האמאן נולד בקניגסברג ב-1730. תחילה למד תאולוגיה באוניברסיטת קונסיברג , אולם התגלגל לעבודה כפקיד בבית מסחר. לאחר מכן החזיק במשרות ציבוריות זוטרות, תוך כדי שהוא מקדיש את זמנו החופשי ללימוד פילוסופיה. החיבור הראשון שפרסם היה חיבור בכלכלה פוליטית שעסק במתחים שבין האצולה והסוחרים. הוא כתב תחת הכינוי "מאגוס מהצפון" (בגרמנית: "Magus im Norden"). האמאן החזיק בתפיסות "סטנדרטיות של הנאורות עד שחווה חוויה מיסטית במהלך שליחות בלונדון בה אמור היה לגשר בין שני אצילים. האמאן לא הצליח במשימת הגישור ובתסכולו בזבז את כל כספו לו עד שנאלץ לישון באורוותם של כמה משותפיו של האציל ששלח אותו מגרמניה ללונדון. שם, בעליית הגג, חווה לדבריו הארה. כשהאמאן חזר לגרמניה, בניסיון להחזירו לערכי הנאורות, הכיר לו אותו אציל את עמנואל קאנט (קאנט של לפני התקופה הביקורתית). בתקופה זו תרגם האמאן את כתביו של דייוויד יום לגרמנית.
התרגום של כתבי דייוויד יום לגרמנית נחשב למהלך שלדברי קאנט "העיר אותו מתנומתו הדוגמטית" וגם לחשיפתו של קאנט לעבודותיו של רוסו דרך האמאן תפקיד מפתח בהתפתחות של קאנט לקראת התקופה ה"ביקורתית". האמאן וקאנט החזיקו בכבוד רב האחד לשני, ובתוך כך בבוא העת האמאן הכיר לקאנט את המוציא לאור שהוציא את המהדורה הראשונה של "ביקורת התבונה הטהורה".
רעיונות.
גישתו הפילוסופית של האמאן עצמו יצאה מתוך חשד ברעיון התבונה ובערכי הנאורות ומתוך נקודת מוצא לפיה התשובה היחידה לביקורת שנדרש מ"איתנו" להמטיר על השלכות התבונה והשימוש בה היא חזרה לאמונה באלוהים. זה הפתרון היחיד, טען האמאן, למתחים שבפילוסופיה.
האמאן ידוע לנו בעיקר כמבקר הראשון של "ביקורת התבונה הטהורה". הוא כתב שני טקסטים מרכזיים, מהם רק אחד ראה אור בימי חייו. עם זאת, ידוע לנו כי את הטיוטה של חיבורו השני של האמאן קראו רבים מבין המבקרים המאוחרים יותר של "ביקורת התבונה הטהורה" (ובתוכם הרדר ויעקבי). את הניתוח הביקורתי העיקרי של האמאן את קאנט ניתן לנסח פחות או יותר בצורה הבאה: האמאן ראה בקאנט כמקדש של התבונה, כלומר כמציב את התבונה כתשובה האולטימטיבית לבעיות העולם, אך בלא מוכנות מצד קאנט להציב את התבונה הטהורה תחת ביקורת אמיתית. האמאן טען שלא התבונה היא הקובעת את מעשי האדם אלא האמונה והערכים. יותר מכך, המשמעות של המושגים השונים (ובתוך כך המשמעות של מושג התבונה) מגיעה יותר מכל מההרגלים שצמחו סביבם ולא מהגדרות פילוסופיות קשיחות. בכך, האמאן הניח בסיס לביקורות הרומנטיות הגרמניות על הנאורות.
אולם להאמאן הייתה השפעה רבה על בני התקופה גם מעבר לביקורתו על קאנט. האמאן קידש את הגאונות ואת האמנות, וגרס בעד הכרה בדרכי תקשור מרובות בין אלוהים לאנשים. למעשה, האמאן טען שכל האובייקטים בקיום הם סימנים מאלוהים שמחכים לפרשנות מצידנו. מכיוון אחר ומשפיע לא פחות, האמאן גרס שתבונה היא עניין של שפה, וספציפית מוסכמה שפתית. בכך הניח את היסודות ולמעשה הטרים את המפנה הלשוני, כולל רבות מבין האבחנות של ויטגנשטיין. השפה, טען האמאן, היא הגשר בין המשמעויות של הביטויים השונים לבין הדרכים בהן הם מוצגים. גם כאן ישנה הטרמה של רעיונות בלשניים מסוימים.
הסוואה בתנועה
הסוואה בתנועה היא הסוואה אשר מספקת מידה מסוימת של הסתרה עבור אובייקט נע. מאחר שלמערכת הראיה קל יותר לזהות אובייקטים זזים ההסוואות היעילות ביותר הן לרוב כאשר האובייקט נייח וצבעיו ומתאר גופו משתלבים ברקע או כשהוא נחבא מאחורי אובייקטים אחרים, אך במקרים אחדים, למשל כאשר נמר רוצה להתקרב לטרף או חרק המחפש את מזונו אין לאובייקט ברירה אלא לנוע ולחשוף את עצמו ולכן נאלצו בעלי חיים לפתח שיטות הסוואה בתנועה השונות משיטות הסוואה יעילות יותר שנועדו להסתתרות.
הסוואה של התקרבות בתנועה.
בעלי חיים רבים רגישים במיוחד לתנועת אובייקטים; לדוגמה, צפרדעים מסוגלים לזהות בקלות כתמים כהים וקטנים הנעים במהירות לידם אך מתעלמים מחפצים נייחים. הסוואה על בסיס צבעים ודפוסים יכולה לעזור לאובייקט להישאר סמוי גם בתנועה, לפחות בצורה יעילה יותר מאובייקט שאינו מוסווה אך יעילותה קטנה ככל שהתוקף מתקרב למטרה. לצורך הסוואה גם בזמן התקרבות קיימות מספר אסטרטגיות.
תנועה חשאית.
אסטרטגיה אחת היא למזער את התנועה בפועל, כאשר טורפים כגון נמרים עוקבים אחרי הטרף הם זזים לאט מאוד ובחשאי. אסטרטגיה זו מונעת את הצורך להשתמש בהסוואת תנועת.
חיקוי זרימה אופטית של הרקע.
חיות מסוימות, בעיקר מעופפות, מחקות את הזרימה האופטית של הרקע. כלומר הן נעות בהתאם למהירות ולדפוס התעופה של אובייקט המטרה ויוצרות את האשליה שהן אינן נעות כלל או נעות לכיוון אחר. בשיטה זו התוקף אינו פונה ישירות לכיוון הקורבן כמו במרדף קלאסי של ניווט יחסי.
הסוואה על ידי תנועה (התנדנדות).
אחת השיטות לנוע מבלי להתגלות היא על ידי שימוש בדפוסי תנועה הנראים טבעיים ומשתלבים עם הסביבה. העיקרית שבהם היא הליכה מתנדנדת המדמה אובייקט נייח שנע כתוצאה מגורמים חיצוניים. למשל סוסון האצה משתמש בדפוס תנועה המדמה אצה שנעה עם זרמי הים, מקלונאים וחרקים אחרים מתנדנדים קדימה ואחורה בזמן ההליכה כאשר הם חשים במשב רוח ומשנים את תדירות הנדנוד בהתאם למאפיינים של הרוח והתזוזה שהיא גורמת לחפצים כגון עלים שנעים סביבם. לעיתים שיטה זו משמשת גם כסוג של תנועת הסוואה לצורך התקרבות לטרף.
הסוואה על ידי תנועה
ג'סי ג'יין
ג'סי ג'יין (באנגלית: Jesse Jane; שם הבמה של סינדי טיילור (Cindy Taylor) נולדה ב-16 ביולי 1980) היא שחקנית בסרטים פורנוגרפיים ודוגמנית אמריקאית. במהלך הקריירה שלה בתעשיית הסרטים הפורנוגרפיים זכתה ג'יין להצלחה משמעותית וזכתה בפרסים רבים לרבות 9 פרסי (הפרס בעל דרגת החשיבות הגבוהה ביותר בתעשיית הסרטים הפורנוגרפיים). הצלחתה הגדולה של ג'יין בתחום הביאה גם למספר הופעות שלה בסרטי מיינסטרים כמו גם ראיונות בתוכניות אירוח פופולריות.
ביוגרפיה.
ג'יין נולדה במחנה צבאי לאיש צבא ארצות הברית ועברה בין מספר בסיסים שונים במהלך ילדותה.
ג'יין החלה את הקריירה הפורנוגרפית שלה בשנת 2003 לאחר שקראה מאמר של כוכבת סרטים פורנוגרפיים אחרת אודות התעשייה, ג'יין יצרה קשר עם חברת הפקות בתחום ובמהרה החלה לככב בסרטים פורנוגרפיים אשר זכו לפופולריות רבה דבר אשר אף גרר שיווק של סדרת צעצועי מין בעיצובה.
