ויקיפדיה בוולאפיק הושקה לראשונה ב-1 בפברואר 2003. כשנה שלמה פעל כאדם אחד בוויקיפדיה ויצר כ-4 ערכים בלבד. העורך השני החל לפעול בינואר 2004 ומספר הערכים גדל ל-12 ערכים. באוקטובר 2006, נרשם משתמש נוסף אשר מאוחר יותר החל לפעול כבוט על מנת להגדיל את מספר הערכים. לאחר כחצי שנה נוספו כ-700 ערכים. ב-23 באוגוסט 2007 הוויקיפדיה כללה כ-50,000 ערכים. ב-5 בספטמבר הוויקיפדיה כללה 90 אלף ערכים, ב-8 בספטמבר באותה השנה, הגיעה הוויקיפדיה ל-100,000 ערכים ולמקום 15 בסך כל הוויקיפדיות. בסוף חודש ספטמבר באותה השנה, הועלתה החלטה לסגור את הוויקיפדיה אך בסופו של דבר הוחלט להמשיך את הפעילות שלה. בחודש דצמבר באותה השנה נפתח דיון נוסף שבו הוצע למחוק את כל הערכים שנוצרו על ידי הבוט, אף מייסד ויקיפדיה ג'ימי ויילס הביע תמיכה להצעה זו אך בסופו של דבר ההצעה נדחתה.
כיום, מספר העריכות הממוצע ליום הוא בדרך כלל 15 עריכות. בכל חודש כ-100 אנשים פעילים בוויקיפדיה והיא כוללת מעל ל-120,000 ערכים.
עמי טרייביטש
החלטה 686 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 686 של מועצת הביטחון של האו"ם הייתה החלטה שהתקבלה ב-2 במרץ 1991, על ידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות. ההחלטה התקבלה כהמשך להחלטות 660, 661, 662, 664, 665, 666, 667, 669, 670, 674, 677 ו-678 של המועצה בנושא הפעילות הצבאית העיראקית בכווית.
ההחלטה דרשה מעיראק, לבטל את כל פעולותיה על מנת לספח מחדש את כווית, לקחת אחריות על פי החוק הבין-לאומי על כל נזק שנגרם לכווית על ידי עיראק, לשחרר כל אזרח כוויתי או אזרח זר (חי או מת) ולהחזיר כל רכוש כוויתי שעיראק גנבה מכווית.
ההחלטה.
1) דרישה מעיראק להפסיק כל פעולות עוינות ופרובוקטיביות של כוחותיה נגד כל המדינות החברות בארגון האומות המאוחדות, כולל התקפות טילים.
2) דרישה מעיראק להסדיר הפסקת אש בהקדם האפשרי על ידי פגישות של מפקדים צבאיים עיראקים עם עמיתיהם הזרים.
3) דרישה מעיראק להסדיר שחרור לכל שבויי המלחמה שנמצאים בידי עיראק והעברתם המיידית על ידי הצלב האדום.
4) לספק מידע על מוקשים עיראקים, מלכודות ממולכדות, כמו גם כלי נשק ביולוגים וכימיים ביבשה ובמים.
11 מדינות תמכו בהחלטה, קובה התנגדה והרפובליקה העממית של סין, הודו ותימן נמנעו.
בעקבות ההחלטה.
כשלושה ימים לאחר ההחלטה, ב-5 במרץ, החליטה עיראק על ביטול כולל של התקנות העיראקיות בכווית.
עמי טרייבטש
עמיחי (עמי) טרייבטש (1948 - 8 בספטמבר 2010) היה מתופף בראשית צמיחת הרוק הישראלי. היה חבר להקת הצ'רצ'ילים לכל אורך שנות קיומה ושיתף פעולה עם שלום חנוך ואריק איינשטיין בתקליטים פורצי הדרך "פוזי" ו"שבלול" ועם איינשטיין ומיקי גבריאלוב בתקליטים "בדשא אצל אביגדור" ו"סע לאט".
בשנת 1965, בגיל 17, הצטרף ללהקת "הצ'רצ'ילים" שפעלה ברמלה, יחד עם חבריו יצחק קלפטר (שהיה אז בן 15), חיים רומנו (שהיה בן 14) ומיקי גבריאלוב (שהיה בן 16). במקצועו היה טרייבטש פקיד בנק.
יואב קוטנר ומיקי גבריאלוב השוו אותו למתופף הביטלס, רינגו סטאר. לדברי קוטנר, "גדולתו הייתה שהוא עשה בדיוק מה שצריך, הוא אף פעם לא היה שוויצר. הוא אף פעם לא עשה סולואים מיותרים כדי לנסות להראות איזה מתופף ענק הוא. עם זאת, היה לו סאונד מאוד ייחודי. כששומעים אותו מיד יודעים שזה הוא".
נפטר ביום כיפור ה'תשע"א מדום לב.
הזכות לחיים ולביטחון
קונצרט בטהובן, 1808
קונצרט בטהובן או האקדמיה של בטהובן (כפי שנקרא במקור; בגרמנית: Beethoven-Akademie 1808) התקיים ב-22 בדצמבר 1808 בתיאטר אן דר וין כמופע גיוס כספים שארגן בטהובן לעצמו, בניצוחו וכסולן על הפסנתר, על מנת לגייס מימון לפעולתו כמוזיקאי עצמאי. בקונצרט, שארך כ-4 שעות, הושמעו בהשמעת בכורה הסימפוניה החמישית, הסימפוניה השישית, הקונצ'רטו הרביעי לפסנתר ולבסוף, הפנטזיה הכוראלית לפסנתר, סולנים, מקהלה ותזמורת שנכתבה במיוחד לערב זה כ"גראנד פינאלה" על מנת לשתף בה את כל משתתפי הקונצרט. לפי הדיווחים, האולם היה קר במיוחד והורגש שלא נעשו מספיק חזרות על היצירות (בטהובן קטע את הביצוע של הפנטזיה הכוראלית לאחר מספר תיבות על מנת להתחיל אותה מן ההתחלה). לא ברור כמה ממון גויס ממכירת הכרטיסים. עם זאת, היה זה אירוע תרבותי חסר תקדים, בו נשמעו לראשונה צלילי המוזיקה המתקדמת ביותר באותה עת. הקונצרט משוחזר מאז באירועים חגיגיים ופסטיבלים.
מבנה הערב.
הקונצרט התחיל בשש וחצי בערב, נמשך עד עשר וחצי והתחלק לשני חלקים.
חלק ראשון
חלק שני
הרכב התזמורת ברוב היצירות שבקונצרט היה סטנדרטי לזמנו, אך בסימפוניות ניגן הרכב גדול מהרגיל - בסימפוניה השישית נוספו להרכב פיקולו ושני טרומבונים, ובסימפוניה החמישית ניגן ההרכב הגדול ביותר, בו נוספו לתזמורת פיקולו, קונטרה בסון ושלושה טרומבונים. בעבור שלושה כלים אלו הייתה זאת אחת מהופעות הבכורה הראשונות בהיסטוריה של הסימפוניה, לפחות ביצירות גדולות וידועות. הרכב זה בסימפוניות של בטהובן נופל בגודלו רק מן ההרכב המנגן בסימפוניה התשיעית.
עמנואל קוריר
עמנואל קיפקורוי קוריר (באנגלית: Emmanuel Kipkurui Korir; נולד ב-15 ביוני 1995) הוא אתלט קנייתי האלוף האולימפי (טוקיו 2020) ואלוף העולם (יוג'ין 2022) בריצת 800 מטר.
ביוגרפיה.
קוריר גדל באיטן שבקניה. בנעוריו התחרה בריצת 400 מטר, ובאפריל 2016 עבר להתחרות בריצת 800 מטר.
ב-2016 החל ללמוד ולהתאמן במסגרת אוניברסיטת טקסס באל פאסו שבארצות הברית. בינואר 2017 קבע שיא עולם בריצת 600 מטר באולם בתוצאה של 1:14.97 דקות. במרץ 2017 זכה באליפות האתלטיקה באולם של ה-NCAA וביוני זכה באליפות ה-NCAA באצטדיון בזמן של 1:45.03 דקות. ביולי 2017 ניצח בתחרות ליגת היהלום במונקו בשיא אישי של 1:43.10 דקות. באוגוסט 2017 החליט להפוך למקצוען ולוותר על המשך זכאותו להתחרות במסגרת ה-NCAA. הוא חתם על חוזה עם חברת נייקי. במקביל הוא ממשיך ללמוד באוניברסיטה ולהתאמן תחת מאמן האתלטיקה שלה.
בפברואר 2018 קבע בתחרות באולם בניו יורק תוצאה של 1:44.21 דקות המהווה שיא אפריקה ומדרגת אותו שלישי בכל הזמנים. ביולי 2018 ניצח בתחרות ליגת היהלום בלונדון ושיפר את שיאו האישי באצטדיון ל-1:42:05 דקות, תוצאה המדרגת אותו שישי בכל הזמנים. באוגוסט 2018 זכה במדליית כסף באליפות אפריקה באתלטיקה בתוצאה של 1:45.65 דקות ובמדליית זהב עם נבחרת השליחים 4X400 מטר.
באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית זהב בתוצאה של 1:45.06 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה 2022 זכה במדליית זהב בתוצאה של 1:43.71 דקות.
מומו פילבר
Oneiro Mou
Oneiro Mou (ביוונית: Όνειρο μου, ובעברית: החלום שלי) הוא השיר שייצג את יוון באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון שבפורטוגל. השיר בוצע על ידי הזמרת יאנה טרזי, הוקלט בחברת פאניק רקורדס, הולחן ונכתב על ידי יאנה טרזי, אריס קלימריס, דימיטריס סטאמאטיו ומיהליס פאפאדנציו, העובדים בחברה.
בחירת השיר.
תרצי נרשמה עם חברת התקליטים שלה, פאניק רקורדס, אצל רשות השידור היוונית לתוכנית אליניקוס טליקוס 2018 עם השיר "Oneiro mou" ב-27 באוקטובר 2017. מאוחר יותר, ב-8 בנובמבר, היא ועוד 4 מועמדים עברו לגמר הטלוויזיוני.
בעקבות פסילה של שניים מחמשת המועמדים על כך שהשיר לא נשמע יווני, נכנס השיר "Oniero Mou" לשלב הגמר הסופי (3 מועמדים). ב-15 בפברואר 2018 נמסר כי חברות התקליטים של שני האמנים המתחרים סירבו לשלם אגרה בסך של 20,000 יורו לרשות השידור היוונית (ERT) ונפסלו מהתחרות, כך בוטל הקדם היווני לשנה זו והשיר נבחר.
מדעי החופש
מדעי החופש הוא ספר המשלב מדע פופולרי ופילוסופיה משנת 2013 בהוצאת ידיעות ספרים שכתב הפיזיקאי והרב הישראלי מיכאל אברהם. מטרת הספר לאתגר את התפיסה הפיזיקליסטית-פטליסטית לבעיה הפילוסופית המכונה "הבעיה הפסיכופיזית".
במונחיו ובניסוחיו שלו, פורס אברהם את משנתו בעניין:
בפרקי הבסיס אברהם מציג תחילה ארבעה מצבים שנטען כי הם אפשריים במציאות, מפי מדענים ופילוסופים; דטרמיניזם מוחלט (פטליזם), דטרמיניזם חלקי עם בחירה חופשית (ליברטריאניזם), אקראיות טהורה (רנדומליזם) וכן יכולת ניבוי (predictability) ומביא כי ישנו בלבול נפוץ בין מונחים אלה - גם בקרב מדענים ופילוסופים.
אברהם מבקר את אלו בעלי התפיסה הפיזיקליסטית מחד וקידוש החיים מאידך בטענה שתפיסת עולם פיזיקליסטית איננה יכולה להכיל מונחים כמו קדושת החיים, שכן לפי תפיסה כזו הכל במציאות פיזיקלי וכימי ותו לא.
בספר זה מבקש אברהם גם לספק הפרכות למגוון גרסאות של הקומפטביליזם.
ערך זה יתאר את הספר לפי הנושאים העיקריים בהם הוא עוסק, בדגש על סדר כרונולוגי.
פטליזם, ליברטריאניזם, רנדומליזם ויכולת ניבוי.
לאורך המבואות בספר עולות שוב ושוב טענות אלה:
אברהם פעל להדגיש כי הבלבול בין מונחים אלה כה נפוץ כך שגם מדענים ופילוסופים ותיקים ומיומנים נופלים בו והוא הדגים זאת מדעתו בספר.
ליברטריאניזם.
תמצית הליברטריאניזם לפי אברהם היא שאדם יוכל לעשות דבר מה, או לא יכול לעשותו, בהתאם לתנאים אלה:
לפי אברהם, הגדרה זו של ליברטריאניזם לא מכריחה היעדר מצבים מסוימים של דטרמיניזם מוחלט בהם אין לאדם כל בחירה חופשית (כגון פגיעת ברק), אלא שבחירה חופשית, מתי שזו אפשרית, תלויה בהכרעה מבוססת שימוש בשפה במסגרתה הפרט יוכל להטיל וטו על דחף מסוים המתעורר בו.
עולה מדברי אברהם כי קומפטביליזם במובן הכללי של המונח הוא פטליזם פואטי וכי קומפטביליזם פרנקפורטרי מבחין בין רצייה מסדר ראשון ושני אך לדעת אברהם אין באמת מדובר בתפיסה לא קומפטביליסטית.
הנחות יסוד.