בשנים האחרונות נצפית עמידות הולכת וגוברת של משפחת חיידקי Enterobacteriacea (חיידקי מעיים גראם שליליים) כנגד אנטיביוטיקות מקבוצת הקרבפנם. עמידות זאת המכונה גם CPE מועברת על גבי פלסמיד.
החל משנת 2006 נצפית בישראל התפרצות של זיהומי "Klebsiella pneumoniae" עמידה לקרבפנם במנגנוני CPE.
שימושים.
טווח הפעולה הרחב של אימיפנם ומרופנם מאפשר שימוש בהם כתרופת בחירה בזהומים פולשניים חמורים, בטרם זוהה מחולל הזיהום, בעיקר בבתי חולים, בהם יש אוכלוסייה של חיידקים שפיתחה עמידות כנגד תכשירי אנטיביוטיקה רבים.
עם זאת, מכיוון שמציאת אנטיביוטיקה יעילה נגד חיידקים עמידים לקרבפנם היא קשה, מומלץ להשתמש בקרבפנם באופן מוגבל, ולהשתמש באנטיביוטיקות אחרות במידת האפשר. קיימים אף מוסדות רפואיים בהם השימוש בקרבפנמים מוגבל, ומותנה באישור מומחה למחלות זיהומיות.
תופעות לוואי.
תופעת הלוואי הנפוצה היא אלרגיה ובעיקר פריחה. חלק מהאנשים הרגישים לפניצילין יהיו גם רגישים לקרבפנם.
תכשירים ממשפחת הקרבפנם יכולים לגרום פרכוסים. תופעת לוואי זו שכיחה בעיקר בילדים קטנים, ובעיקר בשימוש באימיפנם שחדירותו למוח גדולה משל מרופנם. מסיבה זו מועדף השימוש במרופנם בילדים תחת גיל 12 שנים ולטיפול בדלקת קרום המח בכל הגילאים.
תופעות לוואי נוספות של משפחת הקרבפנמים כוללות בחילות, הקאות, שלשולים, וסרפדת. במינונים גבוהים, ובמיוחד במטופלים הסובלים מתפקוד כלייתי נמוך, עלולות התרופות מקבוצה זו לגרום להתקפים אפילפטיים.
האקדמיה האמריקנית לקולנוע
רפאל סאנציו
טבלה (טקסט)
עומאר שריף
דויד ברוזה
דויד ברוזה (נולד בי"ז באלול ה'תשט"ו, 4 בספטמבר 1955) הוא זמר, מוזיקאי ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה.
ברוזה נולד בשם דויד סיימון ברוויק ברוזה בחיפה. אביו הוא ארתור ברוזה, איש עסקים בריטי ואמו היא הזמרת שרונה אהרון. סבו הוא וולסלי (פנחס) אהרון, ממקימי היישוב נווה שלום.
נעוריו של דויד עברו עליו בספרד, שם שימש אביו בשליחות, והוא הושפע רבות מהמוזיקה ומהתרבות הספרדית. הוא למד בבית ספר בריטי במדריד (Runnymede College) ואחר כך בפנימייה דתית באנגליה. שם התלונן הרב על נגינתו של ברוזה בשבתות ובחגים. האפשרות שברוזה נמנה כנראה עם הלוויים סייעה להשגת פשרה. בגיל 14 ניגן ברוזה עם להקתו לפני מלכה של הממלכה הקטנה פאטונס (Patones), שמצפון למדריד. לאחר מכן היה אלוף מדריד לשחייה בסגנון חתירה לגילאי 15.
ב־1974 חזר לישראל והתגייס לצה"ל. תחילה שירת במחנה מקלף כמאבטח מתקנים, ובד בבד הצליח לשלב גם הופעות קטנות באזרחות שבהן שר בעיקר גרסאות כיסוי לשירים של סיימון וגרפונקל ושל בוב דילן. הצלחותיו בהופעות הביאו אותו אחרי שנה וחצי לצוות הווי חיל האוויר, שבו שר וניגן עם אחותו טליה ברוזה, עם דני בסן ועם דפנה ארמוני. להיטם הגדול היה "בתוך", שאותו שרו ב"פסטיבל הזמר והפזמון" 1977.
תחילת הדרך כזמר.
