גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא בין 25 ל-35 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,680 שנות אור. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כמאה מיליוניות ממסת שביל החלב, אך רק כ- מסות שמש הן של כוכבים, מה שמצביע על כך שכ-98% ממסת הגלקסיה הוא חומר אפל. זוהי אחת הגלקסיות עם האחוז הגבוה ביותר של חומר אפל שידועות כיום. כוכבי הגלקסיה הם ברובם כוכבים זקנים עם מתכתיות נמוכה וכמעט שאין בגלקסיה עננים של גז ואבק, כך שככל הנראה לא מתרחשת בגלקסיה יצירה של כוכבים חדשים. בין הכוכבים של הגלקסיה נתגלו מעל ל-130 משתני RR בנבל שאפשרו להעריך את המרחק לגלקסיה.
אברהם דוב גרינבוים
אברהם דוב גרינבוים (נהגה גם: "אברוּם דׂויב"; נולד ב-1979) הוא עיתונאי, עורך, פובליציסט ובעל טור חרדי-ישראלי, עורך ביטאונה של תנועת ש"ס "הדרך" ולשעבר עורך "בקהילה", משמש גם כרב הקמפוס החרדי בגן יבנה, שלוחת המכללה האקדמית אשקלון.
ביוגרפיה.
נולד בניו יורק להורים יוצאי פולין. אמו היא בתו של הרב מאיר מנדלסון מוורשה משמר תורת אדמו"רי ראדזימין ורבה של שכונת רמות פולין בירושלים.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בירושלים. כאן למד גרינבוים במוסדות גור, השתלם בהוראה, והתקרב אל רבו הפני מנחם מגור, שגרינבוים מרבה להזכירו במאמריו. לצד לימודיו בכולל להוראה ודיינות, החל להשתלב בעריכת ספרים תורניים. במסגרת זו היה בחבר עורכי כתביו של הרב אריה לייב צינץ מווארשה.
ב-2008 החל לערוך את המגזין החרדי-חסידי "עולם החסידות" שתחת ידיו שודרג ושמו שונה ל'מורשה'.
ב-2009 מונה לסגן עורך של המגזין החרדי בקהילה שבו כתב בשלל שמות עט. במסגרת זו ערך ראיונות עם מנהיגי הציבור החרדי בישראל ומחוצה לה ועם ראשי המדינה כמו שמעון פרס וראובן ריבלין. ב-2012, עם עזיבתו של העורך בנימין ליפקין, קודם גרינבוים לתפקיד העורך הראשי של העיתון. באותן שנים נהג לפרסם טור פובליציסטיקה בשם "הישורת האחרונה" שלא פעם עורר פולמוסים וזעם תקשורתי. ב-2016 הודיע על סיום תפקידו בעיתון ונטילת פסק זמן מהעיתונות. עם פרישתו עבר לכהן כרב השלוחה החרדית של המכללה האקדמית אשקלון - הקמפוס החרדי למצוינות בגן יבנה תחת הכוונת הרב יצחק דוד גרוסמן. גרינבוים נמנה עם חברי ההנהלה בארגון הגג של "מפעלות הרב גרוסמן".
ב-2017 נקרא על ידי ראש תנועת ש"ס אריה דרעי להקים ולערוך את מגזין התנועה הדרך, תפקיד שבו הוא נושא עד היום. בד בבד הוא מפרסם טורים קבועים בירחון הישראלי "ליברל" שבו הוא מציג את עמדות הציבור החרדי. כך גם מפרסם טור קבוע בשפה האנגלית בעיתון "המודיע" המתפרסם בארצות הברית. לצד זה הוא מרבה לפרסם טורי דעה לא קבועים בשלל המדיות הישראליות.
ב-2020 השתתף גרינבוים בסדרה נייעס על עולם התקשורת החרדי.
גרינבוים נשוי ומתגורר בבית שמש.
כתיבתו.
טוריו הפובליציסטיים של גרינבוים - הידועים בסגנונם הנשכני - עוררו לא פעם ביקורת וסערה תקשורתית. במקרה קיצון אף הביאו את הנפגעים לערוך מעמדים של שריפת העיתון.
ב-2015, בעקבות הבחירות לכנסת העשרים, עורר זעם כשכתב שראוי לארגוני החסד החרדיים לא להעניק תרומות לאלו שלא מצביעים לרשימות החרדיות. בעקבות הסערה, פרסם טור הבהרה נוסף שבו ריכך את דבריו.
ב-2016, לקראת יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, פרסם מאמר באתר "וואלה" על תרומתם של בחורי הישיבות לביטחון ישראל שבו טבע את המונח "לוחמי התורה".
במאמר שכתב באתר "כיכר השבת" הסביר גרינבוים את הצורך בעיתונות נפרדת לכל מגזר וקרא לש"ס לייסד עיתון יומי משלה.
בריאיון לאתר האינטרנט של רדיו קול חי חשף גרינבוים שבעברו הסיר ברגע האחרון ריאיון של אחד ממועצת חכמי התורה שבו נמתחה ביקורת על הרב עובדיה יוסף.
ב-2017, כאשר פורסם שהוא עתיד לערוך את ביטאונה של תנועת ש"ס, "הדרך", קמה מחאה מטעם קבוצה מנאמניו של הרב שלמה משה עמאר שניסו לסכל את המינוי, בטענה שגרינבוים כתב בעבר דברים שעשויים להשתמע כפגיעה ברבם.
במאמר שכתב בעקבות מגפת הקורונה בישראל והשפעתה על הישיבות החרדיות, הציע לשקול מחדש את מודל 'הישיבה לכול' בציבור החרדי.
אברהם דב גרינבוים
סונטת סלסולי השטן
הגדת מעפילי עתלית
טטרה 52
טטרה 52 (בצ'כית: Tatra 52) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1931–1939.
סך הכול יוצרו 1,687 יחידות.
אמנזיה של הינקות
דמוגרף
כולם באילת
כולם באילת הוא שיר שנכתב, הולחן והופק על יד דולב רם ופן חזות ובוצע על ידי הזמרת עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-2 באוגוסט 2017, תחת האלבום, לזאת שניצחה.
רקע כתיבה.
סגנון השיר הוא פופ, בדומה לשאר הסינגלים של עדן באלומה לזאת שניצחה שיצא לאור בספטמבר 2017.
מילות השיר ולחנו קיבלו ביקורת שלילית ממבקרים שונים. למשל, דודי פטימר מחדשות מעריב סקר את השיר באומרו כי .
וידאו קליפ.
הקליפ הנלווה לשיר צולם בעיר אילת, במלונות הרודס מרשת מלונות פתאל. הקליפ צבעוני וקופצני. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן מחביאה מכתבים מתחת לחדרי המלון, ומאבטחי המלון רודפים אחריה בעזרת המצלמות. בסוף השיר, בן זקן שרה בבריכה ברקע של ריקודים וסלטות.
הקליפ צולם על ידי עדי מוזס ובוים על ידי לירן סגל. נכון ל-28 במרץ 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על 10 מילון צפיות. רבים טוענים כי הקליפ של השיר, הוא העתק של הקליפ של "לא תודה", של שרית חדד. מאקו אף דיברו על כך באחת מן כתבתם.
רפואניתיים
רפואניתיים (שם מדעי Meloidae) הם משפחה בסדרת החיפושיות.
זוהי משפחה של חיפושיות הכוללת כ-2,500 מינים, מזה כ-70 מינים בישראל. הן נפוצות בעיקר בערבות ובסוואנות.
מן הרפואניות הנפוצות בארץ:
מראה ומקור השם.
הראש של הרפואניתיים כפוף כלפי מטה. לעין יש צורת כליה, המחושים לרוב חוטיים עם 11 פרקים או שצורתם כצורת מחרוזת. לפעמים הם נגמרים באלה. החזה הקדמי צר, הכנפיים רכות, לפעמים מנוונות. הציפורניים מפוצלות או שיש להן תוספתנים.
יש מינים המפרישים בשעת סכנה מנקבים שבמפרקי הרגליים ובמקומות אחרים בגופם נוזל המכיל חומר ארסי, הקרוי קנתרידין, המגן עליהן מפני טורפים. חומר זה הופק לפנים מן החיפושית המכונה "הזבוב הספרדי" - Lytta vesicatoria - והוא שימש ברפואה וגם כרעל. מכאן שם המשפחה.
תזונה.
הבוגרים חיים על פני הקרקע ועל צמחים וניזונים מעלים, מאבקת פרחים ומצוף. באביב הם מצויים בעיקר על פרחים, שמהם הם ניזונים.
התפתחות.
הזחלים מתפתחים בקנים של דבוראי העוקץ או בתיקי ביצים של חגבים. הנקבה מטילה ביצים רבות (אלפים) על הקרקע. יש שהיא מכסה אותן באדמה.
לרפואניתיים יש דרך מיוחדת של גלגול, הנקרא על-גלגול (hypermetamorphosis): הוא מאופיין בזה שבמשך הגלגול מופיעות צורות אחדות של זחל, ודרגת הזחל האחרונה, או הדרגות האחרונות שלפני ההתגלמות, אינן ניזונות. מן הביצה בוקע זחל ראשוני בעל לסתות חדות, ייחודו בכך שבקצה כל רגל יש כאילו 3 ציפורניים (ציפורן ושני זיפים), לכן ניתן לזחל זה שם מיוחד תלת-ציפורן (triungulinus). בהתאם למין החיפושית, מחפש התלת-ציפורן מזון או מישהו שיביא אותו למזון.
התנהגות תחת מתקפה.
החיפושיות ממשפחת הרפואנית (Mylabris tebraecus) מפרישות נוזל רעיל מפרקי רגליהן כאשר הן נמצאות תחת מתקפה, או חושבות שהן נמצאות תחת מתקפה. החומר יכול לגרום לגירוי העור, שלפוחיות וכוויות כימיות. לא מומלץ להחזיק את החיפושית ביד, כיוון שבמינון גבוה הארס שלה יכול להיות מסוכן למדי.
המלחמה העות'מאנית-פולנית (1683–1699)
המלחמה העות'מאנית-פולנית (1683–1699), הייתה המלחמה השלישית מהמלחמות העות'מאניות-פולניות או מלחמת הליגה הקדושה, והיא מתייחסת לצד הפולני של המלחמה הטורקית הגדולה. המלחמה החלה עם הניצחון הפולני הגדול בקרב וינה בשנת 1683, והסתיימה בהסכם קרלוביץ, שבה קיבל האיחוד הפולני-ליטאי את האדמות שאבדו במהלך המלחמה העות'מאנית-פולנית (1672–1676). זה היה העימות האחרון בין האיחוד הפולני-ליטאי לבין האימפריה העות'מאנית, ולמרות הניצחון הפולני, המלחמה סימלה לא רק את שקיעתה של האימפריה העות'מאנית, אלא אף את שקיעתו של האיחוד הפולני-ליטאי.
המלחמה.
אחרי כמה שנות שלום, האימפריה העות'מאנית תקפה את ממלכת הבסבורג שוב. הטורקים כמעט כבשו את וינה, אולם מלך פולין, יאן סובייסקי הוביל את הברית הנוצרית שהביסה אותם בקרב וינה, והביאה לפגיעה בהגמונית העות'מאנית בדרום-מזרח אירופה.
הליגה הקדושה החדשה הוקמה בשנת 1684 על ידי האפיפיור אינוקנטיוס האחד עשר וכללה את האימפריה הרומית הקדושה (בראשות אוסטריה ההבסבורגית), את הרפובליקה של ונציה ואת פולין, ובשנת 1686 הצטרפה אליה גם רוסיה הצארית. העות'מאנים ספגו שתי תבוסות מכריעות נגד האוסטרים: בקרב מוהאץ' בשנת 1687, ובקרב זנטה בשנת 1697.
בחזית הפולנית הקטנה יותר, לאחר הקרבות ב-1683 (וינה, Parkany), סובייסקי, לאחר הצעתו לליגה להכין מתקפה מתואמת גדולה, נקלע למתקפה לא מוצלחת במולדובה ב-1686, כאשר העות'מאנים סירבו להשתתף במערכה גדולה, ורק הטרידו את הצבא. במשך ארבע השנים הבאות פולין החזיקה את המצור על מבצר המפתח בקמניץ, בעוד הטטרים היו פושטים על הגבולות. בשנת 1691, סובייסקי שלח משלחת נוספת למולדובה, עם מעט תוצאות טובות יותר, אבל עדיין ללא ניצחונות מוחלטים.
הקרב האחרון של המערכה היה את קרב פודהאצ'יה ב-1698, כאשר ההטמאן הפולני פליקס קז'ימייז' פוטוצקי הביס את הפלישה העות'מאנית לפולין. בשנת 1699 ניצחו כוחות הליגה במלחמה, והאימפריה העות'מאנית נאלצה לחתום על הסכם קרלוביץ, שבו הם איבדו הרבה מהנחלות האירופיות שלהם, ופודוליה (כולל קמניץ) הוחזרה לפולין עם נוכחות מסוימת של אוסטריה.