לקראת עונת 2011 התרחבה קבוצת רפסול לשלושה רוכבים ואל פדרוסה הצטרפו קייסי סטונר ואנדראה דוביציוזו. בשלושת המרוצים הראשונים של העונה הגיע לפודיום, אך במרוץ הרביעי שנערך בצרפת נפצע לאחר שמרקו סימונצ'לי פגע בו. התאונה גרמה לשבר בעצם הבריח של פדרוסה והשביתה אותו למשך חודשיים, בהם החמיץ ארבע תחרויות. הניצחון השני בעונה הושג בגרנד פרי גרמניה. בגרנד פרי צ'כיה השיג את הפול פוזישן הראשון שלו בעונה, אך התרסק במהלך המרוץ. את שלושת המרוצים הבאים סיים במקום השני ובמרוץ הרביעי הוסיף ניצחון, הניצחון ה-400 של רוכב ספרדי בתולדות האליפות.
בשבעת המרוצים הראשונים של עונת 2012 הגיע פדרוסה לפודיום, אך הניצחון הראשון הושג רק במרוץ השמיני שהתקיים בגרמניה. בשני המרוצים הבאים הגיע שוב לפודיום ולאחר עשרה מרוצים תפס את המקום השני בטבלה. 2 ניצחונות רצופים בארצות הברית ובצ'כיה צמצמו את הפער בינו ובין חורחה לורנסו המוביל באליפות ל-13 נקודות בלבד. במרוץ הבא ניתנה לפדרוסה אפשרות לעלות למקום הראשון כשזינק מהפול פוזישן, אך בעיה מכנית באופנוע שיבשה את התוכניות ובסופו של דבר זינק אחרון למרוץ ועוד בטרם השלים הקפה אחת התנגש בו הקטור ברברה והוציא אותו מהתחרות, דבר שהגדיל את הפער בפסגה ל-38 נקודות. שלושה ניצחונות רצופים הצליחו לצמצם את הפער ל-23 נקודות, כשנותרו עוד שני מרוצים עד לסיום העונה. בגרנד פרי אוסטרליה זינק לורנסו מהמקום השני ופדרוסה במקום השלישי, אך תאונה בסיבוב השני שריסקה את אופנועו של הרוכב סגרה את האפשרות לזכות באליפות.
בסיום העונה הודיע קייסי סטונר על פרישה ואת מקומו כבן הזוג של פדרוסה בקבוצה תפס מארק מארקס, בעונתו הראשונה בסבב. בחודש מאי רשם לזכותו שני ניצחונות רצופים בספרד ובצרפת, אך החמיץ את התחרות בגרמניה עקב פציעה. בהמשך העונה נאלץ לפרוש בגרנד פרי אראגון עקב התנגשות עם חברו לקבוצה. את העונה סיים במקום השלישי עם 300 נקודות.
את עונת 2014 פתח מארקס בסערה, כשזכה בכל עשרת המרוצים הראשונים של העונה, רצף שנקטע על ידי ניצחונו של פדרוסה בגרנד פרי של צ'כיה. לקראת סיום העונה נאבק על המקום השני מול שני רוכבי קבוצת ימאהה לורנסו ורוסי, אך לא הצליח לצבור נקודות בשניים מתוך שלושת המרוצים האחרונים של העונה ולבסוף סיים אותה במקום הרביעי.
במרוץ קטר שפתח את עונת 2015 סיים במקום השישי, אף על פי שרכב פצוע. פציעה שבעקבותיה נעדר משלושת המרוצים הבאים. הפודיום הראשון בעונה הגיע בגרנד פרי קטלוניה בו סיים במקום השלישי והניצחון הראשון הושג בגרנד פרי יפן, לאחריו רשם ניצחון נוסף במלזיה. בדומה לעונה הקודמת, גם את העונה הזאת סיים במקום הרביעי.
בעונת 2016 השיג ניצחון נוסף בסן מרינו. פציעה ערב המרוץ ביפן גרמה לו להיעדר משלושת המרוצים הבאים. בסיום העונה האריך את חוזהו בשנתיים נוספות. בגרנד פרי של ולנסיה, מרוץ סיום עונת 2017, השיג את הניצחון השני בעונה והאחרון בקריירה.
בעונת 2018 לא הצליח להדיע לפודיום. את העונה סיים במקום ה-11. במהלך העונה החליטה הונדה שלא לחדש עימו את החוזה והחתימה את חורחה לורנסו במקומו. בעקבות כך הודיע על פרישה בסיום העונה. חודשיים לאחר מכן הצטרף לקבוצת KTM כרוכב מבחן.
עכבון
פיטוניה
ביגוניה
אלמנה עדנית
אלמנה עדנית או שִׁחֵר (שם מדעי: "Vidua paradisaea") היא ציפור בעלת זנב ארוך ממשפחת האלמנתיים החיה במזרח אפריקה. מין זה קיבל את שמו בזכות הזנב הארוך והמפואר שלו, הדומה לנוצות העדניים.
מאפיינים.
אורכה של האלמנה העדנית 36 ס"מ, אורך הזנב כ-15 ס"מ. רוב הגוף שחור, החזה כתום, הבטן והעורף צהובים בהירים. המקור גדול וחרוטי, והזנב ארוך ובעל בליטה מעוגלת בקצהו. ניצוי ייחודי זה קיים רק בעונת הרבייה; בשאר השנה, הזכרים בעלי מראה פשוט, ודומים לנקבות: רוב הגוף אפור ומנומר בפסים שחורים, הראש מפוספס והמקור אפור.
האלמנה מצויה בטבע ממזרח דרום סודאן ודרומה עד אנגולה. האלמנות העדניות חיות בערבות עשב וסוואנות, ולא באזורים מדבריים או ביערות גשם סבוכים. אלה ציפורים קטנות החיות בין הענפים ותרות אחרי חרקים וזרעים בשעות היום.
כמו רוב מיני האלמנות, זהו מין טפילי, שמטיל את ביציו בקינים של מיני עופות אחרים (כמו פטיה ירוקת כנף, "Pytilia melba"). הזכרים יודעים לחקות את קריאתן של הפטיות, וכך הנקבות מצליחות לחמוק אל הקן ולהטיל בו את הביצים. כמו מרבית המינים הטפילים, גוזליהן גדולים יותר מגוזלי המין המארח, והסיכויים שלהם לשרוד גדול יותר. עם זאת, הגוזלים אינם מסלקים ביצים אחרות מהקן כמו שעושות הקוקיות לעופות אחרים. הציפור נפוצה מאוד ומצב שימורה הוא ללא חשש.
ונגה מגלנית
וונגה מגלנית (שם מדעי: "Falculea palliata") היא מין של ציפור קטנה החיה באי מדגסקר ושייכת למשפחת הוונגיים- משפחה האנדמית למדגסקר ולאיי קומורו. ציפור זו היא הגדולה במשפחתה.
אורכה כ-32 ס"מ ומשקלה 106-119 גרם בממוצע. הוונגה המגלנית בעלת נוצות לבנות עם כנפיים שחורות, ראש קטן בעל עיניים שחורות וגדולות ומקור ארוך, כפוף ומעוקל בצורת מגל. שני המינים דומים במראם.
הוונגה חיה במדגסקר ביערות פתוחים וטרופיים וכן ביערות הקוצים המדגסקריים (Madagascar spiny forests) וגם בסוואנות פתוחות ובכפרים רבים. היא חיה בפארקים לאומיים רבים במדגסקר כמו פארק אנחדוההלה (Andohahela National Park), פארק אנקרפאנטסיקה (Ankarafantsika National Park) ואזור השימור של ברנטי. מצב השימור שלה הוא "ללא חשש".
ציפור זו ניזונה מחרקים ומעופפת בקבוצות של עד 50 פרטים ברחבי היער. היא מחפשת בעיקר זחלים שונים וניזונה מעכבישים, מקקים, צרצרים, חיפושיות, גמלי שלמה ותולעים ואף מחולייתנים קטנים כמו זיקיות או שממיות קטנות. לעיתים היא ניזונה עם מינים אחרים מהמשפחה. הוונגות מתמחות בחיטוט בעזרת מקורן אחרי חרקים, והן נחשבות לכאלו הממלאות את הגומחה האקולוגית של הנקריים, שאינם נמצאים במדגסקר.
אלכסנדר באומיוהאן
אלכסנדר באומיוהאן (בגרמנית: Alexander Baumjohann, נולד ב-23 בינואר 1987 בואלטרופ שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן גרמני המשחק בסידני מליגת העל האוסטרלית בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים.
