מפוחד בעקבות ההדחה, קבאד הרחיק עצמו ממזדק ומהאמונה המזדקית. הוא התיר לבנו, ח'וסרו הראשון, להוציא לפועל מבצע לחיסול המזדקים (בסביבות השנים 524–528), שהסתיים בטבח המוני של רוב המאמינים, כולל מזדק עצמו, ובשינוי דת האימפריה בחזרה אל זורואסטריות אורתודוקסית. היו תיאורים שונים (כנראה לא אמינים היסטורית) לגבי אופן הביצוע: לדוגמה, השאהנאמה קובע כי 3000 מזדקים נקברו חיים כשרגליהם כלפי מעלה, כדי להציגם למזדק כמחזה של "גן אנושי", ואילו מזדק עצמו נתלה במהופך ונורה מאינספור חיצים; סיפורים אחרים מציינים שיטות אכזריות אחרות. השליט החיראני המזדקי הודח גם הוא, והמלך הקודם לו חזר לשלטון. לעומת זאת, יצוין כי לאחר עלייתו לשלטון, ח'וסרו הנהיג רפורמות חברתיות ומנהלתיות משלו, שהיטיבו עם האיכרים ועם העניים.
המזדקיות במסורת היהודית.
לפי מסורת יהודית קדומה, התיקונים הדתיים שכפה המלך קבאד הראשון בעקבות נטייתו למזדקיות, ובפרט שיתוף הנשים שפגע פגיעה חמורה בטהרת חיי המשפחה של היהודים, הובילו לאי-ציות של היהודים לחוקים המזדקיים המנוגדים ליהדות, ולרדיפות קשות כלפיהם מצד השלטון. הרדיפות והגזירות הקשות הובילו את מנהיג יהודי בבל, ראש הגולה מר זוטרא, למרוד באימפריה הסאסאנית. לאחר שורת ניצחונות הצליחו היהודים לקנות לעצמם חירות מדינית והקימו ממלכה יהודית עצמאית באזור מחוזא, ששרדה שבע שנים, עד לחורבנה והשמדתה המוחלטת בידי הצבאות הפרסיים.
החוקר הרב יצחק אייזיק הלוי, בספרו "דורות הראשונים" (כרך ג'), טוען שקיים בתלמוד הבבלי אזכור למזדקיות; במסכת תענית (דף כב עמוד ב) מסופר על סוהר שמסתיר את היותו יהודי, מרגל בקרב הגויים ומגדיר עצמו כ"זנדוקנא". הפרשנות המקובלת למילה היא סוהר או ממונה על בית הסוהר, אך הלוי מפרש את המילה כמזדקי – האיש התחזה לאחד מבני הכת כדי שיוכל לגלות את תוכניותיה העתידיות. זו הסיבה, לדבריו, שהאיש היה מנהל בית הסוהר; המזדקים העניקו לו את התפקיד כי ראו בו חבר בכת שלהם
מורשת.
מעט מזדקים שרדו והתיישבו באזורים מרוחקים. נאמר שקהילות קטנות של מזדקים שרדו אפילו מאות שנים אחרי כיבוש האימפריה הסאסאנית בידי המוסלמים. הרעיונות שלהם כנראה שולבו לתוך זרמים קיצוניים באסלאם השיעי, השפיעו עליהם, מה שמאוחר יותר יצר תנועות מהפכניות-דתיות נוספות באזור, כמו תנועת הח'רמיה, שאימצה את החוקים והמוסדות שמזדק הקים. במאה ה-9, תנועת הח'רמיה מרדה בח'ליפות העבאסית, ובמשך 20 שנה שלטה באזורים נרחבים. תנועות דתיות נוספות שעירבו בין אסלאם שיעי וזורואסטריות, כמו הבאטיניה והקאראמיטה, המשיכו את דרכה השוויונית של המזדקיות.
החוקר הטורקי עבדולבאקי גולפינארי רואה אפילו את הקיזילבאש של המאה ה-16 – תנועה שיעית רדיקלית אשר סייעה להפוך את דת המדינה של איראן לאסלאם שיעי תריסרי – בתור "צאצא רוחני של הח'רמיה", ומכאן, גם של המזדקיות. הכינוי "מזדקי" הפך בקרב מלומדים ערביים ופרסים טרום-מודרניים לכינוי לעג סטנדרטי כלפי כל תנועה שוויונית קיצונית בהיסטוריה האיראנית. בזמן שההיסטוריוגרפיה המוסלמית הימי-ביניימית התמקדה בעיקר בנדבך ה"סוציאליסטי" של המזדקיות, המסורת הזורואסטרית, מצד שני, מציינת את מזדק מעל הכל ככופר מסוכן ואויב ל"זורואסטריות האמיתית", בדומה ליחס שלה אל מוחמד ואל מאני.
המחבר של דאבסטן-מאזאהב (ספר פרסי בנושאי דתות העולם שנכתב בסוף המאה ה-17), טוען כי פגש כמה מאמינים במזדקיות אשר קיימו את אמונתם במסווה תוך שהתחזו למוסלמים, ואף הצליחו לשמור ספר הכתוב בפרסית אמצעית בשם "דסנד", שמכיל את תורתו של מזדק.
נד פלנדרז
נדווארד "נד" פלנדרז (באנגלית: Nedward "Ned" Flanders, Jr. נולד ב-1 בינואר 1941) הוא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "משפחת סימפסון". הוא מדובב על ידי השחקן הארי שירר.
ביוגרפיה.
נד נולד בניו יורק ביומה הראשון של שנת 1941 (אם כי, לפי פרקים מאוחרים יותר, הוא נולד ב-1934) בשם "נדווארד פלנדרז". בהיותו צעיר עבר לספרינגפילד יחד עם אביו, שם נודע כילד מופרע ובעייתי. לאחר טיפול של ענישה גופנית שארך כשנה, הפך נד הצעיר לילד מחונך ומנומס. בבגרותו התחתן עם מוד ונולדו ילדיהם רוד וטוד. מוד נהרגת בעונה ה-11 מפגיעה של תותח-חולצות.
פלנדרז פגש את הסימפסונים בחג המולד בו עבר לבית בסמוך, ומאז הוא שנוא על הומר. עד העונה השלישית נד עבד במשרדים שונים, אך שאף לעסק עצמאי. בעונה השלישית פתח בקניון שבעיר חנות בה נמכרים מוצרים לאיטרים. העסק לא זכה להצלחה מיידית, אולם בעקבות פרסום, ובשל העובדה שרבים התושבים השמאליים בעיר, לאורך השנים צבר המקום קהל קונים. בנוסף, פלנדרז פתח יחד עם הומר פארק שעשועים דתי, העוסק כולו בישו ובתנ"ך. הפארק זכה מאוחר יותר להצלחה, לאחר שמול פסל גדול שהוצב בחזית הפארק אנשים חוו חזיונות. נד סגר את הפארק לאחר שהתברר שהחזיונות נגרמו מגז שבקע מהאדמה (בדומה לאורקל מדלפי), ולא בגלל נס שמימי.
בזמנו הפנוי נד מתנדב כמציל הטבלות בכנסייה, וגם מתנדב בבית תמחוי. בעונה ה-22 ניהל רומן עם עדנה קרבאפל, מורתו של בארט. כתוצאה ממשאל הצופים הוא התחתן איתה בחשאי באמצע העונה הבאה, אבל "איבד" גם אותה, לאחר שהמדבבת מרשה ואלאס מתה במהלך עונה 25.
אופי.
לרוב מתואר פלנדרז כאדם טוב לב, שמח בחלקו, צדיק ומוסרי, ולמעשה הוא אחד מהיחידים בספרינגפילד שהתיאור הזה הולם אותו. למרות חזותו הנחמדה והסובלנית, יש לנד מספר צדדים שליליים באישיותו: נד הוא לרוב ה"פארייר" של העיר, ותושבי העיר (ובעיקר הומר, שנוהג לעיתים קרובות להשאיל מנד חפצים מבלי כוונה להחזיר אותם) מנצלים את מזגו הנוח בשביל לעבוד עליו. הוא יכול לגלות חוסר סובלנות והתנשאות כלפי דתות אחרות, הוא שונא בודהיזם, והוא גם ספק יודופוב. כאשר ליסה אמרה לאנשי העיר שבכוכבים יראו את תשוקותיהם העמוקות ביותר, נד הסתכל לכוכבים, ראה מגן דוד, נבהל, שפשף את עיניו, ראה צלב ונרגע. מלבד זאת, הוא תמיד פחד שילדיו ייתגירו בבגרותם. במהלך הסדרה הוא עבר מספר התקפי זעם קשים, בעיקר כלפי הומר סימפסון. כמו כן, הנטייה של נד להיצמד באדיקות לספרי התנ"ך ולהתקשר לעיתים קרובות מאוד לכומר לאבג'וי לקבל ייעוץ גרמה למיאוס מצדו של הכומר, שאף הציע פעם לנד "לנסות את אחת הדתות הגדולות האחרות, כיוון שהן פחות או יותר אותו הדבר". בתחילת הסדרה, נראתה משפחת פלנדרז כמשפחה אופטימית וסטריאוטיפית (ההפך ממשפחת סימפסון). ככל שהתקדמה הסדרה הפכה המשפחה לסטריאוטיפית ומוקצנת יותר ויותר עד שנהייתה ל"משפחה האמריקנית המושלמת". בני משפחת פלנדרז הם אוונגליקלים אדוקים (יותר מהכומר). למרות זאת נד הודה בעונה שמינית שהוא אוכל רק כשר, ליתר ביטחון. כל הספרים בארון של פלנדרז הם ספרי ביבליה. לנד תחביבים משונים ביותר: תמיד כאשר הוא רואה צלב (אפילו עמוד תמיכה לדחליל בצורה של צלב) הוא רוכן ומתפלל במשך שעות. הוא מעריץ פנאטי של הביטלס, בעל אוסף גיטרות בחדרו. בחדר סודי הוא שומר דברים מוזרים למדי, כמו דגם של צוללת צהובה.
יחסיו של פלנדרז עם משפחת סימפסון מורכבים למדי, ולרוב מתמצים ביחסים בינו לבין הומר: בתחילת הסדרה השנאה שגילה כלפיו הומר הייתה מאוד בולטת, בעיקר מתוך קנאה במצבו הכלכלי והחברתי של נד. העובדה שנד תמיד נהג כלפיו באדיבות ובנימוס רק הרגיזה אותו יותר. עם זאת, בהמשך הסדרה ניתן לראות יותר ויותר הזדמנויות בהן הומר תומך בפלנדרז ועוזר לו במצבים קשים, בעוד נד נתקף ביותר התקפי זעם לא אופייניים כלפי הומר. בין היתר, התרתח פלנדרז כשסימפסון זכה בקלות בתפקיד ישו במחזה הפסיון השנתי של ספרינגפילד, אותו חשק לעצמו.
משפחתו.
נד נשוי למוד שמתה במהלך העונות ונראתה כמה פעמים בגן עדן, אך באחד מפרקי ספיישל ליל כל הקדושים הוצגה כאשתו של השטן. הוא אב לרוד וטוד. אשתו מוד, כמו מארג', היא עקרת בית, והיא אדוקה ומוקצנת כמו בעלה. ילדיו, רוד הבכור וטוד הצעיר, מוקצנים אפילו יותר ממנו. הם שמחים (דבר המתאפיין בקריאת "היי!") על כל דבר, אפילו על הודאה על חטא וירידה למקלט. כמו הוריהם, שניהם נוצרים אדוקים מאוד, אך לעיתים הם מגלים התעניינות ביהדות ובודהיזם, לחרדתו של נד. בנוסף על כך, הבן הצעיר טוד נוטה לספוג השפעות שליליות מהסביבה, ומדי פעם הוא מקלל מיד לאחר ששמע זאת מאנשים שמחוץ למשפחה (לרוב בני משפחת סימפסון).
עתידו.
מספר מפרקי הסדרה מוקדשים לעתיד הדמויות, אך עתידו של פלנדרז מעורפל: באחד הפרקים, הוא נראה בעתידו כמליונר מאושר ומזוקן, אך בפרק אחר הוא בעתידו עיוור, שבניו, רוד וטוד הם הומוסקסואלים שחזרו לארון בזכות בארט סימפסון. בספיישל ליל כל הקדושים הוא הופך לזומבי ונהרג על ידי הומר, אך חוזר בספיישל מאוחר יותר כשטן.
אידאל מקסימלי
בתורת החוגים אידאל מקסימלי של חוג הוא אידאל (אמיתי) שהוא מקסימלי ביחס לסדר ההכלה - כלומר, אינו מוכל באף אידאל גדול יותר (פרט לחוג עצמו). חוג המנה ביחס לאידאל מקסימלי הוא חוג פשוט, כלומר אין לו אף אידאל לא טריביאלי. במקרה הקומוטטיבי, חוג המנה הוא שדה.
לפי הלמה של צורן, כל אידאל בחוג עם יחידה (או אפילו חוג שיש בו אידמפוטנט שונה מאפס כלשהו) מוכל באידאל מקסימלי (זהו "משפט קרול", 1929). חוג שיש לו אידאל מקסימלי אחד בלבד נקרא חוג מקומי.
כל אידאל מקסימלי הוא אידיאל ראשוני.
הגדרה.
יהי formula_1 חוג. אידאל אמיתי formula_2 הוא מקסימלי אם אין אידאל אמיתי formula_3 המכיל אותו ממש.
אידאלים חד-צדדיים.
באותו אופן ניתן להגדיר אידאל שמאלי מקסימלי להיות אידאל שמאלי (אמיתי) שאינו מוכל באף אידאל שמאלי אחר. זה שקול לכך שמודול המנה formula_4 הוא formula_1-מודול שמאלי פשוט. (וכן לאידאלים ימניים).