דיטריך מאטשיץ רכש את קבוצת יגואר ושינה את שמה לרד בול רייסינג. קולטהרד הצטרף לקבוצה לצידו של כריסטיאן קליין ודחה הצעה לשמש כנהג מבחן בקבוצת פרארי. במרוץ הבכורה בקבוצה סיים במקום הרביעי, ההישג הטוב בעונה, עליו חזר גם בגרנד פרי אירופה. בגרנד פרי ארצות הברית כל הקבוצות שעשו שימוש בצמיגי מישלן החרימו את המרוץ. גם קולטהרד, שבאותה עת עמד בראש איגוד נהגי הגרנד פרי שחתם על החרם, לא זינק אל המרוץ בפעם הראשונה בקריירה. שבועיים לאחר מכן חתם על הארכת חוזה לעונה נוספת בקבוצה.
בגרנד פרי מונקו שך עונת 2006 סיים שלישי וזכה בפודיום הראשון בתולדות הקבוצה. באוגוסט האריך את חוזהו בעונה נוספת, לצידו של מארק ובר, שהצטרף לקבוצה לקראת עונת 2007. את העונה הראשונה לצידו של ובר סיים במקום העשירי, המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במדי רד בול. בעונתו האחרונה השיג נקודות בשני מרוצים בלבד, כולל מקום שלישי בקנדה, הפודיום האחרון בקריירה. לפני גרנד פרי בריטניה הודיע על פרישה מתחרויות בסוף העונה ומעבר לתפקיד נהג מבחן ופיתוח בקבוצה.
מרוץ האלופים.
במהלך השנים השתתף מספר פעמים באירועי מרוץ האלופים. בשנת 2004 השתתף לראשונה ובשנת 2008 הגיע לראשונה לגמר גיע הנהגים, בו הפסיד במרוץ לסבסטיאן לב. בשנת 2010 לא לקח חלק באירוע, אך שב אליו שנה לאחר מכן. בשנת 2013 היה אמור הלתחרות בגביע האומות לצידה של סוזי וולף, האישה הראשונה שמשתתפת במרוץ. האירוע, שאמור היה להתקיים בבנגקוק, בוטל שבועיים לפני התאריך בשל מתיחות פוליטית במדינה. השניים התחרו בשנה לאחר מכן והגיעו לגמר, בו הפסידו לטום קריסטנסן ופטר סולברג. באותו אירוע קולטהרד זכה בגביע הנהגים לאחר שניצח בגמר את פסקל ורליין.
לאחר הפרישה.
ימים ספורים לאחר הפרישה בסיום עונת 2008 הצטרף לצוות הפרשנים של ערוץ ה-BBC. במקביל כתב באופן קבוע פרשנויות ל-BBC ספורט ולדיילי טלגרף. בשנת 2016 ה-BBC הפסיק לשדר את מרוצי הפורמולה 1 וקולטהרד עבר לשדר את המרוצים בערוץ 4 הבריטי. במקביל הוצע לו להיות אחד המנחים בתוכנית טופ גיר ב-BBC, אך הוא דחה את ההצעה והעדיף להתמקד בשידור המרוצים.
באפריל 2010 הודיע קולטהרד על כוונתו לקחת חלק באליפות גרמניה למכוניות תיור (DTM) עם קבוצת מוקה מוטורספורט. בשתי העונות הראשונות בקבוצה צבר נקודה אחת בכל עונה. בעונתו השלישית צבר 14 נקודות ובסיומה פרש מפעילות מרוצים ספורטיבית.
חיים אישיים.
קולטהרד מחזיק בבתים במונקו, לונדון, בלגיה ושווייץ. בבעלותו מספר מלונות יוקרה בבריטניה ובעבר היה הבעלים של מלון קולומבוס במונקו.
קולטהרד ניהל מערכת יחסים עם הדוגמנית האמריקאית היידי וישלינסקי, אך השניים נפרדו במהלך שנת 2001. לאחר מכן היה במערכת יחסים בת 4 שנים עם הדוגמנית הברזילאית סימון עבדלנור. בשנת 2006 התארס עם קארן מינייר, פרשנית מרוצים בערוץ TF1. בשנת 2008 נולד ילדם הראשון.
בשנת 2010 הוענק לו אות חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE) על תרומתו לספורט המוטורי.
הדיוויזיה ה-12 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-12 של הצבא הבריטי (המזרחית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
באוגוסט 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובאביב 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה ללחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב לוס, הקרב על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל, קרב קמברה, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.
מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-44 הוקמה הדיוויזיה ה-12 (המזרחית). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסה הדיוויזיה ונשלחה לצרפת כחלק מחיל המשלוח הבריטי, אולם מאחר שעוד לא סיימה את אימוניה היא הייתה אמורה לשמש כדיוויזיית עבודה ולא כדיוויזיה לוחמת. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה בפיקוד רודריק לורן פטרי, ואף השתתפה בקרב אראס, אולם לבסוף פונתה יחד עם שאר חיל המשלוח במהלך מבצע דינמו. לאחר חזרתה לבריטניה פורקה הדיוויזיה עקב ריבוי האבדות שלה, ויחידותיה שימשו לחיזוק יחידות אחרות.
יוסף מרטון
רבי שמשון משאנץ
חולית (דיונה)
אוגוסט ניאנדר
יוהאן אוגוסט וילהלם ניאנדר (בגרמנית: Johann August Wilhelm Neander; 17 בינואר 1789 – 14 ביולי 1850) היה תאולוג גרמני והיסטוריון כנסייה.
ביוגרפיה.
ניאנדר נולד בגטינגן כדייוויד מנדל. אומרים כי אביו, עמנואל מנדל, היה רוכל יהודי, אך אוגוסט אימץ את השם "ניאנדר" עם טבילתו כפרוטסטנטי. כשהיה עדיין צעיר מאוד, עבר עם אמו להמבורג. הוא הוטבל ב-25 בפברואר 1806 והחל ללמוד תאולוגיה באוניברסיטת האלה-ויטנברג בגיל 17. פרידריך שליירמאכר היה אחד ממוריו. ניאנדר מצא בו את ההשראה הדרושה לו, בעוד שליירמאכר מצא תלמיד כרוחו; אחד שיפיץ את השקפותיו בצורה נוצרית יעילה יותר. עד סוף אותה שנה, אירועי הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית אילצו את ניאנדר לעבור לגטינגן. שם המשיך את לימודיו, התמחה באפלטון ובפלוטרכוס, והתקדם במיוחד בתאולוגיה תחת גוטליב פלאנק הנערץ. יכולותיו שהתגלו על ידי שליירמכר אושרו גם על ידי פלאנק, וניאנדר הבין כי תחום מחקרו הראשי תהיה ההיסטוריה הנוצרית.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, חזר ניאנדר להמבורג ועבר את בחינתו בכמורה . אולם לאחר כשנה וחצי הוא החליט על קריירה אקדמית, שהחלה בהיידלברג, שם התפנו שתי משרות בפקולטה התאולוגית של האוניברסיטה. הוא נסע לשם כמורה לתאולוגיה בשנת 1811 ובשנת 1812 קיבל פרופסורה. באותה שנה (1812) הוא פרסם את המונוגרפיה שלו "Über den Kaiser Julianus und sein Zeitalter" ("על יוליאנוס הכופר ותקופתו"). חיבור זה על תובנותיו הרעננות על תולדות הכנסייה, משך תשומת לב למחברה, ועוד לפני תום שנתו הראשונה בהיידלברג, הוא נקרא לברלין, שם מונה לפרופסור לתאולוגיה.
בשנה שלאחר מינויו פרסם מונוגרפיה שנייה "Der Heilige Bernhard und sein Zeitalter" ("סנט ברנהרד ותקופתו") (ברלין, 1813) ואז בשנת 1818 את עבודתו על גנוסטיקה ("Genetische Entwickelung der vornehmsten gnostischen Systeme"). מונולוגיה מורחבת יותר מהקודמות לה. לאחר שתי מווגרפיות נוספות החל את עבודתו הגדולה על ההיסטוריה של הנצרות. הכרך הראשון של Allgemeine Geschichte der christlichen Religion und Kirche כלל את ההיסטוריה של שלוש המאות הראשונות והופיע בשנת 1825. הכרכים הבאים הוצאו במרווחי זמן קבועים עד הכרך החמישי שהגיע עד תקופת האפיפיור בוניפקיוס השמיני. כרך נוסף הוצא לאחר מותו של ניאנדר על ידי שניידר בשנת 1852 והגיע עד לתקופת מועצת בזל .
