דיוויזיית הפאנצר החמישית (בונדסוור)
דיוויזיית הפאנצר החמישית (בגרמנית: 5. Panzer-Division) הייתה דיוויזיה משוריינת מערב גרמנית, אשר הייתה חלק מהקורפוס השלישי של הבונדסוור.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1956 כחלק מהקורפוס השלישי בבונדסוור, ששילב בשנת 1985 גם את דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-2 ודיוויזיית הפאנצר ה-12. הקורפוס השלישי היה חלק מקבוצת הארמיות המרכזית של נאט"ו (CENTAG), יחד עם הקורפוס השני של הבונדסווהר והקורפוסים ה-5 וה-7 של צבא ארצות הברית. המטה בשנת 1985 היה בדיאץ / לאן, עם חטיבות כפופות בוצלר (חטיבת הפאנצרגרנדיר ה-13), נוישטט / מרבורג (חטיבת הפאנצר ה-6) וקובלנץ (חטיבת הפאנצרגרנדיר ה-15).
הדיוויזיה מילאה תפקיד מרכזי בהגנת גרמניה המערבית מפני ברית המועצות במהלך המלחמה הקרה.
לאחר קריסת ברית המועצות, הקורפוס האמריקני ה-7 נשלל מסדר הכוחות, ושני קורפוסים אמריקניים / גרמניים משולבים נוצרו באזור CENTAG לשעבר. כחלק מההסדר הזה, דיוויזיית הפאנצר החמישית הוצבה מנהלית תחת הקורפוס האמריקני ה-5 למטרות הגנה עיקריות. פירוש הדבר שאם היה צפוי התקפה מהמזרח, הדיוויזיה תהיה תחת שליטה אמריקנית, בעוד שדיוויזיה אמריקנית תהיה תחת שליטה גרמנית. הדיוויזיה שלחה כמה מיחידותיה ליוגוסלביה בשנת 1990. אילוצי התקציב הגרמניים הביאו לפירוק הדיוויזיה ב-30 ביוני 2001.
Torn (שיר של אווה מקס)
Torn הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אווה מקס. השיר יצא לאור ב-19 באוגוסט 2019, כסינגל שלישי מתוך האלבום Heaven &amp; Hell, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
רקע וכתיבה.
בהודעה לעיתונות אמרה מקס כי השיר "בוחן את המאבק" בין אהבה לשנאה, אותם היא מכנה "שניים מהרגשות החזקים ביותר שאנו חווים במערכות יחסים."
וידאו קליפ.
מקס העלתה לערוץ היוטיוב שלה את האודיו המלא של השיר. כמו כן, הקליפ עצמו מכיל קטעי אנימציה.
Salt (בעברית: מלח) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אווה מקס. השיר יצא לאור ב-12 בדצמבר 2019, כסינגל רביעי מתוך האלבום Heaven &amp; Hell, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
רקע וכתיבה.
השיר יצא ביולי 2018 במספר פלטפורמות סטרימינג כסינגל שיווקי, בין היתר ביוטיוב ו-SoundCloud. ב-5 בדצמבר 2019 מקס חשפה את תאריך היציאה של השיר בכל פלטפורמות הסטרימינג.
וידאו קליפ.
טרם יצא הווידאו קליפ של השיר, אך מקס העלתה לערוץ היוטיוב שלה את האודיו המלא של השיר. כמו כן, האודיו מציג בתוכו את עטיפת הסינגל.
הלגיון הראשון איסאורה סאגיטריה
הלגיון הראשון איסאורה סאגיטריה (בלטינית: Legio I Isaura Sagittaria) היה לגיון רומאי, אשר הוקם במהלך המחצית השנייה של המאה השלישית והוצב במחוז איסאוריה.
היסטוריה.
