בסוף שנות ה-70 נרתם כץ לפעילות פוליטית. בשנת 1979 הצטרף למשלחת העיתונאים הישראלים לשיחות השלום במצרים. בדצמבר 1979 נסע שוב למצרים עם סמדר פרי, עיתונאית על המשמר לענייני ערבים באותה עת, שסיקרה את שיחות השלום והשניים התקבלו לריאיון עם נשיא מצרים אנואר סאדאת, וכץ רשם את דיוקנו. בנוסף, כץ היה פעיל בארגון "שלום עכשיו", ויצר עבורו מספר עבודות גרפיות. בשנת 1983 היה שותף למשלחת של הארגון ושל עיתונאים להונגריה, שאף נפגשה עם בכירים באש"ף.
בסוף שנות ה-90 קיבל כץ אזרחות אוסטריה, ובנוסף קיבל את עיטור הזהב של הרפובליקה האוסטרית והציג תערוכה במוזיאון הקתדרלה של וינה. התערוכה, העיד כץ, "הייתה לאירוע המשמעותי ביותר בשבילי במסגרת המפגש המחודש עם החוויה האוסטרית". בשנים האחרונות לחייו זכה לעדנה והכרה בחשיבות עבודותיו לעולם האמנות הישראלי, מה שהתבטא במספר תערוכות היחיד שהציג.
שמואל כץ נפטר בשנת 2010, בגיל 83, כתוצאה מאירוע מוחי. היה נשוי לנעמי לבית לוסטיג, מחנכת. הותיר אחריו שתי בנות. בתו יעל נשואה לדב חנין.
עין (פירושונים)
הקרמלין של מוסקבה
קידוש ה'
סנאיים
סְנָאִיִּים (שם מדעי: Sciuridae) הם משפחה של יונקים מסדרת המכרסמים. במשפחה 274 מינים ב-50 סוגים (לפי מיון אחר 278 מינים ב-51 סוגים). משפחת הסנאיים מגוונת מאוד מבחינת מיניה, כפי שניתן לראות למשל בשונות בין הסנאי האפור לבין הסנאי הדואה, והמרמיטה.
מינים אחדים במשפחה מפגינים התנהגות חברתית מפותחת ביותר, המסייעת להם בהגנה מפני טורפים ובשימור הטריטוריה כמו אצל הנובחנית, מינים אחרים חיים בפרישות מרבית חייהם ונפגשים רק למטרות רבייה כמו הטמיאס הקטן. משקלם של מרבית הסנאיים הוא בטווח של 0.4-0.25 ק"ג, וגודלם 23–25 ס"מ, אולם מגיע לגודל מרבי של 7 ס"מ, בעוד שהסוג רטופה מגיע לאורך 91 ס"מ ומשקל כ-3 ק"ג. הגדולה שבסנאים היא מרמיטה שעירה המגיעה עד למשקל 13 ק"ג ומרמיטה אלפינית שמשקלה לעיתים 5–8 ק"ג.
לרוב הסנאיים פעילים במהלך היום ושוכני יערות. תזונתם מתבססת בעיקר על חומר צמחי, אגוזים, זרעים ופטריות ואף על חרקים, ביצים וחסרי חוליות קטנים. הם מיומנים בטיפוס וקפיצה מעץ לעץ. הסנאים בונים קנים במרומי העצים או בנקרותיהם. בקן, הבנוי מענפים וקליפות עצים, הם ישנים, ומגדלים את צאצאיהם.
לסנאים יש זנב ארוך ופרוותי. שיניהם החותכות התחתונות של הסנאים יכולות להיפתח באמצעות שריר מיוחד, ובעזרתן הם מפצחים אגוזים. בתחילה הם מכרסמים חור קטן בקליפת האגוז ולאחר מכן מכניסים לתוכו את שיניהם ומבקעים אותו. סנאים צפוניים אוגרים בבוא הסתיו אגוזים ובלוטים. במהלך החורף הם נכנסים לתרדמת חורף, ממנה הם מתעוררים מדי פעם ואוכלים ממאגרי המזון.
מגוון המינים על שלל התנהגותם וצורותיהם והאפשרות לצפות בפעולתם בשעות היום, הופכים את הסנאיים ליצורים מסקרנים ומוכרים ביותר על ההדיוטות וכן למושאי מחקר בתחומים רבים ומגוונים על ידי הזואולוגים בארצות מוצאם.
בישראל נציגה היחיד של משפחת הסנאיים הוא הסנאי הזהוב, החי בחרמון. צבעו הבולט ביותר הוא אפור, אך יש לו גם גוון צהוב. בעבר היה נפוץ יותר בישראל, אך עם היכחדות בית הגידול שלו, הבנייה המואצת וכריתת היערות, הוא בסכנת הכחדה גם בחרמון.
