קרב טֵג'אן (באנגלית: Battle of Taejon; בקוריאנית: 대전 전투; לעיתים מבוטָא קרב טייג'ון על ידי המקורות האמריקניים) היה קרב שהתרחש בשלב הפתיחה של מלחמת קוריאה בין ה-14 ביולי ל-21 ביולי 1950, במהלכו לחמו כוחות צבא ארצות הברית בכוחות צבא קוריאה הצפונית. הכוח האמריקאי שהשתתף בקרב היה דיוויזיית החי"ר העשרים וארבע, שהייתה תשושה לאחר שבועיים של ניהול קרב נסיגה והשהיה נגד הכוחות המזוינים של קוריאה הצפונית, וניסו למנוע מהצבא הצפון קוריאני לכבוש את העיר טג'אן. לאחר שבוע של לחימה, ממנו שלושה ימים של קרבות רחוב קשים בתוך העיר, נאלצו הכוחות האמריקאים לסגת מטג'אן לאחר שספגו אבדות כבדות.
למרות ההפסד, הלחימה על טג'אן עיכבה את התקדמות הכוחות הצפון קוריאניים למשך מספר ימים שהוכיחו את עצמם חיוניים לצורך הקמת מתחם הגנה מבוצר סביב נמל פוסאן והזרמת תגבורות לכוחות האמריקאים התשושים בדרום קוריאה. סביר להניח שעיכוב זה מנע מצבא צפון קוריאה להשלים את כיבוש שטח דרום קוריאה בקיץ 1950.
במהלך הקרב על טג'אן נשבה המייג'ור גנרל ויליאם פ' דין, שבוי המלחמה האמריקאי בעל הדרגה הגבוהה ביותר במלחמת קוריאה.
אלפרד מושר באטס
אלפרד מוֹשר באטְס (באנגלית: Alfred Mosher Butts; 13 באפריל 1899 - 4 באפריל 1993) היה אדריכל אמריקאי וממציא משחק הלוח "שבץ נא" בשנת 1938.
חיים אישיים.
באטס נולד בניו יורק, לאליסון באטס, עורך דין, ולארי אליזבת מושר, מורה בבית ספר תיכון. באטס היה אמן חובב, ושישה ציורים שלו נרכשו על ידי מוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
שבץ נא.
בתחילת שנות השלושים באטס, שסיים את הכשרתו כאדריכל, היה מובטל והחליט לתכנן משחק לוח חדש. הוא חקר את שוק משחקי הילדים והגיע למסקנה שכל המשחקים נופלים לאחת משלוש קטגוריות: משחקי מספרים – כגון קוביות ובינגו, משחקי מהלכים – כגון שחמט ודמקה, ומשחקי מילים – כגון אנגרמה. באטס היה תושב של מחוז ג'קסון הייטס, קווינס, ושם פיתח את משחק השבץ נא. להנצחת זכרו ופועלו קיים שלט בפינת השדרה ה-35 ורחוב 81 בעיר המציג את פינת הרחובות באמצעות אותיות שבץ נא.
באטס החליט ליצור משחק שיעשה שימוש באוצר המילים של השחקן אך גם במזל, ושילב בין אנגרמות לבין תשבצים. השחקנים מקבלים שבע אותיות אקראיות מבנק אותיות בכל תור, ועליהם ליצור מילים חדשות על גבי הלוח. באטס ניתח את השפה האנגלית וניתוח זה סייע לו בתכנון המשחק. הוא סקר את העמוד הראשי של הניו יורק טיימס במשך תקופה כדי להבין את תדירות השימוש בכל אות בשפה. כך קבע סולם ניקוד לכל אות: אותיות התנועה (a,e,i,o,u) בהן נעשה שימוש כמעט בכל מילה באנגלית קיבלו ניקוד נמוך, ואילו אותיות נדירות כגון X או Z קיבלו ניקוד גבוה. כמו כן, הוא קבע שהאות S תופיע במשחק 4 פעמים בסך הכל, כך שיהיה קשה ליצור את צורת הריבוי באנגלית.
באטס קרא למשחק תחילה בשם "לקסיקו", ובהמשך שינה את השם ל"קריס קרוס וורדס" והחל לחפש קונה למוצר. מעצבי ויוצרי המשחק הראשונים שאיתם חתם על חוזה דחו את הרעיון, אך באטס היה עיקש. לבסוף, מכר את הזכויות על המשחק ליזם בשם ג'יימס ברונוט, ששינה את עיצוב המשחק והעניק לו את השם "סקראבל" (מילה ששאולה מגרמנית ופירושה "לגשש בטירוף").
