בשנת 1931 התגוררו בעיירה 15 משפחות יהודיות.
אזכור עזרא הסופר.
המסורת המקומית טוענת כי עזרא הסופר (בשנת 457 לפנה"ס) עצר בעיירה בדרכו מבבל לירושלים ובנה את בית הכנסת העומד עד היום בעיירה. בשנת 1899 גילה מקס פון אופנהיים בבית הכנסת כתובות בעברית מהמאה ה-14. ליד העיירה נמצא מעיין בשם עין אל-עוזיר. מסופר שעזרא היה משתקע בקביעות במקום במהלך שהותו בעיירה. קבר המיוחס לעזרא ממוקם גם בעיירה והוא נשמר שלם במשך מאות שנים.
במהלך עלייה לרגל לירושלים בשנת 1414, הודיעו ליצחק אלפאררה ממלאגה:במרחק של שני מייל מהעיר חלב נמצא קברו של עזרא הסופר. שם רשם עזרא את התורה. . . כפר זה נקרא תדף ויש בו בית כנסת. . . מספרים שפעם בשנה מתרומם ענן מעל המקום ולא עוזב אותו. ישנם הגורסים שקבר עזרא הסופר ממוקם ליד בצרה, עיראק. מאידך על פי המסורת היהודית עזרא נפטר ונקבר בירושלים.
סונטה לפסנתר מס' 1 של ברהמס
סונטה לפסנתר מס' 2 של ברהמס
סונטה לפסנתר מס' 3 של ברהמס
Air fryer
המכון הלאומי לחרשים-אילמים יהודים
המכון הלאומי לחרשים-אילמים יהודים (בהונגרית:Izraelita Siketnémák Budapesti Országos Intézete) היה מוסד ברובע 7 בבודפשט בכיכר בתלן גאבור (שיש בה גם בית כנסת גדול וחשוב) שאינו מתפקד עוד בתפקידו המקורי. נכון לעכשיו זוהי "מכללת מק'דניאל בודפשט" שהיא אוניברסיטה מוסמכת שמציעה תואר אמריקאי.
היסטוריה.
המכון הלאומי של בודפשט לחרשים-אילמים יהודים הוקם בשנת 1874 על ידי אנטל פוֹכס. הבניין נבנה בשנים 1876–1877 על פי התוכניות של האדריכל וילמוש פרוינד ויאנוש קאוזר בסגנון אקלקטי.
בשנת 1944, בתקופת הכיבוש הנאצי של הונגריה (מבצע מרגרטה) פעל בבניין אחד מבתי החולים לשעת חירום של מועצת היהודים (יודנרט) בשיתוף פעולה עם הכובשים ובהגנת הוועד הבינלאומי של הצלב האדום. (בית החולים השני היה ברחוב ושלני 44 בתוך גטו בודפשט). הגיעו למקום בני משפחה של עשירי היהודים בבודפשט שטופלו בנפרד על ידי הגרמנים ולכן לא הוכנסו לגטו בודפשט, אלא הועברו לבתי הסוהר ברחובות רק סילארד (Rökk Szilárd) ולמחנה קישטרצ'ה. ממחנות אלה הועברו מספר גדול של זקנים וחולים לבית החולים בכיכר בתלן תמורת תשלום סכום גדול של כסף. תמורת 10-20 אלף פנגו הונגרי, כל אחד יכול היה להיות מוכרז כחולה שזקוק לטיפול בבית חולים. בית החולים הוקם תוך שעות אחדות מציוד שהיה במחסן של דר' אדולף וייס שהיה סמוך לכיכר בתלן ושימש לעזרה ליהודים עניים. תוך שעות כאמור הוקמו 350 מיטות אשפוז. בית החולים נפתח על ידי דר' דנש פוקס ומאוחר יותר נוהל על ידי דר' יאנוש בידרמן. הרופאים ג'רג' פרנק, פרנץ גרוסמן ולאסלו בֶּנֶדֶק הצילו את חייהם של אנשים רבים באמצעות הניתוחים והעבודה שלהם בתנאים לא תנאים. ב-28 בדצמבר 1944 הותקף בית החולים על ידי אנשי מפלגת צלב החץ וחיילי אס אס. הם בזזו והכו את השוהים בו והתעללו בהם, ואז שני תריסרי גברים נחטפו מבית החולים ונרצחו. עם זאת, השוהים האחרים שרדו את השואה במזל רב. לאחר המלחמה עבדה שם "הוועד הלאומי לטיפול ביהודים-המגורשים ההונגרים" (DEGOB) במימון אמריקאי של הג'וינט (American Joint Distribution Committee) אחר כך משנת 1957 עד שנת 2000, המקום שימש כבית הספר למורים לחינוך מיוחד.
כיום הוא מאכלס את הסניף ההונגרי של מכללת מק'דניאל האמריקאית בבודפשט, המכללה הבינלאומית לכלכלה, למדע המדינה ולאמנות. בצדו השמאלי של הבניין נמצא בית הכנסת המשוחזר של כיכר בתלן (בתכנון ליפוט באומהורן וג'רג' שומודי, 1932). בית התפילה היהודי היה במקור ועדיין בית כנסת בזרם סטטוס קוו-אנטה, כלומר הוא לא נקט עמדה בדיון האורתודוקסי-ניאולוגי. בית הכנסת התחיל להיות פעיל שוב בשנת 1985 ועדיין מתפללת בו קהילה מתפתחת כל הזמן. הרב הנוכחי הוא הרב הראשי רוברט דויטש, שהוא גם ראש הרבנות ההונגרית. החזנים: טמאש קלמן (טנור), שהוא הנציג הבולט של שושלת החזנים המפורסמת בעולם; ודוד שווצוף (טנור), החזן היחיד בהונגריה כיום בעל ההכשרה האורתודוקסית. לקהילת בית הכנסת היה תפקיד משמעותי בהקמת הברית הציונית של הונגריה (Magyarországi Cionista Szövetség) בשנת 1990.
נטסגין באגאבנדי
שמואל קניג
שמואל קניג הוא מדען ומהנדס מומחה בפולימרים וסגן נשיא מכללת שנקר.
ביוגרפיה.
קניג הוא בוגר בהצטיינות של הטכניון בהנדסה כימית. הוא סיים בהצטיינות את הדוקטורט שלו בפקולטה להנדסה כימית באוניברסיטת מקגיל שבמונטריאול בשנת 1972.
בין השנים 1971–1974 עסק בתפקידי מחקר ופיתוח במעבדות המחקר המרכזיות של Canadian Industries Ltd בקנדה. לאחר מכן עבד למעלה מ-18 שנה ברפאל, כשב-6 השנים האחרונות שימש שם כראש היחידה למחקר חומרים ותהליכים. בזמן העבודה בשנקר הכיר את אשתו, הפרופסורית חנה דודיוק.
בין השנים 1984–1986 כיהן כנשיא האגודה הישראלית לפולימרים ופלסטיקה.
סיים את תפקידו ברפאל בשנת 1991, ובשנת 1992 הקים את "מרכז הפלסטיקה והגומי לישראל" - מכון העוסק במחקר ופיתוח בתחום הפולימרים, הגומי והפלסטיקה עבור תעשיות שונות. הוא עמד בראש המרכז עד שנת 2014.
בשנת 1994 ייסד את המחלקה להנדסת פלסטיקה בשנקר, בראשה עמד עד שנת 2006.
בין השנים 2007–2009 כיהן כראש הפקולטה להנדסה כימית במכללה. משנת 2009 ועד 2020 שימש כראש התוכנית לתואר שני (M.Sc) בהנדסת חומרים פולימרים בשנקר. במקביל כיהן כדקאן הפקולטה להנדסה.
בשנת 2020 הוא מונה לסגן נשיא שנקר לעניינים אקדמיים, פיתוח ויצירה.
פטנטים ופיתוחים.
על שמו של פרופ' קניג רשומים 19 פטנטים שונים על פיתוחים בתחומי ההנדסת פולימרים והנדסה כימית.
בשנת 2010 עסק בפיתוח פטנט הכולל צבע מיוחד בשילוב בננו-חלקיקים כדי למנוע החלדה של מתכות. הפיתוח זכה בפרס ה-Nano Challange באיטליה, פרס החברה האמריקאית להנדסת קורוזיה ופרס כנס קונסורציום הנפט העולמי. הפטנט נמכר לחברת Nanto Cleantech האיטלקית-אמריקאית לייצור מסחרי של הצבע .
בשנת 2012 היה מעורב בפיתוח משותף של דבק איפוקסי ננו-טכנולוגי המועשר בחלקיקי טונגסטן וסולפיד שהכפילו את חוזקו בנוסף, היה חלק מקבוצת פיתוח של טפטפות בשם "נטפים" - טפטפות אקולוגיות מפולימרים ביו-מתכלים
בשנת 2013 היה אחראי על פיתוח חומר פלסטי קשיח וחזק, בעל יכולת הולכה חשמלית, על בסיס ננוטכנולוגיה. החומר קל משקל וקל לניוד אך גם חזק ביותר וצורך פחות אנרגיה.
פרסים ותארים.
בשנת 2001 מונה קניג ל- Fellow של Society of Plastics Engineers) SPE) על הישגים פורצי דרך בהנדסת פלסטיקה.
בשנת 2003 הוענקה לו "חברות כבוד" של "האגודה הישראלית לפולימרים ופלסטיקה" על תרומתו לחינוך ולמחקר בפולימרים ופלסטיקה.
בשנת 2016 זכה קניג בפרס הבינלאומי של החברה למהנדסי פלסטיקה, פרס ה-SPE אשר נחשב ליוקרתי ביותר בתחומו. קניג הוא הישראלי הראשון אשר זכה בפרס זה, אשר הוענק לו על תרומתו לעולם הפולימרים, הנדסת הפלסטיקה והננו-טכנולוגיה.
בשנת 2018 האגודה הבינלאומית לפולימרים (Polymer processing Society- PPS) העניקה את פרס החדשנות שלה לפרופ' קניג עבור פטנטים חדשניים פרי עבודתו אשר הגיעו ליישום תעשייתי. הוא הישראלי הראשון שזכה בפרס זה.
פרסומים.
פרופ' קניג היה שותף בכתיבתם של למעלה מ-200 פרסומים ומחקרים אקדמיים בנושאי הנדסת פלסטיקה ופולימרים.
בנוסף, הוציא לאור את הספר "Processing of Polymer Nanocomposites", אשר עוסק לעומק בפרוצדורות הדרושות לעיבוד תרמופלסטיק וננו-רכיבים תרמוסטיים.
ארוחת האפטאר בבית הלבן
ארוחת האפטאר בבית הלבן היא קבלת פנים שנתית המתקיימת בבית הלבן על ידי נשיא ארצות הברית והגברת הראשונה לרגל חודש הרמדאן. בדומה לטקס חנוכה בבית הלבן, בארוחת האפטאר מתארחים פוליטיקאים מוסלמים ומנהיגי קהילות מוסלמיות.
תומאס ג'פרסון ערך את ארוחת הערב הראשונה בבית הלבן עם מוסלמי בזמן שאירח את סידי סולימאן מלימלי, שליחו של נציג הממשל האוטונומי בתוניסיה בחסות האימפריה העות'מאנית. הארוחה נערכה ב-9 בדצמבר 1805, במהלך המלחמה הברברית הראשונה. ג'פרסון התאים את עיתוי הארוחה כך שתיערך אחרי השקיעה וזאת על מנת לשמור על מסורת הרמדאן עליה הקפיד מלימלי.
הנשיא הדמוקרטי ביל קלינטון המשיך במסורת שהתחיל ג'פרסון, גם הנשיא שלאחר קלינטון, ג'ורג' ווקר בוש, חגג את ארוחת האפטאר ב-2001, ומאז המשיך לקיים את הארוחה מדי שנה בכל שבע שנות כהונתו. גם הנשיא ברק אובמה ציין את הארוחה החל משנתו הראשונה בבית הלבן (2009), וציין אותה מדי שנה עד תום כהונתו.
בשנת 2017 שבר הנשיא דונלד טראמפ את מסורת הבית הלבן שהתקיימה כמעט 20 שנה בכך שבחר שלא לערוך ארוחת אפטאר. עם זאת, הנשיא טראמפ כן ערך את הארוחה במהלך כהונתו וערך את ארוחת האפטאר הראשונה בתקופת כהונתו בבית הלבן ב-6 ביוני 2018. גם ב-13 במאי 2019 נערכה ארוחה דומה.
כריסטין בייקר
כריסטין מארי בייקר (באנגלית: Christin Marie Baker) היא מפיקה, במאית ותסריטאית אמריקנית. היא המייסדת והמנכ"לית של "Tello Films".
ביוגרפיה.
כריסטין בייקר נולדה בדאנוויל במדינת אינדיאנה וגדלה בנאשוויל שבטנסי.
היא בוגרת אוניברסיטת MT במרפריסבורו עם תואר ראשון בהפקת טלוויזיה. היא למדה גם קורס בקמפוס של אוניברסיטת בנדיקטין בספרינגפילד.
בשנת 2011 התחתנה בייקר עם דב מל, פוליטיקאית אמריקנית משיקגו. השתיים התגרשו בשנת 2014.
בתקופת נישואיהן זו לזו, רשמה בייקר את עצמה בקרדיטים על הפקותיה לפעמים בשם כריסטין בייקר ולפעמים בשם כריסטין מל.
קריירה.
בייקר עבדה ב-"Regency Enterprises", גילדת הכותבים האמריקאית וב-"YWCA USA".
Tello Films.