טיפול בשתיקה הוא סירוב לתקשר מילולית עם מישהו אחר שמעוניין בתקשורת. ההתנהגות יכולה לנוע החל מהזעפת פנים ועד לכדי התנהגות פוגענית ומרושעת. מתן יחס שכזה יכול להיות צורה של התנהגות פסיבית-אגרסיבית כחלק מהתעללות רגשית במסגרתה אי שביעות רצון, זלזול ובוז מוצגים באמצעות מחוות לא-מילוליות תוך שמירה על שתיקה מילולית. הפסיכולוגית הקלינית הרייט ברייקר מזהה את הבחירה לנקוט התנהגות זו כסוג של ענישה מניפולטיבית.
מחקרים.
באופן כללי, ישנה הסכמה רחבה בקרב חוקרים בתחום כי התעללות פסיכולוגית יכולה להשפיע על הרווחה הנפשית של הקורבן באותה מידה כמו התעללות פיזית, ועלולה למעשה לנבא אלימות פיזית מצד התוקף. למשל, במחקר אורך שנערך על 393 זוגות מאורסים, מצאו החוקרים כי המשתתפים שלא היו אגרסיביים מבחינה פיזית לפני הנישואין, אך כן זוהו כאגרסיביים מבחינה פסיכולוגית, היו בסיכון גבוה יותר להכות את בן הזוג, או בת הזוג בתוך 30 חודשים מהנישואין. ממצאי המחקר היו עקביים בין המינים.
מחקר נוסף בחן 234 קורבנות אלימות במשפחה בין הגילאים 19 ל-64 כדי לחקור את הקשר בין התעללות רגשית והתעללות פיזית. ניתוח גורמים זיהה שישה סוגים של התעללות רגשית: איומים, לעג, קנאה, הגבלה, ופגיעה ברכוש. כל משתתפי המחקר למעט חמישה דיווחו כי חוו לפחות פרק אחד של התעללות פסיכולוגית לפני תחילת האלימות הפיזית. רוב המשתתפים (72%) דיווחו כי חוו לפחות 4 סוגים של התעללות רגשית.
מחקר משנת 2003 מצא כי 80% ממדגם יחסית גדול (3,370) של קרבנות אלימות במשפחה דיווחו כי הם חוו התעללות פסיכולוגית לפני שהם חוו התעללות פיזית. במחקר זה, רק לעיתים רחוקות אלימות פיזית התרחשה בהיעדר אלימות פסיכולוגית קודמת, וצוין כי התעללות פסיכולוגית, שלא הייתה קשורה לאלימות פיזית, הייתה קשורה באופן משמעותי לתוכניות של הקורבנות להפסיק את הקשר הזוגי.
למרות הראיות המעידות על הסכנות האפשריות או הנזק הקשורים להתעללות נפשית, המחקר בתחום זה נותר דל ולא עקבי.
גורמים.
מודלים תאורטיים רבים ושונים מנסים לאתר את גורמי הסיכון והגורמים לאלימות בין בני זוג, כולל אלה המבוססים על גורמים ביולוגיים, פסיכולוגיים, תרבותיים, וחברתיים בין המינים. גורמי סיכון מסוימים מזוהים באופן עקבי במחקרים ממדינות רבות ושונות, בעוד שאחרים הם ספציפיים להקשר מסוים ומשתנים בין מדינות ואזורים (למשל, אזור כפריים ועירוניים). עוד נמצא כי נשים או גברים אלימים היא קבוצה הטרוגנית של אנשים. לכן, סביר מאוד להניח שגורם ספציפי אחד אינו יכול להסביר את התנהגותם של כולם.
מחקרים מצביעים על מספר גורמי סיכון עקביים המגבירים את הסיכוי להתנהגות אלימה (כתוקף) וכקורבן:
גורמים דמוגרפיים: גיל צעיר, הכנסה נמוכה, השכלה נמוכה ואבטלה.
גורמים בהיסטוריית הילדות: חשיפה בילדות לאלימות בין ההורים, חווית הורות לקויה, התעללות והזנחה כולל אלימות מינית.
גורמים ברמת הפרט: גורמים שעלולים להוביל להתנהגות אלימה בזוגיות הם דחק, חרדה, הפרעות אישיות, תקשורת והיסטוריה של מערכות יחסים משפחתיות דוחות.
גורמי סיכון הקשורים לעמדות: עמדות שעוסקות בשימוש באלימות במערכות יחסים ואמונה קפדנית ונוקשה בחלוקת תפקידי מגדר במערכת היחסים.
גורמי סיכון התנהגותיים: ביצוע וקורבנות לאלימות זוגיות במערכות יחסים קודמות, בריונות, היסטוריה של שימוש בסמים או אלכוהול, עבר פלילי, וסגנון תקשורת עוין.
גורמי סיכון ברמת הקהילה והסביבה: יעילות קולקטיבית נמוכה בשכונות (collective efficacy) למשל, נכונות נמוכה של שכנים להתערב כאשר הם רואים אלימות, ונורמות מגדריות מזיקות. כלומר, אמונות וציפיות לגבי תפקידם של והתנהגותם של גברים ונשים בחברה. עם זאת, הראיות לגבי גורמי סיכון אלה הם מוגבלות בשל המחקר המצומצם בנושא.
תאוריית ההיקשרות.
לפי תאוריית ההתקשרות, להתקשרות המוקדמת בילדות עם דמות המטפל העיקרי, יש השפעה מכרעת על אופיים ואיכותם של הקשרים הרומנטיים בבגרות. לפי ג'ון בולבי, כאשר המטפל העיקרי (שהיא לרוב האם), הוא עקבי, יציב, אמין, ורגיש לצורכי התינוק, יפתח הילד תחושה של ביטחון ויחוש בנוח ביחסי אהבה. אולם, אם המטפל העיקרי אינו כזה והוא נוטש או דוחה את התינוק, יפתח הפרט בבגרותו יחס של חרדה ואמביוולנטיות ביחס לאהבה, או שינסה להימנע לחלוטין מהסכנות הכרוכות בה.
ממצאים אמפיריים מאוששים הנחות תאורטיות אלה. נמצא, כי נשים אלימות וגברים אלימים, הן פיזית, מינית או נפשית, מאופיינים בדפוס התקשרות לא-בטוח באופן מובחן בהשוואה לנשים וגברים לא-אלימים, וכי דפוס זה קשור באופן מובהק לקיומם של רגשות זעם, עוינות, וקנאה לצד תלותיות מוגזמת, המוסברים על רקע של התקשרות מוקדמת בעייתית שמקורה בהורים דוחים ועוינים, או כתוצאה מנטישה רגשית או התעללות פיזית שהאדם חווה בילדותו.
עוד נמצא, כי ביטויי אלימותם של משתתפים במחקר בעלי דפוס התקשרות מסוג "חרד" התרחשו בתגובה לחרדות הנטישה שחשו בקשר, בעוד שמשתתפים בעלי דפוס "נמנע" נקטו באלימות במטרה להוכיח עליונות ושליטה על בן הזוג, או בת הזוג.
גברים אלימים נמצאו מובחנים מגברים לא-אלימים גם בהיעדר מיומנויות יעילות תקשורת בין-אישית בקרבם, שלא אפשרו להם להשיג כוח ושליטה אלא באמצעים כוחניים. מאפיין רגשי נוסף נמצא קשור לדימוי עצמי נמוך בקרבם, כאשר לשם העלאת דימויים העצמי, נקטו הגברים באלימות שהציגה אותם בעיני בנות-זוגם כחזקים ושולטים. ממצאים אלה מוסברים בכך, שהגבר האלים זקוק לבת-זוגו לצורך הגדרתו העצמית עד כדי טשטוש זהויות בינו לבינה.
מכאן, שהרפרטואר הרגשי של גברים אלימים כולל בעיקר רגשות שליליים ואגרסיביים. אולם, בעוד שהגבר האלים בעל דפוס התקשרות מסוג "נמנע" משתמש באלימות ביחסיו האינטימיים כאמצעי לשליטה וכפייה על בת-הזוג, ה"חרד-אמביוולנטי" משתמש באלימות כלפי בת-זוגו בעיקר במצבים רגשיים מעוררי חרדה כמו פרידה, המתקשרים אצלו עם כאבי הנטישה שחווה בילדותו המוקדמת.
קישורים חיצוניים.
פוסט טראומה, ניתוק רגשי והזדהות עם התוקפן
קרוזה B 941
קרוזה B 941 (בצ'כית : Karosa B 941) הוא אוטובוס מפרקי (אוטובוס ארוך) בשירות עירוני, מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצ'כית Karosa , אשר יוצר בין השנים 2002–1997 בצ'כיה
קרונשטאט
אלכסנדר באלוייב
ג'יי ריימונד
פרדלקינו
פרדלקינו (ברוסית: Переделкино) הוא יישוב דאצ'ות שאין לו מעמד של יישוב. פרדלקינו ממוקם במחוז האדמיניסטרטיבי מוסקבה החדשה.
בשנת 1933 נוצר בפרדלקינו יישוב סופרים, בו חיו בתקופות שונות בוריס פסטרנק, קורניי צ'וקובסקי, קונסטנטין פאוסטובסקי, צ'ינגיז אייטמטוב, איסאק באבל, לב קמנייב, איליה ארנבורג, אלכסנדר פדייב, יבגני יבטושנקו, אנדריי ווזנסנסקי, בולאט אוקוג'אבה, בלה אחמדולינה ואחרים. בשנת 1988 קיבל היישוב מעמד של שמורה היסטורית ותרבותית.
Midnight Sky
Midnight Sky (בעברית: שמי חצות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס. השיר יצא לאור ב-14 באוגוסט 2020, על ידי חברות התקליטים תקליטי RCA, כסינגל ראשון מתוך האלבום "Plastic Hearts".
הסינגל דוגם את השיר "Edge of Seventeen" משנת 1982, מאת סטיבי ניקס.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מיילי סיירוס, ראיין טדר, אילסי ג'ובר אנדרו וואט, לואי בלק, ג'ון בליון והופק על ידי אנדרו וואט ולואי בל. ב-4 באוגוסט 2020, העלתה סירוס בעמוד הטויטר ושיתפה את הווידאו קליפ של הסינגל "Start All Over", משנת 2008 ובו את האשטאג " ו-", בהתייחסות לאלבומה האולפן השביעי שלה שהתעכב זמן רב והיא "She Is Miley Cyrus". באותו היום העלתה סירוס הצצה לסינגל, בעמוד האינסטגרם שלה. ב-6 באוגוסט, הכריזה סירוס שהסינגל יצא לאור ב-14 באוגוסט, כסינגל מהאלבום.
סירוס סיפרה כי השיר וצילומי הווידאו הקליפ עצמו בהשראת הזמרות האייקוניות סטיבי ניקס, ג'ואן ג'ט ודבי הארי. סירוס סיפרה כי פנתה לזמרת סטיבי ניקס לקבל את ברכתה על השיר לפני צאתו.
בריאיון לתחנת הרדיו "Hits 1", סיפרה סירוס על רקע השיר עצמו:
הרכב ומילים.
"Midnight Sky" הוא שיר בהשראת מוזיקה משנות ה-80 אשר בסגנון דיסקו, פופ רוק וסינת'פופ. השיר נכתב בהשראת גירושיה של סירוס מליאם המסוורת' והמערכות היחסים שלה עם קייטלין קרטר וקודי סימפסון, בו מציגה סירוס "את סיפורה בחזרה" ומציגה את הביטחון בעצמה.
תגובות וביקורות.
"Midnight Sky" זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה. מגזין ה"רולינג סטון" שיבח את השיר באומרו כי הכותבת גם ציינה שסיירוס מתעלת את סגנונה של סטיבי ניקס בשיא קריירת הסולו שלה בשנות ה-80 והוסיפה כי .
מגזין "NME" תיאר את השיר כ"להיט דיסקו אסרטיבי" ושיבח את התוכן הלירי של השיר כשציין . באופן דומה, עיתון "הגרדיאן" קרא לשיר "להיט אחר-גירושים בגוון דיסקו", ואמרו כי
מבקרי הפופ של הניו יורק טיימס דירגו את "Midnight Sky" כאחד ההוצאות הבולטות של השבוע בטור השבועי שלהם "הפלייליסט", והדגישו כי . צוות המוזיקה של אנטרטיינמנט ויקלי גם דירג את השיר כאחד השירים הטובים ביותר של השבוע בטור השבועי שלו "פריידיי פייב" וכתב: טין ווג כללו את השיר בבחירת מיטב השירים החדשים של השבוע, וקבעו כי .
קידום.
ביום צאת הסינגל, העלתה סיירוס בעמוד האינסטגרם והטיקטוק שלה הצצה לווידאו קליפ של הסינגל "Midnight Sky".
רמיקס.
ב-6 בנובמבר 2020, הוציאה סיירוס רמיקס של "Midnight Sky" בהשתתפות הזמרת האמריקאית סטיבי ניקס, הנקרא . השיר הוא מאש אפ של "Midnight Sky" והסינגל "Edge of Seventeen" משנת 1982 של ניקס, אותו סיירוס מסמפלת בשיר המקורי.
וידאו קליפ.