מחג'ובי נולד ברובע השנים-עשר של פריז, בן למשפחת מהגרים ממרוקו. אביו עבד כמעצב ואמא שלו עבדה כסוכנת משק בית. כילד אהב להתעסק בטכנולוגיה ואף זכה בפרס ראשון בתחרות לממציאים צעירים מטעם המגזין "מדע לילדים". כבר בגיל 16 הועסק כטכנאי על ידי ספקית אינטרנט ונבחר כנציג האיגודים המקצועיים של העובדים.
בשנת 2009 קיבל מהג'ובי תואר שני במימון ואסטרטגיה מהמכון למדע המדינה פריז.
בשנים 2013–2016 עבד כמשנה למנכ"ל BETC Digital ובספטמבר 2016 ייסד על "הלשכה הצרפתית", חברת סטארט-אפ שמטרתה ללוות קבוצות גדולות בתהליך החדשנות שלהן.
קריירה פוליטית.
בגיל 18 הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בשנת 2006, היה בין המייסדים של התנועה "Segosphere", כדי לסייע למועמדת סגולן רויאל, להיבחר לנשיאות צרפת. בשנת 2012 הצטרף למסע הבחירות של פרנסואה הולנד. הולנד מינה אותו בינואר 2016 ליועץ עצמאי בתחום הדיגיטלי בכלכלה ובחברה. לאחר שנה, בינואר 2017, הוא התפטר והצטרף למפלגה החדשה שהקים עמנואל מקרון, הרפובליקה בתנועה! ושם עבד כמנהל הדיגיטלי במסע הבחירות של מקרון.
בבחירות הכלליות שנערכו ב-2017 הוא התמודד על מוז 16 בפריז מטעם הרפובליקה בתנועה!, מול המזכיר הראשון של המפלגה הסוציאליסטית ז'אן-כריסטוף קמבאדליס וניצח אותו בסיבוב השני ברוב של 51%.
ב-17 במאי 2017 התמנה לשר לעניינים דיגיטליים (שר הכלכלה והכספים) של צרפת.
חייו האישיים.
בשנת 2015 קיבל מחג'ובי תעודה של טבח מוסמך. ב-17 במאי 2018 הוא יצא מהארון כהומו ביום ההבנ"ה.
אנטזיס
אנטזיס (ביוונית εντείνω - "למתוח במאמץ") באדריכלות היא קמירות מתוכננת לאורך עמוד או אלמנט אנכי אחר. בעמודים, הקמירות יוצרת עיבוי קל קצת מתחת לחצי גובה העמוד שאחר כך הולך וקטן ככל שעולים במעלה העמוד. השימוש באנטזיס ידוע בעיקר באדריכלות יוון העתיקה הארכאית מההסדר הדורי. העקמומיות עוּדנה עם השנים (למשל בפרתנון באתונה) אך המשיכה להופיע גם בעמודים רומנסקים ובימי הרנסאנס, וגם במגדלי כנסיות גותיות. אנטזיס היה בשימוש גם בתרבויות אחרות, כולל במצרים העתיקה, בימי שושלת סונג‎ בסין והאינקה בפרו. הסיבות המשוערות לאנטזיס הן הנדסיות ואסתטיות.
אנטזיס באדריכלות יוון העתיקה.
המושג אנטזיס נלקח מהספר על אודות האדריכלות מהמאה הראשונה לפנה"ס של האדריכל הרומי ויטרוביוס. ויטרוביוס מזכיר את המילה כמושג המשמש את היוונים לקמירות המתוכננת באמצע העמודים לצרכים אסתטיים - כדי לפצות על אשליות אופטיות מטרידות וליצור מראה נעים יותר. גם הרון מאלכסנדריה מהמאה ה-1 לספירה, ופילון הביזנטי מהמאה ה-3 נותנים הגדרה וסיבה דומות לאנטזיס. הרון גם מוסיף שלוּלֵא האנטזיס הייתה נוצרת אשליה שהעמוד צר מעט וחלש במרכזו והאנטזיס מפצה על כך.
