גאמאן החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת אוניברסיטטה קראיובה, בשנת 2006. לאחר ששימש כקפטן הקבוצה, ובילה בה 5 שנים, חתם לתקופת האביב בשנת 2011 כשחקן חופשי בדינמו בוקרשט, ולאחר ששותף ב-7 משחקים בלבד בשורות דינמו, שב מחדש לקראיובה ב-1 ביולי 2011. בעקבות תקופה זו, חל סכסוך בינו לבין הנהלת אוניברסיטטה קראיובה, דבר שהוביל לחתימתו באסטרה ג'יורג'יו ב-3 באוגוסט 2011, חודש בלבד לאחר ששב לקראיובה. בג'יורג'יו, חתם גאמאן על חוזה לחמש שנים. במדי אסטרה, היה שותף להצלחה היסטורית של המועדון, לאחר שזכה בתואר הגביע הרומני לראשונה בתולדותיו, בעונת 2013–2014, ושנתיים לאחר מכן אף זכו בתואר אליפות היסטורי. ב-16 ביוני 2016 חתם בקרדמיר קרבוקספור הטורקית. ב-19 בינואר 2018 חתם בסטיאווה בוקרשט. ב-1 ביולי 2018 חתם בא-שבאב הסעודית.
קריירה בינלאומית.
משחק הבכורה של גאמאן במדי נבחרת רומניה היה ב-11 בנובמבר 2011, בו הפסידה רומניה בתוצאה 1–2 מול בלגיה. ב-11 בספטמבר 2012, כבש את שער הבכורה שלו עבור רומניה, כבש במשחק הניצחון 0–4 מול אנדורה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. גאמאן נכלל בסגל הנבחרת הרומנית לקראת טורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת.
גלובוס גרופ
קבוצת גלובוס גרופ או ג.ג (במקור קבוצת "גולן-גלובוס") היא תאגיד תקשורת ישראלי הכולל אולפני קולנוע וטלוויזיה קריית התקשורת נווה אילן ו- אולפני ג.ג. תל אביב, רשת בתי קולנוע גלובוס מקס, חברות הפצת הסרטים "גלובוס יונייטד" (כיום nmc united entertainment) ו-סרטי נח וחברת הפקת סרטים ותוכניות טלוויזיה (גלובוס הפקות). החברה הייתה בבעלות הקולנוען והמפיק יורם גלובוס.
היסטוריה.
החברה הוקמה על ידי בני הדודים מנחם גולן ויורם גלובוס, שהקימו בשנת 1963 את חברת ההפקות "סרטי נח" (על שם אביו של גולן) במטרה להפיק ולהפיץ את הסרטים שגולן ביים. במהלך שנות השישים והשבעים הם הפיקו עשרות סרטים, שחלקם זכו להצלחה ופופולריות רבה בישראל: "סאלח שבתי","אסקימו לימון", "קזבלן", "מבצע יונתן", שהצליח גם ברחבי העולם והיה מועמד לפרס האוסקר ולפרס גלובוס הזהב ועוד רבים. במקביל הוקמה בשנת 1970 רשת בתי הקולנוע "גולן-גלובוס", שרכשה או הקימה בתי קולנוע ברחבי הארץ..
בשנת 1978 עברו גולן וגלובוס להוליווד ורכשו בשנת 1979 את חברת הפקות הסרטים "קנון גרופ". תוך מספר שנים הפכה קנון גרופ לאחת מחברות הסרטים העצמאיות הגדולות בעולם.
בשנת 1983 השתלטו על 80% משוק הפצת הסרטים בישראל לאחר שרכשה את זכויות ההפצה של רוב האולפנים ההוליוודים בישראל. באותה שנה יזמו גולן וגלובוס תוכנית להקמת קומפלקס של אולפני קולנוע בישראל, בין האתרים שנשקלו למיקום המיזם היו מעלה אדומים ועטרות, לבסוף הוקמו בנווה אילן קריית התקשורת נווה אילן ונפתחו בשנת 1990. קריית התקשורת ג.ג נווה אילן הוא מתחם בין 60 דונם ובו 8 אולפני טלוויזיה וקולנוע בנווה אילן שבהרי ירושלים, המיועדים להפקות טלוויזיה וקולנוע כגון קשת 12, רשת 13, האח הגדול, ערוץ החדשות, The voice, ערוץ הקניות, ערוץ הכנסת ועוד גורמי תקשורת שונים בישראל. בין ההפקות ההוליוודיות אשר צולמו בנווה אילן היו רמבו 3 ועוד.
