חכאי זרועות
חכאי זרועות (שם מדעי: "Brachionichthyidae") היא משפחת דגים מסדרת החכאים היכולים להלך על קרקעית הים בעזרת סנפירים דמויי זרועות כתחליף לשחייה, אך הם מסוגלים גם לשחות מעט.
דגים אלה חיים בימים ממוזגים בקרבת החופים של אוסטרליה וטסמניה.
הם בעלי ראש גדול, "זרועות" של סנפירים מתחת לגופם בעלות "אצבעות" קצרות וגוף מוארך שבקצהו זנב גדול. העור בעל שכבה דקה וחסרת קשקשים. הסנפירים של הגב והשת פרושים. לדגים אלה סנפיר עליון דמוי-חכה אך הוא אינו משמש לדיג ואינו פולט אור.
הם ניזונים מדגים ויצורי ים קטנים דומים.
הכחדה.
במרץ 2020 המין Sympterichthys unipennis הוכרז כמין נכחד ברשימה האדומה של IUCN, לאחר שלא נצפה בטבע במשך יותר ממאה.
מין נוסף של חכאי זרועות, Brachionichthys hirsutus, נמצא בסכנת הכחדה חמורה מאז 1996.
גלדן כלבי
גִּלְדָּן כַּלְבִּי (שם מדעי: "Scyliorhinus canicula") הוא מין של כריש ממשפחת הגלדניים החי במדפי יבשות באוקיינוס האטלנטי, חופי בריטניה ומחופי נורווגיה ודרומה עד לחופי סנגל וכן במדינות הים התיכון ובמערב הים השחור.
מאפיינים.
אורכו של כריש קטן זה עד מטר אחד ומשקלו מגיע לשני ק"ג. כריש זה מנומר בצהוב עד כחול עם נקודות שחורות-ורודות. גופו בעל עור חלקלק והוא בעל סנפירים מעטים, בעיקר בסמוך לזנב הקצר והמגושם. הראש קטן ומזדקר למעלה והעיניים גדולות ומותאמות לראיית לילה. לזכרים ישנם לסתות ושיניים גדולות יותר מהנקבות.
הכרישים ניזונים מיצורי ים כמו סרטנים, רכיכות ודגים קטנים ומגוונים בקווצי עור, תולעים ומיתרני זנב.
הכרישים מתרבים במים הרדודים ומדביקים את הביצים בסמוך לאצות ים. אחרי 5-11 חודשים, תלוי בתאריך ובמזג האוויר, הצאצאים בוקעים ומתחילים לנוע באופן עצמאי.
יחסי בוליביה–ישראל
יחסי בוליביה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין המדינה הרב-לאומית של בוליביה לבין מדינת ישראל. יחסי המדינות חודשו בסוף שנת 2019, זאת לאחר שבוליביה ניתקה את קשריה עם ישראל בשנת 2009 בעקבות מבצע עופרת יצוקה.
היסטוריה.
ממשלת בוליביה הכירה רשמית במדינת ישראל בפברואר 1949 והיחסים נכונו רשמית ב-1950. הביקור הרשמי הראשון מטעם אחת משתי המדינות היה של שר הכספים הבוליביאני קואדרו סאנצ'ו שהגיע לישראל יחד עם נגיד הבנק המרכזי של בוליביה פאז אנטזאנה מאיסטנבול בהזמנת ממשלת ישראל.
ב-1957 החליטה בוליביה להאמין את וולטר גוואיה-ארסה, שגרירה בפריז לציר בישראל. ב-29 בנובמבר באותה השנה הגיש גוואיה-ארסה את כתב האמנתו לנשיא מדינת ישראל יצחק בן-צבי, ובכך ישראל ובוליביה מיסדו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
בתקופת המהפכות הצבאיות שהתרחשו בבוליביה בין השנים 1982-1964, התקיימו קשרים הדוקים בין בוליביה לישראל. ישראל מכרה לבוליביה רובי עוזי, תחמושת ומטוסים, ובתמורה תמכה בוליביה בישראל בזירה הבינלאומית.
באוגוסט 1964 ביקר בישראל מפקד הכוחות המזוינים של בוליביה, גנרל דון אלפרדו אזבגדו-קנדיד יחד עם מספר אנשי צבא בוליביאנים אחרים.בשנת 1972 נחתם הסכם בין שתי המדינות שהותיר לישראלים להיכנס לבוליביה ללא אשרת שהייה.
בעקבות מבצע עופרת יצוקה בשנים 2008-2009, החליטה בוליביה לנתק את יחסיה עם ישראל וגירשה את שגריר ישראל שלמה כהן וכן שבעה מחברי הנציגות הדיפלומטית, לאחר החלטת הנשיא אבו מוראלס ממפלגת השמאל התנועה לסוציאליזם שעלה לשלטון בשנת 2006. בעקבות ההחלטה הצהיר מנהיג הקהילה היהודית במדינה, אברהם לוי, כי ממשלת בוליביה "תפסה עמדה של קבוצת טרור, תומכת בחמאס ואינה מקבלת טיעונים ממשלת ישראל". מוראלס נחשב כבן ברית של נשיא ונצואלה לשעבר, הוגו צ'אווס שגם כן החליט לנתק את יחסיה הדיפלומטים עם ישראל בעקבות המבצע.
בשנת 2010 היצוא הישראלי לבוליביה עמד על כ-6 מיליון דולר, והייבוא מבוליביה לישראל כ-3 מיליון דולר.
ביולי 2014 הכריז מוראלס על ישראל כ-"מדינת טרור" בעקבות פעילות צה"ל במבצע צוק איתן באותה שנה. עקב ההחלטה בוטל הפטור מוויזה שהיה נהוג בין המדינות, מאז ההסכם שנחתם ביניהן בשנת 1972 בנושא. מוראלס הבטיח בנוסף כי יאסור על ישראלים לבקר בבוליביה. להחלטה זו הייתה השפעה שלילית ניכרת על זרימת התיירים הישראלים לבוליביה. ירקו נונז, ראש עיריית רורנבאקה לשעבר, אמר כי מספר התיירים מישראל עמד בעבר על 20,000 איש, ולאחר כניסת הויזות ירד לפחות מ-3,000 תיירים.
ב-28 בנובמבר 2019 הודיעה שרת החוץ של בוליביה קארן לונגאריק, על כוונת המדינה לחדש את היחסים הדיפלומטיים עם ישראל. משרד החוץ הישראלי בירך על ההחלטה. צעד זה הגיע לאחר התפטרותו של מוראלס מתפקיד הנשיאות, שהפגין עמדות פרו-איראניות ואנטי-אמריקאיות ובכלל זה התנכרות מהעולם המערבי מאז כניסתו לתפקיד, לאחר שקיבל מקלט מדיני במקסיקו בעקבות הפגנות נרחבות נגד ממשלתו, פריצה לביתו והעמדת פרס כספי על הריגתו. כמו כן הוחלט על חידוש הפטור מויזה לישראלים המטיילים בבוליביה.
ב-4 בפברואר 2020 לראשונה זה עשור, נפגשה משלחת מטעם משרד החוץ עם נשיאת בוליביה ז'אנין אנייס, שרת החוץ קארן לונגאריק, חברי ממשלה וחברי האספה המחוקקת בבירה לה פאס.
בעקבות מבצע שומר החומות בוטל הפטור מוויזה לישראלים.
יחסי אוסטריה–דנמרק
בין הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה לבין ממלכת דנמרק מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי.
היסטוריה.
יחסי דנמרק-בית הבסבורג.
במהלך מלחמת שלושים השנים התערבה דנמרק לצד הפרוטסטנטים נגד בית הבסבורג, אולם מאוחר יותר לחמה אוסטריה לצד דנמרק במלחמת טורטנסון ובמלחמת הצפון השנייה נגד שוודיה.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחמה דנמרק לצד צרפת, אולם לא לחמה ישירות באוסטריה. בתגובה על לחימתה לצד צרפת, אושר בקונגרס וינה שלטונה של שוודיה בנורווגיה שנלקחה מדנמרק.
הסכסוך בשלזוויג-הולשטיין.
