WAP (ראשי תיבות: Wet-Ass Pussy, מצונזר: Wet and Gushy) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית קארדי בי בשיתוף הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון. השיר יצא לאור ב-7 באוגוסט 2020, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל מתוך אלבום עתידי.
השיר מכיל בתוכו קטעים משירו של פרנק סקי משנת 1993, "Whores in This House". סקי שיתף את מעורבותו בשיר בעמוד הטוויטר שלו יום לפני יציאתו של הסינגל.
רקע וכתיבה.
באוקטובר 2019, הודיעה בי על שם אלבום האולפן השני הקרוב שלה, "Tiger Woods". עם זאת, בהמשך חזרה בה ואמרה שהיא מתבדחת. ב-8 באפריל 2020, היא חשפה שהאלבום יצא בשנת 2020.ב-23 במאי, במהלך לייב בעמוד האינסטגרם שלה, אישרה בי כי סינגל חדש מגיע "מאוד מאוד בקרוב". לאחר פניות המעריצים לגבי המוזיקה חדשה שלה בחודש יוני 2020, בי השיבה כי היא "מגיעה בקרוב עם המוזיקה". ב-3 באוגוסט 2020 הכריזה בי על צאת השיר, ובו זמנית פרסמה את עטיפת הסינגל ברשתות החברתיות. מספר ימים לאחר מכן ב-6 באוגוסט, הודיעה בי דרך עמוד האינסטגרם שלה כי וידאו קליפ לשיר יצא ב-7 באוגוסט, אך הווידאו קליפ יצא בגרסה המצונזרת של השיר.
זהו הסינגל הראשון של בי שיצא מאז הסינגל האחרון שלה בשנת 2019, והראשון של סטליון מאז אירוע הירי המתוקשר, בו הייתה מעורבת עם טורי ליינז, שבמהלכו סטליון ספגה פציעות מכדור ברגלה.
ביקורת.
רניה אניפטוס ממגזין בילבורד התייחסה לשיר כ"twerk-ready, scorching banger". מגזין USA Today העניק לשיר את המקום הרביעי ברשימה ״10 הלהיטים הטובים ביותר לשנת 2020״.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי קולין טילי ופורסם בערוץ היוטיוב של קארדי בי ב-7 באוגוסט 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. בקליפ משתתפות מספר ידועניות, בהן קיילי ג'נר, נורמני, רוסליה, לאטו, רובי רוז וסוקיהאנה. בקליפ נראות בי ודי סטליון במקומות שונים באחוזה יוקרתית.
ביממה אחת הקליפ צבר למעלה מ-26 מיליון צפיות, ובכך שבר את השיא עבור שיתוף פעולה נשי ביוטיוב.
לוח השנה ההולוקני
לוח השנה ההולוקני או לוח השנה של עידן האדם (באנגלית: Holocene Calendar או Human Era Calendar) הוא לוח שנה המבוסס על לוח השנה הגרגוריאני אך מתחיל את ספירת השנים 10,000 שנים קודם לכן. בערך בתחילת התקופה הגאולוגית הנוכחית הולוקן בלוח הזמנים הגאולוגי של כדור הארץ, ותחילתה של המהפכה החקלאית בסהר הפורה. (לדוגמה: 1 בינואר לשנת 2020 - נחשב על פי לוח השנה ההולוקני ל-1 בינואר לשנת 12020).
ספירת השנים בצורה זו הוצעה לראשונה על ידי הגאולוג צ'זארה אמיליאני בשנת 1993 (שנת 11993 על פי הלוח ההולוקני).
רקע ליצירת לוח השנה ההולוקני.
בשנת 1993 הציע צ'זארה אמיליאני לבצע רפורמה בלוח השנה המקובל בעולם. הוא הגה את לוח השנה ההולוקני כדי לפתור מספר בעיות עם הספירה המקובלת כיום:
מתוך בעיות אלו הציע אמיליאני:
בכך ביקש לקבוע כי שנת 10,000 לפנה"ס תהפוך ל-1 לספירה. (באנגלית: 10,000BC יהפוך ל־1HE).
הדיון בעקבות ההצעה.
התומכים ברפורמה טענו כי לוח השנה יקל לתזמן אירועים בהיסטוריה האנושית מבחינה גאולוגית, ארכיולוגית ואנתרופולוגית ויאזן את בחינת תחילתן של דתות ומהפיכות באנושות. הספירה גם תעזור להתייחס לתקופות בהיסטוריה בפרספקטיבה מדויקת יותר.
