הסרט זכה בפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובפרס אופיר על משחקו של אסי דיין. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי האוסקר הישראלי בקטגוריות שונות של צוות השחקנים, היוצרים וההפקה. הסרט הוקרן בפסטיבל קאן בצרפת.
ארצ'יבלד ויול
הרנוגיים
הרנוגיים (שם מדעי: Loranthaceae) היא משפחת צמחים טפילים למחצה, המונה כ-1000 מינים ואשר נפוצה בעיקר בארצות הטרופיות.
צמחים אלו מכילים כלורופיל ולפיכך הם מסוגלים לייצר בעצמם את מזונם, אולם את המים ואת המלחים הדרושים להכנת המזון אין הם קולטים מתוך האדמה, אלא מצמחים אחרים, שעליהם הם גדלים.
מיני ההרנוגיים בארץ ישראל.
בארץ ישראל מצויים רק שני מינים ממשפחת ההרנוגיים והם דבקון הזית והרנוג השיטים.
דבקון הזית.
דבקון הזית הוא שיח ירוק עד דוביתי, שפונדקאיו הם ענפי הזית, או ענפי עצים אחרים, עליו הם נגדיים ומוארכים ופרחיו הם ירוקים ובעלי עטיף פשוט בן שלושה - ארבעה עלים. פריו הוא ענבה מדומה בעלת ציפה דביקה, המכילה עד שלושה זרעים. וכאשר ציפור האוכלת את הפרי מנקה את מקורה מן הציפה הדביקה בענף של עץ, נדבק אחד הזרעים אל קליפת הענף. הזרע נובט בקליפה והנבט שולח שורשים החודרים עד לצינורות העצה. ובעוד ששורשים אלה מספקים לדבקון מים ותמיסות מלחים וזה הולך ומתפתח לשיח, הפונדקאי הולך ומדלדל, פרחיו ופירותיו מתמעטים ולבסוף הוא מתייבש ומת בגלל חוסר מים ומזון.
הרנוג השיטים.
אורח חייו של הרנוג השיטים דומה לזה של דבקון הזית. פונדקאיו של הרנוג השיטים הם השיטה, התאנה, השזיף המצוי ועצים אחרים. בדומה לדבקון הזית גם הרנוג השיטים הוא שיח ירוק עד, אך פרחיו הם אנדרוגיניים, גדולים ואדומים.
שמעון סנדבנק
Sim City
הנסיכה אוזמה מארץ עוץ
חובל
המונח חובל מתייחס לקצין בכלי שיט מסחרי או צבאי.
צי הסוחר.
בצי המסחרי חובלים הם קציני סיפון אשר תפקידם להשיט את הספינה. דרגות החובלים מתחלקות לשתי דרגות זוטרות ושתי דרגות בכירות:
ישנם מקומות רבים המכשירים קציני סיפון לצי הסוחר. בישראל המקום היחיד המוסמך לעשות כן הוא המכון להכשרה ימית, הנמצא בעכו. יש להבחין בינו לבין בית הספר לקציני ים עכו, המהווה גוף נפרד ואינו בעל יכולת להסמיך קציני משמרת.
מספר החובלים על אוניות צי הסוחר במדינת ישראל הצטמצם באופן חריף עם השנים, בעיקר בשל הרצון לצמצם את עלויות השכר באוניות, באמצעות העסקת ימאים זרים. נכון לשנת 2016 מועסקים בצי הסוחר הישראלי 207 קציני ים בלבד.
חיל הים הישראלי.
חובל הוא כינוי לקציני הים בוגרי קורס חובלים, המשרתים בשלל כלי השיט, הצוללות, היחידות המיוחדות של החיל ומרכיבים את שדרת הפיקוד שלו. להבדיל מצי הסוחר לא רק קציני סיפון/ שיט נמנים עם הגדרת החובל אלא גם קציני מכונה, אלקטרוניקה וקציני שייטת 13 שסיימו קורס חובלים.
הרדופיים
הַרְדּוּפִיִּים (שם מדעי: Apocynaceae) היא משפחה מסדרת הגנציינאים, וכוללת 398 סוגים וכ-1300 מינים, אשר ברובם נפוצים באזורים הטרופיים ומיעוטם באזורים הממוזגים. המשפחה מקיפה עצים, שיחים, מטפסים, ולעיתים רחוקות בני שיח או עשבים רב-שנתיים, בעלי צמג (נוזל צמיג), שכמעט תמיד קיים, או לעיתים רחוקות מוהל מימי. הצמג לרוב לבן, לפעמים שקוף, לעיתים צהבהב או אדמדם. במינים אחדים בישראל המוהל רעיל ביותר, כמו בהרדוף הנחלים וארויה משיינית ובצמחי התרבות: אדניום נפוח ווינקה ורודה. אחדים גדלים באזורים יבשים יותר ואף במדבר.
