דארן ארתור ריד (באנגלית: Darren Arthur Reed; נולד ב-18 ביוני 1963), הידוע בשם הבמה דיזי ריד (באנגלית: Dizzy Reed), הוא מוזיקאי אמריקאי.
התפרסם כקלידן של להקת ההארד רוק Guns N' Roses, איתה הוא מנגן מאז שנת 1990.
מלבד סולן הלהקה, אקסל רוז, ריד הוא החבר הוותיק ביותר מאז עידן Use Your Illusion של גאנז אנד רוזס, אשר כלל שני אלבומים וסיבוב הופעות בשם זה.
בשנת 2012, נכנס ריד אל "היכל התהילה של הרוק אנד רול" כחבר של להקת גאנז אנד רוזס, אף-על פי שלא השתתף בטקס.
ביוגרפיה.
ריד נולד בשם דארן ארתור ריד ב-18 ביוני 1963 בהינסדייל, אילינוי, וגדל בקולורדו.
ריד תואר כילד מתבודד ומופנם, אך הכחיש זאת מאז. סבתו החלה ללמד אותו לנגן באורגן כשהיה קטן ולפני שסיים את בית הספר היסודי, הספיק ריד להקים מספר להקות מקומיות קטנות.
קריירת מוזיקה.
כאשר התבגר, חפץ ריד בקריירת מוזיקה בלוס אנג'לס. בשנת 1980 היה שותף להקמת להקת מועדונים בשם "The Wild", איתה ניגן חמש שנים.
ריד נפגש עם להקת גאנז אנד רוזס בשנת 1985, כאשר להקתו קיימה חזרה בסטודיו שכונתי.
ריד מאז שמר על קשר עם סולן גאנז אנד רוזס, אקסל רוז, ובשנת 1990 הוזמן על ידו להצטרף להקלטת שני אלבומי Use Your Illusion.
עד מהרה הפך ריד לחבר מקובל בלהקה, עבודתו על הקלידים נשמעת היטב בכמה שירים מרכזיים בשני האלבומים.
ריד ידוע בתרומתו כקלידן וכפסנתרן בהופעות חיות, וידאו קליפים ושירים של הלהקה, ביניהם: "Estranged", "Live and Let Die", "November Rain", ו-"Knockin' On Heaven's Door".
בנוסף תרם ריד בשירים יותר חדשים של הלהקה, באלבום "Chinese Democracy" משנת 2008.
בהופעות חיות, מנגן ריד על כלי הקשה ומשמש גם כקולות רקע בשירים מסוימים, כדוגמת "Civil War".
פועלו מחוץ לגאנז אנד רוזס.
ריד ניגן באלבומים שונים של חברי להקת גאנז אנד רוזס לשעבר - סלאש, דאף מק'אגן (אלו הצטרפו מחדש ללהקה ב-2016) וגילבי קלארק.
ריד ניגן גם בלהקת הקאברים "Hookers N' Blow" ובלהקת "The Dead Daisies" (לצידו של גיטריסט Guns N' Roses, ריצ'רד פורטוס - שניהם עזבו הלהקה ב-2015, על מנת להתמקד ב-Guns N' Roses).
הירשזון
הבחירות לנשיאות הודו 1969
באוגוסט 1969 ערכה ועדת הבחירות של הודו את מערכת הבחירות החמישית לתפקיד נשיא הודו. בבחירות אלו זכה ורהגירי ונקטה גירי ברוב הקולות בסבב הבחירות השני ונבחר להיות הנשיא. תוצאת לוואי של מערכת בחירות זו היא הפיצול שחל במפלגת הקונגרס הלאומי ההודי.
רקע.
ב-3 במאי 1969, אחרי שנתיים של כהונה, נפטר לפתע הנשיא זקיר חוסיין, אשר שמר על ניתוק מכובד ממאבקי הכוח שבתוך מפלגת הקונגרס.
מוררג'י דסאי והממסד של מפלגת הקונגרס ראו במותו של הנשיא הזדמנות ליישב את המחלוקת עם אינדירה גנדי. הם תכננו לנצל את הרוב שלהם במועצה הפרלמנטרית של הקונגרס על מנת למנות אחד מהם בתור מועמד לנשיאות מטעם מפלגת הקונגרס, ולאחר זכייה בבחירות, להיפטר מראש הממשלה הלא רצויה.
לאינדירה היה זמן עד יולי, מועד שבו הייתה צריכה להתכנס בבנגלור ועדת העבודה של הקונגרס כנציגת ועדת הקונגרס הכלל הודית והמועצה הפרלמנטרית. היועץ של אינדירה, המזכיר הראשי פרמשוואר נריאן הקסר המליץ לה להמיר את המאבק האישי במאבק אידאולוגי והיא בחרה בנושא הלאמת הבנקים. לא היה לה עניין מיוחד בהלאמת בנקים, אבל היא החליטה להשתמש בנושא זה כדי להגן על עמדתה בבחירת מועמד המפלגה לנשיאות.
ממסד המפלגה הבין את התרגיל הפוליטי וענה בתרגיל משל עצמו, הוא העביר לאינדירה מסמך עבודה וביקש ממנה ליישם אותו במלואו, מה שלא היה אפשרי מבחינה פוליטית.
המועצה הפרלמנטרית של הקונגרס נפגשה ב-11 ביולי 1969, כדי לדון במועמד לנשיאות. אינדירה הציעה כנשיא את ג'ג'ין רם, מנהיג קסטת הדליתים ושר בכיר, באומרה שמינוי זה יגשים את שאיפתו של מהטמה גנדי, אולם לא נמצא תומך להצעה ורם עצמו לא היה מעוניין בתפקיד שיסיים עבורו את פעילותו הפוליטית.
אינדירה ניסתה לדחות את תאריך הבחירה בטיעון שיש להגיע קודם להסכמה, מתוך רצון לשכנע חברים במועצה, אולם נשיא מפלגת הקונגרס, סידוונהלי ניג'לינגפה התנגד לדחייה וקיים את ההצבעה. ברוב דחוק נבחר רדי. אינדירה התאכזבה מכך שהשר הנאמן לה בדרך כלל, ישוונטראו שבן, הצביע עם מתנגדיה. להפתעת הפרשנים היא לא נקטה צעדים נגד שבן ובמקום זאת נקטה בצעדים נגד דסאי. במכתב מנומס, היא הודיעה לסגן ראש הממשלה ושר האוצר של הודו, דסאי שהיא לוקחת ממנו את האחריות על תיק האוצר, כי זה לא יהיה הוגן להעמיס עליו את האחריות ליישם מדיניות שממנה הוא הסתייג. היא הוסיפה כי היא לוקחת על עצמה את משרד האוצר, והזמינה אותו להישאר בממשלה כסגן ראש הממשלה ללא תיק. דסאי התרגז, דחה את הצעתה והתפטר. אינדירה זימנה את אינדבפרשד פאטל, אמרה לו כי יש להלאים את הבנקים מסיבות פוליטיות, ורצתה את כל המסמכים הדרושים על שולחנה בשעה 10 בבוקר המחרת. בקשתה מולאה. כעבור כמה שעות ניתנה הוראת ההלאמה ל -14 הבנקים המסחריים הגדולים, הלאמה שנכנסה לתוקף ב-19 ביולי 1969.
כמועמד לנשיאות, המועצה בחרה בנילאם סנג'יווה רדי אשר זיקתו אליהם הייתה ידועה, ולא בסגנו של חוסיין והנשיא בפועל, ורהגירי ונקטה גירי. אינדירה נאלצה לקבל את רדי בתור המועמד הרשמי של מפלגת הקונגרס וחששה כי בחירתו תאפשר לסינדיקט לגרש אותה מכהונתה.
בינתיים התפטר סגן הנשיא גירי מכהונתו כנשיא בפועל, והצהיר כי יתמודד בבחירות לנשיאות כמועמד עצמאי, במקומו התמנה למשך חודש מוחמד הידיאטולה כממלא מקום הנשיא.
ניג'לינגפה עשה טעות פוליטית כאשר ביקש ממפלגות האופוזיציה סווטנרה וג'אנה סנג, כי בסבב השני של הבחירות יתמכו ברדי אם צ'ינטאמן דשמוח לא יעלה לסבב זה. אינדירה ניצלה טעות זו וגינתה את המהלך של ניג'לינגאפה.
אינדירה ביקשה מחברי הקונגרס "להצביע על פי מצפונם", במקום ללכת על פי הקו המפלגתי, ובכך אפשרה להם לתמוך במועמד העצמאי גירי.
הבחירות עצמן.
היו 15 מועמדים אולם רק שלושה, גירי, רדי ומי שהיה נגיד הבנק המרכזי של הודו, ושר האוצר ההודי, צ'ינטאמן דשמוח שהיה מועמד האופוזיציה נחשבו כבעלי סיכוי לזכות וכך גם התפצלו קולות המצביעים.
הבחירות לנשיאות הודו הן בחירות בשני סבבים, בסבב הראשון של הבחירות לא היה מועמד מנצח, ובסבב השני של הבחירות שנערך ב 16 באוגוסט 1969, גירי הוכרז כמנצח, גירי זכה ברוב הקולות ב -11 מתוך 17 בתי המחוקקים של מדינות הודו, אף על פי שמפלגת הקונגרס הייתה בשלטון ב-12 מדינות. לקמפיין של גירי הייתה גם תמיכה מצד הקומוניסטים ומפלגות פרלמנטריות שמאליות אחרות והוא זכה בקולות למעלה ממחצית חברי הלוק סבהה. ניתוח נתוני ההצבעה הראו כי רוב חברי מפלגת הקונגרס הצביעו בפועל עבור רדי.
השלכות הבחירות.
נשיא מפלגת הקונגרס, Siddavanahalli Nijalingappa דרש הסברים לכישלונו של רדי, מועמד המפלגה מאינדירה ומשני שרים - שר המזון והחקלאות ג'אגג'יון רם והשר לפיתוח תעשייתי פקהורודין עלי אחמד. רדי, שהתפטר מתפקידו כיושב-ראש הלוק סבהא כדי להשתתף בבחירות, פרש זמנית מפוליטיקה פעילה וחזר למחוז אנטאפור.
הבחירות הובילו למחלוקת רבה בתוך מפלגת הקונגרס שהגיעה לשיא בפיצול ההיסטורי של מפלגת הקונגרס ב-1969 ולהתחזקותה של אינדירה גנדי בפוליטיקה ההודית.
זו הייתה הפעם הראשונה בה התפצלה מפלגת הקונגרס, ב -12 בנובמבר 1969 גורשה אינדירה גנדי (ראש ממשלת הודו המכהנת מטעם מפלגת הקונגרס) ממפלגת הקונגרס על הפרת המשמעת המפלגתית. גנדי ונאמניה הקימו מפלגה חדשה, הקונגרס הלאומי ההודי (R) שנודעה כ"קונגרס (R)" ונקראה גם "הקונגרס החדש". נטלו לעצמם את הסמל של פרה עם עגל יונק.
המפלגה הישנה נקראה הקונגרס הלאומי ההודי (ארגון) ונודעה כ"קונגרס (O)" בה שלטו הסינדיקט והבוסים האזוריים, כללה את מנהיגי המפלגה ובהם קומרשוומי קמראג', פרפולה צ'אנדרה סן, אגוי מוקהרג'י, ודסאי עצמו. מפלגה זו שמרה על סמל המפלגה של זוג שוורים נושאי עול.
אף כי כעת היא הובילה ממשלת מיעוט, אינדירה זכתה בתמיכה של CPI, DMK וקבוצות אופוזיציה אחרות. לאחר שהשתלטה על מפלגתה והממשלה שלה, היא קראה לבחירות כלליות מוקדמות ובבחירות הכלליות של 1971 מפלגתה זכתה ברוב משמעותי. אחרי ניצחון זה ועדת הבחירות הכירה במפלגת קונגרס (R) כמפלגת הקונגרס, אפשרה לה לקרוא לעצמה "הקונגרס הלאומי ההודי" ללא כל סיומת והחזירה לה את סמל שני השוורים.
רנו Type MG
רנו Type MG (בצרפתית: Renault Type MG) היא מכונית סלון מהודרת מסוג טורפדו מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1923–1926, בתצורות לנדולט וקבריולה.
ב-1924 עבר הדגם מתיחת פנים, והדגם המחודש נקרא "Type MG 1".
מצרים (1922-1952)
אהרון אמינוף
קנדה (1921-1957)
זקיר חוסיין
הכלה (מירון סימה)
"הכלה" (1970) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי מירון סימה.
תיאור.
ההדפס "הכלה" מציג כלה לבושה שמלה לבנה ולצידה החתן האוחז בהינומה. סימה יצר את ההדפס בשנת 1970 בטכניקה של חיתוך עץ צבעוני ובמהדורה של 75 עותקים. בנוסף ללוחות העץ, סימה הוסיף לעבודה הדפסה של מרקמים, שמקורם בטקסטיל, טכניקה בה השתמש החל משנות ה-50 של המאה ה-20. דוגמה לכך ניתן לראות בהינומה. העבודה מודפסת על גיליון נייר צבעוני מסוג "קנסון" (Canson), בגובה של 65 ס"מ, וברוחב של 50 ס"מ. בשנת 1970 קיבל סימה מדליית זהב על עבודה זו במסגרת הביאנלה של פירנצה, איטליה.
עותק של ההדפס, שמקורו באוספו של דוד רובינגר, נמצא בארכיון סדנת ההדפס ירושלים והוא נושא הקדשה של האמן לרובינגר. עותק נוסף נמצא באוסף מוזיאון ישראל.
תחבולות שלוש
רנו Type MT