האלבום מכיל גם את שיר המחאה "Sic 'Em Pigs" שהפך ל"המנון" אנטי משטרתי של התנועה ההיפית, ובו אדולפו דה לה פארה, אלן וילסון והנרי וסטין משמיעים קולות של חזירים, המזוהים עם קריאות גנאי לשוטרים. בנוסף באלבום מופיעים כמה שירים רציניים יותר שכתב וילסון, שמבטאים את ההידרדרות הנפשית שלו, ביניהם "Time Was" ו- "I'm Her Man".
האלבום היה לרביעי שהפיקה הלהקה עבור ליברטי רקורדס וסימן את ההתפתחות המוזיקלית של הלהקה. הגיטרה של וסטין 'מושחזת' יותר מבאלבומים קודמים, תפקידי התופים של דה לה פארה מציגים את הסגנון הייחודי שגיבש לאורך השנים (ושימשיך להתגבש בהמשך), והדרך שבה וילסון מנגן במפוחית הפה מוזכרת במקומות רבים ככזאת ש"מותחת את גבול היכולת של שליטה בכלי".
איזמאילובו הצפונית
נפת איזמאילובו הצפונית (ברוסית: район Северное Измайлово) היא נפה במחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 4.202 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 88,007 תושבים (2020).
איזמאילובו הצפונית הוא בעיקר נפת שינה עם תשתיות מפותחות. בשטחה ממוקמים: 9 מתחמי חינוך, 16 בתי ספר, 22 גני ילדים, 3 מכללות, 2 קופות חולים, 2 ספריות.
בנפה ישנו מתחם ספורט "טרודוביאה רזרבי", בית המסחר "פרבומייסקי" ומרכז הקניות "שצ'ולקובו".
המרכז החשוב ביותר לתקשורת תחבורתית בנפה היא תחנת מטרו שצ'ולקובסקאיה של הקו ארבטסקו-פוקרובסקאיה.
יחסי בולגריה–פורטוגל
יחסי בולגריה–פורטוגל הם יחסי החוץ בין בולגריה לפורטוגל.
היסטוריה.
יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1925. הם נותקו בשנת 1945 וחודשו ב-24 ביוני 1974. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
ביקורים רשמיים.
בשנת 2003 ביקר בפורטוגל ראש ממשלת בולגריה סימאון סקסקובורגותסקי ואמר כי "יהיה מועיל ללמוד מהחוויה של פורטוגל בפיתוח כלכלי לאחר הצטרפותה לאיחוד האירופי".
בדצמבר 2004 ביקר בפורטוגל נשיא בולגריה גאורגי פרבאנוב.
הסכמים.
בשנת 2007 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה במשטרה.
עונת 2018/2019 בליג 1
עונת 2018/2019 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא: Championnat de France de football; מוצגת גם בשם ליג 1 קונפורמה בשל חסויות מסחריות, בצרפתית: Ligue 1 Conforama ) היא העונה ה-81 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-10 באוגוסט 2018 והסתיימה ב-24 במאי 2019.
פריז סן-ז'רמן זכתה באליפות השנייה ברציפות שלה והשמינית בתולדות המועדון.
בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות קן וגנגאן, ובמקומן עלו מהליג 2 הקבוצות מץ וברסט.
שחקנה הצרפתי של פריז סן ז'רמן קיליאן אמבפה זכה בתואר מלך השערים עם 33 כיבושים.
שחקנה הצרפתי של נים טז'י סבנייה זכה בתואר מלך הבישולים עם 13 בישולים.
בסיום העונה יחד עם פריז סן ז'רמן האלופה, העפילו לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א הקבוצות ליל וליון שסיימו במקומות השני והשלישי בהתאמה.
לשלב הבתים של הליגה האירופית העפילו הקבוצות סנט אטיין שסיימה במקום הרביעי, וסטאד רן שזכתה בגביע הצרפתי. בנוסף שטרסבורג שזכתה בגביע הליגה העפילה לשלב המוקדמות השני בליגה האירופית.
קבוצות.
בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת.
הקבוצות נים וריימס הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, והחליפו את הקבוצות טרואה ומץ שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2017/2018.
מרגלית בנאי
מרגלית בנאי (27 ביולי 1927 – 11 ביוני 1976) הייתה סופרת, כתבת ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
מרגלית בנאי נולדה בכ"ז בתמוז תרפ"ז. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים התנדבה ב-1945 לפלמ"ח ושמשה כקשרית. נעצרה בידי הבריטים וישבה במחנה המעצר בלטרון, שם ארגנה את פעולות התרבות של העצירים. במלחמת העצמאות הייתה חברה בלהקת הצ'יזבטרון ולאחר שחרורה הופיעה זמן-מה בתיאטרון מקצועי, בין השאר, בהצגה "הוא הלך בשדות" בתיאטרון הקאמרי.
אחר-כך התמסרה בעיקר לכתיבה לילדים. השתתפה בשבועוני נוער, חיברה תסכיתים לרדיו והפיקה בתחילת שנות ה-60 את סדרת תקליטי "לילה טוב" שכללו סיפורים לילדים. חיברה, יחד עם בעלה, הרברט רוסקול (1921–1985), איש מח"ל, ספרים באנגלית. לבני הזוג נולד הבן מיכה. השניים פתחו חנות תקליטים "סטודיו 1" ברחוב אלנבי בתל אביב.
התגוררה זמן מה בארצות הברית ושימשה בסוף שנות ה-60 ככתבת "למרחב" שם.
הייתה זמן מה חברת קיבוץ דפנה. בתחילת שנות ה-70 ביימה הצגות במסגרת בימת הקיבוץ.
בשנותיה האחרונות התגוררה בערד וארגנה את תערוכת "אמנויות המדבר", אותה התכוונה להפוך לתערוכת קבע לאמני הנגב.
מרגלית בנאי מתה ב-1976 ממחלת הסרטן, בגיל 48. נטמנה בבית העלמין הדרום.
נאגורני (נפה)
נפת נאגורני (ברוסית: Нагорный район) היא נפה של המחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 5.4161 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 81,794 תושבים (2020).
בנפה ישנם 17 גנים, 10 בתי ספר מקיפים, 2 פנימיות, בית ספר למוזיקה, מתחם חינוכי עם בית יתומים, בית ספר לחינוך כללי של העתודה האולימפית, בית ספר לפיזיקה ומתמטיקה מס' 1580 של אוניברסיטת באומן, ארמון התרבות נאגורני, מועדון איסקרה - מרכז חינוך עם מספר מועדונים, קולנוע אנגארה, התיאטרון היהודי המפורסם "שלום", שאורגן בשנת 1988, אולם התצוגה של אמני גלריה ורשבקה, מתחם הסקי נאגורני, מועדון הספורט "קאנט". בשנת 1994 נפתח מרכז השירותים הסוציאליים של נאגורני.
נמיית כיס מנוקדת
אתר הנופש אל-בוסתן
אתר הנופש אל-בוסתן (באנגלית נקרא לעיתים: "The Garden""") הוא אתר נופש בחוף בעזה המכיל מסעדות, בתי קפה ובריכות שחייה, אתר הנופש ממוקם על החוף מצפון לעיר עזה.
את המקום פוקדים מדי יום 800 איש וקוד הלבוש במקום נחשב "איסלאמי" כי נשים לבושות בו ברעלה.
על פי העיתונאית המצרית אשרף אבו אל-הול אשר עובדת בעיתון המצרי באל-אהראם, אל-בוסתן הוא אחד מהקבוצה הצומחת במהירות של פארקי שעשועים בעזה, כולל זהרת אל-מדיין וכן פארק המים המשוגע.
על פי סוכנות הידיעות הבריטית רויטרס, אתר הנופש הוא חלק מ"פריחת בנייה "ב"מתקני בילוי", שהחלה ברצועה.
Al-Bustan resort
יחסי הוותיקן–פורטוגל
יחסי הוותיקן–פורטוגל הם יחסי החוץ בין הכס הקדוש לפורטוגל.
היסטוריה.
בסוף המאה ה-4 החל תהליך ההתנצרות של האזור הכולל היום את פורטוגל. בשנת 1143 הכריז אפונסו הראשון, מלך פורטוגל על הקמת ממלכת פורטוגל, ובשנת 1179 הכיר האפיפיור אלכסנדר השלישי בעצמאות הממלכה, מה שנתן לה לגיטימיות. בשנת 1223 מת אפונסו השני, מלך פורטוגל, ובנו סנשו השני, מלך פורטוגל עלה במקומו לשלטון. בשנת 1246 הסתכסך סנשו עם הכנסייה, והאפיפיור אינוקנטיוס הרביעי הורה לאחיו אפונסו להדיחו מהשלטון. אפונסו צעד לפורטוגל, ובסיוע האצולה הדיח את סנשו, שנמלט לטולדו, שם שהה עד מותו בשנת 1248. לאחר מותו, עלה אפונסו שכיהן עד אז כעוצר לשלטון. בשנת 1249 כבש אפונסו את פארו בדרום, ובכך הייתה פורטוגל לממלכה הנוצרית הראשונה בחצי האי האיברי אשר נשלם בה תהליך הרקונקיסטה.
בשנת 1276 נבחר האפיפיור יוחנן העשרים ואחד, שכיהן בתפקיד עד מותו ב-20 במאי 1277, ונכון להיום (2020) הוא האפיפיור היחיד שהיה ממוצא פורטוגזי.
בשנת 1481 קבעה הבולה האפיפיורית Aeterni regis כי כל האדמות ממערב לאיים הקנריים ישתייכו לפורטוגל, ובכך בעצם קבע שאמריקה שייכת לפורטוגל. במאי 1493, לאחר גילוי אמריקה על ידי ספרד, קבע האפיפיור הספרדי אלכסנדר השישי בבולה בשם Inter caetera כי כל האדמות הנמצאות עד 100 ליגות ממערב לאיי כף ורדה יהיו של פורטוגל ואילו ארצות מערביות יותר יהיו של ספרד, ובכך העניק את אמריקה לספרד ואת אפריקה לפורטוגל. ז'ואו השני, מלך פורטוגל, החל במשא ומתן עם פרננדו השני מאראגון ואיזבלה הראשונה מקסטיליה, מלכי ספרד, על מנת להזיז את הקו מערבה. בטענה שהקו נמשך גם מעבר לצדו השני של כדור הארץ, ובכך הוא מגביל את ההשפעה הספרדית באסיה, הצליחו הפורטוגלים להביא לחתימת חוזה טורדסיאס. יש הסוברים כי פעילות דיפלומטית זו של פורטוגל התבססה על ידע מוקדם אודות ברזיל, ושהחוזה נועד להבטיח את אחיזתה בחלק זה של העולם החדש. החוזה סתר את הבולה האפיפיורית משנת 1493, אולם אושרר בידי האפיפיור יוליוס השני ב-1506.
כתוצאה מהחוזה זכתה ספרד בכל יבשת אמריקה, להוציא את הקצה המזרחי של יבשת דרום אמריקה, שהתגלה בשנת 1500 בידי פדרו קברל, ושהפך למושבה פורטוגלית, ומאוחר יותר לברזילאית. בניגוד להסכם, התרחבה ברזיל הרבה לתוך פנים היבשת, הודות להרי האנדים שהפרידו בין המושבות הספרדיות העיקריות באמריקה למרכז היבשת, וכך חלקים גדולים מדרום אמריקה הם דוברי פורטוגזית בניגוד לחוזה טורדסיאס.
בשנת 1670 אישר האפיפיור קלמנס העשירי את עצמאותה מחדש של פורטוגל, לאחר ניצחונה על ספרד ההבסבורגית במלחמת השיקום הפורטוגזית.
בשנת 1728 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, לאחר שז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל הסתכסך עם האפיפיור, אולם בשנת 1738 נחתם קונקורדט בין המדינות. לאחר רעידת האדמה ההרסנית בליסבון בשנת 1755, פורטוגל תחת ז'וזה הראשון, מלך פורטוגל הפכה למונרכיה אבסולוטית נאורה. מעל לכל, הביא ראש הממשלה סבשטיאאו דה מלו למודרניזציה של המדינה ברוח ההשכלה, וכתוצאה מכך פורטוגל נקלעה שוב לסכסוך עם הכנסייה, כך שבין 1760 ל-1770 נותקו שוב היחסים הדיפלומטיים.