במהלך השנים שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים והסכמים כגון הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1977); הסכם על ביטול אשרות (1977); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי וחינוכי (1978); הסכם על שיתוף פעולה באנרגיה גרעינית למטרות שלום (1979); הסכם תובלה אווירית (1979); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי ומסחרי (1980); אמנת ההסגרה (1984); הסכם למניעת מיסוי כפול (1984); הסכם תיירות (1996); הסכם לקידום והגנה על השקעות (1997); הסכם לשיתוף פעולה בין בנק מקסיקו לבנק ספרד (2014) והסכם לשיתוף פעולה נגד פשע מאורגן (2014).
תחבורה.
קיימות טיסות ישירות בין מקסיקו לספרד דרך חברות התעופה הבאות: אירומקסיקו, אייר אירופה, חברת התעופה אירופה, איבריה וואמוס אייר .
סחר בסמים.
בשנת 2012 נעצרו בספרד ארבעה חשודים מקרטל הסמים המקסיקני סינאלואה, כאשר ניסו לכאורה להקים מטה אירופי.
בשנת 2013 סבר ראש יחידת הסמים והפשע המאורגנים בספרד (המכונה אודיקו) כי קרטלי הסמים המקסיקניים התכוונו "לכבוש" את ספרד ולא ליצור קשר עם ארגוני סמים קולומביאנים.
בשנת 2017 הסגירה המשטרה הספרדית את חואן מנואל מואנוז לואנו, החשוד בביצוע פעולות לקרטל הסמים המקסיקני לוס זטאס בספרד, לארצות הברית.
יחסי סחר.
בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי, אשר ספרד חברה בו. בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות ב-10.8 מיליארד דולר. היצוא של מקסיקו לספרד כולל: נפט גולמי, תרופות, אלכוהול, דגים וטלפונים ניידים; בעוד שהייצוא הספרדי למקסיקו כולל: רכבים, חלקי רכב ויין. מקסיקו היא השותפה הגדולה ביותר של ספרד באמריקה הלטינית וה-15 בגודלה בעולם כולו.
במקסיקו פועלות כמה חברות רב-לאומיות ספרדיות בולטות, כמו: בנקו בילבאו ויזקאיה ארגנטריה, מפפר, קבוצת סנטאנדר, טלפוניקה וזארה; בעוד מספר חברות רב-לאומיות מקסיקניות פועלות בספרד, כמו: ALFA, Cemex ו- Grupo Bimbo.
נציגויות דיפלומטיות.
מקסיקו מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ו-9 קונסוליות בברצלונה, בילבאו, חיחון, מורסיה, פלמה דה מיורקה, סנטה קרוס דה טנריפה, סביליה, ולנסיה וסראגוסה. מאידך, ספרד מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-23 קונסוליות באקפולקו, אגואסקליינטס, קנקון, צ'יוואווה, סיודאד חוארס, דורנגו, גוודלחרה, לאון, לוס מוצ'יס, מרידה, מונטריי, מורליה, אואחאקה, פואבלה, קרטרו, סן חוסה דל קאבו, סן לואיס פוטוסי, טמפיקו, טיחואנה, טלקסקלה, טוראון, טוסטלה גוטיירס ווראקרוס.
יחסי גואטמלה–מונטנגרו
יחסי גואטמלה–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גואטמלה לבין רפובליקת מונטנגרו.
היסטוריה.
גואטמלה הכירה לראשונה בעצמאותה של מונטנגרו ב-27 בספטמבר 2006, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו באותו היום בדיוק. מונטנגרו מינתה מטעמה קונסול כבוד בגואטמלה.
הסחר בין שתי המדינות הוא זניח ועומד על מאות אלפי אירו בלבד, הוא מורכב בעיקר מייבוא ולא מייצוא.
קרב אל-קאסר אל-כביר
ספר שני לוחות הברית
פיאג'ו בוס
פיאג'ו בוס (באיטלקית: Piaggio Boss) הוא טוסטוס מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, אשר יוצר באיטליה בין השנים 1996–1989.
יחסי כווית–מונטנגרו
יחסי כווית–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת כווית לבין רפובליקת מונטנגרו.
היסטוריה.
