לואיס גראנט סילבר (באנגלית: Louis Grant Silver; נולד ב-27 בנובמבר 1953 בניו יורק) הוא כדורסלן עבר בקבוצת מכבי תל אביב. סילבר שיחק בקבוצה כמתאזרח, בשני תפקידי הפורוורד, ותקופה מסוימת גם היה קפטן הקבוצה. גובהו שני מטרים, והוא ניחן בכישרון קליעה מעולה שהתאפיין בקליעה באמצעות שתי זרועות המונפות מאחורי הראש אל עבר הסל, חכמת משחק גבוהה ומשחק הגנה מצוין.
ביוגרפיה.
סילבר שיחק כדורסל באוניברסיטת הרווארד, ובדראפט 1975 של ליגת ה-ABA נבחר על ידי קבוצת קנטאקי קולונלז.
סילבר הצטרף למכבי תל אביב בעונת , וכבר בעונה שלאחריה הגיעה הקבוצה לגמר גביע האלופות בבלגרד. באותה עונה גברה מכבי תל אביב על צסק"א מוסקבה בתוצאה 91:79, וניצחה בגמר את מובילג'ירג'י וארזה האיטלקית בתוצאה 78:77. סילבר זכה בגביע אירופאי שני בעונת 1980/1981, לאחר ניצחון על סינודינה בולוניה האיטלקית בתוצאה 80:79.
סילבר עזב את מכבי תל אביב בשנת 1985, כשהוא נושא עמו 10 אליפויות, 8 גביעים, 2 גביעי אירופה לאלופות, וגביע בין-יבשתי. סילבר מדורג במקום החמישי ברשימת הקלעים של מכבי באירופה עם 1,999 נקודות.
סילבר שיחק גם בנבחרת ישראל עמה השתתף בשלוש אליפויות אירופה (1979, 1981, 1983). סילבר רשם 66 הופעות במדי הנבחרת, וקלע בסך הכול 961 נקודות (ממוצע של 14.6 נקודות למשחק). סילבר שיחק אף בנבחרת אירופה ובשנת 1987 זכה למשחק פרידה שבו שיחקה מכבי תל אביב מול נבחרת אירופה.
בטקס שנערך ב-28 בפברואר 2008 לציון 50 שנה להיווסדות המפעלים האירופאים בכדורסל קיבל סילבר אות הוקרה מטעם היורוליג כאחד מ-13 הסמלים הגדולים של מכבי תל אביב בכל הזמנים.
במהלך התקופה בה שיחק בישראל השלים סילבר תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב ותואר שני במשפטים באוניברסיטת ניו יורק, וכיום הוא עורך דין המנהל את קרן RP בלונדון. מתגורר בארצות הברית ובבריטניה לסירוגין.
ג'ון קיפמאייר
ג'ון קיפמאייר (אנגלית: John Kiffmeyer, ידוע גם כאל סוברנטה (Al Sobrante); נולד ב-1969) הוא המתופף של להקת גרין דיי לשעבר.
מקור הכינוי הוא בעיירה אל-סוברנטה (El Sobrante) בקליפורניה, צפונית לברקלי. קיפמאייר סיפר שהתעלף יום אחד וכשהתעורר ראה את השלט "ברוך הבא לאל סוברנטה". בשל הטשטוש בו היה שרוי, חשב שכתוב שם "ברוך הבא, אל סוברנטה" ולאחר שסיפר על כך לחבריו, הם החלו לכנותו אל סוברנטה.
קריירה.
קיפמאייר היה פעיל בסצנת הפאנק באזור מפרץ סן פרנסיסקו וכבר היה מתופף של להקה אחרת, כאשר הצטרף לחבריו לייסוד גרין דיי. ההופעות הראשונות של הלהקה היו בקולג' קונטרה קוסטה, שם למד עיתונות. הופעות אלו הקנו ללהקה את החוזה שהוביל להוצאת האלבום הראשון.
ב-1990 עזב קיפמאייר את הלהקה על מנת להמשיך בלימודיו לקראת תואר באוניברסיטת הומבולדט. הוא היה חבר במספר הרכבי פאנק במהלך ולאחר סיום לימודיו; ומפיק מוזיקת פאנק.
קיפמאייר מתגורר בסן פרנסיסקו עם אשתו גרטה ושני ילדיו.
פייר סט. אמאנד
פייר שארל פורנייה סט. אמאנד (צרפתית: Pierre Charles Fournier de St. Amant; ספטמבר 1800 - 29 באוקטובר 1872), שחמטאי אמן צרפתי, עורך עיתון שחמטאי לה-פלמד ונציגה של צרפת בענייני שחמט בינלאומיים.
קריירה.
לאחר מותו של לואי שארל דה לה בורדונה בשנת 1840, נחשב סט. אמאנד לבכיר שחמטאי צרפת, הגם שמשחקו לא הגיע לעוצמת המשחק של לה בורדונה. לשיא יכולתו הגיע בשנות ה-40 של המאה ה-19 כאשר היה ממוקם שני-שלישי בעולם. סט. אמאנד דורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1836 ל-1846; לאחר מכן החל לרדת באיטיות בדירוג העולמי אך בשנת 1870 היה עדיין מדורג במקום ה-48.
בתחילת דרכו היה סט. אמאנד מזכירו של מושל גיאנה הצרפתית עד שהוא מחה נגד סחר העבדים. לאחר מכן ניסה את מזלו כשחקן, הפך לסוחר יינות מצליח והיה קצין במשמר הלאומי עד למהפכת 1848.
בשנת 1851 מונה לקונסול בקליפורניה שמונה שנים לאחר תבוסתו להווארד סטאונטון בשנת 1843. במשחקים הראשונים, בלונדון, ניצח סט. אמאנד בתוצאה 3.5-2.5 אך בדו-קרב החוזר, בקפה דה לה רג'נס בפריז הוא הפסיד 8–13. הדו-קרב השני נחשב במקורות רבים כאליפות עולם לא-רשמית.
דו-קרב זה הווה אבן דרך משמעותית בהתפתחות האסטרטגיה השחמטאית, ההבנה העמוקה של המשחק ואמנות התמרון. צעד נוסף התרחש 43 שנים מאוחר יותר בדו-קרב בין וילהלם שטייניץ ליוהנס צוקרטורט.
בשנת 1858 סט. אמאנד היה בפריז כאשר פול מורפי ביקר שם לראשונה. סט. אמאנד הודה בגלוי כי איננו משחק באותה רמה כמו האמריקאי, אך נכח במשתה לכבודו. הם שיחקו מספר משחקים באופן פרטי, כאשר רק מסעי אחד המשחקים התפרסמו, ניצחון של מורפי.
בשנת 1861 סט. אמאנד היגר לאלג'יר שם בילה את שנותיו האחרונות. הוא מת בשנת 1872 לאחר תאונה בנוסעו בכרכרה.
זלמאי ח'לילזאד
זלמאי ח'לילזאד (פאשטו: زلمی خلیلزاد; נולד ב-22 במרץ 1951) הוא דיפלומט אמריקאי שכיהן כשגריר ארצות הברית באו"ם בתקופת כהונתו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
ביוגרפיה.
ח'לילזאד נולד ב-1951 למשפחה פשטונית בעיר מזאר-י שריף אשר בצפון אפגניסטן. בנעוריו למד בבית ספר פרטי בעיר הבירה קאבול, ובהיותו בן 15 התקבל לתוכנית חילופי תלמידים ועבר עם משפחתו לארצות הברית.
את התואר הראשון והשני קיבל מאוניברסיטה האמריקנית בביירות בלבנון ואת תואר הדוקטור מאוניברסיטת שיקגו.
בין 1979 ל-1984 שימש כפרופסור למדע המדינה בבית הספר ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה, שם עבד בצמידות לזביגנייב בז'ז'ינסקי אשר, בתקופת ממשל קרטר, הוביל את התמיכה במוג'אהדין בעת מלחמת אפגניסטן הראשונה במסגרת מבצע ציקלון.
בתקופת ממשל רונלד רייגן הפך ליועץ לנשיא בתחומי אפגניסטן ומלחמת איראן–עיראק. אחרי פלישת נאט"ו לאפגניסטן מונה בנובמבר 2003 לשגריר הראשון של ארצות הברית באפגניסטן. בתפקידו זה היה ה"חונך" של השלטון האפגני בחידוש הממשל, כולל הקמת הפרלמנט ויצירת ממשל דמוקרטי המכיל את המיעוט הפשטוני. לאור הצלחתו מונה ב-21 ביוני 2005 לכהונת שגריר ארצות הברית בעיראק של אחרי הכיבוש. גם בעיראק סייע בעריכת הבחירות וייצוב השלטון.
ב-17 באפריל 2007 מונה לתפקיד שגריר ארצות הברית באו"ם. הוא סיים את שירותו עם כניסת הנשיא אובמה לבית הלבן. לאחר פרישתו פנה לעסקים פרטיים. הוא הקים חברת ייעוץ ומכהן במועצת המנהלים של חברת הנפט הרביעית בגודלה בנורווגיה, DNO, שהיא בעלת אינטרסים בכורדיסטן.
