ב־11 ביוני 1948, ממש לפני כניסת ההפוגה הראשונה לתוקף, תקפו כוחות הלגיון שבאזור לוד ורמלה, והגיעו עד כפר עאנה (ליד נוה מונוסון), ממש בפאתי גוש דן. כאשר צבא עיראק עומד בקו החזית בראש העין ומגדל צדק.
ברקע מצב זה הוכנה תוכנית התקיפה של כוחות צה"ל במבצע דני.
מטרות מבצע דני היו:
מטרה כללית יותר של המבצע הייתה נטילת היוזמה ההתקפית מן הלגיון בגזרה זו.
ב־10 ביולי כבש כוח של גדוד 42 את מפקדת חסן סלאמה, שבין רמלה לבאר יעקב.
משה דיין היה מפקדו של גדוד הפשיטה 81 בחטיבה 8 (גדוד הקומנדו). כוח מהגדוד בפיקודו של רב־סרן משה דיין, טעה בניווט ופרץ בלי תכנון את קו העמדות בלוד וחדר לעיר. שאר הכוח פנה דרומה לכוון מבואות הצפוניים של רמלה, בדרכם הגיעו לטגארט המשטרה בדרך לוד-רמלה. והגיעו עד לפאתי העיר רמלה, באותו הערב הוטל על גדוד 42 מחטיבת קרייתי לתקוף את רמלה מכיוון מערב. כוחות הלגיון בעיר, והכוחות שהיו בטגארט בתחנת המשטרה שבדרך לוד–רמלה, נסוגו לעבר בית-סירא.
במאמר של משה דיין מפורטת תמונת הקרב בטגארט, כשהגיעו פלוגת הזחלים והג'יפים מכוון לוד הייתה בתחילה הפתעה גמורה של הלגיון שהיה ערוך בטגארט, בהמשך נפתחה אש חזקה. ממכונות ירייה שהיו בראש המגדל ומאשנבי המגדל כאן התפתח קרב קצר כולל רימונים שנזרקו מהמשטרה אל הכוח. רימון פגע ברכב וחייליו נפצעו מכאן המשיך הגדוד בתנועה לעבר רמלה.
במקביל נכנסו לקרב יחידות חטיבת יפתח" להשלמת הכיבוש של הערים רמלה ולוד. כוח מחטיבת קרייתי השתלט על בית חסן סלאמה בקרבת רמלה ותפס עמדות ממערב לעיר לקראת כיבושה בשלב מאוחר יותר. ב־11 ביולי סמוך לחצות החל צה"ל להפגיז את בתי העיר רמלה בארטילריה ובמקביל פיזר כרוזים בעיר וקרא לתושביה להיכנע. בבוקר למחרת החל משא ומתן עם נכבדי העיר על כניעתה. בשעה 6:30 נכנס כוח מגדוד 42 לעיר, ולא נתקל בהתנגדות. בשעה 8:00 ניתנה הוראה להפסיק את האש, תושבי העיר נכנעו, והחלה סריקת בתי העיר ואיסוף נשקם. רוב תושבי העיר נטשו אותה במהלך המלחמה, וחלקם גורשו לאחר מבצע 'דני', בעיר נותרו כמה מאות תושבים מוסלמים ונוצרים.
מסוף שנת 1948 מדינת ישראל החלה ליישב את רמלה ביהודים.
שימושי המצודה לאורך השנים.
לאחר השלמת בניית המצודה מדגם "תחנה כפרית" (2nd Class Police Station) היא שימשה את הצבא הבריטי עד שנת 1948 לשיטור ושליטה על האוכלוסייה המקומית ובעיקר התערבה בפרעות ואירועים של הערבים.
עם סיום המנדט הייתה החלטה של הבריטים להעביר את השליטה בכל מצודות הטגארט לאוכלוסייה המקומית באזור בו הייתה המצודה. מאחר שרמלה הייתה עיר ערבית, העבירו הבריטים את שתי המצודות שברמלה לידי הערבים והלגיון.
לאחר יציאת הבריטים היו קרבות קשים במלחמת השחרור כנגד האוכלוסייה המקומית ונגד הכוחות של צבאות ירדן עיראק ומצרים. נושא מרכזי במבצעי צה"ל ושאר הכוחות הלוחמים היה כיבוש המשטרות ומצודות הטגארט בארץ.
המצודות ברמלה נכבשו במבצע דני במלחמת השחרור ולאחר מלחמת השחרור והקמת המדינה הועברו שתי מצודות הטגארט לידי המשטרה.
מצודת הטגארט על הדרך בין רמלה ללוד שימשה תחילה כתחנת משטרה ומתקן כליאה. בשנת 1950, הוכרז המבנה כבית הסוהר המרכזי של שירות בתי הסוהר – "כלא רמלה". עם השנים הורחב שטח הכלא ונוספו לו אגפים רבים.
