התוכנית החלה להיות משודרת ברשת ב' של קול ישראל בספטמבר 2008, במקומה של תוכנית האקטואליה "עניין אחר". מגישת התוכנית מיומה הראשון היא קרן נויבך. התוכנית החלה לעסוק בנושאים חברתיים-כלכליים תוך סיקור עומק של נושאים אלה, בהם מתווה הגז, הרפורמה בבריאות הנפש, תנאי אשפוז של פגועי נפש, זכויות עובדים, פנסיות וביטוחי בריאות. בפינת "הוועדה המסדרת" הועלו לשידור אישים מתחלפים שהציגו נושאים שונים שעל סדר היום. בין משתתפי הפינה: עודד שחר, בן דרור ימיני, יפעת ארליך, קלמן ליבסקינד, שוקי טאוסיג, אלישיב רייכנר, ענת סרגוסטי, הני זובידה ועוד. אחת לשבוע התארח אמן אורח שביצע משירו בהופעה חיה.
בעבר הגיש אחת לשבוע את התוכנית עמיקם רוטמן במקומה של נויבך, עד לפרישתו ב-2011. במתכונת דומה, החליפו את נויבך ענת דוידוב (2012–2013) וצ'יקו מנשה (2014–2017).
בשנת 2012 החליטה הנהלת רשת ב' לצרף מגיש נוסף לצידן של נויבך ודוידוב, "על מנת לאזן את התכנים בתוכנית וכדי לאפשר ריבוי דעות". כהמשך להחלטה צורף מנחם בן לשידור עם נויבך. השידור המשותף בין נויבך לבן לווה בעימותים בין השניים. כשבוע לאחר מכן הודיע בן על פרישתו מן התוכנית. זמן קצר לאחר מכן החליטה מליאת רשות השידור כי נויבך תגיש את התוכנית ללא מגיש נוסף.
בשנת 2017, עם סגירת רשות השידור ופתיחת תאגיד השידור הישראלי חודשה התוכנית בתחנת כאן ב', ושעת השידור שלה הוזזה מהשעות 8 – 10 לשעות 10 – 12.
אות התוכנית הוא השיר "סדר יום" בביצוע "להקה רטורית", שנכתב על ידי יוסי אלפנט ואייל גולדשטיין.
פרסים.
בשנת 2009 הוענק לתוכנית פרס תוכנית האקטואליה הטובה ביותר במסגרת טקס פרסי הרדיו.
ב-2015 זכתה קרן נויבך בפרס סוקולוב בתחום התקשורת האלקטרונית, "על עבודה עיתונאית ברדיו, בפרט בתוכניתה "סדר יום", שעוסקת בנושאים כלכליים וחברתיים מנקודת מבט ביקורתית".
ב-2016 זכתה עורכת התוכנית מירית הושמנד מיטראני בפרס רשות השידור (בעבר נקרא פרס מנכ"ל רשות השידור) על פועלה בתוכנית. בנימוקי הענקת הפרס נאמר כי הפרס מוענקה לה על "תרומה מכרעת להגעתה של התוכנית למקומה המואזן ביותר בין תוכניות הרדיו בישראל" וכי "התוכנית בעריכתה מצליחה להניע שינויים רבים בשלל תחומים, בשל התעקשותה להמשיך וללוות תחלואים ביורוקרטיים ואחרים ובשל כך זוכה להערכה רבה".
עונת 2018/2019 ב-KHL
עונת 2018/2019 היא העונה ה-11 של ליגת ה-KHL. העונה הסדירה החלה ב-1 בספטמבר 2018 והסתיימה ב-22 בפברואר 2019. משחקי הפלייאוף נפתחו בסוף פברואר והסתיימו באפריל 2019.
הרכב הליגה הוצג כבר באפריל 2018, לאחר סיום העונה הקודמת, וממנו נגרעו שתי קבוצות בשל ירידה בפופולריות שלהן: לאדה טוליאטי ויוגרה.
הקבוצות שיחקו 64 משחקים בעונה הסדירה אחת מול השנייה, 14 משחקים עם קבוצות החטיבה.
כחלק ממטרות שיווק הליגה באירופה, נערכו משחקים גם באוסטריה ובשווייץ. באוקטובר נערך משחק בווינה ובנובמבר נערך משחק בציריך בין סק"א לדינמו ריגה, לעיני 4,178 צופים.
העונה הסדירה.
הליגה נפתחה עם משחק גביע הפתיחה שהפגיש בין מחזיקת גביע גגארין אק בארס קאזאן ומחזיקת גביע היבשת (אלופת העונה הסדירה של עונת 2017/2018) סק"א סנקט פטרבורג.
המשחק, שנערך בטטנפט ארנה בקאזאן הסתיים בניצחון סק"א 6:1 על אק בארס ובכך סק"א שחזרה את הישג הניצחון הגדול ביותר למשחק פתיחה בליגה, כשגם ב-2015, מטאלורג מגניטוגורסק ניצחה בגביע הפתיחה בתוצאה 6:1 את דינמו מוסקבה.
צסק"א מוסקבה זכתה בגביע היבשת לאחר שהחזיקה במאזן הניקוד הגבוה ביותר מבין כל קבוצות הליגה, בעונה הסדירה.
פלייאוף.
משחקי פלייאוף הליגה החלו ב-26 בפברואר והסתיימו ב-19 באפריל 2019.
בול אישור הובלה
בול אישור הובלה הוא בול דואר שהונפק לראשונה על ידי איטליה בשנת 1928. מטרתו הייתה לשמש כבול מס דואר שנועד לאפשר משלוח מכתבים על ידי ארגונים פרטיים שהתחרו במונופול של הדואר הממלכתי. בולים מסוג "אישור הובלה" הונפקו רק על ידי איטליה והישויות המנפיקות שהושפעו על ידה.
הרקע להנפקת הבול.
בשלהי המאה ה-19, בעקבות התפתחות שירותי הדואר הממלכתיים, גדל באופן משמעותי מספר דברי הדואר שנשלחו על ידי הציבור. בערים הגדולות של איטליה הוקמו בתקופה זו סוכנויות פרטיות, אשר פעלו במתכונת של שירות שליחים והתחרו בשירות הדואר הממלכתי. מצב זה היה לצנינים בעיני שלטונות המדינה, אשר ניצלו את שירות הדואר הממלכתי כמקור הכנסה לאוצר המדינה ונפגעו מן התחרות.
בשנת 1913 נחקק באיטליה חוק אשר חייב את הסוכנויות הפרטיות לקבל רישיון לפעילותן ולשלם לאוצר המדינה סכום קבוע עבור כל פריט דואר שהעבירו ליעדו. החוק גם הגביל את מתכונת פעילותן של הסוכנויות הפרטיות, ואסר עליהן להפעיל בתי דואר ומרכזי מיון. הדרך היחידה בה הותר להן לפעול הייתה במתכונת של שירות שליחים, כלומר הובלה ישירה של דבר דואר מן השולח אל הנמען.
למרות המגבלות האלו פרחו עסקיהן של הסוכנויות הפרטיות, אשר סיפקו שירות מהיר, אמין וזמין הרבה יותר מזה שהציע הדואר הממלכתי. בשנת 1923 החל גם הדואר הממלכתי בעצמו להשתמש בשירותיהן של הסוכנויות הפרטיות על מנת להעביר במהירות את המברקים ואת מכתבי האקספרס מבתי הדואר אל הנמענים.
השינוי המהותי באופן פעילותן של הסוכנויות הפרטיות התרחש בשנת 1928, כאשר הותר להן על פי חוק להפעיל שירות מיון והפצה מלא, בדומה לזה שהופעל על ידי הדואר הממלכתי. היתר זה אפשר להן להתחרות מול הדואר על משלוחי הדואר הכמותי של הבנקים, חברות הביטוח, והחברות המסחריות הגדולות.
בתמורה להיתר זה נדרשו הסוכנויות הפרטיות להדביק על כל מכתב שהעבירו בול מס דואר מיוחד שנועד לפצות את הדואר הממלכתי על אובדן ההכנסה שנגרם לו. הבול לא שילם את דמי המשלוח עצמם, אותם נדרש השולח לשלם לסוכנויות הפרטיות בדרכים אחרות.
האם מדובר בבול דואר או בבול הכנסה?
