בבחירות הכלליות ניצבה בפני המועמדת הדמוקרטית דיאן מיטש בוש, פרופסור לסוציולוגיה מהעיר סטימבוט ספרינגס. בוברט נחשבה כמועמדת המובילה לייצג את מחוז הקונגרס השלישי בבית הנבחרים, וב-3 בנובמבר 2020 גברה על מיטש בוש כשלה 51.27% מקולות הבוחרים. היא הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2021.
איל קרג
איל קרג (באנגלית: Ill Crag) היא פסגה באזור האגמים באנגליה. גובהה של הפסגה הוא , והיא הפסגה הרביעית בגובהה באנגליה. הפסגה משקיפה על "Eskdale" וניתן לראות ממנה את "Bowfell" ו"Crinkle Crags".
מנשה גולדבלט
מנשה גולדבלט הוא קצין צה"ל בדימוס ומנכ"ל ישראלי. סיים את שירותו בצה"ל בדרגת תת-אלוף, ובעל עיטור העוז על גבורתו במלחמת יום הכיפורים.
שירותו הצבאי.
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. גולדבלט עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בחטיבה 500. גולדבלט הוביל את פלוגתו במלחמת יום הכיפורים, בין היתר בקרב בעיר סואץ. על פועלו במלחמה עוטר בעיטור העוז. בהמשך שירת כמפקד גדוד טנקים ובשנים 1990–1997 שימש כמפקד חטיבה 14. שימש סגן מפקד אוגדה 36 בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות, ומפקד אוגדת מילואים משוריינת, בדרגת תת-אלוף.
אליעזר בן־רפאל
האשמה (סרט, 2021)
האשמה (באנגלית: The Guilty) הוא סרט דרמה אמריקאי בהפקת נטפליקס, בבימויו והפקתו של אנטואן פוקואה ובכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול. הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט הדני משנת 2018 "האשמים".
הפקה.
בחודש דצמבר 2018 פורסם כי ג'ייק ג'ילנהול רכש זכויות על הסרט הדני בעל אותו השם והוא יככב ויפיק מהדורה מחודשת של הסרט תחת חברת ההפקות שלו Nine Stories Productions, לצד סרטי בולד. בספטמבר 2020 הוכרז כי אנטואן פוקואה יביים ויפיק את הסרט ונטפליקס צפויה להפיץ אותו. בנובמבר 2020 הצטרפו לצוות השחקנים אית'ן הוק, פיטר סארסגארד, ריילי קיאו, פול דנו, ביירון באוורס, דאווין ג'וי רנדולף, דייוויד קסטנדה, כריסטינה וידאל, אדריאן מרטינז, ביל בר, ביו קנאפ ואדי פטרסון.
שלב הצילומים החל בנובמבר 2020.
קולם טובין
קולם טובין (באירית: Colm Tóibín, נולד ב-30 במאי 1955) הוא סופר אירי, כותב סיפורים קצרים, מסאי, מחזאי, עיתונאי, מבקר ספרות ומשורר. טובין משמש כפרופסור למדעי הרוח באוניברסיטת קולומביה במנהטן. בשנת 2017 מונה לנשיא אוניברסיטת ליברפול.
ביוגרפיה.
טובין נולד בשנת 1955 באניסקורטי, שבמחוז וקספורד, בדרום מזרח אירלנד. הוריו של טובין היו בריד ומייקל טובין. הוא השני הצעיר מבין חמישה ילדים. סבו, פטריק טובין, היה חבר בהצבא האירי הרפובליקני, כמו גם דודו הגדול מייקל טובין. פטריק טובין השתתף במרידת חג הפסחא בשנת 1916 באניסקורתי, ולאחר מכן נכלא בוויילס. אביו של טובין היה מורה; הוא מת כשקולם היה בן 12.
טובין גדל בבית בו היה, לדבריו, "הרבה מאוד שקט". הוא לא היה מסוגל לקרוא עד גיל תשע, ופיתח גם גמגום. את לימודיו התיכוניים הוא עשה במכללה קתולית בווקספורד, שם היה בפנימייה בין השנים 1970 ל-1972. מאוחר יותר דיבר על כך שחלק מהכמרים היו אטרקטיביים. ביולי 1972, בגיל 17, עבד בקיץ כברמן במלון, ועבד משש בערב לשתיים לפנות בוקר. הוא בילה את שעות היום על חוף הים וקרא את ארנסט המינגוויי, שנתן לו את ההשראה להתעניין בספרות.