המידע על הלגיון מועט. ישנה מחלוקת בשאלה מי הקים אותו. יש הסוברים כי היה זה הקיסר פרובוס, אשר השתמש בלגיון בין היתר כדי להילחם בשבטים ההרריים באזור קיליקיה, אולם יש המאחרים אותה עד תקופת הקיסר דיוקלטיאנוס. כך או כך, בסיס הקבע של הלגיון היה במחוז איסאוריה (אנטוליה) לצד הלגיון השני איסאורה והלגיון השלישי איסאורה, ומכאן שמו. השם "סאגיטריה" משמעו "קשת", והוא מצביע על כך שחיילי הלגיון הוכשרו גם בשימוש בחץ וקשת. יכולת לא אופיינית עבור חיילים סדירים בצבא הרומי. ככל הנראה הדבר נבע מכורח נסיבות מיוחדות הקשורות ללחימה בשבטים האיסאורים.
ההערכה המקובלת היא שבתחילה היה הלגיון חלק מלימיטאני, אולם על פי הנוטיטיה דיגניטטום, בשלב מאוחר יותר הוא שודרג לדרגת לגיון עצמאי, בפיקודו של המגיסטר מיליטום בעצמו.
פרנק מרקאוסקי
פרנק יוז מרקאוסקי (באנגלית: Frank Hughes Murkowski; נולד ב-28 במרץ 1933) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלסקה בשנים 1981–2002 ולאחר מכן כמושל אלסקה השמיני מתום כהונתו בסנאט ועד לשלהי 2006. כאשר ניסה להיבחר מחדש באותה השנה, סיים את הבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית במקום השלישי אחרי שרה פיילין וג'ון בינקלי. הוא נודע בשל החלטתו למנות את בתו, ליסה מרקאוסקי, למושב הסנאט ממנו פרש עם היבחרו למושל.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
מרקאוסקי נולד בסיאטל, הגדולה שבערי מדינת וושינגטון, בנם של הלן (לבית יוז) ופרנק מ. מרקאוסקי. סבו מצד אביו היה ממוצא פולני. מרקאוסקי למד בבית הספר התיכון של קטצ'יקן שבאלסקה, שם סיים את לימודיו ב-1951. הוא למד באוניברסיטת סנטה קלרה בשנים 1951–1953, וב-1955 קיבל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת סיאטל. לאחר מכן שירת במשמר החופים של ארצות הברית עד 1957 — אותה השנה בה בתו ליסה נולדה. לאחר שעבד בבנק הלאומי הפסיפי ובבית הספר לבנקאות בחוף הפסיפי, מרקאוסקי היה לנציב הצעיר ביותר ברשות המבצעת של אלסקה עת מונה לנציב הפיקוח הכלכלי של המדינה בגיל 33.
ב-1970 התמודד למושב היחידי של אלסקה בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך הפסיד לניק בגיץ', מועמד המפלגה הדמוקרטית. ב-1971 התמנה לנשיא הבנק הלאומי של אלסקה. כמו כן, מרקאוסקי עמד בראשות איגוד הבנקאים של אלסקה וב-1977 היה יושב ראש לשכת המסחר של מדינת אלסקה.
בסנאט האמריקאי.
ב-1980 נבחר מרקאוסקי לראשונה לסנאט של ארצות הברית כאשר הצליח לגבור על המועמד הדמוקרטי קלארק גרונינג, בסיוע הפופולריות של מושל קליפורניה רונלד רייגן, שנבחר באותה שנה לנשיאות ארצות הברית. הוא נבחר עם 54% מקולות הבוחרים. הוא נבחר מחדש אחת לשש שנים עד ל-1998. במהלך תקופתו בסנאט בלט בתפקידו כיושב ראש ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע בשנים 1995–2001. כיו"ר, הוא פעל ללא הצלחה לפתוח שמורת הטבע הארקטית הלאומית (Arctic National Wildlife Refuge) לקידוחי נפט.
למרקאוסקי היה דפוס הצבעות שמרני. הוא התנגד להפלות, לבקרה על כלי נשק ולמיסוד העדפה מתקנת. במהלך נאום שנשא במליאת הסנאט בדבר איסור על הומוסקסואלים לשרת בכוחות המזוינים של ארצות הברית, הצהיר מרקאוסקי כי מבחינתו יש להומוסקסואלים הזכות לבחור את אורח חייהם אך לא לשרת בכוחות המזוינים. תוך התנגדותו להותיר את האיסור, נאומו התמקד בהשלכות הכלכליות שיעיבו על המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית אם יתעורר צורך לטפל ביוצאי צבא שנדבקו בנגיף ה-HIV. לעומתו, בתו ליסה אשר מונתה למושב בסנאט של אביו על ידיו הצביעה בעד ביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר ובהמשך נהייתה לסנאטורית השלישית מהמפלגה הרפובליקנית שתצביע בעד אישור נישואים חד מיניים בעת כהונתה.
