המיוחד ב־LED לעומת דיודה סטנדרטית, הוא שישנו פער אנרגטי ישיר בין נקודת השיא האנרגטית בפס הערכיות לבין השפל האנרגטי בפס ההולכה של המוליך למחצה. משמעות הפער האנרגטי הישיר היא שהאלקטרון יכול ליפול מפס ההולכה לפס הערכיות תוך כדי שימור התנע שלו ופליטת פוטון בעל אנרגיה המתאימה לפער אנרגיה זה - כלומר הדיודה תפלוט אור כשהיא נמצאת בממתח קדמי.
שימושים ב־LED.
דיודות פולטות אור הן הרכיב העיקרי בנוריות חיווי ובקרה וכן בנורות LED.
פעולה תקינה של ה-LED תלויה מאוד בטמפרטורה שבה היא נמצאת, דבר שמהווה את אחד מחסרונותיה. בטמפרטורה גבוהה מדי, אורך חיי ה-LED מתקצר והבהירות יורדת. עם זאת בטמפרטורה נמוכה מאוד, עוצמת הבהירות של ה-LED עולה ואורך החיים גדל. ניתן לנצל יתרון זה להתקנת תאורת LED במקררים ובמקפיאים. כיוון שהנורה הופכת אנרגיה חשמלית לאור ומסוגלת לעשות את התהליך ההפוך, ניתן להשתמש בה עם רב מודד כדי לבדוק את עוצמת האור.
ה-LED איננו מסיים את חייו בדרך כלל באופן פתאומי כמו נורת להט, אלא מספק פחות ופחות אור לאורך זמן.
מיחזור.
כמו בכל מוצר אלקטרוני, נורות וגופי תאורה של LED מכילות רכיבים אלקטרונים רבים שייצורם מזהם מאוד את הסביבה והן מהוות פסולת אלקטרונית בעת השלכתן, עקב כך יש לפנות אותן למיחזור אלקטרוניקה שידוע כמזהם סביבתי חמור.
הילד מעבר לרחוב
הילד מעבר לרחוב הוא סרט קולנוע ישראלי של יוסף שלחין משנת 1965. הסרט הוא סרט ילדים ונוער אשר זכה לשבחי הביקורת ואף להצלחה מסחרית בישראל (בסרט צפו 514,600 צופים). הסרט, אשר הושפע מהזרם הנאו-ריאליסטי בקולנוע, עסק בבעיות החברתיות הקשות שישראל התמודדה איתן באותן שנים. בניגוד לסרט הישראלי המצליח ביותר באותן שנים, "סאלח שבתי", אשר התייחס לבעיות החברתיות בצורה הומוריסטית, "הילד מעבר לרחוב" הוא סרט קודר, אשר בו נקודות אור מעטות בלבד.
הסרט זכה לציון לשבח בקטגוריית סרטי הילדים בפסטיבל הסרטים של ונציה, וכמו כן זכה להצלחה בפסטיבל סרטים בטהראן.
חלקו של הסרט צולם בשכונת אושיות ברחובות.
עלילה.
דוד (שאול שלחין) הוא ילד בן 12 החי עם אביו (אריה אליאס) קשה היום והאלכוהוליסט, אשר אינו שם לב כיצד בנו מתדרדר לעבריינות. האב מכה את בנו ואינו מאמין לדבריו. את הקִרבה והחיבה היחידים מצליח הילד לקבל מכלבתו הנאמנה ומבת כיתתו, ילדה נכה, בת יחידה למשפחה מבוססת. העלילה מסתבכת כאשר דוד משתתף (בתור צופה מתריע) בפריצה של עבריינים צעירים לקיוסק. בעקבות גילוי הפריצה הוא בורח מפחד ידו הקשה של אביו. זה, רואה לבסוף את התדרדרות בנו ומנסה לשנות את גישתו אל הילד.
אנתוציאנין
אנתוציאנין (באנגלית: Anthocyanin) הוא הפיגמנט שמקנה לחלקים שונים בצמח את צבעם האדום. האנתוציאנין מהווה מנגנון הגנה לצמח, מכיוון שהוא מסנן קרינת UV.
מנגנון הסינון של האנתוציאנין פועל במגוון של צמחים. בצמחים שונים העלים הצעירים הם בעלי גוון אדום (כך למשל בעלי הורד והחרוב). האתוציאנין מגן על העלים הצעירים אשר אינם מפותחים דיים, ומספק להם הגנה מוגברת מפני קרינה.
