בין השנים 1998–1999, הופיעו גוד שארלוט ברחבי מרילנד, שם חתמו חוזה הקלטות עם מפיקי "EPIC".
בשנת 2000 יצא דיסק הבכורה שלהם, "GOOD CHARLOTTE", מתוכו הוציאו את הסינגלים: "Little Things", "Festival Song", ו-"Motivation Proclamation".
גוד שארלוט זכו לחשיפה לקהל האמריקאי בזכות תוכנית ב-MTV, אותה הנחו התאומים. ב-2002, הוציאו גוד שארלוט את הדיסק השני והכי מצליח שלהם "The Young and the Hopeless", מתוכו הוציאו את הסינגלים "Lifestyles of the Rich &amp; Famous", "The Anthem", "Girls and Boys" ו"Hold On".
גוד שארלוט החלו בסיבובי הופעות, וזכו לאהדה רבה בארצות הברית ויפן. הופיעו לצד להקות כמו ניו פאונד גלורי ובלינק-182. לקראת צאת האלבום השלישי צורף רשמית מתופף חדש, כריס וילסון.
ב-2004 הוציאו גוד שארלוט את האלבום "The Chronicles of Life and Death", ששונה מהאלבומים הקודמים ואינו פופ-פאנק קופצני. מתוך האלבום, הוציאו את הסינגלים "Predictabie", "I Just Wanna Live", "We Believe" ו"The Chronicles of Life and Death".
ב-5 באוקטובר 2005, הודיעו גוד שארלוט רשמית על עזיבתו של המתופף כריס וילסון מהלהקה.
ב-22 בספטמבר 2006 סולן הלהקה, ג'ואל מאדן, העלה לאתר האינטרנט הרשמי של הלהקה רמיקס לשיר "Keep Your Hands Off My girl" שכלול באלבומם הרביעי שיצא ב-27 במרץ 2007, "Good Morning Revival". ב-25 באוקטובר הלהקה פרסמה קליפ לשיר שנעשה בתור מחווה למעריציה.
ב-26 בדצמבר 2006 יצא ה-DVD הדוקומנטרי על הלהקה וסיבוב ההופעות שלה בשנת 6–2005 ביפן, הכולל הופעות, מאחורי הקלעים, קליפ מיוחד למעריצים ועוד.
באפריל 2007 גוד שארלוט זכו בפרס "בחירת הקהל" בטקס פרסי המוזיקה של אוסטרליה, שאותו הנחו עם המנחה פרגי מלהקת ההיפ-הופ בלאק אייד פיז.
במהלך קיץ 2007 גוד שארלוט ערכו סיבוב הופעות בארצות הברית עם זמר הפופ ג'סטין טימברלייק.
בשנת 2010 הוציאה הלהקה את האלבום "Cardiology", ומתוכו הלהיט "Like it's her birthday" אשר עוסק בחיים לצד חברה שאוהבת לבלות ולחגוג כל הזמן.
חוקה לישראל
אהוד טננבאום
אהוד טננבאום (נולד ב-29 באוגוסט 1979), שכונה האנלייזר, הוא קראקר ישראלי.
ביוגרפיה.
טננבאום גדל בהוד השרון. הוא התפרסם בשנת 1998 כשנתפס על ידי ה-FBI לאחר שפרץ למחשבים של נאס"א, הפנטגון, הכנסת והצבא האמריקאי, ובחלק מהם שתל תוכנות מסוג רחרחן וסוס טרויאני. הוא נשפט בישראל ונידון לשנה וחצי מאסר, שמתוכן ריצה רק שמונה חדשים בשל שחרור מוקדם. בפסק הדין שניתן בערעור של טננבאום על גזר דינו כתבה השופטת דבורה ברלינר:
לאחר שנתפס אך קודם שנגזר דינו שירת זמן קצר בצה"ל, ושוחרר לאחר שעבר תאונת דרכים.
בשנת 2005 פעל כבעל חוות סוסים בחגור ויועץ לחברות אבטחת מידע.
בספטמבר 2008 נעצר בידי משטרת קנדה במונטריאול והואשם, יחד עם שלושה שותפים, בהונאה בסך של יותר מ-1.8 מיליון דולר קנדי.
בנובמבר 2013 נעצר באשמת הלבנת הון. בשנת 2015 נסגר תיק החקירה נגדו מחוסר ראיות.
בשנת 2014 עבר לגור ולעבוד בסין בתחום אבטחת מידע .
האנלייזר
סיגמא
סִיגְמַא או סִיגְמַה (גדולה Σ, קטנה σ, קטנה סופית ς) היא האות ה-18 באלפבית היווני. האות נהגית כסמך (צליל S).
בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 200.
מקור האות הוא באות הפיניקית שין . אולם, שם האות נובע מסמך.
בכתיבה היוונית מזרחית (בניגוד לאלפבית היווני מערבי שהשתמשו בו במחוזות יווניות אירופיות) ובימי הביניים, צורת האות הייתה כסיגמא ירחית (בצורת חצי סהר) כלומר C, c אשר מזכירה את האות הלטינית C, אך אינה קשורה אליה כלל. בסיגמא הירחית השתמשו בעיקר ביוונית של ימי הביניים. ניתן לראות זאת עדיין בכתבי הכנסייה האורתודוקסית היוונית וגם בחלק ממהדורותיהם של סופרים קלאסיים. צורתה של האות אס (C) באלפבית הקירילי וצורתה של האות סימא באלפבית הקופטי נוצרו מהסיגמא הירחית (lunate sigma) הנזכרת לעיל.
גיל היקום
גיל היקום הוא הזמן שחלף מאז החל היקום להתקיים. לא תמיד הייתה למושג זה משמעות, שכן בעבר הרחוק רווחה האמונה שאין ליקום גיל, ושהוא היה תמיד ויהיה תמיד.
על פי תאוריית המפץ הגדול המקובלת, היקום התחיל בנקודה מסוימת - הנקודה הסינגולרית, ואי לכך נראה שאפשר להגדיר את גיל היקום כזמן שחלף מאז המפץ הגדול.
ההערכות הטובות ביותר לגיל היקום מחושבות על פי קבוע האבל, שהוא מדד לקצב התפשטות היקום. קצב התפשטות היקום משתנה בהתאם למרחק שכן ככל שהגופים הקוסמיים מרוחקים יותר הם גם מתרחקים מהר יותר. לכן היחידות של קבוע האבל הן מהירות חלקי מרחק, וערכו כפי שנמדד על ידי טלסקופ החלל פלאנק של סוכנות החלל האירופית ופורסם ב-21 במרץ 2013 הוא 67.11 קילומטר בשנייה למיליון פרסק. חישוב גיל היקום על פי קבוע זה נותן 13.819 מיליארד שנים.
הגדרת גיל היקום.
זמן, לפי תורת היחסות, אינו קבוע אלא תלוי בנקודת המבט של הצופה. אם נציב שעון בנקודת המפץ הגדול, הזמן שהוא ימדוד תלוי בשדה הכבידה שהוא נתון בו (כלומר, בתאוצות שיעברו עליו). לכן גיל היקום אינו מוגדר כ"זמן" שחלף מאז המפץ אלא כ"זמן הארוך ביותר" שניתן למדוד, מאז המפץ ועד ימינו.
היסטוריה.
ניסיונות לקבוע את גיל היקום, הזמן שחלף מאז הבריאה, הן חלק – עיקרי או שולי – בכל הדתות והתרבויות העתיקות. פירוש מילולי של ספר בראשית, למשל, קובע שגיל היקום כששת אלפי שנים (ראו גיל היקום בערך דת ומדע להרחבה בנושא זה). הגישות הבריאתניות נענו מן העבר השני בגישות פילוסופיות, בראש ובראשונה זו של אריסטו, שגרסו כי היקום נצחי ואינו משתנה.
ימי הביניים.
בספרו 'אוצר החיים', המהווה יומן מיסטי של חוויות אקסטטיות, מפרש רבי יצחק דמן עכו בן המאה ה-13 את תורת השמיטות הקבלית, שלפיה העולם קיים 6,000 שמיטות, כלומר 42,000 שנה. לפי פרשנותו שמיטות אלה נספרות בשנות האל, שעליו נאמר "כי אלף שנים בעיניך כיום אתמול כי יעבור", ומשך הזמן המתקבל הוא אלף שנים כפול 365.25 (מספר הימים בשנה) כפול 42,000, כלומר 15.34 מיליארד שנים, הערכה הקרובה כדי 10% לגיל היקום לפי ההערכה המדעית העדכנית.
המאה ה־19.
ניסיונות מדעיים ראשונים לקבוע את גיל היקום נעשו במחצית השנייה של המאה ה-19, וכוונו בשלב מוקדם זה לקביעת גיל כדור הארץ. בשנת 1862 חישב לורד קלווין שגיל כדור הארץ כ־50–150 מיליוני שנים, מתוך הערכת הזמן הדרוש להתקררות גוש הסלע המותך שהיה כדור הארץ כביכול, בראשיתו, עד לטמפרטורה כיום. מספר שנים אחר־כך חישבו הפיזיקאי הרמן פון הלמהולץ והאסטרונום סיימון ניוקום כמה זמן ייקח לשמש להתקרר לטמפרטורה הנוכחית שלה, וקיבלו שגיל השמש קרוב ל־120 מיליון שנה. לקראת סוף המאה הוצעה שיטה אחרת: לחשב כמה שנים נדרש מחזור המים בטבע לפעול כדי להביא את האוקיינוסים לרמת המליחות הנוכחית שלהם; הערך שהתקבל, כ־90 מיליון שנה, קרוב גם הוא להערכות הקודמות.
שלוש הערכות אלה נפלו במרחק רב מן הגיל האמיתי של כדור הארץ, שהוא – לפי הערכות היום – כ־4,540 מיליוני שנים. לורד קלווין לא ידע על הרדיואקטיביות שמחממת את כדור הארץ. הלמהולץ וניוקום חישבו את גיל השמש בהנחה שאנרגיית החום שלה מקורה בלחץ כבידתי, ולא על־פי מנגנון הפעולה של היתוך המימן. ג'ון ג'ולי האירי, שביצע חישובי מליחות, לא ידע דבר על תהפוכות האקלים של כדור הארץ בעידנים קדומים.
המאה ה־20.
בסוף שנות העשרים של המאה ה-20 מצא אדווין האבל כי אורן של הגלקסיות הרחוקות מאיתנו מוסט לאדום, תופעה שאותה אפשר להסביר באפקט דופלר הנגרם מהתרחקותם של מקורות האור מאיתנו. האבל הפך את ציר הזמן, והסיק שבעבר, לפני כ־10–20 מיליארד שנים, היה היקום כולו מרוכז בנקודה אחת בעלת גודל אפסי, ואז החל להתפשט – המפץ הגדול. גיל היקום על־פי מודל זה קשור באופן הדוק בקצב ההתפשטות, שאותו מודד קבוע האבל.
בשנות ה־60 התגלתה קרינת הרקע הקוסמית המהווה הוכחה ניצחת לתאוריית המפץ הגדול לעומת תאוריית המצב היציב, לפיה היקום נצחי וחסר גיל.
במהלך שנות ה־90 היה נדמה לזמן מה שהיקום צעיר מכמה מן הכוכבים העתיקים ביותר; סתירה־לכאורה זו מכונה הפרדוקס של גיל היקום. ב־1999 איתר טלסקופ החלל האבל 800 משתנים קפאידיים ב־18 גלקסיות, ובהן הגלקסיה M100. נתונים אלה הביאו להערכה מדויקת יותר של הקבוע של האבל, ואז הוערך גיל היקום בכ־12 מיליארד שנה, בעוד שהכוכבים העתיקים ביותר, אלה המצויים בצבירים כדוריים, הם בני 9–12 מיליארד שנה.
הערכות מודרניות.
בפברואר 2004 גדלה משמעותית רמת הדיוק והאמינות של הנתונים בדבר גיל היקום, כאשר לוויין המחקר WMAP בנה מפה מדויקת של קרינת הרקע הקוסמית מן המפץ הגדול. על־פי נתונים אלה נקבע גיל היקום כ־formula_1 מיליארד שנה. נתונים מאותו לוויין העלו גם שהכוכבים הראשונים נולדו כאשר היקום היה בן 200 מיליון שנה (ההערכות הקודמות נעו בין 500 מיליון למיליארד שנים). על תצפיות יסודיות אלה אמר האסטרונום הידוע ג'ון בקל (John Bahcall) מאוניברסיטת פרינסטון, כי הן מהוות "טקס התבגרות של הקוסמולוגיה, מאסופת השערות למדע מדויק".
ב־2013 העריך צוות הלוויין Planck של סוכנות החלל האירופית את גיל היקום ב־13.819 מיליארד שנים, אמנם מעט גבוה יותר מהערך הממוצע של הגבולות שניתנו במסגרת ההערכה של WMAP - אך עדיין בתוך גבולות אלו.
הערכות בסביבת 14 מיליארד שנים מתקבלות גם מהשוואת שתי שיטות אחרות:
האבל
גמולוגיה
גֶּמוֹלוֹגְיָה היא תורת אבני החן, או מדע חקר אבני החן, והיא תת-ענף של המינרלוגיה העוסקת באבנים וגבישים טבעיים באופן כללי, ושל הגאולוגיה. מקור השם במילה האנגלית גֶ'ם (gem), שפירושה אבן-חן.