אוטיס פול דרייטון (באנגלית: Otis Paul Drayton; 8 במאי 1939 - 2 במרץ 2010) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם (טוקיו 1964) בריצת שליחים 4x100 מטר, בעל מדליית כסף אולימפית (טוקיו 1964) ו-3 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית (1963-1961) בריצת 200 מטר.
ביוגרפיה.
דרייטון נולד בגלן קוב, ניו יורק.
בתחרות שנערכה בין נבחרות האתלטיקה של ארצות הברית ושל ברית המועצות במוסקבה, רוסיה ב-15 ביולי 1961 קבע דרייטון בריצת שליחים 4x100 מטר, ביחד עם פרנק באד, הייז ג'ונס וצ'ארלס פרייזר שיא עולם חדש של 39.1 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכה ב-23 ביוני 1962 זכה דרייטון במדליית זהב בריצת 200 מטר תוך כדי השוואת השיא העולמי בתוצאה של 20.5 שניות.
אלוף אולימפי ושיאן עולם.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה דרייטון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם ג'רי אשוורת', ריצ'רד סטבינס ובוב הייז בשיא עולם חדש של 39.06 שניות, לפני פולין (39.36 שניות) וצרפת (39.36 שניות). בשלב חצי הגמר הרביעייה האמריקאית קבעה שיא אולימפי חדש של 39.5 שניות. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.58 שניות, אחרי חברו לנבחרת הנרי קאר שקבע שיא אולימפי חדש של 20.36 שניות ולפני אדווין רוברטס מטרינידד וטובגו (20.63 שניות).
ב-2 במרץ 2010 נפטר דרייטון עקב תסחיף ריאתי שנגרם בניתוח לטיפול במחלת הסרטן בה לקה.
ג'ין אנדרסון
ג'ין אנדרסון (באנגלית: Jean Anderson; 12 בדצמבר 1907 - 1 באפריל 2001) הייתה שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
אנדרסון נולדה באיסטבורן שבסאסקס. היא זכורה בעיקר מתפקידה כאם המשפחה חמורת הסבר מרי המונד בסדרת הדרמה של ה-BBC "האחים" ששודרה בין השנים 1972 ל-1976. עוד היא מוכרת בתפקיד האריסטוקרטית המרדנית ליידי ג'וסלין "ג'וס" הולברוק בסדרה "טנקו" על אודות מלחמת העולם השנייה ששודרה בין 1982 ל-1984.
תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרה המשטרתית "Police Surgeon", בסדרה "המפקח מגרה", בסדרה "The Man in Room 17", בסדרה "The Borderers", "פול טמפל", בסדרה "Codename", בדרמה "Oil Strike North", בסדרת סרטי "גברת מארפל", בפרק בסדרה "המפקח מורס", בסדרה "קמפיון", בסדרה הקומית "מה יגידו השכנים?", ובסדרה "הטי ויינת'רופ חוקרת".
עוד שיחקה בתפקיד האם בשני עיבודים של ה-BBC, לספר "ילדי המסילה" מאת אדית נסביט, שהופקו ב-1951 וב-1957.
חיים אישיים.
במשך שנים רבות חייתה אנדרסון בכפר אדנהול קרוב לפנרית' שבקאמבריה. היא המשיכה לשחק עד לשנות התשעים שלה. באפריל 2001 נפטרה בגיל 93.
זאסלאב (פירושונים)
זאסלב
זסלב
זסלאב
צבא האסלאם (פירושונים)
ירי בצלחות חרס
ירי בצלחות חרס, המוכר גם כירי ביוני חרס (כיוון שהצלחות דימו במקורן יונים) הוא תחום ירי ספורטיבי הכולל מספר ענפים, חלקם אולימפיים, ותכליתו ירי במטרות מעופפות באמצעות רובה ציד.
קיימים כעשרים מקצועות (דיסציפלינות) ירי בצלחות חרס, אף כי באופן כללי התחום מחולק לשלושה ענפים: טראפ (Trap), סקיט (Skeet) וספורטינג.
במרבית המקרים כשמדברים על ירי בצלחות חרס, הכוונה היא לענף הסקיט, הנפוץ ביותר ואשר אחד מסגנונותיו מהווה מקצוע אולימפי. גם מקצועות הטראפ והדאבל-טראפ הם ענפים אולימפיים.
ככלל תחום הירי בצלחות חרס מנוהל על ידי איגודי הקליעה בכל מדינה, מלבד הספורטינג שמנוהל פעמים רבות על ידי איגודי הציד במדינות בהן הם קיימים. לספורטינג גם איגוד בינלאומי משלו.
זטור
ירי צלחות חרס
#הפניה ירי בצלחות חרס
Moves Me
Moves Me (בעברית: מניע/מרגש אותי) הוא מיני-אלבום הבכורה של דמי לובאטו. המיני-אלבום הוקלט בשנת 2002 ויצא לאור ב-23 בדצמבר 2008, על ידי חברת התקליטים Well Go USA. האלבום כולל בפועל שיר אחד בלבד, "Moves Me", רק בגרסאות שונות. השיר נכתב על ידי לובאטו בתקופת הילדות.
רקע.
דמי לובאטו נהגו לכתוב שירים מגיל קטן. האחות הגדולה של לובאטו, דאלאס, שאפה להשיג קריירה במוזיקה במשך תקופה מסוימת בצעירותה, וכצופה מהצד שאף ליוותה אותה בהופעותיה לובאטו לקחו ממנה השראה והחליטו ללכת בעקבותיה. תחת השפעתה מדאלאס, החלו ללמוד נגינה על פסנתר וגיטרה, וכשהיה ללובאטו מספיק ניסיון גם בכתיבה וגם בנגינה, חיברו בין השניים והחלו לכתוב ולהלחין שירים לגמרי לבד. בהמשך, הסוכן של לובאטו, ביחד עם כמה מהמפיקים שעבדו עם דאלאס, זיהו בלובאטו פוטנציאל ברגע ששמעו את השירים והחליטו לקחת את לובאטו לאולפן הקלטות במטרה להקליט אותם באופן מקצועי. לובאטו הקליטו מספר שירים שכתבו, ביניהם הסינגל "Moves Me", לו בהמשך יצא אף וידאו-קליפ.
Moves Me.
הסינגל "Moves Me" יצא לאור בשנת 2002 על גבי תקליטור. זהו השיר הראשון שלובאטו הקליטו, בגיל 12 לערך. מלבד אלבום זה השיר נכלל בפורמט CD כבונוס בשני מיני אלבומי DVD; האחד "Off Da Hook: F-Troop Style" שיצא לאור בשנת 2004 ובמסגרתו נלמדות חמש כוראוגרפיות שונות של ריקוד ההיפ-הופ בהשתתפות רשמית של לובאטו, והשני "Be Like A Pop Star" המלמד את הכוראוגרפיה המבוצעת בווידאו קליפ הרשמי של השיר, גם הוא בהשתתפות לובאטו. בשנת 2008 הסינגל, ביחד עם האלבום, היו זמינים להורדה דרך אייטונס למשך זמן מוגבל.
וידאו קליפ.
לצד הסינגל "Moves Me" יצא וידאו קליפ רשמי בו הופיעו ונכללו לובאטו. בווידאו, נראו לובאטו עם מדונה (מיקרופון צמוד ראש), ובהמשך לכך, נראו בביצוע כוראוגרפיה עם צעדי ריקוד המזכירים את סגנונה של בריטני ספירס, כשמסביב ארבעה רקדנים פחות או יותר בגיל התואם לזה של לובאטו.
קרב הר אוסטן, הסוס הדוהר וסוסון הים
קרב הר אוסטן, הסוס הדוהר וסוסון הים היה סדרת היתקלויות בין הצבא היפני הקיסרי וכוחות בעלות הברית, בעיקרם מצבא ארצות הברית ומחיל הנחתים של ארצות הברית, שנמשכה מ-15 בדצמבר 1942 עד 23 בינואר 1943 באי גוודלקנל שבאיי שלמה. הקרב היה חלק מקרב גוודלקנל במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.
בקרב זה תקפו נחתים וחיילים אמריקנים, בפיקודו של מייג'ור גנרל אלכסנדר ונדגריפט, את חיילי הצבא הקיסרי, בפיקודו של הארוקיצ'י היאקוטאקה, שהתחפרו בעמדות מבוצרות באזור גבעות במערב האי. המטרה הראשונה עבור האמריקנים היה הר אוסטן, אותו כבשו לאחר קרבות ממושכים, ומשם המשיכו להר הסוס הדוהר, ולבסוף לסוס הים. סדרת קרבות אלה היו חלק מהניסיון האמריקני להשמיד את כל הכוחות היפנים בגוודלקנל, בעוד היפנים מנסים להחזיק מעמד עד הגעת אספקה ותגבורות.
הג'ונגל והאקלים הטרופי ששרר באי היו מכשולים רציניים בלחימה, עבור שני הצדדים. חיילים רבים משני הצדדים לקו במחלות טרופיות שונות, ורבים מהם לא היו במצב רפואי שאיפשר להם להילחם. נוסף על כך, מרבית החיילים היפנים סבלו מתת-תזונה, מכיוון שבעלות הברית הצליחו לסכל כל ניסיון אספקה יפני לאי בשבועות האחרונים. זמן קצר לפני פרוץ הקרב החליט הפיקוד העליון היפני להסיג את כוחותיו מגוודלקנל, והורה לכל החיילים להתכנס בחוף המערבי של האי, משם התפנו כולם בשבוע הראשון של פברואר 1943.
רקע.
המערכה בגוודלקנל.
ב-7 באוגוסט 1942 נחתו כוחות בעלות הברית בגוודלקנל, באי טולאגי ובאיי פלורידה שבאיי שלמה. מטרת הנחיתות הייתה כיבוש האיים ומניעת השימוש בהם בידי היפנים לשיבוש קווי השיט והתקשורת בין ארצות הברית ואוסטרליה, וכן כיבוש אי שיהווה נקודת פתיחה לכיבוש איי שלמה, שנועדה להגן על אגפן של בעלות הברית שהתקדמו צפונה בגינאה החדשה. הנחיתה פתחה מערכה שנמשכה שישה חודשים.
היפנים לא היו מוכנים להגעת בעלות הברית, ולכן צלחו הנחיתות בטולאגי ובסביבותיו, והנחתים האמריקנים כבשו את שדה התעופה שהקימו היפנים בגוודלקנל עד שעות הערב, ה-8 באוגוסט. לאחר מכן פרס מפקד הנחתים בגוודלקנל, מייג'ור גנרל אלכסנדר ונדגריפט, את נחתיו בקווי הגנה סביב רמת לונגה, ששכנה לחופו הצפוני של גוודלקנל וכלל את שדה התעופה שדה הנדרסון. ב-20 באוגוסט נחתו בשדה המטוסים הראשונים של כוח האוויר של גוודלקנל, שנקרא כוח אוויר קקטוס, על שום שם הקוד שנתנו בעלות הברית לגוודלקנל. על פני החודשיים הבאים שלחו בעלות הברית תגבורות לאי, ובחודש דצמבר היו באי מעל 20,000 נחתים.
כדי לכבוש מחדש את גוודלקנל, שלח הפיקוד העליון של האימפריה היפנית את הארמייה ה-17 של הצבא היפני הקיסרי שחנתה ברבאול, והייתה תחת פיקודו של לוטננט גנרל הארוקיצ'י היאקוטאקה. באותה עת נלחמו רוב יחידות הארמייה ה-17 בגינאה החדשה, ולכן הוחלט לשלוח רק חלק מהארמייה לאיי שלמה, והאלמנט הראשון נחת בגוודלקנל ב-19 באוגוסט.
בשל האיום ממטוסי כוח אוויר קקטוס, לא יכלו היפנים להשתמש בספינות תובלה איטיות כדי להוביל תגבורות לגוודלקנל, ולכן החלו להשתמש בסיירות ובמשחתות במקום. אוניות אלה היו מהירות דיין כדי להפליג מהבסיס היפני באיי שורטלנד שבאיי שלמה המערביים לגוודלקנל ובחזרה בתוך לילה אחד, בנתיב שכונה "החריץ" ("The Slot"), וכך נמנעו מלחשוף עצמן להתקפת מטוסי בעלות הברית, שלא פעלו בלילות. עם זאת, במשחתות לא היה די מקום כדי לשאת ציוד כבד, כלי רכב, ארטילריה ואספקה, והחיילים נאלצו לצאת לקרב עם ציוד קל וכל אספקה שיכלו לשאת עליהם בלבד. משימות הפלגה מהירות אלה במורד איי שלמה ולגוודלקנל וחזרה זכו לכינוי טוקיו אקספרס על ידי חיילי בעלות הברית, ו"תחבורת עכברושים" בפי היפנים. היפנים היו מיומנים ביותר בלחימת לילה, ולכן שלטו במימי איי שלמה במהלך הלילות, ובעלות הברית לא העזו לקרוא תגר על שליטה זו. אולם כל כלי שיט יפני שהיה בטווח 320 קילומטרים מגוודלקנל עם שחר היה בסכנה חמורה מצד מטוסי בעלות הברית בשדה הנדרסון.