בשנות מלחמות יוגוסלביה בשנות ה-90 של המאה ה-20 פראסט נשארה מחוץ לזירת הקרבות, אולם כלכלתה כולל ענף המספנות נפגע.
חלק מהתושבים הקרואטים ממפרץ קוטור, במיוחד מהעיר טיוואט, היגרו מן אזור.
מונטנגרו העצמאית.
החל משנת 2006 הפכה פראסט ומפרץ קוטור כולו לחלק מרפובליקת מונטנגרו העצמאית, שנפרד מסרביה.
עוד לפני כן, התארגן המיעוט הקרואטי בארגונים "החברה האזרחית הקרואטית של מונטנגרו" ו"היוזמה האזרחית הקרואטית".
דמוגרפיה.
עד לאמצע המאה ה-20 רוב תושבי העיר היו ממוצא קרואטי. אחוזם צנח בהמשך.
לפי המפקד בשנת 2011 העיר מאוכלסת ב-269 תושבים בלבד. לפי המוצא האתני הם מתחלקים כלדהלן:
לקריאה נוספת.
מקורות.
תרגום על ידי Guy Dovert, Danica Rajsić
קישורים חיצוניים.
p.129-145 in Marek Sobczyński and Andrzey Rykał Region and Regionalism in Historical Regions in the Structures of the European Union, University of Lodz, Silesian Research Institute in Opole, Polish Geographical Society, Łódz-Opole 2011
ed.Eliezer Papo, Nenad Makuljević
לפי Luigi Tomaz - Dalla parte del Leone Ed. ANVGD Venezia "I Gonfalonieri di Persato e la Famosa Orazione"
La miravigliosa storia di Perasto - Millo Bozzolan 2016 לפי קטעים שנלקטו על ידיDan Morel Danilovich מתוך
Arnolfo Bacotich 1941 "Archivio storico per la Dalmazia"
וושינגטון קאפס
רמי רוזן
רמי רוזן (10 בפברואר 1944 – 21 בנובמבר 2019) היה מחזאי ועיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד ב-1944. למד בבית הספר הריאלי. סיים תואר ראשון בהנדסה כימית בטכניון. שימש מספר שנים כחוקר ברפא"ל.
סיים תואר ראשון באוניברסיטת חיפה בחוג לספרות כללית וכן למד לתואר שני באוניברסיטת תל אביב בחוג לתיאטרון. לימד תקופה כמורה למתמטיקה ולפיזיקה בבית הספר להנדסאים שליד הטכניון בחיפה.
עם המעבר לתיאטרון החל לעסוק בכתיבת מחזות, ובמקביל עבד כעיתונאי במספר עיתונים ובהם: השבועון כותרת ראשית, רשת המקומונים רשת שוקן, והמקומון כלבו החיפאי, וכן, במשך כעשר שנים בעיתון "הארץ".
כתבותיו של רוזן לבשו לא פעם אופי של סיפורי פרוזה. הסופר אסף ענברי פרסם מאמר בכתב העת פרוזה, בינואר 1992, מאמר שבו טען שעיתונאים מסוימים יוצרים ספרות בעיתונות הישראלית, לפעמים יותר מסופרים שעוסקים לדעתו בשיכלול אמצעי ההבעה, על חשבון הפרוזה שתכליתה לספר סיפור. ענברי מנה את רמי רוזן בין העיתונאים שיוצרים ספרות באמצעות כתבות. אחת הדוגמאות שהביא היא כתבה של רוזן במוסף הארץ על פרשת הטנק בדגניה, שבמסגרתה ניטש ויכוח בין מגיני דגניה, מי עצר את הטנק. לדעתו הכתבה הכילה יסודות דרמטיים של סיפור ספרותי. כעבור שנים פרסם ענברי את הרומן "הטנק" המבוסס על אותה פרשה.
רוזן כתב מחזות שהועלו בתיאטראות הרפרטוארים.
בנוסף, כתב רמי רוזן פזמון לתוכנית הסאטירה "ניקוי ראש". הפזמון שכתב בשנות השבעים, "שם כספי ציבור" נעשה פופולרי בתוכניות אקטואליה ברדיו מ-2015.
נפטר ב-21 בנובמבר 2019. הותיר אחריו אישה ושלושה בנים. התגורר בחיפה.
סאנדוויקן
סאנדוויקן () היא עיירה במרכז שוודיה במחוז יבלבורג. העיירה מנתה 22,965 איש ב-31 בדצמבר 2010. העיירה ממוקמת כ-25 קילומטרים מהעיר יבלה ו-200 קילומטרים צפונית מהבירה סטוקהולם. נסיעה לסטוקהולם ברכבת אורכת כשעתיים וכדי להגיע אל נמל התעופה סטוקהולם ארלנדה דרושות 1.5 שעות.
סאנדוויקן היא העיירה בה הוקמה החברה "Sandvik" הקרויה על שם העיר. המשרד הראשי של החברה היה ממוקם בסאנדוויקן עד שהועבר לסטוקהולם ב-1 בינואר 2012. סאנדוויקן היא גם עיירה מוזיקלית - קיים בה בית ספר מוזיקלי העוסק בעיקר בג'אז ולמדו בו מוזיקאים כגון זמרת האופרה מאלנה ארנמן.
סאנדוויקן אירחה את אליפות העולם בבנדי לשנת 2017 ולקחה חלק באירוח מונדיאל 1958 אשר התקיים בשוודיה.
מועדון צוותא
שרון קנטור
שרון קנטור (נולדה ב-28 ביולי 1971) היא מוזיקאית, סופרת, אשת תקשורת, במאית, תסריטאית, שחקנית, עיתונאית ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה.
קנטור נולדה ברמת השרון. כשהייתה בת שמונה עברה עם משפחתה לתל אביב.
עם השחרור מצה"ל, החלה לעבוד כמפיקה וכמגישה בערוץ הילדים בראשית דרכו. דרך חבר משותף הכירה את אברי גלעד, שצירף אותה לצוות המנחים של הערוץ השני, עם תחילת השידורים המסחריים בערוץ.
במקביל עבדה כעיתונאית.
בהמשך, ערכה קנטור והגישה תוכניות מוזיקה בטלוויזיה, ולקחה חלק במגוון תוכניות ששודרו בכבלים ובערוצי הטלוויזיה השונים בתפקידים שונים.
לתקופה מסוימת עזבה קנטור את ישראל ועברה לגור בניו יורק.
קריירת מוזיקה.
קנטור ביימה קליפים רבים לאמנים כמו אביב גפן, רמי פורטיס, מופע הארנבות של ד"ר קספר, המגפה, קרם ברולה ועוד. בשנת 1995 ביימה את הסרט התיעודי "בדרך לשומקום" על תהליך הקלטת האלבום "שומקום" של אביב גפן בלונדון. בסרט השתתף גם המוזיקאי ניק קייב. היא עבדה ועובדת כתקליטנית.
כשהתגוררה בניו יורק הייתה חברה קנטור בהרכב רוק בשם The Betty Plague. משנת 2004 קנטור חברה בהרכב הרוק "The Girls" עם אדם שפלן, גיא שמי, רם אוריון, עידו בלאושטיין וחגי פרשטמן. ההרכב הוציא שני אלבומים. הראשון בשם "Talk to the Pervert" יצא בשנת 2005. האלבום השני "Sick of Seeking" יצא לרשת בשנת 2011. בשנת 2007 הלהקה חיממה את איגי פופ והסטוג'ס בהופעתם המיתולוגית בפארק הירקון. קנטור חברה גם בהרכב "Spinster Sister" עם אחותה אלינור שפועל בתל אביב ובברלין ומתמחה בקאנטרי גותי והוציא אלבום ואיפי. בנוסף ניגנה בעוד הרכבים כמו ממלושן, אלקטרו-חנן ו-fRed.
בשנת 2004 יצא האלבום "The Black &amp; Whites Pop-Ups" של קנטור, הפועלת בשם "דה בלאק אנד וייטס". קנטור: "אמנים רבים, גם אם הם עובדים לבד, נוהגים להוציא את המוזיקה שלהם תחת שם של הרכב. במקרה זה, נתתי גם לסינתסייזר מקום של כבוד, והוא נחשב לחבר ב'בלאק אנד וייטס'". האלבום, שיצא בחברת אן-אם-סי, הוקלט כולו בטייפ ארבעה ערוצים ביתי במשך כמה שנים, וקנטור מנגנת בו בכל הכלים: מקלדות, גיטרה, בס ותופים. רוב האלבום מורכב מקטעים אינסטרומנטליים. שני קליפים בוימו עבורו על ידי עמית איצקר לטראקים Play It Safe ול- I'm In The Kitchen.
בשנת 2020 יצרה את הפסקול לסדרת הטלוויזיה התעודית "ערות" של תמר מור סלע ועדי ארבל שעליו קיבלה מועמדות בתחרות פרסי הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי.
קריירה ברדיו וטלוויזיה.
קנטור השתתפה בתוכניות רבות. בתחילת שנות התשעים הייתה מגישת טלוויזיה, בין היתר הנחתה בערוץ 2 לצד אברי גלעד את התוכנית "מהקליפיה באהבה" ואת התוכנית "יציאת חירום" לצד דן תורן, איילת זורר ואחרים. אחר כך הנחתה את התוכניות "הוגו" ו"לילות יפו" בערוץ הראשון. כתסריטאית הייתה קנטור חלק מצוות התוכניות "רד בנד", "ארץ נהדרת" "דאבל דייט" ועוד.
בתחילת שנות ה-2000 הייתה חלק מצוות תוכנית המוזיקה "הקופסה" בערוץ 3.
ב-2001 ייצרה עם רונן אידלמן את "ביפ שואו עם שרון קנטור", חלק מרצועה בערוץ ביפ שנערכה על ידי מולי שגב בערוץ "ביפ" בכבלים. התוכנית עסקה באקטואליה אלטרנטיבית ובתרבות־נגד בדרכים מקוריות שלא היו מקובלות עד אז.
ב-2003 שיחקה את הדמות ימית הפנמית בסדרת הילדים גור ואוח בערוץ ג'טיקס
ב-2012 הגישה בערוץ הראשון את התוכנית היומית "בסביבה טובה" יחד עם אלון נוימן, תוכנית שהתמקדה בתחומי האקולוגיה ואיכות הסביבה.
החל מ-2015 קנטור היא חלק מצוות המגישים של התוכנית "משפחה גרעינית" בגלי צה"ל.
ב-2019 שיחקה את דמותה של פנינה בסדרה "שלטון הצללים".
החל מ-2022 קנטור מנחה את הפודקאסט "גב הספר" העוסק באחורי הקלעים של העבודה הספרותית, מהשלבים הראשונים של הכתיבה והעריכה, ועד הדפסת הספר ופרסומו. וכן, מחודש מאי 2022, החלה בהגשת התוכנית "שלושה שיודעים" ב"כאן תרבות" ברדיו.
כתיבה.
כשהייתה בת 22 במקביל לשאר עיסוקיה החלה לכתוב בעיתונות, תחילה בעיתון "חדשות". בין השאר כתבה טור בעיתון "זמן תל אביב" בשם "בלי חזייה" על חוויותיה בעיר הגדולה.
בתחילת שנות האלפיים כתבה בוואלה! טורים שעסקו בנושאים כגון מסחור הסביבה, גזילת המרחב הציבורי, שימור ומלאכותיות. הטורים זיכו אותה בשנת 2004 ב"פרס פראט לכתיבה עיתונאית על נושאי סביבה" מטעם מרכז השל.
במהלך הקריירה כתבה קנטור לעיתונים שונים ובפורמטים שונים, ובשנת 2014 הוציאה לאור את ספרה לילדים: "זהירות! פופיק" בהוצאת כנרת. הספר מתאר את מסעה של שוש השובבה במעמקי הפופיק של הענק העצלן צוציק. בקרקעית הפופיק היא מגלה יקום פעלתני בדמות צ'יטה שברחה מהספארי, פיל, אוהל סיירים ועטלף.
בשנת 2019 יצא ספרה הראשון למבוגרים, "זנב" בהוצאת לוקוס. את הסיפור על אלון אמיר, קופירייטר תל אביבי אשר יום אחד מגלה כי צמח זנב באחוריו, כתבה כבר בשנת 2001. הספר זכה בפרס שרת התרבות והספורט לסופרים בראשית דרכם, וגם הוצאת "לוקוס" זכתה בפרס השרה על הוצאת הספר.
בשנת 2020 פורסמו 5 שירים שלה בגיליון השלישי של "הסוס המעופף" מבית הליקון המוקדש לשירים לילדים. אחד מהשירים הללו, "הסנדלר הולך יחף", זכה לעיבוד מוזיקלי על ידי הצמד "חולצות של להקות" של יעל בירנבאום ועמית איצקר. באותה שנה יצא גם ספר ילדים חדש שכתבה בשם "שיבויה ושיקויה עפות למדבר" בהוצאת "דפוס בית".
חיים אישיים.
קנטור מתגוררת בכרכור. חיה בזוגיות עם התסריטאי אילן שפלר ואמא לשתי בנות.
ראג' קפור
גן החיות של אואנו