רובו של החיבור הוא הלכתי. הוא כולל שישה עשר פרקים, ורצוף דברי כיבושין לחיזוק קיום מצוות תפילין כהלכתה. ניכרת בו השפעה קבלית, אולם מרכז הכובד שלו הוא הלכתי. מלבד דיון בגופם של דברים – החובה להניח את התפילין במקום המדויק, ובעיקר תפילין של ראש על שיער הראש – נידונים בו הנוהג להניח את התפילין בזמן קריאת שמע ותפילה, מצוות תוכחה (ואף הפסק בתפילה לצורך תוכחה), מצוות הבן על האב, ועוד. למהדורה הראשונה צורפו "הערות אחדות" מאת האדר"ת, מאמר ביידיש תחת הכותרת "קולי אל בני אדם", ודברי חתימה המיועדים אל מגידי מישרים, מהם מצופה להפיץ את תוכן הספר. בסוף הספר נדפס מפתח פרקים.
למהדורה השנייה של הספר צורפו "הוספות רבות בהלכה ובאגדה": הקדמה חדשה תחת הכותרת "מצווה כמאמרה", הערות רבות מאת העורכים, שבע דרשות שדרש הראי"ה במסעותיו המוקדמים להפצת החיבור ודרוש בשם "רמזים", ופרקים מן החיבורים עין איה ועולת ראיה העוסקים במצוות תפילין (שני הספרים טרם נדפסו אז). כן נוספו דיוני הלכה נרחבים מאת הרב צבי פסח פרנק, הרב יעקב משה חרל"פ והרב יחיאל מיכל טיקוצ'ינסקי עם הערות עליהן מאת המו"ל (הרב יצחק אריאלי), ותשובת הרב קוק למעירים.
לאחר פרסום הספר הדפיס הרב זאב וולף טורבוביץ את הספר "תפארת זיו", ובסימן הראשון שבו חלק על מסקנת הספר. לדבריו, אף שמעיקר הדין יש להניח את התפילין כראוי, ניתן לצאת ידי חובה גם כאשר רק רובן מונח על מקום השיער. הראי"ה השיב לרב טורבוביץ' בקונטרס "כליל תפארת" שנדפס במהדורה השנייה. בספרו "אמר דעת" הציג הרב יהודה יודל רוזנברג סקירה אודות מחלוקת זו, וביסס את עמדתו האישית בסוגיה. הפולמוס נידון בספרי הלכה נוספים.
פגיעות מבנים
פגיעוּת של מבנים היא מדד להיותו של מבנה חשוף לנזק. הפגיעות היא ההפך מעמידוּת. עמידות מוחלטת תקבל את הערך 1, ופגיעות מוחלטת את הערך 0. כלומר, העמידות היא 1 פחות הפגיעות.
פגיעות לרעידת אדמה.
פגיעות מבנים במקרה של רעידת אדמה מוגדרת כ-"שיעור הנזק שייגרם למבנה כלשהו כתוצאה מתאוצות הקרקע בעוצמה סייסמית נתונה באתר נתון". הפגיעות היא למעשה הפרמטר שנותן את המימד הכמותי לסולמות להערכת העוצמה סייסמית. זו מוערכת על בסיס תצפיות אודות איכות הבנייה (שמבטאת את רמת פגיעות המבנה) ודרגת הנזק שנגרמה למבנה זה. לעוצמה הסייסמית מתאם ברמה גבוהה יחסית למשתנה של תאוצת הקרקע המקסימלית באתר. העוצמה הסייסמית מהווה בסיס להכנת תרחישים לרעידות אדמה עתידיות. התרחיש מתבסס על הערכה בדבר העוצמה הסייסמית הצפויה בכל ישוב או בשכונה של עיר גדולה. על פי מטריצות פגיעות המתבססות על תצפיות ברעידות אדמה רבות, ניתן להעריך ברמת מובהקות גבוהה יחסית, את ההתפלגות היחסית של הפגיעה במבנים על פי איכותם, ועל פי דרגות הנזק שייגרמו להם - ראו דוגמה במטריצת הפגיעוּת משמאל.
שיפור עמידות לרעידות אדמה.
ניתן לשפר את עמידות המבנים וממילא להקטין את פגיעותם, זאת על ידי חיזוקם. מסוף שנת 2005, מתקיים בישראל ניסיון ממוסד להקטין את פגיעותם של בניינים משותפים המשמשים למגורים. זאת באמצעות תוכנית המתאר הארצית לחיזוק מבנים קיימים בפני רעידות אדמה - תמ"א 38. הבתים המועמדים לחיזוק הם אלה שנבנו לפני שנת 1980, כשטרם בנו בישראל בהתאם ל. הבעיה העיקרית בעמידות רוב הבתים הללו, היא העובדה שהם בנויים על עמודים, שרגישים במיוחד לכוחות גזירה אופקיים שמתרחשים בעת רעידת אדמה. בתים משותפים שנבנו החל משנת 1992, עמידים במיוחד בפני רעידות אדמה, וזאת עקב העובדה שמשנה זו יש לבנות בכל בניין כזה, ע"פי חוק, ממ"דים (מרחב מוגן דירתי). חדרים ממוגנים אלה, שבנויים ומחוברים יחדיו לכל גובה הבנייה, בנוסף לפיר המעלית שבדר"כ מותקנת בבניינים הללו, מוסיפים אלמנט משמעותי של זיון למבנה.
פגיעות להדף פיצוץ.
על פי רוב התכנון של מבנים לוקח בחשבון את העומס עליהם הנובע ממשקלם. תכנון מודרני, כאמור לעיל, מביא בחשבון גם מאמצים שעלולים לנבוע מרעידות אדמה. יחד עם אלה עלולים מבנים להיחשף לסוג נוסף של מאמצים, הנובעים מהדף של פיצוץ כתוצאה מפעילות מלחמתית או מטרור. כמו במקרה של רעידת אדמה, חשיפה של מבנה בעל עמידות נמוכה להדף פיצוץ עלולה להסתיים באסון דוגמת הפיגוע באוקלהומה סיטי.
שלא כמו במדידה של עמידות לרעידות אדמה, המבוססת על סטטיסטיקות והסתברויות ידועות לעוצמת רעידות אדמה, הרי שעוצמת פיצוצים מעשי ידי אדם אינה ניתנת לחיזוי. עם זאת, בשני המקרים מדובר בחשיפת המבנה לעוצמות גבוהות של אנרגיה, ולכן חלק מהפתרונות ישימים לשני סוגי הסיכון (דוגמה לפתרון כזה הם ממ"דים).
בלטונרנדש
בלטונרנדש (בהונגרית: Balatonrendes) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. עד
כמו כפרים רבים באירופה גם בבלטונרנדש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1991 חיו בכפר 152 תושבים, ובשנת 2020 רק 138 תושבים.
הכפר נקרא בלטונרנדש עד שנת 1977, אז שינה את שמו לאברהאמהג' ובשנת 1991 התפצל לשני כפרים שונים.
בבלטונרנדש חיו ארבעה יהודים בשנת 1880.
ינה הרצג
ינה הרצג (במקור האס, בהונגרית: Herczeg Jenő; בודפשט, 12 במרץ 1886 – בודפשט, 21 בפברואר 1961) היה שחקן, אמן קברט, במאי תיאטרון יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
ינה האס נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף האס, יליד בודפשט, סוכן נוסע מסחרי ושל יוליה וייסנשטיין. הוא למד בבית הספר בבודפשט ובתום סיום לימודיו התיכוניים המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנות התיאטרון, שם סיים בשנת 1907. לאחר מכן הצטרף ל"אגודת תאליה". מאוחר יותר שיחק בתיאטרון ההונגרי בסובוטיצה בלהקתו של פרנץ פרקש ואחר כך הפך לשחקן של תיאטרון בודה-טימישוארה. הוא יצא לסיור לימודי אמנות בגרמניה ולאחר שובו שיחק אצל השחקן ומנהל תיאטרון איגנץ קרצ'אני. הוא חזר לבודפשט בשנת 1912 ובאותה השנה היה חבר ב"במה המודרנית" של "קברט אנדרה נאגי", ומשנת 1916 עד 1918 היה חבר ב"קברט אפולו". ב־3 ביוני 1917, בבודפשט התחתן עם ז'ופיה גומבוץ. משנת 1923 עבד ב"במת בולוואר טרז" (Terézkörúti Színpad), שם היה גם הבמאי הראשי. הוא הופיע בתפקיד האצ'ק (האצ'ק ושאיו) עם וילמוש קומלוש בפעם הראשונה בסדרת המערכונים של לאסלו ודנאי. בשנת פרוץ המלחמה, בשנת 1939, המיר את דתו לקלוויניזם כדי להימנע מהחלת החוקים האנטי יהודיים עליו, דבר שלא כל כך עזר לו. לאחר מלחמת העולם השנייה היה חבר ב"קברט הפודיום" ומאז 1951 ב"הבמה העליזה". המערכונים ההיתוליים שלו פורסמו בשבועון "חיי התיאטרון" והוצגו על ידי "במת בולוואר טרז".
עבודותיו הן סצנות ויצירות במערכה אחת, אשר נשמרות בכתב ידו עד היום על ידי האגף להיסטוריה של התיאטרון בספרייה הלאומית על שם סצ'ני.
פגיעות חברתית
פגיעוּת חברתית היא מדד להשפעה אפשרית על חברות ועל יחידים של מגוון תופעות כגון מתח ולחץ נפשי, התעללות, הדרה חברתית ואף סכנות טבע. הפגיעות החברתית מתייחסת לחוסר יכולתם של אנשים, ארגונים וחברות לעמוד בפני השפעות שליליות ממספר גורמי לחץ שהם נחשפים אליהם. השפעות אלה נובעות בין השאר ממאפיינים הטמונים באינטראקציות חברתיות, במוסדות ובערכי תרבות.
בקרב ילדים מוגדרת הפגיעות החברתית כ"מצב שיש בו סיכון להתעלמות או אף לדחייה אקטיבית של הילד על ידי בני גילו".
מבחינה מחקרית השאלה היא כיצד מודדים או מעריכים את מידת הפגיעות של אדם כלשהו, או אוכלוסייה כלשהי, וכיצד מאתרים תבחינים וסמנים לביצוע הערכה זו.
האדמו&quot;ר ממז'יבוז'
תסמונת המוליטית-אורמית
תסמונת המוליטית–אורמית (באנגלית: ) היא קבוצה של הפרעות דם, המאופיינות בכמות כדוריות דם אדומות נמוכה, אי ספיקת כליות חריפה ומספר נמוך של טסיות נמוכות. תסמינים ראשוניים כוללים בדרך כלל שלשול דמי, חום, הקאות וחולשה. לאחר מכן מתרחשות בעיות בכליות וירידה בכמות טסיות הדם עם התקדמות השלשול. בעוד שילדים נפגעים יותר, מבוגרים עשויים להיות בעלי תוצאות גרועות יותר. סיבוכים עשויים לכלול בעיות נוירולוגיות ואי ספיקת לב. רוב המקרים מתרחשים לאחר שלשול זיהומי עקב סוג ספציפי של E. coli הנקרא O157: H7. סיבות אחרות כוללות Salmonella, Shigella, Streptococcus pneumoniae ותרופות מסוימות. המנגנון הבסיסי כולל בדרך כלל ייצור של טוקסין השיגה (shiga toxin) על ידי החיידקים. תסמונת המוליטית–אורמית שאינה טיפוסית ((באנגלית: Atypical hemolytic–uremic syndrome) נובעת לעיתים קרובות ממוטציה גנטית ומוצגת אחרת. עם זאת, שניהם עלולים לגרום לדלקת רחבה ולקרישי דם מרובים בכלי דם קטנים, מצב המכונה מיקרואנגיופתיה תרומבוטית.
הטיפול כולל טיפול תומך ויכול לכלול דיאליזה, סטרואידים, עירויי דם או פלסמפרזיס. כ-1.5 לכל 100,000 נפגעים בשנה ופחות מ-5% מהסובלים מהמצב מתים. מהיתר, עד 25% סובלים מבעיות בכליות מתמשכות. תסמונת המוליטית–אורמית הוגדרה לראשונה כתסמונת בשנת 1955. המדינה עם השכיחות הגבוהה ביותר של תסמונת המוליטית–אורמית היא ארגנטינה והיא ממלאת תפקיד מפתח בחקר מצב זה. בארצות הברית, ההיארעות הכוללת של תסמונת המוליטי –אורמית נאמדת ב-2.1 מקרים לכל 100,000 נפשות בשנה, עם שכיחות שיא בגילאי חצי שנה ועד ארבע שנים. תסמונת המוליטית –אורמית וזיהומי E. coli הגורמים לה היו מקור לפרסום שלילי רב עבור ה- FDA, תעשיות הבשר ומסעדות המזון המהיר מאז שנות ה -90, במיוחד בזיהומים הקשורים למסעדות ג'ק-אין-דה-בוקס.
אנתוני ג'וליוס
אנתוני רוברט ג'וליוס (נולד ב־16 ביולי 1956) הוא עורך דין ואקדמאי בריטי, הידוע בין היתר כעורך הדין של דיאנה, הנסיכה מוויילס, ודברה ליפשטדט. הוא סגן יו"ר משרד עורכי הדין בלונדון מישקון דה רייה.
ג'וליוס הוא יו"ר אוקסרה.
ביוגרפיה.