בסוף אפריל 2004 נחשפה במגזין החדשות האמריקני הטלוויזיוני "60 דקות" פרשת התעללות באסירים עיראקים על ידי קבוצה קטנה של חיילים בכלא. הכתבה כללה את צילומי העינויים, ועוררה שערורייה בארצות הברית עצמה ובמדינות העולם כולו. בעקבות חשיפת העינויים המזעזעים שעברו חלק גדול מהאסירים, השתנתה מאוד דעת הקהל בארצות הברית נגד מלחמת עיראק וממשל בוש. במקומות שונים בעולם התקיימו הפגנות נגד השהות האמריקנית בעיראק.
ב-20 באפריל 2004, שנים-עשר מטחי מרגמות נורו אל עבר בית הסוהר על ידי מיליציות חמושות מקומיות. כתוצאה מהפגיעות, נהרגו עשרים ושנים אסירים ועוד 92 נפצעו. לפי הודעת הארגון שעמד מאחורי ההתקפה, היא בוצעה כ"עונש על שיתוף הפעולה של האסירים עם ממשלת ארצות הברית".
בחודש מאי 2004, בעקבות פרשת ההתעללויות ובניסיון לצמצם את הנזק התדמיתי שנגרם לה, החליטה ארצות הברית לצמצם את מספר העצורים לפחות מ-2000. למרות שמספר גדול של אסירים שוחררו או הועברו לבתי כלא אחרים, מספר האסירים הכללי כמעט לא הצטמצם, בשל הזרם הבלתי פוסק של עצורים שמגיעים לכלא, בעיקר בעקבות פעולות טרור כנגד ארצות הברית.
ב-24 במאי 2004, נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, אמר בעת נאום בפנסילבניה כי בית הכלא אבו גרייב עתיד להיסגר בקרוב. למרות ההצהרה, הודיע עד מהרה נשיאה הזמני של עיראק כי הוא מתנגד לסגירת בית הכלא וכי הוא חיוני לשיקום עיראק. בשל ההתנגדות, בית הכלא לא נסגר בסופו של דבר.
ב-2 באפריל 2005 הותקף בית הסוהר על ידי כ-50 מתקוממים. בין 20 ל-44 חיילים אמריקאים וכ-12 אסירים עיראקים נפגעו בהתקפה. ארגון הטרור אל-קאעידה קיבל על עצמו את האחריות למתקפה.
לבסוף, ב-5 במרץ 2006 הודיעה ממשלת ארצות הברית סופית כי הגיעה להסכמה עם ממשלת עיראק, ובית הכלא עתיד להיסגר בקרוב, זאת ככל הנראה בניסיון לצמצם את הנזק הדיפלומטי האדיר שנגרם לממשל בוש ולארצות הברית כולה בעקבות פרשת ההתעללויות. אלפי האסירים הכלואים באתר עבור אל 'מחנה קרופר', בית סוהר חדש שנבנה בעקבות הפרשה.
כלא אבו-גרייב
לוגי
ערוץ לוגי הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים ובלוויין בישראל המשודר בשירות הסטרימינג "BIGI", בסלקום tv באפיק 74 וב-VOD, ותכניו זמינים לצפייה בספריית לוגי ב-VOD HOT ו-yes בתשלום נוסף.
ב-1 בינואר 2017, עקב מחלוקת תקציבית בין חברת RGE ו-yes, סיים לוגי את שידוריו ב-yes, יחד עם ערוץ הילדים, והוחלף בערוץ של חברה אחרת בשם WIZ! (מקבוצת הופ!).
ב-3 בדצמבר 2017, הודיעה חברת HOT שלא תחדש את החוזה שלה עם ערוץ הילדים ולוגי. בעקבות ההחלטה, ב-1 בינואר 2018, הערוץ סיים את שידוריו ב-HOT, יחד עם ערוץ הילדים והפך לערוץ בלעדי למנויי "פרטנר tv" ו"סלקום tv".
ב-26 בדצמבר 2019 תוכני הערוץ חזרו ל-VOD של yes ביחד עם תוכני ערוץ הילדים.
ב-23 בפברואר 2020 תוכני הערוץ חזרו גם ל-VOD ב-HOT.
ב-31 בדצמבר 2021 סיים הערוץ את שידוריו בפרטנר tv.
מאפייני הערוץ.
הערוץ פועל מ-2003 ומשודרות בו תוכניות מדע והעשרה, המכוונות לילדים ולנוער. בערוץ מספר רב של תוכניות רכש ומקור המנסות ללמד את הצופים בהן עובדות ותהליכים מדעיים או להעביר מסרים חינוכיים הקשורים למדע, תוך כדי הדגמת שיטות מדעיות למיניהן או ניסויים ותיאוריות שונות בתחום. התוכניות הן לרוב סדרות עלילתיות מונפשות בכיכובם של ילדים ונוער או תוכניות אולפן ואירוח שבהן מתארחים ילדים ונוער לצד אנשי מקצוע.
בתחילת דרכו, בה שודר ב-HOT בלבד, נקרא הערוץ "לוגי 8" (וכך גם הלוגו שלה), והיה ערוץ שחיבר בין ערוץ הילדים לערוץ 8 המוגדר כ"ערוץ המדע". בכך שידר תוכני מדע לילדים.
בשנה הראשונה הערוץ שובץ באפיק 7 (בין ערוץ הילדים שהיה באפיק 6 לבין ערוץ 8), ובהמשך עבר לאפיק 81 בה פעל עד 20 בנובמבר 2017, שבה החל לפעול באפיק 73 עד לירידתו ב-1 בינואר 2018.
ב-18 ביולי 2007 הודיעה חברת yes כי חתמה על הסכם שידור הערוץושידרה אותו באפיק 48, ומה-1 באוגוסט 2012 עד ה-1 בינואר 2017 שודר הערוץ באפיק 92.
ב-1 בינואר 2017 חברת yes הפסיקה את שידורי ערוץ לוגי וערוץ הילדים עקב סכסוך עם חברת RGE.
ב-21 ביוני 2017 ערוץ לוגי עלה לשידור בחברת פרטנר tv.
ב-24 בספטמבר 2017 ערוץ לוגי עלה לשידור בחברת סלקום tv.
ב-1 בינואר 2018 חברת HOT הפסיקה את שידורי ערוץ לוגי וערוץ הילדים.
אחרי הפסקת השידורים בהוט, משודר הערוץ בפרטנר tv ובסלקום tv.
ב-30 במאי 2019 תוכני הערוץ ירדו משירות ה-VOD של HOT, והתכנים זמינים ללקוחות פרטנר tv וסלקום tv.
ב-26 בדצמבר 2019 תוכני הערוץ עלו בחזרה לשירות yesVOD KIDS יחד עם תוכני ערוץ הילדים.
ב-23 בפברואר 2020 תוכני הערוץ חזרו גם ל-VOD ב-HOT.
ב-1 בספטמבר 2021 תוכני הערוץ ירדו מה-VOD בחברת פרטנר TV.
ב-31 בדצמבר 2021 סיים הערוץ את שידוריו בפרטנר tv.
אליהו ששון
אליהו ששון (2 בפברואר 1902, כ"ה בשבט ה'תרס"ב – 8 באוקטובר 1978, ז' בתשרי ה'תשל"ט) היה דיפלומט ושר בממשלות ישראל.
קורות חייו.
השכלה.
אליאס-אליהו ששון נולד ב-1902 בעיר דמשק שבסוריה (אז באימפריה העות'מאנית). למד בבית ספר אליאנס בדמשק, בתיכון היוקרתי הנוצרי "אלעזריה" בדמשק לצד נוצרים מוסלמים בני המעמד הגבוה וסיים את לימודיו באוניברסיטת סן-ז'וזף בביירות.
פעילותו הציונית ובמסגרת התנועה הלאומית הסורית.
בנעוריו, החל בשנת 1918, פעל במסגרת התנועה הלאומית הסורית ובחסותו ומימונו של המלך פייסל הוציא לאור עיתון ערבי בשם "אל חייאת" וערך בו לקידום "הבנה ושיתוף פעולה במזרח התיכון בין יהודים לערבים".
במקביל עסק בפעילות ציונית, והנהיג מאבקים של בני הדור הצעיר בדמשק לתת גוון עברי-ציוני לוועד הקהילה היהודית ובתי הספר שלה. הוא כתב מאמרים רבים בנושא זה לעיתונים עבריים שפורסמו בארץ ישראל כגון דואר היום. בשנים 1919–1920 היה מעורב בהקמה ועריכת עיתון בשם "אלשרק" (המזרח), עיתון ציוני בערבית שיצא לאור בדמשק לתקופה קצרה.
בשנים 1927-1922, ברח משלטונות המנדט הצרפתי וחי בעיר מרסין בטורקיה. באמצעות הכתיבה העיתונאית שמר על קשר עם מחנה פייסל "שניסה לשמר את גחלת הלאומיות הערבית וקרא לסילוק הגורם האימפריאליסטי ולכינון מדינה ערבית".
פעילותו המודיעינית והמדינית עד תום מלחמת השחרור.
בשנת 1927 עלה ששון לארץ ישראל. בארץ עבד כפועל, ובמקביל עסק בפעילות ציבורית כמרצה לענייני המזרח התיכון. לאחר שנים של פעילות עצמאית תוך ביקורת על הממסד היישובי בנושא היחס לערבים וקיפוח יהודי ארצות ערב חבר לממסד הציוני. בין השנים 1934–1948 עמד בראש המחלקה הערבית של הסוכנות, ניפק דוח יומי על העיתונות הערבית הפלסטינית וניירות רקע על סמך ניתוח עיתונות המזרח התיכון ומפגשים עם מנהיגים ערביים. כמו כן עסק באיסוף מודיעין, ובין השאר גייס במצרים את יולנדה הארמר, עיתונאית יהודייה ילידת אלכסנדריה, שביצעה משימות ריגול עבור הסוכנות והפעיל עבור המודיעין הצרפתי והאינטרסים של היישוב ומדינת ישראל ערב מלחמת העצמאות ובמהלכה את ראש ממשלת סוריה, ג'מיל מרדם. עם קום המדינה מונה למנהל מחלקת המזרח התיכון במשרד החוץ. קודם לכן היה חבר במשלחת שליד האומות המאוחדות (1947–1948). ב-1948 וב-1949 היה חבר במשלחות ישראל לשיחות שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות עם מצרים ועם לבנון. לאחר מכן היה חבר במשלחת לוועידת לוזאן, ובהמשך עמד בראש המשלחת (1949).
במשרד החוץ וממשלות ישראל.
במשרד החוץ שימש ראש המשרד המיוחד בפריז לקשר עם הערבים, ציר ישראל בטורקיה (1950–1952), שגריר ישראל באיטליה (1953–1960) ושגריר ישראל בשווייץ (1960–1961).
בשנת 1961 שב לישראל על מנת להצטרף לממשלתו של דוד בן-גוריון כשר הדואר. בתפקיד זה החזיק גם תחת ממשלת לוי אשכול עד תחילת ינואר 1967, עת מונה לשר המשטרה במקומו של בכור-שלום שטרית שפרש מטעמי בריאות. כשר הדואר התנגד להמלצות ועדה בראשות צבי דינשטיין שהמליצה להעביר את שירותי הטלפוניה בישראל לידי חברה אשר בשלב ראשון יהיו מניותיה בידי הממשלה, בגלל דאגה לעובדים ועל כן ההמלצות לא יושמו.
כשר המשטרה כיהן עד סוף שנת 1969, תחת לוי אשכול וגולדה מאיר. בכניסתו של ששון למשרד המשטרה הוא קיבל תפקיד נעדר סמכויות והוא ניהל מאבק להעברת סמכויות מהמשטרה על משרד המשטרה. ששון דחף להעברת המטה הארצי לירושלים.
במהלך שנות כהונתו בממשלה נבחר גם כחבר הכנסת וכיהן בכנסת השישית ובכנסת השביעית.
לשאלת ארץ ישראל אחרי מלחמת ששת הימים.
ימים ספורים לאחר תום מלחמת ששת הימים, כשר בממשלת האחדות הראשונה בראשותו של לוי אשכול לקח על עצמו את תפקיד 'המוכיח בשער' ובשורה של תזכירי רקע מקיפים לישיבות הממשלה (יוני 1967-יולי 1968), לצד הופעותיו הציבוריות במליאת הכנסת, בפורומים מפלגתיים ובהרצאות, הטיף לצאת ביוזמה ישראלית שעיקרה לנצל את תוצאות המלחמה - שטחי הכיבוש, יהודה ושומרון ורצועת עזה, לפתרון בעיית הפליטים מקרב ערביי ארץ ישראל. משא ומתן ישיר עם נציגי האוכלוסייה הערבית הארץ ישראלית יביא לכל הפחות לשלום עמם אם במסגרת שתי גדות נהר הירדן תוך הסכם ושיתוף עם ממלכת ירדן ואם במסגרת הגדה המערבית בלבד - מדינה פלשתינאית עצמאית או יחידה אוטונומית פלשתינאית שתהיה קשורה בהסכמים עם ישראל, וסביר שינטרל את שורש הסכסוך הישראלי-ערבי וכלי הניגוח העיקרי שבידי העולם הערבי מול מדינת ישראל.
ב-1970 התריע כי סיפוח הגדה המערבית במצב הדמוגרפי דאז, יהפוך את ישראל למדינה דו-לאומית.
ששון נפטר באוקטובר 1978 בתום מחלה קשה שריתקה אותו למיטתו במשך מספר שנים ואילצה אותו לפרוש מתפקידו כשר המשטרה. נקבר בהר המנוחות בהלוויה שבה לקחו חלק אלפים.
משפחתו.