עם פרוץ מגפת הקורונה בתחילת שנת 2020 פייסבוק הגבירה את מאמציה לחסום קבוצות שהפיצו תיאוריות קשר או מידע מטעה בנושא. אף על פי שפייסבוק החלה לסמן פוסטים כוזבים, ובכך להקטין את תפוצתם ולהזהיר את הקוראים, נכון ליוני 2020, פוסטים של פוליטיקאים מוחרגים מפעילות זו, בנימוק שזכות הציבור לדעת מהן דעותיו של כל מועמד. ביוני 2020 פייסבוק עמדה במרכז מחאה מצד עובדיה ומצד גורמים שונים, על רקע שינוי מדיניותה של טוויטר המתחרה בנושא זה, ודבקותה של פייסבוק במניעת בדיקת-עובדות על פוסטים של פוליטיקאים. בהמשך, החל קמפיין הקורא לחרם נגד פייסבוק ואינסטגרם בשם "Stop Hate For Profit" (די לשנאה בעד רווח). לקמפיין, אותו יזמה הליגה נגד השמצה, הצטרפו יותר מ-100 גופים ובהם תאגיד יוניליוור, Verizon, פטגוניה, בן &amp; ג'ריס, לנדינג ונורת' פייס (חלקן איימו להחרים גם רשתות כמו טוויטר). זאת כחלק מביקורת על האלגוריתם של החברה. בתגובה, המנכ"ל מארק צוקרברג הודיע על שורה של שינויים במדיניות הפרסום ברשת החברתית.
עקב ביקורת רבה שפייסבוק ספגה בשל מתן קול למכחישי אקלים, השיקה פייסבוק ב-15 בספטמבר 2020 מרכז מידע למדעי האקלים במטרה לקדם קולות סמכותיים בנושא שינויי אקלים ולספק גישה למידע "עובדתי ועדכני" על מדעי האקלים. המרכז הציג עובדות, נתונים של מוסדות רשמיים, כולל הפאנל הבין-ממשלתי לשינויי אקלים (IPCC), תוכנית הסביבה של האו"ם (UNEP), המרכז הבינלאומי לאוקיינוסים וסביבה (NOAA) והארגון המטאורולוגי העולמי (WMO), עם חדשות רלוונטיות והודעות.
וול סטריט ג'ורנל פרסם כי פייסבוק מחריגה משתמשים מסוימים מניטור התבטאויות. העיתון פרסם גם כי החוקרים של הפייסבוק גילו כי מפרסמים רבים, ובתוכם מפלגות פוליטיות, ניצלו אלגוריתם חדש, שנוצר ב-2018 ועוצב על מנת לקדם פוסטים שכבר זכו לתהודה קודם לכן, על מנת לפרסם מידע שמעורר כעס ושנאה בקרב המשתמשים.
שליחת דואר זבל.
יישומים שונים בפייסבוק, המופעלים על ידי שולחי דואר זבל, מבקשים מהמשתמשים להכניס כתובת דואר אלקטרוני שלא כחוק. כתובות אלו מועברות לאחר מכן למפיצי דואר זבל העושים בהם שימוש לא חוקי לצורך שליחת ההודעות הללו. בנובמבר 2010, ניצחה מנהלת פייסבוק בתביעה שהגישה נגד אדם גוארבז ממונטריאול, שהפעיל יישום מסוג זה, וקיבלה 873 מיליוני דולרים כפיצוי.
גזענות ועידוד פשעי שנאה.
פתיחת קבוצות פייסבוק הקוראות לבצע פשע שנאה נגד אוכלוסיות מסוימות:
פרטיות.
משתמשי פייסבוק רבים אינם מודעים לאפשרויות השונות להגנת הפרטיות, או שאינם טורחים לשנות את ההגדרות ההתחלתיות. הגדרות ברירת המחדל של פייסבוק עלולות לחשוף פרטים אישיים, שהמשתמש התמים לא בהכרח התכוון אליהם ובכך לחשפם גם לזרים, או לפחות לקבוצה גדולה יותר של אנשים מהקבוצה אליה התכוון המשתמש. הפרטים האישיים וההעדפות האישיות יכולים אף להיות מועברים לחברות מסחריות ולמפרסמים שונים. עובדה זו יכולה להביא לכך שהמשתמש ימצא מודעות פרסום מותאמות אישית בפיד שלו. מצב זה עלול לגרום לבועת פילטר שבה המשתמש נחשף אך ורק לפרסומות או לתכנים ספציפיים אך מבודד מהשאר.
