בינואר 2021, ארצות הברית חתמה על הסכם כלי הטיס עם האמירויות, במסגרתו יועברו 50 מטוסי F-35 מתקדמים ו-18 רחפנים, אך נשיא ארצות הברית הנכנס ג'ו ביידן הקפיא את העסקה. באפריל 2021, דווח כי בוטלה ההקפאה. השיחות על העסקה נקלעו לקשיים, על רקע החשש מההתקרבות של אבו דאבי לסין. בדצמבר 2021 הודיעה איחוד האמירויות על הפסקת השיחות.
יצירת הסכמים דומים.
ב-13 באוגוסט הוצג ההסכם נורמליזציה בין ישראל לאיחוד האמירויות, ב-11 בספטמבר, הוצג הסכם בחריין–ישראל, כחודש וחצי לאחר מכן הוצג הסכם ישראל–סודאן ואחריו הסכם ישראל–מרוקו.
באירוע החתימה נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ אמר שעוד 5 או 6 מדינות יצטרפו להסכמים, כשבהמשך טען שעשויות להצטרף 7 או 8.
אבן הירח (סרט, 1915)
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) הוא סרט אילם משנת 1915. בסרט מככבים יוג'ין או'בריאן בתפקיד פרנקלין בלייק, איליין המרסטיין בתפקיד רייצ'ל ורינדר ורות פינדלי בתפקיד רוזנה ספרמן.
קיים עותק שמור של הסרט.
הסרט מבוסס על הרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס, שיצא לאור ב-1868. העיבוד משנת 1909 נחשב לסרט אבוד. עיבודים נוספים של הרומן נוצרו ב-1934, 1972 ו-1997.
תקציר עלילה.
כוהן במקדש הירח בדלהי מטיל קללה על יהלום הנמצא בעין של פסל הבודהה שבמקדש. אם האבן תיגנב הקללה תיפול על כל מי שיחזיק אותה. כשאנגלי בשם ג'ון הרנקאסל גונב את היהלום, שלושה כוהנים השומרים אותו מגורשים מהקאסטה שלהם עד שהיהלום יוחזר. הם יוצאים בעקבות הרנקאסל ללונדון, שם הוא טובע באמבטיה. היהלום נמסר בירושה לאחייניתו, רייצ'ל ורינדר, והוא נמצא ברשותו של פרנקלין בלייק, המוציא לפועל של הצוואה. פרנקלין מאוהב ברייצ'ל. אחרי שהאבן נגנבת מתיבת התכשיטים של רייצ'ל, המשרתת שלה, שמאוהבת בסתר בפרנקלין, מתאבדת ומשאירה פתק המאשים את פרנקלין בגניבה, מה שגורם לריב בין רייצ'ל לפרנקלין. הכוהנים ההודים מענים את פרנקלין ואת רייצ'ל בעזרת סמי שינה ורעלים, פרנקלין מוצא את האבן אצל מלווה בריבית. רופא מגלה שפרנקלין לקח את היהלום כשהוא הולך מתוך שינה. חבר שלו, גודפרי וייט, גנב אותו ממנו ואחר כך מת. פרנקלין ורייצ'ל מתאחדים מחדש, והכוהנים ההודים מחזירים את האבן לפסל הבודהה.
קבלה.
לינד דניג מ-Moving Picture World שיבח את הסרט על המורכבות והפיתול בעלילה. כמו כן שיבח דניג את התפאורה ואת ביצועי השחקנים.
ג'ורג'ה ביבסקו
חוברינו
נפת חוֹבְרינוֹ (ברוסית: район Ховрино) היא נפה במחוז הצפוני של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 5.73 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 89,094 תושבים (2020).
בנפה משנת 1985 עד 2018 נמצא מה שמכונה "בית חולים חוברינסקאיה" – מושא לא גמור של תשתיות עירוניות, שהפך למקור למספר רב של "אגדות עירוניות". בניית בית החולים החלה בשנת 1980 על פי פרויקט לא סטנדרטי – בצורת צלב משולש עם ענפים בקצותיו, אך הוא הוקפא חמש שנים לאחר תחילת העבודה. המתקן ננטש והחל להתדרדר בהדרגה. הבניין הנטוש הפך למקום לא מתפקד ולגורם לתאונות תכופות, מה שהשפיע לרעה על אווירת הנפה. בית חולים חוברינסקאיה נהרס בסוף.
