כבר בסוף חודש ינואר היו שטענו כי מספר הנדבקים בפועל בסין גדול בהרבה מהמספר עליו היא מדווחת. כלי תקשורת בטאיוואן העריכו שמספר הנדבקים בפועל גדול בהרבה, לאחר שלטענתם כלי תקשורת סינים פרסמו בטעות פרסום על פיו כמות החולים והקורבנות של המחלה גבוהה בערך פי 50, והפרסום הורד לאחר זמן קצר, לכאורה בהתאם להוראות צנזורה של ממשלת סין. גורמים נוספים העלו טענה דומה, ובהמשך גם המודיעין האמריקאי העריך בדיעבד שהנתונים שהגיעו מסין זויפו.
באמצע אפריל התארגנה תביעה בינלאומית בהשתתפות אלפי תובעים מעשרות מדינות, התובעת את ממשלת סין על אחריותה לעוצמת המגפה העולמית, בעקבות הפעלתה של מדיניות הסתרת מידע ומניעה מצוותים רפואיים ממדינות אחרות לבחון את המגפה עוד בשלביה המוקדמים. מצב זה אילץ את המדינות להיערך לקראת המגפה על סמך המידע המוטעה כביכול שהגיע מסין, ופגע לכאורה ביכולתן להתכונן כראוי.
בתחילת מאי, פורסם דוח משותף של 5 סוכנויות מודיעין מערביות. סין הואשמה ב"טיוח הקורונה" בתחילת המגפה ותוארו טקטיקות הסתרה. דו"ח מודיעין נוסף של המודיעין האמריקאי האשים את סין שבעודם מסתירים מפני המדינות האחרות את חומרת המגפה, אגרה סין ציוד רפואי וטשטשה זאת מבחינת נתוני סחר, כך שברגע שמדינות נוספות הבינו את חומרת המגפה נתקלו במחסור בציוד שסין כבר הספיקה לרכוש מבעוד מועד.
ניסיונות לתיעוד מקומי של המגפה.
בסוף ינואר החלו מספר עיתונאים ובלוגרים לתעד ממוקדי המגפה את המתרחש באופן אותנטי יחסית, מאורע שאינו נפוץ בסין. בשבועות שלאחר מכן חלקם נעלמו מעל גבי המרשתת, בפעולה שמיוחסת לצנזורה הסינית, כאשר במקביל תקשורת המתואמת עם השלטון החלה להפיץ ברשתות החברתיות דיווחים שהולמים יותר את הלך הרוח של השלטון. אחד התיעודים האותנטיים שנותרו, לפחות ברובם, זמינים באינטרנט, הוא בלוג של הסופרת המקומית פאנג פאנג, שתיעדה באופן יומיומי את המתרחש בעיר, באופן שכולל גם גאווה מקומית וגם ביקורת ותיאורים קשים של קורבנות מהמחלה, שחלקם סותרים את דיווחי השלטון. הבלוג שלה הגיע לחשיפה של מיליוני סינים, סיפק לסינית זווית שלא נחשפו אליה במקורות אחרים, והעסיק לא פעם את השיח בסין, בו נחלק הציבור בין כאלו שטענו שמדובר בסיקור שאיננו פטריוטי לבין כאלו שהעריכו את פאנג פאנג על הרצון להציג את האמת וראו בה גיבורה. בחודש מאי הודפס הספר בהוצאות ספרים במספר מדינות מערביות. הבמאי האו וו תיעד בסרטו 76 ימים את הסגר בווהאן. הסרט פורסם במערב.
ז'אנג ז'האן, הפיצה קטעי ווידאו קצרים שלה שהועלו ליוטיוב אשר כללו ריאיונות עם תושבים, פרשנות ותיעודים של משרפה, תחנות רכבת, בתי חולים ומעבדת הווירוסים של ווהאן. בסוף 2020, היא נידונה למאסר של ארבע שנים.
ברונו קלופפר
ברונו קלופפר (בגרמנית: Bruno Klopfer; 1 באוקטובר 1900, אאוגסבורג – 23 באוקטובר 1971, מונטריי (קליפורניה) היה פסיכולוג יהודי גרמני, יליד בוואריה, שהתיישב בארצות הברית. קלופפר תרם להתפתחות המבחנים הפסיכולוגיים של האישיות והיה חלוץ וחדשן בשכלולן והפצתן של שיטות המבחן ההשלכתיות, במיוחד מבחן כתמי הדיו של רורשאך. כיהן כפרופסור קליני לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ביוגרפיה.
ברונו קלופפר נולד בשנת 1900 בעיר אאוגסבורג, בבוואריה כבנם של הבנקאי גוסטב קלופפר ואשתו, מרגרטה. לבית אולמן.
בילדותו נהנה לעסוק בשיט, טיפוס הרים וסקי. לימודיו בתחום הפסיכולוגיה באוניברסיטת מינכן הופרעו על ידי אירועי מלחמת העולם הראשונה. חזר לשם בתום המלחמה ובשנת 1923 סיים דוקטורט בפסיכולוגיה באוניברסיטת מינכן עם תזה בנושא "פסיכולוגיית האינהיביציה". בהמשך עבד קלופפר בברלין, שם עבר פסיכאנליזה דידקטית אצל גרהרד אדלר.
בגלל היותו יהודי (אמנם מומר), אחרי עליית הנאצים לשלטון בארצו, עזב את גרמניה יחד עם משפחתו בשנת 1933. בדרך לארצות הברית השתהה בשווייץ, בה עבר אנליזה אצל קרל גוסטב יונג ואצל אריך נוימןבמכון הפסיכוטכני של ציריך. שם התוודע לראשונה למבחן רורשך.
בהגיעו לארצות הברית מצא משרה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, בה לימד 13 שנה ושיתף פעולה במחקרים יחד עם האנתרופולוג הידוע פרנץ בועז
ב-1936 הקים וערך את Rorschach Research Exchange and Journal of Projective Techniques. כתב עת זה שינה בשנת 1950 את שמו ל Journal of Projective Techniques - כתב עת שהתמחה בשיטות הבמחן ההשלכתיות בפסיכולוגיה. ב-1963 הוא הפך ל The Journal of Projective Techniques &amp; Personality Assessment (כתב עת לשיטות השלכתיות ולהערכת אישיות)
וב-1971 - ל- Journal of Personality Assessment - כתב-עת להערכת אישיות.
בשנים 1939–1947 היה מנהל המכון רורשך ובין השנים 1947–1971 יושב ראש החברה לשיטות השלכתיות.
ב-1947 התמנה לפרופסור קליני לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס עד פרישתו לגמלאות בשנת 1963.
קלופפר עסק גם בפסיכולוגיה אנליטית יונגיאנית. בשנת 1950 התקבל לחברה הרפואית לפסיכולוגיה אנליטית.
רלופפר ערך סנדאות רבות לפירוש מבחני רורשך. אחת המשתתפות בסדנה כזאת הייתה מרי איינסוורת', אחת החוקרות החשובות של תורת ההיקשרות. מפגשם של קלופפר ואיינסוורת' הוליד שיתוף פעולה בכתיבת ספר על שיטת רורשך.
עד לשיטה החדשה של אקסנר, שיטת הציונים של קלופפר במבחני רורשך היה הנפוץ ביותר בין המומחים.
ברונו קלופפר נפטר בשנת 1971 במונטריי, קליפורניה, אחרי מחלה ממושכת . הובא לקבורה בבית הקברות אל כרמלו בפסיפיק גרוב, מחוז מונטריי.
חיים אישיים.
ברונו קלופפר היה נשוי למשך 48 שנה עד יום מותו עם ארנה לבית הנה (Hené), ילידת פרנקפורט, שעסקה בפסיכולוגיה היונגיאנית היא נפטרה בשנת 1995 בגיל 96. לזוג נולד בן, וולטר ג'ורג' קלופפר (1923–1985), שהיה גם הוא פסיכולוג ולימד כפרופסור בפורטלנד, אורגון.
מבחר ספרים ומאמרים.
(המאמר נחשב משמעותי מכיוון שכולל התייחסות להשלכות טיפול בלימוסרקומה אצל מר רייט, מטופל של אחד מעמיתיו של קלופפר, ד"ר פיליפ וסט, באמצעות תרופה מזויפת "קרביוזן". הדיווח של קלופפר על התקדמותו של רייט מוזכר תכופות בספרות הרפואית על הסרטן, אם לא מצטטים את המקור).
עומר מושקוביץ
עומר מושקוביץ (נולדה ב-12 ביולי 1991) היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית, תסריטאית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
עומר מושקוביץ נולדה וגדלה בתל אביב.
קריירה.
ב-2004 השתתפה בסרטם של רונית אלקבץ ושלומי אלקבץ "ולקחת לך אישה" בתפקיד גבריאל, בתה של הדמות הראשית.
ב-2009 סיימה את בית הספר התיכון לאמנויות תלמה ילין במגמת תיאטרון.
ב-2011, בתום שירותה הצבאי בחיל החינוך והנוער כמדריכת נוער במרחב, החלה להופיע עם חומרים שכתבה והלחינה, כולם בשפה העברית.
בשנים 2015–2016 למדה בבית הספר למוזיקה רימון.
ב-2017 יצאו שני הסינגלים הראשונים שלה - "קל להתאהב בי" ו"כתבו עליי". באותה שנה יצא גם אלבום הבכורה של עומר מושקוביץ, "צעדי רדיפה", הכולל 11 שירים שכתבה והלחינה. את האלבום הפיק היוצר והמפיק המוזיקלי תמיר גורדין, שאותו הכירה במהלך לימודיה ברימון, והוא הופץ על ידי חברת התקליטים נענע דיסק.
ב-2018 התקבלה למחזור הראשון של התוכנית "סינתיסייזר", שמטרתה לטפח יוצרים עצמאיים ולקדם את עשייתם המוזיקלית.
ב-2019 הוציאה עומר מושקוביץ את השיר והקליפ "אמן טוב זה אמן שטוב לו". זהו שיר מחאה המציג, מנקודת מבטה של הכותבת, מציאות שבה אמן ישראלי שרוצה להצליח ולהתפרנס מיצירתו צריך ללכת בתלם, להיות חלק מהמיינסטרים החברתי והתרבותי ולא להביע עמדות פוליטיות: "אמן טוב הוא לא אמן פוליטי / אמן טוב יודע להגיד: טעיתי / כשביקרתי את הממשלה / ומעלה תמונה מברית המילה / מהכותל, עוצם את העיניים תוך כדי תפילה".
בשנת 2020 השתתפה בפסטיבל "אינדיזוםזום" אשר שודר בהקצה ביום העצמאות, והועבר בשידור ישיר באמצעות ה-ZOOM עקב מגפת הקורונה. המופע שודר במשך שש שעות וצפו בו אלפי צופים. במופע השתתפו בין היתר איה זהבי פייגלין, גבע אלון, עינב ג'קסון כהן, אור אדרי, עדי-קשת כהן, אלישע בנאי, סיון טלמור, פלורה, עומר קורן ואחרים.
הקליפ "אמן טוב זה אמן שטוב לו", שאותו ביימה מושקוביץ לצד אליה מלמד, נבחר להשתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי Transnational Queer Underground בברלין. מושקוביץ גם הוזמנה לאולפן ynet כדי לבצע את השיר.
אלבומה השני של עומר מושקוביץ, "נצטרף לעדר", יצא באוגוסט 2020. את האלבום הפיקו תמיר גורדין ושלי לוי והוא כולל תשעה שירים שאת כולם כתבה מושקוביץ והלחינה. שיר הנושא של האלבום, "נצטרף לעדר", שיצא בסוף 2019, נכנס לרשימת 100 השירים הגדולים של העשור במצעד של רדיו הקצה ושל וואלה תרבות. הקליפ לשיר "עצות", גם הוא מתוך האלבום, צבר יותר מרבע מיליון צפיות ברשתות החברתיות וביוטיוב. השיר עצמו נכנס לפלייליסט של גלגלצ והיה חלק מפסקול הסדרה חזרות של כאן 11. במצעד הישראלי והבינלאומי של רדיו "הקצה" לשנת 2020 נבחר השיר "עצות" במקום השני מבין שירי השנה ואילו האלבום "נצטרף לעדר" נבחר במקום השלישי מבין אלבומי השנה.
שיר נוסף מתוך האלבום, "ים יבשה", נבחר במסגרת בחירת העורכים בתחנת הרדיו כאן 88. בקיץ 2021 צולם בים המלח ביצוע לייב מיוחד לשיר זה במסגרת פרויקט אינדי סיטי. הוא הופץ ברשתות השונות ושודר בערוץ 8. בספטמבר 2021 נבחר השיר למקום ה-15 במצעד השנתי של כאן 88 לשנת תשפ"א.