ב-11 במרץ 2019, הודיעה הפרקליטות על חזרה מכתב האישום נגד סלאיימה שהביאה לזיכויו המלא. בהודעת הסבר של הפרקליטות נאמר: "על אף מספר ליקויים במהלך החקירה, אשר נבעו בחלקם מהצורך לסכל את הפיגוע באופן מידי, סברה הפרקליטות כי מתקיים המבחן של סיכוי סביר להרשעה לצורך העמדה לדין. בסופו של יום, בית המשפט זיכה את חליל. בעקבות הזיכוי ולאחר בחינה מחודשת של חומר הראיות בתיק של אשרף, הגיעה הפרקליטות למסקנה כי קיים קושי להוכיח את אשמתו של הנאשם מעבר לספק סביר ולכן הודיעה לבית המשפט על חזרה מכתב האישום בעניינו. ההחלטה התקבלה בדרגים הגבוהים בפרקליטות. בעקבות הזיכוי, החל תהליך הסקת מסקנות והפקת לקחים". ד"ר יואב ספיר, הסניגור הציבורי הארצי, טען שהחזרה מכתב האישום הושג בעקבות פעילותו. צוות תוכנית עובדה טען שהחזרה מכתב האישום הושג הודות לשידור הפרק שלהם של הסדרה על הפרשה.
איסוזו פיאצה
איסוזו פיאצה (ביפנית: いすゞ・ピアッツァ, באנגלית: Isuzu Piazza, קרוי גם: Isuzu Impulse (אמריקה הצפונית), Holden Piazza (אוסטרליה) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, מתוצרת קונצרן הרכב היפני איסוזו, אשר יוצרה בין השנים 1980–1993 ביפן.
ג'יימי צ'דוויק
ג'יימי צ'דוויק (באנגלית: Jamie Chadwick, נולדה ב-20 במאי 1998) היא נהגת מרוצים בריטית המתחרה באליפות הפורמולה 3 האסייתית וב-W Series. בשנת 2019 זכתה באליפות ה-W Series. באותה שנה הצטרפה לקבוצת ויליאמס כנהגת פיתוח.
קריירת מרוצים.
צ'דוויק החלה להתחרות בקארטינג בגיל 11 בעקבות אחיה אוליבר. בשנת 2013 עברה יחד עם אחיה להתחרות במרוצי מכוניות כשלקחה חלה באליפות ג'ינטה ג'וניור. במרץ 2015 הצטרפה לקבוצת Beechdean Motorsport עימה התחרתה בקטגוריית ה-GT4 באליפות ה-GT הבריטית. היא התחרתה יחד עם נהג המשנה רוס גאן באסטון מרטין V8 וואנטג'. השניים ניצחו בשני מרוצים, כולל במרוץ 24 השעות של סילברסטון. בסיום העונה הייתה לאישה הראשונה ולזוכה הצעירה בתולדות האליפות. בשנת 2016 התחרתה בשלושה מרוצים בקטגוריית ה-GT4 pro עם קבוצת Generation AMR SuperRacing. בהמשך חזרה לקבוצתה הקודמת עבורה התחרתה בשלושת המרוצים האחרונים של העונה. במהלך השנה התחרתה במרוץ אחד במסגרת אליפות ה-VLN וסיימה במקום השלישי בקטגוריה.
בשנת 2017 עברה להתחרות במכוניות חד-מושביות והצטרפה לקבוצת Double R Racing באליפות הפורמולה 3 הבריטית. בסיום העונה דורגה במקום התשיעי ובמהלכה השיגה פודיום אחד, לאחר שסיימה במקום השלישי במרוץ שנערך ברוקינגהאם. בסיום העונה עברה לקבוצת Douglas Motorsport. באוגוסט הייתה לנהגת הראשונה בתולדות האליפות הבריטית שמנצחת מרוץ. באותה השנה השתתפה גם במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג אותו סיימה במקום החמישי בקטגוריה בומקום ה-63 בדירוג הכולל.
צ'דוויק היא הנהגת הראשונה זוכה באליפות הMRF Challenge , אחרי שזכתה בתואר בסיום עונת 2018/19. במהלך העונה ניצחה שישה מרוצים (מתוך 15) וסיימה עוד שלוש פעמים במקום השני.
W Series.
במרץ 2019 הצטרפה כאחת מ-20 הנהגות בעונת הבכורה של אליפות ה-W Series. שלושה שבועות לאחר מכן הצטרפה לתוכנית פיתוח הנהגים של אסטון מרטין. במרוץ הראשון של העונה שלטה צ'דוויק לאורך כל סוף השבוע - היא הובילה בשני מקצי האימון, במקצה הדירוג וניצחה את המרוץ. אחרי המרוץ השני בעונה, אותו סיימה במקום השני, הצטרפה לתוכנית לפיתוח נהגים של קבוצת ויליאמס. ביוני השתתפה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג בו סיימה במקום הראשון בקטגוריית ה-SP8 ו-27 בדירוג הכללי. לקראת מרוץ סיום העונה הובילה צ'דוויק בפער של 13 נקודות לפני ביטקה ויסר שהייתה במקום השני. היא זינקה מהפול פוזישן, אך איבדה מקומות וירדה למקום הרביעי. ויסר הצליחה לעקוף אותה, אך סיימה במקום השלישי, תוצאה שהבטיחה את זכייתה של צ'דוויק בתואר.
אלסנדרו מנייסקו
אלסנדרו מנייסקו (באיטלקית: 'Alessandro Magnasco; 4 בפברואר 1667 - 12 במרץ 1749), המכונה גם il Lissandrino, היה צייר איטלקי של הבארוק המאוחר שפעל בעיקר במילאנו ובגנואה. הוא ידוע בעיקר בזכות ז'אנר או סצינות נוף מסוגננות, פנטסטיות, לרוב פנטסמגיות. סגנונו הייחודי של מנייסקו מאופיין בצורות מקוטעות המובאות במשיכות מכחול מהירות ובהבזקי אור מהבהבים.
ביוגרפיה.
נולד בגנואה לאמן, סטפנו מנייסקו, היה חניך אצל ולריו קסטלו, ולבסוף אצל פיליפו אביאטי (1640–1715) במילאנו. למעט בשנים 1703-1709 שבהן עבד בפירנצה אצל הדוכס הגדול קוזימו השלישי, עבד מנייסקו במילאנו עד 1735, אז חזר לגנואה מולדתו. מנייסקו שיתף פעולה לעיתים קרובות בהצבת דמויות עם הצייר טבאלה בגנואה וציור הריסות עם הצייר קלמנטה ספרה במילאנו.
סגנונו הבוגר.
אחרי 1710 הצטיין מנייסקו בייצור בדים קטנים והיפוכרומטי עם נופי חורבות קודרים, או מרחב פנים צפוף שמלא בדמויות קטנות. האנשים בציוריו היו לעיתים קרובות קבצנים, לבושים בסחבות, מעוטרים במשיכות מכחול "מקוטעת ועצבנית". לעיתים קרובות הם עוסקים בנושאים יוצאי דופן כמו שירותי בתי כנסת, ישיבות קוואקרים, התכנסויות שודדים, אסונות וחקירות של האינקוויזיציה. רגשותיו לגבי נושאים אלה אינם ברורים בדרך כלל.
מאה שנה מאוחר יותר הוא תואר כ"צייר רומנטי: שצייר בנגיעות גלויות, דמויות קטנות בכנסיות גותיות; או בבדידותם, כנזירים; או נבלים שהתאספו בכיכרות העיר, וחיילים בצריפים". היסטוריון האמנות והמבקר לואיג'י לנצי תיאר אותו כמיכלאנג'לו צ'רקוצי של האסכולה שלו. בכך חיבר אותו לחוג חסידי הבמבוציאנטי.
לנצי אומר שתמונות אקסצנטריות אלה הועדפו על ידי הדוכס הגדול ג'ובאני גאסטון מדיצ'י מפירנצה. מנייסקו מצא גם חסות לעבודתו בקרב משפחות ואספנים בולטים במילאנו, למשל משפחות ארזה וקזנדי. סדרת הפטרונים הזו מדגישה את העובדה שמנייסקו הוערך יותר על ידי אנשים מבחוץ מאשר על ידי חבריו בגנואה. כפי שציין לנצי, "המגע הנועז שלו, אף שהצטרף לתפיסה אצילית ולשרטוט נכון, לא משכה בגנואה, מכיוון שהוא רחוק היה מסיום ואיחוד הגוונים שציפו מצייר כמוהו לבצע." במאה העשרים רודולף ויטקאואר לעג לו כ"בודד, מתוח, מוזר, מיסטי, גרוטסקי ומורחק מכל קשר עם המסלול המצוין של בית הספר הוונציאני משנת 1710 ואילך."
סגנון הציור.
יש החושבים כי הוא הושפע והשפיע מהסגנונות של בני זמנו: הוונציאני סבסטיאנו ריצ'י (1659–1734), בגנואה דומניקו פיולה (1627–1703) וגרגוריו דה פרארי. נראה כי הבולט מבין השלושה, הוא סבסטיאנו ריצ'י, שצייר בסגנון מיתי. אומנים אלה עשויים גם להיות מושפעים ממנייסקו. מנייסקו הושפע ככל הנראה מהצייר איל מוראזון (1573–1626) ממילאנו, באיכות הרגשית של עבודתו. חלק מהבדים שלו מזכירים את הנופים הרומנטיים של שפת הים של סלווטורה רוזה. היחס של דמויותיו של מנייסקו לנוף דומה לתיאורים האווריריים יותר של דמויות קלוד לוריין. השימוש של מנייסקו בדמויות של קבצנים מרופטים, הושווה לסגנון הז'אנר של ג'וזפה מריה קרספי. אבל הדמויות של קרספי גדולות, מובחנות יותר ואינדיבידואליות, וייתכן שקרספי עצמו אולי השפיע על מנייסקו. אחרים מצביעים על השפעותיהם של ציירי הז'אנר האיטלקי הבארוקי, הבמבוצ'אנטי הרומאי, על חריטותיו האיכותיות של קאלוט הצרפתי.
מורשת.
ייתכן שיצירתו של מנייסקו השפיעה על מרקו ריצ'י, ג'וזפה באזאני, פרנצ'סקו מאפי והציירים המפורסמים דה טוקו ג'אננטוניו ופרנצ'סקו גארדי בוונציה.
תיאורי העינויים שלו בציור "חקירות בבית הסוהר" הם נושא לא טיפוסי לציורי הבארוק האיטלקיים, וכך גם תיאוריו לטקסים הדתיים של יהודים וקוואקרים. עם זאת, לדברי ויטקאואר, נושא הציורים האלה לא פתור, "המון שקט וגם ביקורת או פארסה יש בתמונותיו".
Bodhi Linux
בודהי לינוקס (באנגלית: Bodhi Linux) היא הפצת גנו/לינוקס, נגזרת של אובונטו, המיועדת לשימוש במחשבים מיושנים בעלי חומרה חלשה ומכילה ממשק משתמש פשוט, יעיל וחסכוני במשאבים.
היא פותחה על ידי צוות הפיתוח Bodhi Linux Team ושוחררה ב-26 במרץ 2011 (גרסה 1.0).
ההפצה ניתנת להורדה בארכיטקטורת 64 ביט והיא זמינה ב-3 גרסאות: גרסה רגילה (Standard Release), גרסה מורחבת (AppPack Release), וגרסת "Legacy Release".
המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש מספר מצומצם של אפליקציות ובהן: דפדפן האינטרנט (Midori), עורך הטקסט (ePad), מציג התמונות (Ephoto), מנהל הקבצים (PCManFM) ועוד.
רשימת גרסאות.
צוות הפיתוח שחרר 24 גרסאות אל השוק, להלן 7 הגרסאות האחרונות:
ויליאם גרהאם
ויליאם אלכסנדר גרהאם (באנגלית: William Alexander Graham; 4 בספטמבר 1804 - 11 באוגוסט 1875) היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הצפונית בין השנים 1840–1843 ובהמשך חבר הסנאט של קונפדרציית המדינות של אמריקה בין השנים 1864–1865. הוא גם כיהן כמושל קרוליינה הצפונית ה-30 בין השנים 1845–1849 ומזכיר הצי של ארצות הברית בין השנים 1850–1852 בקבינט של הנשיא מילרד פילמור. בבחירות לנשיאות של 1852 הוא היה מועמד לסגן הנשיא מטעם המפלגה הוויגית בשותפות עם המועמד לנשיאות, וינפילד סקוט.
ראשית חייו.
ויליאם גרהאם נולד ב-4 בספטמבר 1804 בווזוביוס פירנס (הכבשן של וזוב) ליד לינקולנטון, קרוליינה הצפונית. סבו, ג'יימס גרהאם (1763-1714), נולד בדרמבו שבמחוז דאון, כיום בצפון אירלנד, והתיישב במחוז צ'סטר שבפרובינציה של פנסילבניה. ויליאם גרהאם התחנך באקדמיית פלזנט רטריט שבליקולנטון ולמד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם הוא היה חבר באגודה פילנתרופית. הוא למד משפטים וב-1825 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בהילסבורו, קרוליינה הצפונית.
קריירה פוליטית.