טירת אינווררי (באנגלית: Inveraray Castle, בגאלית סקוטית: Caisteal Inbhir Aora) היא טירה סמוכה לעיירה אינוורארי במחוז ארגייל וביוט, שבמערב סקוטלנד, הממלכה המאוחדת.
העבודה על הטירה החל בשנת 1743 ככל הנראה במקום בו עמדה טירה מוקדמת יותר. הטירה נבנתה בסגנון התחייה הגותית ומתוך כך נחשבת הטירה לאחת הדוגמאות המוקדמות ומהמבנים הראשונים בבריטניה ביותר לסגנון זה, היא הוקמה עבור ראשי שבט קמפבל ששלטו באדמות האזור. מאז משמשת הטירה כמשכן של דוכס ארגייל, המשמש גם כראש שבט קמפבל.
מבנה הטירה הוגדר ב-1971 כבניין רשום מדרגה A. בימינו פתוח חלק גדול מהאתר למבקרים, כאשר חלק מהטירה משמש עדיין כמעון לדוכס ארגייל ומשפחתו המתגוררים בשתי קומות בצד אחד של הטירה. מלבד ביקור בטירה, כולל שטח האחוזה של כ-240 קמ"ר אטרקציות תיירותיות שונות, בהם בתי הארחה, ציד איילים, מסלולי הליכה ומרכז ספורט מוטורי אתגרי.
ספיישל חג המולד 2012 של סדרת הדרמה התקופתית הבריטית "אחוזת דאונטון" צולם בטירה זו שהוצגה בסדרה כטירת דנאיגל (Duneagle Castle).
Close to Seven
Close to Seven (בעברית: קרובה לשבע) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה. האלבום יצא לאור ב-17 בפברואר 1992, על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Don't Be Aggressive", ו-"I Need Love".
האלבום הגיע למקום השביעי במצעד האלבומים שבגרמניה.
רקע וקידום.
בינואר 1992, הוציאה סנדרה את הסינגל הראשון מתוך האלבום "Don't Be Aggressive". השיר הפך ללהיט בינלאומי, תוך שהגיע למקום השביעי במצעד של נורווגיה, ולמקום השמיני במצעד שבפינלנד. בנוסף לכך, יצא לו וידאו קליפ נלווה שנועד לעזור לו בקידום.
לאחר מכן, יצא השיר "I Need Love", כסינגל השני מתוך האלבום. השיר זכה להצלחה מתונה מאוד במדינות אירופה, אך לא הצליח לשחזר את הצלחת הסינגלים הקודמים של סנדרה. בעקבות ההצלחה של "Don't Be Aggressive", הוחלט כי היא תוציא אלבום להיטים נוסף בשם , בו נכללו 18 הלהיטים הגדולים ביותר שלה.
הצלחה מסחרית.
בשבוע צאתו הצליח האלבום להגיע אל המקום ה-13 במצעד האלבומים שבשווייץ, תוך שהצליח לשהות שם במשך כמה שבועות, אך לא הצליח לקבל תואר כלשהו. בשוודיה, הצליח האלבום להגיע אל המקום ה-27 במצעד האלבומים של המדינה, ובכך עקף את מיקום השיא של אלבומה הקודם Paintings in Yellow, שהגיע למקום ה-30. בנוסף לכך, זכה האלבום להצלחה נאה באירופה, כאשר הגיע במצעד האלבומים של היבשת למקום ה-24.
בגרמניה זכה האלבום להצלחה רבה כאשר הגיע אל המקום השביעי במצעד האלבומים של המדינה. באוסטריה הגיע אל המקום ה-26 במצעד האלבומים של המדינה, תוך שבצרפת זכה להצלחה רבה כאשר הגיע אל המקום ה-18 במצעד האלבומים של המדינה, אך לא קיבל תואר כלשהו.
לידת יעקב ועשו
לידת יעקב ועשו הוא סיפור המופיע ב. הסיפור מתאר את קורותיה של רבקה קודם שהתעברה, וכן את הריונה עם יעקב ועשיו, ואת לידתם.
הסיפור בקצרה.
עשרים שנה חולפות מעת נשואיו של יצחק לרבקה והיא עדיין עקרה. יצחק פונה בתפילה לה' שייתן לו צאצאים היות שרבקה אשתו, עקרה. ה' נעתר לו ורבקה נכנסת להיריון. המחבר המקראי מוסר כי הבנים נאבקים בבטנה ותוך ייאוש וכאב היא מתפללת לה'. ה' מוסר לרבקה כי התינוקות בבטנה יהיו לשני עמים. עוד מוסיף ה' ששני עמים אלו יתאמצו לגבור איש על אחיו ובנוסף הבן הבכור יעבוד את הצעיר. הבן הראשון שנולד הוא עשו והמחבר מתאר את חיצוניותו. הבן השני שיוצא מבטנה של אמו הוא יעקב "וְיָדוֹ אֹחֶזֶת בַּעֲקֵב עֵשָׂו". לשני הבנים ניתנים שמות. התיאורים החיצוניים בסיפורים על הולדת הבנים הם בבחינת רמז מטרים לסיפור גנבת הברכות. ב מסופר על עוד לידת אחים תאומים, פרץ וזרח, בניו של יהודה שנולדו לו מתמר.
"ואלה תולדות יצחק".
יש הסוברים כי בכותרת המובאת בתחילת הסיפור מלמדת על אידאולוגיה בבסיסה עומד הנבחר מול הדחוי ובין הלאומיות לבין האוניברסליות. סיפורי הרשימות המתחילים בתיבה "ואלה תולדות...", מבקשים להצביע על כך שה' עושה הפרדה בין רשימות האישים שהם נבחריו כדי לברך את אומות העולם. לדעת יונתן גרוסמן רשימה זו עומדת בניגוד לרשימה המתחילה במילים "וְאֵלֶּה תֹּלְדֹת יִשְׁמָעֵאל בֶּן אַבְרָהָם אֲשֶׁר יָלְדָה הָגָר הַמִּצְרִית שִׁפְחַת שָׂרָה לְאַבְרָהָם". התבנית החוזרת "ואלה תולדות אברהם" נעדרת מסיפורי האבות והיא נכללת בסיפור תולדות יצחק ובני ביתו. במחזור הסיפורים על בניו של יצחק, יעקב ועשו מצוי סיפורו של יצחק.
הסיפור ממשיך ומספר כי "יִצְחָק, בֶּן-אַרְבָּעִים שָׁנָה, בְּקַחְתּוֹ אֶת-רִבְקָה בַּת-בְּתוּאֵל הָאֲרַמִּי, מִפַּדַּן אֲרָם - אֲחוֹת לָבָן הָאֲרַמִּי, לוֹ לְאִשָּׁה." יש בכך רמז מטרים לכך שיעקב יברח ללבן הארמי, אחי רבקה לאחר שרימה את אביו ואחיו.
תפילת יצחק ועקרות רבקה.
עובדת תפילת יצחק קודמת לציון העובדה שרבקה אשתו, עקרה בניגוד לסיפורי עקרות אחרים במקרא. ייתכן והכתוב ביקש לעצב את דמותו של יצחק כדמות מתפללת. בניגוד לסיפורי עקרות אחרים נראה כי מיד לאחר שיצחק נשא את תפילתו, ה' נעתר לו ורבקה מתעברת. יש שסברו כי יצחק התפלל במשך עשרים שנות עקרותה והיו שטענו כי נשא את תפילתו רק בסוף תקופת העקרות. ייתכן והמחבר המקראי מבקש להציג ולהדגיש כי ה' נעתר ליצחק יותר מאשר את סיפור העקרות. נראה כי עיקרו של הסיפור הוא לא בסיפור התפילה הנמסרת בקצרה, אלא בסיפורם העתידי של שני עמים שיוולדו ויהיו ליריבים. יוסף בן מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים מוסר כי יצחק הוא זה שדרש אצל האלוהים, וה' הוא זה שאמר לו כי רבקה תלד תאומים. אצל בן מתיתיהו אין דו-שיח בין ה' לרבקה.
מאבק האחים טרם הלידה.
המחבר המקראי מוסר כי לא קל היה הריונה של רבקה : "וַיִּתְרֹצְצוּ הַבָּנִים, בְּקִרְבָּהּ, וַתֹּאמֶר אִם-כֵּן, לָמָּה זֶּה אָנֹכִי". טרם לידתם של התאומים קדם מאבק ביניהם, ברחם אמם. פרשנים רבים נחלקו האם שורש המילה "וַיִּתְרֹצְצוּ" הוא מלשון ריצוץ ולכן השורש ר-ו-צ וכך מפרש רשב"ם: "לשון רץ לקראת רץ, שהיו רצים ומתנענעים בתוך גופה כדרך עוברים", ואילו ראב"ע מפרש את המילה "וַיִּתְרֹצְצוּ" מהשורש ר-צ-צ במשמעות האלימה. הפרשנות המסורתית מציגה את הרצון העז לצאת מרחם אמם אך גם את המאבק האלים בבטן אמם.
פניית רבקה לאל.
נראה כי כאבים עזים ליוו את רבקה במהלך הריונה והיא פונה אל ה'. השימוש שעושה המחבר המקראי בפנייתה לה' הוא בפועל ד-ר-ש, בניגוד ליצחק אשר פנייתו לה' היא באמצעות השורש ע-ת-ר. יש הטועמים כי השימוש בשורש ע-ת-ר הוא כדי להראות שתפילתו לוותה בפולחן העלאת קורבנות. השורש ד-ר-ש במקרא מתפרש בתנ"ך כמבקש ואף לדעת את העתיד.
בצר לה היא אומרת: "אִם-כֵּן, לָמָּה זֶּה אָנֹכִי", וכדי להבין את כאבה הולכת רבקה "לִדְרֹשׁ אֶת-ה'". פרשנים רבים עסקו בשאלת רבקה "אִם-כֵּן, לָמָּה זֶּה אָנֹכִי". רש"י פירש:. אחרים כדוגמת רד"ק כיוונו לייאוש מההיריון.
הבשורה לרבקה ועתיד הבנים.
פנייתה של רבקה נענית בידי ה'. ה' מבשר לה כי מבטנה ייצאו שני עמים, אשר בינם ישררו מאבקים והבכור יכנע לצעיר ויעבוד אותו: "שְׁנֵי גֹיִים בְּבִטְנֵךְ, וּשְׁנֵי לְאֻמִּים, מִמֵּעַיִךְ יִפָּרֵדוּ; וּלְאֹם מִלְאֹם יֶאֱמָץ, וְרַב יַעֲבֹד צָעִיר." ראב"ע מפרש את הפסוק: " "ויאמר ה' לה" - על ידי נביא, או אברהם בעצמו, כי לא מת עד שהיו בניה בני טו שנה" ראב"ע תולה את האחריות בבחירת יעקב באברהם. ספר היובלים אף הוא מוסיף כי לאברהם יד בדבר בחירת יעקב כבן המועדף.
בנבואה הניתנת לרבקה יש משמעות מבחינה היסטורית לאומית. הסיפור מצביע על פיצול של יחידה אתנית אחת לשתיים ומשמעות זו נאמרת בפסוק: שְׁנֵי גֹיִים בְּבִטְנֵךְ, וּשְׁנֵי לְאֻמִּים, מִמֵּעַיִךְ יִפָּרֵדוּ". משמעות המילה "רַב" בפסוק כ"ג היא הבכור. למילים רַב ו-צָעִיר בפסוק יש משמעות משפטית הכרוכה בדיני ירושה אשר היו נהוגים במסופוטמיה.
ההבטחה אשר באה לידי ביטוי בנבואה אשר ניתנת לרבקה מבקשת להצדיק את מעשה רבקה בסיפור גנבת הברכות בבראשית כ"ז, וכדי להגשים את נבואת ה' בבחירת יעקב הצעיר על פני עשו הבכור.
הלידה.
לאחר תפילתם מוסר הכתוב כי הנה בנים מתרוצצים בביטנה של רבקה וכי מלאו ימיה ללדת. המילה 'וְהִנֵּה' מעידה על הפתעה, אולם הפתעה זו באה לאחר שהכתוב מוסר כי "וַיִּתְרֹצְצוּ הַבָּנִים, בְּקִרְבָּהּ,". הסיבה לכך היא להקל את דינה של רבקה שרצונה העז היה שהצעיר יירש את הבכור. כלומר, בהבטחה האלוהית שנאמרה לה עוד בהיותה בהיריון, היא תתאמץ לקיים ולגרום לכך שיעקב יירש את בכורתו של עשיו וכך דינה של רבקה לא יהיה כבד מכיוון שהיא רק מילאה צו אלוהי.
המחבר במקראי מוסיף על הכתוב בפסוק כ"א: "וַתַּהַר רִבְקָה אִשְׁתּוֹ", והנה מלאו ימי רבקה ללדת ותאומים בבטנה. יש הסוברים כי מטרת המחבר בתוספת זו היא להגן על מעשיהם העתידיים של רבקה ויעקב (סיפור גנבת הברכות) ולהדגיש כי הבכורה ניתנה ליעקב בזכות הנבואה האלוהית ולא מפני מעשה הרמאות.