כמו כן, הגישה העמותה בשנת 2011 שתי עתירות לבג"ץ בעקבות הרפורמה בחוק ההוצאה לפועל. העמותה טענה בעתירות כי במסגרת תיקוני החוק, נעשתה פגיעה בזכויות חייבי ההוצאה לפועל בהעברת סמכויות חקירת היכולת מידי רשמי ההוצאה לפועל לחוקרים פרטיים, שהם לרוב עורכי דין ורו"ח מסחריים, וכן בניתוק והעברת רשמי ההוצאה לפועל ממערכת בתי המשפט לרשות האכיפה והגבייה, והכפפתם לדרג מנהלי בכיר של מערכת ההוצאה לפועל.
ב-2011 הוקמה על ידי מרכז ידיד בפתח תקווה קבוצת התארגנות מקומית של אמהות חד הוריות לשינוי חוק המזונות. הקבוצה תבעה לשנות להעלות את תקרת השכר המזכה בתשלום המזונות על ידי המוסד לביטוח לאומי, בטענה שתקרת השכר גורמת לכך שנשים רבות המקבלות תשלום מזונות מן המוסד לביטוח לאומי מעדיפות שלא לצאת לעבוד, ואלו שעובדות סובלות כתוצאה ממיעוט הכנסה. הקבוצה בנתה מאבק ציבורי מתוקשר סביב הנושא, קיימה כנסים ברמת גן, רעננה, פתח תקווה ובכנסת וגייסה חברי כנסת ותמיכה ציבורית לשינוי החוק. בפברואר 2012 הונחה ההצעה לתיקון החוק על שולחן הכנסת.
במהלך הכנסת ה-18, קידמה העמותה למעלה מ-40 הצעות חוק, בתחומים שונים, בדיור, בביטוח הלאומי, במערכת ההוצאה לפועל, בתחום הצרכנות והבנקאות, בתחום הממשל התקין והשקיפות ועוד. בתחום שינוי המדיניות פעלה ופועלת "ידיד" בצורה מקיפה ורחבה מזה שנים רבות וההישגים בתחום החקיקה ושינוי המדיניות רבים.
בשנת 2019, נתקבלה שורת החלטות תקציביות בתחום הדיור, שנבעו בעקבות פעילות העמותה: הגדלת הסיוע בשכר דירה לנשים נפגעות אלימות ; הגדלת הסיוע בשכר דירה לנשים חד הוריות שנמצאות במסלול מזונות לפחות שנתיים ועומדות בקריטריונים לזכאות לדיור ציבורי (שכרגע לא יכולות לקבל בגלל מסלול המזונות); הגדלת הסיוע לדרי רחוב.
נוסף על כך, בשנת 2003, הייתה ״ידיד״ מיוזמות חוק ארוחה חמה לכל ילד, המעניק ארוחות חמות לילדים במערכת החינוך. ב-2007 יזמה העמותה את חוק דודי השמש בדיור הציבורי, המחייב את הממשלה להתקין דודי שמש לדיירי הדיור הציבורי ובכך להביא לחיסכון ניכר בקרב דיירי הדיור הציבורי.
כמו כן, פעלה ידיד במישור הציבורי לביטול פרעון מוקדם במשכנתאות למי שפונה מביתו, איסור עיקול כספי סיוע בשכר דירה, חובת הודעה על הזכות לגשת לוועדה בינמשרדית בעת בעיית משכנתא, ועוד.
פעילות קהילתית.
בין הפרויקטים הקהילתיים שמפעילה "ידיד":
בוראט (סרט)
בוראט: רוצה לומד תרבות אמריקה בשביל נהדרת קזחסטן (באנגלית: Borat: Cultural Learnings of America for Make Benefit Glorious Nation of Kazakhstan, לעיתים קרובות מכונה בפשטות בוראט) היא קומדיה מוקומנטרית קולנועית בכיכובו של הקומיקאי הבריטי-יהודי סשה ברון כהן כבוראט סאגדייב, דמות סאטירית המתיירת בארצות הברית ומנהלת יומן מסע. זהו הסרט השני המבוסס על הדמויות שגילם ברון כהן בתוכנית הטלוויזיה "המופע של עלי ג'י". בסרט השלישי שיצא ביולי 2009 מככב כתב האופנה האוסטרי ההומוסקסואל הפיקטיבי, "ברונו".
הסרט, שבוים בידי לארי צ'ארלס, זכה להצלחה מסחרית וביקורתית. הוא יצא לראשונה לאקרנים ב-1 בנובמבר 2006 בבלגיה והרוויח 26.4 מיליון דולרים בסוף השבוע הראשון שלו בארצות הברית ובקנדה, כשהוא קובע שיא מכירות לגבי סרטים שהוקרנו בפחות מ-1,000 בתי קולנוע. הסרט הגיע לישראל ב-30 בנובמבר. ב-2007 זכה ברון כהן בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במחזמר או בקומדיה על משחקו בסרט. כמו כן הועמד הסרט לפרס האוסקר בקטגוריית התסריט המעובד הטוב ביותר.
את "בוראט" סבבו שערוריות בטרם ולאחר צאתו. הוא הואשם בהצגתה של דמות ראשית פוגענית, וכמה ממצולמי הסרט הביעו ביקורת שלילית לגביו ו/או תבעו את יוצריו בבית משפט. הסרט הוחרם ברוסיה וברוב מדינות ערב.
תקציר העלילה.
הסרט מתאר כיצד העיתונאי בוראט סאגדייב עוזב את ביתו בקזחסטן בדרכו אל ארצות הברית ("יו. אס. אנד איי", כלשונו) על מנת להקליט שם סרט דוקומנטרי בשליחות משרד המידע הפיקטיבי של קזחסטן. הוא משאיר מאחוריו את אמו, אשתו ואת אנס העיר, ונוסע כשהוא מלווה בידי מפיקו כבד המשקל אזמאט בגאטוב (קן דוויטיאן). רובו של הסרט מרגע זה והלאה מורכב מסצנות לא מבוימות קצרות ומאולתרות שבהן בוראט מראיין ומשוחח עם אמריקאים המאמינים שהוא באמת כתב טלוויזיה זר שאיננו מכיר את מנהגיהם של תושבי אמריקה.
בעת שהותו בניו יורק, בוראט צופה בפרק של משמר המפרץ ומתאהב מיידית בפמלה אנדרסון. לאחר שהוא מקבל הודעה על מותה של אשתו, הוא לוקח שיעורי נהיגה ורוכש משאית גלידה ישנה שבה הוא נוסע מניו יורק לכיוון לוס אנג'לס (אזמאט מפחד לטוס מחשש מהתקפה נוספת בסגנון פיגועי 11 בספטמבר, להם אחראים היהודים, לדעתו) במטרה "לזכות בווגינה ("ואז'ין" כלשונו) של אנדרסון".
תוך כדי נסיעתו בוראט ממשיך לצלם את הסרט הדוקומנטרי שלו: הוא פוגש פמיניסטיות, משתתפי מצעד גאווה, פוליטיקאים ובני נוער אפרו-אמריקאים. הוא קוטע תחזית מזג-אוויר טלוויזיונית, שר גרסה מעוותת של המנון ארצות הברית באצטדיון רודיאו וזוכה לצעקות בוז מהקהל. הוא שוכר חדר בבית הארחה המנוהל על ידי יהודים, אך הוא ואזמאט בורחים ממנו בלילה, מתוך אמונה שהיהודים יכולים לשנות את צורתם. בוראט מנסה לרכוש רובה שיסייע לו בהגנה מפני יהודים (לאחר שנדחה משום שאינו אזרח ארצות הברית, הוא קונה דב שיגן עליו), מתארח בארוחת ערב יוקרתית בביתו של אחד האנשים בדרום ארצות הברית ומזמין פרוצה אפרו אמריקאית לבית. את מספר הטלפון שלה הוא מוצא בעיתון שהוא ואזמאט משתמשים בו כדי לנקות את הצואה של הדוב. הוא מבקר בחנות עתיקות המלאה במזכרות וסמלים של קונפדרציית המדינות של אמריקה, שאת רובם הוא שובר שלא בכוונה.
בבית המלון מתעוררת חמתו של בוראט על אזמאט לאחר שהוא מגלה אותו מביט בתמונות של אהובתו פמלה אנדרסון כשהוא מאונן. הוויכוח ביניהם מתלהט במהירות לקטטה בעירום מלא, שגולשת אל מסדרון בית המלון ומשם אל אולם נשפים עמוס באנשים.
כתוצאה מהריב נוטש אזמאט את בוראט, ולוקח איתו את הדרכון של בוראט, את כספם ואת הדב שלהם. מצב רוחו של בוראט מתדרדר עוד יותר לאחר שסטודנטים של אוניברסיטת דרום קרוליינה שאיתם הוא מתיידד מקרינים לו את סרטה הידוע לשמצה של אנדרסון, "פאם וטומי", בו הוא מגלה שאנדרסון כבר איננה בתולה כפי שחשב. זעמו גורם לו לשרוף את המגזין שבו תמונותיה של אנדרסון, אך לחוסר מזלו כרטיס הטיסה שלו נשרף גם כן. למחרת רוחו מתעודדת לאחר שהוא נקלע לכנס התעוררות של נוצרים אוונגליסטיים ולומד שם לסלוח לאזמאט ולפמלה. הוא מצטרף למספר נוצרים הנוסעים באוטובוס ללוס אנג'לס, שם הוא מוצא את אזמאט המחופש לאוליבר הארדי (למרות שבוראט חשב שהוא דומה לאדולף היטלר). השניים מתאחדים מחדש ומנסים להתחקות אחר עקבותיה של פמלה אנדרסון.
בוראט מצליח לבסוף לפגוש את אנדרסון פנים אל פנים בספרייה במחוז אורנג' שבקליפורניה, שם היא חותמת למעריצים על ספרה החדש. הוא מציג לה את "שק הנישואין המסורתי" שלו ומתחיל לרדוף אחריה בתוך החנות ולאחר מכן במגרש החנייה בניסיון להכניס אותה לשק ולחטוף אותה, עד שהוא נלכד בידי מאבטחים. לאחר מכן בוראט נושא לאישה פרוצה אפרו אמריקאית בשם לנל (המגולמת בידי קומיקאית הנושאת את אותו שם) איתה התיידד מוקדם יותר במהלך הסרט, ושב עם אשתו החדשה אל קזחסטן.
הפקה.
רוב סצנות הסרט הן בלתי מתוסרטות, וכל המופיעים בו אינם שחקנים מלבד בוראט, אזמאט, פמלה אנדרסון שהיא ידידה ותיקה של ברון כהן, הפרוצה ובני משפחתו של בוראט.
ל"קזחסטן" המתוארת בסרט אין קשר למדינה האמיתית, והסצנות המציגות את כפר הולדתו של בוראט צולמו בכפר הצוענים הרומני גלוד, למרות שהאישה המגלמת את אשתו של בוראט היא קזחית שהיגרה לרומניה על מנת לשפר את תנאי מחייתה. שמו של השכן של בוראט, נורסולטאן טויאקביי, הוא שילוב של שמם של נשיא קזחסטן נורסולטאן נזרבייב ושל אחד מחברי האופוזיציה, ז'רמחן טויאקביי.
הסרט אינו כולל ולו מילה אחת בשפה הקזחית. כמה מן האנשים שלכאורה מדברים קזחית מדברים למעשה ברומנית, האלפבית הקירילי המוצג בסרט הוא בסגנון הרוסי ולא הקזחי, והמילים הכתובות בו כוללות שגיאות כתיב או בלתי קיימות לחלוטין. לכל אורך הסרט, שיחותיהם של בוראט ואזמאט מתנהלות כאשר סשה ברון כהן מדבר בעברית וקן דוויטיאן, שמגלם את אזמאט, מדבר בארמנית, וביטויי המחווה בהם משתמש בוראט, "יאק שייה מאש" ("איך אתה מרגיש"), "ג'נקוייה" ("תודה לך") ו"טישה" ("תהיה בשקט") מקורן בשפות סלאביות כפולנית. הריאיון לתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" עם דמותו של בוראט לשם קידום הסרט התנהל ברובו בעברית, כאשר בוראט מחמיא למראיין על שליטתו בשפה הקזחית.
המשטרה נקראה 91 פעמים כתוצאה מפעילויותיו של ברון כהן במהלך צילומי הסרט. סצנות שצולמו ולא נכללו בסרט כוללות את בוראט שר תפילה קזחית מסורתית, מתבקש לעצור את מכוניתו על ידי שוטרים בקנזס, מנסה להשיג לעצמו כלב תקיפה לשם הגנה מפני יהודים, מבקר בסופרמרקט, שוהה בכלא, מבקש ממעסה שישפשף את איבר מינו ומפרט בפני רופא את כל מחלות המין מהן הוא סובל. חלק מסצינות אלו מופיע בתוספות ל-DVD של הסרט.
תגובות.