תפקידו של חבר המושבעים הגדול הוא לקבוע אם יש יסוד סביר להניח שבוצע פשע, כחלק מהיותו מרכיב במערכת האיזונים והבלמים ("Checks and Balances") של השיטה המשפטית האמריקאית: קבוצת אזרחים מן השורה, חסרי פניות, מוודאים שאין העמדה לדין שרירותית על בסיס סתמי של דברי התביעה.
ההליך עצמו שונה ממשפט רגיל ולרוב אין הנאשם או בא כוחו נוכחים בעת שמיעת העדים.
בחירת חבר מושבעים גדול.
חברי חבר מושבעים זה נבחרים בשיטה דומה ומתוך אותו מאגר אזרחים של חבר מושבעים.
ארצות הברית.
מוסד משפטי זה קיים בארצות הברית מתוקף הפתיח של התיקון החמישי לחוקת ארצות הברית: "לא יובא אדם לדין על פשע שדינו מיתה, או על פשע נתעב אחר, אלא על פי חוות דעת או כתב אישום של חבר מושבעים גדול..." (תרגום פרופ' ארנון גוטפלד). ניסוח זה ("...פשע נתעב...") הביא את בית המשפט העליון של ארצות הברית לפירוש שאינו מחייב חבר מושבעים גדול בפשעים שאינם חמורים. יתר על כן, בית המשפט העליון פסק שפסקה זו בתיקון החמישי אינה תופסת לגבי המשפט המדינתי, אלא הפדרלי בלבד.
ואכן, לאור השגות וביקורות רבות על שיטה זו וחוסר הצדק שבה, בוטל מוסד זה בלמעלה ממחצית מדינות ארצות הברית והוחלף בשימוע מוקדם בפני שופט.
ארצות אחרות.
המדינה היחידה, פרט לארצות הברית, שבה נהוג חבר משובעים גדול היא ליבריה. בבריטניה בוטל חבר מושבעים גדול בשנות השלושים והוחלף במנגנון שיפוטי מקדים אחר לקביעה האם יש מקום להעמיד נאשם לדין. וכך גם באוסטרליה.
ישראל.
שלטון המנדט הבריטי לא הנהיג בארץ חבר מושבעים גדול כשם שלא הנהיג חבר מושבעים במשפט עצמו.
בישראל לא קיים מוסד במסגרת הרשות השופטת לקביעה מסוג זה. במסגרת התיקון המכונה: "חוק היידוע" (סעיף 60א לחוק סדר הדין הפלילי), קיימת לנאשם הזכות לפנות לתביעה כדי למנוע הגשת כתב אישום נגדו. כל אדם שמואשם בעבירת פשע זכאי לשימוע למעט חריגים (עבירות אלמ"ב, אם הוא עצור בזמן הגשת כתב האישום, אישור פרקליט מחוז). טעות לחשוב שהליך כזה מקובל בעיקר לגבי אישי ציבור, החשופים יותר ופגיעים להעמדה לדין, הנהנים במקרים מסוימים מהזכות לשימוע מוקדם בפני גורמי הפרקליטות או היועץ המשפטי לממשלה, שהם חלק מהרשות המבצעת ולא השופטת.
נר-הלילה החופי
נר-הלילה החופי (שם מדעי: "Oenothera drummondii") הוא צמח רב-שנתי ממשפחת נר-הלילה, הגדל בארץ ישראל בחולות ובמעזבות לאורך מישור החוף. הצמח נקרא כך משום שפרחיו נפתחים לעת לילה.
מאפיינים.
נר-הלילה החופי משתרע על הקרקע ועליו גדולים ופשוטים. פרחיו צהובים וגדולים, בעלי ארבעה עלי כותרת. קוטר הפרחים 5-7 ס"מ. במרכז כל פרח שמונה אבקנים ועמוד עלי שראשו מפוצל לארבע צלקות.
פרחיו של נר-הלילה החופי סגורים במשך שעות היום ונפתחים רק בשעות בין הערביים, אז מבקרים בהם רפרפים הלוגמים מהצוף שבבסיס הפרחים ותוך כדי כך גם מאביקים אותם. לאחר ההאבקה מתנתק הפרח מהאזור העליון של השחלה שמתפתחת כתא לזרעים המתפתחים. בדצמבר 2018 פורסם מאמר המוכיח כי נר הלילה החופי מסוגל לשמוע את המאביקים וכתגובה ליצר צוף יכולת זו מאפשרת לצמח לשמר אנרגיה ולהשקיע רק כאשר יש צורך לפתות את המאביק.
נר-הלילה החופי משתייך לקבוצה טקסונומית שמוצאה באמריקה. המינים בסוג נר-הלילה מתאפיינים בפולשניות, ומופיעים בבתי-גידול מופרים במקומות רבים ברחבי העולם. תפוצתו הטבעית של נר-הלילה החופי היא בחופיה של טקסס שבארצות הברית. הוא הגיע לארץ ישראל באקראי, ככל הנראה בעקבות פעילות האדם, בסוף המאה התשע-עשרה. עם השנים התרבה והתפשט וכיום הוא נפוץ לכל אורך רצועת החוף.
ג'וזף קונרד
ג'וזף קונרד (אנגלית: Joseph Conrad, פולנית: Józef Teodor Konrad Korzeniowski , 3 בדצמבר 1857 - 3 באוגוסט 1924), סופר בריטי יליד פולין. ספרו הידוע ביותר הוא "לב המאפליה".
חייו.
קונרד נולד בשם יוזף תיאודור קונרד קוז'ניובסקי בעיר ברדיצ'ב, אז בפולין שבשליטה רוסית, וכיום באוקראינה. אביו היה אציל פולני, סופר ומתרגם מאנגלית ומצרפתית, כך שקונרד נחשף לספרות מגיל צעיר. האב נעצר על ידי השלטונות הרוסיים על תמיכתו בהתקוממות בשנת 1863 וגורש לסיביר. אמו מתה משחפת ב-1865, וארבע שנים אחר כך מת אביו בקרקוב.
קונרד בן ה-11, שנותר יתום, היה נתון להשגחת דודו בשווייץ. הדוד אפשר לו בגיל 17 לנסוע למרסיי להיות יורד ים, והוא הצטרף לצי הסוחר הצרפתי. חייו היו מלאי הרפתקאות, היה מעורב בהברחת נשק ובקשר פוליטי, אותם תיאר ברומן "חץ הזהב" (אנגלית: " The Arrow of Gold"). ב-1878 אחרי ניסיון התאבדות שנכשל, החל קונרד לשרת בספינה בריטית. הוא לימד את עצמו אנגלית, התקדם בדרגות הפיקוד וב-1886 פיקד על אונייה משלו. באותה שנה קיבל אזרחות בריטית. לראשונה הגיע לאנגליה לעיר הנמל לאוסטופט שבסאפוק, ואחר כך חי בלונדון ובקנטרברי שבקנט.
ב-1894, בגיל 36, הפסיק את מסעותיו בים, והתיישב באנגליה במטרה להיות סופר. ב-1896 התחתן עם ג'סי ג'ורג' ואיתה נולדו לו שני בנים. ספרו הראשון "Almayer's Folly", שפורסם ב-1895, מתרחש בחוף המזרחי של בורנאו. שפתו השנייה של קונרד הייתה צרפתית, הלינגואה פרנקה באירופה של אותה תקופה, ולכן כתיבתו הקולחת באנגלית, שפתו השלישית, ראויה לציון. מקום ההתרחשות של מרבית ספריו הראשונים היה על סיפון אונייה. הרומן "נוסטרומו" הוא מבט רחב על המהפכה בדרום אמריקה. "הסוכן החשאי" ו"לנגד עיניים מערביות" הם בין הרומנים המודרניים הראשונים שעוסקים בטרוריזם ובריגול.
יצירתו של קונרד מגשרת בין הספרות הריאליסטית של סופרים כמו צ'ארלס דיקנס לבין האסכולה המודרניסטית. הוא בז לדוסטויבסקי ולסופרים רוסים בכלל, כשהחריג היחיד היה איוואן טורגנייב. קונרד ידוע היום בעיקר בזכות הנובלה "לב המאפליה" "Heart of Darkness", שנכתבה בעקבות מסע בקונגו ב-1890, הספר הוא כתב אישום נוקב נגד הקולוניאליזם בכלל והקולוניאליזם הבלגי בקונגו בפרט, והיה ההשראה לסרט הקולנוע של פרנסיס פורד קופולה "אפוקליפסה עכשיו".
ב-1923 סירב קונרד לקבל תואר אבירות שהוצע לו. הוא מת ב-1924 מהתקף לב, ונקבר בבית הקברות בקנטרברי, אנגליה.
כהן (מבוכים ודרקונים)
קיריית הוותיקן
גאוגרפיה של הוותיקן
מציל
מציל הוא אדם העובד בחוף הים או בבריכת שחייה ותפקידו פיקוח על הרחצה במקומות אלה, ובפרט הצלת טובע מן המים, והגשת עזרה ראשונה עד להגעת צוות חרום.
בדרך כלל נמצא המציל בעמדת תצפית נוחה בסמוך למים, המאפשרת לו לראות את כל קהל המתרחצים.
מצילים בישראל.
עבודת המצילים מוסדרת בחוק הסדרת מקומות רחצה, תשכ"ד-1964, ובין השאר נקבע בו קנס המוטל על המפיר הוראות של מציל בעניין מניעת סכנה לחיי המתרחצים.
פעולתם של מצילים בחוף הים מוסדרת בצו הסדרת מקומות רחצה (מצילים, סדרנים, פקחים ומגישי עזרה ראשונה), תשכ"ו-1965. הצו עוסק בשלוש דרגות של מצילים: מציל אחראי, מציל משנה, מציל עוזר – הסיווג לדרגות אלה הוא בסמכותו של משרד התעשייה המסחר והתעסוקה.
תקן המצילים בשעות הרחצה:
חובות המציל:
פעולתם של מצילים בבריכות שחייה מוסדרת בצו הסדרת מקומות רחצה (בריכות שחיה מוכרזות), תש"ל-1970.
במסגרת הפיקוח על הרחצה מסמן המציל בחוף הים את המקומות המותרים לרחצה (או האסורים לרחצה), ומציין, באמצעות דגל מתאים המונף על סוכת המציל, את מצב הים:
מציל בחוף הים מועסק על ידי הרשות המקומית שבמסגרתה נמצא חוף ים זה. מציל בבריכת שחייה מועסק על ידי בעליה של הבריכה. בדרך כלל מועסקים גברים בתפקיד זה.
עבודת המצילים בחוף הים היא עבודה עונתית, המתקיימת בדרך כלל באביב ובקיץ, שבהם פעילים חופי הרחצה. גם עבודתם של המצילים בבריכות השחייה היא עבודה עונתית – אף שרבות מהבריכות פעילות במשך כל השנה, הרי הפעילות בהן בחודשי הסתיו והחורף יורדת במידה ניכרת.
המציל בקולנוע ובטלוויזיה.
לפרסום רב זכתה עבודת המציל בסדרת הטלוויזיה "משמר המפרץ" בכיכובה של פמלה אנדרסון.
הסרט הישראלי "הצילו את המציל", שבוים בידי אורי זוהר מתאר את התלבטויותיו של מציל תל אביבי, בין נאמנותו לאשתו ולילדיו לבין הפיתויים במקום עבודתו.
באקט
סתו
מסרו אמוטו
מסרו אמוטו (ביפנית 江本勝, באנגלית: Masaru Emoto, 22 ביולי 1943 ביוקוהמה, יפן -17 באוקטובר 2014) היה סופר ויזם יפני הידוע בעיקר בזכות טענתו שדיבור ומחשבות המופנות כלפי מים משפיעים עליהם.
חייו.
אמוטו סיים לימודים ב-Yokohama Municipal University ביחסים בינלאומיים (ענף במדעי החברה), ובשנת 1992 קיבל תואר דוקטור לרפואה אלטרנטיבית לאחר שהשלים לימודים בהתכתבות ב"אוניברסיטה ההודית ללימודי רפואה אלטרנטיבית ".
לטענת אמוטו, כאשר חושפים כלי מים למילים חיוביות, תמונות יפות או מוזיקה נעימה, מחלקים אותם למספר צלחות פטרי (צלוחית שטוחה לבדיקות וניסויים במעבדה) וחושפים אותם לטמפרטורה של 250C- למשך שלוש שעות, ניתן לראות במיקרוסקופ שנוצרים בהם גבישים קריסטליים מרהיבים. אולם, כאשר המים נחשפו לדברים שליליים, מתקבלות צורות מכוערות ולא סימטריות.
משנת 1999 פרסם אמוטו מספר כרכים של עבודתו תחת הכותרת "Message From Water - מסרים מהמים", בהם תמונות מרהיבות של מים שנאמרו עליהם דברים חיוביים ושליליים בהתאמה. בנוסף, מציע אמוטו למכירה באתר האינטרנט שלו שלל "מוצרי מים" ככוסות וכלים שונים להם הוא מייחס מגוון רחב של סגולות רפואיות.
ביקורת.
יש הסוברים כי טענותיו של אמוטו לא זכו להתייחסות רצינית בקרב החוקרים, מאחר שהניסויים שביצע לא נעשו לטענתם בתנאי הניסוי המקובלים בעולם המדע ומעולם לא הוצגו כנדרש לביקורת עמיתים. ניסיונות לשחזור הניסוי לא העלו את אותן התוצאות.