בין השנים 1936–1939, הן סייעו ליהודים להימלט מאוסטריה ומגרמניה הנאצית ב-29 מקרים, מתוכם בכמה מקרים למשפחות שלמות. הן ככל הנראה סייעו לכ-50 או 60 יהודים בסך הכל. הן השתמשו באהבתן לאופרה על מנת להסוות את מטרתן האמיתית של הנסיעות התכופות, באמצעותו של קלמנס קראוס שסיפק להן מידע על הופעות אופרה, וקירב אותן לבכירי המשטר הנאצי, בין השאר גרינג, גבלס והימלר. במסעותיהן חזרה, האחיות לקחו מסלול עקיף דרך הולנד על מנת להקשות על גילוי היהודים שלקחו איתן.
עיקר פעילות ההצלה שלהן הייתה אחרי ליל הבדולח, מנובמבר 1938 ועד פרוץ המלחמה וניתוק היחסים הדיפלומטיים בין בריטניה וגרמניה בספטמבר 1939. הן שכרו דירה בלונדון לשם שיכון הפליטים ואידה נסעה ברחבי בריטניה ונשאה נאומים בכנסיות על מנת לגייס תרומות למען פליטים אלה. עיקר פעילות ההצלה של אידה קוק מומן על ידי הכנסותיה מכתיבתה הספרותית.
הנצחה.
אידה הנציחה את פעילותה להצלת יהודים בספר "עקבנו אחר כוכבינו" (We Followed Our Stars) שיצא לאור ב-1956. בשנת 1964 הכיר יד ושם באידה קוק ובאחותה לואיז בתור חסידות אומות העולם.
אלכסנדר שיין
אלכסנדר פטרוביץ' שיין (ברוסית: Александр Петрович Шеин; נולד ב-19 במרץ 1952 במוסקבה) הוא דיפלומט רוסי שכיהן כשגריר רוסיה בישראל מיולי 2015 עד אפריל 2018.
ביוגרפיה.
השכלתו.
בשנת 1974 השלים את לימודיו במכון המוסקבאי ליחסים בינלאומיים של משרד החוץ הסובייטי וב-1988 השלים את השכלתו באקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ. הוא הגיש דוקטורט בתחום ההיסטוריה בנוגע למדיניות צרפת במגרב בשנות ה-80.
נוסף לשפה הרוסית, השגריר שיין דובר אף ערבית, אנגלית וצרפתית.
עבודתו במשרד החוץ.
בשנים 1990–1993 שימש כיועץ בשגרירות רוסיה בסוריה.
בשנים 1993–1994 היה יועץ המחלקה למזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ הרוסי ובשנים 1994–1997 עמד בראש אותה מחלקה.
בשנים 2006 - 2011 היה סגן מנהל המחלקה למזרח התיכון וצפון אפריקה.
כשגריר.
מאוגוסט 1999 ועד מארס 2002 כיהן כשגריר רוסיה בעיראק. משנת 2002 ועד ינואר 2006 היה לשגריר רוסיה בירדן. מינואר 2011 ועד יולי 2015 היה שגריר רוסיה בתוניס.
מה-10 ביולי 2015 ועד ל-5 באפריל 2018 כיהן כשגריר רוסיה בישראל.
סוזי והבנשיז
סוזי והבנשיז (באנגלית: Siouxsie and the Banshees) הייתה להקת רוק אנגלית, שהוקמה בלונדון בשנת 1976 על ידי הזמרת סוזי סו (Siouxsie Sioux, שם לידתה הוא Susan Janet Ballion) והבסיסט סטיבן סברין. בתחילת דרכם היו חלק מסצנת הפאנק בלונדון, אך לאחר מכן היו בין ההרכבים הבולטים בפוסט-פאנק וברוק הגותי.
הלהקה התפרקה בשנת 1996, אך סוזי והמתופף באדג'י המשיכו לפעול כצמד בשם "The Creatures". בשנת 2004 סוזי החלה קריירת סולו.
תחילת הדרך, 1976-1977.
סוזי סו וסטיבן סברין נפגשו בהופעה של רוקסי מיוזיק בספטמבר 1975, ולאחר מכן היו גרופיז של הסקס פיסטולס. ביוזמתו של מלקולם מקלארן הם הופיעו לראשונה ב-20 בספטמבר 1976 בפסטיבל פאנק רוק במועדון "100 Club", בגרסה בת 20 דקות לשיר "תפילת האדון". המתופף בהופעה היה סיד וישס, אך לאחר ההופעה הוא הוחלף בקני מוריס. גם בילי איידול ניגן אז בלהקה לתקופה קצרה.
בשנים 1977–1978 הלהקה הופיעה רבות וצברה פופולריות. הם חתמו על חוזה בחברת פולידור רקורדס וזכו להצלחה מסחרית ואמנותית עם התקליטון "Hong Kong Garden" (אוגוסט 1978), האלבום הראשון "The Scream" (נובמבר 1978) והאלבום השני "Join Hands" (ספטמבר 1979).
לאחר מכן עזבו המתופף והגיטריסט את הלהקה, ובמקומם הצטרפו המתופף באדג'י והגיטריסט רוברט סמית', שהיה גם מנהיג להקת הקיור. בין באדג'י וסוזי נרקמה מערכת יחסים רומנטית; הם התחתנו בשנת 1991 והתגרשו בשנת 2007.
התפתחות הצליל הייחודי, 1980-1982.
ההרכב עם באדג'י וסמית' הקליט אלבום שלישי, "Kaleidoscope", שראה אור ב-1980. בזמן הקלטת האלבום החליטו חברי הלהקה להתנסות בסגנונות מוזיקליים חדשים תוך שימוש בכלי נגינה כמו סינתיסייזר, סיטאר ומכונת תופים, ללא מחשבה על ביצוע השירים בהופעות. אחד המבקרים תיאר את התוצאה כ"קליידוסקופ של קולות ודימויים, צורות חדשות ותוכן המהבהבים מול עינינו." באותה שנה הלהקה הופיעה עם שירי האלבום בסיבוב הופעות ראשון בארצות הברית.
בהקלטת האלבום "Juju", בשנת 1981, נקטה הלהקה בגישה שונה: קודם הם ניסו לנגן את השירים החדשים בהופעה, ורק לאחר מכן הקליטו אותם באולפן. שירי האלבום תוארו על ידי המבקרים כ"כבדים" או "אפלים".
במקביל לפעילות הלהקה הקימו סוזי ובאדג'י הרכב בשם "The Creatures" שהוציא מיני-אלבום ב-1981 ואלבום ב-1983. גם סמית' וסברין הקימו הרכב בשם "The Glove".
בשנת 1982 יצא האלבום "A Kiss in the Dreamhouse" שהתאפיין באווירה רומנטית וצלילי מיתר. אחד ממבקרי המוזיקה כתב עליו: "אני מבטיח לכם שהמוזיקה באלבום תעצור את נשימתכם."
ב-1983 הוציאה הלהקה תקליטון ובו גרסת כיסוי לשיר "Dear Prudence" של הביטלס, שהפך ללהיט הגדול ביותר של הלהקה. במאי 1984, לאחר שהאלבום השישי של הלהקה, "Hyæna", ראה אור, עזב סמית' את הלהקה.
ההצלחה בארצות הברית, 1984-1990.
בשנים 1984–1990 הוציאה הלהקה מספר אלבומים, ביניהם "Through the Looking Glass" (1987) שהכיל גרסאות כיסוי לשירים שנבחרו על ידי סוזי סו. כל אלבומיהם מתקופה זו זכו להצלחה מסחרית.
האלבום "Peepshow" משנת 1988 היווה פריצת דרך בהצלחתו המסחרית הרבה בארצות הברית, ובאותה שנה יצאו סוזי והבנשיז לסיבוב הופעות ברחבי העולם, לרבות בישראל. לאחר סיבוב ההופעות לקחו חברי הלהקה פסק זמן עד 1991.
שנותיה האחרונות, 1991-1999.
בשנת 1991 סוזי והבנשיז חזרו עם השיר "Kiss Them for me" והאלבום "Superstition", שזכו לשבחי המבקרים. לאחר מכן הקליטו את שיר הנושא "Face to Face" לסרט "באטמן חוזר", ויצאו שוב לסיבוב הופעות נרחב בארצות הברית, בין השאר כלהקה המובילה במופע הראשי של פסטיבל הרוק Lollapalooza.
ב-1995 יצא אלבומם האחרון, "The Rapture", ובאפריל 1996 הודיעו על פירוק הלהקה, לאחר 20 שנה ביחד. סוזי ובאדג'י המשיכו להופיע ולהוציא אלבומים תחת השם "The Creatures" עד שנת 1999.
לאחר הפירוק.
לאחר פירוק הלהקה חברת "יוניברסל מיוזיק גרופ" הוציאה לאור מחדש את כל אלבומיהם, וכן אלבומים עם חומר נדיר וקטעים שלא יצאו לאור לפני כן. על אחד האוספים כתב מבקר המוזיקה של הטיימס: "יש לנו כאן להקה שאף פעם לא שמה בבי סייד שירים נחותים, אלא ראתה בהם הזדמנות לשמר את העבודות הכי קיצוניות ומאתגרות שהם יצרו."
החברה הוציאה לאור גם הקלטות מוקדמות של הלהקה, DVD עם הופעות וקליפים, ומארזי תקליטורים של הלהקה.
סוזי סו הוציאה אלבום סולו בשנת 2007 שלא זכה להצלחה מסחרית. היא שיתפה פעולה עם מספר מוזיקאים, ועדיין מופיעה עם שירי סוזי והבנשיז.
מורשת והשפעה.
סוזי והבנשיז היוו השראה למוזיקאים רבים במגוון סגנונות. בין המוזיקאים שציינו את השפעתם נמנים הקיור, מוריסי, בונו, דייב גהאן, קורטני לאב, גוסיפ, Garbage, שינייד או'קונור, רד הוט צ'ילי פפרז ופי ג'יי הארווי.
שירי הלהקה זכו לגרסאות כיסוי רבות, ובין היתר בוצעו על ידי LCD Soundsystem, Massive Attack, טריקי וג'ף באקלי.
דיסקוגרפיה.
אלבומי אולפן:
בנוסף לאלבומים אלה ראו אור אוספים רבים והקלטות של הופעות חיות.
תותחי אוואלון
תותחי אוואלון (באנגלית: The Guns of Avalon) הוא רומן מסוגת הפנטזיה, והשני בסדרת ספרי אמבר של הסופר רוג'ר זילאזני. הספר יצא לאור לראשונה בשנת 1972. הספר ממשיך את עלילת הסיפור בדיוק מהמקום שבו נפסק קודמו, "תשעה נסיכים לאמבר", אך כולל בהמשך שחזור קצר של אירועי הספר הקודם.
עלילה.
רקע.
קורווין, נסיך אמבר, נמלט מכלאו בצינוק במרתפי טירת אמבר, שם נכלא על ידי אחיו השנוא - אריק, שהשתלט על כס המלוכה. אחיו ואחיותיו של קורווין, נסיכי אמבר, משוכנעים שלא ניתן להפעיל נשק חם בעולמה של אמבר, מאחר שאבק שרפה אינו מתלקח בה עקב חוקי הפיזיקה השונים מעט בין הצללים. קורווין אוחז בידע בלעדי: בעולם הצללים אוואלון, שם שלט בעבר, קיימת אבקת צורפים (דו ברזל תלת חמצני Fe2O3) שיכולה לתפקד באמבר כאבק שרפה. קורווין מתכנן לגייס צבא לוחמי צללים ולחמשם ברובים מהצל הידוע בשם כדור הארץ.
תקציר העלילה.
קורווין משוטט בצללים האינסופיים בדרכו לאוואלון, צל שהיה פעם ביתו. כשהוא מתקרב לאוואלון הוא עובר דרך ארץ בשם לוריין. מאחר שלוריין קרובה לאוואלון בצללים, ישנם בה מאפיינים הדומים לאלו של אוואלון של קורווין. מדובר בממלכה ימי ביניימית שנשלטה בעבר על ידי גרסת צל של קורווין, ולאחרונה על ידי מלך בשם אות'ר. צילו של קורווין ששלט בלוריין זכור לתושבים כעריץ שטני ולכן מאמץ קורווין זהות בדויה תחת השם סיר קורי מקברה.
קורווין נתקל באדם פצוע אותו הוא מזהה כצילו של לאנס שהיה אביר באוואלון. קורווין סוחב את לאנס הפצוע לטירה הקרובה, מבצר גאנלון. בדרך מחסל קורווין שני חתולי שאול ענקיים, שדים בעלי צורת חתול המדממים מפצעיהם. רגע לפני שאחד מהם נהרג הוא מכנה את קורווין "פותח הדרך", ובכך מאשר את פחדיו של קורווין כי הוא אחראי להשחתת עמק גארנאת' בשל הקללה שהטיל כשעיניו נשרפו מראשו.