בשנת 1848 פרצה מלחמת שלזוויג הראשונה, בין ממלכת דנמרק לבין הקונפדרציה הגרמנית. המלחמה פרצה עקב דרישת דוכסויות שלזוויג-הולשטיין להשתחרר מתלותם בממלכת דנמרק, והסתיימה בניצחון דני, שהשאיר את הדוכסויות תחת שלטון דני.
בשנת 1864 פרצה מלחמת שלזוויג השנייה, בין ממלכת דנמרק לבין ממלכת פרוסיה והאימפריה האוסטרית. המלחמה פרצה עקב מותו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק ללא יורש מוסכם על הקונפדרציה הגרמנית. המלחמה פרצה ב-1 בפברואר 1864, והסתיימה ב-30 באוקטובר באותה שנה בתבוסת דנמרק. כתוצאה מהמלחמה סופחו דוכסויות שלזוויג-הולשטיין וסקסוניה-לאוונבורג לפרוסיה ואוסטריה.
לאחר שנתיים, בשנת 1866 התקיימה מלחמת אוסטריה–פרוסיה, שפרצה בעקבות סכסוך בין אוסטריה לפרוסיה על אופן השליטה במחוזות שנכבשו שנתיים קודם מדנמרק. מדינות האזור שהיו חברות בקונפדרציה הגרמנית הצטרפו למלחמה, מיעוטן תמכו באוסטריה ורובן בפרוסיה, המדינה החזקה והמשפיעה באזור, שניצחה במלחמה. תוצאת ניצחונה של פרוסיה הייתה יצירת הקונפדרציה הצפון-גרמנית, על ידי פרוסיה ומדינות האזור השונות. בסוף המלחמה סיפחה פרוסיה את שטחי שלזוויג והולשטיין במלואם, וכן את ממלכת הנובר ומדינות גרמניות אחרות שנמצאו קודם תחת שלטון אוסטריה או בהשפעתו, ובכך סללה את הדרך לקראת איחוד גרמניה שהתרחש לאחר הניצחון על צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871.
המאה ה-20.
ב-19 בדצמבר 1925 כוננו אוסטריה ודנמרק יחסים דיפלומטיים ביניהם.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נשלחו מווינה 25,000 ילדים שסבלו מתת תזונה לדנמרק, שם קיבלו מזון וסיוע עד להתאוששותם, ולאחר מלחמת העולם השנייה שוב נשלחו 14,000 ילדים מווינה לצורך כך.
לאחר מלחמת העולם השנייה הצטרפה דנמרק לנאט"ו ולאיחוד האירופי, ובשנת 1995 הצטרפה אף אוסטריה לאיחוד האירופי.
יחסים כלכליים.
לאוסטריה משלחת מסחרית בקופנהגן.
הסחר בין אוסטריה לדנמרק עלה מינואר עד אוגוסט 2010. הייצוא האוסטרי לדנמרק גדל בכמעט 4%, בעיקר בשל גידול בייצוא בענפי התעשייה, והוא נבע בעיקר מעליית היצוא של מוצרים פרמצבטיים ב-8% ועליית יצוא הברזל והפלדה ב-20%.
יחסים דיפלומטיים.
אוסטריה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן, ו-3 קונסוליות באבנרה, אורהוס ואודנסה. מאידך, דנמרק מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, ו-4 קונסוליות כבוד בגראץ, אינסברוק, לינץ וזלצבורג
אסנאד
האִסְנַאד או הסנד (בערבית: الاسناد, תעתיק מדויק: אלאסנאד; السند, אלסנד; משמעות מילולית: סימוכין, מקורות, העברה) הוא שרשרת המוסרים המופיעה בראשית כל חדית'. האסנאד מורכב מרשימת שמות שחוזרת בסופו של דבר אל מוחמד או אל אחד מהצחאבה. מטרת האסנאד היא לספר את מקור הפסיקה הנובעת מהחדית'. מהימנות רשימת השמות (התאמה הגיונית יחסית לתקופות בהן חיו המוסרים השונים) משפיעה רבות על קטלוג החדית' ועל אמינותו. ה"מוסרים" באסנאד מכונים "מוסניד" (مسند - מֻסְנִד).