לאחר ההכשרה שירתה כחלק מפלגת הצוללות 14 בהולי לוך סקוטלנד (פלגה הכוללת צוללת טילים בליסטיים). במהלך שירותה שם הייתה חלק מצוללני הצי ויחידת אריות הים והתאמנה בפינוי רפואי מצוללות. לאחר שנתיים של ניסיון מבצעי הוסמכה כקצין רפואה בצוללות וקצין רפואת צלילה. (Naval Submarine Medical Officer and Diving Medical Officer)
עברה שישה חודשי הדרכה לרופאה מוטסת במכון הרפואי של חיל הים בפנסקולה, פלורידה. לאחר מכן הוצבה בתור רופאה מנתחת מוטסת בטייסת VMA-211 של חיל הנחתים של ארצות הברית, באריזונה. במהלך שירותה הוצבה גם באוקיינוס השקט, והתאמנה ברפואה בתנאי קיצון, וכן טסה על מספר סוגי כלי טיס. במהלך אותה תקופה הטייסת זכתה בפרס הטייסת ההתקפית של השנה לאחר פריסה מוצלחת באוקיינוס השקט.
לאחר מכן הוקצאה בתור הרופאה המוטסת הקבוצתית של יחידת קרב אווירית של חיל הנחתים MAG-13.
לקראת 1996 שירתה בתור רופאה מוטסת של טייסת האימונים VT-86, טייסת האימונים לטיסה טקטית של חיל הים האמריקאי בפנסקולה. היא קיבלה מספר רב של הסמכות לרפואה מוטסת, בצלילה ובתנאי קיצון.
כטייסת חלל.
קלארק נבחרה על ידי נאס"א באפריל 1996. לאחר השלמת שנתיים של אימונים והכשרה, הוסמכה למומחית משימה. בין השנים 1997 ל-2001 הייתה חלק ממחלקת המטעדים וניסויים בתחום החיים בחלל.
STS-107.
קלארק השתתפה בטיסת המעבורת STS-107, שנועדה להיות במשך 16 יום. מטרת טיסת הקולומביה הייתה לבצע כ-80 ניסויים אודות השפעות המיקרוכבידה. הניסויים באחריות קלארק כללו ניסויים ביולוגיים ובדיקת גידול צמחייה בחלל.
משימת STS-107 הסתיימה במפתיע ב-1 בפברואר 2003, כאשר "קולומביה" התפרקה במהלך הכניסה לאטמוספירה, וכל חברי הצוות נספו, 16 דקות לפני זמן הנחיתה המתוכנן. במהלך הנחיתה, קלארק הקליטה את חברי הצוות במצלמה דיגיטלית קטנה, שם הם נראו שמחים לקראת הנחיתה. הסרט הסתיים ארבע דקות לפני שניתנה ההתרעה הראשונה לבעיה.
סה"כ שהתה בחלל 15 ימים, 22 שעות ו-21 דקות בחלל.
פרסים ועיטורים.
לקלארק הוענקו מספר עיטורים, חלקם לאחר מותה. בין העיטורים והדרגות שקיבלה:
עיטורים.
הסמל † מציין שהאות הוענק לאחר מותה.
הנצחתה.
מספר מקומות נקראו על שמה, ובינם:
משרד הפנים הבריטי
אפרו-אמריקאית
אולריך שנאפט
מתאבקת מקצועית
רנו 4
רנו 4 (בצרפתית: 4 Renault) היא מכונית סופרמיני בסיסית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1961–1992, ממנה יוצרו כ-8,000,000 יחידות.
רנו 4 הייתה ידועה גם בשם 4L.
היסטוריה.
רנו 4 תוכננה כמתחרה לדה-שבו של חברת סיטרואן. הרנו 4 הושקה ביולי 1961. עד שנת 1966 נמכרו כמיליון יחידות.
הרנו 4 הייתה מכונית האצ'בק בסיסית עם לוח מחוונים פשוט וחלונות הזזה.
הרנו 4 יוצרה והורכבה בצרפת, ספרד, בלגיה, קולומביה, סלובניה, (575,960 יחידות), פורטוגל, מקסיקו, צ'ילה, ארגנטינה, אירלנד, איטליה, (41,089 יחידות נבנו על ידי אלפא רומיאו), אוסטרליה, מרוקו ואלג'יריה.
בתחילת 2021 הודיעה חברת רנו כי תחדש את ייצור הדגם.
ראש סגל הקרמלין
ראש סגל הקרמלין (ברוסית: Руководитель Администрации Президента Российской Федерации; מילולית: יושב ראש האדמיניסטרציה של נשיא הפדרציה הרוסית) הוא עוזרו הבכיר של נשיא רוסיה והאחראי על כל הסגל הנשיאותי של רוסיה. ראש הסגל עובד בצמוד לנשיא על בסיס יומיומי, ועוצמה רבה מרוכזת בידיו כתוצאה מקרבה זו.
ראש הסגל הנוכחי בממשלו של פוטין הוא אנטון וָייְנוֹ.
תולדות התפקיד.
תפקיד ראש הסגל בקרמלין נוצר ביולי 1991 ונקרא "יושב ראש האדמיניסטרציה של נשיא הפדרציה הרוסית".
בתקופת כהונתו של בוריס ילצין הייתה לתפקיד חשיבות פוליטית רבה וראשי הסגל היו אחראים על ניהול כל אנשי הסגל שמתחתיו, קביעת לוח הזמנים של הנשיא וניטור הגישה הישירה אליו. היכולת לקבוע מי זוכה להפגש עם הנשיא ומי לא זוכה לכך העניקה לראש הסגל עוצמה פוליטית רבה. בדרך כלל נבחר לתפקיד אחד מיועציו הפוליטיים הקרובים של הנשיא, על פי רוב חבר אישי שהלך עם הנשיא כברת דרך פוליטית.
ראשי סגל היו על פי רוב פוליטיקאים לפני שנכנסו לתפקיד וכמה מהם המשיכו מתפקיד זה למשרות בכירות אחרות בממשלים מאוחרים יותר. כך היה בתקופת בוריס ילצין שבתקופתו כיהנו יורי פטרוב (שהיה מושל מחוז סברדלובסק), ניקולאי ייגורוב (מושל מחוז קרסנודר לשעבר וכיהן כסנטור במועצת הפדרציה), אנטולי צ'ובאיס (שכיהן כסגן ראש ממשלת רוסיה, שר האוצר ומנכ"ל חברת החשמל הלאומית עד פירוקה) וניקולאי בורדיוז'ה (שמונה לאחר מכן למזכ"ל ארגון האמנה לביטחון משותף).
גם בתקופת כהונתו של ולדימיר פוטין ראשי הסגל הצליחו למנף את תפקידם למינויים בכירים בהמשך. בתקופת פוטין כיהנו בתפקיד אלכסנדר וולושין (יו"ר דירקטוריון חברת החשמל הלאומית עד פירוקה), דמיטרי מדבדב (שעמד בראש מטה הבחירות של פוטין בשנת 2000 ומונה אחר כך לנשיא ולראש הממשלה), סרגיי סוביאנין (שמונה אחר כך לראש עיריית מוסקבה) וסרגיי איוואנוב (שר ההגנה לשעבר).
בתקופת כהונתו של מדבדב כיהן בתפקיד סרגיי נארישקין (שמונה אחר כך ליו"ר הדומה ומנהל סוכנות הביון הרוסית).
לרוב הנשיאים היה יותר מראש סגל אחד, בעיקר משום שהלחץ הרב הכרוך בתפקיד גורם לזמן כהונה ממוצע של פחות מארבע שנים. כהונתו של סרגיי איוואנוב (2011–2016) הייתה הארוכה ביותר עד כה.
סמכויות.
בהתאם לצו הנשיא מספר 490 מה-6 באפריל 2004, ראש סגל הקרמלין:
ז'וזף גיימו
ז'וזף גיימו (באנגלית: Joseph Guillemot; 1 באוקטובר 1899 - 9 במרץ 1975) היה אתלט צרפתי, אלוף אולימפי (אנטוורפן 1920) בריצת 5000 מטר וסגן-אלוף אולימפי (אנטוורפן 1920) בריצת 10000 מטר.
ביוגרפיה.
גיימו נולד וגדל בלה דורה. הוא שרת במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה הוא נפגע מגז חרדל והריאה הימנית שלו נפגעה באופן קבוע. ליבו נימצא במנח ימני ולא במנח שמאלי השכיח.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה גיימו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:55.6 דקות, לפני פאבו נורמי מפינלנד (15:00.0 דקות) ואריק בקמן משוודיה (15:13.0 דקות). מדליית כסף, בריצת 10000 מטר בתוצאה של 31:47.2 דקות, אחרי פאבו נורמי (31:45.8 דקות) ולפני ג'יימס וילסון מבריטניה (31:50.8 דקות).
