משנת 2012 דינמו החלה לארח בקביעות את משחקיה באצטדיון האולימפי בעיר המכיל 70,050 מושבים. המשחק הראשון שדינמו אירחה בו משחק היה ב-9 בספטמבר 1945 במסגרת ליגת העל הסובייטית בכדורגל כשאירחה את דינמו טביליסי במשחק שהסתיים בתוצאה 2:7, משנת 1953 עד 1996 האצטדיון שימש גם כן כמגרש הבית של דינמו. משנת 1996 עד סוף 2007 האצטדיון האולימפי אירח את משחקי דינמו במסגרת המפעלים האירופיים והגביע האוקראיני.
מתקן האימונים של הקבוצה ממוקם בשכונת צ'פאייבקה בדרום קייב. בסיס האימונים נבנה ב-1961 ושופץ לאחרונה בשנים 1995–1998. הוא כולל שישה מגרשי דשא טבעי פתוחים, אולם ספורט, מגרש עם דשא סינתטי ואולם סגור למשחקי כדורגל. משמש לאימונים ולאירוח משחקים קטנים עם קהל של עד 1,200 איש. שימש בעיקר כאצטדיון עבור קבוצות המילואים וקבוצת הנוער.
סגל הקבוצה.
נכון ל-11 באוגוסט 2022
(קפטן)
(קפטן שני)
בעלים וספונסרים ראשיים.
הקבוצה נמצאת בבעלות האוליגרך האוקראיני איגור סורקיס, שמכהן כנשיא דינמו קייב מאז 10 ביוני 2002. בעונת 1986/87 הקבוצה חתמה על חוזה ספונסרות עם Commodore ובמשך שבעה משחקים השחקנים לבשו חולצות עם הכיתוב Commodore. בעונת 2014/15 נדרה בנק פשט את הרגל והקבוצה הופיעה ללא ספונסר במהלך שנת 2015.
שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה.
שיאני ההופעות.
להלן עשרת השחקנים ששיחקו הכי הרבה משחקי ליגה במדי דינמו קייב, נכון ל-10 במאי 2015. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בדינמו קייב.
שיאני שערים.
להלן עשרת השחקנים שהבקיעו הכי הרבה שערי ליגה במדי דינמו קייב, נכון ל-7 בפברואר 2016. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בקבוצה.
סמל הקבוצה.
מאז הקמת הקבוצה היא השתמשה במספר סמלים עיקריים. במרבית השנים היא השתמש באות D כחולה עקב היותה חלק מאגודת דינמו.
בשנת 1972 עוצב סמל חדש ששימש את דינמו עד 1989. לאחר התפרקות ברית המועצות שוב נעשה שימוש באות D, הפעם עם הכיתוב קייב באוקראינית בתחתית הסמל. במלאת 80 שנה להקמת הקבוצה עוצב סמל חדש בשנת 2007, שהמשיך לשמש בגרסה מופשטת יותר את המועדון עד 2011, כשעוצב הסמל הנוכחי.
תארים.
דינמו קייב השתתפה בכל אליפויות ברית המועצות ואוקראינה וזכתה בשני המפעלים יותר מאשר כל קבוצה אחרת. תקופת הזוהר של המועדון הייתה בשנות ה-70 וה-80. שחקני המועדון היוו רוב בנבחרת הלאומית של ברית המועצות. החלוץ אולג בלוחין הוא מלך ההופעות (432) והשערים (211) של נבחרת ברית המועצות בכל הזמנים שמונה בשנת 2012 למאמן המועדון. ולרי לובנובסקי (מת ב-2002), שהיה שחקן בשנות ה-60 ואחר-כך מאמן ראשי של המועדון, היה אחראי ללא מעט מן ההצלחות בעשורים האחרונים. על שמו נקרא טורניר המתקיים מאז 2003, והאצטדיון של הקבוצה.
חלב ודבש
חלב ודבש הייתה להקת פופ ישראלית שפעלה בעיקר בשנים 1979–1984. באירוויזיון 1979, שנערך בירושלים זכתה הלהקה במקום הראשון עם השיר "הללויה", כאשר הסולנית הייתה עדיין גלי עטרי.
היסטוריה.
עם הסולנית גלי עטרי.
הלהקה נוסדה ערב פסטיבל הזמר והפזמון של 1979, לצורך ביצוע השיר "הללויה" של שמרית אור וקובי אשרת. חברי ההרכב היו ראובן גבירץ, שמוליק בילו, יהודה תמיר וגלי עטרי. במקור נכתב "הללויה" עבור להקת הכל עובר חביבי, אבל סולנית "הכל עובר חביבי" שלומית אהרון ויתרה על השיר. אחרי שנשארו ללא הרכב מתאים לביצוע השיר בפסטיבל, המפיק שלמה צח, ויוצרי השיר שמרית אור וקובי אשרת החליטו להקים להקה חדשה במיוחד למטרה זו.
השיר "הללויה" נבחר לייצג את ישראל, באירוויזיון 1979, שנערך בירושלים. השיר זכה במקום הראשון והפך להצלחה בינלאומית. בישראל הוא הוכתר כשיר השנה במצעד הפזמונים השנתי של קול ישראל ושל גלי צה"ל.
בעקבות ההצלחה, המשיכו חברי ההרכב בקריירה מוזיקלית עשירה. אלבומם הראשון יצא בראשית 1980 ונקרא בפשטות "גלי עטרי וחלב ודבש". חלקו הראשון של האלבום הכיל שירים בעברית כמו "גלגל ענק" ("עוד שנה ועוד שנה..."), "שמש אדומה", "קסם הלילה" ו"דרך ארוכה" (שעטרי הקליטה באופן עצמאי לפסקול הסרט "דיזנגוף 99") . חלקו השני של האלבום כלל שירים באנגלית בלבד, בניסיון לפרוץ לשוק הבינלאומי בעקבות ההצלחה העצומה של "הללויה", ושיריו הוקלטו באולפנים בלונדון. שלמה צח וקובי אושרת הפיקו בפועל את האלבום, וקובי אושרת עיבד וניהל מוזיקלית. בעקבות האלבום זכתה הלהקה בתארים "להקת השנה" ו"שיר השנה" (על "גלגל ענק") במצעד הפזמונים השנתי תש"ם (1980) של רשת ג'.
עם הסולנית לאה לופטין.
ב-1980 הוציאה הלהקה לאור את אלבומה השני, "חלב ודבש 2". באותה שנה עזבה עטרי את הלהקה בעקבות סכסוך כספי עם מפיק הלהקה שלמה צח והוחלפה על ידי לאה לופטין, כך שחלק משירי האלבום בוצעו על ידי עטרי ובאחרים הייתה זו לופטין. מאלבום זה יצא הלהיט "אולי עוד קיץ" ושירים נוספים כמו "יחד", "שיר לשירים", "מסע ארוך" (שחודש ב-2005 על ידי אסף אמדורסקי) ו"דון ז'ואן".
במרץ 1981 שבה הלהקה לתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר "סרנדה" (מילים: שמרית אור, לחן ועיבוד קובי אושרת), עימו הגיעה למקום הרביעי בתחרות. בהמשך אותה שנה הוציאה הלהקה את השיר "מיס אמריקה". ב-1982 הגישה הלהקה שירים בתוכנית הטלוויזיה "זהו זה!", שיצאו גם בתקליטם השלישי "זהו זה חלב ודבש". בשנת 1983 פרשה לופטין מההרכב לקריירת סולו, ושלושת הגברים שנותרו בלהקה הקליטו בהרכב זה מספר שירים נוספים לפני שהלהקה פורקה בסוף 1984.
לאחר הפירוק התאחדה הלהקה במספר אירועים (בהרכב המאוחר יותר עם לאה לופטין): ביום העצמאות בשנת 1987 פתחה הלהקה את המופע המרכזי בטלוויזיה בהרכב חסר (ללא ראובן גבירץ) בתור "שלישיית חלב ודבש". בשנת 1989 השתתפה הלהקה בפעם השלישית בקדם אירוויזיון, עם השיר "אני מאמין" (מילים: שמרית אור, לחן ועיבוד: קובי אושרת) שהגיע למקום השמיני.
בשנת 1995 הוציאה חברת "פונוקול" את דיסק האוסף "חלב ודבש – להיטי הזהב", שהכיל את להיטיה של הלהקה עם הסולניות גלי עטרי ולאה לופטין.
בשנת 2001 התאחדה הלהקה שוב בערב לכבוד הפזמונאית שמרית אור, שכתבה את מרבית להיטיהם. בעקבות זאת חזרה הלהקה לפעילות מינורית שלא כללה שירים חדשים. איחודים נוספים היו ב-2009 באירוע "תרבות של שלום", וב-2017 בערב מחווה למפיק שהיה ממקימי הלהקה, שלמה צח.
