מלטה וארצות הברית הקימו יחסים דיפלומטיים מלאים עם עצמאותה של מלטה ב-1964; היחסים הכלליים בין המדינות חיוביים. ארצות הברית תומכת במסע הפרסום של מלטה על מנת למשוך השקעות פרטיות, וכמה חברות הפועלות במלטה כבר בעלות השקעה פרטית מארצות הברית. אלה כוללים, בין היתר, בתי מלון מרכזיים, מתקני ייצור ותיקון, ומשרדים מסוימים המספקים שירותים מקומיים ואזוריים.
מלטה נמצאת ברשימת תוכנית ויתור הוויזה בארצות הברית. אזרחים מלטזים המחזיקים בדרכון ביומטרי מלטזי אינם דורשים אשרת כניסה על מנת להיכנס לשטח ארצות הברית.
יחסי ארצות הברית–מקדוניה הצפונית
יחסי ארצות הברית–מקדוניה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין רפובליקת מקדוניה הצפונית. ארצות הברית ומקדוניה הצפונית נהנות מיחסים דו-צדדיים מצוינים.
על פי דוח המנהיגות הגלובלית של ארצות הברית לשנת 2012, 44% מקדונים תומכים בהנהגת ארצות הברית, עם 23% שהסתייגו ו-33% לא היו בטוחים.
היסטוריה.
ארצות הברית הכירה רשמית במקדוניה כמדינה ב-8 בפברואר 1994, ושתי המדינות יצרו יחסים דיפלומטיים מלאים ב-13 בספטמבר 1995. משרד הקישור האמריקני שודרג לשגרירות בפברואר 1996, והשגריר האמריקני הראשון לסקופיה הגיע ביולי 1996. התפתחות היחסים הפוליטיים בין ארצות הברית ומקדוניה הובילה למגוון שלם של מגעים נוספים בין שתי המדינות.
ארצות הברית, יחד עם בנות בריתה האירופיות, גינו בחריפות את יוזמי ההתקוממות של מקדוניה ב-2001 ותמכה באופן הדוק במאמצים המוצלחים של הממשלה ושל המפלגות הגדולות לגבש פתרון שלום, פוליטי, למשבר באמצעות במסגרת הסכם אוחריד. בשותפות עם האיחוד האירופי ועם ארגונים בינלאומיים אחרים הפועלים במקדוניה, ארצות הברית מקדמת את יישום הסכם מקדוניה של ממשלת מקדוניה, ומטפחת שלום ויציבות ארוכי טווח במדינה. מקדוניה ממשיכה לתרום תרומה חשובה ליציבות האזורית על ידי סיוע באספקה הלוגיסטית של כוחות השלום של נאט"ו (כולל ארצות הברית) בקוסובו.
כיום מקדוניה הצפונית וארצות הברית נהנות ממערכת יחסים משותפת במגוון רחב של נושאים פוליטיים, כלכליים, תרבותיים, צבאיים וחברתיים. ארצות הברית תומכת בשאיפותיה של מקדוניה לבנות חברה דמוקרטית בטוחה, ותרמה כמויות גדולות של סיוע זר לדמוקרטיה ולרפורמות כלכליות, רפורמות ביטחוניות ופרויקטים לחיזוק שלטון החוק ושיפור החינוך. סיוע דו צדדי שהוקצב למקדוניה במסגרת חוק התמיכה הכלכלית באירופה (SEED) הסתכם ב-320 מיליון דולר בשנים 1990–2004, כולל תמיכה תקציבית וסיוע נוסף לסיוע למקדוניה להתאושש מהמשבר ב-2001. מקדוניה קיבלה כ-37 מיליון דולר במסגרת פעולת הסיוע של SEED בשנת 2005.
הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי (USAID) מחזיקה בתוכניות לקידום צמיחה מואצת במקדוניה, תמיכה במוסדות דמוקרטיים חזקים, ולסייע לחנך מקדונים לכלכלה מודרנית. USAID מתמקדת בבניית יכולות עבור פקידי ממשל מקומיים, אשר יזכו ליותר סמכות ואחריות מהממשלה המרכזית.
השגריר המקדוני הנוכחי בארצות הברית הוא וסקו נאומובסקי. בשנת 2008 חתמה ממשלת הרפובליקה של מקדוניה על הסכם מנהליים לשותפות אסטרטגית ושיתוף פעולה הדדי. ההסכם נחתם על ידי מזכירת המדינה קונדוליזה רייס ושר החוץ של מקדוניה אנטוניו מילוסוסקי.
שגרירויות.
בעלי התפקידים בשגרירות האמריקאית כוללים את:
שגרירות ארצות הברית במקדוניה הצפונית ממוקמת בסקופיה.
יחסי ארצות הברית–קוסובו
יחסי ארצות הברית–קוסובו הם היחסים הבילטרליים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין הרפובליקה של קוסובו. ארצות הברית הכירה רשמית ברפובליקה של קוסובו כמדינה למחרת היום בו הכריזה על עצמאות מסרביה ב-17 בפברואר 2008. נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' ווקר בוש קבע ב-19 בפברואר 2008, כי הכרה בקוסובו כאומה עצמאית "תביא שלום לאזור המצולק ממלחמה".
על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 87% מאזרחי קוסובו מאשרים ותומכים בהנהגת ארצות הברית, הדירוג הגבוה ביותר עבור כל סקר באירופה. על פי דו"ח גאלופ משנת 2006, 85% מהתושבים תומכים בהנהגת ארצות הברית.
היסטוריה.
ארצות הברית סייעה לאלבנים להילחם ביוגוסלביה במהלך מלחמת קוסובו על ידי פריסת כוחות צבאיים ומטוסים. תושבי קוסובו הביעו את הכרת התודה לארצות הברית בכך שצעדו ברחובות עם דגלי ארצות הברית והודו לארצות הברית על תמיכתם במלחמה. מקומות מסוימים בפרישטינה אף נקראים על שמות מנהיגי ארצות הברית, כמו ביל קלינטון, וג'ורג' ווקר בוש. ארצות הברית הקימה יחסים דיפלומטיים מלאים ברמת השגריר עם הרפובליקה של קוסובו. קוסובו רואה בארצות הברית את שותפתה הגדולה ביותר לזכות בהכרה משאר העולם, ודעה זו באה לידי ביטוי גם אצל פקידים אמריקנים.
ארצות הברית וקוסובו הקימו יחסים דיפלומטיים ב-18 בפברואר 2008. הקשרים הדו-צדדיים בין ארצות הברית לקוסובו נשמרים באמצעות שגרירות ארצות הברית בפריסטינה, שנפתחה ב-8 באפריל 2008 על ידי טינה קאידאנו. לפני הכרזת העצמאות, החזיקה ארצות הברית במשרד אמריקאי שבפריסטינה (USOP), בראשות ראש המשלחת. ארצות הברית ממשיכה גם לתרום כוחות וחיילים לכוח קוסובו (KFOR), ותספק צוות למשלחות ICO ו-EULEX.
במהלך הוועידה התורמת הבינלאומית של הנציבות האירופית, שהתקיימה ב-11 ביולי 2008, התחייבה ארצות הברית לגייס סכום של 400 מיליון דולר לשנים 2008–2009, כדי לתמוך, בין היתר, בהפיכת החוב לקוסובו. הסיוע האמריקני בקוסובו ממשיך לתמוך בממשל באמצעות חיזוק החברה האזרחית ותהליכים פוליטיים, במיוחד עבור קהילות מיעוטים, ומטרתו לחזק את המוסדות הכלכליים ולסייע לגידול ביוזמה הפרטית.
יחסי ארצות הברית–בוסניה והרצגובינה
יחסי ארצות הברית–בוסניה והרצגובינה הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין בוסניה והרצגובינה.
היסטוריה.
