הגן האנגלי במינכן הוא אחד הגדולים והמפורסמים בעולם המתאפיין באדריכלות נוף מסוג זה. הדוגמה הקרובה ביותר לגן אנגלי הקיימת בישראל היא פארק הירקון בתל אביב.
מונופטרלי
התנין הקטן
הקרוקודיל הקטן
פרטיק ת'יסל
מועדון הכדורגל פרטיק ת'יסל (באנגלית: הוא מועדון כדורגל מקצועני המייצג את העיר גלאזגו שבסקוטלנד. למרות שמו של המועדון, הוא לא שיחק בפרטיק מאז 1908. הקבוצה משחקת כיום בצ'מפיונשיפ הסקוטי לאחר שירדה מהליגה הבכירה בעונת .
היסטוריה.
פרטיק ת'יסל נוסדה בשנת 1876 באזור פרטיק, אשר הפך ב-1912 לחלק רשמי מהעיר גלאזגו. הקבוצה שיחקה בתחילת דרכה בשטח בו נמצאת כיום תחנת הרכבת פרטיק. מאז עברה הקבוצה מספר מגרשים בפרטיק לפני שהתמקמה לבסוף באצטדיון פירהיל באזור מאריהיל בגלאזגו בשנת 1909.
המועדון זכה בגביע הסקוטי בשנת 1921 אחרי ניצחון בגמר על גלאזגו ריינג'רס בתוצאה 0-1. בשנת 1971 זכתה פרטיק ת'יסל בגביע הליגה הסקוטית לאחר ניצחון 1-4 על סלטיק בגמר. הקבוצה לא זכתה מעולם באליפות סקוטלנד, אך סיימה מספר פעמים במקום השלישי בטבלה. הקבוצה נחשבה באופן מסורתי לאחת מקבוצות הצמרת בסקוטלנד, אך הידרדרה החל ממחצית שנות ה-80.
ב-1998 היה קרוב המועדון לפירוק בשל קשיים כלכליים ונראה היה כי פשיטת רגל היא בלתי נמנעת. אוהדי הקבוצה פתחו אז בקמפיין להצלתה והצליחו "להשאירה בחיים", על אף שהיא ירדה באותה עונה לליגה הסקוטית השנייה.
ב-2001 עשתה הקבוצה את דרכה בחזרה לליגה הראשונה ובעונה לאחר מכן הצליחה לעלות לליגת העל הסקוטית. עם זאת, בשנים 2004 ו-2005 ירדה הקבוצה פעמיים ליגה, והייתה בכך לקבוצה הסקוטית הראשונה שיורדת מליגת העל לליגה השנייה בשתי עונות רצופות.
ריס ויתרספון
פארק אנגלי
גרוזים
גביע גלאזגו
גביע גלאזגו היה תחרות כדורגל בה השתתפו מועדונים כדורגל מהעיר גלאזגו, סקוטלנד. התחרות נערכה מדי שנה בין השנים 1887 ו-1988, למרות שהתחרות האחרונה לא הושלמה.
עם הקבוצות שהשתתפו בתחרות נמנות גלאזגו ריינג'רס, סלטיק, קלייד, פרטיק ת'יסל, קווינס פארק, ת'רד לאנארק וקאמבוסלנג.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, ההתחזקות במעמדם של הגביעים האירופיים כמו גביע האלופות וגביע אופ"א הובילה לירידה בערכו של גביע גלאזגו, ובכמה משנותיו האחרונות, התחרות לא הושלמה או כלל לא התקיימה.
קני נגד ספני
קני נגד ספני (באנגלית: Kenny vs. Spenny) היא תוכנית מציאות קומית קנדית, הסובבת סביב שני חברים, קנת' "קני" הוץ וספנסר "ספני" רייס, המתחרים זה בזה בתחרויות שונות בארגונם.
כל פרק בסדרה מתאר בדרך כלל תחרות אחת. המפסיד בתחרות נאלץ לבצע מעשה משפיל לבחירתו של המנצח בסיום הפרק. הוץ ורייס הם יוצרי הסדרה, והוץ משמש גם כבמאי ומפיק הסדרה.
שידור התוכנית החל במקור ברשת CBC, אולם בסתיו 2005 התוכנית עברה לכבלים.
התוכנית משודרת ברחבי העולם, לרבות בערוץ "טי וי 2 זולו" בדנמרק, "טי וי 6" בשוודיה, "צ'אלנג'" בבריטניה, "ערוץ הקומדיה" באוסטרליה, "סיק רדיקל" בפורטוגל ו"אקסטרה הוט" בישראל.
בשנים 2005 ו-2006 הייתה הסדרה מועמדת לפרס ה"ג'מיני", כקומדיה הקנדית הטובה ביותר. הסדרה זכתה בפרס "ורד הזהב" השווייצרי על היותה "הקומדיה הבינלאומית הטובה ביותר".
הפורמט של "קני נגד ספני" הוא הנמכר ביותר בתולדות הטלוויזיה הקנדית. "אד נגד ספנסר", גרסתה הבריטית של התוכנית, משודרת בערוץ "סקיי 1". כמו כן קיימת מקבילה גרמנית המבוססת על התוכנית, העונה לשם "אלטון נגד סיימון".
מהלך התוכנית.
כל פרק נפתח בהצהרה על מטרת התחרות.
חוקי התחרות נקבעים על ידי קני וספני, ולרוב קיימת שיטת שיפוט שנועדה להכתיר את המנצח והמפסיד.
בחלוף הזמן, נעשו החוקים וההגבלות מפורטים יותר, כדי למנוע ניסיונות חוזרים ונשנים של הצמד למצוא בהם "חורים" ולהפר אותם. חייהם האישיים של הצמד באים לידי ביטוי בפרקי התוכנית, לרבות חבריהם ובני משפחותיהם.
המנצח מטיל על המפסיד בתחרות לבצע משימה מבזה (המכונה בתוכנית כ"השפלה").
מרכיביה הקומיים העיקריים של התוכנית הם התחרויות המשונות, והניגוד החריף באישיויותיהם של קני וספני. ניגוד זה משפיע לרוב על האופן בו הם מתמודדים עם האתגר הגלום בתחרות.
הטקטיקה של קני מאופיינת לרוב בגישה נועזת יותר, לפיה "המטרה מקדשת את האמצעים" (לרבות רמאות).
אף על פי שלעיתים קני אינו מפר את חוקי התחרות, הוא תמיד מגלה נכונות "לכופף" אותם ומוצא דרך לבצע את המשימות המוטלות עליו באופן בלתי שגרתי. קני סבור כי לרוב אין הוא מסוגל לנצח בתחרות, אלא אם הוא משדל את ספני לפרוש ממנה.
לעומתו, ספני נוטה לציית באדיקות לחוקי התחרות ולערכי המוסר שלו.
לא זאת בלבד שספני שומר על החוק במובן הפורמלי, אלא גם על מה שמשתמע ממנו.
עם זאת, לעיתים מוצא ספני פרצות בחוקים המסייעות לו להביס את יריבו.
ספני מרבה ליפול קורבן למזימותיו של קני, ומגלה פרנויה שלעיתים מחבלת במאמציו שלו.
קני, מצידו, מנצל את החששות של ספני לטובתו.
התוכנית מתרכזת יותר בשאלה "כיצד כל מתמודד ינסה לנצח בתחרות" ופחות בשאלה "מי ינצח".
ולראיה ניתן לראות כי לפעמים המפסיד בתחרות איננו המפסיד הטכני, אלא הפסיד בה משום שלא היה מודע לחוקים שהופרו על ידי יריבו.
קני מנצל לעיתים את מעמדו כמפיק התוכנית כדי לאיים על אנשי הצוות שיסייעו לו, או יחבלו במאמציו של ספני. נראה, כי לעיתים לקני יש שליטה רבה יותר על התחרות בשל מעמדו. לעיתים נדמה כי בפרקיה הראשונים של הסדרה הוצג קני באור מחמיא יותר לעומת ספני. ברוח זו, נראה שהתוכנית נוטה להעדיף את הרמאות על פני ערכי היושר. נראה כי הגורם לכך נעוץ בעובדה שברוב פרקי התוכנית קני זוכה לזמן מסך רב יותר ונוטה לתפקד כמנחה, או דובר התחרות.
כלכלת גרוזיה
חתך הפעולה לפיזור
קני בורל
קני בורל (באנגלית: Kenny Burrell; נולד ב-31 ביולי 1931) הוא אחד המוזיקאים המוערכים ביותר בעולם הג'אז כיום. בורל החל לפעול כבר מ-1951 ופעיל עד היום, כגיטריסט ומלחין במגוון רחב של הקשרים מוזיקליים כגון סולו, הרכבים קטנים וגדולים ועד לתזמורות סימפוניות. הוא הקליט למעלה מ-97 אלבומים, ועוד מאות הקלטות עם אמנים אחרים. הוא הופיע והקליט עם כמה מהאמנים המשפיעים ביותר בג'אז כגון: דיוק אלינגטון, הרבי הנקוק, דיזי גילספי, מיילס דייוויס, ג'ון קולטריין, צ'ארלי פארקר, אוסקר פטיפורד, טוני בנט, בילי הולידיי, קווינסי ג'ונס, קולמן הוקינס, סאני רולינס, ג'ימי סמית, ארט בלייקי, נט קינג קול, ריי צ'ארלס, לואי ארמסטרונג ועוד .
ביוגרפיה.
בורל נולד בדטרויט, מישיגן למשפחה מוזיקלית. אמו הייתה זמרת בכנסייה ופסנתרנית, ואביו ניגן בבנג'ו וביוקולילי.
המוזיקאים המשפיעים ביותר על בורל היו צ'ארלי כריסטיאן, ג'אנגו ריינהארדט ואוסקר מור.
כבר בגיל צעיר, ענקי הג'אז בזמנו היו לו לעמיתים מוזיקליים ובורל הושפע גם מהם: פול צ'יימברס, טומי פלאנאגן, פרנק פוסטר, יוסף לטיף, בטי קרטר, והאחים האנק, ת'אד ואלווין ג'ונס.
הוא החל את דרכו המוזיקלית בגיל 12 וכמה שנים אחר כך, בשנת 1951, בהיותו סטודנט באוניברסיטה, הקליט את יצירותיו המשמעותיות הראשונות עם דיזי גילספי, ג'ון קולטריין, פרסי הית', ומילט ג'קסון.
בורל נשאר בדטרויט עד שסיים את לימודיו ב"Wayne State University", ובשנת 1955 קיבל תואר BA במוזיקה ותאוריה. באותה התקופה בורל למד גם גיטרה קלאסית אצל ג'וזף פאבה, מה שמראה על פתיחותו המוזיקלית של בורל. סיבוב הופעות בן 6 חודשים עם אוסקר פטיפורד עזר לבורל לבסס את מעמדו ב"ניו יורק". בשנת 1956 עבר בורל מדטרויט לניו יורק ומיד הפך לגיטריסט מבוקש. עם רף גבוה כבר בהתחלה, בורל הופיע בלמעלה מ-200 הקלטות גם כמוביל, וגם כמלווה.
אותה שנה גם נחשבת לאחת השנים החשובות והמצליחות ביותר של בורל. באותה שנה הוציא את האלבום הראשון שלו "Introducing Kenny Burrell", ועוד כמה אלבומים מהחשובים בקריירה שלו כמו "All Night Long ,All Day Long". בורל אף הקליט מספר הקלטות חשובות עם אמנים כגון ג'ון קולטריין, פול צ'יימברס, קני קלארק ועוד.
עוד אלבום חשוב של בורל, Midnight Blue, יצא לאור בשנת 1963, ובין השנים 1963-1970 קני המשיך לעבוד באולפנים של ניו יורק, עם אמנים כגון האנק ג'ונס ואילינוי ג'אקט.
Guitar Forms, גם הוא אלבום חשוב, יצא בשנת 1964 והיה ראשון לרצף הקלטות תזמורתיות עבור חברת ורב.
בתחילת שנות ה-70, בורל עבר לקליפורניה התחיל ללמד ולהוביל סמינרים שבדרך כלל התמקדו במוזיקה של דיוק אלינגטון. בשנת 1975, בורל הקליט תקליט מחווה לאלינגטון-"Ellington Is Forever".
בורל היה ידוע לא רק בגלל היצירתיות ההרמונית והליריות שלו, אלא גם בגלל היותו מלחין מוערך. יצירותיו בוצעו והוקלטו על ידי אמנים חשובים רבים, כגון ריי בראון, ג'ימי סמית, גרובר וושינגטון, ג'ון קולטריין, ג'וּן כריסטי, פרנק ווס וסטיבי ריי ווהן. הקטע "Dear Ella", שבוצע על ידי די די ברידג'ווטר, זכה בשנת 1988 בפרס גראמי.
מתחילת הקריירה שלו בורל תואר כנגן סגנונות שונים כגון בלוז ובי בופ.