בושלר נולד בסן דייגו שבקליפורניה, ובין השנים 1986–1990 למד באוניברסיטת אריזונה. בעונת 1987/1988 סייע לקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("אריזונה ויילדקטס") להעפיל לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, לצדם של שון אליוט וסטיב קר. במשחק חצי הגמר הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת אוקלהומה, בה שיחקו מוקי בליילוק, הארווי גרנט וסטייסי קינג, בתוצאה 78–86. בעונת 1989/1990 הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 14.9 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-4.0 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית העונה של מחוז Pac-12.
קריירת משחק ב-NBA.
בדראפט ה-NBA 1990 נבחר בושלר בבחירה ה-38, על ידי סיאטל סופרסוניקס, ומיד הועבר בטרייד לניו ג'רזי נטס. בנובמבר 1991 עבר לשחק בסן אנטוניו ספרס, ולאחר כחודש שוחרר וחתם בגולדן סטייט ווריורס. בעונת קבע שיאי קריירה של 6.2 נקודות ו-2.8 ריבאונדים בממוצע למשחק, כשחקן הווריורס.
לקראת עונת חתם על חוזה בשיקגו בולס. באותה עונה הודחו הבולס בחצי גמר האזור המזרחי, ובכל שלוש העונות העוקבות זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA. לאורך התקופה שותף בושלר ב-61 מתוך 68 משחקי הבולס בפלייאוף, ותרם 3.0 נקודות למשחק בעונה הסדירה, ו-1.8 נקודות למשחק בפלייאוף.
בסיום עונת חתם בדטרויט פיסטונס, עמה הודח פעמיים בסיבוב הפלייאוף הראשון. ביולי 2001 נשלח בטרייד לפיניקס סאנס, ולאחר שישה חודשים בפיניקס הועבר בטרייד נוסף לאורלנדו מג'יק. בסיום עונת שוחרר בושלר מאורלנדו ופרש ממשחק, בגיל 33.
קריירת אימון.
בין השנים 2016–2018 שימש בושלר כעוזר מאמן בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס, תחת המאמן הראשי לוק וולטון.
בקיץ 2018 מונה לעוזרו של דייוויד פיזדייל, מאמן ניו יורק ניקס.
ג'וד בושלר
ג'אד בוצ'לר
ג'וד בוצ'לר
מדד בורסה
אסף שליטא
אסף שליטא (נולד ב-21 בינואר 1974) הוא תסריטאי וסופר ישראלי, יוצר קומדיית המצבים "המלאך השומר שלי" ומחבר הרומנים "שניים שלושה" ו"סלולריש".
ביוגרפיה.
שליטא נולד בנתניה, ילד שני לקצין בקבע ועובדת סוציאלית. בגיל צעיר עברה המשפחה ליבנה, שם גדל.
במהלך נעוריו (שנות התשעים) עסק בעיקר במוזיקה, ובמשך השנים ניגן על כינור, גיטרה חשמלית וקלאסית, אבוב, קרן יער, וגם למד פיתוח קול. שליטא הקים הרכבי רוק שונים, שהופיעו במועדונים באזור המרכז, וכיום חבר בהרכב ההארד-רוק Pet Ghos. ב-1992 התגייס ושירת כלוחם ומפקד בחיל הנדסה קרבית.
עם שיחרורו טס שליטא לניו יורק, במטרה להשתלב בסצנת המוזיקה. במהלך שהייתו בעיר איבד את קולו לתקופה של קרוב לשנתיים. לאחר שבדיקות רפואיות מעמיקות לא העלו תוצאות, נתקל שליטא בספרו של פרופסור מאוניברסיטת ניו יורק, ד"ר , העוסק בקשר גוף-נפש. לאחר שהתעמק בנושא, מצא שליטא כי המקור למחלתו היה נפשי-פסיכולוגי, והצליח להחלים. ב-1998, לאחר שנה וחצי בניו יורק, חזר לישראל.
בשנים שלאחר מכן עסק שליטא בעיסוקים שונים, ביניהם העברת סדנאות בנושא בירה, הדרכת ילדים וחלוקת עיתונים, בעודו משתלב בתעשיית הטלוויזיה והקולנוע בישראל.
שליטא נשוי ואב לשניים, גר בתל אביב.
קריירה.
טלוויזיה.
במשך מספר שנים כתב שליטא במגזינים, עד שבשנת 2004 החל לעבוד ככותב בתוכנית הסאטירה "אחורי החדשות" בערוץ 10, שם כתב, בין היתר, את פינת העובדים הזרים והריאיונות הקומיים עם האורחים בתוכנית. הוא המשיך לעסוק בהומור ובסאטירה בתוכנית "חדשות מפתיעות" בערוץ 2, וככותב אורח בתוכניות פאנל שונות. לאחר מכן עבר לכתיבה לילדים, וכתב כ-250 פרקים בסדרות שונות, ביניהן "מועדון החנונים", "שוסטר ושוסטר", "נעלמים", "בית ספר למכשפים", ושימש ככותב ראשי בסיטקום "גרעינים". ב-2015 יצר וכתב את הסדרה "המלאך השומר שלי" בערוץ ניקלודיאון.
פרוזה.
ב-2011 יצא לאור ספרו הראשון של אסף שליטא, "שניים שלושה", בהוצאת גרף.
באוגוסט 2020 יצא לאור ספרו השני, "סלולריש", בהוצאת ספרי ניב.
קולנוע.
ב-2017 יצא לאור "", אותו כתב יחד עם ירון ארזי ודפנה ממן. ב-2013 נמנה שליטא על תסריטאי סרט המתח העצמאי "רדיקל".
תמונתו של דוריאן גריי (סרט, 1916)
תמונתו של דוריאן גריי (באנגלית: The Picture of Dorian Gray) הוא סרט פנטזיה אילם בריטי משנת 1916, בבימויו של פרד ו. דורנט. בסרט מככבים הנרי ויקטור, פאט או'מאלי, וסידני בלאנד. הסרט מבוסס על הרומן "תמונתו של דוריאן גריי" מאת אוסקר ויילד, שיצא לאור בשנת 1890.
ניסוי סולידריות
מנכ&quot;לי משרדי ממשלה מכהנים
יחסי יפן–פינלנד
יחסי יפן–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין רפובליקת פינלנד.
היסטוריה.
בין יפן לבין רפובליקת פינלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים.
יפן הכירה בעצמאותה של פינלנד וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים בשנת 1919, נציגויות דיפלומטיות נפתחו במדינה השנייה בשנת 1921. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נותקו בשנת 1944 באופן זמני אך לאחר מכן חזרו בשנת 1957. מאז, שתי המדינות מתחזקות יחסים חמים מלאים בשיתופי פעולה. שיתופי פעולה בין שתי המדינות מתקיימים בתחומי המדע, החברה, הטכנולוגיה, התרבות, האקדמיה, הסחר וההשקעות ועוד.
הסכם שיתוף הפעולה הבילטרלי בין יפן לפינלנד בשנת 1978 בתחום התרבות היה הראשון של יפן עם מדינה נורדית. הסכם שירותי האוויר בין שתי המדינות נחתם ב-1981 ובהתבסס עליו החלה פינאייר בהפעלת קו טיסה ישיר לטוקיו בשנת 1983. מספר שנים לאחר מכן החלה פינאייר להפעיל גם קווים לנגויה ואוסקה.
ב-2009 יפן ופינלנד חגגו את יום השנה התשעים לכינון היחסים הדיפלומטיים שלהן באירועים שונים כגון קונצרטים, הופעות תיאטרון וסמינרים בטוקיו ובהלסינקי. בשנת 2013, ג'פאן איירליינס החלה בהפעלת טיסות ישירות בין טוקיו להלסינקי ויצרה תחרות עם החברה הפינית. הדבר גרם להוזלה משמעותית במחיר הטיסות בקו ולהנגשתן למגוון רחב יותר של אנשים משתי האוכלוסיות.
בין שתי המדינות התקיימו ביקורים רבים רמי דרג.
השנים הראשונות (אלבום של אריק איינשטיין ויהורם גאון)
"השנים הראשונות" הוא אלבום אוסף משותף של אריק איינשטיין ויהורם גאון, שיצא לאור בשנת 1989.
האלבום כולל שירים בולטים של כל אחד מהם מהקריירה, וגם שיריהם ביחד במסגרת הרכב שלישיית גשר הירקון.
האלבום יצא לזכרו של נפתלי אלשיך (מבעלי חברת התקליטים "ישראפון" שהיא הגלגול הקודם של חברת "הליקון") שנפטר שנתיים קודם לכן שיזם והפיק את מרבית שירי האוסף עוד לפני כן.
קינו (להקה)
קינו (ברוסית: Кино; בעברית: קולנוע) היא אחת מלהקות רוק סובייטיות הפופולריות ביותר של שנות השמונים. ויקטור צוי נשאר ללא הפסקה המנהיג והמחבר של כמעט כל הטקסטים והמוזיקה. לאחר מותו, הקולקטיב שהוציא בסך הכל יותר ממאה שירים באלבומי אולפן בתשע שנים, כמה אוספים והקלטות קונצרט, כמו גם מספר גדול של יצירות בוטלג לא רשמיות, חדל להתקיים.
מבחינה סגנונית, הלהקה השאירה רבים מהאלמנטים המסורתיים של הרוק הרוסי - בפרט, במקום ערכות התופים הרגילות, נוצרו לרוב מגוון אפקטים הניתנים לתכנות באמצעות מכונת תופים, שלפעמים נתנו לצליל נגיעה של דיסקו או מוזיקת פופ. המרכיב התימטי של המילים בשלב מוקדם של היצירות משקף את השגרה בגיל העשרה ואת הרגשות הדרמטיים כלפי אהבה, שבזכותם הוענק למוזיקאים תואר "רומנטיקים חדשים"; בטקסטים מאוחרים יותר, גבורה ומחאה משולבים בטרגדיה של היחס.
הפופולריות של "קינו" גדלה בהתמדה עם השנים, ואם בתחילה הנגנים ניגנו רק בבנייני דירות ונחשפו לביקורת קשה מצד העיתונות הרשמית והבלתי רשמית, אז בסוף העשור התקליטים של הלהקה הופצו במיליוני עותקים, ואצטדיונים שלמים של מעריצים התכנסו להופעות. הלהקה ילדה את תופעת "קינומאניה", שהתעצמה לאחר מותו הטרגי של ויקטור צוי ונמשכת עד היום - מקום העבודה של המוזיקאי נהיה מושא עלייה לרגל עבור מעריצים רבים מכל רחבי המרחב הפוסט-סובייטי; במרכז מוסקבה הופיע מה שנקרא "חומת צוי", המעריצים רשמו ציטוטים משירים והצהרות אהבה ליצירות הלהקה. לעיתים קרובות "קינו" בא לידי ביטוי בתרבות פופולרית, המורשת שהשאירו קיבלה הערכה גבוהה בעיני המבקרים והמוזיקולוגים של ימינו.
אבי וינשל
ז'ורז' ולרס
ז'ורז' ולרס (בצרפתית: Georges Wellers; נולד ב-24 בינואר 1905 בקוזלוב (מיצ'ורינסק) , רוסיה, נפטר ב-3 במאי 1991 בפריז) היה רופא והיסטוריון צרפתי. הוא נודע בעבודתו המדעית, הרפואית וההיסטוריונית ובהיותו לוחם נגד שכתוב ההיסטוריה.
ביוגרפיה.
ולרס נולד ברוסיה ולמד ביולוגיה באוניברסיטת מוסקבה. הוא התחתן בלטביה והגיע לצרפת ב-1929. בשנת 1938 קיבל אזרחות צרפתית. הוא עבד בסורבון. הוא נעצר ב-12 בדצמבר 1941 והועבר למחנה הריכוז קומפיין. בהמשך נכלא דראנסי ומשם גורש לאושוויץ במשלוח מספר 76 ב-30 ביוני 1944. משם הוצא בצעדת המוות והובא לבוכנוואלד.
לאחר שחרורו בידי צבא ארצות הברית, חזר לפריז. אשתו ושני ילדיו הוסתרו בקרב חברים צרפתים ושרדו את השואה.
ולרס היה חוקר ב. במקביל היה היסטוריון של השואה, נשיא אגודת קרן הזיכרון של אושוויץ. , המפקח המדעי של המרכז לתיעוד יהודי בן זמננו, מנהל העיתון "Le Monde Juif" ונשיא הוועדה ההיסטורית להקמת אתר ההנצחה לנספה היהודי האלמוני (Mémorial du martyr juif inconnu).
ולרס היה העד היחיד במשפט אייכמן שנשא את עדותו בצרפתית.
ולרס הוא אביר לגיון הכבוד, וב-1983, ביום השנה הארבעים להקמת המרכז לתיעוד יהודי בן זמננו, קיבל מדליית כבוד של העיר פריז (Médaille d'honneur du travail) . ולרס היה מחלוצי המאבק בהכחשת השואה ושכתוב ההיסטוריה. הוא הפריך את התאוריות של פול רסינייה, רובר פוריסון  ואנרי רוק וכן את הדו"ח של מכחיש השואה פרד לויכטר .
גארי ניומן