מילאן (צרפתית: MILAN - Missile d´infanterie léger antichar) הוא טיל נ"ט דור ב' שיוצר תוך שיתוף פעולה צרפתי-גרמני. הטיל מיועד לשימוש הן על ידי חיילי חי"ר והן כטיל הנורה מפלטפורמה רכובה. תכנון המילאן התחיל בשנת 1962 והסתיים בשנת 1971. הטיל נכנס לשימוש מבצעי בשנת 1972. הוא מיוצר ברישיון בבריטניה, ספרד והודו. במהלך השנים פותחו לטיל גרסאות מתקדמות יותר וכן אפשרות לירי בלילה על ידי שימוש בכוונת תרמית.
ערכת השיגור בנויה ממשגר רב פעמי הכולל חצובה, כוונת (הגדלה: X7) ומערכת הנחיה, וטיל. ניתן לחבר למשגר כוונת תרמית ייעודית, בעלת טווח תצפית של 4,000 מטר. כוונת תרמית חדישה יותר, המתאימה לדגם מילאן 3, מאפשרת טווח תצפית של עד 7,000 מטר. הנחיית הטיל מתבצעת באמצעות כבל, כשהמפעיל חייב להשאיר את הכוונת על המטרה, ולכן גם לשמור על קשר עין עם המטרה לאורך כל זמן התעופה של הטיל. הפעלתו המבצעית של הטיל מתבצעת בצוות של שני מפעילים, הנושאים איתם משגר ושני טילים.
הטיל נמכר ל-41 צבאות ברחבי העולם, ביניהם בריטניה, אוסטרליה, לבנון, איטליה, צרפת, גרמניה, ואורוגוואי. גם ארגון החזבאללה מחזיק בטילים אלה.
עד היום יוצרו כ-350,000 טילים וכ-10,000 משגרים. גרסתו המתקדמת ביותר של הטיל היא מילאן 3, שנכנס לשירות בשנת 1996, הכולל ראש נפץ טאנדם (ראש כפול, המיועד לחדור שריון בעל מיגון ריאקטיבי) ומערכת כוונון חסינת שיבוש. גרסה מתקדמת יותר של הטיל, MILAN ADT/ER, הכוללת טווח מוגדל ושיפורים רבים נמצאת בפיתוח.
לנשום במים
לנשום במים הוא אלבומו הרביעי של ג'נגו, אשר יצא בשנת 2002.
המיוחד באלבום זה הוא שלראשונה עמיר רוסיאנו נפרד מחבריו ללהקה ומקליט את האלבום לגמרי לבדו, כשהוא שר ומנגן בכל הכלים - גיטרות, בס, תופים. האלבום הוקלט באולפני פאסט מיוזיק על ידי שותפו להקמת הלייבל, אמיר שור, ובו תשעה שירים.
אדוארד טיץ'
נט קינג קול
נתניאל אדמס קולז (אנגלית: Nathaniel Adams Coles), הידוע יותר בשם הבמה שלו, נט קינג קול (Nat King Cole; 17 במרץ 1919 – 15 בפברואר 1965), היה זמר, פזמונאי ופסנתרן ג'אז אמריקאי.
ילדות והחיים בשיקגו.
קולז נולד במונטגומרי, אלבמה. אביו היה קצב ועוזר-כמורה בכנסייה הבפטיסטית. משפחתו עברה לשיקגו כשהיה ילד, שם קיבל אביו מינוי ככומר. אמו, פרלינה, הייתה נגנית העוגב בכנסייה. קולז למד לנגן בפסנתר מאמו עד גיל 12, אז התחיל לקחת שיעורים פורמליים. הופעתו הראשונה הייתה בגיל 4 כשהופיע עם השיר "Yes, We Have No Bananas". בנוסף לג'אז ולגוספל, למד גם מוזיקה קלאסית אירופאית וניגן, כדבריו, "מיוהאן סבסטיאן באך עד לרחמנינוב".
המשפחה גרה בשכונת "ברונזויל" שבשיקגו אשר הייתה מוכרת בשנות ה־20 בזכות חיי הלילה ומועדוני הג'אז שבה. נט היה מתגנב מחוץ לבית ומסתובב ליד מועדונים ומקשיב לאמנים כמו לואי ארמסטרונג, ארל היינז וג'ימי נון. הוא השתתף בתוכנית המוזיקה המפורסמת של וולטר דיאט.
