ז'ובנל מואיז (בצרפתית: Jovenel Moïse; 26 ביוני 1968 – 7 ביולי 2021) היה פוליטיקאי ויזם מהאיטי, ששימש כנשיאה ה־42 של רפובליקת האיטי מ-7 בפברואר 2017 עד שנרצח ב-7 ביולי 2021.
מואיז עמד בראש חברת ייצוא כשבשנת 2015 התייצב כמועמד "המפלגה ההאיטית טט קאלה" (לפי כינוי הנשיא הקודם, מישל מרטלי "ראש מגולח") Parti Haitien Tèt Kale - PTHK. באותה שנה הגיע במקום הראשון בבחירות לנשיאות אבל התוצאה בוטלה עקב אי סדירויות. בשנת 2016 זכה בבחירות הנשיאותיות ובשנת 2017 נכנס לתפקיד במקום הנשיא הזמני ז'וסלרם פריוור וכיהן בתפקיד עד לרציחתו, ב־7 ביולי 2021 על ידי מתנקשים אלמונים במעונו.
ביוגרפיה.
ילדותו.
ז'ובנל מואיז נולד בטרו-די-נור, במחוז צפון-מזרח של האיטי, כבנם של אטיין מואיז, סוחר וחוואי, ושל לוסיה ברונו, תופרת.
בקיץ 1974 עברה המשפחה לבירה פורט-או-פרנס, בה למד מואיז בבית הספר היסודי הלאומי "דון דורלן", אחר כך בתיכון "טוסן לוברטור" ובמרכז לתרבות של המכללה הקנדית-האיטית. בשנת 1988 למד בהתחלה חינוך וגאוגרפיה, ואחר כך מדעי המדינה, באוניברסיטת קיסקייה.
פעילותו העסקית.
בתום לימודיו עבר יחד עם אשתו, מרטין ז'וזף, אותה הכיר באוניברסיטה, לאזור הכפרי הסמוך לעיר פור-דה-פה, על מנת לעסוק בגידול בננות אורגניות וביזמות. ברשותו היה מטע בננות של 100 דונם. מואיז פתח בפור-דה-פה את חנותו הראשונה - לחלפי מכוניות בשם 'JOMAR Auto Parts'. בהמשך עסק בענף בקבוקי מים מינרליים והפך ליזם מצליח.
בשנת 2001 נבחר ללשכת המסחר והתעשייה במחוז צפון-מערב ואחר כך הפך ליושב ראש שלה. לאחר מכן נבחר למזכיר כללי של לשכת המסחר והתעשייה של האיטי, שבמסגרתה דאג לשילובן ולייצוגן של כל לשכות המסחר האזוריות.
בשנת 2008 הקים את החברה ההאיטית לאנרגיה COMPHENER S.A., חברת חשמל אזורית שנועדה להשתמש באנרגיית השמש והרוח בעשרה כפרים במחוז צפון-מערב.
בשנת 2012 ייסד מואיז את חברת AGRITRANS S.A. הקים בטרו די נור את המיזם החקלאי NOURRIBIO ועזר בהקמת האזור לסחר חקלאי חופשי הראשון בהאיטי, שנועד להפוך קרקעות בלתי ניתנות לעיבוד לאדמות חקלאיות. באמצעות מיזם זה התחילה האיטי לייצא בננות לגרמניה לראשונה מאז 1954. על כך כונה לעיתים "איש הבננה" - "Nèg Banann".
פעילות פוליטית.
בשנת 2015 הנשיא מישל מרטלי בחר בו כמועמד מפלגתו, המפלגה ההאיטית טט קאלה, לנשיאות. במרכז מסע הבחירות העמיד מואיז את סוגיית פיתוח החקלאות הביו-דינמית כמנוע כלכלי למדינתו, ש-50% מתושביה חיים בכפרים. מואיז תמך בהמשך מדיניותו של מרטלי - גישת הכל לחינוך, שרותי בריאות לכול, רפורמת האנרגיה, רפורמת המשפט, יצירת מקומות עבודה, הגנה על הסביבה, ופיתוח אקו-תיירות ואגרו-תיירות.
בבחירות שהתקיימו ב-15 באוקטובר 2015 קיבל מואיז 32.8% מהקולות והיה אמור להמשיך לסיבוב השני מול יריבו, ז'וד סלסטן. אולם בסקר שנוהל על Haiti Sentinel פורסם שמואיז קיבל למעשה רק 6% מהקולות וצופים רבים טענו לזיופים בתוצאות. אלפי אנשים הפגינו ברחובות במחאה והבחירות נדחו.
ב-27 בנובמבר 2016 ניצח מואיז בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות עם 55.67% מהקולות. בבחירות השתתפו מעט מצביעים - 19.5% מתוכם.
הבחירות היו צריכות להתקיים באוקטובר אבל נדחו בגלל ההוריקן מת'יו שעשה נזקים רבים וגרם למותם של אלף אנשים.
נשיא האיטי.
במרץ 2017 ראש הממשלה שמינה מואיז, ג'ק גי לפונטאן (Lafontant) הציג את ממשלתו בפני הפרלמנט וקיבל את אישורו עם 95 קולות בעד, 6 נגד ו-13 נמנעים. בנובמבר 2017 הודיע מואיז על הקמתו מחדש של צבא האיטי שפוזר בשנת 1995.
מיולי 2018 מואיז עמד מול הפגנות מחאה רבות של האופוזיציה, כשכוחות הסדר פתחו עליהן גם באש. בספטמבר 2018 ראש הממשלה לפונטאן התפטר והוחלף בז'אן-אנרי סיאן (Céant). ב-2019 החריפו ההפגנות במדינה בגלל פיחות המטבע והאינפלציה הדוהרת ואי יכולתו של הנשיא למלא את הבטחותיו. בנובמבר 2019 הועלה שכר המינימום ב-20%.
במרץ 2019 ראש הממשלה פוטר עקב הצבעת אי אמון בפרלמנט. הוא הוחלף על ידי ז'אן-מישל לאפן שנאלץ גם הוא להתפטר אחרי זמן קצר. ראש הממשלה החדש, פריץ-ויליאם מישל החזיק מעמד בתפקיד רק חודשים אחדים. במרץ 2020 נכנס לתפקיד ז'וזף ז'וט (Jouthe). המדינה נאלצה להתמודד כעת גם עם מגפת הקורונה.
בינואר 2020 הפרלמנט ושני שלישים מהסנטורים סיימו את המנדט, חוק הבחירות לא אושר על ידי חברי הפרלמנט והנשיא התחיל למשול באמצעות צווים. המדינה נכנסה למשבר קשה בכל המישורים. לפי דיווחים של ארגונים בלתי ממשלתיים, השירותים הממשלתיים חדלו לפעול, עם מחסור במים, בדלק, במזון לבתי היתומים, מחסור בתרופות וכאשר שני מיליון תלמידים לא הלכו לבית הספר.
בנובמבר 2020 הנשיא מואיז צמצם בצורה דרסטית באמעות צו את סמכויות בית הדין לעניינים פיננסיים ולסכסוכים מנהליים והפך אותו ל"גורם מייעץ" בלבד. זאת אחרי שבית הדין חקר שחיתויות של הממשלים של האיטי בשנים 2008–2016 והזכיר גם את הנשיא מואיז כחשוד ב"אסטרטגיה של מעילה" בניהול כספי המדינה. אחת הסוגיות שהועלו היו השימוש בתרומות הגדולות שקיבלה האיטי מממשלת ונצואלה שבראשות הוגו צ'אווס.
בהיעדר מועצה חוקתית, מועצת בחירות קבועה וסנאט מתפקד, התעוררו ספקות לגבי מועד סיום כהונתו של הנשיא מואיז. מכיוון שנבחר בשנת 2016 ונכנס לתפקיד ב־7 בפברואר 2017 הוא העריך שהמנדט שלו יסתיים אחרי 5 שנים ב־7 בפברואר 2022. האופוזיציה טענה שסיום כהונתו הוא ב־7 בפברואר 2021. באותו יום המועצה העליונה של הרשות המשפטית הכריזה על סוף כהונתו כנשיא בעוד שהממשל מסר שהתרחש ניסיון כושל להפיכה. למחרת האופוזיציה הצהירה שהיא ממנה כנשיא זמני לשנתיים את השופט ז'וזף מסן ז'אן-לואי ושבפרק הזמן הזה תיערך חוקה חדשה בהסכמה על ידי ועידה לאומית. בתגובה החליט הנשיא להוציא לגמלאות שלושה שופטים מרדנים, כולל את השופט ז'אן-לואי. עם זאת נטען שלפי החוקה לא ניתן לפטרם מתפקידם.
ב־5 ביולי 2021, הודיע על מינויו של אריאל אנרי לראש הממשלה החדש, מתוך מטרה לקדם משאל עם לחוקה והיערכות לבחירות חדשות.
הירצחו.
ב־7 ביולי 2021 נרצח מואיז במעונו הפרטי על ידי קבוצה של תוקפים אלמונים. אשתו מרטין נפצעה בהתנקשות ואושפזה.
מואיז נרצח בלילה 6.7 ביולי 2021 על ידי קומנדו מזוין במעונו הפרטי ברחוב פלרן 5 ברובע פטיון ויל של הבירה. הנשיא הופל על ידי יריות בחדרו בקומה עליונה. אשתו שנפצעה בהתקפה, פנתה לארצות הברית וטופלה בבית החולים Jackson Memorial במאימי, פלורידה. למחרת הרצח ראש הממשלה קלוד ז'וזף, הודיה על הנהגת מצב חירום .
לחדשים אחדים אחרי הרצח, פרסם היומון האמריקאי ניו יורק טיימס ידיעה לפיה החזיק מואיז רשימה של סוחרי הסמים הראשיים של המדינה ושמאמציו להיאבק בסחר הסמים יכלו להיות העילה לרציחתו.
חייו האישיים.
מואיז היה נשוי משנת 1996 למרטין מארי אטיין ז'וזף, חברה ללימודים. לזוג נולדו שלושה ילדים.
ז'אן לואי ז'וזף לבו
ז'אן לואי ז'וזף לבו (בצרפתית: Jean Louis Joseph Lebeau; 3 בינואר 1794 – 19 במרץ 1865) היה מדינאי בלגי, שכיהן כראש הממשלה השני של בלגיה בשתי כהונות לא רציפות: בין מרץ 1831 ליולי 1831 ובין 1840 ל-1841.
ביוגרפיה.
לבו נולד באואי, בישופות לייז' ב-3 בינואר 1794. גייס כספים כדי לרכוש השכלה אקדמית בתחום המשפט, אותו למד מאוחר יותר באוניברסיטת לייז'. הוא החל לעבוד בלשכת עורכי הדין ב-1819. בעת שהותו בלייז' התיידד עם צ'ארלס רוג'יאר ופול דבו, איתם ייסד את האלמנך "Mathieu Laensbergh" (מאוחר יותר ""Le politique")," עיתון שעסק בקידום האחדות שבין המפלגה הקתולית לליברלים במאבקם כנגד הממשלה, זאת מבלי להפגין עוינות כלפי הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה.
לבו לא רצה בפיצולן של הולנד ובלגיה, אך המהפכה הבלגית ב-1830 אילצה אותו להתרגל למצב החדש. הוא נבחר לקונגרס הלאומי של בלגיה מטעם מחוז לידתו ומונה לשר החוץ במרץ 1831 תחת שלטונו של העוצר ארסם לואי סורלט דה צ'וקייר. בכך שהציע את מועמדותו של לאופולד הראשון לתפקיד מלך הבלגים זכה בתמיכתה של הממלכה המאוחדת (ששימשה מקום מושבו של ליאופולד טרם בחירתו). השבתם של דוכסות לימבורג ודוכסות לוקסמבורג להולנד במסגרת הסכם לונדון (1839), גררה כלפיו כעס גדול ואף האשמות בבגידה באינטרס של תושבי בלגיה. במרץ 1831 מונה לראש הממשלה השני של בלגיה במקומו של אטיין קונסטנטין דה ז'רלאש.
הוא פרש מתפקידו כשר החוץ בהסכמת המלך, אך כבר שנה לאחר מכן מונה לשר המשפטים. חילוקי דעות בינו לבין המלך לאופולד הובילו לפרישתו ב-1834. הוא נבחר כחבר בבית הנבחרים של בלגיה מטעם העיר בריסל ב-1833, תפקיד בו החזיק עד 1848. לאחר מכן כיהן כמושל פרובינציית נאמור (1838), שגריר באספה הלאומית של פרנקפורט (1839) ובאפריל 1840 מונה בשנית לתפקיד ראש הממשלה, אותו מילא עד לשנת 1841.
לבו נפטר באואי, בלגיה ב-19 במרץ 1865.
מגפת הקורונה בפיליפינים
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בפיליפינים, התפשטה אל המדינה בסוף ינואר 2020.
התפשטות המגפה.
ב-22 בינואר ראפי ביזון , חבר בית הנבחרים ממונטינלופה , קרא לרשות התעופה האזרחית של הפיליפינים (CAAP) להשעות את הטיסות מווהאן לפיליפינים. חברת התעופה הפיליפינית, רויאל אייר פיליפינס הפעילה שירותי טיסה ישירים מווהאן לקאליבו . בהמשך הודיעה הפיליפינים כי תיירים מווהאן לא יקבלו ויזות נסיעה במסגרת תוכנית "ויזה בהגעה" (VUA).