לפי האגדה, אגאתה, נערה ממשפחת אצולה שנודעה ביפי מראֶהָ, הייתה למושא חיזוריו של הסנטור הרומאי קווינטיאנוס, בתקופת הרדיפות של הקיסר דקיוס (בסביבות 251 לספירה). הבתולה הנוצרייה, הצדקת, דחתה אותו מיד. כנקמה שלח אותה קווינטיאנוס להתגורר חודש בביתה של הזונה אפרודיסיה, כדי שזו תשחית את מידותיה. משלא צלחה מזימתו, העמידהּ למשפט בארמונו והורה לכלוא אותה. כדי לשבור את רוחה גזר עליה עינויים שונים, שהידוע שבהם הוא כריתת שדיה. למרות עזרתו של פטרוס הקדוש, שהתגלה אליה וריפא את חזה הפצוע, נכנעה לבסוף ומתה. לפי אחת הגרסאות, קווינטיאנוס ציווה לפני כן לגלגל את גופה בגחלים בוערות, והאל גאל אותה מייסוריה ברעידת אדמה.
רק עובדת קיומה והמרטיריום שעברה מקובלים על הכנסייה הקתולית. כל יתר הסיפור נחשב לאגדה, אך הפופולריות של אגאתה לא נפגעת כלל מהספקות של המחקר הכנסייתי.
במסורת האיקונוגרפית הנוצרית היא מצוירת לרוב מציגה צלחת שעליה מונחים שדיה. לעיתים נוספת לציור גם הצבת ששימשה בעינוייה. עם זאת, לעיתים לא נלווה לדמותה ענף הדקל המסורתי שמייצג את המרטיריום, אולי בגלל החולשה שמבטא מותה בכלאה.
אגאתה משמשת כקדושה המגנה של העיר קטאניה, עיר הולדתה של אגאתה לפי אחדות מהמסורות, וכן של המיניקות ושל יוצקי הפעמונים (ככל הנראה בגלל דמיון צורתם של הפעמונים לאטריבוט שלה). כן נהוג להתפלל אליה כדי למנוע שריפות והתפרצויות וולקניות. בעת המודרנית נוסף לה תפקיד הקדושה שמגוננת על החולות בסרטן השד.
יום חגה הוא 5 בפברואר.
אגתה הקדושה
קאליפסו
מרטיריום
אירדיל טרייר
כוכב שביט
הירודוטוס
ג'ורג' מרדית'
ג'ורג' מרדית' (באנגלית: George Meredith; 12 בפברואר 1828 - 18 במאי 1909) היה סופר ומשורר אנגלי.
חייו.
מרדית' נולד בפורטסמות' באנגליה. הוא התייתם מאימו בהיותו בן חמש. בגיל 14 נשלח לבית ספר של כנסיית האחים המורבים בעיר נויוויד בריינלנד-פפאלץ בגרמניה, שם למד במשך שנתיים. בתחילה למד משפטים כהכנה ללימודי עריכת דין, אך נטש לימודים אלה לטובת כתיבה, זמן קצר לאחר שנשא לאישה את מארי אלן ניקולס, בתו האלמנה של תומאס לאב פיקוק, בשנת 1849. את כתביו הראשונים, שפורסמו לראשונה בכתבי עת, פרסם בספרו "שירים", שפורסם ב-1851 לערך. רעייתו עזבה אותו בשנת 1858 ומתה שלוש שנים אחר כך.
בינתיים החל לכתוב רומנים, וזכה להכרה ראשונה עם הרומן "מבחנו של ריצ'רד פברל". מרדית' נשא לאשה את מארי ווליאמי (Vulliamy) ב-1864 ועבר להתגורר בסארי בדרום אנגליה. הוא המשיך לכתוב רומנים, ובשנים שאחרי כן חזר לכתוב שירה, המושפעת לעיתים מן הטבע.
ב-1905 התקבל למסדר ההצטיינות על ידי אדוארד השביעי.
ג'ורג' מרדית
באקה אלגרבייה
לה טרוויאטה
לה טרוויאטה (באיטלקית: La Traviata) היא אופרה בשלוש מערכות מאת המלחין ג'וזפה ורדי, ללברית של פרנצ'סקו מריה פיאבה המבוססת על ספרו של אלכסנדר דיומא הבן, "הגברת עם הקמליות" ("La dame aux Camélias") שפורסם ב-1848. האופרה הוצגה לראשונה בוונציה בתיאטרון לה פניצ'ה ב-6 במרץ 1853.
