מוואשי גרי יכולה להתבצע בשלושת הגבהים (גובה פנים, גובה מרכז גוף וגובה רגליים).
גם בעיטה זו מתפרקת לשתי גרסאות: לואו קיק פנימי ולואו קיק חיצוני.
את הלואו קיק הפנימי אני אכוון לחלק הפנימי של הירך של היריב, בעוד שאת הלואו קיק החיצוני אני אכוון לחלק החיצוני של הירך של היריב.
את הלואו קיק החיצוני ניתן לכוון לשלושה אזורים בירך של האוקה:
בעיטה זו מתבצעת ברגל ישרה כשהרגל עולה מהצד, מגיעה לשיא הגובה וחותכת לאוקה את הפנים כלפי מטה. בדומה למיקה זוקי גרי גם קקטו גרי יכולה להתבצע בסוטו ובאוצי, כלומר הרגל יכולה לעלות גם משמאל וגם מימין לאוקה.
תרגילי הג'ודו הנכללים בשיטה.
הטלות ג'ודו.
בשיטת דניס הישרדות ישנן מספר הטלות שמחולקות לפי החגורות. לכל חגורה חוץ מלחגורה לבנה ולחגורה שחורה יש מספר הטלות שהחניך צריך לדעת על מנת לקבל את החגורה. בסוף ההטלה, הלוחם שהטיל את האוקה מסמן את ההטלה עם אגרוף באוויר לכיוון הפנים, והאוקה בולם את הרצפה כשהוא נוגע בה. ישנם כמה סוגים של בלימות.
ג'ודו קרקע.
עבודת הג'ודו קרקע מתחלקת לשלושה מצבים:
ריתוק.
ריתוק - פוזיציית קרקע, הלוחם כלוא בתרגיל הקרקע של היריב. לכל ריתוק יש כמה מצבים.
בכל מצב של ריתוק יש חשיבות מאוד גדולה למושג שנקרא "משקל מת". משקל מת זה למעשה השענות עם כל המשקל שלי על האוקה (בן הזוג). אני משתמש במשקל כדי לייצר לחץ פיזי על האוקה, הלחץ הזה מקשה עליו לנשום ולחשוב. בג'ודו המטרה בריתוק היא כדי לצבור ניקוד בתחרויות. לעומת זאת בדניס הישרדות אין חשיבות לזמן הריתוק כי הוא לא מזכה בניקוד לכן המטרה בריתוק הוא לייצר שליטה על הקרקע ומשם להגיע להכנעה על ידי בריח או חניקה.
בשיטה יש מספר גלגולים שנועדו לתרגל מעברים בין ריתוקים.
חניקה.
בחניקות יש הבחנה בין שני סוגים של חניקה:
בריח.
בריח - הפעלה של לחץ על המפרק של האוקה כנגד הכיוון אליו המפרק מבצע תנועה.
אפשר לבצע בריחים על מפרקים שונים ביניהם: הכתף, המרפק, שורש כף היד ועוד. כיוון שהתנועה בבריח לא טבעית לגוף האדם היא מלווה בכאב רב. כאב זה מוביל את האוקה לכניעה. לעיתים בתחרויות יש מתחרים שחוששים מאוד להפסיד ולכן הם לא מוותרים ישר כשמתבצע עליהם בריח, אלא מנסים להתחמק ממנו. במקרים כאלה תפקידו של השופט להתערב ולעצור את הקרב, על מנת למנוע פציעה (שבר או פריקה) שעלולה להתרחש על המפרק כתוצאה מהבריח.
הכניעה של האוקה מתבצעת על ידי שתי טפיחות ביד פתוחה על המזרן, על גוף היריב או על גופו שלו.
עקרונות השיטה.
השיטה מקנה ללומד אותה יכולת הגנה משופרת כנגד נשק קר וחם, מעניקה למתאמן יכולת התמודדת עם מצבי לחץ ומצבי סיכון.
שיטת דניס הישרדות משלבת בתוכה לחימה בשלושת יסודות הלחימה: עמידה, קלינץ' וקרקע. בנוסף לכך בעבודה בעמידה יש שילוב בין סטרייקינג וגראפלינג כאחד. בנוסף, בשיטה לומדים לחימה עם נשק קר וחם, והגנה עצמית ללא נשק.
השיטה כוללת בתוכה, מלבד טכניקה, ערכים של כבוד, אמונה ומשמעת. היא מעוגנת בפילוסופיית חיים, שעיקרה חיים טהורים המבוססים על שש ערכי כבוד: כבוד לאלוהים, כבוד לדגל/ למדינה, כבוד להורים, כבוד למורים, כבוד לחברים וכבוד עצמי. כאשר נכנסים לזירה או יוצאים ממנה - באימונים או בתחרות, או מאשרים שהבינו את דברי המאמן או השופט, החניכים מעניקים מין קידה הכוללת הצלבת ידיים ואמירת המילה היפנית: "אוס!". מנהג זה מראה כבוד למאמן, לבן הזוג, לשופט או לזירה ולשיטה כולה. גם בתחילת ובסוף כל אימון עומדים מול המאמן בעמידת יואי (הידיים מאוגרפות ונמצאות ליד המותניים, הרגליים נמצאות ברוחב כתפיים ומצביעות קדימה),נרגעים ונותנים קידה ביחד עם המילה "אוס". מעשה זה בתחילת האימון מנתק את החניך משגרת החיים ומכניס אותו למצב מנטלי אחר, מצב של אימון באמנות לחימה. בעוד שבסוף האימון מעשה זה מסמל את סיום המאמץ וחזרה לשגרת החיים הרגילה והרגועה יותר.
דרגות.
הדירוג בשיטת דניס הישרדות הוא לפי מערך הג'ודו, אשר מתחיל מ"קיו" ונגמר ב"דאן".
סדר החגורות: לבן, צהוב, כתום, ירוק, כחול, חום, שחור (דאן 1–5), אדום לבן (דאן 6), אדום שחור (דאן 7), אדום (דאן 8), כחול לבן (דאן 9–10).
אליפויות והחוקים באליפות.
כטכניקה משולבת, השיטה כוללת בתוכה עשרות תרגילים מענפי אמנות הלחימה השונים, ביניהן מכות קראטה; הפלות, בריחים וחניקות מענף הג'ודו; בריחים וריתוקים מענף הג'ו ג'יטסו והגנה נגד נשק קר וחם. כמו בקראטה, הכללים לקרב אוסרים פגיעה בפנים ובראש באמצעות הידיים ומתירים בעיטות לפנים. רוב הקרבות מסתיימים בבעיטה כזו שמנטרלת את הנפגע ומזכה את היריב בנקודה שלמה - איפון - וניצחון בקרב. נגיעה קלה של הרגל בראש היריב מקנה חצי נקודה - ואזרי, שני ואזרי שווים איפון. בתחרויות במקצי הילדים (עד גיל 16) הפלה וסימון (אגרוף לכיוון הפנים של היריב) מקנה שליש ואזרי. בעוד שבתחרויות למבוגרים (מעל גיל 16) אין משמעות להפלה וסימון, במידה ומישהו הטיל את הזוג לקרקע ההכנעה תבוצע רק על ידי בריח או חניקה. בריח/ חניקה בקרקע שוות גם הם לאיפון. יש לציין שבעבודת הקרקע יש למתחרה רק 20 שניות להכניע את יריבו לפני שהקרב יופסק, כל מתחרה יחזור לפינה שלו והקרב יתחיל מחדש, בעמידה.
האליפות מתקיימת בדרך כלל בתקופת חופשת חנוכה, ומאורגנת על ידי "המרכז הארצי לדניס הישרדות" הממוקם בהרצליה, שאחראי גם על תחרויות בחו"ל. לאחר פגרה של שנתיים, התקיימה אליפות ישראל מספר 27 בשנת ב-2007, ה-6.12, אליה הגיעה משלחת מקרואטיה. באליפות נהוגה חלוקה לקבוצות משקל, קבוצות גילאים, רמה ומין. בשלב הסופי מתקיימת תחרות "אלוף האלופים" שהיא בעצם תחרות "משקל פתוח", המתקיימת בין אלופי כל קטגוריות המשקלים; המנצח בתחרות זו מוגדר כאלוף ישראל. בשנת 2019 התקיימה האליפות האחרונה (נכון להיום), האליפות ה38 במספר.
ספורטאים וזכיות.
ירון הנובר, בנו של דניס, זכה בתואר אלוף ישראל בשיטת דניס הישרדות ג'וגיטסו למשקל של עד 75 ק"ג בין השנים 1985–1998 ברציפות. ובשנת 1993 זכה ירון הנובר בתואר אלוף האלופים במשקל פתוח.
פעילות.
השיטה נלמדת ב-23 מכונים הפרוסים ברחבי הארץ, וב-5 מכונים נוספים בחו"ל. אחת לשנה מתקיימת אליפות ארצית לזכר תלמידיו של דניס שנפלו במלחמת יום הכיפורים בשנת 1973 ולכלל הנופלים במערכות ישראל ובשואה.
לימוד השיטה נעשה לרוב באמצעות אימונים הכוללים, בין השאר, תרגילים לשיפור הכושר הגופני: גמישות, סיבולת, מהירות, זריזות ועיבוי וחיזוק השרירים; כל זאת בנוסף ללימוד הטכניקה עצמה. בנוסף, המרכזים השונים בארץ מקיימים מחנות אימונים אחת לכמה חודשים.
מנחם פיליפ
מנחם (מני) פיליפ (נולד ב-24 בינואר 1968) הוא במאי קולנוע ישראלי, זמר לשעבר בתחום המוזיקה החסידית.
__תוכן__
ביוגרפיה.
פיליפ גדל כילד במשפחה חרדית מרובת ילדים בפתח תקווה. בגיל 20 התחתן, ולאחר חתונתו לימד שלש שנים בישיבת דיסקין בירושלים. לאחר מכן פרש ללימודי פיתוח קול וקריירה מוזיקלית בתחום המוזיקה החסידית. את תחילת דרכו עשה בהופעה בחתונות ובהמשך החל להפיק אלבומים, בשנת 1997 הוציא את אלבומו הראשון "האדם" שנבחר לאלבום השנה במצעד הזמר החסידי, אלבומו השני "שומר ישראל" יצא בשנת 1998 ונבחר גם הוא לאלבום השנה. בהמשך הוציא פיליפ אלבומים נוספים, בהם: עד עלות השחר, עלות השחר 2, עלות השחר 3.
פיליפ התפרסם במיוחד בשיריו "יערב", "עבדי זמן" "שומר ישראל" ו"שבת אחים".
בשנת 1996 הוא התגרש, ובשנת 2000 החל בתהליכים של יציאה בשאלה, כתוצאה מכך הוא התרחק מהחברה החרדית והקריירה שלו כזמר חסידי מוערך הגיעה לקיצה. הוא החל ללמוד קולנוע ב"קמרה אובסקורה" ובהמשך ב"מנשר לאמנות" בתל אביב.
סרטו "החתונה של יעלי" השתתף בפסטיבל דוקאביב 2007 במסגרת סרטי הסטודנטים.
סרטו הדוקומנטרי "ויהי חושך ויהי אור", אותו ביים במשותף עם הבמאי נעם ראובני, השתתף בפסטיבל ירושלים 2007 ושודר בערוץ 8. הסרט עוקב אחר המהפכים בחייו של פיליפ, ובחייהם של עוד ארבעה מאחיו שיצאו בשאלה.
סרט הגמר שלו, חוטא (28 ד') זכה בפרס הסרט האירופי הטוב ביותר בפסטיבל ונציה 2009, והיה מועמד לסרט הקצר הטוב ביותר בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע והשתתף בכ-50 פסטיבלים בינלאומיים.
ב-2010 הוציא אלבום מוזיקה יהודית בשם "ידיד נפש".
מינואר 2011 ועד מאי 2013 הופיע בהצגה "כי בנו בחרת" בתיאטרון הבימה (מחזה מאת: יוכי ברנדס, מוזיקה: אורי וידיסלבסקי, בימוי: איציק ויינגרטן), ההצגה רצה כ-320 פעם בתיאטראות ברחבי הארץ.
הוצג בעבר על ידי FDD פרודקשיין.
יוליוס בנדיקט
סר יוליוס בנדיקט (בגרמנית: Julius Benedict; 27 בנובמבר 1804 – 5 ביוני 1885) היה מלחין ומנצח יהודי בריטי יליד גרמניה.
קורות חיים.
בנדיקט נולד בשטוטגרט, בן לבנקאי יהודי, ולמד קומפוזיציה אצל הומל בויימאר ואצל ובר בדרזדן; במשך שלוש השנים שלמד אצל ובר נהג בו זה כאב בבנו ואף הציג אותו בווינה לפני בטהובן ב-5 באוקטובר 1823. אותה שנה התמנה לקאפלמייסטר בתיאטרון קארנטנרטור בווינה וכעבור שנתיים קיבל אותה משרה בתיאטרון סן קארלו בנאפולי.
בתיאטרון זה הופקה האופרה הראשונה שלו, "ג'אסינטה וארנסטו" בשנת 1829 ואחרת, שנכתבה לעיר הולדתו,
I Portoghesi in Goa, הוצגה שם בשנת 1830; שתי האופרות הללו לא זכו להצלחה גדולה ובנדיקט יצא בשנת 1834 לפריז ומשם, בעצת מריה מאליברן, המשיך ב-1835 ללונדון, שם נשאר עד אחרון ימיו. בשנת 1836 הוטל עליו לנצח על מיזם אופראי בתיאטרון ליציאום ובמסגרת זו הפיק אופרה קצרה בשם "שנה ויום", שהופקה קודם לכן בנאפולי.