ההסבר הקוונטי גורס שהאקסיטון נמצא בסופרפוזיציה קוונטית, אין לו מקום מסוים אלא הוא מתפשט כגל עד שפונקציית הגל קורסת. כך הוא בפועל עובר בבת אחת דרך כל המסלולים האפשריים, ומובטח לו להגיע למרכז הריאקציה בדרך הקצרה ביותר.
לשם כך הסביבה צריכה לשמור על קוהורנטיות לפרק זמן יחסית ארוך במובנים קוונטיים. עדיין לא ברור איך זה נעשה, ייתכן שנוצר סוג של מיסוך להפרעות שמצליח לשמר את הקוהרנטיות לזמן קצר.
מנהור קוונטי באנזימים.
על פי מכניקת הקוונטים חלקיק לא נמצא במקום מסוים, המיקום שלו מוגדר על ידי פונקציית גל שמתארת את ההסתברות שלו להיות במקום כלשהו. ההסתברות היא גבוהה סביב אזור מסוים, וקטנה יותר אך לא אפס בנקודות מרוחקות, גם אם הן מעבר למחסום אנרגטי. באנלוגיה הדבר דומה לכדור שנזרק אל קיר ומיד מופיע מצידו השני. בעולם היומיום התופעה אינה מוכרת לנו, אך בתחום החלקיקים היא קורית, והיא נקראת מנהור קוונטי. מנהור קורה בטבע, למשל ללא מנהור השמש לא הייתה זורחת. מנהור גם מנוצל במכשירים כגון מיקרוסקופ מנהור, אבל מכשירים אלה עובדים רק בתנאים מחמירים של ואקום וטמפרטורה קרובה לאפס המוחלט. בסביבה מרובת חלקיקים ורועשת הסופרפוזיציה קורסת מיד, לכן מנהור בממלכת הביולוגיה לא היה צפוי. אחת הסברות היא שמנהור מסייע לזירוז פעולת האנזימים.
בתהליך כימי דרושה השקעה של אנרגיה ראשונית בצורת חום שנקראת אנרגיית שפעול, כדי להחליש את הקשרים הקיימים בין האטומים ולהעביר את המולקולה למצב ביניים. במצב הביניים האנרגיה של המולקולה היא הגבוהה ביותר, וזהו מצב רגעי שלאחריו היא מתפרקת. אנזימים הם חלבונים שמזרזים תהליכים כימיים על ידי כך שהם מורידים את הרמה של מצב הביניים ולכן את כמות האנרגיה שצריך להשקיע. כך הם מסייעים לחיבור או פירוק של מספר חומרים "מגיבים" כדי ליצור חומרים חדשים שנקראים "תוצרים". התהליכים הכימיים היו מתרחשים גם ללא האנזימים, אך בנוכחותם הם מהירים בסדרי גודל של טריליונים, עד סדר גודל של פי 1020. העברה של אטום מימן ממקום למקום במולקולה היא בעלת חשיבות רבה בתהליכים אנזימטיים, ויש מספר אנזימים שתפקידם לעשות זאת, כמו לקטט דהידרוגנאז וציטוכרום C אוקסידאז (), שמשתתפים בנשימה וביצירת אנרגיה. העתקת אטום המימן כרוכה בהשקעת אנרגיה, ומנהור מאפשר לפרוטון (אטום המימן) לעבור את המחסום האנרגטי ללא צורך בהשקעת אנרגיה.
כדי לבדוק זאת אמפירית החליפו את המימן בדאוטריום, שהוא איזוטופ של מימן עם תוספת של נייטרון אחד בגרעין ולכן כבד פי שניים ממימן. בתחום הקוונטי ככל שהחלקיק כבד יותר הסיכויים שלו לעבור מנהור קטנים יותר. כצפוי, אכן שיעור המעבר לתוצר היה נמוך פי 100. אחד החוקרים, סיבארד, אף העלה סברה שאם כל אטומי המימן בגוף שלנו היו מוחלפים בדאוטריום היינו מתים, משום שהתהליכים הביולוגיים היו פשוט איטיים מדי. ניסויים שנעשו על האנזים אלכוהול דהידורגנאז (שמשתתף בהתססה של יין ובירה), מצאו שקצב העברת הפרוטון הוא שונה עבור דאוטריום, בשיעור שמתאים למה שהיה צפוי לפי החישובים משינוי המסה. המסקנה אושרה עבור מספר אנזימים נוספים.
אנזימים מאיצים תהליכים ביוכימיים בשיעור כה גבוה, שאין ספק שהם נעזרים במגוון מנגנונים כדי לעשות זאת. ככל הנראה המנהור תורם רק מעט להאצת התהליך. לא ברור אם האנזימים התפתחו אבולוציונית כדי להפיק תועלת ממנהור, או שמנהור פשוט קיים כתופעת לוואי שקורית בתהליך.
שזירה קוונטית בציפורים.
ציפורים נודדות למרחקים עצומים על פני כדור הארץ, והן עושות זאת בין היתר באמצעות חישה של השדה המגנטי על כדור הארץ. השדה המגנטי על כדור הארץ הוא חלש מאוד והשינויים ממקום אחד לאחר הם זעירים, ולא ברור איזה מנגנון מאפשר חישה של שינויים כה קטנים. קיימות שתי תאוריות על מנגנון החישה המגנטית () של הציפורים ובעלי חיים אחרים. תאוריה אחת גורסת קיומם של חלקיקי מגנטיט בראשה של הציפור. לפי הסברה השנייה המנגנון מבוסס על אחת התכונות הקוונטיות של האלקטרון – הספין. ספין, בהפשטה, הוא הסחרור של האלקטרון עם כיוון השעון או נגד כיוון השעון. בגלל הסחרור האלקטרון הוא מגנטי ורגיש לתנודות מגנטיות בסביבה. במולקולות אלקטרונים נוטים להתחבר לזוגות של ספינים הפוכים כך שהמגנטיות שלהם מתבטלת, אך קיימים תהליכים שמפרידים בין האלקטרונים, ויוצרים זוג רדיקלים חופשיים.
ברשתית של אדום-החזה וכן בבעלי חיים אחרים כולל האדם, נמצא החומר קריפטוכרום שרגיש לאור. כשפוטון פוגע בקריפטוכרום הוא גורם לשליפת אלקטרון מאחד האטומים והעברתו לאטום אחר. כששני חלקיקים קיימים יחד באופן שהתכונות שלהן קשורות, למשל אם הם נוצרו בבת אחת מתוך אנרגיה, סכום הספינים שלהם חייב להיות אפס, והם "שזורים" קוונטית. משמעות הדבר היא שאם נמדד הספין של אחד מהם והוא בכיוון השעון, הספין של השני יהיה בוודאות נגד כיוון השעון, אך כל עוד לא נמדד הספין של אחד מהם, הספין של שניהם איננו מוגדר והוא סופרפוזיציה של כל האפשרויות. מדידת הספין של אחד האלקטרונים "בוחרת" את הספין של החלקיק הנמדד, ובו בזמן נקבע הספין של החלקיק המרוחק. ההשערה היא ששני האלקטרונים שהופרדו בקריפטוכרום הם שזורים קוונטית. הם מגנטיים ורגישים לשדה המגנטי של כדור הארץ, ובגלל המרחק שנוצר ביניהם יש הפרש זעיר בתגובה שלהם לשדה המגנטי, והפרש זה מתפרש במוח ככיוון השדה המגנטי של כדור הארץ. שזירה קוונטית, כמו שאר התופעות הקוונטיות, נעלמת מהר מאוד בגלל דה-קוהורנטיות, גם במעבדה קשה לשמור על שזירה קוונטית, והשאלה היא האם בתא החי היא יכולה להחזיק מעמד די זמן כדי שתהיה לה השפעה ביולוגית.
אבולוציה קוונטית.
מולקולת דנ"א בנויה משתי שרשראות של נוקלאוטידים (בסיסים) בהן כל זוג בסיסים מחובר בקשרי מימן - אדנין ותימין מחוברים בשני קשרי מימן, וגואנין וציטוזין מחוברים בשלושה קשרי מימן. קיימים שני בורות פוטנציאל לאורך קשר המימן וביניהם מחסום אנרגיה. מקובל לחשוב שהבורות אינם סימטריים ובור אחד עמוק יותר מהשני, לכן פרוטון המימן יימצא בו ולא בבור הרדוד. על פי תאוריית הקוונטים קיימת הסתברות שפרוטון המימן יעבור לצד השני דרך מנהור. אם מנהור כזה מתרחש בזמן שכפול הדנ"א כשהסליל הכפול מופרד לשני גדילים, תקרה מוטציה, משום שמעבר פרוטון המימן לצד השני יגרום לכך שהבסיס לא יתחבר אל בן הזוג הרגיל שלו אלא לבסיס אחר.
Bf-109
הדלקה עושה מצווה
הַדְלָקַה עו֗שַׂה מִצְוָה הוא דין האומר שעיקר מצוות נר חנוכה היא ההדלקה - ולא ההנחה.
מקור.
במסכת שבת דנה הגמרא מה עיקר מצוות נר חנוכה, הדלקת הנר, או הנחתו במקום שבו הנרות יפרסמו את הנס, ולמסקנה נוקטת הגמרא:
השלכות הלכתיות.
המדליק נר חנוכה צריך לכוין לשם מצוותו, אך זהו רק בהדלקה, ואם הייתה החנוכייה מונחת בחלון במקרה, אין צורך להניחה שנית, ומספיק מה שמכוון בהדלקה.
המדליק נר במקום שאין מקיים בו מצוות נר חנוכה, לדוגמה הדליק במקום שהוא גבוה מעשרים אמה ולאחר מכן העבירו, לא יצא מאחר שהדלקה עושה מצווה..
אם מדליק הנר היה מי שאינו חייב במצוות נר חנוכה, כגון קטן או גוי, אין זו הדלקה כשרה וצריך להדליק שוב(אך אם הנחה הייתה עיקר המצווה, אין זה משנה מי הדליק, ומספיק שהחייב במצווה ירים את החנוכייה ויניחה שוב, ובכך עיקר המצווה - ההנחה - נעשתה על ידו).
נר חנוכה צריך שיהיה ראוי לדלוק לפחות חצי שעה, אך אם כבה הנר לפני שעבר חצי שעה אין צורך להדליק שוב מאחר שעיקר המצווה היא ההדלקה.דין זה נקרא בלשון הגמרא כבתה אין זקוק לה.
דוד ורוזה מזרחי
משפחת דוד ורוזה מזרחי הייתה אחת מ-66 המשפחות שהקימו את אחוזת בית. דוד היה סוחר ביפו וספק לצבא העות'מאני בנפת ירושלים, אשר עזר בקיבוץ מידע והעברתו למאיר דיזנגוף למטרת קידום עצמאותה של הישות היהודית ציונית בארץ-ישראל ערב מלחמת העולם הראשונה.
קורות חיים.
דוד מזרחי נולד בעיר העתיקה בירושלים בשנת תרכ"ה (1865) לשלמה ולשמחה מזרחי. הזוג עבר לירושלים מצפת, בה שכנה המשפחה דורות רבים, לאחר רעידת האדמה בעיר (1837) בה נספתה משפחתו של שלמה, לרבות אביו. דוד קיבל חינוך מסורתי בתלמוד תורה של העדה הספרדית. נשא לאישה את רוזה בת יוסף אשכנזי, בנקאי יהודי בעיר ניש ביוגוסלביה (סרביה). רוזה עלתה בגפה לארץ ישראל בשנת תר"ל (1869).
דוד הצטיין בעיסוקו כספק צורכי המזון הראשי של הצבא העות'מאני בנפת ירושלים. בשנת תרנ"ט (1898) העתיק את מקום מגוריו ליפו והמשיך בקבלנות לצורכי הצבא במחוז יפו, ואחרי מספר שנים פתח בית-מסחר למכולת בסיטונות באזור המסחר של יפו ליד חוף הים. הצלחתו כסוחר גדול אפשרה לו לרקום קשרים אישיים עם ראשי השלטון הצבאי והאזרחי שהיו מבאי ביתו הקרובים. סייעה לו העובדה כי היה אזרח עות'מאני מצד אביו שלמה, וכן בקיאותו בשפה הטורקית ובמנהגי החברה העות'מאנית.
עם הרעת מצבה הביטחוני של האוכלוסייה היהודית ביפו, השתמש בשמו הטוב למנוע ענישה מצד השלטונות הטורקיים. הוא הצטרף לחברת "אחוזת בית" והיה משישים הבונים הראשונים. הוא בנה את ביתו בשכונת תל אביב ברחוב אחד העם 16 (מול "בית אחד העם") ובשכנות לביתו של עקיבא אריה ויס.
בימי מלחמת העולם הראשונה הביא תועלת רבה ליישוב היהודי בעיר על ידי קשריו הטובים עם ראשי השלטון האזרחי, הצבאי והמשטרתי בעודו עוזר לשחרורם של אסירים יהודים. בביתו נפגשו עסקנים יהודים עם פקידי הממשל. דוד השתמש בקשריו עם נכבדי האוכלוסייה הערבית לעזור בגאולת קרקעות לטובת המטרה הציונית. בסיועו הושגה הסכמת מועצת הקאימקאם של יפו להציב שומרים יהודים במקום שומרים צ'רקסים בפתחה של "אחוזת בית". וכך גם היה בעת הגירוש הגדול מתל אביב בשנת 1917.