מקארדל מוכר מתפקידיו הרבים בטלוויזיה בהם הופעות בדרמות תקופתיות. הוא שיחק בסדרה "המשפט של גארו" בדמות סילבסטר, ובסדרה הקומית "אנשים יפים" בתפקיד אנדי דונן. בסדרת הדרמה "מר סלפרידג'", המבוססת על חייו של מקים חנות הכלבו סלפרידג'ס, הוא מגלם את לורד לוקסלי אויבו המושבע של הארי סלפרידג'.
חיים אישיים.
מקארדל נשוי לשחקנית אייסלין מקגוקין . הוא בן דוד של השחקן סטיב קוגן.
איידן מק'ארדל
TLS (פרוטוקול)
תנאי שירות בצה&quot;ל
אסף אפשטיין
אסף אפשטיין (נולד ב-1 באוגוסט 1978) הוא כותב, מפיק ובמאי קולנוע ישראל.
ביוגרפיה.
אסף אפשטיין נולד בישראל ב-1 באוגוסט 1978 ללאה וחנן אפשטיין. הוא אחיהן הבכור של אפרת ורוני אפשטיין.
כשהיה ילד עברה המשפחה להתגורר בפורט וורת' שבמדינת טקסס בארצות הברית שם למד בבית ספר יהודי פרטי. לאחר מכן חזרה המשפחה להתגורר במודיעין שם למד בחטיבת הביניים.
ב-1995, עברה שוב המשפחה להתגורר בארצות הברית והתיישבה בדאלאס שם למד אפשטיין בתיכון ג'יי ג'יי פירס בריצ'רדסון.
בשנות העשרים המוקדמות שלו, עזב אפשטיין את משפחתו בארצות הברית וחזר להתגורר בגפו בישראל כדי להתגיס לצה"ל שם שירת בחיל האוויר.
בשנות האלפיים המוקדמות החל אפשטיין בלימודי קולנוע באוניברסיטת תל אביב.
קריירה.
לאחר סיום לימודיו, עבד אפשטיין בהפקת סרטוני תדמית עבור חברות.
ב-2008, לקח חלק בהפקת שני סרטים ישראלים; האחד, "המלחמה השניה", דרמה המתרחשת בתל אביב במהלך מלחמת לבנון השנייה, ו-"יאפאווייה", סרט דוקומנטרי אודות הרכב ההיפ-הופ, "סיסטם עלי".
ב-2010, הפיק אפשטיין את "דעיכתה של אמא", אודות היחסים המורכבים בין אם לבנה.
ב-2011, החל אפשטיין בהפקת סרטו עטור השבחים, "שניצל", שאותו כתב, הפיק וביים. "שניצל" מספר את סיפורו של נער מתבגר ועל המפגש שלו עם חוצן בדמות שניצל. בראיון, העיר אפשטיין שסרטו "שניצל" הושפע מהסרט אי.טי. - חבר מכוכב אחר של סטיבן ספילברג, חוויותיו כ-"ילד מוזר אשר אינו חש בנוח בתוך עצמו" וטיול בית ספר שם קיבלו הוא וחבריו שניצלים לארוחת צהריים.
ביולי 2014, הפיץ את "שניצל" אשר קצר מספר רב של פרסים בפסטיבלי קולנוע ברחבי העולם לרבות "פרס הסרט הבינלאומי הטוב ביותר" בפסטיבל הקולנוע בדרום קרוליינה, "סרט המדע בדיוני הטוב ביותר" בפסטיבל הייארט, ו"סרט ההתבגרות הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים במנהטן ב-2015. מאוחר יותר באותה שנה זכה אפשטיין ב"פרס המפיק הטוב ביותר של סרט זר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במדריד.
ייטלס
1790 בצרפת
1790 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 803 שנות לאום. השנה השנייה למהפכה הצרפתית.
ייטלש
ייטליש
חמציץ קטן
חַמְצִיץ קָטָן (שם מדעי: "Oxalis corniculata") הוא מין בסוג חמציץ, והוא צמח חד-שנתי או רב-שנתי בעל פרח צהוב קטן. הצמח הוא מין פולש ועשב רע בישראל.
מאפיינים.
הצמח הוא קטן ומשתרע, בגובה 7–30 ס"מ, לרוב צמוד לקרקע. העלים בצורת לב, מסודרים בשלשות, בעלי פטוטרת ארוכה. לחמציץ הקטן יש טעם חמצמץ כשלועסים ובולעים אותו בשל החומצה האוקסלית שבו. למרות שהוא טעים, במינון מופרז הוא לא בריא ומסוכן לכליות.
הפרח נכון ודו-מיני, בצבע צהוב וקטן במיוחד, קוטרו פחות מסנטימטר ולרוב לא יותר מ-5 מילימטר. צבע חמשת עלי העטיף צהוב והוא בעל 10 אבקנים ו-5 עמודי עלי. הפרי הוא הלקט. הוא מתרבה על ידי הפצת זרעים. נגיעה בפרי לאחר הבשלתו גורמת לו להתפוצץ ולהעיף את הזרעים לכל עבר.
החמציץ הקטן נפוץ בעיקר במשכנות האדם: בגינות, במדשאות, בחממות ומטעים וצומח בין השאר גם בסדקים (כגון בסדקים שבמדרכה) ואף בעציצים. תחום תפוצתו בארץ ישראל: צפון הארץ ומרכזה, בעיקר באזור מישור החוף ונדיר יחסית בהרים. הוא פורח בכל השנה למעט בחורף, כלומר: פורח בחודשים מרץ-אוקטובר, ושיא פריחתו חל בסוף הקיץ ותחילת הסתיו. בעולם נפוץ החמציץ הקטן בארצות רבות, בחלק רב מהן כמין פולש. על מוצאו הדעות חלוקות: אוסטרליה וניו זילנד או אירופה. לישראל הגיע בתחילת המאה ה-20.
קלרה מאסיזי
קלרה מאסיזי (באיטלקית: Chiara d'Assisi קיארה ד'אסיזי 16 ביולי 1194, אסיזי - 11 ביולי 1253, אסיזי). איטלקייה, קדושה של הכנסייה הקתולית, הכנסייה האנגליקנית והכנסיות הלותרניות, מייסדת המסדר הראשון של נזירות ברוח פרנציסקנית. מסדר שלאחר מותה נקרא על שמה מסדר קלרה הקדושה או מסדר האחיות הקלאריסיות.
קורות חיים.
קלרה נולדה באסיזי ב-6 ביולי 1194, בת למשפחת אצולה מקומית.
בשנת 1212, בגיל 18, בהשפעת דרשה של פרנציסקוס, עזבה את בית הוריה ונדרה נדר לחיות חיי נזירות, גזזה את שיער ראשה והחליפה את בגדי הפאר שלה בחלוק פשוט. ובשלב זה הצטרפה למנזר בנדיקטיני.
מאוחר יותר הקימה מסדר משלה, שבמנזר הראשון שלו (כיום, מנזר סן דמיניאנו San Damiano באסיזי) נשארה עד סוף חייה. בשנים 1216/17 כתבה את תקנון המסדר שמהותו הייתה "הפריבילגיה של העוני" וזו הייתה הפעם הראשונה שתקנון של מסדר נכתב על ידי אשה.
קלרה נאבקה שנים לקבלת אישור הכנסייה הקתולית לתקנון זה. בשנת 1238 הגישה אותו לאישורו של האפיפיור גרגוריוס התשיעי, האישור לא התקבל מאחר שלדעת האפיפיור התקנון היה מחמיר מדי. בשנת 1247 הכינה תקנון מתוקן ומסרה אותו אישית לאפיפיור אינוקנטיוס הרביעי. התקנון אושר רק באוגוסט 1253, ממש ימים ספורים לפני מותה: בולת האישור האפיפיורית את התקנון של המסדר, והייתה האשה הראשונה שכתבה תקנה של מסדר.
נפטרה באסיזי ב-11 באוגוסט 1253.
מעשי ניסים.
ב-1224 צבאו של הקיסר פרידריך השני צר על אסיזי. קלרה יצאה לקראתם כשבידיה לחם הקודש ויין הקודש ופתאום קמה בהלה גדולה בצבא הקסר והם נסוגו מהעיר.
בתקופת מחלתה, כשכבר לא יכלה להשתתף במיסה, המיסה נשקפה על קיר חדרה. על סמך נס זה הוכרזה ב-1958 כקדושה הפטרונית של הטלוויזיה.
הליך הקדשתה.
האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, שהיה נוכח בטקס קבורתה, קבע שיערך לה "טקס האשכבה של הבתולות" ולא הטקס הרגיל. הוא גם דרש להתחיל מידית את הליך הקדשתה. בחינת מעשי הניסים שלה הסתיימה תוך ששה ימים. כעבור כשנתיים האפיפיור אלכסנדר הרביעי הכריז עליה כקדושה.
ב-1958 האפיפיור פיוס השנים עשר הכריז עליה כקדושה הפטרונית של הטלוויזיה והתקשורת זאת על סמך הנס הנזכר למעלה.
מורשתה.
מסדר קלרה הקדושה הוא כיום הגדול במסדרי הנשים של הכנסייה הקתולית.
ניסיונות ההתנקשות בנשיא ארצות הברית ג'רלד פורד
שני ניסיונות התנקשות בנשיא ארצות הברית ג'רלד פורד נערכו בתקופת כהונתו כנשיא. הם התרחשו בסמיכות זה לזה, ב-5 וב-22 בספטמבר 1975. בשני אירועים במדינת קליפורניה ניסו מתנקשות לירות בנשיא פורד באקדחים. בניסיון הראשון לא נורתה כל ירייה. הנשיא לא נפגע. המתנקשות נדונו לעונשי מאסר ממושכים ולימים שוחררו מן הכלא. אלו היו הנשים היחידות בהיסטוריה של ארצות הברית שניסו להתנקש בנשיא.
ניסיון ההתנקשות הראשון.
המתנקשת בניסיון הראשון הייתה לינט פרום (Lynette Fromme), שכינויה היה "סקוויקי", בת 27 בעת האירוע. היא הייתה מאוהדיו הוותיקים והמסורים ביותר של צ'ארלס מנסון, שחברי הכת שלו רצחו ב-1969 את השחקנית שרון טייט וששה אנשים נוספים. ב-1971 ריצתה עונש מאסר לאחר שהורשעה בניסיון להרעיל את אחת העדות בפרשת רצח טייט. ב-1972 עברה לגור בסקרמנטו שבקליפורניה, כדי להיות קרובה לכלא פולסום שבו הוחזק מנסון במאסר. ב-1975 החליטה להתנקש בחיי הנשיא פורד בשל סירובו להפסיק את הזיהום הסביבתי שנגרם בארצות הברית בעקבות פעילות של מפעלי תעשייה. כבר ב-1974 השיגה ממכר שלה ואוהד נוסף של קבוצת מנסון בשם הרולד בורו (Harold Boro) אקדח צבאי ישן מדגם קולט M1911, בקוטר של 0.45 אינץ' ו-25 קליעים.
ב-4 בספטמבר 1975 הגיע הנשיא פורד לסקרמנטו כדי לנאום למחרת היום באירוע שאליו הוזמן ולפגוש את מושל קליפורניה ג'רי בראון. פרום למדה מהתקשורת על ביקורו, על המלון בו שהה ועל תוכניותיו ליום המחרת.
בבוקר ה-5 בספטמבר נאם הנשיא פורד באירוע שאליו הוזמן ולאחריו שב למלונו. המלון נמצא בשולי הפארק שבמרכזו שכן הקפיטול של מדינת קליפורניה. בשעה 10:06 יצא פורד מהמלון כדי לצעוד ברגל בשביל שהוביל אל בניין הקפיטול לפגישתו עם המושל בראון. אנשים רבים נקהלו בפארק והוא נעצר כדי ללחוץ את ידיהם. בקהל נמצאה גם פרום, לבושה שמלה אדומה ונושאת את האקדח בנרתיק רגל. פורד העיד אחר כך שראה את פרום הלבושה אדום כאשר התקרבה ועמדה מאחורי שורת האנשים הסמוכה אליו והוא סבר שגם היא מבקשת ללחוץ את ידו. היא שלפה את האקדח מנרתיקו וממרחק של כ-60 סנטימטרים מפורד כיוונה אותו דרך שורת האנשים שלפניה אל מתחת למותניו. פורד ראה את ידה מושטת ובה אקדח. פרום לחצה על ההדק, נשמעה נקישה מתכתית אך האקדח לא ירה, משום שפרום לא ידעה כי עליה לדרוך אותו על מנת להכניס כדור מהמחסנית לבית הבליעה. פרום צעקה "זה לא יורה". אחד מסוכני השירות החשאי שליוו את פורד תפס באקדח, הוציא אותו מידה של פרום והפיל אותה על הארץ. בעודה שוכבת אמרה פרום "זה לא ירה, אתם מאמינים? זה לא ירה". סוכני השירות החשאי החלו לגרור את הנשיא פורד מהמקום לעבר בניין הקפיטול עד שהוא צעק עליהם להניח לו והמשיך את דרכו אל הבניין ברגל. הוא נכנס אליו ופגש את המושל בראון לשיחה של 30 דקות, שרק בסופה סיפר לו על ניסיון ההתנקשות.
ניסיון ההתנקשות השני.
המתנקשת בניסיון השני הייתה שרה ג'יין מור , בת 45 בעת האירוע. היא הייתה אם לארבעה וגרושה חמש פעמים. ב-1975 הושפעה מסיפורה של פטי הרסט, החלה לעבוד כמנהלת חשבונות בארגון צדקה שהקים אביה של הרסט בעקבות חטיפתה והייתה אשת שמאל קיצוני. בעת ניסיון ההתנקשות שימשה גם כמודיעה של ה-FBI.