באליפות הבינלאומית בריצות שדה (16.1 ק"מ) שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד בשנת 1922 זכה גיימו בשתי מדליות זהב, בתחרות האישית ובתחרות הקבוצתית.
באליפות הבינלאומית בריצות שדה (14.5 ק"מ) שנערכה בבריסל, בלגיה בשנת 1926 זכה גיימו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ומדליית כסף בתחרות האישית.
גיימו עישן קופסת סיגריות ביום ונפטר בגיל 75 מסרטן ריאות בשנת 1975.
משרד הפנים (הממלכה המאוחדת)
אלכסנדר איסאק
שרון חנס
שרון חנס (נולד ב-1972) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, וכיהן כדקאן הפקולטה ממרץ 2017 ועד מרץ 2022. תחומי המחקר וההוראה שלו הם ממשל תאגידי, דיני ניירות ערך וניתוח כלכלי של המשפט.
ביוגרפיה.
חנס הוא בוגר תואר ראשון במשפטים ובחשבונאות (שניהם בהצטיינות) מאוניברסיטת תל אביב (1997). במסגרת החוג למשפטים, זכה בתקופת לימודיו בפרס הרקטור ונכלל במשך כל אחת משנות לימודיו ברשימת מצטייני הדקאן. היה חבר מערכת בכתב העת עיוני משפט. את התואר במשפטים השלים בממוצע המדורג במקום הראשון במחזור שלו, מתוך 416 סטודנטים. במסגרת החוג לחשבונאות נכלל גם כן ברשימת מצטייני הדקאן בכל אחת משנות לימודיו, והשלים את התואר בממוצע המדורג במקום השני במחזור שלו, מתוך 200 סטודנטים.
הוא התמחה אצל השופט אליהו מצא בבית המשפט העליון.
את התואר השני במשפטים עשה באוניברסיטת ניו יורק, שם היה מלגאי של קרן האוזר (1999). עבודת הגמר עסקה בתחום דיני תאגידים. קיבל את התואר בציון הממוצע הגבוה במחזור (1999).
את הדוקטורט במשפטים כתב באוניברסיטת הרווארד (2001), בנושא דיני תאגידים ומשפט פיננסי, שם היה מלגאי של קרן בייס.
עם שובו לישראל בשנת 2001, הצטרף לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. כיהן כמרצה, מרצה בכיר וכפרופסור חבר, וב-2014 מונה לכהן כפרופסור מן המניין.
הוא מלמד קורסים בתחומי המחקר העיקריים שלו, שהם דיני תאגידים ומשפט מסחרי. הוא שימש כסגן הדקאן (2009–2011), כמנהל מרכז-על צגלה למחקר משפטי בין-תחומי, כעורך הראשי של כתב העת Theoretical Inquiries in Law וכמנהל תוכנית תל אביב-ברקלי. הוא לימד קורסים כפרופסור אורח בבתי הספר למשפטים באוניברסיטת נורת'ווסטרן, באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת ג'ורג'טאון בארצות הברית.
חיים אישיים.
הוא מתגורר בתל אביב עם אשתו, הדר, ושלושת ילדיו.
פיאט 8V
פיאט 8V היא מכונית ספורט קופה דו מושבית, שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בין השנים 1952–1954. סך הכול יוצרו 114 יחידות. הפיאט 8V קרויה גם פיאט 8V Zagato.
היסטוריה.
פיאט 8V תוכננה עבור השוק בצפון אמריקה. ה"פיאט 8V" הוצגה ב-1952 בתערוכת המכוניות בז'נבה. המעצב היה דנטה ג'קוזה ששיתף פעולה עם המעצב הראשי של פיאט לואיג'י ראפי שתכנן את הסגנון הראשון של ה"פיאט 8V". חברת העיצוב האיטלקית היוקרתית של כלי רכב, חברת Zagato הייתה מעורבת בעיצוב יוצא הדופן של הפיאט 8V. המכונית נבנתה ב"מחלקת הפחחות המיוחדת" (Speciali Reparto Carrozzerie) של החברה.
בינואר 2011 נמכרה פיאט 8V זגאטו במכירה פומבית באריזונה תמורת 1,550,000 דולר.
נאווית הפסים
נאווית הפסים (שם מדעי: "Aphanius fasciatus") הוא דג שוכן קרקעית אנדמי לשפכי נחלים לאורך חופי האגן המזרחי של הים התיכון באזורים בעלי מליחות משתנה.
מאפיינים.