בתחילת שנות ה-60 עמד ע'ורי בראשות משלחת של המוסד הערבי העליון לאו"ם, שעסקה בעיקר בתעמולה נגד ישובם של הפליטים הפלסטינים במקומות הימצאם. בנאום בוועדה המדינית המיוחדת של האו"ם, ב-17 בנובמבר 1960, האשים ע'ורי את ישראל בבריחת הערבים: "אותם מעשי טרור, שנתלוו להם מעשי חמס סיטוניים, הם שגרמו את יציאת הערבים בהמונם מפלסטין". ב-16 בפברואר 1962, בעת ביקור בבגדאד ופגישה עם ראש ממשלת עיראק עבד אל-כרים קאסם, אמר ע'ורי בריאיון לרדיו בגדאד: .
בשנים 1971–1972 יצאו בביירות שני חלקיו של ספרו "פלסטין עבר סתין עאמאן" (פלסטין במרוצת ששים שנה). ע'ורי מציין בהקדמה שכתב את ספרו על סמך "הזיכרון והיומנים האישיים". בספר משתקפת המחלוקת הפנימית בקרב הפלסטינים, תוך שהוא משבח את אמין אל-חוסייני. הספר כולל טעויות עובדתיות רבות, כאשר נראה כי הטעויות הקשורות ביהודים אינן מקריות והן כוללות סיפורים חסרי-שחר. בין היתר, הוא מסביר את פרוץ המרד הערבי הגדול (1936) בכך שב-1935 קמו ארגונים טרוריסטיים יהודיים, שערכו מסע טרור במשך כל השנה, שכלל רצח, אונס נשים ערביות, הרעלת בארות והרג ילדים, תוך ציון דוגמאות כביכול.
אמיל גורי
אמיל ע'ורי
אלברט בוניאקו
אלברט בוניאקו (נולד ב-29 בנובמבר 1983) הוא כדורגלן קוסוברי-שווייצרי המשחק בויקטוריה קלן בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
בוניאקו נולד בגילאן, אז ביוגוסלביה, ובגיל שמונה עבר עם משפחתו לשווייץ בגלל עבודת אביו. בגיל 13 הצטרף לקבוצת שלייארן בה שיחק תחילה כמכן ימני ועם הזמן הפך לחלוץ. בין היתר שיחק גם במחלקות הנוער של גראסהופרס ציריך ויאנג פלאו יובנטוס.
בקיץ הצטרף לשפהאוזן מהליגה השווייצרית השנייה עימה העפיל בסיום העונה לליגת העל השווייצרית. בינואר חתם בפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה עד לסיום העונה. בקיץ חתם ברוט-וייס ארפורט מהבונדסליגה השלישית. ב-10 באוגוסט 2008 הבקיע צמד במשחק הגביע נגד באיירן מינכן מהבונדסליגה, אך למרות הצמד באיירן ניצחה 3-4. עד לאמצע עונת הבקיע 11 שערים ב-18 משחקים, דבר שעורר עניין בקרב הקבוצות מהליגה השנייה.
בינואר בוניאקו חזר לבונדסליגה השנייה כאשר חתם בנירנברג תמורת 400 אלף אירו. בעונתו הראשונה בנירנברג שותף ב-7 משחקים בלבד (ב-6 מתוכם עלה כמחליף) וכבש שער אחד ובתום העונה העפילה נירנברג לבונדסליגה. בעונת מעמדו של בוניאקו השתפר וסיים את העונה כמלך השערים עם 12 שערים ב-28 משחקים.
בקיץ חזר לבונדסליגה השנייה כאשר חתם בפ.צ. קייזרסלאוטרן. בקיץ שב לשווייץ כאשר חתם בסנט גאלן.
קריירה בינלאומית.
ב-14 בנובמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ בהפסד 1-0 ל. בוניאקו השתתף עם הנבחרת גם במונדיאל 2010.
לאחר שנבחרת קוסובו קיבלה אישור מפיפ"א לערוך משחקי ידידות נגד נבחרות שחברות בה, החליט בוניאקו לייצג את נבחרת קוסובו ומונה לקפטן הנבחרת. ב-3 ביוני 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד . בוניאקו כיום (אוקטובר 2016) הוא מלך השערים של הנבחרת עם שלושה שערים.
