על פי האתר הרשמי של די פרימה, היא לימדה בסדנאות, שהפופולרית ביניהן הייתה סדנה שבה היא לימדה איך לשלב בין ציורים או תמונות למילים. לדי פרימה היו כמה יצירות בתהליך כתיבה, כולל פרסום של "הנשימה האחרונה" (Last Gasp), המהדורה מורחבת של Revolutionary Letters, אשר כללו למעלה מ-20 שירים חדשים. על פי קרן השירה, די פרימה "לימדה בבית הספר "ג'ק קרואק לפואטיקה ערטילאית", לאומנויות מלאכותית שבקליפורניה, ובתוכנית מאסטר בפואטיקה בניו קולג', קליפורניה. עבודותיה של די פרימה מצגות ומלומדות באוניברסיטת לואיוויל, אוניברסיטת אינדיאנה, אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בספריות צ'פל היל."השירה שלה לעיתים קרובות הציגה מאבקים חברתיים ופוליטיים שהתרחשו בשנות ה-60 ו-70. למרות שרוב שיריה הציגו בעיות חברתיות ופולטיות, היו לה גם עבודות רבות על יחסיים בין-אישיים וסיפורים מחייה. רוב החומרים האחרונים שלה עסקו בנושאים נשיים ונושאים דתיים, במיוחד פילוסופיות המזרח.
די פרימה נפטרה ב-25 באוקטובר 2020. הותירה אחריה חמישה ילדים: ז'אן די פרימה, דומיניק די פרימה, אלכס מרלו, טרה מרלו, רודי די פרימה. היא נישאה לאלן מרלו ב-1962 (התגרשו ב-1969), ובשנת 1972 התחתנה עם גרנט פישר (והתגרשו ב-1975).
ג'ולי וינטר הנסן
ג'ולי מארי וינטר הנסן (בדנית: Julie Vinter Hansen; 20 ביולי 1890 - 27 ביולי 1960) הייתה אסטרונומית דנית. האישה הראשונה שקיבלה תפקיד כלשהו באוניברסיטת קופנהגן.
ביוגרפיה.
ג'ולי וינטר הנסן נולדה בקופנהגן, דנמרק.
בשנת 1915, בעודה לומד באוניברסיטת קופנהגן, מונתה להיות מחשבת במצפה הכוכבים של האוניברסיטה (בעידן טרום אלקטרוני, מחשב היה בן אדם שערך חישובים עבור אסטרונומים). מאוחר יותר היא מונתה להיות עוזרת מצפה, ובשנת 1922 מונתה למשקיפה.
בנוסף לעבודתה הרגילה, ג'ולי ערכה את כתב העת הנורדי לאסטרונומיה ("Nordisk Astronomisk Tidsskrift"). מאוחר יותר, הייתה למנהלת לשכת הטלגרם של התאגיד האסטרונומי הבינלאומי. ב-1939, הייתה לאסטרונומית הראשית במצפה הכוכבים של קופנהגן, ונודעה בחישוביה המדויקים של מסלולי כוכבי לכת ושביטים.
בשנת 1960, בזמן ששהתה בכפר ההררי השווייצרי מורן בחופשה וימים ספורים לפני פרישתה, נפטרה מכשל לבבי, ונקברה בקופנהגן. כוכב הלכת המינורי 1544 וינטרהנסניה , שהתגלה על ידי האסטרונומית הפינית ליסי אותרמה , נקרא על שמה.
מלכת המדבר (סרט)
מלכת המדבר (באנגלית: Queen of the Desert) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2015 אשר ביים וכתב ורנר הרצוג ומבוסס על סיפורה האמיתי של גרטרוד בל, שהייתה סופרת, ארכאולוגית, חוקרת, פוליטיקאית וקרטוגרפית. הוא מתאר את חייה בסדר כרונולוגי החל משנות העשרים שלה עד מותה.
צילומי הסרט התקיימו מדצמבר 2013 עד מרץ 2014 במרוקו, ירדן ואנגליה.
תקציר העלילה.
הסרט מתאר את חייה של גרטרוד בל, צעירה משכילה במאה ה-19 של אנגליה. היא איננה מצליחה למצוא לעצמה שידוך ראוי למעמדה ולהשכלתה ולכן נוסעת אל טהראן כחלק ממסע למציאת אהבה ולהמשך מחקרה בתחום המזרח התיכון. במהלך שהותה באזור, מנהלת רומן טרגי עם דיפלומט בריטי מכור להימורים. לאחר אכזבתה וכישלון מערכת יחסים זו, היא מחליטה לזנוח את חייה האישיים ולהתמקד בחקר המזרח. על רקע התקופה המורכבת בה התנהלו אירועים היסטוריים חשובים ומשני מציאות, בל חווה התאהבות ומערכת יחסים נוספת, על רקע אירועים היסטוריים שונים ותהליכים פוליטיים וחברתיים רבים, להם הייתה שותפה. עלילת הסרט מתרחשת על רקע האימפריה העות'מאנית ונופיה המדבריים. בזמן מחקרה של בל באזור, פורצת מלחמת העולם הראשונה. בל נחשבת לאישיות מרכזית אשר השפיעה על המרד הערבי שהתרחש במהלך המלחמה והיא מוצאת את עצמה בשיאם של הליכי קביעת הגבולות של מדינות המזרח התיכון, שקבעו גם את ההיסטוריה של האזור מאז ועד היום.
הפצת הסרט.
בכורת הסרט התקיימה בפברואר 2015 במסגרת פסטיבל הסרטים מספר 65 של ברלין. לאחר מכן הוצג בתיאטרון בגרמניה ב-3 בספטמבר 2015. בנובמבר 2015 הוקרן בפסטיבל AFI. בסתיו 2015 חברת אטלס רכשה את זכויות ההפצה של הסרט, לאחר מכן באביב 2017 זכויות ההפצה היו שייכות לחברות IFC Films.
הטריילר הראשון הרשמי פורסם ב-13 ביוני 2015, השני יצא לאור חודש לאחר מכן.
ביקורות.
הסרט קיבל בעיקר ביקורות שליליות מהמבקרים. בביקורת של אתר ynet כינו את הסרט "שממון ושעמומון", הוסיפו לומר כי מדובר בדרמה מיושנת, דביקה, שגרתית ומשעממת.
לעומת הביקורות על הסרט, הופעותיהם של קידמן, פטינסון, פרנקו ולואיס שובחו על ידי המבקרים והגולשים.
אירה ויגדורצ'יק
אירה ויגדורצ'יק (נולדה ב-1964). מאמנת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, לשעבר, בין השנים 2008–2016, 2017–2021. בנובמבר 2021, הוכרז שתהיה המאמנת השנייה בנבחרת ההתעמלות האמנותית של רוסיה.
קריירה מקצועית.
ויגדורצ'יק עוסקת באימון התעמלות אמנותית כ-30 שנה, ונחשבת מומחית בתחומה.
לדבריה, ילדותה ברוסיה המסוגרת והאנטישמית גרמה לה להבליט את יהדותה לאחר עלייתה ארצה, ולשאוף להגיע להישגים בתחום הספורט עבור מדינת ישראל.
נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית השתתפה בתחרויות רבות מסביב לעולם תחת אימונה, והגיעה להישגים רבים כולל זכייה במדליות בתחרויות חשובות.
אולימפיאדות.
בנובמבר 2021 עברה למוסקבה לאמן את נבחרת רוסיה לקראת לאולימפיאדת פריז 2024, יחד עם בתה רחלי והמוזיקאי חן מצגר אדר.
שערוריות במהלך הקריירה.
לאורך תקופת אימונה הרבתה ויגדורצ'קי להתנסח באופן שנוי במחלוקת, ועוררה כותרות רבות בתקשורת בשל התבטאויותיה וגישותיה למתאמנות.
לפני המשחקים האולימפיים בריו 2016 פורסם כי ויגדורצ'יק בעטה באחת מחברות הנבחרת והסערה אף העמידה בספק את נסיעתה לאולימפיאדה. ויגדורצ'יק טענה כי מדובר בקנוניה שנועדה לאפשר למאמנת אחרת לצאת במקומה לאולימפיאדה. בעקבות המקרה הוקמה ועדה שלא מצאה דופי בהתנהלותה של אירה, ובסופו של היא טסה עם המשלחת לברזיל.
בספטמבר 2016 לאחר תום האולימפיאדה, הסתיים חוזה העסקה שלה. במרץ 2017, היא שוב מונתה לתפקיד מאמנת הנבחרת. חודשים לאחר מינויה החלו ניסיונות להדיחה. ויגדורצ'יק טענה כי מדובר בניסיון פוליטי, והחל מאבק בינה ויו"ר האיגוד רז פלד. המאבקים נמשכו חודשים רבים וכללו שימוע שנערך לויגדורצ'יק ובהחלטה של 7 נגד 6 להדיחה. ויגדורצ'יק פנתה לבית הדין לעבודה בתביעה לבטל את פיטוריה ולתת סעד זמני נגד הפיטורים. לאחר שבקשתה נדחתה ערערה ויגדורצ'יק לבית הדין הארצי לעבודה בירושלים, וב-1 במרץ 2018 קבע הרכב של חמישה שופטים כי נפלו ליקויים משמעותיים בפיטוריה, והיא הוחזרה בצו בית משפט לאימון נבחרת ישראל עד להכרעה בתיק. במקביל כונסה אספה כללית של איגוד ההתעמלות ובה הוחלט על הדחתו של פלד מתפקידו ומהנהלת איגוד ההתעמלות.
כחודש לפני הופעת המשלחת במשחקים האולימפיים בטוקיו 2021, נחשפה קלטת אשר ממנה עולה כי היא לכאורה ניסתה לחבל בסיכויי נציגת ישראל לזכות במדליה בתחרות האישית. הנהלת האיגוד החליטה עקב הסמיכות הגדולה למשחקים האולימפיים לטפל בנושא רק לאחר תום המשחקים. ויגדורצ'יק לא הכחישה את הדברים אך כינתה אותם פייק ניוז.
דמותה בתרבות הפופולרית.
דמותה שימשה כבסיס לסדרת מערכונים בסדרה "אנחנו במפה" של שלישיית מה קשור. הסדרה הציגה מאמנת קשוחה של נבחרת התעמלות אומנותית בשם זינה. ויגדורצ'יק זעמה על הגחכת דמותה וטענה כי הדמות מציגה אותה ואת יתר מאמני הנבחרת כאכזריים, וכי היא שוקלת לתבוע את יוצרי הסדרה על הוצאת לשון הרע.
חיים אישיים.
ויגדורצ'יק התגוררה במוסקבה עד עלייתה לישראל ב-1979. היא הייתה נשואה לאייזיק ויגדורצ'יק ולהם 3 ילדים. ביתה רחלי ויגדורצ'יק היא מתעמלת ומאמנת התעמלות אמנותית.
מרגריט היגינס
מרגריט היגינס הול (באנגלית: Marguerite Higgins Hall; 3 בספטמבר 1920 – 3 בינואר 1966) הייתה עיתונאית וכתבת צבאית אמריקאית. היגינס סיקרה את מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה, ומלחמת וייטנאם ובזכות עבודתה קידמה שוויון זכויות לנשים ככתבות צבאיות. להיגינס הייתה קריירה ארוכה בעיתון ניו יורק הראלד טריביון (1963-1943) ואחר כך כבעלת טור בעיתון ניוזדיי (1965-1963). בשנת 1951 היא הייתה האישה הראשונה אשר זכתה בפרס פוליצר לכתיבה בענייני חוץ וזאת על סיקורה את מלחמת קוריאה.
תולדות חייה והשכלתה.
היגינס נולדה בהונג קונג בעת שאביה, לורנס היגינס, עבד בחברת ספנות. המשפחה שבה לארצות הברית בהיותה בת שלוש. בשנתה הראשונה כתלמידה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי היא עבדה בעיתון הסטודנטים "הדיילי קליפורניאן" (The Daily Californian). בתקופת לימודיה באוניברסיטה הייתה חברה באחווה נשית, גמא פי בטא אשר מטרתה העיקרית לעורר השראה להישגיות נשית. בשנת 1941, לאחר שסיימה תואר ראשון בצרפתית בברקלי, היא המשיכה ללימודי תואר שני בבית הספר לעיתונות של אוניברסיטת קולומביה.
קריירה.
נחושה להיות כתבת צבאית, בשנת 1944 היגינס שכנעה את הנהלת ה"ניו-יורק הראלד טריביון" לשלוח אותה לאירופה, לאחר שעבדה בעיתון במשך שנתיים. לאחר שהוצבה בלונדון ובפריז, היא הועברה במרץ 1945 לגרמניה. היא הייתה עדה לשחרור מחנה הריכוז דכאו בחודש אפריל 1945 וזכתה לאות מערכה של צבא ארצות הברית בעבור הסיוע בעת כניעת אנשי האס אס שהיו שומרי המחנה. היא סיקרה את משפטי נירנברג ואת הסגר שהטילה ברית המועצות על ברלין.