במלחמת העצמאות, כאשר הייתה סודאן קו-דומיניון של הממלכה המאוחדת ומצרים, היא תגברה את כוחות הצבא של סוריה, ירדן ומצרים. גם במהלך מלחמת ששת הימים שלחה סודאן כוחות לחימה נגד ישראל. יחסים חשאיים בין המדינות פותחו בסוף שנות החמישים על ידי איש משרד החוץ יוסף נחמיאס, ואנשי המוסד חנן הראל שהיה נציג הארגון במדינה ויעקב כרוז שהיה ראש אגף תבל. בספר "בשליחות המוסד לדרום סודן, 1969–1971, יומן מבצע", נחשף לראשונה כי אנשי מוסד וקציני צה"ל סייעו למורדים הבדלנים בדרום סודאן בהדרכה צבאית ובסיוע רפואי. בפועל, ישראל שלחה כוחות שהשתתפו בפעולות צבאיות.
בסוף אוגוסט 1967 נערכה בח'רטום, בירת סודאן ועידת ח'רטום. הוועידה התכנסה בעקבות מלחמת ששת הימים והשתתפו בה מנהיגי שמונה מדינות ערביות. ההצהרה שנוסחה בסופה (1 בספטמבר) הנחתה את המדיניות הערבית כלפי מדינת ישראל עד מלחמת יום כיפור והגדירה את שלושת הלאווים:
ב-1982 ערכו שר הביטחון אריאל שרון ומנכ"ל משרד החוץ דייב קמחי פגישה חשאית עם נשיא סודאן, ג'עפר נומיירי. הפגישה אורגנה על ידי יעקב נמרודי ועדנאן ח'אשוקג'י.
סודאן מילאה תפקיד מרכזי במהלך מבצע משה. בהיעדר יחסים דיפלומטיים מלאים בין ישראל לאתיופיה, נוצר באמצעות "המוסד" קשר עם בכירים בסודאן הסמוכה. אלפים מיהודי אתיופיה הגיעו בהליכה רגלית עד לגבול סודאן ומשם הובלו לישראל.
הרודנות של עומר אל-בשיר.
גם במבצע שלמה הועלו יהודי אתיופיה דרך סודאן. לאחר שיהודי אתיופיה שהו במחנות תקופה ארוכה והמתינו לעלייה ארצה בסודאן, התנאים במחנות היו קשים ורבים מתו.
לישראל מיוחסת מספר תקיפות על אדמת סודאן, חלקן אומתו על ידי ממשלת ישראל. ב-2009 השמידה ישראל שיירת משאיות שהסיעה אמצעי לחימה ששלחה איראן אל ארגון חמאס דרך סודאן. בנוסף לתקיפה על שיירת המשאיות, תקפה ישראל ספינת נשק איראנית. ב-23 באוקטובר 2012 הותקף מפעל התחמושת "ירמוך" בסודאן אשר ייצר נשק עבור חמאס. מקורות סודאנים טענו לאחר התקיפה כי היא בוצעה על ידי ישראל אם כי היא לא אישרה זאת באופן רשמי.
ב-2016 פנתה ישראל לממשלת ארצות הברית ולמדינות נוספות ועודדה אותן לשפר את יחסיהן עם סודאן ולנקוט כלפיה מחוות לאחר שניתקה את יחסיה הדיפלומטיים עם איראן, מכיוון שהניתוק תאם את האינטרסים הישראליים וכלל גם התרחקות מהחמאס ומהרשות הפלסטינית. למרות הפניות, ישראל הדגישה שהיא מתנגדת לרצח העם בדארפור ולהפרה החמורה של זכויות האדם בסודאן. עקב ניתוק היחסים בין איראן לסודאן, עלתה האפשרות שסודאן תסכים לשיפור היחסים עם ישראל, נרמול היחסים יכול להוות מפתח בהסרת הסנקציות האמריקאיות על סודאן ובהתקרבות של סודאן לערב הסעודית. אף על פי כן, נראה כי הסודאנים מעדיפים לשמור על מערכת יחסים עם הרשות הפלסטינית.
ב-20 באוגוסט 2017 התבטא השר לענייני השקעות זרות בממשלת סודאן, מובארק פאדל אל-מהדי, בריאיון לרשת הטלוויזיה "סודאניה 24" בזכות נורמליזציה של היחסים עם ישראל.
בנובמבר 2018 דיווח מקור זר כי בשנת 2017 נפגש דיפלומט ישראלי באיסטנבול עם קבוצת בכירים סודאנים בראשות אחד מעוזריו הקרובים של ראש המודיעין הסודאני, מוחמד אטא. מטרת המפגש הייתה חימום היחסים בין ישראל לסודאן ובסיוע ישראלי בתחומי הכלכלה, הבריאות והחקלאות.
לאחר המהפכה.
בעקבות המחאות בסודאן התפטר נשיא סודאן עומר אל-בשיר, אשר בפועל היה דיקטטור ששלט במדינה ביד רמה למעלה מ-30 שנה. מחליפו, עבד אל-פתאח אל-בורהאן, נפגש באוגנדה עם בנימין נתניהו בפברואר 2020 והשניים סיכמו על קידום יחסים בין המדינות. המפגש הוסתר משריו של בורהאן ועם פרסומו זכה לגינויים קשים בסודאן. במרץ 2020 דווח כי סודאן אישרה לחברת התעופה LATAM צ'ילה לעבור מעל שטח המדינה בדרך לישראל וממנה. ביוני 2020 הותר גם למטוס אל על שהיה בדרכו מארגנטינה לישראל לטוס מעל שטחה האווירי.
לאחר הצגת הסכם איחוד האמירויות–ישראל הוזכרה סודאן כמדינה שתנרמל את יחסיה עם ישראל. ב-18 באוגוסט 2020 דובר משרד החוץ הסודאני אמר כי ארצו מקיימת מגעים עם ישראל אך מיד לאחר מכן משרד החוץ הסודאני הכחיש זאת והדובר הודח מתפקידו. כמה ימים לאחר מכן, מזכיר המדינה של ארצות הברית מייק פומפאו נפגש עם ראש ממשלת סודאן, עבדאללה חמדוכ, אשר הדגיש כי אין לממשלתו הזמנית מנדט לנרמל את יחסי המדינה עם ישראל. היה ויכוח בין אנשי הצבא לאנשי הממשלה הזמנית על קידום הנורמליזציה עם ישראל.
ב-21 באוקטובר 2020 נחתה משלחת ישראלית בסודאן, שמטרתה היה דיון עם נציגי הממשלה הסודאנית על הכרה של סודאן בישראל ולהפך. יומיים לאחר מכן, ב-23 באוקטובר, הוכרז באופן רשמי על נרמול היחסים בין ישראל לסודאן, בהכרזה משותפת לשתי המדינות ולארצות הברית, שתיווכה בין הצדדים.
ב-25 באוקטובר הודיע ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, כי ישראל תעביר לסודאן משלוח קמח בשווי 5 מיליון דולר.
ב-23 בנובמבר 2020 נחתה בסודאן משלחת ישראלית שדנה בשיתופי פעולה בין המדינות.
ב-6 בינואר, חתמה סודאן על החלק ההצהרתי של הסכמי אברהם. החתימה נעשתה בשגרירות ארצות הברית בח'רטום במעמד מזכיר האוצר האמריקאי, סטיבן מנוצ'ין.
ב-27 בינואר, הגיע שר המודיעין אלי כהן לביקור מדיני בסודאן, שם נפגש עם נשיא סודאן עבד אל-פתאח אל-בורהאן ועם שר ההגנה של סודאן יאסין אבראהים. זו הייתה הפעם הראשונה בה שר ישראלי מגיע לביקור רשמי במדינה.
ב-6 באפריל 2021 ביטלה ממשלת סודאן את חוק החרם על ישראל, אשר חוקק בשנת 1958, אך המהלך צריך לעבור את אישור יו"ר מועצת הריבונות הזמנית של המדינה והפרלמנט. בספטמבר פורסם כי ממשלת סודאן הלאימה את נכסי חמאס שבשטחה כחלק מההחלטה לסלק את ארגון הטרור האסלאמיסטי שהיה מקורב לרודן, עומר אל-בשיר, שהודח שנתיים קודם. באוקטובר מועצת הריבונות הצבאית בוטלה ומצב חירום הוכרז בעקבות הפיכה צבאית בסודאן. לבסוף, נוצר הסכם בין הצבא לראש הממשלה עבדאללה חמדוכ, שהיה במעצר בית, על כינון ממשלה טכנוקרטית עד לסיום תקופת מעבר.
לפי השליט הצבאי אל-בורהאן, היחסים בין המדינות התמקדו במישור הביטחוני, המודיעיני והצבאי ולא במישור המדיני.
הסתננות מסודאן לישראל.
נכון לשנת 2020, מסתננים מסודאן מהווים כ-20% מכלל המסתננים לישראל באזור דארפור שבמערב סודאן התחולל בין השנים 2003 ל-2009 רצח עם. רבים הפכו לפליטים וחלק מהם נמלטו למצרים. לאלו נוספו פליטים מדרום סודאן, תחילה עקב מלחמת האזרחים שהתחוללה בסודאן, קודם למתן עצמאות לדרום סודאן, בין אנשי הצפון המוסלמים-ערבים לאנשי הדרום הנוצרים והאנימיסטים, ולאחר מכן עקב מלחמת אזרחים בין קבוצות אתניות בדרום סודאן.
מבקשי מקלט מסודאן אינם יכולים לקבל מעמד של פליטים מאחר שמדינת ישראל אינה מעניקה מעמד כזה לנתיני מדינה עוינת. כ-12% ממבקשי המקלט בישראל בשנת 2006 היו מסודאן. בשנים האחרונות עזבו את ישראל מרצון יותר מ-5,000 מסתננים סודנים. במסגרת הסכמי השלום בין המדינות אלפי המסתננים יושבו למדינת מוצאם. לפי התוכנית מדי שנה יוחזרו כמה מאות, תוך הבטחת ביטחונם.
בלאיינה דינסאמו
בלאיינה דינסאמו (נולד ב-28 ביוני 1965) הוא אתלט אתיופי לשעבר, אשר רץ למרחקים ארוכים והתמחה בריצת המרתון. הוא החזיק בשיא העולם בריצת מרתון לאורך 10 שנים, בין השנים 1988–1998. ב-1996 ייצג דינסאמו את מולדתו אתיופיה באולימפיאדת אטלנטה.
ביוגרפיה.
דינסאמו נולד בעיירה דיראמו אפאררה, שבמחוז סידאמו. הוא החזיק בשיא העולם לריצת מרתון לאורך עשור (1988–1998). זהו הרצף השלישי באורכו ללא שבירת השיא מאז תחילתם של המשחקים האולימפיים ב-1896. השיא נקבע בזמן של 2:06:50 במהלך מרתון רוטרדם בהולנד בשנת 1988. בליינה שבר את שיא העולם של קרלוס לופז הפורטוגלי בהפרש של 32 שניות. שיאו של דינסאמו נשבר לבסוף על ידי רונאלדו דה קוסטה הברזילאי במרתון ברלין ב-1998.
בלאיינה דינסאמו התחרה פעם אחת בלבד במשחקים האולימפיים, באולימפיאדת אטלנטה (1996), אך לא הצליח לסיים את ריצת המרתון בעקבות פציעה.
נכון לשנת 2009, בלאיינה חי באזור קיימברידג' שבמסאצ'וסטס, והוא אינו מתחרה יותר בתחרויות בין-לאומיות.
חטיפות אריאל קסטרו
בין השנים 2002 ל-2013 שלוש נערות צעירות - מישל נייט, אמנדה ברי וג'ורג'ינה "ג'ינה" דחסוס - נחטפו על ידי אריאל קסטרו והוחזקו כשבויות בביתו בקליבלנד אוהיו. ב-6 במאי 2013 ברי הצליחה להימלט מהדירה עם ילדתה בת השש ויצרה קשר עם המשטרה. נייט ודחסוס שוחררו מהדירה על ידי שוטרים וקסטרו נעצר בתוך שעות.
ב-8 במאי 2013 קסטרו הואשם בארבעה אישומי חטיפה ובשלושה אישומי אונס. כחלק מעסקת טיעון הודה באשמה ב-937 סעיפי אונס, חטיפה וניסיון לרצח. הוא נידון למאסר עולם ותוספת של 1,000 שנים בכלא מבלי יכולת לבקש חנינה. כחודש לאחר שהחל לרצות את עונשו התאבד בתאו בכלא.
רקע.
אריאל קסטרו נולד ב-11 ביולי 1960, סן חואן שבפוארטו ריקו. הוריו התגרשו כשהיה ילד. זמן קצר לאחר מכן היגר לארצות הברית עם אימו ושלושה קרובי משפחה. בשנת 1979 סיים לימודים בבית ספר תיכון בקליבלנד על שם לינקולן.