הוא למד באוניברסיטת קולג' דבלין, וסיים את לימודיו בשנת 1975. מיד לאחר סיום לימודיו, הוא עזב לברצלונה. הרומן הראשון של טובין, "הדרום" משנות התשעים, נכתב בהשראת שהותו בברצלונה, וכך, באופן ישיר יותר, גם ההומאז' שלו לברצלונה משנת 1990. לאחר שחזר לאירלנד בשנת 1978, החל ללמוד לתואר שני. עם זאת, הוא לא הגיש את התזה ועזב את האקדמיה, לפחות חלקית, לקריירה בעיתונות.
תחילת שנות השמונים הייתה תקופה זוהרת במיוחד בעיתונות האירית, ותקופת הזוהר של מגזין החדשות החודשי "מגיל". טובין מונה לעורך המגזין בשנת 1982 ונשאר בתפקיד עד 1985. הוא עזב בגלל סכסוך עם מנכ"ל המגזין.
טובין הוא הומוסקסואל מוצהר. מאז 2012, הוא מנהל מערכת יחסים עם גבר שגר בלוס אנג'לס ששמו טויבין מעדיף לא לחשוף.
ביוני 2016 ביקר טובין בישראל, במסגרת פרויקט של ארגון "שוברים שתיקה", לכתיבת בספר מאמרים על הכיבוש הישראלי, לציון 50 שנים למלחמת ששת הימים.
בשנת 2019 סיפר טובין על ששרד את סרטן האשכים שהתפשט למספר איברים כולל הריאות, הכבד ובלוטת הלימפה.
כתיבה.
את הרומן הראשון שלו "הדרום" פרסם בשנת 1990 ואחריו את "הת'ר בוערת" ב-1992, "סיפור הלילה" ב-1996 ו"ספינת האורות השחורה" ב-1999. הרומן החמישי שלו, האמן מ-2004, הוא תיאור בדיוני של חלקים בחייו של הסופר הנרי ג'יימס. טובין הוא גם מחברם של מספר ספרי עיון רבים, בינייהם: "דם רע: הליכה לאורך הגבול האירי" (1994), ו"סימן הצלב: מסעות באירופה הקתולית" (1994).
טובין כתב שני אוספי סיפורים קצרים. הראשון, "אמהות ובנים", בוחן את היחסים בין אימהות ובניהן, פורסם בשנת 2006. האוסף השני והרחב יותר שלו, "המשפחה הריקה", ראה אור בשנת 2010 והופיע ברשימת המועמדים לפרס הסיפור הקצר הבינלאומי של פרנק אוקונור לשנת 2011.
מחזהו של טובין, "יופי במקום שבור", הועלה בדבלין באוגוסט 2004. הוא המשיך לעבוד כעיתונאי, באירלנד ומחוצה לה, וזכה למוניטין של מבקר ספרות.
בשנת 2016, הופק הסרט "ברוקלין", על פי ספרו, בבימוי ג'ון קראולי, לפי תסריט שכתב ניק הורנבי.
בשנת 2021 זכה בפרס דייוויד כהן לספרות.
ביידן
יחסי הודו–לוב
יחסי הודו–לוב הם יחסים דיפלומטיים דו-צדדיים בין הודו ולוב.
היסטוריה.
הודו ולוב נהנות מקשרים דו-צדדיים חזקים. הודו הקימה את שגרירותה בטריפולי בשנת 1969 וראש ממשלת הודו אינדירה גנדי ביקרה בלוב בשנת 1984. ממשלת לוב בראשותו של מועמר קדאפי הייתה חברה בתנועת המדינות הבלתי-מזדהות ותמכה בהודו. קדאפי עצמו זכה לכבוד עמוק מג'ווהרלל נהרו, שהיה גם המנהיג היחיד שאינו ערבי ולא אפריקאי שהונצח במהלך חגיגות הארבעים לשלטונו של קדאפי.
קשרים פוליטיים.
הודו בדרך כלל תמכה בלוב בפורומים בינלאומיים. לוב תמכה בתביעתה של הודו למושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם. הודו בירכה על החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 1506 משנת 2003 שהסירה את הסנקציות שהוטלו על לוב, ובעקבותיה נערכו שורה של ביקורים רמי דרג בין שתי המדינות עד לסילוקו של משטר קדאפי בשנת 2011. במהלך מלחמת האזרחים בלוב נמנעה הודו מההצבעה על החלטות מועצת הביטחון של האו"ם 1970 ו-1973 שאישרו את פעולת נאט"ו בלוב. תגובת הודו לרצח קדאפי זכתה לביקורת. למרות שהודו הייתה בין המדינות האחרונות שהכירו במועצת המעבר הלאומית של לוב, היא הסכימה לעבוד עם המועצה כדי לסייע לבנייה מחדש של לוב. הודו התרעמה על שגריר בטריפולי ביולי 2012 לאחר שסגרה את משלחתה בטריפולי בשנת 2011. ראש הממשלה החדש של לוב עלי זידאן הוא בוגר אוניברסיטת ג'ווהרלל נהרו, דלהי ודיפלומט קריירה ששירת בהודו בסוף שנות השבעים ואילו הנשיא, מוחמד מגריף, היה שגריר לוב בהודו בשנים 1978–1981.
הודים בלוב.
בזמן המהפכה בלוב היו 18,000 הודים בלוב. ברחבי לוב מכבדים את ההודים ככוח עבודה ממושמע ורופאים ומורים הודים מוכרים כטובים ביותר במדינה. הודו שלחה שתי ספינות חיל הים INS Mysore ו-INS Jalashwa כדי להעביר הודים מלוב למצרים ומלטה לאחר תחילת פעולות האיבה בין המורדים לכוחות קדאפי והורשתה להפעיל כמעט 50 טיסות פינוי של אייר אינדיה מטריפולי. בעוד שרובם עזבו במהלך הסכסוך, כמה מאות נשארו בחזרה בעיקר בעבודה באוניברסיטאות בלוב ובבתי חולים. לאחר סיום הלחימה בלוב והקמת ממשלה חדשה בה, הודו ביטלה חלקית את איסור הגירת ההודים ללוב ביוני 2012.
יחסים כלכליים.
הסחר בין לוב להודו הסתכם ב-1.35 מיליארד דולר בשנים 2012–2013, כאשר מאזן הסחר היה לטובת לוב. הייצוא ההודי ללוב עמד על 144 מיליון דולר ואילו יבואו הוערך ב-1.2 מיליארד דולר. חברות במגזר הציבורי ההודי כמו BHEL, תאגיד הנפט ההודי, Oil India ו-ONGC Videsh עוסקות בתחום הפחמימנים בלוב וחברות פרטיות כמו i-Flex Solutions, Punj Lloyd, Unitech ו- Sun Pharma נוכחות בלוב וביצעו שם פרויקטים. מאז שנות השמונים החברות ההודיות ביצעו כמה פרויקטים תשתיתיים הקשורים לבניית בתי חולים, תחנות כוח, שדות תעופה, סכרים וקווי הולכה בלוב. למרות שלוב היא מדינה עשירה בנפט, הודו מייבאת רק חלק זעיר מהנפט שלה מלוב. ההודים הם עם זאת חלק חשוב מכוח העבודה בענפי הבנייה והנפט והעברות שלהם להודו משמעותיות.
שיתוף פעולה טכני.
הודו הרחיבה מלגות והכשירה אנשי לוב במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה הטכנית והכלכלית ההודית שלה, המועצה ההודית ליחסי תרבות (ICCR) ותחת תוכנית פסגת הודו-אפריקה. לוב נקשרה לפרויקט רשת אלקטרונית פאן-אפריקאית שמבוצעת על ידי הודו. לוב וועדת הבחירות בהודו חתמו על הסכם לחלוקת מומחיות והכשרת כוח אדם בלוב לניהול הבחירות. לאחר מלחמת האזרחים בלוב, ממשלת הודו העניקה 1000 גפיים מלאכותיות בג'איפור לרגלים פצועים והציעה להקים מרכז תותבות הודי-לובי ומרכזים להכשרה מקצועית ומחקר בלוב. הודו גם העניקה למועצה הלאומית למעבר לוב (NTC) סיוע הומניטרי של מיליון דולר וסיפקה לה תרופות חיוניות נוספות בשווי מיליון דולר.
אליפים
ליקיניה אודוקסיה
ליקיניה אודוקסיה (בלטינית: Licinia Eudoxia) הייתה קיסרית רומאית, בתו של קיסר האימפריה הביזנטית תיאודוסיוס השני, ואשת קיסרי האימפריה הרומית המערבית ולנטיניאנוס השלישי ופטרוניוס מקסימוס .