בשנות ה-60 של המאה הקודמת בוצעו עבודות שיפוץ לחזיתו של בית הכנסת כגון ציפוי אבן בחזית, מדרגות חדשות בכניסה הראשית, ציפוי קירות המבנה בלוחות שיש, שבכות מתכת דקורטיביות לחלונות ואריחי קרמיקה בחזית בית הכנסת. במבנה גם ממוקמים משרד המועצה הדתית וספרייה תורנית.
בית הכנסת עבר בשנת 2007 שיפוץ נרחב. פרויקט השיפוץ כלל בין היתר ריצוף מחדש של האולם הגדול, התקנת מושבים חדשים, בניית במה וארון קודש חדשים, וציור ויטראז'ים עם רקע נופי העיר. בנוסף, התקבלה תרומה עבור ציורי 12 השבטים אשר נתלו על תקרת בית הכנסת.
פרידי באנומיונג
פְּרִידִי בָּאנוּמְיוֹנג (בתאית: ปรีดี พนมยงค์;) נודע גם בתואר המלכותי לוּאַנְג פְרָדִיטְמֶנוּטָאַם (תאית: หลวงประดิษฐ์มนูธรรม), היה פוליטיקאי, עורך דין ומדינאי תאילנדי.
שימש כראש התנועה לשחרור תאילנד בזמן מלחמת העולם השנייה, תנועה אשר פעלה לצד בעלות הברית בחסות ראמה השמיני, מלך תאילנד נגד פלק פיבונסונגרם.
שנותיו הראשונות.
פרידי נולד למשפחה ענייה מאיוטהאיה אשר במקור הייתה מגואנגדונג בדרום סין. על אף העוני קיבל חינוך טוב. בשנת 1915, בהוראת ראמה השישי, מלך תאילנד הורד התואר הממלכתי "נוי" משם משפחתו.
פרידי נשלח ללמוד דין והועבר אל המכון למדע המדינה של פריז. היה בוגר סורבון (שם סבסד לעצמו דוקטורט) ולבסוף בשנת 1927 חזר לארצו והחל קריירה פוליטית במפלגת קהנה רטסרדום העממית.
קריירה פוליטית.
בשנת 1932, ראשי מפלגת קהנה רטסרדום אשר נודעה כמפלגה העממית האזרחית ובהם גם פרידי החלו באירוע הפיכה מהיר נגד ראמה השביעי, מלך תאילנד שבסופו נוצר פרלמנט והמונרכיה אבסולוטית הוחלפה במונרכיה חוקתית הבנויה בסגנון אירופאי.
שר בממשלה.
מאז המהפכה יצא פרידי בראש תפקידים ממשלתיים כגון שר הפנים ושר החוץ. בזמנו בשירות תפקידים אילו בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הקים את אוניברסיטת תמאמסאט, מהאוניברסיטאות המתקדמות ביותר בתאילנד, בנק תאילנד, הבנק הרשמי והמרכזי של המדינה ועוד תשתיות רבות מפותחות כמו אלו. בתור שר החוץ שמר פרידי על מדיניות נייטרלית של תאילנד אל מול היחס הבין-לאומי וההשפעה הגוברת של מה שיקרא תוך זמן קצר מדינות הציר.
מלחמת העולם השנייה.
ב-8 בדצמבר 1941, יום לאחר המתקפה על פרל הארבור, האימפריה היפנית החלה במבצע הפלישה היפנית לתאילנד אשר נמשך כחמש שעות עד אשר הפילדמרשל התאי, פלק פיבונסונגרם סבסד יחסי שלום עם יפן, הפך עצמו לשליט אבסולוטי דה פקטו ואת אומתו לחברה במרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי ובמדינות הציר.
בשמו של ראמה השמיני, מלך תאילנד הצעיר שבזמן המהפכה של פלק היה בלימודים בשווייץ פרידי הפך לעוצר הלגיטימי של תאילנד והחל בהקמת התנועה לשחרור תאילנד שהתחברה עם בעלות הברית.
עם הזמן הפכה התנועה לשחרור תאילנד לארגון מיליטנטי שכלל בתוכו 90,000 חיילי גרילה אשר נראו בפעולותיהם במיוחד במערכה על בורמה ובקרב מלאיה.
שלושת הגדולים (וינסטון צ'רצ'יל, יוסיף סטלין ופרנקלין דלאנו רוזוולט) הכירו גם הם בלגיטימציה של פרידי ותנועתו לממשל על תאילנד ולקראת סוף המלחמה הפך פרידי לדמות הפוליטית הרכזית בממשל התאילנדי החדש שהושם תחת שלטונו של ראמה השמיני.
לאחר המלחמה.
פרידי היה ראש ממשלה לאורך חצי שנה ב-1946, בזמן שראמה השמיני, מלך תאילנד הצעיר נרצח והוחלף בראמה התשיעי, מלך תאילנד אשר שלט עד לשנת 2016. תוך זמן מה חזר פלק פיבונסונגרם לשלטונו הדיקטטורי ולאחר שניסיון הפיכה נכשל בשנת 1949, פרידי עזב את תאילנד ומעולם לא חזר. הוא המשיך להנהיג ממשלה גלותית עד למותו בשנת 1983 בפריז.
מורשת.
פרידי נחשב לאחד מאבות הדמוקרטיה והדמויות החשובות ביותר בהיסטוריה של תאילנד בזמן מלחמת העולם השנייה, הוא שימש את פניה של תאילנד החופשית ועד היום נחשב דמות מרכזית בהיסטוריה התאית.
"במהלך 15 שנות שלטון פרידי השיג יותר ממה שיורשיו אי פעם הצליחו", אומר ד"ר כריבת סנטאבוטר, סגן מנכ"ל מחלקת הארגונים הבינלאומיים במשרד החוץ, במחקר על מדיניות החוץ התאילנדית בין השנים 1932 - 1946 אשר הייתה תחת פיקודו של פרידי.
Reverans
Reverans (באנגלית: Reverence, ובעברית: יִראַת כָּבוֹד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה סילה, מתוך אלבומה, "Yeni Ay". השיר יצא לאור ב-29 בספטמבר 2014, כסינגל השלישי מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
השיר הגיע למקום השני במצעד טורקיה טופ 20 והיה ליחיד מהאלבום שלא כבש את פסגת המצעד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי סילה לבדה והופק על ידה ועל ידי אפה בהאדיר, שהייתה אחראית להפקה של הלהיט "Vaziyetler". השיר כשמו, מדבר על יראת כבוד ועל החשקים של סילה לבצע פעולות שונות מבלי שיגידו לה על כך דברים. בשיר יש אזכור לשנים דברים מנוגדים; בית לוויות וחתונה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-3.2 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של סילה ב-29 בספטמבר 2014, ביום צאתו כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את סילה, כשמאחוריה מסך בצבעים כהים, תוך שלאורכו של הקליפ ניתן לראות חברי להקה מנגנים את לחן השיר ואת סילה, כשהיא שרה את השיר.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-40 מיליון צפיות.
Hediye
Hediye (באנגלית: The Gift, ובעברית: המתנה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה סילה, מתוך אלבומה, "Yeni Ay". השיר יצא לאור ב-17 במרץ 2015, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד טורקיה טופ 20 והיה לשלישי מהאלבום שהצליח לעשות זאת.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי סילה לבדה והופק על ידה ועל ידי אפה בהאדיר, שהייתה אחראית להפקה של הלהיט "Vaziyetler", "Yabancı" ו-"Reverans". השיר כשמו, מדבר על מתנה מסוימת שהיא בעצם דימוי לחברים של סילה; היא מגיעה לתובנה זו לאחר שהיא רבה עם בן זוגה, תוך שהיא מטיחה בו את אשר עשה לה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-5 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של סילה ב-17 במרץ 2015, ביום צאתו כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את סילה כשהיא נשענת על אחד מהקירות ברחוב, שם היא נמצאת לבדה, תוך שעל פניה מבט של אכזבה וצער. בהמשך, היא מתחילה לשיר את השיר והקליפ ממשיך.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-35 מיליון צפיות.
