טלאל אל-קרינאווי נולד לשבט אל-קרינאווי טרם הקמת רהט. הוא בעל תעודה במינהל עסקים מהמכון לפריון העבודה והייצור ותואר במשפטים מהקריה האקדמית אונו ועד לבחירתו כראש מועצת רהט, עבד כמנהל סניפי בנק בערבה וברהט.
ב-1977 הצטרף למפלגת העבודה והיה חבר מפלגה וחבר הלשכה המדינית. ב-1989 התמודד לתפקיד ראש מועצת רהט ולא נבחר לראש המועצה אך התמנה לסגן ראש המועצה. ב-1993 נבחר לראש המועצה ובתקופת כהונתו שינתה רהט את מעמדה ממועצה לעיר. ב-1994 השתתף במשלחת ראש הממשלה יצחק רבין לטקס חתימת הסכם השלום עם ממלכת ירדן. בין השנים 1998 ל-2001 כיהן כממלא מקום ראש העיר. בין השנים 2001 ל-2003 כיהן כראש עיר בהסכם רוטציה עם גומעה אלקסאסי וממלא מקום כיו"ר המרכז לשלטון מקומי. ב-2003 נבחר שוב לראשות העיר והחזיק בתפקיד עד שנת 2008. הוא הצטרף למפלגת קדימה ב-2005 ובין השנים 2006 ל-2009 שימש כיו"ר מועצת מפלגת קדימה. בבחירות ב-2008 הפסיד אל-קרינאווי בבחירות לפאיז אבו צהיבאן. הוא חזר לראשות העיר ב-2013.בתקופת כהונתו הורחב תחום השיפוט של העיר רהט ב-21,000 דונם על חשבון שטחים מהמועצה האזורית בני שמעון.
אל-קרינאווי שימש כסגן יושב ראש ועדת המעקב לערביי ישראל בין השנים 2001 ל-2008.
טלאל אל-קרינאווי נשוי ואב לשישה.
דעות ציבוריות.
בשנת 2016 התבטא בנוגע לחוק המואזין שעורר מחלוקת ציבורית, ואמר כי "אם המואזין יושתק אשים רמקול בכל בניין בעיר רהט".
בסוף שנת 2016 התקיימה הלווייתו של שמעון פרס, שהוחרמה על ידי מספר מנהיגים בחברה הערבית, טלאל אל-קרינאווי השתתף בהלוויה ואמר כי "מי שהחרים את הלווייתו עשה זאת על דעתו".
ראש עיריית רהט.
תעסוקה וכלכלה.
בתקופת כהונתו בתחילת שנות ה-2000, הקים יחד עם סיגל מורן את אזור התעשייה עידן הנגב, וכיום מכהן כיו"ר המנהלת של אזור התעשייה עידן הנגב הוא אזור תעשייה משותף לרהט, מועצה אזורית בני שמעון ומועצה מקומית להבים.
בתקופת כהונתו גדל תקציב העיר בכ-50% מ-214,733,000 בשנת 2013 ל-320,000,000 ש"ח בשנת 2018. כמו כן, ירד אחוז האבטלה מ-34% בשנת 2013 ל-12.4% בשנת 2017, זאת בעקבות פיתוח אזור התעשייה עידן הנגב שמעסיק אלפי תושבים מרהט, ופיתוח העסקים ברהט.
אל-קרינאווי הוא גם יו"ר הדירקטוריון החברה הכלכלית רהט.
תרבות ופנאי.
הקים ברהט את הבריכה הראשונה במגזר הבדואי. כמו כן הוביל את הקמת היכל התרבות הראשון במגזר הבדואי הצפוי להתחיל לפעול בשנת 2019.
דיור וגבולות שיפוט.
בשנת 2017 הוביל את הרחבתה של העיר רהט באלפי דונמים על חשבון שטחים שהתקבלו ממועצה אזורית בני שמעון, והוביל לאישור בותמ"ל של תוכנית לבניית אלפי יחידות דיור חדשות לעיר רהט.
תחבורה.
עד שנת 2005 לא הייתה ברהט תחבורה ציבורית, אף על פי שהעיר מנתה כבר אז עשרות אלפי תושבים. באותה שנה יצאו התושבים, יחד עמותת ידיד וראש העיר טלאל אל-קרינאווי, למאבק במשרד התחבורה כדי להכניס תחבורה ציבורית לעיר. המאבק הצליח ובכנס שנערך בשנת 2005 הודיע משרד התחבורה על הפעלת תחבורה ציבורית ברהט. בשנת 2009 החלה לפעול בעיר חברת האוטובוסים גלים. כיום בשנת 2017 יש 20 קווי תחבורה ציבורית שעוברים בתוך רהט או בכניסה אליה.
