לקראת עונת , עבר מרטין ללידס יונייטד מהפרמייר ליג, ובפעם השנייה שבר את שיא ההעברות לשוער באנגליה, עם סכום העברה של כ-2.25 מיליון ליש"ט. מרטין היה לשוער הראשון של הקבוצה, והמעבר ללידס גם החזיר את מרטין לסגל נבחרת אנגליה. לאחר קידומו של עוזר המאמן דייוויד אולירי לתפקיד מאמן הקבוצה בעונת , המשיכה לידס להתמודד בצמרת הגבוהה של הליגה האנגלית, שהגיעה לשיאה עם המקום השלישי בטבלה בעונה שלאחר מכן. במקביל, השתתפה הקבוצה באותה העונה בגביע אופ"א, והעפילה עד לשלב חצי הגמר. הופעותיו הזכורות של מרטין באותו הקמפיין היו בשלב רבע הגמר, בו ניצחה לידס 1-0 את רומא בסיכום שני משחקים, בהם הפגין מרטין יכולת מרהיבה שסייעה לקבוצתו לשמור על רשת נקייה. עונה לאחר מכן, בעונת , היה מרטין לחלק משמעותי בהעפלתה של לידס עד לשלב חצי גמר ליגת האלופות. לידס הקדימה את ברצלונה בשלב הבתים והותירה אותה מחוץ לטורניר, הקדימה את אנדרלכט ואת לאציו בשלב הבתים השני, והדיחה את דפורטיבו לה קורוניה ברבע הגמר, עד שנעצרה על ידי ולנסיה.
יכולתו הגבוהה של מרטין במדי לידס זיכתה אותו שלוש פעמים ברציפות במקום בנבחרת העונה של התאחדות הכדורגלנים האנגלית, החל מעונת . במשך שש עונות היה מרטין לשוער הראשון של לידס, ובהן רשם 207 הופעות ליגה במדי הקבוצה. עם זאת, מחלוקות בין מרטין למאמן טרי ונבלס, שהגיע לקבוצה לקראת עונת , גרמו למרטין לאבד את מקומו בשער הקבוצה. במקביל, היכולת הגבוהה של השוער הצעיר פול רובינסון, אז בן 23 בלבד, גרמה למרטין לסיים את העונה כמחליף וללא הופעות ליגה כלל. בסיום העונה קיבל הודעה על סיום דרכו במועדון.
בפתיחתה של עונת , קיבל מרטין הצעה משתי קבוצות לשמש כשוער המחליף בשורותיהן. מרטין העדיף את הצעתה של אברטון, שם היה ריצ'רד רייט לשוער הבכיר, על פני הצעתה של צ'לסי עם השוער קרלו קודיצ'יני. שישה מחזורים לתוך העונה, סבל רייט מפציעה שהקפיצה את מרטין לעמדת השוער הראשון, אלא שהופעותיו של מרטין בשער הקבוצה הותירו אותו כשוער הראשון גם לאחר החלמתו של רייט. בעונת הפגין מרטין את אחת מעונותיו הטובות בקריירה, על אף גילו המתקדם (היה אז בן 38). אברטון ומרטין סיימו את העונה במקום הרביעי בטבלה, מיקום השיא של הקבוצה בפרמייר ליג אי פעם. עונה אחר כך סבל מרטין מפציעות חוזרות ונשנות, שהגבילו אותו לעשרים הופעות ליגה בלבד. בסיום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל ארבעים, בעקבות פציעת קרסול.
נבחרת אנגליה.
מרטין ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה ב-29 באפריל 1992, במשחק ידידות מול נבחרת חבר המדינות העצמאיות. המאמן גרהאם טיילור העלה אותו כמחליף בדקה ה-80 במקומו של כריס וודס, ומרטין שמר על רשת נקייה בדקות בהן שיחק. המשחק הסתיים בשוויון 2-2. על אף חוסר ניסיונו הבינלאומי, זומן מרטין על ידי טיילור לסגל אנגליה לקראת יורו 1992, בו וודס שימש כשוער הראשון. מרטין לא שותף במהלך הטורניר, אותו סיימה אנגליה כבר בשלב הבתים. במהלך השנה הבאה ערך עוד שתי הופעות בהרכב תחת טיילור, שתיהן במשחקים לא רשמיים.
במשך ארבע שנים מאז ההופעות תחת טיילור, לא שיחק מרטין כלל בשורות הנבחרת. בעונות השיא בקריירה שלו היה לשוער שני בלבד בסגל האנגלי, כשדייוויד סימן היה לשוער הראשון. מרטין, עדיין ללא הופעה במשחק רשמי, זומן לסגל אנגליה למונדיאל 1998, תחת המאמן גלן הודל, אך ראה את סימן משחק לאורך כל הטורניר. הודל העניק למרטין הופעה רשמית ראשונה במסגרת מוקדמות יורו 2000, בניצחון 6-0 על ב-4 בספטמבר 1999.
מרטין זומן על ידי הודל לסגל אנגליה לקראת יורו 2000. הוא פתח את הטורניר על הספסל, אך במשחק האחרון של שלב הבתים מול פתח בהרכב במקומו של סימן הפצוע. טעות של מרטין הובילה לשער שוויון של דורינל מונטאנו, ובהמשך כבשה רומניה שער בפנדל דקה לסיום וגברה על אנגליה 3-2. בעקבות ההפסד, סיימה אנגליה את דרכה בטורניר.
מרטין, שלא שותף עוד תחת המאמן הודל, עלה כמחליף לדייוויד ג'יימס במחצית משחק הבכורה של סוון-יוראן אריקסון כמאמן הנבחרת, ב-28 בפברואר 2001 במשחק ידידות מול . מרטין עצר פנדל באותו המשחק, בדרך לניצחון 3-0. ב-6 באוקטובר 2001 ערך את הופעתו הרשמית האחרונה במדי אנגליה, שנפרדה בשוויון 2-2 עם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002, שבזכותו העפילה לטורניר הגמר. משחקו האחרון במדי הנבחרת היה במסגרת ההכנות למונדיאל 2002, במשחק ידידות מול . מרטין זומן לסגל אנגליה לטורניר, אך שוב נותר על הספסל, כשסימן היה לשוער הראשון.
בסך הכול ערך מרטין 23 הופעות במדיה של אנגליה.
השחתת הזקן
השחתת הזקן היא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה אסור לגברים לגלח את שער הזקן באופנים מסוימים. איסור זה הוא הבסיס הראשוני למנהג הנפוץ בין חלק משומרי המצוות לגדל זקן.
מקור האיסור.
נאמר בספר ויקרא בפרשת קדושים בהתייחס "אֶל כָּל עֲדַת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל":
נוסף על כך בפרשת "אמור אל הכהנים" פסוק מיוחד המופנה אל הכהנים: "וּפְאַת זְקָנָם לֹא יְגַלֵּחוּ" ().
חז"ל פירשו את הפסוק הנוסף המופנה אל הכהנים לא כאיסור מיוחד לכהנים, אלא כבא ללמד פרטים שונים באיסור זה, אבל יש אומרים שכהן המקיף ראשו כן עובר בשני לאוין.
"השחתת הזקן" היא גילוח השיער באזור הסנטר.
טעם המצווה.
הרמב"ם סובר שטעם האיסור הוא משום שכך היה מנהגם של עובדי עבודה זרה, והתורה, ברצותה להרחיק את בני ישראל מעבודה זרה, אסרה להדמות להם. נראה שהרמב"ם למד זאת מהקשר המצוות הסמוכות: איסור אכילה על הדם, ניחוש, וכתובת קעקע. בהתאם, הכליל הרמב"ם את איסור הקפת הראש והשחתת הזקן בחטיבת "הלכות עבודה זרה" (פרק יב) שבמשנה תורה.
הטור הסתייג מטעמו של הרמב"ם, וכתב: "זה אינו מפורש, ואין אנו צריכין לבקש טעם למצוות, כי מצוות מלך הם עלינו, אף אם לא נדע טעמן".
טעם אחר כתב רבנו בחיי (), שהאיסור נועד למנוע טשטוש ההבדלים בין גברים לנשים.
הגדרת פאת הזקן.
כל התחום שלמטה ממקום 'פאת הראש' נחשב "פאת הזקן", או שגם אינו כלול ב"פאת הזקן" ומותר לגלחו בתער.
הגדרתה של פאת הזקן סבוכה יותר. במשנה נאמר שפאה זו מורכבת מחמישה חלקים: "שתיים מכאן ושתיים מכאן ואחת מלמטה". רב ששת הדגים זאת לתלמידיו: "בין פירקי דיקנא" (=הזקן). "אחת מלמטה" היא בסנטר, ולגבי השתיים שמכאן ומכאן רבו הפירושים:
מחמת ריבוי הדעות כתב בשולחן ערוך (יורה דעה סימן קפא סעיף יא) שיש להימנע מלגלח בתער את כל חלקי הזקן.
לשיטת רבנו חננאל אחת הפאות מצויה בחלק שמתחת לגרון ושיטות נוספות כללו את השפם בכלל "פאת הזקן".
צורת ההשחתה האסורה.
השחתת הזקן.
לגבי השחתת הזקן, עליה נאמרה בתורה לשון "השחתה" ולשון "גילוח", נחלקו תנאים במשנה על אופן הגילוח האסור: על פי הדעה הסתמית במשנה, האיסור בתורה נאמר על גילוח בתער, ולא על גילוח בעזרת מלקט (=פינצטה) ורהיטני (=מעצד, המשמש להחלקת עץ). על פי דעת רבי אליעזר גם השימוש בכלים אלו אסור. לפי כל הדעות, תספורת בעזרת מספריים לא נאסרה בתורה.
התלמוד מסביר את שורש המחלוקת: המילה "לא תשחית" פירושה: עקירה מן השורש (כלומר, כל החלק הגלוי ובולט מחוץ לעור), למעט מספריים, שאינם תולשים את השער משורשו אלא רק מקצרים אותו. נוסף על כך, האיסור המופנה לכל ישראל ואוסר את השחתת הזקן נלמד מן הפסוק הדומה שנאמר לכהנים: "ופאת זקנם לא יגלחו" (ויקרא כא, ה), והמושג "גילוח" פירושו: תספורת בצורתה הרגילה. לפיכך, האיסור הוא ב"גילוח שיש בו השחתה", כלומר, בהתקיימות שני תנאים: תספורת בצורתה המקובלת, ושיש בה עקירת השיער משורשו. השימוש במלקט ורהיטני מותר מפני שאמנם הוא עוקר את השיער, אבל אין זו תספורת רגילה, ואילו מספריים מותרים כי אינם עוקרים את השיער. נמצא שהגילוח האסור הוא בתער בלבד. רבי אליעזר מסכים לעקרונות אלו, אבל לדעתו גם השימוש במלקט ורהיטני הוא צורת שימוש מקובלת הנחשבת כ"גילוח". בתוספתא התנא רבן שמעון בן גמליאל מביא את דעת רבי אליעזר באופן אחר, שרק במלקט הרי זה חייב, ולא ברהיטני.
להלכה התקבלה הדעה הסתמית במשנה, לפיה איסור ההשחתה בתורה נאמר על תער בלבד.
באופנים שעליהם נאמר במשנה ש"אינו חייב", לדעת רוב הפוסקים המובן הוא שהדבר מותר לגמרי ויש מדייקים מלשון המשנה "אינו חייב" שהדיון בסוגיה עוסק רק בשאלה מהו האיסור מן התורה, עליו יש עונש מלקות בידי בית הדין ("חייב"), אבל איסור מדרבנן קיים בכל אופן, ואפילו במספריים.
בשו"ת תרומת הדשן (סימן רצה) הביא מנהג להסתפר במספריים רק על ידי הפעלת הסכין העליונה, מחשש שהזזת הסכין התחתונה תחתוך את השיער גם ללא עזרת העליונה, והרי זה כתער. הוא מציין שמבחינה מעשית מנהג זה קשה מאוד לביצוע, ולפיכך המליץ להשתמש במספריים שאינם חדים כל כך, וכך מובטח שהסכין התחתונה לא תחתוך ללא עזרת העליונה.
השימוש במכונת גילוח.
עם המצאת מכונות הגילוח התעורר בין פוסקי ההלכה הדיון על היתר השימוש בהן לגילוח הלחיים והזקן ("פאת הזקן"), בעיקר על בסיס ההבחנה האמורה בין תער, האסור בשימוש, לבין מספריים, המותרים. רבים מן הפוסקים נטו להחשיב את מכונת הגילוח כתער, מפני שהיא חותכת את השיער עד סמוך מאוד לעור. ולדעת כמה מגדולי הפוסקים בימינו עם שכלול המכונות המצב הורע מבחינה זו, כי הגילוח בהן קרוב יותר לעור הפנים. על החזון איש מסופר, שבדק אם המכונה מוחקת דיו שעל כף ידו, ומשראה שאכן כן - אסר את השימוש בה.
יש שהתירו את השימוש במכונה, בהנחה שבדרך כלל נשאר מעט מכל שערה, ובתנאי שהמתגלח לא יצמיד את המכונה לעור הפנים. יש שהדגישו שלאחר הגילוח צריך שניתן יהיה לחוש במגע היד את שאריות השיער.