מוס מודרני מתקבל מתערובת של מרנג איטלקי, קצפת וחומרי טעם, במקרה של פירות. אם מחליפים את הפירות בפירות יבשים ושוקולד, משתמשים בסירופ במקום במרנג.
הכנת המוס מתבצעת על ידי הקצפת הביצים והשמנת בנפרד והוספתם יחד בהליך המכונה "קיפול" (בניגוד לערבוב). פעולה זו שומרת על מרקמו הקרמי והאוורירי של המוס.
לרוב, מגישים את המוס קר (בטמפרטורה של 4–8 מעלות צלזיוס) או בטמפרטורת חדר.
בשל השימוש בביצים לא מבושלות בהכנת המוס, הכנה לא זהירה או שמירת המוס בצורה לא נאותה יכולה להביא להרעלת מזון הנגרמת בשל חיידק הסלמונלה. לכן, כדי למנוע זאת, במקרים רבים מפסטרים את הביצים המשמשית למוס.
סטיב אנטין
סטיב אנטין (באנגלית: Steve Antin; נולד ב-19 באפריל 1958) הוא שחקן אמריקאי-יהודי.
ביוגרפיה.
אנטין נולד בקווינס שבניו יורק להורים שהיגרו מבריטניה והוא אחיה של רובין אנטין.
בסרט הבתול האמריקאי האחרון, המהווה חידוש לאסקימו לימון הוא שיחק את הדמות המקבילה למומו, אותו גילם יהונתן סגל.
ב-1983 שיחק בסרט האימה "Sweet Sixteen".
ב-1985 שיחק בתפקיד משני בסרט הגוניס.
ב-1987 הופיע בסרט "Penitentiary III", העוסק באדם הנשלח לכלא ונאלץ להתחרות שם בקרב איגרוף.
ב-1988 שיחק בסרט ההרפתקאות "Survival Quest" ובאותה שנה גילם פושע בסרט הנאשמים.
ב-1992 שיחק בתפקיד הראשי בסרט העצמאי "Inside Monkey Zetterland".
ב-1994 הופיע בסרט הקומדייה השחורה "S.F.W.".
בשנים 1994–1998 גילם בלש בשישה פרקים של NYPD Blue.
הוא כתב את התסריט לסרט "גלוריה" עם שרון סטון והיה שותף גם בכתיבת התסריט לסרט "Chasing Papi".
ב-2000 יצר והפיק את הסדרה "Young Americans", שהייתה סדרה בת לסדרת הטלוויזיה "דוסון קריק".
ב-2010 ביים את הסרט המוזיקלי בורלסק.
בנוסף ביים קליפים למספר מוזיקאים.
יריד המדינה (סרט, 1945)
יריד המדינה (באנגלית: State Fair) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1945 עם שירים מאת רוג'רס והמרשטיין. זאת הפעם היחידה שצמד כותבי השירים כתבו ישירות לקולנוע.
התסריט מבוסס על הרומן State Fair של Phil Stong משנת 1932. עיבוד ראשון לקולנוע היה ב-1933 עם ג'נט גיינור בתפקיד הראשי. לאחר הסרט המוזיקלי מ-1945, הופק רימייק ב-1962 עם פט בון, בובי דארין ואן מרגרט. ב-1977 הופק סרט טלוויזיה וב-1996 הופק מחזמר בימתי.
העלילה מתרכזת ביריד המדינה בדה מוין, איווה שמתקיים אחת לשנה בחודש אוגוסט מאז 1854. בסרט מ-1962 הועבר היריד לטקסס.
קולות הזמרה של קריין ואנדרוז מדובבים. השיר It Might as Well Be Spring זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר והוקלט בביצועים רבים של טובי הזמרים כמו פרנק סינטרה, פגי לי, ג'וני מאטיס, אנדי ויליאמס, שרה וון, אלה פיצג'רלד, שירלי ג'ונס ועוד. שיר נוסף שהתפרסם מהסרט הוא A grand night for singing בקצב ואלס.
תקציר העלילה.
בכפר קטן באיווה מתכוננים ליריד השנתי הגדול של המדינה בדה מוין. אייבל פרייק (צ'ארלס ויניגר) מכין את החזיר של "בלו בוי" לתחרות החזירים ביריד. הוא מתערב עם שכנו מילר (פרסי קילברייד) על חמישה דולרים כי ינצח בתחרות וכי משפחתו תחזור משם שמחה ומרוצה. אשתו מליסה (פיי ביינטר) מכינה חמוצים ובשר קצוץ לתחרות ביריד. אייבל מוסיף בהחבא אלכוהול לבשר הקצוץ וכן גם היא.
