ב-Aquí no hay quien viva שיחק מרלו לצד שחקנים כמו מלנה אלטריו, מריבי בילבאו, מריה אדאנס ועוד. הדמות אותה שיחק מרלו הייתה מאוריסיו ("מאורי") הידאלגו – עיתונאי הומוסקסואל. קורותיו של מאורי בסדרה ליוו, בין השאר, את התקדמות זכויות הלהט"ב במדינה, כאשר הוא ובן-זוגו בסדרה היו מעוניינים להתחתן אך לא יכלו לעשות זו בתקופה לפני שאושרו נישואים חד-מיניים בספרד. בעונתהּ החמישית של הסדרה, לאחר ששונה החוק בספרד, השניים נישאו; השניים גם היו מעוניינים לאמץ ילד, והעלילה שעסקה בכך בסדרה (שזכתה לפופולריות עצומה), התרחשה כשברקע היה מאבק על אימוץ על ידי זוגות חד-מיניים במציאות; מרלו זכה על תפקידו זה בפרסים רבים. בנוסף, הסדרה עצמה קיבלה פרסים רבים וביניהם שלוש פעמים את פרס Gayo לסדרות המעלות תכנים להט"ביים. הסדרה שברה שיאים של רייטינג ונחשבת לאחת הסדרות המצליחות ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה הספרדית.
בשנת 2016 החל לשחק בסדרה La que se avecina, סדרת ההמשך של Aquí no hay quien viva לצד שחקנים רבים מהסדרה הקודמת כגון לולס לאון, פרננדו טחרו ועוד. מרלו משחק בסדרה את דמותו של ברונו קירוגה, פסנתרן מחונן ונוירוטי המתקשה להתמודד עם גירושיו מאשתו, ומפתח יחסי תלות עם הפסיכולוגית שלו.
פרסים.
פרסי האקדמיה הספרדית לטלוויזיה:
פרסי Fotogramas de Plata:
פרסי TP de Oro:
פרסי איגוד השחקנים הספרדי:
פרסי פסטיבל הקולנוע והטלוויזיה של איסלנטיה:
פרסי מאיטה לתיאטרון:
שפמתניים
לס פאלמס
דאלית אל-כרמל
הימנוטומיה
הימנוטומיה (אנגלית: Hymenotomy) היא פרוצדורה כירורגית שמטרתה פתיחתו של קרום הבתולים. מטרתה של פרוצדורה זו היא לטפל במקרים בהם קרום בתולים אטום (Imperforate Hymen), נוקשה או לא פתוח מספיק. במקרה בו קרום הבתולים אטום לגמרי, מטרת הפתיחה היא קודם כל כדי לאפשר לדם הווסת לצאת. במקרים אחרים, כמו קרום בתולים נוקשה, נעשית פרוצדורה זו כדי לאפשר או להקל על קיום יחסי מין, שכן קיום יחסי מין וגינליים במקרה של קרום בתולים אטום או נוקשה עלול להסתיים בפציעה קשה של האזור. במקרים אחרים, יחסי המין יגרמו לאי נוחות וכאב. במקרים בהם פתח קרום הבתולים צר, פתיחת קרום הבתולים תעזור על הכנסת והוצאת טמפון ביתר קלות.
סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר
סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר (בגרמנית: Sophie Dorothea von Hannover; 16 במרץ 1687 - 28 ביוני 1757), הייתה בתו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה, ואשתו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה.
ביוגרפיה.
סופיה דורותיאה נולדה ב-16 במרץ 1687 בהנובר, לגאורג לודוויג, נסיך בראונשווייג-לינבורג ולסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה, בתם של גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז.
ב-28 בנובמבר 1706 התחתנה סופיה דורותיאה עם בן דודה פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של פרוסיה, אולם הנישואים לא היו מוצלחים, והשניים שהיו הפכים מוחלטים אף שקלו להתגרש. בשנת 1713 מת חמיה פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה. סופיה דורותיאה וילדיה הוכו לעיתים קרובות על ידי בעלה פרידריך וילהלם, שנהג עמם מאוד בקשיחות. סופיה דורותיאה התעניינה באמנות, במדע, בספרות ואופנה, אולם לא הייתה יפה, ובעלה פרידריך וילהלם מנע ממנה כל השפעה פוליטית במדינה. פרידריך וילהלם התייחס אליה כאל קלת דעת בעקבות אהבתה להימורים ותיאטרון, ובשל כך כשהייתה משחקת משחקי הימורים הייתה צריכה להסתיר זאת מפניו. בשנת 1726 מתה אמה סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה, וסופיה דורותיאה הייתה אמורה לרשת ממנה 3 מיליון לירה שטרלינג. מכיוון שבעלה פרידריך וילהלם רצה להרוויח את כספי הירושה, הוא שינה את יחסו אליה, והחל להתנהג עימה בנימוס ובחביבות. אולם לאחר שאחיה ג'ורג' השני, מלך בריטניה סירב לתת לה את כספי הירושה, חזר פרידריך וילהלם להתנהגותו הקודמת, ושוב התייחס אליה בגסות ובקשיחות.
פרידריך וילהלם מאוד לא אהב את כוונתה של סופיה דורותיאה לחתן את בנה פרידריך עם אמליה, נסיכת בריטניה, ואת בתה וילהלמינה לפרדריק, נסיך ויילס, ובשל כך אסר עליה לפגוש את ילדיה שלא בנוכחותו. אולם למרות האיסור, נפגשה סופיה דורותיאה עם ילדיה, ואף נאלצה להסתתר עמם בכמה מקרים, על מנת לא להיתפס על ידי בעלה. בנוסף היה לסופיה דורותיאה קשר חזק מאוד עם בנה פרידריך, והוא אף יידע אותה על תוכניתו לברוח מחצר אביו.
בשנת 1740 מת בעלה פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ובנה פרידריך השני, מלך פרוסיה עלה לשלטון במקומו. בנה פרידריך מאוד כיבד אותה, ואף התייחס אליה יותר בכבוד מאשר לאשתו. ב-28 ביוני 1757 מתה סופיה דורותיאה בארמונה בברלין, מה שהיווה מכה קשה לבנה פרידריך.
משפחתה.
ב-28 בנובמבר 1706 התחתנה סופיה דורותיאה עם פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ממנה נולדו לו 14 ילדים:
סופיה דורותיאה מהנובר
ספיואה רחב-מקור
ספיואה רחב-מקור (שם מדעי: Sapayoa aenigma) היא ציפור שיר יחידה בסוג ובמשפחתה - ספיואות (Sapayoidae) - המצויה ביערות הגשם של פנמה ואקוודור באמריקה הדרומית. על פי כמה חוקרים היא שייכת למשפחת הטירניים, אליה שויכה בעבר.
מיונה של ציפור זו שנוי במחלוקת. היא קרובה אל הטירניים ואל המנקיניים, אך מבדיקות נראה שהיא קרובה לרחבי-מקור, לפיטיים ולאסיטיים שמצויים בעולם הישן. לבסוף היא מוינה למשפחה עצמאית.
הספיואה היא ציפור הנחבאת אל הכלים ולא גילו אותה הרבה ועם זאת מצב שימורה נחשב ליציב. אורכה 13–15 ס"מ ומשקלה עד 20 גרם. היא בעלת מקור רחב וכהה ונוצות ירוקות כהות, זנבה ירוק וארוך וחזה רחב ובעל נוצות צהבהבות. היא מעופפת בין הענפים ביער אך נראית גם באזורי נחלים וביצות.
היא מצויה בזוגות או בחבורות קטנות שבהם גם מינים אחרים דומים. היא ממתינה ביער לחרקים מעופפים עליהם היא מתנפלת ותופסת בזריזות או מחפשת אותם עם מקורה הרחב.
ספיואות
ורנל (יוטה)
ורנל (באנגלית: Vernal) היא העיר הגדולה ביותר ומושב המחוז במחוז יואינטה במדינת יוטה שבארצות הברית, כ-280 קילומטרים מזרחית לסולט לייק סיטי ו-32 קילומטרים מערבית לגבול עם מדינת קולורדו. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010 היו ביישוב 9,089 תושבים. האוכלוסייה גדלה מאז ל-10,844 על פי הערכת האוכלוסייה ב-2014.
היסטוריה.
ורנל, שלא כמו רוב הערים ביוטה, לא הוקמה על ידי המורמונים. בריגהם יאנג שלח סיירים לאגן יואינטה ב-1861 והם דיווחו לו שהאזור לא מתאים לדבר פרט למגורים זמניים לנוודים, ולשמש שדות ציד לאינדיאנים. באותה שנה הקצה נשיא ארצות הברית, אברהם לינקולן את האזור לשמש כשמורת האינדיאנים יואינטה (Uintah Indian Reservation), וקפטן פרדון דודס (Pardon Dodds) מונה כסוכן לענייני האינדיאנים. כשדודס פרש ב-1873 הוא הקים בעמק אשלי (העמק בו שוכנת ורנל) את הבקתה הראשונה בעמק כשישה קילומטרים צפונית-מערבית מוורנל של ימינו. רווקים רבים נוספים – ציידים, מחפשי זהב, ונוודים הגיעו לעמק וחלקם התיישב בו. בסתיו 1879 הגיעו משפחות של מתיישבים רבים לעמק.
ב-29 בספטמבר 1879 התרחש בקולורדו טבח מיקר (Meeker Massacre), אירוע שבו רצחו אינדיאנים בני קבוצת הוויט ריוור משבט היוט 11 לבנים וחטפו את נשותיהם וילדיהם. הרוצחים, בני היוט, רכבו לעמק אשלי וניסו לשכנע את בני קבוצת היואינטה משבט היוט שהתגוררו שם להרוג את כל הלבנים באזור. במקום זאת האינדיאנים בני היואינטה הזהירו את הלבנים והמליצו להם להתבצר. הלבנים הקימו מבצר באזור שכונה "הספסל" (the Bench). רבים מהמתיישבים פירקו את הבקתות שלהם ועברו להתגורר במבצר. החורף היה קשה מאוד, רוב חיות המשק מתו, והמתיישבים היו על סף גוויעה ברעב.
באביב הקימו משפחות רבות מחדש את בקתות המגורים שלהם, אחרות נשארו במבצר. מהמבצר התפתחה עיירה שהייתה קרויה מרכז אשלי (Ashley Center). במקום נפתחה חנות והתושבים ביקשו לפתוח משרד דואר במקום. הם הציעו את השם "מרכז אשלי", אבל על מנת שלא להתבלבל עם העיירה אשלי, החליטה מחלקת הדואר של ארצות הברית לקרוא ליישוב ורנל (מילולית "אביבי").
הכנסייה המורמונית סייעה לארגן את היישוב כעיירה מסודרת ב-1884, אבל המקום הוכר רשמית רק ב-1897. ב-1948 חוותה העיירה שגשוג בעקבות גילוי נפט באזור. מאז היו בעיירה כמה מחזורים של גאות ושפל כלכליים. בתקופות השפל החזיקה הכלכלה המקומית מעמד הודות לייצור החקלאי ולתיירים שביקרו במונומנט הלאומי דינוזאור הסמוך.
ב-1964 נבנה סכר נקיק פליימינג (Flaming Gorge Dam), והמאגר שיצר הביא תיירים נוספים. סכרים נוספים סיפקו מים להשקיה ויצרו אתרי נופש. ב-1990 התגוררו בעיר 6,644 תושבים ומאז האוכלוסייה כמעט והוכפלה.
גאוגרפיה.
ורנל שוכנת באגן יואינטה, כשבגבולה הצפוני מתנשא רכס הרי יואינטה, אחד הרכסים הבודדים המשתרע בכיוון מזרח-מערב במקום מצפון לדרום כמקובל. מדרום שוכנים צוקי בוק (Book Cliffs), ההר הכחול (Blue Mountain) במזרח, כשוורנל עצמה שוכנת בעמק אשלי (Ashley Valley), הקרוי לכבודו של סוחר הפרוות ויליאם אשלי (William H. Ashley), שהגיע לאזור ב-1825 כששט על הנהר גרין בסירה המחופה בעורות חיות.
ורנל שוכנת ב- על הקצה הצפוני של רמת קולורדו ודרומית לאזור הנופש הלאומי נקיק פליימינג על הגבול בין יוטה לוויומינג. העיר שוכנת במדבר הגבוה של מדבר האגן הגדול.
שטחה הכללי של העיר על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית הוא 11.9 קילומטרים רבועים, הכול יבשה.
אקלים.