המאדאם מינפה את הסירוב המביש – בשלב הראשון פתחה מפעל קטן בביתה לייצור קרם לשיער. לאחר שרפה שהייתה במפעל, עברה עם משפחתה, שנרתמה לקידום המותג ועזרה לה בעבודה, לעיר אחרת, שם פתחה סלון תסרוקות ותספורות. לאט לאט העסק החל לצבור תאוצה והיא פתחה באמצעות זכייניות צעירות מספרות ברחבי היבשת. כמו כן היא מצליחה לייצר ולמכור אלפי ערכות של קרם מצמיח שיער, גלוסין ומסרק חם וכך המאדאם נהפכת לאימפריה של מוצרי יופי וטיפוח שיער ונכנסת לדפי ההיסטוריה כאישה הראשונה שהפכה למיליונרית בזכות עצמה.
עסקים ונדבנות.
המפעל של המאדאם עדיין קיים בימינו והמוצרים משווקים באתר "sephora" הצרפתי שם אפשר לקנות מוצרים לשיער, איפור, בישום ומוצרי טיפוח שונים.
לי וואנליאנג
אהרן מאוסטרהא
רבי אהרן מאוסטרהא (-כ"ו באדר ה'תק"ע, 1810), היה מצדיקי תנועת החסידות בדור ה-3, תלמידו של המגיד ממזריטש. מפורסם גם בשמו ד"ר גארדיא, בשל היותו רופא, לפני התקרבותו לחצר המגיד ממזריטש.
ביוגרפיה.
על פי המסורת החסידית, ד"ר גארדיא עזב בצעירותו את דרך אביו, ולמד רפואה, ולבסף היה רופאו האישי של מלך פרוסיה. עקב מופת ששמע על המגיד ממזריטש, הגיע לחצרו, וביקש ממנו דרך תשובה, ולאחר תקופה הפך לתלמיד מן המניין בחצרו.
בספר 'מזכרת לגדולי אוסטרהא' מסופר שלאחר חזרתו בתשובה, היה רופא המחוז, והיה הולך חגור בחרב כאות כבוד לתפקידו, והיה מכונה 'רבי', בשל האמונה כי הוא מרפא את החולים בדרך מופת ולא בדרכי הרפואה.
סיפורו מוזכר בקצרה בספר 'שארית ישראל', לרבי ישראל דב בער מווילעדניק:'כמו שידוע מהמגיד הגדול ממזריטש, שלקח את הרופא גארדע מעמקי הקליפות והושיבו ברום המעלות...'. סיפורים נוספים עליו מובאים בספר 'בית אברהם' לרבי אברהם מסלונים, כתבי רבי יאשע שו"ב, ספר 'מזקנים אתבונן' (ירושלים תשס"ז), 'מאמר מרדכי' (ירושלים תשס"ב, סיפורי רבי מרדכי חיים סלונים),
בתו חנה, הייתה גם רופאה, וכונתה "חנה'לי דיא דאקטרין" (חנה הרופאה).
מרקו בן ברוך
מרקו בן ברוך (נולד ב-7 במרץ 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר, ומזוהה בעיקר עם הפועל צפרירים חולון. בן ברוך הוא מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים.
קריירה.
בן ברוך החל לשחק כדורגל באופן רשמי רק בגיל 17 בקבוצת הנוער של גדנ"ע יהודה, לאחר שירותו הצבאי הצטרף לקבוצת צפרירים חולון ששיחקה בליגה א' ובהמשך לאחר האיחוד עם הפועל חולון כשנקראה הקבוצה "הפועל צפרירים חולון". תחילה שימש כשחקן מחליף ובהמשך התבסס מקומו הרכב הפותח והוא הפך לעושה המשחק ומוביל הכדור של הקבוצה לאורך שנים רבות.
לאחר ששיחק בצפרירים 12 עונות רצופות, בהן העפיל עם הקבוצה פעמיים (87', 90') לליגה הבכירה והעפלה לחצי גמר גביע המדינה בעונת 1994–1995, בתחילת עונת 1995–1996 חתם במכבי עירוני אשדוד מהליגה הארצית במטרה לעלות איתה לליגה הבכירה, אך הקבוצה ויתרה על העלייה באמצע העונה ובן ברוך עבר לקבוצת הפועל רמת גן, איתה סיים במקום השישי בליגה הארצית. בעונת 1996–1997 חזר לצפרירים והעפיל עימה לליגה הבכירה בעונת 1997–1999. בן ברוך המשיך בקבוצה עד לפרישתו בגיל 36.
