אביו של דנגור היה רבי נסים דנגור והוא עצמו נולד בבגדאד שבעיראק. הוא היה תלמידו של רבי עבדאללה סומך והוסמך על ידו לרבנות. בשנת 1889 הוא מונה לרב הראשי של בגדאד, תפקיד אותו מילא כ-4 שנים. שנתיים לאחר סיום כהונתו, בשנת תרנ"ה, הוא נפטר, ונקבר בבגדאד.
טאונוס 20M
טאונוס Taunus 20M) ,20M) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב "פורד גרמניה", חברת בת של קונצרן הרכב "פורד", שיוצרה בגרמניה ובלגיה בין השנים 1964–1971, בגרסאות 2 דלתות, 4 דלתות, קבריולה וסטיישן.
היסטוריה.
משנת 1952 עד 1968 כל דגמי הפורד הגרמנים נקראו "טאונוס". סדרת הטאונוסים הייתה מורכבת מדגמי: 26M, .20M ,17M ,15M ,12M
"M" אמורה לייצג את המילה, "Meisterstück", בגרמנית "מופת", אבל המילה הזאת כבר נמצאה רשומה על ידי יצרנית גרמנית אחרת.
מספטמבר 1967 עד אוגוסט 1968 יוצרו מדגמי טאונוס 17 ו- 20 אמ 155,780 יחידות.
מאוגוסט 1968 עד דצמבר 1971 יוצרו מדגמי טאונוס 17, 20 ו-26 אמ 567,780 יחידות.
פורד טאונוס 20M במדינת ישראל.
במדינת ישראל שווק "טאונוס 20M", בגרסת 4 דלתות על ידי "חברה א"י לאוטומובילים בע"מ". הדגם התחרה במכירות עם ה-וולוו 144.
ג'ורדן בארט
ג'ורדן קייל בארט (באנגלית: Jordan Kale Barrett; נולד ב-2 בדצמבר 1996) הוא דוגמן אוסטרלי.
ביוגרפיה.
כשהיה בן 14 אותר בארט על ידי מאתר כישרונות (סקאוטר).
בארט דיגמן, בין היתר, בקמפיינים של טום פורד, קלווין קליין, ורסצ'ה, רוברטו קוואלי ו-Moschino. הוא הופיע על השערים של ווג אוסטרליה ווג טורקיה (הגבר היחידי בשנת 2017), Magazine 10, The London Times ו-Numéro.
בדצמבר 2016 בחר בו אתר Models.com לדוגמן השנה.
דורון רבינא
דורון רבינא (נולד ב-12 באוקטובר 1971) הוא אמן, אוצר וכותב. בין השנים 2017–2020 שימש כאוצר הראשי של מוזיאון תל אביב לאמנות.
ביוגרפיה.
דורון הוא בוגר המדרשה לאמנות במכללת בית ברל.
כאמן, בשנת 2004 ייצג את ישראל בביאנלה ה-26 בסאו פאולו. זכה בפרס קיפר לאמן צעיר ובפרס שרת התרבות בתחום האמנויות לשנת 2008.
בין השנים 2009-2001 שימש כאוצר ראשי של גלריית המדרשה לאמנות בתל אביב ואצר בה עשרות תערוכות.
פרסם מאמרים רבים בכתבי עת, ספרים וקטלוגים של אמנים ישראלים ובינלאומיים. בשנת 2013 הקים את "הירקון 19", מרכז לאמנות, תרבות וחינוך בתל אביב. בין השנים 2014-2009 עמד בראש המדרשה לאמנות בבית ברל.
בשנת 2017 נבחר לתפקיד אוצר ראשי של מוזיאון תל אביב לאמנות ובאותה שנה אצר את תערוכתו הראשונה במסגרת תפקידו - "בעיות השעה". בהמשך אצר את התערוכות "תוכנית הבראה: join or die" ו"ג'ף קונס: ערך מוחלט / מאוסף מרי וחוזה מוגרבי". בדצמבר 2020 הודיע על החלטתו לפרוש מתפקידו.
אלזאסית
סוויל שחאדה
בנק משכן
בנק משכן היה בנק למשכנתאות שפעל כחברה בת של בנק הפועלים עד שמוזג בשנת 2004.
היסטוריה.
הבנק הוקם בתחילת שנת 1951 על ידי בנק הפועלים וחברת שיכון עובדים בשם "בנק משכנתאות לשיכון בע"מ". שנתיים לאחר הקמתו כבר נתן 9,000 הלוואות למשכנתא. בהמשך הנפיק מניות ואיגרות חוב בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 1976 רכש בנק הפועלים את חלקה של חברת שיכון עובדים בבנק. בשנת 1980 שינה הבנק את שמו ל"משכן - בנק הפועלים למשכנתאות בע"מ".
בשנת 2002, נמחקו מניות הבנק מהמסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב בעקבות הצעת רכש של בנק הפועלים שרכש את מלוא הבעלות. הצעת רכש הובילה לניסיון לתובענה ייצוגית בטענה שהמניות נרכשו במחיר שהיה עושק ומקפח, אך התביעה נדחתה. ב-1 בינואר 2004 מוזג לתוך הפועלים, הפסיק לפעול כיחידה עצמאית, ונותר רק כמותג לפעילות המשכנתאות של הבנק. בעקבות המיזוג 80 עובדים סיימו את עבודתם בבנק (חלקם פירושו מרצון וכ-50 פוטרו).
כמו בנק הפועלים עצמו, 20% מבעלות הבנק בידי אריסון השקעות של שרי אריסון והשאר בידי הציבור וגופים מוסדיים במניות הנסחרות לציבור.
בשנת 2016 יו"ר מועצת המנהלים של הבנק הוא יאיר סרוסי והמנכ"ל הוא אריק פינטו.
עובדי המדינה
ליברום וטו
ליברום וטו (בלטינית: liberum veto - "הווטו החופשי") היה הליך פרלמנטרי באיחוד הפולני-ליטאי. היה זה מעין הליך הצבעה פה אחד שאיפשר לכל חבר סיים (הרשות המחוקקת באיחוד) לכפות סיום מיידי של המושב הנוכחי, ולבטל כל חקיקה שכבר התקבלה במושב בקריאת סיסטו אקטיביטטם! (Sisto activitatem! - "אני מפסיק את הפעילות!") או נייה פוזוולם! (Nie pozwalam! - "איני מרשה!"). החוק יושם מאמצע המאה ה-17 ועד סוף המאה ה-18 בדיוני הסיים. הוא מבוסס על ההנחה שכל האצולה הפולנית שווה במעמדה, ולכן כל הצעה שבאה בפני הסיים חייבת לעבור פה אחד. חוק ה"ליברום וטו" היה חלק מרכזי במערכת הפוליטית של האיחוד הפולני-ליטאי. הוא חיזק את המרכיבים הדמוקרטיים שבמערכת, גרם לבדיקת המלוכה כל העת, והציע חלופה לרעיון הפוליטי בעל התפוצה הרחבה באירופה, של כוח רב בידי המנהיגים (מונרכיה אבסולוטית).
היסטוריונים רבים מחזיקים בדעה שה"ליברום וטו" היה אחד הגורמים להתדרדרות המערכת הפוליטית של האיחוד – בעיקר במאה ה-18, אז החלו כוחות זרים לשחד חברי סיים על מנת לשתק את ההליכים שהתרחשו בפרלמנט. לבסוף התפרק האיחוד עם חלוקת פולין וכיבושה, והשטחים נשלטו על ידי כוחות זרים למשך 200 השנים הבאות. במהלך השנים 1573–1763 נערכו כ-150 מושבים של הסיים, שמתוכם בכשליש לא עבר אף ניסיון חקיקה, לרוב בשל "ליברום וטו". הביטוי "פרלמנט פולני" מתאר בשפות אירופיות רבות כאוס וחוסר סדר, ומקורו בשיתוק לכאורה של המערכת שמוצג כאן.
מניפולציה ישירה
מניפולציה ישירה (באנגלית: Direct Manipulation) מתארת גישה לאינטראקציה בין אדם למחשב שבה האדם מפעיל את המחשב דרך עצמים (objects) כאשר העצמים והפעולות מיוצגים על מסך המחשב באופן רציף והפעולות הפיזיות של האדם על העצמים הן מהירות, מתווספות, ניתנות לשינוי, וזוכות למשוב מידי ומתמשך. למשל, גרירת צלמית המייצגת קובץ במחשב ושחרורה לתוך פח האשפה זוהי מניפולציה ישירה שבה ניתן לראות באופן רצוף את תנועת הקובץ על המסך עד הגיעו לפח וזאת במקביל לפעולה הידנית של האדם עם לחיצה על העכבר (קליק שמאלי) והזזת העכבר על פני משטח עבודה פיזי עד לשחרור כפתור העכבר. לעומת מניפולציה ישירה, ניתן היה לבטל את הקובץ בעזרת פקודות מחשב לביטול קבצים בציון שם הקובץ ומיקומו.
רקע.
המושג מניפולציה ישירה פורסם בתחילת שנות התשעים. המושג הוטבע על ידי בן שניידרמן ב-1982 והורחב בידי החוקרים אדווין הצ'ינס, ג'יימס ד. הולן ודונלד נורמן ב-1985. בימים ההם שלטה מטפורת שולחן העבודה (Desktop Metaphor) ומכאן השימוש הנפוץ של מונחים של חלונות, צלמיות, ואמצעי הצבעה כמו עכבר שמשחקים תפקיד מרכזי ביישום של מניפולציה ישירה. יישומים אחרים מחוץ לעולם של שולחן העבודה ידונו בהמשך. כאמור, בן שניידרמן הדגיש את הייצוג הרציף של הפעולה והעצם המופעל, כמו גם את השינויים האינקרמנטליים והמשוב החזותי. לעומת שניידרמן, החוקרים הצ'ינס, הולן ונורמן מדגישים את הרגשת המעורבות של המשתמש שנובעת מההפעלה הבלתי אמצעית של עצמים לעומת תקשורת עם מחשב מבוססת פקודות.
ניתן להבין את החשיבות של מניפולציה ישירה לאור מודל נורמן לאינטראקציית אדם-מחשב המתאר את פעילות המשתמש כזרוע אחת של ביצוע וזרוע שנייה של הערכה על סמך משוב. במניפולציה ישירה זרוע ההערכה מתאחדת עם זרוע הביצוע לפעולה רציפה והרמונית המתבצעת על עצם אחד שבו גם מוצג המשוב. כיוון שיש מוקד אחד אליו מרוכזים משאבי המשתמש, קל יותר לבצע את הפעולה ויש סבירות גדולה יותר למעורבות גבוהה יותר.
השימוש במניפולציה ישירה תורם לחוויית המשתמש לתחושת השליטה אצל המשתמש (מקור השליטה פנימי). למשל - שימוש במניפולציה ישירה להגברת עוצמת קול באמצעות הזזת פקד על גבי סרגל העוצמה. המשתמש שולט בגובה הצליל בזמן אמת על סמך בדיקה של התוצאה המיידית של העלאת והורדת סרגל העוצמה. קביעת העוצמה ללא מניפולציה ישירה הייתה יכולה להתבצע על ידי קביעת מספר של גובה הצליל מתוך סקאלה נתונה. אבל למשתמש הייתה במקרה כזה תחושת שליטה נמוכה בהתאמת גובה הצליל בדיוק על פי רצונו. ("ניחוש" שגובה צליל מסוים יתאים לרצונו, ורק אחרי קביעת המספר, בדיקה האם גובה הצליל אכן תואם את רצונו. זאת לעומת מניפולציה ישירה, בה ניתן לשמוע את גובה הצליל המשתנה, תוך כדי תנועה, ולעצור ברגע שמתאים - ללא מתן חשיבות למספר שמייצג את גובה הצליל).
שימושים במושג מניפולציה ישירה.
מלכתחילה, השימושים הנפוצים של מניפולציה ישירה בעיצוב אינטראקציית אדם מחשב התרכזו בעולם של מחשב עם מקלדת ועכבר כפי שתואר לעיל במקרה של ביטול קובץ. עם התפתחות הטכנולוגיות האינטראקטיביות והשימוש הגובר במגוון יישומים, התרחב גם השימוש במניפולציה ישירה ולבש צורות חדשות.
בתחום של גרפיקה ממוחשבת בכלל ובגרפיקה תלת ממדית (3D) נעשה שימוש אינטנסיבי של מניפולציה ישירה בגלל הקושי בעבודה עם עצמים גרפיים על מסך פיזי דו-ממדי, עבודה שכוללת עריכה ותנועה של עצמים. בתוכנות נפוצות כמו למשל מעבד תמלילים ניתן לסובב עצם גרפי על ידי פקד (Widget) המוצג כצלמית דמוית חץ מעוגל שמסובבים עד שמגיעים לזווית הרצויה. לעומת זאת, סיבוב עצם גרפי בשלושה ממדים מחייב מניפולציה לא ישירה בעזרת פקדים בפנל אחר של המסך. תוכנות גרפיות מתקדמות תומכות במניפולציה ישירה המאפשרת גם סיבוב של עצם גרפי בשלושה ממדים ונעזרת בפקד המוצג כצלמית עם שלושה מעגלים המתואמים עם שלושה צירים כך שניתן לבחור באחד המעגלים כדי לסובב על הציר המתאים.