הפוליגמיה נדירה מסיבות כלכליות. בדרך כלל גברים בעלי מעמד ונכסים יכולים להרשות לעצמם שתי נשים.
המנהיגות אינה תורשתית והיא תלויה בכישורי הלחימה, במעמד הכלכלי ובכריזמה. פרט למנהיגים הצבאיים והפוליטיים יש מעמד גם לשמאנים, לרופאי אליל - בדרך כלל רופאות אליל, ולמכשפים ולמכשפות
השמאן אחראי על הצרכים הפולחניים של הקהילה. למכשפים, לרוב גברים, תפקיד במאבק באמצעות רוחות - לקלל או לגרום למוות של יריב.
מצד שני לכל אשה יש פוטנציאל להיות מכשפה, קיימים פחדים מפני כוחות הכישוף של הנשים ולפעמים מתארגן ציד מכשפות.
הנצרות.
המיסיונרים ההולנדים הראשונים הגיעו למפרץ דורה בפברואר 1855. ב-1872 התיישבו במנוקווארי. לקח חמישים שנה עד שהצליחו לנצר חלק מהתושבים. בפפואה המערבית. הקפטן ואן אווברם פגש לראשונה את בני דאני בשנים 1920–1921 ותיאר אותם כ"גאים, יהירים ולוחמניים". אחרי שנה מסע של קפטן קרמר גרם למגפת דיזנטרייה חיידקית בקרב הילידים. המסע בשנת 1926 בקרב בני מוני הדביק לבני דאני את השם הזה, לפי המילה "נדאני" שהשתמשו בה בני מוני .
הגישה אל תושבי העמק באליים נפתחה על ידי אמריקאים בראשות ריצ'רד ארצ'בולד בשנים 1938–1939 . בימי הכיבוש היפני במלחמת העולם השנייה פונו המיסיונרים ההולנדים מפפואה. הם חזרו בתום המלחמה . אז אורגנו גם טיסות תיירים לצורך צפייה מלמעלה על עמק באליים ועל תושביו. החל משנת 1954 הרשתה הולנד כניסת מיסיונרים פרוטסטנטים של Christian and Missionary Alliance (CAMA) (בהשראה בעיקר אוונגליסטית קלוויניסטית) לאזור עמק באליים. הצטרפו אנשי Australia- Pacific Christian Mission (APCM). ב-1955 הגיעו מיסינרים בפטיסטים אוסטרלים, שהתחברו ל APCM ול Regions Beyond Missionary Union
המעבר לנצרות התלווה בהרבה לבטים, סכסוכים ואמונות תפלות. היו גם מקרים של רציחת מיסיונרים.
בהמשך חלק מהאליטה של הכפרים - מכשפים, שמאנים ומרפאים הלכו ללמוד בבית הספר של המיסיונרים .
בשנות ה-1970 הכנסיות הנוצריות שמרו על עמדה נייטרלית בעמות בין השלטון האינדונזי לחסידי הפילוג מקרב התושבים.
כיום רוב האוכלוסייה משייכת עצמה לכנסיות הפרוטסטנטיות.
חגיגות.
בכל אוגוסט מקיימים בני דאני יחד עם בני יאלי ולאני את "החג העמק באליים", שבמהלכו מנהלים כיום משחקי מלחמה.
קישורים חיצוניים.
"? Who are the Dani People of Baliem Valley
בן וטן
בן וטן () הם צמד דני, נציגי המדינה לאירוויזיון 2020, ברוטרדם, הולנד, לאחר שזכו בקדם "Dansk Melodi Grand Prix 2020" ב-7 במרץ 2020. השניים היו אמורים לשיר על בימת האירוויזיון את שירם "Yes". ב-18 במרץ 2020 בעקבות התפשטות נגיף הקורונה בעולם, הוחלט לבטל את אירוויזיון 2020.
Yes (שיר של בן וטן)
Yes (בעברית: כן) הוא שיר באנגלית שבוצע על ידי הצמד בן וטן. ב-7 במרץ 2020 השיר זכה בתוכנית "Melodi Grand Prix 2020" שמהווה את קדם האירוויזיון הדני, ונבחר לייצג את המדינה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. ב-18 במרץ 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בעולם, הוחלט לבטל את אירוויזיון 2020.
ניאוטיניאה תמימה
נורה פאטחי
קרן השידור הציבורי (הולנד)
קרן השידור הציבורי (בהולנדית: Nederlandse Publieke Omroep, בראשי תיבות NPO) הוא גוף השידור האחראי על שירותי שידור הרדיו והטלוויזיה הציבוריים בהולנד.
חוק התקשורת 2008.
על פי סעיף 2.2 לחוק התקשורת ההולנדי משנת 2008, NPO מונתה כארגון החולש על מערכת השידור הציבורית של הולנד עד 2020. בראש הארגון ישנם שני גופים: הדירקטוריון המנהל את כל מערכת השידור הטלוויזיונית והרדיו הציבורית והוועד המפקח.
היסטוריה.
לפני הארגון מחדש בשנות האלפיים, מערכת השידור הציבורית ההולנדית נוהלה על ידי ארגון שידור ציבורי אחר בשם Nederlandse Omroep Stichting (NOS).
ב-18 במאי 2019, לאחר הניצחון של הולנד באירוויזיון 2019 עם השיר "ארקייד" של דאנקן לורנס, הוכרז כי הולנד ו-NPO (עם AVROTROS ו-NOS) יארחו את תחרות האירוויזיון 2020 ברוטרדם.
NPO היא חברה פעילה באיגוד השידור האירופי.
זאסטאבה 750
זאסטאבה 750 (בסרבית: Застава 750, באנגלית: Zastava 750, קרוי גם : Zastava 600, Zastava 850, Fiat 750Z) היא מכונית מיני מתוצרת יצרנית הרכב היוגוסלבית Zastava Automobiles אשר יוצרה מ-18 באוקטובר 1955 – 18 בנובמבר 1985 בקראגויבאץ שביוגוסלביה (היום סרביה).
דגם "זאסטאבה 750" יוצר ברישיון פיאט ביוגוסלביה והתבסס על דגם פיאט 600.
אריאל לני
אריאל לני (באנגלית: Ariel Lanyi, נולד ב-1997) הוא פסנתרן ומלחין ישראלי, הוא נחשב כילד-פלא ומגיל שמונה הוא מופיע כפסנתרן קלאסי וג'אז ברחבי אירופה, ארצות הברית, ובישראל.
ראשית חייו.
אריאל לני נולד בירושלים וידע לנגן פסנתר וכינור באופן מקצועי כבר בגיל חמש. אף שהוריו אינם מנגנים בפסנתר כלל, אביו החליט כבר בלידתו שלפני שהוא יבוא הביתה מבית החולים לראשונה יהיה בבית פסנתר עבורו. הוא למד בתיכון ובקונסרבטוריון של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ובאותו זמן, השתתף בכמה הרכבים קאמריים, כפסנתרן וככנר, חבר בלהקת ג'אז.
בשנת 2017 הוא זכה בתחרות Dudley International Piano Competition. בשנת 2018 הוא זכה ב-Grand Prix Animato בפריז.
אוקנלה מאר
אוקנלה מאר (ברומנית: Ocnele Mari) היא עיירת קיט וקומונה בחבל ולאכיה ברומניה.
עוד מימי קדם האזור היה ידוע בהמצאות הליט ובאזור קיימים מכרות רבים. העיירה מוזכרת בכתובים לראשונה בשנת 1402, אך בהמשך היישוב איבד את המעמד. באוקנלה מאר פותח עסק ספא משנת 1812. בשנת 1933 הוא הוכרז רשמית כעיר ואתר מרפא.
לאחר מלחמת העולם השנייה הוקם בעיר כלא לאסירים פוליטיים.
בשנת 1955 ביישוב נבנה מפעל לייצור מלח שולחן ובשנת 1960 המקום קיבל מעמד של עיר (oraș).
בקרבת העיר נמצא אתר ארכאולוגי בורידבה.
פרנס פלוריס
פרנס פלוריס (Frans Floris או פרנס פלוריס האב; 17 באפריל 1519 – 1 באוקטובר 1570) היה צייר פלמי, אמן דפוס ומעצב שטיחים. הוא ידוע בעיקר בזכות ציורי ההיסטוריה שלו, סצינות אלגוריות ודיוקנאות. הוא מילא תפקיד חשוב בהתפתחות הציור ברנסאנס הצפוני המכונה רומאיזם. הרומאים בדרך כלל נסעו לאיטליה כדי ללמוד מעבודותיהם של אמנים מובילים ברנסאנס האיטלקי כמו מיכלאנג'לו, רפאל והבאים אחריהם. האמנות שלהם הטמיעה את ההשפעות האיטלקיות הללו במסורת הציור הצפונית.
