במרץ 2011, בעקבות מתקפות טרור רבות וירי נרחב של רקטות ופצצות מרגמה באזור מעבר קרני, החליטה ישראל לסגור את המעבר, ולהעתיק את פעילותו למעבר כרם שלום.
אירועי טרור במעבר קרני.
לצד מעבר הסחורות שימש מעבר קרני במשך השנים להברחת אמצעי לחימה לרצועת עזה ולהברחת מחבלים וחגורות נפץ מהרצועה לישראל. בנוסף, היווה המעבר יעד מועדף לארגוני הטרור ובסביבתו אירעו התקפות טרור רבות.
אירועים בולטים:
מעבר קרני היה מעבר הסחורות הגדול בזמנו בין ישראל לרצועת עזה (גם במעבר רפיח, בתקופת היותו מעבר גבול משותף לישראל והרשות הפלסטינית, היה אגף מטענים וסחורות, אך אלו עברו בין מצרים לרשות הפלסטינית ולהפך תחת פיקוח ישראלי על פי נספח המעברים שבהסכמי אוסלו). למרות היותו עורק עיקרי לאספקת סחורות ומוצרים מסוגים שונים לרצועה, ספג המעבר התקפות טרור יותר מכל מעבר גבול ישראלי אחר בתקופת האינתיפדה השנייה. לא ניתן להצביע באופן ברור על מדיניות רשמית של הרשות הפלסטינית לבצע פיגועים אלו. השערה רווחת היא שארגוני אופוזיציה בתקופת שלטון הרשות בעזה, כגון החמאס, זיהו את המעבר כסמל ליישומם של הסכמי אוסלו ועשו ככל יכולתם כדי לשבשו.
קרן הפלא של הנער
קרן הפלא של הנער (בגרמנית: Des Knaben Wunderhorn) היא אסופה של שירה עממית גרמנית שאספו וערכו המשוררים הרומנטיים אכים פון ארנים וקלמנס ברנטאנו, ואשר התפרסמה בהיידלברג בשנים 1808-1805. העניין הגרמני באיסוף בלדות ושירת עם הוא תולדה של עניין דומה באנגליה ובסקוטלנד, כמו למשל האוסף Reliques of Ancient English Poetry של המשורר תומאס פרסי משנת 1765. יוהאן וולפגנג פון גתה הצהיר שמקומה של "קרן הפלא של הנער" "בכל בית ובית". קרן הפלא היא חפץ דומה לקרן השפע (קורנוקופיה).
שירים רבים מתוך האוסף כדוגמת ישנו קוצר ומוות שמו, הולחנו בידי מלחינים נודעים, בהם פליקס מנדלסון, רוברט שומאן, קארל לווה, יוהנס ברהמס, ואלכסנדר זמלינסקי. הלחנים הנודעים ביותר הם של גוסטב מאהלר, שהאוסף היה בין ספריו האהובים ביותר ואשר עסק בהלחנת השירים משנות העשרים לחייו (הטקסט לשיר הראשון מבין ארבעת "שירי שוליה נודד", שהלחנתו התחילה ב-1884, מבוסס על השיר "Wenn mein Schatz" מתוך קרן הפלא של הנער) ועד לכשני תריסרי לחנים מן השנים 1887-1901, שרבים מהם שולבו כפרקים בתוך הסימפוניות השנייה, השלישית והרביעית שלו.
דינה דז'טלובסקי
דינה דְזָ'טֶלוֹבְסקי (1 בדצמבר 1901 - 9 באפריל 2002) הייתה אשת חינוך יהודייה פולנייה, ולאחר עלייתה לישראל הפכה לסופרת ילדים ומפעילת תיאטרון בובות.
קורות חיים.
דינה דז'טלובסקי נולדה בוורשה. היא למדה בבית ספר תיכון בעיר הולדתה, ולאחר מכן המשיכה ללימודי ספרות פולנית באוניברסיטת ורשה. עבדה במשך שנים כגננת וכמפקחת על גני ילדים וניהלה קורסים לגננות.
במלחמת העולם השנייה הסתתרה אצל ידידים פולנים, וארגנה והפעילה חוגי דרמה במועדון תלמידים. בשנת 1953 הייתה למנהלת המחלקה להשתלמות גננות שליד משרד החינוך הפולני, ובמקביל עבדה בתיאטרון בובות.
