ערים תאומות.
לאוצונומיה יחסי ערים תאומות עם:
הארמייה השלישית (בריטניה)
הארמייה השלישית של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
ב-13 ביולי 1915 הוקמה הארמייה השלישית, בעקבות גידולו של חיל המשלוח הבריטי. הארמייה נפרסה דרומית לארמייה הצרפתית העשירית, והייתה מנותקת משאר הכוחות הבריטיים, עד לאחר קרב ורדן, שאז נפרסה הארמייה הצרפתית העשירית באזור אחר, והארמייה הבריטית הרביעית נפרסה במקומה. הארמייה לחמה בקרב על הסום, בקרב קמברה, בקרב אראס, בקרב פשנדל, בקרב אמיין, ובמתקפת מאה הימים.
יז'י ניימן
ג'רזי ספלאבה ניימן (באנגלית: Jerzy Spława-Neyman, בפולנית מבטאים את השם יז'י ספואבה ניימן ; 16 באפריל 1894 - 5 באוגוסט 1981) היה מתמטיקאי וסטטיסטיקאי פולני-אמריקאי, יליד בסרביה. הוא עבד באוניברסיטאות בוורשה ואחרי זה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. המחצית השנייה של הקריירה שלו הייתה באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה.
ניימן היה הראשון שהכניס לשימוש את התפיסה המודרנית של רווחי סמך לבדיקת השערות ואת האופן שבו בודקים את השערת האפס. הבדיקה של השערת האפס על פי השיטה שהציע ביחד עם אגון פירסון נקראת "הלמה של ניימן ופירסון".
ביוגרפיה.
ניימן נולד למשפחה ממוצא פולני בעיר טיגינה שבחבל בסרביה, בימי האימפריה הרוסית. הוא היה הילד הרביעי מתוך ארבעה ילדים במשפחה. הוריו היו קתולים ובילדותו שימש בתפקיד נער מזבח בכנסייה. בגיל מאוחר יותר הפך לאגנוסטי. משפחתו של ניימן הייתה משפחת אצולה שחלק מבניה היו גיבורי מלחמה. הוא סיים את התיכון הפולני לבנים של קמניץ-פודולסקי בשנת 1909. בזמן לימודיו שם נקרא: יורי צ'סלבוביץ ניימן.
בשנת 1912 התחיל ללמוד באוניברסיטת חרקוב. אחד ממוריו באוניברסיטה היה סרגיי נתנוביץ ברנשטיין. ברנשטיין היה סטטיסטיקאי רוסי, ממוצא יהודי, שהתמחה בהסתברות. ניימן התרשם מספרו של המתמטיקאי הצרפתי אנרי לבג, שעסק באנליזה נומרית והתמקד באינטגרלים.
בשנת 1921 חזר לפולין במסגרת תוכנית של שיבה למולדת שיועדה לאסירי מלחמה מהמלחמה הפולנית-סובייטית. בשנת 1924 סיים דוקטורט באוניברסיטת ורשה. נושא התזה שלו: "על יישום תורת ההסתברות לניסויים בחקלאות". לאחר שסיים את הדוקטורט קיבל מלגה לשנתיים בהן ביצע מחקרים בסטטיסטיקה בלונדון ובפריז בהדרכת קרל פירסון ואמיל בורל.
לאחר שחזר לפולין ייסד את המעבדה הביומטרית במכון ננצקי לביולוגיה ניסויית בוורשה. ניימן פרסם מספר רב של ספרים על סטטיסטיקה וביצוע ניסויים מדעיים.
הוא זה שהגדיר את האופן בו מתבצעות בדיקות רפואיות של ה-FDA עד היום.
בשנת 1938 עבר לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. 39 סטודנטים עשו דוקטורט בהדרכתו. בשנת 1966 קיבל Guy Medal מטעם החברה הסטטיטיסטית המלכותית ושלוש שנים מאוחר יותר קיבל את המדליה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
תרומות עיקריות שלו בסטטיטיסטיקה.
הלמה של ניימן ואגון פירסון דחקה את מתודולגית בדיקת ההשערות של קרל פירסון (אביו של אגון פירסון), שהייתה מקובלת לפניה. בתחילת דרכו האקדמית ניימן עבד עם פירסון האב.
הארמייה הרביעית (בריטניה)
הארמייה הרביעית של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
ב-5 בפברואר 1916 הוקמה הארמייה הרביעית, בעקבות גידולו של חיל המשלוח הבריטי, ולמפקדה מונה גנרל הנרי רולינסון. הארמייה השתתפה בקרב על הסום, ולאחר מכן הועברו יחידותיה לארמיית העתודה והיא פורקה. במהלך קרב פשנדל הופעלה מפקדת הארמייה במבצע הסחה בשפך האיזר, אך המבצע נכשל. במהלך מתקפת האביב הפכה הארמייה החמישית, שספגה אבדות כבדות לארמייה הרביעית. הארמייה השתתפה בקרב אמיין, ולאחר מכן פעלה במהלך מתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה.
מלחמת העולם השנייה.
כחלק ממבצע פורטיטיוד - מבצע ההונאה הגדול של בעלות הברית, הוקמה גם הארמייה הבריטית הרביעית הפיקטיבית, שהוצגה כאילו היא אמורה לפלוש לנורווגיה. ההונאה המשיכה אף לאחר הפלישה לנורמנדי, והתקיימה עד לינואר 1945.
ההמנון ההומרי להרמס
ההמנון ההומרי להרמס, הוא אחד משלושים ושלושה המנונים הומריים עתיקים המיוחסים להומרוס. (אורך 580 שורות) אין תארוך מדויק לזמן כתיבתו של המנון, אך ההמנון מתוארך לתקופה שבין המאות 5-6 לפנה"ס.
עלילה.
לידת האל.
ההמנון מתחיל מתיאורה של לידתו של האל. אביו הוא זאוס, האל המרכזי באולימפוס ואמו היא מאיה, אלה הבכירה שבפליאדות. הרמס מתואר כתינוק שמרגע הולדתו נמצא בתנועה מתמדת. הוא נולד בבוקר, לקראת צהריים המציא את הנבל ולמד לנגן, בערב גנב את פרותיו של אפולו ובלילה שכב כבר בעריסתו, מגלם נאיביות ילדותית. יומו הראשון של הרמס משמש כהקדמה שבה משתקפות תכונות אופיו העיקריות של האל.
המצאת הנבל.
ההמנון מתאר שכבר לאחר הולדתו, האל הצעיר משתחרר מחיתוליו, יוצא מעריסתו ויוצא לחקור את העולם ללא כל פחד. כאשר הרמס מבחין בצב הזוחל מול מערת אמו, לראשו מגיע רעיון. הוא תופס את הצב, מוריד את שריונו, מצמיד אליו קצץ לקנים ומותח שבעה מיתרים. כך ההמנון מתאר את המצאת הנבל הראשון. בהמשך מתואר כיצד הרמס ניגן בנבל ושר. המוזיקה שלו עוררה אושר, אהבה ואף חלומות מתוקים.
מפגש עם אפולו.
לאחר שהרמס מחזיר את הנבל לעריסתו, מתעורר רעבו של האל. הוא יוצא מן המערה, חוצה בשעות ספורות את יוון מדרום לצפון, ומגיע עם ערב אל רפתות האלים בפִּייֶרִיָה שליד האולימפוס. ההמנון מתאר כיצד האל הצעיר הבחין בפרות המשוטטות השייכות לאחיו החורג, האל אפולו. הוא מפריד חמישים מהן מהעדר ומוביל אחריו בצעדה אחורה.
זאת על מנת ליצור עקבות המובילות לכיוון ההפוך ואילו לעצמו הכין נעליים מיוחדות מענפי הדס ואשל הלא משאירות עקבות כלל. הוא מוביל אותן דרומה עד לנהר אַלְפֶאוֹס שליד אוֹלימְפִּיָה. שם, הרמס מדליק אש על ידי שני ענפים וחומר דליק. בכך הוא ממציא דרך להדלקת אש. לאחר מכן הרמס, משאיר את הפרות במקום סתר, ממהר לחזור לקילֶנֵה ומתגנב דרך חור המנעול אל תוך מערתה של אמו. שם נשכב בעריסתו ומחבק את הנבל.  הרמס משליך את נעליו לנהר, מפזר את הפחם וחוזר למערת אמו. הוא נכנס חזרה לעריסתו, מניח את הנבל לצידו ונרדם. לאחר שאפולו מגלה את האבדה, הוא מבחין בעקבות המובילות לכיוון השני, אך עולה על התרמית. בבואו למערתה של מאיה, הוא דורש מהרמס את החזרתם של הפרות. כאן ההמנון מתאר את הרמס הצעיר מכחיש כל יחס להיעלמות הפרות ומעמיד פני תינוק תמים, הנולד רק עתה ועיסוקיו העיקריים הם לישון ולשתות חלב אמו.
עימות עם זאוס ואפולו.
אפולו והרמס מגיעים לזאוס, אביהם, על מנת לברור בסיטואציה הנתונה. כל אל מציג את גרסתו. אפולו מאשים את הרמס בגנבה ומספר על תחבולותיו, ואילו הרמס הקטן מכחיש במתק שפתיים את כל ההאשמות. זאוס, המשועשע מהתנהגותו של הרמס תוך הבנה שגם לתכונות אלה יש מקום בקרב האלים, מורה עליהם להתפייס ולהרמס לספר היכן החביא את הפרות. אפולו, המתרשם מהנבל, מבקש מהרמס לתת לו אותו בתמורה לכל אשר יבקש. הרמס מסכים ומקבל חמישים פרות, מטה רועים ותפקידו של פטרון הדרכים ורועה צאן.
יתר על כן, הוא מקבל מוט זהב עם שלושה עלים לראשו, המעניק עושר, שליטה על חיות ומתנת נבואות קטנות. בכך הרמס הופך גם לשליח לאלים. הוא מלווה את בני-האדם בדרכי העולם, ובמותם הוא מנחה את נשמותיהם אל משכנות השאול.
מוטיבים עיקריים.
מוטיב ההומור.
לאורך כל אורכו של ההמנון, ישנם לא מעט רגעים קומיים בין אם בסצנת גנבת הפרות או המשפט עם אפולו מול זאוס. ההמנון מתאר את הרמס כדמות נוכלת, המצליחה להשיג את כל המטרותיה כאשר כל האמצעים כשרים. בנוסף גם הדמויות של שני האלים המרכזיים בפנתאון האלים: זאוס ואפולו מוצגים באור שונה. זאוס, המתואר לרוב כמטיל אימה, מוצג כאן משועשע למראה בנו התינוק התחמן שהצליח לעבוד על אחיו הגדול ואילו אפולו עצמו, למרות הכעס הראשוני, מתרכך ומשתף פעולה עם הרמס ואף עוזר לו להפוך לאחד האלים. הרוח ההומוריסטית מלווה את המנון ומעבירה היטב את אופיו הייחודי של האל.
ייחודו של ההמנון.
בהמנון מתואר הרמס כתינוק וזאת בניגוד להמנונות של אלים אחרים (כמו אפולו, אפרודיטה וכו') שבהם הם מתוארים כבוגרים ובשלים ישר לאחר לידתם. יתר כל כן, הרמס מופיע בהמנון ללא הגדרת כוחותיו ותחום השפעתו, ורק בסוף ההמנון הוא רוכש אותם. הרמס נראה נלחם על זכויותיו מול זאוס ואפולו ומשיג את האביזרים שיגדירו לו בהמשך את תחומי השפעתו. מנגד, שאר האלים האולמפיים מתוארים בהמנונות שלהם כמוכנים בעלי תחומי השפעה ברורים. בכך הרמס הוא אל שונה מהם וכך גם ההמנון המתאר את רוחו.
צבא הודו
צבא הודו (בהינדי: भारतीय थलसेना, באנגלית: Indian Army או IA) היא זרוע הכוחות הקרקעיים (והזרוע הגדולה ביותר) של הכוחות המזוינים של הודו. נשיא הודו משמש המפקד העליון של צבא הודו, המפקד הראשי של הצבא (Chief of Army Staff או COAS) הוא קצין בדרגת גנרל.
צבא הודו נוצר מהארמייה של חברת הודו המזרחית הבריטית שהפכה לימים לצבא הודו הבריטית ולאחר קבלת העצמאות, לצבא הודו. במחצית השנייה של המאה ה-20 היה צבא הודו מעורב במספר רב של עימותים, מלחמות וסכסוכי גבול בעיקר כנגד פקיסטן וסין. גבולותיה הצפוניים של הודו מאופיינים בטופוגרפיה הררית, לכן מרכיב חשוב בצבא ההודי הן היחידות ללוחמה הררית.
היסטוריה.
צבא הודו הבריטית.