לעיתים קרובות מחקרים אקולוגיים מתבצעים על בסיס נתונים קיימים המכילים מידע על אוכלוסיות גדולות, ולכן מחקרים אלו יחסית זולים ומהירים יותר ממחקרים שבהם היחידה הנחקרת היא פרטים בודדים. בשיטת מחקר אקולוגית ניתן לעיתים להשיג מטרות מסוימות שלרוב לא ניתן להגיע אליהן בסוגי מחקר אחרים. עם זאת, ייתכן שמידע על משתנים שונים (כגון התנהגויות, עמדות והיסטוריה רפואית) לא יהיה נגיש ברמה האקולוגית. בשל מאפייניו, מחקר אקולוגי הוא בעל מגבלות שונות שאינן קיימות במערכי מחקר אחרים והוא חשוף למספר סוגי הטיות העלולות לגרום להסקת מסקנות מוטעית. הנפוצה מבין הטיות אלו נקראת הטיה אקולוגית, ומשמעותה היא שקשר בין משתנים ברמת האוכלוסייה לא בהכרח מתקיים ברמת הפרט.
מחקר אקולוגי יכול לסייע ביצירת השערות ולהצביע על קשר בין גורם סיכון לתוצא, אך לא ניתן להסיק ממנו על סיבתיות ויש לבחון את תוצאותיו במחקרים קפדניים יותר המבוצעים ברמת הפרט.
אחת הדוגמאות הראשונות למחקר אקולוגי הוא מחקרו של ד"ר ג'ון סנואו, שניסה לאתר את המקור להתפרצות מחלת הכולרה בלונדון בשנת 1854. מחקרו של סנואו בוצע בזמן שבו תיאורית החיידקים כמחוללי מחלות עדיין לא הייתה נפוצה. סנואו מיפה את האזורים השונים בלונדון והראה את הקשר בין איכות מקור המים ומספר מקרי הכולרה באזורים שונים בעיר. מחקרו של סנואו הראה כי במקומות שאליהם סופקו מים בלתי-מזוהמים, כולרה נצפתה בעיקר באזורים צפופים שבהם חיו אנשים עניים וממעמד הפועלים. לעומת זאת, באזורים הסמוכים למשאבת מים ספציפית שסיפקה מים מזוהמים, מחלת הכולרה פגעה בעשירים ועניים בצורה שווה.
סוגי משתנים במחקר אקולוגי.
במחקר אקולוגי לפחות אחד המשתנים הוא משתנה אקולוגי. משתנים אקולוגיים הם מאפיינים שונים של הקבוצה או הקבוצות הנחקרות. ניתן לסווג את המשתנים במחקר אקולוגי למשתנים מקובצים, משתנים סביבתיים ומשתנים גלובליים.
משתנים מקובצים.
משתנים מקובצים מסכמים ומתמצתים את המאפיינים של הפרטים בקבוצה, תוך שימוש בממוצע או שיעור (יחס). משתנים מקובצים הם הנפוצים ביותר במחקר אקולוגי. דוגמאות למשתנים מקובצים: שיעור המעשנים מול שיעור תחלואה ריאתית, ממוצע הכנסה למשפחה, ממוצע קבוצתי של צריכת שומן מול שיעור תחלואה קרדיו-וסקולרית.
דוגמה למחקר אקולוגי עם נתונים מקובצים הוא מחקר שבחן את ההשערה כי חשיפה לכימיקלים רעילים גורמת למגפת ההשמנה. במחקר נבדק הקשר בין כמות הכימיקלים הרעילים ושיעור ההשמנה בארצות הברית במהלך המאה ה-20. במחקר נמצא כי ככל שרמת היצור של כימיקלים אורגניים סינתטיים הייתה גבוהה יותר, כך אחוז האנשים הסובלים מעודף משקל (נתון מקובץ) היה גבוה יותר.
משתנים סביבתיים.
משתנים סביבתיים הם מאפיינים פיזיקליים של האזור הגאוגרפי או מקום העבודה שבו נמצאת קבוצת המחקר, כגון: רמת זיהום אוויר, מספר שעות אור יום וחשיפה לרעש. הנחת המוצא היא שחברי הקבוצה חשופים במידה דומה למשתנים הסביבתיים, אם כי קיימת שונות במידת החשיפה בין הפרטים שלרוב אינה מבוטאת במחקר. מאחר שאין מידע על ההתפלגות המשותפת של גורם הסיכון והתוצא הנבדק ברמת הפרט, אלא רק ברמת הקבוצה, מחקר מסוג זה עלול להוביל להסקת מסקנות מוטעית. תוקף הנחת המוצא תלוי בגודל הקבוצות, בהטרוגניות שלהן ובגורמים נוספים.
דוגמה למחקר אקולוגי עם משתנים סביבתיים הוא מחקר שש הערים של הרווארד (Harvard Six Cities Study), שבדק את השפעת זיהום האוויר על בריאות התושבים בשש ערים שונות בארצות הברית. במחקר נמצא קשר ישיר בין רמות זיהום האוויר לבין שיעור התמותה (ככל שזיהום האוויר היה גבוה יותר גם שיעור התמותה היה גבוה יותר).
משתנים גלובליים.
משתנים מסוג זה משקפים תכונות גלובליות של הקבוצה הנחקרת, אשר אינן ניתנות למדידה פרטנית. כגון: צפיפות האוכלוסייה, השטח הכולל של מרחבים ירוקים, סוג המשטר הפוליטי, סוג המערכת הרפואית וקיומו של חוק מסוים.
דוגמה למחקר אקולוגי עם משתנים גלובליים הוא מחקרם של החוקרים Chung ו-Muntaner שפורסם בשנת 2006. המחקר בדק נתונים של 19 מדינות עשירות החברות ב-OECD והראה כי יש קשר בין סוג המשטר ומדיניות הרווחה לבין מדדי בריאות של תינוקות וילדים.
רמות של ניתוח נתונים.
ניתוח הנתונים במחקר אקולוגי יכול להתבצע ברמת הפרט, ברמת הקבוצה, או באופן משולב. בכל רמה, המידע על המשתנים מקובץ ומנותח:
סוגי מסקנות במחקרים אקולוגיים.
קיימות שתי רמות עיקריות של הסקת מסקנות במחקרים אקולוגיים:
חלק מהמחקרים אינם מקפידים על התאמה בין אופן הסקת המסקנות לבין ניתוח הנתונים, כך שניתוח הנתונים מתבצע ברמה אקולוגית אך הסקת המסקנות מתבצעת ברמת הפרט. במצב זה תוצאות המחקר יכולות להיות מוטות.
רציונל לביצוע מחקרים אקולוגיים.
למרות בעיות מתודולוגיות שונות המאפיינות מחקרים אקולוגיים, קיימות מספר סיבות לשימוש הנפוץ בהם באפידמיולוגיה:
חשוב לציין כי מחקר אקולוגי יכול לסייע ביצירת השערות ולהצביע על קשר בין גורם סיכון לתוצא, אך לא ניתן להסיק ממנו על סיבתיות. לפיכך, מחקר אקולוגי יכול לשמש כבסיס למחקרי המשך קפדניים יותר המבוצעים ברמת הפרט.
מערכי מחקר אקולוגיים.
ניתן לבצע מערכי מחקר אקולוגיים מסוג: מחקר חתך, מחקר מקרה-ביקורת ומחקר עוקבה.
ניתן לסווג מערכי מחקר אקולוגיים גם בדרכים נוספות, כמפורט:
סיווג לפי גורמי סיכון (משתני חשיפה).
בפועל, מאחר שמרבית המחקרים האקולוגיים נועדו לבחון יותר מהשערת מחקר אחת, סיווג זה אינו מוחלט, אלא ממוקם על רצף.
סיווג לפי אופן קיבוץ הנתונים.
שיטת קיבוץ הנתונים יכולה להיות לפי מקום, לפי זמן, או כשילוב של מקום וזמן:
הערכה כמותית של החשיפה לגורמי סיכון.
מחקרים אקולוגיים רבים מבקשים להעריך את ההשפעה הכמותית של החשיפות לגורמי הסיכון על הופעת מחלות באוכלוסייה המוגדרת כאוכלוסייה בסיכון.
מאחר שחסר מידע אודות ההתפלגות המשותפת של המשתנים בתוך הקבוצות, לא ניתן לבצע הערכה של הסיכון היחסי באמצעות השוואת שיעורי התחלואה בחשופים ולא-חשופים. במקום זאת, מבצעים רגרסיה של שיעור התחלואה והחשיפות בכל קבוצה.
המודל הנפוץ ביותר לניתוח מידע אקולוגי הוא המודל הליניארי. ניתן גם להשתמש במודל לוג-ליניארי לצורך ניתוח הנתונים.
מגבלות של מחקרים אקולוגיים.
למרות יתרונותיהם החשובים של מחקרים אקולוגיים, הם חשופים לבעיות מתודולוגיות שונות, אשר עלולות לפגוע ביכולת להסיק מסקנות מתוצאות המחקר. אחת הבעיות העיקריות במחקר אקולוגי היא הטיה אקולוגית.
הטיה אקולוגית (ecologic fallacy).
קשר בין שני משתנים הנצפה ברמת האוכלוסייה לא בהכרח מתקיים ברמת הפרט. למרות שברמת האוכלוסייה נראה כי שני משתנים קשורים זה לזה, ייתכן שהפרטים הסובלים מתוצא בריאותי מסוים אינם הפרטים שנחשפו לגורם הסיכון שנבדק במחקר. הטיה זו הנה אחת הבעיות העיקריות במחקר אקולוגי, והיא מקשה מאוד על הסקת מסקנות מהמחקר. מחקרו של דוד אמיל דורקהיים הוא דוגמה להטיה אקולוגית. דורקהיים, יהודי-צרפתי, היה סוציולוג, פסיכולוג חברתי ופילוסוף. באחד ממחקריו ביקש להראות את הקשר בין דת ושיעורי התאבדות באזורים שונים בפרוסיה, בין השנים 1883-1890. דורקהיים ביצע ניתוח אקולוגי של הנתונים והראה כי שיעורי ההתאבדות בקרב פרוטסטנטים היו גבוהים יותר כמעט פי 8 מאשר בקרב לא-פרוטסטנטים. אולם, בשל הטיה אקולוגית, מסקנה זו הייתה שגויה והתברר כי שיעורי ההתאבדות ברמת הפרט אינם דומים לממצאי המחקר. למעשה, אף אחד מהאזורים שנבדקו לא היה לגמרי פרוטסטנטי או לא-פרוטסטנטי. שיעורי ההתאבדות הגבוהים ביותר היו דווקא בקרב לא-פרוטסטנטים שגרו באזורים שבהם התגורר רוב פרוטסטנטי. הסבר אפשרי לכך יכול להיות שאנשים המשתייכים למיעוט דתי נוטים לבחור את דרכם באופן עצמאי, בשונה מאלו המשתייכים לרוב דתי. המשמעות של הסבר אפשרי זה היא שלמגורים באזור שהוא פרוטסטנטי ברובו, יש השפעה על שיעור ההתאבדות בקרב לא-פרוטסטנטים. כלומר קיימת אינטראקציה ברמת הפרט בין דת וההרכב הדתי באזור המגורים של הפרט.
מגבלות נוספות.
יש לציין כי קיימות שיטות מתודולוגיות וסטטיסטיות שונות אשר יכולות לסייע להקטין חלק מהבעיות המאפיינות מחקרים אקולוגיים.
היטל סחר
היטלי סחר הם אמצעי סחר תגובתיים הבאים להגן על הסחר המקומי אל מול ייבוא בתנאים שאינם הוגנים או שעלולים לפגוע בענף היצרני המקומי. לרוב היטלים אלה יבואו לידי ביטוי בדרישת תשלום לצורך סחורה.
ההבדל בין היטלי סחר למכס.
מכס הוא מס קבוע (אשר ניתן לשנות את גובהו) והוא לא בא בתגובה לתופעה או התפתחות כלשהי. מנגד, היטלי סחר הם זמניים ובאים בתגובה להתפתחות או תופעה כלשהי. למעשה אלו אמצעי לחץ אשר ניתן להורידם אם הצורך בהם מתייתר.
סוגי היטלים.
היטלים התקפיים: היטלים שמטרתם לפתוח שוקי ייצוא.
בישראל, סעיף 2(8) לחוק היטלי סחר ואמצעי הגנה מאפשר נקיטת צעדי נגד כלכליים כלפי מדינה שהפרה הסכם או הסדר עם ישראל. סעיף 2(9) לחוק היטלי סחר ואמצעי הגנה מאפשר הגבלה או מניעה של ייבוא ממדינה האוסרת או מגבילה את הסחר עם ישראל או נוקטת נגדה צעדים מפלים, או הגבלה או מניעה של ייצוא למדינות כאמור. נכון להיום מדינת ישראל עוד לא השתמשה בסעיפים אלו.
בארצות הברית סעיף 300 לחוק הסחר מהווה אמצעי להפעלת לחץ על מדינות. ישראל הופיעה לא פעם ברשימות השחורות של ארצות הברית משום שלא הקפידה על שמירה על קניין רוחני.
מדינות שחברות בארגון הסחר העולמי לא יכולות להשתמש באמצעים אלו, אלא לאחר שעברו הליך בוררות וקיבלו סמכות להטילם כסנקציות.
היטלים הגנתיים: היטלים שמטרתם להגן מפני ייבוא.
ישנם 2 סוגים של היטלים הגנתיים:
ייבוא בהיצף.