משפחת סטריני
משפחתו של הברון סטריני עם קדומת לשמו "מברשוב" היא אחת ממשפחות האצולה הגבוהה ההונגריות ממוצא יהודי.
היסטוריה.
שמה המקורי של משפחת סטריני היה שטרן. אנו יכולים למצוא כראשון במשפחה את שמו של אלברט שטרן (1826–1888), יליד העיר נג'קניז'ה. הוא קיבל הכשרה ולאחר מכן סמיכה לרבנות, ואז נבחר לרב קהילת לנדיאלטוטי, על פי הצעת חותנו הרב צבי הירש פאסל, רבה הראשי של נג'קניז'ה. הוא שירת שם עד 1867 ואז הוזמן לאויפשט לשמש כרב ראשי. אויפשט (שייכת היום לבודפשט כרובע 4) הייתה אז יישוב צפונית, אך מחוץ לעיר פשט ולאחר מכן מחוץ לבודפשט. יהודים רבים התיישבו ביישוב מסוף המאה ה-18 בשל קרבתו לפשט, בה נאסר על היהודים להתיישב באופן חופשי. עד 1790 לחלוטין לא, ובתקופה 1790–1840 רק בכפוף לתשלום מס סובלנות לקיסר. אלברט שטרן נאלץ להתפטר מתפקיד הרב הראשי באויפשט בגלל מאמצי הרפורמה שלו. בשנת 1881 שינה את שמו ל"סטריני", כדי להצדיק את מאמצי האסימילציה (הטמעה) שלו. לאלברט סטריני נולדו כמה ילדים מאשתו יוליאנה פאסל: בנו הבכור, הוגו סטריני, היה חוקר טבע, כתב עבודות מחקר רבות, לימד בכמה בתי ספר תיכוניים וגם כתב ספרי לימוד.
הברון סטריני.
בנו הצעיר של אלברט סטריני, יוז'ף, בחר בקריירה פוליטית והיה לשר המסחר של ממשלת וקרלה השלישית. בשל הישגיו הרבים ויוצאי הדופן הוענק לו תואר ברון ב־7 ביולי 1918 עם תוספת לשמו מ"בראשוב" בדומה למה שהיה נהוג בגרמנית עם הקידומת "פון". התואר ניתן על ידי קרל הראשון, קיסר אוסטריה שהוא גם קרל הרביעי מלך הונגריה. הברון יוז'ף סטריני רכש את טירת שארסנטמיהאי בשנת 1930 ממשפחת האצולה זיצ'י, והוריש אותו לבנו המאומץ שאנדור בשנת 1941 לאחר מותו של הברון.
לזכרו.
לזכרו של יוז'ף סטריני, נקרא בית ספר התיכון בעיר מונור.
מרסל ורטש
מרסל וֶרְטֶש (במקור מנו (עמנואל) וייס, בצרפתית: Marcel Vertès, בהונגרית: Vértes Marcell; אויפשט, 10 באוגוסט 1895 – פריז, 1 בנובמבר 1961) היה צייר, גרפיקאי, מאייר הונגרי-יהודי, זוכה בשני פרסי אוסקר: פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר ולעיצוב התלבושות הטוב ביותר בשנת 1952 עבור הסרט מולן רוז', ובעל עיטור לגיון הכבוד הצרפתי.
ביוגרפיה.
מרבל ורטש נולד במשפחה יהודית באויפשט (כיום רובע 4 של העיר בודפשט, אז יישוב נפרד בגבולות הצפוניים של בודפשט, כבנם של הסוחר יוז'ף וייס וארנסטינה ריפר. הוא למד תחילה הנדסה זמן מה ואז נרשם לאוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות. כבר קודם לכן פורסמו איוריו בכתב העת ההומוריסטי בורשסם ינקו ב"חמור" (Szamár), בכתב העת הסאטירי "פידיבוס" (Fidibusz). מורו באוניברסיטה היה הצייר קארוי פרנצי. הוא גויס לצבא בשנת 1915, אך גם שם לא הפסיק לצייר. המגזין "חיי התיאטרון" ( 14-21 ביולי 1917) פרסם סדרת איורים מצחיקים שלו תחת הכותרת "תיאטרון חזית". הספר הראשון שהוא הכין עבורו איורים היה בשנת 1916, לספרו של פרידייש קארינתי "אדוני המורה, בבקשה". בשנים 1918–1919 הוטל עליו לבצע כמה פוסטרים פוליטיים, שאחד הידועים שבהם נקרא "לוקאצ'יץ'! איתי או נגדי".
לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הוא ברח לווינה, שם זכה בשנת 1920 בתחרות פוסטרים. אלבומו, שכותרתו הייתה "ציורים מהגיהנום ההונגרי" היה אלבום שהציג את מעשי הטרור הלבן בהונגריה (1921). עוד באותה השנה הוא ביקר בפריז, שם נרשם לאקדמיה ג'וליאן. משנת 1922 פורסמו רישומיו בעיתון הסאטירי ריר (Rire). הוא הציג לראשונה תערוכה בשנת 1925 בגלריה Devambes בפריז, ובשנת 1932 הוענק לו אות לגיון הכבוד הצרפתי. משנת 1935 עבד גם עבור עיתונים אמריקאים (Vanity Fair, Vogue, Esquire). עם כיבוש צרפת על ידי הנאצים בשנת 1940 הוא נמלט לניו יורק, גם שם אייר כמה ספרים והופיעו גם עיצובי מרבדי הקיר שלו בגיליון מיוחד של ה"הרפר'ס בזאר (Harper's Bazaar) בשנת 1942.
בסוף מלחמת העולם השנייה חזר לפריז ובשנת 1946 הציג בגלריה שארפנטייה (Charpentier) את התמונות שצייר במהלך שהותו בארצות הברית. בשנת 1947 העניקה לו "האגודה פאל סינאי מרשה" את הגרנד פרי לגרפיקה על שם מיהאי זיצ'י. בשנת 1948 ההוא תכנן לקיים תערוכה בבודפשט, אולם זו לא התקיימה מהסיבה שפקיד המכס מצא את ציוריו שהועברו מניו יורק לאירופה לא מוסריים ומנע את העלאתם על סיפון האוניה. ורטש צייר גם דיוקנאות של אדית פיאף, ז'ולייט גרקו ומפורסמים אחרים. בשנת 1950 פרסם דיוקנאות ילדות דמיוניות של עשרים אישים מפורסמים (למשל ז'אן קוקטו, איינשטיין, צ'רצ'יל) שכותרתו הייתה אכן "דיוקנאות דמיוניים". בשנת 1961 היה חבר בחבר השופטים של פסטיבל קאן; הוא הכין תפאורות עבור האופרה הלאומית של פריז, הקומדי פראנסז לתיאטרון-פראנסז, לתיאטרון אדלפי בלונדון, ומספר עיצובי תפאורה ותלבושות לסרטים (הגנב בבגדאד, המולן רוז') ועיצובי תלבושות עבור קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי האמריקאי. הוא כאמור קיבל אוסקר בשנת 1952 על עיצובי הסרט מולן רוז'. הוא גם עיצב עמודי כותרת של ספרי תווים, ציורי קיר, קישוטי מלונות, בתי קפה ודירות בורגניות. הוא היה חבר באגודה לאומני הספרים והפרסום ההונגריים ובאגודת מאיירי הספרים בניו יורק. מוזיאון פילדלפיה הקים מלגה לזכרו. ורטש תרם יצירות אמנות משמעותיות לגלריה הלאומית של הונגריה.
לקריאה נוספת.
לקסיקון יהודי הונגרי. מרסל ורטש.
הלאדיוס (מדקדק מצרי)
הלאדיוס (ביוונית: Ἑλλάδιος; בלטינית: Helladius), המכונה "בסנטינויס", "בסנטינוס" או "ביסנטינוס" (Besantinoiis, Besantinus, Bisantinus), היה מדקדק יליד מצרים, שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-4 לספירה.
הלאדיוס חיבר ארבעה ספרים הכוללים קטעים מצוטטים שונים, תחת השם πραγματεία χρηστομαθειῶν (פרגמטייה כריסטומתיאון). חיבור זה נכתב בצורת מקראה (ביוונית: כרסטומתיה), במשקל טרימטר יאמבי . פוטיוס שימר בביבליותקה שלו קטע מתוכו (קודקס 279), בפרפרזה בפרוזה.
ציטוטים מן החיבור מופיעים באטימולוגיקום מאגנום, הלקסיקון היווני מן המאה ה-12.
פוטיוס מציין כי הלאדיוס התייחס בחיבורו למשה וכותב: "איש זה גם דובר שטויות באומרו שמשה נקרא 'אלפא' משום שבגופו דבקה צרעת. עבור שקר זה הוא מסתמך על פילון" (כפי הנראה פילון איש גבל).
קרחון בלוגראדצ'יק
קרחון בלוגראדצ'יק (באנגלית: Belogradchik Glacier; בבולגרית: ледник Белоградчик) הוא קרחון בדרום הרי אריסטוטל בחוף אוסקר השני בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 14 קילומטרים; ורוחבו 5.6 קילומטרים.
הקרחון ממוקם מדרום לקרחון ג'רובואם, וממערב לקרחון אמברגריס.
הקרחון מנקז את מורדותיה הדרום - מזרחיים של כיפת מדריד; וזורם דרומית-מזרחית ונשפך אל קרחון פלאסק, ממזרח להר פדאלה.
היסטוריה.
מיפוי הקרחון.
הקרחון מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1976.
מקור השם.
הקרחון נקרא על שם העיירה בלוגראדצ'יק שבצפון מערב בולגריה.
הר מייהו
הר מייהו או הר מייהיו (באנגלית: Mount Mayhew) הוא פסגה ברכס טארידין שבהרי אריסטוטל, בחוף אוסקר השני שבצד המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,200 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-3,488 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בין קרחון פקווד וקרחון סטארבק.
המורדות הדרום-מערביים של הפסגה סלעיים ותלולים מאוד; ואילו המורדות הצפון-מזרחיות שאינן תלולות, מכוסות שלג.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1976 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של מייהו - דמות מ"מובי דיק" - ספרו של הרמן מלוויל. מייהו היה רב החובל של הספינה "ג'רובעם" (ירובעם) בספר.
שם זה ניתן בדומה לשמות אתרים נוספים באזור, הקרויים על שם דמויות מהספר.
ימי התום 2019
ימי התום 2019 הוא סיבוב הופעות של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, אשר נתמך על אלבומה ימי התום, שיצא בשנת 1988 והתקיים ברחבי ישראל. המופע עלה ב-19 בינואר 2019 והסתיים ב-5 בספטמבר 2019 וכלל 4 הופעות. סיבוב ההופעות כלל שירים מהאלבום ימי התום ושירים משאר הקריירה שלה.
רקע.
על המופע נודע ב-5 בנובמבר 2018, שבמקור תוכנן לעלות כמופע חד-פעמי במסגרת פסטיבל "סאונד סיסטם - מנגנים אלבומים" של גולדסטאר. לאור הביקוש שנוצר בעקבות ההופעה הוחלט להעלות הופעות נוספות. סיבוב ההופעות הנוכחי עלה לאחר סיום סיבוב ההופעות "ניסים שקופים".
רשימת השירים.
על פי המופע שהתקיים ב-5 בספטמבר 2019:
יחסי גיאנה–יפן
יחסי גיאנה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין רפובליקת יפן.
היסטוריה.
בין יפן לבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה מתקיימים יחסים דיפלומטיים. שתי המדינות כוננו את היחסים שביניהן בחודש יוני 1967. בין שתי המדינות התקיימו מספר ביקורים רמי דרג ולאחריהם הגיעו מספר שיתופי פעולה מינוריים.
Sonic Mania
Sonic Mania (ביפנית: ソニックマニア; בתרגום חופשי: סוניק מאניה) הוא משחק פלטפורמה דו-ממדי המהווה חלק מזיכיון משחקי הווידאו "סוניק הקיפוד" של חברת סגה. המשחק יצא לאור ב-15 באוגוסט 2017 לפלייסטיישן 4, Xbox One ו-נינטנדו סוויץ' וב-29 באוגוסט 2017 ל-Microsoft Windows. עלילת המשחק מתמקדת בדמותם של סוניק הקיפוד, טיילס, נאקלס הקיפודן, מייטי הארמדיל וריי הסנאי בניסיונותיהם לסכל את התוכניות של דוקטור אגמן.
עלילה.