טורפים אלה שייכים לקבוצה ארקטואידה לצד הטורפים הימיים ובקרבה פחותה יותר לדוביים ולהמיקיוניים הנכחדים.
הקלדוגרמה מבוססת על פילוגניה מולקולרית של שישה גנים על פי המחקר של Flynn (2005), כאשר המוסטלואידים עודכנו בעקבות ניתוח מולטי-גנטי של Law et al. (2018).
יחסי קירגיזסטן–רוסיה
יחסי קירגיזסטן–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין קירגיזסטן ורוסיה.
היסטוריה.
בעוד שאר הרפובליקות במרכז אסיה התלוננו לפעמים על התערבות רוסית, קירגיזסטן רצתה לעיתים קרובות יותר תשומת לב ותמיכה ממוסקבה מכפי שהצליחה להשיג. עבור כל התמיכה הכספית שהקהילה העולמית הציעה, קירגיזסטן נשארת תלויה כלכלית ברוסיה, הן ישירות והן דרך קזחסטן. בתחילת 1995 ניסה אסקאר אקייב, נשיא קירגיזסטן, למכור חברות רוסיות השולטות במניות ב-29 מפעלי התעשייה הגדולים ברפובליקה, הצעה שרוסיה סירבה לה.
אקייב התלהב לא פחות מצורות ישירות יותר של השתלבות, כמו האיחוד הכלכלי האירואסייתי, שהציע נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבייב ביוני 1994. מכיוון שככל הנראה שקירגיזסטן תקבל הרבה יותר מאיחוד כזה ממה שהיא תתרום, ההתלהבות של אקייב נענתה במענה מועט מצד רוסיה ומהמדינות הגדולות האחרות שהיו מעורבות בהסדר כזה. הזמנתו של אקייב למשמר הגבול הרוסי להשתלט על גבול סין של קירגיזסטן, עדכון משמעותי למדיניות הנייטרליות שלו, הייתה מהלך נוסף להתאחדות.
ממשלת קירגיזסטן גם חשה חובה לבקש את ההגנה הכלכלית של רוסיה. המציאות הקשה של מצבה הכלכלי של קירגיזסטן פירושה שהאומה היא מדינת לקוחות בינלאומית בלתי נמנעת, לפחות בעתיד הנראה לעין. למרות המאמצים המאוחדים לחפש "ספונסרים בינלאומיים", אקייב לא קיבל הרבה יותר מרצון טוב בינלאומי רב. גם אם הנשיא לא היה גר שבע-עשרה שנה ברוסיה בעצמו, וגם אם יועציו, משפחתו וחבריו לא היו כל אנשי רוח סובייטים בעלי מידה גבוהה של היכרות עם רוסיה, ההכרח הכלכלי ככל הנראה היה דוחף את קירגיזסטן לכיוון רוסיה.
בביקורו בפברואר 1994 במוסקבה חתם אקייב על כמה הסכמים כלכליים. לאחר שהובטח לרפובליקה אשראי של 75 מיליארד רובל (ככל הנראה לשימוש ב-1994), וכ-65 מיליון דולר בהסכמי סחר, הבטיחה רוסיה להרחיב את עקרון המדינה המועדפת על קירגיזסטן לרכישת נפט ודלקים אחרים. קירגיזסטן מצידה הסכימה להקמת חברת השקעות קירגיזית-רוסית, שתרכוש מפעלים הקשורים להגנה סרק ברפובליקה כדי לספק תעסוקה לאוכלוסייה הרוסית ההולכת וגוברת של קירגיזסטן. בתחילת 1995 חתמו ראש ממשלת קירגיזסטן אפאס ג'ומגולוב וראש ממשלת רוסיה ויקטור צ'רנומירדין על שורה של הסכמים שקבעו תיאום דו צדדי של הרפורמה הכלכלית בשתי המדינות, מה שמחייב את קירגיזסטן לרוסיה. לאחר שתדלנות קשה לשילוב, הפכה קירגיזסטן לחבר באיגוד המכס שהקימו רוסיה, בלארוס וקזחסטן בפברואר 1996.
רוסיה מצידה רואה בסיוע לקירגיזסטן תקדים מוצלח במדיניותה החדשה של קבלת השפעה במדינות הסמוכות אליה, המדינות שהיו בעבר רפובליקות סובייטיות. רוסיה לא רוצה הגירה מאסיבית של רוסים מהרפובליקות החדשות; כשני מיליון רוסים אתניים עברו לרוסיה בין 1992 ל-1995. אקייב, לעומת זאת, צריך למצוא דרך לבלום את אובדן אוכלוסייתו הרוסית, שכבר גרמה לגירעון אדיר של רופאים, מורים ומהנדסים.
מסיבות אלה, למרות התנגדותם של לאומנים קירגיזים ופוליטיקאים אחרים בעלי אופי עצמאות, בשנת 1995 נעתר אקייב לבקשת נשיא רוסיה בוריס ילצין לבחון את ההוראות החוקתיות שהופכות את קירגיזית לשפה הרשמית היחידה. בתחילת 1996 נקטה קירגיזסטן צעדים משפטיים לקראת הפיכת רוסית לשפה הרשמית השנייה של הרפובליקה, בכפוף לתיקון החוקה. יוזמה זו באה במקביל לאיחוד המכס שנחתם עם רוסיה, קזחסטן ובלארוס בפברואר 1996. ההצלחה ארוכת הטווח של חיפושי אקייב אחר שילוב מחדש מוטלת בספק בגלל חשיבותה האסטרטגית המינימלית של קירגיזסטן והעלות הפוטנציאלית למדינה חיצונית התומכת בכלכלה המטלטלת של הרפובליקה.
בפברואר 2009 ממשלת רוסיה התחייבה למחוק את החוב של קירגיזסטן בסך 180 מיליון דולר, כמו גם הבטחה להלוות לה עוד 2 מיליארד דולר, לתת לה 150 מיליון דולר בסיוע ישיר ולסבסד את בניין מפעל המפעל Kambarata-1 בסכר קמברטינסק.
שיתוף פעולה כלכלי.
קירגיזסטן ורוסיה חברות באיחוד הכלכלי האירו-אסייתי. במרץ 2019 הודיעה ממשלת רוסיה כי תיתן לקירגיזסטן 30 מיליון דולר בסיוע כלכלי וצבאי לקירגיזסטן.
שיתוף פעולה צבאי.
מאז 2003 הוצבו יחידות חיל האוויר הרוסי בבסיס קאנט ממזרח לבישקק. ב-20 בספטמבר 2012 רוסיה וקירגיזסטן חתמו על הסכם בו הותר לרוסיה לקיים בסיס צבאי משותף בקירגיזסטן למשך 15 שנה החל משנת 2017. ההסכם נחתם בבישקק בין ולדימיר פוטין לאלמאזבק אטמבייב. פוטין הצהיר כי הבסיס הצבאי המשותף יהיה גורם משמעותי שיוסיף ליציבות במדינה ובכל האזור.
דייוויד לאברינג
דייוויד לאברינג (אנגלית: David Lovering; ) הוא מוזיקאי ומתופף אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות חברותו בלהקת הפיקסיז, מהקמתה ועד היום, אך לקח חלק גם בשיתופי פעולה עם להקות ואמנים שונים, ביניהם: להקת "The Every Body", האמנית טניה דונלי (Tania Donely), ולהקת "The Martinis". טכניקת התיפוף שלו נחשבה בעיני רבים כפורצת דרך בתחום, וצליל התופים שלו ייחודי לו. מלבד תיפוף הוא מתמחה גם בנגינה על גיטרה וגיטרה בס. כיום הוא מתגורר בבוסטון, מסצ'וסטס וממשיך להופיע בעולם עם הפיקסיז, כולל הופעות בישראל בקיץ 2010, 2017 ו-2020.
ביוגרפיה.
תחילת חייו.
דייוויד לאברינג נולד בברלינגטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. הוא למד לתופף בשנות העשרה שלו והצטרף לתזמורת של בית הספר התיכון שבו למד, "Brlington High School". לדברי חברו ג'ון מרפי, לאברינג תמיד היה "מכוון לתופים" בטעמו המוזיקלי. עם תחילת שנת הלימודים העשירית שלו הצהיר לאברינג על שלוש השאיפות העיקריות שלו: להיות חבר בלהקת רוק, להיות מהנדס חשמל ולנגן עם להקת "רוש", הלהקה האהובה עליו אז. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, לאברינג למד הנדסת אלקטרוניקה במכון הטכנולוגי בוונטוורת' בבוסטון. הוא השיג עבודה בחנות 'רדיו שאק' בניהולו של מרפי, חברו מהילדות. לאחר שסיים את לימודיו בוונטוורת' עם תואר שני בשנת 1985, הוא החל לתופף בלהקות מקומיות כמו 'איז וויזאר' ו'ריף רף'. לאברינג העיד כי מספר ז'אנרים שונים של מוזיקה השפיעו עליו, כולל הלהקות "סטילי דן", "לד זפלין" ו"דיו".
