רשימת הסרטים המלאה (שהייתה רשימה ארוכה) שהתמודדה בפרס הראשון כללה 54 סרטים: 12 מהם סרטים עלילתיים, 15 סרטים קצרים, 19 סרטי תעודה ו-8 סרטי אנימציה. סך הכל הוגשו 76 סרטים. המועמדים זוהו באמצעות צפייה לא מסחרית ובעותקים מקוונים של הסרטים.
ב-3 באפריל 2017, פרסמה מועצת האקדמיה לקולנוע רשימה קצרה של 17 מועמדים לפרס הסרטים הלאומי הראשון. הזוכים נבחרים על ידי כל חברי האקדמיה באמצעות הצבעה בת שלושה שלבים.
קטגוריות.
הקטגוריות הבאות קובעות את הזוכים בפרס הסרט:
סמל.
הסמל העיקרי של פרס הסרט הלאומי הוא פסלון "דג'יגה הזהב" המסמל את ההתפתחות המהירה והמתמשכת של הקולנוע האוקראיני. בנוסף, שם הפרס מזכיר את המורשת היצירתית של הקולנוען הבולט דג'יגה ורטוב. יוצרת הפסל היא אולגה זכארובה, מנהלת שיווק אסטרטגית בקבוצת המדיה "אוקראינה" (Медіа Група Україна).
עיצוב.
את עיצוב הפסלון פיתח האמן האוקראיני נזאר ביליק, שתיאר זאת כך: "המרכיב העיקרי בקומפוזיציה הוא סרט העשוי מסרט, ריבוע מוזהב שמסתובב באופן דינמי ומייצג את הקולנוע. צורת הפסלון דומה לנענע, אש, נבט, שהם סמל להתפתחות וחידוש של הקולנוע הלאומי".
סולניטסטה
סולניטסטה (בבולגרית: Солницата; "עבודות המלח"), היא עיר עתיקה, שנחשפה בבולגריה בחפירות ארכאולוגיות שנערכו ב-2005 סמוך לפרובדיה, עיר מודרנית השוכנת בצפון מזרח בולגריה סמוך לחופי הים השחור. לפי הממצאים שנתגלו במקום מדובר ככל הנראה בעיר העתיקה ביותר באירופה ששגשגה באזור בשנים 4700-4200 לפנה"ס. במקום נתגלו שרידיהם של מכרות מלח ומשערים שהתקיימה שם תעשיית מלח משגשגת שהתבססה בסביבות 5500 לפנה"ס, והייתה הבסיס להתפתחותו של המרכז האורבני. העיר הייתה מוקפת חומה על מנת להגן על המלח שנחשב מוצר מבוקש ויוקרתי בעת העתיקה ותרם תרומה מכרעת לשגשוגה הכלכלי של העיר.
על אף שמספר תושביה היה נמוך אף ביחס לערים עתיקות אחרות באותה תקופה ומנה כ-350 איש בלבד גורס וסיל ניקולוב, מנהל החפירות הארכאולוגיות במקום, כי היא עונה לקריטריונים של עיר פרהיסטורית.
ייצור המלח היה הכוח המניע מאחורי כלכלת סולניטסטה שככל הנראה שימשה כמקור המרכזי או אף הבלעדי של אספקת המלח לאזור הבלקנים. כלי החרס הרבים פריטים מנחושת ומזהב שנמצאו במקום מצביעים על התעשרותם של התושבים כתוצאה מהמסחר המשגשג במלח.
העיר נפגעה ברעידת אדמה קשה בשנת 4,550 לפנה"ס שגרמה לחורבן והרס רב של ביצורי העיר אך ככל הנראה הצליחה להשתקם וננטשה מסיבות לא ברורות בין 4000 ל-4200 לפנה"ס.
המודיעין הצבאי האוקראיני
ג'רארד באקנל
ג'רארד קורפילד באקנל (באנגלית: Gerard Corfield Bucknall; 14 בספטמבר 1894 – 7 בדצמבר 1980) היה קצין בכיר בצבא הבריטי ששירת הן במלחמת העולם הראשונה והן במלחמת העולם השנייה, אז פיקד על הדיוויזיה ה-5 ולאחר מכן על הקורפוס ה-30 במהלך המערכה בנורמנדי באמצע 1944.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
ג'רארד באקנל נולד ב-14 בספטמבר 1894 ברוק פריי, צ'שייר, אנגליה, בנם של הארי קורפילד באקנל ואליס פרדריקה אוקאשוטה. הוא התחנך בבית הספר רפטון ובבית הספר ווסט דאונס. עם כניסתו למכללה המלכותית הצבאית, סנדהרסט בשנת 1913, קיבל באקנל דרגת לוטננט משנה ברגימנט מידלסקס ב-25 בפברואר 1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה באקנל, שהועלה לדרגת לוטננט ב-5 באוקטובר 1914, שירת בגדוד ה-1, רגימנט מידלסקס בצרפת ובבלגיה, ולחם עמו בין היתר במהלך הקרב על הסום, שם קיבל על פעולותיו ב-25 באוגוסט 1916 את עיטור הצלב הצבאי (MC). מ-16 ביוני 1917 הוא שימש כראש מטה החטיבה ה-114, שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-38 (וולשית), עד סוף המלחמה.
בין שתי מלחמות העולם הוא שירת בתחילה עם הגדוד הישן שלו בגרמניה. לאחר מכן הוא חזר לרגימנט מידלסקס ונשאר עם הגדוד עד לימודיו במכללת המטה בקמברלי בין השנים 1928–1929. חבריו ללימודים שם כללו את ג'ון הארדינג, ג'רלד טמפלר, ריצ'רד מקרירי, גורדון מקמילן ואלכסנדר גאלווי. לאחר שחזר לגדוד שלו, הוא מילא תפקידי פיקוד ומטה.
הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ב-1 בינואר 1936, ומ-13 במרץ 1937 עד 12 באפריל 1939 שימש כמדריך בהמכללה המלכותית הצבאית של קנדה, שם בא במגע עם כמה מהגנרלים הקנדיים של המלחמה הבאה, כמו הארי קריראר. מפקד המכללה, אידסון לואי מילרד ברנס וגאי סיימונס, שניהם מדריכים עמיתים. הוא חזר לממלכה המאוחדת בשנת 1939 והפך לממלא מקום של מפקד הגדוד השני, רגימנט מידלסקס. עם זאת, הוא היה עם הגדוד רק כמה חודשים קצרים, לפני שקיבל קידום לדרגת קולונל ב-1 באוגוסט הפך להיות עוזר הרמטכ"ל במשרד המלחמה.
מלחמת העולם השנייה.
הוא היה עדיין בתפקיד זה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, אז עזב חיל המשלוח הבריטי (BEF) לצרפת. לאחר מכן פיקד על חטיבת הרגלים ה-138, וקודם לדרגת מייג'ור גנרל ב-29 ביולי 1941, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-53 (וולשית). הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ב-12 בספטמבר 1942 ומונה למפקד הקורפוס ה-11 במזרח אנגליה. הוא החזיק בפיקוד זה עד אפריל 1943, כאשר מונה למפקד הקורפוס ה-1, שהיה מיועד להשתתף בגל הראשון במהלך הפלישה לנורמנדי. ב-2 ביוני 1943 הוא קיבל את תואר אביר מסדר האמבט.
מתוסכל מתפקידו בהכשרת הכוחות הוא ביקש לפקד על כוחות בקרב מעבר לים, וביקש הורדה בדרגה, כדי שיוכל לפקד על דיוויזיה. ב-3 באוגוסט 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-5 בשלבים האחרונים של פלישת בעלות הברית לסיציליה. בהמשך הוא הוביל את הדיוויזיה במהלך פלישת בעלות הברית לאיטליה ובשלבים הראשונים של הזירה האיטלקית.
באקנל הרשים את הגנרל ברנרד מונטגומרי, מפקד קבוצת הארמיות ה-21, וכשנבחר לפקד על מבצע אוברלורד, הפלישה של בעלות הברית לנורמנדי, הוא מינה את באקנל לפיקוד על הקורפוס ה-30 ב-27 בינואר 1944, והועלה שוב לדרגת לוטננט גנרל. עם זאת, ראש המטה הכללי הקיסרי (CIGS), הגנרל אלן ברוק, האמין שבאקנל אינו מתאים לפיקוד ברמה זו. באוגוסט 1944 הודח באקנל מפיקודו, עקב הביצועים הגרועים יחסית של הקורפוס ה-30, והוחלף על ידי בריאן הורוקס. מונטגומרי הודה כי הייתה זו טעות למנות אותו ובנובמבר 1944 קיבל באקנל פיקוד על צפון אירלנד, תפקיד אותו מילא עד פרישתו מהצבא ב-4 במרץ 1948.
לאחר המלחמה.
בשנת 1952 ניתן לו תפקיד קולונל הכבוד של רגימנט מידלסקס, תפקיד אותו מילא עד 1959. הוא נפטר בגיל 86 ב-7 בדצמבר 1980 בבית אבות בצ'גוורת'.
תחושה מוקדמת (סרט, 2020)
תחושה מוקדמת (באוקראינית: Передчуття) הוא סרט דרמה אוקראיני בבימויו שלויאצ'סלב קרישטופוביץ'. הסרט שוחרר לאקרנים בשנת 2020 .
מוטו: כל דבר בחיים צריך להיעשות בזמן.
תקציר עלילת הסרט.
חייה האיטיים של עיירת החוף הפרובינציאלית N מעורערים פתאום בשל שערורייה מקומית, שמתרחשת סביב אדם שהלך לעולמו. רק האישה והחבר יודעים על מקום קבורתו, אך הם מסרבים מכל וכל לספר על כך לאחרים. כזו הייתה צוואתו של המנוח, אקסצנטרי המאוהב בים.
כל אחת מהדמויות מחפשת תשובות לשאלות שלו, אך הן מחפשות את התשובות בחוץ, בחברה, באחרים, ולכן אינה מוצאת תשובה. תחושת חרדה מתמלאת כשמשהו עומד לקרות.
הפקה.
ביוני 2018 החל צילומי הסרט שנערכו בעיקר באודסה וצ'רנומורסק. ההפקה הסתיימה במאי 2019. פרויקט הסרט הפך לאחד הזוכים בבחירה התחרותית העשירית של הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע. העלות המשוערת של הסרט היא 27,155,500 הריבניה. מתוכם, הממשלה מימנה כ-50% מעלות הסרט (13.6 מיליון.) כמו כן, הוענקו כספים על ידי קרן אורקולית סלובקית.
פו הדב הכי טוב בעולם
פו הדב הכי טוב בעולם (באנגלית: Winnie-the-Pooh: The Best Bear in All the World) הוא ההמשך הרשמי השני, לאחר הספר "בחזרה ליער מאה העצים", לסדרת הספרים "פו הדב" מאת אלן אלכסנדר מילן. הספר יצא לאור לראשונה במקור ב-6 באוקטובר 2016, לציון 90 שנה לפרסום הספר הראשון בסדרה. הספר כולל ארבעה סיפורים קצרים, כאשר כל אחד מהם נכתב על ידי סופר ילדים מוביל - פול ברייט, ז'אן וויליס, קייט סונדרס ובריאן סיבלי.
הספר תורגם לעברית על ידי עטרה אופק, ויצא לאור לראשונה בישראל בשנת 2016 על ידי דני ספרים.
עלילה.
בספר ארבעה סיפורים המחלקים את הספר לארבעה פרקים, כאשר כל סיפור מתרחש בעונה אחרת מעונות השנה. הפרק הראשון נקרא "סתיו" מאת פול ברייט, אשר עוקב אחר כריסטופר רובין הנרגש להופיע בתור ג'ורג' הקדוש במחזה של הכפר. הפרק השני נקרא "חורף" מאת בריאן סיבלי, אשר מציג דמות חדשה, פינגווין. הפרק השלישי נקרא "אביב" מאת ז'אן וויליס, אשר הוא עוקב אחר פו הדב וחזרזיר היוצאים לחפש חמור שאיה חושב שהוא עוקב אחריו. הפרק הרביעי והאחרון נקרא "קיץ" מאת קייט סונדרס.
הדמות החדשה.
זמן קצר לפני הפרסום הוכרז כי בספר תופיע דמות חדשה, פינגווין. דווח כי פינגווין הוא הדמות החדשה הראשונה שהוסמכה על ידי אחוזת מילן.
דבש מאנוקה
דבש מאנוקה או דבש מַנוּקָה (באנגלית: Mānuka honey) הוא דבש חד-צמחי (דבש המאופיין בטעם ייחודי או תכונות ייחודיות אחרות, מפני שהוא מופק בעיקר מצוף של מין צמחי אחד). דבש זה מופק מצוף של עץ המאנוקה (שם מדעי: לפטוספרמון מכבדי "Leptospermum scoparium)." הדבש נמכר לרוב כסוג של תרופה אלטרנטיבית.