הוא למד בחמישה בתי ספר תיכוניים, וכן סמסטר אחד בקולג' הקתולי רג'ינה מונדי בלונדון שבאונטריו. בסופי השבוע השתתף בשיעורי משחק בבית הספר התיכון סר פרדריק בנטינג. סאת'רלנד סיפר בתוכניתו של ג'ימי קימל (2009) שהוא ורוברט דאוני ג'וניור היו שותפים לדירה במשך שלוש שנים כאשר הגיע לראשונה להוליווד כדי לקדם את הקריירה שלו במשחק.
סאת'רלנד נקרא על שמו של הסופר והבמאי האמריקאי וורן קיפר, אשר היה הבמאי בסרטו הראשון של אביו, דונלד סאת'רלנד.
קריירה.
הפעם הראשונה בה הופיע סאת'רלנד מול המצלמה הייתה בשנת 1983 בסרט "מקס דוגן חוזר", בזכות אביו, דונלד סאת'רלנד, שליהק אותו לסרט בו השתתף בעצמו. שנה לאחר מכן כבר כיכב בסרט "The Bay Boy" בבימויו של דניאל פרטי.
בשנות ה-80 וה-90 שיחק במספר סרטים, ביניהם: "אקדוחנים צעירים" (1988), "אקדוחנים צעירים 2" (1990), "שלושת המוסקטרים" אני והחבר'ה (1986) בתפקידו של אייס ועוד.
בשנת 2001 החל לככב בסדרה "24" בתור הסוכן ג'ק באואר שמציל את ארצות הברית מפני טרוריסטים. הסדרה הזניקה את הקריירה של סאת'רלנד והפכה אותו לשחקן מבוקש. ב-2006 זכה בפרס אמי על משחקו כשחקן ראשי בעונה החמישית של סדרת הדרמה "24", וזאת לאחר שהשתתף בטקס ארבע פעמים לפני כן אך לא זכה.
סאת'רלנד חתם על חוזה עם רשת FOX שהפך אותו לשחקן היקר בעולם. על פי החוזה שכרו לעונות 7-9 בסדרה 24 יעמוד על כ-40 מיליון דולר או כ-555,555 דולר לפרק. לבסוף בוטל ההסכם עקב החלטת רשת FOX שלא לחדש את 24 לעונה תשיעית.
בשנת 2008 שיחק במותחן "מראות" בתפקיד בן קרסון. בשנת 2009, הוענק לו כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד. סאת'רלנד היה אורח בתוכנית שבה התארח גם אביו, דונלד סאת'רלנד. הוא הופיע בתוכנית בשנת 1998. סאתרלנד היה מובלט על העטיפה של מהדורת אפריל 2006 של הרולינג סטון, במאמר שכותרתו "לבד בחושך עם קיפר סאתרלנד".
יש לו פרסומת ביפנית לCalorieMate, ביצוע פרודיה על דמותו ג'ק באואר. סאתרלנד מספק גם קריינות למסע הפרסום הנוכחי של חברת פורד מוטור של קנדה. באמצע השנה 2006, הוא עשה פרסומת לאפל.
הוא גם דיבב את קולות המבוא למשחקי NHL ברשת Versus. הוא הופיע בפרסומות טלוויזיה ברזילאיות לסיטרואן C4 .הוא גם היה קריין לפרסומת לבנק אוף אמריקה.
הוא דיבב את קולו של סמל רובק במשחק הווידאו Call of Duty: World at War ואת סנייק (ביג בוס aka) ב-Metal Gear Solid V: Ground Zeroes ו-Metal Gear Solid V: The Phantom Pain, בהם הוא מחליף את השחקן דייוויד הייטר.
סאת'רלנד הוא מפיק של The 1 Second Film.
בשנת 2011, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי ב-"עונת האליפות", יחד עם בריאן קוקס, ג'ים גפיגן, כריס נות' וג'ייסון פטריק.
ב-2012 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "טאצ'" של רשת פוקס, בה סאת'רלנד משחק אב של ילד אילם ואובססיבי לגבי מספרים, שמסוגל לראות אירועים עתידיים באמצעותם. באמצעות המספרים הבן שולח את אביו למנוע מאירועים רעים להתרחש.
ב-2014 סאת'רלנד חזר לגלם את ג'ק באואר בעונה התשיעית של 24.
החל מ-2014 סאת'רלנד מביים ומשחק בסדרה הווידוי (the confession).