מדינות המפרץ הפרסי
כריסטופר טוסיי
הסכם השלום בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות
ניקוס דנדיאס
ניקולאוס (ניקוס) דנדיאס (ביוונית: Νικόλαος Δένδιας; נולד ב-7 באוקטובר 1959) הוא פוליטיקאי ועורך דין יווני. דנדיאס, חבר מפלגת דמוקרטיה חדשה, החל לכהן כחבר בפרלמנט ההלני ב-2004 וכיהן כשר במשרדים שונים במספר ממשלות ביוון. מכהן כשר החוץ של יוון מאז יולי 2019.
ביוגרפיה.
דנדיאס נולד ב-7 באוקטובר 1959 באי קורפו, למשפחה שמוצאה מהאי פאקסי. יש לו תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת אתונה , תואר שני במשפט ימי ובביטוח מיוניברסיטי קולג' לונדון ותואר שני בקרימינולוגיה מבית הספר לכלכלה של לונדון. מלבד יוונית הוא דובר אנגלית ואיטלקית.
קריירה פוליטית.
דנדיאס הצטרף לשורותיה של מפלגת דמוקרטיה חדשה ב-1978, עוד בהיותו סטודנט, והיה פעיל גם בארגון הנוער של המפלגה .
הוא ניסה להיבחר לפרלמנט מטעם דמוקרטיה חדשה בפעם הראשונה בשנת 2000, אך הפסיד במחוז הבחירה שלו. בבחירות של 2004 הוא הצליח להיכנס לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה של קורפו, שם נבחר מחדש עוד מספר פעמים לאורך הקריירה שלו. בין התפקידים הפרלמנטריים שביצע הוא גם היה שותף בפרלמנט של מועצת אירופה.
ב-8 בינואר 2009 מונה לשר המשפטים בממשלתו של קוסטס קרמנליס. בבחירות שהתקיימו ב-4 באוקטובר באותה שנה הוא שמר על מקומו בפרלמנט, אך המפלגה איבדה את הרוב שלה והממשלה התפטרה ב-7 באוקטובר.
ב-2012 המפלגה חזרה לשלטון בראשותו של אנטוניס סמאראס וב-21 ביוני הוא מונה לשר הסדר הציבורי והגנת האזרח. בתקופת כהונתו הנציבה לענייני פנים של הנציבות האירופית ססיליה מלמסטרם הטילה ביקורת על יוון בשל סירוב גדול של בקשות מקלט של פליטים מסוריה וכן בשל החזקת מהגרים שניסו להיכנס אליה בתנאים גרועים, תחומים שהיו תחת אחריות משרדו של דנדיאס. בנוסף בתקופתו במשרד יזם מספר מהלכים נגד ההתחזקות של השחר הזהוב הימנית-קיצונית, ובין היתר יזם חוק למניעת מימון ממשלתי למפלגה.
ב-2014 בוצעו מספר חילופי שרים בממשלת סמאראס: ב-10 ביוני מונה לשר הפיתוח והתחרותיות וב-3 בנובמבר עבר למשרד ההגנה הלאומית. בעקבות הבחירות בינואר 2015 הממשלה איבדה את הרוב שלה בפרלמנט והתפטרה ב-27 בינואר. במהלך אותן בחירות דנדיאס עצמו עבר ממחוז הבחירה המסורתי שלו בקורפו למחוז הבחירה אתונה B , שכולל בעיקר פרוורים של אתונה, ושמר על מקומו בפרלמנט. הוא שמר על מקומו גם בבחירות שנערכו בספטמבר באותה השנה.
לקראת הבחירות ב-2019 נעשתה רפורמה במחוזות הבחירה, שבעקבותיה דנדיאס עבר להתמודד במחוז הבחירה B3 שכולל את פרווריה הדרומיים של אתונה. בבחירות עצמן שנערכו ב-7 ביולי 2019 הוא שמר על מקומו בפרלמנט, ובנוסף דמוקרטיה חדשה השיגה רוב מחדש והוקמה ממשלה בראשותו של קיריאקוס מיצוטאקיס. ב-9 ביולי הוא מונה במסגרת הממשלה הזו לשר החוץ.
דנדיאס נשוי ויש לו שני בנים.
אנדרטה לחללי הלח&quot;י
האנדרטה לחללי הלח"י ניצבת ביער לח"י ליד מושב משמר איילון שבשפלת יהודה. מונצחים בה שמות 127 חללי הארגון.
האנדרטה.
