ב-2004 המשיכה דמנטייבה להיות מדורגת בין עשר הראשונות, כאשר היא מגדילה לעשות ומגיעה פעמיים לשלב הגמר בטורנירי גראנד סלאם, באליפות צרפת הפתוחה (הפסידה לאנסטסיה מיסקינה) ובאליפות ארצות הברית הפתוחה (הפסידה לסבטלנה קוזנצובה). בנוסף זכתה דמנטייבה בשנת 2004 בתואר WTA נוסף, בהאסלט שבבלגיה (דרג 4; ניצחה את ילנה בובינה בגמר) והגיעה עוד פעמיים לשלב הגמר. הפעם הראשונה הייתה בטורניר מיאמי (הפסידה לסרינה ויליאמס) והשנייה הייתה במוסקבה (הפסידה לאנסטסיה מיסקינה). לשלב חצי הגמר הגיעה דמנטייבה ארבע פעמים, בלוס אנג'לס (הפסידה לסרינה ויליאמס), סן דייגו (הפסידה ללינדזי דבנפורט), ניו הייבן (הפסידה לילנה בובינה) וציריך (דרג 2; הפסידה למריה שראפובה). באליפות סבב ה-WTA נשרה דמנטייבה לאחר שלב הבתים, בו הפסידה בכל שלושת משחקיה. בשנה זו הגיעה דמנטייבה למיקום שיא בקריירה עד לאותה התקופה - מקום 4 בעולם.
ב-2005 המשיכה דמנטייבה במשחקה היציב וסיימה עונה שלישית ברציפות בה דורגה בין 10 הראשונות בעולם.
היא הגיעה בשנה זו פעמיים לשלב הגמר, בטורניר צ'ארלסטון (דרג 1; הפסידה לז'וסטין הנין) ובפילדלפיה (דרג 2; הפסידה לאמלי מורסמו). שש פעמים הגיעה דמנטייבה בשנה זו לשלב חצי הגמר, כאשר הפעם המשמעותית ביותר הייתה באליפות ארצות הברית הפתוחה, בה ניצחה את לינדזי דבנפורט שהייתה אז במקום הראשון בעולם. בחצי הגמר הפסידה דמנטייבה למארי פירס. חמש הפעמים הנוספות היו בסידני (דרג 2; פרשה במהלך המשחק מול סמנתה סטוסור עקב מכת חום), אינדיאן וולס (הפסידה לקים קלייסטרס), לוס אנג'לס (הפסידה לדניאלה האנטוחובה), שם היא זכתה בתחרות הזוגות בצוותא עם פלאביה פנטה ופילדרשטאט (הפסידה לקים קלייסטרס). מאליפות סבב ה-WTA נשרה דמנטייבה בשלב הבתים לאחר שהפסידה בשלושת משחקיה.
בשנת 2006 זכתה דמנטייבה בתארים מספר 5 ו-6 בקריירה. התואר החמישי היה בטוקיו (ניצחה את מרטינה הינגיס בגמר) והשישי היה בלוס אנג'לס (ניצחה את ילנה יאנקוביץ' בגמר). בטורניר אינדיאן וולס הגיעה דמנטייבה לשלב הגמר (הפסידה למריה שראפובה). לשלב חצי הגמר הגיעה דמנטייבה במהלך 2006 ארבע פעמים : באנטוורפן ובוורשה (שניהם מדרג 2) היא הפסידה לקים קלייסטרס, בס'הרטוחנבוס היא הפסידה למיכאלה קרייצ'ק ובמוסקבה לאנה צ'קבטדזה. מאליפות סבב ה-WTA נשרה דמנטייבה לאחר שלב הבתים, בו הפסידה בכל שלושת משחקיה.
גם בשנת 2007 דמנטייבה זכתה בשני תארים בסבב ה-WTA, באיסטנבול (ניצחה את ארוואן רזאי בגמר) ובמוסקבה (ניצחה את סרינה ויליאמס בגמר). בשלוש פעמים דמנטייבה הגיעה לשלב חצי הגמר : בטוקיו (הפסידה למרטינה הינגיס), סן דייגו (הפסידה לפטי שנידר) ובניו הייבן (פרשה במהלך המשחק מול סבטלנה קוזנצובה). את השנה סיימה דמנטייבה במקום ה-11, ולראשונה לאחר ארבע שנים רצופות לא סיימה את שנת המשחקים כחלק מן העשירייה המובילה. כמו כן בפעם הראשונה מאז 1999 לא העפילה דמנטייבה ב-2007 לאליפות סבב ה-WTA.
אלופה אולימפית.
ב-2008 הגשימה דמנטייבה חלום כאשר זכתה במדליית זהב אולימפית בטורניר הטניס של אולימפיאדת בייג'ינג לאחר ניצחון על בת ארצה דינארה סאפינה. בשנה זו היא זכתה בשני תארים נוספים בסבב ה-WTA, בדובאי לאחר ניצחון על סבטלנה קוזנצובה ובלוקסמבורג לאחר ניצחון על קרוליין ווזניאקי. היא הגיעה לשלב הגמר בשני טורנירים נוספים: בברלין (הפסידה לדינארה סאפינה) ובאיסטנבול (הפסידה לאגניישקה רדוונסקה). כמו כן, הגיעה דמנטייבה בשנה זו שבע פעמים לשלב חצי הגמר: בפריז (הפסידה לאגנש סאבאי), צ'ארלסטון (הפסידה לורה זבונרבה), ס'הרטוחנבוס (הפסידה לדינארה סאפינה), אליפות וימבלדון (הפסידה לאלופה בדיעבד ונוס ויליאמס), אליפות ארצות הברית הפתוחה (הפסידה לילנה יאנקוביץ'), מוסקבה (הפסידה לילנה יאנקוביץ') ובאליפות סבב ה-WTA (הפסידה לורה זבונרבה). את השנה סיימה דמנטייבה במקום ה-4 והשוותה את דירוג השיא שלה עד לאותו הרגע.
בשנת 2009 זכתה דמנטייבה בשלושה תארים, שניים מהם בזה אחר זה. הראשון היה באוקלנד (הקטגוריה הבינלאומית; ניצחה את ילנה וסנינה בגמר) והשני בסידני (הקטגוריה העליונה; ניצחה את דינארה סאפינה בגמר). התואר השלישי היה בטורונטו (הקטגוריה העליונה; ניצחה את מריה שראפובה בגמר). דמנטייבה הגיעה פעם אחת לשלב הגמר, בטורניר פריז (הקטגוריה העליונה; הפסידה לאמלי מורסמו) ושש פעמים לשלב חצי הגמר : באליפות אוסטרליה הפתוחה (הפסידה לאלופה בדיעבד סרינה ויליאמס), בצ'ארלסטון (הקטגוריה העליונה; הפסידה לקרוליין ווזניאקי), בשטוטגרט (הקטגוריה העליונה; הפסידה לאלופה בדיעבד סבטלנה קוזנצובה), באליפות וימבלדון (הפסידה לאלופה בדיעבד סרינה ויליאמס), בסטנפורד (הקטגוריה העליונה; הפסידה לוונוס ויליאמס) ובסינסינטי (הקטגוריה העליונה; הפסידה לאלופה בדיעבד ילנה יאנקוביץ'). בסוף שנת 2009 העפילה דמנטייבה לאליפות סבב ה-WTA, ממנה נשרה לאחר שלב הבתים. בחודש אפריל העפילה דמנטייבה למקום ה-3 בעולם, שהיווה מיקום שיא עבורה.
בשנת 2010 זכתה דמנטייבה בשני בטורנירים מסבב ה-WTA. הזכיות היו בטורנירים שנערכו בסידני (ניצחה את סרינה ויליאמס בגמר) ובפריז (ניצחה את לוציה שפרובה בגמר). בשני טורנירים נוספים בסבב ה-WTA הגיעה דמנטייבה עד לשלב הגמר. הטורניר הראשון השתייך לקטגוריה הבינלאומית ונערך בקואלה לומפור, ודמנטייבה הפסידה בו לאליסה קלייבאנובה. הטורניר השני נערך בטוקיו, ודמנטייבה הפסידה בו לקרוליין ווזניאקי. בטורניר ניו הייבן (הקטגוריה העליונה) הגיעה דמנטייבה לשלב חצי הגמר, והפסידה בו לקרוליין ווזניאקי. בשל פציעה פרשה דמנטייבה במהלך משחק חצי גמר רולאן גארוס, ופרשה מטורניר וימבלדון, ובכך נקטע רצף של 46 טורנירי גראנד סלאם בהם השתתפה. בסוף שנת 2010 העפילה דמנטייבה לאליפות סבב ה-WTA, ממנה נשרה לאחר שלב הבתים, והודיעה לאחר משחקה האחרון באליפות על פרישתה מטניס.
גביע הפדרציה.
הופעת הבכורה של דמנטייבה בגביע הפדרציה הייתה ביולי 1999, אז היא הפסידה בצוותא עם ילנה מאקרובה לדניאלה האנטוחובה ולודמילה צרבנובה במשחק הזוגות במסגרת התמודדות בין הנבחרת הרוסית לזו של סלובקיה. דמנטייבה זכתה כחלק מנבחרת רוסיה בגביע הפדרציה פעם אחת (ב-2005; רוסיה ניצחה את צרפת 3-2) והגיעה פעמיים נוספות לשלב הגמר (ב-1999 מול ארצות הברית וב-2001 מול בלגיה).
