מפברואר 2010 ייעץ לנשיא התאחדות הכדורגל הרוסית באותה עת, סרגיי פורסנקו.
מאוגוסט 2010 ועד ספטמבר 2011 היה למאמן קבוצת פאקל וורונז'. בשנת 2012 התמנה לנשיא קבוצת פאקל.
בשנים 2013–2017 כיהן כמאמן קבוצת אטלנטס ובמאי 2017 מונה למנהל ספורטיבי בזניט סנקט פטרבורג לצדו של סרגיי פורסנקו שחזר לתפקיד נשיא הקבוצה.
ב-7 באוקטובר 2017 נפטר במפתיע במוסקבה משטף דם והוא בן 49 בלבד. לממלא מקומו מונה אורסטה צ'ינקוויני.
חגית לרנאו
חגית לרנאו (נולדה ב-1966) היא קרימינולוגית המשמשת כמשנה לסניגור הציבורי הארצי וכממלאת מקומו. חיברה את הספר "עבריינות ואכיפת חוק".
ביוגרפיה.
ד"ר חגית לרנאו, ילידת 1966, השלימה תואר ראשון בפילוסופיה וחינוך בשנת 1992, ותואר ראשון נוסף במשפטים וקרימינולוגיה בשנת 1997, המשיכה לתואר שני ושלישי בקרימינולוגיה אותם סיימה בשנת 2003 באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת עבודת הדוקטורט בחנה את ההשפעה שהייתה לרפורמה בחוק המעצרים על מדיניות המעצרים בישראל. ד"ר לרנאו הראתה כי החוק יושם באופן חלקי בלבד, ולמעשה לא הצליח להביא לצמצום השימוש במעצרים לצורך חקירה, וחיזוק הערכים של כבוד הנחקר וחירותו. במבט תאורטי רחב יותר עסקה ד"ר לרנאו בניתוח הגורמים לכך שהמנגנונים שנקבעו בחוק המעצרים, ובחקיקה בכלל, לא מצליחים לגרום לשינוי החברתי אותו הם מבקשים לחולל, והציעה מודל המבוסס על ניתוח אינטרסים ערכיים וארגוניים של האורגנים המערכתיים שאת התנהגותם מבקשת החקיקה לצד יצירת תמריצים ומנגנונים מפקחים שיפעלו ליישום החוק.
בשנת 2005 הצטרפה כסגנית לסניגורית הציבורית הארצית, ועם מינויו של ד"ר יואב ספיר לתפקיד הסניגור הציבורי הארצי בשנת 2012, היא מונתה כמשנה לסניגור הציבורי הארצי. ד"ר לרנאו ריכזה את עבודת הסניגוריה בתחומי החקיקה והמדיניות בהליכים רבים בכנסת ובמשרד המשפטים, והייתה חברה במספר ועדות ציבוריות ובהן: הוועדה לבחינת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, בראשות פרופ' רות קנאי (2010); הוועדה לבחינת מדיניות הענישה והטיפול בעבריינים, בראשות שופטת בית המשפט העליון בדימוס דליה דורנר (2015); הצוות הבין משרדי לבחינת הכלים לצמצום צריכת זנות בראשות מנכ"לית משרד המשפטים עו"ד אמי פלמור (2017), במסגרתו כתבה דעת מיעוט המתנגדת להפללת לקוחות הזנות מתוך חשש שחקיקה כזו תעמיק את הדפוסים העבריינים הקשורים לתופעת הזנות ותפגע בנשים בזנות.
ד"ר לרנאו מייצגת בעיקר בערעורים לבית המשפט העליון. באוגוסט 2018, לאחר 11 שנים של מאבק משפטי, הובילה ביחד עם עו"ד דמיטרי ורניצקי, לזיכויו של אלישע חייבטוב מעבירת רצח. במאי 2021 מונתה כממלאת מקום הסניגור הציבורי הארצי לאחר שיואב ספיר הודיע על כוונתו לסיים את כהונתו, ועד למינויה של ענת מיסד-כנען בספטמבר 2021 כסניגורית ציבורית ארצית.
במקביל לעבודתה בסניגוריה היא עוסקת במחקר ובהוראה בתחומי הקרימינולוגיה התאורטית, תורת הענישה והמשפט הפלילי. בשנת 2016 יצא לאור ספרה "עבריינות ואכיפת חוק: תאוריה, מדיניות וביקורת".
חייה האישיים.
ד"ר חגית לרנאו חיה עם בת זוג, שותפה להורות לשני ילדים, גרה בתל אביב.