חייו.
פרנס פלוריס נולד באנטוורפן. הוא היה נצר של משפחת אמנים בולטת שבמקורה נקראה בשם "דה ויברט". האבות הקדומים המוכרים ביותר של המשפחה נקראו פלוריס דה ויברט, היו תושבי בריסל, שם הם התאמנו במלאכת הסתתים שהועברה מאב לבן. אחד מאבות אבותיו של פרנס הפך בשנת 1406 לחבר בגילדת הבנאים בבריסל – בן משפחה, יאן פלוריס. דה ויברט עזב את עיר הולדתו בריסל והתיישב באנטוורפן באמצע המאה ה-15. שמו הפטורונומי "פלוריס" הפך לשם המשפחה שנפוץ בדורות הבאים. עם זאת, את השם המקורי "דה ויברנט" עדיין ניתן למצוא במסמכים רשמיים עד סוף המאה ה-16.
אחיו של פרנס היו אמנים בולטים. המפורסם ביותר הוא קורנליוס שהיה אדריכל ופסל והיה ממעצבי בית העירייה באנטוורפן. ג'ייקוב פלוריס היה צייר ויטראז'ים ויאן פלוריס היה קדר. יאן נסע לספרד כדי לעסוק שם באומנותו ונפטר צעיר.
עדויות תיעודיות על חייו של פרנס פלוריס אינן נדירות. רוב מה שאנחנו יודעים על נעוריו והכשרתו של פרנס פלוריס מבוסס על הביוגרפיה המוקדמת של קרל ואן מנדר על האמן. אורכה עשרה עמודים היא אחת הביוגרפיות המפורטות ביותר ב-Het Schilder-boeck של ואן מנדר שפורסם בשנת 1604. לדברי ואן מנדר, פרנס פלוריס היה בנו של קורנליוס הראשון דה ויברט (נפטר 1538).
כמו אחיו, פרנס החל כסטודנט לפיסול, אך בהמשך ויתר על פיסול לטובת ציור. פלוריס נסע ללייז' שם למד אצל הצייר הבולט למברט לומברד. הבחירה בלומברד כמורה הייתה מפתיעה מאחר שאנטוורפן הייתה מרכז תרבותי עם הרבה ציירים מצטיינים. ייתכן שהוא בחר בלומברד כי אחיו קורנליוס היה חבר טוב של לומברד, אותו הכיר ברומא בסביבות 1538. ייתכן גם שפרנס התאמן כצייר באנטוורפן לפני שלמד אצל לומברד. פלוריס הפך לחבר בגילדת לוקאס הקדוש באנטוורפן בשנים 1539-40.
לומברד עודד את פרנס פלוריס ללמוד באיטליה. הוא נסע לרומא ככל הנראה כבר בשנת 1541 או 1542 והיה מוקסם מהציור איטלקי של אותה העת (בעיקר מיכלאנג'לו ורפאל) ואמנות הפיסול הקלאסי של רומא. פלוריס ביקר בערים אחרות באיטליה כולל מנטובה וג'נובה.
עם שובו לאנטוורפן בסביבות 1545, פרנס פלוריס פתח בית מלאכה לסגנון האיטלקי. הוא הפך לצייר ההיסטוריה המוביל וכונה "רפאל הפלמי". הוא נהנה מחסותם של אישים בולטים כמו הבנקאי העשיר ניקלה ג'ונגהלינק שבביתו צייר סדרה של עשר יצירות על אגדת הרקולס ושבע יצירות על האמניות החופשיות. הוא גם צייר 14 פאנלים גדולים בארמונו של ארכידוכס בומונט. אצולה מקומית כולל אבירי גיזת הזהב, נסיך אורנג' ורוזני אגמונט והורן (לימים מנהיגי המרד ההולנדי) ביקרו בביתו של פלוריס. הם נמשכו למוניטין האמנותי שלו כמו גם ליכולתו לדבר עם "תובנה רבה ושיקול דעת בכל נושא". הוא גם השתייך לחבורה של הומניסטים כגון אברהם אורטליוס, כריסטופל פלנטיין, למברט לומברד. קבוצת אינטלקטואלים ואמנים זו הייתה הראשונה שפיתחה תאוריות על אמנות ותפקיד האמנים בארצות השפלה. בשנת 1549 הוזמן פלוריס על ידי רשויות העיר אנטוורפן לתכנן את הקישוטים לכניסתו של לעיר של צ'ארלס החמישי מספרד