עונת 1993/1994 בליגת האלופות
עונת 1993/1994 בליגת האלופות הייתה העונה ה-39 של התחרות האירופית העליונה לקבוצות כדורגל המאורגנת על ידי אופ"א, והעונה השנייה כליגת האלופות. במקור "ליגת האלופות" היה שמו של הטורניר החל משלב הבתים, והטורניר כולו עדיין נקרא "גביע אירופה". בתחרות זכתה מילאן בפעם החמישית בתולדותיה, לאחר שהביסה את ברצלונה 4–0 בגמר שנערך באתונה. האלופה המכהנת, מרסיי, לא הורשתה להגן על תוארה בשל מעורבתה בשערוריית מכירת משחקים בליגה הצרפתית בעונה הקודמת. הייתה זו הפעם הראשונה, והיחידה עד כה, שהאלופה המכהנת אינה משתתפת בתחרות בעונה שלאחר מכן. מונקו, שסיימה במקום השלישי בליגה בעונת 1992/1993, ייצגה את צרפת בתחרות (פריס סן-ז'רמן, שסיימה במקום השני ואף סירבה לתואר האליפות לאחר שנשלל ממרסיי, השתתפה בגביע המחזיקות כזוכת הגביע הצרפתי).
הייתה זו העונה השלישית עם שלב בתים, ולראשונה הוצג גם שלב חצי הגמר בן מפגש אחד שהתקיים לאחר שלב הבתים, אליו העפילו הקבוצות שסיימו בשתי המקומות הראשונים בבית. שתי המנצחות בחצאי הגמר העפילו לגמר.
מהדורה זאת של הטורניר עמדה בסימן היעדרותם של משתתפים ממדינות יוגוסלביה, עקב הסנקציות הכלכליות שהוטלו בעקבות מלחמות יוגוסלביה. פרטיזן בלגרד היה אמור לייצג את יוגוסלביה בטורניר, אך השתתפותו נאסרה. המועדונים היוגוסלביים זכו להצלחות בעונות הקודמות, כאשר הכוכב האדום בלגרד זכתה ב־1991 וסיימה שנייה בבית בעונה שלאחר מכן. במקביל, קרואטיה, בלארוס, מולדובה, גאורגיה וויילס שלחו לראשונה נציגים לטורניר.
לוח זמנים.
להלן לוח הזמנים של התחרות. כל ההגרלות נערכו בז'נבה, שווייץ.
סיבוב מקדים.
אל הסיבוב המקדים העפילו 20 קבוצות, כאשר עשרת המנצחות העפילו לשלב הבא. הסיבוב המקדים, כמו כל סיבובי הנוקאאוט מלבד חצי הגמר והגמר, נערך בשני סיבובים בשיטת בית-חוץ, כאשר שוויון בסיכום שני המשחקים הוכרע באמצעות חוק שערי חוץ, ושוויון גם בשערי חוץ הוכרע באמצעות הארכה. שוויון בסיום הארכה הוכרע שוב באמצעות שערי חוץ (אם הובקעו שערים במהלך ההארכה) או באמצעות דו־קרב בעיטות עונשין (אם לא הובקעו שערים). הגרלת המשחקים נערכה ב־14 ביולי 1993 בז'נבה, שווייץ. הסיבוב הראשון התקיים ב־18 וב־22 באוגוסט, והסיבוב השני ב-1 בספטמבר 1993.
סיבוב ראשון.
בסיבוב הראשון השתתפו 32 קבוצות, 10 המנצחות בסיבוב המקדים ו־22 שהעפילו ישירות לשלב זה. הגרלת המשחקים נערכה ב־14 ביולי 1993 בז'נבה, שווייץ. הסיבוב הראשון התקיים ב־15 וב־16 בספטמבר, והסיבוב השני ב־28 וב־29 בספטמבר 1993.
סיבוב שני.
בסיבוב השני השתתפו 16 הקבוצות שניצחו בסיבוב הראשון. הגרלת המשחקים נערכה ב־1 באוקטובר 1993 בז'נבה, שווייץ. הסיבוב הראשון התקיים ב־20 באוקטובר, והסיבוב השני ב־3 בנובמבר 1993.
שלב הבתים.
שלב הבתים החל ב־24 בנובמבר 1993 והסתיים ב־13 באפריל 1994. שמונה הקבוצות חולקו לשני בתים בני ארבע קבוצות, וכל קבוצה שיחקה נגד חברותיה לבית בשני מפגשים, בית-חוץ, ובסך הכול שישה משחקים לכל אחת מהקבוצות. על ניצחון הוענקו 2 נקודות, ועל תיקו נקודה בודדת. בסיום שלב הבתים, עלו לחצי הגמר שתי הקבוצות בכל בית עם מירב הנקודות. מחזורי המשחקים התקיימו ב־24 בנובמבר, 8 בדצמבר, 2 במרץ, 16 במרץ, 30 במרץ ו־13 באפריל.
כל הקבוצות, מלבד מילאן ופורטו, ערכו את הופעת הבכורה שלהן בשלב הבתים של ליגת האלופות. ברצלונה ואנדרלכט השתתפו בשלב הבתים של עונת , העונה היחידה של גביע אירופה עם שלב בתים.
שלב הנוקאאוט.
אל שלב הנוקאאוט העפילו ארבעת הקבוצות שדורגו בשתי המקומות הראשונים בכל בית. המשחקים נערכו במפגש יחיד, כאשר אלופת בית א' אירחה את סגנית בית ב' בביתה, ואלופת בית ב' אירחה את סגנית בית א' בביתה. שתי המנצחות העפילו אל הגמר שנערך באצטדיון נייטרלי. שוויון בתום הזמן החוקי יוכרע בהארכה, ושוויון לאחר ההארכה יוכרע באמצעות דו־קרב בעיטות עונשין.
חצי הגמר.
המשחקים נערכו ב־7 באפריל.
מלכי השערים.
להלן מלכי השערים של עונת 1993/1994 (לא כולל הסיבוב המקדים):
קבוצות ישראליות בתחרות.
בית"ר ירושלים, אלופת ישראל, ייצגה את ישראל במפעל. היא התחילה את העונה בסיבוב המקדים בו היא נפגשה עם אלופת מולדובה זימברו קישינב ועברה אותה בדרך לשלב הבא. בסיבוב הראשון של התחרות היא נפגשה עם לך פוזנן מפולין והפסידה פעמיים והודחה מהמפעל.
סיבוב מקדים.
"בית"ר ירושלים ניצחה 3–1 בסיכום שני המשחקים."
סיבוב ראשון.
"בית"ר ירושלים הפסידה 2–7 בסיכום שני המשחקים."
נכותנות
שאיין ג'קסון
שאיין דייוויד ג'קסון (באנגלית: Cheyenne David Jackson, נולד ב-12 ביולי 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה וזמר אמריקאי שהקריירה שלו כוללת תפקידים רבים ומגוונים בברודוויי, בקולנוע ובטלוויזיה, וכן גם בקונצרטים והוצאות לאור של אלבומים.
ביוגרפיה.
ג'קסון נולד בספוקיין, וושינגטון שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. הוריו הם דייוויד ושרי ג'קסון. קיבל את שמו הפרטי, מאביו כהשראה מסדרת טלוויזיה מערבונית בשם "שאיין" ששודרה ב-1950. השלישי מבין ארבעה אחים. אביו הוא ותיק מלחמת וייטנאם.
ג'קסון ושלושה מאחיו למדו מאמם לשיר והיו שרים באופן קבוע שירים של ג'ואן באאז, ג'וני מיטשל, בוב דילן ואלביס פרסלי. בהיותו נער, משפחתו עברה מספוקיין לסיאטל.
בסיאטל, ג'קסון עבד בעיתונות, כאשר היה מכניס הכנסה צדדית ממשחק על הבמה.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר שאירעו בשנת 2001, ג'קסון חשב מחדש על הקרייריה שלו ובעקבות כך, הוא עבר לניו יורק על מנת להגשים את חלומו כשחקן:
קריירת משחק.
תיאטרון.
לאחר שהתחיל את הקריירה שלו בתיאטרון האזורי שבסיאטל, ג'קסון עבר לניו יורק, שם הוא שימש כשחקן מחליף במחזות-זמר Thoroughly Modern Millie (2002) ו-Aida (2003) וכשחקן ראשי במחזמר Altar Boyz (2004). ג'קסון זכה לפריצה הגדולה שלו בברודוויי במחזמר "All Shook Up" משנת 2005, שעליו זכה בפרס "התיאטרון העולמי". לאחר מכן, ג'קסון גילם תפקידים ראשיים במחזמרים "The Agony &amp; the Agony" משנת 2006, "זאנאדו" משנת 2007, "Damn Yankees" משנת 2008, "Finian's Rainbow" משנת 2010, "8" משנת 2011, "לב העניין" משנת 2012 ו"המבצעים" משנת 2013.
קולנוע וטלוויזיה.
ג'קסון הופיע בסרטים כגון טיסה 93, חברים משותפים, ואף הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה כדוגמת רוק 30 ו-Glee.
בשנת 2022 החל להשתתף בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית "הזמר במסכה" בתור ה"נסיך" והגיע למקום השלישי.
קריירה מוזיקלית.