ב-1903 היה לנסדאון למנהיגם של היוניוניסטים (אצילים יוניוניסטים שמרנים וליברלים) בבית הלורדים. בינואר 1906 נחלו הליברלים ניצחון גדול בבחירות הכלליות. בתפקידו החדש כמנהיג האופוזיציה בבית הלורדים הועיל מאוד לנסדאון במסגרת תוכניותיו של מנהיג היוניוניסטים בלפור לשים מכשול לצעדי המדיניות של הליברלים בעזרת הרוב היוניוניסטי בבית העליון. אף על פי שללנסדאון ולבלפור היו ספקות, הוא הוביל את בית הלורדים בהתנגדות ל"תקציב של העם" ב-1909. לאחר שהליברלים ניצחו בשתי מערכות בחירות ב-1910 על בסיס ההבטחה לערוך רפורמה בבית הלורדים וליטול ממנו את זכות הוטו, ולאחר משא ומתן כושל שבו היה לנסדאון דמות מפתח, התקדמו הליברלים לקראת מהלך להגבלת זכות הוטו של הלורדים, גם באמצעות המלצה למלך ג'ורג' החמישי להעניק מאות תוארי אצולה לאישים ליברלים, אם יהיה צורך בכך. לנסדאון ושאר מנהיגי השמרנים היו בהולים למנוע צעד שכזה באמצעות אישור החוק, גם אם הוא עורר בהם סלידה, אך עד מהרה הבין לנסדאון שאין הוא יכול לבטוח באצילים שנטו ליותר ראקציונריות ושתכננו לנהל מאבק של הרגע האחרון. בסופו של דבר, נמנעו מהצבעה אצילים יוניוניסטים (כמו לנסדאון עצמו), או אף הצביעו בעד חוק הפרלמנט של 1911.
בשנים הבאות המשיך לנסדאון לשמש כמנהיג האופוזיציה בבית הלורדים. מעמדו עלה כאשר בלפור התפטר מתפקיד מנהיג המפלגה והוחלף באנדרו בונאר לואו הבלתי מנוסה שמעולם לא כיהן במשרה בקבינט קודם לכן. ב-1915 הצטרף לנסדאון כשר בלי תיק לקבינט הקואליציה שהוקם לרגל המלחמה בראשותו הרברט הנרי אסקווית', אך לא ניתן לו שום תפקיד בממשלתו של דייוויד לויד ג'ורג' שהוקמה שנה לאחר מכן, על אף שליטתם של השמרנים בה. ב-1917, לאחר שדן ברעיון ללא הצלחה עם כמה מעמיתיו, פרסם לנסדאון את מכתבו מעורר המחלוקת, בו הוא קרא לפרסום הצהרה על כוונותיה של בריטניה לאחר המלחמה כלפי בעלות בריתה. על מכתבו זה נמתחה ביקורת על כך שהוא פעל בניגוד למדיניות הקבינט.
הלורד לנסדאון מת ב-3 ביוני 1927. במותו הוערך ערך קרקעותיו ב-1,044,613 ליש"ט ושאר נכסיו הוערכו ב-233,888 ליש"ט.
משפחתו.
הלורד לנסדאון נשא לאישה ב-1869 את ליידי מוד אבלין המילטון, בתם של ג'יימס המילטון, דוכס אברקורן הראשון ושל רעייתו, ליידי לואיזה ג'יין ראסל, בתו של ג'ון ראסל, דוכס בדפורד השישי. באוקטובר 1883 יצא הזוג לקנדה עם אחייניתם ליידי פלורנס אנסון ועם ארבעת ילדיהם:
הומו ספיינס אידלטו
Dance You Off
Dance You Off הוא שירו של הזמר בנג'מין אינגרוסו אשר ייצג את שוודיה באירוויזיון 2018.
מלודיפסטיבלן 2018.
השיר "Dance You Off" השתבץ בחצי הגמר הראשון של המלודיפסטיבלן שהתרחש בעיר קרלסטד והעפיל לגמר מהמקום הראשון. במהלך הגמר שהתרחש בסולנה זכה אינגרוסו במקום הראשון בתחרות עם 114 נקודות מהשופטים, 67 נקודות מהקהל ו-181 נקודות בסך הכול.
אויגן, דוכס וירטמברג (1820–1875)
אויגן, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Eugen Herzog von Württemberg; 15 בדצמבר 1820 - 8 בינואר 1875), היה נסיך גרמני מבית וירטמברג.
ביוגרפיה.
אויגן נולד ב-15 בדצמבר 1820 בעיר ריגה שבתחומי האימפריה הרוסית, לאויגן, דוכס וירטמברג ומתילדה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן.
בשנת 1838 התגייס אויגן לצבא האימפריה הרוסית, ובשנת 1842 הוא הצטרף לצבא הפרוסי, שם מונה לקפטן ברגימנט ההוסארים ה-8 (וסטפאליה ה-1). בשנת 1857 הוא מונה למפקד חטיבת הפרשים ה-11, ובשנת 1858 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה שירת אויגן במטה של פרידריך, נסיך הכתר הפרוסי, ולחם בקרבות וייסנבורג, ורת וסדאן ובמצור על פריז. על פעולותיו בקרבות קיבל אויגן את עיטור צלב הברזל מדרגה שנייה ואת צלב ההצטיינות הצבאית של וירטמברג, ובשנת 1873 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
ב-8 בינואר 1875 מת אויגן בקרלסרוהה, והוא בן 55 שנים.
משפחתו.
ב-15 ביולי 1843 התחתן אויגן עם מתילדה, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ואידה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
יומנה של אנה פרנק (סרט, 1959)
יומנה של אנה פרנק (בגרמנית: The Diary of Anne Frank) הוא סרט אמריקאי המבוסס על סיפור חייה של אנה פרנק. מילי פרקינס מגלמת בסרט את אנה פרנק, וג'וזף שילדקראוט בתפקיד אוטו פרנק. הסרט מתבסס על מחזה בשם זהה שהופיע בשנת 1955. הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר בשנת 1960, כולל פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בו זכתה שלי וינטרס שגילמה את פטרונלה ואן-דאן.
עלילה.
ב-1945, משאית של ניצולי שואה עוצרת באמסטרדם, ואוטו פרנק (ג'וזף שילדקראוט) יורד ממנה ונכנס אל "האגף הנסתר" בו הוא ומשפחתו הסתתרו מאימת הנאצים עד שנתפסו. הוא מגלה כי אשתו אדית (גוסטי הובר) ובנותיו מרגוט (דיאן בייקר) ואנה (מילי פרקינס) נהרגו. מיפ חיס מוצאת עבורו את היומן שאנה כתבה במהלך השהות במסתור. הוא מוצא נחמה במילותיה של בתו. הסרט חוזר כעת ליולי 1942, ומתאר דרך יומנה של אנה את הכיבוש הגרמני של הולנד בימי מלחמת העולם השנייה ואת ההגבלות שמוטלות על היהודים. משפחת פרנק יורדת למחבוא יחד עם משפחת ואן-דאן ובהמשך עם יהודי נוסף בשם אלברט דוסל. שנתיים קשות עוברות על דיירי המסתור כאשר הם נאלצים להתמודד עם מחסור במזון, ידיעות קשות על המתרחש בחוץ, חשש מהתגלות ומריבות בינם לבין עצמם. אנה מנהלת קשר רומנטי עם פטר ואן-דאן. מריבה גדולה שפורצת בין הדיירים נגמרת כאשר ברדיו מודיעים על תחילת הפלישה לנורמנדי. דיירי המחבוא מתעודדים, ואנה חולמת לחזור הביתה בסתיו. הסרט חוזר כעת ל-1945, ואוטו מספר למיפ שמכל משפחתו רק הוא שרד. הוא פותח את יומנה של אנה שם הוא מגלה את המילים "על־אף הכל עודני מאמינה, כי יצר האדם טוב בלבו פנימה".
יחסי איחוד האמירויות הערביות–לבנון
יחסי איחוד האמירויות הערביות–לבנון (בערבית: العلاقات اللبنانية الإماراتية) הם היחסים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הרפובליקה הלבנונית.
רקע.
לאיחוד האמירויות הערביות יש שגרירות בביירות, ואילו לבנון מחזיקה שגרירות באבו דאבי וקונסוליה כללית בדובאי. שתי המדינות הן חלק מהמזרח התיכון וחולקות קשרי תרבות קרובים. ישנם מאות אלפי לבנונים גולים החיים ועובדים באיחוד האמירויות הערביות.
תקריות דיפלומטיות.
