בשנות ה-40 ושנות ה-50 שיחקה בסרטים בכיכובו של ג'ון פורד ולצד ג'ון ויין. היא הופיעה בשלל סרטים לצידם של ג'יימס סטיוארט, טיירון פאואר ("הברבור השחור"), הנרי פונדה, ארול פלין, הנרי פונדה, אנתוני קווין, אלק גינס, רקס הריסון ואחרים. הקריירה שלה פרחה בתקופת סרטי הטכניקולור שהדגישו את שערה האדמוני ועיניה הירוקות. היא כונתה: "מלכת הטכניקולור".
ב-1941 שיחקה בסרט מה יפית עמק נוי בבימויו של ג'ון פורד שזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
ב-1943 היא שיחקה בסרט "ארץ זו היא שלי" לצידו של צ'ארלס לוטון.
היא שיחקה בחמישה סרטים לצידו של ג'ון ויין: ריו גראנדה (1950), האדם השקט (1952), על כנפי נשרים (1957), מקלינטוק! (1963) ו-Big Jake (1971).
מבין הסרטים ששיחקה בהם "נס ברחוב 34" כאמה של הילדה סוזן ווקר (נטלי ווד) (1947), "האיש שלנו בהוואנה" (1959), וכאמם של שתי תאומות בסרט "אבא מתארס" לפי "אורה הכפולה" של אריך קסטנר (1961), "מר הובס בחופשה" (1962).
בשנות ה-50 ושנות ה-60 הופיעה כזמרת סופרן בתוכניות טלוויזיה עם פרי קומו, אנדי ויליאמס, וטנסי ארני פורד.
לאו'הרה יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. בשנת 2014 הוענק לה בטקס חגיגי, פרס אוסקר לשם כבוד על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע על תרומתה לעולם הקולנוע. היא קבלה את הפרס כשהיא יושבת בכסא גלגלים.
תום עוזיאל
תום עוזיאל (נולד ב-14 בספטמבר 1986) הוא מוזיקאי, כותב ומלחין, זמר, שחקן ובמאי.
קורות חייו המקצועיים.
בגיל 6 עלה תום לראשונה על הבמה, כאשר החל להופיע בלהקה העירונית של חולון "פופיק" בניהולה של נעמי סולומון. באותה השנה הופיע עוזיאל בתוכניות "בשידור חי" עם דן שילון, "הקרנבל של מיכל" ו"קצפת" עם מיכל ינאי, הופיע בערוץ הילדים והצטלם לפרסומת של "פוגים".
כשהיה בן 10, השתתף ב"פסטיגל 96" ובמסגרת הפסטיגל התארח והתראיין בתוכנית "טושטוש", צילם פרסומת למעדן "גמדים" ומיד לאחר מכן התקבל לאופרה "שיקוי האהבה", שם שיחק את נמורינו בצעירותו.
בשנת 2002 עוזיאל הקים להקה יחד עם עמית פורת, שי חזן וקארין נפתלי בשם "Forever", הלהקה זכתה להצלחה וב-2003 זכתה בתואר "סינגל השנה" מטעם ערוץ 24 בתחרות על שם אורי סונין, בגין שיר שעוזיאל הלחין - "תנו לי את החופש". לאחר הזכייה השיר הפך לשיר הנושא של העדלאידע בחולון וצליל ההמתנה של עריית חולון. מעט לאחר הזכייה הלהקה התפרקה וב-2004 עוזיאל החל את לימודיו בבית הספר למוסיקה "רימון".
בשנת 2006 היה זמר הליווי של הזמרת שרית חדד בקיסריה במופע "Miss Music".
בשנת 2007 שיחק במחזמר "פיטר פן", בבימויו של ליאור חמו שם גילם לסירוגין את תפקידו של "פיטר פן" ו-"ילד אבוד".
בעודו משחק במחזמר חברה להפקה רשמה את עוזיאל לאודישנים למחזמר "היי סקול מיוזיקל" של וולט דיסני ללא ידיעתו. תום התקבל למחזמר וב-2008 כיכב בו בתפקיד ג'ק סקוט, לצד גילת אנקורי, עמית פרקש, עידן אשכנזי, איילה אליגולא, מאיה שואף, שוקו שילוח, לירן נוטיק, רוני נדלר ועוד.
