לאורך השנים הרבתה אבסולוט וודקה בשיתופי פעולה יצירתיים עם אמנים חשובים ומעצבי אופנה, שעיצבו עבורה מודעות. ביניהם אנדי וורהול, קית' הרינג, ז'אן מישל בסקיאט, ולואיז בורז'ואה. הקולנוען ספייק לי השיק עם החברה בקבוק מיוחד ב"טעם ברוקלין". שיתוף פעולה מרכזי נוסף הוא עם הקולנוען ספייק ג'ונז, שהפיק יחד עם המותג את "I'm here", סרט בן 30 דקות.
אבסולוט בלנק.
בשנת 2011 השיקה אבסולוט פלטפורמה חדשה בשם "ABSOLUT BLANK". "אבסולוט בלנק הוא ניסיון של אבסולוט, להקים תנועה יצירתית עולמית ולשמש כזרז לאמנות צעירה וחדשנית. האמנים המשתתפים, ציירים, פסלים, אמני הדפס, קולנוענים ואמנים דיגיטליים, נתבקשו ליטול בקבוק ריק של וודקה אבסולוט ולצקת לתוכו תוכן מקורי. בין היצירות אפשר למצוא את מיצגי האור של UVA, קולאז'ים של מריו וגנר, עבודות של המעצב הגרפי רוברט מארס, עבודה של צמד האמניות Good Wives and Warriors וציורים של דייב קינסי. מארק המילטון, מנהל השיווק העולמי בחברת אבסולוט, הגדיר את הפלטפורמה כניסיון להפוך "את הבקבוק האיקוני של החברה לקנבס ריק, שמשמש השראה לאמנים ברחבי העולם למלא אותו ביצירותיהם".
אבסולוט בלנק בישראל.
כדי לממש את הקונספציה הבינלאומית בישראל, בחרה אבסולוט וודקה לשתף פעולה עם האמן ניר הוד. הוד עיצב במיוחד עבור אבסולוט 5 בקבוקים. לדברי ניר הוד, "זו חוויה ליצור עבור מותג כמו אבסולוט, חברה שבמשך עשרות שנים הייתה חלוצה בהבנתה את השילוב בין אמנות למסחריות. במהלך השנים בהן אני יוצר תמיד היה לי חשוב למתוח את השיח האמנותי ואת האמנות הלאה, אל התרבות הרחבה, ולהפוך לחלק ממנה. אני מאמין שזה משרת את האמנות ואת כוחה והופך אותה לנחשקת. זהו כבוד בשבילי ליצור עבור מותג כמו אבסולוט, שאירח אמנים מדהימים כמו אנדי וורהול, לואיז בורז'ואה ואד רושה".
אבסולוט במותגים.
אבסולוט "נשף מסכות"-וודקה רגילה (40% אלכוהול) בגרסה מוגבלת שיצאה לכבוד סילבסטר 2009 והבקובוק עטוף במין מסכה אדומה ונוצצת.
אבסולוט RTD.
כמו הרבה חברות גדולות גם כן אבסולוט הוציאה לשוק את משקאות ה- Ready To Drink, שהם משקאות קלילים שמעורבבים בסודה ורמת האלכוהול שלהם לא עולה בדרך כלל על 6%.
סדרת משקאות ה RTD של אבסולוט נקראת "אבסולוט קאט" (Absolut cut).
דאנסקה
תרנגול הבית
תרנגול הבית (שם מדעי: "Gallus gallus domesticus") הוא עוף מבוית, הנפוץ ביותר מבין בעלי־החיים המבויתים ומבין כלל העופות על פני כדור הארץ. מספר התרנגולים שנשחטו לצורכי מזון בשנת 2009 מוערך בכ־52 מיליארד.
תרנגולים מוחזקים בידי האדם להפקת בשר, ביצים ונוצות, לגידול כחיות מחמד, ולעיתים לעריכת קרבות תרנגולים.
התרנגול הגאלי הוא הציפור הלאומית הלא־רשמית של צרפת.
שמו.
התרנגול בתנ"ך אינו מוזכר בשמו, אם כי ניתן לשער כי השם "שכוי" המוזכר בספר איוב: "מִי שָׁת בַּטֻּחוֹת חָכְמָה אוֹ מִי נָתַן לַשֶּׂכְוִי בִינָה" מזוהה עם התרנגול, כך על פי רוב הפרשנים והחוקרים. גם "זרזיר המתניים", המוזכר בספר משלי, מזוהה לפי התרגומים השונים עם התרנגול. וכן יש מפרשים המזהים אף את ה"ברברים" המוזכרים בספר מלכים עם התרנגול.
השם העברי תרנגול בא מהשפה השומרית דרך האכדית בצורה תר־לוגל, ופירושו הוא "עוף המלך". כאשר עברה המילה לעברית התחלפה ל' ב־נ' והמילה הפכה לתרנגול.
תרנגול זכר קרוי בעברית גם שכווי או גבר.
היסטוריה.
מוצאו של תרנגול הבית בדרום־מזרח אסיה, ששם מצויים בימינו ארבעה מיני תרנגולי־בר. בעבר העריכו שהתרנגול בוית מתרנגול הבנקיבה, אך כיום מקובל שהיה מעורב אב קדמון נוסף שממנו התפתחו הגזעים האסייתיים של תרנגול הבית. לדעת אחרים, כל ארבעת מיניו של תרנגול־הבר מעורבים בהתפתחות תרנגול הבית.
התרנגול הוא עוף שוכן קרקע, שבה הוא מוצא את מזונו. גם מקום הטלת הביצים והדגירה הוא בדרך כלל במקום מסתור קרקעי. האפרוחים הבוקעים מהביצים יכולים ללכת או לרוץ בעקבות אימם, ואין להם יכולת תעופה עדיין. התרנגול הבוגר מסוגל לעוף למרחקים קצרים, דבר המסייע לו להגיע לענפי עצים ובכך לחמוק מטורפים. זה גם המקום המועדף עליו ללינת לילה.
ראשית ביותו של התרנגול החלה בסביבות שנת 3000 לפנה"ס בתרבות עמק האינדוס. ביותו של התרנגול שינה רבות את תכונותיו – הוא הביא לעלייה בגודלו ובמשקלו, ובזנים התעשייתיים - לאובדן כושר התעופה שלו. לאחר ביותו בצפון התת־יבשת ההודית, התפשט התרנגול מערבה למסופוטמיה בסביבות האלף הראשון לפני הספירה, אם כי בתחילה עדיין היה השימוש בו מועט מאוד.
מניחים שהתרנגול חדר לארץ ישראל בתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל או בתחילת תקופת הברזל, כפי שעולה מממצאי עצם שנמצאו בתל לכיש ובתל חשבון בשכבות המתוארכות לתקופה זו. נמצאו גם שרידים של תרנגול באתר ה'עופל' בירושלים מתקופת הברזל השנייה, שהיה מיושב עד המצור על ירושלים (588 לפנה"ס). נמצאו גם שתי טביעות חותם (אחת מתל א־נצבה) שבהן מופיעות דמויות תרנגולים בעמדת קרב, ואיור על כד מגבעון. ממצאים אלו מתוארכים למאה השביעית לפנה"ס והמאה השישית לפנה"ס. דומה שבתחילה הייתה חשיבותו של התרנגול בכלכלה הים תיכונית מועטה. נראה שרק מתקופת הברזל השנייה הוא החל להשתלב בכלכלת ארץ ישראל, וגם אז הייתה חשיבותו קטנה לעומת בשר יונה וציפורים אחרות.
גם בקרב היוונים הקדמונים לא היה גידול התרנגול נפוץ במיוחד, והם כינו אותו "העוף הפרסי" או "העוף המדיי", בשל זיהויו עם מקורותיו המזרחיים. רק בתקופת האימפריה הרומית גידול התרנגולים החל להיות נפוץ מאוד גם במערב, והפך לאחד הענפים המרכזיים של חקלאות החי.
אינטליגנציה וחישה.
מחקר שנערך בשנת 2005 מצא כי תרנגולת הבית מסוגלת להפגין שליטה עצמית בציפייה לתגמול מאוחר יותר. על התרנגולות נערך ניסוי דומה למבחן המרשמלו – מהתרנגולות נדרש ללחוץ על כפתור בשביל לקבל מזון. תרנגולת שהייתה מוכנה לחכות 2–3 שניות לפני שלחצה קיבלה כמות קטנה של אוכל. תרנגולת שחיכתה 22 שניות קיבלה כמות גדולה הרבה יותר. בכתשעים אחוז מהפעמים העדיפו התרנגולות לחכות.
תפיסה מרחבית.
נטען כי תרנגולות מבינות קביעות אובייקט, כלומר שהן מחפשות עצם במקום שבו נראה לאחרונה בלי לראות אותו. תוצאות סותרות הושגו במחקרים בשאלה אם תרנגולות מסוגלות לחזות מיקום של עצם נע כשהוא יוצא משדה הראייה. התפיסה המרחבית נלמדת ומשתפרת כשהתרנגולת נחשפת לגירויים חזותיים בשבועות החיים הראשונים. המידע הסביבתי מעובד בצידו הימני של ההיפוקמפוס ולכן התרנגולת לומדת טוב יותר על סביבתה ממידע הנקלט בעין שמאל.
אינטליגנציה חברתית.
ניסוי שנערך באוניברסיטת בריסטול בבריטניה תוך שימוש במכשירי הדמיה, מצא כי תרנגולות מסוגלות להפגין אמפתיה כלפי תרנגולות אחרות וכלפי אפרוחיהן, וכי הן מגלות רמות מתח גבוהות יותר כאשר אפרוחיהן במצוקה. במהלך הניסויים התברר לחוקרים, שכל התרנגולות הראו באופן ברור תגובה גופנית והתנהגותית של עקה, כמו עליית טמפרטורת הגוף והערנות, הגברת קצב הלב וקריאות תקשורתיות, בתגובה למצוקת אפרוחיהן. במחקר בריטי נוסף לא נמצאו ראיות לכך שלתרנגולות יש העדפה לשכנותיהן בלול, העשויה ללמד על קשרי חברות ביניהן.
תרנגולים בתעשייה החקלאית.
רביית התרנגולים במשק המתועש המודרני מתבצעת על ידי הדגרה מלאכותית. הביצים מוטלות בלולי רבייה מיוחדים, שבהם יש זכר אחד על כל עשר נקבות. לאחר ההטלה נלקחות הביצים ומושמות במדגרה אשר מחקה את תנאי הדגירה הטבעיים, על ידי שמירה על טמפרטורה ולחות קבועים, אוורור נאות, וגלגול של הביצים מדי פעם.
כיום, בעקבות תיעוש ענף הלול, מתקיימת הפרדה כמעט מוחלטת בין השימוש בתרנגולים לתעשיית הבשר ובין השימוש בהם לתעשיית הביצים. שתי התעשיות משתמשות בגזעים נפרדים של תרנגולים המותאמים לצורכיהן השונים. נוסף על כך קיימים כמה סוגי לולים ומערכיהם שונים בהתאם לשימוש.
תעשיית הבשר.
לתעשיית הבשר פותחו גזעי תרנגולים שהותאמו על ידי ברירה מלאכותית לגדילה בקצב מואץ ולממדים גדולים, בפרט של האיברים בעלי הערך הכלכלי הגבוה יותר, כגון החזה, הכנף והכרעיים. הגזעים הנפוצים בתעשיית הבשר הם קוב ורוס, הגדלים במהירות גבוהה, ומגיעים לגודל ראוי לשיווק כבר בהיותם בני 35 ימים.
תעשיית הביצים.
התרנגולת בטבע מטילה כעשר ביצים בשנה. הטלת ביצה היא חלק ממחזור הרבייה שלה. התרנגולת דוגרת על הביצים, שמהן יבקעו אפרוחים רק אם הפרה אותן תרנגול זכר. הביצים המשמשות למאכל הן ביצים "עקרות", שלא הופרו. בתהליך ביות של אלפי שנים נעשו הרבה הכלאות והשבחות, שתוצאתן מחזורי רבייה ברוב ימות השנה. תרנגולת הבית יכולה להטיל ביצים ללא הפריה מדי 24–28 שעות. הביוץ בתרנגולת הבית מתחדש כ־15 עד 75 דקות לאחר הטלת הביצה.
בד בבד עם תיעוש הענף, פותחו (על ידי ברירה מלאכותית) גזעים מסוימים שהותאמו להטלה מרובה של ביצים. בעבר היה הגזע הנפוץ בישראל של עופות הטלה תרנגול לגהורן (Leghorn chicken), שמוצאו מהעיר האיטלקית ליבורנו ושהיה הגזע הנפוץ ביותר בעולם המערבי, בשל רמת ההטלה הגבוהה שלו – 300 ביצים לשנה. כיום רוב התרנגולות המטילות בישראל הן מהגזעים הייליין (גזע אמריקני) ולומן (הגרמני). בשנים האחרונות נכנסו שני גזעים נוספים: איזה־בראון (המטילות ביצים חומות) ושייבר.