קולדיג' ייסדה בספריית הקונגרס בוושינגטון הבירה קרן לתמיכה במוזיקה קאמרית והקימה שם אולם קטן לקונצרטים קאמריים.
מקבלי המדליה.
פרסים והזמנות קולידג' מוקדמים
מדליות אליזבת ספראג קולידג' על שירותים מצוינים למוזיקה קאמרית
מדליית אליזבת ספראג קולדג' למנצחים
מדליית אליזבת ספראג קולדג' לביצוע מצטיין של מוזיקה מודרנית
מדליית אליזבת ספראג קולדג' לרביעיית המיתרים המצטיינת באירופה
אוטרסברג
אוטרסברג (בגרמנית: Ottersberg) היא עיירה במחוז פרדן שבמדינת סקסוניה התחתונה בגרמניה. נכון לראשית שנת 2017 התגוררו בה 12,733 תושבים.
היסטוריה.
הטירה שסביבה התפתח היישוב באוטרסברג התקיימה כבר במאה ה-9, האזכור הראשון של המקום בשמו הנוכחי הוא מהמאה ה-13. במחצית השנייה של המאה ה-17 הועתק היישוב שהיה בעל זכויות עיר, ממקומו הצמוד לטירה, למקום סמוך בשפלת נהר הווימה .
היישוב היה נתון לשליטת נסיכות הבוחר מהנובר, ממלכת וסטפאליה, הקיסרות הראשונה של צרפת, ממלכת הנובר ופרובינציית הנובר שבפרוסיה.
מבחינה מנהלית השתייך האזור עד תום מלחמת העולם השנייה למחוז שטדה בנפות שונות (אוטרסברג, פרדן). כיום הוא משתייך למחוז פרדן.
יהודי אוטרסברג.
יהודים הורשו להתיישב באוטרסבורג לראשונה רק ב-1777 בתנאי חסות שאותה היה מקבל החסות צריך לחדש מדי שש שנים. הקהילה הלכה והתפתחה ותחת חסותה היו במשך השנים גם קהילותיהן הקטנות של העיירות אוטרשטדט , גרסברג , וילשטדט , זוטרום , לילינטל , פישרהודה וקירכטימקה .
במחצית המאה ה-19 הגיעה הקהילה המקומית לשיאה, בתקופה זו מנו חברי הקהילה בין 50 ל-75 נפשות, והיא החזיקה בית ספר משותף עם קהילת רוטנבורג על הווימה . בסוף המאה התפרקה הקהילה בשל הגירת תושבים, בית הכנסת נמכר ב-1902 ונותרו בעיר יהודים בודדים. שתי משפחות נותרו בעיר אחרי עליית הנאצים לשלטון, אחת נמלטה מגרמניה בעקבות ליל הבדולח וגורלו של אבי המשפחה השנייה, קצב במקצועו, אינו ברור.
Star Media
Star Media היא חברת הפקות אוקראינית-רוסית שהוקמה בשנת 2006 ולה משרדים בקייב ובמוסקבה והיא מפיקה תכנים הן לטלוויזיה האוקראינית והן לטלוויזיה הרוסית.
לחברה מחלקות בתחומים שונים כדוגמת חטיבת הפצה בשם Star Media Distribution, חטיבת אנימציה בשם Babich Design וחטיבת טכנולוגיות מידע בשם Star Media IT.
החברה הוקמה על ידי המפיק האוקראיני-רוסי ולדיסלב ריאשין שפועל הן בשוק הטלוויזיה האוקראיני והן בשוק הטלוויזיה הרוסי. החברה מפיקה תוכן עבור הערוץ הראשון ברוסיה ועבור ערוצי הטלוויזיה באוקראינה. היא מפיקה 10% מכלל התוכן הטלוויזיוני ברוסיה, בעוד באוקראינה היא מספקת כרבע מכלל התוכן הטלוויזיוני.
החברה מפיקה סדרות דרמה ופשע ומתמחה גם בהפקת סדרות דוקו-דרמה המשחזרות אירועים היסטוריים.
חברות בת.
החברה משתפת פעולה עם חברות טלוויזיה כדוגמת Mostelefilm הרוסית ו-Kievtelefilm האוקראינית.
מוזיקה ברזילאית פופולרית
אגוז מלך (פרי)
האח הגדול (1984)
קני סוכר
8 דקות ביום
8 דקות ביום היא תוכנית סאטירה חברתית יומית, ששודרה בערוץ הראשון בשנות 2002—2003. התוכנית מהווה המשך ישיר לפינתו של הפובליציסט והסאטיריקן עוזי וייל "השער האחורי" במקומון התל אביבי "העיר", כשהוא משמש כבמאי וכתסריטאי של התוכנית. צוות השחקנים כלל את יובל סמו, עלמה זק, אורי גוטליב, ענת (נתי) שטיינברג ויואב מיכאלי.
היסטוריה.
בסוף שנת 2002 נוצר חור בן 8 דקות בפריים טיים של הערוץ הראשון, בין 20:00 ל-21:00, שעת מהדורת מבט. עוזי וייל הציע פרק פיילוט שנבנה על פינתו בעיתון, שנסגרה שנה קודם לכן, ותוך חודש וחצי התוכנית עלתה לאוויר. הפרק הראשון שודר ב-15 בדצמבר 2002, בשעה 20:15. בסך הכל שודרה עונה אחת, 52 פרקים, כשבימי ראשון עד רביעי שודרו פרקים חדשים, בימי חמישי מבחר קטעים מאותו שבוע, ובערב שבת לקט שבועי שכלל את ארבעת פרקי השבוע. התוכנית שינתה את שעת השידור מפעם לפעם, וחוץ מהשעה המקורית שודרה גם ב-20:45 וב-20:20. לאחר סיום העונה היא שודרה מתחילתה בשידור חוזר, ולאחר מכן המשיך הערוץ לשדר לקטים שבועיים. התוכנית הפכה למפורסמת, למרות עצם שידורה בערוץ הראשון, וזכתה לאהדת הקהל והמבקרים.
כל פרק כלל רצף של מערכונים קצרים ששיחקו בהם כעשרים דמויות קבועות, מחציתן עברו מ"השער האחורי" ומחציתן חדשות. בין היתר, כיכבו בתוכנית שמעון וחזי מניקור פדיקור, הרב המוטורי הראשי לציון, ניצב המים הארצי, דוקי המשמשת כמנחה בערוץ הילדים, ציפי מוכרת הפרחים מחיפה, "הרכלנית" וחברתה הלסבית המאוהבת בה, שלום טוקשה, רונית כרמלי, וארנון ואורנה, זוג מבקרי המסעדות.
כל פרק הסתיים בהפקה מוזיקלית קטנה ומושקעת אותה הכין יוסי בבליקי - קליפ של אחת הדמויות למוזיקה של שארל אזנבור, מרלן דיטריך, טינדרסטיקס, סטיבן סונדהיים, בל אנד סבסטיאן ואחרים. בועז כהן ניגן את המוזיקה כפסנתרן וקלידן. חלק מהשירים המקוריים הופיעו לאחר מכן באלבום "פינוקיו" של להקת פונץ', בה חברים השניים, בשנת 2007.
הפרק האחרון היה ארוך בהרבה מהרגיל - 12.5 דקות, ובניגוד לפורמט הקבוע התמקד בסיפור הפרידה, כולל הנרטיב המרכזי - הדמויות מתאספות במקלט אטומי ומנסות לנחש האם אכן מתקיימת בחוץ מתקפה גרעינית. התוכנית לא חזרה לעונה שנייה.
לפטיקטידיום
לפטיקטידיום (שם מדעי: Leptictidium; ביוונית עתיקה: "סמור חינני") הוא סוג של יונק קדום מסדרה נכחדת שחי באמצע תקופת האאוקן לפני 35–50 מיליון שנה. מאובניו נמצאו באירופה, אך בתקופתו היה חי באקלימים חמימים יותר מאירופה של היום.
יצור קדום זה שהיה קרוב של השלייניים המודרניים, היה בעל מראה של חדף פיל קטן. אורכו הגיע ל-60–90 סנטימטרים וגובהו ל-20 סנטימטרים. היה לו חדק גמיש איתו הוא אסף מזון ורחרח את טרפו, והיו לו רגליים חזקות המותאמות לקפיצה.
היצור חי ביערות גשם וחי על קרקע היער. הוא ניזון ככל הנראה מחרקים ומיצורים קטנים כמו לטאות או דו-חיים. הוא הסתתר בין השיחים כדי לברוח מאויביו מהם נמלט בקפיצות.
הלפטיקטידיום מופיע בפרק הראשון של הסדרה ללכת עם חיות שם הוא אוכל חרקים זריז הבורח מטורפים גדולים כמו הגסטורניס והאמבולוצטוס.
