התופעה מוסברת דרך משפט טיילור-פראודמן והיא נחקרה על ידי טיילור וחוקרים נוספים. טיילור ערך סדרת הדגמות ניסוייות מרהיבות לתופעה: הוא הדגים אותה בעזרת כדור שנע לאורך ציר הסיבוב, והראה שגליל הנע בניצב לציר הסיבוב האנכי במערכת הייחוס של הזורם גורר איתו מערבולת גלילית אנכית הנמתחת לאורך כל הזורם. כמו כן חקר באופן מעמיק ומתמטי יותר את התופעה מקודמיו. כהוקרה לתרומותיו אלו, עמוד הערבוליות הגלילי שנוצר מעל עצם המתקדם בתוך זורם מסתובב נקרא "עמוד טיילור".
המנגנון הפיזיקלי מאחורי הגדלת הגרר.
אודות לתנועת הכדור במהירות קבועה בכיוון ציר הסיבוב, מתפתחת בחזית הכדור סירקולציה במגמה הפוכה למגמת סיבוב מיכל הזורם, בעוד שמאחורי הכדור מתפתחת סירקולציה במגמה זהה לסיבוב המיכל. ההסבר לכך לא יכול לנבוע מפרק הזמן בו הכדור נע במהירות קבועה, אלא מפרק הזמן שקדם לו, במהלכו הכדור האיץ עד שהגיע למהירות הטרמינלית שלו. בפרק הזמן הזה הנחת עמידות הזרימה של משפט טיילור-פראודמן אינה תקפה, וישנה גם תנועה אנכית של הזורם מסביב לכדור. מכיוון שהזרימה מסביב לכדור אינה דחיסה, הדיברגנץ של שדה המהירויות חייב להתאפס בכל נקודה. לכן, מהירות אנכית של פרודות הזורם המשתנה לאורך ישר המקביל לציר הסיבוב האנכי (formula_1) גוררת התכנסות או התבדרות של קווי הזרם במישור האופקי. אפקט קוריוליס גורם לזרימה שבנקודות התבדרות של הזרימה במישור האופקי (שניתן להסתכל עליהן כעל "מקור" של שדה הזרימה) לפתח ערבוליות במגמה הפוכה לסיבוב הזורם, ולזרימה בנקודות התכנסות לפתח ערבוליות במגמה זהה לסיבוב המיכל, בדומה לזרימה הציקלונית או האנטי-ציקלונית המתפתחת מסביב לשקע ברומטרי ורמה ברומטרית, בהתאמה.
מכיוון שפרודות הזורם הנקרות בדרכו של הכדור בשלב ההאצה נפרדות בחזית שלו ונפגשות שוב בחלקו האחורי, ניתן להסיק שבשלב ההאצה חזית הכדור משמשת כמקור דו-ממדי בעוד שחלקו האחורי משמש כבור דו-ממדי. כתוצאה, עם הגעתו של הכדור למהירות הטרמינלית שלו, ערבוליות הזרימה מסביב לכדור מתייצבת באופן שתואר מקודם. כוח קוריוליס פועל רדיאלית החוצה עבור תנועת סיבוב המתואמת עם סיבוב מערכת הייחוס כולה, ופנימה עבור תנועת סיבוב המנוגדת לסיבוב מערכת הייחוס כולה. לכן, הלחץ הסטטי במרכז מעגל אינרציאלי בכל אחד מהמקרים צריך להיות קטן או גדול בהתאמה, מהלחץ על שפת המעגל הזה. כלומר, משהתעצבה התפלגות הערבוליות והלחץ הסטטי מסביב לכדור, הלחץ הסטטי בחזית חייב לגדול משמעותית בעוד שהלחץ בחלק האחורי חייב לפחות משמעותית. מידת ההגדלה של הלחץ בחזית נמצאת ביחס ישר למהירות הזוויתית של סיבוב המיכל, formula_2.
תיאור התופעה באמצעות גלים אינרציאליים.
