החל משנת 2018 היא מנחה תוכנית לצד סאאגר אנג'טי. בפברואר 2020 הם פרסמו את הספר המשותף The Populist's Guide to 2020: A New Right and New Left Are Rising והגיע מיד לרשימת עשרת רבי המכר המובילים בתחום הפוליטי באמזון.
זברת ההרים
אליזבת תומפסון
אליזבת סאוסרדן תומפסון, ליידי באטלר (באנגלית: Elizabeth Southerden Thompson; 3 בנובמבר 1846 - 2 באוקטובר 1933) הייתה ציירת בריטית, והתמחתה בציור סצינות ממערכות צבאיות וקרבות בריטיים, כולל מלחמת קרים וקרב ווטרלו. היא כתבה על ציוריה הצבאיים באוטוביוגרפיה שפרסמה בשנת 1922: "מעולם לא ציירתי לתפארת המלחמה, אלא כדי להציג את הפאתוס והגבורה שלה." היא נישאה לסגן אלוף סר ויליאם באטלר, והפכה לליידי באטלר.
תחילת חייה.
באטלר נולדה בוילה קלרמונט בלוזאן שבשווייץ, והייתה בתם של תומאס ג'יימס תומפסון (1812–1881) ואשתו השנייה כריסטיאנה וולר (1825–1910). אחותה הייתה הסופרת והמשוררת המפורסמת אליס מיינל. כשגדלה באיטליה, אליזבת החלה לקבל הדרכת באומנות בשנת 1862. בשנת 1866 נסעה ללונדון ונכנסה לבית הספר המלכותי לנשים בדרום קניזנגטון. היא הפכה לקתולית יחד עם שאר בני המשפחה לאחר שעברו לפירנצה בשנת 1869. בזמן שהייתה בפירנצה, למדה אצל האמן ג'וזפה בלוצ'י (1827–1882)
קריירה אומנותית.
בתחילה התרכזה באטלר בנושאים דתיים, אך בזמן נסיעתה לפריז בשנת 1870 היא נחשפה לסצנות קרב של ז'אן לואי ארנסט מייסייה ואדואר פרטלה, והעבירה את המיקוד שלה לציורי מלחמה. בשנת 1873, ציירה סצנת קרב ממלחמת צרפת-פרוסיה המתארת את סבלם וגבורתם של החיילים. ציור זה היה הגשתה הראשונה לאקדמיה המלכותית. ציורו נוסף של באטלר המתאר שורה של חיילים שחוקים, הוצג בשנת 1874 בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית והפך לפופולרי כל כך עד שהיה צריך להציב שוטר ליד הציור על מנת להסדיר את ההמונים שהגיעו לראות אותו. באטלר כתבה כי לאחר פתיחת תערוכת הקיץ היא מצאה את עצמה מפורסמת.
תהילתה גדלה ככל שהציורים נדדו באירופה, מלווים בתצלומים שלה. היא קיבלה תשומת לב רבה מכיוון שאנשים גילו שהיא אישה צעירה ויפה, דבר שבדרך כלל לא אפיין ציירי סצינות קרב. הפרסום שלה צמח בתקופה שבה הייתה גאות של גאווה ויקטוריאנית לאימפריה הבריטית ההולכת וגדלה. בעוד הנושאים של ליידי באטלר שיקפו רומנטיקה אימפריאלית, ציוריה בדרך כלל היו ריאליסטיים והציגו היבטים כמו בלבול, בוץ ותשישות בשדות הקרב. עבודותיה נוטות להתמקד בכוחות הבריטים בזמן הקרב, או זמן קצר לאחריו אך תוך הימנעות מסצינות של קרבות פנים אל פנים.לאחר נישואיה בשנת 1877 לסר ויליאם פרנסיס באטלר (1838–1910), קצין מכובד של הצבא הבריטי, מטיפררי שבאירלנד, נסעה אליזבת באטלר עם בעלה במרחבי האימפריה וגידלה את ששת ילדיהם. במהלך תקופה זו הושפעה ליידי באטלר מאמונתו של בעלה האירי כי האימפריאליזם הקולוניאליסטי של הממלכה המאוחדת וכוחות אירופים אחרים עשויים לא להיות לטובת הילידים בארצות הקולוניאליות.
