נישואים חד-מיניים הם חוקיים ב-9 מתוך 14 השטחים הבריטיים שמעבר לים. הם הוכרו באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים מאז 2014, באקרוטירי ודקליה ובטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי (לאנשי צבא בריטניה בלבד) מאז 3 ביוני 2014, פיטקרן מאז 14 במאי 2015, הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה מאז 13 באוקטובר 2016, גיברלטר מאז 15 בדצמבר 2016, איי פוקלנד מאז 29 באפריל 2017, סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה מאז 20 בדצמבר 2017, וברמודה מאז 23 בנובמבר 2018. שותפויות אזרחיות אושרו באיי קיימן ב-4 בספטמבר 2020.
נישואים חד-מיניים הם חוקיים בשטחי חסות של הכתר הבריטי. הם הוכרו והוצגו באי מאן מאז 22 ביולי 2016, בג'רזי מאז 1 ביולי 2018, בתחום השיפוט של גרנזי מאז 2 במאי 2017, באלדרני מאז 14 ביוני 2018, ובסרק מאז 23 באפריל 2020.
הונגריה.
מגורים משותפים לא רשומים מוכרים בהונגריה מאז שנת 1996. היא חלה על כל זוג שחי יחד כולל זוגות חד-מיניים. אין צורך ברישום רשמי. החוק מעניק זכויות והטבות מוגדרות לשני אנשים החיים יחד. מגורים משותפים לא רשומים מוגדרים בקוד האזרחי כ"שני אנשים החיים יחד מחוץ לנישואים בקהילה רגשית וכלכלית באותו בית, ובלבד שאף אחד מהם אינו עוסק בנישואים או בשותפות עם אדם אחר, רשום או אחר, וכן שהם לא קשורים בקו ישיר, והם לא אחים". ירושה אפשרית רק עם צוואה, וקצבת אלמנות זמינה עבור זוגות המגוררים חיים במעלה 10 שנים.
ב-17 בדצמבר 2007 אימץ הפרלמנט הצעת חוק רשומה שהוגשה על ידי המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית וברית הדמוקרטים החופשיים לוועדת זכויות האדם של הפרלמנט שהייתה מאפשרת קיום של נישואים חד-מיניים מלאים על ידי הגדרת הנישואים בין שני אנשים מעל גיל 18. הצעת החוק נמצאה כבלתי חוקתית על ידי בית המשפט לחוקה בטענה כי היא "שכפלה את מוסד הנישואים לזוגות אחרים". בפברואר 2009 אישר הפרלמנט גרסה שונה של הצעת החוק. מאז 1 ביולי 2009, זוגות חד-מיניים יכולים להיכנס לשותפויות רשומות. החוק נותן את אותן הזכויות לשותפים רשומים כמו לבני זוג למעט אימוץ, רבייה בסיוע או לקיחת שם משפחה.
ב-1 בינואר 2012 נכנסה לתוקף חוקה חדשה, שנחקקה על ידי הפרלמנט בשנת 2011, המגבילה את הנישואים לזוגות אשר אינם הטרוסקסואלים ולא הכילה שום ערבויות להגנה מפני אפליה בגלל נטייה מינית. עם זאת, אפליה על רקע נטייה מינית נותרה אסורה באמצעות פרשנות להוראת האפליה הכללית בחוקה, כמו גם על ידי החוק לטיפול שוויוני.
ב-29 ביוני 2015 הציג סגן גבור פודור מהמפלגה הליברלית תיקון לחוקה להגדרת הנישואים כאיחוד של שני אנשים אשר נדחתה על ידי ועדת המשפטים של הפרלמנט ב-26 באוקטובר 2015.
ב-5 ביוני 2018, בית הדין האירופי לצדק (ECJ) קבע כי על מדינות חברות באיחוד האירופי (כולל הונגריה) להכיר בחופש התנועה ובזכויות התושבות של בני זוג מאותו המין, בתנאי שבן זוג אחד הוא אזרח האיחוד האירופי. בפברואר 2018 פסק בית המשפט המחוזי בבודפשט כי על הונגריה להכיר בנישואים חד-מיניים שנערכו מחוצה לה כשווים לשותפויות רשומות.
יוון.
בדצמבר 2015 אישר הפרלמנט היווני חוק המתיר נישואים אזרחיים לזוגות חד-מיניים. החוק נחתם על ידי נשיא יוון, פרוקופיס פבלופולוס, ופורסם בכתב העת הממשלתי ב-24 בדצמבר 2015. הוא נכנס לתוקף עם פרסומו. הסכם החיים המשותף בין בני זוג חד-מיניים הראשון נערך באתונה ב-25 בינואר 2016 על ידי ראש העיר ג'ורגוס קמיניס. עד לאותה שנה היו נהוגים נישואים דתיים בלבד במדינה בדומה לזה הנהוג בישראל.
בשנת 2008, ארגון זכויות הלהט"ב "OLKE" הודיע על כוונתו לתבוע עיריות ביוון המסרבות להתיר לזוגות חד-מיניים להינשא, והצביעה על פרצה בחוק משנת 1982 שהפכה חוקי נישואים אזרחיים בין "אנשים", ללא התייחסות למין.
ב-3 ביוני 2008, ראש עיריית טילוס, אנסטסיוס אליפריס, חיתן שני זוגות חד-מיניים, לסביות והומוסקסואלים, תוך ציון הפרצה החוקית. הוא ספג ביקורת קשה על ידי אנשי דת מתוך כנסיית יוון, שבעבר התנגדו גם להכנסת נישואים אזרחיים הטרוסקסואליים, הכוונה המקורית של החוק מ-1982 אולם לדבריו, לא היה בכוונתו לבטל את הנישואים. גורמים שמרנים ממשלתיים הגישו בקשה לבית המשפט לבטל את שני הנישואים החד-מיניים, לצד הפגנות ומחאות בקרב קהילת הלהט"ב.
ב-5 במאי 2009 קבע בית המשפט קמא ברודוס כי הנישואים אינם תקפים, אולם הזוגות ערערו על פסק הדין. דיון בתיק של בית הדין לערעורים נערך ב-14 בינואר 2011. בית המשפט נתן החלטה לפסילת הנישואים ב-14 באפריל 2011. ב-30 בנובמבר 2017 אושר פסק דין זה על ידי בית המשפט העליון. הזוגות הודיעו כי בכוונתם לתבוע את יוון בפני בית הדין האירופי לזכויות אדם.
ב-10 ביוני 2019 הצהיר ראש הממשלה, אלכסיס ציפראס, כי הנישואים החד-מיניים יהפכו לחוקיים אם מפלגתו, סיריזה, תזכה בבחירות לפרלמנט שהתקיימו ב-7 ביולי 2019. עם זאת, מפלגתו לא נבחרה מחדש לשלטון.
לוקסמבורג.
הפרלמנט בלוקסמבורג אישר הצעת חוק לחוק נישואים חד-מיניים ב-18 ביוני 2014. החוק פורסם בכתב העת הרשמי ב־17 ביולי ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2015.
ב-15 במאי 2015 התחתן ראש הממשלה הגאה, קסאבייה בטל, עם בן זוגו גוטייה דסטניי, איתו היה בשותפות אזרחית מאז שנת 2010. בכך הפכה לוקסמבורג למדינה הראשונה באיחוד האירופי שמהווה מדינה עם ראש ממשלה גאה הנמצא בנישואים חד-מיניים, והשנייה באירופה.
לטביה.
ב-27 במאי 2016 ביטל בית המשפט החוקתי של לטביה החלטת בית משפט מנהלי שסירבה לבקשה לרישום נישואים חד-מיניים במדינה. דוברת העיתונות של בית המשפט העליון אמרה כי בית המשפט מסכים עם בית המשפט לעניינים מינהליים כי התקנות הנוכחיות אינן מאפשרות לבצע נישואים חד-מיניים באופן חוקי בלטביה, אך עם זאת, צריך לשקול את העניין בהקשר אם לא לנישואים, לפחות לרישום שותפות משפחתית. יתר על כן, אי אפשר היה להגיע למסקנה האם זכויות המבקשים נפגעו או לא, אלא אם כן תביעתם תתקבל ותיבחן באופן ראוי. בית המשפט העליון יחליט כעת אם הסירוב היה מפר את החוקה הלטבית ואת האמנה האירופית לזכויות אדם.
