הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – חובת סינון אתרים פוגעניים), התשע"ו-2016, עברה קריאה טרומית ב-2 בנובמבר 2016. זו הצעת חוק פרטית, שהוגשה על ידי ח"כ שולי מועלם-רפאלי, ח"כ ניסן סלומינסקי ואחרים. הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – סינון אתרי הימורים ותכנים המציגים דברי תועבה באינטרנט), התשע"ו-2016, הונחה על שולחן הכנסת לדיון מוקדם ב-4 בינואר 2016. הצעת חוק פרטית זו הוגשה על ידי ח"כ מיקי זוהר. שתי הצעות החוק מבקשות לאפשר למשתמשים להגביל את הגישה לתכנים מסוימים. שתיהן מדגישות את הצורך למנוע מילדים את הגישה לתכנים אלה, משום שבפועל קטינים רבים נחשפים אליהם, כאשר לאותם תכנים יכולות השפעות שליליות על התפתחותם. עם זאת, הצעת חוק חובת סינון אתרים פוגעניים מציינת גם את פוטנציאל הפגיעה בכלל הציבור. שתי הצעות החוק פועלות על ידי שינוי חוק התקשורת (בזק ושידורים) כך שיטיל חובה מראש על ספקי אינטרנט ליצור שירות סינון תוכן, כאשר לא ייגבה תשלום נוסף בגין אותו שירות. שירות זה אמור לאפשר למשתמשים לסנן (ככל הנראה על ידי סינון אלגוריתמי) תכנים לפי בחירתם. הצעת חוק סינון אתרים פוגעניים מטילה בנוסף חובה על ספקים לוודא שהמשתמש אינו קטין.
בהסבר להצעות החוק של הגבלת הגישה לתכנים מסוימים, ניתן למצוא טיעונים בעד הסדרת הנושא בחקיקה. בין היתר ניתן למצוא נימוקים כגון: כיום, לרוב הקטינים יש גישה למחשבים. כתוצאה, רבים מהם גם בעלי גישה לתכנים שעלולים לפגוע בהתפתחותם; במרחב הפיזי, גישת קטינים לתכנים פורנוגרפיים או להימורים מבוקרת ולמעשה אסורה. לכן ראוי לאכוף את האיסור הזה גם באינטרנט, בעיקר משום שהתוכן בו זמין ורב במיוחד; לצד חופש הביטוי של משתמשים ברשת קיים חופש התנועה של קטינים במרחב הציבורי, מבלי שייאלצו לחשוש מהיתקלות בתכנים פוגעניים; הטלת אחריות על משתמשים ולא על ספקים למעשה מפקירה את זכויותיהם של קטינים; על אף שספקים רבים מציעים שירותי סינון, בפועל משתמשים רבים אינם מודעים לשירותים הללו. הפיכת אותם שירותים לברירת המחדל תגדיל את מודעות המשתמשים אליהם.
כנגד הטיעונים התומכים בהסדרת הנושא עולים טיעונים שונים כגון: הטלת אחריות על ספקי האינטרנט לספק שירות ללא תגמול אינה צודקת ועלולה לפגוע בזכות הקניין שלהם, ובנוסף תפגע בזכותם לחופש העיסוק. מכל מקום, העומס שיוטל על ספקים לברור ולבחור איזה תוכן מותר ואיזה אסור יהיה גדול; למרות ההגבלות, גישה לתכנים בעייתיים תתאפשר דרך אלטרנטיבות כדוגמת הרשת האפלה. כך, קטינים שירצו לגשת לתכנים מסוננים יוכלו לעשות זאת באמצעות דפדפן Tor. זהו פרדוקס רגולטורי נפוץ יחסית: כינון כלל מבלי לשקול כיצד יגיב השוק הרלוונטי אליו עלול להוביל לתוצאה הפוכה מזו שאליה התכוון המחוקק; לחלופין, משתמשים שיבקשו לגבור על שירות הסינון (שוב, כדוגמת קטינים) עלולים לפנות לתוכנות חלופיות, שניתן לשער שחלקן יסכנו את בטיחותם (למשל על ידי חשיפתם לתוכנות זדוניות); הגישה הזו לרשת האפלה למעשה תחשוף קטינים לסיכונים רבים יותר; ככל הנראה, אמצעי הסינון שיפעילו ספקים יהיו אלגוריתמיים. משכך, קיימת סכנה שיסונן גם תוכן לגיטימי. למשל, סינון כל תוכן מיני עלול להוביל לכך שלקטינים לא תהיה גישה לחינוך מיני ברשת; הצעות החוק פטרנליסטיות במובן שהן מחייבות ספקים להציע למנוייהם לסנן תכנים.
סינון תכנים בהוראת משרד המשפטים.
בשנת 2016 נחסם לצפייה בישראל, בעקבות התערבות משרד המשפטים, ציוץ של הבלוגר האמריקאי ריצ'רד סילברסטיין על חקירה פלילית שהוטל על פרטיה צו איסור פרסום, בשל מעורבות קטינה. במקרים אחרים שבהם פרסם בלוגר זה פרטים שהוצא לגביהם בישראל צו איסור פרסום, הפרסום לא נחסם לצפייה בישראל, אם כי לעיתים הוא הוסר מתוצאות החיפוש בגוגל.
רדיו ללא הפסקה
טרנס קינזי
אגונג
אגונג (באינדונזית: Gunung Agung) הוא הר געש שכבתי פעיל באי באלי באינדונזיה, השוכן דרומית-מערבית להר הגעש באטור. הר הגעש הוא הנקודה הגבוהה ביותר באי, 3,031 מטרים מעל פני הים, והוא משפיע על האקלים המקומי, בייחוד על דפוס הגשמים. מפסגתו אפשר לראות את פסגת הר הגעש רינג'אני (Gunung Rinjani) על האי לומבוק, אם כי בדרך כלל שתי הפסגות מכוסות בעננים. ממרחק יש להר צורה חרוטית מושלמת.
הר אגונג התפרץ בשנים 1963–1964 מתוך לוע הר געש גדול ועמוק מאוד, הפולט מדי פעם עשן ואפר. בהתפרצות זו נהרגו קרוב ל-1,500 תושבים. ההר התפרץ שוב בנובמבר 2017, אחרי שפונו מסביבתו כ-140,000 תושבים.
תיאור.
הר הגעש השכבתי אגונג, ההר הגבוה והקדוש ביותר בבאלי, שוכן במזרח האי והוא תוואי הנוף הבולט ביותר בחלק זה של האי. להר, שפירוש שמו "החשוב ביותר", יש צורה חרוטית כמעט מושלמת והוא בנוי מסלע אנדזיט. הוא מתנשא מעל הקלדרה של הר הגעש באטור השכן, ומדרונותיו הצפוניים והדרומיים מגיעים עד לחוף האי. בפסגה בגובה 3,031 מטרים יש לוע שקירותיו תלולים. רוחבו 500 מטרים ועומקו 200 מטרים. על המדרון הדרום-מערבי יש לוע טפיל המכונה פאוון (Pawon).
הר אגונג במיתולוגיה המקומית.
הר אגונג נחשב הר קדוש עוד בטרם חדרה דת ההינדואיזם לאי. על המדרון הדרום-מערבי בגובה 900 מטרים מעל פני הים היה מקדש שבו סגדו להר ולאבות הקדמונים. מאוחר יותר עבר המקדש לידי בני דת ההינדו ובמקום נבנה מקדש בסאקי (Pura Besakih), המקדש החשוב ביותר בבאלי.
תושבי באלי מאמינים שהר אגונג הוא העתק של הר מרו, שבמיתולוגיה ההינדואית נחשב למרכז היקום. אגדה אחת מספרת שההר הוא חלק מהר מרו שהובא לבאלי על ידי התושבים הראשונים בני דת ההינדואיזם. הפולחן בהר מערב את הסגידה לשיווה, בייחוד בדמותו כאל השמש סוריה, יחד עם פולחן האבות הקדמונים. מקדש בסאקי כולל כמה מזבחות, מקדשים קטנים ופסלים יקרי ערך. בטקסים הדתיים מטפסים על ההר על מנת לאגור מים קדושים בכפות דקלים, שבהם אחר-כך מרטיבים את עולי הרגל.
התפרצויות.
מרבית הגעשיות באינדונזיה נובעת מקשת סונדה – קשת איים שנוצרה באזור הפחתה בו חודר הלוח האוסטרלי אל מתחת ללוח סונדה. קשת זו תחומה מצדה הצפון-צפון-מערבי על ידי איי אנדמן – שרשרת של איים געשיים ממקור בזלתי, וממזרח על ידי קשת בנדה – שאף היא נוצרה כתוצאה מהפחתה.
אגונג הוא אחד מ-129 הרי הגעש הפעילים של אינדונזיה, חלק מטבעת האש, אזור המקיף את האוקיינוס השקט וכולל כמה מהרי הגעש הפעילים ביותר על פני כדור הארץ.
התפרצויות היסטוריות.
מידע היסטורי קיים רק לגבי ההתפרצויות החל מהמאה ה-19. ב-1808 הייתה התפרצות שמדד התפרצות געשית המשוער שלה היה 2. התפרצות דומה הייתה ככל הנראה ב-16 במרץ 1821. ב-1843 הייתה התפרצות בעוצמה 5, אבל היא הייתה מוגבלת לאזור הלוע.
ההתפרצות של 1963–1964.
ההתפרצות של 1963–1964 הייתה ההתפרצות הגעשית העזה ביותר באינדונזיה מאז ההתפרצות של קרקטואה ב-1883. היא החלה ב-18 בפברואר 1863 כסדרה של התפוצצויות קטנות בלוע. כמה ימים אחר-כך היה קילוח לבה מהלוע כלפי צפון, שאורכו הגיע ל-7.5 קילומטרים. באותו זמן היה גם זרם פירוקלסטי על המדרון הצפוני. ב-17 במרץ הייתה התפרצות עזה שבמהלך התרומם עמוד התפרצות לגובה שבין 19 ל-26 קילומטרים. אפר געשי התפזר בעיקר למערב ולצפון-מערב, ואף הורגש בג'קרטה, קצת פחות מ-1,000 קילומטרים מההר. זרמים פירוקלסטיים באורך של עד 14 קילומטרים זרמו על המדרונות הדרומיים והדרום-מזרחיים. מרבית ההרוגים היו ביום זה. כיוון שההתפרצות חלה בעונת הגשמים בבאלי נוצרו גם זרמי בוץ קרים וחמים המכונים להאר שחלקם הגיעו עד החוף. התפרצות שנייה, חלשה יותר שהתרחשה ב-16 במאי גרמה לעמוד התפרצות בגובה 20 קילומטרים ולהרוגים נוספים. ב-18 במאי התמוטטו מרבית המבנים במקדש בסאקי עקב רעידת אדמה, כבר לפני כן נשרו טיפות לפילי על האתר. בין מאי 1963 וינואר 1964 התרחשו עוד כמה התפרצויות חלשות יותר. הגשמים שהחלו בנובמבר שטפו את המשקעים מהזרמים הפירוקלסטיים תוך יצירת להארים נוספים. ספינת משא האמריקנית USAT Liberty, שהוטבעה על ידי צוללת יפנית ב-1942 והייתה שקועה בעומק 30 מטרים מתחת לפני הים נדחפה מהים על החוף של טולמבן (Tulamben), בצפון האי.
בסך הכל נהרגו בהתפרצות 1,488 תושבים ו-624 נפצעו ו-540 קילומטרים של קרקע חקלאית, 185 קילומטרים רבועים של יערות וכפרים רבים נהרסו בהתפרצויות.
הגוף הממשלתי "הסקר הוולקנולוגי של אינדונזיה" האחראי על מעקב אחרי התפרצויות, קרא להתפנות מהאזור של אגונג ב-13 במרץ. לדברי הוולקנולוגים יישם הממשל המקומי של האי בחוסר רצון את ההמלצה. רבים מהתושבים לא עזבו את האזור המסוכן משום של-17 במרץ תוכננו טקסים דתיים חשובים. סיבה נוספת למספר הגדול של ההרוגים הייתה התקופה הארוכה מאוד מאז הייתה התפרצות געשית בבאלי, שגרמה לתושבים לחוסר מודעות לסכנות הצפויות.
בהתפרצות הגעשית נפלטו כ-7 מיליון של גופרית דו-חמצנית לסטרטוספירה שהתפזרו בעיקר מעל לחצי הכדור הדרומי בהשפעת הרוחות ונתגלו גם באוסטרליה. על פי הערכות מאוחרות יותר הטמפרטורה הממוצעת בטרופוספירה ירדה ב-0.5°C, בעוד שהטמפרטורה בסטרטוספירה עלתה בכמה מעלות. על בסיס המידע שהתקבל פותח מודל האקלים הראשון ששימש לתיאור ההשפעה של התפרצויות געשיות על הטמפרטורה.
פעילות געשית בסוף 2017.