ב-14 באפריל 1935, שנודע אחר כך כ"יום ראשון השחור", התרחשה אחת מה"סופות השחורות" הקשות ביותר באגן האבק, וגרמה לנזק נרחב, תוך שהיא הופכת את היום ללילה. עדי ראייה סיפרו כי בחלק מהזמן לא יכלו לראות למרחק של יותר ממטר וחצי.
במשך 100 הימים הראשונים לשלטונו של פרנקלין דלאנו רוזוולט, הוכנו תוכניות ממשלתיות להשבת היציבות האקולוגית לאזור. ממשלת ארצות הברית הקימה את "מנהל ההתיישבות" שלימים הפך למנהלת החקלאות האמריקאית.
ב-13 במאי 1936 צולמה בעיירה דאלאס שבדקוטה הדרומית אחת מן התמונות הידועות מתקופה זו. התמונה המחישה את גורלם המר של תושבי האזור שנפגעו. לא נותרו להם אדמות לעיבוד, כל היבולים נקברו ולא נותר להם מה לאכול. גם הציוד החקלאי אבד.
המשבר האנושי תועד על ידי צלמים מטעם "המשרד לביטחון החווה" בארצות הברית; המפורסמת ביותר מבין צלמים אלו היא
דורותיאה לאנג.
על התקופה כתב הסופר ג'ון סטיינבק את ספרו זוכה פרס פוליצר, ענבי זעם.
ארץ הפיורדים
ארויה משיינית
ארויה משיינית (שם מדעי: "Araujia sericifera"), צמח מטפס ממשפחת האסקלפיים (Asclepiadoideae; נחשבת לתת-משפחה במשפחת ההרדופיים). מוצא הצמח בחלקיה החמים של אמריקה הדרומית. הצמח פלש בעשורים האחרונים לארץ ישראל והתפשט באזורי השפלה, כאשר מקום צמיחתו העיקרי הוא פרדסים, כמו גם צדי דרכים ומשוכות.
מאפיינים.
הארויה המשיינית היא מטפס רב-שנתי מעוצה למחצה אשר מפגין דמיון רב לפתילת המדבר הגדולה הקרובה לו (דמיון הניכר בכל, למעט צורת הצמיחה. פתילת המדבר היא עץ). עליה דמויי חץ (בדומה לעלי הטמוס). הצמח מטפס בעזרת הענפים עצמם, ללא עזרת קנוקנות או שורשים. באופן אופייני, מיץ חלבי נוטף בפציעה של הענפים. הפריחה יכולה להתרחש בכל חלק של השנה, אם כי היא שכיחה יחסית בתחילת הקיץ. הפרחים לבנים או בצבע קרם. הפרי בצורת כבד או ריאה. אורכו כ-8 עד 15 סנטימטרים. בהבשלתו מתבקע הפרי הירוק לשני חצאים ופולט זרעים, המחוברים לסיבים ארוכים הדומים למשי או לכותנה. במקומות בהם מספר גדול של פירות מבשיל בו זמנית, הקרקעית לעיתים מתכסה בפלומה הלבנה, עד כי נראית כעטויית שלג. כל חלקי הצמח רעילים.
הארויה נחשבת כמזיקה לענף ההדרים. לארצות מסוימות הובאה בשל ערכה האסתטי, לפני שהפכה למזיק.
גרויסוורדיין
העברת כספים אלקטרונית
העברת כספים אלקטרונית (EFT - ראשי תיבות של Electronic Funds Transfer) היא פעילות של העברת כספים ממשלם למקבל בצורה אלקטרונית, באמצעות תקשורת בין מערכות מידע, ללא העברה פיזית של ניירת. במשמעות רחבה יותר נכללת במושג זה גם העברת כספים באמצעות כרטיס אשראי או כרטיס חיוב אחר, שאין בה מעורבות של שטרות כסף או המחאות.
העברת כספים באמצעות תקשורת בין מערכות מידע.
לעסקים גדולים, המבצעים מספר גדול של פעולות תשלום, נוח להעביר כספים באמצעות הוראה ממערכת המידע של העסק למערכת המידע של הבנק. שיטה זו חוסכת את המאמץ הכרוך בכתיבת המחאות לכל אחד מהמוטבים, או בהדפסת דו"חות מפורטים בבית העסק והקלדתם בבנק. דוגמאות למצבים שבהם משמשת טכניקה זו:
בישראל עוסק בפעילות זו גוף הקרוי מס"ב - מרכז סליקה בנקאי, שבבעלות הבנקים הגדולים.
במסגרת השירותים הניתנים באתרי האינטרנט של הבנקים נכלל שירות של העברת כספים מחשבון הבנק של הלקוח לחשבון בנק אחר.
העברת כספים אלקטרונית מבוססת כרטיס.
עסקה בכרטיס אשראי או בכרטיס חיוב היא דרך נוספת של העברת כספים אלקטרונית. עסקה זו מתבצעת באמצעות מסירת הכרטיס של הקונה למוכר בנקודת מכירה (point of sale), או באמצעות מסירת פרטיו בלבד, במקרים כגון רכישה באמצעות הזמנה בדואר, הזמנה טלפונית או דרך האינטרנט.
העברת כספים אלקטרונית באמצעות כרטיס, ממומשת לרוב על ידי שימוש בתקן ISO 8583.
בפעולה השגרתית, של מכירה, בעל הכרטיס משלם עבור מוצרים או שירותים. לעיתים זרימת הכסף היא בכיוון הפוך, כאשר הסוחר מחזיר כסף בגין תשלום קודם אשר בוצע על ידי בעל הכרטיס.
הרשאה.
לצורך ביצוע העברת כספים אלקטרונית נדרשת תקשורת בין מספר גורמים. כאשר משתמשים בכרטיס לביצוע פעולה דרך סוחר או כספומט, הפעולה מנותבת לחברת סליקה, ודרך מספר רשתות תקשורת למנפיק הכרטיס אשר מנהל את חשבונו של הלקוח.
פעולה יכולה לקבל אישור "במצב נתק" (offline) על ידי כל אחד מהגורמים, בהתאם להסכם מוגדר מראש. ניתן להשתמש באישור כזה כאשר אין תקשורת זמינה, או כאשר מעוניינים לחסוך בזמן ו/או עלות תקשורת. אישור במצב נתק תלוי בכך שסכום הפעולה נמוך מגבול מסוים. הגבול מחושב על פי הסיכון המוגדר לפעולה מסוג זה, ולכן תלוי בסוחרים ובסוגי כרטיסים. ניתן לבצע פעולות אבטחה נוספות כגון בדיקת מספר הכרטיס ברשימה שחורה (של כרטיסים גנובים), הגבלת מספר הפעולות במצב נתק אשר מותרות לביצוע על ידי בעלים של כרטיס ועוד.
הזדהות.
פעולת העברת כספים אלקטרונית יכולה להיות משולבת עם אמצעים לזיהוי הכרטיס ובעליו. לדוגמה, אישור ידני לחתימת ידו של בעל הכרטיס על ידי הסוחר.
כרטיסי EMV הם כרטיסי תשלום חכמים אשר תומכים במספר שיטות לביצוע הזדהות חכמה.
דליה יאירי
דליה יאירי (נולדה ב-23 בנובמבר 1936) היא עיתונאית ואשת תקשורת, סופרת ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה.
דליה יאירי נולדה בתל אביב, בתם הבכורה של סימה לבית גינגיס, ילידת בסראביה שעלתה לארץ ישראל ב-1921, ויעקב צִדְקוֹני (רֶכטמַן), יליד סוחצ'וב שעלה ארצה ב-1924, פקיד, אספן אתנוגרפיה ישראלית וחוקר פולקלור ישראלי, ממקימי חברת "ידע עם", ממייסדי "ייווא" לשימור היידיש ומומחה לפולקלור יהודי. יאירי גדלה בתל אביב עד שנת 1950, אז עברה המשפחה בעקבות עבודתו של אביה לבירה ירושלים, לשם עברו משרדי הממשלה.
לאחר שירותה הצבאי במסגרתו הייתה בנחל עוז כנחלאית, כשהייתה בת 20, נישאה לעוזי יאירי, בנם של חביבה וברוך יאירי מחולון, איש "ההגנה". עוזי התגייס לנח"ל, ומשם הגיע לגדוד הנח"ל המוצנח; לימים היה מפקד סיירת מטכ"ל, השתלם בצבא ארצות הברית, היה ראש לשכת הרמטכ"ל חיים בר-לב, ולבסוף נעשה סגן ואחר כך מפקד חטיבת הצנחנים במלחמת יום הכיפורים.
דליה למדה עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן למדה בקורס הראשון לשדרים ברשות השידור. במהלך לימודיה נולדו שלושת ילדיהם הראשונים, ובהמשך נולדו שניים נוספים.
בשנות ה-60 החלה יאירי לעבוד ברשות השידור במערך האקטואליה.
בשנת 1975 נהרג בעלה עוזי בפריצה למלון סבוי.
בסוף שנות ה-70 נישאה בשנית לערן דולב, רופא פנימי, אז סגן קצין רפואה ראשי (ולימים קצין רפואה ראשי).
בשנת 1984 הצטרפה אליו כשנשלח לארצות הברית מטעם צה"ל לשתי שנות הוראה כפרופסור בבית הספר לרפואה של משרד ההגנה האמריקאי. בתקופת שהותה שם למדה צרפתית, תקשורת ויחסים בינלאומיים.
בשובה מארצות הברית בשנת 1986 חזרה לעבוד בקול ישראל כעורכת ראשית ומגישה של יומן השבוע של רשת ב'. במקביל הנחתה את התוכנית "הכל דיבורים" יחד עם רזי ברקאי.
בשנת 1993 הזמין אותה ראש הממשלה יצחק רבין להשתתף בטקס החתימה על הסכמי אוסלו בוושינגטון.
ב-1994 החלה להגיש את תוכנית האקטואליה "עניין אחר" ברשת ב' של קול ישראל. בתוכנית זו שמה יאירי דגש על נושאי אלימות במשפחה ותאונות דרכים. ב-28 בנובמבר 2002 הגישה את התוכנית האחרונה של "עניין אחר" ונסעה לחצי שנה ללונדון.
בשנת 1998 הוזמנה דליה יאירי על ידי הנהלת השדולה היהודית למען ישראל בארצות הברית, איפא"ק, לפתוח את הוועידה השנתית שלה, והייתה לאישה הראשונה שהוזמנה לאירוע זה. יאירי שמה דגש בנאום הפתיחה שלה על הצורך בשיתוף פעולה בין יהדות ארצות הברית, הממשל האמריקאי וישראל לקירוב השלום. דיברה על מלחמת ששת הימים כנקודה המכוננת לסכסוך הישראלי פלסטיני. כאשר הכיבוש היה עבור חלק מהעם התגשמות חזון גאולה, ולחלק מהעם - יצר תחושה שהשטחים הם פיקדון זמני להשגת שטחים תמורת שלום.
מאז עזיבתה את קול ישראל פרסמה ספרי שירה, הראשון - "בואו ימים מפוייסים" מכיל שירים שנכתבו במשך שנים רבות בהן לא רצתה להחשף בהיותה בחזית הציבורית. הספרים האחרים כבר פרי התקופה האחרונה. זכו להיות רבי מכר. שירים רבים מושמעים בטקסי זיכרון, ואחרים משמשים להקראה בחתונות ואף נלמדים בבתי ספר ובאוניברסיטה.
כיום עסוקה בעיקר בכתיבה ולימוד. עם חמשת ילדיה נמנים האמן יובל יאירי, ומיכל יאירי-דולב, ממארגנות מחאת הדגלים השחורים. מתגוררת ברמת השרון.
ספרים.
בעריכתה:
קורנליוס יאנסן
קורנליוס יאנסן (28 באוקטובר 1585 - 6 במאי 1638), תאולוג קתולי הולנדי. מייסד היאנסניזם.
נולד בכפר קטן במחוז אוטרכט שבהולנד. ב-1602 החל ללמוד באוניברסיטת לוון (כיום בבלגיה). תמך בדעותיו של אוגוסטינוס (מאבות הכנסייה) והתנגד לאלה של הישועים. משהוסמך בתאולוגיה עבר לפריז. הצטרף לידידו ז'אן דו ורגייה ד'אוראן בביתו הכפרי ליד העיר באיון שבדרום מערב צרפת. לימד שם שנים מספר, הקדיש את זמנו הפנוי ללימוד משנתם של אבות הכנסייה, והכין את הקרקע לרפורמה של הכנסייה הקתולית.
ב-1616 שב ללוון ונתמנה לראש הקולג' של הסטודנטים לתאולוגיה דוברי השפה הפלמית. לקח חלק פעיל בהתנגדות לישועים שייסדו בלוון קולג' לתאולוגיה משלהם. ב-1626 כשביקר במדריד נמלט בקושי מן האינקויזיציה. התנגדותו לישועים, שנתמכו על ידי האפיפיור, לא גרמה להתקרבותו אל הפרוטסטנטים. נהפוך הוא, הוא רצה להילחם בהם באמצעות נשקם הם, ובעיקר להוכיח להם שחסידי הכנסייה הקתולית מסוגלים לפרש את התנ"ך באותו אופן שהפרוטסטנטים מפרשים אותו, מה שהפך לנושא העיקרי של הרצאותיו. ב-1630 נתמנה לפרופסור לפירוש הכתבים הקדושים באוניברסיטת ליון.