פלורנס ברברה סייברט (באנגלית: Florence Barbara Seibert; 6 באוקטובר 1897 – 23 באוגוסט 1991) הייתה ביוכימאית אמריקאית. סייברט ידועה בשל  זיהוי החומר הפעיל באנטיגן טוברקולין, ומציאת שיטה להפריד אותו מהחיידק Mycobacterium tuberculosis, שגורם לשחפת, עד לצורתו הטהורה. גילוי זה אפשר את הפיתוח והשימוש של מבחן מנטו לזיהוי מחלת השחפת, אשר בו משתמשים ברחבי העולם עד היום. בשנת 1990 נכנסה סייברט להיכל התהילה הלאומי לנשים של ארצות הברית.
קורות חיים.
סייברט נולדה ב-1897, באיסטון, פנסילבניה, לג'ורג' פיטר סייברט, יצרן וסוחר שטיחים, וברברה סייברט (לשעבר ממרט), בת שנייה מבין שלושה ילדים. בגיל 3 סייברט חלתה בשיתוק ילדים, הנגרם על ידי נגיף הפוליו, ובשל מחלה זו היא סבלה מצליעה לאורך כל חייה.
סייברט סיימה את בית הספר התיכון בהצטיינות וזכתה במלגה לגאוצ'ר קולג' במרילנד, בו למדה עד שנת 1918. בשנת 1923 השלימה את הדוקטורט שלה בביוכימיה באוניברסיטת ייל, שם פיתחה שיטה לשיפור תהליך העירוי ולמניעת חום אצל המטופלים בתהליך זה.
סייברט המשיכה לעבוד על מחקרה באוניברסיטת שיקגו, במעבדתו של אזמונד לונג. כאשר הוא עבר למכון הנרי פיפס באוניברסיטת פנסילבניה, היא עברה יחד איתו, ושם התבצע מחקרה בתחום השחפת עד לפרישתה ב-1958 כפרופסור.
בשנת 1937, סייברט קיבלה את מלגת גוגנהיים שאפשרה לה לעבוד בשוודיה ביחד עם תאודור סוודברג, זוכה פרס נובל.
לאחר פרישתה מאוניברסיטת פנסילבניה, עברה סייברט ביחד עם אחותה לסנט פיטרסברג, פלורידה, שם חקרה במעבדה קטנה סוגי חיידקים אשר קושרו לסוגים שונים של סרטן. בשנת 1968 פרסמה סייברט אוטוביוגרפיה בשם "Pebbles on the Hill of a Scientist". ב-23 באוגוסט 1991, כאשר הייתה בת 93, נפטרה סייברט בבית אבות בסנט פיטרסברג, פלורידה.
בשנת 1993, שנתיים לאחר מותה, הוקדשה לסייברט נקודת ציון היסטורית בעיר הולדתה איסטון, פנסילבניה.
פעילותה המדעית.
עבודת הדוקטורט של סייברט באוניברסיטת ייל עסקה בחקר העובדה שהזרקת חומרים לא מזיקים גרמה לעיתים לחום אצל אנשים ובעלי חיים. היא גילתה שאפילו הזרקה של מים מזוקקים, שאמורים להיות טהורים לחלוטין, יכלה לגרום לחום. גילוי זה הציג סיכון בריאותי גדול מאוד, משום שתרופות ועירויים באותה תקופה כללו מים מזוקקים.
סייברט גילתה שלמרות שהחום בתהליך הזיקוק הרג את החיידקים שבמים, רעלים אשר נוצרו על ידם לא הושמדו, וחומרים אלו היו הגורמים לחום אצל המטופלים. סייברט פיתחה מנגנון זיקוק שהשמיד את הרעלים הללו ובכך הפך את העירויים וההזרקות לבטוחים יותר.
בשנת 1923 פרסמה סייברט גילוי זה ב-"American Journal of Physiology". לאחר הפרסום, המכונים הלאומיים לבריאות ומנהל המזון והתרופות האמריקאי אימצו את שיטתה של סייברט.
רק לאחר שסייברט עברה לאוניברסיטת פנסילבניה היא החלה בעבודתה החשובה במחקר על מחלת השחפת. המחקר שלה עסק בשאלות שעלו מתוך עבודתו של הביוכימאי הגרמני רוברט קוך מסוף המאה התשע-עשרה.
קוך גילה את חיידק Mycobacterium tuberculosis, אשר גורם למחלת השחפת. בנוסף, הוא גילה שכאשר מזריקים לעור את הנוזל שעליו גדל החיידק, נוצרת תגובה על העור רק אצל אנשים שחולים במחלה. לנוזל זה הוא קרא טוברקולין. הטוברקולין של קוך לא היה מספיק מטוהר ולכן פגם באמינות המבחן שלו.
סייברט יצרה שיטה לבידוד של טוברקולין טהור, בעזרת ממברנה מניטרוצלולוזה, והחומר הנוצר מתהליך זה נקרא PPD (purified protein derivative). המבחן אשר משתמש ב-PPD, מבחן מנטו, מדויק הרבה יותר ממבחנו של קוך. בשל כך, הוא נהפך לסטנדרט האמריקאי ב-1941 ולסטנדרט העולמי ב-1952.
פרסים והוקרה.
פלורנס סייברט זכתה בפרסים רבים, ביניהם:
לקריאה נוספת.
"Pebbels on the Hill of a Scientist" מאת Florence Barbara Seibert
קרן אלן סמית'
קרן אלן סמית' (באנגלית: Karen Ellen Amith; נולדה ב-9 במאי 1965) היא מתמטיקאית העוסקת בגאומטריה אלגברית ובאלגברה קומוטטיבית.
ביוגרפיה.
סמית' נולדה ברד בנק (Red Bank), ניו ג'רזי.
אהבתה של סמית' למתמטיקה התגלתה כבר בבית ספר יסודי כשלמדה איך "ליצוק החוצה תשיעיות" (“cast out nines”) – שיטה מהירה וקלה לאשור חישובי מכפלות. לאחר מכן כשלמדה בחטיבת הביניים ובתיכון היא למדה בעצמה איך "ליצוק החוצה" בבסיסים אחרים. היא אתגרה את עצמה ואת מוריה והעלתה תאוריות גאומטריות כבר כשהייתה בתיכון.
סמית' סיימה תואר ראשן באוניברסיטת פרינסטון, שם המרצה שלה, פרופ' צ'ארלס פפרמן, זיהה את כישרונה ועודד אותה להפוך למתמטיקאית מקצועית. בין התואר הראשון לשני, לימדה שנה אחת כמורה למתמטיקה בבית ספר תיכון. ב-1988 סמית' חזרה ללמוד באוניברסיטת מישיגן. ב-1993 היא סיימה את התזה שלה לדוקטורט באלגברה קומוטטיבית ובמשך שנה היא הייתה פוסט-דוקטורנטית באוניברסיטת פרדו. ב-1994 היא קיבלה מהמכון לטכנולוגיה של מסצ'וסטס (MIT) תואר המוענק לחוקרים מתמטיים מבטיחים והועלתה לדרגת פרופסור-חבר באוניברסיטת MIT. למרות קידום שקיבלה ב-MIT החליטה סמית' לחזור לעבוד באוניברסיטת מישיגן.
ב-1991 סמית' נישאה למתמטיקאי ג'ואה הינונן ( Juha Heinonen) ונולדו להם שלושה ילדים. בת בכורה ושמה סנלמה וזוג תאומים: טפיו והלנה. ב-2007 ג'ואה נפטר מסרטן.
תחום מחקר.
סמית' עוסקת בשני ענפי מתמטיקה: גאומטריה אלגברית ואלגברה קומוטטיבית.
גאומטריה אלגברית (algebraic geometry) הוא ענף החוקר צורות גאומטריות המוגדרות על ידי סדרה של משוואות פולינומיות. לענף זה יש שימושים רבים בתעשייה: בתחום הקידוד ובתחום הגרפיקה הממוחשבת, שמהווה בסיס לתחום המיכשור הרפואי ולתחומי הבידור. סמית' בחרה לעסוק בתחום לא בגלל שימושיו הרבים אלא משום שהיא אוהבת את המספרים ואת היופי שלהם.
אלגברה קומוטטיבית (commutative algebra) – ענף החוקר טבעות (rings) המוגדרות על ידי משוואות אלגבריות (לדוגמה סדרת פולינומים).
סמית' חוקרת את הקשר שבין שני התחומים ועל כך קיבלה פרס.
פרסים.
ב־2001 סמית' זכתה בפרס רות ליטל סאטר במתמטיקה שמוענק לנשים על התרומה שלהם בשש השנים האחרונות. הפרס הוענק לה על שני מאמרים: במאמר ראשון היא פיתחה את שיטת הקשר ההדוק (tight closure), ובמאמר השני היא מצאה קשרים חדשים בין גאומטריה אלגברית לאלגברה קומוטטיבית באמצעות הרעיון של קשר הדוק.
איזבלה קרל
איזבלה קרל (באנגלית: Isabella Karle, 2 בדצמבר 1921 - 3 באוקטובר 2017) הייתה כימאית ופיזיקאית אמריקאית.
ביוגרפיה.
איזבלה הלן לוגוסקי (Isabella Helen Lugoski) נולדה למהגרים פולנים בדטרויט, מישיגן. אף אחד מבני משפחתה הגרעינית האחרים לא סיים תיכון, ועל רקע עובדה זו, קבלתה לאוניברסיטה עוררה גאווה רבה במיוחד בקרב הוריה.
בעת לימודיה בתיכון, קרל התלבטה באיזו מגמה לימודית לבחור. לבסוף, לאחר התייעצות עם מורה, בחרה בכימיה - תחום שהתברר בהמשך כמרתק ביותר עבורה. היא הייתה הנערה היחידה בקורס, אך זה לא הטריד אותה: להפך, רוב התלמידים האחרים בכיתה היו מוטרדים, וזאת על רקע העובדה שהיא קיבלה את הציונים הגבוהים ביותר בכיתה.
בשנת 1940 השלימה קרל תואר ראשון בתחום הכימיה הפיסקלית באוניברסיטת מישיגן. היא המשיכה באותו תחום והשלימה תואר שני ודוקטורט. באוניברסיטת מישיגן היא נפגשה עם ג'רום קרל שעסק אף הוא בחקר הכימיה הפיזיקלית, והשניים נישאו. בשנת 1942, אחרי שסיימו את תוארי הדוקטורט שלהם, החלו בני הזוג לעבוד בפרויקט מנהטן. איזבלה קרל הייתה אחת מהנשים הבכירות ביותר בפרויקט. לאחר המלחמה, ב-1946 הם החלו לעבוד במעבדת המחקר של הצי האמריקאי (Naval Research Laboratory). עבודתם שם הפכה אותם לחוקרים מובילים בתחום הקריסטלוגרפיה. במהלך עבודתה שלה במעבדת המחקר של הצי, בדקה קרל בדקה בעזרת השימוש בשתי דיפרקציות של קרני רנטגן ואלקטרונים את המבנה התלת-ממדי של המולקולות. יחד עם בן זוגה ג'רום, היא מצאה דרך לשפר את יכולתם של מדענים לנתח מולקולות ביולוגיות מורכבות. האסטרטגיה החדשה והיעילה שהשניים מצאו לניתוח מולקולות עזרה למדענים לפתח תרופות חדשות ולערוך סינתזה של חומרים.
לאחר שהייתה נשואה לו שבעים ואחת שנים, נפטר בן זוגה ג'רום קרל. לזוג נולדו שלוש בנות, שעובדות בתחומי המדע: כימיה תאורטית, כימיה אורגנית וגאולוגיה.
קרל נפטרה ב-3 באוקטובר 2017 בהוספיס באלכסנדריה שבוירג'יניה.
דוסה מק'דאף
דוסה מק'דאף (אנגלית: Dusa McDuff FRS, נולדה ב-18 באוקטובר 1945) היא מתמטיקאית אנגליה, שמחקרה עוסק בעיקר בטופולוגיה וגאומטריה סימפלקטית. מק'דאף חברה בחברה המלכותית משנת1994, זוכת פרס סאטר לשנת1991 והרצאת נתר לשנת1998.
קורות חיים.
מרגרט דוסה וודינגטון בלונדון, אנגליה לקונרד וודינגטון ומרגרט ג'סטין בלנקו וויט. אביה כיהן כפרופסור לגנטיקה באוניברסיטת אדינבורו, בעוד אימה הייתה ארכיטקטית בשירות הציבורי באדינבורו. מק'דאף מעידה שרוב ילדותה רצתה להיות מתמטיקאית.
את לימודיה האקדמיים התחילה דוסה באוניברסיטת אדינבורו, שם סיימה בשנת 1967 את לימודי התואר הראשון. עוד באותה השנה היא נישאה לדויד מק'דאף ועברה לקיימברידג' לצורך לימודי דוקטורט. בקיימברידג' היא עסקה באנליזה פונקציונלית ופתרה בעיה מורכבת באלגברת פון נוימן. לאחר השלמת הדוקטורט למדה טופולוגיה. היא מעידה שבאותה התקופה היא לא מצאה נושא אחר למחקר מתמטי.