קצין בצבא הפולני יליד פלשטין, יז'י מרצ'וק, סטודנט לשעבר מן האוניברסיטה הפוליטכנית בוורשה, פיתח רובה נגד טנקים אשר יוצר ושולב בצבא הפולני, אך עקב חוסר זמן לא נלמד היטב לפני פלישת גרמניה במלחמת העולם השנייה. הנשק נתפס בידי הגרמנים, נלמד ושולב במערך המלחמה שלהם נגד ברית המועצות בחזית המזרח. בהמשך, גרמניה העדיפה לייצר נשק חודר שריון דומה, שפותח בתעשייה הצבאית הצ'כית אשר נתפסה בתחילת המלחמה.
קשר אמידי
קבוצה פונקציונאלית
אלברט הראשון, מלך הבלגים
אלברט הראשון, מלך הבלגים, (), נסיך בלגיה, דוכס סקסוניה, נסיך סקסה-קובורג-גותה, יורש העצר של המלכות הבלגית. מלכה השלישי של בלגיה החל מ-23 בדצמבר 1909, לאחר מותו של לאופולד השני.
ביוגרפיה.
אלברט הראשון נולד ב-8 באפריל 1875 לנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה (אחיו של לאופולד השני, מלך הבלגים) ולמריה, נסיכת הוהנצולרן, בתם של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן ויוזפינה, נסיכת באדן.
בשנת 1893 מת אחיו בודואן, נסיך בלגיה שטופח על ידי דודם לרשת את הכתר, ואלברט תפס את מקומו.
בין השנים 1893–1909, שימש הנסיך אלברט כסנאטור לענייני חוק ונשא שורה של נאומים בדבר הצורך בשיפור תשתיות התחבורה הלאומיות – בים, ביבשה וכן תשתיות הרכבות. ב-1906, הקים מוסד לימודי באזור שפת הים (Œuvre royale de l'Ibis ) שיועד לעידוד וקידום הדייגים הבלגים הצעירים שנמנו על שכבות האוכלוסייה החלשות. בשנת 1909 יצא אלברט לסיור בקונגו הבלגית, והמליץ על רפורמות כדי להגן על האוכלוסייה המקומית ועל התקדמות טכנולוגית נוספת במושבה.
ב-2 באוקטובר 1900 התחתן אלברט עם אליזבת גבריאל ואלרי מארי, דוכסית בוואריה, בתם של קרל תאודור, דוכס בבוואריה ומריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל, אותה פגש בהלוויה משפחתית, ממנה נולדו לו שלושה ילדים. העם העריך מאוד את המלך אלברט ואת אשתו שנהגו לקיים אורח חיים פשוט. ב-23 בדצמבר 1909 מונה אלברט למלך בלגיה אל מול המון צוהל בבריסל, והיה למלך הראשון שנשבע אמונים הן בצרפתית והן בהולנדית.
בתחילת המאה העשרים עלה המתח הדיפלומטי באירופה. מדינות שונות חתמו על אמנות לשיתופי פעולה צבאיים והחלו בהצטיידות מואצת באמצעי לחימה. ב-1913, נסע המלך אלברט לגרמניה ולצרפת במטרה להדגיש את העובדה כי בלגיה שואפת להישאר נייטרלית בסכסוך וכן כדי להזהיר את היריבות על כך שבלגיה תדע להגן על עצמה במקרה של תקיפה. באותה שנה החליט אלברט על גיוס חובה לצבא ובכך עלה מספר אנשי הצבא מ-180,000 איש לכדי 340,000.
באוגוסט 1914 פרצה מלחמת העולם הראשונה. ב-2 באוגוסט, הטילה גרמניה אולטימטום על בלגיה – הקיסר הגרמני המקושר משפחתית למשפחת המלוכה הבלגית דרש כי צבאותיו יוכלו לעבור דרך בלגיה, שאם לא כן תחשב בלגיה לאויב. אלברט סירב ותפס פיקוד על צבאו. ב-4 באוגוסט, כבשו הגרמנים את בלגיה לאחר קרב לייז' והמצור על אנטוורפן והצבא נסוג עד נהר האיזר ב-15 באוקטובר.
המלך סירב להצטרף לממשלה הגולה בלה האבר שבצרפת ונשאר בראש הצבא. הוא הצטרף פעמים רבות אל הלוחמים בקו הקדמי על מנת לעודד אותם. אומץ ליבו ודבקותו זיכו אותו לכינוי "המלך החייל" או "המלך האביר".
לאחר מלחמת העולם הראשונה, החליט אלברט הראשון שלא לכלול יותר במסמכים הרשמיים את התארים של דוכס סקסוניה ונסיך סקסוניה-קובורג-גותה שהיו גרמניים במקור עקב כיבוש בלגיה על ידי גרמניה בזמן המלחמה. עם זאת, תארים אלו עדיין קיימים במספר מסמכים רשמיים (כגון תעודות לידה או פטירה). את שם משפחתו החליף אלברט בשם שמשמעו, בשלוש השפות הרשמיות בבלגיה, "מבלגיה".
לאחר מלחמת העולם הראשונה ייצג המלך אלברט את בלגיה בשיחות השלום שהתקיימו בורסאי תוך הגנה מצד אחד על האינטרסים של מדינתו ומאידך, תוך התנגדות למסכת ההשפלות הגרמנית. לאחר מכן, הוא השקיע מרץ רב בקידום פרויקטים לתועלת הציבור על מנת לשקם את המדינה מהרס הכיבוש, כמו למשל התעלה המחברת בין נמלי הים של לייז' ואנטוורפן הנושאת כיום את שמו. כחובב מדע, הוא יצר ב-1928 את הקרן הלאומית למחקר מדעי (Fonds National de la Recherche Scientifique). הוא היה ער לקרע שהחל להיווצר במדינה בין דוברי השפות השונות ולכן תמך במעבר של אוניברסיטת גנט לשפה הפלמית ב-1930. בחוג חבריהם של אלברט ואשתו היו אנשי מדע, ספרות ואומנות רבים.
ב-13 באפריל 1933 ביקר המלך בתל אביב ונועד עם סגן הקונסול הבלגי, ראש עיריית תל אביב מאיר דיזנגוף ועם נכבדים נוספים, באוזניהם הביע תמיכה ברעיון הציוני.
המלך אלברט היה חובב טיפוס הרים ומצא את מותו בנפילה תוך כדי טיפוס ב-17 בפברואר 1934. הוא נקבר ליד אבותיו בקבר המלכותי של כנסיית נוטר-דאם בלאקן, הפרבר של בריסל שבו שוכן ארמון המלוכה.
התנהגותו בזמן המלחמה, יחסו לציבור ומותו בתאונה פתאומית הפכו אותו לסמל בבלגיה.
לאחר מותו ולכבוד ידידותו נקראה כיכר המלך אלברט בתל אביב על שמו. אשתו הונצחה בכיכר בחיפה (ליד היכל הספורט) על שמה.
משפחתו.
ב-2 באוקטובר 1900 התחתן אלברט עם אליזבת גבריאל ואלרי מארי, דוכסית בוואריה. ממנה נולדו לו שלושה ילדים:
כדור עף חופים
אות המערכה של החזית המזרחית
אות המערכה של החזית המזרחית (גרמנית: Medaille Winterschlacht im Osten) היה אות מערכה של גרמניה הנאצית שהוענק בזמן מלחמת העולם השנייה.
האות נוצר במטרה להכיר בקשיים שסבלו החיילים הגרמנים וחיילי מדינות הציר שנלחמו איתם בחזית המזרחית בזמן החורף הרוסי הקשה של 1941-1942.
במהלך המלחמה הוענקו יותר משלושה מיליון עיטורים. עקב התנאים הקשים מהם סבלו החיילים הגרמנים בחזית המזרחית העיטור כונה "מסדר הבשר הקפוא" (Gefrierfleischorden). חלוקת העיטור נפסקה ב-4 בספטמבר 1944.
עיצוב.
העיטור עוצב על ידי ארנסט קראויט. צורת העיטור היא עגולה, על חזית העיטור יש עיט שעומד על צלב קרס. מאחורי צלב הקרס יש עלה אלון.
בחלק האחורי של העיטור כתוב במרכז "Winterschlacht Im Osten 1941/42" (קרב החורף במזרח 1941/42) מתחת לכיתוב יש חרב ועלה אלון מוצלבים.
החלק העליון של העיטור מעוצב בצורת קסדה, העיטור תלוי על סרט בצבע אדום עם פס שחור באמצע, כאשר משני צדי הפס השחור יש שני פסים לבנים דקים (האדום מסמל את הדם שנשפך במערכה, הלבן מסמל את השלג של החורף והשחור מסמל את המוות שנגרם במערכה).
גרסה נוספת של העיטור הונפקה בשנת 1957, והיא זהה לעיצוב המקורי למעט צלב הקרס שהוסר.
כלל פאולי
חוק פאולי
גרגר אבקה
משבר ישראל-לבנון 2006
דקדוק לקסיקלי פונקציונלי
דקדוק לקסיקלי-פונקציונלי (אנגלית: Lexical-Functional Grammar; ראשי תיבות: LFG) הוא מסגרת תאורטית בבלשנות.
תאורית ה-LFG שייכת לאסכולת בלשנות גנרטיבית. הגרסאות הראשונה לתאוריה פותחו בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי ג'ואן ברזנן ורונלד קפלן כתגובה למה שהם ראו כחולשות של הבלשנות הטרנספורמטיבית. במהלך השנים חלו התפתחויות רבות ב-LFG, והיא ממשיכה לשמש אלטרנטיבה לתאוריות טרנספורמטיביות חדשות יותר, כגון תאוריית ה-GB והפרוגרמה המינימליסטית .
המחקר ב-LFG מתמקד בראש ובראשונה בתחביר וביחסיו למורפולוגיה ולסמנטיקה. עד כה נערכו רק מחקרים מועטים בפונולוגיה במסגרת LFG, אולם לאחרונה מתקיים מחקר רב בשילוב של תאוריית האופטימליות עם LFG.
לפי LFG, השפה מורכבת מממדים שונים של יחסים, כאשר כל ממד מיוצג ממבנה שונה, עם חוקים משלו, מושגים משלו וצורה משלו. שני המבנים העיקריים שדנים בהם במחקר ב-LFG הם:
למשל, במשפט "האוגר אוכל פלאפל", הניתוח לפי מבנה המרכיבים הוא שהמשפט מורכב משני חלקים – צירוף שמני (צ"ש) וצירוף פועלי (צ"פ) – והצ"פ מורכב מפועל (פ') וצ"ש נוסף. בתחתית המבנה ישנן המילים שמהן מורכב המשפט. מצד שני, לפי המבנה הפונקציונלי המשפט מורכב מאלמנטים פונקציונליים: נושא, נשוא, זמן ומושא. בניגוד לגישות החומסקיאניות, הנחה מפורשת ב-LFG היא שמבני הנתונים המתאימים לתיאור יחסים מבניים בין מילים וצירופים על פני השטח ("עצים תחביריים") אינם מתאימים לתיאור יחסים פונקציונליים; בעוד שמבנה המרכיבים הוא עץ תחבירי, המבנה הפונקציונלי הוא Attribute-Value Matrix, או AVM, שבו אין ייצוג ליחסים כמו סדר ליניארי, ומצד שני ייתכנו מצבים שבהם אותו מרכיב נשלט על ידי יותר מ"אם" אחת.
ישנם רבדים נוספים שממלאים תפקיד במחקרים מסוימים ב-LFG, כגון:
כל הרבדים הללו מתקיימים במקביל, וחלק מרכזי מהמחקר הוא אפיון היחסים והקשרים השיטתיים בין הרבדים השונים. התפישה הזו מבדילה בין LFG לתאוריות חומסקיאניות, שבהן התחביר מנותח כרצף של מבני מרכיבים הממופים זה לזה בעזרת חוקים טרנספורמטיביים הפועלים באופן סדרתי.
גישת LFG שימושית במיוחד כשמדובר בשפות לא-מבניות , שבהן היחס בין מבנה לפונקציה הוא עקיף יותר מאשר בשפות כמו אנגלית ועברית, ואינו מתבטא בהכרח בסדר המילים במשפט; מסיבה זאת, חוקרי LFG רואים בה מועמד סביר יותר למודל אוניברסלי של השפה האנושית.
אפיון אחר של LFG הוא הדגש על תהליכים לקסיקליים: פעולות הכוללות שינוי במערכת התפקידים התחביריים, כגון הסביל (פועל פסיבי), נחשבות לקסיקליות ולא תחביריות. כלומר, הפועל הסביל נרשם בלקסיקון כמילה נפרדת עם מיפוי שונה של הארגומנטים לתחביר. רעיונות מרכזיים מתפיסת הלקסיקון של LFG הפכו במהלך הזמן למקובלים גם על חלק גדול מהחוקרים במסגרות חומסקיאניות.