במקביל בשנים 1929–1935) התקיימה אליפות הפרולטריון (מעמד הפועלים) של איגוד הספורט "דינמו" שכלל את הקבוצות של האיגוד "איגוד הספורט של הפרולטריון דינמו" (PST Dynamo), שהיה קיים באוקראינה SSR באותה התקופה. הטורניר הראשון ב-1929 התקיים כחלק מפסטיבל של איגוד "דינמו" שהתקיים ואורגן בחסות ראש האו.ג.פ.או. באוקראינה, ווסוולוד בליצקי. האירוע נודע בתור ה"דינמויאדה" של אוקראינה.
התקופה הסובייטית (1936–1991).
תחרויות האליפות האזוריות באוקראינה הסובייטית.
באליפות זו המתחרות נחשבו לחובבניות, כמו בכל ברית המועצות, שם כל הספורטאים נחשבו לאתלטים חובבים בלבד. אך בשביל להבדיל בין הרמות השונות של הקבוצות, היו מועדונים חלק מאגודות ספורט וסוכניות (שנחשבו לחובבנים) ומועדונים שהיו שייכים לקבוצות המאסטרים (שנחשבו למקצוענים). ב-1936 וב-1938 התקיים בנוסף טורניר שנקרא "גביע העונות של אוקראינה הסובייטית", שהכתירה מחזיקת הגביע ואת האלופה. טורנירים אלו היו חד פעמיים והכילו שני משחקים בלבד.
בעוד קבוצות אוקראיניות רבות התחרו ב"מחלקה ב' " לפני 1960, רק לאחר מכן התארגנו בתחרות אזורית משלהן שנחשבה רשמית לאחת מקבוצות המאסטרים (הקבוצות המקצועניות).
בשנים 1990 ו-1991 הועברה שוב הליגה הסובייטית והורדה עוד יותר להיות לליגה הרביעית בתחרות שהעלתה קבוצחות לליגת מעבר חדשה. ליגת המעבר (שנקראה גם "הליגה השנייה") כיסתה שטח אזורים גדולים בהרבה, ואילו הליגה השנייה (שנקראה גם "הליגה השנייה התחתונה") הוקצתה עבור מרבית הרפובליקות הסובייטיות כולל אוקראינה.
מחלקה ב' זו נקראה "מחלקה ב' של הUSSR באוקראינה, והתחילה למעשה לאחר מלחמת העולם השנייה (בין 1945–1949) כ"ליגת המשנה הסובייטית" ולאחר מכן כאליפות האוקראינית ממחלקה ב'.
הקבוצות הבולטות בליגה אזורית זו בשנים אלו היו צסק"א קייב (שזכתה ב-4 אליפויות ו5 סגנויות) וקיבאס קריבי ריה שזכתה ב-4 אליפויות. עוד קבוצות בולטות היו ספרטק איוואנו-פרנקיבסק, צסק"א אודסה, טאבריה סימפרופול, הוברלה אוז'הורוד, מטלורג זפוריז'יה וזוריה לוהנסק שזכו ב-3 אליפויות כל אחת, ארסנל קייב שזכתה ב-2 אליפויות, ומטאליסט חרקוב וצ'רנומורץ אודסה (שעלתה לאחר מכן לליגה הסובייטית) שזכו כל אחת באליפות אחת.
טבלת אליפויות של הליגה באזור אוקראינה הסובייטית לפי קבוצה.
אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות באוקראינה הסובייטית בין השנים 1936–1991.
האלופות האוקראיניות בליגת העל הסובייטית.
במקביל לקיום הליגות המחוזיות באוקראינה, התקיימה תחרות של ליגת העל הסובייטית שבה השתתפו בסך הכל לאורך השנים 14 קבוצות אוקראיניות, מתוכן 3 זכו באליפות הליגה, כאשר דינמו קייב הקבוצה המצליחה ביותר בליגה הסובייטית עם 13 אליפויות ו-12 סגנויות (יותר מהמועדונים הרוסים ששלטו ביחד איתה בליגה הסובייטית).
אליפות הליגה האוקראינית (החל מ-1992).
עם התפרקות ברית המועצות בסוף שנת 1991 התפתח דיון על יצירת תחרות נפרדת שתכלול את כל המועדונים האוקראינים הטובים יותר. בעקבות ניסיון ההפיכה הכושל באוגוסט 1991 הכריז הפרלמנט על עצמאות מדינה ומינה תאריך משאל עם כדי לאשר את ההחלטה.
למרות הניסיון הפיכה הכושל והכרזת עצמאות על ידי מספר רפובליקות של ברית המועצות, פדרציית הכדורגל הסובייטית המשיכה בתכנון עונת הכדורגל 1992.
בספטמבר 1991 התקיים מושב של הפדרציה האוקראינית לכדורגל שהניף את הדגל האומה האוקראינית (צבע כחול-צהוב). הוועד הפועל החליט כי יש להניף את הדגל בכל האצטדיונים שבהם שיחקו הקבוצות האוקראיניות. כמה מחברי הוועד אף דיברו על אליפות אוקראינה עצמאית אך לא הוחלט עדיין על דבר שכזה. רק באביב 1992 הוחלט על הקמת אליפות שכזו שהוקמה בחופזה על ידי 20 הקבוצות הטובות ביותר באוקראינה שחולקו ל-2 בתים, ולבסוף התקיים פלייאוף אליפות בין סימפרופול לדינמו קייב בו ניצחה סימפרופול 0–1 וזכתה באליפות הלאומית הראשונה של ליגת העל האוקראינית העצמאית.
בהמשך השתלטה דינמו קייב על הליגה, וזכתה ב-12 אליפויות מתוך 16 העונות הראשונות בליגה שנקראה "ליגת העל האוקראינית", כאשר שחטאר דונצק מצליחה לקטוף בתווך 4 תארים משלה.
החל מ-2008 שינתה הליגה את שמה ל"פרימייר ליג האוקראיני" ודינמו קייב דעכה מעט וסיימה סגנית לרוב, לעומת שחטאר שהצליחה לאזן את הכוחות ולזכות ב-9 אליפויות מתוך 12 השנים הבאות בליגה.
מפאת שליטתם המוחלטת של דינמו קייב ושחטאר הן משלימות הרבה פעמים דאבל וטרבל מקומי כשהן זוכות לרוב בגביע האוקראיני וסופר קאפ האוקראיני במקביל לעונות בהן הן זוכות באליפות.
שיאנים ומלכי השערים.
שיאני ההופעות של ליגת העל האוקראינית בכל הזמנים.
נכון ל-31 ביולי 2022
מלכי השערים של ליגת העל האוקראינית בכל הזמנים.
נכון ל-31 ביולי 2022
Euprepia oertzeni
Forficula smyrnensis
צבתן מצוי
Pycnonotus xanthopygos
אחמדאבאד
אחמדאבאד (בהינדית: अहमदाबाद, בגוג'ראטית: અમદાવાદ, באנגלית: Ahmedabad) היא העיר הגדולה ביותר במדינת גוג'ראט שבמערב הודו ועיר הבירה שלה בשנים 1960–1970. אחמדאבאד היא העיר השביעית בגודלה בהודו. אחמדאבאד שוכנת על גדות נהר סאבארמאטי. לעיתים נקראת העיר קארנאוואטי על שם העיר הקודמת. הסולטאן אחמד שאה בחר את אחמדאבאד לעיר בירה בשנת 1411 לכן נקראה העיר על שמו. ב-2017 הוכרז חלקה ההיסטורי של העיר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
Syntomis mestralii
Chaerocampa alecto cretica
פחם אבן
התאבנות
מדד שווי כח הקניה
מדד שווי כוח הקנייה
אארוסוויט
אָאֵרוֹסְוִיט (באוקראינית: Аеросвіт; באנגלית: Aerosvit) הייתה חברת תעופה פרטית באוקראינה. בסיסה היה בנמל התעופה הבינלאומי בוריספיל הסמוך לקייב. החברה נכנסה להליך פירוק בתחילת שנת 2013.
תולדות החברה.
החברה נוסדה ב-25 במרץ 1994. באפריל של אותה שנה החלה להפעיל טיסות בקווים שבין קייב לתל אביב, אודסה, סלוניקי, אתונה ולרנקה. באוקטובר החלה לטוס גם למוסקבה. סוג המטוס הראשון שהיה בבעלותה הוא בואינג 737.
62% ממניותיה של אארוסוויט נמצאו בידיהם של בעלי מניות אוקראינים פרטיים, בעוד השאר הוחזקו בידי חברות המשקיעות בה. ב-7 בינואר 2013 הודיעה החברה על הליך פירוק .
בשנת 1997 התרסק מטוס של אארוסוויט בסלוניקי.
חברות בת.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הקימה החברה 2 חברות בת: "דנייפר-אביה" ו"דונבאסאארו".
טיסות למזרח.
עד לסגירתה הייתה החברה פעילה בתחום הטיסות למזרח, בעיקר לבנגקוק, בירת תאילנד. סוג המטוס שהיה מופעל לטיסות אלו הוא בואינג 767.
ישראלים נהגו לטוס עם החברה נוכח המחירים הנמוכים בהשוואה לטיסות אל על, אולם לא אחת התקבלו תלונות על איחורים ועיכובים גדולים בטיסות.
פעילות החברה בישראל.
החברה הייתה פעילה מאוד בתחום קווי התעופה בין אוקראינה לישראל. הקו הראשי שהפעילה החברה בין שתי המדינות הוא הקו בין נמל התעופה בוריספיל לנמל התעופה בן-גוריון. קו זה פעל בתדירות של שתי טיסות יומיות, אשר התבצעו במטוסי בואינג 737-800 ובואינג 767-300ER.
כמו כן, החברה הפעילה טיסה יומית אחת מהערים: דניפרופטרובסק, דונצק, סימפרופול ואודסה לנמל התעופה בן-גוריון. טיסות אלו התבצעו במטוסי בואינג 737.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא אארוסוויט באתר Airliners.net
ריצ'רד אבדון
ריצ'רד אבדון (באנגלית: Richard Avedon; 15 במאי 1923 - 1 באוקטובר 2004) היה צלם יהודי אמריקאי, אשר עבד כצלם אופנה ובהמשך הכין צילומים אמנותיים.
קורות חיים.
אבדון נולד בניו יורק למשפחה יהודית רוסית. כישרונו כצלם התגלה על ידי אלכסיי ברודוביץ' שהיה מנהל אמנותי במגזין האופנה הארפר'ס בזאר. ב-1946 אבדון הקים סטודיו משלו, והחל לספק תמונות למגזינים כמו ווג, ומגזין לייף. לאחר מכן הפך לצלם הראשי בהרפר'ס בזאר. בניגוד לנהוג באותה תקופה, אבדון צילם דוגמניות שחייכו, צחקו, ופעמים רבות היו בתנועה בזמן הצילום.
ב-1966 אבדון החל לעבוד כצלם אופנה במגזין ווג, ובנוסף לכך החל לצלם נושאים רבים אחרים. בין היתר צילם בהפגנות נגד מלחמת וייטנאם, את הפגנות התנועה לזכויות האזרח, ומאושפזים בבתי חולים למחלות נפש. בהמשך צילם את נפילת חומת ברלין, ואת אביו בסדרת תמונות המתעדות את דעיכתו בשל מחלת הסרטן בה לקה.
מפורסמים ביותר הם צילומי הדיוקן של אבדון, שהתאפיינו ברקע לבן וחלק, ללא עצמים שיעזרו למקם את הדמות מבחינת הקשר, ובהעמדת המצולם בפשטות, מישיר מבט אל המצלמה. הוא התעניין במיוחד באופן בו ניתן ללכוד חלק מאישיותו ונפשו של האדם בצילום הדיוקן. ככל שהתפרסם צילם יותר ויותר דיוקנאות של ידוענים. בין היתר צילם את הביטלס, מרילין מונרו, ונסטסיה קינסקי.
במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 יצא לצלם במערב ארצות הברית אנשים אקראיים בסטודיו ארעיים שהקים בשטח. את התמונות קיבץ בספר שהפך לרב-מכר בשם "במערב האמריקאי". הביקורת שהושמעה נגד אבדון הייתה שהוא מציג את אמריקה באופן משפיל. מנגד שיבחוהו
על האופן בו נהג במצולמיו בתשומת לב וכבוד השמורים בדרך כלל לפוליטיקאים חשובים או ידוענים.
אבדון זכה במהלך חייו בפרסים רבים כולל פרס הסלבלד ב-1991 ו-Master of Photography Award מהמרכז הבינלאומי לצילום ב-1993. בפרס Prix nadar ב-1994 על ספרו "עדות" (Evidence) וב-2003, שנה לפני מותו, קיבל את מדליית יובל 150 שנה של החברה המלכותית לצילום.
אורווייטו
אלמנך (ניווט)
אלמנך ימי הוא שנתון המפרט את מיקומם של גרמי השמים, לרבות השמש, הירח, כוכבי הלכת ו-57 כוכבי שבת נבחרים, בכל רגע נתון לגבי כל מיקום על פני כדור הארץ.
האלמנך משמש רבות לניווט אסטרונומי, בו ידיעת מיקומם של גרמי השמים מאפשרת חישוב מיקום הצופה על פני כדור הארץ.