אלעזר-הלוי היא בעלת תואר ראשון בספרות ערבית ובהיסטוריה של המזרח התיכון ותואר שני בהיסטוריה של החינוך, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. גרה בתל אביב עם בעלה ושני ילדיה.
ספריה.
אלעזר-הלוי כתבה את סדרת הספרים "שליחות חשאית", סדרת מותחני ריגול לילדים ונוער בהוצאת "אחוזת בית" בשיתוף "ידיעות ספרים". במרכז הסדרה שני נערים ונערה ובהמשך נערה שנייה היוצאים למבצעים חשאיים בעולם מטעם "המוסד". במסגרת הסדרה פורסמו הספרים: "מבצע מנהטן", "מבצע ברלין", "מבצע קהיר", "מבצע טורונטו", "מבצע טוקיו", "מבצע לונדון", "מבצע תל אביב".
אלעזר-הלוי כתבה את סדרת הספרים "אור נגד פז", העוסקת ביריבות בין שני בתי ספר ביישוב הדמיוני "אורפז". עד כה התפרסמו בסדרה זו הספרים "אור נגד פז 1: תחרות הספורט הגדולה", "אור נגד פז 2: המירוץ לתוכנית הטלוויזיה", ו"אור נגד פז 3: המרדף אחרי האוצר".
ב-2022 פרסמה את הספר "אמת וצדק 1 - פרשת מור", בו היא מספרת על האב איש המוסד שנעדר מחייה, ההתעמרויות שראתה בעולם הספרות והעיתונות ואיך בכלל גילתה שהיא יכולה לכתוב.
בין הספרים שתרגמה אלעזר-הלוי נמנים: "ואלס עם חתולה" מאת פאם יוסטון (2001), "כל מה שנהרס, כל מה שנשרף" מאת ולס טאואר 2009), "מפתח לאבא" מאת ג'ואן ויקרשם (2011), "השביעיה הסודית יוצאת לדרך" וסדרת ספרי "החמישייה הסודית" מאת איניד בלייטון, "זייתון" מאת דייב אגרס, "הייתה כאן פעם משפחה" מאת ביל קלג (2017), "אייריס ואווה" מאת איימי בלום (2019).
אל-חדית' אל-קודסי
אל-חדית' אל-קֻדְסִי (בערבית: الحديث القدسي ; מילולית: מקודשת, טהורה וזכה) הוא סוג מסוגיו של החדית', אשר על פי המסורת האסלאמית, תוכנו מיוחס לאללה, כלומר נמסרה מאללה למוחמד, והוא שמסר אותה לממשיכיו.
הגדרת החדית' הקודסי.
הגדרתו המילולית היא "המסורה המקודשת" או "החדית' הקדוש".
הגדרתו השרעית היא: אמירה המיוחסת לנביא מוחמד, בעוד שתוכנה ומהותה מיוחסים לאללה.
בניגוד לחדית' רגיל, בו יש חשיבות רבה לשרשרת המוסרים (אסנאד) ולאמינותם, בחדית' הקודסי כמעט שאין התייחסות לשרשרת המוסרים.
דוגמה לחדית' קודסי:
דוגמאות נוספות: אללה אמר "הוצא כספים לצדקה, ואני אוציא כספים עליך"; "הוי עבדי, אסרי על עצמי לעשוק, והעושק אסור ביניכם. אל תעשקו אחד את השני".
חדית' קודסי נפוץ יותר בקרב האסלאם השיעי ובקרב חוגים מיסטיים (למשל בסופיות). דוגמה לחדית' קודסי הנפוץ בחוגים צופיים בגרסאות רבות:
מאפיינים הלכתיים.
על פי ההלכה האסלאמית, מי שקורא חדית' קודסי אינו מתוגמל על כך בשכר מאללה, בניגוד למי שקורא את פסוקי הקוראן.
כמו כן, בעוד שפסוקי הקוראן מיוחסים לאללה, הן בצורתם והן בתוכנם, החדית' הקודסי מיוחס לאללה רק בתוכנו, בעוד שצורתו (הגייתו, מילותיו, אותיותיו וכו') מיוחסת לנביא מוחמד. דבר נוסף שמבדיל ביניהם הוא שפסוקי הקוראן נתפסים בקרב המוסלמים כאותות מאללה, ואילו החדית' הקודסי אינו מוגדר כך.
נוסף על כך, מבחינת דרגת האמינות והאותנטיות, יש חדית'ים שנחשבים על ידי המומחים כמאומתים יותר, ויש כאלה שנחשבים למאומתים פחות.
ההבדלים בין הקוראן לבין המסורה הנבואית לבין המסורה הקדושה:
אל-חדית' אל-קודסי (אסלאם)
את לי לילה
כדוריד באולימפיאדת סיאול (1988)
אולימפיאדת 1988 נערכה בסיאול, קוריאה הדרומית. תחרויות הכדוריד נערכו בין ה-20 בספטמבר ל-1 באוקטובר. זו הייתה תחרות כדוריד השישית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 281 ספורטאים (170 גברים ו-111 נשים) מנבחרות גברים ונשים. כל המשחקים נערכו בסוואן, בקרבת סיאול.
נבחרת ברית המועצות () זכתה במדליית זהב בתחרות הגברים ונבחרת קוריאה הדרומית () זכתה בתחרות הנשים.
מתכונת התחרות.
בניגוד לתחרויות שנערכו בשנת 1980 וב-1984 שסבלו מחרם, הפעם אף נבחרת לא סירבה להשתתף בתחרויות.
בתחרות הגברים 6 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אלופת העולם בכדורדי 1986. נבחרות ברית המועצות וצ'כוסלובקיה העפילו דרך מוקדמות ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (אלג'יריה, יפן וארצות הברית בהתאם).
12 נבחרות חולקו ל-2 בתים בהם נערכו משחקים בשיטת ליגה. שתי הנבחרות שסיימו במקום הראשון בכל בית נפגשו במשחק על מדליית הזהב ושתי הנבחרות שדורגו במקום השני בכל בית נפגשו במשחק על מדליית הארד.
בתחרות הנשים 3 נבחרות העפילו בהתאם לתוצאות אליפות העולם בכדוריד נשים 1986. גם הנבחרת המארחת העפילה ישירות. נבחרות יוגוסלביה העפילו דרך מוקדמות ובנוסף לכך העפילו נציגי היבשות (חוף השנהב, הרפובליקה העממית של סין וארצות הברית בהתאם).
הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית 2 נבחרות העפילו לבית העליון שגם בו המשחקים נערכו בשיטת ליגה.
יחסי מלזיה-אזרבייג'ן
יחסי הרשות הפלסטינית-אזרבייג'ן
יחסי מצרים-בולגריה
יחסי דרום אפריקה-בולגריה
יחסי קנדה-ברוניי
יחסי קזחסטן-הולנד
יחסי קניה-ארצות הברית
יחסי קוסובו-יפן
יחסי יפן-ג'יבוטי
יחסי טוגו-אזרבייג'ן
יחסי בנין-אזרבייג'ן
יחסי רומניה-הודו
יחסי צ'אד-אזרבייג'ן
יחסי ג'יבוטי-אזרבייג'ן
יחסי וייטנאם-אזרבייג'ן
יחסי דנמרק-בולגריה
יחסי בולגריה-איטליה
יחסי בנגלדש-בולגריה
בסיס ההאזנה הרוסי ליד אל-חארה
בסיס ההאזנה הרוסי ליד אל-חארה, שנודע במדינות המערב בשם Center S (ברוסית: Центр С), היה בסיס האזנה משותף, רוסי–סורי, לאיסוף מודיעין אותות סמוך לעיירה אל-חארה בדרום-מערב סוריה, לקווי הפסקת האש ברמת הגולן.
הבסיס החל בפעילות קודם לשנת 2006. ב-5 באוקטובר 2014 הבסיס נכבש בידי הצבא הסורי החופשי, חלק מן הכוחות המורדים במלחמת האזרחים בסוריה, כחלק מ"מתקפת דרעא" בחודש אוקטובר 2014.
האתר ומטרתו.
הבסיס שכן על פסגת תל געשי בשם תל אל-חארה, סמוך לעיירה אל-חארה בחלק המערבי של נפת א-סנמין במחוז דרעא. התל שוכן בסמוך למחוז קוניטרה. הבסיס הופעל במשותף על ידי חיילים רוסים וסורים: חיילים של המודיעין הסורי וחיילים מיחידת אוסנאז, שהיא כינוי ליחידת מודיעין אותות של הגה-או של רוסיה. הכוחות שישבו במקום עסקו בניטור מודיעין אותות של צבא ההגנה לישראל ולאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, אף ניטרו את כוחות המורדים הסורים. בסרטונים שהועלו לאתר יוטיוב ניתן לראות תמונות של סמלי יחידת מודיעין סורית וסוכנות סיגינט של הגה-או הרוסי. כוחות הצבא הסורי החופשי מצאו במקום תמונות של קציני מודיעין רוסים בכירים ואנשי ממשל רוסי (בהם יועץ שר ההגנה הרוסי) אשר ביקרו בבסיס וכן מפות שעליהן מצוין מיקום יחידות של צה"ל.
בדיווחי חדשות בישראל בתחילת שנת 2014 דווח כי ממשלת רוסיה שדרגה תחנת האזנה ומודיעין באזור זה היכולה לעקוב אחר הנעשה בתחום ישראל, חלקים נרחבים מירדן, מערב עיראק ואף להזהיר את איראן מפני התקפה ישראלית. דיווחים על מסמכים שנתפסו בבסיס מעידים על כך שמתקני ההאזנה במקום שימשו כדי לרגל על ישראל, ערב הסעודית וירדן.
נפילת הבסיס.
ב-5 באוקטובר 2014 הותקף הבסיס על ידי מורדים המזוהים עם הצבא הסורי החופשי, כחלק ממתקפה רחבה אשר כונתה "מתקפת דרעא". כל החיילים הרוסים שהיו מוצבים במקום התפנו בטרם המתקפה, תוך שהם נוטלים עמם ציוד האזנה רגיש. פרסום הפעילות המודיעינית בתל אל-חארה, על ידי כוחות המורדים, חשף בתקשורת את עומק המעורבות הרוסית בלחימה בסוריה, נכון לשנת 2014. מפאת חשיבותו האסטרטגית של הבסיס בתל אל-חארה, הפציצו אותו מטוסי חיל האוויר הרוסי בחודש נובמבר 2015, שעה שהיה בשליטת כוחות המורדים.
אף לאחר נפילת הבסיס בסוריה נותרו לפחות עוד שני בסיסי האזנה של המודיעין הרוסי.
על פי דיווח סוכנות הידיעות הערבית הסורית (SANA), בליל ה-12 ביוני 2019 תקף צה"ל בטילים את תל אל-חארה.
טרסבה
כוח נתי
כוח נתי היה גדוד שריון מאולתר שהוקם במלחמת יום הכיפורים והורכב מאנשי מילואים שחזרו מחו"ל ולוחמי שריון חסרי שיבוץ וביניהם תלמידי ישיבות הסדר, אנשי כוחות הביטחון ומתנדבים נוספים. הגדוד נקרא על שמו של מפקדו, נתי גולן, אשר לפני המלחמה שהה בחו"ל וכמו רבים מלוחמיו חזר ארצה מיד עם פרוץ המלחמה. הגדוד התארגן תוך ימים ספורים, צויד בטנקי שוט קל, וב-12 באוקטובר הצטרף ללחימה בחזית הסורית.
הכוח לחם במובלעת הסורית עד הפסקת האש ב-24 באוקטובר, ולאחר מכן השתתף במלחמת ההתשה במובלעת הסורית עד לפירוקו, בתחילת דצמבר 1973.
הקמת הגדוד.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, ב-6 באוקטובר 1973, הופסקו הטיסות האזרחיות ארצה. ב-8 באוקטובר חודשו הטיסות לישראל, ולאור המצב הקשה בחזיתות השונות ניתנה עדיפות ללוחמי שריון. מיד עם חזרתם הוסעו הלוחמים למחנה ג'וליס שם התאספו בנוסף אליהם גם אנשי מילואים אשר לא היו משובצים (ובהם תלמידי ישיבות הסדר), מתנדבים, ולוחמים בסדיר ובמילואים שלא הצליחו לחבור ליחידותיהם. במחנה ג'וליס היה אחראי קצין שריון ראשי תא"ל מרדכי ציפורי על הקמת מסגרות לחימה מאולתרות לצורך תגבור החזית. במסגרת זו הוקמו בג'וליס שני גדודי שריון מאולתרים: גדוד 100 בפיקודו של אהוד ברק, וכוח נתי.
נתי גולן, בעל עיטור הגבורה על תפקודו בקרב על קלע וזעורה במלחמת ששת הימים, שירת לפני המלחמה כמפקד גדוד במילואים. עם פרוץ המלחמה שהה בגרמניה. ב-8 באוקטובר חזר לארץ באחת הטיסות הראשונות. עם הגיעו לג'וליס החל לבנות סביבו כוח לוחם. בתוך יומיים הוקם הגדוד אשר כלל שלוש פלוגות טנקים (כ-30 טנקים), פלוגת חרמ"ש ומחלקת סיור. הגדוד צויד בטנקים מסוג שוט קל. נתי גולן היה מפקד הגדוד ולסגנו מונה עמרי נגב. אנשי הגדוד, אשר בקושי הכירו אחד את השני, התארגנו בחופזה ובערב ה-10 באוקטובר נשלחו צפונה לתגבור החזית ברמת הגולן. ב-11 באוקטובר, החל משעות הצהריים, נערך הגדוד סמוך לעין זיוון.
קרב ראשון במובלעת הסורית.