טניה אייבי (באנגלית: Tania Aebi; נולדה ב-7 באוקטובר 1966) היא מלחית אמריקאית. היא השלימה הקפת סולו על פני כדור הארץ בסירת מפרש באורך 26 מטר בין הגילאים 18–21, והפכה אותה לאישה האמריקאית הראשונה ולאדם הצעיר ביותר (באותה עת) שהפליג מסביב העולם. השיא שלה לא הוכר על ידי גינס, משום שהיא הפליגה בתעלת פנמה, ונדרשה לסיוע. היא גם הפליגה שמונים קילומטרים עם חברה בדרום האוקיינוס השקט. (האישה האמריקאית הראשונה שהשיגה את שיא גינס, היא ). למרות אתגרים רבים, אייבי הגשימה את מטרתה והוכיחה לאביה שהיא יכולה להשלים משהו.
מסע.
לאייבי לא היה הרבה רקע בשייט בהפלגה שלה. בשנת 1984, כאשר אייבי הייתה בת שש עשרה, רגע לפני שסיימה תיכון אלטרנטיבי שנה מוקדם יותר, אביה קנה סירה בבריטניה כדי להשיט אותה חזרה דרך האוקיינוס האטלנטי לניו יורק. אייבי יצאה איתו ותוך שנה הם הפליגו מבריטניה לספרד, פורטוגל, מרוקו, האיים הקנריים, הקריביים, ברמודה וכל קבוצת האיים, בחזרה לעיר ניו יורק,הם הגיעו לשם בשנת 1985. הם עשו זאת כטירונים.
במהלך השייט בן השנה מאנגליה לעיר ניו יורק עם אביה, למדה אייבי את יסודות השייט.
במאי 1985, לפני הקפת העולם, עברה אייבי קורס התכתבויות בניווט אסטרונומי .
לאייבי לא היו כמעט שום ניסיון בשייט או ניווט כשיצאה למסע שלה, ב־28 במאי 1985. היא הייתה בת שמונה עשרה כשיצאה לשייט. לאייבי לא היה מקלט GPS מכיוון שמקלטי GPS אזרחיים לא היו זמינים. במקום זאת, היה לאבי סקסטנט לניווט אסטרונומי ומאתר כיוון רדיו (Radio direction finder) . היא השתמשה במקטע הראשון במסעה מניו ג'רזי לברמודה כניסיון ימי לסירה שלה והוטרדה מפגמים בייצור שיכלו להיות מתוקנים בקלות אם היו נחשפים לפני היציאה.
תגובות.
כששמע אביה על הצעת המסע להקפת העולם, ספנים רבים האשימו את ארנסט אייבי בלקיחת גישה אבירית כלפי בטיחותה של ביתו, הוא השיב לכך: " אני לא הרגשתי שזה חוסר אחריות. זה הרבה פחות מסוכן להיות באוקיינוס כל פני הסתובבות בבארים של הלוואר איסט סייד ב 4 לפנות בוקר."
סירה.
אייבי יצאה לדרך בהקפתה בסלופ שלה, בשווי 40,000 דולר, ששמו "וארונה", ב־28 במאי 1985, וחוויית השיט האחרת היחידה שלה הייתה הפלגה של חצי שנה באוקיינוס האטלנטי שעשתה עם אביה, שתי אחיותיה ואחיה. "וארונה" נקראה כך על שם אלוהות וודית הקשורה בשמים, מים, צדק ואמת. הסירה הייתה טיילור 26, גרסה קנדית של Contessa 26, שעלתה 40,000 דולר. חזרתה של אייבי לעיר ניו יורק ב־6 בנובמבר 1987, לאחר נובמבר הקר, דרך חציית האוקיינוס האטלנטי על ורונה הוכרזה באופן לאומי בחדשות בכלי התקשורת.
בהגעתה של אייבי לניו יורק על סיפונה של וארונה, הנשיא רייגן שלח לאייבי הודעה שאומרת:
"כיוונת את האנרגיה והנעורים שלך כנגד אתגר עתיק על פני הימים חסרי גיל, וניצחת."
מסלול קיום גלובלי.
במאי 1985, עם כמה חודשים בלבד של חוויית שייט מוגבלת, הפליגה אייבי ממזח ניו יורק, לברמודה בסירה הקטנה שלה. בנובמבר 1987 אייבי חזרה לעיר ניו יורק.
חסות.
המסע של אייבי היה ממומן בחלקו על ידי המגזין עולם השייט "Cruising World", אליו היא כתבה מאמרים.