מלבד יצירה זו, הוא פרסם בשנת 1832 את "Geschichte der Pflanzung und Leitung der christlichen Kirche durch die Apostel", ובשנת 1837 את "Das Leben Jesu Christi, in seinem geschichilichen Zusammenhang und seiner geschichtlichen Entwickelung" ("חיי ישוע המשיח, בהקשרו ההיסטורי והתפתחותו ההיסטורית"). בנוסף לכל אלה הוא פרסם "Denkwürdigkeiten aus der Geschichte des Christentums" ("מזכרות מתולדות הנצרות") ;מאמרים על פלוטינוס, תומאס אקווינס, בלז פסקל, תומאס ארנולד וקטעים מזדמנים אחרים, בעיקר בעלי אופי מעשי, אקסגטי והיסטורי. כמה מספריו פורסמו במספר מהדורות ותורגמו לאנגלית.
הוא נפטר בברלין ב-14 ביולי 1850, תשוש וכמעט עיוור ממחקר בלתי פוסק. קברו נשמר בבית העלמין הפרוטסטנטי Friedhof I der Jerusalems-und Neue Kirchengemeinde (בית הקברות מספר I של קהילות הכנסייה והכנסייה החדשה) בקרויצברג. לאחר מותו הופיעו מספר כרכים, הכוללים את הרצאותיו השונות.
היסטוריה של הכנסייה.
ההיסטוריה הכללית שלו של הדת והכנסייה הנוצרית ("Allgemeine Geschichte der christlichen Religion und Kirche") נותרה האנדרטה לגאוניותו. המטרה העיקרית של ניאנדר הייתה להבין מה היה מקומו של האינדיבידואל בהיסטוריה. בדמויות העיקריות של ההיסטוריה הכנסייתית הוא ניסה למצוא את התכונות הייצוגיות של כל גיל, וגם את סוגי התכונות המהותיות של הטבע האנושי בכללותו. העיקרון המנחה אותו בהתמודדות עם ההיסטוריה וגם עם מצבה הנוכחי של הכנסייה היה ש (אוטו פליידרר ).
אמר יוקאן
אמר יוקאן (בסלובנית: Amer Jukan; נולד ב-28 בנובמבר 1978) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת הקשר בדלאך/דראו.
קריירה.
יוקאן נולד בגראצ'ניצה שבבוסניה והרצגובינה, אז חלק מיוגוסלביה. יוקאן, התחיל את הקריירה שלו במרסוניה המקומית. לאחר פרוץ מלחמת יוגוסלביה, ברחה משפחתו לסלובניה והצטרף לקופר. בקיץ חתם במורה, בה שיחק 19 משחקי ליגה. בקיץ חזר לברטסטבו גרצ'אניצה, קבוצת נעוריו. בקיץ , יוקאן חתם במרסוניה.
בקיץ , יוקאן חתם בהפועל פתח תקווה מליגת העל. ב-22 באוגוסט 2004, יוקאן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד הפועל תל אביב, בו בישל את שער הניצחון של קבוצתו. בעונתו היחידה בפתח תקווה, רשם 32 הופעות בליגה וכבש שער אחד ואף זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו.
בקיץ , שוחרר מפתח תקווה וחתם באנוסיס נאון פראלימני מליגת העל הקפריסאית. בינואר , יוקאן חזר לקרואטיה וחתם בציבאליה.
בקיץ , חזר לקדנציה שנייה בקופר, בה רשם את עונת השיא בקריירה שלו, בה כבש 8 שערים ב-27 משחקים. בסיום העונה, יוקאן חתם באינטרבלוק ליובליאנה, עמה זכה בגביע הסלובני בסיום העונה. בינואר חזר לקדנציה שלישית בקופר.
בהמשך הקריירה שיחק בפרימוריה, קרקה, איזולה, בויה, אומאג, אוברדראובורג, דלאך/דראו ודלאך/גאיל.
לזכותו של יוקאן, שתי הופעות בנבחרת סלובניה.
I'm Happy Just to Dance With You