אם כי חלק מהנושאים ב"ווצק" כוללים את כל שנים-עשר הטונים, עדיין לא ניתן לקרוא לה יצירה דודקפונית. ברג התחיל להתקרב לדודקפוניות בהדרגה בקונצ'רטו הקאמרי שלו (Kammerkonzert) ובמיוחד בסוויטה הלירית (Lyrische Suite). יצירה זו, הכתובה לרביעיית מיתרים והשפיעה עמוקות על בלה בארטוק, מתארת (בין השאר תוך שימוש בצפנים מוזיקליים) את הרומן שניהל ברג עם חנה פוקס-רובטין, אחותו של הסופר פרנץ ורפל. עובדה זו נתגלתה במקרה, רק בשנת 1976. הסוויטה הלירית בוצעה לראשונה ב-1927.
בשנת 1929 החל ברג לעבוד על האופרה לולו, המבוססת על שני מחזות מאת פרנק ודקינד. הוא עבד על כתיבת האופרה עד 1935, כאשר מותה של מאנון גרופיוס, בתם של ולטר גרופיוס ואלמה מאהלר גרם לו להפסיק את כתיבתו ולפנות לקונצ'רטו לכינור. כיוון שכך, נותרה האופרה בלתי-גמורה, וברג לא הספיק להשלים את המערכה השלישית.
הקונצ'רטו לכינור הוא אולי היצירה המפורסמת ביותר של ברג. הוא קרא לו "לזכרו של מלאך", והקדיש אותו לזכרה של מאנון גרופיוס, בתם של ולטר גרופיוס ואלמה מאהלר, שמתה בגיל שמונה עשרה ממחלה קשה. מותה לווה בייסורים רבים, והמוזיקה משקפת זאת באופן גאוני. זוהי סדרת הצלילים עליה מבוסס הקונצ'רטו:
התווים הראשונים בסדרה הם טרצות, מרווחים בעלי צלצול נקי וטהור. אם מדלגים על כל צליל שני מקבלים את הקווינטות שמייצגים המיתרים הפתוחים בכינור. ארבעת הצלילים האחרונים הם פתיחת הכוראל של באך "Es ist genug" ("רב לי"), כוראל שהטקסט שלו עוסק בייסורים בלתי נסבלים עלי אדמות. הכוראל, באורח נדיר, נפתח בטטרקורד של טונים שלמים היוצר טריטון, מרווח הקשור לסבל וייסורים, וההירמון של באך (אשר ברג מצטט בסוף הקונצ'רטו) דיסוננטי ורווי צער.
הקונצ'רטו בוצע לראשונה בידי הכנר לואי קראסנר ב-19 באפריל 1936. ברג לא זכה לשמוע את ביצוע הבכורה, כיוון שמת, כנראה כתוצאה מהרעלת דם שנגרמה מעקיצת חרק, בערב חג המולד, 1935. הוא היה בן חמישים במותו.
תיכון חדש
תיכון חדש על שם יצחק רבין הוא בית ספר תיכון בתל אביב הממוקם בדרך נמיר 81. המקום משמש גם כמרכז לימוד של האוניברסיטה הפתוחה.
היסטוריה.
בית הספר נוסד בשנת 1937 בתל אביב על ידי אגודה קואפרטיבית של מורים יוצאי גרמניה בראשות ד"ר טוני הלה וד"ר אהרן ברמן ברחוב הירקון 104, מול המקום בו עומד כיום מלון דן. שלושה מבין חברי הצוות ד"ר טוני הלה, ד"ר אברהם אפרת וד"ר מאיר בלוך הגיעו מגימנסיה נורדיה. בין המייסדים היה גם המורה לגאוגרפיה יהויקים פאפוריש. התלמידים למדו בבית הספר תולדות האמנות, מקצוע שלא נכלל בבחינות הבגרות. רוב התלמידים היו במחנות העולים ובהשומר הצעיר ומיעוטם בצופים. בשנת תש"ח בקשו התלמידים לסיים את לימודיהם מוקדם כדי שיוכלו להתגייס ובעקבות זאת אורגנו להם בחינות הבגרות בתחילת אפריל והם התגייסו ב-8 באפריל 1948. בסוף שנות החמישים כתוצאה מכך שהמבנה מט לנפול, וכחלק מהתפתחות העיר הועבר התיכון למשכנו הנוכחי שבדרך נמיר בתל אביב.
