וולנט גרוב, מינסוטה הוא אולי השם המוכר ביותר מכל הערים שוויילדר כתבה עליהן בספריה (למרות שזו העיר היחידה שלא הוזכרה בשמה), כיוון שסדרת הטלוויזיה של מייקל לנדון "בית קטן בערבה", שצולמה בין השנים 1974 ו-1983, התרחשה שם.
למרות שהסרט מתאר את המשפחה כחיה בעיר לאורך שנות בגרותה של לורה, במציאות, הרי הם חיו בה כמה שנים.
ב-1874. כאשר הייתה לורה בת שבע, עזבה המשפחה את ביתם ליד פפין לפעם נוספת והתיישבה מחוץ לוולנט גרוב, מינסוטה. ויילדר כותבת על שנותיה המוקדמות במינסוטה בספר "על גדות נחל השזיף". המשפחה חיה במחפורת בגדת הנחל עד שאבא של לורה יכל לבנות בית. לורה ומרי התחילו ללכת שוב לבית הספר, ושתיהן רכשו חברים (ילדי קנדי) ואויבים (נלי אולסון).
פפין, ויסקונסין הנה מקום הולדתה של לורה. היא נולדה כמה מיילים צפונית מזרחית לכפר. פפין חוגגת את כל ספטמבר עם מוזיקה מסורתית, הפגנת אומנות, תחרות "להראות כמו לורה", תחרות כתיב, ואירועים אחרים.
אחיה הקטן של לורה, צ'ארלס פרדריק אינגלס, נולד בוולנט גרוב ב-1 בנובמבר 1875, הוא חי 10 חודשים ולורה לא כללה אותו בספרים.
אביה הרגיש שמינסוטה תהיה "ארץ של חלב ודבש", אך מגפת החגבים חיסלה את כל יבול החיטה פעמיים במשך שנתיים רצופות. לאבא הוצעה עבודה בניהול מלון בבר ווק, איווה, והמשפחה עברה לשם ב-1876. שנה מאוחר יותר שבה המשפחה לוולנט גרוב.
כששבו לוולנט גרוב גרה בתחילה משפחת אינגלס עם ידידיהם, ה-האנסינים. אחר כך בנה אבא בית בעיר ועבד כחנווני, קצב, ואחר כך כנגר. באביב 1879, חלתה מרי במחלה קשה. המחלה לוותה בשבץ, שהביא לידי עוורון. זמן קצר לאחר מכן, אחותו של אבא, דוסיה באה מהיערות הגדולים והציע לו עבודה במסילת הרכבת ההולכת מערבה. למרות שאמא רצתה להישאר בוולנט גרוב, אבא הרגיש שעתיד טוב יכול להמצא באזור דקוטה. הוא קיבל בשמחה את הצעתה של דוסיה, כך הסתימה שהותה של משפחת אינגלס בוולנט גרוב.
עיבודים טלוויזיוניים.
ג'יקנרי (1996, 1968).
ג'יקנרי הייתה סדרת טלוויזיה בריטית שנועדה לעודד ילדים לקריאה. הסדרה רצה מ-1965 עד 1996. מ-24 באוקטובר עד 28 באוקטובר 1966 הופיעו חמישה פרקים קצרים המבוססים על הספר "בית קטן ביער הגדול", עם רד שיבלי כמספר הסיפור. מ-21 באוקטובר עד 25 באוקטובר 1968, יצאו לאקרנים חמישה פרקים נוספים אשר בוססו על "בן איכרים", עם ריצ'רד מונט כמספר הסיפור.
בית קטן בערבה (סדרת טלוויזיה, 1974 - 1983).
סדרת הטלוויזיה המבוססת על ספרי בית קטן בערבה שודרה ברשת NBC בין השנים 1974-1983. הסדרה הייתה עיבוד חופשי של ספרי בית קטן בערבה ולא הייתה נאמנה לגמרי לסדרת הספרים. מייקל לנדון כיכב כצ'ארלס אינגלס, קארן גראסלי שיחקה את קרוליין אינגלס, מליסה גילברט את לורה אינגלס, מליסה סו אנדרסון את מרי אינגלס, והתאומות לינדזי וסידני גרינבוש את קארי אינגלס. כמה דמויות נוספו בסדרה, כמו אלברט, שיוצג על יד מתיו לבורטו, כיתום שאימצה המשפחה. סדרת הטלוויזיה שהתרחשה בוולנט גרוב, מינסוטה, הייתה אחת מסדרות הדרמה ששודרו בהצלחה במשך זמן רב.
