האוסטרים נכנסה למלחמה בפברואר 1788, אולם הם כבר איבדו את הסיכוי הטוב ביותר שהיה להם לניצחון קל. ההכנות האיטיות של רוסיה גרמו לריכוז עות'מאני בבלגרד. האוסטרים הסתמכו על תמיכה רוסית במולדובה, אולם הוא החל רק בסוף שנת 1788, ויוזף השני היסס להילחם נגד העות'מאנים. ביולי, העות'מאנים חצו את הדנובה ופרצו לבאנאט האוסטרי. מחסור בציוד פגע בשני הצדדים, בעוד שהמחלות עשו שמות בקרב החיילים האוסטריים. כ-50,000 פליטים סרבים נמלטו על פני הדנובה, וגרמו לבעיות לוגיסטיות קשות עבור האוסטרים. באמצע אוגוסט, יוזף השני שיגר 20,400 חיילים לתוך הבאנאט, ובנוסף הוקם שם קורפוס מתנדבים סרבי בן 5,000 חיילים, שהורכב מפליטים שנמלטו מסרביה, והיה מוכן להילחם על שחרורה של סרביה, ואיחודה תחת שלטון בית הבסבורג.
מאוחר יותר, האיר המזל את פניו לאוסטרים; הטורקים גורשו מן הבאנאט ומבוסניה, בלגרד נפלה לאחר מצור בן שלושה שבועות על ידי הפילדמרשל הזקן פון לאודון, והוקמה סרביה ההבסבורגית. בנוסף, הצבא האוסטרי השתתף בקרבות פוקשאן ורימניק תחת הפיקוד הכולל של סובורוב, ויוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-זאלפלד כבש את בוקרשט.
מחלות.
המחלות בחזית מילאו תפקיד מרכזי, ואלפי חיילים אוסטרים מתו כתוצאה מהן. גם הקיסר יוזף השני נדבק במחלה בעת שהותו בחזית וב-20 בפברואר 1790 הוא מת בווינה כתוצאה ממחלתו.
תוצאות המלחמה.
לאופולד השני יורשו של יוזף, היה מחויב לסיים את המלחמה בשל האיום של פרוסיה להתערב לטובת העות'מאנים. בגמר המשא ומתן נחתם הסכם סיסטובה ב-4 באוגוסט 1791, אולם הרווחים של אוסטריה היו זעומים: אוסטריה החזירה את כל הטריטוריות שכבשה, למעט העיירה הקטנה אורסובה, ורצועת קרקע בסמוך לגבול הבוסני-קרואטי.
בשנת 1791 עזב גריגורי פוטיומקין את החזית והפיקוד העליון הרוסי עבר לניקולאי רפנין. ניקולאי עבר את הדנובה והחל בהתקדמות מהירה דרומה. ב-28 ביוני הוא ניצח את העות'מאנים בקרב מצ'ין, ובעקבות כך העות'מאנים החלו בשיחות שלום, אולם הם ניהלו אותן בקשיחות יתרה. הפסד צורב נוסף בים, בקרב כף קאליאקרה גרם לשינוי הטקטיקה שלהם ולהאצה בשיחות.
הסכם השלום עם האימפריה הרוסית שנחתם בעיר יאש ב-9 בינואר 1792 קבע כי העות'מאנים יסיגו את כוחותיהם מחצי האי קרים ומאזור אוצ'קוב. נהר הדניסטר יהפוך לגבול בין המדינות באירופה והגבולות האסיאתיים באזור צפון הקווקז יוותרו כשהיו.
סרביה שהייתה תחת השלטון העות'מאני לפני המלחמה, חזרה לשלטון הטורקי בעקבות ההסכמים. בעקבות כך איבדו הסרבים את אמונתם כי אוסטריה תוכל להושיע אותם מידי הטורקים, והחלו להשליך את יהבם על הרוסים.
העורף באוסטריה.
למלחמה היו השפעות שליליות מאוד על הכלכלה באוסטריה, הם קטעו את ההתקדמות ביצירת חברה אזרחית מודרנית, והעלו את חובות הקיסרות ל-400 מיליון דולר.
רו אפזה
רו אפזה (באנגלית: Rooh Afza, באורדו: روح افزا, בהינדית: रूह अफ़ज़ा, בבנגלית: রূহ আফজা) הוא תרכיז פירות שאינו מכיל אלכוהול. רכיבי התרכיז הומצאו על ידי חכים חאפז עבדול מג'יד ב-1906 בעיר גאזיאבאד במדינת אוטר פרדש, אז בהודו הבריטית, ויוצר בחברות שהוא ובניו ייסדו, "מעבדות המדארד" בפקיסטן ו"מעבדות המדארד" בהודו. מאז 1948 החברה מייצרת את המוצר בהודו, פקיסטן כמו גם בבנגלדש. חברות אחרות מייצרות אותו מתכון שאינו מוגן באמצעות פטנט באותן מדינות. המתכון הספציפי של האונני של רו אפזה משלב כמה מרכיבים שהאמונה המסורתית מייחסת להם תוכנות של קרירות, כדוגמת ורד, המשמש כתרופה כנגד רוחות הלו (loo – רוחות הקיץ החמות של צפון הודו, פקיסטן ובנגלדש). המשקה מקושר בדרך כלל לחודש הרמדאן, שבו הוא נצרך בדרך כלל במהלך האפטאר. הוא נמכר באופן מסחרי כסירופ להוסיף טעם לשרבטים, משקאות חלב קרים, ברד וקינוחים קרים פופולריים כדוגמת הפאלודה. אף שהשם "רו אפזה" מתורגם לעיתים כ"מרענן הנשמה", המשמעות המדויקת אינה ידועה. נטען כי שם זה הוא המצאה של הממציא המקורי של המשקה, עם השפעות תרבותיות אפשריות.
היסטוריה.
ב-1906 ייסד חכים עבדול מג'יד, רופא שהתמחה ברפואת אונני מסורתית המבוססת על צמחים, את הקליניקה שלו בעיר העתיקה של דלהי. שנה אחר-כך הוא יצר את הרו אפזה במוסד בלאל קואן (Lal Kuan) בעיר העתיקה של דלהי. בעקבות חלוקת הודו ב-1947, היגר בנו הצעיר לפקיסטן והחל מפעל המדארד נפרד משני חדרים בקראצ'י.
ב-2010 פנתה חברת "מעבדות המדארד" בהודו לשפית ניטה מהטה (Nita Mehta) ליצור משקה נטול אלכוהול חדש ומתכונים לקינוחים עבור רו אפזה, משקה הקיץ שלהם, במטרה להשתמש בהם בקמפיין שיווק חדש.
מרכיבים.
הנוסחה המקורית של רו אפזה כללה:
הכנה.
חלופי.
סירופ רו אפזה מוגש כשהוא מעורבב בחלב קר וקרח, המקבילה המערבית הקרובה ביותר לכך היא משקה חלב בטעם תות. רו אפזה משמש לעיתים קרובות כחלק מארוחת האפטאר (ארוחת הערב בסיום יום הצום בחודש הרמדאן) התרכיז יכול גם להיות מעורבב עם מים, צורת ההגשה הנפוצה בקיץ ההודי חם. כאשר מעורבב עם מים, המשקה הסופי הוא סוג של שרבט. סירופ רו אפזה מעורבב לעיתים קרובות בגלידת קולפי ואטריות ורמיצ'לי כדי לייצר את הגרסה ההודית של הקינוח האיראני הפופולרי פאלודה.
הר פטולמי
הר פטולמי או הר תלמי (באנגלית: Mount Ptolemy) הוא ההר הגבוה בהרי רכס קרואוזנסט. גובהו של ההר 2,813 מטרים, והוא ממוקם על קו פרשת המים של אמריקה, בגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גאוגרפיה.
ההר ממוקם 10 ק"מ דרומית מזרחית למעבר קרואוזנסט, ו-5 ק"מ צפונית  לעיר הרפאים קורבין.
ההר הוא ההר ה-57 באלברטה בהתנשאותו מעל סביבתו.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1914 על ידי ארתור או. וילר, שחשב שההר נראה דומה לאדם שיושב עם זרועותיו מצולבות על חזהו, בדומה לפרעה חנוט או למומיה. מסיבה זו נקרא ההר לעיתים הר מאמי (Mummy Mountain - הר המומיה).
הר תלמי
קרחון הדום
הר תלמי (אנטארקטיקה)
הר תלמי (באנגלית: Mount Ptolemy) הוא הר הממוקם באנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
להר ארבע פסגות, כאשר גובהה של הגבוהה בהן 1,370 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם מצפון לקרחון מעגל התנועה, בצידון הצפון מערבי של הדום הקרח מרקטור, בחצי האי האנטארקטי.
היסטוריה.
ההר נחקר על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי (FIDS ראשי תיבות של Falkland Islands Dependencies Survey) בשנת 1947, ושמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של הממלכה המאוחדת (UK-APC) והוא נקרא על שם המתמטיקאי והאסטרונום המצרי תלמי.
מרגרט קוונדיש
גביע ליברטדורס 2001
גביע ליברטדורס 2002
גביע ליברטדורס 2003
גביע ליברטדורס 2004
גביע ליברטדורס 2005
גביע ליברטדורס 2006
גביע ליברטדורס 2007
גביע ליברטדורס 2008
גביע ליברטדורס 2009
גביע ליברטדורס 2010
גביע ליברטדורס 2011
גביע ליברטדורס 2012
גביע ליברטדורס 2013
גביע ליברטדורס 2014
גביע ליברטדורס 2016
גליה אבן-חן
גליה אבן-חן (נולדה בשנת 1966) היא סופרת, משוררת, ספרנית ובמאית סרטים קצרים ישראלית.
ביוגרפיה.
גליה אבן-חן נולדה באשדוד, כצעירה מבין שני אחים, לחיים, נהג; ולדבורה אבן-חן, מפקחת על הוראת המתמטיקה במשרד החינוך. למדה בתיכון מקיף א' אשדוד ואת שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר הישראלי.
בוגרת תואר ראשון מדעי הרוח והחברה באוניברסיטה הפתוחה. בעלת תעודת ספרנית מורשה ממכללת בית-ברל. עבדה כספרנית בספריה הראשית בהרצליה.
הייתה חברה בקבוצת היוצרים שתמכה במאבקים חברתיים גרילה תרבות.
הייתה חברה בקבוצת היוצרים "הם", שתמכה במאבקים חברתיים.
מתגוררת בתל אביב. נשואה ואם.
יצירתה הספרותית.
שיריה של אבן-חן פורסמו בעיתונים הארץ, מעריב, ידיעות אחרונות וכן באתרים ynet, האייל הקורא והחוטם. עם כתבי העת בהם פורסמו שיריה נמנים: מטעם, שבו, מאזניים, גג, ננופואטיקה, עמדה, הכיוון מזרח, אימגו וכן במסגרת פרסום של קבוצת המשוררים כתובת.
שיריה נכללו באנתולוגיות הבאות:
"השירים הכי יפים בעברית" (בעריכת מנחם בן ודורון קורן, הוצאת ידיעות אחרונות), "מלכה עירומה" (בעריכת דורית ויסמן, הוצאת הקיבוץ המאוחד) ו"עורו הישראלים" (בעריכת אמיר אור, בהוצאת חדרים).
את שיריה הלחינו יוצרים רבים, בהם אריאל הורוביץ, טובה גרטנר ואביגייל רוז.
אשפוז
אשפוז הוא שהות של אדם במחלקת אשפוז בבית חולים, כלומר מחלקה המיועדת להלנת מטופלים במשך זמן לצורך השגחה, בדיקה ו/או טיפול רפואיים, ושבה נמצאים החדרים, כוח האדם והציוד הדרושים לשם כך.
חלק מהאשפוזים נערכים בבתי חולים כלליים. יתר האשפוזים נעשים בבתי חולים פסיכיאטריים, בתי חולים שיקומיים, בתי חולים גריאטריים ובתי חולים למחלות כרוניות.
המילה אשפוז היא תחדיש מהמילה , בהשראת החידושים של המילה הלטינית למונחים הקשורים לטיפול בחולים, כגון .
צורך באשפוז.
אשפוז נעשה כאשר אדם זקוק להשגחה רפואית, בדיקות רפואיות או טיפולים שאין אפשרות לערוך אותם במסגרת אחרת - במרפאה של קופת חולים או מרפאה בבית חולים, במכון בדיקה, במחלקה לאשפוז-יום (כלומר מחלקה שבה המטופלים מגיעים לשהות של שעות מעטות במהלך שעות העבודה הרגילות) או בבית המטופל.
סיבות שכיחות לאשפוז הן:
עם ההתקדמות בידע ובטכנולוגיה הרפואיים ובהיקף מתן השירותים הרפואיים לציבור מחוץ לכותלי בתי החולים (בעיקר במדינות המפותחות) קיימת מגמה של הקטנת מספר ימי האשפוז בבתי חולים לטובת מתן מספר גדול יותר ויותר של טיפולים רפואיים במסגרת מרפאתית או בבית המטופל. כך למשל מקבלים יותר ויותר מטופלים עירוי תוך ורידי מחוץ למסגרת אשפוז ואף בביתם.
שיעורי אשפוז במדינת ישראל:
שחרור מאשפוז.