בדרמת גיבורי-העל סמולוויל מתוארת גרסה משולבת של ברייניאק ממספר מקורות קומיקס. ברייניאק הופיע לראשונה בעלילה בתחילת העונה החמישית, כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטה המרכזית של קנזס, תחת השם הבדוי מילטון פיין. בסדרה הוא מפגין את יכולתו לשנות צורה, ומתואר כ"מרכב מוח הידודי" (Brain Interactive Construct), מחשב על שהומצא בידי משפחת אל במטרה לשלוט היטב בקריפטון ולהילחם בצרים עליו. לפיין אין דמות אנושית קבועה, אם כי הוא מעדיף מפעם לפעם לחזור לאותו אוואטר - ולעיתים לשכפלו פעמים רבות על מנת להטעות את אויביו, תוך ניצול טכנולוגיה קריפטונית ששרדה.
פיין יצר קשר עם קלארק קנט וניצל את חולשותיו כנגדו, מתחזה לידיד. כעבור תהפוכות עלילתיות שונות נדמה שהוא נהרס סופית, אך הוא מופיע במפתיע כדי להכין את לקס לות'ר הצעיר להיות כלי הקיבול האנושי לרוחו של זוד, גנרל מרושע מקריפטון. הבחירה בלקס היא ברירת מחדל, לאחר שפיין לא הצליח לשכנע את קלארק להיות כלי הקיבול. על מנת לממש את מזימתו להחזיר לחיים את זוד, פיין משחרר וירוס שפוגע במערכות טכנולוגיה בכדור הארץ. בניסיון לעצור אותו מנסה קלארק להשתמש בפגיון שמצא במבצר הבדידות, אך בעודו הורס את ברייניאק/פיין, מצליח זוד להשתלט על גופו של לקס.
שאריותיו של ברייניאק, כעת לא יותר מאפר מתכתי, נשמרות על ידי תעשיות לות'ר למחקר, והמחיר הוא חזרתו האיטית של ברייניאק לחיים בעונה השביעית. חי מגוף לגוף, ברייניאק מתחזק ככל שהוא סוחט יותר מתכות מגופי יונקים, ואף מצליח להחזיק צורה אנושית שוב.
בסוף העונה השביעית מוכנע ברייניאק שוב על ידי קלארק, אך רק לאחר שהצליח להרעיל את קלואי בווירוס קיברנטי. בעונה השמינית נסיונותיו של קלארק לרפא את קלואי מהוירוס גורמות לזיהום של מבצר הבדידות - ושוב חלק מברייניאק מצליח לשרוד ולמצוא מארח חדש. בפרק 11 בעונה השמינית, Legion, מצליח ברייניאק להשתלט שוב על גופה של קלואי ולהוסיף לה כוחות על. הוא משתמש בה כדי להכין את דומסדיי מחד ולהניא את קלארק מלפגוע בו מאידך. קלארק אכן מסרב לפגוע בקלואי, ומצליח לשאוב ממנה את ברייניאק תוך סיוע של חברי הלגיון, שהגיעו מהמאה ה-31. ברייניאק נלקח לעתיד בסוף הפרק, ונרמז בו כי יתוכנת מחדש לברייניאק 5.
משחקי וידאו.
ברייניאק הוא הנבל הראשי במשחקי-הווידאו "Lego Batman 3: Beyond Gotham" משנת 2014, ו-"Injustice 2" משנת 2017.
ג'נדר
אוסקר (דג)
דג האוסקר (שם מדעי: "Astronotus ocellatus") הוא מין של דג ממשפחת הציקלידים. האוסקר ידוע בשמות נוספים כמו אוסקר נמר, ציקליד קטיפה וציקליד שיש. בדרום אמריקה, סביבתו הטבעית של הדג, ניתן למצוא אותו למכירה כדג מאכל בשווקים המקומיים. ניתן למצוא את הדג באזורים נוספים כמו סין, אוסטרליה וארצות הברית. בארצות הברית ובמדינות נוספות הוא נחשב לדג פופולרי לגידול באקווריום.
טקסונומיה.
המין תואר לראשונה בשנת 1831 על ידי האיכתיולוג לואי אגסי תחת השם "Lobotes ocellatus" מאחר שהוא האמין בטעות שמדובר בדג ים. בהמשך סווג המין לסוג "Astronotus". המין ידוע גם בשמות: "Acara compressus", "Acara hyposticta", "Astronotus ocellatus zebra", ו-"Astronotus orbiculatus".
תיאור.
ישנם דיווחים על דגי אוסקר שהגיעו לגודל של 45 ס"מ ושקלו 1.6 ק"ג. פרטים שנלכדו בטבע הם בדרך כלל בעלי צבעים כהים וכתמים צהובים שצורתם מזכירה עין על הסנפירים. ישנן השערות לפיהן התצורות הללו מונעות מדגי פיראניה, השוכנים עם האוסקרים באותם אזורי מחיה טבעיים, לנשוך את סנפיריהם של האוסקרים. דגי אוסקר מסוגלים לשנות את צבעיהם במהירות, התנהגות הנצפית בעיקר בעת תצוגות איום טריטוריאליות וקרבות בין פרטים שונים מהמין. לדגי אוסקר צעירים צבעים שונים מלבוגרים. הם מפוספסים בפסים מעוקלים לבנים וכתומים וראשיהם מנוקדים.
תפוצה וסביבת מחיה.
האוסקר מופיע באופן טבעי בפרו, אקוודור, קולומביה, ברזיל וגינאה הצרפתית, נהר האמזונאס, כולל אזור האגן ומערכת הנהרות (פוטומיו, ריו נגרו, סולימוס ואוקיאלי כמו כן ניתן למצוא אותם בשפכי הנהרות אפרואג' ואויפוק. בסביבתו הטבעית ניתן בדרך כלל למצוא את הדג בנהרות מים לבנים שבהם המים נעים לאט יחסית ונצפה כשהוא מסתתר תחת ענפים ששקעו. ניתן למצוא אוכלוסייה פראית גם בסין, בצפון אוסטרליה ובפלורידה כתוצר לוואי של המסחר בדגי נוי. המין מוגבל בתפוצתו בשל חוסר יכולתו לחיות בטמפרטורות נמוכות. טמפרטורה מתחת ל-12.9°C נחשבת קטלנית לדג.יש דיווחי תצפיות על הימצאות הזן בכנרת.
דו-צורתיות זוויגית.
המין נחשב למונומורפי, כלומר - אין הבדל בין זכרים ונקבות. נטען כי הזכרים גדלים מהר יותר מהנקבות, ובחלק מהאוכלוסיות בטבע נראה כי לזכרים כתמים שחורים בבסיס סנפיר הגב שלהם. המין מגיע לבגרות מינית בסביבות גיל שנה מתרבה במשך תשע עד עשר שנים. תדירות ותזמון הרבייה קשור כנראה להופעת גשמים. לא הרבה ידוע על רביית האוסקרים בטבע, אך ידוע כי הם מטילים את הביצים על האדמה ושומרים על הצאצאים כזוג.
המין אוסקר שחור ("Astronotus crassipinnis") הקרוב לאוסקר נצפה כשהוא מאחסן מזון בפיו בעיתות סכנה, כנראה במטרה להגן עליו בצורה המזכירה את האופן שבו מחזיקים דגים מסוימים את צאצאיהם בפה לשם הגנה. התנהגות זו לא נצפתה אצל אוסקרים רגילים ("A. ocellatus"). בשבי נצפו זוגות דגים כשהם בוחרים ומנקים שטח ישר, אופקי או אנכי, ועליו הם מטילים בין 1,000 ל-3,000 ביצים. כמו רוב הציקלידים גם האוסקר מטפל בצאצאיו, אך תקופת הטיפול בטבע אינה ידועה.
תזונה.
באקווריום ביתי ניתן להאכיל אוסקרים באוכל מוכן ייעודי לדגים טורפים גדולים, סרטנים קטנים, תולעים וחרקים כמו זבובים וחגבים. האכלה באוכל חי עשויה להגביר את קצב הגדילה, אך מגבירה את הסיכום לחשוף את הדג לטפילים שונים. רצוי שלא להאכיל את הדגים בבשר עוף או בשר בקר ויונקים אחרים לאורך זמן שכן בשר שומני תורם להיווצרות מחלת שומן בכבד. ניתן להאכיל את הדגים גם בפירות שונים כמו מלונים ותפוזים, שכן בטבע הם נוהגים לאכול פירות שנפלו למים. למעשה יאכלו האוסקרים כמעט כל דבר שייפול למים. ניתן להאכילם גם בדגים חיים, אך יש להיזהר שלא להאכילם בדגים העשירים באנזים תיאמינאז הנקשר לוויטמין B1 ויוצר חוסר בו. בטבע ניזונים האוסקרים בעיקר על שוכני קרקעית מסדרתהשפמנונאים כגון "Bunocephalus", "Rineloricaria", ו-"Ochmacanthus". האוסקרים תופסים טרף באמצעות מנגנון שאיבה. דווחו מקרים שבהם אוסקרים שכבו על הצד במטרה להתחזות למתים כטקטיקה להשגת מזון. דג האוסקר זקוק לוויטמין C ובהיעדרו יפתח בעיות בריאות.
רבייה מבוקרת.
במרוצת השנים פותחו מספר זנים בעלי מראה מיוחד עבור תעשיית דגי הנוי. זנים אלה כוללים דגים בעלי כתמים אדומים מודגשים ומרובים יותר לאורך גופם, לבקנים, בהירים וזהובים. דגי אוסקר בעלי כתמים אדומים משוישים נמכרים תחת השם אוסקר נמר אדום. אוסקרים שמרבית גופם מכוסה אדום נמכרים תחת השם אוסקר אדום. דגם הצבע האדום משתנה בין הפרטים השונים. ישנו דיווח על דג מהממלכה המאוחדת שהסימנים האדומים שעל גופו יצרו את המילה "אללה" בערבית. בשנים האחרונות פותחו גם זנים ארוכי סנפירים. המין הוא בין המינים שעוברים לעיתים תהליך של צביעת דגים מלאכותית. תהליך זה מזיק לבריאותם של הדגים.
רשתית אנדופלסמתית
דנציג
אברהם סויר
חוק אום
קודקס
קוֹדֶקְס, כינוי לספרים שנכתבו שלא בתבנית מגילה אלא בתבנית דפים הבאים על דפים, בדומה לספר הנהוג בימינו. הכינוי כולל את כל סוגי המצעים לספרים: עור וגוויל, קלף ופפירוס.
מקור השם בלטינית: Caudex - ספר או קובץ. משמעותו המקורית של המונח הלטיני היא "גזע עץ", בגלל לוחות העץ ששימשו לכתיבה; בערבית כונה מִצְחָף, מילה שנתקבלה גם בעברית. כוונת המונח הזה היא לחיבורים בכתב-יד אשר נכרכו ונקראו במתכונת ספר: עמוד אחרי עמוד, והטקסט מופיע בשני צדדיו של כל דף, כפי שנעשה גם בימינו בספרים מודפסים.
היסטוריה.
בעת העתיקה ספרים נכתבו בתבנית מגילה נגללת, בדומה לספרי התורה הנוהגים עד היום, עד המאה השלישית. מכאן הכינוי מגילות לספרים הנפרדים. מכאן גם הכינוי "בית עקד הספרים": ספרי המגילות היו נעקדים (נקשרים) ברצועות עור כדי שהמגילות לא ייפתחו, ומשום כך הספריות שבהן הונחו המגילות הקשורות נקראו בתי עקד הספרים.
החל מהמאה השנייה לספירה החל מעבר איטי ממגילה לקודקס בספרות היוונית והרומאית, מעבר שהפך לדומיננטי במאות הרביעית והחמישית. בתחילה נכתבו המצחפים על גבי פפירוסים ועם הזמן נכתבו גם על קלף ועור. שימוש בשומר הדף היה נפוץ מאוד במהלך המאה ה-16, עם הרחבת שימוש בדפוס, הכנסת שומר דף החל להיות פחות נפוץ.
האזכור הראשון של המונח מצחף בספרות יהודית קיים בספר הלכות פסוקות מן המאה השמינית לספירה ולפי פרופ' מלאכי בית-אריה זהו הזמן המשוער של המעבר ממגילה לקודקס בספרות היהודית. המילה מצחף נטבעה עוד בתקופת הגאונים מן הערבית (مصحف), ומקורה כנראה אתיופי (השורש צח"ף בגעז פירושו לכתוב). גם כתבי היד החשובים של התנ"ך, כגון כתר ארם צובא, בנויים כמצחפים.
קודקס חוקים.
מכיוון שאחד השימושים העיקריים לספרים בעת העתיקה היה לכתיבת חוקים והלכות, המילה קודקס הפכה גם כינוי לקובץ של חוקים. קודקס היום הוא קובץ של דינים הנוגעים לתחומים השונים של החוק - פלילי, אזרחי, מסחרי או תחום יחסי העבודה. יצירת קודקס היא פעולה תחיקתית ומבוצעת על ידי הרשות המחוקקת. קודיפיקציה היא פעולה שבה הרשות המחוקקת עורכת בצורה סיסטמטית את החוקים השונים בתחום מסוים, מחדשת, מאחדת, משלימה ומעדכנת את החוקים וגם מבטלת חוקים מיושנים.