השפת אמת טוען שמדברי הגמרא נראה שעניין השמחה בחודש אדר אינו משום הנסים שנעשו בו אלא משום שבחודש זה היו מתנדבים עם ישראל לתת את מחצית השקל למשכן, כפי ששנינו "באחד באדר משמיעים על השקלים". נתינה זו הייתה מלווה בשמחה גדולה בעולם, .
ישנו גם הסבר נוסף למהות השמחה, והוא ההסבר העממי והמקובל לדברי חז"ל. לפיו שמחת חודש אדר היא מחמת חג הפורים עצמו ויונקת ממנו. כמו שניסח זאת רבי מנחם מנדל שניאורסון, .
בהלכה.
הרמב"ם והשולחן ערוך הביאו רק את חלקו הראשון של המאמר לגבי חודש אב, אך לא הביאו את המשכו העוסק חודש אדר. החתם סופר מסיק מכך שאין הלכה כמימרה זו. לדבריו בעל המאמר, רב סבור שקיימת מצוות שמחה בכל החודש כולו, וכמו שנאמר "והחדש אשר נהפך מיגון לשמחה", אך להלכה אנו סבורים שאין מצוות שמחה מיוחדת בחודש אדר.
עם זאת, פוסקים אחרים, כמו הרי"ף, הרא"ש וראשונים נוספים, הביאו בספריהם את המאמר בשלמותו, וכן את ההנחיה שבאה בעקבותיו שיש להשתדל לדון עם הגוי בחודש זה. אף המגן אברהם ויתר האחרונים מביאים להלכה את הדין של "משנכנס אדר מרבין בשמחה", וכך היה המנהג במשך הדורות.
אין מזל לישראל.
המפרשים התקשו בהוראת הגמרא שיש להתדיין עם הגוי בחודש אדר "דבריא מזליה" (מזלו טוב), ממה שאמרו במסכת שבת "אין מזל לישראל". הריטב"א מבהיר שמה שאמרו "אין מזל לישראל" נוגע לכל השנה מלבד שני חודשים אלו (אדר ואב), אז באמת יש מזל לישראל, "שכן נגזר עלינו מן השמים". הסבר נוסף מספק המהרש"א - לדעתו, אף שאין השפעה ישירה של המזל על גורל האדם, מן השמים מכוונים את ההשפעה הטובה על האדם, בזכות מעשיו הטובים, בחודש טוב, ואת העונש שמגיע לו על מעשיו הרעים מגלגלים בחודש שמזלו רע. זאת בדומה לכלל שקבעו חז"ל: "מגלגלין זכות על ידי זכאי וחובה על ידי חייב".
לא תעוננו.
בעיה נוספת שמתעוררת בהקשר זה היא הקשר המאגי בהלכה זו שבין הזמן והגורל. בתורה נאמר "לא תנחשו ולא תעוננו". ופירשו במסכת סנהדרין: מעונן - רבי עקיבא אומר: זה המחשב עתים וימים ואומר יום פלוני טוב לצאת. הלכה זו נפסקה להלכה בכל הפוסקים, ואם כך תמוה איך הורו חז"ל לפעול בדרך זו.
החתם סופר מיישב על פי דברי הגמרא האומרת שבדברים שהתחזק מספר פעמים שהם פועלים אין לחוש לאיסור ניחוש שכן "אף על גב דאין ניחוש - יש סימן". בהתאם לכך ניתן לומר שחודש אדר התחזק שפועל לטוב שכן נעשו בו נסים רבים לישראל.
הרב שלמה אליעזר אלפנדרי מיישב על פי דברי ספר החינוך שטעם איסור ניחוש הוא שעלול האדם לחשוב שהזמנים הם אלו שמשפיעים על גורל האדם ובהם תלוי גורלו ולא בקב"ה. לפי זה אין לחשוש לדבריו לאיסור ניחוש בפעולות אלו שכן "אדרבא הוא סיבה שיאמין בהשם". עם זאת, דעת הרמב"ם באיסור ניחוש היא שלא רק שדברים אלה אסורים, אלא גם אינם מועילים: "דברים בטלים כוזבים שהזהירה מהם התורה כמו שהזהירה מהשקר". אך כאמור הרמב"ם לא הביא להלכה מימרה זו.
פזמון.
הביטוי "משנכנס אדר מרבין בשמחה" הולחן וזכה לביצועים רבים.
משנכנס אדר מרבים בשמחה
עונת 1977/1978 בליגה הארצית
עונת 1977/1978 בליגה הארצית הייתה העונה השנייה של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 14 קבוצות. את העונה סיימה בני יהודה תל אביב במקום הראשון והעפילה לעונת 1978/1979 בליגה לאומית, לצד הפועל פתח תקווה, הפועל כפר סבא והפועל ראשון לציון שסיימו אחריה בהתאמה.
הפועל בית שמש ומכבי שעריים ירדו לליגה השלישית.
עונת 1978/1979 בליגה הארצית
עונת 1978/1979 בליגה הארצית הייתה העונה השלישית של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 16 קבוצות. את העונה סיימה הכח רמת גן במקום הראשון ועלתה לעונת 1979/1980 בליגה הלאומית, יחד עם מכבי רמת עמידר והפועל פתח תקווה שסיימו אחריה בהתאמה.
הפועל מרמורק, הפועל נתניה והפועל אשדוד ירדו לליגה השלישית.
בארי פוסטר
בארי פוסטר (באנגלית: Barry Foster; 21 באוגוסט 1927 - 11 בפברואר 2002) היה שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מתפקידו בסדרה "Van der Valk" ששודרה במשך חמש עונות בין השנים 1972 ו-1992. כמו כן הוא ידוע מהופעתו בתפקיד בוב ראסק, הרוצח הסדרתי, בסרט המתח "פרנזי" של אלפרד היצ'קוק.
ביוגרפיה.
פוסטר נולד בשם ג'ון בארי פוסטר בעיר ביסטון שבנוטינגהאמשייר. כשהיה בן חודשים אחדים משפחתו עברה לגור בהייז (הילינגדון) (באותה עת במידלסקס). הוא למד בבית הספר סאותהול קאונטי. אחרי שעזב את בית הספר עבד ככימאי במעבדה (EMI Central Research Laboratories), ובמקביל הגיש ללא הצלחה הצעות שונות למשרדי פרסום.
פוסטר למד משחק במשך שנתיים ב-"Central School of Speech and Drama" בלונדון. שם התיידד עם שחקן בשם דייוויד בארון, שהוא שם הבמה של המחזאי הרולד פינטר. לימים הופיע פוסטר במחזות של פינטר "המרתף", "מסיבת התה" ו-"A Slight Ache".
הופעת הבכורה המקצועית של פוסטר על במת התיאטרון הייתה ב-1952 בתפקיד לורנצו במחזה "הסוחר מוונציה" במחוז קורק. ב-1955 הופיע לראשונה בלונדון בתפקיד חשמלאי במחזה "The Night of the Ball" ב-New Theatre (תיאטרון נואל קווארד כיום). בקולנוע הופיע לראשונה בסרט המלחמה "The Battle of the River Plate" משנת 1956. בשני העשורים הבאים השתתף בסרטי קולנוע כמו "King and Country" של ג'וזף לוסי (1964), "תקלה בירח הדבש" (1966), "Robbery" (1967), "המפקח קלוזו" (1968), "הקרב על בריטניה" (1969) ובסרטו של דייוויד לין "בתו של ריאן" (1970). הוא הופיע בתפקיד קבוע בסדרת הטלוויזיה "The Troubleshooters" משנת 1965.
ב-1972 שיחק בשני תפקידים משני צדי המתרס של החוק. האחד בתפקיד הבלש ההולנדי הציני ואן דר ואלק, והשני כרוצח סדרתי בשם בוב ראסק בסרטו של אלפרד היצ'קוק "פרנזי". הוא חזר לגלם את הבלש ואן דר ואלק פעמיים נוספות, פעם ב-1977 ופעם נוספת בתחילת שנות התשעים.
ב-1978 שיחק בתפקיד שרלוק הולמס בעיבוד רדיופוני של ה-BBC. הוא הקליט 13 פרקים מספרי שרלוק הולמס יחד עם דייוויד באק שגילם את דוקטור ווטסון. ב-1974 שיחק בטלוויזיה בתפקיד וילהלם השני, קיסר גרמניה בסדרת הדרמה "Fall of Eagles". ב-1982 השתתף בתפקיד סול אנדרבי, ראש השירות החשאי הבריטי, בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "כל אנשי סמיילי" מאת ג'ון לה קארה, בכיכובו של אלק גינס. עוד שיחק פוסטר בסרט "Sweeney!" מ-1977, "The Wild Geese" מ-1978, ובסרטיהם של מרצ'נט ואייבורי "אבק לוהט" (1983) ו"מוריס" (1987).
משנות התשעים הופיע פוסטר בעיקר על במות התיאטרון. הוא שיחק בתפקיד המפקח גול במחזה "An Inspector Calls" מאת ג'. ב. פריסטלי בהפקה שביים סטיבן דלדרי. בשנת 2000 כיכב בתפקיד פרוספרו במחזה "הסערה" בסטפורד קאסל בבימויה של ג'וליה סטפורד נורת'קוט. ב-2001 שיחק במחזה "אמנות" מאת יסמינה רזה לצדם של נייג'ל הייברס ורוג'ר לויד-פק. ב-11 בפברואר 2002 הוא מת מהתקף לב בהיותו בבית החולים בגילדפורד. הסרט האחרון בו השתתף היה "Rancid Aluminium" משנת 2000.
חיים אישיים.
ב-1955 התחתן פוסטר עם ג'ודית שרגולד. לזוג נולדו שתי בנות ובן. אחרי מותו של פוסטר הוקמה קרן לזכרו "Barry Foster Memorial Appeal" לעזרת ילדים בעלי מוגבלויות.
עונת 1979/1980 בליגה הארצית
עונת 1979/1980 בליגה הארצית הייתה העונה הרביעית של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 16 קבוצות. את העונה סיימה הפועל ירושלים במקום הראשון ועלתה לעונת 1980/1981 בליגה לאומית, לצד הפועל רמת גן והפועל ראשון לציון שסיימו אחריה בהתאמה.
הפועל בת ים, הפועל טירת כרמל והפועל הרצליה ירדו לליגה השלישית.
עונת 1980/1981 בליגה הארצית
עונת 1980/1981 בליגה הארצית הייתה העונה החמישית של הליגה הארצית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 16 קבוצות. את העונה סיימה בית"ר תל אביב במקום הראשון והעפילה לעונת 1981/1982 בליגה לאומית לצד בית"ר ירושלים ומכבי חיפה שסיימו אחריה בהתאמה.
הפועל חדרה, הפועל חולון ומכבי הרצליה ירדו לליגה השלישית.
איחוד המולדת
איחוד המולדת - דמוקרטים נוצרים ליטאים (בליטאית: Tėvynės sąjunga – Lietuvos krikščionys demokratai או TS-LKD, באנגלית: Homeland Union Lithuanian Christian Democrats) היא מפלגת מרכז-ימין בליטא. למפלגה 35 מתוך 141 המושבים בסיימאס ושלושה מושבים בפרלמנט האירופי .
איחוד המולדת היא מפלגת המרכז-ימין העיקרית בליטא עם מאפיינים ליברל-קונסרבטיביים ונוצרים-דמוקרטיים עיקריים. בנוסף המפלגה נחשבת עם אוריינטציה לאומית וליברליזם כלכלי.
מנהיג המפלגה הוא גבריאליוס לנדסברגיס, שהחליף את אנדריוס קוביליוס בשנת 2014. המפלגה חברה במפלגת העם האירופית (EPP) ובאיחוד הדמוקרטי הבינלאומי (IDU).
היסטוריה.
המפלגה נוסדה בשנת 1993 על ידי קבוצה מתוך "תנועת הרפורמה של ליטא" בהובלת ויטאוטס לנדסברגיס, אשר הוביל את ליטא לעצמאות. בבחירות של 1996, גרפה המפלגה 40% מהקולות אולם ב-2000 ירדה ל-8.6% בלבד.
לאחר קבלת ליטא לאיחוד האירופי בשנת 2004, היא זכתה במושבים בפרלמנט האירופי. בבחירות של 2004 המפלגה זכתה ב-14.6% מהקולות וקיבלה 25 מושבים.
ביוני 2011 הכריז "האיחוד הליטאי הלאומני" על פרישה מהמפלגה.
בבחירות של 2012 צנחה המפלגה והוצאה מהממשלה.
בנימין הלוי (מקובל)