אידה נולדה ב-28 ביולי 1852 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, לאדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה ולהרמינה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט ואמה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים. אידה ואחיה חונכו בפשטות רבה למרות מעמדם, והיא ידעה לבשל יותר מאשר נשים פשוטות ממנה. אידה הייתה מאוד משכילה, ונהגה לדון עם מלומדים על פילוסופיה ומדע.
ב-8 באוקטובר 1872 התחתנה אידה עם היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס גרייץ, ממנו נולדו לה חמישה ילדים. אידה הייתה מאוד אהובה על נתיניה, אולם ב-28 בספטמבר 1891 היא מתה במפתיע בשלייץ בגיל 39.
משפחתה.
ב-8 באוקטובר 1872 התחתנה אידה עם היינריך העשרים ושנים, נסיך רויס גרייץ, ממנו נולדו לה חמישה ילדים:
סנקט פטרבורג (כדוריד)
M (ג'יימס בונד)
M הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי ג'יימס בונד מאת איאן פלמינג שלאחר מכן עובדה לדמות בסדרת הסרטים. M הוא ראש ה-MI6 (הסוכנות החשאית הבריטית) ומעסיקו של בונד. דמותו של M הופיעה בספריו של פלמינג ואחרים, ובכל סרטי הסדרה. בהפקות הרשמיות של הסרטים גילמו את דמותו של M ארבעה שחקנים: ברנארד לי, רוברט בראון, ג'ודי דנץ' ורייף פיינס.
רקע.
איאן פלמינג ביסס את דמותו של M על האדמירל בצי המלכותי הבריטי ג'ון גודפרי, שהיה הממונה על פלמינג באגף המודיעין הימי במלחמת העולם השנייה. בספרו השלישי של פלמינג, מונרייקר, מתגלה שמו הפרטי של M- מיילס. בספר האחרון בסדרה אשר נכתב על ידי פלמינג, האיש בעל אקדח הזהב, מתגלה כי שמו המלא של M הוא סגן האדמירל מיילס מסרווי, והוא חבר במסדרים רבים כגון מסדר האמבט, מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש ומסדר האימפריה הבריטית. במשך ספריו, סיפק פלמינג פרטים נוספים על דמותו של M: מסרווי נכנס לתפקידו לאחר שקודמו נרצח, והוא הרוויח כ-6,500 לירות שטרלינג בשנה (125,000 לירות במונחים של שנת 2018).
גילום הדמות.
השחקן הראשון אשר גילם את M היה ברנארד לי, אשר שיחק את הדמות בכ-11 סרטים משנת 1962 ועד 1979. לי מת מסרטן בינואר 1981, במהלך צילומי הסרט "לעינייך בלבד". מתוך כבוד ללי, לא נשכר שחקן חדש כדי למלא את התפקיד, ובמקום זאת התסריט נכתב מחדש, כך ש-M בחופשה במהלך העלילה. דיוקנו של לי כ-M מוצג במשרדי השירות בסרט "העולם אינו מספיק".
את לי החליף השחקן רוברט בראון אשר שיחק ב-4 סרטים. משחקו של בראון נחשב לנחמד ורך מזה של לי.
לאחר כשש שנים בין ההפקות, הוחלט להחליף את בראון בג'ודי דנץ'. דמותה של M בשנים אלו התאפיינו ביחסים קרים מאוד עם בונד. דנץ שיחקה את M ב-7 סרטים. בסרטה האחרון, M מחוסלת על ידי הנבל הראשי. לאחר מותה של M המגולמת על ידי דנץ', התפקיד עובר לידי רייף פיינס. דמותו שירתה כלוטננט קולונל בצבא הבריטי בצפון אירלנד. פיינס גילם את הדמות בשלושה סרטים: סקייפול (2012), ספקטר (2015), לא זמן למות (2021). בסקייפול, רייף גילם את הדמות בשם גארת' מלורי, יו"ר ועדת הביטחון והמודיעין עד שמונה להחליף את M כיו"ר MI6.
הפקות לא רשמיות.
בסרט הלא רשמי קזינו רויאל מ-1967, דמותו של M גולמה בתחילה על ידי ג'ון יוסטון, שהיה גם אחד הבמאים של הסרט. לאחר מכן התפקיד ניתן לג'יימס בונד עצמו, המגולם על ידי דייוויד ניבן. בסרט הלא רשמי "לעולם אל תאמר לעולם לא" מ-1983, דמותו של M גולמה על ידי השחקן אדוארד פוקס.