במאי 2017, חשף "הגרדיאן" הבריטי מסמכים פנימיים של החברה, המסבירים את מדיניות הצנזורה של פייסבוק. בין השאר, קבעה החברה כי פוסטים המציגים אלימות, התעללות בבעלי חיים, ניסיונות גולשים לפגוע בעצמם ועוד הם תוכן לגיטימי.
במרץ 2018 נחשף, כי פרטים אישיים של חמישים מיליוני משתמשים נמכרו לחברת קיימברידג' אנליטיקה, חברה שפעלה בשירות קמפיין הבחירות של דונלד טראמפ. המידע הושג הודות ל-270 אלף משתמשים שהתירו לאפליקציית "Global Science Research" לגשת לפרטיהם, ולפרטים של חבריהם.
חשבונות קש בפייסבוק.
בדו"חות שפרסמה פייסבוק באמצע שנת 2012, ציינה החברה כי לפי בדיקות שערכה, מעל 83 מיליון חשבונות פייסבוק בכל העולם הם שקריים (כפולים או מזויפים) ומהווים כ-8.5% מכלל החשבונות הפעילים ברשת (955 מיליון). החברה מחלקת את חשבונות הקש לשתי קבוצות עיקריות: משתמשים בלתי מזוהים, כגון חיות מחמד או בתי עסק, אשר משתמשים בפרופיל הקש למטרות זדוניות, כגון שליחת דואר זבל למשתמשים אחרים. הערכת פייסבוק היא, כי סך כל חשבונות המשתמשים שאינם מזוהים, מהווים כ-2.4% מכלל החשבונות הפעילים (כ-22.9 מיליוני חשבונות כאלו), וכי המשתמשים ה"מזויפים" מהווים כ-1.5% מכלל המשתמשים הפעילים, כ-14.3 מיליון. עוד ציינה פייסבוק, כי מספר חשבונות הקש היה נמוך באופן משמעותי במדינות המערב, דוגמת ארצות הברית ואוסטרליה - ביחס למדינות מתפתחות, דוגמת אינדונזיה וטורקיה.
כדי לצמצם את תופעת החשבונות ה"מזויפים" מחייבת פייסבוק כל משתמש שנחשד שלא השתמש בזהותו האמיתית, לשלוח תעודת זהות ממשלתית או מסמכים מזהים אחרים על מנת להוכיח שהפרטים אותם רשם בחשבון אמיתיים. אם בעל החשבון לא שלח את תעודת הזהות הממשלתית או מסמכים מזהים אחרים חשבונו ישאר מושבת לצמיתות. פעילי פרטיות רבים מבקרים מדיניות זו של חברת פייסבוק, ומגדירים אותה כ-"דרקונית", באומרם כי היא פוגעת קשות בפרטיות המשתמשים שנחשדו שלא השתמשו בפרטיהם האמיתיים וכי אין להם ברירה אלא לשלוח את תעודת הזהות הממשלתית או שחשבונם ישאר מושבת לצמיתות.
תחקירים שונים, בין היתר של כלי תקשורת דוגמת "מעריב" והרשת האמריקאית NBC, מאתרים לעיתים רשתות של פרופילים מזויפים בפייסבוק שמקדמות עסקים, פוליטיקאים ואינטרסים שונים ברשת.
בדצמבר 2021 פרסמה חברת "מטא" שהסירה מפייסבוק מאות חשבונות שמשמשים שבע חברות הפועלות לאיסוף מודיעין על משתמשי פייסבוק. ברשימת החברות הללו נכללו ארבע חברות ישראליות: קובוובס טכנולוג'יס, קוגנייט, בלאק קיוב ובלוהוק סי. איי. אסטרטגיה.
ביקורת כלפי מדיניות חסימת העמודים של פייסבוק.
תפקידן של חברות האינטרנט בנוגע לחופש הדיבור בפרט ובהיבט המוסרי-חברתי בכלל, הוא טריטוריה חדשה ושנויה במחלוקת. חוקר התקשורת טרלטון גילספי מאוניברסיטת קורנל טען בשנת 2010 כי האתגרים המוצבים בפני חברות אלו דומים לאלו שניצבים בפני ענקיות העיתונות הישנה, וכי פעילותן של ענקיות האינטרנט בתחום מונעת את הדיון ציבורי בנושא חופש הביטוי תוך כדי שהן משדרות ליברליות ונייטרליות כלפי חוץ.
מדיניות חברת פייסבוק בנוגע לחסימת עמודים עולה בשיח הציבורי. בישראל נדון הנושא בציבור ובבית המשפט בעקבות חסימת הדף "סטטוסים מצייצים". בספטמבר 2016, נידונה חסימת עמוד הפייסבוק הפופולרי "הצינור", בשל הפרת זכויות יוצרים.בנובמבר 2016, התנהל קמפיין רשתי בשל חסימת עמודיהם של כוכבי רשת רבים בשל שימוש במילים הנחשבות פוגעניות על ידי פייסבוק. הטענה המרכזית הייתה כנגד שרירותיות החסימות, והעובדה שנערכו ללא התראה מוקדמת ולעיתים אף בעקבות סטטוסים ישנים, במקרים מסוימים בני מספר שנים.
הכותבים יותם זמרי, נועם פתחי, רז ציפריס ואבנר רסל נחסמו בשל השימוש במילה "קוקסינל" בסטטוסים שפרסמו. על המילים האסורות שהובילו לחסימת משתמשים נמנו "קוקסינל", "כושי", תיאור שימוש בסמים, שימוש בהטיות המילה "אונס", גידופים ובדיחות עדתיות.
אחד האירועים המרכזיים אשר העלו את הביקורת כלפי מדיניות פייסבוק ברחבי העולם היה מכתב פתוח שפורסם ב-9 בספטמבר 2016 על שער העיתון המוביל בנורווגיה "אפטן פוסטן" בנוגע לצנזור תמונתו זוכת פרס פוליצר של צלם העיתונות, ניק אוט , "טרור המלחמה". תמונת הילדה הווייטנאמית העירומה חשפה לעולם את זוועות מלחמת וייטנאם. במכתב הפתוח נכתב כי מנכ"ל פייסבוק, מארק צוקרברג, משתמש לרעה בכוח שיש בידיו ובמקום להפוך את העולם לפתוח ומחובר יותר, הוא מעודד טיפשות.
בעקבות הביקורת הודיעה פייסבוק בשנת 2020 על הקמת מועצה מקצועית בלתי-תלויה שתשמש בתור הסמכות בנוגע לפניות משתמשים להסרת תוכן, אך בעיקר בנוגע לבקשות ביטול-חסימה בעקבות תוכן בעייתי. המועצה החלה לדון במקרים שונים החל משנת 2021, כאשר פגישות אלו מתקיימות מדי כמה חודשים ועוסקות בדילמות סביב מספר מקרים ספציפיים של פוסטים שהוסרו על ידי פייסבוק.
לשון הרע.
ככל פרסום, גם פוסט בפייסבוק עשוי לשמש בסיס לתביעת לשון הרע או דיבה נגד כותב הפוסט. בית המשפט העליון נדרש לשאלה האם פעולות לייק ושיתוף לפוסט שהוא לשון הרע מהוות אף הן בסיס לתביעה, וקבע שפעולת שיתוף עלולה להיחשב ללשון הרע, ואילו פעולת לייק לא תיחשב ככזו.
הסכסוך הביזנטי-גאורגי
הסכסוך הביזנטי-גאורגי של המאה האחת עשרה מתייחס לסכסוך שמקורו בוויכוח על ירושת דוד השלישי, שהוכרח להכריז על הביזנטים כיורשיו.
ירושת קורופלאטס.
הסכסוך הביזנטי–גאורגי, של המאה האחת עשרה התמקד בעיקר במספר מחוזות אסטרטגיים באזורי הגבול הבינטיים-גאורגיים-ארמניים. רוב האדמות הללו הוענקו על ידי בסיליוס השני לקורופלאטס הגאורגי, דוד השלישי כגמול על עזרתו הקריטית במאבק כנגד הגנרל הביזנטי המורד, ברדס סקלרוס, בשנים 978-979. אף על פי כן, תמך דוד במרידה כושלת אחרת שהונהגה על ידי גנרל ביזנטי אחר, ברדס פוכאס, בסוף שנות השמונים של המאה העשירית. כתוצאה מתמיכה זו, הוכרח דוד להכריז על בסיליוס השני ליורש הנסיכות שלו. הסכם זה הרס הסכם אחר שערך דוד עם בנו המאומץ, בגרט השני מלך אבחזיה, יורשו.