קצב הבנייה בתל אביב דאז, הווי החלוצי של הבונים – "בלויים-יחפים וזיק משובת נעורים בעיניהם" – שבו את ליבו של עובדיהו ועוררו בו את התשוקה להטות, על פי דרכו, "שכם לעבודת העם". אותה תקופה מרבה עובדיהו לצייר את "תל אביב בהתהוותה": מובילי זיפזיף ומלבני לבנים, סוללי כבישים ורוקדי "הורה". ועוד "גילוי" היה לו לעובדיהו באותם ימים – הים. שני נושאים אלה – שירת העמל ושירת הים – כבשו את לב עובדיהו כליל וברית עולם נכרתה ביניהם. ברבות הימים התחילה עינו של עובדיהו להבחין במיוחד שבנוף הארץ-ישראלי. הבתים החבויים בצל העצים, הירקון הרגוע, שתכלת רקיעו כתכלת מימיו, מעוררים בעובדיהו רגשות שלא ידעם וצבעיו מתבהרים-מתרוננים בשיר הלל והודיה למופלא שבטבע ולשגב הווייתו.
עובדיהו תופס מקום בשורה הראשונה של הציירים בארץ ישראל של אותה תקופה. הוא זכה להיות נערץ על ביאליק (עד היום תלויות מתמונותיו בבית המשורר הלאומי) ועל מאיר דיזנגוף. תמונותיו הוצגו במוזיאונים ובמיטב הגלריות בארץ ובחוץ-לארץ. בשנים 1933 ו-1942 הציג תערוכות יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות.
בט"ו בשבט 1963 נפטר שמואל עובדיהו בתל אביב.
גולדסטאר
גולדסטאר היא בירת לאגר ישראלית בסגנון לאגר דונקל מינכנאי המכילה 4.9% אלכוהול. היא הושקה לראשונה בשנת 1950 ומיוצרת במפעלי "טמפו" בנתניה. גולדסטאר היא הבירה המובילה בישראל, עם נתח שוק של 33%.
היסטוריה.
גולדסטאר בושלה לראשונה בשנת 1950 על ידי הברומייסטר מנחם ברלינר ממבשלת "תעשיות בירה ארץ ישראל בע"מ". הבירה כיוונה בתחילת דרכה לקהל חדש: חיילי צה"ל וצעירים. גולדסטאר נמכרה במחיר מוזל בקנטינות השקם, וזכתה להצלחה גדולה.
בתחילה שווקה גולדסטאר כתת-מותג של הבירה המובילה של החברה, בירה נשר, ונקראה "נשר גולדסטאר". בתווית הופיע הנשר המוכר של בירה נשר, אליו התווסף השם גולדסטאר.
גולדסטאר הייתה הבירה הישראלית הראשונה שנמכרה מן החבית. המקום הראשון בארץ שהציע גולדסטאר במזיגה היה פאב "המוזג" בתחנה המרכזית בתל אביב.
בשנת 1965 מוזגה "תעשיית בירה א"י בע"מ" עם "מבשלת שיכר לאומית". בשנת 1985 נרכשה חברת "מבשלת שיכר לאומית" וגולדסטאר עמה על ידי טמפו.
מקור השם.
שם הבירה, גולדסטאר (אנגלית Goldstar, כוכב זהב), וסמלה, כוכב בעל שישה קודקודים, מקורם בסמלה של גילדת יצרני הבירה בימי הביניים. הכוכב, המוכר בשם "Bierstern" או "Brauerstern" היה סמל הגילדה, והוטבע מאז ימי הביניים על בירות שנחשבו לטהורות ואיכותיות.
בתווית ישנה של גולדסטאר ליצוא שימש הכוכב למיתוגה בחו"ל כבירה מארץ הקודש. הקרבה הפיזית בין מגדל העמק, מקום היצור של גולדסטאר בתחילת ימיה, לנצרת מודגשת, נופה של נצרת מופיע על התווית, כמו גם רועה צאן וכוכב זוהר המרמז על הכוכב הבודד בעת הולדת ישו.
מהדורות.
את בירה גולדסטאר ניתן להשיג בבקבוקים ופחיות של 330 מ"ל וחצי ליטר ובמזיגה מן החבית.
תחת המותג גולדסטאר נמכרה ב-2010 מהדורה מוגבלת של בירת לאגר כהה תחת השם "גולדסטאר בלק רואסט". בלק רואסט היא בירת לאגר כהה, בעלת גוף בינוני ו-4.7% אלכוהול. זוהי בירה כהה ומתוקה יותר מהגולדסטאר הרגילה.
