הסוכנות האירופית לתרופות (EMA) פתחה בהליך בדיקה חריג למתן אישור חירום על מנת לאפשר גישה לשוק ללא עיכוב. הליך האישור לאיחוד האירופי החל ב-1 בדצמבר. ה-EMA עשוי להמליץ על אישור מותנה במקרים בודדים עוד לפני שנתוני הניסוי הקליני יהיו זמינים במלואם. במקרה זה, חברת התרופות מודרנה מתחייבת לעמוד בתנאים שקבעה הרשות תוך פרק זמן מסוים, כגון מסירת נתוני שלב III מלאים, שהתקיימו ב-17 בדצמבר 2020. הוועדה למוצרים רפואיים לשימוש אנושי קבעה פגישה לא מתוכננת ב-6 בינואר 2021 להערכת חבילת הנתונים האחרונה שמסר היצרן, ובמידת האפשר, לקבל החלטה על האישור. התאריך שנקבע במקור, 12 בינואר 2021, יישמר כתאריך חלופי. ביולי 2021, החיסון אושר גם לבני 12–17, בנוסף לבני 18 ומעלה.
המדינה הראשונה בה ניתן אישור קבוע לחיסוני מודרנה הייתה קנדה והשנייה הייתה בריטניה.
ב-13 באוגוסט 2021, אישר ה-FDA מנה שלישית עבור מדוכאי חיסון. אישור דומה נתן ה-EMA ב-4 באוקטובר 2021. באוקטובר אושרה מנה שלישית לבני 65 ומעלה ולמי שבסיכון בשאר הגילים. אישור החירום שניתן הורחב לבני 18 ומעלה ב-19 בנובמבר 2021.
ב-17 ביוני 2022, העניק ה-FDA אישור חירום המתיר לחסן את בני ובנות חצי שנה עד 4. הוא ניתן כסדרה ראשונית של שתי מנות, בהפרש של חודש, לאנשים בני 6 חודשים עד 17 שנים. החיסון מורשה גם לספק מנה שלישית מסדרה ראשונית לפחות חודש לאחר המנה השנייה עבור אנשים בקבוצת גיל זו שנקבעו שיש להם סוגים מסוימים של פגיעה חיסונית. באותה העת, החיסון היה בעל אישור קבוע לבני 18 ומעלה.
ב-31 באוגוסט 2022, העניק ה-FDA אישור חירום המתיר לחסן בני 18 ומעלה החיסון אשר הותאם לוריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה ולזן המקורי.
הפקה וייצור.
בארצות הברית, כ-20 מיליון פחיות הופקו מראש באמצע דצמבר 2020 והייצור המקומי באירופה החל כמה שבועות קודם לכן. בדצמבר 2020, מודרנה ציפתה לייצר כ-700 עד 800 מיליון מנות בשנת 2021, המיועדות הן לארצות הברית ולשאר העולם. לדברי מודרנה, ניתן לאחסן את החיסון למשך חצי שנה במינוס -20 מעלות ונשאר יציב למשך 30 יום בטמפרטורות שבין -2 עד 8 מעלות. נציבות האיחוד האירופי טענה כי היא מנהלת כעת משא ומתן עם החברה האמריקאית לאספקת עד 160 מיליון מנות חיסון.
הסודות שהיא שומרת
הסודות שהיא שומרת (באנגלית: The Secrets She Keeps) היא סדרת דרמה אוסטרלית מסוגת מותחן פסיכולוגי. הסדרה שודרה לראשונה ב-22 באפריל 2020 בערוץ Network Ten. ב-4 באפריל יצאה הסדרה בשירות הזרמת המדיה 10 Play במסגרת שידורי "10 תוכניות ב-10 ימים" בתקופת מגפת הקורונה.
הסדרה בת שישה הפרקים מתרחשת בסידני, והיא עוסקת בשתי נשים שמגיעות מרקע שונה לגמרי, ולשתיהן יש סודות שמורים שיכולים להרוס את כל היקר להן. את הסדרה כתבו שרה ווקר וג'ונתן גאווין, עיבוד לרומן באותו שם מאת מייקל רובות'ם.
שידור בינלאומי.
באירלנד שודרה הסדרה בערוץ RTÉ One החל מ-9 ביוני 2020, ובשירות הזרמת מדיה RTÉ Player.
בממלכה המאוחדת שודרה הסדרה ברשת ה-BBC. ביולי 2020 שודרה בערוץ BBC One, וכל הפרקים זמינים בשירות הזרמת המדיה BBC iPlayer.
בישראל שודרה הסדרה ברשת HOT בערוץ HOT3, ובשירות וידאו על פי דרישה HOT VOD.
ארז קפלן
ארז קפלן (נולד ב-1982) הוא מתעמל עבר ואקרובט ישראלי. חבר נבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים שייצג את ישראל באליפות העולם בהתעמלות (2003) ובאליפות אירופה. נוסף לכך, היה לאקורבט האווירי הישראלי הראשון שהשתתף בסירק דו סוליי.
ביוגרפיה.
קפלן נולד וגדל בקיבוץ עין שמר, מגיל צעיר החל לעסוק בהתעמלות מכשירים. הוא התאמן בקבוצת הפועל עמק הירדן בהדרכת בוריס קינייב.
קריירת התעמלות.
בשנת 2002 זכה במדליית ארד באליפות ישראל בקרב רב, אחרי אלכס חמודיס ממכבי קריית ביאליק ואדיק גולוב חברו לקבוצת הפועל עמק הירדן עמק הירדן. הוא היה חבר נבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים והשתתף באליפות אירופה ובאליפות העולם שנערכה באנהיים, ארצות הברית בשנת 2003. לאחר מכן, החל לעסוק בהתעמלות אקרובטית, לאחר שבמהלך אליפות העולם התגלה כמתאים לתחום.
קריירה אומנותית.
הוא הופיע בלהקת הקרקס סירק דו סוליי. ב-2007 התמודד בתוכנית הדבר הגדול הבא. הוא לקח חלק המספר מופעים ובין היתר היה האקרובט הראשי של הפסטיגל, והשתתף כאקרובט במופע One של הזמרת ריטה. במסגרת עבודתו בסירק דה סוליי הופיע בסרטים "Cirque du Soleil: Worlds Away" ו-Cirque du Soleil: O.
חיים אישיים.
קפלן היה במערכת יחסים עם שירה וילנסקי. מתגורר בלאס וגאס, נבדה.
לקסינגטון (מסצ'וסטס)
לקסינגטון (באנגלית: Lexington) היא עיירה קטנה ופרוור של מחוז מידלסקס שבמסצ'וסטס שבארצות הברית. הבריטים התיישבו ככל הנראה בלקסינגטון בשנת 1642, והעיירה מפורסמת בזכות חלקה במלחמת העצמאות האמריקנית ובמסיבת התה שהתרחשו בה.
היסטוריה.
כחלק משלוש עשרה המושבות.
המתיישבים הראשונים באזור לקסינגטון היו בשנת 1642, כחלק מקיימברידג', מסצ'וסטס. בשנת 1713 לקסינגטון הוכרזה כעיירה עצמאית.
מסיבת התה של בוסטון.
ב-19 באפריל בשנת 1775 התרחש בלקסינגטון מה שרבים מתייחסים אליו כקרב הראשון של מלחמת העצמאות של ארצות הברית. ב-18 באפריל שלח הצבא הבריטי 800 רימונים וחיל רגלים מבוסטון, בכוונה להשמיד תותחים ותחמושת שהיו מאוחסנים בקונקורד, וגם לתפוס שני מנהיגים של בני החירות: ג'ון הנקוק וסמואל אדמס. הנקוק ואדאמס הוהזרו מפני הסכנה על ידי פול רוויר וויליאם דאוס. כשהחיילים הבריטיים הגיעו לקהילת לקסינגטון, הם התמודדו עם 77 אנשי המיליציה של לקסינגטון, בפיקודו של קפטן ג'ון פרקר . שמונה אנשי מיליציה של לקסינגטון נהרגו, יחד עם עשרות פצועים נוספים. לאחר המאורע צעדו הבריטים לעבר קונקורד, שם התכנסו כמה מאות מיליציות כדי לסלק את הבריטים מקונקורד ולמנוע מהם לכבוש את המושבה.
העיירה מציינת מדי שנה את הקרב בעזרת שחזור הנערך במרכזה, במסגרת חגיגות יום הפטריוטים שלה.
אחרי מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
לאחר מלחמת העצמאות, לקסינגטון נותרה קהילה חקלאית, וסיפקה לבוסטון לא מעט מתוצרתה. לקסינגטון החלה לשגשג בכלכלתה: בעזרת קרבתה לבוסטון, ובעזרת קו הרכבת שלה המשרת את אזרחיה ועסקיה.
גאוגרפיה.
על פי נתוני מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, יש לעיירה שטח כולל של 42.8 קמ"ר, מתוכם 42.5 קמ"ר הוא קרקע, ו-0.4 קמ"ר ממנה, הם מים.
לקסינגטון גובלת בברלינגטון, וובורן, וינצ'סטר, ארלינגטון, בלמונט, וולטהם, לינקולן ובבדפורד. יש לעיירה יותר שטח מכל שאר העייריות שהיא גובלת בהם.
שמה של העיירה.
מקור שמה של העיירה נתון במחלוקת. יש הטוענים כי שם העיירה הוא על שם לורד לקסינטון , שהיה דיפלומט אנגלי. ויש הטוענים כי היא נקראה על שם הכפר לאקסטון שבנוטינגהאמשייר שבאנגליה.
בית הכנסת של ליפוטווארוש
בית הכנסת של ליפוטווארוש (בהונגרית: Lipótvárosi zsinagóga) הוא בית כנסת, מונומנטלי שהיה מתוכנן בבודפשט, אשר היה צריך להיבנות בתחילת המאה ה-20 והוא היה צריך לשקף נאמנה את עושרה ההולכת הגוברת של יהדות בודפשט עם קיבולת של 3800 מתפללים (גדול יותר מבית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני). בסופו של דבר, הבניין לא נבנה בגלל קשיים כלכליים, ההיסטוריה שלו מסופרת רק על ידי שרטוטים של אותו הזמן וכתבות בעיתונים.
היסטוריה.
אירועים קודמים.
כתוצאה מהאמנציפציה, יהודי הונגריה קיבלו דרגת חופש גבוהה במחצית השנייה של המאה ה-19, מספרם החל לגדול משמעותית, והם גם מילאו תפקיד הולך וגובר בחיי התרבות של בודפשט. אף על פי שנבנו כמה בתי כנסת בבודפשט במהלך המאה ה-19, כולל בית הכנסת הגדול של רחוב דוהאני, הם כבר לא יכלו למלא את התפקידים שהיו דרושים לחיי הדת של יהודי בודפשט. הם לא היו במקומות בולטים ורובם היו מוקפים מקרוב במבנים אחרים. יהדות ליפוטווארוש (החלק הצפוני והחשוב ביותר של רובע 5) באותו הזמן 12,000 איש, ורבעים 6 ו-7 הסמוכים כללו עוד 72,000 יהודים. בשנת 1893 הגישה אם כן הקהילה היהודית של פשט בקשה למועצת העיר של הבירה:
בית הכנסת שהיה אמור להיבנות היה מוקף ברחובות סלאי, סמרה, מרקו וקוהארי (עכשיו רחוב נאג' איגנץ) ועיריית בודפשט העניקה את המגרש עבור בית הכנסת לקהילה היהודית של פשט ללא תשלום.
המכרז.
ההזמנה למכרז התכנון הוצאה ב-20 בפברואר 1898, בתנאי ש:
בסופו של דבר למכרז הוגשו 23 הצעות, אשר נשפטו בפחות מחודש על ידי פאנל בראשותו של ז'יגמונד קוהנר, נשיא הקהילה, שכלל גם אדריכלים ידועים באותה תקופה. חלקם הם:
במקום הראשון זכתה התוכניות של ארנה פרק ופרנץ שמר. הבניין היה אמור להיות ככל הנראה בית הכנסת הגדול בעולם, שכן בית הכנסת עמנו-אל בניו יורק, גדול יותר מבית הכנסת של רחוב דוהאני, שמכיל 2,500 מתפללים "בלבד" וגובהו 31 מטר. בעוד שהתוכנית של פרק הציעה קיבולת של 3,800 מתפללים, וגובה של 70 מטר. (גובה נמוך יותר מאשר 96 מטר הסמוכים של בזיליקת אישטוון הקדוש בבודפשט שהיא זהה בגובהה (96 מטר) עם בניין הפרלמנט ההונגרי - אך הוא היה צריך להיות נמוך אך במעט מהכנסייה בכיכר רוז'אק (76 מטרים) או מכנסיית מתיאש (78 מטר), אך הייתה אמורה להיות גבוהה יותר מכנסיית סנט פרנץ מאסיסי בכיכר בקאץ' שמתנשאת לגובה של 67 מטר).
גניזת התכנית.