בסטטיסטיקה ובלמידת מכונה, סיווג הוא פעולה שמחלקת קבוצת עצמים לתת-קבוצות. למשל: ניתן לסווג את הילדים בכיתה לקבוצות למידה שונות, כך שכל ילד יהיה בקבוצת לימוד אחת. דוגמה נוספת: ניתן לסווג קבוצת תפוחים לפי הזנים השונים שלהם. האלגוריתם שמבצע את הסיווג מכונה כלל סיווג. לעיתים, כמו בדוגמה הראשונה, אין סיווג "נכון". במקרים אחרים (כמו בדוגמה השנייה) פעולת הסיווג אמורה לחקות חלוקה שאינה תלויה בפעולת הסיווג עצמה, ואז כלל הסיווג נקרא מסווג.
באופן יותר פורמלי, כלל סיווג הוא פונקציה formula_1 מקבוצת העצמים formula_2 לקבוצת הקטגוריות formula_3, שהיא על, אבל בדרך כלל לא חד חד ערכית (הסיווג הטריוויאלי).
אם קיים סיווג אמיתי formula_4, ו-formula_1 אמור למזער את ההבדל formula_6, תחת מטריקה מתאימה, אזי כלל הסיווג נקרא מסווג.
מקום מיוחד שמור למסווגים דו-ערכיים. אלו מסווגים מהסוג הפשוט ביותר: הם מחלקים את כל העצמים בקבוצה לאחת משתי תת-קבוצות. קיימות דרכים רבות להעריך את הקרבה בין פלט המסווג לבין החלוקה האמיתית, (קרי: מטריקות על מרחב המסווגים), בפרט למסווגים דו-ערכיים. ראו פירוט בערך: מדדי הערכה למסווג דו-ערכי.
מסווגים המחלקים את הקבוצה ליותר משתי תת-קבוצות נקראים מסווגים רב-ערכיים, והניתוח המתמטי שלהם מסובך יותר.
מוחמד עבאס
וורטון (בית ספר למנהל עסקים)
אברהם קאופמן
אברהם קאופמן (22 בנובמבר 1885 - 25 במרץ 1971) היה רופא יהודי יליד אוקראינה שחי ופעל בסין והתיישב בסוף חייו בישראל. הוא היה פעיל ציוני, שתרם להתיישבות היהודית באימפריה היפנית, ועזר להגן על עשרות אלפי היהודים שחיפשו מקלט מהנאצים במזרח אסיה במהלך מלחמת העולם השנייה.
כתוצאה מקשריו עם הרשויות היפניות במהלך מלחמת העולם השנייה ומלחמת סין–יפן השנייה, הוא נחטף, נעצר ונאסר על ידי הרשויות הסובייטיות מיד לאחר המלחמה. הוא נכלא במחנה גולאג משנת 1945 עד 1956. רשויות ישראליות פעלו לזרוז עלייתו לישראל.
לאחר שחרורו של קאופמן מהגולאג בשנת 1956, הוא עבר לקרגנדה, קזחסטן, וב-25 במרץ 1961 עלה לישראל יחד עם בנו תיאודור (טדי). ד"ר קאופמן בילה את שארית חייו כרופא המתמחה ברפואת ילדים תחת ההסתדרות, ונפטר בתל אביב בשנת 1971.
ראשית חייו.
אברהם קאופמן נולד ליוסף סלמנוביץ קאופמן (Yosef Zalmonovich Kaufman) בשנת 1885 במגלין, כפר יהודי זעיר ליד צ'רניהיב שבאוקראינה (כיום אזור זה חלק של רוסיה). הוא היה נין של שניאור זלמן מלאדי, אשר ייסד את חסידות חב"ד. קאופמן סיים את לימודיו בגימנסיה מסורתית בפרם, רוסיה בשנת 1903, שם החל להתעניין בציונות. לאחר מכן הוא הכל ללמוד רפואה משנת 1904 באוניברסיטת ברן, שבשווייץ, סיים את לימודיו וחזר לרוסיה בשנת 1908 או 1909.
קאופמן הפך לציוני נלהב, ובמהלך עבודתו בפרם לאחר סיום לימודיו הרפואיים, הוא הקדיש את כל זמנו הפנוי לתמיכה בתנועה. הוא עבד תחת Dr. E. V. Chlenov באזור מוסקבה. הוא נסע לערים שונות כדי להרצות על ציונות, ופיקח על אגודת חובבי ציון שבראשה עמד אביו, יוסף.
