ואט פרה קוו (בתאית: วัดพระแก้ว, בתרגום לעברית: "מקדש הבודהה מאמרלד") הוא מקדש בודהיסטי (ואט) בבנגקוק, תאילנד. נחשב למקדש הבודהיסטי הקדוש ביותר בתאילנד. פסל בודהה מאמרלד ממוקם במבנה המרכזי בתוך מתחם המקדש, והוא נחשב דמות מגינה על החברה התאית, וסמל דתי-פוליטי. המקדש ממוקם במרכז ההיסטורי של בנגקוק, בתוך מתחם הארמון הגדול.
המבנה המרכזי במתחם המקדש הוא קודש הקודשים, בו ממוקם פסל הבודהה ובו מתפללים המאמינים. על פי האגדה, מקורה של דמותו של בודהה האמרלד הוא בהודו, בה החכם הבודהיסטי נגסנה (בערך בשנת 150 לפני הספירה), ניבא כי הבודהה מאמרלד יביא שגשוג ודומיננטיות לכל מדינה בה הוא יוצב. כך הפכה דמותו לדמות המגינה על תאילנד, על פי האמונה. עם זאת, על פי ממצאים ועדויות היסטוריות, הפסל התגלה בצ'אנג ראי במאה ה-15, ולאחר מספר מקומות בהם שכן, הוא הועבר במאה ה-18 לבנגקוק, שם מוקם בוואט פרה קוו ב-1782, במהלך תקופת מלכותו של ראמה הראשון, מלך תאילנד.
פסל הבודהה עשוי מאמרלד ירוק-כהה, בגובה 66 סנטימטרים, והוא עוצב מאבן אמרלד שלמה אחת. הדמות בפסל נמצאת בתנוחת מדיטציה, בסגנון בית הספר "לאנה" מצפון תאילנד. מלבד מלך תאילנד, איש לא רשאי לגעת בפסל. המלך מחליף את הגלימה העוטפת את הפסל 3 פעמים בשנה, בהתאמה לעונות הקיץ, החורף, והעונה הגשומה, בטקס חשוב שנועד להבטיח מזל טוב למדינה לאורך העונה הקרובה.
פון בילוף
קארל פון בילוף
ברנהרד פון בילוף
האנס פון בילוף
פרידריך וילהלם פון בילוף
ברנד דורנברגר
ברנהארד "ברנד" דורנברגר (בגרמנית: Bernhard "Bernd" Dürnberger; נולד ב-17 בספטמבר 1953 בקירשנשורינג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק בעמדת הקשר האחורי בבאיירן מינכן.
קריירה.
קריירת מועדונים.
דורנברגר העביר בבאיירן מינכן את כל קריירת הבוגרים שלו, שנמשכה 13 עונות. הוא שיחק 375 משחקים והבקיע 38 שערים, ונמצא במקום השביעי ברשימת שיאני ההופעות בבאיירן מינכן בכל הזמנים (נכון ל-2015). דורנברגר היה חלק מבאיירן מינכן שזכתה בשלושה טורנירים רצופים של גביע אירופה לאלופות בין השנים 1974-1976, ולזכותו חמש אליפויות בבונדסליגה ושני גביעים. דורנברגר זכה בנוסף בטורניר הגביע הביניבשתי עם באיירן מינכן בשנת 1976, לאחר ניצחון מצטבר 2-0 במפגש כפול מול קרוזיירו הברזילאית.
נבחרת לאומית.
דורנברגר שיחק בנבחרות הצעירות ונבחרות החובבים של גרמניה הבוגרת, אך מעולם לא שיחק בנבחרת גרמניה המערבית הבכירה. עובדה זו מקנה לו שיא במשותף עם שוער העבר הגרמני של אייאקס אמסטרדם היינץ סטוי. שניהם זכו ב-11 תארים קבוצתיים מבלי לשחק ולו משחק אחד בנבחרת.
הוויקינג (סרט)
הוויקינג (ברוסית: Викинг) הוא סרט ביוגרפי רוסי, על פי אפוס היסטורי, אודות נסיך נובגורוד ולדימיר הראשון ומאבקו לזכות בשלטון על כס נסיכות קייב-רוס. הסרט בוים על ידי אנדריי קראבצ'וק, ומככבים בו דנילה קוזלובסקי וסבטלנה חודצ'נקובה.
הפקת הסרט יצאה לדרך בשנת 2009 כשאולפני דירקציה קינו החלו באיסוף צוות להפקת הסרט. צילומי הסרט החלו במרץ 2015 בחצי האי קרים. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-29 בדצמבר 2016 במוסקבה, רוסיה. הסרט זכה לביקורות מעורבות ויצא לאקרנים באסטוניה, ליטא ולטביה ב-6 בינואר 2017. נרכש גם להפצה בממלכה המאוחדת ובאיטליה.
הסרט זכה להצלחה קופתית מרשימה, הרוויח 1.53 מיליארד רובלים (יותר מ-32 מיליון דולר), וצפו בו 5.8 מיליון איש.
רקע.
הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים מתולדות רוסיה ועל תולדות חייו של נסיך נובגורוד, ולדימיר הראשון, שחי במאה ה-10, בשנים 960–1015 לספירה.
הסרט מתמקד במאבק על כס שלטון קייב-רוס בין ולדימיר לשני אחיו, לאחר מות אביהם סביאטופולק, שמת מבלי לציין מי מבניו יירש אותו. מלחמת הירושה בין הבנים הביאה לכך שאולג נרצח בידי אחיו למחצה הבכור יארופולק. ולדימיר ברח מחשש לחייו, ומצא מקלט אצל מלך נורווגיה, שהיה קרוב משפחתו מצד אביו. שם אסף כוחות צבא במשך עשר שנים, ובשנת 982 לספירה שב לנובגורוד על מנת לדרוש את השלטון מאחיו. כעבור מספר חודשים הביס צבאו את שרי המלחמה של יארופולוק. ולדימיר תפס את מקומו כשליט נסיכות קייב והביא לרוסיה הפגאנית של אותם ימים את הנצרות. הסרט מגולל גם את קורות נישואיו לבתו של נסיך פולוצק, רוגנדה.
הסרט מבוסס גם על אגד הסיפורים "סיפורי השנים שחלפו", הידועים גם בתור "הכרוניקה הרוסית הראשונה".
עלילת הסרט.
עלילת הסרט מתרחשת בשנים 977–980. הנסיך אולג סביאטוסלביץ' יוצא לציד ביער חורפי על אדמות רוס. שושלת רוריק שולטת במדינה ומתפתח סכסוך כאשר יארופולק סביאטוסלביץ' מואשם ברצח אולג. כמקובל, על האח הממזר לנקום את מות אולג. ולדימיר סביאטוסלביץ' מסתתר בחופי ים הקרח בצפון, מאחר שאינו שש לנקום את מות אולג שמת במהלך מתקפה על מבצר אוברוץ'. הוא מאמין שניתן לפתור זאת בדרכי שלום ללא שימוש בחרבות.
ברם, ולדימיר לא מצליח להתחמק מהעול המוטל על כתפיו כאשר מגיע אליו האציל סוונלד ומשדל אותו לצאת לפגוש את אולג. ולדימיר יוצא בליווי חיל משמר אל קייב, ובדרכו עובר בנסיכות פולוצק שבה שולט הנסיך רוגוולד. במטרה לזכות בתמיכת הנסיך, ולדימיר מציע לשאת לאישה את בתו של רוגוולד, רוגנדה. הנסיך מסרב לכך ובתגובה ולדימיר תוקף את פולוצק, רוגוולד נהרג יחד עם אשתו. ולדימיר לוקח את רוגנדה לאישה. הוא חוצה את נהר הדניפר לקייב ויוצא לקחת את השלטון על נסיכות קייב.
בליווי חיל משמר ויקינגי ולדימיר שט על הדניפר בספינה ויקינגית, אך בהגיעם לקייב מגלים אותה ריקה מאדם. בדרכם הם פוגשים בדרומון ובה אירינה, רעייתו של יארופולק, שמנסה להימלט למולדתה ביזנטיון אך לבסוף הופכת למשרתת בארמונו של ולדימיר. על מנת לשחרר את רעייתו, יארופולק מגיע לקייב על מנת לנהל משא ומתן עם ולדימיר, אך הוא נהרג מידיהם של לוחמים לעיני איש אמונו וריאז'קו. עד מהרה ולדימיר הופך לשליט רוס כולה. הוא הופך לנסיך הגדול של קייב ומחליט לחדש את פולחן האל פֶּרוּן, שאליו התפלל גם אביו סביאטוסלב.
וריאז'קו יוצא לכרות ברית עם הפצ'נגים במטרה לצאת למלחמה נגד ולדימיר, אך לאחר קרב עקוב מדם חייליו של ולדימיר מנצחים והודפים את כוחות הפצ'נגים. אחד מהלוחמים בצבאו של ולדימיר, פיודור, היה נוצרי באמונתו ותרם רבות לניצחונו של ולדימיר. כשהלוחמים חוזרים מהקרב, העם מחליט להעלות קורבן לאל פרון כאות תודה על הניצחון ומחליטים להקריב ילד בשם יוהאן. פיודור מנסה להציל את הילד אך לבסוף נהרג יחד עם הילד. ולדימיר נאבק באלה שגרמו למותו של פיודור והילד אך עד מהרה מופרע עם הגעתה של אירינה כשהיא מלווה בכומר, הוא מאפשר לה לחזור למולדתה בעודה מספרת לו על ישו והנצרות. זמן קצר לאחר מכן ולדימיר נופל למארב של וריאז'קו אך ניצל בעור שיניו עם הגעתה של ספינה מקונסטנטינופול הישר מקיסר ביזנטיון בסיליוס השני, ששולח מתנות לרוב. בזהב הביזנטי ולדימיר משלם ללוחמים הוויקינגים ומתכנן מתקפה על העיר קרסון. בידיעה שניצחון בקרב יזכה את ולדימיר באחות הקיסר הביזנטי אנה, רוגנדה מנסה להרוג את ולדימיר בשנתו אך הוא מתגבר עליה.
הקרב על העיר מתברר כחסר תקווה ולוחמיו לא מצליחים לפרוץ אל העיר. רק לאחר שהוא מקבל מכתב מאירינה הוא מוצא נקודת תורפה בחומת האבן המקיפה את העיר ומחליט לנתק את אספקת המים לעיר, בדיוק עם הגעתם של הפצ'נגים ובהם וריאז'קו. ולדימיר מצליח להדוף את הפצ'נגים ולפרוץ אל העיר. הוא מגיע אל הכנסייה ופוגש את אביה הרוחני של אירינה, הכומר אנסטאס. לאחר שיחה עמו, ולדימיר מחליט לקבל על עצמו את הנצרות ולוקח על עצמו את האשמה על מותו של רוגוולד ורעייתו ופיודור ובנו. ברם, סוונלד מבקש לנקום בביזנטים על מותו של סביאטוסלב ומנסה לשדל את ולדימיר לרצוח את קיסר ביזנטיון אלא שוולדימיר מסרב וסוונלד מנסה להטביע את הנסיך בים, אך ללא הצלחה.
אנסטאס מנהל טקס הטבלה לנצרות של אנשי קייב בנהר הדנייפר, בעוד ולדימיר והנסיכה הביזנטית צופים בטקס, אירינה ובנה חוזרים לקייב בעוד על הגבעה הגבוהה ניצב צלב גדול, המסמל את התנצרותה של רוס.
הפקה.
הפקת הסרט נמשכה כמעט 8 שנים והוא מוגדר כאחד מהפרויקטים הגדולים והיקרים ביותר בתולדות הקולנוע הרוסי, כאשר ההכנות ושלבי הצילום החלו כבר בשנת 2009. תקציב הסרט עמד על 1.25 מיליארד רובלים (13 מיליון דולרים) והתקציב הגיע מאולפני דירקציה קינו, קרן הקולנוע הרוסי ואולפני KIT (בבעלות גזפרום מדיה), מאחר שהיה צורך בבניית תפאורה שלמה שתשחזר את המבנים ואדריכלות רוס העתיקה.
הסרט הופק על ידי קונסטנטין ארנסט ואנטולי מקסימוב שבעבר הפיקו יחדיו את שוברי הקופות "משמר הלילה" ו"משמר היום".
מרבית צוות ההפקה הוא רוסי, אך בסרט נוטלים חלק גם שחקנים זרים כמו יואקים נאטרקוויסט השוודי, ג'ון דה סאנטיס הקנדי ואלכסנדרה בורטיץ' מבלארוס.
ליהוק וצילומים.
לתפקיד הנסיכה רוגנדה לוהקה השחקנית הבלארוסית אלכסנדרה בורטיץ', לפני כן נבחנה לתפקיד יקטרינה וילקובה הרוסייה. לתפקיד הנסיך ולדימיר לוהק דנילה קוזלובסקי לאחר שנבחנה אפשרות ללהק שחקנים אחרים כוויקטור ורז'ביצקי, סרגיי בזרוקוב, מקסים מאטבייב, מיכאיל ייליסייב וסרגיי פוסקפאליס.
צילומי הסרט החלו במרץ 2015 ונערכו במגוון אתרים בחצי האי קרים, בבחצ'יסראי ובסבסטופול.
שיווק.
טיזר טריילר ראשון פורסם ב-19 בנובמבר 2015 במהלך אירוע תצוגה לבכירי משרד התרבות הרוסי, אך הטריילר הרשמי הראשון פורסם כארבעה חודשים לפני יציאת הסרט, ב-16 בספטמבר 2016. טריילר שני פורסם ב-8 בדצמבר 2016.
במהלך פסטיבל קומיקון רוסיה שנערך בספטמבר 2016 נערך אירוע הצצה למעריצי הקולנוע ושני ניצבים מהסרט הציגו סצנה מתוך הסרט.