עם הקמת ערוץ 10 החל גלעד לעבוד כצלם מערכת החדשות בצפון, תפקיד אותו הוא ממלא כבר כ-16 שנה. עם הזמן החל בנוסף לצילום לכתוב, לדווח ולשמש גם ככתב שטח בחדשות עשר.
כיום משמש כצלם וכתב בצפון בחדשות עשר, בנוסף מגיש את הפינה "אוטוטו מטיילים" בתוכנית "אוטוטו שבת" עם אלמוג בוקר.
מוזיקה.
שושן שידר במשך כמה שנים ברדיו קול הגליל העליון של רשות השידור, תוכנית המוקדשת לחיילים המשרתים בצפון ותוכנית מוזיקה שחורה. בעקבות המוזיקה שנחשף הביאה אותו ואת שניים מחבריו בני העיר קריית שמונה להקים את להקת "845 אקספרס" על שם קו האוטובוס המחבר בין קריית שמונה לתל אביב, הרכב מוזיקלי שזכה במקום השני בפסטיבל השירים של ישראל עם הלהיט אוהבת'ך.
עיסוקים נוספים.
בין היתר כתפקידו כצלם וכתב, שושן עובד גם כצלם אופנה וכגרפיקאי ואפטריסט. ממקימי ארגון צל"ע (צעירים למען עירנו) בקריית שמונה.
לאורך השנים צילם גם תוכניות, סדרות, וסרטים רבים.
לאחרונה החל גלעד בחברת ההפקות בבעלותו creaTv להפיק, לביים ולצלם פרסומות לטלוויזיה.
חיים אישיים.
גלעד שושן נולד ב-1980. נשוי לשירן ואב ל-3 בנות, מתגורר בגליל.
אנאל וקסלר
קרון משא
מר אבן צהובה
מר אבן צהובה (בסינית מסורתית: 黃石公, בסינית מפושטת: 黄石公, בפין-יין: Huáng Shí Gōng. סביבות 230 לפנה"ס.) הוא אדם שהופיע בסוף ימי שושלת צ'ין, ולעיתים קרובות נחשד כדמות בדיונית. לאחר שנכשל ניסיון ההתנקשות בקיסר הראשון מצ'ין בבָּוֹלָאנְגְשָׁה, נתקל גָ'אנְג לְיָאנְג, מתכנן ההתנקשות ומאוחר יותר גם גיבור שושלת האן, במר אבן צהובה. לאחר כמה תלאות גם לימד אותו מר אבן צהובה את תורת המלחמה בכך שנתן לו את הספר "שלוש התוכניות של מר אבן צהובה".
הסיפור.
כאשר היה זמנו של גָ'אנְג לְיָאנְג פנוי, הלך אל גשר שְׂיָאפִּי ופגש אדם זקן, הוא מר אבן צהובה. הזקן, שהיה לבוש בבגד גס ומעיל קצר, התקדם אל צידו של גָ'אנְג לְיָאנְג ואז בעט את נעליו אל מחת לגשר. הוא הביט אל גָ'אנְג לְיָאנְג ואמר: "ילדי, רד והבא את נעליי!" גָ'אנְג לְיָאנְג נדהם ועלה בו רצון להכות את הזקן, אך בשל גילו המופלג עצר בעצמו, ירד אל מתחת לגשר והביא את הנעליים. אמר הזקן: "נעל אותם על רגליי!" וגָ'אנְג לְיָאנְג סייע לזקן לקרב את הנעליים, ובכריעה אחז בהן והלבישן על רגליו. הזקן מתח את רגליו לקבלת הנעליים, והלך משם בחיוך. גָ'אנְג לְיָאנְג היה המום, והביט בזקן בהליכתו. הזקן התרחק כחצי קילומטר, ואז שב ואמר: "ילדי, אתה אכן ראוי ללמוד. בוא לפגוש אותי כאן בעוד חמישה בקרים." גָ'אנְג לְיָאנְג התפלא, כרע ואמר "כן."
משהאיר היום לאחר חמישה ימים, הלך גָ'אנְג לְיָאנְג אל הגשר. הזקן שהקדימו אמר: "הסכמנו על משהו, מדוע אתה מאחר לבוא? בוא לפגוש אותי בבוקר בעוד חמישה ימים." ועזב בזעם. כעבור חמישה ימים יצא גָ'אנְג לְיָאנְג עם קריאת התרנגול, אך שוב הקדים אותו הזקן, ושוב אמר בזעם "מדוע איחרת? בעוד חמישה ימים, בוא שוב בבוקר" ועזב. כעבור חמישה ימים יצא גָ'אנְג לְיָאנְג בחצות. כעבור רגע הגיע גם הזקן, ואמר בשמחה: "כך צריך להיות."  והגיש לגָ'אנְג לְיָאנְג ספר באמרו "אם תקרא את הספר, תוכל להיות למורהו של קיסר. כעבור עשר שנים תוכל להטביע את חותמך. כעבור שלושים שנים, ילדי, תוכל לפגוש אותי בצפון גִ'י, האבן הצהובה למרגלות הר גוּצֶ'נְג, זה אני." ועם הדברים הללו עזב, ולא נראה עוד. גָ'אנְג לְיָאנְג הביט בספר עם שחר. היה זה "תורתו הצבאית של הדוכס האדיר". גָ'אנְג לְיָאנְג ראה כי הספר אינו רגיל, והרבה לעיין בו ולהקריא ממנו.
