במספר מאמרים, חלקם משותפים, חוקר פורת את הקשר בין זכויות לבין טעמים פסולים וכוונות פסולות. פורת מבקש לנתח זכויות חוקתיות מרכזיות כמבקשות לחשוף טעמים פסולים וכוונות פסולות של המדינה ולאסור עליהן. לעומת זאת, זכויות שאינן קשורות לטעמים פסולים הן בעלות עצמה פחותה יותר וחשופות לאיזון, וייתכן שמקומן מחוץ למשפט החוקתי כלל ובתוך המסגרת הפוליטית כוונה פסולה מנחה את פורת גם בעמדותיו לגבי הפסלות המוסרית של טרור, וההבחנה בינו לבין פעולות אלימות אחרות.
במאמריו על הזכויות הקבוצתיות טוען פורת כי יש להבחין בין תביעות לזכויות קבוצתיות של מיעוטים שהן דפנסיביות – כאלו המשמשות בעיקר להגנת הקבוצה וחבריה מפני לחציה של החברה הכללית, לבין תביעות שהן אופנסיביות – כאלו התומכות בהתרחבות הקבוצה ותביעותיה כלפי קבוצת הרוב והחברה הכללית. תביעות אופנסיביות (כגון תביעות של החרדים בישראל בנוגע לאופי השבת במרחב הציבורי, או תביעות של המיעוט הערבי בישראל לשינוי שמות רחובות לערביים) הן ככלל מוצדקות פחות מתביעות דפנסיביות.
במאמר המשך לספר על מידתיות טוען פורת כי את התפשטות המידתיות במשפט החוקתי הישראלי בפרט, ואת תפיסת הזכויות החוקתיות בישראל בכלל, יש להבין בהקשר ההיסטורי של התפתחות המשפט החוקתי בישראל מתוך המשפט המנהלי.
פורת טען בעד הזכות של מדינה להעדיף, במגבלות מסוימות, את חיי אזרחיה בחישוב המוסרי על פני חיי אזרחי מדינות אחרות, ומדינות אויב
ריינלנד-פאלץ
אפרת קליפשטיין
אפרת קליפשטיין (Efrat Klipshtein, נולדה ב-1971) היא אמנית רב תחומית שמרכז עשייתה בעולמות התלת מימד וההצבה. קליפשטיין היא האוצרת הראשית באגף הנוער והחינוך לאמנות ע"ש רות במוזיאון ישראל. בעברה ניהלה את תוכניות הלימודים בבסיס לאמנות ותרבות ועבדה שנים ארוכות במרכז הזואולוגי הספארי.
לימודים וקריירה.
קליפשטיין, ילידת תל אביב, למדה בשנים 1985 עד 1993 קדרות אובניים ופיסול קרמי במכון האומנותי לפיסול בית שניידרמן. בשנים 1992–1995 השלימה תואר ראשון בגאוגרפיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון. ב-2001 סיימה תואר שני בעיצוב תעשייתי בטכניון. בשנים 1998 - 2003 למדה אמנות ב"מדרשה" - המכללה האקדמית בית ברל. בשנים 2007 - 2008 הנחתה קליפשטיין סדנאות אמנות במחלקה לעיצוב תעשייתי שבבצלאל. ב-2013 לימדה פיסול במחלקה הרב-תחומית בשנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב. מ-2015 היא מרצה על נושאי חתך בתולדות האמנות בזיקה לנושאים עקרוניים באמנות עכשווית בבית הספר לאמנות ותרבות בסיס שבהרצליה ובקתדראות שונות. מתגוררת בגבעתיים.
יצירות האמנות של אפרת קליפשטיין מגוונות מפתיעות שונות אלה מאלה ואינן מחויבות לסגנון מאחד וקוהרנטי וגם לא נאמנות למדיום אחד. יחד עם זאת יש אפשרות לזהות בהן את כתב ידה של קליפשטיין המתאפיין בעמלנות בשקדנות בתעתוע ובחקר. לפעמים ידמה לצופה שמדובר בתרשימים מדעיים או בניסויים סיסטמטיים לפעמים ידמה לו שהוא רואה חפץ מציאותי שכלל לא טופל כלומר – רדי מייד. כאשר הצופה מוכן להמתין ולהתעקש הוא מגלה את החדירה של האמנית אל החפץ – חדירה המשלבת הומור ומחשבה עמוקה ואנליטית. המרווח שבין מקרה ותקלה בין מראה אגבי וזניח לבין שיטה סדורה, 'מדעית' ,סיזיפית, ומחמירה יוצר את המתח המייחד את עבודותיה. פסליה, המייצבים שלה, רישומיה והשילוב הסביבתי ביניהם מזכירים מלאכה, סריגה, רקמה, כמו גם את כל האפשרויות המנטליות הנגררות מעיסוקים שכאלה. היא עובדת בחומרים פשוטים זמינים תעשייתיים ולכאורה זניחים ופחותי ערך והיא מקנה להם מראה הדור ונחשב יותר כגון פלסטלינה שנראית כשיש או מהדקים שמקבלים רצף הדור או חוטי חשמל שתוכם הצבעוני מתגלה באמצעות חתוך מוקפד ונעשה אורנמנט. ניתן לומר שהיא מנגידה בין הטבעי למתורבת בין הממשי למתעתע בין המושקע לזניח בין אמנות לכמו-אמנות ומדע לכמו-מדע.
