האוניברסיטה הוקמה בשנת 1880 על ידי קבוצה של נוצרים פרוטסטנטים בהובלת הפרופסור לתאולוגיה והעיתונאי אברהם קויפר אשר כיהן מאוחר יותר כראש ממשלת הולנד. קויפר וארבעה פרופסורים נוספים החלו להרצות בשלוש פקולטות: תאולוגיה, משפטים ואמנויות. במהלך המאה ה-20 האוניברסיטה גדלה מאוד, והוקמו פקולטות רבות, ובהן הפקולטה למדע (1930) והפקולטה לרפואה (1950). לאורך עשורים אלו המוסד קיבל תמיכה מהממסד הדתי ומתומכים פרטיים רבים. בסוף שנות ה-70 האופי האליטיסטי והנוצרי המצומצם של האוניברסיטה התפוגג והיא הפכה לאוניברסיטה מוכוונת מחקר הפתוחה לקהלים רחבים ומגוונים. בתחילת המאה ה-21 האוניברסיטה גדלה מאוד, ומספר הסטודנטים צמח מ-15,700 סטודנטים בשנת 2002 לכ-25,000 בשנת 2011.
כיום רוב הלימודים מתקיימים בהולנדית, אך ישנן כחמש תוכניות לתואר ראשון וכ-80 תוכניות לתואר שני, שכולן מתקיימות באנגלית. בספריית האוניברסיטה יש אוסף גדול יחסית של למעלה מ-1,000,000 פריטים מודפסים. מבין כמעט 3,000 סגל אקדמי שהועסקו באוניברסיטה בשנת 2012, 42% היו נשים. כמעט 80% היו ממוצא הולנדי ואילו כ-15% היו לאומים אירופיים אחרים. שאר ה-5% הגיעו מאסיה, צפון אמריקה, אפריקה, דרום אמריקה ואוקיאניה.
קרל כריסטוף טראוגוט טאוכניץ
קרל כריסטוף טראוגוט טאוכניץ (בגרמנית: Karl Christoph Traugott Tauchnitz; 29 באוקטובר 1761 – 14 בינואר 1836) היה מדפיס ומו"ל גרמני. אבי משפחת המו"לים והמדפיסים טאוכניץ.
ביוגרפיה.
נולד בגרוסברדאו , מאז ינואר 2006 חלק מגרימה ליד לייפציג שבגרמניה. למד את מלאכת הדפוס בלייפציג ועבד בבית דפוס בברלין.
ב-1796 הקים טאוכניץ בית דפוס קטן משלו בלייפציג, ובשנת 1798 פתח חנות ספרים להפצת ספרי הדפוס שלו.
ב-1809 החל להדפיס מהדורות של קלאסיקות יווניות ולטיניות במהדורות מדויקות וזולות, שנפוצו בכל אירופה. הוא התפרסם כמי שהנהיג פרס של דוקאט בתמורה לכל תיקון-טעות שנשלח אליו.
ב-1816 הציג לראשונה טכניקת הדפסה בסטריאוטיפ שאיפשרה לו להדפיס מהדורות של קלאסיקות מוזיקליות, כן נודעו מהדורות סטריאוטיפיות שלו של התנ"ך.
טאוכניץ ציווה בצוואתו 4.5 מיליון מארק לעיר לייפציג למטרות צדקה.
הפירמה שלו "קרל טאוכניץ" הייתה לאחד מעסקי המו"לות הגדולים מסוגם בגרמניה. בנו ואחיינו הרחיבו לאורך כל המאה ה-19 את הפעילות לכל רחבי אירופה. והתפרסמה בעיקר עם הדפסתה של "מהדורת טאוכניץ" בת למעלה מ-3,700 כרכים של יצירות אנגליות בשפת המקור, שהחלה לראות אור בשנת 1842 ביוזמת אחיינו כריסטיאן ברנהרד טאוכניץ.
זברה גרנט
זברה גרנט (שם מדעי: Equus quagga boehmi) היא תת-מין של זברה מצויה ממשפחת הסוסיים והיא חיה בטבע בעיקר לאורך סוואנות הסרנגטי ומסאי מארה. זברות מתת-מין זה מתקבצות בעדרים גדולים בעונות הנדידה.
