החל מאוגוסט 2019 מכון המחקר לפיזיקה ניסיונית הוא מתחם מחקר גדול מאוד עם מכוני-בת כדוגמת: פיזיקה תאורטית ומתמטית, דינמיקת גז ופיזיקת פיצוץ, פיזיקת גרעין וקרינה, מחקר פיזיולוגי בלייזר, מכון מדעי-טכני הידוע גם בשם ה- KB, המורכב מ-KB-1 (מטענים גרעיניים), KB-2 (תחמושת גרעינית), KB-3 (אבטחה מיוחדת) ו-KB-12 (נושאים מיוחדים.
ב-9 במרץ 2011 החל לעבוד במכון מחשב על, הנחשב למחשב העל החזק ביותר ב והוא מגיע לכדי FLOPS אחד.
אלי כהן (הליכוד)
שלוה בן גל
שלוה בן גל (1949–26 ביוני 2017) הייתה אשת אופנה וחברה ישראלית.
ביוגרפיה.
בן גל נולדה בתל אביב לחיה, עקרת בית ופעילה בארגון ויצו וזליג שפירא, יבואן צינורות ברזל.
בגיל שבע עשרה עזבה את לימודי התיכון ופנתה ללימודי קוסמטיקה ואיפור. בן גל החלה לעבוד בתחומים אלו בתיאטרון ענבל, בחברת משכית ואצל מפיק התיאטרון גיורא גודיק. כשפתח בעלה רשת חנויות למוצרי קוסמטיקה וניקוי היא פתחה בחדר האחורי של אחת מחנויותיו קליניקה לטיפולים קוסמטיים.
בתחום האופנה.
היא החלה את דרכה בתחום האופנה כשהחלה לארגן תצוגות אופנה בוויצו בעקבות אמהּ. לאחר מכן עזבה את הארגון והחלה לנהל תצוגות אופנה במקומות נוספים. ב-1986 ארגנה תצוגה במלון דן בתל אביב עבור פעילות "עם יפה עם אחד" בקרב אוכלוסיית הקשישים במדינה. ב-1988 ערכה תצוגת אופנה לרגל חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל ואירוע זה משך את תשומת לבם של קהילות יהודיות רבות ברחבי העולם. ב-1990 הייתה אחראית על תצוגת אופנה באירוע שהכנסותיו נועדו להפעלת הקו הטלפוני לאוזן קשבת לחיילים, האירוע אורגן בחסות אשת שגריר צרפת בישראל ונכחו בו מספר נשות שגרירים בישראל. בעקבות הסכמי אוסלו היא ארגנה באוקטובר 1993 תצוגת אופנה בנושא השלום בכיכר רבין, בה לקחו חלק 200 דוגמניות ודוגמנים שלבשו בגדים בהשראת השלום, ארץ ישראל ושלוש הדתות.
היא עבדה באופן קבוע עם דוגמניות מובילות בישראל כמו ספיר קופמן וסמדר גנזי, והייתה גם אחראית לגילויו של הדוגמן מוטי רייף, שלאחר מכן עזב את החברה שלה והקים חברה יריבה.
היא הוציאה קו של מוצרי קוסמטיקה בשם "Glam Collection".
שנים מאוחרות.
ב-1997 הוציאה את ספר הזכרונות שלה "חיים על המסלול" ובשנות ה-2000 החלה לעסוק באימון אישי בנושאי אופנה ואף העבירה הרצאות בתחום.
פטירה.
ב-26 ביוני 2017 נפטרה בגיל 68 לאחר מאבק ממושך במחלת ניוון שרירים.
דמות והשפעה.
מדורי הרכילות בישראל נהגו באופן קבוע לסקר אותה. היא היוותה השראה לדמותה של מארגנת תצוגות האופנה ציפי צינמן בספרו של ירמי פינקוס "בזעיר אנפין" שיצא ב-2012.
חיים אישיים.
היא התחתנה עם מנחם בן גל ונולדו להם שני ילדים.
מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית
מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית (ברוסית: «Российский федеральный ядерный центр — Всероссийский научно-исследовательский институт технической физики имени академика Е. И. Забабахина» ,РФЯЦ-ВНИИТФ) הוא מכון מחקר שבסיסו בעיר סניז'ינסק, רוסיה. נקרא על שמו של המדען יבגני זבאבאחין. המכון מהווה מרכז גרעין פדרלי ופועל בכפיפות לרוסאטום, התאגיד הפדרלי לאנרגיה אטומית.
המכון הוקם כגיבוי עבור מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית בקרמליוב, ועומדת לרשותו מומחיות בכל קשת העבודה הקשורה בתכנון ופיתוח נשק גרעיני, כולל פיזיקה גרעינית, פיזיקה בלחץ גבוה, הידרודינמיקה, תכנון ועבודה טכנולוגית במכשירים גרעיניים ופיקוח על תהליכים והשפעות גרעיניות. המכון יזם מספר פרויקטים בתחום ובמתחם המכון פועל מפעל ניסיוני לייצור אבות טיפוס של דגמים שתוכננו במכון.
חוף אמונדסן
חוף אמונדסן (באנגלית: Amundsen Coast) הוא אזור חוף בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
חוף זה הוא מקטע החוף שמדרום למדף הקרח רוס, בין פסגת מוריס (שממזרח לקרחון ליב), לבין צידו המערבי של קרחון סקוט.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של החוף ניתן לו בשנת 1961 על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.
הוועדה קראה לחוף על שמו של קפטן רואלד אמונדסן, מגלה הארצות הנורווגי, שהיה הראשון שהגיע אל הקוטב הדרומי עם משלחת הקוטב הדרומי ב-14 בדצמבר 1911. אמונדסן בנה את בסיסו - פראמהיים, בקצה מדף הקרח רוס, והמשתמש במזחלות על מנת להגיע דרומה לאורך המדף, עד שנחת בסמוך לחוף אמונדסן, ומשם מצא דרך במעלה קרחון אקסל הייברג, כדי להגיע אל רמת הקוטב, ודרכה אל הקוטב הדרומי.
לקריאה נוספת.
• IAN JOUGHIN, BENJAMIN E. SMITH, BROOKE MEDLEY, Marine Ice Sheet Collapse Potentially Under Way for the Thwaites Glacier Basin, West Antarctica, Science 16 May 2014: Vol. 344, Issue 6185, pp. 735-738 DOI: 10.1126/science.1249055
• S. E. Stammerjohn, T. Maksym, R. A. Massom, K. E. Lowry, K. R. Arrigo, X. Yuan, M. Raphael, E. Randall-Goodwin, R. M. Sherrell, P. L. Yager, Seasonal sea ice changes in the Amundsen Sea, Antarctica, over the period of 1979–2014, Elem Sci Anth, 3, p.000055. DOI: http://doi.org/10.12952/journal.elementa.000055
ערך לחם
מאריה האלכימאית
תקנות המגורשים
תקנות המגורשים (מכונות גם: תקנות חכמי קסטיליה; תקנות פאס), הן תקנות קהילתיות בנושאים ציבוריים, אשר הותקנו במרוקו בעיקר בעיר פאס, על ידי חכמים שמוצאם מספרד ונמנו על קהילות המגורשים בפאס.
התקנות הותקנו משנת ה'רנ"ד, (1494) - כשנתיים לאחר גירוש ספרד, ועד לשנת ה'תרפ"ט (1929). תחילה הן הותקנו על ידי רבנים ופרנסים יוצאי ספרד ובהמשך השנים על ידי רבנים ופרנסים שהשתייכו לקהילות המגורשים, שהתקיימו במקביל לקהילת התושבים.
התקנות היוו קודקס שהכתיב את פעילות המשפט הדתי ואת סדרי החיים של רוב הקהילות היהודיות במרוקו, החל מתקופת הגירוש ועד לימינו, ובשל כך הן זכו לפרשנות נרחבת של חכמי מרוקו.
החל מהשנים שלפני הקמת המדינה, עת שבה מועלית לעיתים שאלת יישומו של המשפט העברי במדינה היהודית, זכו תקנות המגורשים להתעניינות מחודשת מצד רבנים, משפטנים ואנשי אקדמיה העוסקים בחקר המשפט העברי.
רקע היסטורי.
עם גירוש ספרד (1492) וגירוש פורטוגל (1497), הגיעו גלי הגירה של יהודים מחצי האי האיברי למרוקו. המפגש בין יהודי ספרד לבין יהודי מרוקו פילג את האוכלוסייה היהודית לשניים: תושבים - אלה אשר התגוררו במשך דורות במרוקו, והמגורשים. שתי הקבוצות היו שונות בשפתן ובמנהגיהן - בין היתר בנוסחי התפילות, בדיני השחיטה ובדיני אישות. לעיתים פרצו מחלוקות בין התושבים והמגורשים, אך בהמשך נחלשו גבולות חלוקה זו והקבוצות השתלבו אחת עם השנייה.
בחייהם החדשים במרוקו נתקלו המגורשים בשאלות הלכתיות רבות, חלקן התעוררו בעקבות ההבדלים ההלכתיים שהיו בינם לבין יהודי מרוקו, וחלקן בעקבות גירוש ספרד - למשל, ירושת אדם כשחלק מיורשיו אינם במרוקו, חידוש כתובה לאשה שאבדה כתובתה בעקבות הגירוש, או בעל שחלה ואשתו עלולה להעגן בעקבות יבם שאינו במרוקו. במטרה לפתור את השאלות ההלכתיות, התקינו חכמי ופרנסי המגורשים בפאס תקנות שאיחדו וביססו את קהילותיהם.
תקנות המגורשים.
התקנות שתקנו חכמי קהילות המגורשים מכונות בדרך כלל "תקנות המגורשים", אך לעיתים גם: "תקנות המגורשים מקאשטילייא" (כנראה בגלל שמוצאם של רוב חכמי המגורשים מקסטיליה) ו"תקנות פאס". הן הותקנו על ידי חכמי המגורשים בפאס, אך חלקן הגדול התקבל בערים נוספות במרוקו, וכך כותב ראש החכמים בפאס במאה ה-17 וה-18, רבי יהודה בן עטר, אודות התקבלות התקנות הנוגעות לכתובה:
בשנת 1698 נערכו התקנות לראשונה על ידי רבי יעקב אבן צור (יעב"ץ) המאגד את תקנות המגורשים מתקופת הגירוש ועד לזמן המחבר (שלהי המאה ה-17).
התקנת התקנות החלה כבר משנת ה'רנ"ד (1494), פחות משנתיים לאחר גירוש ספרד, ועד לשנת ה'תרפ"ט (1929). תחילה על ידי חכמים ונגידים ממגורשי ספרד, ולאחר מכן על ידי צאצאיהם, או על ידי מי שהשתייך לקהילותיהם.
החל משנת ה'תש"ז (1947) פורסמו במרוקו תקנות חדשות על ידי הרבנים שנמנו על מועצת הרבנים של מרוקו, כהמשך למורשת התקנת התקנות על קהילות המגורשים.
בשנת ה'תשמ"ה הוציאו לאור הרב פרופ' משה עמאר והרב אליהו עצור את תקנות המגורשים יחד עם תקנות מועצת הרבנים במרוקו מחדש. הראשון כתב מבוא ארוך על התקנות במרוקו.
תרגומים ופירושים.
תחילה דיברו המגורשים בפאס ובמקומות אחרים בשפת הלדינו, אותה הם דיברו בספרד, ולכן נוסח התקנות בעשורים הראשונים לגירוש נכתב בשפה זו. ב החלה השפה להשתכח מכמה מקומות (ולמעט קהילות: תטואן, טנג'יר, סאוטה ומלייה שהיו לימים בשליטה ספרדית) ובעקבות כך הוסיף המדפיס הראשון של התקנות, רבי אברהם אנקווה (המאה ה-19), את תרגומו לתקנות בשפה העברית, לצד המקור בלדינו.
רבי רפאל בירדוגו תמצת את התקנות ובנו, רבי מימון בירדוגו, כתב פירוש על התמצות. התמצות והפירוש בצירוף תקנות חכמי מרקש הקדמונים נדפס על ידי רבי אברהם קורייאט בספר "ברית אבות", ואכ"ח נדפס שוב על ידי הרב אנקווה. חכם נוסף שפירש את התקנות היה רבי רפאל משה אלבז (המאה ה-19), שפירושו נדפס מכתב ידו בעשורים האחרונים. פירושים אלו הם בנוסף לפרשנות נרחבת המצויה בספרות השו"ת של חכמי מרוקו.
מנושאי התקנות.
כשרות.
ממוקדי החיכוך החריפים בין התושבים למגורשים בשנים שלאחר הגירוש, היה עניין נפיחת הריאה, שהמגורשים התירו אותה בניגוד לתושבים. בשנת ה'רפ"ו תיקנו המגורשים תקנה שלפיה המנדה כל חכם שיאסור את הנפיחה.
תקנה נוספת בנושא הכשרות מחייבת שבדיקת סכין השחיטה והריאה תיעשה על ידי שני שוחטים (ה'תס"ח).
ירושה.