טיולי תגלית כוללים ומממנים את דמי הטיסה מהערים הראשיות שבמדינות השונות וחזרה, לינה בבתי מלון, כניסות למוזיאונים ואתרי תיירים, כולל אירועים כללים או בהתאם לתקופת החגים, רוב הארוחות, אבטחה, כל ההסעות בתוך ישראל, והוצאות אחרות הקשורות לסיור בן ה-10 ימים בארץ. בדרך כלל הטיולים מורכבים מעשרה ימי נסיעות ברחבי הארץ לאתרים דתיים ותרבותיים כמו יד ושם, הכותל המערבי, מצדה וים המלח. לעיתים קרובות גם נערך אירוע ענק לכל מארגני הטיולים ולמשתתפים המבקרים באותה העת בישראל. באירוע נאומים מפי מכובדים ונציגי המדינה – והופעות מוזיקליות.
רכיב מרכזי בטיולים הוא "מפגש" בן 5–10 ימים עם צעירים ישראלים, בדרך כלל חיילים המשרתים בצה"ל, שמצטרפים לתוכנית. מטרת המפגש היא שהמשתתפים והחיילים יכירו זה את זה ויבינו טוב יותר את תפיסות-העולם והזהות היהודית זה של זה. נערכים דיונים מונחים בהם המשתתפים בוחנים סוגיות כגון מסורת יהודית בעולם המודרני, החיים היהודיים בישראל לעומת החיים היהודיים בחוץ לארץ, והשפעת שירות החובה בצבא על תפיסותיהם של ישראלים צעירים לגבי השירות ומחויבותם לארץ. מעל 50,000 ישראלים השתתפו במפגש כזה מאז שנת 2000.
ההרשמה לטיולים מתקיימת פעמיים בשנה, בחורף ובקיץ, ובשני המועדים מספר המועמדים גדול בכמה אלפים ממספר המקומות הפנויים. הטיולים נערכים ברוב חודשי השנה.
מימון.
עד סוף שנת 2011, גויסו מעל 680 מיליון דולר, ולתוכנית היה תקציב הפעלה של 660 מיליון דולר. מעל מחצית המימון לתוכנית מגיע מנדבנים, ביניהם צ'ארלס ברונפמן, אדגר ברונפמן, דניאל אוך, מרלין פוסט, לין שוסטרמן, ומייקל שטיינהרדט. בערך רבע נוסף מגיע מממשלת ישראל, וכחמישית מארגונים וקהילות יהודיים, כגון הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה באמצעות איחוד הקהילות היהודיות (UJC), קרן היסוד, והסוכנות היהודית לישראל. ממשלת גרמניה גם משתתפת במימון התוכנית (דרך הוועידה לתביעות יהודיות חומריות נגד גרמניה).
בשנת 2007, מרים ושלדון אדלסון הבטיחו 25 מיליון דולר לפרויקט כדי להוציא מועמדים מרשימות ההמתנה ולהגדיל את הקיבולת השנתית מ-25,000 ל-37,000 משתתפים בשנים 2007 ו-2008. באפריל 2013 נפגש שר האוצר יאיר לפיד עם שלדון אדלסון, בפגישה זו הובטח המשך הסיוע הממשלתי בסך 40 מיליון דולר בתקציב 2014 לתוכנית (השוואה לתמיכה של שלדון אדלסון).
לדברי המארגנים, מאז ראשיתו ועד 2012 הניב הפרויקט הכנסות בסך 2 מיליארד דולר עבור שירותים כמו בתי מלון, אוכל, אבטחה, הדרכה, דמי כניסה, אוטובוסים, וטיסות.
מתחילת הפרויקט ועד שנת 2019, הושקעו בתקציב הפרויקט קרוב למיליארד דולר.
מטרות המיזם.
מטרות פרויקט תגלית הן פרישת רשת של תמיכה עולמית בישראל, הקמת תשתית של "שגרירי הסברה" בעולם וחיזוק זיקתם של רבבות צעירים יהודיים ברחבי העולם לישראל וליהדות. עבור צעירים לא מעטים, הסיור הוא, לעיתים, הזדמנות יחידה במינה לבקר בישראל, ורבים מן המשתתפים בו לא היו מבקרים בה לולא מיזם זה. כתוצאה מן המיזם, צעירים רבים מגיעים לביקור נוסף, לתוכניות לימודים ולהתנדבות לתקופות ארוכות יותר, ואף לעלייה לארץ. הישראלים המשתתפים בפרויקט מדווחים מצידם על חיזוק זיקתם היהודית, על חיזוק הקשר שלהם ליהודי התפוצות ועל עלייה מובהקת בגאוותם במדינה ובהישגיה.
השפעה.
צעירים שהשתתפו בטיולי תגלית-"ישראל זכות מלידה" מדווחים שהסיור חיזק את זהותם היהודית במגוון דרכים. מחקר עצמאי שערך מרכז מוריס ומרילין כהן ללימודי יהדות מודרנית, באוניברסיטת ברנדייס, מצא שההסתברות שמי שהשתתף בתוכנית ירגיש מחובר מאוד לישראל הייתה גבוהה ב-46% בהשוואה למועמדים שלא השתתפו. בדומה, ההסתברות שבוגרי תגלית יתחתנו עם יהודים הייתה גבוהה ב-51%. השפעתה של תגלית על בחירת בן/בת-זוג הייתה קשורה לגיל (השפעתה הייתה מרבית אצל מי שהשתתף בטיול בגיל צעיר יותר), אך לא לרקע חינוכי ביהדות (השפעתה הייתה אחידה לאורך כל קשת החוויה החינוכית ביהדות).
השפעתה של תגלית הורגשה גם אצל בן/בת-הזוג של משתתפי התוכנית. ההסתברות שבן/בת-זוג שלא גדל בבית יהודי יתגייר הייתה גבוהה פי ארבעה אצל מי שהשתתף בהשוואה למי שלא השתתף. גם ההסתברות שבוגרי תגלית יראו נישואים עם יהודי כחשובים מאוד או במידה מסוימת הייתה גבוהה ב-28% בהשוואה למי שלא השתתף.
פרויקט תגלית היווה מקור השראה למפעלים דומים בפזורות אחרות עם מטרות דומות, כגון תגלית ארמניה לפזורה הארמנית, ותגלית יוון לפזורה היוונית.
הוקרה.
בשנת 2018 הפרויקט זכה בפרס ירושלים לאחדות ישראל קטגוריה מיוחדת של מפעל חיים לרגל שנת ה-70 למדינת ישראל.
מחאה נגד הפרויקט.
תנועת Birthright Unplugged נוסדה כתגובה למה שמייסדיה תפשו כגישה חד-צדדית של תגלית לעימות הישראלי פלסטיני. מטרתה של Birthright Unplugged הייתה חשיפת הקבוצות לחברה הפלסטינית ולמציאות הפוליטית בה הם חיים תוך הכרתם לגדר ההפרדה, לערים, לכפרים ולמחנות הפליטים הפלסטיניים.
בקיץ 2018 השתתפו ב"תגלית" חברי ארגון IfNotNow ונטשו את הקבוצה באמצע התוכנית. הם הצטרפו לסיורים של ארגוני "שוברים שתיקה" ו"שלום עכשיו", שנועדו להכיר את הכיבוש הישראלי. הם שיתפו את האירוע ברשתות החברתיות, ועוררו שיח בטענה שמארגני הטיול מונעים מהם "לראות את הפנים האחרות של המציאות הישראלית".
אמרסון לייק ופאלמר
אבני רחיים
דיאטת אטקינס
דיאטת אטקינס, היא דיאטת הרזיה שפותחה על ידי ד"ר רוברט אטקינס ומבוססת על כלל מרכזי - הפחמימות יוצאות כמעט לחלוטין מהתפריט.
הנחת היסוד שהנחתה את ד"ר אטקינס, היא הטענה שלאורך רוב התפתחות האדם הוא ניזון מכמות קטנה יחסית של פחמימות, ואלו הפכו למרכיב העיקרי בתפריט רק לאחר הופעת החקלאות. לפיכך, גוף האדם לא מותאם לצריכת פחמימות בכמות שבה הן נצרכות כיום.
תזונה לפי דיאטת אטקינס.
המאכלים המותרים בסוג דיאטה זו (כמעט ללא הגבלה), הם בשרים לסוגיהם, דגים, גבינות וביצים. לעומתם לחמים, פסטות, תפוחי אדמה, בטטות ואלכוהול אסורים בשלב הראשון של הדיאטה ולאחר מכן מותרים בכמות קטנה.
אנשים המקפידים על כללי דיאטת אטקינס, נמנעים במהלך השבועיים הראשונים לדיאטה מאכילת פחמימות ואף ממאכלים המשלבים חלבונים עם פחמימות, כגון קטניות. הם מרבים בשתיית מים. תוספי מזון כגון מינרלים, מולטי-ויטמינים וחומצות שומן מומלצים במהלך הדיאטה.
