ביוגרפיה.
עיסמאת שאהג'האן נולדה בכפר קטן במחוז קאראק, שבח'ייבר פח'טונח'ווה, בפקיסטן. משפחתה הייתה מעורבת בתנועת הח'ודאי ח'ידמתגאר , תנועה בלתי-אלימה במאבק נגד הראג' הבריטי, אשר גם התנגדה לחלוקת הודו. בהמשך למסורת המשפחתית, שאהג'אן מעורבת כבר מגיל צעיר במאבקים פוליטיים פרוגרסיביים. היא הצטרפה לפוליטיקה מהפכנית-סוציאליסטית כמנהיגת סטודנטים ב-1983, בעת לימודיה.
ב-1986 הצטרפה לארגון השמאל, פדרציית הסטודנטים הדמוקרטית. אחר כך היא הייתה לחברה במפלגה הקומוניסטית של פקיסטן. היא עבדה יחד עם פדרציית העבודה של מוטהידה, והקימה את האגודה הדמוקרטית לנשים (DeWA), התא הפמיניסטי של המפלגה הקומוניסטית.
ב-1992, היא הקימה את העיתון הפשטו הפרוגרסיבי, "ליקוואל". בכל אחד מהמרחבים בהם פעלה, הייתה מחויבת למאבק המעמדי, הלאומי, הפמיניסטי, האנטי-דיקטטורי/מיליטריסטי, נגד פשיזם דתי, ונגד אימפריאליזם.
היא הייתה פעילה מרכזית בהקמת המפלגה הסוציאליסטית, מפלגת הפועלים עוואמי, אשר מטרתה לבנות מחדש את השמאל הפקיסטני, ונוסד כקואליציה בין שלוש מפלגות שמאל – מפלגת העבודה הפקיסטנית, מפלגת עוואמי פקיסטן ומפלגת הפועלים של פקיסטן. נכון לשנת 2018 היא משמשת כסגנית יו"ר המפלגה.
בעשור השני של המאה ה-21, התמקדה שאהג'האן בייסוד תנועה פמיניסטית-סוציאליסטית, חזית הנשים הדמוקרטית, לה תאים בכל רחבי פקיסטן. היא גם פעילה למען ה"קאצ'י עבאדי" - יישובים לא מוכרים הקיימים - למען הכרתם, ובאמצעות כך גם לשיפור תנאיהם. בשל פעילות זו מפלגת עוואמי זכתה בשלוש מתוך שמונה המושבים באספה הלאומית השמורים לאוכלוסייה זו. בין הסוגיות ששאהג'האן עוסקת בהן במסגרת זו הן אספקת מים, אשר לא ניתנת כל עוד היישובים לא מוכרים, אלימות מינית כלפי הנשים והילדות העניות מהאזור, בעיקר במסגרות עבודתן בבתי העשירים שגם בעלי כוח והשפעה בחברה, וחינוך..
באפריל 2018, נעצרה שאהג'האן יחד עם נשיא מפלגת עוואמי, פאנוס גוג'אר, על ידי משטרת פנג'אב, בעקבות מחאה בלתי אלימה בלאהור למען זכויות בני הפשטו.
ביוני 2018, הודיעה שאהג'האן על מועמדותה מטעם מפלגת עוואמי לאספה הלאומית, כנציגת מחוז באסלאמאבאד.
שאהג'האן היא מומחית פיננסית בדימוס. היא למדה מנהל ציבורי באוניברסיטת פשאוור, ולאחר סיום התואר זכתה במלגה ללמוד לימודי פיתוח במכון למדעי החברה בהאג. היא סופרת וציירת אוטודידקטית.
היינץ קוקוט
היינץ קוקוט (בגרמנית: Heinz Kokott; 14 בנובמבר 1900 - 29 במאי 1976) היה גיסו של היינריך הימלר, ומפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
קוקוט נולד ב-14 בנובמבר 1900 בגרוס שטרליץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-1 באוקטובר 1918, לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה התגייס קוקוט לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הרגלים ה-157 (שלזיה ה-4), ולחם עמו עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה הצטרף קוקוט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1934 מונה קוקוט למפקד פלוגת הדרכה, ופיקד עליה עד אוקטובר 1939.
מלחמת העולם השנייה.
לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה מונה קוקוט למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-196, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה בלוקסמבורג ובצרפת, כחלק מהדיוויזיה ה-68. במהלך מבצע ברברוסה לחם קוקוט עם גדודו, ואף השתתף עמו בקרבות בפולטבה ובקרב חרקוב הראשון. ב-27 בדצמבר 1941 מונה קוקוט למפקד רגימנט הרגלים ה-178 בדרום רוסיה, וב-19 ביוני 1942 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-317, אשר שמו שונה מאוחר יותר לרגימנט הגרנדירים ה-317. ב-17 במרץ 1943 קיבל קוקוט את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני 1943 הוא נפצע במהלך הלחימה באזור אוריול.
