פלייליף (באנגלית: Flyleaf) היא להקת רוק אלטרנטיבי ומטאל שנוסדה בשנת 2002 מטמפל/בלטון, טקסס. הלהקה וחבריה ניגנו תחת כמה שמות שונים כמו: Listen, Sporos, The Grove, and Passerby. הם התפרסמו תחת השם Passerby אך בשל סיבות חוקיות הם שינו את השם לפלייליף. הם הופיעו בארצות הברית ב-2003 עד לשחרור האלבום הראשון שלהם ב-2005. האלבום נהפך לאלבום פלטינה לאחר שנמכרו יותר ממיליון עותקים. פלייליף שחררו את אלבומם השני ממנטו מורי (תרגום לעברית: תזכור שאתה תמות) ב-10 בנובמבר 2009 שדורג במקום ה-8 במצעד הבילבורד. ב-30 באוקטובר 2012 יצא לאור האלבום השלישי שלהם. ב-22 באוקטובר הודיעה לייסי על עזיבתה מהלהקה. ב-2 באוקטובר הלהקה הודיעה שקריסטן מיי הצטרפה ללהקה בתור הסולנית הבאה.
ניר לווין
דב צעצוע
שרלרואה
שרלרואה (בצרפתית: Charleroi, בוולונית: Tchålerwè) היא העיר הגדולה במחוז ולוניה שבבלגיה. נכון ל-1 בינואר 2008 מנתה העיר 227,067 תושבים, וביחד עם פרבריה כחצי מיליון תושבים.
גאוגרפיה.
העיר ממוקמת באזור "הארץ השחורה" של מכרות הפחם שבדרום בלגיה, על הנהר סאמבר, שמקורו בצפון צרפת. היא נמצאת 46 ק"מ דרומית לבריסל, במרכזה של רשת תחבורה מסועפת הכוללת כבישים מהירים, קווי מסילות ברזל ושדה תעופה. תעלת המים המתחילה בשרלרואה עוברת דרך בריסל ומחברת את הנהרות סאמבר וסכלדה.
היסטוריה.
תחילתה של העיר בכפר קטן בשם שרנואה. ב-1666 הפכו הספרדים, שחששו מהכנותיו הצבאיות של לואי הארבעה עשר מלך צרפת, את הכפר למקום מבוצר ושינו את שמו משרנואה לשרלרואה, על שם קרלוס השני מלך ספרד שהיה אז בן חמש שנים, ושנה אחר כך כבש הצבא הצרפתי את המקום. וובאן, שהיה המהנדס הצבאי של לואי הארבעה עשר, השלים את הביצורים והרחיב את חומות העיר. בשנת 1678 עבר המקום שוב לידי ספרד על פי הסכמי ניימכן.
הצבא הצרפתי כבש שוב את שרלרואה ב-1693, 1746 ו-1794. נפוליאון שהה בעיר יומיים לפני קרב ווטרלו (1815). ההולנדים הקימו במקום מבצר חדש שהותקף ונכבש על ידי תושבי העיר בעת מהפכה הבלגית של 1830.
ב-1914, בתחילת מלחמת העולם הראשונה, התחוללו בשרלרואה קרבות כבדים, והעיר נפלה בידי הגרמנים.
כלכלה.
תעשיית זכוכית קיימת בשרלרואה מאז המאה ה-16. פני העיר השתנו במהלך המהפכה התעשייתית במאה ה-19. מרבצי הפחם המצויים סביבה הביאו להתפתחותה המהירה, והוקמו בה בתי יציקה למתכות, ייצור ועיבוד פסי מתכת, בתי חרושת לסכינים, מסמרים וחוטי פלדה, וכיום ניתן למצוא בה גם בתי דפוס ותעשיות כימיקלים ותרופות.
ספורט.
כדורסל.
בעיר פועלת קבוצת הכדורסל ספירו שרלרואה שזכתה שמונה פעמים בליגת העל הבלגית.
כדורגל.
בעיר פועל מועדון הכדורגל שרלרואה שמשחק בליגת העל הבלגית.
באדו זאכי
באדו א-זאכי (בערבית: بادو الزاكي, תעתיק מדויק: "באדו אלזאכי"; נולד ב-2 באפריל 1959 בסידי קאסם, מרוקו) כדורגלן ומאמן כדורגל מרוקאי.