הרה ביורק
הרה ביורק דורהולסדוטיר (, נולדה ב-29 במרץ 1972) היא זמרת איסלנדית הידועה בעיקר בכך שייצגה איסלנד באירוויזיון 2010 שנערך באוסלו, נורווגיה עם שירה Je ne sais quoi.
ביוגרפיה.
ביורק נולדה ברייקיאוויק, בירת איסלנד. היא התמודדה ב"גרנד פרי מלודי דנמרק" בשנת 2009, קדם האירוויזיון הדני המסורתי, היא כמעט והצליחה להעפיל לייצוג דנמרק באירוויזיון עם שירה "Someday" אך הפסידה בגמר וזכתה במקום השני, שמקנה פרס סמלי בלבד. היא ניצחה בתחרות ההזדמנות השנייה של OGAE ושנה לאחר מכן איסלנד בחרה בה לייצג אותה באירוויזיון עם השיר Je ne sais quoi ("אני לא יודעת מה") איתו סיימה במקום השלישי בגמר הגדול.
ביורק לקחה חלק בהרבה הופעות באירוויזיון כזמרת רקע, באירוויזיון 2009 שנערך במוסקבה בירת רוסיה, באירוויזיון 2008 שנערך בבלגרד בירת סרביה, ובאירוויזיון 2015 שנערך בווינה בירת אוסטריה. ביורק יצאה לסיבוב הופעות משותף עם הזמרת ביורק והלהקה סיגור רוס. בשנת 2015 עברה ביורק להתגורר בצ'ילה, לאחר שזכתה בה לפופולריות בעקבות זכייתה בפסטיבל מוזיקה בשנת 2013.
הרה ביורק התמודדה בקדם האיסלנדי לאירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם השיר "Moving On". הקדם הסתיים בניצחונה של להקת הטארי ובזכייתה של הרה במקום הרביעי מתוך עשרה.
מייקל קורס
מייקל דייוויד קורס (באנגלית: Michael David Kors; ב-9 באוגוסט 1959) הוא מעצב אופנה אמריקאי-יהודי.
הוא הבעלים והמנהל בפועל של מותג האופנה היוקרתי הנושא את שמו: Michael Kors (MK). הוא מתמחה בעיקר בעיצוב בגדים ספורטיביים ובנוסף מעצב אביזרי אופנה כגון תיקים, ארנקים, שעונים ותכשיטים.
קורות חיים.
נולד בשם קארל אנדרסון ג'וניור (Karl Anderson Jr) בלונג איילנד, ניו יורק שבארצות הברית לאם יהודייה ולאב נוצרי ממוצא שוודי. בנם של ג'ואן המבורגר וקארל אנדרסון שהיה סטודנט ודוגמן לשעבר. השניים התגרשו ואמו נישאה בשנית לביל קורס כאשר היה בן 5 ואמו אמרה לו שבאפשרותו לשנות גם את שמו הפרטי והוא בחר בשם מייקל דייוויד קורס.
קורס גדל בניו יורק וסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון "ג'ון קנדי".
קורס התחתן עם בן זוגו לאנס לה פייר ב-6 באוגוסט 2011 בניו יורק.
קריירה.
עניינו של קורס באופנה החל מגיל צעיר ואמו חשבה שזה בגל שנחשף לעולם הזה משום שדיגמנה בצעירותה. בגיל 5 מייקל עזר בעיצוב שמלת החתונה של אמו כאשר נישאה מחדש. בגיל הנעורים מייקל החל לעצב ולמכור בגדים מהמרתף של הוריו והוא קרא לחנות שלו פרפר הברזל (Iron Butterfly). קורס למד משחק למשך תקופה מסוימת אך הפסיק בגיל 14 והחליט להתרכז בעיצוב אופנה.
ב-1977 נרשם קורס ללימודים במכון הטכנולוגי לאופנה בניו יורק, הוא פרש לאחר 9 חודשים בלבד והחל לעבוד בבוטיק קטן מול חנות הכולבו ברגדורף גודמן ברחוב 57 שבמידטאון מנהטן. הוא החל כאיש מכירות והתקדם עד שהפך למעצב ואחראי תצוגת הראווה של החנות. דון מלאו המעצבת הראשית של הכולבו הביעה בקורס התעניינות והציעה לו להציג את עיצוביו בחנות.
בשנת 1981 קורס השיק לראשונה את קולקציית הנשים שלו בברגדורף גודמן. בשנת 1990 רשמה החברה את עצמה בעלת הרישיון על המותג KORS מה שמאוחר יותר, בשנת 1993, גרם למייקל להפיק את שיתוף הפעולה שלו עם המותג אך הוא חזר לפעילות בשנת 1997 כאשר השיק קו בגדים חדש הנושא את שמו אך בעל טווח מחירים נגיש יותר. באותה שנה מונה מייקל למעצב הראשי והראשון של בית האופנה סלין (Celine).
קורס חולל מהפכה בבית האופנה בעיצוב אביזרי אופנה שונים ולבסוף עזב באוקטובר 2003 כדי להתמקד במותג שלו אשר השיק קו בגדי גברים שנה קודם לכן.
בשנת 2004 הושק קו לעיצוב נעליים ותיקים תחת השם "MICHAEL" מבית מייקל קורס. נכון לסוף שנת 2016 לקורס יש 770 חנויות ברחבי העולם.
בארצות הברית יש לו קולקציית בגדי מסלול הנקראת "Michael Kors Collection". הקולקצייה נמכרת בחנויות כולבו כגון ברגדורף גודמן, סאקס השדרה החמישית, ניימן מרכוס, נורדסטרום, בלומינגדייל'ס וחנויות נבחרות.
בין לקוחותיו של קורס נמנים מפורסמים רבים כגון אוליביה ווילד, דקוטה ג'ונסון, בלייק לייבלי, קייט האדסון, ג'ניפר לורנס, טיילור סוויפט, אנג'לינה ג'ולי, ג'ניפר לופז, הילרי קלינטון, מלאניה טראמפ, היידי קלום, ויולה דייוויס ומישל אובמה.
מודעות הפרסום למותג של קורס שלרוב מצולמות על ידי מריו טסטינו מציגות את הדוגמנית כרמן קאס וג'ואן סמולס בפאריקה או ביאכטה ומתבטאות בייחודיות של בגדי הספורט אלגנט בעיצובו.
קורס השתתף כשופט בתוכנית הריאלטי פרויקט מסלול לצדה של המנחה היידי קלום ובדצמבר 2012 החליט לעזוב את התוכנית והוחלף במעצב זאק פוזן.
בינואר 2014 הוכרז על ידי מגזין פורבס שהונו של קורס עומד על למעלה ממיליארד דולר.
תהליך כלור-אלקלי
תהליך כלור-אלקלי (באנגלית: chloralkali process) הוא תהליך תעשייתי לאלקטרוליזה של תמיסת נתרן כלורי (NaCl, מלח בישול). בתהליך זה מייצרים כלור (Cl2), מימן (H2) ונתרן הידרוקסידי (NaOH) שהם חומרי מוצא חשובים בתעשייה הכימית.
חשיבות תעשייתית.
תהליך כלור-אלקלי הוא השיטה הכמעט בלעדית לייצור של כלור ונתרן הידרוקסידי. היא אחראית לכ-95% מייצור הכלור העולמי, וכ-99.5% מייצור הנתרן ההידרוקסידי. המימן המיוצר בשיטה זו מהווה כ-4% מהייצור העולמי.
בשנת 2015 יוצרו בתהליך זה כ-65 מיליון טון כלור.
אלקטרוכימיה.
התהליך הכלור-אלקלי מבוסס על תגובה אלקטרוכימית בה מים עוברים תהליך חיזור בקתודה לקבלת יוני הידרוקסיד (-OH), וגז מימן (H2):
formula_1
בנוסף, יוני כלור מתחמצנים באנודה לקבלת גז כלור (Cl2):
formula_2
כיוון שמקור יוני הכלור הוא בתמיסת ה-NaCl, ניתן לרשום את תגובת האנודה, בצורה הבאה:
formula_3
התגובה הכוללת בתהליך היא:
formula_4
יש לשמור על הפרדה בין גז המימן לגז הכלור למנוע תגובת יצירת של חומצת מימן כלורי וכן למנוע מגע בין גז כלור לנתרן הידרוקסיד למנוע תגובת יצירה של נתרן תת-כלורי (NaOCl): formula_5
נגזרות של התהליך.
באופן מסורתי, תהליך הכלור-אלקלי עושה שימוש בנתרן כלורי (NaCl) כחומר המוצא, על כן, התוצר העיקרי המתקבל הוא נתרן הידרוקסידי (NaOH). אולם, ניתן להחליף את חומר המוצא במלחים אחרים ולקבל תרכובות אחרות, לדוגמה:
הערות: שני התהליכים האחרונים אינם מיושמים בקנה מידה גדול, בשל בעיות הקשורות למסיסות הנמוכה של הבסיסים.
טכנולוגיות עיקריות.