ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה 35,000$, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 43,750$. לגברים, ההכנסה החציונית הייתה 27,679$ לעומת 20,500$ עבור נשים. ההכנסה לנפש לעיר הייתה 15,507 דולר. כ-14.6% מהמשפחות ו-18.5% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 32.1% מהנשים מתחת לגיל שמונה-עשרה ו-8.1% מבני 65 ומעלה.
עיבוד בזרימת חומר שוחק
ליטוש ועיבוד בזרימת אברזיב Abrasive flow (AFM), הידוע גם בשם abrasive flow או extrude honing,
תהליך זה מיועד לגימור וליטוש מעברים פנימיים בייצור חלקים. התהליך מאופיין בזרימת חומר צמיג המכיל חלקיקים אברזיביים דרך חללים פנימיים בחלק המעובד
תיאור הצורך.
בתהליך של ייצור חלקים מדויקים כמו צילינדרים למערכות הידראוליות, או בלוק הפעלה הידראולי המכיל קדחים רבים שנפגשים בתוך החלק. בייצור חלק כזה לא ניתן להגיע לכל מפגשי החורים עם כלים קונבנצינליים. בתוך החלק נשארים שבבים, גרדים, וטיב שטח מחוספס שחייבים ללטש.
הרעיון המרכזי בתהליך היה שאם מטרת החלק היא הזרמת נוזלים הידראוליים המחייבים מינימום חיכוך, הרי שניתן להזרים בלחץ דרך החלק נוזל צמיג ואברזיבי בתנועה במעגל סגור עד לקבלת טיב השטח הנידרש.
במהלך הזרימה הפנימית שוחקת המשחה האברזיבית את המעברים במפגשי הקדחים ומייצרת רדיוסים חלקים במקום פינות חדות.
תיאור התהליך.
בתהליך ליטוש ועיבוד בזרימת אברזיב, מורכב החלק המעובד על מכונה ומוצמד לפתח של מיכל המכיל את הנוזל השוחק. הנוזל השוחק מכיל חלקיקים אברזיביים כמו אלומיניום אוקסיד והוא הופך למעשה למשחה שוחקת. משאבה הידראולית דוחפת את הנוזל בכוח רב אל תוך הקדחים והמעברים שבחלק. זרימת הנוזל יוצרת תהליך שחיקה לכל אורך מהלך הזרימה. קצב הסרת החומר (MRR) ובהתאם לקבלת טיב שטח אחיד ומלוטש.
התהליך יכול להיות חד כווני כאשר משאבה דוחפת את הנוזל מצד אחד והנוזל עם השבבים מגיע למיכל פתוח.
במכונות אוטומטיות נמצא החלק בין שני מיכלים, עליון ותחתון. הנוזל מוזרם מהמיכל העליון ובגמר המהלך מוזרם הנוזל מהמיכל התחתון חזרה על ידי מערכת הידראולית נוספת. בחלקים מדויקים מבוצע תהליך זה עם עשרות מהלכים ברצף עד לקבלת התוצאות הדרושות.
הציוד בתהליך.
תיאור המכונה.
מכונת הליטוש ועיבוד בזרימת אברזיב שהיא בדרך כלל מכונה אנכית. על שולחן העבודה דפון החלק המעובד, לכל חלק מתוכנן מיתקן מיוחד שמבטיח את האטימות בעת זרימת הנוזל. במכונה שני מיכלים ושתי מערכות הידראוליות המניעות את הנוזל הלוך ושוב. מרבית המכונות מאפשרות טעינה של סוגים שונים נוזל שוחק במותאם לחומר המעובד ולדרישות טיב השטח הסופי. המכונה מכילה מערכת בקרה על הלחץ המופעל ועל הקצב.
תחנת העבודה.
בקו ייצור מכילה גם עמדת ניקוי ושטיפה בסוף התהליך וכן מערכת לבדיקת הנוזל השוחק כדי לודא שאינו מזוהם, ושימוש במחליפי חום לקבלת טמפרטורת העבודה המתוכננת.
שימושים מיוחדים.
אם בהגדרה מיועדת המכונה לצילינרים וחללים סגורים, ניתן לתכנן מתקנים מיוחדים לדפינת חלקים עם תעלות פתוחות כאשר בפועל כל הזרימה מבוצעת במעברים סגורים.
היסטוריה.
מכונות ראשונות מסוג זה פותחו בשת 1970 על ידי חברת Extrude Hone, לקו ייצור של מערכות הידראוליות מוטסות. .
ראו גם.
Content in this edit is translated from the existing Wikipedia article at en:abrasive flow machining; see its history for attribution.
המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה
המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה (ידועה גם בתור מלחמת סוריה השנייה) הייתה מלחמה אשר התרחשה בין השנים 1839–1841 בין האימפריה העות'מאנית תחת מהמוט השני, הסולטאן העות'מאני (פאדישאה), לבין איילט מצרים תחת מוחמד עלי פאשא, ואלי ולמעשה המשנה למלך של מצרים על גורלה של סוריה הגדולה ובה ארץ ישראל.
המאבק, שהתקיים בין שתי מעצמות אזוריות במזרח התיכון, הביא בסופו של דבר לגדילת השפעתה של האימפריה הבריטית באזור הים התיכון, מצרים והלבנט.
רקע.
לאחר מלחמת העצמאות היוונית החלה האימפריה העות'מאנית בתהליך ממושך של קריסה כלל חזיתית;
מסעות מוחמד עלי.
למוחמד עלי הייתה מדיניות לעבר התפשטות אגרסיבית, לאורך שלטונו כבש את סודאן, אריתריאה, ג'יבוטי, חג'אז ולמספר שנים אף את מרכז חצי האי ערב. לאחר שהעות'מאנים סירבו להעניק לו את קפריסין וכרתים על פועלו במלחמת העצמאות היוונית (כפי שהבטיחו לפני המלחמה), לעלי היה התירוץ לצאת למלחמה בעות'מאנים ולממש את רצונו ארוך השנים לכבוש את ירושלים ודמשק.
בזמן המלחמה, המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה, כבש צבא מצרים את סוריה הגדולה מידי העות'מאנים והאימפריה המצרית-ערבית של עלי הגיעה לשיא יוקרתה הבין-לאומית.
המלחמה.
הכנות.
לאורך שלטונו של מוחמד עלי בשטחי סוריה הגדולה התרחשו מספר רב של מרידות נגד שלטונו, ראשית היה מרד בחקלאים בסוריה, אחר כך מרד ערביי ישראל, ואז מרד דרוזי ולבסוף גם מרד העלווים. כל המרידות הללו הבטיחו לממשל העות'מאני כי לו יתקוף תהיה לו התמיכה של התושבים בשטחים, אך דבר זה לא מנע מבנו של עלי, אבראהים פאשא להגיע לפאתי אנקרה בזמן המלחמה הקודמת, העות'מאנים היו צריכים תמיכה אירופאית.
לבסוף הייתה זו האימפריה הבריטית, עם הצי המלכותי הבריטי הגדול בעולם, תחת ממשלתו של ראש-ממשלת בריטניה ויליאם לם, ויקונט מלבורן השני, אשר תצא לקראת תמיכה צבאית ישירה באימפריה העות'מאנית במקרה של מאמת מלחמה נגד מצרים. הבריטים סיכמו כי יתמכו בעות'מאנים, אבל דבר זה לא יהיה חינם, ובתמורה לעזרתם, יינתן לאימפריה הבריטית האי קפריסין החשוב, כמו גם מים טריטוריאליים בים התיכון.
הקרב על נֵזִיב.
הצבא העות'מאני (עם תמיכתו הצבאית של השליח הפרוסי הלמוט פון מולטקה לפקד על הארטילריה), פלש תחילה לשטח המצרי בלבנט וירד דרומה עד אשר התנגש בכוחותיו של בן עלי, אבראהים פאשא בעיר נזיפ של היום. היו אלו בין 30,000–80,000 חיילים עות'מאנים, נגד החיל המצרי שמנה 30,000–46,000 חיילים. מיומנות ההנהגה המצרית, ביחד עם המורל הצבאי הנמוך של החיילים הכורדים הרבים בצבא העות'מאני אשר היו מגויסים חדשים הביאו לתבוסה עות'מאנית מרכזית ונסיגת החיל הפולש.
לחימה ימית.
ביולי 1839, נפטר מהמוט השני ובנו בן ה-16 ירש אותו, מחשש שהסולטאן הצעיר ישחק לידי האירופאים, הגרנד-אדמירל של הצי העות'מאני, אחמד פבזי פאשא אשר נע עם הצי לעבר מתקפה במרכז מצרים, ערק לצד המצרי ומסר את כלל הצי שהיה בשליטתו לידי מצרים בכניעה מרכזית שהתרחשה באלכסנדריה.
במרץ 1840, ברואו את המאמץ המלחמתי, החליט מוחמד עלי לנטוש את ההשפעה שלו בנג'ד למען יועברו חיילים באזור לשמירה על החזית בלבנט. הנסיגה המצרית מהאזור נתנה לבית סעוד להקים מחדש את כוחו מהפלג הוהאבי בצורת אמירות נג'ד, לימים זאת תהפוך לממלכת ערב הסעודית.
הכוחות הבריטים החלו להשפיע על שדה הקרב עם התערבות קריטית על דרכי הסחר של ערי הנמל בלבנט. ביוני 1840 כבש שליחו של האדמירל הבריטי רוברט סטופפורד , הקומודור צ'ארלס נאפייר , את ביירות לאחר מצור מתמשך של מספר חודשים ומצב מעורפל בשטח שהביא אותו לפעולה עצמאית.
עם הצטרפותם של ממלכת פרוסיה, האימפריה האוסטרית והאימפריה הרוסית לצידה של האימפריה העות'מאנית, המעצמות נתנו מכוחן הצבאי בהפצצה מתמשכת על צידון אשר התרחשה ב-26 בספטמבר. לאחר ייצוב חזית החוף, חיל הרגלים הבריטי החל בפשיטה דרך נהר אל-כלב.
ב-3 בנובמבר החלה הפגזה נרחבת של עיר החוף של עכו אשר בשונה מביירות, המשיכה בתמיכתה בממשל המצרי. העיר לא נכנעה בקלות אך עם פגיעת פגז במחסן נשק בין 1,500 ל-2,300 חיילים מצרים נהרגו ועד לסוף היום נכנעה העיר כאשר היא פגועה קשות מההפגזות וכמעט כל תותחי חומותיה מפורקים.
לקראת סוף נובמבר כוחות הצי הבריטים פעלו לסיום המערכה ולאחר שהשמידו את רוב חיל הים המצרי ירדו הכוחות דרומה והחלו מאיימים על אלכסנדריה, עיר הנמל החשובה ביותר למצרים אשר ישבה בדלתא של הנילוס, לב ליבה של מצרים. עלי, רואה את המצב כבלתי הפיך, החל במאמצים להסדר.
סוף דבר.
ב-3 בפברואר 1841 חתם הסולטאן העות'מאני אַבְּדִילְמֵגִ'יט הָרִאשׁוֹן על צו רשמי שמינה את מוחמד עלי למושל תורשתי של מצרים בצורה רשמית ומכאן שמצרים הפכה לאוטונומיה סמי-עצמאית מידי האימפריה העות'מאנית.
בתמורה לאוטונומיה ניתנה לעות'מאנים מחדש סוריה הגדולה ולצידה גם חג'אז ותימן, כעונש על פועלו של עלי נגד הממשל המרכזי בקונסטנטינופול (איסטנבול).
המלחמה נגמרה בחיזוק השפעתם של הבריטים במזרח התיכון, אשר בעשורים הבאים יגדילו השפעתם על מצרים עד אשר ישתלטו על מרכז השלטון, בהשפעה על בני שושלת מוחמד עלי.
וונדיס
ונדיס (באנגלית: Wendy's) היא רשת מסעדות מזון. נכון לשנת 2018 היא רשת ההמבורגרים השלישית בגודלה בעולם לאחר ברגר קינג ומקדונלד'ס, ומחזיקה בכ-6,711 מסעדות.
ב־24 באפריל 2008 הודיעה החברה על מיזוג עם Triarc Companies Inc, חברה הנסחרת בבורסה וחברת האם של Arby's. בעקבות המיזוג, Triarc נודעה כקבוצת וונדי / ארבי, ומאוחר יותר כחברת וונדי (באנגלית: The Wendy's Company).
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 1969 על ידי איש העסקים דייב תומאס, בקולמבוס שבמדינת אוהיו. הוא העניק לחברה את שמה על שם בתו בת ה-8. תומאס מכר המבורגרים מרובעים עם פינות שבלטו מצידי הלחמנייה העגולה, והעניקו רושם של שפע של בשר באיכות טובה, רעיון שהעתיק ממסעדה בעיר הולדתו במישגן.