נשק גרעיני טקטי נועד לאפשר תגובה גמישה ומוגבלת כנגד תוקפן ללא פתיחה במלחמה גרעינית מלאה. הנשק הגרעיני הטקטי שימש כמרכיב מרכזי באסטרטגיה שפיתח שר ההגנה האמריקאי רוברט מקנמארה בשנות ה-60. אסטרטגיית התגובה הגמישה אפשרה תגובה גרעינית מוגבלת, לעומת האסטרטגיה הקודמת לה - "גמול מסיבי". לתפישת קובעי המדיניות בארצות הברית ובברית נאט"ו, איפשר הנשק הטקטי את חוסר האיזון בתחום הנשק הקונבנציונלי מול ברית ורשה.
ביקורת.
מדעני מדינה ומומחי אסטרטגיה תקפו את הרעיון להשתמש בתגובה גרעינית מוגבלת. הם ציינו כי אפשר להעריך בבטחה ששימוש כזה יוביל להידרדרות למלחמה גרעינית כוללת. לפי מחקרים, שימוש בנשק גרעיני טקטי במקרה של מתקפה על ברית נאט"ו יפגע קשות במדינות המתגוננות. ההערכה במחקרים הייתה כי צפויים בין 2 מיליון ל-20 מיליון נפגעים ישירים ופגיעה קשה בשטחי המדינות. צוין כי הכנסת הנשק הטקטי ערערה את מאזן האימה בין המעצמות ופגעה כך ביציבות שנבעה ממנו.
הדרסלים
דרסלים
אן מקלווה
אן מקליווס (באנגלית: Anne of Cleves, בגרמנית: Anna von Kleve; 22 בספטמבר 1515 – 16 ביולי 1557) הייתה אשתו הרביעית של הנרי השמיני, מלך אנגליה, בתאריכים 6 בינואר 1540 – 9 ביולי 1540.
ביוגרפיה.
אן נולדה ב-22 בספטמבר 1515 בדיסלדורף, גרמניה, ליוהאן השלישי, דוכס קלווה ומריה מיוליך-ברג, בתם של וילהלם הרביעי, דוכס יוליך-ברג וזיבילה מברנדנבורג. לאחר מות אביה בשנת 1538 ירש אחיה וילהלם, שכונה "העשיר", את התואר דוכס יוליך-קלווה-ברג. ב-1526 נישאה אחותה הגדולה זיבילה ליוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה וראש הקונפדרציה הפרוטסטנטית של גרמניה. למשך זמן קצר באמצע שנות השלושים, הייתה אן מאורסת לפרנסואה מלורן, בנו ויורשו של דוכס לורן. אף כי אחיה וילהלם היה קתולי, הפוליטיקה המשפחתית הפכה את משפחתה לבני ברית מתאימים עבור הנרי השמיני, מלך אנגליה, בתקופה שלאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית, ויועצו של המלך, תומאס קרומוול, האיץ את שידוכה של אן למלך (אן והנרי היו דודנים מדרגה שביעית במרחק שני דורות).
כנהוג לעיתים קרובות במקרים כאלה, הובא לקליווס צייר על מנת לצייר את דיוקנה של הכלה עבור בעלה המיועד. האמן הידוע הנס הולביין הוא שצייר את דיוקנה של אן, והנרי היה מרוצה מהתוצאה. כיוון שהיה נוהג בקרב ציירים של האצילים להחמיא בדיוקנאות שהם מציירים לאנשים חשובים, סביר להניח שהולביין העלים את העדויות לצלקותיה של אן מאבעבועות. הדיוקן מוצג כיום במוזיאון הלובר בפריז.
במרץ 1539 החלו דיונים נמרצים עם בית המלוכה של קליווס. קרומוול פיקח על השיחות והסכם נישואים נחתם ב-4 באוקטובר באותה שנה. בעוד שהנרי העריך בנשים תכונות כגון חינוך ותחכום, לאן לא היו את התכונות הללו באמתחתה; כילדה, היא לא קיבלה חינוך פורמלי, ובמקום ללמוד כיצד לשיר או לנגן בכלי כלשהו, היא הייתה מיומנת בתפירה. היא למדה קרוא וכתוב, אולם רק בגרמנית. עם זאת, נחשבה אן לעדינה, מוסרית וצייתנית, ותכונות אלה העלו את קרנה בעיני המלך.
אן עשתה את דרכה באטיות לקאלה ומשם לאנגליה. הנרי, שהיה חסר סבלנות ורצה לראות את כלתו לעתיד, נסע לרוצ'סטר ביום הראשון של 1540 והגיע אל אן ללא הודעה מוקדמת. המלך התרשם לרעה מאן, ודיווח בחזרה לקרומוול שהיא כלל לא דומה לדיווחים הזוהרים שהוא קיבל אודותיה. הנרי האיץ בקרומוול למצוא דרך משפטית להימנע מהנישואים. אולם, בנקודה זו, התחמקות מהנישואים הייתה כרוכה בפגיעה בגרמנים.
השניים נישאו ב-6 בינואר 1540 בארמון המלכותי פלסנתיה בגריניץ', לונדון. את הטקס ניהל הארכיבישוף תומאס קרנמר, למרות חששותיו של הנרי. הביטוי "אלוהים שלח אותי לשמור היטב" נחרת מסביב לטבעת הנישואים של אן.
אן נצטוותה לעזוב את חצר המלך ב-24 ביוני וב-6 ביולי נודע לה על החלטתו של בעלה לשקול מחדש את הנישואים. בתוך זמן קצר, אן נתבקשה לתת את הסכמתה לביטול הנישואים והיא אכן הסכימה. הנישואים בוטלו ב-9 ביולי 1540, והסיבה לכך הייתה שהם מעולם לא מומשו – הנרי טען שהוא מוצא את אן מאוד לא מושכת עד כדי כך שהוא לא מסוגל לקיים איתה יחסים. היא קיבלה אדמות רבות, כולל טירת היבר, ביתם של חותניו לשעבר של הנרי, הבוליינים. ביתה של אן מקליווס, בלווס, סאסקס, הוא רק חלק מהרכוש שהיה בבעלותה; היא מעולם לא גרה שם. ניתן לה התואר נסיכת אנגליה והיא נקראה "אחות" על ידי בעלה לשעבר. אן נשארה לגור באנגליה למשך שארית חייה.
ישנן עדויות שבמהלך תקופת שלטונו של בנו של הנרי השמיני, אדוארד השישי, מלך אנגליה, סבלה אן מבעיות כספיות בעקבות סירובו של אדוארד לשלם לה קצבה. היא מכרה את טירות ריצ'מונד והיבר ועברה לגור בבית כפרי קטן בדרטפורד. מצבה השתפר בימי שלטונה של אחותו למחצה של אדוארד השישי, מרי הראשונה, שבינה לבין אן שררו יחסי ידידות. במהלך שלטונה של מרי המירה אן את דתה מאנגליקנית לקתולית ובמשך שארית חייה היה לה מקום של כבוד בחצר המלוכה. היא הייתה האחרונה מבין נשותיו של הנרי שנפטרה, ב-16 ביולי 1557, ונקברה בכנסיית וסטמינסטר לאחר הלוויה מלכותית.
בסרטים.
אלסה לנקסטר גילמה את המלכה אן בסרט משנת 1933 "החיים הפרטיים של הנרי השמיני" ביחד עם צ'ארלס לוטון כהנרי השמיני. בקומדיית המצבים הזאת, אן מציירת את עצמה בכוונה כלא מושכת ונאיבית על מנת לשכנע את הנרי להתגרש ממנה, ובכך לאפשר לה למצוא אהבה במקום אחר.
בשנת 1970, כחלק מהסדרה "שש נשותיו של הנרי השמיני", השחקנית אלבי הייל שיחקה את התפקיד הראשי בדרמה הטלוויזיונית של ה-BBC "אן מקליווס" ביחד עם קית' מיצ'ל כהנרי. מולי סאגדן גילמה את נערת הלוויה הגרמנית של אן. בתיאור יחסית מדויק זה, אן מגיעה לאנגליה מלאה בתמימות נעורים ותקווה, רק כדי להיבהל מהפגישה עם בעלה לעתיד. היא מתיידדת במהירות עם בתה החורגת הצעירה, הנסיכה אליזבת.
ג'ני בוס גילמה את אן בסרט משנת 1972 בשם "הנרי השמיני ושש נשותיו".
קת'רין סיגינס גילמה את אן בסרט דוקומנטארי על נשותיו של הנרי בבימויו של דייוויד סטארקי בשנת 2001.
בשנת 2003, פיה ג'ירארד גילמה את אן מקליווס במיני סדרה "הנרי השמיני" אבל מופיעה רק פעם אחת במיטה, מחכה להנרי, ופעם נוספת בלוויית המלך, שבע שנים לאחר מכן.
זמרת הנשמה הבריטית ג'וס סטון גילמה את דמותה של אן בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "שושלת טיודור".
היסטוריוגרפיה.
היה זה סר הוראס וולפול, שכתב זאת במאה ה-18, שניפץ את המיתוס שתיאר את אן בתור "האתון מפלנדריה" – סמל לכיעור. השקפה זו תקפה גם כיום, והיא עדיין סטריאוטיפ פופולרי. אולם, רוב ההיסטוריונים המודרניים חולקים עליה. נקודות השקפה מודרניות טוענות שסביר יותר להניח שאן מצאה את הנרי כבלתי מושך במידה רבה בגלל שהיה שמן, ולפיכך גרמה לו בכוונה תחילה לא לאהוב אותה.
תאוריה נוספת טוענת שהם פשוט הסכימו על כך שהם לא מסתדרים טוב ביניהם – אן גדלה בחצר מלכות פרובינציאלית וקטנה בדיסלדורף ולא הייתה בעלת אותם הטעמים במוזיקה וספרות הומניסטית כמו שהיו בחצרו של הנרי – ושהם ייפרדו ברוח ידידותית. תאוריה זו נתמכת על ידי העובדה שהיא קיבלה נחלה טובה מאוד.
שדה גלובלי
במתמטיקה, המונח שדה גלובלי מתייחס לשדה שבו מתקיימת נוסחת המכפלה (ראו להלן). אמיל ארטין ו- C. Nesbitt הוכיחו ששדות כאלה שייכים לאחת משתי משפחות:
לוסיאנה סואוזה
לוסיאנה סוֹאוּזה (בפורטוגזית: Luciana Souza; נולדה ב-14 ביוני 1966) היא זמרת ג'אז ברזילאית.
חייה.
סואוזה נולדה בסאו פאולו, ברזיל, למשפחת מוזיקאים. את הקריירה החלה כזמרת ג'ינגלים ופסי-קול ועד גיל 16 כבר היו מאחוריה כ-200 הקלטות אולפן (הראשונה בהן בהיותה בת שלוש). למדה בבית הספר הגבוה למוזיקה ברקלי במגמת ג'אז, ובעלת תואר שני בלימודי ג'אז מקונסרבטוריון ניו אינגלנד. מתגוררת כיום (2007) בניו יורק ומלמדת במנהטן סקול אוף מיוזיק.
סואוזה שרה בעיקר ג'אז, ובעלת יכולת וירטואוזית בשירת סקאט. משקל ניכר ברפרטואר שלה לביצועי ג'אז בשפה הפורטוגזית ללחנים ברזילאיים – עממיים, בוסה נובה או לחנים מקוריים. פרט לכך השתתפה סואוזה ביותר מ-30 הקלטות עם טובי מוזיקאי הג'אז, ביניהם דנילו פרז וג'ון פטיטוצ'י. משנת 1996 ניסתה כוחה בהצלחה גם בשירה קלאסית, והופיעה עם ה- Bach Akademie בשטוטגרט, עם התזמורות הסימפוניות של בוסטון ואטלנטה והתזמורות הפילהרמוניות של לוס אנג'לס, ברוקלין, וניו יורק.
שלוש פעמים זכתה סואוזה בפרס ה"גראמי" כזמרת הג'אז הטובה ביותר (בשנים 2002, 2003 ו-2005), ושניים מאלבומיה זכו אף הם בפרס גראמי כאלבומי הג'אז הווקאלי הטובים ביותר – "Duos Brasileiros" בשנת 2002 והמשכו, "Duos II", בשנת 2005. איגוד עיתונאי הג'אז הכריז עליה כזמרת הג'אז הטובה ביותר לשנת 2005.
דימיון!
פליקס לאווילה
פליקס לאווילה (בספרדית: Félix Lavilla Munarriz; 11 ביוני 1928 - 14 בינואר 2013) היה פסנתרן, מלחין ומלווה ספרדי. בעיקר נודע, אולי, בפעילותו המוזיקלית המשותפת עם זמרת המצו סופרן תרזה ברגנצה, שהייתה גם אשתו בין 1957 ל-1977. בני הזוג הקליטו יחד בקביעות ואף הופיעו ברסיטלים.
דמיון (פירושונים)
דימיון
הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב
הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב על-שם תד ולין אריסון (ידוע גם כ"קונסרבטוריון שטריקר") הוא מוסד בו מתקיימים לימודי נגינה בכלי הנגינה השונים, המיועדים בעיקר לילדים ובני נוער, סדנאות וכיתות אמן וקונצרטים. איכותו האקוסטית של האודיטוריום נחשבת לאחת הטובות ביותר בין אולמות הקונצרטים בארץ.
היסטוריה.
הקונסרבטוריון הוקם ב-1943 כסניף תל אביב של האקדמיה הירושלמית למוזיקה, וב-1945 נרשם כאגודה עות'מאנית (עמותה לפי החוק העות'מאני).