בשנת 1876 הוקמה שמורת האומות הראשונות באזור האגם (שמורה 149). בשנת 1909 הוקמה שמורה נוספת (149A) ובשנת 1911 הוקמה שמורה שלישית (149B).
הסקר הראשון הרשמי של אזור האגם בוצע בשנת 1900. סקר נוסף נערך בשנת 1909 וכן בשנת 1914. בעקבות סקרים אלה הוקם היישוב קולד לייק. ישוב זה הפך לכפר בשנת 1953 והוכר כעיר בשנת 1955.
תיירות.
האגם משמש כאתר תיירות: סביב האגם, בשטחי הפארקים הפרובינציאליים, אתרי מחנאות, דיג, חופי רחצה, פעילות ספורט ימי (שיט בסירות ובקאנו), מסלולי הליכה, ומסלולי סקי.
החלון הסגלגל
הַחַלּוֹן הַסְּגַלְגַּל או חַלּוֹן הַפְּרוֹזְדּוֹר (באנגלית: The oval window או fenestra vestibuli) החלון הסגלגל הוא קרום המכסה את הפתח של האוזן הפנימית מכיוון האוזן התיכונה, אשר מהווה את מקום המפגש בין האוזן התיכונה לאוזן הפנימית.
תנודות גלי הקול, אשר הן בעצם שינויים מחזוריים בזמן בלחץ האוויר, פוגעות בעור התוף ומועברות דרך שלוש עצמות האוזן התיכונה אל האוזן הפנימית. העצם האחרונה בשלשה, עצם הארכובה, מעבירה לוחצת במחזוריות של גלי הקול על החלון הסגלגל ומזיזה באמצעות כך את הנוזל בתוך שבלול האוזן. לחיצות עצם הסדן מפעילות לחץ הגבוה פי עשרה מלחץ האוויר אשר פגע בעור התוף.
COVID-19
דוב מינימוס
דוב מינימוס (שם מדעי: Ursus minimus) הוא מין נכחד של טורף ממשפחת הדוביים, שחי באירופה של הפליוקן והפליסטוקן שלפני 5.3 עד 1.8 מיליון שנה מהיום. המין נחשב לקדום ביותר מבני הסוג דוב, והוא הוגדר לראשונה ב-1827 משמעות שמו הוא: "קטן".
דוב זה התגלה ברחבי אירופה מחופי הים השחור של רוסיה ואוקראינה, מערבה עד צרפת ודרומה עד איטליה. הוא היה אביו הקדום של המין דוב אטרוסכוס שחפף עימו בתחומי מחייתו והיה מעט גדול יותר. כפי ששמו מרמז דוב זה היה קטן יחסית לדובים החיים והיה דומה במראהו לדוב שחור אסייתי. קשה מאוד להבדיל בין העצמות של שני המינים למעט גילם הקדום יותר. הוא הזכיר מעט גם דוב מלאי בגודלו הקטן.
הדוב הקדום היה בעל גולגולת קטנה באורך 25 סנטימטרים ומערכת שיניים שכללה מלתעות גדולות בעלות כתרים רחבים וניבים וטוחנות קטנים יחסית אך מחודדים יותר. הטפרים שלו היו גדולים מאוד ובמבנה שלהם נראה שטיפס על עצים. הוא התפתח ממינים קדומים יותר כמו האורסאווס.
הדוב הקדום חי ביערות של אירופה שהתקררה לאיטה עד לתקופת הקרח האחרונה, בה שלטו הקרחונים ביבשת. האקלים הקשה שהשתנה גרר שינויים במבנה גופו של הדוב ובעיקר במבנה שיניו שהותאמו ללעיסת מזון קשה יותר. במשך הפליסטוקן הוא נכחד והוחלף בדובים גדולים יותר.
ג'יימס דובין
ג'יימס קוקרן דובין (באנגלית: James Cochran Dobbin ; 17 בינואר 1814 - 4 באוגוסט 1857) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצי של ארצות הברית בין השנים 1853–1857.
ביוגרפיה.
ג'יימס דובין נולד ב-17 בינואר 1814 בפאייטוויל, קרוליינה הצפונית. סבו היה חבר הקונגרס ג'יימס קוקרן. דובין למד בבית הספר המקומי ובבית הספר ויליאם בינגהאם ובהמשך למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם סיים את לימודיו ב-1832. בעת לימודיו הוא היה חבר באגודה פילנתרופית. הוא למד משפטים וב-1835 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בעיר הולדתו.
