קורה כריסטיאנסן (בנורווגית: Kåre Kristiansen; 20 במרץ 1920 – 3 בדצמבר 2005) היה פוליטיקאי נורווגי פרו-ישראלי.
השר הנורווגי לענייני נפט ואנרגיה מ-1983 עד 1986. פעמיים מנהיג מפלגת העם הנוצרית הנורווגית - בין 1975 ל-1977, ובין 1979 ל-1983. חבר הפרלמנט הנורווגי במשך 12 שנה - בין 1973 ל-1977, ובין 1981 ל-1989.
ב-1994 כריסטיאנסן שכיהן כאחד מחמשת חברי וועדת פרס נובל לשלום התפטר מתפקידו במעשה חסר תקדים כאות מחאה על הענקת הפרס ליאסר ערפאת. אמנם גם ב-1973 התפטרו שניים מחברי הוועדה במחאה על הענקת הפרס באותה שנה להנרי קיסינג'ר, אך הם השעו את הודעת הפרישה עד לאחרי הטקס, בעוד כריסטיאנסן התפטר מיד אחרי אישור הפרס ומחה ברחובות אוסלו במהלך הטקס. בראיון שהתקיים עמו כעבור 4 שנים הוא טען: "אינני גיבור. פשוט לא הייתי מסוגל יותר להסתכל במראה אילו המשכתי להיות חבר בוועדה שנותנת פרס לערפאת". בשנים 1991–1993 כיהן כנשיא הארגון עם ישראל למען השלום.
ב-1997 יזם כריסטיאנסן עצומה מטעם קבוצת פוליטיקאים ואנשי דת נורווגים שקראה להעברת השגרירות הנורווגית בישראל מתל אביב לירושלים. במסגרת יוזמתו זו גם ביקר בישראל.
עינות צוקים
שְׁמּוּרַת עֵינוֹת צוּקִים (ערבית عين فشخة - "עין פשח'ה") היא שמורת טבע מוכרזת לאורך החוף הצפון-מערבי של ים המלח, דרומית לקיבוץ קלי"ה. השמורה הוכרזה ב-22 ביוני 1988 ביחד עם שמורת קנה וסמר. אורכה של השמורה כ-6.5 ק"מ, והיא מחולקת לשלושה חלקים:
על פי רשות הטבע והגנים, זו השמורה היבשתית הנמוכה ביותר בעולם, ובשטח השמורה נמצא נווה המדבר הנמוך ביותר בעולם.
המעיינות.
בשטח השמורה מאות מעיינות של מים מליחים במליחות משתנה (2.5-3.7 ppt) ובטמפרטורות שונות. נביעתם השנתית הכוללת מגיעה עד 70 מיליון מ"ק וזהו מקור המים הטבעי הגדול ביותר בישראל שאינו מנוצל על ידי אדם. מקור המים בשמורה הוא בגשמים היורדים בהרי יהודה ומחלחלים במשך עשרות עד מאות שנים עד להגיעם לשכבה עוצרת ברום של 390 מ' מתחת לפני הים. בתהליך זה סופחים המים מינרלים שונים המעלים את מליחותם. כתוצאה מירידת מפלס ים המלח בשנים האחרונות נחשפו חופים חדשים אשר היו בעבר מתחת לפני המים. נסיגת חוף הים גורמת למעיינות בשמורה לנדוד מזרחה ודרומה בעקבותיו, שכן מי המעיינות המתוקים יחסית למי הים אינם מתערבבים אלה באלה. עם נסיגת מי הים התת-קרקעיים, זורמים מי המעיינות בעקבותיהם עד למקום המפגש החדש ביניהם, ושם הם פורצים אל פני הקרקע. ערוצי הזרימה והאגמים הוותיקים הולכים ומתייבשים, וחדשים נוצרים במקומם, קרוב יותר לקו המים החדש. מי המעיינות חותרים בקרקעית החרסיתית הרכה ויוצרים מיקרו-קניונים בדרכם לים.
החי והצומח.
באתר מאוקלם עדר הכולל כמה עשרות חמורים, החיים בה ומפלסים שבילים בשמורה ומדללים את הענפים כדי למנוע שריפות. עוד ניתן למצוא בשמורה את ציפורי דרור הירדן הנדירות, הנוהגות לקנן בה. כבית גידול של מים מליחים, מהווה שמורת עינות צוקים מוקד משיכה למיני חי וצומח ייחודיים, בהם מספר מיני דגים נדירים (אמנון מצוי, אמנון הירדן, נאווית כחולה ונאווית המלחות). כמו כן, ישנם מינים שונים של יונקים בשמורה בניהם נמצאים: דרבן, זאב ערבי, צבוע מפוספס ומספר מועט של נמרים.
עם הצומח בשמורה נמנים הגה מצוי, ינבוט השדה, ימלוח קיפח, ימלוח פגום, מלוח קיפח, אשל מרובע, מרור ימי, אשל היאור, קנה מצוי, גומא חלקלק, פלגית שיחנית, סוף מצוי, טיון בשרני, קנה סוכר גבוה, סמר ערבי, בן מלח מכחיל ואבפטריון הביצות.
האתר הארכאולוגי.
בשמורה הפתוחה שוכן אתר ארכאולוגי קטן, שנחפר לראשונה בידי האב רולאן דה וו בשנת 1958, ובשנת 2001 נחקר בידי יזהר הירשפלד. האתר הוא חווה חקלאית מגודרת שבה מבנה מגורים ומפעל להפקת בושם האפרסמון. החווה הייתה פעילה החל במאה ה-1 לפנה"ס, היא חרבה במרד הגדול והייתה נושבת שוב עד למרד בר כוכבא. בחצר שכנו אורוות סוסים ומכלאה לכבשים. הווילה הכפרית הייתה ערוכה סביב חצר פנימית לא מקורה, ותכנונה אופייני לאזור ים המלח בתקופה הרומית. היא עשויה אבני גוויל למעט פתחיה שנבנו באבנים מסותתות, והדלתות והמשקופים עשויים מעץ תמר. ייצור בושם האפרסמון, שנחשב למוצר יקר ערך, כלל את ריסוק ענפי השיח, השריית התמציות שהופקו מענפים אלה, אחסונן ולבסוף בישולן. אל המפעל הובילו תעלות מים ממעיין שנבע מצפון לו ומלאו את מאגר המים הפתוח להשקיית שיחי האפרסמון. תעלת המים הזינה גם את בריכת ההשריה המקורה שבמבנה ואת מקווה טהרה שנבנה עבור העובדים. במבנה נמצא חדר לאכסנת התמציות, אך לא התגלו בו תנורים להשלמת ייצור הבושם. ייתכן שהתנורים שכנו במקום אחר, אולי בקומראן הסמוכה; או שהמקום כלל לא שימש כמפעל לבושם אפרסמון, אלא לייצור סילאן ויין תמרים.
היסטוריה.
בחודש יוני 2008 כילתה שריפת ענק חלקים נכבדים מהשמורה, ומאז מתקיימת בה הקפדה ניכרת על הדלקת אש וחונה בה דרך קבע כבאית.
בספטמבר 2018 הוצתה השמורה נגרם לה נזק כבד, ובעלי חיים רבים מתו בשריפה.
אסטרואידים
מתוך למעלה מ-464,000 אסטרואידים שהתגלו בחגורת האסטרואידים, נכון ל-31 במרץ 2020, 22,023 אסטרואידים קיבלו שמות על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי.
אסטרואידים שהתגלו במחקר ישראלי.
מספר חוקרים ישראלים גילו אסטרואידים, ובהם דויד פולישוק, שגילה 13 אסטרואידים, ואילן מנוליס, שגילה חמישה אסטרואידים, חלקם עם ערן אופק. עוד כ-18 אסטרואידים נחשבים לגילוי של מצפה הכוכבים על שם וייז.
ב-18 במרץ 2021 הוכרזו שני אסטרואידים חדשים הנקראים על שם אסיל נעמה, סטודנטית לתואר ראשון בפקולטה להנדסה ביו רפואית בטכניון, שגילתה אותם. היא קיבלה גם תעודה מנאס"א, המעידה על הרישום. שמם של האסטרואידים הוא ANI1801 ו-ANI2001 - ראשי תיבות של אסיל נעמה ישראל.
ליפא שמלצר
אלעזר ליפא שמלצר (נולד בח' באדר ב' ה'תשל"ח, 17 במרץ 1978) הוא זמר-יוצר חסידי-אמריקאי. מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21, נחשב לאחד הזמרים הפופולריים ביותר בזמר החסידי.
ביוגרפיה.
שמלצר גדל במשפחה חסידית ברוכת ילדים בשיכון סקווירא שבניו יורק, ארצות הברית, הוא הילד ה-11 מתוך 12. אביו ראובן, ניצול שואה - מנוסעי רכבת קסטנר, עבד ברשות הדואר. אחיו, זושא שמלצר, ואחיינו, שרולי גרין משמשים אף הם כבדחנים וכגראמערים מוכרים בקהילה החסידית בארצות הברית.
כילד סבל מהפרעת קשב וריכוז לא מאובחנת והתקשה להתרכז. לדבריו, המלמדים בתלמוד התורה היכוהו רבות. בבחרותו למד בישיבה של האדמו"ר ממאקווא בקריית אתא. באוגוסט 1998 נישא למרים, ובמשך השנים נולדו להם 4 ילדים. לאחר נישואיו חזר לגור בסקווירא. החל לעבוד כ"בדחן" בחתונות באזור, ולאחר ששמועות על האמן הצעיר עברו מפה לאוזן, החל להופיע כזמר בחתונות ובר מצוות, ומאז המשיך בקריירה מוזיקלית. לאורך השנים הוציא קרוב ל־15 אלבומים. בעשור השני של המאה ה-21 עבר לגור בעיירה איירמונט שבהרי מדינת ניו יורק שם הקים בית כנסת. הוא עזב את חסידות סקווירה אחרי שהוחרם בקהילה
שמלצר שר בסגנונות מוזיקליים מגוונים, אך בעיקר פופ. כמקובל בענף, עיקר מילות השירים מן המקורות, עם תוספות ביידיש, בעברית או באנגלית. הופעותיו תיאטרליות והוא מופיע בתלבושות ססגוניות.
שמלצר משמש גם כגראמער ובדחן בחתונות ואירועים. בערב חג הפסח 2010 יצאה לאור הגדה של פסח המיועדת לילדים ובה צילומים שלו, של גיסו הקומיקאי והשחקן מנשה לוסטיג ושל ילדיו של שמלצר המסובים לליל הסדר. בריאיון עיתונאי אמר שליהודי מותר לעבוד לפרנסתו גם בתחומים חדשניים שאינם מקובלים בציבור החרדי.
בתש"ע החל שמלצר בבניית בית כנסת במונסי. בשיר ביידיש באלבום "אמונה" הוא מתאר את הקשיים בפרויקט זה. בבית הכנסת התנהלה קהילה קטנה וססגונית סביבו.
בשנותיו הראשונות שר שמלצר בסגנון המקובל בקרב זמרים חרדיים. בעבר אף שר גראמען בביתו של הרב אלישיב. עם השנים החל לסגל אורח חיים "חרדי פתוח" וילדיו לומדים במוסדות חינוך אורתודוקסים מודרניים. הוא סופג ביקורת על החדרת סגנונות מוזיקליים מודרניים, ו'תכנים שלילים' לקהילה החסידית והחרדית.
במרץ 2009 הופיע במדיסון סקוור גארדן במופע גדול במיוחד שעורר התנגדות של רבנים חסידיים בארצות הברית. הדבר גרם לאחר מכן לביטול אירועים שאליהם הוזמן.
ביוני 2012 הוציא קליפ לשיר "Hang Up The Phone" מהאלבום "אמונה", ובו הוא מופיע מחופש לרובוט. באוגוסט 2012 הצטלם בקליפ עם חיילי הנח"ל החרדי כשהוא במדי צה"ל לשיר "מזרח מזרח". בדצמבר 2012 הוציא קליפ לחנוכה ובו שולבו צילומי נשים.
בתחילת 2014 ביצע מחזה שכתב ועיבד בברודוויי, באולם The Town Hall.
ביוני 2015 הוציא קליפ לשיר "בן פיגא" על רבי נחמן מברסלב. גם שיר זה עורר טענות שהוא מחדיר שירים בסגנון "רחובי" לציבור החרדי.
באוגוסט 2015 הוציא שיר בשם "בו"ה בו"ה", שבו הוא שר: "כשנכנסתי לרב חיים קנייבסקי הוא אמר לי בו"ה בו"ה, מה זה בו"ה בו"ה, ברכה והצלחה". השיר ספג ביקורת בציבור החרדי בנימוק שיש בו פגיעה בתלמידי חכמים. שמלצר הגיב לטענות בסרטון שבו הוא משווה את הסצנה לשיר "בן בג בג".
בדצמבר 2015 הוזמן שמלצר למסיבה בטקס חנוכה בבית הלבן.
בשנת 2018 קיבל שמלצר תואר שני בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קולומביה. באותה שנה פורסם ששמלצר עובר קשיים כלכליים ואישיים, ובין היתר העמיד למכירה את ביתו ואת בית הכנסת שבנה.
בתהליך פנימי שעבר חזר למראה החסידי.במקביל גם הסגנון המוזיקלי של אלבומו "געוואלדיג" והאלבום הבא אחריו, בבליפא, הוא חסידי קלאסי.
בתקופת החזרה למראה החסידי התחיל לימודי ציור, הדיסק שלו "געוואלדיג" מעוטר בציורים פרי ידיו.