בין השנים 2006–2007 הנחתה ג'יין מספר תוכניות לייט-נייט בערוץ פלייבוי.
בשנים 2005 ו-2008 שיחקה תפקיד ראשי בסדרת סרטי ההרפתקאות הפורנוגרפים , אשר היו לסרטי הפורנוגרפיה היקרים ביותר שהופקו אי פעם. הסרטים זכו להצלחה רבה ואף הופצו בסיווג R (מותרים לצפייה מגיל 16).
בינואר 2017 הודיעה על פרישתה מעסקי הפורנוגרפיה.
בשנת 2019 חזרה לעסקי הפורנו.
ג'יין ערכה גם מספר הופעות בסרטי וסדרות מיינסטרים, היא הופיעה הופעת קמע בסרט סטארסקי והאץ' וכן בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה הפמליה. בשנת 2006 הופיעה בתוכנית האירוח של ג'יי לנו. ב-2010 גילמה תפקיד קטן של מפתה בסרט "להתחיל את המשחק".
חיים אישיים.
ג'יין הצהירה כי היא ביסקסואלית בשנת 2000, בגיל 19 ילדה את בנה היחיד.
בין השנים 2005–2012 הייתה נשואה לשחקן הפורנוגרפיה ריק פטריק.
ג'יין סיפרה בראיון בתוכניתו של הווארד סטרן משנת 2004 כי היא עברה כריתת רחם לאחר שחלתה בסרטן צוואר הרחם.
אלעד ירד אל הירדן
אלעד ירד אל הירדן הוא שיר שכתב והלחין אברהם זיגמן וביצעה במקור להקת פיקוד דרום.
רקע.
בספטמבר 1970 פרץ עימות צבאי בין צבא ירדן לארגונים פלסטינים שכונה ספטמבר השחור, בעקבות אי הסכמתם להיות כפופים לכללי המשטר, פעולות טרור שביצעו במדינה, איומם על יציבות המשטר וניסיונם להתנקש בחיי המלך חוסיין. בעקבות מצבם הקשה של הארגונים הפלסטינים בעימות, חצו כוחות סורים את הגבול ופלשו למדינה. המלך חוסיין פנה בבהילות לידידותיו ארצות הברית ובריטניה על מנת שאלה יחישו לו סיוע. ארצות הברית שלא הייתה יכולה לשנע כוחות במהירות לאזור, פנתה לישראל על מנת שזו תסייע לירדנים. בעקבות כך גייסה ישראל כוחות צבא רבים, ביניהם כוחות מילואים ששהו בגבול ישראל-ירדן.
המוזיקאי אברהם זיגמן צוות לשייקה אופיר במטרה לשמח חיילים שגויסו. זיגמן שאל את אופיר לשלומו של בנו אלעד אותו הכיר מלהקת הצנחנים. שייקה אופיר השיב: "אלעד ירד אל הירדן" כשכוונתו שבנו גויס בשל המתיחות. משפט זה מצא חן בעייני זיגמן והוא החליט לשלב את המשפט בשיר. כשזיגמן כתב את השיר הוא נתקל בקושי בהלחנת השורה המקורית שכתב "למלוח אותו הריח ממש כמו בראשונה". לבקשת נעמי שמר שאמרה לו 'ריח המלוח הוא שלי' כשכוונתה היא לשירה חורשת האקליפטוס, שינה זיגמן את המילה המלוח למילה הרדוף וכך הסתדרו המילים עם ההלחנה. בשיר יש הרמזים שמקורם בתנ"ך: אבני קלע מקורו בסיפור דוד וגוליית המקראי, ואבני גזית הן אבנים מהן בנה שלמה המלך את בית המקדש.
את השיר ביצעה בשנת 1972 "להקת פיקוד דרום" במסגרת תוכניתה "מדרום תפתח הטובה", והסולנית הייתה אביבה אבידן. דודו זכאי ביצע גם הוא את השיר.
בשנת 2012 הלך אלעד אופיר לעולמו.
יחסי אזרבייג'ן–לאוס
יחסי אזרבייג'ן–לאוס הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-22 במאי 1995. ב-23 בדצמבר 2013, ענר לאשין אוגלו, שגריר אזרבייג'ן בווייטנאם, מונה לשגריר אזרבייג'ן בלאוס.