נולד בכפר שגאדרה שבתימן, צפונית-מערבית לבירת תימן צנעא. הרב נחום למד והוסמך להוראה אצל הרב עואץ' מידעי. התפרנס כסוחר בדים ולשם כך היה מגיע ליישובים רבים, בעיקר לעיר צנעא שם היה לומד תורה עם חכמי העיר. הרב נחום היה מבאי בית מדרשו של הרב הראשי יחיא יצחק הלוי וזה, אחר שעמד על גדלותו בתורה, מינהו למפקח מטעם בית הדין, שתפקידו לבדוק את כל רבני הקהילות בתימן בהלכות גיטין, קידושין ושחיטה ובתפקיד זה שימש שנים רבות. הרב נחום ניחן בקול ערב ונחשב למומחה בשירה ובפיוט (קהילתו שגאדרה, הייתה ידועה בלחנים מיוחדים ובבעלי קולות ערבים במיוחד), עד כדי כך שבצנעא הבירה רבו עליו מתפללי בתי הכנסת השונים.
הרב נחום סייע בידי הרב הראשי להילחם בדרדעים – שהתנגדו לספר הזוהר ולקבלה, שנוסדו בתחילת המאה ה-20 בצנעא על ידי הדיין הרב יחיא קאפח. הרב נחום היה בין המסכימים על הספר "אמונת ה'" (ספר פולמוסי כנגד ספרו נגד הקבלה של הרב יחיא קאפח "מלחמות ה'"). הרב נחום פעל רבות להצלת יתומים יהודים מידי השלטונות שביקשו לאסלם אותם בכפייה, הוא אף הושלך לכלא מספר פעמים על פעילות זו ועונה קשות. בסביבות שנת 1935 הוא נאסר שוב על ידי מושל העיר כוחלאן ורק לאחר מאמצים מרובים שהופעלו על מלך תימן, האימאם יחיא חמיד אלדין, הוא שוחרר. בעקבות כך, החליט לברוח מתימן ובדרך רגלית ארוכה ומסוכנת עלה לארץ ישראל אף על פי שמשפחתו נשארה בתימן. הרב נחום התיישב בתל אביב בשכונת כרם התימנים והקדיש חלק מביתו לחסרי בית ועסק רבות בגמילות חסדים. הראשון לציון, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, מינה אותו לרב שכונת כרם התימנים ולמפקח על הכשרות בתל אביב. לפני מינויו, התכתב עם הרב עוזיאל בהלכות שחיטה וטריפות וחלק עליו בתוקף. כשסבר הרב עוזיאל שאין להכשיר שום סירכא בכבשים ועיזים תמה עליו הרב נחום במכתבו בזו הלשון: "יסלח נא כבוד תורתו לציין לנו באיזה מקום כתב מרן דין סרכות בכבשים שהוא חלוק מבהמה גסה?". הרב נחום שימש כמגיד שיעור בישיבת אוהל תורה בתל אביב עד למותו.
בניו היו תלמידי חכמים ידועים ובפרט הרב יוסף נחום ששימש בתפקיד שליח בי"ד צנעא לאחר בריחת אביו מתימן.
התנועה הדמוקרטית
התנועה הדמוקרטית הייתה סיעה שכיהנה במהלך הכנסת התשיעית.
תולדות המפלגה.
הסיעה נוצרה ב-14 בספטמבר 1978 מתוך התנועה הדמוקרטית לשינוי עקב הפילוג בה, שגרר גם את הקמת התנועה לשינוי ויוזמה וסיעת היחיד יעד.
סיעת ד"ש הייתה חברה בממשלה בטרם הפילוג, והתנועה הדמוקרטית נשארה בה אף לאחריו, כשיגאל ידין ממשיך לשמש כסגן ראש הממשלה, ושמואל תמיר כשר המשפטים, זאת בניגוד לתנועה לשינוי ויוזמה שפרשה מהקואליציה, ומאיר עמית שהיה חבר בה התפטר מתפקידו כשר התחבורה ושר התקשורת.
ואולם, שלא כמו שינוי שהצליחה לשרוד עוד שנים רבות לאחר מכן, החיבור הארעי בין החברים בד"ש שגרם להתפרקותה המשיך להכות אף במפלגת הבת שלה, ולאורך כהונת הכנסת הוסיפה התנועה הדמוקרטית להתפצל, עד שלבסוף התפרקה לחלוטין עוד לפני הבחירות לכנסת העשירית.
למרות התפרקות התנועה המשיך ידין לכהן כסגן ראש הממשלה עד לסוף כהונת הממשלה השמונה עשרה, זאת בניגוד לתמיר שפרש מתפקידו כשר משפטים ב-5 באוגוסט 1980.
