מְחוֹז סֻלַיְמַאנִיַּה (בערבית: محافظة السليمانية, תעתיק מדויק: מחאפט'ה אלסלימאניה) הוא מחוז בצפון-מזרח עיראק, בגבולה עם איראן. בירת המחוז היא העיר סולימאניה. בשטח המחוז זורם נהר דיאלא ובשטחו נבנה סכר דרבנדח'אן (سد دربندخان), המייצר אנרגיה הידרואלקטרית ואוגר מים לצורכי השקיה. שטחו של המחוז 17,023 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 1.35 מיליון תושבים נכון ל-2009.
פונקציה חלקה
באנליזה מתמטית, פונקציה חלקה היא פונקציה שגזירה אינסוף פעמים, כלומר לכל formula_1 טבעי הנגזרת ה-formula_1-ית קיימת.
קבוצת כל הפונקציות החלקות מסומנת formula_3. הסימון הזה הוא חלק מסימון כללי יותר:
הקבוצה formula_3 מוגדרת להיות החיתוך של כל הקבוצות formula_7, כלומר formula_11 אם ורק אם formula_12, לכל formula_13.
תכונות בסיסיות.
לרב השימושים באנליזה מספיקות פונקציות גזירות פעמיים או שלוש אבל נוהגים להשתמש בפונקציות חלקות כדי לפשט את הניסוח של ההגדרות והמשפטים.
הפונקציות החלקות הן מאוד "גמישות". לדוגמה ניתן לבנות פונקציה חלקה ששווה ל-formula_21 על קבוצה סגורה formula_22, ומתאפסת מחוץ לסביבה פתוחה של formula_22, כאשר גם את formula_22 וגם את הסביבה הפתוחה אפשר לבחור כרצוננו. דבר כזה הוא בלתי אפשרי בפונקציות אנליטיות כי אם פונקציה אנליטית מתאפסת על קטע סגור כלשהו אז היא זהותית אפס. בדומה, ניתן לבנות חלוקות יחידה חלקות, אך לא ניתן לבנות חלוקות יחידה אנליטיות. על ידי פונקציות כאלו ניתן לבנות לכל פונקציה רציפה פונקציה חלקה שקרובה אליה כרצוננו.
באבל (מחוז)
מחוז באבל (בערבית: محافظة بابل), הוא מחוז בעיראק המשתרע על שטח של 6,468 קילומטרים רבועים. נכון לשנת 2018 מתגוררים במחוז כ-2,065,042 נפש.
בירת המחוז היא העיר אל-חלה (الحلة), וכמו כן נמצאת בו העיר אל-מוסאייב. במחוז זה נמצאים שרידי העיר העתיקה בבל, ועל-שמה נקרא המחוז. אתר ארכאולוגי נוסף הנמצא במחוז היא העיר העתיקה בורסיפה.
ארביל (מחוז)
מחוז ארביל (בערבית: محافظة أربيل) הוא מחוז בצפון עיראק. הוא נקרא על שם בירתו, ארביל.
המחוז משתרע על שטח של 14,428 ק"מ בצפון המדינה, ואוכלוסייתו מונה 2,932,800 תושבים נכון ל-2020. רובם כורדים, אך יש גם טורקמנים וערבים. אפשר למצוא גם אשורים בארביל, כיוון ששם הייתה ממלכת חדייב. מ-1974 השטח נמצא תחת אוטונומיה כורדית במסגרת כורדיסטן העיראקית.
באזור זה מצוי גם נפט רב, שתמיד היווה מקור למאבקים בין הכורדים לסדאם חוסיין, אך האומות המאוחדות הגנו, בדרך כלל, על הכורדים.
דיאלא
מחוז דיאלא (בערבית: محافظة ديالى) הוא מחוז בעיראק, הנמצא צפונית לבגדאד ובירתו היא העיר בעקובה.
גאוגרפיה.
הוא משתרע על שטח של 17,685 קמ"ר ונכון ל-2003 מספר תושביו הוא 1,271,000, רובם סונים אך חלקם גם שיעים וכורדים. שטח גדול מהמחוז תופס נהר דיאלא, יובל של החידקל. בשל עושרו של המחוז במים, התעשייה העיקרית במחוז היא חקלאות. בדיאלא גדלים עצי דקל רבים, והמחוז נחשב לבירת התפוזים של המזרח התיכון. השפות המדוברות הן ערבית וכורדית.
המחוז מחולק לשישה תת-מחוזות.
מחוז דיאלא, לצד מחוז נינוה ומחוז סלאח א-דין, משמש כבסיס הפעולות של אל-קאעידה בעיראק. ביוני 2014 נכבשו מספר ערים במחוז בידי לוחמים סונים של המדינה האסלאמית.
בבלי
פלפל (תבלין)
נינוה (מחוז)
מחוז נִינְוֵה (בערבית: محافظة نینوى, בתעתיק מדויק: מחאפט'ת נינוא), הוא מחוז בצפון עיראק, שקיבל את שמו מהעיר התנ"כית נינוה שהייתה בירתה של ממלכת אשור. שטחו של המחוז משתרע על 37,323 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 3,270,422 נכון ל-2011.
נוצרים, טורקמנים, יזידים, שבאק, מנדאנים ארמנים, בהאים, קאקאיס ופאדי כורדים חיו בעיראק זמן רב מאוד - חלקם במשך מאות שנים, אחרים במשך אלפי שנים. רבים מהם, במיוחד נוצרים, יזידים, שבק וטורקמן, גרים בנינוה, מחוז עשיר מבחינה תרבותית שנמצא במרחק של 400 מיילים צפונית-מערבית לבגדאד. האזור המכונה מישור נינוה, צפונית-מזרחית למחוז, מאוכלס ברובו על ידי קבוצות מיעוט אלה.
העיר הראשית היא מוסול, הנמצאת סמוך לנהר החידקל וליד הריסות נינוה. עיר מרכזית נוספת היא תל-עפר.
שתי הערים ידעו קרבות רבים בשנת 2004 בין הכוחות האמריקאיים לבין המורדים בעיראק, וכן בהשתלטות ארגון דאעש על האזור ובקרבות שניהל עם צבא עיראק.
רוקפור
רוֹקְפוֹר (בצרפתית: Roquefort) הוא סוג של גבינה כחולה חצי-קשה העשויה מחלב כבשים. מאחר שזוהי אחת המפורסמות שבגבינות הכחולות, בעבר היווה שמה כינוי לכל הגבינות הכחולות, אך כיום רק גבינות כחולות שהבשילו ברוקפור-סור-סולזון רשאיות להיקרא רוקפור.
מקורה של הגבינה בעיר רוקפור-סור-סולזון (Roquefort-sur-Soulzon) שבדרום צרפת, ומכאן שמה. לפי האגדה, נער שאכל את ארוחת הבוקר שלו שכללה גבינה שמקורה מחלב כבשים ולחם זיהה את אהובתו, נטש את ארוחתו והלך לקראתה. חודשים לאחר מכן כשנתקל בארוחתו הקודמת הופתע לגלות שהגבינה עוד הייתה אכילה ואף השתבחה עם הזמן למרות מעטה העובש שניכר עליה.
צבע הגבינה לבן, עם נימים כחולים כהים של עובש. העובש, פניציליום רוקפורטי ("Penicillium roqueforti" – מין של פניציליום), מעניק לגבינה את ייחודה. העובש המקורי נמצא רק במערות קמבלו (Cambalou) באזור הייצור המקורי של הגבינה, ולפי החוק באירופה אסור לקרוא בשם "רוקפור" לגבינות שאינן מיוצרות באזור זה. בעבר נהגו המגבנים להשאיר במערות לחם למשך שישה שבועות עד שצמח בו עובש; לאחר מכן הלחם יובש ונטחן לאבקה שהוספה לחלב. כיום העובש מיוצר בתנאי מעבדה.
קילוגרם אחד של גבינת רוקפור עשוי מ-4.5 ליטרים של חלב, והגבינה עשירה בשומן, חלבון ומינרלים, בפרט סידן.
חומציות
קמילו חוסה סלה
קמילו חוסה סלה (בספרדית: Camilo José Cela; 11 במאי 1916 - 17 בינואר 2002), סופר, משורר, צייר ופוליטיקאי ספרדי, זוכה פרס נובל לספרות.
ביוגרפיה.
קמילו חוסה סלה נולד באיריה פלביה Iria Flavia, פדרון Padron, קורוניה Coruña בספרד, אך לאחר כמה שנים עברה משפחתו למדריד, עיר שהטביעה את השפעתה עליו ועל יצירתו ושם גם סיים את חייו. סלה נרשם ללימודי רפואה, אך הפסיק באמצע כדי לקחת קורסים בפקולטה החדשה לספרות ולפילוסופיה. סלה התחיל לכתוב את הפואמות הראשונות ואז התגייס לצד של פרנקו במלחמת האזרחים של ספרד, נלחם ואף נפצע במלחמה. לאחר ששב מהמלחמה, התחיל לפתח עמדה עצמאית, ביקורתית ומתגרה, כמו חברו ארנסט המינגוויי.
סלה אימץ לו את הסגנון הספרותי הקרוי "טרמנדיסו", מונח הלקוח מתחום מלחמות השוורים, סגנון שמתאפיין בתיאור הצד הנואש של הקיום, במחשכי האימה. הסגנון הזה ילווה את כל יצירתו הכוללת יותר מ-70 רומנים. סלה עסק גם בציור ובקולנוע. הוא הציג תערוכת ציורים ולקח חלק בסרט "קוליסאום" שבוים על ידי Jaime de Mayora. בשנת 1953 מתפרסם בבואנוס איירס ספרו "הכוורת" שנאסר בספרד על ידי הצנזורה. La colmena ("הכוורת") הפך לסרט קולנוע מהולל בשנת 1982 בספרד, אחרי מותו של פרנקו.
בשנת 1954 עבר קמילו חוסה סלה לפלמה דה מיורקה ובשנת 1956 ייסד כתב עת ספרותי בשם Papeles de San Armadans שנקט קו אנטיפשיסטי והיה רב השפעה. בכתב עת זה פרסמו רבים מהסופרים הספרדים הגולים. בשנת 1956 נפטר ידידו הקרוב Pio Baroja והוא היה בין נושאי ארונו, יחד עם ארנסט המינגוויי. כעבור שנה נבחר להיות חבר האקדמיה הספרדית. בין עיסוקיו הוא גם כתב את התסריט לסרט "האביר דון קיחוטה" לפי יצירת המופת של מיגל דה סרוואנטס.
בשנת 1977 נבחר סלה לסנטור.
קניידלך
קניידלך (ביידיש: קניידלעך או קניידלאך, ריבוי של קניידל) הוא מאכל יהודי אשכנזי מסורתי העשוי כמעין כופתה עגולה.
הקניידלך עשויים מקמח (לרוב מקמח מצה) וביצים, ובתוספת מעט שמן ומים. לעיתים, מוספים לקניידלעך תבלינים שונים, בהם ניתן למנות פלפל שחור, מלח או סוכר. את התערובת הנוצרת מעגלים, בדרך כלל ביד, לצורת כדורים, אותם מבשלים לרוב בתוך מרק.
אף שניתן לאכול קניידלך בכל השנה, הם מזוהים במיוחד כאחד המאכלים המסורתיים לחג הפסח, בעיקר בקרב עדות אשכנז. זאת, מכיוון שניתן להכינם מקמח מצה, וכך הם לא יהיו חמץ ויהיו כשרים לפסח. עם זאת, אלו המקפידים לא לאכול בפסח מצה שרויה נמנעים מלאכול קניידלאך בפסח או מכינים אותם בגרסה בה את קמח המצה מחליף קמח שקדים.
יש האוכלים אותם בסעודה שלישית בערב פסח שחל בשבת.
קניידלאך
מחוזות עיראק
מחוזות עיראק הם המחוזות האדמיניסטרטיבים המרכיבים את עיראק. עד לשנת 2014 עיראק מחולקת ל-18 מחוזות אשר נקראים בערבית מֻחאפַט'את (محافظات, צורת יחיד מֻחאפַט'ה محافظة) וכל מחוז מחולק למספר נפות הנקראות בערבית קדאא (قضاء, צורת יחד אקדיה أقضية).
החלוקה הנוכחית של המחוזות בוצעה בשנת 1978.
בינואר 2014 הממשל המרכי בבגדאד הכריז על כוונתו להקים מספר מחוזות חדשות.
במרץ 2014 שלטונות כורדיסטן העיראקית החליטו על הפרדת חלק מהשטח של מחוז סולמאניה למחוז נפרד - מחוז חלבג'ה.
שומשום
שֻׁמְשֹׁם (בשין ימנית, בשפת הדיבור: סוּמְסוּם; שם מדעי: "Sesamum indicum") הוא צמח חד-שנתי הגדל בעיקר בבורמה, הודו, סין ואתיופיה. פרחיו בצבע צהוב. זרעי השומשום מהם האדם ניזון מצויים בתוך תרמיל. מזרעי השומשום מפיקים (בין היתר) טחינה.
צמח השומשום עמיד מאוד לתנאי יובש ובצורת ויכול לשגשג בתנאים שלא מאפשרים גידולים אחרים, ומסיבה זו נפוץ גידולו במקומות חמים ויבשים.
מאחר שזרעי השומשום קטנים ושטוחים, קשה מאוד לייבש אותם בכמויות גדולות, שכן הם יוצרים מחסום לתנועת אוויר. מסיבה זו נהוג לאחסן אותם בתנאי לחות נמוכים ומבוקרים לאחר הקטיף.