ב-1976 גברה הפופולריות של הקרנבל, והשתתפו בו כ-150,000 צופים. עם זאת, באותה שנה ומספר שנים לאחר מכן, נפגם הקרנבל בשל מהומות בהן צעירים קריביים התעמתו עם המשטרה. במהלך תקופה זו, היה כיסוי עיתונאי רחב של אירועי הקרנבל, שנתפס לעיתים קרובות כשלילי וחד-צדדי. לזמן מה נראה היה שקיומו של האירוע ייאסר. הנסיך צ'ארלס היה בין התומכים להמשך קיומו של הקרנבל.
בשנים האחרונות פחתו מאוד האירועים האלימים במהלך הקרנבל, אם כי נערכים בו מדי פעם מעצרים בעקבות אירועי אלימות. הקרנבל מסוקר ונתפס על ידי הרשויות באופן חיובי מאוד, כחגיגה דינמית של הרב-תרבותיות הלונדונית (למרות שעדיין ניכרת בו דומיננטיות של תרבות האיים הקריביים). עם זאת, קיימים חילוקי דעות לגבי אספקטים של ביטחון הציבור ועד כמה מתאים לערוך אירוע זה ברחובות הצרים של האזור. סקר משנת 2016 העלה כי תשעה מכל עשרה תושבים המתגוררים לאורך מסלול הקרנבל מתרחקים מבתיהם מדי שנה במהלך האירוע. בעקבות חששות אלו, מינה ראש עיריית לונדון בשנות ה-2000, קן ליווינגסטון, ועדה שנועדה "לגבש הנחיות במטרה להגן על עתיד הקרנבל". בעקבות דו"ח הוועדה, שונה המסלול ב-2002, ונכלל בו גם הייד פארק.
כיום משתתפים בקרנבל כמיליון צופים מדי שנה, והוא משודר בשידור חי בערוצי אינטרנט רבים ברחבי העולם.
אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה
אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Albrecht IV von Bayern; 15 בדצמבר 1447 - 18 במרץ 1508) היה דוכס בוואריה בין השנים 1467–1508.
ביוגרפיה.
אלברכט הרביעי נולד ב-15 בדצמבר 1447 לאלברכט השלישי, דוכס בוואריה ואנה מבראונשווייג-גרובנהאגן-איינבק, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן ואליזבת מבראונשוויג-גטינגן. לאחר מותו של אחיו יוהאן הרביעי, דוכס בוואריה בשנת 1463, התפטרו אחיו וולפגנג וכריסטוף מזכותם בירושה, ואלברכט ירש את הדוכסות יחד עם אחיו זיגיסמונד, דוכס בוואריה. בשנת 1467 ויתר זיגיסמונד על זכויותיו, והקים את דוכסות בוואריה-דכאו, שהתקיימה עד למותו בשנת 1501.
בשנת 1487 התחתן אלברכט עם קוניגונדה מאוסטריה, בתו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הנישואים אירעו בעקבות סכסוך בין אלברכט לפרידריך על כמה נחלות קיסריות, והוחלט שהם יועברו לאלברכט כנדוניה לנישואיו עם בתו של פרידריך. אולם הנישואים לא פטרו לגמרי את הסכסוך, ובשנת 1492 נאלץ אלברכט להחזיר לפרידריך את העיר רגנסבורג. בשנת 1503 מת גאורג, דוכס בוואריה-לנדסהוט, ואלברכט ירש את נחלותיו ואיחד תחת שלטונו את כל בוואריה. אולם בעקבות התנגדותו של רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, חתנו של גאורג, פרצה מלחמת לנדסהוט, שבסיומה הוחלט שבנו של רופרכט אוטו היינריך יקבל את רוזנות פפאלץ-נויבורג, ואילו שאר הנחלה תישאר בידי אלברכט.
ב-18 במרץ 1508 מת אלברכט, ובנו וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. על אף שאלברכט הורה שרק בנו וילהלם יירש את הדוכסות, סירב לכך בנו לודוויג, והאחים שלטו במשותף עד למותו של לודוויג בשנת 1545.
משפחתו.
בשנת 1487 התחתן אלברכט עם קוניגונדה מאוסטריה, בתו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה, ממנה היו לו 8 ילדים:
משפט ההתכנסות החסומה
פסטיבל נוטינג היל
הקרנבל של נוטינג-היל
הקרנבל של נוטינג היל
חיים שאול עבוד
הרב חיים שאול עבוד (1890–1977 כ"א בסיון ה'תשל"ז) היה פייטן, משורר, איש חינוך ונדבן, מחבר ספר ״שירי זמרה השלם" המאגד בתוכו את שירת הבקשות של יהדות ארם צובא ופיוטים שכתב. הקים וניהל את תלמוד תורה ״נזר אהרון״ בירושלים.
קורות חיים.
נולד בעיר חאלב שבסוריה לחכם אברהם ולגרציה עבוד. למד את שירת הקודש של יהדות ארם צובא אצל חכמי חאלב ביניהם, חכם רפאל ענתבי טבוש, חכם משה אשקר הכהן ועוד.
בשנת 1907 נסע לארגנטינה בואנוס איירס, לשמש כחזן וכמורה בתלמוד תורה בקהילה החלבית בעיר. בשנת 1929 עלה לירושלים והשתקע בשכונת בית ישראל.
ייסד וניהל את תלמוד תורה "נזר אהרון" בשכונת הבוכרים הסמוכה, תלמוד תורה בו למדו בין היתר הרב בן ציון מוצפי, הרב משה צדקה ועוד.
היה מעמודי התווך של קהילת עדות המזרח בירושלים עוד טרם קום המדינה, הקים וניהל קרן הלוואת גמ"ח לתושבי ירושלים ותמך כלכלית בישיבת פורת יוסף בעיר.
שירת הבקשות.
הושפע רבות מיצירות מקאם מוזיקליות ערביות ואף כתב מילים ללחנים ערביים מפורסמים, לחנים אלו נכנסו למנגינות התפילה בקרב קהילות הספרדים. היה ממייסדי שירת הבקשות בירושלים ומנכבדי בית הכנסת עדס. הפיוט שכתב "חי ונעלם", היה לפיוט האחרון שנכנס לסדר הבקשות.
לימד שירה ופיוט בהתנדבות עד ערוב ימיו. בין תלמידיו הפייטנים: משה נר גאון, הרב רפאל יאיר אלנדב ויוסף מוצרי. כמו כן לימד פיוט בישיבת פורת יוסף כאשר המוכרים שבתלמידיו שם הם הרב עובדיה יוסף והרב דוד שלוש.
שירי זמרה השלם.
לאורך שנות חייו כתב פיוטים רבים וקיבץ את שירת הבקשות של יהדות ארם צובא בספרו "שירי זמרה השלם", שיצא בשנת 1961.
הספר מאגד בתוכו את שירת הקודש של קהילת ארם צובא-שירת הבקשות ואת שיריו של חכם עבוד עצמו.
הפיוטים נערכו לפי המקאמים השונים והוא אף מסדר את סדר מנגינות המקאם לתפילה בשבתות ובחגים.
חיים אישיים.
היה נשוי ללאה, בתם של ניסים ורינה פרנקו, ולו 12 ילדים. נפטר בירושלים בכ"א סיון ה'תשל"ז ולאחר מותו החליטה עיריית ירושלים להנציח את מורשתו ולקרוא את הרחוב בו גר בשכונת בית ישראל על שמו.
אלברכט השלישי, דוכס בוואריה
אלברכט השלישי, דוכס בוואריה (27 במרץ 1401 - 29 בפברואר 1460) היה דוכס בוואריה בין השנים 1438–1460.
ביוגרפיה.
אלברכט השלישי נולד ב-27 במרץ 1401 לארנסט, דוכס בוואריה ואליזבטה ויסקונטי, בתם של ברנבאו ויסקונטי וביאטריצ'ה דלה סקאלה. בשנת 1429 רצה אלברכט להתחתן עם אליזבת, בתו של אברהרד השלישי, רוזן וירטמברג, אולם היא סירבה ולבסוף התחתנה עם יוהאן השלישי, רוזן ורדנברג. בשנת 1432 התחתן אלברכט בחשאי עם אגנס ברנאואר, שהייתה משרתת פשוטה. לכששמע על כך אביו הוא כעס מאוד, וב-12 באוקטובר 1435 הורה אביו על רציחתה באשמת כישוף, בזמן שאלברכט היה במסע ציד. בעקבות כך ברח אלברכט אל קרוב משפחתו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, אולם לאחר זמן קצר התפייס עם אביו. בשנת 1436 התחתן אלברכט עם אנה מבראונשווייג-גרובנהאגן-איינבק, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן.
בשנת 1438 מת אביו ארנסט, דוכס בוואריה, ואלברכט עלה לשלטון במקומו. בשנת 1440 הוצע לאלברכט הכתר הבוהמי, אולם הוא סירב לקבלו. בשנים 1444–1445 יצא אלברכט לשני מסעות כנגד הברונים השודדים. בשנת 1447 מת לודוויג השביעי, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, אולם אלברכט ויתר על חלקו לירושה, והדוכסות עברה כולה לבן דודו היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט.
ב-29 בפברואר 1460 מת אלברכט, ובנו יוהאן הרביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1436 התחתן אלברכט עם אנה מבראונשווייג-גרובנהאגן-איינבק, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן ואליזבת מבראונשוויג-גטינגן, ממנה היו לו 10 ילדים:
יוהאן הרביעי, דוכס בוואריה
יוהאן הרביעי, דוכס בוואריה (4 באוקטובר 1437 - 18 בנובמבר 1463) היה דוכס בוואריה בין השנים 1460–1463.
ביוגרפיה.
יוהאן הרביעי נולד ב-4 באוקטובר 1437 לאלברכט השלישי, דוכס בוואריה ואנה מבראונשווייג-גרובנהאגן-איינבק, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן ואליזבת מבראונשוויג-גטינגן.
בשנת 1460 מת אביו אלברכט השלישי, דוכס בוואריה, ויוהאן עלה במקומו לשלטון. יוהאן היה חובב ציד מושבע, אך מת בפתאומיות ב-18 בנובמבר 1463 כתוצאה ממגפה. לאחר מותו התפטרו אחיו וולפגנג וכריסטוף מזכותם בירושה, ואחיו זיגיסמונד, דוכס בוואריה ואלברכט הרביעי, דוכס בוואריה ירשו יחד את הדוכסות. בשנת 1467 ויתר זיגיסמונד על זכויותיו, והקים את דוכסות בוואריה-דכאו, שהתקיימה עד למותו בשנת 1501.
זיגיסמונד, דוכס בוואריה
זיגיסמונד, דוכס בוואריה (26 ביולי 1439 - 1 בפברואר 1501) היה דוכס בוואריה בין השנים 1460–1463.
ביוגרפיה.
זיגיסמונד נולד ב-26 ביולי 1439 לאלברכט השלישי, דוכס בוואריה ואנה מבראונשווייג-גרובנהאגן-איינבק, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן ואליזבת מבראונשוויג-גטינגן.
לאחר מותו של אחיו יוהאן הרביעי, דוכס בוואריה בשנת 1463, התפטרו אחיו וולפגנג וכריסטוף מזכותם בירושה, וזיגיסמונד ירש את הדוכסות יחד עם אחיו אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה. בשנת 1467 ויתר זיגיסמונד על זכויותיו, והקים את דוכסות בוואריה-דכאו. זיגיסמונד החל בהקמתה של כנסיית פראואנקירכה במינכן, והרחיב את טירת בלוטנבורג.
ב-1 בפברואר 1501 מת זיגיסמונד ללא ילדים, ונחלתו עברה לאחיו אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה.
הר (פירושונים)
טקס פרסי אופיר לשנת 2014
טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-25 (המכונה פרס אופיר על שם שייקה אופיר) התקיים ב-21 בספטמבר 2014 באשדוד. במהלך הטקס נציגי האקדמיה לקולנוע העניקו את פרסי האקדמיה (המכונה פרס אופיר) ב-18 קטגוריות שונות.
הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
את רשימת המועמדים הוביל הסרט "מיתה טובה" עם 14 מועמדויות, אחריו הסרט "גט - המשפט של ויויאן אמסלם" עם 12 מועמדויות ו"אפס ביחסי אנוש" עם 11 מועמדויות.
פרס על מפעל חיים הוענק ליהודה ברקן ופרס על הישגים מקצועיים הוענק לאלי ירקוני.
המועמדים והזוכים.
מקור:
רובא בלאל-עספור