במקביל, פנדורין נתקל במפתיע בקהילה אחרת של "אוהבי המוות" - על חיטרובקה, ברובע הפשע במוסקבה. "מוות" הוא הכינוי לאישה צעירה ויפה להפליא, הידועה בעובדה שלכל מי שעימו היא נכנסת לרומן אהבה מת תוך זמן קצר, פנדורין. פנדורין רוכש היכרות חדשה עם נער הרחוב ממוסקבה סנקה סקוריק. לסקוריק יש גם סוד משלו: הוא מצא אוצר עתיק של כסף שבעזרתו הוא רוצה להתעשר ובכך למשוך את תשומת ליבו של המוות, שהקסים אותו. "מוות" לא רוצה להשמיד את סנקה ולא את פנדורין, ולכן היא דוחה את שניהם. העניין מסתבך מהעובדה שבאותה תקופה החלו להתבצע רצח, בחיטרובקה. פנדורין מגיע למסקנה שהפשעים העקובים מדם קשורים איכשהו גם ל"מוות" וגם לסנקה, או ליתר דיוק, עם האוצר שמצא. מתואר ברומן "אהוב המוות".
ב-1901, פנדורין נאלץ לעזוב את תשוקתו החדשה בפסטיבל ביירוית ונזעק במהירות על ידי מברק של אדון משק הבית הקיסרי, אפאנסיי זיוקין, המשתתף בפרשת חטיפתו של הדוכס הגדול מיכאיל גאורגייביץ'. לכוכב המזרח הקדוש, בו חשודים כמה זרים בכירים (מתואר ברומן "פשוט מאסה"). בשנים 1902–1903, באיי טנריף וסנט-קונסטנטין, פנדורין הוא כבר בלש פרטי בעל תהילה ועושר רב, כעת הוא מבצע חקירות לא למען כסף, אלא גם בשל הייחודיות שלהן. פנדורין מקדיש את הזמן הפנוי שנראה למימוש חלומו, המשלב גם את תשוקתו של פנדורין להתקדמות טכנית וגם אהבה לפתרון חידות: בעזרת הצוללת שלו "לימון-2" (שתוכנן על ידי פנדורין ועל ידי 90% על ידי עוזרו, האמריקני ממוצא רוסי פיט בול), הוא מבצע חיפוש תת-ימי אחר הספינה הספרדית "סן פליפה" שטבעה בסמוך לאי ארובה בשנת 1708 עם מטען זהב ענק (20 טון משקלו). התבודדות שלו נקטעת על ידי מבקר, סוכן הסקוטלנד יארד, שהציע לפנדורין להשתתף בחיפוש אחר מטורף שצד נערות עם שחפת, שגופותיהן חסרות הדם נמצאות אז באמבטיות עם חבצלות לבנות צפות. פנדורין מסכים לקחת חלק בחקירה, אך עד מהרה מגלה כי האינטרס של החקירה הוא לא רק בחיפוש אחר הרוצח, אלא גם בפעילות מסדר הדו-חיים הסודי, שהחליט להפוך את כדור הארץ לכוכב מים. החקירה מתוארת בסיפור "כוכב המים".
ב-1905 עם פרוץ מלחמת רוסיה-יפן, פנדורין, שחיפושיו אחר אוצרות תת-ימיים החלו להניב את התוצאות הראשונות, מחליט לחזור מהגלות למולדתו, מכיוון שהוא מבין שמומחים על יפן נדרשים בדחיפות במולדתו... יתרה מכך, אי-רצונו האישי, המושל הכללי במוסקבה, הדוכס הגדול סימון אלכסנדרוביץ', כבר מת בקרמלין מפצצה קטלנית. פנדורין אמון על הבטחת בטיחות הרכבות הרוסיות; מאסה, שעבורו אדונו רכש דרכון עם שם סיני. במהלך הלחימה במזרח הרחוק, במלחמה בין שתי מדינות מולדתו, מקפיד באופן עקרוני על נייטרליות במסגרת חקירות מתמשכות, אך באופן אישי פנדורין ממשיך להתנשא עליו. סוכן יפני הפועל ברוסיה בשם מפקד המטה וסילי ריבניקוב (המכונה גם מר סטן) ומוכר לשירות המודיעין הנגדי הרוסי בכינוי "קלמיק" מתכוון לבצע פעולות חבלה ברכבת החשובה ביותר. מתקני תשתית של הרכבת הטרנס-סיבירית, שתוביל לשיתוק מלא של האספקה ​​הצבאית ותאפשר ליפן לנצח במלחמה. דמותו של מרגל יפני המכנה את עצמו "קפטן המטה ריבניקוב". קפטן המטה המסתורי, ריבניקוב, נמצא בזמן בכל מקום ואף על פי שהחקירה הצליחה לעלות על עקבותיו, כמעט תמיד הוא מצליח להקדים לפחות צעד אחד לפני יריביו. אך באופן בלתי צפוי משימתו של ריבניקוב מונעת מנסיבות אישיות. הוא לומד שפנדורין מנהל את החקירה. שמו האמיתי של ריבניקוב אינו ידוע. אך ידוע שהוא מגיע משבט טמבה והוא נינג'ה. קפטן המטה המסתורי ריבניקוב (המכונה מר סטן, המכונה "קלמיק" ו"אקרובט") התגלה כבנם של פנדורין ומידורי משבט טמבה. מידורי עצמה לא מתה, כפי שחשב פנדורין. היא נאלצה לציית לאביה ולזייף את מותה שלה, אך אראסט מעולם לא מגלה על כך. אירועים אלה מתוארים בכרך הראשון ובאפילוג לרומן מרכבת היהלום.