ב-5 ביוני 2018, בית הדין האירופי לצדק (ECJ) קבע כי על מדינות חברות באיחוד האירופי (כולל לטביה) להכיר בחופש התנועה ובזכויות התושבות של בני זוג מאותו המין, בתנאי שבן זוג אחד הוא אזרח האיחוד האירופי. בית המשפט קבע כי מדינות חברות באיחוד האירופי רשאיות לבחור אם לאפשר נישואים חד-מיניים, אך אינן יכולות לפגוע בחופש המגורים של אזרח האיחוד האירופי ובן זוגם. יתר על כן, בית המשפט קבע כי המונח "בן / בת זוג" הוא נייטרלי מגדרי, וכי אין זה מרמז בהכרח על אדם מהמין השני. ממשלת לטביה והמשרד לענייני אזרחות והגירה עוקבים אחר הוראות זו. לפחות זוג אחד מאותו המין, נכון ליוני 2018, קיבל אישור שהייה עבור השותף הלא לטבי. הזוג המדובר התחתן בפורטוגל.
ליטא.
ליטא אינה מכירה בנישואים חד-מיניים או בשותפויות אזרחיות אלא רק בין זוגות הטרוסקסואלים של גבר ואישה. בפרלמנט תלויה ועומדת הצעת חוק להכרה בזוגות לא נשואים (כולל זוגות חד-מיניים).
בשנת 2011 קבע בית הדין החוקתי של ליטא כי המשפחה אינה נובעת אך ורק מנישואים, ופותחת אפשרות לשותפויות או צורות אחרות של הכרה משפטית בהם זוגות חד-מיניים. מתוך שמונת המועמדים שהתמודדו בבחירות לנשיאות 2019, חמישה הביעו תמיכה בשותפויות רשומות (בהם המנצח גיטנאס נאוסדה). שלושת האחרים הביעו תמיכה בזכויות מוגבלות (כגון ירושה, רכוש משותף וכו'), תוך שהם מצהירים על התנגדותם לנישואים חד-מיניים.
ב-25 במרץ 2015 הציגו תשעה מחברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית והתנועה הליברלית הצעת חוק לשותפות אזרחית. ראש הממשלה ומנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית אלגירדאס בוטקביצ'יוס הביעו את התנגדותם להצעת החוק. ב-6 במאי 2015 הוועדה לעניינים משפטיים הודיעה כי הם אינם יכולים למצוא חסמים חוקתיים לשותפויות אזרחיות חד-מיניות. הצעת החוק לא הושבעה ונדחתה בסוף כהונתו של הפרלמנט בנובמבר 2016. הצעה חוק דומה הוצגה על ידי סגני התנועה הליברלית ב־30 במאי 2017 אך נדחתה בקריאה ראשונה ב-15 ביוני 2017.
בשנת 2017, איגוד החקלאים והירוקים הליטאי ואיחוד המולדת הציעו הצעת חוק להקמת "הסכמי חיים משותפים" כחלופה לשותפויות אזרחיות. החקיקה המוצעת תבטיח לזכויות ביקור בבית חולים ולזכות לרשת רכוש של שותף. אחד ממחברי ההצעה אמר כי "הפרויקט הרשום שלנו יתרום למעשה לבהירות משפטית, ויסדיר זכויות קניין וכמה יחסים שאינם קשורים בקניין בין אנשים החיים ביחד וכן יסייע במניעת השלכות שליליות עם פירוק החיים המשותפים". ההצעה, שעליה זכו לביקורות מצד קבוצות זכויות להט"ב, קובעת במפורש כי השותפים השותפים להיכנס להסכם אינם מתכוונים ליצור יחסי משפחה. ההצעה אושרה באופן ראשוני ב-31 במאי 2017 ונשלחה לבדיקה נוספת. ב-25 באוקטובר 2017 הודיעה ממשלת ליטא על תמיכתה בהצעת החוק.
ב-5 ביוני 2018, בית הדין האירופי לצדק (ECJ) קבע כי על מדינות חברות באיחוד האירופי (כולל הונגריה) להכיר בחופש התנועה ובזכויות התושבות של בני זוג מאותו המין, בתנאי שבן זוג אחד הוא אזרח האיחוד האירופי. בפברואר 2018 פסק בית המשפט המחוזי בבודפשט כי על הונגריה להכיר בנישואים חד-מיניים שנערכו בחו"ל כשווים לשותפויות רשומות. ב-11 בינואר 2019 קבע בית המשפט העליון במדינה בהתאם לפסק הדין, כי על ליטא להעניק זכויות תושבות לשותפים מאותו המין של אזרחי האיחוד האירופי.