מקור שורש שם המשפחה של שתי השושלות, שושלת בגרטוני ושושלת בגרטיוני, "בגרט", הוא מהמילה בפרסית עתיקה "בגדטה" (Bagadāta) - "שניתן מידי האל". התרגום המילולי של שם השושלת בארמניה הוא "בן בגרט", שנובע מהשילוב של בגרט בתוספת "בן" ביוונית עתיקה, ובגאורגיה "בית בגרט".
בתחילה העלו הבגרטידים הארמנים השערה כי הם נצר לשושלת אורונטיד מהאחשדרפנים האחמנים, שהפכו לדיבריהם מאוחר יותר למלכי ארמניה (400 לפנה"ס - 200 לפנה"ס לערך). היו להם נכסים משפחה מקוריים בבגרוואנד, מחוז היסטורי בצפון-מרכז ארמניה, והם טענו כי מוצאם הוא מאל השמש "אנגל-תורק", האל שהיה האפוטרופוס של האורונטידים, עד להתנצרותם. מאוחר יותר נדחתה טענה זו לטובת הטענה כי מוצאם מהאב הקדמון המיתולוגי של הארמנים, האיק. מאוחר יותר, בהשפעת התנ"ך, הם אימצו סברה לפיה הם צאצאי העברים (כנראה החבירו), שקיבלו תימוכין מאוחר יותר בכתבי מובסס חורנאצי, המחבר המשמעותי ביותר של "ההיסטוריה של ארמניה בימי הביניים", שטען כי הם צאצאי דוד המלך. אגדה זו, בגרסה מותאמת, אומצה מאוחר יותר גם על ידי הבגרטידים הגאורגים. על פי חוקרים מודרניים, אין לטענות אלה אחיזה במציאות, אולם סברה זו התקבלה באותן ימים ונתנה יוקרה רבה למשפחה.
הבגרטיד המוקדם ביותר המוכר לנו הוא באגאדטס, שהיה מפקד תחת טיגראנס הגדול, המשנה למלך בסוריה ובקיליקיה, בין השנים 83 לפנה"ס-69 לפנה"ס. אף על פי כן, על פי סיריל טואומנוף, ההיסטוריון הראשון שבדק את קורות הבגרטידים, מופיעים הבגרטידים לראשונה בכתובים בשנת 314 כמייסדי ספאר שהייתה באותם ימים בצפון-מערב ארמניה וכיום בצפון-מזרח טורקיה, על יד הגבול האיברי. מאוחר יותר הם שלטו במחוזות ההיסטוריים של ארמניה, קוגוביט וטמוריק. שלא כמו רוב משפחות האצולה בארמניה הם החזיקו רק ברצועות צרות של האדמה, בניגוד לממיקוניאן שהחזיקו בשטח המאוחד.
ברור בוודאות, בסריקה דור אחר דור, כי ההיסטוריה של המשפחה מתחילה רק במאה ה-8, כאשר נפילת השבט היריב, הממיקוניאן, עזרה לבגרטידים להתבסס ככוח העיקרי במאבק המתמשך כנגד השלטון הערבי, והם הצליחו להשיג את הכתר המלכותי רק לקראת סוף המאה ה-9.
על פי אמונה רווחת, קרא, במהלך אחת מהמרידות האנטי-ערביות שהונהגו על ידי בגרטידים, בשנת 772, הצליח אחד מבניו של אשוט השלישי העיוור לואסאק בגרטוני, נסיך טארון (Տարոն) בשנים 771-772, לברוח לאיבריה (כיום גאורגיה). בנו, אדרנסה, קיבל בירושה את הבעלות על קלארג'תי ולאחר מכן הוענקה לו, מידי המלך ארצ'יל, הבעלות על סאמצחה. בנו של אדרנסה, אשוט, קיבל את השלטון על נסיכות איבריה וייסד את השושלת המלכותית של גאורגיה.
יחד עם זאת, אימצו לעצמם הבגרטידים הגאורגים את האגדה הבגרטידית המוקדמת לפיה הם צאצאים ישירים של דוד המלך. הם הסתירו את הקשר הקרוב לבגרטידים הארמנים, וציינו את הנסיך מהמאה ה-6, גואראם, כשליט הבגרטיוני הראשון. טענה זו נתקבלה באופן כללי במשך מאות שנים. למרות שהשיוך התנכי של הבגרטידים בוטל כיום ברובו, חלק מהחוקרים המודרניים, במיוחד חוקרים גאורגיים, עדיין מחשיבים את גוראם כמייסד השושלת הגאורגית של בית בגרטיוני, שהיה לו, לפי דעתם, קשר רחוק עם הבגרטונים הארמנים.
