בקיץ 1919 החליט הוועד הפועל הציוני, בראשות חיים ויצמן ונחום סוקולוב, להקים בארץ ישראל עיר גנים על שם מקס נורדאו. הקרן הקיימת החלה לאסוף כספים לצורך מימוש מטרה זו, אולם בעקבות תהפוכות שונות בהנהלת הקרן הקיימת, מילוי ההחלטה נדחתה. בתחילת שנת 1924 פרסם מנחם אוסישקין מודעה שקראה לתרום כסף לצורך מימון הקמת עיר הגנים, מכיוון שנאספו רק 22,000 לא"י, מתוך 50,000 שנדרשו על פי הפרסום עבור הפרויקט. בשנת 1947 החל האדריכל אלכסנדר קליין בתכנון עיר גנים באזור ואדי פאליק על שטח של 6000 דונם, עבור 40,000-50,000 נפש. בסוף 1949 ביקרה באתר מקסה נורדאו, לקראת הקמת עיר הגנים. אולם אגף התכנון התנגד לתוכנית וועדה של משרד הפנים החליטה, על אף התנגדות הקרן הקיימת, לספח את השטח לנתניה, בטענה שאין מקום לשתי ערים נפרדות ושכנות. עיריית נתניה השקיעה בפיתוח האזור ותוכנית הקריה נכללה בתוכנית בניין עיר של נתניה, אך הקמת הקריה התעכבה בגלל שטחי אש של צה"ל באזור.
באפריל 1957 הוחל בהקמת השכונה על ידי חברת "דיור לעולה", שהציבה במקום 400 צריפי בטונדות. בשנת 1958 חיברה עיריית נתניה את השכונה לרשת החשמל. בשנת 1962 הוחל בהרחבת השכונה בכ-600 יחידות דיור ולצידם הוקם אזור התעשייה של נתניה דרום ממזרח לכביש החוף.
בתחילת שנות ה-70 פעלה החברה לפיתוח קריית נורדאו, בראשות נפתלי רבין ובבעלות שיכון ופיתוח, סולל בונה ושיכון עובדים, להקמת 10,000 יחידות דיור בשכונה. לצורך כך הוחלט על הקמת מחלף פולג במימון משותף של החברה, עיריית נתניה ומע"ץ.
חינוך.
בשכונה נמצאים בית הספר היסודי צליל, בית הספר אורות רש"י, והחטיבות-תיכונים אלדד ואורט גוטמן.
מאז ראשיתה פעיל בשכונה קן קריית נורדאו של הנוער העובד והלומד. כמו כן פועל בשכונה סניף של תנועת בני עקיבא שפעיל בבית הספר הדתי וסניף של תנועת אריאל שהוקם על ידי הגרעין החינוכי הפועל בשכונה.
בשכונה יושבים גם מתנ"ס ומועדון הנוער בר יהודה.
תרבות.
בשנות ה-70 התגוררו חברי להקת גן עדן בצריף בשכונה. הבמאי אורי ברבש תיעד אותם בסרטו "גן עדן" (1977).
חברי הרכב קפה שחור חזק גדלו בשכונה והיא השפיעה על המוזיקה שהם יוצרים.
נוסחת DuPont
נוסחת DuPont המוכרת גם כמודל הרווח האסטרטגי, היא דרך מקובלת לפרק את התשואה על ההון לשלושה מרכיבים חשובים.
הנוסחה קרויה על שם חברת הענק ליצור כימיקלים דו פונט, אשר החלה ליישם אותה בשנות העשרים, כחלק מן הניתוח הפיננסי שערכה על הדוחות הכספיים שלה במטרה לשפר ולייעל את פעילותה העסקית.
הנוסחה.
formula_1
רווח שולי × מחזור הנכסים × מנוף פיננסי
כאשר:
רווח שולי = רווח נקי ÷ מכירות
מחזור הנכסים = מכירות ÷ נכסים
מנוף פיננסי = נכסים ÷ הון עצמי
הסבר.
כאשר מחלקים את התשואה על ההון לשלושה חלקים, קל יותר להבין את מהות השינויים שחלים בתשואה על ההון לאורך זמן.
לדוגמה: אם הרווח השולי גדל, כל מכירה תניב יותר כסף ובכך התשואה על ההון תהיה גבוהה יותר. באופן דומה, אם מחזור המכירות יהיה מהיר יותר, החברה תייצר יותר מכירות עבור כל יחידת הון של נכסיה, ומכאן שהתשואה על ההון תהיה גבוהה יותר. לבסוף, הגדלת המנוף הפיננסי פירושה שהחברה תשתמש ביותר כסף שהגיע מאשראי שקיבלה ממלווים ביחס להון בעלי המניות. הוצאות המימון מוכרות מבחינת המס, אך דיבידנדים לבעלי המניות אינם מוכרים. מכאן, פרופורציה גבוה של חוב במבנה ההוני של החברה מביאה לתשואה על ההון גבוהה. היתרונות של מנוף פיננסי קטנים ככל שסכנת פשיטת הרגל גדלה, עקב קושי לעמוד בתשלומי הקרן והריבית על ההלוואות, במיוחד לאור ציפיותיהם של המלווים לקבל ריבית יותר גבוהה על הלוואות נוספות עקב פרמיית הסיכון הגדלה, ולכן התשואה על ההון תרד. חוב גדול יתרום תרומה חיובית לתשואה על ההון של החברה רק אם ההחזר על הנכסים (ROA) גבוה יותר משיעור הריבית על ההלוואה.
דייוויד קורנוול
אלן מנקן
אלן מֶנקֶן (באנגלית: Alan Menken; נולד ב-22 ביולי 1949) הוא מלחין יהודי אמריקאי, שהתפרסם בזכות הלחנת פסקולי סרטי ההנפשה של חברת וולט דיסני. זוכה שמונה פרסי אוסקר, שבעה פרסי גלובוס הזהב, פרס טוני ופרס אמי.
מנקן הוא אחד מהאישים הבודדים אשר זכו בפרסי אוסקר, אמי, טוני וגראמי.
קורות חיים.
מנקן נולד וגדל בניו רושל, ניו יורק. בא ממשפחה של רופאי שיניים, בעלי חיבה למחזות זמר בברודוויי. מנקן גדל על "גברתי הנאווה" ו"צלילי המוסיקה" וגילה התעניינות במוזיקה מגיל צעיר. בבית הספר התיכון למד לנגן בכינור ובפסנתר. לאחר מכן קיבל תואר במוזיקולוגיה מטעם אוניברסיטת ניו יורק ובתום לימודיו החל לעבוד ב-Musical Theater Workshop, שם התמקצע בתחום ההלחנה. מנקן החל להלחין למחזות זמר בברודוויי משנת 1979, אז שיתף פעולה עם הפזמונאי הווארד אשמן במחזמר "יברך אותך אלוהים, אדון רוזווטר" (על פי ספרו של קורט וונגוט). הפריצה שלו הגיעה בשנת 1982, עם כתיבת הלחן למחזמר "חנות קטנה ומטריפה", אשר זכה להצלחה רבה ועובד לסרט קולנוע ארבע שנים אחר כך. אז קיבל מנקן מועמדות ראשונה לפרס האוסקר על שיר הנושא של "חנות קטנה ומטריפה" הנקרא "Mean Green Mother From Outer Space" (אך לא זכה בסופו של דבר).
בשלהי שנות ה-80 החל שיתוף הפעולה המצליח בין מנקן לחברת וולט דיסני, כשהלחין את המוזיקה לסרטים "בת הים הקטנה", "היפה והחיה", "אלאדין" ו"פוקהונטס". על כל אחד מארבעת הסרטים הללו קיבל מנקן שני פרסי אוסקר: פסקול ושיר נושא. כמו כן זכה בשבעה פרסי גלובוס הזהב, שניים על "בת הים הקטנה", "היפה והחיה" ו"אלאדין" ועוד אחד על "פוקהונטס". בנוסף לכך זכה בעשרה פרסי גראמי, ובהם לשיר השנה 1993 - "A Whole New World", שיר הנושא של "אלאדין". בשנת 1994 קיבל מועמדות לפרס טוני על המחזמר "היפה והחיה".
במחצית השנייה של שנות ה-90 כתב את הפסקול לסרטי דיסני נוספים, ובהם "הגיבן מנוטרדם" ו"הרקולס". שניהם זיכו אותו במועמדות באוסקר, הגם שלא זכה בפרס.
בשנת 2007 כתב את כל השירים והיה המפיק המוזיקלי של הסרט "מכושפת".
בשנת 2012 זכה בפרס טוני לפסקול הטוב ביותר עבור המחזמר "נערי העיתונים".
בשנת 2020 זכה בפרס אמי לשיר המקורי הטוב ביותר בתוכנית אנימציה עבור השיר "Waiting in the Wings" מ"", ובכך הצטרף לרשימה היוקרתית של זוכי אוסקר, אמי, גראמי וטוני.
מנקן נשוי משנת 1972 לג'ניס ולהם שתי בנות.