מיון המשפחה.
הערה לגבי המיון.
עקב יישום טכנולוגיות מודרניות של הנדסה גנטית כמו ריצוף DNA, והמשך המחקר על מבנים מורפולוגיים, הושגה התקדמות מרובה בפענוח האבולוציה של הסנאיים.
עד לשנת 2004 המשפחה חולקה לשתי תת-משפחות:
אולם בשנת 2004 שונה המיון לחמש תת-משפחות:
הסיבה העיקרית לחלוקה הוא השוני במבנה המורפולוגי בין שוכני העצים לבין שוכני הקרקע, בעוד שלסנאים הדואים יש מאפיינים דומים ביותר וקרבה גנטית לסנאי העצים, ועל כן הם מהווים שבט בתוך תת-המשפחה סנאים.
תפוצה.
למשפחת הסנאיים תפוצה עולמית, ניתן למצוא אותם במגוון בתי גידול במרבית גושי היבשות, מלבד במדגסקר, אוסטרליה, ניו זילנד ואנטארקטיקה.
תיעוד המאובנים במשפחה.
המאובנים הקדומים ביותר של המשפחה מצביעים על כך שמקור המשפחה בחצי הכדור הצפוני, מרבית השרידים הקדומים נמצאו ביבשת צפון אמריקה ומתוארכים לפני כ-36 מיליון שנה. המאובן הקדום ביותר "Douglassciurus jeffersoni", מתועד לפני 37.5-35 מיליון שנים. למין זה גולגולת ותצורת שיניים דומים ביותר למיני הסנאיים המודרניים, אולם הלסת שמאפיינת את הסנאיים (וכן את הבוניים) לא נראית במאובן זה. המאובן הראשון בעל הלסת ה"סנאית" הוא מהסוג "Palaeosciurus" שנמצא באירופה, ומתוארך לתקופת האוליגוקן לפני 23.8-33.7 מיליון שנה.
מרבית המאובנים השייכים למשפחה מתוארכים מלפני 33.7 מיליון עד ימינו. לפי ממצאים אלו נראה כי הסוג הנפוץ, סנאי (Sciurus), הוא בבחינת מאובן חי.
הסנאיים בתרבות.
מקור השם הלטיני והשם האנגלי (squirrels), הוא דברי הפילוסוף היווני אריסטו, שכינה אותם "skioros" שמשמעו זנב בגוונים שונים. מאוחר יותר בצרפת שונה השם ל-"esquirel" שדומה יותר לצורה המודרנית.
בעברית הוצע לכנותו בשם בעל החיים המקראי "כוח", או בשם "קרן האלוני" - תרגום מילולי של השם הגרמני "אייכהורן". למעשה נתקבל השם סנאי שהוא קיצור מ"חולדת הסניים" (=סנאים, צורת רבים של סנה), בעל חיים המוזכר במשנה שהיה מקנן בשיחי הסנה.
מחוז אט' תמימ
הסולטן ביברס
אמנות ביזאנטית
אל אל קול ג'יי
ג'יימס טוד סמית' (אנגלית: James Todd Smith; נולד ב-14 בינואר 1968) הוא אמן היפ הופ ושחקן קולנוע אמריקאי שנודע יותר בשמו האמנותי אל אל קול ג'יי (LL Cool J, קיצור של "Ladies Love Cool James"). הוא ידוע כראפר המשלב בלדות רומנטיות לצד שירי הארדקור ראפ. אל אל קול ג'יי הוא אחד מכוכבי ההיפ הופ הבודדים ששמרו על קריירת מוזיקה מצליחה במשך תקופה של למעלה משני עשורים שלמים.
סמית' נולד בלונג איילנד וגדל בקווינס כבן יחיד. בילדותו, שר סמית' במקהלת הכנסייה, ועבד כמחלק עיתונים.
סמית' מנחה את התוכנית "קרב הליפסינק" ולצידו הדוגמנית כריסי טיגן.
קריירת משחק.
אל אל קול ג'יי מככב בסדרת הטלוויזיה , סדרת בת של סדרת הטלוויזיה NCIS.
בשנת 1991 שיחק בקומדיית האקשן "הדרך הקשה" לצד מייקל ג'יי פוקס. בשנת 1998 שיחק בסרט האימה "" בתפקיד רוני, ושיחק בקומדיה הרומנטית "וו" בכיכובה של ג'יידה פינקט סמית'. בשנת 1999 הוא שיחק את ג'וליאן "ג'י מן" וושינגטון בסרט "יום ראשון הגדול" ובאותה שנה שיחק בסרט האימה "ים כחול עמוק" לצד סמואל ל. ג'קסון.
בשנת 2001 שיחק בקומדיה "ממלכת השמיים" לצידם של אנתוני אנדרסון וג'יידה פינקט סמית'. בשנת 2003 שיחק בתור השוטר דיקון ״דיק״ קיי בסרט "ימ"מ יחידת פריצה". בשנת 2004 שיחק בתפקיד ראשי של סוכן משרד המשפטים, גייב ג'נסן בסרט המתח "ציידי המחשבות". בשנת 2005 שיחק בסרט הפשע "אדיסון" לצד ג'סטין טימברלייק, וב-2006 שיחקה בקומדיה "החופשה האחרונה" לצד קווין לטיפה. בשנת 2016 השתתף בסרט הקומדיה "שכנים 2". בין השנים 2015-2017 הנחה את תוכנית הטלוויזיה האמריקאית ״קרב הליפסינק", תוכנית בה ידוענים הגיעו להתחרות אחד בשני באמצעות נאמברי ליפסינק (סנכרון שפתיים - הנעת השפתיים באופן זהה למילות שיר מסוים ללא הפקת צליל, ויצירת האפקט שאותו האדם שר את השיר כשלמעשה איננו).
האוס (סדרת טלוויזיה)
האוס (באנגלית: .House M.D) היא סדרת דרמה רפואית אמריקאית, ששודרה ברשת פוקס בין 16 בנובמבר 2004 ל-21 במאי 2012. הדמות הראשית בסדרה היא הרופא דוקטור גרגורי האוס (יו לורי), גאון רפואי עם שיטות עבודה שנויות במחלוקת המכהן כראש מחלקת אבחון רפואי (דיאגנוסטיקה) בבית החולים האוניברסיטאי הבדיוני פרינסטון-פליינסבורו שבניו ג'רזי. בסיסה הרעיוני של הסדרה נהגה על ידי פול אטנסיו ודייוויד שור, שהיה גם האחראי הראשי ליצירת הדמות גרגורי האוס. הסדרה צולמה בעיקר בסנצ'ורי סיטי.
ההיפותזות של דוקטור האוס על מחלותיהם של חוליו מבוססות על תובנות שנויות במחלוקת, ובשל כך הוא מתעמת רבות עם חברי הצוות שלו ועם דוקטור ליסה קאדי (ליסה אדלשטיין), מנהלת בית החולים ודיקנית הרפואה. חברו האמיתי היחיד של האוס הוא דוקטור ג'יימס וילסון (רוברט שון לאונרד), ראש המחלקה לאונקולוגיה. חברי צוות האבחון של האוס בשלוש העונות הראשונות של הסדרה הם הרופאים רוברט צ'ייס (ג'סי ספנסר), אליסון קמרון (ג'ניפר מוריסון) ואריק פורמן (עומאר אפס). בסיום העונה השלישית מפורק הצוות, אך תוך זמן קצר פורמן חוזר אליו, והאוס בוחר בהדרגה שלושה חברי צוות חדשים: רמי "13" האדלי (אוליביה ויילד), כריס טאוב (פיטר ג'ייקובסון) ולורנס קאטנר (קאל פן), שדמותו הוצאה מהתסריט לקראת סיום העונה החמישית. עד תחילת העונה השישית, מופיעים צ'ייס וקמרון בתפקידים אחרים בבית החולים. קמרון עזבה את בית החולים בחלק זה של העונה, וצ'ייס חזר לצוות האבחון.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות רבות ולאחוזי צפייה גבוהים, ובין העונה השנייה לרביעית היא אף הייתה אחת מעשר התוכניות הנצפות ביותר בארצות הברית. הסדרה זכתה במספר פרסים, בהם פרס פיבודי, שני פרסי גלובוס הזהב וארבעה פרסי אמי. הסדרה נכנסה לספר השיאים של גינס לשנת 2012 כסדרה הנצפית ביותר בעולם, המשודרת ב-66 מדינות לכ-82 מיליון צופים; גם השחקן יו לורי, נכנס לספר, בתור שחקן סדרת הדרמה בעל השכר הגבוה ביותר (700 אלף דולר לכל פרק בעונה השמינית).
בפברואר 2012 הודיעו יוצרי הסדרה כי שידור הסדרה יסתיים בתום העונה השמינית, פרק הסיום שודר בארצות הברית ב-21 במאי באותה שנה.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ HOT3 בכבלים ובערוצי התאגיד מַכַּאן 33 וכאן 11.
הפקת הסדרה.
הבסיס הרעיוני של הסדרה.