בשנת 2015 הודיעה רשת ABC כי העונה החמישית של הסדרה עד עצם היום הזה תעסוק בחלקה בעלילות קמלוט והמלך ארתור.
תומס מאלורי
מיכאיל פרדקוב
מיכאיל יפימוביץ' פרדקוב (ברוסית: Михаил Ефимович Фрадков; נולד ב-1 בספטמבר 1950) הוא איש ממשל רוסי ממוצא יהודי, שכיהן כראש ממשלת רוסיה בשנים 2004–2007. משנת 2007 ועד 2016 כיהן כראש סוכנות הביון הרוסית, הסו"ר.
ביוגרפיה.
פרדקוב נולד בשנת 1950 בכפר קורומוץ' (Курумоч) במחוז סמרה, לאב יהודי ולאם רוסייה. בילדותו עברה משפחתו למוסקבה.
ב-1972 סיים לימודים לתואר מהנדס במכון להנדסת מכונות של מוסקבה. מ־1973 עבד במחלקה הכלכלית בשגרירות ברית המועצות בהודו. בהתאם למצב שאז שרר בברית המועצות תפקיד מסוג זה היה ניתן לקבל רק תוך ניצול קשרים חזקים בממשל או תוך תמיכת הק.ג.ב. בהתחשב שפרדקוב יהודי והוריו נטולי קשרים, קרוב לוודאי בתחילת שנות ה-70 החל לשרת בק.ג.ב ומינוי זה היה קשור לפעילותו בארגון.
מ־1975 עבד בחברה הממשלתית לייצוא של תעשייה כבדה (Тяжпромэкспорт). ארגון זה היה מטפל במכירות נשק סובייטי למדינות שונות. עבודתו בחברה ככל הנראה גם הייתה קשורה עם חברותו בארגון ביון. בשנות ה-80 עבד במוסדות ממלכתיים שונים שעוסקים בקשרי־חוץ כלכליים.
ב־1991 התמנה ליועץ בכיר של נציגויות רוסיה בארגונים הבינלאומיים השונים של האומות המאוחדות. מ־1992 - סגן השר לקשרי־חוץ כלכליים של רוסיה; בשנת 1997 קיבל את תפקיד השר. פרש מהתפקיד בשנת 1998 עם פרישתה של ממשלת ויקטור צ'רנומירדין והתמנה למנכ"ל חברת הביטוח אינגוסטראך (Ингосстрах).
במאי 1999 חזר לפוליטיקה בתפקיד שר המסחר, אך פרש מהתפקיד עם פירוק ממשלת סרגיי סטפשין וקיבל את תפקיד האחראי על הביטחון הכלכלי של רוסיה במועצת הביטחון של רוסיה. ב־2001 קיבל את תפקיד מנהל משטרת המס של רוסיה. מ־2003 שימש כנציג מטעם רוסיה באיחוד האירופי. במרץ 2004 מונה לראש הממשלה לאחר שוולדימיר פוטין פיטר את ממשלתו של מיכאיל קסיאנוב.
פרדקוב מיעט להביע דעות מדיניות, ונתפס כראש ממשלה ניהולי המבצע את מדיניות הנשיא.
ב-12 בספטמבר 2007 הוא התפטר מתפקיד ראש הממשלה, ובמקומו מינה פוטין את ויקטור זובקוב. באוקטובר אותה שנה הוא מונה למנהל שירות ביון החוץ, סוכנות הביון של רוסיה.
ב-22 בספטמבר 2016 פוטין החליט כי ב-5 באוקטובר יוחלף על ידי סרגיי נארישקין בעוד הוא עצמו מונה למנהל המכון הרוסי למחקרים אסטרגיים (RISI).
אנאבפטיזם
גלוטומט
הטרוסטיליות
פטריק ברנוול ברונטה
פטריק ברנוול ברונטה (באנגלית: Patrick Branwell Brontë; 26 ביוני 1817 – 24 בספטמבר 1848) היה צייר ומשורר, הבן היחיד למשפחת ברונטה ואחיהן של הסופרות שרלוט ברונטה, אמילי ברונטה ואן ברונטה.
נעורים.
ברנוול ברונטה היה הרביעי מבין ששת ילדיהם של הכומר פטריק ברונטה ואשתו, מריה, ובנם היחיד. ברנוול נולד בתורנטון (Thornton), ועבר עם משפחתו להאוורת' (Haworth, כפר צפון-מערבית לברדפורד) כשמונה אביו למשרת כהונה באזור ב-1821.
