שלש פעמים נוספות מופיע הביטוי בתלמוד הבבלי. בשני מקומות הוא מופיע כטענה שאין לטעון: לגבי השוכר עדי שקר נאמר שהוא פטור מדיני אדם וחייב בדיני שמים, ושהוא אינו יכול לטעון שעל עדי השקר היה שלא להעיד משום דברי הרב. וכן מסית אינו יכול לטעון שעל הניסת היה שלא לשמוע לו, דבר הנלמד מסיפורו של נחש הקדמוני, שנמנע ממנו להגן על עצמו, כדי שלא יטען טענה זו.
היינריך השני, דוכס בוואריה
היינריך השני, דוכס בוואריה (בגרמנית: Heinrich II. von Bayern; 951 – 28 באוגוסט 995), היה דוכס בוואריה בין השנים 955–976 ובין השנים 985–995.
ביוגרפיה.
היינריך נולד בשנת 951, להיינריך הראשון, דוכס בוואריה וליודית, דוכסית בוואריה, בתם של ארנולף, דוכס בוואריה ויודית מפריולי.
בשנת 955 מת אביו היינריך הראשון, דוכס בוואריה, והיינריך עלה במקומו לשלטון, תוך שאמו יודית, דוכסית בוואריה מכהנת כעוצרת בשמו עד לבגרותו. בשנת 973 מת אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובנו אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו. בשל קשריו של היינריך עם בורכארד השלישי, דוכס שוואביה וקונרד הראשון, מלך בורגונדי לא חשש היינריך מאוטו, ומינה את בן דודו היינריך לבישוף אאוגסבורג, ואף ערער על זכויותיו של אוטו השני. לאחר מותו של בורכארד השלישי, דוכס שוואביה טען היינריך לזכותו על דוכסות שוואביה, אולם אוטו השני מינה את אחיינו אוטו לדוכס.
בשנת 974 מרד היינריך באוטו, וכרת בריתות לצורך כך עם אצילים סקסונים, עם בולסלב השני, דוכס בוהמיה ומיישקו הראשון, דוכס פולין. אוטו השני דיכא בהצלחה חלקית את המרד, ולקח את היינריך בשבי באינגלהיים. באותה שנה התמודדו כוחותיו של אוטו עם ניסיונו של האראלד הראשון, מלך דנמרק להניס את הכוחות הגרמנים משטחו. בשנת 976 ברח היינריך בכלאו ופתח שוב במרד, אולם הובס עד מהרה ברגנסבורג על ידי אוטו השני וברח לבוהמיה. בתגובה על המרד פיצל אוטו חלק מאדמות הדוכסות, ומסר להיינריך לואיטפולדינג את דוכסות קרינתיה, וללאופולד מבאבנברג את מרקיזות אוסטריה, ואת דוכסות בוואריה עצמה מסר לאוטו הראשון, דוכס שוואביה.
בשנת 977 בעוד אוטו השני ערך מסע לבוהמיה להכניע את בולסלב השני, חבר היינריך להיינריך, בישוף אאוגסבורג ולהיינריך הראשון, דוכס קרינתיה, וביחד פתחו במלחמה נגד אוטו השני. עד מהרה הביס אוטו השני בסיוע אחיינו אוטו הראשון, דוכס שוואביה ובוואריה את השלושה לאחר מצור על העיר פזאו, כלא את היינריך אצל פולקמאר, בישוף אוטרכט, שלל מהיינריך הראשון, דוכס קרינתיה את דוכסות קרינתיה לטובת אוטו מוורמס, ואילו היינריך, בישוף אאוגסבורג נכלא אך שוחרר כעבור זמן קצר.
בשנת 983 מת אוטו השני, ובנו אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהיה בן 3 עלה לשלטון במקומו. בתחילה ניסה היינריך ששוחרר משביו לטעון לזכותו על הכתר, אך הוא איבד את תמיכת האצילים הגרמנים, ואף לא הצליח לגרש את היינריך השלישי, דוכס בוואריה מנחלותיו. בשנת 985 נפגש היינריך עם הקיסרית תאופאנו, והיא השיבה להיינריך את דוכסות בוואריה, ומסרה להיינריך השלישי, דוכס בוואריה בחזרה את דוכסות קרינתיה. בשנת 989 מת היינריך הראשון, דוכס קרינתיה, והיינריך ירש את נחלותיו.
ב-28 באוגוסט 995 מת היינריך בבאד גאנדרסהיים, ובנו היינריך הרביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו, ובשנת 1014 הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
משפחתו.
בשנת 971 התחתן היינריך עם גיזלה מבורגונדי, בתם של קונרד הראשון, מלך בורגונדי ואדלייד מבלה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
היינריך השני, דוכס אוסטריה
היינריך השני, דוכס אוסטריה, המכונה "יאזומירגוט", שנודע קודם גם כהיינריך האחד עשר, דוכס בוואריה (בגרמנית: Heinrich II. von Österreich; 1112–13 בינואר 1177), היה בן למשפחת באבנברג, דוכס בוואריה בין השנים 1141–1156 ושליט אוסטריה בין השנים 1141–1177.
ביוגרפיה.
היינריך נולד בשנת 1112, ללאופולד השלישי, מרקיז אוסטריה ולאגנס מווייבלינגן, בתם של היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וברטה מסבויה.
בשנת 1140 מונה היינריך כרוזן הפלטינט שעל הריין, אולם בשנת 1141 מת אחיו לאופולד הרביעי, מרקיז אוסטריה ללא יורשים, והיינריך עלה לשלטון במקומו. בנוסף למרקיזות אוסטריה קיבל היינריך את דוכסות בוואריה, שאותה קיבל אחיו לאופולד מקונרד השלישי, מלך גרמניה, לאחר שהדיח את היינריך העשירי, דוכס בוואריה.
בשנת 1156 הגיע פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להסדר עם בית ולף, ולפיו נאלץ היינריך לוותר על דוכסות בוואריה לטובת היינריך האריה, וכפיצוי הועלתה מרקיזות אוסטריה למעמד דוכסות, ובוטלה הכפיפות שהייתה לה לבוואריה.
שלא כאביו ששהה ברוב הזמן בקלוסטרנובורג, היינריך קבע את בירתו בווינה, ומאז היא בירת אוסטריה. בשנת 1147 הושלמה בניית קתדרלת סטפנוס הקדוש, ובשנת 1155 בנה היינריך את מנזר המנזר הסקוטי בווינה.
ב-13 בינואר 1177 מת היינריך בווינה, ובנו לאופולד החמישי, דוכס אוסטריה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-1 במאי 1142 התחתן היינריך עם גרטרוד מזיפלינבורג, בתם של לותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וריכנצה מנורטהיים, אך היא מתה כעבור פחות משנה ללא ילדים.
בשנת 1148 התחתן היינריך עם תאודורה קומנה, דוכסית אוסטריה, בתם של אנדרוניקוס קומנוס ואירנה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
היינריך האחד עשר, דוכס בוואריה
עונת 1926/1927 בליגה הלאומית האיטלקית
עונת 1926/1927 בליגה הלאומית האיטלקית הייתה העונה ה-27 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-3 באוקטובר 1926 והסתיימו ב-10 ביולי 1927.
בליגה השתתפו 20 קבוצות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
טורינו זכתה באליפות הליגה. במהלך סתיו 1927 התואר נשלל על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. זאת כתוצאה מאשמות במכירת המשחקים.
אף על פי שבתחילת העונה סוכם על כך ש-4 קבוצות יירדו לליגת משנה, בסופו של דבר אף קבוצה לא ירדה בעקבות הגדלת מספר הקבוצות בליגה.
לאחר סיום עונה "אלבה רומא" ו"פורטיטודו רומא" התאחדו וכך הוקמה קבוצת רומא.
בעקבות משחקי ליגת המשנה, לליגה הלאומית הועלו נוברה, פרו פטריה, רג'אנה ולאציו.
מהלך התחרות.
לליגה לאומית החדשה הועלו 16 קבוצות מצפון ו-3 קבוצות מדרום. בנוסף לכך, 8 קבוצות נוספות מהצפון קבילו זכות להשתתף במשחקי העפלה על כרטיס נוסף בליגה לאומית. משחקים אלו נערכו בשיטת נוקאאוט במפגש בודד.
לאחר סיום שלב זה, הקבוצות חולקו ל-2 בתים, 10 קבוצות בכל בית. מכל בית 3 קבוצות העפילו לשלב הסופי בו נקבעה המנצחת של התחרות.
כדורגלנים מצטיינים.
אנטון פובולני, () מאינטר כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
פיטר סאליס
פיטר סאליס, OBE (באנגלית: Peter Sallis; 1 בפברואר 1921 - 2 ביוני 2017) היה שחקן אנגלי שהיה ידוע מהופעותיו בטלוויזיה הבריטית. הוא דיבב את וולאס בסדרת סרטי האנימציה "וולאס וגרומיט".
על אף שסאליס נולד וגדל במידלסקס, עבור שני תפקידיו הידועים ביותר נאלץ לאמץ מבטא צפוני. בנוסף לגילום וולאס הוא שיחק בתפקיד נורמן "קלגי" קלג בסדרה הקומית "בערוב ימי היין" מראשיתה ב-1973 ועד הפרק האחרון ב-2010, וכך היה השחקן היחיד שהופיע בכל 295 פרקי הסדרה. עוד דיבב את העכברוש בסדרת הטלוויזיה "הרוח בערבי הנחל".
סאליס פרש ממשחק בשנת 2010.
ביוגרפיה.
פיטר סאליס נולד בטוויקנהם שבמידלסקס, בן יחיד להוריו הארי סאליס, מנהל בנק, ודורותי אמיאה פרנסס (שם נעורים ברנרד). אחרי שלמד בבית הספר מיצ'נדן בסאות'גייט שבמידלסקס החל סאליס לעבוד בבנק בעסקאות ספנות. כשפרצה מלחמת העולם השנייה הצטרף לחיל האוויר המלכותי. בגלל הפרעת אלבומין לא היה בצוות אוויר, כי נאמר לו שהוא יכול לסבול מערפול חושים בגובה רב. הוא שירת כמכונאי אלחוטן ולימד נוהלי רדיו בבסיס חיל האוור בקרנוול.
בהיותו בחיל האוויר החל סאליס להופיע כשחקן חובב, כשאחד הסטודנטים שלו הציע לו להוביל הפקת חובבים של המחזה "Hay Fever" מאת נואל קאוורד. אחרי ההצלחה בתפקיד החליט להיות שחקן. הוא קיבל מלגת קורדה ולמד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. הופעת הבכורה שלו בלונדון הייתה בספטמבר 1946 בתפקיד ביט במחזה "The Scheming Lieutenant" מאת שרידן.
קריירה.
סאליס שיחק במשך שלוש שנים בתיאטרון רפרטוארי עד שקיבל תפקיד עם דיבור על הבמה בלונדון ב-1949. בשנות החמישים והשישים המשיך להופיע בתפקידים שונים בין השאר בהפקה של אורסון ולס משנת 1955 "Moby Dick—Rehearsed". באוטוביוגרפיה שלו "Fading into the Limelight" סיפר על פגישה עם ולס אחרי שקיבל שיחת טלפון מסתורית שזימנה אותו לתחנת הרכבת הנטושה ד'אורסיי בפריז, שם הודיע ולס שהוא רוצה שסאליס ידבב את שחקני הביט ההונגרים בעיבוד הקולנועי לספר "המשפט" מאת פרנץ קפקא (1962). סאליס כתב בספרו ש"הסיטואציה הייתה קפקאית". ב-1968 שיחק סאליס בווסט אנד בהפקה המקורית של המחזמר קברט לצדה של ג'ודי דנץ'.
ב-1963 הופיע סאליס בהפקה של האל פרינס של המחזמר "She Loves Me". על אף שלא זכה להצלחה רבה זה הוביל אותו להופעת בכורה בברודוויי שנה אחר כך. פרינס היה המפיק של המחזמר "בייקר סטריט" המבוסס על שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל. פרינס ביקש מסאליס להופיע בתפקיד דוקטור ווטסון לצדו של פריץ ויבר שגילם את שרלוק הולמס. ההצגה רצה במשך שישה חודשים בברודוויי. זמן קצר לפני סיום ההצגה הוצע לו תפקיד וולי במחזה "Inadmissible Evidence" מאת ג'ון אוסבורן. ההצגה זכתה להצלחה מועטה, והוצגה בניו יורק בתיאטרון בלסקו ואחר כך בתיאטרון שוברט. סאליס גילם את אותה דמות גם בעיבוד הקולנועי ב-1968.