במהלך המופע, אמנים שונים ביצעו שירים של הזמרת ביניהם גלוריה אסטפן והלהקה סלינה ולוס דינוס.
הישגים.
המופע שודר גם בטלוויזיה והיה למשדר הנצפה ביותר אי פעם בשפה הספרדית בארצות הברית. בנוסף הוא גם היה למשדר הנצפה ביותר אי פעם בארצות הברית בקרב בני 18–34 בלוס אנג'לס, שיקגו, ניו יורק (בניו יורק הוא היה תיקו עם תוכנית נוספת) וסן פרנסיסקו שהוא שובר את השיא של "אמריקן איידול".
רשימת השירים.
להלן רשימת השירים שבוצעו במהלך המופע:
אלבום הופעה.
בנוסף למשדר בטלוויזיה יצא למופע גם גרסת אלבום שמכילה חלק מביצועי המופע בגרסת האודיו שלהם. האלבום יצא ב-10 במאי 2005.
Dos Historias
Dos Historias (בעברית: אוסף הלהיטים) הוא אלבום להיטים של הזמרות המקסיקניות סלינה ואנה ברברה, שיצא ב-28 בפברואר 2006. האלבום מכיל מספר שירים בולטים של שתי הזמרות.
Through the Years/A Traves de los Años
Through the Years/A Traves de los Años (בעברית: דרך השנים) הוא אלבום להיטים של הזמרת סלינה, אשר יצא ב-3 באפריל 2007. האלבום מכיל מארז כפול הכולל תקליטור ו-DVD. הדיסק מכיל אוסף של שירים של הזמרת, כולל שיר חדש שהזמרת הקליטה שהייתה בת 7. גרסת ה-DVD כוללת הופעות של הזמרת שטרם פורסמו.
La Leyenda
La Leyenda (בעברית: האגדה) הוא מארז התקליטורים השלישי של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה. מארז התקליטורים יצא לאור ב-9 במרץ 2010 על ידי חברות התקליטים קפיטול לטין, EMI לטין וקיו-פרודקשנס. המארז מכיל ארבעה תקליטורים הכוללים אוסף של שירים וגרסאות כיסוי של הזמרת של הזמרת כאשר כל דיסק מכיל מוזיקה בסגנון אחר כאשר שלושת הדיסקים הראשונים מכילים מוזיקה בספרדית והדיסק הרביעי מכיל מוזיקה רק באנגלית.
רקע.
לפני יציאת מארז התקליטורים, אביה של הזמרת פנה למעריצים שלה וביקש מהם ליצור מסר מיוחד לסלינה ובין השולחים ייבחרו כמה אשר המסרים שלהם ייכללו במארז. התכנון היה שהמארז יכיל מספר חוברות בהם מסרים של משפחה וחברים לסלינה ותמונות של סלינה ובתוך החוברות האלה ייכללו גם המסרים מהמעריצים.
בסופו של דבר כחודש לפני יציאת האלבום, הוחלט לבטל את הוצאת החוברות בשל בעיות של זכויות יוצרים.
הקונצרט האירופי
הקונצרט האירופי ("קונצרט" במובן הסכמה; באנגלית: Concert of Europe) הוא מושג המתאר את הסדר המדיני שהתקיים באירופה כמאה שנה, החל מתבוסת נפוליאון ב-1815 ועד פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914. סדר זה התאפיין בשיתוף פעולה בין מעצמות אירופה במטרה למנוע מלחמות ומהפכות ביבשת ולצורך שמירת הסטטוס-קוו הפוליטי והטריטוריאלי.
מקובל לחלק את תקופת הקונצרט האירופי לשתי תקופות משנה: התקופה הראשונה מוגדרת כפרק הזמן מ-1815 ועד לתחילת שנות ה-60 של המאה ה-19 והתקופה השנייה מתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 ועד פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914.
המעצמות האירופיות בתקופה זו היו בריטניה, צרפת, האימפריה הרוסית, האימפריה האוסטרית שהפכה ב-1867 לאימפריה האוסטרו-הונגרית וממלכת פרוסיה שהייתה הגרעין של האימפריה הגרמנית שקמה ב-1871.
