נראה שהיא מתה בשנתה בשנת 1912, בגיל 38. הביוגרף שלה טען כי אלכוהוליזם והשימוש בתרופות שינה תרמו למותה.
שיר נולד (סרט)
שיר נולד (באנגלית: A Song Is Born) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי בצבעי טכניקולור בבימויו של הווארד הוקס, עם דני קיי ווירג'יניה מאיו בתפקידים הראשיים.
זה רימייק של הסרט "Ball of Fire" משנת 1941 בכיכובם של גרי קופר וברברה סטנוויק.
התסריט מבוסס על הסיפור "From A to Z" של בילי ויילדר ותומס מונרו.
בסרט מופיעים כמה מאגדות הג'אז של אז - בני גודמן, טומי דורסי, לואי ארמסטרונג, ליונל המפטון, בני קרטר, רביעיית גולדן גייט ועוד.
תקציר העלילה.
הוברט פריסבי (דני קיי) הוא פרופסור למוזיקולוגיה. ביחד עם ששה פרופסורים נוספים הם עובדים כבר תשע שנים על כתיבת אנציקלופדיה להיסטוריה של הרפואה הממומנת על ידי גב' טאטום (מרי פילד) בבנין בניו יורק.
יום אחד כשהם מנגנים מוזיקה קאמרית נכנסים שני מנקי חלונות אפרו-אמריקאים ומדגימים להם סגנונות שלא שמעו עליהם - ג'אז, סווינג, בוגי ווגי ובי בופ. פריסבי מחליט כי הוא מנותק מהמוזיקה המושמעת בחוץ ומחליט לעשות הפסקה במחקר ולצאת להאזין למוזיקה במועדוני הלילה. הוא שומע את נגינתם של לואי ארמסטרונג, ליונל המפטון והויברפון שלו, טומי דורסי, רביעיית גולדן גייט ועוד. באחד המועדונים הוא שומע את זימרתה של האני סוונסון (וירג'יניה מאיו) ומתרשם מקולה ומיופייה. הוא מציג עצמו בפניה ונותן לה כרטיס ביקור שלו.
להאני יש חבר גנגסטר בשם טוני קרואו (סטיב קוקרן). אנשי התובע המחוזי מחפשים אחריה כדי שתעיד נגדו. היא מצליחה להתחמק מהם ומגיעה בעזרת כרטיס הביקור למעונו של פריסבי ועמיתיו המוזיקאים.
למחרת היא עורכת ג'אם סשן עם כל הנגנים הנ"ל ושרה את השיר "איך שיר נולד". פריסבי מתאהב בה, קונה טבעת ומציע לה נישואים אך גם טוני רוצה להתחתן אתה בעיקר בגלל העובדה שאישה נשואה לא יכולה להעיד נגד בעלה. עם הזמן היא מתאהבת בפריסבי.
טוני כופה עליה נישואים. שני אנשיו מרכזים את כל הנגנים בחדר באיומי אקדח כדי שלא יפריעו. בחדר סמוך הוא מביא שופט שינהל את טקס הנישואים. הנגנים בחדר פותחים בנגינה הולכת ומתעצמת עד שבשלב מסוים גלי הקול מפילים תוף כבד על ראש אחד הגנגסטרים וגנגסטר שני מופל על ידי משיכת שטיח. הם מתגברים על שני הגנגסטרים ומפסיקים את טקס הנישואים. ברגע זה גם מגיעים השוטרים ועוצרים את הגנגסטרים. פריסבי והאני מתחבקים.
בנג'מין ווסט
ויגאן (אנגליה)
ויגאן (באנגלית: Wigan) היא עיר במנצ'סטר רבתי, אנגליה. העיר ממוקמת כ-16 ק"מ דרומית-מערבית לבולטון, 19 ק"מ צפונית לורנגטון ו-27 ק"מ מערבית למנצ'סטר. ויגן היא העיר הגדולה ביותר ברובע המטרופולין של ויגאן והיא מרכז העסקים שלה. בעיר אוכלוסייה של 103,608 תושבים, ואילו ברובע המורחב, אוכלוסייה של 318,100 נפש. העיר היא חלק ממחוז לנקשייר ובעיר זורם נהר הדאגלס.
היסטוריה.
