הספיריט אוף סנט לואיס (באנגלית: Spirit of St. Louis) היה מטוס חד מנועי מדגם Ryan NYP, המטוס הראשון שחצה בטיסה ישירה את האוקיינוס האטלנטי ללא עצירת ביניים - מרחק של 5,810 קילומטר. הטיסה ארכה 33 שעות ושלושים דקות משדה התעופה רוזוולט בלונג איילנד ניו יורק עד פריז בצרפת. את המטוס הטיס צ'ארלס לינדברג, ב-21 עד ה-22 במאי שנת 1927. המטוס נקרא על שם העיר סנט לואיס במיזורי שם גרו צ'ארלס לינדברג ומממן הטיסה שלו.
המטוס.
המטוס תוכנן על ידי רונלד א. הול ונבנה על ידי יצרן המטוסים ראיין איירונאוטיקל קומפני מסן דייגו, קליפורניה. התכנון התבסס על המודל Ryan M-2 שהיה מטוס דואר שנבנה בשנת 1926. המטוס תוכנן ונבנה בשיתוף עם לינדברג בשנת 1927 ויצא משימוש ב-30 באפריל 1928. נבנה מטוס יחיד מהדגם הזה בעלות של 10,000 דולר.
כדי להגדיל את טווח הטיסה של המטוס, נוסף מכל דלק בחזית המטוס במקום החלונות הקדמיים, דבר שהקשה על הטיסה ודרש שימוש בפריסקופ, אך שיפר את טווח הטיסה ואת מיקום מרכז הכובד של המטוס. כדי להקטין את המשקל צומצם הצוות לאדם אחד, ולינדברג היה גם הטייס וגם הנווט.
לאחר הצלחת הטיסה מעל האוקיינוס האטלנטי, לינדברג ערך מטס של רצון טוב במרכז אמריקה עם מטוס הספיריט אוף סנט לואיס. לכבוד האירוע הונפק בול מיוחד בפנמה. ניקרגואה הנפיקה בול לכבוד היובל לטיסת חציית האטלנטיק. הטיסה נחשבת נקודת ציון חשובה בהיסטוריה של התעופה וצ`ארלס לינדברג זכה להערכה רבה ונחשב בארצות הברית גיבור לאומי. המטוס מוצג כיום במוזיאון האוויר והחלל הלאומי בוושינגטון.
הספיריט אוף סנט לואיס
מנולאקה קוסטאקה יפוריאנו
מנולאקה קוסטאקה יֶפּוריאנו (ברומנית: Iepureanu או Manolache Costache Epureanu; 1823–1880) היה פוליטיקאי רומני, נבחר כנציג המפלגה השמרנית פעמיים כראש ממשלת רומניה. הוא נבחר בפעם הראשונה ב-1870, ובפעם השנייה ב-1876. כיהן בשנים 1872–1873 כשר המשפטים.
ביוגרפיה.
מנולאקה (או אמנואיל) קוסטאקה יפוריאנו נולד בעיר ברלאד בחבל מולדובה.
למד בהיידלברג, בברלין, גטינגן ויינה, שבה סיים את הדוקטורט למשפטים בשנת 1839.
בחזרתו למולדתו השתתף בתנועת האופוזיציה נגד השליט מיכאיל סטורדזה שהכינה את אירועי 1848 במולדובה. נעצר ונשלח בליווי צמוד, יחד עם עוד חמישה מהפכנים, לטורקיה. אולם בדרך, בגאלאץ, הצליח להימלט. כבר בשנת 1849 חזר למולדובה.
השתתף באופן פעיל במאבק למען איחוד שתי הנסיכויות הרומניות, זאת בתוקף תפקידו כחבר הדיוואן (ועד) האד הוק של מולדובה (1857) וכחבר באספה הבוחרת (1858).
הקריירה הפוליטית שלו פרצה עם בחירת הקולונל אלכסנדרו יואן קוזה לראשות שתי הנסיכויות הרומניות גם יחד, כשעדיין הממשלות נשארו נפרדות.
בין 27 באפריל 1859 - 5 בינואר 1860 יפוריאנו התמנה לראש ממשלת מולדובה.
מדיניותו כללה צעדים ראשונים לקראת הסרת פריבילגיות, הלאמת נכסי המנזרים הנקראים chinovii. מודרניזציה של הצבא, כולל הקמת גדוד של הנדסה קרבית. כמו כן ניסה להקים בנק לאומי ובנק לאשראי.
בין 14 ביולי 1860 - 14 באפריל 1861 היה למולדבי היחיד בראש ממשלת ולאכיה.
בשנת 1866 עמד בראש הממשלה שהחליטה להזמין נסיך זר על מנת להמליכו ברומניה.
בין אוקטובר 1872 למרץ 1873 כיהן כשר המשפטים בממשלה השמרנית של לסקר קטרג'יו. בהמשך עבר לשורות האופוזיציה הליברלית. בשנת 1876 התמנה לראש ממשלה, הפעם מטעם הליברלים. מאוחר יותר הצטרף בחזרה למפלגה השמרנית.
נפטר בשלאגנבאד בדוכסות נסאו בגרמניה.
מחוזות צרפת
מחוזות צרפת (בצרפתית: Départements, "דפרטמן") הם יחידות אדמיניסטרטיביות בצרפת ובחלק מהטריטוריות שלה מעבר לים. 96 מחוזות קיימים היום ב-22 חבלים בצרפת המטרופוליטנית (זו שעל אדמת אירופה או באיים הקרובים אליה) ועוד חמישה מחוזות בחמשת החבלים שמעבר לים. לכל המחוזות סטטוס משפטי זהה כחלקים אינטגרליים של צרפת. 101 המחוזות מחולקים ל-342 רבעים (Arrondissements).
מאפיינים כלליים.
בצרפת המטרופוליטנית, השטח החציוני של מחוז הוא 5,965 קמ"ר. לפי מפקד שנערך בשנת 1999 האוכלוסייה המחוזית החציונית בצרפת הייתה 511,012 תושבים. עיר המחוז (עיר הבירה של המחוז) נמצאת בדרך כלל במרכז הגאוגרפי של המחוז. מרכז זה נקבע על ידי הזמן שלקח להגיע ברכיבה מהגבול החיצוני של המחוז. המטרה הייתה שניתן יהיה להגיע ברכיבה מהפריפריה לעיר המחוז בפחות מ-24 שעות.
המחוז הגדול ביותר בצרפת מבחינת שטח הוא ז'ירונד (10,000 קמ"ר) והקטן ביותר הוא פריז (105 קמ"ר ללא הפרוורים). המחוז המאוכלס ביותר הוא נור (2,550,000 תושבים) והמאוכלס פחות מכל הוא לוזר (74,000 תושבים).
המחוזות ממוספרים כולם עם שתי ספרות המשמשות במיקוד, במספרי זהות, בלוחיות רישוי של מכוניות ועוד. המחוזות שמעבר לים מקבלים שלוש ספרות.
תפקיד אדמיניסטרטיבי.
כל מחוז מנוהל על ידי מועצה כללית הנבחרת לשש שנים. המוציא לפועל של המועצה הוא נשיאה. הממשלה הצרפתית מיוצגת במחוז על ידי מושל שממונה על ידי הנשיא או ראש הממשלה. המושל נעזר במספר תת-מושלים היושבים מחוץ לעיר הבירה של המחוז. המחוזות מחולקים לנפות, בין אחת לשבע בכל מחוז (תלוי בגודלו), וכל נפה מנוהלת על ידי תת-מושל. הנפות בתורן מחולקות לקומונות, המנוהלות על ידי מועצות מקומיות. בצרפת ישנן 36,700 קומונות.
היסטוריה.
מערכת המחוזות נוסדה ב-4 במרץ 1790 על ידי האספה המכוננת הלאומית על מנת להחליף את המערכת הפרובינצלית הישנה במערכת יותר הגיונית. המחוזות נועדו גם לשבור בכוונה את הפרובינציות ההיסטוריות של צרפת כדי למחוק הבדלים תרבותיים ולבנות חברה יותר הומוגנית. רוב המחוזות נקראו על שם הנהר המרכזי באותו האזור או על שם תווי נוף אחרים.
המספר ההתחלתי של המחוזות היה 83 אך הוא גדל ל-130 עד שנת 1810 בשל כיבושיו של נפוליאון. לאחר מפלתו ב-1815 ירד מספר המחוזות ל-86 שכן קונגרס וינה קבע כי צרפת תחזור לגודלה מלפני המלחמות (שלושת המחוזות הנוספים נוצרו מפיצול שלושה מחוזות מקוריים). ב-1860 סיפחה צרפת את אזור ניס ואת סבויה (שחולקה בעקבות הסיפוח לשני מחוזות) וכך נוספו שלושה מחוזות נוספים. ל-89 המחוזות ניתנו מספרים לפי סדר אלפביתי. שלושה מחוזות במזרח המדינה הועברו לפרוסיה ב-1871, לאחר תבוסתה של צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה. לאחר מלחמת העולם הראשונה קיבלה צרפת מחדש את מחוזותיה המזרחיים, וכך ב-1919 היו לה 90 מחוזות. ארגון מחדש של מחוז פריז ב-1968, חלוקת קורסיקה למחוזות ב-1975 והענקת סטטוס של מחוז לגוואדלופ, לגיאנה הצרפתית, למרטיניק ולראוניון השלימו את המספר למאה. הצטרפותה של מיוט כמחוז חמישי מעבר לים ב-2011 העלה את המספר ל-101.
קליין
קליין (Klein) או (klain) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו היא קטן, אחרים מפרשים את השם קליין כצנוע-עניו.
אוליגומר
בכימיה, אוליגומר (מיוונית ολιγος, אוליגוס - "אחדים") היא מולקולה המורכבת ממספר קטן של יחידות, "מונומר". זאת בניגוד לפולימר - מולקולת ענק, המורכבת ממספר רב של יחידות "מונומר". מונחים ייעודיים נפוצים הם דימר, טרימר וטטרמר - מולקולות שמכילות שתיים, שלוש וארבע יחידות מונומר בהתאמה. אוליגומריזציה היא תהליך פלמור של מספר מונומרים קטן. ההבחנה בין אוליגומר לפולימר אינה חדה, כיוון שהיא מבוססת רק על מספר היחידות החוזרות, המונומרים. בשימוש נפוץ, מולקולות בהן פחות מכמה עשרות מונומרים נקראות "אוליגומר", ומולקולות ארוכות יותר "פולימר".
בביוכימיה, המושג אוליגומר מתייחס לקומפלקס שמורכב מצירוף של מספר מקרומולקולות כמו מבנה רביעוני של חלבון, שמורכב ממספר תתי חלבונים זהים, הקשורים בקישור לא קוולנטי.
שימוש נפוץ במחקר הביולוגי בעזרת מבנים אוליגומריים המשמשים גלאים ובנויים למשל ממקטע DNA או RNA חד-גדילי קצר, המשמש בניסויי הכלאה של חומצות גרעין (Nucleic acid hybridization) או היברידיזציה באתר
המושג מתייחס גם לקומפלקס חלבון המורכב משתי תת-יחידות ומעלה. במקרה זה, קומפלקס המורכב מתת-יחידות חלבוניות שונות מכונה "הטרו-אוליגומר". בהתאמה, כאשר קיים רק סוג אחד של תת-יחידה, ניתן לקרוא לקומפלקס "הומו-אוליגומר" (לדוגמה קולגן שהוא הומו-טרימר).
הצבעת אמון
טורטיה
הסכם אלכסנדרופול
הסכם אלכסנדרופול (בטורקית: Gümrü Antlaşması) היה הסכם שלום שנחתם ביום 2 בדצמבר 1920 בעיר אלכסנדרופול, כיום גיומרי בארמניה, ואשר סיים את מלחמת טורקיה–ארמניה שהתחוללה מ-24 בספטמבר 1920 ועד ליום חתימת ההסכם בין כוחות האספה הלאומית הגדולה של טורקיה לבין הרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה. תנאיו של ההסכם סוכמו בין מפקד הכוח הצבאי הטורקי מוסה קזם קראבקיר, לאחר שכבש את העיר אלכסנדרופול והקים בה את מפקדתו ובין שר החוץ של ארמניה.
עיקרו של ההסכם היה בסעיף 10 בו הצהירה ארמניה כי היא מוותרת על השטחים שהוענקו לה לפי חוזה סוור שנחתם ב-10 באוגוסט 1920, ומתוך כך על רובן המכריע של תביעותיה לשטחים בתחומי אסיה הקטנה. עוד קבע ההסכם בסעיף 2 כי קו הגבול בין שתי המדינות יעבור לאורך התוואי שהוסכם בין רוסיה לבין האימפריה העות'מאנית כפי שנקבע בהסכם ברסט-ליטובסק מ-1918.
ההסכם היה אמור לזכות באשרור הפרלמנט הארמני בתוך חודש לכל היותר ממועד חתימתו, אך דבר זה לא נעשה מעולם שכן הצבא האדום שהחל את פלישתו לארמניה מכיוון אזרבייג'ן כשבוע לפני כן, כבש את ירוואן ב-4 בדצמבר 1920, ובכך באה עצמאותה של המדינה המותשת אל קיצה.
עשרה חודשים לאחר חתימת הסכם אלכסנדרופול, הוא הוחלף בהסכם קארס.
תרכובת אליציקלית