האלבום הוא מיוחד במינו מבחינה מוזיקלית, שכן הוא משלב מוזיקה ערבית עם הבי מטאל. חברי הלהקה העידו כי את ההשראה שלהם הם שואפים מאמנים רבים משני הצדדים, לדוגמה איירון מיידן ובלאק סבאת' לצד אום כולתום. את ההשראה הזו ניתן לשמוע באלבום ובשיריו, המכילים מוזיקת מטאל אגרסיבית לצד אלמנטים מזרחיים, או נגינת סולמות ערביים עם גיטרות המכוונות על דיסטורשן.
Inta Omri.
השיר הפותח באלבום, Inta Omri (בערבית: إنْتَ عُمْرِي) הוא למעשה גרסת כיסוי לשיר אינתה עומרי של הזמרת המצריה אום כולתום. לשיר נעשו גרסאות כיסוי רבות שלקחו אותו למקומות שונים, כמו למשל אריס סאן שבשירו "בום פאם" השתמש בריף הגיטרה הפותח של היצירה, כדי לאלתר עליו סולמות יווניים. הלהקה לקחה את היצירה לכיוון של אוריינטל מטאל כאשר הם מנגנים את היצירה עם גיטרות חשמליות (דיסטורשן) ותופים חזקים.
זדנייק הרז'יב
זדֶנייֵק הְרְזִ'יבּ (בצ'כית: Zdeněk Hřib; נולד ב-21 במאי 1981) הוא מנהל צ'כי, רופא ופוליטיקאי מטעם מפלגת הפיראטים, המכהן כראש עיריית פראג מאז נובמבר 2018.
כרופא, הְרְזִ'יבּ מילא שורת תפקידי ניהול וייעוץ בגופי בריאות ממשלתיים, ארגוניים וארגונים ללא מטרות רווח, המוקדשים לדיגיטציה, בקרת איכות של שירותים והגנת הצרכן. ב-2014 הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות המוניציפליות בפראג, אך נכנס לתפקידו בעקבות הבחירות המוניציפליות ב-2018, שם זכו הפיראטים במקום השני והקימו קואליציה שלטונית עם המפלגות השלישית והרביעית בדירוג, קואליציה המחזיקה 39 מתוך 65 מושבים באספת העיר פראג.
ראשית החיים והקריירה.
הְרְזִ'יבּ נולד בסלאביצ'ין, בסמוך לעיר זלין בדרום מזרח צ'כיה. הוא למד רפואה באוניברסיטת קארל בפראג והשתתף בתוכנית חילופי סטודנטים בטאיוואן.
בהמשך מילא הְרְזִ'יבּ תפקידים ניהוליים בענף הבריאות, והתמקד בדיגיטציה של שירותי הבריאות. מאז 2012 הוא משמש כמנהל ומייסד ארגון ללא מטרות רווח המספק בקרת איכות, ביקורת הנהלה וייעוץ לספקי שירותי בריאות וכן הגנה על הצרכן ללקוחות הבריאות.
בשנת 2013 הפך הְרְזִ'יבּ לתומך רשום של מפלגת הפיראטים הצ'כית וב-2014, התמודד ללא הצלחה בבחירות העירוניות בפראג 2014.
ראש עיריית פראג (2018 – הווה).
הפיראטים דורגו במקום השני בבחירות המוניציפליות בפראג 2018 וזכו ב-13 מתוך 65 מושבים באספת עיריית פראג והקימו קואליציה שלטונית עם המפלגות שהגיעו למקום ה-3 וה-4, המחזיקה בסך הכל 39 מתוך 65 מושבים. הְרְזִ'יבּ, כמועמד המוביל של מפלגת הפיראטים עם 75,082 קולות, נבחר לראש עיריית פראג ב־15 בנובמבר 2018 על ידי אספת עיריית פראג והחליף בתפקיד את אדריאנה קרנובובה.
בשנת 2018, במהלך פגישה עם דיפלומטים זרים בפראג, התבקש ראש העיר על ידי שגריר סין בצ'כיה לגרש את נציג טאיוואן, וסירב לעשות כן. הוא מתח ביקורת על סעיף בהסכם עיר האחות בין פראג לבייג'ינג המתייחס לעיקרון סין האחת, והוא הצהיר כי מדיניות זו היא "עניין מורכב ביחסי החוץ בין שתי מדינות" ולכן "אין לה מקום בהסכם ערים תאומות". בהמשך העביר הְרְזִ'יבּ ביקורת על כך שממשלת סין ביטלה בתגובה סיור של הפילהרמוניה בפראג, ותיאר זאת כפוליטיזציה של התרבות. לטענת הגרדיאן, הְרְזִ'יבּ היה אחראי להשבת "דמותה של צ'כיה כחלוצת פעילות למען זכויות אדם".
ב-17 בינואר 2019 פנה הְרְזִ'יבּ למועצת העיר בבקשה לקרוא רחוב בפראג לכבודו של פאבל אדמוביץ', ראש עיריית גדנסק לשעבר בפולין שנרצח ב־13 בינואר 2019. ב־5 ביוני 2019 נחנך רשמית הרחוב בפארק רייגרובי סאדי על שם אדמוביץ'.
בדצמבר 2019 היה הייב בין ארבעת ראשי הערים של בירות קבוצת וישגרד בפראג, ורשה, ברטיסלאבה ובודפשט, שחתמו על מה שמכונה "ברית ערים חופשיות" המסכים להגן על "ערכים משותפים של חופש, כבוד אנושי, דמוקרטיה, שוויון, שלטון החוק, צדק חברתי, סובלנות ומגוון תרבותי". באפריל 2020 הורה הְרְזִ'יבּ ופיקח על הסרת הפסל שהוקדש למצביא הסובייטי איבן קונייב, מעשה שנוי במחלוקת שהוביל להגברת האבטחה סביב ראש העיר בשבועות שלאחר מכן.
הלומים
הלומים הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2018, שבוים ונכתב על ידי ארז מזרחי וסהר שביט. הסרט עוקב אחר מנשה (עמוס תמם), חייל הלום קרב שחוזר אחרי תום מלחמת ששת הימים לביתו.
תקציר עלילה.
מנשה הוא נהג משאית שחוזר הלום קרב ממלחמת ששת הימים, בה איבד את חברו הטוב ביותר, אייל. הוא חוזר לביתו ואל אשתו דפנה (אדווה בולה) ואל בנו שלומי, אותו דפנה ומנשה הביאו לפני פרוץ המלחמה. העלילה של הסרט מתקיימת לפני פרוץ מלחמת יום כיפור, שש שנים אחרי תום מלחמת ששת הימים.
רעידת האדמה לומה פריאטה בסן-פרנסיסקו (1989)
רעידת האדמה "לומה פריאטה" שפגעה בעיקר בסן-פרנסיסקו ובמפרץ מונטריי, התרחשה ב-17 אוקטובר 1989 בשעה 17:04. הרעידה הייתה בגודל של 6.9 בסולם המומנט ומוקדה היה כ- 16 קמ' מצפון-מזרח לעיר סנטה קרוז , בסמוך לפיסגת ההר "" שהוא ההר הגבוה ביותר ברכס סנטה-קרוז (ראו איור 1). הרעידה גרמה ל-63 הרוגים ו-3,757 פצועים מהם 400 קשה. היא נחשבת לרעידת האדמה השישית במדד היקף הנזקים שהגיע ל-10 מיליארד דולר.
גאולוגיה וסייסמולוגיה.
רעידת האדמה התרחשה על אחד המקטעים של מערכת השבירה של העתק סאן אנדריאס. מקטע זה לא היה פעיל באופן יחסי מאז רעידת האדמה הגדולה שהתרחשה בסן-פרנסיסקו בשנת 1906 ואשר הרסה את העיר מן היסוד. בשנת 1988 מקטע זה זוהה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית כבעל הסתברות של 30% ליצירת רע"א בגודל של 7 ומעלה בסולם ריכטר או המקבילים לו ב-30 השנים הבאות. על כן, נוצר במקטע זה פער סייסמי אשר גושר רק במידה חלקית ברעידה זו והשאיר את אזור רכס סנטה קרוז מוּעד לרע"א הרסנית בעתיד הקרוב . ההחלקה היחסית לאורך השבר ברעידה זו הייתה בעוצמה של 2.3 מ' לאורך של 35 קמ' ובעומק של 19 קמ' מתחת לפני השטח. העתק סן-אנדריאס הוא ביסודו בעל תנועה יחסית אופקית, בה הלוח הצפון-אמריקאי נע דר'-מזרחית ביחס ללוח הפסיפי שנע ביחס אליו לכיוון צפ'-מערב. אך ברעידה זו התברר שלמקטע זה יש גם אלמנט סמוך של רכיב אנכי אלכסוני של שבר הפוך (תוצר של לחיצה) שפעל ברעידה זו.
רעידת האדמה הזו, הביאה לנזקים בהיקף הגדול פי 5 מהרעידה שהרסה את סן-פרנסיסקו בשנת 1906, וזאת למרות שהרעידה הנוכחית הייתה קטנה יותר, קצרה יותר במשכה, ורחוקה יותר מהעיר (ראו גם איור 2). הסיבה לכך היא כלל עולמית - במהלך המאה ה-20 הגידול באוכלוסייה + התקדמות הטכנולוגיה מגדילים את הנזק בצורה מעריכית. הרכוש לנפש בעולם, גדל ב-10% מידי עשור. זהו ערך ממוצע, ועל כן לגבי מטרופולין מערבי כמו סן-פרנסיסקו, מדובר בערך ממעיט.
בהקשר לנזק גדול זה, יש לציין שאחת הסיבות הטבעיות העיקריות לכך, היא הגברות ניכרות בתאוצות הקרקע ותופעות של התנזלות באזור מפרץ מונטריי ובאזור המרינה של סן-פרנסיסקו. זאת עקב הימצאותם של: משקעים נחליים בלתי מלוכדים המהווים את המצע הסלעי במפרץ מונטריי, וחומר מילוי שבעזרתו ייבשו קטעים מהאוקיינוס השקט הצמוד לחוף בסן-פרנסיסקו כדי להרחיב את אזור המרינה שם. אלה יצרו מצבים של תגובת אתר סייסמית שמתבטאת בתאוצות קרקע גדולות בהרבה מהצפוי על פי המרחק מהמוקד, וכפועל יוצא בעוצמות סייסמית גבוהות באותה מידה: דהיינו, חומרת נזקים גדולה במקומות מרוחקים יחסית מהמוקד, בעוד באזורים קרובים בהרבה, חומרת ההרס הייתה פחותה. תופעה זו התגלתה לראשונה 4 שנים קודם לכן, ברעידת האדמה במקסיקו-סיטי שהתרחשה בשנת 1985.
כ-400 גלישות קרקע וסלע התרחשו באזור האפיצנטר. הרעידה התרחשה אחרי 4 שנות בצורת, ועל כן הסיכון לתופעות אלה היה מופחת, אך אזור האפיצנטר הררי ובעל שיפועים חדים, ועל כן תופעות אלה אירעו בכל זאת. כביש מס' 17 שנמצא מצפ'-מערב לאפיצנטר נחסם לכמה שבועות עקב המפולות. אלה גם התרחשו במצוקים שלאורך חוף האוקיינוס השקט באזור. זאת בנוסף לתופעות ההתנזלות המתוארות לעיל.
נפגעים ונזקים.
רוב ההרוגים ברעידה (42) היו מקרב אלה שהשתמשו בכביש המהיר ע"ש אדמירל נימיץ מסן-פרנסיסקו לאוקלנד (הכביש הבין-מדינתי 880 ), בקטע של הכביש ברחוב סייפרס . קטע זה שהיה מורכב משני מפלסים של כביש, האחד מעל משנהו, קרס (ראו התמונה באיור 3), ומחץ את הרכבים שהיו באותה עת במפלס התחתון, "והפיל" לתהום שנוצרה, את הרכבים שנסעו במפלס העליון. גם המפלס העליון ב"גשר המפרץ סן פרנסיסקו–אוקלנד" המחבר את סן-פרנסיסקו עם אוקלנד (כביש מס' 80) קרס, אך שם נהרגה אשה אחת בלבד. התמונות באיור 4 ו- 5 ממחישות את הסיבה להבדל - קריסה מקומית בלבד של המפלס העליון בגשר המפרץ, מול קריסה כללית בגשר שברחוב סייפרס.
בהקשר לקריסת שני הגשרים הנ"ל חשוב לציין, שרעידת האדמה התרחשה כאשר בסן-פרנסיסקו התקיים משחק הגמר על אליפות צפון אמריקה (בשפתם אליפות העולם) בכדור בסיס (Baseball). שתי הקבוצות המשחקות היו מהאזור: "סן פרנסיסקו ג'איינטס" ו"אוקלנד אתלטיקס". זו הייתה סיבה מרכזית לדלילות התנועה על הכבישים מכיוון שרוב האוכלוסייה שהתה בבתים ובמועדונים ובארים, וצפו במשחק, כפי שמקובל בארצות הברית מימים ימימה בעת משחקי גמר בספורט פופולרי כל כך. לוּלא משחק זה, ניתן לשער שהיקף הנפגעים היה גדול הרבה יותר. "בזכות" האירוע הזה, רעידת האדמה הזו זכתה להיות הראשונה בארצות הברית ששודרה בשידור חי - השידור שסקר את המשחק, ואשר הרעידה הורגשה במהלכו היטב, גם אם לא גרמה לנפגעים קים של ממש.