הסרט התקבל בעולם בהתלהבות. הסגנון האקספרסיוניסטי אותו ייצג הסרט זכה לשבחים. אך יומרתו של הסרט לפרוץ גבולות וליצור גל חדש של קולנוע אקספרסיוניסטי נכשלה. מספר יוצרים כלאנג ופרידריך וילהלם מורנאו המשיכו ביצירות מסוג זה במהלך שנות העשרים (ראויים לציון "הגולם" (1920), "נוספרטו" (1922) ו"ד"ר מבוזה" (1922)) אך אומנות זו נותרה במסגרת המצומצמת של מספר יוצרים מרכז אירופים, וסופה שנעלמה בתוך זמן קצר. השפעת הסרט, והזרם הקולנועי אותו ייצג, נותרה בסרטים מסוג פילם נואר וביצירות של במאים כאלפרד היצ'קוק ובמאי סירטי אימה אחרים.
התאורטיקן זיגפריד קראקובר כתב בספרו "מקליגרי ועד היטלר" כי הסרט ניתן להבנה כאלגוריה לגרמניה של מלחמת העולם הראשונה, כאשר צ'זארה, ההולך בשנתו, מייצג את העם הגרמני שביצע מעשים איומים תחת השפעת דמויות דומיננטיות. גם אם פרשנות זו שגויה, ומושפעת מאירועי מלחמת העולם השנייה אותם ודאי לא יכלו יוצרי הסרט לצפות, "קליגרי" אכן מייצג את הלך הרוח של העם הגרמני בימיה הראשונים של רפובליקת ויימאר, בו היה רצון להימלט מן המציאות של תבוסה צבאית, מלחמת אזרחים, ואינפלציה דוהרת.
נרודנאיה ווליה
קלייב אוון
קלייב אוון (באנגלית: Clive Owen; נולד ב-3 באוקטובר 1964) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי, זוכה פרס גלובוס הזהב ופרס הבאפט"א ומועמד פרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2005 על משחקו בסרט "קרוב יותר".
ביוגרפיה.
קלייב אוון נולד ב-3 באוקטובר 1964, בקובנטרי שבאנגליה, רביעי מבין חמישה אחים. כשהיה בן 3 נטש אביו את המשפחה, והוא גדל אצל אימו ואביו החורג. ב-1984 אחרי שבילה תקופה ארוכה בניסיון למצוא עבודה, התחיל ללמוד באקדמיה המלכותית לדרמה (RADA). בין חבריו ללימודים היו רייף פיינס וג'יין הורוקס. כשסיים את לימודיו שיחק בתיאטרון הלונדוני "יאנג ויק", בתפקידים שייקספירים שונים. בתיאטרון פגש את אשתו לעתיד, שרה ג'יין פנטון, כשהופיעו יחד בתפקידים הראשיים במחזה "רומיאו ויוליה".
בשנות ה-90 הופיע אוון בקביעות על הבמה ובטלוויזיה בבריטניה. תפקידיו הבולטים ביותר היו בסדרת הטלוויזיה "המהמר" "Chancer", ובהופעות בווסט אנד ובברודוויי בהצגה "קרוב יותר" מאת פטריק מרבר. הופיע בשורה ארוכה של סרטי טלוויזיה ביניהם הופיע לצידה של קתרין זיטה-ג'ונס בסרט "שובו של הבן" "The Return of the Native" עיבוד לרומן של תומאס הרדי. ב-1998, הופיע בסדרת הדרמה "ההד" עם ג'ואלי ריצ'רדסון. ב-2001 כיכב בתפקיד הנהג ב-Hire, סדרת סרטוני פרסומת שהופקו עבור חברת BMW.
קריירה.
ב-1990, שיחק ב-2 סדרות: "המהמר" ו-"לורנה דון".
ב-1991 שיחק בסרט "עיניים עצומות", עליו קיבל שבחים, על גילום של אח מתוסכל, שמנהל רומן אסור עם אחותו.
ב-1996, שיחק בסדרה "שרמן". ב-1998 זכה לשבחים על הופעתו בסרט "קרופייה", שבו גילם דמות סופר העובד בקזינו בלונדון אשר מסתבך במזימת שוד. הסרט נכשל בבריטניה אך זכה להצלחה רבה בארצות הברית והביא פרסום בינלאומי לאוון. ב-2001, בסרטו עטור השבחים של רוברט אלטמן "פארק גוספורד" כחלק מצוות שחקנים גדול.
בשנת 2002 שיחק אוון בתפקיד משנה ב"זהות כפולה" לצידו של מאט דיימון, ואחר כך בתפקיד ראשי בסרט "הצלה מעבר לגבול" עם אנג'לינה ג'ולי. סרטו הבא היה "המלך ארתור" כשלצידו קירה נייטלי בתפקיד גווינביר.
ב-2004 שיחק בגרסה הקולנועית למחזה, "קרוב יותר", עליו זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה. באותה שנה, קלייב אוון, היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. ב-2005 שיחק בסרט "מחיר הבגידה" לצד ג'ניפר אניסטון ו-וינסנט קאסל ולקח חלק בסרט "עיר החטאים". ב-2006 שיחק בסרטו של אלפונסו קוארון, "הילדים של מחר" לצד ג'וליאן מור וב-"האיש שבפנים" לצד דנזל וושינגטון. היו שמועות שהוכחשו שאוון היה מועמד להחליף את פירס ברוסנן בתפקיד ג'יימס בונד, ושהוא דחה את ההצעה. בחירת דניאל קרייג לתפקיד "ג'יימס בונד" באוקטובר 2005, הביאה קץ לשמועות.
בספטמבר 2011 שיחק בסרט "יחידה עילית" (2011) עם ג'ייסון סטיית'האם, רוברט דה נירו ואיבון סטרהובסקי.
ב-2013 שיחק בסרט "קשרי דם" לצד מריון קוטיאר ובסרט "מילים ותמונות".
ב-2014 שיחק בסדרת הטלוויזיה "הניק", עליו זכה בפרס סטלייט על "הרכב השחקנים הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה".
חייו האישיים.
קלייב אוון, נשוי לשחקנית שרה ג'יין פנטון. הם נישאו ב-1995, לזוג שתי בנות והם גרים בלונדון.
קלייב אואן
Super Smash Bros
F/A-18
AIM-120 AMRAAM
AIM-120
פלאי קלעים
פלאי קלעים היא תוכנית טלוויזיה לילדים ששודרה בערוץ הראשון בין השנים 1992–1995.
תוכנית זו הסבירה לצופים מה מסתתר מאחורי המסך, איך נראה "מאחורי הקלעים", ואיך עושים הצגה.
ההצגה הראשונה הייתה בפרק הראשון של התוכנית ב-1992 ונקראה "הלב הרחום". הפרקים החדשים ביותר היו ב-1995, ששמם היו "חייל הבדיל" ו"האולר". הדמויות המרכזיות היו אדם, אביבית, סתווי, דני ודמויות משנה היו ג'ינג'ית, גיא ואסף. ברוב ההצגות היו רקדניות, במיוחד בהצגות של 1994 ו-1995. הפרק הפופולרי ביותר של התוכנית היה "עכבר העיר ועכבר הכפר" ששודר ב-1993. ב-1993 היה פרק שלא היה הצגה, וקראו לו "החיים לפי מריו". בשנת 1994 עשתה ההפקה הצגה מיוחדת בשם "החיים בזבל" שזכתה לתגובות חיוביות.
בתוכנית שיחקו בתפקידים הראשיים הזמר אדם (אדם), הזמרת דפנה דקל (אביבית), צחי נוי (סתווי), דניאל ארליך (דני), ובתפקידים המשניים שיחקו אפרת מאירוביץ' (ג'ינג'ית), גיא מרוז (גיא), ואסף יעקובי (אסף).
פדרציית המדענים האמריקאים
פדרציית המדענים האמריקאים (באנגלית: The Federation of American Scientists, בראשי תיבות: FAS) הוא ארגון ללא כוונת רווח המוקדש לשימוש ראוי של מדע וטכנולוגיה לטובת האנושות. הוא נוסד ב-1945 (בשם פדרציית מדעני האטום) על ידי חברי פרויקט מנהטן. פעילותו מתבטאת בעיקר בתחום , אך הוא עוסק גם בנושאי ביטחון לאומי, נשק בלתי קונבנציונלי וסחר בנשק.
האתר שלהם מציג מידע על הארסנל של מדינות רבות, מתאר את מערכות הנשק, ודן על השפעתם על העולם. הוא מציג מידע גם על מערכות נשק עתידיות והשפעתם. האתר מכיל מידע רב ומקיף ותמונות על הרבה מערכות נשק.
חומצה על-כלורית
חומצה על-כלורית (בלועזית: חומצה פרכלורית, Perchloric acid) היא חומצה חזקה ביותר.
החומצה מורכבת מאטום כלור (ערכיות 7) המחובר בשלושה קשרים קוולנטיים כפולים לשלושה אטומי חמצן (ערכיות 6), ובקשר קוולנטי יחיד לאטום חמצן, הקשור בקשר קוולנטי לאטום מימן (ערכיות 1).
כל אטום שואף למלא את רמת האנרגיה האחרונה שלו בשמונה אלקטרונים. לכן קיומם של שלושה קשרים קוולנטים של אטום הכלור עם שלושה אטומי חמצן, מותיר את הרמה האחרונה שלו עם אלקטרון בודד, מאחר שהחמצן הוא מאוד אלקטרושלילי. הקשר היחיד מרוקן, למעשה, את הרמה האחרונה של אטום הכלור, מה שמותיר את רמת האנרגיה שמתחתיה עם שמונה אלקטרונים, מצב יציב של אטום הכלור. כעת גם אטומי החמצן במצב יציב כיוון שלכל אטום חמצן, הקשור בקשר כפול לאטום הכלור, נוספו שני אלקטרונים שהשלימו את רמת האנרגיה האחרונה של חמצן לשמונה אלקטרונים. לאטום החמצן הקשור בקשר יחיד לאטום הכלור, נוסף אלקטרון בודד, שיחד עם האלקטרון שנוסף אליו כתוצאה מהקשר הקוולנטי עם אטום המימן, השלים את רמת האנרגיה האחרונה שלו לשמונה אלקטרונים.
מבנה זה הוא ההסבר לחוזקה הרב של החומצה: שלושת אטומי החמצן, הקשורים לכלור בקשר כפול, מושכים אליהם את האלקטרונים בחוזקה, מאחר שהחמצן הוא יסוד אלקטרושלילי מאוד. כתוצאה מכך, אטום הכלור נשאר עם מטען חלקי חיובי גדול, ומושך אליו, באופן חזק מהרגיל, את האלקטרון שנמצא בקשר יחיד עם אטום החמצן הרביעי. החמצן בתגובה מפצה על האלקטרון בכך שהוא מושך בצורה חזקה מאוד את האלקטרון של הקשר עם אטום המימן. כתוצאה מכך אטום המימן, שהוא פחות אלקטרושלילי מכולם, נותר עם מטען חלקי חיובי גדול מאוד. לכן הוא נוטה להיפרד מהמולקולה ולהשאיר את האלקטרון אצל אטום החמצן הקשור אליו.
סתירה של חומצה על כלורית נותנת מלחי פרכלורט.
פלוגות השדה
פלוגות השדה (פו"ש) היו פלוגות שהוקמו לשם הגנת היישובים העבריים במהלך מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט.
פלוגות השדה הוקמו בשנת 1937 במסגרת ארגון "ההגנה" ובאישור הבריטים. מטרתן הייתה להגן על היישובים העבריים מפני הכנופיות הערביות שתקפו אותם בימי המאורעות. קדמו לפו"ש יחידות ניידות, מקומיות באופיין, שקמו במקומות אחדים בארץ ובהן יחידות המשמר הנע והנודדת.
פלוגות השדה היו חלוצות "היציאה מן הגדר" - יציאה לפעולה בשטחים הפתוחים ובשדות, מעבר לגדרות היישובים, כדי לקדם את פני התוקפים וכן עריכת סיורים בשטחי הכפרים הערביים על מנת לאתר את בסיסי הכנופיות ולפגוע בהן.
בשנת 1938 הפכו הפו"ש לכוח ארצי בפיקודם של יצחק שדה ואליהו בן חור. הפלוגות השתתפו במבצע העלייה לחניתה ב-21 במרץ 1938, שהיה מגדולי מבצעי ההתיישבות של יישובי חומה ומגדל, ליישובו של אזור חדש וקשה להגנה בגבול ההררי עם לבנון. פלוגות השדה פעלו בו זמנית למען משימות פלגות הלילה המיוחדות. בשנת 1939 פורקו פלוגות השדה וחלק מחבריהן צורפו למשמר הנע. על בסיס פלוגות השדה הוקם באותה שנה (1939) "חיל השדה" (החי"ש) כחיל צבאי מאומן ומאורגן, שתפקידו לספק הגנה ניידת ומאומנת היטב ליישובים העבריים.
שיר פלוגות השדה.
לכבודן של פלוגות השדה כתב נתן אלתרמן את שירו הנודע "זמר הפלוגות", שהולחן על ידי דניאל סמבורסקי.
והפזמון החוזר:
בסמ&quot;ח
שנה טרופית