ג'וניוס ריצ'רד ג'אייווארדנה (בסינהלית: ජුනියස් රිචඩ් ජයවර්ධන, בטמילית: ஜூனியஸ் ரிச்சட் ஜயவர்தனா; 17 בספטמבר 1906 - 1 בנובמבר 1996), ידוע בסרי לנקה בראשי התיבות ג'יי.אר, היה מדינאי ופוליטיקאי סרי לנקי שהיה מנהיג סרי לנקה מ-1977 עד 1989. הוא כיהן כראש ממשלת סרי לנקה מ-1977 עד 1978 וכנשיא סרי לנקה השני מ-1978 עד 1989. הוא היה מנהיג התנועה הלאומנית בציילון (כיום בסרי לנקה) וכיהן במגוון תפקידים בממשלה בעשורים הבאים לעצמאותה של המדינה. הוא היה חבר ותיק במפלגה הלאומית המאוחדת והוביל אותה לניצחון מוחץ בבחירות 1977 ושימש כראש ממשלה במשך חצי שנה לפני שהפך לנשיא בעל הסמכויות הביצועיות הראשון של המדינה על פי החוקה המתוקנת.
ראשית חייו והשכלה.
ג'אייווארדנה, שנולד למשפחה ציילונית בולטת באי עם קשר חזק עם למקצוע המשפטי, היה הבכור מבין 11 ילדים. אביו היה השופט יוג'ין וילפרד ג'אייווארדנה, נשיא בית המשפט העליון של ציילון ואמו הייתה אגנס הלן דון פיליפ  וויג'וורדנה, בתו של סוחר אמיד. דודיו היו הקולונל תיאודור ג'אייווארדנה, השופט ולנטיין ג'אייווארדנה והעיתונאי בראון ד'ויג'אייווארדנה.
הוא גודל בידי אומנת אנגלית וקיבל את השכלתו היסודי שלו בבישופ קולג' שבקולומבו ואת השלכתו התיכונית רכש בקולג' המלכותי בקולומבו. בקולג' המלכותי הוא שיחק בקבוצת הקריקט של המכללה. מאוחר יותר היה שימש כמזכיר של איחוד בוגרי המכללה.
ב-1926 ג'אייווארדנה הלך ללמוד באוניברסיטת ציילון קולג' כדי לדעת קרוא וכתוב באנגלית, לטינית וללמוד לוגיקה וכלכלה. הוא קיבל רשומה אקדמית מכובדת והראה עניין רב בספורט. בשנת 1928 הוא עבר ללמוד חוק ומשפט במכללה למשפטים של אוניברסיטת ציילון והתמחה בתור עורך דין, החל את התמחותו בבר לא רשמי, לתקופה קצרה. ג'אייווארדנה המיר את דתו מנצרות לבודהיזם בצעירותו.
קריירה פוליטית.
ג'אייווארדנה לא עסק בחוק זמן רב. ב-1938 הוא הפך לפעיל במפלגת הקונגרס הלאומי של ציילון (CNC), שהייתה הפלטפורמה הארגונית לתנועה הלאומנית של ציילון (שמה של המדינה שונה ב-1972 ל"סרי לנקה"). הוא נבחר אל המועצה המדינה בשנת 1943. במהלך מלחמת העולם השנייה, ג'אייווארדנה, יחד עם לאומנים אחרים, יצר קשר עם האימפריה היפנית ודיבר על מרי אזרחי ולהוציא את הבריטים מן האי.
לאחר שהצטרף למפלגה הלאומית המאוחדת עם הקמתה בשנת 1946, הוא מונה לשר האוצר בקבינט הראשון של בתולדות המדינה בשנת 1947. הוא מילא תפקיד מרכזי בחלקה של ציילון בחוזה סן פרנסיסקו.
האינטליגנציה החריפה של ג'אייווארדנה ומיומנויותיו הפוליטיות המתוחכמות, הקנו לו תפקידים מובילים בממשלה (1947–1956, 1965-1970) ובאופוזיציה (1956-1965 ו- 1970–1977). בשנת 1951 הוא היה חבר בוועדה שבחרה ההמנון הלאומי של סרי לנקה.
נשיא סרי לנקה.
ג'אייווארדנה נבחר לנשיאות סרי לנקה ב-1978. כנשיא הוא ניסה להפסיק את המהומות שהוצתו במסגרת מלחמת האזרחים בסרי לנקה על ידי הכרה אוטונומית בטיגריסי השחרור של טאמיל אילם צפון ובמזרח המדינה.
יחסו לישראל.
ג'אייווארדנה היה ידיד ותיק של ישראל, בעל אישיות דומיננטית שהתערב במהלכים מדיניים של הממשלה בניגוד לקודמיו בתפקיד שנהגו שלא להתערב בהחלטותיהם של ראשי הממשלה השונים שכיהנו בימי כהונתם. באותה התקופה החל משא ומתן עם ישראל בחשאי. בימי כהונתו לישראל הוצע לחדש את היחסים (שנותקו ב-1970) באופן חלקי תוך הקמת "מדור אינטרסים" שיפעל בחסות אחת מהשגרירויות של אחת ממדינות העולם המערבי בקולומבו. בסרי לנקה הסכימו לכך, בתנאי ש"מדור האינטרסים" יפעל בחסות שגרירות ארצות הברית בעיר. בראשית שנת 1984 מחלקת המדינה של ארצות הברית הודיעה כי מסכימה לתוואי, אם כי הוחלט שה"מדור" לא ישוכן במשכן השגרירות עצמה אלא במשרד נפרד משלו.
ב-1 ביוני 1984 נחתם הסכם בנדון. לראש המדור נתמנה דוד מתני. בתחילת דרכו של ה"מדור" דאג הנשיא ג'אייווארדנה להסתיר את הידיעה על חידוש היחסים הדיפלומטיים עם ישראל מפני שר החוץ שאהול חאמיד המוסלמי, אך לא לאורך זמן. חאמיד לא גילה התנגדות לכך ובצעד מפתיע סייע לנשיא להתגבר על המחלוקת שצעד זה הביא אתו. משרד החוץ של סרי לנקה פרסם הודעה ובה נכתב שהאמריקאים סייעו לסרי לנקה להשיג סיוע מישראל בלחימה נגד הטרור הטמילי. סרי לנקה פנתה בנוסף לישראל למדינות אחרות, אך רק ישראל נענתה לכך.
שירו שיר לפיהרר
שירו שיר לפיהרר או שירו לפיהרר כי בא אביב או האביב של היטלר (באנגלית: Springtime for Hitler: A Gay Romp With Eva and Adolf at Berchtesgaden) הוא מחזמר פיקטיבי בסרטו של מל ברוקס משנת 1967 "המפיקים", כמו גם בעיבודו התיאטרלי של הסרט למחזמר, ובעיבוד הקולנועי של המחזמר לסרט. זהו מחזמר על אדולף היטלר, שנכתב על ידי פרנץ ליבקינד, נאצי בעבר ומחזאי בהווה, תפקיד אותו גילם במקור קנת' מארס (ובהמשך בראד אוסקר וויל פארל בגרסה הבימתית המקורית ובסרט הקולנוע משנת 2005 בהתאמה).
בסרט, המפיק מקס ביאליסטוק ורואה החשבון שלו ליאו בלום זוממים להוציא לפועל תוכנית הונאה: לצורך העלאת הפקה חדשה בברודוויי הם יגייסו מימון משמעותי על ידי מכירת 25,000% של המחזה, ואז יגרמו לו להיכשל, ולבסוף ישמרו את כל הכסף הנותר לעצמם. כדי לוודא שהמחזה יהיה כישלון טוטאלי, מקס בוחר ב-"שירו שיר לפיהרר" - מחזה חסר הטעם (שאותו הוא מתאר כ"מכתב אהבה כמעט לאדולף היטלר"), שוכר את הבמאי הגרוע ביותר שהוא יכול למצוא (רוג'ר דה-ברי, קריקטורה סטריאוטיפית של הומוסקסואל טרנסווסטיט), ולתפקיד הראשי של היטלר מלהק היפי חסר-אחריות בשם לורנצו סנט דובואה (הידוע גם בראשי התיבות של שמו - LSD), שבכלל הגיע בטעות לאודישן, לאחר שנכנס לתיאטרון הלא נכון.
סינופסיס.
המחזמר מתחיל בקטע מוזיקלי, ששמו כשם המחזמר - "להיות או לא להיות" (באנגלית: To Be or Not to Be). בשלב מסוים, הקטע המוזיקלי, המלווה ברקדנים במדי פלוגות הסער הנאציות, יוצרים מבנה של צלב קרס בסגנונו של באזבי ברקלי. המחזה מזעזע מיד את כל הנוכחים בקהל למעט המחבר, וכאשר צופה אחד ויחיד פורץ במחיאות כפיים - הוא מיד ננזף ומושתק על ידי צופים אחרים שמסביבו. בעוד ההצגה ממשיכה הקהל מתחיל לצאת מאולם התיאטרון בהפגנתיות, ואז תחילה הסצנה הראשונה של המחזה, עם לורנצו סנט דובואה לבוש במדים נאצים מלאים ומדבר כמו ביטניק. הקהל הנותר מתחיל לצחוק בקול רם, בחושבו שמדובר בסאטירה, ולמשמע הצחוקים - הצופים שיצאו מהאולם חוזרים למקומותיהם.
המחזאי פרנץ ליבקינד חש סלידה מתגובת הקהל, נעמד מאחורי הבמה ומתיר את הכבל המחזיק את הווילון שנסגר. הוא ממהר לצאת אל הבמה, מתעמת עם הקהל ומתרעם על הטיפול במחזהו האהוב. במהלך העימות הזה שלו, פרנץ מקבל מכה בראשו ונופל. ההצגה נמשכת, והקהל מניח שההופעה שלו הייתה חלק מהמחזה.
המחזה מקבל ביקורות נלהבות, המבטיחות את הצלחתו הכלכלית (ואת הרשעתם של שני המפיקים, כאשר מעשה ההונאה שלהם יתגלה).
גרסאות שונות.
בגרסת המחזמר ובסרט המוזיקלי המבוסס עליו, תפקידו של לורנצו סנט דובואה לא נכלל, ואת היטלר מגלם הבמאי דה-ברי, שמבצע שיר סולו "הייל לעצמי" ("Heil Myself"), בהופעה המזכירה את ג'ודי גרלנד. פרנץ ליבקינד היה בחירתו המקורית של מקס ביאליסטוק לגלם את היטלר, אבל בשל תאונה מצערת, הוא שובר את רגלו (באופן אירוני, שכן המונח "לשבור רגל" משמעותו "בהצלחה" בעולם התיאטרון) ומקס מבקש מדה-ברי לגלם את היטלר. במהלך ההצגה, מוצג לקהל צלב קרס באמצעות מראה גדולה, בדומה ל-"שורת המקהלה".
בגרסה המוזיקלית, פרנץ לא מפסיק את ההצגה, אלא מחכה עד לאחר ההופעה כדי להתעמת עם המפיקים, ואז מנסה להרוג אותם תחת האשמה שהם לעגו להיטלר. הוא שובר את רגלו השנייה כשהוא מנסה לברוח מהמשטרה.
Springtime for Hitler
האביב של היטלר
ג'ראלד מ. שטיינברג
שירו לפיהרר כי בא אביב
Springtime For Hitler
ג'רלד שטינברג
ג'ורג' דנציג
ג'ורג' ברנרד דנציג (באנגלית: George Bernard Dantzig; 8 בנובמבר 1914 - 13 במאי 2005) היה מתמטיקאי יהודי אמריקאי, אשר תרם תרומות חשובות למדעי המחשב, כלכלה וסטטיסטיקה. ידוע בעבודתו על תכנון ליניארי ופיתוחו של אלגוריתם הסימפלקס לפתרון בעיות תכנון ליניאריות. היה פרופסור באוניברסיטת סטנפורד במספר מחלקות בהן חקר ביצועים, מדעי המחשב ותחבורה.
קורות חיים.
דנציג נולד בפורטלנד שבמדינת אורגון בארצות הברית, להורים יהודים. אביו, טוביאס דנציג , היה בלשן ומתמטיקאי ידוע בזכות עצמו, אשר נולד בליטא, ולמד בצרפת, באוניברסיטת פריז. הוא פגש שם את האם, אניה לבית אוריסון, יהודיה צרפתית, בלשנית אף היא והשניים נישאו והיגרו לארצות הברית.
ג'ורג' ברנרד דנציג, בנם הבכור, קרוי על שם הסופר המפורסם ג'ורג' ברנרד שו, ואילו אחיו הצעיר זכה לשם אנרי פואנקרה על שם המתמטיקאי אצלו למד אביו טוביאס דנציג. בסופו של דבר הלכו האחים בעקבות אביהם, ושניהם הפכו למתמטיקאים. ג'ורג' למד בתיכון בעיר וושינגטון די. סי.. הוא אהב מתמטיקה ומדעים כבר בתיכון וכדי לשפר את הישגיו פתר בתקופה זו בעיות רבות בגאומטריה שקיבל מאביו. לאחר סיום לימודיו בתיכון נרשם ג'ורג' ללימודי מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת מרילנד ושם סיים את לימודי התואר הראשון בגיל 22. כעבור שנה קיבל תואר שני במתמטיקה מאוניברסיטת מישיגן. אחרי סיום לימודיו האקדמיים פנה דנציג לעבוד כסטטיסטיקאי בלשכת הסטטיסטיקה של מחלקת העבודה של ארצות הברית.