רוזנברג הסתתר שנה ביערות, ובין היתר הסתתר בביתם של זוג פולני בכפר טולווין (Tołwin). בשנת 1992 הוכרו בני הזוג כחסידי אומות העולם. עם פלישת הסובייטים לפולין ושחרורה מהכיבוש הגרמני התגייס רוזנברג לצבא הפולני. לאחר שחרורו מהצבא, הצטרף לתנועת הבריחה.
עם עלייתו לישראל בשנת 1948 לחם בשורות ההגנה על הגנת ירושלים. עבד שנים רבות כמנהל עבודה בנמל יפו ובנמל אשדוד. נישא לעדינה, ניצולת שואה מאוקראינה, ונולדו לו שתי בנות: רבקה, הקרויה על שם אמו, ובלהה.
במשפט אייכמן בשנת 1962 הופיע כעד מטעם התביעה וסיפר על קורותיו במחנה ההשמדה טרבלינקה, ועל תהליך ההשמדה:
העיד במשפטי טרבלינקה בגרמניה. וכן, הופיע כעד מטעם התביעה במשפטו של פיודור פדורנקו (Feodor Fedorenko), שהיה שומר בטרבלינקה. לאחר המשפט, שהתקיים בארצות הברית, גורש פדורנקו לברית המועצות בשנת 1984, שם נשפט והוצא להורג.
בשנת 1987 העיד רוזנברג במשפט דמיאניוק, ובין היתר, סיפר על שאירע בתוך תאי הגזים. עדותו צוטטה בפסק הדין. בעקבות עדותו במשפט, כתבה והלחינה חוה אלברשטיין את השיר "מר רוזנברג מעיד". השיר התפרסם באלבום "הצורך במילה הצורך בשתיקה".
אליהו רוזנברג ראה בהעברת זכר השואה לדורות הבאים ייעוד ומפעל חיים. הוא ליווה מספר רב של משלחות בני נוער לפולין וסיפר את קורותיו בשואה בפני בתי ספר ומחנות צה"ל.
עונת 2014/2015 בליגת העל הקטרית
עונת 2014/2015 בליגת העל הקטרית הייתה העונה ה-42 של ליגת העל הקטרית, והזוכה באליפות בעונה זו הייתה לחוויאה.
אוסאסונה
גלי הדנובה
גלי הדנובה (ברומנית: Valurile Dunării) הוא ואלס, שחובר על ידי המלחין הרומני יוסיף איוונוביץ' ב-1880, בלוגוז' והוקדש לנערה היהודיה המקומית בת ה-14, שרה פריד (Sara Fried).
יוסיף איוונוביץ' היה נגן קלרינט, מנצח תזמורות צבאיות ומלחין יליד טימישוארה, שחי רוב חייו בגאלאץ ובבוקרשט. בהיותו בלוגוז' ראה את שרה פריד וקיבל ממנה השראה ובחוזרו ללוגוז' ב-1880 מסר לה את תווי המנגינה יחד עם הקדשה בה נכתב בגרמנית:
ההקדשה שמורה בגנזך הקהילה היהודית של לוגוז'. מאוחר יותר, בגרסה המודפסת של המנגינה, בבוקרשט, ההקדשה שונתה לטובת "אמה גבאואר", ארוסתו של המוציא לאור, קונסטנטין גבאואר. ב-1886, המלחין הצרפתי אמיל ולדטויפל הכין עיבוד תזמורתי חדש עבור המנגינה, עיבוד שהוצג כעבור שלוש שנים בתערוכה העולמית של פריז (1889) וזכה במקום הראשון מבין 116 המנגינות שהשתתפו בתחרות ובכך נבחרה למנגינת התערוכה העולמית. לאחר זכייה זו התפרסמה המנגינה באירופה והגיעה גם לארצות הברית ב-1896 ושוב ב-1903.
עוגת דובדבנים פופולרית ברחבי גרמניה ואוסטריה זכתה לשם "עוגת גלי הדנובה" (דונאוולה).
ההתפתחות בארצות הברית.
ב-1931, בסרט Dishonored, מרלן דיטריך ניגנה בפסנתר את המנגינה של גלי הדנובה. ב-1946, בסרט The Jolson Story נעשה שוב שימוש במנגינה, הפעם עם מילים אנגליות, שלא קשורות לטקסט המקורי, ותחת השם Anniversary Song. בגרסה הזאת המילים מספרות על זוג הנזכר בנוסטלגיה על ליל חתונתם:
Oh, how we danced on the night we were wed
We vowed our true love, though a word wasn’t said
The world was in bloom, there were stars in the skies
Except for the few that were there in your eyes
את המילים לגרסה זו כתבו אל ג'ולסון ו-Saul Chaplin (Kaplan). הגרסה הזו זכתה לפופולריות רבה, בפברואר 1947 נכנסה לרשימת בילבורד הוט 100 ונשארה בה 14 שבועות, תוך הגעה למקום השני. זמרים נודעים רבים ובעלי תזמורות אימצו את המנגינה והופיעו איתה, כך גאי לומברדו, דינה שור, גלן מילר ותזמורתו, פול וסטון, ארטי שו ותזמורתו, ג'אנגו ריינהארדט, בינג קרוסבי, רוזמרי קלוני, איווה קסידי, פרנק סינטרה, אנדי ויליאמס ועוד. בסרטים Mayerling, Falling in love again, Avalon, Payback ו-Father and daughter נעשה שימוש במנגינה וכך גם בפרקים מתוך סדרות טלוויזיה ידועות. לא נס ליחה של המנגינה גם כעבור עשורים וטום ג'ונס הכליל אותה באחד מאלבומיו.
פורשה ג'וניור
פורשה ג'וניור (באנגלית: Porsche Junior) הוא טרקטור מחטיבת פורשה-דיזל, שיוצר משנת 1957 עד 1963 ומכונה גם פורשה 108. בסך הכל יוצרו כ-23,000 יחידות של הטרקטור.
הפורשה ג'וניור הוא טרקטור משקי קטן המצויד במנוע דיזל חד בוכנתי, בנפח 0.822 ליטר. לטרקטור מערכת קירור אוויר ושלושה הילוכים קדמיים. הוא מייצר כ-14 כ"ס ומגיע למהירות נסיעה מקסימלית של 17 קמ"ש.
צבע הטרקטור אדום בוהק, וחישוקי הגלגלים ומושב הנהג צבועים בצהוב.
הג'וניורים הגיעו לישראל במסגרת הסכם השילומים עם גרמניה, והורכבו בישראל במפעל מרכבים בקיסריה. מרביתם היו מצוידים עם מקצרת צד שלא הייתה יעילה והוסרה במהרה.
כיום, בישראל ובמדינות אחרות נחשב הג'וניור לפריט אספני נחשק בקרב קהילת האספנים והמשחזרים של כלים חקלאיים עתיקים.
יושיג'ירו אומזו
יושיג'ירו אומזו (ביפנית: 阿南 惟幾; 4 בינואר 1882 – 8 בינואר 1949) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי בזמן מלחמת העולם השנייה. לאחר כניעת האימפריה היפנית הוא הורשע בפשעי מלחמה ונידון למאסר עולם.
ביוגרפיה.
אומזו נולד בעיר נקאטסו שבמחוז אויטה שביפן. משפחתו ניהלה בעיר חנות ספרים מאז המאה ה-18. בעת לימודיו בתיכון, החליט אומזו כי ברצונו לפתח קריירה צבאית. הוא התקבל לאקדמיה הצבאית הקיסרית כחלק מהמחזור ה-15 ובסיום לימודיו בנובמבר 1903 קיבל דרגת לוטננט שני והוצב בחיל הרגלים. אומזו המשיך בקריירה צבאית, קודם לדרגת לוטננט וב-1911 סיים את לימודיו במכללה הצבאית למלחמה במקום הראשון בכיתתו. בעקבות קידמו לדרגת קפטן במרץ 1912 נשלח אומזו לגרמניה ולאחר מכן לדנמרק ללימודים נוספים. בזמן שהותו בדנמרק, הוא שימש כנספח הצבאי במדינה. ביוני 1918 קודם אומזו לדרגת מייג'ור ובין השנים 1919 ל-1921 שימש כנספח הצבאי בשווייץ.
בפברואר 1922 קודם אומזו לדרגת לוטננט-קולונל. בשנים 1924-1923 הוא שימש כמדריך במכללה הצבאית למלחמה ובין השנים 1926-1924 פיקד על גדוד של חיל רגלים. בדצמבר 1925 קודם אומזו לדרגת קולונל. במהלך שנים אלה הוא היה חבר בטוסיי-הא, סיעה פוליטית בצבא האימפריה היפנית שמנהיגיה היו גנרל קאזושיגה אוגאקי, גנרל האג'ימה שוגיימה, טטסוזן נגאטה, קוניאקי קויסו והידקי טוג'ו. הסיעה תמכה בהגברת השפעת הצבא בניהול ענייני החוץ והפנים של המדינה, אך שללה לחלוטין אלימות וטרור. בכך היוותה הסיעה משקל נגד לסיעת קודו-הא בהנהגתו של סדאו אראקי שתמכה בשימוש באמצעים קיצוניים כדי להביא להחלפת השלטון ביפן.
במהלך סוף שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 שימש אומזו במספר תפקידים במטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי. ב-1 באוגוסט 1930 קודם אומזו לדרגת מייג'ור גנרל וארבע שנים לאחר מכן הוא קודם לדרגת לוטננט גנרל. במהלך השנים 1935-1934 שימש אומזו כמפקד חיל המצב היפני בסין ובשנים 1936-1935 הוא שימש כמפקד האוגדה השנייה.
ב-1936 נקרא אומזו לחזור ליפן ומונה לסגן שר המלחמה. הוא שימש בתפקיד זה בין השנים 1936 ל-1938. ב-1938 הוא חזר לסין ומונה למפקד של הארמייה הראשונה וב-1939 מונה למפקד צבא קוואנטונג. ב-1 באוגוסט 1940 קודם אומזו לדרגת גנרל.
ביולי 1944, מונה אומזו לראש המטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי. בכך הפך אומזו לחבר במועצת המלחמה העליונה. בעת הדיונים על כניעתה של יפן, השתייך אומזו למחנה הנצי וביחד עם שר המלחמה קורצ'יקה אנאמי וראש המטה של הצי סואמו טויודה הביע התנגדות לכניעתה של יפן במהלך דיוני קבינט המלחמה היפני שהתקיימו בחודש אוגוסט 1945. בדומה לאנאמי, טען אומזו כי יש לאפשר לצבא להמשיך ולהילחם עד אשר בעלות הברית יפלשו ליפן ויספגו אבדות כה קשות שיאפשרו ליפן לנהל משא ומתן לסיום המלחמה בתנאים נוחים לה. אומזו ידע על ההפיכה הצבאית אותה תכננו קצינים זוטרים בצבא שהתנגדו לכניעתה של יפן אולם הוא לא עשה דבר כדי לסייע או להפריע להם. ניסיון ההפיכה נכשל בסופו של דבר.
בהוראתו הישירה של הירוהיטו, קיסר יפן, חתם אומזו ב-2 בספטמבר 1945 על הסכם הכניעה הרשמי לבעלות הברית ובכך היה לקצין היפני הבכיר ביותר שלקח חלק בטקס הכניעה שהתקיים על סיפונה של אוניית המערכה "מיזורי". כניעת יפן הביאה לסיומה של מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה נעצר אומזו על ידי בעלות הברית והועמד למשפט כפושע מלחמה בבית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק שבטוקיו. הוא נמצא אשם בניהול מלחמה תוקפנית וב-12 בנובמבר 1948 נידון למאסר עולם.
בזמן שהותו בכלא המיר אומזו את דתו לנצרות. הוא נפטר ב-8 בינואר 1949 כתוצאה מסרטן המעי הגס.
רוברט דדלי
הנזירים הקטנים
ונסן תיל
ונסן תיל (בצרפתית: Vincent Thill; נולד ב-4 בפברואר 2000 בלוקסמבורג) הוא כדורגלן לוקסמבורגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת א.י.ק סולנה מליגת העל השוודית ובנבחרת לוקסמבורג.
קריירת מועדונים.
תיל גדל במחלקות הנוער של המועדונים פולה אש ופרוגרס נידרקורן מליגת העל הלוקסמבורגית. בשנת 2012 עבר תיל למחלקת הנוער של מץ מליגת העל הצרפתית. בתחילת עונת החל תיל לשחק במץ II, קבוצת המילואים של המועדון. ב-21 בספטמבר 2016 ערך תיל את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-82 בהפסד 3-0 לז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור השישי בליגה.
קריירה בינלאומית.
ב-25 במרץ 2016 ערך תיל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לוקסמבורג, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בהפסד 3-0 לנבחרת בוסניה והרצגובינה במשחק ידידות. ב-31 במאי 2016 הבקיע תיל את שער הבכורה שלו בנבחרת, בדקה ה-90 בהפסד 3-1 לנבחרת ניגריה במשחק ידידות.
אימפולס ארנה
SGL ארנה
סילן