בתחילה היה ריינה שוער מחליף לחוסה מנואל פסודו וסלבדור סדורני. שוערים אלו שותפו במשחקי הליגה, בעוד ריינה עמד בשער הקבוצה במשחקים בגביע ערי הירידים ובגביע הספרדי. בגביע הספרדי סייע לקבוצתו להגיע לחצי הגמר, שם הודחה ברצלונה על ידי ריאל סרגוסה. בגביע ערי הירידים זכתה ברצלונה הודות לניצחון על אותה סראגוסה. ריינה פתח בחצי הגמר הראשון מול צ'לסי בו הבקיע שער עצמי וברצלונה הפסידה 2-0, ובגומלין, בו ניצחה ברצלונה 5-0, וכן במשחקי הגמר מול סראגוסה, לא שותף. בעונתו השנייה בברצלונה, עונת 1966/1967, המשיך לשמש שוער גיבוי, והוא פתח רק בשני משחקי ליגה בסוף העונה. לאחר מכן עמד בשער ברצלונה במשחקיה בגביע הספרדי, בו הגיעה רק עד לשמינית הגמר.
בעונת 1967/1968 שותף בארבעה משחקים בלבד - אחד בגביע ערי הירידים, שניים בליגה ואחד בגביע. ברצלונה זכתה בסוף העונה בגביע לאחר שגברה על ריאל מדריד בגמר, אך כאמור, חלקו של ריינה בתואר היה מצומצם. בעונה שלאחר מכן ערך הופעה בודדת, בגביע מחזיקות הגביע. ריינה תפס את עמדת השוער הראשון בברצלונה רק בעונת 1969/1970, במקומו של סדורני. הוא פתח ב-25 משחקי ליגה בהם ספג 22 שערים בלבד, וברצלונה הגיעה למקום ה-4 בליגה. בתחילת עונת 1970/1971 העניק מאמן ברצלונה, ויק בקינגהאם, את עמדת השוער הפותח לסדורני, אך בהמשך ריינה שב לשחק בעקביות והוא השתתף ב-18 משחקים. ברצלונה זכתה בסוף העונה בגביע הספרדי, וריינה עמד בשער במהלך משחק הגמר מול ולנסיה, בו ניצחה ברצלונה 4-3 בהארכה.
בקיץ 1971 מונה למאמן ברצלונה רינוס מיכלס ההולנדי, שהמשיך להעניק לריינה את המקום בהרכב הקבוצה. ב-30 משחקי ליגה בהם פתח, ספגה הקבוצה 25 שערים בלבד, והיא הגיעה למקום ה-3. בעונת 1972/1973, בה סיימה ברצלונה במקום השני, פתח ריינה בכל 34 משחקי הליגה, בהם ספג 21 שערים בלבד. ריינה זכה בפרס זאמורה בשל כך שהייתה זו כמות השערים הנמוכה ביותר שסופג שוער במהלך העונה בליגה הספרדית. במהלך העונה לא ספג שער במשך 824 דקות רצופות, שיא מועדון שנשבר רק ב-2011 על ידי ויקטור ואלדס.
בקיץ 1973 עזב ריינה את ברצלונה ועבר לאתלטיקו מדריד, אלופת ספרד המכהנת. באתלטיקו השתלב במהרה והיה השוער הפותח כבר ממשחקו הראשון בקבוצה. בעונתו הראשונה בקבוצה פתח ב-29 משחקי ליגה וסייע לה להגיע למקום ה-2, אחרי ברצלונה. ב-17 במרץ 1974, במהלך הדרבי מול ריאל מדריד, הבקיע ריינה שער עצמי לרשת קבוצתו, שהפסידה 2-0 במשחק. בעונה זו פתח ריינה בשער הקבוצה במשחקיה בגביע אירופה, אז הגיעה אתלטיקו למשחק הגמר, בו התמודדה מול באיירן מינכן הגרמנית. לאחר תיקו 0-0 בתום 90 דקות, המשיך הגמר להארכה, ולואיס אראגונס הבקיע שער לזכות אתלטיקו, אך באיירן מינכן הצליחה להשוות לקראת סוף ההארכה בזכות בעיטה מרחוק, ובמשחק החוזר הובסה אתלטיקו 4-0. ריינה המשיך לפתוח בעקביות בשערה של אתלטיקו בעונות הבאות. בעונת 1975/1976, עם לואיס אראגונס כמאמן הקבוצה, היה שותף לזכייה בגביע הספרדי, כשריינה שומר על רשת נקייה במשחק הגמר מול ריאל סרגוסה.
בעונת 1976/1977 זכה ריינה עם אתלטיקו מדריד באליפות ספרד. ריינה פתח ב-30 משחקים בהם ספג 29 שערים, ובפעם השנייה בקריירה שלו זכה בפרס זאמורה. בגביע מחזיקות הגביע הגיעה אתלטיקו מדריד עד חצי הגמר, בו הפסידה להמבורג בתוצאה המצטברת 4-3. בעונה שלאחר מכן הידרדרה אתלטיקו מדריד, שהגיעה למקום ה-6 בליגה, תוך שהיא סופגת 52 שערים. בגביע אירופה הגיעה הקבוצה לרבע הגמר, שם פגשה את קלאב ברוז'. במשחק הראשון פתח ריינה ואתלטיקו הפסידה 2-0. בגומלין פתח במקומו חוסה פאצ'צ'ו, ולמרות ניצחון 3-2, הודחה אתלטיקו מהטורניר. החל מעונת 1978/1979 הפך ריינה לשוערה השני של אתלטיקו מדריד, אחרי חוסה נבארו, והוא מיעט להשתתף במשחקי הקבוצה. בסוף עונת 1979/1980 פרש ריינה ממשחק, בגיל 34. משחקו האחרון בקריירה היה ב-11 במאי 1980, בהפסד הביתי 1-0 לסלמנקה.
קריירת נבחרות.
בזכות יכולתו הטובה במדי קורדובה, זומן ריינה לסגל נבחרת ספרד למונדיאל 1966 על ידי המאמן חוסה ויילונגה, עוד טרם ערך את הופעת הבכורה במדיה, והוא לא שותף באף דקה במהלך הטורניר. את הופעת הבכורה ערך לבסוף ב-15 באוקטובר 1969, במשחק מוקדמות מונדיאל 1970 מול , בו ניצחה ספרד 6-0. ספרד כשלה להעפיל למונדיאל לאחר שסיימה במקום ה-3 בביתה בשלב המוקדמות. בהמשך פתח ריינה בשני משחקים במוקדמות יורו 1972, בניצחון 2-0 על ובתיקו 0-0 עם , אך פעם נוספת כשלה ספרד להעפיל לטורניר הגמר.
ריינה פתח במשחק אחד במוקדמות מונדיאל 1974, בניצחון 3-1 על . משחקו החמישי והאחרון במדי הנבחרת הספרדית היה ב-2 במאי 1973, במשחק ידידות מול . ריינה הבקיע שער עצמי וספרד הפסידה 3-2.
חיים אישיים.
ריינה הוא אביו של חוסה מנואל ריינה, הידוע בכינוי "פפה ריינה", שוער גם הוא. פפה גדל במחלקת הנוער של ברצלונה ובהמשך הקריירה שיחק בין היתר בוויאריאל ובליברפול. כמו כן הוא זכה עם נבחרת ספרד במונדיאל 2010 וביורו 2008 ו-2012, אם כי בעיקר כשוער גיבוי.
ראש העיר קסטרברידג' (סרט, 2003)
ראש העיר קסטרברידג' (באנגלית: The Mayor of Casterbridge) הוא סרט טלוויזיה בריטי משנת 2003, עיבוד לרומן באותו שם מאת תומאס הרדי שיצא לאור ב-1886. את הסרט הפיקה ג'ורג'ינה לאו עבור "סאלי הד פרודקשנס" וביים דייוויד ת'אקר. בתפקידים הראשיים הופיעו קירן הינדס בתפקיד הנצ'רד, ג'ולייט אוברי בתפקיד סוזן הנצ'רד, ג'ודי מיי בתפקיד אליזבת-ג'יין, ג'יימס פיורפוי בתפקיד פארפריי ופולי ווקר בתפקיד לוסטה. הסרט הופץ על גבי DVD בשנת 2004.
פרס זאמורה
ויליאם טינדל
סטיב ג'ובס (סרט, 2015)
אבו אוסאמה אל-מסרי
אַבּוּ אֻסַאמַה אלְ-מַסְרִי (בערבית: أبو أسامة المصري) הוא כינויו של מנהיג ארגון הטרור האסלאמי מחוז סיני של המדינה האסלאמית, סניף המדינה האסלאמית בחצי האי סיני, הנקרא גם "אנצאר בית אל-מקדס".
נכון ל-2017, מעריכים כי הוא בן 44. עוד דווח כי הגיע לסיני ממצרים, וכי למד באוניברסיטת אל-אזהר בקהיר.
בנובמבר 2015 הודיע אבו אוסאמה אל-מסרי כי ארגונו אחראי להפלת המטוס הרוסי שהתרסק בצפון סיני ב-31 באוקטובר 2015. ההתרסקות גבתה את חייהם של כל 224 הנוסעים ואנשי הצוות.
חואן ברנט
פאלקו (פירושונים)
Weibo (בסינית: 微博, נסחרת: NASDAQ: WB) הוא רשת חברתית מקוונת סינית שפותחה על ידי חברת סינה. זהו אחד האתרים המובילים בעולם בכלל. השירות שהוא מציע הוא מעין שילוב בין פייסבוק וטוויטר.
פירוש המילה Weibo בסינית היא "מיקרו-בלוג" ולכן ישנם אתרי בלוגים אחרים בעלי שמות דומים, כמו "Tencent Weibo".
ביולי 2009 בעקבות מהומות פוליטיות כל הרשתות חברתיות בסין לרבות רשת דמוי טוויטר שפותח על ידי ואנג שינג נסגרו. ראשי "סינה" ראו בזה הזדמנות עסקית והחליטו להיכנס לתחום. השרות הושק על ידי סינה ב-14 באוגוסט 2009. כשלוש שנים אחר כך כבר עבר את רף 500,000,000 משתמשים רשומים. באתר עוברות 100 מיליון הודעות מדי יום.
במרץ 2014, הודיעה סינה כי היא מקימה את חברת הבת "Weibo" עבור המוצר, וביצעה הנפקה ראשונית לבורסה תחת הסמל WB. חברת סינה מחזיקה את השליטה (56.9%) בחברה. היא החלה להיסחר בבורסה באפריל 2014.
שלוחת דאעש בסיני
קונראד היידקאמפ
קונראד "קוני" היידקאמפ (בגרמנית: Konrad Conny Heidkamp, 27 בספטמבר 1905 - 6 במרץ 1994) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת המגן.
היידקאמפ נולד בדיסלדורף. הוא ערך 9 הופעות בנבחרת גרמניה בכדורגל בין השנים 1927–1930, והשתתף עמה באולימפיאדת אמסטרדם בשנת 1928. לזכותו של היידקאמפ שער אחד במדים הלאומיים. בנוסף, שיחק היידקאמפ בפורטונה דיסלדורף ובבאיירן מינכן. עם באיירן מינכן זכה באליפות בשנת 1932 לאחר ניצחון על איינטרכט פרנקפורט, ומונה לקפטן.
בין השנים 1943 - 1945 שימש היידקאמפ כמנג'ר של באיירן מינכן.
היידקאמפ חבר בהיכל התהילה של באיירן מינכן. נפטר במינכן.
שלוחת סיני של ארגון המדינה האסלאמית
שלוחת סיני של המדינה האסלאמית
חיים מרדכי קאטץ
הרב חיים מרדכי קאטץ (ג' בניסן ה'תרנ"ד, 9 באפריל 1894 - י"ב בכסלו ה'תשכ"ה, 17 בנובמבר 1964) היה רב וראש ישיבה ליטאי-אמריקאי.
מנהלה הרוחני של ישיבת טלז בטלז, ליטא, ולאחר מלחמת העולם השנייה מייסד וראש ישיבת טלז בקליבלנד, אוהיו. חבר מועצת גדולי התורה ודמות בולטת בהנהגה החרדית של יהדות ארצות הברית.
ביוגרפיה.
נולד בשאדובה שבמחוז פוניבז', ליטא. בצעירותו למד אצל הרב יוסף יהודה לייב בלוך שבאותה תקופה שימש כרב העיר. בשנת 1910 עבר ללמוד אצל הרב ברוך בר ליבוביץ בישיבת כנסת בית יצחק שבפרבר הקובנאי סלובודקה. בזמן מלחמת העולם הראשונה שהה שנתיים בישיבת וולוז'ין ועם תום המלחמה חזר ללמוד אצל רבו הרב בלוך, שכיהן כבר כראש ישיבת טלז. שנים ספורות אחר כך נישא לבתו של רבו.
זמן מה לאחר נישואיו התמנה כראש המכינה לצעירים שליד ישיבת טלז שהיה פעיל בהקמתה, הוא הרחיב את פעילותו החינוכית כשהשתתף בהקמת תנועת הנוער האגודתי "צעירי אגודת ישראל". עם הקמת הגימנסיה העברית לבנות "יבנה" בטלז ב-1921, עמד בראש ועד ההנהלה שלה לצד גיסו הרב אליהו מאיר בלוך. ב-1924 התמנה לעמוד בראש כולל האברכים שבישיבת טלז ובהמשך בראשות התוכנית להכשרת רבנים של הכולל. ב-1938 נבחר במהלך הכנסייה הגדולה השלישית של אגודת ישראל, כחבר הוועד הפועל העולמי של התנועה.