Coloring and Composition. In Philosophy and Linguistics Boulder: Westview Press, 1999, pp. 35-82.
Context and Communication. In Readings in the Philosophy of Language. Cambridge: MIT Press (1997), pp. 415-474.
Logical Form and LF. In Noam Chomsky: Critical Assessments Routledge, 1993, pp. 788–838.
Term Limits. Philosophical Perspectives 7, 1993, pp. 89-124.
Paul Grice and the Philosophy of Language. Linguistics and Philosophy15, 5, 1992, pp. 509–59.
Descriptive Pronouns and Donkey Anaphora. Journal of Philosophy 87, 3, 1990, pp. 113-150.
Meaning, Grammar, and Indeterminacy. Dialectica 41, 4, 1987, pp. 301–19.
על עבודתו של ניל.
Facts, Slingshots and Anti-Representationalism: On Stephen Neale’s "Facing Facts". Edited by Gerhard Preyer and Georg Peter, Protosociology, Vol. 23.
ורטיגו (טיסה)
וֶרְטִיגוֹ הוא אובדן התמצאות מרחבית. המונח בעברית מוכר בעיקר בהקשרים של טיסה בהן הוא מתאר אובדן יכולת ההתמצאות במרחב כתוצאה מאובדן סימנים ויזואליים שנובע מתנאי אל-ראות, כגון טיסה בתוך עננים כבדים, ערפל או טיסה בלילה חשוך מעל ים, ולעיתים אף מעל יבשה. המונח ורטיגו נפל משימוש לתיאור תופעה זאת ברוב המצבים אך נשאר בשימוש בעברית והוא בעל קשר לתסמין הרפואי באותו שם שמתאר תופעה שונה: ורטיגו, שהוא איבוד שיווי משקל ואיזון עצמי בגלל בעיה באוזן הפנימית, לעומת ורטיגו בטיסה המתאר בעיה הנובעת מפרשנות שגויה לתחושה מהאוזן הפנימית.
בתעופה נפוץ המושג הלועזי Spatial Disorientation (או בראשי תיבות: SD) וגורם זה אחראי לכ-25 אחוז מכלל התאונות הקטלניות בתעופה צבאית ואף בעל אחוז תאונות גדול יותר בהקשר של הגורם האנושי בתעופה.
סינדרום טרנר
על ממלכה
ג'ון דאולנד
ג'ון דאולנד (באנגלית: John Dowland; 1563 - 20 בפברואר 1626) היה משורר, מלחין, זמר ונגן לאוטה אנגלי. שמו נודע היום כמחברם של שירים מלנכוליים כמו "Come, heavy sleep" (אשר מהווה את הבסיס ליצירתו של בנג'מין בריטן "Nocturnal"), "Come again", "Flow my tears", "I saw my Lady weepe" ו-"In darkness let me dwell". המוזיקה הכלית שחיבר זכתה לתחייה ורכשה לה מקום ברפרטואר של נגני הגיטרה במאה העשרים.
חייו.
הסברה המקובלת היא שדאולנד נולד בלונדון. ידוע שבשנת 1580 נסע לפריז, שם הועסק בשירותו של השגריר בחצר המלוכה הצרפתית. באותה תקופה הפך לקתולי, וטען מאוחר יותר שבשל כך לא הוצעה לו משרה בחצר הפרוטסטנטית של המלכה אליזבת (למרות שדבר החלפת הכנסייה שלו לא נודע בציבור, ומוזיקאים קתוליים אחרים זכו לקבל משרות בחצר המלכה).
הוא הועסק במשך שנים רבות בחצרו של כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק. בשנת 1606 שב לאנגליה, ובשנת 1612 זכה למשרה בחצרו של ג'יימס הראשון כנגן לאוטה. לא ידוע על יצירות שחיבר מאז ועד מותו בלונדון בשנת 1626.
רוב יצירותיו נכתבו ללאוטה. יש בהן מספר ספרים של יצירות ללאוטה סולו, שירי לאוטה (לזמר/ת ולאוטה), שירים למספר קולות בליווי לאוטה, ומספר יצירות לחמש ויולות דה גמבה ולאוטה .
אחת מיצירותיו המוכרות ביותר היא שיר הלאוטה "Flow My Tears", להלן הבית הראשון שלו:
שנים לאחר מכן כתב את יצירתו הכלית הידועה "Lachrimae" או "Seaven Teares Figured in Seaven Passionate Pavans" לחמש ויולות דה גמבה ולאוטה, המבוססת על "Flow My Tears." הייתה זו אחת היצירות הרב-כליות המוכרות ביותר בתקופתו. הפבאן שכתב, "Lachrymae antiquae", היה אחד מלהיטי המאה ה-17.היצירה זכתה לעיבודים שונים וכן לסדרות של ואריציות מאת מלחינים כמו: תומאס מורלי, ויליאם בירד, היינריך שיידמן, יאקוב ואן-אייק ורבים אחרים. מוטיב הפתיחה של היצירה לבדו שימש לפתיחתם של פבאנים רבים.
המוזיקה של דאולנד הייתה מלנכולית באופיה, לפי האופנה המוזיקלית בתקופתו. הוא כתב יצירה תחת משחק המילים בכותרת "Semper Dowland, semper dolens" (תמיד דאולנד, תמיד מדוכא), אשר עליה נאמר כי היא מסכמת חלק ניכר מיצירתו.
שירו של דאולנד "Come Heavy Sleepe, the Image of True Death", נתן את ההשראה ליצירתו של בנג'מין בריטן "Nocturnal after John Dowland for guitar", אשר נכתבה בשנת 1964 עבור הגיטריסט ג'וליאן ברים. ביצירה זו שמונה וריאציות המבוססות על נושאים מתוך השיר או הליווי שלו בלאוטה, אשר נפתרות לנגינת גיטרה של השיר עצמו.
מורשתו במוזיקה העכשווית.
יוצרים עכשוויים הקליטו ביצועים של יצירותיו של דאולנד. בשנת 1999 הוקלט בחברת ECM New Series האלבום "In Darkness Let Me Dwell" ובו ביצועים חדשים לשיריו של דאולנד, בביצועם של הטנור ג'ון פוטר, נגן הלאוטה סטפן סטבס, והכנרת מאיה הומבורגר, יחד עם מוזיקאי הג'אז האנגלים ג'ון סורמן וברי גאי.
אלביס קוסטלו כלל הקלטה של יצירתו של דאולנד "Can she excuse my wrongs" (יחד עם Fretwork ו-The Composers ensemble) כרצועת בונוס בהוצאה המחודשת של אלבומו The Juliet Letters.
באוקטובר 2006 הושק לחנויות אלבומו של סטינג Songs from the Labyrinth בחברת ההקלטות דויטשה גרמופון. סטינג, אשר תואר כמעריץ של דאולנד, הפיק את האלבום יחד עם נגן הלאוטה אדין קרמזוב.
פסיכולוגיה שיקומית
פסיכולוגיה שיקומית היא ענף בפסיכולוגיה העוסק בטיפול, אבחון ושיקום אנשים המתמודדים עם מוגבלויות גופניות, נפשיות, שכליות וחברתיות או שינויים בתחומים אלה. פסיכולוגיה שיקומית היא טיפול באדם שחווה משבר בגוף ובנפש, כדי להביא אותו למימוש פוטנציאל היכולות שנפגעו בעקבות טראומה, תוך ראיה אינטגרטיבית שכל תחומי החיים של המטופל.
השיקום הוא תהליך דינמי שבו משתתף צוות רב-מקצועי, הכולל רופאים, צוות סיעודי, מרפאים בעיסוק, פיזיותרפיסטים, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים ויועצי תעסוקה. מטרת השיקום היא להביא את האדם למימוש הפוטנציאל האישי בתחום הפיזי, הנפשי, החברתי, המשפחתי, התעסוקתי וכל תחום אחר המשמעותי לאדם.
בישראל, פסיכולוג שיקומי הוא מי שסיים לפחות תואר שני בפסיכולוגיה במגמה טיפולית שיקומית, וכן הוסמך על ידי משרד הבריאות, לאחר שעבר בהצלחה שתי שנות התמחות במשרה מלאה (או ארבע שנים בחצי משרה) ובחינת מומחיות.
הפסיכולוג השיקומי מסייע למשתקם ולבני משפחתו להתמודד עם השינויים שחלו בחייו (האובדן הפיזי, התפקודי, הנפשי) והמוגבלות, כלומר מכלול המכשולים החברתיים והתרבותיים המקשים על האדם בסיפוק צרכיו.
אוכלוסיית המשתקמים כוללת:
בעלי נכויות פיזיות כגון שיתוק, עיוורון, כוויות, קטיעות, סוכרת, חירשות, מחלות לב, מחלת כליות, מחלת הסרטן; בעלי נכות התפתחותית כגון אוטיזם או פיגור; בעלי מגבלה חברתית-תרבותית כמו נוער בסיכון, עבריינים, מתמכרים לחומרים פסיכואקטיביים כמו סמים ואלכוהול; בעלי נכויות נפשיות-רגשיות כגון נפגעי נפש שאיתם מנסה לעבור תהליך הסתגלות לחיי היום יום, טיפול בנפגעי פוסט-טראומה, ליווי וסיוע בהתמודדות עם אובדן ושכול. אוכלוסיית המטופלים כוללת פעמים רבות אנשים לאחר תאונות דרכים, תאונות עבודה ואנשים המתמודדים עם מחלות ושינויים במצבם הרפואי הן מבחינה אורתופדית ו/או נוירולוגית.
הפילוסופיה של השיקום וההשלכות על פסיכולוגיה שיקומית.
הפילוסופיה של השיקום מושתתת על האמונה בכבודו ובערכו של האדם. בשורשי תורת פילוסופית זו טמונות השאיפה והמחויבות לספק הזדמנות לשוויון זכויות והזדמנויות בעבור האדם באשר הוא. הפילוסופיה השיקומית מונעת מתוך תחושת שליחות פנימית להגשים צדק מוסרי הומניסטי זה.
לחברה ישנה מחויבות מוסרית לשקם מתוך הנחה שלכל בני האדם ישנה הזכות לשוויון ולהזדמנות שווה.
כנגזרת מפילוסופיית שיקום זו, אחת ממטרותיו של המטפל השיקומי היא לעזור לאדם בעל הנכות להשיג את מטרותיו תוך כדי ליווי ומתן כלים להעצמתו האישית. המיקוד הוא על הסתגלות והתאמה מנקודת מבט אקולוגית, הממוקדת בהשגת איכות חיים משמעותית. פילוסופיית השיקום מדגישה את זכותו של האדם לבחור את מערכות היחסים ומטרותיו האישיות והמקצועיות.
היבטים נפשיים ופסיכו-חברתיים בשיקום.
ההיבט הפסיכו-חברתי בהקשר של התמודדות עם מוגבלות מורכב משלושה ממדים:
ישנן אוכלוסיות שפגיעתן יוצרת קושי ספציפי בתחום זה. הדימוי העצמי והביטחון העצמי נפגע, בעיות קוגניטיביות, כמו חוסר עכבות, שמפריעים מאוד מבחינה חברתית. חשוב לפתח מיומנויות חברתיות מאחר שיש קשר בין כישורים חברתיים לתמיכה חברתית. לא נמצא מתאם במחקר בין מאפייני נכות לתמיכה חברתית. כלומר, אין זו הנכות אלא האדם אשר משפיע על התמיכה החברתית. לכן, חשוב שלאדם יהיו כישורים חברתיים על מנת שיוכל לטפח ולהיעזר ברשת תמיכה חברתית.
גורמים המשפיעים על תגובת האדם למצבו.
המוגבלות עשויה לאתגר מספר הנחות יסוד על העולם והעצמי, במיוחד כאשר השינוי פתאומי והתפקוד משתנה בצורה דרסטית.
גורמים המשפיעים על תגובת האדם למצבו ויש לקחתם בחשבון בטיפול באנשים עם מוגבלות:
בשיקום ישנה חשיבות רבה למושג מסוגלות עצמית (Self Efficacy), הנוגע לשיפוט העצמי של האדם שמשפיע על הסביבות שהאדם בוחר לעצמו, הפעילויות שבהן הוא משתתף וכן ההתמודדות עם מכשולים. התאוריה מספקת מסגרת התייחסות כוללת המסבירה מדוע בעלי מוגבלות מסוימים מצליחים במאמצי השיקום ואחרים לא. תאוריה זו גם מספקת כלי אפקטיבי ביותר בידי המטפלים השיקומיים לעזור למטופליהם להגיע לידי מיקסום הפוטנציאל השיקומי שלהם.
מודל תאורטי מרכזי להתמודדות עם אבדן.