לפרשינג הוצע ליצור בעצמו את הסמל של הדרגה החדשה. אולם, הוא בחר להמשיך לענוד את דרגת הגנרל בעלת ארבעה כוכבים שהחזיק עד לאותו זמן, אולם שינה את הצבע שלהם לזהב (כאשר הצבע התקני היה כסף). בפקודות הצבא שהיו בתוקף אותה תקופה, ובאלו שנכתבו לאחר מכן, אין כל אזכור של סמל עבור דרגה זו, אולם כן רשום שסמל הדרגה של גנרל מורכב מארבעה כוכבים.
ב-14 בדצמבר 1944, כאשר נוצרה דרגת גנרל הצבא, שונו תקנות הצבא האמריקני ונקבע שבעלי דרגת גנרל הצבא יענדו סמל של חמישה כוכבים כסופים. למרות זאת, פרשינג המשיך לענוד את הדרגה שבה היו ארבעה כוכבים מוזהבים, ומבחינה רשמית הוא נשאר בכיר לעומת כל חיילי הכוחות המזוינים של ארצות הברית עד למותו ב-1948.
דרגת שישה כוכבים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר צבא ארצות הברית יצר לראשונה את דרגת גנרל הצבא, התעוררה מחדש שאלת סמל הדרגה. לפי סדר הבכירות, הוחלט שגנרל פרשינג (שעדיין היה בחיים כשדרגת גנרל הצבא נוצרה ב-1944) יהיה בכיר ביחס לכל הקצינים בדרגת גנרל הצבא שימונו.
מספר אנשים הביעו את הדעה שמשמעותה דרגתו הבכירה של פרשינג על פני גנרלים בעלי חמישה כוכבים היא שדרגת גנרל הצבאות צריכה להיות בעלת שישה כוכבים. אולם, ניתן היה לומר באופן שונה שהסמל של דרגת גנרל הצבאות הוא אכן חמישה כוכבים, אולם משמעות העובדה שפרשינג הוא הקצין הוותיק ביותר המחזיק בדרגה היא שהוא יהיה בכיר לעומת שאר הקצינים בדרגה זו.
כאשר נוצרה דרגת גנרל הצבא נשאל הנרי סטימסון, מזכיר המלחמה דאז, האם פרשינג הוא בעל דרגת גנרל שישה כוכבים. סטימסון הצהיר שפרשינג בכיר לעומת גנרל חמישה כוכבים, אולם כיוון שהוא כבר לא משרת בפועל בשורות הצבא ומעולם לא ענד למעלה מארבעה כוכבים, אין לראות בו כבעל דרגה של שישה כוכבים.
בשנת 1945, כחלק מההכנות לפלישה המתוכננת ליפן, נדונה האפשרות להעלות את דאגלס מקארתור לדרגת גנרל הצבאות. אולם, בעקבות הטלת הפצצות האטומיות באוגוסט 1945, ההצעה נדחתה. במסגרת זו הכין מכון הסמלים של צבא ארצות הברית הצעה לסמל עבור הדרגה, שהיה אמור לשלב כוכב שישי בסמל של דרגת גנרל הצבא. כיוון שמעולם לא הוצע למנות גנרל צבאות חדש, צבא ארצות הברית מעולם לא אישר את סמל הדרגה החדש.
בשנת 1955 דן הקונגרס בהצעת חוק שתסמיך את נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר לקדם את מקארתור לדרגת גנרל הצבאות, כאות הוקרה על שנות שירותו הרבות. באותו זמן, הפרקליט הצבאי הראשי הזהיר שאם מקארתור יקודם לדרגה החדשה, הוא יאבד חלק ניכר מהפנסיה והטבות הפרישה שלו הקשורות לדרגת גנרל הצבא, שעדיין החזיק בה. אנשי המטות המשולבים היו מודאגים מדבר נוסף: נכון לאותה תקופה, ג'ורג' מרשל היה בכיר מבחינת ותק לעומת מקארתור, ואם מקארתור היה מועלה לדרגת גנרל הצבאות, היה מתעורר צורך לנקוט בצעד זהה גם עם מרשל. בעקבות הסיבוכים הרבים שנוצרו, מקארתור סירב לקבל את הקידום והצעת החוק לקדם אותו נגנזה.
