העיר נחשבת באופן לא רשמי לבירה הרוסית של הרוגבי. בעיר ישנם שני מועדוני רוגבי מקצועניים המתמודדים בליגת העל הרוסית ברוגבי: קרסני יאר ויניסיי-STM, כשכל אחת מהן זכתה מספר פעמים באליפות הלאומית. הנבחרת הרוסית עורכת לא פעם את משחקי הבית שלה בעיר. בעונת 2013 האלופה וסגנית ליגת הרוגבי הפדרלית היו קבוצות רוגבי מקרסנויארסק.
קבוצת הבנדי המקומית "יניסיי" זכתה באליפות רוסיה בבנדי ובאליפות הסובייטית גם יחד 14 פעמים (1980 - 1989, 1991, 2001, 2014, 2015, 2016), ושלוש פעמים זכתה בגביע העולמי בבנדי (1982, 1984, 2011). בתחום ההוקי קרח ישנה קבוצה חובבנית.
מתקני הספורט המרכזיים והגדולים בעיר הם: האצטדיון המרכזי (בעיצוב האדריכל ו. אורחוב) — האצטדיון הגדול ביותר בהרי אורל ואצטדיונים כדוגמת:, אצטדיון ייניסיי, אצטדיון אוונגרד, אצטדיון קרסני יאר היכל הספורט איוואן יאריגין, היכל הקרח ארנה סבר, אקדמיה לביאתלון מתקני החלקה על הקרח וכביש למרוצים ואחרים.]
מועדוני ספורט מקצועניים בעיר:
אוכלוסייה.
מספר התושבים לפי מפקדי האוכלוסין:
יהודים.
הקהילה היהודית בעיר נוסדה בשנת 1822. ב-5 בפברואר 1891 נוסדה בעיר קהילת גמילות חסדים של אלכסנדרובסק. ב-7 במאי 1916 התרחש בעיר פוגרום נגד היהודים. במקום פועל שליח חב"ד בית כנסת גן ילדים מקווה טהרה ועוד.
אנטון שמיד (מדפיס)
אנטון שמיד (בגרמנית: Anton von Schmid; 23 בינואר 1765, צווטל (Zwettl), אוסטריה - 27 ביוני 1855, וינה) היה מדפיס אוסטרי נוצרי שהוציא לאור ספרים עבריים.
ביוגרפיה.
אביו שלח אותו ללמוד במנזר וייעד אותו לכמורה, אך הוא ויתר על עתיד זה ועזב את לימודיו. ב-1785 נעשה שוליה של המדפיס הרשמי של קיסר אוסטריה, יוזף קורצברק. הוא למד מדעי המזרח ולכן הופקד על הדפסת הספרים העבריים. בהמשך, פתח בית דפוס עצמאי להדפסת ספרים עבריים, ולאחר מאמצים קיבל רישיון להדפסה מהקיסר פרנץ השני, בתנאי שיפקיד עותק מכל ספר בספרייה הקיסרית. שמיד הצליח מאוד בבית הדפוס שלו, והאיסור שהטילו השלטונות על יבוא ספרים עבריים מחוץ לאימפריה האוסטרית סייע לו מאוד בכך. בסופו של דבר, רכש את בית הדפוס של קורצברק. לאחר מותו ירש את בית הדפוס בנו, פרנץ שמיד.
שמיד העסיק בבית הדפוס שלו כמה מאנשי תנועת ההשכלה כמגיהים וכעורכים. לכל אחד מן המשכילים שהועסקו אצל שמיד הייתה השפעה רבה על בחירת הספרים שיודפסו בבית הדפוס ואף על תוכנם, וכמה מהם אף הדפיסו את ספריהם שלהם בבית הדפוס. עובדי בית הדפוס של שמיד זכו לרווחה כלכלית וגם להקלות כגון זכות ישיבה בווינה (שרוב היהודים לא קיבלו אותה). בין המועסקים אצל שמיד היו יהודה ליב בן-זאב, שמואל רומאנלי, שמשון בלוך הלוי, שלמה לויזון, שלום הכהן ומאיר הלוי לטריס. בין הספרים שהדפיס היו המקרא עם הביאור של מנדלסון, משנה, תלמוד, כתבי הרמב"ם, סידורים, מחזורים, קינות וסליחות, וכן ספרי השכלה, לרבות כתבי העת "ביכורי העתים" ו"כרם חמד".
אפיגון
יקטרינבורג
יקטרינבורג (ברוסית: Екатеринбург) היא עיר ברוסיה בהרי אורל, במרכז מחוז סברדלובסק, והמחוז הפדרלי של אורל. בין 1924 ל-1991 נקראה סברדלובסק.
