פגם נקודתי הוא חוסר שלמות במבנה הגביש כגון היעדרויות במקום אחד או במספר אתרי שריג. כאמור היעדרות היא חוסר של אטום או יון במקום הטבעי שלו בגביש.
סוגי הפגמים הנקודתיים הם:
דוגמאות לפגמים נקודתיים נפוצים:
לפגמים יש השפעה חזקה על התכונות המכניות, הכימיות והפיזיקליות של החומר. למשל, יש השפעה על תכונות חשמליות (זיהומים מגדילים התנגדות חשמלית), הולכה תרמית, שינוי שקיפות וצבע לאלומינה. חשוב לחקור את הפגמים על מנת לדעת את השפעתם על תכונות החומרים ובמידת הצורך לשנות את תכונות החומרים. (למשל, תוך שינוי סוג הפגם).
פגמים קויים.
נקעים הם סוג של פגם קווי. אלה הפרעות קוויות שבהן חלק מן האטומים במבנה הגבישי סטו ממקומם. הנקע גורם לכך שנוצר עיוות במבנה הגבישי.
פגמים משטחיים.
פגמים אלה נמצאים בגבולות גרעין, כאשר המבנה המחזורי של הגביש לפתע משנה את כיוונו. למשל גבולות גרעין שהם פגם משטחי, מפרידים בין אזורים מרחביים שונים בגביש, אשר בהם מתקיים המבנה המחזורי, אך בכיוונים מרחביים שונים. אזורי המפגש נקראים גבולות גרעין. גבולות גרעין הם למעשה סדרה של נקעי קצה.
פגמים מרחביים.
חללים הם אזורים מרחביים בהם אין אטומים בכלל, ואפשר לחשוב עליהם כעל צרורות של אטומי היעדרות. כמו כן זיהומים יכולים להצטבר יחדיו וליצור פגם בעל ממדים מרחביים.
מידל איסט איירליינס
מידל איסט איירליינס (ערבית: طيران الشرق الأوسط ـ الخطوط الجوية اللبنانية, אנגלית: Middle East Airlines או MEA) היא חברת התעופה הלאומית של לבנון, ובסיסה בנמל התעופה הבינלאומי רפיק אל-חרירי שבביירות. היא טסה לכ-35 יעדים באסיה, המזרח התיכון, אירופה ואפריקה, ומציעה גם טיסות שכר. לחברת התעופה המזרח תיכונית יש גם הסכמי שיתוף פעולה עם כעשר חברות תעופה אחרות. צי המונה 19 מטוסים שלו כולל שתי מחלקות: מחלקת ארזים, המקבילה למחלקת עסקים, ומחלקת תיירים. בכמה שדות תעופה, לנוסעי מחלקת ארזים ונוסעים מתמידים נבחרים יש גישה לטרקלין חברת התעופה.
תולדות החברה.
החברה נוסדה ב-31 במאי 1945 והחלה לטוס ב-1 בינואר 1946 בקו ביירות-ניקוסיה.
בשנת 2012 הצטרפה לברית חברות התעופה סקאיי טים בחסותה של אייר פראנס.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לספטמבר 2020:
כתבי המארות
כתבי המְאֵרוֹת הם טקסטים מאגיים שנכתבו במצרים העתיקה. הכתבים נועדו לפגוע בקבוצת אנשים ומקורם במסורת מהממלכה הקדומה בשושלת ה-6. מהממלכה התיכונה (2000- 1750 לפנה"ס) ישנן שתי קבוצות של כתבי מארות: קבוצת ברלין שנכתבו על גבי חרסים, וקבוצת בריסל שנכתבו על גבי צלמיות.
כתבי המארות הם עוד עדות לידע המצרי על הגאוגרפיה, הדמוגרפיה והממשל בארץ ישראל. כל השמות שזוהו בקבוצה הראשונה נמצאו בקבוצה השנייה. יכול להיות שהשינויים במספר השליטים ביישובים הנזכרים בין שתי הקבוצות, מעידים על שינויים חברתיים בארץ ישראל, עדות לקיומן של ערי מדינה בארץ ישראל בסוף השושלת ה-12, שנשלטות על ידי שליט אחד. אולי גם האזכור של יותר יישובים בקבוצת בריסל, שהיא הקבוצה המאוחרת, מעיד על הגידול העירוני בארץ ישראל עד סוף השושלת ה-12.
קבוצת שברי החרסים.
קבוצת מירגיסה כוללת שברים של קערות חרס שנתגלו בתוך קבר, ועליהן חמישה שמות של מקומות בלבנט, חלק מהם אמוריים. זו הדוגמה הקדומה ביותר של חרסי המארות והיא מתוארכת לתקופת השושלת ה-12 בממלכה התיכונה. החרסים נתגלו בקרבת עיר-המבצר המצרית מירגיסה, בסמוך לאשד השני של הנילוס בגבול מצרים-סודאן (נוביה) שהגן על מצרים העליונה מפני פלישת הנובים.
קבוצת ברלין כוללת שברי חרסים שתוארכו למאה ה-20 לפנה"ס. הם פורסמו לראשונה על ידי האגיפטולוג הגרמני קורט זתה בשנת 1926. על החרסים מופיעים שמות של כ-20 ערים או חבלים בארץ ישראל ובסוריה כמו אשקלון, לכיש, אפק, בית שמש, אשמם (ירושלים), אשאן (בית שאן), עפל (עפולה), שכם, רחוב (תל רחוב). בלבנון מוזכרים אנשי גבל, והערים אלסה וערקת, לערים הנזכרות ברשימה משייכים 2-4 שמות שליטים. סה"כ יותר מ-30 שמות של מושלים. החרסים תוארכו לסוף השושלת ה-11, או אמצע השושלת ה-12.
המטרה בנוהג שבירת החרסים לאחר כתיבתם בטקס מאגי, הייתה בבחינת "זה יהיה גורלו של המורד במצרים..", מעין קללה נמרצת שתחול על ערי הסביבה אם ימרדו. בחרסים נזכרות הערים ועוד ערים רבות, ועליהם ציורים של שבויים ושלל מלחמה המובאים לפני פרעה המנצח.
קבוצת הצלמיות.
קבוצת בריסל כוללת צלמיות שתוארכו לסוף המאה ה-19 לפנה"ס או תחילת המאה ה-18 לפנה"ס. הצלמיות התגלו בסקארה ופורסמו לראשונה על ידי האגיפטולוג הצרפתי ז'ורז' פוזנר ב-1940. הכתבים מיוחסים לתקופתו של סנוסרת השלישי מלך מהשושלת ה-12 מתקופת הממלכה התיכונה שמלך במאה ה-19 לפנה"ס. הרשימה כוללת 64 שמות ערים. בארץ ישראל מוזכרות ערים רבות משניתן לאתר כמו: ירושלים, שכם, רחוב, שמעון, גינה (ג'נין), עכו, אכשף, משאל, חצור וליש (תל דן). מוזכרת גם עשתרות בבשן. בחוף הלבנוני נזכרות הערים ערקת, אלסה, גבל, צור, ישנן גם ערים מהבשן ומדרום סוריה. ברוב הערים מופיע שליט אחד ובמקרים בודדים שני שליטים תוך חלוקתם לצפון ודרום. הקבוצה תוארכה לסוף השושלת ה-12, על סמך נימוקים פאליאוגרפיים ואורתוגרפיים.
קטר איירווייז
קטר איירווייז (בערבית: القطرية - "אל-קטריה"; באנגלית: Qatar Airways Company Q.C.S.C) היא חברת תעופה קטרית שבסיסה בנמל התעופה הבין-לאומי חמד שבקטר.
קטר איירווייז נחשבת לאחת מחברות התעופה הטובות והאיכותיות בעולם, ואף זכתה בסלון האווירי בפריז 2017 ו-2019 בתואר "חברת התעופה הטובה בעולם" ע"פ מדד הסקרים של סקייטראקס.
תולדות החברה.
החברה נוסדה ב-22 בנובמבר 1993 ביוזמת משפחת המלוכה והחלה לטוס ב-20 בינואר 1994 עם מטוס בואינג 737-200 בודד. לאחר מכן נכנסו לשירות שני מטוסי איירבוס A310 נוספים ומיד אחריהם 2 מטוסי בואינג 727 ושני מטוסי בואינג 747.
למרות הצמיחה המהירה החברה המשיכה להיות לא-כלכלית, ובשנת 1997 הוחלפה ההנהלה, וההנהלה החדשה החלה לבצע שינויים נרחבים בחברה. כל המטוסים הישנים הוחלפו במטוסים חדשים מבית איירבוס והחברה הפכה לרווחית.
החברה מדורגת זה מספר שנים בצמרת של מספר סקרי איכות עצמאיים של חברת סקייטראקס (Skytrax).
ב-5 ביוני 2017 הודיעו ערב הסעודית, מצרים, לוב, בחריין, איחוד האמירויות הערביות ותימן על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם קטר, דבר אשר גרם לביטול טיסותיה של החברה למדינות אלה עד ביטול החרם ב-5 בינואר 2021.
הסכם החסות עם ברצלונה.
ב-9 במרץ 2013 חתמה קבוצת הכדורגל של ברצלונה על הסכם חסות, בו החל מעונת 2013-2014 יתפרסם שם החברה על חולצותיהם של שחקני הקבוצה, ובתמורה תקבל ברצלונה מהחברה סכום של 46 מיליון דולר לעונה. ההסכם נחתם עד לסוף עונת 2015-2016. החברה המשיכה לשמש כספונסר גם בעונת 2016-2017.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2021:
שיתוף פעולה עם ישראל.
עקב אי קיומם של יחסים דיפלומטיים בין ישראל לקטר, קטר איירווייז אינה מפעילה טיסות לישראל. עם זאת, אזרחי ישראל יכולים לטוס עם החברה כמו אזרחי מדינות אחרות (גם ללא דרכון זר), ואף לקבל מהחברה אשרת כניסה לקטר במסגרת מעבר במדינה בין טיסות בינלאומיות - אך זאת רק במקרים מסוימים מאוד.
מלבד זאת, קיים שיתוף פעולה בין החברה לחברת התעופה הישראלית ארקיע, במסגרתו יכולים נוסעים המחזיקים בדרכון ישראלי לטוס עם ארקיע ללרנקה שבקפריסין ומשם לטוס עם קטר איירווייז ליעדי החברה במזרח הרחוק, עם עצירה בנמל התעופה הבינלאומי חמד..
קליסתנס
קולנוע (שבועון)
קולנוע היה שבועון ישראלי שעסק בבידור ובקולנוע ובמיוחד בקולנוע הוליוודי, והופיע משנת 1938 ובמהלך שנות ה-40.
הופעת השבועון החלה בשנת 1938 בתל אביב, ביזמת המוציא לאור גרשום קומרוב אשר ניסה את ידו במספר יוזמות בתחום העיתונות, לרבות הוצאת העיתון ידיעות אחרונות (אשר נקלע לקשיים כספיים, ונמכר למשפחת מוזס בשנת 1939). העורך היה י. קרקובסקי.
השבועון עסק במגוון נושאים הקשורים בקולנוע ובבידור אך במיוחד בהוליווד. השבועון התמקד במיוחד בקולנוע הוליוודי, ופרסם כתבות רכילות על כוכבי הוליווד ותקצירי סרטים שהופקו על ידי האולפנים הגדולים בהוליווד באותה התקופה.
השבועון התבסס על כתבות שהתקבלו ממערכות יחסי הציבור של האולפנים בארצות הברית, וכמעט ולא היה לו צוות כותבים משלו. החומר, תמונות, רכילות, קטעי יחסי ציבור, פורסם במדורים כגון "חוזה בכוכבים" או "שמועות ומעשים מארץ הסרטים". לעיתים היה מפרסם העיתון סיפורים בהמשכים משל אגאתה כריסטי, ואף תשבץ שכונה "חידון מילואים", אך עיקר העיתון הוקדש לכתבות שעסקו בעלילותיהם של סרטים אמריקנים חדשים, כוכבי הבד, ומילות שירים פופולריים שהושמעו בסרטים אלו.
מערכת העיתון קיימה התכתבות קבועה עם קוראיה, ושניים או שלושה עמודים מן החוברת הדקה, בת 16 העמודים, הוקדשו למכתבי קוראים ולתשובות לשאלותיהם. המכתבים עסקו בעיקר בתכני השבועון - קורות הכוכבים ועלילות הסרטים. כך, למשל, "סקר" שערכה המערכת בשנת תש"ג, לפי כמות המכתבים שהגיעו המספרים על אהדתם לכוכבים גילה כי בשנה זו היו הכוכבים האהובים על קוראי המגזין (לפי סדר הפופולריות):
באופן מפתיע תפסו אירועי השעה הרי הגורל, כמלחמת העולם השנייה, מקום קטן מאוד בעולם ששיקף העיתון, וההתייחסות אל האירועים הייתה לרוב בתיאור עלילות סרטים מלחמתיים או בידיעה על כוכב שהתגייס לצבא.