אלכסיס פטרידיס מ"הגרדיאן" שיבח את מקוריותה של שאקירה, והוסיף כי . . למרות זאת, הוא טען כי השימוש בסימפולים הוא למעשה גנבה ספרותית, וכי לא ניתן לטעון שהאלבום הוא פריצת דרך אומנותית. עם זאת, . מבקר המוזיקה רוברט קריסטו כינה את האלבום "האלבום של שר שמעולם לא הוקלט", ויחס זאת לשילוב של סגנונות המזרח התיכון של שאקירה באלבום. הוא ציין כי "התיאבון הסגנוני של הכוכבת הקולומביאנית הזו הוא רוק טהור", והעריך את כתיבת השירים של שאקירה. קריסטגאו גם ציין את השינוי המתמיד של הגוון בשירה. ליסה אוליבר מ- אמרה כי: "הניסויים של שאקירה עם סגנונות שונים מניבים תוצאות אבל התקשתה עם קו העיצוב של הדיסק", ואמרה: "הבעיה הגדולה ביותר עם האלבום שהוא התקן נגד העתקה שהופך את הדיסק חסר תועלת ולכל דבר אחר מלבד נגן תקליטים קונבנציונלי. חבל כי אז היא יכלה להרחיב את קהל הקונים שלה אם המאזינים לא היו צריכים לשמוע את האלבום רק דרך המחשב".
לעומת זאת, דייוויד בראון מאנטרטיינמנט ויקלי נתן ביקורת שלילית לאלבום וכינה אותו "סיוט אולטימטיבי", מכיוון שלטענתו שילוב של הרבה ז'אנרים שונים יכולים לגרום לאלבום להישמע מבלבל: "פופ, סקא פופ, רוק, רוק רך ועוד גורם לה לבגוד במבטא הספרדי או בכל מורשת אחרת (היא לא יכולה להחליט אם היא רוצה להישמע כמו אלאניס מוריסט, או שאניה טוויין)". מטא קיבולה מ-"PopMatters" נתן ביקורת מעורבת לאלבום, הוא החמיא למילים של השירים אך אך הביע אכזבה באופן הייצור של האלבום אותו כינה "גנרי". הוא הרגיש שהאלבום "בטוח מאוד" וניחש שהסיבה לכך נובעת מהמעורבות של גלוריה אסטפן. ארנסטו לכנר מרולינג סטון החמיא לקולה של הזמרת כאשר כינה אותו כ"כלי פראי ויפה", אך העיר כי מעורבותו של "גדוד מפיקים וכותבי שירים" גרמה לשאקירה להישמע "מטופשת לחלוטין", ואף הטיח ביקורת בניסיון של הזמרת לערב פולקלור לטיני אמריקאי.
מיקומי שיא.
האלבום זכה להצלחה עולמית רבה, והפך לאחד מהאלבומים המצליחים ביותר של הזמרת, ולאחד מהאלבומים הנשיים המצליחים ביותר בכל הזמנים, כאשר הגיע לצמרות מצעדים רבות ואף נכנס למצעדי סוף שנה רבים.
משאל העם על עצמאות קטלוניה
משאל העם על עצמאות קטלוניה הוא משאל עם לעצמאות שהתקיים בקטלוניה, קהילה אוטונומית בצפון-מזרח ספרד, ב-1 באוקטובר 2017, ואשר במסגרתו נשאלו המצביעים האם הם תומכים בהיפרדות חבל הארץ מספרד והפיכתו לרפובליקה עצמאית. את המשאל יזמה ממשלת קטלוניה. שיעור ההצבעה במשאל היה 42.34%, ו-90% מהמשתתפים בו הצביעו בעד כינון רפובליקה עצמאית בקטלוניה.
המשאל הורכב על ידי המפלגה הקטלונית האירופאית-הדמוקרטית (PDeCAT), השמאל הרפובליקני של קטלוניה (ERC), ועצמאיים אחרים, עם הסכם תמיכה (confidence and supply) עם מפלגת השמאל הפרו-קטלאנית PAC. מפלגות האופוזיציה החרימו את המשאל וטענו שאין לו בסיס, כיוון שחוקי קטלוניה דורשים רוב של שני שלישים בפרלמנט המקומי לכל שינוי במצב החוקי והמדיני של האזור. בית המשפט החוקתי של ספרד פסק כי המשאל אינו חוקתי, וממשלת ספרד הודיעה כי אינו לגיטימי ולא תכיר בו, משום שחוקת ספרד אינה מאפשרת לשום אזור לקיים משאל לעצמאות החבל ללא הסכמת ממשלת ספרד. קיום המשאל הוביל למשבר חוקתי בספרד.
רקע.
ממשלת ספרד התנגדה לכל עריכת משאל עם בנושא עצמאות מחוזית, בטענה כי חוקת ספרד אינה מתירה הצבעה על עצמאות ולפיכך מגדירה את הפעילות כבלתי חוקית ללא הסכמתה. מאז מרץ 2017, עמדה בעינה החלטת ממשלת קטלוניה לקיים את משאל העם והיא דאגה להציע מעטפות ופתקי הצבעה עבור ההצבעה שהתקיימה ב-1 באוקטובר 2017.
ב-24 במרץ הודיע משרד התובע הכללי הספרדי בקטלוניה על חקירה האם משאל עם כזה נמצא בתכנון, עם השאלה .
ב-28 ביולי ממשלת ספרד עתרה לבית הדין החוקתי של ספרד בבקשה להטיל וטו על קיום משאל העם שאמור להתקיים באוקטובר. לאחר מכן הצהיר ראש ממשלת ספרד, מריאנו רחוי, במסיבת העיתונאים כי "לא ייערך שום משאל עם". בית המשפט נענה לעתירת הממשלה ופסק כי המשאל אינו-חוקתי.
המשטרה חסמה 1,300 מתוך 2,315 תחנות הצבעה כי בית המשפט החוקתי של ספרד והממשלה הספרדית הכריזו כי משאל העם אינו חוקי, ומאותה סיבה האופוזיציה לא לקחה בו חלק.
תגובות בינלאומיות.
תגובות נוספות.
ראש עיריית דבלין, במכתב לראש ממשלת ספרד מריאנו רחוי, הביע צער על האישומים נגד למעלה מ-700 ראשי ערים קטלנים והפציר בו "למצוא פתרון פוליטי לטענות הקטלנים ללגיטימיות ולהפסיק לאיים על עמיתיי ראשי הערים".
אירועים במהלך משאל העם.
במהלך משאל העם התקבלו דיווחים על מהומות אלימות וירי של המשטרה, ולפחות 884 איש נפצעו בעת ההצבעה. כן הגיעו דיווחים נוספים על כך שהמשטרה מונעת מאזרחים להצביע. נמסר כי המשטרה הספרדית סגרה והחרימה 319 קלפיות מתוך כ-2300.
אחוז ההצבעה עמד על 42%. מתוך 2,262,424 קולות שנספרו, 90% תמכו בעצמאות החבל.
תגובת הממשלה המרכזית.
קואליציה.
ראש ממשלת ספרד מריאנו רחוי טען שלא התקיים שום משאל עם. הוא שיבח את המשטרה על כך שפעלה ב"תקיפות וביטחון".
שר החוץ אלפונסו דסטיס אמר שפעולות המשטרה היו "מצערות" ו"לא נעימות", אבל "מידתיות". הוא אמר ל-AP שכל האשמה באלימות מוטלת על פוג'דמון והממשלה המחוזית: "אם אנשים מתעקשים לא להקשיב לחוק ולעשות דברים שהחוקה מגדירה כבלתי-חוקיים ובלתי-חוקתיים, כוחות אכיפת החוק יצטרכו לאכוף את החוק".
יומיים לאחר משאל העם נשא פליפה השישי מלך ספרד נאום מיוחד לאומה שבה תקף את מנהיגי הקטלונים והאשים אותם בבגידה ובסיכונה של כלכלת ספרד.
אופוזיציה.
המזכיר הכללי של המפלגה הסוציאליסטית (ומנהיג האופוזיציה) פדרו סנצ'ז אמר שההצבעה "סילפה את מושג הדמוקרטיה", ודחק בממשלה המרכזית לנהל משא ומתן עם מנהיגי המחוז הקטלניים. את האשמה ב"משבר החוקתי החמור" הטיל גם על הממשלה המרכזית וגם על הממשלת המחוזית של קטלוניה. הוא גינה בתוקף את קבינט רחוי על כך שהורה למשטרה להסתער על המפגינים כדי לעצור את ההצבעה, אך הוסיף שיעמוד לצידו של רחוי כדי לתמוך ביציבות של ספרד במשבר חמור.
לאחר המשאל.
ב-5 באוקטובר 2017 השעה בית המשפט לחוקה הספרדי את כינוס הפרלמנט בקטלוניה, לאחר שהכריזו שבכוונתם להכריז על עצמאות קטלוניה. יו"ר הפרלמנט הקטלוני טען בתגובה שהדבר מהווה פגיעה בחופש הביטוי.
ב-27 באוקטובר 2017 הצביע הפרלמנט של קטלוניה בעד הכרזת עצמאות מספרד. בתגובה שלל הפרלמנט של ספרד את האוטונומיה של קטלוניה והדיח את ממשלת קטלוניה. לאחר מכן, נשיא קטלוניה קרלס פוג'דמון הואשם במרידה בספרד. ב-28 באוקטובר 2017, הודיעה ממשלת ספרד כי סגנית ראש הממשלה הספרדי, סוראיה סאנס דה סנטה מריה, תיקח את השליטה על קטלוניה. בנובמבר 2017 נעצרו חברי הממשלה הקטאלונית שתמכו בהיבדלות, ורובם נותרו במעצר עד למשפטם. בפברואר 2019 החל משפטם של מנהיגי קטלוניה.
רבי אבא בר אחא
רבי אַבָּא בר אחא היה מאמוראי ארץ ישראל, אשר ירד לבבל.
פעמים רבות מוסר בשם "רבינו"; יש סוברים שהכוונה לרבי, או שכוונתו לרב. בעקבות זה, נוצרה מחלוקת גם לגבי זמנו: אם הוא בן הדור הראשון או השני.
רבי אלעאי מוסר בשמו.
מאמרותיו.
אמר על עם ישראל:
אבא בנימין
אַבָּא בנימין היה תנא שזמנו אינו ידוע.
ייתכן והוא התנא המכונה בנימין הצדיק הנזכר במסכת בבא בתרא.
מתורתו.
הוזכרו בשמו בתלמוד הבבלי ארבעה מאמרי אגדה:
רודולף הראשון, דוכס בוואריה
רודולף הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Rudolf I. von Bayern; 4 באוקטובר 1274 - 12 באוגוסט 1319), היה דוכס בוואריה, ורוזן הפלטינט שעל הריין.
ביוגרפיה.
רודולף נולד ב-4 באוקטובר 1274 בבזל, ללודוויג השני, דוכס בוואריה ולמתילדה מהבסבורג, בתם של רודולף הראשון, מלך גרמניה וגרטרוד מהוהנבורג.
בשנת 1294 מת אביו לודוויג השני, דוכס בוואריה, ורודולף ירש את דוכסות בוואריה העליונה, ובספטמבר אותה שנה התחתן עם מכטילד מנסאו, בתו של אדולף, מלך גרמניה. בשנת 1298 הודח חותנו מהשלטון לטובת אלברכט הראשון, מלך גרמניה מבית הבסבורג, ובקרב גלהיים שבו סייע רודולף לחותנו, הם הובסו על ידי אלברכט וחותנו נהרג במהלך הקרב. לאחר מכן השלים רודולף עם אלברכט, אולם בשנת 1301 כפה עליו אלברכט לשתף את אחיו לודוויג הרביעי, דוכס בוואריה בשלטון.
לאחר רציחתו של אלברכט בשנת 1308 קיוו רודולף ולודוויג להיבחר כיורשיו, אולם לבסוף ארגן פטר פון אספלט, ארכיבישוף מיינץ את בחירתו של היינריך השביעי, רוזן לוקסמבורג, ורודולף הצביע אף הוא לטובתו. בשנת 1310 התלווה רודולף להיינריך השביעי במסעו לאיטליה, אולם נאלץ לחזור לאחר מותו של שטפן הראשון, דוכס בוואריה, אשר בעקבות כך פרץ סכסוך חדש בינו לאחיו לודוויג, שנמשך עד לשנת 1313.
בשנת 1313 מת היינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1314 נבחר אחיו לודוויג למלך גרמניה, אולם רודולף וחלק מהנסיכים בחרו לכך את פרידריך הראשון, דוכס אוסטריה. בעקבות כך פרצה שוב מלחמה בין האחים, ולודוויג פלש לנחלותיו של רודולף בבוואריה ובפפאלץ. בשנת 1317 ויתר רודולף על נחלותיו ללודוויג ועבר להתגורר באנגליה, שם מת ב-12 באוגוסט 1319.
בשנת 1328 הוכתר לודוויג לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1329 הוא חתם יחד עם בניו של רודולף - רודולף ורופרכט הראשון ונכדו רופרכט השני על אמנת פאביה, ולפיה הם קיבלו את רוזנות הפלטינט שעל הריין, ואילו לודוויג נשאר עם דוכסות בוואריה. צאצאיו של רודולף שלטו בנסיכות הבוחר מפפאלץ וברוזנויות פפאלץ השונות, ובשנת 1777 חזרו לשלוט אף בבוואריה, לאחר שנכחדה שושלתו של לודוויג הרביעי.
משפחתו.