ב-3 בספטמבר 2015 ערך עפיף את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, כשנכנס כמחליף במחצית בניצחון 0–15 על נבחרת בהוטן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. באותו משחק הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. זכה עם נבחרת קטר בגביע אסיה 2019. במשחק הגמר נגד הבקיע שער וסייע לנבחרתו לזכות בתואר עם ניצחון 3–1.
כדורסל באולימפיאדת מוסקבה (1980)
אולימפיאדת 1980 נערכה במוסקבה, ברית המועצות. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-20 ביולי ל-30 ביולי. זו הייתה תחרות כדורסל העשירית במשחקים האולימפיים. בתחרות הגברים השתתפו 12 נבחרות ובתחרות הנשים השתתפו 6 נבחרות. המשחקים נערכו בקומפלקס הספורט אולימפיסקי ובהיכל הספורט האוניברסלי של צסק"א.
נבחרת ברית המועצות () זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות הנשים ונבחרת יוגוסלביה () זכתה בתחרות הגברים.
טינטין והפיקורוס
טינטין והפיקורוס (בצרפתית: Tintin et les Picaros) הוא הספר ה-23 בסדרת הקומיקס הרפתקאותיו של טינטין מאת הרז'ה. רצועות הקומיקס של הספר הוצגו לראשונה בשנת 1976 בצבע. הספר לא תורגם לעברית.
השראה ופיתוח.
הרז'ה החל לעבוד על "טינטין והפיקורוס" שמונה שנים לאחר פרסום הספר הקודם בסדרה, "טיסה 714 לסידני". זהו הספר היחיד שהשלים בחמש עשרה השנים האחרונות לחייו. הוא החליט לבסס את עלילת הסיפור על קבוצת מורדים דרום-אמריקנים, עקב התרשמותו מהמהפכה שהוביל פידל קסטרו בקובה. הרז'ה שמע שקסטרו הצהיר שלא יגזור את זקנו עד שהמהפכה שלו תצליח, ועל כן שקל לקרוא לקבוצת המורדים שבספר "Bigotudos", מילה ספרדית שפירושה "משופמים".
הרז'ה שילב בספר דמויות רבות מהספרים הקודמים בסדרה; פבלו, רידג'וול ושבט הארומביה מ"האוזן השבורה", וקולונל ספונז' מ"פרשת קלקולוס". הוצגה גם דמותו של גנרל טפיוקה, שעד אז אוזכרה אך לא הופיעה בתפקיד. תיאור הקרנבל בסן תיאודורוס מתבסס בעיקר על תמונות של קרנבל בניס. סצנת הקרנבל כוללת קרוסאוברים עם יצירות רבות אחרות; בין החוגגים המחופשים כלל הרז'ה דמויות של גיבורי קומיקסים וסרטים מצוירים שונים, כגון מיקי מאוס, אסטריקס, דונלד דאק, סנופי ועוד. הרז'ה גם כלל בקרנבל להקה בשם "the Coconuts", שמקורה בסדרת הקומיקס "Barelli" של ידידו ועמיתו בוב דה מור. הרחוב בו עוברת התהלוכה, Calle 22 de Mayo, נקרא על שם יום הולדתו של הרז'ה - 22 במאי.
עלילה.
קפטן האדוק, חברו הטוב של טינטין ואלכוהוליסט מושבע, חש טעם מוזר בכל פעם שהוא שותה אלכוהול, עד כדי כך שאינו מסוגל לבלוע את המשקה. אף אחד אחר לא חש בטעם המוזר, והדבר נותר בגדר תעלומה.
לטינטין ולקפטן האדוק נודע כי ידידתם, הזמרת ביאנקה קסטאפיורה, יחד עם המלווה שלה איגור ואגנר, העוזרת שלה אירמה והבלשים תומסון ותומפסון, כלואים במדינה הדרום-אמריקאית סן תיאודורוס, בשל עלילת ריגול מופרכת. סן תיאודורוס נשלטה בעבר על ידי ידידם של טינטין והקפטן, גנרל אלקזאר, אך לאחר מהפכה שלטונית שבוצעה בה התחלף הממשל וכעת נשלטת המדינה על ידי דיקטטור בשם גנרל טפיוקה.
לאחר זמן קצר מפרסמת ממשלת סן תיאודורוס עלילה נוספת, לפיה טינטין, פרופסור קלקולוס והקפטן חותרים תחת משטרו של טפיוקה. טפיוקה מזמין את השלושה לפגוש אותו בסן תיאודורוס ומבטיח שלא יפגע בהם לרעה. הקפטן רוצה להיענות להזמנה ואילו טינטין רואה בה מלכודת, ולאחר ויכוח טסים קלקולוס והקפטן לבדם.
מיד לאחר הנחיתה נלקחים קלקולוס והקפטן לוילה כפרית, שם הם נמצאים, ללא ידיעתם, תחת מעקב צמוד של שירותי הביטחון וללא אפשרות יציאה מהמתחם. לאחר מספר ימים מצטרף טינטין אל קלקולוס והקפטן, ומגלה שהם תחת מעקב. טינטין גם מזהה את אחד העובדים בוילה כפאבלו, שאת חייו הציל שנים קודם לכן. פאבלו מסביר לטינטין שההאזנה והלכידה אורגנו על ידי קולונל ספונז', מפקד המשטרה החשאית הבורדורית, שחפץ לנקום בטינטין על מעלליו בספר פרשת קלקולוס. הוא מציע לטינטין לארגן בריחה מהוילה ולהצטרף לכוחות הגרילה של גנרל אלקזאר.
למחרת בורחים טינטין, שלגי, האדוק וקלקולוס אל מחנהו של גנרל אלקזאר. במהלך הבריחה הם כמעט נתפסים על ידי כוחותיו של טפיוקה, וטינטין מבין שהבריחה הייתה מהלך שתוכנן על ידי טפיוקה כדי להפליל אותם, ושפאבלו שיתף פעולה עם טפיוקה.
טינטין וידידיו מוצאים מקלט במחנה המורדים של גנרל אלקזאר שבג'ונגל. אלקזאר מסביר לטינטין שהדבר העיקרי שמונע מהמהפכה שלו להצליח הוא האלכוהוליזם של המורדים; טפיוקה, שמכיר בחולשה של המורדים לאלכוהול, מצניח אל הג'ונגל בקבוקי ויסקי וכך מונע מהמהפכה להתקדם. פרופסור קלקולוס מגלה לטינטין ולקפטן האדוק שהוא גרם לטעם המוזר שחש הקפטן באלכוהול; הוא המציא גלולות לגמילה מאלכוהול שגורמות לכל מי שבולע אותן לחוש טעם רע בשתייה חריפה, ושם אותן באוכל של הקפטן מבלי ידיעתו על מנת לנסות אותן. טינטין מחליט לעזור לאלקזאר לכבוש את השלטון במדינה, ועל ידי כך להביא לשחרורם של קסטאפיורה, ואגנר, אירמה והתומפסונים. הוא מבטיח לאלקזאר לגמול את המורדים מאלכוהול, ובתמורה אלקזאר מבטיח שלא ינקוט בשום סוג של אלימות במהלך ההפיכה.
אל הג'ונגל מגיעה לפתע קבוצת תיירים שתעו בדרך, ביניהם גם להקת הליצנים "the Jolly Follies", שאמורה להופיע בקרנבל בעיר הבירה טפיוקוליס מספר ימים לאחר מכן. טינטין מציע להשתמש בתחפושות הליצנים כדי להיכנס לעיר הבירה ללא חשד. ביום הקרנבל המורדים, יחד עם טינטין והקפטן, מתחפשים לליצנים ונוסעים לעיר הבירה, שם הם מצליחים להיכנס בעזרת התחפושות לארמונו של טפיוקה. אלקזאר כובש את השלטון ומגרש מסן תיאודורוס את גנרל טפיוקה וקולונל ספונז', בעוד טינטין והאדוק מחלצים את תומסון ותומפסון, קסטאפיורה, ואגנר ואירמה מכלאם.
בסוף העלילה טסים טינטין וידידיו בחזרה מסן תיאודורוס, ומבחינים כי המהפכות בשלטון לא השפיעו על האזרחים – הם נשארו עניים.
ביקורת וניתוח.
הביקורות לספר היו טובות פחות מהרגיל לסדרה. רנדי וז'אן-מארק לופיסייה העניקו לקומיקס שניים מתוך חמישה כוכבים, ותיארו אותו כ. הם הסבירו ש חסר בספר זה, כנראה משום שחלקים גדולים ממנו צוירו על ידי עובדי אולפני הרז'ה ולא על ידי הרז'ה עצמו. בנוסף, לדבריהם, הדמויות נראות עייפות, בעיקר טינטין, שהתנהגותו לאורך הספר פסיבית מאוד - אפילו על עטיפת הספר, האדוק הוא זה שמוביל. הארי תומפסון נתן ביקורת דומה, ואמר שהדמויות היו חסרות חיים, וש נעדר מהאיורים. לדבריו, זהו . מייקל פאר ביקר את השינוי בבגדיו של טינטין בספר זה, ואמר כי .
