באפריל 1936 פרץ המרד הערבי הגדול. כבר משלביו הראשונים של המרד היה ברור כי הצלחתו תלויה בסיוע שאותו יקבלו המורדים מבחוץ. באוגוסט 1936 הגיע לארץ ישראל פאוזי אל קאוקג'י, יליד לבנון, ששימש כמפקד הצבאי של המרידה, ועימו מאות חמושים שחצו את הגבול מסוריה ומירדן. המורדים ניסו להשתלט על אזורים שלמים בארץ, ולהשליט שם את שלטונם. אזור הגליל ההררי, בו לא היו כלל נקודות יהודיות בין יישובים ערבים רבים, ובו קיבלו המורדים אספקה רציפה של כוח אדם, תחמושת ונשק מתומכיהם בסוריה ובלבנון, נראה כאידיאלי למטרה זו.
בריטניה פנתה לשלטונות הצרפתים לסייע לה בסגירת הגבול, אך ללא הועיל. הממשלה הבריטית הייתה בשלב זה בעלת ניסיון וידע בדיכוי מרידות בשטחי שלטונה. במלחמת הבורים השנייה, בתחילת המאה ה-20, הצליחו הבריטים לדכא את לוחמי הקומנדו הבורים באמצעות חלוקת השטח לתאי שטח המגודרים ביניהם בגדר תיל (תוך שימוש חלוצי באמצעי זה שהומצא אך בשנת 1876 בארצות הברית ושימש במיוחד לתיחום עדרי בקר), ושליטה בתאי השטח המבודדים. ברור היה כי את הגבול שבין ארץ ישראל, סוריה ולבנון יש לגדר ולתחם באופן שישלוט במעבר בין המדינות, ויפגין נוכחות אקטיבית בריכוזי האוכלוסייה הערבים בגליל.
השלב הראשוני בהשתלטות על השטח העוין בגליל היה סלילת כביש הצפון. הכביש נסלל, בתחילה כדרך עפר, בחודשים פברואר עד אוקטובר 1937. מטרת הכביש הייתה לחסום הסתננות מהצפון, ולאפשר לכוחות להגיע במהירות ובכוח רב אל הכפרים הערבים שעמדו על תוואי הכביש. בשל כך, ובשל התוואי ההררי והקשה, נסללה הדרך לא על הגבול ממש, אלא במרחק מה ממנו. לאורך הכביש נבנתה גדר ביטחון ובסמוך לה תחנות משטרה מבוצרות (מצודות טגארט) ומצדיות שכונו פילבוקס (קופסת גלולות בשל צורתן). מיקום הגדר והכביש השאירו את אצבע הגליל, מצפון לראש פינה, מחוץ לגדר אך הריבונות הבריטית נשמרה גם באזור זה.
אחרי מלחמת העצמאות.
הסכם שביתת הנשק עם לבנון בתום מלחמת העצמאות.
הסכם שביתת הנשק עם לבנון, אחד מהסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, נחתם ב-29 במרץ 1949. צה"ל פינה את 14 הכפרים שנכבשו על ידו בתחום לבנון עד נהר הליטני, וצבא לבנון פינה את ראש הנקרה – קו הגבול המנדטורי בין ארץ ישראל ללבנון הפך לקו שביתת הנשק של ישראל עם לבנון, כחלק מהקו הירוק. סימון הקו מחדש הושלם ב-18 בינואר 1951.
מלחמת ששת הימים.
מלחמת ששת הימים שינתה כליל את גבולותיה של ישראל עם מצרים, ירדן וסוריה, אך כמעט ולא שינתה את גבול הצפון. קו הגבול הקיים עם לבנון נותר כשהיה, אך הוא התארך בקצהו המזרחי, כתוצאה מכיבוש רמת הגולן, שבחלקה הצפוני גובלת אף היא עם לבנון. זמן קצר לאחר תום הלחימה הוחלה על הכפר ע'ג'ר ריבונות ישראל, והוא מהווה סלע מחלוקת בסוגיית הגבול בין ישראל ללבנון.
מלחמת לבנון הראשונה.
מלחמת לבנון הראשונה החלה בהשתלטות של צה"ל על חלקה הדרומי של לבנון בראשית יוני 1982, ובשיאה כבש צה"ל את ביירות, מעבר לקו 40 הק"מ שעליו הצהירה ממשלת ישראל מלכתחילה. בספטמבר 1983 החל צה"ל בנסיגה הדרגתית ובשנת 1985 נסוג צה"ל מחלק ניכר של השטח שכבש, אך המשיך להחזיק ברצועת הביטחון בדרום לבנון, מצפון לגבול הצפון.
רצועת הביטחון הרחיקה את צפון ישראל מטווח הקטיושות, אם כי אלה לא הסתיימו לגמרי. השהות בלבנון חשפה את חיילי צה"ל וחיילי צד"ל לעימותי גרילה קשים עם אנשי חזבאללה שהתעצמו והתמקצעו, וצה"ל התקשה לתת להם מענה הולם. שני אירועים מרכזיים בשנים אלו היו מבצע דין וחשבון, בשנת 1993, ומבצע ענבי זעם בשנת 1996.
מחיר הדמים ששילם צה"ל על השהות ברצועת הביטחון הוביל ללחץ ציבורי גובר לפינויה, כמו זה של ארגון "ארבע אמהות". בין האירועים שהגבירו את הלחץ הציבורי לפינוי היו אסון השייטת, אסון המסוקים ונפילתו של מפקד יחידת הקישור ללבנון, תא"ל ארז גרשטיין.
ב-24 במאי 2000, בעקבות הוראתו של ראש הממשלה, אהוד ברק, נסוג צה"ל מלבנון, לאחר 18 שנות שהייה שם. האו"ם, בשיתוף עם מדינת ישראל, קבע את "קו נסיגת כוחות צה"ל" וסימן אותו בחביות בצבע תכלת (הצבע של דגל האו"ם) והקו ידוע היום כ"הקו הכחול".
ב-28 בינואר 2005, התקבלה החלטה 1583 של מועצת הביטחון של האו"ם לגבי כוחות יוניפי"ל הנמצאים בגבול ישראל–לבנון.
מלחמת לבנון השנייה ולאחריה.
מלחמת לבנון השנייה החלה בהפגזה ארטילרית של חזבאללה על יישובי גבול הצפון באזור שלומי, שלוותה בחטיפת שני חיילי צה"ל, אהוד גולדווסר ואלדד רגב שהיו בסיור לאורך הגבול. במהלך הלחימה היבשתית שהתפתחה חצו כוחות צה"ל את גבול הצפון במקומות אחדים. במלחמה ישראל כבשה מחדש גם את צפון הכפר ע'ג'ר – שטח שנמצא בלבנון וממנו נסוגה לאחרונה בשנת 2000. תושבי הכפר ע'ג'ר הפכו לאזרחים ישראלים בעקבות חוק רמת הגולן מ-1981, ובתקופת רצועת הביטחון רבים מהם בנו בתים בחלק הצפוני של הכפר, בטריטוריה לבנונית.
בשנים שלאחר המלחמה נהנתה ישראל משקט כמעט מוחלט בגבול לבנון, שהופר לעיתים רחוקות בירי רקטות. אירועים בולטים:
בעשור השני של המאה ה-21 ביצר צה"ל אזורים בגבול הצפון, באמצעות לוחות בטון מזוין, סוללות עפר, מגדלים ממוגנים ושדרוג של גדר הגבול, על מנת למנוע מחזבאללה לתקוף יישובים הסמוכים לגבול, בפרויקט שנקרא "אבן משתלבת". נכון לשנת 2018, יש עדיין 13 נקודות שבהן הגבול שנוי במחלוקת. ב-4 בדצמבר 2018 פתח צה"ל במבצע מגן צפוני לגילוי, איתור וניטרול מנהרות טרור שחפר חזבאללה משטח לבנון לתוך שטח ישראל.
ב-14 באוקטובר 2020, התחיל משא ומתן בנוגע לגבול הימי בין ישראל לבין לבנון.
פילדלפיה פיליז
פילדלפיה פיליז (באנגלית: Philadelphia Phillies) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, ומייצגת את העיר פילדלפיה. הקבוצה משחקת באדום, ואצטדיונה הביתי הוא סיטיזנס בנק פארק, אליו עברה הקבוצה בשנת 2004 מאצטדיון וטרנס. בעבר שיחקה הקבוצה גם באצטדיון קוני מק, בבייקר בול ובריקריאיישן פארק.
הקבוצה נוסדה בשנת 1883. בתחילת דרכה נקראה הקבוצה פילדלפיה קוויקרס, אך 6 שנים לאחר היווסדה שונה שמה לשם הנוכחי. בין השנים 1943–1945 נקראה בפי האוהדים "הבלו ג'ייס", למרות ששמה הרשמי עדיין היה הפיליז.
הקבוצה משחקת בבית המזרחי של הנשיונל ליג, יחד עם אטלנטה ברייבס, ניו יורק מטס, פלורידה מארלינס ווושינגטון נשיונאלס.
הפיליז זכו 6 פעמים בתואר אלופי הנשיונל ליג, אך רק פעמיים באליפות העולם (הוורלד סיריס) בשנת 1980 כאשר ניצחו בסדרת הגמר את הקנזס סיטי רויאלס ובשנת 2008 כאשר ניצחו את הטמפה ביי רייס.
האות P כסמל הפיליז.
מאז ומעולם, האות האנגלית P הייתה מוכרת עם הפיליז, משום שהיא האות הראשונה בשם הקבוצה, שם העיר, ואפילו שם המדינה (פנסילבניה).
האות היא סמל הקבוצה המופיעה על מדי השחקנים במשך משחקי הקבוצה - על כובעי השחקנים וחולצותיהם (בניגוד לסמל הרשמי של המועדון, המוצג למעלה משמאל).
אוהדי הקבוצה.
אוהדי הפיליז ידועים באמריקה כקהל בוטה וחם, ביחס לשאר האוהדים באמריקה, הנחשבים שקטים מאוד. בשנות ה-60 דווח פעמים רבות על קרבות אלימים באצטדיון קוני מק, מגרשה הביתי של הפיליז באותם ימים. מאוחר יותר, השלב ה-700 בוטרנס סטאדיום (יציע הכרטיסים הזולים במגרש הביתי של הפיליז בעבר) נודע כאלים ועוין כלפי יציע האורחים.
מקרה קיצוני במיוחד אירע בשנת 1999, כאשר השחקן ג'יי. די. דרו (J.D. Drew) סירב לחתום על חוזה עם הפיליז. כאשר מספר חודשים מאוחר יותר, חזר דרו לפילדלפיה במדי קבוצה אורחת והתמקם על המגרש, החלו אוהדים לזרוק חפצים אל המגרש, לכיוונו של השחקן - דבר שבארצות הברית מזעזע ולא מקובל כלל. המשחק הופסק למשך 10 דקות.
בשנים האחרונות הקהל של פילדלפיה נרגע, והמוניטין שלו כקהל אלים יורד ויורד.
פילי פנאטיק.
קמע הקבוצה מכונה פילי פנאטיק, הוא יצור ירוק ומגודל שמסתובב בין האוהדים במשחקים הביתיים של הפיליז, ומקבל הרבה תמיכה ואהבה מצד הקהל. קמע קבוצתי הוא דבר נפוץ בארצות הברית, ופילי פנאטיק נחשב אחד מהקמעות הפופולרים והאהובים.
בעבר לקבוצה היו קמעות נוספים, פיל ופיליס, גבר ואישה המחופשים במדי צבא מיושנים. הצמד היה פחות פופולרי מהקמע הנוכחי, ושרד רק 8 שנים - בין 1971 ל-1979.
סיטיזנס בנק פארק.
אצטדיון הבית של הפילדלפיה פיליז הוא סיטיזנס בנק פארק, המונה כ-43,647 מקומות ישיבה ועמידה. האצטדיון נבנה בשנת 2004 והקבוצה עברה לשחק בו מאצטדיון וטרנס סטאדיום. המגרש ממוקם באזור הספורט של פילדלפיה, ליד אצטדיון הפוטבול של הפילדלפיה איגלס, קבוצת הפוטבול של העיר, ומגרשי ספורט נוספים.
ראשוני פרמה
It's alright ma
בית גויטיין
בית גויטיין הוא מבנה בשכונת רחביה שבירושלים בפינת הרחובות אוסישקין ואברבנאל, ברחוב אוסישקין 10.
המבנה נבנה בין השנים 1930–1931 עבור בני הזוג דוד ואורה גוייטין. את המבנה תכנן האדריכל ריכרד קאופמן בסגנון הבינלאומי. למבנה מרפסת פינתית בעלת קירוי בטון, האופיינית לסגנון הבינלאומי, וכן גרם מדרגות חיצוני - שאינו אופייני לסגנון זה.
המבנה דומה לבית השמשוני הנמצא בסמוך, שתוכנן אף הוא בידי קאופמן.
בביתם אירחו בני הזוג גויטיין את סולתה ושמנה של ירושלים המנדטורית. בשנות ה-90 נוספו למבנה שתי קומות.
גן הכוזרי
גן הכוזרי הוא גן בשכונת רחביה בירושלים. שמו הקודם היה 'שדרות יהודה הלוי'. הגן מקשר בין רחוב הקרן הקיימת לרחוב רמב"ן בשכונה.
תכנון הגן.