בקיץ 2001 חתם גיריצ'ק בצסק"א מוסקבה, אשר סיימה את עונת במקום החמישי בליגה הרוסית, והודחה מהיורוליג בשלב שמינית הגמר. באותה עונה הציג יכולת מצוינת, וסיים כסגן "מלך הסלים" של היורוליג (אחרי אלפונסו פורד), עם ממוצע של 22.9 נקודות למשחק.
ליגת ה-NBA.
בדראפט ה-NBA 1999 נבחר גיריצ'ק על ידי דאלאס מאבריקס בבחירה ה-40, אולם הוא בחר להמשיך לשחק באירופה. בשנים הבאות הועברו זכויות הדראפט שלו לסן אנטוניו ספרס ולאחר מכן לממפיס גריזליס, אשר החתימה אותו על חוזה לקראת עונת . הקריירה של גיריצ'ק ב-NBA החלה באופן מבטיח ביותר, כאשר קלע 29 נקודות ב-31 דקות כבר במשחק הבכורה שלו, מול המאבריקס. במהלך העונה הפך לשחקן חמישייה קבוע עם הגריזליס, וב-49 משחקיו בקבוצה קלע 11.2 נקודות בממוצע למשחק.
בפברואר 2003, לאחר כחצי עונה בממפיס, הועבר יחד עם דרו גודן בטרייד לאורלנדו מג'יק, בתמורה למייק מילר, ראיין האמפרי ושתי בחירות דראפט עתידיות. ב-27 משחקיו באורלנדו עד לסיום העונה רשם ממוצעים של 14.3 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
ב-19 בפברואר 2004, שנה אחת בדיוק לאחר מעברו לאורלנדו, נשלח בטרייד נוסף ליוטה ג'אז בתמורה לדשון סטיבנסון ובחירת דראפט עתידית. ב-12 במרץ 2004 קלע גיריצ'ק שיא קריירה של 33 נקודות במשחק מול פיניקס סאנס. באותה עונה החמיצה יוטה את פלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 21 שנים. בעונת סייע לג'אז להעפיל לגמר האזור המערבי, בו הפסידו מול סן אנטוניו ספרס בתוצאה 1–4. בדצמבר 2007 התעמת עם מאמן יוטה ג'רי סלואן, ובעקבות התקרית הושעה מהקבוצה ולא חזר אליה. כשחקן יוטה השתתף ב-226 משחקים, מתוכם פתח ב-104, ורשם לאורך התקופה ממוצעים של 8.9 נקודות ו-2.1 ריבאונדים למשחק.
כשבוע לאחר העימות עם סלואן הועבר יחד עם בחירת דראפט עתידית לפילדלפיה 76', בתמורה לקייל קורבר. לאחר 12 משחקים בפילדלפיה שוחרר מהקבוצה, וחתם על חוזה בפיניקס סאנס. ב-22 משחקיו בפיניקס עד לסיום עונת קלע 8.8 נקודות למשחק כשחקן ספסל.
החזרה לאירופה.
בקיץ 2008 עזב גיריצ'ק את ה-NBA וחזר לאירופה, כאשר חתם על חוזה בקבוצת פנרבחצ'ה הטורקית. בשל פציעה שותף ב-20 משחקים בלבד באותה עונה, ותרם 10.7 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2009/2010 זכה עם פנרבחצ'ה בגביע הטורקי, אך ב-15 במאי 2010 שוחרר מהקבוצה, בטרם זכתה באליפות ליגת העל הטורקית.
בעונת 2010/2011 חזר לשחק עבור ציבונה זאגרב, בה שיחק בצעירותו במשך 6 עונות. בסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 34.
נבחרת קרואטיה.
בין השנים 1997–2005 שיחק עבור נבחרת קרואטיה בכדורסל, והשתתף עמה בחמישה טורנירי אליפות אירופה רצופים. הישג השיא של הנבחרת לאורך התקופה היה העפלה לשלב רבע הגמר, אליו הגיעה ביורובאסקט 2001 וביורובאסקט 2005. בחמשת הטורנירים השתתף ב-27 משחקים בסך הכול, ורשם ממוצעים כוללים של 11.9 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק.
בית העם בעין ורד
בית העם שבמושב עין ורד שבשרון נבנה בשנת 1937 ושימש למטרות שונות במשך 20 שנה, ביניהם עמדת תצפית על האויב במלחמת העצמאות, חדר נשק. התקיימו בו גם כנסים, הצגות, "מועדון לחבר" ואירועי תרבות שונים.
היסטוריה.
בית העם של עין ורד נבנה בשנת 1937, באמצעות כסף שהכניסו לקופת המושב עולים חדשים מגרמניה, בני העלייה הרביעית, ואת הבנייה עצמה ביצעו חברי היישוב באותה תקופה. בית העם נבנה לרוחב ולגובה, אך לא הושלם בשל קשיים כלכליים של ראשית היישוב. נבנתה הבמה וכל החללים מתחתיה ומעליה, ורק האולם היה חסר. במשך יותר מ־20 שנה לא הסתיימה הבנייה של בית העם. רק בשנת 1960 (לאחר 23 שנים) הושלמה הבנייה והבניין שופץ.
שימושיו.
הבניין הלא גמור שימש למטרות שונות במשך 20 שנה: החדרים מתחת לבמה שימשו מיום הקמת הבניין למזכירות והנהלת החשבונות של היישוב, חדר אחד שימש כספרייה וחדר אחד שימש כחדר נשק. בהמשך, בקומת הקרקע הוקם "מועדון לחבר".
לקיר המזרחי הוצמד מבפנים סולם ברזל ארוך, ודרכו עלו אל הגג של בית העם ששימש בימי המאורעות ובתקופת מלחמת העצמאות גם כעמדת תצפית והגנה על כל היישובים היהודיים והערביים בסביבה ומשם אותתו במורס.
בתקופת שהמקום היה נטוש, השתלטו "הפרדסנים" והם הפכו את בית העם לבית האריזה המרכזי של היישוב, עד שנבנה בית האריזה המרכזי. לעיתים בקיץ בית העם שימש לאחסון שקי שעורה ועיבוד היבול המשותף של המושב.
משנת 1938 ובמשך חמישה עשורים התקיימו בבית העם הקרנות שבועיות של סרטי קולנוע שבחרה ועדת התרבות של מושב עין ורד. מחוץ לבית העם הוקם חדרון קטן עם חורים מרובעים בקיר לצורך ההקרנה. בחדרון הוצבו מכונת הקרנה, מכונת תרגום וציוד ההקרנה של הסרטים. המכשירים הוצבו בחדר נפרד כדי שרעש מכונת ההקרנה לא יפריע לצופים. הקהל ישב על ספסלי עץ שהיו על הבמה הרחבה של בית העם. לעומת זאת, בקיץ הוקרנו הסרטים לעיתים בחוץ על קיר העץ. הקהל ישב במדרון החול על כיסאות או שמיכות שהביאו מבתיהם. כניסת הטלוויזיות לבתי חברי היישוב צמצמה באופן דרמטי את פעילותו של הקולנוע.
בשנים 1938- 1988 בבית העם התקיימו אירועי התרבות של היישוב: חגיגות, הצגות, סרטים, חוגים, הרצאות, כנסים ועוד. במת בית העם שימשה לפעילויות חברתיות ותרבותיות. באופן זמני צידה הצפוני של הבמה נסגר בקיר עץ וכך היה אפשר לקיים שם אסיפות חברים, "התאספויות" נוער, הרצאות, הקרנות סרטים והתכנסויות חגיגיות, כמו חתונות של בני המושב וסדר פסח משותף.
בבית העם גם נפרדו החברים מאדם שנפטר, ומאחת הרחבות שמקיפה אותו יוצאים עד היום להלוויות של חברי היישוב.
בסוף שנות ה-80 (ינואר 1988) נסגר "קולנוע עין-ורד", ובאולם בית העם כמעט ולא נותרה פעילות. מאז ועד היום עומד האולם שומם.
מיקום.
בית העם של מושב "עין ורד" שבשרון ניצב מעבר לשדרת הקזוארינות, במיקום המרכזי ביותר ביישוב. בית העם ממוקם לצד מרחב "הדשא הגדול", הצרכנייה והאתרים הציבוריים הנוספים של היישוב.
עיצוב המבנה.
במקום נבנתה במה גדולה ורחבה, שתתאים להצגות רבות-משתתפים. הגובה מעל הבמה הותאם לתפאורה המורכבת ממסגרות ענקיות, כדי שניתן יהיה להעלותן ולהורידן באמצעות מערכת גלגלות וחבלים, כפי שמקובל בתיאטרון גדול ומודרני, לכן גובהו של בית-העם הוא פי שניים ומעלה מגובה פתח הבמה. לאורך חזית הבמה נבנה תא רחב שהיה מיועד לתזמורת. מתחת לבמה נבנו חדרי הלבשה לשחקנים.
בשנת 1960 הושלמה בנייתו של בית-העם: נבנה חלקו הצפוני בתור אולם עם יציע ומרפסת. המבנה כולו שופץ. באולם הוצבו כ-500 מושבים, והוא התחיל למלא את תפקידו.
זהותו של מתכנן בית העם אינה ידועה, ועם זאת, הבניין מציג איכויות אדריכליות יוצאות דופן. האגף המקורי שלו היה למעשה מגדל במה שאיפשר העלאת מופעים והצגות מול שטח אדמה גדול. מגדל במה דומה ניצב עד היום גם בכניסה לקיבוץ עין חרוד בעמק יזרעאל, ולכן מסיקים שייתכן שאותו מהנדס אחראי לתכנון של שני המבנים. האגף השני של בית העם, שהוקם בשנות ה‑60, נצמד למגדל הבמה וכולל אולם משופע ובו 400 מקומות, מבואה, חדרי שירותים, חדר מקרין ומרפסת מקורה הצופה לאחת הדרכים הראשיות ביישוב. הוא מאופיין בעיצוב מודרני, פונקציונלי, וכולל פריטי בניין ייחודיים; למשל, מערכת של לוחות עץ שיוצרת הפרדה נעימה בין החוץ לבין הפנים או שורה של פתחים אקראיים לכאורה בחזית הראשית, שסייעו בעבר לאוורר את הבניין.
ממדיו של בית העם לא תאמו את מספר התושבים המצומצם יחסית של המושב, משום שנבנה עבור הצגות רבות משתתפים.
בית העם כיום.
מתחילת שנות ה‑90 עומד הבניין נטוש, למעט אגף אחד שבו פועל "מועדון לחבר". הטיח שלו מתקלף ומצבו הולך ומידרדר בכל שנה. בשנים האחרונות עלתה הצעה במושב לשימור הבניין ושיפוצו בשל הצורך בפעילות חברתית, אך המכשול העיקרי הוא שאין גורם מממן.
גורדן גיריצ'ק
הסוכנות לבריאות הציבור (שוודיה)
הסוכנות לבריאות הציבור (בשוודית: Folkhälsomyndigheten) היא סוכנות ממשלתית שוודית עם אחריות לאומית לבריאות הציבור. הסוכנות פועלת תחת משרד הבריאות והרווחה ופועלת לקידום בריאות הציבור ולמניעת מחלות ופגיעות באמצעות חינוך. היא עוקבת אחר בריאות האוכלוסייה, אמצעי בקרת מחלות זיהומיות והתערבויות בבריאות הציבור ומסייע לממשלה בתהליך קבלת ההחלטות שלה על ידי מתן עובדות וידע. על הסוכנות למזער את ההשפעה הסביבתית השלילית על בריאות האדם ומשתתפת בעבודתם של האיחוד האירופי ושל ארגוני בריאות הציבור הבינלאומיים, כמו ה-WHO ו-IANPHI.
היסטוריה.
הסוכנות הוקמה בשנת 2014 ממיזוג המכון הלאומי השוודי לבריאות הציבור () והמכון השוודי לבקרת מחלות (). היא לקחה על עצמה את מרבית האחריות לבריאות הסביבה ולדיווחי בריאות הסביבה ובריאות הציבור שהוקצתה בעבר למועצה הלאומית לבריאות הציבור ().
בתקופת מגפת הקורונה והתפרצות נגיף הקורונה בשוודיה, האפידמיולוג הראשי של המועצה, אנדרס טגנל, הפך לדמות הציבורית העיקרית של הסוכנות בעת הופעתו ברשתות השידור במהלך הודעה על הנחיות לציבור.
ארגון.
הסוכנות מעסיקה כ-450 עובדים ובסיסה בסולנה. בראשה המנכ"ל יוהאן קרלסון. הסוכנות מאורגנת לחמש מחלקות: אפידמיולוגיה והערכה, תמיכה בידע, מיקרוביולוגיה, תקשורת ומינהל.
מעבדת הסוכנות.