שתי העובדות הללו התגלו אחרי חשיפה של חבר לשעבר של קווין, ארון גג'וני שפרסם פוסט שכלל תצלומי מסך של שיחות שהיו ביניהם. לאחר החשיפה של הדברים, החלה להיווצר תסיסה בקרב קהילת הגיימרים. האשמות נרחבות כנגד הממסד העיתונאי הטכנולוגי החלו לצבור תאוצה ביוטיוב ובפורומים שונים כגון Reddit ו-4chan וההאשטאג #gamergate הופיע בטוויטר. עיקרי ההאשמות בקרב קהילת הגיימרים הייתה שעיתונאים רבים המסקרים משחקי מחשב הם בעלי קשרים לא אתיים עם מושאי הסיקור שלהם ושלעיתים הם אפילו בעלי אינטרסים כלכליים משותפים.
תגובת הממסד העיתונאי.
עורכי מגזינים של משחקי מחשב ווידאו החלו להגיב להאשמות נגדם. ב 28 באוגוסט, יום לאחר פרסום ההשטאג #gamergate, פרסמו 8 מגזינים שונים שרובם מתחום הטכנולוגיה מאמרים התוקפים את קהילת הגיימרים המסורתית ואת הקמפיין. לי אלכסנד, אחת העורכות הראשיות של המגזין Gamasutra , שהואשמה בסיקור אוהד של משחקים שפותחו על ידי חברים שלה, כתבה כך: "הנבובים זורקי הרפש האלו, ההיפר צרכנים הייללניים האלו, המעוררי מדון באינטרנט הילדותיים האלו- הם לא הקהל שלי". שאר המאמרים היו ברוח דומה ויצאו כנגד קהילת הגיימרים, שתוארו כגברים לבנים וגזעניים, המנסים להפוך את עולם משחקי המחשב והווידאו לפחות סובלני, בעיקר כלפי נשים. גיימרגייט תואר על ידי עיתונאים אלו וכן במאמרים נוספים באותו החודש כקמפיין אגרסיבי ושוביניסטי וכ"מסע צלב שנועד להרוס את זואי קווין". באותו האופן, פעילי גיימרגייט ראו את הפרסום של מאמרים אלו בתקופה קצרה זו כקמפיין מתואם בעל מסר אחיד נגדם. בשפת קהילת הגיימרים נודעה סדרת כתבות זו לשמצה בשם: " Gamers are dead".
ההדלפה למילו יאנופולוס.
כחודש לאחר התפתחות הפרשה, קיבל מילו יאנופולוס, אז כתב טכנולוגיה באתר ברייטבארט, הדלפה של תכתובת אי מייל קבועה בין העורכים של המגזינים הנחשבים ביותר בתחום סיקור משחקי המחשב והווידאו וביניהם: Kotaku, Polygon, Ars techinca, Rock Paper Shoutgun, Wired, PC gamer, וה Verge. התכתובת חשפה כי עורכי העיתונאים המתחרים השונים, תיאמו ביניהן את הנושאים שאותם הם יסקרו בכתבות שלהם וכן את האופן שבו הם יסוקרו. ביחס לגיימרגייט, עורכי העיתונאים השונים הציעו טקטיקות שונות לתגובה לפרשה וביניהן צנזור תגובות באתרים שלהם הקשורות בו. חשיפת התכתובת גרמה לרבים מקהילת הגיימינג לטעון כי זוהי הוכחה נוספת לשחיתות בקרב עיתונאי הטכנולוגיה ולהתקפה המתואמת מצידם עליהם. בשלב זה, החל להתגבש חרם צרכנים כנגד מגזינים ומפתחים של משחקים שנחשדו בשחיתות על ידי קהילת הגיימרים.
אלימות מילולית ברשת ואיומים ברצח.
לאורך קיומה של פרשת GamerGate, התלוננו מפתחות משחקים, בלוגריות ועיתונאיות שיצאו נגד קמפיין הGamerGate שהן מוטרדות באופן מילולי על ידי קהילת הגיימרים ומקבלות איומים על חייהן. אניטה סרקיזיאן, פעילה פמיניסטית שהוציאה סדרה של סרטונים המצביעים לטענתה על סקסיזים במשחקי מחשב, קיבלה איומים על חייה לקראת הרצאה שלה באוניברסיטת המדינה של יוטה. משטרת יוטה והאוניברסיטה לא האמינו שהאיומים אמינים, אולם סרקיזיאן לא הסכימה איתם וביטלה את ההרצאה. בנוסף, מפתחת משחקים נוספת, ברייאנה וו, סיפרה שהיא נאלצה להימלט מביתה בעקבות איומים על חייה. איומים אלו ואחרים נתפסו כניסיון אלים להשתיק קולות שיוצאים נגד קהילת הגיימרים ובעקבות כך, גונה קמפיין ה GamerGate על ידי ארגונים שונים כארגון שנאה וכדוגמה הבולטת ביותר להתעמרות מילולית ברשת. כנגד טענות אלו, טענו פעילים בGamerGate כי הם מתנערים מגילויי אלימות כלשהם ושמפיצי האיומים הם אנשים אנוניימים שאינם חלק מהקמפיין שלהם. בנוסף, התלוננו פעילי ופעילות GamerGate על איומים דומים כלפיהם. שני כנסים בהשתתפות פעילי גיימרגייט בולטים בוטלו על ידי המארגנים בעקבות התרעות אנונימיות על פצצות.
מתיק ה FBI בנושא הGamerGate, עולה כי 4 גברים נחקרו ונעצרו בחשד לכך ששלחו עשרות איומים על עיתונאיות ומפתחות משחקים שעסקו בביקורת על GamerGate. הגברים שוחררו ללא כתבי אישום.
השלכות תרבותיות.
הסערה סביב גיימרגייט נמשכה יותר משנה. עיקר המאבק של קהילת הגיימרים נעשה על ידי סרטוני יוטיוב, ממים ובפורומים אלמוניים, בעוד המאבק של הממסד העיתונאי נגד קהילת הגיימרגייט התרחש דרך מאמרי מערכת וכלי התקשורת הרגילים. המאבק ראה פיצול בין השיח העיתונאי, שתיאר את קהילת הגיימרגייט כתנועה אלימה ושובניסטית, לבין קהילת הגיימרגייט עצמה, שראתה את הממסד העיתונאי כמושחת, וכמנסה להשתיק אותם בהאשמות ללא הצדקה.ברקע בחירתו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו ב-2016, המאבק של קהילת הגיימרגייט זוהה הן על ידי פרוגרסיבים מהשמאל והן על ידי אנשי ימין בארצות הברית כיריית הפתיחה למאבק תרבותי נרחב בהרבה, בין התקשורת הממוסדת לבין שכבות רבות באוכלוסייה שהרגישו שאין להם ייצוג הוגן בתקשורת ושמצאו את קולם בעיקר ברשתות החברתיות. הוושינגטון פוסט תיאר את עלייתו של טראמפ כ"גיימרגייט" של הפוליטיקה האמריקאית, ומיילו ינופולוס, תיאר את הפרשייה כ"ניצחון הראשון על השמאל במלחמות התרבות של דור ה Y".
קו הדממה
לשון ימי-הביניים
ידיעות בחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה
השפות השמיות המזרחיות
השפות השמיות המערביות
גרטרודה באבילינסקה
כיוונים - החברה לתרבות הפנאי באר שבע
כיוונים - החברה לתרבות הפנאי - באר שבע בע"מ, היא חברה עירונית שמנהלת את החינוך הבלתי פורמלי, מחלקות הנוער, הקהילה, הספורט, הקליטה והתרבות בבאר שבע. כיוונים היא חברת הפקה וניהול התרבות מהגדולות בישראל. מנכ"ל החברה כיום הוא שלומי נומה.
החברה אחראית על כ-13 תנועות נוער בבאר שבע. מנהלת כ-30 מרכזים קהילתיים המקיימים פעילות חוגית עשירה. מנהלת את מתקני הספורט, פארקי הכושר ומגרשי הספורט העומדים לרשות הציבור לאימונים ולהנאה. מנהלת את אצטדיון טרנר, אולם הקונכייה, אמפיפארק באר שבע וסקייטפארק באר שבע. מנהלת את המשכן לאמנויות הבמה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, להקת המחול קמע, מרכז הצעירים, תיאטרון הפרינג', אגף האירועים העירוני בבאר שבע, הלונדע, נגב Zoo, מוזיאון הנגב לאמנות, המוזיאון לתרבות האסלאם ועמי המזרח, בית האמנים בנגב הסדנא האתיופית, סטארט אפ - שהוא מרכז העצמה לצעירים עד גיל 35 ומרכזים למצוינות.
החברה מפיקה את הפסטיבלים העירוניים בבאר שבע: פסטיבל סמילנסקי, פסטיבל היין, שני במוזיאון, לילה לבן, פסטיבל סוכות, קרנבל פורים, פסטיבל משפחות בפסח, אירועי קיץ, פסטיבל זוהר דרומי – פסטיבל האור של באר שבע, אירועי הגאווה בבאר שבע ועוד.
החברה מפיקה את אירועי הספורט בבאר שבע: מרוץ הלילה, מרוץ הניווט ע"ש דורון אסולין ז"ל, גמנסטרדה - מסע אופניים ע"ש יוסי צ'יפרוט, טורניר הספורטירשת הארצי, סטריטבול ואתנה הולכות רחוק.
וישגראד
המכון לחקר ימים ואגמים
משפחת לביא
האחים לביא
ביג בנד (פלורידה)
אזור ביג בנד (Big Bend) הוא שם לא רשמי של אזור בפלורידה, ארצות הברית, ללא גבולות רשמיים, המשתרע על מספר מחוזות במדינת פלורידה בתחום "ידית המחבת" (באנגלית: Florida Panhandle), ממזרח לנהר אפלצ'יקולה. חוף ביג בנד הוא חוף ביצתי ללא איי מחסום המשתרע לאורך מפרץ מקסיקו החל מנהר אוקלוקוני ועד לכף אנקלוטה.
ארגונים פרטיים שמציינים כי הם משרתים את אזור ביג בנד כוללים לרוב את המחוזות פרנקלין, גדסדן, ג'פרסון, לאון, ליברטי, מדיסון, טיילור ווואקאלה באזור השירות שלהם. העיר העיקרית באזור היא טלהאסי.
חוף ביג בנד הוא חוף המשתרע לאורך כ-350 ק"מ (220 מייל) משפך נהר אוקלוקוני סביב מפרץ אפלאצ'ה ובמורד החוף המערבי של חצי האי פלורידה. רצועת חוף זו כוללת את החופים של מחוזות וואקאלה, ג'פרסון, טיילור, דיקסי, לוי, סיטרוס, הרננדו ופאסקו. חוף ביג בנד הוא אזור קרסטי טבוע, המכוסה בביצה מלוחה. הוא כולל מעיינות מים מתוקים, שוניות צדפות, ואת הדלתא של נהר סווני.
פרס מנדלי מוכר ספרים
פרס מנדלי מוכר ספרים הוא פרס בתחום הספרות היידית המוענק על ידי עיריית תל אביב-יפו ליוצרים בשפת היידיש. הפרס מוענק מאז שנת תשל"ו להוקרת יצירתו הספרותית של מנדלי מוכר ספרים (שלום יעקב אברמוביץ'). בנוסף לכבוד הרב, זוכים מקבלי הפרס גם במענק כספי. משנת 2001 הוחלט כי יחולק רק פעם בשלוש שנים, ומאז 2010 מחולק הפרס רק פעם בארבע שנים.
ביג בנד (פירושונים)
רפאל – מערכות לחימה מתקדמות
לואיג'י זינגלס
לואיג'י ג' זינגאלס (באנגלית: Luigi G. Zingales); נולד ב-8 בפברואר 1963 בפדובה, איטליה) הוא פרופסור לכלכלה איטלקי-אמריקאי בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת שיקגו, ומחבר שני ספרים רבי מכר; "שמירת הקפיטליזם מן הקפיטליסטים" (2003) החוקר את "קפיטליזם היחסים". וכן את "קפיטליזם לעם" (2012), בו מציע זינגאלס "כי ניתוב כעס פופוליסטי יכול להפיח מחדש את כוח התחרות ולהפוך את התנועה לעבר".
זינגלס הוא תומך של קפיטליזם ושוק תחרותי אך הוא טוען ששוק חופשי ללא ריסון, סובל מריכוזיות כלכלית גדלה והולכת בגלל יתרונות לגודל וכך הקפיטליזם הופך להיות קפיטליזם למקורבים.
קריירה.
זינגלס הוא בעל תואר ראשון בכלכלה, מאוניברסיטת בוקוני במילאנו. בשנת 1992 הוא קיבל תואר דוקטור בכלכלה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס עבור תזה שכותרתה "הערך של שליטה תאגידית" תחת פיקוחו של ג'יימס מ' פוטרבה ואוליבר הארט. באותה שנה הוא הצטרף לסגל בית הספר לעסקים של אוניברסיטת שיקגו, שם הוא רוברט ג 'מק' קורמק פרופסור ליזמות וכספים. זינגלס מכהן גם כחבר בוועדה לענייני שוק ההון.
עמדותיו.
את התנגדותו הוא ההתנגדות למונופול כלכלי, דבר המוביל ליוקר המחיה הביע בדרך זו: