מאזה, או אל-מאזה (בערבית: المزة, תעתיק מדויק: אלמזה), היא שכונה בחלקה הדרום-מערבי של דמשק, בירת סוריה. השכונה ממוקמת מערבה לכפר סוסה, והיא שוכנת מדרום-מערב למרכז דמשק, לאורך כביש אל-מאזה. השכונה קיבלה מעמד חשוב כאשר הצרפתים הקימו בתוכה שדה תעופה צבאי, שהיה שדה התעופה הראשי בדמשק עד פתיחת נמל התעופה הבינלאומי של דמשק, באמצע שנות השבעים. במאזה שכן גם בית הכלא מאזה הידוע לשמצה, עד שנת 2000. ארמון נשיא סוריה נמצא אף הוא בחלקה העליון של מאזה, והוא משקיף על כל דמשק. כיום מאזה היא אחד האזורים היקרים והמתקדמים ביותר בדמשק, בפרט האזור שלאורך כביש מאזה, ובמקום מרוכזים גם שגרירויות רבות.
מאזה מילאה תפקיד משמעותי במהלך קרב דמשק בשנת 1941, וקומפטון מקנזי תיאר אותה מאוחר יותר כ"כפר גדול העומד בצומת של הכביש מדמשק לביירות וקוניטרה".
שדה התעופה הצבאי.
שדה התעופה נבנה על ידי במהלך מלחמת העולם השנייה שדה התעופה היה בסיס צבאי עבור צרפת של וישי, שנתנה רשות גם לגרמנים, עימם שיתפה פעולה, להשתמש בו כבסיס. ב-19 במאי 1941 כלי טיס בריטים התקיפו את נמל התעופה, והשמידו כמה מטוסי קרב צרפתיים מודרניים מסוג פוטז 63, ומספר נוסף של מטוסי קרב ישנים יותר מסוג פוטז 25. לאחר עצמאות סוריה ב-1946 הפך שדה התעופה לבסיס של חיל האוויר הסורי.
ב-2013 תיאר ה-BBC את השדה כמתקן אסטרטגי חשוב, המשחק תפקיד משמעותי בהפצת האספקה הצבאית של הממשלה. בשדה התעופה עושים שימוש הכוחות המיוחדים של סוריה, מודיעין חיל האוויר, ומשמר הרפובליקה של סוריה שתפקידו להגן על מוסדות ואנשי השלטון של סוריה. בנוסף משמש השדה כנמל תעופה פרטי עבור הנשיא ובני משפחתו. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שימש השדה גם כבסיס לשיגור רקטות ופצצות ארטילריה לעבר שכונות מוסלמיות סוניות מרדניות בקצה הבירה.
ב-13 באוקטובר 1973 הפציצה ישראל את שדה התעופה כחלק מסדרת הפצצות שביצע חיל האוויר הישראלי בעומק סוריה במהלך מלחמת יום הכיפורים. את ההפצצה ביצעו שמונה מטוסי F-4 פנטום, שצפו בפגיעות טובות במטרות. בעקבות התקיפה התפתחו קרבות בין צבא סוריה לצה"ל, שניסה לחלץ טייס שנטש את אחד המטוסים בעקבות פגיעה, ובמהלכם הופלו שני מטוסי מיג סוריים ונפגעו כוחות חוף נוספים.
כלא מאזה.
כלא מאזה נבנה על יד הצרפתים במהלך השלטון הצרפתי על סוריה, ונועד לשכן בו פעילים אנטי-קולוניאליים ואסירים פוליטיים אחרים, אך הוא תפס מקום חשוב רק לאחר ההפיכה הצבאית בסוריה ב-1949. מנהיג ההפיכה חוסני א-זעים, שהפך לנשיא סוריה, הכניס את קודמו בתפקיד, שוכרי אל-קוותלי, לכלא מאזה, עד שחרורו בעקבות לחץ ערב הסעודית ומדינות נוספות והגלייתו למצרים. מאז, הוסיפו הסורים אגפים נוספים בכלא והוא הפך לבית הכלא הגדול בסוריה. בנוסף, החומה הגבוהה, גדרות התיל ומגדלי השמירה הפכו אותו למחנה מבוצר מאין כמוהו, ומיקומו, לא הרחק מכביש דמשק-קוניטרה, הקנה לו שליטה על הסביבה כולה.