לאחר הפרישה פנה בן ברוך לתחום הקולינריה ובהמשך עבד כנהג אוטובוס בחברת דן.
מרקו בן ברוך השתייך לסגל נבחרת ישראל, בה הופיע פעמיים.
המחאות באלג'יריה (2019–2020)
ההפגנות באלג'יריה ב-2019–2020, המכונות גם מהפכת החיוכים או אל-חיראכ, (בערבית: الحراك) החלו ב־16 בפברואר 2019, שישה ימים לאחר שעבד אל-עזיז בותפליקה הצהיר רשמית על מועמדותו לכהונה חמישית לנשיאות. הפגנות אלה, שהתקיימו ללא תקדים מאז מלחמת האזרחים באלג'יר, היו לא אלימות וגרמו לצבא אלג'יריה לדרוש את התפטרותו המיידית של בותפליקה, שהתרחשה ב-2 באפריל 2019. בתחילת מאי נעצר מספר לא מבוטל של בעלי כוח שהיו מקורבים לממשל המודח, כולל את אחיו הצעיר של הנשיא לשעבר, סעיד.
שורשם של המתחים הגוברים במשטר האלג'יראי יכולים להמצא בתחילת שלטונו של בותפליקה שהתאפיין במונופול של המדינה על הכנסות משאבי טבע ששימשו למימון מערכת קליינטליסטית של הממשלה למען הבטחת יציבותה. ההפגנות הגדולות נערכו במרכזים העירוניים הגדולים באלג'יר מפברואר ועד דצמבר 2019. בגלל היקפן המשמעותי, המחאות משכו סיקור תקשורתי בינלאומי וגררו ראשי מדינות ואנשי מדע להגיב עליהן בפומבי.
רקע.
עבד אל-עזיז בותפליקה.
עבד אל-עזיז בותפליקה היה נשיא הרפובליקה הדמוקרטית העממית של אלג'יריה מאז 1999. במהלך נשיאותו אירעו שתי חנינות (באמצעות משאל עם) ללוחמים לשעבר במלחמת האזרחים באלג'יר (1999 ו-2005). (מלחמה אסימטרית מורכבת בין גרילה אסלאמית לממשלה אשר גבתה מספר שנוי במחלוקת של כ-200,000 נפשות בין 1991–2002). כמעט מחצית מהאוכלוסייה האלג'יראית נולדה לאחר סיום הסכסוך, בתקופה בה חזרו ונשנו סקנדלי שחיתות פוליטית במדינה.
עם עלייתו של בותפליקה לשלטון בשנת 1999, החל הוא במשימה דיפלומטית לשיקום דמותה של אלג'יריה בעולם. במיוחד לאחר בחירתו מחדש בשנת 2003, בותפליקה החל לנקוט בצעדים שמטרתם הייתה לרכז את הכוח במדינה בידי השלטון (כיוון שהתפלג בין קבוצות שונות בזמן מלחמת האזרחים). במהלך כהונתו כנשיא, העביר בותפליקה את מרכז הכוח בפוליטיקה האלג'יראית ממזרח למערב, ובמיוחד לעיר תלמסאן. שם, עקב מעבר מרכז הכוח השלטוני, החלו חלק להפוך לדמויות בעלות כוח בתקשורת, בממשל ובמשטרה. עקב מעבר מרכז הכוח לתלמסאן, החלו לזרום אליה כספי ציבור (בערך 10 מיליארד דולר) לפרויקטים של בנייה שכללו בתוכם: בניית אוניברסיטה, מלונות, מוזיאונים ושדות תעופה. בנוסף, 155 מיליון יורו הושקעו בבית מגורים ממלכתי בעיר, שנותר לא שלם. רבים מחוזי העבודות הציבוריות ניתנו לחברות סיניות, שלכאורה לא תמיד שילמו לקבלנים המקומיים.
עתירת נפט במהלך האביב הערבי, הממשלה הצליחה להשתיק את ההתנגדות לה במהלך הפגנות 2010–2012 (מהלך אשר הגדיל את הוצאותיה).
העדכון החוקתי האלג'יראי של 2016 , הגביל את מספר הכהונות הנשיאותיות שבהן מועמד יכול לכהן לשתיים. ולמרות זאת, בותפליקה היה רשאי להתמודד לכהונה חמישית, מכיוון שהחוק לא היה רטרואקטיבי.
