תולדות היישוב.
העיירה נוסדה בשנת 1377, ועד המאה ה-16 הייתה רכוש הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית. ב-1567 העניק לה זיגמונט השני אוגוסט מעמד של עיר, וב-13 באפריל 1598 הוענקו לה זכויות מגדבורג וחותם בדמות שני צלבים. עם חלוקת פולין השלישית ב-1795 עברה העיר לשלטון רוסיה. חיבור העיירה לקו מסילת הברזל קייב-ורשה בסוף המאה ה-19 האיץ את פיתוחה. ביוני 1915 נכבשה העיר על ידי צבאות אוסטרו-הונגריה, חרבה ברובה בשרפות וחלק מהתושבים נמלטו מזרחה. ב-1916 שבו הרוסים וכבשו את העיירה, ורוב תושביה שבו אליה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי רוז'ישצ'ה.
יהודים התיישבו בעיירה מהמאה ה-18, ועד מהרה נעשו לרוב מוחלט בקרב תושביה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה למעלה מ-4,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל הבונד, תוך קיום בית ספר עברי ובית ספר יידי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939. ערב הכיבוש הגרמני התגוררו בעיר כ-6,000 יהודים, שהיוו כ-80% מאוכלוסייתה.
בשואה.
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הנאצים, לאחר קרב בן ארבעה ימים, בו נהרגו יהודים רבים. לאחר כניסת הגרמנים לעיירה, החלו האוקראינים המקומיים בביצוע מעשי התעללות ושוד בקרב יהודיה, והגרמנים הוציאו להורג 10 יהודים מהעיירה.
בחודש יולי 1941 רצחו הגרמנים 430 גברים יהודים מהעיירה, ויהודי העיירה הנותרים נצטוו לענוד סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב. בהמשך, נצטוו יהודי העיירה לבצע עבודות כפייה, והוטלו עליהם סכומי כופר.
בפברואר 1942 רוכזו יהודי העיירה וכפרי הסביבה שלה בגטו סגור שהוקם בה. 71 צעירים יהודים מהגטו שנשלחו לעבודות כפייה בוויניצה, נספו שם.
ב-23 באוגוסט 1942 חוסל הגטו שבעיירה, עם רצח יושביו בבורות ירי בדרך לכפר קופצ'ווקה. יהודים מעטים שהצליחו להימלט מהאקציה חברו ליחידות פרטיזנים סובייטיות. איוואן קונדרייב שהתגורר בכפר הציל יהודייה ועך כך קיבל הוכרה כחסיד אומות העולם.
זיהום לידה
זיהום לידה הוא זיהום דלקתי במערכת הרבייה של האישה בזמן לידה או הפלה או אחריהן. כך שהזיהומים השכיחים אצל היולדת כוללים זיהום ברחם, בשלפוחית השתן ובכליות או זיהום בשד וזיהומים אלה עלולים לעבור דרך מערכת ההובלה ולהתפשט בגוף. לפי ההגדרה הרפואית של זיהום בתקופת הלידה מתייחסים לעלייה בחום היולדת מעל 38 מעלות, במשך יומיים רצופים, במהלך 24 השעות הראשונות שלאחר הלידה, בהיעדר גורמים אחרים לעליה זו. זיהום לידה כיום שכיח פחות מאשר בעבר אך נחשב לאחד הגורמים העיקריים במוות אצל נשים יולדות.
אפידמיולוגיה.
התיאור הראשון של זיהום לידה היה לפחות במאה ה-5 לפנה"ס בכתביו של היפוקרטס. זיהומים אלה היו גורם נפוץ מאוד של מוות בעבר והם התחילו להצטמצם כאשר התחיל השימוש באנטיביוטיקה ושטיפת הידיים עם כלור לפני בדיקות, לידה או הפלה. במדינות העולם המפותחות אחוז הנשים שמפתחות זיהומים ברחם לאחר לידה טבעית הוא 1-2%. והוא גדל ל-5-13% בקרב אלה שעוברות לידות קשות, ויותר מ-50% בניתוחים קיסריים לפני השימוש באנטיביוטיקה מונעת. בשנת 2013 זיהומים אלה הביאו למותם של 24,000 נשים לעומת 34,000 מקרי מוות בשנת 1990.
גורמים.
הגורם העיקרי לזיהומי לידה הוא סוגים מסוימים של חיידקים כמו סטפילוקוקוס ואנטרוקוקוס. חדירתם של חיידקים לגוף היולדת מתאפשרת בגלל כמה סיבות:
בנוסף לזה יש עוד סיבות אשר גורמות להתפשטות החיידק בגוף היולדת, כמו חולשה חדה במערכת החיסונית של האם, לידה טראומטית, בדיקות מרובות ואנמיה אצל האם היולדת.
תסמינים.
סימפטומים של זיהום לאחר לידה בדרך כלל מתחילים בין 24 שעות ל -10 ימים לאחר שההדבקה מתרחשת. תסמינים שכיחים הם בעיקר צמרמורת, כאב ראש, חיוורון, עייפות, ירידה בכמות החלב המופרשת, אנורקסיה, ריח רע בגלל הפרשות מהרחם, עליה בטמפרטורה מעל 38 מעלות צלזיוס, כאבים בבטן וברחם ובגב,דופק מהיר, וריבוי כדוריות לבנות (לאוקוציטוזיס).
אבחנה וטיפול.
אם חושדים שיש זיהום לאחר לידה, הרופא בודק את הנרתיק והרחם ורואה אם יש סימנים של נפיחות ורגישות. בנוסף, בודקים את הימצאותם של חיידקים על ידי לקיחת דגימת שתן או דם ומנקים את כל הפצעים. כשסוג החיידקים הספציפי נקבע, הרופא רושם אנטיביוטיקה מסוג רחב טווח כדי להגביל את התפשטות הזיהום.
בנוסף, צריך לדאוג לסיבות העומדות מאחורי הזיהום, למשל, אם זיהום באתר הניתוח הוא הגורם, אז חייבים לשמור על האזור נקי ויבש כדי למנוע חיידקים נוספים.
כמו כן, נותנים תרופות להורדת החום של האישה.
רוסלאבל
רוסלאבל (ברוסית: Ро́славль; בפולנית: Rosław, רוסלאב) היא עיר במחוז סמולנסק שבמערב רוסיה, בסמוך לגבול בלארוס. בעיר צומתי דרכים ומסילות ברזל, והיא משמשת כמרכז מסחרי לסביבתה.
תולדות היישוב.
רוסלאבל נוסדה בשנת 1137, ובשנת 1408, תחת שלטון הדוכסות הגדולה של ליטא, הוענקו לה זכויות אזרחיות שונות. בשנת 1610 נכבשה העיר בידי ממלכת פולין, ובשנת 1623 הוענקו לה זכויות מגדבורג. בשנת 1654 נכבשה העיר בידי הרוסים.
יהודי רוסלאבל.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,000 יהודים, ורובם היו בעלי מלאכה. לאחר פרוץ מבצע ברברוסה הצליחו רבים מיהודי העיר להימלט מזרחה. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-3 באוגוסט 1941, ערכו אלו רישום של היהודים שנותרו בה, והטילו עליהם גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב ואיסור על קשר עם לא יהודים. באוגוסט 1941 רצחו הגרמנים מספר יהודים בעיר.
בין 600 ל-800 היהודים שנותרו בעיר רוכזו באוקטובר 1941 בגטו מגודר וצפוף שהוקם בה. כעבור כחודש נרצחו כל יושבי הגטו, ונקברו בקבר אחים בשטח בית העלמין היהודי המקומי.
רוסלבל
רוסלאוול
רוסלוול
יוקוסוקה
יוקוסוקה (ביפנית: (横須賀市 "Yokosuka-shi") היא עיר במחוז קנגאווה, יפן. אוכלוסיית העיר, השכונת בחבל קאנטו מונה 414,960 תושבים (נכון ל-2012).
גאוגרפיה.
יוקוסוקה שוכנת בחצי האי מיאורה , לפתחו של מפרץ טוקיו ממזרח, ולחופו של האוקיינוס השקט ממערב.
היסטוריה.
התקופה הפרה-מודרנית.
באזור בו שוכנת העיר יוקוסוקה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית זה אלפי שנים. במקום נמצאו כלי אבן וערימות פסולת מהתקופה הפלאוליתית ביפן, וכן שברי חרס מתקופת ג'ומון ומתקופת קופון. בתקופת הייאן ייסד השליט המקומי מוראוקה טממיצ'י את שבט מיאורה, ששלט באזור במשך המאות הבאות. השבט תמך במינמוטו נו יוריטומו במלחמת השליטה שלו, אך בסופו של דבר הפך כפוף לשבט הוג'ו, שהיו עוצרים עבור השוגון. לאחר שהביס טויוטומי הידיושי את שבט הוג'ו ב-1590, הורה לסגנו טוקוגאווה איאיאסו לכבוש את אזור קאנטו, ובכללו את חצי האי מיאורה.
