בשנת 2005, נבחר בלבואה להיכל התהילה של הכדורגל הלאומי.
עפרוני
Exciter
Exciter (בתרגום לעברית: מעורר או מרגש) הוא אלבום של להקת הסינת' פופ הבריטית, דפש מוד. Exciter מהווה את אלבום האולפן באורך מלא העשירי של הלהקה, וה-17 במניין הכולל, אשר יצא במאי 2001.
האלבום הגיע למקומות 9 ו-8 במצעדי האלבומים בבריטניה ובארצות הברית (בהתאמה).
בעקבות האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות The Exciter Tour, בו הופיעה 84 פעמים בצפון אמריקה ובאירופה. הסיבוב החל ב-4 ביוני 2001 בלוס אנג'לס והסתיים ב-5 בנובמבר 2001 בגרמניה.
אלף-אפל
רייסט
גוסטאב לאונהארדט
גוסטב ליאונהארט
או תאנט (אי)
האי או תאנט (באנגלית: U Thant Island) או האי בלמונט (Belmont Island) הוא אי מלאכותי קטן (30 על 60 מטרים) על איסט ריבר שבעיר ניו יורק.
האי מהווה חלק מרובע מנהטן והוא נמצא דרומית לאי רוזוולט ממול מטה האומות המאוחדות ברחוב 42 שבאי מנהטן.
האי הוא שמורת טבע ואתר קינון לעופות נודדים (באי מצויה מושבה של קורמורנים).
היסטוריה.
האי נוצר כתוצר לוואי של הקמת מנהרה מתחת לאיסט ריבר המחברת בין האי מנהטן לאזור באי קווינס שנקרא קומפני טאון - אזור שהיה בבעלות יצרן הפסנתרים ויליאם סטיינווי. המנהרה הוקמה ביוזמתו, והאי נבנה על מנת לאפשר חפירה ממרכז הנהר לשתי גדותיו. סטיינווי לא השלים את בניית המנהרה, וזו הושלמה על ידי אוגוסט בלמונט הבן. המנהרה משמשת כיום כחלק מקו 7 של הרכבת התחתית של ניו יורק, והאי נקרא רשמית על שמו.
האי לא היה בשימוש עד שנת 1977, אז אומץ על ידי עובדי האו"ם, אשר חכרו את האי וקראו לו על שם המזכיר הכללי של האומות המאוחדות או תאנט (אף שהשם אינו רשמי, האי מוכר בשם זה).
בשנת 2000 הוצע להקים במקום אובליסק ותחתיו קפסולת זמן, אולם הפרויקט לא יצא לפועל.
אי אליס
Wolfenstein 3D
Wolfenstein 3D (או בקיצור Wolf 3D, מכונה בישראל הטירה הנאצית) הוא משחק מחשב, מז'אנר הפעולה בגוף ראשון. המשחק נוצר על ידי חברת id Software (האחראית גם למשחקים ידועים אחרים, כגון קומנדר קין, דום ו-Quake). רבים מייחסים אליו את הפיכת ז'אנר משחקי-הפעולה מגוף ראשון לפופולרי.
המשחק הופץ ב-5 במאי 1992, על ידי חברת Apogee Software (לעתיד, חברת 3D Realms).
המשחק זכה להצלחה רבה, הן בגלל חדשנותו היחסית, והן משום שהשחקנים קיבלו אפשרות להילחם בנאצים, דבר שככל-הנראה מצא חן בעיני קהל הגיימרים (ושוחזר מאז פעמים אין-ספור במשחקים מבוססי מלחמת העולם השנייה).
הגרסה המסחרית של המשחק כללה שלושה פרקים, כל אחד הכיל עשרה שלבים (או "משימות"), ובסוף כל פרק - "קרב בוס" - קרב מול אויב חזק במיוחד אותו צריך השחקן להביס כדי לסיים את הפרק.
כדי לעבור בהצלחה את הפרק, היה השחקן צריך לסיים רק תשע מתוך עשר המשימות - המשימה העשירית הייתה שלב בונוס סודי, שהכניסה אליו הייתה מוסתרת באחת משמונה המשימות הראשונות.
שלושת הפרקים היו Escape from Wolfenstein ("הבריחה מוולפנשטיין"), Operation: Eisenfaust ("מבצע אייזנפאוסט") ו-Die, Fuhrer, Die ("מות!, פיהרר, מות!").
