להיבטים הארספואטיים המובלעים שהספר דן בהם שייכת תופעת השירים חוצי-המגדר, שבהם דובר קול גברי, ה"מופעל" על ידי מחַברת אישה. פרק אחר מתבונן בדרך שבה מפעילה המשוררת ביצירותיה דמויות נשיות מוּכרות מתוך רבדיה השונים של התרבות (מקרא, מיתולוגיה יוונית, מעשיוֹת, יצירות ספרות נודעות) ומשתמשת בהן כאַלוזיות, המרמזות מן הכללי אל האישי ומתפקדות כמסכות בדרגות שקיפות שונות.
פרק נוסף, הנוגע בהיבטים ארס-פואטיים מובלעים, עוסק באזכורים מתוך שיר השירים, השזורים ביצירת גולדברג. הפרק מבליט הן את מקומו המיוחד של שיר השירים בעולמה והן את עמדתה הפואטית הלא-שגרתית כלפי שיר השירים.
בין הנושאים הנדונים בספר ניתן למצוא את נושא התשוקה הנשית ומימושה. בפרק נחשפות פניה של הכתיבה הארוטית, "כתיבת הגוף" הגולדברגית. הדיון מאיר את הגרף הדיאכרוני של הופעת הנושא ביצירתה. נושא אחר הוא העיסוק בתהליכי חניכה – בעיקר של דמויות נשיות – ביצירות גולדברג. אלה מוצגים מזווית מיוחדת, כמתרחשים ומואצים באמצעות מסעות ברכבות. פרק נוסף עוסק בשירי העָרים ביצירתה, בהם היא מתגלה כמשוררת אורבאנית מודרניסטית, אך גם כמי שצובעת את הנופים האורבניים בצבעים ליריים-אישיים. בפרק אחר נדון נושא "אובססיבי" בשירתה – חילופי חושך באור – החוזר ומופיע בצמתים עתירי משמעות לאורך יצירתה. הדיון מוביל אל זיקת הנושא להשקפת העולם האמנותית בה החזיקה.
הפרק שלפני האחרון בספר מוקדש לעיסוקה של גולדברג בנושא המוות והחידלון, אך הפעם לא על נגיעותיה החוזרות ונשנות בנושא זה כפי שעשתה לאורך שנות יצירתה, אלא על שירים שנכתבו על סף המוות ממש, מתוך ידיעת הקץ הקרֵב ובצִלו.
הספר כולל עשרה פרקים. בדברים דלעיל הוצגו שמונה מתוכם, שכן מעמדם של הפרק הפותח והפרק האחרון (הנספח) שונה משל הפרקים האחרים. בפרק הראשון נפרשת סקירת הביקורת שקידמה את פני יצירתה המוקדמת של גולדברג ואף קיבעה מוסכמות מסוימות בנוגע אליה. פרק זה מתמקד לא רק בנושאי רשימות הביקורת ובתוכניהן, אלא גם בעמדות המגדריות המובלעות של מבקריה ובוחן את התייחסותם לעובדת היותה משוררת יחידה בחבורה ספרותית גברית. פרק הנספח נוגע בהיבטים של "גאוגרפיה הומאניסטית": חמשת חלקיו מבוססים על מסעות אמיתיים של המחַברת בברלין בעקבות לאה גולדברג וגיבוריה. מסעות אלה הם בה-בעת קונקרטיים-אישיים ומסעות ספרותיים מרובי-אסוציאציות, המובילים הלוך וחזור מן האתרים האורבניים אל יצירות הפרוזה והשירה של לאה גולדברג.
מבעד למחקרים הכלולים בספר מצטיירת לאה גולדברג כיוצרת רבת-פנים, דינאמית ורחוקה מאוד מן התדמית שניסתה להצמיד לה הביקורת המוקדמת.
לקריאה נוספת.
על “נשים ומסכות : מאשת לוט עד סינדרלה”:
על “בדק בית”:
על “על גבול האור”:
שם קץ לחייו
מתיאס קראנוויטר
קדחת השבר הסורי-אפריקני
קדחת השבר הסורי-אפריקני (באנגלית: Rift Valley fever או בקיצור RVF) (ידועה גם בשם: קדחת השקע האפריקאי) היא מחלה ויראלית שיכולה לגרום לתסמינים קלים עד קשים. התסמינים הקלים עשויים לכלול: חום, כאבי שרירים וכאבי ראש הנמשכים לעיתים קרובות עד שבוע. את התסמינים החמורים עשויים לכלול: אובדן הראייה מתחיל שלושה שבועות לאחר הזיהום, זיהומים של המוח גורמים לכאבי ראש, בלבול, דימום יחד עם בעיות בכבד אשר עלולות להתרחש בתוך מספר ימים. אלה שיש להם דימום נמצאים בסיכון של כ-50% למות.
המחלה נגרמת על ידי וירוס RVF, שהוא מסוג פלאביוירוס (phlebovirus). הוא מתפשט על ידי מגע בדם של חיה נגועה, נשימת האוויר סביב חיה נגועה שנשחטת, שתיית חלב גולמי מחיה נגועה, או עקיצה על ידי יתושים נגועים. בעלי חיים, כגון פרות, כבשים, עיזים וגמלים עשויים להיות מושפעים. בבעלי חיים אלה הווירוס מתפשט בעיקר על ידי יתושים. זה לא נראה שאדם אחד יכול להדביק אדם אחר. המחלה מאובחנת על ידי מציאת נוגדנים נגד הנגיף או הנגיף עצמו בדם.
מניעת המחלה בבני אדם מושגת על ידי חיסון בעלי חיים נגד המחלה. זה חייב להיעשות לפני שמתרחשת התפרצות כי אם זה נעשה במהלך התפרצות זה עלול להחמיר את המצב. עצירת התנועה של בעלי חיים במהלך התפרצות עשויה גם להיות יעילה, כפי שעשויה להקטין את מספרי היתושים ולהימנע מעקיצותיהם. יש חיסון אנושי; עם זאת, נכון לשנת 2010 הוא אינו זמין לציבור הרחב. אין טיפול ספציפי ומאמצים רפואיים תומכים.
התפרצויות של המחלה התרחשו רק באפריקה ובחצי האי ערב. התפרצויות מתרחשות בדרך כלל בתקופות של גשם מוגבר, אשר מגדילות את מספר היתושים. המחלה דווחה לראשונה בקרב בעלי חיים בקעת השבר של קניה בתחילת 1900, והוירוס בודד לראשונה בשנת 1931.
סימנים וסימפטומים.
אצל בני אדם, הנגיף עלול לגרום למספר תסמונות. בדרך כלל, לסובלים אין סימפטומים או רק מחלה קלה עם חום, כאבי ראש, כאבי שרירים, וכן הפרעות בכבד. באחוז קטן של המקרים (&lt; 2%), המחלה יכול להתקדם לתסמונת קדחת דימומית, דלקת מוחית (דלקת של המוח וקרומי המוח), או להשפיע על העין. חולים החולים בדרך כלל חווים חום, חולשה כללית, כאבי גב, סחרחורת, וירידה במשקל בתחילת המחלה. בדרך כלל, אנשים מחלימים תוך יומיים עד שבעה ימים לאחר תחילתה.
כ 1% מאנשים עם המחלה נפטרים אודותה. אצל בעלי חיים, רמת התמותה היא גבוהה באופן משמעותי. בעלי חיים בהריון הנגועים עם RVF מפילים מלאכותית כמעט 100% מהעוברים. אפיזוטיקה (מגפת מחלות בבעלי חיים) של RVF בדרך כלל מסומנת ראשון על ידי גל של הפלות לא מוסברות.
סימנים אחרים בבעלי חיים כוללים הקאות ושלשולים, מחלות נשימה, חום, עייפות, אנורקסיה ומוות פתאומי בבעלי חיים צעירים.
גורם.
וירולוגיה.
הווירוס שייך לפקודת הבניוירוס (Bunyavirales). זוהי משפחה של וירוסי (RNA) רנ"א מעוטפים, שליליים וחד-גדילים. כל הבניוירוסים יש להם מעטפת שומנים חיצונית עם שני גליקופרוטאינים—(G(N) and G(C—הנדרשים לשם כניסה לתא. הם מספקים את הגנום שלהם לציטופלסמה של התא המארח על ידי מיזוג המעטפה עם קרום אנדוזומלי.
לחלבון הווירוס ה (G(C יש ארכיטקטורת חלבון ממברנה פיוז'ן מחלקה II דומה לזו שנמצאת בווירוסי אלפא ופלאביוירוסים. הדמיון המבני הזה מעיד כי ייתכן שיש מוצא משותף למשפחות ויראליות אלו.
11.5 kb גנום משולש של הוִירוּס מורכב מרנ"א חד-גדילי.
כמו פלבו וירוס (Phlebovirus")," יש לו גנום אמביסנס (Ambisense). מקטעי ה- L ו- M שלו הם שליליים, אבל קטע הS שלו הוא אמביסנס. שלושת קטעי הגנום האלה הם קוד עבור שישה חלבונים עיקריים: חלבון L (פולימראז ויראלי), שני הגליקופרוטאינים (G(N ו (G(C, חלבון N הנוקלאוקסיפסידי (nucleocapsid), ואת החלבונים NSs ו NSm הלא מבניים.
העברת המחלה לבני אדם.
הנגיף מועבר באמצעות וקטורים של יתושים, וכן על ידי מגע עם הרקמה של חיות נגועות. שני מינים של יתושים (Culex tritaeniorhynchus ו Aedes vexans) ידועים להעביר את הנגיף. מגע עם רקמות נגועות נחשב המקור העיקרי של זיהומים אנושיים. הנגיף היה מבודד משני מיני עטלף אשר מאמינים כי הם מאגרים עבור הנגיף.
פתוגנזה.
אף על פי שמרכיבים רבים של RVFV של ה RNA ממלאים תפקיד חשוב בפאתולוגיה של הווירוס, החלבון הלא מבני המקודד על קטע S (NSs) הוא הרכיב היחיד שנמצא להשפיע ישירות על המארח. NSs הוא עוין ומלחמתי נגד תגובה אנטי ויראלית לאינטרפרון המארחים (IFNs). IFNs הם חיוניים על מנת שהמערכת החיסונית תילחם בזיהומים ויראליים במארח. האמונה כי מנגנון מעכב זה הוא בשל מספר סיבות, ראשית, עיכוב תחרותי של היווצרות של פקטור שעתוק. על גורם שעתוק זה, NSs מקיים אינטראקציה עם ונקשר אל יחידת משנה שדרושה עבור פולימראז RNA I ו- II. אינטראקציה זו גורמת עיכוב תחרותי עם עוד מרכיב גורם לפקטור שעתוק רכיב ומונע את תהליך ההרכבה של פקטור שעתוק מורכב זה, מה שמביא לדיכוי התגובה האנטי-ויראלית של המארח. דיכוי שעתוק נחשב למנגנון נוסף של תהליך מעכב זה. זה קורה כאשר שטח של NSs מקיים אינטראקציה עם ונקשר לחלבון המארח, SAP30 ויוצר קומפלקס (מספר מבנים שיוצרים יחידה שלמה מבחינה אדריכלית). קומפלקס זה גורם לאסטילציה היסטון לסגת, דבר אשר נדרש לצורך הפעלת תעתיק של מקדם ה- IFN. זה גורם ביטוי IFN להיות חסומים. לבסוף, NSs גם כבר ידוע להשפיע על הפעילות הרגילה של חלבון רנ"א דו גדילי התלוי, קינאז R kinase) R). חלבון זה מעורב בתגובות אנטי-ויראליות תאיות במארח. כאשר RVFV הוא מסוגל להיכנס DNA של המארח, NSs יוצר מבנה נימי בגרעין. זה מאפשר לווירוס לקיים אינטראקציה עם אזורים ספציפיים ב- DNA של המארח המתייחס לליקויי הפרדה. ואינדוקציה של המשכיות כרומוזום. זה מגביר את זיהום המארח, ומקטין את התגובה האנטי-ויראלית של המארח.
אבחון.
האבחון מסתמך על בידוד ויראלי מרקמות, או בדיקות סרולוגיות עם אלייזה (ELISA). שיטות אחרות של אבחון כוללים בדיקות חומצות גרעין (NAT), תרבות תאים, מבחני נוגדני אימונוגלובולין M (IgM). החל מחודש ספטמבר 2016, מכון קניה למחקר רפואי (KEMRI) פיתח מוצר הנקרא אימונולין (Immunoline), שנועד לאבחן את המחלה בבני אדם במהירות גבוהה יותר מאשר בשיטות קודמות.
מניעה.
החיסון אושר באופן מותנה לשימוש בבעלי חיים בארצות הברית. הוכח כי נטרול של חלבוני ה NSs ו NSm הלא מבניים של וירוס זה מייצרים חיסון יעיל אצל כבשים גם כן.
אפידמיולוגיה.