מחקר שנערך ב-New England Journal of Medicine לאורך שנה במאי 2003, בו נבדקו 63 אנשים עם בעיית משקל, שחולקו באופן אקראי בין דיאטת אטקינס לדיאטה "קלאסית", עתירת פחמימות ודלת שומנים, מצא שדיאטת אטקינס יעילה יותר. מהמחקר עולה כי לאחר שישה חודשים, המטופלים בדיאטת אטקינס איבדו כפול ממשקלם לעומת המטופלים בדיאטה רגילה (7 אחוזים מהמשקל לעומת 3.2 אחוזים בדיאטה הקלאסית). לאחר שישה חודשים נוספים ההבדל בין הדיאטות כבר לא היה משמעותי, אך מטופלי דיאטת אטקינס הציגו רמות גבוהות יותר של HDL יחסית למטופלי הדיאטה הקלאסית.
מחקר שהתפרסם בשנת 2008 ב"ניו-אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין", ונערך בישראל (על עובדי הכור בדימונה) הוכיח שוב כי דיאטה זו יעילה ביותר, הן בירידה במשקל והן בשליטה על רמות שומנים בדם. במחקר זה, דיאטת אטקינס הייתה שוות ערך לדיאטה ים תיכונית (עשירה בירקות, פירות, דגנים, דגים ושמן זית) ושתיהן טובות יותר מהדיאטה הקלאסית דלת הקלוריות.
עם זאת, על פי התזונאית דנה וויילר, "המחקרים נעשו במשך שנה בלבד, ותוצאותיהם אינן מלמדות על ההשפעות של הדיאטה לטווח הארוך. יותר מזה: המחקרים נערכו במסגרת מכון אטקינס. מעולם לא נערך מחקר בלתי תלוי, שבדק בצורה אובייקטיבית את השפעות הדיאטה".
דיאטה קטוגנית.
השלב ההתחלתי של דיאטת אטקינס הוא דיאטה קטוגנית. בדיאטות קטוגניות יש ייצור של קטונים, התורמים לייצור אנרגיה במעגל קרבס. דיאטות קטוגניות נשענות על תגובת אינסולין לגלוקוז בדם, משום שאלה המשתמשים בדיאטה הקטוגנית אוכלים מעט מאוד פחמימות אין גלוקוז שיכול לגרום לתגובת אינסולין. כאשר אין תגובת גלוקוז-אינסולין יש שינויים הורמונליים מסוימים, היכולים לגרום לשומן להיות מנוצל כאנרגיה. משום ששומר הדיאטה לא אוכל יותר פחמימות, אין גליקוגן בכבד וכך הכבד ממיר שומן לחומצות שומן חופשיות ולגופיפי קטון. תהליך זה נקרא קטוזיס. בשל כך חייב הגוף לנצל שומנים כמקור הדלק העיקרי.
ביקורת.
מרבית הממסד הרפואי מתנגד לדיאטת אטקינס, וטוען כי היא טומנת בחובה סכנות רבות. האגודה הרפואית האמריקנית כינתה אותה "טירוף תזונתי מסוכן". גם ארגון הבריאות העולמי לא המליץ עליה.
הסכנה העיקרית בדיאטת אטקינס נבעה מכך שהגוף נאלץ לפרק כמויות גדולות של חלבונים, שתוצריהם הגיעו אל הכבד ואל הכליות. אנשים שחיו במשך שנים עם נטייה "רדומה" למחלות כליות, פיתחו מחלות מסוג זה בעקבות הדיאטה.
סכנה נוספת הייתה לחולי הלב. אגודת הקרדיולוגים האמריקנית פרסמה בזמנו הודעה חריפה, לפיה אטקינס "מבלבל את הציבור האמריקני". לדעתם, הדיאטה שלו גורמת לירידה במשקל לטווח קצר – אבל עלולה לגרום נזקים בטווח הארוך.
יש הטוענים כי הדיאטה מסכנת גם את מערכת העצבים. הסכנה טמונה בכך שהפחמימות מעלות את רמת ההורמון סרוטונין בדם, שלו יש קשר חזק למצב-הרוח. היעדר הפחמימות בדיאטה פגע במצב רוחם של האנשים שהשתמשו בה, והיו אנשים שנכנסו לדיכאון והתקשו לתפקד בגלל הדיאטה.
בעיה נוספת של הדיאטה, לדברי הדיאטנית דנה ויילר, היא המחסור בירקות, פירות וחלק ממוצרי החלב. הגוף מקבל פחות מדי ויטמינים, סיבים תזונתיים ונוגדי חמצון, הנמצאים בפירות, בירקות ובדגנים.