ב-2006, במהלך תהליך הארגון מחדש במפקדת זרוע-היבשה (מז"י), הוכפפה היחידה לזרוע, והפכה לחטיבת הטכנולוגיה ליבשה (חט"ל) במסגרתה. בשלב זה הוכפפו לחט"ל יחידת הניסויים (נס"א), יחידת יפת"ח ומספר ענפים מיחידת לוטם שהפכו ל"מחלקת מערכות תקשוב". בתהליך זה, מחלקת ציוד לוגיסטי נשארה באגף הטכנולוגיה (אז אלר"ם) והתווסף אליה ענף רכב לוגיסטי.
ב-2017 הוכפפה החטיבה לאט"ל בעקבות איחוד אט"ל וזרוע היבשה, וראש החטיבה הוגדר גם כרמ"ט אט"ל. כחלק מתפקיד זה הוכפפו לחטיבה שתי מחלקות נוספות מאט"ל: מע"ם ותו"ם.
מבנה היחידה.
החטיבה הטכנולוגית מורכבת משמונה מחלקות, שכל אחת מהן אחראית לפיתוח וניהול משקים בתחום מסוים של אמצעי-לחימה. עם זאת, בפרויקטים מורכבים ניתן למצוא מעורבות של שתי מחלקות ואף יותר.
בשנת 2016, עקב רה-ארגון בחטיבה, שונו שמות המחלקות ומחלקת מח"מ התמזגה אל תוך מחלקת אל-אופ.
כל מחלקה אחראית על הפרויקטים והמשקים שבמסגרתה במשך כל מחזור-החיים שלהם, הכולל בין השאר את השלבים הבאים:
מחלקת הנדסת שדה ומשקים (משקים, אחזקה ותוכניות עבודה).
המחלקה אחראית על תכנון, ניהול ובקרת המשאבים לשם מימוש התוכניות הייעודיות שבאחריות החט"ל, על מיצוי המשאבים התקציביים, על תוכניות העבודה והאחזקה של גופי הביצוע, על כשירות ומוכנות המשקים בשגרה ואורך הנשימה בחירום, ואחריות על הניהול הפרויקטלי, כמטה החט"ל.
כמו כן, אחראית המחלקה על תכנון ארגון ותקינת כוח האדם ואמצעים בחט"ל, על איתור ופיתוח כוח אדם, על התשתיות הפיזיות של החט"ל, כולל תשתיות המחשוב, התקשורת ומערכות המידע הארגוניות של החט"ל, והמענה הלוגיסטי-שירותי בחטיבה - אבטחה, הסעדה, לוגיסטיקה, בינוי ומחנה.
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם יוגב מינס.
מחלקת תקיפה ותמרון (לשעבר מערכות מתמרנות).
המחלקה עוסקת בפלטפורמות ומערכות-הנעה ב-:
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם תומר שרייבר.
המחלקה שוכנת במחנה דורי.
מחלקת הנדסה (לשעבר נקראה "תקיפה ואיסוף", שהייתה מיזוג של "אל-אופ" ו'מח"מ').
המחלקה עוסקת בתחומי:
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם עמית רצהבי.
המחלקה שוכנת במחנה דורי.
מחלקת לי"ד (לוחמת יבשה דיגיטלית, לשעבר לומ"ר).
המחלקה עוסקת בתחומי:
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם אורן מצליח.
המחלקה שוכנת במחנה ידין.
מחלקת מע"ם (מערכות מידע).
המחלקה אחראית על ניהול כלל מערכות המידע של אט"ל כגון מערכת ERP לשגרה ומערכות לשליטה לוגיסטית-מבצעית בחירום. בנוסף לניהול הפרויקטים, המחלקה עוסקת בהדרכת משתמשי המערכות מכל רחבי צה"ל.
ראש המחלקה היא אע"ב (אזרחית עובדת צה"ל בכירה) הילה אשכנזי.
המחלקה שוכנת במחנה ידין.
נס"א (ניסויים ואבטחת איכות; לשעבר מטמו"ן).
היחידה עוסקת בתכנון, ביצוע וניתוח מערך הניסויים החימושיים והבטחת האיכות בכל שלבי הפיתוח של כל אמצעי-לחימה המפותח בחט"ל או הנרכש על ידי זרוע היבשה. לצורך כך, המחלקה מורכבת מענפים מקבילים למחלקות החט"ל: מע"ם, אל-אופ ונשק ותחמושת. לרשות המחלקה עומדים שטחי-ניסוי ובהם מעבדות-ניסוי ואמצעים מתקדמים לביצוע ותיעוד הניסויים.
נוסף על כך, המחלקה מתמחת במספר תחומים ובהם:
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם אסף אורן.
המחלקה שוכנת במגוון בסיסים ברחבי הארץ, בסיס האם של המחלקה נמצא במחנה דורי.
יפת"ח.
יחידת יפת"ח עוסקת בפיתוח אמצעים ליחידות מיוחדות של זרוע היבשה בלוח-זמנים קצר.
מחלקת אדר"ת (ארכיטקטורה דיגיטלית, רשת ותשתיות).
המחלקה עוסקת בהובלה טכנית של פרויקטים רחבי היקף של היחידה כגון צבא יבשה דיגיטלי (צי"ד).
ראש המחלקה הנוכחי הוא אל"ם עוזי ברזני.
המחלקה שוכנת במחנה ידין.
המטבח הצ'כי
המטבח הצ'כי הוא כינוי לסגנון הבישול המקובל בצ'כיה. מטבח זה מושפע מאוד מסגנונות הבישול בארצות השכנות. במשך שנים הייתה צ'כיה חלק מהאימפריה האוסטרו הונגרית, והמטבח הצ'כי ספג השפעות רבות מהמסורת הווינאית, אך גם ממאכלים וסגנון בישול שהגיע מזרחה משם, ומהשפעות מקומיות. רבות מהעוגות ומיני המאפה הפופולריים במזרח אירופה מקורם בצ'כיה.
המטבח הצ'כי הוא מטבח כבד יחסית, הכולל שימוש רב בבשר ושומן. בשר חזיר הוא המאכל הבסיסי והפופולרי, ולצידו בשר עוף ובשר בקר. אווז, ברווז וארנבת, כמו גם בשר ציד, זוכים אף הם להיות מוגשים במסגרת הבישול הצ'כי. מכיוון שלצ'כיה אין מוצא לים, מאכלי דגים הם נדירים, פרט לקרפיון המוגש בצורה מסורתית בחג המולד.
ספר הבישול הצ'כי הראשון נכתב באמצע המאה ה-19 על ידי מגדלנה דוברומילה רטיגובה (מתה בשנת 1845), שחיה בעיירה ליטומישל, בה חי גם המלחין הלאומי הצ'כי בדז'יך סמטנה.
מנות אופייניות למטבח הצ'כי.
מנות בשר.
חזיר צלוי עם כופתאות וכרוב (vepřová pečeně s knedlíky a se zelím) נחשבת למנת הבשר הצ'כית הפופולרית ביותר. ישנן מספר אפשרויות להכין את הכרוב, נוסח בוהמיה ונוסח מוראביה. הבוהמים אוהבים את הכרוב חמוץ, בנוסח המזכיר את הזאואר קראוט מן המטבח האוסטרי והגרמני. והמורבים מעדיפים לאכול את הכרוב טרי ומתוק, ואף מוסיפים לו סוכר.
מנה פופולרית נוספת היא צלי בקר ברוטב (svíčková na smetaně) העשויה מבשר צלוי המבושל ברוטב סמיך הכולל גזר, פטרוזיליה ושמנת חמוצה, ומוגש בלוויית כופתאות, לרוב עם ציפוי שמנת, כפית של רוטב חמוציות ופלח לימון.
מנה עיקרית גדולה המספיקה למספר סועדים היא "הפלאטה הצ'כית", הכוללת פרוסות בשר בקר מעושן, קציץ בשר, ופרוסות חזיר צלוי, המוגשות לצד כרוב חמוץ וכופתאות, ונצרכת לרוב בלוויית כוס בירה.
חטיפים.
בירה מהווה חלק חשוב בתרבות האוכל הצ'כית, ומנות צ'כיות רבות נוצרו על מנת ללוות את שתיית הבירה, ונאכלות לעיתים כחטיפים בפאבים ובתי אוכל.
קינוחים.
הקינוח האהוב ביותר במטבח הצ'כי הוא כופתאות פירות (ovocné knedlíky) הכוללים לעיתים שזיפים ומוגשים כקינוח בחגים כפסחא או חג המולד. שזיפים שלמים מצופים בתערובת תפוחי האדמה (נקראים בוחטי נפרי) ומורתחים, ואז מוגשים עם חמאה, סוכר ולעיתים פרג. גרסאות של מאכל זה עושות שימוש בתות, דובדבן, משמש (נקרא מריל קניידל) או אפרסק. המאכל נאכל לעיתים כמנה עיקרית, ולא רק כקינוח.
קינוחים נוספים ידועים מהמטבח הצ'כי הם:
משקאות.
פרט לסליבוביץ', בירה צ'כית ויין צ'כי, מייצרים הצ'כים שני סוגים ייחודיים של ליקר מקומי, פרנט סטוק, המיוצר מעשבי תיבול, ולעיתים מלימון, ובחרובקה, המיוצר מעשבי תיבול, אניס וקינמון. האבסינת שאינו חוקי במדינות רבות באירופה, מיוצר ונמכר באופן חופשי בצ'כיה. משקה קל פופולרי נקרא קופולה (Kofola), האמור להתחרות בקוקה-קולה ובפפסי קולה בשוק המקומי.
החטיבה הטכנולוגית ליבשה
מקחש&quot;ר
התאזרחות
התאזרחות (נָטוּרָליזציה) היא ההליך המשפטי שבו מי שאינו אזרח במדינה כלשהי יכול לקבל אזרחות שלה בהתאם לכללים ותנאים שבהם עליו לעמוד.
כללי התאזרחות שונים ממדינה למדינה, וכוללים בדרך כלל דרישה לתושבות במדינה לזמן של מספר שנים במדינה עד לבקשת האזרחות, ולעיתים גם דרישות נוספות כגון הפגנת ידע ובקיאות בשפת המדינה, בתרבותה, בתולדותיה, בחוקיה, במבנה הפוליטי ולעיתים גם בדת שלה במידה ויש לה; ובדרך כלל גם הבטחה, הצהרה, התחייבות או שבועה לציית ולקיים את חוקיה של אותה המדינה. בנוסף, יש מדינות הדורשות מהמתאזרח לוותר על אזרחויות אחרות שבהן הוא מחזיק, כלומר הן אוסרות על אחזקה של יותר מאזרחות אחת.
במהלך מאות השנים האחרונות, ובפרט לאחר מלחמת העולם השנייה, עם העמקת הגלובליזציה הבינלאומית, אפשר לראות עלייה חדה במספרם של מהגרים ופליטים אשר עוזבים את מדינותיהם, ומבקשים לרכוש אזרחות זרה במדינות אחרות. רכישת אזרחות זרה נעשית בדרך כלל על-מנת לשפר את איכות החיים של המתאזרח, את זכויותיו הפוליטיות, קבלת הגנה כתוצאה מרדיפה פוליטית או אידאולוגית, רצון להשגת ביטחון אישי רב יותר, וסיבות נוספות אחרות.
תהליך ההתאזרחות.
תהליך ההתאזרחות כולל בדרך כלל מגורי קבע של מספר שנים במדינת היעד, בקשת אזרחות, גיל סף מינימלי לבקשה, הפגנת ידע ובקיאות בשפת המדינה ובקורותיה, הצהרת נאמנות למדינת היעד, ולעיתים גם ויתור על אזרחויות אחרות שאינן של מדינת היעד, הוכחת עצמאות כלכלית, ועבר פלילי נקי.
רכישת תושבות.
ברוב מדינות העולם הליך ההתאזרחות כולל חיוב לתושבות במדינה של מספר שנים קודם קבלת האזרחות (לרוב בין 3 ל-6 שנים). האפשרויות המובילות לרכישת תושבות ברוב המדינות היא קבלת אשרת שהייה במדינה, בדרך כלל באמצעות אשרת עבודה או אשרת לימודים במדינת היעד.
רכישת אזרחות.
לאחר מגורים של מספר שנים במדינת היעד - עומדים למתאזרח מספר דרישות נוספות עד שיזכה באזרחות המקומית, השונות במעט ממדינה למדינה, המפורטות בטבלה שלהלן:
מס ישיר
מס עקיף
פושע פלילי
אימוץ ילדים
צייד הצבאים
צייד הצבאים (באנגלית: The Deer Hunter; התרגום המדויק לעברית הוא "צייד האיילים") הוא סרט אמריקני שיצא בדצמבר 1978, המספר את סיפורם הבדוי של חבורת עובדי פלדה אמריקאים ממוצא רוסי, בזמנה של מלחמת וייטנאם. רוב הסרט מתרחש בווייטנאם או בעירם קלייטון שבפנסילבניה, דרומית לפיטסבורג, לאורך נהר המונוגהלה. מלבד פיטסבורג נערכו הצילומים גם בקליבלנד הסמוכה, ובצומת מינגו. האתרים של וייטנאם צולמו בתאילנד. בסרט מככבים רוברט דה נירו, כריסטופר ווקן ומריל סטריפ.