פסאנן החל את הקריירה בלאהטי בשנת 1996, ובעונת 1998 היה שותף לעליית הקבוצה לליגת העל הפינית. פסאנן שיחק במועדון עוד שתי עונות נוספות, בהן היה שחקן הרכב קבוע, למעט שתי תקופות השאלה קצרות לקבוצת המנלינה הפינית. בשנת 2000 עבר פסאנן לאייאקס אמסטרדם, והצלחתו בקבוצה הייתה מיידית, אך נעצרה באוגוסט 2001 כאשר שבר את רגלו, והחמיץ כמעט את כל עונת 2001/02. חבריו של פסאנן זכו בלעדיו בדאבל, כשהקבוצה זכתה באליפות ליגת העל ההולנדית בפער של חמש נקודות מהסגנית פ.ס.וו. איינדהובן, ובגביע ההולנדי. בעונת 2002/03 היה פסאנן שותף להגעתה של אייאקס לרבע גמר ליגת האלופות, אך בעונת 2003/04 ירד מעמדו בקבוצה, ובפגרת החורף הושאל לפורטסמות' מהפרמייר ליג, שם ערך 12 הופעות ליגה, וסיים עם הקבוצה במקום ה-13 בליגה. מאמנו של פסאנן בפורטסמות', הארי רדנאפ, רצה לרכוש את השחקן מאייאקס בתום העונה, אך לטענתו, אייאקס דרשה מחיר גבוה מדי.
בקיץ 2004 נמכר פסאנן לאלופת גרמניה הטרייה, ורדר ברמן, שהתחזקה לקראת משחקי ליגת האלופות. בעונתו הראשונה במועדון, סיים פסאנן עם ברמן במקום השלישי בבונדסליגה, כשהוא שיתף פעולה בהגנה עם פול סטלטרי, ולריאן איסמאל, לודוביק מאנין וכריסטיאן שולץ. בליגת האלופות, פסאנן עלה לשמינית הגמר עם ברמן, אך היה שותף מלא לשתי תבוסות מול אולימפיק ליון בשלב זה, כאשר ברמן הפסידה 3-0 בבית ו-7-2 בחוץ. בעונת 2005/06 פסאנן וברמן סיימו את הבונדסליגה במקום השני, מרחק חמש נקודות מהאלופה באיירן מינכן, וזכו בגביע הליגה הגרמנית, לאחר ניצחון 2-0 על באיירן מינכן בגמר, בו לא שיחק פסאנן. בעונת 2006/07 סיימו ברמן ופסאנן במקום השלישי בבונדסליגה, מרחק ארבע נקודות מהאלופה שטוטגרט, והודחו מליגת האלופות בשלב הבתים, והמשיכו ממנה לגביע אופ"א, שם נעצרו בחצי הגמר על ידי אספניול. בעונת 2007/08 סיימו ברמן ופסאנן במקום השני בבונדסליגה, מרחק עשר נקודות מהאלופה באיירן מינכן, ושוב סיימו את שלב הבתים בליגת האלופות במקום השלישי והמשיכו לגביע אופ"א, בו נעצרו בשמינית הגמר על ידי גלאזגו ריינג'רס. בשנה זו, נבחר פסאנן ככדורגלן השנה על ידי עיתונאי הספורט של פינלנד. בעונת 2008/09 סיימו ברמן ופסאנן במקום העשירי בלבד בבונדסליגה, אך לאחר ששוב סיימו במקום השלישי בשלב הבתים בליגת האלופות, המשיכו לגביע אופ"א ונעצרו רק במשחק הגמר, בו הפסידה ברמן 2-1 לשחטאר דונצק בהארכה. פסאנן נכנס כמחליף בדקה ה-95 של הגמר, במקומו של קלמנס פריץ. ברמן ופסאנן התנחמו בזכייה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על באייר לברקוזן. בעונת 2009/10 סיימו ברמן ופסאנן במקום השלישי בבונדסליגה, והודחו מהליגה האירופית בשמינית הגמר על ידי ולנסיה. עונת 2010/11 הייתה האחרונה של פסאנן בורדר ברמן. בעונה זו ברמן סיימה במקום ה-13 בבונדסליגה, וסיימה את שלב הבתים בליגת האלופות במקום האחרון. בתום עונה זו, לאחר שנגמר חוזהו בקבוצה, עזב פסאנן את ורדר ברמן לאחר שבע עונות, בהן ערך 144 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים, וחתם ברד בול זלצבורג על חוזה לעונה אחת.
פסאנן שיחק ברד בול זלצבורג עונה אחת, 2011/12, וזכה עם הקבוצה בדאבל, כשהקבוצה זכתה באליפות במרחק של שש נקודות מהסגנית ראפיד וינה, ובגביע האוסטרי לאחר ניצחון 3-0 בגמר על ריד. על אף זאת, הקבוצה בחרה שלא לחדש את חוזהו של פסאנן בתום העונה, והוא חתם בארהוס מליגת העל הדנית, שם שיחק שתי עונות, כשבעונתו השנייה בקבוצה, ארהוס נשרה לליגת המשנה. לאחר שירד ליגה עם ארהוס, חתם פסאנן במאי 2014 על חוזה לשנתיים בקבוצת נעוריו לאהטי. בספטמבר 2015 הודיע פסאנן שבתום עונת 2015 יפרוש ממשחק פעיל, ואכן פרש בתום שנה זו.
קריירה בינלאומית.
