80-90% מהמטופלים מדווחים על שיפור בסימפטומים במהלך חמש השנים שלאחר הניתוח. לאזור החסימה ולסוג השתל יש השפעה על סיכויי הצלחת הניתוח, כאשר שתלים סינתטיים נוטים להיחסם יותר מאשר שתלים ורידיים בחמש השנים הראשונות לאחר הניתוח.
טכניקת הניתוח.
במרבית המקרים ניתוח מעקף לכלי דם ברגל מבוצע תחת הרדמה אזורית (אפידורלית או ספינאלית), אך לעיתים הוא מבוצע תחת הרדמה כללית. במהלך הניתוח הרופא מבצע חתך מעל העורק החסום וסוגר אותו בשני האזורים בהם יבוצע המעקף. בהמשך, הרופא מוציא כלי דם אחר מגוף החולה, בדרך כלל וריד מהרגל הנגדית, ותופר אותו לפני אזור החסימה ואחריו באופן שמאפשר לדם לזרום דרכו וכך לעקוף את אזור החסימה. לאחר תפירת המעקף מוחזרת זרימת הדם לאזור, ונבדקת מהירות ואיכות זרימת הדם לגפה הפגועה. במידת הצורך, מבוצע יותר ממעקף אחד באותו ניתוח על פי אותו הליך. בסיום הניתוח הרופא סוגר את החתך שבוצע להוצאת כלי הדם החלופי ואת החתך באזור המעקף. האזור החסום בעורק אינו מוסר במהלך הניתוח.
אורך הניתוח הוא 3–5 שעות בהתאם לצורכי החולה ומספר המעקפים הנדרשים ובסיומו החולה מועבר לחדר התאוששות. בדרך כלל נדרש אשפוז בן כמה ימים לצורך בקרה והחלמה ראשונית מהניתוח, שלאחריו החולה משוחרר לביתו ומטופל בדיאטה מיוחדת, פעילות גופנית וטיפול תרופתי.
כלי הדם המשמשים ליצירת המעקף.
המעקף מבוצע על ידי שימוש בשתל סינתטי או בכלי דם של המטופל (בדרך כלל וריד) שנלקח מאזור אחר ברגל. שתלים סינתטיים ישמשו בעיקר אם המעקף נמצא מעל הברך או בברך עצמה ואילו מעקפים מתחת לברך יבוצעו לרוב באמצעות שתל ורידי.
סיבוכים.
ניתוחי מעקפים לכלי דם ברגל הם הליכים פולשניים ולכן עלולים להיות כרוכים בסיכונים ובסיבוכים לרבות זיהום, דימום, פגיעה עצבית, היווצרות קרישי דם, נפיחות ברגל ואף סתימת השתל וצורך בניתוח חוזר. בנוסף, יכולים להיווצר סיבוכים הנובעים מההרדמה כגון ירידה בלחץ הדם וכאב ראש. סיבוכים נדירים יותר כוללים פגיעה עצבית, שיתוק, הפרעה במתן שתן, פרכוס והפרעות בקצב הלב. במקרים נדירים ביותר תיתכן תגובה אלרגית לחומרי ההרדמה. עליית חום מעל 38 מעלות צלזיוס או אדמומיות באזור הניתוח עלולים להצביע על זיהום ומחייבים פנייה דחופה לטיפול רפואי.
הלל עומר
Streptopelia decaocto
Jasminum
טונוס
טונוס שרירי הוא הכיווץ החלקי (התמידי) של שרירי הגוף. טונוס נורמלי מסייע ליציבה.
החלק במוח המשפיע בין השאר על טונוס השרירים נקרא הצרבלום. גירוי עצבי תת-הכרתי מסייע לשמור על טונוס השריר. מתיחה פתאומית של השריר תעורר רפלקס שיגביר את הטונוס ויתנגד לתנועה הפתאומית. בזמן הפעלת שריר אנטגוניסט או פרק זמן קצר לאחר הפעלת השריר האגוניסט (עקב "זמן החלמה" של השריר מהכיווץ), הטונוס ייחלש.
מצבים אבנורמליים של טונוס שרירי נקראים "היפוטוניה" (hypotonia) - טונוס חלש, ו"היפרטוניה" (hypertonia) - טונוס מוגבר. היפוטוניה והיפרטוניה נקראים לפעמים "פלסידיות" ו"ספאזם" (עווית), בהתאמה. היפוטוניה והיפרטוניה בדרגות שונות אופייניים לפגיעות נוירולוגיות. יכול להיות מצב של טונוס שרירים משתנה כל הזמן, כלומר, עולה ויורד חליפות, עם או בלי סימני מתיחות, והחולה אינו שולט בתנועות שלו. סוג זה נקרא אטטואיד.
פרכוסים עלולים לפגוע בטונוס השרירי ובכך להביא לידי חוסר בשיווי המשקל.
אלאנים
האלאנים היו עם נודד ממוצא איראני ששכן במאה ה-1 בצפון הקווקז. צאצאי האלאנים, האוסטים, חיים עד היום על החוף המזרחי של הים השחור ובגאורגיה, בסביבות העיר בתומי.
בתקופת נדידת העמים, בעקבות לחץ ההונים שראשיתו בסוף המאה הרביעית לספירה, התפצלו האלאנים לשתי קבוצות. קבוצה אחת נותרה בקווקז, תחת שלטון הוני, וקבוצת אחרת נעה מערבה. במעברם דרך האימפריה הרומית התיישבו האלאנים במקומות שונים ושימשו כחיילים שכירים, אך תנועתם מערבה נמשכה ולבסוף, לאחר שעברו את כל אירופה, מרומניה עד ספרד, עברו יחד עם הוונדלים לאפריקה.
את עקבות האלאנים אפשר למצוא בשמותיהם של אתרים שונים וגם בשמות של חלק מבני יבשת אירופה. העיר יאשי ברומניה קרויה כנראה על שמם (יאשי היה השם בו קראו הסלאבים לאלאנים), ושמם נמצא גם במחוז הספרדי קטלוניה, שמורכב משמותיהם של שני העמים שהתיישבו בו, הגותים והאלאנים - "Got"+"Alania"=קטלניה. גם השמות Alain הצרפתי ו-Alan הבריטי נותרו מהאלאנים. בצרפת השתמר שם האלאנים בעיר אלנסון ואצילי האלאנים, שהתלוו לנורמנים בחציית תעלת למאנש, הביאו איתם לאנגליה את גזע הכלבים Alaunt שממנו יצרו את הבולדוג.
האלאנים שנותרו בקווקז הקימו ממלכה עצמאית, אלאניה, שחרבה לבסוף במאה ה-12 עם פלישת המונגולים.
דניס מנצ'וב
דניס מנצ'וב (ברוסית: Денис Николаевич Меньшов; נולד ב-25 בינואר 1978 באוריול) הוא רוכב אופני כביש רוסי שפרש מרכיבה מקצועית. מנצ'וב נחשב לרוכב שהתחרה בקביעות על הזכייה בדירוגים הכלליים במרוצי קטעים, וכן למטפס מצטיין. הוא ניצח שלו בוואלטה אספניה ב-2007 ובג'ירו ד'איטליה ב-2009, שניים משלושת הגרנד טורס.
קריירה.
מנצ'וב החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2000, כאשר חתם בקבוצת בנסטו, שאימן חוסה מיגל אצ'ברי. הוא הגיע לראשונה להצלחה משמעותית ב-2001, כאשר זכה בטור דה ל'אווניר, מרוץ קטעים המיועד לרוכבים מקצועניים צעירים. בשנה שלאחר מכן הוא ניצח בקטע במרוץ דופינה ליברה, וסיים במקום הראשון בקטגוריית מלך ההרים. את התקדמותו הגדולה הוא עשה בשנת 2003, כאשר סיים במקום ה-11 הכללי בטור דה פראנס, וזכה בחולצה הלבנה של הרוכב הצעיר המוביל (מתחת לגיל 25). שנת 2004, שהייתה האחרונה שלו בבנסטו, הייתה מוצלחת מאוד עבורו. הוא זכה בטור של חבל הבסקים, ניצח בקטעים בוואלטה ארגון ובפריז - ניס, ואף ניצח בקטע החמישי של הוואלטה אספניה, שנמשך מסרגוסה למורלה.
חוזהו של מנצ'וב בקבוצת בנסטו הסתיים בספטמבר 2004, והוא עבר לקבוצה ההולנדית רבובנק, עם חוזה למשך שנתיים. הוא הפך לרוכב המוביל של הקבוצה לאחר עזיבתו של לוי ליפהיימר. הוא היה המועמד הראשי של רבובנק לזכייה בטור דה פראנס של 2005, אך סבל מקור וסיים במקום ה-85 בלבד, שעתיים ו-35 דקות מאחורי לאנס ארמסטרונג שזכה במרוץ. מרוץ הוואלטה אספניה באותה שנה היה מוצלח יותר עבורו. הוא ניצח בקטע הראשון ובקטע התשיעי, שהיו נגד השעון, ולבש את החולצה הזהובה של המוביל במרוץ למשך מספר קטעים. עם זאת, הוא איבד את ההובלה בקטע ה-15 לאחר שנכנע בטיפוס לרוברטו הראס, וסיים במקום השני הכללי. מאוחר יותר נמצא כי הראס השתמש בחומרים אסורים, ובעקבות כך קודם מנצ'וב בדירוג למקום הראשון והפך זמנית לזוכה בוואלטה אספניה, אולם ב-2011 בוטלה פסילת הראס והניצחון במרוץ הושב לו ולמנצ'וב הוענקה הסגנות.
בטור דה פראנס ב-2006, ניצח מנצ'וב בקטע ה-11, שהיה הקטע ההררי השני במרוץ. הוא השיג את הניצחון לאחר שגבר במאוץ בסיום על האמריקאים לוי ליפהיימר מקבוצת גרולשטיינר ופלויד לאנדיס מקבוצת פונאק. הוא ניצב חזק בתמונת הזכייה במרוץ לאחר ניצחונו בקטע זה, אך בשבוע האחרון של הטור הוא לא הצליח לשמור על יכולתו, וירד מהמקום השלישי למקום השישי באלפים.
בשנת 2007, בטור דה פראנס, פרש מנצ'וב מהמרוץ בקטע ה-17, יום לאחר שמייקל ראסמוסן הושעה מקבוצת רבובנק. מאוחר יותר באותה שנה הוא זכה בפעם השנייה בקריירה שלו בוואלטה אספניה. הוא לבש את החולצה הזהובה החל מהקטע התשיעי, ושמר על ההובלה לאורך כל שאר המרוץ, תוך שהוא לא נכנע להתקפות הרבות של יריביו בקטעים ההרריים. בנוסף לזכייה בדירוג הכללי הוא ניצח גם בקטע העשירי של המרוץ, מה שסייע לו לבסס את יתרונו, ואף סיים ראשון בקטגוריית מלך ההרים ובמקום הראשון בדירוג המשולב.
ב-2008 החליט מנצ'וב שלא לנסות ולהגן על תוארו בוואלטה אספניה, אך הציב את הטור דה פראנס כמטרתו באותה שנה. הוא סיים את המרוץ במקום הרביעי בדירוג הכללי, ללא שניצח בשום קטע. ברנרד קוהל שסיים במקום השלישי נתפס על שימוש בחומרים אסורים, אך תוצאותיו בטור דה פראנס לא בוטלו. הוא סיים באותה שנה גם במקום החמישי בג'ירו ד'איטליה. בקיץ 2008 השתתף מנצ'וב במדי הנבחרת הרוסית באולימפיאדת בייג'ינג, כאשר החליף את ולדימיר גוסב שהושעה מקבוצתו בשל חשד לשימוש בחומרים אסורים. מנצ'וב לא נחל הצלחה רבה באולימפיאדה, וסיים במקום ה-60 במרוץ הכביש ובמקום ה-20 במרוץ נגד השעון.
בשנת 2009 החליט מנצ'וב להשתתף פעם נוספת בג'ירו ד'איטליה, בתור הכנה לטור דה פראנס של אותה שנה. הוא גילה יכולת מצוינת במרוץ וניצח בקטע ה-12 שהיה מרוץ אישי נגד השעון. בעקבות ניצחונו זה עלה לראשות הדרוג הכללי על חשבונו של דנילו די-לוקה. למרות ניסיונות חוזרים ונשנים של די-לוקה, מתחרהו העיקרי במרוץ, לתקוף אותו בקטעי ההרים, ולמרות נפילה בקטע האחרון נגד השעון, הצליח מנצ'וב לשמור על יתרונו ועל חולצת המוביל הוורודה עד לסיום וניצח בג'ירו.
לאחר שהשיג את המקום השני בוואלטה מורסיה ובטור דה רומאנדי ב-2010, המשיך מנצ'וב והשיג את המקום השלישי בדרוג הכללי בטור דה פראנס באותה שנה. בפברואר 2012 הוא קודם למקום השני בטור דה פראנס של 2010 לאחר שאלברטו קונטדור, מנצח המרוץ, נפסל עקב שימוש בחומרי אמרוץ אסורים.
ב-2011 רכב מנצ'וב בקבוצה הספרדית, Geox-TMC. הוא סיים את הג'ירו ד'איטליה במקום ה-8. קבוצתו לא הוזמנה לטור דה פראנס והוא זינק לוואלטה אספניה. הוא סיים במקום החמישי בדרוג הכללי והיה המסייע הראשי לבן קבוצתו, חואן חוסה קובו, שניצח במפתיע במרוץ.
בשנים 2013-2012 רכב מנצ'וב בקבוצה הרוסית קטיושה. ב-20 במאי 2013, בן 35, הודיע מנצ'וב על פרישה מרכיבה תחרותית.