הקלצינורין הוא מטאלופרוטאין עם ליבה מתכתית דו-גרעינית, המורכבת מאטום ברזל תלת-ערכי (&lt;chem&gt;Fe3+&lt;/chem&gt;) ומאטום אבץ דו-ערכי (&lt;chem&gt;Zn2+&lt;/chem&gt;). חלבון זה הוא הטרודימר המורכב מ-2 תת-יחידות: תת-היחידה הקטליטית α המכונה "קלצינורין A" (CnA), גודלה כ-60 קילו-דלטון (kDa) והיא הנקשרת לקלמודולין; ותת-היחידה הרגולטורית β המכונה "קלצינורין B" (CnB) וגודלה כ-19 קילו-דלטון. קלצינורין A מורכב מדומיין קטליטי בקצה האמיני, מסגמנט קישור סלילי לקלצינורין B, מסגמנט קישור לקלמודולין ומפפטיד שתפקידו עיכוב עצמי (autoinhibitory). 3 האזורים האחרונים המוזכרים, מהווים את האזור הרגולטורי של תת-היחידה α. פעילותו של הקלצינורין מערבת את השתתפותם של 2 גורמים שהרכבם כולל את המוטיב החלבוני יד EF (EF hand): קלצינורין B וקלמודולין. מוטיב זה הוא המאפשר ל-CnB לקשור 4 אטומי סידן. קלצינורין B קשור בצורה הדוקה לקלצינורין A (גם בנוכחות חומרים סופחי סידן), בעוד קישורו של הקלמודולין לקלצינורין A הוא תלוי-סידן.
בהתבסס על המבנה הגבישי של החלבון, הדומיין הקטליטי של קלצינורין A מורכב מקיפול אופייני של בטא-סנדוויץ', עם 2 משטחי בטא הממוקמים במרכז, ותערובת של סלילי אלפא וגדילי בטא בפריפריה.
הומולוגים של קלצינורין קיימים בתפוצה רחבה אצל אורגניזמים שונים, החל מפרזיטים ופטריות וכלה בצמחים ובבעלי חוליות. אצל יונקים קיימים 3 גנים המקודדים לתת-היחידה הקטליטית α ( CnAα [גם PPP3CA], CnAβ [גם PPP3CB], CnAγ [גם PPP3CC]), ו-2 גנים המקודדים לתת היחידה הרגולטורית (CnB1 [גם PPP3R1] ו-CnB2 [גם PPP3R2]). 2 מן האיזופורמים של תת-היחידה הקטליטית, CnAα ו-CnAβ, מצויים במגוון גדול של רקמות, בהן גם בשריר השלד; לעומתם, CnAγ מצוי בעיקר באשכים ובמוח, כתוצאה מביטוי גנים דיפרנציאלי (differential gene expression).
קלצינורין הוא הפוספטאז הידוע היחיד המבוקר על ידי סידן וקלמודולין הקיים אצל פטריות.
מנגנון.
כאשר תא מציג אנטיגן (APC) יוצר אינטראקציה עם TCR על תאי T, מתרחשת עלייה בריכוז הציטופלזמי של הסידן אשר מביאה לאקטוב הקלצינורין; הסידן קושר את תת-היחידה הרגולטורית ומאקטב קשירה של קלמודולין לתת-היחידה הקטליטית. לאחר שאוקטב, הקלצינורין משפיע על פקטורי שעתוק שונים (ממשפחת NFAT), החיוניים לשעתוק של הגנים של אינטרלוקין-2. אינטרלוקין-2 מאקטב תאי T מסייעים ומשרה ייצור של ציטוקינים אחרים, ובדרך זו נשלטת פעולתם של תאי T ציטוטוקסיים. כמות האינטרלוקין-2 המיוצרת על ידי תאי T מסייעים משפיעה באופן ניכר על היקף התגובה החיסונית.
חשיבות קלינית.
תרופות המשתייכות למשפחת מעכבי קלצינורין ניתנות לחולים בדלקת מפרקים שיגרונית (RA), לעיתים בשילוב עם מטוטרקסט. הן ניתנות, בנוסף, גם למטופלים החולים במחלות נוספות: דלקת מפרקים פסוריאטית, פסוריאזיס, מחלה עינית של בכצ'ט, דלקת מפרקים כרונית אידיופתית של גיל הילדות, פולימיוזיטיס ודרמטומיוזיטיס אצל מבוגרים ואצל ילדים, זאבת אצל מבוגרים ואצל ילדים, גלומרולונפריטיס קרומית, סקלרוזיס רב מערכתית, אנמיה אפלסטית, תסמונת נפרוטית שאינה מגיבה היטב לסטרואידים, דלקת עור אטופית, אסתמה תלוית קורטיקוסטרואידים חריפה, קוליטיס כיבית חריפה, פמפיגוס וולגריס, מיאסטניה גראביס ותסמונת העין היבשה.
קלצינורין מקושר גם כן לפעילותם של רצפטורים של מספר נוירוטרנסמיטורים במוח, כגון גלוטמט, דופמין ו-GABA. ניסויים שנערכו בעכברים בהם בוצעו מוטציות מוכוונות שאינן מאפשרות את פעילות הקלצינורין, גילו סימפטומים דומים למחלת הסכיזופרניה אצל בני אדם: פגם בזיכרון העבודה, קשיי ריכוז, התנהגויות חברתיות חריגות ועוד.
גאורג, דוכס אולדנבורג
גאורג, דוכס אולדנבורג (גרמנית: August von Oldenburg; 9 במאי 1784 - 27 בדצמבר 1812), היה חתנו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה, וכונה ברוסיה הנסיך גיאורגי פטרוביץ' אולדנבורגסקי.
ביוגרפיה.
גאורג נולד ב-9 במאי 1784 באולדנבורג, לפטר, נסיך הולשטיין-גוטורפ ולפרדריקה, דוכסית וירטמברג, בתם של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט.
בשנת 1785 מונה אביו לבישוף ליבק, ובנוסף מונה לעוצר דוכסות אולדנבורג במקום וילהלם, דוכס אולדנבורג, שהיה נכה ורפה שכל. גאורג התחנך יחד עם אחיו אוגוסט, ובשנת 1803 למדו באוניברסיטת לייפציג. בין השנים 1805–1807 ביקרו השניים באנגליה ובסקוטלנד, ובשנת 1808 נשלח גאורג לרוסיה, שם מונה למושל אסטוניה.
בשנת 1808 החליט נפוליאון להתגרש מאשתו ז'וזפין דה בוארנה מכיוון שלא העמידה לו ילדים, וביקש להתחתן עם יקטרינה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של פאבל הראשון, קיסר רוסיה וסופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג. משפחתה המזועזעת סירבו להצעה, ומיהרו לחתנה עם בן דודה גאורג. הזוג הצעיר התגורר בטבר, שם מונה גאורג למושל, ונולדו להם במהירות שני בנים. ב-27 בדצמבר 1812 מת לפתע גאורג כתוצאה ממחלת הטיפוס, ויקטרינה בילתה את השנים הבאות עם אחיה. בשנת 1813 התלוותה יקטרינה לאלכסנדר בנסיעתו לבריטניה, שם נפגשו עם ג'ורג', נסיך ויילס, שהיה השליט בפועל בבריטניה, ובשנת 1815 התלוותה אליו במהלך קונגרס וינה.
באנגליה פגשה יקטרינה את וילהלם, נסיך הכתר של וירטמברג, ומיד התאהבו השניים ממבט ראשון. עם זאת, וילהלם היה נשוי עם קרולינה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, ובשל כך ביקש בקשה להתגרש ממנה, בטענה כי הנישואים לא קוימו, ואכן בשנת 1816 התגרש וילהלם לאחר שקיבל היתר מהאפיפיור, וזמן קצר לאחר מכן התחתנה גרושתו עם פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה. ב-24 בינואר 1816 התחתנו וילהלם ויקטרינה בסנקט פטרבורג.
משפחתו.
ב-3 באוגוסט 1809 התחתן גאורג עם יקטרינה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של פאבל הראשון, קיסר רוסיה וסופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, ממנה נולדו לו שני בנים:
קהינה
שקל דיגיטלי
שקל דיגיטלי הוא מיזם עתידי שמתוכנן על ידי משרד האוצר. השקל הדיגיטלי מתוכנן להיות מטבע ממוחשב של שקל חדש אשר יונפק ויפוקח על ידי בנק ישראל. בניגוד למטבעות מבוזרים כמו הביטקוין, מטבע "השקל הדיגיטלי" אינו נסמך על רשת מחשבי המשתמשים במטבע אלא על שרתים מרכזיים של בנק ישראל ותחת פיקוחו.לדברי נגיד הבנק המרכזי של בריטניה מטבע שכזה עלול לגרום אי-יציבות פיננסית. השקל הדיגיטלי צפוי להביא עמו מענה לבעיית תשלום המזומן ובכך הוא יפחית בעיות הקשורות בהעלמת מס בישראל וינטרל את הכלכלה השחורה שבה משמש המזומן הרגיל.
שימוש בכסף דיגיטלי יחייב את כל האזרחים להשתמש בחשבון בנק, שכן הכסף עצמו מתוכנן להיות שורת קוד אשר יימצא באמצעים דיגיטליים, בעיקר טלפונים ניידים חכמים, ויאפשר בכך להעביר תשלומים לבעלי עסקים באמצעים אלקטרוניים. בניגוד לכסף מזומן שנמצא בארנק, העסקאות בשקל הדיגיטלי צפויות להיסלק על ידי חברות כרטיסי אשראי בישראל או ישירות בידי הבנקים.
על פי "פיתוח בר קיימא" של הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס, מדינות רבות בעולם צפויות להחליף את ההילך החוקי שלהן בין השנים 2025–2030 ממזומנים למטבעות דיגיטליים אשר יחליפו את השיטה הישנה. ראש ממשלת ישראל לשעבר בנימין נתניהו הצהיר בפורום זה כי "מדינת ישראל מחויבת למטרות הארגון".
המיזם מעלה שאלות שונות כגון מה יהיה עתיד החלפניות, כיצד יסתדרו קשישים ואנשים עם מגבלה נפשית עם צורת תשלום זו ועוד.
ב-11 במאי 2021 פרסמה ועדת ההיגוי של בנק ישראל את ממצאי הדו"ח המפרט ארבעה עשר מאפיינים בסיסיים שצריכים להיות למטבע, ביניהם:
צסטיוס גאלוס
צסטיוס גלוס
כאהנה
אל-כאהינה
אל-כאהנה
אלכאהנה
אל-קהינה
פטר, דוכס אולדנבורג
פטר, דוכס אולדנבורג (בגרמנית: August von Oldenburg; 26 באוגוסט 1812 - 14 במאי 1881), היה סבו של ניקולאי ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, והוא אב קדמון של ניקולאי רומנוביץ' רומנוב, אחד מהטוענים לראשות שושלת המלוכה של בית רומנוב ולכתר הצאר הרוסי.
ביוגרפיה.
פטר נולד ב-26 באוגוסט 1812 בירוסלבל, לגאורג, דוכס אולדנבורג וליקטרינה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של פאבל הראשון, קיסר רוסיה וסופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג. שישה חודשים לאחר לידתו מת אביו ממחלת הטיפוס, ופטר ואחיו עברו לחסותו של דודם אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה. האחים חיו ברוסיה עד שאמם התחתנה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג בשנת 1816, ולאחר מכן עברו לווירטמברג והתחנכו בשטוטגרט. עם מותה של אמם, פחות משלוש שנים לאחר מכן, פטר ואחיו נשלחו לסבא שלהם פטר הראשון, הדוכס הגדול של אולדנבורג באולדנבורג, וקיבלו ממנו חינוך נרחב, כפי שנתן לבניו, וכן נשלחו בקביעות לטיולים מאלפים ברחבי גרמניה כדי להרחיב את החינוך שלהם.
במאי 1829 נפטר סבו, ואחרי מותו של אחיו אלכסנדר בנובמבר אותה שנה, קרא לו דודו ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, ומינה אותו לקולונל במשמר החיים. פטר עלה במהירות בסולם הדרגות, ולאחר מכן מונה ללוטננט גנרל. לאחר ארבע שנות שירות הוא פרש לגמלאות, והיה פעיל בממשלת סנקט פטרבורג. בשנת 1834 הוא מונה לסנטור רוסי, ומאותו זמן החל להתפרסם כפילנתרופ גדול, שהקדיש את כוחותיו בעיקר לחינוך. הוא ייסד את בית הספר הקיסרי לתורת המשפט, שבו התחנכו השופטים והמנהלים העתידים של רוסיה, ובשנת 1844 הוא מונה לראש ארגון לקידום החינוך של נשים.