ויליאמס נולדה בעיירה ניו כנען, קונטיקט שבארצות הברית. אביה הוא העיתונאי בריאן ויליאמס, ואמה היא מפיקת הטלוויזיה ג'יין גילן סטודארד. ויליאמס למדה בבית-ספר פרטי בעיר הולדתה, ובתיכון למדה באקדמיה של גריניץ', ולאחר התיכון למדה באוניברסיטת ייל בניו הייבן. בעודה בייל, ויליאמס הייתה חברה במשך ארבע שנים בלהקת הקומדיה האימפרובית Just Add Water, וכן השתתפה בסדרת סרטוני המוזיקה "College Musical" ביוטיוב.
קריירה.
בשנת 2010, ויליאמס ביצעה שיר שילוב של שני שירים: Nature Boy ו-Beautiful Mine. השיר הפך לשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "מד מן". הביצוע של השיר שהופיע ביוטיוב זכה לשבחים רבים, והוא שכנע את הבמאי ג'אד אפאטו לתת לויליאמס תפקיד בסדרה "בנות" של רשת HBO. כעבור זמן קצר זכתה בתפקיד, תוך קבלת קרדיט על תפקידה בלהקת Just Add Water בזמן לימודיה בייל. הסדרה "בנות" שודרה לראשונה ב-15 באפריל 2012.
ויליאמס כתבה מספר מחזות עבור המערכון "לצחוק או למות", שבו גם כיכבה כקייט מידלטון, יחד עם השחקן והדוגמן האנגלי אוליבר ג'קסון-כהן, ששיחק את הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג'.
ויליאמס הופיעה גם כדניאלה בסדרה הקומית "הליגה", בפרק אחד בעונה השלישית.
כמו כן שיחקה ויליאמס בסדרה הקומית "Jake and Amir" של CollegeHumor, בתור שריל.
ב-4 בדצמבר 2014 כיכבה ויליאמס בסדרת הטלוויזיה "פיטר פן לייב" של NBC, בתפקיד הראשי של פיטר פן. בנובמבר 2016 הופיעה בסרט הקצר Past Forward.
בשנת 2017 כיכבה ויליאמס בסרט האימה "תברח", בבימויו של ג'ורדן פיל, שהשתכנע שהיא ראויה לשחק בתפקיד הראשי של רוז לאחר שראה את משחקה בסדרת NBC: "פיטר פן לייב".
חיים אישיים.
בשנת 2011 החלה ויליאמס לצאת עם ריקי ואן ויין, ממקימי CollegeHumor. בשנת 2014 השניים התארסו וב-19 בספטמבר 2015 נישאו בטקס פרטי. עורך טקס החתונה היה השחקן והבמאי טום הנקס. היא ובעלה גרים בצ'לסי שבמנהטן.
אליסון וויליאמס
מיסטאיה (נהר)
נהר מיסטאיה (באנגלית: Mistaya River) הוא נהר קצר במערב פרובינציית אלברטה שבקנדה. אורכו של הנהר 38 קילומטרים. הנהר זורם דרך הרי הרוקי הקנדיים, וחלק מהכביש המהיר אייספלידס נבנה לאורך מהלך הנהר.
מוצאו של נהר מיסטאיה באגם פיטו, המוזן ממימי קרחונים נמסים (בשל קמח הסלעים במים אלה, לאגם צבע כחול איזמרגד הטיפוסי לאגמי האזור).
נהר מיסטאיה זורם לכיוון צפון מערב, וזורמים אליו מספר נחלים ובהם הנחלים: דלתה (Delta), סילברהורן (Silverhorn), סירק (Cirque), נויס (Noyes), צ'פרנטוטם (ChephrenTotem), אפולט (Epaulette), בייזון (Bison), קאופמן (Kaufmann), וסאבאק (Sarback). לאורך מהלך הנהר נוצרים מספר אגמים קטנים ובהם אגם מיסטאיה (Mistaya Lake), ואגם ווטרפאול (Waterfowl Lake = אגם עופות המים).
נהר מיסטאיה מתמזג עם נהר נורת' ססקצ'ואן במעברת נהר ססקצ'ואן (Saskatchewan River Crossing).
מקור השם.
מקור שמו של הנהר בשפת הקרי האינדיאנית, משמעות המילה "מיסטאיה" היא דוב גריזלי
אלכסנדר, דוכס וירטמברג
מריז'אן ורסנין
Back It Up
Back It Up (בעברית: לגבות אותו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הלטיני פרינס רויס, בשיתוף עם הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, והראפר הקובני פיטבול. השיר יצא לאור ב-4 במאי 2015, כסינגל השני והאחרון מתוך אלבומו הרביעי, Double Vision. כל השלושה פרט ללופז, כתבו והפיקו את השיר ביחד עם איליה וג'ייסון אוויגן.
לשיר יצאו שתי גרסאות, אחת בשפה הספרדית שבה לופז השתתפה, והשנייה בשפה האנגלית שבה פיטבול השתתף. לבסוף, הוציא רויס גרסה ששילבה את שלושתם, והיא הגרסה הרשמית של השיר.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם באחוזה מפוארת, שם נראים השלושה כשהם לבושים בבגדים יוקרתיים, עם מלצרים ורקדנים. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את השלושה רוקדים לצלילי המוזיקה, שרים את השיר ומבלים באותה אחוזה. את השיר שרים כל השלושה ביחד. בין לבין ניתן לראות את כל אחד מן השלושה במסך כחול.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של רויס באותו זמן שהוכרז כסינגל רשמי, ומונה הצפיות שלו נכון לאוקטובר 2017, עולה על למעלה מ-265 מיליון צפיות.
מיקומי שיא.
השיר זכה להצלחה בעיקר במצעדים הלטיניים.
נהר מיסטאיה
מעבר הואוס
מעבר הואוס (באנגלית: Howse Pass) הוא מעבר הרים הממוקם בגבול בין הפארק הלאומי באנף, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה, לבין הפארק הלאומי יוהו, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. מעבר ההרים נמצא בין הר קונוויי לבין פסגת הואוס.
גאוגרפיה.
מצידו המזרחי של מעבר ההרים זורמים מי הנחלים דרך עמק קונוויי (Conway Creek), נהר הואוס (Howse River), ונהר צפון ססקצ'ואן (North Saskatchewan River) לאגם ויניפג ולמפרץ הדסון. מצידו המערבי של המעבר מנוקזים המים לנהר בלייברי (Blaeberry River), וממנו לנהר קולומביה ולאוקיינוס השקט.
היסטוריה.
המעבר היה בשימוש על ידי האומות הראשונות לחציית הרי הרוקי, ובייחוד שבט הקוטניי במערב ושבט הפייגן במזרח. בשנת 1806 החלה בניית דרך מהעיר רוקי מאונטיין האוס למעבר. ביוני 1807 דייוויד תומפסון השתמש במעבר ההרים על מנת להגיע לנהר קולומביה, ולמצוא דרך נוחה להגיע לאוקיינוס השקט.
המעבר לא היה בשימוש רב, בשל נוחות המעבר במעבר אתבסקה.
מעבר הואוס נמוך בגובהו ממעברים אחרים בהרי הרוקי, ולכן שקלו את המעבר כנתיב עבור הרכבת הקנדית הפסיפית. לבסוף נבחר מעבר קיקינג הורס במקומו למסלול הרכבת והכבישים.
המעבר הוכרז כאתר היסטורי לאומי של קנדה ב-1978.
מקור השם.
מעבר ההרים נקרא על שם ג'וזף הואוס, מגלה ארצות מטעם חברת מפרץ הדסון אשר חצה את המעבר בשנת 1809.
OpenSUSE
openSUSE, לשעבר SUSE Linux ו־SuSE Linux Professional, היא הפצת לינוקס המפותחת על ידי חברת SUSE Linux וחברות אחרות. במערכת נעשה שימוש נרחב ברחבי העולם. התמקדות הפיתוח שלה הוא יצירת כלי קוד-פתוח שמישים עבור מפתחי תוכנות ומנהלי מערכות, תוך מתן שולחן עבודה נוח וסביבת שרת עשירה.
המהדורה הקהילתית הראשונית, הייתה גרסת בטא של לינוקס SUSE 10.0. הגרסה היציבה הנוכחית היא openSUSE Leap 15.1. בין השאר בפרויקט יש גם גרסה של הפצה מתגלגלת שנקראת openSUSE Tumbleweed, אשר מתעדכנת עם חבילות בדוקות ויציבות. והפצה זו מבוססת על בסיס הקוד בשם 'Factory'. כלים ויישומים אחרים הקשורים לפרויקט openSUSE הם YaST, Open Build Service, openQA, Snapper, Machinery, Portus ו־Kiwi.
openSUSE נוצרה על ידי חברת Novell לאחר רכישת לינוקס סוזה עבור 210 מיליון דולר ב־4 בנובמבר 2003.
דרישות מערכת.
על פי אתר ההפצה, דרישות המערכת הן:
קרב סמח'
קרב סמח' הוא קרב אשר התחולל בכפר סמח' ובתחנת הרכבת הסמוכה בזמן מלחמת העולם הראשונה. הקרב היה אחד המהלכים האחרונים במערכת מגידו, במהלכה כבשו כוחות האימפריה הבריטית את החלק הצפוני של ארץ ישראל מידי העות'מאנים.
הקרב התרחש ב-25 בספטמבר 1918 לפנות בוקר, עת כוחות פרשים אוסטרלים קלים פתחו במתקפה על העיירה. לאחר כשעתיים של קרב קשה מבית לבית שכלל הסתערות פרשים לילית וקרבות פנים אל-פנים עם חרבות וכידונים, הצליחו הכוחות האוסטרלים לכבוש את הכפר ואת תחנת הרכבת.
רקע.
כפר סמח' היה ישוב ערבי ששכן לחופה הדרומי של הכנרת. מרבית הבתים בכפר היו בתי בוץ והתגוררו בו כמה מאות תושבים. תחנת הרכבת סמח' הייתה חלק ממסילת רכבת העמק אשר נבנתה בשנת 1905. רכבת העמק הייתה למעשה שלוחה של הרכבת החיג'אזית שחיברה בין דרעא, דרך הירמוך וסמח', לחיפה. כפר סמח' ישב בצומת דרכים חשוב, על הדרך המובילה לדמשק.
ב-19 בספטמבר 1918 פתחו הבריטים במתקפת מגידו ופרצו את קווי ההגנה העות'מאנים באזור השרון. במהלך הימים הבאים התקדמו הבריטים צפונה וכבשו את שכם, בית שאן, עפולה, נצרת וחיפה. כבר עם פתיחת המתקפה החלה הארמייה העות'מאנית השמינית, שישבה באזור החוף, בנסיגה, וזו אילצה את הארמייה השביעית שישבה באזור השומרון לסגת מזרחה. במקביל התקדמו כוחות בריטים גם באזור ירדן וכבשו את א-סלט.
ההכנות לקרב.
בצהרי ה-24 בספטמבר הגיעה בריגדת הפרשים הקלים הרביעית האוסטרלית (מדיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית) עם מחצית מכוחה לביסאן (בית שאן), שם קיבל מפקדה, בריגדיר גנרל ויליאם גרנט, את הפקודה לכיבוש סמח'. החטיבה עזבה את ביסאן והגיעה בשעה 21:00 לגשר אל-מג'מע (באזור גשר הישנה). הפקודה שקיבל גרנט הותירה בידיו את ההחלטה האם להמתין ליתרת כוחות החטיבה או להתחיל בהתקפה באופן מיידי. לרשותו עמדו הרגימנט ה-11 וחלק מהרגימנט ה-12, פלוגת מכונות ירייה ומפקדת החטיבה. גרנט החליט לתקוף מיד את מה שנראה היה כהגנה חלשה באזור הכפר, תוך שהוא מצפה לקבל לידיו רגימנט פרשים נוסף מחטיבה אחרת תוך כדי התנועה צפונה (רגימנט הפרשים הקלים ה-15, אשר הגיע בסופו של דבר לסמח' כחצי שעה לאחר סיום הקרב). לו היה מחליט גרנט להמתין לכוחותיו היה נכפה עליהם קרב לאור יום שהיה, ככל הנראה, גורם לאבידות רבות יותר.
מן הצד שני, מפקד הכוחות העות'מאנים בארץ ישראל, אוטו לימן פון זאנדרס, ייחס חשיבות רמה למקום ורצה לבסס בסמח' קו הגנה שמטרתו לעכב את הבריטים ככל שניתן כדי לארגן את הגנה באזור דמשק. פון זאנדרס הורה לכוחות העות'מאנים שהוצבו בכפר "להילחם עד החייל האחרון".
מהלך הקרב.