קאבול ידוע כמחוז הנשען על חקלאות עם 90% מהכנסות אוכלוסיית המחוז קשורות לחקלאות ובעלי חיים בדרך ישירה או עקיפה. תוצרת החקלאות של המחוז כולל חיטה, שעורה, תירס, בצל, תפוחי אדמה ופירות כמו ענבים, תפוח עץ, משמש ודובדבן. פירותיו הגדלים בקאבול מיוצאים גם למחוזות אחרים ברחבי אפגניסטן. העיר קאבול היא מרכז תעשייתי ומכאן שרוב הפעולות החקלאיות מתרחשות בפריפריה המחוזית העשויה מעמקים מישוריים רבויים במי גשמים היורדים לאורך השנה מפסגות ההרים ברכס הינדו-כוש. המשק החי בקאבול נאמד בכמיליון בעלי חיים. יש בקאבול 125,000 דונם אדמה חקלאית ומספר החקלאים מונה כ-60,000. תוצרת החקלאות של קאבול נאמדת בכ-72% פרי, 17% דגנים, 10% ירקות ואחוז של יבולים אחרים.
אוכלוסייה.
הקבוצות האתניות-עדתיות הגדולות ביותר במחוז הן טג'יקים, הזארים, פשטונים, גיזלים, קוצ'ים, קיזילבאשים, שינווארי ווורדכ. שפות האם במחוז מחולקות ברובן בין פשטו לדארי. במחוז ישנם 3,025 מסגדים, רוב האוכלוסייה סונית אך מיעוט, בעיקר הזארים, הם שיעים. במחוז 696 מוסדות חינוך ובהם 9 אוניברסיטאות: אוניברסיטת בקתאר, אוניברסיטת החינוך של קאבול, אוניברסיטת הרפואה של קאבול, האוניברסיטה הפוליטכנית בקאבול, אוניברסיטת קאבול, אוניברסיטת קרדן, אוניברסיטת קטיב, אוניברסיטת סלאם, האוניברסיטה האמריקאית באפגניסטן. 47% מכלל אוכלוסיית מחוז קאבול יודעים אוריינות, האחוז הגבוהה ביותר במדינה. כמו כן, בבירה קאבול נמצא נמל התעופה הבינלאומי הגדול ביותר באפגניסטן; נמל התעופה הבינלאומי חאמיד כרזאי.
ביטחון.
במחוז קאבול, מחוץ לעיר קאבול עצמה, ישנה פעילות ממושכת של הטליבאן, ואילו ארגוני מורדים ובדלנים שונים פעילים בעיקר בבירת המחוז. כל המחוזות בקאבול נמצאים תחת שליטה ממשלתית אפגנית סדירה וכוחות הטליבאן פעילים רק מתחת לפני השטח. 324 אירועים הקשורים למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 במחוז; 36 מהם מחוץ לעיר הבירה (ממוצע של 0.9 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות תקיפות אוויריות של כוחות הביטחון האפגניים בנפת סורובי, הריגה ופציעת מורדי הטליבאן. היו דיווחים של הרוגים מצד כוחות הביטחון כמו גם על אזרחים שנהרגו בהתקפות של הטליבאן, ודיווחים על פיצוצים, למשל התקפות על מאחזי כוחות הביטחון האפגניים בנפת סורובי, הנמצאת בפריפריה של המחוז.
תועדו 1,866 נפגעים אזרחיים (596 הרוגים ו-270 פצועים) במחוז בשנת 2018, המייצגים 38 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 2% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו פיגועי התאבדו, ואחריהם הטלת מטעני חבלה והרג ממוקד. רוב הקורבנות היו בעיר קאבול. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 35 אנשים נעקרו מנפת סורובי, הרוב הועברו למיקומים אחרים בתוך הנפה עצמה. באותה תקופה נעקרו 598 נפשות אל מחוז קאבול ממחוזות אחרים, רובם לעיר הבירה עקב הביטחון היחסי באזור.
חלוקה מנהלית.
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז קאבול ואוכלוסייתן.
אבן הירח (מיני-סדרה, 1972)
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) היא סדרת טלוויזיה בריטית משנת 1972, עיבוד לרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס שיצא לאור ב-1868. הסדרה בת חמישה פרקים שודרה לראשונה בערוץ BBC 1 בין 16 בינואר ו-13 בפברואר 1972.
מישל ארנו
מישל ארנו (בצרפתית: Michèle Arnaud; 8 במרץ 1919 – 30 במרץ 1998) הייתה זמרת ובמאית צרפתייה.
קריירה.
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, החלה ארנו ללמוד במכון למדעי המדינה בפריז. ארנו מחזיקה שני תארים בפילוסופיה.
בשנת 1956, רשות השידור הלוקסמבורגית (RTL-CLT) הכריזה כי ארנו נבחרה לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1956. בניגוד לשאר המדינות בתחרות ששלחו שני נציגים מכל מדינה, ארנו הייתה הנציגה היחידה של לוקסמבורג בתחרות. ב-24 במאי באותה השנה, ארנו הופיעה על בימת התחרות עם השירים "Ne crois pas" ו-"Les amants de minuit". מיקומה הסופי של ארנו לא ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.
ב-11 ביולי 1962, הופיעו ארנו והשחקן הצרפתי, איב מונטאן, בשידור החי הראשון שנערך אי פעם בטלוויזיה מצרפת לארצות הברית.
מותה.
ארנו נפטרה ב-30 במרץ 1998, בגיל 79. היא נקברה בבית הקברות מונפרנאס, בפריז, בירת צרפת.
ניינטין85
אנתוני פול ג'פריז (באנגלית: Anthony Paul Jefferies; נולד ב-1 ביולי 1985), הידוע בשם הבמה ניינטין85 (Nineteen 85), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי קנדי. ניינטין85 מחזיק בפרסי המוזיקה של ASCAP בין השנים 2014 ו-2015.
הוא ידוע בעיקר בהפקת שירים עבור הראפר הקנדי דרייק, בעיקר כמה מהסינגלים המצליחים שלו, "One Dance", "Hotline Bling" ו-"Hold On, We're Going Home". בשנת 2014 מגזין Complex כלל אותו ברשימת "15 המפיקים החדשים לצפות להם". בשנת 2015, הקים את צמד ה-R&amp;B דיוויז'ן עם הזמר דניאל היילי. הוא קיבל מועמדויות לארבעה פרסי גראמי, כולל "מפיק השנה (לא-קלאסי)", וזכייה בקטגוריית "שיר הראפ הטוב ביותר", על "Hotline Bling".
ריק אלן
ריק ויין אלן (באנגלית: Richard Wayne Allen; נולד ב-7 בנובמבר 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת ג'ורג'יה. הוא נבחר לראשונה לקונגרס האמריקאי בבחירות 2014, מטעם המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה.
אָלן נולד באוגוסטה שבג'ורג'יה, ולמד באוניברסיטת אובורן השוכנת באלבמה. שם השלים לימודי תואר ראשון בבנייה. הוא מייסד החברה "ר.ו. אלן ושות'", חברת בנייה שבסיסה באוגוסטה. בשנת 2012 התמודד אלן בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס ה-12 של ג'ורג'יה, מול שלושה מתמודדים אחרים. הוא הפסיד ללי אנדרסון, חבר בית הנבחרים המדינתי, עם 49.7% מהקולות לעומת 50.3% שגרף אנדרסון. ביום הבחירות הכלליות הפסיד אנדרסון לג'ון בארו , מועמד המפלגה הדמוקרטית, שנבחר מחדש לנציג המחוז בקונגרס.
במהלך בחירות 2014 התמודד מחדש לבית הנבחרים האמריקאי, ובבחירות הכלליות גבר על נציג המחוז המכהן ג'ון בארו. ניצחונו של אלן היה נחשב למהפך אף על פי שמכוני סקרים החשיבו את ההרכב הדמוגרפי של המחוז כרפובליקני, בעקבות איחוד מחוזות בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010. גם בבחירות הבאות נבחר אלן מחדש לקונגרס, כמו גם ב-2018 וב-2020.
אלן הוא שמרן, המתנגד לזכויות להט"ב ולבקרה על הזכות לשאת נשק. לראיה, במהלך ישיבה רפובליקנית סגורה שדנה בתיקון האוסר על אפליה של עובדים להט"בים, קרא אלן פסוק מהביבליה האומר על הומוסקסואלים כי "הם מבצעים דברים הראויים למוות". אלן אמר לרפובליקנים שהתאספו בישיבה כי ילכו אל הגיהנום לו יצביעו בעד התיקון המוצע כנגד האפליה. לאחר פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו, אלן נשא תפילה למען משפחות הקרבנות אך סירב להתנצל או לחזור בו מהערותיו לפיהם הומוסקסואלים ראויים למוות.
בדצמבר 2020 נמנה אלן בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
ג'מיל אל-אסד
ג'מיל אל-אסד (בערבית: جميل الأسد; 1933 – 15 בדצמבר 2004) היה אחיו הצעיר של הנשיא הסורי לשעבר חאפז אל-אסד, ודודו של המנהיג הסורי הנוכחי בשאר אל-אסד. הוא כיהן בפרלמנט של סוריה, שנקרא "מג'ליס אש-שא'ב" משנת 1971 ועד מותו. הוא היה גם מפקד מיליציה משנית.
פעילותו.
בעוד ששני אחיו, חאפז וריפאת אסד, אכפו את החילוניות, נאמר על ג'מיל כי הוא אדם מאוד דתי. במהלך שנות השמונים, ג'מיל תמך באופן פעיל בהמרת דת לזרם השיעי בהרי לטקיה, במיוחד בקרב בני העדה העלאווית. הוא שלח קבוצות עלאוויות ללמוד אית'נא עשׁריה באיראן. הם הפכו את אמונת השיעים למקובלת בקרב עמיתיהם העלאווים עם שובם לסוריה. ג'מיל גם בנה הוסאייניות (חלק ממוסדות הדת השיעים) בהרים, שם היו לפני כן רק מקדשים עלאווים. על מנת להפוך את האסלאם השיעי למקובל יותר שם הוא מינה שייח שיעי לעמוד בראש מסגד העלאווי "אל זהרה" בעיר בניאס. הוא גם איפשר לפקידים איראניים להיכנס לסוריה כדי לממש את תוכניתו להמיר אנשים לשיעה.
בשנות השמונים הוא הקים קרן המבוססת בעיר לטקיה שעזרה לעמיתיהם המוסלמים העלאווים לצאת לרגל חג'ג' למכה. כמו כן, נאמר כי הקרן ניסתה להמיר בדואים מהזרם הסוני לאמונה העלאווית, וזעמה כנגד מפלגת הבעת' החילונית בסוריה. בין אם נכון ובין אם לא, השמועות גרמו לחיכוך בקרב האוכלוסייה הסונית ברובה. עוד נאמר כי הקרן אשר הקים החזיקה אגף מיליציה, שהורכב על ידי מוסלמים עלאווים, שהיה חמוש ומצויד על ידי אגף הביטחון הפנימי העוצמתי של רפעת אל-אסד, פלוגות ההגנה. כנופיות אלה, הנקראות שביחה, היו מעורבות בכל מיני סוגים של אלימות ושחיתות בדומה למאפיה. קרן זו נאסרה לבסוף על ידי חאפז אסד בשנת 1983. מצד שני, כנופיות כאלו (שביחה) קיימות עד היום בסוריה.
חייו האישיים.
בניו הם מונדהיר (יליד 1961) ופוואז (יליד 1962).