קורנל נוסדה על ידי ו בשנת 1865 במטרה לחנך גברים ונשים ללא קשר להשקפותיהם הדתיות או צבע עורם, והאוניברסיטה החלה דרכה זמן קצר לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית. מייסדיה רצו שקורנל תלמד ותתרום בכל תחומי הידע: מהקלאסיקות למדעים, ומן התאורטי למעשי. רעיונות אלו, שהיו יוצאי דופן בזמנם, מיוצגים במוטו של קורנל, ציטוט של עזרא קורנל משנת 1865: "אקים מוסד בו כל אדם ימצא הדרכה בכל תחום". קורנל היה מקים וסטרן יוניון והאוניברסיטה הוקמה בשטח חוותו.
קורנל נמצאת באופן קבוע בין המוסדות הבולטים בדירוג האקדמי של אוניברסיטאות בעולם, ומדורגת בקביעות כאחת מ-20 האוניברסיטאות הטובות בעולם בדירוגים השונים. לאוניברסיטה שבעה קולג'ים לתואר ראשון ושבע מחלקות לתארים מתקדמים המנוהלים בצורה אוטונומית וייחודית. לאוניברסיטה גם שני קמפוסים רפואיים: בניו יורק ובקטר. 46 מחתני פרס נובל נמנו עם סגל האוניברסיטה או עם בוגריה.
בקמפוס של האוניברסיטה במדינת ניו יורק יוסדה אחוות אלפא פי אלפא. גם ו, שנודעו בין השאר בשל מחקרם, אפקט דאנינג-קרוגר, השתייכו לאוניברסיטה.
בשנת 2012 זכתה קורנל במכרז להקמת קמפוס טכנולוגי באי רוזוולט בניו יורק, בשיתוף הטכניון הישראלי. שם הקמפוס, שבנייתו הסתיימה בספטמבר 2017 הוא "".
האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר וחברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות.
וויג
המשאיות
המשאיות הם להקת רוק ישראלית שפעלה בשנים 1992–1993. נחשבת כ"להקת בת" של משינה.
פעילות.
בראשית דרכם עבדו חברי הלהקה בחברת ההגברה "בטי בם". בראשית שנות ה-90 עבדו עם משינה והתחבבו על הלהקה הוותיקה. אלדד תמיר, אחד מאנשי סאונד, שאב את השראתו מלהקת האם והקים הרכב עם חבריו לעבודה, עמי שלו ודייוויד זומרפלד. שלומי ברכה, גיטריסט משינה, העניק להם את שירם הראשון "ארגז" כאשר תמיר צירף כבסיסטית חברה נוספת לעבודה, שרה דוידסון (שהייתה בשנות השמונים חברה בלהקת הטראנס-פאנק "Free Style"). שמה של הלהקה הטרייה גם הוא תוצרת משינה: משינה הציעו ללהקה שתי אופציות לשם: "מפלצות התהילה" ו"המשאיות". תמיר וחבריו בחרו בשם המשאיות (ומשינה לקחה את מפלצות התהילה כשם אלבום האולפן החמישי שלה).
במאי 1992 הסתיימה הפקת האלבום המשאיות שהופק על ידי איתן גדרון ויצא בחברת "הליקון".
שירי האלבום הושמעו מעט ברדיו והלהקה אף חיממה את משינה בסיבוב ההופעות של "מפלצות התהילה" אך לא החזיקה מעמד ימים רבים והתפרקה.
לאחר הפירוק.
קצת אחרי הפירוק הקים שלו את להקת סאבווי סאקרס, תמיר המשיך לעבוד מאחורי הקלעים וגם לעשות מוזיקה בהרכבים נוספים, שהבולט בהם הוא כאמל ג'אמל. שרה דוידסון הצטרפה ב-1996 ללהקת ז'ק מיראז' (שנקראה על שם המרפדיה לכלי רכב בתל אביב), שם ניגנה בתופים.
י' בתשרי
ד' באייר
עירית גדולה
עִירִית גְּדוֹלָה (שם מדעי: "Asphodelus ramosus") היא גאופיט רב שנתי, מין בסוג עירית, ממשפחת העיריתיים. שמות מדעיים נרדפים: "Asphodelus microcarpus".
תיאור.
שורש העירית הוא ציצת פקעות מוארכות. צבע הפקעות צהוב-חום, אורכן כ-15 ס"מ, ועוביין כ-2.5 ס"מ. עלי העירית ארוכים – עד כ-50 ס"מ, ורוחבם כ-2 ס"מ. לעלים חתך בצורת V, העוזר לעירית לאגור מים. מי הגשמים והטל מטפטפים אל מרכז העלה, משם למרכז הצמח, ונספגים בקרקע בסביבת השורשים. העלים מציצים בתחילת החורף; בתחילת האביב, מפברואר עד מאי, מתפתח עמוד התפרחת. עמוד התפרחת ארוך ומסתעף, גובהו עולה לעיתים על מטר אחד. בראשי הסעיפים מתפתחים הפרחים במכבדים גדולים. הפרחים בעלי עוקץ, 6 עלי עטיף כותרתיים, ו-6 אבקנים. הפרח נפתח בערב, האבקנים נפתחים בשתי קבוצות – אחת בבוקר, ואחת במהלך היום. לקראת ערב, נובל הפרח, ובמכבד נפתח פרח נוסף. הפרחים צופניים. הפרי הוא הלקט בצורת ביצה, הנפתח עם הבשילו. הרוח מפיצה את הזרעים השחורים לאזור הסמוך לצמח האם.
משרעת התפוצה של העירית הגדולה היא מזרח ים-תיכונית, בארץ נפוץ באזורים ים-תיכוניים ואירנו-טורניים. צומח בעיקר בבתה ובגריגה, ולעיתים יוצר מרבדים צפופים. בולט בעיקר במקומות בהם ישנה רעייה אינטנסיבית, שכן הוא מוגן משיני בעלי החיים על ידי רעלים ורפידים (מחטים מיקרוסקופיות), הנמצאים בעלים הטריים.
שימושים.
את פרחי העירית ניתן לאכול, וכמו כן את שורשיה. את השורשים מקובל לחלוט.
אבו אל-עבאס א-נבאתי, רופא ועשבונאי אנדלוסי, ערך מסע בארץ ישראל בתקופה האיובית ותיעד בספרו את השימוש בשורשים טחונים של העירית הגדולה לצורך הכנת דבק בירושלים.
גער
חצי אוטומטי (אלבום)
חצי אוטומטי הוא אלבום של הזמר רמי פורטיס מ-2001.
את האלבום הפיק מוזיקלית אייל אבן צור, שגם הלחין במשותף עם פורטיס את כל השירים. פורטיס כתב את מילות כל השירים. אבן-צור הוא סולנה של להקת הרוק נעליים, ששמה הוא מחווה לשיר של פורטיסחרוף בעל אותו השם.
"חצי אוטומטי" כולל את הסינגל המצליח "הדלת", שהוא דואט של פורטיס עם ברי סחרוף הכולל עירוב של רוק עם אלמנטים של זמר מזרחי. פורטיס וסחרוף המשיכו בקו מוזיקלי זה באלבומם המשותף מ-2006 כפורטיסחרוף, "על המשמרת".
"בחיק המשפחה" היה הסינגל הראשון ("מחכים לרצח שאחרי הפרסומות... עוד יום נפלא בחיק המשפחה"). "שר על מרטין לותר" כולל שירה בסגנון גוספל של פורטיס, שציין כי שאף לשיר בסגנון זה במשך זמן רב. ב"בלי ראש אין ראש" שר בפזמון יורם חזן (סולנה של להקת כנסיית השכל). בשיר שחותם את האלבום, "דישנובה", מלווים את פורטיס בשירה אשתו וילדיו.
שום נבוב
1899 בספורט
אתלטיקה.
לורנס בריגנוליה () זכה במרתון בוסטון השלישי.
דגל ניו סאות' ויילס
דגל ניו סאות' ויילס אומץ רשמית כדגל מדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה, על ידי ממשל המדינה, בשנת 1876.
הדגל הוא נס כחול בריטי שבמרכזו עיגול לבן ובאמצעו צלב ג'ורג' הקדוש. במרכז הצלב מצויר אריה מוזהב פוסע ועל כל אחת מזרועות הצלב כוכב מוזהב בן שמונה פינות.
הדגל אומץ בשל ביקורת של הימיה הבריטית על הדגל הקודם של המדינה, שהיה זהה לדגל ויקטוריה.
הדגל עוצב על ידי האדריכל ג'יימס ברנט ורב החובל פרנסיס היקסון. אף שלא ניתן הסבר לסמלי הדגל, הסמלים שעל הנס הכחול הם צורה פשוטה של סמל ניו סאות' ויילס מאותה עת.
דגלים קודמים.
הדגל הראשון של ניו סאות' ויילס אומץ בשנת 1867 לערך. דגל זה היה נס כחול שעליו האותיות NSW במרכז הדגל. דגל זה עוצב בעקבות חוק ההגנה הימית הקולוניאלית של שנת 1865 אשר הורה שכל כלי השייט הימיים יניפו נס כחול שעליו סמל או שם המושבה.
בשנת 1870 אימצה המושבה דגל שהיה כמעט זהה לדגל של המושבה ויקטוריה. דגל זה היה נס כחול שעליו הצלב הדרומי ומעליו כתר. ההבדל היחיד בין דגל זה לדגל ויקטוריה היה שהכוכבים היו בצבע זהב במקום לבן, ומספר הפינות של הכוכבים (שנע בין חמש לתשע) היה שונה.
דגל דרום ויילס החדשה
מילה יחידאית
מילה יחידאית (ביוונית הָאפָּאקְס לֶגוֹמֶנוֹן: ἅπαξ λεγόμενον, כלומר "נאמר פעם אחת"; ברבים: הָאפָּאקְס לֶגוֹמֶנָה: ἅπαξ λεγόμενα) היא מילה בעלת מופע חד-פעמי בטקסט נתון, בין אם בקורפוס או בכתביו של יוצר. מילה המופיעה פעמיים מכנים dis legomenon, שלוש פעמים - tris legomenon, ואילו מילה המופיעה ארבע פעמים, tetrakis legomenon, אינה נחשבת נדירה דיה על מנת לציינה.
מילים יחידאיות אינן בהכרח מוזרות או יוצאות דופן. דוגמה לכך היא המילה "גבינה", שהיא מילה יחידאית בתנ"ך המופיעה בספר איוב.
שורש יחידאי.
בשפות השמיות, רוב אוצר המילים נגזר משורשים, שרובם תלת עיצוריים. בתנ"ך כ-2100 מילים המופיעות בו פעם אחת ויחידה, כאשר סופרים בספירה זו גם הופעות של אותו שורש, בבנייני פועל נפרדים או במשקלים נפרדים, כשמות עצם. אולם, ישנם גם שורשים יחידאיים - שורשים שכל אחד מהם מופיע פעם בודדת בכול המקרא. למשל, השורש ב־ל־ס הוא שורש יחידאי. הוא מופיע בספר עמוס: . בערבית ובשפות אתיופיה יש מילים משורש דומה, המתארות את פרי התאנה. לכן, כיום יש המפרשים את השורש, כעיסוק במלאכה הקשורה לתאנים.
גם השורש ט-א-ט-א יחידאי בתנ"ך. . אולם בניגוד לשורש היחידאי ב-ל-ס, לא נמצא שום שורש דומה לו בשום שפה אחרת.
דגל טסמניה
דגל טסמניה הנוכחי אומץ רשמית לאחר הכרזתו של המושל הקולוניאלי של טסמניה, פרדריק אלויסוס ולד ב-25 בספטמבר 1876, והוצג לראשונה בכתב העת של טסמניה באותו יום. הכרזתו של המושל מנתה שלושה דגלים רשמיים: "דגל המושל", "דגל ספינות הממשל הטסמני" ו"דגל הסוחר הטסמני". עד קבלת מעמד מושבה בניהול עצמי בשנת 1856, דגל הממלכה המאוחדת והניסים הבריטיים היו בשימושה של המושבה.
הדגל הוא נס בריטי כחול מושחת בסמל המדינה. הסמל הוא דיסקה לבנה עליה אריה אדום הולך במרכז הדיסקה. אין כל תיעוד רשמי הנוגע למקור עיצובו של הדגל או כיצד הגיע לשם האריה, אך ההשערה היא כי האריה האדום מסמל את הקשר עם אנגליה. הדגל נותר כמעט בלא שינוי 1875, למעט שינוי קל בעיצוב האריה כאשר הדגל אומץ על ידי הממשלה הטסמנית בשנת 1975, אימוץ שמקורו בטעות כיוון והדגל הוצג רשמית על ידי הממשל כבר בשנת 1876.
היסטוריה.
בעקבות ייסודה של המושבה הבריטית בטסמניה (או ארץ ון דיימן בשמה הקודם) ב-8 בספטמבר 1803, דגל הממלכה המאוחדת היה בשימוש רשמי כייצוג החזרה הריבונית הבריטית באיי טסמניה. לטסמניה הוענק ממשל עצמי בשנת 1856 אך המושבה לא קיבלה דגל משלה עד אשר המלכה ויקטוריה הציעה ב-7 באוגוסט 1869 כי מושבת טסמניה (וכל שאר המושבות האוסטרליות) יאמצו את דגל האיחוד מושחת במרכזו בסמל המושבה.