באירלנד, נהוג לחגוג את ליל כל הקדושים גם כן ובין הפסטיבלים המתקיימים שם ניתן למנות את פסטיבל הדלעת של וירג'יניה. מדובר באירוע שנתי שנערך מאז 2007 בעיירה וירג'יניה שבמחוז קאוואן ברפובליקה של אירלנד. הפסטיבל מתקיים בכל סוף שבוע של חופשת ליל כל הקדושים בסוף אוקטובר.
הפסטיבל החל בשנת 2007 עם משתתפים של עד עשרת אלפים אנשים. ביום שישי בערב ליל כל הקדושים כל העיר הייתה חשוכה, אך במסגרת הפסטיבל, הדליקו מאות פנסי ג'ק-או-לנטרן שהאירו אותה. האירועים במסגרת הפסטיבל נמשכים גם בשבת עם מגוון פעילויות לכל הגילאים, ביניהן; אולימפיאדת דלעת, תערוכות אומנות, עבודות מלאכה והופעות של הלהקה המקומית "RHETOFIRE". לאחר מכן, נערכתתחרות מלך ומלכת הדלעת בשיתוף פעולה עם העירייה. ביום ראשון אחר הצהריים, מתקיים האירוע המרכזי של הפסטיבל, במהלכו יש גם מצעד. הזוכה בתחרות הדלעת הראשונה של וירג'יניה היה אד מולוי. אחד מהפסטיבלים הושקו על ידי השף ריצ'רד קוריגן.
במהלך המצעד, מדליקים זיקוקין די-נור ומאות משתתפים צועדים במרחק של כמה קילומטרים בעיר.
בישראל ואצל יהדות התפוצות.
בישראל.
יש הטוענים לדמיון בין ליל כל הקדושים לבין פורים שכן, בשניהם מתחפשים, מחלקים ממתקים וחוגגים באופן ציבורי ובאווירת קרנבל. בכתבה שהפסמה, דובר על "קרב" בין שני החגים, עקב הדמיון ביניהם, אולם מדובר בדמיון שטחי בלבד, שכן עיקרו של חג פורים הוא בפריעת סדר הדברים הרגיל, ואילו עיקרו של ליל כל הקדושים הוא במגע בין עולם החיים לעולם המתים.
יהודים ישראלים לא נהגו לציין את החג, אך עם זאת, במרוצת השנים החלו ברים, מסעדות, פאבים עסקים ומקומות שונים במדינה, לקיים מסיבות ליל כל הקדושים, תוך עיצוב המקומות בתפאורת החג ולבישת תחפושות של ליל כל הקדושים. במעריב נכתב כי "הישראלים לא מאמצים את הפן הערכי והדתי של החג, אלא רק מחפשים סיבות לשמחה". כלומר, אין הישראלים חוגגים את החג מסיבות דתיות. עוד נטען בכתבה, כי "ישראל בדומה למדינות אחרות, מחקה את התרבות האמריקאית על ידי קיום החג אך מסיבות של שמחה בלבד ולא מתוך זיקה לערכי החג עצמו". בשנת 2013 פרסם אתר פרוגי טור שקורא לחגוג את החג בישראל.
בשנת 2018, חלה עלייה חדה בפופולריות של החג במדינה, תוך שקיימו אירועי אומנות בנושא, מסיבות, אטרקציות, פעילויות כמו "תעלול או ממתק" בערים כמו תל אביב-יפו, ירושלים, רעננה, פתח תקווה וחולון. בשרון חגגו למעלה מ-500 תושבים את החג, ובתי קולנוע שונים כמו קולנוע לב הקרינו סרטים אופייניים לליל כל הקדושים בשנה שלאחר מכן, דווח שבישראל נערכו חגיגות לציון החג. באוקטובר 2020, נטפליקס העלתה בישראל סרטים שעוסקים בליל כל הקדושים כמו "מדריך הבייביסיטר לציד מפלצות" ו"".
אצל יהדות התפוצות.
בשנת 2012, פורסם כי קהילות יהודיות ברחבי העולם אימצו את מנהג תעלול או ממתק, תוך שהן מחלקות ממתקים בסוכות השונות. כלומר, מניחים ממתקים ומאכלים שונים בסוכות, תוך שהילדים והמבוגרים כאחד אוספים אותם. על פי הארץ נטען כי "בארצות הברית, שם נחוג החג מעט לפני ליל כל הקדושים, הדילוגים (בין הסוכות) הם פיצוי-מה לילדים היהודים שאינם מורשים להשתתף באירועי ה"תעלול או ממתק" המסורתיים".
ג'ורדן פרי
רוברט מנדל
רוברט מנדל (באנגלית: Robert Mundell; 24 באוקטובר 1932 - 3 באפריל 2021) היה כלכלן קנדי. זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1999 "על הניתוח של מדיניות מוניטרית ופיסקלית תחת משטרים שונים של שער חליפין ועל הניתוח של אזורי מטבע אופטימליים". מנדל נחשב גם ל"אבי האירו", לאחר שעוד בשנות ה-60 הגה את הרעיון על מטבע אירופי אחיד. למרות זאת, כעשורים מאוחר יותר התנגד מנדל לאיחוד כלכלי מוחלט מדי בין מדינות האיחוד.
ביוגרפיה.
מנדל נולד בשנת 1932 בקינגסטון שבפרובינציית אונטריו. את התואר הראשון בכלכלה למד מנדל באוניברסיטת קולומביה הבריטית בוונקובר ואת התואר השני סיים באוניברסיטת וושינגטון בסיאטל. הוא למד גם בבית הספר לכלכלה של לונדון וב, שם סיים את הדוקטורט בשנת 1956. בשנים 1965–1972 לימד באוניברסיטת שיקגו. בשנת 1989 הוא מונה גם לפרופסור באוניברסיטת מקגיל. בתקופה זו ייעץ לגופים רבים ובהם האומות המאוחדות, הבנק העולמי, הנציבות האירופית, מועצת הנגידים של הפדרל ריזרב, מחלקת האוצר של ארצות הברית וממשלות רבות.
בשנת 1992 קיבל מנדל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם הסורבון. בשנת 2002 קיבל מנדל את מסדר קנדה. בשנת 2006 קיבל מנדל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ווטרלו. מנדל כיהן כפרופסור באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטה הסינית בהונג קונג.
נפטר ב-3 באפריל 2021.
בן קופר
בן קופר (באנגלית: ) היא חברה אמריקאית שמשרדיה הראשיים היו נמצאים בברוקלין, ארצות הברית בין שנת 1937 לשנת 1991 ועברו בהמשך לגרינסבורו שבקרוליינה הצפונית. החברה עיצבה, ייצרה והפיצה תחפושות ואביזרים, בייחוד של ליל כל הקדושים. בשנת 1992, הפסיקה את פועליה ונרכשה על ידי .
היסטוריה.
המייסד בן קופר נולד בלואר איסט סייד בניו יורק בשנת 1906. למרות שאביו היה מסעדן, קופר למד חשבונאות ורצה קריירה ככותב שירים לפני שהקים עסק של תחפושות בשנת 1927. קופר עיצב תחפושות וסטים עבור מועדון הכותנה בהארלם וכמה מהדורות של שיגיונות זיגפלד.
בשנות השלושים עקב השפל הגדול ועקב דברים נוספים, הפך ליל כל הקדושים לחג פופולרי יותר ובעקבות כך הקים קופר את בן קופר בע"מ בברוקלין, ניו יורק, בשנת 1937.
אספנות.
מוצרים מתוצרת בן קופר בע"מ הפכו ל"פרטי אספנות" שתוארו כ"מבוקשים ביותר". בשנת 2002, הצלם פיליס גלמבו פרסם את Dressed for Thrills: 100 Years of Halloween Costumes &amp; Masquerade; ספר לימוד וצילום ובו חלק מהתלבושות שיוצרו על ידי בן קופר, בע"מ.
תפשתה מרובה לא תפשתה
אבהיג'יט באנרג'י
אבהיג'יט באנרג'י (באנגלית: Abhijit Banerjee; נולד ב-21 בפברואר 1961) הוא כלכלן הודי-אמריקאי. זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 2019 יחד עם אסתר דופלו ומייקל קרמר עבור "על הניתוח האמפירי של מחירי נכסים, על גישתם הניסויית להקלת העוני הגלובלי". באנרג'י נשוי לדופלו, והם הזוג השישי שזוכים במשותף בפרס נובל.
נכון ל-2020, מכהן באנרג'י כפרופסור בקרן פורד ובמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בנוסף על כך, הוא עמית בלשכה הלאומית למחקר כלכלי ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (החל משנת 2004). בעבר לימד באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת פרינסטון.
ביוגרפיה.
באנרג'י נולד בשנת 1961 במומבאי שבהודו. הוריו היו גם הם כלכלנים. הוא התחנך וגדל בקולקטה. בשנת 1983 השתתף באנרג'י כסטודנט במחאות בדלהי כנגד השלטון ובשל כך נעצר למשך 10 ימים. בשנת 1988 סיים את הדוקטורט באוניברסיטת הרווארד.
הנה אביתר
הנה אביתר (נולדה ב־1929) היא פסלת ישראלית. הנה אביתר נולדה בפולין ובגיל שנה עברה עם משפחתה לבלגיה. היא עלתה לישראל יחד עם בעלה דר' עזריאל אביתר (גוטווירט) ב-1952. ביום השואה 2016 הוקרן בערוץ 2 הסרט התיעודי "כמו גשם בקיץ" המבוסס על ספרה האוטוביוגרפי "לתמיד" בבימוי ירון ירקוני.
לימודים.
אביתר למדה בסמינר אורנים פיסול אצל דב פייגין, ובעין הוד ציור ופיסול אצל אברהם ישכיל וצבי מאירוביץ, פיסול אצל אהרון עמלן, ופיסול קיר בקרמיקה אצל עמנואל לוצאטי. ב-1964 השתלמה בארצות הברית ב אצל , תלמיד של פאול קלה.
יצירתה.
ב-1963 יצרה את פסל הקיר הקרמי המוצב באולם הקבלה במלון דן כרמל, חיפה, על פי הזמנת האדריכלים שמואל רוזוב והיינץ פנחל. בשנת 1994 הוזמנה על ידי הקהילה היהודית של בלגיה לעצב אנדרטה לזכר קרבנות השואה מבלגיה ביער נווה אילן. הציגה בתערוכות יחיד וקבוצתיות בישראל ומחוצה לה.
תפילה עבור המתים
ישנן דתות בהן נהוג להאמין ביום הדין, תחיית המתים או בכור המצרף, ורבות מדתות אלו מאפשרות או אפילו מחייבות תפילה לאל עבור המתים.
ביהדות.
קדיש.
קדיש הוא נוסח תפילה יהודי נודע, הנאמר בארמית בבלית. במקורו נאמר הקדיש לאחר לימוד אגדה, אך בהדרגה נכנס לתפילות הציבור בבתי הכנסת. הקדיש משולב בין התפילות בבית הכנסת ונאמר בסיום תפילת העמידה, לאחר סיום פרק בתפילה, למשל אחרי פסוקי דזמרא, אחרי תפילת עלינו לשבח, ולאחר לימוד תורה שבעל-פה. בתחילת ימי הביניים תפס הקדיש מקום בתפילות אבלים ובאזכרות למתים, ועם עליית המיסטיקה היהודית במאות ה-12 וה-13 פשט המנהג לקרוא קדיש על מת.
יזכור.
יזכור היא תפילה יהודית של הזכרת נשמות ששורשיה קדומים, הנאמרת בחלק מהחגים בבתי הכנסת האשכנזיים על ידי מי שנפטרו הוריו או אחד מהם. התפילה היא למען יזכור אלוהים את נשמת הנפטר ולמען מנוחת הנשמה בגן עדן. בנוסח התפילה אף נודבים צדקה כזכות לנפטרים.
נצרות.
ב מצוי קטע שנראה כתפילה עבור המתים:
בנוסף, תיעוד לתפילה קדומה עבור המתים מופיעה בספר מקבים ב':
הספר אמנם לאו דווקא מדויק היסטורית, אבל הוא מקובל כחלק מכתבי הקודש בנצרות המזרחית ובנצרות הקתולית.
שני המקורות – הן האיגרת לטימותיוס והן ספר מקבים – משקפים את הרצון העמוק שאלוהים יתמודד ברחמים עם הנפטרים "ביום ההוא" (אולי יום הדין; עם הקשר לאחרית הימים).
במסורת הנוצרית.
תפילה למתים מתועדת היטב בתוך הנצרות המוקדמת, הן בקרב אבות הכנסייה הבולטים והן בקרב הקהילה הנוצרית בכלל. בנצרות האורתודוקסית הנוצרים מתפללים על "נשמות כאלה שעזבו באמונה, אך מבלי שהספיקו להניב פירות הראויים לתשובה". בכנסייה הקתולית הסיוע שמקבלים המתים בתפילה קשור לתהליך הטיהור המכונה פורגטוריום (כור המצרף). בעוד התפילה למתים נהוגה במסורות אלה, בנצרות האורתודוקסית ובכנסייה האשורית, קבוצות פרוטסטנטיות רבות דוחות את זה.
בדת הבהאית.