הצדדים הפולניים והטבטונים הסכימו לבקש את אשרור שלום טורון השני בידי הקיסר פרדריק השלישי ומהאפיפיור פאולוס השני, אך הם גם הסכימו כי אישור זה לא יהיה דרוש לאישור האמנה. אולם זמן קצר לאחר מכן, מחלוקת על מעמדו של הנסיך-הבישוף של ורמיה החלה סכסוך קטן יותר שנקרא מלחמת הכוהנים.
ערים משתתפות.
עיירות שהקימו את הקונפדרציה הפרוסית ב־14 במרץ 1440:
עיירות שהצטרפו לקונפדרציה הפרוסית ב־3 באפריל 1440:
משאבת מזרק
משאבת מזרק היא משאבת עירוי קטנה (חלק מהמשאבות כוללות גם יכולת עירוי ושאיבה), המשמשת לאספקה הדרגתית של כמויות נוזלים קטנות (עם תרופות או בלי) לחולה או לשימוש במחקר כימי וביו-רפואי.
היישומים כוללים טוויה אלקטרונית, ריסוס אלקטרוליטי, מיקרו-דיאליזה, מיקרופלואידיקה, זילוח איברים ורקמות, חלוקה, מהילה והזרמת נוזלים.
שימוש נוסף במשאבת מזרק הוא בטיפול פליאטיבי, לאספקה מתמשכת של משככי כאבים, תרופות אנטימטריות (תרופות לדיכוי בחילות והקאות) ותרופות אחרות. שימוש זה מונע תקופות בהן רמות התרופות בדם הן גבוהות מדי או נמוכות מדי, ואת השימוש בטבליות מרובות (במיוחד אצל אנשים המתקשים בבליעה). מכיוון שהתרופות ניתנות באופן תת-עורי, תחום היישום הוא כמעט בלתי מוגבל, אם כי בצקת עלולה להפריע לפעולה של תרופות מסוימות.
משאבות מזרק יעילות גם להעברת תרופות בעירוי לדם תוך מספר דקות. במקרה של תרופה שיש לספק אותה לאט לאט במהלך מספר דקות, מכשיר זה חוסך זמן לצוות ומפחית שגיאות.
משאבות מזרק שימושיות גם ביישומים מיקרו-פלואידיים, כמו תכנון ובדיקת מיקרו-ריאקטורים, וגם בכימיה לצורך שילוב איטי של נפח קבוע של נוזלים בתמיסה.
עד שאין יותר לאן
עד שאין יותר לאן הוא סינגל של הפרויקט של עידן רייכל שהוקלט על ידי עידן רייכל. השיר יצא לאור ב-22 ביוני 2013, כסינגל הרביעי מתוך האלבום "רבע לשש", על ידי חברת התקליטים הליקון.
השיר מושר במשקל מורכב של 10/8, כאשר כל תיבה מחולקת בתוכה לקצב של 3-3-2-2 שמיניות.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בין חמשת השירים הבודדים שביצע רייכל עצמו באלבום "רבע לשש".
כמו כן, השיר הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאת האלבום.
הצלחה.
השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ תוך ששהה שם כ-4 שבועות. במצעד השבועי של רשת ג' הגיע השיר למקום הראשון גם כן. במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ, דורג השיר במקום ה-35. במצעד הפזמונים השנתי של מדיה פורסט דורג השיר במקום ה-92.
Impact factor
גרג מרפי
גרגורי פרנסיס מרפי (באנגלית: Gregory Francis Murphy; נולד ב-5 במרץ 1953) הוא אורולוג ופוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של קרוליינה הצפונית מאז ספטמבר 2019.
ביוגרפיה.
מרפי גדל בראלי, בירת קרוליינה הצפונית. הוא למד במכללת דייווידסון ואחר כך בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. לאחר שסיים הכשרה כירורגית כללית, רעייתו והוא התיישבו בגרינוויל. טרם היבחרו לאספה הכללית של קרוליינה הצפונית ניהל מרפי קליניקה רפואית, והתמחה בתחום האורולוגיה. מרפי הוסיף להיות חבר בסגל בית הספר "ברודי" לרופאה באוניברסיטת מזרח קרוליינה וראש הצוות במרכז הרפואי וידאנט.
