בשנת 2001 שיחקה לצד קולין פארל בסרט האקשן "הרעים שוב טובים" בבימויו של לס מייפילד, ובהמשך הופיעה בקומדיה המצליחה "לא רק בלונדינית", ובקומדיה אחרת "ג'יי ובוב השקט מכים שנית". בשנים שלאחר מכן שיחקה בפרק הפיילוט של הסדרה "הפמליה" ב-2004, ושיחקה בסרט נוסף "הכי דומה לאהבה" (2005) בכיכובם של אשטון קוצ'ר ואמנדה פיט.
ב-2006 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הפופולרית מסוגת המדע הבדיוני "גיבורים". בסדרה גילמה את ניקי סנדרס ובהמשך את האלטר אגו שלה ג'סיקה סנדרס למשך כל ארבע העונות.
באוגוסט 2007 יצא לאור הסרט "מריגולד - המסע להודו", קופרודוקציה הודית-אמריקאית אשר מתמקדת במסעה של נערה צעירה להודו.
בסרט זה, הופיעה לרטר לצידו של השחקן הבוליוודי סלמאן ח'אן. בשנה זו גם שיחקה בסרט "", השלישי בסדרת סרטי "האויב שבפנים" (המבוססת על משחקי המחשב "Resident Evil") בכיכובה של מילה יובוביץ'. בעוד המבקרים קטלו את הסרט, המעריצים שיבחו אותו והוא צלח בקופות.
בשנת 2009 כיכבה בסרט המתח "אובססיבית" בתפקיד ליסה, לצד ביונסה. בשנת 2010 שבה לשחק בסרט "", הרביעי בסדרה ועד כה המצליח ביותר מבחינת הכנסות.
לאחר מספר שנים שלא הופיעה על המסך, ב-2014 שיחקה בסרטי הקולנוע "חולה אהבה", קומדיה לצד מאט לה-בלאנק, והסרט "כמו שאת", דרמה לצד הילרי סוונק. גם שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "זהות נרדפת" של רשת TNT, בתפקיד קריסטל מקגיוור, סוכנת FBI, שותפתו של מרטין אותו גילם שון בין, שיש לה היסטוריה רומנטית איתו.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "", השישי בסדרת הסרטים "האויב שבפנים", בכיכובה של מילה יובוביץ'. הסרט הוא המצליח ביותר מכל הסדרה, הן מבחינת הביקורות והן מבחינת הכנסות.
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "תרגיע" של לארי דייוויד ב-HBO, ובשנת 2018 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "ביחד ולחוד" ב-ABC, בכיכובה של ג'נה פישר.
בשנים 2019-2020 שיחקה לרטר בסדרת הדרמה המשטרתית של רשת ABC; "הטירון" בתפקיד ד"ר גרייס סוייר.
חיים אישיים.
בגיל 18, בעת שדגמנה עברה לרטר להתגורר בלוס אנג'לס כדי לקדם את קריירת המשחק שלה. לאחר שמונה שנים, ב-2002 היא עברה לניו יורק לתקופה של שלוש שנים. בינואר 2005 חזרה להתגורר בלוס אנג'לס אחרי שקיבלה את התפקיד ב"גיבורים".
בדצמבר 2007 התארסה לשחקן הייז מקארתור אחרי זוגיות של שנתיים. ב-1 באוגוסט 2009 נישאו לרטר ומקארתור בטקס שנערך באחוזה של הוריו של מקארתור, במיין; בין המוזמנים הייתה חברתה הקרובה של לרטר, השחקנית איימי סמארט. מאוחר יותר רכשו בני הזוג בית בן שלוש קומות בשכונת הוליווד הילס בלוס אנג'לס תמורת 2.9 מיליון דולר. ב-20 בדצמבר 2010 נולד בנם הראשון, תיאודור הייז. ב-15 בינואר 2015 נולדה בתם, ויויאן מרגרט.
אווטוואז
אוטוואז (ברוסית : АвтоВАЗ), AvtoVAZ, היא חברת בת רוסית (בעבר סובייטית) של רוסטק, לייצור כלי רכב. החברה הוקמה בשנת 1966 בעיר טוליאטי, במחוז סמרה, באמצעות ידע איטלקי מחברת פיאט. העיר נקראה כהוקרה לאיטליה על שמו של פלמירו טוליאטי. בעבר נקראה בשם VAZ (וולז'סקי אוטומבילני זאווד).
המפעל ייצר בעבר את מכוניות ה"ז'יגולי", רכב השטח "ניבה", ומכוניות ה"סמרה" שאף יובאו באופן סדיר לישראל. תוצרת המפעל בהווה משווקת תחת המותג "לאדה". אווטוואז היא יצרנית כלי הרכב הגדולה ברוסיה, ומקדימה את מפעל כלי הרכב של גורקי.
היסטוריה.
תקופת ברית המועצות.
ב-20 ביולי 1966 הוחלט על הקמה של מפעל ממשלתי לייצור כלי רכב בעיר טוליאטי. לפי ההסכם, תוכניות ההקמה, הספקת הציוד והכשרת העובדים הייתה באחריות פיאט. ב-14 בינואר 1967 החלה בניית מפעל הייצור בפרויקט שהוכרז כ"כלל סובייטי". אלפי אנשים, צעירים בעיקר, הועסקו בבניית המפעל הגדול. משנת 1969 התחילה ההכשרה של עובדי המפעל, ברובם אותם האנשים שבנוהו. כמו כן נמשכה ההרכבה של הציוד שהיה מיוצר ב-844 מפעלים בברית המועצות, ו-900 מפעלים ממדינות אחרות.
ב-19 באפריל 1970 יצאו מפס היצור שש מכוניות ראשונות מדגם "ז'יגולי" (VAZ 2101), הבנויות על בסיס של המכונית האיטלקית פיאט 124. בכך השלים המפעל הגעה לייצור מכוניות תוך 3 שנים בלבד, לעומת השש הצפויות. בשנת 1976 החל ייצור דגם VAZ 2106 שהיה הדגם היוקרתי של המפעל במהלך בסוף שנות ה-70 ועד למחצית שנות ה-80.
ב-21 בדצמבר 1973 עבר המפעל ביקורת של מבקרי המדינה הסובייטיים בציון "מעולה", לאחר שכלי הרכב המיליון יצא מפס הייצור.
לאחר התפרקות ברית המועצות.
בשנת 2003 נוצר אב-טיפוס של מכונית ספורט לאדה רבולושן.
ב-22 בדצמבר 2006 נחתם הסכם עם החברה הקנדית MAGNA INTERNATIONAL למטרת הקמה של מפעל יצור חדיש למכוניות. הפרויקט בהשקעה משותפת של 1.6-1.7 מיליארד דולר מיועד להקים מפעל נוסף בעל כושר ייצור של 440 אלף כלי רכב בשנה. הפרויקט לא יצא לפועל.
בעשור השני של המאה ה-21 עומדת יכולת הייצור של המפעל על 670 אלף מכוניות בשנה. ג'נרל מוטורס האמריקאית מחזיקה בבעלות חלקית על מניותיו ומייצרת בו רכב שטח בשם "שברולט ניבה". עוד מחזיקות במניות המפעל חברת פז'ו הצרפתית וממשלת רוסיה. כיום חברת האם היא רנו.
המפעל מייצר חלקי חילוף גם לדגמים שלא מיוצרים כבר. הייצור מכוון לרוב לשוק המקומי, ומוביל במכירות ברוסיה ומדינות ברית המועצות לשעבר. בשנת 2008 יצר המפעל כ-800 אלף מכוניות. ואולם בהמשך הואט קצב הייצור ובשנת 2012 נבנו כ-600 אלף מכוניות ובשנת 2017 כ-490 אלף מכוניות. בשנת 2015 מונה בו אנדרסון למנכ"ל. הוא ביצע תוכנית רחבה של התייעלות ופיטורים. למרות זה המפעל לא הצליח להתרומם ולעבור לרווח. בשנת 2021 יצר המפעל כ-340 אלף מכוניות. בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה בתחילת 2022 חברת רנו החליטה לצאת מפעילות ברוסיה. המפעל מתכנן לחרוז לייצור דגמים מקוריים.
ארנב הפסחא
ארנב הפסחא הוא דמות של ארנבון, שעל-פי המסורת הנוצרית נותן מתנות בחג הפסחא, בדרך-כלל סלסלות מתנה לילדים בחג עצמו (או בעונת האביב). מקורה של מסורת זו הוא בתרבויות גרמאניות וליתר דיוק כנראה מחבל אלזס, שם לדמות זו של הארנב יש מסורת רבת שנים. עם זאת היום היא כבר נפוצה בכל אירופה במשך הרבה מאוד זמן. במקור הייתה זו דמות של ארנבת ולא ארנבון אך בחלק מהמקומות זה השתנה עם הזמן.
ארנב הפסחא הוא דוגמה למיתולוגיית פולקלור, כמו גם דמויות אחרות כגון סנטה קלאוס ופיית השיניים.
