במסגרת דיון שהתקיים בתחילת ינואר 2016, דרשה ועדת הכספים לבטל את המלצת הוועדה לאפשר לקופות הגמל לתת הלוואות צרכניות לעמיתים. מספר חברי כנסת, בהם יו"ר מרצ זהבה גלאון (אשר יזמה את הדיון), טענו כי מתן האפשרות להלוואות צרכניות מתוך כספי החסכונות לפנסיה יעודד אנשים לקחת הלוואות למטרות שונות, גם במקרים בהם לא יוכלו לפרוע אותן - ובכך ייפגעו ביכולתם להתקיים בכבוד בעת הזקנה. עוד ציינה גלאון, כי ההמלצה לפיה במידה והלווה לא יוכל להחזיר את ההלוואה, יישאר ברשותו סכום של 3,800 ש"ח בחודש לפחות, היא בעייתית מאוד, שכן מדובר בסכום זעום שאינו מאפשר קיום בכבוד.
לאחר פרסום מסקנות הביניים בתחילת חודש ינואר 2016, קראה הוועדה לציבור ולכל גוף הנוגע לעניין להגיש את עמדותיו על המלצותיה, במסגרת שלב השימוע הציבורי, אשר עתיד להסתיים ב-7 בפברואר 2016. בנוגע להמלצת הוועדה להציב דרישות הון מקלות לאגודות אשראי שיעסקו במתן אשראי בהיקף מוגבל של כ-200 מיליון שקל, טענה התאחדות הסטודנטים כי יש לבטל את דרישות ההון העצמי לאגודות העומד על 75 מיליון ש"ח, שכן מדובר ברף גבוה מדי. בהקשר זה, טענה "העמותה לצמצום פערים חברתיים", כי יש לדרוש מהאגודות הון עצמי "הדרגתי", לפיו ההון הראשוני הנדרש יעמוד על 10 מיליון ש"ח, אשר יגדל בהתאם להתפתחות היקפי האשראי.
פרסום הדו"ח הסופי.
בראשית חודש ספטמבר 2016 פורסם הדו"ח המסכם של הוועדה. רוב ההמלצות בדו"ח הביניים נשארו בעינן אך נוספה להן המלצה משמעותית בדבר הקמת בנקים חדשים, אשר לוותה במתווה חדש ומקל להקמת בנקים כאלה בכפוף להשלמות רגולטיביות מסוימות. מנגד, המליצה הוועדה בדו"ח המסכם שלה לשנות מהמלצות הביניים ולהימנע מאיסור על הבנקים מלהנפיק ללקוחותיהם כרטיסי אשראי, אך לצמצם את מסגרות האשראי על כרטיסים אלה ב-50% באופן מודרג בתוך שלוש שנים. בדו"ח המסכם יושבו חלק גדול מחילוקי הדעות בין חברי הוועדה.
המלצות הוועדה זכו לברכתה של הממשלה ובהמשך לכך הוגשה לכנסת הצעת החוק ממשלתית בנדון המצויה בדיונים בוועדת הרפורמות של הכנסת בראשותו של ח"כ אלי כהן.
בהמשך לפעילות הוועדה, בינואר 2017 אושר בכנסת חוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות בשוק הבנקאות בישראל.
בחוק שאושר נקבע כי המדינה תממן הקמת תשתית מחשוב שתעמוד לרשות בנקים חדשים במטרה לעודד הקמת בנקים כאלה שיתחרו בבנקים הקיימים. בחודש מרץ 2021 הושלמה הקמת תשתית המחשוב על ידי חברת TATA ובאותו חודש הודיע הבנק הדיגיטלי הראשון, בבעלות אמנון שעשוע על השקת פעילותו, למעלה מ 43 שנה לאחר שהוקם בנק חדש בישראל.
דוד גפני
דוד גפני הוא מעצב מוזיאונים ואמן ישראלי בעל הכרה בינלאומית. עיצב מוזיאונים רבים בעלי חשיבות היסטורית ולאומית.
תפיסת עולמו כמעצב מוזיאונים דוגלת בחוויה העוטפת את המבקר כדרך לספר את סיפור המוזיאון. "האתגר בתצוגות היסטוריות הוא להשאיר רושם חזק על המבקרים על ידי יצירת חוויה סביבתית ב-360 מעלות, ולא ליצור עוד מוזיאון קונבנציונלי עם תמונות ממוסגרות שתלויות על הקירות".
