אַב טִיפּוּס (Prototype) בסמנטיקה ובפסיכולוגיה קוגניטיבית הוא חבר קבוצה חברתית בעל אוסף של תכונות מאפיינות המייצגות את קבוצתו.
אב טיפוס הוא החבר בעל מספר התכונות הגדול ביותר המשותפות לשאר הפריטים בקבוצה ומספר התכונות הקטן ביותר המשותף לפריטים מקטגוריות אחרות. אין תכונות הכרחיות או מספיקות להגדרת המושג, וגבולות הקבוצה או הקטגוריה אינם מוגדרים בנוקשות. לעיתים ישנו דמיון חופף ו"משפחתי" בלבד בין חברי הקבוצה, וחברי הקטגוריה אינם שווים במידת ייצוגיותם. חברים אחרים נשפטים על סמך הדמיון לאב הטיפוס. הארגון התודעתי הוא ארגון היררכי.
למשל את קבוצת הציפורים, המאופיינת במשקל גוף נמוך, תעופה ונוצות יכולים לייצג כחברים אב טיפוסיים היונה או הדרור, אך לא היען, הפינגווין או התרנגולת, שהם חברים לא אופייניים בתכונותיהם. תפוח הוא פרי אב טיפוסי לעומת העגבנייה, וכך כלב רועים גרמני לעומת הפודל.
אך אב טיפוס לעיתים אינו מייצג אופייני של חברי קבוצתו, אלא דימוי שקיים על קבוצה זו – הסטראוטיפ. למשל, האנס האב טיפוסי הוא דימוי של גבר האורב לנערה צעירה ותמימה ההולכת לבדה בחושך ומתנפל עליה באלימות. זאת על אף שידוע כי בלמעלה מ-80% ממקרי האונס הנאנסת מכירה את האנס, והאינוס מתרחש בביתה של הנאנסת או בביתו של האנס. כך, לעיתים אב הטיפוס אינו המקרה או החבר המייצג אלא הסטראוטיפ המייצג שרווח בציבור אודות הקבוצה.
בנוסף, תיאורית אב הטיפוס לא תמיד רלוונטית, מכיוון שלא לכל הקבוצות יש מבנה היררכי בתודעה האנושית. למשל קטגוריות אנושיות כמו מדע או אמנות לא יכולות להסתדר לפי מבנה היררכי שבראשו אב טיפוס. זאת מכיוון שאין אפשרות לתייג יצירת אמנות אחת כנעלה אבסולוטית ביחס ליצירת אמנות אחרת, או תגלית מדעית כ"מדעית" יותר מתגלית אחרת.
שנז'ן
אורשול סטאלין
סטאלין (בולגריה)
סטאלינאבד
סטאלינוגורוד
סטאלינו
דד קן דאנס
דד קן דאנס (Dead Can Dance) היא להקת את'ריל, מוזיקת עולם, ודארק-וייב ממלבורן, אוסטרליה המורכבת מברנדן פרי וליסה ג'רארד. הלהקה הוקמה ב-1981 במלבורן, התפרקה ב-1998 אך אוחדה מחדש לצורך סיור הופעות ב-2005.
היסטוריה.
להקת Dead Can Dance נוצרה במלבורן, אוסטרליה על ידי ברנדן פרי וליסה ג'רארד. כעבור זמן קצר עברו השניים ללונדון, אנגליה ושם הוחתמו על ידי חברת התקליטים האלטרנטיבית 4AD Records שהייתה בעלת מוניטין גבוה במיוחד בסצנת המוזיקה האלטרנטיבית. תוך זמן קצר הם נהיו אחת הלהקות החשובות של החברה. הם עבדו ביחד עד סוף שנות ה-90 של המאה ה-20, אז הם החלו להתרחק זה מזו. ג'רארד חזרה לאוסטרליה ואילו פרי עבר לאירלנד, שם הוא קנה כנסייה ישנה בשם Quivvy Church בה הוא חי ועובד. יש המשערים שהמרחק בין חברי הלהקה השפיע עליהם בפרידתם למרות שפרי עצמו אמר שהמרחק עזר להם לשמור על חופש אישי ויצירתיות.
מוזיקה.
להקת Dead Can Dance מנגנת מוזיקה אקלקטית ומשלבת בין השאר מוזיקה אתנית עם את'ריל ודארק-וייב (Darkwave) כאשר יש שירים שליסה ג'רארד שרה (כגון Host of Seraphim) ויש שירים שברנדן פרי שר (כגון Spirit). המוזיקה משלבת בין כלים מודרניים (כגון קלידים) לכלים עתיקים.
קשה לקבוע במדיוק ז'אנר מוזיקלי ללהקה, שכן הסגנון שלה אקלקטי. למרות זאת, את יצירתה המוקדמת אפשר לתייג כ"דארק-וייב". ביצירתם המאוחרת, כולל באלבום The Serpent's Egg הלהקה השתמשה במוזיקת עולם ומוזיקה אתנית עתיקה כמקור עיקרי, כאשר ג'רארד שרה גלוסולליה (כלומר: בלשון זרה בלתי מובנת). כתוצאה מכך, האלבומים המאוחרים שלהם שונים משלושת הראשונים. מקורות שונים תייגו את אלבומיהם המאוחרים כנאו-קלאסיים, אתרלים או מוזיקת עולם אפילה.
השם Dead Can Dance משמעותו היא לנסוך חיים במשהו שהוא מת, או לא נמצא יותר בשימוש. הלהקה משתמשת בין השאר בכלי נגינה עתיקים, שכוחים או שלא נחשקים על ידי רוב המוזיקאים. עוד משמעות לשם היא הרעיון של נסיכת חיים בדומים, כפי שברנדן פרי אמר:
דיסקוגרפיה.
Garden of the Arcane Delights (1984)
נטורליזם (פילוסופיה)
בפילוסופיה, נטורליזם מתאר קבוצת גישות פילוסופיות (שנבעו בדרך כלל מהגישה המטריאליסטית או הפרגמטיסטית), אשר טוענות כי כל התופעות בעולם נשמעות לאותם הכללים. במיוחד מתייחסת טענה זו למושג העל־טבעיות: אם נגדיר את המונח "תופעה על טבעית" כ"תופעה שהיא מעל לחוקי הטבע" או "נשמעת לחוקים אחרים מאשר חוקי הטבע", טוען הנטורליזם כי לא קיימות תופעות על־טבעיות.. סוג ספציפי של נטורליזם קובע שלא קיים דבר מלבד העולם הטבעי המוכר. סוג זה מכונה נטורליזם מטאפיזי.
רבים מבין הפילוסופים של המדע בימינו משתמשים במונחים "נטורליזם מתודולוגי" או "נטורליזם מדעי" כדי לתאר את התכונה המהותית והבסיסית של הגישה ואורח המחשבה המדעיים ("השיטה המדעית"), שבהם באה לידי ביטוי ההנחה המתודולוגית, שהאופן הטוב ביותר להבין ולהסביר את התופעות שאנו עדים להן בטבע הוא דרך גילויים והבנתם של חוקי טבע כלליים ואוניברסליים, מבלי לקחת בחשבון את שאלת קיומם או חוסר קיומם של יסודות על־טבעיים. כל ניסיון לחקור או להסביר תופעה הנצפית בטבע תוך שימוש ביסודות על־טבעיים או תוך הנחה שאלה קיימים הוא, לפי הגדרה זו, לא מדעי.
לדוגמה: הטענה, שתוך כדי תהליך היווצרות החיים והתפתחותם האבולוציונית היה מעורב כוח אלוהי (הטענה הבריאתנית או הטענה הקרובה אליה של התכנון התבוני), היא מכורח ההגדרה לעיל לא מדעית.
הנטורליסט יטען שאם קיימות תופעות שנהוג לכנותן "על־טבעיות" (כמו קריאת מחשבות, הגדת עתידות, גלגול נשמות, רוחות רפאים או פיות), הן בהכרח נשמעות לאותם חוקי הטבע כמו כל תופעה אחרת בעולם, ולכן ניתן להסבירן ולחוקרן באותם אמצעים ושיטות המשמשים לחקירת כל תופעת טבע (ולפיכך אינן על־טבעיות). אם אין ביכולתנו להסביר באופן זה תופעה שנראית על טבעית, הסיבה לכך, יטען הנטורליסט, היא בהכרח אוזלת ידנו להבין את חוקי הטבע במידה מספקת. עם זאת, הנטורליסט פוטר טענות באשר לקיומן של תופעות מסוג זה כבלתי סבירות באופן כמעט מוחלט, מהסיבה הפשוטה, שעד היום כל ניסיון להוכיח את קיומן של תופעות כאלה תחת תנאים אובייקטיביים ומבוקרים ותחת פיקוחם של מדענים, נכשל (ראו: אתגר מיליון הדולר להוכחת העל־טבעי).
לעומת זאת, קיומו של אלוהים, או של כל אל, לדעתם של רוב הנטורליסטים, הוא בלתי אפשרי. כי אלוהים, מעצם הגדרתו הוא על-טבעי, ולטעון שאלוהים נשמע לאותם חוקי הטבע (שאינם מוגדרים 'על-טבעיים'), זה לטעון שאלוהים אינו מתאים להגדרתו כ'על-טבעי'. כלומר: המונח "אלוהים", המוגדר כדבר שאינו נשמע לאותם חוקי הטבע כמו שאר הדברים בעולם, אינו יכול להתייחס לשום דבר הקיים בעולם. הפילוסוף ברוך שפינוזה ראה את התגלמות האל בטבע ולכן האל על פי תורתו אינו על-טבעי, אלא האל הוא הטבע. לפיכך, אלוהים אינו טרנסצנדנטלי, אלא אימננטי, כלומר נובע מהטבע ומקיים את הטבע.
פילוסופים אחדים מחזיקים בגישה נטורליסטית על האלוהים. המפורסם שבאותם פילוסופים הוא שפינוזה, אשר לפי תפיסתו, אלוהים הוא שם כולל לכל החוקים שבטבע.
הנטורליזם הוא אבן היסוד של השקפת העולם של תנועת הברייטס, אשר שמה לה למטרה לקדם בחברה תפיסה חיובית של הנטורליזם, הכרה בזכותם של פרטים לדגול בו וקבלתם כחברים שווי ערך בחברה.
ארבע קושיות
דב בעריש מביאלע
א. מ. הברמן
הרמוניקה
עלילת הדם בטיסה אסלר
כן לא שחור לבן
כן לא שחור לבן הוא משחק מיומנות דיבור. מטרת חלק מן השחקנים להימנע מאמירת אחת המילים "כן", "לא", "שחור" ו"לבן". מטרתם של שחקנים אחרים היא להכשילם בכך. מותר להשתמש במילים חליפיות, כגון "יש/אין", "חיובי/שלילי" ובמילות ההיסוס כגון: "אולי", "יכול להיות" ו"ייתכן".
למשחק תצורות רבות:
הקרב על סטלינגרד
גרינדיי
אונאת דברים
אונאת דברים היא מצוות לא תעשה מתרי"ג מצוות, האוסרת לגרום צער לאדם על ידי דיבור שיפגע בו.
דין זה בא בצמוד לדין אונאה הממוני ונלמד מאותם פסוקים, אך חז"ל הפליגו באיסורו ואמרו כי "גדולה אונאת דברים מאונאת ממון".
מקור הדין.
בתורה נאמר: .
פשוטו של הפסוק, על פי ההקשר, עוסק באונאה ממונית, אולם חז"ל למדוהו כעוסק ב"אונאת דברים":
המדרש מביא שני פסוקים, שבשניהם אוסרת התורה על אונאה. כיוון שבפסוק אחד מפורש העיסוק במקח וממכר, מסיק המדרש כי בפסוק השני קיים חיוב נוסף ואותו הוא מגדיר כאונאת דברים. בהמשך הגמרא מובאים מאמרים רבים העוסקים בחומרת האיסור למשל: "כל המלבין פני חברו ברבים כאילו שופך דמים". הגמרא מדגימה בדוגמאות רבות איסור זה והן עוסקות בהזכרת עבר של אדם ששינה דרכיו כמו בעל תשובה או גר, בחוסר כבוד לאדם אחר כמו יחס בין בני זוג וכן בגרימת צער בענייני מסחר.
בסופה של הגמרא מובא הסיפור "תנורו של עכנאי" ששב ומעמיד את הקורא על הנזקים היכולים להיגרם מאונאת דברים.
דיני האיסור.
הפוסקים מביאים את דברי הגמרא כהגדרת האיסור, והיינו שאסור לצער בצורה הדומה למקרים שהובאו בגמרא. השולחן ערוך מצרף לכך גם את האיסור לכנות שם לחברו, אם כוונתו לביישו בכינוי זה, ואף על פי שהוא רגיל בכך.
בעל ספר החינוך מסכם וכותב:
חלות האיסור.
שומר תורה ומצוות.
בתלמוד הבבלי מדייקים מהמילים "איש את עמיתו" שהאיסור חל רק על שומרי מצוות: , וכן פסק ר' אליעזר ממיץ, בעל ספר יראים, והנימוקי יוסף (וכן כתב הרמ"א). אמנם, הרמב"ם והשולחן ערוך לא פסקו זאת להלכה, והריטב"א הסביר את דברי הגמרא כמתייחסים לאיסור מיוחד לאדם לצער את אשתו, כמבואר בהמשך הגמרא: .
כאמור, בנוגע לגר האיסור חמור יותר, שכן התורה הזהירה על כך בשני מקומות נוספים; זאת, עקב מעמדו הפגיע חברתית של הגר.