פינגווין מצויץ מזרחי (שם מדעי: "Eudyptes filholi") הוא מין של פינגווין מהסוג פינגווין מצויץ. מין זה קרוב למין פינגווין מצויץ מערבי ובעבר היה תת-מין שלו. הוא דומה לו מאוד בגודל ובהתנהגות. כמותו הוא בעל ציצות צהובות ממעל לעיניים. אחרי בדיקות מולקולריות שונות הוא הופרד למין עצמאי.
פינגווין זה חי באיים תת-אנטארקטיים באוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט כמו באיי קרוזה, איי קרגלן, האי הרד ואיי מקדונלד, מקווארי, איי אוקלנד ואיי האנטיפודה ואיים נוספים קטנים.
הפינגווינים ניזונים בעיקר מקרילאים, אך גם מדגים, דיונונים וחסרי חוליות אחרים; הפינגווינים יוצאים לגיחות חיפוש מזון באופן יומי. בעת מנוחה, הפינגווינים מסתירים את ראשם מתחת לאחת מכנפיהם.
Jomsviking
Jomsviking הוא האלבום העשירי של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת'. האלבום יצא לאור ב-25 במרץ בשנת 2016. זהו אלבום הקונספט הראשון של הלהקה.
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אמון אמארת'.
מבצעים.
אמון אמארת'
מוזיקאים אורחים
פינגווין מצויץ צפוני
פינגווין מצויץ צפוני (שם מדעי: Eudyptes moseleyi) הוא מין של פינגווין מהסוג פינגווין מצויץ. מין מתרבה כמעט רק בטריסטן דה קונה ובאי גוף, שבדרום האוקיינוס האטלנטי. הוא מצוי בסכנת הכחדה ונרשמה ירידה של 90% באוכלוסייה מאז 1950.
מין זה קרוב למין פינגווין מצויץ מערבי ובעבר היה תת-מין שלו. הוא דומה לו מאוד בגודל ובהתנהגות. כמותו הוא בעל ציצות צהובות ממעל לעיניים.
הפינגווינים ניזונים בעיקר מקרילאים, אך גם מדגים, דיונונים וחסרי חוליות אחרים; הפינגווינים יוצאים לגיחות חיפוש מזון באופן יומי. בעת מנוחה, הפינגווינים מסתירים את ראשם מתחת לאחת מכנפיהם.
דפוס מונזון
דפוס א. ל. מונזון
ירחניים
ירחניים (שם מדעי: "Monodactylidae") היא משפחה של דגי ים מסדרת הדקראים. דגים אלה חיים במים רדודים בימים הטרופיים באזור האינדו-פסיפי . במשפחה ישנם 6 מינים.
אלו דגם קטנים ושקופים בעלי גוף דמוי דיסקית וסנפירים מוגבהים, עיניים גדולות, זנבות קטנים וקצוות סנפירים צהובים. אורכם הממוצע 25-30 ס"מ. דגים אלה חיים רוב הזמן בלהקות והם ניזונים מדגים קטנים יותר ומחסרי חוליות ימיים.
חלק מדגים אלה הם דגי נוי פופולריים באקווריום.
עמנואל פרחי
עמנואל פרחי (בצרפתית: Emmanuel Farhi; 8 בספטמבר 1978 – 23 ביולי 2020) היה כלכלן צרפתי ופרופסור בחוג לכלכלה באוניברסיטת הרווארד. תחום התמחותו היה מקרו-כלכלה.
השכלה.
פרחי נולד ב-1978, בן לכלכלן יהודי ממוצא מצרי. גדל בפריז ולמד בתיכון לואי הגדול. במסגרת התיכון זכה בתחרות החשובה בצרפת בתחום הפיזיקה, ולאחר מכן למד מתמטיקה בתוכנית מכינה קדם-אקדמית לאחד ממוסדות גרנד אקול. הוא הגיע למקום הראשון במבחני הקבלה לאקול פוליטקניק, אך בחר ללמוד באקול נורמל סופרייר בחוג למתמטיקה. בשנת 2001 התגייס לשירות המדינה במסגרת תוכנית קור דה מין (Corps des Mines). בשנת 2006 קיבל תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT).
קריירה.
פרחי שימש כיועץ כלכלי לראש ממשלת צרפת בשנים 2010–2012, וכיהן כפרופסור לכלכלה באוניברסיטת הרווארד מאז 2006 (בשנת 2010 קיבל קביעות). מחקריו עסקו במקרו-כלכלה, הבנה ומניעה של משברים פיננסיים, הבנת ההשלכות של מדיניות פיסקלית ועוד.
זכה בפרסים רבים בתחום הכלכלה, לרבות פרס ז'ראר ברנאסה לכלכלן האירופאי הטוב ביותר מתחת לגיל 40 (2009), פרס מלינבו (Malinvaud, 2011), פרס הכלכלן הצעיר הטוב ביותר בצרפת (2013), ואחרים.
לצד פרסומים אקדמיים רבים, בשנת 2011 פרחי פרסם ספר בשם "משנים את המערכת המוניטרית הבינלאומית" (Reforming the International Monetary System).
טענתו המרכזית לגבי המשבר הכלכלי העולמי של 2008 הייתה שהמחסור ארוך הטווח בנכסים בטוחים להשקעה, כגון איגרות חוב של מדינות מפותחות, הוא זה שהוביל למשבר.
פרחי נפטר ב-23 ביולי 2020.
צלחתניים
צלחתניים (שם מדעי: "Ephippidae") היא משפחת דגים ימיים מסדרת הדקראים. במשפחה זו 8 סוגים ו-20 מינים וחלקם הם דגי נוי מבוקשים.
אלו דגים גדולים ורחבים שכשמם, מזכירים צלחת. הם בעלי סנפירי גב ובטן ארוכים ומעוגלים, ראש קטן ומעוגל ושפתיים בולטות מעט. הם ניזונים בעיקר מאצות ומחסרי חוליות ימיים. הם חיים בלהקות גדולות בימים חמימים ורדודים. הגדולים במיני המשפחה יכולים להגיע לאורך 91 ס"מ. רובם אפורים או לבנים מפוספסים בשחור. ישנם גם מינים צבעוניים יותר.
מספר מינים מהמשפחה מתפקדים כשומרי שוניות עקב אכילת האצות המזהמות את השונית. כך עושה המין Platax pinnatus בשונית המחסום הגדולה.
בחופי ים סוף ישנם 2 מיני צלחתניים: צַלַּחְתָּן סְנַפִּירִי ("Platax teira") וצַלַּחְתָּן אֲרֻבָּתִי ("Platax orbicularis").
הפרלמנט של הודו
קייל צ'אנדלר
חמישיית גלבוע
חמישיית גלבוע הייתה הרכב מוזיקלי פופולרי שהורכב מבני הקיבוצים בית אלפא וחפציבה ופעלה בין השנים 1960 -1967. החמישייה נוסדה ונוהלה מוזיקלית על ידי נחום היימן הופיעה והקליטה בתוכניות רדיו רבות, ליוותה להקות זמר וזמרים ידועי שם והוציאה שורה של אלבומים.
תולדות הלהקה.
להקה חמישיית הגלבוע הוקמה בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי נחום היימן שהיה באותן שנים, מורה למוזיקה במוסד החינוכי בית אלפא וריכז את הפעילות המוזיקלית בקיבוץ. הרכב "החמישייה" כלל את: נחום היימן שניגן באקורדיון וגם ניהל מוזיקלית את החמישייה, יהודה גולני מבית אלפא שניגן בקלרינט, עמוס אלוני מבית אלפא - בחליל צד, אלי בן רעי מבית אלפא - בגיטרה, אברי וייס מקיבוץ חפציבה שניגן בקונטרה בס. נגנית נוספת שהרבתה לנגן בהרכב "החמישייה" הייתה מיכל לנס בת גן שמואל שעברה לבית אלפא בעקבות נישואיה לבן הקיבוץ וניגנה בחליל צד. את השם "חמישיית גלבוע" נתן הסופר נתן שחם, חבר בית אלפא. תחילה הופיעה הלהקה בחגי ובאירועי הקיבוץ,לא חלף זמן רב מהקמתה והיא צברה רפרטואר עשיר ומגוון שכלל מנגינות ונעימות- עם, שירי רועים, ריקודי עם ודבקות, ניגונים חסידיים וגם מנגינות שחיברו מייסד הלהקה נחום היימן ומלחינים נוספים מהתנועה הקיבוצית, כמו ינון נאמן ויעקב שגיא. המוזיקאי ואיש קול ישראל מאיר הרניק שחיפש כישרונות צעירים, שמע על החמישייה מהגלבוע והזמינה להשתתף בתוכנית הרדיו שערך "תשואות ראשונות". בעקבות הופעתה המוצלחת של החמישייה בתוכנית רדיו פופולרית זו היא הוזמנה לתוכניות רדיו נוספות זכתה לפרסום רב והוזמנה להופעות באירועים שונים ברחבי הארץ. הלהקה הביאה משהו חדש והתאייפיינה בצלילים ועיבודים עממיים ייחודיים וחמים שלא היה רגיל לשמוע אותם בארץ. אחד מלהיטיה של חמישיית גלבוע היה השיר "לאן נושבת הרוח". שהלחין נחום היימן. השיר נכתב במיוחד לכבוד אירועי פתיחת גני התערוכה בתל אביב. באירוע זה הופיעה החמישייה לראשונה ביחד עם הגבעטרון. לא חלף זמן רב מיום הקמתה של החמישייה והיא הוציאה תקליט ובו מנגינותיה. לאורך שנות פעילותה הוציאה החמישייה שורה של אלבומים ובהם שלל ומגוון נגינות.
עם התמנותו של נחום היימן מיסדה ומנהלה המוזיקלי של חמישיית גלבוע למנהל המוזיקלי של הגבעטרון התקיים שיתוף פעולה פורה בן שתי הלהקות. הן הופיעו והקליטו יחד והוציאו מספר אלבומים משותפים. במאי 1963 ייצגה חמישיית גלבוע את ישראל ביריד בינלאומי בעיר טור שבצרפת.
מבין השירים הבולטים והידועים יותר שניגנה חמישיית הגלבוע ניתן לציין את: "שיר בחמישה אקורדים", "מגדים" ("הדודאים נתנו ריחם"), "ניצנים נראו בארץ" "לאן נושבת הרוח".
בשנת 1967 עם נסיעתו של נחום היימן לפריז ואחר כך לאנגליה הגיעה "החמישייה" לסוף דרכה. ביוני 2005 ערכה החמישייה מעין "קאמבק" כאשר הופיעה וניגנה כמה מעיבודיה המקוריים בערב הענקת פרס הוקרה לנחום הימן על תרומתו לזמר העברי מטעם אוניברסיטת בר-אילן.
יאיר ויינרב
יאיר ויינרב (נולד ב-25 בספטמבר 1974) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש כתב טלוויזיה ורדיו ומבזקן בתאגיד השידור הישראלי.
מספטמבר 2016 ועד מאי 2017 הגיש, יחד עם תמר אלמוג, את מהדורת החדשות "יומן" ששודרה בליל שבת בערוץ הראשון, ועבר להגיש תוכנית דומה בערוץ כאן 11. מאז שסיים תפקיד זה, הוא מגיש מדי יום את תוכנית הכלכלה "צבע הכסף" בכאן ב'.
ביוגרפיה.
את שירות בצה"ל עשה ויינרב בחיל המודיעין. הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה.
בשנת 1998 השלים את קורס הכתבים של הערוץ הראשון. בין השנים 2007-1998, שימש ככתב ומגיש ברשת ב' של קול ישראל. במהלך עבודתו ברדיו סיקר ויינרב מגוון נושאים. בהם צבא, הכנסת, כלכלה וחינוך. הוא הגיש מספר תוכניות רדיו בתחנה, ובהן התוכנית הכלכלית "צבע הכסף", מגזין חדשות הלילה של קול ישראל "כל היום" ותוכנית הבוקר המוקדמת "אור ראשון".
בשנת 2007, הצטרף ויינרב לצוות הכתבים והמגישים של הערוץ הראשון ובמהרה התמנה להיות כתב לענייני כלכלה באזור המרכז, תפקיד אותו מילא במשך שבע שנים. לאורך השנים, הגיש מספר תוכניות. בהן התוכניות הכלכליות "מבט לכסף" ו"מדד יומי" וכן תוכנית האקטואליה השבועית "סיכום שבועי". כמו כן, שימש כמבזקן חדשות וכתב במהדורת החדשות היומית של הערוץ, "מבט".
בספטמבר 2014, מונה לכתב המדיני של הערוץ הראשון במקומה של איילה חסון, אשר מונתה לתפקיד המנהלת-בפועל של חטיבת החדשות של הערוץ.
בספטמבר 2016, נבחר להגיש את מהדורת החדשות ה"יומן" אשר שודרה בימי שישי בערוץ הראשון ביחד עם תמר אלמוג, שם החליף את עודד שחר שחזר להגיש את התוכנית "פוליטיקה".