התקבל לבית ספר לרפואה באדינבורו, קיבל מלגת לימודים מטעם חברה רפואית - מיסיונרית (Edinburgh Medical Missionary Society; E.M.M.S). בסיום לימודי הרפואה נשלח לביירות, אך החליט להתיישב בנצרת. יש לזכור שבמחצית המאה ה-19 האזור שבין ביירות - דמשק - נצרת וירושלים היה ללא רופא, וורטן היה הרופא הראשון והיחיד באזור זה.
ביוני 1867 נשא לאישה את מרי אנה סטיוארט, אשר הייתה מורה לאנגלית.
ב-1867 היה בית החולים אותו הקים בן 8 מיטות. עד 1900 הוא גדל ל-40 מיטות.
ורטן עסק ברפואה מונעת, הקים שרות של "טיפת חלב", הנהיג חיסון סדיר לתינוקות. התושבים המוסלמים כינוהו : "אל חכים אל-כביר", (הרופא הגדול). במרפאתו קיבל חולים שהגיעו מלבנון, מהגולן, ומהשומרון.
בראשית שנות השמונים של המאה ה-19, תכנן ורטן להקים בית חולים מודרני. ורטן רכש קרקע מצפון לעיר, וכשהשלים את הבנייה החרימו השלטונות הטורקים את המבנה בתואנה שנבנה על קרקע ציבורית. בשנת 1903 רכש קרקע פעם נוספת, ערך תוכניות בניה חדשות, אך בגלל מותו לאחר מספר שנים לא הספיק להשלים את הבניה.
בשנת 1883 גילה לראשונה את האירוס Iris Vartani, הידוע בשם אירוס הסרגל.
ורטן היה בעל ידיעות נרחבות בבוטניקה, מתמטיקה, פיזיקה והנדסה, והצליח לבנות מכשירים רפואיים שבהם נעזר בעבודתו, כרופא.
ב-1904 הגיע לנצרת, ד"ר פרדריק ג'ון סקרימג'ר, שנתמנה לעוזרו של ורטן. בשנת 1905 טיפל צוות בית החולים בשנה אחת ביותר מ– 10,000 פניות למרפאת בית החולים, יותר מ– 100 אשפוזים, כ– 500 ניתוחים ויותר מ– 1,000 ביקורי בית.
ורטן נפטר ב-1908. עוזרו סקרימג'ר התמנה למנהל בית החולים הסקוטי בנצרת.
נינו, ג'ון ורטן, שנפטר ב-2019, היה פעיל בנאמנות הפועלת למען בית החולים הסקוטי בנצרת.
ייסוד והתפתחות בית החולים הסקוטי בנצרת.
בית החולים הסקוטי בנצרת נוסד בשנת 1861 על ידי ורטן שהיה שליח "החברה הסקוטית המיסיונרית" מאדינבורו. החברה חרתה על דגלה הגשת טיפול רפואי לאוכלוסייה המקומית, מתוך תפיסת עולם שלפיה באמצעות שירותי הרפואה תתקרב האוכלוסייה המקומית לאמונה הנוצרית. באותה עת הייתה ארץ ישראל אזור נידח ומוזנח של האימפריה העות'מאנית. האוכלוסייה המקומית הייתה מוכת מחלות כגון מלריה, גרענת, טראכומה ומחלות זיהומיות של מערכת העיכול. וכן הייתה נתונה להתפרצויות מגפתיות של אבעבועות שחורות, טיפוס הבהרות וכולרה. ורטן טיפל בכל סוגי התחלואים והחולים.
בשנת 1905 זכו שני הרופאים בבית החולים לתגבורת של האחות אדית ג'ונקוק, ילידת 1871. עם הגיעה לנצרת, בפברואר 1905, קיבלה עליה האחות ג'ונקוק את הטיפול בכל נושאי המינהל והאמרכלות.
בשנת 1908, עם פטירתו של ורטן, החל סקרימג'ר לנהל את בית החולים בנצרת. באותה עת הצטרפה אל האחות ג'ונקוק אחות מוסמכת נוספת שהגיעה מאנגליה: ג'סי קרופט. בשנים הבאות, התעצמה פעילותו של בית החולים, והוא עמד לפני הרחבה ניכרת.
בנובמבר 1914 הוכרז מצב מלחמה בין האימפריה העות'מאנית לבין בריטניה. עקב המלחמה, נאלץ ד"ר סקרימג'ר, שהיה אזרח בריטי, לעזוב את נצרת. הוא נסע למצרים, שם הצטרף לכוחות הבריטיים ושימש כרופא השבויים הטורקים החולים והפצועים.
בית החולים הסקוטי עצמו הוחרם בצו של מושל נצרת, ושתי האחיות הבריטיות שפעלו בו הוכרזו כשבויות מלחמה ולא הורשו לעזוב את העיר. אף שלא היו נשות צבא אלא אזרחיות, הן נצטוו להמשיך ולתפעל את בית החולים במתכונת של בית חולים צבאי, שתפקידו לטפל בחיילים טורקים חולים ופצועים. שתי האחיות, ג'ונקוק וקרופט, נותקו למעשה מכל קשר עם העולם החיצוני והשתדלו לתפקד חרף שלילת חירותן ולמרות תנאי המחסור במזון ובאספקה רפואית, כך המשיך בית החולים לפעול ביעילות מרבית. כעבור זמן, משהוטבו התנאים, האחות ג'ונקוק אף קיבלה מידי המושל סוס כדי להקל עליה בפעילותה ברחבי העיר, מחוץ לבית החולים. מקצועיותה ויכולותיה הארגוניות שכנעו את המושל למנותה לאחראית מנהלתית על כל בתי החולים בנצרת. מתוקף תפקידה זה עמדה ג'ונקוק בראש צוות שמנה יותר מ–250 עובדים, והופקדה על הטיפול והרווחה בקרב מאות מאושפזים, מהם במצב קשה. לפיכך, משנתקבלה פקודה מהשלטון העות'מאני המרכזי להעביר את שתי האחיות השבויות לאנקרה, סירב מושל נצרת פאוזי בק לציית לפקודה זו, בטענה שהאחיות מסייעות לצבא הטורקי במלחמה.
הנצחתו.
על שמו של ורטן אירוס הקרוי Iris Vartani, שמו הלטיני של אירוס הסרגל.
תקופת תוקף פטנט
המונח תקופת תוקף פטנט מתייחס לתקופה המרבית שבמהלכה פטנט יכול לקבל הגנה, בדרך כלל תקופת תוקף פטנט נמשכת מספר שנים. התקופה מתחילה ממועד הגשת בקשה לפטנט או מיום מתן הפטנט. ברוב המדינות לפי חוקי פטנטים צריכים לשלם אגרות חידוש בזמנים הנקובים על מנת לשמור על הפטנט בתוקף. אחרת תוקף הפטנט יפוג לפני סיום תקופת תוקף.
ניתן לבטל פטנט בשלמותו או תביעות מסוימות ממנו על פי החלטת בית המשפט במדינה בה הוא ניתן.
הרמוניזציה בינלאומית.
בשנת 1990 הושגה הרמוניזציה בינלאומית ניכרת על ידי הסכם TRIPS של ארגון מסחר עולמי. סעיף 33 של ההסכם קובע כי:
"תוקף ההגנה [של פטנט] לא יפוג לפני עשרים שנה מאז תאריך ההגשה."
ברוב המדינות חוק הפטנטים קובע תקופת הגנה של 20 שנה מתאריך ההגשה באותה המדינה. הסכם TRIPS אינו אוסר על מדינות חברות בארגון הסחר העולמי על הסדרים נוספים בחוק, הקובעים תקופות הגנה קצרות יותר לזכויות דמויות פטנט כגון מודל שרות. התוקף שלהם, בדרך כלל, מונה 6 עד 10 שנים.
סמכויות משפטיות.
ישראל.
לפי סעיף 52 של חוק הפטנטים תשכ"ז-1967 תקופת הפטנט היא עשרים שנה מתאריך הבקשה. התאריך הקובע יכול להיות תאריך הגשת בקשה בישראל, תאריך בקשה בינלאומית או תאריך מסמך בכורה, שתאריכו יכול להיות 12 חודשים לפני בקשה בינלאומית.
סעיף 18ג לחוק הפטנטים תשכ"ז-1967 מורה כי נמסר בתשובת המבקש לדרישה על פי סעיף 18 פרט מטעה, או שהמבקש לא עדכן ביודעין את הרשות על כל שינוי משמעותי ברשימת האסמכתאות או הפרסומים שהוא חייב בעדכונן לפי הוראות סעיף 18א, וניתן פטנט על הבקשה, רשאים בית המשפט או הרשם, בהליך המתקיים בפניהם, לעשות אחד או יותר מאלה:
סעיפים 64א. עד 64טז. של חוק בפטנטים תשכ"ז-1967 דנים על הארכות שניתן לבקש לפטנט המגן על חומר כלשהו, על תהליך לייצור חומר, על שימוש בחומר או על תכשיר רפואי המכיל חומר, או על תהליך לייצור תכשיר רפואי המכיל חומר, או על ציוד רפואי החייב ברישוי בישראל.
בסימן זה:
אירופה.
הסכם "European Patent Convention" מחייב כל סמכות משפטית לתת פטנט אירופאי תקופת תוקף של 20 שנה מתאריך השגת בקשת פטנט אירופאית או הגשת בקשה בינלאומית במסגרת הסכם PCT. תאריך הגשת הבקשה יכול להיות עד שנה לאחר תאריך הבכורה. חוק אירופאי אומר כי ניתן להאריך את תקופת תוקף של פטנט אירופאי, כשיש אפשרות לתת צו הארכה כתובה בחוק הפטנטים של אותה המדינה כדי לפצות על משך הבחינה והרישוי הרגולטורי לפני קבלת היתר שיווק. למדינות חברות איחוד אירופי ניתנת הארכה על ידי "Supplementary Protection Certificate".
ארצות הברית.
בארצות הברית הפטנטים שהבקשה שלהם הוגשה מ-8 ביוני 1995 ואילך תקופת תוקף הפטנט היא 20 שנה מתאריך הגשת בקשת פטנט וכל בקשה אמריקאית או בקשת PCT שבקשת הפטנט תובעת ממנה זכות בכורה.
פטנטים שהוגשו לפני 8 ביוני 1995, תקופת תוקף הפטנט הנה או 20 שנה מתאריכים כנ"ל (חוץ מבקשות provisional) או 17 שנים מתאריך הקיבול, לפי הארוך ביניהם. הארכות תוקף ייתכנו עקב עיכובים אדמיניסטרטיביים.
תקופת תוקף הפטנט ניתנת להארכה כפיצוי לעיכובים בבחינה. סיבות להארכה יכולים להיות מהסיבות הבאות:
עקב העומס תקופת המתנה של בקשות ב-USPTO ארוכה ורוב הפטנטים החדשים מקבלים הארכות מסוימות מעבר ל-20 שנה.
פטנטים של עיצוב (המבוססים על תכונות דקורטיביות ולא פונקציונליות) שהבקשות פטנטים הוגשו מ-13 במאי 2015 ואילך, תקופת תוקף הפטנט הנה 15 שנה מתאריך קיבול הבקשה. בקשות פטנט עיצוב שהוגשו לפני 13 במאי 2015 תקופת תוקפם הנה 14 שנה מתאריך קיבול הבקשה.
ברישה
סופיה פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שוורין
סופיה פרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Sophia Frederica, Prinzessin von Mecklenburg-Schwerin; נולדה ב-24 באוגוסט 1758 - נפטרה ב-29 בנובמבר 1794), הייתה רעייתו של פרדריק, נסיך הכתר של דנמרק ונורווגיה.
ביוגרפיה.
סופיה פרדריקה נולדה ב-24 באוגוסט 1758 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, להוריה לודוויג, דוכס מקלנבורג-שוורין ושרלוטה סופיה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד, בתם של פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד ואנה סופיה משוורצבורג-רודולשטדט.
ב-21 באוקטובר 1774 התחתנה סופיה פרדריקה עם פרדריק, נסיך הכתר של דנמרק ונורווגיה, בנו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק שאף כיהן כעוצר דנמרק בין השנים 1772–1784. בתחילה היה קשה לסופיה פרדריקה להתרגל לסביבה הנוקשה של בית המלוכה הדני, אולם בהמשך התרגלה והפכה להיות מאוד פופולרית בקרב העם הדני. על אף שבתחילה לא חיבבה סופיה פרדריקה את בעלה, בהמשך התחברו השניים, ואף נוצר חשש שהיא תשפיע על בעלה בענייני הממשל. אולם על אף אהבתם, קיימו השניים יחסים עם מאהבים, אך הדבר לא פגע בנישואיהם.
ב-29 בנובמבר 1794 מתה סופיה פרדריקה בארמונה בקופנהגן, והיא בת 36 בלבד.
משפחתה.
בשנת 1774 התחתנה סופיה פרדריקה עם פרדריק, נסיך הכתר של דנמרק ונורווגיה, בנו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
מכון ליאו בק ירושלים