הסדרה "דוקטור הו 2005" כללה 13 פרקים, ובהם הדוקטור עם שותפתו למסע רוז טיילר (השחקנית בילי פייפר), נוסעים בחלל ובזמן בתוך הטארדיס, ומצילים את האנושות מאסונות ומאויבים.
אקלסטון השתתף רק עונה אחת של "דוקטור הו", ושלושת החודשים בהם השתתף בסדרה הם כנראה התקופה הקצרה ביותר של שחקן בתפקיד הדוקטור (חוץ מפול מקגאן ששיחק רק בסרט באורך שעה, קולין בייקר, שגילם את הדוקטור ל-11 סיפורים בלבד אך לאורך שלוש שנים, וג'ון הרט, ששיחק בפרק מיוחד של שעה ורבע לכבוד 50 השנים לסדרה). דייוויד טננט החליף אותו בפרק האחרון של סדרת 2005, והוא גילם את הדוקטור העשירי במשך שלוש עונות.
הארגונאוטים
נחליאלי
נחליאלי (שם מדעי: "Motacilla") הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הנחליאליים. הנחליאלי הוא ציפור שיר דקת-גו ודקת מקור. נוצות זנבה נעות ללא הרף. גודלו כגודלו של דרור, אך זנבו ורגליו ארוכים יותר משל הדרור. הנחליאלי מתעופף בקלילות. פירוש השם המדעי - "זנב-נוע", ואכן, הנחליאלי מנענע בזנבו הארוך תוך כדי הליכתו. השם העברי נחליאלי ניתן על ידי מנדלי מוכר ספרים, בספרו "תולדות הטבע" משנת 1886, זאת מכיוון שהוא מקנן על גדות נחלים.
הנחליאלי מקנן בקנים הבנויים על הקרקע. אלו עשויים מחומר צמחי ומרופדים בשיער ובנוצות. נקבת הנחליאלי מטילה כארבע עד שבע ביצים אפרפרות בכל הטלה. הדגירה נמשכת כשבועיים. שבועיים נוספים לאחר מכן הנקבה מאכילה את גוזליה עד שהם עפים מן הקן והופכים עצמאיים.
מיני הסוג.
בסוג נחליאלי יש 13 מינים הנפוצים באסיה, באירופה ובאפריקה.
בישראל נפוצים ארבעה מיני נחליאלי:
מינים נוספים בסוג, שאינם נפוצים בישראל:
ביצה (גאוגרפיה)
ממלכת הקסם (תמה)
ממלכת הקסם (באנגלית: Magic Kingdom) הוא תמה (נושא מרכזי) של פארק שעשועים אשר תוכנן על ידי חברת וולט דיסני ומצוי במספר פארקי שעשועים של החברה המצויים ברחבי העולם.
חמישה פארקי שעשועים של החברה מבוססים על סגנון זה:
מאפיינים.
כל "ממלכת קסם" מאופיינת בחמישה "אזורים" או "ארצות":
שמות הארצות משתנות מפארק אחד למשנהו, אולם המבנה האופי של הארצות נשאר קבוע.
בכל ממלכת קסם יש טירה השייכת לכאורה לסיפור אגדה - טירת היפהפייה הנרדמת בדיסנילנד קליפורניה, דיסנילנד פריז ודיסנילנד הונג קונג, וטירת סינדרלה בממלכת הקסם ודיסנילנד טוקיו.
כל פארק מוקף על ידי רכבת המונעת על ידי קיטור והמקיפה את הפארק. מאפיין זה מקורו בדרישה המקורית של וולט דיסני למתכנני דיסנילנד: "אני רוצה שהפארק לא יראה כמו שום דבר אחר שקיים עלי אדמות - ושרכבת תקיף אותו".
קאריסמה קאפור
קאריסמה קאפור (הינדית: करिश्मा कपूर, נולדה ב-25 ביוני 1974) היא שחקנית הודית.
חייה.
קאפור נולדה במומביי שבהודו, בת למשפחת קאפור. היא בתם של השחקנים בביטה (Babita) ורנדהיר קאפור, אחותה של קארינה קאפור ונכדתו של ראג' קאפור.
