בעונת 2007 הפכו הפטריוטס לקבוצה הראשונה מאז 1972 שסיימה את העונה הסדירה עם מאזן מושלם של ניצחונות, והיחידה שהשיגה מאזן זה בעונה סדירה של 16 משחקים. למרות הישג זה נכשלו הפטריוטס בניסיונם לזכות באליפות, כאשר הפסידו בסופרבול XLII לניו יורק ג'איינטס. בעונת 2014 זכו הפטריוטס בסופרבול XLIX כאשר ניצחו את סיאטל סיהוקס 24-28. הפטריוטס זכו גם בסופרבול LI כאשר גברו על אטלנטה פלקונס 28-34. בעונת 2018 זכתה הקבוצה בפעם השישית באליפות עם ניצחון 13–3 בסופרבול LIII על לוס אנג'לס ראמס, והייתה בכך לקבוצה המעוטרת בתולדות הליגה (יחד עם פיטסבורג סטילרס).
היסטוריה.
ב-16 בנובמבר 1959, ניתן לבילי סאליבן, איש עסקים מבוסטון, הזיכיון השמיני והאחרון להקמת קבוצה בליגת ה-AFL המתפתחת. במהלך החורף ניתן לתושבים המקומיים אפשרות לבחור שם לקבוצה. השם הפופולרי ביותר, אותו גם בחר בילי סאליבן היה פטריוטס, לאחר הבחירה נוצר לוגו הקבוצה "פאט הפטריוט".
במהלך משחקיה ב-AFL, לא זכתה הקבוצה להצלחה רבה, בין היתר בשל העובדה שלא היה לה מגרש ביתי קבוע, מגרשים כמו ניקרסון פילדס, אצטדיון אוניברסיטת הרווארד, פנוויי פארק ואצטדיון אלומיני ("הבוגרים") שימשו את הפטריוטס כמגרשים ביתיים. בעונת 1963 הצליחו הפטריוטס להעפיל לראשונה לגמר ה-AFL אך הובסו בו 10–51 על ידי הסן דייגו צ'רג'רס. הקבוצה לא הגיעה לשלבים הסופיים של ה-AFL (מאוחר יותר ה-NFL) במשך שלוש עשרה השנים הבאות.
בשנת 1970, כאשר התמזגו ה-NFL וה-AFL, הפטריוטס הוצבו בבית המזרחי של חטיבת ה-AFC בה הם משחקים גם כיום (2009). בעונה שלאחר מכן הפטריוטס עברו לאצטדיון חדש בפוקסבורו, אצטדיון ששירת אותם במשך שלושים השנים הבאות, כתוצאה מן המעבר שונה שם הקבוצה מבוסטון לניו אינגלנד. במהלך שנות השבעים הפטריוטס נחלו הצלחות כשהגיעו לפליי-אוף בעונת 1976 כווילד קארד (הקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר מאלו שלא זכו בראשות הבית), וכאלופי בית ה-AFC מזרח בעונת 1978, בשתי העונות הפטריוטס הפסידו כבר בסיבוב הראשון. בעונת 1985 הם הגיעו שוב לפליי-אוף ועברו את כל הדרך עד לסופרבול XX בו הפסידו לשיקגו ברס 46-10. בעונה שלאחר מכן (1986) העפילו לפליי-אוף אך הפסידו בסיבוב הראשון. לאחר מכן הפטריוטס לא הגיעו לפליי-אוף במשך שמונה שנים הבאות. הפטס החליפו בעלים מספר פעמים, בשנת 1988 מכרה משפחת סאליבן את הקבוצה לוויקטור קאים שמכר את הקבוצה לג'יימס אורטווין, האחרון רצה להעביר את הקבוצה לאזור מגוריו בסיינט לואיס, אך מכר את הקבוצה שנתיים לאחר רכישה, ב-1994 לבעליה כיום, רוברט קראפט.
התקופה בה אורטווין היה הבעלים הייתה קצרה ומעוררת מחלוקת, הוא הביא שינויים גדולים לקבוצה, כולל שכירת המאמן לשעבר של הניו יורק ג'איינטס ביל פארסלס בשנת 1993, שעשה שינויים קיצוניים בקבוצה, בין השאר שינה את הצבע השולט מהאדום-לבן המסורתי לכחול-כסוף, כמו כן הוצג לוגו חדש. בהנהגת פארסלס העפילה הקבוצה פעמיים למשחקי הפליי-אוף והופיעה בסופרבול XXXI בו הפסידה לגרין ביי פאקרס בתוצאה של 21–35. פיט קרול, מחליפו של פארסלס הביא את הקבוצה פעמיים נוספות לפליי-אוף.
מאמן הפטריוטס הנוכחי, ביל בליצ'יק הועסק בשנת 2000, הפטריוטס החתימו את בליצ'יק על אף שנקבע כי היה תחת חוזה אצל יריבתם הניו יורק ג'טס, כתוצאה מכך נענשה הקבוצה בלקיחת בחירת דראפט של הסיבוב הראשון אותה נאלצה להעביר לג'טס. אצטדיון חדש, אצטדיון ג'ילט, נחנך בשנת 2002. תחת אימונו של בליצ'יק הקבוצה זכתה בשלושה סופרבולים במהלך ארבע שנים בין 2001 ל-2004. בנוסף לבליצ'יק, אחד האחראיים העיקריים להישגי הקבוצה, הוא הקוורטרבק הפותח שלה מעונת 2001 טום בריידי, שנבחר על ידי הפטס בסיבוב השישי בלבד של דראפט ה-NFL בשנת 2000.
את משחקי עונת 2007 סיימה הקבוצה ללא הפסד במאזן 0–16, והייתה לקבוצה החמישית בהיסטוריה שמסיימת את כל משחקי העונה הסדירה ללא הפסד והיחידה לעשות זאת בעונה של 16 משחקים.
לאחר שהגיעו לסופרבול XLII, הסופרבול הרביעי של הקבוצה במהלך שבע שנים, הקבוצה הפסידה לניו יורק ג'איינטס ולא זכתה להגיע למאזן מושלם של 0–19. הפטריוטס סיימו את העונה עם מאזן 1–18 והצטרפו לשיקגו ברס ולסן פרנסיסקו 49' שהצליחו להשיג בעבר מאזן זהה, אך הם הקבוצה היחידה עם מאזן 1–18 שלא זכתה בסופרבול.
עם כל זאת, העונה עמדה במידה רבה בצלה של פרשת "ספייגייט", שהתפוצצה לאחר המשחק הראשון של העונה, בו נתפס עובד של הפטריוטס כאשר הוא מצלם את סימוני המאמנים של הקבוצה היריבה, הניו-יורק ג'טס. הקבוצה, כמו גם מאמנה, ביל בליצ'יק, נקנסו בסכומי שיא, ובנוסף הליגה אף הענישה את הפטריוטס באיבוד בחירת דראפט בסיבוב הראשון של דראפט 2008. השערורייה המשיכה לאחר שעובד לשעבר של הפטריוטס, מאט וולש, קיבל חסינות ומסר לליגה קלטות בהן עדויות על כך שהפטריוטס צילמו משחקים, בהם משחק אליפות ה- AFC נגד פיטסבורג סטילרס מ-2001. הליגה קיבלה לידה את הצילומים והשמידה אותם במהלך שעורר ביקורת רבה.
עונת 2008 נפתחה ברגל שמאל, כאשר כבר במהלך הראשון של המשחק הראשון, נפצע כוכב הקבוצה טום בריידי בברכו והחמיץ את שאר העונה. עם הקוורטרבק המחליף מאט קאסל, הצליחו הפטריוטס לסיים את העונה במאזן חיובי של 5–11, אך לא העפילו לפלייאוף.
לאחר שתי עונות בהן העפילו הפטריוטס לפלייאוף אך הפסידו בסיבוב הראשון, הם זכו באליפות ה-AFC בעונת 2011 והעפילו לסופרבול השביעי בתולדותיהם, סופרבול XLVI, אך הפסידו בו שוב לניו יורק ג'איינטס 17–21.
בעונת 2014 זכו הפטריוטס באליפות הרביעית בתולדותיהם לאחר שגברו על סיאטל סיהוקס 24-28 בסופרבול XLIX. לפני כן ניצחו הפטריוטס בפלייאוף את בולטימור רייבנס 31-35, ואת אינדיאנפוליס קולטס 7-45.
ב-2015 התפרסם דוח מטעם ליגת ה-NFL ובו נקבע כי סביר להניח ששניים מאנשי המועדון היו מעורבים בפרשת הוצאת אוויר מכדורי המשחק על מנת להקל על הקוורטרבק בריידי, ושסביר שבריידי ידע על כך. הקבוצה נענשה בקנס של מיליון דולר, באובדן בחירת דראפט של הסיבוב הראשון ב-2016 ובחירה בסיבוב הרביעי ב-2017. בריידי הושעה ל-4 משחקים, עונש שיושם בעונת 2016. מחקרים רבים שבוצעו על ידי מומחים לתרמודינמיקה הפריכו את טענות הליגה שהוצגו בדוח.
בתום עונת 2015 סיימו הפטריוטס במאזן 4–12 והעפילו בפעם החמישית ברציפות לגמר ה-AFC, בו הפסידו 18–20 לדנוור ברונקוס.
