אילת הראל נולדה בבאר שבע וגדלה בבאר שבע ובעומר. בתם של אהובה, מורה ואורי הראל, מהנדס ומתכנן מיזוג אוויר ואחותם הצעירה של שלושה אחים. היא סיימה את לימודי הדוקטורט שלה בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, בהנחיית פרופ' גד ברזילי. הייתה עמיתת פוסט-דוקטורט בשנים 2008–2010 באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, הייתה חוקרת אורחת במרכז נזריאן ב-UCLA בשנים 2011–2013 והצטרפה לסגל הבכיר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ב-2013. מאז היא חוקרת ומרצה בתוכנית לניהול ליישוב סכסוכים ובמחלקה לפוליטיקה וממשל. בשנת 2017 זכתה בפרס גלאט המוענק למרצים מצטיינים באוניברסיטת בן-גוריון וב-2018 זכתה בפרס החוקרת הצעירה המצטיינת מטעם האגודה הבינלאומית ללימודי ישראל. בשנת 2018 קודמה לדרגת פרופסור חבר. בשנת 2021 זכתה בפרס "מרצה מעוררת השראה" באוניברסיטת בן-גוריון בנגב על שזכתה להערכות מעולות ויוצאות דופן מהסטודנטים שלה.
מחקר.
עבודתה המחקרית של פרופ' הראל נמצאת בנקודות התפר שבין מדע המדינה, מגדר ותיאוריות ביקורתיות ללימודי ביטחון.
חקר חברות שסועות ודמוקרטיה.
חלק ניכר מהמחקרים של הראל סובב סביב בנושא של חברות שסועות ושרידות דמוקרטיות. מוקרי המבחן בו עסקה היו בעיקר הודו וישראל, אך גם סרי-לנקה, קפריסין (לפני החלוקה) ומקדוניה. ספרה הראשון אשר פורסם ב-2010 עסק בסוגיה זו. הספר זכה בפרס הספר הטוב ביותר מטעם האגודה למדע הישראלית למדע המדינה והודפס באסיה בהודו במהדורה נוספת מחודשת בהוצאת בת של Cambridge University press, India Foundation Books ב 2013. בהמשך היא ערכה עם פרופ' ארתור שטיין (UCLA) ספר בנושא הפוליטיקה של סכסוכים אתניים ודתיים. במסגרת מחקרית זו הראל-שלו בחנה סוגיות כגון מעמדן של שפות מיעוט בדמוקרטיות, המורכבות של מתן זכויות קהילתיות בתחום הדת, ועלייתו של הימין הלאומני בחברות שסועות. במקביל לפיתוח תאורטי של סוגיות אלו, היא בחנה לעומק את סוגיית המגדר בסכסוכים בחברות שסועות וכיצד הקונפליקט משפיע על קבוצות חלשות בחברה, ובכללן הנשים ונשים מקהילות מיעוט. במסגרת מחקרים אלו היא ביקרה את הסיווג של מדען המדינה פרופ' ארנד ליפרהט אשר טען שהודו היא מקרה בוחן מוצלח של פשרה ושיתוף.
תיאוריות פמיניסטיות ללימודי ביטחון והסוגיה של נשים בתפקידי לחימה ותפקדים תומכי לחימה.
הראל ערכה סדרה גדולה של מחקרים על מגדר, צבא וביטחון, הנשענים על תיאוריות פמיניסטיות וביקורתיות בלימודי ביטחון. במסגרתן היא חקרה את השתלבותן של נשים בחדרי מלחמה באזורי גבול ואת חוויתיהן של נשים תומכות לחימה בצה"ל, במיוחד בתפקודם בחדרי מלחמה קדמיים. מאמרה בנושא זה זכה בפרס המאמר המצטיין מטעם מטעם מכון כנרת על שם דן שומרון, במסגרת הכנס השנתי של אגודת חוקרי צבא-חברה בשנת 2020. נוסף לכך, היא חקרה יחד עם פרופ' שיר דפנה-תקוע את המאבק של נשים לאינטגרציה בצבא בתפקידים הנחשבים גבריים וכן את המשמעות של טראומה מקרב אצל נשים. נקודת המבט הרב-תחומית שלהן אשר משלבת פוליטיקה ויחסים בינלאומיים מחד ולימודי טראומה ואלימות מאידך, היא חדשנית ומאתגרת גבולות דיסציפלינריים. ספרם המשותף בנושא, "Breaking the Binaries in Security Studies: A Gendered Analysis of Women in Combat", ראה אור בהוצאת הספרים של אוניברסיטת אוקספורד ב-2020. הספר זכה בפרס יוקרתי מטעם אגודת ERGOMAS לספר המצטיין של השנה.
חקר סוכנות (Agency) של נשים מקהילת מיעוט בישראל.
הראל עורכת מחקר בשנים אלו אודות נרטיבים של סוכנות בקרב נשים מקהילת מיעוט, בשיתוף עם פרופ' בקי קוק מאוניברסיטת בן-גוריון. במחקר זה נערכת התבוננות עמוקה אודות המונח "סוכנות" ונבחן מונח זה בקרב נשים במיקומים שונים – בעיקר נשים מקהילות שמרניות ובעלות אופי פטריארכלי.
מתודולוגיות איכותניות.
הראל עורכת מחקרים שהם בעיקרם איכותניים ופרסמה גם מאמרים מתודולגיים אשר שופכים אור על היישום של המתודולוגיות, כדוגמת – המשמעות של שתיקה במחקר ובראיונות אישיים; ניתוח היישום של מדריך ההקשבה שהגתה קרול גיליגן; וכן יתרונותיהם של ראיונות קבוצתיים.
חיים אישיים.
מתגוררת עם משפחתה בדרום. ידועה כאוהדת של הפועל באר שבע בכדורגל.
נאייה ריברה
טיילר אוקלי
מתיו טיילר אוקלי (באנגלית: Matthew Tyler Oakley; נולד ב-22 במרץ 1989) הוא יוטיובר, שחקן, פעיל וסופר אמריקאי. חלק גדול מהפעילות של אוקלי הוקדשה לנוער להט"בי, זכויות להט"ב, כמו כן גם לנושאים חברתיים הכוללים שירותי בריאות, חינוך ומניעת התאבדות בקרב נוער להט"בים. אוקלי מפרסם באופן קבוע תכנים בנושאים שונים, כולל פוליטיקה קווירית, תרבות פופ והומור.
אוקלי החל ליצור סרטונים בשנת 2007; לסרטון הראשון שלו, "Raindrops" יש 527,514 צפיות ב-YouTube, נכון ל-15 בנובמבר 2021. מאז שהעלה את הסרטון הראשון שלו בשנת 2007, בעודו סטודנט באוניברסיטת מישיגן סטייט, הערוץ שלו זכה ליותר מ-682 מיליון צפיות, ובשיאו, למעל ל-8 מיליון מנויים. אוקלי, הומוסקסואל מוצהר, הוא לשעבר חבר בערוץ השיתוף הפעולה המצליח "5AwesomeGays", שם הפיק את סרטוני Friday במשך למעלה משלוש שנים. הוא נכלל בדו"ח התחקיר של Frontline לשנת 2014 "Generation Like", העוקב אחר האופן שבו בני נוער "מתקשרים ישירות עם תרבות פופולרית", ובדו"ח מ-2001, "The Merchants of Cool". אתר SocialBlade, המדרג חשבונות יוטיוב ואינסטגרם, מדרג את ערוץ היוטיוב שלו, נכון ל-19 בנובמבר 2017, בדרגה "-B", בדירוג המנויים במקום ה-617 בארצות הברית, בדירוג הצפיות בסרטונים במקום ה-10,048 בעולם, ובדירוג SocialBlade הכללי במקום ה-585,981. נכון ל-15 בנובמבר 2021, יש לו גם יותר מ-5.4 מיליון עוקבים בטוויטר ו-5.7 מיליון עוקבים באינסטגרם.
בין מרץ לאוקטובר 2013 השתתף אוקלי בהנחיית עדכון החדשות השבועי בנושא תרבות פופולרית – "Top That!" – יחד עם בקה פרכט עבור PopSugar. בין השנים 2013 ל-2014, הוא דיבב את קולו של מר מקנילי בחמישה פרקים של סדרת הרשת הקומית "The Most Popular Girls in School". יש לו מאות אלפי עוקבים בפייסבוק ובטאמבלר. בשנת 2015 הוציא את האוסף הראשון שלו של מאמרים אישיים הומוריסטיים, תחת הכותרת Binge, באמצעות המו"לים Simon &amp; Schuster.
