ההופעה החיה הראשונה של הקבוצה התרחשה במועדון Four Aces בשכונת דאלסטון, בלונדון. האולט כתב, הפיק והקליט קלטת הדגמה של 10 קטעים, על מקלדת תחנת עבודה מסוג Roland W-30, ופנה לחברת "תם טם רקורדס" בתקווה להשיג חוזה הקלטת, אך הם סירבו. לאחר מכן הוא פנה לחברת "XL רקורדס", שהסכימו לפגישה ולאחרחתמו על הקבוצה על חוזה להפקת סינגל. בפברואר 1991 הוציאה הלהקה את המקסי סינגל What Evil Lurks על ויניל בגודל 12 אינץ', המכיל ארבעה שירים שהאולט הפיק בקלטת ההדגמה.
באוגוסט 1991 הוציאו הפרודיג'י את סינגל הבכורה שלהם "צ'ארלי", שהפך ללהיט בזירת הרייב באותה תקופה, והגיעה למקום השלישי במצעד הסינגלים בבריטניה, וכך קיבלה הלהקה תשומת הלב ציבורית רחבה. ההצלחה של "צ'ארלי".
השם "פרודג'י" נבחר על ידי ליאם האולט כמחווה לסינתיסייזר האנלוגי הראשון שלו, מוג פרודיג'י. ב-1991 שלח האולט קלטת דמו לחברת "XL Records", ובפברואר של אותה השנה הופק הסינגל "What Evil Lurks". הופעתו הראשונה של ההרכב, בה השתתפו האולט והרקדנים פלינט ותורנהיל, התקיימה במועדון "Four Aces" בלונדון. בעקבות הצלחת ההופעה והצלחתו של הסינגל "Charly" יצא אלבומו הראשון של ההרכב "Experience", אשר נחשב לאחד מאבני היסוד של סצנת הרייב הבריטית. בשיר "Death of the Prodigy Dancers", הנועל את האלבום, השתתף הראפר מקסים ריאליטי, שלאחר מכן הצטרף כחבר קבוע בהרכב.
ב-1993 הוציא האולט את הסינגל "One Love" שהתאפיין בצליל קשה ומחוספס יותר מזה שאפיין את סגנון האלבום שקדם לו. הסינגל זכה לאהדת המבקרים והגיע למקום השמיני במצעדי הפזמונים בבריטניה.
Music for the Jilted Generation.
כשנה לאחר מכן יצא האלבום השני של הפרודיג'י, "Music for the Jilted Generation". האלבום מכיל מגוון סגנונות מוזיקליים: שירים אנרגטיים לרחבת הריקודים ("Voodoo People"), מלודיות שקטות ורגועות (ב-"The Narcotic Suite"), ואלמנטים שאולים מעולם הרוק ("Their Law"). ב-1995 יצא ההרכב למסע הופעות עולמי בשילוב הגיטריסט ג'ים דייוויס. ב-1996 יצא הסינגל לשיר "Firestarter", בו פלינט, שהיה עד אז רקדן, שר לראשונה. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים הבריטיים.
The Fat of the Land.
ב-1997 הוציא ההרכב את אלבומו השלישי, "The Fat of the Land" (ביטוי אנגלי, המתאר חיי שפע נטולי מאמץ). האלבום דורג בראש מצעד המכירות האמריקאי, עם מכירות של למעלה משני מיליון עותקים בארצות הברית ולמעלה מעשרה מיליון עותקים ברחבי העולם. האלבום הועמד לפרס הגראמי בקטגוריית אלבום האלטרנטיב הטוב ביותר, ונרשם בספר השיאים של גינס לשנת 1999 כאלבום הבריטי בעל קצב המכירות הגבוה ביותר.
המחלוקת סביב השיר "Smack My Bitch Up".
בעקבות הצלחת השיר "Smack My Bitch Up" (מילולית: "הכה/סמם את הכלבה שלי") והשמעתו בתחנות רדיו רבות, נשמעה מחאה מצד ארגוני נשים, אשר ראו במילות השיר ( המסומפלות מ-"Give The Drummer Some" של אולטראמגנטיק אמ.סי'ז) מסר המעודד אלימות כנגדן. בעקבות המחאה, הורד האלבום ממדפי רשתות המרכולים קיי מארט ווולמארט בארצות הברית. בתגובה, דחה ליאם האולט את הפרשנות המילולית וטען כי מדובר בסלנג אנגלי, המתאר את שטף האנרגיה הקיצוני שמאפיין הופעות חיות.
הוידאו קליפ של השיר, שבויים על ידי יונס אקרלונד, עורר גם הוא מחלוקת רבה. הקליפ מציג דמות היוצאת לערב רווי אלכוהול וסמים, מנקודת מבטה בגוף ראשון. במהלך הקליפ מסתבכת הדמות בקטטות, מבצעת מעשי ונדליזם, מטרידה מינית נשים ולבסוף מקיימת יחסי מין עם נערת ליווי. כאשר הדמות מביטה במראה בסוף הקליפ, מתגלה כי מדובר באישה. בעקבות התכנים המיניים ומעוררי המחלוקת שבקליפ, חלה הגבלה על שעות הצגתו בMTV. ב-2002 נבחר כקליפ הכי מעורר-מחלוקת ששודר אי פעם.
הופעות בישראל.
ההרכב הופיע בישראל ארבע פעמים: באולם הסינרמה בשנת 1995, בהאנגר 11 בשנת 1996, בפסטיבל דאנס אנד ליוויס בפארק הירקון בשנת 1998 וב-29 במאי 2014 בגני התערוכה בתל אביב.
רייג' אגיינסט דה משין
מזי כהן
מזי כהן (נולדה ב-29 באפריל 1959) היא זמרת ומוזיקאית ישראלית. התפרסמה בתחילת דרכה כסולנית של להקת "גזוז" ומאז שיתפה פעולה עם עשרות מוזיקאים ישראלים.
ביוגרפיה.
כהן נולדה וגדלה בירושלים לאב ממוצא בולגרי ואם ממוצא תימני. בגיל 15 השתתפה בתחרות לכישרונות צעירים והגיעה לגמר שנערך בבנייני האומה. את השירות הצבאי ביקשה לעשות בחיל האוויר, אך בזמן הטירונות אחת מחברותיה הראתה לה מודעה לבחינות ללהקה צבאית, היא ניגשה והתקבלה ללהקת פיקוד מרכז. היא השתחררה מהצבא בשנת 1978, וכבר אז בלטה בשל יכולת השירה שלה. נורית גלרון בחרה בה לשיר קולות רקע באלבום הבכורה שלה מ-1978.
קריירה.
שבועיים לפני תום השירות הצבאי התקשר דני סנדרסון לכהן והציע לה להצטרף כזמרת ללהקת "גזוז". סנדרסון והמפיק גד אורון ערכו לה בחינה וכעבור שבוע הודיעה לה שהתקבלה. הלהקה החלה מייד בחזרות והקלטות באוגוסט 1978. שירים בהשתתפותה מאותה תקופה כוללים את "תשע בכיכר", "חללית", "היא לא תדע", "מילים יפות", "לכבוד הקיץ" ואת "שמת אותי בסוף הרשימה". בפברואר 1979 נערכה הופעת הבכורה של הלהקה. אלבום הבכורה של הלקה יצאה לאור במאי ונמכר ב-70,000 עותקים. הלהקה הספיקה להוציא אלבום נוסף בשם "גלגול שני", הקליטה באוקטובר תוכנית טלוויזיה מיוחדת בה צולמו כל להיטי ומערכוני הלהקה וכן קטעי מעבר, לפני שסנדרסון החליט על פירוקה בסוף 1979.
באוקטובר 1979 השתתפה בשירוויזיון, תחרות זמר לילדים בהפקת אברהם דשא (פשנל).
לאחר פירוק הלהקה עבדה כהן עם יוצרים שונים, בהם יצחק קלפטר, שלום חנוך ושם טוב לוי. באמצע 1980 הקליטה עם דפנה ארמוני את השיר "דצמבר" שכתב נתן אלתרמן, והלחין משה וילנסקי עבור ערב שירי משוררים בגל"צ שהוקדש למשוררים שהושפעו מתל אביב, לרגל חגיגות היובל לעיר.
בדצמבר 1981 השתתפה בפסטיגל מספר 1 עם השיר "גל כחול" (מילים: שוקי וגנר, לחן: אילן גלבוע). כמו כן שרה בפסטיגל בהרכב שכלל זמרים נוספים גם את "תום" ו"שמש".