את עונת 2016 התחילה הקבוצה ללא כוכבה טום בריידי בעקבות עונש ההשעייה שלו, הקבוצה סיימה את העונה עם המאזן הטוב בליגה 14–2 וזכתה בפעם השמינית ברציפות באליפות הבית, שיא NFL. בפלייאוף העפילה בפעם השישית ברציפות לגמר ה-AFC, שיא NFL, ולסופרבול LI בו ניצחה את אטלנטה פלקונס 28-34, לאחר שחזרה במחצית השנייה מפיגור 3–28.
בעונת 2017 סיימה הקבוצה במאזן 13–3, היא זכתה בפעם העשירית (שיא NFL) בגמר ה-AFC, והעפילה לסופרבול LII בו הפסידה לפילדלפיה איגלס 33–41.
בעונת 2018 זכתה הקבוצה בסופרבול LIII, האליפות השישית בתולדותיה, והשוותה בכך את שיא הניצחונות של פיטסבורג סטילרס.
בידור והווי.
מעודדות.
לפטריוטס יש קבוצת מעודדות הנקראת "מעודדות הפטריוטס". המעודדות לקחו חלק בהכשרת המעודדות הסיניות לאולימפיאדת בייג'ינג (2008).
מיליציית האנד-זון.
במהלך כל משחק ניצבים עשרה אנשים המחופשים לחיילים אמריקאים מימי מלחמת העצמאות של ארצות הברית על הקו האחורי של שני האנד-זון במגרש וכאשר הפטריוטס מבקיעים טאצ'דאון או שער שדה, ה"חיילים" בצד המרוחק יורים כדורים חסרי קליע מרובי מוסקט, אחרי בעיטה לאחר טאצ'דאון יורים ה"חיילים" ברוביהם לצלילי נעימה של צ'ייקובסקי: הפתיחה 1812. אתר ESPN הגדיר את הטקס כאחד מעשר חגיגות ההבקעה היפות ביותר בשנת 2007.
מנהל התרופות האמריקני
קרית-גת
טרילוגיית ברטימאוס
טרילוגיית בָּרטימֶאוּס (באנגלית: Bartimaeus) היא טרילוגיית ספרי פנטזיה מאת הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד. שלושת הכרכים ראו אור בעברית בהוצאת כתר – הסדרה הצעירה, בתרגומו של אורי בלסם.
הספרים מגוללים את סיפורם של ברטימאוס נתנאל וקיטי, שד בן 5010, נער בן אנוש ונערה אמיצה אשר לכולם עבר כואב ומשקעים רבים. הפגישה בין השלושה (קיטי מצטרפת רק בספר השלישי) עתידה לשנות את חייהם לנצח ואף להשפיע על הגורל המשותף לבני אדם, לשדים וליחס העדין והמתוח שהיה ביניהם במשך אלפי שנים.
ספרי הטרילוגיה.
הקמיע מסמרקנד (The Amulet of Samarkand).
רקע
הקמיע מסמרקנד הוא הספר הראשון בטרילוגיית ברטימאוס. מיד עם צאתו בארצות הברית ובאנגליה הפך הספר לרב מכר. הספר נכתב על ידי ג'ונתן סטראוד.
עלילת הסיפור
הסיפור מתרחש בלונדון של ימינו. נתנאל הקטן נמסר לקוסם לשמש לו שוליה. נתנאל מחליט לזמן ג'ין (שד) כדי לנקום בקוסם אחר שהשפיל אותו בעבר. הוא מזמן את ברטימאוס, ג'ין בעל יכולות גדולות ואינטליגנציה גבוהה. הפגישה הזאת תשנה את שניהם לנצח. הוא שולח את ברטימאוס לגנוב מהקוסם את הקמע מסמרקנד, חפץ קסמים עתיק בעל יכולות מדהימות. למרות שהמשימה בלתי אפשרית מצליח ברטימאוס החכם לגנוב את הקמיע ולהביאו לנתנאל. אך מה שהתחיל כנקמה פשוטה של ילד בן 12 מתפתח לעלילה סבוכה המתרחשת בכל רחבי אנגליה ומערבת בתוכה שדים וקוסמים כאחד, עד לסוף המרגש והמפתיע.
כתיבת הסיפור
הסיפור מסופר משתי נקודות מבט שונות, של נתנאל בגוף שלישי ושל ברטימאוס בגוף ראשון. כשברטימאוס הוא המספר, הסיפור מלווה בהערות שוליים ציניות ומשעשעות של ברטימאוס.
עינו של הגולם (The Golem's Eye).
רקע
עינו של הגולם (The Golems eye) הוא הספר השני של טרילוגיית ברטימאוס שנכתבה על ידי הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד.
עלילת הסיפור