המילים: "והשאר יסופר בתולדות ישראל” ניתנות להתפרש בכמה אופנים. מבחינה פואטית הן מבדלות בין התרחשות המפגש ועלילתו המפורטים בשיר (שהחלו לאחר המילים "והארץ תשקוט"), מפגש פואטי ומטפורי שהוא מעבר למהלך הזמן, ומחזירות את המאזינים לדובר אל ה"תולדות” - ההיסטוריה, הזמן והמשך מהלך החיים. באמצעות המפגש המתואר הציב אלתרמן את מלחמת העצמאות והקמת המדינה כאירוע מכונן "בעל משמעות אדירה בתולדות העם היהודי"; כמו גם תובנות רבות על מצב החברה היישובית ועם ישראל בכללו באותה תקופה. על פי דן לאור, השיר מעגן את מאורעות תש"ח ומלחמת העצמאות בתוך: "רצף של היסטוריה יהודית שהייתה והיסטוריה יהודית שעוד תבוא". דן מירון קבע כי השיר עומד "במרכזה של המודעות הישראלית העצמית", וכי הנער והנערה המוסרים לאומה את "נס העצמאות" הם במוקד התפיסה העצמית הישראלית. על פי חוקר האמנות גדעון עפרת: "השיר הפך למרכיב חובה בטקסי יום העצמאות ולנכס-צאן-ברזל של תודעת ה"קוממיות" המאחדת גאווה ואֵבל".
בניין קונדה נאסט
בניין קונדה נאסט (באנגלית: Condé Nast Building), או, בשמו הרשמי כיכר טיימס מס' 4 (Four Times Square) הוא גורד שחקים הממוקם בכיכר טיימס שבאי מנהטן, בעיר ניו יורק.
המבנה מצוי במפגש הרחובות ברודוויי, רחוב 42 ורחוב 43, ובנייתו הסתיימה בשנת 1999. גובה המבנה 247 מטרים ובו 48 קומות. המבנה הוא המבנה ה-10 בגובהו בעיר ניו יורק, וה-38 בגובהו בארצות הברית.
המבנה מצוי בבעלות ארגון דורסט ובבניין נמצאים משרדי תאגיד העיתונאות קונדה נאסט ומשרד עורכי-הדין העשיר בארצות הברית, סקאדן, ארפס, סלייט, מאר ופלום. המבנה תוכנן על ידי האדריכלים פוקס ופוול. שטחי המשרדים בבניין עולים על 150,000 מ"ר.
אתר נאסדאק ממוקם בצידו הצפון מזרחי של הבניין מציג את נתוני המסחר בבורסה של ניו יורק, וכן מידע כלכלי נוסף.
בשנת 2002 הוצבו בראש המגדל, נוסף על אנטנות הרדיו, גם אנטנות טלוויזיה (על מנת להחליף אנטנות שבעבר היו ממוקמות על מרכז הסחר העולמי). בשל שינוי זה מגיע גובהו של הבניין ל-348 מטרים, והוא המבנה השני בגובהו בעיר ניו יורק - אחרי בניין אמפייר סטייט.
הבניין מהווה דוגמה לארכיטקטורה ירוקה - במבנה יש מערכות בידוד מתוחכמות וכן צילונים המאפשרים לבניין לפעול במרבית ימי השנה בלי קירור או חימום. כמו כן מרבית רהיטי הבניין עשויים מחומרים ממוחזרים ומחומרים בלתי רעילים. מערכת האוורור בבניין מחדירה לחדריו 50% יותר אוויר נקי מהנדרש בתקנים, וכן מערכות איסוף האשפה של הבניין כוללות פירי אשפה המיועדים למחזור אשפה. המבנה היה הפרויקט הראשון בארצות הברית בסדר גודל כזה הבנוי בארכיטקטורה ירוקה, ומתכנניו זכו בפרס מאת ארגון האדריכלים האמריקאי ומארגון האדריכלים של מדינת ניו יורק בשל כך.
הסכם שמיים פתוחים
הסכם שמים פתוחים הוא הסכם בין שתי מדינות (או יותר) בתחום התעופה האזרחית המשחרר את השוק ממכסות ומחסמי סחר. באוקטובר 1992 נחתם הסכם השמיים הפתוחים הראשון מסוגו בעולם בין ארצות הברית להולנד. בעקבות הסכם זה נחתמו הסכמים דומים עם מרבית מדינות אירופה.
הסכם השמים הפתוחים בין ישראל והאיחוד האירופי.
הסכם "שמיים פתוחים" בין ישראל והאיחוד האירופי, ניזום בשנת 2006 לאחר פנייה של האיחוד האירופי לישראל כדי לקדם הסכם תעופה גלובאלי אחיד מול מדינות האיחוד האירופי, שיחליף שורה של הסכמי תעופה בילטראליים נפרדים בין ישראל ומדינות האיחוד, תוך התאמה לחקיקה האירופית החדשה בענייני תעופה. בהסכמי תעופה בילטראליים מסכמים על שני נושאים עיקריים: מוביל נקוב – כמה חברות תורשינה לטוס מארץ א' לארץ ב', ותדירויות – כמה פעמים בשבוע חברת תעופה תוכל לטוס, הסכם "שמיים פתוחים" מבטל את ההגבלות הללו. ב-12 בספטמבר 2006, החליטה ממשלת ישראל לפעול לקידום ההסכם ולהקים צוות היגוי בין-משרדי לליווי המשא-ומתן עם האיחוד האירופי, שיפעל לגיבוש הסכם התעופה חדש תוך שנה. מייד החל מסע לחצים מצד חברות התעופה הישראליות, בעיקר מצד אל על, לא לחתום על ההסכם בטענה שתהיה תחרות לא הוגנת מצד החברות האירופיות, שהחברות יקרסו ואלפי עובדים יפוטרו.
ב-30 ביולי 2012, ישראל והאיחוד האירופי חתמו בראשי תיבות על הסכם, לאחר משא ומתן שנמשך שלוש שנים. בעקבות לחצי חברות התעופה הישראליות הוסכם על יישום מדורג,
לפי ההסכם תתווספנה מדי שנה 7 טיסות שבועיות מישראל לכל יעד באירופה, מלבד לשדות תעופה מרכזיים בעלי היקף תנועה רב, לגביהם התוספת השנתית תהיה כ-3 טיסות שבועיות מדי שנה. רק לאחר 5 שנים תוכלנה חברות אירופאיות לטוס לישראל מכל שדה תעופה באירופה (וחברות ישראליות בתוך אירופה). אך בדצמבר 2012, החליט ראש הממשלה בנימין נתניהו, לא לחתום על ההסכם, לאחר מסע לחצים כבד של חברות התעופה וועדי העובדים, לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה (שנערכו ב-22 בינואר 2013).
רק ב-21 באפריל 2013 אישרה ממשלת ישראל את הסכם שמיים פתוחים, ברוב של 16 תומכים לעומת שלושה מתנגדים בלבד. בתגובה להסכם שבתו חברות הטיסה הישראליות במשך כיומיים. השביתה הסתיימה לאחר שהוסכם כי הממשלה תממן 97.5% מעלויות האבטחה של חברות התעופה (ולא 80% כפי שהתכוונה הממשלה מלכתחילה) בעלות של 500 מיליון שקל בשנה (מערך האבטחה מופעל על ידי אל על עבור כל חברות התעופה הישראליות).
ההסכם הביא לכניסה של חברות לואו קוסט רבות לשוק הישראלי דוגמת ויז אייר, ריינאייר, ג'רמנווינגס, וולינג איירליינס ובלו אייר (בנוסף לחברת איזי ג'ט שנכנסה לשוק הישראלי כבר בשנת 2009 על בסיס הסכמי תעופה בילטראליים), להוזלה משמעותית של מחירי הטיסות ליעדים באירופה ולהגדלה של מספר הנוסעים ומספר היעדים.
ב-18 ביוני 2020 אושר ההסכם בפרלמנט האירופי. זהו אישור קבוע וסופי שימנע פרישה עתידית של חברות האיחוד מההסכם באופן עצמאי.
להקה
קריאה קרה
קריאה קרה (מאנגלית: Cold Reading) היא טכניקה המשמשת מניפולטורים מקצועיים כדי לגרום לאדם הניצב מולם להתנהג בדרך מסוימת או לחשוב שהקורא הקר (המניפולטור) מחזיק ביכולת מיוחדת ומסתורית, המאפשרת לו לדעת דברים על אודות האדם שמולו.