בקרב הבולאים הייתה בעבר מחלוקת באשר למהותו של בול אישור ההובלה. אלו אשר שללו את מעמדו כבול דואר הדגישו את העובדה כי הבול לא נועד לשלם את דמי המשלוח, אלא את המס שהושת על שירותיהן של הסוכנויות הפרטיות. לפיכך, טענו השוללים, יש לראות בו בול הכנסה ותו לא. המחייבים, לעומת זאת, הסכימו כי הבול נועד לשלם את המס ולא את דמי המשלוח, אולם הדגישו את העובדה שללא תשלום המס לא ניתן היה כלל להעביר את המכתב ליעדו. לטענתם יש לראות בבול אישור ההובלה סוג של בול מס דואר.
הוויכוח הוכרע לטובת המחייבים, וכיום מקובל על כולם כי אכן מדובר בבול דואר מסוג בול מס דואר.
הנפקת בולי אישור הובלה באיטליה.
איטליה.
בול אישור הובלה הונפק לראשונה באיטליה בשנת 1928, וערכו הנקוב היה 10 סנטים. בשנת 1930 הודפס בול נוסף, גם הוא בערך נקוב של 10 סנטים, אשר שימש (בתוספת הדפס רכב), גם במושבות איטליה השונות.
בשנת 1945, בתום מלחמת העולם השנייה, הונפקו מעת לעת בולים נוספים בעלי ערכים נקובים שונים. הבול האחרון מסוג בול אישור הובלה הונפק ביום 24 בספטמבר 1990, וערכו הנקוב היה 370 לירטות.
הטריטוריה החופשית של טריאסטה.
הטריטוריה החופשית של טריאסטה, אשר הייתה בעלת מעמד עצמאי בין השנים 1947 עד 1954, הנפיקה במהלך שנים אלו חמישה בולי אישור הובלה בערכים נקובים משתנים. בולים אלו שיקפו את האינפלציה הגבוהה שהייתה באותה עת. הבול הראשון הונפק ביום 1 באוקטובר 1947 בערך נקוב של לירטה אחת, והבול החמישי הונפק ביום 4 בפברואר 1952 בערך נקוב של 20 לירטות.
הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית.
ממשלת הבובות של בניטו מוסוליני, אשר הקימה בשנת 1943 את הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית בחסות גרמניה הנאצית, הנפיקה בשנת 1944 בול אישור הובלה על ידי הוספת הדפס רכב. בול זה הודפס בבית דפוס בעיר רומא. קיימים בולים נוספים שהודפסו בוורונה ובטורינו, אולם אלו לא נכנסו לשימוש מעולם.
הנפקת בולי אישור הובלה במושבות איטליה.
העקרונות שגובשו על ידי הדואר האיטלקי הופעלו גם בשטחים שהושפעו על ידי איטליה, ובכלל זה גם הנפקתם של בולי אישור הובלה. מרבית הבולים האלו הונפקו בתקופה שעד תום מלחמת העולם השנייה, והתבססו על הבול האיטלקי שהונפק בשנת 1930 בתוספת הדפס רכב עם שם הישות המנפיקה.
לוב.
לוב תחת שלטון איטליה הנפיקה לראשונה בול אישור הובלה ביום 11 במאי 1929. בול נוסף הונפק בחודש מאי 1941. שני הבולים הוכנו על ידי הוספת הדפס רכב על בולים איטלקיים.
בשנת 1942 הודפס בלוב בול אישור הובלה נוסף בעל עיצוב חדש, אולם הוא לא הונפק מעולם. הבריטים ניצחו בקרב אל עלמיין וכבשו את לוב מידי האיטלקים בטרם הספיקו להכניס את הבול הזה לשימוש.
טריפוליטניה.
טריפוליטניה הנפיקה בול אישור הובלה אחד בלבד בחודש מרץ 1931.
אריתריאה.
אריתריאה הנפיקה בול אישור הובלה אחד בלבד בשנת 1939.
סומליה האיטלקית.
סומליה האיטלקית הנפיקה בול אישור הובלה אחד בלבד בשנת 1939. הבול הודפס פעם נוספת בשנת 1941, אולם בולי ההדפסה השנייה לא הונפקו. ניתן להבדיל בין שתי ההדפסות על ידי מבט על צידו האחורי של הבול: בשנת 1939 הודפסו הבולים על נייר עם דבק צהבהב, ואילו בשנת 1941 הודפסו הבולים על נייר עם דבק לבן.
ראו גם.
הפרש הקטן - דוגמה מראשית המאה ה-19 להטלת אגרה על הובלת דואר על יד גורמים פרטיים בסרדיניה.
המודל הדו-מסלולי לאובדן ושכול