פיטר גרוס (באנגלית: Peter Gross, נולד ב-1949 בטימישוארה, רומניה) הוא עיתונאי ומומחה בתקשורת,יהודי אמריקאי, יליד טימישוארה. כיהן בשנים 2006–2019 כפרופסור לעיתונאות ומנהל בית הספר לעיתונאות ולמדיה אלקטרונית (2016-2006) באוניברסיטת טנסי שבנוקסוויל. מלמד קורס למטודולוגיות כמותיות של המחקר בבית הספר לעיתונאות ולתקשורת המונים באוניברסיטת איווה. התמחה בתולדות התקשורת, תקשורת בינלאומית, תהליכי דמוקרטיזציה של תקשורת ההמונים במדינות הגוש הקומוניסטי לשעבר וניתוח מערכות התקשורת במדינות אלה.
קורות חיים.
גרוס נולד בשנת 1949 וגדל בעיר טימישוארה שבחבל באנאט, רומניה. בשנת 1963 היגר עם הוריו לשיקגו, אילינוי, ארצות הברית.
עבד כעיתונאי בשיקגו. בשלב מסוים היה כתב חוץ ביפן ויועץ ב-OECD בפריז. אחרי שלמד לתואר ראשון בעיתונות באוניברסיטת נורת'רן אילינוי בשיקגו, עבר ללימודי תואר שני לאוניברסיטת איווה, שם בשנת 1984 סיים גרוס גם תואר דוקטור עיתונאות ותקשורת באוניברסיטת איווה.
גרוס לימד כפרופסור לתקשורת בינלאומית במכללת גיילורד לעיתונאות ולתקשורת המונים של אוניברסיטת אוקלהומה.
אחר כך בשנים 2006–2016 ניהל את בית הספר לעיתונאות ותקשורת המונים באוניברסיטת טנסי בנוקסוויל. לימד בו כפרופסור בשנים 2006–2019
גרוס תרם במיוחד לחקר התפתחות המדיה, המדיניות של התקשורת, האתיקה של העיתונאות, סוגיות קשורות לצנזורה, לחופש העיתונות, תפקיד התקשורת ביחסי חוץ וביחסים הדיפלומטיים,
בדצמבר 1989 הגיע לרומניה בימים הראשונים של המהפכה הרומנית ועקב אחרי תהליך התפתחותה של תקשורת חופשית במדינה זו.
בשנת 1992 יחד עם מרצ'ל טולצ'ה, ברדושה ארמאנקה ואחרים הקים את בית הספר לעיתונאות באוניברסיטת וסט של טימישוארה. לצורך זה כתב את ספר הלימוד הראשון שנועד לתלמידי התקשורת המקומיים. גרוס השתתף גם בעיבוד תוכנית הלימודים לעיתונאות באוניברסיטת בוקרשט שלאחר נפילת הקומוניזם.
ב-1996 היה גרוס חוקר במרכז הבינלאומי למדענים בוושינגטון די.סי. הוא הרצה לעיתים קרובות למרכז ההשתלמויות ביחסי חוץ של מחלקת המדינה של ארצות הברית. ושימש יועץ לקרן התקשורת הבינלאומית, לפורום פרידום וארגונים אחרים, ממשלתיים ובלתי ממשלתיים.
פיטר גרוס הוא בעל טור בעיתון האלקטרוני Transitions המופיע בצ'כיה והעוסק במדיניות במזרח אירופה ומרכזה, בכלכלה חברה תרבות ותקשורת. ב-2019 התמנה לעורך שותף לעיתון הרומני Journal of Romanian Studies
הוא חבר במערכות של 15 עיתונים אמריקאיים, בריטיים, הונגרים, רומנים ובשפה הספרדית
לימד באוניברסיטאות ברומניה, הונגריה, ספרד וסין.
ספרים.
גרוס פרסם 7 ספרים, לבד או בשותפות, שני ספרי לימוד והיה עורך שותף לשני ספרים.
פרסם מעל 160 פרקי ספרים ומאמרים בעיתונות האקדמית, המקצועית והפופולרית בארצות הברית ובאירופה.
(יחד עם קרול יאקובוביץ') ,תמורות בתקשורת בעולם הפוסט-קומוניסטי:דרכה המפתולת של מזרח אירופה אל השינוי.