גוגל רידר
גוגל רידר (באנגלית: Google Reader) הוא יישום רשת לקריאת RSS ו-Atom שהוצע על ידי חברת גוגל בין אוקטובר 2005 ליולי 2013. לשירות ניתן היה לגשת דרך דפדפנים וממשק העריכה היה דומה לאופן העבודה עם Gmail.
ב-13 במרץ 2013 הודיעה גוגל על סגירת השירות ב-1 ביולי 2013 בשל ירידה בכמות המשתמשים.
מאפיינים.
ארגון.
ניתן היה להירשם לעדכונים דרך אפשרות החיפוש של גוגל רידר או על ידי הזנת הכתובת של עדכון ה-RSS או Atom. מאמרים חדשים מופיעים בצד שמאל של החלון וניתן לסדר אותם לפי תאריך או מידת שייכות. ארגון הפריטים נעשה בעזרת תגיות. ניתן לסמן פריטים מועדפים בכוכב לשם גישה מהירה בעתיד.
דף בית מותאם אישית.
בתאריך 4 במאי 2006 גוגל הוסיפה תכונה חדשה שמאפשרת הצגת עדכונים מגוגל רידר בדף הבית המותאם אישית של גוגל (IGoogle), בו גולשים יכולים לדפדף בין העדכונים החדשים וללחוץ עליהם כדי לקבל תיאור מורחב.
דרישות.
על מנת לעשות שימוש בשירות נדרשה כניסה לחשבון גוגל. בנוסף, השירות דרש את אחד מהדפדפנים הבאים בשביל לעבוד:
מתחרים.
המתחרים העיקריים שלו ברשת הם My Yahoo!, Newsgator, Rojo ו-Bloglines.
קישורים חיצוניים.
דפים בגוגל:
ביקורות:
Google Reader
טיל ים-ים/חוף-ים
מספנה
מספנה היא מקום בו נבנות, מתוקנות ומתוחזקות ספינות. מספנות שונות מסוגלות לטפל ולבנות כלי שיט שונים. החל מיאכטות פרטיות וכלה באוניות ענקיות כמו נושאות מטוסים, מכליות על ואף אסדות קידוח. מספנות נבנות לרוב ליד חופים או נהרות על מנת לאפשר הוצאת אוניות לים.
המספנה הראשונה בעולם נבנתה על ידי תרבות עמק האינדוס באזור הודו של ימינו, במאה ה-24 לפנה"ס. ספינות היו המוצר הראשון שנבנה בבתי חרושת. בית החרושת הראשון, הארסנאלה בוונציה נפתח כמה מאות שנים לפני המהפכה התעשייתית. בית החרושת ייצר בייצור המוני כמעט ספינה אחת ליום בעזרת שימוש ברכיבים מוכנים מראש ועבודה בפס ייצור. בשיאה הועסקו בארסנאלה יותר מ-16,000 איש.
יהושע לדרברג
יהושע לדרברג (באנגלית: Joshua Lederberg ;23 במאי 1925 - 2 בפברואר 2008), היה ביולוג מולקולרי אמריקאי יהודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1958 על מחקרו על המבנה הגנטי והתפקוד במיקרואורגניזמים. לדרברג זכה במחצית הפרס ואילו במחציתו השנייה התחלקו אדוארד לורי טטום וג'ורג' וולס בידל.
בנוסף לתרומותיו בשטח הביולוגיה, לדרברג ערך מחקרים מקיפים בתחום הבינה המלאכותית, כולל עבודה בנאס"א בתוכניות ניסיוניות לייסוד חיים על כוכב מאדים.
ילדותו ונעוריו.
לדרברג נולד בעיירה מונטקלייר ניו ג'רזי לרב צבי לדרברג ואשתו אסתר, זמן קצר לאחר שהיגרו לארצות הברית מארץ ישראל המנדטורית. בגיל 15 סיים לימודי תיכון בעיר ניו יורק. לאחר סיום לימודיו הורשה לבצע ניסויים במעבדת המכון האמריקאי למדע. בשנת 1941, בגיל 16, הוא החל לימודיו באוניברסיטת קולומביה וסיים תואר ראשון בזואולוגיה בשנת 1944. בתקופת לימודיו עבד במעבדת בית חולים של הצי האמריקאי בביצוע בדיקות דם וצואה לגילוי טפיל המלריה.
גנטיקה בקטריאלית.
לדרברג החל לימודי רפואה באוניברסיטת קולומביה, אולם המשיך במקביל לעבוד במעבדה. השראתו הייתה גילוי חשיבות ה-DNA על ידי אוסוולד אייברי. לדרברג העלה השערה כי, בניגוד לדעה הרווחת, חיידקים אינם מעבירים עותקים זהים של המידע הגנטי, דבר שהיה הופך את כל החיידקים באותו הקו לשיבוטים, זה של זה. לאחר שלא הצליח להתקדם במחקר זה באוניברסיטת קולומביה, הוא כתב לטטום והציע כי ישתפו פעולה במחקר. בין השנים 1946–1947 הפסיק לדרברג את לימודי הרפואה ועבר לאוניברסיטת ייל, כדי לחקור יחד עם טטום. לדרברג וטטום הראו כי החיידק "Escherichia coli" נכנס לשלב מיני במהלך חייו שבו הוא יכול לחלוק מידע גנטי בדרך של זיווג חיידקי. לאור תגלית זו ומיפוי חלק מן הכרומוזום של החיידק "Escherichia coli", הוענק ללדרברג תואר דוקטור באוניברסיטת ייל בשנת 1947, הוא היה בן 22 באותה עת. בשנת 1946 בעת שהייתו באוניברסיטת ייל, הכיר את אסתר צימר והיא הייתה לאשתו ולשותפתו במחקריו. לזוג לא נולדו ילדים והם התגרשו מאוחר יותר.
במקום לשוב ללימודי הרפואה, לדרברג קיבל משרת הוראה בגנטיקה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. בשנת 1952 הראו לדרברג ותלמידו נורטון זינדר כי בקטריופאג'ים יכולים להעביר מידע גנטי בין חיידקי סלמונלה. הליך זה, הנקרא טרנסדוקציה גנטית, הסביר כיצד חיידקים מסוגים שונים יכולים לפתח עמידות לאותה תרופה אנטיביוטית באופן מהיר מאוד. בשנת 1957 ייסד לדרברג את המחלקה לגנטיקה רפואית באוניברסיטת ויסקונסין.
מחקר לאחר קבלת פרס נובל.
בשנת 1958, בגיל 33 בלבד, קיבל לדרברג פרס נובל על הישגיו ועבר לאוניברסיטת סטנפורד, שם ייסד מחלקה לגנטיקה. הוא שיתף פעולה עם פרנק מקפרלן בורנט במחקר על נוגדנים וירליים. לאחר שיגור הלוויין ספוטניק בשנת 1957, לדרברג גילה דאגה בהשפעות הביולוגיות של חקר החלל. הוא כתב בעניין זה לאקדמיה הלאומית האמריקאית למדעים ופרס את דאגותיו באשר לסכנת כניסה של מיקרובים חוצניים לכדור הארץ על גבי חלליות. דבר שעלול לגרום לאסון עולמי. הוא טען גם שזיהום מיקרובי של לוויינים מעשי-אדם, עלול לפגוע במאמצים למצוא חיים מחוץ לכדור הארץ. הוא הציע כי אסטרונאוטים השבים מן החלל לכדור הארץ יושמו בבידוד וייעשה טיהור מוחלט של הציוד הנשלח לחלל. לדרברג חבר לקארל סאגאן, כדי לתרום להרחבת תחום הביולוגיה בנאס"א. בשנות השישים הוא שיתף פעולה עם אדוארד פייגנבאום במחלקת מדעי המחשב בסטנפורד כדי לפתח את מערכת המומחה DENDRAL.
בשנת 1978 הוא התמנה לנשיא אוניברסיטת רוקפלר ושירת בתפקיד עד לפרישתו בשנת 1990. אז הפך לפרופסור בדימוס באוניברסיטה בתחום גנטיקה מולקולרית ואינפומטיקה.
החל משנת 1950 ובמשך כל חייו המקצועיים לדרברג שימש כיועץ לממשלת ארצות הברית. תחילה היה חבר בוועדות ייעוץ מדעיות שונות לנשיא ארצות הברית. בשנת 1979 הוא הפך חבר בוועדת מומחים בנושאי מדע וביטחון המייעצת למשרד ההגנה והיה אף יושב ראש הוועדה לסרטן במינויו של הנשיא ג'ימי קרטר. בשנת 1989 הוענקה לו המדליה הלאומית למדעים. בשנת 1994 הוא עמד בראש כוח משימה של משרד ההגנה על נזקי הבריאות של מלחמת המפרץ ואשר חקרה את סינדרום מלחמת המפרץ. לדרברג היה אף יועץ של ארגון הבריאות העולמי (WHO)