משפחתו.
אשתו של קאופמן נרשמה גם היא ללימודי רפואה באוניברסיטת ברן. בנו של קאופמן, תאודור (Theodore) הפך לנשיא האיגוד של תושבים יהודי סין (Former Jewish Residents of China), ולאגודת הידידות של ישראל סין. אשתו של תאודור, Rasha Segerman, למדה בנעוריה בבית הספר היהודי בשאנגחאי.
המבורג האופטבאנהוף
המבורג האופטבאנהוף (בגרמנית: Hamburg Hauptbahnhof) היא תחנת הרכבת המרכזית של המבורג, גרמניה. התחנה נחנכה בשנת 1906 והיא משרתת כ-450 אלף נוסעים מדי יום, מה שהופך אותה לתחנה העמוסה ביותר בגרמניה והשנייה העמוסה ביותר באירופה לאחר הגאר דו נור (תחנת הרכבת הצפונית) בפריז. התחנה ממוקמת במרכז העיר, ברובע המבורג-מיטה, ועוצרות בה רכבות ארוכות טווח מסוג אינטרסיטי אקספרס (ICE), רכבות פרבריות של דויטשה באן, וכן האס באן (רכבת עירונית מהירה) והרכבת התחתית של המבורג.
היסטוריה.
טרם פתיחת התחנה היו בהמבורג ארבע תחנות רכבת קטנות ממדים שהיו מפוזרות מסביב למרכז העיר:
בחלקה השני של המאה ה-19 הוקמה רשת רכבות עירוניות אשר נעו ברחובות העיר וחיברו בין כל ארבע תחנות הרכבת.
לאחר שהוחלט בסוף המאה ה-19 שיש צורך בתחנה אחודה וראשית לעיר, נערכה בשנת 1900 תחרות אדריכלים שבה זכו צמד האדריכלים היינריך ריינהארדט וגאורג זיסנגוט. התחנה נבנתה בין השנים 1902 ו-1906 והושפעה בסגנונה מבניין הגאלרי דה מאשין של התערוכה העולמית של פריז שנערכה מספר שנים קודם לכן.
במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע מבנה התחנה קשות מהפצצות בעלות הברית, ולאחר המלחמה שוקם.
התחנה כיום.
בתחנה קיימות 8 מסילות במפלס העליון עבור הקו הראשי וכן 2 מסילות המשמשות את האס באן (S-Bahn), בנוסף קיימות 10 מסילות תת-קרקעיות, המחוברות לתחנה באמצעות מעבר תת-קרקעי. מתוך מסילות אלה שתי מסילות משמשות את האס באן והשאר את רשת הרכבת התחתית של העיר.
שירות הרכבות ארוכות הטווח בתחנה כולל רכבות לברלין, רכבות לפרנקפורט ובהמשך לשטוטגרט ומינכן וכן רכבות לברמן הממשיכות לקלן וחבל הרוהר. בנוסף יוצאות מהתחנה רכבות לקופנהגן בדנמרק.
התחנה אינה תחנת מסוף והרכבות עוברות דרכה בשני הכיוונים. עבור רוב הרכבות הארוכות שמגיעות לעיר מכיוון דרום התחנה אינה משמשת כתחנה סופית, אלא הן ממשיכות לתחנת המבורג-אלטונה.
בשנת 1991 הורחב מבנה התחנה והוקם בו מרכז קניות.
בשנת 2019, לאור העומס הרב על התחנה, הוחלט להרחיבה באופן משמעותי במימון ממשלת גרמניה.
המבורג האופטבנהוף
תחנת הרכבת המרכזית של המבורג
יונת הבית
יונת הבית (שם מדעי: "Columba livia domestica") היא תת-מין של יונת הסלע, אשר בוית לצורכי מאכל, ייצור דשן ודואר. כיום, אף שאינה מגודלת עוד כחיית משק, היא נפוצה בערים ואזורים הומי אדם באזורים רבים בעולם. במקרים רבים היונה היא גם חיית מחמד נוחה לגידול בכלוב או בשובך. במקומות רבים בעולם היונים אינן מפחדות כלל מהאדם ואף ניזונות מכף היד שלו, למשל בוונציה, שם חיות אלפי יונים.
לפי מקורות היסטוריים, היונה בויתה כנראה לפני יותר מ-3,000 שנה במסופוטמיה ובמצרים.
באזורים מסוימים היונים מהוות מטרד כבד עקב המחלות שהן מעבירות. כדי להילחם בהן משתמשים בדוקרני יונים, מכסים את הגגות ויורים בהן. בין הקניונים של ניו יורק בהם חיות מאות יונים, הגיעו בזים נודדים התופסים וטורפים אותן בקלות ומאזנים את התרבותן של היונים. טורפים נוספים שלהן הם נצים כמו נץ מצוי, ינשופים וחתולי בית.
תיאור המין.
הצבע הנפוץ ביותר של יונת הבית אפור-כחלחל, כתם הצוואר בעל ברק ירוק וסגול. הבטן אפורה. הזנב כחול-אפור ובקצהו פס שחור רחב. סוככות הכנף התחתונות בהירות. צבעי הנקבה עמומים מעט מצבעי הזכר ולנוצותיה ברק מתכתי קל. קשתית העין כתומה, המקור אפור-שחור והדונגית לבנבנה. הרגליים אדומות.
אורך הגוף 30–35 ס"מ, מוטת כנפיים . קיימות גם יונים בצבעים חום שחור ולבן ובצבעים מעורבים. היונים הלבנות מסמלות במקרים רבים את השלום.
בישראל.
יונת הבית היא אחת העופות הנפוצים ביותר בישראל. בספירת הציפורים בשנת 2020 הגיעה יונת הבית למקום השלישי במניין הפרטים שנצפו. היונים נפוצות בעיקר באזורים בנויים, שם הן מקננות בחללים של קירות בתים ומרפסות.
שימושים.
היונים משמשות לאדם למספר דברים:
במהלך הזמן האדם פיתח זני יונים שונים בעלי מראה משונה אחד ממשנהו. סוגי יוני בית מיוחדים הם יונת יעקובין , יונת להור , יונת צווארון אנגלי ויונת הטווס .
בר (עסק)
בר (באנגלית: Bar) הוא בית עסק קמעונאי, בו מוגשים משקאות אלכוהוליים, כמו בירה, יין, משקאות מזוקקים, קוקטיילים, משקאות אחרים כמו מים מינרליים ומשקאות קלים, ולעיתים קרובות נמכרים בו חטיפים, כמו צ'יפס או בוטנים, לצריכה במקום. בסוגים מסוימים של ברים, כגון פאבים, קיימת גם הגשת אוכל מתפריט מסעדה.
ברים מספקים ללקוחותיהם כיסאות בר גבוהים לאורך דלפק, או כיסאות הממוקמים מסביב לשולחנות. ישנם ברים הכוללים בידור על במה, כגון תזמורת חיה, מופעי סטנד-אפ, רקדניות גו-גו או חשפניות. ברים המציעים בידור או מוזיקה חיה מכונים לעיתים קרובות מועדוני לילה. סוגים של ברים נעים בין ברים זולים לבין מקומות אלגנטיים של בידור עבור האליטה, לעיתים קרובות בצמוד למסעדות יוקרה.
בברים רבים יש מועדים של מכירה מוזלת, המכונה "Happy hour", על מנת לעודד לקוחות להגיע בשעות שאין שעות-עומס. ברים מצליחים, המלאים עד אפס מקום, עשויים לדרוש תשלום דמי כניסה, או לחייב כל לקוח לרכוש משקה אחד לפחות, במהלך שעות השיא שלהם. יש ברים בהם מועסקים שומרי סף, על מנת להבטיח שהלקוחות הנכנסים למקום עם בגיל חוקי, כדי לסלק מהמקום לקוחות שיכורים או אלימים, ו/או כדי לגבות דמי כניסה. ברים כאלה לעיתים קרובות כוללים בידור, אשר עשוי להיות להקה חיה, סולן, סטנדאפיסט, או תקליטן המנגן מוזיקה מוקלטת.
המונח "בר" נגזר מהדלפק המיוחד שעליו המשקאות מעורבבים ומוגשים. לקוחות יכולים לשבת או לעמוד בבר והמשקאות יוגשו להם על ידי הברמן. בהתאם לגודל של הבר והגישה אליו, אלכוהול עשוי להיות מוגש ללקוחות ליד הבר על ידי הברמנים, ליד השולחנות על ידי מלצרים, או על ידי שילוב של השניים. בדרך כלל, מאחורי הבר מותקנים מספר מדפים, עליהם מסודרים כוסות ובקבוקי שתייה חריפה.
היסטוריה.