רביו נולד בסאן מוריס, מפרוורי פריז שבצרפת. רביו שיחק במספר מחלקות נוער עד שעבר למחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן ב-2010. ב-2 ביולי 2012 חתם רביו על החוזה המקצועני הראשון שלו, לשלוש שנים.
לקראת עונת עלה רביו לקבוצה הבוגרת של פריז סן-ז'רמן על ידי המאמן קרלו אנצ'לוטי. ב-26 באוגוסט 2012 ערך רביו את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כששיחק 61 דקות בתיקו 0-0 נגד ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור השלישי. ב-6 בנובמבר ערך רביו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–4 על דינמו זאגרב במסגרת המחזור הרביעי בשלב הבתים לעונת . רביו ערך שש הופעות ליגה בעונת .
ההשאלה לטולוז.
בינואר 2013 הושאל רביו לטולוז, גם היא מליגת העל הצרפתית, למשך חצי עונה. ב-10 בפברואר ערך רביו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 82 דקות בהפסד 0–2 לסטאד רן במסגרת המחזור ה-24 בליגה. ב-9 במרץ הבקיע רביו את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, שער בדקה הראשונה של תוספת הזמן של המחצית הראשונה בניצחון 0–1 על ברסט במסגרת המחזור ה-28. רביו שיחק במועדון במשך חצי עונה, בה ערך 13 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
החזרה לפריז סן-ז'רמן.
בתום עונת , בה זכתה פריז סן-ז'רמן באליפות צרפת, חזר רביו למועדון. בשתי העונות הבאות לקח רביו חלק פעיל בשתי אליפויות צרפת נוספות של הקבוצה, עם 46 הופעות ליגה בהן הבקיע ששה שערים.
ב-7 באוגוסט 2015 הורחק רביו לראשונה בקריירה שלו, לאחר שספג כרטיס צהוב שני בדקה ה-29 בניצחון 0–1 על ליל במסגרת מחזור הפתיחה של הליגה לעונת . ב-25 בנובמבר הבקיע רביו את שערו הראשון במסגרת אירופית, שער בדקה השלישית בניצחון 0–5 על מאלמה במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2015/2016. ב-13 במרץ 2016 הבקיע רביו את השער השלישי של פריז סן-ז'רמן בניצחון הליגה 0–9 על טרואה, שהבטיח לקבוצה אליפות רביעית ברציפות, כשנותרו שמונה מחזורים לסיום העונה.
מינואר 2019 ראביו לא נכלל בסגל של פריז סן-ז'רמן עד לתום העונה, בשל סירובו להאריך את חוזהו במועדון.
ב-1 ביולי 2019 ראביו עבר בהעברה חופשית ליובנטוס.
יוליאן ברנדט
ג'וליאן ברנדט
ג'וליאן בראנדט
יוליאן ברנט
ג'וליאן ברנט
יוליאן בראנט
ג'וליאן בראנט
מסת הזהב
מסת הזהב (בערבית: الرسالة الذهبية) היא מסה בתחום הרפואה, שעוסקת בבריאות ותרופות, שמיוחסת לעלי א-רידא (765–818), האימאם השיעי השמיני. הוא כתב את המסה הזו בהתאם לבקשתו של החליף באותה תקופה, אל-מאמון. מסה זו נחשבת בספרות האסלמית כעבודה החשובה ביותר במדע הרפואה, והיא זכתה בכינוי "מסת הזהב", כי על פי הוראתו של אל-מאמון היא נכתבה בדיו זהב.
המסה נכתבה על ידי עלי א-רידא, שהיה הצאצא השביעי של הנביא מוחמד והשמיני מקרב שנים-עשר האימאמים.
הארמון של אל-מאמון היה מרכז למחקרים פילוסופיים ומדעיים, שבו נערכו סמינרים מדעיים. באחד הסמינרים ניהלו המשתתפים דיון על גוף האדם וסוגים שונים של מזונות. עלי א-רידא שתק בסמינר, ואז ביקש ממנו אל-אמון, להפגין את הידע שלו בתחום הפיזיולוגיה והתזונה. א-רידא השיב שיש לו ידע וניסיון בתחום. זמן מה לאחר מכן ביקש ממנו אל-אמון לכתוב מסה על הגוף והבריאות, ובהמשך לבקשתו, הוא חיבר "מסת הזהב".
המסה של עלי א-רידא כוללת תחומים מדעיים מגוונים ובהם, אנטומיה, פיזיולוגיה, כימיה ופתולוגיה כפי שהיו ידועים לעולם המוסלמי באותה התקופה.
חרלד וננבורג
חרלד מרווין וננבורג (בהולנדית: Gerald Mervin Vanenburg; נולד ב-5 במרץ 1964 באוטרכט) הוא כדורגלן ומאמן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הקשר הימני.
בחלקה הראשון והמשמעותי של קריירת המשחק שלו, שיחק וננבורג בשתיים מהקבוצות הבכירות בהולנד, אייאקס אמסטרדם ופ.ס.וו. איינדהובן, ובמדיהן זכה בשמונה אליפויות, חמישה גביעים, וזכייה אחת בגביע אירופה לאלופות עם פ.ס.וו. ב-1988. בהמשך הקריירה שיחק גם בליגות הבכירות ביפן, בצרפת ובגרמניה.
וננבורג ערך 42 הופעות בינלאומיות עם נבחרת הולנד, והיה לשחקן הרכב בזכייתה של הנבחרת ביורו 1988. הוא ייצג את הולנד גם בטורניר מונדיאל 1990. לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון קצרה בהולנד ובגרמניה.
קריירת משחק.
וננבורג, יליד העיר אוטרכט, החל את דרכו בקבוצות נוער מקומיות, עד שעבר למועדון הפאר ההולנדי אייאקס אמסטרדם כשהיה בן 16 בלבד. הוא שיחק במדי קבוצת הנוער של המועדון בעונת , ועונה אחר כך הוקפץ לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, בהובלתו של לאו בינהאקר. לאחר חודשים על הספסל, ערך וננבורג את הופעת הבכורה שלו בליגה ההולנדית ב-5 באפריל 1981, חודש בדיוק לאחר יום הולדתו ה-17, בניצחון הביתי 0–2 על דן האג. עד מהרה הפגין וננבורג את היכולות הטכניות הגבוהות שלו, שאף זיכו אותו בכינוי "חרלדיניו", כרמיזה לסגנון המשחק הדרום אמריקאי שהפגין. עד לסיום העונה הספיק וננבורג לערוך 11 הופעות ליגה, בהן כבש שלושה שערים, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה. כמו כן, וננבורג כבש את שער השוויון הזמני של אייאקס בגמר הגביע ההולנדי מול א.ז. אלקמאר, בדרך להפסד 3:1.
עונת הבכורה המוצלחת הפכה את וננבורג עד מהרה לשחקן הרכב קבוע. בשתי העונות הבאות זכה וננבורג עם אייאקס בשתי אליפויות רצופות. וננבורג, בפריצותיו באגף ימין, שיתף פעולה היטב עם חלוציה המובילים של המועדון, וים קיפט ומרקו ואן באסטן, ואף היה לכובש שערים מוצלח בעצמו, עם שלושים שערי ליגה במצטבר בשתי עונות האליפות. בעונת השלימה אייאקס זכייה בדאבל המקומי, כשגברה בגמר הגביע על ניימכן. הגמר שוחק אז בשיטת בית-חוץ, ובשני המשחקים גברה אייאקס בתוצאה זהה על ניימכן, 3:1. במשחק הגומלין כבש וננבורג צמד בדרך להבטחת הזכייה בגביע. וננבורג זכה עם אייאקס באליפות וגביע נוספים בשלוש העונות הבאות.
סכסוך שהתפתח בין וננבורג למאמנו החדש יוהאן קרויף בעונת , הוביל אותו לעזוב את המועדון בסיום העונה ולהצטרף לאחת מיריבותיה הגדולות של אייאקס והאלופה המכהנת, פ.ס.וו. איינדהובן. ההצלחה עם איינדהובן הייתה מיידית. וננבורג השתלב היטב, ולא החמיץ ולו משחק ליגה אחד בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה, שהסתיימו עם שלוש אליפויות ושני גביעים, ושתי זכיות אישיות בתואר נעל הזהב, המוענק לכדורגלן השנה בהולנד על ידי איגוד עיתונאי הספורט.
בעונת , עונתו השנייה במועדון, זכה וננבורג להצלחה גם בגביע אירופה לאלופות, שהשלימה עבור המועדון זכייה בטרבל. איינדהובן הדיחה במפעל את גלאטסראיי, ראפיד וינה, בורדו וריאל מדריד, בדרך לגמר מול בנפיקה ליסבון. וננבורג פתח בהרכב קבוצתו במשחק הגמר, שהסתיים בשוויון 0-0 לאחר הארכה ועבר להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין. וננבורג כבש את הבעיטה הרביעית של קבוצתו בדרך לניצחון 6:5 ולזכייה הראשונה בתולדות המועדון בגביע אירופה. וננבורג שיתף פעולה באותה עונה בקבוצה, בין היתר, עם חבריו לשעבר מאייאקס - וים קיפט, רונאלד קומאן, סורן לרבי ופרנק ארנסן.
וננבורג נותר בקבוצה במשך ארבע עונות נוספות, בהן זכה בשתי אליפויות וגביע נוסף. על אף שאיבד את מקומו הבלתי מעורער בהרכב, עדיין היה וננבורג משחקניה הבולטים של איינדהובן באותן שנים. בסך הכול שיחק וננבורג שבע עונות במועדון, יותר מבכל קבוצה אחרת בקריירה שלו, ורשם קרוב למאתיים הופעות ליגה, בהן כבש קרוב לחמישים שערים.
בשלהי עונת הצטרף וננבורג לימאהה מוטורס איוואטה, שהעפילה לראשונה לליגת העל היפנית לקראת עונת והחליפה את שמה לג'ובילו איוואטה. וננבורג שיתף פעולה בקבוצה היפנית עם המאמן בן ארצו הנס אופט. וננבורג היה לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, ובתום שלוש עונות בליגה הבכירה עמד מאזנו על 86 הופעות ליגה ו-14 שערים.
בינואר 1997, לקראת חציה השני של עונת בליגה ההולנדית, חזר וננבורג למדינתו וחתם בקבוצת אוטרכט מעיר הולדתו. עד לסיום העונה רשם וננבורג תשע הופעות ליגה בלבד, בהן כבש פעמיים. בסיום העונה, לאחר חצי עונה בלבד באוטרכט, שוב עזב וננבורג את הולנד, וחתם בקבוצת קאן מליגת העל הצרפתית לקראת עונת . עונה זו הפכה לעונה האחרונה של קאן בליגה הבכירה בצרפת, והיא סיימה אותה במקום האחרון בטבלה.
לקראת עונת עבר וננבורג לראשונה בקריירה לבונדסליגה, והצטרף למינכן 1860. בקבוצה הגרמנית של ורנר לורנט, עשה וננבורג הסבת עמדה והפך לבלם הקבוע של הקבוצה במשך שתי עונות, עד שפרש ממשחק פעיל בשנת 2000, בגיל 36.
נבחרת הולנד.
וננבורג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד ב-14 באפריל 1982, כשהיה בן 18 בלבד, במשחק ידידות ביתי מול . וננבורג פתח בהרכב נבחרתו שניצחה בסיום 1:0. תחת המאמן ריס רייברס היה וננבורג לשחקן משמעותי במוקדמות יורו 1984, בו סיימה הולנד במקום השני בבית וכשלה להעפיל רק עקב ניצחונה של 12:1 על במחזור הסיום.
מינויו של רינוס מיכלס למאמן הנבחרת ב-1984, ושל לאו בינהאקר שנה אחריו, גרר הפסקה של כשנתיים וחצי בקריירה הבינלאומית של וננבורג. הוא שב לסגל רק במרץ 1986, עם מינויו של מיכלס למאמן בפעם השנייה, והיה שותף להפעלתה של הולנד ממוקדמות יורו 1988. הוא אף זומן על ידי מיכלס לטורניר יורו 1988 עצמו שנערך בגרמניה המערבית. וננבורג פתח בהרכב הולנד בכל חמשת משחקיה בטורניר, כולל בניצחון 2:0 על בגמר הטורניר, ובכך היה לחלק משמעותי מזכייתה הראשונה בתולדותיה של הולנד באליפות אירופה. עבור וננבורג הייתה הזכייה המשך ישיר לזכייה שלו בטרבל עם פ.ס.וו. איינדהובן חודשים ספורים קודם לכן.