בבית הכלא הוחזקו אסירים צבאיים ופעילים פוליטיים שהתנגדו למשטר. הכלא נודע לשמצה בשל היותו התגלמות הדיכוי של הממשל הסורי, והעינויים בו הפכו לשם דבר. דיווחים על הפרות נרחבות של זכויות אדם, מעשי התעללות ועינוי אסירים התפרסמו כבר מראשית ההיסטוריה של הכלא, אך בעיקר מאז תקופת שלטונו של הנשיא חאפז אל-אסד (1970-2000). חלק גדול משבויי מלחמת יום הכיפורים בסוריה שוכנו אף הם בכלא מאזה והעידו על חקירות ועינויים קשים.
בית הכלא נסגר בהוראת נשיא סוריה החדש בשאר אל-אסד בספטמבר 2000, יחד עם כלא תדמור הידוע לשמצה. כ-600 אסירים שהוחזקו בכלא שוחררו, ומבנה בית הכלא הוסב למוסד מדעי היסטורי.
אוקלידס (פירושונים)
סינופה (ירח)
סינופה הוא אחד מירחיו של כוכב הלכת צדק.
סינופה התגלה בשנת 1914 על ידי סת' ברנס ניקולסון וקיבל את שמו סינופה על שם סינופה מהמיתולוגיה היוונית.
את שמו הנוכחי קיבל סינופה רק בשנת 1975, לפני כן היה נקרא בשם Jupiter IX.
בין השנים 1955–1975 נקרא הירח לפעמים בשם "האדס" על שמו של אל השאול היווני האדס.
סינופה נחשב בעבר לירח המרוחק ביותר מצדק עד לגילויו של מגאקליטה בשנת 2000.
כיום הירח המרוחק ביותר מצדק הוא S/2003 J 2.
קוטרו של סינופה הוא 38 קילומטרים ומהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.252 ק"מ לשנייה.
רדיוס מסלולו של סינופה סביב צדק הוא 23,540,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו את צדק הוא 724.1 יממות.
סינופה בעל בהירות נראית של 18.1.
סינופה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.2495.
סינופה משתייך לקבוצת הירחים פסיפאה, קבוצת ירחים זו קרויה על שמו של הירח פסיפאה, ירחיה של קבוצה זו מקיפים את צדק ממרחק של 22.8 עד 24.1 מיליון ק"מ, לקבוצה זו משתייכים הירחים: פסיפאה, הגמונה, קלירואי, מגאקליטה, אוטונואה, יורידמה וספונדה.
ידע-עם
אל-מאזה
אל מאזה
ידע עם
בל ייראה ובל יימצא
שרון יערי
שרון יערי (נולד ב-1966) הוא אמן, צלם ומורה לאמנות ישראלי.
ביוגרפיה.
שרון יערי נולד ב-1966 בחולון, למד פילוסופיה וספרות באוניברסיטת תל אביב, אך פרש בטרם קבלת התואר ועבר ללמוד במחלקה לצילום, וידאו והדמיה ממוחשבת בבצלאל, שם סיים תואר B.F.A ארבע-שנתי ב-1994. ב-1998 נסע לאנגליה ולמד לתואר שני בפקולטה לאמנות וטכנולוגיה של אוניברסיטת דרבי שבדרבי (סיים ב-2002). יערי מרצה בכיר לצילום לתואר ראשון ושני בבצלאל, הוא לימד בחוג לאמנות של אוניברסיטת חיפה, בבית הספר לצילום קמרה אובסקורה ובבית הספר לאמנות המדרשה. מ-2015 הוא מלמד צילום בבית הספר לאמנות בסיס שבהרצליה.
יערי, המתגורר בחולון, הציג תערוכות רבות במוזיאונים ובגלריות בישראל ובעולם, בהם מוזיאון תל אביב לאמנות (2013), הגלריה הלאומית בווילנה (2016), גלריה מרטין ינדא בווינה (2012), מוזיאון קונסטהאוז בזלנד בבזל (2011), גלריה אנדריאה מייזלין בניו יורק (2014), גלריה זומר בתל אביב (2009), גלריה לומברד פריד בניו יורק (2003), גלריה ליסון בלונדון (2002) וכן השתתף בתערוכות קבוצתיות רבות.
סגנון.
שרון יערי יוצר תיעוד של דימויים משולי העיר המודרנית, בחלקם משולבות דמויות אנושיות, תוך שהוא מדגיש את פעולת ההתבוננות של מושאי הצילום ושל הצלם כאמן. יערי משקף מצב קיומי מלנכולי מאוד של מתח בין אידיאליות לריאליות. כשהכול חולף, כשהזמן, הרוחות והשיטפונות סוחפים ומפזרים הכול לכל עבר – את כל מה שהיה יכול להיות ובכל זאת איננו – צריך להחזיק מעמד. לדבריו, "צילום הוא כלי מחקר חברתי-תרבותי ופרטי, הרלוונטי ואפקטיבי אף יותר מתמיד בשדה האמנות. הוא הכרחי. לא בטוח שקיים עוד מדיום שמסוגל להתמודד כך עם יחסי גומלין מורכבים בין ידע היסטורי לבין מצב עניינים חברתי נוכחי."
עבודות נבחרות.
בתערוכה "שדרות ירושלים" שהוצגה בגלריה זומר ב-2009, הציג שרון יערי, צילומים בפורמטים שונים, רובם בשחור לבן, שצולמו בשנתיים האחרונות ברחבי הארץ.
הצילומים צולמו במקומות שהם בראשית תהליך צבירת ההיסטוריה שלהם. הצילום מתרחש מאוחר מידי, הוא מלקט את שברי ושרידי האירועים והפעולות שהצטברו במקום. כל הדימויים נמצאים במצב של השהיה, כמעט מאובנים. אלה אובייקטים עייפים - העתיד שלהם מאחוריהם, אך הם משמרים יופי ויש בהם עדות לניסיון ולמאמץ נוגע ללב לטפחם.
סמדר שפי כתבה על התערוכה: "שדרות ירושלים, תערוכת יחיד של שרון יערי, היא מהיפות ביותר שמוצגות בעונה הזאת בגלריות בארץ. יערי מפתח את עבודותיו בעצמו, מנהג נדיר בימינו, ומגיע למנעד צבעים מרהיב בתוך השחור-לבן".
בשנת 2012 הציג יערי במוזיאון Martin Janda בווינה, אוסטריה. בתערוכה יערי מתעד את אתרי הערים הנבטיות שבטה וחלוצה שבנגב. שבטה, שנבנתה במאה הראשונה לפני הספירה, ננטשה על ידי הנבטים. לאחר מכן, במאה החמישית עד המאה השביעית, שגשגה שבטה בשנית כעיר חקלאית מדברית ביזאנטית, ומאוחר יותר – מוסלמית. כיום ידוע שמה לַכול כבסיס אימונים של צה"ל. העיר חלוצה, נבנתה במאה השלישית לפני הספירה ושימשה תחנת ביניים לעוברים בדרך בין פטרה לנמל עזה. חלוצה הייתה עיר מרכזית בתקופות הרומית והביזנטית. בתי הכפר "אל-חלצה" ובתים מן העיר העתיקה בבאר שבע נבנו משרידי חלוצה, מאבניה העתיקות של העיר הנבטית.
יערי בוחן את ניסיונות השחזור הארכאולוגי ועוקב אחר ההתפוררות האִטית של המבנים העייפים והקפואים – כמעט מאובנים. תצלומיו מתעדים את היופי העתיק שבחורבות ומגלים שרידי פעולה ומאמץ כושל, אך נוגע ללב, של ניסיון לטפח את האתרים.
בשנת 2013 הוצגה תערוכת היחיד "זנק אל עצמך" במוזיאון תל אביב לאמנות, במסגרתה הוצגו 80 צילומים בגדלים ובפורמטים שונים. בתיאור העבודות כתב אוצר התערוכה, אורס שטאהל:"התצלומים של שרון יערי חוקרים ארכאולוגיה של קיום, בוחנים מקום וזמן". בין העבודות שהוצגו, "מיטת פולה בן-גוריון, קיבוץ שדה בוקר "2012, "תל יבנה, קיץ,2012" התערוכה מאופיינת בצילומים רבים מרחבי נופי ישראל השונים. ישראל של שדות, אתרים ארכאולוגיים ואנדרטאות, שיכונים, גשרים, תחנות אוטובוס ומבני ציבור ישנים.
פרפטואה קווצ'ה
ג'זירה
גַ'זִירַה (جزيرة) היא מילה בערבית שפירושה אי.
מטימאו (ספר)
סלנג צבאי
אדמה חרוכה (אלבום נתי לוי)
זבחי צדק
סיאבונגה נומווטה
סיאבונגה יוג'ין נומווטה (באנגלית: Siyabonga Eugene Nomvethe; נולד ב-2 בדצמבר 1977 בדרבן) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אמאזולו מליגת המשנה בדרום אפריקה.
נומווטה שיחק במהלך הקריירה בדרום אפריקה, איטליה, שוודיה ודנמרק, וכן ערך 82 הופעות במדי נבחרת דרום אפריקה בהן כבש 16 שערים. הוא ממוקם שלישי בטבלת מלך ההופעות במדי הנבחרת בכל הזמנים, וייצג אותה בין היתר בשני טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק.