יפה סיים את לימודי התואר הראשון בהצטיינות בכלכלה ולימודי מזרח אסיה באוניברסיטה העברית (1988), ודוקטורט בכלכלה באוניברסיטת הרווארד (1993). הוא לימד בעבר באוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת מונטריאול וכיהן כיועץ בבנק ישראל, הרשות לניירות ערך וקרן המטבע הבינלאומית. ישי יפה הוא עמית מחקר של ה- Center For Economic Policy Research) CEPR) בלונדון ושל ה- European Corporate Governance Institute) ECGI) בבריסל.
יפה מרצה בקורסים: נושאים בכלכלה פיננסית ובסדנה למשפט מימון והרגולציה של שוק ההון.
מחקר.
מחקריו של פרופסור ישי יפה עוסקים בממשל תאגידי, בכלכלות מזרח אסיה וכן, בהיסטוריה פיננסית וכלכלית. עבודותיו התפרסמו, בין השאר, בכתבי עת מובילים בכלכלה ובמימון כמו ה- "Quarterly Journal of Economics", ה- "Journal of Finance", ה-"Journal of Economic Literature" וחלקן מצוטטות מאות פעמים. ספרו, "Emerging Markets and Financial Globalization" (שנכתב יחד עם פאולו מאורו ונתן זוסמן) הופיע בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד ב-2006.
ספרים.
Yafeh, Y., Mauro, P. &amp; Sussman, N. (2006), "Emerging Markets and Financial Globalization: Sovereign Bond Spreads in 1870-1913 and Today", Oxford University Press
ולרי חלילוב
ולרי מיכאילוביץ' חלילוב (ברוסית: Валерий Михайлович Халилов; 30 בינואר 1952 - 25 בדצמבר 2016) היה מנצח תזמורת צבאית ומלחין רוסי יליד אוזבקיסטן. חלילוב, שהיה לוטננט גנרל בצבא רוסיה, ניצח פעמים אחדות על התזמורת במצעד יום הניצחון המתקיים מדי שנה בכיכר האדומה במוסקבה.
ילדות, נעורים ולימודים.
חלילוב נולד במשפחה שהתפרסמה במספר מנצחי התזמורות הצבאיות שהוציאה. הוא נולד בעיר תרמז שבאוזבקיסטן. בגיל ארבע החל לחבר מוזיקה משלו. כמי שיועד לקריירה של קצין צבא, החל את לימודיו בבית הספר למוזיקאים צבאיים במוסקבה בגיל 11 ומשנת 1970 עד 1975 למד ניצוח אצל פרופסור אליאבדין בקונסרבטוריון הממלכתי ע"ש צ'ייקובסקי במוסקבה.
קריירה.
הצבתו הראשונה של חלילוב הייתה כמנצח בבית הספר הגבוה לרדיואלקטרוניקה ע"ש פושקין של ההגנה האווירית בפיקוד חיל האוויר הסובייטי, משם עבר בשנת 1981 להוראה בפקולטה לניצוח צבאי במוסקבה. כמנצח על התזמורת הצבאית של בית הספר הגבוה פושקין זכה במקום הראשון בתחרות תזמורות צבאיות של המחוז הצבאי לנינגרד בשנת 1980 ומשך את תשומת לבו של גנרל ניקולאי מיכאילוב, המנצח הראשי במחוז מוסקבה, שהביא אותו לתזמורת הצבאית של מחוז זה כמשנה למנצח בשנת 1984. בהמשך אותה שנה הועבר למשרד הראשי של שירות התזמורות הצבאיות של הכוחות המזוינים של ברית המועצות. במצעד יום המהפכה באותה שנה הופיע לראשונה בטלוויזיה הארצית, ושוב בשנה שלאחריה, במצעד יום הניצחון.
חלילוב המשיך את דרכו בתזמורת ועלה בדרגות עד להיותו, בשנת 2002, למנצח הראשי ולמנהל המוזיקלי הבכיר של שירות התזמורות הצבאיות של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. בתפקידו זה הופיע לראשונה בטלוויזיה הארצית במצעד יום הניצחון של 2003. במאי 2015 התמנה חלילוב לחבר בוועד הנאמנים של האקדמיה לחגיגות תרבות.
בתפקידו זה, ארגן חלילוב הרבה אירועי תיאטרון חגיגיים במוסקבה, שאליהם הוזמנו תזמורות כלי נשיפה ממתכת מרוסיה לצד קבוצות רבות מארצות שונות. בין אירועים אלה היו פסטיבלי מוזיקה צבאית מרחבי העולם, "The Kremlin Zorya" ו-"Spasskaya Tower". הוא יצא למסע הופעות עם התזמורות הראשונות במעלה של צבא רוסיה לאוסטריה, שוודיה, ארצות הברית, גרמניה, הונגריה, קוריאה הצפונית, מונגוליה, פולין, פינלנד, צרפת, שווייץ ובלגיה.
נוסף לקריירת הניצוח שלו, היה חלילוב גם מלחין מוכשר, שכתב יצירות רבות לתזמורת כלי נשיפה ממתכת, בהם "אדג'ו" ו"אלגיה", שירי לכת כגון "קאדט", "נעורים", "רינדה" ו"אולאן", וכן רומנסות ושירים. בכמה משירי הלכת והשירים החדשים שחיבר השתמש במצעדי יום הניצחון שעליהם ניצח. במהלך הקריירה שלו זכה במספר רב של פרסים, בהם אות מסדר הכבוד, אות מסדר השירות למולדת בצבא ברית המועצות, דרגה 3; מדליה להצטיינות צבאית, דרגה 1; ותואר אמן העם של רוסיה.
חלילוב פרש משירות פעיל בניצוח ב-22 באוגוסט 2016 ובהופעתו האחרונה החשובה עם תזמורת המשמר ניצח על השיר המפורסם ממלחמת האזרחים ברוסיה, "צבא לבן ברון שחור" בכיכר האדומה במוסקבה. החליף אותו בתפקידו כמנצח הראשי של תזמורת המשמר המוסקבאית סא"ל טימופיי מאיאקין, זוכה פרס האמן המצטיין של רוסיה.
חלילוב נהרג בהתרסקות מטוס טופולב Tu-154 של משרד ההגנה הרוסי, שנפל אל הים השחור סמוך לסוצ'י ב-25 בדצמבר 2016. בעת מותו היה המנצח הראשי של אנסמבל אלכסנדרוב והיה אמור לנצח על מקהלת האנסמבל לפני הכוחות הרוסים המוצבים בסוריה, כחלק מחגיגות השנה החדשה.
ב-31 בדצמבר 2016 ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב חתם על צו לפיו בית הספר הצבאי למוזיקה במוסקבה יישא את שמו של חלילוב וייקרא בשם "בית הספר הצבאי למוזיקה במוסקבה על שם ולרי חלילוב" (Московское военно-музыкальное училище им. Валерия Халилова).
תאוריית דה ברולי-בוהם
הרב כהנא
עיטורי הכוחות המזוינים של בריטניה
עונת 1957/1958 בלה ליגה
עונת 1957/1958 הייתה העונה ה-27 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-15 בספטמבר 1957 והסתיימה ב-4 במאי 1958.
הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. שיטת משחקי המבחן שהיית הנהוגה מספר שנים בוטלה.
מליגת המשנה עלו ספורטינג חיחון וגרנדה.
ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם השישית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות.
ריאל ואיאדוליד וריאל חאאן ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים.
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק ל-3 כדורגלנים שכבשו 19 שערים:
השוער הטוב ביותר של העונה היה גרגוריו ורגל מולנסיה שספג 28 שערים ב-28 משחקים.
יוסף ארקט
חקר הדתות
חצוצרה אצילה
חצוצרה אצילה או חלזון החצוצרה (שם מדעי: "Charonia variegata"), הוא מין של חילזון ימי טורף גדול. הוא בולט בקונכייה הבורגית-מגדלית שלו, שגודלה יכול להגיע ל-37.5 סנטימטר ודפנותיה עבות. תפוצתו רחבה מאוד וכוללת את האוקיינוס האטלנטי והימים המחוברים אליו, כולל הים התיכון במזרח והים הקריבי וחופי ברזיל במערב. חלזון החצוצרה נפוץ גם בחופי ישראל, בעיקר בצפון. הקונכייה המרשימה שלו, שבה החוד נגדם, שימשה בעבר כחצוצרה ומשמשת כך עד היום בקרב שבטים פרימיטיביים. המין חצוצרת הים "Charonia tritonis" קרוב ודומה מאוד לחצוצרה האצילה ובעבר נחשבו השניים לאותו מין טקסונומי.
