אודט הסכימה לאמן את פליסי, אשר למדה בהמשך שאודט היא בלרינה ראשית לשעבר. פליסי עבדה קשה מאוד, אולם עם מכתב הקבלה של קאמיל, היא מצאה את מקומה בבית הספר לבלט. מרנט, הכוריאוגרף הנרגש של בית הספר, הכריז שאחת הבנות מהכיתה תיבחר לרקוד בתפקיד קלרה בבלט "מפצח האגוזים". הוא דחה את הרקדניות הגרועות בכל יום. פליסי השתפרה בכל יום ולא הודחה, אולם יומיים לפני ההדחה הסופית, השקר שלה נחשף. מרנט החליט לתת לקאמיל להיכנס לכיתה ולתת לפליסי להישאר אף על פי שהעברה של פליסי הייתה רצינית, מרנט ידע שהיא תחת חסותה של אודט. ויש לו נקודה רגישה בשביל אודט. בלילה לפני ההדחה הסופית, פליסי אחרה לאודישן ולא רקדה כמו שצריך ולכן התפקיד של קלרה הועבר לקאמיל.
פליסי חזרה לבית היתומים שלה, אבדה את רוחה. היא חלמה שהיא תינוקת בזרועותיה של אמה, בלרינה, אשר נתנה לה את תיבת הנגינה. היא החליטה לחזור לפריז לעזור לאודט ולבקש סליחה מוויקטור. כאשר ניקתה את הבמה, פליסי נתקלה בקאמיל, והן ערכו קרב ריקודים לפני גל התלמידות, אודט ומרנט. פליסי רקדה את הגרנד ג'טה שהיא עפה במדרגות, בעוד קאמיל לא יכלה. מרנט ניגש אל שתי הבנות ושאל אותן מדוע הן רוקדות, קאמיל ענתה לו שזה מה שאמא שלה אמרה לה לעשות בעוד שפליסי ענתה שזה בתורשה ובהתלהבות. קאמיל הבינה שפליסי אמורה להיות קלרה. ליד סדנת אייפל, שם פסל החירות נבנה, פליסי הזמינה את ויקטור להצגת הבכורה. בזעם רב רג'ין הגיעה, רדפה אחרי פליסי את כתר הפסל כדי להוריד אותה, אולם ויקטור הציל אותה עם עזרה מקאמיל. הם הלכו אל בית האופרה בדיוק בזמן, פליסי לבשה את נעלי הבלט שקיבלה מאודט, נשקה לוויקטור בלחי, והיא הציגה את "מפצח האגוזים" יחד עם הבלרינה הראשית.
בנק אק בארס
בנק אק בארס (ברוסית: ПАО «АК БАРС» БАНК) הוא בנק מסחרי במניות משותפות בטטרסטן, רוסיה. נוסד בשנת 1993.
פעילות.
המשרד הראשי ממוקם בבירה הטטרית, קאזאן. לבנק כל סוגי הרישיונות הבנקאיים הקיימים בפדרציה הרוסית ומספק יותר ממאה סוגים של שירותי בנקאות ללקוחות עסקיים ופרטיים.
בשנת 2014 הבנק הפך לבנק הראשון ברוסיה לאמץ את בנקאות השריעה. לכן הבנק מסרב לממן עסקי אלכוהול והימורים או בחברות שעוסקות בבניית חוות חזירים.
בתחילת 2018 שירת בנק אק ברס למעלה מ-3.1 מיליון אנשים ולמעלה מ-67 אלף לקוחות עסקיים. הון מורשה ששולם – 38.0 מיליארד רובל. סכום ההון החל מ-1 בינואר 2017 עמד על 71.6 מיליארד רובל.
רשת סניפים החל מ-1 במרץ 2018 – חמישה סניפים בערים הגדולות ברוסיה, 142 משרדים נוספים, 22 מסופים, 88 משרדים תפעוליים.
הבנק היה השותף הרשמי של משחקי הסטודנטים העולמיים ה-27 בקאזאן בשנת 2013, כמו גם השותף הלאומי של אליפות העולם בשחייה ה-16 בשנת 2015 שנערכה בקאזאן. בנוסף, הבנק הוא נותן החסות של מועדון ההוקי קרח אק בארס קאזאן ושל אצטדיון אק בארס ארנה.
