יצחק גולדברג נפטר בשווייץ בקיץ ה'תרצ"ה (1935), ונטמן בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב בכ"ח באלול תרצ"ה, בסמוך לקבר בנו בנימין. השאיר אחריו עיזבון של 75,000 לא"י לתנועה הציונית, לצורך גאולת קרקעות ועבודה תרבותית, בין השאר, לרכישת ספרים ולמלגות לימודים.
הנצחתו.
בשנה שלאחר מותו הוצא לזכרו בול קק"ל. על שמו נקראו רחובות בתל אביב ובחיפה. הכביש המוליך אל קמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים בירושלים, והגובל בו מדרום, קרוי על שמו.
קישורים חיצוניים.
על משפחתו:
אייזיק וולפסון
מדינת וושינגטון
אשמ&quot;ש
אקונקגווה
אקונקגווה (בספרדית: Aconcagua) הוא ההר הגבוה ביותר באמריקה והגבוה בכדור הארץ מחוץ ליבשת אסיה. גובהו 6,964 מטרים. ההר נמצא בהרי האנדים בפרובינציית מנדוסה שבארגנטינה, כ-15 ק"מ מזרחית לגבול עם צ'ילה. מקור השם אינו ברור, יש הסוברים שהוא בא משפת הקצ'ואה ופירושו "נציב הסלע". בהר מספר קרחונים. הגדולים שביניהם הם הקרחון הפולני הפונה לכיוון צפון-מזרח והקרחון האנגלי הפונה לכיוון מזרח.
הגובה החדש.
בעקבות רעידת האדמה בצ'ילה (2010) העוצמתית, הועלתה הסברה שהאקונקגווה גבה. ואכן, בבדיקה שנעשתה על ידי מדענים בתחילת שנת 2012, נמצא שגובהו החדש של ההר הוא 6964.4 מטרים, שינוי של כ-2.5 מטרים מגובהו הקודם.
מע&quot;ם
ויטוריו עמנואלה השני
CAT D9
הרפתקאות תום בומבדיל
הרפתקאות תום בומבדיל; ועוד חרוזים מן הספר האדום (באנגלית: The Adventures of Tom Bombadil) הוא ספר שירה שכתב ג'ון רונלד רעואל טולקין. הספר ראה אור לראשונה בשנת 1962.
הספר תורגם לעברית בשנת 1984 על ידי אוריאל אופק.
תוכן הספר.
הספר מכיל 16 שירים, כאשר שניים מהם עוסקים בהרפתקאותיו של תום בומבדיל, דמות מוכרת מספר אחר של טולקין - שר הטבעות, וחלקם חרוזים ופזמונים שונים מהארץ התיכונה אשר התחבבו על הוביטים ונאספו לקראת סוף העידן השלישי. מקור השירים ב"ספר האדום" - ספרו של בילבו בגינס, ויורשו פרודו בגינס, כאשר פרודו עצמו נתקל בבומבדיל במהלך הרפתקאותיו. הספר עצמו מיועד לילדים, אך נחשב לחלק מהלגנדריום של טולקין, שכן הוא מכיל עקבות למורשת גונדור ונומנור.
בפרק המבוא מביא המחבר את מקורותיהם (הבדיוניים) המשוערים של השירים שבספר, הרקע לכתיבתם והשפעות אפשריות עליהן (מריבנדל, או מממלכת גונדור לדוגמה).
ברכת חזקיהו
שער למתחיל
שער למתחיל היה שבועון חדשות בעברית קלה, שיצא לאור אחת לשבוע ביום שלישי, בין השנים 1956–2012.
השבועון נוסד ב-1956 על ידי "מחלקת הנחלת הלשון" של משרד החינוך. בתחילה כלל שני עמודים בלבד והתרחב במשך הזמן. לאחר הפרטת הפקתו הוא יצא לאור על ידי העיתונים "דבר" ו"ג'רוזלם פוסט", ובתחילת המאה ה-21 במסגרת "ידיעות שורות" מבית "ידיעות אחרונות". העיתון היה בעבר שני עיתונים נפרדים: "שער" ו"למתחיל". ב-1978 אוחדו שני העיתונים תחת השם החדש.
השבועון נכתב על ידי עיתונאים ואנשי חינוך תוך הקפדה על תכנים הולמים, ונערך תחת פיקוח של משרד החינוך. השבועון מגוון מבחינת נושאים, דרגות הקושי והשפה. הוא מנוקד ומודפס באותיות גדולות, ולכן מתאים לתלמידים בכיתות הנמוכות, לעולים חדשים, לתלמידי החינוך המיוחד ולכל לומדי העברית בארץ ובעולם.
במרץ 2012 יצא לאור הגיליון האחרון של השבועון. במועד סגירתו עמדה תפוצתו בארץ על 5,500 עותקים. בתפוצות הופצה מהדורה דיגיטלית. סגירת העיתון נגרמה בגלל סיום החוזה עם ידיעות אחרונות. למכרז שהוציא משרד החינוך לא ניגש אף עיתון.
יוניסון
כלא אל-ח'יאם
כלא אל-ח'יאם (בערבית: سجن الخيام, בתעתיק מדויק: סג'ן אלח'יאם), הנמצא ליד הכפר ח'יאם בדרום לבנון, היה קסרקטין של הצבא הצרפתי אשר נבנה בשנות השלושים. לאחר מכן שימש המבנה את צבא לבנון, עד שעבר לשליטת צבא דרום לבנון. בשנת 1985 הוסב לשמש כבית מעצר, בית כלא ומתקן חקירות עד לנסיגת צה"ל מדרום לבנון במאי 2000 והתפרקות צבא דרום לבנון. לאחר הנסיגה הפך חזבאללה את הכלא למוזיאון. אסירים ששהו בכלא דיווחו על חקירות קשות ושימוש בעינויים. מבנה הכלא הושמד בתקיפות חיל האוויר הישראלי במהלך מלחמת לבנון השנייה.
חלקו של צה"ל בניהול הכלא שנוי במחלוקת. מדינת ישראל הכחישה מעורבות ישירה בניהול הכלא ומסרה שהמתקן הועבר לרשות צבא דרום לבנון בשנת 1988. לפני העברת הכלא לאחריות צבא דרום לבנון, צה"ל אישר (בשנת 1986) שאזרח אמריקאי נתפס על ידי כוחות צבא דרום לבנון, הועבר לכלא אל-ח'יאם ונחקר במחנה על ידי שני אנשי צד"ל וחוקר ישראלי על מנת לדאוג לכך שהנחקר יקבל טיפול נאות..
אולם בתצהיר שמסר דן חלוץ בשם משרד הביטחון, הוא הודה במעורבות מסוימת של ישראל, כולל תשלום המשכורות לסוהרים ואנשי הכלא והכשרת חוקרים.
בכלא אל-ח'יאם היה גם אגף נשים עבור אסירות. האסירה המפורסמת ביותר בכלא הייתה סוהא בשארה שניסתה להתנקש במפקד צד"ל, אנטואן לאחד.
אל-ח'יאם
אל-ח'יאם (בערבית: الخيام) היא עיירה בנפת מרג' עיון, מחוז א-נבטיה בדרום לבנון דרומית מזרחית למרג' עיון וכ-4 ק"מ מהגבול עם ישראל. העיירה שוכנת בגובה 695 מטרים מעל פני הים. כ-90% מאוכלוסייתה היא מוסלמית שיעית, ושאר התושבים הם נוצרים.
היסטוריה.
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בעיירה, וכתב: .
במהלך מבצע ליטני רצחו מיליציות נוצריות 70 גברים נשים וילדים שהסתתרו במסגד בעיירה.
שמה של העיירה יצא למרחוק בשל כלא אל-ח'יאם שנמצא בקרבתה. כמו כן, בסמוך לעיירה שכנה עמדה של יוניפי"ל אשר נפגעה מאש צה"ל במלחמת לבנון השנייה.
בשנת 1986 צולם בעיירה הסרט הישראלי שתי אצבעות מצידון.
תופעת לוואי (תרופה)
תופעת לוואי היא תגובה לא רצויה או מזיקה שעלולה להתרחש עקב נטילת תרופות במינונים הרגילים שלה (להבדיל מרעילות מתרופה שמתרחשת כשניטלים מינונים גבוהים של התרופה או רעילות על רקע אינטראקציה בין תרופות).
תופעות לוואי הן פן חשוב מאוד של הטיפול התרופתי, וחובה חלה על הרופא, הרוקח ואנשי מקצועות הרפואה להכיר היטב את התרופות שהם נותנים למטופל ואת תופעות הלוואי האפשריות של הטיפול. תופעות לוואי יכולות להיות תופעות לוואי קלות או צפויות מהטיפול התרופתי אך הן עלולות להיות תופעות לוואי קשות או קיצוניות ועלולות לגרום לסכנת חיים.
