בעקבות בקשה זו, ויתרה ניופאונדלנד בשנת 1934 על עצמאותה וחזרה להיות נשלטת ישירות על ידי בריטניה באמצעות "ועדת ממשל".
אחרית דבר.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה במדינה פריחה כלכלית עקב הקמת בסיסים צבאיים רבים על ידי ארצות הברית ופריחה מחודשת של תעשיית הדיג. בעקבות השגשוג הכלכלי עלתה לדיון מחדש שאלת העצמאות של המדינה.
בשנת 1946 נערכה הצבעה לבחירת אספה לאומית אשר תכריע בשאלת עתידה של ניופאונדלנד. האספה הצביעה בעד עריכת משאל עם בשאלה האם לשוב ולהיות עצמאיים. בריטניה הודיעה למושבה כי היא מסרבת לשאת בעלויות הכלכליות של ניהול המושבה, והציעה כי אחת האפשרויות שתעמודנה בפני המצביעים תהיה הצטרפות לקנדה.
משאל ראשון נערך ב-3 ביוני 1948. 44.6% תמכו בשלטון עצמאי, 44.1% תמכו בהצטרפות לקנדה ו-14.3% תמכו בהישארות כמושבה בריטית.
משאל שני נערך ב-2 ביולי 1948, בו נשאלו התושבים בין שתי האפשרויות הראשונות, כאשר 52% הצביעו בעד הצטרפות לקנדה ו-48% תמכו בעצמאות.
ניופאונדלנד הצטרפה לקנדה ב-31 במרץ 1949 כפרובינציה העשירית, והיום שמה הרשמי הוא "ניופאונדלנד ולברדור".
תיאטרון תמונע
תיאטרון תמונע הוא מרכז פרינג', מופעים, הצגות, מחול ואמנות חזותית ופלסטית, השוכן ברחוב שונצינו 8, בשכונת מונטיפיורי, בתל אביב, ובו ארבעה חללים להופעות ולאירועים.
היסטוריה.
מרכז "תמונע" הוקם ב-1987 על ידי נאוה צוקרמן בשיתוף מיקי צוקרמן ואילן רוזנטל. תחילה, שימש המקום להפקת הצגות תיאטרון שוליים בלבד אשר הועלו על ידי אנסמבל השחקנים שייסדה צוקרמן ב-1981. בשנות קיומו העלה אנסמבל "תמו-נע" כשלושים הצגות תיאטרון והשתתף בפסטיבלים שונים בארץ ובעולם, כמו פסטיבל עכו, פסטיבל ישראל, תיאטרונטו, אדינבורו פרינג' פסטיבל ועוד. האנסמבל מעלה כ-140 הופעות בשנה.
החל משנת 1999 שינה המקום את פניו, והפך למרכז תרבות רב-תחומי המארח על במותיו, לבד מהפקות האנסמבל, הופעות מחול, מוזיקה ואמנות. במרכז מתקיימים יותר מ-550 הצגות תיאטרון בשנה, כ-80 ערבי מחול, כ-50 ערבי ספרות ושירה ולמעלה מ-350 מופעים ואירועי מוזיקה שונים.
בשנת 2017, הוכרז שהתיאטרון יעתיק את מיקומו לפרויקט מגדלי אלון ברחוב יגאל אלון. את עלות בניית התיאטרון מממנים יזמי המגדלים במסגרת מטלות ציבוריות שהשיתה העירייה כתנאי לאישור התוכנית. התיאטרון ישוכן במבנה בשטח 2,400 מ"ר בבעלות עיריית תל אביב-יפו.
במאי הבית.
בתיאטרון זה יש מספר במאי בית והם:
הסובייט היהודי האוטונומי
פרוטל (צבועון)
ט' בחשון
שריר הירך הארבע-ראשי
שריר הירך הארבע-ראשי (TA: Musculus quadriceps femoris) נמצא בקדמת הירך ומהווה חלק עיקרי במסת השריר שלה. השריר מורכב, כפי שניתן להבין משמו, מארבעה חלקים המסתיימים בגיד משותף המחובר לעצם הפיקה. השריר הארבע-ראשי הוא הפושט העיקרי של הברך ובחלקו הוא גם כופף של מפרק הירך. כל חלקיו של השריר פועלים בפעולות האופייניות של הרגל, כמו הליכה, ריצה, טיפוס, קפיצה וקימה מכיסא.
תיאור.
