בשנותיו הראשונות לאחר סיום הלימודים היה סאקו מתוסכל מאוד מעבודת העיתונות שקיבל. הוא סיפר כי: "[לא הצלחתי למצוא] ג'וב בכתיבת מאמרים מעניינים במיוחד או קשים במיוחד, שיעשו באמת שינוי כלשהו". לאחר שעבד תקופה בכתב העת של אגודת הנוטריונים הלאומית , עבודה שנראתה לו "משעממת מאוד", חזר להתגורר במלטה כדי להתמקד בציור קריקטורות. "... החלטתי לשכוח [את העיתונאות] ופשוט ללכת ב'דרך השנייה', שהיא בעצם לקחת את התחביב שלי, קריקטורות, ולראות אם אוכל להתפרנס מזה", אמר לימים ל- BBC. הוא התחיל לעבוד אצל מו"ל מקומי ככותב ספרי הדרכה שונים. במקביל פרסם את ספר הקומיקס הראשון שלו, קומיקס רומנטי בשם "Imħabba Vera" ("אהבה אמיתית"), אחד מספרי הקומיקס האמנותיים הראשונים בשפה המלטית. "מכיוון שלמלטה אין היסטוריה של קומיקס, קומיקס לא נחשב שם כמשהו לילדים", סיפר סאקו למגזין The Village Voice, "באחד החלקים בספר, למשל, הילדה שנכנסה להריון נסעה להולנד עבור הפלה. מלטה היא מדינה קתולית, ובאותה תקופה אסור היה אפילו להתגרש. הסיפור היה יוצא דופן, אבל הם [המלטים] לא ידעו אם זה חומר מתאים עבור קומיקס או לא".
בסופו של דבר חזר סאקו לארצות הברית, ובשנת 1985 ייסד את מגזין הקומיקס האלטרנטיבי "פורטלנד פרמננט פרס" (PPP) בעיר פורטלנד, אורגון. לאחר חמישה עשר חודשים העיתון נפסק מסיבות כלכליות, וסאקו מצא עבודה בעיתון The Comics Journal ככתב חדשות הצוות. עבודתו סיפקה לו זמן ומשאבים כדי לכתוב ולערוך את אנתולוגיית הקומיקס Centrifugal Bumble-Puppy שפורסם על ידי חברת האם הוצאת הספרים של העיתון.
לאחר יציאת הספר החליט סאקו שעליו לצאת לטיול באירופה, ואת טיולו תיעד בקומיקס האוטוביוגרפי שלו "יאהו". מסעו הוביל אותו לטורקיה ובמקביל התרחשה מלחמת המפרץ, מה שהוביל אותו לסקר את התפתחות האירועים בספרו "יאהו 2". העיסוק במלחמת המפרץ הביא אותו לחקר של הפוליטיקה במזרח התיכון, וב-1991 הוא הגיע לישראל כדי לבקר בצד הישראלי והפלסטיני, ומהאינפורמציה שקיבל כתב את ספרו הפוליטי הטעון, "פלסטיין". פלסטיין הוא אוסף של סיפורי קומיקס קצרים בשחור-לבן, שחלקם עוסקים בסיפורים בדיוניים על הסכסוך הישראלי פלסטיני וחלקם תיארו במדויק שיחות של סאקו עם אזרחים פלסטינים (וגם כמה יהודים). הספר זכה בפרס הספר האמריקאי ונמכר ביותר מ-30,000 עותקים בבריטניה.
בסוף שנת 1995 נסע סאקו לסרייבו על מנת לתעד את נזקי מלחמת בוסניה, ועל סמך העדויות שאסף בעת ביקורו שם חיבר את ספר הקומיקס שלו "המתקן" ("The Fixer"), בסגנון דומה לזה של פלסטיין. ספר נוסף על נזקי המלחמה, "האזור הבטוח בגוראז'דה" ("Safe Area Goražde") פורסם בשנת 2000, במימון מלגת גוגנהיים של שנת 2001. הספר אף זכה בפרס אייזנר בקטגוריית "הרומן הגרפי הטוב ביותר".
בשנת 2005 נשלח סאקו כעיתונאי לעיראק יחד עם גדוד 23 של חיל הנחתים. על בסיס חוויותיו שם, כתב שני סיפורי קומיקס בני 8 עמודים שהתפרסמו בזה אחר זה בעיתון הגרדיאן. ב-2007 כתב מאמר בן 16 עמודים עבור מגזין הארפרז, שכותרתו הייתה "למטה! למעלה! אתה בצבא העיראקי עכשיו".
בשנת 2009 פרסם ספר נוסף על הסכסוך הישראלי פלסטיני, "הערות שוליים מעזה". הספר חוקר שני מעשי טבח באזרחים פלסטינים שהתרחשו בחאן יונס וברפיח בנובמבר 1956 על ידי צבא הגנה לישראל. ביוני 2012 פרסם ספר על העוני בארצות הברית בשם "ימי ההרס, ימי המרד" ("Days of Destruction, Days of Revolt"), שכתב יחד עם העיתונאי כריס הדגס . כיום סאקו מתגורר בפורטלנד, אורגון.
פרסים.
בנוסף לפרס הספר האמריקאי לשנת 1996, מלגת גוגנהיים משנת 2001 ופרס אייזנר לשנת 2001, זכה הספר "הערות שוליים מעזה" בפרס "הרומן הגרפי הטוב ביותר של השנה" של לוס אנג'לס טיימס לשנת 2009. הספר גם זכה בפרס רידנהור לשנת 2010 ובפרס הספר של אורגון בשנת 2012.
לקריאה נוספת.
מוניקה מרשל, ג'ו סאקו, Rosen Publishing Group, שנת 2005.
ג'וש מקרוברטס
ג'ושוע סקוט "ג'וש" מקרוברטס (באנגלית: Joshua Scott "Josh" McRoberts; נולד ב-28 בפברואר 1987) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2007–2018. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 5.4 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות.
מקרוברטס נולד באינדיאנפוליס שבאינדיאנה, וגדל בעיר כרמל הסמוכה. בשנת 2005 החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, וכשחקן קבוצת הכדורסל שלה שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד ג'יי. ג'יי. רדיק, שלדן ויליאמס, ג'רלד הנדרסון ולאנס תומאס. בעונת 2006/2007 רשם ממוצעים של 13.0 נקודות, 7.9 ריבאונדים, 3.5 אסיסטים ו-2.5 חסימות למשחק, ובסיומה נבחר הן לחמישיית ההגנה והן לחמישייה השנייה של העונה במחוז ACC. בקיץ 2007 עזב את האוניברסיטה, לאחר שנתיים בלבד, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק ב-NBA.
בדראפט ה-NBA 2007 נבחר מקרוברטס בבחירה ה-37, על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 1.5 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
בערב דראפט 2008 הועבר עם ברנדון ראש וג'ארט ג'ק בטרייד לאינדיאנה פייסרס, תמורת ג'ריד ביילס ואייק דיוגו. לאורך 3 עונותיו עם הפייסרס שותף ב-147 מתוך 246 משחקי הקבוצה, ותרם 5.4 נקודות ו-4.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס.
באוגוסט 2012 היה מעורב בטרייד בין 4 קבוצות, אשר שלח אותו לשחק באורלנדו מג'יק; במסגרת הטרייד נשלחו לאורלנדו גם ניקולה ווצ'ביץ', מוריס הארקלס, אל הרינגטון, ארון אפללו וכריסטיאן איינגה, בעוד דווייט הווארד, כריס דוהון וארל קלארק נשלחו ללייקרס, אנדרו ביינום וג'ייסון ריצ'רדסון נשלחו לפילדלפיה 76', ואנדרה איגודלה נשלח לדנוור נאגטס.
בפברואר 2013, לאחר 41 משחקים באורלנדו, הועבר מקרוברטס בטרייד לשארלוט בובקאטס, בתמורה להאקים ווריק. במשחק מול אורלנדו מג'יק ב-28 במרץ 2014, קלע שיא קריירה של 24 נקודות. לאורך תקופתו בשארלוט שיחק ב-104 משחקים (פתח ב-97), והציג יכולת טובה עם ממוצעים של 8.7 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק. בפלייאוף 2014 התעלה על עצמו עם 11.5 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים בממוצע למשחק, אך הבובקאטס הובסו בתוצאה 0–4 כבר בסיבוב הראשון, מול מיאמי היט.
לקראת עונת חתם במיאמי על חוזה ל-4 עונות, בסך כ-23 מיליון דולר. בשל פציעות שונות בשתי רגליו, שותף ב-81 משחקים בלבד בין השנים 2014–2017, ולאורך התקופה קלע 4.1 נקודות בממוצע למשחק.
ביולי 2017 הועבר מקרוברטס בטרייד לדאלאס מאבריקס, אולם הוא שוחרר מהקבוצה בפברואר 2018, לאחר שני משחקים בלבד. מאז לא חזר לשחק, ובכך למעשה פרש ממשחק בגיל 30.
ג'וש מק'רוברטס
פרויקט ים המלח
"פרויקט ים המלח" הוא סדרת עבודות, שיצר האמן הישראלי פנחס כהן גן בשנים 1972–1973. העבודות עושות שימוש בים המלח כמטאפורה להגירה ולמעמדו של האמן בחברה.
תיאור.
סדרת העבודות "פרויקט ים המלח" נוצרה בראשית שנות ה-70 על ידי פנחס כהן גן. כהן גן הגדיר את הפרויקט כ"יצירת תנאי חיים בסביבה מתה יחסית". מרכזו של הפרויקט היה הכנה ותיעוד של שתי פעולות - בניית סירה מעץ והשטתה במסלול בו "השתיל" האמן שרוולי ניילון המלאים מים מתוקים, שבהם גדלים דגים. הסירה נבנתה באביב 1973 בעכו על ידי משפחה ערבית העוסקת בדייג. הבנייה הגיע למצב של שלד, ברוחב של 120 ס"מ, באורך של 300 ס"מ, והיא לא הושטה במים לבסוף. בשלב השני, שבוצע במאי 1973, חוברו שרוולים עשויים פוליאתילן אל מעיין באזור עין-רואר, דרומית לעין פשחה (כיום עינות צוקים). השרוולים הונחו בתוך ים המלח וכהן גן החזיק בהם דגים.
ההצגה הראשונה של הפרויקט הייתה בתערוכה "פנחס כהן גן: פעילויות 1972-1974", שהתקיימה במוזיאון ישראל בין התאריכים 13 באוגוסט 1974 - 13 בספטמבר 1974. בתערוכה הציג כהן גן את הסירה, תיעוד צילומי של הפרויקט וכן מיצב שכלל שולחן עבודה, מיכלי מים ופריטים נוספים.
חלק מן הרישומים שעשה כהן ככן עובדו לסדרה של הדפסים, כגון העבודה "" (1976).
פציפיזם יהודי
פציפיזם יהודי או שלומנות יהודית הוא התנגדות למלחמה, אלימות ומיליטריזם בקרב יהודים, הפציפיזם היהודי נחשב לאחד מהמחלוקות הקשות ביהדות. הפציפיזם היהודי נוטל חלק משמעותי במחלקות יהודיות דוגמת הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ציונות ואנטי ציונות, דמוקרטיה, דת ומדינה ואחרים. הפציפיזם היהודי נפוץ בעיקר ביהדות ארצות הברית.
פציפיזם יהודי בעת החדשה ויחס לציונות.
רבים מהיהודים בעולם תמכו בפציפיזם, כתוצאה מכך סברו שהסיבה לכול המלחמות בעולם היא הדת, על כן היו אתאיסטים, ודגלו בפמיניזם, הפרדת הדת מהמדינה, דמוקרטיה, סוציאליזם ואנטי פשיזם. אלברט איינשטיין היה אחד מן הפציפיסטים היהודים המפורסמים ביותר בעולם, עוד אדם היה הרבי מסאטמר כתב כי הוא מתנגד לציונות עקב היותו פציפיסט.
לאחר קום תנועת הציונות, החלו פציפיסטים-יהודים רבים להיות ציונים, המפורסם שבהם הוא נתן חפשי, אבל דגלו בציונות סוציאליסטית. אך רבים מהם לא עלו לארץ ישראל מחשש שהדבר יגרום למלחמה עם ערביי ארץ ישראל. בקום תנועת המחתרות, לאחר שראו את מעשי האצ"ל והלח"י, עזבו כמעט לחלוטין את הציונות ודגלו באנטי ציונות. פציפיסטים-יהודים-ציונים נוספים היו יהודה לייב מאגנס, מרטין בובר ואחרים. לאחר הקמת מדינת ישראל, ארגון "יהודים למען שלום עולמי" הפציפיסטי בירך על הקמת המדינה החדשה, אך ביקר בחריפות את הן את התקפת הענק על ישראל במלחמת העצמאות והן את החבלות הישראליות וקראו לשלום בן שני הצדדים.
פציפיזם יהודי בסכסוך הישראלי-פלסטיני.