ונריה ריאלה (בפיימונטזית: La Veneria, באיטלקית: Venaria Reale) היא קומונה ועיירה במטרופולין של טורינו במחוז פיימונטה. היא ממוקמת כ-8 קילומטרים צפונית-מערבית לטורינו. העיירה מפורסמת בזכות רג'ה די ונריה ריאלה, המעון המלכותי הגדול של בית סבויה שנבנה בסוף המאה ה-17 והוכר ב-1997 על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
ונריה ריאלה גובלת בקומונות: רובסומרו, קזלה טורינזה, דרואנטו, בורגרו טורינזה, טורינו, פיאנצה וקולניו.
בעיירה שני מעונות מלכותיים. בנוסף לארמון המלכותי הגדול, ישנם גם המעונות המלכותיים של בורגו קסטלו הנמצאים בתחום הפארק האזורי לה מנדריה.
היסטוריה.
בזמן העתיק נקרא המקום אלטסאנו (אוטסאן בפיימונטזית) והתקיים מהתקופה הרומית. במאה ה-16 נחלק לשני כפרים: אלטסאנו העילית ואלטסאנו התחתית. האחרון שימר את שמו, נקרא כיום אלטסאנו ומהווה חלק בוונריה ריאלה של היום. הכפרים השתייכו למשפחת ביראגו המילאנזית ונקנו על ידי קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה. ב-1658 הטיל על האדריכל אמדאו די קסטלמונטה לתכנן את המתחמים המלכותיים.
יחסי אוגנדה–דרום סודאן
יחסי אוגנדה–דרום סודאן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה של דרום סודאן.
עקב קרבתן הגאוגרפית, שתי המדינות נהנות מקשרים תרבותיים, פוליטיים וכלכליים חזקים.
יחסים פוליטיים.
היחסים הפוליטיים בין אוגנדה לדרום סודאן היו ידידותיים במשך כמה עשורים, זאת, לעומת היחסים בין אוגנדה לסודאן, שלעיתים קרובות היו מתוחים. סיבה לכך היא הטענה כי נשיא סודאן עומר אל-בשיר, סיפק תמיכה לצבא ההתנגדות של האל, אשר הטיל טרור על צפון אוגנדה במשך שנים רבות.
נשיא אוגנדה יוורי מוסווני, היה ידיד של מנהיג המורדים בדרום סודאן ותמך בצבא השחרור העממי הסודאני, שנלחם למען עצמאות האזור.
יחסים כלכליים.
דרום סודאן היא היבואנית הגדולה ביותר של סחורות אוגנדיות. מעל 150,000 סוחרים אוגנדים פועלים בדרום סודאן, ומניבים כ-900 מיליון דולר בעסקים.
ממשלות אוגנדה ודרום סודאן נקטו צעדים לחיזוק הקשרים הכלכליים, כולל פרויקט משותף להקמת שוק משוכלל בג'ובה, המוערך בכ-850 אלף דולר.
צבא ההתנגדות של האל.
ע"פ הסכם בין אוגנדה לסודאן, כוחות אוגנדים נכנסו לדרום סודאן בשנת 2002, כדי להילחם בצבא ההתנגדות של האל. ההסכם בין אוגנדה לסודאן פג בשנת 2006, ולא חודש רשמית על ידי ממשלת דרום סודאן, אך בפועל התירה דרום סודאן לאוגנדה להמשיך בפעולותיה נגד צבא ההתנגדות של האל בשטחה.
יחסים דיפלומטים.
אוגנדה מחזיקה בשגרירות רשמית בג'ובה. דרום סודאן מחזיקה בשגרירות רשמית בקמפלה.
קרחון עמנואל
קרחון עמנואל (באנגלית: Emmanuel Glacier) הוא קרחון הממוקם ברכס החברה המלכותית, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. הקרחון יורד מהר ליסטר לכיוון צפון-מערב, בין הר טייבל לסלעי קתדרל, ואז מתחבר עם קרחון פראר.
היסטוריה ומקום השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת טרה נובה שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913. הקרחון נקרא על שם קולג' עמנואל באוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה.
נון סטופ פרודקשן
המכון לקולנוע ע&quot;ש גרסימוב
סטרא אחרא
סִטְרָא אַחְרָא (ארמית: הצד האחר) הוא ביטוי קבלי המשמש שם כללי לכלל כוחות הטומאה והרוע, בהם עבודה זרה, שטן, מלאך המוות, כשפים, שדים, רוחות, שעירים, נחש הקדמוני, העלאה באוב, שרי אומות העולם, מלך הגויים, סמאל ולילית וקליפות. גם תאוות חומריות (יצר הרע) נקראות בספרות הקבלה בשם זה.
ביטוי זה מופיע בספר הזוהר בלבד, ואינו מופיע בתלמודים ובמדרשים.
מקור ורעיון.
אחד הרעיונות המרכזיים ביהדות הוא בחירה חופשית, לצורך כך יצר האל כוחות הטוב וכנגדם כוחות הרע, כדי לאזן את ה'בחירה' ובכך ליצור סיבה לתשלום גמול.
כך פירשו בספר הזוהר את הפסוק במגילת קהלת , לדוגמה, לסטרא אחרא ישנם עשר ספירות טומאה, כנגד עשר ספירות של הקדושה
על פי הקבלה ישנה מלחמה תמידית בין כוחות הקדושה לטומאה, כוחות אלו אינם מקבילים, אלא מנוגדים זה לזה ובזמן ששולט האחד נחלש האחר.
לפי הזהר, שלטון הסטרא אחרא מתגבר בעיקר בשעות הלילה עד חצות.
כוחות מאגיים.
לפי התפיסה הקבלית, לסטרא אחרא ישנם כוחות מאגיים מעשיים לפעול בעולם. כדי לשלול את התפיסה הדואלית הפרסית מודגשת הנקודה שכוחות אלו נוצרו על ידי האל למטרות מסוימות ואין להם כח עצמי.
דעה זו זהה לדעת רבי יוסי הגלילי בתלמוד, הסבור שיש לעבודה זרה כח לפעול בעולם. מאידך דעת רבי עקיבא שאין מקום לתפיסה זו. דעתו של רבי עקיבא לא התקבלה בקרב רוב מפרשי התורה הסבורים שיש מקום לתפיסה זו לדוגמה כך מסביר הרשב"ם את הכוחות המאגיים שיש לאוב וידעוני, הרקנטי הסביר כך את הכוח המאגי של נביא שקר או כוחם של חרטומי מצריים
דוגמה בולטת לכוחות סטרא אחרא, נמצאת בפרשנויות שונות אודות מצוות שעיר המשתלח שלפי הזוהר וחלק מפרשני המקרא, כביכול נותנים לסטרא אחרא שוחד, כדי שלא יקטרג.
בפולקלור.
ב-2010 הוציאה הלהקה השוודית Therion אלבום בשם Sitra Ahra .
דוקטור במשפטים
נתן עקרון
אלדוס האכסלי
אלדוס הכסלי
רעדים
רעדעם
צבא הקיסרות האוסטרו-הונגרית
מחצבת רבדים
מחצבת רבדים היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי 1.5 ק"מ מצפון לקיבוץ רבדים. באתר נחשף יישוב מתקופת הפלאוליתית התחתונה השייך לתרבות האשלית המאוחרת.
החפירות ותוצאותיהן.
מחצבת רבדים נחפר לראשונה ב-1996 בחפירות שנעשו באתר על ידי רשות העתיקות ונמשכו מספר עונות חפירה (1996, 1998, 1999, 2004). במהלך החפירות נחשפו עצמות בעלי חיים בהם שור הבר, צבי, אייל אדום, יחמור, אייל כרמל, חזיר בר וסוסיים. נוסף על כך נמצאו שרידים של חתול בר, מכרסמים כגון נברן השדה וחולד, צבים וזוחלים אחרים. ממצא ייחודי שנמצא באתר הוא פיל ישר-חט, הפיל היה גדול במקצת מהפיל האפריקני, התנשא לגובה של 3.9 מטר ושקל כ-6,000–7,000 ק"ג ושימש כמזון לאנשי היישוב.
באתר נמצאו כלי צור רבים בהם; אבני יד, כלי קיצוץ, גרעינים, ספרואידים, נתזים, מרצעים, שקערוריות, משוננים ומגרדים.
רודריגו קאיו
רודריגו קאיו קוקט רוסו (בפורטוגזית: Rodrigo Caio Coquette Russo, נולד ב-17 באוגוסט 1993), הידוע בשם רודריגו קאיו, הוא כדורגלן ברזילאי שמשחק עבור פלמנגו בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים.
רודריגו נולד בשכונת דראסנה שבסאו פאולו, הוא גדל בקבוצת הנוער של סאו פאולו והתחיל את הקריירה שלו בתור קשר הגנתי. ב-2012, שיחק בניצחון 3-2 על סנטוס. אחרי המשחק, זכה לשבחים רבים על סגנון המשחק שלו.
ב-2013, עם פאולו מירנדה ואדסון סילבה הפצוע, קאיו התחיל לשחק כבלם. אחרי הופעות טובות, המאמן פאולו אאוטורי ציין לטובה את תרומתו להגנה של סאו פאולו.
ב-2 באוגוסט 2014, קאיו נפגע ברצועה הצולבת הקדמית, שגרמה לו לפספס משחקים במשך מספר חודשים. הוא חזר למגרש ב-16 במרץ 2015.
ב-12 ביוני 2015 דווח כי קאיו חתם על חוזה לחמש שנים עם קבוצת ולנסיה מליגת העל הספרדית, שהייתה מוכנה לשלם עבורו 12.5 מיליון €. ב-29 ביוני 2015, עסקת ההעברה נפלה אחרי שהשחקן נכשל בשתי בדיקות רפואיות.
ז'וזף ד'אקן
ז'וזף ד'אקן (בצרפתית: Joseph D'Aquin, 14 בינואר 1732 שאמברי - 11 ביולי 1815) היה רופא צרפתי, מחלוצי הפסיכיאטריה (בזמנו - "הרפואה האלייניסטית"), חוקר של התברואה, המטאורולוגיה והגאוגרפיה, מורה וספרן. הוא היה חבר בחברה המלכותית לרפואה בפריז, שהפכה לימים לאקדמיה הלאומית לרפואה של צרפת. ספרו, "הפילוסופיה של השגעון" (1791), לצד הספר של ז'אן קולומבייה "הוראה (Instruction) על האופן בו יש לנהוג במשוגעים" (1785) וזה של הכירורג ז'אק טנון "דיווחים על בתי החולים של פריז" (Mémoires) עודדו גישה רציונלית והומנית כלפי החולים בהפרעות פסיכיאטריות קשות.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
ז'וזף ד'אקן (או דאקן) נולד בשנת 1732 במשפחה של משפטנים משאמברי, בדוכסות סבויה (סבואה), שהשתייכה לפיימונטה, חלק מממלכת סרדיניה. האזור סופח לצרפת בשנת 1792 והיווה את המחוז מון-בלאן.
הוא למד רפואה באוניברסיטת טורינו עד שנת 1757. המשיך אחר כך את לימודיו באוניברסיטאות מונפלייה ופריז.
פעילותו הרב-תחומית.
ד'אקן היה פעיל בקרב הבונים החופשיים באזור הולדתו:חבר בלשכה La Grande Maîtresse de la Loge Saint Jean-des-Tres-Mortiers ואחר כך בלשכה la Loge Rectifiée de la Sincérité, שתיהן משתייכות ללשכת המזרח Orient.
ד'אקן עבד כרופא אזרחי וצבאי והיה חוקר נלהב של סוגיות התברואה ומעיינות המרפא, עליהן כתב מספר ספרים וחוברות.
נמנה עם חסידיו הנלהבים של החיסון שגילה אדוארד ג'נר נגד האבעבועות השחורות ופעל להפצתו. הוא היה מזכיר של הוועד שעסק בכך, בשנת 1801 כתב איגרת על הנושא ובשנת 1811 תרגם ספר לימוד של זאקו מוקדש לחיסון. כרופא ניהל ד'אקן פרקטיקה ציבורית ופרטית.
אחרי הקמת המחוז מון בלאן התמנה דאקן למורה ל"היסטוריה טבעית" (כלומר מדעי הטבע) ופיזיקה בבית הספר המרכזי של המחוז. ד'אקן כיהן גם כספרן העיר שאמברי.
לבקשת הממשלה הצרפתית עסק זמן מה בתצפיות מטאורולוגיות
רופא ראשי בבית החולים בשאמברי.