התרמיל היינו דוגמה ליצירות אמנות שנעשו בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות בתקופת מלחמת העולם הראשונה (1918-1914) ולאחריה, שעשו שימוש בתרמילי פגזים כבסיס ליצירת אמנות. הקומפוזיציה של העבודה מתבססת על שלושה רגיסטרים (רצועות אורך) עיקריים. התחתונה מכילה טקסטים מתוך "חזון אחרית הימים" (מיכה ד: א-ג ). טקסטים אלו כתובים בתשליב אותיות וברצועות של דגמי עיטורים (אורנמנטיקה) צמחית. הרצועה המרכזית מתארת אפריז הנשען על עמודים, כמעין ארקדה. האפריז מכיל מעין מדליונים ובהם תיאורים תנ"כיים וטקסט מברכת משה לבני ישראל לפני מותו (דברים לג: כח-כט). הרגיסטר העליון מכיל שורה אריות האוחזים בעצי תמר. ברקע התיאור מופיעים דימויים של מקומות קדושים בארץ-ישראל, כגון קבר רחל ומבנים אחרים.
התרמיל נרכש על יד מוזיאון ישראל בשנת 2011. הוא הוצג בתצוגה "אברהם אשר בר–אדון ומלאכת דמשק בבצלאל" התקיימה בשנת 2015.
סנדוויץ' תוניסאי
מהפכת האופנה
מהפכת האופנה היא תנועה עולמית הפועלת במאה מדינות ברחבי העולם, ששמה לה למטרה להעלות את המודעות לנזקים הסביבתיים של תעשיית האופנה ולהגביר את השקיפות של בשרשרת אספקת האופנה. תנועת מהפכת האופנה הגדירה את יום השנה לאסון רנא פלאזה בבנגלדש כיום מהפכת האופנה. בשנים 2014–2018 מיליוני אנשים ברחבי העולם קראו לחברות האופנה לענות על השאלה מי מייצר את הבגדים שלי? ההאשטאג #WhoMadeMyClothes הפך לטרנד מוביל בטוויטר.
היסטוריה.
מהפכת האופנה הוקמה בשנת 2013 בתגובה לאסון רנא פלאזה בבנגלדש על ידי מעצבות אופנה בריטיות, קארי סומרס ואורסולה דה קסטרו. הן זיהו את קריסת המפעל כזרז להעלאת מודעת ושינוי בתעשייה.
יום מהפכת האופנה / שבוע מהפכת האופנה.
יום המהפכה באופנה מתקיים מדי שנה ב-24 באפריל, ביום השנה לקריסת בניין רנא פלאזה בשנת 2013. באסון נהרגו 1,133 ומעל 2,500 נפצעו. בשנת 2016 התרחבה הפעילות לשבוע שלם. יום המהפכה האופנה מתקיים על מנת להדגיש את השפעת תעשיית האופנה על כדור הארץ, העלאת המודעות לניצול עובדים, שקיפות שרשרת האספקה הודגשה גם ביום מהפכת האופנה.
יום מהפכת האופנה הראשון התקיים ב־24 באפריל 2014 ההאשטאג שהוביל את היום היה #insideout (בתרגום חופשי: הפוך), שהפך לטרנד עולמי בטוויטר. המארגנים קראו לאנשים ללבוש את הבגדים הפוך, לחשוף את תווית המידע ולהעלות תמונות לרשות החברתיות . מטרת הקמפיין הייתה לעורר את צרכני האופנה לחקור מי מייצר את הבגד שלהם והיכן.
בשנת 2015 ההאשטאג שהוביל את היום #WhoMadeMyClothes (מי ייצר את הבגדים שלי?) והפך לסיסמה המזוהה עם תנועת מהפכה האופנה. מעצבת האופנה סטלה מקרטני שיתפה עם מעל למיליון העוקבים שלה תמונה שלה לובשת ז'קט מהקולקציה שלה הפוך כשהתווית בחזית עם הכיתוב: "הצג את התווית שלך ושאל מי ייצר את הבגדים לי? יום מהפכת האופנה. המטרה הייתה להפעיל לחץ על חברות הבגדים שיגיבו לדרישת הצרכנים לשקיפות ויחשפו את תהליכי ייצור הבגדים ואת האנשים העובדים בייצורם. בשבוע מהפכת האופנה בשנת 2018, 3.25 מיליון אנשים תייגו תמונות תחת האשטאג #WhoMadeMyClothes.
כתגובה לשאלה מי ייצר את הבגדים שלי, החל קמפיין #imadeyourclose (אני ייצרתי את הבגדים שלך) שגם אותו יזמה תנועת מהפכת האופנה. כמה מאות חברות ברחבי העולם, עובדים בתעשיית האופנה, התצטלמו עם ההאשטאג #imadeyourclose.
פעילויות נוספות.
החל משנת 2017 מהפכת האופנה מפרסמת דוח שקיפות תעשיית האופנה. בשנת 2017 נבדקו 50 חברות, בשנת 2018 נוספו עוד 50 ובשנת 2019 נסקרו 200 חברות. מטרת הדוח על פי הכותבים היא ליצר שיח עם מותגי האופנה והקמעונאים הגדולים בעולם על מנת להגביר את השקיפות שלהם.
לקראת יום מהפכת האופנה ב-2018, פרסמה התנועה את המניפסט למהפכת האופנה שכקורא לעבודה הוגנת, חופש התאגדות, סולידריות, הגנה על הסביבה, אופנה בת קיימא, כבוד למסורות ותרבויות, שקיפות בשרשרת האספקה ולקיחת אחריות.
לקראת בלאק פריידיי ב-2018 פרסמה תנועת מהפכת האופנה סקר שערכה עבורה חברת המחקר Ipsos MORI. הסקר נערך באופן מקוון, בקרב 5,000 משתפים בין הגלאים 16 ל 75 שנה בחמשת השווקים הגדולים באירופה: גרמניה, בריטניה, צרפת, איטליה וספרד. צרכנים שנסקרו הטילו אחריות הן על המותגים והן על הממשלות להבטיח ייצור בר-קיימא וכי עליהם לטפל בשכר הוגן, שמירה על הסביבה, שינויי אקלים ואי-שוויון מגדרי. רוב המשיבים חושבים שעל ממשלות למלא תפקיד מכריע בשינוי דרכי הייצור של בגדים וכי מותגים צריכים לחשוף מידע על אופן ייצורם של בגדים, נעליים ואביזרים, עם אילו ספקים הם עובדים, ודרכי העסקה של העובדים לאורך כל שרשרת הייצור. צעירים מדור ה-Z וילידי המילניום אמרו שהם מתחשבים בסוגיות חברתיות כשהם קונים בגדים, בהשוואה לנסקרים מבוגרים יותר.
אצטדיון מריו אלברטו קמפס
אצטדיון מריו אלברטו קמפס (בספרדית: Estadio Mario Alberto Kempes), שהיה ידוע גם בשמות אצטדיון קורדובה ואצטדיון אולימפיקו שאטו קרראס, הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת שאטו קרראס בעיר קורדובה שבארגנטינה. האצטדיון נחנך בשנת 1978 ומכיל 57,000 מקומות, והוא משמש כאצטדיון הבית של טאז'רס, אם כי בלגראנו ואינסטיטוטו גם אירחו בו במשחקים בנוכחות קהל רב.
האצטדיון נבנה לקראת טורניר מונדיאל 1978, ובשנת 2010 שינה האצטדיון את שמו כדי להנציח את מריו קמפס, מלך שערי אותו הטורניר ויליד פרובינציית קורדובה.
היסטוריה.
בנייתו של האצטדיון החלה בשנת 1976, לקראת טורניר מונדיאל 1978 אותו אירחה ארגנטינה. הוא נפתח ב-16 במאי 1978, כשבועיים לפני פתיחת הטורניר, עם תכולה של 46,083 מקומות, אם כי לא כולם היו מקומות ישיבה, כפי שהיה נהוג אז באצטדיונים בארגנטינה. האצטדיון אירח שמונה משחקים במהלך המונדיאל:
האצטדיון חזר לארח משחקים בטורניר בינלאומי בקופה אמריקה 1987, כאשר היה לאחד משלושת האצטדיונים המארחים של הטורניר. נערכו בו ארבעה משחקים בסך הכול במהלך הקופה, כולל מפגש חצי הגמר בין ל. ב-2001 אירח תשעה משחקים במסגרת גביע העולם בכדורגל עד גיל 20, כולל ניצחונה של גאנה על מצרים בחצי הגמר.
בשנים 2006 ו-2007 אירח האצטדיון שלבים בראלי ארגנטינה, שהיה לחלק מאליפות העולם בראלי.
ב-2010 החל האצטדיון בהליך שיפוץ נרחב, שנמשך כשנתיים, ובמסגרתו הוחלף שם האצטדיון לאצטדיון מריו אלברטו קמפס, הונמך כר הדשא בכארבעה מטרים, לוח התוצאות ההיסטורי שהותקן לקראת מונדיאל 1978 הוחלף בלוח וידאו מתקדם, וטריבונות חדשות הוקמו ופיצו על קושי הראייה שהיה בעקבות הקמת טריבונות בעלות שיפוע מתון מדי בבנייתו המקורית של האצטדיון. סך מקומות הישיבה עלה לכ-57,000 מקומות, מה שהפך את האצטדיון לבעל התכולה השלישית בגודלה בארגנטינה.
ב-26 ביוני 2011, חמישה ימים בלבד לפני פתיחת קופה אמריקה 2011, נפתח האצטדיון מחדש, ואירח מספר משחקים בטורניר. כמו כן, אירח האצטדיון את משחקי גמר גביע ארגנטינה ב-2015 וב-2016, ואת הסופר קאפ הארגנטינאי 2015.
מבנה.
האצטדיון נמצא במרכזו של פארק בן ארבעים דונם, שמאכלס מספר מתחמי ספורט ובהם אצטדיון הוקי שדה שנפתח ב-2012 ונקרא על שמה של סולדאד גרסיה, שזכתה פעמיים באליפות העולם, במדליית כסף אולימפית ובשתי מדליות ארד אולימפיות; בריכת שחייה אולימפית שנפתחה ב-2014 ונקראת על שם מדליסטית הארד האולימפית, ג'ורג'ינה ברדאץ'; מגרש אימונים צפונית לאצטדיון המשמש לאימונים ולמשחקי כדורגל ורוגבי; וכן מסלול BMX, מסלול ריצה, ומתקני כדורסל, כדורעף וטניס.
אירועים נוספים.
למעט אירועי הספורט באצטדיון, הוא אירח במרוצת השנים שורת קונצרטים של אמנים בולטים מהעולם כולו. כבר בשנה בו נפתח אירח האצטדיון את הופעתה של הזמרת גלוריה גיינור.
במהלך שנות ה-80 וה-90 הופיעו בו, בין היתר, לואיס מיגל, רוקסט, שושה, פיטר גבריאל, בון ג'ובי, אירוסמית' וריקי מרטין.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הופיעו בו, בין היתר, אלחנדרו סאנס, חואקין סבינה וז'ואן מנואל סראט, ולהקת מנה. בעשור השני של המאה ה-21 הופיעו בו, בין היתר, שאקירה, מדונה, ג'סטין ביבר, איירון מיידן ופול מקרטני.
פרנץ קארינתי
פרנץ קארינתי (בהונגרית: Karinthy Ferenc; בודפשט, 2 ביוני 1921 – בודפשט, 29 בפברואר 1992) היה סופר, מחזאי ודרמטורג יהודי-הונגרי זוכה בפרס קושוט. אביו היה פרידייש קארינתי ובנו במאי התיאטרון מארטון קארינתי.
ביוגרפיה.
אביו היה כאמור הסופר פרידייש קארינתי ואמו הרופאה ארנקה בֶּהְם שנרצחה באושוויץ בשואה. אחיו למחצה, המשורר גאבור קארינתי נולד מנישואיו הקודמים של אביו. בין השנים 1941–1946 קארינתי למד באוניברסיטת אטווש לוראנד בבודפשט, שם קיבל תואר דוקטור בבלשנות. בשנת 1947 למד כבעל מלגה בצרפת, בשווייץ ובאיטליה. בשנים 1949-50 עבד כדרמטורג בתיאטרון הלאומי של בודפשט. עבודותיו הופיעו לראשונה בשנות הארבעים. בין השנים 1951–1953 עבד בעיתונים סבד נפ (Szabad Nép) שפירושו "עם חופשי". בשנים 1953–1956 היה דרמטורג בתיאטרון מדאץ' בבודפשט. בין השנים 1957 - 1960 תרגם להונגרית את יצירותיהם של ניקולו מקיאוולי ומולייר וכן את יצירותיהם של סופרים יוונים, אנגלים, איטלקים וגרמנים.
בראשית שנות הארבעים הוא היה המגן האחורי של צוות הכדורמים של ה- FTC, ובשנים 1960 עד 1970 כיהן כנשיא מחלקת השחייה והכדורמים של ה- FTC. בשנים 1968-69 העביר הרצאות בארצות הברית כפרופסור אורח. בשנים 1972–1976 התארח באגודות כתיבה שונות בארצות הברית, באוסטרליה,ב ברית המועצות ובקובה. בשנת 1978 הוצג בסרט הטלוויזיה "כדור הארץ וסביבתו", שהיה עשוי מסצינות קטנות על חייו, נסיעותיו וחוויותיו.