באופן רשמי, הוא הודיע על חזרתו לתעשייה בספטמבר 2012. בדצמבר באותה שנה, הוא הופיע בשיר "Rabbit Hole" (בתרגום לעברית: "מחילת ארנב") במיני האלבום "Boss", של ההרכב הישראלי מבית שמש "Shtar".
ב-26 בפברואר 2013, בלאק הוציא מיקסטייפ בשם "Miracle Music", לראשונה תחת שם הבמה החדש שלו, "Nissim". במאי אותה שנה, הוא הופיע בפסטיבל המוזיקה "2013 Sasquatch! Music Festival". לאחר שורה של הקלטות באולפן "London Bridge Studio" בסיאטל, בלאק הוציא ב-17 בספטמבר את אלבומו השלישי, שנקרא על שמו "Nissim". הוא סיים את השנה עם סינגל לחנוכה, "The Black Miracle", שהופק על ידי אש התורה.
בינואר 2016 הופיע בקליפ לשיר "Hashem Melech 2.0" של גד אלבז, שזכה ללמעלה מ-9 מיליון צפיות.
כמו כן, הסינגל "A million years" שיצא ב-2016, בו אירח את ישראל לאוב, נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים.
השיר "Lechaim" של גד אלבז בו התארח, זכה ללמעלה מ-6 מיליון צפיות.
בדצמבר 2017 הגיע כמתמודד לעונה החמישית של התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון".
ב־2020 הוציא אלבום בשם Love Notes.
חייו הפרטיים.
לאחר גיורו, בלאק התגורר בקהילה היהודית בשכונת "Seward Park" בסיאטל. הוא נשוי לעדינה (בעבר ג'יימי) והם הורים לשלושה. השניים התחתנו בשנת 2008, והתחתנו שוב בשנת 2013, לאחר הגיור האורתודוקסי שעברו.
בשנת 2016 עלה עם משפחתו לישראל, והתגורר ברחביה שבירושלים. בקיץ 2019 עבר עם משפחתו לעיר בית שמש.
ניסים הוא חסיד ברסלב, ומגיע מדי שנה לאומן בראש השנה, ובערב ומוצאי ראש השנה הוא מבצע הופעה במקום.
דיסקוגרפיה.
במהלך הקריירה שלו הוציא ניסים חמישה אלבומים, שני מיקסטייפים, מיני אלבום אחד ואחד עשר סינגלים. כמו כן, הפיק מוזיקלית שמונה אלבומים.
Friday
Birthday
Birthday היא מילה באנגלית שפירושה יום הולדת.
ג'ניפר מרוז'אן
ג'ניפר מרוז'אן (בגרמנית: Dzsenifer Marozsán; נולדה ב-18 באפריל 1992) היא כדורגלנית גרמנייה ממוצא הונגרי המשחקת כקשרית. מרוז'אן היא השחקנית הצעירה ביותר בתולדות הבונדסליגה לנשים, אחרי שב-19 באוגוסט 2007 עלתה לשחק במדי קבוצתה זארבריקן, בגיל 14 ו-7 חודשים.
קריירה.
מועדונים.
מרוז'אן נולדה באפריל 1992 בבודפשט שבהונגריה, וארבע שנים לאחר מכן עברה עם משפחתה לזארבריקן. היא החלה לשחק בקבוצת הכדורגל המקומית של העיר עוד בצעירותה, וכשהייתה בת 14 ו-7 חודשים עלתה לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. מספר חודשים אחרי הבכורה בבוגרים, כשהיא בת 15 ו-4 חודשים בלבד, כבשה מרוז'אן את שערה הראשון בקבוצה והפכה לכובשת הצעירה ביותר בתולדות הליגה.
בשנת 2008, בעונתה השנייה בזארבריקן, היא הגיעה עם הקבוצה עד לגמר הגביע הגרמני, שם הן נעצרו על ידי פרנקפורט. שנה לאחר מכן, היא הובילה את הקבוצה לזכייה באליפות ליגת המשנה, אך בתום העונה עזבה לפרנקפורט מצמרת הליגה הראשונה. בשנה זו היא אף זכתה במדליית פריץ ואלטר בקטגוריית כדורגל נשים, המוענקת לשלוש הכדורגלניות הצעירות הבולטות בגרמניה באותה שנה.
בעונותיה הראשונות בפרנקפורט, לא הצליחה מרוז'אן לזכות באליפות גרמניה, אך זכתה בשני גביעי מדינה ב-2011 וב-2014. לשיאה הגיעה בשנת 2015, אז הובילה את הקבוצה לזכייה בליגת האלופות, לאחר ניצחון 1-2 בגמר על פריז סן-ז'רמן. בסיום הטורניר, היא אף נבחרה להרכב המצטיינות, ביחד עם ארבע שחקניות פרנקפורט נוספות. מספר חודשים לאחר מכן, נכללה מרוז'אן ברשימת שלוש המועמדות הסופיות לפרס כדורגלנית השנה של אופ"א, לצידן של חברתה לקבוצה סליה סאסיץ' ואמנדין אנרי הצרפתייה. למרות זאת, סיימה מרוז'אן רק במקום השלישי, לאחר שקיבלה שלוש נקודות בהצבעה הסופית.
נבחרת גרמניה.
בשנת 2004 החלה מרוז'אן לייצג את גרמניה עם נבחרות הנוער השונות. ארבע שנים לאחר מכן, במאי 2008, היא סיימה כמלכת השערים של אליפות אירופה עד גיל 17 והובילה את גרמניה לזכייה בטורניר. מספר חודשים אחר כך, נערך בניו זילנד גביע העולם הראשון לנערות עד גיל 17. מרוז'אן נכללה בסגל הגרמני לטורניר, וסיימה אותו כמלכת השערים, לאחר שכבשה שישה שערים במהלכו. בנוסף היא קיבלה את פרס כדור הכסף, המוענק לשחקנית השנייה בטיבה בטורניר.
בקיץ 2010 זכתה מרוז'אן עם נבחרת גרמניה הצעירה בגביע העולם עד גיל 20, לאחר שזו ניצחה 0-2 בגמר את ניגריה. מספר חודשים לאחר מכן, ב-28 באוקטובר, היא כבר ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה הבוגרת, במשחק נגד אוסטרליה. לקראת גביע העולם 2011 שנערך בגרמניה, נכללה מרוזא'ן בסגל הנבחרת, אך פציעה ברגל מנעה ממנה לקחת חלק בטורניר הגמר.
ב-15 בפברואר 2012, במשחק נגד טורקיה, כבשה מרוז'אן את שער הבכורה שלה בנבחרת. חצי שנה לאחר מכן, השתתפה מרוז'אן בפעם השנייה בטורניר גביע העולם עד גיל 20. היא הובילה את גרמניה עד לגמר האליפות, שם הפסידה 1-0 לארצות הברית. למרות ההפסד בגמר, היא נבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר, והייתה לכדורגלנית הגרמנייה השנייה שזוכה בפרס זה, אחרי אלכסנדרה פופ ב-2010.
ביולי 2013 השתתפה מרוז'אן בטורניר הבינלאומי הגדול הראשון שלה עם הנבחרת הבוגרת - אליפות אירופה שהתקיימה בשוודיה. היא פתחה בהרכב בחמישה מתוך ששת משחקי הנבחרת באליפות, ואף כבשה את שער הניצחון בחצי הגמר מול המארחת. במשחק הגמר, שנערך מול 41,301 צופים בפרנדס ארנה, ניצחו הגרמניות 0-1 את נורווגיה וזכו באליפות בפעם השישית ברציפות. בסיום הטורניר נבחרה מרוז'אן להרכב המצטיינות, לצידן של חמש שחקניות גרמניות נוספות. שנה לאחר מכן כבשה מרוז'אן ארבעה שערים במסגרת גביע אלגארבה והובילה את הנבחרת הגרמנית לזכייה בטורניר. בנוסף לזכייה בתואר מלכת השערים, היא קיבלה גם את פרס השחקנית המצטיינת של הגביע.
לגביע העולם שנערך בקנדה ב-2015, הגיעה מרוז'אן עם פציעה בקרסול, אך למרות זאת נכללה בסגל הסופי. היא החמיצה את המשחק הפותח בשלב הבתים נגד חוף השנהב, אך חזרה להרכב הראשון כבר במשחק השני מול נורווגיה. בשלב שמינית הגמר היא כבשה את השער היחיד שלה בטורניר, ובמשחקים הבאים שולבה כשחקנית מחליפה. בחצי הגמר הודחו הגרמניות לאחר שהפסידו 2-0 לארצות הברית, שבסופו של דבר זכתה בגביע.
עונת 1982/1983 בליגה הארצית
עונת 1982/1983 בליגה הארצית הייתה העונה השביעית של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 16 קבוצות. בתום העונה סיימה בית"ר תל אביב במקום הראשון ועלתה לעונת 1983/1984 לליגה לאומית לצד הכח רמת גן, ומכבי רמת עמידר שסיימו במקום השני והשלישי בהתאמה.
מכבי שפרעם, הפועל עכו והפועל תל חנן ירדו לליגה השלישית.
צ'ינציה דה פונטי
צ'ינציה דה פונטי (באיטלקית: Cinzia De Ponti; נולדה ב-3 באוקטובר 1960) היא שחקנית קולנוע, דוגמנית ומנחת טלוויזיה איטלקייה.
ביוגרפיה.
דה פונטי נולדה בעיר פסקארה שבאיטליה. בעת שהייתה סטודנטית למשפטים זכתה בשנת 1979 בתחרות "מיס איטליה". בשנת 1982 זכתה בתחרות "מיס תבל האיטלקייה", ובכך נבחרה לייצג את איטליה בתחרות מיס תבל, שם זכתה בתואר סגנית שנייה.
במהלך שנות השמונים והתשעים הופיעה בתפקידים הראשיים בסרטים רבים בקולנוע האיטלקי והירבתה להופיע בסרטי קומדיה. ב-1987 שיחקה בסרט הספגטי "האפאצ'י הלבן" לצד לולה פורנר, מיס ספרד של שנת 1979.
כמו כן שימשה כמנחה בטלוויזיה.
קורנליוס לבאו
קוֹרנליוּס לבֵּאוֹ (Cornelius Labeo) היה תאולוג רומי ואנטיקוואר, שכתב על נושאים כמו לוח השנה הרומי ותורתה של הדת האטרוסקית. חיבוריו שרדו רק בקטעים ועדויות אצל סופרים אחרים. זמנו תוארך למאה ה-3 לספירה, אולם תארוך זה אינו ודאי. התארוך שלו שנוי במחלוקת ונע בין תחילת המאה ה-2 למאה ה-3. לבאו כונה "התאולוג הרומי החשוב ביותר" לאחר מרקוס טרנטיוס וארו, שנראה שעבודתו השפיעה עליו באופן ניכר. הוא בדרך כלל נחשב נאופלאטוניסט.
לבאו וקנסורינוס הם הסופרים היחידים בעלי עניין ברור בכתיבה על הדת הרומית העתיקה בתקופה של "אנרכיה צבאית" בין מותו של קרקלה ועלייתו של דיוקלטיאנוס, אז נראה שהלמדנות לרוב פסקה. מאחר שלעיתים הייתה חפיפה בין הדת והחוק האזרחי ברומא העתיקה, הקטעים מאת קורנליוס לבאו לעיתים מבולבלים עם אלה של המשפטנים קוינטוס אנטיסטיוס לבאו ומרקוס אנטיסטיוס לבאו.
השפעה.
לבאו היה בין המקורות בהם השתמשו מקרוביוס, לידוס וסרוויוס. לפעמים הניחו שהבתים על אורפאוס, שניתנו על ידי מקרוביוס בספר הראשון של ה"סאטורנליה" שלו, נלקחו מלבאו. חיבוריו היו משפיעים דיו, עד שהוא שימש כמושא לביקורת על ידי אבות הכנסייה, כמו ארנוביוס  ואוגוסטינוס. ייתכן והוא היה מקור הביניים של ארנוביוס לציטוטים של פורפיריוס, ואולי גם של מרטיאנוס קפלה לציטוטים של יאמבליכוס.
לבאו התעניין בבעיות כמו קיומה של נומינה טובה או רעה, והאם יצורים בשלב ביניים צריכים להיקרא "שדים" או "מלאכים". לבאו הוא בין הסופרים היוונים והרומים שאיתם אוגוסטינוס מתווכח על טבעם של "שדים" בספר 8 בחיבורו "עיר האלוהים". במיוחד הוא דוחה את אבחנתו של לבאו בין שדים טובים לרמאים, ואומר שכולם נשמות לא טהורות ומשום כך רעות. בהגדרתו דמויות שמימיות כאלים, חצאי-אלים וגיבורים, לבאו מיקם את אפלטון בין חצאי-אלים כמו הרקולס ורומולוס.
בחיבורו "על החודשים" (De mensibus), לידוס מצטט את לבאו כמקור שלו לרשימה ובה 30 שמות לאפרודיטה (ונוס) ולהסברים על מנהגים הקשורים ללוח השנה כמו למשל האטימולוגיה של שמות החודשים. לבאו תמך בהשקפה שהאלה הרומית מאיה הייתה הארץ (טרה), ונקראה כך בשל גודלה (magnitudine) והאלה הטובה (בונא דאה ), לה הוקדש מקדש בראש חודש מאי הרומי.