בינואר 1948 מונה למפקד המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, והחזיק בתפקיד עד יולי 1950. לאחר מכן מונה למפקד הארמייה השביעית אשר הוצבה באזורי הכיבוש בגרמניה, והחל מ-12 באוגוסט 1952 פיקד גם על הכוחות האמריקאיים באירופה (USAREUR). הוא פרש מהצבא ב-31 במרץ 1953 בדרגת לוטננט גנרל (שלושה כוכבים).
הוא נפטר במחנה פורט בנינג ליד העיר קולומבוס בג'ורג'יה ב-10 באפריל 1962 בגיל 69. הוא קבור בבית הקברות הלאומי ארלינגטון בווירג'יניה.
ג'וזף לוטון קולינס
ג'וזף לוטון קולינס (באנגלית: Joseph Lawton Collins; 1 במאי 1896 – 12 בספטמבר 1987) היה גנרל בצבא ארצות הברית, אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה וכיהן כראש מטה צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
קולינס נולד ב-1 במאי 1896 בניו אורלינס, לואיזיאנה למשפחה ממוצא אירי. ביוני 1913 נכנס קולינס לווסט פוינט, וב-20 באפריל 1917 סיים את לימודיו ומונה ללוטננט משנה בצבא ארצות הברית. יחד עמו סיימו גם מת'יו רידג'וויי, מארק קלארק, נורמן קוטה, ועוד רבים אחרים שהגיעו לתפקידי פיקוד בכירים במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
קריירה צבאית.
קולינס צורף לרגימנט הרגלים ה-22, ואף לחם עמו בחזית המערבית. במאי 1917 הועלה קולינס לדרגת לוטננט, ובאוגוסט הועלה לדרגת קפטן באופן זמני, שאושרה ביוני 1918. בספטמבר 1918 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-22, ובאוקטובר מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-18. לאחר סיום המלחמה נשאר קולינס בגרמניה, ומילא תפקידי מטה שונים.
בשנת 1921 התחתן קולינס עם גלאדיס אסטרברוק, ובמהלך השנים הבאות מילא תפקידי מטה שונים בצבא. באוגוסט 1932 הועלה קולינס לדרגת מייג'ור, ונשלח לפיליפינים שם כיהן כקצין מטה. בשנים 1937–1938 למד קולינס במכללות הצבאיות, ולאחר מכן מונה למדריך באקדמיה הצבאית. באוגוסט 1940 הועלה לדרגת לוטננט קולונל, וביוני 1941 מונה לראש מטה הקורפוס ה-7.
מלחמת העולם השנייה.
לאחר המתקפה על פרל הארבור בדצמבר 1941, הועלה קולינס לדרגת קולונל. בפברואר 1942 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל, ובמאי אותה שנה הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. קולינס שימש כראש מטה פיקוד הצבא בהוואי, ולאחר מכן מונה למפקד הדיוויזיה ה-25, עמה לחם בקרב גוודלקנל ובמערכה על ניו ג'ורג'יה. בעת מינויו למפקד הדיוויזיה, היה קולינס מפקד הדיוויזיה הצעיר ביותר בצבא, ועל תפקודו בקרבות קיבל את הכינוי "ג'ו הברק".
בשנת 1944 מונה קולינס למפקד הקורפוס ה-7, ובכך היה למפקד הקורפוס הצעיר ביותר בצבא. קולינס פיקד על הקורפוס במהלך כל הלחימה בחזית המערבית, ובכלל זה במהלך הפלישה לנורמנדי, המערכה בנורמנדי, מבצע קוברה, קרב פאלז, קרב יער הורטגן, קרב הארדנים ופלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה. באפריל 1945 קיבל קולינס דרגת לוטננט גנרל זמנית, וביוני אותה שנה קיבל דרגת קבע של לוטננט גנרל.
לאחר המלחמה.
באוגוסט 1945 מונה קולינס לסגן הרמטכ"ל של זרוע היבשה בצבא, ובדצמבר אותה שנה מונה למנהל המידע של צבא ארצות הברית. בשנת 1947 מונה קולינס לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית, ובינואר 1948 הועלה לדרגת גנרל.