מיד בתום ההפקה חזר תום לעסוק במוזיקה והחל להופיע עם חומרים מקוריים שכתב והלחין ואף התארח ב"אולפן השקוף" של ערוץ 24- ערוץ המוזיקה.
בשנת 2010 החל ללמוד משחק מול מצלמה בסטודיו של גלית רוזנשטיין ובסיום הלימודים, באותה שנה הקליט את שיר הנושא לחגיגות 70 של העיר חולון. בנוסף החל בכתיבת הפקה עצמאית יחד עם דבורית וסער בן יוסף בשם "יש לי חלום".
בשנת 2011 ההפקה החלה ההפקה לרוץ אך עקב קשיים טכניים, לאחר מספר הצגות, ההפקה ירדה. באותה השנה השתתף עוזיאל בסרטון הסברה מטעם ביטוח לאומי לערוץ האתיופי.
עוד באותה השנה שיחק תום במחזמר שביים אמיר פרישר גוטמן "סימבה מלך הספארי" ביחד עם טוביה צפיר, צחי נוי, הצמד שי ורועי, יהודה נהרי, מירב פלדמן, יוליה איגלניק, ליאור כהן ועוד. במקביל להצגות בספארי התקבל עוזיאל למחזמר "עמי ותמי בבית הממתקים" בתפקיד עמי, ולקראת סוף שנת 2011 אף יצאו ההצגות "עמי ותמי בבית הממתקים" ו"סימבה מלך הספארי" ב- DVD לחנויות.
בשנת 2012 שיחק במחזמר "איך באים השירים אל לב האדם" מחזמר בשיתוף סימפונט רעננה ובמקביל גילם את החתול במחזמר "החתול במגפיים", בבימויו של צביקה להט. עוד באותה השנה שיחק במספר מחזות זמר נוספים מבית "התיאטרון שלנו": "אדון חלום", "בקצב התיגוף", "שימו לב גם אליי", "סיבה למסיבה", "בנצי", "העכבר שלא רצה להיות עכבר" שכתב אהוד מנור וביימה עפרה פוקס, "זהבה ושלושת הדובים", "אנחנו כבר גדולים", ואף ביים יחד עם השחקנית נטע הבר את ההצגה "במשפחה שלנו".
בשנת 2013 תום שיחק בסדרת ה-DVD של דודו פישר אגאדודו, סידרה מצליחה בקרב הקהילה המסורתית\דתית.
תום שיחק במחזמר שביים אמיר פרישר גוטמן "מותק הילדות התחברו" לצד חני נחמיאס וציפי שביט בחנוכה במקביל שיחק בהפקת חנוכה נוספת של ערוץ "ניקולאדיון" "בוב ספוג". בסוף 2013, לאחר מספר שנים של הפסקה חזר עוזיאל לעולם המוזיקה והחל להופיע עם חומריו המקוריים.
בשנת 2014 החל לביים בחברת איוונט פרו, בין עבודותיו "פוואר רינג'רס, "סופר סטרייקה", "טבע תום".
עוד בשנת 2014 לקח תום חלק במופע המוזיקלי של מוטי גלעדי ואסנת וישינסקי "שירה וחיקוי בציבור" ובקיץ של אותה השנה הצטלם לסרט של רוני נדלר "רוני והלהקה" המשודר ביס ובהוט VOD.
בשנת 2015 שיחק תום בהפקות רבות כגון "עמי ותמי הרפתקאה מתוקה", "טופלה טוטוריטו", "פינוקיו".
ביולי 2015 יצא תום בדמות ילדים חדשה בשם "תום" ומופיע בהצגה בשם "תום עולה לכיתה א'" שכתבה נועה ברנר. את שירי ההצגה הלחין עוזיאל ועיבד מוזיקלית.
ביולי 2016 עלה הסרט "תום עולה לכיתה א'" ל- HOT V.O.D Young. ולאחר מכן עלה הסרט גם Yes VOD ולערוץ הכוכבים.
בספטמבר 2017 הסדרה ״תום - לומד את האותיות״ עלתה ל״ערוץ הכוכבים״ של יס [אפיק 86] ופרטנר [אפיק 70].
בספטמבר 2018 הסדרה ״תום - ושודדי השיניים״ עלתה ל״ערוץ הכוכבים״ של יס [אפיק 86] ופרטנר [אפיק 70].
במרץ 2019 שיחק תום בהפקה הבינלאומית "בייבישארק" באחד התפקידים הראשיים
בקיץ 2022 שיחק תום בהפקה הבינלאומית של ״מטוסי על״ את גילי, הילד מישראל שאליו מגיעים מטוסי העל לעזור.
מוזיר
סטארה סיניאווה
סטארה סיניאווה (באוקראינית: Стара Синява; ביידיש: אַלט־סיניאָווע) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
היישוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-14, ובשנת 1543 הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1640 נבנו בעיירה טירה וכנסייה.
בחלוקת פולין השלישית בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.
יהודי סטארה סיניאווה.
בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,279 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,200 יהודים, כשליש מתושביה, ופעלו בה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.
ב-14 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי התעללות ביהודיה, וריכזו אותם תוך זמן קצר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה.
ב-19 באוגוסט 1941 נרצחו כ-300 מיושבי הגטו שבעיירה. באמצע שנת 1942 גורשו היהודים שנותרו בגטו שבעיירה לגטו סטרוקונסטנטינוב, שם נרצחו בהמשך. בקיץ 1943 נרצחו בסביבת העיירה כ-80 יהודים שעוד נמצאו במקום.
תל מסכנה
כלי הטיס של צה&quot;ל
לבב
חוזה שימודה
חוֹזֵה שִׁימוֹדָה (ביפנית: 日露和親条約), ובשמו הרשמי חוֹזֵה מִסְחָר וְשַׁיִט בֵּין יַפָּן לְרוּסְיָה, היה הסכם בין האימפריה הרוסית לאימפריה היפנית, אז תחת שלטונה של שוגונות טוקוגאווה, שנחתם ב-7 בפברואר 1855 והיה ההסכם הראשון בין מדינות אלה. ההסכם, שנחתם זמן קצר לאחר הסכם קנגאווה בין יפן לארצות הברית, שלמעשה סיים את הסאקוקו, מדיניות הבדלנות היפנית בת 220 השנים, פתח את הנמלים של נגסאקי, שימודה והקודאטה לכלי שיט רוסיים, ייסד את משרת הקונסול הרוסי ביפן והגדיר את הגבולות בין יפן לרוסיה.
רקע היסטורי.
בידודה של יפן.
למן תחילת המאה ה-17 דבקה שוגונות טוקוגאווה במדיניות של בידוד המדינה מהשפעות זרות. סחר החוץ נשמר רק עם הולנד וסין, והוא נוהל בנמל נגסאקי בלבד תחת מונופול ממשלתי הדוק. מדיניות זו שירתה שתי מטרות: האחת, מניעת פלישה זרה ליפן על ידי כוחות אימפריאליסטיים על רקע סחר עם מדינות המערב והתפשטות הנצרות במדינה, כפי שקרה במדינות אחרות באסיה, והשנייה, מניעת התחזקות דאימיו העלולים להדיח את בני משפחת טוקוגאווה מן השלטון.
הקשרים הראשונים בין יפן לרוסיה נטוו עם משפחת מצומאה בהוקאידו מצד הסוחר פאבל לבדב-לסטוסצ'קין ב-1778 והשליח הרשמי אדם לקסמן ב-1792. המשלחת היפנית סביב העולם בהובלת אדם יוהאן פון קרוזנשטרן נשארה שישה חודשים בנמל נגסאקי בשנים 1804–1805, אולם היא נכשלה בייסוד קשרי דיפלומטיה ומסחר עם יפן.
לקראת תחילת המאה ה-19 הלכה והתערערה מדיניות הבידוד היפנית. בשנת 1844 שלח וילם השני, מלך הולנד, מכתב ליפן, ובו הפציר בה לסיים את מדיניות הבידוד בטרם ייכפה עליה שינוי מבחוץ. בשנת 1846, הגיעה משלחת אמריקנית בראשות קומודור ג'יימס בידל ליפן, בבקשה לפתיחת נמלים למסחר, אולם היא נדחתה.
משלחת פוטיאטין.