נעם אליעז נולד וגדל ברמת גן, בנם של מאירה שלום אליעז ומרדכי יעקובוביץ, לשעבר דובר חברת מקורות. הוא דור שמיני בישראל, מצאצאי הרב גבריאל שטטישקלובר, שנמנה עם תלמידי הגאון מווילנה (הגר"א) האשכנזים הפרושים, אשר עלו לארץ ישראל בשנת 1808.
בילדותו דילג על כיתה א', למד בבית הספר היסודי יהל"ם, ולאחר מכן בבית הספר התיכון בליך. בשנת 1991 סיים תואר ראשון בהנדסת חומרים בהצטיינות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב במסגרת העתודה האקדמית. לאחר מכן שירת במעבדה המטלורגית ביחידת הנדסה ובחינה 230 (יה"ב 230) של חיל-האוויר. שם, היה מהמובילים של פרויקט יישום פרוגרפיה לניטור בלאי במסוקים ושל פרויקט חקר כשל מנועי F-16, אשר נבחרו בשנת 2010 כבעלי ההשפעה השנייה והשלישית בחשיבותה, בהתאמה, מבין כל הפרויקטים ההנדסיים שבוצעו בתחום חומרים בחיל-האוויר ב-60 שנות פעילותו.
בשנת 1995 השתחרר נעם מצה"ל לצורך ביצוע דוקטורט במסלול ישיר במחלקה להנדסת חומרים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 1998 הוא סיים תואר שני במנהל עסקים בהצטיינות, ובשנת 1999 תואר שלישי בהנדסת חומרים בהצטיינות. עבודת הדוקטורט שלו (בנושא "אינטראקציית מימן עם חומרים אמורפיים וקווזי-גבישיים") זיכתה אותו במספר פרסים, לרבות מלגת אשכול לתשתיות מדעיות של משרד המדע ופרס הרקטור של אוניברסיטת בן-גוריון.
בין השנים 1999 ו-2001 שהה אליעז כעמית בתר-דוקטורי, במימון קרנות פולברייט ורוטשילד, במחלקה למדע והנדסה של חומרים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בארצות הברית. באוקטובר 2001 הצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת תל אביב, תחילה בהנדסה מכנית, ומאז אוגוסט 2013 במחלקה למדע והנדסה של חומרים, אותה ייסד.
אליעז נשוי לבילי (בלהה), בתם של שושנה ויעקב גדות (לשעבר סמנכ"ל בחברת אלביט מערכות). לנעם ולבילי אליעז שלושה ילדים.
מחקר.
תחומי עיסוק מרכזיים.
מחקריו של פרופ' אליעז הם בינתחומיים, משלבים תאוריה ומודלים עם ניסויים, ובעלי תרומה חשובה גם למדע בסיסי וגם מבחינה יישומית. ביניהם ניתן למנות: פיתוח ציפויי היידרוקסיאפטייט אלקטרוכימיים לשתלים אורתופדיים ודנטליים; פיתוח יכולות הפרדה מגנטית ביו-פרוגרפית של חלקיקי בלאי ותאים לצורך ניטור בלאי של מפרקים ביולוגיים ושל מפרקים מלאכותיים ולצורך אבחון מוקדם של סרטן; חקר קורוזיה בסביבות שונות (מתעופה וחלל, לכורים גרעיניים ולגוף האדם); פיתוח ציפויים אלקטרוכימיים פונקציונליים (כגון ציפויי רניום העמידים בטמפרטורות גבוהות ובסביבות אגרסיביות ליישומי תעופה, חלל וקטליזה); חקר כשל.
תוצרי מחקריו נמצאים בשימוש מערכת הביטחון וחברות שתלים. כמדען ראשי של יצרנית שתלים דנטליים בינלאומית (SGS Dental Implant), הוא הוביל תהליך גמלון (scale-up) של ציפוי שפיתח באוניברסיטת תל אביב.
פרסומים וחברות בניהול כתבי עת שפיטים.
לפרופ' אליעז מאות פרסומים מדעיים שונים. לפי Google Scholar, פרסומיו צברו למעלה מ־11,500 ציטוטים ואינדקס הירש (h-index) 51. הוא כיהן כעורך ראשי של כתב העת "Corrosion Reviews" (בהוצאת ולטר דה גרויטר, ברלין) בשנים 2005–2017, חבר במועצות העורכים (Editorial Board) של כתב עת זה וכן של כתבי העת "Materials", "Coatings", "Current Topics in Electrochemistry" ו - "Bioceramics Development and Applications".
פרק מוזמן מפרי עטו שכותרתו "אנליזה של חלקיקי שחיקה" הופיע בכרך 18 (חיכוך, סיכה וטכנולוגיית שחיקה) במהדורת 2017 של סדרת ASM Handbook היוקרתית והחשובה ב. הוא המחבר הראשון אי-פעם בסדרה זו עם שיוך ישראלי. בנובמבר 2018 יצא לאור, על ידי הוצאת Wiley-VCH, ספר הלימוד Physical Electrochemistry: Fundamentals, Techniques, and Applications, אותו חיבר עם פרופ' אליעזר גלעדי. בשנת 2016 הוא נבחר על ידי קרן החינוך ארצות הברית-ישראל (USIEF), יחד עם קבוצה מצומצמת של מלגאי פולברייט לשעבר, כמייצג בתערוכה במלאת 60 שנות פעילות בישראל ו-70 שנות פעילות בעולם.
ארגון כנסים וחברות בוועדות.
פרופ' אליעז כיהן כיושב הראש או כחבר בוועדות רבות, וכן ארגן כנסים רבים, בהם: יו"ר הפורום הישראלי לקורוזיה NACE Israel, ראש ועדה TEG 186X של NACE International, ראש ועדה מרכזית מס' 300 לתקני כימיה במכון התקנים הישראלי, חבר במועצה האקדמית של עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה בירושלים, ועוד. בינואר 2017 הוא מונה על ידי שר המדע והטכנולוגיה כחבר מועצת הנגידים של קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי (GIF). בשנים 2017-8 הוא מונה על ידי נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים כחבר ועדת המעקב לדו"ח מצב המדע בישראל (2016) וכחבר הוועדה שהייתה אמונה על חיבור הדו"ח התלת-שנתי השלישי למצב המדע בישראל (2019). הוא היה חבר ועדת תקינה בינלאומית מטעם ASTM שחיברה תקן תכן לייצור מתוסף (Additive Manufacturing) בטכנולוגיית Directed Energy Deposition (DED). בנובמבר 2018 הוא מונה על ידי The Cyprus Agency for Quality Assurance and Accreditation in Higher Education כאחד משלושת חברי ועדת ההערכה הבינלאומית לבחינת והסמכת תוכניות הלימודים לתארים ראשון, שני ושלישי בהנדסת מכונות וייצור באוניברסיטת קפריסין שבניקוסיה.
הובלת תחום החומרים באוניברסיטת תל אביב.
פרופ' אליעז מזוהה כמי שהוביל ופיתח את תחום החומרים באוניברסיטת תל אביב. במסגרת כך, הוא הוביל את בניית "תוכנית חומרים וננו-טכנולוגיות" הבין-פקולטית (הנדסה, מדעים מדויקים, מדעי החיים ורפואה) לתארים מתקדמים, ארגן את הגשתה לאישור המועצה להשכלה גבוהה וכיהן כראש התוכנית הראשון. כמו כן, כיהן כיו"ר הכינוס הישראלי ה-14 להנדסת חומרים (IMEC-14) באוניברסיטת תל אביב. זהו אחד הכנסים הגדולים שנערכו אי פעם בישראל בתחום הנדסת חומרים, והשתתפו בו משתתפים מ-13 מדינות.
אליעז הוביל את הקמת המחלקה למדע והנדסה של חומרים בפקולטה להנדסה, כיהן כראש המחלקה המייסד במשך 4 שנים, פיתח תוכניות לימודים לתואר ראשון כפול במדע והנדסה של חומרים ובכימיה ובמדע והנדסה של חומרים חד-חוגי והוביל את הגשתן לאישור המועצה להשכלה גבוהה. הוא יזם שיתוף פעולה עם המחלקה למדע והנדסה של חומרים באוניברסיטת נורת'ווסטרן (אוונסטון, אילינוי). במסגרת שיתוף פעולה זה, נערכו ארבע סדנאות מדעיות משותפות: הראשונה באוניברסיטת תל אביב בפברואר 2015, סדנה שנייה באוניברסיטת נורת'ווסטרן בספטמבר 2016, שלישית באוניברסיטת נורת'ווסטרן ביולי 2018, ורביעית באוניברסיטת תל אביב. כמו כן, הוא יזם ומוביל את הקמת המרכז האוניברסיטאי למחקר ופיתוח של הדפסה בתלת-ממד.
שגרירויות ישראל
שגרירויות ישראליות
שלמה נקוה
שלמה (מומו) נקוה (נולד בשנת 1954) הוא שחקן עבר בכדורסל כיסאות גלגלים, אלוף פאראלימפי (ארנהם 1980) בכדורסל כיסאות גלגלים. מייסד ויו"ר ארגון נכי ישראל.
ביוגרפיה.
נקוה נולד וגדל בשכונת יד אליהו בתל אביב למשפחה קשת יום שסבלה מעוני. בגיל שישה חודשים הפך לילד נכה כתוצאה מכך שלקה בנגיף הפוליו שפרץ בשנות החמישים בישראל. אביו דוד, היה חייל בבריגדה היהודית במלחמת העולם השנייה, ונפל בשבי הגרמני. שהה בשבי 4 שנים. אימו ציפורה, עבדה בניקיון בתים והנקת תינוקות. לשלמה אח נכה וחמשה מאחיו נפטרו ממחלות. את רוב שנות ילדותו עשה בבתי חולים בעקבות ניתוחים רבים שעבר. הוא למד בבית הספר "תקומה" שהיה מיועד לנכי פוליו באותה העת. בגיל 13 החל לעבוד עם ועזר אימו ואחיו בתחנה המרכזית במכירת ירקות, במכירת בייגלה בעזרת תלת אופן ומכירת אבטיחים על גבי עגלה וסוס. בגיל 18 החל להסיע אומנים להופעות (צביקה פיק, הגשש החיוור, ששי קשת, יונה אליאן, אריה מוסקונה) ועסק בסחר עודפים. הוא עבד עם המפיק מנחם גולן בסרט מבצע יונתן, באבו אל באנת עם שייקה אופיר ובשלאגר עם הגשש החיוור.
נקוה ייסד את ארגון נכי ישראל והוביל את ציבור הנכים למאבק אשר במסגרתו התחולל שינוי משמעותי בזכויות הנכים. כיום ומזה 20 שנה משמש כיו"ר ארגון נכי ישראל.
ב-2008 יזם נקוה את הוצאתו לאור של מגזין חברתי בשם "הארגון", שמטרתו העיקרית היא הגברת המודעות לציבור הנכים בחברה ושילובם בכל תחומי החיים כשווים בין שווים. נוסף לכך, ב-2012 הוביל להקמת תחנת רדיו חברתית בשם "גלגלים ברשת - רדיו ללא מגבלות".
שחקן נבחרת ישראל.
שנה לאחר נישואיו הגיע לראשונה למועדון הספורט 'ספיבק' ברמת גן, שם נחשף למשחק כדורסל בכיסאות גלגלים. כעבור שנה של אימונים מפרכים בוקר ולילה, שישה ימים בשבוע, נבחר לייצג את ישראל במסגרת נבחרת העתודה בטורניר בין לאומי במשחקי סטוק מנדוויל באנגליה. לאור הצטיינותו צורף בשנת 1980 לנבחרת הבוגרת של ישראל עמה יצא לאולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) בהולנד וזכה במדליית זהב פאראלימפית. הופיע עם הנבחרת גם באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984).
עשייה ציבורית.
בשנת 1998 הקים ביחד עם משה בסד את עמותת "נכים דורשים שוויון" ומאוחר יותר בעקבות הצטרפותם של עשרות אלפי חברים שינו את שם העמותה לארגון נכי ישראל הבית של כולנו ויחד הובילו בשנת 1999 את מאבק הנכים. הייתה לו חשיבות רבה בחקיקת חוקים שונים כמו: חוק שוויון לאנשים עם מוגבלויות, חוק השילוב, חוק הנת"צים, חוק פיצוי לנפגעי הפוליו, חוק העסקת אנשים עם מוגבלות ושורה ארוכה של תקנות ושינוי חוקים לטובת ציבור האנשים עם מוגבלות.