בשנת 2008 בוצע קיצוץ מסיבי במצבת כוח האדם ונסגרו 23 משרדים אזוריים. בשנת 2009 חברת TNS Media Intelligence הציבה את העיתון לצד העיתונים קומרסאנט ואיזבסטיה בתור אחד העיתונים החשובים ביותר בתחום החדשות ברוסיה.
בשנת 2012 העיתון עבר מיתוג מחדש והחל להדפיס מהדורת בת גם באוקראינה.
ראשי העיתון.
בין 2001 ל-26 באוקטובר 2010, מנכ"ל העיתון היה אלכסנדר גורבנקו, באוקטובר 2010 הוא הוחלף על ידי פאבל נגויצה.
העורך הראשי ולדיסלב פרונין מכהן מאז 2001. בין השנים 1996 ל-2001, הוא היה סגן עורך העיתון. מאז 1974, הוא עבד בעיתון "קומסומולסקאיה פרבדה", שאותו ניהל מ-1988 עד 1995.
ספרד (1945–1977)
ישיבת פלטבוש
מערכת אמולסיה להשמדת מנהרות
טאטרה-דרילר
טאטרה-דרילר (ה"א" במקור בשם) הוא הכינוי שניתן בצה"ל לכלי הנדסי שמורכב ממקדח-בורות המותקן על גבי משאית מתוצרת חברת טטרה ומשמש את מערך הצמ"ה בחיל ההנדסה הקרבית ללחימה במנהרות תת-קרקעיות. הכלי כולל משאית מדגם טטרה 2–815 ARMAX בעלת יכולת שטח, שבירכתיה מותקן תא מפעיל ממוגן ותורן קידוח ארוך מתקפל ובו מקדח-בורות.
מטרתו של הטאטרה-דרילר הוא לבצע קידוחי עומק על מנת לאתר מנהרות טרור תת-קרקעיות ובפרט את מנהרות החדירה שחפר חמאס מרצועת עזה אל תוך ישראל ובפרט יישובי עוטף עזה. מקדח-הבורות מסוגל לאתר חללים בקרקע באמצעות התנגדות הקרקע למקדח עצמו. בנוסף משמש הטאטרה-דרילר לקדיחת פירים לתוך המנהרות על מנת לאפשר להזריק לתוכן חומר נפץ על ידי מערכת אמולסיה לפיצוץ מנהרות של יהל"ם.
את הטאטרה-דרילר מפעיל מערך הצמ"ה בחיל ההנדסה הקרבית ובעיקר גדודי הצמ"ה במילואים בהם משרתים מפעילים ותיקים ומנוסים, ופלוגות אבירי הפלדה וחתולי הפלדה, המתמחות בלחימה ברצועת עזה בה נמצאות רוב המנהרות.
טטרה-דרילר
קבר סאותס השלישי
קבר סאותס השלישי הוא אתר ארכאולוגי השוכן כקילומטר דרומית לעיירה שיפקה, צפונית לעיר קאזאנלק במחוז סטארה זאגורה, במרכז בולגריה, בפתח המזרחי של עמק הוורדים. סאותס השלישי היה שליט ממלכת אודריסה בתראקיה מ-331 לפני הספירה עד 300 לפני הספירה.
הקבר היה במקור מקדש מונומנטלי בתל גוליאמטה קוסמטקה (Голяма Косматка: Golyamata Kosmatka), שנבנה במחצית השנייה של המאה ה-5 לפני הספירה. לאחר שימוש כמקדש במשך תקופה ארוכה נקבר המלך סאותס השלישי בתוכו בסוף המאה הרביעית לפני הספירה.
הקבר נתגלה ב-2004 על ידי הארכאולוג הבולגרי ד"ר גאורגי קיטוב (Георги Китов).
תיאור.
הקבר בנוי מחזית מרשימה, מבואה יוצאת דופן באורך 13 מטרים ורצף של שלושה חדרים מרווחים. החדר הראשון מלבני שתקרתו דמוית גמלון ששוקיו קשתיות. בחדר זה הוקרב סוס. החדר הבא הוא עגול ובעל גג כיפה, והחדר השלישי חצוב בגוש אבן ענק שתקרתו דמוית גמלון (הדומה לסרקופג). בתוכו חצובה מיטת הלוויה.
בכניסה נתגלה פסל ראשו של סאותס השלישי מארד שנקבר טקסית לפני חזית הקבר, שנעשה בפירוט רב.
חדר הסרקופג הכיל חפצים אישיים שנדרשו למלך בעולם הבא. הם כללו מגיני ברכיים, קסדה מוזהבת שעליה דמויות, שריון עור עם צווארון עשוי סיבים מוזהבים, חרב גדולה וחניתות. היו כלים מארד, ושלוש אמפורות גדולות מחרס שהיו מלאות ביין סמיך תראקי. הרצפה ומיטת הפולחן היו מכוסות בשטיח שבו נארגו סיבי זהב. המשקל הכולל של הזהב כולל כל החפצים היה יותר מקילוגרם. כמו כן היו 13 אביזרים לרתמות סוס מזהב מקושטים בדמויות אנוש, בעלי חיים וצמחים – חפצים נדירים בארכאולוגיה תראקית. שני חפצים מלבניים נוספים מוזהבים עם דמויות לוחמים עומדות, ששימשו לקישוט נדן החרב. היה קישוט עגול מסיבי לשריון המלך. ידית המוט הייתה מוזהבת גם היא. בקבר הוצבו כלים מוזהבים לשתיית יין שלהם שתי ידיות, הקרויים גם "קיליק", וזר מזהב המורכב מענפים, עלים, בלוטים וחפצים רבים נוספים. ממצאים אלו מוצגים במוזיאון ההיסטורי של העיר קאזאנלק.
לאחר ההלוויה, נחסמו הכניסות לשני החדרים הראשונים, והפרוזדור הועלה באש ומולא באבנים ואדמה. החזית נקברה תחת אדמה, כך שלא ניתן היה לזהות את הכניסה לקבר בתל.
אטומוקסטין
אטומוקסטין (שם מסחר: סטרטרה, אטומיק) היא תרופה ממשפחת ה-NRI המשמשת לטיפול בהפרעת קשב.
היא איננה שייכת לקבוצת החמרים הממריצים.
שימוש רפואי.
התרופה משמשת לטיפול בהפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות. סטרטרה מאושר לשימוש עבור מבוגרים, בני נוער וילדים. יעילותה של סטרטרה לא נבדקה אצל ילדים הקטנים מגיל שש.
יתרונו העיקרי של סטרטרה ביחס לתרופות אחרות לטיפול בהפרעת קשב הוא שאין בו סכנה של התמכרות. סטרטרה הוכח כתרופה יעילה להורדת סימפטומים של היפראקטיביות, שליטה מוטורית, הסחות וזיכרון עבודה, אך יעילותה במתן מוטיבציה להתחיל משימות וכן בריכוז פחותה מאשר תרופות ממריצות. במחקר שנעשה, כ-40% שנטלו את התרופה דיווחו כי הם חוו ירידה משמעותית בסימפטומים של הפרעת קשב. להשפעה של התרופה לוקח בין 2–4 שבועות להפוך לבולטת ועוד 2–4 שבועות כדי להגיע להשפעה מלאה.
בנסיבות מסוימות תרופה זו גם ניתנת למטופלים עם תת לחץ דם תנוחתי שלא הגיב לטיפולים אחרים.
מינון.
טווח המינון התחלתי הוא: 0.5 מ"ג עבור כל ק"ג משקל גוף, כאשר המינון עולה בהדרגה עד ל-1.2 מ"ג לק"ג משקל גוף. המינון המרבי היומי הוא 100 מ"ג.
בארץ קיימים המינונים: 10, 18, 25, 40, 60, 80, 100. ב-06/2017 נרשם בארץ סטרטרה 4 מ"ג / מ"ל ​​תמיסה לשתייה.
דיכאון קליני.
ישנם מחקרים שמראים כי סטרטרה יכול לשמש לטיפול בחרדות ובדיכאון קליני, במיוחד במקרים בהם הבעיה נובעת מהפרעת קשב.
תופעות לוואי נפוצות.
בחילה (26%), פה יבש (20%), אובדן תיאבון (16%), עייפות (10%), עצירות (8%), סחרחורת (8%), אין-אונות (8%), כאב בטן (7%), אצירת שתן (6%), אוץ לב (5-10%), לחץ דם גבוה (5-10%) ונדודי שינה (7%, לעומת 40% בתרופות הממריצות).
כדי למנוע תופעות לוואי ניתן לקחת מחצית מינון בבוקר ומחצית מינון בערב.
היסטוריה.
בראשיתו הופק האטומוקסטין כתרופה כנוגד דיכאון, אך מהר מאוד נמצא כי הוא יעיל בטיפול בבעיות קשב. הוא אושר בידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי ב-2002 לטיפול בבעיות קשב. הוא נשאר תחת הפטנט של ממציאו, חברת התרופות אלי לילי, עד שנת 2017.
שדה התעופה H-3
שדה התעופה H-3 (שם קוד 202C, 202D) הוא מתחם שכלל מספר בסיסים של חיל האוויר העיראקי במחוז אל-אנבר. המתחם מרוחק כ-435 קילומטרים מערבית לבגדאד ונמצא באזור מדברי מבודד, קרוב לגבול עם סוריה ולדרך הראשית המחברת את ירדן עם עיראק. בין שני שדות התעופה המרכזיים של המתחם, נמצא מחלף כבישים שבו מתפצל נתיב M40 (משריק) (בגדד-עמאן) ומתחיל נתיב M30 (משריק) שפונה לגבול הסורי וממשיך עד דמשק וביירות. שדה H-3 הדרום-מערבי כולל 3 מסלולי המראה החותכים זה את זה ויוצרים צורת משולש.
בסיס זה היה אחד משמונת הבסיסים העיקריים של חיל האוויר העיראקי בטרם פלישת כוחות הקואליציה לעיראק בשנת 2003. כיום הבסיס נטוש ואין בו שימוש למטרות צבאיות.
הבסיס הותקף במסגרת מבצע מוקד, וכן חיל האוויר הירדני שלח אליו מטוסים כדי שימריאו ממנו בבטחה ויסייעו לחיל האוויר העיראקי בתקיפת ישראל.
היסטוריה.
מתחם H3 הוקם על ידי חברת הנפט העיראקית בשנת 1935, כתחנת שאיבה של צינור הנפט כירכוכ-חיפה.
שדה תעופה זה מעולם לא היה תחת שליטתו או בעלותו של חיל האוויר הבריטי המלכותי, אם כי בזמן מלחמת העולם השנייה חיילים בריטים הוצבו במתחם ושמרו על תחנת שאיבת הנפט וצינורות הנפט שבו יחד עם המגויסים האשורים, וכן המריאו ממנו טייסים בריטים.
מלחמת ששת הימים.
במלחמת ששת הימים היה H-3 הבסיס העיקרי ממנו יכל חיל האוויר העיראקי לתקוף את ישראל. ב-5 ביוני 1967, יצאו מבסיס זה מטוסי הוקר האנטר לתקיפת ישראל. במסגרת הגל השלישי של מבצע מוקד תקפו שלושה מטוסי ווטור של חיל האוויר הישראלי את שדה התעופה H-3 ופגעו במטוסים שחנו בו.
ב-7 ביוני שלחה ישראל רביעיית מטוסי ווטור ורביעיית מיראז' 3 ישראלים לתקיפת שדה התעופה H-3. ההתקפה לא צלחה וחיל האוויר העיראקי הפיל שלושה מטוסים ישראלים, טייס ונווט נהרגו ושני טייסים נפלו בשבי והוחזרו בסוף החודש. על פי מקורות פקיסטניים ואמריקנים מטוס ווטור ומטוס מיראז' III הופלו על ידי הטייס הפקיסטני (לאחר מכן בנגלדשי) סאיפול אזאם.
חיל האוויר העיראקי.
במהלך שנות השבעים, עבר H-3 שדרוג בעקבות מלחמות ישראל ומדינות ערב בשנים 1973-1967. חברות מיוגוסלביה, שקודם לכן עסקו בבניית גשרים בעיראק, נשכרו לצורך הרחבת וחיזוק שדות ההמראה. בבסיס הוקמו האנגרים למטוסים מבטון בעובי של מטר, בטון מזוין בצינורות פלדה בעובי 30 סנטימטרים. להאנגרים הייתה רק כניסה אחת ובה הוצבו דלתות הזזה כבדות עשויות גם הן מבטון מזוין בעובי 50 סנטימטרים. בהאנגרים הותקנו גנרטורים לשעת חירום ומערכות חצי-אוטומטיות לתדלוק מטוסים.
מלחמת איראן עיראק.
במהלך החורף שבין השנים 1980–1981, עם פרוץ מלחמת איראן–עיראק, החליט חיל האוויר העיראקי לאחסן את מטוסיו בבסיס H3 כאמצעי הגנה מפני התקפה איראנית. האיראנים שהיו מודעים לכך החליטו לתקוף את שדה התעופה הצבאי. ב-4 באפריל 1981, 8 מטוסי פנטום F-4 של חיל האוויר האיראני חדרו לשטח האווירי העיראקי לעומק של 1,000 קילומטרים, ותקפו את שלושת מסלולי ההמראה במתחם.