שרדינג התחיל להיות נפוץ בשנות השמונים בתת-סוגות השונות של המטאל - תחילה בסוגות ההארד רוק (כמו אצל אדי ואן היילן) ובסוגת המטאל הנאו-קלאסי (כמו אצל ינגוויי מלמסטין), אך במהרה התפשט לתחומים רבים אחרים, כגון גלאם מטאל ות'ראש מטאל. היום ניתן לראות מספר רב של להקות מטאל המנגנות קטעים מסוימים מהשירים שלהם במהירויות גבוהות מאוד, בעיקר בקטעי סולו וקטעים אינסטרומנטליים. בשנים האחרונות התפשט ביטוי זה גם בקרב נגני כלי מיתר אחרים.
טכניקות.
בתוך השרדינג ישנן שתי טכניקות הנקראות טאפינג (tapping) וסוויפינג (sweep-picking). בטאפינג צורת הנגינה היא הקשה עם האצבע הפורטת על אחד המיתרים במהירות רבה כאשר היד השמאלית מבצעת טכניקת "פול אוף". סוויפינג היא טכניקת נגינה על גיטרה ידועה ומסובכת יחסית, ביצועה נעשה על ידי מפרט ונגינת קטע מהיר מתאפיינת בפריטה אחידה על כל המיתרים בבת אחת, כאשר יד שמאל מבצעת סולו מלודי או מהיר כביכול.
נלי פורטאדו
העתקה צפידה
ScummVM
ScummVM (קיצור של: SCUMM Virtual Machine) היא מכונה וירטואלית המיועדת להריץ משחקי מחשב הנכללים ברשימה מוגדרת מראש. מרבית המשחקים הנתמכים ב-ScummVM הם משחקי הרפתקאה מסוג "הַצְבַּע וְהַקְלֵק" ("Point &amp; Click") נודעים משנות ה-80 וה-90 שפותחו על גבי מנוע SCUMM , ומשחקים דומים.
כמכונה וירטואלית חוצה-פלטפורמות, ScummVM מדמה סביבת הרצה התואמת את דרישות המשחקים הנתמכים בה, וכך מאפשרת להם לרוץ באופן תקין בכל פלטפורמת מחשוב שעבורה ScummVM זמינה (כאשר רבים מהמשחקים הנתמכים יועדו במקור למערכת ההפעלה DOS). כיום ScummVM זמינה למערכות הפעלה מודרניות שונות, כגון גרסאות אחרונות של Windows, לינוקס, Mac OS X ורבות אחרות.
ScummVM נועדה בראשיתה להריץ משחקים שפותחו על גבי מנוע SCUMM מבית חברת לוקאס ארטס (ומכאן שמה), ובהמשך הרחיבה את תמיכתה גם במשחקים שפותחו על גבי מנועים אחרים, כמו Adventure Game Interpreter ו-Sierra's Creative Interpreter מבית Sierra Entertainment, ורבים נוספים.
פיתוח.
התוכנה כתובה בשפת . פרויקט התוכנה מתארח באתר סורספורג' ומשתמש ב־Subversion כמערכת ניהול גרסאות.
החל מגרסה 2.2.0 מספטמבר 2020 תומך ממשק התוכנה בהצגת הטקסט מימין לשמאל בשפות כגון עברית.
בנייה תואמת אקלים
בנייה תואמת אקלים אחד מהתחומים בו עוסקת הקלימטולוגיה היישומית. המטרה של העוסקים בתחום הזה היא להתאים את הבנייה לתנאי האקלים והסביבה - לבנות בתים, שכונות וערים שיש בהם התחשבות באקלים ובתנאי הסביבה, במינימום השקעה של אנרגיה מתכלה.
בנייה תואמת אקלים מוכרת ממקומות שונים בעולם, בעיקר בבנייה מסורתית: המתגוררים בערים במדבר בנו את בתיהם בהתחשבות בכיווני השמש, בכיווני הרוחות וסופות האבק. האינואיטים יצרו את האיגלו שהוא מבנה המותאם לתנאי האקלים הקוטבי. באזורים מסוימים בסין נבנו מבנים תת-קרקעיים ועוד.
בנייה תואמת אקלים מונעת בזבוז משאבים רבים על חימום וקירור, ומונעת סבל מרוחות עזות, מהצפות ועוד.
דוגמאות לתכנון אקלימי לקוי:
הפרמטרים שבהם יש להתחשב בבנייה תואמת אקלים:
שיפור איכות החיים בבנייה תואמת אקלים וסביבה נעשה באמצעים אחדים:
למרות כל היתרונות של הבנייה תואמת האקלים מעט שכונות ובתים נבנים בהתאם לעקרונות אלו. בישראל ישנם מספר מקומות בהם יושמו עקרונות אלו בהצלחה: כמה מבסיסי צה"ל (שיזפון, שדה בוקר), קיבוצים ויישובים קטנים: יטבתה, נאות סמדר, לוטן, כליל, שיקום שכונות בירוחם ובבית שאן ובשכונה הקהילתית נווה צין בשדה בוקר.
הסיבות לקשיים ביישום עקרונות הבנייה תואמת האקלים קשורות בראש ובראשונה בחוסר מודעות של רוכשי הבתים ושל מתכנני הערים והאדריכלים. היעדר חקיקה מתאימה וחוסר הרצון של הקבלנים להתמודד עם האתגר הזה מחריפה את הבעיה.
קישטה
גשר ג'ורג' ושינגטון
להג
Son Of Dork
SCUMMVM
סטייק טרטר
סטייק טרטר הוא מאכל העשוי בשר בקר נא המוגש קצוץ דק או טחון. מנת סטייק טרטר מוגשת בדרך כלל עם בצל קצוץ, צלפים כבושים ותבלינים (בהם פלפל שחור טחון ורוטב ווסטרשייר) לעיתים מגישים את המאכל אף עם ביצה בלתי מבושלת. בניגוד לקרפצ'יו, העשוי מפרוסות דקות של בשר נא, סטייק טרטר עשוי מבשר טחון או קצוץ דק. בגרסה המקסיקנית הבשר מושרה במיץ ליים, בדומה לסביצ'ה הדרום אמריקאי.
סטייק טרטר נחשב כמאכל משובח במסעדות עילית. המאכל אהוד במיוחד באזור בנלוקס, צרפת ושווייץ, שם הוא מכונה בשם "פילה אמריקאי" (בצרפתית: Filet américain). המאכל מוגש במסעדות כמנה עיקרית ולצדו בדרך כלל מוגש לחם קלוי או טוגנים. הרכבת המנה נעשית על ידי המלצר ליד השולחן, או על ידי הסועד עצמו. במדינות אלה ניתן לקנות סטייק טרטר אף בקצביות בתוך כריך. אף במטבח הדני קיימת גרסה של סטייק טרטר הנקראת "טרטרמד" שבה הבשר מוגש יחד עם לחם שיפון ותוספות שונות.
מקור ההמבורגר במאכל דומה שכונה סטייק המבורג, ובעבר מסעדות רבות אשר הגישו המבורגרים היו מוכנות להגיש לסועד גם סטייק המבורג, אף אם המנה לא הופיעה בתפריט המסעדה. בשנים האחרונות ירדה צריכת סטייק טרטר עליית המודעות בדבר הסכנה הבריאותית שבאכילת בשר נא, באופן מיוחד סכנת זיהום הבשר בחיידקים. ניתן לבשל את הבשר הקצוץ עד אשר צבעו הופך מאדום לאפרפר, וכך להפחית במידה רבה את סכנת הזיהום, אולם התוצאה המתקבלת איננה סטייק טרטר. השרייה בתמיסה חומצית, למשל מיץ ליים או חומץ, מפחיתה את סכנת הזיהום החיידקי.
על פי גרסה אחת השם מיוחס למיתוס בדבר צורת הכנת הבשר המועדפת על לוחמים מונגולים וטטרים שהיה פופולרי במאה ה-13. לפי המיתוס, צורת ההכנה המועדפת על הלוחמים הטטרים הייתה להניח נתח בקר קשה מתחת לאוכפם על מנת שיתרכך במהלך הרכיבה, ואז היו אוכלים אותו נא. מיתוס זה הופץ על ידי ז'אן דה ז'ואנוויל, אף על פי שמעולם לא פגש במונגולים או טטרים, ככל הנראה על מנת לשוות להם תכונות ברבריות. ייתכן שמקורו של המיתוס במנהג להניח פרוסות בקר מתחת לאוכף כדי למנוע שפשופים.
שיא גינס
סידני ריילי
סידני ג'ורג' ריילי (באנגלית: Sidney George Reilly; 24 במרץ 1874 - 5 בנובמבר 1925) היה מרגל בריטי מתחילת המאה ה-20. ריילי פעל במזרח הרחוק, בגרמניה וברוסיה. הוא כונה "אלוף של המרגלים" (Ace of spies), ויש טוענים כי דמותו של המרגל ג'יימס בונד בספריו של איאן פלמינג מבוססת על ריילי.
ביוגרפיה.
סידני ריילי נולד בשנת 1874 בשם זיגמונד מרקוביץ' רוזנבלום, כבנו מחוץ לנישואים של רופא יהודי באודסה, שהייתה אז בתחומי האימפריה הצארית. בשנים 1890–1893 למד כימיה בווינה. לאחר מכן היגר לברזיל. שם התיידד עם קציני הצבא הבריטי ששהו באזור האמזונאס והם המליצו עליו בשנת 1896 למודיעין הבריטי בלונדון, כמתאים להצטרף לשורותיו. הוא התקבל לשירות ובשנת 1899 שינה את שמו לסידני ג'ורג' ריילי.
ריילי נשלח לרוסיה כסוכן ביון בריטי. משם דיווח לשולחיו על התפתחויות בתעשיית הנפט הרוסית בבאקו, על התקדמות סלילת מסילת הברזל הטרנס-סיבירית. בשנת 1899, עם פרוץ מלחמת הבורים, דיווח על הסיוע שהעניקה הולנד לבורים בדרום אפריקה. בשנת 1902 יצא לפרס ודיווח על התפתחויות בתעשיית הנפט הפרסית. ב-1905 דיווח על הביצורים הימיים בנמל פורט ארתור.
בהמשך הגיע, מחופש לכומר, לריביירה הצרפתית ושם השפיע על ויליאם נוקס ד'ארסי , תעשיין בריטי שהיה מעורב בעסקי תעשיית הנפט הפרסית, למכור זיכיונות נפט לבריטניה חרף התנגדות עזה של המתחרים הצרפתים, דבר שהייתה לו השפעה חיובית על אספקת האנרגיה לבריטניה.
הוא שב לרוסיה, והפעם כמנהל סוכנות של תעשיית הספינות הגרמנית בסנקט פטרבורג, תפקיד שהקנה לו גישה לפרטי תוכנית החומש של גרמניה לפיתוח הצי הגרמני. הוא דיווח על כך ללונדון במשך תקופה של שלוש שנים שקדמו לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1914 הגיע לניו יורק, שם רכש תחמושת עבור הבריטים ופעל נגד חבלה גרמנית במפעלים האמריקאים שייצרו אספקה עבור מדינות ההסכמה. בשובו לאירופה ביצע משימות מעבר לקווים הגרמנים. הוא דיווח כי השתתף בפגישה שנערכה במטה הכללי הגרמני בנוכחותו של הקיסר וילהלם השני.
במאי 1918 נסע ריילי למוסקבה, במטרה לפעול להפלת המשטר הבולשביקי, אך תוכניותיו נחשפו, ככל הנראה כתוצאה מבגידה, והוא נאלץ לברוח. הוא שב פעמים אחדות נוספות לברית המועצות, ובספטמבר 1925 חצה את הגבול לברית המועצות. הפעם נפל בפח של ארגון, שהיה לכאורה אנטי-בולשביקי, בשם "האיגוד המלוכני של מרכז רוסיה", שהיה למעשה ארגון של השירותים החשאיים הסובייטיים, שנועד לשמש פיתיון ללכידת מרגלים וסוכנים זרים. בניסיונו ליצור קשר עם הארגון, בהאמינו כי זה ארגון אנטי-סובייטי, והוא נתפס והוצא להורג בנובמבר 1925.
בשנת 1984 שודרה בערוץ הראשון סדרת הטלוויזיה הבריטית "רב מרגלים ריילי" (במקור: Reilly: Ace of Spies). הסדרה, בת 12 פרקים, גוללה את עלילותיו של ריילי, אותו גילם השחקן סם ניל.
Mare Serenitatis
The Neverhood
The Neverhood הוא משחק הרפתקה למחשב האישי שיצא על-גבי תקליטור בשנת 1996, פותח על ידי צייר האנימציה דאג טנאפל, והופץ על ידי אולפני דרימוורקס. המשחק כולו נעשה באנימציית סטופ-מושן, על תפאורה ודמויות שנבנו מפלסטלינה ועל ידי אנימציה, קושרו הסצינות למשחק שלם. המשחק זכה לביקורות חיוביות, אך לא זכה להצלחה מסחרית. בתקופה בה הופץ המשחק חלה ירידה ירדה בפופולריות של משחקי הרפתקה. למשחק הופצה גם גרסת פלייסטיישן ביפן בלבד.
בשנת 1998 יצא משחק המשך בשם Skullmonkeys (ביפן הופץ תחת השם "Klaymen Klaymen 2"). המשחק מיועד לקונסולת משחקים, סוני פלייסטיישן והוא מסוג משחק פלטפורמה.