שנת 1906, גילוי ספינת סן פליפה הביא לפנדורין עצמאות כלכלית מוחלטת. הוא מנהל חיי רווחה בפריז, כאשר הוא לומד במפתיע מעיתון רוסי על הרצח האכזרי במחוז עבר הוולגה הרחוק של אביג'רית מסוימת בשם פברוניה, מעולמה של אנג'לינה קרשניניקובה. פנדורין הולך לרוסיה לבדו כדי לחקור אותו ולנקום את מותה של האישה שאהבה אותו פעם. מתואר בסיפור הקצר "מפרש בודד". בסביבות 1908, פנדורין מוצא בהצלחה את כתב היד החסר של צ'כוב, פוגש את אלמנתו, שחקנית מפורסמת של תיאטרון האמנות במוסקבה, וחברה בוועדה בנושא המורשת הספרותית של צ'כוב (תואר ברומנים "כל העולם במה" ו"העיר השחורה").
שנת 1911. לבקשתה הדחופה של אולגה לאונרדובנה קניפר-צ'כובה, פנדורין מתחייב לחקור אירוע מסתורי בתיאטרון "תיבת נח", שבסופו של דבר הביא לסדרה של רציחות עקובות מדם. בהצגה המבוססת על הגורל לסיפור "ליזה המסכנה" מאת קרמזין, הבלש בן ה-55 מתאהב בלהט במבצעת התפקיד של ליסה, השחקנית בת ה-30 אליזה אלטאירסקאיה-לואנטין. כדי לזכות באהבתה, אראסט פטרוביץ' אפילו מחליט להיות מחזאי וממש מלחין תוך כמה ימים מחזה "אידיאלי" ברוח היפנית - "שני שביטים בשמיים ללא כוכבים", שהתקבל מיד על ידי מנהל "תיבת נח". מתואר ברומן "כל העולם במה".
ב-1912, פנדורין שמח על כל הזדמנות לחמוק מאשתו, ובערב השנה החדשה מסתבך בחקירת שוד הרכבות שביצע השודד הפולני בולסלב רוז'ביץ', שכונה "צוקרצ'יק". הרדיפה מסתיימת בתחילת 1912 ו-1913 בקרקוב האוסטרו-הונגרית, שם על צוקרצ'יק למסור את הכסף הגנוב ל"פאן קובצ'בסקי". מתואר בסיפור הקצר "לאן זה נפליג?".
שנת 1914. ערב מלחמת העולם הראשונה, פנדורין יוצא לציד אחר מחבל מהפכן מסוכן בשם אודיסאוס / נקר, שהוזכר בעבר בכינוי "טראש" בספר "מרכבת היהלומים". 'הרקורד' של המחבל כולל רציחות של שני מושלים, אספקת נשק למרד במוסקבה בשנת 1905 ושודים נועזים. הוא הנציג האישי של המנהיג הבולשביקי לנין ושותפו של "קובה" (לאחר מהפכת 1917, "דרוזד" / "אודיסאוס" / "נקר", המכונה "החבר אורלוב", יהפוך לחבר בצ'קה).
הרומן מסתיים בסצנה בעיר באקו, השותף הבולשביקי גאסים, דוחק את פנדורין לבניין ישן נטוש ומדהים אותו במכה בראשו. ארסט פטרוביץ' מתעמת, אך גאסים, בידיעה שפנדורין הוא איש של כבוד ולא ילך נגד שבועתו, מזמין את אראסט פטרוביץ' לתת את דבר הכבוד שלו שהוא יעזוב ולא יפריע לענייניו. פנדורין מסרב, וגאסים יורה בראשו. כתוצאה מכך, פנדורין, אשר למטרות אלה הוחזר שוב לשירות המדינה ואף הועלה לדרגת אלוף כחבר מלא במועצה המדינית, נשללת ממנו האפשרות למלא את המשימה החשובה ביותר של הקיסר ניקולאי השני - לחקור את רצח הארכידוכס פרנץ פרדיננד בסרייבו, ואיבד סיכוי ממשי לעצור את מלחמת העולם הראשונה ולמנוע את קריסת האימפריה הרוסית. כאן מוזכר גם שהסיכוי אכן היה יותר מממשי, שכן קודם לכן חקר פנדורין מקרה חסוי מסוים של בית הבסבורג, שדרש כמה פגישות אישיות עם הקיסר פרנץ יוזף, מה שמסביר את האמון המלא שאראסט פטרוביץ' נהנה ממנו עם המשפחה הקיסרית האוסטרית. מתואר ברומן "העיר השחורה".
השנה היא 1918. בפרק הראשון של הספר איני נפרד, מתואר כי אראסט פטרוביץ' שרד לאחר שנפצע בבאקו, אך נפל לתרדמת: "הכדור עבר דרך החלק הימני העליון של הגולגולת. האדון ניצל ממוות רק מכיוון שהאקדח היה בעל קליבר קטן." פנדורין נשאר בתרדמת עד 1918. מאסה לקח אותו לעיתים קרובות לפרופסורים שונים. בהמלצת אחד מהם, הלך המשרת הנאמן לסמרה כדי לראות מרפא מסין, שעזר רבות בשיקום פנדורין. אבל הוא עדיין היה בתרדמת.
במהלך מספר חודשים של שהותם במסע בסמרה, החלו להתרחש תהפוכות קשות במדינה, אשר סיבכו מאוד את המשך הטיפול באדונו. המרפא הסיני החליט לחזור למולדתו, ומאסה נאלץ לעזוב את העיר עם האדון. ברכבת שהייתה בדרך למוסקבה, התמודד מאסה עם ניסיון שוד נוסעים. ירייה לא מוצלחת של השודד שרטה את ראשו של פנדורין, ובכך הוציאה אותו מתרדמת. במוסקבה אראסט פטרוביץ', עדיין נכה למחצה, עם קושי רב להתאושש מההשלכות של תרדמת בת שלוש שנים, חושף את השחקן הרוצח נבסקי וזוכה בידידות ובכבוד של אהרון ווליה, אחד המנהיגים הבולטים של האנרכיסטים הרוסים ומורו של נסטור מאכנו.
שנת 1919. לאחר שבילה שנה שלמה במנזר רחוק בצפון מחוז וולוגדה, פנדורין עושה את דרכו ממרכז רוסיה לסבסטופול, שם מצפה לו מאסה. בדרך הוא פוגש פסל-בת מונה - בתה של הפסיכיאטרית מפטרבורג אליזבטה אנטולייבנה טורוסובה, שאמה, ורווארה אנדרייבנה טורוסובה, לבית סובורובה, הדמות הראשית של הרומן "גמביט טורקי", שכונתה "מונה", על שם החיוך המסתורי שמזכיר את מונה ליזה. בחרקוב, במפקדת צבא המתנדבים, על אראסט פטרוביץ', במיוחד, לקחת חלק בחיפושים אחר המרגל האדום פאבל מקולצב (קולצוב), העוזר של מפקד צבא המתנדבים. עסקיו האחרונים של פנדורין מתבררים כחקירת קשירת קשר של קצין מטה הצבא, אלוף-משנה סקוקין. החבלה של הקושרים מסתיימת בפיצוץ קרון הרכבת עליו עוזב פנדורין את חרקוב. ב-1920, מונה, בהריון מאראסט פטרוביץ', מהגרת מחצי האי קרים לשווייץ, שם קיבל אביה מחלקה באוניברסיטה. בקופסה השייכת למשפחת פנדורין, אותה שמרה לזכר בעלה, מכילה במיוחד את מחרוזת הירקן המפורסמת וגיליון קלף קרוע עם מחצית מטקסט צוואתו של קורנליוס פון דורן. זה מוזכר באפילוג לספר "איני נפרד".
זמן קצר לאחר מכן מאסה עוזב למולדתו, יפן. כעת הוא רואה עצמו רונין אצילי - סמוראי שאיבד את אדונו והחל חיים בודדים עצמאיים. הרפתקאותיו ביוקוהמה ובטוקיו, שם הוא פותח סוכנות בילוש עצמאית, מסופרות ברומן "פשוט מאסה".
אגר מקונקי