כאן formula_5 הוא הנפח התאורטי של תא הבעירה ו־formula_6 הוא שטח החתך המינימלי של נחיר הפליטה. מושג האורך האופייני נוח יותר קונספטואלית לשימוש מאשר המושג החמקמק יותר של "משך הבעירה של אלמנט דלק", שמבוטא בשברירי שנייה.
אמצעי ההזרקה (injector).
המזרק, כפי שניתן להבין מהשם, הוא הרכיב במנוע האחראי על הזרקת הדלק הרקטי והמחמצן לתוך תא הבעירה בפרופורציות הנכונות ובמהירות הנכונה כדי להשיג תהליך בעירה יציב ויעיל. המזרק ניתן להשוואה לקרבורטור של מנוע מכונית. סוג המזרק בו משתמשים במנוע דלק נוזלי קובע את הנצילות התאורטית של הנחיר הרקטי שיכולה להיות מושגת. מזרק בעל ביצועים לא טובים גורם לכמות גדולה של דלק רקטי שלא בער לעזוב את המנוע, ונותן לכן נצילות לא טובה. בנוסף, מזרקים הם בדרך כלל רכיבי מפתח בהפחתת העומס התרמי על הנחיר; באמצעות הגדלת כמות הדלק מסביב לשפה של תא הבעירה, ניתן להשיג טמפרטורות נמוכות בהרבה על קירות הנחיר (הדלק הרקטי שמתווסף לא בוער, שכן התערובת בתא הבעירה ממילא מכילה את הפרופורציות המדויקות של מחמצן ודלק הדרושות לתהליך בעירה).
סוגי מזרקים.
מזרקים יכולים להיות פשוטים כמו מספר של חורים בקוטר קטן המסודרים בתבנית מסוימת הנבנית בקפידה, אשר דרכם הדלק והמחמצן מחלחלים לתא. מהירות הזרימה נקבעת על ידי השורש הריבועי של ירידת הלחץ משני צידי המזרק, צורת החור ופרטים אחרים כמו הצפיפות של חומר הדלק.
המזרקים בהם נעשה שימוש בדגמים הראשונים של הטיל V-2 יצרו סילונים מקבילים של דלק ומחמצן אשר בערו בתוך התא. שיטה זאת הניבה נצילות נמוכה מאוד.
מזרקים כיום באופן טיפוסי מורכבים ממספר חורים קטנים אשר מכוונים שני סילונים של דלק ומחמצן כך שהם יתנגשו בנקודה מסוימת במרחב שנמצאת במרחק קצר מהמזרק. שיטה זאת עוזרת לשבור את הזרימה ולפרק אותה לטיפות קטנות של דלק ומחמצן אשר יחדיו בוערות בקלות יותר. השבירה של שני הזרמים לטיפות קטנות מגדילה פי עשרות מונים את שטח המגע של הדלק והמחמצן (התהליך נקרא "אטומיזציה") ולכן יוצרת תערובת הומוגנית יותר של דלק ומחמצן.
קירור המנוע.
מזרקים נבנים באופן טיפוסי בצורה כזאת שיוצרת שכבה עשירה בדלק בסמוך לקיר תא הבעירה. שיטה זאת מפחיתה את הטמפרטורה של דופן תא הבעירה ואפילו את דופן מורד צוואר תא הבעירה והנחיר עצמו, ומאפשרת לתא הבעירה כולו לפעול בלחץ גבוה יותר, מה שמאפשר להשתמש בנחיר עם יחס התרחבות גבוה יותר, נותן דחף סגולי גבוה יותר וביצועים כלליים טובים יותר של המנוע. לעיתים קרובות משתמשים בקירור רגנרטיבי (שהוא שיטת הקירור הנפוצה ביותר) במנועים רקטיים המשתמשים בדלק נוזלי. קירור רגנרטיבי נעזר בדלק או במחמצן כדי לקרר את תא הבעירה ואת הנחיר.
מקא&quot;ם
חיילי מקא"ם (מרכז קידום אוכלוסיות מיוחדות) אלו חיילים שמסיבות שונות הוחלט לאחר מיונם בצו ראשון כי הם יהיו בעלי קשיי הסתגלות גבוהים למערכת הצבאית משלל סיבות. לדוגמה: עולים חדשים, בעלי דירוג פסיכוטכני ראשוני נמוך, רישומים פליליים ועוד.
מרבית חיילי המקא"ם מגיעים מרקע של מצוקה, הזנחה, ניתוק חברתי וחשיפה מתמשכת למצבי סיכון. רבים מהם התקשו בעברם להשתלב ולשרוד במסגרות חינוכיות ותעסוקתיות.
בתנאים מסוימים, נערי מקא"ם בעלי רישום פלילי זוכים לאחר שירות צבאי מלא למחיקת רישום פלילי.
ב-14 באוגוסט 2018 הוחלט על סגירת הפרויקט. תקן מש"קיות מקא"ם לא קיים יותר, ולאחר הטירונות מטופלים החיילים כמו כל חייל צה"ל בידי מש"קי ת"ש.
מהלך שירות של חייל מקא"ם.
חיילי מקא"ם עוברים טירונות מיוחדת על ידי סגל פיקודי המורכב ממש"קיות הו"ד (הוראה ופיקוד) ומ"כיות ממערך מגל בבט"ר חוות השומר בו הם מוכשרים כרובאי 02. במהלך הטירונות ישנה הקפדה גבוהה על משמעת, תוך הקשבה לצורכי הפרט. במהלך הטירונות ניתנת לטירונים האפשרות לבחור בין מקצועות שונים בהם היו רוצים להשתלב בצבא, כאשר גם תפקידי לחימה אפשריים. בא"ח (בסיס אימון חטיבתי) צנחנים לוקח על עצמו שיתוף פעולה עם חוות השומר ובמהלך הטירונות מועברים לחיילים תוכני רובאי גם על ידי מפקדים מהבא"ח, על מנת לשפר את המוטיבציה של החיילים ליציאה ללחימה.
לאחר הטירונות, רוב החיילים יעברו קורס צבאי אשר הותאם להם על ידי קציני מיון בעלי הכשרה אקדמית בתחום מדעי ההתנהגות, תוך התחשבות מקסימלית בצרכיהם האישיים, יכולותיהם, נסיבותיהם המשפחתיות ובחירתם האישית. לאחר הקורס החיילים מוצבים ביחידות צה"ל השונות, כאשר לחיילים אשר מעוניינים לצאת ללוחמה ומוכיחים מסוגלות לכך, ניתנת האפשרות להמשיך מהטירונות בחוות השומר לטירונות קרבית רגילה בכל אחת מהיחידות הלוחמות בצה"ל, ובכך למעשה להשתלב בצבא כמו כל מגויס רגיל. לנערות מקא״ם המתגייסות לצה״ל, טירונות זו מועברת בבסיס מחו"ה אלון ובבט"ר דותן.
לאורך כל השירות ישנו מעקב וליווי אחר החיילים על ידי משרד מקא"ם - משרד המאויש על ידי מש"קי מקא"ם, אשר עברו הכשרה ייעודית לטיפול באוכלוסייה זו. על המשרד אמון ק' מקא"ם המהווה סמכות עליונה בפיקוד או בזרוע לגבי תחום המקא"ם. במהלך שירותו של החייל נעשים מאמצים רבים לשלבו באופן מיטבי בשירות הסדיר, תוך מתן הזדמנויות רבות להעמקת ההכשרה המקצועית הקיימת, רכישת מקצוע נוסף לקראת שחרורו והשלמת השכלה על פי הצורך.
בתחילת הדרך ישב מרכז מקא"ם במטכ"ל. כעבור מספר שנים הועבר מקא"ם לפיקוד אכ"א ואז שולב בחיל החינוך והנוער.
היסטוריה - "נערי רפול".
בשנת 1973 הוגש לממשלה "דוח כץ" שעסק בבעיה החברתית של בני הנוער המנותקים בחברה הישראלית. אחד מהכלים שהוצעו היה גיוס ושילוב של חיילים מאוכלוסיות חלשות בצה"ל, במסגרת תוכנית מיוחדת.
הטירונים הראשונים גויסו לחוות השומר ב-13 בינואר 1981. על כל צוות פיקדו מפקד כיתה שהגיע מיחידת חי"ר ומורה חיילת שקיבלה הכשרה מיוחדת לכך. ההתנסות הראשונה ארכה ארבעה חודשים וכללה השלמת השכלה, לימודי רובאות כלליים וקורס מקצוע.
לנערים אלו הודבק השם "נערי רפול", ע"ש הרמטכ"ל רפאל (רפול) איתן, שיזם גיוס מיוחד לנערים אלו, למרות ליקויים קשים בהשכלתם היסודית, שמנעו את עמידתם בקריטריונים המקובלים.
היוזמה עוררה ויכוח ציבורי; מתנגדיה טענו כי היא אינה כלולה בתחום הסמכויות והמשימות של צה"ל, ואילו תומכיה טענו שבידי צה"ל האפשרות האחרונה לתיקון המעוות שיצרה המערכת האזרחית, ולכן אינו בן חורין להיפטר ממנה.
בנוסף שימש הביטוי "נערי רפול" בהשאלה גם לתיאור של מפלגת צומת וכן למעמד של פעיליה לעומת ראש המפלגה.
"נערי רפול" הוא גם שמו של צמד מוזיקלי, המורכב מאיתי זילברשטיין ומאיר עמר (המכונה "ביג אם"). השניים החלו לפעול במשותף בשנת 1999, ולצד הוצאת שני אלבומים כלהקה כתבו והלחינו שירים רבים לזמרים שונים.
Hey Joe
Hey Joe (בעברית: היי ג'ו) הוא שיר אמריקני עממי, שהפך לקלאסיקה של תרבות הרוקנ'רול, ובוצע על ידי אומנים רבים, במגוון סגנונות. הביצוע הידוע ביותר לשיר הוא על ידי ג'ימי הנדריקס. קיימות גרסאות שונות באשר למקורו של השיר.
השיר.
בשיר שלושה בתים, הכתוב בפורמט של "שאלות ותשובות". "היי ג'ו, לאן אתה הולך עם אקדח זה בידך? / אני הולך לירות באישה שלי, תפסתי אותה מתעסקת עם גבר אחר". שלוש השאלות ושלוש התשובות מספרות על גבר שגילה כי אהובתו בוגדת בו, ירה בה, ונמלט למקסיקו.
תרבות הנגד של שנות ה-60 של המאה ה-20 אימצה את השיר, והוא זכה לביצועים מאומנים מובילים שהיו מזוהים עם התנועה ההיפית, ובמיוחד מג'ימי הנדריקס שביצע אותו בפסטיבל וודסטוק. נראה כי המסר האנטי ממסדי שבשיר, והמוטיב של בריחה מידו של החוק, הם שמשכו את ההיפים, מתנגדי מלחמת וייטנאם, אשר רבים מהם, כמו ג'ו, נמלטו אל מחוץ לארצות הברית כדי להימנע מן הגיוס.
בתקופה שלאחר פיגועי 11 בספטמבר צורף השיר לרשימה בת 164 שירים לגביהם המליץ ענק הרדיו האמריקני, תאגיד "CCU" (קליר צ'אנל קומיוניקיישנס), כי לא ישודרו על ידי תחנות הרדיו הקשורות עמו, שכן מילותיהם נחשבו ל"לא ראויות" באווירה הציבורית שלאחר הפיגוע.
זהותו של כותב השיר.
רבים סבורים כי המדובר ביצירה "עממית" או מייחסים בטעות את כתיבת השיר למוזיקאי דינו ולנטה (הידוע אף כצ'סטר פאוארס או ג'סי פארו). לאמיתו של דבר נרשמו זכויות היוצרים של השיר בארצות הברית על ידי המוזיקאי בילי רוברטס בשנת 1962, ונראה כי הוא שכתב את השיר. לפי אחד המקורות, ייחס רוברטס את כתיבת השיר לוולנטה על מנת לאפשר לו מקור הכנסה כאשר זה שהה בבית הכלא.
רוברטס היה זמר פולק אלמוני למדי, שפעל בקליפורניה, וניגן בגיטרה ובמפוחית בבתי קפה בחוף המערבי של ארצות הברית. נראה כי הוא שאב את השפעתו ממספר מקורות: בשנת 1955 הקליטה חברתו של רוברטס, ניילה מילר, שיר בשם "בייבי, אל נא תרדי העירה", הדומה במבנה האקורדים שלו ל"היי ג'ו". בשנת 1953 פורסם שיר הקאנטרי של קארל סמית "היי ג'ו", הנושא את אותה הכותרת ובנוי בצורה דומה של שאלות ותשובות. שיר עם ידוע משנות העשרים "הבלדה על סיידי הקטנה", עוסק בנושא דומה של רוצח הנמלט לאחר שהרג את אהובתו שבגדה בו. "הבלדה על סיידי הקטנה" ידועה במספר רב של גרסאות ושמות (לרבות: Bad Lee Brown, Penitentiary Blues, Cocaine Blues, Whiskey Blues) ובוצע על ידי זמרים כג'וני קאש ובוב דילן.
אלו הסבורים כי מקורו של השיר עממי לא הצליחו להביא כל רישום בנוגע לשיר בטרם נרשם בשנת 1962 בשמו של רוברטס, על אף חיפושים רבים שנערכו במקורות כגון מחלקת הפולק והבלוז בספריית הקונגרס, ומכון הסמית'סוניאן.
גרסאות כיסוי.