פפראצ'י
פפרצ'י
בורסת היהלומים
תרזה ברגנצה
תרזה ברגנצה (בספרדית: Teresa Berganza; 16 במרץ 1933 – 13 במאי 2022) הייתה זמרת אופרה ספרדייה, שעשתה לה שם עולמי כסופרן/מצו סופרן במחצית השנייה של המאה ה-20. שמה נקשר ביותר לתפקידי רוסיני, מוצרט וביזה. הווירטואוזיות הטכנית, המוזיקליות והנוכחות הבימתית כובשת הלב שלה זיכו אותה בהתפעלות המאזינים.
ביוגרפיה.
מריה תרזה ברגנצה נולדה במדריד. היא למדה פסנתר ופיתוח קול בקונסרבטוריון של מדריד ובשנת 1954 זכתה שם לפרס ראשון בשירה. הופעתה הראשונה בקונצרט הייתה במדריד בשנת 1955.
ברגנצה הופיעה לראשונה באופרה בתפקיד דוראבלה ב"כך עושות כולן" של מוצרט, בשנת 1957 בפסטיבל אקס־אן־פרובנס בצרפת. באותה שנה הופיעה לראשונה בלה סקאלה, מילאנו ובשנה שלאחריה בגליינדבורן באנגליה (1958). בשנת 1959 הופיעה ברגנצה בפעם הראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בתפקיד רוזינה ב"הספר מסביליה" של רוסיני, תפקיד שהיה לאחד מסימני ההיכר שלה. בשנת 1967 הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בתפקיד כרובינו ב"נישואי פיגארו".
כזמרת רסיטלים, הופיעה ברגנצה לראשונה בקרנגי הול ב-1964. הרפרטואר הקונצרטנטי שלה כולל שירים ספרדיים, צרפתיים, גרמניים ורוסיים. משנת 1957 עד 1977 הייתה ברגנצה נשואה למלחין והפסנתרן פליקס לאווילה, שותפה הקבוע להקלטות ולהופעות ואבי שלושת ילדיה, ביניהם הסופרן צ'צ'יליה לאווילה ברגנצה.
ברגנצה קיבלה, עם עוד שישה זמרים ספרדים, את פרס "נסיך אסטוריאס" לספרות ולאומנות לשנת 1991.
ב-1992 השתתפה ברגנצה בחגיגות הפתיחה של תערוכת "אקספו 92'" בסביליה ובחגיגות הפתיחה של המשחקים האולימפיים בקיץ 1992 בברצלונה. ב-1994 הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לאקדמיה המלכותית לאומנויות של ספרד. היא לימדה שירה בבית הספר הגבוה למוזיקה על שם המלכה סופיה (Escuela Superior de Música Reina Sofía), המשיכה לבצע מוזיקה של מלחינים ספרדים והעבירה כיתות אומן ברחבי העולם. בין תלמידיה מריה באיו.
נפטרה בסן לורנצו דה אל אסקוריאל.
סרטי קולנוע.
תרזה ברגנצה הופיעה בתשעה סרטי קולנוע מלבד ההסרטות של "הספר מסביליה" (1972); דון ג'ובאני של ג'וזף לוסי (בתפקיד צרלינה; 1979); "ורתר" ו"כרמן" (שניהם ב-1980), שיחקה גם כשחקנית מן השורה בדרמה המורכבת של פאטיניו, "אוקטביה" (2002); בסרטו הפופולרי של פול מקגיגאן, "החשבון"
משנת 2006, פרק בסדרת טלוויזיה ששמה לקוח מרומנסה מפורסמת לטנור מתוך הסרסואלה "דונה פרנצ'יסקיטה" מאת אמדיאו ויווס.
קרית נורדאו
נשק גרעיני טקטי
נשק גרעיני טקטי הוא אמצעי לחימה במסגרת אסטרטגיה גרעינית של "תגובה גמישה". מטרת הנשק לאפשר למקבלי ההחלטות להגיב כנגד תוקפן ללא השמדתו המוחלטת. נשק גרעיני טקטי מאפשר תקיפה גרעינית שמטרותיה ונזקיה מוגבלים, בניגוד לתקיפה גרעינית אסטרטגית, שמטרתה השמדה מוחלטת של האויב.
נשק גרעיני טקטי עשוי להיבנות במיוחד עבור מטרות מוגבלות ומסוימות. ניתן גם להשתמש בנשק הנחשב מזיק יותר, דוגמת פצצות תרמו-גרעינית, אך השימוש בהן יהיה למטרות מוגבלות.
מטרות השימוש בנשק גרעיני טקטי.