בתחילת הקליפ ניתן לראות את שאקירה עומדת ברחוב ראשי, ומאחוריה בניין משרדים גדול ממדים. לאחר מכן ניתן לראות כי כל מה שהקליפ הראה תחילה, היה בסך הכל סרט שהוקרן על גבי בד ששאקירה תופסת ומעיפה באוויר. מאחורי הבד שעף ניתן לראות אנשים הצובעים את הקיר באדום.
לבסוף, ניתן לראות את הזמרת הולכת למערכת תופים ומתחילה לנגן. נכון לאפריל 2020, הקליפ צבר למעלה מ-99 מיליון.
מיקומי שיא.
השיר זכה להצלחה רבה בעולם, ובין היתר בארצות הברית, שם כבש כמה פסגות מצעדים.
בת-עדן כחולה
בת-עדן כחולה (שם מדעי: "Paradisaea rudolphi") הוא מין של ציפור מהסוג בת-עדן שבמשפחת העדניים המצויה ביערות גינאה החדשה.
אורכה של הבת-עדן 30 ס"מ והיא בעלת ראש שחור, מקור צהוב ועיניים מוקפות בעיגולים לבנים, כנפיים כחולות ומעט אדומות וירוקות בתחילתם וזנב כחול עם פס גדול בצבע אדום-שחור על זנבו. בקצה הזנב 2 גדילים כהים מתפתלים. מסביב לזנב נוצות משתלשלות בצבע זהוב. הנקבה לעומת הזכר דהוית צבע.
עופות אלה נתלים הפוך כשהם מחפשים נקבה ואז קוראים לה בקול. הנקבות בוחרות את הזכר הגדול והמרשים ביותר להזדווג איתו.
השם המדעי ניתן על שמו של רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה ועל שם אשתו סטפני, נסיכת בלגיה, נקרא מין אחר במשפחת העדניים, אסטרפיה סטפני.
טבח דווימה
אליפות איטליה בכדורגל 1914/1915
אליפות איטליה בכדורגל 1914/1915 הייתה העונה ה-18 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-4 באוקטובר 1914 והסתיימו ב-23 במאי 1915.
בתחרות השתתפו 52 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
בעקבות תחילת מלחמת העולם הראשונה התחרות הופסקה ולא הגיע לגמר. לאחר המלחמה גנואה הוכזה כמנצחת וזה היה התואר השביעי בתולדות המועדון.
מהלך התחרות.
צפון איטליה.
בשלב הראשון של התחרות הקבוצות חולקו ל-6 בתים, 6 קבוצות בכל בית. לשלב השני עלו 16 קבוצות שהתחרו ב-4 בתים על הזכות לעלות לבית הגמר.
בית הגמר כלל ארבע קבוצות והמנצח קיבל זכות לעלות לגמר ארצי.
דרום ומרכז איטליה.
בין הקבוצות מטוסקנה ולאציו נערך שלב נוסף שהסתיים בניצחון של לאציו.
בשלב זה, לאור תחילת מלחמת העולם הראשונה התחרות הופסקה.
משחקי הגמר.
לא נערך.
בת-עדן
בת־עדן (שם מדעי: "Paradisaea") הוא סוג של ציפורים מבמשפחת העדניים המצויים ביערות גינאה החדשה.
אלו מהגדולות שבבני המשפחה ואורכן 30–35 ס"מ. רוב המינים בעלי נוצות אדומות, כנפיים גדולות וזנבות מזדקרים כמו זנב תרנגול המגוון בצהוב ואדום. הראש ירוק־צהוב עם מקור כחול. עדנים אלה מקפצים על הענפים בקבוצות כדי למשוך נקבות.
הם חיים ביערות גינאה החדשה ובכמה איים באינדונזיה ומלקטים פירות וחרקים מהיער.
עדני מרהיב
עדני מרהיב (שם מדעי: "Cicinnurus magnificus") הוא מין של ציפור שיר ממשפחת העדניים.
מאפיינים.
אורכו של העדני 25 ס"מ והוא בעל כנפיים צהובות ונוצצות, גב אדום, חזה ירוק-סגול ובעל "גלימה" צהובה על הצוואר. הזנב מכיל 2 נוצות ארוכות מפותלות בכחול-ירוק. הראש שחור והמקור והרגליים כחולים. הזכרים גדולים ומקושטים הרבה יותר מהנקבות החומות.
