בפברואר 2018, הוא נכלל ברשימת "The Sounds of 2018" של The Courier ו-Newcastle Student Radio, במקום השישי, לצד Rex Orange County, Brockhampton ו-SG Lewis. באפריל 2018, HRVY הופיע כאמן רקע של להקת The Vamps, במהלך סיבוב ההופעות שלהם, Night and Day Tour לצד ג'ייקוב סרטוריוס, ניו הופ קלאב, מגי לינדמן וקונור מיינרד. ב-25 באפריל 2018, הוא הוציא את הסינגל "Hasta Luego" בהשתתפות הזמרת הקובנית-אמריקאית מאלו טרבחו. באוגוסט 2018, הוא היה מועמד, בפעם הראשונה, לפרס ברזילאי, בטקס BreakTudo Awards לשנת 2018, בקטגוריית האמן הבין-לאומי החדש (International New Artist). בספטמבר 2018, הוא הוציא את הסינגל "I Wish You Were Here" שקודם בהופעה בטקס פרסי הנוער של BBC Radio 1. HRVY הופיע גם ברשימת Brit List של BBC Radio 1 באותו זמן. באותה שנה, הוא הופיע גם ברשימת "סיפורי ההצלחה הגדולים של 2018" (Top Success Stories of 2018) של "CelebMix", יחד עם חברת הניהול שלו, "Alphadog Management".
ביוני 2019, הוא שיתף פעולה עם ההרכב הדרום-קוריאני NCT Dream הנמצא במסגרת SM Entertainment, בשיר "Don't Need Your Love", שיצא לאור ב-6 ביוני 2019. ב-17 ביולי 2020, הודיע על אלבום הבכורה שלו "". האלבום היה מתוכנן לצאת ב-20 בנובמבר 2020, אך לבסוף יציאתו בוטלה.
רוברט ריד משפטן
פרנקלין ליטל
פרנקלין המלין ליטל (באנגלית: Franklin Hamlin Littell; 20 ביוני 1917, סירקיוז – 23 במאי 2009, פנסילבניה) היה היסטוריון וחוקר דתות אמריקאי פרוטסטנטי.
פעילות לאחר השואה.
ליטל שהה כמעט עשר שנים בגרמניה שלאחר מלחמת העולם השנייה כיועץ הפרוטסטנטי הראשי לענייני דת בפיקוד העליון. הוטלו עליו משימות הקשורות לדה-נאציפיקציה במהלך הכיבוש האמריקאי בגרמניה. הוא הושפע עמוקות מהזוועות שנעשו במלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן הקדיש את חייו לחקר השואה ולהעלאת תשומת הלב הציבורית ללקחיה הטרגיים בכל הנוגע לזכויות האדם. בישיבות ציבוריות, בקמפוסים אקדמיים ובכנסיות, היה ליטל אחד מקולות המצפון הראשונים בתקופה שלאחר המלחמה, כשדיבר על לקחי השואה. ליטל היה ממייסדי תחום לימודי השואה, והקים במספר מוסדות תוכניות לימודים לתואר שני ולדוקטורט שהוקדשו לחקר השואה (האחרונה הייתה באוניברסיטת טמפל בשנת 1976).
השקפות תאולוגיות.
בשנת 1939 נכח ליטל ככומר מתודיסטי צעיר בעצרת נאצית בנירנברג, ובהמשך טען, במסמך שכותרתו "השואה והנוצרים", כי פיתויי הנאציזם נגרמו כתוצאה מכישלונות הרוחניות הנוצרית שמקורן בוועידת ניקיאה בשנת 325 לספירה.
ליטל דחה את תאולוגיית החילופין, ולאור השואה דגל בתוכניות חינוך לשיפור היחסים בין נוצרים ליהודים.
בספרו "האטלס ההיסטורי של הנצרות", שפורסם לראשונה בשנת 1976, טען ליטל שכנסיות נוצריות רבות לא הצליחו להתמודד בכנות עם השתתפותן ברצח יהודי אירופה, או לפחות עם השלמתן בשתיקה עם רצח זה. הוא כתב גם כתבי תמיכה תאולוגית בציונות.
מבצע עיניים ירוקות
מבצע עיניים ירוקות הוא מבצע צבאי בלבנון, שביצעו יחידת שלדג ופלנ"ט צנחנים בדצמבר 1986.
ההכנות למבצע.
במסגרת הקו ההתקפי שהוביל אלוף פיקוד הצפון, יוסי פלד, כנגד ארגוני המחבלים בדרום לבנון, הוחלט לפשוט על בסיס החזבאללה בכפר מיידון, ששימש בסיס פעילות לפעילי הארגון בדרום לבנון. עיקר המבצע הוטל על יחידת שלדג, עליה פיקד סא"ל אליק רון, שנדרשה להכווין מסוקי קרב וארטילריה. בנוסף צורף למבצע כוח מפלנ"ט צנחנים, עליה פיקד סרן יאיר גולן, שעליו הוטל לירות טילי טאו לעבר מבנים, עמדות ורכבים בכפר.
מהלך המבצע.
לילה לפני הפעולה התמקם כוח מיחידת שלדג, בפיקוד איתי רוזנפלד, בתצפית נסתרת במרחק קילומטר מהכפר, אסף מודיעין וסייע לבנות תמונת מודיעין מלאה בטרם התקיפה. בליל הפעולה יצאו כוחות מיחידת שלדג, בפיקוד רון, וכוח הפלנ"ט למשימותיהם. כוחות שלדג נעו על בסיס רכבי שטח ולאחר שפרקו מהם בסמוך ליעדים נעו לעמדות תצפית וצליפה שתוכננו מראש. במקביל נע כוח הפלנ"ט על גבי נגמ"שים, ולאחר מכן פרק והתמקם בעמדות אש בג'בל רחאיית. רון פיקד על המבצע מעמדת חפ"ק סמוך לכפר.
עם שחר, פתח כוח צלפים מיחידת שלדג, עליו פיקדו אוהד שפריר וסגנו מוני כץ, באש ופגע בפעילי חזבאללה רבים. במקביל ירה כוח הפלנ"ט, בפיקוד גולן, טילי טאו לעבר עמדות ומבנים של פעילי חזבאללה בכפר. לאחר מכן הכווין כוח מיחידת שלדג, בפיקוד רוזנפלד, מסוקי קרב של חיל האוויר ואש ארטילריה, וירה טילי מילאן מעמדותיו על מטרות בכפר.
המבצע נמשך 36 שעות, ולאחר מכן נסוגו הכוחות לברכת ג'עבור, ומשם בחזרה לשטח ישראל. בסך הכול נהרגו במבצע כ-6 פעילי חזבאללה, נפגעו עמדות, מבנים ורכבים ששימשו את החזבאללה בכפר וכן סוללת נ"מ קני.
פרץ חורשתי
פרץ חורשתי (פאוול שיינוולד) (1920 – 17 בינואר 2017) היה פרטיזן ביחידת הפרטיזנים של בלסקי בבלארוס, לאחר שנמלט מגטו ורשה במהלך מלחמת העולם השנייה. במלחמת השחרור לחם בחטיבת גבעתי, נפצע בקרב על משטרת עיראק סווידאן ובשנות השישים היה ממקימי תחנת כיבוי אש באילת.
תולדות חייו.
מלחמת העולם השנייה.
חורשתי נולד וגדל בורשה. במלחמת העולם השנייה היה בגטו ורשה, בזמן אחת האקציות בגטו הסתתר בעליית גג וכך נשאר בגטו. אביו צייד אותו בתעודות מזויפות שאפשרו לו, לכאורה, להמשיך להישאר בגטו. באחד הימים פנה אליו יהודי בגטו וביקש ממנו שישא לאישה את בתו, נתליה, כדי להציל אותה. "בני הזוג" הסתתרו בבתים ריקים בגטו. חורשתי התחזה לפולני ועבד מחוץ לגטו, אך בחזרתו לגטו כשבועיים לאחר "נישואיו" גילה שנתליה נעלמה.
חורשתי נתפס באחד הימים והועבר ברכבת לטרבלינקה. כשהגיע לטרבלינקה נפגע בראשו, איבד את הכרתו ונפל. כשהתעורר עמדה הרכבת לעזוב והוא קפץ עליה וחזר לורשה, שם התחזה לנתין גרמני באמצעות תעודה אחרת שסידר לו אביו ומכוחה הצטרף לקבוצה ששמרה על שבויי מלחמה רוסים, תוך שהוא נשמר, בעיקר במקלחות, שזהותו לא תתגלה.
בשלב מסוים תעודותיו איבדו את תקפם והוא נמלט מורשה. הוא הגיע לכפר בו תפסו אותו פולנים והסגירו אותו לגרמנים. הוא הוסע ברכבת כדי להיחקר, אך הצליח להימלט בקפיצה מהרכבת ולברוח ליער. הוא נתקל בזוסיה ביילסקי והצטרף ליחידת הפרטיזנים של האחים.
לאחר השחרור על ידי הצבא האדום הוא הצטרף לצבא האדום עד תום המלחמה.
ישראל ואילת.
בשנת 1946 עלה חורשתי לישראל באניית מעפילים והצטרף לאצ"ל. במלחמת השחרור שירת בחטיבת גבעתי ונפצע בקרב על משטרת עיראק סווידאן.
הוא היה אחד משלושה כבאים שהקימו את תחנת הכיבוי באילת. ציוד הכיבוי ששימש אותם הגיע בהשאלה מתחנת גבעתיים.
במקביל, הוא שימש בתפקיד מפקד הג"א באילת, ובמלחמת ששת הימים ארגן את חפירת תעלות ההגנה בעיר, מכיוון שמקלטים לא נמצאו.
אחרי פרישתו הקים בשכונה א' בעיר מועדון לקשישים וכן בית מלאכה המספק שירותי תיקון קלים בבתי הקשישים בעיר.
ציוריו.
בשנת 1994, בגיל 75 לערך, החל חורשתי לצייר את זיכרונותיו מתקופת השואה ומתקופת בניית תחנת הכיבוי באילת בשנות השישים. חמש שנים לאחר מכן הוציא בעזרת חברים ספר ציורים בשם העזה, חוצפה ומזל: כך שרדתי. בכל ציור נרשם הסבר קצר על תוכנו. בנוסף, סיפר חורשתי את סיפורו בבתי ספר.
לדברי פרופ' חוי דרייפוס, ראש המרכז לחקר השואה בפולין ביד ושם, חשיבות ציוריו של חורשתי היא בהיותם עדות לחוויותיו, שבשונה מעדות כתובה, זוהי עדות מצוירת של מה שראה.
כשבעים שנה אחרי החתונה הפיקטיבית בגטו, שהונצחה גם היא באחד מציוריו, הסתבר שנתליה חיה בארץ, חורשתי ונתליה שוחחו בטלפון, אך לא נפגשו וזמן קצר לאחר מכן נתליה נפטרה.
בתאריך 17 בינואר 2017 הלך פרץ חורשתי לעולמו והותיר אישה, אורה חורשתי, ילדים ונכדים.
The End of the World
The End of the World (בעברית: סוף העולם) הוא שיר פופ מאת ארתור קנט (מלחין) וסילביה די (פזמונאית). השניים יצרו את השיר עבור זמרת הקאנטרי האמריקאית סקיטר דייוויס. השיר ראה אור בדצמבר 1962 ונהיה ללהיט.
רקע.
השיר הוא שיר אהבה עצוב. הוא עוסק בתחושתה הקשה של המספרת, שאהובה נפרד ממנה. היא חשה כי זהו סוף העולם ותוהה מדוע העולם ממשיך להתקיים כרגיל. סילביה די, מחברת המילים, יצרה את השיר יחד עם המלחין והיוצר ארתור קנט, איתו שיתפה פעולה גם לשם יצירת השירים: "I Taught Her Everything She Knows" (בילי ווקר, 1968) ו-"Bring Me Sunshine" (וילי נלסון, 1968).
דייוויס הקליטה את הסינגל בליווי טכני של מהנדס הקול ביל פורטר ב-8 ביוני 1962, באולפני תקליטי RCA בנאשוויל טנסי. צ'ט אטקינס ניצח על ההפקה ואילו פלויד קריימר ליווה את השירה בנגינה על פסנתר. לדייוויס הייתה קריירה עשירה, אך השיר הזה הוא המזוהה איתה ביותר.
ב-1975 הקרפנטרז הוציאו לאור סינגל של "סוף העולם", חלק מאלבומם " Live in Japan". ב-1990 הזמרת סוניה הוציאה לאור סינגל של "סוף העולם", חלק מאלבומה "Everybody Knows". מאז 1963 אמנים רבים ביצעו קאברים לשיר, בהם: פאט בון (1965), ננסי סינטרה (1967), דותי וסט (1968), ביל קאוסיל (1970), ברברה דיקסון (1976), ביל פריזל (1997), נינה גורדון (2000), וריקי לי ג'ונס (2019).
השיר, בגרסתה של דייוויס, הושמע בהפקות רדיו, קולנוע וטלוויזיה וכן במשחקי מחשב. בסרט הקולנוע נערה בהפרעה השיר מושמע שוב ושוב בחדרה של דייזי אשר נמצאת בסמוך ללא רוח חיים לאחר ששמה קץ לחייה (1999). השיר הושמע בסרט הישראלי אלכס חולה אהבה (1986), והוא חותם את פרק 12 בעונה השלישית של מד מן (2009 ואת פרק 3 של סדרת הטלוויזיה גמביט המלכה (2020). ב-2018 חלקו הראשון של השיר, בביצועה של שרון ואן אטן, הושמע כחלק מסרטון פרסומת של דומינו'ס פיצה.