בסתיו 1943 הוא מונה למפקד בית הספר השישי של חיל הרגלים בבוורלו, ובקיץ 1944 הוא מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-1135, עמו נלחם בצפון אוקראינה. ב-25 באוגוסט 1944 הוקמה דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-582 וקוקוט מונה למפקדה, וב-17 בספטמבר שונה שמה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-26. הדיוויזיה הועמדה תחת פיקוד הארמייה השביעית, ובדצמבר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ולחמה עמה במהלך הקרב על הבליטה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-47, ומילאה תפקיד חשוב במהלך המצור על בסטון. ב-1 בינואר 1945 הועלה קוקוט לדרגת גנרל מיור, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה בפיקודו כחלק מארמיית הפאנצר החמישית בקרבות בגרמניה, עד להשמדתה בהרי ההארץ ב-21 באפריל 1945, ולמחרת נפל קוקוט בשבי צבא ארצות הברית.
לאחר המלחמה.
בשנת 1947 השתחרר קוקוט מהשבי, ולאחר מכן הוא התגורר בטראונשטיין, עד למותו ב-29 במאי 1976.
ג'ון גראונט
הנס דר
גנרל הנס דר (בגרמנית Hans Doerr; 14 בספטמבר 1897 - 9 בספטמבר 1960), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
דר נולד ב-14 בספטמבר 1897 בוילהלמסהאפן, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. ב-8 באפריל 1915 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הארטילריה של המשמר ה-1, עמו לחם במהלך הקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף דר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1937 מונה דר לקצין הדרכה בברלין-מואביט, ושימש בתפקיד זה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם השנייה.
בדצמבר 1939 מונה דר לקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-44, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת. ב-20 בספטמבר 1940 הוא מונה לקצין אג"ם של הקורפוס ה-52, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה, וב-8 באוקטובר 1942 אף קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. לאחר מכן הוא שימש כקצין קישור אל הארמייה הרומנית הרביעית בקרב סטלינגרד, וב-16 בינואר 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-384 בסטלינגרד. ב-10 באוגוסט 1943 הוא מונה לנספח הצבאי בשגרירות גרמניה במדריד, וכיהן בתפקיד זה עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה סייע דר לשחרור גרמנים שהיו כלואים בספרד, ולאחר מכן שימש כדובר הראשון של שירות המודיעין המערב-גרמני. לאחר מכן התיישב דר בגרוס קרוליננפלד, שם חי עד מותו ב-9 בספטמבר 1960.
Clustering coefficient
גמר גביע אופ&quot;א 2006
גמר גביע אופ"א 2006 התקיים באצטדיון פיליפס באיינדהובן, הולנד ב-10 במאי 2006, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת היא סביליה הספרדית, שניצחה במשחק את מידלסברו האנגלית בתוצאה 4-0. הייתה זו המהדורה ה-35 של המפעל.
שתי הקבוצות חיפשו זכייה ראשונה בתולדותיהן בגביע אופ"א, בהופעת הבכורה שלהן במעמד הגמר. סביליה הייתה לספרדית החמישית בתולדות משחקי הגמר של המפעל, והספרדית השלישית בשש עונות שמעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר (אחרי דפורטיבו אלאבס ב-2001 וולנסיה ב-2004). כמו כן, היא הייתה לזוכה הספרדית השלישית בתואר. מנגד, מידלסברו הייתה לקבוצה האנגלית השישית שמעפילה לגמר המפעל. בפעם השנייה בתולדות המפעל התמודדה נציגה אנגלית מול ספרדית בגמר, כאשר בפעם הקודמת דווקא הנציגה האנגלית זכתה בתואר (ליברפול מול אלאבס, 2001).
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בעקבות מיקומן בליגה בעונת . סביליה סיימה את העונה במקום השישי בליגה הספרדית, מרחק שתי נקודות בלבד מהמקום הרביעי המוביל למוקדמות ליגת האלופות. מידלסברו, שסיימה שביעית בעונת 2004/2005 בפרמייר ליג, נהנתה מהעובדה כי מנצ'סטר יונייטד וארסנל, פינאליסטיות גביע ה-FA, וצ'לסי, מחזיקת גביע הפוטבול ליג, העפילו דרך הליגה למוקדמות ליגת האלופות, והותירו מקומות פנויים לנציגות אנגליות בגביע אופ"א. בשל כך, המקום השביעי הספיק למידלסברו להעפיל לסיבוב הראשון של המפעל.
במשחק עצמו, עלתה סביליה ליתרון ראשון לאחר כחצי שעה של התמודדות, משער של לואיס פביאנו. התוצאה נותרה צמודה עד לשלבי הסיום של ההתמודדות, אך אז כבש אנצו מרסקה צמד שערים בדקות ה-78 וה-84, וחמש דקות מאוחר יותר קבע פרדי קאנוטה את תוצאת המשחק, 4-0 בסיום לסביליה. זוהי התוצאה הגבוהה ביותר שהושגה במשחק גמר יחיד עד כה, והתוצאה הגבוהה ביותר בגמר מאז ניצחונה של ריאל מדריד 5-1 על פ.צ. קלן במשחק הראשון של גמר גביע אופ"א 1986.
הדרך אל הגמר.
סביליה.
סביליה החלה את דרכה בטורניר בסיבוב הראשון, שם פגשה את מיינץ 05 הגרמנית. במשחק הראשון בבית נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0, וההכרעה עברה לגרמניה. במשחק הגומלין כבש פרדי קאנוטה כבר לאחר תשע דקות, והשלים צמד בדקה ה-40, כדי לקבוע את תוצאת הסיום - 2-0 לסביליה, שהעפילה לשלב הבתים.