בנובמבר 2000 נפטרה שרה, אימן של האחיות. בשנת 2003 בנה היחיד של האחות אניטה, ג'אדה, שהיה נושא השיר "Jada" מ-1973, נפטר מסרטן. ב-11 באפריל 2006 נפטרה ג'ון פוינטר מסרטן ריאות. ב-4 במאי 2006 הופיעה האחות בוני בתוכנית "Entertainment Tonight" וטענה שהאחיות האחרות לא מילאו אחר בקשת הקבורה של ג'ון, ותחת זאת שרפו את גופתה מכיוון שזה היה זול יותר. כמו כן טענה שהאחיות האחרות לא נתנו לה לנסוע ברכב המשפחתי בעת ההלוויה. אניטה ורות הגיבו וטענו שבוני דרשה להצטרף בחזרה לקבוצה וסורבה ולכן היא כועסת עליהן, וכן טענו שג'ון לא השאירה כל הוראות לגבי קבורתה. למרות סכסוך זה הופיעו בוני ואניטה ביחד בתוכנית "Idol Radio Show" בשנת 2007.
ב-18 בנובמבר 2011 נעצרה בוני פוינטר בלוס אנג'לס בשל החזקת קראק-קוקאין לכאורה, לאחר שרכבה נעצר בצד הדרך עקב תקלה מכנית.
ב-1 ביולי 2014 הגישה בוני בקשה להתגרש מבעלה ג'פרי בוון העובד כמפיק במוטאון רקורדס.
בוני פוינטר נפטרה ב-8 ביוני 2020, בגיל 69.
פרסים.
פרסי גראמי.
פרסי גראמי מוענקים מדי שנה על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה. האחיות פוינטר היו מועמדות לפרס 9 פעמים, וב-3 מתוכן זכו בו.
פרסי המוזיקה האמריקאית.
פרס המוזיקה האמריקאית הוא טקס פרסים המתקיים אחת לשנה שהוקם על ידי דיק קלארק בשנת 1973. האחיות פוינטר היו מועמדות לפרס זה 4 פעמים, וב-3 מתוכן זכו בפרס.
דיסקוגרפיה.
טופ 20 סינגלים של ארצות הברית ושל בריטניה.
13 הסינגלים הבאים הגיעו לטופ 20 של בילבורד הוט 100. 5 מתוכם הגיעו בנוסף לכך גם לטופ 20 של מצעד הסינגלים הבריטי.
טופ 40 אלבומים של ארצות הברית ושל בריטניה.
כל אחד מהאלבומים הבאים נכנסו לטופ 40 של בילבורד 200 בארצות הברית או של UK Albums Chart בבריטניה.
יוויז'ן אייר בע&quot;מ
טום קריסטנסן
טום קריסטנסן (בדנית: Tom Kristensen; נולד ב-7 ביולי 1967) הוא נהג מרוצים מקצועני לשעבר מדנמרק.
קריסטנסן הוא הנהג המצליח ביותר בתולדות מרוץ 24 השעות של לה מאן לאחר שזכה במספר שיא של 9 ניצחונות במרוץ זה, מתוכם שישה ברציפות בין השנים 2000–2005. בשנת 1997 זכה במרוץ תחת חברת פורשה וב-2003 תחת בנטלי, כאשר שאר ניצחונותיו במרוץ הושגו תחת קבוצת אאודי. קריסטנסן נחשב על ידי רבים כנהג הטוב ביותר בכל הזמנים אשר התחרה במרוץ לה מאן ובעקבות הצלחותיו הרבות זכה בכינוי "מר לה מאן". קריסטנסן מחזיק גם בשיא הזכיות במרוץ 12 השעות של סברינג לאחר שזכה 6 פעמים במרוץ. בשנת 2013 זכה באליפות העולם במרוצי סיבולת (WEC) של ארגון ה-FIA.
קריירה מוקדמת.
טום קריסטנסן נולד בעיירה הוברו בדנמרק ב-7 ביולי 1967. קריירת המרוצים שלו החלה בשנת 1984 כאשר החל להתמודד במרוצי קארטינג בהם זכה במספר תארים. בתחילת שנות ה-90 החל להתחרות ביפן בסבב הפורמולה 3 ובמרוצי מכוניות תיור במקביל. בשנת 1991 זכה באליפות גרמניה בפורמולה 3, בשנים 1992 ו-1994 סיים במקום השני באליפות יפן למכוניות תיור (JTCC) ובשנת 1993 זכה באליפות יפן בפורמולה 3. בשנים 1996–1997 התחרה בסבב הפורמולה 3000 וסיים במקום השישי שנתיים ברציפות. בשנת 1998 שימש כנהג המבחן והבדיקות של קבוצת טיירל הבריטית בעונתה האחרונה במרוצי הפורמולה 1, ובשנת 2000 שימש במכונית הפורמולה 1 של קבוצת ויליאמס כנהג המבחן של יצרנית הצמיגים מישלן אשר סיפקה צמיגים לקבוצות המשתתפות בסבב הפורמולה 1. בשנת 1999 זכה קריסטנסן לראשונה במרוץ הסיבולת 12 השעות של סברינג כאשר נהג תחת קבוצת ב.מ.וו במכונית ה-V12 LMR וזכה שוב בשנת 2000 כאשר נהג עבור אאודי במכונית ה-R8 (מרוצים) החדשה של החברה.
