במדור התפרסמו החל מנובמבר 2003 במשך כשנתיים בערך 300 טורים. המדור אינו פעיל יותר, אך ניתן לגשת לכל השאלות והתשובות מן העבר. המדור היה ועודנו פופולרי בין קוראי "נענע" וקוראים אחרים.
לאחר שהשוחי הפסיק לכתוב את המדור ועד נובמבר 2011, פעל באתר "נענע" מדור דומה באופיו בשם "דברים שיורמים יודעים", בעריכתו של יורם שורק.
בין ינואר 2010 ליולי 2016 הופיע במוסף כלכליסט מדור במתכונת דומה בשם "חוזר עם תשובה", שאותו חיבר בלדד השוחי, במדור פורסמו 327 טורים.
במרץ 2011 פרסם בלדד השוחי ספר חידות בשם "שקרן, שחמטאי ומטבע זהב" בהוצאת מפה.
רבי חנינא סגן הכהנים
רבי חנינא (חנניה) סגן הכהנים היה תנא בדור הראשון. חי בזמן חורבן בית שני והעיד, לאחר החורבן, על מה שראה בבית המקדש. בנו היה רבי שמעון בן הסגן.
תוארו ניתן לו בזכות תפקידו - שימש כסגן הכוהנים בבית המקדש.
סגן הכוהנים אחראי על עבודת כל הכוהנים ומיועד להחליף את הכהן הגדול אם ייפסל לעבודת המקדש. לפיכך היה הסגן השני בחשיבותו לכהן הגדול כפי שמעיד רבי חנינא בעצמו על כך:
רבות מאמרותיו עוסקות בענייני עבודת הכהנים ובית המקדש. עוד מאמרותיו הבולטות:
חשיבות מיוחדת נתונה לעובדה, שאמרה זו נאמר בשעה שחז"ל מספרים שבדורות החורבן היו כוהנים גדולים רבים ש"זכו" במשרתם באמצעות "מינוי מטעם" מהשלטון הרומאי, מינוי שקנו אותו בכסף או בהתחייבויות אחרות, ולא בשל התאמתם לתפקיד, כך שלמרות הבעיות שגורמת המלכות, מדגיש רבי חנינא שעלינו להתפלל לשלומה של מלכות.
עוד מציינים חז"ל שבאותה תקופה כהנים גדולים אלה היו מתחלפים מדי שנה, ובמצב כזה כנראה נשאר ר' חנינא בתפקיד הסגן גם כשהתחלפו הכהנים הגדולים בזמן כהונתו. ייתכן שמסיבה זו כונה רבי חנינא "סגן הכהנים" ולא בביטוי "הסגן" השגור לרוב בגמרא.
מותו.
לפי חלק מהדעות היה מבין עשרת הרוגי מלכות, ונהרג בכ"ה בסיוון.
בספר 'יחוסי תנאים ואמוראים' נכתב שנהרג יחד עם רבן שמעון בן גמליאל הזקן ועם רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול.
רבי שמעון בן אלעזר
רבי שמעון בן אלעזר היה תנא מהדור החמישי, מתלמידיו של רבי מאיר. מוזכר במשנה פעמים מעטות, אולם בתוספתא ובברייתות שמובאות בתלמוד נזכר שמו פעמים רבות. במקורות רבים מסר בברייתא גרסה שונה למחלוקות המוזכרות במשנה.
יש אומרים שהיה בנו של רבי אלעזר בן שמוע, ובכך יוצא שהיה נמנה ככהן -כרבי אלעזר בן שמוע אביו. אבל בשום מקום לא הביא רבי שמעון בן אלעזר מימרא כלשהי מרבי אלעזר בן שמוע, הגם שרבי אלעזר בן שמוע האריך ימים והיה רבו של רבי יהודה הנשיא, חברו של רבי שמעון בן אלעזר. ועוד: לפי זה היה ראוי שייקרא "רבי שמעון ברבי אלעזר". לפיכך הדעה המקובלת שלא היה בנו של רבי אלעזר בן שמוע, ויש ששיערו שהיה בנו של רבי אלעזר בן יהודה איש ברתותא.
הרמב"ם במנותו את סדר דורות התנאים, הופך את הסדר, ומונה את רבי שמעון בן אלעזר בדורו של רבי עקיבא, ואילו את רבי מאיר בדור שאחריו. הריטב"א אומר שהיו שני תנאים בשם רבי שמעון בן אלעזר אחד בדור שלפני רבי מאיר והשני בדור שאחריו, ובכך מתיר את הקושי שבדברי הרמב"ם.
קברו של רבי שמעון בן אלעזר מצוין כיום בשני מקומות. האחד בכפר סג'ור ליד קברי רבי שמעון שזורי ורבי ישמעאל כהן גדול, והאחר לצד רבי מאיר בעל הנס ותלמידו סומכוס בטבריה.
תורתו.
בכתבי הגאונים מובא ש"כל מקום שאמר רבי שמעון בן אלעזר בלא מחלוקת – הלכה כמותו".
לימד כלל חשוב בלימוד המקרא, על פיו במקום שישנן נקודות על האותיות, אם הכתב ללא נקודות מרובה מהנקוד, יש לדרוש את הכתב; ואם הנקוד מרובה מן הכתב, יש לדרוש את הניקוד.
אימרה ידועה שלו המופיעה בתלמוד: "רבי שמעון בן אלעזר אומר: יצר תינוק ואשה תהא שמאל דוחה וימין מקרבת".
באבות דרבי נתן מסופר על רבי שמעון בן אלעזר שפגש אדם מכוער ביותר (לפי אחת הגרסאות, היה זה אליהו הנביא שהתחפש לייצור מכוער על מנת לנסותו ולבחון את התנהגותו). ודיבר אליו בגסות . האיש שנפגע סירב לסלוח לו, אך נעתר לו לבסוף לאור הפצרתם של אנשי עירו של רבי שמעון. בעקבות המאורע נכנס רבי שמעון לבית מדרשו ודרש "לעולם יהיה אדם רך כקנה ולא יהא קשה כארז".
יבי
יונה בן יהודה (יהודיוף) (המוכר בשם העט: יֵבִּי; 1934 – 7 בדצמבר 2002) היה עיתונאי, פובליציסט ומשורר ישראלי. היה מהאמנים הפוליטיים הבולטים בישראל, ונודע בעמדותיו בנושא השוויון, הצדק החברתי ומעמד הפועלים.
ביוגרפיה.
בהיותו בן שנה עלתה משפחתו מבוכרה לארץ ישראל והתיישבה בירושלים. כנער גדל בשכונת פלורנטין בתל אביב ושם עשה את חוק לימודיו. חבר ילדותו היה חיים טופול. בנערותו היה חבר באיגוד המקצועי של פועלי הדפוס בתל אביב והצטרף למחתרת הלח"י. עם קום המדינה ולאחר הפילוג בלח"י עבר יבי לברית הנוער הקומוניסטי, אולם עד מהרה עזבהּ וסלל לו דרך עצמאית.
לאחר מלחמת ששת הימים ובמשך עשרות שנים פרסם (בתחילה כמודעה בתשלום ולאחר מכן ללא שכר) בעיתון "הארץ" טור אישי שבו מדי יום שישי היה מגיש לקוראיו את אחד משיריו שעסקו לרוב בדעותיו על עוולות הכיבוש, אי הצדק החברתי, מוראות המלחמה והכמיהה לשלום. את שיריו ליוו איורים של אמנים כעמוס קינן, מנשה קדישמן, יגאל תומרקין ואחרים. אחת לשנה היה מכנס את שיריו בספרונים בהוצאה עצמאית והיה נוהג למוכרם בכינוסים של אנשי השמאל, בשבוע הספר ואף לעוברי אורח.
באחת מנסיעותיו טס לברית המועצות ושם פגש את משורר המחאה הרוסי יבגני יבטושנקו. על רקע המכנה המשותף של מאבקם החברתי כנגד הממסד וחיבתם המשותפת לטיפה המרה התיידדו השניים במהרה. יבי נהג לפקוד את בית הקפה התל אביבי הנודע כסית, וסביבו התרכזו ידידיו וניהלו דיונים פוליטיים ערניים לצד שתייה מרובה. באחד משיריו הנציח זאת הפזמונאי יענקל'ה רוטבליט:
את השיר הציג לראשונה הזמר שמוליק קראוס, שביצע את השיר באולפן הערוץ הראשון בשנת 1982, בתוכנית שעה טובה שהנחה מני פאר, את השיר כתבו יענקל'ה רוטבליט ויבי שמופיע בשיר יחד עם הבעלים של כסית, משה איש כסית, בשיר מבצע חיקוי של אביו חצקל איש כסית שהקים את בית הקפה המתולוגי, שהיה בית שני לכל אנשי הבוהמה בתל אביב, בתאפורה המדמה את בית קפה.
ב-7 בדצמבר 2002 נפטר יבי ערירי, לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן. נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
בשנת 2009 הפיק וביים צבי שיסל בשיתוף עם אחיו של יבי, פנחס (פטקה) בן-יהודה, סרט תיעודי על חייו של יבי, שבו שימש חיים טופול כמספר. התסריט נכתב על ידי אגי פרידמן, צבי שיסל וזיו קרשן.
זה רוברטו
ז'וזה רוברטו דה סילבה ז'וניור (פורטוגזית: José Roberto da Silva Júnior; נולד ב-6 ביולי 1974 באיפירנגה), המכונה זה רוברטו, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר. עיקר הצלחתו הייתה במדי קבוצת באיירן מינכן עימה זכה 4 פעמים בדאבל (אליפות וגביע) הגרמני. זה רוברטו שיחק בנבחרת ברזיל וזכה עימה פעמיים בקופה אמריקה.
קריירת מועדונים.
זה רוברטו החל את דרכו בפורטוגזה שם שיחק שלוש שנים. בשנת 1997 עבר לריאל מדריד והיה שותף לזכייה באליפות הליגה. זה רוברטו רצה להיות שותף לסגל נבחרת ברזיל במונדיאל 1998, אך חש שבריאל הוא אינו מקבל מספיק הזדמנויות להוכיח את יכולותיו. לכן בסיום העונה בחר לעזוב את מדריד ולשוב לשחק בברזיל, הפעם במדי קבוצת פלמנגו. הוא שיחק בקבוצה לצידו של רומאריו, שותף ב-24 משחקים, אך לא הצליח להבקיע לאורך כל העונה.
בקיץ 1998 חתם בבאייר לברקוזן, במדיה שיחק 4 עונות. התקופה בה שיחק בקבוצה נחשבת לאחת מהטובות בתולדותיה - בשלוש מתוך ארבע העונות סיימה הקבוצה את העונה כשהיא במקום השני ובעונת 2001/2002 הגיע יחד עם הקבוצה לגמר ליגת האלופות 2002, בו הפסידה הקבוצה לריאל מדריד. באפריל 2002 הודיע על מעבר לקבוצת באיירן מינכן בסיום העונה. חודש לאחר מכן חתם בקבוצה על חוזה לשלוש עונות תמורת 12 מיליון אירו. במהלך שנותיו בקבוצה זכה שלוש פעמים בדאבל - אליפות וגביע.
בשנת 2006 עבר זה רוברטו לסנטוס וזכה עם הקבוצה באליפות סאו פאולו בכדורגל. במהלך עונת 2007 בגביע ליברטדורס הבקיע 7 שערים והגיע עם הקבוצה עד לשלב חצי הגמר. ביוני 2007 הודיעה באיירן מינכן על חזרתו של זה רוברטו לקבוצה. בעונת 2007/2008 הבקיע חמישה שערים וזכה עם הקבוצה בדאבל נוסף. בפתיחת עונת 2008/2009 הבקיע 4 שערים ב-11 המשחקים הראשונים, אך עד לסיום העונה לא כבש שערים נוספים. בסיום העונה עזב את באיירן מינכן לאחר שהקבוצה לא הסכימה להעניק לו חוזה חדש לשנתיים נוספות.
ביולי 2009 חתם על חוזה לשנתיים בקבוצת המבורג. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 6 שערים, אך בעונתו השנייה כבש שער אחד בלבד. בסיום החוזה הוצע לו לחתום על חוזה לעונה נוספת, אך הוא דרש חוזה לשתי עונות לפחות. משלא נענתה בקשתו הודיע על עזיבתו את הקבוצה.