פאבל נולד ב-7 בספטמבר 1981 בעיר בלורצק, בשקורטוסטן. מאז בית הספר חלם להיות עיתונאי. בגיל צעיר עבד ככתב העיתון "פועל בלורצק". לאחר סיום לימודיו בבית הספר עבר פאבל ליקטרינבורג. בשנת 1998 הוא נכנס לפקולטה לעיתונאות של אוניברסיטת אוראל על שם גורקי, ביקטרינבורג.
בשנים 2000–2003 עבד ככתב ושדרן חדשות מוביל של ערוץ 4 ביקטרינבורג. בשנת 2002, האקדמיה לטלוויזיה הרוסית הכירה בפאבל זרובין בתור הכתב האזורי הטוב ביותר. לאחר הצלחה זו עבר פאבל למוסקבה, שם החל לעבוד בתוכנית וסטי של החברה הממשלתית הרוסית לרדיו וטלוויזיה. מאז 2005 נחשב לעיתונאי מקורב לקרמלין, המכסה את עבודתו של נשיא רוסיה.
באביב 2015, במהלך שיחות מינסק על גורל חבל דונבאס, הצליח פאבל לצעוק שאלה לפטרו פורושנקו שלא רצה לדבר עם כתבים רוסיים. לאחר תרגיל זה הוסבה אבטחה סביבו כדי למנוע ממנו לעזוב את מרכז העיתונות. בהמשך דיווחו כמה כלי תקשורת מערביים על התנהגותו הלא נאותה, של הכתב הרוסי על כך שהתפרץ על נשיא אוקראינה.
מאז סתיו 2018 הוא כותב ומנחה בתוכנית האקטואליה "מוסקבה. קרמלין. פוטין", שמספקת השקפה רשמית יותר על הפוליטיקה הרוסית. התוכנית, עקב תשומת לב לפרטים חריגים וגישה לחומרים בלעדיים של הממשל, הפכה במהרה לאחת הפופולריות ביותר בטלוויזיה הרוסית. באפריל 2019 הוא הפך לעיתונאי הראשון בעולם שהצליח להקליט ולראיין קצרות באופן בלעדי את המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און במהלך הגעתו לרוסיה. בתחנת חאסאן בפרימוריה, בעת הליכתו של ג'ונג-און לרכבת שלו, צעק פאבל שאלה בקוריאנית. הוא לא ידע קוריאנית, אך שינן את המשפט מראש. קים ג'ונג און הגיב במפתיע והשיב לשאלתו, תשובתו התפשטה אז ברחבי התקשורת העולמית ונחשבה לתקדים יוצא דופן, מכיוון שלפני כן התקשורת לא הצליחה להוציא הצהרות ממנהיגי צפון קוריאה, וביתר שאת ללא הסכמות, תוך כדי תנועה.
ביוני 2019, בוועידת G20 באוסאקה, הוא הפך לעיתונאי הרוסי הראשון שהצליח לראיין את נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על שיחותיו עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. באותו חודש, יחד עם ילנה וניק, הוא הנחה את תוכנית השאלות והתשובות הקו הישיר עם ולדימיר פוטין.
חיים אישיים.
נשוי למריה קלשניקובה.
קרחון ג'ופיטר (אנטארקטיקה)
קרחון ג'ופיטר או קרחון יופיטר (באנגלית: Jupiter Glacier) הוא קרחון בחוף המזרחי של האי אלכסנדר, שב אנטארקטיקה
אורכו של הקרחון 19 קילומטרים; רוחבו של הקרחון 9 קילומטרים (בשפכו).
גובהו של הקרחון 294 מטרים מעל פני הים.
הקרחון זורם לכיוון מזרח ונשפך אל מפרץ ג'ורג' השישי, בסמוך מדרום לעמק אבליישן.
הקרחון שוכן מצפון לרמת פלנט, אולם אינו ממוקם בתוך רכס ההרים של הרמה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון התגלה לראשונה מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935.
הקרחון מופה באופן חלקי על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג (Wolfgang Louis Gottfried Joerg) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי אלזוורת'.
