קשרים דיפלומטיים.
ב-28 בדצמבר 1991 הכירה כווית בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת לברית המועצות. לרוסיה יש שגרירות בכווית סיטי, ולכווית יש שגרירות במוסקבה. השגריר הנוכחי של רוסיה לכווית הוא אלכסיי סולומטין. השגריר הנוכחי של כווית לרוסיה הוא עבדולעזיס אלדואני.
קשרים פוליטיים.
ב-1991 העניק התאגיד הכוויתי לחוזי-מסחר זרים והשקעות הלוואה של 1 מיליארד דולר לתקופה של שבע שנים לונשאקונומבנק. ב-30 במאי 2006 הסכימו ממשלות רוסיה וכווית להסדיר את החוב של 1.6 מיליארד דולר של ברית המועצות לשעבר, עם החזר כספי של מיליארד דולר במזומן ו-600 מיליון דולר בסחורות.
קשרים צבאיים.
ב-29 בנובמבר 1993 הפכה כווית למדינה הערבית הראשונה במפרץ הפרסי שחתמה על הסכם צבאי עם רוסיה, לאחר תרגילים משותפים של חיל הים של שתי המדינות בסוף 1992. במאי 1994 הכריז שר ההגנה הרוסי, פאבל גרצ'וב, כי כווית חתמה על הסכם למסירת מספר נגמ"שי לחימה מסוג BMP-3 וטילי קרקע-אוויר מסוג S-300V.
במהלך תחילתה של המאה ה-21, התחזק שיתוף הפעולה הצבאי בין המדינות.
קשרים כלכליים.
בנאום בפורום הכלכלי הבינלאומי של סנט פטרבורג ב-2009 ציין אחמד רשיד אל חרון, שר המסחר והתעשייה הכוויתי, כי היחסים בין שתי המדינות נמשכו למעלה מ-100 שנים וקראו להגברת ההשקעות בין שתי המדינות.
סטטיסטיקות שעוקבות אחר היחסית הכלכליים בין המדינות הראו את התחזקות הסחר בעשורים האחרונים:
ב-1998 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין רוסיה לכווית ב-400 אלף דולר, ובמהלך החודשים ינואר-אוקטובר של שנת 2005, גדל הסכום ל-22.2 מיליון דולר.
יום העצמאות (בלארוס)
יום העצמאות של הרפובליקה של בלארוס (בלארוסית: Дзень Незалежнасці Рэспублікі Беларусь; רוסית: День Независимости Республики Беларусь; תרגום: יום הרפובליקה) הוא חג לאומי בלארוסי הנחגג מדי שנה ב-3 ביולי לזכר שחרורה של מינסק, בירת בלארוס, מהכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה.
בין השנים 1944-1941, בלארוס נשלטה על ידי כוחות הכיבוש הגרמנים, בעקבות הפלישה של גרמניה הנאצית לברית המועצות במלחמת העולם השנייה. לאחר התבוסות שספג הצבא הגרמני בפני הצבא האדום בסטלינגרד ובקורסק, הצבא האדום החל לדחוק את הוורמאכט מערבה, כאשר במהלך שנת 1944, במסגרת מבצע בגרטיון, הצבא הסובייטי שחרר את כל שטח בלארוס מידי הוורמאכט.
בתאריך 3 ביולי 1944, מינסק, בירת בלארוס, שוחררה מידי הוורמאכט. ההחלטה לחגוג את יום העצמאות ב-3 ביולי, כסמל לשחרור בלארוס כולה מהשלטון הנאצי, הוצעה על ידי הנשיא אלכסנדר לוקשנקו, והתקבלה רשמית לאחר משאל עם בשנת 1996.
האירוע המרכזי של יום העצמאות הוא מצעד צבאי חגיגי. לאחר האירוע הרשמי, מתקיימים מספר אירועים חברתיים וקונצרטים, כמו גם חגיגות שונות ברחבי המדינה, ומופע זיקוקין די-נור מסורתי בשמי מינסק.
Colección de Oro
Colección de Oro (באנגלית Gold Collection, ובעברית: אוסף זהב) הוא אלבום הלהיטים הראשון של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה. האלבום יצא בסמוך להוצאת אלבומה הראשון בשפה האנגלית, "Laundry Service". האלבום הוא למעשה השקה מחדש של אלבומה השלישי "Pies Descalzos".
רקע.
