ב־21 בפברואר 2017, מאניש דאיאל וברוס גרינווד היו הראשונים אשר לוהקו בסדרה לתפקידי דבון פרבש וסולומון בל בהתאמה. שם הדמות של גרינווד שונה מאוחר יותר לרנדולף בל. תפקידיהם והשתתפותם של מאט זוקרי, אמילי ואן קאמפ ומלינה קאנאקארדס פורסמו מאוחר יותר. מורן אטיאס לוהקה גם לתפקיד רנטה ת'ורפ, מנכ"לית בפארק צ'סטיין, שגולמה במקור על ידי ולרי קרוז בפיילוט. עם זאת, כאשר הצטרפה מרין דאנגי לצוות השחקנים, המפיקים ראו באטיאס מתאימה יותר לתפקיד ראש השיווק של בית החולים. דאנג'י החליפה אותה כמנכ"לית ושמה של הדמות שונה לקלייר ת'ורפ.
עם התפתחות העונה הוכרז כי ויולט בון אמורה לחזור לתפקידה, וב־30 באפריל 2018 דווח כי למלקולם-ג'מאל וורנר יהיה תפקיד חוזר מרכזי בשלושת הפרקים האחרונים של העונה.
ב-18 ביוני 2018 הוכרז כי וורנר והשחקן גלן מורשאואר, יהיו לשחקנים קבועים החל מהעונה השנייה. למחרת הוכרז כי מורן אטיאס, מרין דאנג'י ומלינה קאנקארדס לא ישובו לסדרה, וכי ג'יין ליבס תצטרף גם כן לצוות השחקנים כקבועה לעונה השנייה כשהיא חתומה על חוזה לשנה.
ב־16 ביולי 2018, הוכרז כי ג'נה דוואן אמורה לחזור לשחק בעונה השנייה. מאוחר יותר הוכרז ב־27 באוגוסט כי דניאלה אלונסו לוהקה גם היא לתפקיד חוזר בעונה השנייה.
צילומים.
הצילומים העיקריים לסדרה מתקיימים באטלנטה, ג'ורג'יה ובסביבתה. תמונות חיצוניות וכמה תמונות פנים של המוזיאון לאמנות במרכז העיר אטלנטה שימשו כתפאורה לבית החולים הבדיוני צ'סטיין פארק. חלק מהצילומים התקיימו גם בקונירס, ג'ורג'יה, על מערך הפקה ששימש בעבר ל"סליפי הולו" של פוקס. הצילומים לבלוק ההפקה הראשון התקיימו בין התאריכים 20 במרץ ל-5 באפריל 2017. הצילומים לעונה השנייה החלו ביולי 2018. ב־14 במרץ 2020, הפקתה של העונה השלישית הושבתה בעקבות מגפת הקורונה.
יחסי אריתריאה–צ'ילה
יחסי אריתריאה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ואריתריאה.
היסטוריה.
צ'ילה ואריתריאה לא כוננו מעולם יחסים דיפלומטיים רשמיים.
יחסים מסחריים.
הסחר בין שתי המדינות הוא כמעט זניח, והסתכם ב-28,000 דולר בשנת 2017 ורק ב-120 דולר בשנת 2018.
אז'ן ז'וזף ורבוקהובן
אז'ן ז'וזף ורבוקהובן (בצרפתית: Eugène Joseph Verboeckhoven; 9 ביוני 1798 – 19 בינואר 1881) היה צייר בלגי, שנולד בוורנטון במערב פלנדריה. הוא היה צייר, פסל, וליטוגרף של בעלי חיים, נופים ודיוקנאות.
ביוגרפיה.
אז'ן ורבוקהובן למד אצל אביו, ברטלמי ורבוקהובן, פסל. אז'ן ורבוקהובן היה אחיו הבכור של הצייר הימי צ'ארלס לואי ורבוקהובן (1802–1889), דודו של הצייר לואי ורבוקהובן (1827–1884) וסבה של הציירת מרגריט ורבוקהובן (1865–1949).
בשנת 1816 עבד אצל וויטורון בגנט. ורבוקהובן היה משתתף קבוע בגנט (1820 ו-1824) ובסלוני בריסל (1827–1860). הוא ביקר בארדנים, צרפת, בריטניה (1826), גרמניה (1828) ואיטליה (1841). הוא זכה למוניטין רב והיה חבר באקדמיות של בריסל, גנט, אנטוורפן, סנט פטרסבורג ואמסטרדם.
