בשנת 1973 מונתה מק'דאף למרצה באוניברסיטת יורק. ביורק היא עבדה בשיתוף פעולה עם גראהם סגל וכתבה בשיתוף פעולה עמו עבודת תזה שנייה. לקראת השלמת התזה, היא קיבלה הצעה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס לעבוד במכון כחוקרת מבקרת במשך שנה. מק'דאף מעידה שלאחר אותה הצעה היא החליטה להיות מעורבת יותר במחקר מתמטי, מכיוון שהיא הרגישה שהיא לא מנצלת את מלוא יכולתה כמתמטיקאית, ובשנת 1974 פנתה למכון למחקר מתקדם באוניברסיטת פרינסטון וקיבלה שם משרת חוקרת. בפרינסטון היא מצאה רעיון למחקר חדש, שהתפתח למאמר משותף עם סגל בנושא משפט ההשלמה החבורתית.
בשנת 1975 מק'דאף התגרשה מדויד, ובשנת 1976 היא מונתה למרצה באוניברסיטת וורוויק שבבריטניה. באותה התקופה היא הכירה את המתמטיקאי ג'ק מילנור ושנתיים לאחר מכן היא עברה לחקור ולהרצות באוניברסיטת סטוני ברוק בניו יורק. היא נישאה למילנור בשנת 1984. החל משנת 1980 היא חוקרת טופולוגיה סימפלקטית ומרצה באוניברסיטת סטוני ברוק. בנוסף, החל מ 2007 מק'דאף מחזיקה במשרת ראש הקתדרה על שם הלן ליטל קימל בקולג' ברנרד, אוניברסיטת קולומביה.
מחקר מתמטי.
העבודה המחקרית המרכזית של מק'דאף עסקה בטופולוגיה וגאומטריה סימפלקטית. היא תרמה לתחומים אלו מספר מאמרים ותגליות, שהעיקריים שבהם הם משפט העוסק בבניית ניפוח סימפלקטי, משפט על בעיית האריזה הסימפלקטית (במשותף עם ליאוניד פולטרוביץ') וסדרת מאמרים משותפים עם פרנסואה ללונד העוסקים באנרגיה סימפלקטית וביציבות של זרמים המילטוניאנים.
בין היישומים של עבודות אלו נכללת הרחבה חשובה של משפט הבלתי סחיטות של גרומוב ומשפט נוסף של מק'דאף, המראה שקיימים שני מבנים סימפלקטים להם אותה מחלקת קוהומולוגיה היכולים להיקשר בידי מסילה של צורות סימפלקטיות, אבל לא בידי מסילה שמייצגת את אותה מחלקה קוהומולוגית. זוהי תוצאה יוצאת דופן מכיוון שאותן צורות סימפלקטיות לא ניתנות להבדלה על ידי שמורות גרומוב-וויטן שלהן.
פרסים ואותות כבוד.
במהלך שנות עבודתה, בעיקר בעשרים השנים האחרונות, זכתה מק'דאף בפרסים רבים, ביניהם:
לקריאה נוספת.
Donald J. Albers &amp; Gerald L. Alexanderson (2011) "Fascinating Mathematical People: interviews and memoirs", Princeton University Press
פרידריך פון דר היידטה
פרידריך פון דר היידטה (בגרמנית: Friedrich von der Heydte; 30 במרץ 1907 - 7 ביולי 1994) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות צנחנים במלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן היה גנרל בבונדסוור.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
פון דר היידטה נולד ב-30 במרץ 1907 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1925 התגייס פון דר היידטה לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-19, ובשנת 1926 הועבר לרגימנט הפרשים ה-18. בשנת 1927 החל פון דר היידטה בלימודי משפטים באוניברסיטת וינה, ולאחר מכן באוניברסיטת גראץ. לאחר מכן מילא תפקידים שונים בוורמאכט, וביולי 1939 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה.
מלחמת העולם השנייה.
