משחק העונה הראשון בסיבוב השלישי בין מכבי חיפה להפועל תל אביב הסתיים בתיקו, ומכבי תל אביב שניצחה במחזור זה 0:3 את מ.ס. אשדוד הצליחה לצמצם את הפער מהפסגה ל-3 נקודות בלבד מהראשונה, מכבי חיפה. מחזור אחד לאחר מכן הצליחה מכבי תל אביב לנצח את מכבי חיפה 0:2 מה שהעלה אותה למקום השני בטבלה אחרי הפועל תל אביב .
משחק הדרבי התל אביבי כעבור שבוע הסתיים בתיקו 0-0 ששירת את מכבי חיפה שחזרה אל הפסגה.
במחזור ה-28 סיימה מכבי חיפה את משחקה בתיקו, והפועל תל אביב בהפסד, ומכבי תל אביב ניצלה את איבוד הנקודות שלהן על מנת להעפיל לפסגה לראשונה בעונה זו - שם נשארה למעשה עד לסיום העונה.
מכבי תל אביב איבדה נקודות במחזורים הבאים, ומכבי חיפה גם סיימה רק בתיקו 2:2 מול בני יהודה שכבר הבטיחה את הישארותה בליגה, ובתום המחזור ה-30 בליגה (3 מחזורים לסיום העונה) נוצר מצב של שוויון נקודות 60 בין 3 המוליכות כאשר הפרש השערים ומספר הניצחונות קובע את המיקום והמצב בטבלה נראה כך:
1. מכבי תל אביב - 60 (26+) 2. הפועל תל אביב - 60 (24+) 3. מכבי חיפה - 60 (20+).
השיווין בנקודות נשמר במחזור ה-31. במחזור ה-32 החלו לנצח המועמדות לתואר בהפרשים גבוהים את יריבותיהם כאשר הן יודעות שהאליפות אולי ותוכרע בהפרש שערים: מכבי תל אביב ניצחה 5-0 את בני יהודה, ומכבי חיפה ניצחה אף היא 5-1 את הפועל כפר סבא. הפועל תל אביב מעדה בביתה נגד הפועל פתח תקווה וסיימה בתיקו 1-1, מה שהוציא אותה מעשית ממירוץ האליפות ערב המחזור האחרון.
מחזור הסיום.
לפני מחזור הסיום (המחזור ה-33) המצב בטבלה נראה כך:
1. מכבי תל אביב - 66 (32+) 2. מכבי חיפה - 66 (29+) 3. הפועל תל אביב - 64 (26+)
מכבי תל אביב החזיקה במאזן ניצחונות טוב יותר ולכן מכבי חיפה נדרשה לנצח בהפרש שגדול ב-3 מההפרש בו תנצח מכבי תל אביב במשחקה האחרון.
מכבי חיפה הצליחה להוביל 5-0 כבר במחצית על אשדוד באצטדיון האשדודי, ובו בעת התבשרה שמכבי תל אביב לא מצליחה לכבוש באצטדיון רמת גן מול הפועל פתח תקווה והמחצית נגמרה בתוצאה 0-0, כך שבמחצית למעשה מכבי חיפה היא זו שהייתה במקום הראשון.
לבסוף הצליחה מכבי תל אביב לכבוש שלושה שערים במחצית השנייה, כשבתווך סופגת מכבי חיפה שער מצמק מאשדוד שהוריד אותה חזרה למקום השני.
מכבי תל אביב סיימה בניצחון 3-0 (הפרש 3), כאשר חיפה ניצחה בהפרש של 4 שערים בלבד בניצחונה 5-1 באשדוד, מה שלא הספיק לה ונתן את תואר האליפות למכבי תל אביב על חודם של 2 שערי ליגה בלבד.
הייתה זו הפעם הראשונה והיחידה עד עונת 2009-2010, שתואר האליפות מוכרע על שיטת הפרש השערים ו/או מאזן ניצחונות.
ברנאר לאמה
ברנאר פסקל מוריס לאמה (בצרפתית: Bernard Pascal Maurice Lama - IPA: ; נולד ב-7 באפריל 1963) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת השוער.
קריירת משחק.
ראשית הקריירה.
לאמה עזב ב-1981 את גינאה הצרפתית לתוך צרפת על מנת לקדם את הקריירה שלו, למורת רוחו של אביו. לאמה חתם בליל מהליגה הבכירה בצרפת והושאל ב-1982 לאבוויל מליגת המשנה. כעבור שנה בה לא רשם ולו הופעה אחת שב לליל והושאל בשנית לקבוצה מליגת המשנה, הפעם לבזאנסון. בשל יכולתו, הוא שב לליל בתום העונה, שותף במספר לא מבוטל של משחקים, אולם לא היה מרוצה ממעמדו והחליט לעזוב את הקבוצה. לאמה עבר למץ בעונת ולאחר עונה במדיה עבר לברסט שירדה בתום העונה לליגת המשנה מסיבות כלכליות. מבחינה אישית, היו אלה שתי עונות מוצלחות עבור לאמה ששותף בכל משחקי הליגה של קבוצותיו. לאמה עבר ללאנס לקראת עונת ויכולתו הטובה במדיה צדה את עיני הצוות המקצועי של מועדון הצמרת פריס סן ז'רמן שבתום העונה החתימה את לאמה על חוזה ל-5 עונות.
לאחר המעבר לסן ז'רמן.
בקיץ 1992 עבר לאמה לסן ז'רמן ונכנס לנעליו של שוער נבחרת צרפת הפורש ז'ואל באטס אך עמד במשימה בהצלחה. לאחר שנים שבהן נדד בין קבוצות בינוניות וקטנות בצרפת, נדרש לאמה למאבקים על תארים בצרפת ולמשחקים במפעלים האירופיים ואף זומן לסגל נבחרת צרפת ב-1993 למוקדמות מוקדמות מונדיאל 1994. במדי סן ז'רמן זכה לאמה בגביע הצרפתי בעונתו הראשונה בקבוצה, , בעונה שלאחר מכן באליפות, ובעונת בגביע נוסף. הזכייה האחרונה העניקה לסן ז'רמן כרטיס להשתתפות במפעל גביע אירופה למחזיקות גביע לעונת . סן ז'רמן זכתה בגביע לאחר ניצחון בגמר על ראפיד וינה.
חרף התעניינות מצד ברצלונה בחר לאמה להישאר בקבוצתו ופתח היטב את עונת אך פציעה בברך קטעה רצף משחקים ללא ספיגה והשביתה אותו לתקופה ממושכת. בפברואר 1997, זמן קצר לאחר ששב למגרשים, הורחק לחודשיים בשל צריכת קנאביס. התקרית הביאה את סן ז'רמן לחפש מחליף לעמדת השוער במקומו של לאמה, ובחלון ההעברות בקיץ לקראת עונת הודיעה לו כי הוא לא נמצא בתוכניות הקבוצה וכי הוא רשאי לחפש קבוצה אחרת.
לאמה נותר ללא קבוצה והתאמן עם קבוצת המילואים של סן ז'רמן. בחלון ההעברות בחורף, זמן קצר לפני מונדיאל 1998, חתם על חוזה על תום העונה בוסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג ואף על פי שחתם כבר בסוף דצמבר הוא שותף לראשונה במשחק רק בחודש מרץ. עד תום העונה שותף לאמה ב-12 משחקים בהם הפגין יכולת טובה ולמרות רצונם של "הפטישים" להשאיר את לאמה לעונה נוספת הוא שב לסן ז'רמן לאחר מונדיאל 1998.
לאמה עמד בשערה של סן ז'רמן בעונות 1998 - 2000 אך הקבוצה לא הגיעה להישגים משמעותיים. בזו הראשונה סיימה הקבוצה במקום התשיעי ואילו בשנייה סיימה כסגניתה של מונקו. במפעלים האירופיים, לאחר עשור שבו הגיעה הקבוצה פעמיים לגמר גביע המחזיקות, נשרה ב- בשלב שמינית הגמר לאחר שהפסידה למכבי חיפה. לקראת עונת הודיע המועדון ללאמה בשנית כי הוא לא נמצא בתוכניותיו המקצועיות. לאמה עבר לראן ובתום העונה ביקש להיקלט באחד מהמועדונים בברזיל אך משלא מצא קבוצה הודיע על פרישה מכדורגל.
נבחרת צרפת.
את הופעת הבכורה בנבחרת צרפת ערך לאמה ב-17 בפברואר 1993 במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994 בניצחון 4-0 נגד נבחרת ישראל. צרפת לא השתתפה במונדיאל לאחר שהפסידה שני משחקים מכריעים בשלב המוקדמות נגד ישראל ובולגריה. לאמה עמד בשער נבחרתו ביורו 1996 בו הודחה צרפת בחצי הגמר מול צ'כיה לאחר דו-קרב בעיטות הכרעה בתום משחק מאופס. במונדיאל 1998 וביורו 2000, בהם זכתה צרפת, נכלל בסגל הנבחרת אך שימש מחליף לפביאן בארטז ולא שותף כלל. בתום הטורניר הודיעו דידייה דשאן, לורן בלאן ולאמה על פרישה מהנבחרת.
קריירת אימון.
ביולי 2006 מונה לאמה למאמן נבחרת קניה אך התפטר בחלוף חודשיים לאחר הפסד לנבחרת אריתראה בטענה לחוסר מקצועיות מצד ההתאחדות המקומית.
חוקת דרום אפריקה
חוקת דרום אפריקה היא החוק העליון (כלומר המסמך החוקי הגבוה והמחייב ביותר) של דרום אפריקה. החוקה מניחה את היסודות המשפטיים לקיומה של דרום אפריקה כרפובליקה, קובעת את זכויותיהם ואת חובותיהם של אזרחיה, ומגדירה את מבנה הממשל. החוקה הנוכחית, החמישית במספר במדינה זו, נוסחה על ידי הפרלמנט שנבחר בשנת 1994, בבחירות הרב גזעיות הראשונות שהתקיימו במדינה בתום משטר האפרטהייד. היא נכנסה לתוקף בארבעה בפברואר 1997, והחליפה חוקה זמנית שנכתבה בשנת 1993.
מאז 1996 תוקנה החוקה שבע עשרה פעמים, ושמה הרשמי והמלא הוא "חוקת הרפובליקה של דרום אפריקה, 1996"
היסטוריה.
משא ומתן.
הדיון בכינון חוקה חדשה ובלתי מפלה לדרום אפריקה היה חלק בלתי נפרד של המשא ומתן לסיום האפרטהייד בדרום אפריקה. אחת מנקודות המחלוקת נסבה סביב התהליך שבמסגרתו תכתב ותאושרר החוקה: הקונגרס הלאומי האפריקאי דרש שהיא תכתב על ידי מועצה מכוננת שתבחר באופן דמוקרטי, ואילו המפלגה הלאומית הלבנה חששה כי תהליך שכזה עלול לקפח את זכויות המיעוטים, והציעה שהחוקה תנוסח במשותף על ידי שתי המפלגות, ולאחר שתזכה בתמיכת שתיהן תאושרר במשאל עם.
המשא ומתן החל באופן רשמי בדצמבר 1991 ב"וועידה לדרום אפריקה דמוקרטית". הצדדים הסכימו לקיים משא ומתן על חוקה זמנית שתסמיך אספה מכוננת נבחרת לנסח חוקה קבועה למדינה. אולם השיחות כשלו עקב חילוקי דעות, בין היתר, לגבי גודל הרוב מבין חברי האספה המכוננת שיידרש כדי לכונן את החוקה, שכן המפלגה הלבנה דרשה שיהיה זה רוב של שלושה רבעים, מה שייתן לה למעשה זכות וטו.
באפריל 1993 חודשו השיחות, ונוסחו "עקרונות חוקתיים" שבהם תחויב החוקה הסופית לעמוד, כדי להגן על זכויות המיעוט. כעבור כשנה נכנסה לתוקף החוקה הזמנית.
הנוסח הסופי של החוקה.
הנוסח הסופי של החוקה הקבועה אומץ, בהתאם להוראות החוקה הזמנית, על ידי אספה חוקתית באחד עשר באוקטובר 1996. בארבעה בדצמבר של אותה שנה אישר בית המשפט החוקתי את החוקה בקובעו כי היא הולמת את העקרונות החוקתיים שעליהם הוסכם מראש, ונשיא דרום אפריקה נלסון מנדלה חתם עליה שישה ימים לאחר מכן. החוקה פורסמה באופן פורמלי שמונה ימים לאחר החתימה, ונכנסה לתוקף בארבעה בפברואר 1997.
מאז קבלתה, תוקנה החוקה שבע עשרה פעמים.
תוכן החוקה.
החוקה כוללת מבוא, ארבעה עשר פרקים הכוללים 224 סעיפים, ושמונה נספחים. כל פרק עוסק בנושא מסוים, והנספחים כוללים מידע משלים להוראות החוקה.
הפרק הראשון: הוראות יסוד.
פרק זה מעגן בחוקה עקרונות לאומיים בסיסיים, מגדיר את דגל המדינה ואת המנונה הלאומי, מונה את השפות הרשמיות וקובע מדיניות לשונית. הוא מגדיר את דרום אפריקה כ"מדינה אחת, ריבונית ודמוקרטית" המבוססת על העקרונות של זכויות אדם, עליונות החוקה, שלטון החוק וזכות בחירה אוניברסלית. נכללת בפרק זה אף פסקת עליונות נורמטיבית המפרשת כי החוקה עליונה על כל חוק.
הפרק השני: מגילת זכויות.