שולה חן
שולה חן (נולדה ב-29 ביולי 1947 בנהלל) היא זמרת ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
שנות ה-60 וה-70.
חן, נולדה בנהלל בשם שלומית חבינסקי, בת מחזור של יהונתן גפן. היא קיבלה זימון לבחינות ללהקת הנח"ל לאחר שכבר התחילה ללמוד בסמינר לגננות, בהמלצתו של גדליה גל, לימים חבר כנסת. היא התקבלה ללהקת הנח"ל בשנת 1966 שם שינתה את שמה לשולה חן ושירתה עם טוביה צפיר, חנן יובל, שלום חנוך, ששי קשת, מנחם זילברמן ואבי קורן (קליינמן), מפקד הלהקה - שאיתו התחתנה מאוחר יותר. חן הייתה סולנית הלהקה ועד מהרה התבלטה בשירים "ישנן בנות", "הוא לא כל כך חכם", "אחד חולמני", "ולס להגנת הצומח" ועוד.
מיד לאחר השחרור החלה חן בקריירת סולו, השתתפה בתקליטון הבכורה של מאיר אריאל "ירושלים של ברזל" בקטע בשם "בבל"ת" והקליטה את השיר "החייל שלי חזר". את תקליט הבכורה שלה, "שלכם, שולה חן" הוציאה ביוני 1969. התקליט, בהפקה תזמורתית של אלכס וייס, הציג את חן כזמרות בנוסח מריאן פיית'פול המוקדמת, פטולה קלארק, לולו ואחרות.
האלבום הוליד להיטים רבים, בהם שלושה מלחניו של שלום חנוך - "אוריה החיתי" (מילים: יהונתן גפן), "תחת כובד התפוח" (מילים: יורם טהרלב) ו"איזידור" (מילים: שמרית אור), ושלושה משל דני ליטני: "אל תשיר לאף אחרת" (מילים: יעקב רוטבליט), "אל תספר היום בציר" (מילים: אנדה עמיר) ו"למה דווקא אני" (מילים: דרורה חבקין). באלבום נכללו גם גרסאות כיסוי לשירים לועזיים, כמו: "פתאום היה לי טוב כל כך" (מילים עבריות אופטימיות שכתב אריק איינשטיין לשיר הנוגה "כשהדמעות זולגות" שכתבו מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס למריאן פיית'פול) ו"כמו אמש" (במקור "Il gioco del amore" של ג'ינו דורלי מתוך פסטיבל סן רמו 69' שהתקיים בינואר 1969). מבין שירי התקליט השיר שזכה להצלחה הגדולה ביותר היה דווקא ביצוע עברי ללהיט Sunday Morning של מרגו גוריאן , שהפך בתרגום העברי של אבי קורן ל"בוא הביתה". שלום חנוך וחנן יובל, ששירתו עם שולה חן בלהקת הנח"ל, תרמו את קולות הרקע לשיר זה.
במוצאי יום העצמאות תשל"א (1971) השתתפה חן בפסטיבל הזמר עם השיר "כשאהיה זקן" (מילים: יורם טהרלב, לחן: עלי עדיש), אותו ביצעה יחד עם בני אמדורסקי, לעיבוד של דוד קריבושי.
בשנת 1972 הוציאה חן תקליטון ובו שני שירים שעיבד עבורה מתי כספי. אחד מהם, "אנחנו לא מכאן", למילים של מאירה מאיר ולחן של כספי והשני, "בת אצילים" תורגם על ידי אהוד מנור ללחן של המוזיקאי היווני מאנוס חג'ידאקיס. היא שרה בערב שירי משוררים, הקליטה שירי ילדים (כמו באלבום "ח.נ. ביאליק - שירים ופזמונות", 1967) לאלבום שני בשם "כפתור ופרח" שכולו שירי ילדים. עוד באותן שנים כיכבה חן בהצגות ובמחזות זמר, בהם "איי לייק מייק", "קרחת" עוד.
חן עזבה את ישראל ויצאה לארצות הברית עקב שליחות של בעלה אבי קורן מטעם קרן קיימת לישראל. בעקבות נסיעה זו היא נאלצה לעזוב את עסקי הבידור המקומיים.
שנות השמונים.
עם שובה ארצה בשנת 1980, השתתפה חן בסרט "חמש חמש".