באוגוסט 2017 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. הוא פרש מהשירות בספטמבר 2020.
במהלך שירותו צבר סילבריה למעלה מ-3,900 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, F-15 איגל, F-15E, F-35 לייטנינג II ומסוקי סיקורסקי HH-60.
סילבריה בעל תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת סירקיוז, בוגר המכללה הלאומית למלחמה של חיל האוויר, בוגר קורס בכירים באוניברסיטת הרווארד וקורס נשיאי מוסדות חינוך בהרווארד.
מחוז פינגל
מחוז פינגל (באנגלית: County Fingal, באירית: Contae Fine Gall) הוא מחוז משנה באירלנד, חלק ממחוז דבלין. המחוז ממוקם בפרובינציית לנסטר, ובירת המחוז היא העיר סוורדס. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-296,214 תושבים, והוא המחוז השלישי בגודלו מבחינת אוכלוסייה באירלנד כולה. המחוז גובל במחוז מית' ממערב ומצפון, במחוז דרום דבלין מדרום מערב (ביניהם מפריד נהר הליפי), בעיר דבלין מדרום ובים האירי ממזרח. בשנת 1994, פוצל מחוז דבלין לארבעה מחוזות משנה:
שם המחוז נגזר מהביטוי האירי "Fine Gall", שמשמעו ״שבט זר״, כך כינו האירים המקומיים את שטח האזור שבו התיישבו הוויקינגים בעבר. מחוז פינגל היה חלק מממלכת דבלין הוויקינגית בין השנים 841 ו-1169, אז נכבשה בידי ממלכת אנגליה. במחוז הייתה מדוברת עד אמצע המאה ה-19 השפה הפינגלית שנכחדה, שפת כלאיים של אנגלית עתיקה, אנגלית תיכונה, נורדית עתיקה ואירית. בשנת 1628 העניק צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה את התואר רוזן פינגל, תואר אשר בוטל בשנת 1984.
מחוז דרום דבלין
מחוז דרום דבלין (באנגלית: County South Dublin, באירית: Contae Baile Átha Cliath Theas) הוא מחוז משנה באירלנד, חלק ממחוז דבלין. המחוז ממוקם בפרובינציית לנסטר, ובירת המחוז היא העיר טלאט, בו היא העיר הגדולה ביותר. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-265,205 תושבים, והוא המחוז הרביעי בגודלו מבחינת אוכלוסייה באירלנד כולה. המחוז גובל במחוז ויקלו מדרום, במחוז קילדייר מדרום מערב, בעיר דבלין ממזרח, במחוז דן-לירי-ראת'דאון מדרום מזרח ובמחוז פינגל מצפון מזרח (ביניהם מפריד נהר הליפי). בשנת 1994, פוצל מחוז דבלין לארבעה מחוזות משנה:
ערים גדולות נוספות במחוז הן לוקאן וקלונדלקין. רובו של המחוז מעויר מאוד, אך חלקים קטנים במערבו ובדרומו נשארו כפריים. לרובע ברנט בעיר לונדון ולמחוז דרום דבלין קשרי ערים תאומות.
קפיטליזם מדיני
קפיטליזם מדיני הוא מערכת כלכלית שבה המדינה מתחייבת בפעילות כלכלית מסחרית (כלומר, למטרות רווחיות), כאשר אמצעי הייצור מאורגנים ומנוהלים כמפעלים עסקיים בבעלות המדינה (כולל תהליכי צבירת הון, עבודה בשכר ניהול ריכוזי), או כאשר קיימת דומיננטיות אחרת של רשויות ממשלתיות (סוכנויות המאורגנות על פי נוהלי ניהול עסקים) או של תאגידים הרשומים לציבור, בהם המדינה שולטת במניות.
הספרות המרקסיסטית מגדירה את הקפיטליזם של המדינה כמערכת חברתית המשלבת קפיטליזם - מערכת השכר של ייצור והפקעת ערך עודף - בעלות או בשליטה על ידי מדינה; לפי הגדרה זו, מדינה קפיטליסטית ממלכתית היא מדינה שבה השלטון שולט בכלכלה, ופועל למעשה כחברה ענקית אחת, תוך הפקת ערך עודף מכוח העבודה לצורך השקעתה בהפקה נוספת. ייעוד זה חל ללא תלות במטרות המדיניות של המדינה (גם אם המדינה היא סוציאליסטית), דבר שהוביל להעלאת טיעונים לכך כי הרפובליקה העממית של סין המודרנית היא סוג של קפיטליזם ממלכתי, או לחלופין לטיעונים כי ברית המועצות נכשלה במטרה להקים סוציאליזם, אלא הקימה קפיטליזם ממלכתי.
מונח זה שימש לעיתים קרובות לתיאור הכלכלות הנשלטות של המעצמות הגדולות בזמן מלחמת העולם הראשונה. גם הקפיטליזם המדיני מתייחס למערכת כלכלית שבה אמצעי הייצור נמצאים בבעלות פרטית, אך למדינה יש שליטה ניכרת על הקצאת האשראי וההשקעה, כמו במקרה של צרפת בתקופה של דיריגיזם לאחר מלחמת העולם השנייה. ניתן להשתמש בקפיטליזם המדיני (לעיתים בחילופין עם הקפיטליזם המונופוליסטי של המדינה) כדי לתאר מערכת שבה המדינה מתערבת במשק כדי להגן על האינטרסים של עסקים בקנה מידה גדול ולקדם אותם; נועם חומסקי, סוציאליסט, מיישם את המונח "קפיטליזם מדיני" לכלכלות כמו זו של ארצות הברית, שבה ארגונים גדולים הנחשבים "גדולים מכדי להיכשל" מקבלים מימון ממשלתי שממומן על ידי הציבור, ומפחית את הנחת הסיכון של החברות ומערער חוקי השוק, ובמקומות בהם המדינה מממנת בעיקר את הייצור הפרטי על חשבון הציבור, אך הבעלים הפרטיים מקוצרים את הרווחים.
ישנן תאוריות וביקורות שונות על הקפיטליזם של המדינה, שחלקן היו קיימות לפני מהפכת אוקטובר 1917. הנושאים המשותפים ביניהם מזהים כי העובדים אינם שולטים באופן משמעותי באמצעי הייצור ומגלים כי יחסי הסחורות וההפקה למטרות רווח עדיין מתרחשים בתוך הקפיטליזם של המדינה. ולדימיר לנין תיאר את הכלכלה של האימפריה הרוסית כקפיטליזם של המדינה. פרידריך אנגלס, בסוציאליזם: אוטופי ומדעי (1880), טען כי בעלות המדינה אינה מבטלת את הקפיטליזם כשלעצמה, אלא היא השלב הסופי של הקפיטליזם, המורכב מבעלות וניהול של ייצור ותקשורת בקנה מידה גדול בורגנית. הוא טען כי הכלים להפסקת הקפיטליזם נמצאים בקפיטליזם של המדינה.
מקורות ושימושים מוקדמים של המונח.
המונח שימש לראשונה על ידי וילהלם ליבקנכט ב-1896, שאמר: "איש לא נלחם בסוציאליזם של המדינה יותר מכפי שאנחנו הסוציאליסטים הגרמניים, אף אחד לא גילה באופן מובהק יותר ממני, כי הסוציאליזם הממלכתי הוא באמת קפיטליזם ממלכתי!"
יש הטוענים כי מושג הקפיטליזם הממלכתי ניתן לייחס לביקורתו של מיכאיל באקונין במהלך האינטרנציונל הראשון של הפוטנציאל שאותה ביקר כניצול של המדינה תחת הסוציאליזם בהשראת המרקסיזם, או לטיעון של יאן ווקלב מאג'אסקי ב"אינטלקטואל וורקר" ב-1905, כי הסוציאליזם הוא תנועה של האינטליגנציה כמעמד, וכתוצאה מכך סוג חדש של חברה הוא כינה קפיטליזם ממלכתי. עבור האנרכיסטים, הסוציאליזם הממלכתי שווה לקפיטליזם של המדינה, ומכאן דיכוי ורק מעבר מקפיטליסטים פרטיים למדינה, המעסיק היחיד והקפיטליסטי.
גיל אגינסקי
גיל אגינסקי-פרץ הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד בסיס חיפה של חיל הים.
ביוגרפיה.
אגינסקי התגייס לצה"ל ב-1988 ועשה את מרבית שירותו בחיל הים בשייטת הצוללות, כחייל וכקצין בצוללות מסדרת גל ומסדרת דולפין. פיקד על הצוללת אח"י תקומה. בשנים 2011 עד מאי 2015 פיקד על שייטת הצוללות. בתקופת כהונתו הוכנסה לשירות הצוללת הראשונה מסדרת דולפין AIP "אח"י תנין". בתפקידו הבא שירת כנספח חיל הים בארצות הברית. באוגוסט 2017 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד בסיס חיפה. ביולי 2020 סיים את תפקידו בצה"ל.
באפריל 2022 הצטרף לחברת טורבוג'ן, העוסקת בפיתוח מיקרו-טורבינה.
קפיטליזם ממלכתי
תנועת הפועלים
תנועת הפועלים (באנגלית: Labor movement; בצרפתית: Le mouvement ouvrier, בגרמנית: Arbeiterbewegung, בספרדית: Movimiento obrero, ברוסית: Рабочее движение, באיטלקית: Movimento operaio, בסינית: 勞工運動)
הוא שם גנרי המציין את התנועות והמפלגות שקמו, החל מעידן המהפכה התעשייתית במטרה מוצהרת לשפר את תנאי הקיום של מעמד הפועלים. הגדרה זו כוללת את הסינדיקליזם או האיגודים המקצועיים של הפועלים, וכן מפלגות פוליטיות שהתפתחו מהם או שראו עצמן המשך למאבקם של האיגודים האלה, וכמו כן במובן הרחב יותר - הצורות השונות לפעולה פוליטית וחברתית המייצגות או רואות עצמן כמייצגות את האינטרסים של מעמד הפועלים (למשל, הקואופרטיזם, המוטואליזם וכו').
במאה ה-19 התנועה הפוליטית הסוציאליסטית - שאימצה בחלק מהארצות האירופיות את שם התואר "סוציאל-דמוקרטית"- ראתה את עצמה כנציגה של תנועת הפועלים. טבע הקשרים בין הסינדיקטים של הפועלים למפלגות הפוליטיות היה עם זאת, שונה מארץ לארץ:בבריטניה ההתפתחותה המוקדמת של התעשייה גרמה להתארגנותם המוקדמת יותר של האיגודים המקצועיים לעומת הקמת מפלגות הפועלים, ובראשן זו הידועה כ"מפלגת העבודה" או, לפי המינוח האנגלי, מפלגת הלייבור.
בתחילת המאה ה-20 חל פיצול בתנועה הסוציאליסטית בין המפלגות הרדיקליות יותר, הידועות כ"קומוניסטיות" שטענו כי הן נציגות אותנטיות יותר או בלעדיות של האינטרסים של הפועלים, והמפלגות הסוציאל-דמוקרטיות. בנוסף עוד החל מן המאה ה-19 קם גם הזרם הפוליטי האנרכיסטי כולל גרסתו האנרכו-סינדיקליסטית שטען גם הוא למעמד של נציג אמיתי של מעמד הפועלים.
תנועת העבודה קמה כתגובה לעוולות של הקפיטליזם התעשייתי. בעוד שתנועת הפועלים בצורתה הסינדיקלית ובאמצעות חלק מהמפלגות הסוציאל-דמוקרטיות - הקרויות לפעמים "רוויזיוניסטיות" התכוונה בעיקר להגן על זכויות הפועלים ולחיזוקן בתוך החברה הקפיטליסטית, האנרכיזם וכן הסוציאליזם הרדיקלי, בעיקר דרך המפלגות הסוציאל-דמוקרטיות או הסוציאליסטיות הרדיקליות - הקומוניסטיות - שאפו להחלפת השיטה הקפיטליסטית לחלוטין בשיטה כלכלית-חברתית חדשה, שתהיה לדעתן צודקת יותר.
מכנסונים
מכנסונים (אנגלית: Hotpants) הם גרסה קצרה יותר של מכנסיים קצרים הנלבשים על ידי נשים ובמידה פחותה יותר גם על ידי גברים. אין הגדרה ברורה המבדילה בין מכנסיים קצרים למכנסונים, והגדרה זו משתנה לאורך השנים, אך לרוב משתמשים במונח מכנסונים לתיאור מכנסיים קצרים במיוחד, צמודים ושאורכם אינו ארוך בהרבה מקו הישבן, ולפעמים אפילו קצר ממנו. שמם נוצר מהלחם של המילה מכנסיים וקטנים.
מכנסונים נלבשו עוד מ-1930, אך היו מוגבלים לאירועי ספורט, חוף הים או מכנסי נוחות ביתיים.