סאביוס היה שותף לזכייה השלוש עשר של ריאל מדריד בליגת האלופות, לאחר ששותף בארבע משחקים בליגת האלופות בעונת 2017/2018. ב-13 בינואר 2019 כבש את שערו הראשון בריאל מדריד בבעיטה חופשית, בהפסד הליגה 1–2 לריאל בטיס.
ב-25 ביולי 2019 הושאל לעונה אחת לארסנל מהפרמייר ליג.
קריירת נבחרות.
ב-5 בנובמבר 2014, זומן סאביוס לנבחרת ספרד על גיל 19, לכבוד אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19. סאביוס ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת ספרד עד גיל 21, ב-26 במרץ 2015 במשחק הידידות מול נבחרת נורווגיה.
סאביוס היה שותף לזכייה של נבחרת ספרד עד גיל 21, באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 ונכלל בקבוצת הטורניר, בנוסף לכך הוא זכה בפרס השחקן המצטיין של הטורניר.
סאביוס ערך את הופעותו הראשונה בנבחרת ספרד הבוגרת, ב-11 בספטמבר 2018 בניצחון 6-0 מול נבחרת קרואטיה במסגרת ליגת האומות. הוא כבש את שערו הראשון בנבחרת ב-15 בנובמבר 2018.
סאביוס זומן לסגל ספרד לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 לשנת 2019.
עונת 2005/2006 בליגת העל
פטישי
אווין גלינדור
אוֹוִין גלינדוּר (בוולשית: Owain Glyndŵr) או בשמו המלא אווין אפ גרופיד' (Owain ap Gruffydd; כנראה 28 במאי 1354 - 1416 לערך) היה אציל וולשי ונסיך ויילס האחרון לאחר שעמד בראש מרד וולשי נרחב כנגד השלטון האנגלי בוויילס.
גלינדור נולד לתוך משפחת אצולה אנגלו-וולשית חשובה עם קשרי דם לנסיכי ויילס ההיסטוריים. בשנת 1400 לאחר שנים של נאמנות לכתר האנגלי ואף שירות בצבא האנגלי, עמד גלינדור בראש מרד וולשי נרחב ואף הכתיר את עצמו נסיך ויילס בבירתו בטירת הרלך. לאחר מערכה עקובה מדם שבה היו מעורבים גם כוחות צרפתיים לצד הוולשים, הצליחו האנגלים לדכא את המרד בשנת באופן סופי ב-1415. בשנה זו נראה גלינדור בפעם האחרונה, אך ההערכה היא כי נפטר כשנה לאחר מכן כשהוא במחבוא לא ידוע.
שנים ראשונות.
אווין גלינדור נולד ככל הנראה ב-28 במאי 1354, אם כי מקורות אחרים מעלים מגוון תאריכים אפשריים בין 1349 ל-1359. הוא נולד למשפחת אצולה אנגלו-וולשית בספר הוולשי בסיקארת', על הגבול בין ויילס לאנגליה, בשטחי ממלכת פוויס ההיסטורית בחלק הצפוני של הגבול. גלינדור היה יורש העצר לשושלת פוויס פאדוג וגלינדוודווי מצד אביו ומקורב לשושלת דהייברת' בדרום-מערב ויילס, המעמד המשפחתי כ-'אדוני הספר' הפך אותם לחלק באצולה האנגלית כאשר רבים מבני המשפחה שירתו בתפקידי ממשל וחוק אנגליים, מצד שני השושלות הוולשיות העתיקות הקנו למשפחה מעמד בצמרת החברה הוולשית.
אביו של גלינדור נפטר כשהיה סביב גיל 16 ולאחר מכן נשלח ללימודי משפט בלונדון וככל הנראה עבר התמחות של מספר שנים באכסניות המשפט. בשנת 1383 גלינדור חזר לוויילס והתחתן עם מרגרט ביתו של דוויד הנמן, שופט אזורי שייתכן שגידל את גלינדור בשנים שלאחר מות אביו הביולגי. שנה לאחר מכן התגייס גלינדור ליחידת צבא אנגלית ונשלח לשרת על הגבול האנגלו-סקוטי תחת פיקודו של הקצין הוולשי סר גרגורי סייז, במרץ 1387 גלינדור היה נוכח בקרב בדרום-מזרח אנגליה כנגד הצי הצרפתי-ספרדי-פלמי. באותה שנה נפטר חמו הנמן והוא חזר לנהל את אחוזתו ואדמותיו בצפון ויילס, בתקופה זו הוא גם קיבל תואר אבירות על שירותו לכתר האנגלי.
