המנהיגים השורדים ערכו חקירה מפורטת משלהם של השתלשלות האירועים לאחר כישלון ההפיכה, שהעלתה כי 2 חברים מרכזיים בניקאב ביצעו שיחות טלפון בלתי מורשות בשעת ערב מוקדמת ב-9 ביולי לבאכטיאר ולחבר נוסף בארגון בפריז, בה דיווחו על המיקום והתזמון בו תתחיל ההפיכה. הם מאמינים שאחד ממקבלי השיחה העביר את המידע לאדם אחר וזה מסר אותו לממשלה האיראנית ללא ידיעתו, מה שהוביל להתמוטטות ההפיכה. לפי טענות מסוימות (המבוססות על גורמים עלומי שם) המדליף היה סוכן מודיעין ישראלי שהיה מעוניין בסיכול הפיכת נוז'ה על מנת להחליש את הצבא האיראני ולגרום את עיראק לפלוש לאיראן, על מנת לגרום למלחמה ביניהם שתחליש את שתי המדינות שהיו אויבות של ישראל. המקורות לא הביאו כל מסמך המאשר את טענתם.
קשה להכריע בוודאות בין שתי הגרסאות אך יש להניח כי לכוחות הביטחון של איראן לא היה מידע מדויק אודות ניסיון הקשר לפני ה-9 ביולי. משום שאם היה להם מידע שכזה הם היו ללא כל ספק עוצרים את באני-אמירי ושאר מנהיגי הניקאב ששהו ברציפות במפקדותיהם בימים שלפני ה-9 ביולי. כמו כן אם היה להם מידע שכזה קרוב לוודאי שהם היו עוצרים את חיילי הקומנדו בטהראן שבילו את כל הלילה שבין ה 9–10 ביולי בבית מסתור סמוך לאולפן הטלוויזיה והם היו עושים מאמץ נחוש יותר לעצור את הטייסים בפארק לאלי והצנחנים בטרם יצאו לכיוון נוז'ה. ניתן להניח במידה גבוהה של ודאות כי לולא האיראנים היו מציבים את המארב הבלתי מתוכנן בסמוך לבסיס נוז'ה ההפיכה הייתה יוצאת לדרך ואולי אף מצליחה.
איל ארליך
איל ארליך (נולד ב-1 בינואר 1977 בבת ים) הוא טניסאי עבר ישראלי, היה אלוף ישראל בשנת 1996 ובשיאו דורג במקום ה-144 בעולם. שחקן נבחרת גביע דייוויס של ישראל במשך שש שנים ברציפות (2000-1994).
כיום, עובד כמאמן בטניס וכפיזיותרפיסט.
קריירה כטניסאי.
כשחקן נוער הגיע למקום השישי באליפות העולם לנבחרות עד גיל 16, שהתקיימה בשנת 1993 בספרד.
בשנת 1994 ייצג את ישראל באליפות אירופה עד גיל 16 והגיע למשחק הגמר.
לראשונה השתתף בטורניר ריקליס ויצא מאלמוניות אחרי שניצח בסיבוב הראשון את אלברטו בראסטאגי מספרד, שדורג במקום ה-48 בעולם.
בסבב קלאב הוטל אילת, בתחילת 1994, זכה ארליך בתחרות ביפו זומן לנבחרת הדייוויס ואף זכה לשתף פעולה עם עמוס מנסדורף במשחק זוגות. לקראת סוף השנה נטל חלק בסבב פרידמן וזכה בתחרות המאסטרס, שנערכה בבאר שבע.
בשנת 1995, בסבב קלאב הוטל אילת, זכה בשתי תחרויות הראשונות והגיע לגמר התחרות השלישית כמו כן נכנס לטורניר וימבלדון כ'לאקי לוזר' והפסיד בסיבוב הראשון לארנה תומאס מגרמניה.
בספטמבר היה שותף בכיר לניצחונה של ישראל על סלובניה, בגביע דייוויס.
בפברואר 1996, באותה מסגרת, העניק לנבחרתו את הנקודה השלישית בהתמודדות הביתית נגד נורווגיה.
באותה שנה זכה באליפות ישראל בטניס.
לאחר הפרישה.
ארליך הוא בוגר אוניברסיטת חיפה בפיזיותרפיה (סיים ב-2008).
כיום עובד כפיזיותרפיסט ספורט בקליניקה פרטית בצפון תל אביב.
בנוסף איל עובד כמאמן טניס תחרותי ומטפח את הדור הצעיר בטניס הישראלי.
טובי קוסגרוב
דלוס "טובי" מ. קוסגרוב (באנגלית: Delos "Toby" M. Cosgrov; נולד ב-1940) הוא רופא ומנהל אמריקאי. כיהן כנשיא וכמנכ"ל המרכזיים הרפואיים קליבלנד קליניק.
ביוגרפיה.
קוסגרוב גדל בווטרטאון שבמדינת ניו יורק. הוא סבל מדיסלקסיה שאובחנה רק בגיל 32 ועל כן נחשב לתלמיד בינוני בנעוריו. הוא התחרה בשיט והיה חבר צוות ביאכטה שהתחרתה בגביע אמריקה בשנים 1963 ו-1964.
ב-1962 סיים תואר ראשון בהיסטוריה בויליאמס קולג' שבמסצ'וסטס, וב-1966 סיים תואר דוקטור לרפואה מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת וירג'יניה. ב-1968 השלים התמחות בכירורגיה כללית בבית החולים סטרונג ממוריאל של אוניברסיטת רוצ'סטר.
בתום התמחותו גויס לשירות כרופא צבאי בחיל האוויר האמריקאי, ב-1968 נשלח למלחמת וייטנאם ושימש ראש המרכז לאבחון נפגעים של החיל והכנתם לפינוי רפואי מוטס, בבסיס חיל האוויר בדה נאנג שבדרום וייטנאם. השתחרר ב-1970, על שירותו עוטר בכוכב הארד, במדליה מטעם ממשלת דרום וייטנאם וכן במדליית האוויר על משימות מוטסות שביצע.
בשנים 1970–1974 ביצע התמחות בכירורגיית לב-חזה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס. ב-1974 שימש מתמחה ראשי בבית החולים לילדים של בוסטון. כמו כן עשה תקופת התמחות נוספת בבית החולים הכללי ברוק בלונדון.
ב-1975 הצטרף לקליבלנד קליניק וב-1989 מונה לראש מחלקת כירורגיית לב-חזה וכלי דם. תחת ניהולו מדורגת המחלקה במקום הראשון באופן רצוף משנת 1994 על ידי מגזין U.S. News &amp; World Report. בתחילת 2004 מונה לנשיא ומנכ"ל קליבלנד קליניק. הוא הוביל את הארגון לדירוג כאחד המוסדות הרפואיים המובילים בארצות הברית, ופתיחת שלוחות חדשות באיחוד האמירויות הערביות ובקנדה ב-2006. בעקבות חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ערך שינוי בפעילות הארגון שכללה קיצוץ ניכר בהוצאותיו וב-2015 נרשם הרווח התפעולי הגבוה בתולדותיו בסך של כ-481 מיליון דולר, על היקף של 7.2 מיליארד דולר הכנסות. הוא סיים את תקופת כהונתו ב-2017. לאחר מכן הצטרף כיועץ לפיתוח שירותי הרפואה בענן של גוגל.
קוסגרוב ביצע למעלה מ-22,000 ניתוחים, הוא מומחה בינלאומי בתחום תיקוני מסתמי הלב וחלוץ בתחום החלפת המסתם הצניפי בניתוח עם מינימום פולשנות, אותו ביצע בשידור חי שהועבר ברחבי העולם ב-1996. הוא רשם 30 פטנטים בתחום המכשור הרפואי, פרסם מעל 450 מאמרים מדעיים, ספר אחד ו-17 סרטי הדרכה בתחום הרפואה. ב-2006 פרש מעיסוק פעיל כרופא. ב-2013 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית לרפואה.
קוסגרוב נשוי לאניטה ואב לשתי בנות.
ארנסט, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן
ארנסט, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן (בגרמנית: Ernest, von Sachsen-Hildburghausen; 12 ביוני 1655 – 17 באוקטובר 1715) היה הדוכס הראשון של סקסוניה-הילדבורגהאוזן בין השנים 1675–1715.
ביוגרפיה.
ארנסט נולד ב-12 ביוני 1655 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה, לארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, ולאליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואליזבת מבראונשווייג-וולפנביטל.
לאחר מותו של אביו ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה בשנת 1675 שלטו ארנסט ואחיו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת האחים; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.
ברנהרד בחר את מקום מגוריו בהילדבורגהאוזן, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן. בשנת 1683 לחם ארנסט עם חיל הפרשים הקיסרי בקרב וינה, ובשנת 1685 השתתף בכיבוש הערים אסטרגום ונובה זמקי. במהלך מלחמת תשע השנים לחם ארנסט כחלק מצבא הולנד, והשתתף בקרבות השונים נגד צרפת. בשנת 1710 החל ארנסט בבניית ארמון הילדבורגהאוזן, ובשל בנייתו נכנס לחובות כבדים.
ארנסט מת ב-17 באוקטובר 1715, ובמקומו עלה לשלטון בנו ארנסט פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן.
משפחתו.
ב-30 בנובמבר 1680 התחתן ארנסט עם מריה הדוויג מהסן-דרמשטדט, בתם של גאורג פרידריך, נסיך ולדק ואליזבת שארלוטה מנסאו-הילכנבאך. ממנה היו לו 7 ילדים:
ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן
איריס בר
איריס בר (באנגלית: Iris Bahr), היא שחקנית יהודייה-אמריקאית, קומיקאית, סופרת, במאית ומפיקה. שיחקה בסדרות טלוויזיה רבות, הצגות תיאטרון, סרטי קולנוע וכתבה שני ספרים.
ראשית חייה.
בר גדלה בברונקס, בניו-יורק, ועלתה לישראל עם אמה כשהייתה בת 13. לאחר שירות צבאי בישראל החליטה לחזור לארצות הברית כדי ללמוד תואר ראשון בנוירו-פסיכולוגיה ופילוסופיה סינית באוניברסיטת בראון. במהלך לימודיה שיחקה מעט במסגרת קורס תיאטרון וכך הבינה בסיום התואר שהיא רוצה לאמץ זאת כמקצוע. לכן, חזרה לניו יורק והחלה לשחק במשך מספר שנים, ולאחר מכן, עברה ללוס אנג'לס, שם החלה לפרוח קריירת המשחק שלה.
קריירה.
הקריירה של בר החלה בניו יורק, שם שהתה מספר שנים ובהן למדה משחק והשתתפה בהצגות תיאטרון שונות. יום אחד, בדרכה חזרה משיעור ליצנות דרסה אותה משאית בזמן שרכבה על אופניים. התאונה השביתה את פעילותה למספר חודשים.בעקבות התאונה בר החליטה לעבור ללוס אנג'לס במטרה לשחק באופן מקצועי יותר. בר החלה להופיע כסטנדאפיסטית אך הבינה שהיא פחות אוהבת את עולם הסטנד-אפ, העדיפה להתמקד במשחק, והחליטה לכתוב הצגת יחיד - "Planet America" שעסקה בביטחון לאומי ובחוויה של מהגרים ההצגה הייתה מועמדת לפרס הצגת היחיד הטובה ביותר מטעם המגזין LA Weekly.
בלוס אנג'לס בר החלה לחוש כיצד הביקורת על ישראל מתעצמת, במיוחד בקרב עולמם של האמנים הליברליים. היא הרגישה שהם אינם מבינים את התחושה של הפחד וחוסר האונים של האנשים בישראל מאירועי הטרור ולכן כתבה את "די" (באנגלית : Dai), הצגת יחיד עם עשר דמויות שונות שאת כולן בר מגלמת. הדמויות יושבות בבית קפה תל אביבי דקות לפני שעומד להתרחש פיגוע התאבדות במקום. ההצגה זכתה בפרס לוסיל לורטל למופע היחיד הטוב ביותר והוצג ברחבי העולם ובבניין האו"ם אל מול מאה שגרירים ונציגים.
במהלך הקריירה בר שיחקה תפקידי אורח רבים בסדרות שונות, ביניהן חברים, מלך השכונה (King of Queens), סוכנות הביון, המופע של דרו קארי, ותרגיע של לארי דייוויד.