למרות מלחמות ומהפכות שפרצו באירופה במהלך תקופת הקונצרט, שיתוף הפעולה בין המעצמות איפשר מאה שנה של שלום ויציבות יחסית ביבשת ובלי שאירופה נגררה למלחמה כוללת. הקונצרט אמנם קרס במלחמת העולם הראשונה אך הניסיון לשמור על הסדר המדיני ומאזן הכוחות ביבשת על ידי שיתוף פעולה בין המעצמות במסגרת משותפת השאיר את חותמו. מסגרות דומות הוקמו במהלך המאה ה-20 כשהבולטות ביניהן באירופה הן האיחוד האירופי וברית נאט"ו ובקנה מידה בין-לאומי חבר הלאומים ואחריו האומות המאוחדות.
התקופה הראשונה (1815 – תחילת שנות ה-60 של המאה ה-19).
סקירה כללית.
הסיבות לגיבוש הקונצרט.
שתי סיבות עיקריות הובילו את מעצמות אירופה לשתף פעולה במסגרת הקונצרט:
עד אביב העמים (1848).
תקופת הקונצרט הראשונה החלה ב-1815 עם ניצחון הקואליציות שלחמו נגד צרפת וכינוס קונגרס וינה. על רקע תבוסת צרפת, ארבע המעצמות המנצחות- בריטניה, האימפריה הרוסית, האימפריה האוסטרית וממלכת פרוסיה- כרתו את הברית המרובעת (בתוך הברית המרובעת פעלה תת-קבוצה, הברית הקדושה, בה היו חברות רוסיה, פרוסיה ואוסטריה). בקונגרס אקס-לה-שאפל שנערך ב-1818 חברות הברית המרובעת החליטו על הסגת כוחותיהן שחנו בצרפת הכבושה ועל קבלתה של צרפת לברית. בכך נוצרה הברית המחומשת . מקובל לסמן את סופן של הברית המחומשת והברית הקדושה כבר ב-1825, עם מותו של הצאר אלכסנדר הראשון.
בנוסף לקונגרס וינה וקונגרס אקס-לה-שאפל שהוזכרו לעיל, המעצמות התכנסו בשלושה קונגרסים נוספים (ראו פירוט מטה). זו הסיבה לכינוי תקופה קצרה זו של הקונצרט בשמות "מערכת הקונגרסים" או "המערכת הוינאית" (על שם קונגרס וינה שהיה הקונגרס הראשון במערכת הקונגרסים). לאחר תקופה זו המעצמות המשיכו להתכנס אך באופן לא סדור אלא אד הוק לצורך פתרון משברים. עם זאת, ניתן לומר שבאופן כללי שיטת הקונגרסים הוכיחה את יכולתה למנוע סכסוכים או לכל הפחות להגבילם לאזורים תחומים.
אביב העמים והתקופה שאחריו.
אירועי אביב העמים פרצו ב-1848 וביטאו את שאיפות העצמאות והאיחוד של עמים ברחבי אירופה. אירועים אלה, שלוו בקריאות לרפורמות ליברליות ודמוקרטיות קראו תיגר על הסדר המדיני של הקונצרט. מהפכות 1848 הסתיימו בסופו של דבר בלי שינויים טריטוריאליים משמעותיים אך הן בישרו את עידן הלאומיות וסיומה של התקופה הראשונה של הקונצרט האירופי. המלחמות לאיחוד איטליה ואיחוד גרמניה התרחשו בשנים שלאחר מכאן וגבולות מדינות היבשת שורטטו מחדש. תקופת הקונצרט הראשונה הסתיימה עם פלישת אוסטריה ופרוסיה לדנמרק ב-1864 במלחמת שלזוויג השנייה.
מערכת הקונגרסים.
קונגרס וינה ().
קונגרס וינה התכנס ב-1814 בהשתתפות מעל למאתיים ישויות פוליטיות מרחבי אירופה וסימן את תחילתו של הקונצרט האירופי. מטרת הקונגרס הייתה להחזיר את הסדר המדיני לאירופה אחרי תבוסת נפוליאון (נפוליאון הובס סופית ב-1815 בקרב ווטרלו). הקונגרס כונן סדר אירופי חדש המבוסס על שני עקרונות: האחד- חזרה לסטטוס קוו האירופי ולמאזן הכוחות ששרר ביבשת לפני המהפכה הצרפתית והשני- מחויבות קולקטיבית של המעצמות לשלום וליציבות ביבשת.
קונגרס אקס-לה-שאפל (1818).
קונגרס אקס-לה-שאפל התכנס בסתיו 1818 בעיר אקס-לה-שאפל (כיום אאכן בגרמניה) בהשתתפות צרפת וחברות הברית המרובעת - בריטניה, רוסיה, פרוסיה ואוסטריה- שהביסו את צרפת ב-1814. הקונגרס החליט על הסגת כוחות המעצמות שחנו בצרפת ובתמורה צרפת התחייבה להסדיר את תשלומי הפיצויים שהוטלו עליה ב-1815 בחוזה פריז. הקונגרס סימן את סיומה הסופי של תקופת המלחמה ששררה ביבשת מ-1792 ואת קבלתה של צרפת כחברה שוות זכויות בקבוצת המעצמות. עם הצטרפותה של צרפת לארבע המעצמות התגבשה הברית המחומשת .
קונגרס טרופאו (1820).
קונגרס טרופאו התכנס ב-1820 בעיר טרופאו באוסטריה (כיום אופאבה בצ'כיה) בנוכחות חברות הברית המחומשת וספרד, ממלכת סיציליה וממלכת נאפולי. מטרת הקונגרס הייתה לדון במהפכות הליברליות שפרצו בנאפולי ובספרד. בקונגרס נחתם "פרוטוקול טרופאו" (בהסכמה חלקית של המשתתפות). הפרוטוקול קבע שמדינה שהפכה לאיום על מדינות אחרות, עקב מהפכה שהתרחשה באותה מדינה, תורחק מברית מדינות אירופה. כמו כן, הפרוטקול קבע שהמעצמות שומרות לעצמן את הזכות לפעול נגד המדינה הסוררת, בדרכי שלום ובמקרה הצורך אף בכוח.
קונגרס לאיבאך (1821).
קונגרס לאיבאך התכנס ב-1821 בעיר לאיבאך באוסטריה (כיום ליובליאנה בירת סלובניה) בהשתתפות בריטניה, צרפת, רוסיה, פרוסיה, אוסטריה, נאפולי וסיציליה. הקונגרס אישר לאוסטריה לפלוש לנאפולי כדי לדכא מהפכה ליברלית שהתחוללה שם. אוסטריה פלשה לנאפולי, ביטלה את החוקה שהמלך אולץ לקבל קודם לכן, והשיבה את המשטר המלוכני על כנו. בקונגרס זה החלה להתפתח מתיחות בין מעצמות המזרח, חברות הברית הקדושה, רוסיה, פרוסיה ואוסטריה, לבין מעצמות המערב, בריטניה וצרפת.
קונגרס ורונה (1822).
קונגרס ורונה התכנס ב-1822 בעיר ורונה שבצפון איטליה בהשתתפות חברות הברית המחומשת וספרד, ממלכת סיציליה וממלכת נאפולי.
הקונגרס דן בשלוש שאלות עיקריות:
דעיכת מערכת הקונגרסים.
פרוטוקול סנקט פטרסבורג (1826).
פרוטוקול סנקט פטרסבורג נחתם בין בריטניה ורוסיה ב-1826. הפרוטקול, שנהוג לראותו כסופה של מערכת הקונגרסים, עסק במאבק היווני לעצמאות מהאימפריה העות'מאנית. הפרוטוקול קבע שיוון תזכה לאוטונומיה במסגרת האימפריה העות'מאנית. בריטניה ורוסיה לא נועצו עם שאר המעצמות לפני חתימת ההסכם ובכך פרוטוקול סנקט פטרסבורג יצר את הסדק הראשון בחומת הקונצרט האירופי. העות'מאנים התנגדו להסכם המוצע אך תבוסתם בקרב נאוורינו אילצה אותם להיכנס למשא ומתן.
ועידת לונדון (1830).
ועידת לונדון התכנסה ב-1830 בהשתתפות חמש המעצמות, הולנד ובלגיה. הועידה התכנסה בעקבות המהפכה הבלגית שהתרחשה באותה שנה ושכתוצאה ממנה בלגיה התנתקה מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה. רוסיה פרוסיה ואוסטריה התנגדו למהלך של בלגיה וראו בו סיכון ליציבות היבשת שעלול לגרור מהפכות ומלחמות עצמאות נוספות. לעומת זאת בריטניה וצרפת תמכו במהפכה הבלגית. הועידה הסתיימה בהכרה במהפכה הבלגית והבטיחה את עצמאות בלגיה.
המשבר במזרח (1840).