מדדי הביצוע KPI הם כלי הביצוע בעזרתם ניתן להמיר אינפורמציה שתדע להעריך, לנתח, לנטר, ולבצע אופטימיזציה (שדרוג) לאסטרטגיות העסקיות של הארגון. הצבת מדדי ביצוע נכונים יכולה לעמוד במרכז של אסטרטגית שיפור איכות כללית יותר בארגון. מדדי הביצוע הם רכיב מרכזי וחשוב במטרה לשפר איכות, הן עבור חברות העוסקות בנתינת שירות ללקוח כגון בתי חולים, שירותי הסעדה וכדומה, והן בתחום העסקי במטרה לשפר את הביצועים ואת הרווחים של החברה. בנוסף, מדדי ביצוע KPI מאפשרים למדוד ביצועים לאורך זמן. למעשה קביעת מדדי ביצוע KPI נכונים ומדויקים למטרות החברה, היא כלי אפקטיבי המהווה רכיב בסיסי ומרכזי בבחינת האפקטיביות בתחום האסטרטגיות העסקיות. ניתן לקבוע ולמדוד מדדי ביצוע ביחס למטרות כלליות של הארגון, או מדדי ביצוע כללים של הארגון. מדדי הביצוע מדידים, וניתן לאמוד אותם באופן כמותי. בדומה לאופן שבו GPS יצר פשטות בניווט עבור נהגים, כך מדדי הביצוע KPI מפשטים ויוצרים בהירות בהבנת ומדידת תחומים בהם יש אי ודאות בנוגע לתוצאות המדידות שמייצרים הארגון או החברה. מדדי הביצוע הם לרוב ארוכי טווח ומכוונים להישרדות והצלחה בכך שהם מספקים מידע על תהליכי קבלת החלטות ועל אסטרטגיות עתידיות ותכנון קדימה. מדדי הביצוע KPI נועדו ליצור שפה ארגונית אחידה ופשוטה, מספקים אינפורמציה והבנה מיידיות על הסטנדרטים שהחברה או הארגון הציבו לעצמם, ועל יכולת העמידה הממשית בהם. ללא הצבת מדדי ביצוע, לא ניתן לאמוד את הצלחת המחלקה הארגונית.
כללי בחירה ופיתוח של מדדי ביצוע KPI.
השלב הראשון וההכרחי בבחירת מדדי ביצוע KPI, היא הבנה שניתן להעריך ולמדוד את מדדי הביצוע אך ורק בעזרת הפעולה שהם מכוונים לייצר (למשל: ניתן למדוד כמותית את הפעולות הרצויות לפני ואחרי השימוש באסטרטגיה שיווקית מסוימת). בנוסף, מדדי הביצוע הנבחרים צריכים לשקף את מטרות העל של הארגון, או של החברה באופן רחב ככל שניתן, מפני שמדדים אלו הם המפתח למדידת הביצועים בהמשך התהליך. השלב השני ביצירת מדדי ביצוע הוא מיפוי הידע הקיים בארגון, על ידי אזורים או תחומים של עיסוק. כך למשל, מחלקה העוסקת בהענקת שירותי הסעדה בבית חולים תבחן את שירותי ההסעדה לחולים, איכויות ומרכיבי הבריאות במזון וכו', על מנת שמדדי הביצוע יהיו רלוונטיים וישתמשו בשפה הארגונית הכללית. רלוונטיות זו ניתן להשיג על ידי איסוף המידע של הצוותים או קהל היעד הרלוונטי. בתוך ארגון או חברה גדולים, נכון יהיה שלכל מחלקה יוצבו מדדי ביצוע KPI שונים, המתאימים באופן ספציפי לשירות שמעניקה המחלקה.
תהליכי קביעת מדדי ביצוע KPI בארגונים.
בתהליך מיפוי המידע בארגון, במטרה לקבוע מדדי ביצוע תקפים ומהימנים, נכון יהיה לערוך סקרים וראיונות, ולאסוף כמה שיותר מידע מהאנשים ומהצוותים במחלקה או בארגון הרלוונטיים. ככל שמדדי הביצוע יהיו מדויקים יותר, כך הנתונים שהם יתנו ישקפו מדידה סובייקטיבית. החלטות בארגונים נעשות לרוב על ידי שימוש בתחומי מפתח שונים ומגוונים. כך למשל, חוויית משתמש היא תחום מפתח הניתן למדידה באופנים שונים וניתן לקבוע מדדי ביצוע הנגזרים מתחום חוויית המשתמש, ומטרתם לשקף את מידת ההצלחה של הארגון, או של מוצר מסוים. תחום יצירת הכלים וההגדרות לקביעת מדדי ביצוע KPI מדויקים, הוא תחום מתפתח הנשען על יכולת איסוף מידע באופן יעיל ומהימן מהאנשים הבאים במגע עם התחומים הרלוונטיים הנמדדים בארגון.
חברות וארגונים רבים כיום, משקיעים משאבים בפיתוח מדדי ביצוע KPI ושינויים במדדים אלו יכולים גם להשפיע על סך הביצועים של החברה או הארגון. קביעת מדדי ביצוע נכונים, הוא תחום בפני עצמו ומחקר רב נעשה בתחום זה. חברות וארגונים קטנים למשל, יקבעו מדדי ביצוע התואמים את הגודל וההיצע של השירות או המוצר. באותו האופן. מדדי הביצוע ישקפו את תחום העיסוק ואת המידע הרלוונטי, הניהולי והתאורטי. ככל שמדדי הביצוע שנקבעו ישקפו במידה טובה יותר את המידע הארגוני הקיים, כך הם יגבירו את אפקטיביות המדידה ויכולים להשפיע על תוצאות ממשיות, מפני שהם יקבעו או ישפיעו על קבלת החלטות של אסטרטגיות שיווקיות. כך לדוגמה, בתחום הרשתות החברתיות המתפתח, גוברת הדרישה למערכות איסוף וניתוח של תוצאות מהשטח, שהן מדויקות יותר עבור החברה, כמו גם יעילות יותר, מאשר המערכות הקיימות בהיצע הנתון.
ארבעת השלבים.
גישת ה-KPI מקנה מתודה מסודרת לאיתור מדדים אופטימליים של יעדי הארגון והפיכתם לכלי בקרה ניהולי יעיל. לגישה ארבעה שלבים:
שלבי העבודה.
שלבי העבודה בניהול על פי יעדים:
המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה
המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה (באנגלית: Jerusalem Center for Public Affairs או בראשי תיבות: JCPA) הוא מכון מחקר עצמאי ללא כוונת רווח, אשר הוקם בשנת 1976 על ידי פרופסור דניאל אלעזר ועוסק בחקר מדיניות ובנושאים מרכזיים העומדים על סדר יומם של מדינת ישראל והעם היהודי. המרכז מתמקד במחקרים ובניתוחים אסטרטגיים, מדיניים ומשפטיים ובהפצתם למקבלי ההחלטות ומעצבי דעת קהל בארץ ובעולם, באמצעות ניירות עמדה, ספרים ופרסומים. רבים ממחקריו של המרכז עוסקים בזכויותיה של ישראל על–פי המשפט הבינלאומי, הטרור הגלובלי, הגרעין האיראני ובחינת רעיונות חדשים לפתרונות אזוריים במזרח התיכון.
המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה ממוקם בבית מילקן ברחוב תל-חי 13 בשכונת קטמון בירושלים.
היסטוריה.
המרכז הוקם בשנת 1976 על ידי פרופסור (אוניברסיטת בר-אילן ואוניברסיטת טמפל) דניאל אלעזר, אשר כיהן מאז ייסודו של מכון המחקר, כנשיאו. ה-"JCPA" איגד תחתיו בעת הקמתו את "המרכז לחקר הקהילות היהודיות" ואת "המרכז הירושלמי ללימודים פדרליים".
ב-1984 פוצל תפקידו של אלעזר, כאשר צבי מרום מונה למנכ"ל המכון, בעוד אלעזר ממשיך לכהן כנשיא.
לאחר פטירתו של אלעזר ב-1999 מונה במקומו כנשיא, ד"ר דורי גולד ולצידו החל לכהן יו"ר מועצת מנהלים, מנפרד גרסטנפלד. גרסטנפלד פרש מתפקיד יו"ר מועצת המנהלים ב-2012, והוא ממשיך לכהן עד היום בדירקטוריון. גולד כיהן כנשיא המרכז עד למינויו למנכ"ל משרד החוץ בשנת 2015. המנכ"ל הראשון מרום פרש ב-2004 ומאז מכהנת בתפקיד זה חיה הרשקוביץ.
פעילות.
התוכניות העיקריות שבהן עוסק המרכז הן: יחסי החוץ של ישראל, הסברה, אנטישמיות ופוסט-שואה, הסכסוך הישראלי-ערבי, מדיניות כלכלית, חקר הקהילה היהודית והמסורת המדינית היהודית.
על החוקרים ועמיתי מחקר שכתבו מאמרים וניירות עמדה במסגרת המרכז נמנים, בנוסף לגרסטנפלד ולגולד, גם:
עוזי ארד, שלמה אבינרי, גיורא איילנד, בני גנץ, ברנרד לואיס, אורי לוברני, יאיר נוה, ג'רלד מ. שטיינברג, בנימין נתניהו, ח'אלד אבו טועמה, משה יעלון, אהרן זאבי-פרקש, יהונתן דחוח-הלוי, השגריר יהודה אבנר, השגריר פרדי איתן, השגריר אלן בייקר, איתן בנצור, פרופ' רפאל ישראלי, פרופ' יעקב לנדאו, פרופ' רות לפידות, השגריר צבי מזאל, השגריר ראובן מרחב, שמעון שפירא, נדב שרגאי, אלוף (מיל') יעקב עמידרור, פרופ' יקיר פלסנר, עו"ד עירית קאהן, פרופ' ארווין קוטלר, ד"ר מאיר רוזן, פרופ' מרדכי רוטנברג, ועוד.
ה-"JCPA" שוכן בבית מילקן שבשכונת קטמון שבירושלים.
צבי הירש בושקא
רבי צבי הירש בושקא (בוצ'קו). היה מכונה "ר' הערשל'י זאמושטשער", ת"ק, 1740 - י"ח באלול תקס"ז, 1807) היה פוסק הלכה נודע בפולין וגרמניה. מחבר ספר השו"ת תפארת צבי. רבה האחרון של קהילות אה"ו המאוחדות.
נולד בזמושץ שבגליציה בשנת 1740, אביו היה רבי בנימין בושקא. וסביו, אבי אביו היה רבי יעקב רבה של לודמיר.
למד אצל רבה של זמושץ, רבי יעקב יצחק הוכגלרנטר. כיהן ברבנות בטישווייץ, הוצנפלץ, ברודי, גלוגא. בשנת 1802, עבר לגרמניה והתמנה לרב קהילות אה"ו: אלטונה, המבורג וונזבק.
התכתב רבות עם רבני דורו ביניהם רבי אברהם טיקטין מח"ס רבה של ברסלאו, רבי ישעיה פיק ברלין, רבי פנחס הורוביץ רבה של פרנקפורט, רבי מאיר פוזנר רבה של שוטלנד.
רבי יחזקאל לנדא הנודע ביהודה כתב עליו: "הראשון לראשונים ואין למעלה הימנו".
משפחתו.
היה חתנו של רבי אריה לייבוש אב בית דין דובנקא, בנו של רבי צבי הירש ביאלה אב"ד הלברשטט, ובשנית נישא לשרה רחל מהעיר ליסא.
אחותו הייתה נשואה לרב עזריאל הורוויץ "ראש הברזל". בנו רבי משה כיהן ברבנות טומשוב, ובהמשך בברודי. ובנו רבי יהודה ליב כיהן כרבה של קומארנו.
זאב בן-צבי
זאב בן-צבי (קוּיַבסקי) (1904 – 16 במאי 1952) היה פסל ישראלי יליד האימפריה הרוסית. יצירתו הפיסולית נחשבת לאחת מהדוגמאות הראשונות של מודרניזם בפיסול הארץ-ישראלי. על יצירתו זכה לאחר מותו, בשנת 1953, בפרס ישראל לפיסול לשנת תשי"ג (השנה הראשונה שבה חולק הפרס).
ביוגרפיה.
זאב בן-צבי נולד בשנת 1904 בעיירה ריקי (Ryki) שבמזרח פולין, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ברחה משפחתו לרוסיה, השתקעה בעיר יקטרינוסלב והתגוררה בה כארבע שנים. בשנת 1921 שב בן-צבי לוורשה והשתתף בשיעורי אמנות בבית הספר לאמנות בעיר. בשנת 1923 עלה בן-צבי לארץ ישראל, ולמד בשנים 1923–1924 ב"בצלאל". בין מוריו היה בוריס שץ. בן-צבי אף הפך למורה לפיסול במוסד. בשנת 1928 נסע ללימודים בצרפת, שם נחשף לקוביזם של פיקאסו וז'ורז' בראק. בשנים הבאות פיסל בן-צבי דיוקנאות (פרוטומות) ריאליסטיים רבים, המעוצבים עם נטייה לסגנון קוביסטי בעיצוב תווי הפנים. עיצוב זה, בצירוף עם מידתם הגדולה של הדמויות שפיסל, יצרו תחושה של מונומנטליות.