כרתלוס (בגאורגית: ქართლოს) היה, על פי האגדה, אבי האומה של גאורגיה, כארתלי (איבריה הקווקזית). סיפורו מסופר בספר דברי ימי גאורגיה מימי הביניים, שנכתב על ידי לאונטי מרובלי, במאה ה-11.
האגדה מספרת כי הוא היה בנו של תרגמוס (בנו של גומר בן יפת, בן נח) וטוס, אחיהם של האייק (Հայկ אבי הארמנים), מובקוס, לקוס, הרוס, ברדוס, קווקזוס, ואגרוס שממנו לקחו את השם קווקזים אחרים. כשחילק תרגמוס את אדמותיו, קיבל כרתלוס את אזור כארתלי.
עם קבלתו את האדמה פנה כרתלוס ל שלידו נפגשים האראגווי והמטקווארי, הארמזי, הקים שם מצודה, ובנה את ביתו. הוא קרא להר כארתלי, על שמו, ועד שנבנה פיסלו של ארמזי נקרא המקום כארתלי. לאחר מכן נקרא כארתלי כל האזור מחונאן ועד לספרי (sper) שלחוף הים השחור. לאחר מכן בנה כרתלוס את "מצודת אוֹרבי" שנקראת כיום סאמצווילדה, ולאחר מכן בנה את "מצודת מטוּאֶרי", שנקראת כיום חוּנאן. הוא חי שנים רבות ומשפחתו התרחבה. מבין ילדיו היו חמישה ענקים: מסחטוס, גרדבוס, קאחוס, קוחוס וגאצ'יוס.
בסך הכול היו לכרתלוס שמונה בנים: מסחטוס, גארדבוס, קאחוס, קוחוס, גאצ'יוס, אופהולס, אוזדרחטוס, ג'וואחוס - שהפכו לאבות המייסדים של מצחתה, גארדאבני, קאחתי, קוחתי, גאצ'יאני, אופליסציחה, אודזרחה וג'אוואחתי, בהתאמה.
עם מותו של כרתלוס הוא נקבר בנקודה בה החלה ממלכתו, ארמזי.
במאה השלישית לפני הספירה, מלך איבריאני - פרנוואז הראשון, תבע את הירושה מכרתלוס, ונקרא בעקבותיו "כרתלוסיאני".
רוברט פירי
רוברט פירי (באנגלית: Robert Peary;
6 במאי 1856 - 20 בפברואר 1920) היה מגלה ארצות אמריקאי.
פירי נולד בקרסון, פנסילבניה. הוא קיבל דרגת סגן בחיל הים האמריקאי ב-26 באוקטובר 1881.
בין השנים 1909 ו-1996 הוכר פירי כאדם הראשון שהגיע לקוטב הצפוני, ב-6 באפריל 1909. בדיקות שנערכו בשנת 1996 הראו כי פירי החמיץ את הקוטב הצפוני ב-40 ק"מ.
רמת פולג
אמנת וינה
סטרנד מגזין
סטרנד (באנגלית: Strand Magazine) הוא ירחון בריטי של סיפורי מסתורין וסיפורים קצרים, בו התפרסמו לראשונה סיפורי שרלוק הולמס פרי עטו של ארתור קונאן דויל. כתב העת הופיע בלונדון לראשונה בשנת 1891. הירחון התבסס על סיפורי מתח ומסתורין וזכה לתפוצה המונית תוך זמן קצר.
מעל דפיו של הסטרנד הופיעו לראשונה סיפורי שרלוק הולמס בלווית הציורים המקוריים של סידני פג'ט. כאשר סיפורו הראשון של הולמס "שערורייה בבוהמיה" התפרסם בו, זינקה תפוצתו עוד יותר. לשיא תפוצתו הגיע כאשר התפרסם בו לראשונה, בהמשכים, הספר באורך מלא – כלבם של בני בסקרוויל. תורים ארוכים של קוראים השתרכו ליד משרדי הסטרנד, בציפייה לכל פרק חדש. ספר זה היה אחד מארבעת ספרי שרלוק הולמס באורך מלא, אשר גם שניים נוספים מהם הופיעו בהמשכים מעל דפי הסטרנד, והם "חקירה בשני" ו"סימן הארבעה". במרוצת הזמן, הצירוף שבין הסטרנד לבין סיפורי שרלוק הולמס, הפך את קונאן דויל לסופר הפופולרי בזמנו. 56 סיפורי שרלוק הולמס הופיעו בסטרנד בין השנים 1891–1927.
כותבי ספרות בלשית נודעים כאגאתה כריסטי, אדגר וואלס, ז'ורז' סימנון ודורותי סיירס פרסמו סיפוריהם מעל דפי הסטרנד, ולצידם סופרים נודעים כרודיארד קיפלינג, גרהם גרין ואפילו וינסטון צ'רצ'יל.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, עקב המצוקה הכלכלית והקיצוב בנייר, הלך הפורמט של הסטרנד והצטמצם ותפוצתו פחתה עד אשר נסגר בשנת 1950. כחצי יובל שנים לאחר סגירתו, בסוף המאה ה-20 חודשה הופעתו של הסטרנד. בסטרנד החדש מופיעים סיפוריהם של סופרי מתח ופנטזיה בני זמננו, ביניהם סיפורים מאת רות רנדל וריי ברדבורי ולצדם גם סופרים פחות ידועים.
תאומים (ביולוגיה)
שרה אנג'ל
שרה אנג'ל (נולדה ב-30 בספטמבר 1959) היא סופרת ישראלית.
ביוגרפיה.
שרה אנג'ל (לבית לוי) נולדה בבת ים, בתם של מסגר ועוזרת לגננת. כנערה הייתה פעילה בתנועת הנוער העובד. בגיל 17 וחצי נרשמה ללימודים באוניברסיטת תל אביב בחוגים לספרות ולמקרא, אך לא סיימה לימודיה. בתחילת שנות השמונים התחברה לעבריין שמעיה אנג'ל, נישאה לו וניהלה עמו כנופיה שעסקה בסחר בסמים. אנג'ל התפרסמה בגיל 23 במשפט פלילי שהחל בשנת 1982. באותה עת, הייתה נשואה לשמעיה אנג'ל, וכונתה בעולם התחתון הישראלי בשם "שמוליק". שרה ובעלה הואשמו ברצח כפול של שני סוחרי סמים, מישל נחמיאס ושולמית שולי. האשמה העיקרית כלפי אנג'ל הייתה במתן הוראות רצח ובסיוע לרצח. המשפט עצמו הסעיר את המדינה באותם ימים.
לפני המשפט ובמהלכו אנג'ל ישבה כעצירה בכלא הנשים נווה תרצה ברמלה. באותה עת, החלה בהליכי גירושין מבעלה, שמעיה. היא יוצגה במשפטה על ידי עורך הדין הפלילי דוד יפתח, ולאחר יותר משנתיים, זוכתה מחמת הספק ויצאה לחופשי, בעוד על שמעיה אנג'ל הוטל מאסר עולם.
הפזמונאי יעקב רוטבליט, שסיקר את משפט הרצח הכפול, כתב על הזוג אנג'ל את השיר "רחבת הריקודים" שביצעה הזמרת יהודית רביץ שהופיע באלבומה "באה מאהבה" שיצא ב-1987.
זמן לא ארוך לאחר שחרורה מן הכלא, הסתבכה שוב בעולם הפשע והסמים. היא נעצרה שנית, נידונה למאסר בגין סחר בסמים והחזקת נשק חם, וישבה בכלא שלוש שנים נוספות - תחילה כעצירה ולאחר מכן כאסירה.
אחרי שחרורה בשנית, ניתקה אנג'ל את קשריה עם העולם התחתון והתרחקה מסמים.
בשנת 1988 נולדה בתה אליה.
בשנת 1996, כתבה את ספרה הראשון "מלאך או שטן", שיצא לאור בהוצאת "ידיעות ספרים". בספר האוטוביוגרפי היא מספרת על עולם הפשע, החיים לצד שמעיה, ותקופתה כאסירה בבית הסוהר. הספר הפך לרב-מכר, והודפס ב-19 מהדורות.
בהמשך, הפכה לאשת תקשורת ישראלית, הגישה תוכניות, התראיינה והמשיכה לכתוב ספרים. הבולט בהם הוא רב מכר נוסף שלה, בשם "נקמה". אנג'ל מרצה בכנסים ובאירועים, ומספרת על עולם הפשע ועל ספריה.
מתגוררת בגני תקווה.
סלאווים
הדרכה
הדרכה היא מתן הסבר כיצד יש לנהוג בפעולה מסוימת, מתן הכשרה או תהליך של הקניית יכולת. במונח "הדרכה" משתמשים גם כדי לתאר את הפעילות בחינוך הבלתי פורמלי, לעומת הוראה השייכת לחינוך הפורמלי. את ההדרכה מוביל לרוב מדריך. היכולת המוקנית בתהליך ההדרכה יכולה להיות פרקטית, קוגניטיבית, או אחרת. להבדיל מהוראה לשמה, בה מעביר המורה ידע לתלמיד על ידי הצגתו, יוצר המדריך את השינוי בחניכיו באמצעות מתן גירויים, המפתחים מיומנויות גופניות או פנימיות. השינוי, בין אם הוא ההתפתחות של יכולות או יצירת הנעה, צריך להיעשות באופן הדרגתי ומבוקר.
ההדרכה מתבססת על ידע או ניסיון קודם של המדריך וכן, לרוב, על היכרותו את הקבוצה אותה הוא מדריך. ההדרכה היא פרי תכנון מקדים השואף להשגת יעדים מסוימים. האווירה הקבוצתית צריכה להיות אוהדת ותומכת על מנת לאפשר את השגת היעדים.
הגירויים המקנים מיומנויות.
נהוג לחלק את הגירויים לשלוש קבוצות עיקריות: שכליים, רגשיים וחוויתיים. שימוש מאוזן בכל סוגי הגירויים באמצעות מתודות מתאימות יביא להפנמה מיטבית והשגת מטרת ההדרכה.
חטיבה 408
חטיבת חוד החנית, חטיבה 408, הייתה חטיבת חיל רגלים במילואים.
היסטוריה.
החטיבה הוקמה בשנת 1976 על ידי ריכוז 3 גדודים: גדוד 8103 - מחטיבה 769, גדוד 9219 וגדוד 9220 - מחטיבת ירושלים (310). במלחמת שלום הגליל החליפה החטיבה את חטיבת גולני בחרמון והוכפפה לאוגדה 162 לצורך תגבור כוחות החטיבה והשתתפה בהמשך הלחימה בלבנון עד הנסיגה מלבנון. ב הייתה אחראית על אזור בית לחם במשך חמישה חודשים. החטיבה עברה לאוגדה 720 בנובמבר 1999 והייתה ממוקמת בבית אל. החטיבה גויסה במבצע חומת מגן ללחימה ברמאללה. לאחר פירוק אוגדה 720 הוכפפה החטיבה לאוגדה 36 הקרויה גם "עוצבת געש".
בשנת 2010, כחלק ממהלך כולל בצה"ל שנועד להחזיר את שמות החטיבות הראשונות לשימוש, נבחרה חטיבה 408 לשאת את שמה של חטיבת עציוני, וכן את מספרה הצה"לי - 6.
אדו דה וארט
אדו דה וארט (בהולנדית: Edo de Waart; נולד ב-1 ביוני 1941 באמסטרדם) הוא מנצח הולנדי נודע. הוא מנצח על מוזיקה תזמורתית ואופראית גם יחד והתפרסם ביותר כבונה-תזמורות (הוא העלה כמה וכמה תזמורות מן השורה השנייה לרמה של הרכבי צמרת). בין השנים 2009-‏2017 שימש כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של מילווקי ובין השנים 2016–2019 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו זילנד.
דה וארט למד נגינה באבוב ופסנתר ובמקביל למד ניצוח בקונסרבטוריון סוולינק באמסטרדם וסיים את לימודיו שם בשנת 1962. בשנה שלאחריה התמנה למשנה לנגן האבוב הראשי בתזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. בשנת 1964, בגיל 23, זכה בתחרות הניצוח על שם דימיטרי מיטרופולוס בניו יורק. כחלק מן הפרס, שימש במשך שנה אחת כעוזר מנצח לליאונרד ברנשטיין בפילהרמונית של ניו יורק.
עם שובו להולנד, התמנה לעוזר מנצח של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית, שמנצחה הראשי אותה עת היה ברנרד הייטינק. בשנת 1967, התמנה למנצח הן של הרכב כלי הנשיפה מעץ של הולנד והן של התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, והיה המנהל המוזיקלי של האחרונה משנת 1973 עד 1979.
דה וארט ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו בשנת 1975; שנה לאחר מכן היה למנצח אורח ראשי, ומשנת 1977 עד 1985 היה מנהלה המוזיקלי. בין 1986 ל-1995 היה המנצח הראשי של תזמורת מינסוטה.
בשנת 1989 חזר דה וארט להולנד, שם התמנה למנהל מוזיקלי של תזמורת הרדיו ההולנדית. הוא התפטר ממשרתו ב-2004 ועכשיו הוא מנצח תזמורת של כבוד.
בשנת 1993 התמנה למנצח ראשי ויועץ אמנותי של התזמורת הסימפונית של סידני, משרה שממנה פרש בשנת 2003 כדי להיות למנהל אמנותי ומנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג.