"החולה המדומה" (בצרפתית: Le Malade imaginaire) היא קומדיה מאת מולייר, והמחזה האחרון שכתב, שהוצג לראשונה ב-1673. מולייר התמוטט על הבמה בהצגה הרביעית של המחזה (17 בפברואר 1673), בעת ששיחק בתפקיד הראשי, ומת מספר שעות לאחר מכן. הכיסא עליו התמוטט מולייר במהלך ההצגה ניצב עד היום בכניסה ל-Francaise, התיאטרון הלאומי של צרפת.
תקציר העלילה.
הדמות הראשית במחזה היא ארגן ההיפוכונדר. הוא מציית בסבלנות להוראות הרופא שלו. ארגן רוצה שבתו אנז'ליק תינשא לרופא שבקש את ידה, מסיבות ברורות - אם יתחתנו, יהיה הרופא תמיד זמין לטפל בו. אנז'ליק מאוהבת בבחור בשם קליאנט, שאינו רופא. בעצה אחת עם טואנט, המשרתת של ארגן, אחיו בראלד מנסה לרפא את ארגן מן הקיבעון שלו בדבר רופאים. יחד, הם משכנעים את ארגן להעמיד פני מת, כדי לוודא מי אוהב אותו באמת ובתמים. ביצוע התוכנית מעלה שאשתו השנייה של ארגן מעוניינת בכספו בלבד, בעוד שבתו אוהבת אותו מאוד. אחרי שארגן "שב לחיים" הוא נותן את הסכמתו לנישואי אנז'ליק עם קליאנט, בתנאי שקליאנט יהיה רופא. קליאנט מסכים, אך בראלד מציע לארגן להיות רופא בעצמו. ארגן מסכים, ובראלד אומר כי הוא מכיר אנשים המסוגלים ללמד את ארגן להיות רופא בו בערב.
תרגומים לעברית.
המחזה תורגם מצרפתית לעברית כמה פעמים ויצא לאור בהוצאות שונות:
הועלה לראשונה בעברית ב-1925.
הועלה בתיאטרון "האהל" בשנת 1953 ובשנת 1965.
הועלה בעיבוד מקוצר על ידי תזמורת הבארוק ירושלים עם ששון גבאי ושבעה זמרים בשלוש הופעות שונות במרץ 2012. עיבוד זה כולל את המוזיקה המקורית שכתב למחזה מלחין הבארוק הצרפתי מארק-אנטואן שרפנטייה.
זנב זיף
ששי קשת
שָׂשׂי קשת (נולד כששון קוסובסקי ב-24 בנובמבר 1947) הוא זמר, שחקן ומדבב ישראלי. מכהן כמנהל האמנותי של תיאטרון יידישפיל.
ביוגרפיה.
קשת נולד וגדל בקיבוץ גליל ים. הוריו הגיעו מפולין ומרוסיה, ובבית דיברו רק עברית.
באמצע שנות ה-60 היה מכוכביה הבולטים של להקת הנח"ל. הוא שירת בתוכניות הלהקה "מהנח"ל באהבה" (1966) ו"הנחלאים באים הנחלאים באים" (1967), והשתתף בין היתר בהקלטות השירים "סרנדה לעדה" (לאה נאור/משה וילנסקי), "אילו ציפורים" (ז'אן ברוסול/ז'אן קלבה/נעמי שמר), "גשם בוא" (תרצה אתר/אלונה טוראל), "הייתי נער" (דוד עתיד/יאיר רוזנבלום), "ארבע אחרי הצהריים" (יורם טהרלב/יאיר רוזנבלום), "גוונים" (חיים קינן/יגאל גורדון) ועוד. בין חבריו ללהקה נמנים טוביה צפיר, שולה חן, שלום חנוך, חנן יובל, מנחם זילברמן ועוד. כמו כן השתתף באלבום "מהנח"ל באהבה" שהופק בשנת 1968 לציון 20 שנה למדינה וכלל את מיטב שירי להקת הנח"ל לאורך השנים.
במהלך מלחמת ששת הימים נאלץ קשת להתמודד עם הידיעה על מות חברו הטוב , שנפל במהלך הקרבות בחצי האי סיני. קשת ופיק נהגו להופיע יחד כצמד עוד בנעוריהם בקיבוץ. קשת גם נכח ברגע חשוב אחר בתולדות הזמר העברי כשבמהלך שהותה של להקת הנח״ל באל עריש, היה עד לכתיבת הבית הנוסף והאחרון של השיר "ירושלים של זהב" על ידי נעמי שמר.
לאחר שחרורו מהלהקה הפך לזמר סולו שנחשב כ"אליל נוער" והשתתף בלהקת פיקוד דיזינגוף ובמופעי בידור, פסטיבלי זמר, פסטיבלי ילדים ועוד.
בשנת 1972 הכיר קשת את השחקנית יונה אליאן בצילומים לסרט הקולנוע "נורית". השניים נישאו בשנת 1973, ולהם שני ילדים: אריאל, מוזיקאי (חבר להקת "פול טראנק" ומפיק מוזיקלי) ומאי, שחקנית. קשת מתגורר ביפו.
קריירת זמרה.
ב-3 בינואר 1971 הוציא קשת אלבום בכורה שנשא את שמו: "ששי קשת". האלבום הצליח מאוד והגיע במהירות למעמד של "אלבום זהב". נכללו בו להיטים רבים כ"אל תלכי לבדך בלילה" (שייקה פייקוב), "הלילה הארוך ביותר בעולם" (מאיר אגסי/בועז שרעבי), "ותבוא עליכם הברכה" (שייקה פייקוב), "שם ישנה גבעה רמה" (רחל שפירא/קובי אשרת) ו"פנקס הקטן" (דן אלמגור/מתי כספי), שהפך לשיר המזוהה ביותר עם קשת. "פנקס הקטן" היה שיר מהמחזמר "עיר הגברים" שעלה לבמות בשנת 1970. הוא השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון 1970 עם השיר "ומתוק האור בעיניים" (רחל שפירא/מוני אמריליו), וקטף את המקום השני. הוא אף זכה בתואר זמר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי התשל"א של קול ישראל.
בחנוכה 1974 זכה קשת במקום הראשון בפסטיבל לשירי ילדים עם השיר "שובב עם לב זהב" (תמר פרימור/יאיר מילר). הוא חזר שוב אל בימת פסטיבל הזמר 1975, וביצע שם את השיר "אינשאללה בלי נדר" (תמר פרימור/יאיר מילר). קשת הקליט ב-1977 את שיר הנושא להצגה "ארבע נשים" שעלתה בתיאטרון הבימה למילותיה של תרצה אתר ולחן מאת משה וילנסקי (שנים ספורות לאחר מכן זכה השיר לגרסאות נוספות ששרו נורית גלרון ואסף אמדורסקי). בשנת 1980 ביצע את השיר "פיץ העכבר" (גידי קורן) בפסטיבל שירי הילדים.
קשת השתתף בפסטיבל הזמר המזרחי "למנצח שיר מזמור" וזכה במקום הראשון עם השיר "בואו נשיר אחים". באותה שנה זכה בפסטיבל נוסף במקום הראשון, פסטיבל הזמר החסידי, בשירו "שישו ושמחו", שהפך לאחד מלהיטיו הענקיים של קשת, ובכלל ללהיט חסידי ידוע.
ב-1982 השתתף (בפעם היחידה עד אז ומאז) בקדם אירוויזיון 1982 עם השיר "להימליה" (שמרית אור/קובי אשרת), ובפסטיגל 1983 התחרה עם השיר "לירח טסים".
בשנת 1986 חבר קשת למוזיקאי אריק רודיך והקליט אלבום חדש בשם "אל תמהר". האלבום היה מורכב מיצירות של מיטב משוררי ישראל. אלבום נוסף ומוערך מאוד הוציא קשת בשנות ה-80 שנקרא "עולם אחר", ובו הוא ביצע שירים קלאסיים של מקהלות בביצוע יחיד.
בשנת 1991 הופיע ששי ב"ששי שר שירי סרטים", מופע שכלל שירים מסרטים פופולריים בגרסה עברית, אשר בוים על ידי יונה אליאן והכיל שירים שנכתבו על ידי חיים קינן.
בשנת 1996 הקליט קשת אלבום מחווה למוסד פסטיבל הזמר והפזמון, "יעלה ויבוא". באלבום זה הקליט מחדש שירים שבוצעו במסגרת הפסטיבל במרוצת השנים, דוגמת "ליל חניה", "יעלה ויבוא", וכן את שיריו מהפסטיבל.
ב-2009 השתתף ביצירה המוזיקלית תיאטרלית "יריד המזרח" על פי יצירותיו של חיים גורי. ביוני 2009 הוציא אלבום זמירות בשם "פתח לנו שער". בעקבות זאת יצא במופע בשם זה, משולב בעברית ויידיש, בבימוייה של יונה אליאן.
קריירת משחק.
בשנות השבעים כיכב קשת במספר סרטי קולנוע ישראליים. בשנת 1972 הוא הופיע בסרט "נורית" של ג'ורג' עובדיה לצידה של אשתו לעתיד, יונה אליאן. קשת השתתף במספר שירים בסרט, כשהמוכרים שבהם הוא הדואטים עם הזמרת נירה גל "קרוב ורחוק" ו"שיר לכנרת" (שבע שנים). בשנת 1973 שיחק בסרט "הבלש האמיץ שוורץ", באותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסרט "קוראים לי שמיל" לצד אשתו יונה אליאן שביים ג'ורג' עובדיה. בשנת 1973 השתתף כזמר אורח בסרט "הסנדלר העליז". בשנת 1976 שיחק בסרט "רחוב 60" לצידה של יונה אליאן. בשנת 1978 השתתף בסרט "הלהקה" של אבי נשר. הסרט מתאר את חיי ההווי בלהקה צבאית, התואמת את להקת הנח"ל בה השתתף. בשנת 1979 שיחק בסרט "נישואין נוסח תל אביב". ב-1981 שיחק בסרט "שגעון של אבא". ב-1992 השתתף בתפקיד מפקד להקה צבאית בסרט "ללקק ת'תות".
בשנות השמונים כיכב קשת לצד אשתו, יונה אליאן, בסדרת הטלוויזיה לילדים "שלוש ארבע חמש וחצי". בשנת 1981 כיכב במחזמר "ברנשים וחלומות".
קשת שיחק במספר רב של הצגות, והוא מזוהה בעיקר ככוכב מחזות זמר, בהם "ברנשים וחלומות", "אוויטה" ו"צלילי המוסיקה" בתפקיד קפטן פון טראפ. תפקידים מוכרים נוספים שלו בתיאטרון כוללים את פונטיוס פילטוס ב"השטן ממוסקבה", בראון ב"אופרה בגרוש" מוצוני ב"הלב", באגירה ב"ספר הג'ונגל", החיה והנסיך ב״היפה והחיה״, עורך דין בילי פלין ב"שיקגו", "פירלי" ב"סוויני טוד", הקוסם ב"המסע לפוליפוניה", ז'אבר' ב".
עלובי החיים", השטן ב"תמונתו של דוריאן גריי", ובנימין השלישי ב"מסעות בנימין השלישי" (ביידישפיל).
בשנת 1996 השתתף בקלטת הילדים ״גומות החן של זוהר״ בתפקיד זאביק הספר.
בשנת 2005 השתתף לראשונה בהצגה בתיאטרון "יידישפיל", בהצגה המוזיקלית "החזן מווילנה". באותה שנה השתתף בטלנובלה "פיק אפ".
בשנת 2008 השתתף בקומדיה המוזיקלית "לה לה לנד". קשת מופיע בהצגת יחיד "ששי מעבר לקשת" המביאה סיפורים ושירים של עולם מחזות הזמר. כמו כן העלה עם יונה אליאן את ההצגה "נוסטלגיה זה לא מה שהיה", המביאה מופע נוסטלגי על גדילה והתבגרות בארץ.
ב-2008 הוציאו קשת ואליאן DVD לילדים בשם "יונה וששי ופנדה וחצי", שהוקדש כולו ליצירותיו של חיים נחמן ביאליק.
בנוסף מדבב קשת לסרטים וסדרות מצוירות, בהם "אצבעונית" בתפקיד מר ביטל, "דוקטור סוס" בתפקיד חתול תעלול, אגדות אנדרסן ונילוס איש החלומות בתפקיד דמויות נוספות, הגיבן מנוטרדם בתפקיד ויקטור, שלגיה ושבעת הגמדים בתפקיד הנסיך, ו"הסייח הכסוף" בתפקיד ברולגה. קשת שר גם את שיר הפתיחה של הסדרה.
בדצמבר 2011 התמנה למנכ"ל והמנהל האמנותי של תיאטרון ה"יידישפיל".
החל משנת 2016 חדל קשת מלשמש/לכהן כמנכ״ל והוא מכהן כמנהל אמנותי של התיאטרון.
מסוף 2017 מעלה מופע בידור עם אשתו יונה אליאן, לרגל 40 שנות נישואיהם, בשם "עדיין נשואים?" בניהולו המוזיקלי של בנם אריאל.
אחרי עשור של היעדרות מהבמות החל קשת משנת 2020 להשתתף במחזמר "לא רק בלונדינית", בהפקתה של מעיין צלנר, בתפקיד פרופסור קלאהן.
HACCP (ראשי תיבות באנגלית של Hazard Analysis Critical Control Point, בעברית: ניתוח סיכונים בנקודות בקרה קריטיות) היא גישה שיטתית המבוססת על שבעה עקרונות מרכזיים לבקרת בטיחות מזון.