קרוסט התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של רובי ובגיל 14 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אספניול. בשנת הצטרף לקבוצת המילואים. ב-2 בספטמבר 2002, קרוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–2 לריאל מדריד. עד לסיום העונה, רשם 5 הופעות בקבוצה הבוגרת.
בקיץ חתם בראיו ואיקאנו מהליגה הספרדית השנייה, בה שיחק חצי עונה. בינואר חתם בליידה, עימה העפיל לליגה השנייה בסיום העונה.
בקיץ , קרוסט חתם באלמריה. בעונת היה מהשחקנים הבולטים בקבוצה, כאשר כבש 11 שערי ליגה. בסיום העונה, עלתה אלמריה לליגת העל הספרדית. ב-19 בינואר 2011, כבש בניצחון 2–3 נגד דפורטיבו לה קורונה במסגרת רבע גמר גביע המלך הספרדי. בזכות הניצחון במשחק זה, אלמריה העפילה לחצי גמר הגביע לראשונה בתולדותיה.
ב-3 בספטמבר 2011, קרוסט חתם בויגאן את'לטיק מהפרמייר ליג תמורת 2 מיליון פאונד. ב-10 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–3 למנצ'סטר סיטי. ב-19 בנובמבר, הבקיע את שער השוויון בתיקו 3-3 נגד בלקברן רוברס, שהיה גם שער הבכורה שלו בקבוצה.
ב-22 במאי 2013, שוחרר מוויגאן ואת עונת התחיל כשחקן חופשי. ב-30 בינואר 2014, חתם בבני סכנין מליגת העל, במדיה שיחק ארבעה משחקים. בסיום העונה פרש מכדורגל.
שייח אנטה דיופ
שייח אנטה דיופ (בצרפתית: Cheikh Anta Diop, בוולוף: Seex Anta Jóob; 29 בדצמבר 1923 תיאייטו, חבל דיורבל - 7 בפברואר 1986 דקר) היה איש ציבור והוגה דעות סנגלי, היסטוריון, אנתרופולוג וסוציולוג, בלשן ופיזיקאי, סופר בשפת וולוף, אידאולוג של האפרוצנטריזם. פעל לקידום פרויקט של מדינה פדרלית באפריקה השחורה. מקצועו הבסיסי היה כימיה גרעינית. אוניברסיטת דקר קיבלה במרץ 1987 את שמו. ספריו נכתבו בצרפתית, וחלקם תורגמו לאנגלית.
התזות שלו נשארות כיום שנויות במחלוקת ואינן זוכות בהסכמה רחבה בקהיליה המדעית, במיוחד השקפותיו בנוגע למצרים העתיקה ובנוגע למקור שפת הוולוף.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
אנטה דיופ נולד בשנת 1923 במשפחה אריסטוקרטית מוסלמית ממוצא לבו -וולופית בתיאיטו, במחוז באמבה שבחבל דיורבל אז במושבה הצרפתית סנגל, באפריקה המערבית הצרפתית. התחנך בבית ספר אסלאמי מסורתי. בני משפחתו השתייכו ל"אחווה" מורידית, ענף של האסלאם הסופי, מיסודו של שייח אחמדו במבה
אחרי שסיים בסנגל מבחני בגרות לפי הקוריקולום הצרפתי, ב-1946 בגיל 23 התחיל דיופ לימודי מתמטיקה בסורבון בפריז. אחר כך עבר ללמוד פילוסופיה בפקולטה לאמנויות של האוניברסיטה. ב-1948 סיים את התואר הראשון בפילוסופיה. אחר כך הוא נרשם לפקולטה למדעים ולמד פיזיקה וכימיה גרעינית, בין השאר, אצל פרדריק ז'וליו-קירי. ב-1950 סיים שני תוארי מאסטר. בנוסף למד היסטוריה של אפריקה, אגיפטולוגיה, בלשנות, אנתרופולוגיה וכלכלה. ב-1949 נרשם ללימודי דוקטורט עם עבודה על "העתיד התרבותי של מחשבת אפריקה", תחת הדרכתו של גסטון בשלאר. ב-1951 נרשם עם תזת דוקטורט שנייה " מי היו המצרים הטרום-דינסטיים?" אצל הפרופסור מרסל גריול (Griaule). ב-1954 השלים תזה זו אולם לא מצא חבר שופטים מוכנים לבחון אותה. את הרעיונות שהציג בתזה זו דיופ פרסם מאוחר יותר בספר " "Nations nègres et culture". ("אומות שחורות והתרבות"). אחרי תיקונים והשלמות הציע תזה אחרת תחת הכותרת " תחומי המטריארכיה והפטריארכיה בזמנים העתיקים".
החל משנת 1956 הוא לימד פיזיקה וכימיה בשני בתי ספר תיכון בפריז. בהמשך עבר דיופ ללמד בקולז' דה פראנס. ב-1957 נרשם עם תזת דוקטורט חדשה שנקראה "מחקר השוואתי של השיטות הפוליטיות והחברתיות באירופה ובאפריקה, מהתקופה העתיקה ועד להיווצרות המדינות המודרניות". תזה זאת כבר לא הוקדשה למצרים עתיקה אלא לצורות הארגון של החברות האפריקאיות והאירופיות והתפתחותן . ב-1960 הצליח עם תזה זאת לסיים את הדוקטורט. דיופ תרגם בשנות לימודיו קטעים מתורת היחסות של איינשטיין לשפת אמו, וולוף. .
המשך פעילותו בתחום האתנוגרפי והיסטוריים.
בשנת 1951 סיים דיופ את עבודת התואר שלו באוניברסיטת פריז שבה תמך בהשערה לפיה המצרים הקדומים היו אפריקאים שחורים ותרבותם הייתה ציוויליזציה אפריקאית שחורה. השערתו נדחתה, מה שאילץ אותו לעמות למשך 9 שנים ברציפות כדי לתקן ולשפר אותה. בשנת 1960 סיים את עבודתו זו וזכה לתואר דוקטור.
בשנת 1955 פרסם דיופ את התיאריות שלו תחת הכותרת "Nations nègres et culture" (אומות שחורות ותרבות) השקפותיו בתחום הפכו אותו לאחד ההיסטוריונים הכי שנויים במחלוקת של תקופתו.
בשובו לסנגל התמנה למרצה באוניברסיטת דקר. בשנת 1981 התמנה לפרופסור. החל משנת 1966 הוא הקים מעבדה אפריקאית ראשונה לתיארוך מאובנים ארכאולוגיים בעזרת רדיופחם 7 ,בשיתוף פעולה עם הנציבות הצרפתית לאנרגיה גרעינית בז'יף-סיר-איווט. הוא ערך מבחני מלנין על מומיות מצריות על מנת לוודא את דיווחיהם של מחברים יוונים עתיקים על עורם השחור של המצרים הקדומים.
בשנות ה-1970 השתתף דיופ בוועד המדעי הבינלאומי שערך במסגרת אונסק"ו את "ההיסטוריה הכללית של אפריקה", מיזם שאפתני שהביא לפרסומם של שמונה כרכים. ב-1974 לקח חלק בכנס בינלאומי בקהיר שבו עימת את שיטותיו ונתוני מחקריו עם ממצאיהם של מומחים אחרים. בעקבות כנס זה ערך דיופ פרק על "מוצאם של המצרים הקדומים" ומומחה מצרי, פרופ' גמל מוכתר כתב פרק על "מצרים הפרעונית" .דעותיהם של דיופ ושל הבלשן תאופיל אובנגה לגבי מוצאם ה"שחור" של בני מצרים העתיקה עוררו התנגדותם של חוקרים כמו ז'אן ורקטה ואחרים .
פעילותו הפוליטית.
החל משנת 1947 התגייס שייח אנטה דיופ במאבק לעצמאות הארצות האפריקאיות ובעד הקמת מדינה אפריקאית פדרלית.
בין היתר תמך דיופ במאבק לעצמאות של סנגל. בשנים 1950–1953 הוא כיהן כמזכיר כללי של איגוד הסטודנטים במסגרת התלכדות הדמוקרטית האפריקאית RDA ותקף את רעיון "האיחוד הצרפתי" שלדבריו לא שירת את האינטרסים של הילידים האפריקאים. דיופ השתתף בכנסים של הסופרים והאמנים השחורים וב-1960 פרסם את מצעו הפוליטי: "היסודות הכלכליים והתרבותיים של מדינה פדרלית באפריקה השחורה".
במקביל הקים דיופ ב סנגל שלוש מפלגות זו אחר זו : "גוש ההמונים הסנגליים" (1961), "החזית הלאומית הסנגלית" (1963) ו"ההתלכדות הלאומית הדמוקרטית" (RND) (1976) . השתיים הראשונות הוצאו מחוץ לחוק על ידי הנשיא הראשון לאופולד סדאר סנגור.
ה-RND ייסדה ביטאון בשם "סיגי" (Siggi) שמובן שמו בשפת הוולוף היה "להרים את הראש", מאוחר יותר שונה שמו ל"טקסאו" ("לזקוף את הקומה"). המפלגה קידמה את תנועת האיגודים המקצועיים של האיכרים המקומיים ("סנדיקט החקלאים ומגדלי בעלי החיים" של סנגל ), שלחה סטודנטים להתנדבות בכפרים וקנתה בהדרגה זכתה בפופולריות בדעת הקהל. נאומי דיופ ריתקו את דעת הקהל והיוו אתגר לקו המדיני של הנשיא סנגור. ב-1981 הכיר המשטר רשמית במפלגתו של דיופ. אחרי הבחירות לפרלמנט ולנשיאות בשנת 1983 האשים דיופ את השלטון בזיוף תוצאות הבחירות והחליט שלא לשבת באספה הלאומית.
אנטה דיופ נפטר בדקר תוך שנתו, בפברואר 1986. יחד עם תאופיל אובנגה ואסאנטה קטה מולפה הוא נחשב לאחד מאבות הזרם ה"אפרוצונטרי" בהגות האפריקאית.
מבחר ספריו.
(האומות השחורות והתרבות:מההיסטוריה העתיקה המצרית ועד לסוגיות התרבותיות של אפריקה השחורה בימינו" פריז,
( אפריקה הטרום-קולוניאלית. מחקר השוואתי של השיטות הפוליטיות והחברתיות של אירופה ושל אפריקה) פריז
1974 - The african origin of civilization: myth or reality? (המקור האפריקאי של הציוויליזציה:מיתוס או מציאות?) ניו יורק
"Civilization or barbarism: an authentic antropology" )(ציוויליזציה או ברבריות: אנתרופולוגיה אותנטית) שיקגו
הצלצול (סרט קצר)
הצלצול (תרגום מילולי מאנגלית: Rings) הוא סרט אימה קצר בן 17 דקות, שמתרחש לפני עלילת הסרט השני בסדרה (הצלצול 2) ועוקב אחר ג'ייק, תלמיד תיכון שרואה את הקלטת המקוללת של סמארה מורגן ומנסה למצוא אדם שיראה אותה אחריו לפני שיעברו שבעה ימים.
הסרט יצא כסרט בונוס יחד עם גרסת ה-DVD של הסרט הראשון (הצלצול).
עלילה.
לאחר סיום הסרט הראשון, הקלטת המקוללת של סמארה הופצה וכל אדם שרואה אותה חייב להכין עותק ולהראות לאדם אחר. בעקבות כך קמה לה תת תרבות שלפיה אדם צופה בסרט ומנסה להחזיק מעמד כמה שיותר קרוב ליום השביעי ולאחר מכן מכין עותק ומעביר אותו לאדם אחר, כך הוא מסיר מעצמו את הקללה.
במהלך הימים אנשים יוצרים תיעוד של עצמם מנסים לעבור את שבעת הימים ומפרסמים אותם באתרי אינטרנט המוקדשים לתופעה. אותם אנשים מחולקים לקבוצות ונקראים "צלצולים/טבעות" (Rings באנגלית).
הסרט מתמקד בג'ייק פירס, תלמיד תיכון שחבר בקבוצה של אנשים שאיתגרו את עצמם לצפות בסרט. הקבוצה עצמה גייסה את טים, האדם שאמור לראות את העותק של ג'ייק לאחר שהאחרון יישבר. אדי, אחד מחברי הקבוצה טוען שמעטים הצליחו להחזיק מעמד ממש עד היום השביעי לפני שנשברו, כל אלו שהצליחו מצאו את מותם. הוא מבקש מג'ייק לוודא שהוא מקליט כל מה שהוא רואה ועובר במהלך הימים. ג'ייק בהתחלה נדהם מהניסוי ו-ונסה, אחת מחברות הקבוצה מבקשת מג'ייק להחזיק מעמד עד היום השביעי והאחרון.