הוא נכנס לשירות בשנת 1951, בחיל האוויר האמריקאי ובפיקוד האוויר האסטרטגי, והיה עמוד השדרה של פיקוד האוויר האסטרטגי עד שנות ה-60 המוקדמות, ויצא משירות כמפציץ בשנת 1965. הוא המשיך לשרת עד שנת 1969 כמטוס צילום, ועד לשנת 1977 שימש לבדיקת אקלים ומזג אוויר.
פיתוח.
בסוף מלחמת העולם השנייה פתח חיל האוויר האמרקאי במכרז לפיתוח מפציץ סילוני ראשון. טכנולוגיית הסילון הייתה בראשיתה ומנועי הסילון היו בוסריים, וגם המתקדמים שבהם היו חלשים מאוד וזוללי-דלק. החברות קונבייר, נורת' אמריקן, בואינג ומרטין נגשו למכרז. בעוד המתחרות הלכו על עיצוב פשטני: גוף דק יחסית, כנפיים ישרות ועליהן כמה וכמה מנועים בתוך תאים מרובעים גדולים. בואינג לקחה מספר חידושים מתעשיות התעופה הגרמניות כמו כנפיים משוכות לאחור.
המטוס היה חידוש גדול ופריצת דרך טכנולוגית עבור חיל האוויר האמריקאי לעומת מפציצי הבוכנה ששירתו בחילות האוויר המערביים במלחמת העולם השנייה, וכל ההיסטוריונים מסכימים שהעיצוב הזה היה אחד החשובים ביותר בהיסטוריה של התעופה: כשהכנף דקה ומשוכה לאחור, צריך מנוע פחות חזק כדי לדחוף את הכלי באוויר, וכשבית המנוע מופרד במתלה עם חתך זרמי (פיילון), תוספת התנגדות האוויר מינימלית. ברבות הימים, אומצה התצורה הזאת במטוס הנוסעים הסילוני הראשון של בואינג, ולאחר מכן - כמעט בכל מטוס סילון גדול שהוא.
שירות מבצעי.
ב-1951 נכנס המטוס לשירות פיקוד ההפצצה האסטרטגי של חיל האוויר האמריקאי. ארצות הברית רצתה לאיים על ברית המועצות, ולהציב את המפציצים קרוב למדינות הגוש הסובייטי.
עם זאת, באמצע שנות ה-50 התוכנית נזנחה. בואינג ייצרה יותר מאלף מטוסים, לברית המועצות כבר היו באותו שלב טילי נ"מ ראשונים שמסוגלים להגיע אליו, ומטוסי המיג 17 החדישים היוו גם הם איום.
לאור זאת, קיבל ה-B-47 פרופיל משימה חדש: כעת היה עליו לטוס בגובה נמוך, כך שרכסי הרים יסתירו את המטוסים מהמכ"מ הסובייטי. לאחר החדירה לשטח אויב, הוא יתקרב לאזור המטרה ואז ינסק בבת אחת וישחרר את הפצצות; המפציץ יבצע תמרון לולאה ויברח, בעוד פצצות האטום מחסלות את היעד.
אלא שהמטוס כלל לא תוכנן לאווירובטיקה או לטיסה נמוכה ממושכת. תוך כמה חודשים התרחש מספר רב של תאונות: במטוס אחד התפרקו שתי הכנפיים; מטוס אחר היה בדרך למפגש עם מטוס תדלוק, והתפרק באוויר רגע לפני שהתחבר לצינור הדלק; עוד ועוד מפציצים נשברו באוויר. לפעמים נפלו המנועים מן הכנפיים, לפעמים קרס הזנב, לפעמים התפורר המטוס כולו כמעט בבת אחת. בין 1956 ל-1958 אבדו כך חמישים ושמונה מטוסים על צוותיהם. הסיבה הייתה עייפות החומר, שכן המטוסים נחשפו לעומסי מבנה עצומים.
בעקבות כל אלה, הוחלף ה-B47 לבסוף ב-B-52 סטרטופורטרס.
אבדות.
עם השנים אספו חוקרים פיסות מידע שהותרו לפרסום ולחברו אותן חומרים מודלפים על מנת ללמוד את היקפי האבידות האמיתיים: נראה כי עד שהוצא המטוס משירות ב-1969, אבדו בתאונות 203 כלים מתוך 2,032 שנבנו, ונהרגו 464 אנשי צוות (באוויר ועל הקרקע), וזאת מבלי שהמפציץ השתתף במלחמה כלשהי. גרסת סיור שלו, RB47, ביצעה גיחות צילום רבות (במהלכן הופלו כמה וכמה מטוסים).
הדומה העירונית של מוסקבה
הדומה העירונית של מוסקבה (ברוסית: Моско́вская городска́я Ду́ма, בקיצור: Мосгордума או МГД) הוא בית המחוקקים של העיר מוסקבה. הדומה מורכבת מארבעים וחמישה חברים.
היסטוריה.
הדומה העירונית של מוסקבה היא אחת מבתי המחוקקים העירוניים הוותיקים ברוסיה. בתקופת האימפריה הרוסית התקיימה הדומה העירונית החל משנת 1862 ועד לפרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה ב-1917. קודם לשנת 1862 התקיימה הדומה בת ששת הקולות (Шестигласная дума) שהייתה מועצה מייעצת למושל העיר.
בתקופת ברית המועצות המועצה העירונית של מוסקבה (Московский городской совет) תפקדה הן כעירייה והן כפרלמנט עירוני, בשנים 1917–1993. הדומה מתכנסת בהרכב מלא אחת לחודש, כשמדי יום מתכנסים רק יושב ראש הפרלמנט, סגניו ויושבי ראש ועדות.
מאז 2009 הדומה העירונית נבחרת לתקופת כהונה של 5 שנים. בשנת 2015 הדומה העירונית של מוסקבה עברה למשכן במתחם ההיסטורי של בית החולים נובו-יקטרינה, מבנה שנבנה בשנת 1740 ונהרס בינואר 2013, חרף התנגדות רבים להרס המבנה ההיסטורי.
Stars Dance Tour
Stars Dance Tour (בעברית: ריקוד כוכבים) היה סיבוב ההופעות העולמי הרביעי, של הזמרת האמריקאית סלינה גומז, שהוא גם סיבוב ההופעות העולמי הסולו הראשון של גומז, שיצא עקב יציאת אלבום הסולו הראשון שלה Stars Dance.
רקע.
ב-15 באפריל 2013, גומז הודיעה על סיבוב ההופעות שיתקיים בצפון אמריקה, ובאירופה, בין החודשים אוגוסט לנובמבר עקב יציאת אלבומה Stars Dance.
כשגומז נשאלה על סיבוב ההופעות, היא ענתה שהולכות להיות הופעות גדולות יותר מהופעות קודמות. בנוסף - אמרה "אני רוקדת הרבה ואני רוצה לבדר אנשים".
ביטול הופעות.
בספטמבר 2013 בוטלו כחמש הופעות בבלארוס, באוקראינה וברוסיה מפני שבקשת אַשְׁרַת הכנִיסה של גומז למדינות אלו נדחו, ככל הנראה עקב תמיכתה בזכויות להט"ב, שאינה מקובלת בשלטוני המדינות האלו.
במהלך סיבוב ההופעות הודיעה גומז על הוספת הופעות חדשות באסיה ואוסטרליה, אך בדצמבר 2013 הודיעה על ביטול ההופעות הנוספות בעקבות סיבות אישיות. לאחר כשנתיים חשפה כי היא ביטלה את ההופעות מפני שהיא אובחנה כחולת זאבת ונאצלה לעבור טיפולים כימותרפיים.
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה העונה הרביעית של הליגה. הליגה כללה 12 קבוצות ללא מכבי עתיד שסיימה בעונה הקודמת במקום האחרון .
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. העונה הסדירה החלה ב-28 בדצמבר 1957 הסתיימה ב-17 באוקטובר 1958 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם הרביעית ברציפות.
בהתאם לתוצאות העונה מכבי פתח תקווה והפועל בית אלפא ירדו ליגה.
כנסיית יוחנן הקדוש
כנסיית אנדראס הקדוש
סנט ג'ורג' (ברמודה)
יוגוסלבי
RIKEN (ביפנית: 理研; שם מלא: 国立研究開発法人理化学研究所, היגוי: Kokuritsu Kenkyū Kaihatsu Hōjin Rikagaku Kenkyūsho ;מילולית: חברה לאומית למחקר ופיתוח RIKEN) הוא מכון מחקר גדול ביפן, הפרוס על פני שבעה קמפוסים ברחבי המדינה ועוסק במדע בסיסי ויישומי בתחומי מדעי המחשב, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה ורפואה. המכון הגיע להישגים עולמיים בתחום מחשבי על (מחשב K) ויצירת יסודות על-כבדים (יצירת היסוד ניהוניום (113=z). המכון מעסיק כ-3000 חוקרים וממומן כמעט באופן מלא על ידי ממשלת יפן.
היסטוריה.
המכון נוסד בשנת 1917, לפי החלטת הדיאט של יפן, כמוסד פרטי בשותפות של תעשיינים, הממשלה והמשפחה הקיסרית. ב-1927 נוצר סביב המכון אגד-חברות (זאיבצו), קבוצה שכללה בשיאה (1939) 63 חברות ו-121 מפעלים שייצרו ושיווקו מוצרים על סמך הפיתוחים המדעיים של המכון (מאחד מהם נוצר תאגיד האלקטרוניקה Ricoh).
במהלך מלחמת העולם השנייה ניהלה יפן את תוכנית הגרעין הצבאית שלה במסגרת RIKEN. באפריל 1945 הפציץ חיל האוויר של ארצות הברית את מעבדות המכון בקומגומה ולאחר המלחמה הרסו האמריקאים את שני מאיצי החלקיקים במקום ולאחר מכן פירק משטר הכיבוש האמריקאי ביפן את RIKEN. ב-1958 העביר הדיאט את חוק RIKEN שהחיה את הארגון כתאגיד ממשלתי. ב-1963 הוקם מטה RIKEN בוואקו, במחוז סאיטאמה, ליד טוקיו. מטה זה מרכז את תוכניות המחקר והפיתוח ארוכות הטווח של המכון ומתווה את מדיניות התקצוב של המרכזים השונים.
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 התפתח המכון באופן מהיר.
המכון מקיים שיתופי פעולה עם מכון רתרפורד אפלטון בבריטניה (קבוצת משימה לחקר מיואונים), המעבדה הלאומית ברוקהייבן בארצות הברית ועוד.
בשנת 2014 הסתבך המכון בשל גילוי שמחקר בנוגע לתאי גזע, שבוצע במכון והתפרסם בכתב העת Nature היה מזויף ובעטיו התאבד המדען שפרסם אותו.
IC 5152
IC 5152 היא גלקסיה ננסית לא-סדורה בקוטר של כ-6,850 שנות אור הנמצאת במרחק של כ-5.5 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים אינדיאני. הגלקסיה התגלתה בשנת 1908 על ידי דליסל סטוורט. גם כיום המדענים אינם בטוחים האם הגלקסיה הנה חלק מהקבוצה המקומית.
חלוקה מנהלית של סנקט פטרבורג
החלוקה המינהלית של העיר סנקט פטרבורג מתבססת על החוק העירוני מ-25 ביולי 2005 "אודות המבנה הטריטוריאלי של סנקט פטרבורג" (О территориальном устройстве Санкт-Петербурга).
בגבולות הנפות והאזורים ישנם 111 תת-מחוזות מוניציפליים: 81 מהם מחוזות (אוקרוגים) מוניציפליים, 9 ערים (הנמצאים במחוז לנינגרד) ו-21 כפרים.
נפות העיר.
נפת האדמירליות.
הוקמה ב-11 במרץ 1994 עם איחודם של נפת לנין ונפת אוקטובר. חרף איחודן בשטחי אותן נפות פועלים בית דין לנין המחוזי ובית דין אוקטובר המחוזי.
אוכלוסייה: 162,887 איש ↘.
בתחומיה קיימים המחוזות המוניציפליים הבאים: מחוז מוניציפלי קולומנה, מחוז מוניציפלי של סנוי, מחוז מוניציפלי של האדמירליות, מחוז מוניציפלי סמיונובסקי, מחוז מוניציפלי איזמאילובסקי, מחוז מוניציפלי יקטרינהוף.
האי וסילי.
הוקמה בפברואר 1917 ממחוז השיטור של האי וסילי.
אוכלוסייה: 208,734 איש ↘.
בתחומיה קיימים המחוזות המוניציפליים הבאים: המחוז המוניציפלי השביעי, מחוז מוניציפלי של האי ואסילי, מחוז מוניציפלי גוואן, מחוז מוניציפלי ימי, מחוז מוניציפלי של אי הדקבריסטים.
נפת ויבורג.
הוקמה בפברואר 1917 מתוך יחידת השיטור של ויבורג.
אוכלוסייה: 493,051 איש ↘.