האלימות של הקו קלוקס קלאן בדרום עלתה, וכמה ממדינות הדרום חזרו למדינה. הרצח והאיומים עזרו לדמוקרטים להחזיר את השלטון הלבן בדרום. הרפובליקנים לא היו מוכנים לתמוך בזכות הצבעה לשחורים והדמוקרטים התנגדו לכך. סטיבנס חשש מניצחון דמוקרטי שיחזיר את העבדות. בנאומו האחרון בבית הנבחרים טען שצעד בדרך האמיצה.
הקונגרס התכנס שוב בסוף יולי, אבל סטיבנס היה בוושינגטון, חולה מדי. בתחילת אוגוסט הוא לא יכול היה לצאת מביתו. הוא חזה שגרנט ינצח בבחירות. ב-11 באוגוסט, הרופא שלו הצהיר שלא יעבור את הלילה בחיים. לידיה המילטון סמית', אחיינו תדיאוס, וחבריו התאספו לצידו. שני כמרים שחורים באו להתפלל בפניו, וטענו שכל השחורים מתפללים עבורו. באותו לילה הוא מת.
הנשיא ג'ונסון לא הצהיר כלום לאחר המוות, והעיתונות התייחסה אליו לפי הקווים המפלגתיים. הרפובליקנים טענו שהוא היה אציל וינוח על משכבו בשלום, והדמוקרטים בירכו על לכתו.
גופתו של סטיבנס נלקחה אל הבירה, כדי שיוכלו לצפות בה. אלפי אבלים משני הגזעים באו לחלוק לו כבוד אחרון. סטיבנס היה האיש השלישי, אחרי קליי ולינקולן, שגופתו הוצגה ברוטונדה של בניין הקפיטול. חיילים אפרו-אמריקנים היו משמר הכבוד. גופתו נלקחה ללנקסטר, שעטתה כולה שחור. הוא נקבר בבית קברות שאישר קבורה של כל הגזעים בתוכו, למרות שבאותה תקופה רק אפרו-אמריקני אחד היה קבור שם. נאומים לזכרו בפתיחת המושב הבא של הקונגרס אוגדו בספר.
מורשתו.
מעט לאחר מותו, נכתבו על סטיבנס ביוגרפיות בידי אנשים שהכירו אותו, והם שיקפו את דעותיהם. הם הציגו אותו כאדם כנה שהונע מעקרונות. הם טענו שעמדתו כלפי האפרו-אמריקנים הייתה מסימפתיה. בדרום, הוא נחשב לשנוא במיוחד, והרעיון שהוא ניסה לנקום בדרום המשיך עד המאה ה-20.
היסטוריונים דרומיים טענו שרדיקלים, ששנאו את הדרום, השתמשו בתקופת השיקום כדי לחסל את מעט הכבוד הדרומי שנשאר לאחר המלחמה. ביוגרפים של ג'ונסון הציגו את סטיבנס כאדם נורא שניסה לחנוק את הדרום הגוסס, וניסה להכפיף אותו לשלטון שחור. בסרט לידתה של אומה, הדמות המרושעת, אוסטין סטונמן, הוא חבר קונגרס שאמור להזכיר את סטיבנס: הייתה לו פאה, צליעה, ומאהבת אפרו-אמריקנית בשם לידיה בראון. הדעה הקדומה התעצמה כלפיו. ככל שלינקולן וג'ונסון נבחנו יותר, סטיבנס הפך לסמל של שנאת הצפון לדרום.
בסוף שנות השלושים, אנשים אחרים טענו שסטיבנס הונע מתשוקה לצדק, ושהסימפתיה שלו כלפי העבדים נבעה מהמחלה ברגלו. מתנגדים לעבדות תמכו בו מאוד, והצדיעו לו כאדם שקידם את זכויות האזרח.
בסרטו של סטיבן ספילברג משנת 2012, לינקולן, סטיבנס מגולם בידי טומי לי ג'ונס. דמותו מוצגת כרדיקלי, שמעביר את התיקון לחוקה. הוא מסרב להתמתן עד שלינקולן לוחץ עליו. הסרט גם מציג את מערכת היחסים שלו עם לידיה סמית'.
סטיבנס גם היה ידוע בלשון חדה והיה עולב ביריביו ומקניט אותם. הוא היה נחשב לאמן בהעלבות, דבר שגם זכה להתייחסות בסרט.
עונת 1977/1978 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1977/1978 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה העונה ה-24 של הליגה. הליגה כללה 12 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל חיפה וביתר תל אביב. לראשונה בתולדות הליגה הוחלט לקיים שלב הכרעה בנוסף לליגה הסדירה, בשיטת פלייאוף.
איגוד הכדורסל בחר לקיים "גמר-סל" בסיום העונה הסדירה, כאשר לפי השיטה החדשה שנקבעה, שש הקבוצות הראשונות יעפילו לליגה פנימית וישחקו עשרה משחקים בשיטת ליגה בת שני סיבובים. זו הייתה שיטת הפלייאוף הראשונה בכדורסל הישראלי אי פעם.
העונה הסדירה החלה ב-24 באוקטובר 1977 הסתיימה ב-21 במרץ 1978. הפלייאוף החל ב-27 במרץ 1978 והסתיים ב-24 באפריל 1978, בניצחון של מכבי תל אביב שסיימה במקום הראשון גם בעונה הסדירה וגם בפלייאוף עם 2 הפסדים בלבד ב-32 משחקים סך הכל (כאשר מתוכם מנצחת מכבי תל אביב 10 מתוך 10 משחקיה בפלייאוף) והניפה את צלחת האליפות בפעם התשיעית ברציפות.
בהתאם לתוצאות העונה מכבי חיפה והפועל גבעת ברנר ירדו ליגה.
במחזור השלישי של הפלייאוף נרשם הטריפל-דאבל המתועד הראשון בתולדות הליגה הישראלית, כאשר בוב פליישר ממכבי תל אביב קלע 20 נקודות, השיג 17 ריבאונדים, והוסיף 10 חסימות במשחק בו ניצחה קבוצתו את הפועל רמת גן 75:98.
אוניברסיטת פרנקפורט
מרסל פסלר
מרסל פסלר (בגרמנית: Marcel Fässler; נולד ב-27 במאי 1976) הוא נהג מרוצים שווייצרי הנוהג כיום עבור קבוצת המרוצים של חברת אאודי במסגרת אליפות העולם במרוצי סיבולת.
פסלר החל לנהוג עבור אאודי בשנת 2010 וזכה תחתיה 3 פעמים במרוץ 24 השעות של לה מאן ובאליפות העולם במרוצי סיבולת לשנת 2012. בנוסף זכה במרוץ 12 השעות של סברינג בשנת 2013.
ביוגרפיה.
מרסל פסלר נולד ב-27 במאי 1976 בעיירה איינזידלן בשווייץ. בגיל 7 החל להשתתף במרוצי המיני-קארט ובנערותו עבר להתחרות בקארטינג, במרוצים אלה התחרה בקטגוריות שונות עד לשנת 1993. בין השנים 1993-1995 השתתף במרוץ המפורסם אקול ויניפילד בצרפת וסיים במקום השלישי. בשנת 1995 סיים במקום השלישי באליפות פורמולה קמפוס הצרפתית. בשנת 1996 השתתף פסלר במרוצי הפורמולה רנו הצרפתית ובסוף העונה נבחר לרוקי השנה. בשנים 1997-1998 השתתף באליפות פורמולה 3 הצרפתית ובשנת 1999 עבר לפורמולה 3 הגרמנית.
בשנת 2000 חזרה קבוצת מרצדס-בנץ להשתתף במרוצי ה-DTM ופסלר החל להתחרות עבורה. בסוף עונה זו סיים במקום הרביעי בטבלת הנהגים לאחר שלא הצליח להשיג ניצחון במהלך כל העונה. בשנים 2001–2002 שוב סיים רביעי אך הצליח להשיג ניצחון אחד בכל אחת מהעונות. בעונת 2003 סיים שלישי לאחר שהשיג ניצחון אחד. במהלך כל השנים ההלו התחרה עם מכונית המרצדס-בנץ CLK. בשנת 2004 החל להתחרות עבור קבוצת אופל במכונית הווקטרה GTS V8 וסיים בסוף עונה זו במקום ה-9 ללא ניצחון ובמקום ה-12 בשנת 2005, ובסוף שנה זו פרש ממרוצי ה-DTM.
מכוניות ספורט.
בשנת 2006 החל פסלר להתחרות במרוצי מכוניות הספורט וסיים במקום השני במרוץ 24 השעות של ספא במכונית האסטון מרטין DBR9. בשנת 2007 חזר להתחרות בקטגוריית החד מושביות כאשר השתתף בסדרת מרוצי הגרנד פרי A1 בסיבוב ה-6 שנערך בניו זילנד ובסיבוב ה-9 שנערך במקסיקו. בנוסף בשנה זו ניצח במרוץ 24 השעות של ספא במכונית השברולט קורבט C6.R. בשנת 2009 סיים במקום השני במרוץ מסדרת הלה מאן האמריקני שנערך בוויסקונסין כאשר נהג במכונית אאודי R10 עבור צ'מפיון רייסינג האמריקנית.
בשנת 2010 החתימה קבוצת אאודי את פסלר על חוזה נהיגה במכונית האאודי R15 TDI החדשה שלה מקטגוריית LMP1 הבכירה ב-3 מרוצים בלבד: 24 השעות של ספא, 24 השעות של לה מאן ופטי לה מאן. פסלר סיים את מרוץ הבכורה שלו בספא במקום ה-12, ובמקום השישי בפטי לה מאן. את מרוץ לה מאן סיים פסלר יחד עם צוותו אנדרה לוטרר ובנואה טרלוייה במקום השני לאחר שהקיפו את המסלול 369 פעמים, הקפה אחת פחות מהצוות מס' 3 של אאודי טימו ברנהרד, מייק רוקנפלר ורומן דיומא אשר ניצחו במרוץ, והקפה אחת יותר מהצוות מס' 1 הבכיר של החברה שכלל את הנהגים טום קריסטנסן, אלן מקניש ורינלדו קפלו.
בשנת 2011 השיג פסלר את ניצחונו הגדול ביותר בקריירה לאחר שניצח יחד עם צוותו לוטרר/טרלוייה את מרוץ לה מאן במכונית האאודי R18 החדשה של החברה לאחר מרוץ מותח ודרמטי במיוחד, וזאת לאחר שקבוצת אאודי נשארה כבר משעות הלילה המוקדמות רק עם צוות אחד מתחרה לאחר שהצוותים מס' 1 ומס' 3 פרשו לאחר תאונות קשות בשלבי המרוץ המוקדמים.
שנת 2012 הייתה מוצלחת במיוחד עבור מרסל פסלר כאשר יחד עם הצוות ברנהרד/טרלוייה זכה בפעם השנייה בקריירה בניצחון מרוץ לה מאן, בנוסף לניצחונות במרוץ 6 השעות של סילברסטון ובמרוץ 6 השעות של בחריין. בסוף עונת 2012 זכו פסלר וצוותו באליפות העולם במרוצי סיבולת של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). בשנת 2014 זכה פסלר במרוץ לה מאן בפעם השלישית.
M4A1 קרבין
צביר הבתולה
צביר הבתולה הוא צביר גלקסיות גדול, המכיל כ-2,000 גלקסיות, אשר מסתו הכוללת נאמדת ב-1015 מסות שמש, וקוטרו כ-15 מיליון שנות אור. הצביר נמצא בקבוצת הכוכבים בתולה (וגולש לתוך קבוצת שערות ברניקי) במרחק של כ-54 מיליון שנות אור משביל החלב, והוא הצביר הגדול הקרוב ביותר לקבוצה המקומית. צביר זה נמצא במרכזו של צביר-על הבתולה, הכולל את הקבוצה המקומית, כמו גם קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות נוספים.
היסטוריה.
בשנת 1771 גילה האסטרונום הצרפתי שארל מסיה את הגלקסיה הראשונה בצביר, M49. כשמונה שנים לאחר מכן, גילו מסיה, יוהאן גוטפריד קלר ובארנבוס אורייאני את הגלקסיות M58, M59, M60 ו-M61, בזמן שעקבו אחרי שביט שעבר באזור. בשנת 1781 גילו מסיה ועוזרו, פייר מאשן, 11 גלקסיות נוספות (M84 - M91, ו-M98 - M100). אי לכך, מספרן הכולל של גלקסיות הצביר המצוינות בקטלוג מסיה עומד על 16. בשנים שלאחר מכן, נרשמו עשרות גילויים חדשים של גלקסיות גדולות בצביר. מספרן הנוכחי מוערך כאלפיים; כמאתיים מתוכן הן גלקסיות גדולות, והשאר גלקסיות ננסיות. הקטלוג הכללי החדש מכיל כ-160 גלקסיות החברות בצביר.
מאפיינים.