בשנת 2002 החליטו האחים סמי ויולי עופר על חלוקת נכסיהם המשותפים כדי למנוע חיכוכים בעתיד בקרב בני הדור השני. סמי קיבל את השליטה הבלעדית על עסקי הספנות של האחים וקבוצת "החברה לישראל", והוא בתורו חילק את נכסיו בין שני ילדיו שאייל עופר קיבל הבעלות על רוב עסקי הספנות הבינלאומיים, ואילו עידן עופר קיבל את הבעלות על "החברה לישראל". בשנת 2011 נפטר אביו והוא ירש החזקות בשווי של 6.2 מיליארד דולר.
עסקיו.
ספנות.
אייל עופר הוא בן למשפחת עופר הפועלת בשוק הספנות בישראל מאז שנות ה-50 של המאה ה-20, באמצעות קבוצת האחים עופר, אז הקימו את החברות "נתיבי הים התיכון", "קווי הים התיכון". ב-2004 רכשו גם את הבעלות המלאה בחברת הספנות הלאומית של ישראל "צים", באמצעות "החברה לישראל" אותה רכשו ב-1999. אחת הספינות של אביו סמי עופר ושל שותפו מרדכי מנו נקרא "אייל" על שמו. החל משנת 1995 החל לכהן כדירקטור של רויאל קריביאן, חברת שייט התענוגות השנייה בגודלה בעולם, חברה בה שולטת משפחת פריצקר. החזקותיו בחברה הן בשיעור של כ-5%. כמו כן הוא שולט בחברת "זודיאק מריטיים", חברת ספנות בריטית שהקים אביו בשנת 1976, הוא שימש מנכ"ל החברה במשך שנים רבות, ומאז 2008 בנו הבכור דניאל עופר משמש כמנכ"ל. בנוסף הוא בעלים של עשרות מיכליות נפט באמצעות חברת "Tanker Pacific" הסינגפורית. בשנת 2013 ביצעו אייל ואחיו עידן ארגון מחדש בעסקי הספנות הבינלאומיים שלהם, והפרידו את הבעלות המשותפות שהייתה להם במספר חברות. מאז עידן עופר מחזיק את עסקי הספנות שלו בעולם באמצעות חברה נפרדת בשם "קוואנטום פסיפיק". באותה שנה הוקמה חברת בת של "זודיאק מריטיים", בשם "זודיאק טנקרס", לניהול מכליות, שלמנכ"ל החברה מונה בן הזקונים של אייל עופר, דוד עופר.
נדל"ן.
במאי 1991 הוא מונה ליושב ראש חברת דירברוק, חברה בריטית פרטית שמקום מושבה לונדון, אחת מהחברות שבבעלות משפחתו.
בעקבות מיתון בעסקי הספנות בשנות ה-80 של המאה ה-20 החליטה משפחת עופר לגוון את השקעותיה ולהשקיע בנדל"ן אמריקאי. לצורך כך עבר לגור ביחד עם משפחתו בניו יורק והפך ליושב ראש ומנכ"ל חברת הנדל"ן "קרלייל MG". מאז שנת 1996 הוא אחד מיושבי הראש של "קרן מילר גלובל", קרן השקעות בנדל"ן. בשנים 2005–2008 היה שותף בפרויקט להקמת שני מגדלי מגורים ברחוב סנטרל פארק ווסט 15 בניו יורק , בעלות של 1.3 מיליארד דולר. ב-2007 רכש ושיפץ בניין משרדים בגובה 39 קומות ב בניו יורק, בסכום של 525 מיליון דולר. בשנת 2011 רכש 9 בניינים במנהטן בסכום של 800 מיליון דולר. ב-2016 חברת "עופר גלובל הולדינגס" שבבעלותו רכשה בניין ברחוב ברודוויי 1250 בסכום של 565 מיליון דולר.
בנקאות.
עופר הוא מבעלי בנק מזרחי טפחות. בשל החזקתו העקיפה בבנק איל עופר מוגדר כגורם ריכוזי על פי החוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות. על פי אתר ועדת הריכוזיות. הוא מחזיק במניות בנק מזרחי טפחות דרך נאמנות זרה, השולטת בחברה הפרטית "לין אחזקות" שבבעלותו, המחזיקה 21.36% מהבנק. את השליטה בבנק רכש במהלך 2018 מבת דודתו ליאורה עופר, עקב דרישות חוק הריכוזיות, נאלצו בני המשפחה להפריד בין עסקי הנדל"ן שלהם בישראל לבין עסקי הבנקאות. אייל רכש את כל מניות גרעין השליטה של בנק מזרחי שמוחזקות על ידי "עופר השקעות" השולטת בחברת הנדל"ן "מליסרון", שבשליטת ליאורה עופר; בעוד שליאורה רכשה את חלקם של אייל עופר ואחיה דורון עופר ב"עופר השקעות".
באוגוסט 2020 הגדיל מעט את אחזקותיו בבנק ורכש מניות בסך של כ-100 מיליון שקל בשתי פעימות. מאז עומדות החזקותיו בבנק מזרחי על 23%.
קניונים ומלונאות.
עד להחלטת רשות התחרות עופר החזיק הן במישרין והן בעקיפין מניות בחברת "מליסרון" השולטת בקבוצת "קניוני עופר". לאחר החלטת הוועדה להגברת התחרותיות במשק נאלץ למכור את חלקו בחברה לבת דודו ליאורה עופר.
באמצעות "קרן מילר גלובל" השקיעה עופר בענף המלונאות מאז סוף שנות ה-90, באירופה וארצות הברית.
בשנת 2007 היה מעורב בפרויקט של רשת המלונות מריוט וערוץ ניקלודיאון להקמת רשת מלונות וכפרי נופש למשפחות. התוכנית בוטלה בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008.
בשנת 2004 רכש עם שותפים את מלון Mayflower בניו-יורק, אך הוא נהרס ובמקומו בנו את פרויקט " סנטרל פארק ווסט 15".
בשנת 2010 חנך בית מלון בטקסס בהשקעה של 500 מיליון דולר. בשנת 2018 מכרה "עופר השקעות" שני מלונות באילת למשפחת פתאל תמורת כ-חצי מיליארד שקל.
אנרגיה וקידוחים.
בשנת 2008 הקים קרן להשקעות באנרגיה חלופית.
מחוץ לישראל הוא מחזיק בחברת O.G oil and gas, חברה העוסקת בקידוחי נפט וגז באוסטרליה ובמדינות האוקיינוס השקט.
הייטק ואינטרנט.
עופר השקיע בחברות הזנק שונות מרחבי העולם באמצעות קרן ההון סיכון "O.G. Tech Ventures" שמושבה במונטה קארלו. בשנת 2018 השקיע 12 מיליון דולר בחברת Bringg בשיתוף עם שמואל חרל"פ. אחת החברות שהקרן השקיעה בהן, "סקדו", נמכרה לחברת פאלו אלטו נטוורקס תמורת סכום של 100 מיליון דולר ב-2018.
נדבנות.
עופר הקים במונקו קרן צדקה בשם "קרן אייל ומרילין עופר" ("The Eyal and Marilyn Ofer Family Foundation") התורמת למוסדות חינוך, בריאות ואמנות בישראל וברחבי העולם.
בשנת 2013, תרם 10 מיליון ליש"ט לפרויקט הרחבת מוזיאון טייט מודרן בלונדון.
בשנת 2019, תרם 5 מיליון דולר לשיפוץ מקיף של ביתן הלנה רובינשטיין בתל אביב, לאחר שקרן הצדקה של הלנה רובינשטיין חדלה לפועל ב-2011, הוחלט לשנות את שם המבנה בעקבות תרומתו ל"בניין אייל עופר לאמנויות".
במרץ 2020, בעקבות מגפת הקורונה בישראל, תרם 10 מיליון שקל שחולקו בין בית החולים איכילוב, בית החולים שיבא תל השומר, בית החולים רמב"ם וארגון לתת.
במרץ 2022 נחנך בקריה הרפואית רמב"ם בחיפה "בית חולים אייל עופר לרפואת הלב" שנבנה בתרומתו.
אספנות ואומנות.
בשנת 2011 ירש מחצית מאוסף האומנות של אביו הנאמד בעשרות מיליוני דולרים, והוא נחשב על פי כתב העת ARTnews לאחד ממאתיים אספני האמנות הגדולים בעולם כולו. ברשותו יצירות מהתקופה האימפרסיוניסטיות ועד המודרנית. חלק מהציורים באוסף מוחזקים באחוזותיו. חלק הוא רכש עבור מוזיאונים והשאיל להם וחלק רכש ותרם למוזיאונים. בין היצירות באוסף נמצאות עבודות של פאבלו פיקאסו, אנדי וורהול, אנרי קואקו (Henri Cueco), וג'ף קונס. בין המוזיאונים שמחזיקים גלריות של אוסף אייל ומרילין עופר נמצאים מוזיאון תל אביב לאמנות, המוזיאון לאמנות מודרנית, מוזיאון טייט מודרן ומוזיאון המטרופוליטן לאומנות.
משפחתו.
עופר מתגורר רוב הזמן במונקו. את שאר זמנו הוא מחלק בין לונדון, ישראל וניו יורק. בישראל הוא מחזיק בבית ברחוב גלי תכלת שבהרצליה פיתוח. בנוסף, עופר רכש בשנת 2010 דירה מהיקרות בישראל תמורת 115 מיליון שקלים בפרויקט הרברט סמואל 10 בטיילת תל אביב. הוא נשוי למרילין ואב לארבעה.
שקית נשיאה חד-פעמית
עונת 1980/1981 בלה ליגה
עונת 1980/1981 הייתה העונה ה-50 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-6 בספטמבר 1980 והסתיימה ב-26 באפריל 1981.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.
מליגת המשנה עלו ריאל מורסיה, אוססונה, וריאל ואיאדוליד.
ריאל סוסיאדד זכתה בתואר וזאת בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
ריאל מורסיה, סלמנקה ואלמריה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים.
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: קיני (), ברצלונה, שכבש 20 שערים ב-30 משחקים. הוא זכה בתואר בפעם הרביעית בקריירה.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: לואיס ארקונדה (), ריאל סוסיאדד, שספג 29 שערים ב-34 משחקים. הוא זכה בתואר בפעם השנייה ברציפות.
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
מוזיאון בלומפילד
יוסף המקנא
החזיון
ז'ק רו
הפילהרמונית של טוקיו
הפלורה של ארץ ישראל
הצמחייה של ארץ ישראל
דן בוקשה
דן מיחאי בוקשה (ברומנית: Dan Mihai Bucșa; נולד ב-23 ביוני 1988) הוא כדורגלן רומני המשחק בסומסול קלוז' בעמדת הקשר ואף כמאמן הקבוצה.
קריירה.
בוקשה התחיל את הקריירה שלו באוניראה דז' ולוצאפארול דז'. בשנת חתם בדינמו בוקרשט, בה שיחק עבור קבוצת המילואים של המועדון בה גם שימש כקפטן.
ביולי הושאל לאוניברסיטאטה קלוז' מהליגה הרומנית השנייה עד לסיום העונה. בקיץ סיכם באריסול טורדה, אבל ברגע האחרון החליט לחזור לדינמו ולהילחם על מקומו בהרכב. ב-21 במרץ 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה במשחק בליגה נגד אוצלול גאלאץ.
בקיץ חתם בברגיש גלדבך מהליגה הרביעית בגרמניה. אחרי ארבעה חודשים בלבד, חזר לרומניה לקדנציה שנייה באוניברסיטאטה קלוז'.
בדצמבר חתם בגיור מליגת העל ההונגרית עד לסיום העונה. ביולי חתם בטרגו מורש, אך כעבור זמן קצר שוחרר וחתם בפטרולול פלוישט עד לסיום העונה.
בקיץ חתם בהפועל בני לוד מהליגה הלאומית.
ביולי חזר לרומניה וחתם ביובנטוס בוקרשט, העולה החדשה לליגת העל הרומנית, אך כעבור זמן קצר חתם בקונקורדיה קיאז'נה.
ב-13 בפברואר 2019 בוקשה חתם בפטרולול פלוישט.
ב-1 בפברואר 2021, בוקשה הצטרף לסומסול קלוז' כמאמן-שחקן.
נגנית הגיטרה
נגנית הגיטרה הוא ציור שמן משנת 1672 מאת הצייר ההולנדי יאן ורמיר. הוא מוצג כיום בבית קנווד בלונדון.
ב-23 בפברואר 1974 נגנב הציור מבית קנווד. מחזיקיו דרשו תשלום כופר של אוכל בשווי מיליון דולר שיסופק לתושבי האי גרנדה ולא הם יהרסו את הציור. ב-7 במאי 1974 נמצא הציור על ידי הסקוטלנד יארד בבית קברות בלונדון. הציור לא היה פגוע למעט סימני רטיבות, והוחזר לבית קנווד.
הוי חנה זלדה
גולבדין חכמתיאר