ורבוקהובן היה צייר בעלי חיים מצוין ונראה כי יחד עם תלמידיו היה החוליה האחרונה למסורת ציור עם שורשים עמוקים במאה ה-17, שקשרה בין תצפית על הטבע, וחקר קומפוזיציה אידיאלית של המציאות. כמו המאסטרים הישנים, הוא השיג את הצבע הכחול לשמים על ידי טחינת לפיס לזולי.
הוא היה אמן פורה וקפדן מאוד בהכנותיו: מאות סקיצות ומחקרים הופקו בשטח, שהרכיבו אלמנטים שונים כמו פיסות פאזל. הוא היה זריז מאוד, ואמנים רבים קראו לו להעשיר את יצירותיהם בכמה מחיותיו ודמויותיו. בשנים 1841 ו-1842 ביקר באיטליה, שווייץ וסקוטלנד. ההשראה שלו נותרה זהה והטכניקה שלו לא השתנתה, אך מחברותיו התמלאו כעת בשרטוטים של נופים שונים.
היופי שבוקע מציוריו מסתיר מדי פעם את הכישרון הבסיסי של ורבוקהובן לציור: בעבודות ההכנה מפורטות, ברישומים, בליטוגרפיות ובתחריטים שלו. גם דיוקנאותיו, נושאיו ההיסטוריים ופסליו זוכו לתשומת לב רבה.
פעילויות אחרות.
הוא מילא תפקיד חשוב במהפכה הבלגית בשנת 1830 ומונה על ידי הממשלה הזמנית למנכ"ל המוזיאונים לאמנויות יפות בבריסל. עד סוף ימיו הוא היה חבר בוועדת המוזיאונים המלכותיים לאמנויות וכאשר המלך לאופולד הראשון יצר את הקטגוריה של אומנויות יפות באקדמיה בשנת 1848, הוא היה במועצה המייעצת.
ורבוקהובן היה מעורב גם בפוליטיקה המקומית. בין השנים 1861–1867 הוא היה סגן ראש העירייה של מועצת שארביק, בריסל.
כמו רבים מעמיתיו, גם ורבוקהובן היה ב"בונים החופשיים". הוא הצטרף אליהם בבריסל בשנת 1834 עם אחיו צ'ארלס לואי, צייר ימי ידוע. זמן קצר לאחר שהצטרף, הוא הציע להקים מוזיאון לבונים החופשיים. הוא היה קשור מאוד לרעיונות הפילוסופיים שלהם, ומשנת 1834 ובשיטתיות לאחר 1850 הוסיף לחתימתו את הסמל של "הבונים החופשיים".
אז'ן ורבוקהובן נפטר בבריסל, בשנת 1881.
אסטרסונד
אסטרסונד (בשוודית: Östersund, ביפא: ; ) היא עיר במרכז שוודיה ובירת מחוז ימטלנד. בעיר אוכלוסייה כוללת של 50,960 תושבים, נכון לשנת 2017 והיא העיר המאוכלסת ביותר בצפון שוודיה, העיר ה-22 המאוכלסת ביותר במדינה והעיר ה-46 המאוכלסת ביותר בסקנדינביה.
גאוגרפיה.
העיר משתרעת לאורך המורדות המזרחיים של אגם סטורשון. אסטרסונד היא עיר דו-עירונית מכיוון שחלק קטן ממנה עם כ-400 תושבים נמצא למעשה בעיריית קרוקום.
אקלים.
באסטרסונד אקלים תת-ארקטי, והיא נמצאת בצפון הרחוק של אזור האקלים הממוזג הצפוני. האזור הארקטי והרוחות הקרות שמדי פעם מוצאות את דרכן לעיר נקראות nordvästan (הצפון מערבי) או kallvästan (המערבי הקר). אף על פי כן, אקלים החורף חם בהרבה מרוב המקומות בקווי רוחב דומים. זאת בשל נחל המפרץ והמעברים הרבים בשרשרת ההרים, המביאים לעיר רוחות חמות יותר מהאוקיינוס האטלנטי בימי החורף. אקלים זה יוצר בעיר ימי קיץ נעימים יותר ביחס שלערים סקנדינביות אחרות בהן ישנם חורפים קרים וקיצים חמים.
היסטוריה.
כריסטינה, מלכת שוודיה, דרשה לבצר את אזור ימטלנד. כוונתה של כריסטינה הייתה להקים עיר באזור. על מנת לבנות את המבצר סביב האזור, נאלצו התושבים המקומיים לעבוד בכפייה אשר החלה בשנת 1651, אך לאחר מחאות התושבים, הסתיימה העבודה ב-1654. אסטרסונד הוקמה סופית לאחר מספר ניסיונות שכשלו וקיבלה את אמנתה על ידי המלך גוסטב השלישי ב-23 באוקטובר 1786, זמן קצר לאחר קניית אדמות החקלאים באודנסלה לצורך העניין. הדבר היחיד שהיה קיים בפועל באזור באותה תקופה היה הכביש הראשי והגשר לפרוזן. אסטרסונד היא העיר היחידה בשוודיה שנוסדה במאה ה-18.
