מגוון של אמצעי תחבורה מחבר את קוצ'י עם הודו ושאר העולם - כבישים, מסילת ברזל, תעבורה ימית ואווירית. בקוצ'י יש שדה תעופה בינלאומי (CIAL) הנמצא כ-30 ק"מ צפונית לעיר. נמל הים של קוצ'י הוא אחד הנמלים הראשיים בהודו. יש בעיר שתי תחנות רכבת "צומת ארנקולם" ו"ארנקולם" (שהמקומיים מכנים תחנות הרכבת "הצפונית" ו"הדרומית" בהתאמה).
התחבורה הציבורית המקומית כוללת אוטובוסים ומוניות הזמינים במהלך היום. ניתן לשכור מוניות על בסיס יומי או שעתי. ריקשה ממונעת זולה יותר לנסיעות קצרות. המחירים בדרך כלל קבועים כשהתשלום המינימלי הוא עשר רופיות. עם זאת הם עלולים לדרוש תוספת תשלום של 50% בין השעות 11 בלילה ל-5 לפנות בוקר. האוטובוסים הפרטיים האדומים הם עמוד השדרה של התחבורה הציבורית בתוך העיר.
שירות מעבורות של כמה חברות יוצא ממזח בולגאטי ומהמזח הראשי בשדרת פארק למקומות שונים. עם זאת חלה ירידה בשימוש במעבורות לאחר בניית גשרי "גושרי" בין כמה מאיי קוצ'י.
כבישים צרים ותערובת של כלי רכב ממגוון סוגים רב הפכו את צפיפות התחבורה לבעיה רצינית בעיר. מסילת ברזל ראשית חוצה את העיר לאורכה כשרק שני גשרים מעליה מחברים את שני החלקים. בתכנון רכבת תחתית שתקל על מצוקת הצפיפות בכבישים.
דמוגרפיה.
על פי נתוני 2001, מתגוררים בקוצ'י 1,355,000 איש כשצפיפות האוכלוסייה היא 10,840 נפש לקמ"ר. בממוצע יש 1,058 נקבות לכל 1,000 זכרים – מספר גבוה מהממוצע הלאומי. 91% מהתושבים יודעי קרוא וכתוב – גבוה מהממוצע הלאומי. הדתות העיקריות בקוצ'י הן נצרות הינדואיזם ואסלאם כמו כן יש מיעוטים של יהודים וסיקים.
כמו כל עיר הצומחת במהירות במדינות המתפתחות סובלת קוצ'י מבעיות עיור רציניות כדוגמת תברואה לקויה ואבטלה.
תרבות.
בקוצ'י יש קהילה רב־תרבותית וחילונית המורכבת מנוצרים, מוסלמים, ג'ייאנים סיקים ודתות נוספות. האוכלוסייה היא תערובת של אנשים מכל חלקי קרלה ומרוב הודו. הטבע הכלל-הודי של העיר בא לידי ביטוי בנוכחות משמעותית של קהילות אתניות שונות מחלקים שונים של המדינה. לדוגמה יש בעיר רובע יהודי הכולל בית כנסת היסטורי, קהילה של בודהיסטים ממדינת סיקים, משפחות רבות של אנשי עסקים מגוג'ראט וכו'. נוכחות מפקדת הצי הדרומי של חיל הים ההודי מוסיפה לאווירה הקוסמופוליטית של העיר.
השפה הנפוצה בקוצ'י היא מלאיאלאם, אם כי בחוגי העסקים מדברים אנגלית. תושבים רבים מבינים אנגלית, הינדית וטמילית.
המטבח הקוצ'יני הוא שילוב של המטבח של דרום הודו עם השפעות מהמטבח האירופאי. המטבח של צפון הודו והמטבח הסיני הפכו פופולריים גם הם בקוצ'י.
חינוך ורפואה.
קוצ'י היא מרכז שירותי הרפואה של מדינת קרלה. בעיר וסביבה מצויים כמה בתי חולים מקצועיים. שירותי הרפואה מהווים חלק חיוני בכלכלה המקומית. בין בתי החולים שבעיר "מכון אמריטה למדעי הרפואה ומרכז המחקר" (AIMS), בית החולים לייקשור, המרכז הרפואי של ארנקולם, בית חולים לקשמי ועוד. בעיר קיים גם מרכז רפואי ציבורי הממומן בידי הממשלה.
קוצ'י משמשת גם כמרכז חינוך עיקרי הכולל מוסדות חינוך ומחקר כדוגמת "אוניברסיטת קוצ'ין למדע וטכנולוגיה" (CUSAT), הקולג' להנדסה (תריקאקארה), "בית הספר ללימודי תקשורת ומנהל" (SCMS), "מכון אמריטה למדעי הרפואה ומרכז המחקר" (AIMS) ועוד רבים אחרים.
בקוצ'י יש מספר רב של בתי ספר יסודיים ותיכוניים, ממשלתיים ופרטיים. בין בתי הספר הבולטים: "בית הספר של בתי הזיקוק של קוצ'ין", "בית הספר המובחר", "בית הספר של ילדי הצי" ועוד.
תקשורת.
בקוצ'י יוצאים לאור כמה עיתונים בשפה המקומית מלאיאלאם, כמו כן יש בעיר כמה תחנות טלוויזיה.
קוצ'י היא אחת משלוש נקודות הכניסה להודו של כבלי תקשורת תת-ימיים.
ספורט ואצטדיונים.
האצטדיון הבינלאומי היחיד בקרלה "אצטדיון ג'ווהרלל נהרו" נמצא בקוצ'י. האצטדיון, אחד הגדולים באסיה, משמש למשחקי קריקט בינלאומיים כמו גם למשחקי כדורגל ארציים. יש באצטדיון כ-60,000 מושבים וב-2006 הוא מתוכנן לעבור שיפוץ ויתווסף לו גג.
בעיר קיים גם מרכז הספורט האזורי בקדאוואנטרה, הכולל את היכל הספורט על שם רג'יב גנדי שבו ניתן לשחק קריקט, טניס ובדמינטון.
מגרש המהראג'ה הוא מרכז ספורט נוסף מצוי בדרך מהטמה גנדי, ובונים בו מסלול מרוצים סינתטי.
יהדות קוצ'ין.
בעבר הייתה קוצ'י משכנה של קהילה יהודית גדולה ששיחקה תפקיד חשוב בכלכלה ובעסקים של קוצ'י. הם היו ידועים כ"יהודי מלבר" וכיהודי קוצ'ין. כמעט כל הקהילה היגרה לישראל ולארצות הברית. מתגוררות בקוצ'י מספר משפחות יהודיות המתפללות בבית הכנסת המפואר "בית הכנסת פראדסי" (נבנה ב-1568), היחיד משבעת בתי הכנסת של קוצ'י שעודנו פעיל.
קוצ'ין
ניראל קאראנתינג'י
ניראל קאראנתינג'י (בערבית: نيرال كاراناتينجي; נולדה ב-1 בספטמבר 1985) היא דוגמנית ערבייה-ישראלית. זוכת העונה השנייה של תוכנית המציאות, "הדוגמניות".
ביוגרפיה.
קאראנתינג'י נולדה למשפחה מוסלמית חילונית בחיפה, וניתן לה השם נג'יה. בשנת 2006, לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, החליטה להתמודד בתוכנית המציאות "הדוגמניות". היותה של ניראל ערבייה היה אחד מהנושאים הבולטים והמיוחדים לעונה זו, ואחד מהגורמים ליצירת יחסי איבה בינה ובין חלק משאר המתמודדות בתוכנית, אשר התקשו לקבל את תרבותה ואורח חייה. הסכסוך המתמשך של ניראל קאראנתינג'י עם מימי טדסה, מתמודדת נוספת בתוכנית, היווה עניין במהלך הפרקים, כאשר מימי מתקשה לקבל את ניראל, בטענה כי היא "אגרסיבית" ו"חסרת נימוס ותרבות", טענות שהפכו במהרה לסדרת מריבות קשה. מספר פעמים הגיעה ניראל למצב בו היא מועמדת לניפוי, כאשר שאר הבנות בחרו בה לפחות מתאימה מביניהן.
התוכנית נתנה לקאראנתינג'י אפשרות להתנסות בעולם הדוגמנות והאופנה הישראליים. היא השתתפה, יחד עם שאר המתמודדות, במספר סדרות צילומי אופנה, ביניהן של הצלם עידו לביא ושל מעצבת האופנה נעמה חסין, בתצוגת האופנה של המעצב יוסף, בקליפ של סאבלימינל והצל, בפרסומת לשמלות הכלה של יאיר ז'רמון (יחד עם רודריגו גונזלס) ובמספר סדרות צילומים מיוחדות; מתחת למים, בהיכל קרח ובתלייה באוויר. בשבוע ה-9 של התוכנית שלחה הפקת התוכנית את המתמודדות למילאנו, שם כשרונה של ניראל הגיע לשיאו, כשעורכת עיתון אופנה וסוכנת דוגמניות בחרו בה כמצטיינת מבין המתמודדות, כשזכתה במשימת פרסומת מיוחדת, כשניצחה במשאל הרחוב ובצילומים מיוחדים עם צלם איטלקי. ב-5 באפריל נערך גמר התוכנית. בגמר הצטלמה קאראנתינג'י בצילומים אוויריים מיוחדים, השתתפה בתפקיד אורח ב"השיר שלנו" ובפרסומת לחברת הלבשה תחתונה. בסופו של הגמר, נבחרה ניראל כמנצחת של העונה, כאשר היא משאירה אחריה מתמודדות אהובות אחרות כמו אליסיה אסתרין ונטלי סבג. ניראל ניצחה הן בבחירת השופטים והן בבחירת הקהל.
באפריל קיבלה קאראנתינג'י את הקמפיין הראשון שלה (מחוץ למסגרת התוכנית) בחברת האיפור "מאדינה מילאנו". באותו חודש שודר סרט תיעודי מיוחד שעקב אחר מהלכיה ב"הדוגמניות" בשם "לא פראיירית, יא חביבתי!", המבוסס על משפט מפורסם שאמרה במהלך התוכנית. במאי הצטלמה קאראנתינג'י ליומן נוער בנושא דוגמנות, והשתתפה בצילומים למגזין הנשים "את". הופיעה בתפקיד אורח בטלנובלה "האלופה" כארוסתו של ג'לל קאסום (יוסף סוויד). ביולי 2006 פורסם שהחליטה לעבור ניתוח פלסטי להגדלת שדיה.
ביחד עם זאת, לא הצליחה קאראנתינג'י להמריא עם הקריירה שלה ובעקבות ראיון ביקורתי שנערך עמה בחודש נובמבר 2007 לעיתון "מעריב" שוחררה מסוכנות הדוגמנות "יולי", בה הייתה חברה מאז זכייתה בתוכנית "הדוגמניות". לפי גורמים בסוכנות ההחלטה נובעת מ"התנהלות לא מקצועית בצורה קיצונית ובעיות משמעת וגישה חריפות" של הדוגמנית.
קאראנתינג'י התחתנה בשנת 2011 עם הכדורגלן מחוף השנהב, סרג' איילי.
הסלון האווירי בפריז
הסלון האווירי בפריז (צרפתית: Salon international de l'aéronautique et de l'espace de Paris-Le Bourget, Salon du Bourget) הוא יריד מסחר בינלאומי לעסקי התעופה. הוא נערך בשדה התעופה לה בורז'ה ליד פריז שבצרפת מדי שנה אי-זוגית.
הסלון מאורגן על ידי גוף תעשיות התעופה הצרפתי, Groupement des Industries Françaises Aéronautiques et Spatiales (GIFAS), שייעודו העיקרי הוא הצגת כלי טיס צבאיים ואזרחיים ללקוחות פוטנציאליים. זהו אחד מירידי התעופה היוקרתיים בעולם, והוא משמש פעמים רבות להצגה פומבית ראשונה של כלי טיס וחידושים בתחומי התעופה הצבאית והאזרחית.
אנדרה מסון
אנדרה מסון (בצרפתית: André Masson; 4 בינואר 1896 – 28 באוקטובר 1987) היה צייר צרפתי מודרני.
בתחילת המאה ה-20 היה מסון בין מייסדי החוג הסוריאליסטי, שבו היו חברים גם ז'ואן מירו, פבלו פיקאסו והמשוררים אנדרה ברטון ופול אלואר. החוג יצר את המניפסט הסוריאליסטי בפריז, שהמאפיין העיקרי שלו התבטא בכתיבה וברישום אוטומטיים. בטכניקת הציור האוטומטי, היה הצייר מטשטש את ההכרה שלו ובכך נותן דרור לאיד שלו, על פי תאוריית פרויד. הטשטוש נעשה על ידי אלכוהול או סמים. האמן אמור "לתקוף" את בד הציור ללא כל מחשבה או תכנון מוקדמים, הישר מתוך תת-המודע או מתוך עולם החלום. לאחר זמן מה, באופן הכרתי, האמן חוזר ליצירה ובאופן אסוציאטיבי מחזק את האלמנטים הרצויים.
יצחק טוביה ווייס
נמל התעופה לה בורז'ה
נמל התעופה לה בורז'ה (בצרפתית: Aéroport du Bourget) הוא נמל תעופה השוכן בדוגני, בסמוך לפריז, צרפת. כיום משמש הנמל רק לתעופה קלה ולמופעי אוויר.
הנמל מארח גם את מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי, ומדי שנה אי-זוגית את הסלון האווירי בפריז.
היסטוריה.