בחודש מרץ 2009 עלה בבימויו ב"תיאטרון הקאמרי" המחזה "ע' 17" מאת העיתונאי שי להב והתסריטאי יוני זיכהולץ. שמואל זכה על עבודת בימוי זו בפרס הבמאי המצטיין לעונת תשס"ט של הקאמרי מטעם קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
באוגוסט 2010 העלה בסטודיו של יורם לוינשטיין את המחזה "רווקים ורווקות" מאת חנוך לוין. לאחר מכן ביים במסגרת פסטיבל "פותחים מסך 11" של תיאטרון בית ליסין את המחזה "הנה עולה האור מאחוריי" מאת עודד ליפשיץ שזכה במקום הראשון בפסטיבל, וגרף גם את פרס הבימוי והמוזיקה.
בינואר 2011 ביים בתיאטרון הקאמרי את המחזה רומיאו ויוליה מאת ויליאם שקספיר, הפקת תיאטרון שעשתה שימוש, לראשונה בעולם, באוזניות אלחוטיות שחולקו לקהל ואיפשרו האזנה לשיחות סודיות של הדמויות.
בתפקידים הראשיים בהצגה כיכבו השחקנים דן שפירא ונלי תגר. בנובמבר 2011 ביים מחזה רוק ישראלי חדש מאת עינת ברנובסקי - עיבוד בימתי לסרט הישראלי "צומת וולקן" בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
ביוני 2012 ביים בתיאטרון הקיבוץ את המחזה המקורי "ההבטחה" מאת דפנה אנגל שנכתב בהשראת סיפורם של פרופסור יהויכין יוסף ושל האסטרונאוט הישראלי הראשון בחלל אל"ם אילן רמון. בספטמבר 2012 ביים ותרגם את המחזה האמריקני זוכה הפרסים "בן לוקח בת" מאת רבקה גילמן בסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
במרץ 2013 ביים את המחזה “האישה מן הים" מאת הנריק איבסן בסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. ביוני 2013 ביים את המחזמר "פרח נתתי לנורית" מאת שי להב עם שירי מרים ילן שטקליס ולחנים של שמוליק קראוס בהפקת תיאטרון הקיבוץ ותיאטרון גושן.
במרץ 2014 ביים את המחזמר ״שבלול״ מאת שי להב ודפנה אנגל עם שירי שלום חנוך, המחזמר בהשתתפות מירב פלדמן ודיאנה גולבי עלה בהפקת תיאטרון הקיבוץ. בהמשך השנה ביים את ״הלב של ירושלים״ מאת שי להב ודפנה אנגל בתיאטרון הארצי לנוער, את ״מחוברים״ מאת אורי אוריין בתיאטרון ׳מופע׳, את ׳רודף העפיפונים׳ מאת מטיו ספנגלר ע״פ ספרו של חאלד חוסייני בסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין, ואת המחזה ״שמונה נשים״ מאת רובר תומא בגודמן בית ספר למשחק בנגב.
בפברואר 2015 העלה את המחזה "הנקה ופיט" מאת ליאור גרטי על פי ספר הילדים מאת רן כהן אהרונוב בתיאטרון המדיטק, ההצגה זכתה בפרס ״הצגת השנה לילדים״ ובפרס ״שחקנית השנה״ שהוענק לשחקנית נעה הר ציון. באפריל 2015 את הבכורה העולמית למחזה "מבויש עד תום" מאת חנוך לוין בסטודיו למשחק יורם לוינשטיין. ביוני תרגם וביים את ״מתויגת״ מאת דייב דויו בתיאטרון הנפש. בספטמבר ביים את ״חוות החיות״ מאת פיטר הול ע״פ ספרו של ג'ורג' אורוול בביצוע קבוצת ״צעירי גשר״ בתיאטרון גשר. ההצגה משלבת בפסקול מוטיבים הלקוחים מהפולקלור הישראלי ומותחת קווים בין המשל המוכר של אורוול, לחזון הציוני והגשמתו בישראל.
בפברואר 2016 ביים ותרגם את המחזה ״מוטרפים מאהבה״ מאת סם שפרד בכיכובם של גיל פרנק, אנחל בונני וליאת אקטע בתיאטרון הלאומי הבימה. באפריל 2016 ביים את ״ילדי בית העץ״ מאת נעה לזר קינן ע״פ ספרו של רן כהן אהרונוב בתיאטרון המדיטק בחולון. ההצגה היא הצלע השלישית בפרויקט הכולל גם אלבום שירי ילדים בהשתתפות להקת הדג נחש, אברהם טל, קרולינה, מוקי ועוד.
באפריל 2017 כתב וביים בתיאטרון אורנה פורת את המחזה ״הניצחון הסופי״ המגולל את סיפורו של המהנדס ד״ר פליקס זנדמן מייסד חברת "ווישיי”, ששהה שבעה עשר חודשים בבור באדמה בתקופת השואה וניצל. ביוני 2017 העלה בסטודיו למשחק יורם לוינשטיין את תרגומו למחזה ״בית ברנרדה אלבה״ מאת המחזאי הספרדי פדריקו גארסיה לורקה. בדצמבר 2017 העלה בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב את עיבודו ל״הנפש הטובה מסצ׳ואן״ מאת ברטולט ברכט.
בחודש פברואר 2018 מונה לתפקיד המנהל האמנותי בתיאטרון המדיטק, חולון.
באפריל 2018 ביים את המחזה ילדים חורגים לאלוהים מאת מארק מדוף במרכז ״נא לגעת״ ביפו בהשתתפות שחקנים שומעים וחרשים. ביולי 2018 כתב וביים בתיאטרון המדיטק את ״המסע המופלא לארץ המילים״ ע״פ ספרו של רוביק רוזנטל. בספטמבר 2018 ביים בתיאטרון גשר את ׳רודף העפיפונים׳ מאת מתיו ספנגלר ע״פ ספרו של חאלד חוסייני. הוא גם עיצב את פסקול המחזה.
באפריל 2019 ביים בתיאטרון המדיטק את 'איינשטיין הילד שלא הפסיק לשאול' מאת יערה רשף נהור, מחזה המבוסס על סיפור ילדותו של אלברט איינשטיין. ההצגה קיבלה 10 מועמדויות בטקס פרסי הבמה לילדים ונוער לשנת 2020 וזכתב החמישה פרסים. פרס הצגת השנה לילדים, פרס המחזה, פרס הבימוי, פרס השחקן הראשי ופרס עיצוב התאורה.
בפברואר 2020 ביים בתיאטרון המדיטק את ההצגה ׳ילדיסקו׳ מאת שי להב, עם מיטב שירי פסטיבלי הילדים במלאת 50 שנה לפסטיבל הילדים הראשון.
בספטמבר 2020 ביים בתיאטרון גשר את ׳אלף שמשות זוהרות׳ מאת אורסולה ראני סארמה ע״פ ספרו של חאלד חוסייני.
באוגוסט 2021 ביים בתיאטרון בית ליסין את המחזה ׳פנתר כפול׳ מאת יואב שוטן-גושן על מחאת הפנתרים השחורים, על הפקה זו זכה בפרס ״הקרן לעידוד מצוינות״ בתיאטרון בית ליסין.
בינואר 2022 ביים בתיאטרון המדיטק את המחזה ׳אני לא גנב׳ מאת אורי אוריין על פי ספרה של תמי שם טוב, מונודרמה בביצוע השחקן יולי סקר על בית היתומים של יאנוש קורצ׳אק.
שמואל חבר בקבוצת המייסדים של בת"י – איגוד במאי התיאטרון בישראל, ושימש מספר שנים כחבר בוועד המנהל של האיגוד.
ירוסלאב ארשקיאביץ'
הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה
הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה (ידוע גם בכינויו באנגלית: TLVFest) הוא פסטיבל סרטי קולנוע המתקיים בתל אביב פעם בשנה בחודש יוני, נמשך עשרה ימים, ומוקדש כולו לסרטים להט"ביים - סרטים של יוצרים ויוצרות להט"בים העוסקים בנושאי לסביות, הומוסקסואלים, טרנסקסואלים וביסקסואלים. במהלך ימי הפסטיבל משולבות הקרנות של מגוון סרטים שאינם מיועדים להפצה בישראל לצד מפגשים עם יוצרי קולנוע מישראל ומחו"ל, סדנאות ופרויקטים מיוחדים. לצד הקרנת סרטים מהעולם, הפסטיבל שם דגש על עידוד היצירה הישראלית המקורית, מקיים תחרות לסרטים ישראלים קצרים נושאת פרסים ונותן במה לאמנים ויוצרים מקרב קהילת הלהט"ב.
אודות הפסטיבל.
