המספר, אליו פרלמן, נזכר באירועי קיץ 1987, כאשר היה בן 17 והתגורר עם משפחתו באיטליה. כול קיץ, הוריו היו מזמינים סטודנט לביתם כאורח למשך 6 שבועות (חופשת הקיץ), אשר יעזור לכתוב ספר לאבא שלו ובניירת. אליו מתנגד למסורת מכיוון שהיא דורשת ממנו לפנות את חדרו כך שהאורח יוכל לשהות שם למשך אירוחו.
אוליבר, האורח של הקיץ הזה, הוא אדם חופשי ומשוחרר. אליו בחר באוליבר כאורח מכיוון שציפה יתפתח ביניהם קשר והוא ישמש לו כמדריך, ניסיונותיו של אליו להרשים את אוליבר בדרך כלל לא עבדו. כאשר אוליבר אוחז בידו של אליו לאחר משחק כדורעף, אליו מתנגד בפחד. אליו מכיר בנטייה הביסקסואלית שלו, ובמשיכה שלו לאוליבר - הוא מתרגש במיוחד כאשר הוא מגלה שאוליבר יהודי, הוא רואה את זה כמכנה משותף בינם- הוא מהרהר על כך שאוליבר מרגיש כמוהו.
יום אחד, אליו נכנס לחדרו של אוליבר, ומאונן במהלך שהוא לובש את בגד הים של אוליבר. מאוחר יותר, אליו מתוודה במשיכתו לאוליבר, והם מתנשקים במקום שבו קלוד מונה צייר כמה מהציורים שלו. כאשר אליו נוגע באיבר מינו של אוליבר דרך בגדיו, אוליבר דוחף אותו.
אוליבר ואליו התרחקו בימים שלאחר מכן. אליו מתחיל במערכת יחסים עם מרציה, נערה מקומית בגילו. אליו מבקש להתפייס עם אוליבר ומשאיר מכתב לאוליבר בחדרו, במכתב אליו מציע לאוליבר שפגשו בחצות. בחצות, אליו נכנס לחדרו של אוליבר, שם הם מקיימים יחסי מין. אליו מרגיש רגשות אשמה על המעשה, ומחליט שאינו יכול להמשיך את מערכת היחסים עם אוליבר.
בבוקר למחרת, אוליבר לובש את בגד הים של אליו לארוחת הבוקר-- שיקוף של הפטיש של אליו-- ומאוחר יותר מקיים יחסי מין אוראליים עם אליו. אליו מבין שהמשיכה שלו לאוליבר רק מתגברת, ושהוא מעוניין להמשיך בקשר שלהם. אליו מבקר בביתה של מרציה, ושניהם מבצעים יחסי מין. בשעות אחר הצהריים הוא מאונן עם אפרסק חתוך, ומקבל אורגזמה לתוכו. אוליבר מאוחר יותר אוכל את האפרסק ואת תוכנו, ומקיים שוב יחסי מין איתו.
לפני שאוליבר חוזר לארצות הברית, הוא מחליט לבלות שלושה ימים ברומא, שם הוא מלווה על ידי אליו. כאשר אליו חוזר מהטיול, הוא עצוב מכיוון שראה שכול חפציו הוחזרו לחדרו המקורי, ושכל המזכרות מאוליבר נעלמו. אליו מנהל שיחה עם אביו, שאומר שהוא מקבל את מערכת היחסים שלהם.
בחג המולד, אוליבר מבקר שוב את משפחת פרלמן, ומודיע שהוא מתכוון להתחתן בקיץ הבא. הקשר של אליו ואוליבר מתנתק, והם לא יוצרים קשר להרבה שנים לאחר מכן.
15 שנה לאחר מכן, אליו מבקר את אוליבר בארצות הברית, איפה שאוליבר עכשיו פרופסור. אליו לא מסכים לפגוש את אשתו וילדיו של אוליבר, ומתוודה שהוא עדיין נמשך אליו ולמשפחתו החדשה. אוליבר מתוודה שהוא עקב אחרי הקריירה האקדמאית של אליו, ומראה לו בול דואר שהוא הביא לו כאשר עזב את איטליה ושמר לאורך השנים. בפגישתם האחרונה, הם נפגשים בבר והם מבינים שמערכת היחסים שלהם הובילה לשני חיים מקבילים- אחת המציאות, ואחת פנטזיה שלא יכולה להתממש.
עשרים שנים לאחר פגישתם הראשונה ושנה לפני ההווה של המספר, אוליבר מבקר את משפחתו של אליו באיטליה. הם נזכרים בזמן שבילו יחדיו, אליו מיידע את אוליבר שאביו נפטר, ושהוא פיזר את האפר שלו ברחבי העולם. הרומן מסתיים עם אליו, כאשר המספר מדגיש לקורא שאם אוליבר זכר את כול חוויתם באמת כמו שהוא טען, הוא היה צריך "להסתכל עליי עוד פעם אחת, להחזיק בפניי ולקרוא לי בשמו".
עיבוד קולנועי.
עיבוד קולנועי של הספר לסרט קולנוע באותו השם, בבימויו של לוקה גואדאגנינו ובכיכובם של טימותי שאלאמה (אליו), ארמי האמר (אוליבר), ומייקל סטוברג כאביו של אליו, יצא לאקרנים ב-24 בנובמבר 2017.
פורד פלקון XY
פורד פלקון XY (באנגלית: Ford Falcon XY, קרוי גם: Ford Futura (XY), קרוי גם: Ford Fairmont (XY)) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב פורד אוסטרליה , חברת בת של פורד אשר יוצרה בין השנים 1972–1970 באוסטרליה.
פסק דין ס.א.ס נ' צרפת
אחיות
מגפת הקורונה בערב הסעודית
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בערב הסעודית, אשר התפשטה אל המדינה בתחילת מרץ 2020.
התפשטות המגפה.
ב-27 בפברואר הודיעו הרשויות בסעודיה כי יעצרו באופן זמני את העומרה, "העלייה הקטנה" לרגל לאתרים הקדושים בממלכה, שאותה מבצעים כ-19 מיליון מוסלמים מדי שנה.
ב-2 במרץ הודיעה ערב הסעודית על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה- אזרח סעודי שחזר למדינה מאיראן דרך בחריין.
ב-9 במרץ הודיעה ערב הסעודית על השהיית כל הטיסות לאיחוד האמירויות הערביות, כווית, בחריין, מצרים, עיראק, לבנון, צרפת, גרמניה, עומאן, ספרד, טורקיה, איטליה, קוריאה הדרומית וסוריה עקב התפשטות נגיף הקורונה בשטחן.
ב-14 במרץ הודיעה ערב הסעודית על השהיית כל הטיסות הבינלאומיות אליה וממנה החל מ-15 במרץ למשך שבועיים.
ב-16 במרץ הודיעה ערב הסעודית על סגירת כל בתי הקפה והמסעדות ברחבי הממלכה.
ב-17 במרץ הודיעה ממשלת ערב הסעודית כי שני המסגדים הקדושים לאסלאם בערים מכה ואל-מדינה יסגרו לקליטת מתפללים המונית.
ב-23 במרץ הודיעה ערב הסעודית על מקרה מוות ראשון מנגיף הקורונה בשטחה.
ב-26 במרץ במהלך פגישת ה-G-20 בשיחת ווידאו, קרא מלך ערב הסעודית, סלמאן בן עבד אל-עזיז, לעמיתיו כי עליהן לסייע למדינות חלשות בעניין טיפול נגיף הקורונה.
ב-29 במרץ הודיעה ערב הסעודית על הטלת עוצר על ריאד, מכה, אל-מדינה וג'דה.
ב-5 באפריל הודיעה ערב הסעודית על סגר מלא על כמה ערים במדינה. ביניהן בירת המדינה, ריאד. סוכנות הידיעות הממלכתית של המדינה, SPA, דיווחה כי המעבר בין הערים ייאסר. עוד דווח כי התושבים יהיו רשאים לצאת מבתיהם לטובת צרכים חיוניים בלבד בין השעות 6:00 בבוקר ל-15:00 בצהריים. בין הערים נמנות גם העיר ג'דה שלחופי הים האדום, העיר טאיף הסמוכה למכה והעיר טבוק שבצפון-מערב המדינה.
ב-9 באפריל, פורסם שמושל ריאד היה במצב קשה אחרי שאובחן כחולה בנגיף. עשרות בני משפחת המלוכה נדבקו גם הם.
ב-12 באפריל מלך סעודיה סלמאן בן עבד אל-עזיז אישר את הארכת העוצר בממלכה עד להודעה חדשה בשל התפשטות נגיף הקורונה.
ב-5 ביוני, חודש העוצר בעיר ג'דה, לשבועיים.
שיא התחלואה היומית היה ביוני ואז החל לרדת באיטיות.
בתחילת חודש הרמדאן, האתרים הקדושים ביותר נותרו ריקים ממתפללים. המסגד הגדול של מכה ומסגד הנביא במדינה, שניהם בערב הסעודית, היו סגורים בשל התפשטות הנגיף. התפילות במסגד במכה בערב הראשון של הרמדאן הוגבלו לאנשי דת ואנשי ביטחון, והטקס הועבר בשידור חי בטלוויזיה. ביולי, היה חאג' מצומצם
באוקטובר, סעודיה פתחה מחדש את המסגד הגדול במכה לכמות מוגבלת.
בשנת 2020, הממלכה צמצמה באופן דרמטי את מספר עולי הרגל לכ-1,000. במרץ 2021, קבעה: רק מי שהתחסן נגד קורונה יוכל להשתתף בחאג'.
בית הדין הבינלאומי לצדק
Queens of the Stone Age
בית הדין הקבוע לצדק
בית הדין שהוקם על ידי חבר הלאומים ב-1920. הוא התקיים באופן רשמי עד החלפתו בבית הדין הבין לאומי בהאג, עם הקמת האו"ם. בפועל עבודתו נפסקה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בית הדין נתן עשרות פסקי דין וחוות דעת מייעצות.
ראו גם.
חוות הדעת בעניין בתי הספר של המיעוט באלבניה
אמנת בזל (1499)
אמנת בזל שנחתמה ב-22 בספטמבר 1499 הייתה הסכם שביתת נשק שהחלה אחרי קרב דורנאך שנערך כחלק מהמלחמה השוואבית בין הברית השוואבית לבין הקונפדרציה השווייצרית הישנה.
ההסכם.
ההסכם השיב את הסטטוס קוו הטריטוריאלי על כנו. שמונה מתוך עשרת החברים בליגת עשרת תחומי השיפוט אושרו ככפופים למינוי מבית הבסבורג, אך חברותם בליגה והברית עם הקונפדרציה השווייצרית נועדו להמשיך להתקיים.
סמכות השיפוט בתורגאו, קנטון בשווייץ של ימינו, הועברה לרשות הקונפדרציה השווייצרית.
מורשת.
בהיסטוריוגרפיה השווייצרית מהמאה ה-19 הוצגה האמנה כצעד חשוב לעצמאות דה פקטו של הקונפדרציה השווייצרית מהאימפריה הרומית הקדושה. לפי וילהלם אושלי (1890), האמנה ייצגה את "הכרת העצמאות של שווייץ מגרמניה". תפיסה זו נעלמה במאה ה-20 שכן לא הייתה כל אינדיקציה לכך שמנהיגי הקונפדרציה באותה עת היו מעוניינים בהתרחקות מהאימפריה. עם זאת, בעקבות האמנה הקונפדרציה התחזקה מאוד כמדינה בתוך האימפריה, ובהמשך התרחבה משמונה קנטונים לשלושה עשר.
יצחק רודאשבסקי
יצחק רודאשבסקי (10 בדצמבר 1927, וילנה (אז בפולין, כיום בליטא) – 1 באוקטובר 1943, פונאר) היה צעיר יהודי שהתגורר בגטו וילנה שבליטא בשנות ה-40 של המאה ה-20. רודאשבסקי כתב יומן שנחשף לאחר השואה, יצא לאור ותורגם למספר שפות.
קורות חייו.
רודאשבסקי היה בנם של אליהו רודאשבסקי ורוזה וולושין, שהגיעו מרומניה לווילנה ב-1923. הוא למד בגימנסיה היהודית של וילנה והצטיין במקצועות הספרות וההיסטוריה.
בתקופת השואה.
בספטמבר 1941 נכלא רודאשבסקי בגטו וילנה. עוד מתקופה מוקדמת יותר, מעת הפלישה הנאצית לברית המועצות, מיוני 1941, ועד אפריל 1943, כתב רודאשבסקי יומן ביידיש ובו סיפר על חייו ועל מאבקו להישרדות ולקיום רוחני בעת הכיבוש ובגטו. ביומן כתב רודאשבסקי למעלה מ-200 עמודים.
רודאשבסקי סייע באיסוף מידע על הגטו למען הדורות הבאים, והיה פעיל בתנועת נוער סובייטית שפעלה בסתר.
רודאשבסקי נורה למוות בטבח פונאר במהלך חיסול גטו וילנה בספטמבר ובאוקטובר 1943.
על היומן וחשיפתו.
את יומנו של רודשבסקי גילתה בת דודו של רודאשבסקי, שרה וולושין (קליבץ), בשנת 1944, עם שובה לווילנה לאחר שחרור וילנה ביולי 1944 על ידי הצבא האדום. וולושין נמלטה מווילנה עם חיסול הגטו בספטמבר 1943 ולחמה בשורות הפרטיזנים עד יולי 1944.