האלבום הוקלט בין השנים 1996–1995, והוא מכיל בתוכו את כל השירים שנמצאים באלבומה השלישי, "Pies Descalzos". האלבום זכה להצלחה והוכרה בעיניי מבקרי המוזיקה ו-"AllMusic" אף העניקו לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב.
קיבורגים (סרט)
קיבורגים (באוקראינית: Кіборги) הוא סרט מלחמה אוקראיני משנת 2017. הסרט מגולל את הקרב שניהלו הכוחות המזוינים של אוקראינה נגד כוחות המיליציה של הרפובליקה העממית של דונצק בתמיכת צבא רוסיה בניסיון ההשתלטות על נמל התעופה הבינלאומי של דונצק, במהלך פלישת צבא רוסיה לאוקראינה בשנת 2014.
הסרט זכה לתקצוב ממשלתי נרחב, כשהופק בסכום של 48 מיליון הריבניה, מחצית מהסכום — 24 מיליון הריבניה — הגיע מתקציב הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע.
הסרט יצא לאקרנים ב-6 בדצמבר 2017, ביום הצבא האוקראיני, כהוקרה לחיילים המשרתים במזרח אוקראינה ונלחמים בבדלנים ברפובליקה העממית של דונצק, ברפובליקה העממית של לוהנסק וצבא של רוסיה.
סלוגן הסרט: "גיבורים לא מתים לעולם". הסרט זכה לשבחי הביקורת במדינתו וזכה בפרס האקדמיה האוקראינית לקולנוע.
רקע.
הסרט מגולל את קורות הקרב השני על נמל התעופה הבינלאומי של דונצק.
הקרב המדובר היה קרב בין הכוחות הבדלנים של הרפובליקה העממית של דונצק בסיוע כוחות של צבא רוסיה וחיילי הכוחות המזוינים של אוקראינה שנלחמו על השליטה על נמל התעופה של דונצק, ב-28 בספטמבר 2014.
לקרב זה קדם קרב קודם במאי 2014, שבסיומו נמל התעופה עבר לשליטה אוקראינית. הקרב החדש שפרץ היווה הפרה של פרוטוקול מינסק, שטקס, החתימה עליו נערך ב-5 בספטמבר.
לאורך הקרב, נמל התעופה החליף ידיים מספר פעמים ועבר משליטה אוקראינית לשליטת הבדלנים בקרבות שנמשכו עד ה-21 בינואר 2015, כאשר הצבא האוקראיני נטש את עמדותיו והלוחמים הבדלנים הצליחו להניס אותו ולהשתלט על נמל התעופה.
תקציר עלילת הסרט.
ספטמבר 2014. קבוצת מתנדבים אוקראינים מגיעה לראשונה למבנה הטרמינל ההרוס בנמל התעופה של דונצק על שם סרגיי פרוקופייב ולהגן על המתחם מפני מתקפת בדלנים.
חייל בכינוי מאג'ור (מוזיקאי בהכשרתו) משרת במתחם לצד ששה חיילים נוספים במלחמה שבה הם מנסים להבין את חלקם בה.
הפקה.
צילומים.
צילומי הסרט החלו ב-9 בפברואר 2017 ונערכו במחוז קייב ובמחוז צ'רניהיב. הצילומים הושלמו באפריל 2017.
קיריל נדריה, אחד החיילים שהשתתף בפועל בקרב על נמל התעופה דונצק, היה חלק מצוות ההפקה כיועץ לסרט.
שיווק.
הטיזר הראשון לסרט התפרסם באוגוסט 2017 ובו להקת אוקיאן אלזי שרים את הסינגל "זו לא המלחמה שלך".
הכנסות.
הסרט הרוויח 302,000 דולרים בשבוע הראשון להקרנתו (כ-8 מיליון הריבניה) אך לא כיסה את ההוצאות לאחר שהרוויח 23 מיליון הריבניה לעומת תקציב ההפקה שעמד על 48 מיליון.
אירוע משלים
פרס אריק איינשטיין
פרס שרת התרבות והספורט לאמנים ותיקים ע"ש אריק איינשטיין, הוא פרס שיזמה שרת התרבות והספורט לימור לבנת בשנת 2013, "כדי להביע הוקרה והערכה לאמנים וותיקים ומובילים בתחומם על תרומתם החשובה לתרבות הישראלית לאורך השנים. "פרס זה ינציח באופן ראוי ומכובד את אריק איינשטיין ז"ל, גדול הזמרים, יוצר ענק, שחקן אדיר ובעל אישיות יוצאת דופן, שנחקק בזיכרוננו הקולקטיבי כחברה ואצל כל אדם וזיכרונו האישי והפרטי".
על הפרס.
פרס אריק איינשטיין יוענק מדי שנה ל-21 אמנים ותיקים ומוערכים, אשר הטביעו את חותמם, סייעו ותרמו להתפתחות התרבות הישראלית לדורותיה. שווי הפרסים שיוענקו לזוכים הוא בסך של 1.05 מיליון שקלים המתחלקים בין 7 תחומי יצירה: זמר עברי, מוזיקה אמנותית, מחול, אמנות פלסטית, תיאטרון, קולנוע וספרות. בראש חבר הנאמנים של הפרס, אשר בחר את ועדות השיפוט בכל תחום, עמד מוני מושונוב והיו חברים בו גם גילה אלמגור, שלמה וישינסקי, נועם סמל וגל קנטי. ועדת שיפוט בכל קטגוריה בחרה 3 זוכים בכל תחום יצירה בהתאם לאמות מידה של איכות ומצוינות אמנותית, חשיבות התרומה שהשיאה פעילותו האמנותית של המועמד לתרבות בישראל, אורך תקופת העשייה של המועמד ומידת הגיוון האמנותי שבעשיית האמן.
טקס הענקת הפרס לזוכים בו, בשנה הראשונה לקיומו, התקיים ב-27 בנובמבר 2014, בציון יום השנה למותו. בראש חבר הנאמנים, אשר בחר את ועדות השיפוט, עמד השחקן, הבמאי וחברו הקרוב של איינשטיין ז"ל, מוני מושונוב וחברים בו גם גילה אלמגור, שלמה וישינסקי, נועם סמל וגל קנטי.
ועדת שיפוט בכל קטגוריה בחרה 3 זוכים בכל תחום יצירה בהתאם לאמות מידה של איכות ומצוינות אמנותית, חשיבות התרומה שהשיאה פעילותו האמנותית של המועמד לתרבות בישראל, אורך תקופת העשייה של המועמד ומידת הגיוון האמנותי שבעשיית האמן.
יוסי שיפמן
יוסי שיפמן (נולד ב-19 ביולי 1947) הוא עיתונאי, מרצה, מוזיקולוג ומבקר מוזיקה ישראלי.
ביוגרפיה.
יוסי שיפמן נולד בתל אביב למשפחה של יוצאי מרכז אירופה. אביו ליאו-דוד, שהיה חובב מוזיקה, עלה לארץ מברלין ואימו אנני מווינה.
מ-1982 עד 1987 ניהל את קרן התרבות אמריקה-ישראל. במסגרת הקרן היה המנהל האמנותי, המפיק הראשי והעורך של "שבוע האמן הצעיר" - פסטיבל אמנויות ארצי שנתי, יזם את הופעתה של להקת בת שבע באולם "קרנגי הול" בניו יורק בתוכניתה "עמי ים עמי יער", עמד בראש מפעל המלגות ע"ש שרת ("קרן שרת") שבמסגרתה סייע לשובם לישראל של הבמאית רנה ירושלמי, הפסנתרנית אסתרית בלצן והמלחין משה זורמן. כמו כן הרחיב את מפעל המלגות הן למוזיקה ערבית והן לתחום של עיצוב במה, ועודד תמיכה בסופרים בהם חיים באר, יצחק לאור ודליה הרץ.
מ-1987 עד 1991 ניהל את מרכז ביכורי העיתים בתל אביב, שם אפשר לסדנאות השחקנים של הבמאית רנה ירושלמי לפעול במקום ו"נולד" "אנסמבל עיתים" על הפקותיו פורצות הדרך בהן "המלט" ו"וויצק". באותו בית חנך את אחת הסדרות הראשונות למוזיקה מוקדמת בתל אביב "בא לי בארוק" בניהולם של מיכאל מלצר ומרים זינגר.
יזם את הקמתה של סדרת קונצרטים היוקרתית של התזמורת הפילהרמונית הישראלית "אורחיו הצעירים של המאסטרו", שארחה על בימתה מוזיקאים ישראלים צעירים. כמו כן יזם מפגשים בין אמנים ישראלים צעירים עם מנצחים בעלי שם לרבות אייזק שטרן, ליאונרד ברנשטיין, כריסטוף אשנבאך, יהודי מנוחין, מהלי מהטה.
בשנת 1999 הקים עם מירי שמיר את "ש&amp;ש". השניים פועלים הן כצוות והן כעצמאיים.
שיפמן מנהל ויו"ר ההנהלה של אנסמבל מוזיקה נובה מ 1986 ועד היום.