בסוף שנת 2016 חנך אל-קרינאווי את מחלף רהט בכביש 6, שמחבר את העיר לכביש המרכזי במדינה, ויוצר כניסה מהירה לרהט.
חינוך.
בתוקפת כהונתו הציגה רהט שיפור בנתוני הבגרויות. אחוז התלמידים שסיימו בגרות עם 5 יחידות במתמטיקה עלה מ-0.2% בשנת 2013 כאשר נכנס לתפקיד, ל-3.7% בשנת 2017. אחוז התלמידים שסיימו בגרות עם 5 יחידות אנגלית עלה מ-0.7% בשנת 2013, ל-8.4% בשנת 2017. אחוז את הזכאות לבגרות עלה מ-40% בשנת 2013 ל-56% בשנת 2017.
ישמח אדו
פלדז'נדרמרי
הפלדז'נדרמרי (בגרמנית: Feldgendarmerie) היו יחידות משטרה צבאית של צבאות ממלכת סקסוניה, הקיסרות הגרמנית וגרמניה הנאצית עד לסוף מלחמת העולם השנייה.
תקופת הקונפדרציה הגרמנית והקיסרות הגרמנית.
מ-1810 ועד 1812 הקימו ממלכת סקסוניה, ממלכת וירטמברג, ממלכת פרוסיה וממלכת בוואריה כוח משטרה כפרית על בסיס המודל של הז'נדרמריה הצרפתית של נפוליאון.
כוח הז'נדרמריה הפרוסי הורכב מכוח חיילים ומש"קים מיומנים אשר סיימו את השירות הרגיל שלהם בצבא. באופן רשמי הם עדיין היו אנשי צבא שצוידו וקיבלו משכורות משר המלחמה, אך בעיתות שלום היו תחת פיקודו של שר הפנים, ומתפקדים כמשטרה רגילה. במקרה של תרגול, תנועת כוחות או מלחמה, 50% מכוחות ההז'נדרמריה יצרו את ליבת המשטרה הצבאית של הצבא, כוח זה נקרא "פלדז'נדרמרי".
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הפלדז'נדרמרי הורכבו מ-33 פלוגות. בכל פלוגה היו כ-60 חיילים ו-2 מש"קים. עד 1918 גדל מספר הפלוגות ל-115.
לאחר מלחמת העולם הראשונה פוזרו כל יחידות המשטרה הצבאית ולא הייתה נוכחות שלהן באזור רפובליקת ויימאר. חיילים רגילים ביצעו את משימות המשטרה הצבאית.
גרמניה הנאצית.
עם עליית אדולף היטלר לשלטון ב-1933, הוכנסו כוחות הפלדז'נדרמרי לורמאכט. היחידות החדשות קיבלו אימון חי"ר מלא והוענקו להן סמכויות משטרה נרחבות. הוקם בית ספר למשטרה צבאית בפוטסדאם במטרה לאמן את חיילי הפלדז'נדרמרי.
כל המועמדים שירתו במפקדת הפלדז'נדרמרי לאחר התקופה הראשונה של הבחינות. ההכשרה נמשכה כשנה ואחוז הנכשלים היה גבוה: ב-1935 רק 89 חיילים סיימו מתוך 219 מועמדים. חיילי הפלדז'נדרמרי שולבו בתוך יחידות צבאיות וכן כיחידות עצמאיות תחת פיקוד חיל הצבא. הם לרוב עבדו בשיתוף פעולה הדוק עם המשטרה החשאית, מפקדי המחוזות ומפקד האס אס והמשטרה.
מלחמת העולם השנייה.
פעולות.
ליחידות פלדז'נדרמרי ניתנו לרוב משימות בשטחים הכבושים שנמצאו תחת שליטתו של הוורמאכט. בין השאר ביצעו משימות שיטור מעבר לקווים החל מהכוונת תנועה ושליטה על האוכלוסייה, ועד הוצאה להורג של פרטיזנים.
כאשר יחידות לוחמות נעו קדימה מחוץ לשטח, תפקיד הפלדז'נדרמרי היה מסתיים באופן רשמי שאז הסמכויות באזור היו עוברות לרשויות הכיבוש תחת שליטת המפלגה הנאצית והאס אס. עם זאת, ידוע כי יחידות פלדז'נדרמרי סייעו לאס אס בביצוע פשעי מלחמה באזורים שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית. ההיסטוריון אנטוני ביוור סקר חלק מהמקרים המתועדים היטב של השתתפותם בפשעי מלחמה בספרו "סטלינגרד". כמו כן יחידות פלדז'נדרמרי לקחו חלק פעיל ברדיפת יהודים, כולל במערב אירופה.
