יחסי אוסטרליה–טונגה הם היחסים בין קהיליית אוסטרליה לבין ממלכת טונגה. לטונגה יש נציבות בקנברה ולאוסטרליה יש נציבות בנוקואלופה.
היסטוריה.
בשנת 1999, שר החוץ האוסטרלי, אלכסנדר דאונר, בירך על הצטרפותה של טונגה לאו"ם. השר אמר כי הממשלה האוסטרלית סייעה לממן את עלות המשלחות לניו יורק שנמצאת בארצות הברית ורחוקה מאוד ממדינות האוקיינוס השקט, כך שהמדינות הפסיפיות הקטנות יוכלו להיות מיוצגות שם.
בעקבות התפרצות מקרי אלימות בטונגה בשנת 2006 ממשלת טונגה ביקשה מאוסטרליה כוחות סיוע. בעקבות בקשה זו, 85 חיילים ושוטרים נשלחו לטונגה. עקב השליחה מאוסטרליה גם ניו זילנד הציעה את עזרתה לטונגה.
בשנת 2008 פתחה טונגה בקנברה את הנציבות העליונה שלה. נסיך הכתר טופו השישי שהפך בהמשך למלך טונגה, היה הנציב הראשון באוסטרליה. החל מ-2012 הנסיכה לטופויפקה מכהנת כנציבה העליונה של טונגה באוסטרליה.
סיוע בפיתוח.
אוסטרליה היא המסייעת הגדולה ביותר של טונגה ומסייעת לה רבות בפיתוח המדינה ב-2008/09, הסיוע האוסטרלי הסתכם ב-13 מיליון דולר אוסטרלי שר החוץ האוסטרלי, סטיבן סמית', אמר ב-2009 כי טונגה היא שותפה חשובה של אוסטרליה באוקיינוס השקט. הוא הוסיף כי "יש לאוסטרליה תוכניות פיתוח מקיפות עם טונגה וסמואה ויש בין המדינות והמנהיגים קשרים חמים וחזקים ביותר."
יחסי אריתריאה–ג'יבוטי
יחסי אריתריאה–ג'יבוטי הם היחסים הדיפלומטיים המלאים בין מדינת אריתריאה לבין רפובליקת ג'יבוטי.
היחסים.
במהלך המלחמה האתיופית-אריתראית (1998 - 2000), אתיופיה סחרה עם מדינות העולם דרך מדינת צד שלישי - ג'יבוטי. למרות שג'יבוטי הייתה להלכה נייטרלית, היא ניתקה את היחסים עם אריתריאה בשנת 1998 בחודש נובמבר, וחידשה אותם רק בשנת 2000, כשנגמרה המלחמה. נשיא אריתריאה איסאייס אפוורקי ביקר בג'יבוטי בתחילת שנת 2001; בתגובה, נשיא ג'יבוטי איסמאעיל עומאר גואלה ביקר באסמרה ב-1–2 ביולי. מדיניות החוץ של גואלה הייתה פופוליסטית ולמרות קשריו הטובים עם אתיופיה שידועה בסכסוך שלה עם אריתריאה הוא ניסה ליצור גם עם אריתריאה קשרים טובים ולחתור לשלום באזור.
סכסוך הגבולות.
ב-10 ביוני 2008 פרצו קרבות באזור ראס דומיירה שנמצא בקרבת הגבול בין שתי המדינות. בסופו של דבר אריתריאה ניצחה בקרבות ויכלה לשלוט בראס דומיירה ובאיי דומיירה, אך נסוגה לבסוף מהגבול ויצרה אזור חיץ בין שתי המדינות.
פאולוס, מלך יוון
אמדאו הרביעי, רוזן סבויה
אמדאו הרביעי, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo IV di Savoia; 1197 – 24 ביוני 1253), היה רוזן סבויה בין השנים 1233–1253.
ביוגרפיה.
אמדאו נולד בשנת 1197 במונמליאן, לטומאסו הראשון, רוזן סבויה ולמרגריט מז'נבה, בתם של גיום הראשון, רוזן ז'נבה ובאטריצ'ה דה פאוצ'יני.
בשנת 1233 מת אביו טומאסו הראשון, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. אולם אחיו דרשו גם הם חלק בנחלות, ובשל כך נערך כנס משפחתי על ידי אחיו גוליילמו מסבויה ביולי 1234 בטירת שיון, ובו הוחלט שאמדאו יהיה שליט כל בנחלות, אולם אחיו קיבלו שליטה מסוימת בחלק מהנחלות.
