היחסים בין סוריה ללבנון היו מתוחים פעמים רבות, והגבול ביניהן לא נקבע במדויק, חרף דרישתה של לבנון לעשות זאת. לבנונים רבים חששו ששכנתם הגדולה סוריה מתכוונת להשתלט על לבנון. בעקבות מלחמת האזרחים בלבנון, שפרצה ב-1975, פלשה סוריה ללבנון בשנת 1976, וצבא סוריה שהה במדינה עד לשנת 2005.
מאז שנת 2011 מושפע אזור הגבול מאירועי מלחמת האזרחים בסוריה.
גבול לבנון-סוריה
איאד אל-בגדאדי
איאד אל-בגדאדי (בערבית: ياد البغدادي; נולד ב־17 ביוני 1977) הוא סופר, יזם אקטיביסט ופעיל זכויות אדם, שהשיג בולטות בינלאומית ברשתות החברתיות במהלך האביב הערבי. אל-בגדאדי כמוסלמי ליברטאני הוא מבקר בולט של תנועות אסלאמיות וגם של דיקטטורות חילוניות. נכון למאי 2020 הוא חסר כל אזרחות ושוהה בנורווגיה כפליט מבקש מקלט.
אל-בגדאדי הוא נכד לפלסטינים אשר עזבו את ביתם ביפו במהלך מלחמת העצמאות (הפלסטיניים מתייחסים אליה כאל הנכבה). אל-בגדאדי נולד בכווית וגדל באיחוד האמירויות.
אביב ערבי.
אל-בגדאדי עודד יציאה להפגנות ברחבי העולם הערבי לתמיכה למעבר למשטר דמוקרטי. כשהחלו אירועי האביב הערבי במצריים אל-בגדאדי בציוצי טוויטר דיווח על ההתפתחויות תוך פרשנות מלגלגים על המנהיגים הדיקטטוריים של האזור.
במהלך האביב הערבי ב-2011 החל בגדאדי לצייץ בטוויטר על המהפכה המצרית המתמשכת. בפברואר 2011 האקטיביסטית אסמאא' מחפוז פרסמה ביוטיוב קריאה למצרים לצאת ולהפגין בכיכר תחריר. תרגומו של אל-בגדאדי לקריאה זו נצפה יותר ממיליון פעמים ובכך תרם משמעותית לנפילתו של הנשיא חוסני מובארכ.
אל-בגדאדי הצטיין בכתיבה בהומור וסרקזם. במרץ 2011 הוא פרסם אוסף מקוון של ציוצים סטיריים בשם הלגלגני "מדריך לרודן הערבי". בתוך שבועות המדריך תורגם ליותר מתריסר שפות.
גירוש.
אל-בגדאדי שהה באיחוד האמירויות. ב -30 באפריל 2014 הוא צייץ על מות חברו הקרוב הפעיל המצרי באסם סאברי. למחרת, ב-1 במאי 2014 שלטונות ההגירה של איחוד האמירויות הודיעו לו שהוא עומד בפני בחירה: להיות כלוא למשך זמן בלתי מוגדר או שיגורש מיידית. השלטונות לא סיפקו שום סיבה רשמית לגירוש. הוא לא הואשם רשמית ולא ניתנה לו הזדמנות לערער על החלטת הגירוש. נאמר לו "שינסה להיזכר אם אמר משהו שעלול לגרום לגירוש". הוא בחר בגירוש. הוא נכלא לשבועיים באבו דאבי. מאחר שהיה חסר אזרחות היה קושי לגרשו, אבל בזכות היותו פליט פלסטיני, הוא החזיק במסמכי נסיעות מצריים. הוא הוטס למלזיה, בתקווה שיתקבל כפליט פלסטיני מגורש. אבל בהגיעו לקואלה לומפור נאסר עליו לעבור דרך בקרת הדרכונים. לאחר שבועות בהם נשאר בשדה התעופה, הרשה לו ממשלת מלזיה להיכנס למדינה כ"מקרה יוצא דופן".
הרצאה ב-Oslo Freedom Forum.
