בחודש אוגוסט 2011 הצטרף לויצקי להאקן מליגת העל השוודית וחתם על חוזה עד לשנת 2014. ב-31 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד גאיס במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-1 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-14 בתיקו 1-1 נגד א.י.ק סולנה במסגרת המחזור ה-29 בליגה. הוא שיחק במועדון במשך 4 עונות, בהן ערך 69 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
מאלמה.
ב-13 בנובמבר 2014 הודיעה מאלמה כי לויצקי יחזור למועדון בו גדל ויחתום על חוזה ל-3 שנים. ב-8 בינואר 2015 הוא עבר באופן רשמי למועדון. ב-6 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות והבקיע שער בניצחון 4-1 על סונדסוואל במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-15 בספטמבר שיחק לראשונה בשלב הבתים של ליגת האלופות, בהפסד 2-0 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור הראשון.
קריירה בינלאומית.
לויצקי היה חלק מהסגל השוודי שזכה באליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2015.
ב-17 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, כששיחק 85 דקות בניצחון 2-1 על נבחרת מולדובה במשחק ידידות. הוא זומן לסגל נבחרת שוודיה לקראת יורו 2016.
רישיון נשק
רישיון נשק (הידוע גם בשם רישיון כלי ירייה) הוא רישיון או היתר שניתן על ידי מוסדות מסוימים (בדרך כלל על ידי המשטרה) של מדינה (לעיתים מחוז או עיר), המאפשר לבעל הרישיון לקנות, להחזיק, ובעת הצורך לעשות שימוש בכלי נשק (לרוב מדובר בנשק חם). לרוב מחזיק הרישיון כפוף למספר תנאים או הגבלות, במיוחד בכל הנוגע לדרישות אחסון או השלמת מטווחים וקורס בטיחות בנשק, כמו גם במרבית המדינות נעשות בדיקות רקע פסיכולוגיות ופליליות מקיפות בטרם ניתן הרישיון. המחזיק ברישיון נשק לרוב לא יוכל להיכנס עם נשקו לכל מקום בשטח הריבוני של המדינה בה הונפק לו הרישיון. הרישיונות מונפקים בהתאם למדיניות בקרת הנשק המקומית.
היקף ההיתר או הרישיון משתנה בהתאם לסוג הנשק ו\או הפעילות שלשמה נדרש הנשק. לדוגמה, רישיון עשוי לאפשר לבעליו לעסוק בציד, קליעה למטרה או לאפשר לבעליו להחזיק בנשק להגנה עצמית, לשאת נשק מוסתר, או להפעיל עסק (להיות סוחר נשק או נשק במקצועו). רובים, רובי ציד, אקדחים עשויים לדרוש רישיונות נפרדים (תלוי בשיפוט של המדינה או המחוז המנפיק). בצה"ל, אלו שמורשים להוציא רישיון לכלי אקדח אלו קצינים בצה"ל מדרגת סגן ומעלה ונגדים מדרגת רס"ר ומעלה (כולל מקבילים גם בעולם הביטחון), ומפקדים קרביים שהיו בצה"ל ברובאי 08. בנוסף גם יוצאי יחידות קרביות, לוחמים לשעבר שהשתחררו רובאי 07 (חיל רגלים, חיל הנדסה קרבית) כיום גם הם מורשים להוציא.
רישיון נשק בישראל.
לפי הוראות חוק כלי הירייה, תש"ט-1949, החזקת כלי ירייה במדינת ישראל – אינה זכות מוקנית לאזרח, אלא מתאפשרת רק לאחר קבלת רישיון מאת הרשות המוסמכת, כהגדרתה בסעיף 1 לחוק: "הרשות המוסמכת - פקיד רישוי על פי המלצת קצין משטרה בכיר". העונש המקסימלי בישראל על נשיאת נשק ללא היתר הוא שבע שנות מאסר. קבלת רישיון לכלי ירייה מותנית בעמידה בתבחינים (קריטריונים), הנקבעים על ידי השר לביטחון הפנים בתאום עם גורמי הביטחון. תבחינים (קריטריונים) אלה כוללים דרישות סף, ביניהן הדרישה לעמוד באחת מן העילות המפורטות להלן. רשימת העילות המפורטת הזו היא סגורה וממצה, ולא ניתן לקבל רישיון פרטי או הרשאה להחזקתו או נשיאתו של כלי ירייה אלא באחת מעילות אלה (מעודכן ל-2019):
אדם המחזיק ברישיון נשק מחויב לעמוד בדרישות סף מסוימות:
במקרה של שלילת רישיון נשק, אי חידושו או ביטולו ניתן להגיש ערר לגוף אותו השר לביטחון פנים הסמיך לנושא. במקרה בו הערר נדחה, ניתן להגיש עתירה מנהלית לבית הדין לעניינים מנהליים.
אפרים... אפרים!
"אפרים... אפרים!" הוא פסל מאת האמנית הישראלית לידיה זבצקי.
הפסל "אפרים... אפרים!" מציג דמות של חמור בגודל טבעי, המבוסס על חמור בו טיפלה האמנית בביתה בירושלים. זבצקי עיטרה את הפסל בזיגוג בצבע ירוק בוהק, בהשפעת הקרמיקה של שושלת טאנג. הפסל הוצג לראשונה במסגרת הביאנלה לקרמיקה ישראלית (2000) במוזיאון ארץ ישראל. כיום הפסל נמצא באוסף המוזיאון והוא מוצג בביתן הקרמיקה שבמוזיאון.
גלי רקיע
בתקשורת גלי רדיו, גלי רקיע הם המושג המתייחס להתפשטות גלי רדיו המוחזרים או משתקפים בחזרה לכיוון כדור הארץ מהיונוספירה, שהיא שכבה הטעונה חשמלית באטמוספירה העליונה. גלים אלו אינם מוגבלים על ידי עקמומיות כדור הארץ, ועל כן ניתן להשתמש בהם ליצירת תקשורת בין- יבשתית ולמרחקים ארוכים.
מרבית השידורים לטווחים ארוכים המתבצעים בתדרים גבוהים- בין 3MHz-30MHz, הם כתוצאה מהתפשטותם של גלי שמיים. מאז שנות ה-20 המוקדמות, שדרני רדיו חובבנים, שהוגבלו לשידור בהספקים נמוכים מאשר אלו של תחנות השידור, ניצלו את היתרונות בגלים אלו לתקשורת ארוכת טווח.
יש להבדיל גלים אלו משני שידורים אחרים:
אופן ההתפשטות.
היונוספירה היא תחום באטמוספירה העליונה, הנפרשת בגבוהה בין 80 ל-1000 קילומטרים. בגובה זה האוויר מיונן על ידי רוח סולרית וקרניים קוסמיות. כאשר אותות בתדר גבוה נכנסים לאזור זה בצורה אלכסונית, הם מוחזרים בחזרה כפי שגלים מוחזרים מתווך בעל מקדם שבירה שונה. אם היינון של השכבה חזק מספיק ביחס לתדר האות, ההחזרה שקולה כמעט להחזרה של גל ממראה. לאחר מכן, הגלים נעים בחזרה לקרקע כדור הארץ, וזה מבצע החזרה דיפוסיבית לגלים, קרי- הם מוחזרים בטווח של זוויות שונות מכדור הארץ, לכיוון היונוספירה. כתוצאה מכך, האות כאילו "מקפץ" הלוך ושוב בין היונוספירה לבין כדור הארץ, פעמיים או יותר. ההחזרות הללו מלוות בהפסדים נמוכים מאוד ולכן גם סיגנלים בהספקים של וואטים בודדים יכולים להתקבל במרחקים של אלפי קילומטרים מנקודת השידור, וליצור תקשורת גלובלית. בכל "קפיצה" של הגלים, הם יכולים לעבור עד כ-3500 קילומטרים, כך ששידורים טרנס-אטלנטיים יכולים להתקבל על ידי 2 או 3 קפיצות.
אם היינון של היונוספירה אינו מספיק חזק, הגלים מוחזרים בהתחלה מטה, ולאחר מכן מעלה אל מעל לשכבה העליונה של היונוספירה, כשהם סוטים מכיוונם המקורי.
שיקולים נוספים.
סיגנלים בתדרים בתחום תדרים גבוהים ביותר (VHF- very high frequencies) לרוב חודרים את היונוספריה ולא מוחזרים לפני כדור הארץ.
סיגנלים בתדרים נמוכים מ-10MHz מתפשטים בשיטת גלי רקיע בצורה מיטבית בלילות. תדירויות מעל 10MHz מתפשטות ביעילות דווקא במהלך היום. תדירויות מתחת ל-3kHz הן בעלות אורך גל הגדול מהמרחק בין האדמה לבין היונוספירה. התדירות המקסימלית המאפשרת שימוש בשיטת שידור גלי רקיע מושפעת בצורה חזקה על ידי מספר כתמי השמש הקשורים ישירות ליינון האטמוספירה.
