מבחינת בדיקות מעבדה, לא קיימות בדיקות ספציפיות. מדדי דלקת הם מעט מוגברים אולם לא ברמה בה ניתן לאבחן את המחלה. ניתן לזהות אנמיה עם ריבוי של טסיות דם. גם הגנוטיפ המקושר למחלה, HLAB27, אינו ספציפי, ולכן אינו יכול לעזור לאבחנה.
הקריטריונים לאבחנה.
לאחרונה פורסם סט חדש של קריטריונים שמטרתם לאבחן את המחלה בשלב המוקדם. הקריטריונים מתייחסים לחולים מתחת לגיל 45, אשר סובלים מכאבי גב כרוניים מעל שלושה חודשים:
טיפול.
הגישה לטיפול בדלקת חוליות מקשחת היא מתן NSAIDs, ובמידה ואין תגובה טובה, ניתן להתחיל טיפול ב- Anti TNF, במידה ולא קיימות התוויות נגד לכך (למשל זיהומים חוזרים או ממאירות בשנתיים האחרונות).
לאחרונה התברר שגם שימוש בקנאביס (מריחואנה/חשיש) יכול להפחית משמעותית את הכאב ואף להעלים את הכאב לחלוטין.
פיליפ סנדרוס
פיליפ סילביין סנדרוס (Philippe Sylvain Senderos; נולד ב-14 בפברואר 1985 בז'נבה) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ממוצא סרבי וספרדי ששיחק כבלם. לזכותו 57 הופעות בנבחרת שווייץ.
קריירה.
בסיום עונת עם 11 משחקי ליגה רצופים ללא ספיגה (כאשר סול קמפבל נעדר עקב פציעה). על אף שסנדרוס לא היה שחקן הרכב קבוע בארסנל, הרי שתרומתו הייתה משמעותית, בין היתר בעונת כאשר עזר לקבוצה לא לספוג שער בליגת האלופות במשך עשרה משחקים. גם במהלך אליפות אפריקה הוא מילא היטב את מקומו של קולו טורה בהרכבה של ארסנל.
באוגוסט 2008 הושאל סנדרוס לקבוצת מילאן לעונה אחת, בעיקר בשל התחרות על המקום בהרכב עם קולו טורה וויליאם גאלאס. בינואר 2010 הושאל לאברטון האנגלית בה השתתף בשני משחקים בלבד.
ביוני 2010 חתם בפולהאם לשלוש שנים. ב-31 בינואר 2014 הושאל לולנסיה הספרדית. ב-5 ביוני 2014 חתם באסטון וילה לשנתיים. ב-29 בינואר 2016 חתם בגראסהופרס ציריך עד לסוף העונה. ב-31 באוגוסט 2016 חתם בגלאזגו ריינג'רס לעונה אחת. ב-7 באוגוסט 2017 חתם ביוסטון דינמו.
נבחרת שווייץ.
כשחקן בקבוצת הנוער של המועדון השווייצרי סרבט ז'נבה, פיליפ היה צריך לבחור עבור איזה נבחרת לאומית הוא ישחק. הייתה לו האפשרות לשחק עבור ספרד הודות לאביו הספרדי, עבור סרביה הודות לאימו הסרבית או עבור שווייץ, ארץ מולדתו.
סנדרוס בחר בשווייץ ושיחק בכל הנבחרות של שווייץ החל מהנבחרת עד גיל 15 והלאה. הוא תפס את תשומת לבו של עולם הכדורגל רק לאחר שבתור קפטן הנהיג את נבחרת הנוער של שווייץ לאליפות אירופה עד גיל 17 ב-2002. כתוצאה מהופעתו המרשימה, קבוצות מהטובות באירופה כגון מנצ'סטר יונייטד, ליברפול, יובנטוס ושתי הקבוצות המילאנזיות אינטר מילאנו ומילאן. כאשר חתם בסוף במועדון האנגלי ארסנל. סנדרוס שימש כקפטן נבחרת שווייץ במספר משחקים לאחר מונדיאל 2006, ביניהם משחק הידידות מול נבחרת אנגליה.
אנטונלו דה מסינה
אנטונלו דה מסינה (באיטלקית: Antonello Da Messina; סביבות 1430 – 1479) היה צייר סיציאלני שפעל בתקופת הרנסאנס, תלמידו של ניקולו קולאנטוניו. הוא הכניס כנראה ציורי שמן וטכניקות ציור פלמיות לאמנות הוונציאנית של אמצע המאה ה-15.
ביוגרפיה של דה מסינה נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. בשנים 1475–1476 היה אנטונלו בוונציה ואולי במילאנו. תוך זמן קצר מהגעתו לוונציה, עבודתו משכה תשומת לב כל כך חיובית שהוא נתמך על ידי המדינה הוונציאנית, וציירים מקומיים אימצו בהתלהבות את טכניקת השמן שלו.
קארי קינג
אואסיס
האצטדיון האולימפי סנטניאל
האצטדיון האולימפי סנטניאל (באנגלית: Centennial Olympic Stadium) היה האצטדיון העיקרי של אולימפיאדת אטלנטה שנערכה באטלנטה שבמדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית.
היסטוריה.
עבודות בניית האצטדיון החלו ב-10 ביולי 1993 והוא נפתח ב-19 ביולי 1996 עבור טקס הפתיחה של האולימפיאדה. האצטדיון בן ה-85,000 מושבים נבנה על פי תכנון של משרד האדריכלים הירי, משרד רוזר ומשרד ויליאמס - ראסל וג'ונסון.
לאחר סיום האולימפיאדה, עבר האצטדיון שינויים נרחבים על מנת להתאימו לשמש כאצטדיון קבוצת הבייסבול אטלנטה ברייבס. חלקו הדרום מערבי של האצטדיון נבנה מראש באופן המותאם למשחק הבייסבול. חלקו הצפוני של האצטדיון נהרס לחלוטין ובכך קטן מספר המושבים באצטדיון ל-49,000 בלבד.
שמו של האצטדיון שונה לאחר האולימפיאדה ל"שדה טרנר" - על שם הבעלים של קבוצת הברייבס - טד טרנר. העובדה שהוועד האולימפי שארגן את משחקי אטלנטה נתן את האצטדיון בשווי 207 מיליון דולרים במתנה לקבוצת הברייבס ולא לעיר אטלנטה עוררה ביקורת.
עבודות שיפוץ האצטדיון הושלמו בשנת 1997.
איתמר רבינוביץ'
כוכב צהוב
Introducing... The Beatles
Introducing... The Beatles הוא האלבום הראשון של להקת הביטלס שיצא בארצות הברית האלבום מקביל לאלבום שיצא בבריטניה תחת השם Please Please Me. האלבום יצא בשתי גרסאות, הראשונה ב-6 בינואר 1964 והשנייה ב-10 בפברואר על ידי חברת קפיטול רקורדס, בעריכתו של דייב דקסטר, אשר שינה את סדר השירים וקיצץ את האלבום המקורי, שכלל 7 שירים בצד לסטנדרט האמריקאי של 6 שירים בצד (תוך השמטת השירים "Ask Me Why" ו-"There is a place"). מפיק האלבום המקורי היה ג'ורג' מרטין, אך בארצות הברית נרשם גם שמו של דקסטר כמפיק בארצות הברית. שירי האלבום הוקלטו באולפני אבי רוד בשנת 1963.
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו על ידי פול מקרטני וג'ון לנון, למעט אם צוין אחרת.
דלדול עצם
דִּלְדּוּל עֶצֶם, או בשמו הלועזי אוֹסְטֵאוֹפּוֹרוֹזִיס, היא מחלה של העצם שבה נפגע מבנה רקמת העצם ועובר דלדול, פוחתת דחיסות המינרלים בעצם והעצם נחלשת. עצמות הלוקות במחלה חשופות יותר לשברים. יש להבחין בין אוסטאופורוזיס לבין אוסטאומלאציה (ובילדים - רככת), שהיא תוצאה של חסר ויטמין D או פגיעה ישירה במשק הסידן. אומנם קיימות שיטות לטיפול במחלה, אך טיפול מונע עדיין נחשב כדרך היעילה ביותר למניעת שברים.
שכיחות המחלה עולה עם הגיל ומושפעת גם משינויים בהורמוני המין. לכן, לאחר גיל המעבר, שבו פוחתת רמת הורמון המין הנקבי אסטרוגן, יותר נשים לוקות במחלה מאשר גברים.
גורמים נוספים למחלה הם: שינויים הורמונליים נוספים, משקל גוף נמוך מאוד (למשל עקב אנורקסיה), עישון טבק, תרופות מסוימות (כגון שימוש בסטרואידים), זיהומים (החל מדלקת חניכיים ועד אלח דם) ומחלות כרוניות רבות (כגון דלקת פרקים).
אפידמיולוגיה.
