הדור השמיני של משחקי הווידאו החל כאשר החלה להימכר בשווקים בצפון אמריקה קונסולת "נינטנדו 3DS". במהלך החודשים פברואר ומרץ של שנת 2011 יצאה לשווקים בעולם קונסולת משחקי הווידאו הניידת החדשה של חברת "נינטנדו" - "נינטנדו 3DS". הקונסולה החדשה הייתה מסוגלת לייצר אפקטים בתלת מימד ללא צורך בהרכבה של משקפיים מיוחדות (על ידי שיטה אוטוסטריאוסקופית). תכונות אחרות כללו שלוש מצלמות (שתי מצלמות בחלקו החיצוני של המכשיר, המסוגלות לצלם תמונות תלת ממדיות, ומצלמה נוספת מעל המסך העליון שפונה לכיוון השחקן) וחיישן תנועה.
בדצמבר 2011 יצאה "PlayStation Vita" של "סוני" ביפן ובחלקים מאסיה (המכשיר הושק רשמית באירופה ובארצות הברית בפברואר 2012). המכשיר היה בעל מסך רב-מגע בגודל 5 אינץ', ובעל משטח מגע אחורי. כמו כן, לראשונה בקונסולות המשחקים הניידות, המכשיר הגיע עם שני בקרים אנלוגיים. למכשיר היה GPS מובנה, תמיכה ברשתות אלחוטיות (Wi-Fi), תקשורת דור 3 וקישוריות Bluetooth 2.1+EDR. ביוני 2013 ערכה חברת סוני הצגה ראשונה של קונסולת המשחק החדשה שלה "פלייסטיישן 4" ב-E3 (ועדת העסקים והמדיה) והוציאה אותה לשוק בסוף 2013, לקראת עונת החגים בארצות הברית. בספטמבר 2016 יצאה לשווקים ה"פלייסטיישן 4 פרו" שהיוותה שדרוג ל"פלייסטיישן 4" והראשונה בעלת רזולוציית 4K.
ב-7 ביוני 2011 יצאה לשווקים קונסולת המשחקים של "נינטנדו" - "Wii U". הקונסולה כללה בקר עם מסך מגע מובנה בגודל 6.2 אינץ' אשר מאפשר לשחק במשחקים שונים ללא צורך בחיבור הקונסולה למכשיר טלוויזיה, או לחלופין, מסוגל השלט בעת המשחקים לספק מידע נוסף שלא היה זמין על גבי מסך הטלוויזיה. כמו כן, זוהי קונסולת המשחקים הראשונה של "נינטנדו" אשר מאפשרת תצוגה ב-High Definition (רזולוציית 1080p). הקונסולה יצאה לשווקים בצפון אמריקה ב-18 בנובמבר 2012. באוקטובר 2016, חברת נינטנדו הציגה את הקונסולה הבאה שלהם - "Nintendo Switch", שיצאה לאור במרץ 2017.
ב-21 במאי 2013, חברת "מיקרוסופט" הכריזה רשמית על הקונסולה החדשה שלה, "Xbox One". בכנס E3 2016 הוכרזה הקונסולה הבאה של אקס בוקס תחת שם הקוד - פרויקט סקורפיו, שלפי דברי מיקרוסופט תהיה הקונסולה החזקה ביותר שנוצרה אי-פעם. בכנס E3 2017 הוכרז השם של הקונסולה הבאה של אקס בוקס הנקראת Xbox One X. הקונסולה מציגה משחקים ברזולוציית 4K 60fps והיא הקונסולה החזקה ביוצר שאי פעם נוצרה (2019). באופן בלתי רשמי Xbox One X ו-PS4 Pro מכונים "דור 8.5" בפי גיימרים כי הם שדרוג לקונסולות המוכרות.
בקיץ 2019 הכריזה נינטנדו על קונסולה חדשה שתצא בספטמבר 2019 לסדרת ה-Nintendo Switch: ה-Nintendo Switch Lite אשר היה קטן יותר, ללא אפשרות להתחבר באמצעות כבל HDMI, תומך במשחקים אשר עובדים על מצב ידני בלבד (ללא פירוק השלטים מפני של-Nintendo Switch Lite השלטים מחוברים לקונסולה וללא אפשרות ניתוק), ומגיע בשלושה צבעים: אפור, צהוב וטורקיז, וגרסה מיוחדת לרגל יציאת Pokemon Sword/ Shield בצבע אפור עם הדפסים של הפוקימונים האגדיים של המשחק החדש.
גואנגז'ו
מניה דיפרסיה
תקנון הכנסת
תקנון הכנסת הוא מסמך המנסח את סדרי העבודה של הכנסת. תקנון הכנסת הוא קובץ תקנות, כללים והוראות שגיבשה הכנסת במהלך השנים, המסדיר את נוהלי עבודתה. ועדת הכנסת היא הגוף המוסמך לגבש תקנון לכנסת ולהכניס בו שינויים. ב-30 במאי 2012, לאחר עבודה שנמשכה שלוש שנים בוועדת הכנסת, אישרה מליאת הכנסת תקנון חדש.
בתקנון החדש נעשו שינויים מהותיים המתאימים את עבודת הכנסת לעידן הנוכחי, והוא ערוך באופן התואם את מהלך העבודה במליאת הכנסת ובוועדות. עוגנו בו נהגים רבים שהתבססו בעבודת הכנסת ולא הופיעו בתקנון הקודם, וכן חוות דעת והנחיות של היועץ המשפטי לכנסת שניתנו בעשרות השנים האחרונות. התקנון עוסק בפרטי הפרטים של נוהלי עבודת הכנסת ומקבץ את כולם במסמך מנחה אחד.
עיגון התקנון בחוק.
רוב תקנון הכנסת איננו מעוגן בחוק. סעיף 19 ל, קובע:
לפיכך, תקנון הכנסת, הגם שאיננו מעוגן בחוק, מחייב את חברי הכנסת ואת מוסדותיה השונים בעבודתם.
העובדה שבספר החוקים הישראלי לא קיים חוק הקובע את סדרי העבודה של הכנסת, מתפרשת על ידי רבים כפגם. זאת משום שמבחינה תהליכית, ייתכן והתוקף של החוקים שמחוקקת הכנסת מכוח התקנון, הוא מוגבל.
חלק א' של התקנון, מעוגן בחוק יסוד: הכנסת. מנסח אך ורק את התהליכים הקשורים בהיבחרם של חברי הכנסת ושל בעלי תפקידים נבחרים שונים בכנסת.
חלקו השני של התקנון, העוסק בעבודת הכנסת, איננו מעוגן בשום חוק. פעמים מספר הועלתה על שולחן הכנסת , אשר אמורה הייתה לעגן את תהליכי העבודה של הכנסת, אולם זו מעולם לא צלחה.
ועדת התקנון.
עם התכנסות האספה המכוננת כוננה ועדת תקנון בת 18 חברים שתפקידה היה לגבש תקנון מעבר להתנהלות הכנסת. למעשה, לא גובש תקנון ותקנון מועצת המדינה הזמנית המשיך לשמש את הכנסת. לאחר הקמת ועדת הכנסת, שבין תפקידיה היה קביעת תקנון לכנסת, הוקמה ועדת תקנון כוועדת משנה שלה. ועדת משנה לענייני תקנון המשיכה להתקיים בכנסות הבאות.
ב-14 ביולי 1949 אישרה מליאת הכנסת תקנון מעבר שהיה מבוסס על תקנון מועצת המדינה הזמנית.
קישורים חיצוניים.
ויקטור ינין, התגבשות של תקנון הכנסת ותיקוניו: המשכיות מול שינוי מוסדי, עבודת תיזה לתואר שני, האוניברסיטה הפתוחה, 2021, https://openu-primo.hosted.exlibrisgroup.com/permalink/f/1dsp3u3/972OUI_ALMA11114405050004226
ספריית ליובאוויטש
ספריית לובביץ'
יקטרינה הראשונה, קיסרית רוסיה
יקטרינה הראשונה (רוסית: Екатерина I Алексеевна; 15 באפריל 1684 - 17 במאי 1727), שהייתה אשתו השנייה של פיוטר הגדול, שלטה כקיסרית רוסיה מ-1725 לתקופה בת שנתיים בלבד, עד מותה ב-1727. ב-1724 שלטה באימפריה בשיתוף עם בעלה עד מותו בחלוף שנה. לאורך תקופת כהונתה כקיסרית יחידה העבירה את רוב סמכויות השלטון לידי המועצה הסודית העליונה בראשות הנסיך אלכסנדר מנשיקוב.
יקטרינה הייתה אמה של יליזבטה, קיסרית רוסיה ואנה פטרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה ולימים אמו של פיוטר השלישי, קיסר רוסיה. במותה ירש אותה פיוטר השני, קיסר רוסיה, שהיה בנו של אלכסיי פטרוביץ', הצארביץ' של רוסיה ונכדו של פיוטר הגדול דרך אשתו הראשונה, יבדוקיה לופוחינה.
ביוגרפיה.
שנותיה הראשונות.
אין מסמכים או תיעוד רשמי שיכולים לאשר בוודאות את הביוגרפיה של יקטרינה, אולם היא נולדה ברינגן, השייכת כיום לאסטוניה ב-15 באפריל 1684. שמה הראשון היה מרטה סקאברונסקה, בת לאיכר ליטאי ממוצא פולני ודתה המקורית הייתה נצרות קתולית. שמה השני, סקאברונסקה (Skowronska), נובע מהמילה הפולנית של ערפדית. על פי השמועות, הוריה הם צמיתים בורחים ואביה היה קברן.
כשאביה נפטר מהתפרצות מגפה, עברה אמה לליבוניה (כיום שטח לטביה ודרום אסטוניה) ושם גם היא נפטרה במהרה בטרם עת מאותה מחלה, והותירה אחריה ארבעה ילדים. יתומה בגיל שלוש, מרתה סקאברונסקה התגוררה תחילה עם דודתה, מריה וסילבסקאיה, ולאחר מכן נשלחה לביתו של כומר בשם דאוט, ומאוחר יותר, במריאנבורג (אלוקסנה של ימינו, לטביה) לביתו של כומר לותרני אחר, ארנסט גלוק.
גלוק, שרמטב ומנשיקוב.
ארנסט גלוק היה מטיף ומחנך פרוטסטנטי, שהיה הראשון שתרגם את התנ"ך ללטבית, במאריינבורג. בגיל 17 היא נישאה לפרש שוודי. באותם ימים הרוסים כבשו את מאריינבורג מידי השוודים, וכתוצאה מכך 'סופחה' גם מרטה למדינה החדשה, שם עבדה במכבסה.
מרתה עבדה במשק ביתו של פילדמרשל שרמטב. לא ידוע אם היא הייתה פילגשו, או שפשוט הייתה עקרת בית, אך שרמטב מסר אותה לידי הרוזן אלכסנדר מנשיקוב, יועץ קרוב של פיוטר הראשון. ייתכן והשניים היו מאהבים, אך מנשיקוב כבר היה מאורס לאשתו לעתיד בעת פגש במרתה. בביתו של מנשיקוב בסתיו 1705 ראה הקיסר הרוסי פיוטר בפעם הראשונה את מרתה והתאהב בה. אין עוררין על כך שמנשיקוב ומרתה נותרו חברים קרובים לכל חייהם, וייתכן שמנשיקוב ניסה לשמר את מעמדו בראי פיוטר בכך שהציג בפניו את מרתה. זמן קצר לאחר מכן מרטה ופיטר הפכו לאוהבים ומרתה הובאה להתגורר בחצר המלוכה עם פיוטר. שנה לאחר שנפגשו מרתה ילדה ילד שקראו לו פיוטר, ולאחר שנה נוספת ילדה ילד אחר, פאבל. שני הילדים לא שרדו יותר משנה. לקיסר פיוטר ומרתה נולדו בסך הכל 12 ילדים, שניים מהם שלטו בסופו של דבר ברוסיה.
אשת פיוטר.
ב-1705 הפכה לאורתודוקסית, שינתה את שמה ליקטרינה אלכסיבנה ונישאה לבסוף לפיוטר בפברואר 1712. ב-28 בדצמבר 1706 מעמדה של יקטרינה בחצר המלוכה התחזק עם לידת בתה הראשונה מנישואיה עם פיוטר. בינתיים, אנשים וחיילים מן השורה הביעו את חוסר שביעות רצונם מחיבתו של פיוטר לנערה הלא יודעת קרוא וכתוב, שהאמינו כי משפיעה על הקיסר באופן יוצא דופן. ואכן, "קטרינושקה" כפי שכינה אותה פיוטר, נהנתה באופן יוצא דופן מחסדיו של פיוטר.