העניין של דרה באאוגניקה ותורשה של בעלי חיים החל בשנות העשרים. הוא כתב מאמרים רבים בנושאים אלה ובנושאים קשורים. עד שנת 1926, החל לנסח את מחשבותיו על אפשרויות היישום האנושי של לימודיו באאוגניקה ותורשה. הוא החל לשלב בכתביו מושגים מתאוריות חברתיות וגילה עניין בסוגיות פוליטיות כמו הקולוניאליזם הגרמני. עבודת הבוגר שלו מאוניברסיטת גיסן התרכזה באאוגניקה של בעלי חיים ותורשה. דרה קיבל ניסיון ניכר בניהול חקלאי כנציגה של האגודה לגידול בעלי חיים חקלאיים ולשכת החקלאות המזרח פרוסית. הוא גם היה חבר בארגונים חקלאיים רבים.
בסוף שנות העשרים של המאה הקודמת, היה דרה תורם חשוב לארגונים הנורדים. הטבעת הנורדית, למשל, האמינה שהוא תרם למטרתם בכך שהכניס מושגי רבייה ורעיונות נוספים שלטענתם היוו בסיס מדעי לדעות הקדומות שלהם. בשנת 1895 ייסד אלפרד פלוץ את המונח "היגיינה גזעית" שהעביר תחושה של בסיס מדעי למחקר מכוון גזע. פלוץ הושפע מתנועת האאוגניקה הגרמנית של סוף המאה התשע עשרה, שהייתה התפתחות של הדרוויניזם החברתי ברחבי אירופה ואמריקה. פלוץ הקים את הטבעת הנורדית בשנת 1907. ההיגיינה הגזעית, כאזור מחקר חדש יחסית, צברה תאוצה רבה בשנות העשרים של המאה הקודמת. היגיינה גזעית, שתומכתה של דרה, צברה פופולריות וכבוד בקהילות המדעיות והרפואיות של גרמניה במהלך שנות העשרים. דרה עצמו היה תורם ומעודד של הפופולריות הגואה של מדעי הגזע.
יש הבחנה מובהקת בין האידאולוגיה הגזעית של דרה לזו של האידאולוגיה הנאצית הכללית. האידאולוגיה הנאצית הדגישה את רעיונותיו של היטלר שיוצגו במיין קאמפף. רעיונותיו הגזע של היטלר כללו את מושג העליונות הגרמנית הנורדית, אך רעיונות אלה מעולם לא סטו מקשר מוגדר ובלתי משתנה עם העם היהודי. ההתעסקות הגזעית של היטלר הדגישה את האנטישמיות במיין קאמפף. היטלר הצהיר כי "ללא הידיעה הברורה ביותר של הבעיה הגזעית ומכאן הבעיה היהודית לעולם לא תהיה תחיית האומה הגרמנית". בעיני היטלר לא יכול היה להיות דיון בנושאי הגזע הנורדי מבלי לעסוק בשאלת היהדות. התיאוריות הגזעיות של דרה לעומת זאת היו שונות למדי מאלו של היטלר.
מכיוון שהתיאוריות של דרה בשאלות הגזע כללו שילוב של להט פילוסופי ושכנוע עצמי, ניתן היה לחשוב שהאובססיה שלו התבססה על איזושהי אמונה מיסטית או אמונות דתיות. עם זאת, מסקנה זו תהיה רחוקה מן המציאות. דרה האמין בתוקף שפרשניותיו מתבססות על אמת מדעית. הוא האמין שיש קשר ישיר בין טכניקות גידול בעלי חיים לבני אדם. לכן, לטענתו, אי אפשר לטעון שאפשר להשתמש בטכניקות גידול ביחס לצמחים ובעלי חיים אך לא ביחס לבני אדם. לאחר מינויו של דרה לראש המשרד לענייני גזע, הוא הציע למחלקה החינוכית באס אס שהוא יחבר עבורם ספר לימוד עם דוגמאות לסוסים כדי להפגין טוהר גזעי. הוא האמין כי אין להבחין בין עקרונות גידול בעלי חיים לאדם. שניהם היו תקפים באותה מידה במוחו של דרה.
טוהר הדם והגזע הנורדי.
בפרק בספר "אצולה חדשה של דם ואדמה" הדגיש דרה את חשיבות הנישואין וההתרבות תחת הכותרת "חוקי נישואין ועקרונות הרבייה".. בהמשך, פרק זה הפך בסיס לחוק הנישואים של הימלר, באשר לחברי האס אס. בפרק זה, דרה תיאר את מה שהיה לדעתו הבעיות העיקריות של הגזע הנורדי ההולך וקטן. הוא הדגיש כי סוגיית הנישואין והרבייה הן מרכזיות בפתרון הדילמה שמולה עמדו הגרמנים הארים. דרה טען כי יש עקרונות רבייה ספציפיים שהחברה המודרנית צריכה לאמץ כדי לעצור את הידרדרות העליונות הגזעית הנורדית-גרמנית. כדי להתחיל להניע תהליך שחזור גזעי, הוא הדגיש כי על החברה הגרמנית לאמץ מנהגים וחוקים להתרבות, שישמרו על טהרת הגזע הנורדי במשך אלפי שנים. תהליך זה היה צריך להתחיל במשפחה דרך חינוך. דרה קרא באופן ספציפי להחזרת המודעות האימהית של הבנות. הוא האמין שבנות גרמניות צריכות להיות מחויבות למשפחתן העתידית ולטהרת הגזע שלהן. בנות גרמניות היו צריכות להבין את החשיבות בבחירת בן זוג "טהור מבחינה גזעית". מנהגי הרבייה של הנורדים הקדומים הם המפתח לגרמניה המודרנית החזקה. דרה סיכם את הניתוח שלו בנושא נישואין ורבייה בכך שקבע כי: "אם בתוכנית שלנו ליצור אצולה חדשה, מושג הנישואין צריך לכלול רבייה, אנו לא מייבאים בכך שום דבר דמוי-חיה ולא ראוי לבני-אדם. אנו רק מחדשים את מיטב המסורות הרוחניות והמוסריות של אבות אבותינו, תוך כדי טיהורם והבהרתם עם הממצאים והמחקרים של הגנטיקה המודרנית".
דרה נגעל מחוסר הדאגה הגרמני לנוכח התמעטות הגזעית שלהם והנסיגה בעליונותם הגזעית על ידי התרבות עם בני גזעים אחרים כביכול. הוא הרגיש שיש עיסוק רב יותר במחקר תורשתי חסר חשיבות מאשר ביחס ליישום עקרונות האאוגניקה על גזע הנורדי, שהוא קריטי לשמירה על המצב האנושי. במילותיו של דרה, "לא משנה מה אנשים אומרים, בן אנוש הוא בעל ערך רב יותר מכל האננסים בעולם". הוא השתמש בהקבלות לעולם החקלאות ובעלי חיים כדי להראות כיצד עקרונות הגידול מיושמים בהצלחה. הוא הדגיש כי יש להכניס מושגים אלה מחדש לתרבות הגרמנית, כדי לבטל את נזקי ההתרבות הבין-גזעית הבלתי מפוקחת שבחברה.
דרה האמין כי חברות נורדיות קדומות היו מודעות מאוד לאחדות הגזעית והתרבותית שלהן. הוא טען כי נעשה שימוש בטכניקות רבייה עד סוף המאה התשע עשרה בכל הרמות החברתיות - מאצולה ועד איכרים גרמנים. דרה ניסה לייצר אמינות לתיאוריותיו הגזעיות שלו תוך מתן הסברים מפורטים לגבי מקורם של מונחים מעולם הרבייה. הוא טען שהמילה "זוּכט" (Zucht - גזע; רבייה) עברה מניפולציה בחברה המודרנית כדי לתת קונוטציה ספציפית לבעלי חיים וצמחים. הוא הדגיש כי זוכט בצורתה המקורית כללה את כל היצורים החיים ולמעשה היו צורות ספציפיות המכוונות כלפי האדם. זה היה ניסיונו ליצור איזושהי שיטה פסאודו-מדעית לתמיכה בתיאוריות הגזע שלו. שיטה בלתי מעשית מסוג זה אכן הקנתה אמינות מסוימת לדרה בתוך גרמניה הנאצית.