בשנת 2013 הושקה גרסה חדשה לבירה גולדסטאר, "גולדסטאר אנפילטרד" (לא מסוננת). בירה זו עוברת את כל תהליך הייצור של הבירה, למעט הסינון משאריות השמרים, דבר שמשנה את טעמה, והופך את צבעה לענברי עכור. הגרסה הלא מסוננת נמכרת גם כיום (2022).
בעבר נמכרה מהדורה של גולדסטאר חזקה (6% אלכוהול) בבקבוקי ליטר, גולדסטאר Genuine Draft (בירה בבקבוק הדומה בטעמה לבירה מחבית) וגולדסטאר לייט.
כיום נמכרת מהדורה מוזהבת ששמה "גולדסטאר 10" והיא מכילה 10 אחוזי אלכוהול.
פרסום ושיווק.
בשנת 1966 פורסמה לראשונה הסיסמה "תנו לגבר גולדסטאר" שליוותה במשך שנים את הפרסומות של המותג. בשנות ה-80 עלו סיסמאות אחרות, כגון "מגיע לך גולדסטאר", "כשאני חושב בירה אני מרים גולדסטאר" ו"בירה מחבית זה גולדסטאר". החל משנות ה-90 חזר הדגש הגברי המובהק למותג עם סיסמאות כמו "מילה של גבר", "תשתחרר, גבר" ו"תגיד תודה שאתה גבר". סיסמאות אלו, לצד פרסומות טלוויזיוניות תואמות, ספגו ביקורת בטענה שתפיסת העולם שמאחוריהם שוביניסטית , ומאידך זכו לשבח על יעילותן.
במהלך השנים השתתפו בפרסומות של גולדסטאר מפורסמים רבים, מן הארץ ומחו"ל. בשנת 1961 הופיע פול ניומן בפרסומת כשהוא לוגם כוס גולדסטאר לצד הכיתוב "גם פול ניומן נהנה משתית בירה גולדסטאר". גם יאיר לפיד (במחווה לטום קרוז בסרט "אהבה בשחקים"), משה דץ, שרון רג'יאנו וקלאודיה שיפר כיכבו בפרסומות של המותג.
גולדסטאר מפעילה את "גולדסטאר סאונד סיסטם" – פסטיבל הופעות המתקיים מעל לעשור. בין השאר התקיימו מופעים של אביב גפן עם רובין גיב מלהקת הבי ג'יז, ברי סחרוף עם יהודה פוליקר, היהודים, עברי לידר, מוש בן ארי, בלקן ביט בוקס ועוד.
גולדסטאר תומכת גם בפסטיבל עיר הבירה בחיפה ובאשדוד ובמועדון גולדסטאר זאפה.
מחנה נחמיה
מצודת כפיר
מועדון בית הקברות
"מועדון בית הקברות" הוא סרט תעודה ישראלי, בבימויה של טלי שמש, שיצא לאקרנים בשנת 2005.
הסרט פתח את פסטיבל דוקאביב 2006, וזכה לשבחים רבים. "מועדון בית הקברות" קיבל את "פרס ראש העיר ת"א" ו"פרס הצילום" לצלם שרון דה-מאיו, את הפרס הראשון בקטגוריה התיעודית בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בשאנגחאי, הסרט הוצג בפסטיבל קאן, וזכה בפרס "יונת הזהב" בפסטיבל לייפציג.
תקציר העלילה.
הסרט עוקב אחרי קבוצת של אנשים מבוגרים, ניצולי השואה שעלו לארץ מפולין ונוהגים להיפגש מדי שבוע, במשך 20 השנים האחרונות בבית הקברות שעל הר הרצל, ולקיים שם מפגש הכולל דיונים והקראת כִתביהם. למועדון תקנון והוא קורא לעצמו "האקדמיה של הר הרצל".
הבמאית תיעדה את הקבוצה ובהם את סבתה מיניה ואתה דודתה לנה, בתקופה בה חלק מחברי המועדון נפטרים, דבר המשפיע על מרקם היחסים בין חברי המועדון ומציף זכרונות מתקופת השואה.
גביע מונגו הקדוש
גביע מונגו הקדוש (באנגלית: Saint Mungo Cup) היה תחרות כדורגל חד-פעמית שהתקיימה בגלאזגו, סקוטלנד לציון פסטיבל בריטניה בשנת 1951. בתחרות השתתפו כל שש-עשרה הקבוצות מליגת העל הסקוטית. סלטיק זכתה בגביע אחרי ניצחון 2-3 בגמר על אברדין, בו צפתה כמות שיא של 81,000 צופים באצטדיון האמפדן פארק.