בתחילת דרכה העיר התפתחה בצורה גרועה ואיטית ונאלצה להשקיע רבות על מנת להתפתחח. במהלך 50 שנותיה הראשונות אוכלוסיית העיר גדלה בממוצע בשמונה נפשות בלבד בשנה. בשנת 1810, העיר הפכה לבירת מחוז ימטלנד ובעיר נבנו בתי מגורים ובתי המועצה של המחוז ושל העיר. אף על פי שאסטרסונד נותרה עם פחות מ-400 תושבים בשנת 1820, עלייה באוכלוסייה התרחשה בשנות ה-50 של המאה העשרים עקב ליברליזציה והתפתחות המסחר המקומי.
בשנת 1879 הוקמה מסילת ברזל אשר חיברה את העיר לשאר שוודיה ואף לנורווגיה. אסטרסונד החלה לצמוח בשנים אלו יותר מכל עיר שוודית אחרת.
למרות השפל הגדול וכמה משברים נוספים לאחר מלחמת העולם הראשונה, הובילו לשיעורי אבטלה גבוהים מאוד אך העיר שרדה אותם ואסטרסונד המשיכה לצמוח בתקופה שבין המלחמות וגם לאחר מלחמת העולם השנייה.
אסטרסונד נבחרה יחד עם אורה לארח את משחקי החורף העולמיים של ספיישל אולימפיקס ב-2021. הייתה זו הפעם הראשונה בה עיר שוודית נבחרה לארח משחקים אלו. אף על פי כן, בגלל היעדר מימון, הוחלט בדצמבר 2019 כי האירוע לא יתקיים בשוודיה אלא יתקיים באקאזאן שברוסיה.
ספורט.
בעיר קבוצת כדורגל בשם אסטרסונד FK, המועדון הוקם בשנת 1996 כאשר שלושת המועדונים המקומיים Ope IF, IFK Östersund ו-Östersund / Torvalla FF התמזגו, במטרה ליצור מועדון אשר יבסס עצמו בליגות הבכירות בשוודיה. ב-1997, הצטרף למיזוג גם מועדון IF המקומי. בשנת 2000 אוחד מועדון חמישי למיזוג כאשר Fältjägarnas IF הצטרף גם הוא.
המועדון משחק כיום בליגת העל השוודית ובשנת 2017 זכה לראשונה בתואר כשזכה בגביע השוודי, עקב כך, ב-2018 העפיל לראשונה לליגה האירופית שם הודח בשלב 32 האחרונות.
יחסי אתיופיה–צרפת
יחסי אתיופיה–צרפת הם היחסים הבינלאומיים בין אתיופיה וצרפת. לפני מלחמת העולם השנייה צרפת התמודדה על השפעה באתיופיה נגד הבריטים והאיטלקים.
היסטוריה.
האימפריה האתיופית.
בשנת 1883 הגיעו הצרפתים לג'יבוטי המודרנית והקימו פרוטקטורט למרות שהגבול בין המושבה הצרפתית לאתיופיה לא פורסם עד 1897.
בשנת 1902 השתתף הקיסר מנליק השני בהכתרתו של אדוארד השביעי כמלך הממלכה המאוחדת ובמהלך נסיעתו שהה בפריז, צרפת, שם קיבלה אותו הממשלה.
ב-13 בדצמבר 1906 חתמו הבריטים, הצרפתים והאיטלקים על חוזה משולש בנוגע לפעילות כלכלית באתיופיה והסדירו גם את מכירת הנשק לאתיופים, שהיה חסר לה בעבר, עם סיורים בים האדום לאכיפת תקנות הנשק. בשנת 1920, הצרפתים ניסו להסיר את אמברגו הנשק, אך האיטלקים והבריטים סירבו למרות שהצרפתים הבריחו נשק מיושן דרך סומלילנד הצרפתית. בשנת 1930 חתמו שלוש המדינות על חוזה נוסף המסדיר את מכירת הציוד הצבאי לאתיופיה.
בשנת 1907 הקיסר מנליק השני העניק לצרפת את השגרירות הגדולה בעולם עם 106 דונם. בשנת 1917 הוקמה מסילת ברזל בין ג'יבוטי לאדיס אבבה.