הזכרים בעלי קול מרשים והם יכולים לנפח את גרונם כדי לקרוא לנקבה ואז לנפח ביותר את חזם כדי להבליט את החזה הירוק הנוצץ. למרות כל המאמצים הנקבות עלולות לדחות את המחזר לעיתים קרובות אם לא ירשים אותן מספיק. הזכרים פוליגמיים ואינם משתתפים בגידול הצאצאים.
הם חיים ביערות ויערות ההר של גינאה החדשה. הם ניזונים מפירות שהם מוצאים ביער.
עדני לוס
עדני לוס (שם מדעי: "Parotia lawesii") הוא מין של ציפור גן עדן המצויה בגינאה החדשה באזור הדרום-מזרחי של האי.
מאפיינים.
אורך העדני 27 ס"מ והוא בעל נוצות שחורות על גופו וראשו, עם "פאה" חומה עלהראש, בליטה לבנה על מקורו הקצר והשחור ו-6 חוטים מזדקרים מעל הראש. יש לו גם חזה בולט בצבע זהוב-ירקרק עם נקודות. הנקבות לעומת בעלות נוצות חומות וחסרות כל קישוט.
הזכר מחפש עמדת הופעה בה הוא מחזר אחרי נקבה וכשהוא רואה אחת הוא מכנס את כנפיו ויוצר צורת מטריה מכנפיו ואז מסתובב ומנענע את ראשו עם הנוצות המזדקרות.
הזכרים לא עוזרים כלל בגידול צאצאיהם והנקבות מטילות 1-2 ביצים בקן מוסווה ביער. הם ניזונים מפירות, זרעים וחרקים ביער.
סעדיה בנבנישתי
הרב סעדיה "רבנו" בנבנישתי (1876–1957) היה מורה ומחנך בירושלים, בבוכרה, בסוריה ובלבנון, מנהיג הקהילה היהודית בקוריינטס שבארגנטינה, וחבר בית הדין של העדה הספרדית בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים ב-29 בפברואר 1876 (ד' באדר ה'תרל"ו) לרחל ולרב בכור יוסף בנבנישתי. בילדותו למד בבית הספר דורש ציון, ומשם המשיך לישיבת תפארת ירושלים, שם למד אצל הרב יצחק אשכנזי והרב בן ציון אברהם קואינקה.
בגיל 18 סיים את לימודיו והחל לשמש כמורה לעברית, לדקדוק ולתלמוד בתלמוד תורה של העדה הספרדית בירושלים שהיה תחת ניהולו של הרב נסים אלישר. בהמשך שימש במשרות הוראה שונות בבית הספר דורש ציון ובבית יתומים מקומי. נישא ליוכבד בת אברהם מזרחי שהייתה אחייניתו של הרב נחמן בטיטו, ופעלה רבות באגודת "בנות ירושלים".
לאור הצלחתו בתחום ההוראה, נשלח בשנת 1911 (ה'תרע"א) למוסקבה שברוסיה, ומשם עבר לח'אנות קוקנד, שם שימש כמורה בבית הספר של הקהילה היהודית בעיר במשך שבע שנים, ולצד זאת גם כשוחט וכמוהל. בסיום תפקידו עבר לבוכרה, שם שהה במשך כשנתיים.
בשנת 1920 (ה'תר"ף) חזר לירושלים, ולאחר תקופה קצרה הוזמן על ידי הרב חזקיה שבתי, ששימש כרבה של חלב שבסוריה בתקופה זו, לבוא לשמש בעירו כמורה בבית הספר של חברת כל ישראל חברים ובתלמוד תורה למשך ארבע שנים. בסיום תפקידו שם עבר לביירות שבלבנון, שם שימש כמורה במשך כשנתיים.
בשנת 1927 (ה'תרפ"ז) עבר להתגורר בקוריינטס שבארגנטינה, שם שימש כמנהיגה הרוחני של הקהילה הספרדית המקומית, וסיפק להם את כל צורכי הדת. בשנת 1937 (ה'תרצ"ז) חזר לירושלים, ומונה לשמש כחבר בבית הדין של העדה הספרדית בעיר.
הלך לעולמו בחודש אוגוסט 1957 (אב ה'תשי"ז) ונקבר בהר המנוחות.
עדני חשוף-ראש
עדני חשוף-ראש (שם מדעי: "Diphyllodes") הוא סוג של ציפורים טרופיות ממשפחת העדניים בו שני מינים. הם חיים ביערות הגשם של גינאה החדשה ובעיקר מערב גינאה החדשה ובכמה איים באינדונזיה.
מינים אלה הם הקטנים ביותר במשפחה ואורכם יכול להגיע ל-16 ס"מ. הם בעלי שכמיות מפוארות במגוון צבעים העוזרים למשוך נקבות. הזכרים בכל המינים גדולים ומקושטים יותר מהנקבות.
המין עדני מלכותי הופרש מהסוג לסוג יחידי.
בת עדן
בת עדן גדולה
בת עדן כחולה
ארנסט ויילד
הנרי ארנסט ויילד (באנגלית: Henry Ernest Wild 10 באוגוסט 1879 - 10 במרץ 1918), המוכר כ"ארנסט ויילד", היה ימאי בצי המלכותי וחוקר אנטארקטיקה, אחיו הצעיר של פרנק ויילד. שלא כאחיו, שנודע בהשתתפותו במסעות דרומה בחמש הזדמנויות, ארנסט ויילד יצא רק פעם אחת לאנטארקטיקה, כחבר בקבוצת ים רוס, שסייעה למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של סר ארנסט שקלטון, 1917-1914. הוא היה בקבוצת העשרה, שנשארו על החוף כשספינת המשלחת ניתקה מן המעגן בסופה ונסחפה למרחקים ללא אפשרות לחזור, ונאלצו לאלתר כדי לשרוד בחיים. ויילד מילא תפקיד חשוב במסע העיקרי של הקבוצה להנחת מצבורים, בשנים 1915 ו-1916, וכהוקרה למאמציו להציל את חייהם של שני חברים במסע זה, הוענקה לו לאחר מותו מדליית אלברט על הצלת חיים. ויילד שרד את תלאות המשלחת, אך נהרג בשירות פעיל בצי המלכותי בים התיכון במרץ 1918.
ילדות ונעורים.
ארנסט היה אחד משמונה בנים, שפרנק היה הבכור שבהם. מוצא המשפחה היה בסקלטון שבצפון יורקשייר, סמוך למארטון, מידלסברו, עיר הולדתו של קפטן ג'יימס קוק. משפחתו של ארנסט טענה לקרבה משפחתית עם קפטן קוק, הואיל ושמה של מרת ויילד בנעוריה היה מרי קוק, אבל הקרבה לא הוכחה מעולם. ארנסט הלך בעקבות פרנק לצי בשנת 1894 והמשיך לשרת שם 20 שנה עד שהצטרף לקבוצת ים רוס.
קבוצת ים רוס, 1917-1914.
ויילד יצא לאנטארקטיקה על סיפון אורורה בדצמבר 1914, בפיקודו של קפטן אניאס מקינטוש. בין חברי המשלחת היה ארנסט ג'ויס, היחיד בקבוצה שצבר ניסיון משמעותי בתנאי אנטארקטיקה, כמי שהיה חבר במשלחת דיסקברי של קפטן סקוט,1904-1901 ו במשלחת נמרוד של שקלטון, 1909-1907. משימת המשלחת הייתה להניח מצבורי אספקה על חומת הקרח הגדולה, כתמיכה בקבוצה שיוביל שקלטון לחציית היבשת מים ודל. קבוצת ים רוס הקימה את בסיסה בכף אוונס במצר מקמרדו, וספינת המשלחת "אורורה" עגנה שם.
אחרי המסע המזורז להנחת מצבורים בינואר-מרץ 1915, סבל ויילד כוויות קור חמורות, שהביאו לכריתת חלק מבוהן רגלו והקצה העליון של אחת מאוזניו. ב-7 במאי 1915 ניתקה "אורורה", ועליה עדיין חלק גדול מציוד הקבוצה והאספקה שלה, ממעגנה ונסחפה לים הפתוח בשעת סופה, ולא יכלה לחזור. כתוצאה מכך, נאלצו חברי הקבוצה להסתמך על כושר ההמצאה שלהם וויילד וג'ויס גילו תושייה ניכרת בשיקום בגדים וציוד מן החומרים הפגומים, שמשלחת טרה נובה של סקוט השאירה במקום, שבו הקימה את בסיסה בשנים 1913-1910.בתנאי הלחץ והמצוקה שמצאו את הקבוצה היה ויילד דמות אהודה על הכל; "נפש עליזה ונכונה" כדברי מקינטוש .