תאגיד גלאזגו אשר יזם וארגן את התחרות, בחר לקרוא לה על שמו של מונגו הקדוש, הפטרון הקדוש של העיר גלאזגו. כאשר בחנו שחקני ומאמן הקבוצה הזוכה את הגביע מקרוב, התגלה כי הוא קושט בדמויות של בתולות ים וגלגלי הצלה. הסתבר כי הגביע לא היה חדש, אלא למעשה מיד שלישית - כאשר שימש ב-1894 כפרס בתחרות יאכטות וב-1912 כפרס במשחק כדורגל בין נבחרת משטרת גלאזגו לבין נבחרת של חברת גז מקומית. בתחילה דרשה סלטיק גביע חדש, אך הגביע המקורי עודנו עומד בארון הגביעים של המועדון.
מוזיאון אסירי המחתרות - עכו
מוזיאון אסירי המחתרות - עכו הוא מוזיאון הנצחה לזכרם ופועלם של חברי המחתרות העבריות בתקופת המנדט הבריטי, שנכלאו בכלא עכו. המוזיאון מספר את המאורעות ההיסטוריים שהתרחשו במקום, וממחיש את חייהם של אסירי המחתרות ואת הפריצה לכלא עכו באמצעות חיזיון אור-קולי. באתר מוקדשים חדרי הנצחה לתשעת הנופלים בפריצה ולתשעת עולי הגרדום.
המוזיאון משוכן במבצר עכו אשר נבנה בתקופה העות'מאנית. המבצר שימש בתקופת השלטון העות'מאני כבסיס צבאי, מעון מושל עכו ואף בית סוהר.
ראשוני אסירי המחתרות שנכלאו במקום, בשנת 1912, היו חיים שטורמן וצבי ניסנוב, חברי ארגון השומר.
עם כיבושה של עכו בידי הבריטים, בשנת 1918, הפך המקום לבית הסוהר המרכזי בארץ ישראל לתקופת המנדט הבריטי. בתחילה עיקר אוכלוסיית הכלא הייתה מורכבת מאסירים ערבים, רובם פושעים פליליים. בשנת 1920 נכלא במקום זאב ז'בוטינסקי יחד עם 19 מחבריו שהיו מגיני ירושלים במאורעות תר"פ. תא כלאו של ז'בוטינסקי פתוח למבקרים במוזיאון. בתקופת המנדט הבריטי לכל אורכה נכלאו בכלא עכו מאות מחברי המחתרות, ההגנה, אצ"ל ולח"י.
שמונה מעולי הגרדום מצאו את מותם בתליה בכלא עכו: שלמה בן-יוסף, דב גרונר, יחיאל דרזנר, אליעזר קשאני, מרדכי אלקחי, מאיר נקר, אבשלום חביב ויעקב וייס.
ביום 4 במאי 1947 פרצו לכלא עכו לוחמי האצ"ל ושחררו 41 מחבריהם שהוחזקו במקום. בפריצה נפלו תשעה לוחמים וביניהם דב כהן גונדר "שמשון" מפקד הפעולה.
המוזיאון מופעל על ידי יחידת המוזיאונים של משרד הביטחון. מול המוזיאון ממוקמת אנדרטת פורצי כלא עכו שנבנתה בצורת לפיד-אש. האנדרטה הוקמה לצורך הנצחת שמותיהם של לוחמי האצ"ל והלח"י שהשתתפו בפריצה לכלא עכו במאי 1947.
רונגו רונגו
מוטי אשכנזי
מוטי (מרדכי) אשכנזי (נולד ב-1940) הוא קצין מילואים בדרגת סרן במלחמת יום הכיפורים שפיקד על מעוז בודפשט, המעוז הצפוני ביותר בקו בר-לב ולאחר המלחמה הוביל את תנועת המחאה נגד הנהגת המדינה.
ביוגרפיה.
אשכנזי נולד בחיפה, למד בבית הספר החקלאי כדורי, והיה חבר בתנועת המחנות העולים. בשנת 1958 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל, התנדב לצנחנים ושירת בגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר אשכנזי מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לצנחנים כמפקד מחלקה בגדוד הנח"ל המוצנח והשתחרר בדרגת סגן. במלחמת ששת הימים שירת בגדוד 68 של החטיבה הירושלמית והשתתף בקרבות שחרור ירושלים.
כניסה לפעילות פוליטית.