הפסטיבל נוסד בשנת 2006, פרי יוזמתם וניהולם המשותף של במאי הקולנוע יאיר הוכנר ושל גדי לשמן. הוא החל את דרכו באולמות ההקרנה הפרטיים שבחנות האוזן השלישית בתל אביב-יפו. בשל הצלחתו הרבה, עבר הפסטיבל בשנה שלאחר מכן לסינמטק תל אביב. החל משנתו השנייה מנוהל הפסטיבל על ידי יאיר הוכנר.
בשנתו החמישית של הפסטיבל ליוותה את האירוע לראשונה נציגות רשמית של עיריית תל אביב-יפו ושל הכנסת, בדמות חבר הכנסת ניצן הורוביץ. כמו כן נכחו בפסטיבל נציגים של קרן הקולנוע הישראלי וקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה סרבה לסייע במימון הפסטיבל.
במהלך שנות קיומו התארחו בפסטיבל עשרות במאי ושחקני קולנוע מהעולם (כגון ברוס לה ברוס וג'יי בראנאן) והוצגו בו סרטי קולנוע ישראלי בהקרנות בכורה עולמיות וסרטים נוספים (כגון "אני אוהב אותך פיליפ מוריס") בהקרנות בכורה ארציות. לפי אתר הפסטיבל, האירוע נתקל מדי שנה בקשיים בגיוס חסויות, שכן חברות רבות חוששות לתת לפסטיבל חסות מסחרית מחשש שהציבור החרדי והדתי יחרים את מוצריהם או שירותיהם.
בשנת 2015, המליצה המועצה הישראלית לקולנוע במשרד התרבות והספורט, לקצץ כ-40% מתקציב פסטיבל.
בשנת 2017, מספר אורחי הפסטיבל ביטלו את הגעתם לפסטיבל, לאחר לחצים שהפעילה תנועת ה-BDS.
בשנת 2017, הודיע יאיר הוכנר על פרישתו מתפקידו כמנהל הפסטיבל. ניהול הפסטיבל הופקד בידיו של המפיק גיל סימה.
בשנת 2020, בעקבות מגפת הקורונה, נדחה הפסטיבל מחודש יוני והתקיים בחודש נובמבר בצורה מקוונת.
סינמטק תל-אביב
מרטין פשקו
מרטין פשקו (28 בינואר 1972) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת השוער.
קריירה.
פשקו נולד בסלובקיה כשזו עוד הייתה חלק מצ'כוסלובקיה ואת קריירת המשחק שלו החל בקבוצת פ.צ. ניטרה הסלובקית. הוא שיחק במדיה שש עונות, עד שעבר לקבוצת רימבסקה סובוטה, גם היא בסלובקיה.
בעונת 1997/98 עבר לשחק בישראל בקבוצת הפועל אשדוד ואחרי שנה עבר לקבוצת צפרירים חולון ששיחקה בליגה הלאומית בכדורגל, אז הליגה הבכירה בישראל. פשקו ירד עם צפרירים חולון באותה עונה לליגת המשנה, אך המשיך במדיה שנה נוספת ועזר לה לעלות חזרה לליגה הבכירה. בעונת 2000/01 עבר לשחק במדי קבוצת מכבי קריית גת, אז בליגה הלאומית, מאותה שנה ליגת המשנה, ועזר לה לעלות לליגה הבכירה, ליגת העל.
בשנת 2001 עבר פשקו לקבוצת ליגת העל מכבי נתניה. בעונתו הראשונה בנתניה סיימה הקבוצה במקום השביעי כשפשקו החזיק בבלעדיות באפודת השוער הראשון. בשנה שלאחר מכן, בעונת 2002/03, הובא לקבוצה גיא סולומון והתחרות על תפקיד השוער הראשון גברה. לקראת סוף העונה סבל פשקו מפציעה שהשביתה אותו עד סוף העונה ובכך השיג סולומון את תפקיד השוער הראשון. בסוף אותה עונה, בה סיימה נתניה במקום הרביעי בטבלה, ניסתה הנהלת נתניה לאזרח את פשקו כתושב ישראלי בשל העובדה שהוא שהה בישראל עד אותה עת 6 שנים ברצף, אחרי שבערך באותה תקופה אוזרחו בישראל מוראד מגמאדוב ממכבי פתח תקווה ואלכסנדר אובארוב ממכבי תל אביב, אך הקבוצה לא הצליחה להשיג את האיזרוח ולכן פשקו עזב את הקבוצה בחזרה לסלובקיה.
לאחר פרישתו החל לעבוד כסוכן שחקנים.
הדסה שרמן
טקס פרסי גראמי ה-48