נולד בליניץ לרבי יצחק יואל רבינוביץ, האדמו"ר השלישי לבית ליניץ ובנו של רבי גדליהו מליניץ מייסד החסידות (רבי יצחק יואל מילא את מקום אחיו הבכור, רבי שמואל יהודה לייב).
בצעירותו למד אצל רבי משה צבי מסאווראן, רבי ישראל מרוז'ין ורבי שמואל מקאמינקא. אביו שידכו עוד בקטנותו עם ביתו של רבי שמואל אברהם אבא שפירא מסלאוויטא, משושלת קוריץ. לאחר שנישא הסתופף מספר שנים בצל חותנו בסלאוויטא.
בה'תקצ"ט (1839) שב לליניץ שם החל לכהן באדמו"רות וברבנות תחת אביו.
בה'תרי"ב (1852) עבר לכפר סוקוליבקה שם כיהן כרב ואב"ד הקהילה.
בה'תרכ"ח (1868) נאלץ לברוח לפודול-אילואי שברומניה, בה כיהן כ-10 שנים עד לפטירתו, ושם נקבר. הוציא את הספר "חן אהרן" בו מאוגדים דברי תורתו.
ילדיו.
לרבי גדליה אהרן שלושה בנים ושבע בנות.
חתניו היו:
דגל ממלכת צרפת
גדליה אהרן מליניץ
רובן סמדו
רובן אפונסו בורחס סמדו (בפורטוגזית: Rúben Afonso Borges Semedo, נולד ב-4 באפריל 1994) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם או בעמדת הקשר ההגנתי בא-דוחייל ובנבחרת פורטוגל.
סמדו נעצר באתונה ב-30 באוגוסט 2021, בחשד שהיה מעורב באונס קבוצתי של קטינה.
קריירת מועדונים.
סמדו הצטרף לאקדמיית הנוער של ספורטינג ליסבון בגיל 16. ב-11 באוגוסט 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כאשר הוא כובש במשחק ידידות נגד פיורנטינה.
בעונת 2013/14 שיחק סמדו במדי קבוצת המילואים של ספורטינג ליסבון מהליגה הפורטוגלית השנייה. ב-26 באוגוסט 2014 הושאל לעונה לקבוצה הספרדית, ראוס.
בעונת 2015/16 סמדו חזר לסגל הקבוצה הבוגרת של ספורטינג ליסבון. את משחק הבכורה התחרותי הראשון ערך ב-9 באוגוסט כאשר הוא נכנס כמחליף בניצחון 0–1 על היריבה העירונית, בנפיקה ליסבון, במסגרת הסופר קאפ הפורטוגלי. חמישה ימים לאחר מכן הוא הושאל לויטוריה סטובאל. בחלון העברות של ינואר 2016 הוא הוחזר לספורטינג ליסבון עקב משבר פציעות בהגנה.
ב-18 בפברואר 2016 סמדו ערך את הופעת הבכורה שלו בקמפיין אירופי בהפסד 0–1 לבאייר לברקוזן במסגרת שלב 32 האחרונות של הליגה האירופית. באותו המשחק נשלף לעברו הכרטיס האדום, מה שהשאיר את קבוצתו בעשרה שחקנים.
ב-7 ביוני 2017 סמדו עבר לוויאריאל הספרדית תמורת 14 מיליון אירו.
ב-19 ביולי 2018 הושאל סמדו לוסקה לעונה אחת. בינואר בוטלה השאלתו, והוא הושאל מחדש, הפעם לריו אבה הפורטוגלית.
ב-26 ביוני 2019 חתם סמדו באולימפיאקוס לארבע שנים.
קריירה בינלאומית.
סמדו ערך הופעת בכורה בנבחרת פורטוגל ב-7 באוקטובר 2020, כשהוא משלים 90 דקות במשחק ידידות שהתסיים בתיקו 0:0 נגד ספרד.
חשד למעורבות באונס.
ב-30 באוגוסט 2021 נעצר סמדו באתונה על ידי משטרת יוון, לאחר שנערה בת 17, הגישה תלונה בנוגע לאונס קבוצתי שסמדו היה מעורב בו, אחרי בילוי משותף בעיר אורופוס. כמו כן, צו מעצר הוצא נגד גבר בן 40 ממוצא ניגרי, בחשד שהוא הביא את הנערה אל ביתו של סמדו, שם התרחש האונס.
תארים.
