הארמון הלאומי (בספרדית: Palacio Nacional) הוא מקום מושבה של הממשלה הפדרלית במקסיקו. הוא ממוקם בכיכר המרכזית של מקסיקו סיטי, פלאסה דה לה קונסטיטוסיון. אתר זה היה ארמון עבור המעמד השליט במקסיקו מאז האימפריה האצטקית וחלק ניכר מחומרי הבנייה של הארמון הנוכחי הם מהמקור שהיה שייך למנהיג מוקטסומה השני מהמאה ה-16.
הבניין משמש ומסווג כבניין ממשלתי, הארמון הלאומי, עם חזית הטיזונטל האדומה שלו, ממלאת את כל צדו המזרחי, לאורך של למעלה מ-. זהו ביתם של כמה משרדי ממשל כמו האוצר הפדרלי וגם הארכיון הלאומי. משמש כמעונו הרשמי של נשיא מקסיקו.
Enoc (ראשי תיבות של: El Negrito Ojos Claros, באנגלית: The Black Kid, Light Eyes) הוא אלבום האולפן רביעי של הזמר הפורטוריקני אוזונה. האלבום יצא לאור ב-6 בספטמבר 2020, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ואאורה מיוזיק.
ארמון המהפכה (הוואנה)
ארמון המהפכה (בספרדית: Palacio de la Revolución) הוא ארמון בהוואנה שבקובה בכיכר המהפכה המשמש כבית ממשלת קובה ומעונו של ראש המדינה.
היסטוריה.
הצו לבנות את הארמון ניתן על ידי הנשיא קרלוס פריו סוקאראס בשנת 1943. זה היה אמור להיות מקום מושבם של בית המשפט העליון והתובע הכללי. הוא תוכנן על ידי האדריכל פרז בנוטה בשנת 1943, כאשר הבנייה הסתיימה כעבור עשור בשנת 1957. בשנים 1964–1965 בוצעו שינויים בבניין כדי להתאים אותו לארמון המהפכה הנוכחי.
בשנת 1965 הורתה הממשלה המהפכנית בראשות פידל קסטרו להעביר את מושב השלטון לארמון זה.
שימושים.
הבניין מחולק לשלושה אזורים, כאשר הראשון הוא משרד מועצת השרים. השני הוא מטה מועצת המדינה ומשרדי הנשיא וסגן הנשיא. האחרון הוא משרדי הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בקובה.
דרך ססקס 24
דרך ססקס 24 (באנגלית: '), המכונה במקור "Gorffwysfa" ובדרך כלל מכונה פשוט ', הוא מעונו הרשמי של ראש ממשלת קנדה. K1M 1M4 הוא המיקוד והוא ממוקם בשכונת ניו אדינבורו באוטווה, אונטריו. המעון נבנה בשנים 1866–1868 על ידי ג'וזף מריל קורייר והיה ביתו הרשמי של ראש ממשלת קנדה מאז שנת 1951. זהו אחד משני בתי המגורים הרשמיים שהועמדו לרשות ראש הממשלה, אחוזת אגם הרינגטון בפארק גטיניו הסמוך היא המעון השני.
היסטוריה.
הבית בדרך ססקס 24 הוזמן במקור בשנת 1866 על ידי חוטב העצים וחבר הפרלמנט ג'וזף מריל קורייר כמתנת חתונה לאשתו לעתיד. הוא הושלם בשנת 1868 וקורייר כינה אותו "Gorffwysfa", מוולשית: "מקום מנוחה". הוא נמכר לוויליאם אדוארדס תמורת 30,000 דולר בשנת 1901, לאחר שאשתו של קורייר, האנה, מתה.
בשנת 1943 השתמשה הממשלה הפדרלית בכוח ההפקעה שלה כדי לסלק את גורדון אדוארדס, אחיינו של ויליאם אדוארדס, מחזקתו על הבית, כדי לאחד את הבעלות הציבורית על האדמות לאורך נהר אוטווה. אדוארדס נלחם, אך בסופו של דבר הפסיד לממשלת קנדה בשנת 1946 ומת בבית מאוחר יותר באותה שנה. לאחר מספר שנים של חוסר ודאות, בשנת 1950 החליטה הממשלה לשפץ את הנכס כבית מגורים עבור ראש הממשלה, השיפוצים עלו קצת יותר מ-500,000 דולר קנדי. לואי סן-לורן היה הראשון שהשתכן בבית בשנת 1951.
מאז, כל ראש ממשלה - למעט קים קמפבל (שהתגורר באגם הרינגטון) ועד היום ג'סטין טרודו (שבחר להתגורר בקוטג' רידאו בהמתנה לבדיקת העבודות הדרושות לתיקון ושיפוץ הבית) התגוררו בדרך סאסקס 24 למשך תקופת כהונתם. ראשי ממשלה קודמים התגוררו במגוון מקומות ברחבי אוטווה: סר וילפריד לורייה וויליאם ליון מקנזי קינג, למשל, גרו בבית לורייה בסנדי היל. בית לורייה הוכרז כרכוש הכתר עם מותו של מקנזי קינג בשנת 1950 וכך היה זמין גם לייעודו כבית המגורים הרשמי של ראש הממשלה באותה עת.
האבטחה במקום שופרה בעקבות ניסיון התנקשות בנובמבר 1995 על ידי אנדרה דאלר, ששוטט בבית ובשטח במשך כמעט שעה לפני שהתעמת מחוץ לחדר השינה של ז'אן קרטיין עם אשת ראש הממשלה, אלין; היא נעלה את הדלת לחדר השינה בזמן שז'אן שמר עליה בעזרת גילוף אבן אינואיטית. בסופו של דבר, שוטרים מלכותיים קנדיים עצרו את דאלר. הצעדים שננקטו לאחר ניסיון החיסול כוללים הוספה של עוד כמה מאבטחים ומצלמות אבטחה לעורף הבית והתקנת מחסומים חסינים בפני קריסה בשערים הראשיים.
החל מינואר 2019, מעונות המגורים לא מאוכלסים מכיוון שנציבות ההון הלאומית מנסחת תוכניות לשיפוצים גדולים וראש ממשלת קנדה מתגורר באגם הרינגטון בקוויבק.
שלא כמו רחוב דאונינג 10 או הבית הלבן, דרך ססקס 24 שימש כמעט אך ורק כמקום מגורים. עבודתו של ראש הממשלה מתבצעת בלשכת ראש הממשלה במשרד ראש הממשלה והמועצה הפרטית, ליד גבעת הפרלמנט באוטווה. עם זאת, ראשי ממשלה ביצעו עבודות מסוימות בדרך ססקס 24 לאורך השנים, ובבית התקיימו פגישות לא רשמיות בין ראשי ממשלה לבין פקידי ממשלה או גורמים זרים אחרים (ראשי מדינות זרים בביקורי מדינה מתקבלים באופן רשמי על ידי המלך או המושל הכללי של קנדה באחוזת רידו). אחת התוצאות להיעדר תפקוד ביורוקרטי רשמי של הבניין היא כי מעולם לא נעשה שימוש נרחב ומטונימי כשם למשרד ראש הממשלה.
למרות שהבניין לא היה בעל תפקיד בירוקרטי כלשהו, זה היה מקום להפגנות, למשל כאשר חקלאים הסיעו את הטרקטורים שלהם בשיירה בחזית המבנה בשנת 2006 וכאשר פעילי גרינפיס כבלו את עצמם לשערים הקדמיים במרץ 2007.
ג'סטין טרודו, שגדל בדרך ססקס 24 כשאביו היה ראש ממשלה, עבר להתגורר במקום זאת בקוטג' רידו מאז שהפך לראש הממשלה בשנת 2015.
איוואן ריבקין
איוואן פטרוביץ' ריבקין (ברוסית: Ива́н Петро́вич Ры́бкин; נולד ב-20 באוקטובר 1946) הוא פוליטיקאי רוסי. הוא שימש כיושב ראש הדומה הממלכתית של רוסיה בשנים 1994–1996 וכמזכיר מועצת הביטחון בשנים 1996–1998. הוא התמודד לתפקיד נשיא רוסיה בשנת 2004, לפני שנשר מהמרוץ לאחר שנחטף וכביכול סומם על ידי קציני שירות הביטחון הפדרלי.
חיים מוקדמים.
הוא נולד בכפר סמיגורקה, שבמחוז וורונז'. בשנת 1968 סיים ריבקין את לימודיו במכון החקלאי של וולגוגרד ובשנת 1991 באקדמיה הסובייטית למדעי החברה.
קריירה פוליטית.
לאחר קריירה בשורות נמוכות יותר של המפלגה הקומוניסטית, נבחר ריבקין לציר בקונגרס הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית בשנת 1990. בשנת 1993 הפך ריבקין לחבר במפלגה האגררית של רוסיה ובאותה שנה בדצמבר הוא נבחר לחבר הדומה הממלכתית.
יושב ראש הדומה.
בשנת 1994 נבחר ריבקין ליושב ראש הדומה. בינואר 1995 הוא הפך לחבר במועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית וביולי של אותה שנה מונה ריבקין למנהיג גוש איוואן ריבקין, לקראת הבחירות הפרלמנטריות.
גוש איוואן ריבקין קיבל 1.39% מהקולות בבחירות לרשות המחוקקת ברוסיה בשנת 1995 וירד אל מתחת לאחוז החסימה שעמד על 5%.
במרץ 1998 מונה ריבקין לסגן ראש הממשלה לענייני חבר המדינות.
מועמד לנשיאות וחטיפתו.
בשנת 2004 ריבקין היה מועמד מטעם המפלגה הליברלית של בוריס ברזובסקי לבחירות לנשיאות רוסיה. במהלך הקמפיין, ב-2 בפברואר 2004, הוא האשים את הנשיא המכהן ולדימיר פוטין בארגון פעולות הטרור ברוסיה בשנת 1999 ובמעורבות בפעילות עסקית עם יורי קובאלצ'וק, מיכאיל קובאלצ'וק, גנאדי טימצ'נקו, בעסקות מפוקפקות בנוגע לחברת KiNEx ובנק "רוסיה". הוא האשים את פוטין במעילה בחלק עצום מהתזרים הכספי של המדינה.
מועמדותו של ריבקין התאימה מאוד לפוליטיקה של ברזובסקי. למרות שהאמינו כי ריבקין, ולו באופן אופטימי, לא יוכל לקבל יותר מ-2% מהקולות, האמינו גם שהוא עשוי לקבל מימון מספיק משמעותי מברזובסקי כדי שיוכל לתזמן כמות משמעותית של מחאה נגד פוטין בקמפיין לקראת הבחירות.
בפברואר 2004 נעלם ריבקין למשך 4 ימים בנסיבות מסתוריות. יממה לאחר חזרתו האשים את ממשל פוטין בשותפות להתקפות במוסקבה בשנת 1999 שהובילו למלחמה ברפובליקה הצ'צ'נית. חמישה ימים לאחר מכן הופיע ריבקין בקייב. מאוחר יותר הצהיר כי נחטף וסומם על ידי סוכני שירות הביטחון הפדרלי שפיתו אותו לאוקראינה והבטיחו לתאם פגישה עם מנהיג צ'צ'ניה לשעבר אסלאן מסחאדוב. עם הגעתו הוצע לו כיבוד בדירה, ואז הוא חש "מנומנם מאוד". לאחר שהיה מחוסר הכרה, התעורר ב-10 בפברואר. עם התעוררותו הוצגה לו קלטת וידאו בה הוא מבצע "מעשים מרדניים" בניצוחם של "סוטים איומים". נאמר לו שהקלטת תפורסם ברבים אם ימשיך בקמפיין הנשיאותי שלו. לדברי אלכסנדר ליטוויננקו, ככל הנראה סוכני הפ.ס.ב. טיפלו בריבקין בסם אמת.
ריבקין אמר כי הוא חושש לשלומו אם יחזור לרוסיה, ובעוד הוא ממשיך בתחילה במסע הפרסום שלו מעבר לים, ב-5 במרץ 2004, הוא נסוג מהמרוץ ואמר שאינו רוצה להיות חלק מ"הפארסה הזו", שכן הוא קרא לבחירות.
ריבקין תמך בתנועות האופוזיציה הרוסית, במהלך המחאות ברוסיה בשנת 2011, אך מאז צמצם מאוד את פעילותו הפוליטית ואינו משתתף באירועים ציבוריים.
אברהם יהושע העשיל (מז'יבוז')
גנאדי סלזניוב
גנאדי ניקולאייביץ' סלזניוב (6 בנובמבר 1947 - 19 ביולי 2015) היה פוליטיקאי רוסי, יושב ראש הדומה הממלכתית בשנים 1996-2003.
עיתונאי.
נולד בסרוב במחוז סברדלובסק, גנאדי סלזניוב למד בבית הספר בשנים 1954–1964. הוא הלך ללמוד עיתונות והצטרף למפלגה הקומוניסטית. בשנת 1969 סיים את לימודיו באוניברסיטה והחל לעבוד בעיתון פרבדה. לאחר שהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות הוצאה מחוץ לחוק בשנת 1991, סלזניוב פרש ממנה. אולם בשנת 1993 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית בראשות גנאדי זיוגנוב.
קדנציה ראשונה כיושב ראש הדומה.