קרלוס פינטו קואלו (בפורטוגזית: Carlos Pinto Coelho; 18 באפריל 1944, ליסבון – 15 בדצמבר 2010) היה עיתונאי, סופר, צלם ואיש תקשורת פורטוגזי.
ביוגרפיה.
פינטו קואלו נולד בשנת 1944 בליסבון. אמו הייתה הסופרת שרה פינטו קואלו. ב-1945 המשפחה עברה למוזמביק (אז בשליטת פורטוגל), שם התגורר עד גיל 19. בשנת 1963 הוא התקבל לאוניברסיטת ליסבון ללימודי משפטים. בשנת 1968 התחיל לעבור כעיתונאי בעיתון בליסבון.
ב-1972 פינטו קואלו גויס לצבא, ונשלח למוזמביק שם לחם עד לשנת 1973. אחרי מהפכת הציפורנים היה אחד ממייסדי העיתון היומי Jornal Novo.
במקביל לעבודתו בעיתונות הכתובה, פיתח פינטו קואלו קריירה ברדיו ובטלוויזיה. הוא היה ראש מחלקת החדשות וראש מחלקת התוכניות, והנחה כמה תוכניות פופולריות.
ב-1988 החל ללמד עיתונאות במוסדות השכלה בליסבון.
על עבודתו בתחום התקשורת, פינטו קואלו זכה במספר פרסים במדינתו, והתקבל למסדר האמנויות והספרות הצרפתי.
פינטו קואלו היה צלם מוצלח. עבודות שלו הוצגו ב-49 תערוכות אישיות ו-7 תערוכות קבוצתיות ברחבי העולם.
פרוזה עתונספרות
אופל K 180
אופל K 180 (בגרמנית : Opel K 180) היא מכונית משפחתית, מתוצרת General Motors de Argentina , חברת-בת של ג'נרל מוטורס, אשר יוצרה בארגנטינה בין השנים 1978–1974
דגם "אופל K 180" יוצר בשיתוף פעולה עם אופל, לפי פלטפורמה "GM T platform (1973)" של ג'נרל מוטורס, פלטפורמה משותפת לדגמי : שברולט שבט, "Opel Kadett" , GMC שבט ו-"Isuzu Gemini" .
פריצ'ר (סדרת טלוויזיה)
פריצ'ר (באנגלית: Preacher) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת הרפתקאות ופנטזיה שפותחה על ידי סם קטלין, אוון גולדברג וסת' רוגן עבור רשת AMC בכיכובם של דומיניק קופר, ג'וזף גילגון ורות נגה. הסדרה מבוססת על סדרת הקומיקס בעלת אותו שם שיצרו גארת' אניס וסטיב דילון, ופורסמה על ידי DC קומיקס.
העונה הראשונה החלה את שידוריה ב-22 במאי 2016, ושידור העונה הרביעית והאחרונה הסתיימה ב־29 בספטמבר 2019.
תקציר העלילה.
ג'סי קסטר הוא מטיף נוצרי המרבה לעשן ולשתות שתייה חריפה, מקבל כוחות-על מישות עליונה במהלך משבר אמונה שהוא חווה. הוא יוצא למסע על מנת להבין טוב יותר את המתנה החדשה שקיבל ולמצוא את אלוהים שבינתיים נעלם, פשוטו כמשמעו. שותפיו למסע הם חברתו לשעבר, טוליפ, וערפד מתייסר בשם קסידי.
הפקה.
ב־16 בנובמבר 2013, הוכרז כי AMC תצלם פרק פיילוט לקומיקס פריצ'ר.
ב־18 בנובמבר 2013 פורסם כי סת' רוגן ואוון גולדברג יפיקו את הפיילוט יחד עם עם סם קטלין.
הסדרה הייתה אמורה להיות משודרת כבר בסוף 2015, כפי שהוכרז על ידי סת' רוגן, כאשר התסריט לסדרה הושלם והפיילוט הוזמן על ידי האולפנים, אך בסופו של דבר ההפקה נידחתה עד לשנת 2016.
צילומי שלוש העונות הראשונות התקיימו באלבקרקי, ניו מקסיקו, ארצות הברית וגם בניו אורלינס, לואיזיאנה, וצילומי העונה הרביעית והאחרונה התקיימו באוסטרליה.
טומבק
טומבק (בצרפתית: Tombac) היא סגסוגת פליז עם תכולת נחושת גבוהה ותכולת אבץ של 5–20 אחוזים. ניתן להוסיף בדיל, עופרת או ארסן לקבלת צבעים שונים. מדובר בסגסוגת זולה הניתנת לעיבוד, שמשמשת בעיקר למדליות ועיטורים, לקישוטים, ולכמה סוגי תחמושת. בשימוש קדום יותר, המונח כלל סגסוגת פליז עם תכולת אבץ גבוהה עד 28-35%.
אטימולוגיה.
המונח "טומבק" נגזר "מטמבגה", מילה אינדונזית / מלאית ממוצא ג'וואני שפירושה נחושת. "Tembaga" נכנס זמנית לשימוש ההולנדי עם הקולוניזציה של אינדונזיה. ככל הנראה, המונח שימש באופן כללי לתיאור פריטי פליז עם תכולת נחושת גבוהה באינדונזית, כולל גונגים גמלאניים.
יישומים.
הטומבק הוא קל ורך ומתאים לעבודה ידנית: כלים ידניים יכולים בקלות להכות, לחתוך, לצפות באמייל (טכניקה), לשוב, לחרוט או להזהיב אותו. יש לו ברק חזק יותר מהנחושת, ואינו נכתם בקלות. מבחינה היסטורית הוא שימש את הג'אוונים "לגימור" זהב, לחפצי אמנות ולקישוטים.
תומאס ג'ונס (צייר)
תומאס ג'ונס (Thomas Jones; 1742-1803) היה צייר נוף וולשי. הוא היה תלמידו של ריצ'רד וילסון והיה ידוע כצייר נופים וולשיים ואיטלקיים. עם זאת, המוניטין של ג'ונס צמח במאה ה-20 כאשר יצירותיו הלא שגרתיות, שלא נועדו במקור לתערוכה, נתגלו. בולטת בהם היא סדרת תמונות של נאפולי שצייר בשנים 1782 ו-1783. על ידי הפרת המוסכמות של ציור נוף קלאסי לטובת ציור בתצפית ישירה. האוטוביוגרפיה שלו, לא פורסמה עד שנת 1951, אך מוכרת כמקור חשוב למידע על עולם האמנות של המאה ה-18.
ביוגרפיה.
ראשית החיים והקריירה.
תומאס ג'ונס נולד ב-26 בספטמבר 1742, ברדנשורשייר, השני מבין שישה עשר ילדים לבעל האדמות תומאס ג'ונס מטראפונן ואשתו חנה. את שנותיו הראשונות הוא בילה באחוזתו של אביו בויילס; לפיכך הוא מכונה לעיתים קרובות תומאס ג'ונס מפנצ'רריג כדי להבדיל אותו מאחרים בעלי אותו שם. הוא התחנך במספר בתי ספר ומכללות, לפני שהלך לאוקספורד בשנת 1759. השכלתו באוניברסיטה מומנה על ידי דוד אימו שבניגוד לרצונו של ג'ונס קיווה שהוא ייכנס לעבוד בכנסייה. ג'ונס נשר מאוקספורד לאחר מותו של דודו בשנת 1761 והמשיך בקריירה המועדפת עליו כאמן.
ג'ונס עבר ללונדון ונרשם לבית הספר לרישום של ויליאם שיפלי בנובמבר 1761. אף על פי שהשתתף בכיתת הרישום באקדמיה של סנט מרטין, הוא נותר לא בטוח ביכולתו לצייר דמויות בצורה משכנעת. בשנת 1763 שכנע את צייר הנוף המוביל ריצ'רד וילסון שייקח אותו כתלמיד.
בשנת 1765 ג'ונס הציג בתערוכה באגודת האמנים. משנת 1769 ואילך נופיו החלו להתבלט "בדרך המלך" האומנותית בסצנות היסטוריות, ספרותיות או מיתולוגיות. הוא שיתף פעולה עם ג'ון המילטון מורטימר, שצייר את הדמויות. אחת העבודות הידועות ביותר שלו מתקופה זו היא "המשורר הנודד", המבוססת על שירו ​​של תומאס גריי. שנות ה -70 של המאה ה-18 היו תקופה מוצלחת עבור ג'ונס. הוא נבחר כעמית ב"אגודת האמנים" בשנת 1771 ושימש כמנהל החברה בשנים 4–1773. תקופה זו הוא התחיל לצייר רישומי נוף קטנים בשמן על נייר.
איטליה.
ג'ונס יצא למסע לאיטליה בספטמבר 1776. בעבודות שייצר שם במיוחד בציורי צבעי המים שלו, הוא פיתח פלטת צבעים ייחודית בגווני כחול שונים. ג'ייקוב מור ותומאס בנקס היו בין עמיתיו באטליה. המשימה הראשונה שלו באיטליה הייתה ציור נוף שכותרתו "אגם אלבנו - שקיעה" עבור הרוזן-בישוף של דרי, שהפך לפטרון החשוב ביותר של ג'ונס.
ג'ונס ערך את ביקורו הראשון בנאפולי בספטמבר 1778, שם שהה חמישה חודשים. הוא חזר לרומא לתקופה מסוימת וגר בבית ליד המדרגות הספרדיות. הוא לקח לעצמו אלמנה דנית בשם מריה מונקה בתור "משרתת" באפריל 1779, ונסע איתה לנאפולי שנה לאחר מכן. נאפולי הייתה באותם הימים, העיר הגדולה ביותר באיטליה, ויצרה יותר הזדמנויות לפטרונות מאשר ברומא. מריה ילדה שתי בנות בנאפולי, אנה מריה (בשנת 1780) ואליזבת (בשנת 1781).
חזרה מאיטליה ופרישה.
לאחר ששמע על מות אביו בשנת 1782, אחרי שש שנים באיטליה ג'ונס נהיה חסר מנוחה וגעגועים ושב לבריטניה. הוא יצא ללונדון עם מריה ובנותיהם. והגיע לשם בנובמבר ומצא כי רבים מציוריו נהרסו על ידי הלחות, כולל כל הציורים שצוירו בטבע. בלונדון ניסה ג'ונס להחיות את הקריירה שלו כצייר, אך היה לו פחות מוטיבציה לעשות זאת מכיוון שאביו השאיר לו הכנסה שנתית של 300 פאונד. אף על פי שהציג עשר עבודות באקדמיה המלכותית בשנים 1784–1798. כבר בשנת 1785 הוא הרגיש שהקריירה האמנותית שלו הסתיימה.
בשנותיו המאוחרות ג'ונס נמשך יותר ויותר לוויילס, ובמיוחד לאחוזתו בפנצ'רריג. הוא ירש את האחוזה בשנת 1787, עם מות אחיו רב-סרן ג'ון ג'ונס. עם הביטחון הכספי החדש שלו תומאס ג'ונס נישא לבסוף למריה מונקה ב־16 בספטמבר 1789 . החתונה נערכה בכנסיית סנט פנקראס בלונדון.
ג'ונס התעניין באופן פעיל באחוזתו, ותיעד את התפתחויות החקלאיות בה.
תומאס ג'ונס נפטר 29 באפריל 1803. הוא נקבר בקפלה המשפחתית בלנדרינדוד ויילס.
מעבדת שיניים
מעבדת שיניים (מכונה גם מעבדה דנטלית, בכתיב מיושן: בית מלאכה לשיניים) היא מעבדה המייצרת מכשירים ואביזרים לשיקום השיניים וחלל הפה. את המעבדה מפעיל טכנאי שיניים על פי הנחיות שהוא מקבל מרופא שיניים.
במעבדה מיוצרים עזרים דנטליים, לרוב בהתאמה אישית: שיניים תותבות, גשרי שיניים, כתרים או שיניים מחרסינה או פלסטיק.
אופן ההפעלה.
חלק מהמרפאות הפרטיות הקטנות, מפעילות מעבדת שיניים קטנה בתוך המרפאה, אשר היקף פעולתן מצומצם ובהתאם לגודל המעבדה והכשרת הטכנאים העובדים בה, היא עשויה להיות עצמאית או להפנות חלק מייצור האביזרים למעבדות חיצוניות.
החלק המהותי ביותר במעבדה הוא עיבוד הטבעה דנטלית שיוצר רופא השיניים מפה המטופל, והעברתה באמצעות שיטת השעווה האבודה לחומר קשיח עד ליצירת דגם של פה המטופל. דגם זה משמש לייצור תותבות, כתרים, שתלים וכו'.
במעבדה משתמשים בכלים וחומרים רבים ובהם: ארטיקולטור המדמה את מפרק הפה וחיבור הלסתות, לקרון (Lecron) מכשיר מתכתי שקצהו מחומם באש, ומשמש לפיסול ועיצוב החומר, מברשות, קליבר, סקלפל ועוד.
מבנה המרפאה.
המרפאה מחולקת לרוב למספר אזורי עבודה, אשר במרפאות גדולות נמצאים בחדרים נפרדים.
במעבדות מודרניות, חיישנים דיגיטליים מיוחדים המוכנסים לחלל הפה משמשים ליצירת מודל תלת ממדי. המודל מודפס באמצעות מכונת תכנון בעזרת מחשב או הדפסה תלת-ממדית.
פיקוח וחקיקה.
בישראל, המעבדה כפופה להנחיות משרד הבריאות, הקובעות את מפעיליה, ודרכי פעולתה.
האיום (סדרת טלוויזיה)