היקף הסחר בין שתי המדינות הגיע לסביבות 1.5 מיליארד דולר בשנת 2009, כאשר היצוא הברזילאי במצרים הגיע לסכום של 1.4 מיליארד דולר והיבוא ממצרים הגיע לסכום של 87 מיליון דולר. כ-58% מייבוא בעלי החיים של מצרים הם מברזיל. מצרים היא השותפה הערבית הגדולה השנייה בברזיל, לאחר שייבאה בשנת 2011 2.62 מיליארד דולר מברזיל, ואילו היא השותפה הגדולה לייבוא הברזילאי, לאחר שייצאה בשנת 2011 344.72 מיליון דולר לברזיל, אשר כללו דשנים, דלק מינרלי וכותנה. הייצוא העיקרי של מצרים בשנת 2009 היה נפט, אלומיניום, כותנה גולמית ועור, ואילו הייבוא העיקרי שלה היה עופות, שמנים, סוכר, פולי סויה ובשר.
ב-17 בינואר 2013, אישרה מצרים הסכם סחר חופשי עליו חתמה בעבר באוגוסט 2010 עם מרקוסור, והפכה למדינה הראשונה שסיימה את הליכי האישור. בפגישה שנערכה בקהיר בשנת 2010 בה השתתף שר הפיתוח, התעשייה והסחר הברזילאי מיגל חורחה, שר התעשייה וסחר החוץ של מצרים ראשיד מוחמד ראכיד אמר לכנס כי המיזמים בין מצרים לברזיל הם מגוונים מאוד ויש כי יש הרבה שיתופי פעולה במגזר התעשייתי. "איננו יכולים לשכוח שברזיל נחשבת כיום לאחת המדינות המתעוררות החזקות על הבמה הכלכלית העולמית, והייתה גם אחת המדינות הראשונות שהתאוששו מהמשבר הכלכלי העולמי בשנת 2009 ", אמר. גורם בולט במשרד המסחר והתעשייה אמר כי מצרים ביקשה ממרקוסור לכלול טקסטיל, בגדים, חומרי בניין, ומוצרי הנדסה וכימיקלים בין הקטגוריות הראשונות.
ב-24 באוקטובר 2011 הודיע ראש קבוצת מצרים של אורסקום, נסף סוויריס, כי זרוע הבנייה של החברה אורסקום תעשיות הבנייה (OCI) תקים יחד מפעל דשנים בשווי של 3 מיליארד דולר עם קבוצת EBX בברזיל. המפעל אשר ימוקם בסופרפורט Açu של EBX בסאו ג'ואו דה בארה, ריו דה ז'ניירו, אמור להסתיים עד 2016. למתקן תהיה יכולת לייצר עד 3 מיליון טונות של דשני חנקן בשנה, ולפי EBX, יסייע לברזיל, יצרנית ויצואנית מרכזית עולמית של סחורות חקלאיות, להקטין את תלותה בדשנים מיובאים. אייקה בטיסטה, מיליונר וראש EBX, אמר במיזם משותף עם סאוויריס כי המפעל יעזור "לשלוט באספקה האסטרטגית שלנו של סחורות מפתח הנדרשות לצמיחה ופיתוח ארוכת טווח של ברזיל". אורסקום כבר חתמה על הסכם עסקי הפצה שנתיים קודם לכן בנובמבר 2009 עם FITCO / Fertipar הברזילאית, מפיצת האוריאה השנייה בגודלה במדינה, והחליטה להרחיב את הברית האסטרטגית הקיימת שלהם על ידי הקמת מיזם משותף בברזיל לסחר והפצה של מוצרי דשנים שסופקו. על ידי קבוצת הדשנים OCI.
דמיטרי שאלקוב
דמיטרי ולדיסלובוביץ' שאלקוב (ברוסית: Дмитрий Владиславович Шальков; נולד ב-10 באוגוסט 1967) הוא פוליטיקאי וקצין מודיעין רוסי, משמש כעוזרו של נשיא רוסיה וראש מינהל הבקרה של הסגל הנשיאותי מאז 13 ביוני 2018., קודם לכן כיהן כסגן מנהל שירות הביטחון הפדרלי.
ולדימיר בולאווין
ולדימיר איוואנוביץ' בולאווין (ברוסית: Влади́мир Ива́нович Була́вин; נולד ב-11 בפברואר 1953, סטנובויה, מחוז ליפצק, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מדינאי רוסי, ראש שירות המכס הפדרלי מאז 28 ביולי 2016.
שימש כנציג בכיר של נשיא הפדרציה הרוסית במחוז הפדרלי הצפון מערבי (11 במרץ 2013 עד 28 ביולי 2016). סגן המזכיר הראשון של מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית (2 ביוני 2008 עד 11 במרץ 2013). עובד לשעבר בגופי הביטחון, קצין שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית.
ביוגרפיה.
הוא נולד ב-11 בפברואר 1953 בכפר סטנובויה, שבליפצק. בשנת 1975 סיים לימודי הנדסת תחבורה במוסקבה בעל תואר באוטומציה ומכניקה, ולאחר מכן עבד עד 1977 כמהנדס תכנון במפעל לבניית מכונות בפאבלובסק בשם "ווסחוד". מאז 1977 עבד בסוכנויות הביטחון הממלכתיות. לאחר שסיים בשנת 1979 השתלמות דו-שנתית לאנשי מבצעים עם ידע בשפה זרה של בית הספר העליון של הק.ג.ב של ברית המועצות, הוא נשלח לעבודה מבצעית במנהל הק.ג.ב. באזור גורקי (כיום ניז'ני נובגורוד).
בשנת 1992 מונה לראש שירות הביטחון של ניז'ני נובגורוד ובשנים 2001–2006 שימש כקצין בכיר של שירות הביטחון במחוז הפדרלי של הוולגה. בשנת 2006 הוא מונה לסגן מנהל שירות הביטחון הפדרלי ולראש מנגנון הוועדה הלאומית למלחמה בטרור, שנוסדה ב-6 במרץ 2006. ב-2 ביוני 2008 על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית מונה לסגן המזכיר הראשון של מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית.
מ-11 במרץ 2013 עד 28 ביולי 2016 כיהן כנציגו המיוחד של נשיא הפדרציה הרוסית במחוז הפדרלי הצפון-מערבי.
ב-28 ביולי 2016 ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב מינה אותו לראש שירות המכס הפדרלי של רוסיה.
חיים אישיים.
ולדימיר בולאווין נשוי ויש לו שני ילדים - בת ובן.
ואייט מיינס
מוטי פרי
מוטי פרי (נולד ב-2 באוקטובר 1949) הוא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ווריק, אנגליה ופרופסור אמריטוס לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים. תחומי המחקר שלו הם תורת המשחקים ומכרזים. היה בין המקימים של תנועת שלום עכשיו.
ביוגרפיה.
מוטי פרי נולד ב-1949 בקיבוץ יד מרדכי, גדל ולמד בקיבוץ עד גיוסו לצה"ל בשנת 1967. בצה"ל שרת כטייס מסוקים. בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן, תואר שני בכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת פרינסטון. בשנים 2008-2005 היה מוטי פרי עורך חבר בכתבי העת ו-.משנת 2000 הוא חבר בחברה האקונומטרית, ומשנת 2008 חבר מועצה בחברה לתורת המשחקים.
מוטי פרי הוא היועץ לרשות החברות הממשלתיות כאשר בשנת 2005 יצא המכרז להפרטת בזק אשר בו בפעם הראשונה נועצה המדינה במומחה לתורת המשחקים לצורך קיום מכרז ממשלתי.
פעילות פוליטית.
לאחר ביקורו של אנואר סאדאת בישראל בשנת 1978 נמנה פרי על הקבוצה המרכזית בירושלים, שהקימה את 'שלום עכשיו', תנועה הפועלת להעלאת התמיכה הציבורית בתהליך השלום, עליה נמנו צלי רשף, דדי צוקר, עמרי פדן ויולי תמיר, יחד עם פעילים בקיבוץ הארצי ובתל אביב וחיפה. פרי היה גם אחד מיוזמי מכתב הקצינים (1978) של 348 קציני מילואים בצה"ל בקריאה לראש ממשלת ישראל מנחם בגין ובו קריאה לחתור לשלום עם מצרים ולהעדיף את השגת השלום על פני רעיון ארץ ישראל השלמה.. לאורך כל השנים התנגד פרי להתיישבות הישראלית בגדה המערבית, שלדעתו היא בלתי מוסרית ומהווה מכשול בפני אפשרות השלום עם הפלסטינים. מוטי פרי היה גם בין טייסי המילואים של חיל האוויר שגרמו למחלוקת ערב ראש השנה (2003) עם הצהרתם כי הם יסרבו להשתתף ב"הרג ממוקד ". מכתב הטייסים, שנשלח למפקד חיל האוויר, יצר מודעות תקשורתית רבה בישראל ובעולם. בשנת 2005 פרי היה גם ממארגני מכתב גלוי של אנשי סגל באוניברסיטאות בישראל, שתמך בסטודנטים המסרבים לשרת כחיילים בשטחים הכבושים. משנת 2011 הוא מכהן כחבר דירקטוריון בצלם וכן חבר בוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל. מוטי פרי חבר ב-555 פטריוטים.
פארק התעשייה שוקת
פארק תעשייה שוקת הוא פארק תעשייה עתידי המתכונן להיבנות בסמוך למחלף מיתר ולא רחוק ממחלף שוקת. על אף שמו, פארק התעשייה קרוב יותר למחלף מיתר. שמו ניתן לו מכיוון שבתקופת תכננו מחלף מיתר טרם נבנה. פארק התעשייה ישמש את תושבי האזור בהם תושבי מיתר, כרמית, חורה, אום בטין ויספק שירותים לקריית המודיעין של צה"ל שעתידה להיבנות בסמוך לפארק התעשייה.
מיקומו של פארק התעשייה נבחר בגלל נגישותו התחבורתית הטובה. צומת שוקת מחבר בין כביש 60, כביש 6 וכביש 31 וממוקם על מפגש של צירים מרכזיים לתחבורה בצפון הנגב, וייתכן ואף יהנה משירות תחבורתי של מסילת עוקף באר שבע שישרת גם בין היתר את עיר הבהדים ויישובי אזור צומת הנגב. וכן הקמת מרכז תחבורה שעתיד לקום ברובע המערבי של פארק התעסוקה.
היסטוריה.
הפרויקט החל בשנת 1998 כאשר המועצת המקומית מיתר ביקשה לפתח אזור תעשייה עצמאי בשטח השיפוט שלה. נעשתה פנייה לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה במחוז הדרום, ובה הוחלט להרחיב את הפרויקט ולשתף בו רשויות המקומיות נוספות באזור.
הקמת הפארק בפועל החלה בשנת 2001, כאשר נבחר המיקום שלו, בשיתוף הרשויות המקומיות באזור, ששטח שיפוטן גובל בצומת שוקת: לקיה, חורה, מיתר והמועצה האזורית בני שמעון. לצורך מימוש הפרויקט, אושרה ביולי 2001 הקמת מינהלה משותפת של הרשויות המקומיות. ליו"ר המינהלת נבחר סלומון כהן, ראש מועצת מיתר. מטרת הפרויקט, בין השאר, היא גם לקדם שיתוף פעולה כלכלי וחברתי בין האוכלוסייה היהודית בנגב לזו הבדואית.
באוגוסט 2003, זכתה חברת "חברת י.ג. מתאר" מקבוצת "גדיש הנדסה וניהול", במכרז של מינהל מקרקעי ישראל לניהול הקמתו של הפארק. על פי התוכנית הראשונית שהוצגה באותה עת, פארק התעשייה יתפקד כמרכז אזורי וישמש למטרות מסחר, תעשייה עתירת ידע, ספורט, נופש, תעסוקה ומיתקני תחבורה, בשטח של 4,000 דונם, שבהקמתו יושקעו בשלבים הראשונים למעלה מ-40 מיליון דולר. מאחר שמרבית השטח עליו יוקם הפארק נמצא בתחום השיפוט של המועצה האזורית בני שמעון, נחתם הסכם הקובע, כי 75% מהשטח יהיה בתחום המועצה האזורית ו-25% בתחום היישוב מיתר.
בינואר 2005 המועצה האזורית בני שמעון והרשויות המקומיות לקיה, חורה ומיתר, חתמו על ההסכם לפיתוח והקמת הפארק, בתקציב של 50 מיליון דולר.
ביולי 2005 הוועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים אישרה את הקמתו של אזור התעסוקה בצומת שוקת, כאשר סיווג הקרקע בשטח הפארק שונה משטח פתוח לשטח לתעסוקה.
בנובמבר 2005 דחה משרד הפנים את בקשתה של המועצה המקומית חורה להעביר חלק משטח הפארק לתחום שיפוטה, עם זאת קיבלה חורה שטחים ליד יער יתיר במקום ליד צומת שוקת.
במרץ 2012 אושרה קריית המודיעין של צה"ל בסמוך למיקום המתוכנן של הפארק.