ב-2007 חזרה לסדרה באמצע העונה השנייה, עקב לחץ רב של צופי הסדרה שדרשו להחזירה לסדרה. באותה שנה השתתפה בסרטם של שירה גפן ואתגר קרת, "מדוזות" (זוכה מצלמת הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן).
בנוסף, באותה שנה השתתפה וייסמן גם במספר פרקים בתפקיד אורח בסדרה 'המקום' ששודרה בערוץ 10. וייסמן גילמה את 'אפרת' - חברתו לשעבר של הברמן (אולי שטרנברג) במסעדה תל אביבית, המתעתדת להתחתן במסעדה עם ארוסה.
בשנת 2008 השתתפה בדרמה "חמישה גברים וחתונה" ששודרה בערוץ 10, ובסדרת הטלוויזיה של דנה מודן ושבי גביזון, "אבידות ומציאות", בערוץ 2. השתתפה בסדרת הטלוויזיה "סרוגים" בתפקיד שירה ברקוביץ', האקסית המיתולוגית של נתי. השתתפה בסדרה "החברים של נאור" בתפקיד נלי, בתוכנית הטלוויזיה "טינופת" ובפאנל התוכנית "מועדון לילה" בעונתה השלישית.
בשנת 2013 החלה וייסמן לשחק בסדרה הקומית "חברות" בערוץ 10.
בשנת 2014 החלה לשחק בסדרה הקומית "מי נתן לך רישיון?" בערוץ הראשון.
ביולי 2015 שבה לשחק בעונה השנייה של "חברות" בערוץ 10.
באוקטובר 2015 החלה לשחק בסדרת האקשן שביים דני סירקין "המדרשה" בערוץ 2, רשת. שם שיחקה לצידם של יהודה לוי, חנה לסלאו, אקי אבני ואחרים. בנובמבר של אותה שנה שיחקה בסדרת המתח "הצורף" ב־HOT, לצידם של יהורם גאון, ליאור אשכנזי, נועה ברקאי ודניאלה קרטס.
בנובמבר 2016 החלה לשחק בסדרה "אורי ואלה" בתפקיד כנרת.
בשנת 2017 החלה לגלם את אמא של עידו (יואב רוטמן) בסדרת הנוער "ראש גדול".
ב-2019 החלה לשחק ב"דאנסטורי" בתפקיד אילנה. בנוסף החלה ללמד משחק בבית הספר היסודי שער האריות חולון.
ביוני 2019 החלה לשחק בסדרה "נחמה" בתפקיד תמר.
בשנת 2020 שחקה ויסמן ב"כפולה" לצידה של נועה קירל בתפקיד של המנהלת סנדרה בבית הספר לאומנויות הבמה תהילה.
בשנת 2021 שיחקה בסרט "סוכנת בלב ביירות" בתור סוכנת המוסד יעל ב"מבצע אביב נעורים". משחקת בסדרה לנוער "מקיף מילאנו" בכאן חינוכית. שיחקה בסרט "לשחרר את שולי". באותה שנה החלה לשחק ב"סברי מרנן" בתפקיד קבוע בתור רעות, השכנה של ריקי ופנחס.
חיים אישיים.
וייסמן הייתה נשואה לבמאי יובל שפרמן, ונולדו להם שתי בנות. סטודנטית לסיעוד במכללה האקדמית תל אביב יפו.
משחק החיים (סדרת טלוויזיה)
סקיתופוליס
סימנור
סימנור הוא מתקן איתות לרכבות, הדומה בחזותו לרמזור אך שונה ממנו מהותית באופן פעולתו. מקור המילה הוא הלחם של המילים סימן ואור.
תפקידו הכללי של הסימנור הוא לסמן לנהג הרכבת האם קטע המסילה אליו הוא נכנס פנוי. בשונה מרמזור הנמצא על הכביש, הסימנים בסימנור אינם מחולקים לכיווני תנועה שונים בכל פרק זמן, אלא הסימון מציין האם אותו קטע מסילה תפוס בפועל על ידי רכבת כלשהי או לא.
היסטוריה.
הצורך בהתקנים שיוודאו שעל כל קטע מסילה תהיה בכל רגע אך ורק רכבת אחת ברור - על מנת למנוע התנגשות אפשרית בין רכבות. הסימנור הוא אמצעי טכנולוגי מתקדם יחסית למימוש מטרה זו, ופתרונות פרימיטיביים יותר שמשו רכבות לאורך ההיסטוריה. אמצעי דומה לסימנור אך מיושן מעט יותר הוא הסמפור - מתקן איתות הנע באופנים שונים בהתאם למסר אותו הוא צריך לשדר.
אמצעים פרימיטיביים הרבה יותר היו בשימוש בעבר ולמעשה עדיין נמצאים בשימוש ברשתות רכבות מיושנות יותר כמו זו של הודו. לפי שיטה זו נעשה שימוש בעצם פיזי כלשהו (לרוב דגל, אך זה יכול להיות כל פריט אחר כמו שרביט או טופס). אותו פריט פיזי מציין "בעלות" של הנהג או הפקח המחזיק בו על אותו קטע מסילה, וכך מובטח שנסיעה על אותו קטע תתבצע תמיד על ידי רכבת אחת בלבד בכל פעם. פריט המייצג קטע מסילה מסוים קיים תמיד בעותק אחד בלבד בכל אותה רשת רכבות.
שיטת השימוש באמצעים פיזיים לחלוקת קטעי המסילות הוכיחה עצמה אמנם כאפקטיבית במניעת התנגשויות (כאשר הקפידו על הנהלים כמובן), אך היא שיטה מאוד בזבזנית ולא יעילה בחלוקת קטעי המסילה מכיוון שהיא מאלצת את הרכבת הזקוקה לקטע מסילה להשיג פריט פיזי. כך לדוגמה אם רכבת עברה מנקודה A לנקודה B, יהיה צורך להחזיר את ה"דגל" של קטע מסילה זה על ידי רכבת שתעשה קודם כל את המסלול ההפוך, ורק לאחר מכן יהיה ניתן לשלוח רכבת נוספת מנקודה A לנקודה B.
פתרון שהוצע לבעיה זו הוא מעין "תיבה" בה נמצאים מספר עותקים של אותו "דגל" הממוקמת בתחנה A, כאשר רכבת יוצאת מנקודה A לנקודה B מוציאים את אחד העותקים והתיבה ננעלת. רק כאשר מגיעה הרכבת לנקודה B היא "מפקידה" את אותו דגל שקיבלה לתיבה אחרת, המאשרת את פתיחת התיבה בתחנה A.
הסימנור המודרני הוא למעשה גלגול טכנולוגי של שיטת איתות זו.
סוגי סימנורים.
קיימים סוגים רבים של סימנורים לאורך המסילה. הנפוצים שבהם:
אופן השימוש בסימנורים ברכבת ישראל.
ברכבת ישראל משתמשים בסימנורים שצוינו לעיל באופן הבא:
אראקז'ו
אראקז'ו (בפורטוגזית: Aracaju) היא בירת מדינת סרז'יפה שבברזיל. העיר ממוקמת בצפון מזרח ברזיל, כ-350 ק"מ צפונית לעיר סלבדור.
בעיר מתגוררים כ-498,000 תושבים המהווים 33% מאוכלוסיית מדינת סרז'יפה. באזור העיר רבתי מתגוררים 766,803 תושבים (2005).
היסטוריה.
העיר, אשר הוקמה במרכז ביצות המנגרובה שהיו במקום, הוכרזה כבירת המדינה ב-17 במרץ 1855, כאשר החליפה את בירת המדינה הקודמת ארה קריסטובאו.
גאוגרפיה.
העיר ממוקמת לחוף האוקיינוס האטלנטי, בין הנהרות סרז'יפה ופושים, בגובה של כ-4 מטרים מעל פני הים.
אקלים העיר חם ויבש בחודשי הקיץ, וגשום בחודשי החורף (מרץ עד אוגוסט). הטמפרטורה הממוצעת היא 26 מעלות צסליוס, וכמות המשקעים הממוצעת 1,590 מילימטרים.
כלכלה.
עיקר כלכלת העיר מתבססת על הפקת נפט ועל זיקוק קנה סוכר. התוצר השנתי הגולמי של העיר נעמד ב-3.114 מיליארד ריאל ברזילאי לשנה.
אוכלוסייה.
העיר צפופה ביותר, עם צפיפות אוכלוסין ממוצעת של מעל 2,800 נפשות לקמ"ר.
החל משנות ה-70 גדלה העיר בקצב מהיר:
בריאות.
בעיר ארבעה בתי חולים ציבוריים ו-16 בתי חולים פרטיים. תוחלת החיים היא 68.72.
39 תינוקות מתוך כל 1,000 הנולדים מתים לפני הגיעם לגיל שנה.
השכלה.
אחוז האנאלפביתים בעיר עומד על 11.62% (2000).
