ב-26 באוגוסט 2018, ויינלנד עברה השתלת ריאה כפולה. זמן קצר לאחר הניתוח, ויינלנד קיבלה שבץ מוחי עקב קריש דם שניתק את זרימת הדם לצדו הימני של המוח שלה. ב-2 בספטמבר 2018 ויינלנד נפטרה, בת 21 במותה. איבריה נתרמו לנזקקים ושרידיה נשרפו.
מורשת.
בשנת 2014 זכתה בפרס המלכ"רים הקטנים של לוס אנג'לס ביזנס ג'ורנל.
בשנת 2015 היא זכתה בפרס פוקס נוער של רשת פוקס וקיבלה את פרס גלוריה בארון לגיבורים צעירים.
בשנת 2016, ויינלנד הייתה אחת מ-17 "פאוור טינס" של מגזין סבנטין .
הסרט משנת 2019 נוצר בהשראת ויינלנד, אשר שימשה כיועצת לסרט. הסרט גם הוקדש לה.
הסרט התיעודי "קלייר".
YouTube Originals הוציאו סרט תיעודי על קלייר ויינלנד. הסרט בוים והופק על ידי זוכה פרס האוסקר ניקולאס ריד ("הגברת במספר 6") וראיין אזבדו ("Unpinned"), והופק על ידי פול פולי ("Unpinned").
הסרט הופץ ביום השנה הראשון למותה של ויינלנד.
מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק
מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק (באנגלית: Jodrell Bank Observatory) כולל כמה מתקני רדיו-טלסקופ, והוא מהווה חלק מ"מרכז האסטרופיזיקה של ג'ודרל בנק" (Jodrell Bank Centre for Astrophysics) באוניברסיטת מנצ'סטר. המצפה הוקם בשנת 1945 על ידי ברנרד לובל, אסטרונום רדיו באוניברסיטת מנצ'סטר במטרה לחקור קרניים קוסמיות לאחר עבודתו על המכ"ם במלחמת העולם השנייה. המצפה מילא מאז תפקיד חשוב במחקר מטאורים, קוואזרים, פולסרים ועדשות כבידה, והיה מעורב מאוד במעקב אחר גשושיות בראשית עידן החלל.
הטלסקופ הראשי במצפה הכוכבים הוא טלסקופ לובל, שהוא הרדיו-טלסקופ הניתן לכוונון השלישי בגודלו בעולם. במצפה הכוכבים ישנם שלושה רדיו-טלסקופים פעילים אחרים: טלסקופ Mark II, רדיו-טלסקופ בקוטר 13 מטרים ורדיו-טלסקופ בקוטר 7 מטרים. מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק הוא הבסיס של MERLIN (ראשי תיבות באנגלית של רשת אינטרפרומטר רב-אלמנטית הקשורה לרדיו), מתקן לאומי המנוהל על ידי אוניברסיטת מנצ'סטר מטעם מועצת מתקני המדע והטכנולוגיה (Science and Technology Facilities Council).
מרכז המבקרים של ג'ודרל בנק וארבורטום נמצאים בקהילה האזרחית לואר וויטינגטון (Lower Withington), וטלסקופ לובל ומצפה הכוכבים נמצאים בקהילה האזרחית גוסטריי (Goostrey), במחוז צ'שייר, בצפון-מערב אנגליה. אפשר להגיע למצפה הכוכבים מכביש A535. תחנת הרכבת גוסטריי על קו הרכבת בין מנצ'סטר לקרו (Crewe) נמצאת במרחק קצר משם.
המקום הוצע לארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. הבקשה אושרה בהחלטה של המושב ה-43 של ועדת המורשת העולמית ב-7 ביולי 2019 בשם "מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק". הוא נקבע כאתר מורשת עולמית על בסיס קריטריונים 1 (יצירת מופת של פאר היצירה האנושית), 2 (מציג שינוי חשוב בערכים אנושיים, לאורך תקופת זמן או באזור תרבותי של העולם, באמצעות פתרונות יצירתיים בתחומי: האדריכלות, טכנולוגיה, מפעלי אומנות אדירים, תכנון ערים או עיצוב נוף), 4 (דוגמה יוצאת דופן לסוג בנייה, אדריכלות, טכנולוגיה והנוף המדגים שלבים משמעותיים בתיזמור (ensemble) הכולל שלהם בשלבים משמעותיים בהיסטוריה של האנושות) ו-6 (קשור לאירועים או למסורות חיות בעלות רעיונות, אמונות או יצירות אומנות ועבודות ספרותיות בעלי מובהקות בינלאומית).
שנים ראשונות.
ג'ודרל בנק שימש לראשונה כאתר לפעילות אקדמית ב-1939 כאשר מחלקת הבוטניקה בפקולטה למדעי החיים של אוניברסיטת מנצ'סטר רכשה שלושה שדות באזור. האתר קרוי על שם גבעה נמוכה סמוכה הקרויה ג'ודרל בנק ("גדת ג'ודרל"), הקרויה על שם ויליאם ג'ודרל (William Jauderell), קשת בצבא אנגליה במאה ה-14, שצאצאיו התגוררו באחוזה שכיום היא בית הספר "טרה נובה". האתר הורחב ב-1952 כאשר נרכשה חווה מג'ורג' מסי (George Massey) שבה הוקם טלסקופ לובל.
האתר שימש בפעם הראשונה למחקר באסטרופיזיקה ב-1945, כאשר ברנרד לובל השתמש בחלק מהציוד שנשאר ממלחמת העולם השנייה, כולל מכ"ם טיווח, במטרה לחקור קרניים קוסמיות. הציוד היה מערכת מכ"ם מדגם GL II שבנה הפיזיקאי והאסטרונום ג'יימס סטנלי היי (James Stanley Hey), ושפעלה באורך גל של 4.2 מטרים. במקור התכוון לובל להשתמש בציוד במנצ'סטר, אבל הפרעות חשמליות שנגרמו מהחשמליות שפעלו ברחוב אוקספורד הסמוך מנעו זאת. הוא העתיק את הציוד לג'ודרל בנק, כ-40 קילומטרים דרומית לעיר, ב-10 בדצמבר 1945. המחקר העיקרי של לובל היה בתחום הדי רדיו חולפים, ועד אוקטובר 1946 הוא הוכיח כי נגרמו ממסלולי מטאורים מיוננים. אנשי הצוות הראשונים היו אלף דין ופרנק פודן שצפו במטאורים בעין בלתי מזוינת במקביל ללובל שבחן את האותות האלקטרומגנטיים תוך שימוש בציוד. בפעם הראשונה שלובל הפעיל את המכ"ם, ב-14 בדצמבר 1945, היה מטר המטאורים של הג'מינידים בשיאו.
במהלך השנים אחר-כך צבר לובל ציוד רדיו צבאי לשעבר, כולל בקתה ניידת, המכונה בצבא "פארק רויאל". הבניין הקבוע הראשון היה סמוך לבקתה ונקרא על שמה.
הטלסקופ זרקור.
ב-1946 השאיל הצבא לג'ודרל בנק רדיו-טלסקופ המכונה זרקור, הוא כלל סדרה של אנטנות יאגי ושימש לתצפיות אסטרונומיות.
ב-9 וב-10 באוקטובר 1946 הבחין הטלסקופ ביינון באטמוספירה שנגרם ממטאורים במטר המטאורים של הדרקונידים. כאשר סיבבו את האנטנה ב-90 מעלות בשיא המטר, צנח מספר האיתורים לרמת הרקע, מה שהוכיח שהאותות החולפים שזוהו על ידי המכ"ם נגרמו מהמטאורים. הטלסקופ שימש אז לקביעת נקודת ההקרנה של המטאורים. דבר זה היה אפשרי כיוון שקצב ההדים היה במינימום בנקודת ההקרנה, ובמקסימום ב-90 מעלות ממנה. הטלסקופ ומקלטים אחרים באתר, חקרו את זוהר הקוטב שנצפה בתחילת אוגוסט 1947.
הטלסקופ טרנזיט.
טלסקופ טרנזיט היה רדיו-טלסקופ מסוג טלסקופ זניט (טלסקופ המצביע לזניט) פרבולואידי בקוטר 66 מטרים שנבנה ב-1947. בזמנו היה זה הרדיו-טלסקופ הגדול בעולם. הוא היה בנוי מרשת של תילים שהייתה תלויה מטבעת של עמודי פיגומים בגובה 7.3 מטרים, שהתמקדה באותות רדיו בנקודת מוקד בגובה 38 מטרים מעל פני הקרקע. הטלסקופ צפה ישירות מעלה, אבל ניתן היה לשנות את כיוון האלומה במידת מה על ידי הטיה של התורן במטרה לשנות את מיקומה של נקודת המוקד. תורן המוקד הוחלף מעץ לפלדה לפני שהבנייה הושלמה.
הטלסקופ הוחלף על ידי טלסקופ לובל בר הכוונון שקוטרו 76 מטרים. ואחר-כך נבנה באותו מקום רדיו-הטלסקופ Mark II.
הטלסקופ היה מסוגל למפות רצועה בת ±15 מעלות סביב הזניט בתדירויות של 72 ו-160 מגה-הרץ, בכושר הפרדה של מעלה אחת ב-160 מגה-הרץ. הוא גילה רעשי רדיו מגלקסיית אנדרומדה בקבוצת הכוכבים אנדרומדה, הזיהוי הוודאי הראשון של מקור רדיו חוץ גלקטי, ואת השרידים של הסופרנובה של טיכו בתדירויות הרדיו. סופר נובה זו טרם זוהתה באותה תקופה באמצעות אסטרונומיה אופטית.
טלסקופ לובל.
טלסקופ "Mark I", הידוע כיום כטלסקופ לובל, היה אנטנת רדיו-טלסקופ בת כוונון בקוטר 76.2 מטרים, שהייתה הגדולה ביותר בעולם כאשר נבנתה ב-1957, תואר שבו החזיקה 10 שנים. נכון ל-2020 היא השלישית בגודלה בעולם אחרי טלסקופ גרין בנק בווירג'יניה המערבית וטלסקופ אפלסברג בגרמניה, שניהם בקוטר 100 מטרים. חלקים ממנגנוני צריחי התותחים של אוניות המערכה Revenge ו-Royal Sovereign שולבו במערכת המנועים של הטלסקופ. הטלסקופ הפך מבצעי באמצע 1957, ממש בזמן לפני השיגור של ספוטניק 1, לוויין מלאכותי מתוצרת ברית המועצות שהיה הראשון ששוגר על ידי האדם לחלל. טלסקופ לובל היה היחיד שהיה מסוגל לעקוב אחרי רקטות ההאצה של ספוטניק באמצעות מכ"ם, ואיתרה אותה לראשונה ממש לפני חצות ב-12 באוקטובר 1957, שמונה ימים לאחר ששוגרה.
בשנים לאחר מכן עקב הטלסקופ אחרי גשושיות חלל שונות. בין 11 במרץ ל-12 ביוני 1960, הוא עקב אחר הגשושית פיוניר 5 ששגרה נאס"א מארצות הברית. הטלסקופ שלח פקודות לגשושית, כולל אלו להפרדתה מהרקטה שנשאה אותה, ולהפעיל את המשדר החזק יותר שלה כאשר הגשושית נמצאה במרחק של 12 מיליון קילומטרים מכדור הארץ. הוא קיבל נתונים מהגשושית, הרדיו-טלסקופ היחיד בעולם שהיה מסוגל לעשות זאת. בפברואר 1966, התבקש מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק על ידי ברית המועצות לעקוב אחר נחתת הירח הבלתי-מאוישת לונה 9, ולתעד באמצעות העברת פקס תמונות ששיגרה מפני הירח. התצלומים נשלחו לעיתונות הבריטית ופורסמו לפני שהסובייטים פרסמו אותם ברבים. ב-1969 עקב הטלסקופ אחר הנחתת לונה 15 של ברית המועצות שהתרסקה על הירח במקביל לשהות של אפולו 11 על פניו. הקלטה של הרגעים שבהם צפו המדענים של ג'ודרל בנק במשימה פורסמה ב-3 ביולי 2009.
בתמיכה של סר ברנרד לובל עקב הטלסקופ אחרי לוויינים רוסים. המצפה שיתף מידע על תצפיות על לוויינים וגשושיות עם פעילות המעקב ופיתוח הלוויינים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית במסגרת הפרויקט "Project Space Track".
מעקב אחר גשושיות חלל היה רק שבריר מזמן התצפיות של טלסקופ לובל, והשאר שימש לתצפיות מדעיות, כולל שימוש במכ"ם למדידת המרחק לירח ולנוגה. תצפיות על מייזרים אסטרופיזיקליים סביב אזורים שבהם נוצרים כוכבים וכוכבי ענק, תצפיות על פולסרים (כולל גילוי של פולסרים בתדירות של מילישנייה, והפולסר הראשון בצביר כדורי), תצפיות על קוואזרים ועדשות כבידה (כולל האיתור הראשון של עדשות כבידה ושל טבעת איינשטיין). הטלסקופ שימש לתצפיות במסגרת פרויקט סט"י.
טלסקופים Mark II ו-III.