פיקסיז.
ב-1985 לאברינג השתתף כנגן בחתונה של מרפי חברו משכבר הימים וקים דיל, חברתו ללהקה לעתיד. בינואר 1986 הוצע לדיל לנגן גיטרה בס בלהקת פיקסיז כשרק הוקמה, להקת רוק אלטרנטיבית שהוקמה על ידי צ'ארלס תומפסון (גיטרה ושירה) וג'ואי סנטיאגו (גיטרה). לאחר שגילה הסכימה, מרפי ששמע על כך הציע להביא לאודישן את לאברינג - מכיוון שעדיין חסר מתופף בלהקה החדשה. לאברינג מצידו כבר הפסיק לתופף בשלב זה ולא התרשם מהביצוע של השלישייה לשירי הלהקה. עם זאת, לאחר שניגנו יחד הוא הסכים להצטרף לזמן קצר, ולאחר מכן החליט להישאר באופן קבוע חבר בלהקה. לאברינג והלהקה כתבו והלחינו חומר לאורך 1985 ו -1986 והופיעו במקומות קטנים בבוסטון. הלהקה הקליטה 18 שירים להקלטת דמו בשנת 1987. לאברינג כתב את אחד משירי הקלטת, "Levitate Me" (השיר היחיד שכתב במלואו עבור הלהקה) והופיע על הכריכה הקדמית של הקסטה, כאשר הוא מצולם לבדו רץ עירום עם גבו למצלמה. "Levitate Me" הופיע לאחר מכן במיני אלבום הראשון של הלהקה 'Come on pilgrim', שכלל שבעה שירים נוספים שנלקחו מהקלטת הדמו. הפיקסיז הגיעו שוב לאולפן בשנת 1988 להקליט את אלבומם המלא הראשון Surfer Rosa. תרומתו של לאברינג לשירים כמו "Bone Machine" - המתחיל בסולו תופים בן 10 שניות - "Break My Body" ו- "River Eufrates" ביססה את סגנונו היציב והמדויק. Doolittle, אלבומם המלא השני של הלהקה אשר הפך למפורסם שבהם, התפרסם בשנת 1989. במהלך הקלטות האלבום, שכנע תומפסון את לאברינג לשיר את השיר "La La Love You", שנכתב כ"עצם הרעיון של שיר אהבה". מפיק האלבום, גיל נורטון, אמר בהמשך כי במהלך המפגשים לאברינג הוא "רצה לשיר את [השיר] 'I can't get him away from the microphone'. הוא כל כך 'פרפומר'". בנוסף לתופים וקולות, לאברינג ניגן גיטרה בס בשיר הלפני אחרון של האלבום, "Silver". לאחר יציאתו של האלבום, מערכת היחסים בין חברי הלהקה התמתחה בגלל כמות החזרות והלחץ להוציא לאור שלושה אלבומים בשנתיים. לאחר התאריך האחרון של סיבוב ההופעות "Fuck or Fight" של הלהקה בנובמבר 1989, הלהקה הייתה מותשת מכדי להשתתף במסיבת סוף סיבוב ההופעות שלהן בלילה שלאחר מכן, וזמן קצר לאחר מכן הודיעה על הפוגה. לאחר שהתכנסה הלהקה באמצע 1990, לאברינג עבר ללוס אנג'לס יחד עם שאר הלהקה (מלבד קים דיל, שנשארה בלונדון להקליט יחד עם להקתה "הברידרז" את אלבומם הראשון). הפיקסיז הוציאו שני אלבומים נוספים, (Bossanova (1990 ו (Trompe le Monde (1991. לאברינג שר בתפקיד העיקרי בצד B של השירים "Velouria" ו-"Make Believe"; הפיקסיז המשיכו להופיע באופן זה לאורך 1991 ו -1992. בסופו של דבר הם התפרקו בשנת 1992, בעיקר בגלל מתחים בין תומפסון לדיל, על אף שאלה לא הוכרזו בפומבי עד 1993.
פרויקטים נוספים.