שלושים שנה לאחר שפגש גָ'אנְג לְיָאנְג את הזקן על הגשר בשְׂיָאפִּי, הוא עבר בגִ'יבֵּיי ביחד עם לְיוֹ בָּאנְג, ולמרגלות הר גוּצֶ'נְג ראה אבן צהובה. גָ'אנְג לְיָאנְג לקח את האבן הצהובה, התייחס אליה כלאוצר, ואף זבח לה. לאחר שמת גָ'אנְג לְיָאנְג, נקבר עם האבן הצהובה. ובכל פעם שצאצאיו ניקו את הקבר בימי הזיכרון, היו זובחים גם לאבן הצהובה.
בשאנדונג הוקם מאוחר יותר מקדש האבן הצהובה של גוּצֶ'נְג, ובתקופת שושלת טאנג כתב לִי צִ'ייוּ'ן את מסורת "רשומות מקדש האבן הצהובה של גוּצֶ'נְג במדינת גִ'י".
אוטומט הסתברותי
במתמטיקה ומדעי המחשב, אוטומט הסתברותי הוא הכללה של אוטומט סופי לא דטרמיניסטי (אסל"ד). באוטומט הסתברותי לכל מעבר בין מצבים מותאמת הסתברות, כך שמטריצת המעברים של האוטומט המתקבלת היא מטריצה סטוכסטית.
השפות המתקבלות על ידי אוטומטים הסתברותיים נקראות שפות סטוכסטיות, והן מכילות את השפות הרגולריות בתור תת-קבוצה.
מספר השפות הסטוכסטיות אינו בן מנייה.
את הרעיון של אוטומט הסתברותי הציג לראשונה פרופסור מיכאל רבין ב-1963.
במחשוב קוונטי אוטומט סופי קוונטי הוא מקביל למונח אוטומט הסתברותי.
Yes stars Next
yes stars Next היה ערוץ בחברת הלווין yes בשנים 2010 - 2011, הערוץ פנה לרוב לבני נוער ושודרו בו רוב סדרות המקור והרכש של yes.
היסטוריה.
בשנת 2009, עם השקת שירות ה-VOD של yes והוספת איכות ה-HD, חברת הלווין שינתה את הערוצים והשיקה את ערוץ yes stars Next בתור ערוץ הסדרות הראשי של החברה, הפונה לבני נוער. הערוץ החליף את הערוץ yes stars ישראלי.
yes Next VOD.
לאחר סגירת הערוץ בשנת 2011, תוכני הערוץ היו זמינים בספריית הערוץ ב-yesVOD. ספריית Next הייתה בתשלום עד לינואר 2018, בעקבות מיתוג מחדש של חברת yes. עקב מיתוג מחדש של חברת yes, תוכני הספרייה חולקו הספריות השונות וזמינות לצפייה בחינם.
אוטובוס קיטור אליזבת
אוטובוס קיטור אליזבת (באנגלית: 'Steam bus 'Elizabeth') הוא אוטובוס, המופעל על ידי מנוע קיטור, אשר יוצר בשנת 1931, על ידי Sentinel Waggon Works Ltd אבל שינה את יעודו ושופץ בשנת 2002 על ידי "Northern Star Motor Carriage Company " בבריטניה.
"אוטובוס קיטור אליזבת" מופעל בעיר "Weston-super-Mare" הממוקמת 28 ק"מ דרומית-מערבית לבריסטול.
היסטוריה.
בשנת 2002 חברת התיירות "Northern Star Motor Carriage Company", הפכה את המשאית השטוחה, מסוג "DG6P", בעלת מנוע קיטור, אשר יוצרה בשנת 1931, והתגלתה כמשאית, בשנות השישים של המאה העשרים, לאוטובוס בן 30 מושבים, אשר משמש להובלה תיירותית, לסיורים בעיר (עד עשר נסיעות ביום קיץ).
זהו אוטובוס הקיטור היחיד בהכנסות משכר שירות בעולם, אשר הפך למשהו תיירותי בפני עצמו.
החל מאפריל 2015 הדגם נרכש על ידי חברת האוטובוסים "קרוסוויל" (Crosville Motor Services (Weston-super-Mare.
"אוטובוס קיטור אליזבת" קרוי על שם אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
מנוע קיטור.
מנוע קיטור הוא מנוע בעירה חיצונית בוכנאי, המופעל על ידי לחץ קיטור.
שני חלקיו היסודיים של מנוע הקיטור הם צילינדר ובוכנה. קיטור בלחץ גבוה, המיוצר בדוד קיטור, מסופק אל הצילינדר על ידי שסתום חלוקה, המונע באמצעות מערכת מוטות על ידי הבוכנה עצמה. הקיטור הנכנס לצילינדר דוחף את הבוכנה מטה. לאחר דחיפת הבוכנה וביצוע העבודה המכנית, יוצא הקיטור מן הצילינדר כשהטמפרטורה והלחץ שלו נמוכים יותר, והוא מעובה למים על ידי קירורו במעבה. המים החמים מוזרמים אל דוד הקיטור לשימוש חוזר. מנגנון ארכובה הופך את התנועה הקווית של הבוכנה לתנועה סיבובית של גל ארכובה, אשר מניע במקרה הנ"ל את אוטובוס הקיטור.
משפחת נוסייבה
משפחת נוסייבה (בערבית: عائلة نسيبة) היא אחת מהשושלות הערביות הוותיקות בירושלים. המשפחה מתארכת את הגעתה לירושלים לתקופת הכיבוש המוסלמי של ארץ ישראל במאה ה-7, והיא הייתה אחת מהמשפחות המרכזיות באליטה המוסלמית הירושלמית ששלטה בעיר בתקופה האימפריה העות'מאנית, לצד משפחות כחוסייני, נשאשיבי, ח'אלידי, דג'אני ואחרות. על פי המסורת, מקור שם המשפחה באישה בשם נוסייבה בנת כעב שנמנתה על בני אנצאר ועל בני לווייתו של מוחמד.
מזה שנים רבות אחראים בני משפחת נוסייבה על פתיחת ונעילת שערי כנסיית הקבר. על פי הערכות שונות מתקיימת מסורת זו מאז כיבוש ירושלים על ידי צלאח א-דין בשנת 1187 ועד היום.
לפי מסורת המשפחה, היא קיבלה את מפתחות הכנסייה מידי עומר בן אל-ח'טאב, כובש העיר במאה ה-7. על פי גרסה אחרת, המפתחות נמסרו לידיה בשל התנגשות בין העדות הנוצריות היריבות.
ג'קי אלקיים
ג'קי יצחק אלקיים (נולד ב-1953) הוא זמר ומוזיקאי, יוצר ומלחין ישראלי, מחלוצי ז'אנר הרוק המזרחי בישראל, ומהראשונים ששילבו בין מוזיקת פופ, רוק ומוזיקה מזרחית.
ביוגרפיה.
נולד במרוקו בשנת 1953, ועלה עם משפחתו לישראל בשנת 1956.
את הקריירה המוזיקלית שלו החל בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 באמצעות הופעות במועדונים.
במאי 1972 הוציא את שירו הראשון "I've Got To Love Again", עם מילים ולחן שכתב בעצמו, ובעיבוד והפקה של שלמה גרוניך, שהתרשם מביצועיו ועבד בתקופה זו יחד עם מתי כספי על הקלטת אלבום בכורה עבור אלקיים. לאחר שחרורו לרדיו, השיר, ששילב מוזיקת פופ, רוק ומרכיבים מזרחיים, הפך ללהיט, בין היתר בשל ההקפדה של אלקיים על רמת נגינה והפקה גבוהות מעל לממוצע באותה תקופה, כשבשיאו השיר צעד שלושה שבועות בראש ובאותה שנה דורג במקום השמיני במצעד הלועזי השנתי של הגל הקל.
הצלחת הלהיט הביאה את אלקיים להקליט עוד מספר שירים בעברית ובאנגלית, עם מילים ולחן שכתב ויצר בעצמו, ובעיבוד של שלמה גרוניך. שירים אלו, שהתאפיינו בנוכחות רבה של גיטרות חשמליות, הפכו עם שחרורם ללהיטים כגון: "about strange things" ו- "Dolores". שירים אלו שילבו בין מוטיבים ים תיכוניים ומוטיבים ממוזיקת פופ מערבית, ובין מוטיבים פורטוגזים וספרדים עם מוזיקת פופ מערבית.
בשנת 1972 ביקר אנריקו מסיאס בישראל, והתרשם מסגנונו של אלקיים, ואף הציע לו שני שירים מפרי עטו.