ב-15 בינואר 1940 מונה פון דר היידטה לקצין מטה בדיוויזיה ה-246, וב-1 במרץ אותה שנה הועלה לדרגת האופטמן. לאחר המערכה על צרפת התנדב פון דר היידטה לצנחנים, ומונה למפקד פלוגה ברגימנט הצנחנים ה-3. בפברואר 1941 מונה למפקד הגדוד ה-1 של הרגימנט, ופיקד עליו במהלך הקרב על כרתים. עבור פעולותיו בכיבוש נמל חאניה, הוענק לו ב-9 ביולי 1941 עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מאוקטובר 1941 הוא נלחם עם גדודו ברוסיה, וב-9 במרץ 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. במרץ 1942 הועבר פון דר היידטה לאפריקה כחלק מחטיבת הצנחנים ראמקה, שם השתתף בקרב אל עלמיין. בתחילת 1943 חלה פון דר היידטה באורח קשה, והוטס לברלין לצורך טיפול. ב-1 במרץ 1943 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיית הצנחנים ה-2, ובספטמבר אותה שנה נפצע קשה בהתרסקות מטוס, במהלך טיסת סיור מעל האי אלבה. לאחר החלמתו מונה ב-1 בפברואר 1944 למפקד רגימנט הצנחנים ה-6, ולחם עמו במהלך המערכה בנורמנדי. עבור הישגיו בהגנה על תעלת-אלברט בבלגיה, הוענק לו ב-30 בספטמבר 1944 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובסוף אוקטובר 1944 מונה פון דר היידטה על הקמת "בית הספר ללחימה של כוחות הצנחנים". במהלך הקרב על הבליטה פיקד פון דר היידטה על מבצע "שטסר" (Stösser, "נץ"), שכלל הצנחה של כוח צנחנים שכלל כ-800 איש, באזור צומת באראק מישל מצפון למאלמדי, במטרה לעכב את הגעתן של יחידות תגבורת אמריקאיות אל החזית מצפון. הכוח נועד להשתלט על הצומת, ששכן באזור הררי והיווה מעבר הכרחי על אחד מצירי התנועה המרכזיים שהובילו מהארדנים לכיוון ליאז', ולהחזיק בה במשך כיממה עד להגעת ראשי החץ המשוריינים של זפ דיטריך. אולם יחידתו לא הצליחה למלא את תפקידה והשפעתה על המבצע הייתה כמעט מבוטלת. היחידה הוצנחה בלילה בשטחי העורף של האמריקאים, ונתפזרה מחמת אש נ"מ כבדה עד כדי כך שלא הצליחה להתארגן. פון דר היידטה לחם עם קבוצה קטנה של לוחמיו מאחורי הקווים האמריקניים, וב-24 בדצמבר נפל בשבי האמריקני. פון דר היידטה היה חבר בקשר העשרים ביולי ורק במזל לא נתפס
לאחר המלחמה.
פון דר היידטה שוחרר מהשבי ביולי 1947, ובשנת 1951 מונה לפרופסור למשפט חוקתי ובינלאומי באוניברסיטת מיינץ. בשנת 1954 מונה לפרופסור למשפט בינלאומי, משפט מינהלי כללי, ומדעי המדינה באוניברסיטת וירצבורג, ובנוסף גם עמד בראש המכון למשפט צבאי באוניברסיטת וירצבורג. משנת 1956 עד 1971 הוא היה חבר של המוסד לחוק בינלאומי, ומשנת 1961 עד 1965 הוא כיהן כחבר מועצת המנהלים של המוסד הגרמני לחוק הבינלאומי. במקביל לעיסוקו האקדמי, פון דר היידטה גם טיפח קריירה צבאית בבונדסוור, ובשנת 1962 הועלה לדרגת בריגדה-גנרל (מקביל לדרגת תת-אלוף בצה"ל) במילואים. לאחר פרישתו התגורר פון דר היידטה בלנדסהוט, וב-7 ביולי 1994 מת, והוא בן 87 שנים.
ננסי קופל
ננסי ג'יין קוֹפֶּל (באנגלית: Nancy Jane Kopell; נולדה ב-8 בנובמבר 1942) היא מתמטיקאית יהודיה אמריקאית, פרופסורית באוניברסיטת בוסטון, שעוסקת בנוירולוגיה חישובית (). היא משתמשת בשיטות מתמטיות לניתוח נתונים וסימולציה, כדי לגלות עקרונות חדשים של ויסות דינאמי במוח. קופל פיתחה שיטות חדשות בתאוריה האיכותית של משוואות דיפרנציאליות, והיא משתמשת בהן ובכלים ממוחשבים כדי לחקור את הדינמיקה של רשתות נוירונים. היא מתעניינת בעיקר בדינמיקה במוחם של יונקים ובתפקיד המקצבים המוחיים בתהליכי החשיבה. באמצעות ניסויים קליניים עבודתה הראתה את חשיבותם של המקצבים בעיבוד הסיגנלים (הממסרים) הנשלחים מאזור אחד במוח לאזור המטרה. מחקריה הובילו אותה לעיסוק במגוון מחלות שמקורן במוח (כגון מחלת הפרקינסון), שבהן המקצבים המוחיים הרגילים וההכרה משובשים.