בשנת 1948 המשחק קיבל סימן מסחרי וג'יימס ברונוט ואשתו הפכו בית ספר נטוש בניוטאון (קונטיקט) למפעל שבץ נא. עד לשנת 1949 בני הזוג ייצרו 2,400 ערכות של המשחק, אך הפסידו 450 דולר. המשחק הלך וצבר אהדה, והזמנות למוצר הגיעו אף ממייסיס. כבר בשנת 1952, בני הזוג לא יכלו לעמוד בביקוש הגובר למשחק ופנו ליצרן המשחקים "סלצ'או ורייטר" כדי שישווק ויפיץ את המשחק. עד היום נמכרו מעל 150 מיליון ערכות של המשחק "שבץ נא" (לוח ואותיות משחק) ברחבי העולם, וכ-2 מיליון ערכות נמכרות בכל שנה בצפון אמריקה לבדה.
באטס תכנן משחק לוח נוסף במהלך חייו, שנקרא "המשחק האחר של אלפרד", אך משחק זה מעולם לא זכה להצלחה מסחרית כמו זו של "שבץ נא".
ובכן ויהי בחצי הלילה
ובכן ויהי בחצי הלילה (על שם הפזמון שלו) או אז רוב נסים הִפְלֵאתָ בלילה (על שם השורה הפותחת שלו) הוא פיוט, חלק מקדושתא, שחיבר יניי, פייטן ארצישראלי מהמאה החמישית או המאה השישית. הפיוט נאמר כיום בסיום ההגדה של פסח, ובחלק מהקהילות בתפילת שחרית בשבת הגדול. לפיוט מספר לחנים. הבית האחרון שלו, "קָרֵב יוֹם", זכה ללחן נפוץ.
תוכן הפיוט.
הפייטן מונה נסים שנעשו לעם ישראל, ועל פי המדרש נעשו בחצות הלילה בליל הסדר (וייתכן שרק חלקם נעשו בליל הסדר). המאורעות המופיעים בפיוט: רדיפת אברהם אחרי ארבעת המלכים (ויש מפרשים שמדובר בהשלכת אברהם לכבשן האש), התגלות ה' לאבימלך לאחר שלקח את שרה, התגלות ה' ללבן במרדף אחרי יעקב, מאבק יעקב והמלאך, מכת בכורות, ניצחון גדעון על מדין (על פי נוסח הגניזה), ניצחון ברק על סיסרא, מותם הניסי של חיילי סנחריב, הכתובת על הקיר במשתה בלשאצר ומות בלשאצר, דניאל בגוב האריות, גזירות המן, נדידת שנת אחשוורוש.
מקור הפיוט.
מנהג ארץ ישראל הקדום היה לסיים את קריאת התורה בשלוש שנים ולא בשנה כפי שנהוג היום (על פי מנהג בבל). בכל שבת קראו פרשה קצרה הנקראת סדר או סדרה. הפיוט חובר כחלק מקרובה (קרובה – מערכת פיוטים לחזרת הש"ץ) לשבת שבה קראו את הסדר הפותח "ויהי בחצי הלילה" והכולל את מכת בכורות ויציאת מצרים. הקרובה פותחת במילים "אוני פתחי רחמתיים" ו"ויהי בחצי הלילה" הוא הפיוט השביעי בקרובה ("רהיט").
בארץ ישראל הקדומה נהגה קריאה בתורה מיוחדת לשבת הגדול, בפרשה "ויהי בחצי הלילה", ונכתבו גם קרובות לשבת זו המבוססות על פרשה זו בתורה. אך טבעי הוא, אם כן, שגם קרובתו של יניי לשבת שבה הקריאה הרגילה היא בפרשה זו, החלה לשמש כקרובה לשבת הגדול במקומות שנהגו בקריאה זו. סביר שכבר בארץ ישראל החליפה הקרובה את ייעודה, ובדרך זה התגלגלה לאירופה. ככל הנראה, בדרום איטליה גם נהגה הקרובה "אוני פטרי רחמתיים" בשבת הגדול, ומשם הועתקה הקרובה גם למחזור אשכנז המערבי, שם היא נאמרת כקרובה לשבת הגדול עד היום. במחזור אשכנז המזרחי (הנפוץ יותר), אומרים בשבת הגדול קרובה אחרת "אלהים בצעדך הכות פתרוס", שחיבר ר' יוסף טוב עלם, אך באופן מפתיע הפיוט "ויהי בחצי הלילה" הועתק גם לתוך קרובה זו.
בנוסף, הפיוט הועתק לסוף ההגדה של פסח, במסגרת הפיוטים הנאמרים בסיום ליל הסדר. בחו"ל, שם עושים שני לילות סדר, יש נוהגים לומר את הפיוט רק בלילה הראשון, אך יש נוהגים לאומרו בשני הלילות.
