לאחר עונה אחת בלבד בספציה בליגות הנמוכות, עבר אלברטוסי לפיורנטינה מהסרייה א'. הופעת הבכורה שלו הייתה במשחק החוץ מול רומא ב-18 בינואר 1959, והוא שמר על רשת נקייה במשחק שהסתיים בשוויון 0-0. בעונותיו הראשונות שימש כשוער מחליף בלבד לג'וליאנו סארטי, ובחמש העונות הראשונות שלו בקבוצה רשם, במצטבר, שלושים הופעות ליגה. עם זאת, אלברטוסי היה שותף פעיל להצלחותיה של פיורנטינה במפעלי הגביע המקומיים והאירופים. בעונת עמד בשערה של פיורנטינה ושמר על רשת נקייה בניצחון בגמר הקופה איטליה, 2-0 על לאציו. באותה עונה זכתה פיורנטינה בטורניר הבכורה של גביע אירופה למחזיקות גביע, אליו העפילה בזכות השתתפותה בגמר עונה קודם לכן מול יובנטוס. על אף שהפסידה בגמר, פיורנטינה ייצגה את איטליה במפעל בשל זכייתה של יובנטוס באליפות איטליה והשתתפותה בגביע אירופה לאלופות. אלברטוסי ופיורנטינה העפילו עד למפגש הגמר הכפול מול גלאזגו ריינג'רס, שם גברו עליהם פעמיים, 2-0 בחוץ ו-1–2 בבית. אלברטוסי פתח בשער פיורנטינה בשני המשחקים. עונה אחר כך שוב העפילה פיורנטינה לגמר גביע אירופה למחזיקות. במשחק הגמר הראשון שהסתיים בשוויון 1-1 עמד סארטי בשער הקבוצה, ובמשחק החוזר אלברטוסי פתח בשער במשחק בו הובסה פיורנטינה 0–3.
לקראת עונת , עם עזיבתו של סארטי לאינטר מילאנו, נבחר אלברטוסי להיות השוער הראשון של הקבוצה. הוא נותר בקבוצה כשוער ראשון במשך חמש עונות נוספות, במהלכן זכה עמה פעם נוספת בגביע האיטלקי, לאחר ניצחון 1–2 בהארכה על קטנזארו בגמר של עונת . בסך הכול שיחק אלברטוסי עשר עונות במדי פיורנטינה, במהלכן רשם 185 הופעות ליגה.
לקראת עונת עבר אלברטוסי לקליארי, בה כיכב באותה התקופה לואיג'י ריבה. הוא החמיץ את הזכייה באליפות עם פיורנטינה באותה עונה, בה סיימה קליארי שנייה בטבלה. אף על פי כן, עונה אחת אחר כך זכה אלברטוסי בתואר האליפות הראשון בקריירה, והראשון אי פעם בתולדות קליארי. אלברטוסי, שפתח בכל שלושים משחקי הליגה של קבוצתו באותה עונה, קבע את השיא למספר הספיגות הנמוך ביותר באיטליה בעונה של 16 קבוצות, 11 שערי חובה בלבד בדרך לזכייה בתואר. לאחר אותה עונה לא הצליחה קליארי לשחזר את הצלחתה. אלברטוסי נותר השוער הבכיר בקבוצה במשך ארבע עונות נוספות, ובסך הכל היה השוער הראשון של הקבוצה במשך שש עונות, במהלכן החמיץ שלושה משחקי ליגה בלבד. לאלברטוסי 177 הופעות ליגה במדי קליארי.
לקראת עונת נמכר אלברטוסי למילאן. אלברטוסי היה השוער הבכיר בקבוצה, ובמשך חמש עונות רצופות לא החמיץ ולו משחק ליגה אחד. במהלך תקופה זו זכה אבלרטוסי עם הקבוצה בגביע האיטלקי לעונת , לאחר ששמר על רשת נקייה בניצחון 0–2 בגמר על אינטר בדרבי של מילאנו, ובאליפות איטליה השנייה בקריירה שלו והעשירית בתולדות מילאן בעונת .
ב-1980 נחשפה פרשת הטיית משחקים בכדורגל האיטלקי. בין הקבוצות המואשמות הייתה מילאן, ובין המואשמים עצמם היה אלברטוסי, שנמצא אשם והורחק לתקופה של ארבע שנים מכל פעילות. לאחר זכייתה של בטורניר מונדיאל 1982, הוחלט להמתיק את עונשו של אלברטוסי ולאפשר לו לחזור למגרשים לאחר הרחקה בת שנתיים. הוא הצטרף לקבוצת אלפידיינסה מהליגה הרביעית ושיחק במדיה במשך שתי עונות, בהן רשם 44 הופעות. בסיום עונת פרש אלברטוסי ממשחק פעיל בגיל 44.
נבחרת איטליה.
אלברטוסי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה ב-15 ביוני 1961, במשחק ידידות ביתי בו ניצחה איטליה 1–4 את . בהמשך זומן על ידי פאולו מאצה וג'ובאני פרארי לסגל איטליה לקראת מונדיאל 1962, בו שימש שוער שלישי אחרי לורנצו בופון וקרלו מטרל ולא רשם דקות משחק בטורניר. הופעתו השנייה בנבחרת נערכה רק כארבע שנים לאחר הופעת הבכורה שלו, במרץ 1965, ואת הופעתו הראשונה במשחק רשמי במדיה ערך ב-7 בדצמבר של אותה שנה, בניצחון 0–3 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 1966.
אלברטוסי זומן על ידי אדמונדו פאברי לסגל איטליה לקראת מונדיאל 1966 באנגליה. אלברטוסי פתח בהרכב הנבחרת בכל משחקיה בשלב הבתים, בו ניצחה 0–2 את אך הפסידה פעמיים בתוצאה 0–1 ל ול בדרך להדחה מאכזבת כבר בסיום שלב הבתים.
במסגרת מוקדמות יורו 1968 נטל אלברטוסי חלק פעיל בקמפיין האיטלקי. הוא פתח בארבעה מששת משחקי שלב הבתים, ובמשחק הראשון בשלב רבע הגמר בו נוצחה איטליה 2–3 על ידי . בהיעדרו של אלברטוסי ניצחה איטליה בגומלין 0–2 והעפילה לטורניר עצמו, אותו נבחרה לארח. אלברטוסי זומן על ידי פרוצ'ו ולקארג'י לסגל איטליה לקראת טורניר הגמר כמחליפו של דינו זוף, ולא שותף במהלך הטורניר בו זכתה לבסוף איטליה לראשונה בתולדותיה בתואר אלופת אירופה.
לאורך כל תקופת כהונתו של ולקארג'י הוסיפו אלברטוסי וזוף לשחק לסירוגין בשערה של הנבחרת. אלברטוסי היה שוערה הראשון של איטליה במונדיאל 1970 במקסיקו, ופתח בכל ששת משחקיה של איטליה בטורניר. אלברטוסי שמר על רשת נקייה לאורך כל שלב הבתים, בו גברה איטליה 0–1 על , וסיימה בשוויון 0-0 מול ומול . הוא ספג לראשונה ברבע הגמר מול המארחת , שעלתה ליתרון במשחק מול איטליה כבר בדקה ה-13, אך איטליה השלימה מהפך וניצחה 1–4 בסיום. בחצי הגמר, במשחק שזכה לתואר "משחק המאה", גברה איטליה 3–4 על לאחר הארכה. על אף שספג שלושה שערים במשחק, זכה אלברטוסי לשבחים על הופעתו בזכות מספר הצלות מרהיבות שרשם במהלך ההתמודדות. במשחק הגמר לא יכל אלברטוסי מול התקפתה הקטלנית של , שניצחה במשחק 1–4 וזכתה בתואר.
אלברטוסי הוסיף לקחת חלק פעיל גם במוקדמות יורו 1972, ופתח בשני משחקי רבע הגמר מול . לאחר שוויון 0-0 במשחק הראשון, הפסידה איטליה 1–2 בגומלין בבריסל ולא העפילה לטורניר הגמר. הופעתו האחרונה של אלברטוסי בנבחרת נערכה כחודש אחר כך, במשחק ידידות בסופיה מול בולגריה שהסתיים בשוויון 1-1. בהמשך הוא זומן על ידי ולקארג'י לסגל איטליה למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית, אך שימש כמחליף בלבד לזוף ולא זכה לשחק במהלך הטורניר.
בסך הכול רשם אלברטוסי 34 הופעות במדי נבחרת איטליה.
קונוונציה
אנטוניו מרשיץ'
אנטוניו מרשיץ' (בקרואטית: Antonio Mršić; נולד ב-5 ביוני 1987) הוא כדורגלן קרואטי המשחק באומרנייספור בעמדת הקשר.
קריירה.
מרשיץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של נ.ק. זאדאר. כאשר סיים את גיל הנוער עבר לולביט בנוקבאץ מהליגות הנמוכות במדינתו. כעבור שנה חתם באימוצקי מליגת המשנה בה אביו שימש כמאמן. לאחר שאביו עזב את המועדון לטובת פרימורץ ביאוגרד עזב מרשיץ' עמו.
בקיץ חזר למועדון נעוריו בו שיחק במשך 4 עונות. בקיץ חתם בר.נ.ק. ספליט.
ב-22 בינואר 2016 חתם לעונה וחצי בבני יהודה תל אביב שהיא הקבוצה הראשונה שלו מחוץ לקרואטיה.
ב-31 בינואר 2018 מרשיץ' הושאל לבני סכנין עד לסיום העונה.
ב-15 באוגוסט 2018 מרשיץ' שוחרר מבני יהודה וחתם בהפועל ראשון לציון.
ב-30 ביולי 2019 חתם מרשיץ' במכבי אחי נצרת, אך כעבור שבוע חתם בבליקשירספור מהליגה הטורקית השנייה.
ב-9 באוגוסט 2021 מרשיץ' חתם באומרנייספור.
ה&quot;ג ולס
מוטל סקציאר
מוטל סקציאר (ביידיש: מאָטל סאַקציער; 11 בינואר 1907–1987) היה משורר יידי.
ביוגרפיה.
נולד בעיירה לאובה שבבסרביה. אביו, אברהם היה חייט. את חינוכו קיבל בתלמוד תורה ובגימנזיום בקישינב. בשנות העשרים הוא היה פועל בבוקרשט, שם גם פרסם לראשונה את שיריו בכתב עת יידיש ב-1928, כמו כן באותה שנה החל ללמוד בסמינר למורים בווינה. שנה לאחר מכן הוא עבר לפריז ועבד שם במפעל. ב-1931 הוא חזר לרומניה, שם השתתף בפעילותו של חוג ספרותי רומניה הצעירה שהתגבש סביב כתב העת הספרותי שטויבן בעריכתו של יעקב שטיינברג, חוץ מסוקציאר עם החוג נמנו גם יעקב יקיר, הרץ ריבקין, יחיאל שרייבמן, הרש-ליב קז'בר, צבי צלמן ואחרים. בין 1934–1936 סוקציאר היה מזכירו של שבועון ספרותי די וואך (שבוע) בעריכתו של משה אלטמן.
ב-1936 בבוקרשט יצא לאור קובץ השירים הראשון שלו, דערפֿאַר.
ב-1940 הוא עזב את רומניה ועבר לבסרביה שזה עתה סופחה לברית המועצות. הוא היה אחד המייסדים של התיאטרון היידי בקישינב.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא התפנה לאוזבקיסטן, יותר מאוחר גויס לצבא האדום ושירת במשך שנה בגדוד בניה. לאחר השחרור עבד כמזכיר הספרותי של התיאטרון של סידי טל. לאחר המלחמה עבר לצ'רנוביץ, יחד עם התיאטרון.
ב-1949 נעצר יחד עם מספר סופרים יהודיים. הוא נשלח ל-10 שנות עבודות כפייה. שוחרר ב-1955, עבד בתור במאי תיאטרון בצ'רנוביץ וקישינב, המשיך את שיתוף הפעולה עם התיאטרון של סידי טל, בשביל תיאטרון זה כתב מחזה אין א גוטער שעה (בשעה טובה, 1959). החל מ-1961 פרסם את שיריו בסאוועטיש היימלאנד, שהיה לכתב העת היידי היחיד שיצא לאור בברית המועצות.
ב-1972 קיבל אישור לעלות ובאותה שנה עשה כן. בארץ הוא פרסם את עבודותיו בדי גאלדענע קייט, ירושלימער אלמאנאך, ביי זיך וישראל שטימע. כמו כן במהלך שנות השבעים והשמונים פרסם מספר ספרים.
סקציאר הלך לעולמו בתל אביב בשנת 1987.
בנו הוא הפסל הישראלי ברוך סקציאר.
2016 בקולנוע
בערך זה מופיעה סקירה של שנת 2016 בקולנוע, הכוללת סיכומי אירועים בולטים, טבלת שוברי קופות לשנה זו בעולם ובארץ, אנשי קולנוע שנפטרו ופרסים.
שוברי קופות.
בעולם.
להלן רשימת שוברי הקופות שיצאו ב-2016:
בישראל.
מספרי הכרטיסים נמסרו ממפיצי הסרטים.
מרדכי גבירטיק
מרדכי געבירטיק
DIS (ראשי תיבות של: Distributed Interactive Simulation) הוא שמו של סטנדרט של IEEE עבור סימולציות  זמן-אמת של הדמיית מלחמה ברמת פלטפורמות, עם ביזור על פני שרתים רבים הנמצאת בשימוש בעיקר בארגונים צבאיים ובמידה רבה גם בתחום חקר החלל והרפואה.