ב-1943 עם שינוי תוצאות הקרבות לרעת גרמניה הנאצית, ניתנה לפלדז'נדרמרי המשימה לשמור על משמעת צבאית בקרב חיילי הוורמאכט. חיילים רבים שנחשבו עריקים הוצאו להורג ללא משפט על ידי הפלדז'נדרמרי. הדבר העניק להם את כינוי הגנאי Kettenhunde (הכלבים בשלשלאות) על שרשרת הצווארון שענדו על המדים שהלם. כינוי הגנאי השני Heldenklauer (חוטפי הגיבורים) הוענק להם מפני שהם חיפשו אחר עריקים פוטנציאלים בין פליטים והסעות בתי חולים, והצוותו להוציא להרוג גם מי שהיה חשוד בהתחזות לחולה. בוצעו בדיקות גם על חיילים אחרים במטרה לראות שיש להם אישור להיעדר מהחזית.
הפלדז'נדרמרי היו אחראיים גם על פלוגת עונשין לחיילים שנאסרו לאחר שהורשעו בבית דין צבאי וביצוע ההוצאה להורג שלהם נדחה. במהלך קריסת הרייך השלישי בימי המלחמה האחרונים, נשלחו לפלוגת העונשין גם חיילים או מגויסים שביצעו עבירות קלות.
האס אס-פלדז'נדרמרי לבשו את אותם מדים כמו כוחות היבשה של הוורמאכט אבל היה להם סרט שרוול המציין כי הם כוחות משטרה צבאית. באופן כללי הם ביצעו את אותם תפקידים משטרתיים, אך הם גם ביצעו פעולות השמדה ביחד עם האיינזצגרופן כנגד יהודים, פרטיזנים ואלה שנקבעו כ"אויבי הרייך". יחידות אס אס אלה היו ידועות בשל הקפדה מלאה על החוק הצבאי. הם כונו Kopf Jäger (ציידי ראשים), והם חיפשו ואיתרו את העריקים והענישו אותם.
בינואר 1944 הצבא האדום החל להתקדם בחזית המזרחית, וכוחו של הפלדז'נדרמרי הוחלש עם הקמת הפלדייגרקורפס (Feldjägerkorps). הם היו כפופים ישירות לפיקוד העליון של הוורמאכט ותפקידם היה לשמור על משמעת צבאית בכל זרועות הוורמאכט (כולל הפלדז'נדרמרי). לפלדייגר גויסו קצינים ומשק"ים מעוטרי אותות ועם ניסיון בקרבות. ניתנה להם הסמכות של הפיקוד העליון לעצור ולהוציא להורג קצינים וחיילים מהוורמאכט והאס אס בשל עריקות, תבוסתנות ואי קיום חובות אחרות.
על אף כניעת כל הכוחות הגרמניים במאי 1945, הרשו בעלות הברית לחלק מיחידות הפלדז'נדרמרי והפלדייגרקורפס באזורי הכיבוש בגרמניה לשמור על נשקם, בגלל המספר הגבוה של שבויי מלחמה שהיה נדרש לטפל בהם. לדוגמה, הגיס השמיני הבריטי שבסיסו היה בשלזוויג-הולשטיין, השתמש ברגימנט שלם של מתנדבים מהפלדז'נדרמרי במטרה לאכוף את המשמעת במרכז שחרור החיילים ופירוק מנשקם שהקים. כוחות משטרה אלה שהופעלו מחדש, וקיבלו קצבאות מזון נוספות כשכר, זוהו על ידי סרט השרוול Wehrmachtordnungstruppe (צו גייסות הכוחות המזוינים). יותר משנה לאחר סיומה הרשמי של מלחמת העולם השנייה, הפכו הפלדז'נדרמרי ליחידות הגרמניות האחרונות שנכנעו ומסרו את נשקם ביוני 1946.
מבנה.
הפלדז'נדרמרי היו תחת הפיקוד הישיר של ה-OKH (הפיקוד העליון). קצין בדרגת מיור גנרל היה אחראי על כל כוחות הפלדז'נדרמרי שהיו בוורמאכט.
ציוד.
הגדודים צוידו באופנועים וכלי רכב שונים כולל רכבי 4X4 ומשאיות, ומספר כלי רכב משוריינים לצורך הובלת הכוחות.
כלי נשק.
הנשק האישי היה אקדח כדוגמת וולטר PP שעוצב לשימוש המשטרה האזרחית. הונפקו גם כלי נשק מסוג מאוזר K98, על אף שלא היו בשימוש נפוץ. MG34 ו-MG42 שימשו להגנה על מחסומי דרכים ונקודות ביקורת.
לאחר המלחמה.
עם הקמת הבונדסוור ב-1955, הוקמה המשטרה הצבאית הנוכחית, הפלדיגר.
סנדרו סלבדורה