הוֵיי לְיָאו דְזְה (בסינית מסורתית: 尉繚子, בסינית מפושטת: 尉缭子, בפין-יין: wèi liáo zi, וֵיי לְיָאו דְזְה. בקריאה אלטרנטיבית המניחה כי שם משפחתו של הכותב בן שני סימנים: yù liáo zi, יוּ'לְיָאו דְזְה) היא יצירה על אסטרטגיה צבאית, ונחשבת אחת משבע הקלאסיקות הצבאיות של סין העתיקה. היא נכתבה בתקופת המדינות הלוחמות.
היסטוריה וזיהוי הכותב.
על פי המקובל, היצירה נקראת על שם וֵיי לְיָאו, עליו נאמר כי היה תלמידו של האדון שָׁאנְג, יועץ חשוב ממדינת ליאנג בתקופת שושלת צ'ין, או נזיר מתקופתו של המלך חְווֵי מוֵיי (400-319 לפנה"ס), אם כי בקושי יש ראיות לכל אחת מן הטענות. ההתייחסות היחידה לוֵיי לְיָאו מחוץ לוֵיי לְיָאו דְזְה היא ב"רשומות ההיסטוריון", שם הוא מתואר כיועץ לצ'ין שה-חואנג, המלך הצעיר של מדינת צ'ין. מאחר שהוֵיי לְיָאו דְזְה אינו מכיל כמעט אסטרטגיה של ממש, משערים כי וֵיי לְיָאו היה תאורטיקן. בעיה נוספת שמעיבה על זהות הכותב היא שבתקופת שושלת האן, כפי שמתעד ספר האן, היו מוכרות שתי יצירות שונות תחת השם "וֵיי לְיָאו", אחת מקטגוריית "שונות" בעלת 29 פרקים, והשנייה מקטגוריית "צבא" ב31 פרקים. היצירה הגיעה לצורתה הנוכחית בסוף המאה הרביעית לספירה. גרסה חדשה של וֵיי לְיָאו דְזְה נתגלתה ב-1972 בקבר בהר יִינְצְ'יָאו משושלת האן בלִין-יִי, והוכיחה כי היצירה הייתה מוכרת כבר בתקופת האן המערבית. הגרסה שנחשפה היא בעלת טון פילוסופי יותר מהטקסט המקובל, אך רק במקומות מעטים היא שונה ממנו באופן מהותי.
בתקופת שושלת סונג הוגדרה היצירה כחת משבע הקלאסיקות הצבאיות, והפכה לחומר לימוד חובה במסגרת הלימוד הצבאי.
תכנים.
הוֵיי לְיָאו דְזְה מטיף בדרך כלל לטיפול בעל אופי שהוא גם אזרחי וגם צבאי בנושאים שונים. על פי היצירה, חקלאות ובני אדם הם שני המשאבים העיקריים של המדינה, ואת שניהם צריך להזין ולטפח. על אף שהוֵיי לְיָאו דְזְה אינו מזכיר במפורש קונפוציאניזם, הטקסט מטיף לממשלה המבוססת על ערכים הומניים, בדומה לקונפוציאניזם. כמו כן טוענת היצירה שהשליט צריך להיות מופת של מוסר למדינה, ובמקביל טוענת כי ריבוי תפיסות וערכים אחרים שאינם מסייעים למדינה צריכים לגרור עונשים דרקוניים.
ביצירה 24 פרקים, 12 הראשונים עוסקים בעיקר במלחמה ובפוליטיקה, וה-12 הנותרים עוסקים בפיקוד על הצבא ובשליטה בו. בסיום היצירה קורא הכותב, בהסתמך על דוגמאות עתיקות, לצמצם סדרי כוחות ולהסתמך על חיילי עילית, משום שניתן לפקד עליהם טוב יותר.
סוסון עשב דווי
סוסון עשב דווי (שם מדעי: Phyllopteryx dewysea; מכונה באנגלית Ruby seadragon - דרקון ים אדום) הוא מין של דג ממשפחת האבובוניים.
תפוצה.
מין זה אנדמי לאוסטרליה. הוא נצפה בקרבת החוף במערב אוסטרליה.
אטימולוגיה.
שמו המדעי של הדג (dewysea) נקרא על שם מרי 'דווי' לווה (Mary 'Dewy' Lowe) כהוקרה על אהבתה לים והמחקר והשימור של דרקוני הים.
טקסונומיה.
מין זה תואר לראשונה בשנת 2015 על ידי חוקרי הטבע ג'וזפין סטילר (Josefin Stiller), נרידה וילסון (Nerida G. Wilson) וגרג ראוז (Greg W. Rouse). צילום ותיעוד של פריטים חיים של המין נעשה בפעם הראשונה בחוף המערבי של אוסטרליה על ידי חוקרים במכון סקריפס לאוקיינוגרפיה מסן דייגו באפריל 2016
בעקבות המידע שנמצא על המין, הוא שויך לסוג Phyllopteryx והיה למין השני שמתואר בסוג אחרי סוסון עשב מצוי.
מלקולם ריפקינד
סר מלקולם לסלי ריפקינד (באנגלית בריטית: Malcolm Leslie Rifkind; נולד ב-21 ביוני 1946) הוא פוליטיקאי שמרן בריטי-יהודי שכיהן כשר בקבינט ממשלת בריטניה תחת ראשי הממשלות מרגרט תאצ'ר וג'ון מייג'ור, בין היתר כמזכיר המדינה לענייני סקוטלנד (1986–1990), מזכיר ההגנה (1992–1995) ומזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים (1995-1997).
ריפקינד היה חבר הפרלמנט הבריטי מטעם מחוז הבחירה "אדינבורו פנטלנדס" מ-1974 עד 1997. בבחירות הכלליות בבריטניה 1997 מפלגתו איבדה את רובה והוא איבד את מושבו בפרלמנט לטובת מפלגת הלייבור. הוא ניסה - ללא הצלחה - להיבחר מחדש לפרלמנט מטעם המחוז אדינבורו פנטלנדס בשנת 2001; לפני הבחירות הכלליות 2005 מחוז בחירה זה בוטל וריפקינד התמודד - הפעם בהצלחה - לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה "קנזינגטון וצ'לסי". הוא הודיע ​​על כוונתו להתמודד על הנהגת המפלגה השמרנית בבחירות לראשות המפלגה 2005, אך נסוג מכך לפני תחילת הסקרים.
הוא ייצג את מחוז הבחירה קזניגטון ונבחר בבחירות הכלליות בבריטניה 2010 עם רוב של 8,616 קולות. הוא מונה ליושב ראש ועדת המודיעין והביטחון של הפרלמנט בידי ראש הממשלה, דייוויד קמרון, ב-6 ביולי 2010. בחודש ינואר 2015 הוא מונה על ידי הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה לחבר בחבר הדיון הרם שלו לביטחון האירופי. בדצמבר אותה השנה התמנה ריפקינד לפרופסור אורח בקינגס קולג' לונדון במחלקה ללימודי מלחמה. בנוסף, הוא הוזמן להיות עמית בכיר במכון המלכותי של השירותים המאוחדים (RUSI). ביולי 2016 פורסם ספר זיכרונותיו, "כוח ופרגמטיות". בשנת 2017 הוזמן ריפקינד על ידי ממשלת בריטניה לשמש כיושב הראש הבריטי השותף של הפורום הבריטי-פולני.
ראשית חייו.
ריפקינד נולד באדינבורו למשפחה יהודית שהיגרה לממלכה המאוחדת בשנות ה-90 של המאה ה-19 מליטא. הוא התחנך במכללת ג'ורג' ווטסון ובאוניברסיטת אדינבורו, שם למד משפטים לפני שלמד תואר ראשון במדע המדינה (התזה שלו הייתה על חלוקת קרקעות ברודזיה הדרומית). בהיותו סטודנט באוניברסיטה הוא השתתף במשלחת היבשתית למזרח התיכון ולהודו.
הוא עבד כעוזר מרצה במכללה האקדמית של אוניברסיטת רודזיה (כיום נקראת "אוניברסיטת זימבבואה") בסולסברי מ-1967 עד 1968. הוא נקרא לבר המשפטים של סקוטלנד בשנת 1970 והתמחה במשרה מלאה כעורך דין עד 1974. בשנת 1985 מונה ליועץ המשפטי של מלכת בריטניה והתמנה לחבר במועצה המלכותית בשנת 1986. מ-1970 עד 1974 כיהן כחבר מועצת העיר של אדינבורו.
קריירה פוליטית.
חבר הפרלמנט.
ריפקינד ניסה להתמודד לראשונה לפרלמנט הבריטי, ללא הצלחה, בשנת 1970 כנציג מחוז הבחירה מרכז אדינבורו. הוא נבחר לפרלמנט בבחירות הכלליות שנערכו בחודש פברואר 1974, כנציג מחוז הבחירה אדינבורו פנטלנדס וכחבר המפלגה השמרנית הסקוטית. במהלך הבחירות לראשות המפלגה השמרנית ב-1975 הוא תמך באדוארד הית' בסיבוב הראשון, אך שהית' פרש מהמירוץ לראשות המפלגה ריפקינד תמך במועמדותה של מרגרט תאצ'ר. תאצ'ר, כמנהיגת המפלגה השמרנית, מינתה את ריפקינד לדובר בספסלים הקדמיים (front-bench) לענייני סקוטלנד. לאחר מכן התפטר מתפקיד זה (יחד עם המזכיר לענייני סקוטלנד בממשלת הצללים השמרנית, אליק ביוקנן-סמית) כאות מחאה על החלטת קבינט הצללים להצביע נגד הצעת החוק של הממשלה לכינון אספה מחוקקת מוסדרת עבור סקוטלנד. במשאל העם על כינון אספה מחוקקת לסקוטלנד שנערך לאחר מכן הצביע ריפקינד בעד אך משך את תמיכתו בכך כאשר תוצאות משאל העם הראו כי סקוטלנד מחולקת כמעט באופן שווה בנדון.
שר זוטר.
ריפקינד היה אחד מחמשת השרים בלבד שכיהנו בכל 18 השנים של ממשלות מרגרט תאצ'ר וג'ון מייג'ור. עובדה זו מצביעה על היותו השר הבריטי שכיהן תקופת כהונה רצופה ללא הפרעה מאז הנרי טמפל, שהיה שר בראשית המאה ה-19.
הוא מונה לשר הפנים ואיכות הסביבה במשרד הסקוטי בממשלת תאצ'ר ב-1979. בתפקיד זה היה אחראי על העברת חוק זכויות הדיירים בסקוטלנד, אשר הביא לגידול מסיבי של בעלות על בתי מגורים בסקוטלנד. הוא היה גם אחראי, תחת מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד ג'ורג' יונגר, על היחסים עם השלטון המקומי, המשטרה ובתי הכלא.
ב-1982, עת מלחמת פוקלנד, הועבר למשרד החוץ וחבר העמים, בתפקיד תת-מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים פרלמנטרי ב-1983. במשרד החוץ וחבר העמים שירת תחילה תחת פרנסיס פים ואז תחת סר ג'פרי האו. ריפקינד היה אחראי ליחסיה של הממלכה המאוחדת עם ברית המועצות וגרורותיה במזרח אירופה. הוא סייע לג'פרי האו לשכנע את תאצ'ר לשנות את מדיניות הממשלה כלפי ברית המועצות, נכח בישיבה שנערכה בצ'קרס שהחליטה להזמין את המנהיגים הסובייטים לאנגליה, והוסיף להיות נוכח בצ'קרס כשתאצ'ר נועדה עם מיכאיל גורבצ'וב וקבעה כי גורבצ'וב היה מנהיג סובייטי עמו "יכלה לעשות עסקים".
לריפקינד היו גם קשרים חזקים עם תנועת הסולידריות בפולין. ב-1984 ערך ביקור מיניסטריאלי בפולין. בניגוד לרצונו של המצביא וויצ'ך ירוזלסקי, נשיאה הקומוניסטי של פולין, התעקש ריפקינד להניח זר על קברו של הכומר הקתולי יזשי פופילושקו, ונפגש עם שלושה ממנהיגי תנועת הסולידריות האסורה. ירוזלסקי תקף את ריפקינד וביטל פגישה שעתידה הייתה להיערך עמו, אך פגישתו של ריפקינד עם מנהיגי תנועת הסולידריות יצרה תקדים, ואחריו שר החוץ של גרמניה המערבית, הנס-דיטריך גנשר ושרים אחרים מהעולם המערבי נתנו פומבי לקשריהם עם תנועת הסולידריות. מאורעות אלו עזרו לכפות על ממשלת פולין להסיר את האיסור על התנועה ולהכיר בצורכם של רפורמה פוליטית ופלורליזם. ריפקינד עוטר, לאחר מכן, בידי הממשלה הפולנית הדמוקרטית הלא-קומוניסטית על תמיכתו בה. כשר הממונה על הקהילה האירופית, מונה ריפקינד על ידי ראש הממשלה להיות נציגה האישית בוועדת דוגי (Dooge Committee) של הקהילה האירופית. דו"ח הוועדה סייע להכין את הדרך לפיתוח השוק האירופי החופשי.
מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד.