ב־2016 התארח בסדרת הנוער החממה ששודרה ב-yes בה גילם את מורי אחיה הקטן של דריה. באותה השנה שודרה בערוץ טדי סדרת הרשת "במדינת תל אביב" שיצר בשיתוף עם גיל כהן ולירן דוד.
באוקטובר 2018 גילם את דמותו של אלכס בסדרה "מלכות" לצופי HOT, ובנובמבר אותה שנה החל לגלם את אלעד בסדרת הנוער דאנסטורי בערוץ דיסני.
בהמשך השנה גילם את הלל בסדרה "כיפת ברזל". כמו כן באותה שנה יצר ושיחק בסדרת הרשת "במדינת תל אביב".
ב־2019 שיחק בסדרה "אבא משתדל" של כאן 11, בה גילם את גלעד וייס.
ב־2020 השתתף בסדרת הנוער "פלמ"ח", בה גילם את דמותו של תומאס אדלר. באותה שנה החל לדבב מספר דמויות בסדרת האנימציה רחוב 101 דלמטים בערוץ דיסני.
שיחק גם בסרט הקצר "קוים אדומים" שביימה שיר אלדד לצד אביב פנקס. באותה שנה שיחק בסדרת הנוער זיגי בה הוא גילם את דמותו של ניתאי.
באוגוסט 2021 יצא לאקרנים הסרט "שמלת השבת של חנה'לה" בו גילם את יונתן.
בשנת 2021 החל לשחק את גידי בצר במחזה "משחקים בחצר האחורית" בתיאטרון בית ליסין.
קריירת ריקוד.
גבעתי הוא רקדן ברייקדאנס, אשר זכה במספר תחרויות והיה אלוף אירופה לתחרות יחידים בבריקדאנס בשנת 2016.
הוא נמצא בקבוצת הברייקדאנס "ELEFUNX" שזכו בתואר אלופי הארץ לברייקדאנס לשנת 2017–2018.
גבעתי ממוקם במקום ה-10 בעולם בתחרות הקבוצות העולמית "boty" לשנת 2017–2018.
בשנת 2020 זכה במקום ה2 בעולם באליפות עולם.
חיים אישיים.
גבעתי גדל באשקלון, וכיום מתגורר ברמת גן.
שירת בצבא בתיאטרון צה"ל במסגרת אמן פעיל.
בזוגיות עם בר מיניאלי.
אצטדיון יאנקי (1923)
כלב-ים נמרי
מינסק (כדורגל נשים)
מועדון הכדורגל מינסק (בבלארוסית: Жаночы футбольны клуб «Мінск») היא מועדון כדורגל מהעיר מינסק שבבלארוס המשחק בליגת העל הבלארוסית בכדורגל נשים.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה כמועדון לכדורגל נשים בספטמבר 2008 בשם מינצ'נקה-BGPU. בשנת 2011 הפכה למועדון בת של מועדון הכדורגל מינסק. בשנת 2011 זכתה בתואר הראשון שלה, כשזכתה בגביע הבלארוסי ומאז זכתה בשבע אליפויות לאומיות והפכה לאחת הקבוצות המוצלחות במדינה.
ויליאם דה לה פול, הדוכס הראשון מסאפוק
ויליאם דה לה פול, הדוכס הראשון מסאפוק (16 באוקטובר 1396 – 2 במאי 1450) היה בן אצולה אנגלי אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת מאה השנים, והיה מדינאי מוביל בשירותו של הנרי השישי, מלך אנגליה. עם זאת, המדיניות הכושלת שהוביל גרמה לכך שהוא הוצא להורג בידי המון זועם.
ביוגרפיה.
ויליאם דה לה פול נולד בכפר קוטון שבמחוז סאפוק. הוא היה בנו השני של מייקל דה לה פול, הרוזן השני מסאפוק ושל אשתו קתרין דה סטפורד, בתו של יו דה סטפורד, רוזן סטפורד השני, ופיליפה דה ביוצ'מפ.
בגיל צעיר הוא התגייס לצבא האנגלי ולחם בקרבות בצרפת במלחמת מאה השנים. הוא נפצע קשה במהלך המצור על הרפלור (1415), אשר במהלכו גם מת אביו מדיזנטריה. בהמשך אותה שנה נהרג אחיו הגדול מייקל דה לה פול, הרוזן השלישי מסאפוק, במהלך קרב אז'נקור, וויליאם הפך לרוזן סאפוק הרביעי. הוא שירת בכל המערכות בצרפת בתקופת שלטונו של הנרי החמישי, מלך אנגליה, ולמרות גילו הצעיר שימש כמפקד העליון של הכוחות האנגליים בנורמנדי בין השנים 1421–1422. בשנת 1423 הוא הצטרף לצבאו של הרוזן מסליסבורי. ב-1424 הוא השתתף בקרב ורניול תחת פיקודו של הדוכס מבדפורד, אולם בהמשך חזר לשירותו של הרוזן מסליסבורי ולחם תחתיו במהלך ארבע השנים הבאות. לאחר מותו של סליסבורי במהלך המצור על אורליאן, מונה ויליאם למפקד המצור במקומו. כאשר העיר שוחררה בידי ז'אן ד'ארק, הוא נאלץ להימלט לז'רגו שם נפל בשבי בידי הצרפתים. הוא נלכד בידי הגיבור העממי הצרפתי גיום רנו. על פי האגדה, ויליאם כל כך התפעל מגבורתו של רנו, עד שהכתיר אותו לאביר ורק אז נכנע בפניו. הוא נותר אסיר של הצרפתים במשך שלוש שנים.
לאחר שחרורו הוא נותר בצרפת, וחזר לאנגליה רק ב-1434. עם חזרתו, הוא מונה למפקד טירת וולינגפורד. הוא הפך לאחד מאנשי חצרו של הנרי השישי, מלך אנגליה הילד, והיה בן-ברית קרוב של הקרדינל בופור. הקרדינל היה אחד האנשים החזקים ביותר בחצרו של המלך הילד, וסאפוק עצמו צבר כח בהדרגה. הישגו הבולט ביותר בתקופה זו היה משא ומתן על נישואיו של המלך עם מרגרט מאנז'ו בשנת 1444. משא ומתן שהוכתר בהצלחה וגרם לכך שהוא קודם מרוזן למרקיז. עם זאת, נוסף סעיף סודי להסכם שהחזיר את הערים מיין ואנז'ו לצרפת. נישואיו שלו התקיימו ב-11 בנובמבר 1430 עם אליס צ'וסר נכדתו של ג'פרי צ'וסר.
עם מותם בשנת 1447 של הקרדינל בופור ושל המפרי, דוכס גלוסטר, הפך סאפוק לכח העיקרי מאחורי כסאו של המלך הנרי. הוא קיבל תפקידים חשובים רבים, כולל האדמירל העליון של אנגליה. הוא הפך להיות הרוזן מפמברוק בשנת 1447, ושנה לאחר מכן שודרג תוארו ל"דוכס סאפוק". עם זאת, הוא רכש לעצמו אויבים רבים בחצר המלוכה, אשר חיפשו הזדמנות להפיל אותו. בשנים הבאות נפלו כמעט כל המעוזים האנגליים בצפון צרפת, וההאשמה על כך הוטלה על כתפיו של סאפוק. בין היתר נטען כי בשל כך שכאמור העביר את אנז'ו ומיין לצרפתים, היה לצרפתים קל יותר לכבוש את שאר המעוזים בהמשך. עם כינוס הפרלמנט בנובמבר 1449, האופוזיציה שלו הראתה את כוחה בכך שאילצה את אחד מנאמניו, הגזבר אדם מולינס, להתפטר. מולינס נרצח על ידי מלחים זועמים בפורטסמות' ב-9 בינואר 1450. סאפוק, בהבנה כי מתקפה עליו עצמו בלתי נמנעת, נאם בפרלמנט והזכיר בפני המלך והשרים את שירותו הארוך למען המדינה עם זאת, ב-28 בינואר הצליחו אויביו לעצור אותו שלא כחוק וכלאו אותו במגדל לונדון. המלך התערב כדי להגן עליו, אולם הבין שהזעם הציבורי כנגדו גדול מדי, ולפיכך אילץ אותו לצאת לגלות בצרפת במשך חמש שנים. עם זאת, במהלך במסעו לקאלה הספינה שלו יורטה על ידי ספינה של אספסוף זועם שרצה להיפרע ממנו. סאפוק נלכד, הועמד למשפט מדומה והוצא להורג בעריפת ראש. גופתו הושלכה לים ומאוחר יותר נמצאה ליד דובר.
אסון השריפה בוואדי סלוקי
אזעקת אבק השריפה
נודע ביהודה
הספר נודע ביהודה הוא ספר שאלות ותשובות מאת הרב יחזקאל לנדא. זהו אחד מספרי ההלכה העיקריים והחשובים ביותר עד ימינו.
תוכן הספר.
הספר נקרא בשם "נודע ביהודה" על שמו של אבי המחבר וכן רמוז בו שמו ושם אמו. הספר מחולק לשני חלקים הנקראים מהדורא קמא (תקל"ו, 1776) ומהדורא תניינא (תקע"א, 1811) ומכיל בתוכו מאות שאלות ותשובות על ארבעת חלקי השולחן ערוך.
בספר יש תשובות בסוגיות מפורסמות כמו הכשרת משקה המעד שנעשה עם קרום שלפוחית האוויר של דג חידקן ענק (Huso Huso) האסור לאכילה, וכן לגבי המחלוקת עם החסידים על אמירת לשם ייחוד.
על שם הספר נקרא רחוב "נודע ביהודה" בשכונת קריית ספר במודיעין עילית.
הערות והוספות על הספר.
בשל חשיבותו הרבה של הספר נוספו עליו במהדורות מאוחרות יותר הערות והוספות מפוסקי וגדולי הדור, וביניהם:
פרשת אורון שאול
אורון שאול היה חייל צה"ל שנהרג ב-20 ביולי 2014 בתקרית אש בקרב שג'אעיה במהלך מבצע צוק איתן, והוכר כחלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע. מותו משך לראשונה תשומת לב בינלאומית, כאשר החמאס הודיע כי נלקח בשבי, ומשך שוב תשומת לב בינלאומית כאשר החמאס דרש שחרור מחבלים בתמורה להחזרת הגופה למשפחת החייל.
הקרב.
במהלך הלחימה של חטיבת גולני בשכונת שג'אעיה ב-20 ביולי 2014, נפגע נגמ"ש מדגם M-113 מירי טיל נ"ט, שהביא למותם של שישה חיילי צה"ל ולהגדרתו של החייל השביעי בנגמ"ש, אורון שאול, כנעדר . חמאס טען במהירות כי לכד את חייל צה"ל בשם אורון שאול, וגיבה את טענתו בהצגת התצלום והתעודות של החייל. בהמשך אישר צה"ל כי גופתו של אורון שאול לא זוהתה בין ההרוגים שנמצאו בתוך הנגמ"ש .
החשש שנפל בשבי.
גורלו של שאול היה במוקד הדאגה הגדולה בתקופה הקצרה שבה היה קיים חשש כי נלקח בשבי, מכיוון שלדברי סוכנות הידיעות Associated Press, "בעבר ישראל שילמה מחיר כבד בביצועי חילופי שבויים כדי להשיב חיילים שנתפסו בשבי או נשארים בידי אויביו". על פי הדיווח ב"ניו יורק טיימס", חמאס היה מודע לרגישות הישראלית לשבויים ועשה ניסיונות ללכוד שבויים.
חגיגת הפלסטינים.
הטענה כי חייל ישראלי נלכד "גרמה לחגיגות בקרב פלסטינים הן ברצועת עזה והן בגדה המערבית", כך דיווח העיתון אינדפנדנט, אשר הציג תמונות של פלסטינים מריעים ברחובות רמאללה. על פי הניו יורק טיימס, "חגיגות פרצו מיד בעזה ובגדה המערבית".
הטלוויזיה של חמאס חגגה את החטיפה כביכול, בלגלוג על צער משפחתו של שאול ובשיר: "לקחנו שליט שני, ילד צעיר ובלונדיני" .
אישור מוות.
עד 22 ביולי, דוברים מטעם ישראל הטילו ספק בטענות הלכידה.
ב-25 ביולי אישרה ישראל כי שאול מת .
המשא ומתן להחזרת גופת החייל.
ב-11 באוגוסט ביקר שר הביטחון משה יעלון בבית משפחת שאול, כדי להודיע להם שהממשלה עושה כל מאמץ להשיג את גופת בנם מחמאס .
ישראל פנתה לחמאס בבקשה להחזיר את גופותיהם של שאול וחייל נעדר נוסף, הדר גולדין, כפי שפורסם בתקשורת הישראלית והבינלאומית במהלך סוף הקיץ ותחילת הסתיו של 2014 .
השאלה אם על ישראל לשחרר מחבלים פלסטינים מורשעים בתמורה להסכמת חמאס לשחרור גופותיהם של שני החיילים ההרוגים הציתה דיון פוליטי סוער בתוך ישראל . ככל הנראה בהתייחסו לשתי הגופות, התגאה בכיר בחמאס, מושיר אל מסרי, כי "חמאס ניהל שבבי מיקוח, שאילצו את ישראל להיכנע לדרישות הפלסטיניות. המשא ומתן העקיף בתיווך של מצרים עשוי בעתיד להוביל לעסקת החלפת אסירים חדשה, בה משוחררים אסירים פלסטינים רבים. "בעמוד הפייסבוק שלו .
המשא ומתן המתמשך לחילופי אסירים פלסטינים שנעצרו בישראל בגופות של שני החיילים היה מוקד לסיקור עיתונאי בינלאומי .