שר החוץ הפיליפיני אלברט דל רוסאריו ערך ביקור רשמי בן יומיים בניו זילנד בהזמנת שר החוץ מורי מקולי. המזכיר ציין את הפעילות העסקית ההולכת וגוברת בין הפיליפינים לניו זילנד כאשר חברות רבות יותר בשתי המדינות בוחנות ועוסקות בהזדמנויות עסקיות והשקעות בתחומי החלב, טכנולוגיית המידע, הגיאותרמיה ועוד.
ביקורים רשמיים.
באוקטובר 2012 ערך הנשיא בניגנו אקינו השלישי ביקור ממלכתי בניו זילנד. הוא היה עד לחתימה על שלושה הסכמים דו-צדדיים שנועדו לחזק את היחסים הדיפלומטיים בין מנילה לוולינגטון. החתימה באה בעקבות פגישה דו-צדדית בין הנשיא אקינו לבין ראש הממשלה ג'ון קי, שניהם נערכו בבניין הפרלמנט. ההסכמים עוסקים בתוכנית חופשית לעבודה הדדית, בשיתוף פעולה הגנתי ובאנרגיה גיאותרמית.
סיוע משטרתי.
בשנת 2009, משטרת ניו זילנד סייעה למשטרה הלאומית בפיליפינים להילחם במתאמפטמין. משטרת ניו זילנד מסייעת גם במתן הדרכות למשטרה הלאומית בפיליפינים.
הגירה.
בשנת 2013 התגוררו בניו זילנד מעל 40,000 פיליפינים.
מפקד האוכלוסין בניו זילנד בשנת 1936 מצא שישה תושבים מניו זילנד שנולדו בפיליפינים, והגעת הסטודנטים הפיליפינים למדינה החלה לצמוח בשנת 1960 במסגרת תוכנית קולומבו עם זאת, אפילו בסוף שנת 1981, היו בניו זילנד 405 פיליפינים בלבד. בשנות ה-90 של המאה ה-20 האזורים המאוכלסים מאוד כמו וולינגטון ואוקלנד (במיוחד פרברי הנדרסון והר רוסקיל) החלו לראות צמיחה אקספוננציאלית של הקהילות הפיליפיניות שלהם. הקהילות עצמן ידועות בחגיגות רבות הקשורות לפיליפינים, במיוחד בחגיגת יום העצמאות הפיליפיני מדי שנה ביום ראשון הקרוב ל-12 ביוני. באפריל 2008 ציינה שגרירות ניו זילנד כי הם רוצים להגדיל את צריכת האחיות והמהנדסים מהפיליפינים.
מיליונים (שיר)
מיליונים הוא שיר שכתבה, הלחינה וביצעה אתי אנקרי. השיר יצא לאור כסינגל ב־21 בפברואר 2004 וכשיר הנושא של האלבום "מיליונים", שיצא גם הוא בשנת 2004 וכלל 12 שירים. השיר נכתב בעקבות המשבר הכלכלי שהתרחש בישראל בתחילת שנות ה־2000.
רקע.
השיר נכלל באלבום הנושא את שמו, והוא דורג במקום ה־18 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג לשנת תשס"ד (2004).
מקור ההשראה העיקרי של אנקרי היה המשבר הכלכלי שחוותה ישראל בשנת 2002. במשבר זה עברה כלכלת ישראל שפל גדול, שהביא לאי־שוויון במשק. השיר מספר על אישה שעובדת ומתפרנסת למחייתה, אך עקב המשבר או התנהלות שגויה שלה בעבר היא צוברת חובות ומסתבכת עם הבנק, שהפקידה בו פוגעת בכבודה. רכושה של הדוברת מעוקל בהוצאה לפועל, והיא מתארת כחוסר צדק את המצב שבו לקיחת רכושה בידי הרשויות אינה נחשבת גנֵבה, אלא נעשית כחוק. היא מדגישה שהיא אינה מקרה בודד, וכי יש "מיליונים" שנמצאים במצבה. השיר מסתיים בדבריה של הדוברת כלפי בן שיחה, שגם הוא יכול להיקלע למצבה, אף אם מצבו כעת שפיר. השיר מראה איך בחלוף הזמן ההשפעה של כסף על חיינו הולכת וגדלה, וכיצד הכסף משפיע על אנשים.
בשנת 2020 חידשו משתתפי התוכנית "זהו זה" את השיר, ששודר באחת התוכניות, על רקע המשבר הכלכלי שנגרם לרבים בעקבות מגפת הקורונה בישראל.
הישגיו של השיר.
