בשנת ה'תש"ח עבר להונגריה, שם כיהן שנה אחת כרבה של קהילת פאפה, ואחרי כן עבר לרומא, שם פתח ישיבה וסייע בשיקומם הרוחני של פליטי המחנות. בסוף שנת ה'תשי"א עלה לישראל ולימד בישיבה בירושלים. בשנת ה'תשי"ד התמנה לרב הקהילה החרדית במלבורן, גם שם הקים ישיבה ופיתח מאוד את כל מוסדות הקהילה. ומאוחר יותר שימש כנשיא התאחדות הרבנים החרדים באוסטרליה.
בשנת ה'תשכ"ח עבר לאוסטריה והתמנה לרבה של קהילת מחזיקי הדת בווינה. בשנת ה'תשמ"ב שב לירושלים, שם שימש כראש כולל "אהבת ציון" עד לפטירתו בשנת ה'תשמ"ט.
נקבר בחלקת הרבנים בהר המנוחות.
חסוס גאראי
חסוס גאראי וסינו (בבסקית: Jesús Garay Vecino, 10 בספטמבר 1930 - 10 בפברואר 1995) היה כדורגלן ספרדי-בסקי ששיחק כבלם. גאראי שיחק 10 שנים באתלטיק בילבאו, בין 1950 ל-1960, ולאחר מכן 5 שנים בברצלונה. את הקריירה שלו סיים במאלגה, ובסך הכול הופיע 341 פעמים בליגה הספרדית. כמו כן, ערך גאראי 29 הופעות במדי נבחרת ספרד, אותה ייצג במונדיאל 1962.
קריירה.
בילבאו.
גאראי החל את הקריירה המקצועית שלו בארנדיו, קבוצה מעיר הולדתו, בילבאו, ששיחקה אז בליגה השנייה. ב-1950, לאחר שירדה לליגה השלישית, הצטרף לאתלטיק בילבאו, הקבוצה הבכירה בעיר בפרט ובחבל הבסקים בכלל. גאראי הפך באופן מידי לאחד מעמודי התווך של הקבוצה והוא השתתף במשחקיה בעקביות במשך עשור. את הופעת הבכורה במדיה ערך ב-8 באוקטובר, בניצחון 9-4 על סלטה ויגו. ב-17 בדצמבר כבש שער ראשון בליגה הספרדית, בניצחון 4-3 על ברצלונה. הוא פתח בשני משחקי קופה אווה דוארטה, בהם גברה בילבאו על אתלטיקו מדריד וזכתה בתואר. לאחר שבעונתו הראשונה בקבוצה ערך 26 הופעות בליגה, בעונה הבאה פתח בכל 30 משחקי הליגה, והוא עזר לבילבאו להגיע למקום ה-2.
גם בעונת 1952/1953 פתח בכל מחזורי הליגה, אך בילבאו הידרדרה למקום ה-6. בעונה שלאחר מכן סיימה בילבאו פעם נוספת במקום ה-6, וגאראי פתח ב-27 משחקי ליגה וכבש את שערו השני בקריירה, בניצחון 5-1 על ראסינג סנטנדר ב-11 באוקטובר 1953. בגביע הספרדי הודחה הקבוצה ברבע הגמר על ידי ברצלונה. בסוף העונה הוחלף המאמן אנטוניו באריוס בפרדיננד דאוצ'יק הסלובקי.
גאראי נפצע באופן חמור ב-1954 והוא נעדר ממשחק עד פברואר 1955. מיד לאחר החלמתו שב להרכב הקבוצה, והוא פתח בכל משחקיה עד סיום העונה. גאראי זכה עם הקבוצה בגביע הספרדי לאחר שהיא גברה בגמר 1-0 על סביליה. גאראי שותף בכל משחקיה בטורניר בדרכה לזכייה. עונת 1955/1956 הייתה השיא המקצועי של גאראי בבילבאו. הוא זכה עם הקבוצה בדאבל - זכייה הן באליפות הליגה והן בגביע. בליגה פתח ב-27 משחקים והבקיע 3 שערים, כולל צמד ראשון בקריירה, במשחק בו ניצחה קבוצתו 5-0 את לאס פאלמס ב-9 באוקטובר 1955. גאראי פתח בכל משחקי הקבוצה בגביע, בו זכתה לאחר ניצחון 2-1 על אתלטיקו מדריד בגמר.
בעונת 1956/1957 השתתף לראשונה במשחקי גביע אירופה, בו הגיעה בילבאו עד לרבע הגמר, שם הודחה על ידי מנצ'סטר יונייטד האנגלית. גאראי המשיך לפתוח בהרכב בתדירות גבוהה, ובילבאו ירדה בליגה למקום ה-4. מהגביע הספרדי הודחה כבר בסיבוב הראשון, שמינית הגמר, על ידי אספניול. דאוצ'יק הוחלף בבלטסר אלבניס. בעונה הבאה הבקיע גאראי שני שערי ליגה ב-27 משחקים בהם שותף, אך בילבאו הידרדרה פעם נוספת, למקום ה-6. פעם נוספת, פתח בכל משחקי הגביע, עת זכתה בילבאו בתואר, תוך שהיא מדיחה את ברצלונה בחצי הגמר ומנצחת את ריאל מדריד 2-0 בגמר שנערך באצטדיונה הביתי, הסנטיאגו ברנבאו. הייתה זו זכייתו השלישית בגביע עם בילבאו.
בעונת 1958/1959, הפעם עם המאמן מרטים פרנסיסקו הברזילאי, סבל גאראי מפציעה שהגבילה את השתתפותו ל-10 משחקי ליגה בלבד, רובם בסוף העונה. בילבאו השתפרה והגיעה למקום ה-3. מהגביע הודחה על ידי ריאל מדריד בשמינית הגמר. בעונת 1959/1960 שב לשחק כרגיל בהרכבה של בילבאו. הוא פתח ב-29 משחקי ליגה, מבלי להבקיע שער, ועזר לקבוצתו להגיע פעם נוספת למקום ה-3. בסוף העונה פתח בכל משחקיה של בילבאו בגביע. לאחר שבמשחק הראשון של רבע הגמר הפסידה 3-1 לברצלונה, בגומלין הבקיע גאראי שער, בילבאו ניצחה 3-0 והעפילה לחצי הגמר. בחצי הגמר הובסה על ידי ריאל מדריד והודחה מהטורניר. השער מול ברצלונה היה השער האחרון שהבקיע במדי בילבאו. בסך הכול ערך 236 הופעות ליגה במדי אתלטיק בילבאו, בהן כבש 7 פעמים.
ברצלונה ומאלגה.
בתום 10 שנים בבילבאו, בקיץ 1960, עבר גאראי לברצלונה, מהבכירות שבכדורגל בספרד, שזכתה בעונה הקודמת באליפות ספרד ושילמה תמורת ההעברה 5.5 מיליון פסטות. הוא השתלב בקבוצתו החדשה במהרה, והוא השתתף בעקביות במשחקיה בליגה ובגביע אירופה. הוא הגיע עם הקבוצה עד לגמר גביע אירופה, כשבדרך לשם הדיחה ברצלונה את ריאל מדריד, לראשונה בתולדותיה, לאחר 5 זכיות רצופות במהדורות הראשונות של המפעל. במשחק הגמר, בו פתח בהרכב, הפסידה ברצלונה 3-2 לבנפיקה. בסך הכול ערך 27 הופעות בליגה ו-8 נוספות בגביע אירופה בעונת 1960/1961.
בעונה הבאה כבש גאראי את שערו הראשון במדי ברצלונה, ב-12 באוקטובר 1961, בניצחון 2-0 על ריאל אוביידו. הוא כבש שער ליגה נוסף באותה עונה, ובסך הכול השתתף ב-15 משחקי ליגה, בה הגיעה הקבוצה למקום השני. גאראי הגיע עם ברצלונה לגמר גביע ערי הירידים, שם הובסה על ידי ולנסיה. בעונת 1962/1963 סבלה הקבוצה מחוסר יציבות, ז'וזפ גונסלבו החליף את לאזלו קובאלה כמאמן הקבוצה באמצע העונה, והיא סיימה את העונה במקום ה-6 בליגה. גאראי הופיע ב-28 משחקי ליגה מבלי להבקיע. בסוף העונה זכתה ברצלונה בגביע הודות לניצחון 3-1 על ריאל סרגוסה בקאמפ נואו, משחק בו פתח גאראי בהרכב.
בעונת 1963/1964 נפצע באופן חמור, ובשל כך שיחק גאראי בשלושה משחקים בלבד. בשני בהם, נגד מורסיה ב-29 בספטמבר 1963, גם הספיק להבקיע שער. בעונה הבאה התאושש מהפציעה והוא השתתף ב-19 משחקי ליגה, ב-4 משחקי גביע ערי הירידים ובמשחק גביע נוסף. גם בעונה זו הציגה ברצלונה יכולת דלה באופן יחסי, החליפה מאמן במהלך העונה וסיימה במקום ה-6 בלבד. גאראי עזב את ברצלונה בקיץ 1965 והצטרף למאלגה. הוא שיחק שם במשך עונה אחת. גאראי השתתף ב-16 משחקי ליגה, ומאלגה סיימה במקום ה-13, בעקבותיו השתתפה בפלייאוף על המקום בליגה הראשונה. גאראי פתח בשני משחקי הפלייאוף מול גרנדה, שגברה על מאלגה ועלתה לליגה הראשונה במקומה. היו אלה משחקיו האחרונים של גאראי, שפרש לאחר מכן, בגיל 35.
נבחרת ספרד.
גאראי ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת ספרד במשחק ידידות מול ב-19 במרץ 1953, שהסתיים בניצחון 3-1 לספרד. הוא החל לקחת חלק פעיל במשחקי הנבחרת במהלך מוקדמות מונדיאל 1958. הוא הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת הספרדית ב-30 בינואר 1957, במשחק ידידות מול בו ניצחה ספרד 5-1. ספרד לא הצליחה להעפיל למונדיאל 1958 לאחר שסיימה במקום השני בביתה, אחרי . גאראי פתח בשני משחקי שמינית גמר מוקדמות יורו 1960 מול . ספרד ניצחה ועלתה לרבע הגמר, אך סירבה לשחק מול על אדמתה ובשל כך הודחה טכנית. גאראי אמנם לא השתתף באף משחק במוקדמות מונדיאל 1962, אך הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר הגמר, והוא ערך הופעה אחת בשלב הבתים, בהפסד 1-0 ל. היה זה משחקו ה-29 והאחרון במדי הנבחרת.
גאראי נפטר בבילבאו ב-10 בפברואר 1995.
רוזפשה
רוזפשה (בפולנית: Rozprza) הוא כפר במחוז פיוטרקוב טריבונלסקי שבפרובינציית לודז' בפולין, כ-12 ק"מ דרומית לפיוטרקוב טריבונלסקי, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
התיעוד הראשון לרוזפשה הוא משנת 1065, ובאמצע המאה ה-13 הוחרב היישוב בידי המונגולים. בהמשך שוקם היישוב, ובשנת 1372 הוענקו לו זכויות עיר. מהמאה ה-16 היה היישוב בבעלות משפחות אצולה פולניות.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1870 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.
יהודי רוזפשה.
תיעוד לקיום קהילה יהודית ביישוב קיים מהמאה ה-17, אך עד המחצית השנייה של המאה ה-18 היו בני המקום כפופים לקהילת פיוטרקוב הסמוכה. בשנות ה-60 של המאה ה-18 נבנה בכפר בית כנסת וקודש בו בית עלמין. בתקופה זו היוו היהודים רוב ביישוב, ובשנת 1887 נמנו בכפר 593 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 466 יהודים, קרוב למחצית מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהכפר רבים מיהודיו, ובד בבד, הגיעו אליו פליטים יהודים רבים. בימים הראשונים לכיבוש הגרמני הושמדו ביישוב כתבי יד היסטוריים ובעלי חשיבות של מספר רבנים שפעלו בו.
ב-13 באוקטובר 1942 גורשו כ-800 יהודי היישוב לגטו פיוטרקוב, ומשם שולחו כעבור מספר ימים עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה.
רוזדיל
רוזדיל (באוקראינית: Розділ; בפולנית: Rozdół; ביידיש: ראזלע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
רוזדיל נזכרת לראשונה בשנת 1560, ובשנת 1571 הוענקו לה זכויות יסוד. מהמאה ה-17 הייתה העיירה בבעלות אצולה, ובשנת 1780 הוקם בה מנזר. שרפה גדולה שפרצה בעיירה בשנת 1880 פגעה קשות ביישוב.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי רוזדיל.