לאחר שקיבל השראה מנגינתו של ארל היינז, החל קולז את הקריירה שלו באמצע שנות ה־30 כשהיה עדיין בנעוריו ואימץ את השם נט קול (Nat Cole) ונפטר מהאות "s" שבשם משפחתו. אחיו הגדול, אדי קולז, בסיסט, הצטרף ללהקה של נט וההקלטה הראשונה שלהם שנערכה בשנת 1936 הייתה תחת שמו של אדי. הלהקה אף הופיעה באופן קבוע במועדונים. למעשה, נט קיבל את כינויו "קינג" ("מלך" באנגלית) במועדון ג'אז, כינוי שככל הנראה קיבל השראה משיר הילדים על "קינג קול הזקן" ("Old King Cole"). קול הופיע בתור פסנתרן בסיבוב הופעות הארצי שנועד להחיות מחדש את המחזמר שהפך לאגדת רגטיים וברודוויי, "Shuffle Along" של אובי בלייק. המחזמר פשט את הרגל במפתיע בעת ההופעות בלונג ביץ', קליפורניה, וקול החליט להישאר שם.
לוס אנג'לס והטריו של קינג קול.
קול ועוד שלושה מוזיקאים יצרו את "נגני הסווינג של קינג קול" בלונג ביץ', והופיעו במספר ברים מקומיים לפני שניתנה להם ההזדמנות להופיע בגן שעשועים לאורך החוף בשם "The Pike" בשכר של 90 דולר לשבוע.
קול התחתן עם רקדנית בשם נדין רובינסון, אשר השתתפה גם היא בהופעה "Shuffle Along", ועבר ללוס אנג'לס כדי להקים את "הטריו של קינג קול". הטריו הורכב מנט בפסנתר, אוסקר מור בגיטרה ווסלי פרינס בקונטרבס. הטריו ניגן בלוס אנג'לס בסוף שנות ה־30 והקליט עבור הרדיו.
קול לא השיג פופולריות רבה עד לשיר "Sweet Lorraine" בשנת 1940. על אף ששר בלדות עם הטריו, הוא התבייש להשתמש בקולו. אף על פי שקול התגאה בהגייה שלו, הוא אף פעם לא החשיב את עצמו זמר טוב. אך סגנון השירה המאופק שלו עמד היטב בעימות מול השירה הקולנית של רוב זמרי הג'אז.
בזמן מלחמת העולם השנייה עזב ווסלי פרינס את הלהקה וקול החליף אותו בג'וני מילר. הטריו של קינג קול חתם בשנת 1943 על חוזה עם חברת התקליטים "קפיטול רקורדס", שהייתה אז בתחילת דרכה, ונשאר לעבוד עם חברה זו עד סוף הקריירה של קול.
קול נחשב לאוונגרד בתחום הג'אז לפסנתר. למשל, הוא הופיע בהופעת הג'אז הראשונה של תזמורת פילהרמונית. ההרכב החדשני של פסנתר, גיטרה וקונטרבס בזמן של הביג בנד הפך להרכב פופולרי לטריו ג'אז. אמנים רבים השתמשו בהרכב זה, וביניהם ארט טאטום, אחמד ג'אמאל, אוסקר פיטרסון, טומי פלנגן ופסנתרני בלוז צ'ארלס בראון וריי צ'ארלס. הוא אף הופיע כפסנתרן עם לסטר יאנג, רד קלינדר וליונל המפטון.
דרכו בפוליטיקה.
ב־23 באוגוסט 1956, נאם קול בוועידה הרפובליקנית הארצית שנערכה באצטדיון "ארמון הפרות" שבסן פרנסיסקו, קליפורניה. הוא אף היה נוכח בוועידה הדמוקרטית הארצית בשנת 1960 כדי להביע את תמיכתו בנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי. קול היה מבין עשרות האמנים שגייס פרנק סינטרה להופיע בהשבעה של ג'ון פיצג'רלד קנדי לנשיאות בשנת 1961.
הוא נהג להתייעץ עם הנשיא קנדי, ולאחר מכן עם הנשיא ג'ונסון בנוגע לזכויות אזרח, אך ספג ביקורת מאנשים שחשו כי נרתע מעימותים בנושא זה. בין מבקריו היה שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית ת'ורגוד מרשל, שהתאכזב מכך שקול לא נקט עמדה תקיפה לאחר שהותקף על הבמה על ידי גזענים לבנים בשנת 1956.
קריירת שירה.
