לאחר תקופה מרשימה של ארבע עונות באטלנטה, התאחד מונטרו בשנית עם ליפי שהחתים אותו במדי אלופת אירופה הטרייה, יובנטוס. כבר בעונת הבכורה שלו ביובנטוס הפגין מונטרו יכולת אישית משכנעת, שהצטרפה ליכולת הקבוצתית המרשימה של קבוצתו. הוא רשם 42 הופעות בכל המסגרות, 26 מתוכן בליגה, וזכה עם קבוצתו באליפות איטליה, בסופר קאפ האירופי לאחר ניצחון על פריז סן-ז'רמן, בגביע הביניבשתי לאחר ניצחון על ריבר פלייט ובסופר קאפ האיטלקי לאחר ניצחון על ויצ'נצה. בנוסף, העפיל עם קבוצתו לגמר ליגת האלופות מול בורוסיה דורטמונד, שם עלה בהרכב כבלם בהפסד 3-1 של קבוצתו.
בעונת שמר עם יובנטוס על תואר האליפות, והעפיל עמה פעם נוספת לגמר ליגת האלופות. הוא פתח כבלם במערך שכלל שלושה בלמים, אך יובנטוס כשלה פעם שנייה ברציפות, הפעם כשהפסידה 1-0 לריאל מדריד. יובנטוס באותה התקופה נחשבה לאחת הקבוצות החזקות באירופה, ובמיוחד חוליית ההגנה שלה שנחשבה לאחת הטובות ביבשת. מונטרו העפיל עם יובנטוס בפעם השלישית לגמר ליגת האלופות 2003, לאחר שבמהלך העונה אף כבש בשלב רבע הגמר מול ברצלונה. במפגש הגמר מול מילאן נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0 בתום הארכה, ויובנטוס הפסידה את התואר בדו-קרב בעיטות עונשין, בו החמיצו שלושה מחמשת בועטיה, כולל מונטרו שבעט את הפנדל הרביעי אותו עצר דידה.
בתקופה של תשע עונות במדי הקבוצה שיתף פעולה עם שחקני הגנה בינלאומיים מהטובים ביבשת, ובהם צ'ירו פרארה, מארק יוליאנו, ג'אנלוקה פסוטו, ליליאן תוראם, איגור טודור, ג'אנלוקה זמברוטה ופאביו קנבארו. מונטרו זכה עם יובנטוס בסך הכול בארבע אליפויות איטליה (ואליפות נוספת שנשללה מהקבוצה בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006), בקרוב ל-300 הופעות במדי הקבוצה בכל המסגרות.
בעונת חזר מונטרו לדרום אמריקה וחתם במדי סן לורנסו הארגנטינאית. תקופתו בקבוצה הייתה רצופת פציעות שהגבילו את כמות משחקיו ל-14 בלבד. לקראת עונת חזר מונטרו למועדון נעוריו פניארול לעונת פרישה, על אף הצעות לחזור לאירופה, בין היתר מאולימפיאקוס היוונית ומהעולה החדשה לסרייה א' קטניה. הוא סיים עם הקבוצה במקום השני, לפני שפרש ממשחק פעיל בגיל 36.
נבחרת אורוגוואי.
מונטרו זומן לראשונה לסגל נבחרת אורוגוואי על ידי המאמן לואיס קוביז'ה, עוד בטרם מלאו לו עשרים. הוא היה שותף לסדרה של ארבעה משחקי ידידות במאי 1991, הראשון שבהם כשעלה בהרכב נבחרתו בהפסד 1-0 ל בדנוור. מונטרו פתח בהרכב הנבחרת בכל ארבעת המשחקים.
בשנים הבאות איבד מונטרו את מקומו בסגל, ובתוך שלוש וחצי שנים רשם הופעה אחת נוספת בלבד (תבוסה 5-0 ל באוקטובר 1993). טורניר מוקדמות מונדיאל 1998 היה הטורניר הראשון אליו היה שותף מונטרו כשחקן הרכב קבוע. הוא רשם 11 הופעות במהלך הטורניר, אך אורוגוואי כשלה להעפיל למונדיאל וסיימה במקום השביעי בלבד בבית. במהלך הטורניר כבש מונטרו את שער הבכורה שלו במדי אורוגוואי, בניצחון הביתי 2-0 על ב-15 בדצמבר 1996.
מונטרו הוביל את סגל הנבחרת כקפטן בטורניר גביע הקונפדרציות 1997 בערב הסעודית, בו השתתפה אורוגוואי בזכות הזכייה בקופה אמריקה 1995, טורניר אליו לא זומן מונטרו. מונטרו רשם ארבע הופעות בטורניר גביע הקונפדרציות (החמיץ רק את משחקה האחרון של אורוגוואי בשלב הבתים), וסייע לנבחרתו לסיים את הטורניר במקום הרביעי. מונטרו היה קפטן הנבחרת גם בטורניר מוקדמות מונדיאל 2002. אורוגוואי הצליחה לסיים במקום החמישי ולשחק בפלייאוף מול על המקום בטורניר הגמר. מונטרו פתח בהרכב בשני המשחקים, כאשר אורוגוואי הפכה הפסד חוץ 1-0 עם ניצחון 3-0 ביתי והעפילה על חשבונה של אוסטרליה.
מונטרו זומן כקפטן לסגל אורוגוואי לקראת מונדיאל 2002. אורוגוואי נחשבה לנבחרת מוכשרת שעשויה להתקדם לשלבים המאוחרים של הטורניר, אך היא סיימה את דרכה כבר בתום שלב הבתים. מונטרו פתח כקפטן ושיחק לאורך כל משחקי שלב הבתים, שנפתחו בהפסד 2-1 ל והמשיכו בשתי תוצאות תיקו, 0-0 מול ו-3-3 מול .
לאורך כל הקריירה הבינלאומית שלו, שותף מונטרו רק פעם אחת בטורניר האליפות היבשתית, כשזומן על ידי המאמן חורחה פוסאטי לסגל אורוגוואי לקופה אמריקה 2004. במשחק הראשון בטורניר, מול , כבש מונטרו את שער השוויון של אורוגוואי שקבע 2-2 שתי דקות לסיום. הוא שותף גם בניצחון 2-1 על במשחק השני, אך לא שותף בהפסד 4-2 ל בסיום שלב הבתים. אורוגוואי ומונטרו העפילו מרבע הגמר לאחר ניצחון 3-1 על , אך הודחו על ידי בדו-קרב בעיטות עונשין בשלב חצי הגמר. מונטרו לא שותף בניצחון 2-1 על , שהעניק לנבחרתו את המקום השלישי בטורניר.
הטורניר האחרון של מונטרו במדי אורוגוואי היה מוקדמות מונדיאל 2006. כפי שקרה באותו הטורניר ארבע שנים קודם לכן, העפילה אורוגוואי מהמקום החמישי לפלייאוף מול אוסטרליה. מונטרו הוביל כקפטן את אורוגוואי לניצחון 1-0 בבית, וארבעה ימים אחר כך שוב פתח כקפטן במשחק החוץ בו הפסידה אורוגוואי 1-0. בדקה ה-81 הוחלף מונטרו בגלל פציעה, וראה את התוצאה נותרת על כנה בהארכה, ואת נבחרתו מפסידה 4-2 בדו-קרב הפנדלים ונותרת מחוץ למונדיאל 2006. בתום המשחק פרש מונטרו מהנבחרת כשלזכותו 61 הופעות וחמישה שערים בינלאומיים.
קריירת אימון.
לאחר שפרש ממשחק, פתח מונטרו בקריירה קצרה כסוכן שחקנים. בינואר 2014 חזר למועדון נעוריו פניארול, שם היה למאמן במחלקות הנוער של המועדון. ב-11 בנובמבר 2014 נקרא לתפקיד המאמן הזמני של פניארול, במקומו של חורחה פוסאטי שהתפטר. מונטרו היה למאמן הקבוצה כחודש וחצי, עד ל-23 בדצמבר של אותה השנה, אז מונה פבלו בנגואצ'אה לתפקיד המאמן הקבוע.
ב-10 במרץ 2016, לאחר שבעה מחזורים בליגת המשנה הארגנטינאית, התמנה מונטרו לתפקיד מאמן בוקה אונידוס. מונטרו רשם הצלחה יחסית עם הקבוצה, ולאחר שלושה חודשים בלבד, ביוני 2016, קיבל הצעה להצטרף לאתלטיקו קולון מהליגה הבכירה. מונטרו השלים את מעברו לקולון, שם אימן במהלך הסיבוב הראשון של עונת , והוביל את הקבוצה למקום ה-12 במהלך תקופה זו.
ב-22 בדצמבר, חצי שנה לאחר שהחל לאמן את קולון, התפטר מונטרו מתפקידו, כאשר נשיא המועדון אישר כי ההתפטרות הגיעה על רקע מקצועי, וכי בידיו של מונטרו הצעות מקבוצות אחרות. ב-3 בינואר 2017 הוצג מונטרו רשמית כמאמנה החדש של רוסאריו סנטראל מהליגה הבכירה בארגנטינה.
ב-6 ביוני 2019 חזר מונטרו לאיטליה והתמנה לתפקיד המאמן בסמבנדטסה מהליגה האיטלקית השלישית. הוא פוטר מתפקידו ב-27 באוקטובר 2020, לאחר שרשרת הפסדים בתחילתה של עונת , אך חזר לתפקיד המאמן הראשי ב-11 בפברואר 2021, בעקבות התפטרותו של מאורו זירונלי. ביוני 2021 חזר לארגנטינה כמאמנה של סן לורנסו, אך סיים את תפקידו בחלוף ארבעה חודשים בלבד.
ב-28 ביוני 2022 חזר מונטרו ליובנטוס, בה כיכב כשחקן, לתפקיד מאמן קבוצת הנוער של המועדון.
שופמן
שופמן הוא שם משפחה
דורו של שמד
אוז'ירן
זבריז'
לשקביץ
קרלס קומאמלה
קרלוס קומאמלה
פישל
פישל הוא שם פרטי או שם משפחה, הנובע מהשם פיש – דג.
אלמיירה
אלמיירה () היא עיר מתוכננת ורשות מקומית במחוז פלבולנד שבהולנד. אלמיירה כוללת שישה רבעים. רבעים אלו הם אלמיירה סטאד (המחולק לאלמיירה סטאד מזרח, מערב ומרכז) אלמיירה בויטן, אלמיירה פמפוס (בתכנון), אלמיירה האפן, אלמיירה הויט ואלמיירה פורט. כמו כן נכללת בשטח העיר שכונת אוסטפרדרסדיפ (Oostvaardersdiep) הנהנית ממשל חצי עצמאי.
אלמיירה היא העיר החדשה ביותר בהולנד. הקרקע עליה היא שוכנת, הפולדר הדרומי של פלבולנד, יובש מימת אייסלמיר בין השנים 1959 – 1968. בנייתו של הבית הראשון הושלמה ב-1976 וב-1984 הוגדרה אלמיירה כרשות מקומית. זוהי העיר שאוכלוסייתה, המתקרבת ל-200,000 תושבים, היא הגדולה ביותר בפלבולנד והשביעית בגודלה בכל הולנד. באוקטובר 2007 חתמה העיר על הסכם עם ממשלת הולנד על תוכניות להרחבת העיר ל-350,000 תושבים עד לשנת 2030.
היסטוריה.
במסגרת התוכניות ליבוש הים הוקצה שטח זה במקור לחקלאות. אף על פי כן, לאחר מלחמת העולם השנייה, היה מחסור בדיור עבור אוכלוסיית אמסטרדם שהלכה וגדלה והוכנו תוכניות לבניית שתי ערים בשטח המיובש. האחת הייתה לייליסטאד והשנייה נקראה עדיין בשלבי התכנון Zuidweststad (העיר הדרום-מערבית), אך בשנות השבעים ניתן לעיר השם אלמיירה, על שם אגם בשם זה שהתקיים באזור בימי הביניים והפך מאוחר יותר לזאודרזי (הים הדרומי). בניית הבית הראשון בעיר הושלמה ב-1976. ב-1984 הפך היישוב באופן רשמי לרשות מקומית. במקור תוכננה העיר להיות בנויה עם כמה מרכזים. רעיון זה נזנח מאוחר יותר. קיימים הבדלים בין אופן בניית הבתים בחלקים הישנים והחדשים של העיר. בשנות השבעים הייתה תוכנית הבנייה של העיר פונקציונלית ולא היו הבדלים ברמת הבנייה בין השכונות. עם זאת, החל משנות התשעים נבנו יותר שכונות יוקרה.
ארמנס
ארמנס (בצרפתית: Hermance) הוא נהר באורך 13 ק"מ הזורם לאורך גבול צרפת-שווייץ, ומהווה אחד מיובלי הרון. מקורו בסבואה עילית ובגובה של 583 מטר מעל פני הים. לאחר 7 ק"מ הוא מגיע אל הכפר וייז'י-פונסנה (Veigy-Foncenex) הנמצא על גבול צרפת-שווייץ. במשך 6 ק"מ הוא מהווה את גבול צרפת-שווייץ ונשפך לאגם ז'נבה.
היסטוריה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה ברחו יהודים רבים מצרפת הכבושה בידי הנאצים אל מעבר לנהר זה, אל שווייץ. רבים מהם הסתייעו בחסידי אומות העולם, בהם היו ז'וזף לנסון ובתו תרז נורי, תושבי וייז'י.
אל-עוטורייה
אל-עוטורייה (בערבית: العطورية) היא עיר קטנה במזרח מחוז א-ריאן שבקטר. העיר הייתה חלק מהמחוז א-ג'מאליה, לפני שהמחוזות סודרו מחדש בשנת 2004. אל -עוטורייה היא העיר המזרחית ביותר במחוז א-ריאן והקרובה ביותר לחופי קטר.
דמוגרפיה.