בפתיחת הספר נראה טינטין חבוש קסדת אופנוע שעליה סמל התנועה לפירוק נשק גרעיני. בראיון בו נשאל הרז'ה על כך, הוא ענה ש מבקר הספרות טום מקארתי האמין שהכללת סמל השלום בקומיקס זה היא סימן לכך שהנטייה השמאלנית של הרז'ה ניצחה את נקודות המבט הימניות והגזעניות ששלטו ביצירתו המוקדמת.
ג'אמע אל-פנא
ג'אמע אל-פנא (בערבית מרוקאית: ساحة جامع الفناء, בתעתיק מדויק: סאחת ג'אמע אלפנאא', הפירוש: כיכר האבודים) היא כיכר מפורסמת בכניסה לעיר העתיקה של מרקש, מרוקו וגם אחת הכיכרות המפורסמות והמתוירות ביותר במדינה. הכיכר ידועה ברחבי העולם בזכות גודלה העצום ובזכות השווקים הרבים הנמצאים שם, ביחד עם מופעי רחוב ועם מופעי ריקוד ברבריים. ברחבי הכיכר נוסעות כיכרות עם סוסים בנוסף לתנועת המכוניות הרגילה.
בשנת 2008 הכיר ארגון אונסק"ו בג'אמע אל-פנא כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.
היסטוריה.
כאשר נוסדה העיר מרקש על ידי המוראביטון בשנים 1070-1072 לאחר מאבק הרסני נגד האלמוהידים בשנת 1147 נוסדה הכיכר יחד עם יתר חומות העיר העתיקה. לאחר מכן בשנים 1147–1158 הורחבה הכיכר ביחד עם חומות העיר העתיקה ויחד עם המסגד, בית החולים, הארמון המלכותי ומגרש המסדרים המלכותי על ידי הסולטן יעקוב אל מנסור.
אונסק"ו.
כיכר ג'אמע אל-פנא במרוקו הייתה המקור לרעיון של אונסק"ו ליצור רשימה של יצירות מופת של המורשת האנושית והבלתי מוחשית (באנגלית: Masterpieces of the Oral and Intangible Heritage of Humanity) בעקבות המופעים הרבים בכיכר ביחד עם השווקים והפעילות העירונית התוססת.
הפיגועים בשנת 2011.
בתאריך 28 באפריל 2011 החריד את הכיכר פיצוץ עז שמקורו היה בבית הקפה "ארגנה" בכיכר. בפיגוע נהרגו 17 בני אדם ונפצעו 25. לפי אחד הדיווחים בתקשורת המקומית מקור הפיצוץ היה צינור גז.
ריקרדו מרטיניי
ג'ון סטארקס
ג'ון לוול סטארקס (באנגלית: John Levell Starks; נולד ב-10 באוגוסט 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 13 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הקלע. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA הם 12.5 נקודות, 2.5 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים למשחק. זכור בעיקר מתקופתו בניו יורק ניקס, בה קלע שיא מועדון של 982 שלשות בסך הכול.
נעורים ומכללות.
סטארקס נולד וגדל בעיר טלסה שבאוקלהומה, והחל את לימודיו האקדמיים ב"רוג'רס סטייט קולג'" בשנת 1984. לאחר שגנב ציוד סטריאו מסטודנט אחר גורש סטארקס מהמכללה, נשפט לחמישה ימי מאסר ועבר ללמוד ב"מכללת אוקלהומה הצפונית". גם ממכללה זו גורש סטארקס לאחר שנתפס מעשן קנאביס במעונות המכללה. בשנת 1986 עבר ל"מכללה הקהילתית טלסה", ובזכות יכולתו הטובה בקבוצת הכדורסל שלה, קיבל מלגת לימודים מאוניברסיטת המדינה של אוקלהומה בה למד ושיחק בשנת המכללות האחרונה שלו.
קריירה מקצועית.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA לשנת 1988, החתימה אותו קבוצת גולדן סטייט ווריורס על חוזה לעונה אחת. לאורך עונת הרוקי שלו מיעט סטארקס לקבל דקות משחק, קלע 4.1 נקודות למשחק ושוחרר בסיום העונה.