שפכו של הקרחון מופה לראשונה, באופן חלקי, בשנת 1936, על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם;
הקרחון נסקר ומופה בשנית, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1947–1948.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
בדומה האתרים סביבה, הקרויים על שם גופים במערכת השמש או קשורים אליה, נקרא הקרחון על שמו של כוכב הלכת צדק (באנגלית - ג'ופיטר), וזאת על אף שאינו בתוך רמת פלנט - אלא בשל סמיכותו לקרחונים אחרים ברמה, וביחס לשמותיהם.
משלות שועלים
שו&quot;ת הגאונים
יחסי אפגניסטן–ספרד
יחסי אפגניסטן–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן ובין ממלכת ספרד.
היסטוריה.
בין המדינות קיימים יחסים דיפלומטיים בילטרליים.
ב-11 בדצמבר 2015, חמושים של ארגון הטליבאן פוצצו מכונית תופת, והשתלטו על בית הארחה סמוך לשגרירות ספרד במחוז שירפור בקאבול, עיר הבירה של אפגניסטן ומקום מושבם של שגרירויות רבות ובכירי ממשלה. תשעה אנשים נהרגו בפיגוע, וביניהם שני שומרים ספרדים מהשגרירות. פעולת החילוץ שהובילו כוחות הביטחון האפגניים, יחד עם כוחות מיוחדים נורווגיים, נמשכה יותר מעשר שעות, עד שחזר האזור לשליטת המשטרה. ארגון הטליבאן נטל אחריות לפיגוע.
באוקטובר 2016 הוענק לאחד מלוחמי היחידה המיוחדת הנורווגית מדליה, על הצלת חייהם של הדיפלומטים הספרדים במהלך האירוע. החייל נפצע משלוש יריות בגופו במהלך האירוע. המדליה הוענקה בשגרירות ספרד באוסלו, נורווגיה, על ידי שגריר ספרד בנורווגיה.
תוגרמה (דמות מקראית)
תוגרמה (ניתן לרשום: תֹּגַרְמָה) הוא דמות ב"שולחן העמים" בספר בראשית פרק י', ברשימת צאצאי נח שמייצגת את העמים הידועים לעברים הקדמונים. תוגרמה הוא בין צאצאי יפת והוא נחשב למייצג של מספר אנשים שנמצאו באנטוליה. מסורת מימי הביניים טענה כי תוגרמה הוא האב הקדמון של העמים בקווקז ובמערב אסיה, כולל הגאורגים, הארמנים וכמה עמים טורקים (למשל, אוע'וזים וכוזרים).
עדויות מקראיות וגאוגרפיה היסטורית.
תוגרמה מופיע לראשונה בספר בראשית כבנו השלישי של גומר, כנכדו של יפת וכאחיהם של אשכנז וריפת. שם זה מוזכר שוב בספר יחזקאל כ"אומה מהצפון הרחוק". בספר יחזקאל, תוגרמה מוזכר יחד עם תובל כמספק חיילים לצבא גוג. בנוסף, באותו הספר, מוזכר תוגרמה יחד עם תובל, יוון ומשך כמספקי סוסים לצבא צור.
מרבית החוקרים מזהים את תוגרמה עם עיר הבירה שנקראה תגרמה על ידי החיתים וטיל-גארימו על ידי האשורים. ו.ר גורני מיקמה את תגרמה בדרום מזרח אנטוליה.
מסורות מאוחרות יותר.
מספר מסורות אתנולוגיות מאוחרות יותר טענו כי תוגרמה הוא האב הקדמון של עמים שונים הממוקמים במערב אסיה ובקווקז. ההיסטוריון היהודי יוסף בן מתתיהו (37 – בערך 100 לספירה) והתאולוגים הנוצרים הירונימוס (בערך 347 – 420 לספירה) ואיזידורוס מסביליה (בערך 560 – 636 לספירה) החשיבו את תוגרמה כאביהם של הפריגים. כמה סופרים נוצרים קדומים, ביניהם היפוליטוס הקדוש (בערך 170 – בערך 236 לספירה), אוסביוס מקיסריה (בערך 263 – בערך 339 לספירה) והבישוף ת'יאודורת (בערך 393 – בערך 457 לספירה), ראו בו כאב קדמון לארמנים. מסורות יהודיות מימי הביניים קישרו אותו עם עמים טורקים כולל הכוזרים.
