ב-1978 השתתף דאטין במיני-סדרה "אנקת גבהים", עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת אמילי ברונטה, וגילם את דמותו של הינדלי ארנשו. ב-1980 זכה להכרה רחבה כששיחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "To Serve Them All My Days" כמורה ואחר כך מנהל בפנימייה לבנים בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה. על תפקידו זה זכה דאטין בפרס "TV Times" לשחקן הטוב ביותר. ב-1981 זכה לשבחים על הופעתו בסדרה "יומו של השלוש-רגל" על פי ספר באותו שם מאת ג'ון וינדהם. ב-1983 שיחק בסדרת הטלוויזיה "The Outsider". ב-1984 הופיע בסיטקום "ברווזים צולעים". ב-1994 ו-1995 שיחק בסדרה הקומית "Ain't Misbehavin". הוא הופיע לצדו של סר לורנס אוליבייה במחזה "Saturday, Sunday, Monday", חלק מסדרת הטלוויזיה "לורנס אוליבייה מגיש". דאטין הופיע לצדה של אשתו מל מרטין בסרט הטלוויזיה "Talking to Strange Men" על פי ספר של רות רנדל, בסדרה הרפואית "חדר מיון" ובסדרה "Heartbeat".
בקולנוע השתתף דאטין בסרט "Who Dares Wins" (מ-1982) ובסרט "הוק" (מ-1993). תפקידים נוספים שלו בטלוויזיה היו בסדרות "דוק מרטין", "Touching Evil", "טגארט", "דיינג'רפילד", "רציחות במידסומר", "Peak Practice", "חדר מיון", "The Bill", "איסטאנדרס", "דיאל ופסקו", "ג'יין הול" והסדרה "Heartbeat". ב-2007 כיכב בתפקיד אורח בגרסת אודיו של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" בפרק "Exotron &amp; Urban Myths". ב-2013 השתתף בסדרת הטלוויזיה "גן עדן לנשים" של ה-BBC.
ב-2016 הופיע דאטין בסדרה "האב בראון" בתפקיד ג'ורג' המונד.
חיים אישיים.
ב-1998 התחתן דאטין עם השחקנית מל מרטין.
ג'ון דטין
רמון גוסמאן
ראמון גוסמאן אי מרטורל (בקטלאנית-ספרדית: Ramon Guzmán i Martorell, נולד ב-22 בינואר 1907 בברצלונה שבספרד, נפטר ב-1 באפריל 1954 בברצלונה) היה כדורגלן ומאמן ספרדי-קטלאני. גוסמאן שיחק כקשר במדי ברצלונה בין 1928 ל-1935 והוא זכה עמה במהדורה הראשונה של אליפות ספרד. לאחר מכן שיחק במיורקה. הוא אימן את ברצלונה למשך מספר חודשים בעונת 1941/1942.
קריירה.
גוסמאן הצטרף לברצלונה באמצע עונת 1927/1928. עד סוף העונה השתתף ב-16 משחקים. בסוף עונה זו פגשה ברצלונה את ריאל סוסיאדד בגמר הגביע הספרדי. גוסמאן פתח במשחק הגמר הראשון שהסתיים בתיקו, ולכן התקיים משחק חוזר, בו הוא הורחק בכרטיס אדום. גם המשחק החוזר הסתיים בתיקו ולכן התקיים משחק חוזר שני, בו עזר לברצלונה לנצח 3-1 ולזכות בתואר, בפעם השמינית בתולדות הקבוצה. בהמשך השנה הוקמה הליגה הספרדית. לאחר שלא שיחק בשבעת המשחקים הראשונים, בהם הפסידה ברצלונה 4 פעמים, ערך גוסמאן את הופעת הבכורה בליגה בדרבי מול אספניול ב-7 באפריל 1929, בו ניצחה ברצלונה ניצחה 1-0. גוסמאן פתח בכל 11 משחקי הליגה האחרונים לעונה זו, ברצלונה ניצחה 9 מתוכם וזכתה באליפות הראשונה של ספרד.
בעונת 1929/1930 ערך 42 הופעות במשחקים רשמיים, 12 מהן בליגה הספרדית, בה הגיעה ברצלונה למקום השני. יכולתו הטובה של גוסמאן זיכתה אותו בזימון לנבחרת ספרד והוא השתתף בשלושה משחקי ידידות שלה במהלך 1930. הראשון שבהם היה ניצחון 1-0 על ב-1 בינואר והאחרון בניצחון 1-0 על ב-30 בנובמבר. מנקודה זו, עם המאמן ג'ק גרינוול, דעך בהדרגה מעמדו של גוסמאן בברצלונה והוא החל לשחק פחות ופחות במשחקיה. בעונת 1930/1931 שותף ב-26 משחקים, אך רק שניים מהם בליגה. בעונה שלאחר מכן פתח ב-5 משחקי ליגה וכן בגמר הגביע הספרדי, בו הפסידה קבוצתו 1-0 לאתלטיק בילבאו. כך מיעט לשחק גם בשנתיים הבאות, עד שבעונת 1934/1935, עם פרנץ פלאטקו כמאמן, חל שיפור במצבו והוא פתח ב-22 משחקים, 8 מהם בליגה. את שערו היחיד בליגה הספרדית כבש בקלאסיקו נגד ריאל מדריד בו הפסידה ברצלונה 8-2 ב-3 בפברואר 1935.
בסוף העונה עזב את ברצלונה והצטרף כשחקן-מאמן למיורקה, ששיחקה בליגה האזורית באותן שנים. בין 1936 ל-1939 הושבת הכדורגל בספרד בשל מלחמת האזרחים הספרדית, ולאחר חזרת הפעילות שיחקה מיורקה בליגה השנייה. גוסמאן פרש ממשחק ב-1940.
בקיץ 1941 שב לברצלונה והוא מילא את תפקיד האימון המקצועי היחיד בחייו כשהחליף את מאמן הקבוצה ז'וזפ פלנס. עונת 1941/1942 הייתה הקשה ביותר בתולדות הקבוצה. היא ניצחה לראשונה רק במחזור השביעי, לאחר שישה הפסדים רצופים. בהמשך ניצחה 3 משחקים רצופים, אך היא שבה להפסיד בינואר 1942, כשהשיא היה הפסד 2-0 ביתי בקלאסיקו לריאל מדריד. זמן קצר לאחר ההפסד למדריד פוטר גוסמאן והוחלף בחואן חוסה נוגס. הקבוצה הצליחה להישאר בליגה בקושי רב, לאחר שסיימה במקום ה-12, במרחק 2 נקודות מהרקולס שבמקום ה-13 שמוביל לירידה לליגה השנייה. השחקן שבלט תחת גוסמאן בברצלונה היה החלוץ מריאנו מרטין, שהוביל את כובשי הקבוצה עם 18 שערי ליגה.
במשחק הוקרה למריה מרטינס "ריני" שנערך ב-1 באפריל 1954 בלס קורטס התמוטט גוסמאן בשל התקף לב ונפטר בהמשך היום, כשהיה בן 47.
דואר אלנבי
דואר אלנבי נמצא ברחוב אלנבי 132 פינת רחוב יהודה הלוי. בבניין זה פעל במשך שבעים שנה בית הדואר המרכזי של תל אביב.
היסטוריה.
הבניין הוקם בשנת 1930 על ידי היזם צבי סטרכילביץ' בתכנונו של יהודה מגידוביץ'. הוא נמכר למרדכי לאלו (1893 - 1978) ונקרא על שמו כפי שכתוב בכתובת החקוקה על קיר הבניין ברחוב דה פיג'וטו.
בית הדואר המרכזי בתל אביב פעל במשך כשבעים שנה, מתחילת שנות ה-30 עד סוף המאה ה-20. בצד הבניין עברה הרכבת לירושלים וממנה עד למלחמת העצמאות. לאחר מכן פורקה המסילה בקטע מתחנת בית הדר לתחנת הרכבת יפו. ברחבה שנוצרה פעל עד שנות ה-90 שוק שבו מכרו עולים חדשים חפצים שהביאו ארצה. השוק זכה לשם "השוק הפולני". גם חלפני כספים פעלו במקום כשלוחה של "שוק לילינבלום".
כיום נמצאים בשתי הקומות שני מועדוני לילה.
התקפת האצ"ל.
ב-18 באפריל 1947 ניסתה חוליית לוחמי אצ"ל להחרים משלוח כסף שהוצא מהבניין ויועד למחנה בית נבאלא. הפעולה נכשלה לאחר ששוטר בריטי פתח באש ופצע קשה את אחד מהלוחמים, , שנפטר מפצעיו בבית החולים הדסה (תל אביב). לוחית זיכרון לפעולה זו נמצאת על קיר הבניין הפונה לרחוב אלנבי.
