Stray Heart הוא שיר שנכתב על ידי חברי להקת הפאנק רוק האמריקאית Green Day. שיר זה נכלל באלבומה העשירי, ".
השיר קיבל את תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי, על מכירות של למעלה מ-15,000 עותקים באיטליה.
רקע והוצאה.
Stray Heart פורסם בפעם הראשונה ב-Idiot Club (מועדון המעריצים הרשמי של Green Day), ב-8 באוקטובר 2012. בנוסף, הוא הושמע בתוכנית רדיו של זיין לואו; BBC Radio 1. מאוחר יותר, השיר זה הופץ כסינגל המוביל מ-" ב-15 באוקטובר 2012.
וידאו קליפ.
ב-7 בנובמבר 2012 הווידאו קליפ של "Stray Heart" פורסם. הוא מתחיל עם אדם (אלכס קנוקס) שמחפש תקליטים בחנות תקליטים וקונה את התקליטים ¡Uno! ¡Dos! ו-¡Tré! של Green Day, אבל כאשר הוא מביא את התקליטים לחברה שלו (לוואן רמבין), היא כועסת ויוצאת מהחדר. כאשר הוא הולך ברחוב, הוא רואה שביל של דם על המדרכה.
לאחר מכן, הוא עוקב אחרי שביל הדם. לבסוף הוא משיג את הלב שלו (איבד אותו לכאורה בתחילת הקליפ) מתחת לבית חברתו, באותו המקום בו היא התעצבנה עליו. הקליפ בוים על ידי רוברט שובר.
עטיפת השיר.
העטיפה של Stray Heart כוללת רקע לבן עם קצת צבע שחור בצדדים. "Green Day" ו-"Stray Heart" כתובים בשחור, באותיות גדולות, ובאותו הגופן. לוגו הלהקה ממוקם בראש העטיפה שם השיר בדיוק מתחתיו. בנוסף, יש אייקון של שפתיים בצבע ורוד שנראות בצד ימין של העטיפה. מתחת לשפתיים ישנן שתי עצמות שמצטלבות זו בזו ויוצרות את הצורה של האות X.
ביקורת.
ג'ון דולן ממגזין רולינג סטון העניק לשיר שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול ואמר "זה אמנם לא השיר הכי טוב שלהם, אך זה בהחלט שיר שכיף לשמוע".
בית ענת
בֵּית עֲנָת הייתה עיר מקראית בנחלת שבט נפתלי, הנזכרת במספר מקורות היסטוריים, ומיקומה המשוער הוא בגליל העליון המזרחי, בתחום דרום לבנון.
העיר נזכרת תחילה כאחת מערי המבצר שיועדו לשבט נפתלי: .
בהמשך, נזכרת העיר כיישוב שאותו לא הצליחו בני שבט נפתלי לכבוש, אך הטילו מס על יושביו: .
נראה כי מקור שמו של היישוב הוא כנעני, כשמה של האלה הכנענית ענת. בתקופה ההלניסטית נזכרת העיר בפפירוסים של זנון, לצד קדש.
כיום אין זיהוי מוסכם בקרב החוקרים באשר למיקומה של העיר הקדומה.
תוכון זהוב-פלומה
תוכון זהוב-פלומה (שם מדעי: "Leptosittaca branickii") הוא מין של תוכי דרום אמריקאי החי ביערות גשם ומצוי בסכנה בטבע. מין זה הוא היחידי בסוגו. קרובי משפחתו הם מיני האמזונה (Amazona) ותוכי הקוניור (Aratinga).
מאפיינים.
אורך תוכי ירוק זה 30 ס"מ. הוא בעל נוצות ירוקות ובעל בטן זהובה וזנב כתום כשהכנפיים ירוקות כהות מעט עם קצוות אדומים. הראש גם ירוק עם פס גדול צהוב מתחת העיניים הורודות והמקור והרגליים אפורים. אין הרבה הבדל בין הזכרים לנקבות.
התוכי מצוי בטבע ביערות גשם הרריים טרופיים (בייחוד של עצי Podocarpus), ממזרח להרי האנדים בעיקר באקוודור, קולומביה ופרו.
תוכי זה מצוי בסכנה בטבע עקב אובדן היערות בהם הוא חי.
רמות נגב
רָמוֹת נֶגֶב (גם: רָאמַת נֶגֶב) הייתה עיר מקראית בצפון הנגב, אשר הייתה בשטח נחלת שבט יהודה, אך יושביה היו בני שבט שמעון.
העיר נזכרת תחילה בתנ"ך בתיאור ערי שבט שמעון: .
בהמשך, נזכרת העיר כאחד היישובים ביהודה אליהם שלח דוד המלך משלל המלחמה: .
שמה של העיר הקדומה נזכר, בכתיב החסר רמת נגב, באוסטרקון מס' 24 ממכתבי ערד, ויש הסבורים כי מקומה של העיר היה בחורבת עוזה, דרומית לתל ערד.
ראמת נגב
האמנה לצמצום הנשק האסטרטגי
האמנה לצמצום הנשק האסטרטגי (Strategic Arms Reduction Treaty, בקיצור START) היה הסכם דו-צדדי בין ארצות הברית לבין ברית המועצות על הפחתה והגבלה של אחזקת נשק התקפי אסטרטגי. ההסכם נחתם ב-31 ביולי 1991 ונכנס לתוקף ב-5 בדצמבר 1994. האמנה אסרה על שני הצדדים להציב ראשי נפץ גרעיניים על למעלה מ-1,600 טילים בין-יבשתיים, וכן אסרה להציב סך של למעלה מ-6,000 ראשי נפץ גרעיניים על טילים בין-יבשתיים ועל מפציצים ביחד. האמנה הייתה הסכם בקרת נשק הגדול והמורכב ביותר בהיסטוריה, ויישומה הסופי בסוף 2001 הסתיים בהסרת כ-80% מכלל כלי הנשק הגרעיניים האסטרטגיים שהיו בעולם עד לאותה עת. האמנה הוצעה על ידי נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן, ונחתמה על ידי ג'ורג בוש האב ומיכאיל גורבצ'וב. לאחר שהחל המשא ומתן על האמנה החדשה לצמצום נשק אסטרטגי, שונה שמה של האמנה ל- START I.
תוקף האמנה פג ב-5 בדצמבר 2009. ב-8 באפריל 2010, האמנה החדשה שנועדה להחליף אותה ("סטארט החדש") נחתמה בפראג על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה ונשיא רוסיה, דימיטרי מדבדב. לאחר אשרור על ידי הסנאט האמריקני ועל ידי האספה הפדרלית של רוסיה, נכנסה האמנה החדשה לתוקף ב-26 בינואר 2011.
ההצעה.
הצעת START הוכרזה לראשונה על ידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן בעת נאום במכללת יוריקה ב-9 במאי 1982, והוצגה מאוחר יותר על ידיו בז'נבה ב-29 ביוני 1982. רייגן הציע הפחתה דרמטית בכלי נשק אסטרטגיים בשני שלבים, אליהם הוא התייחס באותה עת כ"SALT III", המשך של הסכמי SALT I-II שנחתמו על ידי קודמיו בתפקיד. לפי ההצעה, בשלב הראשון יופחת מספר ראשי נפץ הכולל המוצב על כל סוג של טיל ל-5,000, עם מגבלה נוספת של 2,500 על טילים בין-יבשתיים. בנוסף, תתאפשר החזקה של עד 850 טילים בין-יבשתיים, עם מגבלה של עד 110 טילים "כבדים" כמו טיל ה-SS-18, ועם מגבלות נוספות על עוצמתם של אותם טילים "כבדים". השלב השני בהצעה הציג מגבלות בעלות אופי דומה על מפציצים כבדים ועל ראשי הנפץ המועמסים עליהם, וכן על מערכות אסטרטגיות אחרות.
היו מי שביקרו את הצעתו של רייגן, וטענו שהיא אינה מעשית שכן היא מציעה לברית המועצות הסכם שמוטה לרעתה. כך למשל טען הטיים מגזין שההסכם בצורה שהוצעה ידרוש מצבא ארצות הברית להתאמת כוחותיו האסטרטגיים במידה פחותה ממה שיידרש מצבא ברית המועצות, כך שהסובייטים יראו את ההצעה כלא-הוגנת וחד-צדדית, ולפיכך יסרבו לה.
המשא ומתן.
המשא ומתן המתמשך על האמנה התעכב מספר פעמים משום שתנאי ההסכם אותם הציגה ארצות הברית נחשבו לכאלו שלא ניתן לשאת ולתת עליהם על ידי הנשיאים הסובייטיים שקדמו לגורבצ'וב. הצגתה של יוזמת ההגנה האסטרטגית על ידי הנשיא רייגן בשנת 1983 נתפסה כאיום על ידי ברית המועצות, והסובייטים נסוגו מקביעת לוח זמנים להמשך המשא ומתן. בשל מצב עניינים זה, מרוץ החימוש הגרעיני המשיך במהלך שנות ה-80, ולמעשה הסתיים בשנת 1991 בעת שלשני הצדדים כמות ראשי נפץ אסטרטגיים דומה, למעלה מ-10,000 לכל אחד משני הצדדים.
האמנה הסופית הכילה גם הסכמות בין ארצות הברית לרוסיה לפיהן כל אחת מהן לא תחזיק יותר מ-6,000 מטוסי קרב, 10,000 טנקים, 20,000 תותחים ו-2,000 מסוקי קרב.
תפוגת ההסכם וחידושו.
אמנת START I פגה ב-5 בדצמבר 2009. שני הצדדים הסכימו באותה עת להמשיך לעקוב אחר תנאי ההסכם עד שיושג הסכם חדש, שבאותה עת כבר היה בשלבי משא ומתן.
בחודש מאי 2009 החלו ארצות הברית ורוסיה בתהליך של משא ומתן מחודש, לקראת פקיעתו בדצמבר של הסכם START I. ב-6 ביולי אותה שנה חתמו הנשיא ברק אובמה והנשיא דמיטרי מדבדב במוסקבה על "הבנה משותפת להסכם המשך ל-START-1", שיקטין את היקף ראשי הנפץ האסטרטגיים של כל אחד מהצדדים ל-1,500 - 1,675 וכן יקטין את מספר המערכות שמסוגלות לשאת ראשי נפץ אלו ל-500 - 1,100. לאחר חודשים רבים של משא ומתן, חתמו הנשיאים אובמה ומדבדב על ההסכם החדש בשם "סטארט החדש" (New START) ב-8 באפריל 2010.
האמנה החדשה לצמצום נשק אסטרטגי
חרסי גבעון
חרסי גִּבְעוֹן הם קבוצה של 61 ידיות של קנקני יין, שעליהן כתובות בעברית, אשר נמצאו בשפכים שסתמו את מפעל המים הקדום בתל גבעון שבבנימין.
הכתובות מתוארכות למאה השישית לפני הספירה, ומוזכרים בהן בכתיב חסר שמות שונים של יישובים, משפחות ואנשים מסביבת העיר המקראית גִּבְעוֹן, ובהם שמה של גבעון עצמה, באופן שחיזק את זיהוי התל שבכפר אלג'יב עם גבעון המקראית.
בין שמות האנשים הנזכרים בחרסים מופיעים "עזריהו", "אמריהו", "חנניהו" ו"נרא" (צורה מקוצרת של "נריהו", כאשר "נר" היה אחד מראשי שבט בנימין).
בכתובות רבות מבין החרסים נזכר לצד שמה של "גבען" השם "גדר" (בכתיב מלא - גְדוֹר). שם זה נזכר בתנ"ך הן כשמו של אחד מראשי שבט בנימין, והן כשם יישוב בנחלת שבט בנימין. שם קדום זה השתמר בשם ח'רבת אל-ג'דירה שמדרום-מזרח לתל גבעון, הבנוי על תל עתיקות.
נחל יראון
נַחַל יִרְאוֹן הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון המזרחי, בסמוך לגבול לבנון, אשר ראשיתו בסמוך לקיבוץ יראון, וסופו בחיבור לנחל דישון.
שמו של הנחל הוא כשמה של העיר המקראית יראון, המזוהה בכפר הסמוך ממערב יארון. כיוון אפיקו של הנחל הוא דרום מזרח.
בראשית הנחל מצויים שרידי גת עתיקה, ובהמשכו התלול קיימות שלוש מערות על צלע ההר שמדרום לו (רמת ברעם). בצלע ההר שמצפון לנחל (רמת יראון) מצוי מעיין עין יראון.
לצד אפיק הנחל עובר כביש הצפון.
גואה (כדורגל)
גואה הוא מועדון כדורגל הודי מהעיר גואה המשחק בליגת ה-ISL ההודית. המועדון הוקם ב-26 באוגוסט 2014. מאמנה של הקבוצה הוא שחקן נבחרת ברזיל לשעבר זיקו, המשמש כמאמנה מאז הקמתה של הקבוצה.
המועדון מייצג את המדינה גואה, שהיא היחידה בהודו שהספורט הרשמי שלה הוא כדורגל. לקבוצה יש ערוץ טלוויזיה פרטי.
ב-15 באוקטובר 2014 נערך משחקה הראשון של הקבוצה כנגד צ'נאיין במסגרת עונת 2014/2015 בליגה ההודית. את העונה הסדירה סיים המועדון במקום השני בטבלה, דבר אשר הקנה לו את הזכות להשתתף בפלייאוף האליפות. הקבוצה העפילה עד לחצי הגמר, אך אז הודחה בפנדלים על ידי אתלטיקו קולקטה אשר זכתה באליפות.