טיינר התנגד להענקת סיבסוד לשטחי קרקע עבור חברת הרכבת הצפון-פסיפית. הוא סבר שיש להסדיר בהדרגה את הבעלות על השטחים בין נהר המיסיסיפי לבין האוקיינוס השקט ולהעניק אותם למתיישבים בחינם כדי שיבנו עליהם את בתיהם. טיינר ראה בארצות הברית כמעצמה אימפריאלית וסבר שלאזרחיה יש את הזכות ליישב את המערב. ב-16 במאי 1870 הצהיר טיינר בנאום שנשא בבית הנבחרים, "ככל שאנו שואפים לראות את הארץ הזו שוכנת בין המיסיסיפי לבין האוקיינוס השקט ומיושבת באוכלוסייה חרוצה, עדיף להגיע למטרה זו בהדרגה, ולא לנקוט במדיניות מהירה מדי שבסופו של דבר תעכב את שיגשוגה ואת צמיחתה".
ב-3 במרץ 1873, ביום האחרון לכהונתו הראשונה כנשיא, לאחר שנבחר כבר לכהונה שנייה, חתם הנשיא גרנט על חוק שהגדיל את משכורת הנשיא מ-25,000 ל-50,000 דולר ואת משכורות חברי בית הנבחרים והסנאט מ-5,000 ל-7,500 דולר, כולל בונוס של 5,000 דולר. טיינר הצביע בעד חוק זה, כנספח סודי לחוק ההקצבות, שנודע כ"חוק מחטף המשכורות" . אף על פי שהעלאת המשכורות לנשיא ולחברי הקונגרס היו בהתאם לחוקה, נחשפה הענקת הבונוס של 5,000 הדולר בעיתונות ונחשפה גם רשימת חברי הקונגרס שהצביעו בעדה. בונוס זה בוטל מאוחר יותר בינואר 1874. חוק מחטף המשכורות היה מאוד לא פופולרי בציבור, וכתוצאה מתמיכתו בו, לא עלה בידו של טיינר לזכות במועמדות המפלגה הרפובליקנית לבחירה מחדש לבית הנבחרים באותה שנה.
במחלקת הדואר.
בפברואר 1875 מונה טיינר על ידי הנשיא גרנט כעוזר השני למנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא שימש עד יולי 1876.
ב-12 ביולי 1876 מינה הנשיא גרנט את טיינר כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. במקומו כעוזר השני מונה בן מדינתו וגנרל מלחמת האזרחים, תומאס בריידי. טיינר כיהן כמנהל הכללי של הדואר עד מרץ 1877.
לאחר תום נשיאותו של גרנט מונה טיינר על ידי הנשיא רתרפורד הייז כעוזר הראשון למנהל הכללי של הדואר ובתפקיד זה הוא שימש עד להתפטרותו באוקטובר 1881. כאשר החל ג'יימס גרפילד לכהן כנשיא במרץ 1881, החלו לצוץ שמועות על מעשי הונאה שהתרחשו במחלקת הדואר שבמסגרתם גרפו קבלנים מושחתים רווחים מופרזים מנתיבי דואר. הנשיא גרפילד הורה על עריכת חקירה בעניין על ידי המנהל הכללי של הדואר תומאס למואל ג'יימס. טיינר היה מצוי מאוד במהלכים הפנימיים של מערכת חוזי הדואר ועל פי חקירתו של ג'יימס הוא ידע ואפשר את רווחייהם של הקבלנים. ביולי הורה ג'יימס לטיינר להתפטר מתפקידו, אך באותה עת בוצע מעשה ההתנקשות בגרפילד ונבצר ממנו למלא את תפקידו, טיינר סירב להתפטר. אדם נוסף שהיה מעורב במעשי ההונאה היה בריידי. בחקירה נחשף שטיינר דאג לבנו למשרה מכניסה כמפקח הכללי של משרד הדואר בשיקגו, שהשכר בה היה 2,000 דולר לשנה. כאשר מת גרפילד מההתנקשות בו ב-19 בספטמבר, וסגנו צ'סטר ארתור היה לנשיא במקומו, הוא אילץ את טיינר להתפטר ב-17 באוקטובר.
טיינר היה נציג לקונגרס הדואר הבינלאומי שהתקיים בפריז ב-1878 ובזה שהתקיים בוושינגטון די. סי. ב-1897. הוא שימש כעוזר היועץ המשפטי הראשי של מחלקת הדואר בשנים 1889–1893, ושוב בין השנים 1897–1903.
חקירת השחיתות בדואר.
ב-7 במרץ 1903 פתח הנשיא תאודור רוזוולט בחקירה על שחיתות במחלקת הדואר. באפריל רמז המנהל הכללי של הדואר הנרי קליי פיין לטיינר שעליו להתפטר בשל החשד למעורבותו בשחיתות. טיינר ורעייתו כריסטין פנו לפיין והפצירו בו להשאירו בתפקידו. פיין דחה את פיטוריו של טיינר ל-1 במאי, אך השעה אותו מתפקידו. מצב זה הותיר את טיינר במעמד שלהלכה הוא היה עדיין עוזר היועץ המשפטי הראשי של מחלקת הדואר, אך ללא סמכויות ממשיות. טיינר הנחה את רעייתו להוציא את מסמכיו הרשמיים מחדר הכספת במשרדו שבוושינגטון. ב-20 באפריל הגיעה כריסטין טיינר למשרד בשעה 16:00, שעת סגירת המשרד, והותר לה להיכנס לבדה למשרדו של טיינר, שכן היא לא עוררה שום חשד. לאחר מכן היא אפשרה לגיסתה ולאדם נוסף להיכנס למשרד מדלת אחרת כדי לפרוץ את הכספת וכך התאפשר לה להוציא את כל מסמכיו של בעלה. לאחר שארזה את המסמכים שלחה אותם כריסטין טיינר באמצעות שליח, שגם הוא נכנס למשרד דרך דלת אחרת, והביא אותם למעונו של טיינר. לאחר שעזבו כל האנשים דרך דלת אחרת, יצאה כריסטין טיינר מהמשרד בגפה ושבה לביתה. העניין התגלה מיד על ידי מנהל משרד הדואר ג'ורג' כריסטיאנסי, שדיווח על כך לפיין. פיין שלח שני חוקרים לביתו של טיינר, אך טיינר ורעייתו סירבו להתיר להם להיכנס או למסור להם את המסמכים.
ב-22 באפריל פיטר פיין את טיינר מתפקידו כעוזר היועץ המשפטי הראשי של מחלקת הדואר. ארבעה ימים לאחר מכן הכחישו טיינר ורעייתו שהם בצעו מעשה עוולה כלשהו. טיינר הצהיר שהוא שירת את ארצו בנאמנות וטען שפקידי מחלקת הדואר "יצאו מדעתם". הוא ציין שהוא המשיך לשמש בתפקידו כעוזר היועץ המשפטי לאחר ה-9 במרץ כדי לשמור על כבודו. רעייתו הצהירה שהיא ובעלה סומנו כגנבים על ידי מחלקת הדואר. היא אמרה שאף אחד לא מנע ממנה מלהיכנס למשרדו של בעלה ושלא נעשה שום דבר בהחבא. היא טענה שהיא החזירה מסמכים לכספת שלא היה בהם שום עדויות למעשה פלילי.
באמצע השנה נחקר טיינר על מעשי שחיתות במחלקת הדואר על ידי התובע המיוחד, צ'ארלס ג'וזף בונפרט ועל ידי העוזר הרביעי של המנהל הכללי של הדואר, ג'וזף ל. בריסטו. הוא הואשם בשלושה מקרים של הונאה ובמקרה אחד של שוחד. כמו כן הואשם העוזר הראשון למנהל הכללי של הדואר, פרי ס. הית'. הנשיא רוזוולט ציין שהחקירה בדואר חשפה מצב של "שחיתות נרחבת" במשרדי המחלקה. החשדות נגד טיינר ונגד הית' כללו רשלנות בניהול המשרד, קנוניה פלילית ומעורבות של ממש במעשי הונאה, שוחד וספסרות ברווחים. טיינר זוכה מאשמה מחוסר הוכחות, וזאת בשל העלמת המסמכים מהמשרד על ידי רעייתו. חקירתו של בריסטו הניבה 41 אישומים נגד 31 אנשים שהיו מעורבים במעשי ההונאה במחלקת הדוארר. ארבעה פקידים במחלקה התפטרו ו-13 אחרים פוטרו.
מותו.
מאז יולי 1902 סבל טיינר משיתוק. החקירה על מעשי השחיתות דירדרה את מצב בריאותו עוד יותר. ג'יימס נובל טיינר נפטר בוושינגטון די. סי. ב-5 בדצמבר 1904. הוא נטמן בבית הקברות אוק היל שבעיר.
מיילס הייזר
מיילס דומיניק הייזר (באנגלית: Miles Dominic Heizer; נולד ב-16 במאי 1994) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בשל תפקידו כאלכס סטנדל בסדרת הטלוויזיה "13 סיבות" בהפקת נטפליקס, ודרו הולט בסדרת הדרמה של רשת NBC, "הורים במשרה מלאה".
ביוגרפיה.
הייזר נולד ב־16 במאי 1994 בגרינוויל , קנטקי. אמו אחות, ויש לו אחות מבוגרת ממנו אחת בשם מוראיה. משפחתו עברה ללוס אנג'לס כדי לתמוך בקריירת המשחק שלו כשהיה בן עשר.
בילדותו הופיע הייזר במספר הפקות תיאטרון קהילתיות בלקסינגטון, קנטקי.
קריירה.
הייזר ערך את הופעת הבכורה שלו על המסך בפרק של "". לאחר מכן שיחק בסרט הקצר "פרמדיק" בתפקיד ג'יימס הצעיר. הייזר התארח מאז בכמה סדרות טלוויזיה, בין היתר בפרקים של "הלוחשת לרוחות" ו"בונז".
בשנת 2007 שיחק הייזר את תפקידו של דייבי דאנר בגיל 12 בסרט "Railes and Ties", עליו היה מועמד לפרס האמן הצעיר לשחקן הצעיר הראשי הטוב ביותר בסרט עלילתי. באותה שנה חזר לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "ER". בשנת 2010 הוא לוהק לתפקיד דרו הולט, בנה של לורן גרהאם, בסדרת הדרמה של רשת NBC, "הורים במשרה מלאה".
בשנת 2014 לוהק לסרטו של ויליאם ה. מייסי "חסר כיוון". בשנת 2015 שיחק בתפקיד משנה בסרט "ניסוי הכלא של סטנפורד", שהוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-26 בינואר.
בשנת 2016, הייזר כיכב בתור טומי מנקוסו בסרט "משחקי חובה", ובשנת 2017 הוא החל לגלם את אלכס סטנדל, אחד הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "13 סיבות" בהפקת נטפליקס לצד אלישה בו, דילן מינט, ברנדון פלין, רוס באטלר ואחרים.
בקולנוע שיחק את קאל פרייס, אחד מחבריו לכיתה של סיימון, בסרט "באהבה, סיימון" משנת 2018.
חיים פרטיים.
בגיל 19, הייזר יצא מהארון כהומוסקסואל. בשנת 2021 הוא הצטלם לקמפיין גאווה של בית האופנה "Coach New York". הייזר נמצא בזוגיות עם השחקן קונור ג'סאפ משנת 2018. ג'סאפ סיפר שהייזר היה עבורו השראה לצאת מהארון.
צ'אברנדק
צ'אברנדק (בהונגרית: Csabrendek) הוא כפר במחוז וספרם, בנפת שימג שבהונגריה.
מיקום.
הכפר שוכן לרגלי השלוחה האחרונה של הרי הבקוני למרגלות גבעת רנדקי שגובהה 374 מטר. רוב הכפר ממוקם על בליטות קטנות או גדולות יותר ולכן ניתן להבחין בהבדלי גובה משמעותיים בחלק מרחובותיו. במבט מטה מההר ניתן לראות למרחק רב מכיוון שלצפון-מערב האזור מישורי ושטוח.
מנקודת מבט תחבורתית, היישוב נמצא במיקום טוב. במרכזו עובר כביש 7324. דרך זו מחברת את קטע הכביש דווצ'ר בכביש הראשי 8 ועם קטע שימג בכביש הראשי 84. היישובים הסמוכים לצ'אברנדק הם שימג כאמור ועוד כמה כפרים אחרים. ישנן גם כמה עיירות ברדיוס של 15–20 ק"מ מהכפר: דווצ'ר, אייקה ו- טפולצה בנוסף לשימג. בסמוך אליו זורם הנחל ששמו מלג-ויז (Meleg-Víz שפירושו מים-חמים), שהוא יובלו של נחל המרצל.
היסטוריה.
צ'אברנדק הוא יישוב קדום. אנשים חיו על מדרון הגבעה הזו גם בתקופת האבן, כאשר החלקים הנמוכים יותר עדיין היו מכוסים על ידי הים. מאוחר יותר האזור יושב על ידי הקלטים, אחר כך על ידי הרומאים, אחר כך על ידי הסלאבים הפאנוניים ומאוחר יותר על ידי הסלובנים. שמו המקורי של הכפר הוא רֶנְדֶק. המילה רנדק היא ממוצא סלאבי, שפירושה עפרות אדומות. הכוונה היא לאדמה הצבועה באדום מהבוקסיט, שהוא המאפיין של האזור.