הכוחות להגנה כימית, ביולוגית וגרעינית של הכוחות המזוינים של רוסיה (ברוסית: Войска радиационной, химической и биологической защиты Вооружённых сил Российской Федерации, בקיצור: Войска РХБ защиты ВС РФ) הם כוחות מיוחדים שנועדו לנהל את מערך האמצעים המורכב ביותר שמטרתם לצמצם את אובדן כוחות היבשה ולהבטיח את משימות הלחימה במהלך פעולות בתנאים של זיהום רדיואקטיבי, כימי וביולוגי, וכן שיפור שרידותם והגנתם מפני דיוק גבוה וכלי נשק כימיים אחרים.
היסטוריה.
הכוחות הוקמו לראשונה בזמן מלחמת העולם הראשונה בשם "הכוחות הכימיים" (Химические войска) ונועדו להגן מפני מתקפות גז. לקראת סוף 1916 כבר פעלו ב 15 יחידות להגנה כימית שהתקיימו עד 1918, עת פורקו על ידי הסובנרקום.
ב-13 בנובמבר 1918 הוקמו מחדש כחלק מהצבא האדום ועד 1993 נקראו בשם "הכוחות הכימיים". בשנת 1989 הם לקחו חלק פעיל בטיפול באסון צ'רנוביל.
ב-7 במאי 1993 עם הקמת משרד ההגנה של רוסיה כיורש למשרד הסובייטי, הפכו הכוחות ל"כוחות ההגנה הכימית, הביולוגית והגרעינית".
במרץ 2020 נרתמו הכוחות לסייע לרשויות המדינה במאבק במגפת הקורונה ובהוראת שר ההגנה של רוסיה נשלחו מספר מיחידותיו לסייע למשרד ההגנה באיטליה במאבק בהתפרצות נגיף הקורונה באיטליה. כך, מ-22 עד במרץ 2020, לעזרת איטליה, רוסיה שלחה 15 מטוסים מדגם איליושין Il-76 לבסיס פרקטיק דה מארה (30 ק"מ מדרום מערב לרומא) ובהם מאה מומחים צבאיים לוירולוגיה, שמונה גדודי חיטוי, רופאים ואחיות, שנפרסו בברגמו, בחבל לומברדיה, שבה מספר הנדבקים הגבוה ביותר במדינה. יחד איתם הובא ציוד לנמל התעופה אוריו אל-סריו, הכולל מרכז אבחון נייד, ציוד רפואי ומכלי חמצן, שהחלו את עבודתם ב-27 במרץ.
משימות.
המשימות העיקריות של חיילי הכוחות כוללות:
הכוחות מאורגנים ומתנהלים בשיתוף פעולה עם כלל זרועות הכוחות המזוינים הן בהתנהלות פעולות איבה בהתמודדות מפני מתקפה בנשק גרעיני, ביולוגי וכימי ובלעדיהן וכוללות:
הכוחות פועלים ככוח ייעודי כפול, המסוגלים לפתור משימות הן בתקופת מלחמה והן בתקופת שלום, בעקבות תאונות ואסונות במתקנים תעשייתיים המסוכנים באופן קרינתי, כימי וביולוגי.
הלגיון השני פלביה וירטוטיס
הלגיון השני פלביה וירטוטיס (בלטינית: Legio II Virtutis Pacis) היה לגיון רומאי, אשר פעל במהלך המאה הרביעית.
היסטוריה.
המידע על הלגיון מועט. ככל הנראה הוא היה בתחילה לימיטאני אולם בהמשך הפך ללגיון עצמאי. הלגיון היה חלק מסדרת לגיונות שהוקמה יחד וכללה את הלגיון הראשון פלביה פאקיס והלגיון השלישי פלביה סאלוטיס. ישנה מחלוקת בשאלה מי הקים את הלגיונות. יש הסבורים שהיה זה קונסטנטינוס הראשון אולם הרוב מאחרים את ההקמה וסבורים שהיה זה קונסטנטינוס השני. כך או כך, שני הקיסרים נקראו "פלאביוס" מה שמסביר את שמו של הלגיון. השם "וירטוטיס" משמעו "האמיץ". הלגיון שרת במושבות המזרחיות, אולם לא ידוע בדיוק היכן. לצד הלגיון השני ארמניקה והלגיון השני פרתיקה, הוא הוצב בעיר זביידה (ג'יזרה). שלושת הלגיונות לא הצליחו למנוע את נפילת העיר לידי האימפריה הסאסאנית בשנת 360 ונלכדו בקרבות רחוב קשים.
הלגיון השלישי פלביה סאלוטיס
הלגיון השני פלביה סאלוטיס (בלטינית: Legio III Flavia Salutis) היה לגיון רומאי, אשר פעל במהלך המאה הרביעית.
היסטוריה.
המידע על הלגיון מועט. ככל הנראה הוא היה בתחילה לימיטאני אולם בהמשך הפך ללגיון עצמאי. הלגיון היה חלק מסדרת לגיונות שהוקמה יחד וכללה את הלגיון הראשון פלביה פאקיס והלגיון השני פלביה וירטוטיס. ישנה מחלוקת בשאלה מי הקים את הלגיונות. יש הסבורים שהיה זה קונסטנטינוס הראשון אולם הרוב מאחרים את ההקמה וסבורים שהיה זה קונסטנטינוס השני. כך או כך, שני הקיסרים נקראו "פלאביוס" מה שמסביר את שמו של הלגיון. השם "וירטוטיס" משמעו "ישועה" או "הצלה". הלגיון שרת באפריקה, אולם לא ידוע בדיוק היכן.
Da Real World
Da Real World (בעברית: העולם האמיתי) הוא אלבום האולפן השני של הראפרית האמריקאית מיסי אליוט. האלבום יצא לאור ב-22 ביוני 1999, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
רקע והפקה.
האלבום נקרא במקור "She's a Bitch". כל רצועות האלבום הופקו על ידי טימבלנד, בדומה לאלבומה הקודם של אליוט, Supa Dupa Fly.
תוך כחצי שנה, מכר האלבום כמיליון עותקים וזכה במעמד "אלבום פלטינה" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
השפה הבין-סלאבית
השפה הבין-סלאבית (Medžuslovjansky; Меджусловјанскы) היא שפה מתוכננת אזורית, המבוססת על השפות הסלאביות. מטרתה לשמש כלי עזר לתקשורת בין דוברים בקרב עמים סלאביים, ולאפשר לאנשים שלא דוברים שפה סלאבית כלשהי לתקשר עם סלאבים.
ניתן לסווג את השפה הבין-סלאבית כשפה מתוכננת למחצה. השפה ביסודה היא המשך מודרני של סלאבית כנסייתית עתיקה, השפה היא גם סוג של דרך מאולתרת שסלאבים השתמשו בה מאות שנים כדי לתקשר עם עמים סלאבים אחרים. למשל במקומות בהם יש יותר מעם סלאבי אחד ובאינטרנט, ובכך מספקת להם ביסוס מדעי. לפיכך, אוצר המילים של השפה וגם הדקדוק מבוססים על המאפיינים המשותפים בין השפות הסלאביות, ואמצעים לא סלאבים בדרך כלל נמנעים. ההתמקדות העיקרית של השפה מתבססת על הבנה מיידית מאשר למידה קלה.
ניסיונות קודמים של בין-סלאבים בעלי היסטוריה ארוכה וקדמו לשפות כמו וולאפיק ואספרנטו במאות שנים. התיאור הישן ביותר נכתב על ידי כומר קרואטי, בין השנים 1659-1666. בצורה הנוכחית שלה השפה הבין-סלאבית נוצרה ב-2006 בשם Slovianski. ב-2011 סלוביאנסקי עברה רפורמה והתמזגה עם שני פרויקטים אחרים, בו-זמנית שינתה את ל-"Interslavic", שם שהוצע לראשונה על ידי איגנס הושק ב-1908.
השפה הבין-סלאבית יכולה להיכתב הן באלפבית הלטיני והן באלפבית הקירילי.
רקע כללי.
ההיסטוריה של השפה הבין-סלאבית קרובה מאוד לזו של התנועה הפאן-סלאבית, אידאולוגיה שתומכת באיחוד פוליטי ותרבותי של כל הסלאבים. אמונה זו מבוססת על הקו המנחה שכל הסלאבים הם חלק מאומה סלאבית אחת יחידה. ביחד עם אמונה זו בא הצורך בשפה סלאבית אחת שתובן על ידי כולם. מועמדת חזקה לכך הייתה הרוסית, השפה של המדינה הסלאבית הגדולה ביותר וגם שפת האם של יותר מחצי מהסלאבים. אפשרות זאת הייתה מועדפת על ידי אוכלוסיית רוסיה וגם על ידי הפאן-סלאבים מחוץ לרוסיה, כמו הסלובקי ליודוביט שטור. אחרים האמינו שסלאבית כנסייתית עתיקה היא אפשרות טובה יותר וטבעית יותר. במאות הקודמות השפה הזאת שימשה כשפה המרכזית לרוב העולם הסלאבי, ועדיין נעשה בה שימוש בספרות הדתית, שם היא שימשה כמקבילה ללטינית. סלאבית כנסייתית עתיקה נהנתה גם מהיתרון של היותה דומה לכל השפות הסלאביות, מכיוון שכולן התפתחו ממנה. למרות זאת, לסלאבית הכנסייתית העתיקה היו חסרונות רבים, לדוגמה: היא נכתבה בצורה מאוד עתיקה של האלפבית הסלאבי; הדקדוק שלה היה מאוד מסובך; באוצר המילים שלה היו חסרות מאות מילים שיש לשפות הסלאביות היום. רוב הניסיונות להקמת שפה בין-סלאבית בעבר התמקדו בניסיון החייאתה של הסלאבית הכנסייתית העתיקה והפיכתה לשפה יומיומית.
פרויקטים מוקדמים.
ספר הדקדוק הבין-סלאבי הראשון, "Gramatíčno izkâzanje ob rúskom jezíku," נכתב בשנת 1665 על ידי הכומר הקרואטי יוראי קריז'אניץ. הוא התייחס לשפה כ-רוסקי (רוסית), אך במציאות התכוון לשילוב של רוסית וקרואטית. קריז'אניץ השתמש בשפה הזאת לא רק ליצירת ספר הדקדוק הזה אלא גם לכתיבת המאמר "Politika".
לפי המחקר של חוקר השפות הסלאביות ההולנדי תום אקמן, 59% מהמילים שנכתבו במאמר בעלות שורשים סלאביים משותפים לכל השפות הסלאביות, 10% מהמילים באו מרוסית, 9% מקרואטית, ו-2.5% מפולנית.
קריז'אניץ לא היה הראשון שניסה לכתוב בשפה שתהיה מובנת לכל הסלאבים. ב-1583 כומר קרואטי אחר, שימה בודיניץ, תרגם מאמר מלטינית לשפה מאולתרת סלאבית אחרת, שבה השתמש הן באלפבית הלטיני והן באלפבית הקירילי.
אחרי קריז'אניץ, מאמצים בודדים אחרים בוצעו להמצאת שפה שתובן על ידי כול הסלאבים. דוגמה בולטת היא ה"אוניברסליס לינגוה סלאביקה" שפה שנכתבה על ידי יאן הרקל, עורך דין סלובקי, השפה פורסמה ב-1826. לעומת קריזאניץ' השפה הזאת הייתה דומה יותר לשפות סלאביות מערביות.