ב-2005 פורטוגל יצרה שירותי נמל מיוחדים בנמל התעופה של ליסבון לאזרחי מדינות CPLP, בדומה לאלו הניתנים לחברי האיחוד האירופי. על הקמת מסדרון שירותים זה הוחלט בוועידת CPLP שהתקיימה ביולי 2002 בברזיליה.
מדינות וטריטוריות אחרות.
כמה מתושבי החבל האוטונומי גליסיה, שבספרד, דרשו ליטול חלק בארגון, בשל העובדה ששפתם, גליסית, קרובה מאוד לפורטוגזית.
עם יצירת הארגון ביקשה גינאה המשוונית לקבל מעמד של משקיפה, בשל העובדה שכמה מחוזות במדינה זו דוברות שפה קריאולית המבוססת על הספרדית, ומקיימות קשרים תרבותיים עם סאו תומא ופרינסיפה. בוועידת CPLP ב-2004 הוסכם לקבל מדינה זו כמשקיפה. לאחרונה הביעה מרוקו עניין בקבלת מעמד משקיפה.
ה"Instituto Internacional de Macau" (המכון הבינלאומי של מקאו) הוא אף הוא בעל מעמד משקיף, ומטרתו לקרב את צעירי מקאו לתרבות המשותפת לחברי CPLP, ולקיים זהות נפרדת מן הזהות הסינית.
PDF (קרי: פִּי-דִי-אף; ראשי תיבות של: Portable Document Format; בתרגום חופשי: תַּסְדִּיר מסמכים נייד) הוא פורמט קובץ חופשי אשר הומצא על ידי חברת אדובי מערכות וכיום מפותח על ידי ארגון התקינה הבינלאומי. מטרת הפורמט היא הצגה מדויקת של מסמכים ושאר תוכן ללא תלות בפלטפורמה. כמו כן, התפישה מאחורי פורמט ה־PDF היא של "דף וירטואלי" כך שמה שמוצג על המסך יתקבל בהדפסה בדיוק רב, שלא כפי שבמקרים רבים, בעיקר ב־HTML, בהם ישנן גרסאות נפרדות לתצוגה ולהדפסה.
יתרון נוסף ומשמעותי של פורמט PDF הוא היכולת לנעול מסמכים כך שאי אפשר יהיה לשנותם או להדפיסם ובכך יש שמירה על זכויות יוצרים ומניעת סילוף התכנים.
פורמט זה נפוץ מאוד כיום, והוא מהווה תקן דה פקטו להפצה של מסמכים עשירים. השימוש בו נפוץ במיוחד בכתבי עת מדעיים מקוונים.
קובצי PDF ניתן להציג בעזרת תוכנת אדובי רידר (Adobe Reader), הזמינה חינם באינטרנט עבור מערכות הפעלה רבות, וכן בעזרת תוכנות רבות נוספות, ובהן אופן אופיס ופוקסיט רידר.
קובצי PDF ניתן ליצור בעזרת תוכנות רבות, חברת אדובי מערכות מציעה לשם כך את תוכנת אדובי אקרובט המופצת בתשלום. תוכנת אדובי אקרובט ממירה קבצים של מעבדי תמלילים לקובצי PDF.
ל־PDF יכולות מעבר להצגה אלקטרונית של מסמכים. בין יכולות אלה ישנה הוספת שדות אינטראקטיביים כגון שדות טקסט, כפתורים, תפריטי גלילה וכדומה. לשדות אלה ניתן להצמיד פעולות חישוביות. השימוש ביכולת זו הוא בעיקר לטפסים אלקטרוניים אשר ניתנים למילוי בהקלדה.
Adobe אימצה את שפת ה־JavaScript אשר פותחה במקור על ידי חברת נטסקייפ והוסיפה פונקציות רבות הרלוונטיות יותר עבור ה־PDF. שפה זו מובנית בפורמט ה־PDF ומאפשרת להגדיל את היכולות האינטראקטיביות והחישוביות. הוספת שדות אינטראקטיביים ו־JavaScript למסמך PDF ניתנים רק באדובי אקרובט ולא בתכנת האדובי רידר שהיא חינמית. עם זאת, השימוש בשדות האינטראקטיביים וב־JavaScript אפשרי גם ברידר.
מספר רב של פרצות אבטחה התגלו בפורמט זה, חלקם שימשו להשתלטות עוינת על מחשבים מרוחקים, למשל בפרשת GhostNet. בעקבות כך יצאו מספר רב של עדכוני אבטחה לתוכנה Acrobat Reader המיועדת לקרוא פורמט זה.
אדובי מערכות החליטה להעביר את פיתוח הפורמט לידי ארגון התקינה הבינלאומי והנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה וב-1 ביולי 2008 פורסם הפורמט כסטנדרט ISO/IEC 32000-1:2008 ובכך הפך פורמט ה-PDF לחופשי באופן רשמי.
חיים ברקאי
חיים (חיימקה) ברקאי (שריאר) (31 באוגוסט 1925 - 26 במאי 2006) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים. עסק במחשבה כלכלית, בהיסטוריה כלכלית ובכלכלת ישראל.
ביוגרפיה.
חיים ברקאי נולד בגרמניה בשנת 1925. בהיותו בן 7 בשנת 1933 עלה לארץ ישראל. הוא גדל בכפר סירקין, מושב שהוריו נמנו על מייסדיו.
הוא התגייס לפלמ"ח בשנת 1944 במסגרת הכשרה מגויסת לקיבוץ גבת. שרת בפלוגה א של הגדוד הראשון, היה ממשחררי מעפילי עתלית באוקטובר 1945, ממורידי המעפילים מספינת "חנה סנש", נטל חלק בפיצוץ הרדאר בכרמל ועוד.
בשנת 1949 החל ללמוד באוניברסיטה העברית. את עבודת המוסמך כתב בהדרכת פרופ' דן פטינקין. את הדוקטורט עשה בבית הספר לכלכלה של לונדון.
עם סיום לימודיו הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית. הוא כיהן גם כראש החוג לכלכלה וכדיקן הפקולטה למדעי החברה. כיהן כיו"ר ועדת ברקאי לבחינת ענייני שכר בשרות הצבורי, ויו"ר הוועדה המייעצת של בנק ישראל. הוא לימד באוניברסיטאות בחו"ל: בהרוטארד בפילדלפיה ועוד. במהלך השנים עבד גם בבנק העולמי ובקרן המטבע הבינלאומי.
לאחר פרישתו לגמלאות מהאוניברסיטה העברית הקים את החוג לכלכלה במכללה למינהל.
חתן פרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה לשנת 1981 על ספרו "התפתחות המשק הקיבוצי".
חיים ברקאי התגורר בירושלים והיה נשוי לכרמלה. לזוג שלושה ילדים.
ברכה רמות
ברכה רמות (5 באוקטובר 1927 - 29 במאי 2006) הייתה רופאה פנימאית ומומחית המטולוגית ישראלית, פרופסור לרפואה, בעלת שם עולמי בהמטולוגיה וכלת פרס ישראל לשנת תשס"א במדעי הרפואה.
ביוגרפיה.
נולדה בקובנה שבליטא בשנת 1927. ביוני 1941 היא ומשפחתה הוגלו לעיר סיקטיבקר שבצפון ברית המועצות. בסיום מלחמת העולם השנייה נסעה ברכבות עד להגיעה לליטא ללא אישור ומשם התחברה לארגון "הבריחה" ועברה את הגבול לפולין. בפולין היא גרה פרק זמן קצר עם קבוצת צעירים יהודים ואז המשיכה לצרפת. בשנת 1947 עלתה מצרפת לארץ ישראל כמעפילה, בספינה "תיאודור הרצל". הספינה נתפסה על ידי שלטונות המנדט, ונוסעיה הוגלו לקפריסין. בסוף 1947 הגיעה לארץ ישראל.
בשנת 1952 קיבלה תואר ד"ר לרפואה במחזור הראשון של בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. התמחתה ברפואה פנימית בבית החולים תל השומר. בשנים 1954–1957 השתלמה בהמטולוגיה בארצות הברית, עם שובה לארץ הקימה את המכון ההמטולוגי בתל השומר, ובשנים 1959–1991 עמדה בראשו.
את הקריירה האקדמית שלה החלה בשנת 1961, כמרצה בכירה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית. בשנת 1966 מונתה לפרופסור חבר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1971 עלתה לדרגת פרופסור מן המניין. ב-1984 הופקדה על הקתדרה לממאירויות המטולוגיות.
בשנים 1973–1979 מילאה בהתנדבות את תפקיד ראש שירותי הדם של מגן דוד אדום. משנת 1990 מילאה תפקידים בכירים בהנהלת קופת חולים מכבי ובהם מנהלת האגף הרפואי.
פרופסור רמות הייתה מומחית בעלת שם עולמי בתחום הסרטן ובמיוחד במחלות סרטן הדם והלימפה. הייתה חברה בהנהלת האגודה למלחמה בסרטן בישראל.
בשנת 2001 זכתה בפרס ישראל ברפואה על תרומתה הרבה לפיתוח התחום ההמטולוגי ועל מחקריה הייחודיים. ועדת הפרס כתבה עליה ״דמות מופת המשמשת מודל לחיקוי בנוף הרפואה הישראלית״.
תפקידה הציבורי האחרון היה בוועדת סל התרופות.
הייתה נשואה לד"ר יהושע רמות, שהקים את השירות הפסיכולוגי בצה"ל. לבני הזוג נולדו בן ובת. בשנת 1971 נפטר בעלה. רמות נפטרה בשנת 2006 בגיל 79.
סלוודור
אינטרסקסואל
גי מולה
גי מולה (בצרפתית: Guy Mollet; 31 בדצמבר 1905 - 3 באוקטובר 1975) היה פוליטיקאי צרפתי ששימש כראש ממשלת צרפת ושר החוץ שלה בתקופת מבצע קדש.
חייו.
מולה נולד בפלר למשפחת פועלים, ולמד באוניברסיטת ליל. ב-1936 החל לעבוד כמורה לאנגלית בתיכון באראס ומונה למזכ"ל התאחדות המורים בצרפת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נפל בשבי הגרמני, שוחרר לאחר שבעה חודשים והצטרף למחתרת. בין השנים 1945 ל-1949 היה ראש עיריית אראס. כן כיהן כשר בממשלתו של לאון בלום שהוקמה במסגרת הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית בין דצמבר 1946 לינואר 1947. לאחר מכן ייצג את המפלגה הסוציאליסטית באספה הלאומית, נבחר למזכ"ל המפלגה ב-1946, תפקיד שבו כיהן עד סוף שנות השישים, והיה שר בכמה ממשלות.
בבחירות 1956 הקים ביחד עם פייר מנדס פראנס את החזית הרפובליקנית. נבחר לראש ממשלת צרפת בפברואר 1956 והצליח להחזיק מעמד בתפקידו שישה עשר חודשים, יותר מכל ראש ממשלה אחר ברפובליקה הצרפתית הרביעית. מולה היה ידיד אמת של מדינת ישראל. בתקופת היותו ראש ממשלה התהדקו מאוד היחסים בין המדינות, וישראל קיבלה אספקה ניכרת של נשק שסייעה לה במבצע סיני. מולה אף השתתף בשיחות סוור ב-22 באוקטובר 1956 בין ישראל לצרפת, שכללו את תכנון מבצע סיני. מתקפה קרקעית ישראלית בגיבוי מבצע מוסקטר: מטרייה אווירית צרפתית-אנגלית לשמי ישראל ופיקוד אסטרטגי משותף לשלוש המדינות. את עזרתו לישראל נימק בצורך בחיזוקה על רקע אסון השואה. בתקופת שלטונו חלה הסלמה במאבק המורדים האלג'ירים ומולה נקט נגדם יד קשה. הצרפתים השתלטו על מטוס ובו חמישה מראשי המורדים, וכלאו אותם. מולה התפטר במאי 1957 על רקע סיבוכים במלחמת אלג'יריה ועקב מצב כלכלי ופוליטי רעוע בצרפת. במאי 1958 השתתף ביוזמה להחזיר את שארל דה גול לשלטון ושימש כסגן ראש הממשלה בממשלתו הראשונה.
לאורה פאוזיני
לאורה פאוזיני (באיטלקית: Laura Pausini; נולדה ב-16 במאי 1974) היא זמרת פופ איטלקייה, זוכת פרס גראמי.
ילדותה ונעוריה.
פאוזיני נולדה וגדלה בצפון סולרולו שבאיטליה. היא החלה לשיר בגיל שמונה בהופעות של אביה פבריציו, שהיה נגן פסנתר ובס בבארים מקומיים.
פאוזיני התפרסמה בפסטיבל סן רמו ב-1993, בשיר "La solitudine" (באיטלקית: "הבדידות"), כשהייתה בת 18 בלבד, וזכתה בפרס לזמר החדש הטוב ביותר בפסטיבל.
אלבומים.
ב-1993, חתמה פאוזיני על חוזה עם חברת התקליטים "Warner Music Italy", והוציאה את אלבומה הראשון "Laura Pausini" אשר זכה להצלחה עצומה באיטליה, בצרפת ובהולנד.