ב־19 ביולי הודחו 1,577 בכירי האוניברסיטאות בטורקיה, הושעו 15 אלף אנשי חינוך, ונשללו רישיונותיהם של 21 אלף מורים במוסדות חינוך פרטיים, וב־23 ביולי הורה ארדואן על סגירת 1,043 בתי ספר פרטיים.
האשמות כנגד פטהוללה גולן.
פטהוללה גולן, שהואשם על ידי ארדואן כאחד מהמעורבים המרכזיים בפרשייה, גינה בתוקף את ניסיון ההפיכה ודחה כל קשר אליו. "אני מגנה בכל לשון את ניסיון ההפיכה הצבאי בטורקיה", הוא הצהיר בהודעת דואר־אלקטרוני, כפי שדווח בעיתון הניו יורק טיימס. "ממשלה צריכה לזכות בשלטון דרך הליך של בחירות חופשיות והוגנות, ולא באמצעות כוח. אני מתפלל לאלוהים עבור טורקיה, עבור האזרחים שלה ועבור כל מי שנמצא כרגע בטורקיה שהמצב הזה יפתר בדרכי שלום ובמהירות. כאחד שסבל תחת הפיכות צבאיות מרובות במהלך חמשת העשורים האחרונים, זה מעליב במיוחד להיות מואשם בכל קשר לניסיון שכזה. אני דוחה בתוקף את ההאשמות הללו."
הנשיא ארדואן ביקש מארצות הברית להסגיר את גולן: "אני קורא לכם שוב, לאחר שהיה ניסיון הפיכה. הסגירו את האיש הזה שבפנסילבניה לטורקיה! אם אנחנו שותפים אסטרטגיים או שותפים ראויים לחיקוי, עשו את מה שהכרחי לעשות". ראש הממשלה יילדרים איים במלחמה כנגד כל מדינה שתתמוך בגולן. מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ון קארי, הזמין את טורקיה "להציג לנו כל ראייה שמסוגלת לעמוד לבדיקה" לפני שהם ייענו לבקשת ההסגרה.
מחוץ לטורקיה, בברינגן שבבלגיה, תומכים אלימים של ארדואן ניסו לתקוף בניין של תנועה המזוהה עם גולן בשם "Vuslat". המשטרה הביאה תותחי מים כדי לעצור את התוקפים. באמצעי התקשורת פורסמו ידיעות שכוחות משטרה הגנו על הבתים של תומכי גולן. ברשתות החברתיות אנשים עודדו לצאת לברינגן פעם נוספת, ואי־סדרים דומים נוספים נרשמו גם בהאוסדן זולדר שבבלגיה.
בסיס חיל האוויר אינג'ירליק.
הקונסוליה האמריקאית בטורקיה הוציאה מזכר המייעץ לתושבי ארצות־הברית להימנע מלהגיע לאזור בסיס חיל האוויר אינג'ירליק בדרום טורקיה, המכיל כ־50 פצצות ביקוע גרעיני, עד ש"הפעילות תחזור לסדרה". הם הצהירו כי השלטונות המקומיים אסרו את הגישה לבסיס האוויר ושאספקת החשמל אליו הופסקה. כוחות חיל האוויר של ארצות הברית פעלו באזור זה לטובת ההתערבות האמריקאית בנעשה בסוריה. קרוב ל־1,500 צוותים אמריקאים שוכנו בבסיס.
עשרים וארבע שעות לאחר הדיווחים הראשוניים על סגירת בסיס חיל האוויר, גורמים רשמיים במחלקת ההגנה של ארצות הברית אישרו כי הבסיס והשטח האווירי שבו נפתחו מחדש עבור מטוסי צבא, וכי הפעילות של מטוסים אמריקאיים בבסיס תתחדש.
תסיסה חברתית.
ב־16 ביולי אנשים שהפגינו כנגד ההפיכה זימרו בהתרסה כנגד המקומיים באיסטנבול, באזורים בעלי ריכוז גבוה של אלווים, כולל באוקמיידן ובסולטנגזי. תקריות דומות קרו גם באנטקיה, בה גם יש מינון אלווים גבוה באוכלוסייה, כאשר אופנוענים שזוהו כחסידי השריעה עברו לינץ'. בשכונות שונות באנקרה חנויות השייכות לסורים הותקפו על ידי ההמון. במלטיה איסלמיסטים סונים הטרידו תושבים של שכונה אלווית, בייחוד את הנשים, וניסו להיכנס לשכונה בהמוניהם, עד אשר המשטרה התערבה וחסמה את כל הדרכים לשכונה. בקדיקוי אנשים ששתו אלכוהול בפומבי הותקפו על ידי קבוצה של אנשי דת פונדמנטליסטים.
קריאות להחזרת עונש המוות.
בעקבות המעצרים, אלפי מפגינים נגד ההפיכה דרשו ליזום עונש מוות נגד העצורים הקשורים בהפיכה, תחת הסיסמה "אנחנו רוצים את עונש המוות". הנשיא ארדואן לא שלל את האפשרות, ואמר ש"בדמוקרטיה, מה שהעם רוצה זה מה שהוא יקבל". השלטונות הטורקיים לא הוציאו אף אחד להורג מאז שנת 1984, אך אסרו זאת מבחינה משפטית רק ב־2004 כתנאי מוקדם להצטרפות לאיחוד האירופי.
גורמים רשמיים באיחוד האירופי הביעו את התנגדותם לטיהורים שנעשים על ידי השלטונות הטורקים בקשר להפיכה. שר החוץ הצרפתי ציין שטורקיה חייבת לעבוד במסגרת החוק ולעמוד בעקרונות הדמוקרטיים של אירופה. ב־18 ביולי 2016, ציינה פדריקה מוגריני, הנציגה העליונה של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון, שאף מדינה לא תתקבל לאיחוד האירופי "אם היא מאפשרת עונש מוות". סטפן סיברט, מזכיר העיתונות של גרמניה, ציין כי ביסוס עונש מוות במדינה יסיים את השיחות על כניסתה של טורקיה לאיחוד האירופי.
טורקיה היא חברה במועצת אירופה ואשררה את האמנה האירופית לזכויות אדם כחלק מתנאי החברות שלה. אמנה זו כוללת את ביטול עונש המוות כחלק מהתנאים בה. ככזו, אסור לטורקיה מבחינה חוקית לחוקק מחדש את עונש המוות.
מצב חירום.
ב־20 ביולי 2016 הכריז הנשיא ארדואן על שלושה חודשים של מצב חירום כתגובה על ניסיון ההפיכה, תוך ניצול סעיף 120 לחוקה הטורקית, "הכרזת מצב חירום בשל פעולות נרחבות של אלימות והידרדרות חמורה של הסדר הציבורי". ההחלטה התקבלה בפרלמנט הטורקי ב־21 ביולי, ברוב של 346 כנגד 115 מצביעים. מפלגת הצדק והפיתוח ומפלגת התנועה הלאומית היו בעד, בעוד מפלגת העם הרפובליקאית ומפלגת העמים הדמוקרטית היו נגד. ראש הממשלה יילדרים טען שמצב החירום נחוץ על מנת "להיפטר ממקורות הפורענות במהרה".
סגן ראש ממשלת טורקיה, נומאן קורטולמוש, הודיע כי במסגרת מצב החירום המדינה תקפיא באופן זמני את חלקה באמנה האירופית לזכויות אדם, זאת בהתאם לסעיף 15 באמנה, המתיר זאת במקרה של "מלחמה או מצב חירום ציבורי המאיים על קיומה של האומה". הודעה על ההקפאה חייבת להישלח למועצת אירופה, ואסור שתהיה לה השפעה על הזכות להליך הוגן או על איסור עינויים.
יוון כמפלט.
הבקשה למקלט מדיני ביוון.
ב־16 ביולי 2016 נחת מסוק טורקי ביוון, שבו היו שמונה אנשי צבא מכוחות המורדים שביקשו מקלט מדיני פוליטי. טורקיה ביקשה את הסגרת הנמלטים ואת החזרת המסוק, ואילו יוון השיבה כי המסוק הצבאי הטורקי יוחזר, אך בקשת המקלט תיבחן. המסוק הוחזר לטורקיה בבוקר היום שלמחרת. החיילים הועלו למשפט ביוון בגין סיכון היחסים בין יוון לטורקיה, ובגין טיסה בלתי חוקית. ההאשמה בגין סיכון היחסים בין יוון לטורקיה הוסרה לאחר מכן.
עורכת הדין של ארבעה מהם טענה שהם נמנו עם הצוות הרפואי באיסטנבול, ושלכולם יש משפחה וילדים בטורקיה. היא הוסיפה שב־15 ביולי הם קיבלו פקודה להוביל פצועים בעזרת המסוק, מבלי לדעת כלל על ניסיון ההפיכה. בשלב כלשהו החלו כוחות משטרה טורקיים לירות על המסוק שלהם, וכשהם הבינו שמדובר בניסיון הפיכה הם פחדו שיוצאו להורג בגין השתתפות בו, ולכן טסו ליוון כדי לבקש מקלט מדיני. לפי דבריה, כולם נמצאים במצב נפשי רעוע, וחוששים לגורלם ולגורל משפחותיהם, כיוון שהם משוכנעים שבטורקיה הם לא יזכו להליך הוגן.
אנשי הצבא הובאו בפני שופט ב־18 ביולי כשפניהם מכוסים והם לבושים בבגדים אזרחיים, אך בית המשפט דחה את הדיון ל־21 ביולי בשל האווירה המתוחה בבית המשפט. אנשי ממשל מטורקיה ישבו מאחוריהם ואיימו עליהם עד שעורך דין יווני ביקש מהם לזוז. עורכת דינם טענה שמישהו שתרגם לה את דבריהם אמר שהם הטיחו בנאשמים "כלבים, בוגדים, אנחנו נהרוג אתכם".
סגן שר ההגנה היווני ציין כי בקשות למקלט נבדקות על ידי בתי המשפט היווני, ולמרות שהבקשות ייבדקו מול "החוק היווני והבינלאומי", הטיעון בעד ההסגרה הוא "חזק מאוד". שגריר טורקיה ביוון אמר כי אם החיילים לא יוחזרו לטורקיה, זה "לא יעזור ליחסים הדו־צדדיים בין שתי המדינות", וכי "יוון לא הייתה צריכה לתת רשות נחיתה למסוק טורקי. היא לא הייתה צריכה לאפשר לו אפילו להיכנס למרחב הפיקוח התעופתי שלה. עורך דין יווני ציין כי המצב מורכב, וכי למרות שהרשויות היווניות רוצות הליך הסגרה נקי ומיידי, ישנם טיעונים משפטיים חזקים נגד מהלך שכזה, ובבסיסם ביטחון חייהם של מבקשי המקלט לפי החוק היווני והבינלאומי. הוא ציין שאין אפשרות להסגירם אם יש חשד לתביעה מדינית או תביעה צבאית נגדם שעלולים להסתיים בעונשים קשים. בליל 19 ביולי הקצינים הועברו מאלכסנדרופולי לקוואלה לאבטחת ביטחונם האישי.
ב־21 ביולי גזר בית המשפט היווני על שמונת אנשי הצבא שני חודשי מאסר על כניסה בלתי חוקית ליוון, וזיכה אותם ממעבר על חוקי הטיסה בה. הם נמצאו זכאים מטיסה בלתי חוקית מעל שמי יוון מכיוון שהחוק היווני לא נוגע למטוסים ומסוקים צבאיים, מאחר שהם לא מחויבים להגיש תוכניות טיסה. בית המשפט הכיר בנסיבות המקלות לפיהן האנשים פעלו מתוך לחץ גדול. העונש נדחה בשלוש שנים, אך הם נשארו במעצר משטרתי עד שידונו בבקשת המקלט שלהם. שוטר יווני שהעיד אמר שאנשי הצבא הטורקיים שיתפו פעולה לאחר נחיתתם, לא היו חמושים, לא התנגדו, נכנעו באופן מיידי וביקשו מקלט מדיני פוליטי. במהלך המשפט נכחו 6 עורכי דין טורקיים, אחד מהם איים על אנשי הצבא וכתוצאה הוצא באופן מיידי מהאולם על ידי המשטרה היוונית. לפי גרסתם של החיילים, כפי שנמסרה לשופט בבית המשפט משאלות שהפנה אליהם, כולם זומנו בערב של 15 ביולי לאסוף חיילים פצועים באיסטנבול, מבלי לקבל פרטים נוספים. הם הדגישו שהמטוס בו השתמשו שימש כאמבולנס מרחף ולהובלת נפגעים בלבד. לפני שהחליטו לעזוב את טורקיה הם נחתו בבסיס באיסטנבול, בו יש בית חולים צבאי, שם הם שהו עד שלפני עלות השחר הם שמעו יריות. התחנה האחרונה לפני שהגיעו לאלכסנדרופולי הייתה אזור מיוער ליד העיר, בו הם קראו באינטרנט על ההפיכה. כולם טענו שהם דאגו לביטחונם לאחר שראו קצינים וחיילים מוכים בידי ההמון ברחובות איסטנבול, ללא תלות במידת מעורבותם בניסיון ההפיכה.
בבוקר ה־22 ביולי הקצינים הועברו מסיבות ביטחוניות לאתונה. עורכי הדין שלהם אמרו שלא נמסר להם על העברתם ושמנהל המשטרה בקוואלה הודיע להם על כך בערב.
שמירה יוונית מפני נמלטים נוספים.