בתקופת שונות ובפרט בתקופות מלחמת העולם הראשונה והשנייה חולקו פלאיירים שונים בהם תוארו האסיתים, בכוונה ליפנים ולסינים, בקריקטורות שונות כעכברים ומכרסמים - סכנה צהובה , לאור נטיית צבע עורם להפוך לצהוב בחשיפה לשמש. גורמי תסיסה ורגשות אנטי-סיניים בארצות הברית היו נוכחות המאפיה וארגוני הפשיעה הסינים, לרבות חברי הטריאדה.
דוגמאות לפרעות אלימות פיזית לסינים בגולה: המהומות האנטי-סיניות בוונקובר , הטבח בטוראון , הטבח בבטאוויה , המהומות באינדונזיה , תקרית ה-13 במאי , הטבח הסיני של 1871 , מהומות סיאטל ב-1886 , הטבח בקניון הגיהנום .
חטיבת האש
לנגטון
לנגטון (באנגלית: Langton) הוא שם משפחה אנגלי.
פאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג
פאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג (4 בספטמבר 1800 – 10 במרץ 1873), הייתה בתו של לודוויג, דוכס וירטמברג ואשתו של וילהלם הראשון, מלך וירטמברג.
ביוגרפיה.
פאולינה תרזה נולדה ב-4 בספטמבר 1800 בריגה שבלטביה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו.
ב-15 באפריל 1820 התחתנה פאולינה תרזה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, אולם אף על פי כן גידלה פאולינה תרזה במסירות את ילדיהם, ואף היוותה אם חורגת לילדיו הקודמים של וילהלם. במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1948, הזמינה אותה בתה החורגת סופיה, נסיכת וירטמברג למקלט בהולנד. בשנת 1864 מת בעלה וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ובצוואתו נישל את פאולינה תרזה מכל חלק בירושה. לאחר מותו התגוררה פאולינה תרזה בשווייץ, וב-10 במרץ 1873 מתה בשטוטגרט.
בשל נדיבותה ואופיה הטוב הייתה פאולינה תרזה מאוד אהודה על האזרחים, ולאחר מותה נקראו הרבה מקומות וכבישים על שמה.
משפחתה.
ב-15 באפריל 1820 התחתנה פאולינה תרזה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
ויקטוריה קצמן
ויקטוריה קצמן (ברוסית: Виктория Кацман; נולדה ב-5 ביולי 1986) היא דוגמנית עבר ישראלית ילידת-רוסיה הסובייטית.
ביוגרפיה.
נולדה ברוסיה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר, ועלתה לישראל בגיל ארבע ב-1991, וגדלה בנהריה.
ב-2005 היא זכתה בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי "הדוגמניות" בערוץ 10, לאחר זכייתה הובילה את הקמפיינים לחברות האופנה "בוניטה", "מייבלין ניו-יורק" ו"אינטימה", והצטלמה בעירום חלקי למגזין בגדי הים של "בלייזר", ב-2007 עזבה את סוכנות "לוק" ועברה להות מיוצגת על ידי סוכנות "יולי", ב-2008 הובילה את הקמפיין לרשתות "העין השלישית", "וScoop", ב-2009 השתתפה בתצוגת אופנה של דיור שנערכה בסין. סיפרה שלקחה פסק זמן מהדוגמנות בשנת 2017.
נכון ל-2020, היא סוכנת נדל"ן בחברת גינדי תל אביב, ומלמדת יוגה.
עונת 1987/1988 בפוטבול ליג
עונת 1987/1988 הייתה העונה ה-89 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-15 באוגוסט 1987 והסתיימה ב-15 במאי 1988. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 21 קבוצות. דרבי קאונטי ופורטסמות' היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
ליברפול זכתה באליפות בפעם ה-17 בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו פורטסמות', ווטפורד ואוקספורד יונייטד. במקומן לליגה הבכירה עלו מילוול ואסטון וילה. צ'לסי (שסיימה את העונה במקום ה-18 בליגה הבכירה) השתתפה עם קבוצות שסיימו את העונה במקום 3-5 בליגה השנייה בסדרת משחקי מבחן על המקום הפנוי בליגה הבכירה. משחקי מבחן נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. בסופו של התהליך מידלסברו עלתה לליגה הבכירה במקום צ'לסי. הליגה צומצמה ל-20 קבוצות.
בעקבות אסון הייזל שבה נהרגו 39 אוהדים ונפצעו יותר מ-600 אוהדים נוספים מועדונים אנגלים נדונו להשעייה של חמש שנים (עד לשנת 1990) מתחרויות אירופיות וליברפול ל-3 שנים נוספות.
כדורגלנים מצטיינים.
ג'ון אולדרידג' מליברפול כבש 26 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
ג'ון בארנס מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
ג'ון בארנס מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. זאת בפעם השנייה ברציפות.
סטיינגרימור סטיינתורסון
סטיינגרימור סטיינתורסון (באיסלנדית: Steingrímur Steinþórsson; 12 בפברואר 1893 – 14 בנובמבר 1966) היה ראש ממשלת איסלנד בין השנים 1950 – 1953. במחצית הראשונה של שנת 1952 הוא שימש, יחד עם יושב ראש האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) ועם נשיא בית המשפט העליון, על פי חוקת איסלנד, כממלא מקום נשיא איסלנד, לאחר מותו של סוון ביירנסון ועד לבחירתו של אאוסגייר אאוסגיירסון. סטיינתורסון היה חבר המפלגה הפרוגרסיבית של איסלנד, אך מעולם לא כיהן כמנהיג המפלגה. בנוסף לכהונתו כראש הממשלה הוא שימש במגוון תפקידים כשהבולט ביניהם היה תפקיד שר החקלאות והרווחה.
ראשית חייו.
נולד בכפר אלפטגרדי (Álftagerði) שעל חוף אגם מיוואטן שבצפון איסלנד, כבנם של סטיינתור ביורנסון, איכר, וזיגרון זיגורדסון. למד לימודי חקלאות וסיים את לימודיו האקדמאים בתחום זה באוניברסיטת קופנהגן ב-1924.
בשנים 1915–1917 עבד באחוזת הוריו. לאחר מכן ועד לשנת 1920 שימש כאיש הכספים הראשי של בית הספר החקלאי ונרי (Hvanneyri) ובשנים 1924–1928 שימש כמורה בבית הספר. לאחר מכן ועד לשנת 1935 שימש כמנהל בית הספר החקלאי בהולאר (Hólar).
פעילות ציבורית.
בשנים 1934–1937 היה סטיינתורסון חבר בוועדה לתכנון האזורים הארקטים. לאחר מכן הוא מונה לראש המחלקה למדעי החקלאות באוניברסיטת איסלנד, תפקיד אותו מילא עד 1941. בשנים 1938–1939 הוא שימש כיושב ראש הוועדה הבין ממשלתית לניסויים חקלאיים. במקביל ועד לשנת 1940 הוא ניהל את ביתן התצוגה האיסלנדי בתערוכה העולמית של ניו יורק ב-1939. בשנים הבאות שימש סטיינתורסון בתפקידים שונים בתחומי החקלאות והכלכלה.
קריירה פוליטית.
סטיינתורסון כיהן כחבר האלת'ינגי מטעם המפלגה הפרוגרסיבית ובשנים 1949–1950 שימש כיושב ראש הבית.
במרץ 1950 החליף סטיינתורסון בתפקיד ראש הממשלה את אולאפור תורס, והקים ממשלה קואליציונית בשיתוף מפלגת העצמאות. במסגרת שותפות זו, תורס כיהן בממשלתו של סטיינתורסון (בשנים 1953-1950) כשר הדיג והתעשייה.
במקביל לכהונתו כראש הממשלה הוא שימש גם כשר הרווחה ולאחר סיום כהונתו כראש הממשלה שימש כשר החקלאות והרווחה עד לשנת 1956.