בשנת 1989 רכש יורם גלובוס את חלקו של מנחם גולן בקבוצה, ושמה שונה בהמשך ל"גלובוס גרופ". חברת הפקות הסרטים "קנון גרופ" מוזגה עם חברת הסרטים האמריקאית "MGM" (מטרו-גולדווין-מאייר), יורם גלובוס מונה לנשיא "MGM" ו-Chief Operating Officer של חברת MGM ויונייטד ארטיסטס. באותה עת בישראל ניהל את פעילות הפקת הסרטים ואולפני ג.ג. המפיק איציק קול, יונתן צ'יזיק שימש כיושב ראש משותף ואת רשת בתי הקולנוע ניהל אמנון גלובוס, אחיו של יורם גלובוס.
בשנת 1993, לאחר שהפיק למעלה מ-250 סרטים בהוליווד, חזר יורם גלובוס לישראל.
בשנת 2007 הוקמה "גלובוס מקס" (עם חברה של איש העסקים בנט קפלן), שבבעלותה כ-10 קומפלקסים בארץ הכוללים שטחי מסחר ובידור ואולמות קולנוע לרבות האיימקס באילת.
בשנת 2014 מכר גלובוס את "ג.ג. אולפני ישראל ירושלים" לקרן ריאליטי ב-180 מיליון שקל, ואת חלקו בפעילות בתי הקולנוע גלובוס מקס ב-100 מיליון שקל.
החזקות.
קבוצת גלובוס גרופ כללה את החברות:
בתי קולנוע בישראל.
בין בתי קולנוע באזור תל אביב, שהיו בבעלות חלקית או מלאה של הקבוצה במשך השנים היו:
איזי שרצקי
יחזקאל (איזי) שרצקי (נולד בדצמבר 1946) הוא איש עסקים ישראלי והבעלים של מועדון הכדורגל עירוני קריית שמונה. קבל פרס מפעל חיים בספורט 2022, וחתן פרס ישראל בתחום מפעל חיים - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשפ"ב (2022).
ביוגרפיה.
שרצקי נולד ב-1946 בתל אביב, בן לבתיה, ניצולת מחנה אושוויץ בירקנאו ושמחה, ניצול ברגן-בלזן שעלו לישראל ב-1945. בהיותו בן 6 נולד אחיו. בצעירותו שיחק שרצקי במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל מכבי תל אביב אולם עזב את המחלקה בגיל 15. בהמשך, שכנע אותו המאמן ג'רי בית הלוי לשוב לשחק והוא הצטרף לקבוצת מכבי רמת עמידר ופרש ממשחק פעיל עם גיוסו לצה"ל.
קריירת עסקים.
לאחר שהשתחרר מהצבא פנה לעסקים והצטרף למשרד החקירות שהקים אביו, אך לאחר תקופה קצרה נפרדו דרכיהם ושרצקי הקים ב-1967 את חברת "מוקד חקירות" שבה החזיק עד שנות התשעים. בשנת 1995 רכשה קבוצת משקיעים בראשותו מהנהלת תדיראן את השליטה ב"איתוראן" תמורת כ-250 אלף דולר. בשנת 1998 הונפקה "איתוראן" בבורסה לניירות ערך בתל אביב ובשנת 2005 בנאסד"ק. בראשית המאה ה-21 העביר את הניהול לידי בניו אייל וניר ומאז הוא מכהן כיושב ראש החברה.
ב-2019 השקיע כמיליון שקל בחברת הקנאביס הרפואי קאנביט. לצד עסקיו אלה, שרצקי עוסק גם בנדל"ן ובין היתר הוא בעל מניות בחברת אלרן נדל"ן.
מעורבותו בכדורגל.
ב-1987 החל לנהל את מחלקת הנוער של במכבי תל אביב אולם עזב את התפקיד לאחר כשנה לאחר שלדבריו התנגד למדיניות של החתמת שחקנים מקבוצות אחרות במקום מדיניות של קידום שחקני בית.
בסוף שנות התשעים, סמוך לנסיגת צה"ל מלבנון החל להשקיע במוסדות קהילתיים בקריית שמונה שסבלה באותם ימים מירי קטיושות באמצעות עמותות על שם הוריו. לבקשת ראש העירייה דאז חיים ברביבאי החל להשקיע גם בתחום הספורט בעיר. שרצקי התנה את ההשקעה באיחוד קבוצות הכדורגל בעיר, הפועל קריית שמונה ששיחקה בליגה א' ומכבי קריית שמונה ששיחקה בליגה ב', לקבוצה אחת - הפועל עירוני קריית שמונה, כששם הספונסר "איתוראן" מופיע הן בשמה והן בסמלה. בשנת 2012, עקב איסור של אופ"א, הושמט שמה של "איתוראן" מסמל הקבוצה אך סמלילה נותר במרכזו.
עירוני קריית שמונה העפילה שתי ליגות בתוך שלוש שנים ואת עונת פתחה בליגה הלאומית. בשלוש העונות הבאות הייתה קריית שמונה כפסע מהעפלה לליגת העל אך הצליחה לעשות זאת לראשונה רק בעונת . את עונתה הראשונה בליגת העל סיימה הקבוצה במקום השלישי והעפילה להשתתפות במוקדמות גביע אופ"א. בתום עונת נשרה לליגת המשנה אך שבה לליגה הבכירה בתוך עונה אחת ובעונת זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות המדינה. הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1983 שקבוצה שאינה מהערים תל אביב, חיפה או ירושלים זוכה בתואר. כן זכתה הקבוצה תחת שרצקי פעמיים בגביע הטוטו של הליגה הלאומית, פעמיים בגביע הטוטו של ליגת העל, בגביע המדינה ובתואר אלוף האלופים.
שרצקי ידוע כבעלים המרבה להתערב בהחלטות המקצועיות בקבוצה ולייעץ למאמנים העובדים תחתיו, בדגש על רכישת שחקנים ושחרורם, אך בעבר הודה כי הוא מעורב גם בקביעת ההרכבים של קבוצתו. כמו כן, שרצקי ידוע באופיו חם המזג שגרם לו להסתכסך לא אחת עם בעלי תפקידים שעבדו תחתיו: עם רן בן שמעון הסתכסך בעקבות התלבטותו לגבי הארכת חוזה בקבוצה; את גילי לנדאו פיטר בעקבות חילוקי דעות בנוגע למידת המעורבות של הבעלים בהחלטות המקצועיות; את ברק בכר פיטר שלושה מחזורים לפני תום העונה לאחר שנודע לו כי הוא מקיים מגעים עם בעלי קבוצת הפועל באר שבע ללא ידיעתו שלומי דורה טען כי את ההודעה על סיום עבודתו בקריית שמונה קיבל דרך התקשורת; מוטי איווניר פוטר בשל חילוקי דעות על מידת מעורבותו של שרצקי בהחלטות מקצועיות; בני בן זקן פוטר בראיון שהתקיים עם שרצקי בתוכנית "שירים ושערים" במחצית משחקה של קריית שמונה לאחר שלא נעתר לבקשתו של שרצקי לערוך שינוי בהרכב הקבוצה.
דמותו ב"בובה של לילה".
שרצקי זכה לחיקוי בתוכנית הסאטירה "בובה של לילה". דמותו של שרצקי, שאותה מגלם ירון ברלד, מזכירה בתדירות גבוהה את שמה של חברת "איתוראן" ומתגאה בקניית שחקנים בזול ומכירתם במחיר מופקע. דמותו מהווה ביקורת על בעלים פרטיים של קבוצות בספורט הישראלי המוצגים בדרך כלל כנדבנים אך למעשה נהנים מקידום עסקיהם באמצעות הפרסום שלו הם זוכים בזכות המועדונים שבראשם הם עומדים.
חיים אישיים.
לשרצקי 2 בנים העובדים בחברת איתוראן.
מיכאל אומאניה
איזי שירצקי
מיתולוגי
יורגן פומרנקה
יורגן פומרנקה (בגרמנית: Jürgen Pommerenke, נולד ב-22 בינואר 1953 בוגלאבן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני, ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בפ.צ. מגדבורג, עמה זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1974. לפומרנקה 53 הופעות במדי נבחרת גרמניה המזרחית, עמה זכה במדליית ארד באולימפיאדת מינכן והשתתף במונדיאל 1974. פומרנקה נבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית לשנת 1975.
קריירת מועדונים.