גלים אינרציאליים הם ההתגלמות של פרטורבציות במהירויות הזורם המתקדמות בתוכו באמצעות אפקט קוריוליס. הגלים הללו ניחנים בתכונות הייחודיות הבאות:
אחת מהנחות היסוד של המודל של עמוד טיילור היא שהעצם המשוקע נע לאט מספיק כך שמספר רוסבי יהיה קטן מספיק. נקודת המבט של גלים אינרציאליים מספקת לפיכך זווית הסתכלות נוספת על התופעה: עצמים הנעים בתוך זורם מסתובב מייצרים גלים אינרציאליים בתדירות אופיינית שהיא מסדר גודל של מהירות התנועה שלהם "U" חלקי האורך האופייני שלהם "d" (למשל רדיוס הכדור במקרה של עצם כדורי). אילו התדירות הזאת מקיימת:
אז ניתן לומר שהעצם יוצר גלים אינרציאליים בתדירות נמוכה. משמעות הדבר היא שוקטור הגל "כמעט" ונח במישור הניצב לציר הסיבוב, ומהירות החבורה תהיה גדולה מאוד ותכוון לאורך ציר הסיבוב. כתוצאה, מופע הגלים האינרציאליים כמעט שלא ישתנה בכיוון ציר הסיבוב, מה שאומר שמהירות הזורם תהיה אחידה לאורך עמודות המקבילות לציר הסיבוב (ואלו הם "עמודי טיילור"). כמו כן, מהירות החבורה של הגלים מאפשרת לחלק את הזורם לאזור ש"יודע" על הימצאות הגוף הנע ואזור ש"לא יודע" עליו; גובה עמוד טיילור שמעל העצם יקיים: formula_9.
רבי ברכיה הכהן
כימוליאזאורוס
כימוליאזאורוס (שם מדעי: Cimoliasaurus) הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת האלאסמוזאוריים שהתקיים בתור הקרטיקון. הוא ידוע ממאובנים שהתגלו בניו ג'רזי ונאספו בידי החוקר ג'וזף ליידי שגם נתן ליצור את שמו. משמעות השם הוא: "kimolia" - גיר לבן ו-"saurus" - לטאה/זוחל. הוא קיבל את השם עקב מרבצים של אבנים דמויי אבן גיר, אשר כיסו את הים הפנימי המערבי, בו הוא חי (למעשה אבנים אלה היו אבני חול מהסוג Greensand). בסוג זה נכלל מין אחד - "Cimoliasaurus magnus". בעבר הוא השתייך למשפחה ייחודית שהתבטלה, "Cimoliasauridae".
הכימוליאזאורוס היה זוחל טורף באורך של מעל 5 מטרים ומשקל של קרוב ל-1 טון, אשר היה קרובו של האלאסמוזאורוס וכמותו הוא הותאם לציד דגים ויצורי ים נוספים באמצעות שיניים חרוטיות גדולות וצוואר ארוך ביותר. ייתכן שהיה אמפיבי בדומה לכלבי ים אך לא ברור אם יכול היה לתמוך את משקלו ביבשה.
החוקר הבריטי ריצ'רד ליידקר הוסיף על המין המקורי עוד מינים שכיום שייכים לסוגים אחרים. נוספו בסוג 4 מינים שהועברו לאחר מכן:
יחסי הממלכה המאוחדת–סנט לוסיה
יחסי הממלכה המאוחדת–סנט לוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין סנט לוסיה.
היסטוריה.
ההיסטוריה המשותפת של הממלכה המאוחדת וסנט לוסיה מתחילה בשנת 1605, בה שישים ושבעה מתיישבים אנגלים הגיעו לאי, בעת שנשלט על ידי האימפריה הספרדית. הם התקבלו על ידי המקומיים בשמחה, אך הותקפו על ידי שבט אחר וברחו מן האי. רק תשעה עשר מתיישבים מתוך השישים ושבעה שרדו את ההתקפה.
בשנים שלאחר מכן, סנט לוסיה הושפעה מאוד מהסכסוכים שהתקיימו באירופה בין צרפת לממלכה המאוחדת, והאי נשלט על ידי שתיהן לסירוגין. ב-1814 השליטה באי עברה באופן סופי לידי הממלכה המאוחדת. סנט לוסיה קיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1979, אך נשארה חברה בחבר העמים הבריטי ובראשה נשאר לעמוד המונרך הבריטי.
בין סנט לוסיה לממלכה המאוחדת מתקיימים שיתופי פעולה בתחומים שונים כגון המלחמה בשינויי האקלים והפחתת הסחר בסמים בסנט לוסיה.
