שנתיים לאחר מכן ב-1995 נעשה ניסיון התנקשות בחייו של נשיא מצרים לשעבר חוסני מובארק על ידי ארגון הג'יהאד האסלאמי המצרי שרבים מחבריו היו בגלות בסודאן. ראיות שמצאו ממשלות מצרים ואתיופיה הוכיחו את מעורבות הממשלה הסודנית בניסיון ההתנקשות שכשל.
הכישלון הוביל להצבעה פה אחד באו"ם להטיל סנקציות כלכליות קשות על סודאן. הנציג הסודני הכחיש את ההאשמות אך המשלחת הסודנית לא הייתה אהודה מהסיבה ששנתיים קודם לכן השתתפה במזימה לפוצץ את מטה האו"ם.
במקום להכחיש את מעורבותו במזימה להתנקש בחיי מובארק, א-תוראבי שיבח את ניסיון ההתנקשות וקרא למובארק טיפש:
"בניו של הנביא משה, המוסלמים, קמו נגדו ובלבלו תוכניותיו, שלחו אותו חזרה אל ארצו ... מצאתי שהאיש נמצא רחוק מאוד מתחת לרמה שלי ושל דעותיי, וטיפש מידי כדי להבין את ההצהרות שלי.."
ירידת ההשפעה.
הסנקציות הבינלאומיות נכנסו לתוקף באפריל 1996 בליווי ניתוק הקשרים הדיפלומטים עם ח'רטום. במקביל סודאן פעלה לפייס את ארה״ב ואת מבקרי המדינה על ידי גירוש אנשי הג'יהאד האסלאמי המצרי ועל ידי עידוד בן לאדן לצאת מהמדינה. בחודש מרץ 1996 נערכו בחירות ראשונות מאז ההפיכה. א-תוראבי קיבל מושב באספה הלאומית שם כיהן כראש הממשלה בשנות ה-90. זו הייתה הפעם הראשונה שמישהו החזיק סמכות פוליטית בעקביות כלשהי. בסוף שנות ה-90, השפעתו והשפעת המפלגה שלו שדגלה בשיתוף פעולה עם העולם דעכה לטובת מנהיגים טובים ופרגמטיים יותר שהתמקדו בניסיונות להתאושש מהבידוד הבינלאומי הנוראי שנוצר ומהנזק הכלכלי.
מאסר ושנים מאוחרות יותר.
ב-30 ביוני 1989, התבצעה הפיכה על ידי כת צבאית שבראשה עמד עומר אל באשיר.  חסן א-תוראבי, ראש החזית האיסלאמית הלאומית חבר לשלטונו הצבאי של אל בשיר.
בשנת 1999 החלו להתפתח מאבקי כוח בין שני המנהיגים בשל חשדו של אל בשיר כי תוראבי חותר תחתיו, דבר שהוביל למעצרו של א-תוראבי ושחרורו באוקטובר 2003. לאחר מכן, נעצר שוב ב-2004 עקב חשדות שהיה חלק ממזימה להפיל את הממשלה. הוא שוחרר ביוני 2005. בשנת 2004 דיווחו כי היה בקשר עם תנועת ״הצדק והשוויון״ - קבוצה האסלאמיסטית חמושה המעורבת בסכסוך בדארפור שמנהיגה (ח'ליל אבראהים) היה בעבר אחד מחסידיו של א-תוראבי. א-תוראבי הכחיש כל קשר לפרשה. א-תוראבי נכלא ל-16 חודשי מאסר בפועל מ-2004 ועד ל-28 ביוני 2005.
לאחר שתנועת ״הצדק והשוויון״ תקפה את ח'רטום ואת אומדורמאן ב 10 במאי 2008, א-תוראבי נעצר ב 12 במאי 2008 בבוקר יחד עם חברי הקונגרס העממי שלו. הוא נחקר ושוחרר ללא האשמות.
יועצו הנשיאותי מוסף עות'מן איסמעיל אמר כי שמו של א-תוראבי נמצא במסמכי תנועת ״הצדק והשוויון" והכחיש כי א-תוראבי נעצר, ואמר שהוא רק זומן לבירור וחקירה. א-תוראבי לעומת זאת, אמר כי מדובר במעצר וכי הוא הוחזק בעיר קובר. עוד הוסיף א-תוראבי כי כאשר נשאל על הקשר שבין הקונגרס הפופולרי לתנועת הצדק והשוויון הוא סירב לענות על השאלה ואף הכחיש כי ישנו קשר בניהם. שאלה נוספת שנשאל היא למה אינו מגנה את המורדים מתנועת "הצדק והשוויון". לטענתו, הקצינים שחקרו אותו ״הפחידו״ אותו ואף על פי שהם אמרו לו שיש להם הוכחות נגדו הם סירבו להראות לו אותן כאשר ביקש מהם.
סאלבה קייר מאיארדיט, סגן הנשיא הראשון של סודאן ונשיא ממשלת דרום סודאן, אמר שלא התנהלה שיחה על מעצרו של א-תוראבי בישיבת הנשיאות ביום הקודם וכי אין דיווח ביטחוני שמשתמע ממנו. עוד ציין הנשיא שא-תוראבי משמש כשעיר לעזאזל. בראיון ב -17 במאי 2008 תיאר א-תוראבי את ההתקפה של תנועת הצדק והשוויון על חרטום כ"חיובית", אמר שבדארפור קיים סבל רב והוסיף כי ההתקפה של תנועת הצדק והשוויון יכולה לעורר תסיסה נוספת באזור.
ב-12 בינואר 2009 קרא א-תוראבי לבאשיר להיכנע לבית הדין הפלילי הבינלאומי למען המדינה, תוך שהוא מאשים את באשיר בפשעי המלחמה בדארפור (לאחר מכן שינה את דעתו ולא רצה שבאשיר ייכנע). הוא נעצר ב -14 בינואר והוחזק בכלא בקובר (לאחר מכן הועבר לכלא פורט סודאן) למשך חודשיים (עד 8 במרץ). במהלך תקופה זו הביעו בני משפחתו דאגה לבריאותו (היה בן 75 באותה תקופה) ולמעצרו בבידוד בחלק מהזמן. ארגון 'אמנסטי אינטרנשיונל' פרסם הצהרה על מעצרו של א-תוראבי ב-16 בינואר, בה נאמר שמעצרו נגרם עקב ״מניעים פוליטיים״. העיתון דאג לציין את הגיל של א-תוראבי ואת הצורך שלו בתרופות ובדיאטה מיוחדת. מרכז התקשורת הסודני דיווח ב -19 בינואר כי א-תוראבי יועמד לדין על עזרתו לכאורה לתנועת הצדק והשוויון. ב-8 במרץ שוחרר א-תוראבי רק ימים ספורים לאחר שהוציא בית הדין הבינלאומי הפלילי צו מעצר נגד עומאר אל-באשיר. ב-11 באפריל 2009 הציע הקונגרס הפופולרי להקים ממשלת מעבר שתוביל את סודאן לבחירות המתוכננות בשנת 2010, וא-תוראבי הודיע שלא יתמודד בשל גילו המתקדם, הדגיש את חשיבות המנהיגות שמקורה בדורות הצעירים, ואמר כי אין לו מספיק כוח לרוץ. בחודש אפריל נעצר א-תוראבי בשדה התעופה בח'רטום ונמנע מלהגיע לפריז לבדיקות רפואיות אף על פי שקיבל אישור לנסוע ממשרד הפנים. א-תוראבי הודיע ב 2 בינואר 2010 כי הקונגרס הפופולרי מינה את סגנו, עבדאללה דנג נחיאל, למועמד בבחירות לנשיאות 2010. א-תוראבי נעצר שוב באמצע מאי 2010, אך שוחרר ב-1 ביולי 2010.
ב 18 בינואר 2011 עצרו כוחות הביטחון את חסן א-תוראבי בח'רטום, ככל הנראה בעקבות חוסר היציבות האחרון בפוליטיקה של סודאן. א-תוראבי העיר על עליית המחירים בסודאן, וציין כי היא עלולה לגרום ל-"התקוממות עממית" אם לא תיפסק. הוא הוסיף כי הממשלות, כולל זו של סודאן, צריכות להפיק לקחים מהאירועים האחרונים בתוניס.
מותו.
א-תוראבי אושפז ב-5 במרץ 2015 לאחר שאיבד את הכרתו במשרד. שנה לאחר מכן נפטר מהתקף לב בבית החולים בעיר ח'רטום שבסודאן בגיל 84. הלווייתו נערכה ביום למחרת בהשתתפות אלפי אבלים. א-תוראבי נקבר במזרח חרטום, בבית הקברות בורי אל למאב.
נוסף על היותו מנהיג פוליטי חשוב, נמנה א-תוראבי עם הוגי הדעות האסלאמיים החשובים והמקוריים בדור האחרון. הוא פרסם ספרים ומאמרים רבים בשפות ובתחומים שונים: המורשת האסלאמית הקדומה, הדמוקרטיה, היחס לנשים והיחס בין החברה לבין המדינה. כתיבתו מתאפיינת בסגנון ענייני וישיר. את דבריו הוא מבסס על טיעונים רציונליים, ואינו נוטה להשתמש במובאות מן הקוראן. ספרו הידוע ביותר, שהקנה לו את עיקר פרסומו, הוא "חידוש המחשבה האסלאמית" (תג'דיד אל-פכר אל-אסלאמי).
מגלן מדגסקרי
מגלן מדגסקרי (שם מדעי: "Lophotibis cristata") הוא מין של עוף ממשפחת הכפניים מתת-משפחת המגלנים שהוא מין יחיד בסוגו. מין זה אנדמי למדגסקר. זהו העוף הגדול ביותר יליד מדגסקר.
מאפיינים.
זהו מגלן בינוני באורך 50 סנטימטרים בעל נוצות חומות עם קצוות כנפיים לבנות, פנים ורודות ומקור צהוב מעוקל. הצוואר והעור ירוקים ובעלי נוצות נפרשות ובקצה הראש נוצות לבנות.
המגלן חי בביצות וביערות במדגסקר עד לגובה 2,000 מטר מפני הים. הוא שוכן עצים עליהם הוא נח ומחפש מזון המורכב מחלזונות, חרקים, עכבישאים, זוחלים קטנים ודו-חיים על הקרקע.
הנקבות מקננות בין ענפים נמוכים ומטילות עד שלוש ביצים.
אליפות העולם בשחמט 1999 (פיד&quot;ה)
אליפות העולם בשחמט 1999 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. בדו-קרב הגמר אלכסנדר חליפמן ניצח את ולדימיר אקופיאן והוכתר כאלוף העולם.
רקע.
מתכונת התחרות הייתה דומה לאליפות הקודמת. התחרות התנהלה בשיטת פלייאוף בהשתתפות מספר רב של שחמטאים. בסיבובים הראשונים נערך מפגש כפול. אם לא הייתה הכרעה, התקיים יום משחקים נוסף בו השחמטאים שיחקו משחקים מהירים עם זמן מוגבל.
אלוף העולם אנטולי קרפוב היה צריך להתחיל את התחרות מסיבוב השני. הוא סירב לתנאי זה ולא השתתף כלל. גארי קספרוב שגם החזיק בתואר אלוף העולם לא היה מוכן להשתתף בתחרות. גם וישוואנתן אנאנד שהיה בין השחמטאים החזקים וניהל עם קספרוב משא ומתן בהקשר למפגש על התואר לא היה מעוניין להשתתף בתחרות במסגרת פיד"ה.
שלבי הגמר.
התחרות נערכה בלאס וגאס במהלך יולי-אוגוסט 1999.
דו-קרב על התואר.
הדו-קרב נערך בלאס וגאס. הוא היה במתכונת של 6 משחקים. אם לא הייתה נוצרת הכרעה המנצח היה נקבע בשני סיבובים של שחמט מהיר. אלכסנדר חליפמן ניצח את ולדימיר אקופיאן והוכתר לאלוף העולם בשחמט.
מגלן חד-זנב
מגלן חד-זנב (שם מדעי: "Cercibis oxycerca") הוא מין יחיד בסוגו מתת-משפחת המגלנים שבמשפחת הכפניים. הוא חי באמריקה הדרומית ודומה למין מגלן לוחש החי באותם אזורים.
המגלן חי במדינות הבאות: ונצואלה, מזרח קולומביה, דרום מערב גיאנה, צפון ברזיל וסורינאם. הוא חי בביצות, גדות נהרות ויערות גשם.
אורך המגלן 75-86 ס"מ. הזכרים גדולים מעט יותר מהנקבות. המגלן שחור עם פנים אדומות, מקור אדמדם ודבלול עור צהוב על הצוואר. למגלן זה, כפי שמעיד שמו, יש זנב מחודד וארוך, הנוטה מתחת לכנפיו.
הוא מחטט בין העשבים בבית גידולו וצד חרקים גדולים, חלזונות, שלשולים, דו-חיים וזוחלים קטנים שהוא מטריד בהליכתו. לעיתים הוא עושה זאת בקבוצות.
שיתין
מגלן ארגנטיני
מגלן ארגנטיני (שם מדעי: "Theristicus") הוא סוג של עופות ממשפחת הכפניים הקרובים למיני הכפנים.
מאפיינים.
בני הסוג חיים רק באמריקה הדרומית והם בעלי צבעים אפורים-אדומים ולחלקם גוונים כחולים. מקורם ישר וכהה ויש להם דבלול עור שחור מתחת לצווארם. בעלי רגליים קצרות.
הם חיים על הקרקע רוב הזמן ומעופפים רק כשאין ברירה. הם נפוצים בעיקר סביב הסוואנות והערבות הלחות של אמריקה הדרומית.
וילם, נסיך אורנז'