פסאנן ערך את הבכורה במדי נבחרת פינלנד בשנת 2000, במשחק מול נבחרת אירלנד. פסאנן ערך 76 הופעות במדים הלאומיים, האחרונה הייתה בשנת 2013, ושימש קפטן כאשר יארי ליטמנן וסמי הופיה לא היו בסגל. פסאנן לא הצליח להגיע עם פינלנד לטורניר גדול כלשהו.
לפסאנן יש שש הופעות במדי נבחרת הקטרגל של פינלנד, בהן הבקיע שני שערים.
תארים.
עם אייאקס אמסטרדם:
עם ורדר ברמן:
עם רד בול זלצבורג:
תארים אישיים:
פטרי פאסאנן
פטרי פאסנן
פטרי פסנן
דרמה (פירושונים)
קורפוס הפאנצר ה-24 (ורמאכט)
קורפוס הפאנצר ה-24 (בגרמנית: XXIV. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם בקייזרסלאוטרן ב-1 באוקטובר 1938 בשם "מפקדת הכוחות בסאר-פפלץ", והועמד תחת פיקוד ולטר קונצה.
עם פרוץ המלחמה היה קונצה מפקד מפקדת הכוחות בסאר-פפלץ, שהפכה באמצע ספטמבר 1939 לקורפוס ה-24, והייתה חלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. ב-15 בפברואר 1940 מונה לאו גייר פון שוופנבורג למפקד הקורפוס.
במהלך המערכה על צרפת לחם פון שוופנבורג עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן פיקד על הסבת הקורפוס לקורפוס ממונע.
במבצע ברברוסה פעל הקורפוס שבפיקודו במסגרת קבוצת הפאנצר השנייה כחלק מקבוצת ארמיות מרכז, ונטל חלק בקרבות ביאליסטוק-מינסק וסמולנסק, ולאחר מכן השתתף בקרב על מוסקבה.
ב-7 בינואר 1942 מונה ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף למפקד הקורפוס, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה, וב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר, והוכפף לארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית לחם הקורפוס בקרב על וורונז', ולאחר מכן השתתף כחלק מהארמייה השישית בקרבות באזור סטלינגרד.
ב-3 באוקטובר 1942 נהרג פון לנגרמן בשעת סיור בחזית מרימון יד שהושלך לעברו, ואוטו פון קנובלסדורף מונה במקומו למפקד הקורפוס. ב-30 בנובמבר 1942 מונה מרטין ונדל למפקד הקורפוס, ולאחר מכן התחלפו כמה מפקדים במהירות. ב-9 בפברואר 1943 מונה למפקד הקורפוס, שהיה חלק מפלגת הארמייה לאנץ במסגרת קבוצת ארמיות B, ובהמשך לחם הקורפוס בקרבות באוקראינה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, כחלק מהארמיות השישית, השמינית, ארמיית הפאנצר הראשונה וארמיית הפאנצר הרביעית לסירוגין. ב-27 ביוני 1944 מונה פריץ-הוברט גרזר למפקד הקורפוס, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה, ולאחר מכן שוב התחלפו כמה מפקדים במהירות. ב-15 באוקטובר 1944 חזר ולטר נהרינג לפקד על הקורפוס, ובנובמבר הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, עימה לחם במבצע ויסלה-אודר. ב-19 במרץ 1945 מונה הנס קלנר למפקד הקורפוס, וב-8 באפריל החליפו ולטר הרטמן שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
המערכה על צרפת.
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ברברוסה.
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על מוסקבה.
במהלך הקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב חרקוב השלישי.
במהלך קרב חרקוב השלישי כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קורפוס הפאנצר ה-24
הקורפוס ה-24 (ורמאכט)
דיוויזיית הפאנצר הרביעית (ורמאכט)
דיוויזיית הפאנצר הרביעית הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה נחשבה לאחת מיחידות השריון האיכותיות והמנוסות בצבא גרמניה הנאצית והיא שירתה לאורך המלחמה במספר מערכות עיקריות, בהן המערכה בפולין, המערכה על צרפת, הקרב על יוון, המערכות בחזית המזרחית והמערכות בחזית המערבית.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-10 בנובמבר 1938, יחד עם דיוויזיית הפאנצר ה-5, והועמדה תחת פיקוד גאורג-הנס ריינהרדט. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה לחמה הדיוויזיה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס הממונע ה-16 במסגרת הארמייה העשירית. על אף שכשלה בתחילה, בקרב בעיירה מורקה, ב-1 בספטמבר 1939, ועוכבה על ידי הכוחות הפולנים מבלי שהצליחה לפרוץ את קווי ההגנה, היו אנשיה בין הראשונים שפרצו את הגנת ורשה, והביאו לנסיגת הכוחות הפולנים אל מחוץ לוורשה.
ב-11 בפברואר 1940 מונה לודוויג פון רדלמייר למפקד הדיוויזיה. במהלך המערכה על צרפת לחם פון רדלמייר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-16 במסגרת הארמייה השישית, והשתתף עימה בקרב ז'מבלו. ב-8 ביוני 1940 במהלך המערכה על צרפת פרש פון רדלמייר מתפקידו, ויוהאן יואכים שטפר מונה במקומו למפקד הדיוויזיה, ופיקד עליה במהלך מבצע מקרה אדום, כחלק מהקורפוס הממונע ה-16 במסגרת הארמייה השישית. ב-1 בספטמבר 1940 מונה הנס פון בוינבורג-לנגספלד למפקד הדיוויזיה, וב-8 בספטמבר 1940 מונה ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף למפקד הדיוויזיה.