כווית הכירה לראשונה בעצמאותה של מונטנגרו ב-27 ביולי 2010. היה זה אותו היום בו נחתם מזכר ההבנות בין שתי המדינות המכריז על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים. השגריר הכוויתי הראשון של כווית למונטנגרו הואמן על מונטנגרו ב-15 בפברואר 2013. מונטנגרו מייבאת מכווית סחר בקנה מידה זניח והייצוא זניח עוד יותר.
בספטמבר 2012 בשולי העצרת הכללית של ארגון האומות המאוחדות נפגשו שר החוץ המונטנגרי ושר החוץ הכוויתי.
הרמן ואן דר מיין
הרמן ואן דר מיין (בהולנדית: Herman van der Mijn; 27 בפברואר 1684, אמסטרדם – נובמבר 1741, לונדון), היה צייר מהמאה ה-18. הוא נולד בהולנד ופעל בלונדון.
ביוגרפיה.
הרמן ואן דר מיין היה אח של הציירת אגתה ואן דר מיין.
בשנת 1712 הוא התקבל כחבר בגילדת לוקאס הקדוש ובשנת 1713 התמנה לצייר החצר אצל יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ. בהיותו בחצר הוא צייר בעיקר פרחים. בשנת 1717 הוא חזר להולנד. תוך זמן קצר הוא עבר לפריז ומשם לבריסל. בשנת 1725 הרמן ואן דר מיין הגיע ללונדון והתיישב שם ביחד עם אחותו. הוא היה צייר דיוקנות פופולרי. בשנת 1737 הוא חזר לתקופה קצרה להולנד ועבד אצל וילם הרביעי, נסיך אורנז'. לאחר מכך הרמן ואן דר מיין חזר ללונדון בו נפטר בשנת 1741.
היו לו שישה ילדים וכולם היו ציירים.
אולימפיאדת השחמט לעיוורים
אולימפיאדת השחמט לעיוורים (באנגלית: Blind Chess Olympiad) היא תחרות שחמט לעיוורים ולקויי ראייה, שמתחרות בה נבחרות שחמט לאומיות. התחרות נערכת מדי ארבע שנים ובחסות ארגון ה-IBCA . אולימפיאדת השחמט לעיוורים היא אירוע הספורט הגדול ביותר בשחמט הבינלאומי עבור לקויי ראייה.
היסטוריה.
תחרות השחמט הראשונה לשחמטאים עיוורים התקיימה בשנת 1958 בעיר בגרמניה, המנצח היה ריינלד בונהם אשר בהמשך ייסד ה-ה-IBCA.
האולימפיאדה הרשמית הראשונה התקיימה בשנת 1961 בעיר , גרמניה. שמונה קבוצות התחרו ב-122 משחקים בטורניר מסוג ראונד-רובין כשנבחרת יוגוסלביה זכתה. באולימפיאדה השלישית, בשנת 1968, שנערכה בויימות', אנגליה, התחרו 20 קבוצות. רוסיה זכתה בתחרות כשיוגוסלביה סיימה כסגניתה.
באולימפיאדה ה-13 שנערכה בשנת 2008 בהרקליון, יוון, התחרו 34 נבחרות והפכו את אולימפיאדת השחמט לעיוורים לאותה שנה לאירוע הספורט הגדול ביותר בתחום השחמט הבינלאומי לעיוורים עד היום.
ניקולאס ואן אייק
ניקולאס ואן אייק (Nicolaas van Eyck; 1617–1679) היה צייר פלמי שפעל באנטוורפן באמצע המאה ה-17. הוא ידוע בזכות סצינות הסוסים והקרבות, ציורי נופים ודיוקנאות שלו. הוא גם צייר כמה תהלוכות אזרחיות, כולל מצעדים של המיליציה האזרחית באנטוורפן.
חייו.
ניקולאס ואן אייק נולד באנטוורפן כבנם של החייט ניקולאס ואן אייק ויואנה רוז. החל ללמוד בשנת 1632 אצל הצייר ההיסטורי הבולט תאודור רומבוץ באנטוורפן והיה לתלמידו.
הוא היה מפקד במשמר אזרחי מקומי וייתכן שזו הסיבה לכך שצייר סצינות צבאיות.
הוא התיידד עם צייר הפרחים יאן פיליפ ואן תילן, שהיה גם תלמיד של רומבוץ. ואן אייק היה הסנדק של לפחות אחד מתשעת ילדיו של ואן תילן.
הוא היה המורה של פיטר הופמן, וגם של בניו ניקולאס השני ויאן קרל ואן אייק שהפכו לציירים. יאן קארל היה תלמידו של יאן ארסמוס קווינוס כשהיה באיטליה.
יצירתו.
ניקולאס ואן אייק ידוע בעיקר בנופיו וציורי חיילים ופרשים הנמצאים בזמן קרב או במנוחה. הוא צייר מספר קומפוזיציות המייצגות סצינות של מלחמה ומרידות עירוניות. ואן אייק צייר בהמשך כמה סצינות בסוגת החגים בכפר וחקלאים רוקדים.
ואן אייק צייר גם תהלוכות אזרחיות, כולל קומפוזיציה המייצגת את "המצעד הגדול של המשמר האזרחי של אנטוורפן" (1672). בציור מתואר מפגן של חיילים – שורת רובאים המכוונים את רוביהם לעבר שורת גברים העומדת מולם. ברור שהם לא השתמשו בכדורים אמיתיים אלא רק באבק שרפה. נראה כי מפגנים כאלה היו נפוצים כמצעדים אזרחיים באותה תקופה, כפי שניתן לראות באירוע מבריסל ב-31 במאי 1615 שתואר על ידי דניס ואן אלסלו, הכולל סצנה דומה.
כמה מיצירותיו של ואן אייק מתארות מרי אזרחי ומלחמה שהתרחשו בפלנדריה במהלך המאה ה-16. דוגמה לכך היא שני הציורים על הלחימה במכלן ב־9 באפריל 1580. הציורים מתארים את כיבוש מכלן על ידי חיילים אנגלים שפעלו מטעם צפון הולנד הפרוטסטנטית, פעולה צבאית שהתפתחה למעשי זוועה כלפי האוכלוסייה האזרחית המכונה "הזעם האנגלי" משנת 1580. פעולות האיבה מופיעות בציורים, מתרחשות מצפון ומדרום לכיכר העיר. כיכר העיר מלאה בחיילים וחיילי אויב וגדודי ארטילריה. האמן הדגיש את הפעולות של תושבים מקומיים בודדים נגד האויב הזר והאנגלי. כך לדוגמה, מוצגים אנשים המנסים להציל את שרידי הפטרון סנט רומבולד מידיהם של הכופרים האנגלים. הנזיר הכרמליתי פטרוס דה וולף שהצטרף להתנגדות המזוינת בכיכר העיר מוצג בציור הראשון כמשתתף בפעולה. בציור השני ניתן לראות את פטרוס דה וולף לאחר שנפל בידי האויב ועומד להוצאה להורג בידיו של הקולונל האנגלי נוריס.
ואן אייק היה אחד מציירי אנטוורפן הרבים שמוצגים בתמונה שצייר יאקוב דה פורמנטרו. ציור זה מתוארך בין 1654 ל־1659 ומציג גלריה לאמנות עם יצירות של ציירים חשובים באנטוורפן. ניתן לראות בה את ההישגים האמנותיים ואת מורשת העבר של בית הספר לציור באנטוורפן. בתוך הציור של הגלריה לאמנות, כלולה היצירה של ואן אייק המתארת ​​ציור קרב, מה שמלמד כי הוא נחשב באותה תקופה כצייר מוביל באנטוורפן.
השפעת מגפת הקורונה על הספורט
להתפרצות נגיף הקורונה, אשר החלה בשלהי 2019 והגיעה לרוב העולם בשנת 2020, הייתה השפעה רבה על תחום הספורט. בתחילה נערכו משחקים רבים ללא קהל, ומאוחר יותר בוטלו או נדחו תחרויות ספורט רבות. בהמשך התחרויות התקיימו לרוב בכפוף לכללים שנועדו להקטין את הסיכוי להדבק.
שחקנים נעדרו ומשחקים נדחו בשל הידבקויות או בידודים. בנוסף להשלכות הספורטיביות, היו השלכות כלכליות וכך השלכות בריאותיות בדמות נדבקי קורונה.
אולימפיאדת טוקיו.