העיר נמצאת באורל המרכזית במורדות המזרחיים על גדות הנהר איסט, יובלו של הנהר טובול, שהוא יובלו של אירטיש. אוכלוסיית העיר מונה כ-1,400,000 תושבים (2010), והיא הרביעית באוכלוסייתה ברוסיה (אחרי הערים מוסקבה, סנקט פטרבורג ונובוסיבירסק). דרך העיר עוברת הרכבת הטרנס-סיבירית. בעיר נמצאת נציגות של האקדמיה הרוסית למדעים והעיר נחשבת כמרכז הרביעי בחשיבותו ברוסיה לפיתוח המדע.
היסטוריה.
העיר נוסדה ב-1723 על ידי וסילי טטישצ'ב לפי צו של פטר הגדול לבניית בית חרושת להפקת ברזל בהרי אורל. את שמה העיר קיבלה משמה של יקטרינה הראשונה, אשתו ויורשתו של פטר. העיר נבנתה לפי תוכניתו של האדריכל קוטוזוב, חניך בית הספר לארטילריה בסנקט פטרבורג. העיר נבנתה במטרה להוות חלון ליבשת אסיה, כמו שסנקט פטרבורג לאירופה. מבנה העיר מעיד שלתוכנית המתאר שלה השתמשו בתוכניות המתאר הכי משוכללות של התקופה מגרמניה, הולנד וצרפת.
ב-1781 קיבלה יקטרינבורג מעמד של עיר בתקופת יקטרינה השנייה. באותה שנה דרך העיר נסלל הכביש הראשי ממוסקבה לסיביר. ב-1807 ניתנו לעיר זכויות מיוחדות כעיר ל"תעשייה הררית" היחידה ברוסיה.
לאחר המהפכה הבולשביקית הוגלה ליקטרינבורג הצאר ניקולאי השני, עם בני משפחתו, ובה הוצאו להורג ללא משפט ב-1918 בבית איפטייב. ב-1924 הוסב שם העיר לסברדלובסק, על-שם המנהיג הבולשביקי יעקב סברדלוב. בוריס ילצין עמד בראש מחוז סברדלובסק מ-1976 עד 1985. ב-1977, לפי החלטת הפוליטביורו, נהרס בית איפטייב. ב-1990 במקום שעמד הבית התחילה בניית כנסייה אורתודוקסית. שמה הקודם של העיר הוחזר ב-1991, בהוראת נשיא רוסיה ילצין.
ב-2 באפריל 1979 ארעה תקלה במפעל לייצור נשק ביולוגי בעיר, ונבגים של אנתרקס נפלטו לאוויר הפתוח. הגרסה הרשמית של שלטונות ברית המועצות הייתה שמדובר בהתפרצות טבעית של גחלת שמקורה בבשר נגוע. מספר ההרוגים מוערך במאה.
בבחירות שנערכו בספטמבר 2013 נבחר לראשונה לראשות העיר נציג מפלגת האופוזיציה הרוסית ולא חבר מפלגת השלטון, הפעיל החברתי יבגני רויזמן שגבר על יריבו ממפלגת רוסיה המאוחדת. ב-15 בפברואר 2013 התפוצץ מטאור באוויר בסמוך לעיר וגרם לפציעתם של כ-1,200 תושבים בכל האזור.
פוליטיקה וממשל.
העיר מנוהלת על ידי ראש העיר העומד גם בראש הדומה העירונית, הדומה העירונית העירייה ולשכת החשבון העירונית.
בשנים 2012–2018 ראש העיר היה נבחר בבחירות כלליות על ידי תושבי העיר. ב-14 בספטמבר 2013 נבחר פעיל אופוזיציה, לראש העיר, הפעיל החברתי יבגני רויזמן שנבחר ברוב קולות והחליף את ראש העיר, יבגני פרונוב, שבתורו החליף את ארקדי צ'רנצקי, שכיהן בתפקיד מאז 30 בינואר 1992 ועד ה-2 בנובמבר 2010. ממאי ועד ספטמבר 2018 כיהן ויקטור טסטוב כממלא מקום ראש העיר. מאז דצמבר 2020, מכהן אלכסיי אורלוב כראש העיר (במקומו של אלכסנדר ויסוקינסקי שכיהן מ־2018 ובעבר שימש כסגן מושל מחוז סברדלובסק).
