המחזה, שהוזמן על ידי הבמה של הרטפורד, כחלק ממלגת הקול החדשה של אטאס (2008) של Hudes, עלה לראשונה בבמה של הרטפורד באוקטובר 2011.
המחזה הוקרן בבכורה מחוץ לברודוויי בתיאטרון הבמה השנייה ב־11 בדצמבר 2012 (תצוגה מקדימה), ונמשך ל-10 בפברואר 2013. בבימויו של דייוויס מקאלום (שביים גם את ההפקה של הרטפורד הבמה), היו אנשי הקאסט בהשתתפות ארמנדו ריזקו, ליזה קולון - זייאס וזברינה גווארה.
קונספט.
זהו החלק השני של טרילוגיה שהחלה במחזה "אליוט, פוגה של חייל" ומסתיימת במחזה "השיר הטוב ביותר מתנגן אחרון". החלק הראשון של הטרילוגיה הוא "על נחת צעיר, אליוט אורטיז, המתמודד עם שירותו הצבאי בעיראק ושירותיהם הצבאיים של אביו ושל סבו בווייטנאם ובקוריאה". "כף מלאה במים" מתרחש כמה שנים לאחר מכן, אליוט, וטרן, שב לביתו בפילדלפיה לאחר שנפצע בעת שירותו בעיראק. המחזה מתאר את המתרחש לאחר מותה של ג'יני, אמו המאמצת של אליוט. בזמן שאליוט ובן דודו יזמין מנסים לעבד את אובדנם, אחותה של ג'יני, אודסה, אמו הביולוגית של אליוט, מתקשרת עם מכורים אחרים בשיקום בחדר הצ'אט לתמיכה אנונימית שהיא מנהלת.
עלילה.
מחזה ההמשך למחזה הקודם של הודס אליוט, פוגה של חייל, "כף מלאה במים" ממשיך שבע שנים לאחר אירועי קודמו. אליוט אורטיז, פצוע המלחמה, חזר לעיר הולדתו פילדלפיה. שם, בין התמודדות עם התקפי פוסט טראומה לבין אינטראקציות עם רוח רפאים מסתורית דוברת ערבית, הוא עובד בחנות סנדוויצ'ים מקומית של סאבוויי. בעוד "אמו" ג'יני על ערש דווי, בת דודתו של אליוט, יסמין, פרופסור למוזיקה במכללת סווארת'מור שעוברת הליך גירושין, מאיצה בו לעבוד עם קולנוען דוקומנטרי שרוצה את עזרתו בהפקת סרט על מלחמת עיראק. בינתיים, אודסה, אמו הביולוגית של אליוט ואחותה של ג'יני, מכורה להרואין לשעבר, מנהלת פורום אנונימי מקוון למכורים בשיקום כמו אורנגאוטן וסולמות וחבלים, תחת הכינוי "אמא-הייקו". המרח הבטוח נפגע כאשר בחור עשיר, יליד פילדלפיה ומכור בהכחשה בשם מעיין מתגבר יוצר מחלוקת בצ'אט; אודסה רוצה לקבל אותו בברכה, אך אורנגאוטן וסולמות וחבלים מפקפקים בכוונותיו.
ג'יני הולכת לעולמה ומשאירה את יסמין ואליוט עם תקציב מוגבל כדי לארגן את הלווייתה ואת טקס ההספדה שלה. הם מתעמתים עם אודסה, שנפגשת עם מעיין מתגבר בבית קפה. בגלל כישלונה לתמוך כלכלית, אליוט מתפרץ עליה, וחושף בפני מעיין מתגבר שאחותו הצעירה מוכת השפעת נפטרה מהתייבשות לאחר שאודסה הזניחה את הטיפול של מתן מים על ידי כף. מרוב בושה, אודסה נותנת לאליוט רשות למכור את המחשב שלה עבור כספי הלוויה. אליוט עושה זאת, אך לא לפני שהתחזה לה בפורום והעליב את אורנגאוטן וסולמות וחבלים. אודסה חוזרת לסורה ונופלת לסם, ומעיין מתגבר נותר לטפל בה, כאשר אורנגאוטן וסולמות וחבלים נפגשים סוף סוף ביפן. יסמין ואליוט מפזרים את האפר של ג'יני בפוארטו ריקו, ואליוט נשבע לעזוב את פילדלפיה.
ביקורות.
