דיאנתוני מלטון (באנגלית: De'Anthony Melton; נולד ב-28 במאי 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.
קריירת מכללות.
מלטון נולד וגדל בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ובשנת 2016 החל ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה – ה"טרויאנס" – פתח מלטון ב-25 מתוך 36 משחקי הקבוצה, ורשם ממוצעים של 8.3 נקודות, 4.7 ריבאונדים, 3.5 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק.
לפני עונת 2017/2018 נעצר עוזר מאמן הקבוצה, טוני בלנד, על ידי ה-FBI, לאחר שנמצא מעורב בשערוריית שחיתות בה היו מעורבות עשרות קבוצות מליגת המכללות. על פי ההאשמות, קיבל בלנד תשלום בלתי חוקי מסוכני שחקנים ויועצים עסקיים, בתמורה לכך שישכנע שחקנים להיעזר בשירותיהם. בעקבות הפרשה הושעה מלטון מהקבוצה, בשל מעורבות של קרוב משפחתו בשערורייה. בפברואר 2018 הודיע על עזיבתו את האוניברסיטה לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק מקצועית.
פיניקס סאנס.
בדראפט ה-NBA 2018 נבחר מלטון בבחירה ה-46 על ידי יוסטון רוקטס, אשר העבירה אותו בטרייד לפיניקס סאנס. במשחקו השביעי ב-NBA, מול סקרמנטו קינגס, הפתיע כשהוביל את קלעי קבוצתו עם שיא אישי של 21 נקודות ב-23 דקות משחק. בעונתו היחידה בפיניקס פתח ב-31 משחקים, וקלע 5.0 נקודות בממוצע למשחק.
ממפיס גריזליס.
ביולי 2019 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס, יחד עם ג'וש ג'קסון ושתי בחירות דראפט עתידיות, תמורת קייל קורבר וג'בון קרטר. במשחק קבוצתו מול סקרמנטו קינגס ב-20 בפברואר 2020 קלע 24 נקודות, ובכך שבר את שיאו הקודם, אשר גם אותו קבע מול הקינגס. לאורך עונתו הראשונה בממפיס קלע 7.6 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה חתם בקבוצה על הארכת חוזה ל-4 עונות נוספות, עבור כ-35 מיליון דולר.
דיאנטוני מלטון
די'אנתוני מלטון
יחסי ברזיל–גיאנה
יחסי ברזיל–גיאנה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה.
היסטוריה.
עם עצמאותה של גיאנה בשנת 1966, ברזיל שלחה כוחות סיוע לשמירת קו הגבול הבינלאומי בין גיאנה לוונצואלה. בשנת 1968, ממשלת ברזיל גינתה את ממשלת ונצואלה והביעה את תמיכתה בגיאנה בסכסוך הטריטוריאלי בין שתי המדינות. בשנת 1970 ממשלת ברזיל החלה לבנות כביש מהיר שיקשר את העיר מנאוס בברזיל לבירת גיאנה, ג'ורג'טאון. ב-2 במרץ 2007, נשיא ברזיל, לואיז אינסיו דה סילבה, ערך ביקור רשמי בגיאנה. במהלך הביקור נחתמו מספר הסכמים בילטרליים בין שתי המדינות בתחום המסחר.
ג'ון וויק
הקרב על אימפאל
הקרב על אימפאל (בהינדי: इम्फाल का युद्ध, באנגלית: Battle of Imphal, ביפנית: インパール作戦) היה ניסיון של הצבא היפני הקיסרי לפלוש לתוך הראג' הבריטי במסגרת המערכה על בורמה, הזירה הדרום-מזרח אסייתית במלחמת העולם השנייה. הפלישה נמשכה בין מרץ ליולי 1944 והכוחות היפנים הצליחו להביס את המוצבים של בעלות הברית באימפאל אך לבסוף היה עליהם לסגת משטחי הודו הבריטית עקב אבדות קשות. ביחד עם ההפסד היפני במהלך הקרב על קוהימה נוצר מהפך במערכה על בורמה לטובת בעלות הברית.
רקע.
בקיץ 1943 החלו הכוחות הבריטיים לשלוט בשמיים במערכה על בורמה עם מטוסי חיל האוויר המלכותי (RAF) שהתבססו בראג' הבריטי. אמנם לאימפריה היפנית לא היו שום תוכניות מסודרות לפלוש להודו הבריטית, אך לוטננט גנרל רנייה מוטגוצ'י מהארמייה ה-15 היפנית ידע כי מתקפה על הודו היא הדרך היחידה שהוא יכול לחסל את האיום האווירי. שליטה בצפון מזרח הודו נועדה גם כדי ליצור אזור חוצץ בין הודו ובורמה שיאפשר להסדיר ממשלת בובות יפנית בבורמה.
אימפאל היא בירת מדינת מניפור שבצפון מזרח הודו ושוכנת בתוך מישור שדרכו נע הצבא היפני לתוך הודו. בנוסף, לו היפנים ישלטו בצפון מזרח הודו תנותק דרך בורמה שהעבירה אספקת נשק לסין במלחמתה של זאת נגד יפן. מהצד השני התוכניות הבריטיות לפלוש לבורמה הסתמכו על אימפאל כנקודת מוצא של חיילי חי"ר לתוך בורמה, באותו מקום שגם מוטגוצ'י כיוון לפלוש אליו. הפלישה של הארמייה ה-15 תחת מוטגוצ'י להודו נדחתה במקור על ידי הממונים עליו, אך מה שבסופו של דבר הפך למבצע או-גו אושר על ידי צבא המשלוח הדרומי והמטה הכללי הקיסרי בטוקיו, בירת האימפריה היפנית, במרץ 1943.
בתחילת ינואר 1944 ראש ממשלת יפן, הידקי טוג'ו אישר את התוכניות למבצע או-גו, פלישה יפנית לתוך צפון מזרח הודו.
הפלישה היפנית.
העיר אימפאל הוגנה על ידי הקורפוס ה-4 בפיקודו של ג'פרי סקונס, שדיווח לממונה עליו, לוטננט גנרל ויליאם סלים. בתחילת מרץ סלים ביקש מהממונים עליו להקצות דיוויזיה נוספת להגנת קושימה ודיספור, שתי ערים במזרח הודו הבריטית בקירוב לגבול. בסופו של דבר ניתנו לכוחותיו רק שני רגימנטים של כוחות צנחנים הודים.
ב-7 במרץ רגימנט מהדיוויזיה ה-33 היפנית חצה את נהר מניפור בבורמה לעבר הגבול הבורמזי-הודי. למחרת חיילים יפניים פתחו במתקפה גדולה מעבר לנהר צ'אנדווין בבורמה לכיוון אימפאל בעוד רגימנט נוסף מהדיוויזיה ה-33 היפנית חצה את נהר מניפור בבורמה לעבר הגבול.
ההתקדמות לאימפאל.
כאשר התקיפו הכוחות היפניים, סלים וסקונס ניסו להעביר את הכוחות הללו מעמדותיהם הקדמיות חזרה למישורים ליד אימפאל, ואילצו את היפנים להילחם עם קו אספקה מתוח יותר, אך כוחותיו של סקונס הגיבו מאוחר מדי; בעוד שהמתקפה היפנית החלה כאמור בחציית נהר צ'אנדווין ב-8 במרץ, סקונס לא נתן את הפקודה לסגת לעבר אימפאל עד 13 במרץ. כתוצאה מכך, הדיוויזיה ה-17 ההודית לא הספיקה לסגת עם כלל האספקה ואפשרה לחלק מאספקת הנשק שלה להילכד על ידי היפנים. עם זאת, הרגימנט ה-214 של הדיוויזיה ה-17 החל במתקפת נגד בהצלחה באגף הכוחות היפנית במהלך 18 במרץ, ואפשר לדיוויזיה להשיג בחזרה חלק מהאספקה שנתפסה ולסגת בבטחה לאימפאל עד 4 באפריל 1944.
ב-14 במרץ ויליאם סלים ביקש מלואי מאונטבאטן להסיט מטוסים שהוקצו במקור להסדר השליטה האווירית מעל בורמה חזרה אל מזרח הודו ולהביא כוח אדם וציוד לאימפאל. מאונטבאטן הסכים והפנה 30 מטוסי תובלה כדי להביא את הדיוויזיה החמישית ההודית לאימפאל ודיספור (בירת מדינת אסאם). בערב היום הבא, לאחר רדת החשכה, חצתה הדיוויזיה ה-15 היפנית את נהר צ'אנדווין לכיוון הודו כחלק מהגל השני של המתקפה היפנית.
הכוחות היפנים החלו בהתקדמות ממושכת לעבר אימפאל, ב-25 במרץ הכוחות היפנים תקפו את עמדות בעלות הברית בסנגשאק, ליד אימפאל. בינתיים, לואי מאונטבטן דרש העברת כוחות למערכה במזרח הודו מהמטות הכלליים של האימפריה הבריטית וארצות הברית, בקשה שלא נענתה. יומיים מאוחר יותר הרגימנט ה-58 היפני פתח במתקפה כוללת על סנגשאק. מייג'ור גנרל מקסוול הופ-תומפסון, מפקד כוחות בעלות הברית המגנים, הורה על נסיגה מסנגשאק בשעה 18:00 בערב. באותו יום ביקש ויליאם סלים מהדיוויזיה השנייה הבריטית לעזור בהגנה על דיספור הסמוכה.
ב-29 במרץ כוחות יפניים חתכו את הדרך בין אימפאל לקוהימה, מזרח הודו הבריטית. בינתיים, המטות האנגלו-אמריקאים המשולבים חזרו בהם מההחלטה שהתקבלה קודם לכן לא לענות לדרישת מאונטבטן והפנו מטוסי תובלה נוספים מהמערכה במזרח התיכון (שנוצחה באותה העת בידי בעלות הברית) למערכה על בורמה. שליחת המטוסים הייתה בהמשך לבקשתו של לואי מאונטבאטן לעזור בהגנה על אזור אימפאל בהודו. למחרת הטילו היפנים מצור על אימפאל ובתוך מספר ימים החריפה החזית לשדה קרב בוער. הכוחות היפנים שלחו מתקפה אחר מתקפה אחר הכוחות הבריטים באזור ושלחו חלק מכוחותיהם לנתק את האספקה הבריטית בעזרת כיבוש קוהימה עד סוף אפריל.
הסדר קו האש.
ב-15 באפריל הגיעה הדיוויזיה הבריטית השנייה שהייתה באימונים בדרום הודו עד כה לדיספור הסמוכה לקוהימה. הכוחות הטריים הקלו על הבריגדה ההודית ה-161, שכוחותיה אז נחו במשך שלושה ימים לפני שיצאה למתקפת נגד לכיוון קוהימה. כשהמצור על קוהימה החל ב-20 באפריל, הכוחות הנכנסים היו בהלם ממה שהם היו עדים. הכפר נחרב לכדי הריסות וקירות הבתים היו מרוססים בירי.
ב-1 במאי 1944, החיילים ההודים החזיקו בקו האש על אף כוחה של המתקפה היפנית, וסקונס יכול היה בנקודה זאת להעלות לדיון את הרעיון של מתקפת נגד, במיוחד עם הגעתה של הבריגדה ה-33 של הדיוויזיה השביעית ההודית ב-4 במאי. אף על פי שקו האש היפני היה קשה לשבירה, האספקה שלהם הייתה מועטה עם מתיחת קו האספקה. הבריגדות היפניות לא קיבלו אספקה מספקת, כולל מזון, ובריאות החיילים הלכה ונפגעה באופן מסוכן עקב תת-תזונה. במצב חלה תפנית גרועה עוד יותר בשביל היפנים ב-12 במאי, כאשר הבריגדה ה-114 ההודית הגיעה סמוך לקוהימה. כוחות בריטים והודים בקורפוס ה-33 בפיקודו של מונטאגו סטופפורד, תקפו דרומה מקוהימה לכיוון אימפאל. הכוחות היפניים, למרות התנאים הקשים שנמצאו בהם, נלחמו בעוז. אף על פי כן, הכוחות היפניים גורשו מאזור קוהימה עד סוף מאי ובהמשך בקושי הצליחו להחזיק את קו האש במשך זמן ממושך. חיל האוויר המלכותי הגדיל את מעורבותו, והחלו הפצצות טקטיות אשר פגעו קשות במורל היפני שכבר דשדש.