קליפשטיין הציגה תערוכות יחיד בישראל ומחוצה לה, השתתפה בתערוכות קבוצתיות, זכתה בפרסים רבים ויצירותיה מוצגות בין היתר באוספי מוזיאון ישראל, המשכן לאמנות על שם חיים אתר, מוזיאון ינקו דאדא שבעין הוד ועוד.
ביביאנה שטיינהאוס
ביביאנה שטיינהאוס (בגרמנית: Bibiana Steinhaus; נולדה ב-24 במרץ 1979) היא שופטת עבר בכדורגל ממוצא גרמני. שטיינהאוס היא האישה הראשונה ששפטה בליגות הגברים המקצועניות של גרמניה, והאישה הראשונה שכיהנה כשופטת ראשית בליגה בכירה בתחום כדורגל הגברים.
חייה.
שטיינהאוס נולדה במרץ 1979 בבד לאוטרברג, ובצעירותה שיחקה בקבוצת כדורגל הנשים של העיר. ב-1999 היא החלה לעסוק בשיפוט, בדיוק כמו אביה שגם היה שופט בעברו. בתחילה שפטה שטיינהאוס רק בבונדסליגה לנשים, אך מהר מאוד עברה לשפוט גם בליגה האזורית לגברים, שבאותן שנים הייתה השלישית בטיבה בגרמניה. ב-2003 היא שפטה לראשונה בגמר הגביע הגרמני לנשים, במשחק שהפגיש את דיסבורג 2001 ופרנקפורט.
בשנת 2005 החלה שטיינהאוס לשפוט במפעלי פיפ"א ואופ"א השונים, וביניהם גם ליגת האלופות לנשים. שלוש שנים לאחר מכן, בעונת 2007/08, היא כבר התחילה לשפוט משחקים בבונדסליגה השנייה, והייתה לאישה הראשונה שמגיעה להישג זה. באותה עונה היא אף החלה לשמש כשופטת רביעית במשחקי הבונדסליגה הראשונה. עונה אחר כך, ב-10 באוגוסט 2008, היא הייתה לשופטת הראשונה שמנהלת משחק במסגרת הגביע הגרמני לגברים, כששפטה בין נוישטרליץ למינכן 1860.
בנובמבר 2008 שפטה שטיינהאוס שני משחקים בגביע העולם לנערות עד גיל 20, ומספר חודשים לאחר מכן שפטה בשלושה משחקים במסגרת אליפות אירופה שנערכה בפינלנד - וביניהם משחק רבע הגמר בין נורווגיה לשוודיה. בקיץ 2010 היא שפטה שוב בגביע העולם גיל 20, כולל המשחק על המקום השלישי בין קוריאה הדרומית לקולומביה.
אל הגביע העולמי שנערך בגרמניה ב-2011, הגיעה שטיינהאוס כאחת השופטות הבולטות בעולם. במהלך הטורניר היא שפטה בשלושה משחקים, ולשיאה הגיעה כאשר נבחרה לשפוט את משחק הגמר בין ארצות הברית ויפן. שנה לאחר מכן היא שפטה בגמר טורניר כדורגל הנשים של אולימפיאדת לונדון, ובכך הייתה שטיינהאוס לשופטת הראשונה בעולם ששפטה גם בגמר גביע העולם וגם בגמר טורניר הכדורגל האולימפי.
ביולי 2013 שפטה שטיינהאוס שלושה משחקים אליפות אירופה שנערכה בשוודיה, כשאחד מהם היה רבע הגמר בין נורווגיה לספרד. שנתיים לאחר מכן היא ניהלה שני משחקים במסגרת גביע העולם שהתקיים בקנדה, כולל משחק שמינית הגמר בין סין לקמרון.
במאי 2017 הודיעה מנהלת הבונדסליגה על מינויה של שטיינהאוס כשופטת מן המניין לעונת 2017/18 בבונדסליגה. החלטה זו יצרה היסטוריה, כאשר שטיינהאוס הפכה לשופטת הראשונה בבונדסליגה לגברים.
במקביל לעיסוקה בתור שופטת כדורגל, עובדת שטיינהאוס כשוטרת.
ב-30 ביולי 2020 שפטה ביביאנה את משחקה האחרון לפני פרישתה, את גמר אלוף האלופים הגרמני בו באיירן מינכן ניצחה 3-2 את בורוסיה דורטמונד.
כופרה
כּוֹפְרָה (באנגלית: Ransomware) היא נוזקה המגבילה גישה למערכות המחשב הנגוע, ומשמשת לסחוט מהמשתמש תשלום כסף (דמי כופר) על מנת שתוסר מגבלת הגישה. חלק מהכופרות מבצעות הצפנה לקבצים על הכונן הקשיח, ובכך הופכות את תהליך הסרת ההצפנה לקשה מבלי לשלם כופר עבור מפתח ההצפנה, בעוד כופרות אחרות פשוט נועלות את המערכת ומציגות הודעת שווא כי לא ניתן לגשת לקבצים, על מנת לרמות את המשתמש ולהמריצו לשלם. לרוב, הכופרה חודרת למחשב כסוס טרויאני, המוסווה כקובץ תמים.
השימוש בכופרה היה נפוץ ברוסיה, אך מאז הוא התפשט לכל העולם. ביוני 2013 פרסמה חברת אבטחת המידע מקאפי מידע אשר הצביע על 250,000 דוגמאות ייחודיות של כופרות ברבעון הראשון של 2013, יותר מכפול מהכמות שהוצגה ברבעון הראשון של 2012. התקפות הקשורות בכופרות גברו באמצעות סוסים טרויאניים כגון קריפטולוקר, אשר גרם לנזק המוערך בכ-3 מיליון דולר לפני שהורד על ידי הרשויות, ו-Cryptowall, אשר לפי הערכת ה-FBI, גרם לנזק של כ-18 מיליון דולר נכון ליוני 2015. במאי 2021 מוסדות של מערכת הבריאות באירלנד הותקפו על ידי קבוצת Wizard Spider במטרה לקבל כופר כספי.
מפעילים שונים בדארקנט מציעים תוכנות כופרה במודל של תוכנה כשירות.
סחיטת כופר נעשית גם בדרך של גנבת מידע רגיש מהמחשב ואיום בפרסומו אם לא ישולם כופר, ללא פגיעה במחשב הקורבן או בקבצים שבו. הערך שלפנינו אינו עוסק בסחיטה מסוג זה.
פעולה.
כופרה מוסווית לרוב כסוס טרויאני, ויכולה לחדור למערכת על ידי קובץ שהורד למחשב או ניצול פרצות בשירותי רשת שונים. לאחר מכן התוכנה מבצעת את הפקודות הזדוניות. במסגרת הפעלת התוכנה ייתכן שתופיע הודעת אזהרה מזויפת מטעם רשויות החוק, לדוגמה, טענות שקריות על כך שהמערכת שימשה למטרות לא חוקיות, ושהיא מכילה תוכן לא חוקי כגון פורנוגרפיה ותוכן פיראטי, או שהמערכת היא גרסה לא חוקית של Microsoft Windows.
חלק מהכופרות מתוכננות לנעול או להגביל את המערכת עד שיבוצע התשלום. ההגבלה מבוצעת בשיטות שונות. ישנן כופרות שמשנות את ה-Master boot record או את הגדרות ה-Windows shell. הדרך המתוחכמת ביותר היא הצפנת קבצים: מרבית הכופרות משתמשות בהצפנה חזקה כך שרק לכותב הנוזקה יש מפתח ההצפנה המתאים.
לרוב, המטרה היא קבלת תשלום על מנת להסיר את הכופרות על ידי אספקת תוכנה אשר יכולה לפענח את הקבצים או על ידי שליחת הקוד המתאים לפתיחת ההצפנה - דבר שייתכן ואכן יקרה, וייתכן שלא. מרכיב מרכזי בדרישת התשלום היא שהתשלום יבוצע באמצעות מערכת תשלומים שלא ניתנת למעקב. קיים מגוון רחב של שיטות תשלום, כולל: העברה בנקאית, העברה באמצעות מסרון, ושימוש במטבע הדיגיטלי ביטקוין.
היסטוריה.
כופרה מצפינה.