הקריאה הקרה חורגת מכלל הכלים הרגילים והמוכרים של מניפולציה, כמו השׁאה (סוגסטיה) וחנופה. בקריאה קרה מסתמכים מניפולטורים כמו אנשי מכירות, פרסומאים, מרפאים-באמונה, נוכלים וחלק מהמרפאים בתרפיה על נטייתם של בני־אדם מסוימים לנסות למצוא במצבים מסוימים, משמעות רבה יותר משיש בהם בפועל.
המניפולטור יודע כי גם אם הדברים שיאמר יהיו נטולי הגיון או משמעות, קרבנו ייטה לנסות לחפש בהם משמעות. הוא יודע גם כי אנשים נוטים להיות מרוכזים בעצמם ונוטים להחזיק בהשקפות לא מציאותיות ביחס לעצמם, ולכן ייטו לקבל כנכונים גם תיאורים המשקפים לא את מה שהם יודעים או חושבים על עצמם, אלא את מה שהיו רוצים שיהיה נכון לגבי עצמם. המניפולטור יודע עוד כי על כל כמה הכרזות אותן ידחה הקרבן כבלתי מדויקות, תהיה אחת שתזכה לאישורו וכי מנגנון החשיבה הסלקטיבית יגרום לכך שהקרבן יזכור רק את ה"פגיעות" וישכח את ה"פספוסים".
אלכסנדר בלייב
אלכסנדר רומנוביץ' בלייב (ברוסית: Алекса́ндр Рома́нович Беля́ев; 4 במרץ 1884 - 6 בינואר 1942) היה סופר מדע בדיוני סובייטי.
קורות חיים.
בלייב נולד בעיר סמולנסק, במשפחתו של כומר. בשנת 1895 החל ללמוד באקדמיה דתית. עם סיומה לא החל בקריירה דתית, והעדיף ללמוד משפטים ובו-זמנית לקח קורסים בקונסרבטוריון למוזיקה, עבד בתיאטרון וכתב מאמרים. הפרקטיקה המשפטית איפשרה לו לצאת לסיורים לאירופה ולאחר שנת 1914 הוא עזב אותה בכלל והתמסר לספרות ותיאטרון. בסביבות שנת 1920 הוא חלה קשה והבריא רק לאחר מספר שנים. עם הבראתו הוא היה יועץ משפטי במשרד החינוך, לאחר מכן ספרן, מחנך בפנימייה של ילדים ואפילו מפקח במשטרה. עיסוקיו המגוונים העשירו את ידיעותיו, ידיעות ששימשו אותו בכתיבת ספריו.
בסוף שנות ה-20 הוא עבר למוסקבה וכתב לשני עיתונים במקביל לכתיבת ספרים. בשנת 1929 עבר ללנינגרד ומשם, בשנת 1931, לעיר הקרובה פושקין. במהלך שנת 1941 נכבשה העיירה על ידי הנאצים, ובחורף 1942 הוא נפטר מרעב.
עבודתו הספרותית.
בין השנים 1925–1930 הוא פרסם יותר מארבעים יצירות מדע בדיוני, בהן רומנים, נובלות וסיפורים. הוא חיבר גם תסכיתים לרדיו, תסריט, דרמה וסיפורי הרפתקאות.
קיטוב
בפיזיקה, קִיטוּב הוא תכונה המאפיינת גל רוחבי במרחב תלת-ממדי. גל הוא הפרעה מחזורית המתפשטת במרחב, כך שערכיה נשמרים בנקודות שנעות בכיוון כלשהו במהירות קבועה. אם הגל הוא של וקטור, כלומר של גודל בעל כיוון, כיוון זה (הנקרא קיטוב הגל) נדרש על מנת לתאר את הגל בנוסף לכיוון התפשטות הגל.
למשל, גל במיתר הוא תנודה של המיתר המתקדמת לאורך המיתר, ואילו קיטוב הגל הוא הכיוון שבו מתנודד המיתר. כיוון זה בדרך כלל מאונך לכיוון ההתקדמות של הגל. באופטיקה, הקיטוב של גל אלקטרומגנטי (ובמיוחד של אור) הוא כיוון וקטור השדה החשמלי. לעין האנושית רגישות נמוכה ביותר לתכונה זו, ולכן היא אינה אינטואיטיבית, והתגלתה רק במאה ה-17.
תיאור התופעה.