בשנת 523 ציווה תיאודריך על מעצרו של בואתיוס באשמת בגידה, כנראה בשל חשד בקשירת קשר עם הקיסר הביזנטי יוסטיניוס הראשון, ששמר על אורתודוקסיה דתית (בניגוד לדעותיו האריאניות של תיאודריך). בואתיוס עצמו טען כי מעצרו נבע בשל יריביו שהוציאו את דיבתו רעה. כך או כך, בואתיוס איבד את רכושו ומשרתו ונכלא בפאביה עד להוצאתו להורג בשנת 524 או 525 בידי תיאודריך.
כתביו.
עבודתו הפופולרית ביותר של בואתיוס היא נחמת הפילוסופיה (Consolatio Philosophiae), שאותה כתב בבית הכלא בעודו ממתין להוצאתו להורג. אבל מפעל חייו החשוב ביותר היה המאמץ המתמשך שלו לשמר את הידע הקלאסי של בני העת העתיקה, בעיקר בתחום הפילוסופיה. הוא התכוון לתרגם את כל כתבי אריסטו ואפלטון מיוונית ללטינית; תרגומו השלם למכלול חיבוריו של אריסטו בנושא לוגיקה היה הטקסט היחיד של אריסטו שעמד לרשות הקוראים באירופה עד המאה ה-12. בכמה מתרגומיו הוא שילב הערות משלו, המשקפות את השקפת עולמו.
בואתיוס גם תרגם והוסיף הערות להקדמה לקטגוריות מאת פורפיריוס, והבליט את קיומה של סוגיית האוניברסלים: האם ישנם מושגים אוניברסליים הקיימים ללא תלות בחשיבה עליהם, או האם הם קיימים רק כרעיונות. נושא זה, הנוגע בטבעם האונטולוגי של רעיונות אוניברסליים, היה אחד מסלעי המחלוקת המרכזיים בפילוסופיה של ימי הביניים.
מלבד החיבורים הפילוסופיים המתקדמים תרגם בואתיוס גם את הטקסטים הסטנדרטיים של הקואדריוויום, עם תוספות משלו בנושאי המתמטיקה והמוזיקה, הפותחות לפנינו צוהר נדיר לדרך שבה תפסו בני העת העתיקה את המוזיקה, וכיצד הם עיצבו את מושג המוזיקה בימי הביניים המוקדמים. התרגום השלם שערך בנושאי גאומטריה ואסטרונומיה לא שרד; בכל אופן, תרגומיו לקואדריוויום היו הקורפוס שהיווה את הבסיס לחינוך הקלאסי במקצועות אלה במשך מאות שנים אחרי מותו, והם נלמדו בכל האוניברסיטאות הגדולות בימי הביניים.
בואתיוס חיבר גם מסות תאולוגיות, שרובן תומכות בעמדה האורתודוקסית בניגוד לרעיונות האריאניים, כמו גם במחלוקות כנסייתיות אחרות של זמנו. במשך מאות שנים הטילו ספק בכך שהוא אכן מחבר המסות הללו, וזאת בשל האופי החילוני של כתביו האחרים; רק במאה ה-19 נתגלתה ביוגרפיה מאת בן-זמנו קסיודורוס, שבה מוזכרים בואתיוס וכתביו התאולוגיים.
בואתיוס נקרא לעיתים קרובות "אחרון הרומאים" וראשון הפילוסופים הסכולסטיים. מכל כתביו "נחמת הפילוסופיה" היא שהקנתה לו תהילת עולם אחרי מותו. "נחמת הפילוסופיה", שכונתה "החיבור הקלאסי האחרון", כתובה כדיאלוג בין בואתיוס עצמו בבית-כלאו לבין הפילוסופיה בדמות אישה, "מלכת המדעים". היא מנחמת את בואתיוס על מר גורלו ועוזרת לו למצוא את האושר בתוך עצמו, האושר שתהפוכות הגורל אינן יכולות לפגוע בו. מעניין לראות שאין ב"נחמת הפילוסופיה" תשובות נוצריות לשאלות בעלות אופי מטאפיסי; בואתיוס מעדיף למצוא פתרון לסוגיות אלה בתחומי הפילוסופיה היוונית הקלאסית.
"נחמת הפילוסופיה" תורגמה ללשונות רבות, בין השאר לאנגלית עתיקה על ידי אלפרד הגדול, ולאנגלית חדשה על ידי צ'וסר והמלכה אליזבת הראשונה; גם לעברית תורגמו קטעים מן הספר במאה ה-16 בידי ר' אברהם בן חנניה יגל. שרדו כתבי-יד רבים, והספר הופץ בכל אירופה, לעיתים קרובות בלוויית פרשנויות והערות, בעיקר אחרי המצאת הדפוס. זהו אחד הספרים המשפיעים ביותר בתולדות תרבות המערב.
בואטיוס
היידן כריסטנסן
היידן כריסטנסן (באנגלית: Hayden Christensen; נולד ב-19 באפריל 1981) הוא שחקן קולנוע קנדי, מועמד פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2001 עבור הסרט "החיים כבית", והוא מוכר בזכות תפקידו כאנאקין סקייווקר הצעיר בסרטים " ו", דמות ששב לגלם בסדרות מבית דיסני פלוס, "אובי ואן קנובי" ו"אסוקה".
ביוגרפיה.
כריסטנסן נולד בוונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה, אביו מהנדס תוכנה קנדי ואימו כותבת נאומים אמריקאית. לו אח ואחות בוגרים ואחות צעירה. הוא גדל צפונית לטורונטו והיה ספורטאי בתיכון ושיחק הוקי קרח וטניס. בנוסף הוא היה בתוכנית ללימודי דרמה בתיכון. הוא בילה את חופשות הקיץ אצל סבתו בלונג איילנד, ולמד באולפן השחקנים בניו יורק. הוא התגלה כאשר אחותו הגדולה חיפשה סוכן לאחר שהשתתפה בפרסומת לפרינגלס.
קריירה.
תפקידו הראשון כשחקן היה באופרת סבון קנדית בשם "תשוקות משפחתיות" (1993), כשהיה בן 12. שנתיים אחר כך הופיע בתפקיד קטן בסרטו של ג'ון קרפנטר "מרדף שקוף" ובהמשך במספר סרטי וסדרות טלוויזיה, ובהן "צמרמורת". בשנת 1999, הוא הופיע בפרק בסדרה "מי מפחד מהחושך?" ובסרט "חמש ילדות יפות".
בשנת 2000, התפרסם בסדרת המשפחה של רשת פוקס, "Higher Ground", בה גילם נער שעבר ניצול מיני על ידי אמו החורגת. לאחר מכן כיכב בתפקיד משני גדול בדרמה המשפחתית "החיים כבית" (2001), בו גילם נער מרדני וקיבל על כך מועמדות לפרס גלובוס הזהב ולפרס איגוד השחקנים האמריקאי. הסרט לא קיבל התייחסות משמעותית, באותו שנה קיבל את התפקיד של אנקין סקייווקר הצעיר בפרק השני בסדרת "מלחמת הכוכבים".
תפקיד זה הפך אותו לכוכב בן לילה, כשהמגזין "פיפל" דירג אותו כאחד מה- 50 האנשים היפים ביותר.
לאחר מכן קיבל ביקורות טובות על תפקידו בדרמה "חשיפה" (2003), בה גילם את עיתונאי ה"ניו רפובליק", סטיבן גלאס, שפוטר מעבודתו לאחר שהתגלה כי פיברק סיפורים שהופיעו בכתבותיו. בסרטו הבא "" חזר לתפקידו כאנקין סקייווקר, בו עובר בהדרגה לצד האפל והופך לדארת' ויידר.
ב-2006, הופיע כריסטנסן בסרט "פקטורי גירל" ושיחק דמות המבוססת על בוב דילן. ב-2007, הוא שיחק בסרט המתח "סכין בלב" ובסרט "שטח הבתולין". בשנת 2008 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "ג'אמפר". בשנת 2009, השתתף בסרט "אוהב אותך, ניו יורק".
בשנת 2010, הופיע בסרט "ההיעלמות ברחוב 7". ב-2014 שיחק לצד אדריאן ברודי בסרט הפשע "שוד אמריקאי".
ב-2018 הופיע בתפקיד ראשי בקומדיה הרומנטית "איטליה הקטנה", לצד אמה רוברטס.
בשנת 2019, כריסטנסן חזר לתפקיד אנאקין סקייווקר, ודיבב בהופעת קמע של הדמות בסרט ""
ב-10 בדצמבר 2020, פורסם כי כריסטנסן ישוב לתפקידו של אנאקין סקייווקר / דארת' ויידר במיני-סדרה "אובי ואן קנובי" בשירות הזרמת המדיה של "דיסני+", המבוססת על דמותו של אובי ואן קנובי מזיכיון "מלחמת הכוכבים". ב-22 באוקטובר 2021, דווח שכריסטנסן יגלם שוב את התפקיד בסדרה חדשה של דיסני+, "אסוקה", שפותחה על ידי ג'ון פאברו ותתמקד בקורותיה של אסוקה טאנו.
חיים אישיים.
