המכשיר בנוי ממנוע חשמלי המחובר לציר המסובב אופן במהירות גבוהה. פעולת הדיסק מתבצעת על ידי מגע בין האופן המסתובב לבין החומר שאותו יש לעבד. המגע בין האופן והחומר יוצר חיכוך וחום. העיבוד של חלק מהחומרים הוא תוצאה של החיכוך או של החום או של שניהם יחד והוא תלוי בסוג החומר המעובד ובחומר שממנו בנוי האופן. אפקטיביות העבודה עולה ככל שמהירות החיכוך עולה, לווא דווקא הסל"ד, אלא המהירות של היקף הדיסק התלויה גם בקוטרו, מאידך ככל שמהירות הסיבוב גדולה יותר קשה יותר להחזיק את הכלי ולשלוט עליו (כתלות באיכותו) וקיימת סכנה גדולה יותר להתפרקות של הדיסק המסתובב, על כן יש להקפיד לא לעבור את המהירות המקסימלית של הדיסק הספציפי בו משתמשים. תוך כדי עבודה במקביל לשחיקה בחומר המעובד, הדיסק עצמו נשחק גם הוא וקוטרו קטן וכך גם האפקטיביות שלו, בכלים המאפשרים זאת ניתן להגדיל את המהירות על מנת לפצות על כך.
עיבוד של אבן, בטון וכיוצא באלה מתבצע באמצעות החיכוך של האופן אשר בדרך כלל מצופה באבקת יהלום.
עיבוד המתכת מתבצע באמצעות החום אשר מתיך את המתכת והחיכוך אשר מסלק את המתכת המותכת מאזור המגע ויוצר זרם אופייני של "גיצים" בוהקים. עיבוד של חומרים רכים כמו עץ, פלסטיק וכיוצא באלה מתבצע על ידי כרסום החומר.
קיימים גם דיסקים המופעלים על ידי טורבינה המופעלת על ידי אוויר דחוס (פנאומטיים).
סוגי הדיסקים.
נהוג לחלק את הדיסקים על פי גודל האופן וייעוד האופן:
הגדלים המקובלים (באינץ'): 4, 4.5, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 15 ו-16 אינץ'.
אביזרים.
ישנם אביזרים שונים שניתן לחבר לכלי במקום דיסק, חלקם הם: מקדחי כוס, מסור שרשרת, מאריכים להרחקת הדיסק, ומפצלים וחיבור שני דיסקים ויותר במקביל (שימושי לחיתוך תעלות)
החיבור של הדיסק והאביזרים מתבצע על ידי בורג שהוא למעשה האלמנט המסתובב על ידי המנוע.
בטיחות בעבודה.
מגע של האופן המסתובב בחלקי גוף עלול לגרום לקריעה של רקמות ולפציעה עמוקה ומסוכנת. בנוסף, פעולת הדיסק יוצרת אבק, גיצים ורעש שמחייבים הגנה על מפעיל הדיסק ומי שנמצא בקרבתו.
לשם עבודה בטיחותית יש להקפיד על הכללים הבאים:
לפני הפעלת המשחזת יש לוודא שהכלי שלם, שכבל החשמל תקין ונקי מנזקים או חתכים ושמפסק ההפעלה של הכלי אינו במצב "מופעל".
בחלק מהדיסקים מותקנות מערכות בטיחות והגנה מתקדמות:
בלאק בלוק
סדרה מדויקת
במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה הומולוגית, סדרה מדויקת היא סדרה מהצורה formula_1, שבה כל הרכבה formula_2 שווה לאפס באופן "מדויק", כלומר, התמונה של כל הומומורפיזם שווה לגרעין של ההומומורפיזם שבא אחריו.
המבנים formula_3 יכולים להיות מודולים, חבורות, או כל אובייקט אחר בקטגוריה אבלית.
סדרות מדויקות מאפשרות ללמוד על מבנים בסדרה, מתוך תכונות של מבנים אחרים באותה סדרה.
הגדרה.
נניח שנתונה סדרה (סופית או אינסופית) של מבנים אלגבריים formula_4 ביחד עם אוסף של הומומורפיזמים של חבורות formula_5.
נאמר שסדרה כזו היא מדויקת ב-formula_4 אם מתקיים השוויון formula_7.
הסדרה כולה תיקרא מדויקת אם היא מדויקת ב-formula_4 לכל formula_9.
למשל:
סדרה מדויקת קצרה.
כאמור לעיל, הסדרות הקצרות ביותר מספקות מידע טריוויאלי. הסדרה הראשונה שמספקת מידע מהותי היא מהצורה
סדרה כזו, הקרויה סדרה מדויקת קצרה, כוללת שני חצים לא טריוויאליים: שיכון של formula_17 ב-formula_18, והטלה מ-formula_18 על formula_20, שהגרעין שלה הוא formula_17. לפי משפט האיזומורפיזם הראשון, אם הסדרה מדויקת ב-formula_18, בהכרח formula_23 - כלומר, הסדרה הזו מתארת מקרה של מנת חבורות. נציין גם ש-formula_20 איזומורפי לקו-גרעין של formula_25, שהוא formula_26.
סדרה מדויקת מתפצלת.
הסדרה המדויקת הקצרה
נקראת מתפצלת, אם מתקיים אחד התנאים השקולים הבאים:
המקרה הזה ודאי חזק יותר מסדרה מדויקת רגילה. בעוד שהמקרה הקודם תיאר מנה, המקרה הזה מתאר סכום ישר. כלומר, מסדרה כזו ניתן להסיק formula_34.
כאשר האובייקט formula_20 הוא חופשי (כמו חבורה חופשית או מודול חופשי), הסדרה המדויקת גם מתפצלת. אותה טענה על כל אחת משתי החבורות האחרות (וגם על שתיהן) לא נכונה.
דוגמה.
נתבונן בסדרה הבאה של חבורות אבליות:
formula_36
כאשר ההעתקה מ-formula_37 ל-formula_37 היא הכפלה ב-2 וההעתקה מ-formula_37 ל-formula_40 היא העתקת המנה.
התמונה של ההעתקה הראשונה היא תת-החבורה של המספרים הזוגיים, וזהו בדיוק הגרעין של ההעתקה השנייה. לפיכך הסדרה הנ"ל היא סדרה מדויקת של חבורות אבליות. סדרה זו איננה מתפצלת, שכן התמונה formula_41 איננה מחובר ישר של אף תת-חבורה. דוגמה זו שימושית במיוחד בהוכחה שהשפה של טבעת מביוס איננה נסג שלה.
פונקטור מדויק.
פונקטור (קו-וריאנטי) אדיטיבי formula_42 בין שתי קטגוריות אבליות הוא מדויק אם הוא מעביר סדרות מדויקות לסדרות מדויקות. במילים אחרות, formula_43 הוא מדויק אם בהינתן סדרה מדויקת formula_44 הסדרה formula_45 המתקבלת לאחר הפעלת formula_43 גם היא מדויקת. כאשר פונקטור אינו מדויק אפשר למדוד עד כמה הוא רחוק מלהיות מדויק באמצעות פונקטורים נגזרים.
סדרה קצרה מדוייקת
ח'סרו השני
קאת (עוף מקראי)
קָאָת (או: קָאַת) הוא מין עוף דורס לילה, שהוזכר בתורה ברשימת העופות הטמאים, ובישעיהו ובתהילים כעוף מדברי, המסמל חורבן של מקום. זיהויו של העוף אינו ברור ונתון למחלוקת בין החוקרים. בין השאר, יש המזהים אותה עם העוף הנקרא כיום לילית מדבר (Strix Butleri), הדומה לכוס החורבות, אך גדול ובהיר ממנו. היו גם שזיהו אותה עם תת-מין של כוס החורבות, Athene Noctua Saharae. לעיתים זוהה הקאת גם כשקנאי.
זיהוי העוף.
בספר ויקרא נאמר:
איסור זה באשר לקאת חוזר על עצמו בספר דברים (יד, יז).
רמז למהותו של העוף ניתן ללמוד מספר ישעיהו, שם נאמר:
, וכן בספר צפניה, שם נאמר :
כך שמדובר ככל הנראה בעוף לילי, המסמל שממון וחורבן של מקום (בהקשר זה מופיעה הקאת יחד עם הקפוד - שבמקרים אלו הוא עוף לילי). כן עולה גם מן הכתוב () "דמיתי לקְאַת מדבר, הייתי ככוס חֳרבות". מכתוב זה עולה גם, ככל הנראה, שעוף זה נוהג להשמיע קולות הדומים ליללות ובכיות בלילה.
בתלמודים מזוהה הקאת כציפור הנקראת בלשונם 'קיק', מזיהוי זה משתמע ש'שמן הקיק' המופיע ב כאחד השמנים הפסולים להדלקת נר שבת מופק מציפור זו. בתלמוד הבבלי מוסיפים שציפור ה'קיק' שוכנת "בכרכי הים".
רס"ג תרגם את המילה למילה הערבית 'קוק', שהרב יוסף קאפח מסבירה כ"עוף מים לבנבן בעל מקור ארוך, חי מציד דגים", ומשום זה יש הסוברים שהקאת הוא השקנאי המוכר לנו היום ש"מקיא" את הדגים מפיו ואוכל אותם.
בקרב החוקרים החדשים, יש המזהים אותה עם העוף הדומה לכוס החורבות, Strix Butleri (לילית המדבר); פליקס מזהה אותה עם תת-מין של כוס החורבות אשר שמו המדעי הוא Athene Noctua Saharae.
שמה של הקאת נגזר אולי מהמייתה, או על שם הקאתה את עצמות הטרף שלה, כדרכם של דורסי הלילה. יצוין כי בעוד שבתורה מנוקד שמה של הקאת בשני קמצים (קָאָת), בנביאים הוא מנוקד בקמץ ופתח (קָאַת).
זכריה פליאשווילי
זַכַּריה פַּליאשווילי (גאורגית: ზაქარია ფალიაშვილი; 16 באוגוסט 1871 - 6 באוקטובר 1933) היה מלחין גאורגי, שנחשב למייסד האסכולה האופראית הגאורגית. הוא הוכתר כ"אמן העם" בשנת 1925 בתקופת גאורגיה הסובייטית.
ביוגרפיה.
פליאשווילי נולד בכותאיסי, ב-16 באוגוסט 1871, למשפחה מוזיקלית. אביו היה זמר במקהלת הכנסייה, ושלושה מאחיו היו מוזיקאים. כנער צעיר הוא שר במקהלה ולמד לנגן על עוגב בכנסייה הקתולית של מרי הקדושה בכותאיסי. את השכלתו המוזיקלית הראשונית קיבל מאחיו איוון, לימים מנצח. בשנת 1887 עבר לטביליסי, שם היה חבר-מקהלה בכנסייה הקתולית של מריה הקדושה, והחל לפקוד את בית הספר למוזיקה בטביליסי. לימודיו כללו נגינה על קרן צרפתית והלחנה. בין השנים 1900-1903 הוא למד להלחין תחת שרביטו של סרגיי טאנייב בקונסרבטוריון של מוסקבה. עם חזרתו למולדתו, החל לשחק תפקיד חשוב בהתפתחות המוזיקה הלאומית של גאורגיה. הוא אסף שירי פולקלור גאורגיים, וייסד, יחד עם אחרים, את הפילהרמוניה הגאורגית. ב-1918 אף נתמנה למנהל הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי, תפקיד שבו שימש לסירוגין גם מאוחר יותר.
פליאשווילי הלחין יצירות לתזמורת הסימפונית, אבל נודע בעיקר בשל המוזיקה הווקלית שלו, שכללה שירים ופזמונים. יצירותיו העיקריות הן שלוש האופרות: "אבסלום ואתרי" (אבשלום ואתרי), דאיסי ("דמדומים") ולטוורה.
יצירות נוספות שלו: קנטטה לכבוד מהפכת אוקטובר משנת 1927, סוויטה גאורגית המבוססת על מוטיבים פולקלוריסטיים לתזמורת משנת 1928, מוזיקה לרומנסות ויצירות למקהלה ואחרות.
תיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי נקרא על שמו, ומדי עונה האופרה הראשונה שמועלית היא פרי יצירתו. האופרה מעלה מדי שנה שלוש הפקות קבועות: אבשלום ואתרי, דאיסי וכתו וקוטה של דולידזה.
זכריה פליאשווילי נפטר ב-6 באוקטובר 1933 בטביליסי.
זכריה פאליאשווילי
ישיבת חכמי לובלין (בני ברק)
ישיבת חכמי לובלין היא ישיבה כלל חסידית השוכנת בשכונת זיכרון מאיר בבני ברק.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה בשנת תש"ז, 1947, בידי הרב שמואל הלוי וואזנר, כהמשך וזכר לישיבת חכמי לובלין בלובלין שבפולין, שבה למד הרב וואזנר. את השטח להקמת הישיבה תרם, בעידוד החזון איש, יעקב הלפרין, מייסד שכונת זיכרון מאיר, שהיה מקורב לרב שפירא.
בישיבה פועלים גם כולל הלכה וכולל עיון. בנו של הרב וואזנר, הרב חיים מאיר, לימד בישיבה במשך שנים רבות. בסוף שנות ה-80 נסע ללונדון לשמש כרב קהילת חסידות סאטמר ובשנת 2010 שב ארצה ללמד בישיבה.