בשנת 2014 הקימה עיריית תל אביב "מיני ספריות" רחוב וחופים ניידות. הספריות מותקנות על נגררים. בתוך הקופסאות מותקנים ארונות מדפים לספרים ודלתות אשר ניתן לנעול אותן עם סגירת הספריות. הספריות פתוחות לקהל הרחב בשדרות רוטשילד, בחלק הצפוני שקרוב למתחם הבימה, בחופי הים מציצים, גורדון והצוק, בשדרות יד לבנים, בשדרות ההשכלה ובגן תקווה בשכונת התקווה. בספריות אלה יש ספרי ילדים ומבוגרים, פרוזה ושירה, ספרי נוער ועוד, וכן ארגזים המיועדים למי שמעוניין לתרום ספרים. בספריות קיימים ספרים בחמש שפות - עברית, אנגלית, צרפתית, רוסית וערבית. סביב הספריות הניידות מוצבים מושבים, והקהל הרחב מוזמן לשאול ספר לכמה שעות, לקרוא ולהחזיר למדף עם סיום הקריאה. מלבד ספרים ב'הארד-קופי', ניתן בספריות הרחוב גם להוריד ספרים דיגיטליים לטאבלטים, בשיתוף פעולה עם מיזם 'עברית' לספרים דיגיטליים בעברית. תופעה שמעיבה על פרויקט זה היא גניבת ספרים (לפעמים סיטונית) מהספריות הללו, דבר שנעשה מאמץ לפתרו על ידי סימון הספרים במדבקות בולטות וזוהרות. על כל פנים, הספרים בספריות אלו הם או בלויים, או מתרומות התושבים, או מעודפים מיותרים של הספריות, כך שלא נגרם נזק כלכלי לעירייה.
פרויקט ספרייה בתחנה.
בראשית 2016 השיקה רכבת ישראל את פרויקט "ספרייה בתחנה". בתחנות שונות ברחבי הארץ הוצבו ספריות להשאלה והחלפת ספרים ללא תשלום, לרווחת נוסעי הרכבת. ספריות אלו מאפשרות השאלה והחזרה של ספרים במשך כל שעות היום, ללא הרשמה, כאשר ניתן לשאול ספרים בתחנה אחת ולהחזירם בתחנה אחרת. ניתן גם לקחת את הספרים הביתה ולהחזירם לעמדה ייעודית בנסיעה הבאה.
היאלמר יוהנסן
פרדריק היאלמר יוהנסן (בנורווגית: Fredrik Hjalmar Johansen; 15 במאי 1867 - 3 בינואר 1913) היה חוקר קטבים נורווגי. הוא הפליג במשלחת "פראם" של פריטיוף ננסן בשנים 1896-1893, וליווה את ננסן בהשגת שיא חדש לקצה הצפון סמוך לקוטב הצפוני, במה שהיה אז האוקיינוס הארקטי הקפוא. יוהנסן השתתף גם במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן בשנים 1912-1910.
ראשית חייו.
יוהנסן נולד בסקין שבמחוז טלמרק בנורווגיה. הוא היה הבן השני במשפחה של חמישה ילדים. אביו האיכר שאף לשלוח את בנו לאקדמיה צבאית, אך יוהנסן ביקש להיות לעורך דין. הוא למד בכריסטיאניה (כיום אוסלו), אך הישגיו בבית הספר למשפטים היו דלים, משום שהחמיץ הרצאות רבות. כשהיה יוהנסן בן 21, מת אביו והוא נאלץ לעזוב את בית הספר למשפטים. לאחר תקופת עבודה קצרה כפקיד, החל לעשות לו שם כאתלט; הוא היה גולש סקי מצטיין ומתעמל אמנותי, ענף שבו היה לאלוף נורווגיה ב-1885 ולאלוף עולם ב-1889, בפריז.
משלחות מחקר.
החוג הארקטי.
יוהנסן הצטרף למשלחתו של ננסן אל הקוטב הצפוני באונייה "פראם" בשנת 1893; הוא נאלץ להסתפק בתפקיד מסיק, כיון שיתר התפקידים נתפסו כבר. אחרי ש"פראם" קפאה בקרח לבלי תזוזה, היה לעוזרו של זיגורד סקוט-הנסן במחקריו המטאורולוגים. על גבי מגלשי סקי ובלוויית כלבי מזחלות - יוהנסן היה נוהג כלבים מומחה - ליוה יוהנסן את מפקדו במסעם המשותף אל הנקודה הקרובה ביותר לקוטב הצפוני, '14 86° צפון, שהושגה בשנת 1895. בדרכם הביתה, נכפתה על יוהנסן וננסן שהיה למשך החורף על ארץ פרנץ יוזף בגלל נזק חמור שנגרם לקייאקים שלהם כשחצו תעלות פתוחות בקרח. במהלך המשלחת, נפל יוהנסן פעם אל בקיע בקרח וניצל בדוחק בידי ננסן. במקרה אחר, חבט דב קוטב בראשו.