הנווט האנגלי ויליאם אדמס היה הבריטי הראשון שדרך על אדמת יפן, אליה הגיע בספינה הולנדית ב-1600. ב-1612 קיבל אדמס את התואר סמוראי ופייף עבור הישגיו בשירות שוגונות טוקוגאווה.
בתקופת אדו שלט השוגון באופן ישיר באזור יוקוסוקה. בשל מיקומו הגאוגרפי בפתח מפרץ טוקיו נודעה לאזור חשיבות אסטרטגית, והשוגון הורה להקים שם תחנת ביקורת לספינות הנכנסות למפרץ ב-1720. בשל חשש מנוכחות זרים בגבולות יפן, והאיום על מדיניות הבדלנות שלה, הורה השוגון להציב סוללת תותחי חוף בסביבות יוקוסוקה. למרות זאת, ב-1853 אילץ קומודור מת'יו פרי את יפן לכונן יחסים דיפלומטים עם ארצות הברית באיום תותחי ספינותיו, שהפליגו ללא הפרעה למפרץ טוקיו.
בסוף תקופת אדו בחר השוגון להקים בסיס ימי מודרני ביוקוסוקה, ולשם כך שכר את המהנדס הצרפתי לאונס ורנה (Léonce Verny). הבסיס הימי ביוקוסוקה היה הבסיס המודרני הראשון מסוגו ביפן, והיה חלק בתשתית שהניחה יפן לקראת תהליך מודרניזציה מקיף שעברה המדינה.
מתקופת מייג'י עד ימינו.
לאחר רסטורציית מייג'י עבר הבסיס לידי הצי הקיסרי היפני, ובעקבות שינויים בחלוקה המנהלית נוסדה נפת מיאורה, ובה העיירה אוראגה ומספר כפרים, ובעצמה שכנה במחוז קנאגאווה. הכפר יוקוסוקה הפך לעיירה ב-1878, וב-15 בפברואר 1907 הפכה יוקוסוקה לעיר. ב-1916 הוקם ביוקוסוקה בסיס מרכזי של שירות האוויר של הצי הקיסרי היפני, בו נבנו ונוסו רבים מהמטוסים ששימשו את השירות. בראשית המאה ה-20 התרחב הבסיס הימי, ומספנותיו החלו לייצר כלי שיט גדולים כגון אוניות מערכה ונושאות מטוסים, והבסיס הפך לביתו של הצי הראשון.
ב-18 באפריל 1942, חמישה חודשים לאחר פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, פשטו מפציצי B-25 מיטשל אמריקנים על ערי יפן כנקמה על ההתקפה על פרל הארבור, בהן גם יוקוסוקה, אך ההפגזה לא הסבה נזק רב. מלבד מספר הפצצות בודדות, לא הפגיזו בעלות הברית את יוקוסוקה במידה נרחבת, ביחס לערים אחרות. לאחר כניעת יפן ותחילת הכיבוש האמריקני, השתלט צי ארצות הברית על הבסיס הימי ועל מתקניו, והוא נמצא בשימושו גם כיום.
החל בשנות ה-50 הפך הבסיס הימי ביוקוסוקה לבסיס הבית של הצי השביעי של ארצות הברית, ומילא תפקיד חיוני במלחמת קוריאה ובמלחמת וייטנאם. גם לזרוע הימית של כוחות ההגנה של יפן יש בסיס ימי ביוקוסוקה, וכן בסיסים נלווים נוספים באזור.
כלכלה.
מלבד השפעת הנוכחות הצבאית במקום, יוקוסוקה היא אף עיר תעשייתית, ובסביבתה מספר מפעלים ומרכזי מחקר ופיתוח של ניסאן מוטורס וחברות הבת שלה, המעסיקות אלפי תושבים.
ערים תאומות.
ליוקוסוקה קשרי ערים תאומות עם הערים הבאות:
משה דדש
משה דדש (נולד ב-1943) הוא איש עסקים ישראלי המוכר בעיקר מתפקידו ארוך השנים כיושב ראש בית"ר ירושלים.
ביוגרפיה.