מושל אלסקה.
ב-5 בנובמבר 2002 נבחר מרקאוסקי למושל אלסקה וקיבל כמעט 56% מקולות הבוחרים, אחו התמיכה הגבוה ביותר עבור מועמד רפובליקני כלשהו למשרה ציבורית בהיסטוריה של אלסקה עד לאותה נקודה. הוא החליף טוני נולס הדמוקרטי והושבע לתפקידו ב-2 בדצמבר 2002. עם השבעתו התפטר ממושבו בסנאט ומינה את בתו, ליסה מרקאוסקי, אז חברת בית המחוקקים של אלסקה. מתנגדיו של מרקאוסקי תפשו את המינוי כביטוי לנפוטיזם.
לקראת סיום תקופת כהונתו כמושל תיווך עסקה להקמת צינור גז שמעולם לא נבחנה בית הרשות המחוקקת של אלסקה. מרקאוסקי איים לחתום על העסקה ללא אישור חקיקתי, אם כי בית המחוקקים הוביל בהצלחה תובענה ייצוגית שהניאה אותו ממעשה שכזה.
המושל מרקאוסקי התמודד לתקופת כהונה שנייה בבחירות 2006, אך הגיע בבחירות המקדימות הרפובליקניות הגיע למקום השלישי אחרי ראש עיריית ואסילה לשעבר ואיש העסקים מפיירבנקס ג'ון בינקלי ואחרי שרה פיילין, לימים המועמדת הרפובליקנית לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. הפרש ההפסד של מרקאוסקי היה הגדול ביותר בכל פריימריז רפובליקני כלשהו של מושל מכהן בהיסטוריה של ארצות הברית. מרקאוסקי עזב את תפקידו עם אחד משיעורי התמיכה הנמוכים ביותר בתולדות אלסקה בשיעור של 19% בלבד.
אחרי הפוליטיקה.
ב-4 במרץ 2008, ראש הסגל לשעבר של מרקאוסקי, ג'ים קלארק הודה כי היה מודע לכך שהחברה "וקו קורפ" השתכרה ב-10,000 דולר אמריקני עבור משאל פוליטי כדי לאמוד את הפופולריות של המושל המכהן דאז מרקאוסקי. קלארק הואשם ב"הונאת שירותים כנים". לקראת הבחירות בארצות הברית ב-2018 שקל מרקאוסקי להתמודד לתפקידו הישן כמושל אך לבסוף החליט שלא לעשות כן.
ויני דל נגרו
וינסנט ג'וזף "ויני" דל נגרו (באנגלית: Vincent Joseph "Vinny" Del Negro; נולד ב-9 באוגוסט 1966) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי. היה בעברו המאמן הראשי של קבוצות שיקגו בולס ולוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA. בין השנים 1988–2001 שיחק באופן פעיל ב-NBA ובליגת העל האיטלקית, בעמדת הקלע. לאורך 12 עונותיו ב-NBA שיחק עבור 5 קבוצות שונות, ורשם ממוצעים כוללים של 9.1 נקודות, 3.2 אסיסטים ו-2.3 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות.
דל נגרו נולד וגדל בעיר ספרינגפילד שבמסצ'וסטס, ובשנת 1984 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העפיל עמה לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight), לצדם של ספאד וב ונייט מקמילן. בשתי העונות הבאות היה אחד השחקנים המובילים של קבוצתו, אך בשתיהן היא הודחה כבר במשחק הראשון של טורניר המכללות. בסיום עונת 1987/1988 נבחר לחמישיית העונה של מחוז ACC, לאחר שרשם ממוצעים של 15.9 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 1988 נבחר דל נגרו בבחירה ה-29, על ידי סקרמנטו קינגס. בשתי עונותיו בסקרמנטו הציג יכולת סולידית כשחקן ספסל, וקלע 8.4 נקודות בממוצע למשחק.