מבין ארבעת האחים שהגיעו לבגרות, נראה שלפחות בשנות נעוריו נחשב ברנוול בעיני הוריו למוכשר ביותר. עת נשלחו ארבע מתוך חמש אחיותיו לפנימיית קוואן ברידג' (שתי האחיות הבוגרות, מריה ואליזבת', מתו במהלך לימודיהן שם) נשאר ברנוול בבית וחונך בידי אביו. החינוך הקלאסי שהוקנה לו אמור היה לאפשר לו ללמוד, בהמשך חייו, באוקספורד או בקיימברידג'.
ככותב שיתף ברונטה פעולה עם אחיותיו לאורך ילדותם ונעוריהם, ויחד בדו סיפורים רבים. רשימותיו ששרדו מלמדות ששיתוף הפעולה הקרוב ביותר היה בינו לבין אחותו שרלוט, שכתבו יחדיו אודות ארץ שכונתה 'אנגריה'.
בגרות.
בצעירותו למד ברנוול ברונטה ציור דיוקנאות בהאוורת', והשתכר כצייר בברדפורד בין השנים 1838 ו-1839. הדיוקן המפורסם ביותר שצייר הוא זה של שלוש אחיותיו. (בדיוקן הופיע תחילה גם הוא עצמו, אך מאוחר מחק ברנוול את דמותו).
בשנת 1840 שימש מורה פרטי לבני משפחה שהתגוררה בברוטון-אין-פארנס. הוא פוטר כעבור חצי שנה בלבד, אך בתקופת שהותו שם הספיק לתרגם חיבורים מאת הורטיוס. לאחר מכן הועסק בתחנת הרכבת "לודנדן פוט", אך הועזב כעבור שנה בעקבות סכסוכים כספיים. במרוצת השנים פיתח ברונטה שאיפות ספרותיות ופרסם שירה בעיתונות יורקשייר תחת שמות עט שונים.
בשנת 1843 שימש ברונטה מורה הפרטי במשפחת רובינסון מת'ורפ גרין. במהלך תקופה זו כתב ברונטה לכמה מחבריו אודות אהבתו ללידיה רובינסון, אם המשפחה. הוא פוטר בשנת 1845 מסיבות לא ברורות, אך נראה ששתיקתה של משפחת רובינסון בנוגע לסיבת פיטוריו והעובדה שלידיה רובינסון העבירה לו סכומי כסף דרך המשרתים, מצביעים על כך שבין ברונטה ורובינסון התפתח רומן, שהתגלה בשלב כלשהו על ידי בעלה.
ברונטה שב הביתה למשפחתו באחוזת האוורת'. הוא היה אומלל לאחר הפרידה מרובינסון, אולם היא סירבה לחדש עמו את הקשר וברונטה פנה לטיפה המרה. הוא היה לאלכוהוליסט, וככל הנראה התמכר גם ללאודאנום (תמצית אופיום). התנהגותו הפכה בלתי צפויה ואף מסוכנת. מכתביה של שרלוט מתקופה זו מלמדים שאחיה הכעיס אותה, אך אביו נהג כלפיו בסלחנות. אף כי בתקופה זו החלו כתבי האחיות ברונטה לראות אור, ייתכן שברנוול כלל לא ידע על כך.
התמכרויותיו של ברנוול הקשו על הרופאים לזהות את השחפת בה חלה בשלביה הראשונים. משפחתו לא הייתה מודעת לחומרת מצבו עד שהתמוטט מחוץ לאחוזה, ורופא מקומי איבחן אותו כחולה סופני. לאחר זמן קצר קרס ומת בשעה שנשען על סבכת האח, על מנת להוכיח שביכולתו לעשות כן. בדצמבר אותה שנה מתה אמילי ברונטה משחפת, ואחותה אן הלכה בעקבותיה בחודש מאי.
נזקי העישון
משה ואלין
אמה קרקבי
אמה קרולין קרקבי (באנגלית: Emma Carolyn Kirkby; נולדה ב-26 בפברואר 1949 בקמברלי, סארי) היא זמרת סופרן בריטית, ואחת הדמויות המרכזיות בתנועה לביצוע אותנטי.
קריירה.
בראשית דרכה לא טיפחה קרקבי ציפיות להיות לזמרת מקצועית. כסטודנטית ללימודים קלאסיים באוניברסיטת אוקספורד ומורה, שרה להנאתה במקהלות ובקבוצות קטנות ובעיקר נהנתה משירת רפרטואר רנסאנס ובארוק. קולה לא היה גדול במיוחד ועל כן, הפוטנציאל שלה לשירה סולנית לא היה ברור מאליו, אך קלותו וצלילותו עשו אותו מתאים ביותר למוזיקה שהעדיפה לשיר. כישרון הביטוי הטבעי שלה, הקולורטורה הגמישה והרגישות למילים מקנים לה הערכה מרובה מצד פרשני תקופות אלה. סגולותיה כזמרת מוזיקה עתיקה ובארוקית מציבות אותה כמודל למתמחים בתחום זה.