יו מאסקלה
M163 VADS
M163 VADS הוא נגמ"ש ובו מערכת נ"מ קנית המבוססת על תותח גאטלינג M61A1 וולקן, שגם העניק את השם לכלי כולו: Vulcan Air Defense System. לעיתים הוא מכונה גם M163 SPAA כאשר SPAA = Self propelled anti aircraft. כלי זה שרת בצבא ארצות הברית וגם בצה"ל, שם הוא זכה לשם "חובט" (Basher). ייעודו העיקרי של ה-M163 הוא הגנה אווירית וחיפוי אווירי על כוחות קרקע וטורי שריון והפלת כלי טיס מנמיכי טוס. ה-M163 נמצא שימושי למדי גם בלוחמה בשטח בנוי לצורך ניקוי גגות מצלפים. תותח הוולקן הכבד ומהיר הירי מספיק חזק בשביל לנקב בניינים וזווית העילרוד הגבוהה שלו מאפשרת כוונון לגגות הבניינים וריסוסם.
ה-M163 מבוסס על תובת נגמ"ש M-113 ומערכות הנשק שלו כוללות תותח אוטומטי מדגם M61A1 וולקן 6-קני בקליבר 20 מ"מ בעל קצב אש גבוה. עם זאת, למרות היותו כלי הנ"מ העיקרי של מדינות נאט"ו ובעלות בריתן, הוא התגלה כנחות לעומת הכלים הסובייטים המקבילים כגון ה-ZSU-23-4 "שילקה".
ה-M163 VADS נכנס לשירות במערך הנ"מ של צה"ל בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 בשם "חובט" (Basher). לכלי זה היסטוריה של שלוש הפלות אווירות, האחרונה מביניהם הייתה הפלת כדור פורח. בנוסף פלוגת ה"חובט" הצה"לי תחת פיקודו של דובי אמיתי השיג את ההפלה הראשונה והיחידה באמצעות ה-M-163 וולקן, של כלי טיס סילוני, מטוס קרב מיג 21, במבצע שלום הגליל בעת קרב בכפר דוחה. ב-1997 שודרגו כל דגמי ה"חובט" לדגם ה"מחבט" שהשינויים הבולטים בו הם הוספת משגר טילי נ"מ מדגם FIM-92 סטינגר ובו 4 זבילים ואפשרות להתחבר למכ"ם אזורי. המחבטים השתתפו במבצע חומת מגן במשימות סיוע באש כבדה לכוחות הקרקע, שיתוק אש עוינת וטיהור גגות מצלפי אויב. בשנת 2006 יצא משימוש רשמי במערך הנ"מ הישראלי בהמשך למגמת סגירת הנ"מ הטקטי או הנ"מ המתנייע, לאחריו פורקו סוללות וגדודים של נ"מ מתנייע.
חרותות סלע בהר הנגב המרכזי
חרותת סלע היא ציור שנחרת בסלע לרוב בימי קדם. במרחב הר מחיה, הר ערקוב ורמת מטרד פזורים מצבורים רבים של חרותות סלע בנות עד אלפי שנים הכוללות מגוון רחב של כתובות, דמויות וסמלים. מתחם מוגבל של חרותות ליד מצפה ליפא גל שבהר מחיה הונגש לציבור הרחב בשנת 2017 (לאחר לבטים רבים).
החרותות.
החרותות בהר הנגב המרכזי הן ציורים שנחרתו בסלעים שבאזור במהלך אלפי שנים. החריטה נעשתה על ידי הקשה בכלי חד על פני סלע מאבן גיר בהירה המכוסה בשכבת פטינה כהה. החריטה חשפה את השכבה התחתונה הבהירה לפי תוכנית האמן. עם חלוף השנים מכסה שוב הפטינה את החלקים החשופים ולכן הבהירות היחסית של החרותות יכולה ללמד על גילן היחסי.
חלק מהחרותות הן כתובות שנכתבו בשפות עתיקות כת'מודית, נבטית וערבית קדומה מהמאות השנייה לפנה"ס עד המאה ה-11 לסה"נ. נמצאו גם כתובות המתוארכות לתקופות הרומית, ובארמית מהמאה החמישית לספירה. חרותות אחרות הן של בעלי חיים, כולל של יעלים הדורי קרניים, גמלים, סוסים, חוגלות ועוד, ושל דמויות אנושיות הכוללות רוכבים, ציידים, לוחמים ואנשים העוסקים בפולחן. חרותות חדשות יותר נוספו לצד החרותות העתיקות במאות ה-18 וה-19 על ידי בדואים תושבי האזור. חרותות אלה, המכונות ואסמים, נחרתו בעיקר על מנת לסמן גבולות של אדמות שבטיות או משפחתיות בעקבות רפורמת קרקעות עות'מאנית. הואסמים אינם מתארים דמויות אנושיות או של בעלי חיים, אלא כוללים סמלים וצורות גאומטריות.
הנגשת החרותות לציבור הרחב.