כבר לאחר השקתה בישראל, הסדרה זכתה לביקורות חיוביות, באתר החדשות ווינט, ממבקרים שונים בהם סמדר שילוני ועידו ישעיהו. כן זכתה לביקורת מדנה שמש באומרה כי "הסדרה ברמה של HBO".
קישורים חיצוניים.
מידע וכתבות:
ביקורות:
נבחרת ניו זילנד ברוגבי
נבחרת ניו זילנד ברוגבי, המכונה "אול בלאקס" (All Blacks) מייצגת את ניו זילנד בתחרויות בינלאומיות של רוגבי יוניון, בהן גביע העולם ברוגבי.
זוהי הנבחרת המצליחה ביותר בענף: מאז ערכה את משחקה הרשמי הראשון ב-1903, היא ניצחה ב-77.12% מהמשחקים בהם השתתפה (נכון לנובמבר 2021), ומאז החל ארגון וורלד רוגבי להנהיג דירוג עולמי, היא עמדה בראשו יותר מכל נבחרת אחרת, ומעולם לא דורגה מתחת למקום השלישי. רק חמש נבחרות גברו עליה (נבחרות אוסטרליה, אנגליה, דרום אפריקה, ויילס וצרפת), וגם מול נבחרות אלה היא מחזיקה במאזן ניצחונות חיובי. היא מחזיקה בשיא הזכיות בגביע העולם (ביחד עם דרום אפריקה) עם שלוש זכיות (1987, 2011 ו-2015), והיחידה שעשתה זאת פעמיים ברציפות. בנוסף, סיימה פעם אחת במקום השני (1995), פעמיים במקום השלישי (1991 ו-2003) ופעם אחת במקום הרביעי (1999). כמו כן, זכתה ניו זילנד 13 פעמים בטורניר אליפות הרוגבי, בו היא מתמודדת מדי שנה עם נבחרות אוסטרליה, ארגנטינה ודרום אפריקה, מתוך 19 פעמים בהן נערך הטורניר.
אחד המאפיינים המזוהים עם הנבחרת הוא ריקוד ההאקה המאורי ששחקניה נוהגים לבצע לפני כל משחק, מנהג שכיום נהוג בכל נבחרות הספורט של ניו זילנד. צבע מדי הנבחרת הוא שחור, וסמלה של הנבחרת הוא דגל שחור ועליו עלה שרך כסוף.
היסטוריה.
הרוגבי הגיע לניו זילנד מאנגליה ב-1870, והמשחק הראשון נערך באותה שנה בין שתי קבוצות של סטודנטים מנלסון. מועדון הרוגבי הראשון במדינה, קאנטרברי רוגבי פוטבול יוניון הוקם ב-1879, וב-1892 נוסדה התאחדות הרוגבי של ניו זילנד. ב-1893 הוקמה לראשונה נבחרת ניו זילנדית, והיא נסעה לאוסטרליה, שם קיימה עשרה משחקים מול קבוצות מקומיות, וניצחה בתשעה מהם. בשנה שלאחר מכן הגיעה לניו זילנד הקבוצה האוסטרלית ניו סאות' ויילס ואראטאס, ובמשחק הביתי הראשון של הנבחרת, הפסידה 6–8.
ב-15 באוגוסט 1903, ערכה נבחרת ניו זילנד את משחקה הרשמי הראשון מול נבחרת לאומית, נבחרת אוסטרליה. במשחק, שנערך בסידני לעיני 30 אלף צופים, ניצחה ניו זילנד 3–22. ב-1905 יצאה הנבחרת למשחקים באיים הבריטיים, אז גם דבק בה הכינוי "All Blacks".
