בהתמודדויות ובהליכים בתחום הכשרות המשפטית ניתן לקבל ייעוץ וייצוג משפטי באמצעות עורכי דין עם הכשרה לתחום זה באמצעות האגף לסיוע משפטי של משרד המשפטים. האגף לסיוע משפטי הקים מערך מייצגים לתחום ייצוג זקנים בכלל, ולתחום ייצוג בגירים (לרבות זקנים) בתחום הכשרות המשפטית בפרט. המדובר במערך ייחודי וראשוני במגזר הציבורי, שהוקם על מנת ליתן מענה בסוגיות רוחב של אנשים זקנים ושל זיקנה בכלל, וכן לשם מתן מענה לפרקטיקה המשתנה והמתחדשת בסוגיות של כשרות משפטית ולצרכים של האנשים בתחום. המטרה היא לסייע במציאת מנגנון משפטי מותאם לנסיבות האישיות של כל אדם שישנה ירידה ביכולותיו, לרבות באמצעות קבלת החלטות נתמכת. המענה באגף לסיוע משפטי של משרד המשפטים ניתן בתחום זה בהיקף מקרים גדל ועולה, בכל אחד ממחוזות האגף ברחבי הארץ, ללא עלות, ובכפוף למבחני הזכאות הקבועים בחוק ובתקנות לקבלת הייצוג המשפטי.
ז'וזואה אנונסיאדו דה אוליביירה
ז'וזואה אנונסיאדו דה אוליביירה (בפורטוגזית: Josué Anunciado de Oliveira, נולד ב-19 ביולי 1979 בוויטוריה דה סנטו אנטאו שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. לז'וזואה 28 הופעות וזכיות בקופה אמריקה 2007 ובגביע הקונפדרציות 2009 עם נבחרת ברזיל.
ז'וזואה זכה במהלך הקריירה ב-21 תארים בקבוצותיו השונות ובנבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים.
גויאס.
ז'וזואה החל את הקריירה במועדון הברזילאי גויאס, שם שיחק כנער ועלה לבוגרים בשנת 1997. בגויאס ז'וזואה זכה בשש אליפויות של מדינת גויאס, ובשנת 1999 העפיל עם הקבוצה לליגת העל הברזילאית, לאחר שהקבוצה סיימה את העונה כאלופת ליגת המשנה הברזילאית. בנוסף, ז'וזואה זכה עם גויאס שלוש פעמים בגביע המרכז-מערב, בו משתתפות הקבוצות ממרכז ומערב ברזיל. לאחר שבע עונות בבוגרים של גויאס, בהן צבר 190 הופעות ליגה והבקיע שישה שערים, עזב ז'וזואה את גויאס וחתם בסאו פאולו לקראת עונת 2005.
סאו פאולו.
בעונתו הראשונה של ז'וזואה בסאו פאולו, המועדון הגיע להישגים גדולים, כאשר זכה באליפות סאו פאולו בכדורגל, ובקופה ליברטדורס, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על אתלטיקו פרנאאנסה. זכייה זו בגביע הליברטדורס העניקה לז'וזואה ולסאו פאולו כרטיס לאליפות העולם לקבוצות כדורגל, בה זכתה הקבוצה לאחר ניצחון 1:0 בגמר על ליברפול. לאחר מכן, זכה ז'וזואה עם סאו פאולו בשתי אליפויות של ליגת העל הברזילאית ברצף, בשנים 2006 ו-2007.
וולפסבורג.
לאחר עונת 2007, חתם ז'וזואה בוולפסבורג, והפך לאחד העוגנים ההגנתיים של הקבוצה. בעונתו השנייה בקבוצה, 2008/2009, זכה ז'וזואה עם וולפסבורג באליפות הבונדסליגה הראשונה בתולדותיה, כשהוא משתף פעולה בקישור עם כריסטיאן גנטנר, זואזדאן מיסימוביץ', אשכאן דז'אגה ומקוטו האסבה, ועם חברו לסאו פאולו, הברזילאי גראפיטה. ז'וזואה זכה לשבחים רבים על משחקו בעונה זו, והמשיך להיות שחקן יציב בהרכבה של וולפסבורג גם בשלוש העונות הבאות, והחל משנת 2008 אף שימש קפטן הקבוצה. בעונת 2012/2013 פחתה כמות ההופעות של ז'וזואה בהרכב, וזו הייתה עונתו האחרונה בוולפסבורג. במרץ 2013 עזב ז'וזואה את המועדון לאחר 140 הופעות ליגה ושני שערים, חתם באתלטיקו מיניירו הברזילאית בהעברה חופשית.
אתלטיקו מיניירו.
ב-31 במרץ 2013 ערך ז'וזואה את הופעת הבכורה באתלטיקו מיניירו, בה הבקיע שער בניצחון על קבוצת טופי בגביע של מדינת מינאס ז'ראיס. בשנת 2013 זכה ז'וזואה עם אתלטיקו מיניירו באליפות מדינת מינאס ז'ראיס, ובאותה שנה אף זכה בקופה ליברטדורס בפעם השנייה בקריירה שלו, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על קלוב אולימפיה מליגת העל הפרגוואית. בשנת 2014 זכה ז'וזואה עם אתלטיקו מיניירו בגביע רקופה סודאמריקנה לאחר ניצחון במפגש כפול על לנוס הארגנטינאית. ז'וזואה ישב על הספסל בצמד המפגשים ולא שותף. בשנת 2015 תלה ז'וזואה את נעליו.
קריירה בינלאומית.
ז'וזואה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ברזיל במרץ 2007 במשחק ידידות מול נבחרת גאנה. בשנת 2007 השתתף ז'וזואה עם נבחרת ברזיל בקופה אמריקה 2007, בו הבקיע את שערו היחיד במדים הלאומיים, בניצחון 6:1 בשמינית הגמר על נבחרת צ'ילה. ז'וזואה וברזיל זכו בקופה אמריקה 2007, לאחר ניצחון 3:0 בגמר על נבחרת ארגנטינה, בו ז'וזואה שיחק 90 דקות. בשנת 2009 ז'וזואה נסע עם ברזיל לגביע הקונפדרציות 2009, אך שותף בו רק במשחק האחרון בשלב הבתים כשנכנס כמחליף בניצחון 3:0 על נבחרת איטליה בדקה ה-86. בשנת 2010 ז'וזואה השתתף עם ברזיל במונדיאל 2010, ובמשחק שלב הבתים נגד נבחרת פורטוגל, נכנס כמחליף בדקה ה-44 במקום פליפה מלו, במשחק שהסתיים בתוצאה 0:0. ז'וזואה לא שיחק במשחקים נוספים באותו מונדיאל, בו הודחה ברזיל ברבע הגמר על ידי נבחרת הולנד. למעשה, ההופעה מול פורטוגל במונדיאל 2010 הייתה ההופעה ה-28 והאחרונה של ז'וזואה במדים הלאומיים.
תארים.
עם גויאס:
עם סאו פאולו:
עם וולפסבורג:
עם אתלטיקו מיניירו:
עם נבחרת ברזיל:
ייצור נפט במדינה האסלאמית
צב נשכן דרום-אמריקאי
צב נשכן דרום-אמריקאי (שם מדעי: "Chelydra acutirostris") הוא מין גדול של צב ממשפחת צבים נשכניים מהסוג צב נשכן.
בעבר מין זה נכלל במין צב נשכן מצוי, אך הופרד ממנו למין עצמאי, די דומה לו. הוא חי באמריקה הדרומית וגם במרכזית בביצות ונחלים טרופיים באקוודור, קולומביה, קוסטה ריקה, הונדורס, ניקרגואה ופנמה.
צב נשכן מרכז-אמריקאי
צב נשכן מרכז-אמריקאי (שם מדעי: "Chelydra rossignonii") הוא מין גדול של צב ממשפחת צבים נשכניים מהסוג צב נשכן.
בעבר מין זה היה כלול במין צב נשכן מצוי, אך הופרד ממנו למין עצמאי, דומה לו ביותר. הוא חי באמריקה המרכזית במקסיקו, בבליז, בגואטמלה ובהונדורס בביצות ובנחלים.
צב זה התמעט בטבע ונמצא בסכנת הכחדה.
DNA אנוכי
3C 48 היה הקוואזר הראשון שהתגלה בשנת 1960 בקבוצת הכוכבים משולש על ידי תומאס א. מתאוס אשר גילה את הקוואזר בעזרת אינטרפרומטריה. ג'סה ל. גרינשטיין ותומאס א. מתאוס גילו שהקוואזר בעל הסחה לאדום של 0.367, מה שעשה אותו לאחד מהעצמים בעלי ההסחה לאדום הגדולה ביותר בזמן גילויו. ב-1982 נעשתה מדידה ספקטרוסקופית של הערפילית המקיפה את 3C 48 והתברר שאור הערפילית מתאים לאור הנפלט מגלקסיה עם אותה הסחה לאדום כמו זו של הקוואזר. זו הייתה הראייה המוצקה הראשונה לכך שקוואזרים נמצאים בתוך גלקסיות ומהווים גרעין גלקטי פעיל שלהן.
הקוואזר נמצא במרחק של כ-4.5 מיליארד שנות אור משביל החלב, אבל כאשר האור שמגיע ממנו כיום נוצר, הוא היה במרחק של 3.9 מיליארד שנות אור. גודלו הזוויתי של הקוואזר הוא כחצי שניית קשת מה ששקול לקוטר של כ-9,500 שנות אור - גודל סביר לליבה של גלקסיה.
צב אליגטור מצוי
צב אליגטור מצוי (שם מדעי: "Macrochelys temminckii") הוא מין של צב ממשפחת הצבים הנשכניים, ואחד מצבי המים המתוקים הכבדים ביותר בעולם. שמו של צב האליגטור ניתן לו בשל לסתותיו החזקות, צווארו דמוי הקפיץ ושלושת הרכסים האופייניים שעל גב שריונו, המעניקים לו מראה דומה לגב של אליגטור.
טקסונומיה.
צב האליגטור והצב הנשכן המצוי משתייכים למעשה לשני סוגים נפרדים, צב האליגטור משתייך לסוג צב אליגטור (Macrochelys), בעוד שהצב הנשכן המצוי משתייך לסוג צב נשכן (Chelydra). בעבר הסברה השלטת הייתה כי הסוג Macrochelys כולל מין יחיד, אולם בעקבות מחקר נתגלה כי מדובר למעשה בשלושה מינים נפרדים: צב אליגטור מצוי, צב אליגטור סוואני ("Macrochelys suwanniensis") וצב אליגטור אפלאצ'י ("Macrochelys apalachicolae"), כולם חיים רק בדרום ארצות הברית.
מורפולוגיה.
צב האליגטור מאופיין בשריון עבה שעל חלקו הגבי שלושה רכסים של קשקשים גדולים המבדילים אותו מהצב הנשכן המצוי, שלו שריון חלק יותר. ראשו של הצב גדול וכבד ועיניו מוקפות "ריסים" בשרניים בצורת כוכב ותבניות מעגליות צהובות שמטרתן לשבור את קווי המתאר של העיניים ולשמור על הצב מוסווה. חלקו הפנימי של הפה מוסווה ועל קצה הלשון ישנו גידול דמוי תולעת המשמש את הצב לפיתוי טרף. צבעו של הצב אפור, חום, שחור או ירוק זית וגופו בדרך כלל מכוסה אצות.
צב האליגטור מגיע לבגרות מינית במשקל 8 ק"ג ובאורך של כ-33 ס"מ, אך ממשיך לגדול במשך כל חייו. פרט יחיד יכול להגיע לאורך שריון של 35–80.8 ס"מ ולמשקל של 8.4–80 ק"ג. הזכרים בדרך כלל גדולים מהנקבות ופרטים השוקלים מעל 45 ק"ג הם בדרך כלל זכרים מבוגרים מאוד. משקלו של צב האליגטור הגדול ביותר שנמדד שנוי במחלוקת. לפי עדות שלא אומתה, ב-1937 נמצא בקנזס צב אליגטור במשקל 183 ק"ג. בנוסף, צב בן 16 שנים במשקל 113 ק"ג נשלח מאקווריום בשיקגו לאקווריום בטנסי ב-1999 כחלק מתוכנית ריבוי ומת שם. פרט נוסף במשקל 107 ק"ג חי בגן החיות ברוקפילד בפרברי שיקגו.
בצבי אליגטור בוגרים ניתן להבדיל בין הזכרים לנקבות על פי מיקום פתח הביב ביחס לשריון ועל פי עובי בסיס הזנב. בזכר בוגר הביב ממוקם מעבר לקצה השריון, בעוד שבנקבה הוא ממוקם בדיוק בקצה השריון ואף קרוב יותר לפלסטרון (החלק הגחוני השטוח של שריון הצב). בסיס הזנב עבה יותר בזכר ביחס לנקבה משום שהוא מכיל את איברי הרבייה החבויים.
בניגוד לטענות לפיהן לצב האליגטור אחת הנשיכות החזקות בעולם החי, עוצמת נשיכתו נמדדה בכ- formula_1 ק"ג-כוח. עוצמה זו חלשה אפילו מעוצמת הנשיכה של מספר מיני צבים אחרים, ושווה בערך לעוצמת הנשיכה של האדם בהשוואה למשקל הגוף. עם זאת, תועדו מקרים בהם נשיכה של צב אליגטור קטעה אצבעות של בני אדם. מעולם לא תועד מקרה של מוות כתוצאה מצב אליגטור.
תפוצה.