נולד בקינגסטון בירת ג'מייקה. בילדותו עבר לכפר וגדל אצל סבתו ושם נחשף לראשונה למוזיקה נוצרית דתית. בנעוריו שב לקינגסטון ולאחר שסיים את בית הספר התיכון החל לעבוד בסצנת הסאונד סיסטם ; תחילה אצל קוקסון דוד ולאחר מכן הקים חברת סאונד סיסטם עצמאית משלו שהתחרתה באלו של דוד ושל דיוק ריד . עקב קשייו להשיג מוזיקה חדשה לסאונד סיסטם שלו, קיבץ סביבו חבורת מוזיקאים והחל להפיק מוזיקה משלו. במחצית הראשונה של שנות ה-60 הוא יצר והפיק מספר סינגלים ואלבומים שזכו להצלחה.
ב-1964 פגש את המתאגרף, אלוף העולם במשקל כבד באותה עת, מוחמד עלי, ובעקבות פגישה זו התאסלם. בשנות ה-70 פחתה הצלחתו בעקבות עליית הפופולריות של מוזיקת הרגאיי השורשית. ייתכן כי דתו האסלאמית הקשתה עליו לפנות לתרבות הדתית של הראסטפארי שרבים מאוהדי הרגאיי התחברו אליה. עם זאת, הוא הופיע בסרט "The Harder They Come" שיצא למסכים ב-1972, שם הופיע כ-DJ. לאחר מכן עבר להתגורר במיאמי בארצות הברית וכעבור שנה פרש מעסקי המוזיקה. תחיית הסקא בבריטניה בסוף שנות ה-70 ותחילת ה-80 לא גרמה לו לשוב להופעות, אך ב-1992 הוא שב להופיע. ב-2001 קיבל מממשלת ג'מייקה את תואר "מסדר המצוינות" . בעשור הראשון בשנות האלפיים המשיך פרינס באסטר להופיע בפסטיבלים שונים דוגמת פסטיבל הג'אז במונטרה.
נפטר במיאמי ב-8 בספטמבר 2016, לאחר שסבל מבריאות לקויה ולאחר שעבר סדרת שבצים.
שם וכינוי.
מקור הכינוי באסטר הוא מתקופת נעוריו בעת היותו חלק מחבורת רחוב ונקרא כך על שם שמו האמצעי, בוסטמנטה, שהוענק לו בלידתו על שם ראש ממשלתה הראשון של ג'מייקה, אלכסנדר בוסטמנטה. הכינוי פרינס (נסיך) ניתן לו בזמן שהתחרה בצעירותו כמתאגרף. לאחר שהתאסלם ב-1964 שינה את שמו למוחמד יוסף עלי.
מורשת.
גל תחיית הסקא בבריטניה שהחל בסוף שנות ה-70 הושפע במידה רבה מפרינס באסטר וחשף קהל צעיר למוזיקה שלו. ב-1979 הוציאה להקת מאדנס את תקליטון הבכורה שלה בלייבל 2 Tone Records שהיה המוביל בסוגת הסקא. השיר בצד א' נקרא "The Prince", כמחווה לפרינס באסטר, וצד ב' היה חידוש של שירו "Madness" שעל שמו נקראה הלהקה. בתקליטון השני של מאדנס הם חידשו שיר נוסף של פרינס באסטר, "One Step Beyond". השיר הגיע ל"עשרת הגדולים" במצעד הבריטי. גם להקת הספשלז חידשה באריך הנגן הראשון שלהם, שיצא בסוף 1979, שיר של פרינס באסטר, "Too Hot" והשתמשו באלמנטים משירים אחרים שלו בשירים אחרים באלבומם. באלבומם השני, חידשו הספשלז את השיר "Enjoy Yourself" שנכתב ב-1949, הוקלט לראשונה על ידי גאי לומברדו ובוצע מאוחר יותר על ידי פרינס באסטר בסגנון הסקא. להקת הביט ביצעו ב-1980 שניים משיריו באלבום הבכורה שלהם "I Just Can't Stop It".
חוק סטוקס על ניחות קול
חוק סטוקס על ניחות קול (באנגלית: Stokes' law of sound attenuation) מספק נוסחה לניחות של קול בזורם ניוטוני, כמו במים או באוויר, שמתרחש אודות לצמיגות של הזורם. הוא קובע שהאמפליטודה של גל מישורי דועכת מעריכית עם המרחק שהוא עבר, ובקצב שניתן על ידי:
formula_1
כאשר formula_2 הוא מקדם הצמיגות הדינמי של הזורם, formula_3 היא התדירות של הקול, formula_4 היא צפיפות הזורם ו-formula_5 היא מהירות הקול בזורם.
החוק והגזירה שלו פורסמו לראשונה על ידי הפיזיקאי ג'ורג' גבריאל סטוקס ב-1845, שגם פיתח את חוק סטוקס לגרר צמיג שמפעיל זורם על כדורים.
פרשנות.
חוק סטוקס תקף לגבי התקדמות קול בתווך ניוטוני איזוטרופי והומוגני. נניח שלגל לחץ מישורי סינוסואידלי יש אמפליטודה formula_6 בנקודה מסוימת. אחרי שחזית הגל עברה מרחק formula_7 מנקודה זו, האמפליטודה שלה formula_8 תהיה:
formula_9
כאשר הפרמטר formula_10 הוא מבחינת ממדים הופכי למרחק (יחידותיו formula_11).
הסבר פיזיקלי לניחות של קול בתווך צמיג.
לכאורה גל לחץ מישורי באופן מושלם לא אמור לדעוך כלל - מהירות הזורם אחידה על שכבות מקבילות וניצבות לכיוון התקדמות הגל, כך שלא נוצר גרדיאנט מהירות של הזורם בין שכבות מקבילות שלו ולא נוצר מאמץ גזירה. לעומת זאת, הגרסה המוכללת של חוק הצמיגות של ניוטון כוללת אפקט דיסיפציה של אנרגיה גם אודות ללחיצה של הזורם, וכוללת מקדם נוסף של צמיגות שנקרא bulk viscosity או Volume viscosity. בגל קול שכבות זורם ניצבות לכיוון התקדמות הגל דוחסות אחת את השנייה, כך שסוג שני זה של צמיגות אחראי לשחיקה של אנרגיה של גל הקול.
לאחר שמכניסים מקדם נוסף של צמיגות קל גם להבין את התלות בתדר של ניחות הקול, שכן תדרים גבוהים יותר פירושו מהירות יחסית גבוהה יותר של שכבות הזורם אחת לשנייה, מה שמוביל לקצב גבוה יותר של אובדן אנרגיה לחום.
חשיבות.
חוק סטוקס על ניחות קול תרם לייסוד תת-ענף של אקוסטיקה שנקרא ויסקואקוסטיקה (אקוסטיקה צמיגה), ויש לו שימוש בחישוב הניחות של קול במגוון מכשירים המשדרים קול בתדר גבוה, כמו אולטראסאונד וסונארים בתדר גבוה.
פרימה
ת'ון מייקר
גויתלין
גויתלין (באנגלית: Guithelin; בוולשית: Kyhylyn; נפטר בשנת 363 לפנה"ס לערך) היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה".
אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.
ג'פרי מספר כי גויתלין היה בנו של בגארגויט בארבטרוק מלך בריטניה, ועלה לשלטון לאחר מות אביו, בשנת 369 לפנה"ס. גויתלין מלך במשך כשש שנים, ותקופת מלכותו הייתה שלווה וללא אירועים מיוחדים. הוא התחתן עם אישה אצילה בשם מארסיה, שירשה אותו לאחר מותו ומלכה במשך כחמש שנים, עד אשר בנו של גויתלין, סיסיליוס השני, הוכתר למלך בריטניה.
גותלין
אסטריקס (דמות)
אסטריקס (בצרפתית: Astérix, בתרגום לאנגלית: Asterix) הוא גיבור סדרת ספרי הקומיקס אסטריקס, שיצרו הסופר רנה גוסיני והמאייר אלבר אודרזו. אסטריקס הופיע לראשונה בשנת 1959 במגזין "פיילוט" הצרפתי.
אסטריקס הוא לוחם אמיץ, ממולח ורב-תושייה ונוטה להתנדב באומץ לכל הרפתקה.
פיתוח הדמות.
מכיוון שאסטריקס יועד להיות בעל כוחות על אנושיים (כתוצאה משתיית שיקוי הפלא), רצה אודרזו לצייר אותו בסגנון גיבורי-העל המקובל; גבוה, שרירי ומרשים. גוסיני, לעומת זאת, העדיף שאסטריקס יהיה אנטי - גיבור וייעזר בעיקר בתושייה ובתחבולנות. כפשרה הם יצרו את חברו הטוב ביותר של אסטריקס, אובליקס, שהוא גדל גוף ובעל כוח על אנושי באופן קבוע.
מקור שמו של אסטריקס הוא משחק מילים על המילה "כוכבית", שבצרפתית נהגית כ"אסטריסק" (astérisque). גוסיני גם ציין שזהו יתרון שהשם מתחיל באות A, משום שהוא יופיע תמיד בין הראשונים (בסידור אלפביתי).
ביוגרפיה בדיונית.
אסטריקס נולד בשנת 85 לפני הספירה, בכפר גאלי חסר שם בארמוריקה, לאביו אסטרונומיקס ואמו פרלין.
כבר בילדותו היה אסטריקס חברו הטוב ביותר של אובליקס, שבשל ביישנותו לא היה מקובל בחברה. גם בבגרותם השניים נשארו חברים קרובים.
בזמן שהעלילה מתרחשת אסטריקס הוא כבן 35, צייד ולוחם, ועדיין גר באותו כפר חסר שם - שכעת הוא הכפר הגאלי היחיד שעדיין לא נכבש על ידי הצבא הרומי.
מאפיינים.
מראה חיצוני.
אסטריקס הוא אדם נמוך וקטן גוף. הוא חובש קסדה מקושטת בכנפיים, שאותה הוא מסיר רק כאשר הוא אוכל או ישן. אסטריקס לובש חולצה שחורה עם חגורה ירוקה ועליה נדן צהוב שבתוכו חרב קצרה, שבה כמעט אינו משתמש. אסטריקס לובש מכנסיים אדומים ונועל נעליים חומות. שערו ושפמו של אסטריקס הם בלונדינים אך גבותיו שחורות.
אישיות.
אסטריקס הוא לוחם אמיץ, ממולח ורב-תושייה. הוא חכם וערמומי ותמיד מוכן להתנדב לכל משימה, כולל למסעות רחוקים ברחבי העולם. הוא מצליח להיחלץ מכל צרה בעזרת כושר האלתור שלו, תושייתו ואומץ ליבו. הוא נאמן מאוד ואוהב את חבריו.
עם זאת, אסטריקס הוא מעט כעסן וחסר סבלנות, ומתקשה להודות שטעה או לקבל את דעתם של אנשים אחרים. הוא רב עם אובליקס לעיתים קרובות, אך בדרך כלל הם משלימים במהירות.
מערכות יחסים.
חברו הטוב ביותר של אסטריקס הוא אובליקס, והשניים כמעט אינם נפרדים. אסטריקס מעריך מאוד את אשפיקס, כהן העץ של הכפר, ומתייעץ איתו לעיתים קרובות. הוא מכבד את דגוליקס, ראש הכפר, אך לא מהסס להביע את דעתו בפניו. אסטריקס גם מיודד עם מבריקס, כלבו של אובליקס, אך לעיתים הוא מסרב לקחת אותו למסעות, כי לדעתו הוא "קטן מדי".
אסטריקס הוא למעשה האסטרטג של הכפר והמוח מאחורי ההתרחשויות. הוא מנותק מעט משאר בני הכפר; הוא כמעט ולא משתתף בקטטות התכופות בכפר, ולא נסחף אחרי שאר התושבים. הוא מעין משקיף מהצד, שבדרך כלל נותן זווית מבט מחויכת על חייהם של שאר בני הכפר. לעיתים הם מרגיזים אותו בטיפשותם, אך בדרך כלל הוא מקבל זאת ברוח טובה. הוא מחבב אותם ונאמן להם מאוד.
ג'וליאן ריינד-טאט
ג'וליאן אליסטר ריינד-טאט (באנגלית: Julian Alistair Rhind-Tutt; נולד ב-20 ביולי 1968) הוא שחקן אנגלי. תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות ד"ר "מק" מקרטני בסדרת הטלוויזיה הקומית "מחלקה אלטרנטיבית", ששידורי העונה השנייה שלה בערוץ 4 הסתיימו במאי 2006. הוא הופיע במגוון סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה.
ביוגרפיה.
ריינד-טאט נולד בווסט דרייטון שבלונדון, הצעיר במשפחה בת חמישה ילדים. בינו לבין אחיו הגדולים יש פער של עשר שנים. הוא למד בבית הספר ג'ון ליון ברובע הארו שבמידלסקס, שם שיחק בהצגות בהפקת בית הספר. באמצע שנות השמונים של המאה העשרים הופיע בתפקיד הראשי בדמות המלט בהפקה של בית הספר שהוצגה בפסטיבל הפרינג' באדינבורו. אחרי שלמד אנגלית ותיאטרון באוניברסיטת ווריק, נרשם בית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" בלונדון. ב-1992 זכה בפרס "Carleton Hobbs" מטעם "BBC Radio Drama".
קריירה.