"פועלים השקעות" היה בית ההשקעות של הבנק שהוקם בשנת 1963, בשם "חברה להשקעות של בנק הפועלים בע"מ". במהלך השנים הייתה "פועלים השקעות" לאחת החברות המובילות בישראל בקידום השקעות מגוונות בתעשייה, טכנולוגיה מתקדמת, תקשורת, פרסום, מחשבים, סחר, נדל"ן ותחומים נוספים. בשנת 1996 רכשה חברת "אורדן תעשיות" את מניות השליטה בחברה מידי בנק הפועלים, תמורת 206 מיליון שקל, זאת בעקבות דיוני ועדת דוד ברודט לצמצום הריכוזיות במשק הישראלי, שהמליצה על צמצום החזקות הבנקים בתאגידים ריאליים. בשנת 2001, שונה שם החברה לפולאר השקעות. בשנת 2013 נכנסה "פולאר השקעות" להסדר חוב.
סמל הבנק.
בראשית ימיו של הבנק לא היה סמל קבוע ושם הבנק בגופנים שונים שימש כסמליל. בשנות ה-50 עוצב סמל גרפי המשלב את ראשי התיבות של הבנק (ב' ו-פ') בתוך תבנית ריבועית. ב-1989 עוצב סמליל בו הוצגו לראשונה צבעי הבנק המשמשים אותו עד היום. שם הבנק נכתב בגופן חיים מוצר והוקף במרובע אפור ובתוכו שני מקבילים אדומים. ב-1998 לראשונה שולב מעוין אדום. ב-2001, עוצב סמל חדש, בו נכתב שם הבנק באותיות כחולות בגופן שנוצר במיוחד. כוונתו המקורית של המעצב הייתה לסמל עפיפון אך משמעות זו נזנחה ונשארה רק הצורה המלבנית. סמל זה שימש עד לינואר 2018, בו עודכנו צבעי הסמל לאדום ואפור בהירים יותר ושם הבנק מוצג באות ישרה, מודרנית, מעוגלת ולא נטויה.
הפקת בול הבנק.
במלאת 100 שנה להיוסדו, השיק הבנק עם דואר ישראל, ובהנפקת השירות הבולאי, את בול המאה, בעיצובה של מעצבת הבולים מירי גיסטור
לואיס בלאק
לביב חוסיין אבו רוכן
לביב חוסיין אבו רוכן (בערבית: لبيب حسين أبو ركن, תעתיק מדויק: לביב חסין אבו רכן) (1 בינואר 1911 - 20 בנובמבר 1989), יליד הכפר עספיא, היה פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת, ראש מועצה מקומית עספיא, וקאדי בבית הדין הדרוזי בישראל. משפחתו הייתה אחת המשפחות הגדולות והמכובדות בכפר ובעדה.
קשרים עם נציגי היישוב היהודי בתחילת שנות השלושים.
משפחתו של אבו רוכן הייתה מעורבת החל מראשית שנות ה-30 בכינון הקשרים בין העדה הדרוזית לבין היישוב היהודי. במסגרת זו, עמדו בקשר בעיקר עם אבא חושי.
במהלך המרד הערבי הגדול (1936–1939) פעל אבו רוכן רבות למניעת השתתפותם של הדרוזים במרד. מאמצים אלו הובילו לבסוף לסכסוך בין משפחת אבו רוכן לבין התומכים במרד. במסגרת מאמציו היה אבו רוכן מעורב בהתכתבויות, והוביל משלחות למנהיגי הדרוזים בלבנון וסוריה.
במלחמת העצמאות ולאחר קום המדינה.
במהלך המלחמה פעל אבו רוכן לגיוס צעירים דרוזים מעספיא ליחידת מיעוטים חדשה של צה"ל.
לאחר קום המדינה פעל להקמת קואופרטיבים בכפרים הדרוזים והערביים והיה ממקימי חברת "בוסתן" לשיווק ירקות.
בין השנים 1950–1959 כיהן כראש המועצה המקומית עספיא, ובשנת 1959 נבחר לכנסת ה-4 מטעם סיעת שיתוף ואחווה, במסגרתה כיהן בוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת.
בשנת 1957 הכיר לראשונה שר הדתות במעמדם הנפרד של הדרוזים כעדה דתית עצמאית, ובשנת 1963, לאחר תהליך חקיקה ממושך, הושבעו שלושה שייח'ים, ובהם אבו רוכן, להיות קאדים מד'הב בערכאה ראשונה.
בשנת 1980 התמנה קאדי בבית הדין הדרוזי לערעורים.
הכל או כלום
הכל או כלום הוא אלבום הסולו הראשון של ברי סחרוף, לאחר כעשור בו הוציא אלבומים במסגרת הלהקות מינימל קומפקט ופוריין אפייר, וכחלק מהצמד פורטיסחרוף. האלבום יצא לאור בשנת 1991.
סחרוף הלחין את רוב שירי האלבום, ועיבד אותם יחד עם אורי ברק ודני מקוב. רבים משירי האלבום הפכו ללהיטים, ובהם "לחץ", "אמונה עיוורת" ו"חלליות". כמו כן כלולה באלבום גרסתו של סחרוף לשיר "האיש שבקיר", שאותו שר במקור שמשון בר-נוי, ושני שירים אינסטרומנטליים בלחנו של סחרוף, "חתולים" ו"הכל או כלום".
שימוש חורג
פילוסופיה מדינית
גביע ה-MLS
גביע ה-MLS (באנגלית: MLS Cup) הוא משחק גמר הפלייאוף לאחר סיום הליגה הסדירה של ה-MLS, הליגה הבכירה בכדורגל גברים בארצות הברית ובקנדה. כמו שאר הליגות בענפי הספורט השונים בצפון אמריקה, אלופת ה-MLS נקבעת על ידי פלייאוף לאחר סיום הליגה הסדירה, בניגוד לרוב ליגות הכדורגל ברחבי העולם אשר שבהן הקבוצה בעלת מספר הנקודות הרב ביותר בסיום העונה היא מוכתרת כאלופה. ה-MLS בכל זאת מכבדת את הישג זה על ידי הענקת תואר מגן האוהדים לקבוצה בעלת מספר הנקודות הרב ביותר בסיום העונה הסדירה. הקבוצה הזוכה בגביע ה-MLS, משתתפת בליגת האלופות של CONCACAF בעונה הבאה, ומתמודדת מול אלופת מקסיקו במסגרת משחק "אלוף האלופים" של שתי הליגות, בקיץ שאחרי הזכייה בגביע ה-MLS.
משחק גביע ה-MLS הראשון התקיים ב-20 באוקטובר 1996. כיום, משחק גביע ה-MLS מתקיים בדרך כלל בתחילת חודש דצמבר, שבו מתמודדות אלופת אזור מזרח נגד אלופת אזור מערב. לוס אנג'לס גלאקסי היא הקבוצה המצליחה ביותר במפעל עם 5 זכיות.
במהלך השנים, שימשו שלושה גביעים שונים כגביע (הפיזי) המוענק לזוכה: "גביע אלן רוטנברג" בשנים 1996-1998, "גביע אלן רוטנברג המחודש" בשנים 1999-2007, ואת "גביע פיליפ אנשוץ" מאז 2008.
איחוד לאומי
פורט
בוריס קלצקין
בּוֹרִיס ארקַאדיֶיוויץ' קְלֶצקין (בכתיב יידי: באָריס קלעצקין; 1875, וילנה – ספטמבר 1937, שם) היה מו"ל יידי, מגדולי המו"לים היידישאים שלפני השואה.
קורות חיים.
בוריס קלצקין היה בן למשפחה יהודית אמידה, מיוחסת מאוד, שמנתה אחורנית עשרה דורות של רבנים ידועים. אביו של בוריס קטע את שושלת הרבנות, עבר למסחר יערות והתעשר. בוריס עצמו החל את פעילותו בתחום כמפיץ ספרים ביידיש, בעיקר בחוגי הפועלים והבונדיסטים, בווילנה ובערים סמוכות. בעזרת כספו של אביו הקים הוצאת ספרים קטנה ורכש בית דפוס, שבהם פרסם את הספרות הפופולרית לחסרי האמצעים.
בשנת 1910 הקים קלצקין בית-הוצאה גדול בשם "ווילנער פארלאג פון ב. א. קלעצקין" (יידיש: בית ההוצאה הווילנאי של ב' א' קלצקין). בין היתר פרסם קלצקין את כתבי שלום עליכם, י"ל פרץ, ה. לייוויק, י"י זינגר, פרץ הירשביין, משה קולבק, יוסף אופטושו, דוד ברגלסון, יעקב ויגודסקי, שלום אש, חנן אילתי, רחל קורן ועוד רבים אחרים. בהוצאת ב.א. קלצקין יצא גם עיתון הילדים הראשון ביידיש, "גרינינקע ביימעלעך" (העיתון, שנקרא על שם שירו של ביאליק "בין העצים הירקרקים", יצא בקביעות משך שנים החל משנת 1914 ועד שנת 1939).
בשנת 1931 נכנס קלצקין לחובות כבדים, פשט את הרגל, ובשל השתנות תנאי השוק נסגר בית ההוצאה, ועשרות אלפי ספרים נותרו בו ללא ביקוש.
בשנת 1937 נפטר קלצקין מר נפש, עמוס חובות ומאוכזב מהקורא והקונה היהודי.
בספרייה הלאומית בירושלים מצויים מספר קטלוגים ביידיש של ההוצאה.
אלתר קציזנה, שהיה מידידיו של קלצקין, התבסס ברומן "שטאַרקע און שוואַכע" (חזקים וחלשים) על אישיותו על קלצקין בעיצוב דמותו של הגיבור ברל פודלוסקי.
קישורים חיצוניים.
עם מותו:
שלמה בסטומסקי
שלמה בַּסטומסקי (בכתיב יידי: באַסטאָמסקי; 1891–1941) היה סופר יידיש, אספן פולקלור, עורך, מו"ל ומחנך.
קורות חיים.
שלמה בסטומסקי, בן למשפחת מסגר ענייה בוילנא, התייתם בילדותו. הוא למד ב"חדר" וגם בבית-ספר רוסי עממי. בשנת 1912 סיים את הסמינר למורים הידוע של וילנה, ועסק בהוראה בבתי ספר יהודיים של "מפיצי השכלה". בנוסף, בסטומסקי היה בעל יזמה חינוכית וייסד את בית הספר העממי הראשון בווילנה, שלשון ההוראה בו הייתה יידיש. בסטומסקי היה גם אספן חשוב של יודאיקה נשכחת מליטא וסביבותיה, ופרסם יצירות פולקלור יהודיות בבמות מיוחדות.
בסטומסקי החל לפרסם כבר בשנת 1910, והיה סופר פורה מאוד. הוא פרסם מאמרים בענייני חינוך, ערך כתבי עת לילדים, ובהם ה"גרינינקע ביימאלאך" (יידיש: "העצים הירקרקים"). שותפו לעבודתו זו היה פלק הלפרין. אשתו, סופרת הילדים מלכה חיימסון, הייתה עזר כנגדו כל שנות יצירתו.
בסטומסקי פרסם קרוב לתשעים כרכים ביידיש, רובם ראו אור בווילנה, אך גם בקובנה, במקסיקו ובניו יורק. יצירותיו לא תורגמו לעברית.
נפטר בווילנא.
טום וייטס
טום וֵייטס (באנגלית: Tom Waits; נולד ב־7 בדצמבר 1949) הוא זמר-יוצר, שחקן וכותב שירים אמריקאי, פעיל החל משנות ה-70. וייטס מתאפיין בקול סדוק ומחוספס. הוא עבד כמלחין לסרטים ולמחזות מוזיקליים והופיע בתפקידי משנה במספר סרטים, בהם "מופע הפלאים של דוקטור פרנסוס" (2009) ו"דרקולה" (1992); הוא גם כיכב בסרטו של ג'ים ג'ארמוש, "נרדפי החוק" (1986). הוא היה מועמד לפרס האוסקר עבור עבודת הפסקול שלו לסרט "אחד מהלב". סגנונו המוזיקלי מתבסס בעיקר על בלוז, ג'אז, וודוויל ואינדסטריאל. שיריו לרוב עוסקים בשולי החברה האמריקאית ומושפעים מצ'ארלס בוקובסקי.
הוא היה מועמד למספר פרסי מוזיקה חשובים וזכה בשני פרסי גראמי: פרס גראמי לאלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר עבור Bone Machine ופרס גראמי לאלבום הפולק העכשווי הטוב ביותר עבור Mule Variations. בשנת 2011 נכנס וייטס להיכל התהילה של הרוק אנד רול. מוזיקאים מלווים: מארק ריבו, גרג כהן וקית' ריצ'רדס.
ראשית חייו.
וייטס נולד בפומונה שבקליפורניה, לאלמה פרן (לבית ג'ונסון) מקמורי ולג'סי פרנק וייטס, שניהם מורים. וייטס טען במספר ראיונות שנולד במושב האחורי במונית, דבר שאף צוטט כעובדה במספר עיתונים. בחלק מהראיונות הודה שהוא עצמו אינו יודע אם זו אמת או אגדה שבדה דודו. לאחר שהוריו של וייטס התגרשו בשנת 1960, הוא גר עם אמו בוויטייר שבקליפורניה ולאחר מכן עבר לצ'ולה ויסטה שבסן דייגו. הוא לימד את עצמו לנגן בפסנתר שהיה בבית השכן.