ברומנית:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:ילידי 1949]]
[[קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים]]
[[קטגוריה:חוקרי תקשורת המונים]]
[[קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה]]
[[קטגוריה:טימישוארה: יהודים]]
פול וולת'ר
פול וולת'ר (באנגלית: Paul Walther; 23 במרץ 1927 – 21 בדצמבר 2014) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1949–1955. בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן אינדיאנפוליס אולימפיאנס, ולאורך 6 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 7.7 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק.
ביוגרפיה.
וולת'ר נולד בעיר קובינגטון שבקנטקי, ובין השנים 1944–1949 למד באוניברסיטת טנסי, עם הפסקה של שנתיים בהן שירת בצי ארצות הברית. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.6 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1949 נבחר וולת'ר על ידי מיניאפוליס לייקרס, ולאחר 22 משחקים בלבד נמכר לאינדיאנפוליס אולימפיאנס. בעונת רשם ממוצעי שיא של 12.2 נקודות ו-4.5 ריבאונדים למשחק, ונבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חברו לקבוצה ליאו ברנהורסט.
בקיץ 1953 עבר לשחק בפילדלפיה ווריורס, לאחר שהתפרק מועדון האולימפיאנס, ובעונתו היחידה בקבוצה קלע 6.6 נקודות בממוצע למשחק כשחקן חמישייה. באוקטובר 1954 נמכר לפורט ויין פיסטונס, עמה העפיל לגמר ה-NBA בפעם היחידה בקריירה. בגמר פלייאוף הפסידו הפיסטונס מול סירקיוז נשיונלס בתוצאה 3–4, ובסיום הסדרה פרש וולת'ר ממשחק, בגיל 28.
לאחר קריירת המשחק עבד בחברת מריל לינץ' במשך 32 שנים. ב-21 בדצמבר 2014 נפטר וולת'ר באטלנטה, ג'ורג'יה, בגיל 87.
אנתוני פאוצ'י
אנתוני סטיבן פאוצ'י (באנגלית: Anthony Stephen Fauci; נולד ב-24 בדצמבר 1940) הוא רופא ואימונולוג אמריקאי, שכיהן כמנהל המכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות (NIAID) מאז 1984. מאז ינואר 2020, הוא אחד החברים המובילים של כוח המשימה של הבית הלבן לנגיף הקורונה, כוח משימה שנועד לטפל במגפת הקורונה בארצות הברית.
כרופא במכונים הלאומיים לבריאות (NIH) בארצות הברית, פאוצ'י עוסק בבריאות הציבור בתפקידים שונים למעלה מחמישים שנה. הוא תרם למחקר האיידס ומחלות אחרות של המערכת החיסונית, הן כמדען והן כראש NIAID ב-NIH. הניו יורק טיימס כינה את פאוצ'י "המומחה המוביל במדינה למחלות זיהומיות".
רקע וחינוך.
פאוצ'י נולד ב-24 בדצמבר 1940 בברוקלין, ניו יורק, לסטיבן א' פאוצ'י ויוג'יניה א' פאוצ'י, בעלי בית מרקחת. אביו עבד כרוקח, אמו ואחותו עבדו במרשם תרופות ופאוצ'י עשה משלוחים של תרופות מרשם. בית המרקחת שכן בשכונת דייקר הייטס בברוקלין, והמשפחה גרה בקומה מעליו.
הורי אביו של פאוצ'י, אנטונינו פאוצ'י וקאלוגרה גווארדינו (Calogera Guardino), היו משאקה (Sciacca) שבאיטליה. סבתו מצד אמו, רפאלה טרמאטרה, מנאפולי שבאיטליה, הייתה תופרת. סבו מצד אמו, ג'יובאני אביס, נולד בשווייץ והיה אמן שנודע בציורי נוף ודיוקן, איורי מגזינים (באיטליה) וכן עיצוב גרפי של תוויות מסחריות, כולל פחי שמן זית. סבו וסבתו היגרו לארצות הברית בסוף המאה ה-19. פאוצ'י חונך כקתולי.
פאוצ'י למד בתיכון רג'יס (Regis) בניו יורק, שם היה הקפטן של נבחרת בית הספר בכדורסל. הוא סיים את לימודיו בשנת 1958. הוא נרשם למכללה של הצלב הקדוש שם קיבל תואר ראשון בלימודים קלאסיים בשנת 1962. הוא למד רפואה ב, שם סיים את לימודיו ראשון בכיתתו בשנת 1966. הוא סיים התמחות ב.