המלחמה בשנים 95–1992 בבוסניה והרצגובינה הסתיימה בסיוע של ארצות הברית ובתיווכה בהסכם דייטון בשנת 1995. כמו כן, ארצות הברית מקיימת את מפקדת נאט"ו בסרייבו. ארצות הברית תרמה מאות מיליוני דולרים לסיוע בתשתיות, בסיוע הומניטארי, בפיתוח כלכלי ובשיקום צבאי בהרצגובינה ובבוסניה. הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי (USAID) והתמיכה בדמוקרטיות במזרח אירופה (SEED) מילאה תפקיד גדול בבוסניה והרצגובינה שלאחר המלחמה, כולל תוכניות לפיתוח כלכלי, רפורמה דמוקרטית (תקשורת, בחירות), פיתוח תשתיות, ותוכניות הכשרה עבור אנשי מקצוע בוסנים, בין היתר. גם הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) והסוכנות לתמיכה בדמוקרטיות במזרח אירופה מילאו תפקיד חשוב אחרי מלחמת בוסניה והרצגובינה, כולל תוכניות הפיתוח הכלכלי רפורמה, רפורמה דמוקרטית (תקשורת, בחירות), תשתיות פיתוח, תוכניות הכשרה עבור בוסניה אנשי מקצוע, בין השאר. בנוסף, ישנם ארגונים לא ממשלתיים רבים אשר לקחו חלק בתפקידים משמעותיים בשיקום.
על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 33% מאנשי בוסניה והרצגובינה מאשרים ותומכים בהנהגת ארצות הברית, 49% מתנגדים ו-18% אינם בטוחים.
משלחות דיפלומטיות.
שגרירות ארצות הברית בבוסניה והרצגובינה ממוקמת בסרייבו, בזמן שהשגרירות הבוסנית בארצות הברית נמצאת בוושינגטון די. סי.
השגרירה האמריקאית לבוסניה והרצגובינה היא מאורין קורמאק.
יחסי ארצות הברית–קמבודיה
היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית וממלכת קמבודיה, היו מתוחים במהלך המלחמה הקרה, אולם התחזקו במידה ניכרת בתקופה המודרנית. ארצות הברית תומכת במאמצים בקמבודיה למאבק בטרור, לבנות מוסדות דמוקרטיים, לקדם זכויות אדם, לטפח פיתוח כלכלי, לחסל את השחיתות, להשיג את מלוא האחריות האפשרית לאמריקנים החסרים מתקופת מלחמת וייטנאם ולהעמיד לדין את האחראים ביותר בגין הפרות של המשפט ההומניטרי הבינלאומי שבוצעו תחת משטר הקמר רוז'.
על פי סקר גאלופ 2011, 68% מקמבודים מאשרים את תפקידה של ארצות הברית, תחת ממשל אובמה, עם 7% הסתייגויות, הדעה החיובית ביותר עבור כל מדינה פסיפית באסיה שנסקרה. בסקר גאלופ 2012, 62% מהקמבודים אישרו את מנהיגות ארצות הברית, עם 8% של הסתייגויות. ביקורו של הנשיא ברק אובמה בפנום פן בשנת 2012 הפך לביקור ההיסטורי הראשון של נשיא ארצות הברית בקמבודיה.
היסטוריה.
בין השנים 1955 ו-1963, ארצות הברית סיפקה סיוע כספי בסך 409.6 מיליון דולר וסיוע צבאי בסך 83.7 מיליון דולר. סיוע זה שימש בעיקר כדי לתקן את הנזק שנגרם על ידי מלחמת הודו-סין הראשונה, לתמוך בכוחות הביטחון הפנימיים, ולבנות כביש של כל מזג אוויר לנמל סיהאנוקוויל, אשר נתן לקמבודיה את הגישה הישירה הראשונה שלה לים ואת הגישה לתחום הדרום-מערבי. היחסים התדרדרו בתחילת שנות השישים. היחסים הדיפלומטיים נותקו על ידי קמבודיה במאי 1965, אך הוקמו מחדש ב-2 ביולי 1969. היחסים האמריקניים נמשכו לאחר כינונה של הרפובליקה הקהמרית עד לפינוי של ארצות הברית ב-12 באפריל 1975.