איקה חורסי עובדיה-קומפורטי
זיהום ימי
בוק-בל-אר
בוק-בל-אר (בצרפתית: Bouc-Bel-Air), היא עיירה במחוז שפך הרון בדרום צרפת, בחבל המנהלי פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. העיירה נמצאת בין מרסיי, גרדאן ואקס-אן-פרובאנס. יש לה מעמד של קומונה. הכפר העתיק ממוקם על גבעה קטנה (בשפה הפרבנסלית (אוקסיטנית) המקומית - bouc -"בוּק").
שטח היישוב הוא 21.75 קילומטרים רבועים, ואוכלוסייתו מונה 14,784 תושבים (נכון ל-2018).
השם.
תחילה נקרא היישוב "בוק" בלבד (בל-אר נוסף בשנת 1907). שם זה נגזר מן המילה הלטינית Buccum, "פה", כאן במשמעות של "שפך", "מעבר". במידה מסוימת בוק-בל-אר הוא מעין שפך של "ארץ האקס" (Pays d'Aix), הנמצאת קרוב ל-Port de Bouc, נמל השפך. עם זאת, מקובל יותר מקור אטימולוגי אחר: המילה הפרובנסלית הישנה באוקו (Baouco), שמשמעותה "פסגה קטנה". בפרובנסלית היישוב נקרא "בוק" (Bouc) או "בו" (Bou). בפרובנסלית המודרנית לא מבטאים את ה-ק הסופית, אבל במקרה של היישוב הזה ה-"ק" נהגית מסיבות אאופוניות, כשהוא נקרא Bouc-Albertas (בוק-אלברטס) במאה ה-19.
גאוגרפיה.
מיקום גאוגרפי.
היישוב גובל ביישובים הבאים: בצפון - עם אקס-אן-פרובאנס; במזרח - עם גרדאן; בדרום-מזרח - עם סימיאן-קולונג (Simiane-Collongue); בדרום -עם ספטם-לה-ואלון (Septèmes-les-Vallons), בדרום-מערב - עם לה פן-מיראבו (Les Pennes-Mirabeau) ובמערב עם קבריאס (Cabriès).
גאולוגיה, צורות נוף, סביבה.
בוק-בל-אר בנוי בסגנון פרובנסלי טיפוסי. הוא נוסד מסביב לצוק שעליו נבנתה במאה ה-7 טירה עתיקה, בגובה 258 מ'.
העיירה כוללת עוד גבעות אחדות, כמו דה טרואה פיז'ון (Des trois pigeons - גבעת שלוש היונים) (גובה 233 מ') בצפון, גבעת היער ז'יסייה (du Bois de Jussieu) (גובה 231 מ') במערב ו"דה לה סאל" (239 מ') בדרום. בצפון-מזרח גובל היישוב בגבעת ולאבר (Valabre) ובדרום גם במרגלות רכס האטואל, במיוחד עם גבעת באו-רו (Baou-Roux) (302 מ') והאתר סוסקייר (Sousquières).
מן היישוב נשקף נוף אל כמה הרים בסביבה, רכס האטואל ("הכוכב"), הר סנט ויקטואר ובימים ללא ערפל, אפילו הר ונטו (Ventoux).
אולם המקום הגבוה ביותר של העיירה הוא בלב יער טר בלאנש, היער העיקרי של היישוב, על גובה 332 מ' במקום הנקרא פרפיגט (Peyrefuguette).
הידרוגרפיה.
את העיירה חוצה הנחל גראן ואלא (Grand Vallat) שמקורו בסימיאן-קולונג. הוא זורם ממערב למזרח, בין לה סאל, לה פון דה בוק וסאן באקי. לאחר מכן במקום סן פון הוא נשפך בנהר אר (Arc). בגבול הצפון-מזרחי של העיירה עובר הנהר לין (Luynes).
לבוק בל-אר יש תחנת טיהור מים משלה, על ידי התא לאיסוף הפסולת, מתחת לגבעת קפלת בון-מר.
אקלים.
הטבלה הבאה מציינת את הטמפרטורות והמשקעים בין השנים 1971–2000
דמוגרפיה.
בשנת 2012 מנתה אוכלוסיית היישוב 13,844 תושבים.
בשנת 1962 היא מנתה 2,158 תושבים, ב-1981 - 8,714 תושבים וב-1990 - 11,512 תושבים.
דתות.
הפרוכיה הרומית-קתולית בוק-בל-אר היא חלק מהברית הפסטורלית של ארבואה ושל הדיוקסיה של אקס-אן-פרובאנס. המיסות מתקיימות בימי ראשון בבוקר בכנסיית סנט-אנדרה.
ביישוב פועלת הכנסייה הרפורמית הבפטיסטית של חבל אקס.
כמו כן, קהילה יהודית המתפללת בבית הכנסת בלה סאל. הרב שלה הוא מישל אטאלי.
החל משנת 1970 פועלת בלה סאל גם קפלה אקומנית המארחת נוצרים קתוליים, פרוטסטנטים, יהודים ובונים חופשיים. היא נסגרה מאז מסיבות ביטחוניות.
היסטוריה.
קיימים שרידים של התיישבות רומאית-גאלית.
כמה מהאתרים יוסדו במאה ה-7, הזמן המשוער להקמת הכפר בימי פלישות ה"ברברים".
בשנת 1797 נולד כאן אדולף טייר, הנשיא השני של צרפת (31 באוגוסט 1871 - 24 במאי 1873).
פרהיסטוריה וימי קדם.
המקום יושב על ידי האדם מתקופות קדומות מאוד. המתיישבים הראשונים הגיעו לפני כ-6,000 שנה לבקעת באו-רו שבדרום הכפר הנוכחי, ייתכן בקרבת המעיין "לה טרו ד'אור" (Le Trou d"or - חור הזהב), הנובע גם בימינו. הם היו צדים דובים, איילים וביזונים. מאוחר יותר הם אילפו את כבש הבר והתחילו לעבד את האדמה. כעבור עוד זמן עיבדו ברונזה ואחר כך ברזל. מתקופה זו נמצאו כלים, צמידים וכמה חרבות.
יום מן הימים, ככל הנראה מסיבות ביטחון השבטים נאספו על פסגת באו-רו. ייתכן כי מצוק זה הם ראו מגיעים הסוחרים היוונים הראשונים שעלו אל עמק דיראנס.
היישוב הקלטו-ליגורי שהוקם בבאו-רו השתייך לעם הסליין שבירתו היה האופידום באנטרמון, מצפון לאקס-אן-פרובאנס של ימינו. בשנת 124 לפנה"ס נפל האופידום לידי הרומאים בפיקודו של הפרוקונסול גאיוס סקסטיוס קלווינוס, שהרסו אותה. השורדים מבין התושבים נפלו בשבי והפכו לעבדים. בבל-אומבר, ברוונאן או בסוסקייר נבנו וילות רומאיות, שנחרבו גם הן על ידי פולשים בימי נדודי העמים.
ימי הביניים.
בימי הביניים גרו כאן משפחות איכרים מחלקות בכמה יישובים קטנים מתוך מתחמים מגודרים בגדרות עץ שבירות. הם צדו איילים וחזירי בר וגידלו פול, חמצה ודגנים וכן עדרי כבשים וחזירים שנפלו תכופות קרבן לזאבים. האזור שרץ שודדים וברברים, והיישובים התקשו לעמוד בביזה מצד הלוחמים המורים או הלומסרדים או מצד חיילי שארל מרטל שחצו אותו בשנת 737 על מנת להחזיר את הסדר בפרובאנס.
בשלהי המאה 10, בור-בל-אר נקרה בוקו והיה אחד מנכסי רוזני פרובאנס. הקהילה המקומית מנתה 100 אנשים. מספרם גדל במאה האת עשרה. בעמקים סייאז' וסוסקייאר.
יערות נחטבו, ביצות יובשו, בעלי אחוזות התיישבו בעמקי סייאז' וסוסקייאר. נבנו בתי נוספים בשכונות קרואה ד'אור ו די פן. ביצור הצוק של בוק נמשך עם בניית טירה פאודלית גאה בשם קסטרום בוקו שחיל מצב של רוזני פרובאנס הגן עליה
היא נקראה אז קסטרום בוקו.
באותה תקופה בנו נזירי סוסקייאר את הכנסייה הפארוכית המקומית אנדריאס הקדוש. היא עברה למך השנים שינויים רבים אך מבנה השער נשאר כפי שהיה. רק בשנת 1763 נטוצרה משרה קבועה של כומר בפרוכיה.
היישוב היה עד למלחמות ירושה בין אדוני פרובאנס. ב-1113 פר ורמון דה בוק בחרו תלמוך ברוזן רמון ברנז'ה. התושבים נותרו נאמנים לרוזני פרובאנס גם ב-1205 כשחיל המצב המקומי הצליח לגבור על המצור מצד כוחותיו של רמון דה בו (Des Baux)