הדידולודוס היה סוג דומה לפרסתן באורך 60 סנטימטר ומשקל של לא יותר מ-5 ק"ג. במראהו הוא דמה לראשוני הסוסיים, כמו לפרופלאותריום. הוא היה יונק זריז בעל גפיים ארוכות שעזרו לו לנוע במהירות כדי שלא להיטרף ובנסוף היה בעל זנב ארוך. מבנה שיניו התאימו ללחיכת עשבים וצמחייה קשה נוספת עם חוטם רחב שדמה לחוטם חזיר.
בעבר סברו שהוא משתייך לסדרה הקדומה ליטופטרנה אך בהמשך העבירו אותו למשפחה Didolodontidae, הכלולה ללא מקור בקבוצת המרידיונגולטיים. משפחה זו נחשבת לעתיקה יותר משאר בני הקבוצה ואולי לאחת ממשפחות השליינים הראשונות שהתקיימו לאחר הכחדת הקרטיקון.
מייק ניולין
מייקל "מייק" ניולין (באנגלית: Michael "Mike" Newlin; נולד ב-2 בינואר 1949) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1971–1982. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 14.9 נקודות, 4.0 אסיסטים ו-3.0 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות.
ניולין נולד בפורטלנד שבאורגון, וגדל בעיר לה קניאדה פלינטרידג' שבקליפורניה. בין השנים 1967–1971 למד באוניברסיטת יוטה, ובכל שלוש עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל את קלעיה, עם ממוצע כולל של 23.1 נקודות בממוצע למשחק. מאמן הקבוצה באותה תקופה היה חבר היכל התהילה של הכדורסל לעתיד ג'ק גארדנר.
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 1971 נבחר ניולין בבחירה ה-24 על ידי יוסטון רוקטס, אשר עברה באותו הקיץ מסן דייגו ליוסטון. בעונות הבאות היה אחד השחקנים המובילים של הרוקטס, לצדם של רודי טומג'נוביץ', קלווין מרפי ומוזס מלון, והשתתף עם הקבוצה בפלייאוף ה-NBA בעונות , ו-. בפלייאוף 1977 גברה יוסטון על וושינגטון בולטס (4–2), בדרך להעפלה הראשונה בתולדותיה לגמר האזור המערבי; בסדרת גמר המערב עצמה, הפסידו הרוקטס מול פילדלפיה 76' בתוצאה 2–4.
באוקטובר 1979, לאחר 8 עונות ביוסטון, הועבר ניולין בטרייד לניו ג'רזי נטס תמורת בחירת דראפט עתידית. בשתי עונותיו עם הנטס הוביל את קלעי הקבוצה, עם ממוצעים של 20.9 ו-21.4 נקודות למשחק, בהתאמה, אולם את שתי העונות סיימה ניו ג'רזי במקום העשירי (מתוך 11) באזור המזרחי. ב-16 בדצמבר 1979 קלע שיא קריירה של 52 נקודות בהפסד קבוצתו מול בוסטון סלטיקס.
לקראת עונת הועבר בטרייד לניו יורק ניקס, בתמורה לשחקן העונה השנייה מייק וודסון. בעונתו היחידה עם הניקס קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, ובקיץ 1982 שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 33.
ב-9 מתוך 11 עונותיו ב-NBA היה אחד מעשרת קלעי העונשין הטובים ביותר של העונה, ובעת פרישתו ניצב במקום הרביעי בתולדות הליגה באחוזי קליעה מהעונשין לאורך הקריירה (אחרי ריק בארי, קלווין מרפי וביל שרמן), עם 87.0%.
מייק נולין
גנז המדינה
התכתובת הכוזרית
המכתבים הכוזריים
קוואיסי אמפומיי
קְוָואִיסִי אמְפומֵיִי (באנגלית: Kweisi Mfume; נולד ב-24 באוקטובר 1948 בשם "פריצל ג'רלד גריי") הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת מרילנד מאז מאי 2020 וקודם לכן בשנים 1996–1997, עד התפטרותו לשם כניסה לתפקיד מנכ"ל ונשיא האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (NAACP). ב-2006 התמודד למועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג מרילנד בסנאט של ארצות הברית, אך הפסיד לחבר הקונגרס בן קרדין.
ב-28 באפריל 2020 ניצח בבחירות מיוחדות לבית הנבחרים במחוז הקונגרס השביעי של מרילנד שנערכו בעקבות מותו של נציג המחוז אלייז'ה קמינגס, והוא נשבע לתפקידו ב-5 במאי 2020.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
אמפומיי נולד בשם פריזל ג'רלד גריי בבולטימור שבמרילנד באוקטובר 1948, הבכור מבן ארבעת אחיו. אביו, נהג משאית, נטש את משפחתו בצעירותו של גריי. עם מות אמו, נשר אמפומיי בגיל 16 מלימודיו התיכוניים על-מנת לצאת לשוק העבודה, לעיתים הוא נטל משרה עד שלוש משרות, זאת במטרה לפרנס את שלוש אחיותיו. הוא גם התחיל לבלות בפינות רחוב, לעיתים עם החברים הלא נכונים. בביוגרפיה שלו כתב אמפומיי כי הוא "נכלא כמה פעמים בחשד לגנבה מכיוון שבמקרה היה שחור ובמקרה היה צעיר". השערות באשר למידת ההסתבכות שלו עם החוק היו שונות, בייחוד כשפתח בקריירה ציבורית. בעשור השלישי לחייו כבר נהפך לאב לחמישה ילדים מנשים שונות, ומאוחר יותר אף הוסיף לאמץ ילד נוסף.
בגיל 23 שב גריי למסגרת לימודית והשלים לימודים תיכוניים. לאחר מכן עבד לעיתים קרובות40 עד 46 שעות בשבוע במרכזי העשרה לנוער בעיר בולטימור במקביל ללימודיו כסטודנט במכללה הקהילתית של העיר בולטימור, שם היה ראש התאחדות הסטודנטים השחורים השחורים ועורך עיתון המכללה. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת מורגן סטייט, שם ב-1976 סיים את לימודיו בכבוד רב. בשנת 1984 השלים לימודי תואר שני באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בראשית שנות ה-70, במטרה לשקף את שורשיו האפריקאים, שינה את שמו ל"קוואיסי אמפומיי", המשולב ממילים משפות הסווהילי והאקאן.
בקונגרס וב-NAACP.
ב-1978 נבחר אמפומיי למועצת העיר בולטימור, בה כיהן עד 1986. עמדתו הפוליטית הייתה מנוגדת לזו של ראש העיר המכהן ויליאם דונלד שייפר, שכן אופומיי האמין ששייפר מתעלם במכוון משכונות העוני הרבות בעיר. לעימות האידאולוגי בין השניים יצא שם, אך חרף דעותיו המוצקות למד אמפומיי את אמנות הפשרה הפוליטית. בעיני רבים הוא זכה להצלחה מסוימת במהלך כהונות כחבר מועצת העיר, עובדה שעשויה הייתה לבוא לידי ביטוי בהיבחרו לקונגרס של ארצות הברית בבחירות אמצע הכהונה ב-1986, למרות סיקור תקשורתי ביקורתי שעסק בעברו הבעייתי.
אמפומיי, שייצג את מחוז הקונגרס השביעי של מרילנד במשך חמש תקופות כהונה בנות שנתיים כל אחת, תיאר עצמו כבעל אידאולוגיות פרוגרסיביות חזקות ובאותה נשימה כמי שביכולתו להתפשר באופן מעשי. מטרתו העיקרית הייתה הרחבת הסיוע לערי מצוקה אמריקאיות מצד הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. בקדנציה הרביעית שלו התמנה ליושב ראש השדולה השחורה בקונגרס.
בפברואר 1996 עזב אמפומיי את בית הנבחרים כדי לקבל על עצמו את נשיאות האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (NAACP), וקבע כי כנשיא NAACP הוא עשוי לסייע באופן מיטבי בהבטחת זכויות האזרח באמריקה מאשר בקונגרס. הוא איזן את תקציב האיגוד תוך פריעת חובותיו הגדולים, ודחף לקידום זכויות האזרח של הקהילה האפרו-אמריקאית בארצות הברית. אף שרבים בבולטימור רצו שאמופמיי יתמודד לראשות העיר בבחירות 1999, הוא בחר להישאר בנשיאות NAACP. אמפומיי כיהן בתפקיד זה תשע שנים לפני שהתפטר ב-2004 לאחר שבחקירה פנימית עלה כי הטריד מינית את הכפופיות לו. אמופומיי אכן הודה כי קיים מערכת יחסים עם עובדת באיגוד. על פי הדיווחים, ב-NAACP שילמו מאה אלף דולר אמריקני כדי ליישב את הטענות נגד אמופומיי.
התמודדותו לסנאט ולאחריה.
ב-14 במרץ 2005 הודיע אומופמיי כי יתמודד למושבה של מרילנד בסנאט של ארצות הברית, אחרי שהסנאטור הוותיק פול סארביינז הודיע כי לא יתמודד לכהונה שישית בבחירות 2006. אישים רבים התמודדו על המועמדות הדמוקרטית. הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית למושב זה התקיימו ב-12 בספטמבר 2006, ואמפומיי הפסיד בבחירות לחבר בית הנבחרים בן קרדין.
עם הפסדו בבחירות המקדימות, דווח בעיתונות כי אמפומיי שוקל להתמודד לראשות עיריית בולטימור ב-2007, על אף שלא הביע בפומבי התעניינות בהתמודדות לתפקיד. ב-13 בנובמבר 2006 הצהיר אמפומיי בריאיון עיתונאי לתחנת רדיו המשדרת באזור בולטימור כי אין לו כוונות להתמודד לראשות עיר והביע תמכה בראשת העיר המכהנת. ב 9 במאי 2013 אמפומיי מונה לשבת בראשות מועצת המנהלים של האלמה מאטר שלו, אוניברסיטת מורגן סטייט. הוא נכנס לתפקיד ב-1 ביולי אותה שנה.
שיבה לקונגרס האמריקאי.
ב-4 בנובמבר 2019 הודיע אמפומיי על מועמדותו בבחירות המיוחדות למושב הקונגרס הישן שלו, מחוז הקונגרס השביעי, כדי למלא את מקומו של אלייז'ה קמינגס אשר הלך לעולמו בעודו בתפקיד פחות משלושה שבועות לפני כן. ב-4 בפברואר 2020 זכה אמפומיי במועמדות המפלגה הדמוקרטית, כשהוא בין היתר גובר על אלמנתו של קמינגס
. ביום הבחירות ניצח בקלות את מועמדת המפלגה הרפובליקנית קימברלי קלצ'יק ב-28 באפריל. הוא מתמודד גם בבחירות הקבועות בנובמבר אותה שנה לתקופת כהונה מלאה. הוא צפוי להישבע לתפקיד ב-5 במאי 2020.
המתיני בבקשה
המתיני בבקשה (מאנגלית: Please Stand By) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 2017, שביים סם לווין. בתפקיד הראשי משחקת דקוטה פנינג כצעירה אוטיסטית המבקשת להשתתף בתחרות כתיבת תסריטי חובבים ל"מסע בין כוכבים", ולצידה טוני קולט, אליס איב וריבר אלכסנדר.
את התסריט כתב מייקל גולאמקו לפי מחזה במערכה אחת פרי-עטו משנת 2008. המחזה נכתב בהשראת כתבה שקרא גולאמקו ב"ניו יורק טיימס" על אודות נערות אוטיסטיות במחנה קיץ, שאחת מהן כתבה סיפורים על-פי "שר הטבעות".
הצגות הבכורה התקיימו בפסטיבל הסרטים באוסטין (27 באוקטובר 2017); פסטיבל הסרטים הבינלאומי ברומא (31 באוקטובר 2017) ובפסטיבל הסרטים בווירג'יניה (11 בנובמבר 2017), ובשנת 2018 הופץ הסרט לבתי קולנוע ולצפייה ביתית ברחבי העולם.
הסרט הוצג במסגרת יום המודעות העולמי לאוטיזם במטה האו"ם ב-5 באפריל 2018, ובעקבות ההצגה התקיים מפגש בנושא נשים אוטיסטיות בקולנוע עם הבמאי לווין, התסריטאי גולאמקו, המפיקה לארה עלם-א-דין, השחקנית הראשית דקוטה פנינג, ושני השחקנים האוטיסטים דומיניק בראון ובריטני סאנדרס. בתוך כך, פנינג אמרה שהיא מבקשת לשבור את הסטריאוטיפים הקשורים לאוטיזם, משום שכל אוטיסט חווה את ההפרעה באופן שונה.
עלילה.