בעונת 1980/1981 יצא לשחק באירופה והצטרף לקבוצת הליגה האיטלקית השנייה סטלה אזורה מהעיר רומא. בקיץ 1981 הצטרף לקבוצת ריאל מדריד על מנת להשתתף במסגרתה בטורניר הגביע הבין יבשתי בסאו פאולו, וזכה עימה בגביע.
בעונת 1981/1982 הגיע מאלוביק לישראל והצטרף לקבוצת הפועל רמת גן, בשורותיה שיחק גם בעונות 1983/1984 ו-1984/1985. בעונת 1985/1986 חזר לשחק באיטליה בקבוצת רג'ו קלבריה, אך שיחק במסגרתה רק 4 משחקים.
בשנים 1986–1988 עם חזרתו לישראל שיחק באליצור נתניה. בעונת 1988/1989 הצטרף לקבוצת הפועל גליל עליון ושיחק בשורותיה 3 עונות, ב-1991/1992 שיחק בבית"ר תל אביב, ולאחר עונה שב לגליל עליון למשך שלוש עונות נוספות. בעונת 1992/1993 היה שותף לאליפות הקבוצה כשחקן חמישייה, וקטע רצף של 23 אליפויות רצופות של מכבי תל אביב. בגיל 40 עבר לקבוצת בני הרצליה ובתום העונה פרש ממשחק.
מאלוביק שיחק בישראל במעמד מתאזרח לאחר שהתגייר היה ידוע בקליעתו הטובה מחצי מרחק, על אף גובהו הרב. הוא שיחק בליגה הישראלית 242 משחקים, וקלע 2594 נקודות בסך הכל. היה נשוי לישראלית ושיחק בישראל במעמד מתאזרח. לאחר פרישתו חזר לארצות הברית, התיישב בפרבר של פיניקס, והיה לאיש עסקים. מאלוביק שסבל מבעיות בקצב הלב מת כתוצאה מדום לב בחודש מרץ 2007.
אנטונוב An-24
אנטונוב An-24 (באוקראינית / רוסית: Антонов Ан-24) הוא מטוס נוסעים צר-גוף מתוצרת יצרנית המטוסים אנטונוב, המסוגל לשאת כ-44 נוסעים. המטוס מצויד בשני מדחפים המונעים במנועי טורבו-פרופ (Turboprop). טיסת הבכורה התקיימה ב-20 באוקטובר 1959.
רוסיה מפתחת מטוס איליושין Il-112 שאמור להחליף את המטוס אנטונוב An-24.
פיתוח המטוס.
מטיסת הבכורה ב-1959 ועד הפסקת ייצורו ב-1979 נבנו כ-1284 יחידות מכל הדגמים, נכון ל-2014 133 מטוסים מדגם זה עדיין בשירות בחברות תעופה מסוימות בעיקר במדינות חבר העמים ובאפריקה.
הוא נועד להחליף את האיליושין Il-14 לטיסות קצרות ובינוניות, עם כושר נחיתה במסלולים קצרים ואף משובשים.
בשל השלדה החזקה וכן כושר הביצוע שלו, ה AN-24 מותאם לביצוע הרבה משימות משניות בנוסף להטסת נוסעים, כגון צילום-מיפוי.
עיקר הייצור הסדרתי של המטוס התבצע בקייב במפעל של חברת אנטונוב, שם יוצרו כ-895 מטוסים, הייצור הופסק ב-1979. הייצור המשיך בסין, שם גורמים מורשים בונים את ה-Xian [Yunshuji] Y7 () והדגם Xian MA60 () אשר מהווים דגם משופר של ה-An-24.
נמל התעופה אלמטי
מיכל קמחי
מקנזי דיוויס
הארכיון לתולדות פתח תקוה
מירן מנקס
משה מלמד (צייר)
משה מלמד (1921–1987) היה צייר ואומן קליגרפיה ישראלי.
ביוגרפיה.
מלמד עלה לישראל בשנת 1941 מהונגריה ובתחילת דרכו בישראל התגורר בקיבוץ ניצנים.
עם הקמת מדינת ישראל, כתושב קיבוץ ניצנים עליו השתלטו כוחות מצריים, הוא נשבה על ידיהם יחד עם עוד עשרות תושבים נוספים. במהלך שביו הוא נפצע והובהל על ידי הצבא המצרי לבית חולים מקומי על אדמת מצרים. באותו בית חולים אושפז גם המלך המצרי פארוק הראשון. המלך דרש שמלמד יצייר פורטרט שלו עוד במהלך אשפוזו.
בתחילת שנת 1949 שוחרר מלמד ועמו עוד עשרות של שבויים ושבויות, מרביתם בני ובנות קיבוץ ניצנים.
במהלך השנים עבר מלמד להתגורר בעיר נתניה.
ציור.
מאז היה מלמד בן 4 הוא אובחן כילד פלא בתחום הציור.
התפתחותו כצייר בוגר התאפיינה במרחב גדול של יצירות ונושאים ובכללם: ציורי דיוקנאות של פוליטיקאים, מצביאים ומוזיקאים. ציורי הקמת המדינה והאפיון שלהם בנוף הישראלי, ציורי קהילות חרדיות, רבנים ועוד. כמו כן, מעת לעת היה מאייר עבור מערכות עיתונים בישראל.
חומרי הציור בהם השתמש היו מגוונים ובכללם: צבעי שמן, אקריליק, פסטל וצבעי מים.
חייו של מלמד התאפיינו בהסתגרות שהקשתה לעקוב אחר יצירתו ופועלו. הוא נפטר בגיל 67 בנתניה. לאחר לכתו התגלה בביתו אוצר של מאות יצירות אמנות שיצר, אותן ביצע על סוגי חומרים שונים וזמינים, כגון: דפים, בריסטולים, קרטונים, לוחות מתכת וקנבס.
מיזם העמק החדש
פרויקט הוואדי החדש
פרויקט העמק החדש
תושכא
אגמי תושכא
תעלת תושכא
מפעל העמק החדש
תעלת תושקה
המטבח (סדרת טלוויזיה)
המטבח (ברוסית: Кухня) היא קומדיית מצבים רוסית, אשר שודרה במקור החל משנת 2012 ועד 2016 (6 עונות) בערוץ CTC. הסדרה נוצרה על ידי וסילי קוצנקו, ויטאלי שליאפו, איגור טודואסב, דמיטרי יאן ופאבל דנילוב שגם כתבו את התסריט. הסדרה מתמקדת בצוות העובדים של המטבח במסעדה הצרפתית "קלוד מונה" (Claude Monet; עונות 1–5) ומסעדת "ויקטור" (Victor; עונות 5–6).
הסדרה הופקה על ידי חברת Keystone Production ו-Yellow, Black and White בהזמנת ערוץ СТС. בשנת 2014 זכתה הסדרה ב"פרס האקדמיה הרוסית לטלוויזיה" בקטגוריית "הסדרה הקומית הטובה ביותר" וזכתה ב"פרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה" בקטגוריית "הקומדיה הטובה ביותר".
הסדרה הפכה לאחת מסדרות הטלוויזיה הפופולריות ברוסיה וזכתה לעיבודים גם בארצות אחרות: ב-2015 שודרה העונה הראשונה של הגרסה הגאורגית בערוץ GDS TV. ביוון הופקה סדרת הטלוויזיה "כן, שף!" ("Μάλιστα, σεφ!") בערוץ MEGA וכן הופקו גרסאות מקומיות בפורטוגל, "כן, שף" ("Sim Chefe") ששודרה בינואר 2017 בערוץ RTP1, בפברואר 2017 שודרה באוקראינה גרסת אנימציה וב-2021 שודרה גרסה פולנית.
ב-2016 הופקה סדרות ספין אוף בשם "מלון אלאון", שהופקה לה ב-2018 סדרת המשך בשם "גרנד" בת 4 עונות על מלון בפרברי מוסקבה וזכתה גם לסרט קולנוע באורך מלא בשם "מלון בלגרד". ב-2019 הופקה סדרת הטלוויזיה "" (Кухня. Война за отель), המהווה לסדרת המשך לסדרה המקורית הכוללת 13 פרקים ועלילתה מתרחשת בעיר סוצ'י.
תקציר עלילת הסדרה.
מקסים לברוב הוא טבח במקצועו. חלומו הוא להפוך לשף מפורסם ולכן לאחר השלמת לימודיו בבית הספר לבישול בעיר הולדתו וורונז' הוא נוסע למוסקבה, לנסות את מזלו בעיר הגדולה. הוא מתקבל לעבוד במסעדה הטובה ביותר בעיר, הנמצאת בבעלות הידוען דמיטרי נאגייב.
עד מהרה הוא מוצא את עצמו באחד ממקומות העבודה המאתגרים ביותר שיכול היה להגיע אליהם: מנהל המטבח הוא השף ויקטור בארינוב, אלכוהוליסט, אוהד מושבע של ספרטק מוסקבה ומהמר מכור.
מי-רן מנקס
מֵי-רַן מֵנְקֵס (נולדה ב-1 בספטמבר 1989) היא מנחת טלוויזיה, דוגמנית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
מנקס נולדה וגדלה בחיפה. אמה, אתי פנקס (ברנט), היא מרצה לעברית במכינה באוניברסיטת חיפה ומוזיקאית. אביה, אבי הוא איש עסקים מתחום ההייטק. לה שתי אחיות צעירות. משמעות השם הפרטי שלה מי-רן בעברית הוא "מים שמחים". סבה מצד אמה, יעקב, עלה מבולגריה.
קריירה.
כדוגמנית.
בשנים 2011–2012 דיגמנה לרשת האופנה הישראלית "קסטרו".
בשנים 2012–2014 דיגמנה לקמפיינים של חברת האופנה הישראלית "TNT".
בנוסף ב-2014 דיגמנה לרשת האופנה הישראלית "רנואר", לחברת ההלבשה התחתונה הישראלית "דלתא", לחברת בגדי הים הישראלית "גוטקס", ולמוצרי טיפוח מבית "Schwarzkopf".
ב-2015 דיגמנה לחברת התכשיטים הישראלית "מגנוליה". בנוסף, "פנאי פלוס" הכתירו את מנקס כאחת מהכוכבים המבטיחים של 2015.
ב-2016 כיכבה על שערים של כתבי עת ישראלים, ביניהם "מגזינה" ו"מנטה". באותה שנה הפכה מנקס גם לפרזנטורית של מיזם האופנה "Get Style" באינטרנט והצטלמה לקמפיין של רשת "דזיגוואל" הספרדית.
בשנים 2017–2018 מנקס ודין מירושניקוב, עמיתה לסדרה "תאג"ד", שימשו כפרזנטורים של רשת האופנה הישראלית "זיפ".
ב-2018 השתתפה בישראל בקמפיינים של Aerie (מבית אמריקן איגל), ושל דיזל.
בטלוויזיה.
בסוף 2015 הצטרפתה לעונתה השנייה של סדרת הנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים למנויי yes, בה שיחקה בתור אסיה, לצד גפן ברקאי ויהונתן בשן.
בנוסף ב-2015 הנחתה את השעשועון "הבנים והבנות" בערוץ הילדים לצד שירן סנדל.
בשנים 2015–2016, מנקס הנחתה את המהדורה של ימי חמישי בתוכנית "חדשות הבידור" בערוץ HOT בידור ישראלי, לצד ירדן הראל.
בשנים 2015–2017 מנקס הגישה פינה בתוכנית "צינור לילה" בערוץ 10 לצד גיא לרר.
בשנת 2016 שיחקה את התצפיתנית אוריין שיינברג בסדרה הצבאית של ציון רובין. "תאג"ד" ב-yes, לצד שירה נאור.
ב-2017 שיחקה בתור דין דין בסדרה הקומית "שאטו עין כרם" בערוץ עשר.
בשנה זו גם שיחקה תפקיד אורח בסדרה ״ החברים של נאור ״ בתפקיד פעילה צמחונית .
חיים אישיים.
החל מ-2012 מתגוררת בתל אביב. מנקס היא צמחונית.
בשנים 2015–2016 הייתה בזוגיות עם השחקן רום ברנע.
תום גרציאני
תום גרציאני (נולד ב-2 בנובמבר 1988) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
גרציאני נולד ביישוב מכבים-רעות וגדל בעיר מודיעין-מכבים-רעות. הוא בוגר מגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' מודיעין ובוגר קורס משחק מול מצלמה אצל גלית רוזנשטיין. הוא בוגר סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
את שירותו בצה"ל החל בחטיבה 7 של חיל השריון במסלול הכשרה. בהמשך, הופחת הפרופיל הרפואי שלו, לאחר שהובחנה אצלו קצרת, ומאז שירת במפקדה.
קריירה.
בשנת 2014 שיחק בתפקיד ראשי בסרטו של יוסי מדמוני "מקום בגן עדן" בתור נימרוד.
בין השנים 2014–2015 שיחק בעונה הרביעית והחמישית של סדרת הנעורים "גאליס" בערוץ הילדים.
בשנת 2015 שיחק בסרטו של שמי זרחין "המילים הטובות" בתור איש מכירות. בשנת 2016 שיחק בסרט הישראלי דובר-האנגלית "ג'רוזלם" בתור המארח הערבי עומאר.
בשנת 2016 החל לגלם את דמותו של איתן בסדרת הדרמה "תאג"ד" של yes. באותה שנה שיחק גם בסדרה "יום האם" שביים איתן צור לקשת, ב-ערוץ 2. בדצמבר אותה שנה החל לשחק במחזה "הצמה של אבא" מאת רמי דנון ובבימויו של רוני פינקוביץ' אשר עלה בהבימה.