מאזן (לפי ה-IFRS: דוח על המצב הכספי) הוא דוח כספי המתאר את מצבה הפיננסי של ישות חשבונאית ליום מסוים. הוא מהווה למעשה "תצלום" של הנכסים, ההתחייבויות וההון העצמי של הישות לאותו יום. בדרך כלל נערך מאזן בסוף כל שנת כספים ובחברות ציבוריות גם מדי סוף רבעון. מפורטים בו: ערך הרכוש והנכסים של העסק, וכנגדם ערך ההתחייבויות וההון העצמי שלו. הון עצמי הוא ההפרש בין ערך הנכסים לערך ההתחייבויות, והוא מייצג את חלקם של בעלי העסק בנכסיה. על פי רוב עורכים מאזן לחברות בע"מ, וחשיבותו רבה בעיקר למשתמשים החיצוניים, כלומר אלו העושים בו שימוש כדי לקבל החלטות כלכליות (כגון השקעה בעסק). מאזן של חברה בע"מ נערך על ידי החברה בהתאם לעקרונות חשבונאיים מקובלים שנקבעו בתקנים חשבונאיים, גילויי דעת, חוקים ותקנות. לאחר עריכת הדוח חותם עליו יושב ראש הדירקטוריון. רואה חשבון נדרש על פי חוק לבקר את הדוחות הכספיים של החברה, באמצעות תהליך בשם ביקורת, ולבסוף לחוות את דעתו על מידת התאמתם לכללים אלו. רואה החשבון נדרש להיות אדם חיצוני שאינו מועסק על ידי החברה וזאת על מנת לאפשר לקוראי הדוחות הכספיים לדעת עד כמה המידע המופיע בהם הוא אמין, אובייקטיבי, ומתאים לעקרונות החשבונאיים המקובלים, כך שיוכלו להסתמך עליו בבואם לקבל החלטות כלכליות.
מבנה המאזן.
המאזן מספק מידע על הרכוש וההתחייבויות. המידע מוגש בצורה תמציתית, אך נספחים אליו באורים ופירוטים שונים לכל סעיף אשר מהווים חלק בלתי נפרד מהדוח. הדוח כולל בדרך כלל "מספרי השוואה" - טורים נלווים שבהם השוואה של כל סעיף עם מקבילו במאזן של התקופה הקודמת.
המאזן כולל שני צדדים. בצד האחד (הימני, בדרך כלל) מופיעים נכסי החברה, כשראשון מופיע הרכוש השוטף, אחריו ההשקעות לטווח ארוך ולבסוף הרכוש הקבוע. בין סעיפי הרכוש השוטף הנפוצים ניתן למצוא את יתרת המזומנים שברשות החברה, פיקדונות בבנק, קופת שקים, מלאי המוצרים וחומרי הגלם, הציוד וכן חובותיהם של לקוחות וחייבים אחרים, שנחשבים גם הם לנכס פיננסי.
בצד האחר (השמאלי, בדרך כלל) מופיעים פרטי ההתחייבויות של העסק והונו העצמי. בדומה לנכסים, ההתחייבויות מסודרות גם הן מהטווח הקצר לארוך: ראשית ההתחייבויות השוטפות, שביניהן ניתן למצוא אשראי בנקאי לזמן קצר, אשראי מספקים ונותני שירותים, הלוואות קצרות מגורמים אחרים וכן המחאות לפרעון שנתן העסק; ולאחר מכן מפורטות ההלוואות לטווח ארוך. לאחר ההתחייבויות מפורט הונו העצמי של העסק. סיכום טור ההתחייבויות וההון העצמי זהה תמיד לסיכום טור הנכסים (כלומר, על הדוח להיות מאוזן).
המאזן מפורסם בדרך כלל כחלק מקבוצת דוחות תקופתית בשם דוחות כספיים.
תקופת המאזן.
המאזן מוגש לבעלי המניות של החברה או לבעלי הפירמה בתקופות קבועות. המאזן החשוב ביותר הוא זה המוגש בסוף שנה תקציבית: ב-31 בדצמבר. מאזן זה מוגש גם לשלטונות המס והוא חלק מהבסיס לביקורת של רשות המיסים על דיווחי הפירמה. בישראל הדוח צריך להיות מוגש ליום 31 בדצמבר, אך ישנן מדינות שבהן זה לאו דווקא כך.
חברות ציבוריות נדרשות להגיש גם דוחות רבעוניים (בכל שלושה חודשים). הדוחות השנתיים, ובכללם הדוח על המצב הכספי, מחויבים בביקורת יסודית על ידי רואה חשבון מבקר חיצוני. לעומתם, הדוחות הרבעוניים מחויבים רק בסקירה על ידי רואה חשבון, כך שייתכן שיהיו פחות אמינים מהדוח השנתי.
