יחסו של הלוי לשיר.
היבטים של מחאה כנגד מערך חברתי הפועל כנגד העצמי ניתן למצוא בפירוש שנתן הלוי לשיר, לרגל צאת אלבום מחווה לשיריו: "השיר נכתב נגד כל ממסד באשר הוא. כל מי שרוצה למחות נגד מציאות שמנסים להכתיבה, מזדהה אִתו. בקיץ שעבר הלכתי למאהל המחאה בשדרות רוטשילד, וחמישה חבר'ה עם גיטרות שרו את 'כך ברא אותך הטבע'."
גם בריאיון למגזין הבמה, חיזק הלוי את התפישה שהשיר יוצא כנגד ציפיות החברה ואחרים מאיתנו: "אנשים אמרו לי, 'דחילק, אתה תימני משעריים, מה זה הדבר הזה, מה זה השירים האלה, תעשה לנו מזרחית'. את `כך ברא אותך הטבע` כתבתי בעצם כתגובה לדברים האלה שאמרו לי".
השיר בקהילת הלהט"ב.
המסרים שמצויים בשיר המדבר בזכות הקבלה העצמית הפכו את השיר לאחד מהחביבים על ידי הקהילה הלהט"בית. הבקשה לקבלת העצמי כדבר טבעי נתפשת כמסר מחזק שאומץ על ידי רבים בקהילה.
במקרים רבים, משמש השיר, לצד שירים נוספים, כמעין המנון שמושמע כחלק מהמאבק לשוויון זכויות ולקבלת מי שנחשבים כאחרים וכשונים בחברה.
ביצועים שונים לשיר.
עם השנים זכה השיר לכמה ביצועים נוספים. בין אלו ניתן למנות את זה של דודו טסה ואת זה של עברי לידר. כמו כן ביצוע של האמן החזותי פדי מרגי משנת 2000, זכה להצלחה מינורית.
זנבני מניפה
זנבני מניפה (שם מדעי: Rhipiduridae) היא משפחה מסדרת ציפורי שיר. במשפחה זו שלושה סוגים, לאחר שבעבר כללה סוג יחיד ("Rhipidura"). היא קרובה למשפחת המונרכיתיים ומזכירים גם את מיני הנחליאלי בזנבם. המין "Chaetorhynchus papuensis" שויך במקור למשפחת העדניים והמין "Chaetorhynchus papuensis" שויך במקור למשפחת הדרונגיים.
בני משפחה זו חיים בדרום-מזרח אסיה ובאוסטרליה ולהם זנב מנופח דמוי-מניפה. הם עופות קטנים החיים ביערות הגשם הטרופיים וניזונים מחרקים ומזרעים. אורכם הממוצע 12–20 ס"מ והם בעלי מקור קצר, "כיפה" צבעונית וזנבות ארוכים.
דרונגיים
ריפידוריים
בבריים
מקס
קפצני הסלע
קפצני הסלע (שם מדעי: "Chaetopidae") היא משפחה של ציפורי שיר מדרום אפריקה ובה סוג יחיד - קפצן סלע (Chaetops) ובו 2 מינים. מינים אלה הם קרוביהם הרחוקים של משפחת הפיקטרטיים, למרות הדמיון לסבכיים או לטימליים. הם נחשבים לציפורי שיר פרימיטיביים יחסית.
אורכם 25-23 ס"מ והם בעלי ראשים קטנים, מקורים נוקשים ואפורים ופניהם מפוספסות מעט בשחור. העיניים כתומות וכך גם החזה. הזנב ארוך ומזדקר למעלה והרגליים ארוכות ועוזרות להם לנוע על הקרקע במהירות. צבע הבטן חום והכנפיים שחורות.
הם מצויים באזורים ההרריים של דרום אפריקה ובלסוטו ובעיקר ברמת לסוטו (Lesotho Highlands). הם מותאמים לחיים על הקרקע וכמעט שאינם עפים - דבר נדיר אצל ציפורי שיר. הם חיים בין העשבים והשיחים ההרריים ומקפצים בין הסלעים. הם חוטפים חרקים שונים שהם מוצאים על הקרקע או על העלים - מזחלים, חגבים, עשים, חיפושיות וכן גם עכבישים, תולעים ולטאות קטנות.
קפצן סלע
סיטות אוסטרליות
סיטות אוסטרליות (שם מדעי: Neosittidae) היא משפחה מסדרת ציפורי שיר בתוכה סוג יחיד - סיטה אוסטרלית ("Daphoenositta") ובו שני מינים. מינים אלה חיים רק באוסטרליה ובגינאה החדשה. אלו מינים הדומים מעט לסיטות מהעולם הישן ובעבר נחשבו לחלק מהם אך הופרדו למשפחה עצמאית. למעשה הם קרוביהם של המלנוכריים ושל הדבשניים מאוסטרליה הטרופית.
סיטות אלה בעלי מקור ארוך וצר איתו הם שולפים חרקים מחורי העצים והם בעלי טפרים ארוכים איתם הם מטפסים. צבעם אפור עם זנבות וקצוות כנפיים שחורים ואצבעות רגליים צהובות. הראש גדול והעיניים בולטות. אורכם 10–14 ס"מ. הזוויגים דומים מאוד אחד לשני.
סיטה אוסטרלית
אדוארד, דוכס אנהלט
אדוארד, דוכס אנהלט (בגרמנית: Eduard von Anhalt; 18 באפריל 1861 - 13 בספטמבר 1918), היה דוכס אנהלט לתקופה קצרה בשנת 1918.
ביוגרפיה.
אדוארד נולד ב-18 באפריל 1861 בדסאו, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו-קתן ואנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן. ב-6 בפברואר 1895 התחתן אדוארד באלטנבורג עם לואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ממנה נולדו לו 6 ילדים.
בשנת 1904 מת אביו פרידריך הראשון, דוכס אנהלט, ואחיו פרידריך השני, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו. ב-21 באפריל 1918 מת פרידריך השני, ואדוארד עלה לשלטון במקומו, אולם ב-13 בספטמבר אותה שנה מת אדוארד, ובנו יואכים ארנסט, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-6 בפברואר 1895 התחתן אדוארד עם לואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
מלמפיטיים
מלמפיטיים (שם מדעי: Melampittidae) היא משפחה מסדרת ציפורי שיר בתוכה סוג יחיד מלמפיטה ("Melampitta") שבו שני מינים. ציפורים אלה חיות רק בגינאה החדשה.
מאפיינים.
עופות אלה דומים מאוד לבני משפחת הפיטיים, אך שונים מהם ולמעשה אינם שייכים לאותה תת-סדרה. למעשה הם קרובים למשפחות הקורקורקסים, לוונגות ולעדניים האוסטרליים.
הם דומים לפיטות מאסיה הטרופית ואוסטרליה, ובעלי נוצות כהות לגמרי ורגליים חזקות ויציבות. הם שוכני קרקעית של יערות גשם ואורכם 18-29 ס"מ. המקור שלהם נוקשה ומעוקל מעט. הבדלים העיקריים בין הזכרים לנקבות הם בצבע העיניים שאדום יותר צל הזכרים.
ציפורים אלה שוכנות קרקע שיעדיפו לעופף רק כמפלט אחרון.
מלמפיטה
יואכים ארנסט, דוכס אנהלט
יואכים ארנסט, דוכס אנהלט (בגרמנית: Joachim Ernst von Anhalt; 11 בינואר 1901 - 18 בפברואר 1947), היה דוכס אנהלט לתקופה קצרה בשנת 1918.
ביוגרפיה.
יואכים ארנסט נולד ב-11 בינואר 1901 בבאלנשטדט, לאדוארד, נסיך אנהלט ולואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן.
ב-21 באפריל 1918 מת דודו פרידריך השני, דוכס אנהלט ללא ילדים, ואביו אדוארד, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו, אולם ב-13 בספטמבר אותה שנה מת אדוארד, ויואכים ארנסט עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, שימש דודו אריברט, נסיך אנהלט כעוצר הדוכסות. ב-12 בנובמבר 1918 התפטר יואכים ארנסט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.
