ביולי 2018 נסע גרינווד עם הקבוצה הבכירה של המועדון בסבב המשחקים שלה בארצות הברית. ב-20 ביולי ערך את הופעת הבכורה הלא תחרותית שלו כמחליף בדקה ה-76 בתיקו 1-1 מול קלוב אמריקה. הוא גם שותף בתיקו 0-0 עם סן חוזה ארת'קווייקס שלושה ימים לאחר מכן. ב-2 באוקטובר חתם גרינווד על חוזהו המקצועי הראשון במועדון. בדצמבר הוא זומן על ידי מאמן הקבוצה, ז'וזה מוריניו להתאמן עם הקבוצה לקראת משחק ליגת האלופות שלהם מול ולנסיה.
ב-6 במרץ 2019, תחת ניהולו של אולה גונאר סולשיאר, ערך גרינווד את הופעת הבכורה התחרותית שלו בקבוצה הבכירה כשעלה כמחליף בדקה ה-87 בניצחון 1–3 נגד פריז סן ז'רמן במסגרת ליגת האלופות. בגיל 17 ו-156 ימים, הוא הפך לשחקן הצעיר השני ביותר אשר ייצג את המועדון בתחרות אירופית (רק מאחורי נורמן וייטסייד) והצעיר ביותר אי פעם בעידן האלופות.
ב-7 במאי נבחר גרינווד לשחקן החודש בפרמייר ליג לנוער של חודש אפריל. בסוף העונה, זכה גרינווד בפרס שחקן השנה הצעיר של ג'ימי מרפי הצעיר, פרס אשר מוענק בכל שנה לשחקן הטוב ביותר בקבוצות הנוער של המועדון. ב-12 במאי, במשחק האחרון בעונה, גרינווד פתח לראשונה בהרכב הקבוצה הבכירה בהפסד 0–2 לקארדיף סיטי.
ב-17 ביולי 2019, גרינווד הבקיע את שער הבכורה שלו במנצ'סטר יונייטד בניצחון 0–4 במשחק טרום עונה מול לידס יונייטד. הוא עלה כמחליף בארבעת המחזורים הראשונים של העונה לפני שפתח בהרכב בנשחק הפתיחה של הקבוצה בליגה האירופית מול אסטנה ב-19 בספטמבר, הוא כבש את השער היחיד במשחק, מה שהפך אותו לכובש הצעיר ביותר של המועדון במסגרת אירופית כשעשה זאת בגיל 17 ו-353 ימים. כשבוע לאחר מכן, כבש שער ראשון בתחרות מקומית כשכבש במסגרת גביע הליגה נגד רוצ'דייל. ב-24 בנובמבר, גרינווד כבש את שער הליגה הראשון שלו בתיקו 3–3 עם שפילד יונייטד. הייתה זו עונת הפריצה של גרינווד, לאחר פגרת הליגה בעקבות נגיף הקורונה, גרינווד פתח בהרכב הקבוצה בכל ששת משחקי הקבוצה שלאחריה, הוא לא כבש בארבעת המשחקים הראשונים אבל כבש ארבעה שערים בשלושה שלאחר מכן כולל צמד שערים בניצחון 2–5 על בורנמות'. לאחר מכן כבש גם בניצחון על אסטון וילה, מה שהפך אותו לשחקן הרביעי מתחת לגיל 19 שכובש שלושה משחקים ברציפות בפרמייר ליג והראשון מאז 1999, אז עשה זאת פרנסיס ג'פרס במדי אברטון.
ב 30 בינואר 2022, מנצ׳סטר יונייטד הודיעה שגרינווד לא ייקח חלק באימונים או במשחקים בקבוצה עד להודעה חדשה עקב חשד אונס ואלימות כלפי בת זוגו.
קריירה בינלאומית.
גרינווד ייצג את נבחרת מתחת לגיל 17 באנגליה עם שש הופעות ב-2017 ו-2018, והיה חלק מהסגל בטורניר אלגרבה בפורטוגל.
ב-30 באוגוסט 2019, גרינווד נכלל בפעם הראשונה בסגל נבחרת אנגליה הצעירה עד גיל 21, וערך את הופעת הבכורה שלו כשעלה כמחליף בדקה ה-59 במהלך הניצחון 2–3 נגד טורקיה ב-6 בספטמבר 2019 במוקדמות אליפות אירופה 2021 מתחת לגיל 21. ב -19 בנובמבר 2019, גרינווד כבש את שערו הראשון עבור הנבחרת כשהשווה את התוצאה מול הולנד במשחק בו אנגליה הפסידה בסופו של דבר 2-1.
ב-5 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת של אנגליה בניצחון הנבחרת 0–1 על איסלנד במסגרת ליגת האומות. יומיים לאחר מכן, ב-7 בספטמבר, נזרק גרינווד מהסגל יחד עם פיל פודן לאחר שהפרו את הנחיות הבידוד בהן מחויבים השחקנים עקב נגיף הקורונה כשהזמינו נשים לחדרם.
חיים אישיים.
גרינווד נולד בברדפורד שבמערב יורקשייר, וגדל באזור וויבסי בעיר. למשפחתו רקע בתחום הספורט; אחותו, אשטון, היא אצנית.
ב-30 בינואר 2022 טענה בת זוגו של גרינווד, הארייט רובסון, בחשבון האינסטגרם שלה שגרינווד הכה אותה, דרש ממנה לקיים עמו יחסי מין, ואף הראתה תמונות וסרטון של החבלות הקשות. בתגובה לכך הושעה גרינווד מכל פעילות במנצ'סטר יונייטד, ולאחר מספר שעות נעצר על ידי המשטרה בחשד לאונס ותקיפה.
שמואל הימן
שמואל נעם הימן (נולד ב-1949) רופא גמלאי פעיל בתחום הקליני, בהוראה ובמחקר. מומחה ברפואה פנימית וברפואה דחופה, פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, גמלאי צה"ל (בדרגת אל"ם). שימש בעבר כמנהל המחלקות לרפואה דחופה ופנימית בבית החולים הדסה הר הצופים וכמנהל רפואי של מוסד גריאטרי (בית באייר, ירושלים).
ביוגרפיה.
תושב מבשרת ציון ירושלים, נשוי לאילת (אחות מוסמכת, רוקחת, מדעי מידע, רפואה משלימה), אב ליהונתן, לאהלי, עודד ודפנה.
בן לרופא הילדים פרופ' ישראל ולאה הימן (ז"ל) ואח לפרופ' אהוד הימן (פיזיקאי, אונ' ת"א) ואליהו הימן (פסיכואנליסט).
קורות חיים.
לאחר סיום לימודיו בתיכון עירוני ה', ת"א (1967), למד במסגרת העתודה האקדמית בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית, ירושלים (1967–1973) וסטאג' במרכז הרפואי בתל השומר (1974–1973). ניהל קריירה צבאית במקביל לקריירה מקצועית כרופא, חוקר ומורה בתחומי רפואה ומחקר.את שירותו החל כרופא בגדוד הצנחנים 890 ובמהלך השנים 1975–2010 מילא מגוון תפקידים כרופא בשרות סדיר, קבע ומילואים. ובין היתר מילא תפקידי רופא אוגדתי בלבנון בעקבות מלחמת שלום הגליל, כולל בלחימה באזור ביירות ופיקוד על הטיפול בנפגעי אסון צור הראשון, מפקד רפואה פיקודי בפיקוד הצפון בדרגת אל"ם בשנים 2001–2003, רופא גייסי ומפקד בית חולים צבאי באזור אסון בגבול רואנדה.
בתחום המקצועי והאקדמאי התמחה ברפואה פנימית בבית החולים הדסה הר הצופים בין השנים 1985 –1977 וניהל את המחלקה לרפואה דחופה בבית חולים זה (1989–1986) ונמנה עם האבות המייסדים של דיסיפלינת הרפואה הדחופה בארץ. בשנים 1991 –1989 שימש כעמית מחקר בנפרולוגיה, אוניברסיטת הרווארד ובית החולים בית ישראל, בוסטון, שם פיתח כישוריו המחקריים. בהמשך חזר כרופא בכיר לבית החולים הדסה הר הצופים, בו שימש בין השנים 2016 –2010 כמנהל המחלקה הפנימית והמערך הפנימי. ממשיך לשמש כרופא פעיל, חוקר ומורה בהדסה מאז סיום תפקיד זה ויציאתו לגמלאות. בנוסף לפעילויות אילו שימש כמנהל רפואי של מוסד גריאטרי גדול, בית באייר לקשיש, ירושלים בין השנים 2017 –2003 והיה בין היוזמים לקידום נוהלים והחלטות במודע על ידי החולים בסוגיות סוף החיים. החל משנת 2017 - משמש כיועץ ב"יד מכוונת" לזכאויות על רקע רפואי בביטוח לאומי.
במסגרת תפקידיו הצבאיים והתמחותו ברפואה דחופה חווה התנסויות רבות ברפואת אסון, כולל ההשתתפות במשלחות סיוע רפואי באזורי אסון בעולם בקמבודיה (1979), ארמניה הסובייטית (1988), רואנדה (כמפקד בית חולים שדה (1994)) ואתיופיה (2000), ומילא תפקיד מרכזי בגיבוש מבנה ותפיסת הפעלה של בית חולים שדה מוטס צבאי לאזורי אסון, ראה מאמר רלוונטי.
בין יתר עיסוקיו ותחביביו מחוץ למסגרת עבודתו עבר קורסי סקיפרים בדרך הים, מרינת הרצליה, והשתתף בהפלגות במקומות שונים בעולם.
אקדמיה.
התקדמות במסלול רופא-חוקר ממרצה ועד מינוי כפרופסור מן המניין ברפואה פנימית (2007). פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית מ-2018. ראש החוג לרפואה פנימית, בית הספר לרפואה, האוניברסיטה העברית, ירושלים (2006–2003). תפקד כראש ועדת היגוי להקמת בית הספר לרפואה צבאית, הפקולטה לרפואה, האוניברסיטה העברית (2012–2010) וחבר הוועדה האקדמית של מוסד זה מ 2013.
45 שנה משמש כמורה ומדריך ליד מיטת החולה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, במהלכם הקנה יסודות בגישה ובחשיבה הקלינית למאות רבות של סטודנטים לרפואה ורופאים צעירים.
מחקרו בסיסי של פר' הימן התפתח, אשר החל בהכוונת הפרופסורים מאיר ברזיס, פרנקלין אפשטיין וסימור רוזין, תרם להבנת היבטים פיזיולוגיים בכליה ומנגנוני אי ספיקת כליות חריפה במגוון מצבים, כחשיפה לחומרי ניגוד רדיולוגיים בהדמיות CT או צינתורים, במתן תרופות הפוגעות בכליה כתכשירים מעכבי דלקת (NSAID), ציקלוספורין, אמפותריצין, או ציספלטינום, במתן תכשירים חדשים לסוכרת ממשפחת מעכבי SGLT2, במצבי תמס שריר (רבדומיוליזיס), בעקבות טביעה, ועוד. מחקריו התמקדו במיוחד במנגנוני ירידה במתח החמצן (היפוקסיה) בחלקים העמוקים של הכליה (מדולה) ובתגובת תאי הכליה לעקה היפוקסית באמצעות גורמי שיעתוק (Hypoxia-inducible factors- HIF) במצבי חולי שונים כסוכרת, אי ספיקת לב, מחלת כליות כרונית, אלח דם ועוד. בעבודותיו נבדקו מתווכים מרכזיים המשפיעים על זרימת הדם ותצרוכת החמצן בחלקים שונים בכליה כפרוסטגלנדינים, חנקן חד-חמצני, דופמין, אנדותלין ואחרים. עבודותיו נערכות בשיתוף פעולה עם חוקרים באוניברסיטה העברית, בבית הספר לרפואה של הטכניון ורמב"ם ובמכון ויצמן ועם מדענים בארצות הברית, גרמניה, יפן ועוד. במחקריו אילו זכה להכרה בינלאומית כחוקר מוביל בתחום היפוקסיה כליתית, בפיתוח מודלים של אי ספיקת כליות חריפה ובפגיעה כלייתית מחומרי ניגוד רדיולוגים.
בנוסף עוסק פר' הימן בתחומי מחקר קליני מגוונים, כולל היבטים קליניים וארגוניים ברפואת אסון, רפואה פנימית ורפואה דחופה, וכן בחינוך רפואי.
בחודשים האחרונים משתתף פר' הימן בקבוצות מחקר העוסקות בהבנת הרקע הפיזיולוגי של מחלת הקורונה עם פר' זאיד עבאסי מהטכניון ועם פר' עבד אל רוף חיגאזי מביה"ח הדסה והאוניברסיטה העברית. מאמר שהתפרסם לאחרונה בנושא הוא אחת הדוגמאות לתולדת עבודה זו.
השתתף בכתיבת כ־220 מאמרי מחקר וספרות קלינית, מכתבי מערכת ופרקים בספרי רפואה (אתר Pubmed) וזכה לאלפי ציטוטים בספרות הרפואית העולמית. (אתר Researchgate)
חברות באיגודים מקצועיים: האיגודים הישראלים לרפואה פנימית, רפואה דחופה, נפרולוגיה וטוקסיקולוגיה.
חבר באיגודים נפרולוגים בינלאומיים: האיגוד הבינלאומי (ISN), האמריקאי (ASN) והאירופאי (ERA-EDTA)
פרסים והכרה.