רוד רוזנשטיין
רוד ג'יי רוזנשטיין (באנגלית: Rod Jay Rosenstein; נולד ב-13 בינואר 1965) הוא משפטן יהודי-אמריקאי שכיהן כמשנה לתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של דונלד טראמפ, וכתובע הפדרלי של מחוז מרילנד תחת ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה.
קורות חיים.
רוזנשטיין נולד בפילדלפיה. למד כלכלה בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. לאחר מכן למד משפטים בבית הספר הרווארד למשפטים וקיבל תואר בשנת 1989. בעת לימודיו היה עורך כתב העת המשפטי "Harvard Law Review".
רוזנשטיין הוצע כמינוי כשופט בבית המשפט הרביעי לערעורים של ארצות הברית בידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, אולם עקב התנגדותם של סנטורים דמוקרטים המינוי לא עלה לדיון לאישור בסנאט.
בעת המינוי למשנה לתובע הכללי בחודש אפריל 2017, הוא היה הפרקליט הפדרלי הוותיק ביותר בארצות הברית.
הנשיא דונלד טראמפ מינה את רוזנשטיין ב-13 בינואר 2017 לשמש משנה לתובע הכללי של ארצות הברית. מינוי זה אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-25 באפריל 2017.
רוזנשטיין כתב דו"ח בו המליץ על הדחת ג'יימס קומי, ראש ה-FBI, בעקבות תפקודו בחקירת שרת הדואר האלקטרוני של הילרי קלינטון, בו האשים את קומי בהתנהגות החורגת מהנהלים כאשר דיבר על החקירה במסיבת עיתונאים ב-5 ביולי 2016 וכן על המכתב ששלח לקונגרס, 11 ימים לפני הבחירות לנשיאות, בו הודיע על פתיחת החקירה מחדש. לאחר פיטוריו של קומי על ידי הנשיא דונלד טראמפ, טען הבית הלבן כי הדו"ח שכתב רוזנשטיין היה המניע לפיטוריו של קומי, אך ב-11 במאי טען טראמפ בריאיון לרשת NBC News כי התכוון לפטר את קומי ללא קשר לדוח, וכי חשב על הפולמוס "בנוגע לרוסיה" כששקל לפטרו.
לאחר פיטורי קומי, הודיע רוזנשטיין ב-17 במאי 2017 על מינויו של רוברט מולר לתובע מיוחד ועצמאי לחקירת המעורבות הרוסית בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 וקשרים אפשריים בין מטה טראמפ למוסקבה.
בספטמבר 2018, פרסם הניו יורק טיימס, שבעקבות פיטורי קומי שעליהם התחרט רוזנשטיין, הוא הציע לגורמים בבולשת הפדרלית ובמשרדו - שבועיים לאחר היכנסו לתפקיד - להקליט בסתר את הנשיא טראמפ בשיחה על המצב בבית הלבן, במטרה לכנס את בכירי הממשל לדיון על הדחתו מהתפקיד. רוזנשטיין דחה את הדיווח, המלא לדבריו ב"אי-דיוקים", סירב להגיב על הטענות, ואמר ש"מדובר בסיפור המבוסס על מקורות אנונימיים שפועלים נגד משרד המשפטים ובעד האג'נדה הפרטית שלהם". דוברת משרד המשפטים מסרה שהצעת ההקלטה נאמרה בציניות.
ב-29 באפריל 2019 הודיע על התפטרותו מתפקיד המשנה לתובע הכללי, שנכנס לתוקף ב-11 במאי.
חיים אישיים.
רוזנשטיין נשוי לליסה ברסומיאן, עורכת דין ארמנית-אמריקאית שעובדת במכון הבריאות הלאומי. לזוג שתי בנות.
אמליה, נסיכת נסאו-ויילבורג
אמליה, נסיכת נסאו-ויילבורג (גרמנית: Amelia von Nassau-Weilburg, 8 בספטמבר 1776 - 19 בפברואר 1841) הייתה אשתו של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים.
ביוגרפיה.