מריאנו רמור
קרב בומון
קרב בומון אשר נערך ב-30 באוגוסט 1870 והסתיים בניצחון פרוסי, היה חלק ממלחמת צרפת–פרוסיה.
הקרב נערך בין הקורפוס ה-5 הצרפתי תחת פיקודו של גנרל פייר לואי שארל דה פאלי, לבין הקורפוס הרביעי הפרוסי תחת פיקודו של גנרל קונסטנטין פון אלבנסלבן, הקורפוס ה-12 (הסקסוני) תחת פיקודו של גאורג, נסיך סקסוניה, יחד עם הקורפוס המלכותי הבווארי, תחת הגנרל לודוויג פרייהר פון דר טאן. הצרפתים הופתעו במאהליהם ונסוגו חזרה לעבר מופוזון, תוך שהם סופגים אבדות של 7,500 לוחמים ו-42 תותחים לעומת הגרמנים שספגו 3,400 אבדות.
הדיוויזיה ה-24 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-24 (הסקסונית ה-2) (בגרמנית: 24. Division (2. Königlich Sächsische)) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה במקור בשנת 1849 כחטיבה הסקסונית השנייה ומה-1 ביולי 1850 כדיוויזיה הסקסונית השנייה, והיא אף נטלה חלק בקרב קניגרץ. הדיוויזיה הוקמה מחדש כדיוויזיה ה-24 ב-1 באפריל 1867, אז שוקם מחדש הצבא הסקסוני וממלכת סקסוניה הצטרפה ל, והיא הוצבה תחת פיקוד הקורפוס ה-12 (הסקסוני). בתחילה גויסו חיילי הדיוויזיה מדרזדן, אולם משנת 1869 הם גויסו בעיקר מאזור לייפציג. במהלך מלחמת פרוסיה-צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-12, והשתתפה בקרב סדאן, ולאחר מכן לחמה בקרבות גרבלוט ובומון ובמהלך המצור על פריז.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) בפיקוד מקסימיליאן פון לאפרט, אשר היה חלק מהארמייה השלישית בפיקוד מקס פון האוזן. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתפה בקרב על המארן, ובנוסף נטלה חלק בטבח דינאן. באוקטובר 1914 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחמה עימה במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרבות שונים בחזית המערבית, ובבכלל זה בקרב ארטואה השני וקרב ארטואה השלישי. בשנת 1916 היא לחמה ב, ובשנת 1917 היא לחמה בקרב פשנדל. בשנת 1918 השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-22 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
MERS (ראשי תיבות של Middle East respiratory syndrome; בעברית: תסמונת נשימתית מזרח-תיכונית ידועה גם כ-"שפעת הגמלים") היא מחלה זיהומית, הנגרמת על ידי מין של נגיף קורונה (MERS-CoV). לעיתים לא ניכרים תסמינים כלל, ולפעמים התסמינים קלים או חמורים. תסמינים שכיחים כוללים חום, שיעול, שלשול וקוצר נשימה. בדרך כלל המחלה חריפה יותר אצל חולים בעלי מחלות רקע.
מקורו של הנגיף MERS-CoV ככל הנראה בעטלפים, אך בני אדם נדבקים בו בדרך כלל מגמלים באמצעות מגע ישיר או עקיף. העברה בין בני אדם מתרחשת בדרך כלל במגע קרוב עם נשא. המחלה אינה נפוצה מאוד אך נחשבת לסיכון לבריאות הציבור. האבחנה נעשית באמצעות rRT-PCR על דגימת דם.
נכון להיום אין תרופה או חיסון למחלה. ארגון הבריאות העולמי ממליץ למי שבא במגע עם גמלים על רחיצת ידיים והימנעות ממגע עם גמלים חולים.
המקרה הראשון זוהה בערב הסעודית ב-2012, ורוב המקרים התרחשו בחצי האי-ערב. כ-2,500 מקרי הדבקה אובחנו נכון לשנת 2020. קרוב ל-35% מהחולים המאובחנים מתו מהמחלה.
התפרצויות גדולות התרחשו בקוריאה הדרומית ב-2015 ובערב הסעודית ב-2018.
אפידמיולוגיה.