בשנת 1815 לאחר קונגרס וינה הוחלט על חלוקת ממלכת פרוסיה ל-10 פרובינציות, וביניהם הוקמה פרובינציית שלזיה, שהשתרעה על השטחים לשעבר של דוכסות שלזיה.
בשנת 1871, עם הקמת הקיסרות הגרמנית, שולבו השטחים בקיסרות זו, המדינה היורשת של פרוסיה. תחת שלטונה של הקיסרות הגרמנית, עבר אזור שלזיה תיעוש נרחב, והאזור, כמו בימים עברו, משך אליו מהגרים גרמנים רבים אשר הגדילו את הרוב הגרמני במקום. מתיישבים גרמנים הגיעו לשלזיה גם כתוצאה ממדיניות של עידוד הגירה לשם על ידי השלטונות גרמניים. בשנים אלו גם הבירה ברסלאו, אשר לימים תשנה את שמה לורוצלב, הפכה לעיר גדולה ומשגשגת אשר משכה גם אנשי רוח רבים. רוב פולני נשאר בעיקר באזורים הכפריים של הקצה המזרחי של שלזיה, באזורים הסמוכים לקטוביץ, כאשר תחת השלטון הגרמני סבל מדיכוי לאומי ותרבותי. בשנת 1867, האימפריה האוסטרו-הונגרית ירשה את ממלכת הבסבורג האוסטרית. קצת מאוחר בהשוואה לשלזיה הגרמנית, גם שלזיה האוסטרית עבר תיעוש ומודרניזציה. בשנת 1900, עם ראשית המאה ה-20, מפקדי אוכלוסין שנערכו בשלזיה הגרמנית מעידים על רוב גרמני מוצק של כ-75% כאשר, רוב היתר הם פולנים. מפקדי אוכלוסין מקבילים שנערכו בשלזיה האוסטרית מראים שגם שם הגרמנים הם קבוצת האוכלוסייה הגדולה ביותר, אם כי הם אינם רוב: כ-44.5% הגדירו עצמם גרמנים, כ-33% פולנים וכ-22% סווגו כסלאבים שאינם פולנים, כאשר ככל הנראה מדובר בעיקר בצ'כים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, התפרקה האימפריה האוסטרו-הונגרית ואזור שלזיה האוסטרית הועבר לחזקתה של צ'כוסלובקיה. בעוד מצב העניינים בחלק האוסטרי של שלזיה היה פשוט יחסית, הדברים בחלק הגרמני הסתבכו. באותו הזמן פולין הוקמה מחדש לאחר כ-130 שנה של שלטון זר. בעוד פולנים רבים בשלזיה חפצו שהאזור יועבר לשלטון פולני, הרוב הגרמני רצה בשלטון גרמני. עד מהרה הפך אזור שלזיה לאזור מריבה בין גרמניה החדשה לפולין. שלזים פולנים החלו בהתקוממויות אלימות כנגד השלטון הגרמני, ודרשו איחוד עם פולין. לבסוף הועברו שטחים מוגבלים מאזור קטוביץ מגרמניה לפולין כשרוב השטח נשאר בידי גרמניה. בשנת 1919 פוצלה הפרובינציה לפרובינציית שלזיה העילית ופרובינציית שלזיה התחתית. בשנת 1938 שוב אוחדו הפרובינציות מחדש, עד לשנת 1941.
פרובינציית ורמיה-מזוריה
פרובינציית שלזיה תחתית
פרובינציית שוויינטוקז'יסקיה
פרובינציית תת-הקרפטים
פרובינציית קויאוויה-פומרניה
פרובינציית פומרניה המערבית
פרובינציית פולין גדול
פרובינציית מזוביה
פרובינציית פודלסיה
Universe Today
Universe Today (בתרגום היקום היום) הוא אתר אינטרנט לא מסחרי העוסק בחדשות אסטרונומיה וחלל.
האתר נוסד בשנת 1999 אך עבר למתכונתו הנוכחית ב-24 ביולי 2003. בתחילת ספטמבר 2005 הפורום של האתר התמזג עם הפורום Bad Astronomy של האסטרונום פיל פלייט. האתר אינו עוסק בנושאים ומידע שלא הבשיל כחלק מאמברגו עיתונאי אלא עוסק בנושאים ידועים ומוכרים שהפכו מקובלים בקרב הקהילה האסטרונומית.
אמילי לקדוואלה - העורכת הראשית של האגודה הפלנטרית - אמרה כי היא סומכת על Universe Today ו-Bad Astronomy שיתנו נקודת מבט עצמאית על חדשות מרעישות.
פרסומים.
האתר פרסם שני ספרים:
פאל סאלאי
פאל סאלאי (בהונגרית: Szalai Pál; 1915, בודפשט – 1994, לוס אנג'לס) היה קצין בכיר במשטרת בודפשט, חבר במפלגת צלב החץ בשנות מלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם.
קורות חיים.
ב-1929, בגיל 14, הצטרף סאלאי לתנועת הצופים ההונגרית. ב-1939 הצטרף לתנועה הלאומנית ההונגרית הפרו-נאצית, מפלגת צלב החץ, אך לאחר שלוש שנים עזב את המפלגה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה.
סאלאי שהה בטרנסילבניה ובאוקטובר 1944, עם עליית צלב החץ לשלטון בהונגריה, חזר לבודפשט. למרות שעזב את המפלגה גויס סאלאי לשורות משטרת בודפשט והיה קצין בכיר במשטרה. עד שחרור בודפשט בתחילת 1945 השתמש סאלאי בתפקידו כדי לסייע ליהודים, להזהירם מפני חיפושים ומעצרים, לשמור על רכושם, לספק להם מסמכים שיאפשרו להם לעזוב את גטו בודפשט, ואף כדי לשלוח שוטרים שיגנו עליהם מפשיטות של אנשי צלב החץ. הוא גם סייע למאמצי ההצלה של ראול ולנברג.
בין מניעיו לסייע ליהודים היה חברו מילדות, קארוי סאבו, שלימים הוכר גם הוא בתור חסיד אומות העולם. סאלאי ניצל את תפקידו כקצין כדי להעביר לסאבו מסמכים שבהם זוהה סאבו בתור בלש של משטרת הביטחון ההונגרית. באמצעות מסמכים אלה יכול היה סאבו להסתובב בבודפשט באופן חופשי ולסייע ליהודים.
בדצמבר 1944 קרב הצבא האדום לבודפשט, ואנשי צלב החץ פרעו ביהודים. בינואר 1945 פרצו אנשי צלב החץ לבנייניהן של שגרירויות זרות וגררו החוצה יהודים רבים בלא התחשבות במסמכיהם, מסמכים לפיהם זוהו היהודים בתור אזרחי מדינות זרות ולכן היו אמורים להיות מוגנים. אנשי צלב החץ שדדו רבים מהם ורצחו אותם. גם אנשי צוותים רפואיים וכן מאושפזים בשני בתי חולים בבודפשט, מחוץ לגטו בודפשט, נרצחו.
ב-8 בינואר נכנסה קבוצה חמושה של אנשי צלב החץ לבניין שגרירות שוודיה בבודפשט. אנשי צלב החץ הוציאו יהודים מהבניין, גררו אותם אל שפת הדנובה, ירו בהם למוות והשליכו את גופותיהם אל הנהר. למעלה ממאה יהודים אחרים הובאו לתחנת המשטרה והועמדו אל הקיר לקראת הוצאתם להורג. אוטו פליישמן , אחד מאנשי צוותו של ולנברג, הזעיק את סאלאי. סאבו, שעקב אחרי אנשי צלב החץ שגררו את היהודים, הודיע לסאלאי היכן נמצאים היהודים. סאלאי וסאבו, בליווי משטרתי, הגיעו אל תחנת המשטרה והתעמתו עם אנשי צלב החץ. סאבו הציג את עצמו בתור נציג השגרירות השוודית, וסאלאי - בתור איש צלב החץ, למרות שלא היה כזה. לבסוף שוחררו היהודים והושבו לשגרירות השוודית. בין עשרות הניצולים על ידי סאבו וסאלאי היו לארס ארנסטר , לימים ביוכימאי וחבר ועדת פרס נובל, וכן יעקב שטיינר , לימים פרופסור לפיזיולוגיה באוניברסיטה העברית. אביו של שטיינר היה בין היהודים שנורו ב-25 בדצמבר 1944 על גדת הדנובה.
סאלאי סייע ליהודים רבים וביניהם גם לשחקן קלמן רוז'אהדי שהעיד לטובתו אחרי שנת 1945 בפני בית הדין העממי.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה נחקר תפקידם של ההונגרים בסיוע לגרמנים ברצח היהודים. שאמו שטרן ראש היודנרט בבודפשט העיד לטובתו של סאלאי וסיפר שכאשר אנשי צלב החץ חטפו יהודים כדי לרצוח אותם בירי על שפת הדנובה, סאלאי מיהר בעקבותיהם והצליח לשחררם. החקירה הסתיימה במסקנה שסאלאי ניצל את תפקידו כדי לסייע ליהודים ככל האפשר והוא זוכה מההאשמות לפיהן, בתור קצין במשטרה ההונגרית, סייע לרצח יהודים.
בשנת 1953 הוכן משפט ראווה בבודפשט, שמטרתו הייתה להאשים את הציונים בהיעלמותו של ולנברג, תוך טענה שוולנברג לא הגיע לברית המועצות. בין העצורים היו סאלאי וסאבו. בשנות התשעים עשתה הסופרת והעיתונאית ההונגרייה-יהודייה מריה אמבר מחקר על המשפט, וגילתה חומרים מארכיונים שנפתחו לאחר התפרקות ברית המועצות. בין חומרים אלה נמצאו ציטוטים מטענותיהם של מתיאש ראקושי וארנה גרה (יהודים שניהם), מראשי הקומוניסטים בהונגריה, בהם נקבע שהציונים אשמים במותו של ולנברג. סאלאי, בתור מסייע ליהודים, נחשד בתור אוהד הציונות, ומשפטו התנהל במקבל למשפט הרופאים. לאחר מות סטלין ומותו של לברנטי בריה בסוף 1953, שוחררו חלק מהנאשמים במשפט, בהם סאבו, אך סאלאי שוחרר רק ב-1955. הוא היגר לארצות הברית, התיישב בקליפורניה, שינה את שמו לפאול סטרלינג (Paul Sterling) ומת בלוס אנג'לס בשנת 1994.
הכרה והנצחה.
בשנת 2008 הוכר סאלאי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
ארגוס מצויץ
ארגוס מצויץ (שם מדעי: "Rheinardia") הוא סוג של עופות ממשפחת הפסיוניים, הקרוב לטווס ולמין ארגוס גדול ובו 2 מינים השוכנים ביערות דרום-מזרח אסיה. בעבר היה בסוג מין יחיד - ארגוס מצויץ וייטנאמי.
תיאור.
הארגוס הוא עוף גדול המגיע לאורך 1.9-2.3 מ', בתוספת הזנב הארוך של הזכרים ומשקלו 1.5 ק"ג בממוצע. הארגוס הוא עוף חום ובעל נקודות לבנות לאורך גופו. הראש כתום עם עור כחול סביב לעיניים ומקור ורוד. הרגליים לבנות ועל הראש ציצות רחבות שהקנו לו את שמו. הנקבה לעומת הזכר הרבה יותר מוסווה אם כי צבעה חום מנוקד וראשה בעל פסים שחורים. כמו כן הזנב שלה קצר מאוד והיא קטנה מהזכר.
הארגוסים חיים בחבורות קטנות ביערות גבוהים בדרום-מזרח אסיה, בווייטנאם, לאוס ומלזיה. הוא מחפש ביער חסרי חוליות קטנים, זוחלים קטנים, רכיכות, פטריות ועלים למאכל. הוא מסוגל לעופף למרות אורך הזנב אך אינו מוצלח בכך ותעופתו מסורבלת. הוא עושה את זה בעיקר כדי לברוח מטורפים יבשתיים או כדי לעופף לעבר ענפים נמוכים. הוא עושה זאת בעיקר כדי למצוא נקבות ולקרוא להם.
אמיליו פורטס חיל
אמיליו קאנדידו פורטס חיל (בספרדית: Emilio Cándido Portes Gil, נהגה: ; 3 באוקטובר 1890 - 10 בדצמבר 1978) היה פוליטיקאי מקסיקני, נשיא מקסיקו בין השנים 1928 ל-1930. נולד בסיודד ויקטוריה, בירת מדינת טמאוליפס במקסיקו.