התפלגות בוז-איינשטיין (או סטטיסטיקת בוז-איינשטיין) היא פונקציית התפלגות סטטיסטית שבעזרתה ניתן לתאר תכונות של בוזונים (חלקיקים בעלי ספין שלם) זהים חסרי אינטראקציה. ההתפלגות קרויה על שם הפיזיקאי ההודי סאטינדרה נאת בוז, שפיתח אותה ב-1920 עבור פוטונים, ועל שם אלברט איינשטיין, שהכליל אותה עבור אטומים ב-1924.
באופן מפורש, האכלוס הממוצע של רמת אנרגיה מסוימת במערכת של בוזונים זהים הנמצאת בשיווי משקל תרמודינמי הוא
formula_1.
כאן
הבוזונים הם חלקיקים בעלי פונקציית גל סימטרית. בניגוד לפרמיונים, המצייתים לעקרון פאולי ולהתפלגות פרמי-דיראק, הבוזונים יכולים להמצא באותו מקום ובאותו מצב שבו נמצאים חלקיקים זהים נוספים.
בשימוש בהתפלגות בוז-איינשטיין, ותוך ידיעת צפיפות המצבים formula_11, ניתן לחשב תכונות תרמודינמיות שונות של המערכת. לדוגמה, האנרגיה הממוצעת נתונה על ידי:
formula_12
פיתוח.
את התפלגות בוז-איינשטיין ניתן לקבל בקלות על ידי שימוש בצבר הגרנד קנוני.
במסגרת צבר זה, ההסתברות למציאת מערכת במצב i עם formula_13 חלקיקים ואנרגיה כוללת formula_14 נתונה על ידי
formula_15, כאשר formula_16 היא פונקציית החלוקה הגרנד-קנונית.
ניקח כמערכת רמת אנרגיה (חד-חלקיקית) מסוימת formula_17. אם אין אינטראקציה בין החלקיקים formula_18 כאשר formula_19 הוא מספר החלקיקים הנמצאים ברמה זו. כאשר מדובר בבוזונים אין הגבלה על ערכי n כלומר formula_20. פונקציית החלוקה במקרה זה תהיה formula_21. מכאן ניתן לקבל את מספר החלקיקים הממוצע על ידי שימוש ב-formula_22 כאשר formula_23.
ביטול העבדות בברזיל
ביטול העבדות בברזיל היה תהליך הדרגתי שהחל בראשית המאה ה-19 וכלל מעבר לכלכלה קפיטליסטית המבוססת על עבודת שכירים. התהליך החל לאחר כשלוש מאות שנים שבהן הובאו בכפייה כ-5.5 מיליון אפריקנים לברזיל על מנת לנצל את כוח עבודתם תחת משטר של עבדות. בשנת 1888 הייתה ברזיל למדינה האחרונה שביטלה את משטר העבדות בה באופן חוקי. על אף תהליך זה, במשך שנות האימפריה הברזילאית, לאורכן התחולל עיקר השינוי, הובאו לברזיל מאפריקה במסגרת סחר העבדים הטראנס-אטלנטי לא פחות מ-968,500 אפריקנים לחיי עבדות .
סיום סחר העבדים.
כשנתיים לאחר שנסה משפחת המלוכה הפורטוגלית לברזיל מפני כיבושו של נפוליאון את חצי האי האיברי (1808), הסכים ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל, כמעשה של הכרת תודה כלפי הבריטים שסייעו למילוטו, לעיקרון של סיום הדרגתי של סחר העבדים ברחבי האימפריה הפורטוגזית. צעד ראשון זה קיבל משנה תוקף בינואר 1815, כאשר פורטוגל הסכימה להגביל את סחר העבדים לאזור שמדרום לקו המשווה. יחד עם זאת, חשוב להבחין בין מדיניות ומציאות, שכן לאחר הצהרת 1810 צמח סחר העבדים פי שניים ויותר.
בריטניה, הכוח המניע שמאחורי המגמה העולמית להפסקת סחר העבדים, התנתה בשנת 1826 את הכרתה בעצמאות האימפריה הברזילאית, שקמה ב-1822, בחתימת ההסכם הבריטי-ברזילאי. הסכם זה נחתם ב-23 בנובמבר 1826 בריו דה ז'ניירו, ואסר על ברזילאים להשיט עבדים על פני האוקיינוס האטלנטי החל משלוש שנים לאחר אשרור ההסכם במרץ 1827. שוב, בשנים שלאחר חתימת החוזה חלה עליה משמעותית בסחר העבדים, שכן חשש ממחסור צפוי בידיים עובדות כתוצאה מההסכם הביא לניצול תקופת הביניים ליבוא מקסימלי של עבדים. בהתאם לחוזה אמור היה סחר העבדים להסתיים סופית במרץ 1830, אולם החוק לאכיפת ההסכם נחקק רק ב-7 בנובמבר 1831.
תחילה, במשך עשרים וחמש השנים הבאות, נראה היה כי החוק השיג את ייעודו: מספר העבדים שנכנסו לברזיל במרוצת חמש השנים שלאחר סיומו החוקי של סחר העבדים (1831-1836) עמד על 27% ממספר העבדים שנכנסו לברזיל בחמש השנים שקדמו לחקיקה (1826-1835). מקץ מספר שנים חוסר היכולת, או חוסר הנכונות, של הממשלה הברזילאית לאכוף את החוק היה גלוי לעין. החל מ-1836-1837 סחר העבדים קם לתחייה וכמעט ושוקם לחלוטין למשך כחמש-עשרה שנה. אולם כעת היה זה סחר בלתי חוקי, גם אם משגשג ורווחי.
ב-14 בנובמבר 1850, הכריז הקיסר פדרו השני על חוק סיום סחר העבדים כתקף, והפעם פעל על מנת ליישם אותו. לאחר תאריך זה נכנסו לברזיל עוד כ-1,300 עבדים בלבד, והעבד האפריקאי האחרון שדרך על אדמת ברזיל עשה זאת, ככל הידוע לנו כיום, בשנת 1858. כבמקומות אחרים, השלב הראשון בדרך לסיום העבדות הושלם עם סיום סחר העבדים. אף על פי כן, הדרך ליעד הסופי נמשכה עוד כ-40 שנה.
סיום העבדות.
סיומו של סחר העבדים אינו זהה לסיום משטר העבדות, אך הוא הבטיח את סיום העבדות בטווח הארוך. כמדינות אחרות בהן הסתיימה העבדות ללא שפיכות דמים, בחרה ברזיל בתהליך הדרגתי.
מלחמת הברית המשולשת.
ההזדמנות הראשונה לשיחרור עבדים נקרתה כאשר ברזיל השתתפה בסכסוך הצבאי הגדול ביותר בדרום אמריקה - מלחמת הברית המשולשת בין השנים 1864 ו-1870. לעבדים בבעלות הממשלה הוצעה חירותם בתמורה לשירות צבאי. הממשלה דחקה במסדרים הצבאיים ובבעלי עבדים פרטיים לאפשר גיוס עבדיהם תמורת תשלום, או לחלופין לתרום כסף לקניית עבדים במחיר השוק בידי הצבא. אולם הזדמנות זו התבררה ככישלון. ראשית, מספר בעלי עבדים גייסו את עבדיהם בניגוד לרצונם תמורת המענק הממשלתי. שנית, בסך הכול מעטים זכו לחירותם בנתיב זה, שכן פחות מ-4.5% מכלל החיילים הברזילאים שהשתתפו במלחמה, שהם 4,003 עבדים, שוחררו בתמורה לשירותם הצבאי.
חוק הרחם החופשי.
ב-28 בספטמבר 1871, חוקק הפרלמנט האימפריאלי את "חוק הרחם החופשי", הידוע גם כ"חוק ריו ברנקו". החוק קבע כי החל מתאריך החקיקה, כל התינוקות שנולדו לאמהות שהן שפחות לא יגדלו להיות עבדים בעצמם. החוק קבע את גיל 8 כנקודת הזמן בה היה על בעל העבדים להחליט בין שחרור הילד בתמורה לפיצוי מהמדינה, או להחזיק בו עד לגיל 21, עת הוא ישוחרר ללא כל פיצוי. רק מעטים שוחררו בגיל 8. החוק גם כונן קרן לשחרור עבדים, אך לא היה די בהונה של הקרן. בין השנים 1876 ו-1886 שוחררו בידי הקרן 3,533 עבדים בלבד בבאהיה, ו-150 בלבד בפרנמבוקו.
חוק בני השישים.
השלב הבא בתהליך השחרור ההדרגתי היה "חוק בני השישים" (sexagenário), אשר שחרר בשנת 1885 את כל העבדים שגילם עלה על 60. שוב, רק מעטים זכו לחירותם במסגרת חוק זה.
חוק הזהב.
ב-13 במאי 1888, חתמה הנסיכה איזבל על חוק הזהב (Lei Áurea), אשר סיים סופית ובצורה מוחלטת את העבדות בברזיל.
קריאה בכף יד
חוק ריו ברנקו
Vuze (נקראה בעבר אזורוס; Azureus) היא תוכנה לשיתוף קבצים המבוססת על טכנולוגיית Java, ועל קליינט של התוכנה ביטורנט עם תמיכה
של פרוטוקולי התקשורת I2P ו-TOR. התוכנה תומכת במערכות ההפעלה חלונות, לינוקס, מק ויוניקס.
סקירה.
מאפייני התוכנה.
Vuze מאפשרת למשתמשיה להזין את מהירויות המקסימום של ההעלאות וההורדות ולשנות נתונים שונים. בנוסף, Vuze מאפשרת למשתמשים לפתוח חלקים ספציפיים שהסתיימו מהקובץ המלא. Vuze יכולה לשמש כטראקר עצמאי ובכך לאפשר למשתמשים לשתף את הקבצים האישיים שלהם מבלי להעלות אותם לאתר
מסוים. Vuze תומכת בהצפנת הזרמת מסרים, שהיא שיטה שמונעת שליטה ברוחב הפס שהתוכנה
משתמשת בה. אפשרויות PEX והעתקות כתובות של טורנטים נתמכים גם הן. אפשרויות התוכנה
יכולות להתרחב באמצעות טלאים שונים, אחד הפופולריים ביניהם הוא 'מאתר המדינה' (Country Locator).
מיזוג בין 'נודזילה גריד נטוורק' מהווה כטלאי לתוכנה שמאפשר אחסון סמוי, שיתוף והפצת
קובצי טורנטים.
טלאים.
Vuze מכילה גם מגוון של טלאים (Plugins) הכוללים:
את רשימת הטלאים המלאה ניתן לראות כאן
מערך נתונים מבוזר (DHT).
גרסת 2.3.0.0 של Vuze הציגה את פונקציית מערך הנתונים המבוזר (DHT) שהיא פיתוח של פרוטוקול הביטורנט, במטרה להפוך את התוכנה לעצמאית יותר משימוש בטראקרים. זה מאפשר לטורנט לקבל מידע ממקורות אחרים כשהטראקר המקורי מושבת או חלש. הצד השלילי בכך הוא שמדובר בטראקרים
פרטיים, שנדרשת הרשמה אליהם.
היסטוריה.
אזורוס.
אזורוס שוחררה לראשונה ביוני 2003 באתר Sourceforge.net, בעיקר כדי להתנסות בטכלונגיית ה-SWT של אקליפס. Vuze היא אחת מהקליינטים הנפוצים ביותר לביטורנט.
ביקורת.
הביקורת על Vuze מתבטאת בניצול הגבוה של משאבי המערכת והזיכרון הפנימי במחשב שהיא משתמשת בהם לפעילותה. טכנולוגיית ה-Java שבה התוכנה נדרשת מותקנת בנפרד מבסיס התוכנה וגורמת לתוכנה להשתמש ביותר משאבים.
סטטיסטיקת בוזה - איינשטיין
האוניברסיטה הפדרלית של פרנה
האוניברסיטה הפדרלית של פרנה (בפורטוגזית: Universidade Federal do Paraná) נוסדה ב-19 בדצמבר 1912, בעיר קוריטיבה, בירת מדינת פרנה אשר בברזיל. האוניברסיטה הזו היא האוניברסיטה הראשונה בברזיל. הפקולטות של האוניברסיטה פזורות בכל קוריטיבה ובכמה ערים נוספות בפרנה.
סטטיסטיקת בוזה-איינשטיין
קובי פרץ
קובי פרץ (נולד ב-28 באוקטובר 1975) הוא זמר ישראלי.
ביוגרפיה.
פרץ נולד וגדל בשכונת כפר שלם בתל אביב, בן זקונים להורים יוצאי מרוקו, אביו היה הזמר פטי ארמו פרץ.
ב-1992 יצא אלבומו הראשון, "טעות של החיים", בעודו חייל. האלבום מאופיין בלחנים טורקיים וכולל את השירים "אהבת נעורים", "המוות הלבן", "יבשו דמעותיי", "סוד האושר" וכן חידוש לשיר "נדרתי נדר" של הזמר משה כהן. רובי בן שמעון ומומין ססלר עיבדו את שירי האלבום.
לאחר 3 שנים כשסיים את שירותו הצבאי הוציא את אלבומו השני, "את כמו אש" ששיר הנושא שלו שנכתב ללחן יווני הפך ללהיט בקרב חובבי הז'אנר. כמו כן האלבום כלל גם את השירים "אל תלכי ותבגדי", "ילדונת" ו"הכרתי נערות". שירי האלבום עובדו על ידי מומין ססלר. באותה תקופה ביצע עם הזמר מושיק עפיה את השיר "כואב אחי", שיצא באלבום הבכורה של עפיה "גשם טפטף"