מאז 2005, ובמיוחד לאחר שבותפליקה עבר שבץ מוחי בשנת 2013, יכולתו לשלוט במדינה הוטלה בספק. שמועות על מותו היו נפוצות שכן הוא אושפז לעיתים תכופות, כבר לא דיבר בפומבי והצהיר מעט מאוד בכתב. בהקשר זה, חלק מן האלג'יראים ראו במועמדותו לבחירות לנשיאות 2019, שתוכננו במקור ל-18 באפריל 2019, 4 ביולי 2019 או 2020, כמשפילה.
שחיתות.
חברים במשטרו של בותפליקה הואשמו בהשתתפות במעשי שחיתות במספר מקרים. בשנת 2010, סונאטרץ' , חברת הנפט והגז שבבעלות המדינה, השעתה את כל הנהלתה הבכירה לאחר ששניים מסמנכ"לי החברה נעצרו תחת אישומי שחיתות. שר האנרגיה של אלג'יריה, צ'אקיב חליל הודיע כי נשיא החברה וכמה מן המנהלים הבכירים בה ימצאו מכאן והלאה תחת פיקוח בתי המשפט. בשנת 2013, חליל הואשם גם הוא בקבלת שוחד מחברת בת של חברת האנרגיה האיטלקית אני. לדברי אל וואטן (עיתון עצמאי בשפה הצרפתית באלג'יריה), חיוב יתר של עבודות ציבוריות ותיאורים מטעים אודות סחורות מיובאות הם שתי הפרקטיקות הנפוצות בעזרתן הונו אנשי המשטר.
ב-26 ביוני 2018 פיטר בותפליקה את עבד אל-גאני האמל מתפקידו כראש המשטרה הארצית (DGSN), אף על פי שהיה חלק ממעגל הקרובים אליו. אירוע זה הוא קרה לאחר שאחד הנהגים של האמל הפך לחשוד בפרשיית קוקאינגייט (פרשייה בה מספר רב של בעלי כוח במשטר האלג'יראי היו שותפים לסחר והעברת קוקאין דרך גבולות המדינה). בין היתר, בעקבות הפרשייה הובאו למשפט בגין שוחד גנרל הצבא האלג'יראי, ארבעה שופטים ושני תובעים ציבוריים.
המחאות.
מפגינים.
מחאות אלו הן המחאות הנרחבות ביותר באלג'יריה מאז 2001. הרוב המוחלט של המוחים הוא צעירים שלא חוו במלואה את מלחמת האזרחים האלג'יראית.
תפקידן המרכזי של נשים בהפגנות היה למזער את האלימות, וסימן ניגוד חריף למחאות של 1988 שהובלו בעיקר על ידי סלפים.
מטרות.
במקור, מטרת המפגינים הייתה לבטל את מועמדותו של עבד אל-עזיז בותפליקה לכהונה חמישית, ורצו שראש הממשלה אחמד אויחיא יתפטר מתפקידו. באופן כללי, הם קראו לניקוי בית יסודי של ממשל החמולות, הידועות באופן קולקטיבי בשם "le pouvoir" ("הכוח")"."
יחד עם נסיגתו של הנשיא, המפגינים קראו יותר ויותר לדמוקרטיה, חירויות ולשלטון החוק, יעדים שמחאות רבות טוענות שאינם ממומשים ושממשיכים למשוך אלג'יראים לרחוב.
תוצאות.
בריתות של קבוצות אזרחים ודיאלוג.
נשים הקימו את הקולקטיב הפמיניסטי Femmes algériennes pour un changement vers l'égalité ב־16 במרץ 2019, אשר ייסד את "הכיכר הפמיניסטית" הנועדה לפעול לחיזוק התפקיד הפוליטי של נשים בהפגנות. איגודי אזרחים ואנשים פרטיים יצרו את ברית Dynamiques de la société civile (איחוד של ארגוני סחר מקצועיים, ארגוני זכויות אזרחיים ומספר בודדים בשלטון האלג'יראי) ב-15 ביוני, במטרה לתאם הצעות לארגון מחדש של המבנה הפוליטי של המדינה האלג'יראית. ב־26 ביוני מפלגות פוליטיות ו"הליגה האלג'יראית לזכויות אדם" יצרו את ברית "כוחות האלטרנטיבה הדמוקרטית" לה מטרות דומות, כולל ארגון אספה מכוננת למערכת פוליטית חדשה עם רשות שופטת הנפרדת מן השלטון המרכזית.