כלכלת העיר מבוססת בעיקר על חקלאות, יערנות ודיג. לגידול דגי הסלמון חלק מכריע בהתפתחותה של העיר בראשית המאה ה-21. גם ענף התיירות, ובמיוחד התיירות האקולוגית, מתחיל להתפתח מאז ראשית המאה.
תחבורה.
פוארטו מונט מהווה את שער הכניסה לאי צ'ילואה ולאיים קטנים יותר באזור. יש בה שדה תעופה ממנו מתקיימות טיסות סדירות לערים המרכזיות בצ'ילה, ואף לבארילוצ'ה שבארגנטינה. בפוארטו מונט שוכנת תחנת הרכבת הדרומית בצ'ילה, והיא מהווה את הנקודה הצפונית ביותר בקארטרה אאוסטרל.
תיירות.
מיקומה של פוארטו מונט בין האגמים, היערות וההרים מצפון, לבין האיים והקרחונים מדרום, הופך אותה לנקודת מוצא נוחה לטיולים באזור.
גם בעיר עצמה יש מוקדי משיכה לתיירים. במיוחד ידועים שוק הדייגים הססגוני שלה, והאי הקטן טנגלו ששוכן בנמל וממנו יש תצפית על העיר וסביבתה.
משמר החופים האמריקאי
בית זיקוק
בית זיקוק הוא מפעל תעשייתי העוסק בתהליכים של עיבוד נפט גולמי או מוצרי מזון הזקוקים לעיבוד כגון: סוכר ומלח (מתייחסים בעיקר למחצבי טבע). תהליך זה חשוב ליצירת מוצרי נפט רבים כמו בנזין, סולר וחומרים ביטומניים כמו אספלט וקרוסין.
בית זיקוק נקרא כך על שם התהליך הראשוני והמרכזי בעיבוד הנפט הגולמי הכולל זיקוק רב שלבי להפרדת הנפט הגולמי המורכב ממספר רב של חומרים שונים. בבתי הזיקוק מבצעים תהליכי עיבוד נוספים לתוצרים השונים שהתקבלו מתהליך הזיקוק.
בישראל, ישנם בתי זיקוק בחיפה (בבעלות חברת בתי זיקוק לנפט בע"מ) ובאשדוד (בבעלות פז בית זיקוק אשדוד בע"מ).
סמסארה
וודות
עוזי פוגלמן
עוזי פוגלמן (נולד ב-6 באוקטובר 1954) הוא משפטן ישראלי המכהן כמשנה לנשיאת בית המשפט העליון וכשופט בבית המשפט העליון. בנוסף מכהן כחבר הוועדה לבחירת שופטים, יושב ראש ועדת האתיקה לשופטים ויושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-24.
פוגלמן היה צפוי להתמנות לנשיא בית המשפט העליון לאחר פרישתה של הנשיאה הנוכחית אסתר חיות ב-16 באוקטובר 2023, ולהחזיק בתפקיד עד לפרישתו הצפויה ב-6 באוקטובר 2024 אך עקב בקשתו שלא להתמנות רק לשנה אחת ויתר על התפקיד לטובת השופט יצחק עמית. פוגלמן הוא השופט השני שיוותר על תפקיד נשיא בית המשפט העליון (לפניו היה זה אליעזר ריבלין אשר ויתר על התפקיד לטובת אשר גרוניס ב-2012)
ביוגרפיה.
פוגלמן נולד בתל אביב. בשנת 1972 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר עירוני א' בתל אביב במגמה מתמטית-פיזיקלית. בין השנים 1972–1975 שירת בצה"ל ביחידת שדה במסגרת הנח"ל. ב-1979 סיים את לימודיו לתואר ראשון בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, ב-1980 הוסמך כעורך דין, וב-1982 החל לעבוד בפרקליטות המדינה – תחילה במחלקה הפלילית, ומאוחר יותר במחלקת הבג"צים, שבראשה עמד החל מ-1995.
בשנת 1985 סיים לימודי מוסמך למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1990 סיים לימודי מוסמך במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית, במסגרת התוכנית של קרן וקסנר.
ב-14 בנובמבר 2000 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. ניהל דיונים רבים בבית משפט זה בשבתו כבית משפט לעניינים מינהליים. ב-2004 היה אחד משלושת המועמדים עליהם המליצה הוועדה המקצועית-ציבורית להצעת מועמדים למשרת היועץ המשפטי לממשלה, לצד דוד חשין ומני מזוז, שנבחר לבסוף לתפקיד.
ב-1 באפריל 2007 מונה, יחד עם השופט יוסף אלון, לכהן כשופט בפועל (מינוי זמני) בבית המשפט העליון, כהונה שנמשכה עד 31 במרץ 2008. ב-23 באוגוסט 2009 נבחר על ידי הוועדה לבחירת שופטים למינוי קבוע בבית המשפט העליון, וב-14 באוקטובר 2009 החל לכהן בתפקיד. החל מ-18 בספטמבר 2017 פוגלמן משמש גם כיושב ראש ועדת האתיקה לשופטים.
ב-26 במאי 2020 מונה ליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע. החל מ-30 באוגוסט 2020 ועד ל-29 באוגוסט 2023 מכהן פוגלמן גם כחבר הוועדה לבחירת שופטים.
פסיקתו.
בתחום המשפט הציבורי נחשב פוגלמן לשופט אקטיביסט וליברלי.
מעמד אישי.
בדיון נוסף של שבעה שופטים היה פוגלמן בעמדת יחיד שצו הורות פסיקתי איננו מוכנן הורות אלא מצהיר על הורותם הקיימת של בני הזוג.
ענייני ביטחון.
באיזון שבין זכויות הפרט לענייני ביטחון פוגלמן הוא בין השופטים המדגישים יותר את זכויות הפרט. בשנת 2009 היה השופט פוגלמן שותף להחלטה שביטלה את האיסור הגורף שהוטל על פלסטינים מלנהוג בכביש 443. פוגלמן גם היה בעמדת המיעוט שלמדינה אין סמכות להחזיק בגופות מחבלים לצורכי משא ומתן על שחרור גופות חיילי צה"ל. בנובמבר 2019 ביקש לקבוע בדעת מיעוט כי על המדינה לאפשר לפלסטינים השוהים בישראל מכח איחוד משפחות עם אישורי מת"ק לטוס דרך נמל התעופה בן-גוריון, בניגוד לעמדת מערכת הביטחון שדרשה להגביל שימוש זה למקרים הומניטריים חריגים.
בספטמבר 2017 היה בעמדת הרוב שביטלו את שלילת תושבותם של 4 מתושבי מזרח ירושלים אשר נבחרו לפרלמנט הפלסטיני מטעם רשימה המזוהה עם החמאס. בפסק הדין נכתב: "הסעיפים בחוק הכניסה לישראל אינם אוצרים את הסמכות לשלול רישיון ישיבת קבע של תושב מזרח ירושלים מחמת 'הפרת אמונים', ועל מנת להוציא לפועל החלטה מנהלית דוגמת זו נדרשת הסדרה חקיקתית מפורטת ומפורשת". כמו כן נכתב: "הכרעתנו הפרשנית אינה מתמקדת בעניינם של העותרים דווקא, כי אם בשאלה פרשנית בעלת תחולה כללית הנוגעת לתושבי מזרח ירושלים. משכך, הכרעתנו זו הוגבלה למישור הסמכות בהקשר שעליו עמדנו, ולכך בלבד. אין היא באה לרפות את ידי העוסקים במלחמה בטרור. כלל יסוד הוא כי גם במלחמה בטרור מגבילה עצמה מדינת ישראל לפעולה בגדר הוראות הדין. שמירה על שלטון החוק והכרה בחירויות הפרט מהוות מרכיב חשוב בסדר יומה של הדמוקרטיה הישראלית...". ביולי 2022 היה בדעת יחיד מול שישה שופטים אחרים, שלא ניתן לשלול אזרחות ממי שעשה מעשה שיש בו משום הפרת אמונים למדינת ישראל ואין לו אזרחות אחרת, ללא הסדר חקיקתי שיעניק להם רישיון ישיבת קבע ייעודי.
פוגלמן הוא מהמתנגדים להריסת בתי מחבלים כאשר לא הוכח שבני הבית היו שותפים לפיגוע. עם זאת, לאחר שנפסק ברוב דעות בבית המשפט העליון לאפשר הריסת בתים של מחבלים, הוא פוסק בהתאם, תוך הסתייגות במקרים מסוימים, למשל כאשר צו ההריסה הוצא זמן רב אחרי הפיגוע. בעקבות החלטת פוגלמן להוציא צו מניעה זמני על הריסת בתי מחבלים באוקטובר 2015, כתב חבר הכנסת מוטי יוגב כי הוא "שם את עצמו בצד של האויב". בתגובה תבע מנהל בתי המשפט, מיכאל שפיצר, מיושב ראש הכנסת לפעול נגד יוגב, וכן הורה לתגבר את האבטחה סביב פוגלמן.
שחרזאדה - סיפורי אלף לילה ולילה
המנון אפגניסטן
זה הבית של האמיצים (בפשטו: دا د باتورانو کور) הוא ההמנון הלאומי של האמירות האיסלאמית של אפגניסטן זהו שיר א-קפלה ללא כלי נגינה שנחשבים לאיסור בעיני האסלאם.
ההמנון היה בין השנים 1996–2001 ששלט הטאליבן באפגניסטן עד לפלישה האמריקאית ב-2001. ב-2021 אחרי סיום נסיגת ארצות הברית מאפגניסטן ועליית הטליבאן לשלטון הוחזר ההמנון.
בהמנון מתואר שאפגניסטן היא הבית של האמיצים (השהידים) ושהם יילחמו נגד כל מי שרוצה לכבוש את ארצם.
סכך
בהלכות סוכה, סכך הוא הכיסוי העליון שנשען על דפנות הסוכה. הסכך סוכך על הסוכה ומעניק לה צל, ובשל כך הוא אחד המרכיבים ההכרחיים לסוכה כשרה.
הלכות הסכך.
מקור הדין.
במשנה במסכת סוכה מובאים שלושה תנאים בהם הסכך צריך לעמוד כדי להיות כשר לסיכוך הסוכה: 1. גידולו מן הקרקע. 2. תלוש. 3. אינו מקבל טומאה:
בתלמוד הבבלי במסכת סוכה מובא המקור שממנו למדו חכמים את הדבר:
גידולו מן הארץ.
כחכמים למדו מדרשת הפסוקים שעל הסכך להיות מדבר הצומח מהאדמה, אך חומרים כמו אבנים, מתכת או פלסטיק פסולים לשמש כסכך.
תלוש.
עוד למדו חכמים מדרשת הפסוקים, שעל הסכך להיות מדבר התלוש מן הקרקע, אך ענפי עץ הסוככים על הסוכה אינם יכולים לשמש כסכך כשר, ובמצבים מסוימים הם אף עלולים לפסול את הסוכה על אף שיש לה גם סכך כשר.
אינו מקבל טומאה.
התנאי הנוסף שלמדו חכמים מהפסוקים כפוסל את הסכך, הוא קבלת טומאה. דבר שמקבל טומאה הוא דבר שאם הוא נוגע במת, נבלה, או דבר אחר שמטמא - נטמא ממנו. לכן כלים, בגדים, מחצלת ומאכלים פסולים לסכך. חכמים הוסיפו וגזרו שכדי שלא יבואו לסכך בדבר שמקבל טומאה, אין לסכך גם בכל כלי שפעם היה מקבל טומאה, אף אם כבר איבד תכונה זו.
דינים נוספים.
חכמים אסרו להשתמש בסכך שמשיר את עליו לתוך הסוכה, או שריחו רע, באופן שעלול לצער את יושבי הסוכה, ולגרום להם לעזוב אותה.
כמות הסכך הנדרשת היא מעל מחצית שטח התקרה, כדי שתהיה "צלתה מרובה מחמתה". אין גבול עליון לכמות הסכך המותרת, וכלשון המשנה: "אף על פי שאין הכוכבים הנראים מתוכה - כשרה". עם זאת, רבנו תם הבין מתוך דברי הגמרא, שסכך שעבה כל כך עד שהגשם אינו יכול לחדור דרכו - פסול. הבנתו זו לא הייתה מוסכמת על כל הראשונים, ובעוד יוצאי אשכנז נוהגים להקפיד על דרישה זו, מרבית הפוסקים היוצאי ספרד לא ראו בה חובה.
דיני סכך פסול.
סכך פסול המונח במרכז הסכך, פוסל את הסוכה אם רוחבו 4 טפחים או יותר. שטח ריק ללא כל סיכוך פוסל את הסוכה ב-3 טפחים. אפשר לסכך בסכך פסול מצד הסוכה, (סמוך לדפנות) אם רוחבו קטן מ-4 אמות, כיוון שרואים את הדופן כאילו היא עקומה ומגיעה עד תחילת מקום הסכך הכשר, ובלבד שלא יאכל ויישן מתחת לסכך הפסול (דין זה נקרא דופן עקומה).
גזרת נסרים.
מכיוון שתקרת בית העשויה מנסרים פסולה מהתורה לשמש כסכך לסוכה, משום שבית הוא דירת קבע, גזרו חכמים שגם סוכת עראי שסיככו אותה בנסרים רחבים שמזכירים תקרת נסרים - פסולה. להלכה נפסק שהרוחב המקסימלי של הנסרים, שעדיין כשר לסיכוך, הוא עד ארבעה טפחים.