בשנים האחרונות הפכה העיר למרכז תעשיית ההייטק במקסיקו הודות לרמה הגבוהה של מוסדות ההשכלה הגבוהה בה ולמאמצי הפיתוח של הממשל המקומי.
תרבות.
העיר נחשבת למרכז התרבותי החשוב ביותר במקסיקו. מתקיים בה פסטיבל סרטים בינלאומי, פסטיבל ספרים והיא אירחה את המשחקים הפאן-אמריקאיים בשנת 2011. בגלל אופייה והארכטיקטוריה הקולוניאלית המאפיינת את מרכז העיר מושכת אליה העיר תיירים ומבקרים רבים.
ארצות הברית מקיימת קונסוליה כללית בעיר, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי.
ארכיטקטורה.
השפעת הארכיטקטורה האירופאית על מבנים בעיר שנבנו בתקופה הקולוניאלית הספרדית ניכרת במרכז ההיסטורי המשלב מבנים נאו-קלאסיים עם סגנונות אחרים שמקורם אירופאי. בתקופות מאוחרות יותר ניכרות השפעה של סגנונות צרפתיים ואיטלקיים, ובעידן המודרני באה לידי ביטוי השפעה סגנונית אמריקנית.
קבוע קולון
קבוע קולון הוא קבוע פיזיקלי, המופיע בחוק קולון. הקבוע מופיע במשוואות של התורה האלקטרומגנטית.
הקבוע מסומן באות K וגודלו ביחידות cgs:
formula_1
ביחידות הסטנדרטיות SI, גודלו הוא
formula_2
c היא קולון - יחידת מידה למטען חשמלי.
הקבוע K איננו קבוע בסיסי של הפיזיקה והוא בעצם נגזר מקבוע אחר בעל משמעות פיזיקלית:
זהו קבוע הדיאלקטריות של הריק המסומן כ-formula_3
ערך קבוע זה codice_1 ביחידות SI, כך ש:
formula_5
הקבוע מופיע בחוק קולון:
ישמעאל (פירושונים)
הטלת כידון
הטלת כידון היא מקצוע באתלטיקה, שבו הספורטאי מטיל כידון, אובייקט דק וארוך העשוי ממתכת, פיברגלס, ולעיתים גם מסיבי פחם. מעבר להיותו מקצוע עצמאי המקצוע מהווה גם חלק מתחרויות הקרב רב.
חוקים.
המשתתפים בתחרות נעמדים בקצהו של מסלול ריצה קצר בן כמה עשרות מטרים עם כידון באחת הידיים, לפי בחירתם. לאחר ריצה קלה שנועדה להעניק תנופה למטיל הכידון, הוא משחרר את הכידון מידו ומשליך אותו בכוח לכיוון המדשאה הפתוחה הנועדה לכך. רכב מיוחד שנועד למטרה זו מודד את המרחק מנקודת הזריקה לנקודת הפגיעה של הכידון בקרקע. משקלו של הכידון 800 גרם לגברים ו-600 גרם לנשים.
היסטוריה.
הפעם הראשונה המתועדת שבה התקיימה הטלת כידון הייתה במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה בשנת 708 לפני הספירה. היא הוצגה בשני אופנים: זריקת כידון למטרה (בדומה לקליעה למטרה) והטלת כידון ממרחק לשטח פתוח. אורכו של הכידון המקורי היה כ־2 מטרים וחצי ומשקלו כ־500 גרם. הוא היה עשוי מעץ זית.
האגדה מספרת כי הגיבור המיתולוגי הרקולס היה מחלוצי מטילי הכידון ביוון העתיקה.
הסקנדינבים אימצו את ענף הספורט הזה בערך ב־1780 והפכו אותו לספורט לאומי. עד היום נחשבים הפינים כמטילי הכידון הטובים בעולם: 7 אתלטים פינים החזיקו בשיא העולם, יותר מכל מדינה אחרת, 6 אתלטים פינים זכו ב-7 מדליות זהב אולימפיות, יותר מכל מדינה אחרת ו-4 אתלטים פינים זכו ב-4 מדליות זהב באליפויות עולם, יותר מכל מדינה אחרת.