קאפור החלה את הקריירה שלה בשנת 1991. בתחילת דרכה טענו מבקרי הטלוויזיה שהיא הפכה לשחקנית רק בזכות היותה נכדתו של ראג' קאפור, אך מאוחר יותר הוכיחה קאפור את כשרונה וזכתה להצלחה בשל עבודתה. היא אף זכתה לפרסים על משחקה בסרטים כמו "דיל טו פאגאל היי" עם שאהרוח' ח'אן, בקטגוריית שחקנית משנה. בשנת 2000 זכתה במקום הראשון בתחרות האגודה הלאומית של הודו כשחקנית השנה.
מבין סרטיה אפשר למנות את: "מרוץ בין אחים" עם סלמאן ח'אן, "קשר משפחתי" עם אקשאיי קומאר ועוד.
חייה האישיים.
לקאפור היה קשר עם השחקן אבישק באצ'אן אך קשר זה הסתיים בשנת 2002 ומאוחר יותר היא נישאה לסאנג'י קאפור ובשנת 2005 נולדה בתם הראשונה. בשנת 2014 הזוג התגרש.
בניין עיריית מילווקי
בניין עיריית מילווקי נמצא במילווקי שבמדינת ויסקונסין בארצות הברית. הבניין נבנה בשנת 1895 ובו 15 קומות, מגדל הפעמונים בראשו מגיע לגובה של 108 מטר. במשך ארבע שנים היה הבניין הגבוה בעולם שניתן לגור בו, והמבנה השני בגובהו בארצות הברית אחרי אנדרטת וושינגטון. עד שנת 1988 שימשו שלושת הצדדים הקדמיים של המגדל שלט חוצות דינמי, תוך שימוש בשלוש שורות של אותיות עם הודעות שונות כדי לקבל את פני המבקרים, הכנסים והאירועים, יחד עם הצגת הודעות המתוזמנות לחג או להישג; הכיתוב "ברוכים הבאים מבקרי מילווקי" הופיע בפתיח של הסדרה "לוורן ושירלי" שהתרחשה בעיר.
המבנה תוכנן על ידי הארכיטקט הנרי קוך בסגנון המנסה להחיות את אדריכלות הרנסאנס הגרמני.
צ'סטר קרלסון
צ'סטר פ. קרלסון (באנגלית: Chester Floyd Carlson; 8 בפברואר 1906 - 19 בספטמבר 1968) היה ממציא אמריקאי שהמציא את תהליך הצילום החשמלי (זירוגרפיה), וכן את מכונת הצילום המבוססת על תהליך זה.
חייו.
קרלסון נולד בסיאטל שבמדינת וושינגטון. שני הוריו סבלו משחפת, מה שאילץ אותו לעבוד החל מגיל צעיר על מנת לפרנס את משפחתו. אמו מתה כשהיה בן 17, ואביו נפטר כשהיה בן 26.
קרלסון למד פיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, ובשנת 1930 סיים שם לימודים לתואר ראשון. לאחר סיום לימודיו הוא מצא עבודה במעבדות בל, משם פוטר בשנת 1933, כתוצאה מהמשבר הכלכלי. הוא מצא עבודה כפקיד פטנטים - בתחילה במשרד עורכי דין, ואז בחברת "פ.ר. מאלורי" לייצור חלפים חשמליים. בשנת 1934 נישא קרלסון. בשנת 1936, מתוך מטרה לשפר את יכולותיו בתחום הפטנטים, החל קרלסון ללמוד משפטים בלימודי ערב. הוא סיים את לימודיו בשנת 1939, ובשנת 1940 הוסמך.
מכונת הצילום.
עבודתו של קרלסון כפקיד פטנטים אילצה אותו ליצור העתקים רבים של שרטוטים מפורטים ומסמכים שונים, עבודה ידנית ומייגעת שדרשה זמן רב. דלקת המפרקים ממנה סבל הקשתה עליו עוד יותר, מה שגרם לו לשאוף למצוא דרך יעילה ופשוטה להעתקה מדויקת של מסמכים. תוך כדי עבודתו בחברת פ.ר. מאלורי הוא התחיל לעבוד על ההמצאה. בתחילה חשב קרלסון כי המפתח להמצאה נמצא בתהליך הדומה לפיתוח תמונות, אך הבין כי מדובר בתהליך איטי, יקר ומסורבל מדי. הוא פנה לתחום של פוטו-מוליכות - תכונה של חומרים מסוימים לשנות את תכונותיהם החשמליות על ידי חשיפה לאור. הוא הגה את תהליך הצילום החשמלי המבוסס על תכונה זו, ובשנת 1937 הוא רשם פטנט ראשון על התהליך. בשנה זו הוא גם שכר עוזר, פיזיקאי גרמני בשם אוטו קורניי, ועבר מהמטבח שבביתו, בו ביצע את הניסויים עד אז, לחדר אחורי של מכון יופי שהיה בבעלות חמותו באסטוריה שברובע קווינס. בשנת 1938 ביצע את הניסוי המוצלח הראשון - הוא הצליח לצלם את הכתובת Astoria-10-22-38 אותה רשם על לוחית מיקרוסקופ עשויה זכוכית.
הכישלון המסחרי.
למרות הפוטנציאל המצוי בהמצאה נדחה קרלסון על ידי כ-20 חברות ביניהן IBM וג'נרל אלקטריק. אף חברה לא האמינה כי מכונת הצילום יכולה להצליח בצורה מסחרית. אוטו קורניי, עוזרו של קרלסון, התייאש ונטש. קרלסון עצמו, עקשן יותר, המשיך לנסות ואף בנה אב-טיפוס של המכונה, אך עדיין לא הצליח למצוא גוף שיסכים להשקיע בהמצאתו.
בשנת 1944 הצליח קרלסון לעניין בהמצאתו את מכון "בטל ממוריאל" (Battelle Memorial Institute), שהסכים להשקיע בה 3000 דולר וכן לשמש כסוכנו של קרלטון, זאת בתמורה ל-40% מהרווחים העתידיים. תחת חסותו של המכון המשיך קרלסון בפיתוח ההמצאה. עם זאת, קשייו של קרלסון לא באו לסיום. אשתו, שהתקשתה להיות משנית לעבודתו, התגרשה ממנו בשנת 1945.
הלואיד-זירוקס.
בשנת 1947 קנתה חברת "הלואיד" מניו יורק זיכיון לשימוש בהמצאה. החברה החליטה להמשיך ולהשקיע בפיתוח הטכנולוגיה הצעירה, ובשנת 1948 נתנה לה את השם המסחרי "זירוגרפיה" (ביוונית - העתקה יבשה). הטכנולוגיה הוצגה לראשונה בשנת 1948, ובשנת 1949 יצאו מכונות הצילום המסחריות הראשונות. מכונות אלה, כבדות, מסורבלות, ובלתי נוחות לשימוש זכו לכישלון מוחץ, ולא הצליחו להתחרות בנייר הפחם הפשוט והנוח. בכל אותו זמן לא הועסק קרלסון כעובד הלואיד, אלא נשכר כיועץ חיצוני. הוא קיבל תמלוגים זעומים, שאת רובם השקיע בהמשך פיתוח המוצר.
הפריצה הגדולה.
בשנת 1960 יצאה לשוק מכונת הצילום מדגם 914 - המכונה הראשונה שהייתה פשוטה לשימוש, השתמשה בנייר רגיל ופעלה בלחיצת כפתור (עם זאת - היא שקלה כ - 300 קילוגרם!). מכונה זו זכתה להצלחה מסחררת. הצלחת דגם זה והדגמים שבאו אחריו הביאה לקרלסון תמלוגים של כ - 150 מיליון דולר, מתוכם תרם מעל 100 מיליון דולר למטרות צדקה. גם מכון בטל, שהשקיע 3000 דולר בלבד, זכה לרווחים עצומים של כ - 250 מיליון דולר. בשנת 1968 נפטר קרלסון בניו יורק כתוצאה מהתקף לב.
עומר בוקסנבוים
עומר "בוקסה" בוקסנבוים (נולד ב-12 בנובמבר 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מנהל מקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב.
קריירה.
עומר בוקסנבוים, בנו של אבי בוקסנבוים, כדורגלן הפועל רמת גן בשנות השבעים והשמונים, החל גם הוא את הקריירה במחלקת הנוער של הפועל רמת גן, ובגיל 16 גם שיחק בקבוצת הנערים של הפועל תל אביב, אך עלה לבוגרים בגיל 17 דווקא במדי הכח רמת גן, בשעה שאביו ניהל את מחלקת הנוער של המועדון. כשהיה בן 18 חזר להפועל רמת גן. בשנה הראשונה שלו בבוגרים לא הרבה לשחק אך בעונתו השנייה כבר קיבל יותר דקות משחק ועונתו השלישית הייתה עונת הפריצה שלו, בה היה שותף לזכייה של הפועל רמת-גן בגביע המדינה בשנת 2003.