אחרי שאייבי שבה מהמסע הארוך שלה בן 3 השנים, מגזין עולם השיט ציין: "כאשר מישהו כל כך צעיר עוזב להרפתקה כל כך מסוכנת ועושה זאת בהצלחה, זוהי דוגמה לכולנו."
פעילויות מאוחרות יותר.
טרזון, החתול ששט יותר ממחצית העולם עם אייבי, שרד יותר מ -20 שנה ומת בשלווה בשנתו רגע לפני שהייתה אמורה לצאת למסע חדש עם שני בניה המתבגרים בשנת 2008. היא ובניה הפליגו במונחול פלדה שרכשו לאחרונה ברחבי האיים הקריביים ודרום האוקיינוס השקט במהלך 2008. אייבי החליפה עם אבי הבנים, בעלה לשעבר אוליבייה ברנר, בפפייט, טהיטי. אוליבייה ובניו המשיכו משם במעבר הפלגות שלהם.
עבודות ראויות לציון.
כסופרת.
אייבי מספרת את סיפור שייט היחיד שלה בספרה "מסע הנערה" שהפך לרב מכר בארצות הברית בשנת 1989. הספר הוא סיפור של חרדת עשרה, גילוי עצמי והרפתקאות. הסיפור של אייבי הוא יוצא דופן מכיוון שהיא הייתה מוכנה בצורה גרועה להפלגה שלה בסטנדרטים רבים, אך ניצחה באמצעות השכל הישר, וכישורים שלמדה ושחידדה וכמו כן תחושת נחישות חזקה.
עבודה אחרונה.
בשנת 2005 אייבי פרסמה את ספרה השני, "כבר הסתובבתי".
כעורכת.
אייבי כותבת טורים חודשיים למספר מגזינים לשייט והפלגה.
בתרבות נפוצה.
בספטמבר 2017 הוכרז כי ספר זיכרונותיה של אייבי "מסע" הנערה יעובד לסרט, בשם "ילדה בים" . העיבוד נקנה על ידי כהן גרופ מדיה בשנת 2017 עם התסריט הקולנועי שכתב התסריטאי ג'ואל סילברמן.
יחסי ניקרגואה–צ'ילה
יחסי ניקרגואה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ניקרגואה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה.
ב-2 בספטמבר 1879, במהלך מלחמת האוקיינוס השקט, צ'ילה מחתה נגד ניקרגואה על שניסו לפעול לרכישת שתי אוניות מלחמה בצרפת, סולפרינו (1861) ו-La Gloire, לפרו. בנוסף, היא גם דרשה ממנה להימנע מהיטלי התנדבות עבור הצי הפרואני.
בשנת 1996 שתי המדינות חתמו על הסכם קידום השקעות והגנה הדדיים. חמש שנים לאחר מכן נחתמה אמנת הסגרה בין המדינות. בפברואר 2011 נחתם הפרוטוקול הדו-צדדי של צ'ילה–ניקרגואה להסכם הסחר החופשי בין צ'ילה למרכז אמריקה, שצפוי להגדיל את הסחר. ההסכם היה הסכם הסחר החופשי הראשון שנחתם בין ניקרגואה למדינה דרום אמריקאית.
בשנים האחרונות פותחו יוזמות שיתוף הפעולה העיקריות בין שתי המדינות בתחומי ניהול מקורות מים, מעקב וולקני, בטיחות מזון, אפידמיולוגיה והחלפת חוויות על המודל למניעת אלימות בקרב בני נוער.
יחסי סחר.
ניקרגואה מייצגת עבור צ'ילה כ-5% מכלל היצוא שלה למרכז אמריקה ועבור ניקרגואה, צ'ילה מייצגת 10% ממשלוחיה לדרום אמריקה. המוצרים העיקריים שניקרגואה מייבאת מצ'ילה הם שירותים, מזון מעובד, תרופות, יינות, תפוחים, ומוצרי חומרה, ואילו ניקרגואה מייצאת לצ'ילה בעיקר רום, סוכר, בשר, פירות קפואים, מולסה, ביגוד, אננס טרי או יבש.
ח'ליפות (סדרת טלוויזיה)
ח'ליפות (בשוודית: Kalifat) היא סדרת מתח שוודית העוסקת במספר נשים מוסלמיות הקשורות לדאעש במובנים שונים, בשוודיה ובסוריה. הסדרה עלתה לאוויר לראשונה ב-12 בינואר 2020 בתאגיד השידור השוודי. היא עלתה גם לנטפליקס ב-18 במרץ אותה שנה.
הסדרה מבוססת בחלקה על המקרה האמיתי של שלישיית ביתנאל גרין, בו נתקלו שלוש נערות צעירות מוסלמית במגייסי ג'יהאד בבית הספר התיכון שלהן ב-2015. העיבוד הטלוויזיוני עוקב אחר דמויות נוספות שלא מבוססות על המציאות: פטימה, סוכנת בארגון הביון השוודי; פרווין, צעירה שוודית שנגררה אחר בעלה למדינה האסלאמית ומנסה לצאת ממנה; וסוליקה - נערה דעתנית שעוברת שטיפת מוח על ידי המדינה האסלאמית. העלילה בוחנת ומעלה תהיות בנושאי קיצוניות דתית, אסלאמופוביה וזכויות אדם.
הסדרה בוימה על ידי גורן קפטנוביץ' .
עלילה.
העלילה עוסקת בשלוש נשים שוודיות צעירות: שתיים, סוליקה ופטימה, נמצאות בשוודיה ואחת, פרווין, נמצאת בא-רקה שבסוריה, תחת שלטון המדינה האסלאמית.
פרווין נגררה לסוריה אחרי בעלה חוסאם, אך היא איבדה את אמונתה באסלאם ומייחלת לברוח. כשאישה אחרת בעיר נתפסת על ידי הארגון על כך שיצרה קשר עם ארץ מולדתה, היא בורחת אל תוך ביתה של פרווין ונותנת לה טלפון נייד.
פרווין משתמשת בטלפון הנייד כדי ליצור קשר עם שוודיה, על אף שאם תיתפס על ידי אדם אחר דינה יהיה מוות. בצד השוודי עונה לה פטימה, סוכנת של ארגון הביון השוודי (SAPO). פטימה, שמזדהה בשם אווה, אומרת לה שתעזור לה להיחלץ מסוריה - אך פרווין חייבת לספק להם מידע חיוני קודם.
במקביל, נערה מתבגרת ודעתנית בשם סוליקה חיה בשוודיה. אמנם מוצאה מוסלמי, אך אביה (שחווה את האסלאם על הצד האפל שלו וניתק איתו כל קשר) דאג שהחינוך בבית יהיה חילוני. סוליקה קוראת וצופה בסרטונים על הכיבוש הישראלי, ונזעמת על היחס של היהודים לערבים. לאחר מכן, בעידוד המורה שלה (מוסלמי אף הוא), היא מתקרבת לאסלאם הקיצוני ומלובה בחדשות וסרטונים על האסלאמופוביה בשוודיה.
לאט לאט מתקרבת סוליקה עם חברתה הקרובה לאסלאם ומוזנת על ידי מטפחי ג'יהאד במידע מוטעה על המדינה האיסלמית. המצב מגיע עד לכדי כך שסוליקה בורחת מהבית ומצטרפת לחברתה ואחותה בדרך לסוריה כדי להתגורר תחת חוקי השריעה.
פטימה, תוך ניסיונותיה לעזור לפרווין, נקלעת למצב מתוסבך: חברתה נרצחת ליד דירתה והשוטרים חושדים שפטימה היא זו שביצעה את הרצח. היא מיהרה לדירתה כדי לברוח, אך שם שוטרים ניסו לעצור אותה ובלית ברירה היא איימה עליהם באקדח. כך היא בורחת מהמשטרה ותוך כדי עושה הכל כדי לעזור לפרווין ולקבל מידע מודיעיני.
כאילו שהמצב לא יכול להיות גרוע יותר, פרווין מגלה כשהיא פורצת למחשב של חוסאם שמתוכנן פיגוע ענק בשוודיה.
פרסים.
גיזם ארדוגן, המגלמת את פרווין, זכתה בפרס השוודי "Kristallen Award for Female Actor of the Year" כחלק מחלוקת הפרסים של Kristallen על השתתפותה בסדרה. אליט אופים, המגלמת את פטימה, זכתה אף היא באותו הפרס בקטגוריה "Kristallen Award for Male Actor of the Year".
פוליניה
פוליניה (באנגלית: polynya ; מילה שהגיעה לשפה האנגלית מרוסית: полынья) הוא אזור של מים פתוחים חשופים מקרח, המוקפים בקרח הים.
המונח מתאר אזור מי ים לא קפואים, בתוך מדף קרח או משטח קרח רציף.
המונח משמש בהקשר של ניווט ימי, החל מהמאה ה-19 (ראשית הופיע במסמכי ניווט רוסיים, ולאחר מכן החל השימוש בשפה האנגלית).
סוגי פוליניות.
ישנן שני סוגים עיקריים של פוליניות: