בסוף 1987 שרה פיליפס את קולות הרקע בלהיט של בלינדה קרלייל, Heaven Is a Place on Earth וכן באלבום Heaven on Earth של קרלייל. היא גילמה תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "שבעת המופלאים" כמוד סטנדיש, אמו של אחד מהשבעה. התפקיד האחרון עד כה של פיליפס בסדרת טלוויזיה היה בסדרה "הרקיע השביעי" (7th Heaven) בתפקיד לילי ג'קסון, אחותה של אם המשפחה, אנני ג'קסון קמדן. ב-1996 היא גילמה את דמותה של לאורה קולינס בסרט הטלוויזיה "אף אחד לא יספר" (No One Would Tell), וגם שיחקה בסרט הטלוויזיה "השדרה החמישית 919", לצד דניס ריצ'רדס וג'יימס מרסדן.
עם תחילת העשור הראשון של המאה ה-21 המשיכה פיליפס להופיע מעת לעת בסרטים שונים. היא הופיעה בתפקידי משנה בסרטים Jane White Is Sick &amp; Twisted משנת 2002, Harry + Max משנת 2004 ו-Unbeatable Harold מ-2006. בשנת 2009 הופיעה פיליפס בטקס הפרסים השנתי של ערוץ TV Land לרגל שלושים שנה לנוטס לנדינג. היא גם הופיעה בתפקיד קטן בסרט ההיסטורי הנורווגי "בגידה" שתיעד את תקופת הכיבוש הגרמני של נורווגיה במלחמת העולם השנייה.
בשנת 2018 השתתפה בסרט הדוקומנטרי של נטפליקס "".
חיים אישיים.
מישל פיליפס נישאה חמש פעמים וילדה שלושה ילדים:
ב-1986 פרסמה פיליפס את האוטוביוגרפיה שלה "קליפורניה חולמת: הסיפור האמיתי של האימהות והאבות" (California Dreamin': The True Story of the Mamas and the Papas) שיצא לאור שבועות ספורים לאחר שפורסמה האוטוביוגרפיה של ג'ון פיליפס, Papa John. בספרה מתארת פיליפס אירועים כמו פגישתה הראשונה עם קאס אליוט, זכייה במשחק קובייה באיי בהאמה כאשר חברי הלהקה היו מרוששים ולא יכלו להרשות לעצמם לשלם עבור טיסה בחזרה לארצות הברית וכיצד זכויות היוצרים שלה על השיר "קליפורניה חולמת", שעדיין משולמים לה תמלוגים עליו, היו "קריאת ההשכמה הטובה ביותר שלה" (היא ישנה בחדר מלון בניו יורק כאשר ג'ון פיליפס העיר אותה כדי שתסייע לו לסיים את כתיבת השיר).
ב-2007 הביעה פיליפס את מחאתה בפומבי על מלחמת עיראק וטענה שהיא מאמינה שנשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש וסגנו דיק צ'ייני צריכים להישפט על פשעי מלחמה. פיליפס תומכת בלגליזציה של קנאביס וב-2008 היא טענה שעישון קנאביס מסייע לה לגמילה מעישון.
הסתבכות משפטית.
ב-2 בדצמבר 1987 נעצרה פיליפס באמרילו, טקסס על החזקת קנאביס לאחר שהרכב שבו נסעה נעצר על ידי שוטרים בעוון מהירות מופרזת. פיליפס נסעה אז ברכב עם מי שהיה אז בן זוגה, ג'פרי טוזר והסם התגלה בחיפוש של השוטרים ברכב. היא נעצרה ושוחררה בערבות של 500 דולר.
משפחת נתניהו
פרס באפט&quot;א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר
פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר (באנגלית: British Academy Television Award for Best Actor) הוא פרס שניתן על ידי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה מאז 1955 כחלק מפרסי באפט"א לטלוויזיה.
הזוכים בפרס.
שנות ה-1970.
1970 אדוארד וודוורד – קאלאן
1971 קית' מיטשל – שש נשותיו של הנרי השמיני
1972 ג'ון לה מסוריאר – "Traitor"
1973 אנתוני הופקינס – מלחמה ושלום
1974 פרנק פינלי – הרפתקאות דון קישוט; קנדיד; מותו של אדולף היטלר
1975 פיטר ברקוורת' – "Crown Matrimonial"
1976 ג'ון הרט – עובד המדינה העירום
1977 דרק ג'קובי – אני, קלאודיוס
1978 פיטר ברקוורת' – "Professional Foul"
1979 אדוארד פוקס – אדוארד וגברת סימפסון
שנות ה-1980.
1980 אלק גינס – החפרפרת
"'1981 דנהולם אליוט – "Gentle Folk"; "In Hiding"; "Blade on the Feather"; "The Stinker"
1982 אנתוני אנדרוז – חמדת ימים
1983 אלק גינס – כל אנשי סמיילי
1984 אלן בייטס – "An Englishman Abroad"
1985 טים פיגוט-סמית – היהלום שבכתר
1986 בוב פק – "Edge of Darkness"
1987 מייקל גמבון – הבלש המזמר
1988 דייוויד ג'ייסון – "Porterhouse Blue"
1989 ריי מקאנלי – "A Very British Coup"
שנות ה-1990.
1990 ג'ון ת'או – אנדוור מורס בסדרה "המפקח מורס"
1991 איאן ריצ'רדסון – פרנסיס ארקהרט בסדרה "בית הקלפים"
1992 רוברט לינדזי – מייקל מארי בסדרה
1993 ג'ון ת'או – אנדוור מורס בסדרה "המפקח מורס"
1994 רובי קולטריין – ד"ר אדוארד "פיץ" פיצג'רלד בסדרה "המפצח"
1995 רובי קולטריין – ד"ר אדוארד "פיץ" פיצג'רלד בסדרה "המפצח"
1996 רובי קולטריין – ד"ר אדוארד "פיץ" פיצג'רלד בסדרה "המפצח"
1997 נייג'ל הות'ורן – אדגר פסקו ב-"The Fragile Heart"
1998 סיימון ראסל ביל קנת' וידמרפול בסדרה "A Dance to the Music of Time"
1999 טום קורטני – רוי סאות'גייט ב-"A Rather English Marriage"
שנות ה-2000.
2000 מייקל גמבון – סקווייר המלי במיני-סדרה "רעיות ובנות"
2001 מייקל גמבון – ג'ון הריסון בדרמה "Longitude"
2002 מייקל גמבון – ריימונד סימון ב-"Perfect Strangers"
2003 אלברט פיני – וינסטון צ'רצ'יל בסרט הטלוויזיה "The Gathering Storm"
2004 ביל ניי – קמרון פוסטר בסדרה "שם המשחק"
2005 ריס איוואנס – פיטר קוק בסרט הטלוויזיה "Not Only But Always"
2006 מארק ריילנס – ד"ר דייוויד קלי בסרט הטלוויזיה "The Government Inspector"
2007 ג'ים ברודבנט – פרנק פקנהאם בסרט הטלוויזיה "לונגפורד"
2008 אנדרו גארפילד – ג'ק בארידג' / אריק וילסון בסרט הדרמה "בוי A"
2009 סטיבן דיליין – אנתוני הרנדול בסרט "The Shooting of Thomas Hurndall"
אין דבר
אין דבר היה השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 2001 בשפה העברית, על ידי הזמר הישראלי טל סונדק. השיר הוא מסוג בלדה, ונכתב והולחן על ידי שמרית אור ויאיר קלינגר.
השיר זכה במקום הראשון בתחרות קדם-אירוויזיון לשנת 2001, ונבחר לייצג את ישראל באירוויזיון.
באירוויזיון היה השיר החמישי לפי סדר ההשמעה, לאחר השיר הנורווגי "On my own" שבוצע על ידי האלדור לאגרייד, ולפני "Lady Alpine Blue", השיר המייצג את רוסיה בביצוע מומי טרול.
בסיומה של ההצבעה, צבר השיר 25 נקודות (10 מצרפת, 7 מסלובניה, 6 מבוסניה והרצגובינה ו-2 מיוון), והגיע למקום ה-16 מתוך 23.
קישורים חיצוניים.
אירוח טלוויזיה (סביב נושא האירווזיון)
אין דבר (שיר)
יסעור יפני
בידיא
בידיא (ערבית:بديا) היא עיירה פלסטינית בנפת סלפית שבצפון השומרון, הנמצאת במרחק 32 ק"מ מדרום-מערב לשכם וכ-16 ק"מ מסלפית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בבידיא היו 9,784 תושבים בשנת 2016.
במועצה המקומית אחד עשר חברים אשר מייצגים את כל המשפחות הבולטות בבידיא, והם בוחרים את ראש העיירה. בידיא ממוקמת על רכס הרים הנמצא במערב רכס ההרים המרכזי, שעובר מצפון לדרום בגדה המערבית. היא שוכנת בגובה 320 מטר מעל פני הים. הכביש ההיסטורי שכם-ירושלים נמצא בקרבתה.
היסטוריה.
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 792 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-1,026 מוסלמים אשר שכנו ב-245 בתים.
ב-1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 1,360 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 13,466 דונם. מתוכם היו 5,088 דונם של מטעים ואדמות השקיה, 2,319 של גידולי דגנים, ואילו 47 דונם סווגו כשטח בנוי.
בעקבות מלחמת השחרור, ולאחר הסכמי שביתת הנשק של 1949, עברה בידיא משליטה בריטית לירדנית.
בשנת 1961, האוכלוסייה של בידיא הייתה 2,212 נפש.
לאחר 1967.
בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עברה בידיא משליטה ירדנית לישראלית. מדינת ישראל הפקיעה 950 דונמים של אדמה מבידיא, לצורך בניית ההתנחלויות ברקן, קריית נטפים, לסלילת כביש חוצה שומרון ולגדר ההפרדה.
בשנת 1981, מוח'תאר הכפר, מוסטפא אבו בכר, ניצל את מעמדו כדי למכור לכאורה מאדמות הכפר ליזמים יהודים שביקשו להקים התנחלויות סמוך לכפר. אבו בכר, עבד עבור חברה בשם "אהליבה לימיטד בע"מ", חברה שנרשמה בליבריה כמקלט מס, והייתה רשומה גם באזור יהודה ושומרון, ועסקה ברכישת קרקעות באזור יהודה ושומרון ומכירתן למתיישבים. אבו בכר, יחד עם מוח'תאר אחר, סמי שתאת, מכרו קרקעות שלא היו שייכות להם, אחרי שזייפו מסמכים וחתימות של תושבי הכפר. תושבי הכפר פנו לעורכי-דין ובמשטרה נפתחו תיקים, שלתוכם נאספו גם חוות־דעת של גרפולוג, שקבע כי החתימות מזויפות. במאי 1983, החלו טרקטורים להכשיר שטח על קרקעות אלו, לטובת הקמת התנחלות שנקרא אז "אלקנה ד'". איבראהים אל־אכרע, בעל הקרקע ניסה לחסום בגופו את הטרקטור שעלה על אדמתו. חיילי משמר-הגבול שהיו במקום ירו בו למוות. ההתנחלות "אלקנה ד'", שוועדת השמות הממשלתית נתנה לו את השם "גבריאל", לבסוף לא הוקמה. בזמן האינתיפאדה הראשונה, באוקטובר 1988, התנקשו אלמונים בחייו של אבו בכר, בתגובה הטיל צה"ל עוצר על הכפר במשך חמישה ימים, עצר 120 תושבים ופוצץ שישה בתים. כמו כן הכריזה מדינת ישראל שהיא מפקיעה את השטח שבמחלוקת, והסתמכה על סעיף מחוק העות'מאני המתיר לה להפקיע אדמה חקלאית שלא עובדה במשך עשר שנים.
לאחר הסכם אוסלו, 15% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח B, ו-85% הנותרים הם שטח C. עד הקמת גדר ההפרדה נהגו ישראלים רבים לבצע קניות בכפר, בעיקר של רהיטים וחומרי בניין. מתחם הקניות שהוקם לאורך כביש חוצה שומרון הישן קיבל את השם "שוק בידיא". לאחר שהכביש נחסם לתנועה על ידי צה"ל סמוך לכפר, השוק נסגר.
מערת בידיא.