תוך כדי הקלטת שיריו של כריס קורנל, הקליטו אמנט, גוסארד ומקרידי חמישה שירים אינסטרומנטליים- "Dollar Short", "Agytian crave", "Footsteps", "Richard's E" ו-"E Ballad". חמישה שירים אלו הוקלטו אל תוך קלטת שנקראה "הדמואים של סטון גוסארד 91'", זאת על מנת למצוא סולן ומתופף שיצטרף אל השלישייה.
הקלטת מצאה את דרכה בספטמבר 1990 אצל מתדלק מסן דייגו- אדי ודר, אשר ניתנה לו על ידי מתופפה לשעבר של הרד הוט צ'ילי פפרז- ג'ק איירונס. ודר הקשיב לקלטת, הלך לגלוש וכתב מילים ביום למחרת למנגינות "Dollar Short", "Agytian Crave" ו-"Footsteps". בהמשך שמות השירים שונו ל-"Alive" ו-"Once".
אמנט וגוסארד שמעו את הקלטת עם הביצוע של ודר ומילותיו והורשמו כל כך שמימנו לו כרטיס טיסה לסיאטל.
בזמן הזה, ודר כתב גם מילים ל-"E Ballad", ששמו שונה ל-"Black". ב-13 באוקטובר התייצב ודר לחזרות עם הלהקה לשבוע.
בשבוע הזה כתבה הלהקה 11 שירים. ודר נהפך לסולן רשמי ומהר מאוד חתמה הלהקה חוזה עם חברת התקליטים Epic.
הקלטות.
הלהקה, ששמה הראשון היה מוקי בליילוק נכנסה לאולפן ההקלטות לונדון בריג' בסיאטל במרץ 1991 עם ריק פרשאר כמפיק.
חודשיים לפני, בינואר 1991, הוקלטו כבר כמה שירים באולפן, אבל רק "Alive" נשאר מאותן הקלטות.
זמן ההקלטות נמשך חודש אחד בלבד מהסיבה שכל חומרי הלהקה כבר היו מוכנים. "Porch", "Deep", Why Go" ו-"Garden" היו הראשונים שהוקלטו, כל השאר כבר הוקלט.
זמן ההקלטות לאלבום נגמרו במאי 1991. המתופף, דייב קרוזן, עזב את הלהקה בסיום ההקלטות בשביל שיקום וגמילה.
האלבום מוקסס ביוני באנגליה על ידי טים פאלמר.
כיום מודים חברי הלהקה שהם לא היו מרוצים מהמיקסוס של האלבום, ובאלבום האוסף שיצא 13 שנה אחר כך, כל השירים מ-Ten שבאלבום קיבלו מיקסוס שונה. בנוסף, הוציאה הלהקה בשנת 2009 את האלבום מחדש, עם המיקס החדש.
מילים ומוזיקה.
11 רצועות האלבום עוסקות בנושאים כבדים כמו דיכאונות, התאבדות, בדידות ורצח.
האלבום עוסק גם בבעיות חברתיות כמו ההומולסים ("Even Flow") ושימוש בבתי משוגעים ("Why Go").
רבים נטו לחשוב ש-"Alive" עוסק באושר בגלל הלחן והפזמון, אך ודר שלל את העובדה שמדובר בשיר אופטימי ושנושא השיר הוא כמעט ביוגרפי על חייו שגילה שאביו הוא למעשה אב חורג בגיל 13, ודרך התמודדתה של אימו באבל הייתה תשוקה מינית לבנה, שהזכיר לה את בעלה לשעבר שמת.
השיר "Jeremy" עוסק בסיפור אמיתי על נער בשם ג'רמי ווידל שהתאבד בכיתתו אל מול כל חבריו.
שלושת השירים "Alive", "Once" ו-"Footsteps" (שלא שותף באלבום, אבל מופיע כבי-סייד בסינגל של "Jeremy") הם בעלי עלילה משותפת שודר כינה "מאמאסאן טרילוגי" ("טרילוגית אם-בן"). ודר הסביר שהמילים הם סיפור של איש צעיר שאביו מת ("Alive") ונהפך כתוצאה מכך לרוצח פסיכופתי ("Once"), מה שמוביל אותו למאסר והוצאה להורג ("Footsteps"), ודר הסביר שהוא קיבל את ההשראה בעקבות הגילוי שלו בגיל 17 שמי שחשב לאביו, היה אב חורג, ואביו הביולוגי נפטר 4 שנים קודם לכן, כשהיה בן 13.