האנדרטה היא רחבה מרוצפת בין עצי היער, המוקפת בחומת בטון משלושה עברים. שביל מרוצף מוביל מהכניסה למתחם אל הרחבה. במרכזו מתמשך פס אבנים כהות, המוביל אל אמצעו של הקיר המרכזי ברחבה. במקום זה ניצבים שני קירות בטון משולשים גבוהים, היוצרים שקע משולש בחומה וצללית של מגדל. בראש אחד מהקירות רשום שם האנדרטה. בשקע בחומה לרגלי המגדל, בנקודת המפגש עם פס האבנים הכהות, ניצב גזע של עץ זית, ועל מדרגה מעליו ניצב גזע עץ נוסף. אל הקיר ליד הגזע מוצמדת הכתובת הרי את מקודשת לי מולדת - השורה הראשונה משיר מאת מפקד הלח"י אברהם שטרן.
על הכתלים משני עבריו של השקע הטקסי בחומה שבמרכז הרחבה נחרתו שמות חללי הלח"י וכינוייהם המחתרתיים. בצד השמות על הכותל משמאל נחרתה הכתובת מצבת זיכרון לוחמי חירות ישראל-לח"י בצירוף מובאה מדברי המשורר אורי צבי גרינברג. בצד השמות על הכותל מימין מופיע הבית הראשון של המנון הלח"י חיילים אלמונים.
בכניסה למתחם מוצבים לוח זיכרון לאברהם שטרן ועמדת הסברה קולית.
האנדרטה תוכננה על ידי הפסלת והמעצבת איילת ביתן שלונסקי והאדריכלית טובה שפירא והוקמה על ידי עמותת יער לוחמי חירות ישראל, העמותה להנצחת מורשת לוחמי חירות ישראל וחלליהם וקרן קיימת לישראל. היא נחנכה בשנת 2005.
דניאל מנינג
דניאל מנינג (באנגלית: Daniel Manning; 16 במאי 1831 – 24 בדצמבר 1887) היה איש עסקים, עיתונאי ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
דניאל מנינג נולד באולבני שבמדינת ניו יורק. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ונכנס לעולם המסחר. בגיל 11 הוא החל לעבוד בעיתון המקומי "אטלס", שב-1856 התמזג עם העיתון "ארגוס". בשנת 1865 היה מנינג לעורך העיתון וב-1873 הוא היה לבעליו. בנובמבר 1884 נשא מנינג לאישה את מרי מרגרטה פרייר, בתם של ויליאם ג'ון פרייר ומרגרט ליווינגסטון (קרופטס) פרייר.
מרי מרגרטה פרייר הייתה מעורבת בחוג החברתי שסבב את הנשיא גרובר קליבלנד בשתי תקופות הנשיאות שלו. אביה היה אזרח מכובד של מדינת ניו יורק. משפחתה מצד אמה הייתה משפחה וותיקה בניו יורק עוד מהתקופה הקולוניאלית. היא עמדה בראש סניף אולבני של בנות המהפכה האמריקאית.
הקריירה הפוליטית של דניאל מנינג הייתה גם היא מוצלחת. ב-1881 הוא היה ליושב ראש הוועידה של המפלגה הדמוקרטית בניו יורק. ב-1885 הוא התפטר ומונה כמזכיר האוצר של ארצות הברית בממשלו של הנשיא גרובר קליבלנד. ב-31 במרץ 1887 התפטר מנינג מתפקידו מסיבות בריאותיות.
מותו והנצחתו.
דניאל מנינג נפטר בביתו שבאולבני ב-24 בדצמבר 1887 לאחר שסבל מאי-ספיקת כליות כרונית. הוא נטמן בבית הקברות הכפרי של אולבני.
דמותו הופיעה על שטרות כסף בעריך של 20 דולר שהונפקו ב-1886. טבלה לזכרו נמצאת בקתדרלת כל הקדושים שבאולבני.
אברהם אביב אלוש
בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן
בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן (בצרפתית: École Polytechnique Fédérale de Lausanne) הוא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בלוזאן שבשווייץ. בית הספר הוקם בשנת 1853 ומתמחה במדעי הטבע והנדסה. הוא נחשב לאחת האוניברסיטאות הטובות והיוקרתיות בשווייץ ובאירופה בכלל. בשנת 2019 למדו בבית הספר הפוליטכני כ-12,000 סטודנטים מ-125 מדינות. האוניברסיטה חברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי והיא הצטרפה בשנת 2011 לברית אוניברסיטאות יורו-טק.