בשנים 1660 ו-1698 נפגעה שקופיה לוקה קשות כתוצאה מדליקות שפרצו בה.
העת החדשה המאוחרת.
לקראת סוף המאה ה-18 תושבי העיר עברו לגור מחוץ לחומות כיוון שהעיר גדלה במהרה. בשנת 1894 הוארו לראשונה רחובות העיר באמצעות נורות חשמל.
במלחמת העולם השנייה.
שקופיה לוקה נכבשה על ידי כוחות איטלקיים ב-13 באפריל 1941. שלושה ימים לאחר מכן השלטון ביישוב עבר לידי גרמניה הנאצית. כחודש לאחר מכן נעצרו תושבים ראשונים במקום על ידי הגסטאפו, ולאחר מכן 26 משפחות גורשו לסרביה. במהלך המלחמה פעלו באזור יחידות של פרטיזנים כנגד הגרמנים. בפברואר 1944 ירו הכוחות הגרמנים ב-50 בני ערובה לאחר שחייל גרמני נהרג על ידי כוחות ההתנגדות. לאחר המלחמה שימש המבצר בעיירה כמחנה שבויים וכבית חולים צבאי. העיירה קיבלה בעלות על המבצר ב-1959.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
שקופיה לוקה הייתה לאחר המלחמה חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. ב-1987 הוכרזה כאתר בעל ערך תרבותי. משנת 1991 לאחר שסלובניה הכריזה על עצמאותה, שקופיה לוקה היא חלק ממדינת סלובניה.
קבר קנדי
קבר קנדי (באנגלית: John Fitzgerald Kennedy Gravesite) הוא חלקת הקבר של נשיא ארצות הברית ה-35 ג'ון פיצג'רלד קנדי, אשתו הגברת הראשונה ג'קלין ושניים מילדיהם. החלקה ממוקמת בבית הקברות הלאומי ארלינגטון שליד וושינגטון די. סי. זהו אחד מן האתרים המתוירים ביותר בבית הקברות.
קנדי והנשיא ה-27 ויליאם הווארד טאפט הם שני נשיאי ארצות הברית היחידים שנקברו בבית הקברות ארלינגטון.
תולדות האתר.
הנשיא קנדי נרצח בדאלאס שבטקסס ב-22 בנובמבר 1963. ארונו הוטס לבירה וושינגטון וב-25 בנובמבר נערכה לו הלוויה ממלכתית שבה נקבר בבית הקברות ארלינגטון. הוא נקבר בחלקה לרגלי בית ארלינגטון, המשקיפה אל גשר הזיכרון שעל נהר הפוטומק ואל אנדרטת לינקולן ונופה של וושינגטון. החלקה נבחרה על פי מה שהייתה ככל הנראה משאלתו של קנדי והבחירה אושרה על ידי אלמנתו ביום שלפני ההלווייה. לפי בקשת ג'קלין קנדי הותקן בחלקה כבר לקראת ההלוויה לפיד אש תמיד, שהודלק על ידה.
מיד לאחר ההלוויה הוקפה חלקת הקבר בגדר עץ לבנה. ב-4 בדצמבר נקברו לשני צידיו של קנדי שניים מילדיו שהיו קבורים ברוד איילנד ובמסצ'וסטס - בת שמתה ברחם אמה ובן, פטריק, שמת בגיל יומיים.
בשלוש השנים הראשונות לאחר הרצח ביקרו באתר הקבר של קנדי 16 מיליון מבקרים. בעקבות גודש המבקרים באתר הסכימו רשויות בית הקברות ומשפחת קנדי כי יש להקים לו חלקת קבר מוסדרת יותר, שמיקומה נקבע למטרים מעטים ממקומה של החלקה המקורית. ארונות קנדי וילדיו הועברו מהחלקה המקורית וב-14 במרץ 1967, לאחר שתי שנות בנייה של החלקה הקבועה, הובאו בה לקבורה. למחרת נערך טקס חנוכת האתר הרשמי. החלקה הקבועה תוכננה על ידי האדריכל ג'ון קרל ורנק (John Carl Warnecke), חבר ותיק של הנשיא.
ג'קלין קנדי הובאה לקבורה לצד בעלה לאחר מותה בשנת 1994.
האתר.
חלקת הקבר מצויה בתוך רחבה מלבנית מוקפת גדר שיחים, הניצבת בטבורו של המדרון המשתפל מבית ארלינגטון שבבית הקברות הלאומי. הרחבה מרוצפת בשיש לבן ובתוכה משתרע מלבן מרוצף אבן המוקף בגדר שרשרת. המלבן, המרוצף באבני גרניט מקייפ קוד שבמדינתו של קנדי מסצ'וסטס, משמש כמצבה הקבוצתית של הנשיא ובני משפחתו. על גבי אבני הגרניט קבועים ארבעה לוחות שחורים אופקיים, הנושאים את סימן הצלב ואת שמותיהם ומועדי לידתם ומותם של בני המשפחה. במרכז קבועים הלוחות הנושאים את שמות קנדי ואשתו, ומשני צידיהם לוחות קטנים יותר, הנושאים את שמות ילדיהם. במרכז מחציתו העליונה של מלבן הגרניט ניצבת כיפת אבן ובה קבועה אש התמיד.
גרם מדרגות רחב מעפיל אל החלקה מרחבה אובלית גדולה הממוקמת מתחתיה. על גבי גדר הבטון של הרחבה האובאלית, ממול לגרם המדרגות, חרותים משפטים מתוך נאום ההשבעה של קנדי משנת 1961.
אחיו של קנדי, רוברט, שנרצח בשנת 1968, קבור בקרבת החלקה, מעט מדרום לה. אחיהם, אדוארד, שמת ב-2009, נקבר בקרבת קברו של רוברט. על שני הקברים ניצבים צלבי עץ לבנים פשוטים ובקרבתם לוחות אופקיים הנושאים את פרטיהם.
רועי לוי (קצין)
רועי לוי (נולד בשנת 1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד המרכז לאימונים באש במל"י. קודם לכן שימש מפקד עוצבת ברעם, מפקד יחידת אגוז, מפקד גדוד הדס ומפקד גדס"ר גולני.
ביוגרפיה.
לוי נולד בארצות הברית וגדל בירושלים. למד בישיבה התיכונית בבית אל ובישיבת עטרת כהנים. התגייס לצה"ל במרץ 1999, שובץ בחטיבת גולני והתקבל לפלנ"ט גולני. לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם בפלנ"ט, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לפלנ"ט ומונה למפקד צוות מסלול. לאחר מכן מונה למפקד צוות לוחמים, ולחם בין היתר במבצע חומת מגן. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בגדס"ר גולני. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה רובאית א' בגדוד 51. בהמשך שימש כקצין המבצעים של חטיבת גולני בזמן מלחמת לבנון השנייה. לאחר מכן מונה למפקד פלנ"ט גולני בין השנים 2006–2007. בהמשך שימש כמפקד סיירת גולני בין השנים 2007–2008. במהלך תפקידו פיקד על מבצעים רבים, ובהם, מבצע "דין מקדים". מטרת המבצע הייתה לפגוע בחוליית מרגמות שהתמקמה באזור סג'עיה והטרידה רבות, הסיירת בפיקודו ובמקביל פלנ"ט גולני איגפו משני עברים, בסופה של הפעולה נמנו שישה מחבלים הרוגים. בסיום התפקיד יצא לחופשה ללימודי תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו. בתחילת מבצע עופרת יצוקה קטע את לימודיו, והצטרף ללחימה במסגרת גדס"ר גולני, במהלכה נפצע ברגלו בהתקלות עם מחבלים. לאחר סיום לימודיו מונה לסגן מפקד גדוד 12, ושימש בתפקיד בין השנים 2011–2012.
ביוני 2013 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדס"ר גולני, והוביל אותו בין השאר בלחימה במבצע צוק איתן, במהלכו נפצע בראשו באורח קשה, עקב פציעתו סיים את תפקידו בגדוד. לאחר תקופת שיקום בה השלים גם לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן, מונה למפקד גדוד הדס בבה"ד 1, ושימש בתפקיד בין השנים 2015–2016. ב-16 במאי 2016 מונה למפקד יחידת אגוז בחטיבת עוז. באפריל 2018 נבחר על ידי הרמטכ"ל, גדי איזנקוט, להדליק את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-70 למדינת ישראל. בהמשך היחידה בפיקודו קיבלה את פרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות. את תפקידו סיים ב-3 במאי 2018. ב-27 ביוני 2018 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת ברעם, והוביל את החטיבה בין היתר במבצע מגן צפוני, בתפקיד זה שירת עד 27 באוגוסט 2020. בסיום תפקידו היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ח (2020–2021). בשנת 2021 מונה למפקד המרכז לאימונים באש במל"י.
חיים אישיים.
לוי מתגורר בקיבוץ ראש הנקרה, נשוי ליעל ואב לארבעה. בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו, ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
קסניה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה
קסניה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (ברוסית: Ксения Александровна Романовa; 8 באפריל 1875 – 20 באפריל 1960), הייתה בתו של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, ואחותו של ניקולאי השני, קיסר רוסיה.
ביוגרפיה.
ראשית חייה.
קסניה נולדה ב-8 באפריל 1875 בארמון אניצ'קוב, סנקט פטרבורג, לאלכסנדר אלכסנדרוביץ', הצארביץ' של רוסיה ולדאגמאר, נסיכת דנמרק, בתם של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל. בשנת 1881 נרצח סבה אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, ואביה עלה לשלטון במקומו כאלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה.
קסניה, כמו אחיה, קיבלה את השכלתה ממורים פרטיים, ודגש מיוחד הושם על לימוד שפות זרות. מלבד השפה הרוסית, למדה קסניה אנגלית, צרפתית וגרמנית. כמו כן, קסניה למדה בישול, נגינה ועשיית בובות ובגדיהן לתיאטרון. היא גם נהנתה מרכיבה ודיג בנהר הסמוך לאחוזה, ציור, התעמלות, ריקודים ונגינה בפסנתר.
כל משפחתה נהנו מחופשות משפחתיות בביתם של סבה וסבתה מצד אמה בטירת פרדנסבורג בדנמרק, ושם היא נפגשה עם בת דודתה וחברתה, מריה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של גאורגיוס הראשון, מלך יוון, ואולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה.
נישואיה.
קסניה התאהבה כבר בצעירותה בבן דודו מדרגה שנייה של אביה, אלכסנדר מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, אולם רק ב-12 בינואר 1894 התארסו השניים, לאחר שקסניה קיבלה את רשות הוריה להתחתן עמו. ב-6 באוגוסט התחתנו השניים בארמון פטרהוף, וב-1 בנובמבר אותה שנה מת אביה, ואחיה ניקולאי השני, קיסר רוסיה עלה לשלטון במקומו.
קסניה עסקה רבות בעבודות צדקה, ואף טיפלה בנזקקים בבתי חולים, ובשנת 1903 אף הצטרפה לאגודת הנשים הפטריוטית. קסניה כעסה מאוד על פרוץ מלחמת רוסיה–יפן, ולאחר מהומות הדמים ביום ראשון העקוב מדם בשנת 1905, התנגדה להסכמת אחיה הצאר להקמת הדומה.
מלחמת העולם הראשונה.
פרוץ מלחמת העולם הראשונה תפס את קסניה ואמה בחו"ל. קסניה הייתה בצרפת, ואילו הקיסרית האלמנה הייתה בלונדון. הם סיכמו להיפגש בקאלה, שם המתינה הרכבת הפרטית של הקיסרית האלמנה כדי לקחת אותם לרוסיה. אמה הייתה בטוחה שווילהלם השני, קיסר גרמניה יניח להם לעבור, אולם כשהגיעו לברלין, מצאו שהקו לרוסיה סגור. כששמעה כי גם משפחת יוסופוב היו בברלין, ציוותה עליהם אמה להצטרף לרכבת. השתיים התעכבו בברלין עד שלבסוף הורשתה הרכבת לנסוע לדנמרק, ומשם הלאה לפינלנד.