בשנת 1951 התחיל ללמוד בטכניון בחיפה. בתקופת לימודיו היה חבר באגודת הסטודנטים בטכניון, בוועד הסטודנטים הארצי ויו"ר המועצה של אגודת הסטודנטים בטכניון. היה שליח הסתדרות הסטודנטים בקונגרס הסטודנטים בוורשה.
בשנת 1955 סיים את לימודיו בפקולטה להנדסה כימית של הטכניון וקיבל תואר מוסמך למדעים. כשנתיים לאחר מכן קיבל את התואר השני (אינג'ניר).
במהלך לימודיו היה ממקימי ומנהלו של בית ספר ערב להכנת מבוגרים לבחינות בגרות חיצוניות, שהוציא אלפי בוגרים.
ב-1955 רזיאל החל לעבוד בחברת "כימיקלים ופוספטים" בה כיהן בזה אחר זה בתפקידי תכנון, ניהול ייצור, ניהול מסחרי ולבסוף ניהול טכני של החברה, שכללה אותה תקופה הן את מפעלי "דשנים וחומרים כימיים" בחיפה והן את מפעלי "פוספטים בנגב". הוא פעל לפיתוח השווקים הבינלאומיים הראשונים של פוספט ומוצריו באירופה ובמזרח הרחוק.
בשנת 1970, לאחר 16 שנות עבודה בכי"ל, התמנה למנהלם של מפעלי "שמן תעשיות" בחיפה, תפקיד בו כיהן במשך חמש שנים. במהלך כהונתו פותחו עשרות מוצרים חדשים. באותה עת הקים וניהל מפעל פרטי לייצור וייצוא של כימיקלים למזון.
ב-1975, עם הקמת התשלובת התעשייתית של קבוצת "גדות", התמנה למנהל חטיבת תעשיות ההמשך, בה כיהן כמנכ"ל עד 1984.
בשנת 1984 שאול רזיאל התמנה למנכ"ל רשות הנמלים על ידי שר התחבורה חיים קורפו והיה למנהלה הראשון של הרשות שלא הגיע מהמגזר הצבאי, אלא התעשייתי. קודמיו בתפקיד היו חיים לסקוב, אהרן רמז ויצחק רהב. רזיאל דחף בשנות ה-80 להכפפת רכבת ישראל לרשות. ב-1988 מוזגה רכבת ישראל עם רשות הנמלים ונוסדה רשות הנמלים והרכבות, רזיאל כיהן כמנכ"לה עד לשנת 1993. בראשית שנות התשעים היה מחזור הרשות למעלה ממיליארד דולר בשנה והיא העסיקה כ-4000 עובדים.
רזיאל היה פעיל בגופים ציבוריים שונים וביניהם חבר הוועד המנהל של הטכניון בחיפה, אוניברסיטת חיפה ודירקטור בחברות בת של הרשות, יו"ר ארגון המובילים העולמי- איצק"א.
היה חבר סניף תנועת החרות בחיפה, כולל חברות במועצתו ובהנהלתו, ציר לוועידות וחבר מרכז. עמד בראש ארגון הבחירות במספר מערכות בחירות לכנסת ולעיריה. ב-1993 התמודד על תפקיד מועמד הליכוד לראשות העיר חיפה מול חה"כ מאיר כהן-אבידב ולא נבחר.
שימש מספר שנים כיו"ר ברית חיילי האצ"ל בחיפה ובצפון ובהנהלה הארצית של הברית וחבר בהנהלה הארצית של ותיקי התנועה. במשך שנים רבות מדריך תלמידים לעבודת גמר בכימיה בבית הספר הריאלי.
בעל "עיטור לוחמי המדינה", "אות המשמר", "אסירי שלטון המנדט", "עלייה", "אות השבי", "אות האצ"ל", "אות המשמר האזרחי", ועיטור כל מלחמות ישראל עד 1989.
שאול רזיאל נפטר מדום לב ב-20 בספטמבר 1993, שבוע אחרי יום הולדתו ה-65 ועשרה ימים לפני מועד פרישתו לגמלאות כמנכ"ל רשות הנמלים והרכבות.
היה נשוי ליעל (יולי) לבית לייבוביץ', התגורר בחיפה, אב לשתי בנות.
על שמו קרויה תחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל.
אליה אטקינסון
אליה שייני אטקינסון (באנגלית: Alia Shanee Atkinson; נולדה ב-11 בדצמבר 1988) היא שחיינית ג'מייקנית, המתמחה בסגנון חזה. השתתפה ב-4 אולימפיאדות (אתונה 2004, בייג'ינג 2008, לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016) סגנית אלופת העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-50 מטר חזה, פעמיים ברציפות אלופת העולם בבריכת 25 מטר (דוחה 2014 ווינדזור 2016) במשחה ל-100 מטר חזה ושיאנית העולם הנוכחית (2022) בבריכת 25 מטר, במשחים ל-50 מטר חזה ול-100 מטר חזה. היא מחזיקה ב-18 שיאים ג'מייקנים בשחייה (8 בבריכה אולימפית ו-10 בבריכת 25 מטר).
ביוגרפיה.
אטקינסון נולדה במחוז סנט אדרו. היא למדה והתאמנה בשחייה באוניברסיטת טקסס A&amp;M.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה אטקינסון במקום 32 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:12.53 דקות ובמקום 44 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.21 שניות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה אטקינסון במקום 25 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:29.53 דקות.
מקום רביעי באולימפיאדה.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה אטקינסון במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.93 דקות. בשלב חצי הגמר היא סיימה במקום 8 עם עוד שחיינית ונאלצה לשחות נגדה שוב (Swim-Off) על מנת לקבוע את העולה לשלב הגמר, היא ניצחה בתוצאה של 1:06.79 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 27 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.77 דקות ובמקום 37 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.98 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה זכתה אטקינסון בשתי מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.67 שניות, אחרי רותה מיילוטיטה מליטא שקבעה שיא אליפות חדש של 29.44 שניות ולפני שרה קאצוליס מאוסטרליה (29.94 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.80 דקות, אחרי רותה מיילוטיטה שקבעה שיא אליפות חדש נוסף של 1:03.52 דקות ולפני ריקה מילר פדרסן מדנמרק (1:04.05 דקות חזה).
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 סיימה אטקינסון במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.63 דקות, במקום 12 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.27 שניות ובמקום 22 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:31.49 דקות.
אלופת עולם ושיאנית עולם (בריכת 25 מטר).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בדצמבר 2014 זכתה אטקינסון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בהשוואת שיא העולם של רותה מיילוטיטה (1:02.36 דקות), לפני מיילוטיטה (1:02.46 דקות) ומוניק ניהאוס מהולנד (1:04.03 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.91 שניות, אחרי רותה מיילוטיטה (28.84 שניות) ולפני מוניק ניהאוס (29.64 שניות).
סגנית אלופת העולם.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכה בטורונטו, קנדה בתחילת יולי 2015 זכתה אטקינסון במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.59 דקות, אחרי קייטי מיילי מארצות הברית (1:06.26 דקות). שבועיים אלחר מכן, באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בסוף יולי אוהת שנה היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.11 שניות, אחרי יני יוהנסון משוודיה (30.05 שניות) ולפני יוליה יפימובה מרוסיה (30.13 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.42 דקות, אחרי יוליה יפימובה (1:05.66 דקות) ורותה מיילוטיטה מליטא (1:06.36 דקות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה אטקינסון במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.10 דקות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה 1:06.52 דקות ועלתה מהמקום החמישי. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריכת 25 מטר בשארטר, צרפת היא השוותה את שיאה העולמי במשחה ל-100 מטר חזה (1:02.36 דקות).
במסגרת סבב הגביע העולמי בתחרות שנערכה בטוקיו, יפן ב-26 באוקטובר אותה שנה היא קבעה במשחה ל-50 מטר חזה שיא עולם חדש של 28.64 שניות, שיפור לשיר בן ה-7 שנים של ג'סיקה הארדי מארצות הברית (28.80 שניות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 זכתה אטקינסון ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.03 דקות, לפני לילי קינג (1:03.35 דקות) ומולי האניס (1:03.89 דקות), שתיהן מארצות הברית ובכך הגנה על תוארה, מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.11 שניות, אחרי לילי קינג (28.92 שניות) ולפני מולי האניס (29.58 שניות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 58.04 שניות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה (57.24 שניות) ואמילי סיבום מאוסטרליה (57.97 שניות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 זכתה אטקינסון במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.05 שניות, לפני רותה מיילוטיטה (29.38 שניות) ומרטינה קררו מאיטליה (29.59 שניות).
דוד דב לבנון
הרב דוד דב לבנון (נולד ב-12 באוקטובר 1947, כ"ח בתשרי ה'תש"ח) הוא אב"ד בבית הדין הרבני באשקלון ורב בית הכנסת "קהילת נעם" בקריית משה. מכהן גם כאב"ד בבית הדין לממונות שע"י הרבנות הראשית לירושלים.
ביוגרפיה.
נולד לישראל לבנון סגן ראש עיריית חיפה וראש המועצה הדתית, ולציפורה, בת האדמו"ר דוד פרידמן מפלוישט לבית רוז'ין.
למד בישיבת פרחי אהרון אצל רבו הרב ברוך אידלשטיין. לאחר מכן בישיבת חברון. למד במשך קרוב לעשור לימודי דיינות במכון אריאל. כיהן כר"מ במכון לב ובבית מדרש לתורה b.m.t.
ב-2 במאי 1995 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני באשקלון וב-1 ביולי 2011 התמנה לכהן כאב"ד. פסקיו המרכזים מבית הדין התפרסמו בכתב העת 'שורת הדין'.
כיהן כדיין, במינוי זמני, בבית הדין הרבני הגדול וכיום מכהן כדיין עמית בבית הדין הרבני בירושלים.
מכהן גם כאב"ד בבית הדין לממונות שעל ידי הרבנות הראשית לירושלים. שנים רבות מכהן כרב בית הכנסת "קהילת נעם" בקריית משה.
חיים אישיים.
נשוי לעליזה, בת אברהם שלמה פרידמן, מבעלי הוצאת לוין אפשטיין, ונינת הרב חיים זוננפלד. אחיותיה נשואות לרב יונה מצגר, לישראל וורצל ולנתן גרוסמן עורך עיתון הפלס. מתגורר בשכונת קריית משה בירושלים. חתניוו הם: הרב מרדכי כלאב מנכ"ל הארגון מקווה מים חיים, והרב לין מבית אל.
דוד לבנון
אסטרונאוטית
מודל שירות
אסיסטולה
אסיסטולה (בלועזית: Asystole), הוא מצב בו אין פעילות חשמלית בלב. מצב זה מתבטא בקו ישר במוניטור. המצב נובע כתוצאה מדום לב. אסיסטולה נראית בערך ב-28% מאנשים החווים דום לב.