פלש נולד בברנו והיה בן 27 כאשר הגיע למקום השני באליפויות הסאבר האוסטריות בשנת 1899, בשנה שלאחר מכן התמודד למען אוסטריה באולימפיאדת פריז (1900) בפריז. בסיבוב הראשון של תחרות הסאבר היה אחד מבין שש עשרה סייפים שעלו לסיבוב הבא, שם הוא סיים במקום השלישי מתוך קבוצה של שמונה סייפים שהעפילו. במקצה האחרון של שמונה סייפים ניצח פלש בארבעה מתוך שבעת קרביו, כדי לסיים במקום השלישי עם מדליית הארד, ובכך הפך לסייף היהודי הראשון שזכה במדליה אולימפית.
הוא שב לתחרות האולימפית באולימפיאדת לונדון (1908) בלונדון. בגיל 36 הוא השתתף בתחרות הסאבר ודורג במקום ה-24 הכללי.
מבצע מאזניים
מבצע "מאזניים" (אירע בליל 27–28 באוקטובר 1965) היה חלק מפעילות מבצעית יזומה של צה"ל כנגד יעדים בלבנון במטרה ללחוץ על שלטונות לבנון להפסיק את פעילות המחבלים מתחומם. במבצע "מאזניים" פשט כוח של לוחמי חטיבת גולני על הכפר הלבנוני חולא (ממערב למנרה) וכוח נוסף פוצץ מתקני-מים (שלוש בארות ובריכות) של הכפר הלבנוני מיס-אל-ג'בל. בחולא נהרס בית המוכתר, שעקבות חוליית המחבלים, שחדרה למושב מרגליות, הובילו אליו. בעקבות הצלחת הפעולה הפסיקה לבנון את פעולות ההטיה והחלה בסיורים מוגברים לאורך הגבול במטרה למנוע חדירות מחבלים משטחה.
רקע.
במחצית השנה השנייה של שנת 1965 גברו מעשי החבלה של אנשי הפת"ח בגבול הצפון.
בליל אחד ביוני פוצץ בית מגורים בקיבוץ יפתח.
בליל 26 באוגוסט פוצץ צינור ההשקיה של קיבוץ מנרה.
בליל 26 באוקטובר פוצץ בית מגורים במושב מרגליות.
בכל שלושת המקרים, הובילו עקבות המבצעים לכיוון לבנון ובמקרה האחרון הגיעו עד לכפר חולא.
ישראל פנתה מספר פעמים לשלטונות לבנון, לנקוט בצעדים נגד החבלות אולם פניותיה לא נענו. בעקבות מעשי חבלה אלו, יצא צה"ל לפעולת תגמול נגד לבנון בפעם הראשונה מאז קום המדינה.
מהלך הפעולה.
על הפעולה פיקד מג"ד 13 סא"ל משה גת והיא כללה את פלוגה א' מגדוד 13 בפיקוד משה ספקטור אליה הצטרף גם סמג"ד 13 רס"ן עמוס מדרוני, כוח מהפלוגה המסייעת בפיקוד גדעון מאירי, כוח מגדוד 12 בפיקודו של המג"ד סא"ל גבי ברשי וצוות מסיירת גולני בפיקוד דוד כהן (מפקד הסיירת).
במהלך הפשיטה פעלו שני כוחות עיקריים: כוח אחד פנה לכפר חולא, כשלושה ק"מ בשטח לבנון, מול מושב מרגליות. הכוח הגיע ליעדו בשעה 11:35, האיר את בית המוכתר ודאג להוציא את כל בני הבית על מנת שלא יפגעו. הבית הדו קומתי של המוכתר נהרס עד היסוד.
הכוח השני פעל באזור הכפר מיס אל ג'בל, כשלושה ק"מ מערבית לקיבוץ יפתח, והשמיד שלוש בריכות מים אשר שימשו להשקיה לכפר ולסביבתו. משימת הכוח הסתיימה ב-12:45. . הכוח של גדוד 12 פוצץ מתקן מים ליד הכפר מיס אל ג'בל.
בסיום הפעולה שיבח הרמטכ"ל, רא"ל יצחק רבין, את כוחות גולני על אופן הביצוע הנקי וציין את דבקותם של החיילים במטרה.
מה עובר עלייך
מה עובר עלייך הוא אלבום הבכורה של הזמר הישראלי איתי לוי. האלבום יצא לאור ב-2014, על ידי חברות התקליטים סינגולד ופליי רקורדס.
אלה (מלך ישראל)
כל העיר יודעת
כל העיר יודעת הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי איתי לוי. האלבום יצא לאור ב-14 בינואר 2016, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
בוב הייט
בוב הייט (באנגלית: Bob Hite ידוע גם בשם "הדוב") הוא זמר ומוזיקאי אמריקאי שנולד ב־26 בפברואר 1943. סגנונו הקבוע הוא בלוז, בלוז רוק, וגוספל. ידוע בעיקר בשל השתתפותו כסולן הלהקה האמריקאית "קנד היט" בין השנים 1967–1981. תפקידו העיקרי הוא שירה, אם כי הוא מתמחה גם במפוחית פה (ניתן לשמוע סולואי מפוחית ארוכים שלו בשירי הלהקה, כמו הלהיט "on the road again" שנפתח ונסגר בסולו ממושך של הייט), גיטרה וקלידים.
ביוגרפיה.
הייט נולד ב־26 בפברואר 1943, בעיר טורנס שבקליפורניה ובצעירותו, על אף שהיה אדם לבן ומוזיקת הבלוז הייתה נחשבת מוזיקה שחורה, הוא התאהב בסגנון. בשנת 1965 (בגיל 22) הוא הכיר את הגיטריסט אלן וילסון, אז בן 22, גם הוא לבן חובב בלוז, ויחד השניים החליטו להקים את להקת "קנד היט". גם הגיטריסט הנרי וסטין הצטרף זמן קצר לאחר מכן והשלישייה הזו היוותה את הליבה של הלהקה. לשלישייה הצטרפו בסופו של דבר לארי טיילור (גיטרה בס) ופרנק קוק (תופים). בשנת 1969, לאחר שהלהקה צברה פופולריות, היא הוזמנה להופיע בפסטיבל וודסטוק, ושירם "going up the country" הפך לאחד מהמנוני תנועת ילדי הפרחים. ההופעה של הלהקה לא נכללה בסרט המקורי '(1970) Woodstock', אך הן כן נכללו בגרסת "Cut of Director" מ -1994. הלהקה אף התארחה בפרק של התכנית האמריקאית "Playboy After Dark" נובמבר 1969. הייט הוזמן לשוחח עם יו הפנר לאחר ההופעה, יחד עם אורחים נוספים כמו דיק שון ולארי סטורץ'. אחת האורחות בתוכנית, לינדזי וגנר, אז בת 20, ישבה על ברכיו של הייט במהלך התכנית. כשנשאלה על ידי הפנר איזה סוג של חיה היה הייט אם הוא היה בעל חיים, ואגנר ענתה שהוא יהיה דוב. הייט אמר בתגובה שאנשים קראו לו "הדוב" פעמים רבות, ומשם הפך כינויו "הדוב" לנפוץ מאוד. ב־5 באפריל 1981, בהפסקה בין הסטים במועדון פאלומינו בצפון הוליווד, הוענק להייט בקבוקון הרואין על ידי מעריץ. ככל הנראה ההרואין היה מורעל, והייט החל לעבור פרכוסים ולבסוף נכנס לתרדמת. לאחר מכן נעשו כמה ניסיונות החיאה אך ללא הצלחה. הלהקה, כולם שיכורים ומבוהלים, הכניסו את הייט למכונית מסחרית בלית ברירה והסיעו אותו לביתו של חברו לפיטו דה לה פארה, שם נפטר.
שיתופי פעולה.
מלבד היותו סולן הלהקה canned heat", לאחר מותו בטרם עת של גיטריסט הלהקה אלן וילסון הגיטריסט לארי טיילור נכנס ללהקה ויחד איתו הם ביצעו תקליט משותף עם אמן הבלוז ג'ון לי הוקר בו הייט כמעט שלא שר אלא מנגן על מפוחית וגיטרה.
שתישרף האהבה (אלבום)
שתישרף האהבה הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר הישראלי איתי לוי. האלבום יצא לאור ב-29 באוקטובר 2019, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות. כל השירים מתוך האלבום יצאו כסינגלים לפני כן, ביניהם הלהיטים "שתישרף האהבה", "מאמו", "זז בטירוף", "קירות" ו-"הזמן שלנו".
סורן קראו אנדרסן
סרן קראו אנדרסן (בדנית: Søren Kragh Andersen; נולד ב-10 באוגוסט 1994) הוא רוכב אופני כביש דני בקבוצת סאנווב. הוא רוכב בקבוצה ביחד עם אחיו הגדול, אסביורן קראו אנדרסן .
ביוגרפיה.
קראו אנדרסן נולד ב-10 באוגוסט 1994 בסטריב שבדנמרק.
בשנת 2011, סיים במקום ה-11 באליפות העולם באופני כביש עד גיל 19 ובשנת 2012 סיים במקום ה-10. בשנת 2014 קראו אנדרסן התחרה באליפות העולם עד גיל 23, במקצה נגד השעון סיים במקום ה-16 ובמקום ה-107 במקצה הכביש. ב-2015, ניצח קראו אנדרסן את הקטע הראשון והשלישי בטור דה ל'אווניר אך פרש מהמרוץ במהלך הקטע ה-6. הוא התחרה שוב באליפות העולם עד גיל 23, גם הפעם סיים במקום ה-16 בנגד השעון ובמקום ה-29 במקצה הכביש.
ג'איינט אלפסין (2016–היום).
קראו אנדרסן הפך למקצוען בשנת 2016, עם הצטרפותו לג'איינט אלפסין. הוא סיים במקום השישי בטור של קטר וניצח את דירוג הצעירים במרוץ. הוא סיים רביעי במרוץ סטר ZLM וסיים שביעי באליפות דנמרק. הוא התחרה עם סאנווב באליפות העולם בנגד השעון הקבוצתי וסיים איתה במקום השביעי, במקצה האישי, סיים במקום ה-36.
ב-2017, ניצח את הקטע השלישי בטור של עומאן, לאחר שהקדים את רוי קושטה ואת בן הרמנס בספרינט מתוך שמונה אנשים. הוא סיים חמישי בסטר ZLM וסיים רביעי באליפות דנמרק בנגד השעון. קראו אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כשנבחר לוואלטה אספנייה. הוא סיים במרוץ שלוש פעמים במקום ה-3, שהיוו את התוצאות הכי טובות שלו במרוץ. הפעם הראשונה הייתה בקטע הראשון בנגד השעון הקבוצתי, הפעם השנייה בה סיים שלישי הייתה בקטע ה-13, כשמקדימים אותו מטאו טרנטין וג'אני מוסקון
בספרינט רב משתתפים, הפעם השלישית הייתה בקטע ה-21, כשמקדימים אותו מטאו טרנטין ולורנצו מאנזה . קראו אנדרסן היה חלק מסגל סאנווב באליפות העולם בנגד השעון הקבוצתי וזכה איתה במדליית הזהב, הוא סיים 12 במקצה הכביש באליפות העולם ולקראת סוף העונה סיים במקום השני בפריז–טור, כשמטאו טרנטין גובר עליו בספרינט הסיום.
ב-2018, קראו אנדרסן ניצח את הקטע השישי בטור דה סוויס, לאחר בריחת יחיד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס והתוצאה הטובה שלו במרוץ הייתה מקום 5, כשסיים במקום הזה בקטע נגד השעון הקבוצתי בקטע ה-3 ובקטע נגד השעון האישי בקטע ה-20, קראו אנדרסן סיים את המרוץ במקום ה-52, כשהוא מסייע לטום דימולן לסיים שני. הוא סיים שביעי בבינקבנק טור, 39 שניות אחרי מאטיי מוחוריץ' המנצח. הוא זכה יחד עם קבוצתו במדליית הכסף באליפות העולם בנגד השעון הקבוצתי וסיים 18 במקצה האישי. הוא קבע את ההישג הכי גדול שלו בקריירה עד כה, כשניצח את מרוץ פריז–טור לאחר בריחת יחיד.
את 2019 פתח קראו אנדרסן בפורטוגל, כשהתחרה בוולטה או אלגארבה. הוא סיים שני בדירוג הכללי, 14 שניות אחרי טאדיי פוגאצ'אר. קראו אנדרסן סיים שני במרוץ בשני קטעים. הוא התחרה שוב בטור דה פראנס אך פרש מהמרוץ לפני הקטע ה-18.