קריירה.
בשנת 1968 הצטרף פאוצ'י למכונים הלאומיים לבריאות כחבר קליני במעבדה לחקירות קליניות (LCI) במכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות. בשנת 1974 התמנה לראש המחלקה לפיזיולוגיה קלינית, LCI, ובשנת 1980 מונה לראש המעבדה לרגולציה של חיסונים. בשנת 1984 התמנה למנהל NIAID, תפקיד שהוא ממלא כיום (2020). בתפקיד זה מוטלת עליו האחריות לטווח נרחב של מחקרים בסיסיים ויישומיים בנושא מחלות זיהומיות ומחלות המטופלות על ידי חיסונים. הוא דחה מספר הצעות להוביל את סוכנות האב של סוכנותו, ה-NIH, והיה בחזית המאמצים של ארצות הברית להתמודד עם מחלות נגיפיות כמו HIV,SARS, מגפת שפעת החזירים ב-2009, MERS, אבולה ונגיף הקורונה COVID 19 החדש (SARS-CoV-2).
פאוצ'י מילא תפקיד משמעותי בראשית שנות האלפיים ביצירת תוכנית החירום של הנשיא לטיפול באיידס ובקידום הפיתוח של תרופות וחיסונים בתחום ההגנה הביולוגית, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר.
הישגים רפואיים.
פאוצ'י ערך תצפיות מדעיות חשובות שתרמו להבנת ויסות התגובה החיסונית האנושית ומנגנוני ההסתגלות של סוכנים מדכאי חיסון מסתגלים לתגובה זו. הוא פיתח טיפולים במחלות קטלניות לשעבר כמו דלקת רב-עורקית קשרית, מחלת וגנר ו. בסקר של מרכז השגרון באוניברסיטת סטנפורד שנערך ב-1985 מטעם איגוד השגרון האמריקאי, דורגה עבודתו של פאוצ'י בטיפול במחלות אלה כאחת ההתקדמויות החשובות ביותר בטיפול בשגרון בעשרים השנים האחרונות.
פאוצ'י תרם להבנה כיצד HIV הורס את הגנת הגוף וגורם לאיידס. הוא תיאר את מנגנוני ההשראה של HIV על ידי ציטוקינים אנדוגניים. פאוצ'י פעל לפיתוח אסטרטגיות לטיפול ושיקום חיסון של חולים במחלה, כמו גם לחיסון למניעת זיהום בנגיף HIV. המחקר הנוכחי שלו מתרכז בזיהוי אופי המנגנונים החיסוניים של זיהום HIV והיקף התגובות החיסוניות של הגוף ל-HIV.
בשנת 2003 הצהיר המכון למידע מדעי כי בין השנים 1983–2002, "פאוצ'י היה המדען ה-13 בדירוג המדענים המצוטטים ביותר מבין 2.5 עד 3 מיליון מדענים בכל התחומים שפרסמו מאמרים בכתבי עת מדעיים".
שימוע הקונגרס באבולה.
ב-16 באוקטובר 2014, במסגרת שימוע בקונגרס של ארצות הברית בעניין משבר נגיף האבולה במערב אפריקה, דן פאוצ'י, כמנהל המכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות (NIAID), בחשיבות הבדיקות הרפואיות של נוסעים בעת כניסתם למדינה. הוא העיד כי NIAID היה עדיין רחוק מייצור כמויות מספיקות של תרופות או חיסונים לצורך ניסויים נרחבים. פאוצ'י אמר כי "בעוד NIAID משתתף במאמץ העולמי להתמודד עם מצב החירום הבריאותי שמתרחש במערב אפריקה, חשוב להכיר בכך שאנחנו עדיין בשלבים הראשונים של הבנת האופן בו ניתן לטפל ולמנוע זיהום בנגיף האבולה."
פאוצ'י ציין: "אנו ממשיכים לזרז את המחקר תוך אכיפת תקני בטיחות ויעילות גבוהים. יישום אמצעי הבריאות הציבוריים שכבר ידועים כבולמים התפרצויות נגיפי אבולה קודמות ויישום אסטרטגיות טיפול כגון החלפת נוזלים ואלקטרוליטים, חיוני למניעת זיהומים נוספים, לטיפול באלו שכבר נדבקו, להגנה על נותני שירותי הבריאות ובסופו של דבר להביא לסיומה של מגפה זו".
צוות המשימה COVID-19.