באומיוהאן החל לשחק בשנת 2000 בקבוצת הנוער של שאלקה 04, ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2005. באומיוהאן לא השתלב בקבוצה הבוגרת, בה שיחק פעמיים בלבד עד לשנת 2007, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של שאלקה, אך רשומה לזכותו זכייה בגביע הליגה הגרמנית עם שאלקה 04, בשנת 2005. בפגרת החורף של עונת 2006/07 עבר באומיוהאן לבורוסיה מנשנגלדבך, גם שם שיחק במקביל הן בקבוצה הבכירה והן בקבוצת המילואים. בעונת 2008/09, עונה בה חזרה בורוסיה מנשנגלדבך לבונדסליגה לאחר שנה אחת בבונדסליגה השנייה, באומיוהאן תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה, צבר 28 הופעות בבונדסליגה, הבקיע שלושה שערים והציג יכולת טובה. יכולת זו גררה התעניינות ממועדונים גדולים, ובאומיוהאן חתם לקראת עונת 2009/10 בבאיירן מינכן. באומיוהאן לא השתלב במועדון הבווארי, ושיחק שלוש פעמים בלבד בבונדסליגה ושלוש פעמים בקבוצת המילואים, בנוסף להופעה אחת בגביע הגרמני, וחזר כבר לאחר חצי עונה לשאלקה 04. בשאלקה שיחק באומיוהאן במשך שתי עונות וחצי, לרוב בקבוצה הבכירה, אך לעיתים גם בקבוצת המילואים. עם שאלקה זכה באומיוהאן בגביע הגרמני בעונת 2010/11 לאחר ניצחון 5-0 בגמר על דיסבורג, בו לא שותף. באומיוהאן זכה באותה שנה גם במשחק הסופר קאפ הגרמני, לאחר ניצחון בגמר על בורוסיה דורטמונד בבעיטות הכרעה, לאחר 0-0 בתום 90 דקות. באומיוהאן הוחלף במשחק זה בדקה ה-89.
בעונת 2012/13 עבר באומיוהאן לשחק בקייזרסלאוטרן ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. באומיוהאן הציג עונה טובה, וקבוצתו סיימה את העונה במקום השלישי והגיעה למבחני העלייה מול הופנהיים, בהם הפסידה ונשארה בבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו עבר באומיוהאן להרטה ברלין. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה מיעט באומיוהאן לשחק, ואף החמיץ את כל עונת 2014/15 עקב קרע ברצועה הצולבת, אך בעונת 2015/16 הפך לשחקן הרכב בהרטה ברלין. בעונת 2016/17 מיעט מאוד לשחק עקב ריבוי פציעות, ובתום העונה שוחרר מהקבוצה.
בקיץ 2017 חתם באומיוהאן בקוריטיבה מליגת העל הברזילאית, אליה עבר על מנת להתגורר בברזיל עם אשתו הברזילאית.
בשנת 2018 הוא עבר לשחק באוסטרליה ובשנת 2021 זכה עם קבוצתו סידני באליפות ליגת העל האוסטרלית.
קריירה בינלאומית.
לבאומיוהאן שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך הוא מעולם לא זומן לנבחרת גרמניה הבוגרת.
תארים.
עם שאלקה 04:
עם סידני
מוזזאורוס
ולדימיר קוץ
ולדימיר פטרוביץ' קוץ (ברוסית: Владимир Петрович Куц; 7 בפברואר 1927 - 16 באוגוסט 1975) היה אתלט סובייטי. היה אלוף אולימפי, בעל 2 מדליות זהב אוליפיות, אלוף אירופה ושיאן עולם בריצת 5000 מטר וריצת 10000 מטר.
ביוגרפיה.
קוץ נולד בכפר שבמחוז סומי, באוקראינה של היום. בשנת 1943, כאשר הצבא האדום שחרר את האזור מכיבוש הנאצי, קוץ הצהיר שהוא כבר בן 18 והתגייס לצבא. קוץ החל להתאמן בריצה בשנת 1945 לאחר שהועבר לצי הבלטי. בשנת 1953 הוא זכה באליפות ברית המועצות.
אלוף אירופה ושיאן עולם.
באליפות אירופה בברן, שווייץ בשנת 1954 זכה קוץ במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא עולם חדש של 13:56.6 דקות, שיפור לשיא העולם של אמיל זטופק (13:57.2 דקות).
אלוף אולימפי.