למרות הניסיונות להקל על הלחץ ולהחזיק בשלטון, ולנטיאנוס נכנס לעיר כמנצח והכתיר את קונסטנס לקיסר. הוא הורה לכרות את לשונה של מרטינה ואת אפו של הירקלונס, והורה לסרס את הבנים-קיסרים הצעירים ובכך הפך אותם לפסולים מלשלוט. השליטים לשעבר גורשו בבושת פנים מקונסטנטינופול לרודוס. כך נעלמו הירקלונס ואימו מעל דפי ההיסטוריה. ככל הנראה הירקלונס נפטר בשנת 642.
יחסי הממלכה המאוחדת–קוסטה ריקה
יחסי הממלכה המאוחדת–קוסטה ריקה הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת ובריטניה.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים, ב-12 במרץ 1848, זמן קצר לאחר שנפרדה קוסטה ריקה מהרפובליקה הפדרלית של מרכז אמריקה בסביבות 1850 כתוצאה מסכסוכי הגבול בין קוסטה ריקה לניקרגואה, כאשר ניקרגואה נתמכה על ידי ארצות הברית, קוסטה ריקה מצאה בעל ברית בבריטניה הגדולה, שבאותה תקופה התמודדה עם ארצות הברית על השפעה פוליטית ומסחרית באמריקה הלטינית. קסטרו מדריז אפילו שלח את שגריר קוסטה ריקה פליפה מולינה לנהל משא ומתן על כניסה אפשרית של קוסטה ריקה לתוך האימפריה הבריטית בתור חסות. מולינה התקבל על ידי ראש ממשלת בריטניה לורד פאלמרסטון. אף על פי שממשלת בריטניה באותה תקופה נמנעה מקבלתה כפרוטקטורט, ככל הנראה כדי להימנע ממלחמה עם ארצות הברית, לונדון אכן הסכימה להפוך לבעלת ברית של קוסטה ריקה בסכסוך, והתעניינה בתעלה הבין-אוקיאנית שאותה תכננה ארצות הברית. לבסוף, שתי המעצמות שמשו מתווכים למשא ומתן אודות הגבול.
במהלך המאה ה-19, הייצוג הבריטי לפני קוסטה ריקה הוסמך בדרך כלל במקביל לקונסול גואטמלה או פנמה, ולעיתים מונו נספחים מסחריים. בשנת 1951 החליטה ממשלת בריטניה להקים נציגות קבועה בסן חוסה בניהולו של הנרי הנ' ליווינגסטון. בשנת 1952 מונתה אופליה סגרדה דה רייט כנציגת קוסטה ריקה, ואף השתתפה בהלווייתו של המלך ג'ורג' השישי מטעם ממשלת קוסטה ריקה, ובשנת 1953 היה זה רוברטו ג'ימנס קוואסאדה שהשתתף בהכתרתה של המלכה אליזבת השנייה.
בשנת 1956 חוסה פיגרס פרר, נשיא קוסטה ריקה, ערך ביקור רשמי בלונדון בליווי אשתו קארן אולסן בק ורקטור אוניברסיטת קוסטה ריקה רודריגו Facio ברנס, ואף נפגש עם המלכה אליזבת השנייה, ראש הממשלה אנתוני אידן ואף ביקר בפרלמנט. באותה שנה, בשתי המדינות שודרגו הנציגויות הדיפלומטיות שלהם לשגרירויות, ובשנת 1968 ביטלו שתי המדינות את הדרישה לוויזה.
היחסים בין המדינות המשיכו להיות לבביים, אף על פי שהם היו מתוחים מעט במהלך ממשל אוסקר אריאס סאנצ'ז בשל מאמציו להרגיע את האזור מאחר שממשלתה של מרגרט תאצ'ר הייתה בעד פעולה קשה נגד המתקוממים הסוציאליסטים. אריאס ביקר בבריטניה במהלך כהונתו ונפגש עם תאצ'ר.
קוסטה ריקה היא אחת המדינות המכירות בריבונות ארגנטינה על איי פוקלנד.
המשמעות של מריה קארי
המשמעות של מריה קארי (באנגלית: The Meaning of Mariah Carey) הוא ספר זיכרונות מאת הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, שהופץ ב-29 בספטמבר 2020. הספר נכתב על ידי קארי, ביחד עם מיכאלה אנג'לה דייוויס. אורך הכריכה הקשה הוא 368 עמודים, בעוד אורך הכריכה הרכה הוא 352 עמודים.
הספר תואר כ"מסע הבלתי סביר של קארי, תוך ניסיון שהיא נקלעת לסוגיות מורכבות הקשורות לגזעה, זהותה, מעמדה וילדותה. כמו כן עוסק הספר בטראומה המשפחתית שנאלצה לעבור". הספר יצא לאור בהוצאת אנדי כהן ספרים, מבית הנרי הולט. בבריטניה יצא בהוצאת פאן מקמילן.
בנוסף לכך, נכנס הספר לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, תוך שהיה לספר הנמכר ביותר בשבוע צאתו.
תקציר.
ספר הזיכרונות כולל הקדמה ואפילוג ומחולק לארבעה חלקים: "Wayward Child", "", "All That Glitters" ו-"Emancipation". הוא מתמקד בילדות, בקריירה ובקשרים האישיים והמקצועיים של קארי, תוך שהוא כמעט ואינו עוסק באירועים שקרו לה לאחר שנת 2001, היות שהיא בחרה להתמקד במה שקרה קודם לכן.
הוא מתחיל בכך שהיא מספרת שהיא נותרה לבד, תוך שהיא עברה מ-13 מקומות שונים והרגישה בודדה. בהמשך, היא מפרטת שהיא נוצלה על ידי אחותה, אליסון, עקב חשש מאחיה מורגן והרגישה מוזנחת על ידי אמה, פטרישיה. ספר הזיכרונות עוסק בחוויות מוקדמות עם גזענות ובמאבק בזהות העצמית והערך העצמי שלה, עמם היא התמודדה במהלך שנות חיה המוקדמות. במהלכו, היא מדברת על השנים בהן הרגישה כלואה ורחוקה מהמעריצים שלה, בעקבות הקשר שלה עם טומי מוטולה. הספר מציג את אשר גרם לה להיפרד ממנו ומאוחר יותר להתגרש ממנו וכיצד צמחה באופן יצירתי כאמנית. הוא מפרט את האירועים שקדמו להפצתו של הסרט "כל מה שנוצץ" והפסקול הנלווה שלו.
בנוסף לכך, קארי הצהירה כי במהלך צאתם של הסרט והפסקול, היא הרגישה נבגדת על ידי משפחתה, רדופה על ידי צהובונים ושרויה בפחד בעקבות טומי מוטולה. בהמשך, היא מפרטת על כך שהיא נותרה עם טראומות בעקבות כל אשר פקד אותה, אך מצהירה שהדבר חיזק את הקשר שלה עם אלוהים.
בין היתר, מפורטות בו ההיסטוריות של כמה משיריה, תוך שיש שם ניתוח של כמה מהמילים של אותם השירים.
קידום והצלחה.
כדי לקדם את ספר הזיכרונות, קארי הוציאה את "The Rarities" ודיברה על כך עם אופרה וינפרי בתוכנית הטלוויזיה שלה באפל TV פלוס, "The Oprah Conversation". הספר זכה להצלחה מסחרית רבה. הוא היה לספר הביוגרפי של אמן R&amp;B\נשמה, הנמכר ביותר לפרק זמן מסוים. בין היתר, היה לספר הזיכרונות הנמכר ביותר לפרק זמן מסוים.
ביקורות.
כלפי ספר הזיכרונות הופנו מאות ביקורות שונות. להלן לקט מאתרים והמגזינים שסקרו אותו והפנו כלפיו הן ביקורות חיוביות והן ביקורות מעורבות:
יחסי ארגנטינה–קוסטה ריקה
יחסי ארגנטינה–קוסטה ריקה הם יחסי החוץ בין ארגנטינה וקוסטה ריקה.
היסטוריה.
היחסים הרשמיים בין קוסטה ריקה וארגנטינה החלו בשנת 1862 עם חתימת הסכם בין השליטים של שתי המדינות, והם התגבשו בתחום המדיני בשנת 1880, דרך מינויו של חוסה אגוסטין דה אסקודרו כשגריר קוסטה ריקה בבואנוס איירס. הקונסול הראשון של הרפובליקה הארגנטינאית בקוסטה ריקה היה חוסה מריה קסטרו פרנאנדס, אשר הוכר כקונסול של המדינה ב-1883, ונציגו הדיפלומטי הראשון היה הציר המוסמך פדריקו קינטנה, אשר הגיש את כתב האמנתו ב-18 באוגוסט 1919. במהלך שלטונו של הנשיא רודריגס, היחסים בין קוסטה ריקה לרפובליקה של ארגנטינה התאפיינו ברוח לבבית ושיתוף פעולה.