פורטו
חן אהרן
תשואות חן
ווטנשייד 09
אוסטראה (פירושונים)
מוריגן
מוריגן (באירית: Mórrígan או Morrígu, באירלנד המודרנית ידועה לעיתים גם כ-Mór-Ríoghain) היא דמות מהמיתולוגיה האירית. היא מזוהה בעיקר עם מלחמה וגורל, וכן עם נבואות על מוות במלחמה. היא מעופפת לעיתים קרובות מעל שדות קרב בדמות הבאדב - עורב שחור. היא מזוהה גם עם ריבונות על אדמה ובעלי חיים, ומשמשת כאפוטרופוסית של שטח מסוים ואנשיו. מוריגן מחולקת לשלוש ישויות אשר כל אחת משתלטת על הגוף בתקופה אחרת: מוריגן, מאכה ובייב. הן מכונות יחד "שלושת המוריגנות".
דמותה.
מוריגן משמשת מעין אלת מלחמה. לעיתים קרובות היא מתוארת עם חנית בכל יד, ועם היכולת לשנות צורה לכל דבר, בדרך כלל לעורב. היא מאושרת לשלוח גברים למלחמה, אשר בה היא מתערבת בעצמה במהלכה או מרחפת מעליה. יש לה מערכת יחסים עם דגדה - האל הבכיר ביותר בפנתאון.
מוריגן וקוכוליין.
למוריגן תפקיד חשוב בסיפורי "מחזור אולסטר". בסיפור "Táin Bó Regamna", מתאהבת מוריגן בגיבור האגדי קוכוליין. היא מופיעה בפניו כאשר הוא פושט על שדה בקר. הוא אינו מזהה אותה ומעליב אותה. בתגובה, היא הופכת לעורב שחור ומעופפת אל ענף עץ. כעת קוכוליין מזהה אותה ואומר שאם היה יודע מי היא לא היה פוגע בה. מוריגן מודיעה לו שהוא ייענש על מעשיו. קוכוליין אומר שהיא אינה מפחידה אותו, והיא מוסרת סדרת אזהרות ונבואות זעם על קרב מתקרב שבו הוא עומד למות. לסיום היא מציינת שהיא תהיה שם.
בסיפור "Táin Bó Cúailnge", מידב מלכת קונכט פולשת לאולסטר במטרה לגנוב את השור האגדי דון קואילנג. מוריגן הופכת לעורב ומזהירה את השור להימלט ברגע האחרון. קוכוליין מגן על אולסטר בסדרה של קרבות כנגד חייליה של מידב. בהפוגה קלה בין הקרבות, מוריגן מופיעה בפניו מחופשת לאשה צעירה ומציעה לו את עזרתה ואהבתה. הוא דוחה אותה בבוז, והיא מחליטה להעניש אותו. היא הופכת לצלופח, זאב ולאחר מכן לפרה, ובכל הפעמים מנסה להכשיל אותו ולמנוע ממנו את הניצחון. בכל שלושת הפעמים היא נכשלת, וקוכוליין מנצח ואף פוצע אותה שלושה פצעים. לאחר מכן היא מתחזה לאשה זקנה החולבת פרה, ועדיין נושאת על גופה את שלוש הפציעות. היא נותנת לקוכוליין שלוש כוסות חלב, וכנגד כל כוס הוא מברך אותה ופצע אחד שלה נרפא. לאחר מכן היא מגלה את זהותה, והוא מביע חרטה על כך שריפא אותה.
בהמשך מגיע קרב גדול, וקוכוליין רואה את מוריגן בדמותה האמיתית לפני הקרב. כך הוא מבין שזה הקרב האחרון שלו, ולקראת סופו הוא קושר את עצמו לאבן כדי למות זקוף. אויביו אינם מאמינים שהוא אכן מת, אולם אז מוריגן הופכת שוב לעורב ונוחתת על כתפו, וכך הם מבינים שהוא אכן מת.
חואנחו מנה
חואן חוסה מנה אוסטריס, הידוע כחואנחו מנה (בספרדית: Juanjo Mena או Juan José Mena Ostériz, 21 בספטמבר 1965 ויטוריה גאסטייס, ארץ הבסקים) הוא מנצח ספרדי מחבל הבסקים.
ביוגרפיה.
חואן חוסה מנה אוסטריס נולד בשנת 1965 ברובע הפועלים סאראמאגה שבעיר וויטוריה במחוז אלאווה (או אראבה) בחבל הבסקים הספרדי.
חואנחו מנה למד במכללת סמנייגו בעיר הולדתו. המורה למוזיקה בשם אנטון לטה גייס אותו למקהלה שהקים במכללה. אחר כך למד מנה בקונסרבטוריון המקומי מאוחר יותר המשיך את לימודיו באקדמיה המלכותית למוזיקה במדריד (הקונסרבטואר המלכותי), הלחנה ותזמור אצל כרמלו ברנאולה ואמנות הניצוח אצל אנריקה גרסיה אסנסניו. בעזרת מלגת גורידי-ברנאולה מטעם מנהל המחוז אלאווה השתלם בניצוח גם במינכן אצל סרג'יו צ'ליבידאקה.
בשנת 1997 הממשלה הבסקית בחרה בו כדי שיקים את תזמורת הנוער של ארץ הבסקים. בהמשך התמנה מנצח אורח של התזמורת הסימפונית הבסקית.
בשנים 2008-1999 כיהן מנה כמנהל האמנותי והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית בבילבאו. עם תזמורת זו הוא הקליט בחברת נקסוס מוזיקה מאת המלחינים הבסקים חסוס גורידי ואנדרס איסאסי.
בשנת 2004 יצא לראשונה כמנצח אורח בצפון אמריקה וניצח על תזמורת בולטימור בביצועה של הסימפוניה הרביעית "הבלתי נכחדת" מאת קרל נילסן.
בהמשך ניגנו תחת שרביטו תזמורות מובילות נוספות בארצות הברית, כמו התזמורות הסימפוניות בבוסטון, יוסטון, סינסינטי, פיטסבורג, הפילהרמוניות של ניו יורק ולוס אנג'לס, תזמורת קליבלנד ותזמורת פילדלפיה.
בשנים 2010-2007 היה מנה המנצח האורח הראשי של תזמורת האופרה של ג'נובה - תיאטרו קרלו פליצ'ה. במקביל בשנים 2013-2007 כיהן גם כמנצח אורח ראשי של הפילהרמונית של ברגן.
ביולי 2010 נבחר מנה להיות לשלוש שנים המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC, החל מהעונה 2011–2012. חוזה זה הוארך בשנת 2013 לעוד שלוש שנים עד שנת 2018. הוא החליף בתפקיד זה את ג'נאנדראה נוזדה עם תזמורת זו הקליט מנה עבור חברת צ'אנדוס מוזיקה מאת גבריאל פיירנה, מנואל דה פאיה ושל שאבייר מונטסלוואדג'ה
בשנת 2016. מחליפו של מנה בתפקיד המנצח הראשי של תזמורת זו הוא המנצח הישראלי עומר מאיר ולבר.
ב-2016 התמנה מנה למנצח אורח ראשי של התזמורת הלאומית של ספרד
ובאוקטובר 2016 הוחתם על חוזה ל-3 שנים כמנצח ראשי החדש שלפסטיבל מאי בסינסינטי בארצות הברית.
במאי 2016 הופיעה לראשונה עם הפילהרמונית של ברלין, לפי הזמנתו של סיימון ראטל, בקונצרט שכלל את "איבריה" מאת קלוד דביסי, "הכובע משולש הפינות" מאת דה פאיה והקונצ'רטו לנבל מאת אלברטו חינסטרה.
חייו האישיים.
אחיו של חואנחו מנה הוא זמר הקונטרה-טנור קרלוס מנה. אחותם, אלנה היא חוקרת כימאית.
המנצח נשוי לנעמי ויש לו שני ילדים. המשפחה מתגוררת בווילהריאל דה אלאווה.
רפרטואר.
מנה ניצח על היצירות הסימפוניות של בטהובן, ברוקנר (הסימפוניה השביעית), פיירנה, נילסן, דה פאיה, אוטורינו רספיגי, חואקין רודריגו, גורידי, איסאסי (הסימפוניה השנייה), סימפוניית "טורנגלילה" מאת אוליבייה מסיאן, על אופרות מאת מוצרט (נישואי פיגרו), וגנר (ההולנדי המעופף), צ'ייקובסקי, (יבגני אונגין), ריכרד שטראוס ("שלומית", "אלקטרה", "אריאדנה בנקסוס"), ארנולד שנברג (ציפייה), בלה בארטוק ("טירתו של כלחול הזקן"), בנג'מין בריטן ("בילי באד").
יצחק יואל רבינוביץ מקנטיקוזיבה
רבי יצחק יואל (רבינוביץ) מקנטיקוזיבה (ט"ז בשבט ה'ת"ר, 1840 - כ"ד בתמוז ה'תרמ"ה, 1885) היה רב והאדמו"ר החמישי של חסידות ליניץ. סבל ממחלות ורדיפות ונפטר בגיל 45.
ביוגרפיה.
נולד בליניץ לרבי גדליה אהרן רבינוביץ, הרביעי בחסידות ליניץ, ולבתו של רבי שמואל אבא שפירא מסלאוויטא משושלת קוריץ. נשא לאישה את בתו של רבי משולם זוסיא השיל מזינקוב.