הגשר התלוי מעל נחל הבשור הוא גשר תלוי, שנבנה בשנת תשנ"ד (1994) על ידי הקק"ל. הוא מחבר את הדרך הנופית דרך הבשור וכביש 222 בקטע שבין צומת צאלים לקיבוץ גבולות עם "שביל הבשור", שבגדה הימנית של נחל בשור לכיוון קיבוץ אורים, תל פרעה הדרומי (תל שרוחן) ופארק אשכול (הבשור). אורך הגשר כ-80 מטר, הוא הראשון והארוך ביותר בארץ מסוג גשר תלוי. יש הקוראים לגשר "גשר החבלים" מעל נחל הבשור. מאידך, אין בגשר אפילו חבל אחד. השם "גשר החבלים" המיוחס לגשר נובע מצורתו המזכירה את גשרי החבלים המוקמים בין צמרות העצים במסגרת מחנות הנוער.
היסטוריה.
רעיון הגשר התלוי מעל נחל בשור, עלה במסגרת הרעיון הרחב יותר של הדרך הנופית "דרך הבשור" שלאורך הנחל, כבר בשנת 1983, בעקבות פגישה בין שני סוקרי-השטח: אמנון ליבנה ("בּוּצי") מקיבוץ רביבים, שעסק באותם ימים בסקר-נוף מטעם רשות שמורות הטבע והמועצה האזורית אשכול, והארכאולוג דן גזית מקיבוץ גבולות, שעסק במקביל בסקר ארכאולוגי של האזור בתמיכת אגף העתיקות (רשות העתיקות). השניים חברו לעזריה אלון מרשות שמורות הטבע (רשות הטבע והגנים).
בשנת 1991 החלה הסלילה של דרך הבשור, במימון ובביצוע קק"ל, תוך בעיות בלתי צפויות. למשל, הנהלת פארק אשכול חזרה בה מהסכמתה הראשונית למעבר הדרך דרך הפארק. בנוסף התנגדות פתאומית של "אדם, טבע ודין", למגדלי התצפית, שהוסרה רק בהתערבות בית המשפט. במהלך הסלילה, תוכננו תוספות לדרך מספר אטרקציות כגון הגשר התלוי בקרבת הכניסה הדרומית הצמודה לכביש 222 שליד צומת צאלים וההנגשות לבאר רבובה , המאגרים וגשר הצינורות .
הגשר התלוי תוכנן ונבנה בשנת תשנ"ד (1994–1995) על ידי הקק"ל במסגרת תוכנית האב לשיקום ופיתוח נחל בשור. הרעיון, הייזום והתכנון של הגשר בוצע על ידי משרד האדריכלים יפתח אלוני ודודי דרורי. קונסטרוקציה: נמרוד אייל, מהנדס מפקח מטעם הקרן הקיימת היה אשר רון. החברה הקבלנית שהקימה את הגשר הייתה פלס קונסטרוקציות מבנים מתועשים בע"מ. שיטת הבנייה שנבחרה, גשר תלוי על בסיס מיתרי פלדה ולוחות עץ ברוחב 2 מטרים לאורך כ-80 מטרים.
ייעוד הגשר.
דרך הבשור היא דרך נופית סלולה מכורכר ברוחב כ-5 מטר, למעבר מטיילים ברגל, כלי רכב דו גלגליים, טרקטרונים וכלי רכב פרטיים. בקטע שבין תל פרעה (שרוחן) ובאר צאלים הדרך נסללה לאורך הגדה השמאלית של נחל בשור. הדרך עוברת בין אתרים ארכאולוגיים כגון, תל שרוחן באר רבובה מאגרי המים, גשר הצינורות ועוד. מאידך בנקודה הדרומית של הדרך ליד באר צאלים הסתומה, לא התאפשר לחצות את הנחל במיוחד בחורף עקב סכנת שיטפונות, סחף של בוץ וחלוקי נחל גדולים, צמחיית קני סוף ועוד. כך שמטיילים רגליים או רוכבי אופניים שרצו לעלות על שביל הבשור (ברוחב כ-2–3 מטר) שעובר בגדה הימנית של הנחל, לא יכלו לעשות זאת ונאלצו לחזור על עקבותיהם או לעלות על כביש 222 בין קיבוץ צאלים לקיבוץ גבולות. הגשר התלוי מעל נחל הבשור, מאפשר להולכי רגל ורוכבי אופניים לחצות את הנחל בבטחה במשך כל ימות השנה ולהמשיך לטייל במסלול מעגלי בין האתרים הארכאולוגיים כגון החווה העתיקה מהתקופה הביזנטית, מזרח תל פרעה, מעיין הבשור, מסילת הרכבת העתיקה פארק אשכול ועוד.
הסביבה.
אתרים בסביבת הגשר.
מצפה צאלים.
בכניסה הדרומית של דרך הבשור מכביש 222, נמצא מגדל תצפית ממתכת. זהו מגדל תצפית שנוח לטפס אליו. ממנו נשקפים נופי נחל בשור והנגב המערבי. גובה המגדל 5–6 מטר (גובהו מעל פני הים 132 מטר). מתחתיו שני שולחנות אבן ללא צל, מונגש לנכים. מקום חניה נח לפני שמתחילים את דרך הבשור.
באר צאלים (בִּיר שֶׁנֶק).
בכיוון מזרח צפון מזרח ממגדל התצפית במרחק עד 200 מטר נמצאת באר עתיקה על הגדה השמאלית של נחל בשור. שימשה כמקור מים עיקרי לכל האוכלוסייה הבדווית באזור עד שנת 1948. רמת מליחות מימיהּ גבוהה, אך ניתן בהחלט לשתות מהם. בתקופת המנדט הבריטי הוקם מעליה כיסוי בטון עם פתח-שאיבה מרובע במרכזו הכולל מכסה-פח. לצד הבאר הותקן בסיס בטון למנוע ובאפיק הנחל בסמוך נבנתה חומת בטון מאסיבית למניעת נזקי שיטפונות לבאר. בחורף 1962, בעקבות שיטפון יוצא-דופן באפיק, כוסו הבאר, בסיס המנוע והחומה במעטה-חול בעומק של מעל למטר. הבאר בולטת בשטח בגלל חורשות הקנים העבותות שבקרבתה, המוריקות על רקע גדות הנחל הצחיחות. בסביבת ביר-שנק שרידי יישובים עתיקים.
אנדרטאות זיכרון.
שתי אנדרטאות לזכרם של עופר אמסלם ויניב בן סעיד, בני קיבוץ משאבי שדה, שנפלו אל מותם ב-11.10.1991 בשעה שנסעו על גבי טרקטורון, לאורך שביל הבשור הצר בגדה הימנית של הנחל. הם סיימו את יום העבודה שלהם בשדות הקיבוץ שבין קיבוץ צאלים לקיבוץ גבולות ויצאו לטייל לאורך נחל בשור. בפיתול חד של הדרך באחד הבתרונות שליד מצוק נחל בשור שהוא בגובה של כ-15 מטר (גובה המצוק מעל פני הים 136 מטר גובה ערוץ הנחל 119 מטר מעל פני הים), השניים המשיכו בנסיעה ישר ונפלו מהמצוק עם הטרקטורון לערוץ הנחל. ישנן במקום 2 אנדרטאות האחת על שמו של יניב בן סעיד לבד, צמודה לבסיס הגשר התלוי בגדה הימנית, ואנדרטה שנייה במרחק של כ-100 מטר מבסיס הגשר בגדה הימנית, גדולה יותר הנראית למרחוק, לזכר שני הבנים בראש המצוק שמעל לגשר. יניב היה בן 19 במותו ועופר בן 17 בלבד.
בריכת מים.
מתחת לגשר התלוי ברכת מים טבעית המלאה כל השנה. מקור המים מנביעות מקומיות. מסביב לברכת המים סבך של קנים וסוף, צבים רכים ואגמיות.
חווה חקלאית עתיקה.
בגדה הימנית של הנחל, על שביל הבשור לכיוון צפון מערב נמצאת חווה חקלאית קדומה מהתקופה הביזנטית. היא אתר ארכאולוגי נרחב. זהו מכלול שמור היטב של חווה חקלאית לגידול זיתים ולייצור שמן-זית שפעלה במאות הרביעית – השישית לספירה. האתר משתרע על שטח של כ-100 דונמים וכולל בית-חצר מבוצר ובתוכו בור-מים מטוייח, מבנים נוספים, שתי בארות, בורות-מים, כבשן-סיד, שרידי בית-בד, סכרי-עפר ואבן אחדים בערוצים, חלקה חקלאית שיפועית עם חוסמי-ערוצים למניעת גלישת קרקע, מחצבה וגדרת-צאן.
מאגרי מים.
כ-2 ק"מ צפון מערבית לגשר התלוי, בקרבת עצי אשל מרשימים, ניתן לצפות במערכת מאגרי המים שהקימה קק"ל, משני צידי נחל בשור. בסיוע הקהילות היהודיות בארצות הברית ובאוסטרליה, קק"ל הכשירה בנחל מערכת מאגרי ענק לקליטת מי שיטפונות ולהחדרתם אל מאגרי מי התהום, כחלק מתוכנית "נגב של צמיחה" של קק"ל, שמטרתה להציב את הנגב בסדר עדיפות לאומי עליון. הפרויקט כולל סכר נמוך הניצב כ"צוואר בקבוק" באפיק הנחל ותעלה המזרימה את מי השיטפונות אל מאגרי המים. מי שיטפונות נאגרים בחורף אל המאגרים. במקום תמצאו מרפסת תצפית בנויה לוחות אבן גיר בהירה. כאן גם הוקם גשר בשנת 2014. הגשר משמש למעבר לתצפית על שיטפונות בנחל הבשור. סמוך למאגרים תחנת שאיבה של חברת מקורות. מי המאגרים נשאבים ומשמשים להשקיית פרדסים של חבל עזה ויישוביי חבל מעון. התחנה קרויה על שם פנחס אוהד ז"ל, 1924-1999, שהיה עובד חברת מקורות ומנהל אזור צפון ומערב הנגב במקורות. אוהד היה מחלוצי אספקת המים לנגב. במלחמת השחרור ולאחריה הוא השתתף בהגנת קווי המים לנגב. כאן גם תמצאו עמודי אבן שהוקמו לזכר ולהוקרה לשומרי נחל בשור, תורמים ונאמנים.
גשר הצינורות החדש.
במרחק של 2.8 ק"מ צפונית מערבית מהגשר התלוי נמצא גשר הצינורות החדש. גשר הצינורות החדש החוצה את נחל הבשור, נחנך בראשית ינואר 2014. הוא נבנה על מערכת צינורות המים שבין מאגרי הבשור. גשר הצינורות הוקם על ידי רשות ניקוז ונחלים שקמה בשור בשותפות עם מקורות, המשרד לפיתוח הנגב והגליל, משרד התיירות ומקורות, בתקציב של 2.2 מיליון ש"ח. הגשר מיועד להולכי רגל ורוכבי אפניים. הוא מעניק למטיילים נקודת תצפית נוספת, נוחה ובטוחה בעת שיטפונות. במרכז הגשר, ממש מעל ערוץ נחל הבשור, הוקמה מרפסת תצפית שיכולה להכיל עשרות מטיילים. בנוסף למרפסת שבמרכז גשר הצינורות, הקימה הקק"ל שני מצפים לצפייה, במצפה התחתון ממש מעל משאבות שאיבת המים למאגרים, תצפית זאת מאפשרת לצפות על המאגר הראשון (מאגר הבשור) שאליו מגיעים המים מהסכר בתעלה (האגם). התצפית השנייה שהוקמה, ממוקמת בראש תלולית שיצרה הקק"ל, תצפית נוף זאת מאפשרת לצפות על המאגרים העליונים והסביבה, בעת שהמאגרים מלאים במים ניתן לצפות בלהקות ציפורים נודדות המרוות את צימאונן בדרכם לאירופה. השילוב של גשר הצינורות, דרך הבשור, הגשר התלוי ושביל הבשור שעל הגדה הימנית של הנחל, מאפשר לטייל במסלול מעגלי לאורך ערוץ נחל הבשור, ברגל או באופניים. אורך המסלול המעגלי כ־7 ק"מ.
באר רבובה.