מארק סייקס תמך בתנועה הציונית ובהצהרת בלפור. בשנים שקדמו למלחמת העולם לא היה סייקס ידיד הציונות. הוא התקרב בהדרגה להבנת העניין היהודי והציוני, הודות לידידותו עם הרברט סמואל, מי שהיה לאחר מכן הנציב העליון הבריטי בארץ ישראל. הוא עמד על כך שהציונות שואפת לא רק לגאול את היהודים מן הגלות, אלא לכונן חברה חדשה עובדת ויצרנית. סייקס לא חשב אמנם על הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, אלא על הקמת "מרכז לאומי" יהודי שיחיה בשלום עם "יחידות לאומיות" ערביות שכנות וזאת תחת חסות בריטית. הוא ניסה לשכנע את הערבים לקבל בהבנה את ניסיונם של היהודים לבנות את ביתם בארץ ישראל וכי רק תועלת תצמח להם מכך. חיים ויצמן כינה את סייקס כ"אחת מהגדולות שבתגליותינו".
לפי גרסה אחת סייקס עיצב את הדגל הפלסטיני.
מארק סייקס נפטר בשנת 1919 מהשפעת הספרדית.
בשנת 2008 נפתח קברו של סייקס כדי לקחת דגימות משרידי גופתו. סייקס נקבר בארון עשוי עופרת, המגדיל את הסיכויים למצוא בקברו את וירוס השפעת הספרדית. דגימות מהקבר נלקחו כדי לסייע בטיפול במגיפות עתידיות של וירוס השפעת.
אפטון סינקלייר
אפטון ביל סינקלייר הבן (באנגלית: Upton Beall Sinclair, Jr; 20 בספטמבר 1878 - 25 בנובמבר 1968) היה סופר ועיתונאי אמריקאי, שהשתמש בכתיבתו לקידום רעיונות הסוציאליזם והמרקסיזם בארצות הברית. בכתביו תקף בחריפות את הקפיטליזם והוקיע את העוול והשחיתות הנובעים ממנו לדעתו.
רקע משפחתי ושנות ילדותו וצעירותו.
אפטון סינקלייר נולד בבולטימור במרילנד שבארצות הברית, כבנם היחיד של אפטון ביל סינקלייר האב ושל פריסילה לבית הארדן. המשפחה התגוררה בבית דירות להשכרה ואביו עבד לסירוגין כסוכן מכירות לבגדים, לכובעים ולמשקאות חריפים. התמכרותו לאלכוהול הטילה צל כבד על ילדות בנו.
האב היה צאצא למשפחה מבוססת של קציני ים מדרום ארצות הברית. סבא רבא שלו, ארתור סינקלייר, היה קומודור בחיל הים הפדרלי, אך במלחמת האזרחים נאלץ להתפטר על מנת להצטרף לצבא הקונפדרציה של הדרום. תבוסת הדרום במלחמת האזרחים הביאה להתרוששות המשפחה. האם, פריסילה, הייתה בתו של מזכיר-גזבר רשות הרכבות של וסט מרילנד וכומר מתודיסטי. היא השרתה אצל בנה את האהבה לקריאת ספרים.
אפטון בילה את שנותיו הראשונות הן בבית הוריו הדל והן בביתם המרווח והנוח של הסבים האמידים מצד אמו בשדרות מרילנד. החיים בשתי הסביבות החברתיות השונות כל כך השפיעו מאוחר יותר על השקפת עולמו ועל כתיבתו.
בשנת 1888 עברה המשפחה לרובע קווינס שבניו יורק, וגרה בדירות שכורות. בגיל 14 התחיל לימודי ספרות ופילוסופיה בסיטי קולג' של ניו יורק. הוא גילה כישרון יוצא דופן בכתיבה, ועל מנת לממן את לימודיו החל לפרסם סיפורי הרפתקאות, בדיחות אתניות ומאמרים במגזינים פופולריים. נאמר שכתב שמונת אלפים מילים ביום. בשנת 1897 למד תקופה קצרה משפטים באוניברסיטת קולומביה אך לא סיים תואר.
התחלת פעילותו הספרותית והפוליטית.
בשנת 1900 עבר סינקלייר לגור בקוויבק שבקנדה. באותה שנה נשא לאישה את מיטה פולר, וב-1901 נולד בנו דייוויד. הרומן הראשון שכתב, "אביב וקציר" (1901), זכה להצלחה מוגבלת, וגם שלושת ספריו הבאים לא הצליחו. בשנת 1904 נרשם למפלגה הסוציאליסטית של ארצות הברית וכעבור שנה, ב-1905, הקים יחד עם ג'ק לונדון, הרי ליידלר ונורמן תומאס את החברה הסוציאליסטית של המכללות .
בשנת 1906 הציג במדינת ניו ג'רזי את מועמדותו מטעמה לקונגרס. ברוח האידאולוגיה של המפלגה דגל אז סינקלייר בביטול הבעלות הפרטית על הרכוש ובניהול משותף של כל אמצעי הייצור, כולל מפעלים וחוות חקלאיות.
בשנת 1913 התגרש מאשתו הראשונה, ובספרו "Love's Pilgrimage" משנת 1911, תיאר את חיי נישואיו ואת לידת בנו בכנות שעוררה הלם בין כמה מבקרים. בשני ספרים אחרים שכתב, "סילביה" ו"נישואיה של סילביה", קרא לקידום בחינוך המיני, ולמאבק בבורות ובדיסאינפורמציה בתחום זה. ב-1913 נישא למרי קריג קימברו.
ספרו "The Gnome Mobile" (1937) עובד לסרט בשנת 1967 בהפקת אולפני וולט דיסני.
מאוחר יותר, בשנת 1917, התלהב סינקלייר ממדיניותו של הנשיא וודרו וילסון ועזב את המפלגה הסוציאליסטית. אך לא לזמן רב, מפני שתמיכת הנשיא וילסון בהתערבות נגד רוסיה הסובייטית גרמה לו לאכזבה קשה ולהחלטה לשוב למחנה הסוציאליסטי.
יצירתו.
סינקלייר היה סופר פורה ונחל פופולריות רבה במחצית הראשונה של המאה העשרים, אך דבקותו בסוציאליזם שיוותה אופי מגויס לכתיבתו והגבילה את ערכם הספרותי של כתביו. הביקורת החריפה שבספריו הצליחה כמה פעמים להביא לתיקון עיוותים חברתיים. עיקר פרסומו בא לו מספרו "הג'ונגל" משנת 1906, שעסק בתנאים בתעשיית אריזת הבשר בארצות הברית. השערורייה הציבורית שחולל ספרו הביאה בסופו של דבר לחקיקת חוק הפיקוח על הבשר בשנת 1906. עם זאת, הנקודה העיקרית של הספר לא הצליחה להגיע אל קוראיו (הוא התלונן: "כיוונתי אל ליבם, אך פגעתי בקיבותיהם"). מטרת כתיבתו הייתה להצביע על תנאי העבודה הלא-אנושיים של העובדים השכירים בחברה קפיטליסטית. עם זאת, התהילה וההון שהרוויח מפרסום הספר, אפשרו לו לכתוב ספרים כמעט על כל נושא ועניין בתחום העוול החברתי במאה העשרים.
פעילות חברתית.
סינקלייר הקים בשנת 1906 קומונה סוציאליסטית, שלה קרא "הליקון הול קולוני", בכספי הרווחים מספרו "הג'ונגל". אחד המצטרפים לקומונה היה הסופר והמחזאי, סינקלייר לואיס, שעבד שם כשרת. מבנה הקומונה נשרף בשנת 1907 כנראה עקב הצתה.
סינקלייר נתקל במה שיתאר מאוחר יותר כבעיה המוסרית הקשה ביותר בחייו, כאשר הציג ברומן שלו "בוסטון", את סאקו וונצטי כחפים מפשע, קורבנות לעדות שקר, בזכות השקפותיהם הפוליטיות. אך עורך דינם, פרד מור, גילה לו בסוד, שהם היו אשמים וכי האליבי שלהם, שאותו הציג במשפט, היה כוזב. מאוחר יותר פקפק אפטון סינקלייר באמיתות טענותיו של מור.
פעילות פוליטית.
סינקלייר הציג פעמיים את מועמדותו למשרת מושל קליפורניה. בפעם הראשונה כמועמד סוציאליסטי, אז קיבל קולות ספורים; ובפעם השנייה, בשנת 1934, כדמוקרט. בפעם השנייה, בעיצומו של השפל הגדול בארצות הברית, הנהיג תנועה פוליטית חדשה שהייתה אמורה, כך קיווה, הן להיאבק בהשפעות השפל והן לשמש לו כמקפצה למשרת המושל. התוכנית הלהיבה את המפלגה הדמוקרטית, וסינקלייר הוצב כמועמדה לתפקיד המושל. השמרנים בקליפורניה ניעורו לפעולה נגד ניסיון ההשתלטות הקומוניסטי, כפי שראו אותו, על מדינתם, והשתמשו בתעמולת-נגד מאסיבית, שהציגה את סינקלייר כקומוניסט, אף כי הקומוניסטים האמריקאים והסובייטים ראו בסינקלייר קפיטליסט. סינקלייר הובס בבחירות, נטש את הפוליטיקה ושב לכתיבה.
סינקלייר חי רוב חייו בקליפורניה ואחר כך באריזונה, אך סמוך לסוף ימיו עבר לניו ג'רזי.
אחרי מות אשתו השנייה, מרי קריג, בשנת 1961 כשהיה בן 83, התחתן בשלישית עם מרי הארד ויליס, שנפטרה בשנת 1967. סינקלייר נפטר בנובמבר 1968 בבית אבות בבאונד ברוק שבניו ג'רזי, לשם עבר בשנת 1966 על מנת להיות בקרבת בנו.
בחייו הפרטיים היה צמחוני. פרט להשקפותיו בתחום הסוציאליזם והדמוקרטיה, מאבקו לשיפור תנאי העבודה של הפועלים, לשיפור העבודה העיתונאית, נגד האלכוהוליזם ומכות חברתיות אחרות, התעניין סינקלייר ברפואה אלטרנטיבית, בפאראפסיכולוגיה ובספיריטואליזם, וערך ניסויים בטלפתיה. בשנת 1930 פרסם על כך את הספר "Mental Radio".
רוב כתביו, צילומיו והמהדורות הראשונות של ספריו נמצאות בספריית לילי של אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון.
רשימה חלקית של ספריו.
כן פרסם סדרת רומנים ארוכה, ששם גיבורה הוא לני באד ועיקרה פרשנות מרקסיסטית של ההיסטוריה החדשה, ממלחמת העולם הראשונה ועד אחרי מלחמת העולם השנייה.
2002 בספורט
טניס.
גביע דייוויס.
נבחרת רוסיה () זכתה בגביע לאחר ניצחון 2-3 על נבחרת צרפת ().
כדורסל.
תחרויות בינלאומיות.
אליפות העולם בכדורסל 2002.
נבחרת יוגוסלביה () זכתה במדליית הזהב לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה () 84-87. נבחרת גרמניה () זכתה במדליית ארד.
יורוליג.
פנתינייקוס () זכתה באליפות היורוליג כשניצחה בגמר את קינדר בולוניה ()האיטלקיתעם התוצאה 89-83.
ליב אוליצקי
SkyRoads
SkyRoads (בתרגום חופשי: "דרכי שמיים") הוא משחק חלליות של חברת "Bluemoon".
המשחק מבוסס על משחק בשם "Kosmonaut" שעבר כתיבה מחדש שארכה שלושה חודשים. הגרסה השיתופית הופצה בשנת 1993 ונמכרה באינטרנט.
המשחק.
בעזרת מקש הרווח ומקשי החצים נוצר אפקט של "קפיצה ותזוזה". חץ למעלה כדי לגרום לספינה להאיץ, וחץ למטה לגרום לה להאט. המדדים בתחתית המסך הציגו את מהירות הספינה, רמת החמצן וכמות הדלק. המד בצד שמאל הראה את ההתקדמות בשלב, המספר ליד ציין את כוח הכבידה בשלב, כשהמספר 100 מציין חוסר משקל ו-1700 כוח כבידה רב (כלומר לא ניתן לקפוץ). קיימים גם מכשולים, כלומר שאם הספינה תגיע במהירות קטנה מדי היא תתפוצץ או שהקפיצה לא תהיה מספיק רחוקה והיא תיפול לחלל. גם אם מלאי החמצן או הדלק ייגמרו המשימה תיכשל והמשחק נגמר. כל שלב מסתיים במנהרה המסמלת ניצחון.
גרסת הדמו ושתי הגרסאות המלאות ניתנות להורדה חינמית מאתר הבית של החברה.
Skyroads XMAX-Special.
בעקבות ההצלחה של "Skyroads" הפיצה חברת "Bluemoon" גרסה מיוחדת לחג המולד בשם "Skyroads XMAX-Special" עם שלבים שונים וקשים יותר. הגרסה לא הייתה פופולרית כמו המקורית.
האחיות מגדלנה
האחיות מגדלנה (אנגלית: The Magdalene Sisters) הוא סרט קולנוע שנכתב ובוים בידי פיטר מולאן והופק בשנת 2002. הסרט מספר את סיפורם של מנזרי מגדלנה באירלנד. זכה בפרס אריה הזהב.
עלילת הסרט.