כל אדם מגיל 18 ומעלה שהוא אזרח של כורדיסטן העיראקית והוא נמנה בפנקס הבוחרים היה זכאי להצביע בהצבעה ישירה, כללית וחשאית. הבחירות מבוססות על שיטת ייצוג ברשימות. הבוחרים מצביעים לרשימה של מועמדי המפלגה. לאחר שנודעות תוצאות הבחירות, לכל מפלגה מוקצים מושבים באופן יחסי למספר הקולות שקיבלה, המאוישים על ידי רשימת מועמדים.
לקראת הבחירות של שנת 2005, ייצוג של מיעוטים אתניים עוגן בחוק. בבחירות של 2009 הוקצו חמישה מושבים למיעוטים. בבחירות של 2013 הוקצו 11 מושבים למיעוטים.
הבחירות הבאות אמורות להיערך ב-1 בנובמבר 2017, יחד עם הבחירות לנשיאות כורדיסטן העיראקית.
מבנה.
כפי שקובע חוק מספר 1 משנת 1992, בפרלמנט ישנם 111 מושבים. החוק של כורדיסטן העיראקית קובע כי 30% לפחות מן המושבים יוקצו לנשים. כיום יושבות 39 נשים בפרלמנט, המהוות כ-35% מן החברים. בראש הפרלמנט עומד יושב-ראש, הנעזר בסגן יושב ראש. המיעוטים המיוצגים בפרלמנט הם אשורים, טורקמנים וארמנים.
ועדות.
לפרלמנט של כורדיסטן העיראקית יש 22 ועדות:
ספר יסוד
ספרי יסוד
אלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג
אלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (; 8 ביולי 1830 – 6 ביולי 1911) הייתה נסיכה גרמנית, וסבתא רבתא של פיליפ, דוכס אדינבורו.
ביוגרפיה.
ראשית חייה.
אלכסנדרה נולדה ב-8 ביולי 1830 באלטנבורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג, ליוזף, נסיך הכתר של סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ולאמליה, דוכסית וירטמברג, בתו של לודוויג, דוכס וירטמברג.
בשינויים שחלו במדינות תורינגיה לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, קיבל סבה פרידריך, דוכס סקסוניה-הילבורגהאוזן את אזור אלטנבורג, והפך לדוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1834 מת סבה פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ואביה יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.
נישואיה.
בשנת 1846 ביקר קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה את אחותו אולגה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה - אשתו של קרל הראשון, מלך וירטמברג, ושם נפגש עם אלכסנדרה. קונסטנטין התאהב בה מיידית, וב-12 באוקטובר 1847 הגיעה אלכסנדרה לרוסיה. נאמר כי אלכסנדרה נראתה כל כך דומה לאחותו של ארוסה, הדוכסית הגדולה אלכסנדרה ניקולאייבנה, שמתה בלידה, שחמותה הפוטנציאלית פרצה בבכי בפגישתם הראשונה. אלכסנדרה המירה את דתה לדת האורתודוקסית, וקיבלה את השם "אלכסנדרה יוסיפובנה", וב-11 בספטמבר 1848 התחתנו השניים בארמון החורף בסנקט פטרבורג.
משברים משפחתיים.
בשנת 1867 התחתנה בתה הבכורה של אלכסנדרה, אולגה עם גאורגיוס הראשון, מלך יוון. אולגה הייתה רק בת שש עשרה, ואביה קונסטנטין סירב בתחילה לתת לה להתחתן בגיל כל כך צעיר. ביולי 1868 ילדה אולגה את בנה הבכור קונסטנטינוס, שנקרא על שם סבו.
אף על פי שבעלה קונסטנטין היה רק בן ארבעים, המאבקים והקשיים בהעברת הרפורמות בצי ובשחרור הצמיתים, הזקינו אותו בטרם עת. בנוסף, אלכסנדר השני, קיסר רוסיה פנה לכיוון היותר שמרני ומיעט ברפורמות, ובעקבות כך פחת כוח ההשפעה של קונסטנטין, והוא החל להתמקד יותר בחייו האישיים. אחרי עשרים שנות נישואין הוא התרחק מאלכסנדרה, ובשנת 1867 נולדה לו בת לא חוקית, מריה קונדוסו, שאותה שלח בשנת 1880 ליוון, שם גדלה אצל אחותה למחצה המלכה אולגה, ומאוחר יותר התחתנה עם בנקאי יווני. בשנת 1868 החל קונסטנטין לרדוף אחר רקדנית צעירה בקונסרבטוריון בסנט פטרסבורג, אנה ואסילבנה קוזנצובה, שהייתה צעירה מקונסטנטין בעשרים שנה. בתחילה אנה התנגדה לחיזוריו, אך בשנת 1873 היא ילדה את הילד הראשון שלהם, ובשנים הבאות נולדו להם עוד ארבעה ילדים.
