בעלותו ארצה היה קובלסקי כבר בן 62, מצבו הבריאותי היה ירוד והוא ונתקל בקשיי קליטה. לפרנסתו הדלה הוא עבד בחנות מכולת. הדבר הגיע לידיעתו של חבר הכנסת פרץ ברנשטיין ובישיבת הכנסת מיום 29 באפריל 1960 הוא פנה בשאילתה לראש הממשלה דוד בן-גוריון:
ראש הממשלה לא פירט את הצעדים שננקטו על מנת לעזור לקובלסקי. אך בפועל סודרה לקובלסקי משרה חלקית במחלקת התיעוד של יד ושם.
בשנת 1961 נשא קובלסקי דברים בוועידת יוצאי פולין בתל אביב:
בשנת 1963 העניק יד ושם לוולדיסלב קובלסקי את התואר "חסיד אומות העולם". באחת העדויות עליהן התבסס יד ושם בהחלטתו להעניק לקובלסקי את התואר, נכתב:
מותו וקבורתו.
ולדיסלב קובלסקי הלך לעולמו ב-1 בפברואר 1971, בהיותו בן שבעים וחמש שנים, בעת שהיה מאושפז בבית מרפא בגדרה. לפני מותו ביקש "אחרי מותי, אל תרחיקו אותי מן היהודים. קברו אותי ביניהם". במשך חמישה ימים הייתה גופתו מונחת בחדר המתים של בית החולים איכילוב, לאחר שהחברה קדישא של תל אביב סירבה לקברו בבית עלמין בעיר משום שאינו יהודי, ולאחר שכמה יישובים אחרים, ביניהם קיבוץ לוחמי הגטאות סירבו לבקשתו של הרב יצחק ידידיה פרנקל, רבה הראשי של תל אביב, לקבור אותו בבית העלמין שלהם. לבסוף הסכים קיבוץ יד מרדכי לכך שקובלסקי ייקבר בבית העלמין של הקיבוץ. בטקס הקבורה הצנוע שנערך ב-8 בפברואר נכחו כחמישים איש, ביניהם מנהל יד ושם, אשתו ובנה ואחדים מניצוליו. ולדיסלב קובלסקי הוא ככל הנראה חסיד אומות העולם היחיד הקבור בחלקה רגילה בבית קברות יהודי בישראל.
לאחר מותו.
ימים אחדים לאחר קבורתו של ודיסלב קובלסקי הגיעו למזכירות קיבוץ יד מרדכי מכתבים של ניצולי שואה שביקשו להקים קרן להנצחת זכרו. למכתבים צורפו סכומי כסף כתרומה למטרה זאת. מזכירות הקיבוץ העבירה את המכתבים והכספים ל"יד ושם". הקרן לא הוקמה ובמרוצת השנים נשכח זכרו של האיש. יתירה מזו, לדברי אנשי הקיבוץ אשתו ובנה לא פקדו יותר את הקבר ולא יצרו קשר עם הקיבוץ. כל המאמצים שהשקיע הקיבוץ במשך השנים לאתרם לא צלחו. כל שנותר הוא קברו ומצבתו שעליה מוטבעת המדליה שקיבל מ"יד ושם", כשהוענק לו התואר חסיד אומות העולם. מתחתיה כתוב: "שם נפשו בכפו להצלת יהודים בתקופת השואה והגבורה".
בשנת 2016 כתב ההיסטוריה של הארץ עופר אדרת הצליח לגלות כי הצעירה היהודיה שהייתה מניצוליו של קובלסקי, אותה נשא לאשה ועימה עלה לישראל היא ליאוקדיה (לאה) נויישטיין. היא הייתה אם חד הורית לבנה משה. "קובלסקי הציל אותה והחביא אותה", סיפרה רות תושבת חולון, נכדתה של לאה, בתו של בנה משה.
כשהשלושה, קובלסקי, לאה ובנה משה עלו לארץ, הם גרו יחד בקריית חיים. למיטב ידיעת בני משפחתה של לאה, היא וקובלסקי חיו כזוג אבל לא נישאו. למיטב ידיעתם, קובלסקי לא הקים משפחה אחרת ולא הביא ילדים לעולם לאחר פטירתה של לאה.
עונת 1956/1957 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1956/1957 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה העונה השלישית של הליגה. הליגה כללה 10 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. העונה הסדירה החלה ב-11 בינואר 1957 הסתיימה ב-4 ביוני 1957 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השלישית ברציפות.
במהלך העונה במחזור מספר 4 ששוחק בתאריך: 2 בפברואר 1957, שוחק משחק הדרבי בין הפועל חיפה למכבי חיפה שעקב קצב איטי בגלל מזג האוויר לטענת הקבוצות, הסתיים בסקור המתועד הכי נמוך עד היום למשחק כדורסל בליגה מקצוענית בישראל: 23:26 להפועל חיפה.
מכיוון שבעונת 1954/1955 הליגה כללה ל-12 קבוצות, שתי קבוצות שסיימו אחרונות לא שיחקו בליגה הלאומית בעונת 1956/1957.
המנסרים מטקסס 3D
אח&quot;י ניצחון
גל קדמון
גל קדמון (נולדה ב-18 באפריל 2000), היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל בריצת 400 מטר (2016), ושיאנית ישראל בריצת שליחות 4X100 מטר.
ביוגרפיה.
קדמון מתגוררת בלהבים, למדה בתיכון אשל הנשיא במגמת סייבר פיזיקה ומתאמנת באגודת אתלטי הנגב באר שבע באצטדיון הדר יוסף בת"א. קדמון מתנדבת בהדרכת נוער בספורט ומתמטיקה.
באליפות ישראל במרוצי שדה לבנות בכיתות ז-ח' (1700 מטר) זכתה קדמון במדליית זהב בתוצאה של 6.05 דקות.
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2014 סיימה קדמון במקום עשירי בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.15 שניות.
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2015 סיימה קדמון במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.65 שניות. נוסף לכך, היא השתתפה בריצת 100 מטר בשלב המוקדמות וסיימה במקום שביעי בתוצאה של 12.55 שניות, אך ויתרה על השתתפותה בריצת הגמר.
באליפות ישראל לקדטים שנערכה ב-8 ביוני 2016 זכתה קדמון במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 24.44 שניות. שבוע לאחר מכן, בתחרות גרנד פרי נעורים שנערכה ב-15 ביוני היא קבעה בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 11.99 שניות, שיפור לשיאה שעמד על 12.30 שניות.
אלופת ישראל.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני אותה שנה זכתה קדמון בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 56.05 שניות, לפני שני לנדן מאס. רמת השרון (56.39 שניות) ודריה לוקשין ממכבי חיפה כרמל (56.75 שניות). מדליית ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.09 שניות, אחרי אולגה לנסקי (23.61 שניות) ודיאנה ויסמן (24.16 שניות), שתיהן ממכבי השגים ראשון לציון. נוסף לכך, היא קבעה את התוצאה הרביעית בטיבה בשלב המוקדמות בריצת 100 מטר (12.23 שניות), אך לא השתתפה בריצת הגמר בשל השתתפותה בריצת 400 מטר.
באליפות אירופה לאומות שנערכה באצטדיון הדר יוסף בחודש יוני, סיימה קדמון במקום השישי בריצת 400 מטר לאחר שקבעה תוצאה של 58.39 שניות. חודש לאחר מכן באליפות ישראל, זכתה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.16 שניות. בריצת 100 מטר סיימה חמישית בתוצאה של 12.39 שניות.
באליפות מכבי על שם האחים אידלסון שנערכה בחודש אפריל, סיימה קדמון במקום השני בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.93 שניות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל לנוער, זכתה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.54 שניות ובריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.81 שניות. עוד לפני כן, בשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 11.86 שניות.
באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי, זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר לאחר שקבעה תוצאה של 12.01 שניות, אחרי דיאנה ויסמן (11.47 שניות). בריצת 200 מטר סיימה במקום החמישי בתוצאה של 25.13.
בתחרות שנערכה בחודש יוני בז'נבה, קדמון קבעה ביחד עם דיאנה ויסמן, אולגה לנסקי ודניאל פולסטר שיא ישראל חדש בריצת 4X100 מטר של 45.15 שניות, שיפור של 8 מאיות השנייה לשיא הקודם משנת 2015. בתחרות Israel Jump שנערכה באותו חודש בירושלים, סיימה קדמון במקום השני בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 24.04 שניות.
חודש לאחר מכן, באליפות אירופה לנוער, סיימה קדמון במקום 13 בריצת 100 מטר בתוצאה השווה לשיא האישי שקבעה בשלב המוקדמות, 11.79 שניות. באליפות ישראל זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר, לאחר שקבעה תוצאה של 11.85 שניות, אחרי דיאנה ויסמן, ששברה את שיא ישראל לאחר שקבעה תוצאה של 11.27 שניות, ואולגה לנסקי (11.71 שניות).
במקצה הזמנה בתחרות ליגת היהלום בפריז, בחודש אוגוסט, סיימה קדמון במקום הראשון בגמר ג' בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.76 שניות.
באותה תחרות, השתתפה קדמון גם בריצת 4X100 מטר ביחד עם דיאנה ויסמן, אולגה לנסקי ואילנה דורפמן, ויחד הן שברו את השיא הישראלי פעם נוספת, כשסיימו במקום החמישי בתוצאה של 44.79 שניות.
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי זכתה קדמון בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 200 מטר, בתוצאה של 24.81 שניות לפני ניצן לוי ממכבי הישגים ראשון לציון (24.88 שניות) ולפני דניאל פולסטר ממכבי חיפה (25.03 שניות) ומדליית ארד, בריצת 400 מטר, בתוצאה של 57.39 שניות, אחרי ג'ומאן ג'ובראן חברתה לאגודה (56.76 שניות) ולפני רחל פרז מרטינז מהפועל חולון (57.29 שניות).
אח&quot;י עליה
אח"י עליה היא ספינת טילים סוג סער 4.5 נושאת מסוק ימי, שנבנתה במספנות ישראל כראשונה בסדרת חוחית. שרתה בחיל הים הישראלי מ-1981 ועד 2004 עת נמכרה ל ויצאה משירות בו ב-2019.
היסטוריה.
כללי.
ספינות סער 4, הוכיחו את יעילותן המבצעית בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים. לאחר המלחמה הזמין חיל הים בסוף שנות ה-70 שש ספינות נוספות במספנות ישראל - פרויקט 'נדרן'. האלוף מיכאל ברקאי שאף להוסיף פלטפורמה אווירית לכח התקיפה של ספינות סער ויעד שתי ספינות לשמש כספינות פיקוד נושאות מסוק. התכנון לשתי הספינות האחרונות מפרויקט "נדרן" שונה והן זכו לשם "חוחית".
שתי ה"חוחיות" פעלו במסגרת שייטת ספינות הטילים משנת 1980 עד למכירתן לחיל הים של מקסיקו ב-2004. אח"י עליה תפקדה בשרות פעיל בצי המקסיקני בשם "A301 Huracán". ויצאה משירות בשנת 2019.
דרישה לפלטפורמה אווירית וניסויים.
כלקח מבצעי מהזירה הימית במלחמת יום הכיפורים, ובמגמה לשפר את יכולת הלחימה של שייטת ספינות הטילים. הוחלט לבנות מספר ספינות פיקוד מדגם סער 4 שתהיה להן גם יכולת נחיתה והמראה של מסוקים וכך לצרף פלטפורמה אווירית נושאת אמצעי גילוי וזהוי לכח ספינות סער. החלטה זו הובילה לסדרה של ניסויים שמטרתם לקבוע האם ניתן יהיה להנחית מסוק ימי על כלי שיט בסדר גודל של סער 4. הניסויים התבצעו על ידי בניית משטח נחיתה זמני, מאולתר, בירכתי הספינה אח"י תרשיש (סער 4). לאחר שהוכחה היתכנות היכולת, תוכננו שתי ספינות טילים עם משטח נחיתה קבוע בירכתיים ומבנה אחסון למסוק במרכז הספינה.