יחסי מצרים-הודו המודרניים חוזרים למגעים בין סעד זגלול לבין מוהנדס גנדי על המטרות המשותפות של תנועות העצמאות שלהם. בשנת 1955, מצרים תחת גמאל עבד אל נאצר והודו תחת ג'וואהרלל נהרו הפכו למייסדי התנועה הבלתי מזדהה. במהלך מלחמת 1956, עמד נהרו על תמיכתו במצרים עד כדי איום לסגת ממדינות חבר העמים. ב-1967, בעקבות הסכסוך הישראלי-ערבי, תמכה הודו במצרים ובערבים. ב-1977 תיארה ניו דלהי את ביקורו של הנשיא אנואר אל-סאדאת בירושלים כצעד "אמיץ" וראתה בהסכם השלום בין מצרים לישראל צעד ראשון בדרך להסדר צודק של בעיית המזרח התיכון. יצוא מצרי עיקרי להודו כולל כותנה גולמית, דשנים גולמיים ומיוצרים, נפט ומוצרי נפט, כימיקלים אורגניים ולא אורגניים, מוצרי עור ומוצרי ברזל. היבוא העיקריים למצרים מהודו הם חוטי כותנה, שומשום, קפה, עשבי תיבול, טבק, עדשים, מוצרים פרמצבטיים וציוד הובלה. משרד הנפט המצרי נמצא כעת במשא ומתן על הקמת מפעל דשנים המופעל בגז טבעי עם חברה הינדית אחרת. בשנת 2008 היה היקף ההשקעות המצריות בהודו כ-750 מיליוני דולרים, לפי דברי שגריר מצרים. אחרי האביב הערבי של 2011, עם הדחתו של חוסני מובארכ, ביקשה מצרים את עזרתה של הודו לנהל בחירות ארציות.
סוריה.
היחסים הדו-צדדיים בין הודו לסוריה הם היסטוריים, כאשר לשתיים יש קשרים תרבותיים עתיקים. שתי המדינות היו על דרך המשי שדרכו חילופי התרבות התרחש במשך מאות שנים. הנצרות הסורית, שמקורה בסוריה העתיקה, התפשטה אל המזרח ויצרה את הקהילות הנוצריות הראשונות בהודו העתיקה.
עומאן.
יחסי הודו-עומאן הם יחסי החוץ בין הודו לבין עומאן. הודו מזיקה שגרירות במוסקט, עומאן. הקונסוליה ההינדית נפתחה במוסקט בפברואר 1955 וכעבור חמש שנים היא שודרגה לקונסוליה הכללית והתפתחה מאוחר יותר לשגרירות מלאה ב-1971. השגריר הראשון של הודו הגיע למוסקט בשנת 1973. עומאן הקימה שגרירות בניו דלהי ב-1976 וקונסוליה כללית במומבאי ב-1976.
הסחר בין הודו ועומאן בעל היסטוריה של כמה אלפי שנים. חפירות ארכאולוגיות בעומאן גילו עדויות המוכיחות סחר הינדי-עומאני בתקופה הקלאסית, המתוארך במאה השלישית לספירה בקירוב.
עיראק.
עיראק הייתה אחת מהמדינות הבודדות במזרח התיכון, שהודו הקימה איתן יחסים דיפלומטיים ברמת השגרירות מיד אחרי עצמאותה ב-1947. שתי המדינות חתמו על "הסכם השלום והחברות הנצחית" ב-1952 והסכם של שיתוף פעולה בענייני התרבות ב-1954. הודו הייתה בין הראשונים שהכירו את הממשלה בראשות מפלגת הבעת', אך עיראק נשארה נייטרלית במהלך מלחמת הודו-פקיסטן ב-1965. עם זאת, עיראק הייתה לצד מדינות אחרות במפרץ הפרסי בתמיכה בפקיסטן נגד הודו במהלך מלחמת הודו-פקיסטן 1971, אשר גרמה להקמתה של בנגלדש. מלחמת איראן–עיראק, בת שמונה השנים, גרמה לירידה חדה במסחר ובסחר בין שתי המדינות.
במהלך מלחמת המפרץ הפרסי ב-1991, נותרה הודו נייטרלית אך אפשרה תדלוק למטוסים אמריקניים. היא התנגדה לסנקציות של האו"ם על עיראק, אך תקופת המלחמה והבידוד בעיראק הפחיתו עוד יותר את הקשרים המסחריים והדיפלומטיים של הודו איתה. משנת 1999 ואילך, עיראק והודו החלו לפעול לקראת מערכת יחסים חזקה יותר. עיראק תמכה בזכותה של הודו לערוך ניסויים גרעיניים בעקבות ניסויי חמשת הנשק הגרעיני שלה ב-11 וב-13 במאי 1998. בשנת 2000 ביקר בהודו סגן נשיא עיראק טהא יאסין רמדאן, וב-6 באוגוסט 2002 העביר הנשיא סדאם חוסיין את "תמיכתו הבלתי מעורערת" להודו בנוגע לסכסוך קשמיר עם פקיסטן. הודו ועיראק הקימו ועדות שרים משותפות ומשלחות סחר לקידום שיתוף פעולה דו-צדדי נרחב. על אף שהתערערו במהלך הפלישה לעיראק 2003, היחסים הדיפלומטיים והמסחריים בין הודו לבין הממשלה הדמוקרטית החדשה של עיראק מאז נחשבים לנורמטיביים.
ערב הסעודית.
היחסים הדו-צדדיים בין הודו לסעודיה התחזקו במידה ניכרת הודות לשיתוף פעולה בעניינים אזוריים ובמסחר. ערב הסעודית היא אחת מן הספקיות הגדולות ביותר של נפט להודו, שהיא אחת משבע שותפות הסחר המובילות והמשקיעה החמישית בסעודיה.
הודו הייתה אחת המדינות הראשונות שקיימו קשרים עם המדינה הסעודית השלישית. היחסים האסטרטגיים של הודו עם ערב הסעודית הושפעו מהקשרים הדוקים עם פקיסטן. סעודיה תמכה בעמדתה של פקיסטן על הסכסוך בקשמיר ובמהלך מלחמת הודו-פקיסטן ב-1971 על חשבון יחסיה עם הודו. גם היחסים ההדוקים של ברית-המועצות עם הודו שימשו מקור לחששות. במהלך מלחמת המפרץ הפרסי (1990–1991), הודו שמרה באופן רשמי על נייטרליות. גם הצבא הסעודי וקשריו האסטרטגיים עם פקיסטן היוו מקור ללחץ מתמשך.
מאז שנות התשעים, שתי המדינות נקטו צעדים לשיפור הקשרים. סעודיה תמכה בהענקת מעמד של משקיף להודו בארגון שיתוף הפעולה האסלאמי (OIC) והרחיבה את שיתוף הפעולה שלה עם הודו כדי להילחם בטרור. בינואר 2006, המלך עבדאללה של ערב הסעודית ערך ביקור מיוחד בהודו, והפך את המלך הסעודי הראשון ב-51 שנים לעשות זאת. מלך סעודיה וראש ממשלת הודו לשעבר, מאנמוהאן סינג, חתמו על הסכם ליצירת שותפות אסטרטגית שכונתה "הצהרת דלהי". ההסכם קבע "אספקה יציבה, יציבה וגוברת של נפט גולמי להודו באמצעות חוזים ארוכי טווח". שתי המדינות גם הסכימו על מיזמים משותפים ועל פיתוח של נפט וגז טבעי במגזר הציבורי והפרטי. ההצהרה המשותפת בין הודו לסעודיה שבהודו, ניו דלהי, תיארה את ביקורו של המלך כ"מבשר על עידן חדש ביחסים בין הודו לסעודיה".
רוסיה ומרכז אסיה.
פירוק ברית המועצות והופעתה של חבר המדינות העצמאיות (CIS) היו השלכות חמורות על מדיניות החוץ ההינדית. הסחר המהותי עם ברית-המועצות לשעבר צנח לאחר התמוטטות הסובייטים ועדיין לא התאושש. יחסי אספקה צבאיים ארוכים הופרעו באופן דומה בשל שאלות על מימון, אם כי רוסיה ממשיכה להיות הספקית הגדולה ביותר של הודו של מערכות צבאיות וחלקי חילוף.
הקשר עם ברית המועצות נבדק במהלך מלחמת 1971 עם פקיסטן, אשר הובילה לשחרורה הבא של בנגלדש. זמן קצר לאחר ניצחון הכוחות המזוינים ההינדיים, אחד הנציגים הזרים לביקור בהודו היה האדמירל סרגיי גורשקוב, מפקד הצי הסובייטי. במהלך ביקורו במומבאי הוא עלה על סיפון האינס. בשיחה עם סגן האדמירל סווארג' פראקאש, שאל גורשקוב את סגן האדמירל, "האם היית מודאג לגבי מאבק נגד המוביל האמריקאי?" הוא ענה לעצמו: "ובכן, לא הייתה לך שום סיבה להיות מודאג, שכן הייתה לי צוללת גרעינית סובייטית שעקבה אחרי כוח המשימה האמריקני עד לאוקיינוס ההודי".
אוזבקיסטן.
להודו שגרירות בטשקנט, ולאוזבקיסטן שגרירות בניו דלהי. לאוזבקיסטן הייתה השפעה רבה על התרבות ההינדית, בעיקר בשל האימפריה המוגולית שנוסדה על ידי הבאבור של פרגנה (כיום באוזבקיסטן), שהקים אותה תחילה באפגניסטן ולאחר מכן בהודו.
הפדרציה הרוסית.
קשריה של הודו עם הפדרציה הרוסית נבחנים בזמן ומבוססים על המשכיות, אמון והבנה הדדית. יש הסכמה לאומית בשתי המדינות על הצורך לשמר ולחזק את היחסים בין הודו לרוסיה ולחזק את השותפות האסטרטגית בין שתי המדינות. הצהרה על שותפות אסטרטגית נחתמה בין נשיא רוסיה הנוכחי ולדימיר פוטין לבין ראש ממשלת הודו לשעבר אטאל ביהארי וג'פיי באוקטובר 2000.
רוסיה והודו החליטו לא לחדש את הסכם השלום והברית בין השתיים ב-1971, והן ביקשו לעקוב אחר מה שתיהן מתארות כמערכת יחסים פרגמטית ופחות אידאולוגית. ביקורו של נשיא רוסיה בוריס ילצין בהודו בינואר 1993 סייע לבסס את מערכת היחסים החדשה. הקשרים הודקו אף יותר עם ביקורו של הנשיא ולדימיר פוטין ב-2004. קצב הביקורים מדרג גבוה גדל מאז. רוסיה פועלת לפיתוח של תחנת הכוח הגרעינית קודנקולם, אשר תהיה מסוגלת לייצר 1000 MW של חשמל. גזפרום, פועלת לפיתוח נפט וגז טבעי במפרץ בנגל. הודו ורוסיה שיתפו פעולה באופן נרחב אף בתחום טכנולוגיית החלל. תחומים אחרים בהם מתנהל שיתוף פעולה כוללים תוכנה, איור ודה ועוד. הודו ורוסיה קבעו מטרה להגדיל את הסחר ביניהן לעשרה מיליארדי דולרים. שיתוף הפעולה בין יצרני הלבוש של שתי המדינות ממשיך להתחזק. הודו ורוסיה חתמו על הסכם על מאמצים משותפים להגדלת השקעות וסחורות בתעשיית הטקסטיל בשתי המדינות. בחתימה על המסמך כללו נציגים של האיחוד הרוסי, יזמי טקסטיל, מועצת התעשייה הקלה, וייצוא ההלבשה של הודו (AEPC). הסכם שיתוף הפעולה מספק, בין היתר, חילופי טכנולוגיה וידע בתחום ייצור הטקסטיל. לשם כך, הוקמה וועדה מיוחדת לענייני טקסטיל. טכניקות נגד טרור נחלקות גם הן בין רוסיה להודו. בשנת 2007 הנשיא ולדימיר פוטין היה אורח הכבוד בחגיגת יום הרפובליקה ב-26 בינואר 2007. שנת 2008 הוכרזה על ידי שתי המדינות כשנת הידידות בין רוסיה להודו. גם סרטי הבוליווד מצטיירים כפופולריים ברוסיה. חברת הנפט הציבורית ההודית ONGC רכשה את חברת האנרגיה רוסית בשנת 2008. בחודש דצמבר 2008, במהלך ביקורו של הנשיא דמיטרי מדבדב לניו דלהי, חתמו השתיים על הסכם שיתוף פעולה עם אנרגיה גרעינית. במרץ 2010 חתם ראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין על 19 חוזים נוספים עם הודו שכללו אנרגיה גרעינית אזרחית, שטח ושיתוף פעולה צבאי והמכירה הסופית של מטוסי קרב מסוג MiG-29K.
במהלך המשבר בחצי האי קרים 2014, הודו סירבה לתמוך בסנקציות האמריקאיות נגד רוסיה ואחד היועצים לביטחון לאומי של הודו דיווח כי "יש אינטרסים לגיטימיים של רוסיה ואינטרסים אחרים ואנו מקווים שיידונו ויפתרו".
הודו ורוסיה ביצעו עד כה שלושה סיבובים של תרגילי "INDRA". התרגיל הראשון בוצע בשנת 2005 בראג'סטאן, ואחריו בפרשקוב שברוסיה. התרגיל השלישי נערך בצ'אובטיה שבגבעות קומאון באוקטובר 2010.
טג'יקיסטן.