באוקטובר 2013, אתר "Deadline" דיווח כי אולפני מארוול מפתחים ארבע סדרות דרמה ומיני סדרה שיופצו בשירותי VOD וכבלים, וכי רשתות נטפליקס, אמזון ו-"WGN America" מביעות בהן עניין. כמה שבועות לאחר מכן, אולפני מארוול ודיסני הודיעו כי אולפני אולפני ABC וחטיבת הטלוויזיה של אולפני מארוול יפיקו ארבע סדרות לייב אקשן המבוססות על דמויותיהם של דרדוויל, ג'סיקה ג'ונס, לוק קייג' ואיירון פיסט, שיובילו למיני-סדרה על קבוצת דפנדרס ויופצו בצפיית סטרימינג בשירות נטפליקס. בנובמבר 2015, העורך הראשי של מארוול קומיקס ג'ו קסאדה אמר כי מארוול לא חוששים לשנות את הרכב חברי הקבוצה המוכר בקומיקס - דוקטור סטריינג', הענק הירוק, נאמור והגולש הכסוף - היות שהקבוצה לא מוכרת, וניתן לשנות אותה עבור היקום הקולנועי. נוסף לכך, הוא אמר כי לאולפנים יש "רעיון נפלא" להיווצרות הקבוצה לשמה ביקום הקולנועי.
באפריל 2016 הודיעו אולפני מארוול כי מרקו רמירז ודאגלס פטרי, ששימשו כמפיקים בפועל בעונתה השנייה של הסדרה "דרדוויל", ישמשו כמפיקים בפועל של "המגנים" יחד עם יוצר הסדרה "דרדוויל" דרו גודארד. ביולי 2016, ראש חטיבת הטלוויזיה של אולפני מארוול ג'ף לואב אמר כי המיני-סדרה היא אירוע חד פעמי של עונה בעלת שמונה פרקים, וכי פטרי ורמירז מתייעצים עם מליסה רוזנברג, צ'או הודרי קוקר וסקוט באק - יוצרי הסדרות "ג'סיקה ג'ונס", "לוק קייג'" ו"איירון פיסט" בהתאמה - בנוגע לתגובת הדמויות לסיטואציות מסוימות. נוסף לכך, שלושת המפיקים קראו את תסריט הסדרה וייעצו בנוגע לדמויותיהם. לואב השווה את שיתוף הפעולה לגישתו של ג'וס וידון לקרוס-אובר הדומה "הנוקמים", בה וידון שיתף פעולה עם יוצרי , אבל הפך את הסרט ל"דבר משלו".
פטרי התפטר מתפקידו כמפיק בפועל בתחילת שלב הצילומים באוקטובר 2016. לואב הסביר כי לאחר סיום כתיבת התסריט, האולפנים רצו להמשיך לעבוד עם רמירז, ופטרי החליט לעזוב כדי להתמקד בפרויקטים אחרים.
כתיבה.
בסוף מאי 2016, רמירז ופטרי סיימו לכתוב תסריט למיני-סדרה, המבוסס על "מבנה רופף" מאת לואב. זה האחרון תיאר את הסיפור השלם כ"אפי", ואמר כי לכל אחת מהדמויות "יש תפקיד גדול... שבו כולם מרגישים כאילו הם מספרים עוד מסיפורם האישי". כוונת הכותבים הייתה שהמיני-סדרה תרגיש כמו עונה בין עונות סדרות הסולו של הדמויות. לואב השווה את הדינמיקה בין הדמויות למשחקים האולימפיים, בהם "אתה מכיר את כל האתלטים בנקודות שונות בקריירה שלהם, כשלאחר ארבע שנים הם מתאחדים ומתחרים זה בזה". קוקר השווה את הסדרה להיווצרות האקס-מן, וולטרון והוו טאנג קלאן. גודארד דיבר על הז'אנר של הסדרה, היות שכל אחד מהסדרות שונה מהשנייה בדרכה שלה, והרגיש כי כולן יוצרות "ז'אנר משלהן". רמירז אמר כי יצירת הטון של הסדרה הייתה "אחד החלקים המאתגרים והמרגשים ביותר בפרויקט הזה", וכי "מיזוג כל האלמנטים מהסדרות הקודמות יוצר טון אחד שונה".
בהתייחסות להשוואה ל"נוקמים", לואב אמר שהמטרה ב"המגנים" הייתה לנסות לעשות את התהליך שונה, ואמר ש"ראינו איך הנוקמים התאספו, וזה [דפנדרס] לא ילך בצורה חלקה כמו שתרצה". הוא הוסיף כי "לדפנדרס אין אות מייצגת על החגורה או מגדל", ושצוות התסריטאים הסכים מההתחלה שבסוף הסדרה הדמויות יכולות להיפרד בטעם רע. לואב המשיך ואמר, "השמיים לא ייפתחו וחייזרים לא יצאו החוצה, זה תפקידם של הנוקמים, זו העבודה שלהם. גיבורי הרחוב באים ממקום מאוד אמיתי". בנוגע לאנטגוניסט, רמירז אמר כי הצבת הדפנדרס מול איום חייזרי כמו ב"נוקמים" לא הייתה אופציה מעולם, היות שהעלילה תמיד הייתה על רמת הרחוב בניו יורק. בנוסף, היה זה אתגר ליצירת דמות אנטגוניסטית, היות שארבעת הדפנדרס הוצגו כ"אנשים מאוד חזקים" בסדרותיהם, ונבל המיני-סדרה צריך להציע אתגר לארבעתם ביחד. ליצירת שיתוף-הפעולה, רמירז אמר כי כל דפנדר מתחיל בחקירת תעלומה בנפרד, וארבעתם מגיעים לאותו המקום בעקבות "שביל פירורי הלחם".
אגם לאלולאלו
אגם לאלולאלו הוא אגם לוע שנמצא במערב האי ואליס, אחד האיים באוקיינוס השקט שמרכיבים את ואליס ופוטונה. עם שטח של 12 הקטאר, אגם הלוע הזה הוא גוף המים הגדול ביותר בוואליס ופוטונה.
באגם חיים שני מיני דגים: "Oreochromis mossambicus" ,ו-"Anguilla obscura" (מין של צלופח). הנוכחות של המין השני באגם בלי קשר למקור מים מלוחים הוא, ככל הידוע, ייחודי. המליחות הגבוהה של המים העמוקים באגם מצביע, עם זאת, על קשר עם מים מליחים.
מטוסי קרב אמריקאים שהוצבו באיי במלחמת העולם השנייה זרקו לתוך האגם ציוד מיותר לפני שהם עזבו את האי בסוף המלחמה
יחסי אוסטריה–גרמניה
היחסים בין רפובליקת אוסטריה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה הם יחסים היסטוריים שתחילתם עוד בימי הביניים, אז היו השתיים מאוחדות תחת האימפריה הרומית הקדושה, ולאחר מכן תחת הקונפדרציה הגרמנית. במהלך המאה ה-19 רבו אוסטריה בהנהגת בית הבסבורג ופרוסיה בהנהגת בית הוהנצולרן על ההגמוניה בגרמניה, ולבסוף ניצחה פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ואיחדה את גרמניה בהנהגתה, בעוד שאוסטריה נדחקה הצידה והקימה את האימפריה האוסטרו-הונגרית.
לאחר מכן השלימו השתיים והתאחדו בברית שלושת הקיסרים ובברית המשולשת, ואף שיתפו פעולה ביניהם במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר התבוסה במלחמה נאסר על השתיים להתאחד, ואוסטריה נותרה מדינה עצמאית עד האנשלוס בשנת 1938. במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה אוסטריה חלק מגרמניה הנאצית, ולאחר המלחמה חזרה ונעשתה מדינה עצמאית.
כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, ומקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים.
היסטוריה.
האימפריה הרומית הקדושה.
בימי הביניים היו כל השטחים שנכללים היום בגרמניה, אוסטריה, צ'כיה, סלובניה ועוד, מאוחדים תחת שלטון האימפריה הרומית הקדושה, שנשלטה החל משנת 1440 על ידי בית הבסבורג.
בתחילת המאה ה-18 עלתה ממלכת פרוסיה תחת שלטון בית הוהנצולרן ככוח משפיע נוסף על המדינות השונות, ובין השנים 1740–1763 לחמו פרוסיה ואוסטריה בסדרת מלחמות על השלטון בשלזיה.
המלחמות הנפוליאוניות.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות שיתפו השתיים פעולה נגד הקיסרות הצרפתית הראשונה, אולם הובסו על ידי נפוליאון, ובשנת 1806 פורקה האימפריה הרומית הקדושה והוקמה האימפריה האוסטרית.
המאה ה-19.
לאחר תבוסתו של נפוליאון בשנת 1815, שיתפו השתיים פעולה בקונגרס וינה, ולאחר מכן הקימו את הקונפדרציה הגרמנית. באותה תקופה עלתה תנועת הפאן-גרמניות - שדגלה באיחוד כל דוברי השפה הגרמנית למדינה אחת גדולה, ובעקבות כך חזר והתעורר מתח בין שתי המדינות על ההנהגה בגרמניה. בשנת 1834 הקימה גרמניה את הצולפריין - איחוד מכס בין המדינות הגרמניות השונות, שהיווה בסיס להקמת איחוד מדיני.
בשנת 1864 שיתפו השתיים פעולה במלחמת שלזוויג השנייה נגד דנמרק, ווכבשו את שלזוויג-הולשטיין. לאחר מכן תמרן אוטו פון ביסמרק את אוסטריה ליצירת סכסוך בנוגע לשלטון בשטחים הכבושים, ובעקבות כך פרצה מלחמת אוסטריה–פרוסיה, שבמהלכה הובסה אוסטריה, ונאלצה לפרוש מהנהגת גרמניה. בשנת 1867 הקימה פרוסיה את הקונפדרציה הצפון-גרמנית בראשותה, ולאחר הניצחון הגדול במלחמת צרפת–פרוסיה הוקמה הקיסרות הגרמנית בראשותה.
בשנים לאחר מכן השלימו השתיים, מתוך הבנה שיש להם אינטרסים משותפים, והחשש האוסטרי מרוסיה לעומת החשש הגרמני מצרפת. בעקבות כך הוקמה הברית הכפולה בשנת 1879, שהורחבה בשנת 1882 ליצירת הברית המשולשת יחד עם איטליה.
מלחמת העולם הראשונה ולאחריה.
לאחר רצח פרנץ פרדיננד ביוני 1914 גיבתה גרמניה את אוסטריה בכל הנוגע לדרישותיה מסרביה, ובעקבות כך פרצה לבסוף מלחמת העולם הראשונה. השתיים שיתפו פעולה במהלך המלחמה, אולם לבסוף נחלו תבוסה מידי מעצמות ההסכמה.
בחוזה סן-ז'רמן פורקה אוסטריה, ועל שטחיה הוקמו צ'כוסלובקיה, ומדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים, ושטחים נוספים נמסרו לאיטליה, פולין ורומניה, וכן נאסר עליה להתאחד עם גרמניה. בעקבות המלחמה התרבתה האבטלה בשתי המדינות, ועלה כוחם של הלאומנים.
בשנת 1933 עלה אדולף היטלר לשלטון בגרמניה, אולם אנגלברט דולפוס וקורט שושניג סירבו בכל תוקף לניסיונות הסיפוח הגרמניים.
האנשלוס ומלחמת העולם השנייה.
בשנת 1938 סיפחה גרמניה הנאצית את אוסטריה, לאחר מסע איומים והפחדות כלפי המנהיגות האוסטרית. לאחר האנשלוס הפכה אוסטריה למחוז בגרמניה הנאצית בשם "אוסטמארק". ב-10 באפריל אותה שנה נערך ביוזמת הנאצים משאל עם לגבי הסיפוח, (אף שתוצאותיו היו ברורות מראש משום שנערך באווירה של איומים וטרור) אשר אישר את האיחוד ברוב של 99.73%.
אוסטריה לא התקיימה כמדינה עצמאית במהלך מלחמת העולם השנייה, והגם שבאופן טכני האיחוד עם גרמניה היה תוצאה של פלישה צבאית, רבים מן האוסטרים אהדו את המשטר הנאצי ואף לקחו חלק בפשעיו, ורוב הקהילה היהודית האוסטרית, שתרמה תרומה גדולה לחיי הרוח באוסטריה אולצה לצאת לגלות או שנספתה בשואה. גם פוליטיקאים סוציאליסטים, קתולים ומלוכנים הוכרחו לצאת לגלות או שנעצרו על ידי הנאצים. אמנם היו קיימות קבוצות התנגדות אוסטריות, אבל אף אחת מהן לא הייתה מוצלחת במיוחד.
ב-28 במרץ 1945 חצו חיילים אמריקאים את הגבול האוסטרי מכיוון איטליה, ויומיים אחריהם נכנס גם הצבא האדום מהונגריה. ב-13 באפריל כבשו הכוחות את וינה. אירוע זה ציין את קיצו של השלטון הנאצי באוסטריה וחזרתה של אוסטריה לעצמאות, כחודש לפני כניעת גרמניה.
לאחר המלחמה היו שתי המדינות מחולקות לאזורי כיבוש, אשר בגרמניה נמשכו עד לשנת 1949, אז הוקמו גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית, ואילו באוסטריה נמשך הכיבוש עד לשנת 1955.