כאשר כל הקבוצות ניצלו את זכותן, הסתיים סיבוב בחירה ומתחיל סיבוב בחירה נוסף עד השלמת כל סיבובי הבחירה.
כדי למצות את היכולות לבחור את השחקנים הטובים ביותר כל הקבוצות מחזיקות סקאוטים שעוקבים אחרי רוב שחקני המכללות ומנקדים את יכולותיהם בשלל פרמטרים.
במשך השנים הפופולריות של הדראפט גדלה מאוד וכיום זה אחד מאירועי העל של ה-NFL ומשודר בפריים טיים ברשת ארצית כאשר מיקום הדראפט עצמו משתנה מעיר לעיר כל שנה. בשנים האחרונות הדראפט מתקיים בסוף אפריל או תחילת מאי.
חיבור (מטריצות)
חיבור מטריצות הוא פעולה במתמטיקה בה מחברים שתי מטריצות על ידי חיבור הרכיבים התואמים של כל אחת מהן. קיימות פעולות חיבור נוספות (סכום ישר וסכום קרונֶקֶר) המוסברות בהמשך.
חיבור רגיל.
על שתי המטריצות להיות עם אותו מספר שורות ועמודות.
סכום המטריצות A ו B המסומן ב A + B, הוא מטריצה בעלת מספר שורות ועמודות זהה, בו כל רכיב הוא סכום הרכיבים התואמים ממטריצות המקור:
לדוגמה:
באופן דומה ניתן לחסר מטריצה אחת מחברתה כל עוד ממדיהן זהים (כמו בחיבור).
הפעולה A − B מבוצעת על ידי חיסור הרכיב ב B מהרכיב התואם ב A.
לדוגמה:
formula_3
לפעולת חיבור זו על מטריצות formula_4, formula_5 ו formula_6 שאיבריהן שייכים לשדה הממשיים (למשל) יש מספר תכונות:
סכום ישר.
פעולת חיבור אחרת, פחות בשימוש, היא סכום ישר שמצוינת ב ⊕. משתמשים בסימן זה גם לפעולת החיבור סכום קרונקר וניתן ללמוד מההקשר באיזו משתי הפעולות מדובר.
הסכום הישר של שתי מטריצות: A בגודל "m" × "n" ו B בגודל "p" × "q" הוא מטריצה שגודלה ("m" + "p") × ("n" + "q"):
לדוגמה:
הסכום הישר של מטריצות הוא למעשה סוג של מטריצת בלוקים. בפרט הסכום הישר של מטריצה ריבועית הוא מטריצת בלוקים אלכסונית (ראה: מטריצה אלכסונית).
באופן כללי, סכום ישר של n מטריצות הוא:
formula_18
האפסים הם בלוקים של אפסים, כלומר מטריצות אפסים.
כל רכיב בסכום הישר של שני מרחבים וקטוריים של מטריצות יכול להיות מוצג כסכום ישר של שתי מטריצות.
מטריצת השכנות של איחוד גרפים זרים או מולטיגרף היא סכום ישר של מטריצות השכנות שלהם.
סכום קרונקר.
כאמור, גם סכום זה מסומן ב ⊕. הוא מוגדר באמצעות שימוש במכפלת קרונקר המסומנת ב ⊗ עם חיבור מטריצות רגיל. אם A הוא בגודל "n" × "n" ו B בגודל "m" × "m" ו formula_19 מציין את מטריצת הזהות "k" × "k", סכום קרונקר מוגדר על ידי:
תופעות לוואי (סרט)
תופעות לוואי (באנגלית: Side Effects) הוא מותחן פסיכולוגי אמריקאי משנת 2013, אשר בוים על ידי סטיבן סודרברג מתסריט שנכתב על ידי סקוט ז. ברנס. בסרט מככבים ג'וד לאו, רוני מארה, קתרין זיטה-ג'ונס וצ'נינג טייטום.
הסרט עוסק בהשלכות של אשה צעירה שמתחילה לקחת תרופות נוגדות דיכאון, בפרט תרופה חדשה ובדיונית בשם אבליקסה. כדי לקדם את הסרט, אתר אינטרנט עבור אבליקסה נוצר, וג'וד לאו ענה לשאלות באמצעות אימייל.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-8 בפברואר 2013.
עלילה.
בעלה של אמילי טיילור (רוני מארה), מרטין (צ'נינג טייטום), משתחרר מהכלא אחרי שריצה עונש מאסר של ארבע שנים על סחר במידע פנים. זמן קצר לאחר מכן, אמילי מסיעה את עצמה במכוניתה אל תוך קיר בטון בניסיון התאבדות לכאורה. הפסיכיאטר שהוקצה לה, ג'ונתן בנקס (ג'וד לאו), חושש לביטחונה אך מסכים לשחרר אותה מבית החולים כל עוד היא נפגשת איתו על בסיס קבוע.
אמילי מנסה סדרה של תרופות נוגדות דיכאון, אמנם כולן נכשלות. ג'ונתן יוצר קשר עם הפסיכיאטרית הקודמת של אמילי, ויקטוריה סיברט (קתרין זיטה-ג'ונס), שמציעה שאמילי תנסה תרופה חדשה וניסיונית בשם אבליקיסה. ג'ונתן מסרב, אך משנה את דעתו כשאמילי מנסה להתאבד בפעם השנייה על ידי ניסיון קפיצה למסילת רכבת. התרופה עובדת, ומאפשרת לאמילי לתפקד כרגיל מלבד פרקי סהרוריות - תופעת לוואי של התרופה, שעבורן אמילי לוקחת תרופה נוספת. ערב אחד, אמילי דוקרת את מרטין למוות בעת הליכה מתוך שינה.
אמילי מועמדת לדין, וג'ונתן נלחם על זיכויה. הוא מקבל ביקורת פומבית חריפה על כך שהתרשל בתיק של אמילי, ועמיתו מניחים שהוא היה רשלני בשל עומס בעבודה. אמילי מסכימה להגנת אי שפיות; היא מוצהרת לא אשמה ברצח בתנאי שתשאר במוסד לחולי נפש עד שתשוחרר על ידי פסיכיאטר.
בשל הפרסום הרע של התיק, הקריירה של ג'ונתן הרוסה. הוא מתחיל לחקור את חיה של אמילי, ולאט חושף ראיות שמצביעות על כך שניסיונות ההתאבדות שלה מזויפות, ושהיא, למעשה, מעורבת בקשירת קשר פלילי עם ויקטוריה. ג'ונתן מראיין את אמילי עם מתן סרום אמת. אמילי מתנהגת כנתונה תחת סם, אך היא אינה יודעת שהוא נתן לה פלצבו. זה מאשר את החשדות שלו, אמנם עמיתיו לעבודה לא משתפים פעולה.
כשג'ונתן תוקף את ויקטוריה עם ממצאיו, היא שולחת לאשתו תמונות שמרמזות שהוא ניהל רומן עם אמילי; אשתו של ג'ונתן ובנו החורג עוזבים אותו. ג'ונתן מצליח לסכסך בין אמילי וויקטוריה על ידי שימוש באמצעים משפטיים כדי למנוע מגע ביניהם ולגרום לשתיהן להאמין שהשותפה שלה מכרה אותה לג'ונתן בשביל עסקה טובה יותר.
אמילי מגלה לג'ונתן את התגוללות העלילה: היא נהנתה מאורח החיים המפוארים שהיה לה עם מרטין בקונטיקט, ושנאה אותו על שגרם לה לאבד אותם כשנכנס לכלא. היא הלכה לוויקטוריה למתן ייעוץ; זו גם ננטשה על ידי בעלה, והשתיים הפכו למאהבות. אמילי לימדה את ויקטוריה על העולם הפיננסי, ואילו ויקטוריה לימדה את אמילי כיצד לזייף הפרעות פסיכיאטריות. הן החלו לפרט אמצעים לזיוף תופעות הלוואי של אבליקסה כדי לתפעל את מחירי המניות של יצרנית התרופות והמתחרה שלה, מה שיאפשר להן להתעשר.
ג'ונתן מסכים לשחרר את אמילי מהמחלקה הפסיכיאטרית תחת טיפולו. לבושה במכשיר ציתות, היא מתאחדת עם ויקטוריה, שמקבלת אותה באהבה ומודה בפרטי העלילה בפניה. ויקטוריה נעצרת על קשירת קשר פלילי לרצח והונאת ניירות ערך, ואמילי, בשל סיכון כפול, כבר לא נושאת באחריות פלילית לחלקה ברצח של מרטין.
כנקמה על החלק של אמילי בעלילה, ג'ונתן, שעדיין מפקח על התיק שלה, רושם לה שתי תרופות ומתאר את קהות החושים שהם יגרמו לה; היא מסרבת בכעס, והוא אומר שלפי תנאי ההסכם שחתמה עליו, יאלץ להמליץ לשלוח אותה בחזרה למחלקה. אמילי מדברת בזעם על כל מה שעשתה כדי להימנע מלהשלח לכלא עבור מותו של מרטין. ללא ידיעתה, עורך הדין שלה, אמו של מרטין וקצין משטרה מאזינים מחוץ לדלת, ובעקבות הווידוי לוקחים אותה למעצר ושולחים אותה למחלקה הנפשית שנית.
בסצנה האחרונה, ג'ונתן חוזר לחיים נורמליים עם אשתו ובנו החורג. אמילי, כעת מטופלת בבית חולים פסיכיאטרי, עומדת ובוהה במבט אטום דרך חלון מסורג. אחות שואלת אותה איך היא מרגישה, והיא מגיבה באדישות: "יותר טוב. הרבה יותר טוב".
הפקה וליהוק.
תופעות לוואי, שנקרא בעבר הגלולה המרה, בוים על ידי סטיבן סודרברג, והופק על ידי לורנזו די בונוונטורה, גרגורי ג'ייקובס, וסקוט ז. ברנס אשר גם כתב את התסריט. בלייק ליבלי לוהקה לתפקיד הראשי במקור, ומאוחר יותר נודע שרוני מארה תחליף אותה. בינואר 2012, החברה "Annapurna Pictures" עזבה את הפרויקט, והוא לבסוף קיבל מימון על ידי החברה "Endgame Entertainment".
שלב הצילומים החל ב-5 באפריל 2013, בעיר ניו יורק. התמונות הראשונות מהסט עלו ב-10 באפריל.
פסקול.
הפסקול המקורי של הסרט הולחן על ידי משתף הפעולה הקבוע של הבמאי סודרברג, תומאס ניומן. הפסקול יצא ב-5 במרץ 2013.
קבלה.
הסרט קיבל תגובות חיוביות בעיקר ממבקרים. באתר Rotten Tomatoes, לסרט יש ציון של 83%, בהתבסס על 195 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.3\10. הקונצנזוס באתר מציין: "מותחן חכם וממולח עם שלל תפניות מדאיגות, 'תופעות לוואי' הוא עוד מאמץ מובטח מהבמאי סטיבן סודרברג". הסרט קיבל השוואות רבות לסרטיו של היצ'קוק. רוני מארה וג'וד לאו קיבלו תשבחות על הופעתם.
הסרט פתח במקום השלישי בבוקס אופיס, מאחורי "חשבון משותף" ו"מת עליה". הסרט גרף 32.2$ מיליון באמריקה ו-31.2$ מיליון באזורים אחרים, וסך הכל 63.4$ מיליון.
אוטופגיה
אוטופגיה (או אוטופאגוציטוזיס) הוא המנגנון הטבעי שגורם להרס ופירוק של מרכיבים תאיים לא מתפקדים או לא נחוצים, דרך תהליך מבוקר.
אוטופגיה מאפשרת דגרדציה מסודרת ומחזור של מרכיבים תאיים. במהלך תהליך זה, מרכיבים ציטופלזמטיים מבודדים משאר התא בתוך וזיקולה שעשויה מממברנה דו-שכבתית שנקראת אוטופאגוזום. לאחר מכן, האוטופאגוזום עובר איחוי עם ליזוזום ותוכנו עובר פירוק ומחזור. ישנן שלוש צורות שונות של אוטופגיה - מקרואוטופגיה, מיקרואוטופגיה ואוטופגיה מתווכת חלבון סוכך. בהקשר של מחלות, אוטופגיה נראה כתגובה נרכשת ללחץ שמעודדת שרידות, בעוד במקרים אחרים התהליך מעודד מוות תאי. במקרה הקיצוני של רעב, הפירוק של מרכיבים תאיים מעודד הישרדות של התאים על ידי שמירה על רמות אנרגיית התא.
השם "אוטופגיה" נטבע על ידי הביוכימאי הבלגי, כריסטיאן דה דוב בשנת 1963. אחת מפריצות הדרך הגדולות בתחום זה נעשתה על ידי יושינורי אושומי. הוא גילה את המנגנון שעומד מאחורי התהליך באמצעות שימוש בשמרים.
תהליכים ומסלולים.
ישנם שלושה מסלולי אוטופגיה והם מתווכים בעזרת גנים קשורי-אוטופגיה ואנזימים.
מקרואוטופגיה הוא המסלול הראשי, משמש בעיקר לחסל אברונים של תאים פגומים או חלבונים שלא בשימוש. זה כולל יצירה של אוטופגוזום, העשוי מממברנה כפולה, בקרבת האברון שסומן להרס. לאחר מכן, האוטופגוזום נע בציטופלזמת התא לעבר ליזוזום ושני אלה עוברים איחוי. בתוך הליזוזום תכולת הפאגוזום עוברת פירוק על ידי הידרולאזות ליזוזומאליות חומציות.