באפריל 2007 קריסטנסן היה מעורב בתאונה במהלך מרוץ במסלול הוקנהיימרינג אשר גרמה לפציעתו ולהפסקה ארוכה של קריסטנסן מאימונים, כאשר השתתפותו במרוץ לה מאן באותה שנה הוטל בספק, עם זאת קריסטנסן הספיק להחלים בזמן והורשה להשתתף לאחר שנבדק ואושר על ידי רופאי המרוץ. בנוסף דווח כי סוג חדש של צווארון בסרבל המרוצים שלו מנע ממנו את שבירת המפרקת בתאונה.
24 השעות של לה מאן.
בשנת 1997 התמודד לראשונה במרוץ לה מאן כאשר נהג עבור קבוצת פורשה-יואסט ובסיומו ניצחו קריסטנסן וצוותו לאחר שהקיפו את המסלול 361 פעמים במכונית הפורשה WSC-95. בשנים 2002–2000 ניצח במרוץ תחת קבוצת אאודי יחד עם צוות הנהגים השותפים עמנואל פירו ופרנק בילא במכונית האאודי R8. קריסטנסן וצוותו הפכו לנהגים הראשונים אשר ניצחו במרוץ 3 שנים ברציפות מאז עשה זאת הנהג ג'קי איקס בשנת 1977. בשנת 2003 זכה במרוץ תחת בנטלי, ובשנת 2004 ניצח שוב את המרוץ תחת אאודי והשווה את שיא 6 הניצחונות של ג'קי איקס. בשנת 2005 ניצח קריסטנסן את המרוץ וקבע שיא 7 ניצחונות חדש. במהלך מרוץ 2007 הובילה בבטחה מכוניתם של הצוות קריסטנסן\מקניש\קאפלו בדרך לניצחון אולם הצוות נאלץ לפרוש לקראת סוף המרוץ לאחר תאונה בה היה מעורב רינלדו קאפלו. ניצחונות נוספים רשם בשנים 2008 וב-2013. הישג נוסף רשם כאשר זכה באליפות העולם במרוצי סיבולת לשנת 2013 יחד עם צוות הנהגים השותפים אלן מקניש ולואיק דובאל.
בנובמבר 2014 הודיע על פרישה.
ואט פרה קאו
סטפן שאפויזט
אנטיגונוס השלישי דוסון, מלך מוקדון
אנטיגונוס השלישי (ביוונית עתיקה: Αντίγονος Γ΄; 263 - 221 לפנה"ס), אשר כונה "דוסון" (Δώσων - "המבטיח"), היה מלך מוקדון בין השנים 229 - 221 לפנה"ס. הוא היה בנו של דמטריוס הנאה, וירש את המלוכה לאחר מות בן דודו, דמטריוס השני "איטוליקוס".
ביוגרפיה.
רקע משפחתי.
אנטיגונוס נולד בשנת 263 לפנה"ס. הוא היה בנם של דמטריוס "הנאה" ושל אשתו הראשונה אולימפיאס, אצילה יוונית מהעיר לאריסה. סבו היה דמטריוס פוליורקטס וסבתו הייתה פתולומאיס, בתו של תלמי הראשון מלך מצרים. דודו היה אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון ודודתו הייתה סטרטוניקה מלכת הממלכה הסלאוקית. היה לו אח בשם איכאקראטס, שהיה אביו של אנטיגונוס. אביו מת בקירנה בסביבות שנת 250 לפנה"ס.
מלך מוקדון.
בשנת 229 לפנה"ס מת בן דודו דמטריוס השני איטוליקוס, מלך מוקדון, שהותיר מאחוריו ילד בן תשע בשם פיליפוס. האצולה והצבא סברו שהמצב הפוליטי במוקדון תנודתי מדי בשביל שניתן יהיה להמתין עד שפיליפוס יתבגר, ולפיכך הוחלט למנות את אנטיגונוס, שהיה המועמד הפוטנציאלי היחיד, כעוצר הממלכה וכסטרטגוס. אנטיגונוס אף נישא לאמו של פיליפוס, המכונה אצל אוסביוס כריסאיס (Chryseis), אולם מזוהה בידי חלק מהחוקרים עם פתיה, נסיכת אפירוס.