לאחר שחרורו מהצבא החל ברוזה את דרכו העצמאית כזמר בהופעות קטנות בפאבים ובמועדונים. האמרגן שלמה צח פנה אליו שישמש כמחליף ליצחק קלפטר, שפרש מהמופע "שיחות סלון" של יהונתן גפן, כחלק מ"להקה טובה" עם יעל לוי (שירה ודקלום), דני פאר (קלידים ופסנתר), ישראל בורוכוב (בס וקולות) ודון הרווי (תופים). אלבום המופע, שיצא ב־1978, כלל את ביצועיו של ברוזה עם יעל לוי ל"שיר אהבה בדואי" ו"עד עולם אחכה", וכן את השיר הראשון המשותף של ברוזה וגפן, "יהיה טוב", שנכתב במהלך המופע לכבוד ביקורו של נשיא מצרים, אנואר סאדאת, בישראל, והפך ללהיט גדול.
שיתוף הפעולה בין ברוזה לגפן המשיך גם הלאה, באלבום והמופע לילדים "הכבש השישה עשר", שם הלחין וביצע ברוזה את השיר "ברקים ורעמים". ברוזה וגפן המשיכו בשיתוף פעולה גם שנים רבות לאחר מכן, שהתבטא בתרומה הרבה של גפן לקריירה של ברוזה, בכתיבת חלק משיריו ובתרגום שירים מספרדית עבורו. ברוזה העיד כי גפן הפך לחברו הטוב, והוא הושפע ממנו רבות כמבצע וכאדם.
ב־1979 הקליט ברוזה את השיר "אל תשאלי אם אני אוהב" (עמוס קולק/נורית הירש), עבור פסקול הסרט "אל תשאלי אם אני אוהב", ולפסקול הסרט "דיזנגוף 99" את השיר "בין הרעשים" (מילים: רחל שפירא, לחן ועיבוד: יוני רכטר). באותה שנה השתתף גם באלבום שירי הילדים "והילד הזה הוא אני", המבוסס על ספרו של יהודה אטלס בשם זה (לחן ועיבוד: אבנר קנר).
בתחילת 1980 יצא אלבום הבכורה של ברוזה, "דויד ברוזה". האלבום כלל שיר מתוך "שיחות סלון: "שיר אהבה בדואי", ביצוע חדש לשיר "יהיה טוב" (שכלל בית נוסף שלא נכלל בביצוע המקורי) וכן שירים חדשים, שבהם ניכרת השפעה מהמוזיקה הספרדית כמו "סניוריטה". שיר נוסף מהאלבום שזכה לפרסום הוא "מותר לומר", שהלחין ברוזה על פי שיר של נתן אלתרמן. את שירי האלבום הפיק מוזיקלית טכנאי ההקלטות טומי פרידמן, ועיבד אילן מוכיח. בהקלטות האלבום השתתפו חיים רומנו וחיים קריו בגיטרה חשמלית, אלון הילל ומאיר ישראל בתופים וכלי הקשה, קובי כהן, מיכה מיכאלי ודורי לובלינר בגיטרה בס, אילן מוכיח בפסנתר וקלידים, וברוזה בגיטרה אקוסטית.
בסוף 1980 העלו ברוזה ויהונתן גפן את המופע "דויד ויהונתן", שגם תועד על גבי אלבום בשם זה, וכן ביצע בפסטיבל שירי הילדים מספר 11 את "שיר ערש" (מילים: תמר אדר, לחן: יואל לרנר, עיבוד: אילן מוכיח).
ב־1982 הוציא ברוזה את אלבומו השני, "קלף", שכלל שירים שהלחין בעצמו כמו "חיפה" (שנכתב במיוחד על ידי גפן על עיר הולדתו של ברוזה), "החיים הם חומר טוב" ו"דניאלה". את האלבום הפיק מוזיקלית יהודה עדר שניגן בגיטרה, ויחד עימו השתתפו בהקלטות גם מיקי שביב בבס, ז'אן פול זימבריס בתופים, ומיקי קם בקולות רקע. סיבוב ההופעות שליווה את האלבום נקטע עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה. במהלך המלחמה הִרְבָּה ברוזה להופיע בפני חיילים.
הפריצה עם "האשה שאיתי".
במרץ 1983 הוציא ברוזה את האלבום "האשה שאיתי", שהכיל שירים ספרדיים מתורגמים לעברית, כחלק מההשפעות הספרדיות שספג בנעוריו. את השירים תרגם יהונתן גפן והפיק ועיבד לואי להב. רבים מהשירים באלבום, כמו "האשה שאיתי", "בליבך" ו"סיגליות", הפכו ללהיטים גדולים. באלבום נכלל גם שיר אחד מקורי שהלחין ברוזה למילים של גפן, בשם "הרומבה". אלבום זה הוא אחד האלבומים הנמכרים ביותר בישראל עד היום, הוא נמכר ביותר מ־200,000 עותקים (פלטינה מחומשת). גם סיבוב ההופעות שנלווה לאלבום הצליח מאוד. באוגוסט 1983 הגיע הזמר הספרדי פאקו איבנז לישראל, והצטרף לסיבוב ההופעות של ברוזה.
במרץ 1984 יצא האלבום "ברוזה", שכמו "האשה שאיתי" הורכב גם הוא ברובו מתרגומים של יהונתן גפן לשירים ספרדיים. ברוזה הלחין שיר אחד עבור האלבום, "מגיע לו".
קריירה מחוץ לישראל.
בשיא הצלחת "האשה שאיתי" נסע ברוזה לניו יורק, ומאז הוא מתגורר בארצות הברית ומחלק את זמנו בין אמריקה לבין ישראל. לדבריו, עזב "כדי לחפש משהו אחר, בשביל להרחיב אופקים". למרות זאת טען: "אני מאוד ישראלי וכך גם המוזיקה שלי, שנושמת את המקום הזה שהוא העוגן". בשנת 1989 חתם על חוזה עם חברת התקליטים EMI, שהוציא לאור את תקליטו הראשון באנגלית "Away From Home". לאחר יציאת האלבום יצא לסיבוב הופעות באירופה וארצות הברית.
בשנות ה־90 הוציא עוד שלושה אלבומים באנגלית וכן הוציא ב־2000, 2002 ו־2005 אלבומים בספרדית, שזכו לביקורות משבחות בספרד ובאמריקה הלטינית. ואף הצטרף (בדרך כלל כ"הופעת חימום") לסיורים של מוזיקאים פופולריים כמו פול סיימון.
הקריירה של ברוזה מחוץ לישראל הולידה שיתוף פעולה מוזיקלי לא צפוי ולא שגרתי, בינו ובין הזמר־היוצר האמריקאי טאונס ואן זאנט . בשנת 1994 הופיע ברוזה עם ואן זאנט במופע מסדרת "Writers in the Round" שהתקיים ביוסטון. השניים לא שבו ונפגשו מעולם, ולא היה ביניהם כל קשר נוסף לאחר אותו מפגש. חרף זאת, כאשר נפטר ואן זאנט כשלוש שנים מאוחר יותר, הוא הותיר אחריו לברוזה קופסת נעליים מלאה בדברי שירה ומילות שיר מפרי עטו אשר לא פורסמו מעולם, ועימם בקשה מפורשת שברוזה ילחין את הטקסטים האלה. שנים לאחר מכן הוליד הסיפור יוצא הדופן הזה את האלבום "Night Dawn: The Unpublished Poetry of Townes Van Zandt", שאותו הוציא ברוזה בשנת 2010.
המשך הקריירה בישראל.
במקביל לקריירה מחוץ לישראל, הוציא ברוזה בישראל כמה אלבומים.
בפברואר 1991, במהלך מלחמת המפרץ, ערך בישראל סיבוב הופעות עם הגיטריסט האמריקני אל דימיולה.
ביולי 1991 יצא אלבומו "נשיקה גנובה", בהפקה משותפת של ברוזה ושל ג'פרי לסר. שניים מהלהיטים הבולטים של האלבום היו לחנים של ברוזה לשירים של מאיר אריאל: "מתחת לשמיים" ו"בצהרי יום". שיר נוסף מהאלבום שזכה להצלחה הוא "ביקור מולדת", שהלחין ברוזה למילים של יהונתן גפן. גפן כתב שירים נוספים לאלבום.
בפברואר 1994 יצא אלבום הופעה של ברוזה בשם "דייוויד ברוזה במצדה", שתיעד את הופעתו במסגרת פסטיבל ערד באותה שנה. האלבום זכה להצלחה, והגיע למעמד אלבום זהב.
בקיץ 1994 יצא אלבומו של ברוזה "החומרים שמהם עשויה האהבה", שאת רוב שיריו כתב יהונתן גפן. מהם התפרסם השיר "סתיו מסוכן". שירים נוספים שהתפרסמו מהאלבום היו "נטשה" ו"חולם אותך לאט".
במרץ 1996 הוציא את האלבום "סודות גדולים". מתוכו התפרסם שיר הנושא, שהלחין ברוזה למילים של יהונתן גפן.
תאונת הדרכים.