הצבע האדום של התפוח, התות ושאר פירות אדומים וסגולים נובע מנוכחותו של פיגמנט האנתוציאנין. גם הפרחים הסגולים והאדומים (כגון רותם, רקפת וכלנית), מעידים על הימצאות האנתוציאנין. כמו כן לאחר חיתוך של כרוב אדום נראים סימנים בצבע סגול כיוון שכרוב מכיל אנתוציאנין.
בגפנים האנתוציאנין מושפע מהחומציות ונותן לענב צבע הנע בין אדום לכחול.
מנגנון האנתוציאנין הקנה יתרון אבולוציוני לצמחים יבשתיים. על כן ניתן להסביר את הימצאותו של הפיגמנט בצמחים רבים כל כך.
קצב ייצור האנתוציאנין בצמח משתנה בהתאם לתנאי הסביבה שבהם הצמח מצוי. כך משפיעים על ייצור האנתוציאנין גורמים שונים, כגון: עוצמת אור, טמפרטורה, וסוג הקרקע בה גדל הצמח.
בצמח קיים מנגנון ויסות כימי, אשר שולח מסרים כימיים לייצור אנתוציאנין כאשר הצמח מצוי במצב עקה (סטרס) או כאשר עלי הצמח עדיין לא מפותחים דיים (צעירים).
ככל שכמות האנתוציאנין בצמח תהיה גדולה יותר, כך קצב הפוטוסינתזה שיבצעו העלים יהיה איטי יותר.
ככל שעוצמת האור תהיה חזקה יותר, כך הצמח ייצר יותר אנתוציאנין.
דניאל-יצחק לוי
צמח טורף
כירורגיה בריאטרית
שר הבריאות
שר התיירות
חאנקנדי
חַאנְקֵנְדִי (באזרית: Xankəndi) או סְטֵפַּנַקֵרְט (בארמנית: Ստեփանակերտ) היא עיר הבירה של רפובליקת נגורנו קרבאך, עם אוכלוסייה של כ-40,000 איש. השליטה על האזור הייתה נושא הסכסוך בין אזרבייג'ן וארמניה, מאז התפרקות ברית המועצות. נכון ל-2006, סטפנקרט כמו יתר חלקי נגורנו קרבאך, נמצאים תחת שליטת צבא ארמניה, ורבים מהאוכלוסייה האזרית המקומית שגרה במקום גורשה מזרחה.
היסטוריה.
העיר נוסדה ב-1917 אחרי מהפכת אוקטובר במקומו של כפר ששמו הארמני היה ואראראקן ושמו הטורקי חאנקנדי. בהיותו חלק מחבל נגורנו קרבאך הוא היה מושא לעימותים בין אזרביגאן וארמניה. באביב של 1920 נכבש האזור כולו על ידי הצבא האדום, וההחלטה לגבי השייכות של החבל הועלתה בפני שלטונות ברית המועצות. ב-30 בנובמבר 1920 הוחלט בהסכמת נציגים קומוניסטים של אזרבייג'ן, שנגורנו קרבאך יהיה חלק מארמניה, אולם לאחר מספר ימים ההחלטה שונתה ונגורנו קרבאך הוכרז כשטח אוטונומי בתוך אזרבייג'ן. ב-1 באוגוסט 1923 נקבעה סטפנקרט שהייתה בעלת אוכלוסייה ארמנית ברובה לבירת נגורנו קרבאך וב-20 בספטמבר 1923 שמה שונה לשם הארמני סטפנקרט לכבודו של מנהיג קומוניסטי ארמני מבאקו, סטפאן שאומיאן.
בשנת 1963 העלו ארמנים טענות לאפליה מצד שלטונות אזרבייג'ן בפני ניקיטה חרושצ'וב. בשנות ה-70 של המאה ה-20 עשו שלטונות אזרבייג'ן מאמצים ליישב את האזורים סביב סטפנקרט באזרים ואחוז הארמנים בחבל ירד מ-89% בשנת 1926 ל-76% בשנת 1979.
בעקבות מדיניות הגלאסנוסט החלה פעילות מואצת בסטפנקרט למען העברת נגורנו קרבאך לארמניה. ב-13 בפברואר 1988 התקיים בסטפנקרט הפגנה של 7000 איש נגד פקיד בכיר מבאקו הפגנה שנמשכה כשביתת שבת של לפחות 1000 איש יומם ולילה במשך שבוע. ב-20 בפברואר 1988 התכנס בסטפנקרט ישיבה של מועצת המחוז שבקשה להחליט על איחוד עם ארמניה. ניסיונות של שלטונות אזרבייג'ן לעכב את הצירים מלהגיע לכינוס לא צלחו, ויו"ר המפלגה מאזרבייג'ן ביקש מהצירים לותר על איחוד תמורת דיונים בבעיות הכלכליות של החבל. אולם הצירים סירבו והחליטו ברוב של 110 נגד 7 על איחוד עם ארמניה.
אחרי התפרקות ברית המועצות שלטונות אזרבייג'ן שינו את השם באופן רשמי חזרה לחאנקנדי, אך בפועל העיר נשלטת על ידי הבדלנים הארמנים ונקראת בעיקר סטפנקרט.
פריצת הקרבות על השליטה בנגורנו קרבאך הניבה שליטה ארמנית על האזור וחיברה "מסדרון" מערבה לארמניה. הצדדים קיימו הפסקת אש לא רשמית באזור מאז 1994.
במהלך עימות אזרבייג'ן–ארמניה מספטמבר 2020, העיר הופצצה קשות.
כלכלה.
לפני המלחמה, הכלכלה של סטפנקרט התבססה בעיקר על עיבוד אוכל, אריגת משי, ועסקי יין. אחרי המלחמה, הכלכלה של העיר ניזוקה לאין שיעור, אבל בשנים האחרונות, בעיקר בזכות השקעות מצד הפזורה הארמנית, הפעילות הכלכלית בסטפנקרט החלה משתקמת.
ערים תאומות.
הערים התאומות של סטפנקרט הן:
שונות משותפת
בתורת ההסתברות ובסטטיסטיקה, השונות המשותפת (באנגלית: Covariance) היא מדד לקשר בין שני משתנים מקריים. השונות המשותפת חיובית כאשר המשתנים נוטים לסטות מהממוצע באותו כיוון (שניהם מעליו או ששניהם מתחתיו באותו מאורע), ושלילית כאשר הם משתנים בכיוונים מנוגדים זה לזה.
אם מנרמלים את השונות המשותפת באמצעות חלוקתה במכפלת סטיות התקן של המשתנים המעורבים, מתקבל מדד הנקרא "מקדם המתאם", שערכו בין 1 ל-1-. אם המקדם קרוב לערכים הקיצוניים, זהו אות לכך שהמשתנים קשורים זה בזה (קשר שעשוי להיות סיבתי, אך אינו בהכרח כזה). אפשר לראות במושג זה הכללה של השונות, משום שהשונות המשותפת של משתנה מקרי עם עצמו, שווה לשונות שלו. השונות המשותפת של משתנים בלתי תלויים שווה לאפס, אך אם השונות המשותפת שווה לאפס, המשתנים אינם בהכרח בלתי תלויים, אלא רק בלתי מתואמים.
הגדרה.
נסמן את התוחלות של המשתנים המקריים formula_1 ו-formula_2 על ידי formula_3 ו-formula_4. השונות המשותפת של השניים מוגדרת להיות:
או בקצרה:
מתאם.
מאי-שוויון קושי-שוורץ נובע שתמיד formula_5, כאשר formula_6 היא השונות של המשתנה המקרי formula_1 (וכן ל-formula_8). בפרט, השונות המשותפת קיימת (וסופית) כל אימת שלמשתנים formula_1 ו-formula_2 יש שונות סופית. מאותה סיבה, הערך המוחלט של מקדם המתאם formula_11 אינו עולה על 1.
תכונות.
למשתנים ששונותם המשותפת אפס, קוראים משתנים בלתי מתואמים. כל שני משתנים בלתי תלויים הם בלתי מתואמים, אבל ההפך אינו נכון.
השונות המשותפת היא תבנית ביליניארית, כלומר, formula_12, וכן ברכיב הימני. זוהי תבנית סימטרית, שהיא חיובית לחלוטין על מרחב המשתנים המקריים (כאשר מזהים משתנים שההפרש ביניהם קבוע בהסתברות 1), מכיוון שלמשתנה שאינו קבוע בהסתברות 1, יש שונות חיובית. מכאן שהשונות המשותפת מגדירה מכפלה פנימית על מרחב המשתנים המקריים עד-כדי הזיהוי הנזכר לעיל.
מטריצת השונויות.
אם X הוא וקטור של משתנים מקריים, מסמנים ב-formula_13 את מטריצת השונויות המשותפות, שהרכיב ה-formula_14 שלה הוא השונות המשותפת formula_15. טרנספורמציה ליניארית של המשתנים מביאה לחפיפה של מטריצת השונויות: אם formula_16 מטריצה קבועה, אז formula_17.
אורלי פרל
אורלי פרל (נולדה ב-4 באוגוסט 1972) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
חייה.