חשיבות המאזן.
המאזן משמש בראש ובראשונה את מנהלי בית העסק, המעוניינים לקבל תמונה אמיתית על מצבו של העסק (בכפוף למדיניות החשבונאית). בתנאים מסוימים, באמצעותו יוכלו לדעת האם שווי הנכסים שלהם גבוה משווי ההתחייבויות. באמצעותו יוכלו גם לקבל השוואה בין השנה החולפת לבין השנה שקדמה לה, לבצע ניתוחים באמצעות מדדים שונים על מנת להסיק כיצד ניתן להתייעל ולחסוך.
אף על פי שקביעת המיסים שתשלם החברה נקבע בדוח ההתאמה למס שמבוסס על דוח רווח והפסד, המאזן (בערכים נומינליים) מוגש אף הוא לשלטונות המס ומשמש אותם בביקורתם.
המאזן יכול להיות מוגש לגורמים חיצוניים המעוניינים לעיין בו. כך למשל, בנק המעניק אשראי לחברה דורש לקבל לידיו את המאזן כדי לבחון את מצבו האמיתי של העסק. גם גורם המעוניין להשקיע או לרכוש את העסק ירצה לעיין במאזן ולהיעזר בו על מנת להעריך את ערכו של העסק.
ירחי כלה
ירחי כלה הוא שמו של מעמד מתקופת האמוראים והגאונים, כינוס גדול של תלמידים פעמיים בשנה, בחודשי אדר ואלול, כדי לעסוק בלימוד מסכתות אשר נקבעו מראש. מוסד זה נקבע על ידי רב בסורא, ואילו בנהרדעא פעל מוסד חלופי ושמו "שבתא דריגלא".
מטרת ירחי כלה הייתה לאפשר גם לאנשים אשר עובדים בכל ימות השנה, ללמוד בישיבה ולהעמיק את ידיעותיהם בהלכה ובאגדה בחודשי אדר ואלול, בהם לא הייתה עבודה חקלאית רבה, כמו האוניברסיטה העממית של ימינו.
בראש כל התכנסות עמד "ראש כלה". שניים המוזכרים ככאלה הם: רב נחמן בר יצחק ורב הונא בריה דרב יהושע.
שמו של המפעל הלימודי מתבסס על המשלת התורה לכלה, ובחודשי הלימוד כולם באים לשמוע הדרשה כבאים לראות בחופת חתן וכלה.
ירחי כלה בימינו.
בארץ ובקהילות יהודיות ברחבי העולם, נהוג לשחזר את המעמד, בו מתכנסים אנשים הטרודים לפרנסתם בכל ימות השנה ובאים לתקופת לימוד מרוכזת, הנערכת בדרך כלל בתקופת "בין הזמנים" שלאחר ט' באב.
מעמדים תורניים.
בשנת ה'תשי"ב חידש הרב יוסף שלמה כהנמן את מסורת ירחי כלה בישיבת פוניבז' בבני ברק. בראשות ישיבת ירחי כלה העמיד את מקורבו הרב אברהם צבי לייכטמן, שניהל את המוסד במשך עשרות שנים. לאחר כשישים שנים, בשנת תשע"ד, הפסיק את קיום המנהג הרב אליעזר כהנמן, נכדו של המייסד.
משנת ה'תשל"ד מתקיים מעמד ירחי כלה של חסידות חב"ד לזכרו של הרב לוי יצחק שניאורסון בשטחו של מחנה גן ישראל בניו יורק, בראשות הרב אברהם שם טוב, בהשתתפות רבנים וראשי ישיבות מרחבי תבל. מאז שנת ה'תשס"ו מקיימים חסידי חב"ד בישראל מעמד ירחי כלה בישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד בו נוטלים חלק גם רבנים מחוץ לחסידות.
מעמדים תרבותיים.
בי"ג אדר ה'תש"א (1941) ייסד ברל כצנלסון "ירח כלה" – סמינר המיועד לאוכלוסיית הפועלים, בהשתתפות 138 איש מכל חלקי הארץ, רובם מן ההתיישבות העובדת. מושב הירח התקיים בבית המכון החקלאי של האוניברסיטה העברית ברחובות. הפעילות התנהלה בחוגים, ששלושת העיקריים שבהם עסקו בענייני ההסתדרות, בספרות עברית ובתרבות (עסק בשאלות חגי ישראל). חוגים נוספים עסקו בהיסטוריה יהודית, סוציאליזם ומדיניות.
קליק-לזפזפ את החיים
ימי שלישי עם מורי
ימי שלישי עם מורי (באנגלית: Tuesdays with Morrie) הוא סרט טלוויזיה זוכה פרס אמי משנת 1999, בכיכובו של ג'ק למון ובהפקתה של אופרה וינפרי. הסרט, המבוסס על של מיץ' אלבום, עסק רבות בנושא המוות, והיה אחד האחרונים בהם כיכב ג'ק למון, שנפטר שנתיים אחר כך.
עלילה.
מיץ' אלבום (האנק עזריה) הוא בעל טור ספורט פופולרי בדטרויט, שבמדינת מישיגן ומנחה תוכניות טלוויזיה ורדיו, המבלה את ימיו בנסיעות ברחבי ארצות הברית. ערב אחד, בעודו צופה בטלוויזיה מבחין אלבום במרצה האהוב עליו מהאוניברסיטה, מורי שוורץ (ג'ק למון), שאותו לא ראה מזה שנים, ומחליט לבקרו. הביקור החד-פעמי הופך ביקור שבועי ואלבום לומד ממורי על משמעות החיים. מערכת היחסים שנרקמת בין השניים מאלצת את אלבום להתמודד עם עובדות אותן הדחיק וגורמת לו לשנות את אופן חשיבתו ואת אורח חייו.
ג'ובאני דומניקו קאסיני
ג'ובאני דומניקו קאסיני (באיטלקית: Giovanni Domenico Cassini. בצרפתית: Jean-Dominique Cassini ; 8 ביוני 1625 - 14 בספטמבר 1712) היה אסטרונום איטלקי .
חייו.
קאסיני נולד בפרינאלדו על יד סן רמו איטליה. הוא החל את דרכו כאסטרולוג אך עד מהרה מאס באסטרולוגיה ודבק בגישה הרציונלית שאפיינה את המהפך המחשבתי במדעים בעת הרנסאנס.
לזכותו נזקפות מספר תגליות במערכת השמש. הוא מדד את המרחק למאדים ובכך היה הראשון שמדד מרחק לכוכב לכת ובנוסף אפשר להסיק את המרחק מהארץ לשמש לפי חוק קפלר השלישי, חקר את כוכב הלכת צדק וגילה את הכתם האדום הגדול, וגילה את הרווח הקרוי על שמו בטבעות שבתאי.
במשך כל חייו, עבד קאסיני על יוזמת מיפוי טופוגרפי של צרפת באמצעות טריאנגולציה. את עבודתו המשיכו בנו ונכדו, אשר סיים את העבודה המדוקדקת לבסוף, בשנת 1789 או 1793 - בזמנו, היחס לעבודה היה כאל יצירת אמנות והמפה התפרסמה בשם "Carte de Cassini" (לוח קאסיני).
הוא מת בפריז. על שמו נקראו מכתש קאסיני על הירח ועל המאדים.
ב-1997 שיגרה נאס"א חללית לחקור את שבתאי וירחיו, שנקראה קאסיני, על שמו.
פרידריך בסל
פרידריך וילהלם בסל (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Bessel; 22 ביולי 1784 - 17 במרץ 1846) היה מתמטיקאי ואסטרונום גרמני.
בסל נולד במינדן שבגרמניה. היה הראשון שמדד, בשנת 1838, את המרחק לכוכב. בסל השתמש בשיטת הפרלקסה ומדד בדיוק גבוה את מיקומו של הכוכב 61 בברבור. 61 בברבור הוא כוכב כפול והוא הכוכב הנראה לעין החמישי בקרבתו אל כדור הארץ, במרחק של כ-11.4 שנות אור. על מנת למדוד את מרחקו ביצע שתי מדידות בהפרש של חצי שנה - בכך השתמש בכל קוטר מסלול כדור הארץ סביב השמש כקו בסיס.
כמתמטיקאי פיתח מערכת משוואות שהומצאו על ידי דניאל ברנולי לפתרון כללי, ואלו קרויות כיום על שמו, פונקציות בסל.
בגיל 26 התמנה כמנהל מצפה הכוכבים של אוניברסיטת קניגסברג.
אסטרואיד 1562 נקרא על שמו.
נכדו של בסל, מצד בתו יוהנה מרי, הוא האגיפטולוג והמילונאי הגרמני אדולף ארמן.
החתומים על חוקת ארצות הברית
קוני פוהלרס
קוני פוהלרס (בגרמנית: Conny Pohlers; נולדה ב-16 בנובמבר 1978 בסקסוניה-אנהלט) היא כדורגלנית גרמנית.
קריירה במועדונים.