בסוף שנה זו יצא נקי בבדיקות, וחזר לסגל פיניקס. באותה עונה הגיע לסאנס צ'ארלס בארקלי, מהשחקנים הטובים בהיסטוריה של המשחק. לצד שחקנים טובים נוספים, כמו קווין ג'ונסון, דן מארלי, טום צ'יימברס ודני איינג' הפכה הקבוצה לאחת הטובות בליגה. עשרים משחקים לאחר תחילת העונה הסתיימה השעייתו של דומאס, וכבר במשחקו הראשון עלה מהספסל וקלע 16 נקודות ב־17 דקות מול הלייקרס. באותה עונה קלע 15.8 נקודות ו־4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ומשחקים טובים לאורך העונה הקנו לו מקום בהרכבה הפותח של הקבוצה. בסוף עונה טובה מאוד, שאותה סיימו עם המאזן הטוב ביותר בליגה (62 ניצחונות), עלו הסאנס לגמר השני בתולדותיהם. בעקבות הישגיו הטובים לאורך העונה, נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב־NBA. את המשחק הראשון בסדרה, מול שיקגו בולס, שבה שיחק אז מייקל ג'ורדן, סיים עם 20 נקודות, 12 ריבאונדים, 4 אסיסטים, 3 חסימות ו־2 חטיפות. פיניקס הפסידה בכל זאת, כשם שהפסידה במשחק השני. במשחק השלישי סייע לסאנס לנצח עם 17 נקודות, כמות זהה לזו שקלע במשחק הרביעי. במשחק החמישי קלע עשרים וחמש נקודות, כש־12 מ־14 זריקותיו נכנסו. למרות משחקיו הטובים, פיניקס הפסידה במשחק השישי, ונכנעה 4:2 בסדרת הגמר.
בספטמבר 1993, זמן קצר לאחר שהוזכר כמועמד לעבור לדטרויט בתמורה לדניס רודמן, הושעה דומאס מהליגה בעקבות צריכת סמים. פיניקס החליטה לוותר עליו, אף על פי שהחתימה אותו על חוזה של תשעה מיליון דולר לחמש שנים באותו הקיץ. דומאס לא שיחק כלל בעונת , ושיחק 167 דקות בלבד בכל העונה שלאחר מכן, לפני שפיניקס ויתרה עליו באופן סופי. ג'ון לוקאס, שעזר לו להיגמל באופן זמני מהסמים לאחר שנכשל בבדיקות הסמים בעונתו הראשונה בליגה, החליט להעניק לו הזדמנות נוספת, הפעם בפילדלפיה 76', תמורת שכר המינימום של הליגה (כ־220 אלף דולר באותה תקופה). אחרי שלושים ותשעה משחקים במדי הסיקסרס, שבהם קלע 6.2 נקודות בממוצע, סיים דומאס סופית את קריירת ה־NBA הקצרה שלו.
לאחר מכן המשיך את הקריירה המקצוענית שלו באתלטיקוס דה סן חרמאן מסן חרמאן שבפוארטו ריקו (1997), במונפלייה ממונפלייה שבצרפת (1997–1998), בזניץ' פרושקוב מפרושקוב שבפולין (1998–1999), בניו המפשייר ת'אנדר לונס מה־USBL (1999), בה.ק.ק שירוקי משירוקי ברייג שבבוסניה והרצגובינה (1999–2000), בדרבי סטורם מדרבי שבבריטניה (2000), בפארגו-מורהד ביז מפארגו שבדקוטה הצפונית (2000), באוקלהומה סטורם מליגת ה־USBL (2001), בווילמינגטון וייב רוקרס מווילמינגטון שבקרוליינה הצפונית (2001–2002) ובפרונטיר סיטי ריבר דוגז מליגת ה־MBA (2002–2003). את הקריירה סיים בווסטצ'סטר ויילדפייר מליגת ה־USBL בשנת 2003.
חיים אישיים.
לאחר שפרש ממשחק עבד במפעל וירפול בטלסה וייצר שם כיריים.
ב־1998 נעצר על החזקת קוקאין. ב־2009 נתפס פעם נוספת כשבאמתחתו סמים, ונידון למאסר על תנאי של שנתיים. ב־19 בדצמבר 2013 נעצר על ידי סוכנים פדרליים בשל שמונה אישומי גנבה למטרות קמעוניות; שווי הגנבה הוערך ב־800 דולר. על פי הרשויות, הוא גנב מחנות בסיס חיל האוויר לוק בעודו עובד שם בניקיון. על פי הנראה ממצלמות האבטחה, הוא גנב סיגריות, משקאות אלכוהוליים, אוכל, סרטי DVD ונעליים. הוא נלקח למעצר במועדון הספורט לנוער שניהל בליצ'פילד פארק שבאריזונה; דומאס היה אחד מ־151 איש שעצר באותו יום שירות המרשלים של ארצות הברית. דומאס הודה באחריות לגנבות ב־11 בדצמבר 2014, ובינואר 2015 נידון לשלוש שנות מאסר על תנאי, במסגרת הסדר טיעון עם תובעיו.
סקטים
סקייט
ספורטקס
ספורטקס (באנגלית: Sportacus, "ספורטקוס", באיסלנדית: Íþróttaálfurinn) הוא דמות המופיעה בסדרת הטלוויזיה האיסלנדית-אמריקאית לילדים "נווה עצלנות". את דמותו מגלם יוצר הסדרה, מאגנוס שבינג. שמו באנגלית מהווה הלחם בסיסים של ספרטקוס ו"ספורט". ספורטקס הוא גיבור ספורטיבי המציל בני אדם אחרים במצוקה.
הדמות.
ספורטקס גר בספינת אוויר מעל נווה עצלנות. הוא מעודד את ילדי השכונה לאכול פירות וירקות (אותם הוא מכנה "סוכריות טבע") ולשחק בחוץ במקום לשבת בבית. הוא רוצה לוודא שכולם בנווה עצלנות מאושרים, ויודע שכדי שיהיו מאושרים עליהם להיות בריאים ובכושר. אחרי ספורטקס רודף רובי רקב, המבקש להחזיר את העיר למצבה הקודם: העיר עצלנית.
ספורטקס עונד גביש קסום הנדלק במקרה של קבלת קריאה מתושב נווה עצלנות. דמותו סבלנית, אדיבה ומבינת עניין. ספורטקס נמנע מלומר לילדי נווה עצלנות מה לא לעשות, אך הוא מעדיף להשתמש בדוגמאות.
היסטוריית הדמות.
ב-Áfram Latibær ("קדימה, נווה עצלנות!"), ההצגה האיסלנדית המקורית שעליה התבססה סדרת הטלוויזיה היה ספורטקס שדון בשם "האלף האתלטי", שדון בעל כוחות מאגיים. תלבושתו הורכבה מטוניקה כחולה, ממכנסים ירוקים רחבים ומכובע גדול שרוף בצבע אמבר. היו לו גם שפם בלונדיני גדול ועבה וזקן של עז.
בהצגה השנייה, Glanni Glæpur í Latabæ ("רובי רקב בנווה עצלנות"), החל ספורטקס לקבל מראה דומה יותר למראהו בתוכנית הטלוויזיה. הוא טייל מעל העיר בכדור פורח ולבש בגדים צהובים וחומים.
בתוכנית הטלוויזיה לובש ספורטקס חליפה כחולה ולבנה עם וסט שהיה סגור על ידי הגביש. הוא לבש כובע שחור וכחול עם משקפי מגן בצבע כחול בהיר. מגפיו היו בגוון כהה בין כחול לסגול, עם פסים אדומים, שחורים ולבנים. הוא עונד לידיו מגינים כחולים ממתכת. עיניו כחולות ושפמו שחור ומחודד.
גורדון מקריי
גורדון מקריי (באנגלית: Gordon MacRae) היה שחקן קולנוע וזמר אמריקאי שהתפרסם בעיקר בהופעותיו במחזות זמר בקולנוע, בתיאטרון ובטלוויזיה.
קורות חיים.
ב-1948 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "The Big Punch" - דרמת איגרוף. לאחר מכן הופיע במספר סרטים מוזיקליים עם דוריס דיי:
הוא התפרסם בעיקר בהופעותיו בתפקידים ראשיים בהפקות קולנוע של מחזות הזמר של ריצ'רד רוג'רס ואוסקר המרשטיין:
הופיע במחזות זמר על הבמה בברודוויי ובמקומות רבים בארצות הברית והקליט מספר אלבומים.
הוא הופיע הרבה בטלוויזיה במופעים של אד סאליבן, דינה שור פט בון ועוד.
מקריי סבל שנים רבות מאלכוהוליזם, עבר גמילה והחל לעזור לאלכוהוליסטים לעבור גמילה. הוא מת מדלקת ריאות כסיבוך מסרטן הפה והלסת.
מדע בדיוני רך
מדע בדיוני רך הוא תת-סוגה של מדע בדיוני שבה הדגש הוא על תהליכים סוציאליים. בספרות מסוג זה ההסברים המדעיים לטכנולוגיה הם בעלי חשיבות והיקף קטנים יחסית, או לחלופין כמעט ולא קיימת התייחסות למדע עתידני, וההתייחסות היא לכיצד החברה עלולה להיראות בעתיד.
הגדרה.
ההגדרה של מדע בדיוני רך כוללת בתוכה שתי הגדרות שונות:
המונח הופיע לראשונה בסוף שנות ה-70 והוא מיוחס לחוקר הספרות האוסטרלי פיטר ניקולס. המונח המשלים הוא מדע בדיוני קשה.
באנציקלופדיה למדע בדיוני כותב פיטר ניקולס כי "מדע בדיוני רך" הוא "הגדרה לא מאוד מדויקת של מדע בדיוני" וכי הניגוד בין קשה לרך הוא "לפעמים לא הגיוני". למעשה, הגבולות בין " קשה "ו"רך" אינם מוגדרים ואינם מוסכמים באופן אוניברסלי, ולכן אין סטנדרט אחד של "קשיות" מדעית או "רכות". יש קוראים שעשויים להחשיב כל חריגה מהאפשרי או הבלתי אפשרי (למשל, כולל נסיעה במהירות האור או כוחות על טבעיים) כסימן של "רכות". אחרים עשויים לראות דגש על אופי או על ההשלכות החברתיות של שינוי טכנולוגי (ככל שיהיה אפשרי או סביר) כסטייה מהנושאים המדעיים-הנדסיים-טכנולוגיים שלדעתם אמורים להיות המוקד של מדע בדיוני קשה. בהתחשב בחוסר בסטנדרטים אובייקטיביים ומוגדרים היטב, "מדע בדיוני רך" אינו מעיד על ז'אנר או תת-ז'אנר של מדע בדיוני אלא על נטייה או איכות - קוטב אחד של ציר שיש בו "מדע בדיוני קשה" בקוטב השני.
במילים החדשות והאמיצות של כותרת המשנה במילון אוקספורד למדע בדיוני, מדע בדיוני רך מקבל שתי הגדרות:
ההגדרה הראשונה: בדיה שמתמקדת בעיקר בהתקדמות במדעים הרכים או בהקצנתם. כלומר מדעי החברה ולא מדעי הטבע.
ההגדרה השנייה: מדע בדיוני בו המדע אינו חשוב לסיפור.
אטימולוגיה.
המונח מדע בדיוני רך נוצר כהשלמה של המונח הקודם מדע בדיוני קשה.
הציטוט המוקדם ביותר הידוע למונח הוא בשנת 1975: השנה במדע בדיוני מאת פיטר ניקולס, בסיפורי פרסי הערפיליות 11 (1976).
הוא כתב "אותה רשימה מגלה כי מעבר קבוע ממדע בדיוני קשה (כימיה, פיזיקה, אסטרונומיה, טכנולוגיה) למדע בדיוני רך (פסיכולוגיה, ביולוגיה, אנתרופולוגיה, סוציולוגיה ואפילו בלשנות) נמשך חזק יותר מאי פעם. "
היסטוריה.
דוגמה מוקדמת לסופר מדע בדיוני רך: פול אנדרסון, ב- Ideas for SF Writers (ספטמבר 1998), תיאר את הרברט ג'ורג' ולס (HG Wells) כמודל למדע בדיוני רך: "הוא התרכז בדמויות, ברגשותיהן ובאינטראקציות שלהן" ולא בכל המדע או הטכנולוגיה העומדים מאחורי, למשל, אנשים בלתי נראים או מכונות מסע זמן.
ג'פרי וולמן מציע שמדע בדיוני רך צמח מהסיפורת הגותית של אדגר אלן פו ומרי שלי.
קרול מקגירק, בסיפורת 2000 (1992), קובעת כי "האסכולה הרכה" למדע בדיוני שלטה בז'אנר בשנות החמישים, עם תחילת המלחמה הקרה וזרם קוראים חדשים לז'אנר המדע הבדיוני. [7] החברים המוקדמים בז'אנר המדע הבדיוני הרך היו אלפרד בסטר, פריץ לייבר, ריי ברדבורי וג'יימס בליש, שהיו הראשונים לעשות פריצה "רדיקלית" ממסורת המדע הבדיוני הקשה ו"לקחת אקסטרפולציה במפורש פנימה ", תוך הדגשת הדמויות ואפיונם. בקריאת דוגמאות ספציפיות מתקופה זו, מקגירק מתאר את הרומן של אורסולה ק. לה גווין, יד שמאל של האופל, משנת 1969 כ"קלאסיקה של מדע בדיוני רך ".