בשל זמינות שדות בעלי מסלולים ארוכים, מטוסי STOL לא נפוצים. בשירות אזרחי מטוסי STOL משמשים כמטוסי קישור, תובלה ונוסעים לאזורי ספר נידחים ולא נגישים. מטוסי STOL צבאיים הם לרוב מטוסי קישור או תובלה ויכולים להגיע במגוון גדלים, אם כי הם נוטים להיות קטנים יחסית. אלה מיועדים להוביל אספקה וכוחות כתמיכה בכוחות יבשה הפועלים בשטחים בהם יש תנאים מזעריים או לא קיימים כלל.
ערכות הסבה.
חברות מסוימות מציעות ערכות הסבה לכלי טיס בשביל להקנות להם יכולות STOL או לשפר יכולות אלו. החברות מציעות ערכות הסבה למטוסים אזרחיים מדגמים פופולריים בחברות תעופה שפועלות באזורים נידחים.
הצי הלבן
הצי הלבן היה הזרוע הימית של התנועה הלבנה במלחמת האזרחים בשנים 1918—1922 ברוסיה, שכללה ציים, משטים, שייטות ותצורות אחרות של אוניות וכלי עזר. הצי הלבן כלל שתי אוניות מלחמה וספינות.
את אנשי הצוות ייצגו קצינים ימיים ומלחי הצי הצבאי והסוחר הרוסי, וכן קציני צבא האימפריה הרוסית.
יחידות הצי הלבן היו כפופות להנהגת הצבאות הלבנים.
בממשלת האדמירל אלכסנדר קולצ'ק כשהיה השליט העליון ברוסיה, פעל משרד הצי, בראשות האדמירל מ. סמירנוב שניסה לשלוט בכל הצי הלבן. עם זאת, הניהול האמיתי הוגבל באופן משמעותי בעקבות המצב המלחמתי בשטח.
צי הים השחור.
צי הים השחור הלבן נוצר בינואר 1919 בנובורוסיסק במסגרת צבא המתנדבים. ביולי 1919 הועבר בסיס צי הים השחור לסבסטופול.
צי הים השחור ציית בעקביות לפיקוד צבא המתנדבים, הכוחות המזוינים של דרום רוסיה והצבא הרוסי של גנרל וראנגל.
בזמנים שונים פיקדו על הצי סגן האדמירל א. קאנין ; סגן אדמירל מ. פ. סבלין ; סגן אדמירל ד. ב. ניניוקוב ; סגן אדמירל א. מ. גרסימוב סגן אדמירל מ. א. ארזים האדמירל מ. א. ברנס.
הצי היה הראשון שכלל את שוברת הקרח המבוקש "פולזני", הצוללת "טיולן" וסירת הנשק "K-15". באפריל 1919, צורפה סיירת "Cahul". בקיץ 1919 היו לצי כבר יותר מעשר אוניות מלחמה ואוניות למטרות אחרות. בסתיו העביר הפיקוד הבריטי לצי הלבן את ספינת הקרב "ווליה", הסיירת "אלמז", כמה משחתות וספינות אחרות .
הצי הפך לגדול במיוחד בשנת 1920: הוא כלל למעלה מ-120 אוניות, שכללו את ספינת הקרב הגנרל אלכסייב, סיירת אחת, 3 סיירות עזר, 8 משחתות ו-9 ספינות קרב.
צי הים השחור כלל את יחידת ההגנה בים אזוב הכפופה לו, שכללה 8 ספינות קרב. מאז מאי 1919 יחידה זו פעלה בים אזוב, ביולי 1919, בגלל המצב המשתנה, היא הועברה לנהר הדנייפר. מאז דצמבר 1919 הופיעה יחידה שנייה של ספינות צי הים השחור על ים אזוב, כולל ספינת הקרב רוסטיסלב, 12 ספינות תותחים ומספר ספינות נוספות. בהתאם למצב, יחידה זו חוזקה מעת לעת על ידי שניים או שלוש משחתות מסבסטופול.
ספינות צי הים השחור השתתפו בפעולות של הצבא הרוסי של הברון ורנגל, הובילו כוחות, סיפקו תמיכה באש לכוחות היבשה, הציבו שדות מוקשים, נלחמו בקרבות עם ספינות חיל הים של הצבא האדום, לאחר התבוסה של צבא ורנגל, ספינות הצי פינו חיילים ופליטים מחצי האי קרים.
בנובמבר 1920 הפך צי הים השחור הלבן לשייטת רוסית ועד שנת 1924 התבסס בנמל ביזרט בתוניסיה. בשנת 1924 פורקה השייטת הרוסית וספינותיה הועברו לברית המועצות. עם זאת, הספינות שהועברו לברית המועצות נשארו בביזרט ובהמשך הן נמכרו לצרפת לגריטה.
השייטת הסיבירית.
השייטת הסיבירית הצטרפה לתנועה הלבנה לאחר הופעת החיל הצ'כוסלובקי ביולי 1918, במהלכה הוחרמו ספינות השייטת: סיירת עזר, סירת רובה, תשע משחתות, כלי עזר וכלי שיט אחרים.
לאחר הקמת רפובליקת המזרח הרחוק בשנים 1920–1921 הפכה השייטת לחלק מהצי המהפכני העממי שלה, אך לאחר ההפיכה בוולדיווסטוק ב-26 במאי 1921, היא הפכה שוב לחלק מהצי הלבן. במהלך פעולות האיבה ביצעו מספר פעולות נחיתה.
באוקטובר 1922, לאחר התבוסה של "הלבנים", יחידה אחת של אוניות השייטת פינתה 10 אלף פליטים מוולדיווסטוק. יחידה זו התפנתה לפיליפינים והגיעה לשם רק בינואר 1923. חלק מהספינות טבעו לאורך הדרך. אוניות שהגיעו לפיליפינים נמכרו. שאר הספינות נותרו בוולדיווסטוק והפכו בסופו של דבר לחלק מהצי של הצבא האדום.
שייטת האוקיינוס הארקטי.
לאחר לכידת האנטנטה באוגוסט 1918, שייטת האוקיינוס הארקטי נכללה בכוחות המזוינים של המינהל העליון של אזור הצפון, ולאחר מכן הממשלה הזמנית של אזור הצפון.
בתחילת 1920 כלל הצי את ספינת הקרב צ'סמה, ארבע משחתות, צוללת אחת, ארבע ספינות מוקשים, שבע ספינות הידרוגרפיות ומספר כלי עזר נוספים.
השייטת הוכפפה למשלחת ההידרוגרפית של הים הלבן והאוקיינוס הארקטי, כמו גם מספר שייטות של נהרות ואגם (פצ'ורה, סוורודווינסק, אונגה), כמו גם נמלי ארכנגלסק ומורמנסק.
השייטת עסקה בעיקר בליווי אוניות עם מטען לצבאות קולצ'אק ותמיכה הידרוגרפית.
האדמירל נ. וינקורסט פיקד על השייטת.
לאחר שהצבא האדום כבש ב-21 בפברואר 1920 את ארכנגלסק וב-7 במרץ 1920 את מורמנסק השייטת הפכה לחלק מכוחות חיל הים של הצבא האדום.
שייטת הים הכספי.
באביב 1919 הוקמה שייטת הים הכספי, אשר בתחילת 1920 כללה 9 סיירות עזר, 7 ספינות תותחים ותעופה ימית, שכללה 10 מטוסים ימיים לתובלה אווירית, כמו גם מספר ספינות עזר.
השייטת הייתה חלק מצבאות דרום רוסיה.
השייטת ניהלה פעולות נגד "האדומים": ספינותיה נלחמו עם ספינות בצי הוולגה-הכספי של הצבא האדום בדלתא נהר הוולגה, הקימה שדה מוקשים של מאתיים מוקשים סביב אסטרחן, ובכך סיפקה מצור ימי של העיר ותמיכה משמעותית לכוחות "הלבנים" בחוף הים הכספי.
בעקבות המתקפה המוצלחת של הצבא האדום, שתפס את נקודות הבסיס העיקריות של השייטת בגורייב ובקרסנובודסק, באפריל 1920, השייטת נאלצה לעבור לבאקו לנמל האיראני שבאנזלי בשליטת בריטניה הגדולה. במקביל, סיירת העזר "אוסטרליה" והספינה "Sentry" עזבו את השייטת וערקו לצד הבולשביקים.
באנזלי, השייטת נכלאה למעשה על ידי הבריטים. 17-18 במאי 1920 לאחר פעולה מוצלחת של האדומים, 23 אוניות ו-4 מטוסים הוחרמו מהבריטים, הוחזרו לרוסיה הסובייטית ונכללו בכוחות הצי של הצבא האדום.
חיל האוויר הלבן
חיל האוויר הלבן (Белая авиация) היו כוחות האוויר של הצבא הרוסי של התנועה הלבנה בשנים 1918—1922.
החיל הגן על המרחב האווירי של המדינה הרוסית במלחמת האזרחים בשנים 1918-1922 וכללו טייסות, אוגדות, יחידות אוויריות וצוידו במטוסים שהוטסו על ידי קציני חיל האוויר הרוסי הקיסרי, עד להבסתם בידי חיל האוויר האדום ופירוק החיל בשנת 1922, עם הקמת ברית המועצות.
זכוכית קריסטל
Bloody Mary
Bloody Mary (בעברית: בלאדי מרי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבומה השני, Born This Way. השיר יצא לאור ב-23 במאי 2011, על ידי חברות התקליטים סטרימליין, אינטרסקופ רקורדס וקון לייב.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-17 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ליידי גאגא, די ג'יי ווייט שאדו ופרננדו גאריבאי והופק על ידי ליידי גאגא, קלינטון ספארס, די ג'יי ווייט שאדו ופרננדו גאריבאי. השיר הונדס מוזיקלית על ידי ביל מלינה, תוך שהוא עצמו הוקלט בסטודיו 301, שנמצא בסידני, אוסטרליה בין שנת 2010 לשנת 2011.
בנוסף לכך, יצא השיר בסמוך לצאת האלבום Born This Way, בו הוא נכלל. הרמיקס הרשמי של השיר נעשה על ידי דה הורורס.
הצלחה והופעה.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר לצבור ביוטיוב עשרות מיליוני צפיות, תוך שנכון לאפריל 2020, האודיו הרשמי של השיר צבר למעלה מ-24 מיליון צפיות. קליפ המילים של השיר אשר הועלה ליוטיוב ב-1 ביולי 2011, הצליח לצבור למעלה משני מיליון צפיות. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-24 מיליון השמעות.
בשנת 2013, בעת שהופיעה במונטריאול, קנדה, ביצעה גאגא את השיר, תוך שהיא עלתה לבמה בלבוש מיוחד שהוכן בשביל הביצוע הספציפי הזה, כשעשן מקיף אותה מסביב.
וידאו קליפ.
כאשר יצא האלבום Born This Way, זכה השיר עצמו להצלחה ולהכרה מצד מבקרי המוזיקה והמעריצים של ליידי גאגא כאחד. בעקבות כך, הייתה כמיהה להוציא את השיר הזה כסינגל מתוך אלבום האלבום, או להוציא לו וידאו קליפ נלווה. גאגא החליטה שלא לעשות את אחד הצעדים הללו ובעקבות כך, צולם לו קליפ לא-רשמי שזכה להצלחה רבה.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות מלכה, אשר יושבת על כס המלכות שלה, תוך שהמשרתים שלה מציעים לה דברים שונים. בהמשך, ניתן לראות מלכה נוספת, שדומה במראה החיצוני שלה לליידי גאגא, יושבת על כס המלכות שלה גם כן. כס המלכות שלה עוצב בצורה כזו שנרות מקיפים אותו. לאורכו של הקליפ, השתיים מבצעות פעולות שונות יחד, תוך שניתן לראות כי יש ביניהן יריבות מסוימת. באחת הסצנות, ניתן לראותן כשהן סועדות ביחד ומבצעות תנועות אגרסיביות המרמזות על שנאה אחת כלפי השנייה.
לקראת סוף הקליפ, מגלה המלכה הראשונה כי זו שדומה לגאגא כביכול בגדה בה. כשהיא מבינה שזה מאוחר מדי לעשות משהו בנידון, היא נרצחת על ידי המלכה שדומה לגאגא, תוך שזו לוקחת את כתר המלכות שלה, מניחה אותו על ראשה ומתיישבת בכס המלכות שלה.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-13 מיליון צפיות. באוקטובר 2017, לכבוד ליל כל הקדושים, הופץ סרטון בו ניתן לראות את תהליך הכנת הקליפ עצמו.
מירצ'ה סאוקאן
מירצ'ה סאוקאן (ברומנית: Mircea Săucan; 5 באפריל 1928 פריז - 13 באפריל 2003 נצרת עילית, כיום נוף הגליל) היה במאי, תסריטאי וסופר ישראלי-רומני.