19 מינים ממשפחת ההרדופיים גדלים בר בארץ ישראל חלקם הגדל במדבר והאחר בחבלי ים-תיכוניים כולל בחרמון.
על פי המיון העדכני ביותר של מכוסי הזרע (APG III), משפחת ההרדופיים במתכונתה המסורתית היא קבוצה פאראפילטית. התיאור העדכני של המשפחה לפי שיטת מיון זו כולל בתוך ההרדופיים את כל הסוגים ששויכו בעבר למשפחת האסקלפיים.
סימני משפחת ההרדופיים.
העלים פשוטים, תמימים, נגדיים, או לעיתים רחוקות ערוכים בדורים או מסורגים. עלי הלוואי נעדרים או נדירים מאוד. הטרף עם עורקים משניים מנוצים (יוצאים מצדי העורק הראשי).
התפרחות מסוג תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת, צומחות מחיק העלה או מקצה הענף עם חפיות. הפרחים דו-מיניים, על פי רוב נכונים, העטיף כפול בעל 5 או לעיתים רחוקות 4 אונות.
הגביע בעל 5 או לעיתים רחוקות 4 אונות, חופפות, סידור 5 העלים הוא חָמֶשְׁבֶּשׁ (quincuncial), כלומר: העלים מסודרים כך ששני עלים חופפים שני עלים אחרים לגמרי והחמישי חופף בשפה אחת עלה אחר ונחפף בעצמו בצד השני. הגביע חופשי או מאוחד בבסיסו. בדרך כלל ישנם שְׂעָרוֹת בָּלוּטִיוֹת בבסיס שהן שערות הפרשה רב-תאיות.
הכותרת בעלת 5 או לעיתים רחוקות 4 אונות, דמוית מגש, משפך, כד, או לעיתים רחוקות גלגלית, האונות מעוקלות ובעלי צורה לא רגילה, האונות חופפות האחת את השנייה ימינה או שמאלה, לעיתים נדירות מאוד העלים סמוכים או צמודים. לפעמים עלי הכותרת שזורים בפקעיות ולפעמים הכותרת עם עטרה.
האבקנים 5 או לעיתים רחוקות 4; הזירים לרוב קצרים, מאוחים בצינור הכותרת, מופרדים ולעיתים רחוקות מאוחדים; המאבקים עם שתי לשכות על פי רוב דמויי ראש חץ (צורת משולש), מופרדים, לעיתים רחוקות מאוגדים לחרוט סביב הצלקת או מעליה, ולעיתים נדירות נצמדים לצלקת. שתי הלשכות מקבילות ונבדלות לכל אורכן על ידי חריץ, החיבורית מצויה לעיתים קרובות בקרבת הקדקוד. בעת הבשלה הן נפתחות לאורכן ולרוב חלקן עקרות. למאבקים יש תוספת בקדקודיהם, בסיסם מעוגל, לבוב, דמוי חץ או מאורך לידי דורבן ריק; בשקי האבקה גרגירי אבקה;
המצעית נמצאת בדרך כלל והיא דמוית טבעת, כדור או בצורת ספל, עם 2 עד 5 אונות, או ללא אונות.
השחלה עילית, לעיתים נדירות תחתית למחצה, עלי השחלה מאוחים או מופרדים, בעלת מגורה אחת או שתיים, וביציות (1 או) 2 או רבות בכל מגורה. כאשר בשחלה יש מגורה אחת, אז היא בעלת 2 שליות דופניות (ערוכות לאורך הדופן של השחלה), כאשר יש שתי מגורות, אז יש שליות זוויתיות (חיקיות בין שתי מחיצות) בכל מגורה וקשורות למחיצות, כאשר ישנם 2 שחלילים בין מפורדים או בין מאוחים רק בבסיסם, אז אז בכל אחד מהם יש שליה אדקסיאלית (adaxial).
עמוד העלי אחד שלם או מפוצל בבסיסו. הוא לרוב מפוצל כאשר השחלילים מופרדים פחות או יותר; לעמוד העלי ראש תפוח בצורת חרוט או אהיל, כשבחלקו התחתון צלקת פורייה ומעליה צלקת שסועה ועקרה.
הפרי שלם או מורכב משני שחלילים או לעיתים רחוקות יותר משניים, שנפתחים או מחוברים רק במקצת (הלקט), ענבה, בית גלעין או מפוחית.
הזרעים עם מנגנון תרדמה או בלעדיו, אנדוספרם דחוס ולרוב קשה, דליל ולפעמים נעדר; עובר ישר או כמעט ישר, הפסיגים לרוב גדולים, השורשון גלילי או מתחדד בקצוות מעט, וללא תלמים או רכסים משמעותיים. הזרעים מצוידים לרוב בכנפיים או ציצית שערות. זרעים בפירות יבשים לרוב בעלי כנפיים או עם מנגנון תרדמת, לרוב עובר עם גדול ואנדוספרם.
מינים ממשפחת ההרדופיים הגדלים בישראל.
בארץ ישראל 19 מינים הגדלים בר ממשפחת ההרדופיים וכולם רעילים. 16 מינים שויכו בעבר למשפחת האסקלפיים וצורפו למשפחת ההרדופיים. 13 מתוך 19 הם צמחי מדבר או צמחים הגדלים במקומות לחים במדבר. חוץ מהעץ פתילת המדבר הגדולה כולם עשבים רב-שנתיים או שיחים.
צמחי החבלים הים-תכוניים.
מספר צמחי נוי נפוצים בארץ משתייכים למשפחת ההרדופיים: עץ הפיטנה (פלומריה ריחנית), וינקה גדולה ("Vinca major"), טרכלוספרמון יסמיני ("Trachelospermum jasminoides"), קאריסה גדולת פרי או בשמה השני קאריסה גדולת פרחים ("Carissa macrocarpa"), קתרנתוס ורוד ("Catharanthus roseus"), תבטיה הרדופית ("Cascabela thevetia") ואדניון נפוח ("Adenium obesum").
ליאנה אליאבה
ליאנה אליאבה טרסנובנה (בגאורגית: ლიანა ალიავა თარასოვნა, באנגלית: Liana Eliava, נולדה ב-31 באוגוסט 1939) היא במאית קולנוע, תסריטאית ושחקנית גאורגית.
ביוגרפיה.
אליאבה נולדה בעיר ע'ובי שבגאורגיה ולמדה קולנוע ב-VGIK - המוסד ללימודי אומנות הקולנוע (סינמטוגרפיה) במוסקבה.
בשנת 1999 חזרה לגאורגיה והציגה את סרטיה המוקדמים בבית הקולנוע בטביליסי. בזמן זה פגשה שני יוצרי קולנוע צעירים מבית מדרשו של מרב קוקוצ'אשווילי - לאשה דארדאג'ני וסלומה מטיבלאשווילי, אשר עשו עליה הסרט קצר בשם "ריאיון עם ליאנה אליאבה" (2000).
יצירתה.
מסרטיה:
פוליטיקה של לבנון
פוליטיקה של לבנון היא שיטה פוליטית אשר ייחודית ללבנון, במסגרתה מתקיימת דמוקרטיה פרלמנטרית על בסיס עדתי/דתי, לפיה המשרות הבכירות מתחלקות בין העדות השונות על בסיס מפתח קבוע. שיטה דומה התפתחה בעיראק לאחר הפלתו של סדאם חוסיין. החוקה הלבנונית קובעת כי על הבחירות לבית המחוקקים להתקיים אחת ל-4 שנים. בית המחוקקים בוחר את הנשיא לתקופה יחידה של 6 שנים והנשיא וחברי בית המחוקקים בוחרים את ראש הממשלה. בפועל, משנות ה-70 ועד 1992 לא התקיימו בלבנון בחירות עקב .
גם לאחר מלחמת האזרחים לבנון לא מצליחה לבסס יסודות של דמוקרטיה חופשית, כאשר בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 השתלט ארגון חזבאללה בפועל על המערכת הפוליטית בלבנון ועל צבא לבנון, ובמקרים שונים משפיע על החלטות כך שיתאימו לאינטרסים של הארגון.
התפתחויות פוליטיות מאז הקמת המדינה.
מאז בשנת 1943 הפוליטיקה הלאומית הושפעה בעיקרה על פי המבנה העדתי של לבנון. האמנה הלאומית קובעת את חלוקת עמדות הכוח והתפקידים בפוליטיקה הלבנונית, בהתאם למפקד האוכלוסין משנת 1932 וקובע:
הרשות המבצעת.
הנשיא נבחר על ידי הפרלמנט לתקופה יחידה של 6 שנים (בפעם האחרונה בשנת 2004 הארכה של 3 שנים בתקופתו של הנשיא אמיל לחוד). ראש הממשלה וסגנו נבחרים על ידי הנשיא בהתייעצות עם הפרלמנט. על פי החוק, הנשיא חייב להיות נוצרי מארוני.