הדומה העירונית של יקטרינבורג הוא הגוף המחוקק העירוני ובו 36 חברים הנבחרים לתקופת כהונה בת 5 שנים, הבחירות האחרונות נערכו ב-24 בספטמבר 2013. מאז 2018 האספה המחוקקת של מחוז סברדלובסק החליטה כי ראש העיר ייבחר מעתה והלאה בהצבעה חשאית של חברי הדומה העירונית, אחת לארבע שנים. ב-25 בספטמבר 2018 נציגי הדומה העירונית בחרו בהצבעה חשאית את סגן מושל מחוז סברדלובסק, אלכסנדר ויסוקינסקי לתפקיד ראש העיר, מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת. מולו התמודדו יושב ראש הדומה ויקטור מסלאקוב והפרקליטה נאדז'דה אבאקומובה.
בעיר נמצאים גם גופי השלטון של מחוז סברדלובסק ולכן בעיר שוכן מעון מושל מחוז סברדלובסק בית האספה המחוקקת של מחוז סברדלובסק ובית ממשלת מחוז סברדלובסק השוכן בגורד שחקים המכונה "הבית הלבן". יקטרינבורג נחשבת למרכז המחוז הפדרלי המרכזי ובה גם שוכן מעונו של הנציג הנשיאותי במחוז. ביקטרינבורג נמצא גם מטה הפיקוד של המחוז הצבאי המרכזי ונציגויות של 30 גופים פדרליים של הממשלה הפדרלית.
ביקטרינבורג ממוקמת אחת משתי הקונסוליות של שגרירות ארצות הברית במוסקבה.
תחבורה.
את העיר משרת נמל התעופה קולצובו, אחד מנמלי התעופה העמוסים במדינה שנמצא במרחק של כ-16 קילומטרים דרום-מערבית לעיר.
בעיר עצמה פועלות מספר מערכות תחבורה ציבורית, בהן מערכת חשמליות והרכבת התחתית של יקטרינבורג הכוללת קו אחד.
ספורט.
בעיר פועלות כמה קבוצות ספורט גדולות שמשחקות בליגות הבכירות ברוסיה, כמו:
יקטרינבורג היא אחת הערים שאירחו משחקים במונדיאל 2018 ולצורך כך שופץ האצטדיון המרכזי בעיר.
ביולי 2023 תארח העיר את האוניברסיאדה.
הקהילה היהודית.
אזור אורל אינו חלק מתחום המושב, לפיכך לא ידוע על התיישבות יהודית בעיר בתקופת שלטון הצאר ברוסיה.
כיום קיימת בעיר קהילה יהודית פעילה ותוססת המונה מעל חמישה עשר אלף חברים.
לקהילה בניין מרכזי רחב ידיים ומודרני המכיל בנוסף לבית כנסת גם בית ספר יסודי ובית ספר תיכון.
רב הקהילה הוא הרב זליג אשכנזי (בן הרב מרדכי שמואל אשכנזי), המשמש גם כשליח חב"ד בעיר, הוא משמש גם כרב הראשי של כל מחוז סברדלובסק. הקהילה מקיימת שיעורי ערב לקהל מבוגר וכן מארגנת אירועים לכבוד חגי ישראל.
ערים תאומות.
ליקטרינבורג יש 9 ערים תאומות:
ביאר עדס
ביאר עדס (מערבית: بِيار عدس) היה כפר ערבי קטן בשרון (נפת יפו המנדטורית). הוקם כנראה באמצע המאה ה-19 על ידי אריסים מוסלמים שעיבדו אדמות של תושבי קלקיליה. נחרב במהלך מלחמת העצמאות לאחר שתושביו נטשו אותו. על חורבות הכפר הוקמה שכונת "שיכון עולים" של הוד השרון והמושבים עדנים ואלישמע.
היסטוריה.
הכפר ישב בנקודה חשובה במערך הדרכים העתיקות בארץ ישראל, צומת הדרכים העתיקות דרך הים ודרך יפו - שכם, ומעט ממערב להרי השומרון.
ב-4 ביוני 1924 רכשה חברת "הכשרת היישוב" באמצעות נציגה, יהושע חנקין, 4,197 דונם ממערב לביאר עדס, מהשייח' של אבו כישכ, תמורת 3.5 לירות ארץ-ישראליות לדונם, ועל אדמות אלו הוקמה המושבה מגדיאל. בשנת 1926 נחתם הסכם שלום בין תושבי מגדיאל וביאר עדס. תושבי ביר עדאס הצהירו במהלך חגיגת ההסכם שהם שמחים על ההתיישבות היהודית בקרבתם המביאה פיתוח ושיפור בבריאות.