תיכון חדש שם דגש על היחס לתלמידים והיה מראשוני בתי הספר בהם התלמידים קראו למורים בשמותיהם הפרטיים ובית ספר בודד בו לא הונהגה תלבושת אחידה. בית ספר תיכון חדש היה מהראשונים שפעלו ליצירת מפגשים בין תלמידים יהודים וערבים.
בשנת 1965 זכה בית הספר בפרס החינוך, שניתן לו על ידי שר החינוך זלמן ארן. במהלך שנות ה-60 התקיים משא ומתן בין הנהלת בית הספר לעיריית תל אביב על העברת בית הספר לבעלות העירייה, אולם עד שנת 1971 הדבר לא יצא אל הפועל. בשנת הלימודים תשכ"ח שינה בית הספר את מבנהו והפך מבית-ספר ארבע שנתי לבית-ספר שש שנתי לתלמידי כתות ז´-יב´, בניגוד לעמדת משרד החינוך. השינוי נבע מעמדת הנהלת בית הספר שהלימודים בכיתות ז-ח בבתי הספר היסודיים מבוזבזים וכי ניתן להשיג רמה יותר גבוהה בבית הספר התיכון.
בשנת הלימודים תשל"ד השתלב בית הספר בתוכנית הרפורמה של משרד החינוך וחולק לחטיבת ביניים - כתות ז', ח', ט' וחטיבה עליונה - כתות י', י"א, י"ב, כאשר שתי החטיבות מהוות בית-ספר על-יסודי אחד בהנהלה אחת.
בשנת הלימודים תשל"ח הוכר בית הספר על ידי משרד החינוך כבית-ספר ניסויי. לשם כך מוצעים לתלמידים מקצועות בחירה רבים, מתוכננות תוכניות למודים מיוחדות, ונבדקות שיטות הוראה מתאימות.
בין החידושים שהונהגו בבית הספר היו מקצועות בחירה, שמאפשרים לתלמידים חופש להתמחות בשילובים לא שכיחים, כמו פיזיקה וקולנוע או סוציולוגיה וביולוגיה.
ב-18 בדצמבר 1995 הוסף שמו של יצחק רבין לשמו של בית הספר, הקרוי היום "תיכון חדש ע"ש יצחק רבין". בית הספר אינו קשור למוסדות אחרים בעלי שם דומה, כמו "תיכון חדש ע"ש רבין קריית גת" או "תיכון חדש רמת גן".
בבית הספר מועסקים למעלה מ-150 מורים בשתי החטיבות. כמו כן מתקיימים במתחם בית הספר לימודים אקדמיים של האוניברסיטה הפתוחה. תלמידי חטיבת הביניים מגיעים לבית הספר מבתי הספר גולומב, בלוך, כפיר וגיבורי ישראל ברובע 9, אוסישקין, ארן, ירושלמי, אהבת ציון ובתי ספר ברמת אביב. אך לאחר שהוחלט על שייכות בתי ספר יסודיים לעל יסודיים בתי הספר המשויכים לתיכון חדש הם- כוכב הצפון, ארן ואהבת ציון.
בתשע"ה שיעור הזכאות לבגרות בבית הספר היה 99.6%.
בשנת 2009 זכתה בוגרת בית הספר, עדה יונת, בפרס נובל בכימיה.
בשנת 2016 לראשונה בתולדותיה זכתה קבוצת הכדורסל של תיכון חדש בליגה לתיכונים
באפריל 2019 זכתה קבוצת הכדורסל של תיכון חדש באליפות העולם לבתי ספר תיכונים.
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 (באנגלית: UEFA Women's Under-19 Championship) הוא טורניר כדורגל נשים שנתי, המאורגן על ידי אופ"א, המיועד לכדורגלניות מתחת לגיל 19. הטורניר הראשון נערך בשנת 1998, וכלל נבחרות שמורכבות מכדורגלניות עד גיל 18. ארבע שנים לאחר מכן, בטורניר של 2002, עלה גיל המקסימום מ-18 ל-19. באותה שנה גם נקבע שהאליפות תשמש כטורניר המוקדמות לגביע העולם עד גיל 20.
מבנה התחרות.
בשנת 2020 נקבע שמבנה התחרות ישתנה ושלבי המוקדמות יערכו בפורמט הדומה לליגת האומות. הקבוצות חולקו על פי דירוגן לשתי ליגות. ליגה ראשונה בכירה (A) וליגה שנייה (B) כשקיימת אפשרות במהלך העונה לעלות לליגה הראשונה או לרדת לשנייה ולכל קבוצה קיימת אפשרות לעלות לאליפות עצמה ולזכות בתואר.
בסיבוב הראשון, הקבוצות בכל ליגה חולקו לבתים בני 4-5 קבוצות ובכל בית נערך טורניר באחת מארצות הבית ובמסגרתו כל קבוצה תשחק פעם אחת מול היריבות. הקבוצות שיסיימו אחרונות בבתי הליגה הראשונה ירדו לשנייה והראשונות בליגה השנייה יעלו לראשונה.
בסיבוב השני שוב הקבוצות בכל ליגה מחולקות לבתים בני 4-5 קבוצות ובכל בית נערך טורניר באחת מארצות הבית ובמסגרתו כל קבוצה תשחק פעם אחת מול היריבות. הקבוצות שיסיימו ראשונות בליגה הראשונה (A) מעפילות לשלב הגמר. הקבוצות שיסיימו אחרונות בבתי הליגה הראשונה ירדו לשנייה והראשונות בליגה השנייה יעלו לראשונה לקראת משחקי העונה הבאה.
בשלב הגמר יתחרו שבע הנבחרות שהעפילו מהשלבים המוקדמים והנבחרת המארחת. את שמונה הנבחרות מחלקים לשני בתים, ומהם עולות שתי הנבחרות הראשונות לחצי הגמר. שתי הנבחרות המנצחות בחצי הגמר עולות לגמר, והמנצחת בו היא האלופה.
עד שנת 2019, האליפות כללה שלושה שלבים: שלב המוקדמות הראשון שכולל את כל הנבחרות הצעירות של אירופה, שלב שני (שלב העילית) שבו התחרו 28 הנבחרות שעלו מהשלב הראשון ושלב הגמר.
קיום התחרות בישראל.
ב-20 במרץ 2012 הוחלט בוועד הפועל של אופ"א כי ישראל תארח את האליפות ב-2015, ובעקבות כך הובטח מקומה של הנבחרת בטורניר הגמר. בנוסף נקבע, שהשופטת הישראלית לילך אסולין, תשמש כאחת משתי השופטות הרביעיות של הטורניר.
גיא פינס
גיא פינס (נולד ב-25 ביולי 1968) הוא מגיש טלוויזיה, שדרן רדיו, מפיק ואיש בידור ותקשורת ישראלי. פינס ידוע בעיקר בשל היותו מפיק ומגיש התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" החל משנת 1997.
ביוגרפיה.
גיא פינס נולד ברמת השרון, וגדל בתל אביב, בנה של מנהלת תיאטרון בית לסין ציפי פינס ושל דן פינס, מראשוני תעשיית המחשבים בישראל. הוריו התגרשו כשהיה בן תשע. פינס שיחק כילד הן בסרטים (הפחדנים של אבי נשר) ובסדרות טלוויזיה, והן בהצגות של התיאטרון הלאומי "הבימה".
את שירותו בצה"ל עשה במחלקת התרבות של גלי צה"ל, שם שימש ככתב, כמגיש וכעורך. הוא השתחרר מצה"ל לאחר שירות קבע בן שש שנים.
לאחר שיחרורו משירות הקבע, שימש כעורך התרבות של המקומון השבועי "העיר". בקיץ 1994 עבר לטלוויזיה, לרצועת השידור "שעון קיץ" בערוץ 3 החדש של הטלוויזיה בכבלים, שם הגיש את הפינה "בידור הערב", שבהמשך הפכה לתוכנית בפני עצמה, ששודרה במתכונת של מגזין שבועי. פינס היה העורך הראשי של התוכנית, והנחה אותה יחד עם השחקנית יעל אבקסיס. הוא הפך בהדרגה לאחת הדמויות הבולטות בערוץ 3 ובעולם הבידור הישראלי, ששמח לספק שפע של הזדמנויות סיקור וסיפורים, שלא הייתה להם עד אז במה, שאיננה מדורי התרבות הגבוהה מצד אחד, ומדורי הרכילות מצד שני. גם אחרי שאבקסיס עזבה את התוכנית, כדי לקדם את קריירת המשחק שלה, המשיך שידורה של "בידור הערב" במתכונתה השבועית, בהגשתו ובעריכתו של פינס.
ערב טוב עם גיא פינס.