עם שובן של קבוצות משלחת ננסן לנורווגיה, זכו יוהנסן ואחרים מצוות "פראם" לתהילת גיבורים. יוהנסן קודם לדרגת קפטן בחיל הרגלים הנורווגי, תפקיד שבו לא נחל הצלחה. הוא הרבה לשתות ועזב את הצבא. בין 1907 ל-1909, השתתף יוהנסן בארבע משלחות לסוואלבארד.
אנטארקטיקה.
ב-1910 היה אחד מאנשיו של אמונדסן על ה"פראם" ובאנטארקטיקה. אמונדסן, שהתחרה עם אנשיו על כיבוש הקוטב הדרומי מול רוברט פלקון סקוט, יצא אל הקוטב הדרומי במועד מוקדם מדי בעונה ונאלץ לחזור למחנה הבסיס במפרץ הלווייתנים.
יוהנסן חלק על ההחלטה לצאת בטרם עת ונאלץ להציל חבר אחר, מנוסה פחות, בקבוצה, קריסטיאן פרסטרוד, מקפיאה למוות במסע חזרה. אמונדסן לקח לידיו את מזחלת הכלבים הטובה ביותר ונחפז אל המחנה בלי לתת את הדעת על האנשים שנותרו מאחור, אל מול הסופה הממשמשת ובאה. כתוצאה מכך, פרסטרוד ויוהנסן נשארו ללא אוהל או ציוד בישול להמסת שלג, ולא הייתה להם ברירה אלא להמשיך בדרכם בכיוון המחנה בסופת שלגים נושאת רוח מקפיאה באופן קיצוני (-50°- צלזיוס) ובירידה מסוכנת לקראת הבסיס.
יוהנסן הציל את פרסטרוד ממוות ונשא אותו אל מחנה הבסיס. אמונדסן זעם על האיחור הגדול בהגעתם, שעות רבות אחריו ואחרי שאר האנשים. עם שובם למפרץ הלווייתנים, רב יוהנסן עם אמונדסן לפני שאר אנשי הקבוצה; תגובתו של אמונדסן לוויכוח הייתה להדיח את יוהנסן מן הקבוצה המתוכננת לכבוש את הקוטב הדרומי. הוא לא הסתפק בעונש הזה אלא הורה ליוהנסן לכפוף את עצמו לפרסטרוד, ולשני האנשים הורה לצאת למשלחת משנית בחשיבותה אל ארץ אדוארד השביעי, בעוד שאר חברי המשלחת יוצאים שוב אל הקוטב הדרומי.
קבוצת אמונדסן הגיעה בהצלחה אל הקוטב והתאחדה מחדש עם קבוצת המשנה. בהגיעם לטסמניה פיטר אמונדסן את יוהנסן מן ה"פראם", פרע את שארית משכורתו ופקד עליו לחזור לנורווגיה בכוחות עצמו. אחרי שיוהנסן עזב את המשלחת, החתים המנהיג המנצח את כל חברי הצוות הנותרים על התחייבות לשמור על סודיות בכל הנוגע למשלחת. רק אמונדסן לבדו היה רשאי לכתוב עליה בספר, שעמד לצאת לאור תוך זמן קצר. אחרי שובו ביחידות לנורווגיה התברר ליוהנסן, שאמונדסן לא יתייחס בשום צורה לתרומתו למשלחת, ובכלל זה מעשה ההצלה ההרואי של פרסטרוד. עם זאת, על השתתפותו במשלחת ניתנה ליוהנסן מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), המדליה הנורווגית שייסד הוקון השביעי מלך נורווגיה בשנת 1912, כגמול למשתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.
כתוצאה משילוחו בחרפה מן המשלחת, חזר יוהנסן להרגלי השתיינות המופרזת שלו, נתקף דיכאון קליני ובשנת 1913 איבד עצמו לדעת.
מורשת.
שמו של יוהנסן נבלע לאחר מותו, במידה רבה, בנשייה שאמונדסן שוחר הנקם איחל לו. עם זאת, בשנת 1997 פרסם הביוגרף ראגנר קוואם הבן ביוגרפיה של חוקר הארצות הנשכח, "האיש השלישי". כתוצאה מספר זה ומספר אחר, טוהר שמו של יוהנסן בתולדות חקר הקוטב הנורווגי והושב למקומו הראוי.
בשנת 2005 אישר הארגון ההידרוגרפי הבינלאומי באופן רשמי את הצעתו של מדען אמריקאי, חוקר האזור הארקטי, לקרוא על שם הייאלמר יוהנסן את הר הים (seamount), מבנה וולקני רב-מידות, שהתגלה לא מכבר על קרקעית האוקיינוס הארקטי צפונית-מערבית לשפיצברגן. מיקומו הוא 82 מעלות, 57 דקות צפון, 3 מעלות 40 דקות מערב, ופסגת ההר התת-ימי נמצאת בעומק מים של 4800 מטרים.
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ורג' הרברט ווקר בוש
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים ע"ש ג'ורג' בוש (באנגלית: George Bush Presidential Library &amp; Museum) הוא מתחם הכולל את הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים ואת קברו של נשיא ארצות הברית ה-41, ג'ורג' הרברט ווקר בוש. בנוסף, המקום כולל גם את משרדי ההנהלה של קרן בוש.
המרכז משתרע על פני כ-360 אלף מטרים רבועים בתחומי הקמפוס המערבי של אוניברסיטת טקסס A&amp;M, בקולג' סטיישן הסמוכה ליוסטון, טקסס. המרכז נחנך ונפתח לציבור בשנת 1997, ועבר שיפוץ וחידוש בשנת 2007.
המטרה הרשמית של הספרייה והמוזיאון היא "לשמר ולהנגיש את הרשומות, המסמכים והחפצים של הנשיא ג'ורג' בוש האב, על מנת לקדם את הדמוקרטיה, החינוך, וההבנה הציבורית של ההיסטוריה האמריקנית דרך סיפור חייו וניסיונו האישי של ג'ורג' בוש".
ב-21 באפריל 2018 נקברה בספרייה ברברה בוש, הגברת הראשונה של ארצות הברית לשעבר וב-6 בדצמבר 2018 נקבר בה ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
המוזיאון הנשיאותי.
תצוגת הקבע של המוזיאון עוקבת אחרי השתלשלות סיפורו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש בתחנות השונות בחייו, תוך שימת לב על הקשרם ההיסטורי ואירועי התקופה. התצוגה כוללת מוצגים שונים לרבות חפצים, מסמכים, תמונות וקטעי וידאו. המוזיאון כולל גם העתק בגודל מלא של החדר הסגלגל, כאשר בניגוד לנהוג במוזיאונים נשיאותיים אחרים, המבקרים מורשים להיכנס לחדר זה באופן חופשי ואף להתיישב מאחורי שולחנו של הנשיא. באפשרות המבקרים לקבל גם מצוות המוזיאון תמונה למזכרת ממעמד זה. לצד תצוגת הקבע המוזיאון מארח גם חדרי תצוגה לתערוכות מתחלפות, תערוכות העוסקות בהיסטוריה של ארצות הברית, בקורות חייהם של נשיאיה, ובסוגיות שונות הקשורות לכהונתו של בוש כנשיא.
הספרייה הנשיאותית.
הארכיון הטקסטואלי בספרייה הנשיאותית מכיל יותר מ-44 מיליון עמודים של מסמכים אישיים ורשמיים, 2 מיליון תמונות, 10,000 הקלטות וידאו ו-800 שעות הקלטות שמע.
בסמוך לספרייה עומדות מספר כיתות לימוד המשמשות את הפרויקטים החינוכיים של הספרייה.
מיטו
מיטו (ביפנית: 水戸市) היא עיר הבירה של מחוז איבראקי שבחבל קאנטו שבצפון יפן. אוכלוסיית העיר מונה 270,953 תושבים, נכון לשנת 2015.
היסטוריה.
אנשי יאמטו התיישבו לראשונה במיטו בסביבות המאה ה-4, ובתקופת הייאן התיישב במקום אחד מענפי שבט טאירה והקים שם עיר-טירה. במהלך המאות שלאחר מכן התחלפה השליטה בטירת מיטו מספר פעמים, ובמאה ה-17 כבש את הטירה טוקוגאווה איאיאסו לאחר קרב סקיגהארה. העיר נותרה תחת שליטתו הישירה של השוגון עד רסטורציית מייג'י במאה ה-19. מיטו הייתה מקום מושבה של אסכולת מיטו – אסכולת קונפוציאניזם שהטיפה לאימוץ ההשכלה המערבית כדי לקדם את יפן בזירה הבינלאומית, וכדי לקדם את רעיון הייחודיות היפנית בעולם.