הלהיט הראשון של קול היה שיר בשם "Straighten Up and Fly Right" ('התיישר וטוס ימינה'), המבוסס על פולקלור שחור והוקלט בחברת התקליטים "Capitol Records" בשנת 1943. השיר של קול הפך להצלחה כשמכר יותר מ־500,000 עותקים והוכיח ששירים המבוססים על פולקלור פונים לקהל הרחב. על אף שקול לא נחשב לזמר רוק, שיר זה נחשב לאחד מתקליטי הרוק אנד רול הראשונים. אף בו דידלי, אשר הופיע גם כן עם עיבודי פולקלור דומים, החשיב את קול כבעל השפעה.
קול החל להקליט ולהופיע בסוף שנות ה-40 עם שירי מוזיקת פופ מול קהל גדול כשמלווה לרוב בתזמורת כלי קשת. הפופולריות שלו גברה כשהופיע עם שירים כמו "The Christmas Song" ('שיר חג המולד') (1946), "Nature Boy" ('ילד טבע') (1948), "Mona Lisa" ('מונה ליזה') (1950) ו־"Unforgettable" ('בלתי נשכח') (1951). בעוד שהמעבר למוזיקת פופ הוביל כמה מבקרי ג'אז ומעריצים להאשים את קול בכך שמכר את עצמו, הוא מעולם לא נטש לחלוטין את שורשיו המוזיקליים; בשנת 1956, למשל, הוא הקליט אלבום ג'אז בשם "After Midnight" ('לאחר חצות'). בשנת 1991, חברת תקליטים בשם "Mosaic Records" הוציאו מקבץ של כל ההקלטות של "הטריו של נט קינג קול" אשר כלל בתוכו 349 שירים על גבי 27 תקליטים או 18 תקליטורים. ההכנסות העצומות ממכירת ההקלטות של קול תרמו רבות להצלחה של חברת "Capitol Records" בתקופה זו; הצלחה מסחרית זו מוכרת גם כאחת ההצלחות ששיחקו תפקיד מרכזי במימון בניין "Capitol Records" הנמצא בקליפורניה. כשהושלם בשנת 1956, בניין המשרדים העגול הראשון בעולם כונה, ומכונה גם היום בידי רבים בתור "הבניין שנט בנה".
בשנות ה־50, המשיך קול ליצור להיטים בזה אחר זה. רוב להיטיו נוצרו בשיתוף פעולה עם המעבד/מנצח המפורסם, נלסון רידל. קול הוציא יחד עם רידל את האלבום הראשון שלו על תקליט בקוטר 10 אינץ' בשנת 1953 בשם "נט קינג קול שר לשני מאוהבים" (Nat King Cole Sings For Two In Love). קול הוציא אלבומים נוספים, מביניהם "Love Is the Thing" ('אהבה היא העניין') אשר הגיע לראש רשימת האלבומים באפריל, 1957 ועובד על ידי גורדון ג'נקינז.
לאחר שקיבל השראה בטיול שערך בהוואנה, קובה בשנת 1958, נט שב לעיר והקליט בה את האלבום "Cole Espanol", אשר שר קול לכל אורכו רק בספרדית ובפורטוגזית. האלבום היה ללהיט לא רק בארצות הברית אלא גם באמריקה הלטינית. האלבום היה כה פופולרי שהוא לווה בשניים נוספים: "A Mis Amigos" בשנת 1959 ו־"More Cole Espanol" בשנת 1962.
בסוף שנות החמישים החל להשתנות הטעם המוזיקלי ולמרות הצלחת שיר הרוק אנד רול "Send For Me", שירי הבלדה של קול נמאסו על מאזינים צעירים. כמו זמרים אחרים בני זמנו, מביניהם דין מרטין, פרנק סינטרה וטוני בנט, קול גם כן הבין כי רוב שירי הפופ מבוצעים על ידי צעירים. בשנת 1960, משתף הפעולה של קול, נלסון רידל, עזב את "Capitol Records" ועבר לעבוד בחברת התקליטים החדשה שיצר פרנק סינטרה בשם "Reprise Records". דרכם של השניים נפרדה לאחר שסיימו לעבוד על אלבום בשם "Wild Is Love", המבוסס על מילים שכתבו ריי רסץ' ודוטי ווין. נט הפך את הרעיון של האלבום להצגה בשם "I'm With You".
בשנות ה־60 נט שוב הגיע לראש רשימות הסינגלים האמריקאיים כשההצלחה החלה בשיר "Ramblin' Rose" באוגוסט 1962. לאחר מכן הגיעו עוד שלושה להיטים: "Dear Lonely Hearts", "Those Lazy, Hazy, Crazy Days Of Summer" ו־"That Sunday, That Summer".