ביולי 2022 השיגה הקבוצה ניצחון יוקרתי כשגברה בסיבוב השני למוקדמות ליגת האלופות 4–0 על אולימפיאקוס באצטדיון קאראיסקאקיס (לאחר 1–1 במשחק הראשון בסמי עופר) מצמד שערים של פרנצדי פיירו, צ'רון שרי ומוחמד אבו פאני. בסיבוב המוקדמות השלישי פגשה מכבי חיפה את אפולון לימסול, ואחרי ניצחון 4-0 באצטדיון סמי עופר במשחק הראשון, הפסידה לקפריסאים 2-0 בגומלין אך עלתה שלב בזכות 4-2 בסיכום. בשלב הפלייאוף פגשה את הכוכב האדום בלגרד, עליה גברה במשחק הראשון באצטדיון סמי עופר 3–2. במשחק השני שהתקיים בבלגרד חזרה מכבי חיפה מפיגור כפול לתיקו 2–2, והעפילה בפעם השלישית בתולדותיה לליגת האלופות, והפכה למועדון הישראלי הראשון שעשה זאת.
סטטיסטיקה.
לפי תחרות
לפי תחרות
נכון ל-3 באוגוסט 2022
התלקחות ספונטנית
התלקחות ספונטנית או בעירה אנושית ספונטנית היא מונח עבור מקרים של אנשים שעלו באש לכאורה ללא שיוצתו. חקירות שונות ניסו לנתח מקרים של התלקחות ספונטנית והגיעו למגוון השערות לגבי גורם ההתלקחות. צריכת אלכוהול של המוצת, תהליכים כימיים שונים וגם הסברים פסאודו-מדעיים הוצעו כפתרון לתופעה. הקונצנזוס המדעי לגבי התלקחויות ספונטניות הן שברוב המקרים ישנו מקור הצתה חיצוני שמסיבה כזו או אחרת נעלם מעיני העדים להתלקחות.
סקירה.
המונח התלקחות ספונטנית הוצע לראשונה בשנת 1746 על ידי פאול רולי במאמר שפרסם במגזין "פרוטוקלים פילוסופיים". גאווין ת'ורסטון כתב במגזין הבריטי לרפואה כי "התופעה מושכת לא רק את תשומת לבם של אנשי הרפואה אלא גם את תשומת לבם של ההדיוטות". בספר שכתב לארי א. ארנולד בשנת 1995, בשם ablaze! (תרגום חופשי: עולה באש) הוא טען כי במשך שלוש מאות השנים האחרונות נרשמו למעלה מ-200 דיווחים על התלקחות ספונטנית ברחבי העולם.
מאפיינים.
הנושא זכה לסיקור ב"עיתון הרפואה הבריטי" בשנת 1938. המאמר ציטט מספר רפואי שנכתב ב-1823, אשר קבע כי המקרים המתועדים של התלקחות ספונטנית חלקו במאפיינים הבאים:
חקירה משפטית.
פרויקט נרחב של מחקר שנמשך במשך שנתיים מ-1984 עד 1986 נערך על ידי החוקר המדעי ג'ו ניקל והמשפטן ג'ון פ. פישר. הדו"ח שלהם סיכם מעל שלושים מקרים של התלקחות ספונטנית. החקירה העלתה כי הקרבנות היו תמיד בקרבת מקורות הצתה סבירים: נרות, מנורות, אח וכן הלאה. לרוב המדווחים התעלמו ממקורות אלו כדי להוסיף על מסתוריות ההתלקחות. החוקרים גם גילו שרוב הקרבנות היו חסרי זהירות או חסרי יכולת להגיב כראוי להתלקחות. כאשר לא נגרם נזק רב, החומר המצית היה בבגדיו או בגופו של הקרבן. במקרים בעלי הרס נרחב היו מקורות הצתה נוספים בסביבה, כמו מילויי כיסאות, כיסויי רצפה וכדומה. החוקרים תיארו כיצד שומן מומס בגוף ניצת, ובמהלך הבעירה שומן נוסף בגוף נמס ושימש כדלק נוסף. זה מכונה "אפקט הפתילה".
על פי החקירה של ניקל ופישר, חפצים קרובים לקרבן נשרפו וגרמו לאש להתפשט יותר ויותר. במקרים בהם לא היו חפצים דליקים קרובים הבעירה הייתה קטנה וממוקדת. עם זאת, כמו עם תעלומות אחרות, ניקל ופישר הזהירו מפני "הסבר יחיד ופשטני לכל מקרי המוות שנגרמו מהתלקחויות ספונטניות" והאמינו בחקירה פרטנית של כל מקרה לגופו.
הסברים חלופיים.
השערות שונות ניסו להסביר כיצד תיתכן התלקחות ספונטנית ללא מקור בעירה חיצוני. רבים פקפקו על האפשרות של התלקחות ספונטנית על טבעית. בנימין רדפורד, סופר המדע, הטיל ספק בסבירות של תופעה כזו. "אם התלקחות ספונטנית היא תופעה אמיתית (ולא פשוט קשיש שהתקרב לאש)," שאל, "מדוע היא לא מתרחשת לעיתים קרובות יותר? יש כמה מיליארדים של אנשים בעולם, ואנחנו בכל זאת לא רואים אף אחד מהם עולה בלהבות כשהוא הולך ברחוב, משחק כדורגל או שותה קפה."
מקרים בולטים.
הנרי ת'ומאס, בן 73, נמצא שרוף בסלון של האחוזה שלו בוויילס הדרומית בשנת 1980. כל גופו נשרף, למעט ראשו וחלקים מרגליו. גם מחצית מכסאו נשרפה. החוקרים קבעו שמותו נגרם כתוצאה מ"אפקט הפתילה".
מרי ריזר נמצאה שרופה בביתה בפלורידה ביולי 1951. החוקרים לא הבינו כיצד גופה נהפך כמעט כולו לאפר, בעוד החדר בו נמצאה לא הכיל כמעט עדויות לשריפה.
בדצמבר 2010 הדוקטור קיארן מקלוגין תיעד את מותו של מיכאל פהרטי באירלנד כ"נובע מהתלקחות ספונטנית. "אף הסבר אחר אינו מתאים לאירוע", כתב הדוקטור.
זכותו
נקיה
גרם המדרגות הצורח
גרם המדרגות הצורח (באנגלית: The Screaming Staircase) הוא ספר פנטזיה לנוער שנכתב על ידי ג'ונתן סטראוד. הספר יצא לאור בשנת 2013. זהו הספר הראשון בסדרת לוקווד ושות'. הסדרה מספרת את סיפורה של לוסי קרלייל, כשהיא מצטרפת לאנתוני לווקוד ולג'ורג' קבינס בחקירותיהם על רוחות רפאים ברחבי לונדון, כאשר הספר מתמקד בחקירת טירת קומב קרי.
עלילה.
הספר מתרחש בלונדון, ששטופה ברוחות רפאים (המכונות 'אורחים'), בשל גורם לא ידוע שהתחיל לפני חמישים שנה. לנערים צעירים יש יכולות על-טבעיות שמאפשרות להן לחוש ולהילחם ברוחות - יכולות שמחולקת לכישרון הראייה, לכישרון השמיעה ולכישרון המגע. בשל כוחותיהם של הילדים מוקמות באנגליה סוכנויות המעסיקות ילדים למלחמה ברוחות הרפאים. הסוכנויות כולן מפוקחות על ידי הממשב"ט - המחלקה למחקר ולשליטה בתופעות על טבעיות.
עלילתו של הספר נסובה סביב סוכנות לוקווד ושות'. שלושת הסוכנים, אנתוני לוקווד, לוסי קרלייל וג'ורג' קבינס נקלעים לבעיה כספית לאחר ששרפו בטעות בית של לקוחה בעת לחימה ברוח רפאים מרושעת בשם אנני וורד. כדי להשיג את הכסף הם לוקחים על עצמם את תיק החקירה של טירת קומב קורי, טירה רדופה ביותר שאיש לא הצליח להישאר בה לילה ולשרוד.
רוחות הרפאים מסווגות לשלושה טיפוסים, על פי רמת הכוח, התבונה ופוטנציאל הנזק שלהן. הסוכנים משתמשים בכסף, מלח ואש כדי להרתיע את הרוחות, ובכוחות שלהם כדי לחוש את הרוחות ואת העבר הטרגי שהביא למיתתן.
בד בבד עם חקירת הטירה חוקרים השלושה את נסיבות מותה של אנני וורד, שלוסי מצאה תליון שלה וגילתה ממנו שהיא נרצחה בידי אהוב שלה. אנשים שונים לא מרוצים מחשיפת הפרשה והם מנסים לצוד את לוקווד ואת חבריו.
עיבוד לסרט.
הזכויות לסרט נרכשו על ידי Illumination Entertainment וסרטי יוניברסל, מה שיהפוך אותו לסרט הראשון שלהם מסוגת הלייב אקשן. הסרט יופק על ידי מייסד והעומד בראש אילומיניישן אנטרטיינמנט, כריס מלדנדרי.
סרט אמריקאי
אביגדור ליכטנשטאדט
אביגדור ליכטענשטאדט
משה אביגדור ליכטענשטאדט
משה אביגדור ליכטנשטאט
אביגדור ליכטנשטאט
טיים ליין
טיים ליין (באנגלית: Timeline) הוא סרט הרפתקאות מדע בדיוני אמריקאי משנת 2003 בבימויו של ריצ'רד דונר, המבוסס על רומן באותו השם מאת מייקל קרייטון. צוות של ארכאולוגים נשלחים אחורה בזמן, אל צרפת של ימי הביניים, על מנת להציל את הפרופסור שלהם שנקלע לאמצעו של קרב היסטורי מפורסם. בסרט מככבים פול ווקר, פרנסס או'קונור, ג'רארד באטלר, בילי קונולי, דייוויד ת'יוליס, אנה פריל ועוד.
ג'רי גולדסמית' הלחין את המוזיקה המקורית עבור הסרט, האחרונה שהלחין לפני מותו ב-2004, אולם בסופו של דבר המוזיקה שלו הוחלפה בזו של בריאן טיילור, לאחר שהסרט נערך מחדש, ומצבו הרפואי של גולדסמית' לא איפשר לו להמשיך. הסרט ספג ביקורות שליליות מצד מבקרי הקולנוע, והיה לכישלון כלכלי בקופות הכרטיסים.
עלילה.
פרופ' אדוארד ג'ונסטון (בילי קונולי) מוביל מחקר ארכאולוגי של הכפר קסטלגארד הסמוך לטירת לה רוק שבדורדון, צרפת, באתר היסטורי שבו בשנת 1357 נתלתה ליידי קלייר (אנה פריל), אחותו של ארנאוד דה שרבולה (למברט וילסון); מות הקדושים שלה הובילו את הצרפתים לניצחון במלחמת מאה השנים כנגד האנגלים. הצוות של ג'ונסטון כולל את הארכאולוג הסקוטי אנדרה מארק (ג'רארד באטלר), הסטודנטים קייט אריקסון (פרנסס או'קונור), ג'וש שטרן (אית'ן אמברי), ופרנסואה דונטלה (רוזיף סאת'רלנד), וכן את כריס ג'ונסטון (פול ווקר), בנו של הפרופסור, שמאוהב בקייט. בחפירות ארכאולוגיות של מנזר סמוך הם מוצאים את סרקופג ובו שרידיו של אביר צרפתי עם אוזן קצוצה, האוחז בידה של גבירתו, דבר חסר תקדים ביחס לנהוג בתקופה זו. הפרופסור נוסע למפקדה האמריקאית של חברת ITC, נותנת החסות שלהם, לברר האם הם התעסקו עם האתר. מאוחר יותר, התלמידים מגלים באתר זוג משקפיים השייכים לפרופסור, ופתק שבו הוא מתחנן לעזרה, אם כי ניכר שפריטים אלו היו קבורים למעלה מ-600 שנים. כאשר הם פונים אל ITC, החברה מזמינה אותם אל המפקדה שלהם.
שם, הצוות נפגש עם נשיא ITC רוברט דוניגר (דייוויד ת'יוליס) וסגנו סטיבן קריימר (מט קרייבן). דוניגר מגלה כי בתהליך של פיתוח טכנולוגית טלפורטציה, הם מצאו חור תולעת יציב המוביל אל קסטלגארד בשנת 1357. הפרופסור הוזמן לראות את העבר לעצמו, אבל המשלחת שלו לא חזרה והם רוצים שתלמידיו יחזרו אחורה בזמן על מנת לאתר אותו. כולם מתנדבים ללכת, למעט ג'וש. הם משאירים מאחור כל טכנולוגיה מודרנית, למעט סמנים בצורת תליון שבאמצעותם יוכלו לשוב אל ההווה. אל הסטודנטים מצטרף צוות אבטחה של ITC, הכולל את ראש האבטחה פרנק גורדון (ניל מק'דוניו) ושני אנשי צבא לשעבר. כאשר החבורה מגיעה אל שנת 1357, הם מוצאים את עצמם בדרכה של אישה צעירה הנרדפת על ידי אבירים אנגלים; אנשי הביטחון נהרגים תוך כדי הגנה על הקבוצה, אם כי אחד מהם הפעיל את הסמן שלו זמן קצר לאחר שהוציא נצרה של רימון יד. כאשר גופו מגיע אל ההווה, הרימון מתפוצץ והורס את רוב מכשיר הטלפורטציה. ג'וש, יחד עם עוזריו של קריימר, מתחילים לבצע תיקונים.