אביה החורג של סטנטון, ג'ון בראון, פעל רבות גם למען השכלה עבור אפרו-אמריקאים ושלח את סטנטון ללמוד בקליבלנד פרי סקול, בית הספר החופשי של קליבלנד. בשנת 1846 נרשמה סטנטון ללימודים באוברלין קולג' והשלימה תואר בתחום הספרות במסגרת התוכנית 'לימודי הגברות'. סטנטון המוערכת זומנה לשאת את נאום הבוגרים בשנת לימודיה והיא כתבה את 'תחינה למען המדוכאים', טקסט שכלל התייחסות מקיפה לתחושת פעילה למען השחרור מן העבדות, זאת על אף שנולדה חופשית. נאומה נישא כתגובה לחוק העבד הנמלט 1850, שעמד להיכנס לתוקף. היא קראה לנוכחים, במיוחד לנשים שביניהם, לדמות את עצמם במצב של העבדים, להצטרף לפעילות למען שחרור העבדים ולהביא לביטול העבדות בארצות הברית. נאומה של סטנטון התקבל היטב, הודפס ופורסם במגזינים ועיתוני התקופה.
אקטיביזם.
סטנטון עבדה כספרנית ועורכת משנה של העיתון האפרו-אמריקאי הראשון בקליבלנד, שנערך על ידי בעלה, ויליאם ה. דיי. בעותק המגזין הראשון שיצא לאור ב-9 באפריל 1853, סטנטון הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שפרסמה סיפור עלילתי בשם 'צ'ארלס וקלרה הייס'.
בתם של סטנטון ודיי, פלורנס דיי, נולדה בשנת 1858. זמן לא רב לאחר מכן, דיי עזב לאנגליה וב-1872 הזוג התגרש. סטנטון עזבה את עבודת הספרנות והעריכה והחלה לעבוד כתופרת בקליבלנד. בתקופה הזו הצטרפה לפעילות בארגון סיוע בקליבלנד וב 1866 נשלחה לג'ורג'יה ולמיסיסיפי כדי ללמד ולהדריך עבדים ששוחררו. במיסיסיפי פגשה סטנטון את לוי סשיינס ונישאה לו. בני הזוג עברו למדינת טנסי, שם המשיכה סטנטון בעבודה אקטיביסטית בארגונים למען זכויות נשים אפרו-אמריקאיות. בשנת 1900, אחרי מות אמה, עברה סטנטון לגור בלוס אנג'לס וב-1904 ייסדה את ארגון 'המועדון התעשייתי' למענן של מאות נשים אפרו-אמריקאיות שהיגרו לעיר בחיפושן אחר עבודה בתעשייה.
סטנטון מתה בלוס אנג'לס ב-18 בפברואר 1910.
חזזית (פירושונים)
ליכן פלנוס
ליכן פלאנוס
ליכן
תאודור מירון
תאודור מרון
תיאודור מרון
גולי אוטוק
גולי אוטוק הוא אי קטן בצפון הים האדריאטי, מול חופי קרואטיה. הוא שימש את יוגוסלביה הקומוניסטית כבית סוהר לאסירים פוליטיים בשנים 1949–1989.
מאפיינים.
גולי אוטוק הוא אי צחיח ובלתי מיושב, בשטח של ארבעה קילומטר רבוע. הוא לא היה מיושב מעולם ורק שימש מדי פעם לרועים כאתר מרעה לעדריהם. במלחמת העולם הראשונה הביאה הקיסרות האוסטרו הונגרית אל האי שבויי מלחמה רוסים מהחזית המזרחית.
ב-1949 הוקם באי מחנה מאסר ועבודת כפייה לגברים של יוגוסלביה הקומוניסטית. על גבי אי סמוך (Sveti Grgur ) וקטן יותר הוקם מחנה מאסר דומה עבור נשים (בין האסירות שם הייתה העיתונאית ג'ני לבל). בשנותיו הראשונות נכלאו בו אנשים רבים שהואשמו בתמיכה בברית המועצות של סטלין או באהדה כלפיה. נכלאו בו גם אנטי-קומוניסטים ואסירים שנידונו למאסר בשל פשעים רגילים. בסך הכל נכלאו באי בשנים שבהם שימש ככלא כ-16,000 איש, וכ-400 עד 600 מהם מתו בו.