בית הסוהר נפתח רשמית בשנת 1954, לאחר שעבר עבודות שיפוץ ובנייה והתאמה לסטנדרטים החדשים של שירות בתי הסוהר.
בשנת 1962 הוצא להורג בכלא רמלה הפושע הנאצי אדולף אייכמן.
בשנת 1975 הוקם בבית הסוהר מרכז תעסוקה, אשר תורם לתהליך שיקום האסירים.
בשנת 1984 נפתח מרכז החינוך הראשון בשירות בתי הסוהר. מרכז החינוך נועד לאפשר לאסירים לרכוש השכלה, חינוך והעצמה לצורך קידומם האישי לחיים נורמטיביים.
באמצע שנות ה־80 שונה שמו של בית הסוהר לשמו הנוכחי – "כלא איילון" שם שניתן לו בשל מיקומו הגאוגרפי, בלִבּו של עמק איילון.
המצודה כיום נמצאת בלב כלא איילון, מאפייניה המרכזיים נותרו כשהיו, מבנה מוקף בחומה סביב ובשני מגדלי שמירה בצידה המזרחי. חדרי המצודה משמשים את מינהלת שירות בתי הסוהר.
קישורים חיצוניים.
מהלך הקרבות במבצע "דני"
כמאל קלצ'דרולו
כמאל קלצ'דרולו (נולד בשם כמאל קרבולוט ב־17 בדצמבר 1948) הוא פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי טורקי, מנהיג מפלגת העם הרפובליקנית ומנהיג האופוזיציה הראשית בטורקיה מאז 2010. כיהן כחבר פרלמנט עבור מחוז הבחירות השני באיסטנבול בין השנים 2002–2015 וכמחבר פרלמנט למחוז הבחירות השני של איזמיר החל מ־7 ביוני 2015.
לפני כניסתו לפוליטיקה, קלצ'דרולו היה עובד מדינה וכיהן כנשיא המוסד לביטוח סוציאלי (SSK) בין השנים 1992–1996 ושוב בין 1997 ל־1999. הוא נבחר לפרלמנט בבחירות הכלליות בשנת 2002 והיה למנהיג המפלגה של CHP. בבחירות המקומיות ב־2009 הוא היה מועמד כמועמד CHP לראשות עיריית איסטנבול והפסיד למפלגת ה- AKP ("מפלגת הצדק והפיתוח") עם 37% מהקולות, שם המועמד מ־AKP קיבל 44.71% מהקולות. הוא נבחר לסגן יו"ר האינטרנציונל הסוציאליסטי ב־31 באוגוסט 2012.
לאחר שדניז בייקל התפטר ממנהיגות המפלגה בשנת 2010, קלצ'דרולו הכריז על מועמדותו ונבחר פה אחד ללא התנגדות כמנהיג ה־CHP. הוא נתפס כסביר להפיח חיים חדשים ב־CHP. אף כי CHP ראתה עלייה בהמשך בחלקה בהצבעה, היא לא זכתה בשום בחירות החל משנת 2019.
ילדותו ונעוריו.
קלצ'דרולו נולד ב -17 בדצמבר 1948 בכפר בלג'ה באזור נזמייה במחוז טונצ'לי, במזרח טורקיה לקמר, רשם בטאבו ו ימוש אשתו. הוא היה הרביעי מבין שבעה ילדים. אביו היה בין אלפי אלווים הגולים בעקבות מרד דרסים שכשל.
לדברי אידריס גירסוי, משפחתו השתייכה למטה צ'בליגילר של שבט קוריישן ובמקור זהזה, אך קלצ'דרולו אמר כי הרקע שלו הוא טורקמני . אביו שינה את שם משפחתם בשנות החמישים מקארבולוט במקור לקלצ'דרולו מכיוון שלכל האנשים בכפר בו התגוררו היה שם משפחה זהה.
כמאל המשיך את השכלתו היסודית והתיכונית במקומות שונים כמו, טונצ'לי ארצ'יס גנצ' ו- אלאזי. הוא למד כלכלה באקדמיה לכלכלה ומדעים מסחריים באנקרה (כיום אוניברסיטת גאזי ), משם סיים את לימודיו בשנת 1971. בימי נעוריו התפרנס ממכירת סחורות.
קריירה מקצועית.
לאחר האוניברסיטה, נכנס כמאל קלצ'דרולו למשרד האוצר כמתמחה בחשבונאות בשנת 1971. בהמשך קודם לרואה חשבון ונשלח לצרפת להכשרה מקצועית נוספת. בשנת 1983 מונה לסגן מנכ"ל מחלקת הכנסות באותו משרד. באותה תקופה הוא עבד בצמוד ל ראש הממשלה תורגוט אוזל. בשנת 1991, קלצ'דרולו הפך למנכ"ל הארגון לביטוח לאומי לאומנים ועצמאיים (בא-קור). בשנה שלאחר מכן מונה למנכ"ל הארגון לביטוח לאומי (SSK).
בשנת 1994, קלצ'דרולו זכה בתואר "עובד המדינה של השנה" על ידי "כתב העת אקונומיק" טרנד.
כמאל קלצ'דרולו פרש מהארגון לביטוח לאומי בינואר 1999. קלצ'דרולו לימד באוניברסיטת הג'טפה והיה יו"ר הוועדה המתמחה בכלכלה הבלתי פורמלית במסגרת הכנת תוכנית החומש השמינית ה. הוא גם פעל כחבר הוועד המנהל של בנק איש.
תחילת הפעילות הפוליטית.
חבר פרלמנט.
קלצ'דרולו פרש מהבירוקרטיה בשנת 1999 וניסה להיכנס לפוליטיקה מתוך מפלגת השמאל הדמוקרטית של בולנט אג'וויט. קלצ'דרולו נקרא לעיתים קרובות "כוכב ה־DSP". נטען כי יהיה מועמד ל־DSP בבחירות הכלליות הקרובות 1999 (בהן ה־DSP הגיע למקום הראשון). עם זאת, הוא לא הצליח במיזם זה מכיוון שלא יכול היה להופיע ברשימת המועמדים של המפלגה. במקום זאת, במהלך היותו יושב ראש של עמותה שמטרתה להגן על תשלומי המס של האזרחים, הוא הוזמן על ידי מנהיג ה־CHP דניז בייקל להצטרף למפלגתו. קלצ'דרולו נענה להזמנה.
לאחר הבחירות הכלליות ב־2002, הוא נכנס לפרלמנט כציר מאיסטנבול. בבחירות הכלליות ב־2007 הוא נבחר שוב לפרלמנט. הוא הפך לסגן יו"ר של הקבוצה הפרלמנטרית של מפלגתו.
מאמצי קלצ'דרולו לחשוף רשלנות בקרב פוליטיקאים בכירים במפלגת הצדק והפיתוח (AKP) הביאו אותו לכותרות בתקשורת הטורקית. שני סגני יו"ר של מפלגת ה־AKP השלטת, שבאן דישלי ודנגיר מיר מהמט פרט, התפטרו מתפקידם בהתאמה במפלגה בעקבות ויכוחים טלוויזיוניים עם קלצ'דרולו. יתרה מזאת, הוא האשים בפומבי את ראש עיריית אנקרה, מליא גוקצ'ק המזוהה עם AKP, בשותפות בשערוריית שחיתות הנוגעת לצדקה "דניז פנרי" שבסיסה בגרמניה.
2009 מועמד לראשות עירית איסטנבול.
קלצ'דרולו הוכרז כמועמד של ה CHP לראשות העיר איסטנבול בבחירות לרשויות המקומיות ב -2009 על ידי מנהיג המפלגה דניז בייקל ב 22- בינואר 2009. קלצ'דרולו הכריז כי ינהל את הקמפיין שלו על בסיס פוליטיקה נקייה, תוך שהוא נודר לפתוח תיקים של שחיתות נגד קאדיר טופבאש ראש העירייה המכהן מטעם ה-AKP, . בטענה כי יעבוד עבור עובדי איסטנבול, הוא גם קרא לטופבאש לעימות טלוויזיוני.
בבחירות, קלצ'דרולו הובס על ידי טופבאש עם 37% מהקולות ל 44.7% של טופבאש.
הבחירה להנהגת CHP.
מנהיג ה- CHP במשך זמן רב, דניז בייקל, התפטר מתפקידו ב־10 במאי 2010 בעקבות שערוריית קלטת וידאו. קלצ'דרולו הודיע על מועמדותו לתפקיד ב־17 במאי, חמישה ימים לפני ועידת המפלגה הקרובה. על פי הדיווחים, המפלגה הייתה חלוקה בסוגיית המנהיגות, כאשר הוועד המנהל המרכזי שלה עמד על כך שבייקאל יחזור לתפקידו. אך לאחר שקלצ'דרולו קיבל את תמיכתם של 77 מ -81 יושבי ראש המחוז של מפלגתו, בייקל החליט שלא להתמודד בבחירות חוזרות.
על מנת שהמועמדות תהפוך לרשמית, תקנות CHP מחייבות תמיכה של 20% מצירי הוועידה. בוועידת המפלגה, שהחלה ב 22 במאי 2010, קיבלה מועמדותו של קלצ'דרולו את חתימותיהם של 1,246 מתוך 1,250 הצירים, שקבעו שיא חדש עבור CHP.