משמעות שמה "מים חמים": היא שופעת במעיינות חמים באזור. תושבי המדינה מכונים "אידרוקאלידו" (hidrocálido) (אידרו = מים; קאלידו = חמים), וכך גם התואר הנגזר משמה.
גאריון
מוסאשי גאנדו
מוסאשי גאנדו (מאנגלית: Musashi Gundoh, מיפנית: MUSASHI -GUN道) היא סדרת אנימציה יפנית (אנימה) שמבוססת על מאנגה של היוצר מאנקי פאנץ' שאחראי גם לסדרה הפופולרית לופן השלישי. הסדרה החלה ב- 9 באפריל 2006, וגם משודרת בכל יפן בתחנת הטלוויזיה המתמחה בסדרות מסוג זה אנימקס (Animax). מלבד זאת, הסדרה מופצת דרך רשת האינטרנט החל ממאי 2006.
במאי הסדרה אף הצהיר שיש תוכניות למכור ולהפיץ את הסדרה במערב.
הסדרה זכתה לפרסום שלילי במיוחד בשל השימוש באנימציה ברמה ירודה ביותר, תמונות רקע שאינן משתנות כלל ושימוש באפקטי קול.
המאפיינים הללו הביאו להערצה מיוחדת בקרב תרבויות האינטרנט (גם במערב) והסדרה זכתה לפופולריות רבה בשל האיכות הירודה שלה.
כיום ביפן הסדרה נחשבת לפופולרית ותופץ בקלטות DVD בקרוב.
הסדרה הסתיימה לאחר עשרים ושישה פרקים.
תקציר העלילה.
העלילה מתרחשת בתקופה בדיונית ביפן. השליט של יפן באותה התקופה הוא טויוטומי. הסדרה עוקבת אחרי סיפורו של מוסאשי, לוחם בטכניקה מיוחדת וייחודית לתקופה הבדיונית בשם "גאנדו". באמנות הלחימה הזו, הלוחם משתמש באקדחים למען מטרות הלחימה, בניגוד לרוב הגדול של אמנויות הלחימה המקובלות כיום שאין בהם שימוש בנשק חם.
מוסאשי נלחם נגד קבוצה של שדים ומפלצות הנקראת אייקשי ומונהגת על ידי אייקשי הנקרא יאשה.
טכניקת הגאנדו.
זוהי אמנות לחימה מיוחדת, שנעשה בה שימוש באקדח, שמשתמשים בה בסדרה מוסאשי וטקואן.
בטכניקה זו, יד אחת אוחזת באקדח, כאשר היד השנייה אוחזת בחרב. למרות זאת, מוסאשי פיתח שיטה מיוחדת של גאנדו לעצמו, בה הוא משתמש באקדח בשתי הידיים. הוא מכונה בשל כך "סמוראי הגאנדו בעל שני האקדחים".
בגאנדו, אין נורמה בנוגע לסוג האקדח בו משתמשים, ואפשר להשתמש באיזה סוג של אקדח שהמשתמש חפץ בו.
היסטורית הטכניקה.
טקואן הוא האדם אשר הפיץ את הטכניקה ברחבי יפן. למרות זאת, ממציא השיטה אינו ידוע.
רוב מתאמני הגאנדו למדו את השיטה ממנו.
Neisseria
Neisseria (נייסריה) הוא סוג של חיידקים אמיתיים.
חיידקי "Neisseria" הם גרם-שליליים, צורתם עגולה והם מופיעים לרוב בזוגות צמודים ("דיפלוקוֹקיים"). הסוג קרוי על שם הביולוג הגרמני אלברט נייסר אשר גילה לראשונה חיידק המשתייך לסוג זה ב-1876.
בסוג "Neisseria" מינים רבים שאינם פתוגניים וכן שני מינים ידועים הגורמים למחלות באדם:
נייסריה
א.א.ק. אתונה
א.א.ק. אָתוּנָה (ביוונית: AEK, קיצור של Αθλητική Ένωσις Κωνσταντινουπόλεως – איגוד הספורט של קונסטנטינופוליס) הוא מועדון כדורגל יווני מהעיר אתונה, המתחרה בליגת העל היוונית.
המועדון הוקם ב-1924 על ידי פליטים יוונים מקונסטנטינופול, שהיגרו לאתונה בעקבות מלחמת יוון–טורקיה. קבוצת הכדורגל של המועדון היא אחת הקבוצות המצליחות ביותר בכדורגל היווני, ולזכותה 12 אליפויות ו-15 גביעים. הישג השיא של הקבוצה במפעלים האירופיים הוא העפלתה לרבע גמר גביע אירופה לאלופות בעונת 1968/1969, והיא הקבוצה היוונית הראשונה שהשתתפה בשלב הבתים של ליגת האלופות, בעונת 1994/1995. בנוסף הגיעה הקבוצה פעמיים לרבע גמר גביע המחזיקות, והיא הקבוצה היוונית היחידה שהגיעה לחצי גמר גביע אופ"א.
צבעי המועדון הם צהוב ושחור, וסמלו הוא עיט דו-ראשי. מגרשה הביתי של הקבוצה הוא האצטדיון האולימפי באתונה.
היסטוריה.
שנים ראשונות.
האוכלוסייה היוונית הגדולה בקונסטנטינופול (כיום איסטנבול), בניגוד לאלה בשאר אזורי האימפריה העות'מאנית, המשיכה במסורת האתלטיקה ואף הקימה מספר מועדוני ספורט על מנת לקדם את האתלטיקה ההלניסטית ואת האידיאלים התרבותיים. רוב הספורטאים ממועדונים אלה נמלטו מהעיר בעקבות מלחמת יוון–טורקיה, ובמהלך חילופי האוכלוסין ההמוניים התיישבו מחדש באתונה ובסלוניקי.
ב-13 באפריל 1924 נפגשה קבוצה של מהגרים מקונסטנטינופול ומאנטוליה, בהם אתלטים מהמועדונים שהוקמו בקונסטנטינופול, ב"חנות הספורט של אמיליוס ומנלאוס לונאס" ברחוב וראנזראו שבמרכז אתונה, והקימה את א.א.ק. - איגוד הספורט של קונסטנטינופוליס - במטרה לספק צורך ספורטיבי ותרבותי עבור אלפי הפליטים שהתיישבו בפרברים החדשים של אתונה.
האהדה לקבוצה עלתה במהירות במהלך שנות ה-20, והאפילה על מועדוני מהגרים ותיקים יותר באתונה כמו פאניוניוס ואפולון סמירניס, הודות לכמות הגדולה של המהגרים החדשים שהגיעו לעיר ומשמעות המילה "קונסטנטינופול" עבורם, וכן הודות לקשרים הפוליטיים ולעושרם של חלק מחברי הנהלת הקבוצה. ללא אצטדיון משלה, הקבוצה שיחקה את משחקיה הראשונים במגרשים שונים באתונה.
הנשיא הראשון של א.א.ק, קונסטנטינוס ספאנודיס (1871–1941), עיתונאי וחברו של ראש הממשלה היווני דאז, אלפתריוס וניזלוס, עתר לממשלה להקצות אדמה להקמת מגרש ספורט. ב-1926 נתרמה אדמה בפרבר האתונאי פילדלפיה החדשה, שהייתה מיועדת במקור לשיכון פליטים, לטובת מתחם אימונים למהגרים. א.א.ק החלה להשתמש בשטח זה לאימוניה באופן לא רשמי, ובשנת 1930 המגרש הוחכר לקבוצה. בהמשך אישר וניזלוס את התוכניות לבניית אצטדיון חדש לקבוצה, אצטדיון ניקוס גומאס ששירת את המועדון ב-70 השנים הבאות. המשחק הביתי הראשון התקיים בנובמבר 1930, והיה משחק ראווה נגד אולימפיאקוס אשר הסתיים בתיקו 2–2.
בשנת 1928 פרצה מחלוקת בין פנאתינאיקוס, אולימפיאקוס וא.א.ק לבין התאחדות הכדורגל היוונית שרק הוקמה, כאשר המועדונים החליטו לפרוץ מעבר לגבולות אתונה ויצרו את "ברית POK" (ראשי התיבות של הקבוצות, כאשר האות K מסמלת את המילה קונסטנטינופול בשמה של א.א.ק.), והחלו לארח באופן עצמאי קבוצות מחוץ לאתונה למשחקי ידידות. בעקבות המחלוקת לא השתתפו שלוש הקבוצות בעונה הראשונה של הליגה היוונית שיצאה לדרך, ובשנת 1929 הסתיימו הדיונים וקבוצות אתונה הוכנסו לליגה היוונית.
בשנת 1932 זכתה א.א.ק לראשונה בגביע היווני, עת ניצחה בגמר 5–3 את קבוצת אריס סלוניקי. הקבוצה התפארה בכוכבים כגון קוסטאס נגרפונטיס הוותיק שהיה שחקן באחד המועדונים המקוריים בקונסטנטינופול, קלינטיס מרופולוס, תריפון צנטיס, מיכאליס דלאביניאס, גיורגוס מגריאס וספירוס סקלאבונוס.