לאחר מכן התגורר יואכים ארנסט עם משפחתו בטירת המשפחה, ובה גידל את ילדיו. מכיוון שהתנגד לנאצים, נעצר יואכים ארנסט בינואר 1944 ונשלח לדכאו. בספטמבר 1945 לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, נעצר יואכים ארנסט שוב על ידי הכוחות הסובייטיים ונשלח לבוכנוואלד, שם מת מתשישות ב-18 בפברואר 1947. בשנת 1992 טוהר שמו על ידי הפרקליטות הרוסית, ובשנת 2007 במלאת 60 שנה למותו, הוצבה מצבה על שמו במחנה בוכנוואלד.
לאחר מותו פרצה מחלוקת בין בנו פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט לאחיו אויגן, נסיך אנהלט על ראשות בית אנהלט, בעקבות טענתו של אויגן שהוא צריך לקבל את ראשות הבית, מכיוון שיואכים ארנסט התחתן בנישואים מורגנטיים.
משפחתו.
ב-3 במרץ 1927 התחתן יואכים ארנסט עם אליזבת שטריקרודט, שקיבלה את התואר "רוזנת אסקניה", אולם בשנת 1929 התגרשו השניים ללא ילדים.
ב-15 באוקטובר 1929 התחתן יואכים ארנסט עם אדה שרלוטה פון סטפני-מארוויץ, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
דבלולן מקור-מחרשה
דבלולן מקור-מחרשה (שם מדעי: "Eulacestoma nigropectus") היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחה דבלולני מחרשה (Eulacestomidae). הוא מצוי בטבע ביערות בהרי גינאה החדשה.
אורכו של הדבלולן 14 ס"מ והוא בעל מקור גדול וכהה בעל עיטורים ורודים דמויי-מחרשה בצידי המקור, דבר הקיים רק אצל הזכרים. המקור הגדול עוזר לדבלולן לחטט בין ענפים מתים וקליפות בחיפוש אחר חרקים.
זכרי הדבלולן גדולים וכהים יותר (בעיקר בחזה ובכנפיים) מהנקבות שצבעם העיקרי ירוק-זית והם חסרי ה"מחרשה" הכותרתית. תזונתם העיקרית היא מחרקים.
דבלולני מחרשה
אפיריט כחול-כיפה
אפיריט כחול-כיפה (שם מדעי: "Ifrita kowaldi") היא ציפור שיר קטנה, המין היחיד במשפחת האפיריטיים (Ifritidae). היא מצויה בטבע רק ביערות גינאה החדשה. בעבר הייתה חלק מהמשפחות וונגות ומונרכיתיים אך כעת מסווגת כמשפחה עצמאית.
מאפיינים.
אורכה של ציפור זו 16.5 ס"מ והיא בעלת נוצות חומות-זהובות עם "כיפה" כחולה המפוספסת בשחור. לזכרים ישנו כתם לחיים לבן, בעוד לנקבות הוא צהוב. המקור אפור ומחודד מעט והזנב קצר.
היא חיה ביערות הגשם של גינאה החדשה על עצים ומחפשת עם מקורה זחלי חרקים וחרקים איטיים שונים.
באופן מוזר נוצותיה של ציפור זו מכילים רעלנים היכולים לגרום לגירויים למי שבא עם הנוצות במגע. דבר זה נגרם בעיקר ממזונם של הציפורים מחיפושיות רעילות מהסוג Choresine.
אפיריטיים
חטפיות משי
חטפיות משי (שם מדעי: Ptiliogonatidae) היא משפחה קטנה של ציפורי שיר ובה 4 מינים בלבד. הם מתנהגים כמו מיני החטפיתיים והטירניים, אך אינם קרובים אליהם כלל. הם קרובים יותר לירגזיים.
ציפורים אלה חיות במרכז אמריקה ממקסיקו עד לפנמה וכמה מינים הגיעו לדרום ארצות הברית. רובם אינם נודדים למעט המין Phainopepla nitens שנודד כמה אזורים.
אלו ציפורים באורך 18–25 ס""מ ובעלי נוצות רכות בצהוב, שחור וחום ובעלי ראשים גדולים ועיניים גדולות ועגולות. המקור דקיק וצבעו שחור. הזנב מעט ארוך.
ציפורים אלה ניזונות מזרעים וחרקים וחלקם ניזונים מדבקוני מדבר. הם חיים בחורשים או באקלימים יבשים מעט יותר.
לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו