באסטרונומיה משתמשים בדקת קשת לציון הגודל הזוויתי של גרמי שמים שונים ושל המרחק הנצפה בין גרמי שמים סמוכים. כך למשל, לירח ולשמש קוטר זוויתי של כ-30 דקות קשת (חצי מעלה), לגלקסיית הסומבררו אורך זוויתי של כ-9 דקות קשת ולנוגה קוטר זוויתי שמגיע למעט יותר מדקת קשת כשהוא בקרבה מרבית לכדור הארץ. המרחק הזוויתי בין הכוכבים הסמוכים מיזר ואלקור הוא כ-12 דקות קשת, בין בני הזוג α2 במאזניים ו-α1 במאזניים המרחק הזוויתי הוא כ-4 דקות קשת והמרחק הזוויתי בין גלקסיית אנדרומדה ובין גלקסיית הלוויין שלה M32 הוא כ-22 דקות קשת.
אוסטאופתיה
אוסטאופתיה היא שיטת רפואה אלטרנטיבית העוסקת בעיסוי ומניפולציה ידנית של שרירים ועצמות.
לתאוריה העומדת בבסיס השיטה אין ביסוס מדעי והיא נחשבת לפסאודו-מדע. שירות הבריאות הלאומי בבריטניה מצא כי קיימות "ראיות מועטות המציעות" כי אוסטאופתיה "עשויה להועיל לסוגים מסוימים של כאבי צוואר, כתף או גפיים תחתונות, ולהחלמה לאחר ניתוחי ירך וברך", שבהם מומלץ טיפול פיזי מלווה, אך אין ראיות ליעילות האוסטאופתיה למצבים שאינם קשורים לעצמות ושרירים, "דוגמת כאבי ראש, מיגרנות, כאבי מחזור, בעיות במערכת העיכול, דיכאון או בכי מוגזם בתינוקות (קוליק). לפי חלק מהספרות המחקרית, הראיות ליעילות האוסטאופתיה בטיפול בכאבי עצם ושרירים אינן חזקות מספיק.
מניפולציה אוסטאופתית היא מערך הליבה של טכניקות באוסטאופתיה ורפואה אוסטאופתית. הטכניקות מבוססות על תאוריה שנוצרה על ידי אנדרו טיילור סטיל (1828–1917) המייצגת קיומה של שכבת רקמה ש"קושרת כל חלק בגוף עם כל חלק אחר". אוסטאופתים מנסים לאבחן ולטפל במה שנקרא "חוסר תפקוד סומטי", על ידי מניפולציה על עצמותיו ושריריו של אדם. טכניקות אוסטאופתיות משמשות לרוב לטיפול בכאבי גב ובעיות שרירים ושלד.
היסטוריה.
האוסטאופתיה נוסדה בשנת 1874 על ידי ד"ר במיזורי, ארצות הברית, אשר היה רופא בעל ותק של 30 שנה. סטיל טען כי מחלות מושרשות בבעיות במערכת השלד והשרירים, וכי מניפולציות אוסטאופתיות יכולות לפתור בעיות אלה על ידי רתימת פוטנציאל הריפוי העצמי של הגוף. בנוסף לראייתו, יש להעדיף טיפול הוליסטי על פני הדרכים הקונבנציונליות הכוללות נטילת תרופות.
שיטות טיפול.
על פי נתוני האיגוד האמריקני לאוסטאופתיה (AOA), טיפול במניפולציה אוסטאופתית נחשב רק למרכיב אחד ברפואה האוסטאופתית וניתן להשתמש בו לבד או בשילוב עם תרופות, שיקום, ניתוחים, חינוך מטופלים, תזונה ופעילות גופנית. טכניקות אוסטאופתיות אינן בהכרח ייחודיות לרפואה האוסטאופתית; תחומים אחרים, כמו פיזיותרפיה או כירופרקטיקה, משתמשים בטכניקות דומות.
עקרון בלתי נפרד באוסטיאופתיה הוא שבעיות באנטומיה של הגוף יכולות להשפיע על תפקודו התקין. עיקרון נוסף הוא היכולת המולדת של הגוף לרפא את עצמו. רבות מהטכניקות המניפולטיביות של הרפואה האוסטיאופתית מכוונות להפחית או לחסל את המכשולים למבנה ותפקוד תקינים, כך מנגנון הריפוי העצמי יכול לחזור לתפקודו והשיב לאדם את בריאותו. האיגוד האמריקני לאוסטאופתיה (AOA) קובע כי ארבעת העקרונות העיקריים של הרפואה האוסטאופתית הם הבאים:
עקרונות אלה אינם נראים על ידי רופאי הרפואה האוסטאופתית כחוקים אמפיריים; הם משמשים, למעשה, כבסיס לגישה האוסטאופתית לבריאות ומחלות.
Counterstrain (מתח-נגדי).
לפי האוסטאופתיה טכניקת המתח הנגדי רואה את חוסר התפקוד כרפלקס מתמשך ובלתי הולם, אשר מעוכב במהלך הטיפול על ידי הפעלת מתח קל בכיוון ההפוך בדיוק לזה של הרפלקס. טכניקה זו מוחזקת תשעים שניות והמטופל מוחזר לאחר מכן לתנוחתה הרגילה. שיפור או שחרור בנקודת המתח המזוהה הוא התוצאה הרצויה.
High-velocity, low-amplitude (מהירות גבוהה, משרעת נמוכה).
זו טכניקה המפעילה כוח טיפולי מהיר, ממוקד ובמשך זמן קצר. טכניקה זו היא מהטכניקות האוסטאופתיות הוותיקות והנפוצות ביותר. מרבית המחקרים הקליניים התמקדו בהערכת יעילותה של צורה זו של מניפולציה בעמוד השדרה, במיוחד לכאבי גב תחתון, אמצע גב וצוואר.
Myofascial release (שחרור שרירי-פציאלי).
פשייה היא רקמת החיבור המספקת תמיכה והגנה לרוב המבנים בגוף האדם, כולל שרירים. לפי האוסטאופתיה רקמה רכה זו יכולה להיות מוגבלת עקב מחלה פסיכוגנית, שימוש יתר, טראומה, חומרים זיהומיים או חוסר פעילות, ולעיתים קרובות לגרום לכאבי שרירים.
Craniosacral (גולגולת-אגן).
היא טכניקת טיפול המשתמשת במגע עדין כדי לחוש את המפרקים של עצמות הגולגולת. מגע, שנועד ל"איזון תנודת נוזל המוח והשדרה" במטרה לחזק את "כוח הריפוי הפנימי". הטכניקה לא תאומת למחקר מדעי מודרני והגדרתה פסאודו מדע.
עיסוי לימפטי.
טיפול במשאבות לימפטיות (LPT) הוא טכניקה ידנית המיועדת לעודד זרימת לימפה במערכת הלימפה של האדם. טכניקת המשאבה הלימפטית המודרנית הראשונה פותחה בשנת 1920, אם כי רופאים אוסטאופתים השתמשו בצורות שונות של טכניקות לימפטיות כבר בסוף המאה ה -19.
יעילות.
במרבית האנליזות שנערכו לא נצפתה השפעה חיובית משמעותית כתוצאה מטיפול באוסטאופתיה.
בסקירה שיטתית משנת 2013 לא נמצאו מספיק ראיות לתמיכה בטיפול במניפולציה אוסטאופתית לכאבי גב תחתון לא ספציפיים. בשנת 2011, סקירה שיטתית לא מצאה שום הוכחה משכנעת לכך שמניפולציה אוסטיאופתית הייתה יעילה לטיפול בכאבי שרירים ושלד.
סקירה שיטתית משנת 2013 של השימוש במניפולציה אוסטיאופתית לטיפול במצבי ילדים הגיעה למסקנה כי יעילותה אינה מוכחת.
סקירת ספריית קוקרן משנת 2005 של שימוש במניפולציה אוסטיאופתית בטיפול באסתמה הגיעה למסקנה כי אין מספיק הוכחות לכך שניתן להשתמש במניפולציה אוסטיאופתית לטיפול באסתמה.
בסקירה שיטתית משנת 2018 נמצא כי אין הוכחות לאמינות או ליעילות הספציפית של הטכניקות המשמשות באוסטיאופתיה של האיברים הפנימיים.
בסקירה שיטתית משנת 2011 הגיעו למסקנה כי אין מספיק ראיות המצביעות על יעילות למניפולציה בסגנון אוסטאופתי בטיפול בכאבי שרירים ושלד.
הסמכה.
אוסטאופתים מוסמכים מקבלים את הסמכתם לעיסוק במקצוע לאחר קבלת הסמכה ממוסד אקדמי מוכר, כמו בצורה של השלמת תואר בוגר באוסטאופתיה (בבריטניה מכונה תואר זה .B.Ost), אחרים ממשיכים לתואר מתקדם בתחום הנקרא "דוקטור לאוסטאופתיה" (D.O). האוסטאופט אינו מוגדר כרופא, ותואר מתקדם זה אינו תואר רפואי כולל בארצות הברית (נכון ל-2016), אורך לימודי התואר נמשכים כ-3 שנים אקדמיות ועוד שנת התמחות בתחום ספציפי.
בישראל.
נכון לשנת 2022 ניתן ללמוד בארץ את המקצוע, כמסלול תעודה בקמפוס ברושים ובמכללת וינגייט. אוסטאופתים ישראלים מוסמכים, בדרך כלל מאוגדים תחת רשימת האוסטאופתים בישראל, והאגודה הישראלית לאוסטואפתיה. אוסטאופתים אשר עברו הסמכה מטעם מכללת וינגייט מוכרים כאוסטאופתים מוסמכים בחלק ממדינות אירופה. העיסוק באוסטאופתיה טרם הוסדר בחוק הישראלי ועל כן נוצר מצב בו כל אדם המעוניין בכך, יכול לכנות עצמו "אוסטאופת", בין אם הוא משולל כל השכלה מוסדית בנושא ובין אם רכש השכלה כזו. מסיבה זו אוסטאופתים בעלי השכלה מוכרת בתחום (במדינה משפיעה אחרת), לא יכולים לקבל רישוי ממשרד הבריאות משום שנכון להיום לא קיים חוק אשר יבסס רישוי כזה. איגוד האוסטאופתיה הישראלי כיום הוא זה שמוודא את רמת ההכשרה הנדרשת כדי להיות אוסטאופת בישראל ומנפיק אישורים לחברי האיגוד המוסמכים.
רפואה אוסטאופטית
סלבאדור דאלי
מת'יו פרי
מת'יו לנגפורד פרי (באנגלית: Matthew Langford Perry; נולד ב-19 באוגוסט 1969) הוא שחקן קנדי-אמריקאי מועמד פרס גלובוס הזהב וחמישה פרסי אמי. מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של צ'נדלר בינג בקומדיית המצבים המצליחה "חברים", בתפקידו כרון קלארק בסרט "מורה לחיים" ומסרטי "ללכת על הכל".
ביוגרפיה.
פרי נולד בוויליאמסטאון, מסצ'וסטס שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. אימו, סוזן פרי-מוריסון, הייתה מגישת טלוויזיה קנדית ומזכירת עיתונות לראש ממשלת קנדה פייר אליוט טרודו, ואביו, ג'ון בנט פרי, הוא שחקן ודוגמן עבר אמריקאי. למת'יו יש אחות, מרי פרי. הוריו התגרשו לפני שחגג שנה, והוא גדל והתחנך באוטווה שבקנדה עם אימו. אימו נישאה בשנית לעיתונאי הקנדי קית' מוריסון. כשפרי היה בגן הוא איבד חלק מהאמה בידו הימנית כתוצאה מתאונת טריקת דלת. בילדותו החל פרי לשחק טניס והיה לשחקן מצטיין לקבוצת גילו. בגיל 15 עבר להתגורר עם אביו בלוס אנג'לס, והחל לגלות עניין בעולם המשחק.
קריירה.
בגיל 16, ב-1985 התארח בסדרת הסיטקום "סמוך על צ'ארלס" של רשת CBS, ובאותה השנה קיבל פרי את הזדמנותו הראשונה לפריצה, כשהבמאי ויליאם ריצ'רט ראה אותו במסעדה והציע לו להיבחן לתפקיד בסרטו "לילה בחייו של ג'ימי רירדון". פרי קיבל את התפקיד בסרט, שצולם בשנת 1986 ויצא לאקרנים בשנת 1988.
סרט נוסף בו השתתף פרי הוא "תוריד ת'ידיים מהבת שלי" (1989) לצידו של טוני דנזה. לאחר שסיים את לימודיו, הוצע לו תפקיד ראשי בסדרה "הזדמנות שנייה". לאחר שהסדרה בוטלה, הוא הופיע בתפקידי אורח במספר סדרות וסרטי טלוויזיה. בין השאר הוא התארח בסדרה "בוורלי הילס 90210" בתור שחקן טניס. ב-1993 כיכב פרי בעוד קומדיית מצבים שלא הצליחה, בשם "Home Free".