עם זאת היא המשיכה לצייר סצנות המציגות את גבורת החייל הבריטי הרגיל. באטלר יצרה גם איורים בשחור לבן, כולל איור ספרי השירים של אחותה, אליס מיינל, ויצירותיה של תאקריי. היא הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות ובניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
אחרית ימיה.
עם פרישת בעלה מהצבא, היא עברה איתו לאירלנד, שם התגוררו בטירת באנשה, מחוז טיפררי. היא הציגה תמונות באקדמיה המלכותית משנת 1892. בין הציורים שציירה הייתה קבוצה של ציורי צבעי מים שציירה בזמן שנסעה עם בעלה בארץ ישראל (ראו בגלריה למטה). במהלך מלחמת האזרחים האירית הציורים הועברו לביתה בטירת גורמנסטון למשמרת, אך כמעט כולם נהרסו אחר כך על ידי הפצצות גרמניות בלונדון במהלך מלחמת העולם השנייה.
ליידי באטלר התאלמנה בשנת 1910, אך המשיכה להתגורר בבאנשה עד שנת 1922, אז העברה לגור עם הצעירה מבין ששת ילדיה, איילין גורמנסטון, בטירת גורמנסטון, מחוז הית.
היא נפטרה שם זמן קצר לפני יום הולדתה ה -87 ונקברה בבית הקברות הסמוך סטמולן.
ציורי באטלר נכללו בתערוכת נשים 2018 בפריז.
גורילינים
ארגון מעסיקים
ארגון מעסיקים או ארגון מעבידים הוא ארגון המאגד מעסיקים לשם קידום נושאים משותפים למעסיקים אלה, ובפרט משא ומתן קיבוצי עם ארגוני עובדים וקידום רגולציה בתחום יחסי העבודה. פעמים רבות הארגון עוסק גם בנושאים שאינם קשורים ליחסי העבודה. דוגמה לכך היא התאחדות התעשיינים בישראל, העוסקת בקשת רחבה של נושאים בענף התעשייה, ובהם גם פעילות כארגון מעסיקים.
במדינות שונות, ובהן ישראל, מוסדר מעמדם של ארגוני המעסיקים בחקיקה, המקנה להם סמכויות מיוחדות מול הרגולטור ובתחום יחסי העבודה. במדינות אחרות, ובהן ארצות הברית, אין הסדרה מיוחדת לפעילותם של ארגוני מעסיקים, והם פועלים על פי הדין הכללי.
בישראל.
בישראל פועלים ארגוני מעבידים אחדים לפי הענף המקצועי שבו פעילים מעבידים אלה. התאחדות התעשיינים בישראל היא ארגון המעבידים הראשון שנוסד בארץ ישראל, בשנת 1921. לשכת המסחר נוסדה אף היא בשנת 1921, ובשנת 1922 נוסדה התאחדות האיכרים והחקלאים בישראל. מרכז השלטון המקומי הוא ארגון מעבידים של הרשויות המקומיות.
לשם טיפול בנושאים חוצי ענפים מתאגדים ארגוני מעסיקים לארגון-גג המייצג ארגוני מעסיקים רבים. ארגוני מעבידים במגזר הפרטי היו מאוגדים במשך שנים רבות בלשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. במרץ 2020 פרשו מארגון-גג זה ארגוני מעבידים אחדים, ובראשם התאחדות התעשיינים, והקימו ארגון-גג נפרד בשם נשיאות המעסיקים והעסקים בישראל. לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים קרויה כיום נשיאות המגזר העסקי בישראל.
אחדים מדיני העבודה, כגון חוק הסכמים קיבוציים, מקנים סמכויות לארגוני מעבידים. בפסקי דין המתייחסים לחוקים אלה נקבעו מאפיינים של ארגון מעבידים, ובהם:
הסכם קיבוצי כללי הוא הסכם קיבוצי הנחתם בין ארגון עובדים יציג לבין ארגון מעבידים. להסכם קיבוצי כזה רשאי שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים להוציא צו הרחבה, שבעבותיו יחויבו כל המעסיקים שעליהם חל צו הרחבה זה בתשלום דמי טיפול ארגוני-מקצועי לארגון המעסיקים החתום על ההסכם שהורחב.
ארגון מעבידים
הגדרוניות מקוראך
אלכסנדר פורחומובסקי
אלכסנדר "אלכס" פורחומובסקי (נולד ב-12 באוגוסט 1972) הוא אתלט רוסי-ישראלי בעבר. הוא זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (הלסינקי 1994), מדליית כסף באוניברסיאדה (מסינה 1997), אלוף ישראל ושיאן ישראל הנוכחי בריצת 100 מטר. נוסף לכך, הוא שותף לשיא הישראלי בריצת שליחים 4x100 מטר ולמקום תשיעי באליפות העולם (סביליה 1999) ושיאן ישראל הנוכחי בריצת 60 מטר.
קריירה ברוסיה.
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביוון זכה פורחומובסקי במדליית זהב בריצת 4x100 מטר ביחד עם סרחי אוסויוב, ויטלי סימנוב וקונסטנטין גרמדובסקי בתוצאה של 39.79 שניות, לפני בריטניה (39.86 שניות) וצרפת (40.03 שניות).
בתחרות שנערכה במוסקבה בפברואר קבע פורחומובסקי שיא אישי חדש בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.59 שניות. במרץ השתתף באליפות העולם באולם שנערכה בטורונטו הוא סיים במקום תשיעי בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.68 שניות, 3 מאיות איטי מעלייה לגמר. בתחרות שנערכה ביוני בסאות'המפטון הוא קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 10.16 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה באוגוסט הוא סיים במקום תשיעי בתוצאה של 10.20 שניות, 4 מאיות השנייה לאט מעלייה לגמר.
מדליית ארד באליפות אירופה.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפריז, צרפת הוא סיים במקום רביעי בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.59 שניות, 5 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בתחרות שנערכה במוסקבה ביולי הוא קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 10.12 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד הוא זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.31 שניות, אחרי לינפורד כריסטי מבריטניה (10.14 שניות) וגייר מון מנורווגיה (10.20 שניות). בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 10.28 שניות ובשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 10.26 שניות. באותו חודש השתתף בתחרות שנערכה בצרפת וקבע בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 20.35 שניות.
באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה באוגוסט 1995 הוא סיים במקום 30 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.52 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 10.44 שניות.
מדליית כסף באוניברסיאדה.
באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון בתחילת אוגוסט 1997 הוא סיים במקום 24 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.27 שניות. בתחרויות האתלטיקה של האוניברסיאדה שנערכו בקטניה, איטליה זכה פורחומובסקי במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.39 שניות, אחרי וינסטנט אנדרסון (10.22 שניות) ולפני ג'ונתן קרטר (10.42 שניות), שניהם מארצות הברית.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 1998 הוא סיים במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.29 שניות.
קריירה בישראל.
ב-1999 עלה לישראל.
בתחרות באולם שנערכה בפברואר בסמרה, רוסיה הוא קבע בריצת 60 מטר שיא ישראלי חדש של 6.68 שניות (הנוכחי). באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש של 10.23 שניות וסיים במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.30 שניות. באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד בסוף אוגוסט הוא סיים במקום 19 בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש של 10.20 שניות ובמקום תשיעי בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם רפאל יער, גדעון יבלונקה וטומי כפרי בשיא ישראלי חדש של 38.81 שניות (הנוכחי), 5 מאיות השנייה איטי מעלייה היסטורית לריצת הגמר.