יצחק מאיר נולד באנטוורפן למשה לייב מאייר ורבקה (רוזליה) לבית וינקלר. אביו, משה לייב מאייר, נחשב לעילוי תלמודי אך עזב את עולם הישיבות ולמד ארכיטקטורה בווינה, עד למשבר הכלכלי שלא איפשר לו להתקיים עוד כסטודנט. אמו, רוזליה וינקלר, הייתה בת למשפחת כפריים יהודים אמידים אורתודוקסיים שירדה מנכסיה בעקבות המשבר הכלכלי. משפחתה שכרה לה ולאחיה מורים שלימדו אותם הונגרית, גרמנית, לימודי חומש ופירוש רש"י. בגיל 16 ברחה לבדה לבלגיה שם קיימה עצמה בתפירה. משה לייב ורוזליה וינקלר נישאו בשנת 1932. לזוג נולדו שלושה בנים. יצחק מאיר הבכור, יעקב צבי שנפל בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים ודוד מאיר. מאיר למד בבית ספר יסודי באנטוורפן.
מלחמת העולם השנייה.
ב-10 במאי 1940 המשפחה ברחה לצרפת מאנטוורפן יומיים לפני כניסת הורמאכט לעיר, הם הצליחו לעלות על הרכבת האחרונה שיצאה מהעיר. הרכבת בה ברחה המשפחה הותקפה אך לבסוף הגיעה לגבול צרפת ספרד ונעצרו על ידי משטרת וישי והועברו למחנה הריכוז ברנס. אביו של מאיר הצליח להימלט ולהצטרף למחתרת. כשהמשפחה הצליחה להשתחרר הם נפגשו במרסיי וחיו שם תחת זהות צרפתית. אביו של מאיר נעצר ביוני 1943 ונשלח לאושוויץ. לאחר שאב המשפחה, הוסגר, על ידי הקונסיירז', שנדרשה למסור ידיעות על כל דיירי הבית לשלטונות הגרמנו-וישיסטים. היא חשדה בפעילות הסמויה של אב המשפחה בעליית הגג ששימשה כמעבדה זיוף מסמכים. משה לייב מאיר נאסר כפעיל מחתרת הצרפתית בנוכחות בני משפחתו. המסמכים של האם והבנים הגם שהיו מזויפים לא עוררו חשד והם לא נעצרו.
האם, בהריון מתקדם החליטה לעזוב את צרפת. כיון שלא שלטה בצרפתית, היא ויצחק מאיר החליטו כי היא תהיה כאילמת בכל מפגש עם שלטונות ובנה ששלט בצרפתית ישמש המתורגמן. אולם, המשפחה עוררה את חשד השלטונות והאם נאסרה ומאיר ואחיו נשלחו למנזר. איש המחתרת הצרפתית שהכיר את אב המשפחה, סייע לאם ולילדים להגיע סנט קלוד בהרי היורה הצרפתיים. שם הם חיו בהחבא עד שנמצא להם מבריח שלקח אותם בשלושה ימי הליכה בשלג עד לגבול שווייץ אבל סמוך לגבול נעלם עם דמי ההברחה ששולמו לו. משפחת מאיר חפשה את הגבול השווייצרי בשלג, שם נתפסו ונדרשו לשוב אבל מאיר תבע שיביאו רופא לאמו. הרופא הצבאי נכנע, האם נשלחה למאסר בלוזן שם ילדה אחרי שבועיים את דוד מאיר. מאיר ואחיו ונשלחו לכפר אגליסאו (Eglisau), קנטון ציריך בצפון שווייץ על גבול גרמניה. איש לא קרא להם בשמם והם כונו dass Fluchtling Kind (תרגום לעברית). הם היו באמנה אצל פרידה גנטרט, פרוטסטנטית אדוקה ששמרה שהילדים יישארו יהודים. לאחר כשנה הועברו למוסדות שונים לילדי פליטים והאם נשאר במאסר עד שהשלטונות הסכימו כי תעבור לציריך כדי שתשתתף בקורס תפירה. את סיפור הבריחה של המשפחה עיבד מאיר לספר אישה אחת.
עם סיום המלחמה המשפחה גורשה משווייץ יצחק ויעקב קיבלו אשרות עלייה האם ודוד לא קבלו. המשפחה גנבה את הגבול משווייץ חזרה לצרפת, והצטרפו למחנה עקורי אירופה שהמתינו במרסיי לעלות ארצה. ב־1946 מאיר ומשפחתו הגיעו לישראל על השמפוליון. האוניה הייתה עמוסה בפליטים (כ־4,500) וההגנה השתלטה עליה והשמידה את כל אשרות הכניסה של הנוסעים כך שהבריטים לא יוכלו לדעת למי הייתה אשרה ומי מהגר לא חוקי. באפריל 1946 האוניה הגיעה לחופי חיפה וכל הפליטים נשלחו למחנה המעצר בעתלית. לאחר כחודש בארץ, המשפחה עברה לגור עם אחות האם. אמו של מאיר התקבלה לעבודה כתופרת במוסד ילדים אורה בבני ברק. המוסד הסכים לקבל את מאיר בתנאי שישלם אחזקתו. מאיר החל לעבוד כשולייה, לאחר מכן כמורה לשיעורים פרטיים ולאחר מכן כעוזר מדריך. כך סיים תוך כדי עבודתו את לימודיו התיכוניים בגימנסיה צייטלין אליה נסע מדי יום מבני ברק.
פעילות ציבורית.
מאיר למד באוניברסיטה העברית בחוגים ספרות וחינוך (1952–1956). במקביל ללימודים היה גם מדריך נוער במשק ילדים מוצא ולאחר מכן מורה בבית ספר חורב בירושלים. כן יצא בזמן לימודיו לשליחויות מטעם החלוץ לצרפת, בלגיה שווייץ. ב־1956 הצטרף לגרעין בקבוצת שלוחות והיה לחבר הקיבוץ ולמורה בבית הספר האזורי בשדה אליהו. בשנת 1958 נשלחה המשפחה לשליחות מטעם בני עקיבא בלונדון. עם חזרתם לישראל, ב-1961 נתמנה מאיר למנהלו השני של כפר הנוער ימין אורד והיה מנהל המוסד החינוכי בין השנים 1961–1979. באותה התקופה החל להיות פעיל במפד"ל ובסוכנות היהודית. מאיר היה חבר בסיעת מפנה בראשות יוסף בורג.
ב־1979 הוא הצטרף לשירות הדיפלומטי הישראלי, כחלק מן המינויים הפוליטיים של המפד"ל בשירות החוץ. הוא שירת בציריך כקונסול ראשון בין השנים 1979–1980 וב־1980–1983 מונטריאול. ב-1991 הוא מונה לשגריר ישראל בבלגיה. ב-1997 הוא מונה לשגריר בשווייץ וכיהן בתפקיד עד שנת 2000.
מאיר היה חובב שחמט נלהב. בזמן שהותו בבלגיה גייס את הפילנתרופ היהודי מרק סול להרים תרומה גדולה להקמת בניין השחמט בתל אביב הידוע כ"אקדמיית קספרוב" (על שם גארי קספרוב) שבו שוכן גם איגוד השחמט הישראלי. מאיר עודד את הכנסת השחמט כמקצוע לימודי בבתי הספר בכמה יישובים בארץ.
ב-1957 הוא נישא לרבקה לבית גורמזנו, לזוג נולדו שלוש בנות.
במהלך השנים כתב מאיר ספרי שירה, מחזה, עיון ופרוזה.
נפטר ב-9 ביוני 2020. ב 14 ביוני 2021, בטקס חגיגי, נקראה הספרייה העירונית בקריית ים על שמו של יצחק מאיר, שהיה מחנכו בימין אורד של ראש העיר קריית ים דוד אבן צור.
שיטת נורדוף-רובינס לטיפול במוסיקה
איליה גורביץ'
איליה גורביץ' (באנגלית: Ilya Gurevich; נולד ב-8 בפברואר 1972, קייב, ברית המועצות (כיום אוקראינה)) הוא שחמטאי אמריקאי ממוצא יהודי בדרגת רב אמן.
ביוגרפיה.
איליה גורביץ' נולד בקייב. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 היגרה משפחתו לארצות הברית. בשנת 1983 הוא זכה באליפות ארצות הברית בשחמט לתלמידי בתי הספר. בשנת 1984, בגיל 12, הוא ניצח באליפות העולם לצעירים עד גיל 14. בגיל 18 הוא ניצח באליפות העולם לנוער (והקדים את אלכסיי שירוב, שסיים במקום השני).
בשנת 1992 בתחרות ברינו גורביץ' סיים במקום השני אחרי גרגורי קיידנוב ובשיקגו הוא סיים במקום השני אחרי רומן ג'ינג'יחאשווילי.
בשנת 1985 הוענקה לגורביץ' דרגת רב אמן.
בשנת 1993 בתחרות בבוסטון הוא סיים במקום ה-5 (ניצח ג'ואל בנג'מין). בשנת 1999 בתחרות לזכר ברונשטיין הוא זכה במקום השני.
הוא הפסיק להשתתף בתחרויות ועבר לעבוד בבורסה לניירות ערך.
מתילדה, נסיכת ולדק ופירמונט
מתילדה, נסיכת ולדק ופירמונט (; 10 באפריל 1801 - 13 באפריל 1825), הייתה בתו של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואשתו של אויגן, דוכס וירטמברג.
ביוגרפיה.
מתילדה נולדה ב-10 באפריל 1801 ברהודן לגאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של אוגוסט השני, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וכריסטינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג.
ב-21 בינואר 1817 התחתנה מתילדה עם אויגן, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים. ב-13 באפריל 1825 מתה מתילדה בבאד קרלסרוהה, בעת לידת בנה וילהלם אלכסנדר, ולאחר מותה התחתן בעלה עם הלנה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג.
משפחתה.
ב-21 בינואר 1817 התחתנה מתילדה עם אויגן, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
ניק מוחמד
ניקולס ג'ורג' מוחמד (באנגלית: Nicholas George Mohammed; נולד ב-4 באוקטובר 1980) הוא קומיקאי, שחקן וסופר בריטי.
ביוגרפיה.
מוחמד נולד בעיר לידס שבאנגליה. הוא התחנך בבית הספר התיכון אבי גריינג'. הוא דחה הצעה ללמוד באוניברסיטת קיימברידג', ובחר ללמוד בסנט איידן קולג' של אוניברסיטת דרהאם. שם ניגן בכינור בתזמורת האוניברסיטה. פעמיים נבחן לתיאטרון דרהאם רביו אבל נכשל, ובמקום זה השתתף בחוג הקומדיה המקומי. אחרי שסיים תואר בהצטיינות בגאופיזיקה, המשיך ללימודי דוקטורט בסייסמולוגיה במגדלן קולג' בקיימברידג', והייתה לו משרה בחברת נפט. ההתעניינות שלו בתחום הקומדיה הניעה אותו לעשות אודישן לפוטלייטס, אותו עבר בהצלחה. בעקבות הופעה בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו פנה אליו מפיק של ה-BBC. לאחר מכן עזב את קיימברידג' בלי לסיים את הדוקטורט כדי לקדם את הקריירה שלו כקומיקאי.
מוחמד השתתף בעונה השנייה של הסדרה "Reggie Perrin" של ערוץ BBC One, והגיש את הסדרה הקומית "The King Is Dead" של ערוץ BBC Three לצדם של סיימון בירד וקייטי ויקס. הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרות "Pete &amp; Dud: The Lost Sketches", "מירנדה", "How Not to Live Your Life", ו-"Life's Too Short". עוד הופיע בפרק בתוכנית הרדיו הקומית מוזיקלית "Alex Horne Presents The Horne Section" של רדיו 4.
בהמשך להצלחת תוכנית הרדיו הראשונה שלו "Quarters" ששודרה ברדיו 4 של ה-BBC, שודרה תוכנית שנייה בשם "Nick Mohammed in Bits" וזכתה לשבחי הביקורת.
מוחמד היה בצוות השחקנים של תוכנית המערכונים "Sorry, I've Got No Head" של ערוץ CBBC שהייתה מועמדת לפרס באפט"א. בשנת 2010 הופיע עם אנג'לוס אפיתמיו (Angelos Epithemiou) בסיור הופעות לאומי.
הוא שיחק בתפקיד משנה בכל שלוש העונות של הסדרה הקומית "דריפטרס".
מוחמד פיתח את התוכנית "The Making of Mr. Swallow" עבור ה-BBC, והוא כתב וכיכב בדרמה הקומית "Magic" עבור ערוץ 4. עוד הופיע בתפקיד מיסטר לאב בסדרה "Hank Zipzer" של ערוץ CBBC. הוא הופיע בפרק האחרון בעונה הראשונה של הסדרה הקומית "דוד שלו" ואחר כך הופיע בשישה פרקים של הסדרה.
ב-2015 הצטרף מוחמד לצוות שחקני קומדיית המצבים של רשת ITV "החבר'ה מהלשכה".