המונח "שידורי טלוויזיה" מתייחס לתוכן, הדומה לזה של שידורי הטלוויזיה. לרוב, שידורי טלוויזיה ברשת, הם מראה לשידור הרגיל. ערוץ טלוויזיוני מקרין תוכנית על מסכי הטלוויזיה ובמקביל מזרים את השידור גם לנגן אינטרנטי.
ניתן לצפות בשידורים בכל מקום על-פני כדור הארץ, כל עוד יש במקום חיבור לאינטרנט. וזאת בהשוואה לשידורי טלוויזיה רגילים, שהטווח שלהם מוגבל לסביבתה של האנטנה המשדרת (כיום גם אפשר לצפות בשידורי טלוויזיה רגילים בכל העולם בזכות לוויינים). כל אדם יכול לפתוח תחנת שידור לעצמו ולשדר לרשת האינטרנט. לעיתים עקב מגבלות של זכויות השידור, נחסמים שידורים לצפייה במדינות מסוימות על ידי כלי Geo block. לדוגמה שידורי מונדיאל 2018 שודרו בישראל בדיגיטל של כאן עם חסימת צפייה מחוץ לגבולות ישראל בהתאם להסכם השידור מול פיפ"א.
ב 2018 שתי רשתות חברתיות השיקו שידורי טלוויזיה מסוג חדש, שאינם מקבילים לשידור טלוויזיוני: YouTube TV ו- IGTV של אינסטגרם.
אמצעים לשידור באינטרנט.
גופי שידור המתמחים בתחום האינטרנט ולהם נגן, שרתים, רוחב פס, ואמצעים נוספים המאפשרים להם שידור אינטרנטי לכמויות גדולות של צופים ומאזינים. בהינתן ציוד מתאים, ניתן לשדר באינטרנט אף ברזולוציית 4K.
כמו כן, בנמצא גם שידור מטעם גורמים פרטיים או חובבי התחום, באמצעות תוכנה ביתית המאפשרת שידור של תוכני רדיו וטלוויזיה לאינטרנט.
פיאודום
יקוטיה
שניאור זלמן אברמוב
שניאור זלמן אברמוב () היה חבר הכנסת ופעיל ציבור ישראלי.
ביוגרפיה.
אברמוב נולד בעיר מינסק שבאימפריה הרוסית (לימים בירת בלארוס). הוא עלה לארץ ישראל בגיל 12, ולמד בגימנסיה הרצליה. למד היסטוריה ומשפטים באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב שבקליבלנד, אוהיו, ארצות הברית, ורכש תואר דוקטור. היה חבר וסגן נשיא באגודת הסטודנטים הציוניים "אבוקה". הוא שב ארצה בשנת 1935 והתמחה בעריכת דין במשרדו של דב יוסף בירושלים. אחר כך פתח משרד פרטי בתל אביב.
היה פעיל בתנועות ציוניות וליברליות עוד לפני קום המדינה. ב-1950 מונה ליו"ר אגודת ידידות ישראל-אמריקה, תפקיד שבו כיהן כ-14 שנים רצופות. כמו כן, היה חבר בוועד הפועל הציוני בשנים 1956–1959, יו"ר הוועד המנהל של המועצה הציבורית למען יהודי ברית המועצות וסגן הנשיא העולמי של הקונגרס הציוני העולמי. ב-1971 שימש עורך המשנה של האנציקלופדיה לציונות ולישראל (כתובה באנגלית). כיהן שנים ארוכות כיו"ר יד חיים ויצמן, ופעל למען פרסום כתביו של הנשיא הראשון וכתיבת הביוגרפיה שלו.
לכנסת נבחר חמש פעמים, ובקדנציה האחרונה, בכנסת השמינית, שימש סגן יושב ראש הכנסת.
שניאור זלמן אברמוב, שנהג לחתום על כתביו בשם ש.ז. אברמוב (ולעיתים אף הוכר בשם שלמה זלמן אברמוב), פרסם מאמרים רבים בעיתונות היומית ובכתבי עת שונים. הוא נחשב לתאורטיקן המובהק של המפלגה הליברלית הישראלית, אם כי נטה על פי רוב לבטא עמדות מתונות יותר מאלה של מרבית חבריו למסגרות הפוליטיות שבהן היה פעיל, וזאת גם בתחומי החוץ והביטחון וגם בתחומים של חופש הדת והמצפון, שהעסיקו אותו רבות. בכתביו ובפעילותו תרם רבות לתשתית של מוסדות היהדות המתקדמת בישראל. היה יריב מר של ההסתדרות, אך העריך את תרומתה לעיצוב המשק והחברה.