מסורות ארמניות וגאורגיות.
תוגרמה אחר, האחד שהוא בנם של תירס וגומר כאחד, מוזכר על ידי מובסס חורנאצי הארמני ולאונטי מרובלי הגאורגי, אשר ראו את תוגרמה כמייסד אומותיהם יחד עם אנשים קווקזים אחרים.
על פי ספרו של מובסס חורנאצי, ההיסטוריה של ארמניה ועל פי הרשומות הגאורגיות מימי הביניים שנכתבו על ידי לאונטי מרובלי, "תרגמוס" חי בבבל לפני שקיבל לרשותו את "הארץ שבין שני ים ושני הרים" (כלומר הקווקז). לאחר מכן התיישב בסמוך להר אררט וחילק את אדמתו בין בניו:
מסורות יהודיות.
תוגרמה נקשר לעמים טורקיים מימי הביניים בידי מסורות יהודיות-כוזריות. שליט הכוזר יוסף בן אהרון (בערך 960) כותב במכתביו:
לאחר מכן, הוא ממשיך ומונה עשרה שמות שניתן לזהות כשבטים עכשוויים המתגוררים בסמוך לים השחור ולים הכספי: "אוג'ור (אויגורים), "טאוריס" (טאורים), "אוואר" (אווארים), "אוגוז" (אוע'וז), "ביזל", "טארנה", "צוזרי" (כוזרים), "ג'אנור", "בולגר" (בולגרים) ו-"סוואיר".
הספר מימי ביניים יוסיפון מפרט את עשרת הבנים של תוגרמה כדלקמן:
בדברי הימים לירחמיאל הם רשומים כ:
יצירה נוספת מימי הביניים, ספר הישר שהוא חלק מספרות חז"ל, מספק את השמות:
מסורות אחרות.
בתרגום ערבי מהמאה ה-11 של יוסיפון בידי יהודי, שבטי תוגרמה הם:
עם זאת, אחד מהכתבים הערבים מוסיף גם שבט מספר 11: אנזוח.
במאה ה-18, הנזירים הבנדיקטינים הצרפתים ואנטואן אוגוסטין קלמט הציבו את תוגרמה בסקיתיה (מזרח אסיה ומזרח אירופה) וטורקסטן (בערבות האירואסייתיות וומרכז אסיה).
קרחון מרקיורי (האי אלכסנדר)
קרחון מרקיורי או קרחון מרקורי (באנגלית: Mercury Glacier) הוא קרחון בחוף המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 9 קילומטרים; רוחבו של הקרחון 4 קילומטרים.
הקרחון זורם לכיוון מזרח ונשפך אל מפרץ ג'ורג' השישי, בין מצוקי וייטאביט, ומצוקי קיסטון.
הקרחון שוכן בסמוך לרמת פלנט, אולם אינו ממוקם בתוך רכס ההרים של הרמה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון התגלה לראשונה מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935.
הקרחון נסקר באופן גס בשנת 1948 ובשנת 1949 על ידי משלחת חקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הקרחון מופה באופן מפורט בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
בדומה האתרים סביבה, הקרויים על שם גופים במערכת השמש או קשורים אליה, נקרא הקרחון על שמו של כוכב הלכת כוכב חמה (באנגלית - מרקיורי), וזאת על אף שאינו בתוך רמת פלנט - אלא בשל סמיכותו לקרחונים אחרים ברמה, וביחס לשמותיהם.
קרחון מרקיורי
קרחון מרקיורי (הרי קוק)
קרחון מרקיורי או קרחון מרקורי (באנגלית: Mercury Glacier) הוא קרחון בהרי קוק, בארץ אואטס, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את המדרונות של הר יוז; וזורם לכיוון דרום.
הקרחון רחב, בחלקו העליון שלג מכסה את קרח הקרחון שצבעו כחול; במורד הקרחון, הקרח הכחול אינו מכוסה שלג.
גובהו של הקרחון 1,146 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.