בשנת 2015 שיחק קיפר לצד אביו דונלד סאת'רלנד בסרט המערבון "נשכח" את דמותו של ג'ון הנרי, אקדוחן שחזר לבית אביו אחרי שנים של היעדרות.
החל משנת 2016, סאתרלנד משחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה השורד המיועד, שמשודרת ברשת ABC.
חיים אישיים.
סאת'רלנד היה מאורס לג'וליה רוברטס ב-1991, אך הזוג נפרד שלושה ימים לפני שהתחתן. לסאת'רלנד בת ביולוגית ובת חורגת מאשתו הראשונה.
בריכת שחייה אולימפית
בריכת שחייה אולימפית היא בריכת שחייה העומדת בכללים שקבעה פדרציית השחייה הבינלאומית לצורכי שחייה תחרותית במשחקים האולימפיים ואליפות העולם. נהוג לכנות כל בריכה באורך 50 מטרים בריכה אולימפית, אך על הבריכה לעמוד בתנאים נוספים כדי להיקרא אולימפית על פי פדרציית השחייה הבינלאומית.
בריכה אולימפית חייבת לעמוד בתנאים הבאים:
בבריכה אולימפית עשרה מסלולים הממוספרים מ-0 עד 9. ניתן לעשות שימוש בכל המסלולים אך בגמר סטנדטי בשחייה תחרותית משתתפים שמונה שחיינים ששוחים במסלולים 1–8 וכך נמנע האפקט השלילי של שחייה ליד דופן הבריכה. 5 מטרים מדופן הבריכה במאונך למסלול נמתח חבל המסמן את סוף הבריכה לשחייני גב. 15 מטר מהדופן נמתח חבל המסמן את התחום בו מותר לשחיין לשהות מתחת למים לאחר זינוק או פנייה .
מכיוון שרוחב הבריכה הוא 25 מטרים, בדיוק אורכה של בריכה קצרה, בעונת החורף נהוג במדינות רבות לשחות לרוחב הבריכה.
בריכה אולימפית
Hallucinogen
חיפה כימיקלים דרום
חאווייר קמארה
חַאוִיֶיר קַמָארָה (בספרדית: Javier Cámara; נולד ב-19 בינואר 1967), שחקן קולנוע ספרדי.
ביוגרפיה.
קמארה נולד בלה ריוחה, ספרד. הוא סיים את לימודי האמנות במדריד, הוא עבד כסדרן בתיאטרון פיגארו ולאחר מכן החל לשחק שם. הצגתו הראשונה הייתה "El caballero de Olmedo" בשנת 1991.
קריירה.
הוא זכה להצלחה גדולה בעקבות השתתפותו בסדרה "vidas 7" ולאחר מכן הוא החל להופיע בסרטיו של פדרו אלמודובר, כדוגמת הסרט זוכה פרס אוסקר "דבר אליה", בתפקיד הראשי, וכן בסרט "חינוך רע", ואחרים.
בשנת 1998 כיכב בסרט הקומדיה ""Torrente, el brazo tonto de la ley" לצד הכוכב העולה חאווייר ברדם.
בשנת 2011 שיחק בתפקיד הראשי של גיירמו בסרט הקומדיה "¿Para qué sirve un oso?"".
בשנת 2013 זכה בפרס גויה לשחקן הטוב ביותר עבור תפקידו בסרט "Vivir es fácil con los ojos cerrados", ובשנת 2015 זכה בפרס זה בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, עבור משחקו בסרט "טרומן - חברים עד הסוף".
בשנת 2016 גילם את דמותו של החשמן גוטיירז בסדרת הטלוויזיה "האפיפיור הצעיר". בשנת 2017 השתתף בסרט הקומדיה "חתונה על תנאי, בסרט "ממתינים להוראות" ובסדרה נרקוס. בשנת 2020 שב לגלם את דמותו של גוטיירז בסדרת ההמשך "האפיפיור החדש". בשנת 2021 לוהק לסרטה של פאולה אורטיז "מעבר לנהר ואל בין העצים" המבוסס על הספר באותו שם מאת ארנסט המינגוויי.
דריו גרנדינטי
דריו גרנדינטי (ספרדית: Darío Grandinetti נולד ב-5 במרץ 1959) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ארגנטינאי, זוכה פרס אמי הבין-לאומי לשחקן הטוב ביותר לשנת 2012 על תפקידו בסדרה "Televisión x la inclusión".
קריירה.
גרנדינטי, יליד רוסאריו, ארגנטינה.
את הופעת המשחק הראשונה שלו עשה בתיאטרון ב-1976 במחזה ""Equus". את" תפקידיו הראשונים בקולנוע קיבל בסרטיו של הבמאי אלחנדרו דורייה; "Darse cuenta" משנת 1984, ו-"Esperando la carroza" משנת 1985.
הופעתו הראשונה בסרט מחוץ לגבולות ארגנטינה הייתה בשנת 1998 בסרט הבוליביאני "El Día que murió el silencio". מאז שיחק במספר רב של סרטים דוברי ספרדית ברחבי אמריקה הלטינית.
ב-1999, בעקבות תפקידו בסרט "Sus ojos se cerraron y el mundo sigue andando", זכה בפרס קונדור הכסף הארגנטינאי לשחקן הטוב ביותר. באותה שנה שיחק בין היתר בעונתה החמישית של הטלנובלה המצליחה "קטנטנות" שיצרה כריס מורנה.
בשנת 2002 שיחק בסרט זוכה פרס אוסקר "דבר אליה", מאת הבמאי והתסריטאי פדרו אלמודובר.
בשנת 2011 שיחק בסדרת הדרמה-החברתית הארגנטינאית "Televisión x la inclusión" שעלתה בבכורה ב-12 באוקטובר בערוץ 9. הסדרה בת ה-13 פרקים, עוסקת כל פרק בנושא שונה ומתעמתת עם קונפליקטים הקשורים להדרה חברתית, אפליה, ניצול מיני והטרדה. גרנדינטי שיחק בתפקיד הראשי לצדה של כריסטינה בנגאס; שניהם זכו בפרס אמי הבין-לאומי לשחקן ולשחקנית הטובים ביותר.
בשנת 2014 שיחק בסרטו של דמיאן סיפרון "סיפורים פרועים" אשר היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ולפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן.
בשנת 2016 חבר לפדרו אלמודובר בסרטו "חולייטה" שגם כתב את התסריט לפי שלושה סיפורים קצרים מאת אליס מונרו.
בשנת 2019 על משחקו בסרט "Rojo", זכה בפרס קונדור הכסף הארגנטינאי לשחקן הטוב ביותר, בפרס צדף הכסף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן.
בשנת 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "" מבית פריים וידאו; אודות הכדורגלן הארגנטינאי דייגו מראדונה. גרנדיטי גילם את מאמן הכדורגל ססאר לואיס מנוטי.
לאונור ווטלינג
לאונור סבאיוס ווטלינג (באנגלית: Leonor Ceballos Watling; נולדה ב-28 ביולי 1975), שחקנית קולנוע וזמרת ספרדית.
ביוגרפיה.
ווטלינג נולדה במדריד, ספרד, והיא בת לאם בריטית. היא החלה את הקריירה שלה בתיאטרון והחלה להופיע בסרטים כבר בגיל 15, ומאז הופיעה בסרטים ובתוכניות בטלוויזיה הספרדית. בשנים 1998 ו-2002 הייתה ווטלינג מועמדת לפרס גויה, המקבילה הספרדית לפרס אוסקר, על תפקידיה הראשיים בסרטים "שעת האמיצים" (בספרדית "La hora de los valientes", 1998) ו-"אמא שלי אוהבת נשים" (בספרדית "A mi madre le gustan las mujeres", 2002).
ווטלינג השתתפה בסרט זוכה האוסקר "דבר אליה", של פדרו אלמודובר (2002), בתפקיד אליסיה.
ב-2005 דיבבה ווטלינג את כיפה אדומה בגרסה הספרדית של סרט האנימציה "". בינואר 2007 השתתפה בסרט "רציחות באוקספורד".
בשנת 2018 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "רשות לחיות", דרמת פשע על ברון סמים שעומד לפרוש, וסגנו זומם לגזול מהיורש אחריו את האימפריה.
בשנת 2021 שיחקה במיני-סדרה "Besos Al Aire", אשר עוקבת אחר מספר סיפורי אהבה במהלך הסגר בעקבות התפרצות נגיף הקורונה. בהמשך השנה שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה הרומנטית "הכרמים של לה טמפלאנזה" ברשת פריים וידאו. באותה שנה לוהקה לדמות ראשית בסרט הספרדי-בלגי ""No mires a los ojos" המבוסס על הרומן "Cerbero son las sombras"" מאת הסופר הספרדי חואן חוסה מייאס.