בום הנפט הזרים לצ'יאפס כספים רבים בין השנים 1970–1982, אבל אלה הושקעו לא בפיתוח הקהילות אלא בתשתיות (כבישים, שווקים, דרכים) ובביצוע פרויקטים הידרולוגיים לייצור חשמל, שיאפשרו קידום המשק המקומי (שבחלקו הגדול, בוודאי באזורים האינדיאנים, הופנה לצריכה פנימית) והפיכתו למשק קפיטליסטי המופנה לשווקים המקומיים וליצוא. על רקע זאת נוצר מצב אבסורדי לפיו סיפקה צ'יאפס 54% מצריכת החשמל הלאומית, אבל ב- % 63 מן הבתים שבשטחה לא היה כלל חיבור לחשמל. עם זאת, המודרניזציה החקלאית (אשראי, השקיה, דגש על גידולים לא מסורתיים כמו פרות וירקות לשוק המדינתי והארצי שימוש בדשנים ומדבירים), שנועדה להתמודד עם היבוא ההולך וגדל של מוצרי יסוד מארצות הברית, השפיעה על גידול ההכנסות מחקלאות ועל הגברת הקשרים הפנים-מדינתיים ועל הקשרים של המדינה עם שאר חלקי מקסיקו. התהליך לא היה אחיד בכל חלקי צ'יאפס: באזור הריכוז הגדול של אינדיאנים במרכז המדינה ובמזרחה, נהנו ממנו יותר תושבי הרכס המרכזי. ניכרו בפניהם אפשרויות תעסוקה חדשות, שעד כה היו פתוחות בעיקר בפני הלדינוס (מסטיסים במרכז אמריקה), כמו בתחומי התחבורה והבנייה. אלה גם הוכחו ככדאיים יותר מבחינה כלכלית בהשוואה לחקלאות.
מגוון אפשרויות חדש זה גרם להתרבדות חברתית-כלכלית הדרגתית בקהילות המסורתיות, ולהופעת קבוצה הולכת וגדלה של אינדיאנים שעזבו לחלוטין את עבודת האדמה לטובת עבודות עירוניות. להתרבדות התעסוקתית והחברתית היו גם השלכות פוליטיות רדיקליות בכל הקשור להנהגה האינדיאנית: מנהיגי הקבוצות העולות החדשות מיהרו לחבור למפלגת PRI (מפלגת השלטון), שנתן למנהיגותם גושפנקה וכן קישורים מפתים אל המדינה. כדי לצבור כוח פנו הללו למסגרות הכוח של מפלגת השלטון, נטמעו בהם ופנו, משם, תחת דגל המפלגה וחסותה, להמוני האינדיאנים בקהילות הכפריות, כדי להרחיב את בסיס כוחם הפוליטי. פנייה זו גרמה לדחיקת המנהיגות הוותיקה, שחיפשה כל השנים לא את טובת עצמה אלא את טובת הקהילה כולה. המנהיגות הצעירה הזו הפכה כמובן לבלתי סבלנית כלפי כל סוג של התארגנות איכרית מחוץ למסגרת מפלגת השלטון, דבר שדחף רבים מן הבלתי מרוצים מן הלחץ הזה אל מחוץ לקהילותיהם.
המשבר הפיננסי של 1982 שנגרם בגלל צניחת מחירי הנפט העולמיים, בלם באחת את תנופת הפיתוח בצ'יאפס והחזירה למצב ששרר בה 10 שנים קודם לכן. מעורבות המדינה בפיתוח הפרובינציה שככה, והתמעטה באורח ניכר השתתפות המדינה בפרויקטים סוציאליים ובהגנה על מחירי מוצרי היסוד. רעידת האדמה של 1985, תנועת הסטודנטים של 1987, והציפיות להחלפת המשטר בבחירות 1988 (לטובת מועמד האופוזיציה העיקרית, קהואוטמוק קארדנס, בנו של הנשיא לשעבר לאסרו קארדנס, מיתנו את אי-השקט שהחל מסתמן במדינה, אך הם לא בלמו אותו לחלוטין.
התמיכה המסיבית ב-PRI לא הצליחה להסתיר גם תופעות קשות אחרות של חיי היום יום בצ'יאפס, שאילצו רבים לעזוב את קהילותיהם ולחפש מקום מגורים חלופי:
תוצאות השבר בתוך הקהילות בגלל מדיניות ההעדפה הזו לא התבררו מיד: עוד בבחירות לנשיאות של קיץ 1994, בעוד המרד הזפטיסטי בצ'יאפס כבר בשיאו, השיגה מפלגת השלטון % 98 מן המשרות הפוליטיות הציבוריות במדינת צ'יאפס: 111 מתוך 112 נשיאים מוניציפליים, שני סנטורים מתוך שניים, 19 מתוך 24 הנבחרים לקונגרס המקומי. בקהילת צ'אמולה למשל, זכתה מפלגת השלטון ב-12,214 קולות. אף לא קול אחד ניתן שם למפלגה אחרת כלשהי.
סדרת משברים ותהליכי הליברליזציה של סלינס החריפו עוד את המתח בצ'יאפס. ב-1988 ירדו מחירי הקפה ב-50%. הסובלים העיקריים מכך היו המגדלים הקטנים של צ'יאפס. הסרת ההגנה על הסויה והסורגום, בנוסף לקפה, גרמו לחדירת ייבוא מתחרה זול, שהוריד את המחירים גם בענפים אלה. רק מחירי התירס והשעועית נותרו מוגנים וגבוהים דיים ב-1988. למורת רוחם של המגדלים נכללו גם שני אלה בסל הליברליזציה של תוכנית NAFTA לשנים הבאות.
שער עצמי
שער עצמי הוא אירוע במשחקי ספורט שונים בו שחקן מכניס את הכדור לשער הוא, ובכך מעניק ניקוד ליריב. לעיתים קרובות השערים העצמיים מגיעים כתוצאה משגיאה של השחקן המבקיע, אך בענפי ספורט מסוימים הם נעשים מדי פעם מסיבות אסטרטגיות.
כדורגל.
בכדורגל, שער עצמי מתרחש כאשר שחקן גורם לכדור להיכנס לשער קבוצתו, וכתוצאה מכך הוא מעניק ניקוד ליריבה. כובש השער העצמי לעיתים קרובות מסתובב מאחורי כדורים מסוכנים לאחר בעיטות עונשין, או כאשר מגיע כדור לרוחב המגרש, מטרתו של המגן היא להעניק קרן במקום לתת לשחקני התקפה הזדמנויות להבקיע, וכתוצאה מכך הכדור חודר לשער קבוצתו, במיוחד אם הוא נמצא תחת לחץ מצד שחקני התקפה שעשויים להבקיע אם לא ירחיק את הכדור בעצמו. בעוד ששחקן ההגנה שכבש את השער העצמי "זוכה" אישית לשער כחלק מהתמצית הסטטיסטית של המשחק (עם ההערה "(og)" כדי לציין את אופיו), שערים עצמיים אינם מתווספים לסטטיסטיקה של השחקן.
השער העצמי הידוע ביותר לשמצה היה זה של אנדרס אסקובר, שחקן נבחרת קולומביה במונדיאל 1994 אשר הפסידו במשחק נגד ארצות הברית דבר אשר הדיח את קולומביה מהטורניר. כעבור שבוע, אסקובר נורה למוות בקולומביה על ידי חבר כנופיית הסמים שהבוס שלו הפסיד בהימור על המשחק.
ההערכה היא כי השער העצמי המהיר ביותר בהיסטוריה הושג על ידי מגן טורקי יונייטד, פאט קרוזה, כשמונה שניות בלבד לאחר שריקת הפתיחה במשחק נגד קיימברידג' יונייטד בינואר 1977.
כדורסל.
סל עצמי הוא כאשר קולעים בטעות לסל של הקבוצה יריבה (המקבילה בכדורסל ל"שער עצמי"). תרחיש טיפוסי של סל עצמי מתרחש כאשר שחקן מנסה לחסום זריקה לסל של שחקן יריב אך בסופו של דבר הוא דוחף את הכדור לסלו הוא.
גול עצמי
פז&quot;ם
בניהול משאבי אנוש, פָּזָ"ם (ראשי תיבות: פרק זמן מזערי או מינימלי) הוא מושג המציין את פרק הזמן שחייב לעבור טרם קידומו של עובד לדרגה הבאה במסלול הקידום שלו או לתפקיד בכיר יותר.
המושג נמצא בשימוש נרחב בצה"ל, שבו קיים פז"ם לקידומו של חייל בדרגה.
פז"ם בצה"ל.
קיימים מסלולי קידום שונים לחיילים במערכים השונים, באופן כללי לוחמים מקודמים מהר יותר (פז"ם קצר יותר) מתומכי לחימה, ואלו בתורם מקודמים מהר יותר מיתר החיילים.
למשרתי הקבע קיימים מסלולי קידום ייעודיים, המאפשרים קיצור פז"ם בין דרגות או הארכתו בהתאם למסלול. לנגדים מדרגת רס"ל ומעלה שיצאו לקצונה קיים קיצור פז"ם המאפשר הענקת דרגת רס"ן בתוך חמש שנים מקבלת הדרגה, ובכל מקרה מקבלים נגדים מדרגת רס"ל (עם ותק של שנה, לפחות) ומעלה דרגת סגן בעת מינויים לקצינים, במקום סגן משנה.
מניין משך הפז"ם מוקפא אם חייל נעדר משירות סדיר שלא ברשות, מרצה עונש מאסר (זמן המכונה "תקופה בלתי נמנית" או "תב"ן שלילי") או שנמצא בדחיית שירות (תקופה המוגדרת כ"תב"ן חיובי"). כמו כן, חייל שנכלא לא מקודם בדרגה למשך שנה מתאריך המשפט. חייל הנמצא בשבי, או שהוא מוגדר כנעדר מקודם בדרגות כאילו לא נעדר מן השירות, על פי מסלולו.
הווי.
למרות שעל פי המספרים האישיים לא ניתן לקבוע את מספר החיילים בצה"ל בכל עת נתונה, הרי שחיילי החובה יכולים לאמוד את הוותק של חייל ("הפז"ם") ואת מחזור הגיוס שלו לפי מספרו האישי.
מהמשמעות הרשמית של המושג "פז"ם" נוצרו ביטויים בסלנג הצה"לי. כשם עצם, משמשת הטיית המילה פז"ם על מנת לתאר ותק. לדוגמה, "פז"מניק" הוא חייל ותיק ביחידה מסוימת, שכבר עברה תקופת הזמן בה הוא נחשב כחייל חדש ("צעיר"). הפועל "התפזם" פירושו התעמרות של חייל ותיק ב"צעירים". פז"ם משמש גם כשם תואר לחפצים כמעט בלויים, שעברו הרפתקאות ותלאות.
בר בורוכוב
אמיל שארטייה
אמיל אוגוסט שארטייה הידוע יותר תחת השם אלן (Alain), (בצרפתית: Émile Chartier; 3 במרץ 1868 – 2 ביוני 1951), פילוסוף ועיתונאי צרפתי.
חייו.
שארטייה נולד בכפר מונטאן-או-פרש שבחבל נורמנדי לאב שהיה וטרינר. בהיותו בן שלוש עשרה שנה נכנס לבית ספר תיכון בעיר אלנסון שבחבל מולדתו, שם למד במשך חמש שנים. ב-1892 קיבל תואר של מוסמך בפילוסופיה, ואחר כך שימש כמורה לפילוסופיה בבתי ספר תיכוניים בערים לוריינט ופונטיבי שבחבל ברטאן, בעיר רואן בירת חבל נורמנדי, ובפריז. החל מ-1903 פרסם מאמרים בעיתונות שהופיעו במדור שבועי בשם העט "אלן". ב-1906 החל לפרסם מאמרים קצרים על נושאים ספרותיים ומדיניים, שעסקו ברובם בהתנגדות למלחמה ולכוחה של המדינה.
למרות התנגדותו למלחמה התגייס לצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה כדי למלא את חובתו כאזרח, ושימש כמפקד בחיל התותחנים. הוא השתחרר ב-1917 אחרי שנפצע ברגלו, וב-1921 פרסם את חיבורו "המלחמה אשמה" שכתב בהשפעת מוראות המלחמה שחזה מבשרו. אמיל שארטייה השתייך לחוגים שצידדו בממשלה עממית, ובשנות השלושים לחם נגד הפאשיזם שהרים ראש באירופה.
מחשבתו הפילוסופית הושפעה מאפלטון, רנה דקארט, עמנואל קאנט ואוגוסט קונט. מטרתה של פילוסופיה זו הייתה לחשוב באופן הגיוני ולהימנע מכל דעות קדומות. הוא לא השתייך לאסכולה פילוסופית כלשהי, אך חשב שעלינו לטפל בבעיותינו באופן מעשי ואמר: " אנו יכולים להוכיח כל מה שאנו רוצים, אך הקושי האמיתי הוא לדעת מה אנו רוצים להוכיח."
ב-1936 לקה אמיל שארטייה בשיתוק, ומאז היה מרותק לכיסא גלגלים. הוא נפטר ב-1951 בעיירה לה וזינה שממערב לפריז, ונקבר בבית העלמין פר לשז.
כנרת (קבוצה)
בית הקברות כינרת
בית הקברות של כנרת
בית הקברות של כינרת
קבוצת כינרת
היסטוריה של ברה&quot;מ
הרם
הרם (באנגלית: Herm) הוא הקטן שבאיי התעלה הפתוח לציבור. האי מהווה חלק מהביליוויק של גרנזי.
היסטוריה.
האי הרם היה מיושב החל מהתקופה הפרהיסטורית. באי התגלו שרידי קבר מהתקופה הנאוליתית.