ב-30 באוקטובר 2021 הודיעה איחוד האמירויות לשגרירים לחזור ארצה כאות הזדהות עם סעודיה, לאחר שזו השיבה את שגריריה מלבנון, בשל "הסגנון הבלתי מקובל" מצד כמה בכירים בלבנון כלפי סעודיה.
יחסים כלכליים.
בשנת 2016, היקף הסחר בין איחוד האמירויות הערביות לבין לבנון הסתכם ב-1.382 מיליארד דולר אמריקאי כאשר איחוד האמירויות הערביות ייצאה ללבנון סחורה בשווי 956 מיליון דולר אמריקאי ולבנון ייצאה לאיחוד האמירויות הערביות סחורה בשווי 426 מיליון דולר אמריקאי.
איחוד האמירויות הערביות מייצאת ללבנון בעיקר תכשיטים, יהלומים, זהב, מכוניות, אוטובוסים, אלומיניום גולמי, חלקי רכב, סבון, מוצרי שיער, נפט מזוקק, מחשבים, טלפונים, ערכות קפה ותה, שוקולד, גלידה, פירות טרופים, פלפל, תה, קמח לבן ועוד. לבנון מייצאת לאיחוד האמירויות הערביות בעיקר זהב, תכשיטים, יהלומים, בשמים, מוצרי שיער, סבון, תפוחי אדמה, קפה, פירות טרופים, בצל, מחשבים, שסתומים, לוחות אלקטרונים, נפט מזוקק ועוד.
דריה קסטקינה
דריה סרגייבנה קסטקינה (נולדה ב-7 במאי 1997 בטוליאטי, רוסיה) היא שחקנית טניס רוסייה; מנצחת שני טורנירי WTA; מנצחת טורניר גראנד סלאם לנוער (אליפות צרפת הפתוחה 2014); מחזיקת מדליית כסף במשחקים האולימפיים לנוער 2014 (בייג'ינג, סין).
דריה — אחת משני ילדיהם של סרגיי וטטיאנה קסטקינה, שם אחיה הוא אלכסנדר. היא החלה לשחק טניס כבר בגיל 6 ונוטה לשחק בחלקו האחורי של המשחק והיא חובטת בגב כף היד.
נכון ל-21 באוקטובר 2019 מדורגת במקום 70 בדירוג הסבב העולמי של WTA.
קריירה ספורטיבית.
לפני שהגיעה להישגים וניצחונות מהדהדים בקטגוריות הנוער, דריה, זמן קצר לאחר יום ההולדת הארבע עשרה שלה היא השתתפה לראשונה בטורניר הבוגרים. כאן היא הצליחה מהר מאוד לנצח במספר טורנירים קטנים וקצת יותר משנה לאחר מכן, צברה די דירוג על מנת לנסות את כוחה בתחרויות גראנד סלאם. היא זומנה לנבחרת רוסיה בטורניר הנוער של גביע הפדרציה. קסטקינה הלכה וצברה מוניטין בטניס והעפילה לשלב הגמר הראשון בתחרות שנערכה במילאנו. עם נבחרת רוסיה היא העפילה לגמר הנוער בגביע הפדרציה ויחד עם הנבחרת גם זכתה בתואר. בשנת 2014, השתתפה בפעם האחרונה בהרכב הנוער בעודה מתמקדת בהתמודדות בטורניר הרולאן גארוס. באוגוסט 2014, דריה, יחד עם בת ארצה אנסטסיה קומארדינה העפילה לגמר טורניר הזוגות באולימפיאדת הנוער וזכתה במדליית כסף.
בסתיו 2013 חדלה להתמודד בטורנירים בינלאומיים לנוער והיא נטלה חלק בטורניר הקרמלין קאפ לבוגרים וזכתה ב-10 אלף דולר הראשונים שלה בטורניר בנערך באנטליה.
באולימפיאדת 2016 שנערכה בריו דה ז'ניירו העפילה עד לרבע הגמר בטורניר היחידים והזוגות.
באפריל 2017, זכתה בגביע ה-WTA הראשון שלה ברמת אליפויות היחידים, לאחר שניצחה בגמר את ילנה אוסטאפנקו — 6:3, 6:1.
באליפות אוסטרליה הפתוחה בטניס בטורניר היחידות הודחה כבר בסיבוב השני. בטורניר סנקט פטרבורג הטניסאית הרוסייה הצליחה להעפיל לחצי הגמר, אבל במאבק על ההעפלה לגמר הפסידה למנצחת מהשנה שעברה קריסטינה מלאדנוביץ' הצרפתייה.