לאורך חייו של באו בווייטנאם ובצרפת, הוא נשאר לא פופולרי בקרב האוכלוסייה הווייטנאמית הכללית מכיוון שהוא נחשב לבובה פוליטית עבור המשטר הקולוניאליסטי הצרפתי, בגלל היעדר כל סוג של כוח פוליטי, ושיתוף הפעולה שלו עם הצרפתים ועבור פרו-אידיאלים צרפתיים. הקיסר לשעבר הבהיר, עם זאת, כי שלטונו היה קרב תמידי לאיזון בין שמירת המלוכה לבין שלמות האומה לעומת הבשלות לשלטונות צרפת. בסופו של דבר השלטון התרחק מדמותו למחנות אידאולוגיים ומול השפעותיו המוערכות של דיים על סיעות בתוך האימפריה.
מוות.
באו דאי נפטר בבית חולים צבאי בפריז, צרפת, ב-30 ביולי 1997. הוא נקבר בבית הקברות דה פאסי. לאחר מותו, בנו הבכור, יורש העצר באו לונג, ירש את תפקיד ראש שושלת נוין. נסיך הכתר באו לונג נפטר ב-28 ביולי 2007 ואחיו הצעיר באו טאנג ירש אחריו את ראשות שושלת נוין עד היום.
מטבע באו דאי.
המטבע האחרון שהופק אי פעם בעולם אשר נושא את שמו של באו דאי בתווים סיניים. ישנם שלושה סוגים של מטבע זה. חתיכה יצוקה גדולה עם כיתוב של 10 וונים בחלק האחורי, חתיכה יצוקה בינונית ללא כתובת הפוכה, וחתיכה קטנה. כולם הונפקו בשנת 1933.
ג'יני גאנג
ג'יני גאנג (באנגלית: Jeanne Gang; נולדה ב-19 במרץ 1964) היא אדריכלית אמריקאית, מייסדת "סטודיו גאנג", משרד החתום על שורה של יצירות אדריכליות עטורות שבחים ופרסים, המפורסמות שבהן הן מגדל אקווה ומגדל סנט רג'יס שיקגו, שניהם גורדי שחקים בשיקגו.
ב-2019 נבחרה לרשימת 100 האנשים המשפיעים בעולם של מגזין טיים.
ביוגרפיה.
תחילת דרכה.
גאנג נולדה וגדלה בעיירה בלווידר שבאילינוי. אביה היה מהנדס אזרחי ואמה הייתה רכזת קהילתית ולה שלוש אחיות. אביהן נהג לקחת את בנותיו לטיולים במכונית על מנת שתתרשמנה ממבנים ואמן חשפה אותן לעיסוק באמנות. בנעוריה התלבטה גאנג האם ללמוד הנדסה או אמנות. היא החליטה לשלב בין השניים וללמוד אדריכלות באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (סיימה תואר ראשון ב-1986). גאנג למדה אדריכלות גם באוניברסיטת הרווארד (סיימה תואר שני ב-1993), במכון הטכנולוגי של ציריך ובבית הספר הגבוה לאדריכלות של ורסאי והיא שולטת בצרפתית וגרמנית. גאנג עבדה שנתיים בסטודיו של האדריכל ההולנדי רם קולהאס שברוטרדם, אז חזרה לשיקגו וב-1997, אחרי שעבדה תקופה קצרה במשרד אדריכלים מקומי, פתחה משרד משלה הנושא את שמה - סטודיו גאנג. היצירה המשמעותית הראשונה של גאנג הייתה תכנון חידוש תיאטרון סטארלייט במכללת רוק ואלי שברוקפורד. במכללה היו חפצים באולם תיאטרון שנמצא תחת כיפת השמיים, אבל שלא יידרש ביטול אירועים אם יורד גשם. גאנג תכננה מבנה עם גג שחלקו מורכב מחצי תריסר חלקים בדמות עלי כותרת שנפתחים ונסגרים בלחיצת כפתור. המבנה הושלם ב-2003 וזכה בחמישה פרסים.
קריירה.
ב-2008 שכר אותה ג'יימס לוונברג, מפתח מקרקעין משיקגו, לתכנן מגדל בלייקשור איסט, רובע מתחדש ועתיר גורדי שחקים בשיקגו. עד למועד זה גאנג לא תכננה מגדלים ועיקר ניסיונה היה בתכנון מבני ציבור, חינוך ותרבות. גאנג ומשרד האדריכלים בראשו היא עומדת נרתמו למשימה והתוצאה הייתה מגדל אקווה, גורד שחקים בן 82 קומות שקנה לגאנג הכרה עולמית. מגדל אקווה משלב מגורים ובית מלון. הוא מוקף מרפסות מעוקלות, דבר שיוצר את מראהו הייחודי. המרפסות, שתכנונן משתנה מקומה לקומה, אף "מבלבלות את הרוח" לפי גאנג, שלקחה בחשבון שיקולים סביבתיים לשם תכנון המגדל. מכאן הייתה קצרה לדרך למיזם נוסף שהופקד בידי גאנג, תכנון גורד שחקים חדש, אף הוא בלייקשור איסט, גבוה אף יותר (93 קומות) ואף הוא משלב מלון ומגורים, סנט רג'יס שיקגו. כאשר הושלם המגדל, בשנת 2020, זכה למעשה בתואר "המגדל הגבוה ביותר שתוכנן על ידי אישה", תואר בו החזיק קודם מגדל אקווה. חלק מרכזי בעבודתה של גאנג הוא תכנון מבנים באזור שיקגו, אם כי למשרד שלה יש סניפים גם בניו יורק, סן פרנסיסקו ופריז והוא אמון על תכנון מבנים ברחבי העולם. ב-2019 נבחר צוות בהובלת גאנג לתכנון טרמינל חדש בנמל התעופה הבינלאומי שיקגו או'הייר.
עיסוקים נוספים, הוקרה וחיים אישיים.
גאנג משמשת כפרופסור מקצועי בבית הספר לעיצוב (תארים מתקדמים) באוניברסיטת הרווארד. וכן כמבקרת אורחת ומרצה אורחת במוסדות שונים, בהם אוניברסיטאות פרינסטון וקולומביה והקריירה שלה זכתה להוקרה רבה והיא רצופה בפרסים. בין היתר זכתה ב-2011 להיות ברשימת מקבלי המענקים של עמיתי מקארתור, קיבלה ב-2013 את מדליית ג'ס רוזנברגר מאוניברסיטת שיקגו ובאותה שנה קיבלה גם את הפרס הלאומי לעיצוב של מוזיאון קופר יואיט לעיצוב. ב-2016 נבחרה לאדריכלית השנה של מגזין האדריכלות Architectural Review וב-2017 קיבלה את הפרס על שם לואי קאהן מהמרכז לאדריכלות ועיצוב שבפילדלפיה. גאנג מרצה בתחומה ברחבי העולם והיא פרסמה ארבעה ספרים, שלושה מהם עוסקים בעיקר במיזמים שליווה המשרד שלה ובאופן עבודתו והרביעי, Reverse Effect (ראה אור ב-2011), מביא פתרונות לבעיית הזיהום של דרכי המים בשיקגו.
גאנג נשואה למארק שנדל (מאז 1998), אדריכל שעובד לצדה (לגאנג אין ילדים, לשנדל יש בן מנישואים קודמים), הם מתגוררים בשיקגו.
סנדרלנד עד המוות
סנדרלנד עד המוות (באנגלית: Sunderland 'Til I Die) היא סדרה תיעודית ספורטיבית המתעדת את האירועים סביב מועדון הכדורגל האנגלי סנדרלנד. הסדרה הופקה על ידי Fulwell 73 ושודרה בנטפליקס החל מ-14 בדצמבר 2018.
רקע.
העונה הראשונה החלה ב-14 בדצמבר 2018, ומתעדת את עונת 2017/2018 של מועדון סנדרלנד, עונה בה שיחק המועדון בליגת המשנה באנגליה לאחר שירד עונה קודם לכן מהפריימר ליג. כתוצאה מהצלחת העונה הראשונה צולמה עונה שנייה המתעדת את העונה שלאחריה, עונת 2018/2019, אשר חופפת עם העונה הראשונה של המועדון אלא שבעונה זו המועדון בבעלותו של סטיוארט דונלד. פרקי העונה השנייה שוחררו ב-1 באפריל 2020.
יו"ר סנדרלנד, אליס שורט, טען שהסיבה שהסכים לצילומי הסדרה שיתעדו את התנהלות המועדון מאחורי הקלעים, מכיוון שלדעתו הדבר יכול למשוך משקיעים פוטנציאליים להשקיע במועדון.
מפיקי הסדרה, חברת Fulwell 73, שבעליה גם אוהדי הקבוצה (החברה שהפיקה בעבר את הסרט התיעודי הספורטיבי - The Class of '92) הביעו עניין לרכוש את המועדון ביוני 2017, זמן קצר לפני תחילת הצילומים, אך לבסוף נסוגו.
צילומי הסדרה החלו ביוני 2017 מתוך ציפייה שהקבוצה תהיה קבוצה בכירה בליגת המשנה ותעלה חזרה לפריימר ליג בסיום העונה. המנג'ר, הודה כי לא נוח לו עם סידור הצילומים לסדרה. קולמן תיאר את תשומת הלב המתמדת סביב המועדון בעקבות הצילומים כ-"לא טבעית". עם זאת, הסדרה איננה כוללת סצנות מחדר ההלבשה דבר שהיה "קו אדום" מבחינתו של קולמן להסכמת הצילומים. קולמן טען: "הדבר העיקרי שהתעקשתי עליו היה שלא רציתי צילומים בחדר ההלבשה שלי, זה משהו שצריך להישאר פרטי".
הסדרה הגיעה לשיאה בסיום העונה הראשונה עם ירידת ליגה נוספת ומפתיעה במיוחד של הקבוצה ורכישת המועדון על ידי רוכש ובעלים חדש: סטיוארט דונלד.
העונה השנייה מתמקדת בתהליך החלפת הבעלות של המועדון, שיקום המועדון מאכזבת ירידת ליגה נוספת, ובהתמודדות הקבוצה במסגרת הליגה השלישית.
לאחר סיום העונה השנייה אמרו המפיקים שכרגע אין בכוונתם לצלם עונה שלישית אך לא פסלו אפשרות כזו בעתיד.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות של מבקרים ומעריצים, בעיקר מעולם הספורט וכדורגל בפרט.
אי-אף-פי
Don't Let Me Down (שיר של דה צ'יינסמוקרס)
Don't Let Me Down (בעברית: אל תאכזב אותי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד מוזיקלי האמריקאי דה צ'יינסמוקרס, ביחד עם הזמרת האמריקאית דאייה, מתוך המיני-האלבום השני, Collage. השיר יצא לאור ב-5 בפברואר 2016, כסינגל מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק, קולומביה ו-Disruptor.
השיר הפך לסינגל המוביל הראשון של דאייה שהגיע למקום השלישי במצעד בילבורד הוט 100. זהו הסינגל השני של דה צ'יינסמוקרס שהגיע לעשרייה הראשונה אחרי שהסינגל "Roses" שהגיע למקום השישי. הוא הגיע לעשרת הגדולים במספר מדינות, כולל אוסטרליה, אוסטריה, קנדה, גרמניה, ניו זילנד, שוודיה ובריטניה. לסינגל גם יצא מיני-אלבום המכיל מספר רמיקסים לשיר, שיצא ב-15 באפריל 2016. הווידאו קליפ לשיר יצא ב-29 באפריל 2016, עם הופעות של צ'יינסמוקרס ודאייה.
השיר זכה בפרס גראמי להקלטת הדאנס הטובה ביותר.
רקע והרכב.
בראיון הצהיר טגארט כי הוא יצר לראשונה את הביט במהלך טיסה. בהמשך הוסיף הצמד "צליל גיטרה גדול והדהד" לשיר, בהשראת הלהקות The xx ו-Explosions in the Sky, באמצעות גיטרה חשמלית של פנדר ותוסף תוכנה. אמילי וורן וסקוט האריס התכנסו עם הצמד כדי ליצור את הלחן והמילים. עם זאת, הסולן לא נבחר עד שטגגרט שמע את "Hide Away" של דאייה, ואחריו הצמד גייס אותה להקליט את השירה באולפן. השיר היה מיועד במקור לזמרת ריהאנה, אך הצוות שלה דחה אותו.
המפתח של השיר היה במקור טון נמוך יותר, אך הצמד שינה אותו כדי להתאים טוב יותר לטווח של דייה. הביט השלישי, הכולל את הסקסופון, נוצרה בהמשך התהליך. לשיר קצב כפול של 80 פעימות לדקה ומפתח של G♯ מינור . "אל תיתן לי לרדת" עוקב אחר התקדמות האקורדים של –G#m E–B–F ושירה של Daya נעה בין G ♯ 3 ל-C ♯ 5.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ לשיר יצא ביוטיוב ב-29 באפריל 2016.