בשנת 1874 פרצה שערורייה כאשר התגלה כי בנו הבכור של קונסטנטין ניקולאי, שחי חיי הפקרות ותמך ברעיונות מהפכניים, גנב 3 יהלומים יקרי ערך מחדר השינה של אמו אלכסנדרה יחד עם פילגשו שהייתה קורטיזנה אמריקאית. ניקולאי נמצא אשם, וגורש למרכז אסיה. בשנת 1879 ספגה המשפחה עוד מכה קשה, כאשר בנם הצעיר ויאצ'סלב מת במפתיע במיטתו.
שנותיה האחרונות.
בשנת 1889 התחתנה נכדתה אלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק עם אחיינו פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ולקראת סיום חגיגות החתונה באוגוסט 1889 עבר בעלה קונסטנטין שבץ מוחי חמור, שהותיר את רגליו משותקות ונטל ממנו את יכולת הדיבור. קונסטנטין טופל על ידי אלכסנדרה, אשר זכתה למעין נקמה על אי הנאמנות ועל ההשפלות שלו. אלכסנדרה לא גירשה את אנה קוזנצובה וילדיה מהבית הסמוך שקונסטנטין סיפק להם, אולם דאגה שקונסטנטין לא יפגוש אותם. קונסטנטין ניסה לשווא לשכנע את משרתיו לקחת אותו לראות את משפחתו השנייה, אך הם היו תחת הוראות מפורשות לא לעשות כן, והעמידו פנים שאינם מבינים את רצונו. בתגובה לכך תפס יום אחד קונסטנטין בשער אלכסנדרה, והכה אותה במקל קודם שיוכלו המשרתים להתערב.
ב-25 בינואר 1892 מת קונסטנטין בארמון פבלובסק, ולפני מותו הזמינה אלכסנדרה את פילגשו ושתי בנותיהם לראות אותו בפעם האחרונה. לאחר מכן חיה אלכסנדרה בארמון פבלובסק, ואף ראתה את בן נינתה לנארט ברנדוט, רוזן ויסבורג, וב-6 ביולי 1911 מתה, יומיים לפני יום הולדתה ה-81.
משפחתה.
ב-11 בספטמבר 1848 התחתנה אלכסנדרה עם קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
ווקסהול מוטורס
ווקסהול מוטורס (באנגלית: Vauxhall Motors) היא חברת ייצור והפצת כלי רכב בריטית שבסיסה בלוטון שבבדפורדשייר שהייתה חברת-בת של חברת ג'נרל מוטורס. חברת הבת השנייה של ג'נרל מוטורס הייתה אופל הגרמנית, שתיהן מייצרות מכוניות כמעט זהות אבל הלוגו שונה. כיום ווקסהול היא מותג הרכב השני בגודלו בבריטניה. משנת 2017 שייכת כמו החברה האחות אופל, לקבוצת PSA הצרפתית (פג'ו, סיטרואן, DS)
החברה מייצרת ומוכרת מכוניות נוסעים ורכבים מסחריים תחת המותג "ווקסהול", ובעבר מכרה גם רכב כבד: אוטובוסים ומשאיות, תחת המותג "בדפורד".
היסטוריה.
ווקסהול נוסדה ב-1857 בידי אלכסנדר וילסון, בשכונת ווקסהול ברובע למבת' בלונדון כחברה לייצור מערכות הנעה ימיות. החברה נרכשה בשנת 1863 על ידי אנדרו בטס בראון, וב-1903 החלה בייצור מכוניות. מ-1925 הייתה החברה בבעלות ג'נרל מוטורס ומ-2017 בבעלות PSA.
ב-1930 הוקמה "בדפורד" כחברת בת של ווקסהול, במטרה לייצר כלי רכב מסחריים.
בזמן מלחמת העולם השנייה הפסיקה החברה לייצר כלי רכב, וייצרה טנק שהיה קרוי "טנק צ'רצ'יל". נבנו יותר מ-5,600 יחידות. בתום מלחמת העולם השנייה התחדשו ייצור מכוניות נוסעים.
עד מלחמת העולם השנייה נתפסה ווקסהול מוטורס כמותג מכוניות יוקרה, אך לאחר המלחמה פנתה יותר ויותר לשוק ההמוני. מאז 1980, מוצרי ווקסהול זהים לאלו של אופל, חברת הבת הגרמנית של ג'נרל מוטורס, ורוב הדגמים מתוכננים בעיקר ברוסלסהיים, גרמניה.
כיום, חלק ניכר מכלי הרכב של ווקסהול מיוצרים במפעלי אופל בגרמניה, בספרד ובפולין. בבריטניה ממוקמים שני מפעלים, מפעל ליד העיר ליברפול, המייצר את דגם "האסטרה" עובר שני המותגים "אופל" ו"ווקסהול", ביכולת ייצור של כ-100,000 יחידות לשנה, ומפעל לרכב מסחרי בלוטון.
שיווק ווקסהול בישראל.
חברת ווקסהול מוטורס שיווקה בישראל מספר דגמים, החל משנות הארבעים של המאה ה-20. משנות החמישים ועד שנות השבעים, שווקו מספר דגמים על ידי "חברת המזרח למכוניות ומסחר", באולמות תצוגה בתל אביב, חיפה וירושלים. הדגמים הדומיננטיים היו: ווקסהול ויקטור ו- ווקסהול ויוה. לדוגמה: מחירה של הווקסהול ויוה המסחרית בשנת 1966 היה 11,995 ל"י. בשנת 1962 מכרה "חברת המזרח למכוניות" 350 רכבי ווקסהול.
בשנות החמישים שימשה מכונית ווקסהול קטנה כרכב השרד של דוד בן-גוריון, שהחליפה לפי בקשתו רכב מפואר מדגם קרייזלר.
בועז גולדברג
בועז גולדברג הוא קצין משטרה בדרגת ניצב המכהן כראש אגף משאבי אנוש.
ביוגרפיה.
גולדברג התגייס למשטרת ישראל ב-1988. שירת בימ"מ, ב-1990 השתתף בפעולה לחיסול חוליית מחבלים חמושה, שחדרה לצורך ביצוע פיגוע הרג בגבול הדרום. על ביצוע הפעולה זכה עם שלושה מעמיתיו בעיטור האומץ של משטרת ישראל. בהמשך שירותו במשטרה שימש סגן מפקד תחנת זבולון, מפקד משטרת התנועה במרחב חוף, מפקד משטרת חדרה, סגן מפקד מרחב חוף, שימש מפקד מנהלת תיאום פעילות אכיפה דיני מקרקעין והשתתף ב-2012 בפינוי מאחז מגרון. בספטמבר 2016 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לסגן ראש אגף התנועה.
בינואר 2021 קודם לדרגת ניצב ומונה לראש אגף משאבי אנוש.
בעל תואר ראשון במדע המדינה, תואר שני במדעי הרוח והחברה והמכללה לביטחון לאומי. אב לארבעה בנים.
צ'האל נגד בריטניה
פסק הדין צ'האל נגד בריטניה (Chahal v United Kingdom 22414/93) ניתן בבית הדין האירופי לזכויות אדם, ה-15 בנובמבר 1996.
הסוגיה העיקרית שנידונה בפסק הדין: האם שיקולי ביטחון לאומי יכולים להצדיק גירוש אדם למדינה בה הוא יהיה בסכנה על פי סעיף 3 לאמנה האירופית להגנת זכויות אדם וחירויות יסוד (1950), האוסר על עינויים או על עונש או יחס משפיל או בלתי אנושי. צ'האל פנה לוועדה האירופאית לזכויות אדם בטענה שאם בריטניה תממש את החלטתה לגרשו להודו, הדבר יחשוף אותו לסכנה ממשית כמוגדר בסעיף 3 לאמנה. בית המשפט קבע לראשונה שהאיסור על גירוש אדם לאזור בו יש סכנה שיהיה חשוף למעשים האסורים בסעיף 3 לאמנה הוא מוחלט; מדינה החברה באמנה לא תוכל להצדיק גירוש לאזור סכנה על בסיס שיקולים נוספים, אפילו לא שיקולי ביטחון לאומי. לפיכך פסק בית המשפט שאסור לבריטניה לגרש את מר צ'האל להודו, היות שאם תעשה זאת, היא תפר את מחויבויותיה על פי סעיף 3 לאמנה, בה היא חברה.
העובדות בפסק דין צ'האל נגד בריטניה (1996).