בשנת 1885 קנה בית בהייסטינגס און הדסון, ניו יורק. לקרופסי ומריה נולדו שני ילדים: מרי קורטליו קרופסי האוולס (נולד ב-5 בספטמבר 1850, נפטר ב-30 ביולי 1921) ולילי פרנסס קרופסי (נולד ב-16 ביולי 1859, נפטר ב-21 בפברואר 1889). קרוספי התגורר בבית בהייסטינגס עד מותו, ואשתו מריה התגוררה שם עד שמתה בשנת 1906, לאחר שהייתה נשואה לצייר במשך 54 שנים.
קריירה.
מיומן כאדריכל, הקים משרד משלו בשנת 1843. קרופסי למד לצייר בצבעי מים וציור חיים באקדמיה הלאומית לעיצוב בהדרכת אדוארד מאורי והציג שם לראשונה בשנת 1844. שנה לאחר מכן הוא נבחר כחבר עמית והפך רק לצייר נופים. זמן קצר לאחר מכן הציג בתערוכה שכותרתה "קומפוזיציות איטלקיות".
קרוספי נסע לאירופה בין השנים 1847–1849, ביקר באנגליה, צרפת, שווייץ ואיטליה. הוא נבחר לחבר מן המניין באקדמיה בשנת 1851. הוא היה חבר אישי של הנרי טאפן, נשיא אוניברסיטת מישיגן משנת 1852 עד 1863. בהזמנתו של טאפן, הוא נסע לאן ארבור בשנת 1855 וייצר שני ציורים, אחד של מצפה הכוכבים בדטרויט ונוף של הקמפוס.
הוא שב לאירופה בשנת 1856, והתגורר שבע שנים בלונדון, ושלח את תמונותיו לאקדמיה המלכותית ולתערוכה הבינלאומית בשנת 1862.
כשחזר לביתו, פתח סטודיו בניו יורק והתמחה בציורי נוף סתוויים של צפון-מזרח ארצות הברית, לרוב פסטוראלים בצבעים עזים. קרוספי ייסד יחד עם עשרה אמנים עמיתים את האגודה האמריקאית לציירים בצבעי מים בשנת 1866.
אסכולת הדסון.
התעניינותו של קרופסי בארכיטקטורה נמשכה לאורך חייו והייתה לה השפעה חזקה בציורו, דבר הניכר בסידור המדויק ובמתאר הצורות שצייר. אבל קרופסי נודע בעיקר בזכות השימוש שלו בצבע וכחבר בדור הראשון של אסכולת נהר ההדסון, שצייר נופי סתיו שהדהימו את הצופים בתעוזתם ויופיים. כאמן, הוא האמין שציור נופים היא צורת האמנות הגבוהה ביותר וכי הטבע הוא ביטוי ישיר של האל. הוא גם חש שיוך פטריוטי לטבע וראה בציוריו כמתארים את התכונות המחוספסות והבלתי מופרעות של אמריקה.
ג'ספר קרופסי מת באנונימיות אך התגלה מחדש על ידי גלריות ואספנים בשנות השישים.
ציורי קרופסי נמצאים ברוב המוזיאונים האמריקניים הגדולים, כולל הגלריה הלאומית לאמנות, מוזיאון המטרופוליטן, מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס, ואחרים.
עבודות של קרופסי תלויים גם בבית הלבן.
קרופסי ואשתו מריה קבורים בבית הקברות סליפי הולו, ניו יורק.
יצירתו.
חלק מיצירותיו כוללות את מנזר ג'דבורג; ביצות פונטוטיין (1847); ריצ'מונד היל (1862); קיץ אינדיאני (1866); אגם גרינווד (1875); אגם נמי באיטליה (1879); הכנסייה הישנה באררטון, האי ווייט (1880); עמק רמפו (1881); סתיו על הדסון (1860); תקופת האביב באנגליה (1884); אוקטובר בעמק רמפו (1885); סתיו על אגם ג'ורג', ויום סוער (1886).
חלק מציוריו של קרופסי השיגו מחירים גבוהים במכירות פומביות. אגם גרינווד (1879) נמכר במכירה הפומבית של כריסטי בשנת 2012 תמורת 422,500 דולר.
גביע לוקומוטיב
נועה הולנדר
Kiss Me
Kiss Me (בעברית: נשק\י אותי) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הפופ-רוק האמריקאית Sixpence None the Richer מתוך אלבומם "Sixpence None the Richer". השיר יצא כסינגל באוגוסט 1998, וזכה להצלחה עולמית. הוא הגיע למקום 4 במצעד הסינגלים של בריטניה וניו זילנד ולמקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי והקנדי, השיר הוא הסינגל הנמכר ביותר של הלהקה בארצות הברית, השיר שהה במשך 35 שבועות במצעד הבילבורד הוט 100 והגיע לשיאו כשהה 16 שבועות במקום השני. בסוף שנת 1999 דירג בילבורד את השיר כסינגל השישי הנמכר ביותר בשנת 1999. השיר היה מועמד לפרס גראמי על הופעת הפופ הטובה ביותר על ידי צמד או קבוצה עם שירה.
ביקורות.
ריק אנדרסון מ- AllMusic תיאר את השיר כ "פרוסה בלתי ניתנת להתנגדות לחלוטין של פופ גיטרה סווני והוסיף כי "אי אפשר להתנער ממוחו ויכול היה להתגלות כ-"I Want to Hold Your Hand" של הדור הזה.
וודיאו קליפ.
גרסת של Sixpence None the Riche.
הווידאו קליפ המקורי, בוים על ידי מפיק יחיד, סטיב טיילור, כמחווה של כבוד לקולנוען הצרפתי פרנסואה טריפו ולסרטו ז'ול וג'ים, נוצר בשחור לבן ובווידאו קליפ משחזרות סצנות קלאסיות רבות מהסרט. שתי גרסאות חלופיות לסרטון יצאו לאור גם לאחר מכן, בהן רואים את חברי הלהקה יושבים על ספסל בפארק, מנגנים וצופים בסצינות מתוך "She's All That" ודוסון קריק בטלוויזיה ניידת או שהוקרנה על מסך חיצוני. פרדי פרינץ ג'וניור ורחל לי קוק הופיעו בגרסת She's All That של הסרטון. גרסת הדוסון קריק של הקליפ הגיעה למקום הראשון של VH1 לכל חודש מאי 1999.
גרסת New Found Glory.
הווידאו קליפ של ניו פאונד גלורי עקב סביב קבוצה גדולה של בני נוער הבונים בית עץ ממזרנים, ועורכים מסיבת גן עמוסה הכוללת קרב כריות ונשיקות, בזמן שחברי הלהקה יחד עם חברי פאראמור מבצעים את שיר סביבם. בזמן שהלהקות מופיעות, גבר צעיר, אותו מגלם המתופף צ'ייס דודס מלהקת Classic Addict, מקבל משימה לנשק כמה שיותר בנות במהלך המסיבה, לאחר כל נשיקה הוא סימן אותה על הזרוע השמאלית שלו בעט שחור. לאחר שכמעט נישק גבר (שהוא חשב שהוא ילדה בשל שערו הארוך), צ'ייס מנסה לנשק את הזמרת הראשית של פאראמור, היילי ויליאמס, רק כדי שהיא תזהה את הסימון על זרועו, תסטור בפניו ותטיח אותו לקרקע. לאחר מכן מכוונות אליו כל הבנות שנישק במסיבה, ואז ממשיכות להפשיט אותו מחולצתו ולקשור אותו לעץ סמוך בעזרת סרט דביק. אחת הילדות מחבקת את פיו, לפני שכתבה Kiss Me על חזהו בעט שחור. לאחר מכן הנערות מצטרפות שוב למסיבה, ומשאירות את צ'ייס קשור לעץ.
בגרסה זו, כדי שהשיר ישמע מנקודת מבט גברית, השורה "אתה תלבש את הנעליים האלה ואלבש את השמלה הזו" שונתה ל"אני אלבש את הנעליים האלה ואת תלבשי את השמלה הזו".
גרסת Pump It Up.
"Kiss Me" בביצוע דבי סקוט, הוצג במשחק הווידאו Pump It Up, שכלל וידאו קליפ של ילדה צעירה וחתול המחמד שלה.
בתקשורת.
שלושה חודשים לאחר יציאת הבכורה של הסינגל, דרמת הנעורים הפופולרית ל דוסון קריק ב- WB, השתמשה בשיר כמוזיקת רקע בשני פרקים שלה, "הריקוד" ו"החתונה המושלמת". השיר נכלל בפסקול הראשון ב-Songs from Dawson's Creek, שיצא ב־27 באפריל 1999, מה שהפך למקום 7 במצעד האלבומים.
בינואר 1999 השתמשה מירמקס בשיר כשיר הנושא העיקרי של סרט הקומדיה הרומנטית שלה. הצלחת הקופות של הסרט סייעה לשיר לזכות בתשומת לב רחבה ולהצחתו במצעדים.
"Kiss Me" טיפס למקום השני בילבורד הוט 100 ונשאר בעשירייה הראשונה במשך 16 שבועות רצופים.
ביוני 1999, הטלוויזיה BBC בבריטניה השתמשה בשיר כנושא סוגר עבור ה-BBC One ששודר סיקור לחתונה המלכותית של הנסיך אדוארד.
השיר היה חלק מהפסקול הרשמי לסרט הקומדיה "Not Another Teen Movie" משנת 2001.
השיר הוצג גם בסרט איך להיפטר מבחור ב-10 ימים ובפרק "Simprovised" של סדרת האנמציה משפחת סימפסון.
בריאיון לווג אמרה טיילור סוויפט כי "Kiss Me" היה השיר הראשון שלמדה לנגן בגיטרה כשהייתה בת 12.
מחנה החינוך-מחדש מסנג'יה
מחנה החינוך-מחדש מסנג'יה (בסינית: 马三家劳教所; פיניין: Mǎsānjiā Láojiào Suǒ, בסין מכונה "המרכז הלאומי למצוינות, חינוך מחדש ושינוי של ליאונינג") הוא מחנה חינוך מחדש ליד שניאנג, ליאונינג, סין, אשר מטרתו להביא אוכלוסייה אזרחית ליישור קו עם ערכי ואידאולוגיית המפלגה הקומוניסטית של סין. המחנה הוקם לראשונה ב-1956 תחת אידאולוגיית "חינוך מחדש באמצעות עבודת פרך" של סין, או "מדיניות לאוג'יאו" (劳动教养), או בקיצור "לאוג'יאו", והורחב ב-1999 על מנת לחנך מחדש גם את מתרגלי השיטה הרוחנית פאלון גונג. המחנה פועל לכפיית שינוי מחשבתי על ידי עבודות פרך ועינויים שונים. על פי העצירים לשעבר, מתרגלי פאלון גונג מייצגים 50-80% של אסירים במחנה. אסירים אחרים כוללים מיעוטים דתיים שונים כמו נוצרים, ואחרים שהוגדרו פושעים על ידי המשטר הקומוניסטי.
בקרב מתרגלי פאלון גונג, נעשה מאמץ ארוך שנים לנסות לחשוף זוועות שנערכות במחנה, שנחשב לגרוע ביותר בסין. בנוסף לביצוע עבודות כפייה, האסירים עוברים בין השאר עינויים באמצעות מכות חשמל, האכלה בכוח, בידוד ממושך, וצורות אחרות של התעללות. ההאשמות הללו קיבלו תשומת לב בינלאומית בשנת 2013 כאשר מגזין פרסם חשיפה של מסנג'יה והנעשה במחנה. סין פעלה מהר במישורים מדיניים ובתוך סין ביד קשה, כדי לאסור כל פרסום או דיון ציבורי בנושא.
על פי דו"ח מלוקט על מוצרים שפורסם בשנת 2013, כלכלת המחנה נשענה על אסירי המחנה שייצרו בכפייה סחורה, כולל מדים צבאיים, עבור השוק המקומי וכמה מוצרים לייצוא. בעת מחסור בעובדים היו לפעמים נקנים אסירים ממתקני כליאה אחרים.
פאבל גויכמן
פאבל נחומוביץ' גויכמן (נולד ב-25 במרץ 1929) הוא מאמן אתלטיקה רוסי-ישראלי, מאמנה הלאומי של נבחרת ברית המועצות בקפיצה לגובה לשעבר.
ביוגרפיה.
גויכמן הוא בוגר מכון. פ.ס. לסגאפט בלנינגרד.
אימן את יורי סטפאנוב, שיאן העולם הראשון של ברית המועצות בקפיצה לגובה בשנת 1956 (216 ס"מ).
במשחקים האולימפיים בשנות ה-70 וה-80 שימש כמאמן האתלטיקה של ברית המועצות. חניכו, יורי טרמאק, זכה ב-1972 באולימפיאדת מינכן במדליית זהב אולימפית בקפיצה לגובה. אימן בנוסף גם את אלכסנדר גריגורייב שזכה במדליית כסף באליפות אירופה באתלטיקה ב-1978.
מאז 1974 התגורר במינסק. בסוף 1993 עלה לישראל ומאז גר ועובד בירושלים.
מאז 1996 נערכים בבלארוס טורנירי קפיצה לגובה נושאי פרסים על שמו ועל שם אשתו, האתלטית אליזבת סוסינה.
בני רחל
ישיבת בני רחל