הקבוצה המשיכה להצליח לאורך שנות ה-30, כשהשיא היה אליפות ראשונה ודאבל בשנת 1939. תחת אימונו של שחקנה לשעבר, קוסטאס נגרפונטיס, זכתה הקבוצה באליפות שנייה בשנת 1940. העונה שלאחר מכן נפסקה עם תחילת מלחמת איטליה–יוון, ובעקבות הפלישה הנאצית ליוון נערכו רק אליפויות מחוזיות עד תום מלחמת העולם השנייה ב-1945.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
בהדרכתו של המאמן האנגלי, ג'ק בבי, ובהנהגת השחקנים הוותיקים, מרופולוס, צנטיס, דלאביניאס ומגריאס, ובחיזוקם של קוסטאס פוליס, גיורגוס גוליוס ופאבלוס אמנואלידיס, זכתה א.א.ק. בגביע בשנת 1949 (ניצחון 2–1 על פנאתינאיקוס) ובשנת 1950 (ניצחון 4–0 על אריס סלוניקי). הקבוצה אף ניצחה באליפויות מחוז אתונה בשנת 1950 ובשנת 1952, אבל משחקי הפלייאוף הארציים לא שוחקו עקב זימונם של שחקנים רבים בקבוצה למחנה האימונים של הנבחרת הלאומית.
בתחילת שנות ה-50 החלו את דרכם בקבוצה הכוכבים של הדור הבא, ג'יאניס קנאקיס, אנדראס סטאמטיאדיס והשוער סטליוס סרפידיס. ביחד עם פוליס ואמנואלידיס הוותיקים זכתה הקבוצה בגביע של שנת 1956, לאחר ניצחון 2–1 על אולימפיאקוס במשחק הגמר. בשנת 1957 הצטרף לקבוצה אחד החלוצים הטובים ביותר באותו עידן, קוסטאס נסטורידיס שעבר מפאניוניוס לאחר שנה של הסגר מאז עזב את קבוצתו הקודמת מכיוון שלא הושג הסכם העברה בין המועדונים. בשנים 1958 ו-1959 סיים נסטורידיס כמלך השערים של הליגה, אך הקבוצה לא זכתה בתארים וסיימה פעמיים ברציפות במקום השני אחרי אולימפיאקוס.
עם החתמתו של החלוץ דימיטריס פאפיואנו בשנת 1962, והמשך יכולת ההבקעה של נסטורידיס שהוכתר למלך שערי הליגה חמש שנים ברציפות, זכתה א.א.ק באליפות של שנת 1963. פאפיואנו, שכונה על ידי אוהדי הקבוצה "מימיס", כבש פעמיים בפלייאוף האליפות מול פנאתינאיקוס, מה שהוביל לתיקו 3–3 שהעניק לקבוצה אליפות ראשונה מאז מלחמת העולם השנייה בזכות הפרש שערים. את הקבוצה אימן באותה עונה ג'נו קסאקנאדי והובילו אותה נסטורידיס ופאפיואנו יחד עם הוותיקים סרפידיס וסטאמטיאדיס והצעירים אלקוס סופיאנידיס, סטאליוס סקבופילאקאס, גיורגוס פטרידיס, מאנוליס קנלופולוס ומילטוס פאפאפוסטולו.
הקבוצה המשיכה בהצלחות עם זכייה בגביע בשנים 1964 ו-1966, ובשנת 1968 זכתה באליפות נוספת לאחר שובו של קסאקאנדי לעמדת המאמן ובזכות שחקנים מוכשרים כגון קוסטאס ניקולאידיס, גיורגוס קראפסקוס ואנדראס פאפמנואיל. בעונת 1968/1969 הפכה א.א.ק. לקבוצה היוונית הראשונה שמגיעה לרבע גמר גביע אירופה לאלופות, תחת הדרכתו של המאמן היוגוסלבי ברנקו סטנקוביץ', וברבע הגמר הודחה על ידי הקבוצה הצ'כוסלובקית ספרטק טרנבה. לאחר הצטרפותם של אפוסטולוס טוסקאס והשוער סטליוס קונסטאנטינידיס זכתה הקבוצה באליפות נוספת ב-1971.
בשנת 1974 הפך לוקאס בארלוס לנשיא הקבוצה, ובעזרת המאמן פראנטיסק פאדרונק בנה את אחת הקבוצות הטובות בהיסטוריה של המועדון כאשר החתים את השחקנים הטובים ביותר ביוון, וביניהם קריסטוס ארדיזוגלו, גיורגוס דדס, גיורגוס סקרקיס, דיוניסיס צאמיס, פאנתליס ניקולאו, פטרוס ראבוסיס, טאקיס ניקולודיס, סטאפנוס תאודורידיס, כריסטוס איצוגלו, ניקוס כריסטידיס, בנוסף לוולטר ואגנר וטימו זאנלייטר הגרמנים ודושאן באייביץ' היוגוסלבי.