קורות חיים.
ילדות והשכלה מוקדמת.
ננסי קופל גדלה ברובע ברונקס בעיר ניו יורק, שם למדה בבית ספר ציבורי. במשפחתה היו נשים נוספות שעסקו במתמטיקה. היא אמה ואחותה הגדולה סיימו תואר ראשון במתמטיקה, ואביה היה רואה חשבון. בחטיבת הביניים היא נבחרה לקחת חלק בתוכנית שאפשרה לה לסיים שלוש שנות לימודים בשנתיים בלבד. בשנת 1959 סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון כריסטופר קולומבוס בניו יורק.
קריירה אקדמית.
אחרי סיום התיכון קופל החלה ללמוד באוניברסיטת קורנל שבניו יורק. לאחר חודש אחד בקורס החשבון בקורנל היא נבחרה להשתתף בתוכנית למצטיינים במתמטיקה, שם הייתה האישה היחידה. במסגרת התוכנית היא לקחה קורסים מאתגרים, וברמה גבוהה של תואר שני. היא סיימה את התואר הראשון שלה בשנת 1963, בקורנל. לאחר מכן עברה אל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. שם, סיימה את התואר השני  בשנת 1965, ואת הדוקטורט בשנת 1967. באותה שנה החלה לעבוד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (), ובשנת 1969 הצטרפה אל אוניברסיטת נורת'איסטרן שם הפכה לפרופסורית בשנת 1978. בשנת 1986 עברה אל אוניברסיטת בוסטון, שם המשיכה לעבוד.
קופל היא המייסדת השותפה והמנהלת של קבוצת מחקר בשם "מקצבים קוגניטיביים" (Cognitive Rhythms Collaborative), שכוללת יותר מעשרים מעבדות שעובדות בשיתוף פעולה כדי לחקור את הדינמיקות במוח ואת השפעות הקוגניטיביות שלהם.בנוסף על כך היא החוקרת הראשית בקבוצת הדינמיקות הנוירולוגיות (Neural Dynamics Group).  כמו כן היא גם המנהלת השותפה של מרכז לנוירולוגיה חישובית וטכנולוגיה נוירולוגית בשם  "CompNet".
היא חברה באקדמיה הלאומית למדעים ובאקדמיה האמריקאית לאומניות ומדעים. כמו כן לאחרונה נבחרה להיות חברת כבוד בחברה המתמטית של לונדון (), כבוד המוענק רק לשני מדענים מכל העולם כל שנה. במהלך הקריירה שלה, פרסמה קופל למעלה מ-200 מאמרים שפיטים.
ג'רלדין ריצ'מונד
פרופ' ג'רלדין לי ריצ'מונד (באנגלית: Geraldine Lee Richmond; נולדה ב-17 בינואר 1953, בסלינה, קנזס). היא כימאית וכימאית פיזיקלית אמריקאית. היא נשיאת החוג למדע באוניברסיטת אורגון. מחקריה מתמקדים בהבנת הכימיה והפיזיקה של משטחים ושטחי פנים מסובכים, עם רלוונטיות להשפעות סביבתיות על נושאים כמו אנרגיה, כימיה אטמוספירית ותיקון סביבתי. היא הנשיאה הנוכחית של האגודה האמריקאית לקידום המדע ותומכת ומובילה בתחום קידום מעמד האישה במדע. על עבודתה קיבלה ריצ'מונד את המדליה הלאומית למדע לשנת 2013.
ביוגרפיה ותפקידים משמעותיים.
ריצ'מונד נולדה ב-1953, וגדלה בחווה בסלינה, קנזס שבארצות הברית. בילדותה הוריה דחפו אותה ללמוד מתמטיקה על מנת להצליח בשוק העבודה בעתיד. את תוארה הראשון בכימיה קיבלה מאוניברסיטת קנזס, שם למדה בין השנים 1971–1975.