עוגת יום הולדת היא חלק מחגיגות ימי הולדת. נהוג להגיש לרוב עוגה בת קומה אחת שחלקה העליון משוטח, ועליו נעוצים נרות קטנים וצבעוניים. מספר הנרות על העוגה הוא הגיל הנחגג באותו יום, בדרך כלל בתוספת נר "לשנה הבאה". מקובלים גם נר או שניים בצורת ספרות המרכיבים את מספר הגיל הנחגג. חתן או כלת יום ההולדת מביע משאלה כמוסה, מכבה את הנרות ומקבל את הפרוסה הראשונה.
במדינות רבות במערב עוגת חתונה היא חלק חשוב בטקס הכלולות. לרוב העוגה בעלת מבנה המונה מספר קומות ויכולה להיות בעלת צורה מפוארת. מקובל כי בקומה העליונה ביותר, שיכולה להיות בגובה פני המבקרים, מציבים פסלונים זעירים של חתן וכלה, לעיתים עשויים מרציפן אכיל. אף על פי שעוגת החתונה לרוב ייצגה פריון ושפע לזוג הטרי, כיום תפקידה התרחב לחלק מטקס החתונה, שבו הכלה והחתן בוצעים מול האורחים פרוסה ממנה, ומאכילים זו את זה.
סוגי עוגות כיום.
לאורך מאות בשנים התפתחו העוגות כחלק עיקרי וחשוב במטבחים רבים, בהתאם לחומרים הזמינים, מזג האוויר וטעם מקומי נרכש. עוגות מסוימות זכו ליחס של נכס צאן ברזל במטבחן, כגון עוגת השטרודל האוסטרית, עוגת הדובוש ההונגרית ועוגת הטירמיסו האיטלקית.
כיום קונדיטוריות ברחבי העולם אופות עוגות שמקורן במטבח המקומי ובמטבחים רבים בעולם.
להלן מספר סוגי עוגות פופולריים במיוחד:
שוק בילינגסגייט
סוזה לינוקס
סוזה לינוקס (SUSE linux) היא הפצת לינוקס נפוצה. היא אחת ההפצות הוותיקות ביותר שעדיין מפותחות. כיום יש מספר הפצות שונות בשם הזה: OpenSUSE הן ההפצות הקהילתיות והחופשיות, ו־SLES (SUSE Linux Enterprise Server) לשוק הארגוני.
היסטוריה.
תחילת דרכה של מערכת ההפעלה הזו הייתה כהפצה של חברה גרמנית פרטית, למעשה גרסה מתורגמת לגרמנית של הפצה ותיקה יותר בשם סלאקוור (Slackware). למרות שבשלב זה היא הייתה לא יותר מאשר פתרון שנועד לשמש דוברי גרמנית שרצו להתקין לינוקס, עד מהרה החליטו המפתחים שלה שעדיף להם לפתח הפצה משלהם עם תוכנית התקנה וניהול תצורה חדשים.
ראשי התיבות של SUSE משמעותם פשוט "פיתוח תוכנה ומערכת" (Software und System Entwicklung) וגרסה 4.2 הייתה למעשה הגרסה הראשונה של ההפצה, שכבר כללה את YaST. גרסה זו התבססה כאמור על סלאקוור לינוקס ועל הפצה נוספת בשם Jurix. ההפצה זכתה להצלחה רבה בעיקר בגרמניה והולנד תחילה, אבל לאחר מכן באירופה ובארצות הברית. בתחילת שנת 1997 חברת סוזה פתחה משרדים באוקלנד, קליפורניה.
סוזה היא ללא ספק ההפצה שהובילה את כל השאר בכל מה שקשור להשמשת לינוקס לשימוש בשולחן העבודה. היא כללה מאז ומתמיד כלי ניהול מהמתקדמים ביותר, כמו YaST ו-Sax - שהיו ייחודיים לסוזה והעדרם בהפצות אחרות הורגש. סוזה גם הצטיינה בתמיכה בחומרה ויכולות זיהוי אוטומטי, גם כאשר מדובר בחומרה אזוטרית למדי.
בשנת 2003 הוקמה אופן סוזה (OpenSUSE) בתחילה כגרסת הפצה קהילתית חלקית של ההפצה SUSE, ובהמשך, כשמה החדש של הפצה המקורית (הלא ארגונית) SUSE, שהפכה להיות חופשית לחלוטין ויותר קהילתית.