באוקטובר 2021 דיווח CNN כי זלמיי חלילזאד, שליחו המרכזי של ארצות הברית באפגניסטן, יעזוב את תפקידו באפגניסטן, לאחר סיום נסיגת הכוחות האמריקאים באפגניסטן.
חיים אישיים.
ח'לילזאד נשוי לשריל בנארד ואב לשני בנים.
ארז קומרובסקי
ארז קומרובסקי (נולד ב-5 באוגוסט 1962) הוא שף, אופה, מחבר ספרי בישול ומנחה סדנאות בישול ואפייה ישראלי. התפרסם כשהקים את רשת בתי הקפה והמאפיות "לחם ארז" והיה מבעליה. כיום הוא מפעיל בית ספר לבישול גלילי בביתו שבישוב מתת ובעלים שותף בקייטרינג ארז וחנן.
ביוגרפיה.
קומרובסקי נולד בתל אביב. בצה"ל שירת בחטיבה 7 של חיל השריון ובמלחמת לבנון הראשונה לחם כמפקד טנק. אחרי הצבא למד בישול בפריז, ביפן, שם התמחה בבישול ארוחת הקייסקי המסורתית, ובסן פרנסיסקו. לאחר שובו לישראל ניהל חברת קייטרינג, "הסטודיו לבישול פוטוריסטי". בין 1989 ל-1994 חי בסן פרנסיסקו, שם התמחה בבישול בסגנון פיוז'ן ובאפיית לחמי שאור בפריז אצל ליונל פואלן. ב-1996 הקים את "לחם ארז" כמאפייה בהרצליה, עם שותפו אילן רום, בשנת 2003 מכרו מחצית ממניות הרשת לאיש העסקים גיורא נפתלי, מבעלי "מי עדן", וכן לפרופ' חיים בן שחר (חב"ש). ב-2007 נמכרו כל מניות "לחם ארז" לחברת "קפה קפה", ומאז אין לו עמה שום קשר (הזיכיון נמצא בבעלותו של בעלי רשת "קפה קפה", איש העסקים רונן נמני).
קומרובסקי יזם ב-2002 מבצע עם האגודה לזכויות האזרח, שבו מכר לחמניות בצורת כף יד, אשר הרווח ממכירתן עבר לאגודה תחת הסיסמה: "נותנים יד לזכויות האדם". קומרובסקי היה מעורב גם בעתירה לבג"ץ, יחד עם עמותת הרוב הציוני, בנושא חוק החמץ, האוסר על מכירת דברי חמץ ביישובים בעלי רוב יהודי במהלך חג הפסח. בספריו, כתבותיו ובראיונות עמו הוא מביע תמיכה גם במטבח אורגני ומקומי, ורבים מן המאכלים הנמכרים ב"לחם ארז" הם אורגניים.
לאורך השנים פרסם כתבות, טורים אישיים ומתכונים בעיתון "גלובס" ובאתר "ynet" והשתתף בתוכניות טלוויזיה ובפרסומות. ב-2008 עלתה בערוץ 10 התוכנית "בישול גלילי", תוכנית בישול בהנחייתו. החל משנת 2019 השתתף כאחד מצוות השופטים של סדרת הטלוויזיה "משחקי השף". בפברואר 2022 הודיע על פרישתו מהסדרה, בעקבות תחקיר עיתונאי שטען להטרדות מיניות מצדו.
ב-2019 פתח מסעדה בשם "מינט" בעיר ניו יורק בסגנון "פאסט קז'ואל", מטבח ישראלי מודרני במחיר נגיש.
קומרובסקי מתגורר במתת שבגליל עם בן זוגו, מיכאל גלוזמן, פרופסור חבר לספרות באוניברסיטת תל אביב. הוא מטפח סביב ביתו בוסתן לירקות מאכל. בעבר התגורר בתל אביב ובכליל.
תבהלה
תבהלה (בלעז: פאניקה) היא תחושת פחד פתאומית מפני סכנה או משהו מפתיע אך יכולה להיגרם ממשהו מביך (כמו המניי ני הטוען שיש לו 22 אך יש לו 12)התחושה היא כה חזקה עד כי היא גוברת על כל חשיבה הגיונית, ומחליפה אותה ברגשות סוערים של חרדה, המביאים לתגובה קיצונית של "הילחם, ברח או קפא".
תבהלה עשויה להתרחש אצל יחידים ואף בקרב קבוצה גדולה, למשל במצבי היסטריה המונית או פאניקה מוסרית.