בשנות ה-30 של המאה ה-17 הצליח קוססירס להשיג מספר עבודות גדולות בזכות התערבות רובנס. הוא סייע לרובנס בשנת 1635 בעיטורי כניסתו המרשימה של הקרדינל אינפנטה פרדיננד. רובנס קיבל את הניהול הכולל של פרויקט זה. הוא סייע עוד בעבודת רובנס בקישוט טוררה דה לה פרדה, בית הצייד של פיליפ הרביעי מספרד ליד מדריד. קוססירס צייר סצינות מיתולוגיות לאחר עיצובם על ידי רובנס. [2] אמנים אחרים באנטוורפן כמו האחים קורנליס דה פוס ופול דה ופס עבדו גם הם במשימה גדולה זו.
קוססירס נהנה מחסותם של מושלי דרום הולנד כמו הקרדינל אינפנטה פרדיננד והארכידוכס לאופולד וילהלם מאוסטריה. לאחר מותו של רובנס בשנת 1640 הוכר כאחד מציירי ההיסטוריה המובילים בפלנדריה וקיבל עבודות רבות למען הרפורמציה. הוא גם היה צייר פורטרטים של הבורגנות העשירה.
היו לו תלמידים רבים ובהם יאן קארל ואן ברמט, גרה מלזן, ז'אק (ג'ייקוב) דה לנה, ז'אק דה לנגה, קרל ואן סבוין ופרנסיסקוס ואן ורביסט.
יצירה.
כללי.
יאן קוססירס היה אמן רב גוני שעבד בנושאים שונים כמו דיוקנאות, ז'אנר וציורי היסטוריה. ישנה התפתחות ברורה בקריירה שלו, שלא הייתה דומה לזו של בני דורו באנטוורפן כמו סימון דה פוס ותיאודור רומבוס.
קוססירס התחיל את דרכו כצייר סצינות ז'אנר בסגנון קרוואג'ו. בהמשך הוא היה מעורב בביצוע קומפוזיציות דתיות ומיתולוגיות שהיו חלק מעבודות הגדולות של בית המלאכה של רובנס בשנות ה-30 של המאה ה-17. לאחר מותו של רובנס הוא הפך לאחד הציירים המובילים של יצירות דתיות בפלנדריה.
ציורי ג'אנר.
עבודותיו המוקדמות של ג'אן קוססירס היו תיאורים של נושאים מחיי המעמדות הנמוכים, כמו הבן האובד בבית מרזח, חברות עליזות, מעשנים, שתיינים, שחקני קלפים, נגנים, מגידי עתידות וכו '. חלק מהעבודות הללו חזרו על נושא חמשת החושים, הפופולרי באמנות הז'אנר הפלמי. בעבודות המוקדמות הללו הוא מושפע מקארווג'ו עם תאורה על ידי מקור אור יחיד על מנת ליצור אפקט ועומק ודרמה. דוגמה ליצירה שצוירה בתקופה מוקדמת זו היא "מגדת העתידות" המתארת ​​גבר בתחפושת אלגנטית מאוד ששומע את עתידו מאישה צוענייה. האיש אינו מודען כי הוא קורבן לנוכל שגונב מכיסו. האור נופל על האיש ויוצר אפקט דרמטי. קוססירס יצר גרסאות רבות לנושא זה. נושא אחר, שקוססירס חזר על עצמו מספר פעמים הוא הנושא של "הבן האובד".
ציורים היסטוריים.
בשנות ה-30 של המאה ה-17 התחבר קוססירס לפיטר פאול רובנס והחל לצייר נושאים מההיסטוריה. דוגמאות לכך הן הסצינות המיתולוגיות שצייר לאחר עיצובו של רובנס כמו "פרומתאוס והאש", "נרקיסוס" ו"יופיטר ולייקון". במהלך תקופה זו עבודתו הושפעה בצורה מונומנטלית מעבודות של ​​רובנס, והוא סייע לו בעבודות גדולות. לאחר מותו של רובנס הוא הצליח למלא את החסר שהשאיר רובנס בסטודיו העצום וסיפק ציורי מזבח לכנסיות הרבות בפלנדריה הקתולית וגם לשוק הפתוח.
עבודותיו בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-17 היו צבעוניות מאוד, וניתן לייחס זאת להשפעתו של רובנס. בעבודותיו המאוחרות לוח הצבעים התעמק יותר ועבודות המברשת שלו נהיו בנוסח יותר חופשי. הקומפוזיציות שלו בתקופה מאוחרת זו מדגישות את הפאתוס של הדמויות באמצעות ביטויים רגשיים מוגזמים ומחוות תוססות. דוגמה לכך הוא "המלקות לישו" . בין ציוריו הדתיים המאוחרים נמצא גם "התשוקה הגדולה של ישו" (1655–6) בכנסיית במכלן.
דיוקנאות.
יאן קוססירס קיבל את הכשרתו מציירי דיוקנאות מובילים כמו קורנליס דה פוס ואברהם דה פריס. לפיכך הוא למד את הכישורים הדרושים כדי לספק את הדרישה של הבורגנות האמידה עבור דיוקנאות פרטניים וקבוצתיים.
דיוקנאותיו מאופיינים בדמיונם הרגיש, בתובנה פסיכולוגית ואלגנטיות. ב"דיוקן ג'נטלמן" יאן קוססירס הצליח להציג את אופיו של השומר באמצעות פרטים כמו יד שמאלו שנחה בביטחון ליד המותן.
יאן קוססירס עבר בחוג של צייר הז'אנר הפלמי המפורסם אדריאן ברואר, שהיה ידוע בין השאר בזכות הטרוניות שלו, כלומר תרגול ציורי ראש או פנים, החוקרים סוגי הבעות. ברואר צייר סצנת בית מרזח בשם "המעשנים", שכלל דיוקנאות בסגנון טרוניה של יאן קוססירס יחד עם הציירים יאן גווינץ, יוס ואן קרייסק (1600–1671), יאן דוידזון דה הם וברואר עצמו (בערך 1636). יאן קוססירס הוא הדמות השנייה מימין ונראה שיש לו עשן בפה, כאילו טועם אותו לפני שנושף. משמעות של סוג זה של דיוקן קבוצתי הוכפלה כמייצגת גם את אחד מחמשת החושים (במקרה זה חוש הטעם). יאן קוססירס גם צייר מספר דיוקנאות ז'אנר המייצגים את חמשת החושים. במקביל, ניתן לראות דיוקנאות כטרוניות. דוגמאות לכך הן דיוקנאות של אדם שמביט בכוס הריקה שלו, ודיוקן "ג'נטלמן", שנאמר כי הוא אדריאן ברואר. על פי ההערכה, הציורים הם חלק מסדרה על חמשת החושים.
כפי שהיה מקובל בעולם האמנות של אנטוורפן באותה תקופה, קוססירס שיתף פעולה עם אמנים מומחים אחרים, שעבורם הוא צייר את הדמויות. ידוע שהוא שיתף פעולה עם צייר הדומם וצייר בעלי החיים אדריאן ואן אוטרכט בסצנת מטבח (מתאריך 1639). קוססירס צייר את דיוקנאותיהם של ואן אוטרכט ואשתו קונסטנציה במטבח בתוך פריטי המטבח - לובסטר, דגים וירקות שצייר ואן אוטרכט.
רישומים.
קוססירס היה רשם של דיוקנאות של ילדים, כולל ילדיו. הוא ערך סדרת ציורי דיוקן של בני משפחתו. כל אחד מהרישומים ממוספר בצד שמאל למעלה ומזהה את המצויר בשמו ומתוארך לשנת 1658. הסדרה מאופיינת בטיפול האינטימי ובאפקטים של חיים. הדיוקנאות ששרדו מתארים רק את בני האמן ולא את חמש בנותיו.
Bad Child
Bad Child הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית טונס אנד איי. השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים Bad Batch רקורדס.
רקע וכתיבה.
ב-11 במרץ 2020, הודיעה ווטסון כי תוציא מוזיקה חדשה למחרת. יציאת השיר, יחד עם כללה שיר נוסף הנקרא "Can't Be Happy All the Time", אשר מלווה בקליפ מונפש. הזמרת חשפה כי לראשונה היא כתבה שיר "בנעליו של מישהו אחר; כותבת מנקודת מבטם". עוד הסבירה כי השיר הוא "דרך שלה לראות את החיים גדלים דרך עיניו של מישהו אחר".
מגדלנה (אי, מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה)
האי מגדלנה (בספרדית: Isla Magdalena) הוא אי קטן במצר מגלן בדרום צ'ילה. האי הוא אזור רבייה חשוב עבור פינגווינים מהמין פינגווין מגלן. הוא מאוכלס כל השנה על ידי כוח קטן של שומרי הפארק: 6 בקיץ, 3 בחורף. לטירונים או לשומרים בשנתם הראשונה אסור להתנדב לתפקיד זה בתנאי החורף הקשים. הם מתגוררים במבנה המשמעותי היחיד הצמוד למגדלור של האי מגדלנה.
היסטוריה.
ההיסטוריונים משוכנעים שפרדיננד מגלן ראה את האי ב-1520 כשהוא עבר לראשונה במצר, בדרכו להקיף את העולם. תיאור של האי מופיע ביומנו של אנטוניו פיגאפטה, עוזרו האיטלקי של מגלן שיצא לאור בשם "המסע הראשון סביב העולם" (Relazione del primo viaggio intorno al mondo).
בשנת 1902 הוקם מגדלור בנקודה הגבוהה ביותר של האי. המגדלור מופעל על ידי טורבינת רוח מאז שנת 1955. בשנת 1976 המבנה צורף לרשימת המבנים ההיסטוריים של צ'ילה. כיום המגדלור עובד באופן אוטומטי לחלוטין ומשמש גם כמגדל תצפית ומרכז מידע.
גאוגרפיה ואקלים.
האי שוכן במצר מגלן במחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה, כ-32 קילומטרים צפונית-מזרחית לבירת המחוז פונטה ארנס. האי שטוח למדי. אורכו 1.7 קילומטרים, רוחבו 650 מטרים וגובהו המקסימלי 27 מטרים מעל גובה פני הים. שטח האי 850 דונם.
אקלים האי הוא האקלים הממוזג והקר האופייני לדרום צ'ילה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא סביב 8°C. בחודשי החורף הטמפרטורות הן סביב 0°C. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 14.9°C. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא בסביבות 300 עד 400 מילימטרים.
צמחייה ובעלי חיים.
הצמחייה של האי מוגבלת לעשבים הגדלים בדלילות.
האי מגדלנה הוא אתר רבייה חשוב עבור פינגווינים, קורמורנים וכמה מינים של שחפים. מאוקטובר ועד מרץ מאכלסים את האי מעל ל-60,000 זוגות של פינגווין מגלן. אריה ים דרום-אמריקאי ודוב ים דרום-אמריקני חיים בחלק הדרום-מערבי של האי.
שימור ותיירות.
ב-1966 הוכרזו האי מגדלנה והאי מרטה (Isla Marta) הסמוך כפארק תיירות לאומי (Parque Nacional de Turismo). ב-1982 הוכרזו שני האיים כמונומנט לאומי בשם "המונומנט הטבעי לוס פינגווינוס" (Los Pingüinos Natural Monument).
הדיג אסור ברדיוס של 30 קילומטרים סביב האי. משנת 1998 פועל באי פרויקט מעקב אחרי התפתחות אוכלוסיית הפינגווינים והשפעות התיירות עליהם בחסות ממשלת צ'ילה, ובשיתוף הממשלה האנגלית. החוקרים משווים את התוצאות למצבם של הפינגווינים באיי פוקלנד, שבהם מותר דיג מסחרי, ונקבע כי בעלי החיים באי מגדלנה מראים חיוניות משמעותית, הם צעירים יותר וכי אוכלוסיית האי הכוללת גדלה בהתמדה. לשינויי האקלים הייתה השפעה שלילית על הפינגווינים, כמו העלייה באוכלוסיית החמסניים הניזונים מביצי הפינגווינים ומהאפרוחים.
ניתן להגיע אל האי מגדלנה במעבורת מפונטה ארנס. מדי שנה מבקרים מעל ל-23,000 תיירים באי, במיוחד כדי לצפות בפינגווינים הרבים.
יחסי אריתריאה–דנמרק
יחסי אריתריאה–דנמרק הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין דנמרק לאריתריאה. דנמרק מיוצגת באריתריאה דרך שגרירותה בניירובי, ואריתריאה מיוצגת בדנמרק דרך שגרירותה בסטוקהולם. היחסים בין דנמרק לאריתריאה הדרדרו, מכיוון שדנמרק החליטה להשעות את שיתוף הפעולה בפיתוח עם אריתריאה בינואר 2002, ולסגור את שגרירותה ביוני 2002. לאחר מלחמת אריתריאה–אתיופיה משנת 1998 עד 2000 שלחה דנמרק 320 חיילים למשלחת האו"ם לאתיופיה ולאריתריאה לפקח על הפסקת אש במלחמת הגבולות.
היסטוריה.