מייקל פרידמן נולד בשנת 1951 בלוס אנג'לס, קליפורניה ל ו, סבו (אבי אביו) נולד ברומניה והיגר לניו יורק, שם הוא נהיה כותב מערכוני קומדיה לרדיו והצגות ברודוויי, סבו מת כשאביו היה בן 16. סבתו (אם אביו) האיצה באביו וכך אביו סיים את בית הספר בגיל 13. אחיו של אביו דודו של מיכאל, , סיים את בית הספר בגיל 12 ונהיה פרופסור לתנ"ך. אחיהם הקטן לא הצליח כמותם וסיים את בית הספר בגיל 16 ולכן כונה "טובי הטיפש" והוא נהיה רופא הקבוצה לקבוצת הפוטבול לוס אנג'לס ראמס ולקבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס. לאחר מות אביו, אביו של מיכאל החל לעבוד בכתיבת מערכוני קומדיה. הוא פגש את אמו של מיכאל, ננסי, רקדנית שחקנית וכותבת. בשנת 1941 הם התחתנו ועברו להוליווד. בשנת 1947 הוריו של מיכאל פרסמו את ספרם הראשון "" שנהפך לרב-מכר. בשנת 1951 נולד מיכאל. במהלך התיכון החל להתעניין באומנות והחל את לימודיו בקולג' בברקלי בשנת 1968 בלימודי אומנות ולאחר שנה עבר ללימודי מתמטיקה, לאחר ששמע הרצאה מעניינת על וחקר אותם בתקופתו כמרצה בכיר באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, לאחר שהוכיח כי קיימים מרחבי R4 אקזוטיים () לאחר שקיבל פרסים רבים על מחקרו החל לחקור מחשוב קוונטי מפני שהוא מקווה שמחשוב קוונטי יעזור לפתור בעיות מסוימות במתמטיקה, הוא הצטרף לMicrosoft StationQ תחנת מחקר במחשוב הקוונטי של מיקרוסופט בה הוא עובד עד היום.
קרול רובינסון
קרול ויויאן רובינסון (באנגלית: Dame Carol Vivien Robinson; נולדה ב-10 באפריל 1956) היא פרופסורית העוסקת בחקר הפיזיקה והכימיה התאורטית באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. בעברה הייתה פרופסורית בפקולטה לכימיה בתחום ספקטרומטריית מסה באוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה.
ביוגרפיה.
פרופסור רובינסון נולדה בקנט שבאנגליה, הוריה, דניס בראדלי וליליאן ני-הולדר הוציאו אותה מבית הספר בגיל 16 ושלחו אותה להתחיל את הקריירה כטכנאית מעבדה ב שבקנט. במהרה כישורייה התגלו וקרול נלקחה לעבודה בפייזר, חברת תרופות מהגדולות בעולם, תוך כדי לימודי התואר הראשון שלה. כאשר סיימה, פרופסור רובינסון עזבה את פרייזר והחלה ללמוד תואר שני במדעים, ב. ומשם המשיכה לתואר שלישי ב אורגניות, אשר סיימה אותו בשנתיים בלבד. לאחר מכן פרופסור רובינסון עברה לאוניברסיטת בריסטול לשם לימודי הפוסט-הדוקטורט שלה. בהמשך פרופסור רובינסון עזבה את העבודה באוניברסיטה למען זמן לגידול משפחתה, וחזרה כעבור 8 שנים ליחידה לספקטומטריית מסה שבאוניברסיטת אוקספורד, שם החלה לנתח את תהליך קיפול החלבונים. בשנת 2001 חזרה לאוניברסיטת קיימברידג`, ונהייתה לפרופסורית לכימיה הראשונה באוניברסיטת קיימברידג`, ובשנת 2009 חזרה לאוניברסיטת אוקספורד, כפרופסורית לכימיה. כיהנה כנשיאת החברה המלכותית לכימיה בשנים 2020-2018.
פריצת דרך.
פרופסור רובינסון חקרה במהלך חייה בעיקר את הכימיה האורגנית, ופריצת הדרך שלה הייתה בתחום קיפול החלבונים. בפריצתה קרול קבעה כי קומפלקסים חלבוניים גדולים מסוימים כגון הריבוזומים (מבנה חלבוני גדול המצוי בתאים, בתוספת רכיבי RNA ריבוזומאלי), הGroEL (חלבון קיפול) ווירוסי האינטקט (intact) יכולים להיווצר בפאזה הגזית. החדשנות בפריצה זאת היא היכולת למדוד את שאריות רסיסי האדים הנוצרים בקיפול החלבון ובעקבות זאת להשליך על אופי התהליך.
ווהן ג'ונס
סר ווהן פרדריק רנדל ג'ונס (באנגלית Vaughan Jones; 31 בדצמבר 1952 – 8 בספטמבר 2020) היה מתמטיקאי אמריקאי וניו זילנדי. זכה במדליית פילדס בשנת 1990.
ביוגרפיה.
ג'ונס נולד בגיזברן שבניו זילנד וגדל בקיימברידג', ניו זילנד. למד באוניברסיטת אוקלנד, סיים תואר ראשון (B.Sc.) בשנת 1972 ותואר שני (M.Sc.) ב-1973. ב-1979 סיים את הדוקטורט באוניברסיטת ז'נבה. מ-1985 כיהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא פרש מברקלי ב-2011 ועבר לאוניברסיטת ונדרבילט.
בשנת 1990 זכה במדליית פילדס על מחקרו שקישר בין תורת הקשרים לבין מכניקה סטטיסטית. הוא נשא את נאום הזכייה לבוש בחולצת הרוגבי של נבחרת ניו זילנד.
מחקרו.
ג'ונס עסק ב"משפט האינדקסים" לאלגבראות פון נוימן (Von Neumann algebras). במהלך עבודתו בנושא, מצא אינווריאנט פולינומי חדש לקשרים, שנקרא על שמו - פולינום ג'ונס (Jones Polynomial). אינווריאנט זה היווה הפתעה לטופולוגים, אשר היו קרובים לגילויו בשישים שנים האחרונות ללא הצלחה. במהלך הזמן, נהיה ברור שתגליתו קשורה לנושאים רבים במתמטיקה ובפיזיקה (בין היתר: מכניקה סטטיסטית, חבורות קוונטיות (Quantum Groups), דיאגרמות דינקין (Dynkin diagrams)). ג'ונס חקר גם מגדלים של אלגבראות מקוננות (towers of planar algebras) במהלך עבודתו להוכחת "משפט האינדקסים". על תגליות אלו קיבל בשנת 1990 מדליית פילדס.
נפטר ב-8 בספטמבר 2020.
גייל מרטין
גייל רוברטה מרטין (שם נעורים: צוקמן), פרופ' לאנטומיה הידועה בזכות עבודתה החלוצית ופורצת הדרך בבידוד תאי גזע פלוריפוטנטיים מעובר. מרטין טבעה את המונח "תאי גזע עובריים".
בנוסף, מרטין  מוכרת בזכות עבודתה הנרחבת על תפקודם של גורמי גידול בפיברובלסט, והווסתים השליליים שלהם בהתפתחות האיברים של חולייתנים. כמו כן, מרטין תרמה רבות בתחום הביולוגיה ההתפתחותית ולטכנולוגיית סימון גנים .
חיים אישיים.
מרטין נולדה בשנת 1944, גדלה והתחנכה בברונקס בניו יורק סיטי. אביה היה רוקח ואמה הייתה מורה. היא סיימה את תיכון ג'יימס מונרו שבברונקס. בזמן שעבדה על התזה שלה בסוף שנות ה-70 באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, פגשה את בעלה סטיבן מרטין- מדען שהגיע לברקלי בשביל לעשות עבודת פוסט דוקטורט. לזוג יש בן אחד.
השכלה וקריירה אקדמית.
מרטין סיימה תואר ראשון (B.A) בזואולוגיה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בשנת 1964.
את הדוקטורט שלה עשתה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (UCB).בשנת 1971 התחילה את עבודת הפוסט דוקטורט שלה במעבדתו של מרטין אוונס בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. בשנת 1976 הצטרפה לאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו (UCSF), שם המשיכה בעבודת הפוסט דוקטורט במעבדתו של צ'ארלס אפשטיין. כיום (2017) היא משמשת כפרופסור אמריטוס בפקולטה לאנטומיה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.
מחקר.
בשנת 1973, עבדה מרטין במעבדתו של מרטין אוונס בלונדון. באותו זמן, אוונס עבד עם הגידול הנדיר טראטוקארסינומה (- המהווה נקודת עניין כי הוא מכיל תאי גזע פלוריפוטנטיים, שמהם מתפתחים תאי הגידול.
ב-1974 הצליחה מרטין לגדל את תאי הגזע מהגידול בצלחת פטרי, תוך כדי שהם נשארים במצבם הרגיל ולא מתמיינים. מרטין גם הצליחה לגרום להם לעבור התמיינות אין ויטרו-כלומר, השתילה אותם בגוף חי, ושם הם התמיינו. עבודה זו הייתה בעלת חשיבות גדולה בעיקר עקב הקושי בעבודה עם תאי גזע, שבדרך כלל מתים או עוברים התמיינות לפני שניתן לחקור אותם.
בשנת 1976 כאשר עבדה מרטין במעבדתו של צ'ארלס אפשטיין במחלקה לרפואת ילדים באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, מצאה כי בתאי הגידול (המוזכר לעיל) בגוף האישה, ישנם שני כרומוזומי X פעילים שניתן לחקור איתם את המנגנון של השתקת כרומוזום  X (שלא מתרחש בתאי גזע בדרך כלל).
לאחר מכן פתחה מרטין מעבדה משלה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, בה המשיכה את מחקרה.
ההישג המשמעותי שלה היה ב-1981, כאשר בודדה תא גזע פלוריפוטנטי מ (שלב מוקדם בהתפתחות העובר) של עובר של עכבר. מרטין הצליחה לשחזר את מה שעשתה 7 שנים לפני כן וגרמה לתאי הגזע לעבור התמיינות בתוך גוף חי. מרטין הייתה הראשונה שעשתה זאת ועל כן קיבלה את הזכות לתת לאותם תאי גזע את שמם- תאי גזע עובריים.
עבודה זו היוותה בסיס לעבודתו הממשיכה של ג'יימס תומסון שהצליח לשחזר את מחקרה של מרטין בבני אדם.
מרטין הייתה בין הראשונים להבין שגורמי גידול, שפעם זוהו רק כחלבונים שמסוגלים לתמוך בגדילת התא בשבט (clone), הם בעצם בעלי תפקיד חשוב באמבריוגנזה ()- תהליך ההתפתחות של העובר מהביצית המופרית.
מרטין התמקדה בקבוצה מסוימת של גורמי גידול בפיברובלסט (FGF) ובדקה אילו תהליכים בתא ותהליכים מולקולאריים מופרעים או מופסקים לחלוטין בהיעדר תאי הקבוצה הזו.
בעבודה זו, גילתה שהיעדר FGF עשוי לגרום לפגמים שלדיים, וכן שהם מווסתים את ריצוף הגנים בהתפתחות מוקדמת של הגפיים.
כך באמצעות מחקרה, היא הראתה את תפקידם הקריטי של הFGF כסמנים בהתפתחות של איברים רבים (ביניהם מוח, גפיים ושיניים) בעיקר ביצורים חולייתנים.
כיום, מעבדתה (באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו) חוקרת את מנגנוני הוויסות במשוב שלילי של הסיגנלים שמעבירים גורמי הגידול.
ברנדה מילנר
ד"ר ברנדה מילנר (באנגלית: Brenda Milner; נולדה ב-15 ביולי 1918) היא נוירופסיכולוגית קנדית הידועה כאחת מהחלוצות בתחום. בעבודותיה חקרה את השפעת הפגיעה במוח בבני אדם ופרימטים על הפעילות הרגשית והאינטלקטואלית שלהם. בנוסף השוותה בין עבודות ידועות על המוח של בעלי חיים לבין עבודות על מוח האדם. עבודותיה איפשרו למנתחים להימנע מלפגוע בחיי אדם בעת ניתוחי מוח. ד"ר מילנר ידועה כחלוצה בתחום חקר יכולות קוגניטיביות והזיכרון. בתחום זה התמקדה בבדיקה של השפעת הפגיעה במוח על הזיכרון.
ביוגרפיה.