הפיוט השפיע על רבי אלעזר בירבי קליר שחיבר את הפיוט הדומה ובכן ואמרתם זבח פסח, העוסק בניסים שנעשו בפסח. פיוטו של הקליר הוא החלק השביעי בקדושתא לפסח "אסירים אשר בכושר שעשעת". כיום, גם פיוט זה נאמר בסיום ליל הסדר.
קרב טייגון
סמי מלכה
סמי מלכה (נולד ב-4 ביולי 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי ומאמן כדורגל בהווה, אשר שיחק בעמדת הקשר. מלכה שיחק את רוב שנותיו ככדורגלן במדי קבוצת בית"ר ירושלים. לאחר פרישתו הפך למאמן נוער, נערים וילדים בעיקר בבית"ר ירושלים, וכיום הוא מנהל את חטיבת הנוער של המועדון.
קריירה.
מלכה נולד וגדל בירושלים והיה שחקן בנוער של בית"ר כבר מגיל צעיר.
לאחר שבשנת 1978 החליטו על הקמת קבוצת נוער בכירה בבית"ר (על ידי יו"ר בית"ר דאז ראובן ריבלין), הגיעו כ-300 ילדים לגן סאקר שם נערכו המבחנים לקבוצה, מתוכם בחר מאמן בית"ר דאז דוד דוידוף את ה-20 המוכשרים ביותר וביניהם נבחרו אלי אוחנה, אבי כהן, משה בן ארוש, אהוד אשש וסמי מלכה.
את הבכורה בבוגרים עשה בסוף עונת 1979/1980 והרשים את המאמן ניסים בכר למרות ירידת הליגה של הקבוצה באותה עונה.
לאחר הירידה בוצע רענון בסגל של בית"ר כאשר וותיקים כגון: דני נוימן ואלי מיאלי שוחררו מהקבוצה ושחקנים מהנוער ביניהם אלי אוחנה ומלכה עלו לסגל במקומם ותחת הנהגתם עלתה בית"ר חזרה לליגה הבכירה בעונה שלאחר מכן כאשר מלכה כובש 12 שערים בעונה זו.
בעונה שלאחר העלייה מאמן בית"ר, אליהו עופר החליט לשחררו, כיוון שהיה עומס בעמדת הקישור (בעיקר מכיוון שאורי מלמיליאן כיכב בעמדה זו באותן שנים). לפיכך, בוצעה עסקת חילופין, כאשר מלכה עבר בהשאלה להפועל באר שבע, ושחקן ב"ש אורי בנימין עבר לבית"ר.
לאחר כ-2 עונות מוצלחות יחסית בב"ש, שם הפך לחביב הקהל, חזר סמי מלכה לבית"ר ושיחק לצד מלמיליאן בקישור בית"ר, כאשר הוא שותף בכיר לגביעי המדינה בעונות 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989 ולאליפות המדינה בעונת 1986/1987. באותה עונת האליפות הוא כבש את השער שהקנה את האליפות לבית"ר רשמית, וזאת במשחק הליגה נגד מכבי תל אביב בסוף העונה. את אותה עונה סיים עם 14 שערים.
בשנת 1991 עבר להפועל אשקלון, ולאחר מכן פרש בשנת 1992 בהפועל באר שבע.
מלכה שיחק כ-12 עונות במצטבר בבית"ר, ורשם לזכותו 288 הופעות ו-47 שערים בקבוצה. הוא מדורג במקום העשירי בטבלת שיאני ההופעות בקבוצת בית"ר ירושלים נכון ל-2016.
לאחר הפרישה.
לאחר פרישתו ממשחק אימן מלכה במספר מקומות לא מקצועניים כגון כדורגל אולמות.
במהלך עונת 2003/2004 אימן את קבוצת מכבי אבו גוש בעונתה הראשונה בליגה ג'.
בעונות 2006/2007–2007/2008 מונה למאמן בצוות האימון של קבוצת הנוער של בית"ר ירושלים בצוותא עם גיא עזורי, ותחת הדרכתם זכתה הקבוצה דאבל (כולל אליפות הנוער באותן שנים). בנוסף אימן שחקנים כמו: אבי ריקן, דן איינבינדר, חן עזריאל, קובי מויאל, שהיוו שלד לקבוצת הבוגרים של השנים הבאות. לאחר מכן, בשנים 2008–2011, עבר לאמן את קבוצות הנערים בשכבות הגילאים הנמוכות. בהמשך לכך, אימן את קבוצת הנוער של בית"ר מעלה אדומים בשנים 2011–2013.