ב-1976 הייתה הנבחרת במרכזה של שערורייה בינלאומית, כאשר יצאה למשחק בדרום אפריקה מול הנבחרת המקומית. באותה העת, החרימו את דרום אפריקה גופים בינלאומיים רבים, ובהם הוועד האולימפי הבינלאומי, בשל משטר האפרטהייד. כמה מדינות אפריקאיות דרשו מהוועד האולימפי להשעות את ניו זילנד, ומשזה סירב, החליטו 28 מדינות, מרביתן מאפריקה, להחרים את אולימפיאדת מונטריאול (1976). ב-1985 אסר איגוד הרוגבי של ניו זילנד על הנבחרת לנסוע לדרום אפריקה, וב-1986, לאחר שקבוצת שחקנים ניו זילנדית נסעה לדרום אפריקה למשחק לא רשמי, החליט האיגוד להשעות את שחקני הנבחרת שהיו ביניהם משני משחקים.
ב-1987 אירחה ניו זילנד את גביע העולם הראשון ברוגבי, יחד עם אוסטרליה. במשחק הגמר שנערך באוקלנד, גברה על צרפת בתוצאה 9–29. בגביע העולם הבא, שנערך ב-1991 באיים הבריטיים ובצרפת, הייתה הנבחרת הניו זילנדית מבוגרת יחסית. היא העפילה לשלב חצי הגמר, בו הפסידה 6–16 לנבחרת אוסטרליה. בגביע העולם שנערך ב-1995 בדרום אפריקה, העפילה לשלב הגמר, בו הפסידה לדרום אפריקה 12–15 לאחר הארכה. באליפות זו בלט שחקן הכנף של הנבחרת - ג'ונה לומו, שרשם שבעה טריים בחמישה משחקים.
בגביע העולם שנערך ב-1999 בוויילס, סיימה ניו זילנד במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת צרפת 31–43, ובמשחק על המקום השלישי הפסידה לדרום אפריקה בתוצאה 18–22. התוצאה נחשבה לכישלון, והמאמן, ג'ון הארט, התפטר. בגביע העולם שנערך באוסטרליה ב-2003 סיימה במקום השלישי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר למארחת 10–22, וגברה על נבחרת צרפת 13–40 במשחק על המקום השלישי. בגביע העולם שנערך בצרפת ב-2007 נחשבה ניו זילנד לאחת המועמדות המובילות לזכייה. בשלב הבתים, בו התמודדה מול נבחרות איטליה, סקוטלנד, פורטוגל ורומניה, ניצחה בכל המשחקים בהפרשים שנעו בין 40 ל-95 נקודות. עם זאת, נעצרה כבר בשלב רבע הגמר, לאחר הפסד למארחת, צרפת, בתוצאה 18–20. היה זה גביע העולם היחיד בהיסטוריה בו לא הצליחה להעפיל לשלב חצי הגמר.
בשנת 2011 אירחה ניו זילנד את גביע העולם. בשלב הבתים שיחקה מול נבחרות טונגה, יפן, צרפת וקנדה. היא ניצחה בכל במשחקים בהפרש שבין 20 נקודות (מול צרפת) ל-76 (מול יפן). בשלב רבע הגמר ניצחה את ארגנטינה 10–33, ובחצי הגמר גברה על אוסטרליה 6–20. במשחק הגמר שוב נפגשה עם צרפת, ולאחר שגברה עליה בתוצאה 7–8, הוכתרה בפעם השנייה בתולדותיה כאלופת העולם, ולראשונה מזה 24 שנים.
בגביע העולם שנערך ב-2015 באנגליה שוב הגיעה ניו זילנד כמועמדת פייבוריטית לזכייה. היא ניצחה בכל משחקיה בשלב הבתים, בו התמודדה עם נבחרות ארגנטינה, גאורגיה, טונגה ונמיביה. בשלב רבע הגמר הביסה את סגניתה היוצאת, צרפת, בתוצאה 13–62. בחצי הגמר גברה על דרום אפריקה 18–20, ובמשחק הגמר ניצחה את אוסטרליה 17–34. בכך, הייתה ניו זילנד לנבחרת הראשונה בהיסטוריה שזוכה בפעם השלישית בגביע העולם, ולראשונה שמגנה על תוארה וזוכה בו פעמיים ברציפות.
בגביע העולם שנערך ב-2019 ביפן עברה ניו זילנד את הבית המוקדם עם ניצחון עם יריבתה העיקרית, נבחרת דרום אפריקה, וניצחונות גבוהים על קנדה ונמיביה. משחק נוסף, מול איטליה, בוטל בשל תנאי מזג אוויר קשים ונרשם רשמית כתיקו. ברבע הגמר ניצחה ניו זילנד בקלות את אירלנד, אך בחצי הגמר נוצחה במפתיע על ידי אנגליה ואיבדה את תוארה.
יז'יורי
יז'יורי (בבלארוסית: Азёры, אזיורי; בפולנית: Jeziory; ברוסית: Озёры, אוזיורי) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
יז'יורי נזכרת לראשונה במאה ה-14. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכלל בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי יז'יורי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-870 יהודים, כמחצית תושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית, פעילות של הבונד, וכן בית ספר עברי ובית ספר יידי. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה.
עם פרוץ מבצע ברברוסה, ב-22 ביוני 1941, הגיעו לעיירה מאות פליטים יהודים שנמלטו מרכבת שהפציצו הגרמנים בסמוך אליה. בסוף החודש נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה על יהודיה גזירות שונות, ובהן החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה.
באוגוסט 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-2 בספטמבר 1942 העלו הגרמנים את בתי הגטו באש, וגירשו את 1,370 יושביו למחנה בקלבסין, ממנו שולחו כעבור מספר שבועות למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
כרכן קרינים
ילטושקיב
ילטושקיב (באוקראינית: Ялтушків; בפולנית: Jałtuszkiw; ברוסית: Ялтушков, ילטושקוב) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
ילטושקיב נזכרת לראשונה בשנת 1431, ובאמצע המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאה ה-16 פשטו על העיירה הולאכים והטטרים, ובסוף המאה ה-17 הייתה תחת שלטון טורקי.
יהודי ילטושקיב.
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה בוצעו בעיירה מספר פוגרומים בידי חיילים ואיכרים אוקראינים, בהם נרצחו כ-50 יהודים. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ונמנו בה כ-1,200 יהודים.
ב-15 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך רצח חלקם. ב-20 בדצמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל, ואשר אליו הובאו גם יהודים מיישובי האזור. בגטו, בו שררה צפיפות רבה, מתו יהודים רבים מרעב וממחלות, ומעת לעת ביצעו שוטרים גרמנים ואוקראינים מעשי התעללות ורצח ביושביו.
ב-19 באוגוסט 1942 נערכה בגטו סלקציה, תוך הפרדה בין "כשירים לעבודה" ושאינם, ורצח המסתתרים. למחרת נורו כ-450 מיהודי הגטו בבורות ירי ליד תחנת הרכבת המקומית, תוך העברת קבוצת צעירים למחנות עבודה.
ב-15 באוקטובר 1942 נרצחו 1,194 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה.
היפה והחיה (מחזמר)
היפה והחיה הוא מחזמר עם מוזיקה של אלן מנקן למילות השירים של הווארד אשמן וטים רייס, מחזה מאת לינדה וולברטון בהפקת דיסני. עלילת המחזמר, המבוססת על סרט הקולנוע משנת 1991 באותו השם, המבוסס על אגדה צרפתית מאת ז'אן מארי לה פרינסס דה ביומונט, מתארת את סיפורו של נסיך צעיר, שהפך לחיה מחרידה, כעונש על התנהגותו האנוכית והאכזרית, ואת הרפתקאותיה של בל, נערה צעירה ויפה, אותה כולאת החיה בטירתה. כדי לחזור להיות שוב אדם, על בל להתאהב בחיה לפני שיהיה מאוחר מדי.
שבעה שירים חדשים נכתבו למחזמר. המחזמר עלה בברודוויי 5,461 פעמים, בשנים 1994–2007, ובכך הגיע למקום ה-9 ברשימת ההפקות הנצפות ביותר בברודוויי בכל הזמנים.
המחזמר הרוויח יותר מ-1.4 מיליארד דולר ברחבי העולם, לאחר שהוצג ב-13 מדינות וב-115 ערים. כמו כן, מחזמר זה פופולרי מאוד בהפקות של בתי-ספר תיכוניים.
רקע.