בסופו של דבר רשם וולש את שייקספיר לשיעורי השלמה על המחזות של שייקספיר, שהועברו על ידי רוברטסון. בשלב זה, רוברטסון מתחיל להיות מודאג באמת. הוא נזכר באיש קטן וקרח עם מבטא מוזר, ומתחיל לתהות אם סיפורו של וולש הוא פנטסיית שיכורים. רוברטסון שואל את וולש מה קרה, ובתגובה וולש מתפוצץ מכעס. שייקספיר היה מושפל, הוא אומר, "נאלצתי להחזיר אותו לשנת 1600... אתה הכשלת אותו".
אסימוב העיר כי הוא כתב את הסיפור הזה כדי להתנקם במורים לספרות. בנוסף לכך, אסימוב מעיר כי הסיפור הוא בעצם על עצמו. מאחר שהוא לא מסוגל לענות על רוב השאלות המבוססות על יצירותיו, הוא מבין כי הוא כנראה היה נכשל במבחן עליהם.
מנטת השונית
מנטת השונית (שם מדעי: "Mobula alfredi"), היא מין של מנטה שחיה בימים הטרופיים בכל רחבי העולם ומין הבטאי השנייה בגדלה בעולם לאחר קרובתה מנטה ענק.
מאפיינים.
אורכה הממוצע של המנטה 3–3.5 מטר (המקסימום עולה על 5 מטר) ומשקלה 900–1,500 ק"ג. המנטה בעלת 2 זיזים מגודלים בקדמת פניה ולפני הפה הענק בעל המסננות. איברים אלה עוזרים למנטה לכוון את הפלנקטון הצף בים לעבר פיה. היא יכולה לשחות בעזרת כנפיה הגדולות במאמץ מזערי. צבעה של המנטה שחור עד אדום כהה והבטן לבנה.
בניגוד לקרובתה הענקית מנטה זו נפוצה סביב שוניות אלמוגים ובקרבת החוף ולא באוקיינוס הפתוח. היא נפוצה סביב הימים האינדו-פסיפים למיניהם.
מנטה זו נפגעה מהאדם, בעיקר על ידי דיג, פגיעה מרשתות והרס השוניות, בהם הם מוצאים את מזונם וכיום המנטה בסכנת הכחדה.
לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של באדן
לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של באדן (גרמנית Großherzog Ludwig I. von Baden , ) היה הדוכס הגדול השלישי של באדן.
ביוגרפיה.
לודוויג נולד ב-15 באוגוסט 1824 בקרלסרוהה, לקרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן וקרולינה לואיזה, רוזנת הסן-דרמשטדט, בתו של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטדט.
בשנת 1818 מת אחיינו קרל, הדוכס הגדול של באדן ללא יורשים, ולודוויג עלה במקומו לשלטון. לודוויג טיפח את מערכת החינוך בדוכסות, וסייע להצלחת האוניברסיטאות בדוכסות.
ב-30 במרץ 1830 מת לודוויג באופן מסתורי, ויש הטוענים שנרצח, ובמקומו עלה לשלטון אחיו למחצה לאופולד, הדוכס הגדול של באדן.
המדינה החופשית אנהלט
המדינה החופשית אנהלט (בגרמנית: Freistaat Anhalt) הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, ולאחר מכן בגרמניה הנאצית. בירתה של המדינה הייתה העיר דסאו.
היסטוריה.
ב-12 בנובמבר 1918 התפטר יואכים ארנסט, דוכס אנהלט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.
כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה מוזגה המדינה יחד עם פרובינציית סקסוניה הפרוסית, ליצירת מדינת סקסוניה-אנהלט, שהייתה חלק משטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה המזרחית.
רונדה שיר
רונדה שיר (באנגלית: Rhonda Shear; נולדה ב-12 בנובמבר 1954) היא שחקנית, קומיקאית ומנחת טלוויזיה אמריקאית.
ביוגרפיה.
שיר נולדה בניו אורלינס, היא סיימה תואר בתקשורת באוניברסיטת לויולה שבלואיזינה ועברה לאחר מכן לקליפורניה על מנת לפתח קריירה בהוליווד, ב-1975 נבחרה למיס לואיזינה והשתתפה בתחרות מיס ארצות הברית ובנוף ייצגה את לואיזינה בתחרויות היופי הבוחרות את נציגת ארצות הברית לתחרויות מיס עולם ומיס אינטרנשיונל.
היא נודעה כמנחת התוכנית "USA Up All Night" בערוץ USA, היא הופיעה פעמיים בעירום במגזין פלייבוי ב-1991 וב-1993, ב-1983 היא זכתה בפרס מיס גלובוס הזהב.
היא שיחקה בקומדיית המצבים "ימים מאושרים" כחברתו של פונזי ובסדרה "נשואים פלוס" כשכנה סקסית של אל ופגי והופיעה בין היתר בסדרת הטלוויזיה "דאלאס" ו"חופשי על הבר".
כקומיקאית היא ביצעה סיבוב מופעי סטנד-אפ בלאס וגאס וניו יורק ובנוסף היא הופיעה כשחקנית בין היתר בסרט שגעון בחלל.
אבי ויצמן
אברהם (אבי) וַיְצְמָן (נולד ב-19 במרץ 1944) הוא פסיכיאטר וחוקר ישראלי בתחום הפסיכופרמקולוגיה ומדעי העצב,
פרופסור אמריטוס לפסיכיאטריה של הילד והמתבגר ולפסיכיאטריה של המבוגר בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
הוא כיהן גם כפרופסור מן המניין נספח במחלקה לפיזיולוגיה ולפרמקולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
קורות חיים.
ויצמן נולד בתל אביב למנדל ויצמן ובת שבע לבית לרר. בשנת 1973 סיים לימודי רפואה כמצטיין דיקאן באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1974–1975 התמחה בבית החולים בילינסון בפתח תקווה. בשנים 1980-1975 התמחה בפסיכיאטריה לילדים ולנוער ובפסיכיאטרית מבוגרים במרכז לבריאות הנפש גהה.
בשנים 1981–1986 ניהל ויצמן את מחלקת אשפוז היום במרכז הרפואי לבריאות הנפש "גהה". החל משנת 1988 עומד ויצמן בראש יחידת מחקר במרכז זה. החל משנת 1993 התמנה לסגן מנהל המרכז פלסנשטיין למחקרים רפואיים, ואחר כך היה למנהלו. הוא עמד גם בראש המעבדה לפסיכיאטריה ביולוגית במרכז זה. באותה שנה, 1993, התמנה לפרופסור באוניברסיטת תל אביב. החל משנת 1994 כיהן כיועץ לשירותים פסיכיאטריים של משרד הבריאות בישראל.
בשנים 1986–1988 עבד ויצמן כחוקר אורח במחלקה לפרמקולוגיה מולקולרית, באגף למדעי העצב הקליניים במכון הלאומי לבריאות הנפש NIH בבתסדה שבארצות הברית.
בשנת 1988, כחבר מחקר מטעם האיגוד לתסמונת טורט, הוא ביקר ועבד במרכז לחקר הילד באוניברסיטת ייל בניו הייבן, באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבלטימור, באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון די. סי., במכון הלאומי להפרעות נוירולוגיות ושל התקשורת ושבץ (NINCDS), במכון הלאומי לבריאות הנפש בבתסדה ובאוניברסיטת רוצ'סטר.
ויצמן בולט כאחד המומחים החשובים בפסיכיאטריה הביולוגית ובמדעי העצב בישראל ובעולם. הוא חקר את המנגנונים המוחיים של ההפרעות הפסיכיאטריות. התחומים שבהם ערך מחקרים כוללים את הדיכאון וההתאבדויות, הפרעה טורדנית-כפייתית, הפרעת דחק פוסט-טראומטית, סכיזופרניה, אנורקסיה נרבוזה, הגנטיקה של ההפרעות הפסיכיאטריות ותפקיד הקולטנים ההיקפיים לבנזודיאזפינים. בשנים האחרונות התמקד בהפרעות הנוירו-התפתחותיות, בפיתוח אסטרטגיות חדשות לטיפול בהפרעות הפסיכוטיות ובפסיכופרקמולוגיה של ההפרעות הנשיות. בנוסף לפעילותו בתחום המחקר עבד גם בתחום הפסיכיאטריה הקלינית.
חיים פרטיים.
ויצמן נשוי לרונית ויצמן, פסיכיאטרית ילדים ונוער ופסיכיאטרית מבוגרים, פרופסור באוניברסיטת תל אביב, ולזוג שלושה ילדים. בנם המשותף, ד״ר אבי עמרמי-ויצמן, ובתם ד"ר שירה ויצמן גם הם עובדים בתחום בריאות הנפש כפסיכיאטרים מומחים.
ספרים ומאמרים.
ויצמן חיבר לבד ובשותפות מעל 1,000 מאמרים, 28 פרקים לספרים ו-5 ספרים:
לזמן את הרוע 2
לזמן את הרוע 2 (באנגלית: The Conjuring 2) הוא סרט אימה על-טבעי אשר בוים על ידי ג'יימס ואן. התסריט שלו נכתב על ידי צ'אד האייס, קרי האייס ואן ודייוויד לסלי ג'ונסון-מקגולדריק. סרט זה מהווה כסרט המשך ל-"לזמן את הרוע", משנת 2013, והוא הסרט השלישי מתוך היקום הקולנועי של לזמן את הרוע. פטריק וילסון וורה פרמיגה שיחקו כאד ולוריין וורן מהסרט הראשון. הסרט עוקב אחר הוורנים כשהם נוסעים לאנגליה לסייע למשפחת הודג'סון, אשר חווה פעילות רוחות רפאים בביתם, ב-1977.
לזמן את הרוע 2 הופץ בצפון אמריקה ב-10 ביוני 2016. כלפי הסרט הופנו ביקורות חיוביות, והכנסותיו מסתכמות בכ-320 מיליון דולר.
עלילה.
בשנת 1976, החוקרים העל-טבעיים אד ולוריין וורן תיעדו את הרצח באמיטוויל, כדי לקבוע האם נוכחות שטנית היא האחראית על כך שרונלד ג'וניור רצח את משפחתו ב-13 בנובמבר 1974. במהלך סיאנס, מגלה לוריין כי היא נמצאת במקום הרצח בעת קיומו, ומגלה דמות של נזירה שטנית. בנוסף, חזתה את מותו של אד בפעם השנייה בחייה.
שנה לאחר מכן, משפחת הודג'סון מתחילה לגלות התרחשויות מוזרות בתוך ביתם בלונדון, בריטניה. ג'נט, האחות השנייה במשפחה מבין ארבעת אחיה ואחיותיה, נתפסת כסהרורית ומנהלת שיחות בחלומותיה עם ישות שמתעקשת על כך שהבית בו משפחתה חיה, שייך לה. בסופו של דבר, כל האחיות השוכנות בבית ואמם פגי, עדות לאירועים על טבעיים המתרחשים לנגד עיניהן, ומיד בורחות לחפש מקלט אצל שכניהם.
כאשר התקשורת מנסה לראיין את משפחת הודג'סון, על ג'נט משתלטת רוחו של ביל וילקינס, גבר מבוגר שחי בעבר ומת בבית, וחזר כדי לחפש את משפחתו ולקבוע את הטריטוריה שלו. ג'נט מתחילה להראות סימנים נוספים של דיבוק, והסיפור מגיע בסופו של דבר לאד ולוריין וורן, אשר מתבקשים לסייע בשמה של הכנסייה המקומית בחקירה. לוריין, אשר מפחדת שחזיונה על מותו של אד יתגשם, לא מעוניינת להסתבך יותר מדי במקרה, ובחוסר רצון מסכימה לנסוע ללונדון. בעת השהייה בבית משפחת הודג'סון, אד ולוריין מתייעצים עם חוקרים על טבעיים אחרים לגבי המקרה, אם הוא אמיתי או תרמית. הם גם מנסים לתקשר עם הרוח - ביל וילקינס, בתקווה לשכנע אותו לוותר על הטרדת המשפחה. לילה אחד, אניטה (חוקרת) מציגה עדות וידאו של ג'נט הורסת בכוונה את המטבח כאילו עושה מעשה קונדס. מכאן, אניטה הסיקה שכל הסיפור הזה הוא לא יותר מאשר תרמית. אד ולוריין משתכנעים ועוזבים את בית המשפחה, אך עד מהרה הם מגלים כי ביל וילקינס הוא רק כלי משחק, בעוד המוח האמיתי הוא ישות שטנית, דמוית נזירה אפלה, אשר רודפת אחרי לוריין בחזיונותיה.