השיר זכה בפרס אקו"ם, פרס ישראלי ליצירה על שם אהרן אשמן.
NoNutNovember
דואר קנדה
תאגיד דואר קנדה (בצרפתית: Société canadienne des postes; באנגלית: Canada Post Corporation), בפשטות "דואר קנדה" (Postes Canada בצרפתית, או Canada Post באנגלית), הוא תאגיד ממשלתי המתפקד כמפעיל הדואר העיקרי בקנדה.
במקור נקרא בשם הדואר המלכותי של קנדה (ונקרא גם בשם מחלקת משרד הדואר של ממשלת קנדה, בעת שנוסדה בשנת 1867), מיתוג מחדש בשנות ה-60 של המאה ה-20 הביא לשינוי השם ל"דואר קנדה", למרות שהגוף עדיין לא הופרד מהממשלה. ב-16 באוקטובר 1981 נכנס לתוקפו חוק דואר קנדה שביטל את מחלקת הדואר ויצר את התאגיד כגוף המספק שירות דואר. הדבר נועד לקבוע כיוון חדש לשירות הדואר על ידי הבטחת הביטחון הכלכלי ועצמאותו של הדואר.
דואר קנדה מספק שירות ליותר מ-16 מיליון כתובות ומסר כמעט 8.4 מיליארד פריטים בשנת 2016 וההכנסות הכוללות מפעילותו הגיעו ל-7.88 מיליארד דולר. המסירה מתבצעת באמצעות שירות מסורתי "עד הדלת" ומסירה ריכוזית על ידי 25,000 דוורים, באמצעות צי של 13,000 כלי רכב. ישנם יותר מ-6,200 סניפי דואר ברחבי קנדה, שילוב של משרדי חברות וזיכיונות פרטיים המופעלים על ידי קמעונאים, כמו בתי מרקחת. מבחינת שטח השירות, דואר קנדה מספק שטח גדול יותר משירות הדואר של כל מדינה אחרת, כולל רוסיה (שם השירות בסיביר מוגבל בעיקר לקהילות לאורך הרכבת). נכון לשנת 2004, כמעט 843,000 לקוחות קנדים כפריים קיבלו שירותי משלוח דואר עד למקום המגורים.
דואר קנדה פועל כקבוצת חברות בשם קבוצת דואר קנדה, המעסיקה כ-64,000 עובדים במשרה מלאה וחלקית. התאגיד מחזיק בבעלות חברות כמוPurolator Courier, Innovapost, Progistix-Solutions ו-Canada Post International Limited. בשנת 2000 דואר קנדה הקימה חברה בשם Epost, שאפשרה ללקוחות לקבל את חשבונם באופן מקוון בחינם. בשנת 2007 השירות מוזג אל תוך שירות הדואר.
מכתבים לסנטה קלאוס.
דואר קנדה מקבל מיליוני מכתבים המופנים לסנטה קלאוס בכל שנה, עם מיקוד ייעודי מיוחד, H0H 0H0. כ-15,000 עובדים מאוגדים בהווה ובגמלאות מגיבים בשפות רבות לכל מכתב שהתקבל ומתחזה לסנטה. במהלך 27 השנים האחרונות נכתבו יותר מ-15 מיליון מכתבים על ידי מתנדבים.
בשנת 2001 החל דואר קנדה לקבל הודעות דואר אלקטרוני לסנטה. בשנת 2006 נענו למעל 44,000 הודעות דוא"ל.
בשנת 1974, שלושה מעובדי דואר קנדה החלו להשיב לדואר שהופנה לסנטה במונטריאול, קוויבק. בשנת 1982, הדואר פרש את היוזמה ברחבי קנדה והתחייב שכל מכתב שנשלח יקבל תשובה. אין צורך בחותמת בעת שליחת מכתב לסנטה קלאוס. דואר קנדה מקבל גם מכתבים לאלוהים, ולעיתים גם לארנב הפסחא.
משרד ענבר
משרד ענבר (בערבית: مكتب عنبر) הוא בית במרכז דמשק העתיקה, סוריה. המשרד ממוקם ממזרח למסגד אומיה בדמשק, ובמקור הוא היה בית שנבנה בסגנון הדמשקאי. הבית נבנה כבית מגורים פרטי על ידי יהודי דמשקאי אמיד בשם יוסף אפנדי ענבר, באמצע המאה ה-19. הבית הוחרם מאוחר יותר על ידי הממשלה העות'מאנית לאחר פשיטת הרגל של ענבר ושימש שנים רבות כבית ספר.
צורתו של המשרד מלבנית בשטח של 5,000 מ"ר והוא מחולק לשלושה חלקים, לכל קטע יש חצר משלו המוקפת בחדרים, בסך הכל 40 המפוזרים על פני שתי קומות. הבית בנוי סביב שלוש חצרות, בכניסה יש את חצר הקבלה הרשמית, מאחוריה עזרת הנשים, ולבסוף חצר המשרתים.
היסטוריה.
החוקרים חלוקים לגבי שנת בניית הבית - חלק מהחוקרים סבורים שהבית נבנה בשנת 1872 ואחרים סבורים כי נבנה ב-1867. בבניית הבית הושקעו 43 אלף לירות לירות סוריות.
ענבר הרוויח את כספו במזרח הרחוק, ולאחר חזרתו לדמשק בנה את הבית. הוא הלווה כסף רב לסולטאן טורקיה שסירב אז להחזיר לו. משפחת ענבר פנתה לקיסר גרמניה להתערב, והוא עשה זאת. הסולטן זעם כל כך שהוא מעולם לא החזיר את הכספים ומר ענבר פשט רגל ואיבד את הבית ב-1887. בהמשך, המשפחה היגרה לאלכסנדריה במצרים.
הממשל העותמאני השלים את הבנייה לאחר פשיטת הרגל של ענבר והפך את הבניין לבית הספר המכינה האזרחית בדמשק, שהיה בית ספר יוקרתי, יקר ומבוסס על שכר לימוד לבניהם של המשפחות העשירות בדמשק. מנהיגים לאומניים סורים רבים בשנות המנדט הצרפתי בסוריה היו בוגרי ענבר.
במאה ה-20, הפכה הממשלה הסורית העצמאית את הבניין לבית ספר לבנות ולאחר מכן ננטש.
הבית נרכש על ידי משרד התרבות בשנת 1976 ששחזר אותו לאחר שהיה במצב קשה. כעת יש בו אולם תצוגה, ספרייה, מוזיאון וסדנאות יצירה.
כיום המשרד משמש כמפקדת הוועדה להגנת העיר העתיקה של דמשק, והאזור בו הוא נמצא נקרא על שמו. הסרט "משרד ענבר" יצא גם במסגרת הסדרה התיעודית "טביעת אצבע של מקום" שהוצגה לרגל חגיגת דמשק בירת התרבות הערבית.
נעמה כהן (כדורגלנית)
נעמה כהן (נולדה ב-7 באוקטובר 1988) היא כדורגלנית עבר ישראלית, אשר שיחקה בעמדת הבלמית בליגת הנשים הבכירה ובנבחרת ישראל. במהלך הקריירה שלה כשחקנית זכתה ב-6 אליפויות וב-8 גביעי המדינה.
קריירה מקצועית.
כהן החלה לשחק כדורגל במסגרת טורניר ארצי לבתי ספר.
בשנת 2003 החלה את הקריירה המקצועית שלה בקבוצת עירוני בת ים שם שיחקה חצי עונה.
בשנת 2004 הצטרפה לקבוצת הכדורגל מכבי חולון ושיחקה בשורותיה עד עונת 2013/2014. במהלך תקופה זו זכתה עם הקבוצה ב-5 אליפויות ו-7 גביעים.
בעונת 2014/2015 הדרימה לקבוצת מ.ס. קריית גת בה שיחקה 3 עונות עד פרישתה בשנת 2017. בתקופה זו זכתה בעוד אליפות אחת ובגביע המדינה.
בנבחרת.
כהן שיחקה במסגרת נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19 בשני קמפיינים של מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19. במסגרת זו שיחקה 5 משחקים והבקיעה שער אחד. בשנים 2008–2014 שיחקה בנבחרת הבוגרת כשמשחק הבכורה שלה היה מול נבחרת בלארוס בפברואר 2008. משחקה האחרון בנבחרת היה בניצחון על שנחשב לאחד מהישגיה הטובים ביותר של הנבחרת אי פעם. בסך הכל רשמה 11 הופעות במדים הלאומיים.
ורמיר האחרון
ורמיר האחרון (באנגלית: The Last Vermeer) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2019 בבימויו של דן פרידקין מתוך תסריט מאת ג'ון אורלוף (בשם העט ג'יימס מק'גי), מארק פרגוס והוק אוטסבי. הסרט מבוסס על הספר "האיש שעשה ורמירים" מאת ג'ונתן לופז משנת 2008. בסרט מככבים גאי פירס וקלייס באנג. הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל Telluride ב-31 באוגוסט 2019. הוא מתוכנן לצאת לאקרנים ב-20 בנובמבר 2020 על ידי Tristar Pictures.
תקציר עלילת הסרט.