עניין הכוכב השישי של מקארתור לא הסתיים בפעם הראשונה שהוצעה לו הדרגה. מוזיאון מקארתור בנורפוק מחזיק ברשותו מספר מכתבים המתוארכים לשנים 1962 עד 1964. המכתבים כוללים התכתבות בין עורכי דין (פקודים לשעבר של מקארתור ואחרים) ובין פקידי ממשל, כאשר הראשונים ניסו לשכנע שיש להעניק למקארתור את הקידום לשישה כוכבים. ההתייחסות לדרגה במכתבים, כמו גם בהצעת חקיקה נוספת שהובאה בפני הקונגרס באותה תקופה, הייתה "גנרל שישה כוכבים" או "גנרל הצבאות". עורכי הדין אף הצליחו להשיג מכתב תמיכה מהנשיא הארי טרומן. אולם, תוכנית זו בוטלה גם כן בעקבות רצח הנשיא קנדי ומותו של מקארתור ב-1964.
מחזיקי הדרגה.
ג'ורג' וושינגטון.
במהלך חייו, ג'ורג' וושינגטון (22 בפברואר 1732 – 14 בדצמבר 1799) לא החזיק בדרגה "גנרל הצבאות". במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית הוא נקרא בתואר "הגנרל והמפקד העליון" של הצבא הקונטיננטלי.
וושינגטון לא היה כפוף לקונגרס הקונטיננטלי או לנשיא הקונגרס בזמן שפיקד על הצבא. מכאן נובע שוושינגטון היה האדם היחידי שהייתה לו סמכות מלאה ובלעדית על כל הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
שנה אחת לפני מותו, וושינגטון הועלה על ידי הנשיא ג'ון אדמס לדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית, במהלך המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת. אולם, וושינגטון מעולם לא הפעיל את הסמכות שהוענקה לו מתוקף דרגתו החדשה ואדמס מינה אותו לתפקיד על מנת להרתיע את צרפת.
לאחר מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה נוצרה דרגת גנרל עם חמישה כוכבים שלכאורה הייתה מעל דרגתו של וושינגטון, הן הקונגרס והן הנשיא העלו מחדש את הנושא של דרגתו של וושינגטון תוך התייחסות למציאות בתקופתם. על מנת לשמור על מעמדו של וושינגטון כקצין הבכיר ביותר של צבא ארצות הברית, הוא הועלה בדרגה, לאחר מותו, לדרגת גנרל הצבאות של ארצות הברית. ההחלטה התקבלה לפי חוק של הקונגרס ב-19 בינואר 1976, ואושרה על ידי הנשיא ג'רלד פורד ב-11 באוקטובר 1976. פקודה 31-3 של מחלקת הצבא, שניתנה ב-13 במרץ 1978, קבעה שהמינוי יהיה בפועל החל מה-4 ביולי 1976. הדרגה הבטיחה שוושינגטון תמיד יהיה הקצין הבכיר ביותר בארצות הברית.
ג'ון פרשינג.
ג'ון פרשינג (13 בספטמבר 1860 – 15 ביולי 1948), שהיה מפקד חיל המשלוח האמריקני לאירופה בזמן מלחמת העולם הראשונה, קיבל ב-1919 את הדרגה "גנרל הצבאות של ארצות הברית" כאות הוקרה על תפקודו במלחמה. הענקת הדרגה אושרה באמצעות חוק של הקונגרס ב-3 בספטמבר 1919. פרשינג פרש מצבא ארצות הברית בדרגה זו ב-13 בספטמבר 1924, והחזיק בה עד מותו ב-1948.
בצי ארצות הברית.
הדרגה המקבילה בצי ארצות הברית לגנרל הצבאות היא דרגת אדמירל הצי. רק אדם אחד החזיק בה במהלך ההיסטוריה, והיה זה ג'ורג' דיואי. בדומה לגנרל הצבאות, הועלתה הצעה במהלך מלחמת העולם השנייה להעניק מחדש את הדרגה כדרגה שוות ערך לדרגת שישה כוכבים, ולקרוא לה אדמירל הדגל. למשך זמן קצר נשקלה מועמדותו של צ'סטר נימיץ, אולם ההצעה בוטלה על ידי מחלקת הצי של ארצות הברית לפני סיום המלחמה, ולא הועלתה מאז פעם נוספת.
נפת מרנאולי
נפת מרנאולי (בגאורגית: მარნეულის მუნიციპალიტეტი, מילולית: מַרנֶאוּליס מוניציפליטי) היא נפה במחוז כארתלי תחתית שבגאורגיה. היא גובלת ממערב בנפת בולניסי מצפון-מערב בנפת תתרי צקארו. מצפונה וממזרחה היא גובלת בנפת גרדבני ומדרום ודרום-מזרח באזרבייג'ן. מעל -83% מתושבי הנפה הם אזרים, 8% גאורגים ו-8% ארמנים.
עד שנת 1917 נכללה בפלך טביליסי (בורצ'לו). בשנים 1917-1930, נכלל באזור טביליסי ומשנת 1930 נפה נפרדת.
בנפה זו זורמים הנהרות: הקורה, חרמי, דֶבֶּדַה, אלגתי.
יישובים.
בנפה 72 יישובים מתוכם 2 יישובים עירוניים ו-70 כפרים:
חוק גיי-לוסאק
חוק גיי ליסק
הוראת כימיה
חינוך כימי הוא תחום מחקר משותף לדיסציפלינות הכימיה והחינוך, המתמקד בלימוד ובהוראת הכימיה בבתי ספר, באוניברסיטאות, ובמוסדות אקדמאיים אחרים. האוניברסיטאות והטכניון, כמו גם מכללות להוראה מכשירות מורים להוראת הכימיה והמדעים, לכל הגילאים. חומרי לימוד והעשרה לתלמידי בית הספר התיכון כיתות י'-י"ב, מפתחים בקבוצת הכימיה של המחלקה להוראת המדעים במכון ויצמן למדע ברחובות, ובקבוצת הוראת הכימיה בטכניון בחיפה.
הוראת כימיה בבתי ספר תיכוניים בישראל.
הרציונל והחשיבות של הוראת מקצוע הכימיה.
מדע הכימיה עוסק בחומרים שמהם בנוי העולם, טבעיים או מלאכותיים אשר מורכבים מאותם יסודות המגיבים ביניהם בתגובות כימיות. ידועים למעלה מ-20 מיליון חומרים כאלו.
הוראת הכימיה עוסקת בחקר תהליכים הגורמים לשינויים בחומרים, למעבר בין מצבי הצבירה ולהיווצרות חומרים חדשים ובתיאוריות השונות המסבירות תהליכים אלו. מושם דגש על הבנת משמעותה של תאוריה מדעית: הסבר תופעות טבע ובחינת יכולת הניבוי שלה לתופעות נוספות ועתידיות. הבנת תהליך החקר המדעי-ניסויי ורכישת מיומנויות חקר תוך הכרה בכך שהניסוי הוא אמפירי וניתן להפרכה.
מבנה הלימודים ב-70 שנים.
ד"ר יוסף לוריא, כמנהל מחלקת החינוך של ההסתדרות הציונית, הקים צוות שקבע את מבנה בחינות הבגרות בחינוך היהודי בארץ ישראל בתקופת המנדט, בסוף שנות ה-20. הצוות אימץ את המקובל במרכז אירופה וקבע שני מסלולים לבגרות שבכל אחד מהם שש בחינות חובה ומקצוע בחירה אחד. המגמה ספרותית שבה הושם דגש על לימודי ספרות, לשון, תנך, היסטוריה ואנגלית, מתמטיקה מצומצמת ומקצוע בחירה נוסף. והמגמה הריאלית שבה נלמדו מתמטיקה מוגברת, פיזיקה, תנך היסטוריה ולשון ומקצוע מדעי מוגבר שהיה כימיה. בחינות הבגרות בשנים הללו היו בנויות משאלות פתוחות הדורשות הבנה אבל הרבה מאוד שינון ידע. במהלך השנים הצטרפו לרשימה מגמה חברתית/כלכלית, מגמה ביולוגית שבה בצד הביולוגיה נלמד גם מקצוע הכימיה.
בשנת 1977 פורסם חוזר מיוחד א' (תשל"ז) החטיבה העליונה: עקרונות, לימודים בחינות, חוזר זה שינה את מבנה הבחינות וקבע יחידות לימוד במקום מגמות. מאז אין יותר מגמות אלא מקצועות בחירה – וכל השילובים אפשריים – בתלות בבית הספר. הצימוד שהיה קיים הרבה שנים של שילוב מדעים בין פיזיקה-כימיה, ביולוגיה-כימיה איננו מחייב.
תוכנית הלימודים וספרי הלימוד.
המגמה היא לבנות אצל התלמידים בסיס מוצק להבנה מעמיקה ככל האפשר של מדע הכימיה כמדע ניסויי הנמצא בחזית המחקר המדעי. הכימיה כ"צומת מדעים" המקשר בין הביולוגיה לפיזיקה ומקושר גם לתחומים אחרים. בין השנים 1958–1980 היה ד"ר זכריה נצר המפקח על הוראת הכימיה, והוא בלחצם של המורים כתב ספרי לימוד שנלמדו באותן שנים " כימיה כללית" בהוצאת הקיבוץ המאוחד.