כצייר בסגנון הריאליזם הפנטסטי (ריאליזם קסום) דוד גפני היה מחלוצי הציירים הישראלים המודרניים אשר הביאו את נושאי הקבלה היהודית למרכז השיח האמנותי הציבורי. עבודתו האמנותית הייחודית הביאה את הטלוויזיה הישראלית להקדיש בשנות ה-80 תוכנית ייחודית לסיקור עבודתו זו. בשנת 2009 פעל דוד לתכנון והקמת בית אמנים וגלריה עירונית קבועה לאמני הרצליה. בהמשך התמנה למנהל ואוצר הגלריה.
דוד התקבל בשנת 1967 כמרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל" ובשנת 1987 כמרצה לעיצוב מוזיאונים באוניברסיטה העברית בירושלים, הפקולטה החינוך, האגף למוזיאונים. בהמשך הרצה (1993) בקורס אוצרות ומוזיאולוגיה של מכללת לוינסקי לחינוך.
ביוגרפיה.
יליד ירושלים, בוגר האקדמיה לעיצוב ואמנות בצלאל וזוכה בציון לשבח ע"ש הרמן שטרוק.
מתגורר ויוצר בהרצליה.
מנכלה
סרגיי זובטוב
נפתלי הרץ נימנוביץ
נפתלי הרץ נימנוביץ'
נפתלי הרץ ניימנוביץ
נפתלי הרץ יהודה ניימנוביץ
נפתלי הרץ יהודה נימנוביץ
נפתלי הירץ יהודה נימנוביץ
קארן דונסקי
קארן דנסקי (לשעבר דונסקי, נולדה ב-1941) היא עיתונאית בנושאי אופנה, יופי, וסגנון; סגנוניסטית; אייקון אופנה ישראלי, ודוגמנית לשעבר.
ביוגרפיה.
דנסקי נולדה בגרמניה בשנת 1940 לאם זמרת ממוצא איטלקי ואב רוקח ממוצא סקנדינבי. היא הצעירה מבין שלושה ילדים ובגיל 7, עלתה עם משפחתה לישראל.
היא התגלתה בגיל 23 בחברת האופנה תלווה מודל, בה היא הפכה לדוגמנית הבית. ב-1963 זכתה בתואר "מיס אלגנס" ומשם פרצה בתחומה והפכה לדוגמנית צמרת מובילה בישראל ומעבר לים עת עבדה עבור מותגים כגון איב סן לורן, טד לפידוס, קשארל, גודול מאזט ודגמנה במהלך אירועי שבוע האופנה בישראל ובחו"ל.
בישראל היא דגמנה את המותגים המובילים דוגמת משכית, גוטקס, בגד עור, ג'רי מליץ, גדעון אוברזון, ניבה, ידולי, ועוד. כמו כן, הופיעה בכל כתבי העת, ועל רוב שעריהם, של מכון היצוא הישראלי, שייצג את האופנה הישראלית בעולם.
במשך 35 שנה הייתה דנסקי אחראית על גילוין ועל הפיכתן של בחורות צעירות לדוגמניות מקצועיות, והייתה מבין הראשונות בתחום זה בישראל. במקביל היא הייתה גם אחראית על הכנתן להופעה בימתית של המועמדות לתחרות מלכת היופי מטעם שבועון לאשה. במהלך השנים שימשה כנציגת היופי של מותג הקוסמטיקה הבינלאומי ז'רמיין מונטיי אותה היא ייצגה בישראל כיועצת היופי הראשית של החברה.
בשנת 2002 זכתה בטקס פרסי האופנה הישראלי בפרס מפעל חיים על תרומתה הרבה לאופנה הישראלית. ב-2008 זכתה בתואר נוסף כשנבחרה לאייקון האופנה הישראלי של כל הזמנים.
בשנת 2009 הייתה בדני הוליווד
בגיל 24 נישאה לשלמה דנסקי, שהיה בנם של בעלי חברת האופנה "תלווה מודל". מאוחר יותר סבל הבעל מהלם קרב ובני הזוג נפרדו. לשניים בן משותף, נואל, מורה לשפות במגזר הפרטי ומנהל בית הספר לשפות Language Links.
שחקן ראשי
שחקן ראשי הוא שחקן המשחק את תפקיד הפרוטגוניסט בסרט קולנוע או במחזה, או את אחד מהתפקידים המרכזיים בסרט קולנוע. המונח שחקנית ראשית משמש לעיתים גם לתיאור השחקנית המשחקת את מושא האהבה של הפרוטגוניסט.
המונח "ראשי" עשוי להתייחס לשחקן הממלא את התפקיד הגדול ביותר ביצירה, והמונח "שחקן ראשי" עשוי להתייחס לשחקן אשר בדרך כלל מלוהק לתפקידים כאלו, או שיש לו ניסיון עשיר ומכובד. שחקנים מסוימים מתויגים כשחקנים ראשיים, אך שחקנים רבים מוצאים את עצמם משחקים תפקיד ראשי בהפקה אחת, אך תפקיד משנה או אופי בהפקה אחרת.
לפעמים, יש יותר מתפקיד ראשי משמעותי אחד ביצירה דרמטית; ישנן יצירות דרמטיות, בהן תפקידו של שחקן המשנה הוא גדול מספיק, בשביל להיחשב כתפקיד ראשי. מועמדויות לפרסים במשחק, לעיתים קרובות, משקפות את אי-הבהירות הזו. כך, לפעמים שני שחקנים באותה היצירה עשויים להיות מועמדים לפרס השחקן הטוב ביותר ולפרס השחקנית הטובה ביותר - קטגוריות שבאופן מסורתי מיועדות לשחקן הראשי בלבד. לדוגמה, בשנת 1935 קלארק גייבל, צ'ארלס לוטון ופרנצ'וט טון היו כולם מועמדים לפרס אוסקר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, עבור הופעתם בסרט "המרד על הבאונטי". כמו כן, לעיתים יש מחלוקת האם הופעה של שחקן מסוים ראויה להיות מועמדת לפרס השחקן הטוב ביותר, או שמא לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר.
שחקנית ראשית
Mr. Pickles
מלכודת דבש (מחשבים)
מלכודת דבש (באנגלית: Honeypot) הוא מושג בתחום המחשבים, המתייחס למנגנון לאבטחת מחשבים המתוכנן לזהות, להסיט, ובחלק מהמקרים לנטרל ניסיונות לשימוש בלתי מורשה במערכות מידע. באופן כללי, מלכודת דבש מכילה נתונים אשר נראים כחלק מנתוני בסיס הנתונים או המערכת, ושלכאורה מכילים מידע בעל ערך לתוקפים, אך למעשה הם מבודדים ומנוטרים וחוסמים את התוקפים. ניתן להקביל זאת להצבת פיתיון משטרתי ולביצוע מעקב סמוי, עד לתפיסת העבריין וענישתו.
סוגים.
מלכודות דבש יכולות להיות מסווגות בהתאם למיקום שלהן, ובהתאם לרמת המעורבות שלהן. בהתייחס למיקום, ניתן לסווג מלכודות דבש כ:
מלכודות דבש בייצור קלות לשימוש, לוכדות רק מידע מועט, ונמצאות בשימוש בעיקר בידי חברות או תאגידים. מלכודות אלה מותקנות בתוך רשת הייצור עם שרתי ייצור אחרים, במטרה לשפר את האבטחה. בדרך כלל, מלכודות דבש אלה בעלות מעורבות נמוכה, ולכן קל יותר לפרוס ולהתקין אותן. הן נותנות פחות מידע על התוקפים או המתקפות מאשר מלכודות דבש במחקר.
מלכודות דבש במחקר מריצות יותר מידע על המניעים והשיטות של קהילת התוקפים, המתקיפים רשתות שונות. מלכודות דבש אלה לא מוסיפות ערך מוסף ישיר לארגון. במקום זאת, הן משמשות לצורך מחקר וניתוח האיומים איתם מתמודדים הארגונים וכדי ללמוד איך להגן בצורה טובה יותר מפני אותם איומים. מלכודות דבש אלה מורכבות יותר לפריסה ותחזוקה, לוכדות מידע רב ונמצאות בשימוש ארגוני מחקר, צבא וממשל בעיקר.
בהתבסס על הקריטריונים לעיצוב, ניתן לסווג מלכודות דבש כ:
מלכודות דבש טהורות הן מערכות ייצור מלאות על כל המשתמע מכך. הפעילות של התוקף מנוטרת האזנה לקישור שהותקן על מלכודות הדבש לרשת. אין צורך להתקין תוכנות נוספות. על אף שמלכודות אלה הן מועילות, הסתרת מנגנוני האבטחה יכולה להיות מובטחת על ידי מנגנון מבוקר יותר.