כיום יש מעט מאוד נגני סה והסה נחשב ככלי "נכחד". נגן הסה הראוי לציון היחידי במאה ה-20 היה וו ג'ינגלו, נגן צ'ין במקור. ישנם גם מעט טבלטורות, רוב הטבלטורות הקיימות הן תווי ליווי ל"צ'ין".
לאחרונה, העניין בסה קם לתחייה, ונגנים נוספים לומדים את הסה. מספר מפעלים מייצרים סה מודרניים עם מיתרי מתכת על מנת לאפשר שילוב סה במוזיקה מודרנית.
המילטון הארטי
סר הרברט המילטון הארטי (אנגלית: Herbert Hamilton Harty; 4 בדצמבר 1879 - 19 בפברואר 1941) היה מוזיקאי, מנצח, מלחין ומלווה אירי.
הארטי נולד בהילסבורו, אירלנד הצפונית. נודע בעיקר בצליל האירי של רבים מחיבוריו המוזיקליים, נחשב למלווה הראשון במעלה בלונדון בשעתו וזכה להערכה ולכבוד כמנצח.
המילטון, בן לנגן עוגב בכנסייה (ויליאם הארטי), ניגן בילדותו בויולה, פסנתר ועוגב. בראשית דרכו הלך בעקבות אביו ועבד כנגן עוגב כנסייתי מגיל 12. הוא עבר ללונדון בשנת 1901 כדי לבסס לו קריירה מוזיקלית כמלווה וליווה בפסנתר רשימה מרשימה של סולנים, ביניהם ג'ון מקורמק, יוזף סיגטי, פריץ קרייזלר והסופרן אגנס ניקולס, שנשא לאישה בשנת 1904.
הארטי חיבר את רוב יצירותיו בין 1901 ל-1920, ביניהן "סימפוניה אירית", הפואמה הסימפונית "עם אווזי הבר", קונצ'רטו לכינור ומוזיקה לשיר "אודה לזמיר" לסופרן ותזמורת, שניקולס שרה בביצוע הבכורה.
אחרי שפרש מניצוח בשנת 1936, השלים עוד פואמה סימפונית, "ילדי ליר", בשנת 1938.
אחרי עבודה קצרה עם התזמורת הסימפונית של לונדון ותזמורות אחרות באנגליה, התמנה הארטי למנצח קבוע של תזמורת האלה בשנת 1920, משרה שהתמיד בה עד 1933. תחת שרביטו הייתה התזמורת לאחת התזמורות הראשונות במעלה באנגליה. הוא קיבל תואר אבירות בשנת 1925. בין השנים 1931 ל-1936 סייר הארטי בארצות הברית ובארצות אחרות והופיע בבוסטון, שיקגו, קליבלנד, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו ורוצ'סטר, כמו גם בסידני, אוסטרליה. נפל קורבן לסרטן המוח בשנת 1936 בעיצומה של קריירה משגשגת ומת בשנת 1941 בהוב (אנגליה).
מנהל אזרחי
השר לעניינים חברתיים
השר לעניינים חברתיים היה בעבר פקיד בממשלה שהיה הממונה על נושאי חברה, ופעל ליצירת שיח ולקירוב בין המגזרים המגוונים בחברה הישראלית. מינוי זה הוגדר כשר בלי תיק.
תפקידו המרכזי של השר לעניינים חברתיים היה קישור בין נושאי חברה לנושאי תפוצות. דרך העיסוק בחוליים של החברה הישראלית, בשסעים, באתגרים לחיבורו של הפסיפס התרבותי, פעל השר לרתום את יהדות העולם ליתר מעורבות, להזדהות עם החברה הישראלית, להשתתפות ולתרומה בפתרון הבעיות, המעיקות על החברה בישראל.
חודש חשוון - חודש נטול חגים, הוכרז כ-"חודש חברה לכלל העולם היהודי", אשר בו עוסקים בישראל, כמו גם ביהדות התפוצות, בפעילות חברתית. עשרות רבות של קהילות יהודיות בעולם כבר הביעו את נכונותן להשתתף בפרויקט, והן יוזמות התנדבות חברתית בבתי חולים ומועדוניות באזורי מגוריהן.
יוזמה נוספת, שקודמה על ידי השר, הייתה תוכנית "יהדות לכולם", שפעלה ברחבי ישראל. עשרות אלפי ישראלים - שומרי מסורת וחילונים, עולים חדשים וישראלים ותיקים, השתתפו מדי שנה בתוכנית "יהדות של כולם". התוכנית, הנערכת בחגי ישראל, איפשרה לציבור הרחב לחוות את חוויית החגים והמסורת באווירה יהודית חמה ופתוחה, במרכזים ציבוריים מחוץ לבתי הכנסת. במסגרת "יהדות של כולם", נדונו תוכני החג המסורתיים תוך עיסוק בסוגיות אקטואליות, הקשורות לתרבות הישראלית.
בממשלות ישראל ה-28 וה-30, כיהן בתפקיד זה מיכאל מלכיאור (ישראל אחת ואחר כך עבודה-מימד). בממשלה ה-29, כיהן בתפקיד זה שמואל אביטל (עם אחד). אז נקרא התפקיד "השר לתיאום חברתי".
גשמי קיץ
המשרד לשוויון חברתי
המשרד לשוויון חברתי הוא משרד ממשלתי, אשר מטרותיו העיקריות הן שיפור מצבם של האזרחים הוותיקים בישראל, סוגיות שונות של שוויון מגדרי, מיעוטים, צעירים, ומיזמים חברתיים.
היסטוריה והקמת המשרד.
עליית מפלגת גיל ובחירות 2006.
במערכת הבחירות לכנסת השבע עשרה השתתפה גם מפלגת גיל - גמלאי ישראל לכנסת. מפלגה זו פנתה בעיקר לציבור הקשישים והגמלאים בנימוק שרק הגמלאים יגנו על עצמם. בבחירות זכתה המפלגה ב-7 מנדטים והפכה להפתעת הבחירות. עם זאת, נראה כי חלק ניכר ממצביעי המפלגה באותה השנה היו צעירים שביקשו להביע מחאה כנגד האקלים הפוליטי במדינת ישראל.
במסגרת המשא ומתן הקואליציוני נחתם הסכם בין מפלגת קדימה למפלגת גיל. המפלגות הסכימו בין היתר על העלאת קצבאות הזקנה, הרחבת סל התרופות ומינוי שר לענייני גמלאים. עד אז תחום הקשישים היה נתון לטיפול משרד הרווחה.
הקמת המשרד.
ב-10 בספטמבר 2006 התקבלה החלטה של ממשלת ישראל ה-31 להקים יחידת סמך לענייני גמלאים במשרד ראש הממשלה. נקבע שייעודה של היחידה הוא לסייע בשיפור מעמד הגמלאים, איכות חייהם הפיזית והנפשית וניהול מערך המתנדבים למען הקשישים.
ב-25 ביולי 2007 אושרה הקמת משרד לענייני גמלאים כמשרד ממשלתי עצמאי, שלא יהיה חלק ממשרד ראש הממשלה. רפי איתן, ראש מפלגת גיל, מונה לעמוד בראשו.
בהשבעת ממשלת ישראל ה-32 הכריז ראש הממשלה, בנימין נתניהו, כי הוא יעמוד בראש המשרד, אך במשרד תכהן גם סגנית שר - לאה נס. למשרד הוקצה תקציב של 68 מיליון ש"ח. במהלך הקדנציה שונה שם המשרד ל"המשרד לאזרחים ותיקים".
לאחר הקמת ממשלת ישראל ה-33 מונה אורי אורבך לשר העומד בראש המשרד לאזרחים ותיקים והוא עמד בראשו עד לפטירתו ב-16 בפברואר 2015. במהלך כהונתו יזם אורבך את הפעלתם של מיזמים רבים שנועדו לקדם את האזרחים הוותיקים ולסייע להם. בין השאר עודד את מיזם יחידות סגולה - מוקדי מיצוי זכויות לאזרחים ותיקים בבתי חולים, שעובדים בשיתוף עם מוקד המידע לאזרחים ותיקים, 8840*, שבו ניתן מענה לפניות רבות ומגוונות; כיתות ותיקים - ותיקים חוזרים ללמוד בכיתות משלהם בבתי ספר תיכוניים, וכן פעל לקבלת פיצויים מממשלת גרמניה לעובדי גטאות.
גולת הכותרת של פעילותו הייתה מיזם "שלישי בשלייקס", שעודד מתן הטבות לקהילת האזרחים הוותיקים בימי שלישי. מבצע הסרטים בעשרה שקלים הופסק לאחר כשנה של פעילות וחזר לפעול חודשים אחדים מאוחר יותר, יחד עם הנחות והטבות נוספות, במסגרת המשרד לשוויון חברתי.
