לפני ש בעלות יכולת חישוב חזקה היו זמינות, לתיקוני רציפות היה תפקיד חשוב ביישומים של מבחנים סטטיסטיים בהם המשתנה הנבדק היה בעל התפלגות בדידה, כמו התפלגות בינומית או פואסונית; בפרט הייתה להן חשיבות רבה עבור חישובים שנעשו באופן ידני.
כשרמת דיוק גבוהה במיוחד אינה נדרשת, חישובים הנעשים במחשב עבור פרמטרים מסוימים יכולים להסתמך גם היום על תיקון הרציפות, וכך לשפר את הדיוק (לעומת אי-שימוש בתיקון רציפות) תוך שמירה על פשטות התוכנה ועל מהירות הריצה שלה.
דוגמאות.
התפלגות בינומית.
נניח כי formula_1 (X מתפלג בינומית עם פרמטרים n ו-p). אז לכל formula_2 מתקיים:
אם formula_4 ו-formula_5 גדולים מספיק (נהוג להחשיב 5 ומעלה כגדולים מספיק), אז ההסתברות לעיל ניתנת לקירוב טוב על ידי:
עבור formula_8 (Y מתפלג נורמלית עם פרמטרים np ו-(np(1-p. לכן קירוב זה נקרא גם "קירוב נורמלי"). כל זה נכון גם בלי תיקון רציפות.
תיקון רציפות פירושו לקחת את הערך האמצעי בין x לבין x+1, כלומר לקחת את x+0.5, וכך נקבל קירוב שהוא יותר מוצלח:
ההחסרה של formula_10 מ-formula_11 או ההוספה של formula_10 ל-formula_13 היא למעשה תיקון הרציפות.
באופן דומה, אם נרצה לקבל קירוב עבור:
נשתמש ב:
התפלגות פואסון.
נניח כי formula_16. (X מתפלג פואסונית עם פרמטר λ) תוצאת הקירוב הנורמלי היא:
עבור formula_18.
יום הטבעונות הבינלאומי
אקיהיטו
קאנגשי
יחסי מלזיה–נורווגיה
היחסים שבין מלזיה לבין ממלכת נורווגיה הם יחסים טובים המתבטאים בתחומים רבים. מלזיה מחזיקה קונסוליה המייצגת אותה באוסלו בירת נורווגיה כאשר לנורווגיה יש שגרירות המייצגת אותה בקואלה לומפור.
יחסים כלכליים.
שתי המדינות הן מדינות אשר קיימים בהן מרבצי נפט. עקב כך, תעשיית הנפט הפכה לנושא הכי חשוב ביחסים בין שתי המדינות. שתי המדינות גם משתפות פעולה בתעשיית החקלאות. נכון ל-2013 ישנן 50 חברות נורווגיות הרשומות במלזיה. בשנת 2006 הייצוא למלזיה מנורווגיה היה שווה 150 מיליון רינגיט מלזי כאשר הייבוא ממלזיה לנורווגיה היה שווה 338.7 מיליון רינגיט מלזי.
יחסים ביטחוניים.
נורווגיה מרבה לספק למלזיה אמצעי ביטחון, נשק ושירותים צבאיים.
הדיוויזיה ה-34 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-34 (בגרמנית: 34. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1936 בקובלנץ, והועמדה תחת פיקוד אריך לידקה. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-30 במסגרת הארמייה הראשונה בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה ה-16. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-12 במסרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן במסגרת הארמייה הרביעית, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-12 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן במסגרת הארמייה הרביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בגזרה המרכזית, כחלק מהארמייה הרביעית ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר השנייה. בספטמבר 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פקוד ארמיית הפאנצר הרביעית ולחמה עמה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי, ובפברואר 1943 הועברה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה ולחמה עמה בקרב קורסון-צ'רקאסי. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות באוקראינה כחלק מהארמייה השמינית, וביולי 1944 הועברה לאיטליה שם לחמה כחלק מארמיית ליגוריה עד סוף המלחמה.
Herr, wie du willt, so schicks mit mir, רי&quot;ב 73
Herr, wie du willt, so schicks mit mir (בעברית: אדון, אם תרצה), רי"ב 73, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון השלישי שלאחר חג ההתגלות, 23 בינואר 1724.
היסטוריה.
קנטטה זו הייתה החמישית בשנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 154. באך ביצע את היצירה לפחות פעם אחת נוספת ב-1748 או 1749.
ב-1870 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 18 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הרומים ומהבשורה על-פי מתי בהם מתואר הסיפור כיצד ישו ריפא את המצורע. הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע והיא מצטטת בפתיחה את דברי המצורע לישו: "אֲדֹנִי אִם־תִּרְצֶה תּוּכַל לְטַהֲרֵנִי". בהמשך נעשה שימוש בפסוקים מתוך מזמור של קספר ביננמן (Kaspar Bienemann). כורל הסיום הוא ממזמור של לודוויג הלמבולד (Ludwig Helmbold).
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שתי קרנות, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה חמישה פרקים:
הקלטות.
היצירה הוקלטה במלואה 12 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1977), פיליפ הרווחה (ב-1990), ג'ון אליוט גרדינר (ב-2000) ומסאקי סוזוקי (ב-2001).
ציפור שנייה
ציפור שנייה (מוכר במילותיו הראשונות: ראיתי ציפור רבת יופי) הוא שיר עברי מאת המשורר הישראלי נתן זך, שהתפרסם בקובץ שיריו "כל החלב והדבש" (עם עובד, 1966).
השיר הולחן על ידי המוזיקאי והמפיק המוזיקלי מישה סגל ובוצע לראשונה ב-1972 על ידי צמד הזמרות היהודיות-קנדיות סוזן ופראן, ובהמשך על ידי נורית גלרון (1979), חוה אלברשטיין ואחרים.
נסיבות הלחנת השיר וביצועו הראשון.
השיר הולחן על ידי מישה סגל עבור פסטיבל "מנגינות למילים: שירי משוררים", שנערך בינואר 1972 בבית החייל בתל אביב תחת פיקודו של יצחק לבני. בערב זה בוצעו 15 שיריהם של משוררים ישראלים בני זמננו (לצד זך – יהודה עמיחי, דליה רביקוביץ ודוד אבידן), שהולחנו על ידי דפנה אילת, מוני אמריליו, סשה ארגוב, שלמה ארצי, מתי כספי, צביקה פיק ויאיר רוזנבלום. המנהל המוזיקלי והמנצח היה עודד פנחסי, והמבצעים האחרים היו חוה אלברשטיין, שלמה ארצי, עדנה גורן, צילה דגן, הדודאים, דורית ראובני ושלישיית פיקוד מרכז, רבקה זהר, שולה חן, מתי כספי וצביקה פיק.
השיר, שבוצע על ידי צמד הזמרות היהודיות-קנדיות סוזן ופראן, היה ללהיט.
ביצועי השיר.
זהו שיר קצר במהותו. על כן, העיבוד לרוב משנה במעט את מבנה השיר. בפרט, העיבוד כולל חזרה כפולה על מילות השיר.
בחלק מהעיבודים ישנו גם מבוא מוזיקלי (באורך לפחות עשר שניות) שמכין לקראת תחילת השירה.
בנוסף, קצב השירה בביצועים השונים הוא לרוב איטי ורגוע.
לשיר קיימים עיבודים למקהלה מעורבת (דוד מורס), מקהלת נשים (פנינה ענבר), לאנסמבל חליליות ועוד.
מבנה השיר.
השיר מחולק לשני בתים מחורזים. בבית הראשון מתואר המפגש עם הציפור, ובשני מתואר השפעתו על הדובר בשיר.
בשני בתי השיר יש אותו מספר של שורות. ראוי לציין שבבית הראשון קיימת שורה שהיא דומיננטית יותר מבחינת אורכה (השורה השלישית).
פרשנות.
לשיר ישנן פרשנויות רבות, המשותף למרביתן הוא העבודה לכך שאותו שיר מדבר על חוויית התגלות. השיר מתאר את ההתפעלות מאותה התגלות ואת השפעתו על הדובר בשיר.
יש התייחסויות שונות לכותרת השיר. בפרט, להתייחסות לאותה ציפור כ"ציפור שנייה". בין יתר הפרשנויות, בחלק מהן משוער שזה נעשה כהמשך לשיר אחר של זך (שמופיע ללא כותרת) בו גם מתואר מפגש עם ציפור, ובחלקן משוער שזה דווקא מתאר גם סוג של תקווה למפגש עם ציפור נוספת.
קישורים חיצוניים.
ביצועים:
ג'יימס ארל ראדר
ג'יימס ארל ראדר (באנגלית: James Earl Rudder 6 במאי 1910 - 23 במרץ 1970) היה מייג'ור גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד גדוד הריינג'רים ה-2 שלחם בקרב פואנט דו אוק במהלך הפלישה לנורמנדי.
חייו.
ראדר נולד בעיירה עדן שבטקסס. הוא למד באוניברסיטת טקסס A&amp;M ובמסגרת העתודה האקדמית עבר קורס קציני מילואים של צבא ארצות הברית, והוסמך כקצין חי"ר. לאחר לימודיו עבד כמורה וכמאמן פוטבול. עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, בשנת 1941, התגייס ראדר לצבא ושימש בשורת תפקידי מטה ופיקוד בדיוויזיית החי"ר ה-83. בשנת 1943 מונה למפקד גדוד הריינג'רס ה-2. בפלישה לנורמנדי פיקד ראדר על צוות קרב של הריינג'רס שכלל את גדודי הריינג'רס ה-2 וה-5. זמן קצר בטרם הפלישה גילה ראדר כי סגנו, שאמור היה לפקד על כיבוש עמדת התותחים בפואנט דו אוק, אינו כשיר לתפקידו. בשל כך פיקד ראדר על גדוד הריינג'רס ה-2 שנחת בחוף אומהה וכבש את מתחם בפואנט דו אוק, לאחר לחימה קשה. על האופן שבו פיקד על הגדוד בקרב הוענק לראדר צלב השירות המצוין. בהמשך המלחמה פיקד על רגימנט הרגלים ה-109 במהלך הקרב על הבליטה, שם עוטר בכוכב הכסף על גבורתו.
לאחר המלחמה שימש בשורת תפקידי מטה ופיקוד במילואים ועלה לדרגת מייג'ור גנרל. לאחר שחרורו שימש כנשיא אוניברסיטת טקסס A&amp;M.
הדיוויזיה ה-35 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-35 (בגרמנית: 35. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.