החבורה מגיעה לחנות מזכרות נטושה, עלובה וחשוכה, המכילה ראיות לנוכחותה האחרונה של מרגו. בחנות הם מוצאים מפה באטלס המובילה למיקום בו הם מאמינים שנמצאת מרגו. המיקום הוא אגלו, ניו יורק - עיר של נייר שהוספה על ידי משרטטי המפה כדי ללכוד מפירי זכויות יוצרים. קוונטין, ראדר, בן, חברתו של ראדר - אנג'לה (ג'אז סינקלייר) ולייסי הם האנשים שעדיין אכפת להם ממרגו, והם מחליטים לנסוע לאגלו כדי לחפש אותה. החבורה מקציבה לעצמה זמן לנסיעה שיספיק להם כדי לחזור בזמן לנשף הסיום.
כאשר הם מגיעים לאגלו, הם מוצאים אסם ישן, אך לא מוצאים שום סימן למרגו. הזמן שלהם אוזל ולכן הם מחליטים לנסוע בחזרה לאורלנדו. קוונטין חדור מטרה למצוא את מרגו והוא נשאר באגלו. לבסוף הוא קונה כרטיס נסיעה חזרה לעירו. לאחר מכן, כאשר הוא נמצא בקפה, הוא שם לב דרך החלון למרגו העוברת ליד הקפה. קוונטין רץ אחריה וקורא לה. מרגו מופתעת מאוד לראותו שם, ותגובתה זו גם מפתיעה את קוונטין. מרגו אומרת לו שהיא לא מעוניינת לחזור לאורלנדו ושהיא לא ציפתה שקוונטין באמת יגיע אליה. קוונטין מתוודה על אהבתו למרגו אך היא טוענת שהוא לא מכיר אותה טוב. הם הולכים לבר קרוב, ומרגו מספרת לו שבכל מקרה תכננה לברוח אחרי סיום התיכון, אך הבגידה של ג'ייס קידמה את בריחתה. מרגו מסבירה שנמאס לה לחיות חיים מזויפים ובנוסף ש"עיר הנייר מושלמת לנערת נייר כמוה".
ליד האוטובוס הממתין לקוונטין מרגו מתנצלת שהרסה את ימיו האחרונים בתיכון, אך קוונטין משיב לה בחזרה ואומר ש"אלה השבועות הטובים בחייו". הוא התגנב בפעם הראשונה בחייו, הלך למסיבת הקולג' הראשונה שלו, ויצא לראשונה לטיול דרכים עם חבריו. מרגו מנסה לשכנע אותו לצאת מאזור הנוחות שלו. קוונטין מציע לה לדבר עם אחותה הקטנה, אך מסתבר שהיא ואחותה הקטנה מדברות כל יום. התחושה היא שמרגו תחליט לנסוע עם קוונטין חזרה. אך היא לעומת זאת מציעה לו להצטרף אליה, לאחר נשיקת האהבה הגדולה ביניהם קוונטין חוזר בחזה לאורלנדו... בסופו של הסרט אומר קוונטין: "זהו הסיפור שלי, אם תרצו לדעת מה קרה בסיפור של מרגו, כדאי שהיא תכתוב אותו"...
הפקה.
הספר כולל סצנה המתרחשת בפארק השעשועים הימי "סיוורלד". בעקבות יציאתו של הסרט התיעודי "בלאקפיש" (2013), העוסק בסכנות של החזקת לווייתנים קטלנים בשבי, נחתכו מהסרט סצנות הכוללות את הפארק והמקום שונה. המפיק וויק גופריי הסביר: "מאז שהספר נכתב, הסרט הדוקומנטרי יצא. אני חושב שזה מעט פחות עליז ללכת לסיוורלד עכשיו".
לראש
אולף מגנוססון
אולף מגנוססון (בנורווגית: Olaf Magnusson; 1099 – 22 בדצמבר 1115) היה מלך נורווגיה מ-1103 ועד מותו. הוא היה בנם של מגנוס השלישי, מלך נורווגיה ושל רעייתו זיגריד.
חייו.
אולף היה למלך יחד עם שני אחיו-למחצה, זיגורד ואייסטיין, לאחר מות אביהם ב-1103. הוא מלך על נורווגיה במשך 12 שנים, אך שלא כמו אחיו, לא הותיר רושם על האומה הנורווגית. מאחר שהיה צעיר מאוד כאשר עלה לכס המלוכה, ואחיו פעלו כעוצרים מטעמו בחלק שלו בממלכה. ב-1107 הנהיג זיגורד מסע צלב כדי לתמוך בממלכה הצלבנית החדשה, ממלכת ירושלים וב-1111 הוא שב לנורווגיה. במהלך תקופה זו, שימש אייסטיין כעוצר של אחיו הצעיר ועשה כמיטב יכולתו לייצב את השלטון במדינה.
ב-1115 נפל אולף למשכב ומת כשהוא בן 17 שנים בלבד. שני אחיו ירשו אותו. עד 1957, כאשר אולף החמישי עלה לכס המלוכה, הוא כונה "אולף הרביעי", אז הוא הוצא מרשימת המספור המלכותי של מלכי נורווגיה.
לארצ'ה
לרצ'ה
בית הספר בורוכוב
אולף מגנוסון
הוקון מגנוסון
צאי יינג-ון
צאי יִינג-וֶן (בסינית: 蔡英文; בפין-יין: Cài Yīngwén; ) היא פוליטיקאית טאיוואנית, יושבת ראש המפלגה הפרוגרסיבית-דמוקרטית ונשיאת טאיוואן.
ביוגרפיה.
צאי נולדה בטאיפיי בירת טאיוואן. ב-1978 סיימה תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה הלאומית של טאיוואן , ב-1980 סיימה תואר שני במשפטים מאוניברסיטת קורנל בארצות הברית וב-1984 השלימה דוקטורט במשפטים בבית הספר לכלכלה של לונדון. היא התמחתה בהסכמי סחר בינלאומיים והגבלים עסקיים. בשובה לטאיוואן לימדה משפטים באוניברסיטה בטאיפיי ומילאה תפקידים ציבורים בהם בבנק המרכזי, במשרד הכלכלה, במשרד הפטנטים ויועצת כלכלית למועצה לביטחון לאומי של טאיוואן.
לאחר שנבחר צ'ן שואי-ביאן לנשיא טאיוואן בשנת 2000, מונתה צאי לשרה. ב-2004 הצטרפה למפלגה הפרוגרסיבית הדמוקרטית, בינואר 2006 מונתה לסגנית ראש ממשלת טאיוואן, וכיהנה בתפקיד עד התפזרותה של הממשלה במאי 2007. לאחר מפלת המפלגה בבחירות הכלליות ב-2008 נבחרה צאי ליושבת ראש המפלגה הפרוגרסיבית הדמוקרטית. היא התמודדה ללא הצלחה לראשות העיר ניו טאיפיי ב-2010. ב-2012 התמודדה לנשיאות טאיוואן, היא זכתה ל-45.6% מקולות הבוחרים והפסידה למנהיג מפלגת קוומינטנג, מא יינג-ג'יו שזכה ב-51.6% מהקולות. בעקבות ההפסד התפטרה מראשות המפלגה.
ב-2014 ניצחה בבחירות המקדימות לראשות המפלגה, והובילה אותה לניצחון בבחירות המקומיות באותה שנה. בינואר 2016 זכתה בבחירות לנשיאות טאיוואן לאחר שגרפה 56.1% מקולות המצביעים, לעומת 31% בהם זכה מועמד מפלגת קוומינטנג, אריק צ'ו. היא הייתה בכך לאישה הראשונה שנבחרה לנשיאות טאיוואן. צאי הושבעה לתפקיד ב-20 במאי 2016.
לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית קיימו השניים שיחת טלפון, הראשונה בין מנהיגי המדינות מאז ניתוק היחסים הדיפלומטים ב-1979.
בינואר 2020 נבחרה לתקופת כהונה נוספת.
בשנת 2020 הופיעה ברשימה השנתית של מגזין טיים, טיים 100.
לשכה מסונית
צ'קלקה אדמונית
זליג קלמנוביץ
זעליג קאלמאנאוויטש
זעליק קאלמאנאוויטש
טסאי אינג-ון
אורנה לנדאו
אורנה לנדאו (נולדה ב-6 באפריל 1968, ח' בניסן תשכ"ח) היא סופרת ישראלית למבוגרים ולילדים.
ביוגרפיה.
אורנה לנדאו נולדה ברמת גן, בילדותה גרה בנהריה ובמדינת ניו ג'רזי בארצות הברית.
לאחר שירותה הצבאי החלה לעבוד כעיתונאית בהארץ. כמו כן הייתה כתבת מגזין בהעיר ובחדשות ומבקרת טלוויזיה בידיעות אחרונות.
היא למדה באוניברסיטת תל אביב, וסיימה תואר ראשון בלימודים כלליים וסוציולוגיה. לאחר מכן למדה תואר שני בספרות כללית והשוואתית באוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלה לתואר שני בספרות כללית והשוואתית באוניברסיטת תל אביב עסקה בייצוגי גוף אימהיים בדרמה הטלוויזיונית.
לנדאו לימדה תקשורת באוניברסיטה הפתוחה ובבית הספר לעיתונות כותרת. היא פרסמה מספר ספרים לילדים ולמבוגרים והייתה גם מנכ"לית בית דניאל, מרכז ליהדות מתקדמת בתל אביב.
לנדאו היא ראש מדור ספרות מתורגמת בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר ומנחה סדנאות בבית הספר לכתיבה של כנרת זמורה-ביתן דביר.
לנדאו נשואה לעורך והעיתונאי שמואל רוזנר ולזוג ארבעה ילדים: שאול, יוחאי, אריאל ויעל. לנדאו מתגוררת בתל אביב.
מספריה.
ספרה "כשאברח לאמריקה" היה מזוכי מצעד הספרים של משרד החינוך לשנת תשע"ב, בקטגוריית הספרים האהובים על תלמידי כיתות ד'- ו'.
ניצי הכסף
מחלת דוידסון
רון אטיאס
רון אטיאס (נולד ב-19 באפריל 1995 בבאר יעקב) הוא לוחם טאקוונדו ישראלי, סגן אלוף אירופה (2016) בקטגוריית המשקל של עד 58 ק"ג.
ביוגרפיה.
אטיאס החל להתאמן בקראטה, ובגיל 9 עבר להתאמן בטאקוונדו. כבר כשהיה בן 12 החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות. באליפות אירופה לקאדטים שנערכה ב-2007 בבודפשט, הראשונה בה השתתף, הודח בשלב רבע הגמר. באליפות אירופה לקאדטים שנערכה ב-2009 בזגרב זכה אטיאס במדליית הזהב בקטגוריית המשקל של עד 49 ק"ג, והוכתר כאלוף אירופה. ב-2010 השתתף לראשונה באליפות העולם לנוער בטיחואנה, והודח בקרב הראשון בשנת 2011, ימים ספורים לפני אליפות העולם שנערכה בקיונגג'ו, נפטר אביו. הוא החליט להשתתף בכל זאת באליפות, כדי להגשים את חלומו של אביו. בתחרות עצמה, בה השתתף כשהוא בן 16 בלבד, הודח בקרב השני. בהמשך השנה זכה במדליית כסף באליפות אירופה לנוער שנערכה בפאפוס, בקטגוריית המשקל של עד 55 ק"ג.
בשנת 2012 השתתף אטיאס לראשונה באליפות אירופה לבוגרים, שנערכה במנצ'סטר, והודח בשמינית הגמר. באליפות אירופה שנערכה באינסברוק ב-2014 הודח בסיבוב הראשון, ובאליפות אירופה שנערכה בבוקרשט ב-2015, אז התחרה בקטגוריית המשקל של עד 63 ק"ג, הודח בשמינית הגמר.
בשנת 2016 זכה במדליית הזהב בטורניר הקדם-אולימפי שנערך באיסטנבול, והבטיח את השתתפותו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). בכך, היה לגבר הראשון שמייצג את ישראל במשחקים בענף זה, לאחר שקדמו לו מאיה ערוסי ובת אל גטרר. בהמשך השנה רשם את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הכסף באליפות אירופה שנערכה במונטרה שבשווייץ.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הפסיד בסיבוב הראשון לונילטון טורס טיישיירה מברזיל, והודח מתחרות מאחר שטיישיירה לא העפיל לגמר.
עודד מודריק
עודד מוּדְריק (נולד ב-15 באוקטובר 1945) הוא משפטן ישראלי. כיהן בין השאר כסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו.
בין תפקידיו הקודמים, שופט בבית הדין הצבאי לערעורים, היועץ המשפטי של משטרת ישראל, אב בתי הדין למשמעת של השב"כ והמוסד, ויו"ר ועדת המשמעת של החוקרים הפרטיים. השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה, ובמהלך שירות המילואים הועלה לדרגת תת-אלוף. כיום הוא פרופסור בפקולטה למדעי החברה והרוח באוניברסיטת אריאל בשומרון.
ביוגרפיה.