ב-21 בדצמבר 1973 הוא מונה כתת-מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית, ובמקביל שימש כמנהל משרד הסיור הלאומי. בתפקידים אלו הוא שימש עד 28 ביוני 1976. מה-24 בנובמבר 1975 ועד 1 בינואר 1976 הוא גם כיהן כמזכיר חיל האוויר בפועל.
ב-2005 הוענק לו פרס צ'ארלס סטארק דרייפר על תרומתו למיזם קורונה.
ג'יימס פלמר נפטר ב-16 בינואר 2013 במדפורד אורגון, בגיל 92.
כמה טוב שנפגשנו (שיר)
כמה טוב שנפגשנו הוא פזמון עברי-ישראלי, שהוציא הזמר החסידי האמריקאי אברהם פריד בשנת 2011 כסינגל בודד, ולאחר 6 שנים נכלל באלבום על שמו, כמה טוב שנפגשנו.
מילות השיר נכתבו על ידי חמוטל בן זאב.
יובל סטופל, מנהלו המוזיקלי של פריד הלחין את השיר שהיה ללהיט גדול בישראל גם במגזר הדתי וגם מחוצה לו.
השיר.
פזמון השיר הוא: .
פריד רצה להוציא שיר בהקדשה לקהל הישראלי, הקהל הגדול ביותר שלו, ללא הבדל בין דתיים וחילוניים.
ב-2017 פורסם האלבום כמה טוב שנפגשנו, השיר הוא הרצועה האחרונה, מספר 13.
השיר הוביל את פריד להגדרתו מחדש כזמר, בעבר היה ידוע כזמר חסידי בלבד ועכשיו הוא נכנס להגדרה של זמר יהודי מקורי, או זמר ישראלי, עם שירים בעלי מילים מקוריות ולא ציטוטים ממקורות.
ביוטיוב השיר עומד על כ-3 מיליון צפיות.
השיר מושמע לרוב במסיבות סיום של בתי ספר, גם במגזר החילוני, והוא היווה סיפתח לאלבום הישראלי של אברהם פריד.
באתר יוטיוב יש לא מעט גרסאות כיסוי לשיר בשירת המונים אך לא של זמר מסוים.
השיר הוא שיר רגש והוקרת תודה מצד אברהם פריד לכל הקהל שלו בארץ ישראל, מנהלו המוזיקלי הישראלי, יובל סטופל פנה למשוררת הישראלית חמוטל בן זאב שתכתוב מילים מתאימות להוקרת תודה, סטופל הלחין את השיר, שצבר תאוצה ונמצא במקום החמישי מבחינת כמות הצפיות ביוטיוב לשירים של פריד.
השיר הפך את פריד לאחד מהמובילים הבכירים של המוזיקה היהודית המקורית, יחד עם ישי ריבו שהחל את הקריירה שנה לאחר שהשיר יצא, אמנים בולטים נוספים בתחום הם ישי לפידות וחנן בן ארי.
במצעד השנתי לשנת ה'תשע"ב של תחנת קול חי ואתר כיכר השבת, זכה השיר במקום הראשון.
הדיוויזיה ה-105 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-105 (בגרמנית: 105. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-9 במאי 1915, ולמפקדה מונה גאורג קרל אוגוסט הילדברנדט. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, ולאחר מכן לחמה במהלך המערכה על סרביה. לאחר מכן הוחזרה הדיוויזיה לחזית המזרחית, ובאוקטובר 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית. בשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-23 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
SEPG (ראשי תיבות של: Software Engineering Process Group, תרגום: "קבוצת תהליך הנדסת תוכנה") הוא מוקד ידע ארגוני לטובת שיפור תהליכי פיתוח תוכנה או "מחזור חיים של פיתוח תוכנה" (SDLC). קבוצה זו מכילה אנשים המבצעים הערכה של יכולות הארגון, אחראים על תוכנית למימוש או הטמעה של שיפורים מתבקשים, תיאום המימוש של תוכניות אלו עם הזרועות בארגון והערכת היעילות של מאמצי השיפור. SECG הוא תפקיד הדורש ידע במספר תחומים מעבר להנדסת תוכנה "רגילה".
מבין פעילויות SEPG ניתן למצוא את:
סוגים של SEPG.
לכל SEPG יש גישה והגדרות משימה שונים. להלן מקצת מהגישות:
פרויקט רילקס עם אברהם פריד
רילקס הינם שני אלבומי גרסאות כיסוי של הזמר החסידי אברהם פריד. האלבום הראשון יצא במאי 2020. האלבום השני יצא במאי 2022. האלבומים הינם בהפקת יוחי בריסקמן ומכילים שירים בעברית ויידיש. שהם קאברים לשירים מפורסמים של זמרים כמו ישי ריבו, מוטי שטיינמץ ומרדכי בן-דוד.
פרויקט רילקס עם אברהם פריד (1).
רקע.
אברהם פריד הוא הסולן הראשי באלבום כאשר הילד שולם בראדט מצטרף כסולן משני בחלק מהשירים, כל חמישה שירים מהווים מחרוזת, כל שיר המודגש ברשימת הרצועות הוא שיר שפותח מחרוזת חדשה.
האלבום מורכב משירים כמו "הלב שלי", "נפשי" של ישי ריבו ומוטי שטיינמץ, "יעלה", "סוכה'לע" של מרדכי בן-דוד ו-"אבא" של אברהם פריד בעצמו.
השירים הם שירים שקטים ולא קצביים לרוב, מלבד שני שירים מעט קצביים: "דאווענן"(מספר 10) ו-"אם אשכחך"(מספר 25).
האלבום הוא בעצם חלק מסדרת הפרויקטים של יוחי בריסקמן, "רילקס", והוא מספר 37 של אברהם פריד במהלך הקריירה אחרי האלבום הישראלי המצליח- "כמה טוב שנפגשנו".
חלק מהשירים הם במקור בעברית אך פריד תרגם אותם ליידיש עם שינוי קל במשמעות השירים עצמם לדוגמה: "הלב שלי".
פרויקט רילקס עם אברהם פריד 2.
רקע.
אברהם פריד הוא הסולן הראשי באלבום כאשר הילד בנצי קלצקין מצטרף כסולן משני בחלק מהשירים, כל חמישה שירים מהווים מחרוזת.
רוב השירים הנם שירים שקטים, מלבד שני שירים קצביים: "סיבת הסיבות" (מספר 5 במחרוזת הראשונה) ו"ומניח"(מספר 5 במחרוזת האחרונה).
חלק מהשירים הם במקור בעברית אך תורגמו ליידיש לדוגמה: "שבורי לב" (רביעי במחרוזת הרביעית).
השתתפו בהקלטות.
חברי מקהלה: יעקב רוטבלט, סיני ברמץ, גיל ישראלוב, מוטי רוטלר, שמוליק גולדשטיין, שלומי אסקל.
זה פוני
זה פוני (באנגלית: It's Pony) היא סדרת הנפשה בריטית לילדים מסוגת קומדיה, שנוצרה ונכתבה על ידי אנט בליידס. הסדרה עלתה לשידור בערוץ ניקלודיאון בארצות הברית ב-18 בינואר 2020, ובישראל היא משודרת בניקלודיאון ישראל החל מ-10 במאי באותה שנה.
תקציר העלילה.
הסדרה עוקבת אחר אנני בראמלי, ילדה אדומת שיער שחייה בעיר עם הוריה החקלאים, כאשר החווה שלהם נמצאת במרפסת דירתם. אנני יחד עם חיית המחמד שלה והחבר הטוב ביותר שלה, פוני, עוברת בכל פרק הרפתקאות ומסתבכת בצרות.
אלכסנדר הלוויג וויאנט
אלכסנדר הלוויג וויאנט (באנגלית: Alexander Helwig Wyant; 11 בינואר 1836 - 29 בנובמבר 1892) היה צייר נוף אמריקאי, שייך לסגנון הטונליזם. ופעיל כאמן בארקוויל, שבניו יורק.
ביוגרפיה.
אלכסנדר וויאנט נולד בפורט וושינגטון, שבאוהיו. הוא התחיל לצייר כשהיה בסינסינטי, אוהיו. צייר נוף בסגנון ג'ורג' איננס, אותו פגש אחר כך בעיר ניו יורק. הציורים המוקדמים שלו עקבו מקרוב אחר המסורת של אסכולת נהר הדסון, ואילו המאוחרים - מייצגים את הטונליזם.
אלכסנדר וויאנט, שגדל באוהיו, עבד במהלך שנות העשרה שלו כצייר שלטים בפורט וושינגטון הסמוכה. בשנת 1857 הוא התרשם מכמה ציורים של ג'ורג' איננס בתערוכה בסינסינטי ועד מהרה עבר לניו יורק כדי לפגוש את איננס. לאחר שחזר לסינסינטי, וויאנט הבטיח את תמיכתו של ניקולאס לונגוורת' והלך ללמוד בניו יורק בשנת 1860. הוא יצא לנסיעה באירופה שהחלה בפריז לפני שעבר לגרמניה.
לאחר הפסקה של שנתיים בסינסינטי, הוא חזר לעיר ניו יורק בשנת 1863.
הוא הציג לראשונה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1864 ונבחר לחבר בשנת 1868 ואקדמאי בשנת 1869. וויאנט נסע לאירופה בשנת 1865, למד כמה חודשים אצל הצייר הנורווגי הנס גוד בדיסלדורף ובקרלסרוהה, גרמניה, ועשה עצירות קצרות באנגליה ובאירלנד לפני שהתיישב שוב בניו יורק.
לאחר 1866 עבר וויאנט בהדרגה לצבעי מים, תוך הסתמכות הולכת וגוברת על לוח צבעים המדגיש גוונים של לבן, אפור וצבעי האדמה. משנת 1867 הציג את צבעי המים שלו כמעט מדי שנה וסייע להקמתה של האגודה האמריקאית לצבעי מים בשנת 1878.
אירוע מוחי חלקי בעת שהיה במשלחת ממשלתית באריזונה וניו מקסיקו בשנת 1873 הוביל לשיתוק זרועו הימנית. בין 1874–1880 עבד בסטודיו שלו בעיר ניו יורק, לימד את עצמו לצייר ביד שמאל.
לאחר נישואיו בשנת 1880, החל לבלות את רוב זמנו בעמק קינן, ניו יורק. הוא עבר בשנת 1889 לארקוויל, ניו יורק (בהרי קטסקייל). הוא צייר לעיתים קרובות באדירונדאק וגם בקטסקייל .
הוא נפטר בשנת 1892 בעיר ניו יורק זמן קצר לאחר שסיים את הציור ״נוף הסתיו של ארקוויל״, האחרון שלו.
במהלך חייו זכה להערכה בינונית בלבד, אם כי לאחר מותו חיפשו את עבודותיו.
קריירה.
סגנונו של וויאנט פותח לאט לאורך חייו. תרומות מיוחדות הגיעו ממגע ראשוני שלו עם איננס זמן קצר לאחר שהותו של אותו אמן בצרפת. חשיפתו של וויאנט לעבודות של ג'ון קונסטבל ויליאם טרנר בשנת 1873, האיץ את מעבר האמן לציור מפורט של עובדות הטבע, למשל, בציור " עמק המוהוק" שבאוסף המוזיאון המטרופוליטן לאמנות. בשנותיו המאוחרות יותר בדידותו של וויאנט, באה לידי ביטוי בציורי נופיו, ובמיוחד אלה מאזור ארקוויל.
הוא היה חבר ב"סנטצ'רי אסוסיאיישן" ובאקדמיה הלאומית לעיצוב, אליהם נבחר בשנת 1869.
תערוכות שלו נערכו במקומות הבאים: האקדמיה הלאומית לעיצוב, 1865–1892; האגודה לאמנות ברוקלין, 1867–1892; מועדון האמנות בוסטון, 1877–1882; האקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, 1879–1881; מכון האמנות בשיקגו; והמוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
אוספים ציבוריים המחזיקים או מציגים את עבודותיו של ויאנט כוללים את המוזיאון הלאומי לאמנות אמריקאית, מוזיאון ברוקלין, מוזיאון המטרופוליטן, מוזיאון טולדו לאמנות, מוזיאון מדינת טנסי, מכון דייטון לאמנות, מוזיאון האמנות בקנטאקי ומוזיאון סוויט לאמנות.
מאיר ויזל
מאיר ויזל (נולד ב-1942) הוא מוזיקאי, מנצח, פסנתרן ומחנך, אשר שימש כנשיא ארגון הנוער המוזיקלי הבינלאומי בשנים 1997–1999, וכמנכ"ל ארגון נוער מוסיקלי בישראל בשנים 1983–2012.
ביוגרפיה.