האסירים באי הועבדו בחציבת אבנים, בקדרות ובנגרות. הם הועבדו בכל ימות השנה וגם בתנאי מזג אוויר קיצוניים. אסירים הוכו על ידי השומרים ובעיקר על ידי אסירים אחרים. השומרים לא מנעו מאסירים לרצוח אסירים אחרים.
לאחר שיפור היחסים בין יוגוסלביה לבין ברית המועצות באמצע שנות החמישים הועבר הכלא שבאי לניהולה של הפרובינציה הקרואטית, אך נותר בגדר נושא אסור לדיון ביוגוסלביה. ספר אודות הכלא שכתב הסופר Antonije Isaković פורסם רק לאחר מות מנהיג יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו ב-1980.
הכלא נסגר בסוף שנת 1988 וננטש כליל בשנה שלאחר מכן. מבני הכלא עומדים שוממים ומעת לעת מבקרים בהם תיירים.
בסרביה ובקרואטיה קיימות אגודות של אסירים לשעבר בגולי אוטוק.
עלילת ספרו של דויד גרוסמן "אתי החיים משחק הרבה" נסובה סביב מאסרה של אווה פאניץ' נהיר כאסירה פוליטית באי.
מספר ספרים נכתבו ושני סרטים דוקומנטריים הופקו אודות הכלא בגולי אוטוק.
נשאים רב תרופתיים
נשא רב-תרופתי
נשא רב תרופתי
עמידות
בגד כפת
בגד כפרת
בג&quot;ד כפר&quot;ת
אלדורדו ג'ונס
אלדורדו ג'ונס (באנגלית: Eldorado Jones; 1860–1932) הייתה ממציאה אמריקאית שזכתה לכינוי "אשת הברזל". המפעל שלה, במולין שבאילינוי, העסיק בעיקר נשים מעל גיל 40. היא ידועה בשל המצאת עמם הפליטה למטוסים, אך היו לה המצאות רבות, ביניהן מגהץ חשמלי קל-משקל, משטח גיהוץ המתאים לנסיעות, מתלה כובעים מתקפל ומלחיה שמונעת לחות.
ביוגרפיה.
ג'ונס נולדה ב-1860 בפלמירה שבמיזורי. משפחתה עברה לסנט לואיס,שם אביה, אלונזו ג'ונס, נטש אותם. עבודתה הראשונה של אלדורדו הייתה כמורה בלאפייט שבאינדיאנה; אך היא תיעבה את עבודת ההוראה, ומצאה משרה כקצרנית בחברת ביטוח בשיקגו.
עבודת הקצרנות לא סיפקה אותה, ובשנת 1913 כבר השקיעה כל זמנה בהמצאותיה, ופתחה במולין מפעל המוקדש לייצור פיתוחיה; המפעל העסיק רק נשים, רובן מעל גיל 40. באותה שנה היא המציאה עמם פליטה למכוניות; את הרעיון הגתה לאחר שנמאס לה לשמוע את מכוניות הפורד הרעשניות שעברו ברחוב בסמוך לדירתה, והיא ביססה את העמם על מאוורר קולט עשן שראתה במסעדה. היא חיברה סדרת גלגלי שבשבת שהשקיטו את רעשי המנוע בלי להשפיע על תפקודו. על בסיס עמם הפליטה למכוניות, היא המציאה את עמם הפליטה למטוסים בשנת 1919, ורשמה פטנט על ההמצאה ב-1923. טיים מגזין תיאר את העמם בפעולה:
כתב העת מדע פופולרי דיווח ב-1931 שהעמם מפחית רעש ללא הפחתה בכוח המנוע. באותה שנה, כתב העת "Modern Mechanics and Inventions" תיאר את המכשיר בתור "עמם הפליטה המוצלח הראשון המיועד למנועי מטוסים".
הניו יורק טיימס תיאר את "האנרגיה, הביטחון העצמי, וחוסר האמון הכללי בגברים" של ג'ונס. על פי ההיסטוריונית אן מקדונלד, הדימוי השלילי של ג'ונס כלפי גברים פעל נגדה כשביקשה למסחר את הטכנולוגיה שלה.
כתוצאה, היא נפטרה בעוני בשנת 1932.
מריה פיה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות
מדוזה
מדוזה הוא שם עממי לקבוצה לא פורמלית של יצורים ימיים מתת-מערכה Medusozoa אשר תחת המערכה צורבים.
יצורים אלו לרוב מאופיינים בכך שהם עשויים מחומר דמוי ג'לי (שכבת המזוגלאה), הן אינן יודעות לשחות ונעות בעזרת הזרם, בעלי מבנה כללי המזכיר מטרייה או פעמון כאשר ה"ענבל" עשוי מספר משושים או זרועות ציד (tentacles) בעלי תאי צריבה. המדוזה לרוב מסוגלת להתקדם באופן מוגבל בעזרת פתיחה וסגירת ה"מטרייה", פעולה אשר דוחפת מים לאחור וכנגד את המדוזה קדימה. קיימים מינים אחדים שאינם ניידים ומחוברים לקרקע הים על ידי גבעולים. למדוזה הנפוצה (ממחלקת הסוככים) אין עיניים, אין אוזניים וגם לא מוח, וניתן להבחין בין זכר ונקבה רק במיקרוסקופ.
מחלקות המדוזות.
בעבר שייכו את כל מיני המדוזות למחלקה אחת, אך כיום מינים אלה התפצלו ל-3 מחלקות:
בעבר כללו עם המדוזות גם את המסרקניות שאינם שייכים לצורבים עוד.
שמות עבריים.
שמות של מדוזות ומסרקניות שאושרו במליאת האקדמיה ללשון העברית ביוני 2020
מריה פיה, נסיכת שתי הסיציליות
מריה פיה, נסיכת שתי הסיציליות (באיטלקית: Maria Pia, Principessa di Borbone delle Due Sicilie; 2 באוגוסט 1849 – 29 בספטמבר 1882) הייתה בתו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ואשתו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה.
ביוגרפיה.
מריה פיה נולדה ב-2 באוגוסט 1849 בגאאטה, לפרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ולמריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס קרל, דוכס טשן והנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג.
בשנת 1859 מת אביה פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות, ואחיה פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מותו ניצחו הכוחות הצרפתיים והסרדיניים את הצבא האוסטרי במלחמת אוסטריה-סרדיניה, מה שהוביל כעבור זמן קצר לאיחוד איטליה ולהדחתו של אחיה מהשלטון. מריה פיה יחד עם משפחתה ברחו לרומא, ובהמשך עברו משם לווינה. ב-5 באפריל 1869 התחתנה מריה פיה עם רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 12 ילדים, מהם 6 פגועים נפשית.
ב-29 בספטמבר 1882 מתה מריה פיה בביאריץ, צרפת, בעת שילדה את בנה אוגוסטו שמת מיד לאחר הלידה. לאחר מותה התחתן בעלה רוברטו עם מריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל, שאף ממנה היו לו 12 ילדים.
משפחתה.
ב-5 באפריל 1869 התחתנה מריה פיה עם רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 12 ילדים:
מלתען
מלתען המכונה גם צפע הים (שם מדעי: "Chauliodus") הוא סוג דג מצולות טורף מסדרת סטומיי תהומות שבמחלקת מקריני סנפיר.
מאפיינים.
דגים אלה חיים בעומק 250 - 5,000 מטר מתחת לפני הים, בעיקר בימים הטרופיים, ותפוצתם בכל האוקיינוסים. בלילות הם עולים לפני המים כדי להיזון יחד עם הפלנקטון. אורכם מגיע ל-30 - 60 ס"מ.
הם בעלי עיניים גדולות ולסת בולטת שבאמצעותה ביכולתם להכניע גם טרף הקרוב להם בגודלו. מתחת לעיניהם ישנם פנסים המראים לצפעי הים את דרכם וגם מושכים טרף אל בין הלסתות. שיניהם כה גדולות שהצפע הימי אינו יכול לסגור את לסתותיו לחלוטין, את טרפו בולע בשלמותו ובשיניו נעזר רק כדי להורגו. בהיעדר מזון יצליחו להתקיים בצום ממושך עד כדי חודשים. הם טורפים בעיקר שוכני תהומות אחרים - בעיקר פנסאים וגונוסטומטיים, חסילונים ורכיכות שונות.
צפע ימי
ג'ון מולהולנד
דיונון ארך-זרועות
דיונון ארך-זרועות (שם מדעי: "Chiroteuthis") הוא סוג של סילונית ימית גדולה המאופיין בעיקר בשתי הזרועות הראשיות שלו שקצוותיהם בעלות אזורים בוהקים.