תיאור.
גודל הקונכייה הממוצע של חלזון החצוצרה הוא כ- אך יכול להגיע עד ל- בפרטים הגדולים, כאשר האורך המרבי שתועד הוא 374 מ"מ. הקונכייה שלו היא בורגית-מגדלית, בת 9–10 פיתולים, ונראית כסליל מפותל סביב חרוט גבוה. הקונכייה מסתיימת בחוד שפיצי ללא "בליטה" קהה בקצה, כמו המין הקרוב לו "Charonia tritonis" (חצוצרת הים).
הפיתולים תפוחים כאשר הפיתול האחרון הוא הגדול והרחב מכולם, ותופס למעלה משליש נפח הקונכייה. פתח הקונכייה אליפטי (סגלגל). שפת הפתח הפונה אל הקונכייה מעוטרת בקווים לבנים דקים דמויי צלעות על רקע חום כהה עד שחור, ואילו שפת הקונכייה הפונה החוצה מעוטרת בקווים לבנים עבים על רקע חום כהה.
צבע הקונכייה הוא צבע בז' (חום בהיר בגוון צהבהב, מעין צבע קרם) ונע בין בז' צהבהב לבז' קרמי ועד בז' בהיר לבן. הפיתולים השונים מעוטרים ברצועות של סהרונים וחצאי עיגולים בגוונים שונים שנעים בין חום לבז' ללבן. הצבע הפנימי שלה לבן כאשר השפה היא בצבע כתום בגוון ורדרד.
החילזון עצמו הוא בצבע צהוב בהיר.
במין זה יש שונות ביולוגית ניכרת, המאפשרת גיוון ומספר צורות של המאפיינים שתוארו לעיל. ככל הידוע, אין לו תת-מינים גאוגרפיים.
אורח חיים.
חלזון החצוצרה הוא טורף שניזון בעיקר מרכיכות שוכנות קרקע אחרות (כגון צדפות) וקווצי עור, בעיקר כוכבי ים וקיפודי ים. מבלוטות הרוק שלו הוא מפריש חומצות (בעיקר חומצה גופריתית וחומצה אספרגינית) שהורסות את שלדו של הנטרף ומשתקות אותו.
הפגית שלו נקראת וליגר ומתפתחת במשך שלושה חודשים כייצור פלגי הנסחף בזרמים התת-מימיים, כולל בזרמים טרנס-אטלנטיים. פגיות אלה הן הגדולות ביותר במשפחה שלו באוקיינוס האטלנטי. שלב הפגית מסתיים כאשר הפגית גדלה לאורך 5 מ"מ, ואז היא עוברת לשלב החילזון הדומה לפרט הבוגר, הממשיך לגדול עד להגיעו לבגרות וגודל מרבי של .
תפוצה ובית גידול.
תפוצתו של חלזון החצוצרה רחבה מאוד וכוללת את האוקיינוס האטלנטי והימים המחוברים אליו, כולל הים התיכון במזרח והים הקריבי וחופי ברזיל במערב. הוא נפוץ גם בחופי אמריקה, מקרוליינה הצפונית, עבור דרך מפרץ מקסיקו וכלה בחופי ברזיל בדרום. הוא גם נפוץ בחופים המערביים של אפריקה ואף בטנזניה. חלזון החצוצרה נפוץ גם בחופי ישראל, בעיקר בצפוניים שבהם.
בית הגידול של חלזון החצוצרה הוא חופי ים רדודים. הוא חי על הקרקעית בעומקים של 30 ס"מ עד 110 מטר.
בארץ ישראל נפוץ המין בחופים הצפוניים, בעומקים של 3 עד 8 מטר.
מקור השם.