שלב הדירוג המקדים החל ב-10 במאי 2014 והסתיים ב-15 במאי 2016 ובסיומו נקבעו 110 הספורטאים שהתמודדו בסופו של דבר באולימפיאדה (בחלוקה שווה בין גברים לנשים). על מנת לזכות בכרטיס למשחקים האולימפיים נדרשו הספורטאים לעמוד באחד הקריטריונים הבאים: לזכות באליפות היבשת, לסיים באחד משלושת המקומות הראשונים באירוע הדירוג של איגוד הטריאתלון העולמי, להיות בין 140 המדורגים הראשונים בסבב הטריאתלון העולמי לשנת 2015 או בטבלת הדירוג הכללית.
כמארחת המשחקים זכתה ברזיל בכרטיס נוסף, בנוסף לשניים שלהם הייתה זכאית. לאחר דירוג הספורטאים נותרו חמישה מקומות פנויים, אותם העניק האיגוד העולמי בהתאם למיקום בדירוג העולמי.
ישראל הטריאתלון.
רון דרמון זכה בכרטיס לאולימפיאדה לאחר שדורג במקום ה-52 בעולם והפך לישראלי הראשון המשתתף בתחרויות. אחרי שלב השחייה בתחרות דורג במקום ה-34 מתוך 55 מתחרים, ברכיבה על אופניים הצליח לשפר את מקומו וסיים במקום ה-28. בשלב הריצה הצליח להיכנס לעשרים הראשונים, אך לקראת סיום הריצה נחלש וסיים את התחרות במקום ה-26.
מפרץ נאפפליו
קת'רין האן
ברידג'ט ווילסון
לוקיוס אפוליאוס
לוקיוס אפוליוס
יחסי ארמניה–קטר
היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת ארמניה לבין מדינת קטר כוננו ב-5 בנובמבר 1997.
מבחינה היסטורית, היחסים הדיפלומטיים בין ארמניה לקטר התאפיינו במתיחות עקב תמיכתה של קטר באזרבייג'ן במלחמת נגורנו קרבאך. אף על פי כן, עקב הרצון של ארמניה לפתח קשרים ענפים עם מדינות המפרץ, חלה התחממות ביחסים בין שתי המדינות.
בשנת 1999 הגיע שר החוץ הארמני לקטר. היה זה הביקור הראשון של איש ממשל ארמני בכיר במדינה. בשנת 2002, ביקר לראשונה גם נשיא ארמניה בקטר.
ארמניה לא פתחה שגרירות בקטר. נכון ל-2016, משמשת השגרירות הארמנית באיחוד האמירויות הערביות גם כשגרירות בקטר. בניגוד לכך, קטר פתחה שגרירות בארמניה בפברואר 2015 ושגריר קטר הנוכחי בארמניה הוא חמד בן עטייה אאל סולאיטי. זמן קצר לאחר פתיחת השגרירות הקטרית בארמניה, נפגשו שרי החוץ הקטרי והארמני במינכן שבגרמניה ודנו על קשרי התיירות ופיתוח קשרים עסקיים בין משקיעים משתי המדינות. בנוסף דנו השניים על המצב במזרח התיכון ועל דרכים אפשריות להביא לשלום באזור. במקביל לכך, הודיעה קטר כי היא בעד מציאת פתרון יצירתי לסכסוך נגורנו-קרבאך בין אזרבייג'ן לארמניה והוסיפה כי היא תומכת בהפשרת היחסים בין אזרבייג'ן לארמניה.
ועדת ביטון
ועדת ביטון להעצמת הזהות של יהדות ספרד והמזרח במערכת החינוך הייתה ועדה שהקים שר החינוך, נפתלי בנט, בראשות המשורר ארז ביטון.
רקע.
הוועדה מונתה בפברואר 2016 על ידי שר החינוך, נפתלי בנט, כדי שתציע כיצד להעשיר את תוכניות הלימודים בהיסטוריה, בספרות ובמסגרות הבלתי פורמליות, בתכנים שיביאו "לאיזון ביחס למורשתן של קהילות המזרח ולהעמקת תחושת האחדות בעם". המלצות הוועדה התפרסמו ביולי 2016, בהן הקמת פקולטה ללימודי יהדות המזרח וסיור לימודי בקברי צדיקים.