ארבעת חלקיו של השריר הארבע-ראשי עוטפים כמעט את כל חלקה הקדמי וצדדיה של עצם הירך ומסתיימים בגיד משותף, גיד הארבע-ראשי, המחובר לפיקה ודרכה ודרך רצועת הפיקה מתחברים לגבששת השוקה.
שריר הירך הישר.
שריר הירך הישר (Musculus rectus femoris) ממוקם לאורך מרכז קדמת הירך. תחילתו של השריר בשני גידים המחוברים לקוץ הכסל הקידמי התחתון ולחריץ מעל לשפת המרחשת (שני מבנים גרמיים הממוקמים בכסל). השריר מסתיים בחיבור לגיד הארבע-ראשי.
שריר הירך הישר שונה משלושת ראשי השריר האחרים בחיבורו לאגן ולא לעצם הירך ומכאן בפעולתו ככופף מפרק הירך ובחוסר יעילותו כפושט ברך כאשר הירך כפופה.
השריר הנרחב הצידי.
השריר הנרחב הצידי (Musculus vastus lateralis) הוא הגדול מבין ארבעת חלקי הארבע-ראשי. תחילתו של השריר בתל הירך הגדול ובשפה הצידית של רכס הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.
השריר הנרחב התיכון.
השריר הנרחב התיכון (Musculus vastus medialis) פעיל במיוחד בעשרת האחוזים האחרונים של פשיטת הברך. תחילתו של השריר בקו שבין שני התלים של עצם הירך ובשפה התיכונה של רכס הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.
לעיתים מחשיבים את השריר הנרחב התיכון כמורכב משני חלקים: החלק העליון הוא השריר הנרחב התיכון הארוך (vastus medialis longus) וחלקו התחתון של השריר מכונה השריר הנרחב התיכון המלוכסן (vastus medialis oblique VMO). השריר הנרחב התיכון המלוכסן מושך את הפיקה לכיוון תיכוני בסוף תהליך הפשיטה של הברך וכך משמר אותה במנחה המדויק. חולשה של השריר הנרחב התיכון המלוכסן יכולה להתבטא בכאבי ברך.
השריר הנרחב הביניימי.
השריר הנרחב הביניימי (Musculus vastus intermedius) עמוק משלושת הראשים האחרים של הארבע-ראשי. תחילתו בחלק הצידי של עצם הירך ובשני השלישים העליונים של קדמת עצם הירך. השריר מסתיים בגיד הארבע-ראשי.
שריר מפרק הברך (Musculus articularis genus) ממוקם עמוק יותר מהנרחב הביניימי ותחתון לו בחיבורו לקדמת עצם הירך. סיביו מעורבים תדיר עם סיבי הנרחב הביניימי. שריר מפרק הברך מסתיים בחיבור לקופסית מפרק הברך והוא מרים אותה מעלה בזמן פשיטת הברך למניעת תפיסתה על ידי מפרק הברך.
עצבוב.
השריר הארבע-ראשי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך עצב הירך (Nervus femoralis).
גמאל עבד אלנאצר
מבנה יצירה
מבנה יצירה הוא מערכת מתמטית המאפשרת לאפיין קבוצה של משפטים בשפה פורמלית. שימוש (משתמע או מפורש) בשיטה זו מצוי ברוב ענפי המתמטיקה, ובפרט, בלוגיקה המתמטית.
מקרה פרטי חשוב של מבנה יצירה, הוא אלגברת יצירה חופשית, בה לכל עצם נוצר יש בנייה יחידה.
דיון פורמלי.
מבנה יצירה הוא מערכת בעלת המרכיבים הבאים:
נגדיר גם:
על העצמים הנוצרים במבנה-יצירה, ניתן להוכיח טענות באינדוקציה על הבנייה שלהם.
אם כל יחס במבנה יצירה הוא פעולה, אומרים שמבנה היצירה הוא אלגברת יצירה, ואם גם כל עצם הנוצר במבנה הוא בעצמו יוצר, או שקיימים: מספר טבעי יחיד n&gt;0, עצמים נוצרים יחידים formula_5 ופעולה n-מקומית יחידה F במבנה, שעבורם formula_6 - אז אלגברת היצירה מכונה אלגברת יצירה חופשית.
באלגברת יצירה חופשית, לכל עצם נוצר עץ בנייה-יחיד, וכך ניתן להגדיר היטב פונקציות ברקורסיה על הפעולות של מבנה-היצירה.
שריר הירך הישר
שלומי שם-טוב
שלומי שם-טוב (נולד ב-1972) הוא פסנתרן ישראלי.
ביוגרפיה.
את לימודי הפסנתר החל אצל הדסה ביריביס והמשיך אצל אריה ורדי באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב. הוא בוגר התיכון לאמנויות תלמה ילין והשתתף ביחידת הנגנים הצעירים של מרכז טארג למוזיקה בעין כרם, ירושלים. את שירותו הצבאי עשה כמוזיקאי מצטיין.
שלומי שם-טוב זכה שנה אחר שנה במלגות של קרן התרבות אמריקה ישראל ובמענקי קלרמונט. בהיותו בן 13 ניגן לראשונה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה ובהמשך הופיע עם תזמורות אחרות בישראל, כמו גם עם הפילהרמונית של לונדון, תזמורת ריגה, התזמורת הקאמרית של סנקט פטרבורג והתזמורת הסימפונית של פראג. במשך השנים הופיע בקונצרטים קאמריים באירופה, בארצות הברית, בקנדה ובארגנטינה ובפסטיבלי מוזיקה באירופה, בירושלים ובכפר בלום. לאחר חידוש היחסים בין ישראל לרוסיה הוזמן להופיע במוסקבה.
שלומי שם-טוב מקליט לקול המוזיקה ולרשתות רדיו זרות בעולם. זכה בפרס מיוחד בתחרות "אומברטו מיכֶּלי", במילאנו, איטליה.
ב-2011 הצטלם שם-טוב לסרט "פיניטה לה קומדיה" של ויקטור בראון, בו הוא מגלם את דמותו של בטהובן הצעיר. שם-טוב גם ניגן והקליט את המוזיקה לסרט.
איוס
איוס (ביוונית: Ίος, נקרא בעגה המקומית Νιός, ניוס) הוא אי יווני בקבוצת האיים הקיקלאדיים בים האגאי. האי נמצא בחצי הדרך בין האיים נקסוס וסנטוריני. אורכו של האי 18 ק"מ ורוחבו 19 ק"מ; שטחו כ-109 ק"מ רבועים. בשנת 2006 התגוררו באי 1,820 תושבים, ירידה משמעותית לעומת 3,500 תושבים שהיו במקום במאה ה-19.
מקור השם.
לא ברור מה מקור שמו של האי. גרסה אחת היא שהשם נגזר משמם של האיונים, אחד מארבעת השבטים ההלנים, אך מבחינה לשונית הדבר אינו סביר שכן אז היה שם האי צריך להיות "איוניה" או "איוניס". הסבר שני גורס כי שם האי נגזר מן המילה הפיניקית "איון", שפירושו "גל אבנים". גם הסבר זה אינו מקובל, שכן הפיניקים שלטו באזורים טרשיים בהרבה מאיוס, ולא מצאו לנכון לכנותם בשם כזה. על פי הסבר שלישי נקרא האי בשמו בשל פרחי הסיגליות הנפוצות באי; שמם של פרחים אלו הוא "איון" ביוונית.
היסטוריה.
חפירות ארכאולוגיות בגבעת סקארקוס חשפו שרידי יישוב פרהיסטורי, המעיד על התיישבות אנושית באי עוד מן התקופה הקיקלאדית, 5,000 שנה לפני זמננו. המבנים שנחשפו בסקארקוס התנשאו לגובה 3 מטרים, וניכר שרוב המבנים היו בעלי שתי קומות, עם רצפות אבן ומערכת ביוב. נמצאו כלים רבים מחומרים שונים - חרס, מתכת, אבן ועצם. בשנת 2008 זכתה סקארקוס, יחד עם עוד ששה אתרים (מבין 109 אתרים שהתחרו) בפרס האיחוד האירופי למורשת תרבותית, על מאמצי השימור יוצאי הדופן באתר. ממצאים דומים נמצאו גם באתרים אחרים באי, ובהם הכפר כוֹרָה (Chora).
לפי מסורות קדומות נולדה באי אמו של הומרוס, והוא עצמו נקבר באי. מסורות וכתבים של היסטוריונים עתיקים, ובהם הרודוטוס, תומכות בגרסה זו, ותושבי האי מראים מערה הנמצאת ליד העיירה פלאקאטוס, בצפון האי, בה נמצא קברו, לטענתם.