שלב הצילומים החל ב-20 באוקטובר 2020. אך הוא נעצר באופן זמני ב-4 בנובמבר לאחר שהתגלה מקרה חיובי של נגיף הקורונה בצוות. הצילומים הסתיימו ב-17 בפברואר 2021.
הפצה.
הסרט צפוי לצאת לאקרנים ב-23 בספטמבר 2022. קדימון הוקרן לראשנה ב-26 באפריל 2022 במסגרת כנס "סינמה-קון" (Cinemacon) של התאחדות בעלי בתי הקולנוע, שהתקיים בלאס וגאס, והופץ באינטרנט ב-2 במאי.
משנה ליועץ המשפטי לממשלה
פיטר ואק
פיטר ס' בראון (באנגלית: Peter S. Brown; נולד ב-19 בספטמבר 1986), הידוע יותר בשם הבמה פיטר ואק, הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, סופר, במאי ומפיק אמריקאי.
ראשית חייו.
ואק נולד בווסט וילג', ניו יורק, לג'יין (לבית ספיבק) ולרונלד בראון, מפיק ותסריטאי. יש לו אחות צעירה בשם בטסי שהיא שחקנית וסופרת. הוא גדל בעיר ניו יורק. ואק הוא יהודי. הוא למד בבית ספר ריברדייל וסיים את בית ספר מקצועי לילדים. ואק סיים תואר ראשון באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם למד תיאטרון.
קריירה.
ואק ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט הקצר "יומני היקר" בשנת 1996. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר. בשנת 2004 ואק התארח בפרקים בודדים של "תקווה ואמונה" ובסדרה "משמרת שלישית" ,בשנת 2005 שיחק בפתפקידי אורח ב"". בשנת 2009 שיחק בפרק אחד של הלוחשת לרוחות ובסדרה "פשע מן העבר" שיחק בפרק אחד בשנת 2010.
משנת 2011 ועד ביטולו בשנה שלאחר מכן, הוא גילם את ג'ייסון סטריידר בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים "I Just Want My Pants Back" ששודרה בערוץ MTV. הוא שיחק בתפקיד אלכס מריוות'ר בסדרת הדרמה הקומית של פריים וידאו "מוצרט בג'ונגל" בין השנים 2014 - 2015, לצד לולה קירקה, מלקולם מקדואל וברנדט פיטרס.
ואק הוא הקול מאחורי האנטגוניסט גארי סמית' במשחק הווידאו "Bully".
חוק שחרור על-תנאי ממאסר
חוק שחרור על-תנאי ממאסר, תשס"א-2001 אושר בכנסת ב-11 ביוני 2001, והוא מסדיר את שחרורם המוקדם של אסירים. החוק התבסס על חקיקה קודמת בנושא זה עם תיקונים לפי המלצותיה של ועדה בינמשרדית בראשותה של יהודית קרפ, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
תמצית הוראות החוק.
החוק מציג מסלולים אחדים לשחרור על-תנאי של אסיר שריצה שני שלישים מתקופת המאסר שנגזרה עליו. המשמעות של "שחרור על-תנאי" היא שבמקרה של עבירה נוספת מסוג עוון או פשע של האסיר בתקופת שחרורו על-תנאי ניתן להחזירו למאסר לריצוי תקופת המאסר ממנה שוחרר על-תנאי.
החלטה על שחרור על-תנאי ניתנת לבקשת האסיר, על ידי הגופים הבאים:
בבואה להחליט אם ראוי אסיר לשחרור על־תנאי, תשקול הוועדה את הסיכון הצפוי משחרורו של האסיר לשלום הציבור, לרבות למשפחתו, לנפגע העבירה ולביטחון המדינה, את סיכויי שיקומו של האסיר ואת התנהגותו בכלא.
ועדת שחרורים או ועדת שחרורים מיוחדת רשאית להחליט על שחרור על-תנאי של אסיר שמצב בריאותו חמור (ימיו ספורים או שהוא זקוק באופן קבוע להנשמה מלאכותית וכדומה).
בתקופת השחרור על-תנאי על האסיר לעמוד בתנאים הבאים (אם לא נקבע אחרת על ידי הוועדה):
הוועדה רשאית להתנות את שחרורו על־תנאי של האסיר בקיומו של פיקוח אלקטרוני על עמידתו בתנאי המגביל את יציאתו ממקום מסוים או את כניסתו למקום מסוים.