האופרה היא אחת מהאופרות המפורסמות והמוצגות ביותר, ונחשבת יחד עם ריגולטו והטרובדור ל"טרילוגיה הפופולרית" של ורדי. האופרה הייתה לאופרה הראשונה שהוצגה בארץ ישראל, ועל פי "אופרה אמריקה" היא השלישית ברשימת האופרות המועלות ביותר בצפון אמריקה.
סיפור האופרה שימש בסיס לסרט מולן רוז' וכן לגרסאות שונות של הסרט קמיל. משמעות שם האופרה באיטלקית היא "הסוטה מדרך הישר".
היסטוריה.
"הגברת עם הקמליות" היה הרומן הראשון של אלכסנדר דיומא הבן, ולאחר שזכה להצלחה, עיבד אותו דיומא למחזה בן 5 מערכות. כמו דיומא, רצה ורדי לקבוע את זמן התרחשות העלילה בתקופתו - 1850 בקירוב, אך המפיקים התנגדו והעמידו את התפאורה בתקופת תחילת המאה ה-18. רק בתקופה המודרנית החלו בתי אופרה להציג את האופרה בתפאורה בת זמנו של ורדי, אך מוצגת גם בגרסתה הקלאסית. בשנת 2006 הועלתה האופרה בתפאורה מודרנית בת זמננו, בפסטיבל זלצבורג.
האופרה זכתה גם לשתי גרסאות קולנועיות. הראשונה בשנת 1967 בבימוי מריו לאנפרנקי, והשנייה משנת 1983 בבימוי פרנקו זפירלי, עם פלאסידו דומינגו כאלפרדו.
לה טרוויאטה בישראל.
ב- 28 ביולי 1923 הייתה האופרה לה טרוויאטה לאופרה הראשונה שהועלתה בארץ ישראל. בניצוחו של המוזיקאי הרוסי מרדכי גולינקין, היא הועלתה בקולנוע עדן שבתל אביב.
האופרה הישראלית החדשה העלתה את האופרה שוב בשנת 1987, וב- 10 ביולי 2008 הועלתה האופרה על ידי האופרה הישראלית החדשה במופע פתוח בפארק הירקון בתל אביב במסגרת "אופרה בפארק" בפני קהל רב של 70 אלף איש. האופרה הוצגה שוב ביוני 2014 למרגלות המצדה בניצוחו של דניאל אורן. זו האופרה השלישית של ורדי המוצגת שם, לאחר הצגתן של "נבוקו" (שהוצגה שם ב-2010) ו"אאידה" (ב-2011). ביצוע נוסף של "לה טרוויאטה" באופרה הישראלית הועלה ביולי ובאוגוסט 2022, בתמיכה ובשיתוף פעולה של חברת האופנה "פקטורי 54", כשעל התזמורת ניצחו דן אטינגר ורתם ניר, והסולנית בתפקיד הראשי המשחקת את ויולטה היא הילה בג׳יו.
עלילה.
מערכה ראשונה.
ויולטה וואלרי, קורטיזנה, מארגנת מסיבה בביתה בפריז. הרוזן גסטון שמאחר למסיבה, מביא איתו חבר, בן אצולה בשם אלפרדו ז'רמון, שמעריץ את ויולטה בסתר זמן רב. הברון דופל ממתין ללוות את ויולטה לרחבת הריקודים אך היא מעדיפה את אלפרדו על פניו. הברון בכעסו מסרב להרים כוסית לכבוד ויולטה. אלפרדו מרים את הכוס (אלפרדו, ויולטה והנוכחים: "Libiamo ne'lieti clici" האריה הידועה בשם "Brindsi"). אלפרדו מביע את דאגתו לבריאותה של ויולטה ומאוחר יותר גם את אהבתו אליה. ויולטה דוחה את אהבתו, אך מציעה לו ידידות ומעניקה לו קמליה, ואומרת לו שיחזור אליה כאשר הקמליה תכמוש. לאחר שהאורחים עוזבים ויולטה שוקלת את האפשרות לבלות את חייה עם אהובה, אך לבסוף דוחה את הרעיון שכן אינה מוכנה לוותר על החופש שלה (ויולטה: "sempre libera", חופשיה תמיד).
מערכה שנייה.
זה שלושה חודשים שוויולטה ואלפרדו מתגוררים יחד באהבה בבית כפר ליד פריס. ויולטה זנחה לחלוטין את חייה הקודמים. אנינה מספרת לאלפרדו שוויולטה מכרה את כל רכושה כדי לממן את חייה בכפר. מופתע מעובדה זו, אלפרדו ממהר לפריז כדי להשיג כסף לממן את חייהם. ויולטה מקבלת מכתב מפלורה, ידידתה, ובו הזמנה לנשף בפריז, אך לא מתכוונת ללכת. בהיעדר אלפרדו, אביו ג'ורג'יו מגיע לפגוש את ויולטה ומבהיר לה שהמשך יחסיה איתו יהרסו את עתידו של אלפרדו ואת משפחתו. תחילה טוען ג'ורג'יו כי אלפרדו מרושש את עצמו כדי לממן את חיי המותרות שלהם. אך לאחר שוויולטה מבהירה לו כי היא מכרה את רכושה לשם כך, הוא משנה את הטיעון. הוא מסביר לה שהקשר הזה מכתים את שמה של משפחת ז'רמון ומשפחת ארוסה של אחותו של אלפרדו רוצה לבטל את החתונה. למרות אהבתה הגדולה מחליטה ויולטה לוותר על אלפרדו. היא מבטיחה לג'ורג'יו לעזוב והוא מאמץ אותה אל ליבו. ויולטה מודיעה לפלורה שאכן תגיע לנשף. כאשר אלפרדו חוזר, היא מתחמקת מן הבית ובאמצעות שליח מודיעה לו שהחליטה לחזור לחייה הקודמים בפריז. לחדר נכנס ג'ורג'יו המנחם את אלפרדו השבור ומציע לו לחזור הביתה. אלפרדו המוצא את הזמנתה של פלורה מחליט לנסוע לפריז להתעמת עם ויולטה.
אורחיה של פלורה מגיעים לנשף, הנשים מחופשות לצועניות והגברים למטאדורים. אלפרדו מתערב בנוכחים וממתין לבואה של ויולטה, המגיעה בלווית הברון דופול. אלפרדו מנסה את מזלו בשולחן ההימורים, ואכן ההצלחה מאירה לו פנים. הברון מהמר כנגד אלפרדו אך מפסיד לו סכומי כסף גדולים. כאשר הנוכחים עוזבים לחדר האוכל ויולטה מפצירה באלפרדו לעזוב לאלתר, הוא מסכים לעזוב רק איתה. ויולטה המנועה לספר כי התחייבה לאביו, אומרת רק כי היא מחויבת לאדם אחר. אלפרדו החושד כי מדובר בברון, שואל אם היא אוהבת את הברון, היא משקרת ואומרת כן. בזעמו הוא קורא לנוכחים ולפני כולם הוא משפיל את ויולטה בספרו כי הוא חי עימה כמה חודשים על חשבונה ללא ידיעתו. הוא לא מעוניין בכספה ומשליך את הכסף אותו הרוויח לעברה. ויולטה העצובה והמיואשת מתעלפת, וברון דופאל, המלווה של ויולטה קורא את אלפרדו לדו-קרב. ג'ורג'יו בדיוק נכנס ועד למחזה המביש.
מערכה שלישית.
ויולטה שוכבת על ערש דוי, אנינה מטפלת בה במסירות. הרופא הבודק את ויולטה אומר לאנינה כי לא נותר לה זמן רב לחיות. בידי ויולטה מכתב מג'ורג'יו המספר לה כי סיפר לאלפרדו שיצא את פריז את האמת בדבר עזיבתה. הוא כותב לה כי קיימה את הבטחתה (ויולטה: "'Tenesta la promessa") וכי אלפרדו בדרכו אליה.
אנינה נכנסת בהתרגשות ומבשרת כי אלפרדו הגיע. הם מתחבקים בלהט, ואלפרדו מציע כי יעזבו את פריז יחד. אך כבר מאוחר מידי, ויולטה יודעת כי זמנה תם. ז'רמון האב נכנס, ומבקש את סליחת ויולטה. ויולטה מתה בזרועות אהובה.
מכבסה
מכבסה היא מקום מסחרי או תעשייתי בו מרוכזות מספר מכונות כביסה, לעיתים קרובות עם שירותים נילווים כמו ייבוש כביסה, ניקוי יבש, קיפול כביסה וכיוצא באלו.
יש שני סוגים עיקריים של מכבסות:
בארצות המערב, המכבסות פועלות כמעט באמצעות מכשירים חשמליים. לעומת זאת, בעולם השלישי עדיין ניתן למצוא מכבסות רבות שבהן בני אדם (כמעט תמיד נשים) מכבסים את הכביסה ביד.
גביע דייוויס