בספטמבר 1997, במסגרת תהליך מכירת נכסי הבנקים, תד אריסון הוביל את מהלך רכישת גרעין השליטה בבנק הפועלים מהחברה הממשלתית "נכסים מ.י." שהחזיקה בהם מאז משבר מניות הבנקים, נחמה היה אחד מאנשי המפתח במשא ומתן שהסתיים בכך שהבנק נמכר תמורת 1.37 מיליארד דולר, ומונה כדירקטור ומ"מ יו"ר הבנק. ב-1998 מונה ליו"ר בנק הפועלים.
באוקטובר 1999 עם פטירתו של תד אריסון הפך נחמה לאיש הדומיננטי ביותר בקבוצת אריסון השקעות. הוא היה כזה עד חודש מרץ 2006 בו מכר את כל החזקותיו בקבוצת אריסון תמורת 140 מיליון דולר.
באוקטובר 2006 שרי אריסון הודיעה לשותפיה בבנק כי נחמה אינו מייצג יותר את חברת אריסון אחזקות בכל הנוגע להצבעות באסיפות בעלי המניות של בנק הפועלים ובדיוני הדירקטוריון בבנק וב-15 במרץ 2007 יצאה הודעה על פרישתו מבנק הפועלים ואריסון השקעות.
ב-6 ביוני 2006 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון.
לאחר שמכר את מניותיו באריסון השקעות החל להקים יחד עם איש העסקים סול זכאי קרן נדל”ן משותפת, אולם עקב המשבר הכלכלי העולמי לא בוצעה אף השקעה. במרץ 2008, רכש נחמה, יחד עם אנשי העסקים רן פרידריך ומנחם רפאל, את השלד הבורסאי של חברת "נור מקרופרינטרס" שנסחר בנאסד"ק, כדי שישמש פלטפורמה לעסקים עתידיים. זאת לאחר ש"נור מקרופרינטרס", שעסקה במדפסות דיגיטליות בפורמט רחב, השלימה את מכירת כל נכסיה לחברת היולט פקארד תמורת 118.4 מיליון דולר במזומן. בעקבות זאת הפכה נור לשלד בורסאי עתיר מזומנים, בעלת השליטה בשלד הייתה קבוצת פורטיסימו קפיטל שהחזיקה בכ-60% מנור. שם החברה שונה לאלומיי קפיטל (שם שנגזר משמותיהן של שתי בנותיו אלה ומאי).
אלומיי קפיטל משקיעה במתקני אנרגיה סולארית באיטליה וספרד, ומחזיקה 7.5% תחנת הכוח דוראד.
חיים אישיים.
נחמה נשוי לנירה, אמנית הפעילה בעמותות ציבוריות שונות. אב לשלושה ילדים.
מחלוקות עם רשויות המס.
ב-8 בפברואר 2015 פורסם כי שלמה נחמה מופיע ברשימת לגארד כמחזיק כ־104 מיליון דולר בחשבון סודי בבנק HSBC בז'נבה. לטענתו הכספים ב-HSBC דווחו לרשויות המס כחוק.
בשנת 2016 הודיעה הפרקליטות כי נשקלת העמדת נחמה לדין פלילי בכפוף לשימוע, בגין שימוש במרמה ותחבולה כדי לקבל פטור ממס שבח עבור מכירת מעטפת דירה בשווי 45 מיליון שקל במגדל רוטשילד 1 (על פי הפרסומים, נחמה השיג בעסקה תשואה של עשרות אחוזים, מאחר שרכש את הדירה שנים ספורות קודם לכן תמורת 25 מיליון שקל). לאחַר השימוע, הוחלט שלא להעמיד לדין את נחמה והתיק נסגר. במקביל תבעה רשות המיסים מנחמה מס שבח גבוה על מכירת הדירה, אולם ועדת ערר קבעה שאין הצדקה לדרישה זו. רשות המיסים ערערה לבית המשפט העליון, שדחה את הערעור בדעת רוב, תוך שהשופט יצחק עמית הביע בקורת מרומזת על להיטות רשויות המס לגבות שאינו מחויב בחוק.