מספר ימים לאחר שאשתו הצטרפה אליו למלזיה הוא זכה לכבוד גדול כשהוזמן להשתתף בכנס השנתי של Oslo Freedom Forum - OFF . הוא טס לאוסלו והתקבל שם כפליט מבקש מקלט. הרצאתו ב-OFF פורסמה בנובמבר 2014 תחת הכותרת "למה אני עדיין מאמין באביב הערבי". אל-בגדאדי הסביר כי תרומתו העיקרית לאביב הערבי הייתה בתחום הרעיונות – במניפסט שכתב. במניפסט הוא הציע תוכנית למה שיש לעשות אחרי הצלחת המרד - לאביב הערבי. לצערו, לא הייתה תוכנית כזו. בהרצאתו ב-OFF אל-בגדאדי אמנם ציין כי מוצא משפחתו ביפו, אבל כל בקורתו כוונה נגד שליטי ארצות ערב. אפילו כאשר בחר להזכיר טבח המונים בחר בדוגמאות מסוריה, דאעש ומצריים וכלל לא הזכיר את ישראל. כאקטיביסט מובהק הוא קרא לבנו התינוק לבחור במוות על פני התרפסות בפני השליטים ועושי דברם.
תמיכתו בלוחמים לזכויות אדם בסעודיה.
משנת 2017 עיקר פעילותו היא בביקורת נוקבת על יורש העצר הסעודי מוחמד אבן סלמאן ובארגון סיוע לפעילי זכויות אדם סעודיים ומשפחותיהם. באפריל 2019 השלטונות בנורווגים, ככל הנראה בעקבות אזהרה מ-CIA, הזהירו אותו שלא יעזוב את נורווגיה כי המשטר הסעודי פועל לחיסולו. בעקבות האזהרה אל-בגדאדי ביטל נסיעה אל מחוץ לנורווגיה מחשש שגורלו עלול להיות כמו של ג'מאל ח'אשוקג'י מי שהיה ידידו, עד שנרצח על ידי שליחי יורש העצר הסעודי. יחד עם ח'אשוקג'י אל-בגדאדי חקר את החשדות שבשל הביקורת הקשה של הוושינגטון פוסט נגד אבן סלמאן, שרותי המודיעין של סעודיה חדרו לטלפון של ג'ף בזוס הבעלים של הוושינגטון פוסט.
נהר האוז'
נהר ההאוּז' (באוקראינית:Уж ), הוא נהר בצפון אוקראינה במחוזות ז'יטומיר וקייב (יש להבדיל בינו לבין נהר בעל שם זהה, הרחק במערב אוקראינה שזורם מסלובקיה לאוקראינה ועובר בעיר אוז'הורוד ונקרא בסלובקית בשם אונג)
הנהר נשפך אל הפריפיאט, שזורם למאגר קייב. אורכו 256 ק"מ. ושטח אגן הניקוז שלו הוא 8080 ק"מ² .
מקורו באזור הכפר אנופול שבמחוז ז'יטומיר . הוא זורם בשפלת פולסיה באפיק מתפתל בעל יובלים רבים. שיפוע הנהר הוא 0.47 מטר לקילומטר בממוצע ומוזן על ידי מי גשמים ומי תהום. .
על הנהר אוז' שוכנות הערים קורוסטן, צ'רנוביל והעיירות פוליסיה ונארודיצ'י. עקב אסון צ'רנוביל, קיימת בחלקו המזרחי של הנהר רמת קרינה חריגה.
ישנן מיספר דעות לגבי מקור שמו של הנהר, הדעה הרווחת היא ששמו העתיק של הנהר ברוסית הוא אואשה על שמו של הכפר אושומיר שנמצא על גדותיו. דעה נוספת היא שהמילה Уж ברוסית מציינת מין של נחש, וממנה נגזר שמו של הנהר כיוון שהוא מתפתל בדומה לנחש.
ברוסית מודרנית פירוש המילה Уж הוא "כבר", אך קשה להניח שיש קשר בינו לביו "נהר כבר", המופיע בספר יחזקאל.
על אחד מיובליו של האוז', בשם נורין ניצבת העיר העתיקה אוברוך .
אלפרד האר
אלפרד האר (בהונגרית: Haar Alfréd; בודפשט, 11 באוקטובר 1885 – סגד, 16 במרץ 1933) היה מתמטיקאי הונגרי-יהודי, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1885 בבודפשט. אביו, איגנץ האר, היה סוחר יין, בעל אדמות, ואמו הייתה אמה פוקס (1853–1900). למד בגימנסיה הלותרנית בפשור בבודפשט וסיים את לימודיו בשנת 1903; בשנת 1904 החל ללמוד מתמטיקה ומדעים באוניברסיטת בודפשט, ובשנת 1905 נרשם לאוניברסיטת גטינגן. הפרופסורים שלו כללו את לוראנד אטווש, קונסטנטין קרתיאודורי, דויד הילברט, פליקס קליין וארנסט צרמלו, ומלומדים מצטיינים ומפורסמים נוספים.
בגימנסיה הפך לעמית מערכת של "כתבי העת המתמטיים בתיכון". הכישרון המתמטי שלו היה בולט: בסתיו 1903 זכה בתחרות המתמטיקה על שם לוראנד אטווש, ובכל זאת הפך תחילה לסטודנט בפקולטה להנדסה כימית באוניברסיטה הטכנולוגית של בודפשט. אולם בשנת 1904, המשיך את לימודיו באוניברסיטת בודפשט (היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) במתמטיקה, ושנה לאחר מכן באוניברסיטת גטינגן. ביוני 1909 קיבל את הדוקטורט שלו מדויד הילברט (עבודת הדוקטורט שלו עסקה בחקר פונקציות הרמוניות ספריות ובתורת שטורם-ליוביל וגילה מה שמכונה בניתוח הפונקציות כ"פונקציות האורטוגונליות של האר", אשר נמצאות בשימוש נרחב בניתוח פונקציות מאז ועד עתה), באותה השנה קיבל מינוי של מרצה באוניברסיטה.
בשנת 1912 הזמין אותו המתמטיקאי פרופסור דיולה פרקש ואת פרידיש ריס להיות פרופסורים באוניברסיטת קלוז'-נפוקה, והאר נענה להזמנה. החל מ-6 באפריל 1912, לימד את תורת הכמויות היסודית. הוא נחשב למרצה מצוין, ורבים מרישומיו בכתב ידו, שהכין להרצאותיו פורסמו מאוחר יותר בצורת ספרים. בשל הסכם טריאנון, בו טרנסילבניה נותקה מהונגריה והועברה לרומניה נאלץ לעזוב את האוניברסיטה לעבור מקלוז'-נאפוקה לסגד. משנת 1921 המשיך את עבודתו באוניברסיטת סגד. כאן, יחד עם פרידיש ריס הקים את המרכז למתמטיקה של אוניברסיטת סגד.
בשנת 1922, יחד עם עמיתיו, הוא ייסד את כתב העת המתמטי ההונגרי המשמעותי הראשון בחו"ל, ששמו "Acta Stientiarum Mathematicarum".
מחלה שהתפתחה בקצב מהיר למדי, סרטן קיבה, עצרה אותו בעבודתו המדעית. הוא נפטר בערב 16 במרץ 1933.
תחומי מחקר.
עסק בעיקר באנליזה מתמטית וטופולוגיה אלגברית. השיג תוצאות במערכות אורתוגונליות של פונקציות ואינטגרלים סינגולריים, פונקציות אנליטיות, משוואות דיפרנציאליות חלקיות, תורת הקבוצות, קירוב פונקציות וחשבון ואריאציות.
מאורע ברנר
"מאורע ברנר" הוא כינוי לפולמוס חריף, שהתנהל בעולם היהודי בשנים 1910–1911, בעקבות מאמר של יוסף חיים ברנר.
רקע.
בראשית המאה ה-20 החלה תופעה חדשה בקרב יהדות מזרח אירופה: המרת הדת לנצרות. תופעה זו, שכונתה גם "שמד", הייתה מוכרת במהלך המאה ה-19 בקרב יהדות מערב ומרכז אירופה, אולם התפשטותה למזרח גרמה לתגובת חרדה בציבור היהודי. הדאגה מפני השמד ומפני "פריצת החומות" באה לידי ביטוי במאות מאמרים בעיתונות היהודית, והייתה נושא מרכזי בסדר היום היהודי עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. על רקע זה ניתן לראות במאמר של ברנר, ובפולמוס שהתפתח סביבו, חלק בלתי נפרד ממסכת הוויכוחים של התקופה בשאלת ההתבוללות.
תחילת הפולמוס: המאמר של ברנר.
ב-24 בנובמבר 1910 פרסם יוסף חיים ברנר מאמר בעיתון "הפועל הצעיר", שיצא בירושלים. המאמר הוא חסר כותרת, כיוון שנדפס במדור הקבוע של ברנר - "בעיתונות ובספרות (הערות וציונים)". המאמר עסק במה שכונה "מגפת השמד", כלומר, המרת הדת בקרב הדור הצעיר במזרח אירופה. הנקודות העיקריות במאמרו של ברנר היו:
א. תופעת השמד היא שולית, ואינה מסכנת כלל את קיומו של העם היהודי.
ב. הדיונים הרבים בתופעת השמד מיותרים ואף מזיקים כי הם מסיחים את הדעת מהבעיות האמיתיות והדחופות של עם ישראל, וגוזלים את האנרגיה הדרושה להקמת לאום יהודי חדש ובריא.
ג. יש לחדול לגמרי מהעיסוק בשאלות תאולוגיות ומהתנצחות עם הנצרות ולהתמקד רק בעיקר: "שאלת ח י י נ ו היהודית ולא שאלת הדת היהודית" (ההדגשה במקור).