בשנת 2007, החל לצאת עם השחקנית רייצ'ל בילסון ששיחקה לצידו בסרט "ג'אמפר". הזוג התארס ב-25 בדצמבר 2008, נפרד באמצע 2010 וחזרו לאחר מספר חודשים. ב-29 באוקטובר 2014, נולדה בתם, בריאר רוז. הם נפרדו בספטמבר 2017.
ב-2007, קנה כריסטנסן חווה ליד אוקסברידג', אונטריו.
בשנת 2010, כריסטנסן השתתף בקמפיין למען העלאת המודעות לאיידס באפריקה שמדרום לסהרה.
שארל דה גול (נושאת מטוסים)
נושאת המטוסים שארל דה גול היא נושאת המטוסים היחידה אשר מופעלת כיום בצי הצרפתי. והיא קרויה על שמו של נשיא צרפת לשעבר הגנרל שארל דה גול.
קדמו לה תשע נושאות מטוסים קטנות יותר, והיא הראשונה אשר מופעלת על ידי כור גרעיני מבין נושאות המטוסים הצרפתיות, וכמו כן הראשונה המופעלת על ידי כור גרעיני מחוץ לצי ארצות הברית.
בנושאת המטוסים מוצבים מטוסי דאסו ראפאל M ו-E-2 הוקאיי, והיא מצוידת במערכות אלקטרוניות משוכללות ובטילי אסטר. הנושאת נחשבת לספינת הדגל של הצי הצרפתי, והשנייה בגודלה באירופה אחרי אדמירל קוזנצוב וככל הנראה החזקה ביותר.
שמה של נושאת המטוסים כפי שקבע פרנסואה מיטראן, נשיא צרפת דאז, היה רישלייה, על שם הקרדינל רישלייה, אך ז'אק שיראק, שהיה ראש הממשלה החליף את השם לשארל דה גול.
בניית נושאת המטוסים הושלמה בשנת 1994. עלותה מוערכת ב-3 מיליארד אירו. היא נמצאת בשירות מאז 2001.
ב-21 בנובמבר 2001, צרפת החליטה לשלוח את שארל דה גול לאוקיינוס ההודי, במטרה לתמוך במבצע האמריקאי נגד אפגניסטן. כוח המשימה, שכלל את נושאת המטוסים, שלוש פריגטות ומכלית, הפליג ב-1 בדצמבר 2001.
לאחר פיגועי נובמבר 2015 בפריז החליטה צרפת לשלוח את נושאת המטוסים יחד עם כוחות נוספים במסגרת מבצע נחישות טבועה.
מגפת הקורונה.
החשד לכך שהתרחשה התפרצות של נגיף הקורונה בעת מגפת הקורונה על סיפונה של "שארל דה גול" דווח לראשונה על ידי הצבא הצרפתי ב-8 באפריל 2020, וזאת לאחר שעשרות אנשי צוות החלו לחוות סימפטומים המאופיינים לתחלואה של וירוס הקורונה. בשל כך החליטו בצבא לקצר את משימתה של נושאת המטוסים הגרעינית בכשבועיים, ולהשיב אותה ממשימתה בסמוך לחופי המזרח התיכון, לנמל הצרפתי בעיר טולון.
הצבא הצרפתי הכריז ב-16 באפריל 2020 על פתיחתה של חקירה בדבר פרשיית ההידבקות ההמונית בנגיף קורונה על נושאת המטוסים "שארל דה גול". ההתפרצות הזו הדביקה 668 מאנשי הצוות (מתוך 1,767 אנשי הצוות) על נושאת המטוסים "שארל דה גול", כש-20 מלחים המשרתים על הספינה עדיין מאושפזים בבתי החולים ומלח אחד נמצא בטיפול נמרץ.
מנואל הראשון, מלך פורטוגל
מנואל הראשון (פורטוגזית: Manuel - "מנואל"; 31 במאי 1469 – 13 בדצמבר 1521) היה מלך פורטוגל בין 1495 ל-1521 משושלת בית אביש (ענף של בית קאפה-בורגונדי הצרפתי). בתקופתו הוטבלו בכפייה לנצרות יהודי פורטוגל.
זכה לכינוי "בר המזל", הן בזכות מקריות הנסיבות שהביאו להכתרתו, והן בשל גילוי ברזיל וגילוי הדרך הימית להודו, בידי ספניו.
היה למלך הראשון בפורטוגל שנשא, בברכת האפיפיור, את התואר "בברכת האל, מלך פורטוגל ואלגָרוֶש, הים משני צדי אפריקה, אדון גִינֶאָה והכיבוש, השיט והמסחר באתיופיה, ערב, פרס והודו"