על פי מחקר שנעשה בשנות ה-90 בארצות הברית, השכיחות של אשפוזים על רקע תופעות לוואי קשות עומד על 6.7% ושכיחות של תופעות לוואי קטלניות מהוות כ-0.32% מהאשפוזים לבתי החולים. ערכים דומים דווחו גם במחקר תצפיתי שנעשה בממלכה המאוחדת. לתופעות לוואי המסוכנות והחמורות השלכות קשות על הבריאות, ועל פי ההערכות בארצות הברית, תופעות לוואי מהוות את הסיבה ה-4 או ה-6 לסיבה לתמותה בעולם.
אף-על-פי שתגובות רבות הן קלות יחסית ונעלמות עם הפסקת השימוש בתרופה או עם שינוי במינון שלה, אחרות הן חמורות יותר ונמשכות לאורך זמן. קיימות גם תופעות לוואי של תרופות שמופיעות בתחילת הטיפול, ויש כאלו שמופיעות לאחר זמן רב של שימוש בתרופה.
הגדרות.
על פי נוהל 6, של משרד הבריאות העוסק בדיווח על תופעות לוואי, תופעות הלוואי מחולקות לשלושה סוגים. משרד הבריאות מייחס את תופעות הלוואי לתכשיר, ותכשיר יכול להיות גם תרופה, תוסף מזון או אביזר מכשור רפואי.
היסטוריה.
עד לשנות ה-60 של המאה ה-20, העולם הרפואי לא היה מודע לקיומם של תופעות לוואי. תרופות ממשפחת הברביטוראטים היו תרופות שהשתמשו בהם להשרות שינה. חסרונן של תרופות אלו היה עייפות וטשטוש ביום שלמחרת נטילתם והעולם הרפואי חיפש דרך אחרת. תרופה חדשה שיצאה לשוק בשנת 1957, בשם תלידומיד, הייתה תרופה שתוארה כ-"תרופה בטוחה לחלוטין ללא תופעות לוואי". התרופה ניתנה כנגד חרדה, הפרעות שינה והשתמשו בה בטיפול בבחילות והקאות על רקע ההריון. בתחילת שנות ה-60 החלו להופיע דיווחים חמורים על השימוש בתרופה, מה שמכונה "טרגדיית התלידומיד".
נתגלה כי התרופה גורמת למומי לידה קשים, שהתבטאו בכך שילדים נולדו ללא גפיים או עם גפיים קצרות.
ממצא זה גרם להפסקת שיווק התרופה וגרם לכך שארגון ה-FDA בארצות הברית החל לפתח מערכות לדיווח תופעות לוואי. גם באנגליה החל השימוש בכרטיסים צהובים לדיווח על תופעות לוואי כתוצאה מתרופות.
בישראל, בשנת 2011, הייתה פרשה המכונה "משבר האלטרוקסין" והייתה קשורה להחלפת תכשיר של אלטרוקסין, שהוא הורמון לטיפול בתת-פעילות של בלוטת התריס. החלפת הפורמולה גרמה לתופעות לוואי קשות אצל חלק מהמטופלים שקיבלו את התכשיר החדש. בעקבות משבר האלטרוקסין הוקמה המחלקה לניהול סיכונים ומידע תרופתי במשרד הבריאות לצורך ניטור ודיווח תופעות לוואי.
סיווג של תופעות לוואי.
קיימים מספר דרכים לסווג את תופעות הלוואי.
סיווג רוולינס תומפסון Rawlins–Thompson classification.
זהו הסיווג הראשון שנעשה לתופעות לוואי, ופורסם בשנת 1977.
סיווג זה חילק את תופעות הלוואי לשני סוגים עיקריים:
Type A - תופעות לוואי שהן צפויות מתוך הפעילות הפרמקולוגית של התרופה.
דוגמאות: אם תרופה משמשת לטיפול ביתר לחץ דם, והיא מורידה את לחץ הדם, תופעת לוואי אפשרית היא תת לחץ דם.
תרופה משתנת תגרום לתכיפות במתן שתן ותגרום להפרשת מלחים שונים בשתן.
תרופה המיועדת להשרות שינה תגרום לישנוניות ועייפות.
Type B - תופעות לוואי שאינן צפויות כתוצאה מפעילות פרמקולוגית מתרופות
דוגמאות: פריחה בעור על רקע שימוש בתרופה או אלרגיה על רקע שימוש בתרופה
היתרון של סיווג רוולינס-תומפסון הוא בכך שהוא מאפשר לחלק את תופעות הלוואי לשני סוגים, אך הוא איננו לוקח בחשבון פרמטרים כגון מינון התרופה, תזמון תופעות הלוואי והופעתן ופרמטרים נוספים הגורמים לתופעת הלוואי (כגון מאפייני המטופל, נטילת תרופות נוספות וכדומה).