בעקבות עליית היטלר לשלטון חיסל שוקן את מרבית עסקיו בגרמניה, ובינואר 1934 עלה לארץ ישראל. הוצאת שוקן המשיכה לפעול בברלין, עד שהנאצים סגרו אותה בשנת 1938. הוצאת שוקן הוקמה בירושלים ובתל אביב. ב־1940 עבר לניו יורק וב-1945 הקים את הוצאת הספרים באנגלית "Schocken Books", בה העסיק את נחום גלאצר, ששימש כמורה פרטי של ילדיו בגרמניה בתחילת שנות ה-30. הוצאת שוקן בניו יורק הוציא לאור באנגלית את ספריהם של פרנץ קפקא, חנה ארנדט, גרשם שלום וולטר בנימין. הוצאת שוקן בניו יורק נמכרה להוצאת רנדום האוס, בשנת 1987 והיא פועלת באופן נפרד מההוצאה בישראל.
מ-1958 עד 1972 היה גרשום שוקן המו"ל של ההוצאה ומשנת 1972 המו"ל היא רחלי אדלמן, נכדתו של שלמה זלמן שוקן. הוצאת שוקן חברה בהתאחדות המו"לים בישראל. בשנת 2013 נבחרה רחלי אידלמן בפעם השמינית לתפקיד יו"רית ההתאחדות.
בשנת 1997, קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב כי משכל הוצאה לאור הפרה את זכות היוצרים שבבעלות הוצאת שוקן ביצירות עגנון. בשנת 2013 פוצתה על ידי האוניברסיטה העברית, לאחר שנקבע שהפרה את זכויות היוצרים של ההוצאה בהדפסת מקראות ושימוש בקטעים מספרים במחשבי האוניברסיטה.
ספרי ההוצאה.
ההוצאה היא אחת ההוצאות המובילות בישראל, ובין 1,500 הספרים שהוציאה לאור נמצאים הסופרים החשובים בספרות העולמית שתורגמו מעשרות שפות לעברית. ספרים ביהדות במדעי הרוח ובמדעי החברה, ספרות ושירה עברית מקורית כשירתו של יהודה עמיחי, ביוגרפיות ומילונים וספרות אקטואלית. ההוצאה מוציאה לאור גם ספרי ילדים שזכו להצלחה רבה, ביניהם ספרי "הפיה לילי" וסדרת ״פינוקי״.
אוסקר ון דילן
מר סמית הולך לוושינגטון
מר סמית הולך לוושינגטון (באנגלית: Mr. Smith Goes to Washington) הוא סרט דרמה מ-1939 בבימויו של פרנק קפרה, אודות הממשל האמריקני. הסרט היה מועמד לאחר הקרנתו לאחד עשר פרסי אוסקר (וזכה רק עבור התסריט המקורי). הוא הפך את ג'יימס סטיוארט לכוכב קולנוע. בסרט כיכבו גם ג'ין ארתור וקלוד ריינס; כמו גם קבוצת שחקני משנה ידועים, ביניהם: אדוארד ארנולד, גיא קיבי, צ'ארלס ליין, יוג'יו פאלט ותומאס מיטשל. הוא נכתב בידי לואיס ר' פוסטר וסידני בוכמן. הסרט כונה "בעל חשיבות תרבותית" על ידי ספריית הקונגרס ונבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.
תקציר העלילה.
סנאטור סאם פולי נפטר במהלך כהונתו, ומושל מדינתו (שמה לא צוין), יוברט "האפ" הופר (גיא קיבי), נדרש למנות לו מחליף.
זהותו של המחליף חשובה במיוחד לג'ים טיילור (אדוארד ארנולד), אדם תקיף ורב השפעה במפלגה, המבקש להעביר חוק להקמת סכר במדינה במימון פדרלי. טיילור תובע מהמושל הופר למנות לתפקיד את הוראס מילר הצייתן, ולדרישתו מצטרף הסנאטור השני מטעם המדינה, ג'וזף פיין (קלוד ריינס), אשר יחד עם הסנאטור פולי קידם את הצעת החוק עד כה, ועתידו הפוליטי תלוי במידה רבה בהיענותו לטיילור.
מצד שני, מתעוררת תגובה ציבורית נגד מינוי מילר, אשר יהווה חיזוק לשליטתו המשחיתה של טיילור במדינה, ובעד המועמד הרפורמטור הנרי היל.
המושל הופר מצוי בבעיה. אם ימנה את מילר - יעורר כעס ציבורי רב, ואם ימנה את היל - יכעיס את טיילור. כך או כך, יסכן את תפקידו ומעמדו הפוליטי. כשהוא מגיע לביתו, הוא מופתע מתביעת ילדיו למינוי מועמד שלישי - ג'פרסון סמית (ג'יימס סטיוארט), מנהיגה של תנועת נוער בשם "The Boy Rangers". המושל יושב על המדוכה ואין ביכולתו לבחור בין הרפורמטור למוקיון הפוליטי, ולפיכך הוא מחליט להטיל מטבע. ברגע שהמטבע נוחת על השולחן כשהוא ניצב באופן אנכי - נתמך בעיתון שבו מופיעה כתבה על מר סמית - הוא מחליט לבחור בסמית, כשהוא סבור כי תדמיתו הנקייה, מחד, תרצה את הציבור, בעוד שתמימותו, מאידך, תהפוך אותו קל להשפעה מצד המנגנון הפוליטי של טיילור.
סמית נלקח תחת חסותו של הסנאטור ג'וזף פיין (קלוד ריינס) - המוערך ציבורית, אך מושחת לאמתו של דבר. סמית מעריץ אותו כיוון שהוא סבור שהוא אדם ישר, וכן כיוון שהיה חברו הוותיק והטוב ביותר של אביו המנוח. הוא מפתח משיכה מיידית לבתו של הסנטור, סוזן פיין (אסטריד אלווין). העיתונות בוושינגטון משגרת עד מהרה חיצי לעג כלפי סמית בשל היותו תמים וקל דעת, ולאחר שתמונה מביכה שלו מתפרסמת בעמוד הראשי, נטען שאין לו מה לחפש בוושינגטון. פיין, על מנת להעסיק את סמית, מציע לו להגיש הצעת חוק.
הצעת החוק מייפה את כוחו של הממשל הפדרלי להלוות על מנת לרכוש אדמה במדינת הולדתו עבור מחנה נערים לאומי, שאותו ישלמו חזרה לאוצר של ארצות הברית, מהתרומות שיגויסו מצעירים ברחבי אמריקה. התרומות זורמות באופן מיידי. אתר מחנה הנערים המוצע ניצב על אותה חלקת אדמה בקניון טרי, שהוא חלק מתוכנית ההשקיה של טיילור הזוכה בתמיכת סנטור פיין, על מנת לבנות את סכר וילט קריק.
המכונה הפוליטית משתמשת בפיין כבנשק, מאשימה את סמית בניסיון לגרוף רווחים מהצעת החוק שלו על ידי הנפקת הוכחה מזויפת שיש בבעלותו של סמית אדמה באותו שטח, וכי הוא ירוויח הון אישי מהקמת מחנה הנערים. ברגע שניתנת לסמית ההזדמנות להגן על עצמו, הוא מוכה הלם מבגידתו של פיין ובורח מן הוועדה. על כל פנים, העוזרת והמזכירה הצינית שלו, קלאריסה סונדרס (ג'ין ארתור) הגיעה לכלל אמונה בו ומדברת על ליבו שיגיש פיליבסטר בסנאט, רגע לפני שנערכת ההצבעה לגרש אותו. כך פותח סמית, בעידודה ובסיוע של סונדרס מן היציע, בפיליבסטר שנמשך יממה תמימה. ברם דא עקא, שלפי הוראותיו של טיילור, עיתונים ותחנות רדיו במדינת הולדתו של סמית מסרבים לדווח על מה שיש לסמית להגיד, ואף מעוותים את העובדות על מנת להפנות את דעת הקהל נגדו. אפילו מאמץ שעורכים נערי תנועת הנוער שסמית מנהיג על מנת להפיץ את החדשות נבלם באמצעות התקפות בריוניות שנערכות על ידי עושי דברו של טיילור.
על אף שנדמה כי אפסה כל תקווה בעיר מולדתו, מתחילים הסנאטורים לשית לבם אליו, חרף תשישותו המוחלטת של סמית והצרידות שבקולו. בשלב זה שולף פיין את הקלף האחרון בשרוולו: הוא מביא ארגזים של מכתבים ומברקים ממדינת הולדתו של סמית שדורשים את גירושו. שבור לנוכח התפתחות זו, נאחז סמית בקרן אחרונה של תקווה לנוכח חיוך ידידותי הנשלח אליו מאת נשיא הסנאט (הארי קרי). במשפטים האחרונים של נאומו הוא פונה באופן אישי לפיין, ולאחר שהוא נודר כי ימשיך בדרכו עד שיימצא מי שיהיה מוכן להקשיב לו הוא מתמוטט באפיסת כוחות. סנאטור פיין עוזב את חדר הסנאט רווי רגשות אשמה ומנסה להתאבד. לאחר שעוצרים בעדו, הוא מתפרץ לתוך אולם הסנאט, מתוודה בקול רם על כל מזימתו הזדונית ומאשש את ניקיון כפיו של סמית.
הפיליבסטר של סמית והעידוד המרומז לו הוא זוכה מנשיא הסנאט, מסמלים שניהם את אמונתו של הבמאי בהבדל שיש באפשרותו של אדם בודד לחולל. נושא זה יידון אפילו בהרחבה רבה יותר בסרטו של קפרה "אלו חיים נפלאים" ויוזכר גם בסרטיו האחרים.
השפעה תרבותית.
מיד לאחר שהופץ לראשונה, הותקף הסרט על ידי העיתונות הוושינגטונית והפוליטיקאים בקונגרס של ארצות הברית, כסרט אנטי-אמריקאי ופרו-קומוניסטי, בשל תיאורי השחיתות בממשל האמריקאי.
הסרט הוחרם בגרמניה הנאצית, איטליה הפשיסטית וספרד הפלנגית. קפרה מספר שהסרט דובב בארצות אירופאיות מסוימות על מנת לשנות את המסר שלו, כדי שיתאים יותר לאידאולוגיה הרשמית. בזמן שנאכף חרם על סרטים אמריקאים בצרפת הכבושה על ידי גרמניה ב-1942, בחרו בתי קולנוע אחדים להקרין את "מר סמית הולך לוושינגטון" כסרט האחרון בטרם ייכנס החרם לתוקפו, ונמסר כי בעל בית קולנוע אחד בפריז הקרין את הסרט ללא הפסקה במשך שלושים יום לאחר החרם.
Fear of a Blank Planet
Fear of a Blank Planet הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת הרוק המתקדם הבריטית פורקיופיין טרי. האלבום יצא לאור ב-16 באפריל 2007 בבריטניה ובאירופה, וב-24 באפריל 2007 בארצות הברית.
בשונה מאלבומיה האחרים של הלהקה, אלבום זה הוא אלבום קונספט, המורכב מיצירה אחת המחולקת לשש רצועות. שמו של האלבום מתייחס לאלבומם של Public Enemy משנת 1990 - Fear of a Black Planet, העוסק בחלקו בנושא הגזענות. בריאיון עם סולן הלהקה סטיבן וילסון, הוא אמר שבעוד שבשנות השמונים בעיית הגזענות הייתה במרכז תשומת הלב הציבורית, הדור של ימינו ריקני (blank), ומתעניין בעיקר בטכנולוגיה ובגאדג'טים שונים.
הנושא המרכזי של מילות השירים באלבום שאוב מתוך הספר "לונאר פארק" מאת ברט איסטון אליס. בספר מתואר טיפול בילד בעייתי בעזרת תרופות, צפייה בטלוויזיה ומשחק ב-Xbox, המנתקים את הילד מהעולם החיצון. האלבום מתאר את הדברים מנקודת מבטו של הילד, בשונה מהספר שמציג את נקודת המבט של האב.
השמעות הבכורה של שירי האלבום, פרט ל-Way Out of Here, התקיימו בספטמבר ונובמבר 2006, בזמן סיבוב ההופעות לקידום "Arriving Somewhere", ה-DVD הראשון המציג הופעה של הלהקה.
בדצמבר 2006 גילה רוברט פריפ כי ערך דוגמאות מהשיר Nil Recurring ששלח לו וילסון, אך שיר זה לא מופיע באלבום.
קטעים משירי האלבום החלו להתפרסם בחודשיים שקדמו ליציאתו הרשמית, חלקם כפרסומים של הלהקה וחלקם כהדלפות. ב-21 בפברואר 2007 הלהקה פרסמה דוגמאות מכל שיר באתר המייספייס שלה. שיר הנושא של האלבום יצא לאור באתר iTunes ב-6 במרץ 2007 כשיר בונוס לאלבום Blackfield II, אלבומם השני של ההרכב Blackfield.
הקליפ לשיר הנושא באלבום יצא לאור באתר המייספייס של הלהקה ב-16 באפריל 2007, יחד עם יציאתו הרשמית של האלבום. בעקבות הטבח בווירג'יניה טק שהתרחש באותו יום בארצות הברית, חברי הלהקה הורידו את הקליפ מהאתר, משום שהרגישו שהצגתו של שיר בעל נושא זה לאחר הטבח הוא חסר טעם.