שידור בגלי רקיע לעיתים מונחת לרעש בשל סערות גאומגנטיות. שיטה זו יכולה להיות מופרעת בצורה ישירה ומהירה כתוצאה מהפרעות פתאומיות ביונוספירה, כמו שינוי בצפיפות הפלזמה בשכבה זו ובתנועתה כתוצאה מהתפרצות שמשית.
בשעות הלילה, השכבות הנמוכות יותר ביונוספריה נעלמות, מה שגורם לכך שאינדקס השבירה האפקטיבי של היונוספירה לעלות מעל לערכו של אינדקס השבירה של כדור הארץ. הדבר מוביל ל"קפיצות" גדולות יותר במרחקים של שידורי הלילה.
גשר הרכבת הטורקי על נחל ניצנה
גשר הרכבת הטורקי על נחל ניצנה היה גשר אבן שנבנה מעל נחל ניצנה (ואדי אל עוג'ה), בתקופת מלחמת העולם הראשונה כחלק מהתשתית שהקימו הטורקים עבור מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה. הגשר פוצץ על ידי הבריטים על מנת למנוע מהטורקים העברת כוחות וציוד לסיני.
ההיסטוריה של הגשר.
הגשר נבנה על ידי הטורקים במאי 1916 כחלק מפרויקט סלילת מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה שבסיני שנבנתה על מנת לתמוך במאמץ הטורקי לכיבוש תעלת סואץ. פרויקט זה החל בקיץ 1915 ונמשך עד קיץ 1916 אז הגיעה המסילה עד תחנת הרכבת בעוג'ה אל-חפיר שם היה בסיס צבאי גדול. עם סיום הסלילה החלו הטורקים להסיע ציוד וכוחות לכיוון סיני. בעקבות תבוסתם בקרב רומני והתקדמות הבריטים לכוון עזה, ויתרו הטורקים על התוכנית לכיבוש תעלת סואץ ופנו לבצר את קו עזה. עקב כך נפסק המשך הסלילה לכוון סיני אולם הקו המשיך לשרת את הכוחות הטורקיים.
לאחר הכשלונות של הכוחות הבריטים לכבוש את עזה (קרב עזה הראשון וקרב עזה השני) חששו הבריטים שהטורקים ינסו לחדש את המתקפה לכוון תעלת סואץ ולכן ב-22 במאי 1917 יצא כח בריטי גדול מאזור תל שרוחן ויום למחרת חיבל ב-21 ק"מ של מסילה וב-9 גשרים בין ביר עסלוג' לעוג'ה אל-חפיר. אחד מהגשרים שחובל היה הגשר על נחל ניצנה. לאחר פעולה זו לא נבנו הגשרים מחדש ופעילות הרכבת, בקטע מביר עסלוג' דרומה, לא חודשה.
בתקופת המנדט סללו הבריטים כביש מביר עסלוג' לעוג'ה (לימים נבנה כביש 211 במקביל אליו). הגשר של הכביש מעל נחל ניצנה השיק לגשר הרכבת הטורקי ההרוס. הגשר עצמו נוצק מבטון אולם הבריטים השתמשו בכמות גדולה מאבני הגשר הטורקי על מנת לחזק את דפנות הנחל.
עם השנים נקברו אומנות הגשר תחת סחף של אבנים וחול. בשנת 2010 גרם שיטפון גדול לקריסת הגשר הבריטי וחשיפת אומנות גשר הרכבת.
מבנה הגשר וסביבתו.
הגשר על נחל ניצנה נבנה מכיוון צפון מזרח לדרום מערב על גבי 8 קשתות. יסודות הגשר (האומנות) נחפרו באפיק הנחל. הקשתות נבנו על ידי שימוש בפיגומי עץ שאיפשרו הנחת אבני הקשת ואבן הראשה בראשם. הגשר מולא באבני גוויל ואדמה ואבני גזית מסותתות בצד החיצוני.
בעקבות פיצוץ הגשר, מיחזור האבנים, סחף המים, גנבת אבנים וכרייה בערוץ הנחל נותרו רק האומנות כשחלק מהן נעקר ממקומו לאחר שבסיסיהן נחשפו. מדידת אומנות הגשר הראתה שרוחב הערוץ בתקופת הקמתו היה קטן מרוחבו ב-2016 מה שמצביע על התרחבות הערוץ בעקבות השיטפונות והכריה.