בשלהי שנות השישים של המאה ה-19 עברו תהפוכות רבות על משפחתו של רבינוביץ'. אחיו דוד ששימש כרב מטעם הממשלה בעיר סמוכה נפטר בטרם עת, אמו מתה עליו בקישינב, וביתו נשטף במי הדניסטר שעלה על גדותיו, ומשפחתו נותרה בחוסר כל. בשנת תרל"א (1871 ) עקר רבינוביץ' עם משפחתו לאודסה, ושם החלה משפחתו להשתקם ולהתבסס. במכתב ששיגר לאחיו בשנה זו, מדווח רבינוביץ' שהקים בעמל רב ובהשקעה כספית גדולה בית מלון מודרני ואקסלוסיבי באודסה.
בד בבד עם התבססותו החומרית הוסיף רבינוביץ' לעסוק ביצירתו העברית.
בשנת הוצאת ספריו בדפוס כבר היה רבינוביץ' לאחד מן הנכבדים והחשובים שבמשכילי אודסה עירו, ונשוא פנים גם בערים אחרות – במיוחד בפריז. במכתב לחובין משנה זו הוא מגולל את קשריו עם שכבת אינטלקטואלים ואנשי שם.
בשנת תרמ"ז (1887) מתה עליו אשתו, והיא בת 55. מות אשתו השפיע באופן דרמטי על חייו של רבינוביץ, והוא שקע במרה שחורה, ונקלע למצוקה כלכלית. בצר לו הוא פנה לבקש את תמיכת אחיו:
"בן חמישים ושבע שנה אנכי היום, רק למיום מות עלי אשת נעורי זה שנה תמימה, נדהם וחדל אישיים הייתי. רוחי סר ממני ויאכל חצי בשרי. בודד משמים אנכי הולך יושב שוכב ושנתי ממני נדדה. ובכל זאת נטל שני בתי אבות עודנו רובץ על שכמי כמו פלח רכב. כי אם כה אמר: לא טוב היותי לבדי אקחה לי אשה שנית לכלכל את שיבתי וארחיק נדד מעיר אדעססא ערש אשרי והוותי גם יחד.
הקיץ הנה בא בא, ובביתי, נפשי וכפור דמי עודנו משליך קרחו. הוי רע רע מצבי עתה! נורא הוא מאד מאד! – גם אמנה נשף ערב נהפך לתהלוכות בגנים לשאוף רוח צח שפיים אחרי פנות היום, אך דממת המסחר בעירנו גם היא שוררת מושלת ממשל רב, ובני ביתי השנים צועקים ללחם השכם וצעֹק: הב הב! וכיסי רק אין בו מאומה".
חנינא־ליפא רבינוביץ נפטר בשנת 1902.
קיזחה
קיזחה (בערבית: قزحة, באנגלית: Qizha, עוגת קצח) היא סוג של עוגה מן המטבח הסורי והמטבח הפלסטיני העשויה עם טחינת קצח ועם סולת ומצופה חצאי שקדים, פיסטוקים או צנוברים. עוגה זו כוללת גם: סוכר, ביצים, אבקת אפייה, מיץ לימון, שמן זית, וצנוברים. זהו קינוח קל לאפייה שבו כל המרכיבים יכולים להיות משולבים ומעורבים לתוך קערה לפני העברתם לתוך תבנית משומנת בטחינה או "שמן זית" כנהוג במטבח הסורי או המטבח הלבנוני. בדרך כלל שימון הדפנות של תבנית האפייה נעשה בעזרת "טחינה גולמית" ולא בעזרת שמן, מרגרינה, או חמאה מומסת. מאכל זה גם נפוץ לעיתים בכפרים הערביים בצפון ישראל או באזור נצרת. הטכניקה להכנת עוגה זו דומה להכנת עוגת בקלאווה. ישנו קינוח דומה הנקרא: אצבעות קצח בו מוגש קינוח דומה על בסיס התבלין: "קצח" אך בצורת סיגרים.
ג'יי רוק
ג'וני ריד מקינזי ג'וניור (באנגלית: Johnny Reed McKinzie Jr.; נולד ב-31 במרץ 1985), הידוע יותר בשם הבמה שלו ג'יי רוק, הוא ראפר ופזמונאי אמריקאי מוואטס, קליפורניה.
קריירה.
בשנת 2005 חתם רוק בחברת התקליטים העצמאית טופ דואוג אנטרטיינמנט. בשנת 2007, לצד טופ דואוג, רוק חתם על חוזה הקלטות עם האחים וורנר רקורדס ומאוחר יותר עם אסיילום רקורדס, אך בסופו של דבר עזב את החברה זמן קצר לאחר מכן. לאחר מכן, חתם בלייבל Strange Music של טק ניין בעסקת תקליטים משותפת.
מאז 2006, הוציא רוק מספר מיקסטייפים וב-2008 התפרסם לראשונה בזכות סינגל הבכורה שלו, "All My Life (In the Ghetto)", בהשתתפות ליל ויין וויל.איי.אם. בשנת 2011 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Follow Me Home". האלבום זכה לשבחים ולהצלחה במצעדי הבילבורד, תוך שהגיע בשיאו למקום העשירי במצעד אלבומי הראפ.
בספטמבר 2015 הוציא את אלבומו השני, "90059", שהגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד 200 וזכה לשבחים.
ב-12 בינואר 2018, ג'יי רוק הוציא את הסינגל "King's Dead", יחד עם קנדריק לאמאר, פיוצ'ר וג'יימס בלייק, המשמש כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו ומפסקול הסרט הפנתר השחור. השיר הפך לשירו הראשון של ג'יי רוק שהגיע למצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיע בשיאו למקום ה-21. ביוני 2018, הוציא את אלבומו השלישי, "Redemption". ב-2019, בטקס פרסי גראמי ה-61, זכה השיר "King's Dead" בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר.
ש. שסטוביץ
טוקיו וייס (סדרת טלוויזיה)
טוקיו וייס (באנגלית: Tokyo Vice) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת פשע שעלתה לשידור ב-7 באפריל 2022 ברשת HBO Max, והיא מבוססת על סיפור אמיתי שיצא כספר בשם זהה משנת 2009 מאת ג'ייק אדלשטיין. מככבים בסדרה אנסל אלגורט, קן ואטאנבה ורייצ'ל קלר.
בחודש יוני 2022, חודשה הסדרה לעונה שנייה.
תקציר עלילת הסדרה.
העיתונאי האמריקאי ג'ייק אדלשטיין, עובר בסוף שנות התשעים, לטוקיו כדי לדווח על שחיתויות במשטרת טוקיו.
הפקה.
הפרויקט הוקם בתחילה כסרט בשנת 2013, כשדניאל רדקליף נשקל לתפקיד אדלשטיין. אנתוני מנדלר היה אמור לביים והפיתוח התקדם מספיק למקום בו נקבעה תחילת הפקה באמצע 2014.
ביוני 2019, הפרויקט אורגן מחדש כסדרת טלוויזיה, בת 10 פרקים שמיועד, לשירות הסטרימינג של WarnerMedia, HBO Max. אנסל אלגורט לוהק לתפקיד הראשי כשהוא גם מפיק שותף עם ג'ייטי רוג'רס כתסריטאי ודסטין דניאל קרטון כבמאי הסדרה. בספטמבר הצטרף קן ווטנבה לצוות השחקנים.
באוקטובר נשכר מייקל מאן לביים את פרק הפיילוט לסדרה. מאן גם הפיק את הסדרה. בפברואר 2020 לוהקו אודסה יאנג ואלה רמפף. במרץ הוכרז כי רינקו קיקוצ'י הצטרפה וכי הצילומים החלו חודש קודם לכן בטוקיו. עם זאת בעקבות מגפת הקורונה ביפן הצילומים נעצרו והתחדשו באמצע נובמבר 2020, תוך תכנון להשלימם עד 4 ביוני 2021.
תרמודינמיקה סופית בזמן
תרמודינמיקה סופית בזמן (Finite–Time Thermodynamics) היא ענף של התרמודינמיקה, העוסקת בניתוח תהליכים תרמודינמיים שזמן ביצועם סופי וכן בתהליכים שאינם הפיכים, וזאת בניגוד לתרמודינמיקה הקלאסית העוסקת בעיקר בתהליכים שזמן התרחשותם אינסופי (דהיינו נמצאים בשווי משקל תרמודינמי) וכן בתהליכים הפיכים.
הפורמליזם החדש של התרמודינמיקה הסופית בזמן מסייע להבין את תפקודן של מערכות תרמודינמיות אמיתיות, כאלו שאינן מצויות בתנאי מעבדה, וכן מספק חסמים מלעיל הדוקים יותר לנצילות של אותן מערכות (וזאת בניגוד לנצילות קרנו, אשר בדרך כלל גבוהה בהרבה מהנצילות האמיתית של המערכת).
היסטוריה.
בשנת 1825 סאדי קרנו, פיזיקאי ומהנדס צרפתי, פרסם את מאמרו "הרהורים על כוחה המניע של האש", מאמר אשר הוביל לפיתוח תחום חדש בפיזיקה – תרמודינמיקה. אחת התוצאות היותר מהפכניות בעבודתו של קרנו, היא העובדה כי לא קיים מנוע, אשר נצילותו גדולה יותר מנצילותו של מנוע קרנו, שהיא:
formula_1
כאשר formula_2 היר הטמפרטורה של המאגר החם ו- formula_3 היא הטמפרטורה של המאגר הקר.
למרות גילויו המהפכני של קרנו – ברור לכל כי מעשית, לא ניתן ואף לא רצוי לבנות מנוע אשר עובד לאט באופן אינסופי, בלי לספק עבודה, ולפיכך היה ברור כי יש למצוא תורה כללית יותר, שתוכל לנבא באופן מדויק יותר את נצילותם של מנועים מעשיים.
הדחיפה ההיסטורית המשמעותית ביותר שגרמה לצמיחתה של התרמודינמיקה הסופית – בזמן, הוא משבר האנרגיה העולמי של 1973, שבמהלכו מחירי הנפט עלו עד פי 4 ממחירם המקורי, כתוצאה מהחרם של ארגון אופ"ק על מדינות המערב. כך היה ברור לכל כי יש צורך ממשי לייעל מנועים המבוססים על נפט, על מנת להוריד מחירים.
בשנת 1975 פ.ל. קורזון ו ב. הלברון היו הראשונים אשר הכלילו את המנוע הקלאסי של קרנו – למנוע קרנו אשר אינו נמצא בבידוד מושלם מסביבתו, וכן מנוע אשר מספק הספק עבודה מקסימלי.
עבודתם של קורזון והלברון הייתה פורצת דרך בתחום והובילה לפיתוח מואץ של התחום, בעיקר על ידי פיטר סלומון, ר. סטפן ברי ובז'ארן אנדרסון – אבות התרמודינמיקה הסופית בזמן.
למרות התוצאה המהפכנית של קורזון והלברון, הנחות המודל שעליו התבססו עדיין היו די בסיסיים, ולא תיארו בצורה מדויקת את הנצילות של מנועים תעשייתיים.
עם הזמן, בקרב הקהילה המדעית הובן כי לא יהיה פרודוקטיבי, ואף פעמים רבות לא אפשרי, להגיע לביטויים סגורים עבור ההספק המקסימלי שניתן להפיק מכל סוגי המנועים. לפיכך, הייתה דרושה דרך כללית להגדלת ההספק של כל סוגי המנועים.
בשנת 1983 סלומון וברי הציעו דרך חילופית להשגת המטרה – במקום מציאת אקסטרמום להספק המנוע כפונקציה של טמפרטורת המנוע והסביבה (כפי שקורזון והלברון עשו), ניתן להשתמש בעובדה כי בתהליך לא הפיך, העבודה שהמערכת מבצעת היא לא פונקציית מצב, דהיינו – העבודה תלויה בדרך שהמנוע עבר במרחב התרמודינמי. לפיכך – כדי למצוא את העבודה המקסימלית, ניתן למצוא את הדרך שמחזירה מקסימום עבודה. לכן, האתגר המרכזי כעת יהיה לחפש את הדרך הזו.
לצורך כך, הם הגדירו את אחד המושגים החשובים ביותר בתרמודינמיקה סופית בזמן – זמינות אנרגיה סופית בזמן. בעזרת הגדרה זו, וכן בעזרת החוק השני של התרמודינמיקה, הצליחו סלמון וברי למצוא חסם תחתון לזמינות האנרגיה במערכת, ובכך להקטין את מלאכת החיפוש עבור התהליך שמחזיר את העבודה המקסימלית.
המודל של קורזון והלברון.
כאמור, קורזון והלברון היו הראשונים אשר הצליחו למצוא חסם עליון הדוק לנצילות של מנוע קרנו המספק הספק מקסימלי, אשר אינו מבודד באופן מושלם מסביבתו.
הנחות המודל שפיתחו:
formula_4
כאשר:
בגלל שהנחנו שעוצמת זרימת החום אינה משתנה בזמן, נוכל לכתוב כי האנרגיה שהתקבלה בתהליך ההתפשטות האיזותרמית היא:
formula_9
כך ש formula_10 הוא משך הזמן שבו התרחש התהליך, ו formula_11 היא האנרגיה הנכנסת למערכת.
באותה דרך, בדחיסה האיזותרמית נקבל כי:
formula_12
מכיוון שהנחנו שכל התהליכים המתרחשים במנוע הפיכים, מתקבל כי: