קוני טורסטנסון (בשוודית: Conny Torstensson, נולד ב-28 באוגוסט 1949 בלופטה שבשוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ, שגדל בקבוצה השוודית אוטבידברג, ובהמשך היה שותף לשלוש הזכיות הרצופות של באיירן מינכן בגביע אירופה לאלופות במהלך שנות ה-70. לטורסטנסון 40 הופעות במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1974 ומונדיאל 1978.
קריירת מועדונים.
טורסטנסון החל את הקריירה באוטבידברג השוודית, מועדון שנודע במחלקת הנוער האיכותית שלו. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה החל לשחק בבוגרים, והפך לשחקן חשוב בתור הזהב של המועדון, שזכה לאורך כל ההיסטוריה שלו בארבעה תארים, שלכולם טורסטנסון היה שותף. טורסטנסון זכה ב-1970 וב-1971 בגביע השוודי, ובעונות 1971/72 ו-1972/73 זכה באליפות ליגת העל השוודית, כאשר באחרונה אף הפסיד בגמר הגביע השוודי והחמיץ הזדמנות לזכות בדאבל.
טורסטנסון החל את עונת 1973/74 באוטבידברג, ובסיבוב הראשון של גביע אירופה לאלופות פגשה קבוצתו את באיירן מינכן. הבווארים ניצחו 3-1 במפגש הראשון, ובגומלין, אוטבידברג ניצחה בתוצאה זהה, כאשר טורסטנסון הבקיע צמד. באיירן מינכן עברה את אוטבידברג בפנדלים, והחתימה במהרה את טורסטנסון בקבוצה לאחר שהפגין מולה יכולת גבוהה, תמורת 580 אלף מארק גרמני. טורסטנסון הפך במהרה לשחקן חשוב במערך של באיירן מינכן, וזכה עם הקבוצה באליפות הבונדסליגה לעונת 1973/74, ובגביע אירופה לאלופות הבקיע ארבעה שערים נוספים במדי באיירן מינכן, והגיע עמה לגמר גביע אירופה לאלופות 1974, בו ניצחה באיירן מינכן את אתלטיקו מדריד לאחר 1-1 במשחק הראשון וניצחון 4-0 במשחק החוזר. בשני המשחקים טורסנסון פתח בהרכב.
בעונת 1974/75 הפסידה באיירן מינכן את אליפות הבונדסליגה לבורוסיה מנשנגלדבך, אך טורסטנסון היה שותף לזכייה נוספת בגביע אירופה לאלופות, לאחר שבמשחק הגמר ניצחה באיירן מינכן 2-0 את לידס יונייטד, כשטורסטנסון שיחק בהרכב. בדרך לזכייה, הבקיע טורסטנסון שער מכריע ברבע הגמר מול אררט ירבאן, שבדיעבד העלה את באיירן מינכן לחצי הגמר. גם בעונת 1975/76 באיירן מינכן הפסידה את האליפות לבורוסיה מנשנגלדבך, אך זכתה שוב בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון 1-0 במשחק הגמר על סנט אטיין. טורסטנסון לא שיחק בגמר זה, אך גם הפעם היה לו חלק חשוב בהגעה לגמר, כאשר כבש שער ניצחון מכריע מול מאלמו בשמינית הגמר. בשנת 1976 היה טורסטנסון שותף לזכייתה של באיירן מינכן בגביע הביניבשתי לאחר ניצחון במפגש כפול על קרוזיירו. בעונת 1976/77 באיירן מינכן לא זכתה באף תואר, אך טורסטנסון, בעונתו האחרונה בקבוצה, הפך לשחקן הרכב שפתח כמעט בכל המשחקים, להבדיל משלוש העונות הקודמות בהן היה שחקן רוטציה. בתום עונה זו, עזב טורסטנסון את באיירן מינכן לאחר ארבע עונות, בהן צבר 81 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים, וחתם בפ.צ. ציריך.
טורסטנסון שיחק עונה אחת בפ.צ. ציריך, בה הבקיע שלושה שערים ב-24 הופעות, ובסיומה חזר למועדון נעוריו אוטבידברג, שם שיחק שתי עונות והבקיע שישה שערים, אך לא זכה בתארים. בשנת 1980 פרש טורסטנסון ממשחק פעיל. בשנת 1986 אימן טורסטנסון את אוטבידברג לתקופה קצרה.
קריירה בינלאומית.
טורסטנסון ערך את הופעת הבכורה בנבחרת שוודיה בשנת 1972, ובשנת 1974 השתתף עמה במונדיאל 1974, בו שוודיה עברה את שלב הבתים הראשון, והשיגה ניצחון בודד בשלב הבתים השני בתוצאה 2-1 מול נבחרת יוגוסלביה. טורסטנסון כבש את שער הניצחון לשוודיה, אך זה לא הספיק ונבחרתו הודחה מהטורניר. טורסטנסון השתתף עם נבחרת שוודיה גם במונדיאל 1978, אך שוודיה הודחה ממונדיאל זה כבר בשלב הבתים הראשון, לאחר שצברה נקודה אחת בלבד. בשנת 1979 ערך טורסטנסון את הופעתו ה-40 והאחרונה במדים הלאומיים, בהם הבקיע שבעה שערים.
תארים.
עם אוטבידברג:
עם באיירן מינכן:
קוני תורסטנסון
מאלמו (כדורגל)
פלמינג פאולסן
פלמינג סוגארד פאולסן (בדנית: Flemming Søgaard Povlsen, נולד ב-3 בדצמבר 1966 בבראבראנד שבדנמרק) הוא כדורגלן עבר דני ששיחק בעמדת החלוץ. עיקר הצלחתו של פאולסן בקריירת המועדונים היה בפ.צ. קלן, פ.ס.וו. איינדהובן ובורוסיה דורטמונד. עם נבחרת דנמרק, בשורותיה ערך 62 הופעות והבקיע 21 שערים, זכה פאולסן ביורו 1992.
קריירת מועדונים.
פאולסן החל לשחק כדורגל מקצועני בשנת 1984 כאשר חתם בארהוס מליגת העל הדנית. בשנת 1985 נבחר פאולסן כתגלית השנה בכדורגל הדני, ובעקבות הצלחתו, חתם בשנת 1986 בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המשנה של מועדון הפאר הספרדי ריאל מדריד. לאחר שנה אחת במדריד, בה הבקיע עשרה שערים ב-40 הופעות, חתם פאולסן בפ.צ. קלן מהבונדסליגה, וחבר לבן ארצו מורטן אולסן ששיחק בהגנת הקבוצה. הצלחתו של פאולסן בקלן הייתה מיידית, ובעונתו הראשונה בקבוצה, 1987/88, הבקיע 13 שערי ליגה, ושיתף פעולה בהתקפה עם תומאס הסלר, פייר ליטבארסקי ותומאס אלופס. וקלן סיימה את העונה במקום השלישי. פאולסן שיחק בקלן גם בעונת 1988/89, ואמנם ירדה תפוקתו לחמישה שערים, אך הקבוצה סיימה את העונה במקום השני. את עונת 1989/90 החל פאולסן בקלן, אך לאחר שלושה מחזורים חתם בפ.ס.וו. איינדהובן, שם חבר לבן ארצו יאן היינצה, וזכה בעונתו היחידה במועדון בגביע ההולנדי, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על ויטסה ארנהם. בתום עונה זו, בה הבקיע עשרה שערי ליגה, חתם פאולסן בבורוסיה דורטמונד.
פאולסן הפך במהרה לאהוב על ידי הקהל של בורוסיה דורטמונד, ושיתף פעולה בשנים הראשונות בהתקפת הקבוצה עם יורגן וגמן, מיכאל רומניגה ומיכאל צורק. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1990/91, דורטמונד סיימה במקום העשירי בלבד בבונדסליגה, כשפאולסן תרם חמישה שערי ליגה. בעונתו השנייה בקבוצה, 1991/92, הבקיע פאולסן שבעה שערים וקיבל חיזוק התקפי לקבוצה בדמות סטפן שפויזאט, ודורטמונד סיימה במקום השני בליגה, ולא זכתה באליפות רק בגין הפרש שערים נחות יותר משל האלופה שטוטגרט. בעונת 1992/93 פאולסן שוב הבקיע שבעה שערים, אך נפצע באפריל 1993 בברכו, והיה מושבת לתקופה של כחצי שנה. דורטמונד סיימה עונה זו במקום הרביעי. פאולסן חזר באוקטובר 1993, וערך 24 הופעות בעונת 1993/94, אך לא הבקיע בעונה זו, שגם אותה דורטמונד סיימה רביעית, ולו שער אחד. בספטמבר 1994 נפצע פאולסן שוב בצורה חמורה במשחק הגביע הגרמני מול קייזרסלאוטרן, והיה מושבת עד לחודש מרץ 1995. פאולסן ערך בסך הכל שש הופעות בעונת 1994/95, ובסיומה נאלץ לפרוש מכדורגל בגיל 29 בלבד, בגין הפציעות החוזרות. עם זאת, פאולסן רשם זכייה באליפות בעונה זו עם בורוסיה דורטמונד.
בשנת 1998 חזר פאולסן לשחק כדורגל לעת מצוא, כאשר ערך מספר הופעות במדי קבוצת הכדורגל של עיר הולדתו בראבראנד בדנמרק. פאולסן ערך 40 הופעות והבקיע 15 שערים בקבוצה, במשך שש שנים.
קריירה בינלאומית.
פאולסן ערך את הבכורה בנבחרת דנמרק בשנת 1987, תחת המאמן הגרמני ספ פיונטק. בשנת 1988 השתתף פאולסן עם הנבחרת ביורו 1988, אותו סיימה דנמרק עם שלושה הפסדים ואפס נקודות. פאולסן הבקיע שער אחד בטורניר, בהפסד 3-2 לנבחרת ספרד. בשנת 1992 היה פאולסן חלק בלתי נפרד מהזכייה המפתיעה של נבחרת דנמרק ביורו 1992, כאשר פתח בהרכב בכל חמשת המשחקים עד לזכייה. בחצי הגמר מול נבחרת הולנד, הבקיע פאולסן את הפנדל שלו בבעיטות ההכרעה, לאחר ש-120 הדקות הסתיימו בתוצאה 2-2, מול חברו דאז לפ.ס.וו. איינדהובן, השוער ההולנדי הנס ואן ברויקלן. בגמר פאולסן היטיב לשחק, כאשר דנמרק ניצחה 2-0 את נבחרת גרמניה וזכתה בגביע. פאולסן ערך את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים בשנת 1994, ולזכותו 21 שערים ב-62 הופעות.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו, מונה פאולסן כמנהל הספורטיבי של ארהוס. פאולסן הציע את התפטרותו כאשר המועדון נקלע לקשיים כלכליים, והמועדון קיבל את הצעתו. לאחר מכן שימש עוזר מאמן בהורסנס מליגת העל הדנית, בין השנים 2005 ו-2009. אחר כך מילא תפקיד זה במשך שלושה חודשים ברנדרס, אך התפטר מתפקידו כאשר פוטר המאמן ג'ון ינסן. אחר כך שימש עוזר מאמן גם באודנזה בולדקלאב ושוב בארהוס.
במקביל, פאולסן מלמד ילדים בבית ספר לכדורגל.
תארים.
עם פ.ס.וו. איינדהובן:
עם בורוסיה דורטמונד:
עם נבחרת דנמרק:
תארים אישיים:
גיטאנג'לי (לקט שירים)
גיטאנג'לי (בתעתיק לאנגלית: Gitanjali; באנגלית: Song Offerings; בבנגלית: গীতাঞ্জলি; בעברית: מתת-שיר; קרבן זמרה) הוא אוסף שירים מאת האמן והמשורר יליד בנגל שבהודו, רבינדרנת טאגור. אוסף השירים המקורי, שנכתב בבנגלית ואשר כלל 157 שירים, הוצא לאור ב-14 באוגוסט 1910. המהדורה האנגלית של גיטאנג'לי (Song Offerings) היא כרך של 103 שירים באנגלית, אשר הוצא לאור לראשונה בנובמבר 1912, על ידי "אגודת הודו הלונדונית" (India Society of London). כרך זה הכיל בתוכו 53 שירים מתורגמים שלוקטו על ידי טאגור מהאוסף המקורי של גיטאנג'לי ובנוסף לכך, 50 שירים שנאספו ממחזהו הדרמטי אצ'אלאיטאן (Achalayatan) ושמונה ספרי שירה אחרים - בעיקר, גיטימאליה (17 שירים, Gitimalya), נאיבדיה (18 שירים, Naibadya) וחֶיָה (11 שירים, Kheya).
ישנו הבדל מהותי בין הגרסה האנגלית לבין האוסף המקורי. כלומר, טאגור בחר להשמיט או לשנות חלק ניכר משיר מסוים ובמקרה אחד אפילו מיזג בין שני שירים נפרדים (שיר מס' 95, אשר מכיל בתוכו את שירים 89 ו-90 של נאיבדיה (Naibadya)). התרגומים חוברו לקראת ביקור שערך טאגור באנגליה, ב-1912, במסגרתו השירים התקבלו באופן יוצא מגדר הרגיל. ב-1913, טאגור נהיה לאדם הלא-מערבי הראשון הזוכה בפרס נובל לספרות, בעיקר בזכות המהדורה האנגלית של גיטאנג'לי.