את המחקרים שלה היא עושה על הגנטיקה של זבוב הדרוזופילה (המכונה "זבוב הפירות"). לשם כך הקימה מעבדה שבה מגדלים וחוקרים קרוב למיליון זבובים בכל שנה. יוצרים מוטציות מכוונות ב-DNA על מנת לבחון כיצד שילובים שונים של גנטיקה וגורמי סביבה משפיעים על תכונות כמו אורך חיים וחסינות בפני מחלות.
הישג בולט של מחקריה הוא קטלוג של הגנום השלם של 200 סוגים שונים של זבובי פירות, קטלוג שפורסם ב-2012.
נשואה לרוברט אנהולט, גנטיקאי אף הוא.
פרסומים.
למאקאי 252 מאמרים ועוד 359 פרסומים אחרים.
תחנת שאול המלך
תחנת שאול המלך היא תחנת רכבת קלה תת-קרקעית הנבנית מתחת לדרך בגין, מדרום לשדרות שאול המלך ובניצב לרחוב מוזס בתל אביב. התחנה נבנית כחלק מהקו האדום של הדנקל.
מבנה התחנה.
התחנה נבנית בעומק של 27 מטר ותשתרע לאורך של כ-150 מטר מתחת לדרך בגין. רוחב רציפי התחנה יהיה 10 מטר ושטח התחנה 3,139 מטר רבוע. הצפי לכמות הנוסעים היומית הוא כ-19,000. לתחנה יהיו שתי כניסות, כניסה צפונית שתמוקם סמוך למפגש הרחובות שדרות שאול המלך ודרך בגין, כניסה זו תחובר לבית החולים איכילוב במנהרה תת-קרקעית להולכי רגל באורך של כ-200 מטר. כניסה דרומית לתחנה תמוקם סמוך לבית ידיעות אחרונות לשעבר שנהרס בשנת 2017, כניסה זו תתחבר למרכז עזריאלי כחלק מפרויקט ההרחבה שלו. לצורך הקמת התחנה החלו הסדרי תנועה חדשים באזור העבודות.
היסטוריה.
במאי 2015 זכו ביחד חברת סולל בונה וחברת CRTG הסינית במכרז לבניית המנהרות והתחנות בחלק המערבי של הקו האדום הכולל גם את תחנת שאול המלך.
ב-3 בדצמבר 2015 החלו העבודות להקמת התחנה והופעלו הסדרי תנועה חדשים במתחם העבודות.
נכון ל-2021 מבוצעות בתחנה עבודות הגמרים ובניית הכניסות לתחנה. ב-1 במרץ 2022, נת"ע חשפה לראשונה את התחנה.
מיקום.
התחנה ממוקמת על דרך בגין, מדרום לשדרות שאול המלך ובסמוך לרחוב מוזס. התחנה אף ממוקמת בסמוך למגדלי עזריאלי, הקריה ובית החולים איכילוב, ובעתיד התחנה תחובר למגדלי עזריאלי ובית החולים איכילוב באמצעות מעברים תת-קרקעיים.
אוטונומיזם (פירושונים)
רב-להב
אנדי ויטפילד
אנדי ויטפילד (באנגלית: Andy Whitfield; 17 באוקטובר 1971 – 11 בספטמבר 2011) היה שחקן ולשי. ידוע בזכות תפקידו הראשי בסדרת הטלוויזיה "", של חברת הכבלים האמריקאית Starz.
ילדות וקריירה.
ויטפילד נולד באמליך (Amlwch), אנגלסי, ויילס. למד הנדסה אזרחית ב"אוניברסיטת שפילד האלאם" באנגליה. עבר לגור באוסטרליה ב-1999 על מנת לעבוד בתור מהנדס בחברת Lidcombe, והשתקע בסידני. הופיע במספר סדרות טלוויזיה אוסטרליות, ביניהן: "Opening Up", "All Saints", "The Strip", "Packed to the Rafters" ו"בנות מקלאוד".
בתפקידו הבולט הראשון השתתף ויטפילד בסרט "גבריאל", סרט אוסטרלי העוסק בעל-טבעי. בנוסף, כיכב ב-2010 בסדרת הטלוויזיה "", אשר צולמה בניו זילנד. הסרט מציג גרסה היסטורית של ספרטקוס, אף על פי שבסיפור זה ספרטקוס הוא חייל מגויס הנידון למוות אשר מביס את כל ארבעת התליינים שלו ובכך מזוכה מעונש המוות והופך לגלדיאטור. ספרטקוס האמיתי, כמו זה שבגרסה הבדיונית, הוביל מרד נגד הרומאים (במלחמת כנועים השלישית). ויטפילד גם הופיע במותחן אוסטרלי "The Clinic" ("המרפאה) וכיכב יחד עם" Tabrett Bethell (מ "אגדת המחפש:" תהילה) אשר צולם ב-Deniliquin.
חייו האישיים.
ויטפילד פגש את וושתי בלונדון. הזוג עבר לסידני ונישא בשנת 2001. לזוג נולדו שני ילדים משותפים.
במרץ 2010 אובחן ויטפילד עם לימפומה שאינה הודג'קין והחל בטיפול מיידי בניו זילנד. הדבר עיכב את הפקת העונה השנייה של "ספרטקוס: נקמה". בזמן ההמתנה להחלמתו של ויטפילד, הרשת יצרה סדרת-פריקוול לספרטקוס, בעלת 6 חלקים- ספרטקוס: אלי הזירה (Spartacus: Gods of the Arena). עם קטע קריינות קצר של השחקן. על אף שיצא בהצהרה כי ניצח את מחלת הסרטן ביוני 2010, בדיקה שגרתית בספטמבר 2010 גילתה חזרה של המחלה וויטפילד נאלץ לעזוב את התפקיד. Starz ליהקה מחדש את השחקן האוסטרלי ליאם מקנטייר כיורשו של ויטפילד כספרטקוס.
ויטפילד הלך לעולמו כתוצאה מלימפומה שאינה הודג'קין בסידני, אוסטרליה ב-11 בספטמבר 2011, כ-18 חודשים לאחר שאובחן לראשונה.
פלודן
פְלוּדֶן (fluden) או פלודני (Flódni) היא עוגת שכבות מסורתית לחג פורים מהמטבח היהודי-אשכנזי, שמקורה ככל הנראה באוקראינה, ומשם הגיע המתכון לרומניה, פולין והונגריה.
אנג'לינה (בית קפה)
אנג'לינה (בצרפתית: Angelina-salon de thé) הוא בית קפה ומסעדה הממוקם ברחוב ריבולי מס' 226 ברובע הראשון של פריז, צרפת.
בית הקפה ידוע בעיקר בשל משקה השוקולד הסמיך במיוחד המעוטר בקצפת, ובעוגות המוגשות בו (בייחוד ה-סופלה ערמונים, ועוגת סנט אונורה).
היסטוריה.
בית הקפה נוסד בשנת 1903 על ידי הקונדיטור אנטואן רומפלמאייר (Antoine Rumpelmayer) ועוצב בסגנון הבל אפוק.
בתחילת דרכו נקרא בית הקפה על שמו של המייסד אולם לאחר מכן שינה אותו על שמה של כלתו. לאחר מותו בשנת 1914 המשיכו בנו רנה וכלתו אנג'לינה בהפעלת המקום תוך הרחבת מבחר המאפים המוצע ללקוחות. קפה אנג'לינה הפך למקום מפגש מועדף על אנשי החברה הגבוהה בפאריס ובין לקוחותיו הקבועים נמנו מרסל פרוסט וקוקו שאנל.
בשנת 1980 צולמו בבית הקפה מספר סצנות מהסרט "לה בוהם 2" בכיכובה של סופי מרסו.
פעילות.
במשך השנים התרחב היצע המזון בבית הקפה והוא החל להציע גם תפריט מסעדות רגיל וארוחות מלאות לבוקר, צהריים וערב. בני משפחת רומפלמאייר המשיכו להחזיק בבעלות על המקום עד לשנת 1963. בשנת 2005 נמכרה הבעלות שוב ל"קבוצת ברטראנד"-רשת מזון מהיר.
בפריס פועלים שבעה סניפים ונקודות מכירה תחת המותג אנג'לינה: בכתובת המקורית שמול גני טילרי, בגלרי לפאייט בשדרות האוסמאן, בקניון "ארמון הקונגרס", שני אתרים בארמון ורסאי, במוזיאון לוקסמבורג, וברחוב באק.
בנוסף לאלה נפתחו סניפים נוספים של בית הקפה במזרח התיכון ובמזרח הרחוק.
אנג'לינה
ליילה זאנה
ליילה זאנה (נולדה ב-3 במאי 1961), היא פעילת זכויות נשים, זכויות אדם וזכויות אזרח, ופוליטיקאית כורדית, שנכלאה במשך 10 שנים בשל פעילותה הפוליטית, אשר על פי בית המשפט הטורקי הייתה כנגד אחדות המדינה. בעת שהייתה חברה במפלגת החברה הדמוקרטית, נאסר עליה להצטרף לכל מפלגה פוליטית במשך חמש שנים כאשר מפלגתה הוצאה מן החוק. בעקבות זאת, היא נבחרה כחברת פרלמנט עצמאית עבור מחוז דיארבקיר בתמיכת המפלגה לדמוקרטיה ושלום. מאז נעצרה עוד מספר פעמים וההאשמות נגדה ממשיכות.
ב-1995, בעת מאסרה, הוענק לה פרס סחרוב מידי הפרלמנט האירופי, אך לא יכלה לקבל אותו עד שחרורה ב-2004. היא גם קיבלה את פרס ראפטו לזכויות אדם ב-1994, כשקרן ראפטו הכירה בה כאסירה פוליטית בגין פעילותה הבלתי-אלימה למען זכויות אדם ואזרח של העם הכורדי בטורקיה ובארצות השכנות לה.
רקע.
ליילה זאנה נולדה ב-1961 למשפחה מסורתית בכפר קטן בשם באצ'ה במזרח טורקיה. לה שלוש אחיות ואח. מגיל צעיר מחתה זאנה נגד הסדר החברתי הדתי הקפדני, והיא סירבה ללבוש כיסוי ראש לפני שנישאה, וגם לאחר מכן כיסתה ראשה למשך זמן קצר בלבד.
היא למדה בבית הספר היסודי רק למשך שנה וחצי, אז אביה השמרן הפסיק את לימודיה, מכיוון שלא האמין בחינוך לבנות.
בגיל 15 נישאה בכפייה לבן דוד של אביה, מהדי זאנה, המבוגר ממנה בעשרים שנה. כשאמרו לה שעליה להינשא, התפרצה על אביה והכתה בו באגרופיה - התנהגות לא אופיינית לנערות בחברה שלה. מאוחר יותר היא ציינה: "אינני מאשימה את משפחתי או את בעלי, אלא את התנאים החברתיים בכורדיסטן. את אלה עלינו לשנות." באופן אירוני, היו אלה דווקא נישואיה למהדי, שהיה פעיל פוליטי כורדי, שאפשרו לה לשנות את מצבה האישי והחברתי. דרכו, למדה על היקף הדיכוי הפוליטי מצד המדינה, ועברה תהליך פוליטיזציה. לאחר שהזוג עבר לעיר דיארבקיר ב-1976, ילדה ליילה את בנם, רוניי. שנה לאחר מכן, נבחר מהדי לראשות העיר ברוב מוחץ.
ההפיכה הצבאית של 1980 הגבירה את הרדיפה של הכורדים בטורקיה. מהדי זאנה היה בין אלפי הפעילים הכורדים שנעצרו בשל דעותיהם הפוליטיים. נגזרו עליו שלושים שנות מאסר.
ליילה נשארה אם יחידנית לרוניי בן החמש, והייתה בהריון עם בתה, רוקן. במשך השנים הבאות, נדדה ממקום למקום כאשר העבירו את מהדי מכלא לכלא. כשביקרה אותו בכלא, השומרים הטורקים הכו אותה ואת ילדיה, ואסרו עליהם לדבר כורדית.
במהלך הזמן, למדה ליילה טורקית, ובעידודו של מהדי, גם התחילה ללמוד והוציאה תעודת בגרות.
היא המשיכה במעורבותה הפוליטית בתקופה זו, והתחילה לעבוד באגודה לזכויות אדם. פעילות זו חשפה אותה לאלימות נוספת, והיא אף נעצרה ועונתה ועברה השפלות מיניות.
קריירה.
בחירתה והשבעתה לפרלמנט.
ב-1991 היא רצה בבחירות הפכה לאשה הכורדית הראשונה (והיחידה) לזכות במושב בפרלמנט הטורקי. היא יצרה שערורייה כאשר היא דיברה בשפה הכורדית באולם הפרלמנט בעת השבעתה, דבר שהיה אז לא חוקי. השפה הכורדית הוצאה מן החוק גם לשימוש פרטי במשך עשרות שנים בטורקיה, ורק באותה שנה חזרה להיות חוקית לדיבור - אך עדיין נחשבה לבלתי חוקית במרחבים ציבוריים, לא כל שכן בפרלמנט עצמו. שבועתה כללה את המילים הבאות: