אשוח לבן (שם מדעי: "Abies concolor"; באנגלית: White fir או גם Colorado white-fir), הקרוי בשפות רבות אשוח קולורדו, הוא מין אשוח שתחום התפוצה הטבעי שלו בהרים של מערב אמריקה הצפונית, בגבהים בין 900 ל-3,400 מטרים. זהו עץ מחטני ירוק עד גדול הצומח לגבהים שבין 25 ל-60 מטרים וקוטר גזע עד שני מטרים. העץ פופולרי כעץ נוי וכעץ חג המולד.
תיאור.
אשוח לבן הוא עץ ירוק עד הצומח מהר יחסית כשהוא מגיע לגבהים מעל ל-50 מטרים וקוטר גזע בגובה החזה כ-1.5 מטרים. גובהו של האשוח הלבן הגבוה ביותר הידוע הוא 66.1 מטרים וקוטר הגזע 223 סנטימטרים. תת המין "Abies concolor concolor" נמוך יותר ומגיע לגובה של עד 41 מטרים וקוטר גזע של עד 124 סנטימטרים. נוף העץ חרוטי אחיד. הענפים צומח מהגזע בצורה ישרה.
החוטרים יוצרים מערכת שורשים שיפודיים. המין זקוק לקרקעות עמוקות עבור מערכת השורשים העמוקה שלו. השורשים מקיימים מיקוריזה עם הפטריות "Cenococcum geophilum" ו-"Pisolithus arrhizus".
בעצים צעירים קליפת הגזע דקה בגוון אפור בהיר ההולכת ומתעבה עם השנים ומגיעה בבסיס העץ עד 18 סנטימטרים והיא נסדקת בחריצים אורכיים עמוקים המגלים לעיתים קרובות את הפרידרם (הרקמה בין האפידרמיס לשיפה) הפנימי הצהבהב דמוי השעם.
הענפים בהתחלה חלקים וגונם אפור בהיר, אחר כך הם הופכים למחוספסים וגונם אפור עד אפור-חום. העלים הם דמויי מחט, שטוחים באורך בין 2.5 ל-6 סנטימטרים, ברוחב 2 מילימטרים ובעובי בין 0.5 מילימטר למילימטר אחד, העלים הארוכים ביותר בין מיני האשוח. צבעם מלמעלה ירוק עד ירוק-כחלחל, ולמטה שני פסי פיוניות בגוון כחול-לבן. קצה העלה מחודד מפוצל במקצת עד קהה. סידור העלים הוא בצורת מברשת על הענף, כאשר העלים מפותלים, בייחוד לקראת קצה הענף כלפי מעלה וקדימה. לעלים יש ריח של גרידת לימון. העלים נושרים בין שמונה לעשר שנים לאחר צמיחתם.
אשוח לבן הוא צמח חד ביתי. העץ מתחיל לייצר זרעים בגיל 30 עד 40 שנים. בגיל זה מופיעים האצטרובלים הזכריים באורך 1.6 סנטימטרים בגון אדום או ורוד על ענפים שצמחו בשנה קודמת. אצטרובלים אלו מפוזרים באמצע הנוף של העץ או בתחתיתו. עונת ההאבקה נמשכת כתלות באזור בין מאי ליולי. האצטרובלים הנקביים שוכנים בשליש העליון של נוף העץ. צורתם גלילית, אורכם 6–12 סנטימטרים, רוחבם 4.5-4 סנטימטרים וגונם ירוק או סגול ההופך לחום בהיר כשהם מבשילים. האצטרובל כולל 100–150 קשקשים. קשקשי החפה המגנים על הזרעים קצרים וחבויים באצטרובל סגור. הזרעים מכונפים. אורכם בין 8 ל-12 מילימטרים, כשרוחב הכנף בין 1.5 ל-1.8 סנטימטרים. אלף זרעים שוקלים בין 25.6 ל-52.9 גרם. הם מתפזרים כשהאצטרובל מתפרק בין ספטמבר לאוקטובר. סנאים נוהג לאגור את הזרעים.
תת-מינים.
הדעות חלוקות בין החוקרים האם לאשוח הלבן יש שני תת-מינים כמפורט בהמשך או שאלו שני מינים נפרדים:
מינים קרובים.
האשוח הלבן קרוב מאוד לאשוח ענק ("Abies grandis") כשתת המין "lowiana" קרוב במיוחד לתת המין אשוח ענק פנימי ("A. grandis idahoensis") ומשתלב עמו היכן שהם נפגשים ברכס הקסקייד של מרכז אורגון. בדרום במקסיקו הוא מתחלף בקרובים נוספים, אשוח דורנגו ("A. durangensis") ואשוח מקסיקני ("A. mexicana").
סוקצסיה של היער.
אשוח לבן, בהיותו סבלני לצל הוא חלק מחברת השיא בסוקצסיה של היער בהרי סיירה נבדה ובנוכחות אמצעים אנושיים למניעת שרפות יער ולכן שגשג במשך מאתיים השנים האחרונות. לעיתים מתייחסים אליו כמטרד בתעשיית העץ, שכן מין זה דוחק עצים חשובים יותר מבחינת תעשייה זו (כדוגמת אורן הסוכר וקלוצדרוס מפושק) שכן העץ המופק ממנו חלש יותר, יש בו יותר עיניים וענפי העץ התחתונים נשארים לאורך זמן. תכונה אחרונה זו יוצרת סולם אש המאפשר ללהבות להגיע עד צמרת העץ, ומדלדלת בכך חורשות סקוויה ענקית שהיו עשויות להתחמק משריפות יער קטנות בנזק מינימלי.
גילוי.
העץ התגלה על ידי ויליאם לוב (William Lobb; 1864-1809) תושב קורנוול שתפקידו היה לאסוף צמחים עבור משתלה באקסטר בעת מסעו בקליפורניה בשנים 1849–1853, לאחר שהבוטנאי הסקוטי דייוויד דאגלס (David Douglas; 1834-1799) שערך מסע מחקר לפניו החמיץ את גילוי העץ.
אקולוגיה.
הצמח הוא פונדקאי למין של דבקון ("Phoradendron pauciflorum") צמח טפיל. חרקים רבים תוקפים את העץ, כדוגמת מין החיפושית "Scolytus ventralis".
שימושים.
העץ של האשוח הלבן הוא אחד ממיני העץ המועדפים לבנייה בשל קלות משקלו, עמידותו לפיצולים, כיפופים ואחיזתו במסמרים. העץ בעל קווים ישרים, אינו רווי בשרף, בעל מרקם דק, נוקשה וחזק.
אשוח לבן פופולרי כעץ חג המולד וכקישוט לחג המולד בשל מחטיו הרכים, המצויים בשפע והנשמרים זמן רב.
את האשוח הלבן נוטעים בקנה מידה נרחב כצמח נוי בפארקים ובגני נוי גדולים, בייחוד כמה מהזנים של תת-המין "concolor" שנבחרו בשל העלווה הכחולה-ירוקה הססגונית כדוגמת הזן "Violacea". הזן "Compacta" זכה בפרס מצטיין הגן (Award of Garden Merit) של החברה המלכותית להורטיקולטורה (Royal Horticultural Society).
דוד חכם
הכוחות המזוינים של קרואטיה
הכוחות המזוינים של קרואטיה (בקרואטית: Oružane snage Republike Hrvatske - OSRH) הם הכוחות הצבאיים של קרואטיה.
נשיא קרואטיה הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים והוא נותן פקודות לראש המטה הכללי בזמני מלחמה, בעוד מדיניות ההגנה בזמני שלום נקבעת על ידי הממשלה, באמצעות שר הביטחון. הכוחות מורכבים מזרועות יבשה, ים ואוויר:
הכוחות המזוינים אחראיים להגן על המדינה וכן לסייע במאמצי שירת שלום בינלאומיים, במסגרת נאט"ו, האומות המאוחדות או האיחוד האירופי.
כוחות.
סך הכל בשורות הכוחות המזוינים כ-17,500 אנשי צבא ו-6,000 אנשי מילואים:
אזרחים גברים פטורים מגיוס חובה החל מינואר 2008.
תקציב.
התקציב הצבאי בשנים האחרונות היווה פחות מ-2% מהתמ"ג, שינוי משמעותי ביחס לשנות ה-90 כאשר הוצאות הביטחון היו חלק משמעותי מתקציב המדינה בשל מלחמת העצמאות של קרואטיה. לדוגמה, ב-1995 עמד תקציב ההגנה של קרואטיה על 12.4 מיליארד קונה קרואטי או 12% מהתמ"ג.
על אף שהתקציב קטן משנה לשנה, הצליחו הכוחות המזוינים לשמור על מוכנות ולקחת חלק בתרגילי נאט"ו.
הצמצום בכוח האדם אפשר להפנות את התקציב למטרות מודרניזציה, כאשר בשנים האחרונות הושקעו 1.6 מיליארד קונה בממוצע למודרניזציה, תשתיות ובניית מתקנים חדשים.
משרד ההגנה הקרואטי פרסם תוכנית מודרניזציה ארוכת טווח לשנים 2015-2024. על פי התוכנית הכוחות המזוינים צפויים לקבל ציוד חיוני חדש, כולל תותחים מתנייעים, כלי רכב חדשים, לפחות 8 הליקופטרים חדשים וטייסת מטוסי קרב.
חיל האוויר הקרואטי ישמור 12 מטוסי מיג-21, אשר יעברו שיפוץ באוקראינה במטרה לשמור עליהם מבצעיים למשך 5 שנים נוספות.
כוחות מיוחדים ומשמר הכבוד.
גדוד המבצעים המיוחדים (Bojna za specijalna djelovanja) הוקם בספטמבר 2000, כתוצאה מאיחוד המרכז לכישורי לחימה מיוחדים ומספר חיילים מ-1. Hrvatski Gardijski Zdrug. בגדוד כ-300 חיילים. כיום הוא מהווה את אחת מיחידות העלית של צבא קרואטיה, ומהווה את אחת מהיחידות המיוחדות המאומנות ביותר באזור.
המטה כללי מפקד ישירות על גדוד המבצעים המיוחדים, וכן כל חייל המשרת בכל אחד משלושת הענפים יכול להגיש מועמדות לשרת בה.
כוחות מיוחדים נוספים כוללים את גדוד המודיעין הצבאי, ופלוגת משטרה צבאית מיוחדת.
משמר הכבוד מכיל 300 איש וממוקם בבסיס צבאי בזאגרב. ותפקדיו הם להשתתף בטקסים בהם נוכחים אישים בכירים מקרואטיה או מחו"ל, וכן לאבטח את המפקד העליון (נשיא קרואטיה).
ארמונות החשמונאים
חוק הגנת השכר, התשי&quot;ח - 1958
טוטנהם הוטספור
יושידה שואין
יושידה שואין (ביפנית: 吉田松陰, בשמו המלא - יושידה טוראג'ירו פוג'יווארה-נו-נוריקאטה, 20 בספטמבר 1830 מצומוטו, על יד האגי, צ'ושו - 21 בנובמבר 1859 אדו, בימינו טוקיו) היה מומחה בטקטיקה צבאית, הוגה דעות, מחנך, ופעיל פוליטי מתקופת שלהי השוגונות טוקוגאווה (תקופת בקומאצו). הוא היה מורם של רבים מפעילי "אישין שישי" (שישי= "אנשי חזון") וממייסדי תנועת "סונו ג'וי" ("כבדו את הקיסר, גרשו את הברברים") שתרמו תרומה ניכרת ל"רסטורציית מייג'י".
יושידה שואין, שהוצא להורג על ידי עריפת ראשו, הפך בעיני היפנים לדמות אלילית תחת השם שואין נו מיקוטו, אליה הוקדשו שני מקדשים.
ביוגרפיה.
שנות ילדותו וצעירותו.
שואין נולד בשנת 1830 בכפר מצומוטו ליד האגי, בירת חבל (אז "האן") צ'ושו (או פרובינציה נאגאטו, בימינו מחוז יאמאגוצ'י) של יפן, כבנו השני של סוגי יורינוסוקה, סמוראי מדרגה נמוכה. צ'ושו נמצא בקצה הדרום-מערבי של האי הראשי הונשו.
יושידה שואין נודע גם בשמות הפרטיים טוראנוסוקה (虎之助), טוראג'ירו (寅次郎), דאיג'ירו (大次郎) ומאצוג'ירו (松次郎), ושמו כסמוראי היה נוריקאטה (矩方).
ליורינוסוקה היו שני אחים יותר צעירים, יושידה דייסוקה וטאמאקי בונושין.
בגיל 4 אומץ יושידה שואין על ידי דודו, דייסוקה יושידה.
אימוץ הבנים הצעירים בקרב בני סוגי שיחק תפקיד של פיקוח על שתי ה"שושלות" של משפחת טאמאקי ומשפחת יושידה.
הבן הבכור נועד להיות היורש של השם סוגי בעוד בני סוגי הצעירים היו מאומצים על ידי בני טאמאקי ובני יושידה. בדרך כלל בני סוגי אלה היו מופנים לאימוץ לרוב לבית יושידה, בעוד בני טאמאקי נשארו תכופות רווקים.