ב-20 ביולי 1984, הטיל אובה הון ממזרח גרמניה כידון למרחק של 104.80 מטר. בניגוד לאמונה הרווחת, זריקתו של הון לא הייתה הסיבה בגינה הוחלט לשנות את עיצוב הכידון לתחרויות הטלת כידון החל משנת 1986. השינוי הוצעו עוד קודם לזריקתו של הון, לא רק על מנת לקצר את טווח זריקת הכידון, אלא גם כדי למנוע מהכידון ליפול על הארץ ולייצר מדידה לא נכונה. בקצהו של הכידון החדש קיים חוד מתכת הגורם לכידון להינעץ בקרקע בסיום הטלתו, וזוהי הנקודה המדויקת בה נמדד מרחק הכידון מנקודת הזריקה.
לפיכך, תוצאות השיא של תחרויות הטלת כידון "אופסו" משנת 1986, ושיאו של הון נחשב ל"שיא עולם נצחי".
ג'מבטיסטה דלה פורטה
ג'מבטיסטה דלה פורטה (Giambattista della Porta, נקרא גם: Giovanni Battista Della Porta 1535 - 4 בפברואר 1615) היה מלומד, מדען ומחבר מחזות נפוליטאני, שחי באיטליה בתקופת הרפורמציה, בראשית המהפכה המדעית. בן למשפחת אצולה, דלה פורטה העביר את מרבית זמנו בניסיונות מדעיים. הוא נהנה מהשכלה רחבה לא-פורמלית, אותה רכש ממורים ומלומדים שפגש. עבודתו הידועה ביותר פורסמה לראשונה בשנת 1558, תחת הכותרת "Magiae Naturalis" (קסמי הטבע). בספר זה מסכם דלה פורטה מגוון רחב של נושאים שאותם למד, בהם מחקרים על: פילוסופיה מיסטית, אסטרולוגיה, אלכימיה, מתמטיקה, מטאורולוגיה ומדעי הטבע.
בשנת 1563 פרסם דלה פורטה את ספרו "De Furtivis Literarum Notis", עבודה שעוסקת בקְרִיפְּטוֹגְרָפיה. בשנת 1586 פרסם דלה פורטה עבודה העוסקת בפיזיונומיה, חיבור אשר השפיע על הכומר השווייצרי יוהאן קספר לווטר (Johann Kaspar Lavater 1741-1801). דלה פורטה כתב על מגוון רחב של נושאים במהלך חייו. בין עבודותיו, למשל, מצויה אנציקלופדיה חקלאית בשם "Villa", כמו גם עבודות במטאורולוגיה, אופטיקה ואסטרונומיה.
בשנות חייו המאוחרות אסף דלה פורטה דגימות נדירות וגידל צמחים אקזוטיים. בעבודתו "Phytognomica" ערך רשימה של צמחים בהתאמה לפי מיקומם הגאוגרפי. במוזיאון הפרטי שלו ביקרו עוברי אורח, והוא שימש כאחד המודלים המוקדמים ביותר למוזיאוני טבע. הוא היווה השראה עבור הישועי אתנסיוס קירכר (Athanasius Kircher), שהחל ליצור אוסף דומה, אך מפורסם יותר, ברומא.
דלה פורטה ייסד בשנת 1560 אגודה מדעית בשם Academia Secretorum Naturae (באיטלקית: Accademia dei Segreti, האקדמיה למסתורי הטבע), שהייתה אחת הראשונות מסוגה באירופה. על מנת להתקבל לאגודה נדרש המועמד להוכיח שמצא תגלית חדשה בתחום מדעי הטבע. חברי האגודה נפגשו בביתו של דלה פורטה ברובע Due Porte שבנאפולי. האקדמיה התפרקה כאשר חבריה נחשדו בעיסוק במיסטיקה חשאית. דלה פורטה נקרא לרומא על ידי האפיפיור פיוס החמישי (כיהן בשנים 1566-1572). דלה פורטה נאלץ לסגור את האקדמיה, אך לא ננקטו נגדו כל צעדי ענישה אישיים. למרות התקרית הזו נותר דלה פורטה מאמין אדוק.
דלה פורטה הקים לאחר מכן אגודה אחרת שהקדישה את פעולותיה למחקר מדעי. "אקדמית השונר" (The Academy of the Lynxes) עסקה בחשיפת האמיתות שבבסיס מדעי הטבע. המייסדים בחרו בשונר כסמל האקדמיה בשל האמונה ארוכת הימים בראייה החדה במיוחד שישנה לחתולים. כדור לאחר מכן הצטרף גלילאו גלילי כחבר באגודה.
עניינו של דלה פורטה במגוון דיסציפלינות בא לידי ביטוי גם בשיפורים טכנולוגיים בתחומי הבאים: חקלאות, הידראוליקה, הנדסה צבאית, מכשירים ובתורת התרופות. בשנת 1606 פרסם ספר בנושא הרמת מים בעזרת אוויר. ב-1608 פרסם ספר על הנדסה צבאית.
בנוסף, דלה פורטה שכלל את הקמרה אובסקורה. בספרו המפורסם מאגיה נאטוראליס תיאר לראשונה את המתקן - לשכה אפלה שבאחד מדפנותיה נקב קטן דרכו נכנס אור, ומקרין דימוי מהופך של האובייקטים שמחוץ לחדר על הדופן הנגדית לנקב. על אף שלא דלה פורטה המציא את המכשיר, הפרסום והתפוצה הגדולים של עבודתו עזרו להפצת הידע אודותיו. הוא השווה בין צורת העין האנושית לעדשה שבקמרה אובסקורה, וסיפק דוגמה קלה להבנה לאופן בו דימויים מוטלים מחוץ לעין. דלה פורטה התעניין בקמרה-אובסקורה בעיקר כאמצעי להקרנת הופעות תאטראליות בפני קהל שהיה ממוקם בתוך החדר החשוך. במהדורה השנייה והמורחבת של ספרו מ-1589 מפתח דלה פורטה את מודל הקמרה-אובסקורה שלו, בין השאר בעזרת עדשה, כך שהצופים בדימוי המוקרן "יראו דימויים של דברים שנמצאים בחוץ בצורה כה ברורה ופתוחה עד כי לא יפסיק להתענג ולהשתאות". דלה פורטה הציע להשתמש בעקרון הקמרה אובסקורה כדי לבנות חדר מוחשך, שבו יוקרנו הצגות של ציד, קרבות, משחקים "ופלאות אחרים" שיתרחשו מחוץ לחדר.
רשת גנטית
רשת גנטית היא רשת שליטה ובקרה על תהליכי ייצור של חלבונים בתא ביולוגי.
הרשת הגנטית מאפשרת לתא להביא לידי ביטוי גנים שונים, ולכן בעזרתה יכולים שני תאים בעלי אותו מטען תורשתי להתנהג באופן שונה (לדוגמה: תא עצם ותא שריר) ותא יחיד יכול להתנהג באופן שונה בתגובה לתנאי הסביבה (יום/לילה, נוכחות סוכרים שונים ועוד).
תהליך ייצור חלבון.
חלבון מיוצר על סמך הקוד הגנטי המקודד בDNA בתהליך דו-שלבי:
אם חלבון מסוים מיוצר ומצוי בתא, נהוג לומר שמבוטא הגן המקודד אותו.
בקרה על ייצור החלבון.
חלבון אחד יכול להשפיע על ייצור חלבון אחר בשני אופנים:
עבודתם החלוצית של ז'ק מונו ופרנסואה ז'קוב על אופרון הלקטוז בשנת 1961 ביססה את המחקר בתחום בקרת השעתוק. מערכי DNA, המשמשים לבחינת ביטוי של גנים שונים, רגישים לבקרת שעתוק בלבד. עם זאת, בקרה מתבצעת גם בשלבים מאוחרים יותר של ייצור החלבון, לרבות שלבי התרגום השונים ושינויים בחלבון לאחר תרגומו (זרחון, מיתול וכו').
דוגמה לדיכוי בשלב השעתוק.
על מנת שתהליך השעתוק יתרחש על אנזים ה-RNA פולימראז להידבק לאזור מסוים על ה-DNA המצוי בדיוק לפני הגן המקודד את החלבון המיוצר. חלבון אחר יכול להדבק באזור זה וכך למנוע את הדבקת ה-RNA פולימראז. באופן זה תהליך השעתוק מופסק והחלבון לא יכול להיות מיוצר.
ייצוג כרשת.
ברשת הגנטית הצמתים מייצגים חלבונים והקשתות המחברות ביניהם מייצגות השפעה של חלבון אחד על ייצור החלבון האחר. הקשתות הן לפיכן מכוונות. כמו כן יש צורך במספר סוגי קשתות על פי טיב יחסי הגומלין בין החלבונים.
מחקר.
רשתות גנטיות נחקרות הן ניסיונית והן תאורטית תוך שימוש במגוון מודלים: בוליאניים, דטרמיניסטיים ואקראיים. גישה מבטיחה מתחום הביולוגיה מערכתית מזהה מוטיבים חוזרים ברשתות גנטיות, המופיעים בשכיחות גבוהה יותר משניתן לצפות ברשת אקראית, ומנסה לעמוד על תפקידם. הפרופסורים נעמה ברקאי ואורי אלון תורמים לקידום מגמה זו במחקר העולמי.
יצקת