קריירה פוליטית.
בהמשך היה דובין מעורב בפוליטיקה ונבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג המפלגה הדמוקרטית וכיהן בו בין השנים 1845–1847. בשנים 1848, 1850 ו-1852 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית וב-1850 הוא היה יושב ראש הבית.
ב-1852 הוא היה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית, שם הוא סייע להבטחת מועמדותו לנשיאות של מי שנחשב ל"סוס שחור", פרנקלין פירס. כשנבחר פירס כנשיא הוא מינה את דובין כמזכיר הצי כגמול על שירותיו במסע הבחירות. דובין האמין בצי כערובה לשלום והוא ביצע רפורמות בו בתחומים שונים. במהלך כהונתו נבנו 18 מהספינות הטובות בעולם מסוגן. בחסותו יצאה ליפן משלחתו של הקומודור מת'יו פרי שנחלה הצלחה ונחתם הסכם עם המדינה האסיאתית. הוא הורה ללוטננט איזק סטריין לפקד על המשלחת למיפוי וסקר מצר היבשה דריין כצעד מקדים לכריית תעלת פנמה לקישור האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט.
מותו והנצחתו.
לאחר תום כהונתו כמזכיר הצי, הוא שב לפאייטוויל. ג'יימס דובין נפטר בעירו ב-4 באוגוסט 1857 ונטמן בבית הקברות קרוס קריק שבמקום. צי ארצות הברית הנציח את שמו בקריאת אוניית סיוע למשחתות על שמו. כלי שיט זה, שנכנס לשירות ב-1921, עגן בפרל הארבור בעת המתקפה שבצעו היפנים ב-1941. במקביל לתקיפת אוניות המערכה חיפשו הטייסים היפנים מטרות נוספות וניסו לתקוף את הדובין שעליה התנוסס דגל אדמירל, אך למעט נזקים מרסיסי פגזים היא לא ניזוקה. הספינה המשיכה בשירות במהלך מלחמת העולם השנייה עד שהוצאה מהשירות ב-1946.
אגם קולד
רשימת אמילי
רשימת אמילי (באנגלית: EMILY's List) היא ועדת פעולה פוליטית אמריקאית (PAC), שמטרתה לסייע לבחור מועמדות של המפלגה הדמוקרטית התומכות בזכויות נשים להפלה מלאכותית. הוועדה הוקמה על ידי אלן מלקולם בשנת 1985.
שם הקבוצה מורכב מראשי תיבות של ״Early Money Is Like Yeast״, (כסף בשלב מוקדם בהתמודדות הוא כמו שמרים) מלקולם מסבירה כי "הוא גורם לבצק לתפוח". אמרה זאת היא אזכור למוסכמה הקיימת בשטח של תרומות פוליטיות: קבלת תרומות נדיבות בשלב מוקדם של המירוץ מועילה למשוך תורמים נוספים.
רשימת אמילי מאגדת תרומות לקמפיינים של נשים דמוקרטיות, התומכות בזכות להפלות, ומתמודדות במרוצים ייעודיים.
בשנים 1985 עד 2008 גייסה והוציאה הרשימה 240 מיליון דולר למועמדויות פוליטיות. בשנת 2010 היא הוציאה 27.4 מיליון דולר בשנת 2010, 34 מיליון דולר בשנת 2012 ו-44.9 מיליון דולר בשנת 2014. הארגון התכוון לגייס 60 מיליון דולר למחזור הבחירות של שנת 2016, חלק גדול מהתקציב היה מיועד להילרי קלינטון, בה תמכה רשימת אמילי תמכה כמועמדת לנשיאות.
היסטוריה ושליחות.
רשימת אמילי נוסדה בשנת 1985, באירוע הראשוני 25 נשים נפגשו במרתף ביתה של אלן מלקולם. החברות המייסדות כללו את ברברה בוקסר, אן ריצ'רדס, אן וקסלר ודונה שלאלה. בשנת 1986, התמיכה הכספית המוקדמת של רשימת אמילי סייעה לבחירת ברברה מיקולסקי ממרילנד, הדמוקרטית הראשונה שנבחרה לסנאט בארצות הברית בזכות עצמה (לא מונתה או מילאה כאלמנה את מקומו של בעלה הסנטור שנפטר).
משימת הקבוצה היא לפתח רשת תורמים לגיוס כספים למען מועמדות דמוקרטיות התומכות בזכויות הפלה. כדי להצטרף באופן רשמי כחברה ברשימת אמילי, על המצטרפת לשלם 100 $, ולהסכים לתרום מינימום 100 $ לשתי מועמדות (לשני בתי הקונגרס, או למשרות גברנאטוריות. החברות מעבירות את התרומות ישירות לרשימת אמילי שמאגדת את הצ'קים יחד ומעבירה אותם למועמדות.
אלן מלקולם, מייסדת הארגון, כתבה בספרה "When Women Win: EMILY's List and the Rise of Women in American Politics" (כאשר נשים מנצחות: רשימת אמילי ועליית הנשים בפוליטיקה האמריקאית) כי "יצירת דרכים למדיניות פרוגרסיבית וקידומן יכולות להיות בעלות ערך עצום. אך הן לעולם לא ייושמו אלא אם תבחרנה מספיק פוליטיקאיות התומכות בהן." הארגון התמקד באופן ספציפי בנשים שתומכות בהפלה מכיוון שחברותיו הרגישו ש"נשים לא יכולות להיות שוות עד שתהייה להן שליטה על גופן."
הארגון בחר להתמקד בגיוס כסף מוקדם לנשים מכיוון שנשים לא קיבלו כסף מהמפלגה הדמוקרטית ולכן לא נבחרו, גם אם היו מתאימות ביותר, הארגון סבר שכסף מוקדם יכול לעזור לשכנע אנשים שהקמפיינים של המועמדות אמינים, וכך הן תוכלנה לגייס יותר כספים בהמשך.
עבור מחזור הבחירות ב-2006 גייסה רשימת אמילי כ-46 מיליון דולר למועמדות. רשימת אמילי תמכה ב-31 מועמדות בשנת 2006, שמונה מהם ניצחו.
בשנת 2008 תמכה רשימת אמילי ב-22 מועמדות לבית הנבחרים, שתי מועמדות לסנאט ושלוש מתמודדות למשרות גברנאטוריות הארגון סייע בבחירת שתי סנאטוריות חדשות, קיי האגן מצפון קרוליינה וז'אן שאהין מניו המפשייר, ותמך בבחירות הגברנאטוריות של Bev Perdue מצפון קרוליינה, בבחירתה מחדש של המושלת כריסטין גרגואר מוושינגטון, ובבחירות המוצלחות של שתים עשרה נשים חדשות לבית הנבחרים של ארצות הברית.
הקריטריונים של רשימת אמילי לבחירת מועמדות כוללים המלצות הצוות, כדאיות, ניתוח הדמוגרפיה וההיסטוריה של המחוז, בחינת היריבים, או היריבים פוטנציאליים, השכלתה של המועמדת, ניסיון פוליטי, הצלחה מוכחת בגיוס כספים, נתוני סקרים המראים שהמועמדת היא אישיות מוכרת, ותמיכה מהשטח.
צוות.
סטפני שריוק נכנס לתפקיד נשיאת רשימת אמילי בשנת 2010. איימי דייסי הייתה המנכ"לית של רשימת אמילי משנת 2010 עד 2013.
בדירקטוריון הארגון נמנות ונמנים אלן מלקולם, סטפני שריוק, ג'ואן האז, רני קופר, דיאנה בל, מרי בת' קאהיל, ג'ודית-אן קורנטה, שפאלי רזדן דוגל, טד גאווין, וונדי גרואל, רבקה הייל, ניקי היידפרים, ג'ודית ליכטמן, דברה ל. נס, ולורה ריקטס.
תוכניות.
תוכנית ההזדמנות הפוליטית (POP) הוקמה בשנת 2001 במטרה לעודד נשים דמוקרטיות התומכות בהפלות להתמודד על תפקידים בממשל המדינות עצמן וגם במשרדים מקומיים.
נשים מצביעות!
בשנת 1995 החלה רשימת אמילי תוכנית בשם "נשים מצביעות!" על מנת לקדם שיעור הצבעה גבוה יותר בקרב נשים. לנשים מצביעות! יש עצמאות להוציא כסף ולהיות בקשר ישיר עם המצביעות/ים.
גברתי הנשיאה.