להלן סיכום של כל שכבות הגזע, מן החוץ אל הפנים:
הקורפוס האפריקני
חטיבה 460
חטיבה 460, המכונה גם עוצבת בני־אור, היא חטיבת ההכשרה של חיל השריון. החטיבה מהווה את בית־הספר לשריון (ביסל"ש), השוכן בבסיס שיזפון שבנגב.
היסטוריה.
בית הספר לשריון.
בתחילת 1948 הוקם בנתניה בית הספר לשריון שקיבל את השם בסיס ההדרכה 11. באפריל 1948 עבר בית הספר לתל ליטוינסקי, אבל פעילותו הופסקה בזמן מלחמת העצמאות ומרבית הטנקים שימשו להקמת חטיבה 8, החטיבה המשוריינת הראשונה של צה"ל. בספטמבר 1949 הוקם במחנה רמלה "מרכז אימונים ותגבורות לחיל השריון", שלימים הפך לבה"ד 5 ובית הספר לשריון. ב־1954 עבר בית הספר לבסיס ג’וליס (מחנה עמנואל) שם נשאר עד שנת 1985, בעקבות מחסור בשטחי אש עבר באותה שנה לבסיס סיירים. כששלב הטירונות שנערך בניצנים הועבר גם הוא במקביל לבסיס "צוקי עובדה" כבסיסי הטירונים החיילי עד 1995, שאז שהועבר לחיל ההנדסה לשימוש כבה"ד 14 (בית הספר להנדסה צבאית). לאחר מלחמת סיני הורחב בית הספר וקיבל מעמד של חטיבה, שנקראה עוצבת בני חיל (חטיבה 454).
במלחמת ששת הימים פוזרו חיילי בית הספר לשריון בין היחידות השונות, 38 טנקי צנטוריון יחד עם צוותי סגל בית הספר ואנשי מנהלה צוותו לאוגדה 38. 21 צוותים של בית הספר לשריון איישו את גדוד 46 שכלל טנקי מגח. צוותים נוספים איישו טנקים בגדוד 63 של חטיבה 14. במסגרת לקחי המלחמה נקבע כי בעתיד לא יפורק בית הספק לשריון אלא ישמש כחטיבה בפני עצמה שתעשה שימוש בטנקים המשמשים אותה לאימונים.
חטיבה 460.
החטיבה אורגנה בתחילת שנות השבעים כחטיבת חירום על בסיס סגל הקורסים הפיקודיים של בית הספר לשריון (קורס מפקדי טנקים והשלמה של קורס קציני שריון). היא הייתה מורכבת מגדוד 71 (מדריכי בית הספר לשריון, מדריכים שריון מבסיס צאלים, צוערים וקצינים מבה"ד 1), גדוד 196 (פלוגות המגח מקורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון) וגדוד 198 (פלוגות השוט / שוט קל מקורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון). בפרוץ מלחמת יום הכיפורים פיקד עליה אל"ם גבי עמיר. לאחר המלחמה הוחלט להותיר את חטיבה 460 כחטיבה סדירה, כשבבית הספר לשריון (חטיבה 454) התקיימו שלבי הטירונות והמקצועות ואילו בחטיבה 460 התקיימו קורסי המפקדים והשלמת קורס הקצינים, עד שבשנת 2003, כחלק ממגמת צמצום בסיסים וסד"כ, אוחדה חטיבת ביסל"ש לתוך חטיבה 460.
בעבר ישבה החטיבה בחצי האי סיני, באזור ביר תמדה, אולם לאחר הסכם השלום בין ישראל למצרים עברה החטיבה לבסיס קציעות. בשנת 1982, זמן קצר לפני שנטלה חלק במלחמת שלום הגליל, עברה החטיבה לבסיסים שנבנו עבור צה"ל בתחילת שנות השמונים על ידי האמריקאים כפיצוי לנסיגת ישראל מסיני לאחר הסכם השלום עם מצרים:
במלחמת לבנון הראשונה פעלה החטיבה במסגרת כמעט מלאה בגזרה המרכזית, שם כבשה את העיירה ג'זין בקרב ג'זין, שהיה קרב השריון הראשון נגד צבא סוריה באותה עת, וכן את הכפר עין א־תינה בקרב הידוע בשם קרב קמ"ט־קק"ש, שבו נהרגו חמישה מלוחמי החטיבה מירי דו־צדדי בין שני גדודים של החטיבה.
ב־2009 הושלם הארגון־מחדש שביצעה חטיבה 460, לפיו מפוצלת ההכשרה שלא לפי החטיבות בהן מיועדים הלוחמים להשתבץ, אלא לפי שלב ההכשרה. כמו כן, מחנה סיירים פונה מהכשרות בית־הספר לשריון חוץ מגדוד הצמ"פ (אימון מתקדם) של 188 שנשאר, ועבר לחזקת חיל האיסוף הקרבי על מנת לשמש כבית־הספר החילי (בית הספר לאיסוף קרבי — ביסל"ק).
במבצע צוק איתן ביולי 2014 השתתפה החטיבה בלחימה בגזרת דיר אל־בלח וח'אן יונס.
מבנה החטיבה.
החטיבה מורכבת מחמישה גדודים וממפקדת החטיבה, מפקדת החטיבה וארבעה מהגדודים (195, 196, 330 ו־532) ממוקמים דרך־קבע במחנה שיזפון, וגדוד 198 ממוקם במחנה מגן סיירים.
גדוד "אדם" - "בית הספר לשריון" (גדוד 195).
הגדוד נקרא על שם רס"ן אדם ויילר שהיה מ"פ בגדוד ונהרג ב-1970 במהלך מלחמת ההתשה. לאחר נפילתו במלחמת יום הכיפורים של אחיו של אדם, רס"ן גדעון ויילר (ששירת אף הוא בגדוד) שונה שם הגדוד, ל"גדוד אדם וגדעון ויילר".
הגדוד הוקם במסגרת חטיבה 401 כגדוד חרמ"ש והוסב לגדוד טנקי מג"ח. במאי 1981 עבר לחטיבה 500. לאחר פירוק חטיבה 500 הוקם מחדש כגדוד המכשיר את לוחמי חטיבה 7.
ב-2001 אוחדו הכשרות טירוני השריון ומקצועות השריון למסגרת גדודית אחת כגדוד 195 בבית הספר לשריון.
גדוד "אדם" מהווה כיום את בית־הספר שבמסגרתו מתקיימות הטירונות, ההכשרה המקצועית הבסיסית ("מקצועות") וקורס המדריכות (קמ"ד) של חיל השריון. בנוסף, תחת הגדוד מתנהל "מדור הדרכה". המדור אחראי על ההכשרה העיונית של הטירונים ואף על כל הכשרה עיונית הנדרשת להסבות וקורסים בחיל.
סיסמתו של הגדוד: "להכשיר את האדם שבטנק לנצח", או בקיצור "האדם שבטנק ינצח".
בגדוד זה מוכשרות כ-5 פלוגות תחת חיל שריון -
גדוד "מגן".
גדוד "מגן", ששכן בעבר במחנה מגן סיירים, מילא תפקיד דומה למפח"ט עבור מחנה סיירים, וכן היה אחראי על הכשרות נוספות כדוגמת קורס מדריכות שריון (קמ"ד), פלוגת הכשרת תומכי לחימה (ת"ל) ופלוגת המתנה. מאז המיזוג של מחנה סיירים לשיזפון, התמזג הגדוד עם גדוד 195 והפך לחלק מבית־הספר לשריון.
גדוד "שחק" (196).
גדוד "שחק" הוא גדוד הפיקוד, שבמסגרתו מתקיימים קורס מפקדי טנקים (קמ"ט), קורס מכים של הפלוגה המסייעת וקורס קציני שריון (קק"ש) לשלוש חטיבות השריון המבצעיות. סיסמת הגדוד היא "רק המעז מנצח".
במלחמת יום כיפור
טרם המלחמה גדוד 196 היה גדוד קק"ש (קורס קציני שריון) בפיקוד עמרם מצנע וכלל 2 פלוגות - פלוגת מגח ופלוגת שוט. ב 5 באוקטובר הגדוד הוקפץ לסיני במסגרת חטיבה 460. ערב ההקפצה, בשבטה, בוצע ארגון מחדש של גדודי החטיבה לפי סוג הטנקים. גדוד 196 העביר את פלוגת השוט ל 198, וקיבל את שתי פלוגות הקמ"ט מגח של גדוד 198. בנוסף צוותו 3 פלוגות נוספות לטנקים שהיו במקום מאנשי תח"ש, ביסל"ש, בה"ד 1 . כך שערב המלחמה כלל הגדוד שש פלוגות מגח: פלוגה מקורית (קק"ש) בפיקוד שאשא, פלוגה ז' (קמ"ט) בפיקוד רמי מתן, פלוגה ח' (קמ"ט) בפיקוד נמרוד גאון, ושלוש פלוגות חדשות בפיקוד אריה וויסמן, שמיר אברהם (מבה"ד 1) ומשה בדש. עקב גודלו של הגדוד (6 פלוגות), ומחסור בכוחות בגדודים הסדירים בסיני, הוקם ב 6 באוקטובר "כח לפידות" בפיקוד יעקב לפידות (מג"ד 196 שקדם למצנע) אליו הועברו פלוגת הקק"ש ופלוגת וויסמן. כמו כן פלוגת בדש הועברה לתגבור גדוד 184 ופלוגת שמיר לתגבור גדוד 79. כך שבפרוץ המלחמה כלל גדוד 196 שתי פלוגות בלבד - פלוגת הקמ"ט ז' של רמי מתן ופלוגת הקמ"ט ח' של נמרוד גאון.
בשבת ה 6 באוקטובר בחצות הגדוד הגיע לטסה, עבר ת"פ חטיבה 14, והשתלב בקרבות הבלימה. הגדוד התקדם עד למעוזים תוך השמדת מארב קומנדו ונ"ט מצריים.
ב 7 באוקטובר ניהל קרבות בלימה קשים וספג אבדות כבדות. מ"פ ח' נמרוד גאון נהרג, ועד סוף היום נותר הגדוד עם פלוגה מצומצמת אחת וחפ"ק מג"ד. באותו זמן, גדוד 79 שספג גם הוא אבדות כבדות ואיבד את כל שרשרת הפיקוד שלו, חדל לתפקד כיחידה לוחמת. בשלב זה מח"ט 14 אמנון רשף ארגן מחדש את היחידות. הכוחות שנותרו מגדודים 196 ו 79 אוחדו לגדוד אחד, שנקרא גדוד 79 בפיקוד עמרם מצנע.
במקביל, ב 8 באוקטובר "כוח לפידות" הפך לגדוד 196, תחת חטיבה 460.
גדוד 196 בפיקוד יעקב לפידות ניהל כ-14 קרבות קשים במהלך המלחמה. לחם באזור הביצות של בלוזה, שם חילץ בין השאר צוות של סיירת מטכ”ל, ולאחר מכן כוח חרמ”ש שהסתבך. בלם גלי התקפות מצריות באזור “הברגה”, ולחם בקרבות להרחבת ראש הגשר.היה הגדוד השני שצלח את התעלה על גבי דוברות, לחם לפתיחת ההערכות המצרית באזור “צח-אורי” ואפשר בכך את המשך הצליחה ואת תנועת אוגדה 162 דרומה לכיתור הארמייה ה 3. הגדוד נע במהלך המלחמה כ-300 ק”מ על שרשראות, השמיד מספר רב של כלי רק”מ מצריים, ברובם טנקים. כמו כן, השמיד מסוק ומטוס מיג מצרי. לגדוד היו שמונה הרוגים ושבעה פצועים.
במלחמת לבנון הראשונה
גדוד קק"ש בפיקוד ספי שאומן שפעל במסגרת חטיבה 460 בגזרה המרכזית בלבנון. השתתף בכיבוש העיירה ג'זין בקרב ג'זין, שהיה קרב השריון הראשון נגד צבא סוריה באותה עת, וכן בכיבוש הכפר עין א־תינה. בסיום כיבוש הכפר אירע הקרב שנודע בשם קרב קמ"ט־קק"ש, בו התחולל ירי דו־צדדי בין הגדודים 196 ו 198. בקרב זה נהרגו מספר לוחמים, ביניהם מג"ד 196 ספי שאומן, והמ"פ אבי גבעתי.
במבצע "צוק איתן"
הגדוד בפיקוד סא"ל רפי וולפסון, צורף לחטיבת הצנחנים 35.
גדוד "עזוז" (198).
גדוד "עזוז" הוא גדוד הצמ"פ ("צוות, מחלקה, פלוגה" - אימון מתקדם) של לוחמי חטיבה 188, וגדוד הכשרת והסבת לוחמות טנקים למקצוע לוחמות טנקים בגבולות תחת חיל הגנת הגבולות.
הגדוד היווה המסגרת להכשרת מש"קים בבית הספר לשריון.
לאחר מלחמת יום כיפור הוא שימש כגדוד הכשרת בנפרד של מטק"ים לטנקי שוט קל
לאחר מעבר החטיבה לקציעות הגדוד התיישב דרומית לניצנה באזור נחל עזוז ומכאן שמו. בעבר היה גדוד ההכשרה של מפקדי טנקים של חטיבות 7 ו־188. גדוד זה הוא הגדוד היחיד שנותר במחנה סיירים גם לאחר פינוי המחנה מגדודי החטיבה והקמת ביסל"ק בשנת 2009. סיסמת הגדוד היא - "עזוז - גדוד מנצח".
גדוד "שלח" (532).
גדוד "שלח" הוא גדוד הצמ"פ של לוחמי חטיבות 401 ו־7.
הגדוד הוקם לאחר מלחמת יום כיפור לשם הכשרת מט"קים של טנקי מגח.
"בית הספר לסיוע קרבי" (ענף 330).
מהווה את בית הספר למקצועות הסיוע בחיל השריון - תצפית, סיור ומרגמות. בית הספר מכשיר את לוחמי הפלוגות המסייעות בטירונות ובאימון המתקדם ובקורס מפקדי הכיתות. מפקדי ביהס"פ: עומר לוין, גל דובינגר, עידן חמו, עידן גולדשטיין.
פלס"ר 460.