לאחר עונת הרוקי המוצלחת, נבחר אנתוני לייצג את נבחרת ארצות הברית במסגרת אולימפיאדת אתונה. במסגרת המשחקים האולימפיים, בהם זכתה נבחרתו במדליית הארד, שותף אנתוני בשבעה משמונת משחקי נבחרתו בהם תרם 2.4 נקודות ו-1.6 אסיסטים למשחק. לקראת אליפות העולם בכדורסל שנערכה ביפן בשנת 2006 נבחר אנתוני לשמש כקפטן של נבחרתו, במשותף עם לברון ג'יימס ודוויין וייד. במשחק מול נבחרת איטליה קבע אנתוני את שיא הקליעה האמריקאי באליפויות העולם כאשר קלע 35 נקודות, ועזר לנבחרתו לזכות במדליית הארד.
אנתוני היה חלק גם מסגל הנבחרת האמריקנית לקראת אליפות אמריקה בכדורסל שהתקיימה בארצות הברית בשנת 2007. הוא תרם 21.2 נקודות למשחק והיה בורג מרכזי בהרכב שניצח בכל עשרת המשחקים בטורניר וזכה במדליית הזהב. אנתוני נטל חלק גם במשחקי הנבחרת באולימפיאדת בייג'ינג אשר זכתה במדליית הזהב. בגמר אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ניצחה ארצות הברית את סרביה וזכתה במדליית הזהב. לאחר הניצחון, החליט אנתוני לפרוש ממשחקי הנבחרת. עם פרישתו היה השחקן עם הדקות, הנקודות והריבאונדים הרבים ביותר בתולדות נבחרת ארצות הברית בכדורסל.
תארים.
קבוצתיים.
מדליית זהב אולימפית עם נבחרת ארצות הברית: 2008
מדליית זהב אולימפית עם נבחרת ארצות הברית: 2012
מדליית ארד אולימפית עם נבחרת ארצות הברית: 2004
מדליית ארד באליפות העולם עם נבחרת ארצות הברית: 2006
מדליית זהב באליפות אמריקה עם נבחרת ארצות הברית: 2007
חללית כדור הארץ
בקמיינסטר פולר
גבעת המצודה
אוגוסט השני, מלך פולין
פרידריך אוגוסט השני "החזק" (בגרמנית: August II. der Starke; 12 במאי 1670 – 1 בפברואר 1733) היה הנסיך בוחר (קורפירסט) של סקסוניה מ-(1694) ומלך פולין מ-1697. שני בניו המפורסמים ביותר היו אוגוסט השלישי, שקיבל את תואר הנסיך הבוחר מסקסוניה ומלך בפולין אחריו והיה בנה של המלכה, ומוריס דה סאקס, בנה של אחת מפילגשיו, הרוזנת אורורה מקניגסמרק, שהיה המצביא של צרפת במהלך מלחמת הירושה האוסטרית.
ביוגרפיה.
בצעירותו.
אוגוסט נולד ב-12 במאי 1670 בדרזדן, ליוהאן גאורג השלישי לבית וטין ולנסיכה אנה סופיה מדנמרק. בשנת 1691 מת אביו יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ואחיו הבכור יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה במקומו לשלטון. בשנת 1693 התחתן אוגוסט עם כריסטיאנה אברהרדינה מברנדנבורג-ביירוית. בשנת 1694 מת אחיו יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה מהאבעבועות השחורות, ואוגוסט עלה במקומו לשלטון.
שנות המלכות בפולין.
בשנת 1697 נבחר אוגוסט למלך פולין הקתולית, וכתוצאה מכך היה עליו לנטוש את דתו הפרוטסטנטית ולהמירה בדת הקתולית.
לאחר היבחרו היה עליו להתמודד עם קשיים רבים - ראשית, כנגד הצרפתים, שטענו על כשרות הבחירות ותבעו את השלטון בפולין לטובת הנסיך פרנסואה לואי, נסיך קונטי. לאחר שגבר באמצעים פוליטיים על בעיה זו, החלה תקופת מלכותו בהצלחה יחסית - הוא סיפח לפולין את אזור קמניץ פודולסק. לאחר כמה שנים החלה מלחמת הצפון הגדולה, בה אולץ לוותר על כיסאו על ידי קרל השנים עשר מלך שוודיה, שהיה גיסו (1706), לאחר תבוסות של הצבא הסקסוני לשוודים בקרבות בקלישוב ובפולטוסק. לאחר שלוש שנים, בהן היה סטניסלאב לשצ'ינסקי מלך פולין כוסאל שוודי, חזר אוגוסט למלוך בפולין, לאחר תבוסת שוודיה בקרב פולטבה (1709) לרוסיה בראשותו של פטר הגדול ובריחתו של קרל לטורקיה.
אוגוסט שאף להפוך את פולין למלוכה תורשתית, במקום הבחירות שנהגו עד אז. למרות שלהלכה דבר זה לא עלה בידו, בכל זאת בנו, אוגוסט השלישי, הוא זה שעלה על כיסאו (1733), בעיקר בשל לחץ מצד האוסטרים.
אישיותו.
המלך אוגוסט השני כונה גם "החזק" או "הרקולס הסקסוני". הוא נודע כאיש בעל כוחות פיזיים כבירים וכלוחם ללא חת. אחד משעשועיו היה שבירת פרסות סוסים או צלחות כסף, כדי להפגין את כוחו הרב. לצד זה, הוא אהב מאוד את האמנות, ובזמנו הפכה דרזדן, בירת סקסוניה, לאחת הערים המפוארות באירופה.
אוגוסט נודע כאדם הרודף אחר תאוותיו. הוא החזיק פילגשים רבות, כאשר החשובה שבהן הייתה הרוזנת אננה קונסטנציה, שקיבלה את התואר "הנסיכה קוזל" ולמעשה הייתה המלכה בפועל במשך שנים רבות, על אף שהמלכה הייתה בחיים. כך קרה שהיו לאוגוסט, על פי אומדן, כ-370 ילדים. נוסף על כך, היה אוגוסט ידוע גם כאדם לא יציב ולעיתים קרובות השיב רעה תחת טובה. ראש ממשלת סקסוניה, שהיה ידידו הנאמן ועזר לו רבות, נאסר על ידו ללא סיבה במבצר קניגשטיין, וכך קרה גם לרבים אחרים מאנשי המלוכה.
משפחתו.
המלכה כריסטיאנה אברהרדינה.
המלכה כריסטיאנה אברהרדינה (מתה 1727), שהייתה נסיכה מברנדנבורג הפרוטסטנטית, לא אהבה את מעשיו של בעלה. היא סירבה להמיר את דתה לקתולית יחד אתו. על אף שאוגוסט ניהל את חצרו מדרזדן, בשל ריבוי פילגשיו וחוסר העניין שלו בה, רוב הזמן היא לא גרה איתו שם, וניהלה חיים שקטים וצנועים באחוזה ליד דרזדן. היא ילדה לו ב-1696 את הנסיך פרידריך אוגוסט, שעלה על כיסאו בסקסוניה ובפולין לאחר מותו.
חייה היו למעשה סיפור טראגי - בלוייתה אפילו בעלה ובנה לא השתתפו. יוהאן סבסטיאן באך הקדיש לה יצירה מיצירותיו.
אורזולה קטרינה, "הנסיכה טשן".
הפילגש הראשונה שלקח לו אוגוסט הייתה אורזולה קטרינה (1680–1742), נסיכה גרמנית מאלטנבוכום, שנישאה (1695) לנסיך פולני, לובומירסקי, שמילא במשך השנים תפקידים שונים בפולין. היא הייתה אחיינית של הקרדינל של גניזן, שהיה מושל פולין עד לבחירת אוגוסט, ומראשי המפלגה הצרפתית. אוגוסט פגש בה מיד לאחר שהתמנה (1698), ומיד פעל אצל האפיפיור להתרת נישואיה ללובומירסקי. היא קיבלה מהמלך לאופולד הראשון את התואר "נסיכת המלוכה טשן" וב-1704 ילדה לו בן, יוהאן גאורג, שהיה מאוחר יותר מראשי חיל הפרשים הסקסוני.
שנה לאחר הלידה פגש המלך את הרוזנת אננה קונסטנציה, וגירש את אורזולה מחצרו. הוא פיצה אותה ב-250,000 טהלר. לאחר גירושה של אננה קונסטנציה מהחצר, חזרה אורזולה לדרזדן, ונתקבלה יפה, אף כי לא שבה לחיקו של המלך. לאחר כמה שנים של בדידות, נישאה אורזולה (1722), לנסיך מווירטמברג, שהיה מפקד בצבא הגרמני והסקסוני. לאחר 12 שנה נהרג בעלה בקרב, במלחמת הירושה הפולנית, כשלחם לצד אוגוסט השלישי. זה האחרון דאג לה לאחוזה פרטית ולקצבה שנתית מלכותית, עד למותה (1743) בשנת ה-63 לחייה.
אננה קונסטנציה, "הנסיכה קוזל".
