קו זה מייצג מגמה, תנועה לטווח ארוך של נתונים על ציר הזמן לאחר התחשבות בגורמים אחרים. הוא אומר האם אוסף נתונים מסוים (לדוגמה תמ"ג, מחירי נפט או מחירי מניה) עלה או ירד לאורך תקופת זמן מסוימת. ניתן לצייר קו מגמה בצורה פשוטה יחסית על ידי מבט בתצפיות, אך ליתר דיוק יש לחשב את מיקום הנקודה והשיפוע על ידי כלים סטטיסטיים כמו רגרסיה ליניארית. בדרך כלל קווי מגמה הם קווים ישרים אולם יש וריאציות המשתמשות בפולינומים מדרגה גבוהה התלויים ברמת הקעירות הרצויה.
לעיתים משמשים קווי מגמה בניתוחים עסקיים כדי להראות שינויים במידע לאורך זמן. יש לכך יתרון של פשטות. קווי מגמה משמשים לרוב כדי לטעון שפעולה או אירוע (כמו אימון או מסע פרסום) גרמו לשינויים שניתנים להבחנה בנקודת זמן. זו טכניקה פשוטה שאינה דורשת קבוצת בקרה, תכנון ניסוי או אנליזה מתוחכמת. למרות זאת, הם סובלים מחוסר אמינות מדעית במקרה ששינויים אחרים יכולים להשפיע על הנתונים.
אפידמיולוגיה.
ראיות מוקדמות המקשרות עישון טבק למוות ולתחלואה הגיעו מניסויים שהופעלו בהם ניתוחים רגרסיביים. במטרה להקטין השפעה של קורלציות עם משתנים אחרים, חוקרים בדרך כלל כוללים מספר משתנים במודל הרגרסיה שלהם, בנוסף למשתנה העיקרי שנחקר.
לדוגמה, נניח שיש מודל רגרסיה שבו שיעור העישון של סיגריות הוא משתנה המחקר הבלתי תלוי, והמשתנה התלוי הוא תוחלת חיים, הנמדדת בשנים. חוקרים עלולים לכלול מעמד סוציו-אקונומי כמשתנה בלתי תלוי נוסף, כדי להבטיח שכל שינוי בתוחלת החיים אינו מושפע מגורמים אחרים, כמו: החינוך או ההכנסה. למרות זאת, לעולם אין זה אפשרי לכלול את כל המשתנים המשתלבים בניתוח אמפירי.
לדוגמה, גן כלשהו עלול להגדיל תמותה, ובנוסף לגרום לאנשים לעשן יותר. מסיבה זו, ניסויים מבוקרים אקראיים מסוגלים לרוב לספק ראיה משכנעת יותר של קשרי סיבתיות, שניתן להשיג על ידי שימוש באנליזה רגרסיבית של אוסף נתונים.
כשניסויים מבוקרים לא אפשריים, ניתן להשתמש בדרכים שונות של אנליזה רגרסיבית, כגון רגרסיית משתני עזר, כדי לנסות להעריך קשרי סיבתיות מתוך אוסף נתונים.
פיננסים.
מודל לתמחור נכסי הון (CAPM) משתמש ברגרסיה ליניארית, כמו גם במושג בטא, לניתוח וכימות שיטתיים של הסיכון בהשקעה. הקשר נובע ישירות ממקדם בטא של מודל הרגרסיה הליניארית, שמקשר את תשואת ההשקעה לתשואה מכל הנכסים עם אופי סיכון גבוה.
כלכלה.
רגרסיה ליניארית היא הכלי האמפירי המרכזי בכלכלה. לדוגמה, הוא משמש לחיזוי הוצאות צריכה, הוצאות השקעה קבועות, השקעה באגירת מלאי, רכישות של יצוא של מדינה, הוצאות על יבוא, הדרישה להחזיק בנכנסים נזילים, ביקוש והיצע לעבודה.
מדעי הסביבה.
ברגרסיה ליניארית נעשה שימוש במגוון רחב של יישומים במדעי הסביבה. בקנדה, "תוכנית הבקרה על ההשפעות הסביבתיות" משתמשת בניתוח סטטיסטי של מחקרים של דגים ושל קרקעית הים למדידת ההשפעות של שפכי עיסה טחונה או מתכות על המערכת הימית האקולוגית.
פוליסטירן
פוליסטירן (Polystyrene; בעברית נפוץ השם "קלקר" לפוליסטירן מוקצף) הוא פולימר עשוי מהמונומר סטירן, פחמימן נוזלי שמיוצר באופן מסחרי מנפט. בטמפרטורת החדר, פוליסטירן הוא בדרך כלל תרמופלסטי מוצק, אך ניתך בטמפרטורות גבוהות יותר, לטובת עיצוב או הבלטה ואז מיצוק מחדש. סטירן הוא מונומר ארומטי, ופוליסטירן הוא פולימר ארומטי.