אוקלי היה המנחה של התוכנית The Tyler Oakley Show, ששודרה מדי שבוע בפלטפורמה ellentube של אלן דג'נרס. בשנת 2017, הוא נכלל ברשימת "30 מתחת ל-30" של פורבס.
שנותיו הראשונות.
מתיו טיילר אוקלי נולד ב-22 במרץ 1989 בג'קסון, מישיגן. יש לו שנים עשר אחים. כשהיה תינוק, הוריו התגרשו. כאשר היה בכיתה ו', עבר אוקלי לאוקמוס, והחל להיות מעורב במקהלה ודרמה. כנער, הוא נאבק בבולימיה נרבוזה.
אוקלי סיים תואר ראשון בתקשורת, שיווק ומדיה חברתית מאוניברסיטת המדינה של מישיגן. בהיותו בקולג', הוא נכנס לדיכאון קצר לאחר פרידה מחבר שהיה איתו בקשר ארוך. אוקלי הודה שהוא שקל להתאבד בתקופה זו. זה היה גם כשלראשונה הפך למעורב ביוטיוב, והשתמש באתר כדי לתקשר עם חבריו בתיכון, שלמדו בבתי ספר שונים.
קריירה.
מדיה חברתית.
אוקלי הוא פעיל בפלטפורמות מדיה חברתית רבות. הוא מעיד על עצמו כ"פאנגירל מקצועי", והוא מעריץ של דארן כריס מהסדרה Glee, יחד עם ג'ולי צ'ן מתוכנית האירוח המשודרת בשעות היום "The Talk" של CBS. בנוסף, הוא שר מזמורי חג מולד על הבמה יחד עם להקת הבנים האנגלית-אירית One Direction ומגיש הטלוויזיה ג'רי ספרינגר.
אוקלי ידוע בזכות קבלת תשומת לב מידוענים וארגונים גדולים, כדוגמת ליאם פיין מוואן דיירקשן, כריס קולפר מסדרת הטלוויזיה Glee ורשת המסעדות טאקו בל, כלומר ברשת החברתית טוויטר לאחר שמגיב לציוץ קודם שלהם או מצייץ עליהם. לאור הצלחתו של אוקלי במדיה החברתית והתבלטותו בקרב רשתות חברתית רבות (במיוחד YouTube), ניתנה לו ההזדמנות לפגוש את נשיא ארצות הברית ברק אובמה בבית הלבן. הוא צילם סרטון עם הגברת הראשונה מישל אובמה העוסק בסוגיות חינוך.
אוקלי מייחס את הצלחתו רק באופן חלקי לנגישותו כגבר הומוסקסואל צעיר. "לא הכל קשור להיותי הומו. זה כמו סוג של מוטיב נסתר [על חייו כהומוסקסואל] המפוזר לאורך כל הסרטונים". הוא רואה באלן דג'נרס מודל לחיקוי: "היא מגלמת את מה שאני רוצה שהניסיון שלי יהיה ושההשפעה שלי תהיה, איפה שהוא חיובי, הוא שמח, זה לא משהו שקשור לחלקים הרעים בחיים או לחסרונות של הרבה דברים. היא מנצלת את השפעתה לתמיד, וכולם יודעים מי היא, מה היא מייצגת, ושהיא לסבית".
הירחון אדבוקט ב"40 מתחת ל-40: Emerging voices" לשנת 2014 מספר כי עקב נוכחותו של אוקלי ביוטיוב, הוא האדם ההומוסקסואל המוצהר הראשון שאנשים רבים פגשו. אוקלי נחשב לאחד מהמשפיעים המובילים בעולם אושיות הרשת, עם ציון משפיען (Influencer Score) של 99 בפלטפורמת השיווק המשפיע Klear.
בדצמבר 2020, אוקלי הודיע כי הוא לוקח פסק זמן מיצירת סרטוני יוטיוב, עד להודעה חדשה.
משחק.
אוקלי הופיע בתוכנית "Escape the Night" של יוטיוב פרימיום עם ג'ואי גרייספה, והופיע בתפקיד "התספיאן" במשך 10 פרקים (עונה 2).
הופעות חיות.