למרות עיסוקיו האפלים של האלבום, Ten נחשב כאלבום פורץ דרך וחשוב במוזיקה האלטרנטיבית של תחילת שנות ה-90.
קולו העמוק והחזק של ודר הביא איתו אומנים שניסו לחקות את קולו וסגנון שירתו.
הגיטרות הצורמות שרבית משירי האלבום הפכו לריפים המוכרים ביותר בשנות ה-90 הזכירו לטובה להקות רוק משנות ה-70 כמו לד זפלין, המי ועוד.
באלבום שתי רצועות אינסטרומנטליות מפוצלות בשם "Master/Slave"- כשהאחת פותחת והשנייה מסיימת את האלבום.
באירופה הופץ האלבום עם עוד 3 רצועות בונוס- "Alive" בהופעה, "Wash" ו-"Dirty Frank".
ביפן הופץ האלבום עם רצועת בונוס אחת- "I've Got a Feeling", ביצוע קאבר לביטלס.
הרלאן אליסון
Badmotorfinger
Badmotorfinger הוא אלבומה השלישי של להקת הגראנג' סאונדגארדן שיצא לאור באוקטובר 1991.
המהדורה המוגבלת של האלבום כללה תקליטור נוסף בשם "Satanoscillatemymetallicsonatas" (או SOMMS), שהוא פלינדרום. השיר "Rusty Cage" חודש על ידי ג'וני קאש באלבומו זוכה פרס גראמי "Unchained". הוידאו קליפ לשיר "Jesus Christ Pose", שהציג צליבה של נערה בגיל העשרה וירקות בצורת צלב, הוחרם על ידי MTV. הקליפ היווה מחאה נגד שימוש מסחרי בדמותו של ישו וב"תנוחת ישו הנוצרי" (התנוחה בה נצלב ישו). השיר עצמו נכתב למעשה כפרודיה על סולן להקת ג'יינ'ס אדיקשן, פרי פארל, שהתנהגותו מלאת החשיבות העצמית על הבמה נראתה בעיניו של כריס קורנל כיומרנית. הלהקה קיבלה איומים רבים ברצח במהלך סיבוב ההופעות הבריטי שלה מפני שאנשים רבים ראו את השיר כאנטי-נוצרי.
האלבום הגיע למקום ה-39 במצעד מכירות האלבומים של בילבורד.
Satanoscillatemymetallicsonatas.
לאחר יציאת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ב-1992 בשם "Lollapalooza", ועל מנת לקדם את ההופעות הוציאה מהדורה מוגבלת של האלבום "Badmotorfinger" ב-28 ביוני 1992, שהתקליטור השני בו כלל את המיני-אלבום "Satan Oscillate My Metallic Sonatas" (במקור בכתיב מחובר) או SOMMS, שם האלבום הוא פלינדרום. המיני אלבום כולל שלושה קאברים, שיר אחד חדש שלא שוחרר מעולם, ובנוסף גרסה בהופעה חיה של השיר "Slaves &amp; Bulldozers". לקאבר לשירה של בלאק סבאת' "Into the Void", המילים המקוריות הוחלפו במילות מחאה של צ'יף סיאטל (בגרסה שכונתה "Stealth"), המתאימות לסולם השיר. בטקס הגראמי לשנת 1993, היה מועמד "Into the Void" (Stealth) להופעת המטאל הטובה ביותר לשנה זו.
האלבום שוחרר פעם נוספת ב-2016 על גבי ויניל 12' בצבע סגול, לכבוד ה"Record Store Day" (יום המקביל לבלאק פריידיי ברשתות התקליטים).
ממסר רדיו
מערכת ממסר רדיו היא אמצעי שתפקידו לקלוט אות רדיו בנקודה מסוימת, להגביר אותו ולהפיץ אותו לנקודה אחרת, נקודות אחרות או לאזור אחר.
לצורך כך מתבצעים שלושה שלבים:
רכיב שכל תפקידו הוא לבצע את שלב העיבוד, כגון מודם, לא נחשב לממסר, אם כי הוא עשוי להיות חלק מתחנת הממסר.
המונח "תחנת ממסר" איננו מתייחס דווקא לתחנה המבצעת ממסר רדיו, אך השימוש המקובל במילה מתייחס דווקא לממסר כזה. זאת כיוון שהסיבה העיקרית לשימוש בממסר היא הדעיכה של האות בתווך, מה שבולט במיוחד באות אלקטרומגנטי עליו משפיעים (בנוסף לבליעה באוויר) גם עצמים בדרך והעובדה שהוא מתפשט על פני כדור ולכן נחלש ביחס הפוך לריבוע המרחק. זאת לעומת אות הנע בתווך קווי, שמושפע באופן כמעט בלעדי ממידת הבליעה של התווך ולכן דועך באופן ליניארי.
סוגי ממסרים.
דרך מקובלת להבדיל בין סוגי הממסרים השונים היא על פי תווך הקליטה והשידור:
כמו כן ניתן להבדיל בין נוהלי עבודה שונים של ממסר:
דרך שלישית לחלק את סוגי הממסרים היא על פי מספר המקורות והיעדים:
שימושים.
שימושים צבאיים.
בנוסף לשימושים מקבילים לשימושים האזרחיים, השימוש בממסרי רדיו נפוץ בצבאות בעולם בעיקר בשל החיוניות של קשר רדיו טקטי ללחימה ולשליטה בשדה הקרב.
מערכת ממסר מטיפוס F1-F1 משמשות להתגברות על בעיות של טווח שידור, מחסומים (כגון הרים), וכן להתגברות על חסימה אלקטרונית עוינת: תחנת ממסר שתהיה קרובה אל כוח עליו מתבצעת חסימה שכזו עשויה לאפשר תקשורת עם הכוח. לשימוש בתחנת ממסר רדיו בלחימה יש גם חיסרון: כאשר מתבצעת חסימה אלקטרונית באזור התחנה בתחום הקליטה שלה, התחנה מפיצה את החסימה הלאה ובכך עוזרת לאויב. מה שהופך שימוש באמצעים שונים להימנעות מחסימות לחיוניים.
מערכת ממסר מטיפוס "קווי-F1" משמשות למטרות דומות, בשני הבדלים עיקריים: הן על פי רוב אמינות יותר, והן נייחות, ולכן משמשות בעיקר מפקדות מרחביות. בצה"ל אמצעי הנעזר בממסר כזה נקרא ש"ט. מערכת כזאת כוללת על פי רוב אמצעי קלט-פלט, הנמצא בחמ"ל, ממיר את האותות (על פי רוב דיבור ושמע) לאותות חשמליים ומעביר אותם דרך תווך קווי (או עורקי תקשורת) אל תחנה הממוקמת באזור בעל כיסוי רדיו אפקטיבי. שם מומר האות לגלי רדיו ומשודר החוצה. המסלול ההפוך זהה.
בנוסף לאמור לעיל, שימוש בממסרי רדיו מקשה על האויב לבצע איכון שידורים לצורך פגיעה בכוחות לוחמים או במפקדות.
תפיסת ממסר.
בתחנה מטיפוס F1-F2, כאשר השידור נעשה בתדר קרוב מספיק (או כאשר הרמוניה כלשהי של תדר השידור קרובה מספיק) לתדר הקליטה של התחנה, ועוצמת האות חזקה יותר מעוצמת האות המגיע מתחנת המקור, תתרחש תפיסת ממסר (שהיא סוג של משוב חיובי): האות שיצא מהתחנה ייקלט בה שוב, וישודר שוב, וחוזר חלילה. כתוצאה מכך התחנה לא תבצע יותר ממסר אלא חסימה אלקטרונית. התופעה דומה (ולמעשה זהה מרוב הבחינות) לתופעה המתרחשת כאשר מקרבים מיקרופון אל המגבר אליו הוא מחובר, מה שגורם לצפצוף חזק וצורם.
ישנן מספר דרכים להימנע מתפיסת ממסר:
בסטר קיטון
אהרון נימצוביץ'
אהרון נימצוביץ' (בלטבית: Ārons Ņimcovičs נכתב גם: Aron Niemzowitsch 7 בנובמבר 1886 - 16 במרץ 1935) היה רב-אמן יהודי לטבי בשחמט וסופר שחמט משפיע מאוד. נימצוביץ' היה הדמות המובילה בין השחמטאים מהאסכולה ההיפרמודרנית.
חייו.
נימצוביץ' נולד בבית יהודי עשיר בריגה שבליבוניה, אז חלק מהאימפריה הרוסית. בן דודו היה פרופסור ישעיהו ליבוביץ. בצעירותו למד לשחק שחמט מאביו, שעיה אברמוביץ' נימצוביץ', שהיה סוחר עצים.
ב־1897 התגוררה המשפחה בדווינסק.
נסע לברלין שבגרמניה ב-1904 כדי ללמוד פילוסופיה, אולם זנח את לימודיו והתחיל קריירה בשחמט מקצועני באותה שנה. הוא זכה במקום הראשון בטורניר הבינלאומי לשח במינכן ב-1906.