היסטוריה.
פוליסטירן התגלה בשנת-1839 על ידי אדוארד סימון, רוקח מברלין., סימון זיקק מתוך סטוראקס, שרף ריחני של העץ Liquidambar orientalis הגדל בטורקיה ומשמש בתעשיית הבשמים, חומר שמנוני, אותו הוא כינה "סטירול". מספר ימים אחר כך מצא סימון שהסטירול הסמיך, כנראה בגלל חמצון, הפך לג'לי אותו הוא כינה תחמוצת סטירול ("סטירולוקסיד"). ב-1845 הכימאי האנגלי ג'ון בלית' והכימאי הגרמני אוגוסט וילהלם פון הופמן מצאו כי אותה טרנספורמציה של סטירול מתרחשת בהיעדרות חמצן. הם קראו לחומר שלהם מטאסטירול. ניתוח מאוחר יותר, הראה כי החומר זהה באופן כימי ל"סטירולוקסיד".
ב-1866 גילה הכימאי הצרפתי מרסלן ברתלו כי התהוות של מטאסטירול מסטירול היא תהליך פולימרי. כ-80 שנה חלפו עד שהובן כי חימום של סטירול מתחיל תגובת שרשרת שיוצרת מאקרומולקולה, בעקבות התיזה של הכימאי האורגני הגרמני הרמן שטאודינגר (1881–1965). חברת אי גה פארבן החלה לייצר פוליסטירן בלודוויגסהאפן, גרמניה, בערך ב-1931 בתקווה ליצור תחליף ליציקות אבץ ביישומים רבים. הצלחה הושגה כאשר הם פיתחו כור (ריאקטור) המפיק את החומר ובתהליך שיחול (אקסטרוזיה) מייצר פוליסטירן מוקצף (בצורת כדוריות).
תכונות.
פוליסטירן מוצק טהור הוא חסר צבע, פלסטיק קשה המוגבל בגמישותו. אפשר להזריקו לתוך תבניות עם פרטים עדינים. פוליסטירן יכול להיות שקוף או בצבעים שונים. הפוליסטירן חסכוני ושימושי לייצור דגמי הרכבה מפלסטיק, סכו"ם פלסטיק, מארזי תקליטורים ומוצרים אחרים אשר דורשים קשיחות נאותה, מחיר זול ושימוש בצבעים רבים. כמו כן, משמש החומר לבידוד תרמי ולכן משתמשים בו לייצור מכלים לנוזלים.
לעומת ABS גמישותו פחותה, וכן עמידותו לאורך זמן.
פוליסטירן מוקצף (קלקר) נחשב כחומר שאינו מתכלה. ב-2015 גילו חוקרים מאוניברסיטת סטנפורד כי זחלים של חיפושית מסוג Tenebrio molitor מסוגלים להתקיים על דיאטת קלקר.
השפעות סביבתיות.
קצף פוליסטירן מיוצר על ידי חומרים מנפחים אשר יוצרים בועות ומנפחים את הקצף. בפוליסטירן מורחב, הם בדרך כלל פחמימנים כמו פנטאן, אשר עלולים להתלקח במהלך הייצור או האחסון של חומר מיוצר חדש, אבל יש להם השפעה סביבתית מועטה. פוליסטירן משוחל בדרך כלל עשוי מפחמימנים פלואורים אשר יש להם פוטנציאל לתרום להתחממות עולמית של פי 1000–1300 מזו של פחמן דו-חמצני.
לפוליסטירן לוקח מאות שנים עד שהוא מתכלה והוא עמיד בפני חימצון.
בעלי חיים לא מזהים פוליסטירן מוקצף כחומר מלאכותי ואפילו יכולים לזהות אותו בטעות כמזון. קצף פוליסטירן נסחף ברוח וצף על מים עקב המשקל הסגולי הנמוך שלו.
בישראל.
בישראל לפוליסטירן מוקצף נפוץ יותר השם קלקר, ומקורו במפעל "קל-קר עין כרמל" בקיבוץ עין כרמל, אשר מייצר מוצרי פוליסטירן מוקצף מאז 1967. שם זה כרוך בשמו של אחד המוצרים הראשונים של החברה - ג'ריקן פלסטיק העטוף בפוליסטירן מוקצף על מנת לבודד את המים מהתחממות.
מפעל נוסף בישראל הוא "פוליביד" בקיבוץ משמר הנגב שהוקם בשנת 1966.
בישראל ישנם מפעלים לייצור "קלקר" וביניהם "קל מוצרי בידוד" "קל-קר עין כרמל", "קל קל תעשיות אלון תבור" ו"פוליביד"
הקלקר משמש ליישומים רבים ולשווקים שונים בעולם הבניה, התעשייה, החקלאות והמזון.
עם 98% אוויר, לוחות פוליסטירן מוקצף משמשים כמוצר מוביל לבידוד תרמי של אלמנטים ומעטפות מבנים.
מירצ'ה פטרו סיון
מירצ'ה פטרו ג. סיון (ברומנית: Mircea Petru G.Sion, 1992-1917), היה משפטן רומני, חסיד אומות העולם מהעיר יאשי, רומניה.
ביוגרפיה.
בן למשפחה מן האצולה הרומנית, מירצ'ה פטרו סיון התחבר אל הקהילה היהודית ביאשי בתקופה בה למד משפטים באוניברסיטת יאשי. בימי שלטון תנועת הלגיונרים הוא נעצר על ידי המשטרה והוכה משום שהסתיר שני יהודים. למרות מאסרו, הודות לכישוריו המשפטיים הוא מונה לשופט בבית דין צבאי. מירצ'ה פטרו סיון השתמש בתפקידו זה כדי להקל על יהודים ואף שחרר כמה יהודים ממחנות עבודה.
החל משלהי שנת 1941 שימש כיועץ משפטי של הקהילה היהודית של יאשי, תפקיד שמילא ללא קבלת שכר. במסגרת תפקידו הוא חיפש ואיתר יהודים שנעצרו או נעלמו והגן עליהם בבתי דין צבאיים.
הוא הסתיר כ-15 יהודים בביתו שביאשי ובחווה הכפרית של משפחתו.
בשנת 1986 הוכר מירצ'ה פטרו סיון כחסיד אומות העולם, ושמו נחקק בגן חסידי אומות העולם של יד ושם.
מירצ'ה פטרו סיון נמנה עם מייסדי המועדון רוטרי ברומניה.
הוא נפטר בשנת 1992 ולפי צוואתו גופתו נשרפה.
רב קומות
פביאן בארטז
פביאן בארטז (בצרפתית: Fabien Barthez - IPA: [fa.bjɛ̃.baʁ'tɛz]; נולד ב-28 ביוני 1971) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת השוער.
קריירה.
בארטז שיחק בליגות הבכירות באנגליה ובצרפת ואף כיכב בנבחרת צרפת, עימה זכה במונדיאל 1998. לצד יכולת גבוהה שהביאה אותו לצמרת הכדורגל העולמי, ידוע בארטז בנטייתו לכאורה "לפשל" במקרים רבים, להשמיט כדורים או להכשל בניסיון עצירת בעיטה פשוטה יחסית לכיוון שערו. כישלונות אלו זכו לכינוי "בירטוזים". עוד הוא ידוע בשל קרחתו המבריקה, שהפכה לסימן ההיכר שלו.
בארטז פרץ לתודעת הקהל עת שיחק במועדון הכדורגל טולוז בשנת 1991. עונה לאחר מכן הוא נרכש על ידי קבוצת אולימפיק מרסיי ובעונת 1993 כבר זכה עם הקבוצה באליפות צרפת ובגביע. ב-1994, שתי עונות לאחר מכן, ירדה מארסיי ליגה עקב פרשיות שחיתות בהנהלתה. בארטז דבק בקבוצתו והצליח להובילה לעלייה לליגה הראשונה בתוך עונה אחת בלבד.
בסיום אותה עונה עבר בארטז בצעד מפתיע לקבוצת מונקו, שם שיחק במשך חמש עונות ובמהלכן זכה בשתי אליפויות. בשנת 2001 הביא אותו סר אלכס פרגוסון למנצ'סטר יונייטד, שם שיחק במשך ארבע עונות. בעונתו האחרונה בקבוצה בארטז לא שותף כלל, עקב סכסוך שהתגלע בינו לבין הנהלת המועדון. עם מנצ'סטר הוא זכה בשתי אליפויות, ב-2001 וב-2003. בעונת 2004 חזר בארטז למארסיי, שם שימש כשוער הראשון במשך שלוש עונות.
בארטז הודיע על פרישה ב-5 באוקטובר 2006, אחרי מספר חודשים בהם ניסה לשווא למצוא לעצמו קבוצה, אך לאחר מספר חודשים הצטרף לקבוצת נאנט כדי לעזור לה להישאר בליגה העליונה. הוא לא הצליח במשימתו, וקבוצתו ירדה לליגת המשנה בסיום אותה עונה.
בארטז זכה למספר הצלחות גם בנבחרתו הלאומית, בהן זכייה באליפות העולם ב-1998 ובאליפות אירופה ב-2000.