שוטר מושחת בקבוצתו של יוסוף קאיה, אשר עובד כחפרפרת בהוראת ג'לאל דומאן. היה גדל ברחובות, כאשר נאלץ למכור מפיות וסבל מהתעללות גופנית מתמדת בידי עוזרו לשעבר ואויבו של ג'לאל, ג'ושקון. הוא לא מודע למציאות האמיתית, בכך שג'לאל, הבן אדם אשר "אימץ" אותו, אשר רואה בו כאבא, הוא גם הבן אדם אשר הורה לחטיפתו. כתוצאה מהטראומה שסבל כילד, הוא האמין בכמה אנשים, ואין לו חברים חוץ ממלק, אשר אוהב ורואה בה כאחותו. הרצון העז שלו הוא מציאת משפחתו הביולוגית. מרט הוא בן אדם על בעל ביטחון רב ביכולותיו עד כדי יהירות ומצליח להציל את ג'לאל מהכלא לא פעם במהלך הסדרה. הוא מתאהב באיילם, חברת הילדות של סארפ, וחש חיבה רבה לפוסון, אימו האמיתית, השפעותיהם של שני הנשים למעשה גורמת לו לספקות רבות במעשיו. בסופו של הסדרה משתחרר מהכלא לאחר שהודה במעשיו לאחר שהיה חבר בכנופיה של ג'לאל ועבד יחדיו כחפרפרת במטה המרכזי ללוחמה בפשע מאורגן.
נהוג להיקרא על ידי מכריו כג׳לאל שישקבב בגלל היותו עובד במסעדת קציצות בשר על שיפודים. מנהיג ראש הכנופיה החזקה ביותר באיסטנבול. תמיד ניצל מלהיכנס לכלא על פשעיו שפשע בעזרת חבריו לכנופיה כולל חטיפת הילד אומות כאשר היה קטן, ורציחת אמה של בתו מלק. נטול אמפתיה, אכפתיות לחלוטין, הוא אינטליגנטי, מניפולטיבי מאוד ושקרן טוב מאוד, מסוגל להחדיר לאומות ולמלק מסירות עמוקה כלפיו. מוצא את שניהם ברחוב, ומגדל אותם כרצונו, הוא מחשיב את סארפ כאחד מן האנשים האמינים ביותר, ולא מודע בכלל ברב חלקי הסדרה את תפקידו האמיתי של חברו, כשוטר סמוי למעשה. בסופו של דבר, ג'לאל נעצר ונשלח לבית הכלא, אך בעקבות זאת הופך להיות משוגע ומתאבד בעזרת חבל.
מפקד משטרה במפקדת המשטרה הנקראת המטה המרכזי ללוחמה בפשע מאורגן, אשר עוקב אחרי ג׳לאל כבר הרבה שנים, וחלומו לעצור אותו. שנאתו העזה לג׳לאל באה מן העובדה שג׳לאל השתמש בו מאחורי גבו בצעירותם כדי להרוג את אחד מיריביו; כתוצאה מכך יוסוף הרגיש אשם בבגידתו של ג׳לאל, והתחזקותו כראש הכנופיה המסוכנת ביותר ברחבי איסטנבול, ונהיה נחוש יותר לעשות כל מה שידיו יכולות על מנת להכניס אותו לכלא. אביו של ג׳וקאהן, אשר ממלא את תפקידו של אביו לכמה ימים לאחר מותו של מפקד יוסוף. לבסוף המפקד יוסוף מת מנשק חם הנהרג על ידי דאווט אחד מאנשיו של ג׳לאל בהוראותיו, והופלל אל סארפ כחלק מתוכניתו של אומוט.
אמם של סארפ ואומוט, ואשתו של המנוח מטין. חיה באפלה בנוגע למעשיו ופעילותיו של בעלה ועזבה אותו לאחר שנעצר, משום שחשה נבגדת במעשיו ולא רצתה שילדיה יהיו קשורים לרצח. היא הושפעה עמוקות מהיעלמותו של אומוט בנה, וממאסרו של לכאורה של בנה סארפ. היא אישה נחמדה, נעימה ואמיתית ושנאה עזה לג'לאל, אותו היא מאשימה שהרס את אושר ושמחת משפחתיה.
עורכת הדין ובת המאומצת של ג'לאל, וחברתו הטובה ביותר של אומוט אשר יחדיו גודלו יחד. הוריה נרצחו כאשר הייתה ילדה, ולאחר מכן הולצה לגור ברחוב תחת השגחתו של ג'ושקון, שם פגשה את מרט. היא אינה יודעת שהיא למעשה הבת הביולוגית שלו; הוא למעשה גם אחראי ישירות לרצח של אמה. אין לה חברים חוץ ממרט, שכולם מאוימים מהקשרים ההדוקים שלה עם כנופייתו של ג'לאל. היא אישה אכפתית, אך גם מהירה לתרץ תירוצים כדי להגן על מעשיו של ג'לאל בגלל הכרת התודה ואהבתה אליו. היא מתאהבת בסארפ מבלי לדעת שהוא למשעה שוטר סמוי אשר רוצה לעצור את אביה הביולוגי. בסופו של דבר היא מתה בזרעותיהם של סארפ ומרט על ידי אויביו של ג'לאל אשר רצו להרוג את סארפ רגע לפני שהיא אומרת להם שהם למשעה אחים.
איילם היא צלמת, שכנה, וחברת ילדות של סארפ ואומוט. היא איננה קרובה למשפחתה בגלל העובדה שמתייחסים אליה כחברה ולא כבתם. היא אוהבת את פוסון וסארפ והייתה רוצה שהם יהיו משפחתה האמיתית, ומאוד מתחברת לשניהם, היא מתאהבת במרט והיא איננה יודעת שהוא למעשה אומוט או שיש לו קשר עם ג'לאל.
בסוף הסדרה הופכת לחברה של סארפ.
רוצח ואחד מאנשיו הכי מהימנים של ג'לאל, דאווט בתחילת הסדרה הוא אחד מן האנשים בכנופייתו של ג'לאל שלמעשה אינה נתגלה למשטרה. הוא מסור לחלוטין לג'לאל, מציית לפקודותיו של ג'לאל ללא היסוס, ומסיים את עבודתו כמו שצריך ללא עקבות, ויש לו אובססיה למלק עד כי מילוי ארון עם תמונות שלה. שונא מאוד את סארפ מפני שמלק אוהבת את סארפ ולא אותו ובנוסף לאחר שנכנס לכנופייתו של ג'לאל, סארפ נהפך לאחד מן אנשיו ההימנים ביותר, יותר מדאווט עצמו, על כן הוא שונא אותו. מרבה לחבוש כובע וכפפות, וגר בקרוואן באמצע היער ללא תעבורה, אוהב כלי נשק וחברו הטוב ביותר הוא מוניק אשר מכנה אותו מכוער או גבוה בשל גובהו או תיאור חיצונו.
פיטר גרין (מוזיקאי)
פיטר גרין (נולד בשם פיטר אלן גרינבאום; 29 באוקטובר 1946 – 25 ביולי 2020) היה זמר-יוצר וגיטריסט אנגלי, ממוצא יהודי. בשנת 1998, נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כמייסד פליטווד מק. גרין כתב והלחין להיטים רבים ללהקה כ"Albatross", "Black Magic woman", "Man of the World".
מגזין רולינג סטון דירג אותו במקום 58 ברשימת "100 הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים". ביוני 1996 נבחר למקום השלישי ברשימת "הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים" במגזין Mojo.
ביוגרפיה.
גרין נולד בלונדון בשנת 1946 למשפחה יהודית. אחיו מייקל לימד אותו לנגן בגיטרה, ומגיל 11 פיטר למד בעצמו. מגיל 15 ניגן באופן מקצועי, כשבמקביל עבד בחברת שליחויות. הוא ניגן לראשונה בגיטרת בס בלהקה שנקראה "בובי דניס והדומינוס" שניגנה פופ ורוק אנד רול. גרין הושפע מלהקת הצלליות והגדיר את האנק מרווין כאליל הגיטרה שלו.
ב-1965 ניגן גיטרה ראשית בלהקה של פיטר בארדנס, שם הכיר את המתופף מיק פליטווד. בשנת 1967, הקים יחד עם פליטווד את להקת פליטווד מק, תוך שהוא מתעקש ששם הלהקה יורכב משמות הנגנים האחרים ולא משמו-שלו. גרין היה שותף לכתיבת שלושת אלבומי הלהקה ושירים רבים שכתב היו ללהיטים ואף הצליח בקריירת סולו מצליחה מסחרית משלו שפרסמה אותו עם כישורי נגינתו ושירתו.
בשנת 1970, לאחר התמודדות עם בעיות נפשיות, עזב את הלהקה בעקבות שימוש רב בסם ה-LSD. כעבור מספר שנים אובחן כחולה סכיזופרניה ואושפז בבית חולים פסיכיאטרי שם טופל בנזעי חשמל.
חיים אישיים.
במהלך תקופת התדרדרותו הנפשית, התגורר עם אחיו הגדול לן ואמו. ב-1978 נישא לג'ין סמואלס, ממנה התגרש אחרי שנה אחת ולהם בת אחת, רוזבד (נולדה ב-1978).
ב-25 ביולי 2020, גרין נפטר בנסיבות טבעיות בגיל 73.
ביקוריו בישראל.
פיטר גרין, שכנער סבל מהצקות בבית הספר הלונדוני באיסט אנד בשל יהדותו, ביקר לראשונה בישראל בשנת 1971 לאחר שעזב את הלהקה, ושהה כחודשיים כמתנדב בקיבוץ משמרות, באופן אנונימי. הם הכירו אותו כפיטר, ולא ידעו שהוא פיטר גרין.
בשנת 1980 ביקר שוב בארץ, והתראיין לעופר ניר במוסף "חותם" של העיתון "על המשמר", בו סיפר על שעבר עליו לאחר פרישתו מהלהקה, על עבודתו עם קשישים, על ביקורו החוזר בקיבוץ משמרות, ועל שירתה של זמרת ששירתה מצאה חן בעיניו (נורית גלרון).
ב 25.12.1980 השתתף גרין בג'אם סשן עם נגנים ישראלים ב"אולפני אשל" בתל אביב, מהג'אם שרדו שתי הקלטות: "משוטט ברחובות", ו"לפעמים אני עצוב". גרין מנגן שם, כהרגלו, על גיטרה לס פול השייכת לשמעון הולי. ניתן להאזין להקלטות בכתבה.
בשנת 1981 הופיע בארץ ב"קולנוע דן" בתל אביב, ונעזר רבות באחיו הגדול מייקל בנגינה בהופעה.
בשנת 1985 הופיע ב"פסטיבל הכוכבים 85" ברמת גן.
גשר האבן
גשר האבן (במקדונית: Камен мост; באלבנית: Ura e gurit, בטורקית: Taşköprü) הוא גשר מעבר מעל הנהר וארדאר שבסקופיה, בירת מקדוניה הצפונית. הגשר מוכר גם בשם גשר דושאן (במקדונית ובסרבית: Душанов мост) על שמו של סטפן אורוש הרביעי דושאן. הגשר נחשב לסמל של סקופיה והוא היסוד העיקרי של שלט האצולה של העיר ושל דגל העיר . הגשר מחבר את כיכר מקדוניה עם הבזאר הישן של העיר.
אדריכלות.
גשר האבן בנוי מגושי אבן מוצקים ונתמך על ידי עמודים יציבים המחוברים עם 12 קשתות חצי עגולות. אורך הגשר הוא , ורוחבו הוא . בית הקצינים, שהיה ליד הגשר, שוחזר לאחרונה.
היסטוריה.
גשר האבן הנוכחית נבנה על יסודות רומיים בחסותו של הסולטאן מהמט השני בין 1451 ל-1469. מרבית גשר האבן מקורו מהתקופה העות'מאנית, ולאורך כל מאות השנים, גשר האבן נפגע לרוב ואז תוקן. ישנן עדויות היסטוריות שהוא סבל פעם במהלך רעידת האדמה הגדולה ב-1555, אשר פגעה או הרסה מאוד את ארבעת העמודים שלו. שיפוצים של הגשר בוצעו באותה השנה. כמה הוצאות להורג פומביות התרחשו גם על הגשר, כמו הוצאתו להורג של קרפוש ב-1689.
בזמן מלחמת העולם השנייה, ב-1944, הונחו על ידי הנאצים חומרי נפץ. על פי בקשתם של יקירי העיר, הגרמנים ויתרו ברגע האחרון והגשר ניצל מהרס. השחזור האחרון של הגשר החל ב-1994. השיפוצים האלו נמשכו למשך כשבע שנים. בזמן שיפוצים אלו, אסור היה לאנשים לחצות את הגשר ועבור בעלי מלאכה רבים שעובדים בבזאר העתיק הסמוך לגשר הביא להשפעות כלכליות שליליות. מגדל השמירה בצורת מחראב שוחזר ב-2008.
שני חלקים של סקופיה שסימלו את הניגודים העירוניים שלה: "עות'מאנים" או "מודרניים", "ההיסטורי" או "הסוציאליסטי", "האלבני" או "המקדוני" מפוצלים על ידי הנהר וארדאר ומחוברים זה לזה על ידי גשר האבן. במאה ה-21, רוב המיעוטים בעיר הבירה רואים בגשר האבן כמייצג את הפיצול בין שני חלקיה של סקופיה.
עבירות מחשב