הוא הוחזק כשבוי מלחמה עד 1947, ולאחר שחרורו היה חבר בארגון גהלן. בעקבות הקמת הבונדסוור הוא חזר לצבא ומונה למפקד גדוד הפאנצר ה-3, ואחר כך הועבר לפקד על בריגדת הפאנצר ה-14. הוא הגיע לדרגת גנרל-מיור ומילא משימות מטה וניהול, ובהמשך מונה למפקח הכללי של כוחות הפאנצר - אותו תפקיד אותו מילא אביו בזמנו. ב-1972 הוא עוטר בצלב הגדול של עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית ופרש מהצבא שנתיים לאחר מכן. לאחר פרישתו פרסם ספרי היסטוריה על מלחמת העולם השנייה. הוא נפטר בבון ב-25 בספטמבר 2004.
מרים טוביה בונה (אוצרת)
תוספות שאנץ
ג'וש טראנק
ג'ושוע בנג'מין טראנק (באנגלית: Joshua Benjamin Trank; נולד ב-19 בפברואר 1984) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ועורך אמריקאי. הוא ידוע בבימוי סרט המדע הבדיוני "כרוניקה בזמן אמת" משנת 2012, סרט גיבורי העל "ארבעה מופלאים" וסרט הפשע הביוגרפי "קפונה".
קריירה.
במהלך ראיון עם קווין סמית' בפודקאסט Fatman on Batman, טראנק דן באריכות במקורות הקריירה שלו. הוא תיאר את סרטון היוטיוב שלו "דקירה ביום הולדתה ה-22 של ליה", שהפך פופולרי מאוד בין לילה לאחר יציאתו, כנקודת פריצה משמעותית בקריירה שלו. בעקבות זאת, טראנק עבד על דרמת הטלוויזיה של רשת ספייק "The Kill Point" משנת 2007 כתסריטאי, במאי ועורך. ב-2009 ערך את הסרט העצמאי "מעריץ גדול", בכיכובו של פאטון אוסוולט. הוא שימש גם כמפיק שותף והיה לו תפקיד קטן בסרט.
בשנת 2011 ביים טראנק את סרטו העלילתי הראשון, כרוניקה בזמן אמת, שיצא ב-3 בפברואר 2012 על ידי פוקס המאה העשרים והכניס מעל 125 מיליון דולר ברחבי העולם. עם תקציב של מיליון 12 דולר, הסרט התקבל יפה על ידי המבקרים, והשיג ציון של 85% באתר עגבניות רקובות. עם שחרור הסרט, בגיל 27, טראנק הפך לבמאי הצעיר ביותר שסרטו ניצב במקום הראשון בטבלת שוברי הקופות בארצות הברית, מותיר מאחוריו את סטיבן ספילברג (שהיה בן 28, כשיצא שובר הקופות מלתעות) וג'יימס קמרון (שהיה בן 30, עם יציאת שליחות קטלנית). הסרט עורר התעניינות רבה בו מצד האולפנים בהוליווד ושמו נקשר לסרט הספין אוף של ספיידרמן מבית סוני, "ונום", הפקת "הכוכב האדום" של האחים וורנר והעיבוד הקולנועי של סוני למשחק הווידאו "Shadow of the Colossus"; עם זאת, טרנק דחה את הפרויקטים הקולנועיים הללו.
טראנק ביים את סרט האתחול "Fantastic Four", שיצא באוגוסט 2015. אלא שבניגוד לסרטו הקודם, הסרט לא התקבל יפה על ידי הצופים והמבקרים טראנק ספג ביקורת רבה הפך לנושא למחלוקת כשפרסם ומחק במהירות הודעה בטוויטר לפני יציאת הסרט וטען שהביקורות הגרועות נבעו משינויים שבוצעו על ידי האולפנים משום שבמקור נעשה סרט אחר לגמרי. לא מרוצה באותה מידה מהמוצר המוגמר, השחקן טובי קבל, שעבד עם טראנק על הסרט, תמך בטענתו של טראנק.
ביוני 2014 הוכרז כי טראנק יביים סרט עצמאי בסדרת "מלחמת הכוכבים", אך הוא עזב את הפרויקט פחות משנה לאחר מכן. טראנק ציין שזו הייתה החלטה אישית, אולם בכמה כלי תקשורת נמסר כי הוא פוטר מהפרויקט בגלל סוגיות שעלו במהלך הפקת "Fantastic Four", בעיקר חוסר תקשורת עם מפיקי הסרט וכי לוקאס פילם החליטה לחפש במאי אחר. בריאיון ללוס אנג'לס טיימס הוא אמר שהסיבה שעזב את הסרט היא מפני שהוא רצה לעשות משהו מקורי ובקנה מידה קטן יותר, בשל כמות הביקורות שספג ברשתות החברתיות במהלך צילומי "ארבעה מופלאים".
טראנק כתב וביים את "קפונה", סרט ביוגרפי אודות אל קפונה, עם טום הארדי בתפקיד הראשי. הוא יצא כווידאו לפי דרישה ב-12 במאי 2020.
חיים אישיים.
טראנק נולד בלוס אנג'לס, הוא בוגר בית הספר התיכון בוורלי הילס משנת 2002. בתחילת אוקטובר 2013 התחתן עם התסריטאית קריסטין ור לינדן, הם התגרשו בשנת 2017. אביו, ריצ'רד טראנק, הוא זוכה פרס האוסקר ובמאי סרטים תיעודיים.
ג'ורג' קרטרייט
ג'ורג' קרטרייט (George Cartwright; 1740–1819) היה קצין צבא אנגלי, סוחר וחוקר בניופאונדלנד ולברדור. על שמו נקרא יישוב בכניסה למפרץ סנדוויץ', שבקנדה.
משפחה.
ג'ורג' קרטרייט נולד ב־12 בפברואר 1740 במרנהאם בנוטינגהאמשייר, אנגליה, אח בכור של אדמונד קרטרייט, איש הדת וממציא הנול המכני ושל ג'ון קרטרייט, קצין ימי ורפורמטור בפרלמנט האנגלי.
קריירה צבאית.
קרטרייט הפך לצוער באקדמיה המלכותית הצבאית בלונדון כשהיה בן חמש עשרה. תחילה הוא שירת בהודו. בשנת 1759 הועלה לדרגת סגן בהיותו באירלנד. בשנת 1760 היה המזכיר הצבאי של המרקיז של גרנבי בגרמניה וקצין מטה בפיקוד הדוכס פרדיננד מבראונשווייג. בשנת 1762 קיבל את הועלה לדרגת קפטן, חזר לאנגליה משנת 1762 עד 1766.
מסעות לניופאונדלנד ולברדור.
אחיו של ג'ורג' קרטרייט, ג'ון קרטרייט, היה סגן ראשון בספינת חיל הים גורנזי. בשנת 1766 שייט ג'ורג' קרטרייט עם אחיו לאורך חוף ניופאונדלנד בספינת חיל הים הזאת.
בשנת 1768 שט שוב ג'ורג' קרטרייט לניו-פאונדלנד בהפלגתו של ג'ון קרטרייט בניסיון ליצור קשר עם התושבים הילידים המתגוררים על האי ניופאונדלנד.
בין 1770 ל -1786 הקים ג'ורג' קרטרייט מספר תחנות דייג מכף צ'ארלס למפרץ סנדוויץ' ופיתח שם קשרים עם האינואיטים ואנשי האינו. ההצלחות הכספיות שלו היו מעורבות במקרה הטוב, והנפילות הכלכליות הרבות שלו נגרמו בגלל פשיטות של פריבטירים אמריקאים בשנת 1778.
בשנת 1772 הביא ג'ורג' קרטרייט לאנגליה חמישה אינואיטים מאזור לברדור. עם זאת, לא ברור האם הדבר נעשה בכוח או בשיתוף פעולה עם האנשים שנבחרו. הם נסעו באוניה לאירלנד ואנגליה. הם הובאו לתצוגה באירלנד ואנגליה, ומשכו את תשומת ליבו של המלך ג'ורג' השלישי, ורבים אחרים כולל ציבור גדול. בדומה לילידים אחרים של לונדון בעבר, משפחת האינואיטים הזו הפכה לאטרקציה בלונדון הג'ורג'ית.
במאי 1773 תכנן קרטרייט והאינואיטים שאיתו, את המסע חזרה ללברדור. עם זאת, עוד לפני שעזבו את התמזה, חלקם חלו באבעבועות שחורות. כעבור שלושה שבועות מתו ארבעה מתוכם ורק אשה צעירה נותרה בחיים וחזרה ללברדור. כמעט שנה לאחר מכן, קרטרייט ציין את האסון שהתרחש אחרי שובה של האשה - "האינואיטים של דרום לברדור נמחקו כמעט לחלוטין על ידי המחלה."
חזרה לאנגליה.
בשנת 1786 שב סופית קרטרייט לאנגליה. הוא פרסם את זכרונותיו בשנת 1792 והמשיך להתעניין בפוליטיקה ובעסקים בלברדור. הוא שירת זמן מסוים במיליציית נוטינגהאם בזמן מלחמות נפוליאון עד 1817.
הוא נפטר 19 במאי 1819 במנספילד, אנגליה. אהבתו ללברדור לא פסקה עד מותו כפי שהוא העיד על כך.
בעיירה קרטרייט, בלברדור, ישנה אנדרטה המנציחה אותו ואת אחיו ג'ון. עליה נכתב: "לזכרו של ג'ורג 'קרטרייט, סרן בגדוד ה-37 של הוד מלכותו ... שבמרץ 1770 התיישב בחוף לברדור ... גם של ג'ון קרטרייט, קצין ימי... ".
אבאקום
אַבָאקוּם פֶּטְרוֹב וגם פטרוביץ' (ברוסית: Аввакум Петров, Петрович; 5 בדצמבר 1620 – 24 באפריל 1682) היה כומר רוסי, מהבולטים בין המתנגדים לרפורמה במהלך הפילוג בכנסייה במאה ה-17. הוא גונה רשמית ככופר ב-1666 ותואר הכמורה שלו נשלל, ולאחר חמש-עשרה שנות מאסר הוא הועלה על המוקד. אבאקום נחשב לקדוש מעונה ולאחת הדמויות הנערצות ביותר בקרב אדוקי האמונה הישנה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
אבאקום (צורה רוסית של גרסת תרגום השבעים לחבקוק) נולד בכפר גריגוריובו, הסמוך לניז'ני נובגורוד, במשפחת כומר. לפי טענתו, אביו מת משכרות כשהיה נער, ואמו האדוקה, שנעשתה נזירה, הטמיעה בו רגש דתי חזק. ההיסטוריון אדוארד קינן, שניתח את הידוע אודות אישיותו של אבאקום, הניח שסבל ממחלת נפש חמורה כל חייו. בגיל שמונה-עשרה נשא לאישה את אנסטסיה מרקובנה, בת נפח. כמו אביו לפניו, פנה אל הכהונה החילונית. ב-1642 מונה לדיאקון, וב-1644 הוסמך לכמורה והחל לכהן בכפר לופטיצי הסמוך.
ב-1647 נסע אל הבירה מוסקבה, ושם התחבב על המוודה של הצאר, שבתאי (סטפן) בּוֹניפַטְייב, ועל איוואן נֶרוֹנוֹב, הכומר הראשי של קתדרלת קאזאן. בוניפטייב ונרונוב היו מראשי חוג "קנאי האמונה", קבוצה של אנשי דת רדיקלים שביקשו לתקן את הסיאוב שפשה לדעתם בכנסייה הרוסית, על ידי האחדת הטקסים, מיגור השחיתות וההוללות, והכחדת ההשפעות הפגאניות שנותרו במקומות רבים. הוא שב ללופטיצי, ושם טען שעשיר מקומי ניסה להטביע אותו אחרי שסירב לברך את בנו, שהיה מגולח בניגוד למסורת. בתמיכת פטרוניו החדשים, מונה אבאקום ב-1651 לכומר ראשי (פרוטופופוס, הדרגה הגבוהה ביותר האפשרית ללא-נזיר בכנסייה הרוסית) ביוּרְיֶיבֶץ שבמחוז איבנובו. הוא שרד במשרה פחות משנה. לפי דבריו, ניסו להתנקש בו בירייה אך האקדח לא פעל, הוא סבל הכאות רבות, מקומי נשך בחוזקה את ידו, ולבסוף המון זועם מזוין באלות תפס אותו והכה אותו כמעט עד מוות. ב-1652 הוא נמלט שוב למוסקבה. באותה תקופה, על רקע ניסיונות הרפורמה שקידמו "קנאי האמונה" והתחזקות הפיקוח וההתערבות מצד השלטון הריכוזי של הצאר החדש אלכסיי הראשון, אזורי הספר ברוסיה רחשו התמרמרות ומרידות.
גלות ראשונה.