השם ויאן, פירושו במקור "כפר" או "יישוב". ישנה גם טענה שזה בא מאנגלית עתיקה. שמה של העיר תועד בהיסטוריה באופנים שונים, בשנת 1199, בשם ויגאן, ובשנת 1240, בשם וויגין, הוחלט לבסוף על השם ויגאן כיוון שהופיעה כך ביותר כתבים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הפכה ויגאן לאחת הערים הראשונות בבריטניה שעברה בהן קו רכבת, היה זה הקו המחבר בין פרסטון, מנצ'סטר וליברפול. ויגאן הוגדרה בסוף המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20, כבירת הטקסטיל.
בשנת 1911 תוארה העיר כעיר תעשייתית. לאחר מלחמת העולם השנייה חלה תנופה ואחריה נפילה שממנה לא התעשתה תעשיית הטקסטיל של ויגאן עד היום. אמנם ענפי הכותנה והפחם של העיר ירדו במאה העשרים, אך תעשיית ההנדסה לא נכנסה למיתון. טחנת הכותנה האחרונה שעבדה בעיר, מאי מיל, נסגרה בשנת 1980.
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2001, אוכלוסיית ויגאן מנתה 81,203 תושבים, צפיפות האוכלוסייה הייתה 11,474 תושבים לקילומטר, עם יחס של 100 גברים ל-95.7 נשים. מבין אלה מעל גיל 16, 28.9% היו רווקים ו -45.0% נשואים. 34,069 ממשקי הבית של העיר- 29.7%, כללו אדם אחד, 38.9% זוגות נשואים שגרים יחד, 8.5% היו זוגות משותפים ו-10.8% הורים יחידניים עם ילדיהם. מבין בני 16–74, 38.5% לא היו בעלי כישורים אקדמיים, נתון גבוה משמעותית מהממוצע עבור הרובע בכללותו ואנגליה.
עוד נמצא נכון למפקד 2001 כי 87.7% מתושבי וויגאן העידו על עצמם כנוצרים, 0.3% מוסלמים, 0.2% הינדים, 0.1% בודהיסטים, ו-6.2% חסרי דת.
ספורט.
אצטדיון הדי. וו שבעיר, מכיל 25,138 מקומות. במקור נקרא האצטדיון, JJB. האצטדיון הוא מגרשה הביתי של מועדון הכדורגל של העיר, ויגאן את'לטיק, כמו גם את קבוצת הרוגבי המקצועית של העיר, ויגאן ווריורס. הלאטקיס עברו לאצטדיון עם הקמתו בשנת 1999 מביתם לשעבר, פארק ספרינגפילד, כמו גם הווריורס שעברו מביתם הקודם, סנטרל פארק.
כדורגל.
ויגאן הוקמה בשנת 1932 בעקבות התפרקותה של קבוצת ויגאן בורו שנה קודם לכן. היה זה הניסיון החמישי להקים מועדון כדורגל בעיר ויגאן בעקבות התפרקותן של קבוצות ויגאן קאונטי, ויגאן יונייטד, ויגאן טאון וויגאן בורו. בשנת 2005 שיחקה לראשונה הקבוצה בפרמייר ליג, עד לשנת 2013 בה ירדה בחזרה לצ'מפיונישיפ. כיום משחקת הקבוצה בפוטבול ליג הראשונה. רגע השיא של המועדון אירע בשנת 2013 עת זכתה הקבוצה בגביע האנגלי, הייתה זו הפעם הראשונה בה קבוצה שירדה ליגה זכתה בגביע.
רוגבי.
מועדון הרוגבי של העיר הוא ויגאן ווריורס , (במקור נקרא Wigan FC), המועדון משחק בעיר מאז 1872. ויגאן היה למועדון בליגת הרוגבי מאז ועד היום והוסיף את סיומת הווריורס על שמו בשנת 1997. המועדון הוא המועדון האנגלי המצליח ביותר בספורט, הוא זכה ב-22 אליפויות בליגה וב-19 גביעים, כמו כן הוכתרו כאלופי העולם ארבע פעמים.
ארגון הפשע וליקולוקסקאיה
ארגון הפשע וליקולוקסקאיה (ברוסית: Великолукская организованная преступная группировка) הוא ארגון הפשע הגדול ביותר בסנט פטרסבורג בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, שקבע במשך כמעט כעשור את חייה הפליליים של העיר.
תחילת הקמת הארגון.
מנהיגי העתיד של הארגון הפלילי, האחים ניקולאי וויקטור גברילנקוב, נולדו בעיר וליקיי לוקי, מחוז פסקוב. האחים גברילנקוב עברו לסנט פטרבורג והתעסקו בעסקי הבירה. הם קיבלו משרה באחד ממפעלי השתייה היוקרתיים בלנינגרד - המסעדה "רוזה חוטור".
באמצע שנות ה-80 אספו האחים גברילנקוב צוות ספורטאים חזק במסעדה "ורד חוטור", שבראשה עמדו גם בני העיר וליקיי לוקי, אנדריי סרגייב ואלכסיי קוסוב.
עד מהרה, האחים גברילנקוב לקחו תחת חסותם חטיבת ספורטאים מהעיר טמבוב. ביניהם בלט ולדימיר קומארין. עד מהרה הבינו האחים שעם צוות כזה הופיעו סיכויים חדשים. כעת ניתן היה להתחיל להרוויח כסף לא על ידי מילוי בירה ותשלומים קצרים, אלא על ידי סחיטה.
"פרסטרויקה" פתחה אופקים חדשים לארגון הפלילי שזה עתה הוקם. מושאי תשומת הלב היו סוחרים פרטיים שמכרו מוצרי צריכה זולים במסווה של מוצרים ממותגים, ענתיקות, אייקונים, נפחים, סוחרי מטבעות. החישוב שלהם היה פשוט מאוד - הם סחטו כסף מאלה שלעולם לא היו הולכים להתלונן במשטרה, בידיעה היטב שהמשטרה קודם כל תתעניין בהם. העסק החל להביא רווח יציב.
בסוף שנות השמונים היה גל חדש של הגירה ברחבי ברית המועצות. יהודים שעזבו למולדתם ההיסטורית לא עזבו את הארץ בידיים ריקות. שעות ספורות לפני שהמטוס המריא, ביקרו אותם האחים עם חבריהם, לקחו מהם כסף וחפצי ערך. וכאן החישוב שלהם היה מדויק מאוד - איש לא רצה להתלונן במשטרה כשכמעט עזבו את ברית המועצות.
עלייתו של ארגון הפשע.
הכל התנהל כרגיל, כאשר בשנת 1989 קרה הבלתי צפוי - חברי הארגון מהעיר טמבוב נעצרו כמעט כולם באשמת סחיטה. ביניהם היה ולדימיר קומארין. בית המשפט גזר עליו 4 שנות מאסר. לאחר ששוחרר, הגיע קומארין לאחים גברילנקוב בשנת 1991 בבקשה לעזור להם "לקום". אך האחים לא סלחו וסירבו לו. יחד עם קומארין עזבו כל חברי הארגון מהעיר טמבוב. כך הוקם ארגון הפשע טמבוב.
באותה תקופה, הארגון הפללי וליקולוקסקאיה וטמבובסקאיה החלו לעבוד במקביל, מחלקים תחומי השפעה בסנט פטרסבורג ומנסים לא להתנגש זה עם זה. אך דו קיום שליו לא נמשך זמן רב.
בשנת 1993, בסנט פטרסבורג החלה להתכונן למשחקי הרצון הטוב הקרובים. בתנאים מועדפים נוצרו כספים רבים במטרה לרכוש ציוד ומזון מחו"ל הדרוש לחגיגות. בפרט הוחלט להסדיר את אספקת היין המיובא באיכות גבוהה לעיר.
בהזדמנות זו פנה איש עסקים עברייני אחד לארגון טמבובסקאיה. העסק פרח, ועד מהרה הופיע יין ספרדי אמיתי על מדפי מרבית חנויות העיר. לשודדים היה דולר של רווח נקי מכל בקבוק ולא היו להם בעיות עד שארגון לוליקולוקסקאיה נודע על כך. אנשי האחים גברילוב החרימו סחורה של כמעט מיליון דולר מאיש העסקים וסירבו לתת את הכסף. איש העסקים התלונן בפני טמבובסקאיה, וקומארין עם האחים הגברילנקוב החליטו ליישב את הנושא, וקבעו "סטרלקה" (מפגש), כמו שאמרו באותן שנים.