לוין נולדה בגבעתיים. עסקה בשיווק ומכירות, היא בוגרת תואר ראשון בתקשורת וניהול מטעם האוניברסיטה הפתוחה יועצת אסטרטגית ומאמנת Master NLP .
בספטמבר 2008 השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "האח הגדול".
בשנת 2008 הגישה בלוג קבוע באתר mako. בדצמבר 2008 החלה את דרכה בעיתון "מעריב" ובאתר nrg הגישה מדור בידור במגזין היומי שנקרא "מלכת הביצה", מדור יומי באתר nrg, כתבות וידאו, טורי ביקורת טלוויזיה בשם "הפה הגדול", טור ביקורת אופנה בשם "הבוררת" וכתבות מגזין וראיונות. במקביל, השתתפה בפינה קבועה בתוכנית הבוקר של דנה רון "הבוקר של דנה" ובתוכניות טלוויזיה אחרות.
ב-2014 החלה לשמש כתבת העיתון "סופהשבוע" ובמגזין מעריב.
ב-2015 לקחה חלק בקמפיין הלבשה תחתונה "את לבני נשים" במסגרת העלאת המודעות לאחת לתשע נשים חולות בסרטן השד.
בחודש מאי 2017 יזמה את קמפיין "את לא לבד" של הנאנסת בהרצליה.
ב-2016 החלה להגיש תוכנית רדיו שבועית עם שי חי ברדיו ללא הפסקה 103 FM.
בשנת 2020 החלה להגיש את תוכנית הרדיו FOLLOW U של מעריב ו-103 FM.
לוין שימשה ככתבת במגזין הבידור "TMI" מבית אתר מעריב.
לוין גרושה ואם לשניים המתגוררת ברמת השרון. חמותה לשעבר, שרה לוין, השתתפה בעונה השנייה של "האח הגדול".
תנועת הצופים בפולין
תנועת הצופים בפולין מורכבת משנים-עשר גופים עצמאיים עם כ-160,000 צופים וצופות חברים. הארגון הגדול ביותר מבחינת מספר החברים בו הוא ארגון הצופים והצופות הפולני (Związek Harcerstwa Polskiego; ZHP) עם כ-140,000 חברים.
היסטוריה של תנועת הצופים בפולין.
רקע.
בתחילת המאה ה-20, פולין חולקה בין גרמניה, רוסיה, ואימפריות אוסטרו-הונגריה. הפולנים, גם מבוגרים וגם צעירים, יצרו הרבה שורשים לתנועות וארגונים, שמטרתם שימור האומה ובסופו של דבר, מאבק על עצמאות. אחד מהארגונים הללו היה ארגון הנוער "Zarzewie".
תחילתה של תנועת הצופים.
הצופיות הוצגה לחלק של פולין באוסטריה-הונגריה על ידי הסופר הפולני, אדמונד נגנווסקי, שכתב מאמר על ארגון הצופים העולמי ב "Słowo Polskie" (לבוב, 16 בספטמבר 1909), בין שאר המאמרים על מערכת החינוך באנגליה. מאוחר יותר הוא החל להתכתב עם ראש הצופים העולמי, באדן-פאוול, אשר עודד את נגנווסקי לשווק את תנועת הצופים בפולין ושלח לו עותק של צופיות לבני הנעורים. הספר תורגם לפולנית על ידי פעיל של Zarzewie, אנדריי מלקווסקי. העבודה הוטלה עליו כעונש על איחורים רבים בתנועת הנוער. אנדריי מלקווסקי התלהב מאוד מהספר ופעל ליישם את התנועה החדשה ביחד עם אשתו אולגה דרהונווסקה מלקווסקה. כתוצאה מכך, תנועת הצופים הפולנית החלה לפעול רשמית בשנת 1910 בלבוב.
תחילה לצופים לא היו מדים אחידים, מכיוון שחלק מהקבוצות רצו להישאר עצמאיים. עם זאת, כל הקבוצות קיבלו סגנון ועיצוב דומה, ותג צופים עולמי אחיד, עם אותיות נוספות "ONC" (אשר מייצגות "Ojczyzna, Nauka, Cnota", כלומר, "מולדת, למידה, זכות"). התוכנית הייתה מורכבת משלושה חלקים; רעיון הצופים המוכר, המדע, במיוחד המחקר של ההיסטוריה הלאומית וערכים ושפה לאומיים, ובסיס לאימונים צבאיים.
מספר ארגוני צופים עצמאיים התפתחו תחת פיקוחם של הארגונים הקיימים, בעיקר חברת ההתעמלות "Sokół", תנועת "Zarzewie", או ארגון "Eleusis". תודות להשפעה של הארגון האחרון, עד היום קוד הצופים בפולין מחייב "להיות טהור בחשיבה, בדיבור, במעשים, לא לעשן, ולא לשתות אלכוהול".
ההתפתחות המהירה והפופולריות של הצופים נמשכה עד 1914, אך נקטעה על ידי פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
מלחמת העולם השנייה.
לאחר פלישת גרמניה לפולין ב-1939 ארגון ZHP הפך לארגון פשע על ידי הנאצים (שהלכו רחוק והתחילו בהוצאה להורג של צופים וצופות רבים, יחד עם עוד מנהיגי התנגדות אפשריים), אבל הצופים המשיכו לפעול בסתר. כינויים של חברי הצופים הפך להיות "הדרגות האפורות" ("Szare Szeregi"), והם שיתפו פעולה עם מדינת פולין הסודית ועם התנגדות ארמייה קריובה.
מספר צופים בוגרים יותר ביצעו משימות חבלה של התנגדות מזוינת. הצופות הבנות יצרו יחידות עזר כאשר עבדו בתור אחיות, נשות קשר ונשאיות תחמושת. באותו הזמן הצופים הצעירים היו מעורבים כביכול ב"אירועי חבלה קטנים", אשר כללו חלוקת כרוזים או ציור גרפיטי על קירות. במהלך מבצע סופה, הצופים השתתפו באופן פעיל בקרבות, במיוחד במהלך מרד ורשה.
פולין הקומוניסטית.
בשנת 1945 תנועת ה-ZHP שחזרה את שמה הקודם וחזרה לפעילות ציבורית. עם זאת, השלטונות הקומוניסטיים של פולין לחצו על הארגון להיות חבר של תנועת הפיונירים, ובסופו של דבר, בשנת 1949, אסרו על תנועת הצופים לפעול בפולין, בעוד חבריה הצטרפו למפלגת הפועלים הפולנים המאוחדים כתוצאה מכך. ארגון חדש תחת אותו שם נוצר על ידי הממשלה הקומוניסטית לאחר מותו של ראש הממשלה הסובייטי יוזף סטלין.
קשר עם צופי ישראל.
צופי פולין מקיימים קשרים רבים עם צופי ישראל שבאים לידי ביטוי בעיקר בחילופי משלחות. בשנת 2013 יצאה משלחת של בוגרים מתנועת הצופים העבריים בישראל למפגש עם צופי פולין בתוכנית שנקראה "פולין היפה". בקיץ 2016 יצאו שתי משלחות נוער לג'מבורי בינלאומי של מדינות מרכז אירופה בפולין, משלחת אחת הייתה מטעם הצופים העבריים ומשלחת שנייה מטעם הצופים הדרוזים.
בקיץ 2018 השתתפו במחנה הארצי של צופי פולין 2 משלחות מתנועת הצופים העבריים בישראל ובשנת 2020 תוכננה משלחת גדולה של מעל 200 משתתפים לג'מבורי צופי אירופה בפולין שבסופו של דבר לא יצא לפועל בגלל מגפת הקורונה.
בקיץ 2021 לראשונה במסגרת מסע הבוגרים לפולין של תנועת הצופים התקיים מפגש עם בכירים בתנועת הצופים של פולין במטרה לחזק את היחסים בין שתי תנועות הנוער.
ואנג שוג'ין
ואנג שוג'ין (王樹金; 1904-1981) היה אמן לחימה סיני שהתפרסם בזכות יכולתו הגבוהה בשלוש אמנויות הלחימה הסיניות הפנימיות: פה קואה, שינג אי צ'ואן וטאי צ'י. הוא נחשב לאחד הלוחמים הגדולים של המאה ה־20. בנוסף היה ואנג מנהיג רוחני בתנועה טאואיסטית בשם איגואן דאו.
ביוגרפיה.
ואנג התחיל להתאמן בשנות ה־20 של המאה ה־20 אצל המאסטר צ'אנג צ'או דונג (Chang Chao Tung או Zhang Zhaodong) ונשאר תלמיד של צ'אנג עד למותו של המורה בשנת 1940. בשנת 1934 למד ואנג שוג'ין גם אצל ואנג שיאנג צ'אי (Wang Hsiang Chai או Wang Ziangzhai). מורה נוסף שהיה לואנג הוא שיאו האי פו (Xiao Haibo או Hsiao Hai Po).
בקיץ 1948, כאשר הוא בן 44, נמלט ואנג שוג'ין ממלחמת האזרחים שהתרחשה בסין אל טאיוואן וייסד את בית־הספר לאמנות לחימה צ'נג מינג (Cheng Ming) בעיר טאיג'ונג (Taichung). הוא הפך לאיש עסקים ועם השנים צבר לעצמו הון מכובד. בשנת 1951 נפגש ואנג בטאיוואן עם צ'ן פנלינג (Chen Panling) שהתפרסם בפועלו לקידום פיתוח סגנון טאי צ'י שמאחד את כל הסגנונות המרכזיים. את הטאי צ'י הזה אימץ ואנג והטמיע לתוך השיטה אותה הוא לימד. מסוף שנות החמישים לימד ואנג שוג'ין גם ביפן והיה למורה הראשון שלימד שם את אמנויות הלחימה הסיניות. לא פעם הזמין אמני לחימה יפנים אחרים להתמודד איתו ותמיד הוכיח את עליונותו על פניהם. ואנג שוג'ין היה אדם גדול ועב בשר, יותר ממאה קילוגרם שהתפרסו על פני פחות ממאה ושמונים סנטימטרים, אך זריז וקל תנועה. הוא התפרסם ביכולת שלו לספוג מהלומות ללא פגע.
ואנג העמיד מאות תלמידים ביפן ובטאיוואן. אחד מהתלמידים הבולטים של ואנג שוג'ין הוא ואנג פו לאי, מורהו של ניר מלחי.
ואנג כתב שני ספרים. הראשון התפרסם בשנת 1978 והשני בשנת 1981.
אנדרטת גבורת מכונאי הטיטניק
אנדרטת גבורת מכונאי הטיטניק (באנגלית: Memorial to the Engine Room Heroes of the Titanic) היא מונומנט גרניט הממוקם בסנט ניקולס פלייס (St. Nicholas Place) בפיר האד (Pier Head) שבעיר ליברפול שבאנגליה.
לעיר ליברפול קשרים הדוקים עם אניית הנוסעים שטבעה ב-15 באפריל 1912 לאחר שהתנגשה בקרחון בצפון האוקיינוס האטלנטי, אסון בו קיפחו את חייהם 1,517 איש. אד"מ טיטניק הייתה ספינה בבעלותה של חברת וייט סטאר ליין שנוסדה בליברפול ב-1840. ליברפול הייתה גם נמל הבית של הטיטניק והכיתוב "טיטניק, ליברפול" ('Titanic, Liverpool') נראה על ירכתי הספינה. האנדרטה, שניצבת על חוף ליברפול, הוקדשה לזכרם של 244 המכונאים שקיפחו את חייהם באסון כאשר הם המשיכו בעבודתם לספק חשמל וצרכים נוספים לספינה הטובעת, כל עוד התאפשר בידם. האנדרטה בולטת בהיותה הראשונה בבריטניה שמתארת את מעמד הפועלים.
האנדרטה עוצבה על ידי הפסל סר ויליאם גוסקומב ג'ון ונבנתה בשנת 1916 לערך. גובהה הוא 16.4 מטרים ולמרות שהיא קשורה באופן הדוק לאסון הטיטניק, הקדשתה הורחבה כך שתכלול את קורבנות חדרי המכונות שאיבדו את חייהם בעת תפקידם במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה מדורגת כבניין רשום בדרגה II*. ניתן להבחין בקלות בנזקים שנגרמו לאנדרטה על ידי נזקי הפצצות שנפלו בליברפול במהלך מלחמת העולם השנייה.
בנוסף לאנדרטה זו, קיימת אנדרטה נוספת בעיר סאות'המפטון, שמנמלה יצאה הטיטניק להפלגתה. חפצים מהטיטניק מוצגים במוזיאון הימים מרסיסייד שבמעלה הנהר, ליד רציף אלברט שבליברפול.
ישיבת קרני שומרון
תוכנית המתקפה הסורית (1973)
מגזין קנאביס
מיכאל פורשלגר
הרב מיכאל אליעזר הכהן פורשלגר (בכתיב יידי: פארשלאגר; ה'תרמ"ד, 1883 – ט"ו בחשוון ה'תשי"ט 29 באוקטובר 1958) היה רב ולמדן מתלמידי האדמו"ר מסוכטשוב רבי אברהם בורנשטיין.
ביוגרפיה.
נולד בעיר ליוביטש הסמוכה לעיר סוכטשוב שבפולין, לאברהם משה ולבלומא. מילדותו היה חולה עיניים ובמשך תקופה לא ראה כלל. למד בילדותו אצל הרב פנחס לבקוביץ, חסיד גור.