באולימפיאדת הנכים בניו יורק (1984) דורג במקום העשירי בזריקת דיסקוס, במקום ה-11 בהדיפת כדור ברזל ובמקום ה-19 בתחרות קפיצה לרוחק.
כריסטיאן יונסון
כריסטיאן יונסון (באיסלנדית: Kristján Jónsson; 4 במרץ 1852 – 2 ביולי 1926 היה השר לענייני איסלנד מה-14 במרץ 1911 ועד ה-24 ביולי 1912. הוא היה חבר האלת'ינגי (הפרלמנט של איסלנד) משנת 1893 ועד 1905 ומ-1908 ועד 1913.
יונסון נולד בחווה בצפון-מזרח איסלנד. שניים מאחיו עסקו גם הם בפוליטיקה: פטור (1922-1858, היה חבר האלת'ינגי מ-1894 ועד מותו וכיהן כשר התעשייה בשנים 1920–1922) וסטינגרימור (1956-1858, היה חבר האלת'ינגי בשנים 1906–1915). כריסטיאן יונסון היה חותנו של זיגרדור אגרז שמאוחר יותר כיהן גם הוא בתפקיד השר לענייני איסלנד.
יחסי אוסטריה–צרפת
היחסים בין רפובליקת אוסטריה לבין הרפובליקה הצרפתית הם יחסים היסטוריים שתחילתם עוד בימי הביניים. בתקופה זו, אוסטריה נשלטה בידי בית הבסבורג ונקראה "ממלכת הבסבורג".
היסטוריה.
מלחמות הבסבורג-ולואה.
ההיסטוריה של היחסים בין המדינות מתחילה במאה ה-14, שבה ניסו דוכסי בורגונדיה להקים מדינה עצמאית שהשתוותה לממלכות במערב אירופה, אולם שארל הראשון, דוכס בורגונדיה נהרג בקרב ננסי, ובכך נסתם הגולל על התוכניות הללו.
אולם בתו של שארל - מארי מבורגונדיה הורישה את חלק מנחלות אביה, שכללו את ארצות השפלה, פראנש-קונטה, ועוד, לנכדה קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהיה בנוסף גם מלך ספרד, ובכך איים על ממלכת צרפת מכל העברים. כתוצאה מכך ומסכסוכים באיטליה פרצו מלחמות שונות במהלך המאה ה-16 בין צרפת בהנהגת בית ולואה לבין בית הבסבורג.
בשנת 1556 חילק קרל את נחלותיו בין אחיו פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שקיבל את השליטה באוסטריה ובאימפריה הרומית הקדושה, לבין בנו פליפה השני, מלך ספרד שקיבל את השליטה בספרד ובארצות השפלה.
המאות ה-17 וה-18.
צרפת ניסתה בכל דרך לשבור את כוחם של בית הבסבורג, ובהתאם לכך נכנסה בשנת 1635 למלחמת שלושים השנים לצד הפרוטסטנטים, למרות שצרפת עצמה הייתה מדינה קתולית אדוקה. המלחמה הסתיימה בחיזוק כוחה של צרפת, ומאידך בהחלשות כוחם של ההבסבורגים, שמכאן ואילך שלטו רק בנחלותיהם באוסטריה, הונגריה ובוהמיה, ואילו בגרמניה היה הקיסר רק הנסיך הראשון במעלה.
צרפת בהנהגת לואי הארבעה עשר עשתה כל שביכולתה על מנת להתרחב, ובעקבות כך פרצו מלחמות שונות לאורך המאה ה-17 בין צרפת לבית הבסבורג. בשנת 1700 פרצה מלחמת הירושה הספרדית, ובו לחמה ממלכת הבסבורג שתמכה בקרל, ארכידוכס אוסטריה, נגד ממלכת צרפת שתמכה בפיליפ, דוכס אנז'ו. בשנת 1714 הסתיימה המלחמה לטובת צרפת, אולם נקבע שלא יהא ניתן לאחד את צרפת וספרד תחת אותו הכתר, ואוסטריה קיבלה את השליטה בארצות השפלה, ממלכת סיציליה ועוד.
בשנת 1734 פרצה מלחמת הירושה הפולנית, ובה שוב ניצבו צרפת שתמכה בסטניסלאב לשצ'ינסקי, אל מול אוסטריה שתמכה בפרידריך אוגוסט השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה. בשנת 1738 הסתיימה הלחימה לאחר שנחתם הסכם שלום ובו נקבע שפרנץ מלורן יוכר כקיסר לאחר מות חמיו קרל השישי, ובנוסף יקבל את הדוכסות הגדולה של טוסקנה, ואילו סטניסלאב לשצ'ינסקי יקבל את דוכסות לורן, ולאחר מותו יקבל אותה חתנו לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
בשנת 1740 פרצה מלחמת הירושה האוסטרית, ובה תמכה צרפת בפרידריך השני, מלך פרוסיה, אשר קיבל בתום המלחמה את השליטה בשלזיה. לאחר המלחמה קרתה המהפכה הדיפלומטית, ובה נטשה צרפת את בריתה עם פרוסיה, וחברה לאוסטריה בשליטת בית הבסבורג. בשנת 1756 פרצה מלחמת שבע השנים, ובה לחמו יחד צרפת ואוסטריה נגד פרוסיה ובריטניה. בשנת 1770 נערך טקס הנישואים של לואי, דופן צרפת עם מריה אנטוניה, ארכידוכסית אוסטריה, בתה של מריה תרזה, כאות לידידות בין שתי המדינות.
המלחמות הנפוליאוניות.
לאחר המהפכה הצרפתית בשנת 1789, הכריזו לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ופרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה בשנת 1791 שהמהפכה הצרפתית מהווה סכנה למונרכיות באירופה, ואם מדינות אחרות תתערבנה בנעשה בצרפת, אף אוסטריה ופרוסיה תצטרפנה למאמץ המלחמתי. בעקבות כך הוקמה הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה ובני משפחת המלוכה הצרפתית הוצאו להורג בינואר 1793. בשנת 1796 הכה נפוליאון בונפרטה את הכוחות האוסטריים באיטליה, ובעקבות כך חתמה אוסטריה על הסכם קמפו-פורמיו שבו איבדה את שליטתה בארצות השפלה האוסטריות ובדוכסות מילאנו, ומאידך קיבלה את שטחי הרפובליקה של ונציה. בשנת 1799 הצטרפה אוסטריה לקואליציה האנטי-צרפתית השנייה, אולם לאחר מספר תבוסות פרשה מהקואליציה.
בשנת 1805 הצטרפה אוסטריה שוב לקואליציה האנטי-צרפתית השלישית, אולם הובסה בקרב אולם ולאחר מכן בקרב אוסטרליץ, ובעקבות כך נאלצה לחתום על חוזה פרסבורג, ובו מסרה אוסטריה שטחים מנחלותיה בגרמניה לבוואריה, וכן הוכרז על פירוק האימפריה הרומית הקדושה והקמת האימפריה האוסטרית.
בשנת 1809 שוב הצטרפה אוסטריה לקואליציה האנטי-צרפתית החמישית, אך גם הפעם נאלצה לפרוש לאחר שספגה תבוסה בקרב וגראם וחתמה על הסכם שנברון, ובו ויתרה על עוד שטחים מנחלותיה.
לאחר תבוסת נפוליאון במלחמת רוסיה-צרפת בשנת 1812, הצטרפה אוסטריה ל, והייתה שותפה להבסת נפוליאון בקרב לייפציג, ולכיבוש צרפת בשנת 1814. במהלך קונגרס וינה הייתה אוסטריה בעד החזרת בית בורבון לצרפת, ואף צירפה את צרפת לברית הקדושה.
המאה ה-19.
בשנת 1848 פרצה בצרפת מהפכת פברואר, ובה הודח לואי פיליפ, מלך הצרפתים והוקמה הרפובליקה הצרפתית השנייה. כתוצאה מכך פרצו גם מהפכות בווינה, פראג ובודפשט, ואף פרץ המרד ההונגרי של 1848 שנמשך עד לשנת 1849.
בשנת 1859 סייעה צרפת בהנהגת נפוליאון השלישי לממלכת סרדיניה במלחמת אוסטריה-סרדיניה, וכתוצאה מכך נמסרה לומברדיה לסרדיניה, והחל תהליך איחוד איטליה.
מלחמות העולם.
לקראת סוף המאה ה-19 נוצרה באירופה מערכת הבריתות, שבה ניצבו הקיסרות הגרמנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית אל מול בריטניה, צרפת והאימפריה הרוסית. רצח פרנץ פרדיננד ביוני 1914 הוביל למלחמת העולם הראשונה, שהביאה לפירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולהקמת הרפובליקה האוסטרית הראשונה, לאחר שנאסר עליה להתאחד עם גרמניה.
במרץ 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית והייתה לחלק ממנה, והאוסטרים נלחמו לצד הגרמנים בכל מהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה הוקמה אוסטריה מחדש כמדינה עצמאית, והתקבל על בעלות הברית הדעה שאוסטריה הייתה אף היא מדינה כבושה, ובשל כך לא הוטלו עליה תשלומי פיצויים גבוהים וכדומה. אולם עד לשנת 1955 הייתה אוסטריה מחולקת לאזורי כיבוש, וחלק ממנה היה נתון לשליטת צרפת.
לאחר המלחמה.
במהלך המלחמה הקרה בעוד שצרפת הצטרפה לנאט"ו, והייתה ממקימי קהילת הפחם והפלדה, שהיווה את הבסיס לאיחוד האירופי, אוסטריה נשארה נייטרלית, ולא הצטרפה לארגונים הללו, אולם לאחר נפילת ברית המועצות הצטרפה אף אוסטריה בשנת 1995 לאיחוד האירופי.
מתום המלחמה קיימים יחסים טובים בין המדינות, והם כוללים יחסים מדיניים, דיפלומטיים, כלכליים ותרבותיים.
יחסים דיפלומטיים.
אוסטריה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, קונסוליה כללית בשטרסבורג ו-7 קונסוליות כבוד באז'אקסיו, בורדו, ליל, ליון, מרסיי, ניס, פפאטה וטולוז. צרפת מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-6 קונסוליות כבוד בברגנץ, גרוב סנט פלוריאן, אינסברוק, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג. שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד האירופי.
אוסטריה וצרפת חולקות תחומי עניין רבים, בעיקר בענייני האיחוד האירופי, למשל: מציאת האיזון בין האינפלציה לדפלציה, הסכמים פיננסיים, הסכם החקלאות המשותף וכיוצא בזה.
חיים דב ויסמנדל
ידיד לעת צרה
ידיד לעת צרה (באנגלית: The Littlest Hobo) הייתה סדרת טלוויזיה קנדית שהתבססה על סרט קולנוע אמריקני משנת 1958 בעל אותו השם. הסדרה שודרה תחילה בין השנים 1963 – 1965 ולאחר מכן לאורך שש עונות נוספות בין 1979 – 1985.
הסרט והסדרה עסקו בכלב רועים גרמני הנודד ממקום למקום ומסייע לאנשים במצוקה. את הנווד גילם במרבית הפרקים כלב בשם לונדון. אף על פי שרבים מן האנשים להם סייע ביקשו לאמצו, הוא העדיף להמשיך בנדודיו. לכלב לא היה שם (זולת שמות חיבה שניתנו לו על ידי אנשים להם סייע), ולא נמסר בסדרה כל מידע על מוצאו, מניעיו או יעדו. בסדרה השתתפו בתפקידי אורח כוכבי התקופה כגון מייקל איירונסייד, ריי וולסטון, ג'יימס מקארתור, אייב ויגודה, לזלי נילסן, מייגן פולווס ודפורסט קלי, אולם הדמות הקבועה היחידה הייתה הכלב האלמוני עצמו. בפרק משנת 1979 השתתף גם מייק מאיירס, אז בן 16.
הסדרה שודרה בטלוויזיה הישראלית בשנות השמונים.
גיקטופיה
גיקטופיה הוא קומיקס רשת ישראלי (Web-comics) המתפרסם מדי שבוע באתר הגיימינג "Vgames" מאז 2008. הקומיקס נכתב ואויר על ידי תומי זנדשטיין.
עלילת הקומיקס.
חוברת ראשונה.
גבי הוא חובב גיימינג גדול, המקבל הצעה לעבוד ב"גיקטופיה" - חנות ענקית הכוללת בה משחקייה וחנות גיימינג, לצד העובד השני אלכס. גבי כמובן מקבל את העבודה, ונקלע לשלל מצבים מוזרים בחנות.
במהלך החוברת גבי קונה את הלפטופ, לפטופ פרנואידי שיכול לדבר בעצמו, ותמיד צועק ומתבכיין שיש לו וירוס.
בהמשך החוברת גבי פוגש בעצמו מהעתיד, (עתידגבי) שמזהיר אותו לראות טריילר של משחק חדש מכיוון שהוא יפתח לו ציפיות לא נכונות, ומאז גבי ועתידגבי מתיידדים, ועתידגבי הופך לדמות קבועה.
כשגבי רוצה להוריד את המשחק ספור, הוא פוגש במתכנת שלו, וויל רייט. רייט נוהג לקרוא לכל הסובבים אותו "פיראט".
חוברת שנייה.