בין השנים 1784–1785 התרחש קרב ראך גאם-שואי מוט נגד הממלכה של וייטנאם לחוף ים סין הדרומי. היה זה קרב שהתרחש בדלתה של המקונג והיה כרוך בברית בין כוחות הים של סיאם לבין אלה של צבא אילי המלחמה של נגווין (מדרום לווייטנאם) נגד הווייטנאמים. על פי הבנת שליטי נגווין הייתה הברית הצבאית מקורה בפעולה אשר דרשה התפתחות צבאית וטריטוריאלית של ממלכת סיאם אל מעבר לגבולותיה ולתוך קמבודיה ולאוס ואף מעבר.
מעבר לכיבוש הצבאי מה שהיה חשוב עבור ראמה הראשון היה התפשטות התרבות התאילנדית, אורח החיים ונקודת מבט כללית יותר על כוחה של ממלכת סיאם בתוך מעצמה אזורית. כך כאשר המלך הצעיר של קמבודיה, הנסיך לשעבר אנג-אנג, עלה על כס המלוכה במקום אביו שהודח בשנת 1779, ראמה הראשון הורה לחטוף אותו.
הרעיון לא היה לכבוש את קמבודיה מבחינה צבאית אלא להביא את שליטה לבנגקוק כדי לגדל אותו כבנו. בהיותו מבוגר הוא היה אמור להפיץ את התרבות התאילנדית בארצו, מה שכבר נעשה בעבר על ידי הטלת מושל תאילנדי על צפון קמבודיה בתקופת טקסין. כשהגיע לבגרות בשנת 1794, אנג-אנג אכן נשלח חזרה לארצו כמלך, אך למעשה היה זה ממשל בובות, שלא היה מסוגל לקבל החלטות משלו ועדיין פעל תחת האימפריה הסיאמית.
מלחמה במיאנמר.
אם ההשפעה התאילנדית הצליחה להתפשט בשלווה בקמבודיה, לא היה זה אותו הדבר עבור מיאנמר. ואכן הבורמזים, היריבים הטריטוריאליים הגדולים, פתחו במתקפה על צפון סיאם בין השנים 1785–1786, מערכות אלו כונו לימים מלחמת תשעת הצבאות. כוחות סיאם על גבי הגבול נאבקו קשה אך יכלו לעמוד מספיק זמן כדי לאפשר לחילות מבנגקוק להתארגן ולהגיע כתגבורת צבאית. עם הגעתם הם גילו שהעיר למפנג בצפון נמצאת תחת מצור וכי מושלה נחטף.
ראמה הראשון עצמו היה שניהל את הלחימה, ובין אם הייתה לכך השפעה ובין אם לאו, התוצאה הייתה שחייליו הצליחו להשתלט על העיר מחדש. הוא הורה למתקפת נגד מהדרום, צפון חצי האי המלאי היה אזור תחת התקפה בורמזית ממושכת באותה התקופה. האי פוקט נכבש מידי תאילנד גם הוא לאחר מותו של המושל המקומי, אך הוא עבר השתלטות מחודשת במהרה על ידי כוחות ראמה הראשון. אחרי המלחמה בת השנתיים באה מלחמה אחרת, קצרה בהרבה בין סיאם לבורמזים. גם במלחמה זאת היו הבורמזים התוקפים אך פלישתם נבלמה בידי מתקפת נגד.
לאחר מלחמות אלו הוסדר גבול מיאנמר-תאילנד אשר עומד עד לימינו.
חיים אישיים.
בשנת 1760 נישא ראמה הראשון לעתיד לנאק, בתו של מגן העיירה סאמוט סאקורן, אשר הפכה לימים המלכה אמרינדרה. נולדו לו בסך הכל 42 ילדים. יורשו של ראמה הראשון על כס המלכות של ממלכת סיאם היה הבן שנולד לו עם המלכה, אשר לימים יהפוך לראמה השני, מלך תאילנד.
ראמה הראשון נפטר ב-7 בספטמבר 1809 בעקבות מחלה קצרה ועזה בעודו בן 73.
מורשת.
מנקודת מבט כללית שלטונו של ראמה הראשון מאופיין בהתבססות השטח שהיה בעבר לממלכת איוטהאיה ומעבר לכך בתוך ממלכה חדשה, זו של סיאם, שאת ביטחונה הבטיחה דרך סכסוכים רבים ממזרח ומערב. הוא הרחיב את התרבות התאילנדית לשטחים שכנים, במיוחד קמבודיה, וייטנאם ולאוס, ופיתח את תרבות בני עמו באמצעות בניית מקדשים רבים וכתבים פופולריים.
בנושא זה נודע בתחילת כתיבת אוסף היסטורי על תולדות ממלכתו. טקסט זה המכונה רמאקיאן מכונה הנרטיב הלאומי של תאילנד, והוא ידוע במיוחד עקב דיוקנאות של כלל המלכים. כל עבודתו בכללה אפשרה את הופעתה של שושלת מוצקה, יציבה וממושכת שעליה עדיין נשענת תאילנד של ימינו, שושלת צ'אקרי.
כרטיס ליל כל הקדושים
כרטיס ליל כל הקדושים (באנגלית: Halloween card) הוא כרטיס ברכה המשויך לחג העממי ליל כל הקדושים. מקורם של כרטיסי ליל כל הקדושים הוא משנות ה-90 של המאה ה-19 בארצות הברית, בעוד שיא הפופולריות שלהם נראתה בתחילת המאה העשרים.
עד בואו של הטלפון הנייח, לכרטיסי ליל הקדושים היה שימוש דומה כמו של כרטיסי חג המולד וכרטיסי יום הולדת. כיום, כרטיסים רבים מוענקים ונמכרים בתור מזכרות.
היסטוריה.
ההתייחסות הראשונים לכרטיס ליל כל הקדושים הופיעה בכרך הרביעי של מגזין הבית והאמנות של "אינגאל", שפורסם בשנת 1891. הכרטיס הופיע במאמר "Domestic Helps for the Home", מאת לורה ויליס לתרופ. כרטיסי ליל כל הקדושים הראשונים הציגו בתוכם נושאים הקשורים לחג, בדומה לגלויות של חג הפסחא וכרטיסי חג המולד. בערך משנת 1900 עד 1915, היה בארצות הברית סחר רב בכרטיסי ליל הקדושים; סחר שכונה כ"שיגעון הכרטיסים". עד שנת 1909 ייצרה חברת המזכרות של ניו יורק 12 עיצובים של כרטיסי ליל כל הקדושים.
הפופולריות של כרטיסי ליל כל הקדושים הצטלבה עם זו של כרטיסי חג המולד, עד שנת 1930 לערך. בשנה זו, הטלפונים היו מצויים בבתים רבים והדבר היווה תחליף לכרטיסים השונים. כרטיסי דואר בנושא ליל כל הקדושים נמכרו בסניפי דואר ויוצרו על ידי מדפסות פרטיות בחנויות כלליות. הסחר בכרטיסים באותה העת היה נפוץ בעיקר בקרב נשים ממעמד הביניים.
עיצובים ומחלוקות.
מתוך למעלה מ-3,000 הכרטיסים שהופצו בארצות הברית בתקופה זו, רבים מהם הציגו ציורים של מכשפות, דלועים וגובלינים עם כיתובים שונים בהם יש אזכור לחג עצמו. חלק נוסף מתוכם הציג ניבויי עתידות, משפטים רומנטיים ומשפטי חיזור שונים. בנוסף לכך, הודפסו כרטיסים על גבי חומרים שונים.
בין היתר, הופצו כרטיסי ליל הקדושים שהציגו בתוכם תמונות גזעניות. הדבר עורר מחלוקת היות שהוצגו בחלקם תמונות של ילדים שחורים.
Scream (אלבום של מייקל ג'קסון)
Scream הוא אלבום אוסף של הזמר האמריקאי מייקל ג'קסון. האלבום יצא לאור ב-29 בספטמבר 2017 דרך חברות התקליטים אפיק רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט. האלבום מכיל שירים של ג'קסון באווירת ליל כל הקדושים. זה הוא האלבום ה-11 שיצא מאז פטירתו של ג'קסון ב-25 ביוני 2009.
קנאטבק איסאייב
קנאטבק איסאייב (בקירגיזית: Канатбек Кедейканович Исаев; נולד ב-7 בפברואר 1975, בכפר קלינובקה (כיום קושוי), אזור צ'וי, הרפובליקה הקירגיזית, ברית המועצות) הוא פוליטיקאי קירגיזי, מאז 13 באוקטובר 2020 מכהן כיושב ראש המועצה העליונה, הפרלמנט הקירגיזי והוא מנהיג המפלגה הפוליטית "קירגיזסטן". במשך מספר שעות ב-15 באוקטובר הוא שימש כנשיא הרפובליקה הקירגיזית עד שהעביר את המושכות לראש הממשלה סאדיר ג'פארוב.
ביוגרפיה.
בשנת 1996 סיים את לימודיו בפקולטה לחשבונאות ומסחר באוניברסיטה הלאומית הקירגיזית על שם באלאסאגין בעל תואר בכלכלה. בשנת 2008—2010, שימש כראש עיריית טוקמק.
בשנת 2010 הוא נבחר לחבר פרלמנט. מדצמבר 2010 עד יוני 2012 הוא עמד בראש הסיעה הפרלמנטרית הרפובליקנית. גם בשנים 2010–2012. היה יו"ר הקואליציה הראשונה אי פעם של מפלגת הרוב הפרלמנטרי "אחדות ופיתוח" ותנועת "בירימדיק" (אחדות). בשנים 2013—2015 היה מושל מחוז צ'וי.
ב-9 ביולי 2015 בקונגרס השלישי של המפלגה הפוליטית "קירגיזסטן" נבחר למנהיגה. בבחירות לפרלמנט ב-4 באוקטובר 2015, מפלגת "קירגיזסטן" תפסה בביטחון את המקום השלישי. בשנים 2015—2016 היה מנהיג מפלגת "קירגיזסטן". ב-14 בספטמבר 2016 נבחר ליו"ר הקואליציה. וב-22 בספטמבר 2019, בקונגרס השישי של המפלגה, הוא נבחר מחדש למנהיגה (לקדנציה שנייה, עד 2023).
ב-13 באוקטובר 2020, לאחר הפגנות עממיות נרחבות, הוא נבחר ליושב ראש המועצה העליונה (הפרלמנט). ב-15 באוקטובר 2020 הוא הפך לנשיא בפועל של הרפובליקה הקירגיזית. שעות ספורות לאחר שהועברו לידיו הסמכויות המוטלות על ידי החוקה, הוא סירב למלא את התפקיד וסמכויות הנשיא הועברו לידי ראש ממשלת קירגיזסטן סאדיר ג'פארוב.
חיים אישיים.
נשוי, אב לחמישה ילדים.
משה אלקסלסי
משה אלקסלסי (נולד בשנת 1945 בערך) הוא יו"ר החברה לאוטומציה לשעבר וכיהן כראש המועצה המקומית גן יבנה בין השנים 1983–2003.
ביוגרפיה.
אלקסלסי נולד בקזבלנקה, מרוקו הצרפתית ועלה לארץ עם משפחתו בשנת 1956. הסוכנות היהודית שיכנה את המשפחה בבית שמש. בצבא אלקסלסי שירת בתותחנים ולאחר השחרור עבד כמחסנאי. לאחר מכן התקבל להיות סגן מנהל סניף הדואר בבית שמש. וכעבור כמה שנים ניגש למכרז לניהול הסניף בגן יבנה וזכה. אלקסלסי היה מנהל הסניף עד לבחירתו לראשות העיר בשנת 1983.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל בשנת 1978, התמודד אלקסלסי מול ראש המועצה המכהן, שמואל אוחיון, וזכה במספר הגבוה ביותר של הקולות. אולם מכיוון שזכה רק ב-39.4% מהקולות התקיים סיבוב שני בו הפסיד. הוא שב להתמודד להתמודד על ראשות המועצה מטעם המערך בשנת 1983, והפעם גבר על יו"ר המפד"ל בגן יבנה, משה גלינסקי ונבחר לראשות המועצה ברוב של 40.8% מקולות הבוחרים.
במשך השנים פיתח את גן יבנה מכל התחומים ונבחר לשלוש כהונות נוספות בשנים 1989, 1993 וב-1998. בשנת 2003 החליט לפרוש מראשות המועצה בעקבות תחושת מיצוי.
לאחר שהוצעו לו תפקידם כמו מקום ברשימת מפלגת העבודה לכנסת ושגריר ישראל בשווייץ. התמנה אלקסלסי ליו"ר החברה לאוטומציה. הוא כיהן בתפקיד עד שנת 2014.
אלקסלסי משמש חזן ופייטן בבית הכנסת על שם אביו יעקב ופעיל ציבורי בגן יבנה. נשוי לרבקה ואב לחמישה ילדים. לאחר שאלקסלסי לא התקבל לתפקיד שגריר ישראל בשווייץ עקב חוסר השכלה אקדמית, החל ללמוד בגיל 54 לתואר ראשון במדעי המדינה ולאחר מכן לתואר שני בחשבונאות, תוך כדי עבודתו כראש המועצה.
מויסיי דוידוביץ' שאחנוביץ'
מויסי דוידוביץ' שחנוביץ' (ברוסית: Моисей Давидович Шахнович; 15 במאי 1918 – 19 באוקטובר 1982) היה יהודי סובייטי שהשתתף במלחמת העולם השנייה ועל פועלו בה כמפקד הסוללה של רגימנט התותחנים 321 של אוגדת סיור מס' 91 של הארמייה ה-51, החזית הדרומית קיבל עיטור גיבור ברית המועצות, קפטן.
ביוגרפיה.