עם השבעת הממשלה ה-34, נכנסה גילה גמליאל לתפקיד השרה ומינתה את אבי כהן סקלי למנכ"ל המשרד. במהלך כהונתה הוחלט לשנות את שם המשרד ל"המשרד לשוויון חברתי". עם השבעת הממשלה ה-35 בשנת 2020 מונתה מירב כהן ממפלגת "כחול-לבן" לתפקיד השרה, וכיהנה בתפקיד עד להתפטרותה בשנת 2021. בתקופת כהונתה מינתה מירב כהן את יעל מבורך לתפקיד מנכ"לית המשרד, תפקיד בו הוסיפה לכהן גם לאחר התפטרותה של כהן מתפקיד השרה.
מבנה המשרד ופעילות.
במשרד ישנם כ-122 עובדים. תקציב המשרד לשנת 2017 עמד על 750 מיליון ש"ח, לעומת 450 מיליון ש"ח ב-2016 ו-134 מיליון ש"ח ב-2015. התקציב מתוכנן לעלות ב-50 מיליון ש"ח נוספים ב-2018.
המשרד לאזרחים ותיקים הוקם כגוף מטה בממשלה לפיתוח ולקידום תוכניות ושירותים עבור האזרחים הוותיקים בישראל, ולביצוע פרויקטים לשיפור וקידום איכות חייהם במגוון תחומים. לשם הגשמת יעד זה, הוצבו למשרד מספר מטרות מרכזיות:
המשרד במתכונתו החדשה.
המשרד לשוויון חברתי במתכונתו החדשה פועל לקידום אוכלוסיות האזרחים הוותיקים, הצעירים, הנשים והמיעוטים.
הנושאים בהם עוסק המשרד:
אזרחים וותיקים - קידום אוכלוסיית האזרחים הוותיקים בישראל, והרשות לזכויות ניצולי השואה.
הרשות לזכויות ניצולי השואה היא המוסד הממשלתי הממונה על יישומה של החקיקה המעניקה תגמולים והטבות לניצולי שואה - מהם שהפכו לנכים כתוצאה מהתעללות הנאצים או עקב השתתפותם במלחמת העולם השנייה, וכן לניצולי שואה נזקקים. הרשות אחראית להעביר תשלומים חודשיים ולספק טיפולים רפואיים ושירותי רווחה לציבור נכים ייחודי זה על מנת שיוכלו לחיות ברווחה יחסית.
קידום מעמד האישה – באמצעות הרשות לקידום מעמד האישה.
הרשות לקידום מעמד האישה היא רשות ממשלתית, הפועלת במסגרת המשרד לשוויון חברתי ועוסקת בקידום מדיניות בנושא מעמד האישה בישראל; בתיאום בין הגופים המטפלים במעמד האישה בישראל; בגיבוש פעילות למניעת אלימות נגד נשים ומיגור תופעת הזנות בישראל.
פיתוח כלכלי של המגזר הערבי – באמצעות הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים.
הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים היא רשות ממשלתית הכפופה למשרד לשוויון חברתי, שתפקידה לעזור לפיתוח ולשילוב האוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית בכלכלה הישראלית. הרשות הוקמה מתוקף החלטה 1204 של ממשלת ישראל מפברואר 2007 והמלצות ועדת אור משנת 2000.
פיתוח כלכלי וחברתי של המגזר החרדי – באמצעות הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי.
הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי רשות ממשלתית הכפופה למשרד לשוויון חברתי האמונה על הפיתוח הכלכלי, החברתי וצמצום הפערים בחברה הישראלית בין האוכלוסייה החרדית לציבור הכללי במדינת ישראל, הרשות הוקמה מכוח החלטה 182 של הממשלה ראש הרשות הוא רועי אסף.
אריך פון מאנשטיין
גנרל-פלדמרשל אריך פון מאנשטיין (בגרמנית: Erich von Manstein; 24 בנובמבר 1887 - 10 ביוני 1973) היה קצין בכיר בוורמאכט ואחד מאדריכלי ניצחונותיו הגדולים במלחמת העולם השנייה.
מאנשטיין נודע בחשיבתו האסטרטגית, שעמדה מאחורי תוכנית "אבחת מגל", בה הכה הוורמאכט את צבאות בעלות הברית בצרפת ב-1940. אחרי הניצחון בצרפת פעל בחזית המזרחית, והגיע להישגים מול הצבא האדום. מאנשטיין היה אחד האחראים לייצוב החזית אחרי התבוסה הגרמנית בקרב סטלינגרד ב-1943. ב-1944 סר חינו בעיני אדולף היטלר, בעקבות עימותים תכופים ביניהם בנושאים טקטיים ואסטרטגיים, והוא פוטר מתפקידיו.