בתם מרג'י (ג'ין קריין) מתכוננת גם היא ליריד שיוציא אותה מהשגרה היומיות המשעממת. היא לא סובלת את חברה הארי (פיל בראון) ולא מצטערת שאיננו מצטרף אליהם כי עליו לטפל בפרות. אחיה ויין (דיק היימס) מצטרף אליהם עצוב כי חברתו אלינור לא יכולה להצטרף אליו בגלל אמה החולה.
ביריד משוטטת מרג'י לבד ונכנסת לרכבת הרים. לידה מתיישב בחור שמציג עצמו כפט גילברט (דיינה אנדרוז). בירידות המסוכנות היא נצמדת אליו בפחד. לבסוף מתפתח ביניהם רומן אהבה. פט הוא עיתונאי מתחיל ומיד מוצא חן בעיני מרג'י המעדיפה אותו על הארי החנון.
גם ויין מחפש אהבה ומוצא אותה בזמרת אדומת שיער המופיעה ביריד בשם אמילי אדוארדס (ויויאן בליין). הוא מתאהב בה אך מתברר שאין לזה סיכוי, היא רוצה להמשיך בקריירה ונוסף על כך היא גם נשואה/פרודה...
בתחרות החזירים זוכה "בלו בוי" במקום הראשון ובתחרות הבשר הטחון זוכה האם מליסה בעיקר בגלל כמות האלכוהול הגבוהה שבה שמשפיעה על שיקול דעתם של השופטים...
לקראת סוף היריד קובעת מרג'י פגישה עם פט אבל הוא לא מגיע כי הוטל עליו לנסוע דוף לשיקגו לריאיון עם בעל העיתון שהתרשם מכתבותיו על היריד ורוצה לתת לו טור קבוע בעיתון.
בחזרה הבייתה ההורים מרוצים על ניצחונם אבל הילדים עצובים. לבסוף דורש אייבל ממילר את חמשת הדולרים של ההתערבות אך מילר מהסס כי מתרשם שמרג'י עצובה.
לבסוף מתקשר פט ומודיעה למרג'י כי היה מוכרח להיות בשיקגו וכי קיבל משרה קבועה ומגיע אליה מיד. היא יוצאת בשמחה ואומרת למילר שהיריד היה נהדר ומילר נאלץ אז לתת לאייבל את חמשת הדולרים. מרג'י נפגשת עם פט וויין נפגש עם חברתו אלינור וכול שרים: "A grand night for singing".
נורמן ר. אוגוסטין
נורמן (נורם) ראלף אוגוסטין (באנגלית: Norman (Norm) Ralph Augustine; נולד ב-27 ביולי 1935) הוא איש עסקים אמריקאי בתחום התעופה והחלל, שכיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית בין השנים 1975–1977. הוא שימש כיושב ראש מועצת המנהלים וכמנהל הכללי של תאגיד לוקהיד מרטין וכיושב הראש של "הוועדה לסקירת הטיסות המאוישות לחלל של ארצות הברית"(Review of United States Human Space Flight Plans Committee).
ביוגרפיה.
נורמן אגוסטין נולד בדנוור, קולורדו. הוא למד באוניברסיטת פרינסטון, שם הוא סיים תואר ראשון במדעים (BSE) בהנדסת אווירונאוטיקה בהצטיינות ולאחר מכן המשיך לתואר שני במדעים (MSE). הוא היה חבר באחוות פי בטא קפא, טאו בטא פי וב-Sigma Xi.
ב-1958 הוא הצטרף לדאגלס איירקראפט קומפני בקליפורניה, שם הוא עבד כמהנדס מחקר, כמנהל מיזמים וכמהנדס ראשי. החל מ-1965 הוא עבד במשרד מזכיר ההגנה כעוזר מנהל המחקר הביטחוני וההנדסה. ב-1970 הוא הצטרף לחברת הטילים והחלל LTV, שם הוא שימש כסגן הנשיא לתוכניות מתקדמות ושיווק. ב-1973 הוא שב לממשל הפדרלי כסגן מזכיר הצבא, ב-1975 הוא מונה כתת-מזכיר הצבא ובהמשך כמזכיר הצבא בפועל. ב-1977 הוא הצטרף לתאגיד מרטין מריאטה כסגן נשיא למבצעים טכניים. לאחר מכן הוא נבחר כמנהל הכללי של החברה ב-1987 וכיושב הראש שלה ב-1988. ב-1990 הוא ישב בראש "הוועדה המייעצת לעתיד תוכנית החלל האמריקאית", שנודעה כ"וועדת אוגוסטין". עם הקמתו של תאגיד לוקהיד מרטין ב-1995 הוא שימש כנשיאו ובהמשך אותה שנה הוא היה למנהל הכללי שלו. באוגוסט 1997 הוא פרש משני התפקידים והיה לפרופסור באוניברסיטת פרינסטון, תפקיד בו הוא שימש עד יולי 1999.
באותה שנה הוא סייע להקים את חברת In-Q-Tel, קרן הון סיכון במימון ה-CIA שקיבלה מנדט לתמוך במודיעין של ארצות הברית באמצעות השקעה בטכנולוגיות מתקדמות.
במשך תשע שנים היה אוגוסטין יושב הראש והמנהל הכללי של הצלב האדום האמריקאי. הוא גם היה יושב הראש של האקדמיה הלאומית להנדסה, הנשיא ויושב הראש של אגודת צבא ארצות הברית, יושב הראש של איגוד תעשיות החלל ויושב הראש של המועצה המדעית של מחלקת ההגנה. הוא הנשיא לשעבר של המכון האמריקאי לאווירונאוטיקה ולאסטרונאוטיקה ושל תנועת הצופים הבנים של אמריקה. הוא חבר לשעבר במועצות המנהלים של ConocoPhillips, Black &amp; Decker, פרוקטר אנד גמבל ולוקהיד מרטין והיה חבר במועצות הנאמנים של אוניברסיטת פרינסטון ושל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא גם היה חבר במועצה המייעצת של המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית וחבר בוועדת הארט-רודמן לביטחון לאומי ושירת במשך 16 שנים כמועצת היועצים של הנשיא למדע וטכנולוגיה. הוא חבר בקואליציית ההדרכה של המייזם לרפורמה בביטחון הלאומי, וחבר בחברה הפילוסופית האמריקאית, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ומועדון החוקרים (The Explorers Club).
במרץ 2011 קיבל אוגוסטין על עצמו לשמש כיושב הראש של פאנל תוכנית הסרט הכחול של ארצות הברית באנטארקטיקה. ביולי אותה שנה הוא היה לחבר במועצת הביטחון האנרגטי של ארצות הברית, שמשימתה לצמצם את מונופול הנפט במגזר התחבורה ופועלת בחסות המכון לניתוח ביטחון עולמי. הוא גם משמש כחבר במועצה המייעצת לתקשורת זרה, במועצה המייעצת של בית הספר פינמן, בית ספר לילדים מחוננים בתחומי המדעים, הטכנולוגיה, ההנדסה והמתמטיקה, ובמועצה המייעצת של "מוסד קוד הסיוע", מוסד ללא כוונת רווח לסיוע למשרתים בשירות צבאי.
אוגוסטין עוטר ב"מדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות" שמוענקת על ידי הנשיא. הוא גם קיבל את פרס השירות הציבורי המצוין של המטות המשולבים. חמש פעמים הוא קיבל את העיטור האזרחי הגבוה ביותר של מחלקת ההגנה, "פרס השירות האזרחי המצוין". במשך חייו הוענקו לו 34 תוארי דוקטור לשם כבוד ולרגל יובל החמישים של "מי ומי" של אמריקה, הוא נבחר על ידם ועל ידי ספריית הקונגרס כאחד מ"חמישים האמריקאים הגדולים". אוגוסטין ביקר ביותר מ-30 ארצות והגיע הן לקוטב הצפוני והן לקוטב הדרומי.
לנדיאלטוטי
לנדיאלטוטי (בהונגרית: Lengyeltóti) היא עיירה במחוז שומוג', בנפת פוניוד, שבהונגריה.
מיקום.
לנדיאלטוטי ממוקמת 11 ק"מ דרומית מזרחית לפוניוד כביש 6701, לאורך הכביש 6701 מקאפושוואר דרך שומוג'וואר עד פוניוד. מתוך קווי הרכבת הפנים ארציים עובר קו הרכבת קפושוואר - פוניוד באזור העיירה הקטנה, ויש לו כאן נקודת עצירה. תחנת הרכבת לנדיאלטוטי ממוקמת בחלק המערבי של היישוב, אליה ניגשים בדרך משנית מתוך הסתעפות של כביש 6708.