בשנת 1824 בחלה רשמית ההגמוניה הבריטית במלאיה על ידי האמנה האנגלו-הולנדית, שחילקה את הארכיפלג המלאי בין בריטניה להולנד. ההולנדים פינו את מלאקה והתנערו מכל העניין במלאיה, ואילו הבריטים הכירו בשלטון ההולנדי בשאר הודו המזרחית. עד שנת 1826 שלטו הבריטים על פניאנג, מלאקה, סינגפור והאי לאבואן, שהוקמו כמושבות כתר של ישובי המיצרים, אשר ניתנו תחילה תחת ה-EIC עד 1867, כאשר הועברו למשרד המושבות בלונדון. לעומת זאת, הרג'ות הלבנים (שנוסד על ידי ההרפתקן הבריטי ג'יימס ברוק) שלט בראג' של סרוואק משנת 1841 עד 1946, ואילו צפון בורניאו הוקמה על ידי חברת בורנאו הצפונית. בהמשך הפכו גם סרוואק וגם צפון בורנאו לפרוטקטורט בריטי, ומושבת כתר ב-1946. בשנת 1944 ערכו הבריטים תוכניות לאיחוד מלאי, שיאחד את המדינות המלאיות (למעט סינגפור), למושבת כתר אחת, במטרה לעצמאות. היא הוקמה בשנת 1946, והתפרקה בשנת 1948 והוחלפה על ידי הפדרציה של מלאיה. הפדרציה נעשתה עצמאית מבריטניה ב-31 באוגוסט 1957, והצטרפה לצפון בורניאו, סרוואק וסינגפור כדי להקים פדרציה גדולה יותר חדשה המכונה הפדרציה של מלזיה ב-16 בספטמבר 1963. עם זאת, תוך פחות משנתיים לאחר הקמת הפדרציה גורשה סינגפור כתוצאה ממהומות הגזע ב-1964.
היחסים כיום.
היחסים המודרניים בין שתי המדינות הותנו ועוצבו על ידי השלטון הקולוניאלי הבריטי במדינה החל מהמאה ה-19 ועד לעצמאותה. מאז הקמת הפדרציה המלזית נערכו מספר ביקורים רשמיים של מנהיגי המדינות. יאנג די-פרטואן אגונג סולטן עבדול חלים מקדה ערך ביקור ממלכתי בבריטניה ביולי 1974. יאנג די-פרטואן אגונג סולטן אזלן שאה מפראק ערך ביקור ממלכתי בבריטניה בנובמבר 1993. המלכה אליזבת השנייה ערכה ביקור רשמי במלזיה באוקטובר 1989 וספטמבר 1998. דייוויד קמרון, ראש ממשלת בריטניה ביקר במלזיה במחצית הראשונה של 2012 כחלק מסיבוב ההופעות שלו באסיה. הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג' ואשתו קתרין, דוכסית קיימברידג' ביקרו במלזיה בין התאריכים 13-16 בספטמבר 2012, כחלק מסיור בן תשעה ימים ברחבי מדינות חבר העמים בדרום-מזרח אסיה ובאוקיינוס השקט כדי לחגוג את יובל היהלום של המלכה אליזבת. ב-2 בנובמבר 2017, הנסיך צ'ארלס ואשתו קמילה, דוכסית קורנוול, ערכו ביקור רשמי במלזיה לציון 60 שנה ליחסים הדו-צדדיים בין המדינות.
יחסים כלכליים.
מאז 1963, לשכת המסחר המלזית הבריטית (BMCC) מספקת לעסקים בריטים חילופי ידע, סיוע בסחר ותמיכה במלזיה. בשנת 2017 בריטניה הייתה שותפת הסחר הרביעית בגודלה במלזיה באיחוד האירופי (האיחוד האירופי) עם סחר ושירותים שנתיים בסכום של 3.34 מיליארד ליש"ט. באפריל 2017 אמר שר המסחר הבינלאומי של בריטניה, ד"ר ליאם פוקס, כי בריטניה אישרה את מחויבותה להגדיל את הסחר וההשקעות כחלק ממאמץ נחוש לפנות לשותפות הסחר שלה ולהרגיע כי בריטניה פתוחה לעסקים מעבר לברקזיט, לאחר שהראשון הפעיל את סעיף 50 לפרישה מהאיחוד האירופי תוך הכרה בהשקעות האדירות של חברות מלזיות במדינה כמו בתחנת הכוח באטרסי. הצד המלזי הודיע שהוא גם מוכן לעבוד עם בריטניה. בספטמבר 2017, ביקר שליח הסחר של ראש ממשלת בריטניה למלזיה, ריצ'רד גרהאם, בביקור במלזיה במטרה לקדם את מומחיות החינוך של בריטניה וליצב את המדינה כיעד ההשקעה בחו"ל שבחר בחברות ומשקיעים מלזיים, והוסיף כי המדינה הכפילה את הייצוא שלה יותר מכפליים לחמישה מיליארד ליש"ט לתמיכה בסחר דו כיווני עם מלזיה. באוקטובר 2017, מועצת המגה הטכנית של בריטניה 2017 (הכוללת 50 חברות טכנולוגיה מהשורה הראשונה) פנתה למלזיה להרחיב את ההיקף העסקי ולחקור עסקאות טכנולוגיות חדשות עם שחקנים מקומיים.
יחסי חינוך.
המועצה הבריטית מספקת חונכות בשפה האנגלית לאלפי מורים מקומיים לבתי ספר יסודי במזרח מלזיה במסגרת פרויקט פיתוח מורים לשפה האנגלית (ELTDP) עם ממשלת מלזיה.
יחסי ביטחון.
בריטניה מקיימת יחסים עם משרד ההגנה של מלזיה ועם הכוחות המזוינים של מלזיה. קשר זה החל במהלך השלטון הקולוניאלי של מלאיה וסינגפור לפני עצמאותה של מלאיה בשנת 1957, כולל העימותים בין הממשלה השלטון לכוחות הקומוניסטים. הן מלזיה והן הממלכה המאוחדת הם חלק מהסדרי ההגנה של חמש המעצמות.
וירוסי dsRNA
Attention (שיר של אולריקה בראנדסטרופ)
יחסי הונג קונג–הממלכה המאוחדת
יחסי הונג קונג–הממלכה המאוחדת הם יחסים הבינלאומיים בין הונג קונג ובריטניה. הונג קונג הייתה מושבה בריטית משנת 1841 עד 1941, ושוב משנת 1945 עד 1997, כאשר הריבונות הועברה לסין. המדיניות של בריטניה כלפי הונג קונג נתמכת על ידי האינטרסים המסחריים המהותיים שלה, והתחייבות כמילוי החתום האחר על הצהרה המשותפת סינית-בריטית על עתידה של הונג קונג, בנוסף לתמיכה בחוקת הונג קונג, חוק היסוד, ובהתאם עם מדיניות סין לקיים "מדינה אחת, שתי שיטות".
היסטוריה.
לאחר תבוסתה של סין (בתקופת שושלת צ'ינג) במלחמת האופיום הראשונה בשנת 1842, אילצה בריטניה את סין לחתום על חוזה נאנקינג, אשר כלל מספר תנאים בנוגע לחידוש תנאי המסחר עם בריטניה. בין סעיפי החוזה נקבע כי בריטניה תקבל לידה את האי הונג קונג לצמיתות. ב-1848 תחומה הטריטוריאלי של בריטנה בהונג קונג הסתכם ב-80.4 קמ"ר, אולם עם השנים נוספו לה טריטוריות נוספות. בעקבות חתימת הסכם בייג'ינג ב-1860 אשר היווה את סיום מלחמת האופיום השנייה, הועברה שליטת אזור קאולון משליטה סינית לשלטון בריטניה בחכירה, ובעקבות חתימת ההסכם על הרחבת שטחי הונג קונג ב-1898, הועברו שטחים סיניים הידועים בכינוים "הטריטוריות החדשות" בחכירה לידי ריבונות בריטית. במהלך מלחמת העולם השנייה בין השנים 1941 — 1945 שלטה האימפריה היפנית בהונג קונג, זאת בעקבות ניצחונה של יפן וכניעת הבריטים בקרב הונג קונג.
המהפכה הקומוניסטית בשנת 1949 הביאה להגירה רבה מהרפובליקה העממית של סין להונג קונג. עם זאת היוותה הונג קונג נמל מרכזי לכניסת סחורות לסין, בייחוד לאחר האמברגו שהוטל עליה במהלך מלחמת קוריאה, מה שהוביל את הונג קונג לצמיחה כלכלית פורה.
ב-19 בדצמבר 1984 עת ביקור ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר בבייג'ינג, חתמו שני הצדדים על הסכם ה"הצהרה המשותפת בריטניה-סין", בו ויתרה בריטניה על שליטה במושבה, כשבמרכזה ניצב הרעיון "מדינה אחת, שתי שיטות", החל מתום מועד חכירת הטריטוריות החדשות. סין לעומת זאת, הבטיחה להותיר על כנו את הקפיטליזם בהונג קונג. שטחי הונג קונג הועברו לשליטה סינית כמתוכנן ב-1 ביולי 1997.
הסכמים דו צדדיים.
סעיפים 151, 153 ו-155 של חוק יסוד הונג קונג מתירים להונג קונג לחתום על הסכמים דו צדדיים לא צבאיים עם מדינות זרות, ואילו סעיף 152 מתיר את הצטרפות להונג קונג לארגונים בינלאומיים.
הן הונג קונג והן בריטניה חברות מלאות ב-FATF ובארגון הסחר העולמי, והן משתתפות דו צדדיות בהסכם שירותי אוויר (מאז יולי 1997), בהסכם לקידום והגנה של השקעות (מאז אפריל 1999), הסכם סיוע משפטי הדדי (מאז 2002), העברת הסכמי פסק דין (מאז מרץ 1998), והסכם הימנעות ממיסוי כפול (מאז 2010). מוסדות הונג קונג עדיין שומרים על חברות מלאות ומשויכות לאיגוד אוניברסיטאות חבר העמים וארגונים מתאימים אחרים תחת מטריית קרן חבר העמים.
מערכות יחסים פוליטיות.
סעיפים 82 ו-92 של חוק יסוד הונג קונג מתירים להונג קונג להזמין שופטים מתחומי שיפוט ידועים אחרים להתיישב בבית המשפט לערעורים סופיים. ממשלת הונג קונג ממשיכה להעסיק, לקדם ולמנות אזרחים בריטים בעלי זכות השהייה בהונג קונג לתפקידים בכירים במשטרת הונג קונג, ומערכת המשפט של הונג קונג. לורד הופמן, לורד קלארק סטון-קאם-אבוני, לורד פיליפס ראויים למינוי לבית המשפט לערעורים סופיים כשופטים לא-קבועים מתחומי שיפוט אחרים בציבור. סעיפים 99, 100 ו-101 של חוק יסוד הונג קונג מתירים העסקה מתמדת של אזרחים בריטים לתפקידים בשירות המדינה בהונג קונג, למעט תפקידים בקבלת החלטות מדיניות.
כחתומה על ההצהרה המשותפת עם הרפובליקה העממית של סין, בריטניה שומרת על התחייבות מתמשכת להונג קונג לאחר העברת הריבונות בשנת 1997, כולל דוחות חצי שנתיים קבועים על הונג קונג לפרלמנט הבריטי, ומתן שירות הולם לאומה הבריטית (מעבר לים).
נציגויות דיפלומטיות.
הונג קונג מחזיקה בבריטניה משרד סחר בלבד, ואילו בריטניה מחזיקה בהונג קונג קונסוליה בלבד.
יחסי סחר והשקעה.
מאות חברות מבריטניה מבוססות בהונג קונג. הונג קונג נותרה מקפצה לשוק סין הגדולה. למעלה מ-300 חברות בבריטניה מחזיקות מטה או משרדים אזוריים בהונג קונג, ורבים נוספים צפויים להגיע, כדי לשרת את השוק המקומי של הונג קונג.
האינטרסים המסחריים של בריטניה בהונג קונג הם נרחבים ונעים בין שירותי בנקאות, חשבונאות, משפטים, הנדסה, טכנולוגיות מידע ומסחר קמעוני וכללי, כאשר שווי השקעה בסכום כולל של יותר מ-33 מיליארד ליש"ט בשנת 2011. בריטניה ייצאה יותר מ-5 מיליארד ליש"ט בסחורות, עלייה של 20.5% בהשוואה לשנה הקודמת מ-2011, מה שהופך את הונג קונג ליעד היצוא ה-13 בגודלו בבריטניה והצד השלישי הגדול ביותר בדרום-מזרח אסיה, לאחר סין והודו. כ-4.2% מייצוא בריטניה להונג קונג מיוצאים מחדש לסין היבשתית. חברות מהונג קונג השקיעו בבריטניה השקעות מצטברות של יותר מ-25 מיליארד ליש"ט בשנת 2011.
יחסי תרבות.
במפקד בריטניה ב-2001 נרשמו 96,445 ילידי הונג קונג המתגוררים בבריטניה. על פי הערכת המשרד לסטטיסטיקה לאומית, אוכלוסיית התושבים ילידי הונג קונג הייתה 78,000 בשנת 2009. נתונים אלה הוציאו מכלל אנשים שנולדו במקום אחר, ובכל זאת גודלו והיגרו לבריטניה מהונג קונג, וצאצאי הונג קונגים שנולדו בבריטניה.