ישנם זמרים הלובשים בגדי נשים בצורה מוגזמת כחלק מההופעה שלהם, אבל הם אינם בהכרח מלכות דראג. לדוגמה, הזמר בוי ג'ורג' מתאפר ומתלבש בסגנון קאמפי של דראג קווינז, אבל הוא אומר שהוא איננו "דראג קווין" בעצמו. לעומתו, רופול היא דמות דראג קווין מקצועית המופיעה כזמרת.
להלן רשימה חלקית, של שירים אשר מילותיהם מתייחסות לדראג קווינז:
קבלה חברתית.
הדראג הפך להיות היבט חגיגי בחיי הקהילה הגאה המודרניים. גיי ברים ומועדונים גאים רבים ברחבי העולם מציגים מופעי דראג כאירועים מיוחדים. במקומות מסוימים ציינו אירועים כאלו כימי חג בינלאומיים, על מנת לקדם את המופעים. בארצות הברית, חגיגות דראג נערכות בדרך כלל בתחילת חודש מרץ.
תוכנית תחרות הריאליטי "המירוץ לדראג של רו פול" היא תוכנית הטלוויזיה המצליחה ביותר ברשת הטלוויזיה לוגו. בשנת 2016, זכה מנחה התוכנית רופול בפרס אמי עבור "המנחה הטוב ביותר של תוכנית ריאליטי או תוכנית תחרות ריאליטי". עם זאת, המשתתפים והזוכים בתחרות זו עדיין לא מקבלים את אותה רמה של הכרה כמו משתתפי וזוכי תוכניות מציאות של המיינסטרים.
בקרב קהילת הלסביות, ההומואים, הביסקסואלים והטרנסג'נדרים (LGBT), לעיתים קרובות נמתחת ביקורת על השתתפותן של מלכות דראג במצעדי גאווה ואירועים ציבוריים אחרים, מתוך אמונה שמדובר בהצגת תדמית מוגבלת ומזיקה של אנשים הומוסקסואלים בקרב מי שמחוץ לקהילת הלהט"ב, ועל ידי כך נפגעת קבלה חברתית רחבה יותר. על גישה זו עצמה נמתחה ביקורת, בשל הגבלת הביטוי העצמי ועידוד הרעיון שיש דרכים "נכונות" ו-"לא נכונות" להיות הומו. בשנים האחרונות, מלכות דראג רבות השתתפו בצורה בולטת באירועים שכאלו.
לעיתים קרובות, מלכות דראג סופגות ביקורות בכך שהן מקדמות סטריאוטיפים שליליים כלפי נשים, תוך השוואה להשחרת פנים. לעומת זאת, חלק מהפמיניסטיות מאמצות את הדראג כקריאת תיגר של תפקידים מגדריים מסורתיים, תוך התנגדות לנורמות החברתיות של המראה וההתנהגות המצופים מגברים ומנשים תוך הדגשה של המלאכותיות של הנשיות והגבריות.
לעיתים, מלכות דראג סופגות ביקורות גם מחברי הקהילה הטרנסג'נדרית - בעיקר, אך לא באופן בלעדי, מצד נשים טרנססקסואליות רבות, בשל חששות שסטריאוטיפים שליליים הקיימים כלפי מלכות דראג עלולים "להיבדק" גם בהן. לדוגמה, סטאר מאריס המנוחה, פעילה טרנסג'נדרית קנדית, כתבה שיר ששמו "I'm Not A Fucking Drag Queen" (בעברית: "אני לא מלכת דראג מזוינת"), המבטא את תסכולה מהתפיסה השגויה כלפיה, כאילו היא מלכת דראג. השיר הוצג בסרט הקולנוע "יותר טוב משוקולד", בביצועה של ג'ודי, אישה טרנסג'נדרית המגולמת על ידי פיטר אוטרברידג', בהופעה בגיי בר. לאורך כל הסרט, דמותה של ג'ודי מנסה להשתלב עם נשים-סיסג'נדריות, ואת השיר היא מבצעת, בין השאר, כאקט של התרסה קרטרית והעצמה עצמית. נשים טרנססקסואליות אחרות דוחות את הביקורת הזאת בהקשר הרחב יותר, ורואות במלכות דראג כבעלות-ברית במאבקן המשותף למען הכרה ושוויון.
בטלוויזיה הפקיסטנית עלי סלים הצליח לזכות לרמת רייטינג גבוהה במיוחד
תמ&quot;י
תמ"י (תנועת מסורת ישראל) הייתה מפלגה סקטוריאלית שפנתה לקהל יעד עדתי מזרחי-דתי, פעלה בשנות השמונים ובמרכז מצעה עמד רעיון שוויון ההזדמנויות.