אגם קיוו
אגם קיוו (באנגלית: Lake Kivu) הוא מהגדולים שבאגמי אפריקה ומהעמוקים שבאגמי המים המתוקים בעולם. נחצה על ידי הגבול שבין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין רואנדה, שיורד מצפון לדרום כש-58% משטחו נמצא בטריטוריה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. לאגם שפך בדרומו אל נהר רוזיזי, שממשיך דרומה ונשפך אל אגם טנגניקה.
גאוגרפיה.
האגם נמצא בגובה 1460 מ' מעל פני הים בעמק ריפט שבין ההרים הסובבים במה שידוע כאזור וולקני פעיל. גדותיו הצפוניות של האגם בנויות משכבות שעוביין מאות מטרים המורכבות מלבה ואפר וולקני משני ההרים הפעילים – הר ניאראגונגו והר ניאמורגירה. שכבות הלבה מכסות אזור ששטחו כ-3000 קמ"ר. שטחו של האגם 2700 קמ"ר. אורכו כ-90 ק"מ ורוחבו המרבי הוא 50 ק"מ. עומקו המרבי 475 מ' ועומקו הממוצע 220 מ', עובדה המציבה אותו כאגם השמיני בעומקו בעולם. בעבר היה האגם גדול יותר אך שינויים גאולוגיים כתוצאה מפעילות וולקנית הפרידה בינו למה שהפך לאגם נפרד – אגם אדוארד. בתוך האגם יש מספר רב של איים בגדלים שונים, הגדול בהם הוא אידז'ווי (באנגלית: Idjwi).
כימיה.
תופעה ייחודית לאגם קיוו היא תופעה של התפרצות גזים הקרויה התפרצות מימית. תופעה זו מתרחשת בשלושה אגמים בלבד בעולם. בתחתית האגם מצטברות כמויות אדירות של מתאן ושל פחמן דו-חמצני. שחרור פתאומי של הגזים עלול לגרום לענן פחמן גדול שיכסה את סביבת האגם ויגרום לחנק של האנשים המתגוררים בסביבת האגם.
באגם ניוס בקמרון, שבו מצטבר פחמן דו-חמצני וגם הוא נתון בסכנה להתפרצות מימית, נבנה בשנת 2001 מתקן המשחרר גז בצורה מבוקרת באמצעות מערכת צינורות מקרקעית האגם. גודלו של אגם קיוו והכמות האדירה של גז הפחמן הכלוא בתחתיתו – 500 מיליון טונות, לא אפשרה מבצע כגון זה.
החל מהעשור השני של האלף הנוכחי הצליחו ניסיונות שאיבת גז ממעמקי האגם תוך סינונו והפיכתו למקור הפקת חשמל. נכון ל-2020 מופקים כמאה מגה ואט וזאת בעידודה ובבעלותה החלקית של ממשלת רואנדה בשותפות עם החברות המפיקות. הצפי לעתיד הוא הפקת חשמל בכמות שאף תאפשר לרואנדה למכור לשכנותיה.
דגה.
זהו אגם דל דגה וסוגי דגים. סך הכל נמנו בו 28 זנים. כמחצית מסוגי הדגים נכללים במשפחת האמנוניים מסדרת הדקראים ואגם קיוו הוא המקום היחיד בו ניתן למצוא אותם. הנפוץ שבין הדגים באגם הוא הסרדין אשר לא היה מדגי האגם והובא לשם רק במחצית השנייה של המאה העשרים. הסרדין התרבה באגם ובהחלט תרם לרווחת הדייגים מחד גיסא אך מאידך גיסא שינה את המצב האקולוגי וגרם לירידה בכמות הזואופלנקטון, אותם אורגניזמים זעירים הנסחפים במים בקבוצות גדולות.
כמות הדגה השנתית עומדת על כ-21,400 טון. זו הכמות הגדולה מבין כל אגמי מזרח אפריקה. כחצי מיליון אנשים בהיקף האגם ברואנדה וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו מתפרנסים מתעשיית הדגים המתפתחת. בספירה שנעשתה בתחילת שנות התשעים נמצא שפועלים באגם 6563 דייגים מתוכם 3027 דייגי סירות במים הפתוחים. יבול הדגה היה בדעיכה בשל עימותים צבאיים באזור והוא מתאושש לאיטו. המים מבחינת הרכבם והטמפרטורה הוכחו כמתאימים לגידול חקלאי של דגה- קרי גידול בכלובים בהם הדגים מוזנים מלאכותית ומוצאים מהמים לאחר שישה חודשים. הניסיונות הללו מתנהלים בעצלתיים. אוכלוסיית רואנדה צורכת דגים בכמות קטנה משמעותית מכל מדינות אפריקה המזרחית, רק 1.5 ק"ג בשנה לנפש, מה שכנראה מסביר את הקליטה האיטית של חקלאות המים המודרנית.
אוכלוסייה.
האזור סביב חופי האגם מיושב בצפיפות יחסית. צידו המזרחי שבמדינת רואנדה זרוע בעיקר כפרי דייגים וערים קטנות. ליד הגבול בדרום עם קונגו האזור הוא אורבני. בקונגו אלה: kabare, goma, bukvu וברואנדה – Gisenyi, kibuye, cyanggugu. הצד הרואנדי מפותח יותר וניכרת בו פריחה כלכלית שלאחר מלחמת האזרחים הנוראה שגבתה חייהם של יותר ממיליון רואנדים בני שבט הטוטסי שנרצחו בידי שבט ההוטו. הצד הקונגזי עני משמעותית ורבים עוברים מדי יום את הגבול כרוכלי וסוחרי יום קטנים אל הצד הרואנדי במים הפתוחים מדווחים מעת לעת אודות עימותים בין דייגים רואנדים לקונגזים.
תחת האיום של התפרצות גזים רעילים נמצאים מיליונים של בני אדם, אלה יהיו בסכנת חיים ברורה ומיידית ולא יספיקו להימלט בטרם יקיפם הענן הרעיל. גם הרי הגעש הפעילים מהווים סכנה. בשנת 1977 מצאו את מותם כמאה בני אדם בעקבות התפרצות געשית. היקף האגם נמצא בהאצת פיתוח מבחינה תיירותית ונבנים בתי מלון בשל הקרבה לאתרי פארקים סמוכים. החשש הוא שהצפיפות העולה סביב האגם, הבנייה והחקלאות האינטנסיבית יפגעו באיכות המים ובדגה.
סרחיו היגיטה
סרחיו אנדרס היגיטה גרסיה (בספרדית: Sergio Andrés Higuita García; נולד ב-1 באוגוסט 1997) הוא רוכב אופני כביש קולומביאני בקבוצת בורה–הנסגרוהה. היגיטה הוא אלוף קולומביה בשנת 2020 ומנצח הטור של קולומביה באותה שנה. בשנת 2022 ניצח את הוולטה אה קטלוניה.
ביוגרפיה.
היגיטה נולד ב-1 באוגוסט 1997 במדיין, עיר בקולומביה ובירת מחוז אנטיוקיה.
מנסנה פוסטובון (2016–2018).
היגיטה הצטרף לקבוצת למנסנה פוסטובון הקולומביאנית ב-2016.
ב-2017, היגיטה ניצח בקטגוריית ההרים בוואלטה אסטוריאס.
קרן אאוסקדי (2019).
היגיטה הצטרף לקבוצת קרן אאוסקדי. הוא פתח את העונה בספרד, בכמה מרוצים חד יומיים ובלט בהם, אך לא הצליח לנצח אחד בהם כשסיים שישי במרוץ טרופאו סס סלינס, במקום ה-12 במרוץ טרופאו אנדרקס ובמקום ה-4 בטרופאו קמפוס. היגיטה ניצח את דירוג הצעירים בוולטה ולנסיה וסיים שביעי בוואלטה אה אנדלוסיה. הוא ניצח את הקטע הרביעי בוולטה או אלנטחו בפורטוגל וסיים במקום החמישי כללי כשהוא מסיים שני בקטגוריית ההרים וקטגוריית הרוכב הצעיר. לאחר מכן חזר היגיטה לספרד וסיים שלישי בגראן פרמיו מיגל אינדוראין ורביעי בקלאסיקה פרימאוורה.
EF Education First (מרץ 2019–2021).