בגרטיוני
מוצא שושלת בגרטיד
שושלת בגרטיד
השלטון הסובייטי בגאורגיה
קארס
יניב שרון
יניב שרון (נולד ב-1 באוקטובר 1978) הוא טניסאי שולחן ישראלי. אלוף ישראל ביחידים, בזוגות ובזוגות מעורבים. שחקן נבחרת ישראל בין השנים 1990–2016 ומנכ"ל חברת "הרשתות הכחולות" העוסקת בלימוד טניס שולחן ברחבי הארץ ביחד עם שותפו איסק אברמוב. נכון לשנת 2022 משחק שרון בהפועל לוד מליגת העל.
ביוגרפיה.
שרון נולד בתל אביב, בן לאיתמר ומרים שרון. הוא החל לשחק טניס שולחן בגיל 9 בקנטרי בחולון ובנוסף התנסה בענפי ספורט אחרים כגון: טניס, כדורגל, בדמינטון ושחיה. בשנת 1988 החליט להתמקצע בענף טניס השולחן והתחיל להתאמן באגודת הפועל חולון בהדרכת ניסים ארגיל. ביולי 1991 השתתף לראשונה באליפות אירופה לקדטים בספרד ובאוגוסט אותה שנה הצטרף לפנימיית המחוננים במכון וינגייט והתאמן בהדרכתם של צקה רטהויז רז ואיזי כהן.
סיים במקום שמיני באליפות אירופה לקדטים קבוצתי בסלובקיה ביחד עם ארז סלע ועמית להב.
זכה בדאבל קבוצתי (אליפות וגביע המדינה) בהפועל רמת גן ביחד עם גיא בסיס, יוסי בוגן ורן קוניק, בהדרכתו של אהרון גולדנברג.
באליפות אירופה לקדטים שנערכה בסלובניה הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף ביחידים לאחר הפסד במשחק הגמר לרוברט גארדוש 2:1 ובמדליית ארד קבוצתית ביחד עם שמעון רבינוביץ', שמעון קלברס ורון דוידוביץ'. באותה שנה צורף לנבחרת ישראל.
שייקח בקבוצת בורוסיה שבדיסלדורף, גרמניה בהדרכת מריו אמיציץ' מקרואטיה.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בצ'כיה הוא זכה במדליית ארד בזוגות ביחד עם אדי קרישיאן.
בשנת 1997 הוא התגייס לצבא ושירת כספורטאי מצטיין. הוא החל לשחק בשורותיה של מכבי תל אביב בליגה הבכירה ביחד עם איסק אברמוב וגיא בסיס.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1998 זכה במדליית כסף.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1999 זכה במדליית ארד.
אלוף ישראל.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2000 זכה במדליית זהב. באותה שנה הוא זכה ביחד עם שמעון רבינוביץ' ואיסק אברמוב באליפות העולם דרג ב' שנערכה במלזיה.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2001 זכה במדליית זהב והגן על תוארו.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2002 זכה במדליית כסף. באותה שנה הוא זכה בדאבל קבוצתי (אליפות וגביע המדינה) עם איסק אברמוב ושמעון רבינוביץ'.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2003 זכה במדליית זהב.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2004 זכה במדליית כסף. הוא השתתף בטורניר הקדם אולימפי שנערך בלוקסמבורג ולא עלה למשחקים האולימפיים.
אלוף המכביה.
במכביה ה-17 שנערכה בשנת 2005 זכה שרון במדליית זהב בטורניר ליחידים לאחר שניצח במשחק הגמר את איסק אברמוב 2:4.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2006 זכה במדליית זהב. הוא שיחק בקבוצת הפועל לוד.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2007 זכה במדליית זהב. הוא שיחק בקבוצת מכבי זיכרון יעקב.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2011 זכה במדליית כסף. הוא שיחק בקבוצת בית"ר מיכה ראשון לציון.
זכה בדאבל קבוצתי (אליפות וגביע המדינה) ושיחק בשורותיה של נצרת עילית ביחד עם אוהד פניאל ורון דוידוביץ'.
מונה למאמן נבחרת ישראל לנוער.
העלה את קבוצת הפועל גליל תחתון לליגת העל ביחד עם שחר גלעד, נדב רחמים וענבר צוק שגיא והמשיך לאמן את נבחרת הנוער.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2016 זכה במדליית זהב ביחידים ובזוגות ביחד עם איסק אברמוב. הוא שיחק בליגת העל בקבוצת הפועל גליל תחתון.
באותה שנה מונה למנהל המקצועי של איגוד טניס השולחן בישראל.
שרון עבר לשחק בקבוצת מכבי רחובות, ביחד איתו עם איסק אברמוב ורונאל דוידוב. הקבוצה זכתה בסגנות אליפות ישראל ובגביע המדינה.
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית ארד ובהמשך הוא מונה למאמן נבחרת ישראל לנשים.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2018 הוא זכה במדליית ארד.
חיים אישיים.
שרון נשוי ואב לשלושה ילדים, שניים מהם משחקים בענף. בשנת 2003 סיים קורס מאמני טניס שולחן במכון וינגייט. הוא מאמן באגודת בית"ר מיכה ראשון לציון ומכבי ארזים.
גאורגיוס הקדוש
גאורגיוס הקדוש (בין 275 ל-281 – 23 באפריל 303) הוא קדוש נוצרי הנחשב לקדוש החשוב ביותר בנצרות האורותודוקסית.
גאורגיוס הוא הקדוש הפטרון של כמה ארצות: אנגליה, אתיופיה, גאורגיה, מונטנגרו, ליטא וקטלוניה
וכן של כמה ערים, ובהן מוסקבה, ג'נובה ובמברג.
החל מן המאה ה-12 נפוצו אגדות, על-בסיס המסופר בחזון יוחנן (פרק י"ב, 7-9) בברית החדשה, שם מתוארת מלחמתו של שר המלאכים מיכאל בתנין. גאורגיוס על-פי האגדה הציל נערה מידי דרקון אכזר והרג את הדרקון.
חייו.
אין מקורות היסטוריים מהימנים המספרים את סיפור חייו של גאורגיוס הקדוש. על פי המסורת והאגדות עליו הוא נולד למשפחה נוצרית בסוף המאה השלישית. אביו היה מקפדוקיה ושירת כקצין צבא. אמו הייתה מלוד ולאחר שאביו נהרג במלחמה חזרה אמו לעיר מולדתה עם בנה, שחינכה בעצמה.
גאורגיוס המשיך את דרכי אביו, הצטרף לצבא ועלה בסולם הדרגות. בסוף שנות העשרים לחייו הוא כבר נשא דרגת קצונה והוצב בניקומדיה כחבר במשמר האישי של הקיסר דיוקלטיאנוס.
לפי סיפורי הקדושים, בשנת 302 פרסם דיוקלטיאנוס צווים המורים לאסור כל חייל נוצרי בצבא ומחייבים כל חייל אחר להשתתף בפולחן הקיסר ולהקריב קורבן לאלים הרומיים. גאורגיוס הקדוש צווה ליטול חלק בדיכוי הנוצרים אך במקום זאת התוודה כי הוא נוצרי וביקר את החלטת הקיסר. דיוקלטיאנוס ניסה להמיר את דתו של גאורגיוס והציע לו כסף ואדמה כדי שישתתף בפולחן הרומי. גאורגיוס סירב והקיסר ציווה על המתתו בעינויים כבוגד. לאחר עינויים קשים נערף ראשו של גאורגיוס על חומת ניקומדיה ב-23 באפריל 303. הקיסרית אלכסנדרה וכוהן הדת אתנסיוס שצפו בסבלו, השתכנעו ממסירות הנפש שלו והתנצרו גם הם, למרות שידעו כי יוצאו להורג. גופתו של גאורגיוס הובאה ללוד, עיר מולדת משפחתו, ושם הוא נקבר כקדוש מעונה.
גאורגיוס הקדוש הוא אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים.
אגדת גאורגיוס והדרקון.
על פי האגדה, גאורגיוס קטל דרקון שהטיל את חתיתו על עיר, ודרש קורבנות אדם. הוא הציל את הנסיכה מהדרקון וגרר אותו מובס אל העיר ודרש מכל תושביה להתנצר. אחרי שהמלך ותושבי העיר התנצרו הרג גאורגיוס את הדרקון.
קברו בלוד.