הג'עפריים (תריסריים) שואבים את חוקי הדת שלהם מהקוראן ומהסונה. ההבדל בין הסונים לשיעים נובע מהאמונה השיעית כי מוחמד מינה את עלי להיות מנהיג האסלאם הראשון אחריו (ח'ליפה), לא די בכך אלא שהם אינם מקבלים את הטענה הסונית כי אימאמים וח'ליפים צריכים להיבחר בצורה דמוקרטית ולשיטתם הם ממונים על ידי האל. הסונים מצידם טוענים כי הח'ליפים הראשונים היו מקובלים בקרב החברה ועל כן מונו להיות מנהיגים. בגלל כך השיעים:
אסכולות מרכזיות.
התריסריים מאמינים בחמשת עמודי האסלאם. אמונות תריסריות כוללות:
תאולוגיה שיעית
על פי האמונה השיעית, האימאמים אינם מסוגלים לטעות (בערבית: معصوم, מעצום, "חסין מטעויות"). זוהי אבן יסוד באמונה השיעית, שהאימאמים אינם נביאים או שליחים אך הם נושאים עמם את המסר של מוחמד. השיעים אינם מחשיבים את האימאמים לעליונים על הנביאים. פרשנות זאת אינה מובנת לחלוטין אצל מוסלמים רבים. מוסלמים שיעים מתייחסים לכל דת המקבלת נביאים לאחר מוחמד כדת אלילית או אפיקורסית.
תפקידו של האמאם אל-מהדי.
באסכטולוגיה שיעית, מוחמד אבן חסן אבן עלי, או אל-מהדי, הוא האימאם השנים עשר, המהדי והמשיח של האנושות אשר נובא על ידי האסלאם. לפי האמונה השיעית המהדי הוסתר על ידי האל ויופיע בעת מאוחרת יותר כדי לשנות את העולם ולהסדיר בו חברה מוסלמית צודקת לצד ישו לפני יום הדין. זרמים אחרים באסלאם מסכימים על הופעת המהדי בעתיד אך אינם מסכימים על זהותו הקודמת או העתידית.
חימייר
מצודת אוסישקין
מצודות אוסישקין
מצודות אוסישקין הוא שמה של קבוצת יישובים באצבע הגליל שהוקמו בזמן מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט.
אוסישקין, שעוד בחייו פעל להנצחת שמו, דרש שכל היישובים ייקראו מצודות אוסישקין. אולם אנשי היישובים ורבים אחרים בציבור העדיפו שמות אחרים, כמו דן ודפנה ההיסטוריים.
זכר לשמות המקוריים של היישובים נשמר בשם 'צומת המצודות' בפאתי קריית שמונה.
הקמה.
קבוצת היישובים הוקמה על פי חזונו של מנחם אוסישקין, יו"ר הקרן הקיימת לישראל, שביקש ליישב את השטח שנרכש באצבע הגליל בפסיפס של יישובים שייצגו את כלל הזרמים של התנועה הציונית. התוכנית הייתה להקים במקום שישה יישובים. אוסישקין ביקש שהיישובים ייקראו על שמו, מצודות אוסישקין.
ב-4 במאי 1939 הוקמו שני היישובים הראשונים, קיבוץ דפנה של הקיבוץ המאוחד, שנודע כ"מצודת אוסישקין א'", וקיבוץ דן של הקיבוץ הארצי, שנודע כ"מצודת אוסישקין ב'". איתם עלה על הקרקע גרעין "משק משותף" של תנועת המושבים, אשר בינואר 1940 עבר למקום סמוך ומאפריל 1941 נודע כמושב בית הלל. למרות מיקומו באזור של מצודות אוסישקין, לא תמיד הוא נחשב כאחת המצודות. בינואר-פברואר 1940 עלה על הקרקע המושב שאר ישוב של הנוער הציוני, שנודע כ"מצודת אוסישקין ג'". באוקטובר 1944 הקימו אנשי ארגון ירושלים של הפועל המזרחי את נחלים, שנודע כ"מצודת אוסישקין ד'". לאחר מלחמת ששת הימים הוקם קיבוץ שניר כהיאחזות נח"ל, במקום שיועד למצודת אוסישקין ו'.
מחלוקות.
סביב חלוקת האדמות בין היישובים נודעו מספר סכסוכים, בגלל מחסור בקרקע והתנגדות להטרוגניות שנכפתה בתוכנית אוסישקין.
עוד בטרם העלייה על הקרקע, תנועת המושבים טענה שקופחה בהקצאת הקרקע ושהובטח לה אחד מן האתרים הסמוכים לגבול ועתירי המים שנמסרו לדן ודפנה. התנועה טענה שהיחס אל ארגוניה מקפח כיוון שאינם נחשבים "חלוציים" דיים. ערב העלייה לקרקע ארגנו מנהיגי התנועה ובמיוחד שמואל דיין עליה בכוח של ארגון משק משותף, לאחר שקברניטי העלייה לקרקע ניסו להעלים את המועד המדויק של העלייה. כדי לפתור את המחלוקת פוצלו חברי משק משותף בין דן ודפנה וכך חיו במשך חצי שנה, עד שהקצו עבורם אתר נפרד..
למרות שבפברואר 1942 דרשו אנשי קיבוץ דן להקים יישובים חדשים באזור, הם הביעו התנגדות באמצע שנת 1943 להתיישבות אנשי ארגון ירושלים הדתי במקום, בטענה שהקרקעות המיועדים ליישוב החדש, הם חלק בלתי נפרד מקיבוץ דפנה אשר אין לו מספיק קרקעות משלו. לטענת אנשי היישובים הקיימים, הושגה הסכמה בעל פה עם אנשי ארגון ירושלים שהם יוותרו על ההתיישבות במקום. היישובים הקיימים הזהירו את אנשי ארגון ירושלים שינקטו באמצעים בלתי נעימים אם יעזו לעלות למקום, ואכן במשך השנים הם החרימו את המקום במטרה להביא לנטישתם, כפי שאכן אירע במהלך מלחמת העצמאות.
ארגון טלמון להתיישבות של יהודי תימן טען ששטח הקרקע עליו עלה ארגון ירושלים הובטח לו במסגרת הרצון להעניק מקום במצודות לכל עדות ישראל, ותארו את עליית ארגון ירושלים על הקרקע במילים: "המוסדות המיישבים התמהמהו משום מה לתת לארגון לעלות על השטח הזה ובינתיים בא ארגון ירושלים של הפועל המזרחי וזכה במה שזכה ואיך שזכה".
קישורים חיצוניים.
יומני כרמל, "הקמת מצודת אוסישקין"
ALL-STAR
Dynamic-Link Library
Dynamic-Link Library (בעברית: ספריית קישור-דינמי), או בראשי-תיבות DLL, הוא מימוש של רעיון הספרייה המשותפת במערכות ההפעלה חלונות של מיקרוסופט ובמערכת ההפעלה OS/2. קובץ זה עונה למבנה של קובץ Portable Executable (PE), כאשר ביט אחד ב-Header, מבדיל בינו לבין קובץ הרצה רגיל של חלונות (קובץ EXE). כמו כל קובץ PE, קובץ DLL יכול להכיל קוד מקור מהודר, נתונים ומשאבים.
במובן הרחב, גם קבצים שמכילים אך ורק נתונים, כגון ספריות צלמיות (icons) וספריות גופנים, יכולים להיקרא קובצי DLL.
מלבד סיומת ה-DLL, שמות קבצים ממשפחה זו עשויים להסתיים באחת מהסיומות הבאות: OCX – ספריית ActiveX, וכן DRV – ספריית מנהל התקן. קובצי DLL רבים של מערכת ההפעלה חלונות ממוקמים בספרייה system32 עבור 64 ביט או SysWOW64 עבור 32 ביט, אך קיימים בכל מקום במערכת הקבצים.
יתרונות וחסרונות.
ספריית קישור-דינמי מהווה רעיון מרכזי במערכות ההפעלה חלונות לדורותיהן. היתרון המרכזי של קובצי DLL הוא המודולריות, שמאפשרת שינוי בקוד המקור במספר תוכניות בו זמנית מבלי לשנות את התוכניות עצמן. יתרון נוסף הוא היכולת להוסיף מודולים לתוכניות קיימות כמו ההרחבות בתוכנות של קרן מוזילה. רעיון זה מנוצל בצורה מקסימלית בטכנולוגיית COM.
מול היתרונות קיימים גם לא מעט חסרונות שמכונים באופן כללי DLL hell. כרגע מיקרוסופט מקדמת את טכנולוגיית NET. כפתרון לרוב הבעיות הללו.
שימוש.
תוכנות אשר נוצרות בתהליך של קישור סטטי (Static Link), מכלילות את הספריות הרצויות להן בקובץ ההפעלה של התוכנה, ולכן אין להן צורך בקובצי DLL בזמן הריצה. לעומתן, תוכנות אשר נוצרות בתהליך של קישור דינמי (Dynamic Link), דורשות הימצאות של קובצי DLL במחשב עליו הן פועלות.
טבלאות ייבוא וטבלאות ייצוא.
בתהליך של קישור דינמי, מרוכזות כל הפונקציות הנמצאות בקובצי DLL חיצוניים לתוך טבלה שכל המצביעים שלה ריקים. במהלך טעינת התוכנית על ידי המקשר הדינמי של חלונות (PE Loader), מתבצעת טעינה של קובצי ה-DLL הרלוונטיים לזיכרון הפיזי (אם אחד מקובצי ה-DLL אשר התוכנה תלויה בהם לא קיים במערכת, התוכנה לא תיטען כלל). לרוב קובצי DLL לא עוברים לזיכרון הווירטואלי, אלא נשארים בזיכרון הפיזי עד שכל התוכניות שזקוקות להם מסיימות את פעולתן.
לאחר שכל קובצי ה-DLL הרלוונטיים נטענו לזיכרון, מתבצע מיפוי כתובות של הפונקציות ועדכון של כל המצביעים בטבלת היבוא. פעולת המיפוי נעזרת בטבלאות ייצוא, שמתאימות מספר הסידורי לכל אחת מהפונקציות בקובץ ה-DLL. בדרך כלל, עדיף לייבא פונקציות באמצעות שמן, שכן בגרסאות השונות של מערכת ההפעלה חלונות הסדר של הפונקציות בקובצי ה-DLL יכול להשתנות. החל ממערכות 32 ביט של חלונות טבלאות היצוא מסודרות לפי שם, ולכן ניתן לאתר את הפונקציות בחיפוש בינארי שהתקורה שלו לא גבוהה במיוחד.
טעינה מושהית (Delay load).
באפשרות זו, טעינה של קובץ DLL תתבצע רק כאשר התוכנית תקרא בפעם הראשונה לפונקציה שנמצאת בו, והקובץ ישאר בזיכרון הפיזי עד לסיום של כל התוכניות שתלויות בו. אופציה זו מאפשרת טעינה מהירה יותר של התוכנה, וכן הפעלה של התוכנה גם ללא הימצאות של כל קובצי ה-DLL הנדרשים. במקרה שהתוכנה תנסה להשתמש בפונקציה שקובץ ה-DLL שלה לא קיים, ייזרק חריג מובנה (Structured Exception) בתהליכון (Thread) אשר קרא לפונקציה.
קישור יזום.
קיימות שלוש פונקציות בסיסיות ב-API של Windows, שמאפשרות לטעון ספריות DLL באופן יזום ומבוקר. למעשה, גם שתי האפשרויות הקודמות משתמשות בפונקציות אלה באופן שקוף למפתח התוכנה. הפונקציות ממוקמות בקובץ kernel32.dll, אשר נטען למרחב הזיכרון בתהליך האתחול של חלונות ונשאר שם עד לכיבוי המחשב או ליציאה ממערכת ההפעלה:
כישלון באחת מהפונקציות הנ"ל מתבטא בהחזרת ערך שגיאה, איתו ניתן להתמודד באופן מבוקר באמצעות הודעה למשתמש או ניסיון לטעינת קובץ אחר (ראה טיפול בחריגות).
היתרון בקישור יזום הוא האפשרות שהוא נותן למפתח להתמודד עם שגיאות שיכולות להתרחש בזמן ריצה, וללא קישור יזום היו גורמות להודעת שגיאה של מערכת ההפעלה או לסיום של התוכנית.
סדר טעינה.
כאשר נטען קובץ DLL בעל שם סתמי, ללא ציון מיקום מלא, המערכת תחפש אותו במיקומים הבאים, לפי סדר:
סדר החיפוש עשוי להשתנות, בעיקר משיקולי אבטחה. לדוגמה, במידה ונבחרת רמת אבטחה נמוכה יותר, יתבצע חיפוש בספרייה הנוכחית לפני ספריות system32 ו-system.
קובצי DLL נפוצים במערכת ההפעלה חלונות.
להלן מספר דוגמאות של קובצי DLL שנטענים עם האתחול של מערכת ההפעלה חלונות.
Component Object Model.