שורשיהם של אוהדי א.א.ק. אתונה מגיעים מהפליטים היוונים שהיגרו לאתונה מקונסטנטינופול בעקבות חילופי האוכלוסין ההמוניים במהלך מלחמת יוון–טורקיה. אוהדי הקבוצה מזוהים ברובם עם השמאל הפוליטי, ובשל כך יש למחנות האוהדים של הקבוצה חיבור אידאולוגי עם אוהדי הקבוצות אולימפיק מרסיי מצרפת וליבורנו מאיטליה, כמו גם עם הקבוצה הגרמנית סנט פאולי.
לא.א.ק. יש שלוש קבוצות של מחנות אוהדים: "שער 21" שהוקם בשנת 1975, "21 המקורי", שהוקם בשנת 1982 על ידי אוהדים מהמחנה הקודם, ו-"אוהדי א.א.ק." שהוקם בשנת 2001. 21 המקורי הפך למחנה האוהדים הגדול ביותר של הקבוצה עם אוהדים מכל רחבי יוון ואירופה, ואפילו הרחיק עד אוסטרליה (במלבורן, העיר בעלת האוכלוסייה היוונית הגדולה ביותר מחוץ ליוון, הוקם "21 המקורי מלבורן"). לקבוצה יש גם שני מחנות אוהדים בארצות הברית, האחד באסטוריה שבקווינס, ניו יורק, השכונה בעלת האוכלוסייה היוונית הגדולה ביותר באמריקה, והשני בדטרויט שבמישיגן. בדטרויט אף קיימת קבוצה בשם "מועדון כדורגל א.א.ק." שמשחקת בליגה המקומית.
היריבה הגדולה ביותר של א.א.ק. אתונה היא פנאתינאיקוס, והמשחק ביניהם מכונה "הדרבי של אתונה". מלבד התחרות על הבכורה הספורטיבית בעיר, שורשי היריבות נעוצים בהבדלים המעמדיים בין אוהדי הקבוצות, שכן רוב אוהדי א.א.ק. בשנותיה הראשונות היו מהגרים, ואילו אוהדי פנאתינייקוס השתייכו ברובם למעמד הגבוה באתונה. יריבה נוספת של המועדון היא אולימפיאקוס מפיראוס, הקבוצה המעוטרת ביותר ביוון, ועמה היריבות ספורטיבית בעיקרה, אך התגברה בעקבות מעברו של אחד הסמלים הגדולים של א.א.ק. דושאן באייביץ', שחקן ומאמן הקבוצה בעבר, לתפקיד מאמן אולימפיאקוס בשנת 1996, וכן בעקבות הזכייה השנויה במחלוקת של אולימפיאקוס באליפות בעונת 2007/2008, שהוכרעה לאחר שהוענק לאולימפיאקוס ניצחון טכני במשחק בו הפסידה, מכיוון שהקבוצה היריבה שיתפה שחקן שלא כחוק.
המשחקים בין א.א.ק. אתונה לפאוק סלוניקי מכונים "דרבי העיטים הדו-ראשיים", מכיוון שלשתי הקבוצה עיט דו-ראשי בסמל המועדון. בניגוד למשחקי דרבי שמבוססים על הבדלים תרבותיים בין מחנות אוהדים, דרבי זה הוא ידידותי באופיו, מכיוון ששתי הקבוצות מייצגות את קהילת המהגרים מקונסטנטינופול, אשר חלקם התיישבו באתונה וחלקם בסלוניקי. היריבות מבוססת בעיקרה על התחרות בין אתונה לסלוניקי, אך רבים מאוהדי שתי הקבוצות מגדירים את היריבה כ"קבוצה השנייה" שלהם.
המנון הקבוצה.
המנון הקבוצה נכתב על ידי סטאליוס קזנצידיס ושר אותו לראשונה חלוץ הקבוצה, מימיס פאפאיואנו.
סגל שחקנים.
(קפטן שני)
(קפטן)
ואחאקה (מדינה)
המדינה החופשית והריבונית של ואחאקה או בקיצור ואחאקה () היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את המדינות המקסיקניות המאוחדות (מקסיקו). ואחאקה ממוקמת בחלקה הדרומי של מקסיקו, מערבית למצר טוואנטפק. ואחאקה גובלת במדינות גררו במערב, פואבלה בצפון-מערב, וראקרוס בצפון, צ'יאפס במזרח ובאוקיינוס השקט בדרום. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא ואחאקה.
העיר ואחאקה והאתר הארכאולוגי של מונטה אלבאן, הנמצאים בתחומי מדינת ואחאקה, הוכרו כאתר מורשת עולמית.
גילית חומסקי
גילית חומסקי (נולדה ב-14 באוגוסט 1978, י"א באב ה'תשל"ח) היא משוררת, סופרת ועיתונאית ישראלית.
קורות חייה.
גילית חומסקי נולדה בבני ברק. היא בעלת תואר ראשון בתקשורת ובמדע המדינה ותואר שני במדעי המדינה (מחשבה מדינית) מאוניברסיטת בר-אילן. בהמשך החלה בכתיבת דוקטורט במחלקה לספרות עם ישראל בבר-אילן, אך לא השלימה את הלימודים.
פרסמה סיפורים קצרים ושירים בכתבי-העת "עכשיו", ו"משיב הרוח" ובכתב העת המקוון "שחרזדה", וערכה את כתב העת "מסעי" בהוצאת המחלקה לספרות בבר-אילן.
בראשית דרכה פרסמה סיפור מדע בדיוני בשם "יום ההקרנה של תומאס" במסגרת תחרות כתיבה מטעם המגזין "מסע אחר" והאגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, עבורו זכתה במקום הראשון בתחרות.
גבריאל מוקד, עורך כתב העת "עכשיו", פעל רבות לביסוס מעמדה בעולם הספרות. לאות הערכה, ניסח את הכיתוב בכריכה האחורית של ספר שיריה הראשון, "הבוקר של כריסטופר", ולאחר מכן הוציא לאור את ספר השירה השני שלה "צל התאנה" בהוצאת עכשיו.
ספרה "גחליליות", שראה אור בסוף שנת 2012, נכלל עם צאתו בטבלת רבי המכר, ונכלל ב"רשימה הארוכה" של המועמדים לפרס ספיר לשנת 2013.
בשנת 2014 הייתה חברה בוועדת פרס לנדאו של מפעל הפיס בתחום השירה. הוועדה בחרה להעניק את הפרס ליצחק לאור, חרף התנגדותה של חומסקי מבחינה "שירית ומוסרית", בעיקר עקב הטענות על הטרדה מינית שהושמעו כלפי לאור. חרף התנגדותה פרסמה הוועדה הודעה ובה נכתב שהוועדה בחרה בלאור "פה אחד". בעקבות הפרסום השגוי קיבלה חומסקי איומים מצד פעילות פמיניסטיות, שכללו הן איומים על חייה והן איומים לפגוע לה בקריירה. ב-21 בדצמבר פרשה מוועדת הפרס, לאחר שהתברר לה שגם בדיון נוסף בפרס נוטים עמיתיה לוועדה להעניקו ללאור. לאחר פרישתה הוחלט במפעל הפיס לבטל את הענקת הפרס ללאור.
חיים אישיים.
בינואר 2020 נישאה לנעם ויסמן, הייטקיסט ומוזיקאי.
ריבא
4-וקטור
4-וקטור הוא וקטור בעל 4 רכיבים שבין מערכות ייחוס משתנה לפי טרנספורמציות לורנץ.
כדי להבין את ההגדרה, נחשוב על וקטורים דו ממדיים: נסתכל על שני וקטורים דו ממדיים, מיקום של חלקיק שנמצא בנקודה formula_1 ורשימה של ממדי מלבן עם אורך 4 ורוחב 5 formula_2. אם נסובב את הצירים ב-45 מעלות, נקבל שהחלקיק נמצא על ציר x והמיקום השתנה להיות formula_3. עם זאת, רשימת ממדי המלבן לא השתנתה: formula_2. במובן הזה, וקטור המיקום הוא 2-וקטור ולעומת זאת וקטור ממדי המלבן הוא לא 2-וקטור (כלומר, זוהי פשוט רשימת מספרים שלא קשורה לצירים). ההבחנה בין וקטורים שמשתנים בהתאם לטרנספורמציות שעברו הצירים לכאלו שלא היא הבנה חשובה, משום שממנה ניתן להבין אילו וקטורים שומרים על תכונות גאומטריות. לדוגמה, הזווית בין שני 2-וקטורים נשמרת לא משנה באיזה מערכת צירים מסתכלים (משום ששני הווקטורים עוברים אותה טרנספורמציה בהתאם).
בתורת היחסות הפרטית, הטרנספורמציות ששומרות על הגאומטריה של מינקובסקי הן סיבוב, שיקוף וטרנספורמציית לורנץ, ולכן וקטורים שמשתנים בהתאם לטרנספורמציה נקראים 4-וקטורים.