הוועדה המייעצת הראשית מנתה 12 חברים, כל אחד מהם עמד בראש ועדת משנה בת עד 10 חברים. סך כל המשתתפים בוועדות המשנה כ-80 איש. חברי הוועדה המייעצת הם: ארז ביטון, אושרה אלפסי, יגאל בן-שלום, דינה דרורי, שלמה ונטורה, יהודה מימרן, אהרן ממן, משה עמר, חיים סעדון, תמר עילם גינדין, חביבה פדיה, זהבה שמש.
המלצות הוועדה.
בין המלצות הוועדה:
ביקורות.
ביקורות נשמעו על עצם הקמת הוועדה. על כך שאין להטיל על ילדים ללמוד על מורשת או תרבות מסוימות, אלא שמערכת חינוך ממלכתית צריכה לפתח בסיס משותף לכלל אזרחי המדינה ללא הבדל מוצא או דת.
המלצות הוועדה גררו ביקורות חיוביות ושליליות. יש שברכו על ההמלצה להוציא את לימודי ההיסטוריה של מדינת ישראל "מהבלעדיות של הסיפר הציוני קלאסי-אירופוצנטרי" ולהציג "מִגוון דעות כמִגוון הנרטיבים הרווחים על אודות ההיסטוריה של יהודי ספרד והמזרח והאזור בכלל תוך הצגה מאוזנת, הכלה והשוואה עם נרטיבים נוספים". מצד שני הדו"ח הדיר את התרבות והמורשת של קבוצות דוגמת יהודי גיאורגיה, יהודי קווקז ויהודי בוכרה שאינן נחשבת 'מזרחיות' מספיק ונותרו בשוליים. ביקורת נוספת הייתה על כך שהדו"ח התעלם מלציין או לדון בסיבות לייצוג החסר בחברה הישראלית של יהדות המזרח.
העיתונאי דניאל בן סימון טען שהדו"ח משכתב את ההיסטוריה ואת המורשת של יהדות מרוקו, שדגלה במתינות ופשרה וינקה מתרבות העולם בכלל וצרפת בפרט.
הפרופסור לפילוסופיה מאיר בוזגלו כתב ש"המלצות ועדת ביטון להעצמת מורשת יהדות ספרד והמזרח במערכת החינוך, מהוות ציון דרך במאבק על מעמדה של מורשת יוצאי מדינות האסלאם".
סרביה ומונטנגרו במשחקים הפאראלימפיים
האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו השתתפה במשחקים הפאראלימפיים פעם אחת בלבד, באולימפיאדת הנכים אתונה (2004). היא שלחה למשחקים 5 ספורטאים, וזכתה בשתי מדליות ארד: אחת באתלטיקה ואחת בטניס שולחן. המשלחת יצגה סרביה ומונטנגרו לאחר התפרקות יוגוסלביה. האיחוד המדיני בין סרביה למונטנגרו הסתיים בשנת 2006, ואת המשלחת המשיכו שתי משלחות נפרדות: סרבית ומונטנגרית.
סרביה ומונטנגרו מעולם לא לקחה חלק באולימפיאדת חורף פאראלימפית.
סלובקיה במשחקים הפאראלימפיים
הרפובליקה הסלובקית השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים לילהאמר (1994), אולימפיאדת החורף הראשונה שהתקיימה לאחר פירוק צ'כוסלובקיה. מאז, משתתפת סלובקיה במשחקי הקיץ ובמשחקי החורף כבדרך קבע.
סלובקיה זכתה לאורך השנים ב-47 מדליות באולימפיאדות הקיץ, מתוכן 14 מדליות זהב, וב-44 מדליות באולימפיאדות החורף, מתוכן תשע מדליות זהב.
סרביה במשחקים הפאראלימפיים
הרפובליקה של סרביה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008), האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה לאחר פירוק האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו. המשלחת הסרבית כללה 14 ספורטאים, אשר שניים מהם זכו במדליית כסף. באולימפיאדת הנכים לונדון (2012) זכתה סרביה בשתי מדליות הזהב הראשונות, יחד עם שלוש מדליות כסף.
סרביה לוקחת חלק באולימפיאדת החורף לספורטאים נכים מאז אולימפיאדת הנכים ונקובר (2010), ועד כה לא זכתה בהם במדליה.
נומניוס מאפאמיאה
נומניוס מאפאמיאה (יוונית עתיקה: Νουμήνιος ὁ ἐξ Ἀπαμείας) היה פילוסוף יווני שחי באפאמיאה, סוריה ופרח במחצית השנייה של המאה ה-2 לספירה. הוא היה פילוסוף נאופיתגוראני ומבשר הנאופלאטוניזם.
פילוסופיה.
ציטוטים מפיו של נומניוס וקטעים מכתביו הרבים נשמרו אצל אוריגנס, תאודורטוס , ובמיוחד אוסביוס מקיסריה, ומתוכם ניתן ללמוד על אופייה של הפילוסופיה האפלטונית-פיתגוראית, וקרבתה לתורתו של אפלטון.
נומניוס היה פילוסוף נאופיתגוראני, אולם מטרתו הייתה לעקוב אחר תורתו של אפלטון עד לפיתגורס, ובאותו הזמן להראות שהיא לא הייתה בסתירה לעיקרים ולפולחנים של הבראהמינים , היהודים, המאגי  והמצרים . כוונתו הייתה להחזיר את הפילוסופיה של אפלטון, הפיתגוראני האמיתי והמתווך בין סוקרטס ופיתגורס על טהרתה המקורית, ללא השפעת האסכולה האריסטוטלית  והאסכולה הסטואית, ומטוהרת מההסברים הבלתי-מספקים והלא-הגיוניים, שלדבריו נמצאו אפילו אצל ספאוסיפוס  וקסנוקרטס, ושעל ידי השפעתם של ארקסילאוס וקרנאדס, הובילו לסקפטיסיזם פילוסופי  ללא תחתית. חיבורו על האפוסטסי  של האקדמיה האפלטונית מאז אפלטון, הכיל כפי הנראה מהקטעים הרבים שנותרו ממנו, תיאור מזערי ומשעמם של הנסיבות החיצוניות של האישים הללו, והיה מלא באגדות מופלגות על חייהם, מבלי להיכנס לאופיו של הסקפטיסיזם שלהם.
ספריו "על הטוב" (ביוונית: Περὶ Τἀγαθοῦ; בלטינית: Peri Tagathou) נראה כי היו טובים יותר. הוא הסביר בהם מעט, בעיקר בניגוד לאסכולה הסטואית, שקיום אינו יכול להימצא בארבעת היסודות כי הם היו במצב נצחי של שינוי ומעבר, וגם לא בחומר מכיוון שהוא מעורפל, לא עקבי, חסר חיים, ובעצמו לא מושא הידע שלנו, אלא להפך, קיום, כדי לעמוד בפני חיסולו וריקבונו של החומר, עליו להיות בעצמו לא-חומרי וללא כל השתנות, בנוכחות נצחית, מבלי להיות נתון לשינויי הזמן, פשוט ושקט בטבעו על ידי רצונו שלו כמו גם על ידי השפעה מבחוץ. קיום אמיתי הוא זהה לאל הראשון, שקיים כשלעצמו ועל ידי עצמו, כלומר עם טוב, ומוגדר כרוח (נואוס). אולם בהיותו האל הראשון הקיים בעצמו וללא הפרעה בתנועתו, לא יכול היה להיות יצירתי (לברוא, demiurgikos ,δημιουργικός), הוא חשב שעלינו לקחת על עצמנו אל שני, שמחזיק את החומר יחדיו, מכוון את האנרגיה שלו אליו וליסודות מובנים, ונותן מהרוח שלו לכל היצורים; מחשבתו מכוונת לאל הראשון, שבו הוא רואה את הרעיונות שלפיהם הוא מסדר את העולם בצורה הרמונית, בהיותו תפוס על ידי התשוקה לברוא את העולם. האל הראשון מוסר את רעיונותיו לשני, מבלי לאבד אותם בעצמו, בדיוק כפי שאנו מוסרים ידע זה לזה, מבלי להחסיר אותו מאתנו. לגבי היחס הקיים בין האל השלישי והשני, ולגבי האופן שבו גם עליהם להיות נתפשים כאחד (כנראה בניגוד למשך הזמן המעורפל של החומר), אין מידע שניתן לשאוב מהקטעים שהגיעו לידינו.