בתום עונת 2019/2020 זכתה באליפות עבר הוולגה של הליגה המקצוענית והעפילה לליגת המשנה הרוסית, לראשונה בתולדותיה, שנתיים בלבד לאחר הקמתה. באותה עונה העפילה עד לשלב 32 האחרונות בטורניר הגביע הרוסי בכדורגל 2019/2020 לאחר שגברה על לאדה טוליאטי, וולגה אוליאנובסק וסוקול סראטוב והפסידה למורדוביה סרנסק בדו-קרב פנדלים.
אצטדיון הקבוצה.
הקבוצה מארחת את משחקי הבית בעיר ז'יגוליובסק באצטדיון קריסטל, המכיל 1,565 מושבים. בעונת 2020/2021 החלה לארח בסולידרנוסט ארנה בעיר סמרה.
בנובמבר 2021 חברת אקרון הולדינג הודיעה על חתימת הסכם לשיתוף פעולה עם עיריית טוליאטי וקרן השיכון והמשכנתאות של סמרה (SOFZhI), במטרה לבנות אצטדיון כדורגל עם תכולה 15,000 מושבים בפארק החוף בעיר. 16 דונם משטח פארק החוף יוקצו עבור האצטדיון החדש ולתשתיות הנלוות.
גיל בני
גיל בני (נולד ב-27 באוקטובר 1998) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז במועדון הפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל. גובהו 1.81 מטרים.
ביוגרפיה.
בני נולד וגדל בעיר רעננה והא בנו של שחקן הכדורגל ארז בני. הוא משחק כדורסל החל מגיל שש.
מועדונים.
שיחק במחלקת הנוער של מכבי רעננה החל מגיל הקט-סל ועד למעבר לקבוצת הבוגרים. בעונת 2011/2012 הוביל כקפטן את קבוצת ילדים א' לאומית לזכייה בגביע המדינה הראשון של מחלקת הנוער במועדון. בעונת 2013/2014 תחת המאמן רון נווה זכה עם קבוצת הנערים באליפות המדינה ובגביע המדינה לנוער, שנה לאחר מכן בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה באליפות נוער נוספת.
בתיכון למד במגמת הכדורסל של מטרו-ווסט ברעננה עמה זכה בעונת 2014/2015 במקום הראשון בגמר ליגת העל לתיכונים, הנבחרת זכתה באותה שנה במקום השלישי באליפות העולם לתיכונים שנערכה בצרפת.
עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים והוא רק בן 16.5, הייתה עונת 2016/2017 בקבוצת עירוני רעננה מהליגה הלאומית בכדורסל. בעונת 2018/2019 בשנתו השלישית בבוגרים קיבל לידיו את תפקיד קפטן הקבוצה. בתום העונה חתם בקבוצת הפועל גלבוע גליל מליגת העל. בתום שתי עונות בגלבוע חתם לקראת עונת 2021/22 לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב.
בנבחרות ישראל.
ביולי 2017 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל במקום השני באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה ביוון.
ביולי 2018 זכה כקפטן נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בגרמניה. באליפות רשם ממוצע מרשים של 13 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו־1.9 אסיסטים.
בפברואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל בכדורסל בהופעה מול גרמניה במסגרת מקדמות אליפות העולם.
בנבחרת ישראל 3x3.
ביוני 2022 זומן לנבחרת 3x3 והעפיל עמה לאליפות אירופה.
חטיפת המטוס ידוגו
חטיפת מטוס ידוגו (או תקרית ידוגו, בקוריאנית: 요도 호 사건) הייתה חטיפת מטוס יפני לצפון קוריאה שהתרחשה ב-30 במאי 1970. החוטפים השתייכו לסיעת הצבא האדום ביפן. המטוס נחטף לצפון קוריאה, והחוטפים נשארו בצפון קוריאה עד לתחילת שנות ה-2000. הם התגוררו במתחם סגור שמומן על ידי השלטון הצפון קוריאני, ואף השלטון הצפון קוריאני חטף נשים יפניות על מנת לחתן אותן עם החוטפים.
רקע.
בסוף שנות ה-50, התפתחה ביפן תנועת "השמאל החדש". התנועה ראתה עצמה כעצמאית מהמפלגה הקומוניסטית ביפן, והחשיבה את המפלגה "שמאל ישן". התנועה הייתה בעיקרה תנועה של סטודנטים, והזדהו עם תנועות סטודנטים ברחבי העולם. הם התנגדו למלחמת וייאטנאם, לבסיסי הצבא האמריקאים ביפן, העלאת שכר לימוד ועומס באוניברסיטאות והתנהלותן.
תנועת השמאל החדש בתחילת שנות ה-60 הייתה מאוחדת תחת מטרה משותפת. בשנת 1960, הצליחה התנועה לארגן הפגנת ענק נגד הסכם הביטחון בין יפן לארצות הברית. אבל לקראת סוף שנות ה-60, החלו סכסוכים בין הסיעות השונות של התנועה. בשנת 1970, כאשר נחתם חידוש הסכם הביטחון בין יפן לארצות הברית, התנועה התפרקה סופית. סיעת הצבא האדום היא אחת הסיעות של השמאל החדש והיא החלה לקבל פנים רדיקלים ואלימים יותר ויותר.
סיעת הצבא האדום התמקדה בלוחמת גרילה. הסיעה ניסתה לגרום למהפכה ביפן, על אף שהיו חילוקי דעות בין חבריה כיצד יפן תראה לאחר המהפכה. היא הצליחה לגייס כמות תומכים גדולה. הסיעה התנתקה מהבונד ב-5 בספטמבר 1969. ב-5 בנובמבר המשטרה פשטה על מרכז אימונים של הסיעה, עצרה יותר מ-50 חברים וחשפה תוכנית לחטוף את ראש ממשלת יפן דאז, אייסאקו סטו. בעקבות הפשיטה, ההנהגה ירדה למחתרת והחליטה לנסות לחטוף מטוס לקובה, על מנת לאמן שם חיילים במקום מרכז האימונים שהם אבדו.
החטיפה והשהות בצפון קוריאה.
סיעת הצבא האדום ניסתה לחטוף מטוס לקובה. חטיפת מטוס המסוגל לעשות את הדרך מיפן לקובה זאת משימה קשה, ולכן העדיפו לחטוף טיסת פנים ולהטיסה לצפון קוריאה, המדינה הקרובה ביותר שתסכים לקבלם. כך, ב-30 במאי 1970, סיעת הצבא האדום חטפה את המטוס ידוגו (על שמו נקראת קבוצת החוטפים "קבוצת ידוגו"). צפון קוריאה קבלה את החוטפים בברכה והצהירה כי אינה מתכוונת להחזירם ליפן. הנוסעים והמטוס הוחזרו דרך דרום קוריאה, וכחלק מלחץ משותף של יפן, דרום קוריאה וארצות הברית.
חוטפי המטוס נשארו בצפון קוריאה ועברו "חינוך מחדש" על ידי המשטר הצפון קוריאני. הם למדו על הג'וצ'ה, שמכיל בתוכו מרקסיסטיים, אנטי יפניות, לאומיות קוריאנית, וקונפוציאניות קוריאנית. בשיטת הלימוד לא היה כל דיון, ולכל שאלה הייתה תשובה אחת ברורה. הקבוצה נאלצה ללמוד את החומר שוב ושוב עד שהשיבו כמצופה מהם. לאחר שנה הם הצהירו שהם תמכים בקומוניזם הצפון קוריאני.
בשנת 1975, בת הזוג של אחד החוטפים עברה לצפון קוריאה על מנת להתאחד עם בן זוגה. על מנת לשמור את שאר הקבוצה מרוצה, ממשלת צפון קוריאה חטפה שבע נשים יפניות באירופה והביאה אותן להינשא לחוטפים בצפון קוריאה. בשנת 2002 מגומי יאו, שהייתה בעברה נשואה לאחד מחוטפי המטוס, העידה כיצד פיתתה את קאיקו ארימוטו היפנית להגיע לצפון קרואה על מנת להיות שבויה שם ולהנשא גם כן.
הנשים הובאו מאירופה לצפון קוריאה, כנראה, על ידי הטעיה ורמאות מצד הצפון קוריאנים. לאחת הנשים סופר שהיא תגיע לסיור לימודי קצר; לאחרת סופר שהיא תגיע למונגוליה. בעת הגעתן לצפון קוריאה הן עברו תהליך חינוך מחדש של למעלה מחודש. המבצע הושלם בשבוע הראשון של מאי שבו כל חברי הקבוצה שנותרו בחיים התחתנו.
חברי הקבצה ומשפחותיהם החדשות, הוחזקו במתחם סגור בצפון קוריאה. הילדים חונכו על ידי השלטון וכמעט ולא למדו יפנית. לא אופשר להם לצאת מהמתחם ורק למספר מצומצם של קוריאנים הותר להיכנס.
סוף דבר.
במאי 2001, כמה ילדים של החוטפים הוחזרו ליפן. בשנת 2002 קים ג'ונג איל התנצל על חטיפת אזרחים יפנים בשנות ה-70 וה-80, ומספר מנשות החוטפים הורשו לחזור ליפן. לבסוף, בשנת 2007 צפון קוריאה החזירה את החוטפים ליפן. יש הטוענים שזה נעשה על מנת שארצות הברית תוציא את צפון קוריאה מרשימת המדינות המממנות טרור היו שני חוטפים שמתו בצפון קוריאה, אך סיבת המוות שלהם אינה ידוע.
Girls/Girls/Boys
האדרונים
קולחודופושי
קולחודופושי (בדיבהי: ކުޅުދުއްފުށި) הוא אי ועיר הבירה של אטול הא דאלו שב. האי נמצא כ-275 ק"מ ממאלה, בירת האיים המלדיביים. האי הוא אחד מהאיים הגדולים והמאוכלסים ביותר בחלק הצפוני של האיים המלדיביים.
כלכלה.
קולחודופושי היא הבירה הכלכלית של צפון האיים המלדיביים. תושבי העיר והיישובים הסובבים אותה מועסקים לרוב בענפי השירות או התוצרת, וביניהם שוק השבת המקומי, שוק שמתקיים בכל שבת בדרך בנדרה. בשוק זה, ניתן להשיג מוצרים חקלאיים מקומיים ואוכל ביתי. מאות תושבי האי תילאדהונמאטי מבקרים את העיר בעיקר למטרת קניות ועסקים, בעיקר בשבתות.
אנשי האי ידועים בשל דיג כרישים, עבודות נפחות, ייצור חבלים, בניית סירות ועבודות בספינות מטען שמתקיימים באי.
מאז 9 באוגוסט 2019, על האי פועל שדה התעופה קולחודופושי .
בריאות.
באי פועל בית החולים קולחודופושי המשרת את תושבי האי ותושבי האיים הסמוכים.
אדו סיטי
אדו סיטי (בדיבהי: އައްޑޫ) היא עיר שנמצא באטול הא דאלו שב.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (28 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (20 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,815 מילימטרים בשנה. חודש דצמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (391 מ"מ גשם), וחודש יוני הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (103 מ"מ גשם).
אריאס עם טוויסט
אריאס עם טוויסט (באנגלית: Arias with a Twist) הוא מחזה, שנוצר משיתוף פעולה בין הדראג קווין ג'ואי אריאס לבין הבובאי . הופעת הבכורה של המחזה נערכה ב-12 ביוני 2008 במרכז שבתיאטרון דורותי ב. ויליאמס שבמנהטן. אף על פי שההצגה מוגדרת כמופע יחיד בכיכובה של אריאס, משתתפים בה גם שישה מפעילי בובות בלתי נראים, שמפעילים מריונטות מסורתיות, בובות ידיים ועוד. ההצגה הייתה מועמדת לפרס לשנת 2009, בקטגוריה "חוויה תיאטרלית ייחודית".
תקציר העלילה.