היא סירבה, ובחרה לשוב לבריטניה לקראת טקס ההכתרה של בעלה ולדרוש באופן פומבי את זכויותיה כמלכה. המלך ג'ורג' החליט בכל מקרה לאסור את הגעתה של קרוליין לטקס ההכתרה שלו שהתקיים ב-19 ביולי 1821. הוא הורה באופן רשמי כי הוא מסרב להכיר בה כמלכה והורה לשגרירי בריטניה לדאוג שבחצרות המלוכה בכל אירופה יתייחסו אליה בהתאם. בצו מלכותי ויוצא דופן נמחק שמה של קרוליין מספרי התפילה של הכנסייה האנגליקנית. משהובהר למלך כי מבחינה חוקית, בהיותו מלך, אשתו היא עדיין "המלכה הרעיה", הוא דרש להתגרש בכל מחיר, בבית משפט. אולם יועציו סברו שכל הליך גירושין כזה יהיה כרוך בחשיפת מערכות היחסים הבלתי חוקיות שלו עצמו. לפיכך, הוא ביקש שיועבר בפרלמנט חוק ייחודי על שמה של קרוליין, המקנה לפרלמנט סמכויות של בית משפט לצורך גירושיו של מלך ממלכה רעיה. על פי החוק המוצע הייתה קרוליין מנושלת מתוארה כמלכה ומכל זכויותיה. ההצעה לחוק נתפשה כבלתי פופולרית לחלוטין בציבור ונראה היה בלתי סביר כי תאושר בפרלמנט.
עד תחילת יוני שהתה קרוליין לסירוגין בצפון איטליה ובאזור קאלה בצרפת, כשהיא מתלבטת במשא ומתן. בסופו של דבר היא דחתה את הצעת הממשלה והגיעה לבריטניה לפני טקס ההכתרה. כאשר היא הגיעה ב-5 ביוני לחופי אנגליה, פרצו מהומות לתמיכה בה. התברר כי קרוליין הפכה לסמל, עבור רבים שדרשו את פיטורי המלך והתנגדו לו.
המלך עדיין דרש בתוקף את הגירושין, יום לאחר הגעתה לחופי אנגליה הוא הגיש את הראיות שנאספו על ידי חוקריו לוועדת החוקה של הפרלמנט בשתי שקיות ירוקות. בדיקת הראיות שהוגשו לדין הפרלמנט התעכבה, מסיבות שונות, וב-27 ביוני, הם נפתחו על ידי 15 חברי הוועדה הפרלמנטרית. התוכן שנחשף לחברי הוועדה נחשב כפי הנראה כשערורייתי. שבוע לאחר מכן, אחרי קבלת הדוח, הציגה הממשלה הבריטית לפרלמנט את הצעת החוק הייחודית Pains and Penalties Bill 1820, ובו ההצעה לאפשר ביטול נישואים של מלך ומלכה על ידי הפרלמנט, במקרה של ניאוף מצד המלכה הרעיה. במהלך הדיונים נטען כי קרוליין ביצעה מעשה ניאוף עם מר פרגאמי, בהיותה נשואה כחוק. דיוני ועדת החוקה של הפרלמנט התנהלו כמשפט לכל דבר, ביעילות ציבורית. במהלך הדיונים נקראו להעיד עדים שונים שנשאלו על חייה האינטימיים ביותר של קרולין, כולל עדויות על בגדיה התחתונים ועל אופן התנהגותה בסיטואציות רבות, מהן אינטימיות.
דיונים אלה בפרלמנט של מדינה, שגם במאה ה-21 יכולים היו להתפרש כקיצוניים, נחוו כשערורייתיים ומביכים באופן בלתי יתואר כשהתרחשו במאה ה-19.
המשפט (למעשה: הדיון הציבורי בוועדת החוקה של הפרלמנט) עורר סנסציה ותואר בעיתונות בהרחבה. הצעת החוק עברה את בית הלורדים, אך עדיין היה צורך להגישה לאישור בית הנבחרים, והסיכוי לכך לא היה גדול בהיעדר רוב תומך.
אפילו במהלך המשפט, המלכה קרוליין נותרה פופולרית מאוד. הדבר בא לידי ביטוי במעל 800 עתירות נפרדות, ובכמעט מיליון חתימות של מעריציה. נראה כי רבים באופוזיציה, שציפו לרפורמה ומאסו בהתנהלות המלך ג'ורג' הרביעי, עשו זאת בשם הכעס על ההתייחסות המכפירה כלפי המלכה קרוליין.
החקיקה לא הגיעה אמנם לסיום בבית הנבחרים, אך הסיפור לא תם. הממשלה שוב העלתה את ההצעה של הוספת הסכום השנתי של 50,000 ליש"ט, הפעם ללא תנאים מוקדמים. קרוליין, שתדמיתה הציבורית הייתה מרוסקת ומושפלת, קיבלה הפעם את ההצעה.
מותה.
למרות מאמציו של המלך, נשארה הפופולריות של המלכה הרעיה קרוליין גבוהה בקרב ההמונים, והעיתונות לחצה במאמרי מערכת רבים על שיתופה בטקס ההכתרה שתוכנן ל-19 ביולי 1821, ועל הכתרתה לתואר המלכה הרעיה. קרוליין הגיעה בכרכרה עם מלוותיה לארמון וסטמינסטר, ולאחר שמשמר המלך מנע בכוח את מעברה היא פנתה למנזר וסטמינסטר על מנת להיכנס לארמון דרכו. עדים תיארו בהמשך כיצד עמדה בפני משמר המלך שאיים עליה בכידונים שלופים, והתעקשה להיכנס, לעיני האורחים שנאספו לאירוע, בעוד הדלתות נטרקות בפניה והיא מורחקת באלימות מהמקום כאחרון פשוטי העם. קרוליין המשיכה וניסתה להתקדם לכניסה הסמוכה לפינת המשוררים, גם שם לא ניתן לה להתקדם. בשלב מסוים איבדה קרוליין את מעט התמיכה שסבבה אותה, וכשרכבה משם עם כרכרתה זכתה לקיתונות של לעג מצד הקהל.
באותו לילה, נפלה קרוליין למשכב. מצבה הרפואי הידרדר במשך שלושה שבועות באופן קיצוני. היא טענה כי הורעלה על ידי שליחי המלך. קרוליין כתבה צוואה ושילמה מראש על סידורי ההלוויה. בקשתה הייתה להיקבר במקום הולדתה, בראונשווייג, בסמוך לקברי הוריה ומשפחתה, בקבר שיישא את הכיתוב "Here lies Caroline, the Injured Queen of England" (כאן טמונה קרוליין, המלכה הפצועה של אנגליה). קרוליין מתה בערב ה-7 באוגוסט 1821 בגיל 53. הדעות חלוקות האם סבלה מחסימת מעיים, מסרטן, או שהורעלה כפי שטענו תומכיה.
בית המלוכה והרשויות שחששו מהתקוממות ציבורית מצד תומכיה ומצד מבקרי המלך, אסרו על קיום תהלוכת הלוויה במרכז לונדון, מחשש לתסיסה ציבורית ולאיבוד שליטה על הציבור. הוקמו מחסומים על מנת שלא לאפשר את התקדמות מסע הלוויה מעבר לנמל לונדון, אך הקהל שליווה את תהלוכת הלוויה פתח במהומות. משמר המלך והמשטרה פתחו באש חיה על הקהל, שמצידו השליך אבני ריצוף ולבנים על החיילים ועל אנשי ציבור. שני אנשים נהרגו במהומות.
גופתה של המלכה קרוליין הועלתה לספינה בנמל לונדון ב-16 באוגוסט 1821, והגיעה לבראונשווייג ב-24 באוגוסט, שם נקברה בחלקה המשפחתית.
ווקאסו מובארק
אנה קארנינה (סרט, 2012)
אנה קארנינה (Anna Karenina) הוא סרט קולנוע בריטי, עיבוד קולנועי לספרו הקלאסי של לב טולסטוי מ-1877,"אנה קארנינה", בבימויו של ג'ו רייט על פי תסריט מאת טום סטופארד ובכיכובם של קירה נייטלי וג'וד לאו. הסרט הוקרן לראשונה בפטיבל הסרטים של טורונטו ויצא לאקרנים ב-7 בספטמבר 2012. הכנסות הסרט הסתכמו ב-69 מיליון דולר לערך, רובן נבעו מהקרנות בינלאומיות.
הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר למלבישה ג'קלין דוראן. הסרט הופק על ידי חברת ההפקות "Working Title Films" בשיתוף פעולה עם StudioCanal.
רקע.
הסרט מגולל את קורותיה הטרגיים של אשת החברה והאריסטוקרטיה הרוסית אנה קארנינה, אשתו של הפקיד הבכיר אלכסיי קארנין והרומן שניהלה עם הקצין ורונסקי, בהשתלשלות אירועים שהובילה להתאבדותה.
תקציר עלילת הסרט.
אנה קארנינה, אשתו של פקיד בכיר שנישאה לו מסיבות תועלתניות בלבד, מוצאת אדם שהיא אוהבת באמת, אך היא מגלה שזה בלתי אפשרי מבחינתה לממש את אהבתם.
ביקורות ופרסים.
הסרט זכה לרייטינג ממוצע של 69% מביקורות באתר Rotten Tomatoes. מבקרי הקולנוע שיבחו את צוות השחקנים, אך ביקרו לשלילה את הסגנון הכבד ובכך שמרבית העלילה מתרחשת על בימת תיאטרון.
הסרט היה מועמד בארבע מועמדויות שונות בטקס פרסי אוסקר ה-85, ובשש מועמדויות בטקס ה-66 של פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע, כאשר בשניהם ג'קלין דוראן, המעצבת, זכתה על הסרט בקטגוריית עיצוב התלבושות. בנוסף, הסרט זכה לשש מועמדויות בטקס ה-17 של פרסי הלוויין.
עונת 2016/2017 ב-NBA
עונת 2016/2017 היא העונה ה-71 של ליגת ה-NBA. בסדרת גמר ה-NBA התמודדו אלופת המזרח קליבלנד קאבלירס ואלופת המערב גולדן סטייט ווריורס זו העונה השלישית ברציפות, ובסיומה זכו הווריורס באליפות החמישית של המועדון לאחר שניצחו בסדרה בתוצאה 4–1. לאורך הפלייאוף רשמה גולדן סטייט מאזן ניצחונות של 16–1, ובכך קבעה את אחוז הניצחונות הגבוה בתולדות פלייאוף ה-NBA.
לפני תחילת העונה עבר שחקן האולסטאר קווין דוראנט מקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר ליריבתה בצמרת האזור המערבי גולדן סטייט ווריורס. מעבר זה עורר הדים רבים ברחבי ה-NBA ולווה בביקורות רבות מצד פרשנים, שחקנים ואוהדים, שחששו שהמהלך יפגע בתחרותיות של הליגה. לצד כוכבי הקבוצה האחרים – סטפן קרי, דריימונד גרין וקליי תומפסון – עזר דוראנט לקבוצתו לסיים את העונה הסדירה עם המאזן הטוב בליגה (67-15) בפעם השלישית ברציפות. בסיום פלייאוף ה-NBA זכה דוראנט בתואר ה-MVP של סדרת הגמר לאחר שרשם במהלכה ממוצעים של 35.2 נקודות, 8.4 ריבאונדים ו-5.4 אסיסטים למשחק.
שחקן אוקלהומה סיטי ת'אנדר, ראסל וסטברוק, רשם במהלך העונה ממוצעים סטטיסטיים של 31.6 נקודות, 10.7 ריבאונדים ו-10.4 אסיסטים למשחק, ובכך הפך לשחקן השני בתולדות ה-NBA שמשיג ממוצע עונתי של טריפל דאבל (הראשון היה אוסקר רוברטסון). כמו כן קבע וסטברוק את שיא ה-NBA למספר טריפל דאבלים בעונה אחת, עם 42 בסך הכל. בסיום העונה זכה וסטברוק בתואר ה-MVP של העונה הסדירה.
דראפט 2016.
דראפט ה-NBA 2016 התקיים ב-23 ביוני 2016 בברקליס סנטר, אולמה הביתי של קבוצת ברוקלין נטס. בהגרלת הלוטרי נקבע כי פילדלפיה 76' תבחר ראשונה בדראפט, לאחר שסיימה את העונה הקודמת עם מאזן הניצחונות הגרוע ב-NBA, ובחרה את הפורוורד האוסטרלי בן סימונס מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה. את הבחירה השנייה בדראפט ניצלה לוס אנג'לס לייקרס כדי לבחור את ברנדון אינגרם מאוניברסיטת דיוק, ובבחירה השלישית נלקח ג'יילן בראון מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, על ידי בוסטון סלטיקס. דראגן בנדר הקרואטי, אשר שיחק עבור מכבי תל אביב מליגת העל הישראלית, נבחר על ידי פיניקס סאנס בבחירה הרביעית.
בדראפט 2016 נבחרו בסך הכל 28 שחקנים בינלאומיים (בעלי אזרחות שאינה אמריקאית) - הכי הרבה בתולדות דראפט ה-NBA. יאקוב פולטל, שנבחר בבחירה התשיעית, הפך לשחקן האוסטרי הראשון שנבחר בדראפט ה-NBA, והבחירה ה-51, בן בנטיל, הפך לשחקן הראשון מגאנה שנבחר בדראפט.
אולסטאר.