בעונות 2004–2007 המועדון המשיך להופיע בליגות החובבניות בשם "קומונלניק". בשנים 2008 ל-2010 המועדון אפילו לא התמודד במסגרת החובבנית ופעילותו הוקפאה בשל העובדה כי לא היו מגרשים בבוריאטיה העונים על דרישות הטורנירים. המועדון נוסד מחדש בשנת 2011 בשם "סלנגה" ובאפריל 2017, נותנת החסות החדשה של הקבוצה ערכה מינויים חדשים בהנהלת המועדון ושם הקבוצה שונה לבוריאטיה והיא מתמודדת באליפות הרפובליקה של בוריאטיה ובליגת הכדורגל החובבנית.
אצטדיון הקבוצה.
בשנים 1958–2007, המועדון אירח את משחקי הבית באצטדיון 25 שנה לרפובליקה הבוריאטית עד שהתקבלה החלטה להרוס את האצטדיון ולהקים במקומו מתחם ספורט. בקיץ 2011 נפתח אצטדיון חדש עם קיבולת של 10,000 מושבים.
שמות.
לאורך ההיסטוריה, המועדון שינה את שמו ללא הרף:
סך הכל, משנת 1958 עד 2020 הקבוצה בילתה 60 עונות. מתוכם 46 בליגות המקצועיניות ו-14 בליגות החובבניות.
אינקובוס (סרט)
אינקובוס (אנגלית: Incubus, אספרנטו: Inkubo) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1966, שבויים על ידי לזלי סטיבנס, הופק על ידי אנתוני טיילור, ואשר צולם כולו באספרנטו. בסרט כיכב וויליאם שטנר, זמן קצר לפני שהחל לעבוד על סדרת המדע הבדיוני מסע בין כוכבים. את הסרט צילם קונרד האל, שזכה בשלושה פרסי אקדמיה על סרטיו קיד וקסידי, אמריקן ביוטי והדרך לפרדישן.
אינקובוס היה הסרט השני שהשתמש בשפה המלאכותית אספרנטו, לאחר הסרט Angoroj (חרדות) שיצא ב-1964. השימוש בשפה בסרט נועד ליצור אווירה של עולם אחר, של מקום שאיננו מקום ספציפי, זרות. סטיבנס אסר לדובב את הסרט לשפות אחרות. עם זאת, על ההוצאה של הסרט ב-DVD נטען כי המטרה הייתה להגדיל את המכירות הבינלאומיות שלו. משך שנים רבות נחשב הסרט לאבוד, עד שנמצא העתק שלו בפריז ב-1996, וכיום הוא זמין במלואו באינטרנט, עם כתוביות לאנגלית.
עלילה.
העלילה מתרחשת בעיירה המכונה נומן טואום (Nomen Tuum, בלטינית: שמך), שבה ניצבת באר הנחשבת כבעלת כוחות מרפא להפוך את השותים ממנה ליפהפיים. בשל כך נמשכים לעיירה כל מיני אנשים מושחתים הנמשכים אחר האפקט הקוסמטי שלה. בשל כך ידוע הכפר גם כמקום משכנם של כוחות אפלים ושדים. סוקובי מפתות נשמות טועות המגיעות לשתות מן הבאר אל מותן, כשהן מציעות את נשמותיהן ל'אל החושך' או לגיהנום. סוקובוס צעירה ומצליחה בשם קיה (אליסון אמס) מואסת ברעיון של הובלת הנשמות החוטאות והמושחתות בלבד לגיהנום, וחשה כי כוחותיה מבוזבזים, וכי עליה למצוא לעצמה טרף ראוי יותר. אחותה הבוגרת, הסוקבוס אמאל (אלואיז הרדט) מזהירה את קיה כי נפש טהורה עשויה להביא עימה סכמה: אהבה. קיה בכל זאת מחפשת איש דת שאותו תוכל לפתות לחושך, אך לאחר שהיא צופה בהתנהגותם של אנשי הדת היא מבינה כי גם הם מושחתים ודומים לקורבנותיה הקודמים באופיים.
בהמשך היא מזהה קורבן שנראה לה מתאים - מארק (שטנר), חייל צעיר שהגיע למקום עם אחותו הצעירה ארנדיס (אן אטמר) כדי לרפא את פצעי הקרב שלו. קיה עוקבת אחרי זוג האחים כשהיא מתחזה לצעירה אבודה. לאחר שהם עדים לליקוי חמה, קיה משכנעת את מרק ללוות אותה לים. במהלך ליקוי החמה מתעוורת ארנדיס אשר הביטה ישירות לשמש. היא מבוהלת ומחפשת את מרק בלא אוריינטציה.
בדרכם לים מרק וקיה מתחילים להמשך זה לזה, אך מרק מבהיר כי לא ישכבו אלא אם ינשאו. בשעה שקיה ישנה, מרק נושא אותה לקטדרלה בכפר, אך קיה נמלטת משם מאימת הצלב והקדושים. היא נרתעת מדמותו הקדושה ומאהבתו הטהורה של מארק, והטוהר שלו עושה אותה חולה. אמאל וקיה מהרהרות כיצד לנקום במארק ש'טימא אותה' באהבתו.
אמאל מזמנת אינקובוס (מילוס מילוס) המנסה בלא הצלחה להרוג את מארק, ובהמשך אונס והורג את אחותו ארנדיס. כשהוא מתגונן מפני אינקובוס זה נראה כאילו הצליח להרוג אותו, ואמאל אומרת לו שכעת רובץ עליו חטא הרצח. קיה עוקבת אחרי מארק הפצוע והגוסס אל הקתדרלה - שם היא מתוודה בפניו כי היא אוהבת אותו. האינקובוס שקם לתחיה מתערב וטוען כי קיה שייכת לאל החושך. קיה מתריסה כנגדו ועושה את סימן הצלב, כשהיא מפתיעה אפילו את עצמה, והאינקובוס הופך לעז הנאבקת עימה.
לאחר המאבק טוענת קיה "אני שייכת לאלוהי האור", וזוחלת לעבר מארק, שמחבק אותה מיד. הסצנה האחרונה מראה את הזוג בוהה בחוסר אמון ממפתן הקתדרלה בעז, אשר מסתכלת עליהם בחזרה.
הפקת הסרט.
לאחר שרשת הטלוויזיה ABC ביטלה את סדרת המדע הבדיוני "המגבלות החיצוניות" של לסלי סטיבנס בשנת 1965, כתב סטיבנס תסריט לסרט אימה במטרה להשתמש בצוות ההפקה של הסדרה, אשר כלל את צלם הקולנוע קונרד האן ואת המלחין דומיניק פרונטייר.
יחד עם המפיק אנתוני מ. טיילור, חיפשו משהו שיהפוך את הסרט לייחודי ולפיכך בחרו באספרנטו כשפת הסרט. התסריט תורגם לשפה והשחקנים התאמנו במשך 10 ימים כדי ללמוד את השורות שלהם באופן פונטי. על הסט לא נכח אף דובר מומחה של השפה כדי לתקן את ההגייה שלהם במהלך הצילומים.
הצילומים עצמם לקחו 18 יום, במאי 1965. הסרט צולם בחוף ביג סור שבמרכז רצועת החוף של קליפורניה, ובמיסיון סן אנטוניו דה פדואה, ליד מצודת פורט האנטר שבדרום מחוז מונטרי בקליפורניה. בשל הדאגה כי הרשויות לא יאשרו את צילום הסרט בלוקיישנים שבחר, ובייחוד המיסיון שירתע מפני סרט האימה האפל, טען סטיבנס בפני אנשי המסיון כי מדובר בסרט על מנהיגים דתיים היסטוריים של מונטרי, והציג בפניהם את התסריט באספרנטו - אשר כלל הוראות בימוי באנגלית על נזירים וחקלאים.
השקה.
הפרימיירה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים של סן פרנסיסקו ב-26 באוקטובר 1966. על פי המפיק טיילור כמה עשרות דוברי אספרנטו שנכחו בפרמיירה צעקו וצחקו על ההגייה הלא מוצלחת של השחקנים הלא מנוסים בשפה. בסופו של דבר התקשו המפיק והבמאי להפיץ את הסרט - ככל הנראה בשל העובדה שהגימיק של האספרנטו לא עבד, אך גם בשל השערורייה שנוצרה כשהשחקן מילוס מילוס המשחק בסרט את אינקובוס רצח את בת זוגו קרולין מיטשל והתאבד. השניים הצליחו למכור את הזכויות להקרנת הסרט רק בצרפת שם הושק בנובמבר אותה שנה.
שחזור.
הסרט נחשב היה לאבוד במשך שנים ארוכות. ב-1993 כשאנתוני טיילור ביקש להכין אותו להקרנה ביתית, נאמר לו על ידי החברה שאמורה הייתה לאחסן את הסלילים כי לא הצליחו לאתר אותם, וכי ככל הנראה נהרסו בשריפה. שלוש שנים אחר כך נמצע העתק באוסף של ארגון "Cinémathèque Française" בפריז, אולם כזה שאיכותו ירודה ושנלוו לו כתוביות בצרפתית. עותק מאסטר חדש הוכן באמצעות סריקה אופטית של העותק שנמצא, והוספו לו כתוביות באנגלית מעל לכתוביות בצרפתית. ערוץ המדע הבדיוני האמריקני Sci Fi (כיום Syfy) מימן את השחזור ופרסט אם הסרט ב-DVD בשנת 2001.
אלכסיי גלקין
אלכסיי ויקטורוביץ' גלקין (ברוסית: Алексей Викторович Га́лкин; נולד ב-11 באפריל 1970) הוא איש צבא ומודיעין, מייג'ור גנרל במנהל המודיעין הראשי של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, לחם במסגרת הסכסוך הצ'צ'ני ועוטר בתואר גיבור הפדרציה הרוסית (2002).
ביוגרפיה.
אלכסיי גלקין נולד בשנת 1970 בעיר צ'רקסי שבאוקראינה הסובייטית. הוא סיים את בית הספר התיכון, ולאחר מכן עבד כמכונאי. הוא גויס לשירות צבאי בעיר צ'רקסי. בשנת 1996 סיים בהצטיינות את בית הספר לפיקוד על נשק משולב בנובוסיבירסק. בשנים 1996–2002 שירת במחוז הצבאי של צפון הקווקז והשתתף במבצעי מלחמה בטרור. בסתיו 2002 בדרגת מייג'ור פיקד על יחידת ביון של המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי, במסגרת מלחמת צ'צ'ניה השנייה.
בסתיו 2002, במהלך מבצע מיוחד יחידתו של גלקין תפסה מסמכים חשובים שאישרו מעורבות של ארגוני טרור בינלאומי בפעילות הכנופיות הבדלניות בצ'צ'ניה. המסמכים הובאו באופן אישי לידי הנשיא ולדימיר פוטין. בצו של נשיא הפדרציה הרוסית מספר 1311 מ-10 בנובמבר 2002 על "אומץ לב וגבורה שהוצגו במהלך ביצוע משימה מיוחדת" הוענק לגלקין תואר גיבור הפדרציה הרוסית.
הוא המשיך לשרת בכוחות המיוחדים של המודיעין הצבאי ושימש כמפקד יחידה 92154. כמו כן הוענק לו עיטור ההצטיינות למען המולדת מדרגה רביעית ומספר מדליות.
גלקין היה האב-טיפוס לדמות הגיבור בסרט "מספר אישי".
יבגני איבנוב
צ'ן צ'נג
צֶ'ן צֶ'נְגּ (במנדרינית: 陳誠, בפין-יין: Chén Chéng; 4 בינואר 1897 – 5 במרץ 1965) היה מצביא ופוליטיקאי סיני במפלגת הקוומינטנג בתקופת הרפובליקה הסינית אשר לחם במלחמת סין-יפן השנייה, מלחמת האזרחים הסינית ועוד. לאחר נסיגת ממשלת הקוומינטנג לטאיוואן, צ'ן הפך לסגן נשיא הרפובליקה הסינית, צ'יאנג קאי שק וייצג את הרפובליקה הסינית מספר רב של פעמים בעת ביקורים בארצות הברית. צ'ן פיקד במהלך הקרב על שאנגחאי, הקרב על ווהאן, הקרב הראשון על צ'אנגשה ועוד קרבות רבים אחרים. הוא נודע בכך שנהג לחקות את צ'יאנג קאי שק ועל כן כונה "צ'יאנג הקטן".
ביוגרפיה.
צ'ן צ'נג (לעיתים נהגה צ'ן צ'יק-שיו) נולד בקינגטיאן, מחוז ג'ג'יאנג, האימפריה הסינית תחת שושלת צ'ינג בשנת 1897. הוא סיים את המחזור החמישי של האקדמיה הצבאית באודינג בשנת 1922 כקצין ארטילריה, והצטרף ללימודים באקדמיית וומפואה (האקדמיה הצבאית של הרפובליקה הסינית) לשירות צבא הקוומינטנג בשנת 1924.
מפלגת הקוומינטנג פעלה במטרה לאחד את כל סין תחת ממשלה ריכוזית ולהביא לסיום תקופת המצביאים. בתחילת המשלחת הצפונית לאיחוד סין נגד אילי מלחמה מסביב סין, צ'ן היה קצין זוטר שהוצמד למטה צ'יאנג קאי שק, יורשו של אבי המפלגה המנוח, סון יאט-סן. הודות לכושר הפיקוד שלו, צ'ן הועלה במהרה למפקד בריגדה ולאחר מכן למפקד דיוויזיה בהמשך המערכה.
בצבא.