במאי 2010 נבחר לרקטור האוניברסיטה ובאוגוסט 2010 נכנס לתפקיד, וכיהן בו עד קיץ 2015, אז הוחלף על ידי פרופסור ירון עוז.
אודות מחקריו.
אהרן שי חוקר את האימפריאליזם המערבי ובמיוחד האנגלי בסין. תקופת מחקרו היא ההיסטוריה החדשה של סין, החל מאמצע המאה התשע-עשרה, כלומר ממלחמת האופיום הראשונה והשנייה ועד היום. עוסק בהיסטוריה בינלאומית בדגש על היבטים כלכליים.
מחקרו עוסק ביחסי הגומלין שבין ארצות המערב, ובמיוחד אנגליה, כלפי סין, לאורך תקופה של כמה עשרות שנים. אחת הסוגיות שבדק היא באיזו מידה אפשר לומר שהאימפריאליזם המערבי ניצל את סין במידה כלכלית וכן באיזו מידה אפשר לקבוע שלאחר מאה שנים של ניצול כזה, כשסין התעשתה והפכה לרפובליקה עממית, היא הגיעה לתחושת שוויון עם מדינות המערב.
הוא מתרשם מאוד מהתעצמותה של סין מאז מדיניות הדלת הפתוחה. בתהליך זה של ההתעצמות היא הצליחה לפרוץ דרכים חדשות, להגיע להישגים כלכליים חדשים וחסרי תקדים, ובתחומים רבים אף הדביקה והשיגה את מדינות המערב. בהדרגה יצאה סין מתהליכי ייצור בתחום התעשייה הבסיסית ועברה לתעשייה עילית. השאלה האקטואלית ביותר היא באיזו מידה אפשר לומר שסין מנסה לתרגם את העוצמה הכלכלית שלה למונחים פוליטיים גלובליים, והאם מסתמן עימות חריף ומסוכן בין סין לארצות הברית.
כתב טרילוגיה של מחקרים שראו אור בשפה האנגלית אודות סין בזירה הבינלאומית ויחסי בריטניה וסין. ספר אחד עוסק בשנות ה-30 של המאה ה-20 ודן בשורשי מלחמת העולם השנייה במזרח אסיה, השני עניינו בשנות ה-40 של המאה ה-20 ובניסיון של המעצמות לחזור לעמדת השפעה כלכלית בסין, השלישי דן בשנות ה-50 של המאה ה-20 ובגורל החברות הזרות בסין. חיבר שני ספרים כלליים בעברית על סין במאות התשע-עשרה והעשרים. חיבר ביוגרפיה על ג'אנג שואה ליאנג, מושל מנצ'וריה שהיה אחד האישים הבולטים בסין במאה העשרים.
אחד מספריו שעניינו גורל החברות הזרות, ראה אור בסינית ויצא בהוצאת האקדמיה למדעים בבייג'ינג. זו הייתה הפעם הראשונה שהסינים הוציאו ספר של חוקר ישראלי בתחום מחקרי הנוגע לסין.
ספרי העיון שכתב:
ספרי מחקר שערך:
דרכו בפרוזה.
אהרן שי כתב שני רומנים היסטוריים, שעוסקים בראשיתה של המדינה, שבהם שילב היסטוריה וספרות. הוא שזר ברומנים שלו ביטויים ופתגמים בשפת הלדינו שהיו בשימוש במשפחתו מדורי דורות:
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
על כתביו:
קוניוטומיה
קוניוטומיה (באנגלית: Coniotomy, ידוע גם בתור Thyrocricotomy, Cricothyroidotomy; בעברית: פיום גרון) היא שיטת פיום קנה המתבצעת באמצעות חתך ברקמת החיבור שבין סחוס הקריקואיד לסחוס התירואיד, אזור הנקרא גם הממברנה הקריקותירואידית, עד לחשיפת קנה הנשימה, והחדרת קוניוטום או טובוס דרך החתך.
בשעת חירום הפרוצדורה תעשה באמצעות צינורית קטנה הנקראת גם "קוניוטום שיילי" המשמש גם לביצוע טרכאוסטומיה בבית החולים. קוניוטום נוסף נפוץ גם כן נקרא גם "פורטקס". ניתן לבצע את הפרוצדורה גם באמצעות טובוס המשמש לביצוע אינטובציה, לאחר קיצורו.
קוניוטומיה תתבצע רק כשאין אפשרות לעשות אינטובציה. לדוגמה: כאשר יש שברים בפה וריסוק של הלסת, או כאשר קיים בקנה-הנשימה אנפילקסיס ברמה כזאת שביצוע אינטובציה יביא לפציעת קנה-הנשימה.
אחד הכשלים המרכזיים העלולים להיווצר בהליך זה הוא מצב שבו הצינור מוכנס אל מתחת לעור במקום אל תוך הקנה. כשל זה עשוי להתרחש בעיקר כאשר יש פגיעה באנטומיה באזור הצוואר בשל חבלה חודרת או בצקת. במצב זה, ההנשמה תגרום להתנפחות של העור (נפחת), מצב שאינו מסוכן כשלעצמו, אך אינו מביא לאספקת חמצן תקינה למטופל.
קוניוטומיה היא פרצדורה המבוצעת בהרדמה מקומית, למרות שברוב המקרים בהם נאלץ לבצע את הפרוצדורה החולה יהיה חסר הכרה בשל חומרת פגיעתו.
הפעולה נחשבת כפעולה חודרנית מכיוון שמבצעים חתך בגרון ומכניסים טובוס (צינור לקנה הנשימה) ישר לדרכי הנשימה התחתונות.
הרי הטאורוס
הרי הטאורוס (בטורקית: Toros Dağları) הם שרשרת הרים המשתרעת בדרום ובמרכז אסיה הקטנה בכיוון כללי ממערב למזרח במקביל לחופי הים התיכון ולאחר מכן לגבול סוריה וטורקיה. בחלקם המזרחי חודרים הרי הטאורוס עד לאזור ימת ואן ומגיעים סמוך לארמניה. יש המתייחסים אל חלקה המזרחי של השרשרת המכונה הרי הטאורוס הדרום-מזרחיים כאל שרשרת הרים נפרדת, ומכאן ריבוי הגרסאות באשר לאורכה הנע בין כ-800 לכ-1,400 ק"מ.
הפסגה הגבוהה בהרי הטאורוס היא זו של הר דמירקזק (Demirkazık) הנישא לגובה של 3,756 מטר ברכס אלאדאלר (Aladağlar), אך בחלקה המזרחי של השרשרת הרים גבוהים יותר כמו הר הגעש סיפהאן (Süphan) המגיע לגובה של 4,434 מטר. הנהרות החשובים הנובעים בהרי הטאורוס וחוצים אותם, הם הפרת והחידקל. הרי הטאורוס עשויים אבן גיר שנשחקה על ידי תנאי מזג האוויר, משקעים, רוחות ונגר מים ויצרה נוף קרסטי.
הקורופלאטה של איבריה
Adblock Plus
שכיר
מפלצת
מרלנה דיטריך
תומס אלבה אדיסון
טעות העתקה
טעות העתקה היא טעות הנוצרת בעת העתקת טקסט ממקור אחד למשנהו. טעויות שכאלה יכולות להיות השמטות, הוספות, שינויים ושינויי סדר. טעויות העתקה הן אופייניות למצבים כמו לקות למידה והפרעת קשב, אך יכולות להיגרם גם בשל חוסר תשומת לב רגעי או חוסר ריכוז.
כאשר מוצאים שינוי בין שני טקסטים שאמורים להיות זהים, ניתן לשער בחלק מהשינויים שמדובר בשגיאה, אך לא תמיד ניתן להחליט איזו גרסה שגויה ואיזו מקורית, בין היתר בשל האפשרות שהמקור היה שגוי וההעתק ניסה להציג תיקון.
היבט היסטורי.
בתקופה שקדמה להמצאת הדפוס, יצירת עותק נוסף נתאפשרה רק באמצעות העתקה ידנית של עותק זה, כך שכל עותק עשוי היה להיות שונה ממשנהו. המצאת הדפוס הביאה ליצירתם של עותקים רבים בבת אחת, אך גם במהלך ההכנה לדפוס נדרשה העתקה מכתב היד לסדר הדפוס. ההגהה באה, בין השאר, כדי לאתר טעויות בתהליך ההעתקה. בשלהי המאה העשרים עברו מרבית הכותבים לשימוש במעבד תמלילים, המאפשר העברה ישירה של הטקסט המקורי לסדר הדפוס באופן כמעט אוטומטי, כך שמשקלן של טעויות ההעתקה פחת. עם זאת, גם בטכניקה זו עלולות לקרות טעויות העתקה, כתוצאה מחוסר התאמה בין מערכת קידוד התווים של השולח לזו של המקבל.
איתור מקורן של טעויות העתקה בטקסטים (באמצעות השוואת מקורות היסטוריים שונים או באמצעות כלים אחרים) הוא אחד הכלים המשמש במחקר מודרני של טקסטים שהועתקו פעמים רבות, ביניהם התנ"ך, התלמוד והברית החדשה. עבודה זו נקראת גם בירור נוסח.
אחד הכללים המקובלים בבירור נוסח נקרא "Lectio difficilior potior" (מילולית: הקשה לקריאה הוא החזק). משמעותו היא שנוסח קשה לקריאה ונראה על פניו כשגיאה, עשוי להתברר כנוסח הקרוב יותר למקור, משום שהוא לא עבר ניסיונות עריכה.
טעויות העתקה בתרבות.
לפי המיתולוגיה הנוצרית, השד טיטיווילוס שותל טעויות בכתבי הקודש אשר מעתיקים הנזירים.
אדולף אוטו ריינהולד וינדאוס
האנס פון איולר-צ'לפין
פרדריק ז'וליוט
אירן ז'וליוט-קירי
פטרוס יוספוס וילהלמוס דיביי
וולטר נורמן הוורת'
אדולף פרידריף יוהן בוטנאנדט
אושרי גיטא
אושרי גיטא (נולד ב-2 ביולי 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה.
גיטא גדל במחלקת הנוער של מכבי חיפה ושיחק בקבוצה הבוגרת. ערך את הופעת הבכורה שלו ב-16 בספטמבר 2003 בניצחון 1:3 במסגרת גביע הטוטו על הפועל רמת גן. שיחק בין השאר בהפועל חיפה, מכבי אחי נצרת, הפועל נצרת עילית, הפועל עכו והפועל רעננה. בעונת 2006/2007 שיחק בקבוצת הכח עמידר רמת גן, והיה שותף לירידתה לליגה הלאומית; שער שכבש באותה העונה נכנס לעשיריית השערים של העונה, נבחרי ערוץ הספורט.
בעונה שלאחר מכן, , חזר למכבי חיפה לעונה אחת וזכה עמה בגביע הטוטו. לקראת עונת הושאל לבני סכנין.
בעונת סיכם לעונה בהפועל עכו, ולאחר מכן האריך את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת, אך משלא הצליח להתברג להרכב הראשון, חתם בינואר 2011 לעונה וחצי בהפועל אשקלון, ממנה הושאל בינואר 2012 להפועל רעננה.
בקיץ 2012 חתם גיטא במועדון הפועל נצרת עילית, אולם כעבור זמן קצר, ב-25 ביולי 2012, הודיע על פרישתו מכדורגל ופנייה לעולם העסקי.
גיטא מחזיק בשיא לכדורגלן ישראלי בריצה ל-10 מטרים - 1.60 שניות; השיא הקודם, אותו שבר במכון וינגייט, היה שייך לאיגביני יעקובו (1.61).
טריקורד
בית המשמר החדש
בית המשמר החדש (בגרמנית: Neue Wache) הוא מבנה בשדרת אונטר דן לינדן במרכז ברלין בסמוך לצויגהאוס ולאי המוזיאונים. המבנה נבנה בשנת 1816 בתכנונו של האדריכל קארל פרידריך שינקל בסגנון ניאו קלאסי. במקור נבנה המבנה כבית משמר עבור חיילי נסיך הכתר של פרוסיה, ומכאן שמו. מאז שנת 1931 משמש המבנה כאתר הנצחה.
היסטוריה.
המבנה הוקם בהוראת מלך פרוסיה פרידריך וילהלם השלישי כבית משמר עבור הקרונפרינזנפלאץ הסמוך. פרידריך וילהלם הזמין את קארל פרידריך שינקל לתכנן את המבנה - היה זה המבנה הראשון הגדול ששינקל תכנן בברלין.
בחזית המבנה בנה שינקל אכסדרת עמודים בסגנון דורי. בתבליט המפוסל בגמלון מעל האכסדרה נראית ניקה, אלת הניצחון, המסמלת את תפקידה של פרוסיה במלחמות נפוליאון.
המבנה שימש כבית מגורים עבור המשמר המלכותי עד תום מלחמת העולם הראשונה וביטול המלוכה בגרמניה בשנת 1918.
בשנת 1931 הוזמן האדריכל היינריך טסנוב על ידי ממשלת גרמניה לתכנן את המבנה כאתר הנצחה לחללי מלחמת העולם הראשונה. טסנוב הציב במרכז האולם, מתחת לצוהר העגול שקרע בתקרה, גוש גרניט שעליו הונח פסל מתכת המדמה זֵר עלי אלון. שמו של המבנה שוּנה ל"אתר ההנצחה לנופלי המלחמה". הזֵר, שעוצב בידי הפסל הגרמני לודוויג גיס, מוצג כיום במוזיאון הגרמני להיסטוריה הסמוך.