דעה זאת אבל לא מתיישבת עם אופי השימוש המוקדם באנטזיס במקדשים מהתקופה הארכאית של יוון (מאות 8 עד ה-5 לפנה"ס). כדוגמה, במקדש הראשון לאלה הרה משנת 550 לפנה"ס לערך במושבה היוונית פאסתום שבדרום איטליה, הקמירות של העמודים היא כה בולטת שקשה לטעון שמטרתה לפצות על אשליית קעירות - ראו איור 2. במקדשים המאוחרים יותר בפאסתום (מקדש לאתנה משנת 500 לפנה"ס והמקדש השני לאלה הרה משנת 470 לערך) האנטזיס עדיין בולט, אך פחות מאשר במקדש הרה הראשון. במקדשים של התקופה הקלאסית במחצית השנייה של המאה ה-5 - כמו הפרתנון באתונה או מקדש אפולו אפיקוריוס בבאסאי האנטזיס הוא כבר עדין ביותר - ראו איור 3.
מכאן הטענה שאולי האנטזיס לא נועד לפצות על אשליה אופטית או על בעיה בצורת העמודים אלא שהוא נחשב בעל ערך אסתטי כשלעצמו. העיבוי של העמוד באמצעיתו יוצר תחושה של מבנה "אורגני" הלוחץ על העמודים. נוצרת תחושה של מסיביות וחוזק ואשליה של גובה רב לעמודים. יש המצביעים על דמיון לגזע התמר או לגפיים שריריות של בעלי חיים כיוצרים תחושה טבעית וחייה למבנה. דעה נוספת היא שהסיבה לאנטזיס היא בעיקר הנדסית ושהוא באמת מוסיף לחוזק המבנה. בכל מקרה, האדריכלים היוונים לא הותירו הסבר משלהם לשימוש באנטזיס ולכן כל הדעות שהובאו למעלה הן בגדר השערות בלבד.
שימוש באנטזיס בתרבויות אחרות.
השימוש באנטזיס פחת אחרי התקופה הקלאסית ביוון. אפשר לראות שימוש באנטזיס בכמה מגדלי כנסייה מהתקופה הגותית (ראו איור 4).
שימוש בעמודים עם אנטזיס חזר שוב לאופנה בימי הרנסאנס כמו אופנות קלאסיות אחרות. האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו (1580-1508) השתמש באנטזיס בתוכניותיו. האדריכל האיטלקי ג'אקומו בארוצי דה ויניולה (1573-1507) אף פרסם שיטה משלו לבניית עמודים עם אנטזיס בסגנון ה"טוסקני".
האנטזיס היה גם בשימוש בתרבויות אחרות. המצרים הקדמונים השתמשו באנטזיס בכמה פרמידות כולל בפירמידה הגדולה של גיזה. גם בזיגוראתים הקדומים במסופוטמיה הצלעות מתקמרות מעט כך שהמבנה נראה כיוצא מהאדמה כחלק טבעי מהנוף.
בימי שושלת סונג‎ בסין האדריכלים השתמשו בספר שכלל הנחיות לבנייה ציבורית (ה"יינגצאו פאשי") שהמליץ על עמודים (מעץ) ישרים או בעלי אנטזיס בשליש העמוד העליון.
אסקימו לימון 7 - אהבה צעירה
אני שנארך
אני שְנָארך (ברומנית: Ani Schnarch) היא כנרת ישראלית-בריטית ילידת רומניה, מורה בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון וזוכת פרס פרנסואה שפירא ופרס מוצרט.
חייה.
לימודים.
שנארך נולדה בבוקרשט. בילדותה, בשנת 1974, עלתה לישראל ולמדה נגינה בכינור אצל פליקס אנדרייבסקי באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ובקולג' המלכותי למוזיקה.
קריירה.
שנארך הופיעה בויגמור הול בלונדון ובשידורי טלוויזיה באנגליה, בארצות הברית, באוסטריה, בצרפת, בנורווגיה, ברומניה מולדתה ובישראל. כמו כן ניגנה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה והסינפונייטה הישראלית באר שבע. כמו כן הופיעה עם תזמורת מלאגה ותזמורת סביליה הספרדיות, עם נגני מוצרט הלונדונים ועם הפילהרמונית של אוסלו בנורווגיה. בין השאר ביצעה את כל יצירותיו של בלה בארטוק לכינור. אני שנארך השתתפה בפסטיבלי מוזיקה שונים, בהם ברגן, בודואן קולג', פסטיבל לייק דיסטריקט והפסטיבל הבינלאומי בבאת, אנגליה. היא מורה מבוקשת לכינור, מגישה כיתות אמן במקומות שונים ויושבת בחברי שופטים בתחרויות כינור.
אני שנארך מנגנת בכינור ג'ובאני בטיסטה גואדניני משנת 1745.
משפחה.
אני שנארך נשואה לכנר יצחק רשקובסקי להם שני ילדים, שירי, ויולנית, ואיתמר, כנר. היא ייסדה יחד עם בעלה את קשת אילון. רשקובסקי הוא המנהל המוזיקלי של קשת אילון, ואני שנארך היא מורה ומדריכה מרכזית שם.
יחסי מרוקו–ספרד
יחסי מרוקו–ספרד הם יחסי החוץ שבין ספרד למרוקו. במשך רוב ההיסטוריה היחסים בין שתי המדינות היו יחסית ידידותיים.
ספרד כבשה שתי מובלעות טריטוריאליות הסמוכות למרוקו ולים התיכון-מלייה וסאוטה. כיבוש טריטוריאלי זה גרם לעיתים למתיחות בין שתי המדינות. מעמדה הפוליטי של הטריטוריה סהרה המערבית (שעליה מרוקו טוענת בעלות) גם הוא גורם למתיחות בין מרוקו לספרד.
למרות מתיחויות אלו, שתי המדינות מקיימות שיתופי פעולה כלכליים וביטחוניים- במיוחד בנושאי הגירה והמלחמה בטרור. מרוקו סייעה בחקירת פיגועי 11 במרץ 2004 במדריד.
יחסי אוסטריה–פקיסטן
יחסי אוסטריה–פקיסטן הם יחסי החוץ שבין אוסטריה לפקיסטן. לפקיסטן יש שגרירות בווינה וקונסוליה באינסברוק. לאוסטריה יש שגרירות באסלאמאבאד וקונסוליות בלאהור ובקראצ'י. בין המדינות יש מספר הסכמים: הסכם השירותים האוויריים (אף על פי שנכון לשנת 2018 אין טיסות ישירות בין שתי המדינות), הסכם הסגרה, הסכם לביטול ויזות לבעלי דרכונים דיפלומטיים רשמיים, הסכם מניעת מס כפול והסכם לשיתוף פעולה אקדמי.
הייצוא של פקיסטן הוא בעיקר טקסטיל. אוסטריה מצידה השקיעה רבות בפיתוח התעשייה הכבדה בפקיסטן. בשנת 1976 נוסדה האגודה האוסטרו-פקיסטנית במטרה לטפח את הקשר התרבותי והמדעי בין המדינות.
צ'ילדיש גמבינו
ערוץ 2 - השידור האחרון בהחלט
טיסה 972 של קובאנה
טיסה 972 של קובאנה (CU972/CUB972) הייתה טיסה של מטוס מסוג בואינג 737-200 של חברת התעופה הקובנית קובאנה דה אוויאסיון, אשר התרסקה ב-18 במאי 2018 בשעה 12:08 בחווה ממשלתית כעשרה ק"מ מנמל התעופה הבינלאומי חוסה מארטי בהוואנה בעקבות טעות אנוש של צוות הטיסה. ההתרסקות אירעה 8 דקות לאחר ההמראה, ועקב כך כ-112 בני אדם נהרגו ו-1 נפצעה
המטוס.
המטוס אשר שימש לטיסה היה מטוס מושכר מדגם בואינג 737-201 בבעלות חברת גלובל אייר המקסיקנית. המטוס הושכר עקב מחסור במטוסים לטיסות פנימיות בעקבות האמברגו האמריקני על קובה . צי המטוסים הקבוע של החברה מבוסס על מטוסי אנטונוב An-148 האוקראינים, אך בשל בעיות מכניות נאלצה החברה לשכור מטוסים נוספים.
המטוס החל את שימושו המסחרי ביולי 1979 בשרות חברת התעופה פידמונט איירליינס שהתפרקה בשנות השמונים, לאחר מכן פעל המטוס במספר חברות תעופה בקנדה, בנין, צ'ילה, קמרון והאיים הקריבים, בשנת 2008 עבר לשימוש צי ארצות הברית עד 2013, אז נרכש על ידי גלובל אייר. בנובמבר 2017 עבר המטוס בדיקת תקינות ממשלתית, בה אושרה תקינותו ואושר להחכרה לידי חברות נוספות.
ההתרסקות.
טיסה CU972 המריאה בשעה 12:00 מנמל התעופה חוסה מארטי שבהוואנה לטיסה פנימית אל נמל התעופה פרנק פאיס שבעיר אולגין שבמזרח קובה. הטייס היה קפטן חורחה לואיס נונייס סנטוס ממקסיקו והקצין הראשון היה מיגל אנחל אראולה רמירס, גם הוא ממקסיקו.