שמות פרטיים שלא נעשה בהם שימוש קודם באיסלנד חייבים לעבור את אישורה של "הוועדה למתן השמות של איסלנד" (באיסלנדית: Mannanafnanefnd). הקריטריון לקבלת שמות הוא השתלבותם בשפה האיסלנדית. למעט כמה יוצאים מן הכלל, על השמות לכלול רק אותיות שכלולות באלפבית האיסלנדי (כולל האותיות Þ ו-Ð) וחייבת להיות אפשרות להטות אותם על פי מערכת מילות היחסה של חוקי הדקדוק האיסלנדי, כשלמעשה משמעות הוראה זו שניתן לצרף לשם מילת יחס על פי החוקים האיסלנדים.
במשך שנים רבות, לא התיר חוק השמות האיסלנדי להעניק לילד שם המקובל כשם של המגדר הנגדי. בינואר 2013 הותר בהחלטת בית משפט לנערה בת 15 בשם "בלאר" (Blær, באיסלנדית שם עצם ממין זכר) להמשיך ולשאת את שמה. בית המשפט דחה את החלטת וועדת השמות. אמה של בלאר, ביורק אידסדוטיר, לא העלתה בדעתה כאשר בחרה את שם בתה שהשם בלאר נחשב לשם זכרי. היא קראה רומן פרי עטו של הלדור לכסנס, "גם הדג ישיר", בו מופיעה דמות אישה שנערצה עליה בשם בלאר, שמשמעותו "בריזה קלה", והחליטה שאם תיוולד לה ילדה היא תקרא לה בשם זה. ב-2019 בוטל חוק זה, ומעתה השמות הפרטיים אינם מוגדרים למין מסוים.
שיטת מתן השמות האיסלנדית המקובלת.
לאיסלנדי ששמו "יון איינרסון" (Jón Einarsson) יש בן בשם "אולפור" (Ólafur). שם משפחתו של אולפור לא יהיה איינרסון כמו אביו. הוא יהיה "יונסון" (Jónsson), שמילולית מציין שאולפור הוא בנו של יון (Jóns + son). באופן דומה ניתנים שמות משפחה לבנות. על פי אותה דוגמה, זיגרודור, (Sigríður) בתו של יון איינרסון, תישא לא את שם המשפחה שהוענק לאחיה, אלא את השם "יונסדוטיר" (Jónsdóttir), ובאותו אופן מילולית השם מציין שהיא בתו של יון (Jóns + dóttir).
במקרים מסוימים, שם משפחתו של אדם יכול להסתמך על שמו האמצעי של אחד מהוריו, במקום על שמו הפרטי של ההורה. לדוגמה, אם יון הוא בנו של היאולמאר ארנר וילמילסון (Hjálmar Arnar Vilhjálmsson), הוא עשוי לקבל את השם "יון היאולמארסון" (יון, בנו של היאולמאר) או "יון ארנרסון" (יון, בנו של ארנר). הסיבה לכך יכולה להתבסס על העדפתם של ההורים וזו תופעה די מקובלת באיסלנד. סיבה נוספת יכולה להיות ששם המשפחה המבוסס על השם האמצעי של ההורה משתלב יותר טוב עם שמו הפרטי של הילד.
במקרה בו שני אנשים באותו חוג חברתי נושאים את אותו שם פרטי ושמות אבותיהם זהה, מקובל באופן מסורתי להבחין ביניהם על ידי הוספת שם הסב מצד האב, לדוגמה "יון תורסון ביארנסונר" (Jón Þórsson Bjarnarsonar), הוא יון, בנו של תור, בנו של ביארני והוא נבדל מ"יון תורסון הלסונר" (Jón Þórsson Hallssonar), יון, בנו של תור בנו של הלור. שיטה זו שכיחה פחות כיום והוחלפה בשימוש בשמות האמצעיים של ההורים, אך היא בולטת מאוד בסאגות האיסלנדיות.
על פי חוק שאושר ב-2019 על ידי האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי), רשאים אנשים שהמגדר שלהם רשום באופן רשמי כנייטרלי, לעשות שימוש בסיומת bur, מילה פואטית שמשמעותה "ילדו של", כסיומת נייטרלית לפטרונים או למטרונים שלהם במקום "סון" או "דוטיר".
בחירה במטרונים.
רוב רובם של שמות המשפחה האיסלנדיים כוללים את שמם הפרטי של האבות, אך לעיתים נעשה שימוש בשם האם, כמו במקרה של ילד מחוץ לנישואים. חלק מהנשים עושות כך כדי להביע הצהרה חברתית ואחרות עושות זאת כעניין שבאופנה.
בכל המקרים הללו השיטה זהה. שמו המלא של אולפור, בנה של ברינדיס (Bryndís), יהיה "אולפור ברינדיסרסון" (Ólafur Bryndísarson). בין האיסלנדים המפורסמים שנושאים שמות כאלה ניתן למנות את שחקן הכדורגל, היידר הלגוסון (Heiðar Helguson, היידר, בנה של הלגה) ואת הסופרת גודרון אווה מינרוודוטיר (Guðrún Eva Mínervudóttir, גודרון, בתה של מינרווה). דוגמה ידועה מימי הביניים היא שמו של המשורר אילפר גודרונסון (Eilífr Goðrúnarson).
הסרט האיסלנדי Bjarnfreðarson עוסק בלעג שהיה מנת חלקו של גיבורו הראשי על כך שנשא שם משפחה המבוסס על שם אמו ולא על שם אביו. בעלילת הסרט הסוגיה מקושרת להשקפותיה הפמיניסטיות רדיקליות של אמו של הגיבור ולבושה שהיא חשה בנוגע לאימהותה. יש אנשים שנושאים הן פטרונים והן מטרונים. לדוגמה: ראש עיריית רייקיאוויק מאז 2014, הוא דגור ברגתורסון אגרטסון (Dagur Bergþóruson Eggertsson, דגור, בנם של ברגתורה ואגרט). דוגמה נוספת הוא שמה המלא של בלאר, הנערה שהוזכרה מעלה, והוא "בלאר ביורקרדוטיר רונרסדוטיר" (Blær Bjarkardóttir Rúnarsdóttir, בלאר, בתם של ביורק ורונר).
השלכות חברתיות.
באיסלנד נהוג שרשימות שמיות, כגון ספר טלפונים, מסודרות בסדר אלפביתי של השמות הפרטיים ולא של שמות המשפחה. כדי למנוע בלבולים מקובל לציין בספרי הטלפונים גם את המקצוע.
האיסלנדים נוהגים לפנות זה לזה באופן רשמי על ידי שימוש בשמות הפרטיים. לדוגמה, אל ראשת ממשלת איסלנד לשעבר, יוהנה סיגורדרדוטיר, פונים לא בשם "גברת סיגורדרדוטיר", אלא בשמה הפרטי או בשמה המלא ובדרך כלל בשמה הפרטי בלבד.
כאשר באותו חוג חברתי יש שני אנשים בעלי שם פרטי זהה מקובל לפנות אליהם בשמות משפחה מקוצרים. לדוגמה, יון סטפנסון יקרא "יון סטפנס" וחברו, יון תורלקסון יקרא "יון תורלקס". כאשר מישהו מנהל בו זמנית שיחה עם שני אנשים בעלי שם פרטי זהה, התוספת "סון" או "דוטיר" מושמטת. במקרים כאלה שם אביו של אותו אדם הופך לשם החיבה שלו, למרות שמקובל באותה מידה לפנות במקרים כאלה לאדם בשמו האמצעי, תופעה המקובלת כיום לגבי אנשים בעלי שמות פרטיים נפוצים.
בעוד שמקובל לחשוב ששמה של הזמרת האיסלנדית המפורסמת, ביורק, הוא שם הבמה שלה, זהו פשוט שמה הפרטי ושמה המלא הוא ביורק גוּדְ'מוּנְדְסְדוֹטִיר. ביורק הוא השם שכל איסלנדי יפנה אליה, בין אם באופן רשמי או באופן פרטי.