ועדת שחרורים מיוחדת רשאית, לבקשתו של אסיר עולם, להמליץ לפני נשיא המדינה להקל בעונשו של האסיר באמצעות המרת עונשו בעונש מאסר קצוב, בהתאם לסמכות הנתונה לו לפי לאחר שריצה לפחות שבע שנות מאסר, ובלבד שהתקופה שתמליץ לקצוב לא תפחת מ־30 שנים. כאשר בית המשפט קבע שאדם הורשע ברצח שנעשה בנסיבות חריגות בחומרתן, הוועדה רשאית להמליץ על קציבת עונשו רק לאחר שריצה 15 שנות מאסר, ובלבד שהתקופה שתמליץ לקצוב לא תפחת מ־40 שנים. המלצה לקציבת העונש לא תינתן בעניינו של אסיר עולם שהורשע ברצח ראש הממשלה ממניע פוליטי־אידאולוגי.
היסטוריה חקיקתית.
טרם חקיקתו של חוק זה הוסדר השחרור המוקדם בסעיפים 49 עד 51 של חוק העונשין ובסעיפים 28 עד 34 של פקודת בתי הסוהר, שבוטלו בחוק זה.
הצעת החוק התבססה על החקיקה הקודמת בנושא זה עם תיקונים לפי המלצותיה של ועדה בינמשרדית בראשותה של יהודית קרפ, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה. החוק אושר בכנסת ב-11 ביוני 2001 ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2002.
עוד לפני כניסתו לתוקף של החוק הוא תוקן כך שוועדת שחרורים לא תמליץ לקצוב את עונשו של אסיר עולם שהורשע ברצח ראש הממשלה ממניע פוליטי־אידאולוגי (האסיר היחיד שהגבלה זו חלה עליו הוא יגאל עמיר).
בסוף 2006 אושרו תיקונים אחדים בחוק לאור הניסיון המעשי שהצטבר ביישום הוראותיו, ובכלל זה נוספו לחוק סעיף 19א, העוסק ב"דיון חוזר בהחלטת הוועדה לשחרר אסיר על–תנאי, וסעיף 22א, העוסק בסדר נשיאת מאסר לאחר ביטול שחרור על-תנאי.
בשנת 2018 אושר תיקון מס' 17 לחוק, כהוראת שעה לשלוש שנים החל מ-15 באוקטובר 2018. התיקון הרחיב משמעותית את מנגנון שחרור מוקדם ממאסרים קצרים (לא כולל אסירים ביטחוניים), באמצעות הקמתה של היחידה לשחרור ממאסרים קצרים של שירות בתי הסוהר. התיקון נעשה בין היתר בעקבות תביעה שהוגשה על ידי האגודה לזכויות האזרח בישראל נגד השר לביטחון הפנים, ועסקה בתנאי כליאה של עצורים ואסירים שחרגו מזכויות אדם בסיסיות.
בפסיקה.
למעט במקרים המיוחדים שבהם נשקל "האינטרס הציבורי" (הצורך בענישה מרתיעה), ועדת השחרורים אמורה לצפות פני עתיד. כתב על כך שופט יצחק עמית: [על הוועדה] "להעריך בעיקר את סיכויי השיקום והמסוכנות, שלעיתים יש ביניהם חפיפה והשפעה הדדית. לשם כך מתחשבת הוועדה בשיקולים שונים ונעזרת בחוות דעת מקצועיות. הערכות לגבי העתיד כוללות בהכרח גם התחשבות באירועים שקרו בעבר, אך זאת יש לעשות בפרספקטיבה הנכונה, כך שעיניה של הוועדה יהיו נשואות אל העתיד".
השופט יורם דנציגר עסק בשיקולי ועדת השחרורים: "על הוועדה לשקול את האמור בחוות הדעת מטעם שירות בתי הסוהר ומטעם הרשות לשיקום האסיר. כאשר נגזר על האסיר תשלום פיצוי בגין העבירה בה הורשע, על הוועדה לשקול האם פיצוי זה שולם, ואם לא שולם - מה הסיבות לכך. בנוסף, כאשר מדובר באסיר המרצה עונש מאסר בגין עבירת מין, על הוועדה לקבל חוות דעת של מרכז בריאות הנפש שלפיה האסיר אינו מסוכן לציבור. כאשר חוות דעת זו קובעת כי האסיר מסוכן לציבור במידה כלשהי אך ניתן לשחררו בתנאי שיקבל טיפול או בתנאי אחר, רשאית הוועדה לשחררו בכפוף לקביעת תנאי שחרור, וזאת מטעמים מיוחדים ואם סברה כי אין בכך סיכון לציבור.".
בית המשפט העליון דחה עתירות של אסירי עולם שדרשו שוועדת השחרורים תמליץ על קציבת עונשם לאחר שעבר זמן רב מהמינימום הנדרש בחוק. על השיקולים לדחיית בקשות כאלו כתב השופט אדמונד לוי:
האסכולה הרומנטית
החטוף (סרט, 1938)
החטוף (באנגלית: Kidnapped) הוא סרט הרפתקאות קולנוע אמריקאי משנת 1938 בבימיו של אלפרד וורקר ואוטו פרמינגר (ללא קרדיט), עם פרדי ברת'ולומיו ווורנר בקסטר בתפקידים הראשיים.
התסריט מתבסס באופן חפשי על הרומן "החטוף" של רוברט לואיס סטיבנסון (1886). זה רומן עם רקע היסטורי המתרחש לאחר דיכוי המרד היעקוביטי של 1745. ומתרכז בדמות אמיתית - אלן ברק סטיוארט שהמשיך את המאבק של הסקוטים נגד הבריטים.
הרומן עבר עיבודים רבים לקולנוע ולטלוויזיה.
בתחילת הסרט מופיעה כתובת: "סקוטלנד 1747 - שבטי ההיילנד מרדו פעמיים נגד השלטון האנגלי ודוכאו בדם, אבל היה אדם אחד שסירב לקבל את עול השלטון הבריטי, שמו היה אלן ברק".
תקציר העלילה.
סקוטלנד, 1747, אלן ברק (וורנר בקסטר) מכנס את אנשיו בהרי סקוטלנד וממריץ אותם להמשיך במאבק נגד הבריטים. דוכס ארג'ייל (צ'ארלס אוברי סמית') חותם על צו מעצר לברק בשם המלך ג'ורג' השני עם פרס בסך 500 ליש"ט למי שיביא לתפיסתו.
דייוויד בלפור (פרדי ברת'ולומיו) מקבל הודעה כי אביו שגר בניופאונדלנד מת וכן כי עליו ללכת לאדינבורו לחיות עם דודו אבנעזר בלפור (מיילס מנדר) באדינבורו.
הוא נקלע לכפר בו אוספים את האיכרים וגובה המיסים "השועל האדום" גובה מהם מיסים גבוהים. בקהל מסתתרים מורדים ואחד מהם, ג'יימס (ראלף פורבס) יורה בשועל האדום והורג אותו. דייוויד מזהה את היורה אך נחטף על ידי המורדים למקום סתר. הם מתכוונים בהתחלה לחסל את דייוויד אבל ברק גוער בג'יימס כי הרג את הגובה ללא רשות ומורה לו לעזוב את סקוטלנד לאמריקה וכי הוא יפעל להביא את חברתו ג'ין (ארלין ווילן) לנמל גלאזגו כדי שתוכל להפליג משם.
ברק ודייוויד מגיעים לבית משפחת מקדונלד ואוספים משם את ג'ין מקדונלד. בדרך הם נעצרים על ידי חיילי המעילים האדומים אך מצליחים לצאת מזה כשהם מזדהים כמשפחה. ליד אדינבורו נפרד מהם דייוויד ועושה את דרכו לטירה של דודו אבנעזר.
אבנעזר בלפור מקבל את דייוויד בזעם עצור. הוא קורא את המכתב ויודע שדייוויד יירש את הטירה כי אביו גדול ממנו. הוא מחליט לחסל את דייוויד ומורה לו לעלות לחדר בקומה עליונה. המדרגות מסתיימות בתהום וברגע האחרון הוא ניצל מנפילה. הוא יורד למטה, מטיח האשמות בפני דודו, קורא את המכתב ומסתבר לו שהוא היורש.
למחרת הם הולכים לעורך הדין ריינקלור (הנרי וורנר) לסדר את העברת הבעלות. אבנעזר מגלה לדייוויד כי הוא ואביו רבו על בחורה יפה (אמו של דייוויד), אביו זכה בה ותמורת זאת הוא מסר לו את הטירה וחי עם אשתו בעוני.
בדרך הם מתעכבים בנמל. אבנעזר נכנס לרב החובל הושיסון (רג'נלד אוונס) מוסר לו 20 פאונדס תמורת חטיפת דייוויד לעבדות. דייוויד מתפתה לעלות על הספינה ומיד ניתנת פקודת והספינה ניתקת מהמזח. דייוויד רואה את דודו הנוכל מנופף לו בידיו.