אנטיגונוס המשיך במפעלו של קודמו והביס את שבטי הדארדאנים והתסלים שתקפו את מוקדון מצפון. לדברי יוסטינוס: "הוא לא רק שמר על כבודם של המוקדונים, אלא גם הוסיף לו". אולם לאחר הניצחון, התעוררו חילוקי דעות בין האצולה המוקדונית, שרצתה להוסיף על סמכויותיו של אנטיגונוס ולמנותו כמלך לכל דבר, לבין מפקדי הצבא המוקדוני שרצו להגביל את סמכותו לתפקיד סטרטגוס בלבד. מרד פרץ בעיר הבירה פלה וההמונים והצבא צרו על הארמון המלכותי. אנטיגונוס בתגובה, יצא מהארמון וניצב מול המורדים לבדו, לא חמוש. הוא השליך לכיוונם את סמלי המלכות שלו, וציווה עליהם למסור אותם לאדם אחר אשר בו יבחרו למלכם. בתום דין ודברים סוער, הסכימו החיילים לקבל עליהם את אנטיגונוס כמלכם. סביר להניח שפיליפוס מונה במקביל כיורש העצר שלו.
מיד עם עלותו לשלטון, נאלץ פיליפוס להתמודד עם החלטות קשות וגורליות. פולייס רבות מרדו בשלטון המוקדוני והשיגו עצמאות, והרפובליקה הרומית תפסה מאחזים באיליריה. למרבה ההפתעה, אנטיגונוס לא בחר לצאת כנגד הערים המורדות, ובמקום זה יצא למסע להרחבת שלטונה של מוקדון בים האגאי. לא ברור כנגד איזו מעצמה כוון המסע, יש חוקרים המצביעים על מצרים התלמיית, בעוד אחרים סוברים שהוא כוון כנגד האימפריה הסלאוקית או פרגמון. הוא הצליח להביא תחת מרותו חלק מקאריה, וכרת בריתות עם ערים שונות בכרתים וכן עם רודוס. הצלחות אלו הצטיירו ביוון גופא כמרשימות למדי, והבהירו היטב ליוונים מי השליט האמיתי בארצם.
המלחמה הקלאומנית.
בשנת 228 לפנה"ס פרצה מלחמה בין ספרטה לבין הליגה האכאית. אראטוס מסיקיון, מנהיג הליגה האכאית, שלח שליחים אל אנטיגונוס, שדרש בתמורה לתמיכתו במלחמה את קורינתוס, וכן ברית שברור מראש מי עומד להיות הצד המוביל בה. אראטוס היסס להסכים, אולם לא זנח את המשא ומתן. עם זאת, לאחר שנכשלו הניסיונות לפיוס עם ספרטה, נאלץ אראטוס להסכים לתנאיו של אנטיגונוס. כך פרצה המלחמה המכונה "המלחמה הקלאומנית", על שם מלך ספרטה קלאומנס השלישי.
קלאומנס ניצל את חולשת הליגה והשתלט על כמה ערים בפלופונסוס, כמו ארגוס וערים נוספות, ואף הטיל מצור על קורינתוס. עם זאת, בשנת 225 לפנה"ס, צבא מוקדוני גדול שמנה 21,300 חיילים ופרשים הגיע אל הפלופונסוס, ומצבו של קלאומנס הורע מיד. ארגוס מרדה בספרטה וחברה למוקדון, וכמה ערים חשובות ובראשון קורינתוס עברו אף הן לידיים מוקדוניות. ארעו, אמנם, מספר קרבות מקומיים בין המוקדונים לספרטנים, בעיקר באזור לאכיון, אך הצדדים לא הגיעו לכדי קרב הכרעה.
אנטיגונוס היה מודע היטב לכך שהאכאים נמצאים במצב נואש, וניצל זאת עד תום לטובתה של מוקדון. הוא דרש לשחזר את הליגה הקורינתית שהקים בזמנו פיליפוס השני, מלך מוקדון. אזורים שהיו כפופים למוקדון, כמו פוקיס ואחרים, שלחו נציגים לאייגיון, שם הייתה אמורה להיחתם הברית החדשה. אפילו האכאים הגיעו. פרטי הברית לא השתמרו, אך נראה שאנטיגונוס ביקש בעיקר לפקח על מדיניות החוץ של הגופים היוונים השונים ולא להתערב בענייני הפנים או להטיל עליהם מיסים. הברית הייתה חלשה והאכאים הסכימו לה בעיקר כדי לזכות בתמיכתו של אנטיגונוס נגד ספרטה.