כתוצאה מכך, במשפחות איסלנדיות בני המשפחה נושאים מגוון של שמות משפחה. שני אחים שנולדו לאותו זוג הורים עשויים לקבל אחד את שם המשפחה המבוסס על שם האב והשני את שם המשפחה המבוסס על שם האם, כך לכל אחד מארבעת בני המשפחה יהיה שם משפחה שונה.
שיטת השמות האיסלנדית גורמת לעיתים לאזרחי המדינה בעיות כאשר הם נוסעים לארצות אחרות. בעיקר מדובר על משפחות הנוסעות עם ילדיהם הקטנים, מאחר שאנשי משטרת הגבולות במדינות זרות (למעט אלו בארצות סקנדינביה האחרות) לא מודעים לנוהג האיסלנדי ומצפים שלילדים יהיה שם משפחה זהה לזה של הוריהם.
אנשים ממוצא איסלנדי שחיים בארצות זרות, כמו הקהילה האיסלנדית בפרובינציית מניטובה שבקנדה (בקנדה מתגוררת האוכלוסייה האיסלנדית הגדולה ביותר בעולם מחוץ לאיסלנד), נוטשים בדרך כלל את השמות האיסלנדים המסורתיים שלהם. ברוב המקרים הם מאמצים שמות משפחה המקובלים בארץ מגוריהם. הדרך המקובלת ביותר היא הפיכת שמו של אבי המשפחה מהדור הראשון להגירה לאותה ארץ כשם המשפחה הקבוע, ממש כפי שהיה נהוג על ידי מהגרים מארצות סקנדינביות אחרות לפני שהונהגו בהן שמות משפחה כמו בכל העולם המערבי. לחלופין, שם המשפחה הקבוע נבחר כדי לייצג את המקור הגאוגרפי של המשפחה. לדוגמה, המוזיקאי הקנדי ממוצא איסלנדי, לינדי וופנפרוד (Lindy Vopnfjörð), קרוי על שם הכפר שממנו היגר סבו.
ים סאבו
ים סאבוֹ (Savu Sea) הוא ים שולי קטן באוקיינוס השקט, קרוי על שם האי סאבו הנמצא בתחומו. גבולות ים סאבו הם האי פלורס וארכיפלג אלור בצפון, האיים רוטה וטימור במזרח, סאבו וראי ג'ואה בדרום, והאי סומבה במערב.
מצר אומבאי מחבר את ים סאבו לים באנדה ממזרח, מצר סומבה מחבר את ים סאבו לאוקיינוס ההודי ממערב.
ים סאבו מגיע לעומק מרבי של כ-3,500 מטרים, ומשתרע על כ-600 קילומטרים ממזרח למערב, וכ-200 ק"מ מצפון לדרום. העיר הגדולה לחוף ים סאבו היא קופנג בירת מחוז מזרח נוסה טנגארה שבאינדונזיה.
פורמולה 1 עונת 1950
עונת 1950 היא העונה הראשונה בה התקיימה אליפות הפורמולה 1, שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במהלך העונה התקיימו שישה מרוצי גרנד פרי ברחבי אירופה. בנוסף, באליפות נכלל גם מרוץ האינדיאנפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית. ג'וזפה (נינו) פארינה, נהגה של קבוצת אלפא רומיאו, ניצח שלושה מרוצים במהלך העונה וזכה באליפות.
תקציר העונה.
קבוצת אלפא רומיאו שלטה בצורה מלאה באליפות ונהגיה ניצחו את כל ששת מרוצי הגרנד פרי. בנוסף למרוצי הגרנד פרי כללה האליפות גם את מרוץ האינידיאנפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית. בניגוד למרוצים האחרים, מרוץ זה התקיים במסלול מעגלי ותחת הכללים של ארגון AAA האמריקאי (ולא על פי הכללים של FIA). הנהגים האירופאיים לא לקחו חלק במרוץ שהתקיים בארצות הברית והנהגים האמריקאיים לא השתתפו במרוצי הגרנד פרי. למעשה המרוץ היה חסר השפעה מבחינת המאבק על תואר האליפות.