העונה הראשונה זכתה לביקורות חיוביות ושבחים רבים. שלושה מהפרקים בעונה זכו בפרס עריכת הקול הטובה ביותר באנימציה בטלוויזיה בטקס פרסי סליל הזהב לשנת 2000. הפרקים הזוכים היו "איש הים ונער הפלא" (Mermaid Man and Barnacle Boy), "חמוצים" (Pickles) ומקצצי הקארטה (Karate Choppers). בשנת 2001, "מהפח אל הפחת" (Rock Bottom) ו"שודדי ים" (!Arrgh) זכו גם הם בפרסי סליל הזהב על עריכת הקול הטובה ביותר באנימציה בטלוויזיה, עבור הסאונד, ואילו "אחד באפריל" (Fools in April) ו"המרית של נפטון" (Neptune's Spatula) היו מועמדים לעריכת הקול הטובה ביותר באנימציית טלוויזיה, עבור המוזיקה.
בביקורתו במגזין וראייטי אמר נואל הולסטון כי "[התוכנית] חכמה וקורנת יותר מרוב תוכניות האנימציה בפריים טיים ששודרו בשנה האחרונה". יתרה מזאת, מרבית הביקורות על ה-DVD של העונה הראשונה היו חיוביות, וחלקן הציגו את הסדרה כאחת מתוכניות הקומדיה האמריקאיות הטובות ביותר. בסקירה של ה-DVD שנכתבה על ידי ביל טרדווי באתר DVD Verdict, הוא כינה את התוכנית "הקומדיה האמריקאית המונפשת הטובה ביותר מאז משפחת סימפסון, זו טענה שאני עומד מאחוריה". בטרדווי הסביר שהתוכנית מתאימה לכולם, כי "מבוגרים יהנו מהסאטירה השנונה ומהבדיחות הערמומיות שהוכנסו בעדינות לכל פרק". הוא ציין גם כי "ילדים יאהבו את הצבעים הבהירים, את הקצב ה'ספאנקי' ואת הדמויות התוססות" וכי "ההורים לא יצטרכו לדאוג מאלימות או הומור גס". ג'ייסון בווברג מ-DVD Talk הצהיר כי בובספוג מכנסמרובע הוא "אנימציית השבת בבוקר הטובה ביותר מאז ימי השיא של האחים וורנר". בסקירה נפרדת על יציאת ה-DVD של העונה, בווברג המליץ עליו בחום וכתב כי הוא אוהב מאוד את התוכנית. בווברג התייחס במיוחד לאי כלילת פרק הפיילוט, דרוש עובד, והסביר כי זו האכזבה היחידה של ה-DVD. רון ג'יי אפשטיין, אף הוא מ-DVD Talk, אמר כי הדמות של בובספוג היא "אחת מהדמויות המצוירות המוזרות ביותר שאי פעם היה לי העונג לצפות בהן". הוא הוסיף כי "בניגוד לרוב התוכניות המצוירות כיום, בובספוג מכנסמרובע מתאים גם לילדים וגם לקהל מבוגר".
בביקורתו בוושינגטון פוסט בשנת 2009, ציין מייקל קוונה את פרק הפיילוט ודירג אותו במקום השלישי ברשימת חמשת הפרקים הטובים ביותר בבובספוג מכנסמרובע. ננסי בסיל מ-About.com (כיום Dotdash ) ציינה גם היא את הפרק הראשון, והסבירה כי "ההומור והמהות האופטימית של בובספוג ניכרת אפילו בפרק הראשון".
ערכת DVD.
ערכת ה-DVD לעונה הראשונה פורסמה על ידי פאראמונט הום אנטרטיינמנט וניקלודיאון בארצות הברית ובקנדה באוקטובר 2003, שנתיים לאחר ששודרה בטלוויזיה. מהדורת ה-DVD כוללת קטעי בונוס, בהם סרטוני מוזיקה, קטעי שמע ופיצ'רים אחרים. פרק הפיילוט "דרוש עובד" (Help Wanted) לא נכנס למהדורת ה-DVD בעקבות בעיות זכויות יוצרים. על פי דרק דריימון, הפרק לא נכלל מכיוון שניקלודיאון סירבה לשלם על עיזבונו של טייני טים עבור הזכויות ל-DVD. עם זאת, ביציאת ערכת ה-DVD הגרמנית של העונה, דרוש עובד אכן נכלל. "דרוש עובד" פורסם מאוחר יותר במהדורת ה-DVD של העונה השלישית כקטע בונוס ב-27 בספטמבר 2005, מעל ל-6 שנים לאחר שידורו בבכורה בטלוויזיה. הוא אף יצא במהדורת ה-DVD של 100 הפרקים הראשונים בסדרה, לצד כל הפרקים של חמש העונות הראשונות. הפרק היה לקטע בונוס בסדרת ה-DVD שנקראה "בובספוג מכנסמרובע: 10 הרגעים המשמחים ביותר" שיצאה ב-14 בספטמבר 2010. עם יציאתה, ערכת ה-DVD אזלה כמעט מיד בחנויות בסט ביי, ונמכרה במהירות אצל הקמעונאים המקוונים, כגון אמזון, וולמארט ובארנס אנד נובל.
אנדריי אנדרייביץ' רובלב
מחוז שאולאי
ממנון (מיתולוגיה)
במיתולוגיה היוונית, ממנון (יוונית עתיקה: Μέμνων) היה מלך אתיופי ובנם של טיתונוס ואאוס. כלוחם, הוא נחשב כמעט שווה לאכילס במיומנותו. במהלך מלחמת טרויה הוא הביא צבא להגנת טרויה והרג את אנטילוכוס במהלך קרב קשה. מותו של ממנון מזכיר את מותו של הקטור, מגן נוסף של טרויה שאכילס הרג גם אותו מתוך נקמה על חבר שנפל, פאטרוקלוס.
לאחר מותו של ממנון, התרגש זאוס מדמעותיה של אאוס והעניק לו אלמוות.
בנם של אאוס וטיתונוס.
סופרים רומיים וסופרים יוונים קלאסיים מאוחרים, כמו דיודורוס סיקולוס, האמינו שממנון היה יליד "אתיופיה", אזור גאוגרפי באפריקה, בדרך כלל מדרום למצרים.
על מותו של ממנון מסופר באריכות באפוס האבוד "איתיופיס" , שחובר לאחר ה"איליאדה" של הומרוס, סביב המאה ה־7 לפנה״ס, ומיוחס על ידי סופרים עתיקים לארקטינוס ממילטוס . מכיוון שמתוך היצירה ההיסטורית המקורית שרדו רק קטעים, רוב הידוע על ממנון מגיע מסופרים יוונים ורומיים פוסט־הומריים.
הומרוס עצמו מזכיר את ממנון אזכור חולף בלבד באודיסיאה.
לדברי משוררים יווניים עתיקים, אביו של ממנון, טיתונוס, נחטף מטרויה ידי אלת השחר אאוס ונלקח אל קצות תבל בחוף של אוקיינוס.
על פי ה"תאוגוניה" של הסיודוס, ילדה אאוס לטיתונוס את "ממנון עוטה שריון הברונזה, מלך האתיופים", ואת אמתיון .
לדברי קווינטוס מסמירנה , ממנון אמר בעצמו שהוא גדל אצל ההספרידות בחוף אוקיינוס ("נפילת טרויה", ספר 2).
דיקטיס איש כרתים , מחבר פסאודו־כרוניקה של מלחמת טרויה, כותב כי "ממנון, בנם של טיתונוס ואורורה (מקבילתה במיתולוגיה הרומית של אאוס), הגיע עם צבא גדול של הודים ואתיופים, צבא מדהים באמת שהורכב מאלפים רבים של גברים עם סוגים שונים של נשק, והצטיין מעבר לתקוות והתפילות אפילו של פריאמוס".
ב"פוסטהומריקה".
קווינטוס מסמירנה כותב על ממנון ב"פוסטהומריקה" .
במסעו של ממנון מן האוקיינוס המערבי עם צבא האתיופים שלו, מגיע לטרויה מיד לאחר ויכוח בין פולידאמס , הלנה ופריאמוס שבמרכזו עומדת השאלה האם המלך האתיופי יופיע בכלל. צבאו של ממנון מתואר כגדול מכדי לספור אותו והגעתו מתחילה משתה ענק לכבודו. כרגיל, שני המנהיגים (ממנון ובמקרה זה פריאמוס) מסיימים את ארוחת הערב בהחלפת סיפורי מלחמה מפוארים, וסיפוריו של ממנון מובילים את פריאמוס להכריז כי המלך האתיופי יהיה המושיע של טרויה. אף על פי כן, ממנון צנוע מאוד ומזהיר כי כוחו, כך הוא מקווה, ייראה בקרב, אם כי הוא מאמין שאין זה נבון להתרברב בארוחת הערב.
לפני הקרב של היום שלמחרת, האהבה האלוהית לממנון כל כך גדולה עד שזאוס גורם לכל שאר האלים האולימפיים להבטיח לא להתערב בלחימה. בקרב, ממנון הורג את בנו של נסטור, אנטילוכוס, לאחר שאנטילוכוס הרג את חברו היקר של ממנון, אאסופוס. בחיפושו אחר נקמה ועל אף גילו, נסטור מנסה להילחם בממנון אך הלוחם האתיופי מתעקש שלא יהיה זה צודק להילחם באיש זקן כזה, ומכבד את נסטור עד כדי כך שהוא מסרב להילחם. באופן זה, ממנון נתפס כדומה מאוד לאכילס – לשניהם מערכות ערכים חזקות שנראות בעין יפה בתרבות הלוחמים של התקופה.
כאשר ממנון מגיע לספינות היווניות, מתחנן נסטור בפני אכילס שילחם בו וינקום את מות אנטילוכוס, מה שמוביל להתנגשות בין שני הגברים בעוד שניהם לובשים שריון אלוהי שנעשה על ידי הפייסטוס, ובכך נוצרת הקבלה נוספת בין שני הלוחמים. זאוס מחבב את שניהם והופך כל אחד מהם לבלתי נלאה וענקי כך ששדה הקרב כולו יוכל לצפות בהם מתנגשים כאלים למחצה. בסופו של דבר, דוקר אכילס את ממנון דרך הלב, וגורם לכל צבאו להימלט באימה.
לכבודו של ממנון, אוספים האלים את כל טיפות הדם שנוטפות ממנו ומשתמשים בהן כדי ליצור נהר ענק שבכל יום שנה למותו יישא צחנה של בשר אדם.
האתיופים שנשארו קרוב לממנון כדי לקבור את מנהיגם, הופכים לציפורים שמכונות "ממנונידס" (Memnonides) ובאות בכל שנה לקונן על קברו ולהסיר אבק שנאסף עליו.
אצל פילוסטרטוס.
פילוסטרטוס מלמנוס, בחיבורו "תמונות", מתאר יצירת אמנות של סצנה המתארת את הריגת אנטילוכוס: "ממנון בבואו מאתיופיה הורג את אנטילוכוס, שהשליך עצמו לפני אביו, ונראה שהוא מטיל אימה בין האכאים – מאחר שלפני זמנו של ממנון גברים שחורים היו רק נושא לסיפור... ממנון עומד, נורא למראה, בצבא האתיופים, אוחז בחנית ולבוש עור אריה ולועג לאכילס". בתיאורו יצירת אמנות נוספת המתארת את ממנון, הוא כותב: "זהו צבאו של ממנון; נשקם הונח בצד והם משכיבים את גופתו של מפקדם כדי להתאבל. הוא נפגע בחזהו... ראו באיזה אורך עצום הוא שוכב על האדמה, וכמה ארוך הוא צרור התלתלים שגידל... ראו את מבנהו, כמה חזק הוא, על אף שהאור נעלם מעיניו; את זקנו הפלומתי, כיצד הוא מתאים את גילו לזה של הורגו הצעיר. לא הייתם אומרים שעורו של ממנון הוא באמת שחור, משום שבשחור שבו ניכר סימן לאדמדמות".
פסלים.
ההיסטוריון היווני הרודוטוס (המאה ה־5 לפנה״ס) כינה את שושן "עירו של ממנון". הרודוטוס מתאר שני פסלים חצובים גבוהים, שאחד מהם נמצא "בדרך מאפסוס לפוקיה" והאחר בדרך מסרדיס לסמירנה . האיש שדמותו מופיעה בשני הפסלים אוחז בידו הימנית בכידון ובידו השמאלית בקשת וחצים וכך גם שאר נשקו – מצרי ואתיופי. על החזה שלו כתוב באותיות מצריות: "את הארץ הזאת רכשתי לי בכתפיים אלה". הרודוטוס מספר כי ישנם המזהים את האיש כממנון, אולם הוא עצמו חולק על כך, ומאמין שמדובר בדמותו של ססוסטריס .
לדברי ההיסטוריון המצרי מנתון (המאה ה־3 לפנה״ס), ממנון והפרעה השמיני (או השביעי) של השושלת ה־18 אמנופיס היו שניהם אותו מלך.
ישנם פסלים של אמנחותפ השלישי בנקרופוליס של תבאי במצרים שהיו ידועים לרומאים כפסלי הענק של ממנון.
לפי פליניוס הזקן ואחרים, אחד הפסלים היה משמיע קול בשעות הבוקר, עם המגע הראשון של קרני השמש.