שיזף רפאלי (נולד ב-7 ביוני 1955) הוא נשיא מכללת שנקר. מחלוצי האינטרנט בישראל, חוקר ומרצה בתחום מערכות מידע, תקשורת מתווכת מחשב, וניהול ידע ומידע. רפאלי הוא נשיא מכללת שנקר, עומד בראש מרכז שגיא לחקר האינטרנט (לשעבר המרכז לחקר חברת המידע), עמית מחקר בכיר במוסד שמואל נאמן, והוא בעל טור בעיתונות הישראלית. בין השנים 2005–2011 שימש ראש בית הספר לניהול באוניברסיטת חיפה. עבודתו המדעית זכתה לפרסום במאות מאמרים בכתבי עת והוא כתב כמה ספרים. התרומות המדעיות העיקריות שלו עוסקות בשאלות של אינטראקטיביות, חקר רשתות, ערך המידע, שיתוף במידע והיצף מידע, ריבוי משימות וקהילות וירטואליות.
ביוגרפיה.
רפאלי נולד בקיבוץ מעגן מיכאל. הוא בנם של אליעזר רפאלי ושל דבורה רפאלי (אשכול), בתו של לוי אשכול. למד בבית הספר הריאלי בחיפה. שירת בצה"ל ביחידות שונות, והמשיך בשירות קבע כקצין שריון, קמב"ץ ומפקד פלוגת טנקים.
שימש כרכז חינוכי של הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה. לאחר מכן ריכז פעילות של משרד החוץ במערב התיכון ובחוף המערבי של ארצות הברית.
רפאלי הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה, תואר שני מאוניברסיטת המדינה של אוהיו (OSU) ותואר שני ודוקטור מאוניברסיטת סטנפורד. קיבל מינוי פרופסור גם באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, באוניברסיטת מישיגן בארצות הברית ובאוניברסיטת סידני באוסטרליה.
בשנות השמונים והתשעים של המאה העשרים שימש מרצה בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית. לימד כפרופסור אורח באוניברסיטאות אוהיו סטייט, קליפורניה (ברקלי), וירג'יניה, ומישיגן בארצות הברית, וב-Essec, ו-CIIM, במרכז הבינתחומי הרצליה, באוניברסיטה הפתוחה בישראל ובטכניון.
רפאלי היה מעורב בהקמת מספר מיזמים בתחום האינטרנט בישראל ובעולם, כולל כתבי עת מדעיים מקוונים, אתרי שיתוף ידע, שימושי אינטרנט בממשל על בסיס ויקי ובמשחקי מחשב לצורכי למידה ומטרות ארגוניות.
רפאלי עוסק בייעוץ לגופים ממשלתיים ובינלאומיים, בהם משרדי החוץ, משרד המסחר והתעשייה וארגון אונסק"ו. הוא חבר בוועדות העריכה של מספר כתבי עת מדעיים ודירקטור במספר חברות לתועלת הציבור ובמלכ"רים, בהם שירות ייעוץ לאזרח, להב"ה - לצמצום הפער הדיגיטלי בחברה הישראלית, StartUpSeeds ו-NPTech. בשנת 1990, ביחד עם יורם מיתקי וזאב מעוז היה בצוות מומחים שמינה צה"ל לאבחון עבודת החמ"לים (חדרי מלחמה) ולפיתוח תורה וכלים לשיפור תפקודם ופעילותם מול יחידות ומול חמ"לים אחרים, תוך התמקדות באיסוף מידע, תקשורת וקבלת החלטות. הצוות סיים פעילותו בשנת 1994 ומסקנותיו יישומו ביחידות צה"ל השונות.
החל מדצמבר 2013, הוא חבר הוועד המנהל של עמותת ויקימדיה ישראל.
שיזף רפאלי הוא חבר ההנהלה המדעית של מרכז המצוינות לחקר למידה בעידן המידע (LINKS).
בפברואר 2020 נבחר לנשיא מכללת שנקר, ונכנס לתפקיד זה באפריל 2020.
רפאלי מתגורר בחיפה, נשוי לפרופ' ענת רפאלי ואב לשלושה ילדים.
פרסומים.
בשנת 1989 הוציא לאור יחד עם שלמה לזר את הספר "לוטוס 3-2-1", שהיה ספר חלוצי בתחום הגיליון האלקטרוני בשפה העברית. הוא היוצר של תוכנת ניתוח הנתונים הסטטיסטי וספר הלימוד המלווה אותה, "ננס".
ב-1995 הקים וערך את כתב העת המדעי בתחום תקשורת מתווכת מחשב,"The Journal of Computer Mediated Communication", אחד מכתבי העת המדעיים הראשונים והמובילים בתחומו, אשר יצא לאור במהדורה מקוונת בלבד, ללא מקבילה מודפסת. תכניו היו פתוחים לכל בגישה חופשית.
במרוצת השנים כתב טורים שבועיים בנושאים שונים בעיתוני העסקים "גלובס" ו"כלכליסט", בעיתון "הארץ" ובאתר החדשות ynet. כתב וערך מספר ספרים, בהם הספר על קהילות וירטואליות "NetWork and NetPlay", ועשרות מאמרים מדעיים.
פרסם סדרה של 24 הרצאות מוקלטות לפודקאסט תחת הכותרת: "המחשב, הרשת ועידן המידע: מסע רדיופוני בין טכנולוגיה, תרבות וכלכלה".
ביחד עם דפנה רבן יצר את סימולציית משחק העסקים: "דוכן הלימונדה".
רפאלי עוסק בחקר תרבות, עסקים וארגונים בהקשרים דיגיטליים.
פרסים.
רפאלי זכה בפרס החוקר הצעיר המצטיין של ה-AERA בשנת 1985. על עבודתו ופועלו בתחום מערכות אינטרנטיות חלוציות כמו כפיות, שוונג ומקום. היה שותף לתג "מלאכים ברשת" בשנים 2005−2008.
ריצ'רד ריידר
ריצ'רד הוד ג'ק דאדלי ריידר (באנגלית: Richard Hood Jack Dudley Ryder; נולד ב-1940) הוא פסיכולוג ופעיל לזכויות בעלי־חיים בריטי, ממובילי המאבק להגנה על בעלי־חיים באנגליה. ריידר החל למחות כנגד פגיעה בבעלי־חיים לאחר שהוא עצמו ערך ניסויים פסיכולוגיים על בעלי־חיים.
פעילות.
בשנת 1975 פרסם את הספר "קורבנות המדע" (אנגלית: "Victims of Science"), החושף בשיטתיות את המתרחש במעבדות הניסוי בבעלי-חיים. הספר עורר הדים, הן בקהילה המדעית והן בקרב הציבור הרחב. כמו כן ריידר הוא מחברם של הספרים "כאבנות: תורת־מוסר מודרנית" (אנגלית: "Painism: A Modern Morality"), ו-"להשיב את המוסריות לפוליטיקה" (אנגלית: "Putting Morality Back into Politics"). ריידר כיהן כיו"ר ארגון החברה המלכותית למניעת התאכזרות לחיות (RSPCA), בשנים 1977–1979, ולקח חלק משמעותי בשינוי שעבר הארגון.
המונח סוגנות נטבע על ידי ריידר ב-1970, אשר מבקש להדגיש כי אפליה על בסיס השתייכות למין ביולוגי מסוים, אינה פחות שרירותית מאפליה על בסיס השתייכות לגזע או למין. עוד ריידר טוען, כי כל היצורים אשר חשים כאב, זכאים לזכויות, ומכנה תפיסה זו כ"כאבנות" (Painism, מלשון Pain, כאב).
במובן מסוים, תפיסה זו מגשרת בין התפיסה התועלתנית של פיטר סינגר, לבין התפיסה הדאונטולוגית של טום ריגאן. היא משלבת בין התועלתנות, לפיה התחשבות מוסרית נובעת מהיכולת לחוש כאב, לבין הדאונטולוגיה, לפיה לכל יצור יש ערך בלתי-תלוי אשר לא משתנה בשום נסיבות, ואינו נתון לשימוש כאמצעי למטרות כלשהן.
רוברט בנטון
רוברט בנטון (באנגלית: Robert Benton; נולד ב-29 בספטמבר 1932), במאי ותסריטאי אמריקאי, זוכה שלושה פרסי אוסקר ופרס גלובוס הזהב.
קורות חיים.
בנטון נולד בוואקסאצ'י, טקסס ולמד באוניברסיטת קולומביה. הוא החל את דרכו בתעשיית הקולנוע כתסריטאי של הלהיט הקופתי "בוני וקלייד" (1967), סרט שקיבל 10 מועמדויות לפרס האוסקר, כולל לתסריט המקורי של בנטון. לאחר מכן, כתב בנטון את התסריט לסרטו של ג'וזף ל. מנקייביץ' "איש נוכל היה", בו כיכבו קירק דאגלס והנרי פונדה ולקומדיה "מה נשמע, דוק?", בכיכובה של ברברה סטרייסנד. לאחריהם פנה לבימוי.
סרטו הראשון כבמאי היה המערבון "חבר מרעים" (1972), בכיכובו של ג'ף ברידג'ס, הסרט קיבל ביקורות פושרות, אך זו הייתה הפתיחה לקריירת בימוי מוצלחת ביותר. חמש שנים אחר כך ביים את סרט הפשע "הלייט שואו", עליו היה מועמד לאוסקר על התסריט. ב-1979 ביים את סרטו הידוע מכל, "קרמר נגד קרמר", דרמה משפחתית שעסקה באב חד הורי, אותו גילם דסטין הופמן, הנאלץ לגדל את בנו בן השש לאחר שאשתו (מריל סטריפ) נטשה אותו. הסרט זכה להצלחה קופתית וביקורתית רבה, והיה חלק מהגל השני של הפמיניזם. הסרט זכה בחמישה פרסי אוסקר, בהם שניים לבנטון עצמו - בימוי ותסריט. סרטו הבא היה המותחן "ליל הדממה" (1982) בו כיכבה פעם נוספת מריל סטריפ.
שנתיים אחר כך ביים את הדרמה "מקום בלב", עליו זכה בפרס האוסקר על התסריט. בסרט, בנטון העלה זכרונות מילדותו בטקסס בימי השפל הכלכלי של שנות השלושים, ובו גילמה סאלי פילד אישה המתייצבת באומץ נגד המצוקות הכלכליות. סרט זה המשיך את הקו הפמיניסטי בו נקט בנטון ב"קרמר נגד קרמר". לאחר מכן ביים את הקומדיות "נאדין", שהתרחשה אף היא בטקסס, ו"לא פראייר של אף אחד", בו כיכב פול ניומן, עליו קיבל מועמדות לאוסקר לתסריט המעובד. כמו כן ביים שתי דרמות פשע "בילי בתגייט", בו עסק במעלליו של הגנגסטר הידוע לשמצה ו"סודות אפלים", שהיה מחווה לסרטי הבילוש הקלאסיים ולפילם נואר. לאחרונה ביים את דרמת המתח "הכתם האנושי" (2003), עיבוד לרומן הנודע של פיליפ רות.
כתסריטאי, התמקד בנטון מאז אמצע שנות השבעים בכתיבה לסרטים אותם ביים פרט לשובר הקופות "סופרמן" (1978), בו היה שותף לכתיבה גם הסופר מריו פוזו ולקומדיית הפשע "קרח דק" (2005), אותה גם הפיק.
Blackfield (The Album)
ניאו ראליזם
הוויקינגים
הוויקינגים (באנגלית: The Lost Vikings) הוא משחק פלטפורמה למחשב, שיוצר על ידי חברת בליזארד (Blizzard) והופץ על ידי חברת אינטרפליי (Interplay). המשחק הופץ למחשב האישי, ולקונסלות סופר נינטנדו ומגהדרייב. הוא הופץ גם לקונסולה הניידת GBA.
ייחודו של המשחק בכך שהשחקן שולט בשלוש דמויות שונות, ועליו להשתמש ביכולות המיוחדות של כל דמות על מנת לפתור חידות ולהגיע לסוף השלב. בנוסף, ביכולתה של כל דמות לשאת עמה ארבעה חפצים, אשר יכלו לשמש לפתרון חידון, לריפוי הדמויות (לכל דמות היו שלוש נקודות פגיעה, ויכלה להגיע לכל היותר לארבע נקודות פגיעה) וכן לפגיעה באויבים. לא ניתן לשמור את המשחק, אך לכל שלב קוד אותו יכול השחקן להכניס, וכך להגיע לשלב מסוים.
דמויות המשחק.
במשחק יש שלוש דמויות ולכל אחת יש כישורים משלה, הדמויות הן:
בנוסף יכול אולף לאפשר לחבריו לעבור מקומות גבוהים בעזרת המגן שמשמש כמדרגה.
עלילת המשחק.
לאחר ציד שגרתי בו מפגינים הגיבורים את יכולותיהם, הם פונים לישון. במהלך הלילה חוטף אותם טומאטור (Tomator) בעבור גן החיות האינטר-גלקטי שלו. כאשר מתעוררים השלושה, הם מוצאים עצמם על ספינת החלל של טומאטור. ההחלטה גומלת בלבם, לחזור לביתם.