המשורר והמורה היהודי אייבל מאירופול התחלחל מתמונת הלינץ' שצילם בייטלר. בהשראת התמונה חיבר מאירופול את השיר פרי מוזר, אותו פרסם בשנת 1937 בכתב העת של איגוד מורי ניו יורק תחת שם העט "לואיס אלן". השיר, המוחה על רצח השחורים בדרום ארצות הברית, בוצע על ידי אייבל ואן מאירופול, כמו גם על ידי לורה דנקן ששרה אותו במדיסון סקוור גארדן. בשנת 1939 הגיע השיר לאוזניו של ברני ג'וזפסון, מייסד מועדון הלילה המעורב הראשון בניו יורק קפה סוסייטי, שהציע אותו לבילי הולידיי. בביצועה של הולידיי זכה השיר להצלחה אדירה והפך לאחד מהמנוני זכויות האזרח הראשונים.
פלאק נגיפי
דה שבו
ריחן
עפר שלח
עֹפֶר שֶלַח (נולד ב-9 בפברואר 1960) הוא עיתונאי, פובליציסט ופרשן ספורט ישראלי. בעבר כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד, וכיו"ר מפלגת תנופה. כיהן גם כיושב ראש הועדה לביקורת המדינה וכיו"ר ועדת הקורונה.
רקע.
עפר שלח נולד בקריית ביאליק, בנו של הכלכלן, איש העסקים וההיסטוריון חזי שלח. למד בתיכון עירוני י"ד בתל אביב.
קריירה צבאית (1977-1983).
בנובמבר 1977 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לצנחנים כמפקד מחלקה בגדוד 202, והשתתף במבצע סיגל. לאחר מכן שימש כמדריך בבה"ד 1 ובתפקידו האחרון שימש כסגן מפקד פלחה"ן צנחנים, בין היתר במבצע צלצל.
שלח השתתף במלחמת לבנון הראשונה כמפקד מחלקה במילואים, ובמהלך הקרבות לחם במארב נ"ט של חטיבת צנחני מילואים לשריון הסורי. לימים כתב על הקרב כי .
בשירות מילואים נוסף ב-1983 בלבנון, כאשר כבר היה בתפקיד מ"פ, נפצע קשה ממטען צד ואיבד את עינו. הוא שוחרר בדרגת סרן.
עיתונאי, סופר ופרשן (1983-2012, 2021-הווה).
בשנת 1983 החל את לימודיו לתואר ראשון בכלכלה ובספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב, וסיימם בהצטיינות. בשנים 1986–1988 למד באוניברסיטת ניו יורק וסיים תואר שני בספרות אנגלית וכתיבה.
ב-1989 פרסם את הרומן "גוף שני", המתאר את חוויותיו ורשמיו כחייל בסדיר ובמילואים. שנה מאוחר יותר פרסם לקסיקון לקולנוע, בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
החל את דרכו העיתונאית ב-1988 כפרילאנסר בתפקידי כתב וסגן עורך במדור הספורט של "מעריב". מ-1992 החל לפרסם טור במוסף השבת של העיתון. באותה שנה כתב את הספר "מסע בין כוכבים", המסכם את עונת ה-NBA של 1992. בשנת 2000 עבר לכתוב ב"ידיעות אחרונות". בשנת 2007 שב ל"מעריב", ובו הוא כתב טורים בעיקר בנושאי צבא וביטחון. הגיש את התוכנית "נכון לעכשיו" בגלי צה"ל.
במקביל החל להופיע כפרשן בערוץ הספורט, וסיקר בעיקר את ענפי הכדורסל והפוטבול, ושימש ככתב קבוע במגזין "בלייזר". כמו כן הגיש בערוץ הספורט את המגזין השבועי "חמישיות" יחד עם צביקה שרף ושימי ריגר.
במרץ 2006 מונה למגיש קבוע בתוכנית ליל השבת של ערוץ 10, "שישי", לצד רביב דרוקר. את התוכנית הגישו השניים עד תחילת אפריל 2009, עת עברה התוכנית למתכונת חדשה. באוגוסט 2011 הודיע שלח על פרישתו מצוות התוכנית "המקור" מסיבות אישיות. שלח יצר עבור ערוץ 10 את הסרט הדוקומנטרי "אחריי", שבו בחן את השינויים שחלו בחטיבת הצנחנים ובצה"ל בשנים שחלפו מאז שחרורו שלו משירות סדיר ומילואים, זאת באמצעות פלוגת הטירונים במחזור הגיוס של אוגוסט 2011 בגדוד 202 של הצנחנים אל מול פלוגת מחזור נובמבר 1977 בגדוד, שבה שירת הוא עצמו.
ב-2003 פרסם את הספר "המגש והכסף", הדן ביחסו של צה"ל לחברה הישראלית ועל הצורך בהפיכתו לצבא מקצועי. ב-2005 פרסם יחד עם רביב דרוקר את הספר "בומרנג: כישלון המנהיגות באינתיפאדה השנייה". הספר זכה בפרס צ'צ'יק מטעם המכון למחקרי ביטחון לאומי. באפריל 2007 התפרסם הספר שכתב עם העיתונאי יואב לימור - "שבויים בלבנון", המתחקה אחר השתלשלות האירועים סביב מלחמת לבנון השנייה. בעבר הגיש את תוכנית "8 היסטוריה" בכבלים, בערוץ המדע. בשנת 2009, לאחר מבצע עופרת יצוקה, פרסם שלח בתוכנית "שישי" בערוץ 10 עדויות לוחמים אנונימיות המספרים על פשעי מלחמה שהיו שותפים להם בזמן המבצע. בעקבות התוכנית הפרקליטות הצבאית פתחה בחקירת העדויות.
בשנת 2012 יעץ ליאיר לפיד בנוגע למודל גיוס חדשני לצה"ל, דבר שלפיד כלל במצע הבחירות של מפלגתו, "יש עתיד".
שלח כתב עם אביו, חזי, את הספר "המדריך ליוליסס", המפרש את הרומן של ג'יימס ג'ויס. הספר יצא לאור ב-2012, לאחר מותו של האב. באפריל 2021 לאחר פרישתו מהכנסת חזר לשדר משחקי NBA בערוץ הספורט, ובהמשך לקח חלק בשידורי אולימפיאדת טוקיו 2020, גם כן בערוץ הספורט.
ב-14 ביולי 2021 החל להגיש את הפודקאסט "האמת היא".
קריירה פוליטית (2013-2021).
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הצטרף למפלגת "יש עתיד". הוא שובץ במקום השישי ברשימת המפלגה ונבחר לכנסת.
לאחר הבחירות מונה ליו"ר סיעת "יש עתיד" בכנסת, והיה חבר בוועדת הכספים ובוועדת החוץ והביטחון.
במסגרת כהונתו יזם יחד עם דב חנין, אורלי לוי-אבקסיס וקבוצת חברי כנסת מצטרפים תיקון לחוק זכויות התלמיד האוסר על אפליה מטעמים של זהות מגדרית או נטייה מינית במערכת החינוך. עמד בראש השדולה הגאה לצד ניצן הורוביץ (מרצ) ובראש שדולת התרבות.
במהלך הכנסת התשע עשרה קידם שלח את "חוק הריכוזיות", אשר נועד לצמצם את יוקר המחיה, לעודד תחרותיות במשק ולסייע לעסקים קטנים ובינוניים. כמו כן היה נציג סיעת "יש עתיד" בוועדת שקד, שחוקקה את התיקון לחוק שירות ביטחון שעסק בגיוס בני ישיבות לצה"ל.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הוצב שלח במקום השישי ברשימת יש עתיד, ונכנס לכנסת. בכנסת העשרים היה חבר בוועדת החוץ והביטחון ושימש כיו"ר סיעת יש עתיד בכנסת. כיהן כיושב ראש שדולת העצמאיים ויושב ראש שדולת התרבות. בנובמבר 2015 פרסם את ספרו "האומץ לנצח - מדיניות ביטחון לישראל", בו הניח יסודות לתפיסת ביטחון עדכנית למדינת ישראל. הספר זיכה את שלח בפרס יצחק שדה לספרות צבאית ובפרס צ'צ'יק. עם איחודה של מפלגת "יש עתיד" עם מפלגות "חוסן לישראל" ו-"תל"ם - תנועה לאומית ממלכתית", לקראת הבחירות לכנסת ה-21 – הוצב שלח במקום השמיני של רשימת "כחול לבן", ונבחר לכהונה שלישית בכנסת כשהרשימה כולה קיבלה 35 מנדטים.
ב-24 במרץ 2020, ובעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל, נבחר לעמוד בראש הוועדה המיוחדת להתמודדות עם הנגיף. הוועדה תוכננה לטפל במשבר מהזווית הבריאותית, הכלכלית והממשלתית. בהמשך, מונה לעמוד בראש הועדה לביקורת המדינה.
ב--2 בספטמבר 2020 קרא לקיים פריימריז לראשות יש עתיד והודיע על רצונו להתמודד בהם מול יו"ר המפלגה יאיר לפיד. ראש המפלגה, יאיר לפיד, סירב ואף דאג לסלקו מקבוצת הוואטסאפ המפלגתית. לאחר מכן פרש שלח מהמפלגה וניסה לרוץ בראש רשימה עצמאית, אך משראה כי הרשימה לא תעבור את אחוז החסימה, הודיע כי לא יתמודד בבחירות. לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים הצטרף במאי 2021 כעמית מחקר בכיר למכון למחקרי ביטחון לאומי.
מפלגת תנופה (2020-2021).
ב-24 בדצמבר 2020 הודיע שהוא עוזב את יש עתיד ומקים את מפלגה בראשותו, והתפטר מהכנסת כשלושה ימים לאחר מכן. שם המפלגה "תנופה" הוכרז ב-2 בינואר 2021. שלח הצטרף למעשה אל רועי כהן, נשיא ארגון העצמאים להב שמשמש גם כיו"ר המפלגה הלא פעילה "מפלגת העצמאים והעסקים בישראל". ב-4 בפברואר 2021, מספר שעות לפני סגירת הרשימות לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הודיע על פרישה מהבחירות.
הצעות חוק מרכזיות.
בין הצעות החוק שהגיש: הצעת חוק משרת מילואים פעיל להסדרת מעמד משרתי המילואים, הצעת החוק הגדלת הסיוע למשרתי מילואים עצמאיים והצעה לתיקון חוק הפרשנות הקובעת כי בכל מקום בחוק שאוסר על אפליה, האיסור יחול גם נגד אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית. בנוסף, יזם את הצעת חוק לשינוי אמות המידה לזכאות לנכי צה"ל בהתאם למסקנות ועדת גורן, והצעת חוק "החולה הנוטה למות" שמטרתה לאפשר מיתת חסד בישראל לחולים סופניים.
חיים אישיים.
היה נשוי לד"ר מיכל שלח (אשר נפטרה בשנת 2009). הוא אב לשניים ומתגורר בגנתון. אחיו, אמיר שלח, היה משנה למנכ"ל מגדל.
כתחביב, שלח רץ למרחקים ארוכים. השתתף, בין השאר, במרתון שיקגו בשנת 2005. שיאו האישי, העומד על 2:52:16 שעות, נקבע במרתון רוטרדם באפריל 2008.
יהונתן בן עוזיאל
מרקו ון באסטן
פנחס צינוביץ
פנחס צינוביץ (13 בספטמבר 1943 – 27 בפברואר 2007) היה צייר ישראלי.
חייו.
צינוביץ נולד בקיבוץ דפנה בגליל העליון ב-13 בספטמבר 1943. בוגר בצלאל (1967 - 1970), ב-1967 למד עיצוב גרפי באולפן בתל חי, ב-1989 זכה בפרס בנק דיסקונט לאמן ישראלי מטעם מוזיאון ישראל בירושלים, וב-2002 זכה בפרס שר התרבות לאמן ישראלי.
בשנת 1965, בזמן שירותו הצבאי נפגע קשה. פציעתו השפיעה על דרך חיו ויצירתו, תוך כדי השיקום הגופני והנפשי חזר לצייר והחליט להפוך את התחביב למקצוע. שלוש שנים אחר כך עבר להתגורר בקיבוץ צובה בהרי ירושלים והקים שם סטודיו לציור. בין השנים 1972–1979 עסק בעיקר בתחריט והדפס אמנותי ובין השנים 1979 עד 1993 צייר בצבעי שמן על דיקט ובד ובצבעי מים על נייר.
צינוביץ השתתף והציג בתערוכות רבות בעיקר בארץ. בין תערוכותיו החשובות: ב-1993 הציג תערוכת יחיד גדולה במוזיאון תל אביב, ב-2005 הציג את התערוכה "ציור בורא" במשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד, וכן תערוכות רבות בגלריה שלוש בתל אביב, בגלריה בתל חי, בגלריה גבעת חביבה, בגלריה לאמנות תל אביב, ובגלריה בקיבוץ כברי.
צינוביץ צייר בסגנון מופשט. ציוריו הם מסוג אקספרסיוניזם עדין ומופשט. ציוריו היו מלאי המצאות וחידושים ציוריים.
נפטר ב-27 בפברואר 2007.
אריה הנדלר