בפרוץ מלחמת העולם השנייה כאמור מרבית חילות האוויר נשענו על טקטיקות ומבנים מיושנים בהפעלה של מטוסי קרב, אך במהלך הקרב על בריטניה חיל האוויר המלכותי הבריטי העתיקו והתאימו את הטקטיקה של מבני זוגות ורביעיות מהגרמנים. למעשה מרבית חילות האוויר אימצו שיטה זאת והיא הפכה למבנה הבסיסי של מטוסי קרב.
מבחינת מטוסי הפצצה מבנה וי נשאר המבנה הבסיסי בשימוש, אך משימות ההפצצה כללו לעיתים עשרות ואף מאות מטוסים ולכן סידור המבנה היה צריך להשתנות. בארצות הברית למשל, בתחילת המלחמה היה נהוג לטוס במבנים פזורים אך לאחר מספר מפגשים עם מטוסי הקרב של האויב הם חזרו למבנים הצמודים ופותח במבנה "קופסת קרב" שפיזר מספר מבנים של שלשות במספר מיקומים וגבהים ועל ידי כך אפשר חשיפה מרבית של מטוסי האויב לאש מכלי הנשק ההגנתיים.
לעומת המבנים הענקיים של מטוסי ההפצצה ומטוסי הקרב המלווים האמריקנים טייסים גרמנים פיתחו מבני ענק של כ-50 מטוסים שהסתדרו בשורות ובצורת ריבוע, היו מגיחים תוקפים באש מסיביים מתותחיהם בשביל להפיל מספר מטוסים ולחמוק במהירות האפשרית, אך המבנה היה מסובך מאוד לארגון ודרש מטוסים ממספר טייסות, מרבית המבנים הללו נכנסו לקרבות אוויר עם מטוסי קרב אמריקאיים לפני שהם היו מספיקים להתארגן.
בסוף מלחמת העולם השנייה בעת כניעת יפן התקיים המטס הגדול בהיסטוריה של מאות מטוסים כאמצעי להפגנת כוחה של ארצות הברית.
עידן הסילון והלוחמה האווירית המודרנית.
עם תום מלחמת העולם השנייה הטכנולוגיה המשיכה להתפתח ובנוסף למנועי סילון פותחו עוד לא מעט תחומים, דוגמת אוויוניקה, מערכות שליטה ובקרה, מערכות נ"מ וכדומה. בשל העלייה במורכבות המערכות, מורכבות המשימות עלתה גם. עתה אי אפשר היה לשלוח מטוסי תקיפה ללא ליווי של מטוסי קרב, וגם אז זיהוי מוקדם ויירוט מכוון על ידי בקרה אווירית יכלו להביא את מטוסי האויב קרוב ולעמדת יתרון או להפילם בעזרת טילי נ"מ . אי לכך נדרש ביצוע של מגוון גדול יותר של משימות בשביל לאפשר לתקיפות להתקיים. במלחמת וייטנאם חיל האוויר האמריקאי נאלץ להקצות מספר רב של מטוסים שישתתפו בתקיפה אבל יבצעו משימות אחרות כגון דיכוי הגנה אווירית על ידי תקיפת קורנים (משימות ויילד ויזל), ניקוי השטח האווירי על ידי מטוסי קרב טרם התקיפה (Fighter Sweep), ליווי מטוסי התקיפה, מטוסים הנושאים אמצעי שיבוש אלקטרוניים, מטוסי צילום לאיסוף מודיעין לבחינת תוצאות התקיפה ומטוסי תדלוק ייעודיים. בכל הכוח הכלול במשימה מטוסי התקיפה מנו לעיתים קרובות רק כ-40-20 אחוז מכלל המטוסים, משימות של מספר מבנים כאלה מכונות ערכות תקיפה (Strike Package).
מתתיהו לזרסון
פרופ' מתתיהו לזרסון (1 בפברואר 1887 – 1 בדצמבר 1951) היה פרופסור למשפטים ממייסדי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה.
ביוגרפיה.
לזרסון נולד במיטוי בלטביה. בשנת 1905 הצטרף על התנועה הסוציאליסטית. הוא סיים לימודי משפטים בהצטיינות באוניברסיטת סנקט פטרבורג בשנת 1910. בשנת 1916 מונה למרצה באוניברסיטה זו. בשנת 1920 עזב את ברית המועצות וחזר ללטביה. בשנים 1922–1931 היה ציר בסיימאס הלטבי (הפרלמנט הלטבי), בה פעל יחד עם מפלגות השמאל, ולהגנה על זכויות המיעוטים בכלל והיהודים בפרט. בין השאר הוא נאבק, ללא הצלחה, בכפיית מנוחת חובה בימי ראשון. כן הצליח לאפשר לבתי הספר היהודים ללמד בעברית בניגוד לעמדת הבונד שדרשה שילמדו רק ביידיש. לזרסון גם היה פעיל בהתאחדות של הפועל הצעיר וצעירי ציון והיה מטעמה סגן בוועד הפועל הציוני. בבחירות בנובמבר 1931 חסרו ללזרסון קולות מועטים כדי להיבחר מחדש והוא מצא עצמו מחוץ לסיים.
במרץ 1934 הגיע לזרסון לביקור בארץ ישראל כדי להשתתף בישיבת הוועד הפועל הציוני. בעקבות ההפיכה של אולמנוס ב-15 במאי 1934, נאסר לזרסון כאיש שמאל, במקביל לביטול האוטונומיה התרבותית ליהודים. בנובמבר 1934 שוחרר לזרסון ממעצרו, לאחר שהתחייב לעזוב את לטביה. לאחר שחרורו עלה לארץ ישראל, אליה הגיע בינואר 1935.
בשנת 1935 היה ממייסדי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה, בו הרצה בתורת המשפט הכללית. לאחר מכן עבר לכהן כפרופסור באוניברסיטת קולומביה. לזרסון נפטר ב-1 בדצמבר 1951, בניו יורק.
למפרופידיים
למפרופידיים (Lamprophiidae) היא משפחה של נחשים וקרובי משפחתם של הזעמניים. לעיתים הם גם כלולים בתת-משפחה של זעמניים. לא תמיד קל להבדיל ביניהם, אף שאיברי הרבייה שלהם שונים מעט. הם חיים בטבע באירופה, אסיה ואפריקה במגוון בתי גידול.
אלו נחשים קטנים או בינוניים והם אינם ארסיים או בעלי ארס חלש. הם נפוצים בכל בית גידול והם קרובי משפחתם של הזעמניים וגם של הפתניים הארסיים. המשפחה מובחנת בעיקר על פי בדיקות מולקולריות כמה תכונות מורפולוגיות.
נוון סובוטיץ'
חאבייר פינולה
חאבייר אוראסיו פינולה (בספרדית: Javier Horacio Pinola, נולד ב-24 בפברואר 1983 באוליבוס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בריבר פלייט בעמדת המגן השמאלי. פינולה שיחק במרבית הקריירה שלו בנירנברג, בה שימש קפטן. לפינולה שתי הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.
קריירת מועדונים.
פינולה החל את קריירת הבוגרים שלו במועדון צ'קאריטה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית, ובשנת 2002 עבר לאתלטיקו מדריד. פינולה השתייך לסגל אתלטיקו מדריד במשך חמש שנים, אך ברוב הזמן היה מושאל או שיחק בקבוצת המילואים, וערך רק שתי הופעות בקבוצה הבכירה של אתלטיקו מדריד. בשנת 2004 יצא פינולה להשאלה במולדתו ארגנטינה, כאשר שיחק בראסינג קלוב, שם ערך 54 הופעות. בשנת 2005 הושאל פינולה לנירנברג מהבונדסליגה לתקופה של שנתיים. עונת ההשאלה השנייה, 2006/07, הייתה עונת שיא עבור פינולה, שסיים עם נירנברג במקום השישי בבונדסליגה, וזכה עם הקבוצה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 3-2 בגמר על שטוטגרט בהארכה. ניצחון זה מנע משטוטגרט לזכות בדאבל באותה עונה. פינולה שיחק בגמר זה 115 דקות. בדרך לזכייה בגביע, פינולה הבקיע שני שערים ובישל שניים נוספים במסגרת הגביע הגרמני באותה עונה. בתום ההשאלה לנירנברג, נרכש פינולה על ידי הקבוצה מאתלטיקו מדריד, וחתם על חוזה קבוע. עם זאת, כבר לאחר עונת הזכייה בגביע, נירנברג ופינולה נשרו אל הבונדסליגה השנייה בעונת 2007/08, כאשר פינולה ערך בעונה זו 19 הופעות בלבד. נירנברג ופינולה שבו לבונדסליגה כעבור עונה אחת בלבד, ונשארו בה חמש עונות רצופות, בהן פינולה היווה שחקן חשוב במערך ההגנתי של נירנברג ומונה אף לקפטן הקבוצה. בעונת 2013/14 פינולה נשר עם נירנברג בפעם השנייה לבונדסליגה השנייה, ונשאר במועדון עונה נוספת, 2014/15, אותה סיימה הקבוצה במקום התשיעי בלבד, ולא עלתה לבונדסליגה. בתום עונה זו, על אף שהוצע לו להאריך את חוזהו, בחר פינולה לעזוב את נירנברג לאחר עשר עונות רצופות במועדון, בהן צבר 260 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.
ביוני 2015 חתם פינולה ברוסאריו סנטרל מליגת העל הארגנטינאית, והציג יכולת טובה מאוד, שהקנתה לו מקום בסגל נבחרת ארגנטינה.
ביוני 2017 חתם בריבר פלייט ושותף כשחקן הרכב במשחק הראשון של הקבוצה באותה עונה, במסגרת שמינית גמר גביע ליברטדורס מול גוארני הפרגוואית.
קריירה בינלאומית.
פינולה שיחק בנבחרותיה הצעירות של ארגנטינה, ובשנת 2003 זכה עם נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה לנבחרות צעירות. בשנת 2007 זומן פינולה לראשונה לסגל נבחרת ארגנטינה הבוגרת על ידי המאמן אלפיו באסילה לצמד משחקי ידידות, מול נבחרות שווייץ ואלג'יריה. נגד אלג'יריה ערך פינולה את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים, שגם הייתה הופעתו היחידה עד לשנת 2016. בשנה זו, תשע שנים לאחר הזימון הקודם, זומן פינולה על ידי המאמן חרארדו מרטינו לצמד משחקים במוקדמות מונדיאל 2018, מול נבחרות צ'ילה ובוליביה. פינולה שיחק 90 דקות במשחק הניצחון 2-0 על נבחרת בוליביה. זו הייתה הופעתו השנייה בלבד במדים הלאומיים, ומאז, נכון לדצמבר 2018, לא ערך הופעות נוספות.
תארים.
עם נירנברג:
עם ריבר פלייט
עם נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 20:
צ'קאריטה ג'וניורס
הומלופסיים
הומלופסיים או נחשי הגדות (Homalopsidae) היא משפחה של נחשים מסדרת הקשקשאים החיים בדרום-מזרח אסיה ובצפון אוסטרליה במים מלוחים או מליחים וכן על החופים וביצות המנגרובים שלהם. הם קרוביהם הרחוקים של הזעמניים ובעבר נכללו כתת-משפחה שלהם.
כל המינים הם טורפים שלחלקם חיישנים מיוחדים על "קרניים" מעל הראש, דרכו הם חשים את טרפם הכולל דגים, חסילונים, סרטנים וכדומה.
אורכם הממוצע 1-1.5 מ' והם בעלי ראש ועיניים קטנות, נחיריים הפונים כלפי מעלה, זנב רחב העוזר בשחייה וגוף מוסווה במים.
מינים אלה אינם ארסיים וקוטלים את הטרף על ידי נשיכתו בחוזקה ובליעתו. הם בעלי נשיכה מאוד לא נעימה שעלולה להזדהם.
פריאטיניים
פריאטיניים (שם מדעי: Pareatidae) היא משפחה של נחשים וקרובי משפחתם של הזעמניים. לעיתים הם גם כלולים משפחת הזעמניים. הם חיים ביערות בסין, יפן, דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה.
בני המשפחה קטנים עד בינוניים בגודלם ואורכם עד 80 ס"מ. הם בעלי ראשים קטנים ועיניים גדולות ומזכירים את בני משפחת למפרופידיים. הם ניזונים בעיקר מתולעים וחלזונות, אתם הם צדים על ידי שיניהם הקצרות בתוך הלסת הקטנה שלהם.
משפחה זו מבוססת בעיקר על מחרקים מולקולריים שהוציאו אותה ממשפחת הזעמניים על בסיס מעט נתונים. ישנם חוקרים הרואים בהם תת-משפחה של זעמניים.
קסנדוררמטיים
קסנדוררמטיים (Xenodermatidae) היא משפחה של נחשים וקרובי משפחתם של הזעמניים ושל הלמפרופידיים. הם חיים בטבע בהודו ובדרום-מזרח אסיה.