המושבה מאורגנת באופן כזה שהנהלת הכלא ממנה אחראי לתפקיד שמירת הסדר וקשר עם הנהלת הכלא. הממונה נתמך על ידי ועדי אסירים שונים האחראים על בריאות ובטיחות, ניקיון, חסכון באנרגיה וכן ייעוץ פסיכולוגי לאסירים. לאסירות מאורגנת פעילות תרבותיות וחברתית, כולל תחרויות יופי שנתיות (המכונות בשמות כמו "מיס המושבה" ו"מיס האישיות").
ארגוני זכויות אדם מתחו ביקורת על תנאי זכויות האדם הירודים במושבות הכלא הרוסיות. אסירים רבים אינם רואים את משפחותיהם במשך עשרות שנים.
כלא קרסטי
כלא קרסטי (ברוסית: Кресты́, או СИЗО-1 Кресты УФСИН России по г. Спб и Ло) הוא בית מעצר לשעבר לפני משפט בסנקט פטרבורג, אחד המפורסמים והגדולים ברוסיה שנבנה בצורת פנאופטיקון. השם הרשמי עד דצמבר 2017 היה יחידת מעצר מספר 1 של סניף שירות בתי הסוהר הפדרלי בסנקט פטרבורג ובמחוז לנינגרד. ממוקם בגדות החימוש 7 בסנקט פטרבורג. כיום פועל המתקן כמושבת תיקון, כ-200 אסירים עוסקים בתיקון המתקן עצמו וביצוע שירותים אחרים.
בתחילה, שימש כבית סוהר מבודד בפטרבורג, שנפתח בשנת 1893 בצד של ויבורג וכלל שני מבנים בצורת צלב, שיועדו לפושעים והכיל מעל אלף תאי כליאה בודדים, שאסיריהם נדרשו לעבוד. הכלא היה למופת לבניית בתי כלא מסוגו ברוסיה ב (ונבנו בתי כלא דומים בסמרה, צ'ליאבינסק וערים אחרות).
בשנת 2017 הועברו כלל האסירים לכלא קרסטי החדש וכלא זה הפך למושבת תיקון.
בריחות.
לאורך ההיסטוריה ידועים שלושה ניסיונות בריחה מהכלא:
אנדרטאות.
אנדרטה לזכר נפגעי הדיכוי הפוליטי.
ב-28 באפריל 1995, מול הכלא, בגדה הנגדית, הוקמה אנדרטה לזכר קורבנות הדיכוי הפוליטי בצורת שני ספינקסים מברונזה על כני גרניט על פי הפרויקט של מיכאיל שמיאקין. הספינקסים הלא שגרתיים הללו נראים מצד אחד כפנים נשיות צעירות, מצד שני הפונה לכלא, כגולגולות חשופות וחתוכות. בין הספינקסים על משטח הסוללה של האנדרטה נמצא חלון תא כלא מסוגנן. לאורך צדי כני הגרניט מונחות טבליות נחושת שעליהם חרוטות שורות מיצירותיהם של ניקולאי גומיליוב, אוסיפ מנדלשטם, אנה אחמטובה, נ. זבולוצקי, ד. אנדרה, דמיטרי ליכצ'וב, יוסף ברודסקי, יורי גלנסקוב, אלכסנדר סולז'ניצין, ולדימיר ויסוצקי וולדימיר בוקובסקי. ב-7 במאי 2015 נחנך לוח זיכרון שהוקדש למרשל מברית המועצות קונסטנטין רוקוסובסקי.
אנדרטה לאנה אחמטובה.
באזור הקטן שבין רחוב שפלרנאיה וגדות יום ראשון, ניצבת אנדרטה למשוררת אנה אחמטובה, שבעלה (בשנת 1921) ובנה (בשנים 1938–1939) נכלאו בכלא קרסטי. האנדרטה הוקמה בדצמבר 2006.
כלא קולפינו
כלא קולפינו הוא כלא שנפתח ב-22 בדצמבר 2017, והוא מהווה תחליף למרכז המעצר הישן שנודע בשם כלא קרסטי, ממנו ירש את התצורה, כמו גם את השם הרשמי והלא רשמי ("כלא קרסטי החדש"). מתקן המאסר ממוקם בסנקט פטרבורג, במחוז המשנה קולפינו, ברחוב קולפינסקאיה 9.
היסטוריה.
כבר בשנות ה-90 של המאה ה-20, עלה רעיון לבנות תחליף לכלא קרסטי, עקב הצפיפות הרבה בו. אחת ממטרות הפרויקט הייתה העברת האסירים ממרכז העיר סנקט פטרבורג, אל פרברי העיר. כך, בניית הכלא החדש החלה בשנת 2007.
הבנייה התקדמה באטיות מסיבות של אי-מימון וגם מבעיות טכניות וביורוקרטיות שונות. האדמה שנבחרה לבניית הכלא נמצאת לא רחוק מתחנת הרכבת אוקטיברסקאיה, במרחק קילומטר אחד מתחנת קולפינו. לאחר הכנת השטח החלה בניית הכלא עצמו. הבניינים עצמם הוקמו כבר בשנת 2010, אך מסירתם לשירות בתי הסוהר הפדרלי עוכבה שנים רבות. שניים משמונת הבניינים המתוכננים לא נבנו כתוצאה מליקויי בנייה. לכלא החדש יש שני קווי דמיון עם כלא קרסטי הישן. הראשונה היא התצורה, כתוצאה ממנה קיבל את שמו הלא רשמי "כלא קרסטי בחדש", אך בניגוד לכלא הישן, בו היו מבנים בני ארבע קומות, הכלא החדש כולל שמונה קומות. בדומה לכלא הישן, יש מרתף רב קומות, אך בניגוד אליו, גם מקלט תת-קרקעי. מבני הכלא מאסיביים וגדולים. ההיקף עצמו הוא שתי גדרות בטון בגובה של כמה מטרים. כושר התכולה של בית הסוהר הוא 4,000 איש; ארבעה אנשים בתא סטנדרטי אחד. השירותים בתאים מופרדים מן החלק העיקרי של התא על ידי דלת, השירותים עצמם דומים לעגלות, עשויות מתכת ופלסטיק כדי למנוע ונדליזם. את הבניינים מחברים מסדרונות ובכלא יש 11 קומות מעל הקרקע, התופסים יותר מ-30 הקטאר משטח הכלא הכולל, לכל הבניינים יש חיבורים זה לזה באמצעות מסדרונות מבלי שיהיה צורך לחצות את הרחוב בחורף.
הכלא ממוקם רחוק ככל האפשר ממרכז העיר ונמצא כמעט על גבול מחוז המשנה קולפינו של העיר ומחוז המשנה טוסנו שבמחוז לנינגרד הסמוך, עם זאת, כמה מושבות תיקון נמצאות קרוב יותר למרכז העיר ומיועד לאסירים שניתן להם גזר דינם. למרות הקרבה למסילת הרכבת, אין דרכי גישה אליה, מה שמסבך את הובלת האסירים אליה.
לאחר פתיחת הכלא החדש הופיע קו אוטובוס מספר 389 מתחנת קולפינו לבית הכלא החדש, כמו גם קו מספר 268, שבעבר הוביל מתחנת המטרו ריבצקוי לספיורני ועובר כעת אל הכלא החדש. לאחר פתיחת הגשר הדרומי עם התמשכות בניית הכלא, השתנה גם תוואי אוטובוס מספר 328.
יחסי האיטי–יפן
יחסי האיטי–יפן הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת האיטי לבין יפן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים באפריל 1956.
סחר.
בשנת 2017, שוויו של הייצוא היפני להאיטי עמד על 7.3 מיליארד ין. באותה השנה, שוויו של היבוא היפני מהאיטי עמד על 455 מיליון ין.
אוכלוסייה משותפת.
על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, באוקטובר 2017 חיו בהאיטי שלושים ושניים אזרחי יפן. לעומת זאת, ביוני 2018 התגוררו ביפן שלושים ואחד אזרחי האיטי.
רפאל צ'אסקובסקי
רפאל קז'ימייז' צ'אסקובסקי (בפולנית: Rafał Kazimierz Trzaskowski; נולד ב-17 בינואר 1972) הוא פוליטיקאי פולני וראש העיר הנוכחי של ורשה. הוא גם חוקר מדע המדינה המתמחה בלימודי אירופה.
צ'אסקובסקי סיים את לימודיו במכון ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת ורשה ובמכללת אירופה בנטולין. הוא עבד כמתרגם סימולטני ומורה לאנגלית. הוא הרצה גם בבית הספר הארצי למינהל ציבורי ובקולגיום סוויטאס. הוא השיג את הדוקטורט בשנת 2004, עובד באוניברסיטה, והוא גם אנליסט. בעבר הוא למד גם בארצות הברית ובאוסטרליה, ושולט בכמה שפות זרות.
הוא כיהן כחבר בפרלמנט האירופי (2009–2013), שר המינהל והדיגיטציה (2013–2014) וכן כמזכיר המדינה במשרד החוץ הפולני (2014–2015). הוא נבחר לחבר הסיים בשנת 2015. בבחירות המקומיות בפולין אוקטובר 2018 התמודד על ראשות עריית ורשה מטעם הקואליציה האזרחית (פולין). צ'אסקובסקי גבר על מועמד חוק וצדק וקיבל 57 אחוז מהקולות בסיבוב הראשון והיה לראש עיריית ורשה.
ב-15 במאי 2020 הוא נבחר למועמד הקואליציה האזרחית (פולין) לבחירות לנשיאות פולין. בבחירות שנערכו ביוני 2020 העפיל לסיבוב השני עם הנשיא המכהן אנדז'יי דודה, לאחר שזכה ב-30.4% מהקולות, אך הפסיד בסיבוב השני עם 48.9 אחוז (למעלה מ-10 מיליון קולות) מול 51.1 שקיבל יריבו, אנדז'יי דודה ממפלגת חוק וצדק השמרנית.
מוחמד מחמוד חליל
מוחמד מחמוד ח'ליל (בערבית: محمد محمود خليل; 1877, קהיר – 27 בדצמבר 1953, פריז) היה משפטן, פוליטיקאי ואספן אמנות מצרי. כיהן כשר החקלאות ונשיא הסנאט המצרי. לאחר מותו הפך ביתו בקהיר למוזיאון מוחמד מחמוד ח'ליל, ובו חלק מאוסף האמנות שלו. לעיתים קרובות מופיע בצמוד לשמו תואר הכבוד ביי.
ביוגרפיה.
מחמוד מחמוד ח'ליל נולד בקהיר בשנת 1877 למשפחה מצרית עשירה, שהייתה בעלת אדמות חקלאיות רבות. הוא למד חקלאות. לאחר מכן נסע לפריז ללימודי משפטים בסורבון. בשנת 1903 נשא את אמיליין הקטור לוס, שהיית זמרת ורקדנית. הוא שב עם אשתו לקהיר וחי באחוזתו הפרטית בגיזה. הוא פתח משרד לעריכת דין והחל לשבת בדירקטורים שונים של חברות מצריות גדולות, בהן "בנק החקלאות של מצרים".
בשלבב מסוים בחייו החל לאסוף יצירות אמנות מודרניות. האוסף שלו היה באותה עת אחד היפים במזרח התיכון, והוא כלל יצירות מופת של אמנות צרפתית מהמאה ה-19. בשנת 1924 הקים בקהיר את "אגודת ידידי האמנויות היפות" בקהיר, אשר איגדה את בני משפחתו של הסולטאן, בעלי הון, מהנדסים בריטים, צרפתים ואיטלקים העובדים בקהיר. החל משנת 1925 מארגנת האגודה תערוכה שנתית של ציורים מזרחיים ומערבים.
בשנת 1937 מונה לשר החקלאות במצרים. בשנת 1939 נבחר לנשיא הסנאט המצרי. בפברואר 1942 האשים אותו המלך פארוק בניסיון להקמת ממשלה חדשה, והוא הורחק מהשלטון.
לאחר מלחמת העולם השנייה התמנה לכתב האקדמיה לאמנויות יפות בפריז. בשנת 1949 פיקח על התערוכה צרפת-מצרים שאורגנה בקהיר.
מחמוד ח'ליל בילה שישה חודשים בשנה בצרפת. ב-27 בדצמבר 1953 הוא מת מהתקף לב, ללא ילדים. על פי חוקי הקוראן הוא הוריש לאשתו רבע מהונו. ביתו בגיזה והאוספים שבהם הפכו בשנת 1962 למוזיאון מוחמד מחמוד ח'ליל.
Free the Universe
Free the Universe (בעברית: שלום הוא המשימה) הוא אלבום האולפן השני של ההרכב מוזיקלי האמריקאי מייג'ור לייזר. האלבום יצא לאור ב-19 באפריל 2013, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק ו-Secretly Canadian. מתוך האלבום יצאו שמונה סינגלים.
הערה (דין משמעתי)
הערה
רינלדו רינלדי
רינלדו רינלדי (באיטלקית: Rinaldo Rinaldi; 1793, פדובה – 1873, רומא) היה פסל איטלקי.
ביוגרפיה.
החל את הכשרתו בגילוף עץ אצל אביו בגיל שמונה, ובגיל ארבע עשרה החל בסיתות באבן, בגיל שמונה עשרה נשלח לאקדמיה לאמנויות יפות בוונציה אצל לאופולדו סיקוגנרה ומטייני, לאחר שנה קיבל מלגה ללמוד ברומא אצל אנטוניו קנובה, לאחר מותו של קנובה רינלדי הצטרף למועצה של הרפובליקה קצרת המועד ברומא ונעצר לזמן קצר.