על אף פניות ממועדונים אירופים בכירים כריאל מדריד ואינטר מילאנו, בחר אגינגה להמשיך ולייצג את נקקסה, באומרו כי יעזוב רק כאשר המועדון יודיע לו כי הוא אינו בתוכניות. הוא הוסיף לשחק במועדון עד לשנת 2003, עד שעזב לקרוס אסול בעקבות מעברה של נקקסה לאגואסקליינטס. בסך הכול ייצג אגינגה את נקקסה במשך מעל ל-14 שנים, במהלכן כבש 85 שערי ליגה ב-476 הופעות. הוא ממוקם שלישי בטבלת מלך השערים בכל הזמנים של המועדון, ושני בטבלת מלך ההופעות במדי הקבוצה. עם עזיבתו, הוחלט כי מספר חולצתו של אגינגה (7) לא יהיה בשימוש במשך עשר שנים, כהוקרה על תרומתו למועדון.
לאחר כחצי שנה בלבד בקרוס אסול, חזר אגינגה למולדתו והצטרף לקבוצת ליגה דה קיטו, שם שיחק במשך עונה וחצי. הוא פרש ממשחק פעיל בגיל 37, לאחר זכייתה של קבוצתו כאליפות אקוודור בטורניר אפרטורה .
נבחרת אקוודור.
אגינגה החל את דרכו במדי נבחרת אקוודור ב-5 במרץ 1987 במשחק ידידות מול . אגינגה כבש את שער הבכורה שלו כבר באותו המשחק, אך נבחרתו נוצחה 2-1 בסיום. מספר חודשים אחר כך זומן לסגל נבחרתו לטורניר קופה אמריקה 1987, הראשון מבין שמונה טורנירי קופה אמריקה בהם נטל חלק בקריירה. אגינגה עלה בהרכב במשחקה השני והאחרון של אקוודור בטורניר, שוויון 1-1 מול .
שנתיים אחר כך, בטורניר קופה אמריקה 1989, כבר היה אגינגה בן ה-21 לאחד משחקניה הבולטים של נבחרתו, ועלה בהרכב בכל ארבעת משחקיה בשלב הבתים. אקוודור פתחה עם הפתעה בדמות ניצחון 1-0 על האלופה המכהנת ושוויון 0-0 מול . במשחקיה הנותרים איבדה אקוודור נקודות חשובות עם שוויון 0-0 מול והפסד 2-1 ל, שסיים את דרכה בטורניר. בטורניר קופה אמריקה 1991 שוב עלה אגינגה בהרכב נבחרתו בכל ארבעת משחקיה. אקוודור פתחה עם הפסד 1-0 ל, המשיכה עם שוויון 1-1 מול אורוגוואי בו כבש אגינגה את שער היתרון של נבחרתו, הביסה 4-0 את בוליביה כאשר אגינגה שוב כובש את השער הראשון במשחק, ונוצחה 3-1 על ידי . פעם נוספת, כשלה אקוודור לעבור את שלב הבתים.
אקוודור אירחה את טורניר קופה אמריקה 1993, והציגה טורניר מעורר כבוד אותו סיימה במקום הרביעי. אגינגה פתח בכל ששת משחקיה של אקוודור בטורניר. את שלב הבתים פתח אגינגה עם השער שקבע את תוצאת המשחק, 6-1 מול . הוא היה שותף לניצחון 2-0 על , וכבש את שער הניצחון שלוש דקות לסיום המשחק בו גברה אקוודור 2-1 על אורוגוואי. אגינגה ואקוודור הדיחו את ברבע הגמר עם ניצחון 3-0 חלק, את סיימה את דרכה בטורניר עם הפסד 2-0 ל בחצי הגמר. אגינגה לא הצליח לעזור לקבוצתו גם במשחק על המקום השלישי, בו נוצחה 1-0 על ידי קולומביה. שנתיים אחר כך, בקופה אמריקה 1995, אכזבה אקוודור כשלא עברה את שלב הבתים. אגינגה פתח בהרכבה בכל שלושת משחקיה בטורניר. בטורניר קופה אמריקה 1999, השישי שלו בנבחרת, כשלה אקוודור כאשר לא השיגה נקודות כלל בשלב הבתים. במשחק הראשון עלה אגינגה מהספסל לאחר כשעה בהפסדה של אקוודור 3-1 לארגנטינה. הוא עלה בהרכב בשני המשחקים הנותרים, בהם נוצחה אקוודור על ידי אורוגוואי וקולומביה.
מיד לאחר טורניר הקופה המאכזב, החל טורניר מוקדמות מונדיאל 2002. אגינגה, ששותף וכשל עם נבחרתו בטורנירי המוקדמות ב-1990, 1994 ו-1998, הוביל את הנבחרת להעפלה היסטורית למונדיאל 2002, הראשון בתולדותיה. הוא פתח את הטורניר עם שער בשני משחקיה הראשונים של אקוודור, ובסך הכול רשם 13 הופעות מתוך ה-18 של נבחרתו בטורניר. אגינגה היה לאחד משחקניה החשובים והבולטים של אקוודור, ועל אף שהיה בשלהי הקריירה זכה להוביל את נבחרתו כקפטן לגביע העולם. בתווך רשם שתי הופעות בטורניר קופה אמריקה 2001, בו שוב לא זכתה הנבחרת להצלחה. עם זאת, כחצי שנה לפני המונדיאל הוכיח אגינגה את כושרו, כשכבש צמד בניצחונה של אקוודור 2-0 על בגביע הזהב 2002.
אגינגה זומן כקפטן לסגל אקוודור למונדיאל בקוריאה הדרומית וביפן. הוא זכה לפתוח כקפטן במשחקה הראשון אי פעם של אקוודור במונדיאל, והוחלף במחצית המשחק בו הפסידה נבחרתו 2-0 ל. בשני המשחקים הנותרים בשלב הבתים עלה אגינגה מהספסל במהלך המחצית השנייה, ומי שפתח עם סרט הקפטן היה איוון הורטאדו. אקוודור נוצחה 2-1 על ידי מקסיקו וגברה 1-0 על , סיימה אחרונה בבית ולא העפילה לשמינית הגמר.
אגינגה ערך ארבע הופעות במוקדמות מונדיאל 2006, וזומן לסגל לטורניר האחרון בקריירה שלו, קופה אמריקה 2004. אגינגה פתח בהרכב כקפטן בשני משחקיה האחרונים של אקוודור בבית. משחקו האחרון בקריירה הבינלאומית היה ההפסד 2-1 למקסיקו בסיום שלב הבתים.
אגינגה נחשב עד היום לאחד מבכירי שחקניה של אקוודור בכל הזמנים. הוא פרש מהנבחרת לאחר קריירה בינלאומית בת 17 שנים, במהלכה ערך 109 הופעות וכבש 23 שערים במדי אקוודור.
קריירת אימון.
בשנת 2010, כחמש שנים לאחר פרישתו, החל אגינגה את הקריירה המקצועית כעוזר המאמן של מנואל לפואנטה בקלוב אמריקה המקסיקנית. לאחר מספר חודשים, עם פיטוריו של לפואנטה, סיים גם אגינגה את דרכו במועדון.
ב-25 במרץ 2011 היה אגינגה לראשונה למאמן ראשי, כשהחליף את רובן דריו אינסואה המפוטר על הקווים של ברצלונה ספורטינג קלוב, בעקבות פתיחת עונה חלשה של מועדון הפאר האקוודורי. ב-27 במאי, חודשיים אחר כך, התפטר אגינגה מתפקידו כמאמן הקבוצה בעקבות הבחירות לנשיאות הקבוצה שהיו צפויות זמן קצר לאחר מכן. אגינגה בחר שלא להתערב או להשפיע על מהלך הבחירות, ולא פסל את חזרתו לקבוצה לאחריהן, מה שלא התממש לבסוף.
ב-28 באוגוסט 2012, במהלך טורניר אפרטורה בליגת העל המקסיקנית, התמנה אגינגה לתפקיד מאמנה של סן לואיס, שהייתה ממוקמת במקום ה-17. עד לסיום הטורניר העלה אגינגה את קבוצתו למקום ה-15, אך בטרם תחילת טורניר קלאוסורה פוטר מתפקידו כמאמן הקבוצה לאחר שלושה חודשים בלבד.
ב-29 ביוני 2013, עם סיום השלב הראשון של עונת 2013 בליגת העל האקוודורית, התמנה אגינגה לתפקיד מאמן ליגה דה לוחה. הקבוצה סיימה את השלב הראשון במקום ה-11 מתוך 12, ובשלב השני הוביל אגינגה את קבוצתו למקום השביעי. יתרה מכך, צבירת הנקודות הגבוהה של הקבוצה בשלב השני הצילה אותה מירידת ליגה, לאחר שסיימה במקום העשירי הכללי, נקודה מעל הקו האדום. אגינגה פתח עם קבוצתו את עונת , ואף התמקם עמה במקום השלישי בטבלה, אך ב-20 במרץ סיכם עם הנהלת הקבוצה על פרידה משותפת מהמועדון, ובכך סיים את תפקידו.
ב-1 בספטמבר 2014, במהלך טורניר האפרטורה של אותה השנה בליגה המקסיקנית השנייה, החל אגינגה לאמן את קורקאמינוס, שהייתה מדורגת שמינית. עד לסיום הטורניר הוביל אותה אגינגה לרצף מרשים של חמישה ניצחונות מול הפסד בודד, וסיים עמה במקום השלישי בטבלה, ששלח אותה לרבע גמר פלייאוף האליפות. אגינגה הפסיד והודח עם קבוצתו כבר ברבע הגמר. אגינגה פתח עם קבוצתו את טורניר קלאוסורה , אך פוטר ב-15 בפברואר של אותה השנה בעקבות רצף תוצאות חלש.
לאחר הקדנציה בקורקאמינוס חזר אגינגה פעם נוספת לאקוודור, כשהתמנה לתפקיד מאמן דפורטיבו קואנקה במהלך הסיבוב הראשון. אגינגה פתח עם הקבוצה את עונת והוביל אותה עד למקום הרביעי בסיבוב הראשון. ב-21 ביולי, ערב המחזור האחרון של הסיבוב, התפטר מהקבוצה ועבר לאמן את ליגה דה קיטו, הקבוצה בה סיים את קריירת המשחק שלו.
שביתת הסטודנטים (1970)
ב-2 במאי 1970, בעקבות פלישת צבא ארצות הברית לקמבודיה כחלק ממלחמת וייטנאם, פרצה בארצות הברית שביתת הסטודנטים של 1970. הסטודנטים נקטו רוב הזמן במחאה לא אלימה, אך היו מספר אירועים אלימים, בהם שריפת בניין העתודה האקדמית של צבא ארצות הברית באוניברסיטת קנט סטייט, קנט, אוהיו. ב-4 במאי, כח של המשמר הלאומי, שלא הוכשר כראוי, התעמת והרג ארבעה סטודנטים במהלך אירוע מחאה במכללה. ב-14 במאי ב - ג'קסון, מיסיסיפי, שוטרים מהמשטרה המקומית והאזורית הרגו סטודנט ועובר אורח בג'קסון סטייט קולג'. כתגובה לאירועים, יותר מ-450 אוניברסיטאות, מכללות ובית ספר תיכוניים ברחבי ארצות הברית הושבתו על ידי הסטודנטים והתלמידים. בקמפוסים נערכו עצרות מחאה אלימות ולא אלימות בהם היו מעורבים יותר מ-4 מיליון סטודנטים.
פעולות מחאה נגד מלחמת וייטנאם התרחשו בקמפוסים ברחבי ארצות הברית במשך מספר שנים. אירוע הירי באוניברסיטת קנט סטייט עורר סטודנטים ברחבי ארצות הברית להתמקד בדרכי מחאה לא-אלימות, וקבוצת סטודנטים העלתה את הרעיון לבצע שביתה כללית באוניברסיטאות עד לסיום המלחמה. לפעולה קראו "המורטוריום לסיום המלחמה בווייטנאם" . השביתה התרחשה בתאריך ה-15 בכל חודש, עד לסיום המלחמה.
ב-8 במאי, עשרה ימים לאחר שהנשיא ניקסון הודיע על הפלישה לקמבודיה (ו-4 ימים אחרי אירוע הירי בקנט סטייט), 100,000 מפגינים התאספו בוושינגטון ועוד 150,000 בסן פרנסיסקו. בכל רחבי ארצות הברית, סטודנטים הפנו את זעמם למבני העתודה (מוסדות להכשרה של אנשי צבא) בקמפוסים השונים. בסך הכל, 30 מבנים נפגעו. 26 עימותים אלימים בין סטודנטים ואנשי המשטרה התרחשו בקמפוסים ויחידות המשמר הלאומי פעלו ב-21 קמפוסים ב-16 מדינות. על פי רוב ההפגנות לא היו אלימות אך האווירה הייתה מתוחה. סטודנטים באוניברסיטת ניו-יורק, למשל, תלו שלט עם הכיתוב: "הם לא יכולים להרוג את כולנו."
תגובת ממשל ניקסון.