המהלכים המיוחדים ומהלכי הסיום של סקורפיון, בהם ה-Fatality (פטליטי) השונים, זכו לביקורות טובות והתקבלו באהדה. ב-2010 מגזין IGN דירג את פטליטי הגולגולת הבוערת ("Flaming Skull") בו סקורפיון שורף למוות את יריבו כפטיליטי השני הטוב ביותר של מורטל קומבט מבלי לציין משחק מסוים בסדרה, בנימוק שתפישת השחקן את השינוי בדמות כאשר הוא מסיר את המסכה. הם קראו לפטליטי "enduring classic" (קלאסיקה שעומדת במבחן הזמן), בנימוק שהוא השתנה אך במעט במהלך משחקי הסדרה השונים והקשר שלו לסקורפיון ולרקע שלו. מהלך יידוי צלצל הקונאי שלו דורג במקום התשיעי ברשימת המהלכים המיוחדים הטובים ביותר של משחקי לחימה בכל הזמנים של GameSpot מ-2002. הוא תואר כמהלך העוצמתי ביותר אך מאוזן במשחק המקורי וכן דורג גבוה בזכות אפקט ההלם שלו וצוין כ"המהלך המזוהה ביותר [המגדיר] של מורטל קומבט". הפטליטי "Nether Gate" ממורטל קומבט 2011 נכלל ברשימה של FHM של 9 מהלכי הפטליטי הברוטליים ביותר. מהלך ה"ידידות" (Friendship, מהלך מיוחד בתום הקרב שבו במקום לחסל את היריב באכזריות המנצח מבצע מחווה ידידותית ולעיתים היתולית) אותו הוא חולק עם סאב זירו ורפטייל נכלל ברשימת Prima Games של 50 מהלכי הסיום הטובים ביותר מ-2014. גם הפטליטי "Nether Gate" ממורטל קומבט 2011 ופטליטי "Flaming Skull" מהמשחק המקורי נכללו ברשימה. האתר Paste דירג את הפטליטי ממורטל קומבט 2011 במקום הרביעי ואת פטליטי "Flaming Skull" מהמשחק המקורי במקום השלישי ברשימת מהלכי הסיום הטובים ביותר. ברם, מהלך ה-Animality (מהלך סיום בו הוא הופך לבעל חיים) מהמשחק UMK3/Trilogy בו הוא הופך לפינגווין שמטיל ביצה מתפוצצת דורג במקום השמיני ברשימת מהלכי הסיום הגרועים ביותר, לפי GamePro.
אמרת הכנף של סקורפיון - "!Get over here" - נכללה ברשימת עשרת משפטי הבדיחה הטובים ביותר של PLAY. לפי כתבה של PlayStation Universe מ-2011, סקורפיון "הוליד את אחד מאמרות הכנף האייקוניות ביותר בהיסטוריית משחקי הווידאו" ש"נשאר אהוד על המעריצים באופן עקבי וקשיח גם 19 שנים לאחר לידתו".
הקורפוס ה-17 (בריטניה)
הקורפוס ה-17 של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי, אשר השתתף במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
בינואר 1916 הוקם הקורפוס ה-17 בצרפת, והוא הועמד בפיקודו של ג'וליאן בינג. הקורפוס לחם במהלך קרב אראס כחלק מהארמייה השלישית, ולאחר מכן נותר באזור אראס. בשנת 1918 לחם הקורפוס במתקפת מאה הימים, ולאחר המלחמה פורק הקורפוס.
ארגון הצופים והצופות הפרוטסטנטים בגרמניה
ארגון הצופים והצופות הפרוטסטנטים (בגרמנית: Verband Christlicher Pfadfinderinnen und Pfadfinder) הוא ארגון גרמני פרוטסטנטי לצופים וצופות. לפי ה-VCP, הארגון מונה כ-47,000 חברים.
הארגון חבר בהתאחדות הצופים של גרמניה ("Ring deutscher Pfadfinderverbände", RdP), ובכך חבר בארגון הצופים העולמי (WOSM), וחבר בהתאחדות הצופות של גרמניה (Ring Deutscher Pfadfinderinnenverbände, RDP), ובכך חבר באגודת המדריכות והצופות העולמית (WAGGGS).
היסטוריה.
הארגון הוקם בשנת 1973 באמצעות מיזוג של שלוש אגודות פרוטסטנטיות:
בשנת 1976 עזבו כמה קבוצות צופים מסורתיות והקימו ארגון נפרד, בשם הקודם "Christliche Pfadfinderschaft Deutschlands".
שנתיים לאחר מכן, ה-VCP ערך את הג'מבורי הראשון שלו. מאז, בערך כל ארבע שנים, נערך ג'מבורי לאומי:
בשנת 1990, לאחר נפילת חומת ברלין, נוצרו הקבוצות הראשונות של צופים וצופות פרוטסטנטיים בגרמניה המזרחית. כיום ה-VCP קיים בכל המדינות הפדרליות בגרמניה.
תוכנית חינוכית.
הארגון מחולק לשלוש קבוצות גיל:
ניתן לזהות את קבוצות הגיל על ידי העניבות שלהם. גורים עונדים עניבות עם פסים כתומים, Jungpfadfinder עם פסים ירוקים בהירים, עניבות Pfadfinder עם פסים ירוקים כהים ועניבות של השכבה הבוגרת עם פסים אדומים בורדו.
יש גם פעילות מיוחדת למבוגרים בצופים, "Erwachsenenarbeit", שמכוונת לכל החברים מעל גיל 21, כולל מדריכים וכאלה שאינם מדריכים. הם עונדים עניבות עם פסים סגולים.
כמו רוב ארגוני הצופים בגרמניה, ה-VCP מדגיש את מנהיגות הנוער. מרבית מדריכי הקבוצות מתחילים בגיל 16 ורוב מרכזי וראשי השבטים עד רמת המחוז הם צעירים עד גיל 25.
הבטחה.
ל-VCP אין הבטחת צופים נפוצה. חוקת הארגון מציעה את הטקסט הבא, אך ניסוחים אחרים אפשריים:
מרכזי צופים.
ה-VCP מנהל שני מרכזי צופים לאומיים:
כמו כן מספר מרכזי צופים אזוריים המוחזקים ברובם על ידי האגפים התת-לאומיים.
טירת רינק הושכרה על ידי "Christliche Pfadfinderschaft Deutschlands" בשנת 1959 ונרכשה בשנת 1967. היא משמשת בעיקר לקורסי הכשרה ברמה הלאומית, ולסדנת היצירתיות הבינלאומית (IMWe). ה- VCP-Bundeszeltplatz נקנה בשנת 1997 ומארח מחנות מרמת השבט ועד לרמה לאומית.
סדנת היצירתיות הבינלאומית.
סדנת היצרתיות הבינלאומית (בגרמנית: "Internationale Musische Werkstatt" (IMWe)) היא תוכנית שנתית של תנועת הצופים ושל תנועת הצופות המנוהלת על ידי ה-VCP. האירוע מתרחש בדרך כלל בטירת רינק. כהכשרה של קורס תג היער, מטרתו של IMWe היא להעניק למדריכים ומובילים בתנועת הצופים אפשרות לחקור את כישוריהם היצירתיים בסביבה רגועה. האירוע מאורגן מטעם ה-VCP על ידי קבוצה של צופים בינלאומיים שנפגשים מספר פעמים בשנה לארגן את ההכשרה, המתקיימת סביב חג הפסחא. האירוע נמשך 8 או 9 יום, עם מסגרת או נושא סמלי. על המשתתפים להיות בני 17 ומעלה.IMWe מיוצג באירועי צופים בינלאומיים כמו הג'מבורי של צופי אירופה ואירוע ה-Moot העולמי בשנת 2015.
קשר עם צופי ישראל.
בשנת 1988 הוקמה בארגון הצופים הפרוטסטנטים בגרמניה "ועדת ישראל והמזרח התיכון" אשר מנהלת ותומכת בקשר עם צופי ישראל ומובילה מדי שנה מספר רב של משלחות נוער וצעירים לישראל ומישראל לגרמניה. הוועדה קיבלה מעמד חשוב בארגון הצופים הגרמני, בדומה לשאר הוועדות הבכירות של הארגון כמו הדרכה, צרכים מיוחדים ועוד. אחת לשנה מתקיים מפגש בין חברי ועדת ישראל לבין נציגי המחלקה לקשרים בינלאומיים של תנועת הצופים העבריים ונציגי התאחדות הצופים והצופות בישראל לסיכום חילופי המשלחות בשנה החולפת ותכנון המשלחות לשנה הבאה.
מלך הריבאונדים של ה-NBA
מלך הריבאונדים של ליגת ה-NBA הוא כינוי, ותואר בלתי-רשמי, הניתן לשחקן אשר סיים את העונה הסדירה עם ממוצע הריבאונדים למשחק הגבוה ביותר בליגה.
הזוכים בתואר הוכרו רק החל מעונתה החמישית של ליגת ה-NBA, עונת , בה החלו לתעד נתון סטטיסטי זה. עד לעונת , הוענק התואר לשחקן אשר הוריד את סך הריבאונדים הרב ביותר לאורך העונה, והחל מהעונה העוקבת הוא ניתן לשחקן בעל ממוצע הריבאונדים הגבוה ביותר. על מנת לזכות בתואר, על שחקן להופיע לפחות ב-58 משחקים מתוך 82 משחקי העונה הסדירה.
וילט צ'מברלין מחזיק בשיא הריבאונדים לעונה אחת (2,149) ובשיא ממוצע הריבאונדים לעונה (27.2); את שני השיאים קבע בעונת , כשחקן פילדלפיה ווריורס. כמו כן מחזיק צ'מברלין בשיא הזכיות בתואר מלך הריבאונדים, עם 11 זכיות. מלבד צ'מברלין, שישה שחקנים זכו בתואר יותר מפעמיים: דניס רודמן (7), מוזס מלון (6), דווייט הווארד (5), קווין גארנט (4), ביל ראסל (4) ואנדרה דראמונד (4).
חמישה שחקנים שונים זכו בתואר מלך הריבאונדים באותה עונה בה זכו באליפות ה-NBA: ג'ורג' מייקן (1953), ביל ראסל (1959, 1964 ו-1965), וילט צ'מברלין (1967 ו-1972), מוזס מלון (1983) ודניס רודמן (1996, 1997 ו-1998). הזוכה הצעיר ביותר הוא דווייט הווארד, אשר הוביל את הליגה בעונת , בגיל 22 ו-130 ימים. הזוכה המבוגר ביותר הוא דניס רודמן, אשר הוביל את הליגה בעונת , בגיל 36 ו-341 ימים.
מפלגת חובבי הבירה (רוסיה)
מפלגת חובבי הבירה (Партия любителей пива) היא מפלגה פוליטית אלטרנטיבית בפדרציה הרוסית, שהייתה קיימת בשנים 1993–1998.
מנהיגי המפלגה היו קונסטנטין קלאצ'ייב (כמזכיר כללי) ודמיטרי שסטקוב (כיו"ר). המפלגה הוקמה על ידם ב-25 בדצמבר 1993.
המפלגה נרשמה במשרד המשפטים של הפדרציה הרוסית ב-10 באפריל 1994.
לאחר 16 שנות היעדרות, ב-3 בנובמבר 2011, בפייסבוק, נוצר עמוד של מפלגת חובבי הבירה בו הוכרז על תחיית המפלגה.
מצע.
אנשים שרצו להצטרף למפלגה לא היו חייבים לאהוב בירה. המפלגה הגנה על זכות כולם לשתות בירה, כמו גם הזכות שלא לשתות אותה.
השתתפות בבחירות.
המפלגה השתתפה בבחירות לדומה השנייה (דצמבר 1995) וסיימה במקום ה-21 מתוך 43 וקיבלה 428,727 קולות (0.62%). בין מועמדי המפלגה לדומה היה אנדריי פלצ'בסקי.
ב-10–11 ביוני 1995 במליאת הוועד המרכזי של המפלגה, הוחלט לשלוח מועמד עצמאי לבחירות הנשיאותיות.
כדי להשתתף בבחירות, בהתאם לחוק, באוגוסט 1995 בקונגרס המפלגה נוצרה "מפלגת התאחדות הבחירות של חובבי הבירה". יו"ר המועצה היה דמיטרי שסטקוב, מזכיר מועצת המפלגה - סרגיי נפרוקין. ראש ממשלת פרימוריה (1991–1993), הקונסול הכללי של רוסיה בסן פרנסיסקו 1993–1997) ולדימיר קוזנצוב השתתף בבחירות, אך הפסיד.
במשך כל מערכת הבחירות, כולל הקונגרס, הוציאה המפלגה קצת יותר מ-300 אלף דולר.
ערימות השחת
ערימות השחת (בצרפתית: Les Meules) היא סדרת של ציורים שנוצרה על ידי הצייר האימפרסיוניסט קלוד מונה. בסדרת הציורים מוצגים ערימות של חיטה, שעורה ושיבולת-שועל. מונה יצר את הסדרה בקיץ 1890, אך הוא צייר לפני כן חמישה ציורים דומים. בסך הכל הסדרה מונה עשרים וחמישה ציורים. הסדרה היא אחת מהיצירות המוכרות ביותר של מונה. הצייר עשה שימוש באותו אובייקט בכל היצירות בשינוי מזג האוויר, העונות, מוטיבי צל ואור ואטמוספירה.