ז'ורז'יניו אימן החל משנת 2006 בעיקר קבוצות ברזילאיות כאמריקה בה החל את הקריירה, גויאס, פיגיירנסה, פלמנגו, פונטה פרטה, באהיה וסיארה. כמו כן היה עוזרו של דונגה באימון נבחרת ברזיל בכדורגל, ואימן בקבוצה היפנית קאשימה אנטלרס ובקבוצת אל-וואסל מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. נכון לשנת 2018, מאמן ז'ורז'יניו בואסקו דה גאמה.
מארק רוטקו
ציבולווקה
ציבולווקה (באוקראינית: Цибулівка, ציבוליבקה; בפולנית: Cybulówka, ציבולובקה; ברוסית: Цибулевка) הוא כפר במחוז ויניצה שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
היסטוריה.
הכפר, השוכן על גדות נהר, נזכר מהמאה ה-18, ובשנת 1772 נבנתה בו כנסייה. הכפר מחולק לשני חלקים - המכונים "הישן" ו"החדש". לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב בתחום ברית המועצות.
ביולי 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים והרומנים, ואלו רצחו בו תוך מספר ימים את אלפי תושביו היהודים.
עם סיפוח אזור הכפר למחוז טרנסניסטריה הרומני, הובאו ליישוב כ-2,470 יהודים שגורשו מבסרביה ומבוקובינה, ואלו רוכזו בגטו מוקף גדר תיל שהוקם ברפתות בו. בשל מגפת טיפוס הבהרות שפרצה בגטו, מתו בו תוך שלושה חודשים כ-2,000 מהיהודים שהובאו אליו, ואלו נקברו בשלושה קברי אחים.
עד ינואר 1942 נותרו בחיים בגטו כ-200 יהודים בלבד. אוכלוסייה זו נלקחה מדי יום לעבודות כפייה מפרכות, בתנאי רעב והתעללות. בהמשך הובאו לגטו כמה מאות מגורשים יהודים נוספים.
במרץ 1944 שוחרר הכפר בידי הצבא האדום.
יעל שמש
יעל שמש (נולדה ב-21 במאי 1962) היא מרצה בדרגת פרופסור חבר במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. היא דתייה, פמיניסטית, טבעונית ופעילה למען בעלי חיים.
קורות חייה.
יעל שמש נולדה בבאר שבע לאביה רוברט שמש, מהנדס, יליד מצרים, ולאמה שרה אסטלה שמש לבית באבאני, עקרת בית, ילידת מקסיקו. בגיל 5 הייתה לצמחונית, בעקבות זעזוע שתקף אותה למראה מוכר במרכול שהרג דג במכת פטיש, ובגיל 31 עברה לטבעונות מלאה, לאחר שנחשפה למידע על ניצול בעלי החיים בתעשיות הביצים והחלב.
את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל.
בשנת 1984 החלה ללמוד תנ"ך וספרות עברית לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן. היא המשיכה בלימודי תואר שני בתנ"ך וכתבה עבודה לתואר שלישי במסלול הישיר לדוקטורט. העבודה נכתבה בהדרכת פרופ' אוריאל סימון, ועסקה בניתוח ספרותי של סיפורי אלישע הנביא. בשנת 1997 קיבלה תואר דוקטור.
בשנות לימודיה עבדה בספרייה המרכזית של האוניברסיטה ובמכון לתולדות חקר המקרא היהודי בראשותו של אוריאל סימון. בשנת 1994 החלה ללמד במכללת אשקלון, ובשנת 1995 הצטרפה לסגל ההוראה של המחלקה לתנ"ך. בשנת 2007 קיבלה דרגת מרצה בכירה. בשנת 2013 נבחרה לתואר "מרצה מצטיין" באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2016 הועלתה לדרגת פרופסור חבר. בשנת 2018 התמנתה לראש המרכז לחקר האישה ביהדות באוניברסיטת בר-אילן.
שמש נשואה ליריב גלבוע, אף הוא טבעוני ופעיל למען בעלי חיים. בשנת 2011 החלה באימוני ריצה, וכיום היא רצה מרתון ואולטרה מרתון, ומתארת את חוויותיה בבלוג "טבעונית למרחקים ארוכים" (ראו קישורים חיצוניים), שבאמצעותו היא מקדמת את האידאולוגיה הטבעונית.
תרומתה המחקרית.
יעל שמש עוסקת בשני כיווני מחקר עיקריים.
הכיוון הראשון הוא הפואטיקה של הסיפור המקראי. היא משלבת גישה של קריאה צמודה וחקר הסוגים, ומבררת כיצד תורמים האמצעים הספרותיים המשמשים בסיפור מסוים (כגון סגנון, מבנה, עיצוב הזמן והמרחב, עיצוב הדמויות וכיוצא באלה) להבהרת המסר של הסיפור. גישה זו ננקטה בעבודת הדוקטור שלה. על פי ניתוחה, אלישע אינו מתואר כנביא שליח, אלא כאיש אלוהים קדוש, בעל כוחות על טבעיים, המוצגים בסיפורים באמצעות הנסים שהוא מחולל על דעת עצמו. סיפורי אלישע הם הדוגמה הקדומה ביותר בתולדות ספרות עם ישראל לסוג הספרותי של סיפורי קדושים, והיא עומדת עליהם ועל דמותו הייחודית של אלישע. גישה מחקרית זו משתקפת גם במאמריה השונים העוסקים בסיפורים במקרא.
הכיוון השני הוא פרשנות אידאולוגית למקרא. היא מתמקדת בפרשנות פמיניסטית למקרא ובאתיקה כלפי בעלי חיים. שמש מלמדת שנים רבות קורס בפרשנות פמיניסטית למקרא, ומרצה על נושא זה בבמות שונות. במאמריה בתחום זה היא נוקטת בדרך החקר הפמיניסטי המגשר – גישה מחקרית המבקשת למצוא, או ליצור מחדש, גשר בין המקרא ובין האידאולוגיה הפמיניסטית.
בתחום האתיקה כלפי בעלי חיים פרסמה שמש כמה מאמרים על צער בעלי חיים ביהדות. בשנת 2003 יזמה וארגנה (עם חנה כשר ונעם זהר) כנס באוניברסיטת בר-אילן בנושא: "אתיקה, יהדות ובעלי חיים".
היא מרבה לפרסם מאמרים בתחום זה גם בבמות לא אקדמיות, מתראיינת בערוצי התקשורת ומגיבה לפרסומים על התאכזרות לבעלי חיים.
שמש נוקטת בפרסומיה גישה בין תחומית ונעזרת בספרות מקצועית מתחומי הפילוסופיה, המשפטים, הפסיכולוגיה, האנתרופולוגיה והסוציולוגיה. גישה זו בולטת במאמרה על ההתאבדות במקרא, הבוחן את ההיבטים הפסיכולוגיים של ההתאבדות (ראו סעיף "מאמרים נבחרים", א), ובספרה על האבלות במקרא, הנתמך במחקרים מתחומי הפסיכולוגיה והאנתרופולוגיה.
מאפיין בולט נוסף של מחקרה הוא שילוב תחומי העניין האישיים במחקר אקדמי. כך למשל העיסוק האקדמי בשאלת צער בעלי חיים נובע מהיותה טבעונית ופעילה למען בעלי חיים. הרעיון לספרה על האבלות במקרא צמח בעקבות פטירת אביה.
ציבוליבקה
ציבוליווקה
גשר נחל אופקים
פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה
פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה (בגרמנית: Friedrich August III; 25 במאי 1865 - 18 בפברואר 1932), מלך סקסוניה האחרון (15 באוקטובר 1904 - 13 בנובמבר 1918) לבית וטין. קודם עלייתו לשלטון, הייתה לפרידריך אוגוסט קריירה צבאית מוצלחת, שבמהלכה פיקד על כוחות בצבא הסקסוני.
ביוגרפיה.
ילדותו.
פרידריך אוגוסט השלישי נולד ב-25 במאי 1865 בדרזדן כבנם של הנסיך גאורג, שהיה מאוחר יותר מלך סקסוניה, ומריה אנה, נסיכת פורטוגל, בתם של פרננדו השני, מלך פורטוגל ומריה השנייה, מלכת פורטוגל.
קריירה צבאית.
בשנת 1877 הצטרף פרידריך אוגוסט לצבא הסקסוני, שהיה חלק מצבא האימפריה הגרמנית, והתגייס לרגימנט הגרנדירים ה-100 (הסקסוני ה-1 - המשמר), ובשנת 1883 הועלה לדרגת אובר לוטננט. בשנת 1887 הועלה פרידריך אוגוסט לדרגת האופטמן, ובשנת 1889 הועלה לדרגת מיור. בשנת 1891 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרובאים ה-108. בשנת 1892 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרובאים ה-108. בשנת 1894 הועלה פרידריך אוגוסט לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד חטיבה ה-45 (הסקסונית ה-1). בשנת 1898 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-23 (הסקסונית ה-1). בשנת 1902 מונה למפקד הקורפוס ה-12 (הסקסוני ה-1), ובשנת 1904 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
תקופת שלטונו.
ב-15 באוקטובר 1904 עלה פרידריך אוגוסט לשלטון, לאחר מות אביו גאורג, מלך סקסוניה. במהלך שלטונו הועלה פרידריך אוגוסט לדרגת גנרל אוברסט, וב-11 בספטמבר 1912 הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל בצבא האימפריה הגרמנית.
ב-13 בנובמבר 1918 לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, התפטר פרידריך אוגוסט מרצונו הטוב מהמלוכה. ב-18 בפברואר 1932 מת פרידריך אוגוסט בזיבילנורט שבשלזיה התחתית, והובא לקבורה בדרזדן.
משפחתו.
ב-21 בנובמבר 1891 התחתן פרידריך אוגוסט עם לואיזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה ואליס, נסיכת פארמה. ממנה היו לו 7 ילדים:
בשנת 1903 גאורג, מלך סקסוניה אביו של פרידריך אוגוסט כפה עליו להתגרש מאשתו, לאחר שברחה מהבית בזמן ההריון של ילדה האחרון (בשנת 1907 היא התחתנה עם אנריקו טוסלי).
תורוואלד נילסון
פלפל ג'ורג'י
אוורבוך
דוכסות סקסוניה-אלטנבורג
דוכסות סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Sachsen-Altenburg; נהגה "זקסן-אלטנבורג") הייתה דוכסות גרמנית קטנה, שנוצרה על ידי פיצול דוכסות סקסוניה-ויימאר (ויימאר הסקסונית) ב-1603, והתאחדה לאחר מכן לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, והוקמה שוב בשנת 1826, והתקיימה עד 1918.
גאוגרפיה.
הדוכסות הייתה אחת מהמדינות הקטנות ביותר של הקיסרות הגרמנית, עם שטח של 1,323 קמ"ר ואוכלוסייה של 207,000 (1905), מתוכם התגוררו כחמישית האוכלוסייה בבירה אלטנבורג. שטחה של הדוכסות היה מורכב משני שטחים שהיו מופרדים על ידי שטח השייך לנסיכות רויס. כלכלתה התבססה על חקלאות, ייעור, ותעשייה זעירה.
היסטוריה.
בית וטין.