Pulitzer.org מתאר את המחזה כ" ... מחזה דמיוני על חיפוש אחר משמעות על ידי וטרן מלחמת עיראק החוזר העובד בחנות סנדוויצ'ים בעיר הולדתו פילדלפיה." "הבוסטון גלוב" מתאר את המחזה כסיפור של "...וטרן מלחמת עיראק שנאבק למצוא את מקומו בעולם." דייוויד נ"ג מ"לוס אנג'לס טיימס" אומר שהמחזה "עוקב אחר וטרן מלחמת עיראק הנאבק בחיים אזרחיים. סיפורו מתרחש במקביל לסיפורים של ארבעה אנשים המתחברים לחדר צ'אט מקוון המוקדש להתאוששות מכורים לסמים." אריק פייננבורג מ"ניו יורק טיימס" מתאר את נושא המחזה כ"וטרן פורטו-ריקני ממלחמת עיראק העומד בפני שדים אישיים כשהוא חוזר לארצות הברית".
המחזה זכה בפרס פוליצר לדרמה לשנת 2012, לאחר שתי מועמדויות של הודס עבור המחזה "אליוט, פוגה של חייל" ועבור המחזמר "In the Heights" יחד עם לין-מנואל מירנדה.
צעצועי מין
הסכמי פריז ולונדון
הסכמי פריז ולונדון היו הסכמים שגובשו באוקטובר 1954, לגבי מעמדה של מערב גרמניה ונתנו לה ריבונות מלאה, סיימו את הכיבוש וצירפו אותה לנאט"ו.
הסכמי פריז ולונדון היו תוצאה של שיחות שהתקיימו בלונדון ופריז בספטמבר - אוקטובר 1954, בהן השתתפו צרפת, הממלכה המאוחדת, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, מערב גרמניה, איטליה, קנדה וארצות הברית. ההסכמים נחתמו ב-23 באוקטובר 1954 לאחר שהמכשול האחרון לחתימתם, המחלוקת בין גרמניה לצרפת על חבל הסאר, יושב בין קונראד אדנאואר, ראש ממשלת גרמניה, ופייר מנדס פראנס, ראש ממשלת צרפת, בהסכמה שלחבל ימונה נציב נייטרלי.
ההסכמים אושרו בבית הנבחרים הבריטי ב-19 בנובמבר 1954 ברוב של 264 נגד ארבעה, בהימנעות של נציגי מפלגת הלייבור. הם אושרו ב-23 בדצמבר 1954 בפרלמנט האיטלקי, ברוב גדול ובסוף דצמבר 1954 אושר ההסכם בבית התחתון של הפרלמנט הצרפתי ברוב קטן, לאחר שבהצבעה ראשונה נדחה הסעיף המאשר את חימושה של גרמניה. ב-20 בינואר 1955 אושרו ההסכמים ברוב גדול בפרלמנט הבלגי וב-27 בינואר אושרו בפרלמנט הקנדי. ב-27 בפברואר 1955 אושרו ההסכמים על ידי הבונדסטאג בקריאה שלישית וסופית. ב-12 במרץ 1955 אושר ההסכם בבית העליון של הפרלמנט האיטלקי, לאחר דיון סוער שכלל חילופי מהלומות. ב-19 במרץ 1955 אישר הבית העליון של מערב גרמניה את ההסכמים באופן סופי. ב-27 במרץ 1955 אישר הסנאט הצרפתי את ההסכמים. ב-2 באפריל 1955 אישר הסנאט של ארצות הברית את ההסכמים וב-7 באפריל 1955 אישר הנשיא דווייט אייזנהאואר את ההסכמים בחתימתו.
ברית המועצות התנגדה נחרצות להסכמים ופעלה לסכל את אישורם. אולם לאחר שלא הצליחה בכך הודיעו במזרח גרמניה על התחמשות והפיכת המשטרה לצבא.
ההסכמים נכנסו לתוקף ב-5 במאי 1955.
קובנוצ'יירוס
אקטיביזם שיפוטי בישראל
אלפאטאורי
אלפאטאורי (באיטלקית: Scuderia AlphaTauri) היא קבוצת מרוצים איטלקית המתחרה בסבב הפורמולה 1. הקבוצה החלה להתחרות בעונת 2020 במקומה של קבוצת טורו רוסו ומשמשת כאחת משתי הקבוצות שבבעלות דיטריך מאטשיץ, לצידה של קבוצת רד בול רייסינג. שמה של הקבוצה הוא כשם מותג האופנה שבבעלות רד בול.
היסטוריה.
בספטמבר 2019 הגישה קבוצת טורו רוסו בקשה לשנות את שמה. ב-1 בדצמבר הוכרז שמה החדש של הקבוצה: "אלפאטאורי", על שם מותג האופנה שבבעלות רד בול. פייר גאסלי ודניאיל קוויט, צמד נהגי טורו רוסו בעונת 2019, המשיכו לנהוג בקבוצה החדשה בעונת הבכורה שלה. בגרנד פרי איטליה ניצח גאסלי את המרוץ, לאחר שזה הופסק פעמיים לאחר הנפת דגל אדום בעקבות תאונות שאירעו על המסלול.
גאסלי הוחתם לעונה נוספת, כשלצידו הצטרף לקבוצה יוקי צונודה, שהיה חלק מתוכנית פיתוח הנהגים של רד בול, וסיים במקום השלישי את עונת הפורמולה 2.
יחסי הונגריה–שווייץ
יחסי הונגריה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הונגריה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
בשנת 2000, שווייץ הייתה המדינה האירופאית הראשונה להכיר בתעודת הזהות ההונגרית כמסמך נסיעות (כדרכון).
היחסים הדיפלומטיים בין שווייץ להונגריה הושעו לאחר מלחמת העולם השנייה ב-1945 אך כוננו מחדש שנה מאוחר יותר. היחסים בין שתי המדינות התקררו כאשר הונגריה נהפכה לרפובליקה עממית קומוניסטית תחת השפעת ברית המועצות.
כאשר חיילים סובייטים דיכאו את המהפכה ההונגרית נגד הקומוניזם בשנת 1956, שווייץ הראתה את הסולידריות שלה עם העם ההונגרי בכך שקיבלה לתחומה כ-12,000 פליטים הונגרים ושלחה סיוע הומניטרי למדינה.
שווייצרים בהונגריה.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו בהונגריה אלפיים שבעים וחמישה אזרחים שווייצרים.
יחסי אוסטרליה–עיראק
יחסי אוסטרליה–עיראק הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לבין עיראק.
רקע כללי.
אוסטרליה ועיראק ניהלו יחסים משתנים מאז שנת 1938, ובשנת 1968 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין המדינות. בשנת 1991 שלחה אוסטרליה כוח צבאי, אשר לחם נגד עיראק במלחמת המפרץ, ושוב בשנת 2003 שלחה אוסטרליה כוח צבאי, אשר השתתף במלחמת עיראק. היחסים בין המדינות השתפרו לאחר נפילתו של סדאם חוסיין בשנת 2003.
אוסטרליה מספקת לעיראק סיוע חוץ; בנוסף, קיימים גם קשרי סחר צנועים ששתי המדינות שואפות להגדיל בשנים הבאות. קהילה עיראקית ניכרת מתגוררת באוסטרליה.
בשנת 2009 הפך נורי אל-מאלכי לראש הממשלה העיראקי הראשון שביקר באוסטרליה. הוא וראש ממשלת אוסטרליה קווין ראד חתמו על הצהרה להגדלת שיתוף הפעולה ולחיזוק קשרי הסחר והשקעות.
נציגויות דיפלומטיות.
אוסטרליה מחזיקה בעיראק שגרירות בבגדאד בלבד. מאידך, עיראק מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליה כללית בסידני.
יחסי אוסטרליה–ירדן
יחסי אוסטרליה–ירדן הם יחסי החוץ בין הקהילייה של אוסטרליה לבין הממלכה הירדנית ההאשמית.
רקע כללי.
בסתיו 1918, לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, השתתפו כוחות אוסטרלים בכיבוש ירדן מידי האימפריה העות'מאנית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה לחמו שתי המדינות לצד האימפריה הבריטית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1975. קיימים קשרי סחר משמעותיים בין המדינות, המסתכמים ביותר מ-150 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות.
אוסטרליה מחזיקה בירדן שגרירות בעמאן בלבד. מאידך, ירדן מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה בלבד.
יחסי ברזיל–צ'ילה
יחסי ברזיל–צ'ילה הם יחסי החוץ הרשמיים בין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל. צ'ילה וברזיל פעלו פעמים רבות כמתווכות בסכסוכים בינלאומיים, כגון המבוי הסתום המדיני בין ארצות הברית לבין מקסיקו סשנת 1914, ומניעת מצב מלחמה בין שתי מדינות אלו. לאחרונה, במהלך המרד בהאיטי ב-2004, צ'ילה וברזיל השתתפו בכוח האו"ם למשימת ייצוב בהאיטי, אשר הובלה על ידי הצבא הברזילאי.