המונח "מתווך לשותפות" פירושו סוכנות של מדינה או שלטון מקומי - (או גורם ללא מטרות רווח שבבעלותו), ממומן או מופעל על ידי או מדינה או ממשלה מקומית - המסייעת, מייעצת, מעריכה או משתפת פעולה עם חברות לעסקים קטנים; מוסדות להשכלה גבוהה ומוסדות חינוך הזקוקים או יכולים לעשות שימוש פרודוקטיבי בעזרה הקשורה בטכנולוגיה ממעבדה פדרלית, כולל תוכניות מדינה המקבלות כספים במסגרת הסכמי שיתוף.
חסרונות.
למרות התמריצים להעביר מחקר לייצור, לעיתים קשה לבצע זאת בפועל. הניסיון להאיץ את המחקר (אב טיפוס) לייצור (שנבדק במלואו בתנאים מגוונים, אמין, בר-קיימא וכו ') נוטה להיות יקר יותר וגוזל זמן רב מהצפוי.
מדוע העברה טכנולוגית?
מפתח לאבות טיפוס ופיתוחים המשנים את החיים, דרך להפצת רעיונות שאינם ניתנות לרישום כפטנט, כמו אפליקציות, יצירת בריתות בן אקדמיות לתאגידים, לשם פרויקטים ומחקרים פורצי דרך זאת נעשה על ידי ביצוע תהליך מסחור טכנולוגי – העברת מידע טכנולוגי מארגון בו מפותחת טכנולוגיה שונה מהארגון שמביא אותה לשוק. לדוגמה ארגון פרטי הוא הממציא ואין לו את האמצעיים הנדרשים כדי להביא זאת לשוק, כמו רשת הפצה, ארגון מכירות או אפילו את הציוד הנדרש לייצר את המוצר דוגמה נוספת ארגון ממשלתי מפתח דבר מה במעבדה (החוק בארצות הברית אוסר עליה למכור מוצרים או תהליכים לשוק הפרטי), הטכנולוגיה שפותחה יכולה להגיע לשוק רק על ידי חברה פרטית. העברה טכנולוגית חשובה כמשאב לשגשוג משותף, הטכנולוגיה משמשת כתמרי לסחר בינלאומי תחרותי ובריא. גם מבחינה עסקית העברת טכנולוגיה בן ארגונים היא מהירה יותר וזולה יותר, קל יותר בעזרתה לפתח מוצרים או לקדם תהליכים המבוססים על טכנולוגיה שמשהוא אחר כבר המציא. למעבדות ממשלתיות ואוניברסיטאות קיימת מוטיבציה קצת שונה, הן רשאיות להעביר מידע רק אם זה למטרה ספציפית ומוגדרת וכן אם זו תוסיף ערך לטכנולוגיה שהממשל או האוניברסיטה מקווים להעביר, בדרך כלל מעבירות מידע מהסיבה הכלכלית כמו יצירת מקומות עבודה והכנסות מקומיות.
כיאסמוס
ארכאוקיון
ארכאוקיון (שם מדעי: Archaeocyon; מילולית: "כלב עתיק") הוא סוג יונק נכחד מקבוצת הבורופגיים שבמשפחת הכלביים. הוא חי באמריקה הצפונית של תקופת האוליגוקן לפני 33.3 עד 26.3 מיליון שנה מהיום. הסוג הוגדר ב-1999.
הארכאוקיון חי לאורך המישורים הגדולים לצד סוגי כלביים קרובים כמו האוטרוקיון והוא נחשב לאחד מראשוני הבורופגיים, מיני כלביים בעלי לסתות קצרות שבחלק מהסוגים שהגיעו לממדים גדולים כמו האפיקיון שעלה על 170 קילוגרם, אך הכלבים של האוליגוקן היו קטנים בהרבה ודמו קצת לבני תת-משפחת ההספרוקיוניים הקטנים יותר כמו ההספרוקיון.
כלב קדום זה הגיע לגודל של תן או קויוט באורך 1.2 מטר ובמשקל של 5 עד 10 קילוגרם בקירוב. הוא היה בעל לסתות קצרות יחסית וממבנה שיניו נראה שהיה אוכל-כול היפוקרניבור, אשר התבסס בעיקר על צמחייה, ורק חלק קטן ממזונו התבסס על טרף, אף שהייתה לו נשיכה חזקה יחסית לכלב. בשל כך הוא גם לא היה בעל רגליים ארוכות שהותאמו לריצה מהירה והוא נע על כפותיו בדומה לראקון או לדוב.
מינים.
התגלו 3 מינים בסוג זה:
הספרוקיון
הספרוקיון (שם מדעי: Hesperocyon; מילולית: "כלב מערבי") הוא סוג יונק נכחד מתת-משפחת ההספרוקיוניים, אשר חי בסוף האאוקן ותחילת האוליגוקן שלפני 42.5 עד 31 מיליון שנה מזמננו, למשך 11.5 מיליון שנה. המאובנים של כלב קדום זה התגלו בדרום קנדה ובארצות הברית בקולורדו, מונטנה, ויומינג, דקוטה הדרומית והצפונית לאורך המאה ה-19 והם הוגדרו בידי החוקר האמריקאי ויליאם ברימן סקוט על סמך ממצאים מססקצ'ואן. הסוג הכיל 2 מינים: "Hesperocyon coloradensis" ו-"Hesperocyon gregarius".
ההספרוקיון היה מראשוני דמויי הכלב האמיתיים לאחר שהתפצלו כנראה מדמויי החתול לפני 42 מיליון שנה והוא נחשב גם לאחד מראשוני הכלביים בעולם, לצד מינים נוספים ממשפחתו. עם זאת הוא לא דמה לכלב, והיה בעל מראה של גחן, נמייה או סמור באורך 80 סנטימטרים ומשקל של 2 קילוגרם עם גוף מוארך, זנב ארוך מפותל וגפיים קצרות וחלשות. מבנה שיניו הזכיר מעט את שיני הבורופגיים הראשונים שהיו בעלי לסתות קצרות ובתוכם שיניים קצרות יחסית. מבנה זה העיד שהוא היה אוכל-כול ללא רמת התמחות גבוהה בטריפה, בניגוד לכלביים רבים שהם בעלי תזונה היפרקרניבורית. עם זאת מבנה הלסת שהייתה בעלת 42 שיניים העידה על שיוכו למשפחת הכלביים.
ככל הנראה הוא חי ביערות או בסבכים גבוהים וייתכן שחי רוב זמנו על העצים, שם חיפש טרף קטן או מזון אחר.
מבנה גופו מבלבל לעיתים עם הקיינודיכטיס - כלב דוב קדום קטן ממדים מאירואסיה שהיה בעל מראה דומה. עם זאת אין קשר ביניהם.
מיהלאלי מייאמבלה
מיהלאלי סמסון מייאמבלה (באנגלית: Mihlali Samson Mayambela; נולד ב-25 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן דרום אפריקאי, המשחק בעמדת הקשר באקדמיקה.
קריירה.
מייאמבלה התחיל את הקריירה שלו באקדמית אולד מוטואל. בהמשך שיחק בקבוצות נוער באורלנדו פירטס וקייזר צ'יפס. בשנת חתם בקייפטאון אולסטארס.
בקיץ סיכם ביורגודן מליגת העל השוודית, אך עקב פציעה, חתם בה רק בינואר . ב-24 באוגוסט מייאמבלה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–5 נגד סמדבי במסגרת הגביע השוודי.
בשנת מייאמבלה הושאל לדגרפורס, ושנה לאחר מכן הושאל לברגה. ב-19 ביולי 2018 מייאמבלה הושאל לפארנסה מליגת העל הפורטוגלית עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה, שמומשה בסיום העונה.
ב-28 בינואר 2020 הושאל לבני יהודה מליגת העל.
בינואר , מייאמבלה הושאל לאקדמיקה.
מכינה
פרשת תכנון הפיגוע במלון בי סנטר באילת
פרשת תכנון הפיגוע במלון בי סנטר באילת היא פרשה שבה שני ערבים ממזרח ירושלים הודו בחקירת שב"כ בתכנון פיגוע במלון בי סנטר באילת. לאחר מספר שנים זוכו השניים מכל אשמה, ופוצו על מעצר שווא של מעל שנתיים.
הפרשה.
ב-30 בנובמבר 2015 נכנס אשרף סלאיימה, צעיר ערבי ממזרח ירושלים שעבר לגור באילת, למלון בי סנטר באילת במטרה לשכור חדר ביחד עם חברתו היהודייה, שכן לטענתו בעלי דירות באילת לא הסכימו להשכיר דירה לערבים. היא ביקש לראות חדרים המושכרים לטווח ארוך ולאחר שראה כמה חדרים יצא מבלי לשאול על מחירים. פקיד הקבלה במלון התקשר למשטרה ודיווח על צעיר ערבי חשוד שביקר במלון ושאל שאלות לא ענייניות. המידע הועבר לידי השב"כ ולאחר חקירה קצרה נעצר חליל נמרי, צעיר בן 20 ממזרח ירושלים שעבד במלון באילת, בחשד שהוא הצעיר הערבי שבקש לראות את החדרים במלון. לאחר מספר שעות חקירה בשב"כ הודה נמרי שהוא זה שבקר במלון במטרה לבצע פיגוע, תוך שציין פרטים שגויים שהופיעו בטעות בתיק החקירה. לאחר מספר ימים ראה פקיד הקבלה מבי סנטר את אשרף סלאיימה במלון, הבין שחליל נימר נעצר בטעות ודיווח למשטרה. בעקבות זאת נעצר סלאיימה, וחליל הוחזר לחקירה והודה שתכנן פיגוע יחד עם סלאיימה. לאחר שלושה ימי חקירה, ולאחר שהוא הושאר לילה שלם אזוק בידיו וברגליו למיטה, לטענת החוקרים מחשש שיתאבד, הוא הודה שתכנן לפוצץ את המלון. אולם בתחילת השחזור טען שלא עשה דבר רע, ובא למלון לשכור חדר למגורים. בעקבות זאת, השחזור נעצר וחוקרי השב"כ שכנעו אותו לחזור על הודאתו בשחזור. כתוצאה מכך נוצרו שני שחזורים: באחד טען סלאיימה שהגיע למלון כדי לשכור חדר ובשני סיפר שבא לתכנן פיגוע.
בסוף דצמבר 2015 הגישה פרקליטות המדינה כתב אישום נגד נימרי וסלאיימה והם נעצרו עד תום ההליכים. בתקשורת נכתב: "תושייתם של עובדי מלון באילת הצילה ככל הנראה חיי אדם רבים".
ב-9 בנובמבר 2017 זוכה נימרי, ושוחרר, עוד טרם נתנו הנימוקים לזיכוי. השופטים קבעו פה אחד: "אין ראיות המוכיחות את אחריותו של הנאשם מעבר לספק סביר". הפרקליטות ערערה על הזיכוי לבית המשפט העליון ודרשה להמשיך את מעצרו של נמרי עד להכרעה בערעור. בדיון בבית המשפט העליון הוסכם שנמרי יועבר למעצר בית באיזוק אלקטרוני. בפסק הדין שניתן ב-17 בדצמבר 2017 נכתב: "נראה כי מדובר בשגיאה איומה, כאשר טכניקת החקירה הובילה להודיות שווא. ... על השב"כ לבדוק עצמו היטב". כן נכתב בפסק הדין שהחוקרים לא טרחו לבצע מסדר זיהוי ולא בדקו את האליבי שנמרי מסר. ב-21 בדצמבר 2017 הסכימה הפרקליטות לבטל את מעצר הבית של נמרי. ב-7 בינואר 2018 הודיעה המדינה על חזרתה מהערעור שהוגש.
בנימוקי הזיכוי של נמרי התייחסו השופטים לעדותו של סלאיימה וטענו שהיא הייתה משכנעת וכי השחזור הראשון שבו טען שבא לשכור חדר במלון היה משכנע בהרבה מהשחזור השני שבו אמר שתכנן פיגוע. בעקבות זאת, שוחרר סלאיימה בתחילת ינואר 2018 למעצר בית. בעקבות הזיכוי תוקן כתב האישום שהוגש נגד סלאיימה שנדון בפני הרכב שופטים אחר. בנובמבר 2018 הגיש נמרי בקשה לפיצוי על מעצרו והחזר הוצאות הגנתו. בתגובה טענה הפרקליטות ש"בחומר הראיות שעמד בפני התביעה בעת הגשת כתב האישום, היו די ראיות לכאורה שהיה בהן להביא כל תובע סביר להגשת כתב אישום". בית המשפט קיבל את הבקשה והורה לפצות את נמרי.
בינואר 2019 שודר פרק של הסדרה עובדה על הפרשה, שהצביע על כשלים בעבודת הפרקליטות והשב"כ. בעקבות השידור ביקשו בפרקליטות מחוז דרום לקבל את כל החומר הגולמי של הצילומים של אשרף סלאיימה לתוכנית, בטענה שהוא אמר בראיונות דברים אחרים משטען במשפט. בעקבות התערבות של פרקליט המדינה, שי ניצן, חזרה בה הפרקליטות מהבקשה.