הפרק הראשון של המשחק שוחרר בגרסת Shareware - גרסה שיתופית להפצה בחינם, במטרה ששחקנים שהתנסו ואהבו פרק זה יקנו את המשחק המלא.
זהו אחד מהמשחקים הראשונים למחשב האישי (MS-DOS), מאז טטריס, שהוסב לקונסולת משחקים כלשהי.
עלילת המשחק.
במשחק, השחקן הוא מרגל אמריקאי ממוצא פולני בשם ויליאם ג'וזף (בי.ג'יי.) בלאזקוביץ', המנסה לברוח מהמבצר-הנאצי וולפנשטיין, המאוכלס בשומרים נאצים חמושים ובכלבי-תקיפה. בי.ג'יי. החייל מתחיל את המשחק חמוש באקדח וסכין בלבד, לאחר שהתגבר על השומר הנאצי בתאו. ומגלה שאחותו ונסה בלאזקוביץ' שבויה במבצר.
המבצר בנוי כמעין מבוך, עם חדרים נסתרים רבים, מסדרונות ארוכים ומפותלים, ואוצרות רבים הפזורים בו.
השחקן יכול לאסוף תחמושת לכלי הנשק שלו (כל כלי הנשק במשחק משתמשים באותו סוג תחמושת), אוכל וערכות רפואה המחדשים את בריאותו, ואוצרות, הנותנים לו ניקוד.
לאחר שבלאזקוביץ' בורח מתאו, הוא מנסה לחמוק מהטירה הנאצית. הוא נלחם את דרכו החוצה, תוך כדי חיסול אויבים כמו כלבי תקיפה, ושומרים: "נאצים חומים" פשוטים (בין האויבים הזכורים מהמשחק, במדיהם החומים, והקריאה שהשמיעו כשנתקלו בשחקן - "!Halt" - "עצור"), "נאצים כחולים", שהם חיילי אס אס (בעלי תת מקלע מסוג MP-40, כאשר נתקלים בהם הם אומרים "!Schutzstaffel" - השם המלא של ה-SS, ובכך חושפים את עצמם כחיילים של ה-SS, וכאשר הורגים אותם הם צועקים "!Mein Leben" - "החיים שלי!" בגרמנית), וקצינים, או "נאצים לבנים", שמחזיקים אקדח כמו השומרים, אך מהירות ההליכה שלהם מהירה יותר באופן מובהק.
בסוף הפרק הראשון, מגיע בלאזקוביץ' ל"בוס" הראשון, העומד בינו לבין הדרך החוצה מהטירה - שומר הכלא האנס גרוס, שמחזיק שני מקלעים מרובי קנות - אחד בכל יד (מאוחר יותר, בפרקים נוספים ששוחררו למשחק, השחקן נלחם גם באחותו של האנס, גרטל. למעשה, היא אותה דמות, רק בחליפה אדומה במקום כחולה, עם שיער ארוך, ואודם). בי.ג'יי. בלאזקוביץ' מביס אותו ובורח מטירת וולפנשטיין.
לאחר שהוא בורח מהמבצר, מתחיל הפרק השני - "מבצע אייזנפאוסט". מיד עם תחילת הפרק, ברור שבי.ג'יי. כבר אינו בכלא - הסביבה שונה, הקירות מכוסים בצמחייה מוזרה וטחב, והאויבים הם מוטנטים דמויי-זומבים המחזיקים שני אקדחים.
ה"בוס" של פרק זה הוא דוקטור Schabbs הנורא, האדם שמאחורי יצירת המוטנטים, והאחראי על הלוחמה הביולוגית ברייך השלישי. בקרב נגדו, הוא משליך מזרקים מלאים בתמיסה קורפסו-קינטית, ואם השחקן נהרג על ידי המזרקים, הוא הופך למוטנט בעצמו.
לאחר תבוסתו של הד"ר בידי בלאזקוביץ', מתחיל הפרק השלישי (והאחרון, בסדר כרונולוגי) - "מות!, פיהרר, מות!". בי.ג'יי. בלאזקוביץ' נלחם דרך שורות של חיילים נאצים, ומגיע לבונקר שמתחת לרייכסטאג (בית הנבחרים הגרמני). בתום הפרק, נלחם השחקן באדולף היטלר, הלבוש בחליפת-קרב רובוטית, ומצויד בארבעה מקלעים קטלניים. לאחר שהחליפה נהרסת בקרב, הוא עובר להילחם בלעדיה, כשהוא אוחז מקלע בכל אחת מידיו. במותו, ממלמל היטלר "Eva, Auf Wiedersehen" ("אווה, להתראות"). בגופתו מוצאים מפתח המשחרר את השבויים וביניהם אחותו ונסה בלאזקוביץ'.
פיתוח.
צוות הפיתוח של המשחק מנה את ג'ון רומרו, ג'ון קארמק, מעצב המשחקים תום הול ואמן המשחקים אדריאן קארמק. ארבעתם הכירו כבר קודם כאשר עבדו יחד בחברת Apogee Software, שם פיתחו את סדרת המשחקים Commander Keen.
תגובות למשחק.
מכיוון שהמשחק מכיל סממנים נאצים כגון צלבי קרס ואת המנון המפלגה הנאצית - שיר הורסט וסל, המשחק נאסר להפצה ומכירה בגרמניה על פי החוק שאוסר על הצגת סמלים נאצים והפצתם.
בישראל הוא אמנם היה להיט, אך במגזין WIZ נכתב כי זהו משחק עם סממנים נאצים שטוב שאינו מיובא לארץ באופן רשמי (אף על פי שבסופו של דבר היה ניתן לקנות את הגרסה המלאה דרך מפיצה ישראלית קטנה). ניתן לראות גם במשחק סממנים של עינויים, כמו כלובים רבים המכילים בתוכם שלדים. בנוסף, גופות רבות של הקורבנות קיימות בחדרים שונים.
או טנט (אי)
הוא הלך בשדות
הוא הלך בשדות הוא רומן מאת משה שמיר, שיצא לאור בשנת 1947; נחשב לאחת היצירות המרכזיות שנכתבו בספרות העברית החדשה ולאחד הטקסטים המכוננים של החברה הישראלית לאחר קום המדינה. הוא זכה להצלחה מסחררת, הומחז והוסרט. עלילת הספר, ובמיוחד דמות הגיבור אורי, תרמה לביסוסו של המיתוס הציוני באשר לדמות "הצבר" וערכי החברה המשתקפים ממנו, הדבר אף מודגש ביתר שאת בעיבודים המאוחרים לתיאטרון ולקולנוע אשר כללו שינויים משמעותיים בעלילה.
הספר זכה בשנת 1948 בפרס אוסישקין. הספר כלול בתוכנית הלימודים לבגרות בספרות ובתיאטרון עיוני של בתי הספר בישראל.
עלילה.
הסיפור מתרחש בשנת 1944, ברקע מאבק היישוב בערבים מצד אחד ובבריטים מצד שני. הספר מתאר את חייו של אורי, הפלמ"חניק, ואת אהבתו הגדולה למיקה, נערה עולה, עד למותו בתאונת אימונים.
אורי הוא צבר יליד הארץ, קיבוצניק, הילד הראשון של קיבוץ "גת העמקים", בן 19. הוא בעל ביטחון עצמי, וחש מחויבות עמוקה לארצו, למשפחתו, לחבריו ולמשימות הצבאיות שהוטלו עליו. בניגוד לאורי, יליד הארץ, שבא "מכאן", מיקה, בת זוגו, היא עולה חדשה מפולין, פליטה חסרת כל, באה "משם" - השואה, שאינה נזכרת בספר במפורש, על מנת להיקלט בקיבוץ. הרומן מגולל את סיפור אהבתם של השניים, כאשר ברקע סיפורו של הקיבוץ.
שם הספר.
שם הספר לקוח משירו של נתן אלתרמן – "האם השלישית" – אשר פורסם בשנת 1938 בקובץ השירים "כוכבים בחוץ":
עיבודים ותרגומים.
הוצג כמחזה פעמיים על ידי התיאטרון הקאמרי כשבתפקיד אורי שיחק עמנואל בן-עמוס ובתפקיד מיקה שיחקה חנה מרון, ופעם אחת על ידי תיאטרון חיפה בשנת 1966. המחזה הועלה מחדש, בכיכובה של אגם רודברג, על ידי תיאטרון בית ליסין.
הספר הוסרט ב-1967, בבימויו של יוסף מילוא, ובכיכובם של אסי דיין, באחד מתפקידיו הראשונים, ואיריס יוטבת.
הספר תורגם לאנגלית, איטלקית, וספרדית, והמחזה הוצג ברחבי העולם.
פרשנות.
ניתוח העלילה.