קארוי אטווש נולד ב-1842 במזה-סנטגיירג', אז במחוז (רוזנות) וספרם, כיום בנפת אניינג שבמחוז פייר. במשפחת אצילים הונגרים. אביו היה לאיוש אטווש ראצקווי ואמו נקראה לידיה לבית אויהיי.
אטווש עשה לימודי תיכון במכללה הרפורמית בפאפה ואחר כך למד משפטים באקדמיה הרפורמית למשפטים בפאפה, אחר כך בקצ'קמט ובפשט. סיים את התואר בשנת 1865 ולימד זמן מה פילוסופיה באקדמיה למשפטים בפאפה, שבה למד.
בהמשך עבד כעורך דין בעיר וספרם, בה הקים גם שבועון שעורר את תשומת ליבו של פרנץ דיאק, אחד מראשי הפוליטיקאים בממלכה. בעזרת דיאק התמנה אטווש לעורך ראשי של היומון "פשטי נאפלו" (Pesti Napló) שייצג את עמדות מפלגתו של דיאק. אטווש עצמו פרסם בו מאמרים פוליטיים.
בשנת 1872 נבחר אטווש לאספה הלאומית ההונגרית ואחר כך נבחר פעמים חורזות עד לשנת 1906. אטווש ישב לרוב בשורות נציגי האופוזיציה, כשהוא תמך באידיאלים של המהפכה ההונגרית ב-1848 ובמאבק לעצמאות של הונגריה. כשחסידיו של דיאק התמזגו עם מפלגתו של קלמן טיסה, דבר שלא היה לרוח, עזב אטווש זמנית את הזירה הפוליטית.
ב-1878 הוא הצטרף למפלגת "שנת 1848 והעצמאות" והקים משרד עריכת דין משלו בבודפשט.
הוא התפרסם במיוחד כסניגור של אותם היהודים שהואשמו בעלילת הדם בכפר טיסה אסלאר כי רצחו נערה הונגריה נוצריה כדי להשתמש בדמה בהכנת מצות לחג הפסח. המשפט עורר הדים רבים בכל אירופה. אטווש זכה במשפט ונאום ההגנה הסופי שלו נמשך שבע שעות תמימות. הצלחתו במשפט זה הביאה לו יוקרה מחוץ לגבולות ארצו, אולם בהונגריה התנהלו סביבו מחלוקות סוערות.
כעבור שלוש שנים נבחר אטווש בשנית באספה הלאומית של הונגריה. ב-1892 הוא נבחר במקומו של דניאל איראני ליושב ראש "מפלגת שנת 1848 ושל העצמאות". באותה שנה הוא ביקר אצל לאיוש קושוט בגלות.
ב-1893 עזב את מפלגת העצמאות והקים מפלגה חדשה אך היא לזכתה בהצלחה בקרב דעת הקהל. אז הוא הציג את מועמדותו כנציג עצמאי ונבחר שוב ושוב. בשנת 1910 כשלא עלה בידו להיבחר עוד פעם עזב אטווש את החיים הפוליטיים.
דמותו הסמכותית הייתה מוכרת מאוד בחוגי התרבות של בודפשט, בהם רכש את הכינוי "הווייבוד" (Vajda). במיוחד כרוך שמו בחוג מבקרי בית הקפה "אבאציה" שבבירת הונגריה.
אטווש נפטר בבודפשט בשנת 1916 בימי מלחמת העולם הראשונה.
I'm Just a Woman
דוניה חימנה
Sitting on the Edge of the Ocean
Sitting on the Edge of the Ocean (בעברית: יושבת על הקצה של האוקיינוס) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הוולשית בוני טיילר, מתוך אלבומה הרביעי, Goodbye to the Island. השיר יצא לאור בנובמבר 1979, כסינגל השני מתוך האלבום.
לשיר יצאה גרסה בשפה הספרדית בשם, "Sola A La Orilla Del Mar".
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי רוני סקוט וסטיב וולף, והופק על ידי אותם השניים גם כן, בדומה לסינגלים הקודמים של טיילר.
הבי סייד שיצא ביחד עם השיר היה "Baby I Just Love You", שנכלל באלבומה השלישי Diamond Cut, שיצא בשנת 1979 גם כן. את השיר "Baby I Just Love You", החליטה טיילר לא להוציא כסינגל.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר, צולם על שפת הים, ולא האוקיינוס, כשם השיר. בקליפ, נראית טיילר כשהיא לובשת שמלה בצבע לבן, יושבת על גשר מעץ, ושרה את השיר. מדי פעם ניתן לראות סצנות בהן רואים את השמים.
הקליפ לא הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של טיילר, אך הועלה למספר ערוצי יוטיוב אחרים.
פרסים.
בנובמבר 1979, זכה השיר במדליית זהב בטקס הפרסים של "Grand Prix International", אשר נערך בטוקיו, יפן. במקור, טקס פרסים זה נוסד בבריטניה, אך נערך בערים ומדינות שונות מדי שנה.
היבודוס
היבודוס (שם מדעי: Hybodus; פירוש השם: "שן דבשתית") הוא סוג של כריש נכחד מהסדרה הנכחדת היבודונטים שהיה קרוב לליסודוס. יצור זה התקיים מסוף תקופת הפרם עד לתקופה קרטיקון עליון מלפני 260-66 מיליון שנה. לא ברורה סיבת ההיכחדות שלו.
יצור זה היה שונה מהכרישים המודרניים ואורכו הגיע ל-2 מ'. הוא היה בעל גוף זרים ובעל זוג סנפירים גביים גבוהים וסנפיר גב תחתון גבוה. הראש גדול וחזק עם זוג אונות.
מאובנים שלו נמצאו באנגליה ואחר כך גם בכל רחבי העולם והוא שכן בימים רדודים שונים בהם הוא צד דגים, דיונונים וזוחלים ימיים קטנים או חלשים.
בתרבות.
ההיבודוס מופיע בסדרות הBBC הולכים עם דינוזאורים בפרק "ים אכזר", שם הוא מופיע כיצור טורף שנמשך לאופתלמוזאורוס נקבה שמשריצה ולליופלרודון נקבה שנפצעה. ואולם הליופלירודון מוצג בסדרה כטורף כרישים מיומן.
בנוסף הוא מופיע בסדרה מפלצות ים עם נייג'ל מרווין שם הוא מוצג יחד עם מטריורינכוס כצייד של הדג הענקי ליידסיסתיס.
My Guns Are Loaded
My Guns Are Loaded (בעברית: האקדחים שלי נטענים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הוולשית בוני טיילר, מתוך אלבומה השלישי, Diamond Cut. השיר יצא לאור בנובמבר 1978, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-10 במצעד של קנדה הוט 100, ה-11 במצעד שבצרפת, וה-88 במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי רוני סקוט וסטיב וולף, והופק על ידי אותם השניים ביחד עם רובין כבל. השיר הפך ללהיט בקנדה, צרפת וארצות הברית, והפך לאחד מן השירים המוצלחים ביותר מתוך האלבום.
הבי סייד של השיר היה כביכול "Louisiana Rain", שיצא כסינגל השני מתוך האלבום.
אפריאט
אפריאט הוא שם משפחה יהודי הקיים בקרב יהודי מרוקו שחיו בכפר אפריאט.
וסילי קרדש
וסילי יארוסלאבוביץ' קרדש (באוקראינית: Васи́ль Яросла́вович Ка́рдаш; נולד ב-14 בינואר 1973 בלבוב) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר ולזכותו 14 הופעות בנבחרת אוקראינה. כיום משמש כעוזר מאמן של הנבחרת הצעירה של אוקראינה.
קריירה.
קרדש גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל קרפטי לבוב. בשנת 1990, בהיותו בן 17, עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון (ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה). לאחר עונה אחת עבר לקבוצת "סקלה" מהעיר סטרי. בשנת 1993 שב לקרפטי לבוב. בשנת 1994 נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים וכרטיס השחקן של קרדש הוצע למכירה. הכרטיס נקנה על ידי מכבי חיפה.
קרדש שיחק בישראל כמה חודשים ללא הצלחה גדולה. בתום עונת 1993/1994 הוחלט לא להאריך את החוזה שלו במכבי והוא חזר לאוקראינה.
הוא שיחק עונה אחת בשורות צ'רנומורץ אודסה. "ציידי הכישרונות" של לקבוצת הפאר האוקראינית דינמו קייב מאוד התרשמו מביצועיו של קרדש על המגרש והוא קיבל הצעה לעבור לדינמו. מהר מאוד תפס קרדש את מקומו בהרכב הפותח של הקבוצה. הוא שיחק במדיה במשך שש שנים וזכה עמה בחמש אליפויות רצופות ובשלושה גביעים. הצטיין גם במשחקי ליגת האלופות - בשנת 1999 הגיעה דינמו קייב עד לחצי גמר של ליגת האלופות.
את שלוש השנים האחרונות שלו ככדורגלן שיחק קרדש במדי ארסנל קייב.
נבחרות.
בשנת 1994 הצטרף קרדש אל נבחרת הנוער של אוקראינה, במדיה ערך תשע הופעות.
ב-9 באפריל 1996 ערך וסילי קרדש את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של אוקראינה, במשחק ידידות מול . בשנת 2001 פרש מהנבחרת לאחר שערך במדיה 14 הופעות.
קריירת אימון.
לאחר שפרש ממשחק פעיל אימן קרדש כמה קבוצות חובבים באוקראינה. בשנת 2016 הצטרף לצוות האימון של הנבחרת הצעירה של אוקראינה.
שילה-נה-גיג
עדי אלעזרי
עדי אלעזרי (נולדה ב-16 ביולי 1975) היא מהחלוצות בתחום הספנות בישראל, ששירתה כקצינת סיפון בצי הסוחר הישראלי
והאישה הראשונה בישראל שסיימה את לימודיה בבית הספר לרבי-חובלים והוסמכה לדרגת חובל ראשון. כיום היא מנכ"לית בית הספר למוזיקה והרכבים "קאנטרי מיוזיק".
שנותיה הראשונות.
עדי לנדסמן נולדה לזליג אשר ובתיה וגדלה בחולון. אחות בכורה לשני אחים קטנים. בשנים 1989–1994, מכיתה ט' עד י"ג, בבית הספר לקציני ים עכו, אלעזרי הייתה במחזור הבנות השלישי בבית הספר, בו למדו 450 בנים ו-16 בנות.
קריירה ימית.
בסיום לימודיה בקציני ים עכו, קיבלה אלעזרי תעודת בגרות והוסמכה לטכנאית תעשייה וניהול וחובלות (הסמכה לחובל משמרת) ומשיטת ספינה בינלאומית עד 24 מטר. במהלך לימודיה פנתה מספר פעמים למפקד חיל הים, עמי אילון, בבקשה להצטרף לקורס חובלים, אולם נענתה בסירוב. בצה"ל שירתה כימאית גוררות בבסיס חיל הים באילת (1994-5). לאחר שחרורה לימדה ימאות במרכז השיט בבת ים ובבית ספר אורט.
בשנת 1996 הצטרפה אלעזרי לצים ועבדה על אוניית מכולות, בתחילה הפליגה כצוערת-קדטית (קצינה מתלמדת) (1996-7) לאחר מכן עברה בחינה בע"פ לקצין שלישי והייתה לאישה הצעירה ביותר שעברה את הבחינות של רשות הספנות והנמלים.
בפברואר 1997, בהיותה בת עשרים ואחת וחצי, הפליגה לראשונה כקצינת סיפון בדרגת חובל שלישי באנייה "צים קוריאה". האישה היחידה באותה עת במדינת ישראל, אחר-כך הוסמכה לקצין שני היא עבדה והפליגה באוניות של צים למעלה משלוש וחצי שנים, חצתה אוקיינוסים על גבי אוניות מכולה וביקרה ב-27 מדינות בעולם.
ב-1998 צולם אודותיה פרומו לסרט תיעודי "דרך אישה בלב ים", אולם משערוץ 8 החליט לא להשקיע בו, ההפקה נגנזה.
בינואר 2000 טסה למיאמי ובמרץ החלה לעבוד כקדטית על אוניית נוסעים של חברת "Renaissance Cruises" בטהיטי. בנובמבר 2000 הייתה קצינת ניווט ראשונה על , אוניית הנוסעים הגדולה בעולם, השייכת לחברת רויאל קאריביאן אינטרנשיונל בבעלות חלקית של האחים עופר, בה הייתה במקום התשיעי בדירוג מבין 1200 אנשי צוות.