ארכאוהיפוס (שם מדעי: Archaeohippus; מילולית: "סוס עתיק/ישן") הוא סוג נכחד של סוס, שחי באמריקה הצפונית מסוף האוליגוקן לתחילת המיוקן שלפני 30.8 עד 13.6 מיליון שנה מהיום. התגלו ממנו מספר ממצאים בעלי שלד ייחודי. ייתכן שסוס זה חי באיים ועבר גמדיות איים, מאחר שהוא הגיע רק למשקל 20 קילוגרם, קטן בהרבה מסוסי תקופתו כמו המיוהיפוס.
עם זאת הסוס נחשב למתקדם יחסית במבנה שיניו החזקות יחסית ומפרקי הרגליים הארוכים באופן יחסי, שעזרו לו לנוע במהירות. עדיין הוא לא היה יכול לרעות עשבים והאצבעות שלו כללו 3 אצבעות, מאפיין המקשה על הריצה המהירה של הסוסים המודרניים. במאפייניו הוא דמה לפראהיפוס מתקופתו ונחשב למאובן מעבר בין הסוסים הפרימיטיביים ביותר למתקדמים והגדולים יותר. הוא התקיים ביערות או בתת-יערות וייתכן שנכחד עם היעלמותם במשך המיוקן.
ממצאי סוס זה התגלו בפאונת מסקל שבערוץ קוטונווד (Cottonwood Creek) באורגון וב-1886 שויכו בידי חוקר המאובנים אדוארד דרינקר קופ לסוג אנכיתריום. כמה חוקרים שבחנו את העצמות החלו לפקפק בהבחנה זו וב-1909 הוא הופרד לסוג עצמאי. אך ב-1932 החוקר ויליאם דילר מתאו סיווג אותו לתת-סוג של פראהיפוס, עקב צורתם הדומה. עם זאת היו לו מאפיינים ייחודיים והוא הוחזר לסוגו הנפרד.
לאורך המאה ה-20 התגלו מאובנים של ארכאוהיפוס לאורך אמריקה הצפונית, בעיקר בפלורידה ובאורגון אך גם צפונה עד ססקצ'ואן בקנדה ודרומה עד לאזור תעלת פנמה. חלק מהממצאים כללו טוחנות גדולות שאולי שויכו אליו אך מצויים במחלוקת מדעית.
סכין במים
סכין במים (בפולנית: Nóż w wodzie) הוא סרט דרמה פולני משנת 1962, שכתב וביים על ידי רומן פולנסקי, שהיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר בשפה זרה. סרטו הראשון של רומן פולנסקי עוקב אחר מערכת היחסים המתפתחת בין זוג נשוי מהמעמד העליון שיוצא לנופש, לבין נווד המצטרף אליהם לשייט.
'סכין במים' זכתה לשבחי מבקרי הקולנוע מאז יציאתו לאקרנים, והיא אחת העבודות המפורסמות ביותר של פולנסקי.
עלילה.
דרמה פסיכולוגית על מאבקי כוח בין שני גברים. טרמפיסט זר מרדן ויפה תואר שהופיע מאי שם, מצטרף ליאכטה של כתב ספורט מתבגר ואשתו לבילוי של סוף שבוע. כבר בסרטו הארוך הראשון של פולנסקי נמצאים כל היסודות שאפיינו את יצירתו מאוחר יותר: השפלה, מיניות, אגרסיה ואבסורד. הסרט, שהוקע על ידי המפלגה הקומוניסטית כ"עלילה מערבית דקדנטית", מביא למיצוי קולנועי מקסימלי את הסיטואציה של מאבקי כוח המבוססים על הבדלי גיל מעמד ומגדר.
ישראל מלך שמרלינג
ישראל מלך שמרלינג (1892–1977) היה יושב-ראש מועצת רמת גן הראשונה, ולאחר מכן סגנו של ראש המועצה אברהם קריניצי.
קורות חיים.
שמרלינג נולד וגדל ביפו, בנם של בת שבע ויחיאל שמרלינג, מראשי היישוב היהודי ביפו. למד בתלמוד תורה שערי תורה ואצל מלמדים פרטיים ביפו. כמו כן רכש השכלה כללית.
בהיותו בן שמונה עשרה החל לעבוד בחברה המשפחתית "בית המכס" לעמילות מכס ביפו. במלחמת העולם הראשונה עבר לאלכסנדריה ולקהיר. עם סיום המלחמה שב לארץ וקיבל לידיו את ניהול עסקי המשפחה יחד עם אחיו הגדול אברהם יוסף. ייסד ביפו את חברת "אחיעזר" לעזרה הדדית בין חבריה.
בשנת 1923 נשא את מרים לבית פופל מראשון לציון. אביה, מרדכי פופל, היה יינן ראשי של יקבי כרמל מזרחי, וכשנפתח סניף כרמל מזרחי בקהיר נשלח לפקח על הקמתו.
לאחר נישואיו הצטרף לקבוצה שקנתה אדמות בכפר הערבי סלמה, שעליהן הוקמה שכונת קריית בורוכוב. היה מראשוני המתיישבים ב"עיר גנים", לימים רמת גן. בשנת 1925 נבחר ליושב ראש המועצה הראשון של רמת גן, ושימש בתפקידו עד מאי 1926, אז החליפו אברהם קריניצי. בשנת 1927 היה ממייסדי "הלוואה וחסכון שרון רמת גן", ושימש יושב ראש ההנהלה עד 1938. בשנת 1935 נבחר כסגנו של קריניצי, ושימש בתפקידו עד 1938. בעליית הגג של ביתו החביא נשק של ההגנה.
היה מראשי המזרחי ברמת גן וחבר המועצה הדתית ברמת גן מיום היווסדה. נאבק על הקמת בית ספר דתי בעיר. בשנת 1952 הצטרף להנהלת מדרשית נעם בפרדס חנה.
נפטר בשנת 1977 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
הריביירה האיטלקית
הריביירה האיטלקית או הריביירה הליגורית (איטלקית: Riviera ligure ; ליגורית: Rivêa ligure), היא רצועת חוף צרה הנמצאת בין הים הליגורי ובין הרי האפנינים של מחוז ליגוריה.
הריביירה משתרעת מהגבול הימי של איטליה עם צרפת על יד העיירה ונטימילייה , ועד נמל העיר לה ספציה. מבחינה היסטורית, הריביירה הגיעה עד לעיר הנמל הצרפתית מרסיי.
תיאור כללי.
מרכז הריביירה הוא בעיר הנמל ג'נובה. על פי התיאורים הנפוצים, היא מחולקת לשני חלקים: הריביירה של השקיעה (Riviera di Ponente) שממשיכה מגנואה עד לגבול הצרפתי. והריביירה של הזריחה (Riviera di Levante) שמשתרעת מגנואה ועד לה ספציה.
הריביירה מאופיינת באקלים ממוזג ודרך חיים רגועה, נופים הררים יפים הכוללים עיירות דיג ונופש. בשל כך, הריביירה מהווה יעד תיירותי שוקק. כפרים רבים בריביירה ידועים בכל העולם, כמו פורטופינו, בורדיגרה, לריצ'י וצ'ינקווה טרה.
עוד שני חלקים קטנים מהריביירה הם בעלי שמות ייחודיים: הריביירה של סבונה נקראת "ריביירת הדקלים" (Riviera delle Palme), ואילו הריביירה של סן רמו נקראת "ריביירת הפרחים" (Riviera dei Fiori).
נפות ויישובים בתחום הריביירה.
אימפריה:
סאבונה:
ג'נובה:
לה ספציה:
חמשת היישובים המכונים צ'ינקווה טרה:
ייסנגריניה
ייסנגריניה (שם מדעי: Ysengrinia) הוא סוג נכחד של טורף ממשפחת כלבי הדוב, אשר חי בתחילת המיוקן באירופה (שם התגלה בצרפת, ספרד וגרמניה), אמריקה הצפונית, בעיקר בנברסקה ואולי גם בדרום-מערב אפריקה בנמיביה. שרידים נוספים מיפן ומקזחסטן נחשבים לשייכים לסוגים קרובים.
הסוג הוגדר בשנת 1858 בידי החוקר האמריקאי ג'וזף ליידי. בסוג זה כלולים 4 נכחד. שם הסוג נקרא על שם הדמות הספרותית של הזאב ייסנגרימוס מהספר ריינארד השועל .
יונק זה הגיע עד לממדים של דוב חום במשקל של 200 קילוגרם והוא הזכיר מעט דוב. עם זאת הוא היה קל יותר ובעל רגליים ארוכות מותאמות לריצה לטווח קצר. ייתכן שהנקבות היו נמוכות מהזכרים ב-30 סנטימטרים בערך. הייתה לו גולגולת קצרה וחסונה בעלת ניבים בולטים ורחבים שהיו יכולים לנגוס בעוצמה רבה ומאחוריהם היו שיניים טוחנות בעלות בסיס חזק, בייחוד בלסת התחתונה שהיו חזקות עוד יותר מהטוחנות העליונות.
הסוג היה טורף-על חזק ומאיים שיכל לטרוף את מרבית החיות במישורים, אם הוא ארב להם ממחבוא. ייתכן שהוא היה אוכל נבלות שהשתמש בלסתותיו החזקות לפצח עצמות.
במראהו הוא דמה לפסאודוקיון מאירואסיה ואמריקה הצפונית והוא השתייך לקבוצת יונקים טורפי על במשך המיוקן שהפיצו את עצמם לאורך היבשות בהצלחה. הוא כנראה עבר במשך המיוקן דרך גשר ברינגיה לאמריקה הצפונית, שם התפתח המין "Ysengrinia americanus". ייתכן שסוג זה התפתח לסוגים גדולים יותר כמו האמפיקיון.
ליזי בורדן
ליזי אנדרו בורדן (Lizzie Borden; 19 ביולי 1860 - 1 ביוני 1927) הייתה מורה אמריקאית, שהייתה החשודה העיקרית ברצח אביה ואמה החורגת באמצעות גרזן בפול ריבר, מסצ'וסטס ב -4 באוגוסט 1892. בורדן נשפטה וזוכתה מחוסר אשמה. בורדן והקשר שלה לרציחות נותרו נושא במיתולוגיה של התרבות הפופולרית האמריקאית של המאה ה-21.
ביוגרפיה.
ליזי בורדן אנדרו נולדה בפול ריבר, מסצ'וסטס, לשרה אנתוני מורס (1823–1863) ואנדרו ג'קסון בורדן (1822–1892). אביה היה ממוצא וולשי, גדל בסביבה צנועה מאוד וכבחור צעיר נאבק כלכלית, למרות היותו בן למשפחה עשירה ומשפיעה. הוא עסק בנדל"ן ובמכירת רהיטים, ניהל מפעל טקסטיל, היה נשיא ומנהל חברת דורפי לפקדונות בנאמנות. בעת מותו הוערכה אחוזת המשפחה ב-300,000 דולר אמריקני (שווה ערך ל-8,540,000 דולר בשנת 2019).
פולקלור.
פרשת בורדן הונצחה על ידי מחבר אנונימי בפזמון אמריקאי לקפיצה בחבל (דלגית) לפי מנגינת השיר הפופולרי דאז :
בורדן הוצגה בקולנוע, בתיאטרון וביצירות ספרותיות.
אוניברסיטת מזרח קרוליינה
אוניברסיטת מזרח קרוליינה (באנגלית: East Carolina University, ידועה גם בכינוי ECU) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, הממוקמת בעיר גרינוויל שבקרוליינה הצפונית. זוהי האוניברסיטה הרביעית בגודלה במדינת קרוליינה הצפונית.
היסטוריה.
מוסד הלימוד נוסד בשנת 1907 כבית ספר להכשרת מורים. בראשית המאה ה-20, מושל קרוליינה הצפונית תומאס ג'ארוויס שאף להקים מוסד להשכלה גבוהה במדינה. רשויות צפון קרוליינה אישרו את בקשתו ובשנת 1907 הוא החל בהקמתו של בית הספר להכשרת מורים של מזרח קרוליינה. בין הסיבות לבחירה בעיר גרינוויל הייתה מענק כספי וקרקעות שהוענקו על ידי מחוז פיט, שגרינוויל היא בירתו, לטובת הקמת מוסד הלימוד במיקום זה.
כשפתח בית הספר את שעריו פעלו בו 11 חברי סגל ולמדו בו 123 סטודנטים מהם 104 נשים. בשנת 1921 שינה המוסד את שמו לקולג' למורים של מזרח קרוליינה. באותה שנה גם הוענק לראשונה תואר ראשון בחינוך. בתחילת שנות השלושים החלו להעניק במוסד גם תואר שני.
בשנת 1967 קיבל המוסד מעמד אוניברסיטה ושינה את שמו לאוניברסיטת מזרח קרוליינה, ובשנת 1975 נכללה האוניברסיטה במערכת האוניברסיטאות של קרוליינה הצפונית.
נכון לשנת 2020, מתקיימים באוניברסיטה 84 מסלולי לימוד לתואר ראשון, 70 מסלולים לתואר שני ו-13 תוכניות מחקר לדוקטורט. באוניברסיטה מציעים גם 126 מסלולי לימודים מקוונים לתואר ולתעודה בתחומים כגון חינוך, בריאות ומנהל עסקים. בתוכניות השונות באוניברסיטה לומדים היום כ-28,651 סטודנטים.
קמפוס ומבנים.