פרנץ קסאפר שארוונקה נולד בזאמטר, בממלכת פרוסיה (בפולנית: Szamotuły; עד 1793 ומאז 1919 שייכת לפולין) בשנת 1850. אף כי החל לנגן משמיעה בפסנתר כבר בגיל 3, את לימודיו הרשמיים בפסנתר החל רק בגיל 15, כשמשפחתו עקרה לברלין, שם נרשם לאקדמיה לאמנות הצליל ולמד אצל תאודור קולאק. כישורי הנגינה שלו התפתחו במהירות, והוא הופיע לראשונה באקדמיה לשירה בשנת 1869. הוא לימד באקדמיה עד לגיוסו לשירות צבאי בשנת 1873. לאחר השחרור, בשנת 1874, החל שארוונקה לצאת למסעות קונצרטים. הוא זכה לשבחים על יפי הצליל שלו ונודע בפרשנותו למוזיקה של פרדריק שופן.
בשנת 1881 ארגן שארוונקה סדרה שנתית מצליחה של קונצרטים קאמריים ורסיטלים באקדמיה, יחד עם גוסטב הולנדר והיינריך גרינפלד. באוקטובר של אותה שנה ייסד בית ספר למוזיקה משלו בברלין. בשנת 1886 ניצח על הראשון בסדרה של קונצרטים תזמורתיים, שהוקדשו למוזיקה של ברליוז, ליסט ובטהובן. במקביל המשיך לצאת לסיורי קונצרטים תכופים ולנגן יצירות משלו בשיתוף פעולה עם אמנים אחרים, בהם המנצח הנס ריכטר ו הכנר יוזף יואכים. שילוש תפקידיו, פסנתרן, מלחין ומחנך, יעסיק את שרוואנקה במשך כל הקריירה שלו.
ב-1891 יצא שארוונקה למסע הקונצרטים הראשון שלו בארצות הברית. בהמשך להחלטתו להגר, פתח סניף של בית ספר שארוונקה למוזיקה בניו יורק. בשנת 1893 התאחד קונסרבטוריון שארוונקה הברלינאי עם קונסרבטוריון קלינדוורת', ובשנת 1893 חזר שארוונקה לקונסרבטוריון המאוחד כמנהלו, מניו-יורק. ב-1914 פתח, עם ו. פטצט, בית ספר למוזיקה עם סמינר למורים לפסנתר לצדו. ספרו, "המתודיקה של הנגינה בפסנתר" (Methodik des Klavierspiels) יצא לאור בלייפציג בשנת 1907.
בשנים הראשונות של המאה ה-20 ניצח שרוואנקה על הקונצ'רטו מס' 1 לפסנתר בסול מינור של פליקס מנדלסון, ביצוע שהיה הופעת הבכורה של המלחינה והפסנתרנית מרת' סרווין. שארוונקה הוציא כמה תקליטים בקולומביה רקורדס בשנים 1910 ו-1913, שכללו יצירות משלו לצד יצירות משל שופן, מנדלסון, ובר וליסט.
שארוונקה מת בברלין בשנת 1924.
יצירתו.
יצירותיו של שארוונקה כוללות אופרה "מטאסווינתה", סימפוניה, ארבעה קונצ'רטי לפסנתר, מוזיקה קאמרית (כל היצירות כוללות תפקיד לפסנתר) וקטעים רבים לפסנתר; אופי כתיבתו לפסנתר מזכיר במידת מה את שומאן ואת רחמנינוב.
ארבעת הקונצ'רטי לפסנתר הן יצירות כבדות-משקל. הראשון, בסי במול מינור, אופוס 32, הושלם בשנת 1874 ובוצע לראשונה כעבור שנה. הוא נכתב במור כפנטזיה לפסנתר סולו, אך שארוונקה לא היה מרוצה, ותזמר אותו לקונצ'רטו. פרנץ ליסט קיבל את ההקדשה וביצע אותו בברלין. ההקלטה הראשונה שלו הייתה ב-1968 עם ארל ויילד והתזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוח אריך ליינסדורף. ויילד למד את הקונצ'רטו כנער אצל זלמאר יאנסון, שלמד אותו ישירות מן המלחין. כשליינסדורף ביקש מוויילד להקליט את הקונצ'רטו, אמר זה, "חיכיתי ארבעים שנה ליד הטלפון שמישהו יבקש ממני לנגן אותו".
הקונצ'רטו הרביעי, בפה מינור, אופוס 82 (1908), בוצע לראשונה ב-18 באוקטובר 1908 באולם בטהובן בברלין, עם תלמידתו של שארוונקה, מרתה זיבולד, ליד הפסנתר ובניצוח המלחין.
יצירותיו של שארוונקה נשכחו לכמה שנים אחרי מותו; עם זאת, "המחול הפולני מס' 1" שלו במי במול מינור, אופוס 3 מס' 1, שמר על פופולריות רבה כל השנים. מאז אמצע שנות ה-90' של המאה ה-20, התחדש העניין במוזיקה שלו, והקלטות של רוב יצירותיו זמינות עכשיו לרכישה. הקלטת הקונצ'רטו הרביעי שלו לפסנתר בנגינת סטיבן יו, עם התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם בניצוח לורנס פוסטר הוכרה כתקליט השנה על ידי מגזין המוזיקה הבריטי גרמופון בשנת 1996. הסימפוניה שלו בדו מינור אפוס 60 הוקלטה לראשונה על תקליטור בשנת 2004.
בית הספר התיכון סן ז'וזף
מימד (גאומטריה אלגברית)
ילדי בית העץ
אמפורה פאן אתנאית
טריגווי תורהלסון
טריגווי תורהלסון (באיסלנדית: Tryggvi Þórhallsson; 9 בפברואר 1889 – 31 ביולי 1935) היה ראש ממשלת איסלנד בין השנים 1927 – 1932.
חייו.
טריגווי תורהלסון היה בנו של הבישוף תורהל ביירנסון. הוא למד תאולוגיה והוסמך ככומר ב-1913. הוא שימש ככומר בבורגרפירדי שבמערב איסלנד עד 1916, אז עבר לרייקיאוויק, שם התקבל למשרת פרופסור חבר לתאולוגיה באוניברסיטת איסלנד ובמשרה זו החזיק במשך עשר שנים. ב-1923 הוא נבחר לאלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) מטעם המפלגה הפרוגרסיבית.
ב-1927 הוא נבחר לתפקיד מנהיג המפלגה הפרוגרסיבית ולתפקיד ראש ממשלת איסלנד וכיהן בתפקיד עד 1932. ב-1931, טרם הוגשה נגד ממשלתו הצעת אי-אמון, הוא פיזר את האלת'ינגי. בבחירות שהתקיימו לאחר מכן זכתה המפלגה הפרוגרסיבית ב-35% מהקולות בלבד, אך הרכיבה ממשלה בראשותו של אאוסגייר אאוסגיירסון. ב-1934 פרש תורהלסון מהחיים הפוליטיים ושנה לאחר מכן מת.
תרגום יונתן בן עוזיאל
תרגום יונתן בן עוזיאל הוא תרגום של הנביאים לארמית.
התרגום כתוב בארמית גלילית, ומעיד על מקום חיבורו, ארץ ישראל. אמנם, כנראה שהתרגום המשיך לעבור עריכה ועיבוד בבבל ובעקבות כך נכנסו אליו מילים וביטויים בארמית בבלית. החוקרים סבורים כי העריכה הסופית של הגרסה שבידינו הסתיימה בבבל במאה ה-7 לספירה; חכמי בבל אף כינו אותו "תרגום שלנו". רוב מהדורות הדפוס של ספרי הנביאים, בהן מהדורת מקראות גדולות, הדפיסו את תרגום יונתן בן עוזיאל לנביאים בצד כל עמוד.
התרגום מיוחס, על פי התלמוד, ליונתן בן עוזיאל, תלמידו של הלל הזקן, שקיבלו במסורת מהנביאים חגי, זכריה ומלאכי.
בשונה מתרגום אונקלוס, תרגום יונתן מרחיב מעט את התרגום והסגנון ומשלב לעיתים דברי אגדה (אם כי לא בצורה המורחבת של תרגום התורה המיוחס ליונתן), אך גם הוא כאונקלוס מרחיק את ביטויי ההגשמה.
התרגום לנביאים ראשונים הוא מילולי, ואילו על נביאים אחרונים הוא מדרשי.
התאחדות הכדורגל האוקראינית
התאחדות הכדורגל האוקראינית (באוקראינית: Федерація футболу України; ידועה גם כ"FFU") היא הגוף המנהל את הכדורגל באוקראינה. האיגוד מארגן את ליגת העל האוקראינית, מערכת ליגות הכדורגל במדינה, ואת הנבחרת הלאומית של אוקראינה. מקום מושבה בקייב והיא נוסדה ב-13 בדצמבר 1991. ההתאחדות חברה בפיפ"א משנת הקמתה וחברה באופ"א מאז 1991.
מטה ההתאחדות שוכן במבנה המכונה "בית הכדורגל" ונמצא במתחם מרכז הספורט הלאומי אולימפיסקי שבקייב.
היסטוריה.
ב-6 במרץ 1991 ויקטור באניקוב פעל להקמת פדרציית כדורגל אוקראינית, כחלק מהתאחדות הכדורגל הסובייטית ובתחילה הייתה כפופה להתאחדות הסובייטית. לאחר הכרזת העצמאות האוקראינית ב-24 באוגוסט 1991 התאחדות הכדורגל האוקראינית החלה בהליכי היפרדות מעשיים ובתחילת ספטמבר 1991 הוחלט להקים מוסדות ניהול עצמאיים מההתאחדות הסובייטית ובאוקטובר ויקטור באניקוב נפגש עם נשיא אופ"א לנהארט יוהנסון שהבטיח את תמיכתו ובצירוף התאחדות הכדורגל האוקראינית לאופ"א.
ב-13 בדצמבר 1991 הוחלט על הקמת התאחדות כדורגל עצמאית. לנשיא הראשון של ההתאחדות נבחר ויקטור באניקוב. ההתאחדות הפכה לגוף הניהולי העיקרי של הכדורגל במדינה והייתה הגוף העיקרי האחראי לארגון יורו 2012 שאוקראינה אירחה יחד עם פולין.
אשר רוזנבלום
אשר רוזנבלום (פברואר 1918 – מרץ 2002) היה משפטן וסוחר יודאיקה, אשר שימש בשנים 1950–1952 מנכ"ל משרד הפנים מטעם הפועל המזרחי.
ביוגרפיה.
אשר רוזנבלום נולד בד' באדר ה'תרע"ח (1918). בשנת 1933 עלה לארץ ישראל מבריסק עם משפחתו. הוא התגורר בשכונת שיינקין ועבד כדוור בדואר המנדטורי. לאחר מכן סיים לימודי תיכון, למד מדעי הרוח באוניברסיטה העברית ועריכת דין בבית הספר המנדטורי למשפטים. בשנת 1945 הוסמך כעורך דין. במקביל היה פעיל בתנועת הפועל המזרחי. בשנת 1940 היה מזכיר איגוד הפקידים של סניף הפועל המזרחי בירושלים. בשנת 1941 היה חבר הסיעה המרכזית "תורה ועבודה". בשנת 1949 היה חבר סיעת "אל המקור".
עם קום מדינת ישראל, מונה למנהל האגף לנפגעי רכוש במשרד לנפגעי המלחמה, שבראשו עמד הרב יהודה לייב פישמן מימון ומנכ"לו היה יצחק רפאל. באוקטובר 1948 החליף רוזנבלום את רפאל, שעבר לסוכנות היהודית. במאי 1949 עבר לכהן כמנכ"ל משרד הפנים, תחת שר הפנים משה שפירא. ביוני 1952 התפטר מתפקיד מנכ"ל משרד הפנים. בפרסום במעריב נטען שהתפטר מסיבות אישיות. לעומת זאת, שלמה נקדימון טען לאחר שנים בעיתון חרות שהוא התפטר בגלל חילוקי דעות עם השר. באוגוסט 1952, בבחירות לוועידת הפועל המזרחי, היה מאנשי הסיעה המאוחדת של יצחק רפאל ואליהו-משה גנחובסקי.
בשנות ה-50 היה חבר הוועד הפועל של הפועל המזרחי.
בשנת 1960, מונה על ידי מפא"י לוועדת הבחירות של הרבנות הראשית, בניגוד לעמדת ראשי מפלגתו. בעקבות זאת הוא סולק מהמפד"ל.
כעורך דין, ייצג נאשמים בעבירות כלכליות שונות, בהם יהודה שפיגל, שנאשם בקבלת שוחד בפרשת תל גיבורים.
בשנות ה-60 כיהן בהנהלה של כתב העת אמות. בשנות ה-70 כיהן בוועדת הרכישות של מוזיאון תל אביב לאמנות.
נשא לאשה את נחמה, בתו של הרב יצחק יעקב וכטפויגל. נולדו להם שלושה בנים, שאחד מהם הוא אדם ברוך.
נפטר בח' בניסן ה'תשס"ב (2002).
התאחדות הכדורסל האוקראינית
התאחדות הכדורסל האוקראינית (באוקראינית: ФБУ - Федерація баскетболу України) היא ארגון הספורט הבכיר באוקראינה האחראי לניהול ליגות הכדורסל באוקראינה ונבחרת אוקראינה בכדורסל. ההתאחדות הוקמה ב-28 בפברואר 1992.
ההתאחדות מנהלת את ליגת העל האוקראינית בכדורסל ומהווה למרכז הספורטיבי, הטכני והשיפוטי בתחום הכדורסל באוקראינה. נשיא ההתאחדות הוא המדינאי מיכאילו ברודסקי.
התאחדות ההוקי קרח האוקראינית