חיים אישיים.
בשנת 1938 נישא בלונדון להילדה (הדסה) לבית סנוומן, מורה ליוונית עתיקה שנפטרה בשנת 1975 בתל אביב. הם היו הורים לשתי בנות ובן. בשנת 1976 נישא לאילה זקס אברמוב ויחד עסקו בפילנתרופיה בתחום האמנות.
כתביו וספריו.
שניאור זלמן אברמוב החל לפרסם בעיתונות הארצישראלית עוד כשהיה סטודנט (בקליבלנד), והפך לכתב "הארץ" בארצות הברית. למעשה פרסם באופן שגרתי ורציף ב"הארץ" מאז שנת 1929 ועד שנת 1995. כמו כן תרם רבות ל"הבוקר", היומון של מפלגת הציונים הכלליים, ופרסם בכתבי עת מגוונים, החל ב"הפועל הצעיר" וכלה בזמנים.
ספריו:
ידידיה בארי
ידידיה בארי (30 בינואר 1931 - 1 ביולי 2004) היה חבר הכנסת ופעיל ציבורי ישראלי.
ביוגרפיה.
בארי נולד בבויטן שבגרמניה בשם ידידיה טיפנברון. הוא עלה לישראל ב-1938, למד בגימנסיה בלפור ואחר כך בתיכון עירוני כללי א' בתל אביב. למד משפטים באוניברסיטת תל אביב. היה פעיל באצ"ל, ואף נפצע במלחמת העצמאות. היה חבר הנהלת התנועה למען ארץ ישראל השלמה, ויו"ר תנועת "ישראל הצעירה" בשנים 1967–1969.
כיהן כחבר הכנסת השמינית בשנים 1974–1977.
היה יושב ראש עמותת מלר"ז. בשנת 1987 השתתף ביוזמה של יוסף תמיר להקים מפלגה ירוקה אולם היוזמה לא יצאה אל הפועל בעקבות הערכתו של תמיר שסיכויי המפלגה קטנים.
בארי ניסה להיבחר לכנסת ה-14, התמודד בפריימריז של הליכוד ברשימה הארצית, אך נותר מחוץ לכנסת לאחר שדורג במקום ה-55 עם 4,407 קולות.
בארי נהג לפנות למשטרה וליועץ המשפטי לממשלה בדרישה להעמיד אנשים מהשמאל לדין על עבירות שונות הנוגעות למישור הפוליטי ובמספר מקרים אף עתר לבג"ץ בעניין. כך למשל, בשנת 1989 הוא פנה לבג"ץ בדרישה שחבר הכנסת מתי פלד יועמד לדין על הערות פוגעות כלפי שופטים. בשנת 1996 דרש להעמיד לדין מפרסם מודעה שנשאה את הכותרת "הרצחת וגם ירשת?" ביום השבעת ממשלתו של בנימין נתניהו, בטענה שמדובר בהמרדה. בשנת 2001 דרש שתפתח חקירה לגבי זיופים בבחירות המקדימות במפלגת העבודה.
בשנותיו האחרונות, ניהל וריכז את פעילות "המדרשה הליברלית", גוף המארגן הרצאות בנושאים אקטואליים לציבור הרחב בערים שונות, ובהן תל אביב ונתניה.
הוא נפטר ב-1 ביולי 2004 והותיר אחריו את אלמנתו עטרה (נפטרה ב-29 באוקטובר 2009), שתי בנות ושלושה נכדים.
בשנת 1992 פרסם את הספר: חשיבותו של שם, או, למי שייכת המדינה?, בהוצאת ירון גולן.
תמיר קליסקי
תמיר קליסקי (נולד ב-16 ביוני 1962 בתל אביב), הוא מלחין, מוזיקאי ומפיק מוזיקלי ישראלי. לשעבר קלידן להקת "אתניX".
ביוגרפיה.
בצבא שרת בחטיבת הנח"ל, לאחר שרותו הצבאי הוא למד מוזיקה ברימון. לאחר לימודיו הוא חבר לזאב נחמה ללהקת המחאה מוסקבה (1985) ובאותה שנה גם הוציא שני תקליטי שדרים: "צא מזה" ו"בניין קלפים" בהם התנסה לצד כתיבה והלחנה, גם בשירה. הוא חבר לפרויקט אומנות וחברה (1987). יחד עם זאב נחמה ויועד נבו שיצרו מספר שירים באנגלית שפנו לשוק בחו"ל. ב-1989 השלושה הקימו את להקת "אתניX", שם קליסקי הוא אחד היוצרים המרכזיים.
פרק מרכזי ביצירתו, נעשה עם שותפו באתניקס זאב נחמה. נחמה וקליסקי אחראים למהפכת המוזיקה שהתחוללה באמצע שנות התשעים, אשר הפכה את השוליים הים תיכוניים לזרם מרכזי במוזיקה העברית. שלושת האלבומים שיצרו לאייל גולן, "בלעדייך", "חייל של אהבה" ו"הסתכלי אלי", הנפיקו להיטי זהב רבים אשר יחד עם "התמונות שבאלבום" שיצרו לחיים משה, זיכו אותם בשלוש נוצות זהב של אקו"מ ליצירה מקורית.
תמיר קליסקי הלחין ועיבד מאות שירים באתניקס, התמחה כמפיק מוזיקלי של אלבומים לזמרים רבים, ביניהם שירים שהלחין עבור הזמר אייל גולן כמו "צאי אל החלון", "יפה שלי" או האלבום "בת הקוסם", אלבומה השני של שרון חזיז, או "בושם צרפתי" שירה של שרית חדד, ושירים לזמרים נוספים כמו חיים משה, ריטה, ואחרים.
ב-2008 יצא לרדיו השיר "מאושרת" בביצוע זהבה בן למילים של שירי שמר ולחן, עיבוד והפקה מוזיקלית של אלעד אלחרר ותמיר קליסקי. בנוסף, גם עיבד והפיק את ההופעה של עידן יניב.
בשנת 2009, הפיק קליסקי את ההופעה של שלומי סרנגה, "מונו". בשנת 2010 החל לעבוד עם אתי ביטון אותה הוא מנהל מוזיקלית. קליסקי גם היה שותף עם אהרון קמיקרוב בהפקת שיר הבכורה שלה, "פתגם סיני" שראה אור בשנת 2011.
ביוני 2011 שימש קליסקי כמפיק ומנהל מוזיקלי של תוכנית הטלוויזיה "היכל התהילה" של ערוץ 24.
בקיץ 2016 התפרסם שקליסקי מגבש תביעה נגד זאב נחמה, מנהל הלהקה מיקי דה פז וחברת הליקון־כנען המייצגת את אתניקס, בטענה לאי־סדרים כספיים בלהקה שמנעו ממנו הכנסות בסך מאות אלפי שקלים בשנים האחרונות. לאחר שכשלו הניסיונות לפתור את המחלוקות הובא קלידן מחליף במקומו, הלהקה השעתה אותו מכל תפקידיו והגישה נגדו תביעה על סך 2 מיליון ₪.
ב-10 באוקטובר הגיש תמיר קליסקי לבית־המשפט המחוזי בתל אביב בקשה להוציא צו מניעה זמני שיאסור להשעותו מההרכב. בחודש ינואר 2017 דחה השופט את העתירה לצעדים זמניים, וקבע כי הלהקה תמשיך לפעול בלעדיו תוך העברת חלקו מההופעות לחברת "שולטן".
בקיץ 2017 קליסקי ייסד להקה חדשה בשם אקזיט.
אחיו הוא דרור קליסקי, ששימש בין השאר גם מפיק להקת אתניX.
בראד מלדאו
בראד מלדאו (נולד ב-23 באוגוסט 1970) הוא פסנתרן אמריקאי. מוכר ומוערך מאוד בקרב חובבי הג'אז והקהל הרחב, בזכות יכולותיו הטכניות הגבוהות ובזכות עיבודיו לפסנתר של מוזיקה פופולרית.
ביוגרפיה.
מלדאו נולד בג'קסונוויל שבפלורידה וגדל בעיר הרטפורד המערבית, שבקונטיקט. מגיל צעיר ניגן בפסנתר ואת העניין בג'אז גילה לראשונה כאשר היה בן 12 ושמע הקלטה חיה של ג'ון קולטריין. בשנת 1988, כשהוא בן 18, החל ללמוד ג'אז בקולג' למוזיקה של ה-The New School בניו יורק. הוא ניגן כמלווה למגוון של אמנים, שהבולט ביניהם הוא ג'ושוע רדמן, עד להקמת השלישייה (הטריו) שלו ב-1994, Brad Mehldau Trio, ביחד עם הבסיסט לארי גראנדיר, והמתופף חורחה רוסי (אותו החליף ג'ף באלארד ב-2005).
המוזיקה.