בנובמבר 2015 מונה לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, שם ייצג את מחוז הבחירה השלישי, בו תָחום מחוז פיט. הוא מונה לבית הנבחרים כדי למלא את שארית כהונתו של בריאן בראון, אשר התפטר מתפקידו.
ב-8 בנובמבר 2016, ביום הבחירות הכלליות שנערכו באותו היום, התמודד מרפי מול בריאן פארקס וניצח בבחירות עם כ-58% מקולות הבוחרים. במהלך כהונתו השנייה בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית, היה מרפי יושב ראש בכיר לענייני מדיניות בריאות ויו"ר להקצבות שירותי אנוש. גם בבחירות 2018 הוסיף להתמודד לבית הנבחרים, וגבר על יריבו כריסטופר ריקסון, מועמד המפלגה הדמוקרטית.
ב-2019 הודיע מרפי על התמודדותו בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של קרוליינה הצפונית, כדי להחליף את נציג המחוז וולטר ג'ונס אשר נפטר בעודו בתפקיד. ב-9 ביולי 2019 מרפי התמודד בסיבוב שני בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית נגד רופאת הילדים ג'ואן פרי, עליה גבר ברוב של כ-19 אחוזים. ביום בחירות המיוחדות ב-10 בספטמבר 2019 הוא ניצח את ראש עיריית גרינוויל לשעבר אלן מ. תומאס עם כ-61% מקולות הבוחרים. הוא חבר בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת המדע, החלל והטכנולוגיה.
זוליכה פוקחת עיניים
זוליכה פוקחת עיניים (Зулейха́ открывает глаза) הוא רומן מאת המחברת הטטרית גוזל יכינה על נישול האדמות בשנות השלושים של המאה העשרים. הרומן פורסם בשנת 2015 על ידי הוצאת הספרים המוסקבאית AST. חברת הסרטים "רוסקויה" הפיקה עבור ערוץ הטלוויזיה רוסיה-1, מיני-סדרה המבוססת על הרומן, בת 8 פרקים בכיכובה של צ'ולפן חאמטובה (2020).
זהו רומן הביכורים של גוזל יכינה. הספר תורגם לעברית בשנת 2020 על ידי חמוטל בר יוסף בהוצאת כרמל.
עלילה.
תחילת 1930 בכפר טטרי מרוחק, זוּלֵיכָה היא אישה חקלאית העדה לרצח בעלה בידי אחר. בהוראת השלטונות, היא עצמה יחד עם מאות מתיישבים אחרים מגורשת מאדמתה ונשלחת בקרון משא לגלות בסיביר.
החלק השני של הרומן מספר את סיפור הישרדותם של הגולים שננטשים בטייגה המרוחקת על גדות האנגרה ללא אוכל, מחסה ולבוש חם. קומץ אנשים של לאומים, אמונות וגורלות שונים נאלצים להילחם יחד על הישרדות כנגד הטבע הקשה והממשלה החדשה והעוינת.
היסטוריה.
רקע.
נושא גורלותיהם של האנשים המנושלים והחיים ביישוב מיוחד עניין את המחברת הטטרית יכינה בזכות סיפורי סבתה, ששרדה את הגלות בסיביר. עם זאת, אין פרקים אמיתיים מהביוגרפיה שלה ברומן, הטקסט נוצר על בסיס זיכרונותיהם של מספר גדול של אנשים אחרים שסיפרו כיצד השלטון נישל אותם מאדמתם. כל הסיפורים אוחדו בתקופה שבין 1930 ל-1946.
ההכנה לכתיבת הספר ארכה שנתיים, שמונה חודשים נוספים נדרשו כדי לעבוד ישירות על הטקסט.
אב הטיפוס ליישוב המיוחד סמרוק היה כפר הפועלים פיט-גורודוק, בו חיה סבתה של המחברת בילדותה. בשנת 1994 הכפר חדל להתקיים, ולדברי יכינה, מאז 1997 הוא לא מופיע על המפות, אך תושבי הכפר לשעבר וילדיהם שומרים על זכרונותיהם מהמקופ ומבקרים בבית הקברות המקומי בכל קיץ.
פרסום.
בתחילה נכתב הטקסט כתסריט, כיצירה חינוכית של בית הספר לקולנוע במוסקבה. עיבודו לכדי רומן, כהסיפור קיבל מקצבים שונים של התפתחות עלילה הושלמו בהמשך.
הפרסום הראשון של קטע הרומן נעשה בשנת 2014 בגיליון מאי של מגזין האורות הסיביריים. העורך הראשי בפועל של המגזין, ויטלי סרוקלינוב, פרסם קטע תוך שבועיים לאחר קבלת כתב היד. לפני כן, המחברת שלח את הטקסט ל-13 בתי הוצאה לאור אחרים ומהדורות כתבי עת רבים שדחו אותה. "הוא נתן לי השראה", נזכרת המחברת, "לא ממש הבנתי את רמת הטקסט. כן, היו ביקורות של מכרים, אבל התגובה של מישהו מהעולם הספרותי הייתה חשובה לי".
לדברי המחברת:רציתי להעביר את הרעיון שאפילו בהר גדול מאוד ניתן להסתיר את גרגר האושר העתידי. [...] באופן כללי, זהו ספר העוסק בהתגברות על התודעה המיתולוגית. זה לא משנה - זכר או נקבה.
עיבודים.
בשנת 2017 הועלה הרומן כהצגה על ידי תיאטרון הדרמה של בשקיריה (בבימויו של איירט אבושחמנוב). בשנת 2019 זכתה הפקה זו בפרס המיוחד של פסטיבל התיאטרון "מסכת הזהב" והיה מועמד בקטגוריות: "הצגת התיאטרון הטובה ביותר", "הבימוי הטוב ביותר", "השחקנים הטובה ביותר" (את זולייכה גילמה רימה קגארמאנובה), "עיצוב התלבושות הטוב ביותר" ו"עבודת התפאורה הטובה ביותר".
בשנת 2020 רשת "רוסיה-1" מבית VGTRK, הפיקה מיני-סדרה בכיכובה של צ'ולפן חאמטובה.
ביקורות.
מבקרי הספרות הרוסיים ציינו לטובה את רומן הביכורים של יחיאינה והשוו אותו לספרו של זכר פרילפין, "התושב".
כך תיאר פאבל בזינסקי את הרומן: ”דרכה של גוזל יכינה קשוחה. ביטויים קצרים, מינימום פרטים, שום דבר לא מיותר”"."
דווקא במולדתה, בקרב המבקרים הטטריים, הרומן זכה לביקורות שליליות רבות. לדוגמה, המבקר רוסלן אייסין תיאר את הרומן כהתנצלות על רוחניות ובגידה.
איש הציבור והמחזאי ראביט באטוללה התנגד להגדרתה של יכינה כמחברת טטרית וציין ש"מאפייני הדמויות מופרכות ובלתי-סבירות, ותיאור חייהם והמסורות הטטריים אינו נכון ומהווה ביטוי של חוסר כבוד לכלל האנשים הטטריים".
השפעה תרבותית.
בשנת 2017 הרומן תורגם ל-18 שפות, הועלה כהצגה בתיאטרון הדרמה של בשקירסטן ואף תוכנן עיבוד קולנועי. בשנת 2019 הרומן עובד על ידי VGTRK לסדרת טלוויזיה, כאשר את התפקיד הראשי מגלמת צ'ולפן חאמטובה. לצדה בסדרה מופיעים גם יוליה פרסילד, סרגיי מקובצקי, רומן מדיאנוב, יבגני מורוזוב, ילנה שבצ'נקו, אלכסנדר באשירוב, רמיל סביטוב, רוזה חאירולינה ואמנים נוספים. במאי הסדרה הוא יגור אנשקין.
מהדורות.
הספר יצא לאור במספר מהודרות בשפה הרוסית בשנים 2015, 2016 ובשנת 2019, כל שלוש המהדורות יצאו לאור על ידי הוצאת AST המוסקבאית.
הספר יצא לאור בטטרית בשנת 2016 ונקרא "Зөләйха күзләрен ача".
אנרי ד'אבוביל
אלבר מריה אנרי ד'אבוביל ( 26 במרץ 1848 – 1 ביולי 1941) היה ז'נרל דה בריגדה בצבא צרפת, אשר התפרסם בשל חלקו בפרשת דרייפוס. בנוסף על כך, הוא כיהן כראש עיריית קראק במשך כמעט עשרים שנה.
ביוגרפיה.