בשנת 1958 עברה המשפחה מירושלים לתל אביב, לשיכון אנשי צבא הקבע ב"נווה צה"ל". ב־1959 נולדה ליפה וליצחק בתם, אתי. בשנות ה-60, על אף היותו מטופל במשפחה ותוך כדי שירותו הצבאי התובעני, יצא יצחק ללימודים וסיימם בהצטיינות. יפה נפטרה במרץ 1970, ובספטמבר 1973 נשא יצחק לאשה את רחל לבית סבאג. הוא התגורר איתה בבת ים, עד פטירתו ב-28 בדצמבר 2020.
הסכם אקס לה שאפל
חשבונות (הנהלת חשבונות)
פיאט 147
פיאט 147 (באיטלקית : Fiat 147) היא מכונית סופרמיני המוגדרת כמכונית קומפקטית מבית פיאט אשר יוצרה בין השנים 1987–1976 על ידי Fiat Automoveïs בברזיל, בין השנים 1986–1982 על ידי -Fiat Concord בארגנטינה, בין השנים 1984 - 1979 בקולומביה, ובין השנים 1988–1981 בוונצואלה על ידי חברות בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט
וניאמין קאברין
וניאמין קאברין (בלידתו וניאמין (או בנימין) זילבר; ברוסית: Вениамин Александрович Каверин; 19 באפריל 1902, פסקוב – 2 במאי 1989, מוסקבה) היה סופר יהודי סובייטי.
קורות חיים.
וניאמין זילבר נולד ב-19 באפריל 1902 בפסקוב, הצעיר בילדיהם של זוג יהודים מתבוללים. שניים מאחיו הגדולים היו: לב זילבר ואלכסנדר זילבר וגיסו, בעלה של אחותו הגדולה לאה היה יורי טיניאנוב. בשנת 1912 נרשם לגימנסיה לגברים בעיר פסקוב, ב-1924 סיים תואר ראשון באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובשנת 1929 קיבל תואר שלישי בספרות.
בשנת 1922 פרסם את היצירה הראשונה שלו תחת שם העט "וניאמין קאברין". באותה תקופה הוא היה חבר בחבורה ספרותית בשם "אחים סרפיון" ביחד עם מיכאיל זושצ'נקו.
את ספרו המפורסם ביותר, "שני קפיטנים" קאברין כתב בשלבים, כאשר הכרך השני פורסם רק בשנת 1945. עבור הכרך הראשון, קאברין קיבל פרס ברית המועצות בשנת 1944. בשנים 1955 ו-1976 על בסיס הספר צולם סרט קולנוע ובשנת 2001 הועלה מחזה.
בשנת 1958 וניאמין קאברין היה בין הסופרים הבודדים שלא השתתפו בגינוי של בוריס פסטרנק. בהמשך הוא גם חתם על העצומה להגנה על יולי דניאל (אף הוא סופר יהודי) ואנדריי סיניאבסקי.
נפטר במוסקבה בשנת 1989.
על פעילותו הספרותית הענפה, הוענקו לקאברין מספר עיטורי ברית המועצות.
בלמוס בסמטי
התחנה 101.5FM
Eurotamanduidae
Eomanidae
עודד שמיר
עודד שמיר (נולד ב-9 ביולי 1955) הוא איש עסקים וביטחון ישראלי, כיהן בעבר כיו"ר בחברות נתיבי ישראל, תשתיות נפט ואנרגיה ואנגל משאבים ומנכ״ל במבני תעשייה, נכסי אזורים, אספן וכלכלית ירושלים. שימש כשליש הצבאי והמזכיר הצבאי בפועל לשר הביטחון אריאל שרון, בעת מלחמת לבנון הראשונה.
שמיר מכהן במקביל כיו"ר ועד ההנהלה של אגודת המים של עמק הירדן והוא חבר דירקטוריון בחברות, דור אלון, קנזון, ענבל חברה לביטוח וקבוצת ישרס.
ביוגרפיה.
שמיר נולד בטבריה לברטה ומאיר שמיר. את לימודיו היסודיים סיים בצפת ובגיל 14 החל לימודיו בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה.
שירות צבאי.
ב-1973, עם סיום לימודיו בפנימייה, התגייס לצה"ל ושירת כקצין בשורת תפקידי פיקוד ומחקר בחיל המודיעין.
בשנת 1981 מונה לשליש הצבאי ומ"מ המזכיר הצבאי לשר הביטחון אריאל שרון. כחלק מתפקידו נכח בכל פגישות השר עם ראש הממשלה בגין שנערכו פעמים רבות בבית ראש הממשלה ללא נוכחות אנשים נוספים.
בתקופת כהונתו ליווה את שרון באירועים מרכזיים ביניהם פינוי סיני ומבצע שלום הגליל. הוא השתתף בפגישותיו המדיניות עם מנהיגים רבים, ביניהם: ראשי השלטון במצרים, בכירים בצמרת הממשל האמריקאי בין היתר עם מזכירי המדינה הייג וויינברגר, מנהיגים באפריקה ועוד. כחלק מההכנות למבצע שלום הגליל השתתף גם בפגישות עם השליח האמריקאי פיליפ חביב, הנשיא ג'ומייל וראשי הפלנגות.
ב-1983 במהלך מלחמת לבנון הראשונה הוענקה לו דרגת סגן אלוף.
לאחר שחרורו.
לאחר שחרורו מצה"ל המשיך לעבוד עם אריאל שרון, עת כיהן בתפקיד שר התעשייה והמסחר, ושימש כיועץ בכיר לשר.
בשנת 1985 סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בחוג למדעי המדינה והסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 1987 מונה כמנהל מרכז השקעות ושנתיים לאחר מכן כמנכ"ל של חברת מבני תעשייה.(מבנה)
בשנת 1991 פנה שמיר לעבודה במגזר הפרטי, תחילה כמנהל הכללי ודירקטור בחברת נכסי אזורים (לימים חברת בריטיש ישראל שמוזגה עם מליסרון).
בין השנים 1997–2005 עמד בראש קבוצת אספן בע"מ, כאשר בשנים 2002–2013 כיהן כמנהל הכללי של כלכלית ירושלים ולאחר מכן שימש יו"ר מועצת המנהלים של חברת 'אנגל משאבים' למשך שנה.
בנתיבי ישראל.
ב-21 בינואר 2015 החל לכהן כיושב ראש מועצת המנהלים של החברה הלאומית לתשתיות תחבורה - נתיבי ישראל. בנובמבר באותה שנה נחשפו אירועי שחיתות בחברה והחברה הייתה בסכנת סגירה. הנהלת החברה בראשות שמיר הובילה להבראתה וליציאתה מהמשבר. במהלך כהונתו הסתיימו פרויקטים רבים והחלו עבודות פיתוח של המסילה המזרחית החדשה, המסילה הרביעית באיילון, מסילת העמק, כביש 531, כביש 16, ועוד. החלו גם תכנונים של פרויקטים רבים דוגמת מסילת הרכבת לאילת, מסילת מנשה, שדה תעופה חליפי ועוד. הייתה התקדמות רבה גם בתחזוקה השותפת של החברה בנושאי ניהול התנועה, שיפור מערך המחשוב והמחקר והפיתוח של החברה.
ב-2 בדצמבר 2020 סיים את כהונתו לאחר כ-6 שנים.
המשך דרכו.
ב-12 בינואר 2021 החליט שר האוצר ישראל כץ על מינויו למנכ"ל משרד האוצר, אך המהלך נתקל בהתנגדות ועדת חריגים של נציבות שרות המדינה בגלל סמיכותו לבחירות לכנסת.
חיים אישיים.
שמיר נשוי לסמדר ואב לשני ילדים.
בשנת 1970 שָכל את אחיו, , קצין צנחנים בגדוד 202 שטבע במהלך אימון צליחה בנהר הירדן. סגן אריק הונצח באמצעות קריאת גשר במקום נפילתו - "גשר אריק". הגשר המחבר בין גדות הירדן הוא כביש 87, המוביל מן הגליל התחתון אל רמת הגולן.
הלל צור
הלל צור (1909 – 1984) היה פעיל ציוני בולט בתנועה הרוויזיוניסטית, בבית"ר ובארגון האצ"ל. מורה ומחנך ובעל תפקידים בכירים בעיריית נתניה.
ביוגרפיה.
צור נולד בעיר ריגה, בירת לטביה, ביום 12 בדצמבר 1909, בן שלישי (מתוך ארבעה) ליעקב שטיין ורחל (לבית חייט). אביו יעקב, שהיה מורה לעברית, נפטר בגיל צעיר (1921) כאשר הלל היה בן אחת עשרה. אימו רחל, הקימה עסק עצמאי ונשאה בעצמה בעול הפרנסה וגידול הבנים, אשר התחנכו במסגרת בית הספר הגרמני היוקרתי בריגה.
כאשר היה בן 14 הוקמה בריגה תנועת הנוער הציונית החדשה בית"ר, בראשותו של זאב ז'בוטינסקי. צור הצטרף לתנועה, עבר ללמוד בגימנסיון העברי, ובגיל 18 עלה לבדו לארץ ישראל (ינואר 1928), כדי ללמוד חקלאות בבית הספר "מקוה ישראל", שם בלט כתלמיד וכמנהיג, והתקבל לשורות "ההגנה". בסיום לימודיו (ספטמבר 1930) הצטרף לקבוצה של בית"רים עולים מלאטביה שנקראה "מנורה", שעסקו בעבודה חקלאית ותכננו להקים התיישבות משלהם. הוא עבד כפועל חקלאי ביישוב עטרות, מצפון לירושלים, ואחר כך במושב העובדים נהלל שבעמק יזרעאל. שם הכיר את רעייתו לעתיד שולמית סלוצקי, בת המושב. הם נישאו בינואר 1934.
הלל נרתם לשירות התנועה הלאומית בנושא הקמת פלוגות הגיוס של בית"ר כמפקד הפלוגה בחדרה ויותר מאוחר בפלוגת רמת-טיומקין. הוא היה חבר בגרעין המקורי של אנשי בית"ר שיזמו את הקמת המושב הרוויזיוניסטי הראשון, שנקרא רמת-טיומקין (ינואר 1933), ליד המושבה נתניה.
בשנת 1934 נקרא על ידי שלטון בית"ר לצאת לשליחות בליטא, שם הקים בית ספר למדריכים וניהל קורסים לנוער המקומי. אשתו שולמית יצאה איתו וסייעה לו במשימה זו, כמו בכל פעילותו הלאומית, לאורך כל הדרך.
עם שובו ארצה ב-1935 מונה לעמוד בראש מפקדת הגיוס הארצית של בית"ר, ניהל ועיצב את פלוגות הגיוס בכל הארץ. כאשר הוקם הארגון המחתרתי אצ"ל (1932), היה הלל מראשוני אנשיו. כשפרצו ה"מאורעות" (1936) פעל עם נשק ביד מול הפורעים הערבים בגבול יפו-תל אביב. באותה עת נולד בנו הבכור יעקב יריב (אפריל 1936).
באותם ימים מימש את חלומו והקים את ביתו (צריף עץ) ומשק חקלאי במושב רמת-טיומקין, וגם התנדב לשורות הנוטרים ("גפירים") ועבר הכשרה צבאית, כולל קורס מפקדים, על ידי הצבא הבריטי. ב-1939 נקרא שוב לשליחות של האצ"ל ובית"ר, ויצא לפולין, במטרה להקנות לנוער היהודי הלאומי הכשרה צבאית ומנהיגותית לקראת עלייה ארצה. כשפרצה המלחמה באירופה (ספטמבר 1939) נחלץ הלל מפולין ברוב תושייה. הוא, רעייתו ושני הבנים (הבן השני יגאל, נולד אז, בריגה) הצליחו לחזור ארצה במסע הרפתקני דרך ברית המועצות.