ב-1964, לאחר שורה ארוכה של קומדיות נוסחתיות, ביים קיוקור את סרטו הידוע מכל - "גברתי הנאווה", עיבוד קולנועי למחזה המצליח של ג'ורג' ברנרד שו על במות ברודוויי. הסרט זכה בשמונה פרסי אוסקר, כולל פרס הבימוי, בו זכה קיוקור, לאחר ארבע מועמדויות קודמות לפרס ("נשים קטנות", "סיפור פילדלפיה", "חיים כפולים" ו"רק אתמול נולדה").
ב-1957 ביים את הסרט המוזיקלי "הנשים" בכיכובו של ג'ין קלי.
ב-1972 ביים סרט טלוויזיה בשם "Love Among the Ruins" בהשתתפות שניים מגדולי השחקנים: קתרין הפבורן ולורנס אוליבייה. סרט זה זכה בשישה פרסי אמי, ובניהם פרס הבימוי לקיוקור ולשני שחקניו הראשיים.
בין סרטיו המאוחרים נמנים "דו"ח צ'פמן" עם שלי וינטרס וג'יין פונדה, "חיים משלה", "זה צריך לקרות לך", "מפגש בוואני", קומדיה מוזיקלית בשם "הבה נתאהב" בו מככבת מרילין מונרו, "ג'סטין", דרמה שעסקה במלחמת העולם השנייה ו"מסעותי עם דודתי", על פי ספרו של גרהם גרין. סרטו האחרון היה הדרמה "עשירים ומפורסמים" (1981), שהיה סרט הבכורה של השחקנית מג ראיין.
פרסי אוסקר.
המוניטין של קיוקור כבמאי של שחקנים הצדיק את עצמו כשכמה וכמה משחקניו זכו בפרס האוסקר:
21 שחקנים מסרטיו של קיוקור קיבלו מועמדות לפרס האוסקר, מתוך 71 מועמדויות שקיבלו סך כל סרטיו. &lt;BR&gt;
סרטים בבימויו של קיוקור שקיבלו מועמדות לסרט הטוב ביותר - שמונה:
Rhinophrynidae
סוגלוסיים
סוגלוסיים (בלטינית: Sooglossidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב.
מרבית המינים הם קטנים יחסית, וחיים בעיקר ביבשה. הם מתחבאים מתחת לעלים שנשרו או בבקיעי סלעים. הם ייחודיים בקרב תת-הסדרה ניאובטרכיה בכך שחיבוק הכלולות שלהם פרימיטיבי יחסית. לא נמצאו מאובנים של המשפחה. שני הסוגים תחת המשפחה נוצרו מסוג אחד, שהתפצל בעקבות פיצולם של איי סיישל מהודו לפני 100 מיליון שנה לערך.
טקסונומיה.
בעבר הסוג כלל 2 סוגים: סוג ומין יחיד Nesomantis וSooglossus.
מחקרים גנטיים.
מחקרים גנטיים שבוצעו ב-2006 הראו קשר בין המשפחה צפרדעים סגולות (Nasikabatrachidae) לבין הסוגלוסיים. מסיבה זו, הסוג "Nesomantis" אוחד לתוך הסוג "Sooglossus", ומשפחת ה-Nasikabatrachidae הפכה לסוג תחת משפחת הסוגלוסיים.
המיון המודרני למשפחה הוא:
פרידריך פון פלוטו
פרידריך פון פלוטו (גרמנית: Friedrich von Flotow; 27 באפריל 1812 – 24 בינואר 1883) היה מלחין גרמני.
ביוגרפיה.
פלוטו נולד למשפחה אריסטוקרטית עשירה. בצעירותו חונך לקריירה דיפלומטית אך הראה נטייה למוזיקה. ב-1827 נסע לפריז והתקבל ללימודים בקונסרבטוריון, שם החל לחבר מוזיקה, בעיקר אופרות.
הוא חיבר 29 אופרות שתורגמו לאנגלית, לצרפתית ולאיטלקית, והוצגו ברחבי אירופה. רק האופרה מרתה שחיבר, שרדה את מבחן הזמן. "מרתה" (המכונה גם "השוק של ריצ'מונד") הועלתה לראשונה בווינה ב-25 בנובמבר 1847. הגרסה האיטלקית של האופרה התקבלה בהתלהבות רבה יותר מהגרסה הגרמנית. שני הקטעים המפורסמים מהאופרה הם האריה של מרתה, המבוססת על השיר האירי העממי The last rose of summer וכן האריה "Ach, so fromme" הזכורה יותר בגרסתה האיטלקית M'appari, בביצועו של מריו לנצה.
Phycodurus eques
דרקון ים עלי
סעד מן הצדק
סעד מן הצדק הוא סיוע הניתן על ידי בית משפט שלא בהתאם לדין, מטעמי צדק.
המשפט הישראלי.
במשפט הישראלי ישנם מספר מקרים בהם יינתן סעד מן הצדק:
בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק.
בית המשפט העליון בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק אינו יכול לשבת כערכאת ערעור על החלטות של בתי הדין הרבניים והתערבותו בפסיקה שלהם מוגבלת למקרים בהם נפל בהחלטתם פגם ממשי כדוגמת חריגה מסמכות, פגיעה בכללי הצדק הטבעי, סטייה מהוראות חוק המכוונות לבית הדין הדתי. במקרה שאינו אחד מהמקרים האלה, הבג"ץ אינו יכול להתערב בהחלטה של בית הדין הרבני אלא אם נדרש סעד מן הצדק - במקרה בו העניין אינו בסמכותו של בית משפט או בית דין אחר.
סמכות בית משפט השלום לתת סעד מן הצדק.
סמכות מיוחדת הוענקה לבית משפט השלום בתביעות פינוי נגד דיירים מוגנים, להושיט לדייר המפר את תנאי השכירות (ומאבד את זכאותו לשכירות מוגנת) "סעד מן הצדק", שמקורו בדיני היושר במשפט האנגלי. משמעות מתן סעד זה, היא כי בניגוד להוראות החוק, לא יפונה אותו שוכר מהמושכר על אף ההפרה של הסכם השכירות או של הדין שהוא ביצע. הסעד ימנע את פינויו של השוכר מהמושכר, חרף קיומה של עילת פינוי נגדו.
"סעד מן הצדק" זה מעוגן בסעיף 132 לחוק הגנת הדייר "ניתן לדמותו למעין חנינה שלמה המוחקת את העבירה".
סעיף 132 לחוק הגנת הדייר קובע:
הושטת הסעד היא למעשה הליכה לפנים משורת הדין לקראת הדייר, במקרה בו שקילת האינטרסים של בעלי הדין במאזני צדק - מטה את הכף לטובת הדייר המפר.
סעד מסוג זה ניתן רק לדיירי דירת מגורים, אשר בית המשפט אינו רוצה לגרשם מביתם על אף הפרת החוזה וניתן רק פעם אחת (לעיתים נדירות ביותר דייר שחוזר ומפר את החוזה מקבל את הסעד פעם שנייה, וכן ידוע מקרה בו הוענק הסעד בפעם השלישית; הבקשה הרביעית באותו מקרה נדחיתה בערעור אשר הוגש בבית המשפט העליון). הסעד אינו ניתן לבתי עסק השוכרים מושכר בשכירות מוגנת.
סעד מן הצדק נחשב כתרופה יוצאת דופן, אשר איננו מופעל בדרך השגרה. סעד זה בא לאפשר התחשבות מיוחדת במצבים קשים, ופניו בעיקר אל הנסיבות האישיות של הדייר המוגן.
להעיר את נד
להעיר את נד (באנגלית: Waking Ned Devine) הוא סרט קולנוע אירי משנת 1998 בכיכובם של איאן באנן, דייוויד קלי, פיונולה פלנגן, ג'יימס נסביט וסוזן לינץ'.
דייוויד קלי היה מועמד לפרס גילדת שחקני המסך על תפקידו בסרט. את המוזיקה לסרט חיבר המלחין האירי שאון דיווי (Shaun Davey). צילומי הסרט נערכו בכפר קרגניש ואתרים נוספים באי מאן.
תקציר העלילה.
ג'קי אושיי (איאן באנן) ומייקל או'סאליבן (דייוויד קלי) הם שני קשישים, חברים טובים מאז ילדותם, המתגוררים בכפר (הבדיוני) טאלימור שבאירלנד, שבו 52 תושבים בלבד.
כאשר נודע להם שהזוכה בפרס הגדול בלוטו הלאומי של אירלנד הוא תושב טאלימור, הם מחליטים, יחד עם אנני (פיונולה פלנגן), אשתו של ג'קי, לגלות מיהו הזוכה. אחרי שהם עורכים סעודה ומציעים עוף לכל תושבי הכפר ואינם מגלים את זהות הזוכה, הם מבקרים בלילה את נד דיוויין, קשיש תושב הכפר וידיד טוב של השניים, שהוא היחיד שלא הגיע לארוחה. נד נמצא מת בביתו כשכרטיס הלוטו הזוכה עדיין בידו - הזכייה גרמה לו להתרגשות רבה שהביאה למותו. לנד אין קרובי משפחה שידרשו את הפרס במקומו, ונראה שהזכייה תרד לטמיון.
בעקבות חלום שחלם על בילוי משותף שלו ושל נד בדיג, ג'קי משוכנע שנד היה רוצה שכולם יחלקו בזכייה שלו. הוא ומייקל חוזרים עוד באותו הלילה לביתו של נד כדי לאסוף כמה שיותר מידע אישי עליו, בניסיון לדרוש את כספי הזכייה במקומו. הם מחליטים להערים על הלוטו ולדרוש את כספי הזכייה תוך שמייקל מתחזה לנד.
במקביל, תושבת הכפר הצעירה מגי אוטול (סוזן לינץ') מקיימת קשר סוער עם פין (ג'יימס נסביט), חוואי מקומי המגדל חזירים, ומכונה בשל כך "פיג" פין. פין משוכנע שהוא אביו של מוריס, בנה של מגי, ובעוד השניים מעוניינים זה בזו - נרתעת מגי מריח החזירים שדבק בפין דרך קבע, ומתלבטת בין פין לבין מחזר נוסף.
לאחר שג'קי ומייקל מתקשרים למשרדי הלוטו ודורשים את כספי הזכייה, נשלח מפקח מטעם הלוטו אל הכפר כדי לוודא את זהותו של נד. הוא פוגש את ג'קי על חוף הים ומבקש ממנו להנחות אותו לביתו של נד. בעוד ג'קי לוקח את המפקח בדרך עוקפת כדי לעכבו, ממהר מייקל אל ביתו של נד ופורץ פנימה, כדי שיוכל לפתוח את דלת הבית ולהעמיד פנים שהוא נד.
כשמתברר שהסכום המדובר הוא גדול הרבה יותר משציפו - כ-7 מיליון לירות איריות - ג'קי ומייקל משתפים את כל 52 אנשי הכפר בתוכנית להערים על המפקח ולקבל את כספי הזכייה, כך שהכפר כולו יאשר את היותו של נד בריא ושלם ויאשר את זהותו של מיקל כנד, וכספי הפרס יתחלקו באופן שווה בין כל התושבים. כל התושבים מסכימים לתוכנית, פרט לאישה אחת, ליזי קווין, קשישה נרגנת. היא דורשת מיליון לירות איריות מכספי הזכייה, ומאיימת שאם לא תמולא דרישתה, תדווח למשרדי הלוטו על התרמית ועל ידי כך תקבל עשרה אחוז מכספי הזכייה תוך סיבוכו של הכפר כולו בפלילים. ג'קי מסרב לדרישתה.
הכפר כולו, למעט ליזי, משתתף במאמץ להסתיר מהמפקח את זהותו האמיתית של מייקל. כאשר הכפר כולו מתכנס בכנסייה לרגל טקס האשכבה של נד, נכנס המפקח במקרה לכנסייה, ולאחר שהתושבים מבחינים בו כיוון שהתעטש עקב אלרגיה ממנה הוא סובל - מעמיד ג'קי, הנואם את נאום האשכבה, פנים כאילו הטקס הוא לכבודו של מייקל. הוא נושא כביכול הספד למייקל ומדבר בשבחו של מייקל והחברות ארוכת השנים ביניהם, מול מייקל ושאר אנשי הכפר המתרגשים בעליל מדבריו.
המפקח בא על סיפוקו ומשתכנע שמייקל הוא נד, נותן למייקל המחאה על סכום הפרס, ואנשי הכפר מתכנסים בפאב המקומי לחגוג את קבלת כספי הפרס. באותו זמן עושה ליזי קווין את דרכה באיטיות אל הטלפון הקרוב ביותר, טלפון ציבורי הנמצא מחוץ לכפר על קצה צוק, כדי לדווח על התרמית למשרדי הלוטו. בעודה מחייגת, עושה את דרכו המפקח של הלוטו במכוניתו אל מחוץ לכפר, ושוב מתעטש. ההתעטשות גורמת לו לאבד את השליטה על ההגה, והוא מתחמק בקושי מתאונה חזיתית עם מכונית המגיעה מולו - מכוניתו של הכומר של טאלימור החוזר לכפר משנת שבתון. מכוניתו של הכומר שנאלצה לחמוק מהתאונה מתנגשת בתא הטלפון בו נמצאת ליזי, ותא הטלפון, וליזי בתוכו, נופל במורד הצוק ומתרסק.