באוגוסט 2002 החליט דירקטוריון הבורסה להשעות את המסחר במניות אי אונליין, עקב אי עמידתה בדרישה להון עצמי מזערי ולשווי מזערי של החזקות הציבור.
בדצמבר 2002 יאיר רבינוביץ רכש את השליטה בשלד הבורסאי אי אונליין מקובי שמר תמורת שלושת אלפים שקל.
ביולי 2003 החלה החברה בהליך של הסדר נושים והנפקה פרטית. חודש לאחר מכן הסדר הנושים וההנפקה הפרטית הושלמו והסחר במניות החברה חודש.
באוקטובר 2003 השלד הבורסאי אי אונליין נרכש תמורת 5.5 מיליון שקל על ידי יובל גולן ומיכאל גולן, הבעלים של "תוכנה לעניין בע"מ" ו"גרף עסקי תעשיות תוכנה בע"מ". ביוני 2006 הבעלות על הדומיין אי-אונליין שנמכר לדה מרקר חזרה לידיה של החברה. בפברואר 2010 רונית קן הממונה על ההגבלים העסקיים התנגדה למיזוג בין חברת אי אונליין לבין חברת קו מנחה. במסגרת המיזוג אי אונליין ביקשה לרכוש את פעילותה של קו מנחה בתחום שוק ההון בדרך של הקצאת מניות.
בנובמבר 2012 השלימה אי אונליין רכישה של חבר בורסה מהראל פיננסים, והחזיקה את מלוא מניות חבר הבורסה אי-ברוקר.
במאי 2015 אי אונליין נכנסה לענף הפורקס בישראל תחת המותג "iForex ישראל" באמצעות חברת הבת קליאו מסחר פיננסי.
בדצמבר 2013 האקר ישראלי המתגורר במקסיקו פרץ למחשבו הפרטי של מנכ"ל אי אונליין. במסגרת הפריצה ההאקר השתיל במחשב תכנים פדופילים, דג ממנו סיסמאות ותכתובות פרטיות, אסף הקלדות ולוגים שונים, וצילם בחשאי את מסך המחשב, וכל זאת ללא ידיעתו. לאחר הפריצה ההאקר החל לנסות לסחוט כספית את מנכ"ל החברה עבור אי פרסום המידע שאסף אודותיו. כשניסיון זה לא צלח, החל לנסות לסחוט באיומים גם את בעלי השליטה בחברה. בעקבות כך, אי אונליין פנתה למשטרה וזו החלה בחקירה כאשר צו איסור פרסום מוטל על הפרשה כולה.
בנובמבר 2014 אי אונליין דיווחה לציבור כי היא החברה אשר נסחטה על ידי ההאקר גיא שפר. כתוצאה מכך שווי מנייתה איבדה כ-67% מערכה.
בינואר 2016, מכרה לחברת מיטב דש את חבר הבורסה אי-ברוקר.
בספטמבר 2016, קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב כי קבוצת גולן לא הייתה זכאית לקזז את הפסדי השלד הבורסאי של חברת אי אונליין שרכשה ב-2003.
ביולי 2018 החברה הפסיקה להיסחר בבורסה לניירות ערך עקב אי עמידה בכללי השימור.
תחומי פעילות.
עם לקוחות החברה נמנים בעיקר גופים עסקיים ומוסדיים כגון בנקים, קרנות נאמנות, בתי השקעות, מנהלי תיקים, סוחרים ומשקיעים פרטיים, וגם חברות אינטרנט אשר באתריהם מותקנים תוכנות ומערכות מידע של החברה.
בחברה מועסקים כ-35 עובדים. בעלי השליטה בחברה במשותף הם יו"ר החברה מיכאל גולן ומנכ"ל החברה יובל גולן.
אי אונליין
איגוף
איגוף הוא טקטיקה צבאית במסגרתו כוח צבאי נע סביב האגף של האויב כדי לתקוף אותו שוב מאחוריו. הצורה היעילה ביותר של איגוף היא הלפיתה הכפולה, הכוללת התקפות אגף בו זמנית משני צדדיו של האויב. דוגמה קלאסית לכך היא ניצחונו של חניבעל על הצבא הרומי בקרב קאנאי.
המונח מתייחס בעיקר לקרבות יבשה, אם כי הוא גם בשימוש במסגרת לוחמה ימית. דוגמה לכך היא קרב סלמיס.
היסטוריה.
אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לשימוש בטקטיקת איגוף הוא קרב מרתון בין אתונה לפרס. בקרב זה המצביא מילטיאדס הצעיר חיזק את האגפים שלו על חשבון המרכז, וכך הביס את הצבא הפרסי שביסס את עיקר כוחו במרכז והזניח את האגפים. הפרסים עצמם השתמשו באיגוף נגד היוונים בקרב תרמופילאי כאשר איגפו באמצעות כוח מיוחד את מלך ספרטה לאונידס הראשון.
האיגוף היה מוטיב בסיס בלוחמה היוונית בעת העתיקה. הצבא היווני באותה תקופה היה מורכב מפלנקס, שאגפו הימני מחוזק ואגפו השמאלי חלש. בקרבות בהם נלחמו יוונים נגד יוונים, היה כל צד מנסה לאגף את האגף השמאלי החלש. המצביא התבני אפמינונדס פעל בצורה לא שגרתית כאשר הפך את היוצרות וכך הביס את הצבא הספרטני בקרב לאוקטרה.
בעבר האיגוף נעשה בעיקר באמצעות חיל פרשים. המצביא הקרתגי הידוע חניבעל ברקה, הרבה לעשות שימוש בטקטיקה זו תוך שהוא מנצל ביעילות רבה את חיל הפרשים שלו. יעילותה של אסטרטגיה זו התבטאה בקרב קאנאי, שעד היום נחשב לסמל של מערכת השמדה כוללת. הרומאים עצמם למדו לקח, ובקרב זאמה דאג המצביא הרומאי הצעיר סקיפיו אפריקנוס שיהיה לו פרשים יותר מאשר לקרתגים וכך ביצע איגוף מושלם והנחיל להם מפלה צורבת שהכריחה אותם לחתום על תנאי שלום קרתגו.
במאה ה-20 עדיין הייתה שיטת האיגוף חביבה על צבאות שונים. המצביא הגרמני אלפרד פון שליפן התעניין מאוד במערכות איגוף ובפרט בקרב קאנאי. במאמר שפרסם בשם "מחקרי קאנאי" טען שליפן שלמעשה חניבעל הוכיח שבעזרת איגוף ניתן להכריע כל אויב בעל יתרון מספרי. שליפן טען שכל המצביאים בהיסטוריה הסתמכו גם אם בלא יודעין על האסטרטגיה של חניבעל בקרב קאנאי. שליפן טען כי אף על פי שאלפי שנים עברו מאז קאנאי, "לא השתנו תנאי היסוד למערכה ניתן לערוך היום את מערכת ההשמדה לפי אותה תוכנית שתכנן חניבעל בימי קדם". על פי המודל של איגוף, בנה שליפן את "תוכנית שליפן" המפורסמת שלו שהייתה אמורה לדאוג לכך שגרמניה תוכל להביס את צרפת במהירות הבזק. הסיבה לכישלונה של תוכנית זו הייתה נעוצה בכך שקציני המטכ"ל הגרמני לא הקשיבו לעצותיו של שליפן להשאיר את האגף הימני תמיד מחוזק, ובפועל החלישו אותו. כמו כן שליפן בנה את התוכנית יותר מדי על פי מודל של איגוף, ושילב בה מעט מדי התקפה.
בהדרגה החליף השריון את הפרשים. דוגמה בולטת לאיגוף שנעשה באמצעות שריון היא המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, במהלכה טורי השריון של הוורמאכט במסגרת תוכנית "אבחת מגל", ביצעו תמרון מבריק שבו כיתרו את צרפת וכבשו אותה.
בית הכנסת עדת ישראל
בית הכנסת קהל עדת ישראל (מכונה בדרך כלל: השיף-שול), היה בית הכנסת האורתודוקסי הראשי בעיר וינה, אוסטריה, לפני השואה. בית הכנסת נהרס על ידי הנאצים במהלך ליל הבדולח (מרץ 1938).
במבנה המשופץ כיום קיים בית כנסת קטן, שנקרא "בית המדרש קהל חסידים", ומובל בידי הרב אברהם יונה שוורץ. הקומה העליונה של הבניין מתפקדת כישיבה כבר מאז 1940, (כיום בראשות הרב מיכאל פרסבורגר). הוא משמש גם כמקלט רוחני זמני לאלפי פליטים יהודים מאיראן המגיעים דרך וינה ב-30 השנים האחרונות.
בבית הכנסת מותקן לוח זיכרון בו נכתב: "מקום תפילה יהודי זה נהרס בידי הנאצים בפוגרומים של נובמבר 1938".
בית הכנסת היה ממוקם בתוך בנין דירות ברחוב Grosse Schiffgasse 8 ברובע לאופולדשטאדט בווינה.
היסטוריה.
עם הקמת ארגון הקהילה היהודית וינה (IKG - הגוף שמייצג את הקהילה היהודית בעיר) בשנת 1852, נוסד בית הכנסת. הרב הראשון היה הרב שלמה זלמן שפיצר (נפטר 1894), שנבחר בשנת 1852. הוא היה חתנו של החתם סופר, וככזה, היה לקהילה קשר ישיר עם הקהילה האורתודוקסית הגדולה בעיר פרשבורג (עירו של החתם סופר). כאשר גדלה ההשפעה הליברלית באזור, הרב שפיצר הוביל את קהילתו האדוקה והבדלנית למיקום חדש, שנבנה מ-1858 עד 1864. בית הכנסת החדש הכיל 750 מקומות ישיבה (500 לגברים ו-250 לנשים).
הרב ישעיה פירסט (נפטר 1943), ירש את מקומו של הרב שפיצר בשנת 1894. הוא היה תלמידו של הכתב סופר (בנו של החתם סופר), וכך עלה גם בידו לקיים קשרים הדוקים עם הקהילה בפרשבורג (באותה תקופה – עירו של הכתב סופר).
בית הכנסת נהרס, יחד עם עוד 80 בתי כנסת נוספים בווינה, במהלך הפוגרומים שהתבצעו בליל הבדולח בשנת 1938 לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית.
כבר לאחר סיפוח אוסטריה, ובייחוד לאחר שריפת בית הכנסת החלו רבים מן האוכלוסייה היהודית להגר מהמדינה. חלק מן הקהילה האורתודוקסית הצליחו להגיע לאמריקה והשתקעו בשכונת ויליאמסבורג, ניו יורק. בשנת 1941 החלו הפליטים לדאוג להקמת קהילה, והשקיעו אנרגיה רבה בפיתוחה. הם רכשו בניין תיאטרון בשדרות בדפורד והפכוהו לבית כנסת. רבם הראשון היה הרב יונתן שטייף, שכיהן לפני המלחמה כדיין בבודפשט ונפטר בשנת 1958.
קהילה זו מכונה כיום קהילת וויען. יש לה בתי כנסת גם בבורו פארק ובמונסי וכן מוסדות חינוך הכוללים תלמוד תורה, ישיבה קטנה וישיבה גדולה.
מכוון (פירושונים)
תאורמה
סנטי מינה
סנטיאגו 'סנטי' מינה לורנסו (בספרדית: Santiago 'Santi' Mina Lorenzo; נולד ב-7 בדצמבר 1995 בויגו שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
סלטה ויגו.
מינה נולד בויגו שבספרד וגדל במחלקת הנוער של סלטה ויגו. ב-16 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה כמחליף 31 דקות לסיום בהפסד 1–3 לחטאפה במחזור ה-24 של ליגת העל הספרדית. זו הייתה הופעתו היחידה באותה עונה. את העונה שלאחר מכן החל בהופעה בודדת במדי סלטה ויגו ב', קבוצת המילואים של סלטה ויגו, ולאחר מכן החל לשחק באופן קבוע בקבוצה הראשית. ב-16 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק בו הפסידה סלטה ויגו לאתלטיק בילבאו. הוא עשה זאת בגיל 17 שנים, 9 חודשים ו-10 ימים, מה שהציב אותו כמבקיע הצעיר ביותר בהיסטוריה של הקבוצה בליגה הבכירה. ב-11 באפריל 2015 הבקיע מינה ארבעה שערים בניצחון 1–6 נגד ראיו ואיקאנו והפך לשחקן הצעיר ביותר שעושה זאת בהיסטוריה של הליגה הבכירה ולראשון שעושה זאת בסלטה ויגו מאז שנת 1979.
ולנסיה.
ב-4 ביולי 2015 חתם מינה על חוזה ל-6 שנים בולנסיה, ששילמה עבורו 10 מיליון אירו. ב-22 באוגוסט 2015 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב והוחלף בדקה ה-69 במשחק נגד ראיו ואיקאנו שנגמר בתוצאה 0-0, וב-5 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו, כשהבקיע 4 דקות לסיום כדי לקבוע תוצאה של 1-1 במשחק הליגה נגד ברצלונה.
החזרה לסלטה ויגו.