בשנת 2007 החל בקנדה שידורה של קומדיית מצבים על אודות קהילה מוסלמית בדיונית. שמה של הסדרה הקנדית, "מסגד קטן בערבה", מבוסס על שמה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית המצליחה.
לורה ילדת הערבה (1975).
גרסת האנימציה היפנית של סדרת בית קטן יצאה ב-1975 על ידי "ניפון אנימציה ושותפיו בע"מ". תחת הכותרת 草原の少女ローラ (אנגלית : Laura the Prairie Girl, עברית: לורה ילדת הערבה). הסדרה הופיעה ב-26 פרקים, כל אחד בן 24 דקות.
מעבר לערבה (2000, 2002).
"מעבר לערבה : סיפורה האמיתי של לורה אינגלס וילדר". היו שני סרטי טלוויזיה שהופקו על יד מרקוס קול ועלו לאוויר ב-2000 וב-2002. הם הציגו אפיזודות מהספרים המאוחרים יותר של סדרת בית קטן (מ"החורף הארוך" עד "ארבע השנים הראשונות").
בסדרה כיכב ריצ'רד תומאס כצ'ארלס אינגלס, לינדזי קרוס כקרוליין אינגלס, מרדית מונרו כלורה אינגלס, ברברה ג'יין רימס כמארי אינגלס, הלי מקורמיק כקארי אינגלס, וולטון גוגינס כאלמנזו ויילדר, וסקיי מקול ברטסיאק כרוז ווילדר.
ישיבת חוט של חסד
קפד ראשו
קפד ראשו הייתה תוכנית רדיו שעסקה בחידונים ושודרה על בסיס שבועי בקול ישראל על ידי שמואל רוזן שערך והגיש את התוכנית לאורך עשרות שנים. תחילה ברשת ב', ובהמשך עברה לרשת א'. בעשוריה האחרונים שודרה התוכנית בכל מוצאי שבת. התוכנית האחרונה שודרה ב-21 במרץ 2015.
רקע.
בתוכנית הוצגו חידות מסוגים שונים. את החידות היו פותרים משתתפים באולפן, חלקם בעלי ותק של עשרות שנים בחידון. חלק מהחידות הופנו למאזינים ונפתרו דרך הטלפון, זאת בנוסף לפינה אחרת של חידות מהמאזינים, להם נהג רוזן להודות באזכור שמותיהם בספריו.
התוכנית "קפד ראשו" נקראה על שם חידה לשונית שרוזן הרבה להשתמש בה. זו חידה שהתשובה לה היא מילה שכאשר מקפדים את האות הראשונה בראשה, מתקבלת מילה חדשה. כלומר לוקחים מילה, מורידים את ראשה ונוצרת מילה אחרת. את ההשראה לשם "קפד ראשו" שאב רוזן מהספר "עליסה בארץ הפלאות", שבו דמותה של מלכת הלבבות נוהגת לומר "Off with his head" - "קַפְּדוּ (עִרְפוּ) את ראשו".
אולפן רשת א', שבו שודרה התוכנית, נקרא לאחר מותו של רוזן, "אולפן רשת א' ע"ש שמואל (שמוליק) רוזן".
חידות קפד ראשו.
חידת "קפד ראשו" יצרה חידות משנה כ"קפד צווארו" - הסרת האות השנייה במילה, "קַצֵּץ זנבו" - הסרת האות האחרונה במילה, ו"חַלֵּץ כְּרֵסוֹ" - התשובה היא אמצע המילה, ללא הראש והזנב: מלך הלול, חלץ כרסו, מתופף מפורסם - תרנגול, רִנגו (רינגו סטאר, המתופף של הביטלס).
חידות "קפד" מופיעות לפעמים בתשבצי היגיון.
נשיונל ג'אוגרפיק
BDSM (בעברית: בדס"מ או בי-די-אס-אם) הוא שם כולל למגוון של פרקטיקות אירוטיות בסגנון חיים בעלי מרכיב מרכזי של שליטה. יחסי שליטה יכולים לערב קשירה (Bondage), משמעת (Discipline), סאדומאזוכיזם ודינמיקות בין-אישיות אחרות. ל-BDSM צורות ביטוי רבות, המשקפות את טעמם והעדפותיהם האישיות של הנוטלים בו חלק. בדס"מ אינו משחק תפקידים.
כסצנה תרבותית מודרנית, BDSM הוא במובן מסוים חלק מתרבות הדארק.
משמעות השם.
BDSM הוא מושג-על המאגד תחתיו מספר תתי-מושגים :
המשתתפים בפעילויות ה-BDSM מגיעים מכל המגדרים והעדפות המיניות. כתוצאה מכך, קבוצות BDSM היו בחזית הניסיונות ליצור קרקע משותפת בין הטרוסקסואלים, ואנשים מקהילת הלהט"ב. BDSM יכול לכלול, אך לא חייב, משחק מקדים ויחסי מין.
כללי בטיחות.
בפעילות BDSM ישנה הסכמה הדדית על מהות מערכת היחסים, מה יכלל בה ומהו הסיכון אותו מוכנים הצדדים לקחת בזמן פעילות BDSM - המכונה סֶשֵן. בתוך כך נכללים גם כללי בטיחות כדי להבטיח את הסכמת הצד ה"נשלט" למעשים שנעשים גם בהיותו בתפקיד פסיבי או דמוי קורבן בעת הסשן.
הנשלט יכול גם להעביר את המרות על כל חייו מעבר לסשן ולמעשה היא יכולה לכלול את כל סדר יומו. מערכת יחסים כזו נקראת 24/7, כלומר 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע.
על מנת להימנע ממעשים לא אהובים על אחד הצדדים או פוגעניים, מגדירים השותפים למערכת היחסים גבולות מראש. בנוסף לגבולות נקבעת מילת ביטחון המשמשת את השותפים לקיום תקשורת ברורה מחוץ להקשר ה-BDSM, לצורך עצירת הסשן. מילת הביטחון היא מילה שהשותפים לא משתמשים בה במהלך רגיל של סשן וכך הם יכולים להשתמש במילים המבטאות התנגדות (כמו "לא" ו-"די") מבלי לחשוש לעצירת הפעילות ועדיין לבקש עצירה מיידית של הסשן במקרה הצורך ובצורה ברורה וחד-משמעית.
בעת שימוש במחסום פה מחליפה את מילת הביטחון תנועה מוסכמת (למשל רקיעה ברגל על הרצפה).
פיזיולוגיה.
מבחינה גופנית חלק מהפעילויות ב-BDSM כוללות יצירת כאב, מבלי לגרום לפגיעה גופנית חמורה. עיסוק זה משחרר אנדורפינים. תחושה זו מיוחסת למה שמתואר על ידי העוסקים ב-BDSM סאב ספייס/דום ספייס (או באדי סטרס), ויש המוצאים כי היא מענגת. הניסיון להגיע לתחושה זו היא, עבור רבים, התמריץ העיקרי לעסוק בפעילות זו, אך לא התמריץ היחיד. יש העוסקים בפעילות כהגשמה של צורך פסיכולוגי, ללא כל מרכיב של עונג גופני ויש מי שמדווחים על תחושות של "סאב ספייס/דום ספייס" גם ללא פעילויות שכוללות כאב, אלא מתוך שחרור מוחלט.
נורמות חברתיות.
הקשרים תרבותיים.
בדומה לפעילויות מיניות אחרות, גם ה-BDSM זכתה להתייחסות מסויגת מצד החברה השמרנית, ונחשבה כסטייה מינית. עם התקדמותם של החופש והמתירנות המינית בחברה המערבית, גם פעילות זו הפכה מקובלת ומוכרת יותר כנורמטיבית. אזכורים של התופעה בהקשרים תרבותיים שונים חושפים קשת של התייחסויות, מזלזול ועד תפישתה כשובבית ופיקנטית. בין האזכורים נמנים להיטה של להקת דפש מוד משנת 1984 - "Master and servant" (אדון ומשרת) העוסק במערכת יחסים של שולט ונשלט, להיטה של מדונה משנת 1991 (מפסקול הסרט דיק טרייסי), "Hanky Panky", בו נאמר בין השאר "Tie my hands behind my back and, ooo, I'm in ecstasy", הסרט "ספרות זולה" משנת 1994 והספר ״50 גוונים של אפור״ (וכן הסרט המבוסס עליו). אזכור בתרבות הישראלית ל-BDSM ניתן למצוא, בין היתר, בשירה השנוי במחלוקת של יונה וולך "תפילין", שפורסם בשנת 1982 ובו משתמשת המשוררת בתפילין, תשמיש קדושה יהודי, כאובייקט מיני למשחק BDSM.