מקורה של מסורת ארנב הפסחא זו נעוצה בהיותו של הארנבון סמל פריון. גם ביצים מסמלות פריון ועל כן קיימת מסורת רבת שנים של קישוט וצביעה של ביצים מבושלות בחג הפסחא, הקרויות ביצי פסחא. הקשר של החג לפריון קשור למועד החג, תחילת האביב, בו האדמה נעשית פורייה.
באוסטרליה, הארנב נחשב למכת מדינה בשל הנזקים הרבים שהוא גורם לחקלאות, ועל כן בשנות ה-90 החליפו את ארנב הפסחא בבילבי הפסחא על שמו של הבילבי הענק שהוא כיסאי דמוי ארנב הפופולרי יותר בקרב המקומיים וארגוני השימור ומצוי בסכנת הכחדה.
בן ציצית הכסת
בן ציצית הכסת היה מעשירי ירושלים בדור של חורבן בית שני. מוזכר בספרות המדרש והאגדה מספר פעמים. באבות דרבי נתן (פרק ו) נמנה בן ציצית הכסת כאחד האנשים המכובדים ביותר בירושלים בימיו של רבן יוחנן בן זכאי ורבי אליעזר בן הורקנוס. לצדו מצוינים כלבא שבוע ונקדימון בן גוריון.
גם בתלמוד הבבלי על מסכת גיטין (נו, א) נמנה בן ציצית הכסת כאחד מעשירי ירושלים הגדולים לצד כלבא שבוע ונקדימון בן גוריון. התלמוד מספר שמחסני המזון של שלושת העשירים הללו יכלו להזין את העיר במצור כעשרים שנה.
במדרש בראשית רבה (פרק צח, ח) נכתב שנמצאה בירושלים מגילת יוחסין ולפיה "בית ציצית הכסת" הם מצאצאיו של אבנר בן נר. נראה שהדברים מכוונים אל בן ציצית הכסת. הנחה זאת מתעצמת לאור העובדה שלצד יחוסו של בן ציצית הכסת נכתב גם על יחוסו של כלבא שבוע. כפי שראינו לעיל כלבא שבוע ובן ציצית הכסת נמנו יחדיו מספר פעמים ולכן סביר שהמילים 'בית ציצית הכסת' מכוונים אל 'בן ציצית הכסת'.
מקור השם בן ציצית הכסת.
התלמוד (במסכת גיטין דף נו עמוד א) גם מספר על מקור השם בן ציצית הכסת. הסבר אחד הוא ש"ציצית בגדו הייתה נגררת על (כרים ו) כסתות" על מנת שלא תתלכלך. הסבר אחר המופיע בתלמוד הוא שבן ציצית היה מסב עם גדולי רומא כלומר עם ראשי השלטון הרומאי על מטה של כסף בראש כל גדולי ישראל. ייתכן שהיה זה במשלחת של יהודים מארץ ישראל לרומא.
עשרת בני המן
לפי מגילת אסתר, עֲשֶׂרֶת בְּנֵי הָמָן היו עשרה מבניו של המן האגגי וסופם היה שנהרגו בי"ג באדר ונתלו למחרת היום על העץ עליו היה תלוי אביהם (שנתלה אחד עשר חודשים קודם לכן, בניסן של השנה שקדמה). בני המן היו נכדיהם של המדתא ולפי התלמוד הבבלי סבתם הייתה אמתלאי בת עורבתי. הם היו צאצאיו של אגג מלך עמלק.
עשרת בני המן.
עשרת בני המן (כמוזכר ב) הם:
במדרש.
לפי המדרשים היו להמן בנים רבים נוספים, ורש"י על מגילת אסתר בשם חז"ל מפרש שאלו העשרה שנהרגו ונתלו הם אותם אלו שכתבו דברי שטנה על היהודים ועל ירושלים, כפי שכתוב בספר עזרא .
במגילת אסתר.
לכתיבת וקריאת עשרת בני המן במגילה הכשרה למקרא מגילה בפורים ישנם מאפיינים מיוחדים:
במסורת היהודית.
ישנה מסורת כי בקהילות יהודיות שונות, התקיים מנהג בו התארגנה קבוצה שהתחפשה להמן ועשרת בניו, כשלויזתא נשמר מעמד מבוזה במיוחד, כנחות מכולם.
ביטויים.
בשפת היום-יום השתמרו ביטויים שונים משמותיהם של עשרת בני המן.
קתדרלת יעקב הקדוש בשיבניק
קתדרלת יעקב הקדוש (קרואטית Katedrala Sv. Jakova u Šibeniku) בשיבניק שבקרואטיה היא קתדרלה קתולית ומושבה של הדיוקסיה של שיבניק. הקתדרלה היא המבנה הידוע ביותר בעיר ומוכרזת כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה.