בשנת 750 לערך, זומן אבו חניפה על ידי שליט כופה האומיי יזיד, וזה הציע לו לשמש כקאדי של העיר. אבו חניפה סירב, ויזיד הורה להלקות אותו כדי לשכנעו – ללא הצלחה. בעקבות המקרה ברח אבו חניפה למכה. שש שנים לערך לאחר בריחתו עברה כופה לשליטת העבאסים ואבו חניפה שב לביתו. זמן מה לאחר חזרתו הוא זומן שוב, הפעם לבגדאד על ידי החליף העבאסי החדש עבדאללה אבן מחמד אל מנצור שהציע לו את אותה ההצעה, ושוב הוא סירב לה. בעקבות סירוב זה הוכנס אבו חניפה לבית האסורים.
הסיבות לסירובו התקף של אבו חניפה לתפקיד הנכסף אינן ברורות. יחסו לשלטונות היה ככל הנראה אמביוולנטי. הוא היה איש ירא שמים וייתכן שסירב להתמנות לשופט מטעם הרשות הן האומיית והן העבאסית מחשש גזל וחמס הדבק בכספיה. (הרשות הייתה פסולה בעייני חסידים ויראי שמים רבים). אפשרות נוספת נגזרת מעדויות למחלוקות רבות בינו לבין הקאדי של כופה איבן אבו לילה, על כך שפסיקותיו לעיתים משוחדות ומושפעות ממעמדו הפוליטי. ייתכן שהתנגדותו לאי צדק זה היא זו העומדת בבסיס הסירוב. כך או כך השליטים, הן מבית אומייה והן העבאסים קיבלו את פרסמו ומעמדו של אבו חניפה בחשדנות, וסירובו לקבל את התפקיד העלה את חשדותיהם כי הוא חותר תחת השלטון; ככל הנראה זוהי הייתה הסיבה לרדיפתו. ברם, סיפורים אלה הפכו לסמל ועל בסיסם התפתחה המסורת לפיה אין זה תפקידו של המנהיג הדתי לשמש כקאדי מטעם השלטונות, ולהסבר המקובל לישיבתו של אבו חניפה בכלא. ואולם, קיימת גרסה נוספת של הסיפור לפיה לסירובו של אב חניפה לשמש כקאדי אין כל קשר לכליאתו ולרדיפתו הן בכופה והן בבגדאד לאחר מכן, והיא נבעה מהתבטאויותיו הפומביות של אבו חניפה נגד השלטון וצורת התייחסותו לאסלאם.
יצירתו.
תורתו של אבו חניפה התגבשה ברבות הימים לאסכולת פרשנות מובחנת ועצמאית, אך אין בידנו אף יצירה המסכמת את השקפת עולמו בנוגע לנושא מסוים, או כל יצירה אחרת כתובה, מלבד מכתב. מכתב זה הוא המסמך האותנטי היחיד ששרד והוא מכתב שאבו חניפה כתב לאדם בשם עות'מן אל בעתתי, בו הוא מגן על הדוגמה החוקתית באסלם. מלבד זה, עיקר המידע הכתוב שקיים בידנו כיום הוא הערות שכתבו תלמידיו וחסידיו בעת שלמדו ממנו. כיוון שאין בידנו כתבים של אבו חניפה עצמו, כל שבידנו לעשות הוא להשוות בין יצירותיהם של קודמיו וכתביהם של תלמידיו. מהשוואה בין השניים ניתן להסיק על ההתקדמות העצומה שהתקדם אבו חניפה בכל הנוגע לפיתוח הרעיונות הראשוניים עמם התמודד ופיתוח תפיסת החוק המוסלמי הן בהשוואה לתפיסות שהיו רווחת אז בכלל והן בהשוואה למי שמילא את התפקיד שיועד לו מלכתחילה – הקאדי של כופה, איבן אבי לילה.
מותו.
ישנן שלוש גרסאות לסיפור מותו: האחת, גורסת כי הוא מצא את מותו בבית האסורים לאחר שהולקה מאה ועשר מלקות ועבר עינויים רבים שמטרתם הייתה לשכנע אותו לקבל את תפקיד הקאדי. על פי הגרסה השנייה אל מנצור סירב להלקות את השייח אך הרעיל אותו כדי לגרום למותו בעת שהותו במאסר. הגרסה האחרונה היא, כי אבו חניפה שוחרר ממאסרו, לאחר שחררו הוא הסתגר בביתו וסירב ללמד, לפגוש אנשים או לפסוק הלכה ולאחר זמן קצר הוא הלך לעולמו. כך או כך לפי כל הגרסאות לאחר התקרית אבו חניפה לא שב ללמד או לפסוק הלכה. לפני מותו השאיר אבו חניפה הוראות שלא לקבור אותו באדמה שהושגה במרמה. הוא נפטר בבגדאד ונקבר בה.
נאבין אנדרוס
אדון וגברת אנדרוס
מארחת
מארחת (במקור: Hostess) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת הסופר אייזק אסימוב. הסיפור פורסם לראשונה בגיליון מאי 1951 של מגזין Galaxy Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר שקיעה, ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2.
עלילה.
האנושות התפשטה לתוך הגלקסיה ויצרה קשר עם ארבעה גזעים תבוניים אחרים. בעוד שלארבעת הגזעים האחרים קווי דמיון רבים, בני האנוש הם ייחודיים מבין חמשת הגזעים במובנים רבים.
הרג טולון, רופא וחוקר מכוכב הלכת הוקין, מבקר את כדור הארץ כדי לעבוד במכון לביולוגיה. רוז סמולט, ביולוגית העובדת במכון,  מתבקשת על ידי המכון לארחו במהלך שהותו הכדור הארץ והיא מקבלת את ההצעה. בעלה השוטר, דרייק, מגיב לכוונה לאורח בסלידה, אך כאשר הוא נפגש עם טולון הוא מחליף את מורת הרוח בעניין, ושואל את טולון על הצורך שלו בגז הציאניד ומה יקרה אם יפסיק לנשום אותו, ולאחר מכן ממשיך לדון איתו בעניינים רבים אחרים.
במהלך השיחה טולון מסביר שהוא הגיע לכדור הארץ כדי לחקור מחלה הנקראת מוות ניווני. טולון מתאר מספר דברים המייחדים את בני האדם; הם הגזע היחיד האוכל בשר, הם הגזע היחיד החסר יכולת טלפתית, והם הגזע היחיד המזדקן ומת מוות טבעי. טולון מגלה להם כי הגזעים האחרים בדרך כלל חיים במשך מאות שנים, וכי הם גדלים במשך כל הזמן הזה. עם זאת, לאחרונה הן מתחילים למות ממחלה המכונה מוות ניווני, שתסמיניה דומים להזדקנות אצל בני אנוש. הוא מציין כי שכיחות המוות הניווני הכי גדולה בכוכב הקרוב ביותר לכדור הארץ, הוקין, וקטנה ככל שמתרחקים ממנו, ולכן הוא הגיע לכדור הארץ כדי לחקור את תופעת ההזדקנות בתקווה להבין  את המחלה.
במהלך השיחה מגלה טולון שדרייק הוא שוטר ומבקש ממנו לערוך לו סיור בלשכת הנעדרים. טולון מציין כי הקישורים הטלפתיים של הגזעים האחרים גורמים לכך שלא יכולים להיות שום נעדרים, ולכן זוהי תופעה ייחודית לאדם. ככזאת הוא מוקסם מהתופעה, ודרייק מסכים לקחת אותו.
למעשה, דריק הוא חבר במועצת ועדת הביטחון העולמית. באותו לילה דרייק מציין לרוז כי טולון חקר עליה לפני הביקור, וכן הוא רומז כי למעשה הוא נמצא אצלם כדי להיפגש איתו, ולא עם רוז. רוז קוראת כמה מכתביו של טולון, ומתחילה לשקול את האפשרות שהמחלה נוצרה בכדור הארץ כסוג של נשק ביולוגי, אך דוחה את האפשרות בשל חוסר הידע האנושי על הביולוגיה הזרה. בקשר לדרייק היא מתחילה לחשוד כי הוא נשוי לה במיוחד כדי להפגש עם טולון, אך היא דוחה את הרעיון כפרוע. לאחר סקירת השיחה בין טולון לדרייק מהלילה הקודם, היא שמה לב לרגע אחד מוזר מאוד, תגובת היתר לכאורה של דרייק לדברי הנימוסים של טולון על כך שהיא מארחת טובה.
מאוחר יותר באותו הלילה היא רומזת על מחקרה לדרייק. דרייק שואל אותה אם לטולון יש מסקנה כלשהי על התפשטות המחלה, ורוז עונה לו שהמחלה מופיע באופן מסתורי. דרייק מחליט להתעמת עם טולון, בדרישה שישיב לו על שאלותיו. טולון מודה שהוא הגיע למסקנה על סיבת המחלה, אך שיטות העבודה שלו עומדות בסתירה עם הוקינים אחרים, ולכן הוא שמר על מסקנותיו בסוד. הוא מסביר כי המחלה קיימת כבר מיליוני שנים על כדור הארץ, וכי החיים איתה כבר טבועים בדנ"א של בעלי החיים, מה שנותן להם חסינות חלקית נגד השפעות המחלה לאורך זמן. כדי להתפשט המחלה משפיע על התנהגות של בני אדם, וגורמת לגברים צעירים להרגיש תאוות נדודים, כך שהם ינדדו והמחלה תוכל להדביק מארחים אחרים. בנוסף לכך הוא מציין כי לאחר התפתחות הנסיעה הבין-כוכבית, כמעט כל הנעדרים ברחו אל החלל כדי להפגש עם חייזרים.
אחרי שטולון מודה כי הוא היחידי שמודע לתאוריה הזאת, דרייק הורג אותו. לטענתו הוא הרג את טולון כדי למנוע את התפשטותה של התאוריה הזאת, במטרה למנוע מלחמה בין כוכבית. אבל רוז מבינה שזו לא הסיבה, וכי הוא ומועצת הביטחון כבר מודעים לתאוריה של דרייק. היא מציינת את תגובתו של דרייק לשימוש של טולון במילה "מארחת" והאזכור של יתושים. משועשע, מסביר לה דרייק כי הם אכן מודעים למחלה, אבל הם לא יכולים לעשות כלום - המחלה היא עכשיו חלק מהמערכת האנושית, והסרתה גורמת לאנשים לחלות בסרטן. דרייק נעלם עם הגופה ולא חוזר יותר.
כשרוז חושבת על זה מאוחר יותר מבינה רוז שדרייק משקר לה. הסרת המחלה אינה גורמת לסרטן, מאחר שמחלת הסרטן אינה מתפקדת בהתאם לתאוריה זו (היא פוגעת גם בילדים בתהליך הגידול שלהם ובדגים שלא מפסיקים לגדול). הבנה זו מובילה אותה למסקנה חדשה בנוגע למחלה: ישנן שתי צורות של המחלה והן צריכות להזדווג כדי להתרבות. וזו היא גם הסיבה שדרייק היה נשוי לה - המחלה הופרתה לפני שדרייק יעלם בחלל.
עיבודים.
הסיפור מארחת עובד לתוכנית רדיו בשם x פחות 1 (X Minus One), ששודרה לראשונה ב-12 בדצמבר 1956.
מפלגת המולדת (רוסיה)
מפלגת המולדת הרוסית (ברוסית: Всероссийская политическая партия «Родина») היא מפלגה פוליטית ברוסיה. זו מפלגת ימין לאומנית ושמרנית.
המפלגה נוסדה לראשונה כתנועת הברית הפטריוטית העממית "מולדת" (Народно-патриотический союз Родина) ב-14 בספטמבר 2003 על ידי דמיטרי רוגוזין, שכיהן כשגריר רוסיה בנאט"ו בשנים 2008–2011. ב-14 בפברואר 2004 נרשמה כמפלגה פוליטית ברשם המפלגות.
ביולי 2006 המפלגה התאחדה עם מפלגת רוסיה הוגנת. בספטמבר 2012 דמיטרי רוגוזין טען כי מיזוג המפלגה הביא לירידה בכוח התנועה והוא הכריז על הקמת התנועה מחדש כמפלגה פוליטית.
כיום בראש המפלגה עומד אלכסיי ז'ורבאליוב.
היסטוריה.
הקמה.
המפלגה הוקמה בספטמבר 2003 עם מיזוגן של מפלגת האזורים הרוסית, גוש התנועה הפטריוטית העממית "מולדת", קונגרס הקהילות הרוסיות, התנועה לחיים הוגנים, מפלגת התחייה הלאומית "רצון העם" והמפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של רוסיה.
המפלגה השתתפה בבחירות לפרלמנט בשנת 2003 והשיגה 5,469,556 קולות (9,02%) ובכך עברה את אחוז החסימה והצליחה להכניס לפרלמנט 29 חברים. ברם, לאחר כניסתה לדומה החלו מאבקים פנימיים בין מייסדי התנועה ולבסוף פוצלה התנועה לשלוש סיעות שונות. באותה עת מספר המנדטים בסיעות המפוצלות עמד על 49 (בשל הוספת מנדטים מחוזיים לכל אחת מהסיעות) ואחד מחבריה מונה גם לסגן יושב ראש הדומה.