הזברה היא אחת מהצפוניות שבזברות ובעלת פסים אנכיים יותר משאר הזברות, בייחוד לאורך הירכיים והחלק העליון של הרגליים וישנם פסים רחבים לאורך הבטן והחלל התחתון של הגוף. גובהם הממוצע של זברות אלה הוא 120 עד 140 סנטימטרים ומשקלם כ-300 קילוגרם בממוצע. הזברות מסתובבות לרוב בעדרים של עד 18 פרטים כשבראשם עומד פרט שליט, אך בעונת הנדידה הם מתקהלים בחבורות גדולות יותר, לעיתים גם עם אנטילופות כמו הגנו. הזברות חיות עד 20 שנה בטבע אם הן מצליחות להימנע מטריפה בידי טורפים רבים, ביניהם אריות, נמרים, תנינים וצבועים.
הזברות חיות רק לאורך המישורים הפתוחים של מרכז אפריקה, בהם נפוצים מיני עשבים ודגניים גבוהים שהם מזונם המועדף. הם יימנעו מקרבה לאזורים סבוכים או מיוערים וכן ממדבריות או מהרים.
תפוצתם בטבע היא בזמביה ממערב נהר לואנגווה (Luangwa River) עד לאגם קריבה (Lake Kariba), דרום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בטנזניה ובדרום-מזרח קניה ומזרחה עד הבקע הסורי של קניה . היא נמצאת גם לאורך נהר ג'ובה בסומליה. הזברה נכחדה בבורונדי ואוכלוסייתה הצטמצמה מאוד באנגולה ב-25 השנים האחרונות עקב מלחמת אזרחים שהרסה את מקומות המחיה שלה ופגעה בפארקים הלאומיים ובהנהלת התשתיות.
אוכלוסיית הזברה מתת-מין זה מצויה במצב טוב יותר משל זברות אחרות ולרוב הם חיות בפארקים מוגנים. עם זאת הם עדיין נפגעו קשה ממלחמות ושאר סכסוכים בתחומי מחייתם, נוסף על ציד לעורם ומחלות שהופצו בידי חיות בית.
Greatest Hits Vol. II
Greatest Hits Vol. II (בעברית: אוסף הלהיטים חלק 2) הוא אלבום הלהיטים הרביעי (והשלישי באנגלית) של הזמרת גלוריה אסטפן אשר יצא בפברואר 2001 על ידי אפיק רקורדס.
רקע והצלחה.
האלבום מהווה המשך לאלבום האסוף הראשון שלה באנגלית ומכיל אוסף של שירים באנגלית (מלבד השיר "") שיצאו מאז שהוא יצא ועד צאת אלבום הזה. בנוסף האלבום מכיל גם מספר שירים חדשים שלא הופיעו באלבומים קודמים של אסטפן.
למרות שאסטפן אישרה את השירים שייכנסו לאלבום חלק מהישרים שאסטפן אישרה כמו "It's Too Late", "Cherchez La Femme" ו-"Higher" לא נכנסו לאלבום. בריאיון על האלבום אסטפן אמרה כי היא נאלצה לוותר על חלק מהשירים בעקבות בעיה של מקום.
סינגלים ושירים.
בנוסף ללהיטים הקודמים של אסטפן האלבום גם מכיל את השיר "You Can't Walk Away From Love", אשר שימש כשיר הנושא של הסרט "החטא הראשון" וגם יצא כסינגל שיווקי מהאלבום. בין היתר, ישנו "Out Of Nowhere", שהוא שיר חדש נוסף שיצא כסינגל השני מהאלבום.
"I Got No Love", היה לשיר חדש נוסף, שלא יצא כסינגל מהאלבום ו-"Y-Tu-Conga" היה רמיקס לשיר "Conga".
הצלחה.
בניגוד לאלבום האוסף הקודם שלה אלבום זה לא חווה הצלחה דומה כאשר הגיע למקום ה-92 בלבד בארצות הברית. גם בשאר העולם האלבום לא זכה להצלחה כאשר דורג במקומות נמוכים ובמספר מדינות מצומצם. בנוסף לא קיבל מעמד באף מדינה מלבד ספרד שם קיבל מעמד אלבום זהב בלבד.
באסט
יחסי יפן–פנמה
יחסי יפן–פנמה הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין הרפובליקה של פנמה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בינואר 1904.
יחסים כלכליים.
בשנת 2018, שוויו של הייצוא היפני לפנמה הסתכם ב-653.4 מיליארד ין וכלל בעיקר רכבים, חלקי רכב וכלי שיט. באותה השנה, שוויו של הייבוא היפני מפנמה הסתכם ב-51 מיליארד ין.
יפנים בפנמה.
על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2017 התגוררו בפנמה שלוש מאות שמונים ושמונה אזרחי יפן.
איגלטון
איגלטון (באנגלית: Eagleton) הוא שם משפחה.
מסאג'י קיטאנו
מסאג'י קיטאנו (ביפנית: 北野 政次; 14 ביולי 1894 – 17 במאי 1986) היה רופא ומיקרוביולוג יפני, אשר היה גם סגן אלוף בצבא היפני הקיסרי ואף היה המפקד השני של יחידה 731 העוסקת בניסויים כימיים.
ביוגרפיה.
קיטאנו סיים את הלימודים שלו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טוקיו ב-1919 וקיבל תואר רפואי. בשנת 1932 החל לעבוד בבית החולים הצבא הראשון שהיה בטוקיו. בהמשך החליט לעזוב את עבדותו בבית החולים ועבר לעבוד בבית הספר למנתחים צבאיים. בשנת 1936 הוא נשלח למנצ'וקו, אשר סופחה לאימפריה של יפן לאחר הפלישה היפנית לאזור, והיה לפרופסור בבית הספר לרפואה מנצ'ו, בהוראת מיקרוביולוגיה.
בשנת 1942 מונה למפקד השני של היחידה 731 . קודמו היה הרופא שירו אישיאי. כבר באפריל 1945 הועלה לדרגת סגן המנתח ומונה למפקד חיל הרפואה הצבא ה -13 של הצבא היפני הקיסרי. הוא היה נציב ההלווייתו של שירו אישי.
לאחר הכניעה היפנית לבעלות הברית בסוף מלחמת העולם השנייה הוא נעצר במחנה שבויים בעיר שנגחאי. כמו כל המעורבים בניהול יחידת 731 או אישים יפנים נוספים שעסקו בלוחמה ביולוגית של האימפריה בזמן מלחמת העולם השנייה, קיטאנו הוחזר יפן בינואר 1946.
לאחר שחזר ליפן, החליט לעבוד בחברה בשם הצלב הירוק, חברת תרופות יפנית. בשנת 1959 התמנה לראש המפעל של החברה שנמצא בטוקיו ואף למנהלה הראשי.
מלכי
מלכי הוא שם משפחה.
בסיס סברומורסק
בסיס סברומורסק (ברוסית: Северомо́рск) הוא הבסיס העיקרי של הצי הצפוני של הצי הרוסי. הבסיס משמש כבסיס הבית של הצי הצפוני ובו בסיס צוללות גדול והוא ממוקם בסמיכות לעיר סברומורוסק, שבמחוז מורמנסק. סברומורסק מהווה בסיס הספינות של חטיבת ספינות הטילים ה-43.
ספינות מלחמה בבסיס.
חטיבת ספינות הטילים ה-43
חטיבה 14 ללוחמת צוללות
בריגדה 81 לספינות תמיכה
סברומורוסק
סברומורסק (ברוסית: Северомо́рск), שכונתה בעבר ואיינגה (, עד 18 באפריל 1951), היא עיר סגורה במחוז מורמנסק, רוסיה. בסברומורסק שוכן הבסיס העיקרי של הצי הצפוני הרוסי. העיר ממוקמת לחוף ים ברנץ לאורך מפרץ קולה צפונית-מזרחית לעיר מורמנסק, המרכז האדמיניסטרטיבי של החבל, אליה העיר מחוברת באמצעות רכבת וכביש מהיר.
היסטוריה.
יישוב מוקדם.
היישוב הראשון באתר העיר המודרנית קם בין 1896 ל-1897. הוא נקרא ואיינגה () על שם הנהר הסמוך, ששמו מגיע משפת הסאמי "vayongg", שמשמעותו "איילה" או "איילים". בשנת 1917 התגוררו ביישוב רק 13 איש, שעסקו בציד, בדיג ובגידול בעלי חיים.
הקמת בסיס הצי הצפוני.
בשנת 1926, הוקם משרד רישום במורמנסק תוך בניית צריף, מעונות, מרחצאות וקווי טלפון שהונחו דרך העיירה. בשנת 1933 נבחר המפרץ לאחד הבסיסים לצי הצפוני שזה עתה נוצר. משנת 1934 ועד תחילת מלחמת העולם השנייה, נבנו ביישוב מבני עץ ולבנים, כמו גם מתקנים צבאיים ובמפרץ השכן הוקם שדה תעופה ימי. מאוגוסט 1941 הופסקה הבנייה. שדה התעופה שימש את הבריטים להגנה על לפני שהלוחמים שלהם הועברו לאחר מכן לחיל האוויר הסובייטי.