על פי הספרות המקצועית, לוקים במחלה זו בעיקר אנשים המבוגרים מגיל חמישים. סיכויי התחלואה הם אישה אחת מכל שלוש וגבר אחד מכל שנים עשר. מעריכים כי מספר החולים בארצות הברית הוא כעשרים וחמישה מיליון הסובלים מכ-1.3 מיליון שברים בשנה. למחלה זו גם השפעה כלכלית רבת היקף, בארצות הברית משקיעים מדי שנה כ-19 מיליארד דולר לטיפול במחלה ובאיחוד האירופי ההשקעה מגיעה לכדי 37 מיליארד יורו.
מחקר שערך המרכז הלאומי לבקרת מחלות בשנת 2003 העריך כי בישראל שיעור התחלואה במחלה בקרב נשים בגיל 45 - 54 עומד על כ-9%, ומעל גיל 65 שיעור זה עומד על כ-30%. סך הנשים מבוגרות מגיל 21 החולות בדלדול עצם, הוא כ-194,500.
השברים העיקריים נוטים להיות בעצם הרדיוס בשורש כף היד (נקרא גם Colle's fracture), שברים בחוליות ושבר בצוואר הירך, אם כי שברים יכולים להתהוות בכל מקום בגוף. קיים שוני מבחינת אפיון השברים עצמם - שבר בשורש כף היד נוטה להתרחש לפני גיל 50 ושכיחותו מתייצבת עד גיל 60 עם עליה צנועה בשכיחותו לאחר מכן. לעומת זאת, שבר בצוואר הירך עולה בשכיחותו באופן חד לאחר גיל 70 עם הכפלה בסיכון לשבר לכל 5 שנים נוספות.
דלדול עצם בקרב גברים.
דלדול עצם היא מחלה שאינה מאובחנת כיאות אצל גברים וכתוצאה מכך אינה מטופלת כראוי. תהליך האצת דלדול העצם אצל גברים מתחיל בגיל 70 לערך, לעומת 50 בקרב נשים. ירידה ברמת הורמון המין הגברי טסטוסטרון תגרום להאצת התהליך. שליש משברי צוואר הירך מופיעים אצל גברים ואחוז גבוה יותר של גברים לעומת נשים מתים בעקבות השברים. כ־40% אחוז מהגברים השוהים במוסדות סיעודיים סובלים משברים בצוואר הירך. אף שברים בחוליות עמוד השדרה נפוצים בקרב גברים אולם בניגוד לנשים, יורדת שכיחותם עם עליית הגיל. באופן מפתיע, מדדי צפיפות העצם (BMD) אצל חלק גדול מהגברים שסובלים משברים היא תקינה ואינה בטווח המעיד על דלדול עצם. לפיכך, על מנת להעריך את הסיכון לשברים יש לאתר סיבות נוספות לתהליך דלדול העצם אצל גברים.
הסיבות המשניות לדלדול עצם אצל גברים כוללות:
סיווג.
מחלת דלדול עצם ראשונית יכולה להתהוות עקב חידלון הווסת (סוג I), עקב זקנה (סוג II) או אדיופטית (ממקור לא ידוע). אף שתשעים וחמישה אחוזים ממקרי דלדול העצם הם ראשוניים, המחלה יכולה להגרם מסיבות אחרות.
דלדול עצם אדיופטי הוא נדיר ומתרחש בילדים וצעירים משני המינים.
פתופיזיולוגיה.
דלדול עצם מוגדר כירידה במסת העצם ללא שינוי ביחס בין החומרים האורגניים למינרלים בעצם (ירידה בכמות המינרלים ביחס לחומר האורגני מכונה רככת). על פי הגדרת ארגון הבריאות העולמי, ירידה בשתים וחצי סטיות תקן מממוצע שיא מסת העצם בצעירים מאותו מין וגזע מתארת דלדול עצם.
לכל אורך חייהן של עצמות מתקיימים בהן תהליכים מצומדים של בנייה ופירוק. אוסטאובלסטים (תאים בוני עצם) ואוסטאוקלסטים (תאים "שוברי" עצם, החיוניים לתחזוקת רקמת העצם וחידושה) פועלים במקביל ליצירת עצם ולספיגתה. תהליכים אלו מווסתים על ידי הורמון הפאראתירואיד (PTH), אסטרוגן, קלציטונין, ציטוקינים וויטמין D ומושפעים ממאמצים המופעלים על העצמות, תזונה, מצבי עקה (כגון זיהומים), שימוש בתרופות ועישון.