הרומן עוקב אחר חייו של דייוויד קופרפילד מילדותו ועד בגרותו. דייוויד נולד אחרי מות אביו, ואמו נישאת בשנית למר מארדסטון. אביו החורג, אדם אכזר, מתעלל בו. דייוויד נשלח ללמוד בפנימיית "בית סאלם" בהנהלת מנהל חסר רחמים מר קְרִיקל. בבית הספר מתיידד דייוויד עם ג'יימס סטירפורת' וטומי טרדלס, המופיעים בהמשך הרומן (כנהוג אצל דיקנס). אמו של דייוויד מתה בעקבות התעללות רגשית של בעלה ואחותו (מיס מארדסטון), ודייוויד נאלץ להפסיק את לימודיו ונשלח לעבוד בבית חרושת לייצור יין. בתיאורי החיים הקשים בבית החרושת יש הדים מחייו של דיקנס שנאלץ לעבוד בילדותו במפעל לייצור משחות נעליים. דייוויד בורח מבית החרושת אל דודתו, בטסי טרוטווד, שהיא קרובת המשפחה היחידה שנותרה לו. הוא הולך ברגל מלונדון עד דובר. דודתו מסכימה לגדל אותו כדי למנוע ממר מארדסטון הרשע את האפשרות להתנכל לו. הדודה בטסי משנה את שמו של דייוויד לטרוטווד, ובהמשך הרומן הוא נקרא בשני השמות.
דמויות רבות ממלאות את דפי הרומן, ואת חייו של דייוויד. בין הדמויות הידועות: האומנת הנאמנה פגוטי ומשפחתה הגרה על ספינה בחוף ים. אמילי הקטנה, יתומה שגרה עם משפחת פגוטי, המוקסמת מדייוויד הצעיר. סטירפורת' האנוכי, חברו ללימודים, המפתה את אמילי וזונח אותה בקלונה. מר ויקפילד, שאצלו דייוויד מתגורר, ובתו אגנס המתוארת כ"מלאך הבית", והופכת להיות ידידתו הטובה ואשת סודו.
הדמויות המוכרות ביותר הן וילקינס מיקאובר ואוריה היפ. מיקאובר הוא ידיד ומורה רוחני של דייוויד, הוא שרוי בחובות באופן קבוע, ונכלא בבית הסוהר לבעלי חוב. דיקנס מתאר באהדה את מיקאובר, על אף שהוא מגנה את חוסר הזהירות שלו בענייני כספים, והוא בן דמותו של אביו שהיה אף הוא תקופה קצרה בבית סוהר לבעלי חוב. אוריה היפ הנוכל הערמומי הוא אויבו של דייוויד, בסופו של דבר מצליח דייוויד, בעזרת מיקאובר, לגלות את פרצופו האמיתי ואת פשעיו. בסגנון המקובל אצל דיקנס הדמויות מקבלות את הגמול הראוי להן. דייוויד מתחתן עם דורה ספנלאו היפה אך הריקנית. מותה זמן קצר אחרי נישואיהם מאפשר לעלילה להתקדם אל הסוף הטוב - דייוויד יכול להתחתן אז עם אגנס שאהבה אותו תמיד. מיקאובר מהגר עם משפחתו לאוסטרליה וזוכה שם למעמד חברתי עם מינויו לתפקיד שופט שלום. אוריה היפ נכנס לכלא על הונאותיו.
עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה.
סרטי קולנוע לפי הרומן:
עיבודים רבים לפי הרומן נעשו לטלוויזיה ביניהם:
תרגומים לעברית.
הספר תורגם פעמים רבות לעברית:
אנטיוירוס
דייויד קופרפילד
דיוויד קופרפילד
שלי ווינטרס
דייל אוויר
דייל במטוס נוסעים, הוא איש צוות אוויר בחברת תעופה, הממונה על בטיחותם ורווחתם של הנוסעים, ועל מתן מידע ושירותים שונים להם.
היסטוריה.
תפקידו של דייל נגזר ממשרות דומות באוניות נוסעים או ברכבות נוסעים, אך יש לו מעורבות ישירה יותר עם הנוסעים. בנוסף, לדייל אחריות רבה יותר על בטיחות הנוסעים, בהשוואה למקצועות מקבילים בכל צורת תחבורה אחרת. הדיילים במטוס מהווים את צוות תא הנוסעים, אשר נבדל מהטייסים ומהנדסי הטיסה אשר נמצאים בתא הטייס.
היינריך קוביס, צעיר ממוצא גרמני, היה הדייל הראשון בעולם כשהחל לשרת ב-1912 בצפלין של חברת התעופה הגרמנית דלג (DELAG) LZ10 Schwaben שיועד למטרות אזרחיות. הוא שירת אלפי נוסעים והיה גם היה על סיפונה של ספינת האוויר הינדנבורג LZ 129 המפורסמת, כאשר זו נשרפה לחלוטין בעת ניסיון נחיתה בניו ג'רזי שבארצות הברית, ב-6 במאי 1937. הוא שרד לאחר שקפץ מהחלון כשהספינה התקרבה לקרקע. ב-1930 עלתה לסיפון הדיילת הראשונה, אלן צ'רץ', אחות בת 25. שמונה אחיות כמוה נשכרו לתפקידי דיילות לתקופת ניסיון. הן נדרשו להיות רווקות מתחת לגיל 25, במשקל הנמוך מ-57 ק"ג ומתחת לגובה של 1.65 מטר.
עד נובמבר 1968 לא הורשו נשים נשואות לשמש כדיילות בחברות התעופה האמריקאיות. התקנה בוטלה בעקבות תביעתה של הסוכנות לשוויון הזדמנויות בתעסוקה בארצות הברית ופסיקות של בתי משפט. עד אז דיילות שנישאו בחשאי פוטרו לאחר שנתגלה דבר נישואיהן.
משימות הדייל.
יעדי בטיחות.
תפקידו של הדייל הוא נרחב ובאחריותו להעביר תדריכי בטיחות לפני הטיסה, במהלכה ובסיומה. הדגמות ציוד הבטיחות במטוס, פתחי היציאה ונהלים, וכלה בתפקוד במצבי חירום – רפואיים וטכניים, כגון עזרה ראשונה בטיחות בטיסה ושירותי חירום. במקרי אסון אחראי צוות הדיילים על הבטיחות בתא הנוסעים (הנקרא קבינה, Cabin) וכדומה, ובעת הצורך על פינוי מהיר של הנוסעים מן המטוס.
יעדי שירות.
שירות הנוסעים בדגש על הגשת מזון ועל הגשת שתייה, מענה לשאלות, לבעיות ולצורכי הנוסעים, מתן מענה לבעיות לוגיסטיות ולבעיות אנושיות במטוס, שמירה על הסדר במטוס (דוגמת טיפול בנוסעים שמפרים את הסדר הציבורי וכדומה), טיפול באוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים (חולים, ילדים ללא השגחת מבוגרים, אסירים וכדומה), נתינת יחס ללקוחות חברת התעופה, חיזוק ושימור היחס החיובי של הלקוחות כלפי החברה ושירותיה, מתן אוזן קשבת לבעיות ולשאלות מגוונות של הלקוחות, פתרונות לבעיות לוגיסטיות ומתן מידע ועדכון שוטף על הטיסה, זמן הגעה משוער, סיפוק אמצעי תקשורת (בחלק מהמטוסים ישנם מקלטי לוויין אשר מסוגלים לאפשר שיחות טלפון או שירותי אינטרנט לנוסעים).
יעדי מכירות.
בחברות תעופה רבות מקובל שהדייל מוכר במהלך הטיסה מוצרים שונים לנוסעים, ביניהם - מזון ומשקאות שאינם נכללים במחיר הכרטיס, מזכרות, אביזרי נוחות שונים, מוצרים פטורים ממכס ועוד. מכירות אלה מהוות מקור הכנסה נוסף לחברות התעופה, ורבות מהן נוהגות לתגמל את הדיילים בעמלות על מכירותיהם.
יעדים כלליים.
הדייל הוא איש הקשר שבין הטייסים לבין הנוסעים, מתפקידו להרגיע ולדאוג לאנשים הסובלים מפחד טיסה או מתסמינים רפואיים כתוצאה מהטיסה (הקאות, בחילות, כאבי ראש, בעיות נשימה), או בעיות רפואיות חמורות (התקפי לב, אירועים מוחיים) שדורשות נחיתה מיידית בשדה תעופה קרוב וחיפוש רופא במטוס עד לנחיתת החירום לצורך טיפול בחולה.
אופן תפקוד הדיילים.
בין צוות הדיילים קיימת היררכיה, כאשר בדרך כלל ישנו מנהל שירות בטיסה ("כלכל" או "Purser") המנהל ומפקח על עבודת שאר הדיילים, אחראי על ביצוע פרופיל השירות, על שמירת כללי בטיחות טיסה ועל ביצוע הנחיות הטייסים (חגירת נוסעים, העברת מצב דלתות המטוס, הודעה על כיסי אוויר וכו').
כישורי הדייל ודרישות.
הכשרת דיילים לתפקידם נעשית בדרך כלל על ידי חברת התעופה המעסיקה אותם. שעות העבודה של דיילים אינן סדירות, והן נקבעות לפי לוח הזמנים של חברת התעופה.
ייצוג דיילי אוויר בתרבות.
לטענת מבקר הספרות דוקטור עמרי הרצוג, דיילות אהובות על תרבות הפופ האמריקאית כי הן מבטאות את סיפור החלום האמריקאי: מטמורפוזה מנערה כפרית, לאשת העולם הגדול ופאם פאטאל. המעגל נסגר כאשר הדיילת מחליטה לחזור למעמדה הקודם על ידי נישואים. המקצוע מוצג במקרים רבות בתרבות:
דיילות זכורות אחרות נראו בסרטו של סטנלי קובריק "", בסדרת סרטי "טיסה נעימה" של ג'ים אברהמס והאחים צוקר, במערכוני סדרת הטלוויזיה "מוצאי שבת בשידור חי" וכן ב"ג'קי בראון" של קוונטין טרנטינו.
בישראל של שנות ה-70 הייתה הדיילות מקצוע נחשק, משום שמחירי הטיסות היו גבוהים בהרבה מהישג ידו של המעמד הבינוני, ועובדה זו זיכתה את הדיילים במעמד של ״אנשי העולם הגדול״. כך למשל במדור הרכילות של "העולם הזה" התפרסמו כתבות שעסקו בדיילות מפעם לפעם.
קשת וענן
קשת וענן היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים שעסקה בנושאים בתחום היהדות, כגון מועדי ישראל, שבתות, עדות, אישים בתולדות עם ישראל ומנהגים יהודיים. התוכנית שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנים 1983–1986 ובשידורים חוזרים עד סוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.
את שיר הפתיחה של התוכנית כתב והלחין נפתלי וגנר ושרה להקת הכל עובר חביבי. סרטון הפתיחה הונפש בידי משה אריאל.
תקציר העלילה.
עלילת הסדרה התרחשה בסטודיו של אסף, אמן מפוזר, שהיה אוסף פריטים הקשורים למסורת היהודית.
יצירתו המרכזית של אסף, שנבנתה בהשראת זכרונות ילדותו, הייתה "גלגל הזמן" - לוח שנה מיוחד שהיה מורכב מגלגלי החודשים והימים העבריים, שאותו מעטרות שתי בובות דמויות אדם - קשת וענן.
אסף הנחה את הסדרה ודיבר בעיקר על מושגי יסוד ביהדות לצופים הילדים. בפזרנותו, היה נזכר כל פעם במשהו שעליו לעשות או לחפש. ברגע שהיה פונה לעיסוקיו אלו, עם קריאתו של התוכי שלו שאלתיאל "קום קשת ענן, קום קשת ענן" היו קמות לתחייה הבובות קשת וענן. קשת וענן התעסקו במושגי היהדות שאסף הסביר ושרו שירים בנושא. זמן קצר לפני שאסף היה חוזר, היה מזהיר התוכי שאלתיאל את קשת וענן כי עליהם לחזור למקומם בקריאה "שן קשת ענן, שן קשת ענן" והם היו חוזרים למקומם ולמצבם הרגיל כבובות.
חגי היה המחליף של אסף בחלק מן הפרקים, ובחלק מהפרקים שניהם השתתפו יחד.
מסג
ראש קרבי
ראש נפץ
פרשת זכור
בלונד
בלונד הוא צבע שיער צהבהב שנמצא ביונקים מסוימים, ובדומה לשיער ג'ינג'י מאופיין ברמה נמוכה של הפיגמנט אומלנין. מבלונד זהוב עד בלונד חיוור, גוני הבלונד נמצאים באופן טבעי על ראשם של קצת פחות מ-1.8% מאוכלוסיית העולם. שיער בלונדיני הוא השיער הדק ביותר, בעוד שיער אדמוני הוא השיער העבה ביותר. לבלונדיניים טבעיים יש לעיתים קרובות גם צבע עיניים בהיר ועור חיוור, לעיתים מנומש.
תפוצה.
הבלונד נפוץ במיוחד באירופה, ובפרט בסקנדינביה ובמדינות הים הבלטי. בעקבות כך, שיער בלונדיני חיוור מכונה לעיתים "שיער נורדי". באזורים הללו קיימת תפוצה של השיער הבלונדיני במעל ל-50% מהאוכלוסייה ואף במקומות מסוימים מעל ל-80% ממנה.