הנתונים נכונים לשנת 2004:
רחוב ז'בוטינסקי
קירילוס מסקיתופוליס
קירילוס מסקיתופוליס (Cyril ביוונית Κύριλλος = אצילי), היה אחד מחשובי ההגיוגרפים של הנזירים הנוצרים הראשונים בארץ ישראל.
חייו.
קירילוס נולד בשנת 525 לספירה לערך בסקיתופוליס, היא בית שאן, למשפחה נוצרית בעלת מעמד, אביו היה עוזרו המשפטי של הארכיבישוף המטרופוליטני. קירילוס התחנך לנזירות מגיל צעיר. בגיל 18 הצטרף למנזר "באלה" בעמק בית שאן, המזוהה כיום עם עין-בלה ליד קיבוץ מעוז חיים. שנה לאחר מכן הצטרף לקוינוביון של אותימיוס במישור אדומים (חאן אל אחמר), ושם שהה כעשר שנים, כחלק מהכשרתו לחיים בלאורה. הוא היה תלמידו של יוחנן המתבודד.
לאחר שעבר ללאורה שמדרום לתקוע שהוקמה על ידי חריטון, החל בכתיבת ביוגרפיות של נזירים מפורסמים, בסוגת כתיבה המכונה הגיוגרפיה (ביוונית הגיוס - קדוש, גרפיה - רישום). שתי הביוגרפיות הגדולות שלו הן: "חיי אותימיוס" ו"חיי סבאס", והאחרות הן - "חיי יוהנס המתבודד" ו"חיי קיריאקוס", "חיי תיאודוסיוס", "חיי תיאוגניוס", ו"חיי אברמיוס". חוקרים ובראשם גרגואר (Gregoire), סבורים שהיצירה "חיי גרסימוס" שיוחסה לקירילוס לא נכתבה על ידו, אלא על ידי נזיר אחר מן הלאורה של גרסימוס. נראה שקירילוס שילב בכתביו סיפורים על גרסימוס, ומכאן הטעות.
קירילוס הכיר את רוב הנזירים עליהם כתב, ועל אלו שלא הכיר - למד מפי נזירים שחיו בקרבתו. הוא נפטר בסביבות שנת 559, כנראה במנזר מר סבא.
כתיבתו מאופיינת בשפה עשירה בביטויים וברמזים מדברי השליחים, וכן בדיוק בפרטים היסטוריים, הגם שסוגת ההגיוגרפיה מתאפיינת בסיפורי ניסים על הקדושים. קירילוס, בהיותו אחד הביוגרפים הראשונים של הנזירות הנוצרית ושל הנצרות, השפיע על הכתיבה ההגיוגרפית והנוצרית, והוא מצוטט בה רבות. סיפור תולדות חייו של חריטון נכתב כנראה בהשפעת כתיבתו של קירילוס.
המטרה - תל אביב
המטרה - תל אביב הוא רומן היסטורי מאת רם אורן, העוסק בקרב על ניצנים, עמידת הגבורה של מגיני ניצנים, הכפשתם על ידי אבא קובנר ומותה של האלחוטאית מירה בן-ארי עם חבריה הלוחמים, וטיהור שמו של הקיבוץ ולוחמיו לאחר מלחמת העצמאות.
הספר מלווה את האנשים הפשוטים, ערבים כיהודים, בכל אזור השפלה הדרומית, מרחובות ודרומה, וכן מתלווה למספר קצינים מצריים במיוחד כאלו שכמה שנים אחר כך הגיעו לגדולות: גמאל עבד אל נאצר ואנואר סאדאת. כמו כן העלילה עוקבת אחרי הפוליטיקה המצרית, אחרי המלך פארוק, ואחר המרגלת היהודייה במצרים, אשר סייעה למדינה שזה עתה קמה לסכל עסקאות נשק ולפגוע במשלוחי נשק שנועדו לצבא המצרי לצורך תקיפת ישראל.
ביקורת.
בבקורתו של אמנון קפליוק בעיתון הארץ, הביקורת היחידה שנכתבה על הספר עד כה, עוסק קפליוק בשאלות העולות מכתיבתו של רומן המבוסס על תחקיר היסטורי, ועל החירות שיש בידי הסופר לעומת זו של ההיסטוריון הכותב עבודה אקדמית. קפליוק מצביע על הוויכוח לגבי הסכנה שנשקפה לתל אביב מפני המצרים, המוצג בספר, ובכותרתו, כוודאות, אולם לטענתו נראה שלא היה בו ממש, ומסכם בתשבחות לספר בו יש "אנושיות ורגישות לזכויות אדם, יהודי כערבי", כדבריו.
הטירה הנעה (ספר)