מטרתו המוצהרת של נשק זה היא לפגוע בפעילותו של גוף עוין (למשל, מפגינים) ופיזורו וסילוקו משטח מסוים. פעולה זו אמורה להתבצע ללא פגיעה בנפש וללא נזק רפואי בלתי הפיך לנפגע. אך לעיתים קרובות אין זה המצב. מקרי מוות רבים נגרמו על ידי פגיעה מכדורי גומי או גז מדמיע. ילדים ונשים הרות הם פגיעים במיוחד. נשק אקוסטי לסוגיו יכול לגרום לפגיעה בלתי הפיכה בשמיעה ולעיתים לפגיעה בשווי המשקל של הנפגעים. שוקרים וסוגי נשק מחשמלים יכולים לפגוע בפעילות הלב של הנפגע ופורסמו גם מקרי מוות כתוצאה מפגיעה חשמלית זו.
מהאמור נובע שאין להתייחס לסוגי נשק אלו בקלות ראש ובקלות מוסרית, לאור פוטנציאל לפגיעה חמורה הטמון בהם.
מגן הקהילה
מגן הקהילה של התאחדות הכדורגל (אנגלית: FA Community Shield, לשעבר מגן הצדקה) הוא מפעל כדורגל אנגלי המשוחק אחת לשנה בין אלופת הפרמייר ליג לבין מחזיקת גביע ההתאחדות. מגן הקהילה הוא בעצם טורניר הסופר-קאפ האנגלי. אם קבוצה זוכה בדאבל (אליפות וגביע באותה העונה), היא משחקת במשחק מגן הקהילה מול סגנית האלופה בליגה. המשחק משוחק בתחילת העונה העוקבת, ובאופן מסורתי מתקיים באצטדיון ומבלי, אף על פי שבשנים 2001–2007 שוחק באצטדיון המילניום כיוון שומבלי עבר שיפוץ.
טורניר המגן מחזיק תפקיד מפתח במאמצי התאחדות הכדורגל האנגלית לגייס כספים למטרות צדקה. מקורות המימון כוללים את הרווחים ממכירת הכרטיסים ותוכניות המשחק. חלק מהכספים מחולקים למועדונים שהשתתפו בהגרלת הסיבוב הראשון של גביע ההתאחדות, אשר בתורם מתבקשים לבחור ארגון או קרן צדקה שלהם יתרמו הכספים. יתרת הכספים יתרמו לאחר מכן לגופים הפעילים בתחום הכדורגל ואשר נבחרים מחדש בכל שנה.
המשחק על המגן התקיים לראשונה בשנת 1908, וזאת במקום טורניר "מגן הצדקה של השריף של לונדון" שהונהג בין השנים 1898–1907 (אף על פי שהאחרון שוחק מאוחר יותר שוב, במקביל למגן הקהילה כ"משחק לאיסוף צדקה" - 7 פעמים בין השנים 1931–1983). מגן הקהילה במתכונתו הראשונה המשיך את המסורת של קודמה במשחקים בין מקצוענים לחובבנים.
במסגרת כדורגל הנשים באנגליה קיים מגן הקהילה לנשים, המשוחק מאז שנת 2001 בין אלופת ליגת הנשים האנגלית ובין מחזיקת גביע ההתאחדות האנגלית לנשים.
היסטוריה.
המפגש הראשון בין מנצ'סטר יונייטד (מקצוענים) וקווינס פארק ריינג'רס (חובבנים) היה היחיד שבו הקבוצה המקצוענית ניצחה לאחר משחק גומלין. שני המשחקים התקיימו בסטאמפורד ברידג'. התחרות לא הייתה חשובה, המשחקים היו בלתי רשמיים ומפגשי סוף העונה קוימו לעיתים קרובות רק לשם המשחק.
בחלוף השנים הוזנח עקרון המקצוענים נגד חובבנים, ומבנה התחרות התפתח בהדרגה למשחק בין הזוכים באליפות הליגה והזוכים בגביע ההתאחדות. מדי פעם היו חריגות מהפורמט, לדוגמה ב-1950, אז שיחקה נבחרת גביע העולם של אנגליה מול קבוצת התאחדות הכדורגל שיצאה למסע משחקים בקנדה באותו הקיץ.
תאריך המשחק הוזז לתחילת העונה בשנת 1959 ובשנת 1974 יצר מזכיר התאחדות הכדורגל דאז, טד קרוקר, את מבנה הטורניר הנוכחי במסגרתו תמיד ישוחק המשחק בין האלופה ומחזיקת הגביע (או האלופה וסגניתה, אם קבוצה זוכה בדאבל) באצטדיון ומבלי, והכספים שיאספו בקופות יופנו לצדקה. המשחק הראשון בוומבלי זכור בעיקר בשל הרחקתם של קווין קיגן ובילי ברמנר שהתקוטטו. שניהם נקנסו בסכום של 500 ליש"ט, קיגן הורחק לשלושה משחקים וברמנר לשמונה.
בשיטת הגביע הנוכחית מוכרע המשחק ביום אחד בדו-קרב פנדלים אם המשחק מסתיים בתוצאת תיקו. בין השנים 1949 ל-1993 היה המגן משותף לשתי הקבוצות אם המשחק הסתיים בשוויון. וסטהאם יונייטד ואסטון וילה הם שני המועדונים היחידים שזכו במגן משותף עם קבוצה אחרת, אך לא זכו בו בלעדית.
עם השינוי במבנה הליגות והשקת הפרמייר ליג ב-1993, משחק המגן הפך למפגש בין אלופת הפרמייר ליג למחזיקת גביע ההתאחדות. שמה של התחרות שונה ב-2002 ל"מגן הקהילה", בעקבות שערורייה שהתפתחה בנושא חלוקת כספי הצדקה לגורמים השונים. ארסנל הייתה הזוכה הראשונה במגן הקהילה בשמו החדש עם ניצחון 0–1 על ליברפול.
סוואהילית
בזיק ויויו
בזיק ויויו (צרפתית: Joë chez les abeilles) היא סדרת אנימציה צרפתית בת 39 פרקים, שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1960 ל-1963. בשנת 1973 עובדה עלילת הסדרה מחדש כסרט קולנוע קצר באורך 60 דקות ויצאה לאקרנים. הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית בשנות השמונים בתחילה בתוכנית "מה פתאום" ומאוחר יותר ב"רכבת ההפתעות".
שיר הנושא.
הגרסה העברית של שיר הנושא נכתבה על ידי דתיה בן-דור. השיר, אותו שרה שלומית אהרון, היה פופולרי בקרב ילדים ואף עובד למשחק ידיים.
עלילת הסדרה (1960 - 1963).
יויו הוא ילד אשר נתקל יום אחד בשני נערים אשר מנסים לגנוב דבש מתוך כוורת דבורים. הוא מצליח לעצור אותם. על מנת להודות לו מלכת הדבורים מבקשת מבזיק, היועץ המועדף עליה, לכווץ את יויו לגודל של חרק בעזרת קסם על מנת לתת לו את ההזדמנות לבקר בממלכת הדבורים כאות הוקרה. בזיק ויויו מגלים יחד ממלכה מלאה בהפתעות וסכנות.
עלילת הסרט (1973).
בגרסת הסרט המקוצרת (באורך 60 דקות), קבוצת נערים נתקלת בטירה מפחידה במהלך טיול. הנערים מגלים ענק גדול ממדים אשר גר בה. הענק תופס את הילדים ומכווץ אותם במכונת כיווץ לגודל חרקים. אחד הילדים, יויו, מצליח לברוח מהטירה ויוצא למסע הרפתקאות בכוורת דבורים. כאשר הוא מציל את הכוורת, מלכת הדבורים מכתירה אותו. לבסוף כל הדבורים בכוורת וחיות אחרות מהיער מתקיפות את הטירה ומצילות את חבריו של יויו, אשר בסוף חוזרים לגודלם הטבעי.
מגן הצדקה
Casino royale
קאזינו רויאל
אוקלידוס
Use Cases
רובניימי
רוֹבַנְיֶימי (בפינית: Rovaniemi, בסאמי: Roavenjárga או Ruä'vnjargg) היא עיר בצפון פינלנד, כ-5 ק"מ מדרום לחוג הארקטי (חוג הקוטב הצפוני). שטחה 8,016.72 קמ"ר ומהווה בית לכ-61,700 תושבים, והיא בירת לפלנד.
ברובניימי נמצא הארקטיקום, מוזיאון בתוך צינור זכוכית, המציג את חיי הלאפים (סאמי) ואת לפלנד בכלל.
כ-5 ק"מ צפונית לעיר נמצא הכפר של סנטה קלאוס על החוג הארקטי ולפי המסורת משם יוצא סנטה לחלק מתנות ברחבי העולם.
ברובניימי נמצאת האוניברסיטה הגדולה בלפלנד והמכון הפוליטכני של רובניימי, לכן מתוך אוכלוסיית העיר - כ-10,000 סטודנטים מתגוררים בה, דבר המשפיע רבות על אופייה ומפרנס מועדונים ופאבים רבים בשטחה. בין תושביה המפורסמים של העיר ניתן למצוא את להקת לורדי, המפורסמת בתלבושותיה כמפלצות, אשר זכתה באירוויזיון ב-2006 והייתה הלהקה הפינית הראשונה אשר זכתה בתחרות. בעקבות הזכייה, שונה שמה של הכיכר המרכזית בעיר מכיכר "סמפו" לכיכר "לורדי" וניתן למצוא את טביעות רגליהם וידיהם של חברי הלהקה בבטון.
מכיוון שרובניימי נמצאת כה צפונה, על החוג הארקטי, בקיץ ניתן לחזות ברובניימי בתופעת "שמש חצות" (השמש נראית במשך כל שעות היממה), ובחורף אפשר לצפות שם בזוהר הקוטב עם ממוצע של כ-200 מופעים בשנה.
החורף ברובניימי קר מאוד, הטמפרטורה עשויה לרדת עד ל-30 מעלות צלזיוס מתחת לאפס ואף פחות מכך.
רובניימי נהרסה עד היסוד במלחמת העולם השנייה, ואחר-כך נבנתה מחדש בתכנונו של האדריכל אלבר אלטו - שלאות הצדעה על כך שהיא בירת לפלנד, בנה אותה בצורת קרני-אייל שמסתעפות מרחוב האליטוסקאטו (hallituskatu).
דוד שוורץ
דוד שוורץ (David Schwarz; (20 בדצמבר 1850 – 13 בינואר 1897) היה ממציא ספינת האוויר הקשיחה, מחלוצי התעופה וממוצא יהודי.
קורות חייו.
שוורץ נולד בעיר קסטהיי (Keszthely), שלחוף אגם בלטון בממלכת הונגריה. הוא סיים בית ספר יסודי והכשרה מקצועית במסחר בעיר ז'ופניה (Županja) שבקרואטיה.
בשנת 1880 נישא למלאני לבית קאופמן.
השניים התגוררו בעיר זאגרב, שם נולדה להם הבת ורה, לימים זמרת אופרה.
בשנות ה-80 החל להתעניין בנושא ספינות אוויר, בעקבות יצירה של אריסטו וספר מכניקה ששלחה לו אשתו, בעת שהותו בבית קיט. עוד בתחילת הניסויים שערך, הוא ניסה להשתמש באלומיניום, שנחשב אז לחידוש, לצורך בניית הספינה.
הוא המציא את ספינת האוויר הקשיחה, בעלת המבנה הקבוע בצורתו. המעטפת (הבלון) הייתה עשויה מאלומיניום והשלד פנימי נבנה ממתכת.
במשך כ-15 שנה ניסה לקדם את המצאתו. ב-1890 פנה למשרד ההגנה האוסטרי אך הצעתו נדחתה. דווקא הנספח הצבאי הרוסי בווינה התעניין ברעיון, ושוורץ החליט לפנות לרוסיה. הוא עבד בסנט פטרסבורג במשך שנתיים. אך בעיות חמורות בתהליך מילוי המעטפת בגז עיכבו את התקדמות הפיתוח. בשלב מסוים, בשל סכסוך בין הצדדים, הוצא צו מאסר נגד שוורץ והוא עבר לברלין. גם שם העבודה הייתה איטית והתקציבים הלכו ונגמרו.
בעקבות עניין שהביע שר המלחמה הפרוסי בנושא, התקבל מימון נוסף למיזם – הפעם מהמדינה הגרמנית. סוף סוף, לאחר דחיות רבות, ומלחמות משפטיות על מקוריות הרעיון, הסכים הצבא הקיסרי הגרמני לבנות ספינה נסיונית ב-1895 וחתם עם שוורץ על הסכם לבניית ספינות על סמך הידע הזה, למשך 30 שנה, והוא הגיש את המצאתו לרישום פטנט. ב-1896 החלו בבניית אב הטיפוס בשדה התעופה טמפלהוף ליד ברלין (היום בעיר ברלין).