ב-16 באוגוסט 1949 מונה קולינס לראש מטה צבא ארצות הברית, ופיקד עליו במהלך מלחמת קוריאה וכן במהלך ביסוס נאט"ו. בשנת 1953 מונה קולינס לנציג ארצות הברית בנאט"ו, ובשנת 1954 נשלח כנציג צבא ארצות הברית לווייטנאם. בשנת 1955 חזר קולינס לתפקידו בנאט"ו, ובמרץ 1956 פרש מהצבא.
ב-12 בספטמבר 1987 מת קולינס בביתו בוושינגטון די. סי., ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, וירג'יניה.
כפות ידיים
כפות הידיים
חמד בן מוחמד אל-שרקי
סמבו יטבארה
סמבו יטבארה (בצרפתית: Sambou Yatabaré, נולד ב-2 במרץ 1989 בבווה, צרפת) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר במועדון הכדורגל אנטוורפן. יטבארה משחק גם בנבחרת מאלי.
קריירת מועדונים.
יטבארה החל את הקריירה שלו בקבוצות מהליגה בצרפת שכללו את קן, מונקו ובסטיה.
בסוף אוגוסט 2013 חתם סמבו על חוזה לארבע שנים עם אולימפיאקוס מהליגה היוונית, החוזה הוערך בכ-2.2 מיליון אירו. חצי שנה מאוחר יותר עקב חוסר בדקות משחק במדי הקבוצה היוונית, יטבארה הושאל בחזרה לבסטיה לתקופה של שישה חודשים, שבמדיה ערך את הופעת החזרה המחודשת שלו ב-18 בינואר 2014 במשחק נגד בורדו. את עונת 2014-15 בילה בהשאלה אצל גנגאן, קבוצה צרפתית אחרת. בספטמבר 2015 הושאל לסטנדרד לייז' מהבלגית.
בתחילת שנת 2016 סמבו חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים עד שנת 2019 במדי ורדר ברמן מהבונדסליגה. הסכום המשוער של ההעברה היה 2 וחצי מיליון אירו כאשר 500 אלף אירו מסכום ההעברה סטנדרד לייז' קיבלה כפיצוי בתמורה לכך שברמן "שברה" את ההשאלה שיש להם עם יטבארה..
בקיץ 2017 הושאל יטבארה לעונה אחת למועדון הכדורגל אנטוורפן, ובהמשך חתם במועדון על חוזה קבוע.
נבחרת מאלי.
ליטבארה ניתנה הבחירה לשחק בעבור שתי נבחרות: נבחרת צרפת עקב שנולד בצרפת או נבחרת מאלי עקב קשר הוריו למדינה, בסופו של דבר החליט סמבו לערוך את הופעותיו הבינלאומיות בנבחרת מאלי. את הופעותו הראשונה ערך בשנת 2008.
יטבארה ייצג את נבחרתו בגביע אפריקה לאומות 2015, כאשר הוא זוכה להיות הכובש הראשון של נבחרתו בטורניר נגד נבחרת קמרון.
חיים אישיים.
יש לו אח גדול ממנו מוסטפא יטבארה, שגם הוא משחק בנבחרת הבוגרת של מאלי.
אהרון קצנלנבוגן
דוכן העדים
זונה עם לב זהב
Unchained Melody
Unchained Melody (בתרגום חופשי לעברית: מנגינה ללא מעצורים) הוא אחד מהשירים שזכו למספר גרסאות הכיסוי הרב ביותר במהלך המאה ה-20. השיר נכתב במקור על ידי המלחין אלכס נורת'. האי זארט (Hy Zaret) כתב מילים לשיר. השיר בוצע לראשונה בשנת 1955, בשני ביצועים שונים, על ידי הזמרים האפרו אמריקאיים אל היבלר (Al Hibbler) ורוי המילטון (Roy Hamilton).השיר אף שימש כנעימת נושא לסרט בית הסוהר "Unchained", שם השיר עוסק בגעגועים המייסרים של אסיר הכמהה להיות עם חברתו. את גרסת הפסקול המקורית של השיר לסרט ביצע הזמר האמריקני לס בקסטר. אף על פי כן, הגרסה הידועה ביותר של השיר היא גרסת הכיסוי משנת 1965 שבוצעה על ידי הצמד המוזיקלי האמריקני הרייצ'ס ברדרס.
אמנים בולטים נוספים שביצעו גרסאות כיסוי לשיר לאורך השנים כוללים בין היתר את בינג קרוסבי, רוי אורביסון, אלביס פרסלי, הארי בלפונטה, בארי מנילווקליי אייקן.
ב-1990 זכה השיר, בביצוע של הרייצ'ס ברדרס 25 שנה קודם לכן, לתחייה מחודשת, והפך בשנית ללהיט מצליח לאחר שליווה סצנה מרכזית בסרט "רוח רפאים".
הרייצ'ס ברדרס
עונת 2005/2006 בלה ליגה
עונת 2005/2006 הייתה העונה ה-75 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-27 באוגוסט 2005 והסתיימה ב-20 במאי 2006.
הליגה כללה 20 קבוצות. שלוש הקבוצות האחרונות ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
על ניצחון במשחק ליגה מוענקות שלוש נקודות.
מליגת המשנה עלו סלטה ויגו, קדיס ודפורטיבו אלאבס.
ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם ה-18 בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. היא זכתה בהסופר קאפ הספרדי תוך ניצחון עלאספניול בסיכום מפגש כפול - 0:1, 0:3.
מאלגה, דפורטיבו אלאבס וקדיס ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים.
"פרס פיצ'יצ'י" למלך השערים של העונה הוענק: סמואל אטו ( קמרון), ברצלונה, שכבש 26 שערים.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: חוסה מנואל פינטו ( ספרד), סלטה ויגו, שספג 28 שערים ב-36 משחקים.
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
"פרס סארה" לכדורגלן ספרדי שכבש מספר מרבי של שערים במהלך העונה הוענק: דויד וייה ( ספרד), שכבש 25 שערים.
ליידי סוזן
ליידי סוזן (באנגלית: Lady Susan) הוא רומן מכתבים קצר מאת ג'יין אוסטן. הרומן נכתב כנראה ב-1794 אבל יצא לאור רק ב-1871. הספר, שהוא מיצירותיה המוקדמות של הסופרת שלא פורסמו בחייה, מתאר את תחבולתיה של הדמות הראשית, ליידי סוזן.
תקציר עלילה.
ליידי סוזן ורנון, אלמנה צעירה ומקסימה, מודיעה לאחי בעלה ואשתו, צ'ארלס וקתרין ורנון, שהיא מגיעה לביקור באחוזתם הכפרית צ'רצ'יל. קתרין אינה מרוצה מהביקור הצפוי מכיוון שליידי סוזן ניסתה למנוע את נישואיה לצ'ארלס. בנוסף ליידי סוזן ידועה בהיותה הפלרטטנית הגדולה ביותר באנגליה. בין כיבושיה של ליידי סוזן נמנה מר מיינוורינג הנשוי.
אחיה של קתרין, רג'ינלד דה קורסי, מגיע אף הוא לאחר שבוע. על אף שהוזהר בקשר לאופייה של ליידי סוזן, עד מהרה הוא נכבש בקסמה. ליידי סוזן משתעשעת באיש הצעיר, בייחוד כשהיא גורמת לגיסתה להרגיש שלא בנוח. אשת אמונה, גברת ג'ונסון, שאליה כותבת ליידי סוזן לעיתים קרובות, ממליצה לה להתחתן עם רג'ינלד, שהוא מועמד ראוי ביותר לנישואים, אבל לדעתה הוא נחות בהרבה ממר מייוורינג.
פרדריקה, בתה בת ה-16 של ליידי סוזן, מנסה לברוח מבית הספר היוקרתי בו היא שוהה כשנודע לה שאמה רוצה להשיא אותה לאדם עשיר אבל אידיוט, אותו היא מתעבת. גם פרדריקה מגיעה להתארח בבית האחוזה צ'רצ'יל. קתרין מתחילה לחבב את פרדריקה - שאופיה שונה לחלוטין מזה של אמה - ובמשך הזמן היא מגלה שפרדריקה נמשכת לאחיה רג'ינלד.
בהמשך ללא הודעה מוקדמת מופיע בבית משפחת ורנון סר ג'יימס מרטין, המחזר הלא רצוי של פרדריקה, לצערה הרב של פרדריקה ולמורת רוחה של אמה. פרדריקה מתוך יאוש מתחננת בפני רג'ינלד שיעזור לה (לאחר שליידי סוזן אסרה עליה לפנות לצ'ארלס ולקתרין). מקרה זה גורם לקרע זמני בין רג'ינלד וליידי סוזן, אך עד מהרה שבים היחסים ביניהם לתיקונם.