בשנת 1087 כבשו הנורמנים את העיר, בהנהגת רוג'רו הראשון מסיציליה (Ruggeru I di Sicilia), והקימו בה בישופות לטינית. האוכלוסייה הלכה והצטמצמה במהלך ימי הביניים, אך החל במאה ה-18 שבה לגדול באיטיות. תושבי אגריג'נטו תמכו בג'וזפה גריבלדי במהלך איחוד איטליה. העיר ספגה מספר הפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1997 הייתה אגריג'נטו לאתר מורשת עולמית.
אוכלוסייה.
בשנת 2006 התגוררו בעיר 59,082 איש, ובנפת אגריג'נטו התגוררו אותה עת 456,612 נפש. התפתחות האוכלוסייה בעיר מאמצע המאה ה-19:
זאב בן חיים
זאב בן-חיים
זאב בן-חיים (28 בדצמבר 1907 - 6 באוגוסט 2013) היה מחשובי הבלשנים העבריים, חתן פרס ישראל, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ולשעבר נשיא האקדמיה ללשון העברית.
קורות חיים.
נולד בשם זאב וולף גולדמן בעיירה מוֹשְצִ'יסְקָה (Mościska) שבגליציה (אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית, לאחר המלחמה בתחומי המדינה הפולנית החדשה). בהיותו נער למד במקביל לימודי יהדות ולימודים כלליים. לאחר סיום התיכון עבר ללמוד בבית המדרש לרבנים בברסלאו. במקביל למד לתואר דוקטור לבלשנות שמית באוניברסיטת לייפציג. בין מוריו היו החוקרים הידועים קרל ברוקלמן וארתור אונגנד. בשנת תרצ"א (1931) שהה בארץ ישראל שנה אחת, ולמד במכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1932 הגיש את עבודת הדוקטורט, בנושא השמות הפרטיים בכתובות הנבטיות. בשנת תרצ"ג (1933) הוסמך לרבנות בבית המדרש בברסלאו, וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בבלשנות שמית באוניברסיטת ברסלאו.
בסוף שנת תרצ"ג (1933) עלה לארץ ישראל, ושנה מאוחר יותר מונה למזכיר בוועד הלשון העברית. החל בשנת 1948 שימש מרצה ללשון עברית באוניברסיטה העברית בירושלים (ב-1955 הפך פרופסור מן המניין). היה חבר באקדמיה ללשון העברית מראשיתהּ.
ב-1953 פרסם את מאמרו הידוע "לשון עתיקה במציאות חדשה (שיחות על בעיות בלשון העברית החיה)", שזכה לשלושה קונטרסים ב"לשוננו לעם", אחד מכתבי-העת של האקדמיה ללשון העברית. במאמר עסק בן-חיים בנושאי הבלשנות ומטרותיה, במשמעותה של תחיית העברית, בגלגולי העברית הספרותית כיסוד להתחדשות הדיבור ובעברית החיה וטיפוחה. בין 1955 ל-1965 היה העורך של "לשוננו", כתב-עת אחר של האקדמיה. ב-1957 יצא לאור הכרך הראשון מתוך מחקרו המונומנטלי "עברית וארמית נוסח שומרון". המחקר הושלם ב-1975 וב-1977 הסתיימה הוצאתם לאור של חמשת כרכיו. במסגרת מחקריו על לשונות העדה השומרונית ההדיר בן חיים את החיבור השומרוני החשוב תיבת מרקה. מחקרים אלה נחשבים עד היום כמקור החשוב והמקיף ביותר בנושא העברית והארמית המשמשים את עדת השומרונים בקריאת התורה ובתפילותיהם.
ב-1961 הפך סגן נשיא האקדמיה ללשון העברית. באותה שנה גם מונה לעמוד בראש מפעל המילון ההיסטורי ללשון העברית, ושימש בתפקיד זה עד 1992. זמן קצר לאחר מינויו עבר המילון למתכונת ממוחשבת – צעד חלוצי באותם ימים, שכן עתיד המחשבים ותפוצתם לא היו ברורים. בשנת 1964 זכה בפרס ישראל במדעי היהדות. שנתיים מאוחר יותר נעשה חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. ב-1973, עם מותו של פרופ' נפתלי הרץ טור-סיני, מונה בן-חיים לנשיא האקדמיה ללשון העברית. הוא שימש בתפקיד זה עד 1981, אז הוחלף על ידי פרופ' יהושע בלאו.
לאורך השנים ערך בן-חיים ספרי לשון רבים ופרסם מאות מאמרים במקומות שונים. בשנת 1992 כונסו כמה מהמאמרים הללו בספר "במלחמתה של לשון", בהוצאת האקדמיה ללשון העברית.
בן-חיים התגורר בירושלים עד יום מותו כשהוא בן 106. הוא נחשב לאחד מחוקרי העברית החשובים והמוערכים ביותר בעולם.
בשנת 2021 נחנך בירושלים רחוב על שמו של בן-חיים.
לקריאה נוספת.
ביבליוגרפיה:
תחיית העברית
מרוין מינסקי
דיספרסיה
שחף (מטוס)
ווסטווינד
סי סקאן
סי-סקאן
טורבו סילון
אולף הראשון מדבלין
אולף השלישי, מלך דבלין
אולף השלישי גות'פרית'סון או בן גות'פרית' (גוטפריד) (בנורדית עתיקה: Óláfr Guðfriðarson; נפטר ב-941) היה בן השושלת הנורדית-גאלית ווי אימייר, היה מלך דבלין בשנים 934-941. אביו, גות'פרית', מלך על דבלין ועל יורק עד שגורש מיורק על ידי אתלסטאן, מלך אנגליה, בשנת 927.
אולף נשא לאישה את בתו של קונסטנטין השני, מלך סקוטלנד, וכרת ברית עם אוון הראשון מסטרתקלייד. ב-937 הוביל את בעלי בריתו נגד אתלסטאן בקרב ברוננבורך, שבו נחל תבוסה מוחצת.
לאחר מותו של אתלסטן ב-939 פלש אולף פעם נוספת ליורק, ואילץ את אדמונד הראשון, יורשו של אתלסטאן, לחתום על חוזה שבו העביר לידי אולף את נורת'מבריה וחלקים ממרסיה. הוא לא הספיק ליהנות מנחלותיו החדשות לאורך זמן, כיוון שנפטר שנתיים לאחר מכן. יורשו היה אולף קואראן.
אקוויליבריום
אקוויליבריום (גרמנית: Equilibrium) היא להקת ויקינג מטאל מגרמניה שהוקמה בשנת 2001. חברי הלהקה הגדירו את הלהקה כלהקת "ויקינג מטאל אפי".
אקוויליבריום פרצה בשנת 2005 עם אלבומה "Turis Fartyr". במוזיקה של הלהקה ניתן לשמוע אלמנטים פולקלוריסטיים יחד עם אלמנטים של בלאק מטאל מלודי יותר.
מילות שירי הלהקה עוסקות במיתולוגיה הגרמאנית ובאלים הגרמאניים, המקבילים למיתולוגיה ולאלים הנורדיים.
מאז צאת אלבומה הראשון של הלהקה, Turis Fartyr, עזבו אותה כמה מחבריה. ביוני 2008 הם הוציאו את אלבומם השני - Sagas.
רגוזה
רגוזה (איטלקית: Ragusa, בסיציליאנית: Rausa ), עיר בסיציליה, איטליה. אוכלוסיית העיר מונה 71,765 תושבים נכון לדצמבר 2005.
היסטוריה.
רגוזה נוסדה בשנת 1800 לפני הספירה על ידי סיקולים (ביוונית: Sikeloi). שמה של העיר נגזר משם שבט היוונים "רוגוז" שמשמעו "דגנים (שיפון)". ב-9 בינואר 1693 נהרסה רגוזה ברעידת אדמה, בה נהרגו 5,000 נפשות ונהרסה מעל מחצית מהעיר (ראו רעידת האדמה של רגוזה). לאחר רעידת האדמה נבנתה העיר מחדש לפי תוכניותיו של מריו ספדה (Mario Spada) שהיה האדריכל של רגוזה, מגדולי אמני המנייריזם. משנת 1694 עד 1740 נבנתה קתדרלת רגוזה סן ג'ובאני, לפי תוכניותיו של ספדה.
יהודי רגוזה.
ברגוזה התקיימה קהילה יהודית עוד מהתקופה הרומית.
שכפ&quot;ץ
אוברן
אוֹבֶרְן (בצרפתית: Auvergne, ) היה חבל במרכז צרפת, בין השנים 1972 לסוף 2015. בתחילת 2016 הוא אוחד עם החבל רון-אלפ במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא זמנית אוברן-רון-אלפ.
בירת החבל היא העיר קלרמון-פראן (צרפתית: Clermont-Ferrand).
היסטוריה.
מקור השם אוברן הוא בשבט הגאלי ארברן, השבט שבראשו עמד המלך ורקינגטוריקס (בצרפתית נהגה שמו ורסנז'טוריקס) ערב הפלישה הרומאית לגאליה. בשנת 52 לפנה"ס ניצח ורקינגטוריקס את צבאותיו של יוליוס קיסר בקרב ז'רגוביה, אשר עיכב את כיבושה של גאליה על ידי הרומאים אך לא מנע אותה.
במאה החמישית תיאר המשורר סידואן אפולינר (Sidoine Apollinaire) ביצירותיו את אורח החיים בחבל בתקופת חייו.
במאה השביעית היה אוברן במרכז סכסוך שליטה בין הפרנקים לאקיטנים. לאחר שנכבש על ידי הקארולינגים סופח החבל לממלכת אקיטן ומתקופה זו ואילך החלו אציליה של אוברן לשאוף לעצמאות.
במאה העשירית נלחמו על השליטה בחבל רוזני פואטייה וטולוז.
במהלך ימי הביניים חולק החבל בין ארבע ריבונויות פיאודליות:
אוברן הייתה בת-חסות של בני משפחת המלוכה הצרפתית. בפרט של אלפונס דה-פואטייה בין השנים 1241 ו-1271 ושל ז'או דה-ברי בין 1360 ל-1416.
במהלך מלחמת מאה השנים סבל החבל מפלישות חוזרות ונשנות וישוביו נהרסו ונבזזו.
בשנת 1424 עבר החבל לשליטת בית בורבון מידיה של השושלת הקפטינגית. ב-1531, עם בגידתו של שארל השלישי דוכס בורבון, טרם הסיפוח לשליטתו הישירה של מלך צרפת, עברה השליטה באוברן בירושה לידי קטרינה דה מדיצ'י.
בשנת 1790 חדל החבל ההיסטורי מלהתקיים כישות פוליטית.
רק תחת שלטונה של הרפובליקה הרביעית, עת חולק מחדש הניהול האדמיניסטרטיבי של המחוזות בצרפת, הפכו ב-1972 חלקיה של אוברן למחוזות רשמיים במדינה. החבל אוברן נתחם בגבולות שונים מאילו של החבל ההיסטורי וחולק לארבעה מחוזות:
מחוז אלייה חופף פחות או יותר למחוז ההיסטורי בורבונה (Bourbonnais). מחוז הוט-לואר כולל בתוכו את אזור ולה שהיה שייך למחוז ההיסטורי לנגדוק (Languedoc) וחלקים מהמחוז ההיסטורי ליונה (Lyonnais).
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה העיר וישי מקום מושבה של ממשלת צרפת הכבושה.
מִנְהל.
המועצה האזורית של אוברן ממוקמת בעיירה שמלייר (Chamalières) ומועסקים בה כ-230 עובדים.
המועצה מורכבת מ-47 נציגים מארבעת מחוזותיו של אוברן השייכים:
בבחירות האזוריות של שנת 2004 זכתה המפלגה הסוציאליסטית במספר המושבים הרב ביותר, כשהמפלגה האזורית המאוחדת למען חבל אוברן מפגרת אחריה במעט. גם למפלגה הקומוניסטית ולמפלגת הירוקים נציגות במועצה.
במהלך התקופה שקדמה לבחירות הועלתה ההצעה לאחד את החבל עם החבל השכן לימוזן (Limousin), הצעה שזכתה להתנגדות בלימוזן ונראה כי לא תיושם בקרוב.
נכון לינואר 2007 מכהן רנה סושון (René Souchon) מהמפלגה הסוציאליסטית כנשיא החבל.
גאוגרפיה.
העיר הראשית בחבל אוברן ובירתו היא קלרמון-פראן (Clermont-Ferrand), ומתגוררים בה כ-400,000 תושבים (כשליש מתושבי החבל).
גאולוגיה.
רכס משתרע על חלק גדול משטחו של החבל. הרכס, מסיב שנוצר בתקופת הפלאוזואיקון, מכסה כשישית משטחה של צרפת. גילם של הרי-הגעש הצעירים ביותר באזור הוא 8,000 שנה, והם יוצרים את השדה הגעשי שן דה פוי. בצפון החבל, מחוז אלייה, טופוגרפיה הררית פחות המאופיינת בגבעות. הפסגה הגבוהה ביותר באוברן היא זו של ההר במסיב וגובהה 1,886 מטר.