בשנת 1378 נרצח אווין לווגוך, יורש העצר לבית אברפראו שושלת שליטי ויילס. עם מותו של לווגוך, גלינדור היה הקרוב ביותר לקו הירושה ובנוסף לכך היה יורש העצר לשושלות החשבות פוויס ודהובארת' מצד אימו ואביו - כך שאווין הפך לדמות העיקרית בצמרת האצולה הוולשית. לראשונה מזה מספר דורות עלה אדם שהיה במעמד ולגיטימיות לעמוד בראש ויילס כולה.
המרד הוולשי 1400-15.
בשנת 1399 גלינדור ניהל אחוזה מוצלחת ורווחית (שטחי האחוזה הכניסו כ-300 מארק בכל שנה) אך ניכנס למאבק משפטי על חלק מאדמותיו עם ברון רית'ין לורד גריי, גלינדור ניסה לפתור את המחלוקת בערוצים משפטיים על פי חוק אך מערכת המשפט האנגלית לא הייתה מוכנה לדון בבעיה. מספר חודשים לאחר מכן הברון גריי הודיע לגלינדור באיחור שהכתר דורש את גיוסו לקרבות בסקוטלנד, האיחור בהודעה הפך את גלינדור לפורע חוק כנגד הכתר. לגלינדור נותר מעט מאוד שיכל לעשות כדי לפתור את המחלוקת בינו לבין גריי, במיוחד נוכח העובדה שהברון גריי היה ידיד וותיק של המלך האנגלי החדש הנרי הרביעי.
בשנת 1400 גלינדור וקבוצה קרובה של תומכים הכתירו אותו נסיך ויילס והתנועה החלה במהרה לצבור תנופה ברחבי צפון ויילס.
מורשת.
לאחר 15 שנות מרד, ויילס נותרה במצב כלכלי עוד יותר קשה משהייתה בו לפני, עיירות רבות נבזזו ומספר מבצרים נחרבו לחלוטין. הכלכלה הוולשית שנשענה על המסחר עם אנגליה נכנסה לתקופה של האטה משמעותית שליוותה אותה עוד עשרות שנים אחרי המרד, בשל ערעור היחסים עם אנגליה משפחות אצולה וולשיות רבות איבדו קרקעות ונכסים וכך גם נפגעו התושבים שחיו על אדמות אלו. מספר הגבלים וחוקים נחקקו כנגד הוולשים במטרה למנוע את הסכנה למרד נוסף, אלו הוסרו רק כארבעים שנים מאוחר יותר עם עלייתו לשלטון של הנרי השביעי (המלך האנגלי הראשון עם דם וולשי ויחיד שנולד בוויילס).
תיק 4000
תיק 4000 (או פרשת בזק-אלוביץ' או פרשת בזק-וואלה; שמו הרשמי של התיק: מעבר לאופק) היא חקירה פלילית שניהלה יחידת להב 433 של משטרת ישראל, בשיתוף עם רשות ניירות ערך, החל מיוני 2017. הפרשה, הכוללת כמה תת-פרשות, החלה בחקירת התנהלות של בכירים בחברות "בזק", "yes", "וואלה! NEWS" ו"חלל תקשורת" ושל עובדי מדינה שפעלו מתוקף תפקידם מול חברת "בזק". בהמשך התרחבה החקירה לחשדות בדבר קשרים פסולים בין שאול אלוביץ' וראש ממשלת ישראל לשעבר בנימין נתניהו.
בספטמבר 2019 הוגש כתב אישום בכפוף לשימוע נגד שאול אלוביץ', סטלה הנדלר ואחרים על תתי פרשות נפרדות בתיק. במאי 2020 החל משפט נתניהו, לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, החליט להעמיד לדין את נתניהו באשמת שוחד ומרמה והפרת אמונים; ואת בני הזוג שאול ואיריס אלוביץ' בעבירות שוחד, שיבוש מהלכי משפט והדחה בחקירה. על פי החשד, ההתנהלות הניבה לאלוביץ' רווחים בשווי של לפחות 1.8 מיליארד שקל. נתניהו הכחיש הן את הטענות לשוחד והן את הטענות להטבות שהעניק בתמורה לו.
בדצמבר 2020, הוגש כתב אישום נגד אלוביץ' ובכירים בבזק בשתי תתי פרשות.
פרשת "בזק" הראשונה.
ראשיתה של הפרשה בחקירה שניהלה מחלקת חקירות ברשות ניירות ערך בעניינה של "קבוצת בזק". במסגרת חקירה זו עלו חשדות בעניין התנהלותו של מנכ"ל משרד התקשורת, שלמה פילבר, בענייני חברת "בזק" ושאול אלוביץ'. הפרשה כוללת שלוש תת-פרשות.
במסגרת פרשה זו עלה חשד להשפעה במרמה על הוועדות הבלתי תלויות שהקים דירקטוריון "בזק", כדי לאשר שתי עסקאות בעלי עניין עם חברות אחרות שבשליטת אלוביץ'. הראשונה היא עסקה לרכישת מניותיו של אלוביץ' בחברת "yes" על ידי "בזק", שהתבצעה במרץ 2015. העסקה השנייה, עניינה חתימה על הסכם להארכת רכישת מקטעי שידור בלוויינים מחברת "חלל תקשורת" שבשליטת אלוביץ', שהתבצעה בפברואר 2017. בוועדות הוגדר כי אלוביץ', בעל השליטה בחברות משני צדי העסקאות, וגורמים נוספים הנגועים בעניין אישי בעסקה יהיו ממודרים מעבודתה. הוועדות נועדו לדמות ככל האפשר עסקה בתנאי שוק ולהחליט אם לבצע את העסקה ללא לחצים והשפעות.
לפי החשד נושאי משרה בחברת "בזק", בהם המנכ"לית סטלה הנדלר ומזכירת החברה עו"ד לינור יוכלמן, הדליפו באופן מתמשך חומרים חסויים לאלוביץ' ולמקורביו מדיוני הוועדות, בניגוד לאינטרסים העסקיים של החברה, כדי לאפשר לאלוביץ' לקבל מיליוני שקלים מקופת "חלל תקשורת" ו"yes". בפברואר 2018 הדיחה "בזק" את יוכלמן מתפקידה. היא נימקה זאת בכך שיוכלמן האזינה לדיוני הדירקטוריון שאסור היה לה להיות חשופה אליהם, ללא קשר לחקירה הפלילית ולפרשת ההדלפות.
הוצאת כספים במרמה מקופת "בזק".
במרץ 2015, הושלמה עסקת "בזק"–"yes", שבמסגרתה נמכרו החזקותיה של "יורוקום" שבשליטת אלוביץ' בחברת "yes" ל-"בזק" שגם היא הייתה אז בשליטת אלוביץ' תמורת סכום של 680 מיליון ש"ח במזומן, וסכומים נוספים, ככל שיתמלאו תנאים מסוימים. העסקה גררה ביקורת ציבורית בטענה שהיא אינה כדאית מבחינה כלכלית, בין היתר משום ששווי העסקה היה גבוה במיוחד בהשוואה להערכת השווי שביצעה חברת "מריל לינץ'" שנשכרה לצורך כך על ידי "בזק" והעריכה את השווי בטווח של 200–300 מיליון ש"ח. לאור פרוטוקולים מדיוני הוועדות עלה החשד כי בכירים ב-"בזק", בהם הנדלר, הפעילו לחצים להעלות את שווי הרכישה, בניגוד לאינטרס הכלכלי של "בזק".
במסגרת העסקה נקבע שחלק מהתמורה, כ-170 מיליון שקל, תהיה תלויה בעמידה ביעד תזרים מזומנים החופשי של חברת "yes". על פי החשד, בכירים ב"yes" ביצעו מניפולציות בדו"חותיה, שהשפיעו בהמשך גם על המצגים בדו"חות קבוצת "בזק", במטרה ש-"yes" תעמוד ביעדי תזרים המזומנים שנקבעו בעסקה, המזכה את אלוביץ' בתשלום נוסף בסך 170 מיליון ש"ח. על פי החשד, תמריץ של בכירי "yes" להגיע ליעד התזרים החופשי היה קשור בין היתר לנוסחת הבונוסים שאישר דירקטוריון "yes", הנשלט על ידי מקורביו של אלוביץ' כגון בנו וכלתו אורנה פלד-אלוביץ'. העמידה ביעד התזרים הייתה שווה למנכ"ל החברה רון איילון בשנת 2016 חצי מיליון ש"ח. על פי החשד, דחתה חברת "yes" לצורך כך תשלומים לספקים משנת 2016 לשנת 2017, ושילמה על כך ריבית גבוהה. בסופו של דבר עמדה "yes" ביעד זה ובעקבות כך קיבלה "יורוקום" מ-"בזק" 57 מיליון ש"ח נוספים בעסקה. לפי דו"חות "בזק" שילמה "בזק" ל-"יורוקום" תשלום בגובה זה בשנת 2016, ותשלום נוסף בסכום זהה בשנת 2017.