באולימפיאדת סידני, 2000, סיים אורבך במקום השמיני והעפלה ראשונה של שחיין ישראלי לגמר אולימפי במשחה אישי, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.74 שניות. בשלב חצי הגמר קבע שיא ישראלי חדש של 55.31 שניות. בנוסף הוא סיים במקום ה-14 במשחה שליחים 4X100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש 3:22.06 דקות (אורבך קבע בזינוק שליחים תוצאה של 49.68 שניות) ובמקום ה-17 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.39 דקות. כשחיין ראשון הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 56.12 שניות.
זהו ההישג השני בטיבו של שחיין ישראלי באולימפיאדה לאחר שיעקב טומרקין סיים שביעי במשחה ל-200 מטר גב באולימפיאדת לונדון (2012).
אליפויות עולם.
בגמר אליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיים אורבך במקום השביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.97 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 55.62 שניות ועלה מהמקום החמישי.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 סיים אורבך במקום ה-16 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.33 שניות ביחד עם שחיין נוסף, לאחר מספר שעות נערכה ביניהם תחרות, swimoff, שבה שחה בתוצאה של 56.61 שניות, סיים שני ודורג במקום ה-17 הכללי ולא עלה לשלב הבא בתחרות. בנוסף, הוא סיים במקום ה-26 במשחה ל-50 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 26.56 שניות.
אליפויות אירופה.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 קבע אורבך במשחה ל-100 מטר גב תוצאה של 58.57 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.87 דקות
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1997 זכה אורבך במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 55.88 שניות, אחרי הספרדי אלוף העולם מרטין לופז זוברו (55.71 שניות). בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 55.96 שניות ועלה ראשון לגמר. הייתה זו המדליה הראשונה ששחיין ישראלי השיג במפעל זה. סיים במקום ה-14 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.39 דקות. בנוסף, הוא סיים במקום החמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אלכסייב, ערן גרומי וברוק, בתוצאה של 3:43.64 דקות, התוצאה שקבע בסגנון הגב הייתה 56.41 שניות.
ובמקום השביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם ברוק, אורן אזרד וגרומי, בתוצאה של 3:23.10 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשפילד, אנגליה בדצמבר 1998 זכה אורבך במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 53.64 שניות. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 53.77 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 זכה אורבך במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.87 שניות, אחרי סטיב תלוק מגרמניה (55.16 שניות) וגרודאן קוזול מקרואטיה (55.84 שניות). בנוסף, הוא קבע במשחה ל-50 מטר גב תוצאה של 26.62 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי 2000 סיים אורבך במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.94 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 55.64 שניות, שתי מאיות השני איטי מהשיא הישראלי שלו, ועלה מהמקום הראשון. בנוסף, הוא סיים במקום ה-19 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.85 שניות ובמקום השמיני במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.48 דקות, ביחד עם טל שטריקר יואב מאירי ויואב ברוק. התוצאה שקבע בסגנון הגב הייתה 56.06 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2002 סיים אורבך במקום ה-11 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.71 שניות.
על אף הישגיו נחשב אורבך על ידי מאמנו לאוניד קאופמן ואחרים בעולם השחייה, כמי שניחן בכישרון ובפוטנציאל רב אך לא מימש אותו במלואו. לאורך השנים הלין מאמנו קאופמן פעמים רבות, על כך שחניכו אינו מתאמן מספיק ועל כך שראשו מצוי יותר מדי בעיסוקיו שמחוץ לבריכה.
אורבך פרש משחייה מקצועית בשנת 2002.
מחוץ לספורט.
מאז חדל להתחרות בשחייה מקצועית בשנת 2002 החל אורבך לעסוק בדוגמנות. בין היתר שימש פרזנטור של חברת פוקס, לצד יעל בר זוהר, עד שנת 2004. כמו כן, דיגמן עבור "ספיד סטיקס" ו"מגה ספורט" והיה מנחה טלוויזיה בערוץ החיים הטובים. בשנת 2006 הוא השתתף בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" שם רקד עם הרקדנית דורית מילמן.
באביב 2007 הצטרף אורבך לקבוצת יזמים שהקימו בר שכונתי שנקרא "הברגמן". תהליך זה האיץ את קידומו של איתן לעולם העסקי שאליו נכנס לראשונה כשהקים בית ספר לשחייה, בו הוא משמש עד היום כבעלים, כמאמן וכמדריך שחייה אישי.
בשנת 2008 אף פתח משרד יחסי הציבור יחד עם הילה אסולין ונקרא ״הילה אסולין ואיתן אורבך תקשורת, תדמית ויח"צ״.
השתתף בקיץ 2011 בתוכנית המציאות "הדור הבא 24/7" ששודרה בערוץ 10, יחד עם שלושה מחבריו הרווקים, כאשר 14 בנות רווקות נלחמות על לבו..
בימים אלו אורבך בעל רשת של בתי ספר לשחייה ברחבי הארץ המתמקדת בלימודי שחייה לילדים וחוגים לכל הגילאים.
בשנת 2016 התחתן עם בת זוגו ריטה קסלמן.
iPAQ הוא מותג מחשבי כף־יד המבוססים על מערכת ההפעלה Windows Mobile (או PocketPC כפי שנקראה בעבר) של תאגיד מיקרוסופט. המותג נוסד על ידי יצרנית המחשוב Compaq באפריל 2000. מאוחר יותר נקנה המותג על ידי חברת HP שממשיכה לפתח ולייצר כיום מחשבי כף יד מתוצרתה תחת השם iPAQ. ה- iPAQ זכה להצלחה רבה ושלט לאורך זמן בשוק מחשבי הכף יד בפלטפורמה זו.
ההיסטוריה.
במהלך ההיסטוריה של דגמי iPAQ היו דגמים שהשאירו את חותמם ההיסטורי על עולם מחשבי הכף יד, והיו דגמים שנחשבו לכישלון עוד לפני שיצאו לחנויות. ה- iPAQ הוא המותג הוותיק ביותר כרגע בשוק מחשבי הכף יד המבוססים על מערכות הפעלה מתוצרת מיקרוסופט.
הדגמים הראשונים.
Compaq לא החלה את דרכה בשוק מחשבי הכף יד עם ה- iPAQ. בסוף שנות ה-90 היו אלו דגמי Aero שהתחרו בעיקר במכשירים מתוצרת HP ו-CASIO. הדגמים הראשונים מהמותג החדש היו ממשפחת iPAQ h3600, אשר הושקו באפריל 2000. הם הריצו את מערכת ההפעלה שהושקה זמן לא רב לפני כן, PocketPC 2000. מערכת ההפעלה החדשה הייתה קפיצת דרך רצינית לעומת הגרסאות הקודמות וכללה ממשק משתמש משופר. סדרת ה- h3600 של Compaq זכתה להצלחה רבה על פני הדגמים המתחרים מתוצרת HP ו-Casio בעיקר בזכות החומרה המתקדמת והעיצוב המושך שיחד את הדגם של Compaq על פני המתחרים. בשילוב עם מערכת הפעלה חדשה, הדגם זכה להצלחה רבה שנגסה בנתח השוק של מכשירי ה-Palm ששלטו באותה תקופה בשוק מחשבי הכף יד.
דגמי ה- h3600 התאפיינו במעבד חזק מאוד במונחים של אותם זמנים (206MHz), במסכים צבעוניים ברמת הפרדה של 12bit (כלומר 4096 צבעים שונים) ובזיכרון גדול במונחים של אותם ימים (החל מ-32MB בדגמים 3630 ו- 3650, ועד 64MB בדגם 3670). יחודו העיקרי של ה- iPAQ על פני המתחרים היה האפשרות להוסיף לו התקנים נוספים באמצעות מה שנקרא "שרוולי הרחבה", שהיו מתלבשים על חלקו האחורי של המכשיר והיו מוסיפים לו אופציות כגון הרחבת זיכרון, קישוריות אלחוטית, יציאות וידאו או אפילו מצלמה. במקביל לדגמי h3600 הושק גם הדגם iPAQ h3100 - דגם זול יותר ופשוט יותר שלא זכה להצלחה לה זכו הדגמים האחרים.
תקופת PocketPC 2002.
עם השקת מערכת ההפעלה החדשה יותר של PocketPC 2002 בסוף שנת 2001 הכריזה Compaq על הסדרות h3700 ו-h3800. מכשירי ה-h3700 היו זהים לסדרת ה h3600 מלבד העובדה שהגיעו עם מערכת ההפעלה החדשה כשהיא כבר מובנית בתוכם. סדרת ה-h3800 הייתה סדרה חדשה ומשופרת. Compaq המשיכה עם הקו העיצובי שאפיין את הדגמים הקודמים שלה, קו שלטענת רבים מסביר את הצלחתו של המכשיר. השיפורים בדגמים החדשים התבטאו במסך איכותי יותר בעל הפרדת צבעים של 16bit (הפרדה של 65,536 צבעים), ואופציה חדשה להרחבת זיכרון באמצעות חריץ הרחבה מובנה התומך בכרטיסים מסוג SD/MMC. למרות חריץ ההרחבה המובנה, Compaq לא זנחה את רעיון ההרחבה באמצעות שרוולים. יתרה מזאת, הדגמים החדשים תאמו לשרוולים של הדגמים הישנים, דבר שהקל מאוד על בעלי הדגם הישן שרצו לרכוש את הדגם החדש. אחד הדגמים (3780) כלל גם התקן תקשורת אלחוטית מובנית בתקן Bluetooth שהיה חדיש מאוד ונדיר באותה תקופה.
בעקבות ההצלחה של סדרת ה-H3800 הכריזה Compaq על סדרת ה- H3900. השיפורים בדגמים החדשים התבטאו במסך משופר, ומעבד חדש במהירות של 400MHz, בנוסף למשדר תת-אדום לטווחים ארוכים (שהוסיף למחשב אופציה לתפקד גם כשלט לטלוויזיה באמצעות תוכנה מובנית). הדגמים החדשים לא היוו שדרוג מהותי מהדגמים הקודמים וגם מבחינה חיצונית הם נראו בדיוק כמו דגמי ה-H3800. דגם זה היה האחרון שנוצר תחת חברת Compaq.
שנות HP הראשונות.
לאחר השתלטות HP על המותג נוצרו הרבה ספקולציות בשאלה כיצד יראו הדגמים החדשים. HP הייתה אחת מהמתחרות של Compaq בשוק מחשבי הכף יד (כמו גם בשוק המחשבים האישיים והניידים) ולכן המהלך נראה תמוה בעיני רבים. HP ציינה כי תפסיק לייצר מחשבי כף יד תחת מותג הבית שלה שנקרא Jornada, ותשקיע את משאביה בפיתוח דגמי iPAQ חדשים תוך שימוש בידע ובניסיון שצברה מפיתוח ה-Jornada לאורך השנים. היו שטענו שמדובר במהלך שימחוק את התחרות מהשוק, עם היעלמותה האלגנטית של המתחרה CASIO (שכנראה לא הייתה מעוניינת בפיתוח דגמים חדשים) ואי המצאות מתחרה הולם שהצליח להגיע לנתח שוק משמעותי.