ההבדלים בין המשתייכים לקבוצות תרבותיות שונות בהיבטים של עמדותיהם ותפיסתם את שיחות החולין, נחשבים למושרשים בתפיסתם הסביבתית-תרבותית של יחסים בין אישיים. בתרבויות אירופאיות רבות מקובל לדון במזג האוויר, בפוליטיקה או בכלכלה, אם כי במדינות מסוימות נושאים בתחום הכספים האישיים כמו למשל משכורת נחשבים לטאבו ולא נהוג להעלותם בשיחות חולין.
נטען כי פינלנד היא מדינה שתרבות שיחות החולין תופסת בה מקום מועט ולאנשים נוח יותר עם שתיקות.
הברמן
הברמן (בצ'כית: Habermannův mlýn) הוא סרט דרמה צ'כי–גרמני–אוסטרי משנת 2010, שבוים על ידי יוראי הרץ, נכתב על ידי יאן דרובאלב והרץ בעצמו ומבוסס על סיפור אמיתי. הסרט עוקב אחר משפחה בחבל הסודטים, ואיך חייהם השתנו עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1938.
תקציר עלילה.
הסרט עוקב אחר משפחת הברמן, משפחה בחבל הסודטים בצ'כוסלובקיה ובראשם אוגוסט הברמן, בעל מטחנה. הסרט מראה את ההשפעות על המשפחה עם כוונת היטלר להרוס כליל את צ'כוסלובקיה וסיפוח חבל הסודטים לגרמניה הנאצית.
קישורים חיצוניים.
Icona Pop (אלבום)
Icona Pop (בעברית: איקונה פופ) הוא אלבום הבכורה של הצמד השוודי איקונה פופ. האלבום יצא לאור ב-12 בנובמבר 2012 על ידי חברת התקליטים TEN מיוזיק גרופ. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגל, כולל הלהיט "I Love It", עם צ'ארלי XCX.
האלבום הגיע למקום ה-55 במצעד האלבומים של שוודיה.
Viva Forever
Viva Forever (בעברית: לחיות לנצח) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות הבריטית ספייס גירלז, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Spiceworld. השיר יצא לאור ב-20 ביולי 1998, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי חברות הלהקה, ביחד עם מתיו רו וביפקו והופק על ידי מתיו רו וביפקו גם כן. השיר זכה להצלחה רבה בבריטניה, תוך שדורג שם כשיר ה-13 המצליח ביותר במדינה בשנת 1998, וזאת בנוסף לכך שאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לו את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-740,000 עותקים.
כמה שנים לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שצבר שם למעלה מ-25 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
את הווידאו קליפ של השיר, צילמו בצורת של סטופ מושן, בו ניתן לראות את חברות הלהקה (כולל ג'רי האליוול), כפיות. הקליפ בוים על ידי הבמאי זוכה פרס האוסקר סטיב בוקס. הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של להקת הבנות ב-12 במרץ 2009.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-42 מיליון צפיות.
סיבולה (מחוז)
פיישטני
פישטיאן
האמידו דיאלו
קרול אן פורד
קרול אן ליליאן פורד (באנגלית: Carole Ann Lillian Ford; נולדה ב-16 ביוני 1940) היא שחקנית בריטית, הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד סוזן פורמן בסדרת המדע בדיוני של ה-BBC "דוקטור הו", ובתפקיד בטינה בסרט "יומו של השלוש-רגל" משנת 1962.
ביוגרפיה.
פורד נולדה באילפורד שבאסקס. הייתה לה קריירת משחק ארוכה ומגוונת. בתיאטרון שיחקה בקומדיות, מחזות דרמה ומחזות זמר, בהם "ספר הג'ונגל", "Stranger in the House", "Bakerloo to Paradise", "הינשוף והחתלתולה", "The Rumpus", "גאווה ודעה קדומה", "Inadmissible Evidence", "אנריקו", "אקספרסו בונגו", "היפהפייה הנרדמת", "You Never Can Tell", "נד קלי", "Mother", "MacBett", המחזמר "The Boy Friend", "Have You Seen Manchester", ו-"Private Lives".
בקולנוע הופיעה פורד בסרט "שרה" אודות חייה של השחקנית הצרפתייה שרה ברנאר, "יומו של השלוש-רגל" בתפקיד הנערה העיוורת בטינה, "Mix Me a Person" (מ-1962), "The Great St Trinian's Train Robbery" (מ-1966), וב-"The Hiding Place" (מ-1975). בנוסף להופעותיה בסדרה "דוקטור הו" שיחקה פורד בטלוויזיה בפרק "Man on a Bicycle" בסדרה "Suspense", בסיטקום "Whatever Happened to the Likely Lads", בסדרות "Public Eye", "Emergency Ward 10", "Attorney General", "Moonstrike", "Compact", "Probation Officer" וב-"Dial M for Murder".
פורד השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "Juke Box Jury", ובמספר שעשועונים. כמו כן עסקה בקריינות ובדיבוב.
דוקטור הו.
לפי התוכנית התיעודית "Doctor Who: Origins", הופעה בסדרת הטלוויזיה "Z-Cars" הובילה את פורד למבחן בד לתפקיד סוזן בסדרה "דוקטור הו" משנת 1963. פורד הייתה אחת משלושה המלווים המקוריים שנלוו לדוקטור הראשון בגילומו של ויליאם הארטנל. לדבריה של פורד, הדמות של סוזן הייתה צריכה להיות דומה לזו של הסדרה "The Champions", עם יכולות טלפתיות, כמו גם יכולת להטיס את הטארדיס. אבל לבסוף דמותה הייתה רגילה יותר. הדמות עזבה את הסדרה בסיום הפרק "The Dalek Invasion of Earth" בשנת 1965. ב-1983 היא חזרה להופיע בתוכנית ספיישל לציון עשרים שנה לסדרה בפרק "חמשת הדוקטורים", וב-1993 השתתפה בפרק "Dimensions in Time" לציון שלושים שנה לסדרה. בשנת 1995 הופיעה פורד בתפקיד אחר בספין אוף של "דוקטור הו", הסרט "Shakedown: Return of the Sontarans".
ב-1977 הפסיקה פורד לשחק עקב מחלה, שגרמה לאיבוד קולה. בשנות האלפיים החלה שוב לעסוק במשחק, וגילמה את דמותה של סוזן בתסכיתים של "דוקטור הו" בהפקת Big Finish Productions.
בדוקו-דרמה "הרפתקאה בחלל ובזמן" של ערוץ BBC Two, גילמה את דמותה של פורד השחקנית קלאודיה גרנט. הדרמה מתארת את תהליך יצירת הסדרה "דוקטור הו", והיא שודרה ב-21 בנובמבר 2013 כחלק מספיישל חמישים שנה של הסדרה. פורד עצמה הופיעה בתפקיד קטן בדמות בשם ג'ויס.
בנובמבר 2013 הופיעה פורד בסרט הקומי "The Five(ish) Doctors Reboot" שאף הוא שודר לציון יובל לסדרה. עוד הייתה פורד קריינית בסרטי "מאחורי הקלעים" של "An Adventure In Space And Time" ו-"The Making of Doctor Who".
Fall Brawl (1999)
(1999) Fall Brawl היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Championship Wrestling (WCW). האירוע נערך ב-12 בספטמבר 1999, בלאורנס ג'ואל וטרנס ממוריאל קולוסיאום שבוינסטון סיילם, קרוליינה הצפונית. האירוע היה האירוע השישי בסדרת אירועי Fall Brawl.
תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, סטינג ניצח את האלק הוגאן וזכה באליפות העולם במשקל כבד של WCW. עוד ברשימת הקרבות, סיד וישס ניצח את כריס בנואה וזכה באליפות ארצות הברית במשקל כבד של WCW, הארלם היט (בוקר טי וסטיבי ריי) ניצחו את הווסט טקסס רדנקס (בארי וקנדל ווינדהאם) וזכו באליפות הזוגות העולמית של WCW, וגולדברג ניצח את דיאמונד דאלאס פייג'.
הפקה.
רקע.
קרב ה-WarGames נוצר לאחר שדאסטי רודס קיבל השראה מהסרט מקס הזועם שיצא לאקרנים בשנת 1985. במקור, הקרב זוהה עם קבוצת ארבעת הפרשים (ריק פלייר, ארן אנדרסון, אוליי אנדרסון וטולי בלנשארד). קרב ה-WarGames הראשון נערך באומני קולוסיאום, שבאטלנטה, ג'ורג'יה במהלך מסע ההופעות של ארגון ה-NWA כחלק מהאירוע The Great American Bash בשנת 1987. קרב זה הפך ייחודי לאירועי Fall Brawl משנת 1993 ועד לשנת 1998. זהו אירוע ה-Fall Brawl הראשון שלא כלל קרב WarGames.
עלילות.
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכנית השבועית Monday Nitro.
אירוע.
ברלין היה אמור להתחרות נגד באף באגוול, אך העלילה הציגה סיפור אחר כאשר באגוול איחר בהגעתו לאירוע. לעומת זאת, הסיבה האמיתית לאי קיום הקרב ביניהם הייתה שבאגוול סירב להפסיד. במקום זאת, ברלין התחרה נגד ג'ים דאגן.
בקרב המרכזי, סטינג ביצע על האלק הוגאן חסר ההכרה את מהלך ההכנעה שלו, הסקורפיון דת'לוק, לאחר שהוא חבט בו בעזרת מחבט בייסבול ולאחר שהוגאן לא הצליח להרים את ידו בשלוש הפעמים שבהם צ'ארלס רובינסון בדק את הכרתו. תוצאת הקרב נגרמה לאחר מספר הפרעות, כאשר הראשון שהפריע היה דיאמונד דאלאס פייג', כשתקף את השופט ניק פטריק וביצע על הוגאן את מהלך הדיאמונד קאטר. לאחר שהוגאן הצליח לצאת מניסיון ההצמדה, פייג' ביצע על פטריק את מהלך הדיאמונד קאטר. ברט הארט הגיע ותקף את פייג', בעוד שהוגאן השליך את סטינג אל מחוץ לזירה. סיד וישס נכנסה לזירה ותקף את הוגאן, אך במהרה נהדף על ידי הוגאן. הוגאן הדף מתקפה נוספת, הפעם של לקס לוגר, שניסה להכות אותו בעזרת מחבט. אז, סטינג תפס בידיו את המחבט לאחר שלוגר הפיל אותו ותקף את הוגאן בעזרתו. לאחר זכייתו של סטינג באליפות העולם במשקל כבד של WCW, הוא חגג עם לוגר במרכז הזירה.
אפלפלאץ
אפלפלאץ (גרמנית: Appelplatz) הוא הלחם בסיסים בגרמנית בין המילה "אפל" שפירושה מסדר לבין המילה "פלאץ" שפירושה רחבה או מגרש. אפלפלאץ היה מתבצע מדי בוקר במחנות ההשמדה והריכוז הנאצים, האסירים כינו אותו בקיצור "אפל", והיה למעשה מסדר בוקר אכזרי שנמשך שעות ברחבה שיועדה לכך.
הרחבה.