בתחילת דרכו הופיע קולבר עם קבוצת האלתור סקונד סיטי (Second City) שבשיקגו כמחליפו של סטיב קארל (שגם הוא, לימים, שיחק כתב בתוכנית הדיילי שואו). בשיקגו פגש את אימי סדאריס ופול דינלו, שותפים עתידיים לקריירה. בשנת 1995 עזב קולבר את שיקגו ועבר לניו יורק על מנת לעבוד עם סדאריס ודינלו על תוכנית מערכונים בשם אקזיט 57 (Exit 57). התוכנית שודרה בערוץ קומדי סנטרל (Comedy Central) בין השנים 1995 ו-1996. אף על פי שהופקו רק 12 פרקים, התוכנית זכתה לביקורות מוצלחות והייתה מועמדת בשנת 1995 לחמישה פרסי CableAce, בין היתר בקטגוריות כתיבה, ביצוע וסדרה קומית.
לאחר ביטול אקזיט 57 קולבר עבד לתקופה קצרה ככותב ומשתתף בסדרה המופע של דנה קרבי, וככותב לסדרה סאטרדיי נייט לייב. לאחר מכן עבר לתוכנית "בוקר טוב אמריקה" כדי לצלם דיווחים הומוריסטיים. רק שתיים מההצעות שהגיש לתוכנית הופקו, ומתוכם רק אחד שודר, אולם התפקיד הוביל לקבלתו לתוכנית הדיילי שואו על בסיס נסיוני בשנת 1997. באותו זמן הוא גם עבד עם סדאריס ודינלו על סדרה קומית חדשה לקומדי סנטרל, זרים עם ממתקים, שהופקה בשנת 1998. כתוצאה מכך, קולבר הפחית את השתתפותו ב"דיילי שואו" באותה שנה ל-20 קטעים בלבד.
זרים עם ממתקים.
קולבר כתב והשתתף בתוכנית הקומית "זרים עם ממתקים" יחד עם אימי סדאריס ופול דינלו. הוא שיחק את דמותו של צאק נובלט, המורה להיסטוריה הקשוח של הדמות ג'רי. כמעט בכל פרק הוא מגיש לכיתתו הרצאה המלאה בפרטים לא מדויקים, שלרוב מבוססים על טענות עם שקרים לוגים ואבסורדים. קולבר דימה דמות זו לדמות שגילם ב"דיילי שואו" ואחר כך בקולבר ריפור, וטען שיש לו נישה בגילום דמויות "עם רמת חוסר ידע וטמטום עצום" שמתכוונות לטוב, אך שתמיד טועות.
התוכנית שודרה לראשונה בקומדי סנטרל ב-1999. קולבר שיחזר את תפקידו בגרסת הסרט בשנת 2005.
קולבר בדיילי שואו.
בשנת 1997 הצטרף קולבר לצוות תוכנית החדשות הסאטירית של קומדי סנטרל, הדיילי שואו. במקור הוא היה אחד מארבעת ה"כתבים" שצילמו כתבות סאטיריות בסגנון כתבות שטח של ערוצי החדשות של רשתות הטלוויזיה האמריקאיות. קולבר כונה "האיש החדש" במשך שנתיים, כל עוד קרייג קילבורן הגיש את התוכנית. כשקילבורן עזב את התוכנית ב-1999, ג'ון סטיוארט מונה למנחה, כותב ושותף בהפקה. התוכנית קיבלה גוון יותר פוליטי וצברה פופולריות רבה, בעיקר במהלך הבחירות של שנת 2000. תפקיד הכתבים הורחב וכלל גם קטעי שידור מתוך האולפן ושידורים בינלאומיים שכמעט תמיד זויפו בעזרת שימוש במסך ירוק.
בניגוד לסטיוארט שהגיש את התוכנית בתור עצמו, קולבר פיתח דמות של כתב אותו שיחק במהלך הכתבות. קולבר תיאר את דמותו בתור "כסיל שמבלה את רוב חייו בלשחק מישהו שאינו כסיל" – אידיוט שיודע מספיק כדי לכסות על טיפשותו רוב הזמן, אך שעדיין אידיוט. לרוב דמותו של קולבר ראיינה אנשים בעלי ידע רחב, או שוחחה עם סטיוארט בצורה כזו שהראתה כי לדמות אין מושג בנושא שעליו היא מדברת. כמו כן, דמותו השתמש בלוגיקה שקרית וקומית על מנת להצדיק את דעתה על נושאים שונים. כתבים אחרים בדיילי שואו אמצו סגנון זה וכיום המוסכמה והפורמט של התוכנית היא שיש כתבים רבים המגישים פינות שונות, בעוד סטיוארט משמש כאיש פשוט ומבולבל.
אחד הקטעים החוזרים של קולבר בתוכנית היה "השבוע עם אלוהים"(this week in god), סקירת חדשות שבועית בנושאי דת בעזרת "מכונת האלוהים". בכמה פרקים החליף קולבר את סטיוארט בכיסא המנחה, כולל שבוע שלם במרץ 2002 בו הנחה סטיוארט את התוכנית סאטרדיי נייט לייב. מדי פעם פרקים חדשים של "הדיילי שואו" משדרים קטעי ארכיון של קולבר תחת הכותרת "קולבר קלאסי" (Classic Colbert).
הקולבר ריפור.
ב-17 באוקטובר 2005 החל קולבר להנחות תוכנית חדשה הנושאת את שמו, הקולבר ריפור (the Colbert Report). תוכנית זו היא ספין אוף של הדיילי שואו ופארודיה על מוסכמות של תוכניות חדשות בעלות אופן עיתונאי, במיוחד תוכניות על תכנים פוליטיים עם מנחים בולטים בערוצי הכבלים כגון האוריילי פקטור. קולבר משחק את דמותו של מנחה מהזרם השמרני, פיתוח של דמותו מהדיילי שואו. יוצרי התוכנית, קולבר, ג'ון סטיוארט, ובן קארלין, מתמקדים יותר ב"חדשות הסובבות את המנחה" ופחות במעגל החדשות היומי המאפין את הדיילי שואו.
בניגוד לצורת הכתיבה באנגלית, הגיית שם התוכנית היא "הקולבר ריפור", ולא "הקולברט ריפורט". כאשר התראיין קולבר בתוכניתו של לארי קינג, סיפר כי שינה את צורת ההגיה של שמו מקולברט לקולבר כאשר הגיע לראשונה לשיקגו ללימודי משחק. בניגוד למקובל לחשוב, זה איננו שם צרפתי. כחלק מהומור התוכנית, אין הוגים גם את ה-T שבמילה השנייה.
הקונספט לתוכנית הוצג לראשונה בדיילי שואו כפרסומת קומית לתוכנית בדיונית. לאחר מכן פיתח סטיוארט את התוכנית בעזרת חברת ההפקות בסבוי והגיש אותה לקומדי סנטרל. הפרקים הראשונים של התוכנית זכו לרייטינג גבוה, עם ממוצע של 1.2 מיליון צופים במהלך השבוע הראשון. בתוך חודש חתמו קומדי סנטרל על חוזה לטווח ארוך עם ה"קולבר ריפור" והתוכנית הפכה לאחת מתוכניות הדגל של הערוץ.
בינואר 2006 האגודה האמריקאית לניבים בחרה את המילה "truthiness" (אמת-יות, או אמת-בערך), שהוצגה על ידי קולבר בתוכנית הראשונה, למילת השנה של 2005. במהלך חמשת הפרקים שלאחר מכן תקף קולבר את האגודה על כך שלא הכלילו אותו בהודעה על מילת השנה.
ארוחת הערב השנתית של כתבי הבית הלבן, 2006.
ביום שבת, 29 באפריל 2006, קולבר נאם את נאום הבידור בארוחת הערב השנתית של תא כתבי הבית הלבן. הנאום, ב-24 הדקות, וקטע הווידאו שליווה אותו, שודר ברשתות C-SPAN ו-NSMCB. קולבר נאם בתור דמותו מהקולבר ריפור התבדח על חשבון ממשל בוש ועל חשבון כתבי הבית הלבן.
הופעתו זכתה לתגובות קרירות מצד הנוכחים, ומספר מועט של אמצעי תקשורת התייחסו אליה. אולם, סרטון הנאום הפך לסנסציה באינטרנט והרייטינג של ה"קולבר ריפור" עלה ל-37% בשבוע שלאחר הנאום. לאחר מספר ימים החלו כתבי חדשות להתייחס לנאום של קולבר בתגובות מעורבות. הנאום של קולבר הפך להורדה מספר 1 מאתר iTunes.
תפקידים אחרים.
סטיבן קולבר תורם באופן קבוע את קולו לתוכנית הארווי בירדמן, עורך דין בערוץ Cartoon Network. בתוכנית זו הוא משחק את התובע המרושע רדוקטו ואת פיל קן סבן, מייסד חברת עורכי הדין "סבן וסבן". הוא משתתף אורח גם בתוכניות אחרות בערוץ.
קולבר השתתף בתפקיד משני בסרט "מכושפת". הוא שיחק זייפן ורוצח בסדרה חוק וסדר, ותייר מעצבן בסדרה תרגיע. בין היתר השתתף בפרסומת לג'נרל מוטורס, כתב את הספר Wigfield יחד עם אימי סדאריס ופול דינלו, והשתתף בסדרה של מי השורה הזאת בכלל?. ב-2005 שיחק בסרט "המופלא החדש" לצד מגי ג'ילנהול, ובסרט "זרים עם ממתקים". ב-2015 התארח בסדרת הטלוויזיה הקומית "מינדי", ודיבב בסדרת האנימציה "ריק ומורטי".
בשנת 2018 יצר את סדרת האנימציה הסאטירית "קריקטורה של נשיא" לרשת שואוטיים, בו מהווה גם כתסריטאי ראשי, מפיק בפועל ומדבב לעיתים.
מעבר ל-CBS.
באפריל 2014, בעקבות הודעתו של דייוויד לטרמן כי יפרוש במהלך 2015 מהגשת ה"לייט שואו" ב-CBS, הודיעה הרשת כי קולבר יהיה מחליפו של לטרמן.
התוכנית הראשונה של קולבר כמגיש ה"לייט שואו" שודרה ב-8 בספטמבר 2015, וזכתה לרייטינג של 7 מיליון צופים. אורחיו הראשונים היו ג'ורג' קלוני וג'ב בוש. התוכנית ידועה בהצגת מותגים בתשלום חסות, וקולבר, החליט לתת חסות לחברת סברה, בטענה שהקמע שלו הכריח אותו לעשות זאת, והוא אף ניגב חומוס של החברה בשידור חי.
כמו הקולבר ריפור, את התוכנית מפיק ג'ון סטיוארט, שאף מופיע בה מדי פעם.
חייו האישיים.
קולבר נשוי לאוולין מקגי-קולבר ולהם שלושה ילדים: מדלין, פיטר וג'ון. כל שלושת הילדים השתתפו בצילומי הדיילי שואו.
לפני הצטרפותו לדיילי שואו קולבר לא היה פעיל פוליטית. כיום הוא מגדיר עצמו כדמוקרט.
קולבר התחנך כקתולי, והפך לאתאיסט בצעירותו. לאחר מכן שב אל הכנסייה, והוא משמש גם כמורה בבית ספר של יום ראשון.
קולבר חרש באוזן ימין עקב ניתוח שעבר בצעירותו.
גאורגים באיראן
הגאורגים האיראנים הם קבוצה אתנית של גאורגים המתגוררים באיראן. הגאורגים הוגלו לאיראן במאה ה-17 על ידי עבאס הגדול הספווי (1571-1629) כחלק ממאמציו להטיל את מרותו על ממלכת קאחתי ה"סוררת" מצד אחד, ותוכניתו לפיתוח התעשייה ויישוב מספר ערים איראניות חדשות דאז, ובכללם: בהשהאר (بهشهر) ופראח אבאד. רוב האוכלוסייה שהוגלתה הייתה נוצרית, מידה מועטה של מוסלמים ואף יהודים.
היסטוריה.
לראשונה הופיע ריכוז של גאורגים באיראן בשנות העשרה של המאה ה-17 כאשר עבאס הגדול הגלה אלפי גאורגים ממולדתם ההיסטורית בכארתלי ובקאחתי (מזרח גאורגיה). רוב הגאורגים האיראניים של ימינו הם צאציהם של אותם גאורגים וצאצאי הגולים מהגירושים שבאו לאחר מכן באותה מאה ובמאה ה-18. הגולים ייושבו על ידי השלטון האיראני באזורים דלילי אוכלוסייה, שהפכו עד מהרה לאזורים חקלאיים פוריים, בידי המתיישבים החדשים. לרבים מאותם יישובים חדשים ניתנו שמות גאורגיים, על פי טופונימים בגאורגיה. בתקופת שלטון האימפריה הספווית הושפעה גאורגיה מאוד, פוליטית ובמידת מה גם תרבותית, מאיראן, עד שאותם גאורגים החליפו את הקיזילבאשים (قزلباش) כנושאי משרות בכירות בממלכה הפרסית.
בשלהי תקופת שלטונם של הספווים, ניצלו העות'מאנים הטורקים והאפגנים, את החולשה הפנימית ופלשו לאיראן. תרומתם של הגאורגים האיראניים במלחמה נגד הפולשים הייתה קריטית. הגאורגים נלחמו בקרב גולנבאד, ובקרב פריידן שאהר (فریدون‌شهر). בקרב האחרון הם הביסו את הצבא האפגני.