זאכי היה שוער נבחרת מרוקו עימה שיחק במונדיאל 1986 ואיתה זכה בארבע אליפויות אפריקה. בין השנים 1978–1986 שיחק בקבוצת וידאד קזבלנקה, בין השנים 1986–1990 שיחק בספרד במדי מיורקה איתה הגיע לגמר גביע המלך הספרדי. בין השנים 1990–1992 שיחק זאכי במדי FUS רבאט. מאז פרישתו ב-1993 משמש כמאמן ובין השנים 2002–2005 שימש כמאמן נבחרת מרוקו.
אית&quot;ן מש&quot;ה וכל&quot;ב
איתן משה וכלב
נתן מילשטיין
נתן מירונוביץ' מילשטיין (31 בדצמבר 1903 - 21 בדצמבר 1992) היה כנר יהודי יליד רוסיה, שקיבל אזרחות של ארצות הברית בשנת 1942, לאחר שהתגורר בה רוב ימיו. מילשטיין נחשב לאחד הכנרים הראשונים במעלה במאה ה-20.
חייו.
נתן מילשטיין נולד באודסה. בילדותו אילצה אותו אמו לקבל שיעורי כינור כדי למנוע אותו ממעשי שובבות. כילד, למד אצל פיוטר סטוליארסקי (שהיה גם מורו של דוד אויסטרך). כאשר היה בן 11, הזמין אותו ליאופולד אאואר להימנות עם תלמידיו בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. הוא היה אחרון תלמידיו של אאואר שעסק בנגינה באופן פעיל.
כאשר נסע אאואר לנורווגיה בשנת 1917, חזר מילשטיין לאודסה. בשנת 1921 יצא לקייב, שם פגש את הפסנתרן ולדימיר הורוביץ. השניים ניגנו בצוותא ונקשרה ביניהם ידידות אמיצה. בשנת 1925 יצאו יחד למסע קונצרטים במערב אירופה. בערך באותה תקופה נעשה מילשטיין לתלמידו של אז'ן איזאיי למשך כמה חודשים.
מילשטיין הופיע לראשונה בארצות הברית בשנת 1929, עם לאופולד סטוקובסקי ותזמורת פילדלפיה. בסופו של דבר השתקע בניו יורק, אם כי יצא שוב ושוב לסיורי הופעות ברחבי אירופה.
מילשטיין נודע בעיקר בפרשנויותיו לסונאטות ללא ליווי של באך וליצירות מן התקופה הרומנטית. עוד נודע בקריירה הארוכה שלו: הוא המשיך להופיע בפומבי עד אמצע שנות ה-80 לחייו, ופרש רק לאחר שידו נשברה.
מילשטיין היה גם מעבד ומלחין, שעיבד יצירות רבות לכינור וכתב קדנצות משלו לקונצ'רטי רבים. אחד מעיבודיו הנודעים ביותר הוא "פגניניאנה".
בשנת 1960 הגיע מילשטיין להופעות בישראל עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
הוא קיבל פרס גראמי בשנת 1975 ואת אות לגיון הכבוד מממשלת צרפת בשנת 1968.
נתן מילשטיין נפטר בלונדון עשרה ימים לפני יום הולדתו ה-89.
השר לביטחון פנים
קאלושה בואליה
ב&quot;ה
בע&quot;ה
בעזרת ה'
רינה פרנק מיטרני
רינה פרנק מיטרני (נולדה ב-4 באוקטובר 1951 בחיפה) היא סופרת ומפיקה ישראלית.
ביוגרפיה.
רינה פרנק (בילדותה פרנקו) נולדה ב-1951, להורים יהודים יוצאי רומניה. גדלה בחיפה בשכונת ואדי סאליב. את שנות התיכון עשתה בבית הספר "ליאו בק" ואחר כך, למדה בבית הספר להנדסאים שליד הטכניון בחיפה.
הייתה מפיקת תוכניות ילדים בערוץ 2 של הטלוויזיה, בינן הסדרה פלטפוס. כמו כן הפיקה את סרט הטלוויזיה "החצי השני", ואת "האישה האחרת" בבימויו של אורי ענבר.
מיטרני החלה לכתוב בסביבות גיל 50, לאחר מות אחותה בתאונת דרכים, והעלתה את זכרונות ילדותה בספר "כל בית צריך מרפסת".
כל בית צריך מרפסת.
בשנת 2005, הוציאה לאור מיטראני את הספר "כל בית צריך מרפסת" בהוצאת ידיעות אחרונות. הספר זכה למסע פרסום אינטנסיבי והיה לרב-מכר. הספר הופץ גם בחו"ל.
הספר מתרחש בשני מישורים שונים בחייה של המספרת: האחד, ילדותה הענייה בשכונת ואדי סאליב בעיר חיפה, והשני, נישואיה לגבר אמיד מברצלונה וההתמודדות עם מחלה קשה במשפחה.
מיטרני זכתה בפרס זהב ופלטינה מאת התאחדות הסופרים בישראל על ספרה הזה.
אדולף גאלאנד
אדולף יוזף פרדיננד גאלאנד (בגרמנית: Adolf Josef Ferdinand Galland; 19 במרץ 1912 – 9 בפברואר 1996) היה אלוף הפלות גרמני (104 הפלות) וגנרל בלופטוואפה בזמן מלחמת העולם השנייה, עוטר בצלב האביר של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים (אחד העיטורים הגבוהים ביותר בחשיבותם בכוחות המזוינים של גרמניה הנאצית).
ביוגרפיה.
לפני מלחמת העולם השנייה.
גאלאנד נולד בווסטפאליה כבנו השני של מנהל קרקעות. מגיל מוקדם הוא הראה עניין בטייס כשהטיס דאונים ליד עירו. גאלאנד סיים את הגימנסיה "הינדנבורג" בשנת 1932 והצטרף לבית הספר לטיסה של חברת התעופה לופטהאנזה. בשנת 1933 הצטרף ללופטוואפה, השלים את הכשרתו כטייס קרב ב-1935, והוצב בכנף הקרב "ריכטהופן" שהייתה מוצבת ליד ברלין. הוא השתתף בלחימה במסגרת לגיון הקונדור שנשלח על ידי גרמניה לסייע לכוחות הלאומנים של פרנקו. בספרד הוא הצטיין באוויר, הטיס יותר מ-300 משימות במטוס ההיינקל He 51 שלו, ובסיום המלחמה עוטר בצלב הספרדי מזהב עם יהלומים על תרומתו לניצחון כוחות פרנקו.
מלחמת העולם השנייה.
ממש לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה קודם גאלאנד לדרגת האופטמן. הוא הטיס 50 טיסות תקיפה בזמן המערכה לכיבוש פולין, בפברואר 1940 הועבר לכנף קרב 27 ששירתה בחזית המערבית. ב-12 במאי הוא רשם את ההפלה הראשונה לזכותו, ועד תום המערכה הצרפתית עמדו לזכותו 14 הפלות.
מיוני 1940 הוא לקח חלק בקרב על בריטניה. ביולי הוא קודם לדרגת מיור, והיה, יחד עם עמיתו ורנר מלדרס (Werner Mölders), החייל הגרמני הראשון שעוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות. בנובמבר הוא מונה למפקד כנף קרב 26 וקודם לדרגת אוברסט-לויטננט. בסוף 1940 כבר נרשמו 58 הפלות לזכותו, והוא המשיך להוביל את הכנף שלו ב-1941 נגד הפשיטות של חיל האוויר המלכותי.
בנובמבר 1941, בעקבות מותו בתאונה אווירית של חברו ורנר מלדרס, מונה גאלאנד על ידי הרמן גרינג לרשת את מלדרס כגנרל זרוע מטוסי הקרב. למרות ההסתייגויות שהיו לו, קיבל גאלאנד בסופו של דבר את התפקיד, מתוך מחשבה שזה יתן לו השפעה ויכולת שינוי באותם הדברים שהטרידו אותו ואת חבריו הטייסים בחזית, וב-28 בינואר 1942 הוא עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים. ב-19 בנובמבר 1942 הוא קודם לדרגת גנרל מיור, והיה לגנרל הצעיר ביותר בכל הצבא הגרמני.
הוא היה אחראי מטעם הלופטוואפה על תכנון מבצע קרברוס, שבמהלכו הועברה קבוצת ספינות מלחמה גרמניות מצרפת לנורווגיה דרך התעלה האנגלית. המבצע הסתיים בהצלחה ונחשב להישג גדול.
בשנת 1942 הוא הטיס אב-טיפוס של מטוס הקרב הסילוני הראשון בעולם, המסרשמיט Me-262 והפך לתומך נלהב בהכנסת המטוס לייצור המוני מהר ככל האפשר.
בשנת 1943 הוא נהיה חלק ממערך ההגנה של הרייך כנגד ההפצצות של בעלות הברית, היו לרשותו רק מספר קטן של מטוסים, הוא בעצמו השתתף בכמה קרבות אוויר שבהם הוא הפיל כמה מפציצים אמריקאים.
בתוקף תפקידו כאחראי על הגנת הרייך מהפצצות, הוא העביר ביקורת קשה על אי ההתמקדות בייצור מטוסי קרב, עיכוב ייצור מטוס הסילון ואי הקצאת מטוסים מספיקים להגנת הרייך. ב-11 באפריל 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט.