בארצות הברית נפוץ המשקה יותר כמשקה מוגז, כשהחברה הראשונה שהחלה למכור אותו בצורה כזו הייתה חברת המשקאות "Jarritos" .
המכון הלאומי לווירולוגיה
המכון הלאומי לוירולוגיה (בהינדי: राष्ट्रीय विषाणु विज्ञान संस्थान) הוא מכון למחקר ווירולוגיה הודי, הממוקם בעיר פונה. אחד מתאי המדע המצויים במועצה ההודית למחקר רפואי (ICMR). המכון היה ידוע בעבר בשם 'מרכז חקר הווירוסים' והוקם בשיתוף עם קרן רוקפלר. הוא הוגדר כמעבדת הפניה של ארגון הבריאות העולמי לאזור דרום-מזרח אסיה.
מרכז מחקר וירוסים (VRC), הוקם בשנת 1952 בחסות משותפת של ה-ICMR ושל קרן רוקפלר, כחלק מתוכנית החקירות העולמית בקבוצת הנגיפים הניתנת לפרוקי-רגליים. לאור היקפו ופעילותו המורחבת של VRC הוא עבר מיתוג מחדש כמכון הלאומי לוירולוגיה (NIV) בשנת 1978.
ה-NIV מזוהה כיום כמרכז לשיתוף הפעולה של ארגון הבריאות העולמי להתייחסות ומחקר של קדחת המומים. NIV הוא גם מרכז הפיקוח הלאומי על המחלות שפעת, דלקת המוח היפנית, Rotavirus, חצבת, דלקת כבד ומחלת נגיף קורונה 2019.
היסטוריה.
המכון הלאומי לווירולוגיה הוא אחד המכונים העיקריים של המועצה ההודית למחקר רפואי (ICMR). המכון הוקם בפונה, מהאראשטרה, הודו בשנת 1952, כמרכז לחקר וירוסים (VRC) בחסות ICMR וקרן רוקפלר. מכיוון שהמחקרים על ארבירוסים וקטורי פרוקי הרגלים שלהם כוללים את מרבית העקרונות והטכניקות הבסיסיות של וירולוגיה כללית, אנטומולוגיה וזואולוגיה, נגיפים אלו נחשבו גם הם כקבוצה אידיאלית, ראשית, להכשרה אינטנסיבית ומחקר בוויראולוגיה.
קרן רוקפלר הפסיקה את תמיכתה במכון בשנת 1967 ומאז המכון מומן על ידי ה-ICMR.
המכון הוגדר כאחת המעבדות המשתפות פעולה של ארגון הבריאות העולמי בשנת 1967 החל לפעול כמרכז האזורי של ארגון הבריאות העולמי בדרום מזרח אסיה. משנת 1974 הוא פועל כמרכז שיתופי של ארגון הבריאות העולמי להתייחסות ומחקר של ארב-וירוס.
NIV הוא גם המרכז הלאומי של הודו לפטיטיס ושפעת.
המכון עורך תואר שני. בווירולוגיה וקורס דוקטורט, בחסות אוניברסיטת פונה.
הישגים.
בהמלצת ה- SAC, ה- VRC רכש את מעמדו בחשיבותו הלאומית ושנה את שמו בשנת 1978 למכון הלאומי לוירולוגיה (NIV).
ציוני דרך
• בידוד של 11 הזנים של נגיף ה- SARS-COV-2, סייע להודו להפוך למדינה החמישית בעולם לבודד את הזן
• מעבדה ראשונה במדינה שפיתחה מתקני תשתית מקיפים כמו תרבית רקמות, אפידמיולוגיה, ביוכימיה, אימונולוגיה וזואולוגיה רפואית למחקר בארבירולוגיה.
• גילוי מחלת היער קיאסאנור (KFD).
• המכון הראשון המאשר את התרחשותן של מחלות סיבוב רבות בהודו. אנצפליטיס יפני (JE), צ'יקונגוניה, הנילוס המערבי וצ'אנדיפורה ועוד.
• מחקרים אקולוגיים על הנגיפים זואונוטיים כמו KFD, JE וצ'אנדיפורה (CHP) ועוד.
• גילו 22 וירוסים חדשים; כמה מאופיינים באופן מלא, ואילו אחרים מאופיינים באופן חלקי או לא מוכרים.
• מאמץ חלוצי בהתפרצות ובחקירות מגפה והקמת קבוצת מחקר באפידמיולוגיה.
• ערכו סקרים סרולוגיים רבים כדי ליצור מידע רקע על שכיחות מחלות נגיפיות בהודו.
• אוסף של זני וירוסים: כ-260,000 דגימות סרום ו כ-600 זנים של נגיפים מבודדים מבני אדם, מבעלי חיים ופרוקי רגליים.
• גילו מינים חדשים של פרוקי רגליים: מין אחד חדש של יתושים, 2 מינים של זבובי חול, 14 מינים של כינים יונקות, 2 מינים של פרעושים, 3 מינים של חרקים, 18 מינים של קרציות ו 63 מינים של קרדית טרומביקולידית.
• גילוי מין אחד חדש של מכרסמים ועטלפים ותת-מין של ציפור.
• פיתח של קו תאי היתושים הראשון בעולם: נקרא בדרך כלל "קו התאים של סינג".
• פיתחו נוגדנים מונוקלוניים כנגד JE, Dengue, WN, Chikungunya, שפעת ווירוסים סינציאליים בדרכי הנשימה (RSV).
• אפידמיולוגיה ואפיון של נגיפי הפטיטיס, פיתוח חיסונים וריגנטים אבחוניים.
• גנוטיפ של נגיפים חשובים כמו JE, WN, Dengue, צהבת, חצבת, RSV ועוד.
• הקמת רשת מעקב שפעת רב-שנתית בשנת 2004. בידד זנים רבים של נגיף שפעת A ו- B מבני אדם ובעלי חיים.
• הקמת מחלקת שפעת העופות לחקירת שפעת העופות בהודו (2006).
• גילוי של מעורבות נגיף צ'אנדיפורה בהתפרצויות דלקת המוח אצל ילדים בהודו.
• ניסויי חיסון נגד JE, KFD, חצבת, דלקת כבד ועוד.
• פיתוח חיסון KFD לא פעיל לבריאות הציבור (טכנולוגיה שהועברה למדינת קרנאטקה).
• פיתוח חיסון JE שלא הופעל לבריאות הציבור (טכנולוגיה העברה לתעשייה).
• הקמת מעבדה ביולוגית ברמה 4 המיועדת למחקר וירוסים. זוהי מעבדת ההיי-טק הראשונה באסיה.
הדיוויזיה ה-237 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-237 (בגרמנית: 237. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-16 בינואר 1917 בחזית המזרחית ולחמה בה עד שביתת הנשק. לאחר מכן עברה לחזית המערבית, שם נלחמה הדיוויזיה עד תום המלחמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
נמל התעופה הבין-לאומי של קרסנודאר
נמל התעופה הבין-לאומי קרסנודאר-פשקובסקי ע"ש יקטרינה השנייה (ברוסית: Международный аэропорт Краснода́р (Па́шковский) имени Екатерины II) הוא נמל תעופה הממוקם כ-15 ק"מ מזרחית למרכז העיר קרסנודאר שבדרום מערב רוסיה.
מאפיינים.
בנמל התעופה הבין-לאומי קרסנודאר יש שלושה מסלולי המראה שיכולים להכיל מטוסים מודרניים, כגון בואינג 737 (לא כולל בואינג 737-900), בואינג 757 (עם מגבלות), איירבוס A319, איירבוס A320, אמבראר 195 ומסוקים מכל הסוגים.
קיבולת נמל התעופה היא 500 נוסעים בשעה לטיסות פנים ו-200 נוסעים בשעה לטיסות בינלאומיות.
היסטוריה.
ב-1932 לא הרחק מהאחוזה המרכזית של סובחוז פשקובסקי, נחתו שבעה מטוסי פו-2 של האגודה למניעת מזיקים (OBV). בסוף 1932 בוצע ארגון מחדש של האגודה. על בסיסו נוצר בסיס האוויר פשקובסקי, ובסוף 1933 ונמל התעופה של קרסנודאר עבר למיקומו הנוכחי.
ב-1934 בסיס האוויר התארגן מחדש על ידי טייסת המבצעים המיוחדת של פשקובסקי של צי האוויר האזרחי (צי האוויר האזרחי) ובאותה עת הוסב חלק משמעותי ממטוסי הפוליקרפוב Po-2 לנוסעים. טיסות סדירות פעלו מקרסנודאר למייקופ, סוצ'י, אנאפה ועוד. במהלך שנות המלחמה הפטריוטית הגדולה (1941–1945), מטוסי הטייסת המיוחדת של חברת התעופה קרסנודאר העבירו תחמושת, דלקים וחומרי סיכה לחזית, והפצועים פונו. ב-1946 נמל תעופה קרסנודאר החל לקבל מטוסי Li-2, ומשנת 1948 איליושין Il-12.
ב-1960 הסתיימה הקמת מסלול הבטון הראשון ושדה התעופה של קרסנודאר החל לקבל מטוסי איליושין Il-18. הקמת טרמינל בן שתי קומות הושלמה. הובלות סדירות של נוסעים ומטענים קבועים בוצעו בקווי בעלות הברית במטוסי ה-An-10, Il-18, ו-An-12.
ב-1962 מטוסי Tu-124 החלו לנחות בשדה התעופה. ב-1964 הוקמה חולית התעופה המשותפת של קרסנודאר של רשות התעופה האזרחית בצפון הקווקז. בשנת 1964 קיבלה הטייסת מטוס אנטונוב An-24 משלה. ב-1981 החלה הפעלת מטוס יאק-42 בשדה. בשנת 1984 נסלל מסלול בטון שני.
בעשור השני של המאה ה-21 נערכו בנמל התעופה שיפוצים רבים כדי לאפשר לו להגדיל את הקיבולת ורמת השירות שהוא מציע. ב-31 במאי 2019 נקרא נמל התעופה על שם הקיסרית יקטרינה הגדולה.
ראמה השביעי, מלך תאילנד
ראמה השביעי, פראג'אדיפוק (בתאית: ประชาธิปก), היה המלך השביעי של סיאם משושלת צ'אקרי. הוא היה המלך האבסלוטי האחרון והמונרך החוקתי הראשון של המדינה. תקופת שלטונו הייתה תקופה סוערת בסיאם בגלל שינויים פוליטיים וחברתיים במהלך המהפכה של 1932. הוא עד כה המלך הסיאמי היחיד בשושלת צ'אקרי שהתפטר מתפקידו.
ביוגרפיה.
הנסיך פראג'אדיפוק היה הצעיר מבין תשעה ילדים שנולדו לזוג, הילד ה-76 של המלך, אחד לפני בת הזקונים.
הנסיך פראחאדהיפוק בחר שלא להמשיך בקריירה צבאית, מתוך הנחה שככל הנראה לא יכהן כמלך. כמו רבים מילדי המלך, הוא נשלח לחו"ל ללמוד. הוא הלך למכללת אטון בשנת 1906, אחר כך לאקדמיה הצבאית ווליץ', ממנה סיים את לימודיו בשנת 1913. הוא קיבל ועדה בתותחנים בסוס המלכותי בצבא הבריטי שבסיסה באולדרסוט. בשנת 1910 נפטר צ'ולאלונגקורן והוחלף על ידי אחיה הגדול של פראג'אדיפוק (גם בן של המלכה סאובאבהה), יורש העצר ויג'יראודה, שהפך למלך ראמה השישי. הנסיך פראג'אדיפוק הוזמן אז בצבא הבריטי ובצבא הסיאמי המלכותי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה וההכרזה על נייטרליות סיאמית, הורה המלך ואג'יראווה לאחיו הצעיר להתפטר מנציבותו הבריטית ולחזור מיד לסיאם, מבוכה גדולה לנסיך שרצה לשרת עם אנשיו בחזית המערבית. כשהיה בבית, פראג'דיפוק הפך לבכיר צבאי בכיר בסיאם. בשנת 1917 הוסמך באופן זמני כנזיר, כמקובל אצל מרבית הגברים הסיאמיים הבודהיסטים.
באוגוסט 1918 נשא הנסיך פראג'דיפוק את חברת ילדותו ובת דודתו רמבאי ברני, צאצאיו של המלך מונגקוט (סבו של פראג'אדיפוק) והמלכה פיאם. הם נישאו בארמון סוחוטאי שהיה מתנה לחתונה לזוג מהמלכה סאובאבה.
לאחר סיום המלחמה באירופה, הוא השתתף ב-École Superieure de Guerre בצרפת, וחזר לסיאם לצבא הסיאמי. בתקופה זו הוענק לו התואר הנוסף Krom Luang Sukhothai (נסיך סוחוטאי). פראג'אדיפוק חי חיים שקטים בדרך כלל עם אשתו בבית מגוריהם, ארמון סוחוטאי, ליד נהר צ'או פרייה. לזוג לא היו ילדים. כל אחיו של פראג'אדיפוק מתו עד 1925, אז נפטר אחיו, המלך ואג'יראווד בגיל 44, ופראג'אדיפוק בן ה-32 הפך למלך. הוא מלך עד 1935, אז התפטר מתפקידו. אחיינו ראמה השמיני ירש אותו.
קלאוס וסטרמן