רמון גוסמן
קופאס בי.די.אי
קופאס בי.די.אי בע"מ, לשעבר: ביזנס דאטה ישראל (הידועה גם כ- Business Data Israel ,BDI, בי.די.אי) ובתרגום לעברית: מידע עסקי ישראל, היא חברה שנוסדה בשנת 1989 ועוסקת בהפצת מידע עסקי על פירמות ואישים בישראל.
החברה מפרסמת דוחות כמו מדד סיכון או מדד ריכוזיות למשק, וכן דוחות או דירוגים של פירמות ענפים שונים. כמו כן היא מספקת ללקוחות פרטיים מידע על פירמות ואנשים לצורכים כמו מתן אשראי עסקי לספק או לקוח, ברור חריגות אשראי מהעבר, התלבטות בבחירת ספקים שונים וכו'.
BDI קשורה לתאגיד הבינלאומי Coface, שמזה כ-100 שנה אוסף מידע על פירמות בעולם לצורך ביטוחי סחר חוץ, אוסף מידע עסקי על פירמות על ידי סניפים וחברות בת, ומספק מידע ללקוחות על פירמות אלו.
סטריה
סיתריה
ונוסטיאנו קראנסה
ונוסטיאנו קרנסה
רמון גוזמן
ראמון גוזמן
ראמון גוסמן
ראמון גוסמאן
ביזנס דאטה ישראל
גבריאלה שוץ לסקי
גבי שוץ לסקי
קונדוטיירי
קונדוטיירי (באיטלקית: Condottieri, נהגה: ; לשון רבים. ביחיד: קונדוטיירוֹ או קונדוטיירֶה) היו מנהיגיהם של ארגונים צבאיים, קבוצות מתנדבים או כנופיות שכירי חרב, ששימשו בקבלנות כצבאות בערי המדינה האיטלקיות בתקופת ימי הביניים המאוחרים ובעידן הרנסאנס.
רבים מפקודיהם השכירים של הקונדוטיירי לא היו איטלקים וערי המדינה נזקקו לשירותיהם בהיעדר נכונות של אזרחי המדינות לשירות צבאי.
צבאות הקונדוטיירי היו מורכבים בעיקרם מלוחמים רכובים וחמושים בנשק קר. הנשק החם שעמד לרשותם הסתכם בכמות זעומה של תותחים ורובי ארקבוז פרימיטיביים. בשנים האחרונות של תפקודם של צבאות הקונדוטיירי ברחבי איטליה יצא להם שם רע של אנשים בעלי נאמנות בעייתית למעסיקיהם. כמו כן, יוחס להם סגנון לחימה לא-יעיל שנועד במכוון להפחית את האפשרות לאבדות בנפש משני הצדדים. ניהול המלחמות האפקטיבי התנהל למעשה שלא בשדה הקרב אלא במזימות ותככים שקדמו לקרבות.
כניסתו של צבא יעיל יחסית למרחב האיטלקי, צבא צרפת של שרל השמיני בראשית המלחמות האיטלקיות, שם קץ לעידן הקונדוטיירי כאשר מחץ את הגנותיהן של כל ערי המדינה שעמדו בדרכו בכוח הארטילריה המהירה והיעילה יחסית שהציג. קרנם של הקונדוטיירי ירדה, אך המסורת של משמר שכירי חרב נשארה באיטליה עוד זמן רב, דוגמה לה הוא המשמר השווייצרי שפעל עד המאה ה-19 וחלק ממנו פעיל עד היום בהגנה על ארמון האפיפיור בקריית הוותיקן ברומא.
טלסה 66'
זנו (פירושונים)
יודא לוי נחום
אבי דויטש
אָבִי דוֹיְטְשׁ (נולד ב-1963) הוא איש עסקים ישראלי, אשר היה שותף ומייסד של תחום החיסכון לטווח ארוך בבית ההשקעות אקסלנס נשואה, וכיום מייסד, בעלים ומנכ"ל קרן אקספו.
ביוגרפיה.
דויטש נולד בחולון, גדל בתל אביב ולמד בישיבה התיכונית כפר הרא"ה. את שירותו הצבאי ביצע ביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל בתפקידי קצונה, והשתחרר בשנת 1990 בדרגת רב-סרן. לדויטש תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות וכן תואר שני במינהל עסקים ומימון – את שניהם קיבל מאוניברסיטת בר-אילן. כמו כן, בעל רישיון לראיית חשבון.
קריירה עסקית.