גאורג האז היה חתן פרס רוטשילד (1964), חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בחטיבת מדעי הטבע (1966), חבר כבוד של החברה לזואולוגיה בישראל וחבר כבוד של החברה האמריקאית של חוקרי דגים וחוקרי זוחלים ודו-חיים, בצד אותות הוקרה אחרים.
ב-2005, במלאת מאה שנים להולדתו, הוקדש לזכרו יום עיון על ביולוגיה ושמירת טבע של זוחלים ודו-חיים בישראל.
העמותה לזואולוגיה בישראל מעניקה מדי שנה, במסגרת המפגש השנתי שלה, פרס ע"ש גאורג האז להרצאה המצטיינת לסטודנט לתואר דוקטור.
עם תלמידיו נמנו חוקרי הטבע יהודה ורנר, אביתר נבו, איתן צ'רנוב, אלעזר כוכבא וכן אפרים קציר ו.
הורסט הלדט
הורסט הלדט (בגרמנית: Horst Heldt, נולד ב-9 בדצמבר 1969 בקוניגסווינטר שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר. הלדט שיחק בפ.צ. קלן, מינכן 1860, איינטרכט פרנקפורט, שטורם גראץ ושטוטגרט, וערך שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה. הלדט שימש לאחר פרישתו מנהל מקצועי בשטוטגרט ובשאלקה 04.
קריירת מועדונים.
הלדט שיחק כנער בפ.צ. קלן, ובשנת 1990 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, שהייתה אז חלק מצמרת הכדורגל הגרמני. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, 1990/91, ערך 22 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים, כשהוא משתף פעולה בקישור עם פייר ליטבארסקי, אולף ינסן ופאלקו גץ. בעונה זו סיימה קלן במקום השביעי בבונדסליגה. בעונת 1991/92 סיימה קלן במקום הרביעי בליגה, כשהלדט תפס מקום חשוב יותר בקישור הקבוצה, וערך 31 הופעות, בהן הבקיע שלושה שערים. עונת 1992/93 הייתה חלשה יותר עבור קלן והלדט, שסיימו במקום ה-12 בבונדסליגה. גם בגביע אופ"א נחלו באותה קלן והלדט אכזבה באותה עונה, כשהודחו בסיבוב הראשון על ידי סלטיק לאחר ניצחון 2-0 בבית והפסד 3-0 בגומלין. בעונת 1993/94 הלדט לא החמיץ משחק אחד, והבקיע ארבעה שערי ליגה. קלן סיימה עונה זו במקום ה-11. בעונת 1994/95 הלדט סבל מפציעות וערך 16 הופעות בלבד, בהן הבקיע שני שערים. קלן סיימה עונה זו במקום העשירי. הייתה זו עונתו האחרונה של הלדט בקלן. בתום העונה חתם הלדט במינכן 1860.
בעונת הבכורה של הלדט במינכן 1860, 1995/96, ערך הלדט 28 הופעות והבקיע שלושה שערים, כשהוא מסייע לקבוצה לסיים במקום השמיני בבונדסליגה. הלדט שיתף פעולה בקישור עם ינס ירמיס, דניאל בורימירוב, מנפרד שוואבל והראלד צ'רני. בעונת 1996/97 הלדט ומינכן 1860 סיימו במקום השביעי והעפילו לגביע אופ"א, כשהלדט מבקיע חמישה שערי ליגה. בעונת 1997/98 סיימו הלדט ומינכן 1860 במקום ה-13, כשהלדט מבקיע שני שערי ליגה. בגביע אופ"א הודחה הקבוצה בסיבוב השני על ידי ראפיד וינה. בעונת 1998/99 הלדט הבקיע שער ליגה אחד, ומינכן 1860 סיימה במקום התשיעי בליגה. בתום עונה זו, עזב הלדט את מינכן 1860 וחתם באיינטרכט פרנקפורט.
בעונתו הראשונה של הלדט באיינטרכט פרנקפורט, סיימה הקבוצה במקום ה-14 בליגה. הלדט הבקיע ארבעה שערים בעונה זו. הלדט שיתף פעולה בעונה זו עם מרקו גבהרדט, יאן אוגה פיורטופט ואובה בינדוולד. בעונת 2000/01 נשרו הלדט ופרנקפורט לבונדסליגה השנייה, על אף שהלדט הבקיע שישה שערי ליגה. לאחר ירידת הליגה עם פרנקפורט, חתם הלדט בשטורם גראץ מליגת הבונדסליגה האוסטרית. את עונת 2001/02 סיימו הלדט ושטורם גראץ במקום השני בבונדסליגה האוסטרית, מרחק עשר נקודות מהאלופה טירול אינסברוק. את עונת 2002/03 החל הלדט בשטורם גראץ, והשתתף עם הקבוצה בגביע אופ"א, ממנו הודחה שטורם גראץ בסיבוב השלישי על ידי לאציו. בינואר 2003, עזב הלדט את שטורם גראץ וחזר לגרמניה כשחתם בשטוטגרט.
עד לסיום עונת 2002/03 ערך הלדט ארבע הופעות בלבד במדי שטוטגרט, בהן הבקיע שער אחד. שטוטגרט סיימה עונה זו במקום השני והעפילה לליגת האלופות. בעונת 2003/04 הפך הלדט לשחקן הרכב קבוע בשטוטגרט וערך 31 הופעות, בהן הבקיע שער אחד. הלדט סייע לקבוצה לסיים במקום הרביעי בבונדסליגה באותה עונה, כשהוא משתף פעולה עם פיליפ לאם, אלכסנדר חלב, פרננדו מיירה, זבונימיר סולדו וסילביו מייסנר. באותה עונה, צלחו שטוטגרט והלדט את שלב הבתים בליגת האלופות כשסיימו במקום השני עם 12 נקודות, והודחו בשמינית הגמר על ידי צ'לסי. בעונת 2004/05 ערך הלדט 19 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד. שטוטגרט סיימה את העונה במקום החמישי. בגביע אופ"א הלדט הבקיע את השער הרביעי לשטוטגרט בניצחון 4-0 על אויפשט ההונגרית בשלב המוקדמות. שטוטגרט העפילה לשלב הבתים, וסיימה אותו במקום הראשון, אך הודחה בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי פארמה. עונת 2005/06 הייתה האחרונה של הלדט בקריירה. בעונה זו הוא ישב על הספסל כגיבוי ולא שיחק תחת המאמן החדש ג'ובאני טרפאטוני, ובינואר 2006 הודיע על פרישה.
קריירה בינלאומית.
בין השנים 1990 ו-1992 ערך הלדט שלוש הופעות בנבחרת האולימפית של גרמניה. באפריל 1999 ערך הלדט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, כששיחק 90 דקות בהפסד 1-0 לנבחרת סקוטלנד במשחק ידידות. בהמשך השנה, זומן הלדט לסגל הגרמני לגביע הקונפדרציות 1999, וערך את הופעתו השנייה בנבחרת גרמניה כאשר פתח בהרכב בהפסד 2-0 לנבחרת ארצות הברית במחזור האחרון של שלב הבתים, והוחלף בדקה ה-60 על ידי פאולו רינק. הפסד זה הביא להדחתה של גרמניה מהטורניר. לאחר משחק זה, הלדט לא לבש עוד את המדים הלאומיים.
קריירת ניהול.
כבר בעונת הפרישה של הלדט, 2005/06, בה ישב על הספסל תחת המאמן ג'ובאני טרפאטוני, הלדט החל בתהליכים להפוך למנהל מקצועי בשטוטגרט, ותמך בפיטוריו של טרפאטוני, שלטענת השחקנים דגל בסגנון משחק הגנתי מאוד. הלדט עמד מאחורי המינוי של ארמין פה כמאמן שטוטגרט במקום טראפטוני, וכבר בעונת 2006/07 זכה פה עם שטוטגרט באליפות, והגיע עמה לגמר הגביע הגרמני.
ביולי 2010 החל הלדט למלא את תפקיד המנהל המקצועי בשאלקה 04. לאחר פיטוריו של פליקס מגאת מתפקידי האימון והניהול בקבוצה, הלדט החל לשמש אחראי על הניהול וקשרי הספורט של המועדון. תקרית זכורה מכהונתו של הלדט כמנהל מקצועי היא הדחתם של שלושה שחקנים מהקבוצה בשלהי עונת 2014/15, קווין פרינס בואטנג, סידני סאם ומרקו הוגר, שלטענת הלדט מעלו באמון הקבוצה בהם. בתום עונת 2015/16 החליט הלדט להתפטר מתפקידו.
אמדאו השמיני, דוכס סבויה
אמדאו השמיני, דוכס סבויה (באיטלקית: Amedeo VIII di Savoia; 4 בספטמבר 1383 – 7 בינואר 1451), היה רוזן סבויה בין השנים 1391–1416, ודוכס סבויה בין השנים 1416–1440. כמו כן כיהן אמדאו כאנטי-אפיפיור בשם פליקס החמישי, לאפיפיורים אאוגניוס הרביעי וניקולאס החמישי.
ביוגרפיה.
אמדאו נולד ב-4 בספטמבר 1383 בשיאמברי, לאמדאו השביעי, רוזן סבויה ולבון מברי, בתם של ז'אן, דוכס ברי וז'אן מארמניאק.
בשנת 1391 מת אביו אמדאו השביעי, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין, שלטה אמו בון מברי כעוצרת עד לבגרותו. בשנת 1416 העלה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את אמדאו למעמד של דוכס, ובשנת 1418 איחד אמדאו את כל נחלות בית סבויה לאחר מותו של לודוביקו מסבויה-אכאיה.
אמדאו הרחיב את שלטונו במהלך השנים, ואף ניסה כמה פעמים לתווך על מנת להביא לסיום מלחמת מאה השנים. לאחר מות אשתו הקים אמדאו את מסדר סנטי מאוריציו ולצארו יחד עם 6 אבירים אחרים, וחי עמם בהתבודדות בקסטלו די ריפאליה על יד ז'נבה. בשנת 1439 נבחר אמדאו על ידי ועידת בזל לאנטי-אפיפיור בשם פליקס החמישי לאאוגניוס הרביעי, ובעקבות כך מסר אמדאו את דוכסות סבויה לבנו לודוביקו, דוכס סבויה. אמדאו כיהן כאפיפיור עד לאפריל 1449, וב-7 בינואר 1451 מת אמדאו בקסטלו די ריפאליה.
משפחתו.
ב-30 באוקטובר 1401 התחתן אמדאו עם מארי מבורגונדי, דוכסית סבויה, בתם של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה ומרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
משה חלוץ
משה חלוץ (1903 - פברואר 1978) היה פעיל ציוני ומוציא לאור ארץ ישראלי, בעליהם של "הוצאת משה חלוץ" ו"פרסום תוצרת הארץ".
ביוגרפיה.
נולד בכפר ליד מינסק, בנם של אלתר וצפורה נודלמן. בצעירותו היה פעיל בנוער הציוני שעל יד "צעירי ציון" בבלארוס. בשנת 1917 השתתף בייסוד "החלוץ הצעיר" בבלארוס. היה חבר המפלגה צ. ס. (ציונים-סוציאליסטים). בשנת 1925 נאסר בברית המועצות באשמת פעילות ציונית וגורש לסיביר.
בשנת 1928 עלה לארץ ישראל. עבד כפועל חקלאי בפתח תקווה וכפועל במפעל נעליים.
במשך שנים רבות היה פעיל מרכזי לעידוד תוצרת הארץ וייסד את "האיגוד למען תוצרת הארץ". במסגרת פעילות זו נעצר עשרות פעמים בידי משטרת המנדט. במשך חצי שנה שהה במעצר בית, ונערכה הפגנה ברחובות תל אביב לשחרורו.
היה עורך "האנציקלופדיה לתעשייה העברית בארץ ישראל", שבהכנתה החל בשנת 1944. היה חבר פעיל ב"גדוד מגיני השפה העברית" וחבר המרכז הארצי של "ועד להשלטת הלשון העברית".
בשנות ה-40 ייסד את "הוצאת משה חלוץ", שעסקה בעיקר בהדפסת דיוקנאות של מנהיגי הציונות ואישי רוח יהודים. כמו כן עמד בראש "פרסום תוצאת הארץ".
היה נשוי לצביה לבית קוך. מת בפברואר 1978 ונקבר בבית העלמין בחולון. על קברו נכתב "הלוחם לתוצרת הארץ".
בחירות 1968
בחירות 1951
בחירות 1952
בחירות 1949
בחירות 1969
פרס בוקר הבין-לאומי
פרס בוקר הבין-לאומי (באנגלית: International Booker Prize), שנקרא בעבר פרס מאן בוקר הבין-לאומי (באנגלית: Man Booker International Prize), הוא פרס ספרותי בינלאומי הניתן בבריטניה. הקמת הפרס הוכרזה ביוני 2004, כהשלמה לפרס בוקר הוותיק יותר, המוענק רק לסופרים מחבר העמים הבריטי, מאירלנד ומזימבאבווה. שני הפרסים מוענקים על ידי קבוצת מאן הבריטית, ונהנים מיוקרה רבה.