אף אחד מהאחים לא הציג את כתב היד אי פעם, דבר שגרם לאחיין והביוגרף של גרייבס להרהר שקשה להאמין – כאשר לוקחים בחשבון את החובות הרבים שחבו האחים שאה לגרייבס – שהם היו מונעים מגרייבס את כתב היד אם זה היה קיים. לפי אלמנתו שכתבה כעבור שנים רבות, לגרייבס "היה אמון מלא" באותנטיות של כתב היד בגלל חברותו עם שאה, אף על פי שאף פעם לא ראה אותו. יש קונצנזוס בין החוקרים היום שכתב היד "Jan-Fishan Khan" היה תעלול, ושתרגום של גרייבס/עלי-שאה היה מבוסס על ניתוח שבוצע על ידי חוקר ויקטוריאני חובב של המקורות ששמשו את המתרגם הקודם של ה"רובעיאת", Edward FitzGerald.
אליפות גרמניה בכדורגל 1927
אליפות גרמניה בכדורגל 1927 הייתה העונה ה-20 של התחרות.
בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה.
למשחק הגמר הגיעו נירנברג והרטה ברלין. להרטה ברלין זה היה הפסד שני ברציפות במשחק הגמר. לנירנברג זה היה הניצחון החמישי ב-8 עונות. לאחר עונה זו היא נחלשה וניצחה רק בשנת 1936.
ארגון האליפות.
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
כדורגלנים מצטיינים.
אנדראס פרנץ מאגודת ספורט פירט כבש 6 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים.
ישיבת קרית מלך
מראטהי
אליפות גרמניה בכדורגל 1928
אליפות גרמניה בכדורגל 1928 הייתה העונה ה-21 של התחרות.
בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה.
למשחק הגמר הגיעו המבורג והרטה ברלין. להרטה ברלין זה היה הפסד שלישי ברציפות במשחק הגמר. להמבורג זה היה הניצחון השני בתולדות המועדון.
ארגון האליפות.
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
כדורגלנים מצטיינים.
האנס גרנצל מהרטה ברלין ואוטו הרדר מהמבורג כבשו 7 שערים ובכך זכו בתואר מלך השערים. לאוטו הרדר זו הייתה הזכייה הרביעית בקריירה.
יוסף ויצמן
יוסף ויצמן (נולד בשנת 1976) הוא עורך דין המכהן כמשנה לראש לשכת עורכי הדין ומרצה חבר הוועדה למינוי רשמי הוצאה לפועל דירקטור חבר מועצה ודירקטוריון ועד הפועל של מגן דוד אדום וראש הוועדה ההומניטרית לסיעוד במשרד הפנים.
ביוגרפיה.
נולד בבני ברק, את לימודיו היסודיים למד בבתי ספר חרדים וכן בישיבות חרדיות. לאחר נישואיו עבד שנה כמדריך בפנימייה, וחמש שנים כמנהל פנימייה, את לימודי המשפטים למד בקריה האקדמית אונו, שם כיהן במקביל כחבר נציגות הסטודנטים.
ב-2007 סיים את לימודי המשפטים וב-2008 הוסמך לעורך דין, סמוך להקמת משרד עורכי דין בתחום ההוצאה לפועל שאותו ייסד.
השכלה ופעילות אקדמית.
ויצמן הוא בעל תואר ראשון ושני במשפטים ומוסמך בגישור בוגר לימודי מנהיגות ציבורית באוניברסיטת הרווארד לעסקים בבוסטון. מכהן כמנהל ומרצהבקליניקה 'הוצאה לפועל' בקריה האקדמית אונו מינואר 2011 ועד היום. מרצה בלשכת עורכי הדין בתוכנית צעד אחר צעד לעורכי דין, וכן בלשכת רואי החשבון, רכז אקדמי במדרשה למשפט מעשי ומנהל פורום ההוצאה לפועל וחדלות פירעון בלשכת עורכי הדין.
ממרץ 2021, ויצמן היא עמית בתוכנית העמיתים של ארגון מעוז (ארגון) שמטרתו להכשיר מנהיגים בחברה הישראלית.
פעילות ציבורית וקריירה.
בשנת 2008 הקים ויצמן משרד עורכי דין בתחום המשפט האזרחי. בשנת 2012 הקים את 'הקליניקה לסיוע בהליכי הוצאה לפועל' בהקמפוס החרדי - הקריה האקדמית אונו.
בשנת 2016 הקים סיעה עצמאית בשם "אמונה במקצוע" בבחירות למוסדות לשכת עורכי הדין שנערכו ב-16 לחודש יוני בשנה זו. הסיעה זכתה בארבעה מושבים.
אחראי על הקמתו וייסודו של מרכז ״גישור לפועל״ אשר עוסק בגישור ארצי לתיקי הוצאה לפועל ומנהל של בית הספר ״פרקטיקה מקצועית״.
מבקר רשמי בבתי הכלא בישראל והוציא בין היתר דו"ח מורכב על כלא אופק מתקן כליאה של ילדים
ויצמן כותב טור משפטי קבוע בעיתון News1 ובאתר כיכר השבת ומכהן כראש תחום עצמאיים דתיים חרדים בלהב - לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל
ספרות.
בשנת 2016 הוציא ויצמן ספר בתחום ההוצאה לפועל בשם הוצאה לפועל - מעשה והלכה. השקת הספר התקיימה בקריה האקדמית אונו בה מרצה ויצמן במעמד שרת המשפטים, ראש ועדת חוקה חוק ומשפט, הרב הראשי לישראל, נשיא בית המשפט המחוזי תל אביב, חברי הוועדה לבחירת שופטים, שופטים רשמים וכ-600 עורכי דין וסטודנטים.
הספר יצא בהוצאה לאור של לשכת עורכי הדין, ומצוטט בפסקי דין רבים לרבות של בית משפט העליון ונמכר ביותר מ-1,000 עותקים.
בשנת 2019 הוציא ויצמן ספר נוסף בהוצאת ספרי ניב בשם סיפורי אולם המשפט בו יש סקירה על פסקי דין רבים עם מסקנות בצידם
תרומה לקהילה.
ויצמן מטפל בהתנדבות באופן קבוע במיעוטי יכולת בכל תחומי המשפט ומשרדו נבחר זו השנה הרביעית על ידי דן אנד ברדסטריט כאחד מתוך עשרת המשרדים המובילים בישראל בפעילות פרו בונו בתחום ההוצאה לפועל. מנהל בהתנדבות את המחלקה המשפטית של חסדי נעמי אשר מגישים עזרה למיעוטי יכולת שידם אינה משגת לקבל ייעוץ משפטי. כמו כן עו"ד ויצמן מקבל קהל במתנ״סים השונים ברחבי הארץ ומסייע בייעוץ לנזקקים. כמו כן, משמש בהתנדבות כחובש רפואת חירום ונהג אמבולנס במגן דוד אדום.
אברא כדברא
דייב סנדלר
דייב סנדלר () הוא אתלט יהודי-דרום אפריקאי בעבר, אלוף המכביה השלישית (1950) בריצת 200 מטר ואלוף המכביה הרביעית (1953) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.
ביוגרפיה.
סנדלר גדל במשפחה של ספורטאים. אחיו, סול אף הוא אתלט מצטיין ואלוף המכביה.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכה סנדלר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בריצת 200 מטר בשיא מכביה חדש של 22.2 שניות, לפני איירה קפלן מארצות הברית (22.7 שניות) ואצן מאנגליה (23.2 שניות). מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.7 שניות, אחרי איירה קפלן (10.6 שניות) ולפני גרוסברגר מארצות הברית (11.0 שניות). מדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 44.9 שניות, אחרי ארצות הברית (43.3 שניות) ואנגליה (44.8 שניות).
בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכה סנדלר בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.9 שניות, לפני ג'קס מאוסטרליה (11.0 שניות) וק. בייליס מארצות הברית (11.0 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 22.4 שניות, לפני ק. בייליס (22.5 שניות) וג'ייקובס מאנגליה (22.7 שניות).
לאחר שפרש מספורט תחרותי פנה לארגון ושיפוט. הגיע למכביות כשופט וראש משלחת דרום אפריקה.
יחזקאל ששון
דבורה בן-יהודה
דבורה בן-יהודה (1855 – 25 בספטמבר 1891) הייתה אשתו הראשונה של מחיה השפה העברית, אליעזר בן-יהודה, ונחשבת ל"אם העברייה הראשונה".
ביוגרפיה.
דבורה נולדה בשנת 1855 (תרט"ו) לשלמה נפתלי הרץ יונאס (1896-1840) ולרבקה לאה לבית ברביש, בליטא בעיר דריסה שבמחוז ויטבסק של האימפריה הרוסית (ברוסיה הלבנה). אביה היה סוחר אמיד, שהיה מחסידי האדמו"ר רבי שמואל מלובביץ', וברבות השנים היה למשכיל, למשורר ולאחד מראשוני חובבי ציון. בית הוריה היה בית יהודי אמיד, אשר העניק לה השכלה כללית ולימודי שפות - רוסית, צרפתית וגרמנית.
לדבורה היו שלושה אחים ושלוש אחיות, מהם: דוד (הבכור), חמדה, סוניה, פנינה (ככל הנראה ילידת 1885) ואוניה (יוסף, יליד 1888 לערך).
אביה, שלמה יונאס פרש חסותו על אליעזר בן יהודה, העניק לו יחס אבהי, וייעד אותו כשידוך לדבורה, שהייתה מבוגרת מאליעזר בשלוש שנים, ושימשה לו מורה לרוסית ולמקצועות כלליים. הקשר ביניהם התהדק והם סיכמו להינשא.
בשנת 1877 נסע בן יהודה לפריז במטרה ללמוד רפואה, אף כי מטרתו האמיתית הייתה להכשיר עצמו לחיים פוליטיים. כעבור ארבע שנים, עזב את פריז ונסע לווינה בהחלטה לעלות לארץ ישראל. הוא כתב ליונאס על מצב בריאותו ועל מצבו הכספי, וביקש את סליחתו על כי לא יוכל לשאת את דבורה לאישה, כפי שהבטיח. דבורה החליטה שלא לוותר. היא נפרדה ממשפחתה ונסעה ברכבת ממוסקבה לווינה, וללא הודעה מוקדמת, התייצבה בחדר בו שהה אליעזר. את דרכם לארץ ישראל עשו שניהם בהפלגה על נהר הדנובה דרך רומניה, קושטא, קהיר, אלכסנדריה ומשם ליפו.
ד"ר יוסף לנג כותב בספרו "דבר עברית", שבבית משפחת אב"י סיפרו כי בבית הדואר שבבירת האימפריה העות'מאנית המתינה לו איגרת מפריס ששלח לו צ'אשניקוב, ובה נתבקש להמתין לבואו, משום שברצונו להצטרף למסעם. בימי ההמתנה הללו גילו בני הזוג את חינה של עיר הנמל התוססת, ועם בואו של צ'אשניקוב הפליגו השלושה לארץ ישראל.
בסיפור העלייה לארץ, "השב לארץ מולדתו", אותו פרסם אליעזר בן יהודה בחתימת א בחבצלת, הוא מספר שידידו ׁ(הכוונה לצ'אשניקוב) ניסה להניא את אשתו (דבורה) מלקשור את גורלה בגורלו שלו, אולם דבורה נשארה איתנה בדעתה והשיבה לו:
אליעזר בן-יהודה סיפר בזיכרונותיו על תחילת דיבורה העברי של דבורה, במהלך הפלגתם על הדנובה מווינה בדרכם לארץ ישראל:
כשהגיעו לקהיר, בשנת 1881, הם פנו אל הרב רפאל אהרן בן שמעון כדי שיקדשם כדת משה וישראל.
"האם העברייה הראשונה".
דבורה כונתה "האם העברייה הראשונה" על שום היותה האם הראשונה שדיברה עם ילדיה בשפה העברית בלבד. עדות לכך ניתן לקרוא על מצבתה: "האם הראשונה בזמן הזה שדברה לילדיה בעברית מרגע היוולדם ותקם דור מדבר עברית".
מדבריו של בן יהודה: "כל הימים אשר הנשים לא תדברנה עברית, אין תקווה לתחיית הלשון בפי העם".
אמהות העלייה הראשונה לא דיברו עברית ולא הנחילו אותה לילדיהן. משפחת בן-יהודה הייתה יוצאת דופן.