רשויות המס בארצות הברית ניהלו חקירה נגד בנק הפועלים בנוגע לייעוץ מס שנתנה שלוחת הבנק בארצות הברית ללקוחות אמריקאיים, שאיפשר להם להעלים מס מהרשויות המקומיות בסיוע הבנק בתקופת כהונתו של נחמה כיושב ראש הבנק. הבנק הפריש לטובת הקנס הסופי צפוי כ-1.2 מיליארד שקל. אך לבסוף התיק נסגר ב-2016.
קבצנות
קבצנות או פשיטת יד היא עיסוק שבו אדם משיג כסף או שווה כסף ממספר רב של אנשים שאליהם הוא פונה באופן אקראי בבקשת עזרה. תופעת הקבצנות נפוצה בערים גדולות בעולם.
צורות קבצנות.
הקבצן תלוי ברצונם של אנשים אחרים לקבלת כסף ועל כן הוא לרוב עושה מאמצים לעורר את רחמי בני האדם ו/או לגרום להם אי נעימות. המאמצים לעורר רחמים יכולים להיות במראה: הצגת מומים (חרשות, איבר קטוע), לבוש מסמורטט, מראה מוזנח (גידול זקן ו/או שיער ארוך), ודיבור חלש. ישנם קבצנים המתמקמים בתנוחה מעוררת רחמים, דוגמת כריעה עם הראש מוטה כלפי מטה.
ישנם קבצנים המציגים סיפור בשלט או בדיבור לקהל או בפנייה אישית. סיפורים נפוצים כוללים בעיות בריאותיות במשפחתם, או תוכנית כלשהי שהם מבקשים להגשים, כגון נסיעה ארוכה, קניית מכשיר רפואי או אחר וכדומה. ישנם גם קבצנים המבקשים כסף לצורך רכישת אלכוהול, או סמים, בתקווה שגישה גלויה תביא לאהדה. קבצנים אחרים מספרים סיפור שקרי על צורך דחוף בכסף כדי להגיע הביתה ומבטיחים להחזיר את הכסף אף על פי שאינם מתכוונים לעשות זאת. ישנם קבצנים אשר נותנים לאדם שירות מסוים (ניקוי שמשות רכב, ברכה) ללא שנתבקשו בתקווה שהדבר יגרום לאדם חוסר נעימות לסרב לתת כסף. ישנם אשר קודם מבקשים בקשה לטובה שאינה כספית (פריטת כסף) וממי שנענה להם הם מבקשים נדבה.
קבצנים פסיביים לרוב מתמקמים במקומות הומי אדם, בהם נפח האנשים מגביר את הסיכוי לקבל נדבה. במיוחד נבחרים מקומות בהם יש קהל שבוי הממתין למשהו, למשל נהגים הממתינים ברמזור, סועדים במסעדה, נוסעים ברכבת או ממתינים לרכבת או אוטובוס. מקומות נוספים מועדפים הם אתרי קניות בהם אנשים מוציאים כסף ומרגישים צורך לתת לאלו שאין להם ומקומות בהם אנשים מוציאים כסף מהבנק למשל בסמוך לכספומט. העדפה נוספת של מקומות לקיבוץ נדבות נוגעת לסוג האנשים העוברים במקום, למשל מקומות הומי תיירים. מקומות מועדפים אחרים בהם לאדם פחות נעים לסרב לתת נדבה, כוללים מקומות קדושים (למשל הכותל המערבי, כנסיית הקבר, הוותיקן) ובתי קברות. ישנם גם קבצנים העוברים מבית לבית ומבקשים כסף.
ישנם זמנים מועדפים לקבצנות. במדינות מוסלמיות, מספר הקבצנים גבוה יותר בימי שישי ובחודש הרמדאן.
לעיתים התנהגות קבצנית לובשת אופי תוקפני יותר הגורם לעוברי-אורח לתת מכספם לקבצן מתוך אילוץ או פחד. בין הביטויים של קבצנות תוקפנית נמצא:
התחזות.
הקבצנות סובלת מאחוז גבוה של מתחזים במידות שונות של חומרה. סקר מערב הסעודית העריך ש 30 אחוז מהקבצנים הם מתחזים.
דיווח מלאהור טוען שמעל 50 אחוז מהקבצנים מתחזים לבעלי מומים.
מחקר בסין מעריך את אחוז הקבצנים אשר בחרו להתפרנס מקבצנות ב 63%.
היחס של מדינות לקבצנות.
מדינות רבות מתנגדות לקבצנות בגלל ההנחה שהכסף אינו מגיע באמת לנזקקים, או בגלל שהקבצנות מבריחה תיירים ופוגעת בהכנסות מתיירות.
הגבלות חוקיות על קבצנות.
ישראל.
אין בחוק בישראל איסור גורף על קבצנות. חוק העונשין של מדינת ישראל אוסר על שידול קטין לעסוק בקבצנות וכן אוסר על קיבוץ נדבות, או איסוף תרומות מכל סוג שהוא, באמתלת שווא או במרמה. עוד אוסר חוק העונשין על קיבוץ נדבות במקום ציבורי על ידי חשיפת פצעים או מומים, או בהטרדה. קבצנות אסורה בכותל המערבי וברחבה שלפניו למעט הצבת קופסאות או קופות צדקה במקומות שהועיד לכך הממונה על המקומות הקדושים. קבצנות אסורה גם בתחומי הכרמלית בחיפה.
ב-1990 נעשה ניסיון בתל אביב להעביר חוק עזר עירוני ראשון מסוגו בישראל לרישוי קבצנים: "לא יעסוק אדם באיסוף כספים במקומות ציבוריים אלא בהיתר מאת ראש העירייה ובתנאים שנקבעו בהיתר".
קנדה.
בפרובינציה של אונטריו בקנדה חוקק בשנת 1999 "חוק רחובות בטוחים" אשר מונע צורות מסוימות של קבצנות, באופן מיוחד ביטויי קבצנות תוקפנית או מטרידה. בשנת 2001 הועמד החוק למבחן חוקתי בבית המשפט ונותר על כנו.
פרובינציית קולומביה הבריטית חוקקה בשנת 2004 חוק רחובות בטוחים משלה, הדומה בנוסחו לחוק הקיים באונטריו. אף בפרובינציה זו יש המתנגדים לחוק זה.
ארצות הברית.
ברבות מן הערים הגדולות בארצות הברית, כמו למשל בשיקגו, נאסרה הקבצנות ברחובות. ברחובות שיקגו מוצבים שלטי אזהרה המזכירים כי קבצנות ברחובות העיר אסורה. אולם, קבצנים מפרים לעיתים קרובות את ההוראה ויש אף המטילים ספק בחוקיותה לאור החוקה האמריקנית. בשנת 2004 החליטה עיריית אורלנדו בפלורידה לאמץ חוק עירוני המחייב קבצנים לקבל היתר מן המשטרה לעסוק בקבצנות. על פי אותו חוק הקבצנות אסורה במרכז העסקים של העיר וכן במרחק של כ-15 מטר מכל כספומט. זוהי עבירה על החוק באורלנדו לטעון טענות שווא לצורך קיבוץ נדבות, לקבצן להתחפש לצורך קיבוץ נדבות, או לעשות שימוש בכסף שאינו תואם את השימוש שלשמו הוא נאסף (למשל, קניית משקה אלכוהולי בכסף שנאסף לצורך אוכל). מובן שהסיכוי כי חוקים אלה אף יאכפו ביעילות הוא נמוך ביותר.
בריטניה.
בעיר לונדון קיים איסור על קיבוץ נדבות במערכת הרכבת התחתית. יחד עם זאת קיימות פינות מיוחדות שאותן יכולים נגנים לשכור כדי להנעים את זמנם של הנוסעים ולאסוף כסף.
קבצנות באינטרנט.
קבצנות, כמו עיסוקים רבים אחרים, תפסה לה אחיזה גם ברשת האינטרנט. במקום לפשוט יד ברחובות, קבצני רשת בונים אתר שבו הם פונים לגולשים ומבקשים נדבות. קיבוץ נדבות הפך אף לתופעה בחדרי צ'אט של אתרי הימורים. לא פעם פונה משתתף בשיחות בחדרי צ'אט אלה למשתתפים אחרים בבקשה להלוואת כסף, תוך הבטחה כי ישיב את הכסף למלווה תוך זמן קצר בתוספת ריבית וזאת הודות לכישוריו בהימורים. חלק מן הקבצנים הללו הם מהמרים כפייתיים אשר כילו את ממונם וחלקם כלל אינם מהמרים ועושים שימושים אחרים בכסף אותו הם אוספים.
קבצנות והיחס לקבצן ביהדות.