בשנת 1892 הקים פרגולי להקת תיאטרון משלו Compagnia di Varietà Internazionale (להקת וארייטה בינלאומית) איתה ערך למשך שנתיים סיורי הופעות בכל רחבי איטליה, תוך הפגנת כישוריו כ"טרנספורמיסט" - אומן חילופי התלבושות, הקול ומחוות הגוף במהירות מדהימה. ב-1893 התחתן עם וליה, צעירה שאותה הכיר שנה קודם לכן בעת הופעותיו בליבורנו .
ב-1894 התחיל סיור הופעות ראשון מחוץ לאיטליה עם הצגה בתיאטרו פרינסיפל של ברצלונה. משם המשיך בערים נווספות בספרד - במדריד
סביליה, קורדובה, ולנסיה וחרס דה לה פרונטרה. ביוני 1895-פברואר 1896 יצא לסיור ארוך באמריקה הלטינית - בארגנטינה, ברזיל ואורוגוואי. במאי 1896 נסע לארצות הברית והופיע בה למשך חצי שנה.
במרץ 1897 עבר פרגולי ללונדון והופיע על במת האולם "אלהמברה". באותה שנה סייר שוב בדרום אמריקה ובספטמבר שב לאירופה. בשלהי שנת 1897, בעת מופעו בתיאטרון "דה סלסטן" (Des Celestins) בליון התוודע פרגולי לאחים לומייר ולפתע נכבש לבו על ידי האמנות החדשה של הראינוע . הוא קנה לעצמו מכשיר הקרנה ויצר סרטונים קצרים שאותם הציג במופעיו למשך שנים רבות והיה מחלוצי השימוש בסרטים בהצגות תיאטרוניות. עד שנת 1905 שיחק וביים בהרבה סרטים כאלה. למכשיר שהשתמש בו קרא "פרגוליגרף" .
בספטמבר 1898 עבר פרגולי לגור באסטי ובנה שם בית בשם "וילה וליה" לפי שם אשתו. הם חיו בה עד 1912. בדצמבר 1898 חזר להופיע ברומא, הפעם בתיאטרון "איל ואלה" (Il Valle). בערב הראשון התיאטרון היה גדוש עד אפס מקום ונכחו בקהל נציגים רבים של חיי הספרות, התיאטרון והפוליטיקה, ביניהם השחקנית אלאונורה דוזה שהביע את רצונה להכיר את פרגולי אישית.
בשנים הראשונות של שנת 1900 חזר פרגולי לחרוש את איטליה לאורה ולרוחבה וסייר גם לחו"ל כשהוא הגיע לשיא פרסומו והצלחתו. בין השאר הופיע במרסיי, בריסל, ליסבון, סנט פטרבורג, ניו יורק, מקסיקו סיטי, ברצלונה, ברלין, וינה, ריו דה ז'ניירו, מדריד, תוניס, קהיר, בואנוס איירס, טריפולי, פריז, אלג'יר ומונטווידאו.
ב-1906 הקליט תקליט ב"חברה האיטלקית לפונוטיפיה" ("Società Italiana di Fonotipia") במילנו בסדרת "גדולי הזמרים הקומיים האיטלקים".
במסעותיו נהג פרגולי להביא איתו כ-30 טון ציוד קלל, בין השאר, לפחות 800 תלבושות ו-1200 פאות נוכריות
ב-16 ביוני 1909 הוזמן להופיע באולם Sala Pia של הותיקן ואחרי כן התקבל על ידי האפיפיור עצמו, פיוס העשירי.
בדצמבר 1911 נפרד מהאמרגן שלו פאראדוסי, והפקיד תפקיד זה לידי ידידו מילדות, וירג'יליו קרשנצי. ניהולו של קרשנצי התגלה כהרה אסון. הוא השאיר חוב ענק של 500000 לירות ונמלט.
אחרי המשבר.
ב-1913, שנתיים אחרי פרידתו מפאראדוסי, נשאר פרגולי במצוקה כלכלית קשה. על מנת להשתקם ארגן סיור אמנותי חדש בספרד, שכלל ערים שבהן לא הופיע בעבר. אחר כך שב לאיטליה והופיע בטריאסט בתיאטרון "פוליטיאמה רוסטי" ("Politeama Rossetti"), אחר כך בתיאטרו קוסטנצי ברומא ובפוליטיאמה בנאפולי. נאלץ למכור את ביתו "וילה וליה" באסטי והצליח להתאושש חלקית מבחינה כלכלית. חזר לארגן סיורים בחו"ל, לרבות בקובה. אמנם פריצת מלחמת העולם הראשונה על הגבלותיה בתנועה הקשתה עליו .
במאי 1915 למשך שנה ערך סיור הופעות בדרום אמריקה. ב-1916 הציג בתיאטרון "שרה ברנאר" ובתיאטרון בלוויל בפריז. בשנים 1918–1919 שקל מספר פעמים לפרוש ועשה הפסקות בהופעות. אולם לבסוף חזר לבמה במרץ 1919 עם שורת הצגות בנאפולי בתיאטרון פוליטיאמה ג'קוזה. בין 1920–1924 המשיך בסיורי הופעות באיטליה ובארצות אירופה וב-1925 שוב בדרום אמריקה.
בפברואר 1925 בברזיל הציג את מופעו האחרון ובאפריל אותה שנה הודיע על פרישתו מהבמה. תוך זמן קצר מכר את כל ציודו ופרש לביתו בוויארג'ו .
פרגולי נפטר בוויארג'ו בנובמבר 1936. הובא לקבורה בוויארג'ו, אולם באביב 1938 ,לבקשת המשפחה עצמותיו הועברו לבית קברות וראנו ברומא,
על מצבתו כתוב: כאן עשה פרגולי את התחפשותו האחרונה". (Qui Fregoli compì la sua ultima trasformazione)
חייו הפרטיים.
בכל הביוגרפיות של פרגולי צוין שהיה לו בן מחוץ לנישואים, בשם ארתור פרטוניו (1983-1897), שנולד בשווייץ ב-1897 והיה לימים מלחין, צייר, משורר וסופר בשפה הצרפתית.
גל בן-משה
גל בן-משה (נולד בשנת 1985) הוא שף ישראלי הפועל כיום בגרמניה, בעל מסעדת prism בברלין המחזיקה בכוכב מישלן.
בן-משה הוא השף הישראלי השני שזכה בכוכב מישלן על מסעדה בבעלותו, אחרי מושיק רוט.
ביוגרפיה.
בן-משה נולד בראשון לציון בשנת 1986 וגדל בתל אביב, והחל את קריירת הבישול בתל אביב במסעדות השף מסה ואורקה.
מאוחר יותר, נדד בן-משה במסעדות בחו"ל לצורכי לימוד ורכישת ניסיון, כולל במסעדות עם כוכבי מישלן בלונדון ובשיקגו תחת השפים הידועים ג׳ייסון את׳רתון, מרקוס ווריינג וגראנט אייצ'ץ.
בשנת 2012 עבר בן-משה לברלין, ושנה לאחר מכן כבר פתח מסעדה בשם "גלאס", שכבר זכתה להמלצה של מדריך מישלן האדום, וכן ב-16 נקודות מטעם מדריך גו-מיו. במשך חמש שנים הוביל את המסעדה, עד שנאלץ לסגור אותה ב-2018.
לאחר שסגרו בן-משה ובת זוגו ג'קי, אותה הכיר בברלין, את מסעדת "גלאס", מצאו בני הזוג חלל חדש והקימו בנובמבר 2018 בהשקעה של פחות מחצי מיליון את מסעדת prism, ביחד עם זוג גרמני שנהג לפקוד את מסעדתו הקודמת.
בשנת 2018 השתתף בן-משה בתוכנית הטלוויזיה על אנחנו על המפית.
במרץ 2020 הוענקה למסעדת prism שבבעלותו כוכב מישלן.
חיים אישיים.
בן-משה חי עם בת זוגו ג'קי, ילידת ברלין ואוצרת יין במקצועה. בני הזוג ושלושת ילדיהם מנישואיה הקודמים של ג'קי גרים בכפר בברנדנבורג, מצפון לברלין.
פועלים איביאי
אלכסנדרה אדלר
אלכסנדרה אדלר (Alexandra Adler; 24 בספטמבר 1901 – 4 בינואר 2001) הייתה נוירולוגית יהודיה אוסטרית-אמריקאית ובתו של הפסיכואנליטיקאי אלפרד אדלר. היא תוארה כאחת ה"מובילות בהבנה ופרשנות" של הפסיכולוגיה האדלריאנית.
בשנת 1937 ערכו אדלר וטרייסי ג'קסון פוטנם מחקר על מוחו של אדם שנפטר מטרשת נפוצה. איורים מהמחקר משמשים לעיתים קרובות בספרות הרפואית. המחקרים המפורטים של אדלר שנערכו על 500 ניצולי השרפה במועדון קוקונט גרוב מצוינים כחלק מהמחקרים המוקדמים ביותר בנושא הפרעת דחק פוסט-טראומטית. אדלר גילתה שרבים מהניצולים סבלו מצער לא מעובד, משינויים מסוימים באישיות כמו אשמה, חוסר חיוניות ועלייה בהפרעות שינה וחרדה. אחותה הייתה הפעילה הסוציאליסטית ולנטיין אדלר.
אדלר סיימה את לימודי הרפואה שלה באוניברסיטת וינה בשנת 1926, ואז התמחתה בפסיכיאטריה בבית החולים הנוירופסיכיאטרי באוניברסיטת וינה. היא היגרה לארצות הברית בשנת 1935, שם עבדה כמנחה בתחום הנוירולוגיה בבית הספר לרפואה של הרווארד. בשנת 1946 הצטרפה למחלקה לפסיכיאטריה בבית ספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, ושם הפכה לפרופסור בשנת 1969.
סצ'ן
סֵצֵ'ני (בהונגרית: Szécsény) היא עיר במחוז נוגראד בהונגריה ומרכז נפת סצ'ני. משנת 1962 שייכת אליה גם פשטנפוסטה ומשנת 1963 גם בנצורפאלווה (דולאני לשעבר).
מיקום.
סצ'ני ממוקמת במישור לאורך האִיפּוֹי (נהר האיפוי הוא היובל השמאלי היחיד של הדנובה בהונגריה) ליד נחל דראז'דו (מקורו של נחל דראז'דו הוא בהרי הצֶ'רְהַאט בצפון הונגריה). העיר נמצאת בגובה של 170 מטר מעל פני הים והיא נקודת מוצא למסלולי טיול בהרי הצ'רהאט. סצ'ני ממוקמת בסמוך למסילת הרכבת אסוד - בלשגיארמט - איפויטארנוץ מס' 78 וכביש ראשי 22, כ־19 ק"מ מבלשגיארמט. תחנת הרכבת של סצ'ני ממוקמת צפונית למרכז העיר, עם גישה מהכביש המסתעף מכביש 2205.
היסטוריה.
סצ'ני הייתה אחד היישובים העתיקים ביותר בעמק האיפוי מאז התקופה הפרהיסטורית. אנשי תקופת העצם ותקופת האבן התיישבו על הקרקדומב, תושבי תקופת הברונזה ליד דנדה וגם אנשי תקופת הברזל ישבו באזור. שמה של סצ'ני הוזכר לראשונה בתעודות בשנת 1219, בחלקו כנכס של שבט הקאצ'יץ' (אחד השבטים ההונגרים הקדומים) ובחלקו כמקום השייך למבנה הטירה נוגראד.
בשנת 1333, הוויווד טמאש סצ'ני ואחיו פטר היו הבעלים של סצ'ני. בשנת 1334 העניק קארוי הראשון, מלך הונגריה לסצ'ני אותן זכויות כמו לאזרחי העיר בודה. בהתאם לכך קיבל טמאש סצ'ני רשות להקיף את העיר בחומה, מגדלים, צריחים וחגורות מגן. על פי הנתונים והמחקרים הזמינים, כ -500 מטרים מערבית לטירה של ימינו"," על חוף הסטרז'ה, הייתה בעבר טירה או מגדל שמירה קטן יותר, שעדיין ניתן לזהות את התעלה המלאכותית שנחפרה עבורה.
בשנת 1705 פרנץ ראקוצי השני קיים פרלמנט באוויר הפתוח באזור זה, שכונה "חוות העגלים". שם הוא נבחר לנסיך השליט והוכרז על האיחוד הטרנסילבני עם מולדת האם (הונגריה עצמה). בשנת 1709, כחצי שעה מהעיר, שבר הרוזן, הגנרל האוסטרי זיגברט הייסטר, מפקד הצבאות הקיסריים, את כוחם של הקורוצים (המורדים ההונגריים נגד ההבסבורגים) ופיזר את מנהיגיהם לצמיתות.
בשנת 1891 התגוררו בה 3518 תושבים הונגרים; והיה מושב משרד הדת המחוזי ובית המשפט המחוזי; היה ליישוב בנק חיסכון, בית ספר לתעשייה, סחר בבקר, סניף דואר וטלגרף ובנק חיסכון בסניף הדואר. בשנת 1910, מתוך 4245 תושבים, 4210 היו הונגרים (לרבות היהודים שלא נחשבו ללאום). מתוכם 3,523 היו קתולים רומיים, 213 לותרנים ו 456 יהודים (מעל 10 אחוזים). כמעט כל יהדות מקומית זו הושמדה בשואה.
ג'סטין ג'קסון
ג'סטין ארון ג'קסון (באנגלית: Justin Aaron Jackson; נולד ב-28 במרץ 1995) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת פניקס סאנס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד. בשנת 2017 זכה בטורניר אליפות המכללות בכדורסל, כאחד מכוכבי קבוצת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית.
נעורים וקריירת מכללות.