מבין פילגשיו הרבות, החשובה ביותר הייתה הרוזנת אננה קונסטנציה (1680–1765). בתחילה הייתה נשואה לרוזן הוים, אחד מידידיו הקרובים של המלך. הוא דאג להסתירה היטב מפניו, מאחר שהכיר היטב את מלכו. בפעם הראשונה בה ראה אותה המלך (1705), הוא התרשם מיופיה, הכריח את הרוזן הוים להפרד מאשתו תמורת תשלום ניכר, לקח את הרוזנת, ודאג שמלך גרמניה יעניק לה את התואר "הנסיכה קוזל", תוך הבטחה שלאחר מות המלכה הוא יכיר בה כאשתו החוקית.
למעשה, במשך כל השנים ששמשה הנסיכה קוזל כפילגשו של המלך, היא משלה בפועל בחצר, מינתה ופיטרה מיניסטרים כרצונה, והשפיעה רבות על מדיניות החוץ של המלך. היא העריכה מאוד את יששכר ברנד להמן, שהיה שר האוצר בפועל, והושפעה ממנו מאוד. היא גם הייתה גורם מכריע בשובו של אוגוסט לכס מלכות פולין. במשך השנים, למרות שאוגוסט לא התנזר מנשים אחרות, הצליחה בכל זאת הנסיכה קוזל לשמור על מעמדה כאשה החזקה בחצר, עד שבשנת 1713 גילה המלך אוגוסט רוזנת חדשה - דנהוף, ומאס בנסיכה קוזל. כדי להפטר מהשפעתה הרבה בחצר, עצר אותה המלך בטירת שטולפן עד למותו, ואז יצאה לחפשי.
הנסיכה ילדה למלך שתי בנות ובן: אוגוסטה פון קוזל, (1708–1728) שמתה כשנה לאחר נישואיה; פרדריקה אלכסנדרינה פון קוזל (1709–1784) שנשאה לרוזן מוז'נסקו, שהיה מושל בדרזדן; פרידריך אוגוסט פון קוזל (1712–1770).
יחסו ליהודים.
אוגוסט החזיק אצלו כיהודי החצר את רבי יששכר ברנד להמן מהלברשטט, שעזר לו בהשגת הכסף שהיה נחוץ לו כדי לעלות על כיסא המלוכה, ולמעשה היה שר הכספים שלו, כאשר מיניסטריון הכספים לא היה מאויש להלכה.
למעשה, לא היה אוגוסט קנאי לנושאים שבדת, ומעידה על כך העובדה שהיה בעת ובעונה אחת נסיך בוחר של סקסוניה הפרוטסטנטית ומלך פולין הקתולית.
אהרון הרופא
אהרון הראשון
שש&quot;כ
מאזניים (פירושונים)
מאזנים (כתב עת)
מֹאזְנַיִם הוא כתב עת ספרותי של אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל.
היסטוריה.
כתב העת נוסד בשנת 1928 באספת הסופרים בראשותו של חיים נחמן ביאליק, לאחר שאלה החליטו לפרוש מביטאונה הקודם של אגודת הסופרים העברים, "כתובים", שנשלט על ידי צעירי האגודה, שנמצאו בוויכוח חריף עם הוותיקים. הגיליון הראשון של "מֹאזְנַיִם" יצא לאור ב-15 במרץ 1929. עורכיו הראשונים היו י"ד ברקוביץ ופישל לחובר, ולצדם חברי המערכת אשר ברש, יעקב פיכמן ושלמה צמח. במאמר הפתיחה של ברקוביץ ניכרים אותות הסכסוך, בין השאר במילים "במקום הכוונה הטובה לעבוד עבודה ספרותית נאמנה, להגביר ולהפרות את כוחות היצירה, להשכיל ולהיטיב את הקהל העברי ולהעלותו למדרגה העליונה – באה האמביציה הקטנה האישית".
עם עורכי מֹאזְנַיִם במהלך השנים נמנו צבי וויסלבסקי, יעקב שטיינברג, משה שמיר, אברהם קריב, בנימין יצחק מיכלי, עזריאל אוכמני, ק"א ברתיני, חיים פסח, אורציון ברתנא, אשר רייך, משה בן-שאול, עזריאל קאופמן, ציפי שחרור, דורית זילברמן, משה גרנות ומתן חרמוני. העורכת הנוכחית, מיכל חרותי, נכנסה לתפקידה ביולי 2019.
תחילה יצא לאור כשבועון, בתשרי תרצ"ד הפך לירחון, מתשרי תש"ח עד לניסן תש"ח יצא לאור כדו-שבועון. הוצאתו לאור נפסקה עד לשנת תשט"ו, שבה חזר לצאת לאור כירחון.