לאחר פרסום הצעתו של אמיליאני, עלו טענות לגבי קביעת התאריך המדויק לתחילתה של התקופה הגאולוגית הולוקן. כתגובה לטענות פרסם אמיליאני מאמר משלים בשנת 1994 בו הסכים כי אכן ההשערה לתחילת התקופה הגאולוגית אינה מדויקת ואפשר לתארך אותה ללפני 12,700 - 10,970 שנים. הוא הסביר כי ההצעה להוסיף ללוח השנה 10,000 שנים נועדה לאפשר לשלב את הרפורמה בספירת לוח השנה המקובלת כיום בעולם.
מאז אותו דיון, שיפרו גאולוגים את הבנתם לגבי תחילת ההולוקן מתוך עדויות מחקר בליבות הקרח במספר מוקדים בעולם, זאת כדי לחקור את סוף עידן הקרח המסמל את תחילת התקופה הגאולוגית הנוכחית. בשנת 2013 קיבל הארגון הבין לאומי למדעי הגאולוגיה (IUGS) תוצאות מחקרים בנושא וקבע כי התקופה הגאולוגית הולוקן החלה כ-9701 שנים לפנה"ס (300 שנים לספירה על פי לוח השנה ההולוקני).
עמנואל טל
עמנואל טל (פרוינדנטל) (10 באוגוסט 1925 – 31 במרץ 1998) היה ממייסדי קיבוץ אורים, היסטוריון של אדריכלות ישראלית שהתמחה בתכנון בקיבוצים ועורכו של כתב העת לאדריכלות בקיבוצים "דף מידע".
קורות חייו.
טל נולד בסופיה, בולגריה להוריו – אדוארד פרוינדנטל שהיה פקיד בנק ולאחר מכן מנהל מטוויה גדולה בעיר ורנה, ולארנסטינה לבית פרידמן. בגיל 13 התחנך בקולג' האמריקאי בסופיה ובעיצומה של מלחמת העולם השנייה, ב־1941, עלה במסגרת עליית הנוער, יחד עם אחותו, גוסטה, לארץ ישראל ויחד נקלטו בכפר הנוער בן שמן. עם השלמת לימודיו ב־1945 שבמסגרתם הוכשר בתחום הנגרות, עבר לשנת הכשרה בקיבוץ גניגר יחד עם חבריו, חלקם עולים כמוהו מבולגריה, ברעננה שם ייסדו פלוגה חקלאית שהיוותה את הבסיס לקבוצת אורים. הקיבוץ עלה על הקרקע במוצאי יום הכיפורים ה'תש"ז, 1946, במבצע עליית 11 הנקודות ב, וטל היה בין 30 החברים המייסדים. ב-1947 עבר לתקופה לתל אביב, בה סייע להוריו שעלו לארץ ישראל בסוף 1945 והוכשר כשרטט במשרדה של האדריכלית ג'ניה אוורבוך. במקביל, הצטרף לארגון ההגנה והיה מחויל עד לסתיו 1948, אז חזר לקיבוץ. עם שובו לאורים, הכיר טל את דינה סלומון שבנעוריה התגוררה והתחנכה בגניגר והם נישאו בסוף שנת 1949.
לאורך השנים שאף טל להרחיב את השכלתו, אך היות שלימודים שלא למטרה משקית לא היו מקובלים באותה עת בתנועה ובקיבוצו, לא קיבל אישור ללימודים אקדמיים. לאחר ששימש בתפקידים שונים בקיבוץ, כולל גזבר ומזכיר, היה הראשון מחברי אורים שקיבל את הסכמת החברים לפנות ללימודים אקדמיים וב־1962 החל בלימודי היסטוריה כללית ב. במהלך שנות ה-70 וה־80, במקביל לעבודה מלאה בקיבוץ, העביר את תחום עיסוקו האקדמי לתולדות האמנות. בשנות ה-80 המשיך ועסק במחקר שהיה פורץ דרך בתחום חקר האדריכלות בקיבוצים. במקביל, החל לעבוד במחלקה לתכנון של התנועה הקיבוצית המאוחדת.
מחקר ופרסומים.