4-וקטור הכי בסיסי הוא המיקום-זמן במרחב מינקובסקי שהוא בעל ארבעה ממדים: שלושה ממדי אורך ומימד זמן אחד. 4-וקטור A מיוצג על ידי ארבעת הרכיבים שלו, formula_5. הרכיב ה-formula_6 של 4-וקטור מסומן formula_7 ובדרך כלל משתמשים בסימון מרושל במעט ואומרים כי formula_7 הוא 4-וקטור, כאשר למעשה משמעותו המדוקדקת של סמל זה היא רכיב מסוים.
על מנת שארבעת הרכיבים יהוו 4-וקטור, עליהם לעבור (לפי הגדרה) טרנספורמציית לורנץ כך:
המספרים formula_11 מייצגים טרנספורמצית לורנץ ממערכת אחת לאחרת. 4-וקטור הוא טנזור מדרגה ראשונה. השתמשנו כאן, כפי שמקובל בטיפול ב־4-וקטורים, בהסכם הסכימה של איינשטיין.
מקובל, כאשר ההקשר ברור, לקרוא ל-4-וקטור פשוט "וקטור".
מתמטיקה של 4-וקטור.
התיאור הבסיסי ביותר של 4-וקטור הוא באמצעות 4 רכיביו במערכת ייחוס מסוימת formula_5, כפי שנאמר בתחילת דף זה, וגם מקובל לאגד את הרכיבים המרחביים לווקטור מרחבי ("3-וקטור") כך formula_13. אם נדקדק יותר, הרי שזה היה וקטור קונטרה וריאנטי, וכמובן יש גם וקטורים קו-ווריאנטים, formula_14.
הקשר בין וקטור קונטרהוריאנטי לבין הגרסה הקווריאנטית של הווקטור הוא בעזרת המטריקה,
formula_15
כאשר המטריקה היא זו של מינקובסקי, כלומר
formula_16
שהיא טנזור קווריאנטי וגם טנזור קונטרהווריאנטי מדרגה שנייה. באופן מעשי מסמנים
formula_17
כלומר הגרסה ה"נורמלית" של 4-וקטור היא הקונטרה-וריאנטית, והיא מגדירה את הגרסה הקווריאנטית. בחירה זו היא כמובן שרירותית, אך מקובלת ברב הספרים החדשים יותר.
בעזרת המטריקה מגדירים מכפלה סקלרית של שני 4-וקטורים:
ואז הנורמה היא
כאשר השתמשנו בהסכם הסכימה של איינשטיין (סכימה על אינדקס שמופיע פעם עליון ופעם תחתון). כדאי להדגיש שזו אינה "נורמה" או "מכפלה סקלרית" במובן הרגיל, משום שה"נורמה" הזו יכולה להיות מספר מדומה (נורמה בריבוע שהיא מספר שלילי).
4-וקטורים בתורת היחסות הפרטית.
המאורע/המקום.
הראשוני ביותר בין ה-4-וקטורים הוא וקטור המקום (או נכון יותר ה"מאורע"), שמייצג נקודה מסוימת במרחב זמן: formula_20, כלומר
formula_21.
נהוג למיין 4-וקטורים לפי הסימן של המכפלה שלהם עם עצמם, להלן (ההערכות בסוגריים מתייחסות למקרה שהווקטור הוא הפרש בין שני מאורעות):
המהירות והתאוצה.
4-וקטור המהירות הוא formula_25, כאשר formula_26 הוא הזמן העצמי של החלקיק, ונקרא "4-מהירות". באופן דומה ה-"4-תאוצה" מוגדרת כך, formula_27.
הקשר בין ה-4-מהירות לבין המהירות של החלקיק, כלומר formula_28 הוא
formula_29
הביטוי האנלוגי עבור התאוצה מסורבל ולא שימושי, ולכן לא מופיע כאן.
ה-4 מהירות מקיימת תמיד formula_30, וזה לא משתנה עם תנועת החלקיק. לפיכך ניתן להסיק "אורתוגונליות" בין ה-4 מהירות ל-4 תאוצה במובן הבא:
formula_31
4-תנע והכוח.
מ-4-וקטור המהירות אפשר לקבל את 4-וקטור התנע-אנרגיה, שנקרא גם ה-"4-תנע",
מחישוב הנורמה formula_33 אפשר לקבל את יחס הנפיצה
שנמצא שימושי למדי בפיזיקה יחסותית. עבור פוטון או חלקיק חסר מסה, formula_35.
את 4-וקטור הכוח מגדירים על ידי הכללה של החוק השני של ניוטון,
הסמל formula_37 שמופיע כאן הוא מסת המנוחה של החלקיק.
4-וקטורים באלקטרומגנטיות.
באלקטרומגנטיות (חשמל ומגנטיות) אפשר להגדיר 4-וקטורים שימושיים:
אידלגו (מדינה)