סוכנות היערות הפדרלית של רוסיה (ברוסית: Федеральное агентство лесного хозяйства России, בקיצור Рослесхоз) היא משרד פדרלי האחראי ליישום המדיניות הממשלתית בתחום הייעור, מתן שירותים וניהול נכסי המדינה בתחום הייעור, הגנה על יערות (תוך שיתוף פעולה עם שירותי הכיבוי בעת מבצעי כיבוי שריפות) ובנוסף הסוכנות אחראית גם לניהול הפארקים הלאומיים של רוסיה ולהגנה על שטחים ונכסים אחרים בעלי ערך היסטורי וכאלה שהוגדרו כמיועדים לשימור במדינה.
הסוכנות מהווה לשכה של המשרד למשאבי טבע של רוסיה, בעצמו זרוע של הממשל הפדרלי. בעבר, משנת 2010 עד 2012 הייתה כפופה לממשלת רוסיה (עד אוגוסט 2010 — למשרד החקלאות של רוסיה) מאז 2012, הגוף פועל בכפיפות למשרד למשאבי טבע של הפדרציה הרוסית.
השירות מנהל ומפקח על מאות שטחים ונכסים, ש-50 מהם מוגדרים כפארקים לאומיים. הסוכנות גם מתמודדת עם שרפות יער באמצעות סוכנות Avialesokhrana (השירות להגנת היערות) ובשיתוף פעולה עם כבאי המשרד למצבי חירום של רוסיה.
רכס קונלי
רכס קונלי (באנגלית: Connelly Range) הוא רכס הרים המהווה תת-רכס של רכסי הוגם בהרי אומינקה, בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
הרכס ממוקם בין אגם בר (המתנקז לאוקיינוס השקט) לבין נהר אומינקה (המתנקז לאוקיינוס הארקטי) ולכן רכס קונלי מהווה חלק מקו פרשת המים של אמריקה.
שטח הרכס 617 קמ"ר, והוא מגיע לגובה של 1,626 מטרים מעל פני הים.
מקור השם.
הרכס נקרא על שם פורט קונלי (Fort Connelly) מצודה של חברת מפרץ הדסון שנוסדה בשנת 1826 על ידי ג'יימס סאגלס, המושל האחרון של האי ונקובר וקולומביה הבריטית מטעם החברה הצפון מערבית. מקומו של פורט קונלי אינו ידוע היום; יש הסבורים שהיה ממוקם במוצא אגם בר, ואחרים סבורים שהיה על אי בסמוך למפרץ צייטוט.
שם הרכס אומץ רשמית ב-23 באפריל 1940.
ישראל גוט טאלנט
ג'ורדן פיטרסון
ג'ורדן ברנט פיטרסון (באנגלית: Jordan Bernt Peterson; נולד ב-12 ביוני 1962) הוא פסיכולוג קליני קנדי, מבקר תרבות, אינטלקטואל, הוגה ופרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת טורונטו. תחומי המחקר העיקריים שלו הם פסיכולוגיה אישית וחברתית.
הוא מחברם של הספרים: "מפות של משמעות" שיצא ב-1999, "12 כללים לחיים", שיצא לאור ב־2018, והגיע לראש רשימת רבי המכר בקנדה וממשיכו "מעבר לסדר - עוד 12 כללים לחיים" שיצא ב-2021.
לערוץ היוטיוב האישי שלו ישנם יותר מ-5 מיליון מנויים.
ביוגרפיה.
פיטרסון גדל באלברטה, הבכור מבין שלושה ילדים. אביו היה מורה בבית ספר ואמו ספרנית. שמו האמצעי הוא ברנט (bɛərnt / BAIRNT) על שם הסבא רבא הנורווגי שלו.
כשהיה בן 13, נחשף לכתביהם של ג'ורג' אורוול, אלדוס האקסלי, אלכסנדר סולז'ניצין ואיין ראנד. הוא עבד גם במפלגה הדמוקרטית החדשה (NDP) לאורך כל שנות העשרה שלו, אך נטש את המפלגה בגיל 18. לימים אמר שהוא ראה במפלגה כ"אינטלקטואלים סוציאליסטים מהמעמד הבינוני שלא אהבו את העניים, אלא פשוט שנאו את העשירים".
לאחר סיום התיכון בשנת 1979, החל פיטרסון ללמוד בקולג' האזורי מדע המדינה וספרות אנגלית. מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת אלברטה, וסיים את התואר הראשון ב-1982. לאחר מכן ערך ביקור של שנה באירופה, שם פיתח עניין בפסיכולוגיה של המלחמה הקרה, בטוטליטריות האירופית של המאה ה-20, ובהסלמה של מרוץ החימוש הגרעיני. בעקבות השפעות אלה העמיק ביצירותיהם של ניטשה, יונג, אלכסנדר סולז'ניצין ודוסטויבסקי. לאחר מכן חזר לאוניברסיטת אלברטה וקיבל תואר בפסיכולוגיה בשנת 1984. ב-1985 עבר למונטריאול ולמד באוניברסיטת מקגיל, שם קיבל את הדוקטורט שלו בפסיכולוגיה קלינית בשנת 1991, ונשאר כפוסט-דוקטורנט בבית החולים דאגלס שליד האוניברסיטה עד יוני 1993.
בשנים 1993–1998, שימש פיטרסון פרופסור חבר במחלקה לפסיכולוגיה של אוניברסיטת הרווארד. ב-1998 חזר לקנדה וקיבל משרה כפרופסור מן המניין באוניברסיטת טורונטו.
תחומי הלימוד והמחקר שלו הם הפסיכופרמקולוגיה, פסיכולוגיה א-נורמלית, נוירולוגית, קלינית, אישיותית, חברתית, תעשייתית וארגונית, דתית, אידאולוגית, פוליטית ופסיכולוגיה יצירתית. פיטרסון חיבר יותר ממאה מאמרים אקדמיים. עד 2017 שימש כפסיכולוג קליני ופגש כעשרים מטופלים בשבוע.
בהרצאה מצולמת שנשא בשנת 2017 הביע מחאה נגד התקינות הפוליטית ובעיקר נגד חוק שכונה "C-16" האוסר לטענתו על שימוש בכינויי גוף המנוגדים למגדר שבו מזדהה האדם, והופך זאת לעבירה פלילית. הוא תיאר את החוק, שעבר בפרלמנט הקנדי, כמסוכן לחופש הביטוי, כמנוסח בצורה מבולבלת ומעורפלת, וכחסר ביסוס מדעי. בשנת 2018 סרטון שבו התראיין לכתבת ערוץ 4, קת'י ניומן, הפך לוויראלי והביא לפרסומו. בראיון הסביר את הסתייגויותיו מהתנועה הפמיניסטית הרדיקלית ומרעיונות פוסט-מודרניים, ואת הנזקים שלדעתו הם מחוללים בעולם האקדמי ומעבר לו. פיטרסון הוא מהמבקרים הבולטים של המרקסיזם והנאו-מרקסיזם, שלדעתו עלול להוביל לדיקטטורה.
פיטרסון תומך בשוויון בין שני המינים, אך לא רואה צורך לעודד נשים כי ייטלו על עצמן לתפקידים "גבריים" רק למען השוויון. לדבריו, ככל שדוחפים לשוויון שכזה, כך ההבדלים בין נשים לגברים מתחדדים עוד יותר. הוא סבור שנשים וגברים שונים מטבעם, והנטייה הטבעית של כל אחד מהם בבחירת מקצוע שמתאים לו היא הכרחית.
בשנת 2018, בעקבות הצלחת ספרו "12 כללים לחיים", הפסיק פיטרסון לקבל מטופלים בקליניקה שלו והפסיק את פעילותו באוניברסיטה.
באפריל 2019 נערך דיבייט שלו מול הפילוסוף סלבוי ז'יז'ק, בדיון ניסה פיטרסון להצביע על הכשלים והסכנות שבמדינות קומוניסטיות כמו ברית המועצות וסין העממית. הדיון עורר הדים בכלי התקשורת. בספטמבר 2019 יצא סרט תיעודי בשם "עלייתו של ג'ורדן פיטרסון".
בספטמבר 2019 אושפז פיטרסון במצב קשה ברוסיה בעקבות התמכרות לקלונאזפאם. הוא הורדם ומצבו השתפר. ביוני 2020 הופיע בפודקאסט של בתו, מיכאלה פיטרסון, ותיאר כיצד החלים כמעט לגמרי לאחר שמצבו היה אנוש.
ביוני 2022 חתם חוזה עם הדיילי וייר (the daily wire), אשר כולל את זכויות ההפצה של תוכן הווידאו ופודקאסטים שלו, כמו כן פיטרסון מפיק תכנים ייחודיים בעבור פלטפורמת הסטריימינג של הדיילי וייר, +Dailywire.
ספריו.
12 כללים לחיים.
הספר 12 כללים לחיים: נוגדן לכאוס יצא על ידי פיטרסון בשנת 2018. הספר מספק עצות מעשיות על בסיס עקרונות אתיים מופשטים המוצגים בתחומים כמו פסיכולוגיה, מיתולוגיות, דתות וספרות.
הספר הגיע לראש רשימות רבי המכר בקנדה, בארצות הברית ובבריטניה, ונמכרו ממנו כשני מיליון עותקים. פיטרסון יצא למסע הופעות בינלאומי כדי לקדם את הרעיונות שבספר, שכלל ריאיון בתוכנית בריטית שמשך תשומת לב רבה.
12 כללים נוספים לחיים.
בשנים האחרונות עסק פיטרסון בכתיבת ספר ההמשך, מעבר לסדר: 12 כללים נוספים לחיים . הספר יצא לאור בתחילת מרץ 2021.
נאבי טאג'ימה
נאבי טאג'ימה (ביפנית: 田島 ナビ; 4 באוגוסט 1900 - 21 באפריל 2018) הייתה אישה יפנית שנחשבה לאדם החי המבוגר ביותר בעולם שגילו מתועד, החל מה-15 בספטמבר 2017, עם פטירתה של הג'מייקנית ויולט בראון.
טאג'ימה הייתה האדם המבוגר ביותר ביפן ובאסיה בכלל אי פעם, וכן האדם המבוגר השלישי בעולם אי פעם, ונחשבה לפני מותה לאדם החי האחרון שנולד בשנת 1900.
ביוגרפיה.
טאג'ימה נולדה ביפן באראקי, אזור שהיה אז כפר קטן ועני, בחלק המערבי ביותר של האי קיקאיג'ימה. מאז פברואר 2002 היא התגוררה בבית אבות בשם "קיקאין" (喜界園) - בקיקאי שבמחוז קגושימה.
בעלה, טומינישי טאג'ימה (田島 富二子), מת בגיל 95 כאשר תאריך פטירתו המדויק לא ידוע. לפי כמה מקורות מותו היה בשנת 1991 ולפי מקורות אחרים זה היה בשנת 1992 או 1993. יש לה תשעה ילדים - שבעה בנים ושתי בנות. נכון לספטמבר 2011 היו לטאג'ימה 28 נכדים, 56 נינים ו-35 בני נינים. נכון לספטמבר 2015, היו לה למעלה מ-140 צאצאים, כולל הנינים של הילדים. נכון לסוף ספטמבר 2017, היו לה כבר 160 צאצאים.
טאג'ימה הפכה לאדם המבוגר ביותר ביפן ב-27 בספטמבר 2015, עם מותה של אישה אנונימית בת 115 שחיה בטוקיו. ב-15 בספטמבר 2017, עם מותה של הג'מייקנית ויולט בראון, בגיל 117, הפכה טאג'ימה לאדם החי המבוגר ביותר בעולם, והאדם האחרון בעולם ששרד את חייו מהמאה ה-19. ב-10 באפריל 2018 הוכרזה כאדם המבוגר השלישי בהיסטוריה אשר גילו מתועד.
נפטרה ב-21 באפריל 2018.
רונן חן
רונן חן (נולד ב-1965) הוא מעצב אופנה ישראלי ובעלי מותג אופנה הנושא את שמו.
ביוגרפיה.
רונן חן נולד ברמת גן, בן לגאולה, יועצת השקעות בבנק, ולסלים, רוקח בעבר והיום עובד לצד בנו. למרות שבמקור הוא תכנן ללמוד אדריכלות, בשל משך הלימודים והמרחק מהבית, החליט חן ללמוד עיצוב אופנה. בשנת 1986, לקראת שחרורו מהצבא, הוא נרשם ללימודי עיצוב אופנה בשנקר. בשנה השלישית של התואר הוא החל למכור חגורות ונעליים לחנויות בוטיק ברחבי תל אביב. במהלך השנה הרביעית ללימודים הוא החל להרוויח כסף ממכירת פריטי אופנה במחירים נגישים
בשנת 1990, מיד עם סיום הלימודים, הוא החל לעבוד עבור מעצב האופנה גדעון אוברזון והחל להתמקצע בתפירה עילית. בשנת 1993 הוא הקים את מותג האופנה "רונן חן", ופתח סטודיו בדירתו. בשנת 1994 פתח חן את החנות הראשונה ברחוב שינקין בתל אביב
בשנת 1995, בעקבות ההצלחה לה זכה בתערוכה בלונדון, פתח בשיתוף עם זכיין 3 חנויות בבירה הבריטית. חנויות אלו נסגרו כעבור שנתיים, בעקבות החלטתו של חן להתמקד בפיתוח המותג בישראל