במרץ 2011 פייסבוק הקימה בישראל את חברת "פב ישראל אחזקות בע"מ" ורכשה באמצעותה את חברת סנפטו. לאחר הרכישה סנפטו עברה למטה האמריקאי של פייסבוק ונסגרה, ופב ישראל נותרה ללא פעילות.
באוקטובר 2013 חברת אונבו נרכשה על ידי חברת פייסבוק תמורת כ-150 מיליון דולר, והייתה לרכישה השלישית של פייסבוק בישראל, והגדולה ביותר. במסגרת הסכם הרכישה, אונבו שינתה את שמה לפייסבוק ישראל ופעילותה הפכה לחטיבה נפרדת בחברה שהיא בעצם מרכז הפיתוח של פייסבוק בישראל (ברכישותיה הקודמות של פייסבוק בישראל החברות הנרכשות עברו למנלו פארק).
לאחר רכישתה, אונבו החלה לעסוק גם בפרויקט internet.org שמטרתו לחבר לאינטרנט אנשים ממדינות העולם השלישי (כשני שלישים מאוכלוסיית העולם איננה מחוברת לאינטרנט).
במרץ 2014 גיא רוזן שפרש מניהול המרכז ומונה למנהל פיתוח מוצר בפייסבוק העולמית. רואי טיגר נשאר בישראל וקיבל את תפקיד מנהל מרכז המחקר והפיתוח המקומי. עם זאת, רוזן וטיגר החלו להוביל במשותף את מיזם Internet.org.
מרכז הפיתוח של פייסבוק בישראל הוא השני שפייסבוק הקימה מחוץ לגבולות ארצות הברית (המרכז הראשון הוקם בלונדון). המרכז בתל אביב עוסק בפיתוח פרויקטים הנחשבים כפרויקטי דגל של חברת פייסבוק העולמית.
באוקטובר 2014 חטיבת הפיתוח של פייסבוק ישראל השיקה את כפתור ה-Safety Check, המאפשר למשתמשי הרשת החברתית הנמצאים באזור מוכה אסון לדווח בזמן אמת על מצבם. בדצמבר 2014 משרדי החברה עברו ממתחם הבורסה ברמת גן למגדל רוטשילד 22 בתל אביב.
ביולי 2015 פייסבוק רכשה את חברת פבלס (Pebbles Interfaces) הישראלית שעוסקת בטכנולוגיית זיהוי מחוות גוף, תמורת 60 מיליון דולר.
בספטמבר 2015 פייסבוק ישראל קיימה את אירוע ההאקתון הראשון הרשמי שלה במשרדיה בתל אביב. עד אז קיימה 4 תחרויות האקתון פנימיות שיועדו לעובדי החברה בלבד. בינואר 2016 קיימה האקתון נוסף.
במרץ 2016 מונה ג'ואי שמחון למנהל ההנדסה של המוצר פייסבוק לייט המאפשר לתושבי מדינות מתפתחות להתחבר לפייסבוק באמצעות טלפונים ישנים. ביוני 2016 מונה שמחון למנכ"ל המרכז המחקר והפיתוח של פייסבוק ישראל, והחליף את רואי טיגר בתפקיד אשר קודם לתפקיד בכיר יותר במטה האמריקאי של פייסבוק. ביוני 2019 עבר שמחון למטה החברה בקליפורניה. בתקופת כהונתו צמח מרכז המו"פ מ-85 אנשי פיתוח ללמעלה מ-250.
פייסבוק מחזיקה בישראל כ-18 סימני מסחר. לאחר רכישת אונבו החלה להחזיק גם במספר פטנטים הרשומים על שמה.
הנס פון זלמות
גנרל-אוברסט הנס פון זלמות (בגרמנית: Hans von Salmuth; 11 בנובמבר 1888 - 1 בספטמבר 1962) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
פון זלמות נולד ב-11 בנובמבר 1888 במץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-3 (המלכה אליזבת). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה לחם בשורות הרגימנט בחזית המערבית, וב-24 בנובמבר 1915 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. ב-18 באוגוסט 1916 הועלה לדרגת האופטמן, וב-9 בספטמבר 1916 מונה לתפקיד מטה בקורפוס המילואים ה-14. ב-1 בינואר 1917 הועבר לתפקיד מטה בדיוויזיית המילואים ה-35, וב-1 באפריל 1917, הועבר לתפקיד מטה בדיוויזיית הפרשים של המשמר. ב-1 באוגוסט 1917 הועבר לקורפוס ה-66, ולאחר מכן חזר לדיוויזיה ה-35. מספטמבר 1917 והילך מילא פון זלמות תפקידי מטה בקבוצת הארמיות "הארכידוכס יוזף", בקבוצת הארמיות "לינסינגן", ובקבוצת הארמיות "אייכהורן", ומיולי 1918, במטה פיקוד המזרח. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר פון זלמות ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1927 מונה פון זלמות למפקד פלוגה 1 ברגימנט הרגלים ה-9 (הפרוסי), וב-1 בפברואר 1928 הועלה לדרגת מיור. ב-13 בינואר 1930 מונה לתפקיד מטה בדיוויזיה ה-1 של הרייכסווהר. וב-1 בפברואר 1932 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-1 באוקטובר 1932 מונה פון זלמות למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-12, וב-1 בדצמבר 1933 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-2 של הרייכסווהר. ב-1 במאי 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 ביולי 1934 מונה לראש מטה הקורפוס ה-2. ב-1 באוגוסט 1937 הועלה פון זלמות לדרגת גנרל מיור, וב-1 באוקטובר 1937 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה הראשונה. ב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, ומונה לראש מטה הארמייה השנייה.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה הפכה הארמייה השנייה לקבוצת ארמיות צפון, ופון זלמות השתתף עימה במערכה בפולין. ב-12 באוקטובר 1939 שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות B, ופון זלמות השתתף עימה במערכה על צרפת. ב-19 ביולי 1940 קיבל פון זלמות את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-10 במאי 1941 מונה פון זלמות למפקד הקורפוס ה-30, ופיקד עליו במהלך מבצע ברברוסה, כחלק מהארמייה ה-11 במסגרת קבוצת ארמיות דרום. וב-27 בדצמבר 1941 פרש פון זלמות מתפקידו, והועבר לעתודת המילואים. ב-20 באפריל 1942 מונה פון זלמות למפקד הארמייה ה-17, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות דרום. ב-6 ביוני 1942 מונה למפקד הארמייה הרביעית, וב-15 ביולי מונה למפקד הארמייה השנייה. ב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל אוברסט, וב-3 בפברואר פרש מתפקידו, והועבר שוב לעתודת המילואים. ב-1 ביוני 1943 מונה שוב למפקד הארמייה הרביעית, ופיקד עליה עד ה-31 ביולי 1943. ב-1 באוגוסט 1943 מונה למפקד הארמייה ה-15, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות D, והחל מינואר 1944 חלק מקבוצת ארמיות B. לאחר התמוטטות הכוחות הגרמניים בחזית המערבית, הודח פון זלמות מתפקידו ב-25 באוגוסט 1944 על ידי היטלר, ולא חזר למלא תפקיד פיקודי עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה.
בסוף המלחמה נפל פון זלמות בשבי האמריקאים, אך הועבר לברית המועצות, שם נשפט על פשעי מלחמה, ובסתיו 1948 נידון ל-20 שנות מאסר. ב-2 בפברואר 1951 הופחת גזר דינו ל-12 שנים, וב-23 ביולי 1953 שוחרר מבית המעצר לנדסברג. לאחר שחרורו התגורר פון זלמות בהיידלברג עד למותו ב-1 בינואר 1962.
ג'ק פלאש המקפץ
Sorrow Throughout the Nine Worlds
Sorrow Throughout the Nine Worlds (מאנגלית: צער בתשעת העולמות) הוא מיני אלבום של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת'.
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אמון אמארת'.
מבצעים.
אמון אמארת'
ולטר וייס
גנרל-אוברסט ולטר וייס (בגרמנית: Walter Weiß; 5 בספטמבר 1890 - 21 בדצמבר 1967) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
וייס נולד ב-5 בספטמבר 1890 בטילזיט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1908 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-59 (פומרניה ה-4 - פרייהר הילר פון גרטרינגן), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-24 ביולי 1915 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-15 ביולי 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר וייס ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. באביב 1927 מונה וייס למפקד פלוגה 1 ברגימנט הרגלים ה-7 (הפרוסי), באביב 1929 מונה למפקד פלוגה 16 ברגימנט ההוא. ב-1 ביוני 1931 הועלה לדרגת מיור, ובאביב 1932 מונה לקצין מטה בברסלאו. בשנת 1933 מונה לקצין מטה בפיקוד הרגלים ה-2. ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לראש מטה הדיוויזיה ה-12. ב-1 במרץ 1937 הועלה וייס לדרגת אוברסט, וב-1 במאי 1938 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-1.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה מונה וייס לראש מטה הקורפוס ה-1, והשתתף עמו במערכה בפולין, כחלק מהארמייה השלישית במסגרת קבוצת ארמיות צפון, ובמערכה על צרפת כחלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה הרביעית, במסגרת קבוצת ארמיות B. ב-1 בספטמבר 1940 הועלה וייס לדרגת גנרל מיור, וב-15 בדצמבר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-97. ב-15 בינואר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-26, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה התשיעית. במהלך הקרב על מוסקבה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-6, שבתחילה היה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולאחר מכן תחת פיקוד הארמייה התשיעית. ב-1 בינואר 1942 הועלה וייס לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 ביולי 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-27, ולחם עמו לסירוגין כחלק מהארמיות התשיעית והרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 בספטמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-3 בפברואר 1943 מונה למפקד הארמייה השנייה, ובין השאר פיקד עליה גם במהלך קרב קורסק. ב-1 בפברואר 1944 הועלה וייס לדרגת גנרל אוברסט, וב-12 במרץ 1945 מונה למפקד קבוצת ארמיות צפון, ופיקד עליה עד לכניעתה ב-2 באפריל 1945. בתחילת מאי נפל וייס בשבי צבא ארצות הברית.
לאחר המלחמה.
במרץ 1948 שוחרר וייס מהשבי. לאחר שחרורו התגורר וייס באשפנבורג עד למותו ב-21 בדצמבר 1967.
אונאבו
מים (פירושונים)
איטוקאווה
מת לחיות (סדרת סרטים)
מת לחיות (אנגלית: Die Hard) היא סדרת סרטי פעולה המבוססת על רב-המכר Nothing lasts forever מאת רודריק ת'ורפ.
גיבור הסרטים הוא ג'ון מקליין (מגולם על ידי ברוס ויליס), שוטר אמריקאי בניו יורק ולוס אנג'לס שנאלץ להתמודד עם מצבים מסכני חיים כגון מתקפות טרור, כאשר הוא התקווה היחידה להצלת המצב.
סרטים.
מת לחיות (1988).