קרקבי הייתה בין מייסדיה של מקהלה טאוורנר ובשנת 1973 החלה בקשר ממושך עם "קונסורט המוזיקה". היא השתתפה בהקלטות המוקדמות של דקה פלורילגיום, הן עם קונסורט המוזיקה והן עם האקדמיה למוזיקה עתיקה. בנטייתה למוזיקה עתיקה הייתה יוצאת דופן בקרב רוב זמרות הסופרן יוצאות המכללות, שלא שאפו להתאים את קולן לכלים אותנטיים דווקא. היה עליה למצוא גישה ייחודית משלה, ובכך מצאה עזר רב במורתה, ג'סיקה קש ובמנצחים, הזמרים והנגנים, שעמם עבדה במשך השנים. היא עומדת בקשרים עם הרכבים קאמריים ותזמורות בתחום הביצוע האותנטי, בעיקר "לונדון בארוק", תזמורת הבארוק מפרייבורג, "ל'אורפיאו" מלינץ ותזמורת עידן הנאורות. לאחרונה יצרה קשרים גם עם קבוצות צעירות יותר כמו האנסמבל הפאלאדי ואנסמבל פלורילגיום. היא משמשת גם פטרונית למקהלת הבנות של קתדרלת בריסטול.
הופעתה הראשונה של אמה קרקבי על במת האופרה כזמרת אופרה מקצועית הייתה בשנת 1983, בהפקה של "קופיד ומוות" של מתיו לוק וכריסטופר גיבונס. קרקבי שרה לעיתים קרובות בהדרכת אנדרו פארוט, אנתוני רולי וכריסטופר הוגווד. הרפרטואר שלה מקיף יצירות רבות ומגוונות, החל בשירים איטלקים מן המאה ה-14 ועד אריות של היידן ומוצרט. היא משתתפת קבועה ב"קונסורט המוזיקה" של רולי. בשנת 2001 השתתפה בביצוע ה"גלוריה", יצירה שנמצאה מחדש וזוהתה כפרי עטו של הנדל.
בין הקלטותיה הרבות דידו ואניאס של הנרי פרסל (גם בתפקיד דידו בהקלטה משנת 1981 וגם בתפקיד בלינדה בהקלטה משנת 1994), "ונוס ואדוניס", "אורלנדו", אורפאו של מונטוורדי, "קליאופידה" של יוהאן אדולף האסה, תקליטורים של קנטטות ואריות של הנדל ומגוון קנטטות ומדריגלים איטלקיים, שירים אנגליים ויצירות מקהלתיות מתקופת הבארוק ומן התקופה הקלאסית.
אמה קירקבי
תומאס מאלורי
וירג'ין אטלנטיק
וירג'ין אטלנטיק (באנגלית: Virgin atlantic) היא חברת תעופה בריטית, השייכת לחברת הענק וירג'ין של ריצ'רד ברנסון. בסיסה הראשי נמצא בנמלי התעופה של לונדון.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בשנת 1982 על ידי רנדולף פילדס, במטרה לקיים קו טיסה בין לונדון לאיי פוקלנד, זמן קצר לאחר סיום המלחמה באיים.
בשל מסלול הנחיתה הקצר באיים ובעיות אחרות נגנז רעיון זה במהרה והוחלט לנסות לבצע טיסות בין נמל התעופה הית'רו בלונדון לנמל התעופה לנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק. לחברה לא אושר לבצע טיסות אלו והפתרון שהוצע היה הפעלת טיסות בין שדה התעופה גטוויק בלונדון לניוארק.
מיד לאחר מכן פגש פילדס את ריצ'רד ברנסון במסיבה במרכז לונדון שבה סוכם כי ברנסון ייקח לידיו את רוב מניות החברה ופילדס ימשיך להחזיק ברבע ממנה ויהיה מנהלה הראשון. כמו כן שונה שם החברה לווירג'ין אטלנטיק.
ב-22 ביוני 1984 ביצעה החברה את טיסתה הראשונה בין גטוויק לניוארק במטוס בואינג 747-200 חכור מחברת אארולינאס ארחנטינס.
בשנת 1986 הוסיפה החברה מטוס בואינג 747 נוסף והחלה לטוס גם בקו גטוויק - מיאמי. בשנים הבאות נוספו לחברה מטוסים נוספים ויעדים נוספים. החברה גם החלה להפעיל טיסות מנמל התעופה לונדון-לוטון לאירלנד, בתחילה במטוסי טורבו פרופ ולאחר מכן במטוסי בואינג 727.