הבאלרוגים היו מיאר, אשר התדרדרו לאופל עוד בטרם מניין העידנים, על ידי מלקור מורגות. הבאלרוגים מתוארים כיצורים ענקיים, אפופים אש ואפילה, מצוידים בשוטי אש, ולעיתים בחרבות ארוכות, בגרזנים ובאלות. פשר שמם בסינדרין, לשון אלפי הארץ התיכונה, הוא "שדי התופת", על אף שבקווניה, לשון האלפים הנעלה, הם קרואים ולאראוקר, "שטני האש". גות'מוג, היה ראש הבאלרוגים ונגיד מלקור בעידן הראשון, אך לא ידוע אם היה באלרוג, או יצור אחר. בסוף העידן השלישי, גות'מוג הוביל את צבאותיו של סאורון במלחמת הטבעת.
הבאלרוגים הפכו ליצורים אפלים כשנשתעבדו למורגות', בטרם מניין העידנים, והיו למשרתיו הנאמנים והזדוניים. לפי הפירושים השונים לכתוב עליהם בספרי טולקין, ישנה מחלוקת בשאלה האם לבאלרוגים היו כנפיים, והאם הכוונה לכנפיים מוחשיות, או לתיאור הציורי של צורת הצללים שעטפה אותם, אך בשל המידע המועט עליהם אין לכך תשובה חד משמעית.
בתקופת העידן הראשון, הבאלרוגים הטילו מורא על האלפים ועל בני האדם, וגרמו להם לאבדות קשות בקרבות עימם. גות'מוג, ראש הבאלרוגים בעידן הראשון ומפקד אנגבאנד, מבצרו של מורגות', הרג את פאנור, מלך עלפי הנולדור, בקרב דאגור-נואין-גיליאת. בסוף העידן הראשון, כשמורגות' נוצח במלחמת החרון, הוכחדו מרבית הבאלרוגים, אך כמה מהם נמלטו והתחבאו במעמקי הארץ התיכונה.
הבאלרוג שמופיע בספר אחוות הטבעת, הסתתר במעמקי מכרות מוריה לאחר מפלת מורגות', עד לשנת 1980 בעידן השלישי, וקם מרבצו לאחר שגמדי מוריה, שהעמיקו לכרות בבטן האדמה במכרות מוריה אחר מית'ריל, העירו אותו בשוגג או ששחררו אותו מכלאו. הוא כונה בפי גמדי מוריה כ"רועץ דורין" לאחר שהרג את מלכם, דורין השישי, וביחד עם גדודי האורקים של סאורון, החריב את ממלכת מוריה ואילץ אותם להימלט.
חברי אחוות הטבעת שעברו במכרות בדרכם למורדור, נתקלו בבאלרוג על גשר קהזד-דום, ובעת המלטותם מפניו, מוטט גנדלף (המיאר אולורין) את הגשר בניסיון לעצור את הבאלרוג, אך הבאלרוג תפס אותו בעקבו עם השוט שלו. באמירת "נוסו, שוטים!" נפל גנדלף עם הבאלרוג לתוך מעמקי המכרות.
גנדלף והבאלרוג, שהיו שווים בכוחם זה לזה, המשיכו להאבק במעמקי המכרות במשך כמה ימים, עד שגנדלף הצליח לבסוף להביסו על פסגת הר זירק זיגיל.
תזמורת פאריז
פסיעות על רצפת הזמיר
פסיעות על רצפת הזמיר הוא הספר הראשון בטרילוגיית הפנטזיה "סיפורי האוטורי" מאת ליאן הרן. הספר יצא לראשונה ב-2002, ומספר את סיפורו של טקאו, המיועד על פי הנבואה למלוך בממלכת שלוש הארצות, אך נקרע בין מלחמות השבטים בממלכה, דרישה מצד "האחווה" - שבט בעל כוחות מיוחדים אליו השתייך אביו הביולוגי, מסירותו לשבט האוטורי שאימץ אותו, ובחירת לבו, הנסיכה קאדה.
עלילה.