רובן ממוליאן
רובן ממוליאן (באנגלית: Rouben Mamoulian; 8 באוקטובר 1897 – 4 בדצמבר 1987) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקאי ממוצא ארמני.
קורות חיים.
ממוליאן נולד בטביליסי בתחום האימפריה הרוסית למשפחה ארמנית. אמו הייתה מנהלת התיאטרון הארמני ואביו היה מנהל בנק.
ב-1922 עבר לביים מחזות בלונדון וב-1923 עבר ללמד ולביים בארצות הברית בבית הספר איסטמן למוזיקה.
בימוי בתיאטרון.
הוא החל לביים בברודוויי ב-1927 והמחזה הראשון היה "פורגי" עליו נכתבה האופרה פורגי ובס של ג'ורג' ואיירה גרשווין אותה ביים ב-1935.
הוא ביים גם את מחזות הזמר אוקלהומה! (1943), קרוסל (1945) ואבוד בין כוכבים (זעקי ארץ אהובה) (1951).
בימוי בקולנוע.
סרטו הראשון היה Applause (1929) שהיה בין הסרטים המדברים הראשונים.
ב-1933 ביים את "ד"ר ג'קיל ומר הייד" בכיכובם של פרדריק מארץ' ומרים הופקינס ואת המלכה כריסטינה בכיכובה של גרטה גרבו. ב-1944 החל לעבור על הסרט לאורה אך הוחלף על ידי אוטו פרמינגר.
ב-1935 ביים את הסרט "בקי שארפ" שהיה הראשון שהיה הראשון שצולם בטכניקת הטכניקולור בשלושה פסים, ובעקבותיו צולמו מספר גדל והולך של סרטים בצבע בבריטניה ובארצות הברית.
ב-1940 ביים את "אות זורו" וב-1941 את "דם וחול", שניהם רימייקים של סרטים אילמים.
סרטו האחרון היה הסרט המוזיקלי "גרבי משי" (1957), עיבוד קולנועי של מחזמר של קול פורטר.
לאחר מכן פוטר משני סרטים - "פורגי ובס" (1959) ו"קלאופטרה" (1963) בעקבות זאת הפסיק לביים סרטים.
ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ב-1982 קבל פרס מפעל חיים מטעם גילדת הבמאים של אמריקה.
זידופן
זידופן (בסינית: 稀豆粉) הוא מרק סיני, הפופולרי במחוז יונאן, העשוי מאפונה מבושלת, לרוב מתובל עם שום כתוש, ג'ינג'ר, כוסברה, בצל ירוק, פתיתי צ'ילי יבשים ושמן פלפל סצ'ואן. המרק נאכל לעיתים קרובות עם יוטיאו מטוגן בשמן עמוק או לחמים שטוחים סיניים, במיוחד קונג יו בינג.
רווחת העם היא החוק העליון
רווחת העם היא החוק העליון (בלטינית salus populi suprema lex esto), ניתן לתרגם גם כ"תהא רווחת העם החוק העליון" או "טובת העם צריכה להיות החוק העליון" הוא עיקרון חוקתי מאת מרקוס טוליוס קיקרו, המצוטט בספר על החוקים (52 לפני הספירה), ספר 3, חלק 3, פסוק 8.
הרעיון לעיקרון זה נלקח מהפסקה המסכמת של תריסר הלוחות (450 לפני הספירה).
שימושים.
פסוק זה צוטט בהרבה מאוד עבודות פילוסופיות ואקדמיות, למשל זהו הפסוק הפותח את שתי מסכתות על ממשל מדיני של ג'ון לוק, מופיע בתחילת פרק 30 של לויתן מאת הובס ובפרק 19 בחיבורו התאולוגי-פוליטי של שפינוזה.
הפסוק מופיע כמוטו בסמל מדינת מיזורי, בסמל העיר סלפורד שבמנצ'סטר רבתי באנגליה, הפסוק, לעיתים בשינויים קלים מופיע בסמל הרבעים לואישהאם והארו שבלונדון, ובסמלי ערים ורבעים רבים נוספים.
זהו המוטו המופיע בסמל בית הספר למשפט של אוניברסיטת דיוקינס שבפנסילבניה. זהו המוטו של מפלגת הימין פלאמס בלאנג בבלגיה והופיע על שלטי אצולה ושלטי אבירים רבים.
בצורה Salus rei publicae suprema lex esto זהו המוטו של צבא איטליה ומופיע על סמלו.
מחאת המילואמניקים
תהי רווחת העם החוק העליון
יחסי פנמה–צ'ילה
יחסי פנמה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין פנמה וצ'ילה.
היסטוריה.