לאחר שבע עונות בקבוצת הנוער, נותר פינטו בפורטו כמשקיף במשחקיה של הקבוצה הבוגרת, תפקיד אותו נשא במשך שתי עונות. זמן קצר טרם פתיחת עונת , התפטר המאמן ההולנדי קו אדריאנסה מאימון פורטו. פינטו נקרא לשמש כעוזר מאמן במשחק הסופר קאפ הפורטוגלי מול ויטוריה סטובאל, בו גברה פורטו 3-0 על יריבתה וזכתה בתואר. זמן קצר אחר כך התמנה ז'סואלדו פריירה לתפקיד מאמן הקבוצה, ופינטו שימש כעוזר מאמן לאורך כל הקדנציה של פריירה, שנמשכה ארבע עונות.
לקראת עונת התמנה פינטו לתפקיד מאמן ראשי לראשונה בקריירה, בקבוצת ספורטינג קוביליה מהליגה הפורטוגלית השנייה. ב-15 בפברואר 2011, בעקבות הפסד לאשטוריל שהותיר את הקבוצה מתחת לקו האדום, התפטר פינטו מתפקידו כמאמן הקבוצה.
התנסותו השנייה כמאמן ראשי הייתה מוצלחת יותר, והגיעה בינואר 2013, במהלך עונת . פינטו התמנה לתפקיד מאמן צ'אבס מהליגה הפורטוגלית השלישית, והיה למאמנה השלישי של הקבוצה באותה העונה. הוא הוביל אותה למקום הראשון בבית ולבית הגמר, שם סיימה קבוצתו במקום הראשון עם ניצחון ותיקו ועלתה לליגת המשנה. פינטו סיים את תפקידו בתום העונה.
הנס קלנר
גנרל הנס קלנר (בגרמנית: Hans Källner; 9 באוקטובר 1898 - 18 באפריל 1945) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונהרג לקראת סוף המלחמה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
קלנר נולד ב-9 באוקטובר 1898 בקטוביץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס קלנר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-11, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה פרש קלנר מהצבא, והצטרף למשטרה בפוטסדאם. בשנת 1935 הצטרף קלנר לוורמאכט, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-4. בשנת 1937 מונה קלנר למפקד הגדוד השני ברגימנט הפרשים ה-4, ובקיץ 1939 מונה למפקד גדוד הסיור ה-11.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה קלנר מפקד גדוד הסיור ה-11, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-11 במסגרת הקורפוס ה-1. ב-1 בנובמבר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, במהלך המערכה על צרפת לחם עם גדודו שוב כחלק מהדיוויזיה ה-11 במסגרת הקורפוס ה-1. בקיץ 1941 מונה קלנר למפקד רגימנט הרובאים ה-73, ולחם עמו במבצע ברברוסה כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-19 במסגרת הקורפוס הממונע ה-57. ב-1 במרץ 1942 הועלה קלנר לדרגת אוברסט, וב-3 במאי 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1942 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-19, שהפכה זמן קצר לאחר מכן לחטיבת הפאנצרגרנדיר ה-19. ב-7 באוגוסט 1943 מונה קלנר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-19, וב-1 בנובמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-10 בפברואר 1944 קיבל קלנר תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני אותה שנה הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-23 באוקטובר 1944 קיבל קלנר תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-18 באפריל 1945 נהרג קלנר בשעת ביקורו בחזית.
סיגמא אלגברת בורל
סיגמא-אלגברת בורל
איי.די. איי. חברה לביטוח
תחרות השחמט לזכר טל 2016
תחרות העל בשחמט לזכר אלוף העולם השמיני בשחמט מיכאל טל התקיימה במוסקבה, שברוסיה, בין התאריכים 26 בספטמבר ל-6 באוקטובר 2016. בתחרות נערכו תשעה סיבובים. התחרות הייתה בקטגוריה 21 (מד כושר ממוצע 2760).
מהלך התחרות.
הסיבוב הראשון.
הסיבוב הראשון עמד בצילה של ההודעה על פטירתו של אחד מגדולי מאמני השחמט במאה ה-20, מארק דבורצקי, ונפתח בדקת דומיה לזכרו.
יאן נפומניאשצ'י היה הזוכה היחיד בסיבוב הראשון, כאשר נקט בפתיחה הסקוטית וניצח את יבגני טומשבסקי ב-23 מסעים בלבד. פטר סבידלר עמד נחות מעט בפתיחת המשחק מול
ולדימיר קראמניק אך זה הגיב בצורה תוקפנית מאוד והגיע לעמדה אבודה, שסבידלר לא השכיל לנצל. סוכם על תיקו לאחר 66 מסעים.
יתר המשחקים הסתיימו בתיקו ללא עניין מיוחד.
הסיבוב השני.
אנאנד וגירי הצטרפו לנפומניאשצ'י ושלושתם מובילים בתחרות עם 1.5 משני המשחקים הראשונים. אנאנד ניצח את ממדיארוב בהסתעפות של הפתיחה הספרדית. לאחר המשחק אנאנד הודה שלא בדק את ההסתעפות לפני המשחק כך שנאלץ לסמוך על זכרונו. לאחר 23. ז3 היה ברור שממדיארוב צריך להקריב כלי אבל אנאנד ביקר את המסע 23...א4. לאחר החלפת המלכות יתרונו של אנאנד הלך וגדל עד לזכייה. משחקו של גלפנד נגד גירי היה משחק מסובך הן טקטית והן אסטרטגית מתחילתו. גלפנד ניסה להימנע מהנוסח המרכזי של הגנת גרונפלד. לאחר 23. פ:ד5 בו לקח רגלי מסוכן גלפנד נתקל בבעיות של רץ מנותק ב-ח6 בשילוב של מלך בעמדה פתוחה. לאחר משחק חריף מאוד 34. ז:ו5 הייתה הטעות המכרעת.
לקראמניק היה יתרון זעיר מול לי צאו בנוסח הסימטרי של הגנת פטרוב, אותו ניסה לנצל במשך זמן רב אך לא היה די בכך כדי לנצח את השחקן הסיני. יתר המשחקים הסתיימו בתיקו.
הסיבוב השלישי.
גירי ונפומניאשצ'י מובילים בתחרות עם 2.5/3 לאחר ששניהם זכו בסיבוב השלישי. נפומניאשצ'י ניצח את קראמניק בפתיחה האנגלית. לקראמניק הייתה עמדה שקולה עד לטעות 36...ר:ו2 (צריך 36...פ:ו2) ואז הפסיד שני כלים תמורת צריח, ולא היה בכוחו לעמוד בעמדת הסיום שנוצרה. גלפנד לקח את הרגלי ב2 בצד השחור של הסתעפות מוסקבה של ההגנה הסמי-סלאבית ועמדתו נהייתה קשה, במיוחד לאחר 23..ז5. גירי הצליח לנצח את טומשבסקי מיתרון זעיר בסיום שנוצר מפתיחה הודית של המלכה.
הסיבוב הרביעי.
גירי זכה במשחק השלישי ברציפות ומוביל לבדו את התחרות, לאחר שניצח את סבידלר. המשחק החל בפתיחה האנגלית כאשר סבידלר סיבך את הפתיחה עם 14. מהב3 פג7 15. מהב6 ולא ראה את 17...פ:ה2!. למרות יתרון של רגלי לא היה פשוט לזכות את המשחק, אבל 49. מו3 הייתה ככל הנראה הטעות המכרעת של הלבן.
נפומניאשצ'י החמיץ הזדמנות להגיע ל-3.5 נקודות אף הוא, ויריבו ארוניאן הציג את האפשרות 16. צה1 פז4 17. מהו3 לאחר המשחק. ארוניאן אפשר חילופי צריחים ולאחר מכן היה צריך לדייק ולמצוא את 36...ב6 כדי להבטיח תיקו.
גלפנד הפסיד פעם נוספת, הפעם ללי צאו. 12...פג2 היה חידוש בו לי הקריב רגלי תמורת משחק דינמי, ולאחר 19. רב5 עמדתו של גלפנד הייתה כבר גרועה יותר והוא נאלץ להחליף מלכה ורגלי תמורת צריח ופרש, ולאחר מכן הפסיד. קראמניק ניצח את אנאנד במשחק שהחל בפתיחה האיטלקית. ממדיארוב שיחק בצורה תוקפנית נגד טומשבסקי והיה קרוב להפסד, אך לבסוף המשחק הסתיים בתיקו.
הסיבוב החמישי.
גירי נאלץ להסתפק בתיקו מול נפומניאשצ'י במשחק שנפתח בהגנת גרונפלד אך עדיין מוביל את התחרות עם 4/5. המסע ה-22 צג1 היווה חידוש. לגירי היה יתרון אך הטכניקה המעולה של נפומניאשצ'י לא אפשרה לזכות את הסיום בו היה לו יתרון של רגלי.
מסעו של אנאנד 15. פה4! הוא חידוש, שמביא למצב משופר מול יריבו גלפנד. לאחר מכן ביצע אנאנד תוכנית ארוכת טווח כדי לשלוט על הערוגות השחורות, לאחר מכן הקריב רץ ונשאר עם ארבעה רגלים תמורתו וזכה בסיום לאחר 58 מסעים.
יתר המשחקים הסתיימו בתיקו.
וילהלם פהרמבאכר
גנרל וילהלם פהרמבאכר (בגרמנית: Wilhelm Fahrmbacher; 19 בספטמבר 1888 - 27 באפריל 1970) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
פהרמבאכר נולד ב-19 בספטמבר 1888 בצווייבריקן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס פהרמבאכר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-4, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. פהרמבאכר נפצע במהלך הקרבות, וב-22 במרץ 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פהרמבאכר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1931 מונה פהרנבאכר למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי), וב-1 בפברואר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 במרץ 1938 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-35. ב-10 באוגוסט 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-5, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה פהרמבאכר מפקד הדיוויזיה ה-5, ופיקד עליה בחזית המערבית כחלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, ובשלב השני כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה השנייה. ב-24 ביוני 1940 קיבל פהרמבאכר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-25 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים, ומונה למפקד הקורפוס ה-7. במהלך מבצע ברברוסה לחם פהרמבאכר עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם עמו כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. ב-8 בינואר 1942 פרש פהרמבאכר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, וב-1 במאי 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-25 בצפון צרפת. במהלך הפלישה לנורמנדי לחם פהרמבאכר עם הקורפוס שבפיקודו בניסיון לבלום את בעלות הברית, ולאחר מבצע קוברה התבצר בלוריאן עד סוף המלחמה, וב-10 במאי 1945 נכנע לצבא האמריקני.
לאחר המלחמה.
בשנת 1950 שוחרר פהרמבאכר מהשבי, ועבר למצרים שם עבד כיועץ צבאי. לאחר מכן חזר פהרמבאכר לגרמניה, והתגורר בגרמיש-פרטנקירכן עד למותו ב-27 באפריל 1970.
ספר הדקדוק הפנימי