הספר מסופר הן בגוף ראשון על ידי אוטורי טקאו, והן בגוף שלישי המסופר מנקודת מבטה של ליידי שיראקאווה קָאֶדֶה, בת ערובה של לורד אידה הכלואה בטירת נוֹגוּצ'י. טקאו נולד בשם טוֹמאסוּ לשבט הנסתרים בכפר הנידח מינוֹ. הנסתרים נרדפים בכל רחבי שלוש-הארצות בגלל אמונותיהם הדתיות. בפרק הפתיחה של הספר כפרו של טקאו נהרס על ידי לוחמיו של אידה סאדאמוּ, ראש שבט טוהאן. כדי לברוח מאידה ולוחמיו, טקאו מפיל את אידה מסוסו (ובכך משפיל אותו) ובורח. בזמן הבריחה מוצא אותו לורד אוטורי שיגרו, מנהיג שבט האוטורי, אשר מעניק לו את השם טקאו, ומאמץ אותו.
בדרכם לביתו של שיגרו, טקאו מגלה שיש לו יכולות מיוחדות - הוא יכול לשמוע ממרחקים, לנוע מבלי להשמיע קול, ולהפוך לבלתי נראה.
כשלורד שיגרו וטקאו מגיעים לאכסניה, הם פוגשים את ליידי מארויאמה נאוֹמי, האישה היחידה בממלכה אשר ירשה את הון משפחתה ולכן לורד אידה חושק בה, ואף כלא כבת ערובה את בתה, מאריקוֹ, אך היא מסרבת לחיזוריו. ליידי מארויאמה היא גם קרובה רחוקה של קאדה. בעזרת שמיעתו החדה, מגלה טקאו ששיגרו וליידי מארויאמה הם נאהבים ושיגרו מבטיח לליידי מארויאמה שלא יינשא לאף אישה אחרת.
בהמשך מסעם מגיעים שיגרו וטקאו לעיר האגי, עיר המבצר של שבט האוטורי, בה פוגש את מוטו קנג'י, הידוע בכינוי "השועל", המגלה לו כי אביו היה המתנקש הטוב ביותר של בני הקיקוטה, המשפחה המובילה ב"אחווה" (קבוצה שמזכירה את הנינג'ה היפנים). כישורים מיוחדים כמו להופיע בשני מקומות בו-זמנית ולהפוך לבלתי-נראים, וטקאו ירש את יכולותיו מאביו. טקאו מתחיל לעבור בידי קנג'י הכשרה של האחווה בידיעתו של שיגרו.
דודיו של שיגרו, השולטים בשבט, רוצים להיפטר מהאחיין החזק והפופולרי שלהם (רוב חברי שבט האוטורי היו רוצים ששיגרו יהיה ראש השבט במקומם), ומנסים לרצוח אותו: הם שולחים אליו רוצח שכיר, וכשזה לא מצליח (טקאו, אשר שמע את הרוצח בא, העיר את לורד שיגרו ובכך מנע את רציחתו) הם שולחים אותו להינשא לליידי שיראקאווה קָאֶדֶה בת ה-15. במציאות, קאדה, שמוחזקת כשבויה בתנאים קשים מאז גיל שבע, נתונה באופן מתמיד לאיום באלימות מינית מצד שומריה וגברים הסובבים אותה. מצד שני, יצא לקאדה מוניטין כמישהי שכל גבר אשר חושק בה, סופו למות, מאחר ששני גברים להם רצו להשיא אותה מתו. הדודים הציבו את החתונה כתנאי לאישור אימוצו של טקאו, ולורד שיגרו הסכים. החתונה אמורה להתקיים בבירת שבט הטוהאן, אינויאמה. לכאורה, החתונה תוכל להוות ברית שלום בין שבט האוטורי לשבט הטוהאן.
טקאו יוצא יחד עם שיגרו למסע. כשהם מגיעים, הוא וקאדה מתאהבים ממבט ראשון. אך הקבוצה ממשיכה בדרך לאינויאמה, בירתו של אידה סדאמו, כדי לערוך את טקס הנישואים של שיגרו וקאדה. אך תוכניתו הסודית של שיגרו הוא שטקאו ישתמש בהכשרתו כדי להתנקש בחייו של השליט. לאחווה, לעומת זאת, היו תוכניות אחרות, ולא הייתה בכוונתם לסכן את טקאו, אותו רצו לצרף לכוחותיהם, או את היציבות שהביא שלטון אידה מבחינתם. לכן, הם חטפו את טקאו באותו הלילה, וחשפו את המזימה של שיגרו, אשר נתלה בעודו חי מחומת הטירה. ליידי מרויאמה נהרגת בעת ניסיון הימלטות. טקאו מגיע להסכמה עם האחווה, לפיה יחזור אליהם להכשרה נוספת אם יאפשרו לו להוריד מן החומה את גופתו של שיגרו. כשהוא מטפס אליו, שיגרו עדיין חי אך גוסס, והוא מבקש מטקאו לקבור אותו ליד קברו של אחיו. טקאו מבטיח, ואז עורף ראשו במהירות כדי לגאלו מייסוריו.
בתוך הטירה, טקאו מוצא את קאדה לצד גופתו של אידה סדאמו, אותו הרגה כאשר הוא ניסה לאנוס אותה. השניים מתנים אהבים. אחרי זה, טקאו ממלא את הבטחתו לשיגרו והורג את הלורדים של טוהאן אשר בגדו בו, ואז חוזר לשורות האחווה כפי שהתחייב, בדיוק כאשר כוחות שבט אראי מגיעים להשתלט על הבירה. את קאדה טקאו משאיר בידי חבריו משבט מוטו, לאחר שהרדים אותה, ללא כוונה, בכוחותיו.
רבעי לונדון
לינור אברג'יל
לינור אברג'יל (נולדה ב-17 בפברואר 1980 בנתניה) היא דוגמנית, שחקנית תיאטרון, עורכת דין ואשת עסקים ישראלית. מלכת היופי ומיס עולם לשנת 1998.
ביוגרפיה.
נולדה בנתניה, כבת הבכורה לעליזה וג'קי אברג'יל, במשפחה חילונית-מסורתית יוצאת מרוקו.
אברג'יל השלימה תואר ראשון במשפטים במכללה האקדמית נתניה, ובשנת 2013 הוסמכה כעורכת דין.
קריירה כדוגמנית.
אברג'יל החלה את דרכה בעולם הדוגמנות בשנת 1996 בגיל 16, כאשר יוצגה על ידי סוכנות "לוק". בשנת 1997 זכתה במקום השני בתחרות "תגלית השנה" ובשנת 1998 זכתה במקום הראשון בתחרות מלכת היופי. בנובמבר 1998, בגיל 18, זכתה אברג'יל בתואר מיס עולם. נכון לשנת 2019, היא הישראלית הראשונה שזכתה בתואר זה והשנייה שזכתה בתואר עולמי דומה לאחר זכייתה של רינה מור בתואר מיס תבל בשנת 1976.
לאחר זכייתה בתואר מיס עולם עבדה כדוגמנית והשתתפה בתצוגות אופנה בישראל ובעולם. בשנת 2009 עם חזרתה בתשובה, אברג'יל הפסיקה לדגמן. בשנת 2017, לאחר הפסקה של 8 שנים, חזרה למסלול הדוגמנות בשבוע האופנה לכבוד אירוע התרמה למען עמותת רוח נשית.
פרשת האונס.
באוקטובר 1998 מספר ימים לפני תחרות מיס עולם, נחשף בעיתונות העולמית כי חודשיים קודם לכן נאנסה אברג'יל באיטליה על ידי נור שלמה, תושב גבעת זאב, אזרח מצרים לשעבר שהתגייר ונישא לישראלית. נור, סוכן נסיעות במקצועו, התבקש על ידי אברג'יל לסייע לה בהקדמת טיסתה לישראל. הוא לקח אותה ברכבו ממילאנו לרומא בנימוק שמשם יקל עליה לעלות על מטוס לישראל, באמצע הדרך הוא פנה לדרך עפר ושם כבל אותה ואנס אותה באיומי סכין. אברג'יל סיפרה כי היא נזהרה לא לבכות ואמרה לו ש"הכל בסדר" ו"בוא נתייחס לזה כסטוץ חד פעמי" כדי שלא יהרוג אותה. מיד כשהגיעה לתחנת הרכבת ברומא סיפרה את שאירע לעוברת אורח שסייעה לה, התקשרה להוריה והגישה תלונה במשטרה באיטליה ובישראל. דבר התלונה נאסר לפרסום בישראל, ונור שלא ידע עליה, הגיע לבקר את ילדיו בישראל ונעצר בשדה התעופה. במשפט הורשע נור בחטיפה ואינוס ונידון ל-16 שנות מאסר. אברג'יל פעלה למניעת שחרורו המוקדם, והוא ריצה את מלוא עונשו.
הסרט "מיס עולם האמיצה".