לא ממירה קוד מקור בשפת Java ל-Java Bytecode (קובצי class.) ולא תומכת בפיתוח "java applet" או יכולה להחזיק "applets" ישירות בדפדפן אינטרנט, אם כי היא כן מספקת פעולת מעטפת ("Wrapper") הנקראת "Microsoft J# Browser Control" אשר מאחסנת אותם כ־ActiveX. לבסוף, "Java Native Interface" (או בקיצור, "JNI", ) ו־"Raw Native Interface" (או בקיצור, "RNI") מוחלפים ב־P/Invoke; #J לא תומכת ב־"Remote Method Invocation" (או בקיצור: "RMI").
ציטוט ממגזין InfoWorld (בתרגום לעברית) על השפה: הממשק של #J ל־NET Framework. הוא יציב, אך לא רציף ומגובש כמו של #C. בפרט, קוד בשפת #J לא יכול להגדיר תכונות, אירועים, דלגייטים (delegates) ו־Value types חדשים. #J יכול להשתמש במבני הנתונים הללו אם הם מוגדרים באסמבלי וכתובים בשפה אחרת, אך זו חוסר היכולת של #J להגדיר מבני נתונים חדשים אשר מגבילה את השפעתה ואת התפעוליות הבינית (היכולת להעביר מידע בין מערכות באופן שימושי) שלה.
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–רוסיה
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–רוסיה הם יחסי החוץ דו-צדדיים בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לרוסיה.
היסטוריה.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה וקונסוליית כבוד ביקטרינבורג. רוסיה מחזיקה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו שגרירות בקינשאסה. היחסים בין המדינות כוננו ב-7 ביולי 1960 ושוחזרו מאז 30 בנובמבר 1967.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ורוסיה מקיימים יחסים חיוביים. סרגיי לברוב נפגש עם שר החוץ של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו באפריל 2009 וקבע כי רוסיה תגדיל את שיתוף הפעולה עם קונגו. בשנת 2010 הוענקו לשלושים קצינים של הכוחות המזוינים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (FARDC) מלגות ללימודים באקדמיות צבאיות רוסיות. זה חלק ממאמץ גדול יותר לשפר את ה-FARDC על ידי רוסיה. בדצמבר 2014 נפתח בקינשאסה בית ספר לשפה הרוסית עבור האקדמיה הדיפלומטית בקונגו. במהלך 2013 ו-2014, קבוצות קטנות של המשטרה הלאומית בקונגו נכחו במסלולי הכשרה של חודשיים ברוסיה.
בוקאיו סאקה
בוקאיו סאקה (באנגלית: Bukayo Saka; נולד ב-5 בספטמבר 2001) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בארסנל ובנבחרת אנגליה. סאקה הוא כדורגלן ורסטילי המסוגל לשחק במגוון עמדות ביניהם כשחקן כנף, כמגן שמאלי ובמרכז הקישור.
קריירת מועדונים.
סאקה נולד ברובע אילינג שבלונדון, בירת בריטניה, להורים ממוצא ניגרי. כילד סאקה הצטרף לאקדמיה של ארסנל ובגיל 17 הוא חתם על חוזה מקצועי בקבוצה והחל לשחק בקבוצת המילואים של ארסנל. ב-29 בנובמבר 2018 כשהיה בן 17 סאקה ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת של ארסנל כאשר נכנס כמחליף במשחק של הקבוצה מול וורסקלה פולטבה האוקראינית במסגרת הליגה האירופית. ב-1 בינואר 2019 סאקה ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, לאחר שעלה כמחליף בניצחון ארסנל על פולהאם. באותה עונה סאקה שותף בארבעה משחקים של ארסנל.
בעונת 2019/2020 סאקה התחיל להיות שחקן חשוב בקבוצה הבוגרת של ארסנל, ב-22 בספטמבר 2019 סאקה פתח בניצחונה של ארסנל על אסטון וילה במסגרת הפרמייר ליג, במחזור לאחר מכן הוא בישל שער במשחק נגד מנצ'סטר יונייטד שהסתיים 1-1. בעקבות הפציעות של שני המגנים השמאליים של ארסנל, קיראן טיירני וסיאד קולאשינאץ מאמנה של ארסנל מיקל ארטטה העביר את סאקה מעמדת הכנף השמאלי לעמדת המגן השמאלי. סאקה הציג יכולת טובה כמגן שמאלי וביסס את עצמו כאחד השחקנים החשובים בארסנל. לאחר חזרתם של טיירני וקולאשינאץ, סאקה השתלב בעמדות שונות בהרכב של הקבוצה, גם בעמדות הכנף וגם במרכז הקישור. ב-1 ביולי 2020 סאקה חתם על חוזה ארוך טווח בארסנל, עד לקיץ 2024. ב-4 ביולי 2020 סאקה כבש את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 0–2 על וולברהמפטון וונדררס.
עונת 2021/2022 הייתה העונה הפורה ביותר של סאקה מבחינת כיבוש שערים, הוא סיים את העונה עם 11 שערי ליגה.
קריירה בינלאומית.
ב-1 באוקטובר 2020, זומן סאקה לראשונה לסגל נבחרת אנגליה הבוגרת, שבע לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0–3 במשחק ידידות נגד ויילס. במאי 2021 זומן לסגל הנבחרת לקראת יורו 2020, ומספר ימים לאחר מכן, ב-2 ביוני 2021 כבש שער בכורה במשחק ידידות נגד אוסטריה והעניק לקבוצתו ניצחון 0–1. בגמר הטורניר, בעט את הבעיטה החמישית והאחרונה אותה החטיא. בעקבות החטאתו זכתה איטליה בגביע.
אוטו פצ'ק
אוטו פצ'ק (באנגלית: Petschek Otto) (17 באוקטובר 1882 - 2 ביולי 1934) היה תעשיין אירופאי, ונודע בעיקר בבניית וילה פצ'ק בפראג.
ביוגרפיה.
אוטו היה בנם הבכור של ד"ר איזידור ושל קמילה. בין בני משפחתו נודעו דודיו יוליוס ואיגנאז פצ'ק, כולם במקור מקולין.
משפחת פצ'ק הקימה מפעלי כרייה ומפעלים כימיים בינלאומיים שונים בפראג שבצ'כוסלובקיה (כיום צ'כיה). הם שלטו גם על 30% ממפעלי הכריה הגרמניים ובסך הכל שלטו בכמעט 50% מתעשיית הכרייה הפחמית האירופית בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1920 הקים דודו יוליוס את בנק האחים פצ'ק ושותפיו. בין 1923 ל-1929 הקימה משפחתו את וילת פצ'ק.
בן דודו, וולטר (בנו של יוליוס) ואחיו של אוטו, הנס פצ'ק, ניהלו את החברה עד שנת 1938, אז עברו לניו יורק כתוצאה מהסכם מינכן. לאחר מות דודו, איגנץ פצ'ק, נחשב אוטו לראש משפחת פצ'ק.
פצ'ק נישא למרתה לבית פופר, בתו של ג'ודר ויוליוס פופר. נולדו להם ארבעה ילדים.
פצ'ק נפטר ב־2 ביולי 1934 בווינה, אוסטריה, ונקבר בבית הקברות היהודי החדש בפראג.
וילת פצ'ק.
בראשית שנות העשרים, בין שתי מלחמות העולם, בנה אוטו וילת ענק בפראג. במשך השנים שימשה וילה זו אישים שונים, ובהמלך מלחמת העולם השנייה נככבשה על ידי הנאצים שהפכו את המקום למפקדה. לאחר מכן עבר הבית לבעלות ארצות הברית, וכיום משמש בית זה למגורי שגריר ארצות הברית בצ'כיה.
דורן
הר פיבי (אנטארקטיקה)
הר פיבי (באנגלית: Mount Phoebe) הוא הר בסמוך לחוף המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם בין ראשם של קרחון נפטון וקרחון סאטורן.
ההר ממוקם במפגשם של ארבעה מצוקים הפונים לכיוונים שונים.
ההר מתנשא לגובה של 300 מטרים מעל הקרח המקיף אותו.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר התגלה ב-23 בנובמבר 1935, על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסה הטראנס-אנטארקטית שערך מן האי דנדי אל מדף הקרח רוס.
ההר מופה על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג (Wolfgang Louis Gottfried Joerg) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי אלזוורת'.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
ההר נקרא על שמו של פיבי האחד של ירחים של כוכב הלכת שבתאי, הכוכב השישי של מערכת השמש, וזאת בשל שמו של קרחון שבתאי הסמוך.
הומור בשואה
הומור שימש כדרך הגנה בתקופת השואה. צחוק והומור על סוגיו השונים נכחו בגטאות ובמחנות הריכוז וההשמדה. הם מילאו תפקיד חשוב בחיי היומיום של הכלואים בהם והיוו מנגנון הגנה.
רקע.
השואה הייתה תקופה טראומטית עבור העם היהודי שסבלו מגזענות, אפליה ובהמשך רדיפה להשמידם.
ההומור סייע ליהודים רבים בהדחקת הטראומות במהלך השהייה במחנות הריכוז, עודד אותם ונתן להם תקווה.
כבר בשנת 1946 עם סיום המלחמה, כתב ניצול מחנה ההשמדה אושוויץ ויקטור פראנקל בספרו האדם מחפש משמעות על נושא ההומור במחנות הריכוז וההשמדה. על פי פראנקל שימוש בהומור מדי פעם היה חלק חשוב מחיי היומיום במחנות. פראנקל מתאר את התגובות בעת הכניסה למקלחות כאשר במקום גז זלגו בהם מים רגילים: "הנה כי כן נהרסו אחת-אחת האשליות שעדיין השתעשעו בהן אחדים מאתנו, אך פתאום, שלא כצפוי, תקף על רובנו איזה חוש-הומור זעום. ידענו כי שוב לא היה לנו להפסיד כלום חוץ מחיינו הערומים עד-גיחוך. כשהתחילו המים זורמים מן המקלחות, התאמצנו כולנו להתבדר, לצחוק לעצמנו ולצחוק איש לרעהו. אחרי ככלות הכל: מים, מים ממש זרמו מן המזלפים".
שאלת ההומור במחנות, אשר בניגוד לדעה הרווחת היה אחד ממרכיבי הקיום במחנה ומילא תפקידים חשובים ומגוונים, לא זכתה לאורך השנים למחקר מדעי נרחב.
חוקרת השואה רות בונדי כתבה בספרה "שורשים עקורים": .
על פי זיגמונד פרויד, ההומור משמש בני אדם לתיעול דחפים מיניים ותוקפניים שלא ניתן לתארם באופן חופשי. ההומור מאפשר שחרור רגשות מודחקים ולשיטתו ככל שהבדיחה עוסקת בנושא גס וכואב יותר, כך היא מעוררת צחוק רב.
סוגי הומור.
ישנו תיעוד נרחב על מופעי קברט בטרזין, שירים הומוריסטיים מגטו ורשה, קריקטורות שצוירו במחנה גירס. ההומור שימש כתחליף למרד פיזי וכאמצעי להבעת התנגדות לדיכוי הנפש והגוף.
מחקר בתחום וייצוגים בתרבות.
בשנת 2000, חוקרת השואה ד"ר חיה אוסטרובר, חיברה את עבודת הגמר לדוקטורט על "ההומור כמנגנון הגנה בשואה".
ספרה של אוסטרובר: ללא הומור היינו מתאבדים (הוצאת יד ושם, 2009) מבוסס על עבודת הדוקטורט שכתבה באוניברסיטת תל אביב ותורגם לאנגלית וגרמנית. הספר כולל ראיונות עם ניצולי שואה וניתוח של ההומור ותפקידו בגטאות ובמחנות ההשמדה.
הספר הוא ניסיון להבנת התפקידים הפסיכולוגיים שמילא ההומור בקרב מקצת היהודים בעת מלחמת העולם השנייה, נושא שכמעט ולא נחקר לפני ספר זה.