ב-1957 עלתה לישראל (עליית גומולקה). מכיוון שדז'טלובסקי לא שלטה היטב בעברית והייתה כבר מבוגרת יחסית, היא לא המשיכה בארץ בעבודתה הפדגוגית, אלא הפעילה תיאטרון בובות נייד בגני ילדים. בעבודה זו היא עיצבה את הבובות ואת התפאורה, כתבה את הסיפורים והפעילה את הבובות. הצגות אלה המחישו דילמות פשוטות האופייניות לחיי ילדים. לאחר שהצגות עברו את מבחנם של מאות ילדים הן עובדו לספרים שכללו צילומים מההצגות.
סיפוריה של דז'טלובסקי, אשר אופיינו בפשטות ובעממיות, כבשו את לב הילדים, על אף שהייתה בהם גם מידה של דידקטיות.
דז'טלובסקי האריכה ימים והפעילה את התיאטרון גם בשנותיה האחרונות. בשנת 1994 זכתה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער בישראל על ספרה "מעשה במעיל רקדן".
בנה, ריצ'רד נקר-דז'טלובסקי, נפטר בשנת 1973.
נפטרה ב-9 באפריל 2002, בגיל 100.
מספריה.
לקראת יום הולדתה המאה יצא ספר מחווה, "יום הולדת לדינה" (2002), שכתבה מירה מאיר. בספר זה באות כל הבובות שעיצבה לחדרה בבית האבות בתל אביב ומבקשות מדינה לספר את סיפור חייה.
מלחמת פרס - יוון
כרונולוגיה של יוון העתיקה
צ'ארלס מ. שולץ
צ'ארלס מונרו שולץ (באנגלית: Charles Monroe Schulz; 16 בנובמבר 1922 - 12 בפברואר 2000) היה מאייר קומיקס אמריקאי שפעל במשך יותר מחמישים שנה, כשהוא מוכר בעיקר בסדרת הקומיקס "פינאטס", המתארת את עלילותיהם של צ'ארלי בראון, כלבו סנופי וחבורה של ילדים. הסדרה זכתה להצלחה בינלאומית ונחשבת לאחד מסדרות הקומיקס המצליחות בכל הזמנים. לשולץ הוענקה לאחר מותו מדליית הזהב של הקונגרס.
ביוגרפיה.
שולץ נולד במיניאפוליס מינסוטה לאב גרמני ואם נורווגית, וגדל בסיינט פול מינסוטה. דודו כינה אותו ספארקי על שם סוס בסדרת הקומיקס בארני גוגל בשם "ספארק פלאג" (מצת).
בתור ילד ומתבגר היה מאוד ביישן ומרוחק. אחרי מות אמו ב-1943 התגייס לצבא ארצות הברית ונשלח להילחם באירופה במלחמת העולם השנייה. בסיום המלחמה חזר שולץ למיניאפוליס, ושם החל לעבוד בתור מורה לאמנות.
בשנים 1947–1949 עבד שולץ עם כמה עיתונים, להם כתב כמה תסכיתי קומיקס, אחד מהם נקרא Li'l Folks (חבר'ה קטנים) בו הופיעו דמויות אחדות של ילדים, אחד מהם אף נקרא צ'ארלי בראון וגם הופיע כלב בעל דמיון רב לסנופי. למרות הדמיון הרב לפינאטס, לא זכתה הסדרה להצלחה גדולה מאוד. ב-1950 יצאה לאור סדרת פינאטס שסיפרה את עלילותיהם של קבוצת ילדים, במרכז העלילה עומד ילד בשם צ'ארלי בראון, ילד מופנם ביישן ולא יוצלח בעל כלב שאינו מציית לו. הסדרה זכתה להצלחה גדולה ונחשבת לאחת הפופולריות ביותר בתחום.
צ'ארלי בראון הוא הדמות הראשית בסדרה. השם צ'ארלי בראון נלקח מעמית לעבודתו של שולץ בבית הספר לאמנות. את קווי דמותו של בראון ושאר דמויות הסדרה הוא לקח מחוויות החיים שלו:
מלחמת העצמאות של יוון
דניאלה דקל
סגנון איוני
אייקוויטס
אייקוויטס (בלטינית: Aequitas) המכונה גם אייקטיה (בלטינית: Aecetia) הייתה אלת המסחר וההגינות במסחר במיתולוגיה הרומית.
האלה תוארה כמחזיקה בידה מאזניים, המסמלים את השוויון וההגינות, וכן את קרן השפע, המסמלת את העושר שמתקבל במסחר.
בתקופת האימפריה הרומית היווה פולחן האלה חלק מפולחנו של הקיסר הרומי, מאחר שהקיסר נחשב למייצג את תכונותיה של האלה. במהלך פולחן זה כונה הקיסר "אייקוויטס אוגוסטי" - "הקיסר מביא ההגינות".
הארי לוק
הארי צ'ארלס לוק (באנגלית: Harry Charles Luke; 1884–1969). המזכיר הראשי של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל וממלא מקום הנציב העליון בימי מאורעות תרפ"ט. נחשב בעיני היישוב היהודי לעוין בגישתו כלפיו, וכמי שנוטה לטובת הצד הערבי.
ראשית חייו.
הארי לוק נולד בשנת 1884 באנגליה כבן למשפחה יהודית בשם לוקאץ' מהונגריה, שהיגרה לבריטניה והמירה דתה.
לוק למד באיטון ובאוניברסיטת אוקספורד. בתום לימודיו פנה לשרת בשירות הקולוניאלי הבריטי. בשנים 1908–1911 שימש כמזכירם הפרטי של המושל הבריטי של המושבה סיירה לאון ושל מושל ברבדוס. בשנת 1911 הגיע לוק לראשונה למזרח התיכון, לקפריסין, שם שירת כמזכירו האישי של המושל הכללי ולאחר מכן כעוזר המזכיר של מושל קפריסין.
בשנת 1913 הוציא לוק לאור את ספרו "בפאת המזרח". הספר יצא לאור תחת שמו הקודם "הארי צ'ארלס לוקאץ'". במרוצת השנים כתב עוד ספרים רבים שהתפרסמו בשמו, הארי צ'ארלס לוק.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 שירת כקצין מילואים בצי המלכותי הבריטי מול חופי סוריה ולאחר מכן בחזית הדרדנלים. בשנת 1918 שירת כמושל העיר פמגוסטה בקפריסין. בשנים 1919–1920 שימש כקצין פוליטי במטהו של אדמירל בריטי באזור איסטנבול והים השחור. במשך מספר חודשים בשנת 1920, ימי מלחמת האזרחים שהתחוללה ברוסיה ובאזורה לאחר המהפכה הרוסית, שימש כנציב העליון בגאורגיה, בארמניה ובאזרבייג'ן.
בארץ ישראל.
בשנת 1920 הגיע לוק לראשונה לארץ ישראל. בהגיעו לארץ התמנה לעוזרו של מושל ירושלים רונלד סטורס. במשרה זו החזיק עד לשנת 1924.
תוך כדי מילוי תפקידו כעוזר מושל מחוז ירושלים התמנה לוק לחבר בוועדת הייקראפט שמונתה בשנת 1921 לחקירת אירועי מאורעות תרפ"א. לוק היה הרוח החיה של הוועדה, שמסקנותיה היו כי אמנם הערבים פתחו במאורעות, אולם ההתפרצות נבעה מחששם האמיתי לפגיעה בפרנסתם מצד היהודים בגין השתלטות היהודים על אדמותיהם. מסקנות הוועדה חיזקו את הקיצונים הערבים.
בשנת 1922 פרסם לוק, ביחד עם איש ממשל בריטי נוסף של שלטון המנדט, אדוארד קית'-רוץ' מדריך לארץ ישראל ("The handbook of Palestine"), שהיה מדריך מפורט לכל הנושאים הקשורים לארץ ישראל ולתושביה.
בשנת 1924 יצא לוק את ארץ ישראל לשם מילוי תפקיד קולוניאלי בכיר במושבה סיירה לאון, שבה שירת כבר קודם לכן בין השנים 1908 - 1911.
בשנת 1928 חזר לוק לארץ ישראל וב-19 ביולי 1928 נתמנה למזכיר הראשי של ממשלת המנדט, התפקיד השני בחשיבותו לאחר הנציב העליון. החל ממספר ימים לאחר מכן, עם עזיבתו של הרברט פלומר את ארץ ישראל בסוף יולי 1928, כיהן כנציב עליון בפועל עד בואו של הנציב החדש, ג'ון צ'נסלור, אשר בואו לארץ ישראל התעכב. על תקופה זאת נכתב עם סיומה בעיתון דבר:
גם לאחר בואו של ג'ון צ'נסלור לארץ ישראל בדצמבר 1928, השלטון בארץ ישראל היה נתון למעשה בידיו של לוק שכן צ'נסלור לא היה בקיא עדיין בענייני ארץ ישראל, וסמך על לוק שהיה מומחה לענייני המזרח, ובמיוחד לבעיית המקומות הקדושים והסכסוכים בין העדות. לוק אף כתב על כך בשנת 1927 ספר בשם "נביאים, כהנים ופטריארכים - שרטוטים של הכתות בארץ ישראל ובסוריה".
בימי מאורעות תרפ"ט.