בעקבות דבריו אלו ודברים נוספים בענייני השגחה פרטית, שכר ועונש ועוד, אבישי גרינצייג העלה טענה שאברהם מוגדר כאפיקורוס. בתגובה כתב אברהם, כי הדיון ביסודות האמונה הוא דיון עובדתי בעיקרו ואינו מושפע מקביעות סמכותיות של חז"ל ואף של התורה עצמה, ועל כן עמדותיו אינן מושפעות מהשאלה האם הוא מוגדר כאפיקורוס.
ד"ר אברהם פרסם רשימה באינטרנט ובה קבל על היחס האכזרי לבעלי החיים ועל האדישות וקהות החושים של החברה כלפי ההתעללות בבעלי החיים. הוא המליץ למי שיכול לעבור לצמחונות או טבעונות, ולמי שלא יכול, להשתדל לפחות לצרוך מוצרים מן החי ממקורות שמקפידים על יחס נאות לבעלי החיים.
קריית צאנז (נתניה)
קריית צאנז היא שכונה חרדית-חסידית המשמשת כמרכז חסידות צאנז בעולם, השוכנת בצפון נתניה.
היסטוריה.
את הרעיון להקמת הקריה הגה האדמו"ר מצאנז רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם לאחר השואה, עוד בהיותו בארצות הברית. התכנון לקריה הוכן על ידי האדריכל יעקב גיל. הקריה הוקמה בנתניה בכ"א באדר ה'תשט"ו (15 במרץ 1955) על ידי הרב הלברשטאם. מיקומה הוא בצפון מערב העיר והיא משתרעת על פני שטח של 380 דונם.
במשך השנים הפכה הקריה החסידית למרכז חסידות צאנז בארץ ובעולם. נכון לשנת 2019 מתגוררות בקריה למעלה מ-850 משפחות של החסידות.
מוסדות הקריה.
מוסדות נוספים.
לקריית צאנז גם שלוחות של מוסדות בערים צפת, בני ברק, חיפה, פתח תקווה, אשדוד, אלעד, ביתר, מודיעין עילית. בערים ירושלים וטבריה הוקמו קריות נוספות.
קריית צאנז - טבריה.
קריית צאנז בטבריה הוקמה בשנת ה'תשע"ב, ונחנכה באלול ה'תשע"ד - ספטמבר 2014.
את חזון הקריה לחסידים בטבריה הגה בשנת ה'תשל"א האדמו"ר הקודם ה"שפע חיים" מצאנז רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ובשנת ה'תשע"ד יישם בנו האדמו"ר מצאנז הנוכחי רבי צבי אלימלך הלברשטאם את חזון אביו.
השיכון, עם עתודה לכ-500 יחידות דיור ונכון ל-2017 מתגוררים בו כ-200 משפחות בבניינים שנבנו על ידי רם נדל"ן, שוכן בשיכון ד' בטבריה עילית בין הרחובות שז"ר ודוד אלעזר. את הדירות הראשונות במקום רכשה קבוצת חסידי קרלין, ואחריהם הגיעו למקום חסידי צאנז. הרחובות קרויים על שמות מנהיגי החצר: רחוב "דברי חיים" על שם רבי חיים הלברשטאם מצאנז, ורחוב "שפע חיים" על שם האדמו"ר מצאנז. בשיכון מתגוררות גם כחמישים משפחות מחסידות קרלין-סטולין ואף משפחות המקורבות ליהדות החסידית, אך חסרות שיוך ברור לחסידות זו או אחרת. ברחובות הסמוכים לקריה נקנו עוד מאות דירות על ידי משפחות מחסידות צאנז, קרלין ומחסידיות אחרות. אזורים אלו נקראים "מתחרדים" בפי תושבי השכונה.
כדיין הקהילה מאז הקמתה מכהן הרב זאב וקסברגר, תלמיד של רבי שמואל הלוי וואזנר. בשנת תשפ"א מונה הרב אברהם הלברשטאם, בנו השלישי של האדמו"ר מצאנז, לכהן כרב הקהילה.‏‏‏‏
קריית צאנז - ירושלים.
גם בירושלים הקים האדמו"ר קריה לאנשי שלומו ומתגוררים בה מחסידיו ומזרמים נוספים. במרכז השכונה הקים האדמו"ר בית כנסת והורה להקצות לכל עדה שטיבל להתפלל בו, לזרם החרדי ליטאי, עדות המזרח, וחסידים, כמו כן הקים בה האדמו"ר תלמוד תורה לילדי חסידיו.
פעולת קיבייה
בית החולים לניאדו
מרכז רפואי צאנז - בית החולים לניאדו הוא בית חולים ציבורי הנמצא בקריית צאנז שבנתניה ומשרת את תושבי נתניה והסביבה.
בית החולים קרוי על שם אלפונס ויעקב אברהם לניאדו, שני אחים יהודים ממוצא סורי בעלי בנק בשווייץ, שבצוואתם הורו להקים בכספם בית חולים במדינת ישראל.
אבן הפינה לבית החולים הונחה בשנת 1974 והוא הוקם בשנת 1975 על ידי רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ושייך לחסידות צאנז. הוא הקים את בית החולים בעקבות נדר שנדר בתקופת השואה שאם יינצל מהתופת יעסוק בהצלת אנשים, גויים כיהודים. כיום מכהן בנו האדמו"ר מצאנז, רבי צבי אלימלך הלברשטאם, כנשיא בית החולים.
בהוראת הרבי מלובביץ לא נקרא המוסד 'בית חולים' אלא 'מרכז רפואי'.
בית החולים מוצהר כמנוהל לפי כללי ההלכה היהודית. כמו כן, מאפיין נוסף המייחד את בית החולים הוא שאינו שובת, גם במקרים של סכסוכי עבודה עם ההנהלה.
בבית החולים כ-400 מיטות אשפוז במגוון מחלקות ולחדר המיון בבית החולים מגיעים מדי שנה מעל 60,000 מטופלים. בחודש אפריל 2009 נפתח בו מתחם חדש ליולדות.
לצד בית החולים פועל גם בית הספר לסיעוד ע"ש טסלר - בית ספר חרדי להכשרת אחיות, שתלמידותיו הן מהמגזר הדתי והחרדי, ובמקביל ללימודי הסיעוד הן משתתפות גם בלימודי קודש.
בבית החולים פעל חדר אקוטי לטיפול בנפגעי תקיפה מינית במשך כשנה עד לסגירתו בעקבות מחסור בתקציב.
מסע אחר
מסע אחר הוא מגזין ישראלי העוסק בטיולים, תיירות, תרבות, גאוגרפיה והיסטוריה. החל מחודש יולי 2017 הוא יוצא לאור על ידי קבוצת ציבלין תקשורת צעירים.
במשך שנים רבות היה המגזין הירחון הנפוץ ביותר בישראל, עד שבשנת 2016 הוחלט על סגירתו. לאחר כשנה וחצי בה לא יצא לאור והחל מיולי 2017 יוצא המגזין אחת לחודשיים, כאשר לכל גיליון נושא מאגד בנושאים דוגמת: האיים היפים בעולם, התחנות במסע אל הקפה הטוב בעולם וכן הלאה.
האתר "מסע אחר" מופעל על ידי חברת מסע אחר אונליין בע"מ ומתעדכן בתכנים בנושאי תיירות, טיולים וגאוגרפיה. בנוסף, מכיל האתר מדריך ובו פרטים גאוגרפיים, מידע תיירותי ומפות למרבית היעדים בעולם.
היסטוריה.
המגזין נוסד בשנת 1987 על ידי טל קלם וגיל אל-עמי, שהיו המוציאים לאור והעורכים הראשיים. בהמשך הצטרף אליהם משה גלעד כעורך ראשי, ולאחריו ערכה אותו זוהרה רון. בשנת 1992 פרש טל קלם מניהול ומעריכת המגזין.
בשנים הראשונות יצא לאור אחת לחודשים, שווק כ״כתב־עת לתרמילאים" ועסק בטיולים ומסעות למקומות "אקזוטיקיים", במשך הזמן הרחיב את נושאי הסיקור והחל לפעול תחת הסיסמה "מגזין חובק עולם". בשנת 1990 היה המגזין שותף למאבק נגד הקמת תחנת הממסר של "קול אמריקה" בערבה.
בשנת 1999, ניסה המגזין להשיק ערוץ טלוויזיה בשם "מסע אחר" שיעסוק בתיירות, נופש ופנאי, בשיתוף חברת פריים פלוס תקשורת של היזם רועי רביב, והמפיק שוקי פרידמן. הערוץ חתם על הסכמים לרכישת תוכן מערוצי טלוויזה באירופה וארצות הברית, ועל הסכם השקעה עם אולפני הבירה ירושלים, אך לבסוף לא הושק.
בתחילת שנות ה-2000 הפך "מסע אחר" למגזין השני הנמכר בישראל (לאחר "לאשה"), עם מכירה של כ-85,000 עותקים מדי חודש.
בשנת 2002, ניסה "מסע אחר" למנוע את הוצאתו לאור של כתב עת מתחרה בשם "מסע עולמי" שיזם אייל פלד. לטענת "מסע אחר" הדבר נעשה בניגוד להסדר בין הצדדים, בו התחייב פלד שלא לעשות שימוש בשם "מסע עולמי" בתחום כתבי העת והמגזינים. הסכסוך החל כאשר פלד ביקש, ביוני 2000, לרשום את השם "מסע עולמי" כסימן מסחרי אך "מסע אחר" טען שהשם דומה מדי לשמו. "מסע אחר" הפסיד במאבק המשפטי.
בשנים 2003–2005 ערך אותו יאיר קדר. בקיץ 2003 הושקה לראשונה גרסה אלקטרונית של המגזין כפרויקט משותף עם חברת נטוויז'ן. בספטמבר 2005 מונה דרור פויר לעורך המגזין. בפברואר 2007 פוטר פויר ובמקומו מונתה רותם בר כהן. באותה עת גם השיק פורטל תוכן חדש בהשקעה של 2.5 מיליון שקל.
בתחילת שנות ה-2000 הגיע המגזין לשיא תפוצתו אך לאחר מכן, לנוכח תחרות עזה מצד מתחרים ולאור פריצת התחום התיירותי באינטרנט, הצטמצמה תפוצת המגזין. עם התגברות הקשיים הכלכליים נמכר המגזין המודפס בפברואר 2008 למו"ל SBC שהפיק את המגזין "מסע עולמי", שבעקבות הרכישה מוזג לתוך "מסע אחר". במאי 2009 נקנתה SBC על ידי קבוצת "מוטו תקשורת". לבסוף, נקנה הירחון בנובמבר 2013 על ידי טיים אאוט תל אביב ויצא לאור במסגרתו עד להחלטה על הקפאת הגיליון המודפס במאי 2016.
החל מיולי 2017, "מסע אחר" חזר לפעילות בגרסה מודפסת (על ידי קבוצת ציבלין תקשורת צעירים) ועוסק בנושאי תיירות, טיולים, מסעות, תרבות עולמית, גאוגרפיה והיסטוריה תוך מתן דגש על נושאים מתחלפים. עורכו הנוכחי של המגזין הוא עידו רוזנבלום והעורך הראשי והמוציא לאור הוא אורן ציבלין. במקביל, באינטרנט בשם "מסע אחר אונליין" ומתעדכן בתכנים בנושאי תיירות, טיולים, גאוגרפיה ועוד. בנוסף, מכיל האתר מדריך ובו פרטים גאוגרפיים, מידע תיירותי ומפות למרבית היעדים בעולם.
מסע צעיר.
"מסע צעיר" היה ירחון מבית מסע אחר שיועד לגילאי 6ֿ–13 שהושק בשנת 1998. הירחון עסק בטבע ובמדע. הכתבות בו היו קצרות ומנוקדות.
בשנת 2008 נרכש "מסע צעיר" על ידי קבוצת SBC והתאחד עם הירחון "גליליאו צעיר". במסגרת האיחוד הצטרפו מנויי מסע צעיר למנויי גליליאו צעיר וכתב העת המאוחד המשיך לצאת תחת השם "גליליאו צעיר".
מסע אחר – המדרשה לצילום גאוגרפי.
בתחילת שנות ה-2000 הקים המגזין את "המדרשה לצילום גאוגרפי" המציעה לימודי צילום במגוון מסלולים. המדרשה מהווה מסגרת לימודים המכשירה צלמים מקצועים וגם פונה לקהל החובבים. המדרשה גם ארגנה מספר תערוכות צילומים למורים ולבוגרים.
ג'ורג' שולץ
ג'ורג' פראט שולץ (באנגלית: George Pratt Shultz; 13 בדצמבר 1920 – 6 בפברואר 2021) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר העבודה האמריקני בשנים 1969–1970, מזכיר האוצר מ-1972 עד 1974 וכמזכיר המדינה מ-1982 עד 1989.
קורות חיים.
שולץ נולד בניו יורק, כבנם היחיד של מרגרט לבית פראט וברל ארל שולץ. הוא גדל באנגלווד, עיירה בצפון ניו ג'רזי. הוא ממוצא גרמני. סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת פרינסטון ב-1942 והצטרף לחיל הנחתים האמריקאי, בו שרת עד 1945 והגיע עד דרגת קפטן. ב-1949 קיבל תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.