בשנת 2004 יצא אלבומו הרביעי של לב, "לפעמים אני מאושר", שזכה לביקורות טובות וכלל את השירים "פריז", "ותינוק", "לאן נעלם הים" (בו התארח בגיטרה יוני בלוך) ו"אוקטובר" (בו התארחה אפרת גוש). הווידאו קליפים לשירים "קסם" ו"כחול וירוק" מאלבומיו הקודמים זכו בפרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה.
בסוף שנת 2008 החל לב להופיע עם חומרים חדשים מאלבומו החמישי, "הכל כאן". האלבום, שיצא בראשית שנת 2009, מציג שינוי ביצירה ובטקסטים של לב, שהופכים חברתיים ופוליטיים יותר (לדוגמה, השירים "בלפור 7", "כביש 1", "פרדייז"). תימורה לסינגר כתבה בביקורת על האלבום: "ככל שהשירים באים מהמקום החברתי, כך הם פרטיים יותר. לפעמים מדובר באמיתות שחוקות, אבל לב מצליח להדגיש את האמת שבהן.." בפברואר 2010 יצא אלבום ההופעה השני של לב "עמיר לב בזאפה", בו מתארחים, בין היתר, ברי סחרוף וגבע אלון. שלושתם אף משתפים פעולה ומנגנים יחד בשיר "כבוי". יוסי חרסונסקי שיבח את האלבום וכתב בביקורת עליו: "אם הופעה אקוסטית – זה הדיסק הזה. לחבור לחספוס, לאווירה, לזרימת הסיפורים. לצליל הגיטרות הפריך. ריגושים. מאסט."
לב השתתף בכתיבת מספר שירים באלבום "אתה נמצא כאן" של ברי סחרוף שיצא ב-2011, כולל שיר הנושא שנכתב יחד עם סחרוף ודן תורן. מתוך האלבום זכו להצלחה "זמן של מספרים" ו"כלום זה לא סתם".
במהלך העבודה על אלבומו הבא התגבש ההרכב שליווה אותו לאחר מכן גם בהקלטות ובהופעות, וכולל את הגיטריסט רם אוריון, המתופף נווה קורן והבסיסט יונתן לויטל. ב-24 בספטמבר 2013 יצא הסינגל "רכבת", לקראת אלבום שישי במספר. לאחר מכן יצא הסינגל "לאן עפים הברווזים", ובמרץ 2014 יצא האלבום, שנקרא "נוגע בדרכון". בעקבות אלבום זה זכה לב בפרס אקו"ם למחבר השנה.
במהלך שנת 2014 עבד לב עם להקת "האנשים" על אלבומם החדש, והתארח כזמר המוביל בשיר "התיק" של ההרכב "אנסי היומולדת" (בו חברים קוסטה קפלן, אסף עדן ורם אוריון). בדצמבר באותה השנה יצא אלבומו של גבע אלון "תהיי איתי", אותו הפיק לב וגם השתתף בכתיבת השירים ובעיבודים. לב השתתף גם בכתיבת כמה משירי אלבומו הבא של אלון, "מחפש שמיים", שיצא ב-2018.
בשנת 2016 הפיק לב את אלבום הסולו הראשון של תומר ישעיהו, בו גם השתתף בכתיבת המילים ובעיבוד השירים.
לקראת העבודה על אלבומו השביעי צירף לב ללהקתו את נגן כלי ההקשה היתאם בשארה, נגן העוד נתן זוהר ונגן הקמנצ'ה נעם דיין, בנוסף למתופף נווה קורן שניגן באלבומו הקודם. ב-7 במרץ 2018 יצא הסינגל "סאנו ז'אוול", לקראת האלבום השביעי שלו. ב-30 באפריל יצא הסינגל השני הנושא את שם האלבום, "חשמל מהשמש", וב-11 ביוני יצא הסינגל השלישי, "לא נהיה עשירים". ב-20 ביוני 2018 יצא האלבום המלא.
ביוני 2022, יצא אלבומו השמיני של לב, "רומה". האלבום בהפקה המוזיקלית של רונן סאבו, ששותף גם לעיבודים (יחד עם אור גורפינקל), מצליח לשלב בין האמירה האישית בטקסטים הנוקבים של לב לבין הסאונד האלקטרוני שמזוהה עם העבודות של סאבו (עבד לאורך השנים, בין היתר, עם קרולינה, אסתר רדא וקותימן). קדמו ליציאת האלבום הסינגלים "לעמוד בתור", "חיפה", "העתיד קרוב" ו"מיליוני דולרים". דודי פטימר כתב בביקורת על האלבום: "לב הוא הקול שלנו, הישראלים הפשוטים, אלו שנושאים משא כבד של קריזות מדברים קטנים, משלמים מחיר יקר מהנורמלי ומקבלים לרוב את עול המצב מבלי להילחם או להיאבק בטחנות רוח. לב הוא המאבק שלנו והאלבום החדש הוא תמהיל הישראליות המשתנה בקצב מהיר."
נוסף על עבודתו המוזיקלית, הגיש בעבר תוכנית אישית שבועית ב"רדיו מהות החיים" (ובתקופה מסוימת תוכנית משותפת עם יובל בנאי), ואף עסק בהוראת מתמטיקה לתלמידי תיכון בעיר עכו, ובעמקה. עבד גם כמורה בבית הספר שפרירים בגבעת חיים איחוד.
חיים אישיים.
לב מתגורר עם אשתו דנה וחמשת ילדיהם ביישוב כליל שבגליל.
אבי נשר
אבי נשר (נולד ב-13 בדצמבר 1952) הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע ישראלי מוערך. ביים והפיק למעלה מעשרים סרטים. הוא מוכר בעיקר בזכות הסרטים הישראלים המיתולוגים שלו, בינהם: "הלהקה", "דיזנגוף 99", "סוף העולם שמאלה" ו"פעם הייתי". לנשר גם קריירה בין-לאומית, והוא יצר בעברו מספר סרטים בארצות הברית. נשר וסרטיו זכו בפרסים ובתעודות הוקרה, בהם, זכה נשר בפרס לנדאו לאומנויות הבמה (2010), בפרס מפעל חיים לאומנות הקולנוע מטעם משרד התרבות והספורט (2018), ואות "גיבור תרבות ישראל, (2021), בשנת 2019 נבחר נשר להשיא משואה בטקס יום העצמאות. הוא יוצר הקולנוע הראשון שזכה להכרה יוקרתית זאת.
קורות חיים.
אבי נשר נולד בדצמבר 1952 וגדל ברמת גן להורים ניצולי שואה. אביו, אריה נשר, היה פסיכולוג, ובין היתר ליווה את נבחרת ישראל בכדורגל במסעה למקסיקו במונדיאל 1970.
בשנת 1965, בגיל 13, עבר להתגורר עם משפחתו בארצות הברית. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בגיל שש עשרה, אחר כך למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק, ובמקביל למד כמה קורסים לקולנוע.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1971 התנדב לסיירת מטכ"ל אך לאחר שנה עזב את מסלול הלוחם ביחידה, יצא לקורס קצינים והיה לקצין מודיעין.
נשר נשוי לצלמת והפסלת איריס נשר. ב-1996 נולדה בתם, תום, שחקנית, יוצרת ועיתונאית בחדשות 13. ב-2001 נולד בנם ארי. בספטמבר 2018 נהרג ארי לאחר שנפגע בתאונת פגע וברח בשדרות רוקח בתל אביב בה היה מעורב יצחק אספה. איבריו נתרמו להשתלה, והושתלו בחמישה אנשים.
קריירה מקצועית.
בשנת 1977 ביים והפיק את סרטו הראשון, "הלהקה", המתאר להקה צבאית טיפוסית, תואמת להקת הנח"ל. בסרט כיכבו רבים מהשחקנים והזמרים המצליחים של אותה התקופה, בהם גידי גוב, גלי עטרי, ששי קשת וחלי גולדנברג, שרובם היו חברי להקות צבאיות בעצמם. שחקנים אלו הצליחו לשחזר את אווירת הלהקה הצבאית. הפסקול של הסרט כלל ביצועים של שחקני הסרט לשירים האהובים ביותר מתקופת הלהקות הצבאיות בעיבודו של יאיר רוזנבלום. "הלהקה" נחל הצלחה קופתית גדולה (קרוב ל-600 אלף צופים), הפך לאחד הסרטים האהובים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי והעניק לנשר תנופה משמעותית לקראת סרטו הבא.
ב-1979 יצר נשר את סרטו השני, "דיזנגוף 99". הסרט מספר את סיפורם של שלושה חברים (בגילומם של ענת עצמון, גידי גוב ומאיר סוויסה) המתגוררים ברחוב דיזנגוף, באותה תקופה מרכז חיי הלילה של תל אביב. הסרט מבוסס על חוויותיו של נשר עצמו, כאשר חי עם שני חבריו בלב תל אביב. גם הפסקול של סרט זה זכה להצלחה, וכלל בעיקר שירים בסגנון האופייני לשנות ה-70, בביצועם של יהודית רביץ, צ׳רצ׳יל (יצחק קלפטר), צביקה פיק, ריקי גל, גלי עטרי ולהקות שונות. גם סרט זה נחל הצלחה (קרוב ל-500 אלף צופים) והפך לסרט פולחן.
ב-1980 ביים נשר סרט נוסף, שזכה להצלחה מסחרית מתונה (180 אלף צופים), "הפחדנים", בכיכובם של עזרא דגן, חלי גולדנברג ומאיר סוויסה. בסרטיו אלו פעלה לצדו בת זוגו, שרון הראל, שהייתה שותפה להפקת שלושת הסרטים, אך לאחר הפקת סרטים אלו נפרדו דרכיהם.
לאחר הצלחת שני סרטיו והפיכתם המהירה לסרטי-פולחן ישראליים, עבר נשר להתגורר בהוליווד שבקליפורניה, במטרה לפתח את הקריירה הקולנועית שלו.
ב-1982 יצר נשר סרט פנטזיה ישראלי-אמריקאי, "She" ("היא"), בכיכובה של סנדל ברגמן, אשר עוקב אחר סיפורם של שני אחים המנסים להציל את אחותם החטופה, כשדרכם רצופה מכשולים. סרט זה לא זכה להצלחה.
בשנת 1984 כתב, ביים והפיק את הסרט "זעם ותהילה", אשר מספר את סיפור ארגון לח"י ומאבקו בבריטים בשנות ה-40. בסרט כיכבו ג'וליאנו מר, חנה אזולאי הספרי ורוני פינקוביץ'. בישראל זכה הסרט להצלחה בינונית, אך הוא זיכה את נשר בפרס מיוחד בפסטיבל קולנוע אמריקאי. בשנת 2005 זכה הסרט להכרה מחודשת כאשר יצא בגרסה דיגיטלית משופרת. לאחר 22 שנה הסרט קיבל ביקורות נלהבות מהמבקרים הישראלים וסומן כ"אחד הסרטים הישראליים הטובים ביותר של כל הזמנים".
ב-1985 יצר בישראל סרט נוסף בשם "שוברים", המספר את סיפורה של חבורת צעירים המנסה ליצור סרט אופרת-רוק פרודית על סיפור דוד וגוליית התנ"כי, בכיכובם של יאיר ניצני, דודו דותן, גלי עטרי, יזהר אשדות, אריק סיני, אלונה קמחי, נתן דטנר, מאיר בנאי, סי היימן ועוד.
בתחילת שנות ה-90 חזר ליצור קולנוע בארצות הברית, ויצר בעיקר סרטי מתח, מדע בדיוני ואימה.
בשנת 1991 ביים את סרט המדע הבדיוני "פצצת זמן", ובשנת 1993 ביים את הסרט ההוליוודי "דופלגנגר", בכיכובה של דרו ברימור. סרטים אלו זכו בפרסים מפסטיבל אבוריאז – פסטיבל סרטי המדע הבדיוני הגדול בצרפת, ובתעודות הוקרה ומצוינות מטעם האקדמיה האמריקאית לסרטי מדע בדיוני ופנטזיה.
בשנת 1998 כתב וביים את הסרט "חוקר המס", המספר את סיפורו של חוקר המס אל בנג'מין (ג'ו פנטוליאנו), דון קישוט פוסט-מודרני מתוסכל, היוצא למסע מטפורי מסעיר ורב-תהפוכות אל תוך מאפליית רובע המהגרים היהודי-רוסי שבניו-יורק. הסרט זכה לביקורות נלהבות: ג'פרי לוינס, מבקר הסרטים רב-ההשפעה של משדר החדשות של רשת NBC קרא לסרט "פנינה קולנועית שאין להחמיצה". ה"ניו-יורק טיימס" החמיא לסרט במילים "מותח, שנון, נוגע ללב וקסום", ואילו שבועון הקולנוע Cinema Scene קרא לסרט "יצירת מופת של אבי נשר". בישראל כתב שמוליק דובדבני (ynet) שזהו "אבי נשר שעוד לא הכרנו... סרט מרגש קסום ומוטרף".
בשנת 2001 היה שותף להפקת סרט פעולה "סוכנים על הכוונת".
לאחר קריירה בארצות הברית, חזר נשר לישראל בשנת 2002. בשנת 2003 שיחק לראשונה, בסרטו של שחר סגל "צעד קטן", לצד חלי גולדנברג.