קודם לידת בנו שינה אמדאו כמה פעמים את דעתו בנוגע ליורשו, בתחילה רצה שחתניו יירשו אותו, אולם לאחר מכן החליט שאחיו תומאס, רוזן פלנדריה יהיה יורשו. לבסוף בשנת 1252 החליט אמדאו שבנו יירש אותו, ואחיו תומאס יהיה השני בסדר הירושה.
בשנת 1235 ביקש הנרי השלישי, מלך אנגליה את רשותו של אמדאו, על מנת להתחתן עם אחייניתו אלינור מפרובאנס, ובשנת 1238 נסע אמדאו לחצרו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולאחר מכן השתתף עם אחיו יחד עם הצבא הקיסרי במצור על ברשה. ביולי 1243 סייעו אמדאו ואחיו לאנצו מסרדיניה במצור על ורצ'לי, ובתגובה הוחרמו על ידי האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, עד לאחר שביקשו את מחילתו. בשנת 1244 ברח האפיפיור מרומא, ואמדאו ליווה אותו לשיאמברי, ולאחר מכן שלח עמו את אחיו פיליפו שליווה אותו עד ליון.
אמדאו העניק מעבר חופשי לצבא הקיסרי, ובינואר 1246 חתם על הסכם עם הנרי השלישי, מלך אנגליה שגם הצבא האנגלי יוכל להשתמש במעברים תמורת תשלום שנתי. באותו חודש הציל אמדאו את אחייניתו ביאטריס מפרובאנס מכוחות הצבא הקיסרי, וליווה אותה לחתונתה עם שארל מאנז'ו. במאי 1247 העביר אמדאו את נאמנותו לקיסר, ואף החל לרכז צבא בטורינו לשם כך, אולם לאחר שפרץ מרד בפארמה נגד הקיסר, ביטל פרידריך השני את תוכניותיו. לאחר מכן חסם אמדאו ניסיון של האפיפיור לשלוח 1,500 לוחמים לליגה הלומברדית, ובנובמבר 148 שלח את אחיו שינסו להשכין שלום בין הקיסר לאפיפיור, אולם המלחמה נמשכה עד מותו של פרידריך בשנת 1250.
ב-24 ביוני 1253 מת אמדאו במונקאליירי, ובנו בוניפאצ'יו, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1217 התחתן אמדאו עם מרגריט מבורגונדי, רוזנת סבויה, בתם של איג השלישי, דוכס בורגונדי וביאטריס מאלבון, ממנה נולדו לו שתי בנות:
ב-18 בדצמבר 1244 התחתן אמדאו עם ססיל מבו, בתם של בארה הראשון, הלורד של בו וסיביל ד'אנדוז, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
ליו שאוצ'י
ליו שאוצ'י ׁ(במנדרינית: 刘少奇, 24 בנובמבר 1898 – 12 בנובמבר 1969) היה מהפכן, מדינאי ותאורטיקן סיני, ששימש כנשיא הרפובליקה העממית של סין בשנים 1959 ועד 1968. עד אז ליו היה האדם השלישי בכוחו במדינה אחרי מאו דזה-דונג וג'ואו אנלאי.
ביוגרפיה.
ליו נולד למשפחת איכרים עשירה למדי בכפר במחוז חונאן בדרום מזרח סין. בשנת 1920 החל ללמוד באוניברסיטה במוסקבה שבברית המועצות. בשנת 1921 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של סין. ליו חזר לסין בשנת 1922 והחל להוביל שביתות של עובדי רכבת באזור ג'יאנגשי. הוא המשיך במאבקים רבים למען זכויות עובדים גם בחוביי ובשאנגחאי. בשנת 1927 נבחר לוועד המרכזי של המפלגה, והתמנה לראש מחלקת העבודה שלה. בשנת 1929 חזר למטה המפלגה בשנגחאי והתמנה למזכיר המפלגה במנצ'וריה. בשנת 1932 התמנה למזכיר המפלגה בפוג'יין ובשנים שלאחר מכן היה אחראי על ארגון המפלגה בצפון המדינה.
בשנת 1954 החל למלא תפקידים מרכזיים בקונגרס הלאומי העממי. עבודתו של ליו התמקדה בעניינים ארגוניים ותאורטיים. בשנת 1958 הביע תמיכה נרחבת במדיניות הקפיצה הגדולה קדימה של מאו דזה-דונג, יחד עם דנג שיאופינג. דעה זו עמדה בניגוד לדעתם של כמה פוליטיקאים בכירים אחרים כגון ג'ואו אנלאי. כתוצאה מכך, ליו זכה להשפעה במפלגה, והצליח להתמנות בשנת 1959 לנשיא סין. כנשיא, ביצע רפורמות כלכליות רבות שריסנו את "הקפיצה הגדולה קדימה".
בסוף שנות ה-60 בריאותו של ליו הידרדרה והוא הוקע מהמפלגה (כנראה בגלל סכסוכים עם מאו). מיד לאחר סילוקו מהמפלגה, ב-2 בנובמבר 1969 הוא נפטר. גופתו נשרפה למחרת. כ-11 שנים לאחר מכן, בשנת 1980, המפלגה הביעה צער והסתייגות מסילוקו ומהיחס השלילי אליו. ב-17 במאי של אותה השנה נערך טקס אזכרה ממלכתי לזכרו של ליו, ואפרו פוזר בים לפי בקשתו.
בנציון איזנשטט
אפנון דלתא
אפנון דלתא (באנגלית: Delta Modulation, או בקיצור DM) היא טכניקת המרה מאנלוגי לדיגיטלי ומדיגיטלי לאנלוגי של אותות המשמשים להעברת מידע קול שבו איכות אינה בעלת חשיבות עליונה. שיטה זו היא הצורה הפשוטה ביותר של אפנון דופק מקודד דיפירנציאלי (DPCM) שבו ההבדל בין דגימות עוקבות מקודד לרצף ביטים. באפנון דלתא, המידע המועבר המציין את ההפרש מקודד לביט בודד. המאפיינים העיקריים של השיטה הם:
כדי להגיע ליחס גבוה של אות לרעש, אפנון דלתא חייב להשתמש בטכניקות דגימת יתר (oversampling), כלומר, דגימת האות האנלוגי נדרשת להיות בתדר גבוה פי כמה מאשר תדר נייקוויסט.
אפנון דלתא הוא מקרה פרטי של אפנון דופק מקודד דיפירנציאלי.
עקרון הפעולה.
במקום לכמת את הערך המוחלט של גל אנלוגי נכנס, אפנון דלתא מכמת את ההבדל בין הצעד הנוכחי לצעד הקודם.
המקודד מורכב מקוונטייזר שממיר את ההבדל בין אות הקלט לבין הממוצע של הצעדים הקודמים. בצורתו הפשוטה ביותר, הקוונטייזר יכול להיות ממומש על ידי משוון שמתח הרפרנס שלו הוא 0, אשר הפלט שלו הוא 1 או 0 אם האות קלט חיובי או שלילי בהתאמה. זה גם קוונטייזר של ביט בודד שכן הוא מקודד רק ביט בודד בכל פעם. המפענח הוא פשוט אינטגרטור אשר הפלט שלו עולה או נופל עם כל 1 או 0 שמתקבלים. האינטגרטור עצמו מהווה מסנן מעביר נמוכים.
הספק מוצא.
באפנון דלתא יש הגבלה על המשרעת של אות הקלט, כי אם לאות המועבר יש נגזרת גדולה (שינויים פתאומיים) אז האות המאופנן לא יכול לעקוב אחר אות הקלט ומתרחשת תופעה הנקראת "העמסת שיפוע" ("slope overload"). תופעה זו מתארת מצב בו צעד הבסיס קטן מדי או גדול מדי מכדי לעקוב אחרי השינוי המהיר של האות. לדוגמה, אם אות הקלט הוא
formula_1
האות המאופנן, המהווה נגזרת של אות הכניסה, הוא
formula_2
כאשר התנאי להימנעות מהעמסת שיפוע הוא
formula_3
כך שהמשרעת המקסימלית של אות הכניסה יכולה להיות
formula_4
כאשר fs הוא תדר הדגימה, ω הוא תדר אות הכניסה ו - σ הוא גודל צעד הקוונטיזציה. נקבל כי Amax הוא המשרעת המרבית שניתן לשדר תחת אפנון דלתא מבלי לגרום להעמסת שיפוע. הספק המוצא תלוי במשרעת המרבית.
דונג ביוו
דונג ביוו (במנדרינית: 董必武. 5 במרץ 1886 - 2 באפריל 1975) היה פוליטיקאי סיני, ששימש כנשיא הרפובליקה העממית של סין בפועל בשנים 1972–1975.
ביוגרפיה.
דונג נולד במחוז חוביי בשנת 1886. הצטרף למחתרות מהפכניות בשנת 1911 ובשנת 1912 השתתף במהפכת שינהאי. לאחר מכן נסע ללמוד ביפן. בשנת 1921 הצטרף דונג למפלגה הקומוניסטית של סין והשתתף בוועידה הראשונה שלה. דונג היה הגבר היחיד (מלבד מאו דזה-דונג) שהשתתף גם בקונגרס הראשון של המפלגה וגם בהכרזה על הקמת הרפובליקה העממית ב-1949.