המאזן של דמנטייבה בגביע הפדרציה עומד על 26 ניצחונות (22 ביחידות ו-4 בזוגות) מול 9 הפסדים (5 ביחידות ו-4 בזוגות).
פרישתה מטניס.
לאחר משחקה האחרון בשלב הבתים של אליפות סבב ה-WTA לשנת 2010, בו הפסידה לפרנצ'סקה סקיאבונה, הודיעה דמנטייבה על פרישתה מטניס. דמנטייבה זכתה בקריירה שלה ב-16 תוארי WTA ליחידות וב-6 תוארי WTA לזוגות. דירוג השיא שלה בסבב היחידות היה המקום ה-3 בעולם, אליו הגיעה בשנת 2009. בסבב הזוגות דורגה בשיאה במקום ה-5, בשנת 2003. זכתה גם במדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג .
אלונה דניאל
אלונה דניאל (נולדה ב-23 במאי 1965), היא זמרת, מתופפת, גיטריסטית, מלחינה ופזמונאית ישראלית, הסולנית לשעבר של להקת טאטו.
ביוגרפיה.
אלונה דניאל נולדה בשנת 1965 באוקראינה, ובצעירותה היגרה משפחתה למולדובה. אביה נפטר ב-1967 כאשר הייתה בת שנתיים. ב-1977, בגיל 12 עלתה לישראל. בילדותה, עוד לפני שעלתה לארץ, למדה בקונסרבטוריון למוזיקה קלאסית. מגיל שבע ניגנה על פסנתר ובגיל עשר ביקשה לעבור לגיטרה קלאסית. בישראל למדה בבית ספר רימון לג'אז ולמוזיקה בת זמננו.
ב-1986 הקימה את להקת טאטו יחד עם חבריה ללימודים ובהם יובל מסנר וערן צור. בטאטו שרה ואף כתבה והלחינה חלק מהשירים. הלהקה הופיעה במועדונים ברחבי הארץ וב-1988 הוציאה את האלבום "חתוך תוכן" שהוקלט בהופעה חיה במועדון "הפינגווין". זמן קצר לאחר מכן הלהקה התפרקה, ודניאל המשיכה להופיע ללא הלהקה.
ב-1990 יצא הסינגל הראשון שלה "תיאטרון רחוב" שנכתב על ידי אהוד מנור, ונכלל באוסף משיריו שנקרא "ברית עולם" שיצא באותו זמן, השיר זכה להצלחה ואחר כך נכלל באלבומה מסיבה במרתף הארמון. באותה שנה הוקלט אלבום הבכורה שלה, "מסיבה במרתף הארמון", אשר כלל בתוכו את השירים המצליחים: "שרה", "על גגות תל אביב" (אותו הירבו להשמיע ברדיו במהלך מלחמת המפרץ), "תיזהר מנסיכות", ו"שושנה ביין".
באותה השנה השתתפה דניאל בתוכנית "הופה היי".
ב-1991 יצאו דניאל ולהקתה להופעות ברוסיה. מסע זה תועד בסרט ובקליפ של השיר "זאבים" שאותו הקליטה ב-1992, והיה שיר הנושא מהאלבום מאותו שם שיצא באותה שנה. מאותו אלבום הצליחו גם השירים "בחורות" ו"מוסקבה".
במשך שבע שנים לא כתבה דניאל שירים חדשים אלא פעלה בתחומים אחרים. היא עסקה בדיבוב סרטים, ערכה והגישה תוכניות מוזיקה ואחרות בתחנת הרדיו 88FM ואף כתבה על ספרות וקולנוע בכמה עיתונים.
מאוחר יותר למדה דניאל לימודים פארא-וטרינריים במכללת "מגן דוד ירוק". אחרי הלימודים עשתה פיזיותרפיה באמצעות בעלי חיים ב"בית דפנה", מעון לאוטיסטים ולנפגעי שיתוק מוחין. שם פגשה את מיכאל, בן זוגה, וביחד הם תרגמו לרוסית את ספרו של מאיר שלו "כימים אחדים".
במשך אותן שנים, התמקדה דניאל בנגינה. היא למדה לנגן על גיטרה בס ותופים והתארחה בהופעות והפקות מוזיקליות שאליהן הוזמנה עם צבעוני שחור, המכשפות, טל גורדון ורונה קינן ואז חזרה לפעילות מוזיקלית אינטנסיבית יותר. היא תופפה ושרה בהרכב השפנים שאותו הקימה עם אלי סורני, ואחר כך הצטרפה כזמרת וכגיטריסטית ללהקה הירושלמית אנטרופיה שמנגנת פרוגרסיב מטאל. היא משמשת כמתופפת קבועה בהופעות של קורין אלאל ורונית שחר, ומתופפת גם בהופעותיו של ערן צור.