דרה שילב בהגותו מושגים רבים ששיקפו כנות חברתית וכבוד לתרבות הנורדית והנצחת הגזע הארי "הנעלה". הוא הדגיש כי הנשים בחברה הנורדית צריכות להיות מודעות ל"חובה" שלהן לשמור על "הטוהר הנורדי". הוא האמין כי ניתן להכניס מחדש את המושג ה"הרבייה" שהותאם על ידי הגרמנים הקדמונים, לחברה הגרמנית המודרנית.
בספרו "אצולה חדשה של דם ואדמה" שפורסם בשנת 1930, תיאר דרה כמה רעיונות הקשורים ל"שאלת הגזע". הוא הדגיש שלושה מושגים מוכווני גזע: ההיסטוריה הגרמנית והקשר שלה לגזע; כיצד שינוי גזעיים השפיעו על הציבור הגרמני לאורך השנים; רגשותיו לגבי החשיבות של אימוץ מדיניות גזענית בחברה גרמנית מודרנית. הוא הרגיש כי באופן היסטורי, שאלת הגזע היא מרכזית בתרבות הגרמנית. הוא הדגיש כי "מושג ההתרבות [היה] הסלע שעליו נשענה תרבות העם הגרמני, כאילו נוצר לנצח". זה מראה כי דעותיו של דרה כלפי טוהר הגזע חרגו מהדאגה החברתית הפשוטה. במוחו של דאר, גזע ורבייה הם נצחיים וחיוניים לקיום החברה הנורדית.
דרה לא הדגיש את הקשר בין נפילת הגזע הנורדי לנוכחות היהודית בגרמניה. במקום זאת, הוא האשים את ההידרדרות הגזעית של החברה הנורדית בחוסר תודעה גזעית ברחבי הקהילה הגרמנית. דרה האמין שמדובר בפחדנות מצד הציבור הגרמני שלא הכיר בירידת התרבות הנורדית הטהורה. דרה התרכז בצורך במודעות גזעית בגרמניה ובכל העמים הנורדיים. הוא האמין כי יש פעולות ספציפיות שהעם הנורדי יכול לנקוט כדי לסייע בשמירה על תרבות נורדית. באופן ספציפי, דרה טען שניתן להציל את החברה הנורדית באמצעות מוסד של רבייה חברתית תוך דגש מיוחד על נישואים ומשפחה. מעבר לאמונתו כי החברה חייבת להיות מודעת לבעיות של ערבוב עם גזעים אחרים, דרה לא הציע שום תוכנית קונקרטית ליישום תיאוריות הגזע שלו. לא ברור האם הוא התכוון ליישם את התיאוריות הגזעיות שלו בארגון יחיד בטרם תופעל איזושהי תוכנית חברתית מסיבית. עם זאת, הוא יישם את התיאוריות שלו באס אס בעזרת הימלר.
מעמד האיכרים בחברה המודרנית.
הבסיס האידאולוגי לתורתו של דרה הוא העבר האגררי של גרמניה, עם האיכרים הנורדיים והקשר שלהם לאדמה. בשנת 1928 הוא כתב את ספרו הראשון, האיכרות כמקור חיים של העם הנורדי. בספר, ובעבודותיו האחרות, הוא הציג תוכנית גידול לשמירה על גזע איכרים נורדי טהור. הוא האמין שזו תהיה ההתחלה החיונית לפתרון מחלות החברה. ספר זה ופרסומיו האחרים של דרה עד שנת 1929 לא היו אנטישמיים. בשנות השלושים ובמכתבים לאשתו בראשית שנות העשרים, כתב דרה הערות אנטישמיות. דעות אלה לא שולבו בכתבים שפרסם, כיוון שהוא לא ייחס משמעות מיוחדת למערכת יחסים ספציפית כלשהי בין נורדים ליהודים. במקום זאת, הוא הבחין בין המתיישב הגרמני לשבטים הנוודים. הוא הדגיש כי הנוודים לא סיפקו שום מטרה חברתית חיובית. הוא התייחס אליהם כעלוקות בתרבות המודרנית והמבנה החברתי המודרני, אשר שרדו רק דרך "טבעם הטפילי". דרה לא הדגיש קשר יהודי לשושלות של נוודים, אך העניין הועבר במרומז.