היסטוריה.
המפלגה הוקמה ב-1981 על ידי שר הדתות מטעם המפד"ל אהרן אבוחצירא, אשר, לאחר שזוכה מתביעה שהוגשה נגדו, הודיע בסוף הכנסת התשיעית על כוונתו לרוץ בנפרד מהמפד"ל בבחירות לכנסת העשירית, וזאת עקב יחסים עכורים בינו ובין מנהיג המפד"ל יוסף בורג. אל הרשימה החדשה הצטרף בן-ציון רובין, שהיה אף הוא חבר כנסת מטעם המפד"ל. המפלגה הפכה להפתעה הגדולה של הבחירות כשקיבלה שלושה מנדטים והכניסה נוסף על אבוחצירא, גם את רובין, ואת אהרן אוזן, שהיה בעבר חבר כנסת מטעם מפא"י בכנסת השישית, מזכיר תנועת המושבים ושר החקלאות בממשלת רבין הראשונה. לאחר הבחירות, קיבל אבוחצירא את תיק הקליטה ואת תיק העבודה והרווחה.
ב-1982 התפטר אבוחצירא מהממשלה לאחר שבית משפט הרשיעו בקשירת קשר לביצוע פשע, הפרת אמונים, קבלת דבר במרמה ועוד. הוא הוחלף על ידי מספר 2 בתנועה, אהרן אוזן. בבחירות לכנסת האחת עשרה הצליחה המפלגה להכניס רק את אהרן אבוחצירא לכנסת, בגלל ריצתה במקביל למפלגת ש"ס, שהייתה בעלת אופי מזרחי חרדי, אשר קיבלה ארבעה מנדטים.
מפלגת תמ"י הביאה לחיים הפוליטיים את המזכיר הכללי שלה בנימין בן אליעזר, שלימים היה לשר ביטחון בממשלת אריאל שרון ולזמן מה יושב ראש מפלגת העבודה. דוברת תמ"י הייתה הפעילה לזכויות המזרחיים בישראל, ויקי שירן, שטבעה את הסיסמה "בקומה זקופה". בשנת 1988 התמזגה תמ"י אל תוך הליכוד ואבוחצירא היה לחבר כנסת מטעמה.
נציגי המפלגה בכנסת.
הכנסת העשירית (1981) &lt;br&gt;
3 מנדטים: אהרן אבוחצירא, אהרן אוזן, בן-ציון רובין
הכנסת ה-11 (1984) &lt;br&gt;
מנדט אחד: אהרן אבוחצירא &lt;br&gt;
הכנסת ה-12 (1988) במסגרת הליכוד &lt;br&gt;
מנדט אחד: אהרן אבוחצירא &lt;br&gt;
מועמדי המפלגה לכנסת ה-13 (1992) במסגרת הליכוד &lt;br&gt;
אהרן אבוחצירא
אפליה מתקנת
צינור זרע
ניוטרינו
אגרה (תשלום)
אגרה היא תשלום המשולם לרשות ציבורית (הממשלה, רשות מקומית וכדומה) בתמורה לשירות מסוים שהרשות מספקת.
אגרה לעומת מס.
בדומה למס, האגרה משולמת לרשות ציבורית, אך בשונה ממנו, האגרה משולמת בתמורה לשירות מסוים, ואילו מס משולם ללא תמורה ספציפית. לדוגמה, אזרח המבקש דרכון ממשרד הפנים נדרש לשלם אגרה בגין שירות זה. עם זאת, האגרה נבדלת ממחיר בכך שייתכן שהאגרה תהיה בגובה מעל הנדרש על מנת לספק את השירות עבורו הוא משולם, ובכך יש בו רכיב שהוא מיסוי.
אגרה בישראל.
בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל נקבעו שיעורי האגרות על ידי השרים האחראים על הנושא. בשנת 1960 מונתה ועדה ממשלתית בראשות משה זנבר, נציג משרד האוצר ובהשתתפות נציג משרד המשפטים והמשרד הנוגע בדבר, לקביעת גובה האגרות באופן מרוכז.
האגרה הנודעת ביותר בישראל היא אגרת הרדיו והטלוויזיה, שהוטלה על כל משק בית המחזיק במקלט טלוויזיה. כיוון שבבתים רבים מאוד בישראל יש מקלט טלוויזיה, והאגרה הוטלה על עצם החזקת המקלט, יש שראו באגרה מס, שהוא בגדר מס גולגולת. השאלה האם מדובר במס או באגרה עלתה לדיון בבית המשפט העליון. בדיון זה טענה רשות השידור שהאגרה היא מס, אך טענה זו נדחתה בפסק דינו של השופט אהרן ברק. אגרה זו בוטלה בשנת 2015. עדיין קיימת אגרת רדיו הנגבית דרך אגרת חידוש רישיון הרכב.
כיום קיימות אגרות רבות שנדרש לשלמן בעת שפונים לרשות שלטונית, ובהן אגרות להנפקת דרכון, אגרות לצורך פתיחת הליכים בבתי משפט, וכן אגרות לחידוש רישיונות נהיגה, רכב וכיוצא באלה. כ-2900 אגרות שונות קיימות בישראל עליהן משלמים אזרחי ישראל כ-7 מיליארד ש"ח בשנה.
מקור המילה.
מקור המילה הוא במילה הארמית "אגרא", שפירושה שכר או גמול. המילה הארמית ידועה בזכות מספר פתגמים, בעיקר בזכות הפתגם: "לפום צערא אגרא" - (על פי המאמץ שכרו).
ווייט סטרייפס
הקיבוץ המאוחד
הקיבוץ המאוחד היה ארגון ארצי של קיבוצים, שנוסד בשנת 1927 והתקיים כארגון כזה עד לשנת 1980, אז התאחד עם איחוד הקבוצות והקיבוצים להקמת התנועה הקיבוצית המאוחדת (התק"ם). ערכיו העיקריים של הקיבוץ המאוחד היו הציונות והסוציאליזם.
בעשורים שקדמו להקמת מדינת ישראל מילא הקיבוץ המאוחד תפקידים מרכזיים בהתפתחות היישוב, בהקמת התיישבות, בקליטת עלייה ובניית כוח המגן העברי בארץ ישראל.
היסטוריה.
רקע.
"הקיבוץ המאוחד" הוקם על ידי אנשי העלייה השנייה והשלישית, אשר השתתפו בכמה ארגונים שיתופיים בארץ ישראל מראשית המאה ה-20. אנשי העלייה השנייה, יצחק טבנקין ושלמה לביא, היו חברים בקבוצות בדגניה ובכנרת בטרם מלחמת העולם הראשונה ובעיצומה. בדגניה נעשו ניסיונות ראשונים של חיי קבוצה קטנה, עמלה ומפרנסת את עצמה, ובכנרת שהו מספר קבוצות, וכן קבוצה "גדולה", ארעית, בעיצומה של המלחמה ולאחריה.
בקיץ תר"ף 1920, הוקם גדוד העבודה כגוף ארצי מאורגן של פועלים, ועם הקמת יישוביו הראשונים, עין חרוד ותל יוסף, והצטרפות כפר גלעדי לשורותיו, גם כגוף מיישב ארצי. בעקבות הפילוג בגדוד בשנת 1923, עזב משק עין חרוד את הגדוד, לאחר שחבריו תמכו בהתמקדות בהגדלת המשק המקומי בעוד שתומכי "הקומונה הארצית של הפועלים" עברו לתל יוסף ונשארו בגדוד.
זמן קצר לאחר הפילוג החל עין חרוד להתארגן בעצמו כארגון ארצי, "קיבוץ עין חרוד", בהנהגתו של יצחק טבנקין, ולמורת רוחה של קבוצת מתנגדים, בהנהגת שלמה לביא, שטענה כי בכך מתקיים למעשה ארגון השונה אך במעט מגדוד העבודה, ופוגע בחזון "הקבוצה הגדולה". באותה שנה נוסד על ידי "קיבוץ עין חרוד" כתב העת "מבפנים".
קיבוץ עין חרוד הארצי קלט לשורותיו את "חבורת העמק" שישבה עד אז בבלפוריה ובעין טבעון (כיום כפר יחזקאל), ובהמשך הצטרפו אליו קבוצות פועלים שישבו בערים ובמושבות ומספר יישובים קיבוציים - "גשר" (לימים אשדות יעקב), יגור ואיילת השחר. הקבוצות העירוניות כונו "פלוגות", והיישובים בנקודות הקבע "משקים", בעוד שהמושג "קיבוץ" יוחד לארגון הארצי, מינוח שנשאר על כנו לכל אורך שנות קיומו של הקיבוץ המאוחד, גם כאשר "קיבוץ" התקבע כמושג המתאר יישוב נפרד. הקיבוץ הוסיף לגדול, פלוגות נוספות הצטרפו אליו, חלקן התארגנו לקראת התיישבות ואחת מהן, פלוגת פתח תקווה, הקימה את גבעת השלושה. בקיץ 1927, ערב ייסוד הקיבוץ המאוחד, מנה קיבוץ עין חרוד חמישה משקים וכעשר פלוגות עירוניות.