מרכז גרינלנד פולי הוא גורד שחקים שמשמש למשרדים אשר ממוקם בעיר ג'ינאן שבמחוז שאנדונג שבסין. גובהו של המגדל הוא 301 מטרים (988 רגל) והוא כולל כ-61 קומות עליות ו-3 קומות תת-קרקעיות. המגדל משתרע על שטח של 111,064 מטר רבוע וכולל כ-860 מקומות חנייה ו-22 מעליות. בניית המגדל החלה בשנת 2010 והסתיימה כעבור 5 שנים, בשנת 2015. המגדל הוא המגדל הגבוה ביותר בעיר ג'ינאן וה-38 בגובהו בסין כולה.
דב פרומר
דב פרומר (כ"ד בשבט ה'תרע"ב, 12 בפברואר 1912 - ה' באדר א', ה'תשמ"ט, 10 בפברואר 1989) היה פעיל ציבור, איש עסקים ונדבן, ממייסדי קריית שמואל, יושב ראש ועד הקריה וחבר מועצת העיר חיפה.
ביוגרפיה.
נולד בפולין, בעיירה וולברום שבמחוז אולקוש לראובן ופייגל-לאה. בנעוריו למד בישיבה בוורשה שם ספג רעיונות ציוניים. כדי להגשים את חלומו לעלות לארץ ישראל, רכש מקצוע כשען והצטרף ל"הכשרה" של אגודת ישראל ליד העיר אולקוש. בשנת תרצ"ה (1934) נשא לאשה את לאה-רוזא לבית פרייליך וכחצי שנה לאחר מכן עלו בני הזוג ארצה באוניה "גליליאה".
קריית שמואל.
בשנים הראשונות לאחר עלייתם, גרו בני הזוג פרומר בחיפה, אצל משפחת אמיתין. לפרנסתו עסק דב בשענות, המקצוע שרכש כשוליה אצל חותנו. ב-1936 הצטרף לקבוצת אנשי הפועל המזרחי, שהחלו בייסוד שכונה חדשה בעמק זבולון השומם, בסמוך לקריית חיים, על קרקע שרכשה הקרן הקיימת. ביתו היה בין 13 הבתים הראשונים שנבנו על הקרקע החולית, ברחוב בר-אילן של ימינו. מכיוון שהבתים נבנו באזור שומם, כשממערב להם רק דיונות חול ובהן פזורים אוהלי בדואים, נאלצו התושבים לבצע בעצמם את השמירה על היישוב "בעזרת רובה ציד ברישיון ושני אקדחים בלתי ליגליים".
ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה נסעה אשתו של פרומר, לאה-רוזא, לביקור משפחתי בפולין, בה נלכדה עם כיבושה על ידי גרמניה הנאצית, ורק לאחר מאמץ דיפלומטי נרחב שהובילה ממשלת בריטניה התאפשר חזרתה לארץ, בתוך קבוצת תושבי ארץ ישראל נוספים.
פרומר הקים בחיפה את חברת "המצליח", שאותה ניהל עד סוף ימיו, ושימש כסוכן הראשי של מפעל הפיס באזור חיפה. במקביל, כיהן כחבר ולאחר מכן כיושב ראש ועד קריית שמואל, כחבר המועצה הדתית בחיפה וכחבר מועצת העיר חיפה מטעם המפד"ל. עסק בפעילות ציבורית ענפה, שכללה את הקמת בית הכנסת המרכזי בקריית שמואל, והקמה של מוסדות חינוך וצדקה. בשנת 1957 סייע בהעברת ארון הקודש מרג'ו אמיליה לישראל והעמדתו באולם בית הכנסת המרכזי.
הישיבה.
גולת הכותרת של פועלו הייתה הקמת ישיבת בני עקיבא פרחי אהרן בקריה. בהיעדר מוסד חינוך תורני שאינו חרדי בכל אזור חיפה והקריות, נאלצו ילדי הציוניות הדתית באזור להרחיק נדוד עד לכפר הרא"ה ולירושלים. פרומר לחץ על מרכז ישיבות בני עקיבא כדי שיזרזו את פתיחת הישיבה בקריית שמואל. פרומר וחבריו בוועד קריית שמואל הצליחו לשכנע את ראש העירייה, אבא חושי, להכיר בישיבה גם כתיכון עירוני. לפי עדותו של פרומר, את ההחלטה קיבל אבא חושי בפגישה שבה השתתפו יו"ר ועד קריית שמואל, יוסף שטרן, אברהם יוסיפון ופרומר עצמו, לאחר ששטרן "שבה את לבו ברעיון החדשני, שעירית חיפה תהיה הראשונה להקמת ישיבה עירונית". דבר זה הפך אחר כך למודל ארצי לשיתוף פעולה בין רשויות עירוניות לבין מרכז ישיבות בני עקיבא ואיפשר את פתיחתן של ישיבות תיכוניות עירוניות במקומות נוספים ברחבי הארץ. לאחר שזכתה הישיבה להכרה מוניציפלית, המשיך פרומר לכהן בהנהלתה, במקביל לכהונתו במועצת העיר.
אחרית ימיו.
בשנותיו האחרונות הקדיש דב את זמנו להוצאה מחודשת ומורחבת של כתבי דודו מצד אביו, הרב אריה צבי פרומר מקוז'יגלוב.
זמן קצר לאחר פטירתו ב-1989, הפיקה החברה הממשלתית למדליות ומטבעות את המדליה הממלכתית "הכותל", שהייתה פרי יוזמתו, כעדות לקשר החזק של העם היהודי לירושלים.
אדגר תייסן
איקוזהדרון
המארב בהר דב (2015)
המארב בהר דב (בערבית: عملية حزب الله في مزارع شبعا ; או המארב בחוות שבעא), התרחש ב-28 בינואר 2015 כאשר סיור ממונע צבאי של צה"ל נפל למארב נ"ט מאורגן ומתוכנן של ארגון הטרור חזבאללה בהר דב שבחוות שבעא על גבול ישראל-לבנון, מה שהוביל לשני הרוגים ושבעה פצועים מקרב חיילי צה"ל. המארב בא כתגובה לתקיפה האווירית הישראלית בגבול ישראל-סוריה מספר ימים לפני כן, וקדם לו ירי מרגמות לעבר מוצבים בהר החרמון שנועד להטעיה. ישראל הגיבה בירי ארטילרי לשטחה של לבנון שכתוצאה ממנו נהרג חייל יוניפי"ל, אולם נמנעה מתגובה רצינית כדי למנוע הסלמה. חילופי האש נעצרו בצהרי אותו יום לאחר תיווך של יוניפי"ל. אירוע זה היה החמור ביותר מאז תום מלחמת לבנון השנייה בגבול ישראל-לבנון.
רקע.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, חזבאללה החל להיות נוכח יותר ויותר בדרום סוריה כחלק מהסיוע המקיף שהעניק לצבאו של בשאר אל-אסד. בין השאר נבנו בסיסים בשטח סוריה ולבנון שבהם אוחסן נשק של החזבאללה, ושיירות נשק העבירו לעיתים נשק שובר שוויון מסוריה ואיראן לידי החזבאללה; במקביל, ישראל ביצעה סדרת תקיפות אוויריות נגד שיירות הנשק ואתרי חזבאללה כמו גם פגיעה באזורים אסטרטגיים של צבא סוריה בעקבות זליגות מכוונות או טועות לשטח ישראל אם כי הכחישה את מעורבותה. מזכ"ל החזבאללה חסן נסראללה הזהיר שארגונו יגיב מפני התקפות ישראליות אפשריות נגד החזבאללה בשטח סוריה.
ב-18 בינואר 2015, בוצעה תקיפה אווירית נגד שיירת כלי רכב סמוך לכפר מזרעת אל-אמל בקוניטרה שבגולן הסורי, ובה נהרגו שישה פעילי חזבאללה, כולל מפקד חזבאללה בגולן ג'יהאד מוע'ניה, יחד עם אנשי משמרות המהפכה האיראניים, ביניהם, הגנרל מוחמד עלי אללה-דדי. החזבאללה ומשמרות המהפכה ראו בישראל אחראית לתקיפה ואיימו בנקמה. באופן רשמי ישראל שמרה על זכות השתיקה, אולם גורמים ביטחוניים אנונימיים אישרו שהיא אחראית לכך. ג'יהאד מוע'ניה יחד עם הגנרלים האיראנים זממו להקים בגולן תא טרור נגד ישראל אשר יוציא לפועל פיגועי ירי וחטיפה והסיבה המרכזית לתקיפה הייתה ככל הנראה כדי למוטט את רשת הטרור הזאת.
ב-27 בינואר, כשתי רקטות נורו מסוריה ופגעו בשטח הגולן שבשליטת ישראל, ומלבד פינוי אתר הסקי שבחרמון לא היו נפגעים ולא נגרם נזק. צה"ל הגיב עם מטח של 20 פגזי ארטילריה לעבר עמדות ארטילריה של צבא סוריה, אשר לטענת ישראל אחראי לנעשה בשטחו. פיקד בכיר בצה"ל טען שחזבאללה עמד מאחורי הירי.
המארב.
ב-28 בינואר 2015, בשעה 11:25, צוות של החזבאללה אשר כלל 5 חמושים וכונה "קבוצת חללי אל-קוניטרה" (مجموعة شهداء القنيطرة) לזכר התקיפה שלפני כן, המתין במארב סמוך להר דב בחוות שבעא שבשליטת ישראל בסמוך לגבול לבנון, וירה טילי נ"ט (כנראה 9M133 קורנט) לעבר שיירה צבאית של 9 כלי רכב מגדוד צבר שבחטיבת גבעתי אשר סיירה באזור ופגעו בשניים מהם. חזבאללה פרסם מיד לאחר מכן הצהרה קצרה על נטילת אחריות לאירוע. דובר צבא לבנון אמר שהטילים לא נורו משטח לבנון.
שעתיים לאחר ההתקפה הראשונית, ישראל ירתה לפחות 50 פגזים לתוך חוות השבעא, הגבעות שמסביב ו-5 כפרים בדרום לבנון הסמוכים לגבול, ומטוסים של חיל האוויר הישראלי ביצעו יעפים מעל האזור הסמוך לזירת האירוע. חזבאללה הגיב בירי של פצצות מרגמה לעבר עמדות צה"ל באזור הר דב.
מפקד כוחות יוניפי"ל, האלוף לוצ'אנו פורטולנו קרא לכל הצדדים לגלות איפוק כדי למנוע הסלמה של המצב. לאחר קריאתו אשר התרחשה בסביבות השעה 2 אחר הצהריים לא נשמעו הפגזות נוספות. עם זאת, מטוסי קרב של חיל האוויר עדיין ריחפו באזור.
תוצאות.
על פי צה"ל, כתוצאה מהתקיפה של חזבאללה על השיירה, נהרגו שני חיילים ונפצעו שבעה מתוכם שנים באורח בינוני והשאר באורח קל. החיילים ההרוגים היו סמ"ר דור חי ניני (20) ורס"ן יוחאי קלנגל (25). 2 כלי רכב של צה"ל (איסוזו די-מקס וג'יפ צבאי קל), נפגעו, ולטענת ישראל נפגע כלי רכב שלישי אזרחי של תושבי הכפר עג'ר אם כי לא ברור אם יושבי הרכב נפצעו. ערוץ אל-מיאדין המזוהה עם החזבאללה הצהיר שלפי מקורותיו נהרגו בתקיפה לא פחות מ-15 חיילים. היו דיווחים סותרים בתחילה על חטיפת חייל שנשללו לאחר מכן. במהלך חילופי האש שלאחר מכן נהרג חייל ספרדי מכוח יוניפי"ל רב"ט פרנסיסקו חאבייר סאוריה טולדו, כשישראל הודתה לאחר מכן שהוא נורה בטעות על ידי כוחותיה ולא הייתה כל כוונה לפגוע בכוחות האו"ם.
מיד לאחר האירוע התושבים באזור גבול לבנון הוזהרו להישאר בבתים ולסגור חלונות, אך זמן קצר לאחר מכן ההתראה הוסרה. הטיסות הושעו למשך זמן מסוים בשדות התעופה שבחיפה ובראש פינה.בביירות, נשמעו יריות שמחה בצהריים שלאחר האירוע, ודווח שחלק מתושבי רובע הדאחייה ארזו את מטלטליהם מחשש לתקיפה ישראלית על הרובע. אתר אל-נשארה הלבנוני דיווח ששתי ספינות מלחמה ישראליות חדרו לגבול הימי של לבנון, וסוכנות הידיעות הלאומית הלבנונית דיווחה על מזל"טים ישראליים שחגים באזור.
לדברי רוברט טייט מהדיילי טלגרף, ישראל עמדה על סף עימות חורמה עם החזבאללה על ידי ביצוע תקיפות אוויריות וקרקעיות נגדו כנקמה על האירוע, אף על פי שלמרות המצב המתוח אף אחד מהצדדים לא היה מעוניין בהסלמה. מכיוון שלא גויסו חיילי מילואים לאחר התקרית, נראה היה שישראל אינה מתכוונת להגיב בחומרה על התקרית.
בעקבות האירוע נסלל כביש עוקף קצר לחלקו התחתון של ציר העלייה הפנימי להר דב שהיה חשוף לגבול הלבנוני, ומשמש את צה"ל.
דברי חסן נסראללה.
מזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה, נשא נאום יומיים לאחר האירוע במהלך טקס זיכרון לקורבנות התקיפה בקוניטרה. הוא ציין שהמלחמה עכשיו היא מידה כנגד מידה, ואמר:
המארב בהר דוב (2015)
יקותיאל פרקש