עוד ב-1981 הצטרפה ללהקת "פרמיירה" שהוקמה על ידי המוזיקאי אבנר קנר (אליו חברה לאחר ששיתפו פעולה במופע הילדים "והילד הזה הוא אני", המבוסס על ספר בשם זה של הסופר יהודה אטלס) וכללה גם את הזמר יואל לרנר, קולגה שלה בלהקה הצבאית. "פרמיירה" פנתה לתחום לא מוכר בזמנו במוזיקה הישראלית של מוזיקת פאנק ונשמה, וכהן שרה שירים כאלה, כמו "אם זו אהבה", ו"חמש בבוקר עוזבת". הלהקה הצליחה מבחינה אמנותית אך נכשלה מבחינה מסחרית, ולאחר הוצאת תקליט אחד התפרקה בשנת 1982. בתקופה זו החלה מזי במאבק משפטי ממושך מול חברת התקליטים סי בי אס. באותה שנה השתתפה כהן בתקליט "ארץ שמש" לצד דפנה ארמוני, אפרים שמיר, ושם טוב לוי. כמו כן, בסוף 1982 הופיעה לצד לרנר בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "די" שכתב יורם טהרלב והלחינה נורית הירש, השיר עצמו גם הצליח במצעד הפזמונים באותה תקופה.
בדצמבר 1984 השתתפה בפסטיגל מספר 4 עם השיר "אני וכל הבנים" (מילים: אבי קורן, לחן ועיבוד: רוני וייס).
בסוף 1985 ביצעה יחד עם יוני רכטר את השיר "דואט", שזכה להצלחה.
בשנת 1986 הצטרפה כהן לאופרת הרוק "מאמי" בתור השחקנית והזמרת הראשית. האופרה, שנכתבה על ידי הלל מיטלפונקט, אהוד בנאי ויוסי מר חיים והופקה ועובדה מוזיקלית על ידי שפי ישי ויוסי אלפנט, עלתה על במת צוותא, ועסקה בנושאים פוליטיים אקטואליים, כגון נוכחות ישראל בשטחים הכבושים, הקיפוח והאפליה של תושבי הדרום, והמיליטריזם הישראלי.
לצידה של כהן שיחקו ושרו בתפקידי המשנה בנאי, אריה מוסקונה, אלפנט וחברי להקת "הפליטים" של אלפנט. האופרה, שגם יצאה כתקליט כפול וכקלטת אודיו בשנת 1987 זכתה להצלחה מסחרית ואומנותית גדולה, והפכה את כהן לכוכבת.
כהן הוציאה את תקליט הסולו הראשון שלה, "מזי כהן" בחברת התקליטים "הד ארצי" בתחילת 1988. רוני ערן כתבה את כל המילים בתקליט, ואיתן גדרון הפיק מוזיקלית ועיבד מוזיקלית יחד עם כהן. בתקליט הופיעו בין היתר השירים "תחנה בזמן" ("עכשיו את יודעת"), "חופשת מולדת", "מותק תל אביב", "יוצא לאור", "מתוח", ו"שם באבן" (יחד עם מתי כספי על פי לחן לשירה של קייט בוש "Army Dreamers". מאוחר יותר חידשה את השיר הזמרת עדי שחם). כהן גם הלחינה חלק מהשירים בתקליט וניגנה בפסנתר. התקליט הוקלט לאחר מאבק המשפטי מול חברת התקליטים "סי. בי. אס. ישראל", שחתמה עם כהן על חוזה הקלטות כבר ב-1984, אך לבסוף לא הפיקה תקליט עבורה. המאבק עם "סי. בי. אס." הסתיים בפשרה בשנת 1990. יציאת התקליט גם התעכבה מספר שבועות עד שהתקבל אישור מקייט בוש להשתמש בשירה באלבום.
בשנת 1990 היא הצטרפה למופע משיריו של יוני רכטר שנקרא "העיקר זה הרומנטיקה" יחד עם רכטר, גידי גוב, חיים צינוביץ ויובל זמיר. המופע תועד והועלה על תקליטור.
ביולי 1992 הוציאה כהן את אלבומה השני, "מעברים", בהפקה מוזיקלית של ירוסלב יעקובוביץ', ועיבודים משותפים שלה ביחד עם אמיתי פריינטא. התקליט כלל בין היתר את השירים "מעברים", "עינייך" ו"אלווה אותך".
ב-1998 חברה כהן אל דני סנדרסון, גידי גוב, אפרים שמיר ואלון אולארצ'יק למופע של מיטב להיטי כוורת, גזוז ודודה אשר רץ בהצלחה בכל רחבי הארץ במשך מספר שנים.
בתחילת שנת 2000 השתתפה בשירה בשני להיטים באלבום "המכונה של הגרוב" של להקת הדג נחש: "אף אחד" ו"לא מוותר". בסוף אותה שנה ביצעה בדואט עם חמי רודנר את "לטבע נולד" (מילים: מאיר גולדברג, לחן ועיבוד: שמוליק נויפלד).
ב-2001 הקליטה את השיר "חיים שקטים" לאלבומו של סנדרסון "תולדות המים", בו הוא אירח אמנים שונים.