לאורך שנות ה־80 וה־90 שקד טל על כתיבה בתחום התכנון והאדריכלות בקיבוצים. לכתיבתו תרומה משמעותית ופורצת דרך בתחום התכנון הקיבוצי, זאת הודות לגישתו המעמיקה והיסודית, היכרותו הקרובה עם התנועה הקיבוצית בה היה חבר, וכן היכרותו עם האדריכלים שהיו מעורבים לאורך השנים בתכנונם של הקיבוצים בעבר ובהווה. לצד מחקר אקדמי שהתמקד בתולדות התכנון הקיבוצי שאותם ביצע באוניברסיטת תל אביב בהנחייתה של ד"ר עדינה מאיר-מריל, ערך טל את כתב העת "דף מידע" שיצא לאור באמצעות המחלקה לתכנון של התנועה הקיבוצית המאוחדת ותיעד את הנעשה בתחום הבנייה בקיבוצי התנועה במהלך שנות ה־80, עשור שסיים למעשה את תהליך בנייתה וצמיחתה של התנועה במתכונתה השיתופית.
כתב העת "דף מידע".
ב־1981 נבחר טל לערוך את "דף מידע", שהיה כתב עת שיצא לאור על ידי המחלקה לתכנון של התנועה הקיבוצית המאוחדת. היוזמה להרחבת כתב העת שנוסד זמן קצר קודם להצטרפותו של טל הייתה של מנחם אבירם, מנהל המחלקה שמנתה בשעתו קרוב למאה אדריכלים ומתכננים והייתה למעשה למשרד התכנון הגדול בישראל. "עם הרחבת המחלקה גבר הצורך ליצור כלים כדי לאגור את הידע והניסיון המצטברים ולמצוא את הדרך להעבירו למתכננים ולקיבוצים" הסביר אבירם את נימוקיו להפיכת "דף מידע" תחת ידיו של טל לכתב עת איכותי ומושקע. תחת ידיו הפך כתב העת לפרסום יחיד במינו שהציג בזמן אמת את הנעשה בתחום הבנייה בקיבוצי התנועה, בעוד שכיום מהווים גיליונותיו מסמך תיעודי לעבודות שעליהן אין כל מידע למעט זה שמופיע בכתב העת.
כל אחד מהגיליונות שערך טל התמקדו בתחום אחר, כמו תכנון כולל, חדרי אוכל, בתי אבות, תיירות, תעשייה ומכללות אזוריות. בין האדריכלים שהשתתפו בגיליונות ובמסגרת זו גם הוצגו עבודותיהם היו ויטוריו קורינלדי, חנן הברון, פרדי כהנא, ארנונה אקסלרוד ושלי ניסים. הגיליון הראשון שערך טל פורסם בדצמבר 1981 והגיליון האחרון מספר 33 יצא ביוני 1989. לאחר מכן, בעיצומו של המשבר הגדול שפקד את הקיבוצים, החלה המחלקה לתכנון להצטמצם באופן משמעותי עד שפורקה והופרטה. שני גיליונות נוספים פורסמו בעריכתו של עמוס רודנר (אביו של חמי רודנר) ולאחר מכן הופסקה הוצאתו של כתב העת.
על ראשית תכנון חדר האוכל הקיבוצי: עיצובם האדריכלי של חדרי האוכל הראשונים, 1926–1946.
מחקרו פורץ הדרך של טל התבסס על מחקר רוחב שערך ונשען על מקורות מידע שאת חלקם השיג באמצעות ארכיוני הקיבוצים, ארכיונים של גופים מיישבים וראיונות עם אדריכלים. המחקר חושף את התגבשותם התכנונית של חדרי האוכל בקיבוצים בין השנים 1926–1946, תקופה שבה היו מעורבים בתכנון מוסדות מיישבים ואדריכלים עירוניים כמו ריכרד קאופמן, זאב רכטר, אריה שרון, יעקב מטריקין ולאופולד קרקואר. עוד עונה המחקר על שאלות כמו מה היה ייחודו של חדר האוכל הקיבוצי ומה היו תפקידיו. בעקבות המחקר פרסם טל מאמרים בכמה כתבי עת המחקר עצמו פורסם כספר בהוצאה עצמית ומהווה עד היום מקור מידע לחוקרי אדריכלות.
התכנון האדריכלי של הקיבוץ 1920–1930.