בשנת 1977, פתח לבייב מפעל קטן לליטוש יהלומים. בשנת 1980 רכש באמצעות משפחת חותנו אלישיוב 12 מפעלים מתחרים שסבלו ממצוקת אשראי בשל המיתון בענף. לבייב השתמש בטכנולוגיות לייזר ותוכנות חיתוך חדשות כדי לחלץ שווי רב ככל האפשר ממלאי יהלומי הגלם שלו.
בשנת 1987, הזמינה דה בירס את לבייב להפוך ל"סייט-הולדר" (sightholder), אחד מכמה קונים ישירים בלעדיים של יהלומי הגלם. בשנת 1989, ביקשה ממנו אלרוסה (חברת היהלומים הממשלתית הרוסית) לסייע לה להקים מפעלי ליטוש יהלומים עצמאיים משלה, במסגרת מיזם משותף בשם רוס (Ruis). בהמשך רכש לבייב את הבעלות המלאה על רוס, המחזיקה פעילויות ליטוש ברוסיה ובארמניה. באותה תקופה טיפח קשרים עם ואלרי רודאקוב, שניהל את אלרוסה שהעניקה לו נתח מאספקת יהלומי הגלם של רוסיה. וגרם לדה בירס להפסיק לספק לו יהלומים בשנת 1995. בשנות ה-90 של המאה ה-20, בזכות קשריו הפוליטיים, הבטיח לעצמו מלאי יהלומים גולמיים מגוקראן (Gokhran), גנזך האבנים, הזהב של רוסיה. בשנת 1997, השקיע לבייב 56 מיליון דולר במכרה היהלומים הגדול ביותר באנגולה תמורת 18% מהבעלות. בהמשך רכש עוד מכרה באנגולה. לבייב העיד כי בפגישותיו עם נשיא אנגולה שוחח עמו ברוסית וכך הפשיר הקרח ביניהם ויצר את הקשרים העסקיים שם. אך לטענת ארקדי גאידמק הוא שפתח לפניו את דלתות אנגולה מכיוון שהיה ידיד אישי של הנשיא (לתקופה מסוימת השקיע גאידמק בחברת אפריקה-ישראל של לבייב, אבל מכר את החזקותיו אחרי שנה). גאידמק הגיש תביעה נגד לבייב על חלקו בעסקי יהלומים באנגולה.
בסוף שנות ה-90 היה לבייב לקניין הישראלי הבלעדי של יהלומי גלם מרוסיה והחזיק גם זיכיון בלעדי ליצוא יהלומים מאנגולה. עד 1998, היה שותף עם גיסו, דוד אלישיוב, בחברת L.I.D ישראל בע"מ לסחר יהלומים. בשנה זו הקים את חברת LLD - Lev Leviev Diamonds שהייתה בין השנים 2001 ל-2010 יצואן היהלומים הגדול בישראל. בשנת 2005 איבד זיכיון הבלעדי יהלומי גלם מרוסיה ואנגולה. המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008 ריסק את ענף היהלומים בישראל, והיצוא של חברת LLD נחתך בכ-60%, משיא של 611 מיליון דולר בשנת 2004 ל-241 מיליון דולר בלבד ב-2009.
אפריקה ישראל.
ב-1996 רכש את גרעין השליטה בחברת ההחזקות אפריקה ישראל להשקעות. עיקר השקעותיה של החברה הם בתחומי נדל"ן, אנרגיה, תקשורת והיי טק. בראיון שהעניק בתחילת 2007 העריך לבייב שעד סוף 2007 יגיע שווי החברה ל-7 מיליארד דולר - כפול משוויה בעת מתן הראיון. בפועל הדברים התגלגלו אחרת, ובשנת 2008 הציגה החברה הפסד של 4.9 מיליארד ש"ח, שבעקבותיו ירד שוויה בצורה תלולה, והיא התקשתה לפרוע את איגרות החוב שלה. לבייב מחזיק בחברת ממורנד הפרטית, דרכה הוא מחזיק בכ-50% ממניותיה של חברת אפריקה ישראל להשקעות.
לבייב מחזיק ב-1.6 אחוז ממניות פז אותן רכש בהנפקה מוסדית בהשקעה של כ-75 מיליון ש"ח. ומבעלי גוטקס, בבעלותו גם שני אחוז מחברת קמור, יבואנית BMW בישראל, והוא אף רכש באמצעות חברה פרטית מניות בשווי כ-50 מיליון שקל בהנפקת סלקום, שהתבצעה בניו יורק בשנת 2007.
לבייב ביחד עם אברהם קוזניצקי פנו לעסקי הכליאה, במיזם משותף להקמת בית סוהר פרטי ראשון ישראל, בדרום הארץ. לימים פסל בג"ץ את החוק שאיפשר הקמת בית סוהר פרטי בישראל ולמקימיו ניתן פיצוי כספי.
פעילות חברתית.
לבייב הוא תורם בולט של חסידות חב"ד. בין היתר סייע בהקמה מחדש של פעילות חב"ד במדינות חבר העמים: בתי ספר, בתי כנסת, בתי תמחוי, בתי חב"ד ועוד. הוא עומד בראשות קרן אור אבנר על שם אביו שעוסקת בפעילות פילנתרופית וחינוכית במדינות ברית המועצות לשעבר. לבייב גם עומד בראשות איגוד הקהילות היהודיות בחבר העמים, ארגון גג המאגד מספר ארגונים יהודיים ומספר רב של קהילות יהודיות. כמו כן הוא עומד בראשות הקונגרס העולמי של יהודי בוכרה, אותו הקים.
לבייב הוא יו"ר לשכת המסחר והתעשייה רוסיה-ישראל-חבר המדינות.
חשד לפלילים.
בנובמבר 2018, נעצרו בישראל כמה מקורבים ללבייב, בהם בנו זבולון, בחשד להברחת יהלומים בשווי מאות מיליוני שקלים במשך שנים. לבייב עצמו העתיק את מקום מגוריו לרוסיה כמה חודשים קודם, ולכן לא נעצר למרות היותו החשוד המרכזי בפרשה. לפי החשד, במסגרת הפרשה, שכונתה "יהלום שחור", בלדרים הבריחו בגופם יהלומים בשווי מוערך של 300 מיליון שקלים מבלי לדווח לרשויות המס. המשטרה עצרה שישה חשודים וגייסה עד מדינה.
משפחתו.
לבייב נשוי לאולגה ואב ל-5 בנים ו-4 בנות.
אחוזות לבייב.
סביון.
בסוף 2006, רכש לבייב מגרש בסביון ששטחו 23 דונם תמורת כ־61 מיליון שקל. עליו בנה אחוזה שהיא אחת מהגדולות בישראל, בשטח בנוי של 2,324 מ"ר על מגרש של 15 דונם (יתר השטח כולל מגרשים שלבייב מייעד לילדיו) וכוללת, בין היתר, 10 חדרי שינה, ספא בריכת שחייה. עלות הבנייה הייתה כ־50 מיליון שקל. במרץ 2015 רכש לבייב גם את הווילה של נוני מוזס, בעל השליטה ב"ידיעות אחרונות", ברחוב הגבעה שבסביון תמורת 10.5 מיליון שקל.
לונדון.
ב-2008 רכש לבייב באזור היוקרתי המפסטד שבלונדון תמורת כ-70 מיליון דולר, בית, הכולל שבעה חדרי שינה, בריכה המעוטרת באריחי זהב ופסיפסים, מועדון לילה, חדר כושר עם סאונה, ספא ומספרה.
עולמות מקבילים
Lords and Ladies
Lords and Ladies (בתרגום מילולי: "אדונים וגבירות") הוא הספר הארבעה עשר בסדרת ספרי "עולם הדיסק" של טרי פראצ'ט. הספר פורסם בשנת 1992 ונכון ל-2016 טרם תורגם לעברית.
הספר מהווה המשך לספרים "אחיות הגורל" ו-"מכשפות בחוץ לארץ", ועל פי פראצ'ט עצמו, הוא אחד מספרי עולם הדיסק הבודדים שאינם עומדים בפני עצמם, אלא יש לקרוא את הקודמים להם כדי להבינם כראוי. בספר מופיעות דמויותיהן של המכשפות משני הספרים הקודמים, והעלילה שלו מתרחשת זמן קצר לאחר סיום "מכשפות בחוץ-לארץ". כמו כן, מבין הדמויות החוזרות של פראצ'ט, מופיעות בספר מספר דמויות של קוסמים מהאוניברסיטה הנעלמת.
בספר זה מופיעים לראשונה האלפים של עולם הדיסק, והם מוצגים כיצורים מרושעים וסאדיסטיים, שכל כוחם ביצירת אשליה כאילו הם יפים ונעלים - וזו הצורה שבה זוכרים אותם יושבי עולם הדיסק. האלפים שמציג פראצ'ט מהווים ניגוד בוטה לאלפים של ג'.ר.ר. טולקין, שהפכו לאב הטיפוס של דמות האלף בספרי הפנטזיה.
הספר אף מכיל התייחסויות למחזות שייקספיר ובעיקר "חלום ליל קיץ", לתופעת מעגלי התבואה, לתאוריית העולמות המקבילים בפרט, ולתורת הקוואנטים בכלל.
אדונים וגבירות
אדוארד ווייט
ארתור ווייט
פעילות אירובית
פעילות אירובית היא פעילות הכוללת מאמץ גופני תת-מרבי המפעיל קבוצות שרירים גדולות לזמן ממושך. לעוסקים בספורט ולחובבנים קיים מגוון רחב של פעילויות אירוביות כגון: הליכה, ריצה, רכיבה על אופניים, שחייה, סקי, זומבה ועוד.
הפעילות האירובית מעלה את צריכת החמצן בגוף ומגבירה את קצב הלב שמספק את החמצן הדרוש לשרירים. בשונה מפעילות אנאירובית, הפעילות האירובית נעשית תוך שימוש בחמצן.
אופי הפעילות.
על מנת לנתח את אופי הפעילות (אירובי, אנאירובי) יש להבחין בין שלוש מערכות אנרגיה בגוף האדם:
כל מערכת אנרגיה דומיננטית בשלב אחר בפעילות. חובבנים המעוניינים בפעילות אירובית לשיפור כושר גופני וירידה במשקל, יבחרו בתרגול ממושך שמפעיל את המערכת האירובית. תרגול שבו שתי המערכות האחרות דומיננטיות מתאים יותר לספורטאים.
שלושה משתנים שיש להתייחס אליהם בנוגע לפעילות אירובית:
תדירות, עצימות (אינטנסיביות) ומשך. כל משתנה מושפע מסוג התרגול, המתרגל ומטרתו.
היסטוריה.
כושר גופני בכלל ופעילות אירובית בפרט, עלה בעולם המודרני המערבי לרמת מודעות גבוהה שבאה לידי ביטוי בשפע של מכוני כושר, מרכזי ספורט, חוגים ואף מאמני כושר אישיים.
מי שעזר לקדם את הנושא בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 היה ד"ר קנט קופר, רופא בחיל האוויר האמריקאי, שהוציא לאור מספר ספרים בנושא האירוביקה ופיתח שיטת ניקוד משלו, על פי משתנים כמו: מרחק וזמן פעילות. על כל מתאמן להגיע לסך נקודות כולל בכל שבוע. בתקופה הזו הפך הג'וגינג (ריצה קלה) לפופולרי מאוד בארצות הברית. אנשים הבינו שריצה מעניקה להם ניקוד גבוה, ולכן העדיפו אותה על הליכה או אופניים. עם השנים חל שינוי במגמה זו, ועקב פציעות מרובות שנבעו מריצה, המליצו אנשי מקצוע למעבר לפעילויות כמו הליכה, מסילת כושר, ספינינג ומחול אירובי.
לכושר גופני בכלל ולפעילות אירובית בפרט, נודע קשר לרמת איכות החיים ובריאות. בעידן בו הקידמה והטכנולוגיה שינו את אורח החיים האנושי והפכו אותו לנייח יותר, עולה חשיבותה של הפעילות האירובית, לה השפעות חיוביות על גוף האדם: שליטה על לחץ דם, חיזוק שרירים, שיפור מצב הרוח (בזכות הפרשת הורמון האנדורפין במוח), שיפור תפקוד הלב והמערכת החיסונית, ועוד.
איגוד צבאי יהודי
ויברטור (תעשייה)
וִיבְּרַטוֹר (אנגלית: Vibrator. בעברית: רַטָּט, מַרְטֵט, או מַרְטֵטָה) הוא מכשיר מכני, פנאומטי, הידראולי או חשמלי המפיק תנודות רטט.
ויברטורים משמשים למגוון רחב של מטרות: הרעדת בטון לשם הידוק בעת יציקתו, הרעדת מכלי ניקוי לחלקי מתכת, בטלפונים סלולריים ולמגוון שימושים תעשייתיים אחרים.
ויברטורים קטנים מופעלים בדרך כלל על ידי סוללות המניעות מנוע אשר לצירו מחוברת טבעת אובלית אשר בעת סיבובה גורמת לתנועות זעירות המתבטאות ברטט של המכשיר.
ויברטורים למטרות תעשייתיות.
בין השימושים התעשייתיים בוויברטורים:
פרנסיס פוקויאמה
פרנסיס פוּקוּיאמַה (באנגלית: Francis Fukuyama; נולד ב-27 באוקטובר 1952, שיקגו) הוא פילוסוף ופרופסור אמריקאי לכלכלה פוליטית, מחבר של ספרים רבים בתחום זה.
פוקויאמה נחשב לאחד מתלמידיו הבולטים של אלן בלום.
תולדות חייו.