פרנקנוויני (סרט, 1984)
פרנקנוויני (באנגלית: Frankenweenie) הוא סרט קצר משנת 1984 בבימויו של טים ברטון, אותו כתב ברטון יחד עם לאונרד ריפס. הסרט הוא גם פארודיה וגם הומאז' לסרט ""פרנקנשטיין" משנת 1931 שנוצר על פי הרומן מאת מרי שלי, "פרנקנשטיין, או פרומתאוס המודרני"". מאוחר יותר ביים ברטון רימייק לסרט זה באורך מלא ובאנימציית סטופ-מושן, באותו השם, שיצא בשנת 2012.
תקציר העלילה.
ויקטור פרנקנשטיין (בגילומו של בארט אוליבר) הוא ילד צעיר שיוצר סרטים ביתיים בכיכובו של כלבו, ספארקי (בול טרייר, ששמו הוא התייחסות לשימוש בחשמל בסרט). לאחר שספארקי נפגע ממכונית ונהרג, ויקטור לומד בבית הספר על זרמים חשמליים בשרירים והוא מקבל השראה להחזיר לחיים את חיית המחמד. הוא יוצר מכונה משוכללת אשר לוכדת ברק המחייה את הכלב. ויקטור מרוצה, אך כשהוריו מחליטים להציג את ספארקי המחודש בפני שכניהם, נוצרת מהומה והשכנים נעשים כועסים ומבועתים.
ספארקי בורח, כאשר ויקטור רודף אחריו. הכלב מגיע אל מגרש מיני גולף ונכנס אל מודל מוקטן של טחנת רוח, ויקטור הולך בעקבותיו והשניים מתחבאים שם. השכנים, שכעת הפכו לאספסוף זועם, מגיעים אל המקום, וכאשר אחד מהם מנסה להשתמש במצית על מנת להאיר את המקום, הוא בטעות מצית את טחנת הרוח. ויקטור נופל ומאבד את הכרתו, וספארקי מציל אותו מהלהבות, אך בסופו של דבר הכלב נמחץ על ידי טחנת הרוח, ומת פעם נוספת. השכנים מתרשמים מכך שהכלב הציל את חייו של הילד ומכירים בטעותם. יחד, כל השכנים משתמשים במכוניותיהם ובכבלים על מנת להשתמש במצברי הרכבים על מנת להחיות שוב את ספארקי. הכלב קם לתחייה, לשמחת כולם. ספארקי מתאהב בכלבת פודל שפרוותה דומה מאוד לתסרוקת של כלתו של פרנקנשטיין והסרט מסתיים בכך שהחשמל בגופו של ספארקי הופך למילים "הסוף" המופיעות על המסך.
מדיה ביתית.
סרט קצר זה נכלל במהדורה המיוחדת, מהדורת האספנים, וגרסת ה-3D בבלו-ריי של הסרט ""הסיוט שלפני חג המולד"; נכלל גם בגרסת הבלו-ריי של הרימייק משנת 2012 "פרנקנוויני"".
הפצה.
טים ברטון פוטר מעבודתו באולפני וולט דיסני לאחר השלמת הסרט; האולפנים טענו שהוא בזבז את משאבי החברה, וסברו שהסרט אינו מתאים לקהל היעד הצעיר שאליו כוון הסרט. במקור, הסרט הקצר תוכנן לעלות לאקרנים לצד עלייתו המחודשת המתוכננת לקיץ 1984 של הסרט "ספר הג'ונגל"; יציאתו של הסרט נדחתה ונקבעה מחדש לקראת חג המולד, יחד עם הפצתו המחודשת של הסרט "פינוקיו", ב-21 בדצמבר 1984. אף על פי שהסרט נגנז לאחר מכן, הוא הוקרן בבתי הקולנוע בבריטניה בשנת 1985 יחד עם """ של סרטי טאצ'סטון. בעקבות ההצלחה של סרטיו המאוחרים יותר של ברטון, "ההרפתקה הגדולה של פי ווי הרמן" (1985), "ביטלג'וס" (1988), "באטמן" (1989) ו-"המספריים של אדוארד" (1990), הסרט זכה להפצה במהדורה לצפייה ביתית בפורמט VHS בשנת 1992. הסרט נכלל, יחד עם "וינסנט", כתוספת מיוחדת במהדורות ה-DVD, בלו-ריי ו-UMD של הסרט "הסיוט שלפני חג המולד"".
רימייק.