בשנת 2011 נרכשה החברה על ידי חברת Attachmate האמריקנית.
בשנת 2014 התמזגה Attachmate עם חברת מיקרו פוקוס האנגלית וסוזה הפכה לחלק ממיקרו פוקוס.
בשנת 2018 מכרה מיקרו פוקוס את החברה לקרן הון פרטית תמורת 2.535 מיליארד דולר.
דליק
שוק טסוקיג'י
רוברטו בקי
רוברטו בַּקִי (Roberto Bachi; 16 בינואר 1909 – 26 בנובמבר 1995) היה דמוגרף ישראלי יליד איטליה, פרופסור לסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, מייסד הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
קורות חייו.
רוברטו בקי נולד ברומא בשנת 1909. צאצא של רבי יצחק למפרונטי, בעל האנציקלופדיה "פחד יצחק", ובנו של ריקרדו בקי, כלכלן וסטטיסטיקאי נודע באיטליה. התחנך בגימנסיה "טאסו" (Ginnasio-Liceo Tasso) ברומא, למד משפטים וסטטיסטיקה באוניברסיטת רומא ובשנת 1930 קיבל תואר דוקטור למשפטים (סטטיסטיקה). לאחר תום הכשרתו לימד סטטיסטיקה ודמוגרפיה בכמה אוניברסיטאות באיטליה: כיהן כמרצה לסטטיסטיקה באוניברסיטאות קליארי (1932) ומָצֶ'ראטָה (1932–1934), וכפרופסור לסטטיסטיקה באוניברסיטאות ססארי (1934–1936) ובג'נובה (1936–1938; משנת 1937 כיהן כפרופסור מן המניין).
בשנת 1938, זמן קצר לאחר חקיקת חוקי הגזע באיטליה, עלה בקי לארץ ישראל והתמנה לסטטיסטיקאי ראשי של בית החולים הדסה בירושלים. במרץ 1940 הוא נדון לקנס של 10 לירות על השתתפותו במחאות נגד תקנות העברת קרקעות. במקביל הוא הוזמן להרצות בסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1943 היה חבר בוועדה של הוועד הלאומי לעידוד הילודה.
בשנת 1945 מונה למשרת מרצה באוניברסיטה ובשנת 1947 התמנה לפרופסור מן המניין.
בקי היה חתן פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית מטעם עיריית תל אביב לשנת 1949 (פרס כבוד).
בהמשך כיהן כפרו-רקטור. בשנת 1978 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
עם קום המדינה ייסד את הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של מדינת ישראל, ועמד בראשה בשנים 1948–1971. הלשכה, בראשותו של פרופ' בקי, הייתה אחד ממוסדות הממשלה הראשונים שקבעו את משכנם בירושלים.
פרופ' בקי היה מיוזמי מפקד האוכלוסין הראשון במדינת ישראל, שנערך ב-8 בנובמבר 1948, לקראת הבחירות לאספה המכוננת, ובמסגרתו הוענקו מספרי זהות לכל תושבי ישראל.
ב-1964 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וזכה בפרס ישראל לסטטיסטיקה לשנת תשמ"ב.
היה נשוי לוירה לבית קולומבו, ואב לבן ושלוש בנות.
בקי נפטר בירושלים בשנת 1995.
על שמו נקראים רחובות בבאר שבע ובירושלים.
לקריאה נוספת.
ספר יובל:
לאחר מותו:
האסיום
הַאסְיוּם (Hassium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Hs ומספרו האטומי 108. זהו היסוד החמישי בסדרת היסודות העל כבדים וה-16 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.
היסטוריה.
האסיום נוצר לראשונה בשנת 1984 כאשר המדען פטר ארמברוסטר וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים שבדרמשטאדט, גרמניה הפציצו אטומי 208Pb ביוני 58Fe ב"מאיץ קוי". ההפצצה גרמה להיווצרות האיזוטופ 265Hs ונייטרון חופשי. זאת לאחר שניסיונות להפיקו על ידי יורי אוגאנסיאן וצוותו במכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה שברוסיה ב-1978 הפיקו תוצאות שנויות במחלוקת.
שם היסוד ניתן לו בשנת 1997 ונגזר מהמלה Hassia, שמה הלטיני של מדינת הסה שבגרמניה, בה נתגלה.
איזוטופים של האסיום.
עד כה התגלו 8 איזוטופים שונים של האסיום:
כלורופורם
כלורופורם (Chloroform), הידוע גם בשמות טריכלורומתאן (Trichloromethane) ומתיל טריכלוריד הוא תרכובת אורגנית, נוזל חסר צבע, נוסחתו הכימית היא CHCl3 ומסתו המולרית היא 119.4 גרם למול. לחץ האדים בטמפרטורת החדר הוא 120kPa והוא מתאדה בקלות.
הכלורופורם אינו דליק כשלעצמו, אך כאשר הוא מעורבב עם חומרים דליקים הוא בוער.
הכלורופורם נמצא במשפחת החומרים המסווגים כמזהמים סביבתיים הידועים כטריהלומתאנים (מתאן עם שלושה הלוגנים מחוברים אליו). כלורופורם ידוע גם כחומר מסרטן.
היסטוריה.
הכלורופורם נתגלה ביולי, 1831 על ידי המדען האמריקאי סמואל גת'רי (1782-1848), ונתגלה בנפרד כמה חודשים לאחר מכן על ידי מדען צרפתי ומדען גרמני, יוג'ין סוביראן ויוסטוס פון ליביג.
הכלורופורם קיבל את שמו ב-1834.
בשנת 1847 השתמשו לראשונה בכלורופורם כסם מרדים במהלך לידה. מאז עלה במהירות השימוש בכלורופורם כסם הרדמה בניתוחים באירופה.
בארצות הברית, החליף הכלורופורם את האתר כמרדים עיקרי בתחילת המאה ה-20, אך עד מהרה הופסק השימוש בו עקב רעילותו והאתר הוחזר לשימוש.
עד היום נרשם שימוש באתר במדינות מתפתחות בגלל מחירו הזול והשימוש הבטוח, יחסית, בו.
נעשה ניסיון להשתמש בתרכובת טריכלורואתילן כתחליף לכלורופורם כחומר מרדים אך גם הוא התגלה כרעיל.
הפקה.
הכלורופורם מיוצר בתעשייה על ידי חימום לטמפרטורות של 400–500 מעלות צלזיוס של תערובת של כלור וחד כלורו מתאן (הידוע גם כ-כלורומתאן, נוסחה כימית CH3Cl) או על ידי תערובת של כלור ומתאן.
בטמפרטורה כזו, כלור (Cl2) הופך לשני רדיקלים של כלור, ותהליך זה גורם למתאן או לכלורומתאן להפוך לתרכובות בעלות יותר אטומי כלור:
התוצרים של התגובות הללו הם תערובת של כלורומתאנים (חד כלורומתאן, דיכלורומתאן וטריכלורומתאן [כלורופורם]).
שימושים.
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, השימוש העיקרי בכלורופורם היה סם הרדמה נשאף, אך חומרי הרדמה הרבה יותר בטוחים החליפו אותו עד מהרה.
השימוש העיקרי של הכלורופורם כיום הוא יצור גזי פריאון ובמיוחד כלורודיפלואורומתאן (הידוע גם כ- R-22).
כמויות יותר קטנות של כלורופורם משמשות כממסים בתעשיית התרופות וגם בתעשיית הצבעים
והדברה.
כממס, הכלורופורם משמש גם לחבר פיסות של זכוכית אקרילית (פרספקס בשמו המסחרי).
הכלורופורם הוא אחד הממסים היעילים ביותר להמסת אלקלואידים.
הכלורופורם מגיב עם נתרן הידרוקסידי ליצירת דיכלורוקרבן .
כלורופורם שמגיב עם דאוטריום (מים כבדים) יוצר את החומר CDCl3, הממס הידוע ביותר לשימוש בספקטרוסקופיית NMR.
בתהליך CHIP הכלורופורם יחד עם פנול, משמש להפרדת החלבונים מן ה-DNA.
בתרבות פופולרית.
בסרטים, לרוב אפשר לראות ממחטות עם כמה טיפות של כלורופורם הופכות אדם בשאיפה קצרה לחסר הכרה. במציאות נדרשות יותר ממעט טיפות כדי לגרום לאדם אובדן הכרה.
אתן
אֶתֶן (IUPAC: Ethene; שם טריוויאלי: אתילן, Ethylene) הוא תרכובת אורגנית פשוטה.