המפגש המקרי הזה מתחיל להניע גלגלי שיניים, המפעילים מערכות שונות - ברשת הטלוויזיה, המגלה עניין בתוכנית על כוכבי שביט בכלל ועל האמנר-בראון בפרט, מה גם שהחברה שבבעלות משפחת האמנר מוכנה להשקיע סכום הגון בפרסומות, ובמשרדו של הסנאטור ג'ליסון, המתחיל לחקור ולדרוש בין קשריו הרבים בסוכנות החלל ובחיל האוויר ומפעיל את השפעתו, על ידי אזכור התחרות בין תוכנית החלל הסובייטית לאמריקאית, ליזום שיגור רוסי-אמריקאי משותף לחלל לתצפיות בכוכב השביט. מצד ארצות הברית יוצאים בחללית המחקר ג'ון בייקר וריק דלאנטי, הנושא בכובד האחריות של היותו האסטרונאוט השחור הראשון בחלל, ומן הצד הסובייטי נשלחים גיבור ברית המועצות, גנרל פיוטר יאקוב, והרופאה-הקוסמונאוטית ליאונילה מאליק, שאביה היה בין קורבנות טירופו של סטלין והמדינה לקחה על עצמה לגדל אותה.
לקראת שידור הסדרה בטלוויזיה מגיע הארווי רנדל אל חוותו המבודדת של הסנאטור בהרי קליפורניה ופוגש שם את מורין, שעוררה את סקרנותו ולמעלה מזה בפגישתם הראשונה. התקשורת מתחילה לעסוק בסיכויי הפגיעה של כוכב השביט בכדור הארץ - סיכויים הנאמדים תחילה באחד למיליון וגדלים והולכים ככל שחולף הזמן. אנשים שונים מגיבים באופן שונה לסיפור השביט - חברות שונות מתחילות להציע חבילות שרידה, ציוד מחנאות, מזונות יבשים עתירי אנרגיה, ביגוד מתאים ועוד. אנשים מתחילים לחפש סיבות להתרחק מערי החוף לקראת התאריך המיועד ולעלות אל ההרים, אחרים מסתפקים בהצטיידות לכל מקרה, ועוד אחרים מתייחסים לכל העניין בשוויון נפש, כעוד בהלה אופנתית שתחלוף בלא כלום. בין האזרחים ישרי הדרך מצויים גם העבריינים - הן עברייני הרכוש, המתכננים פריצה בבתי העשירים שיישארו נטושים ביום המכריע והן פושעים חמורים, המקבלים את רעיון סוף העולם ומחליטים, שהגיע הרגע לפשע האולטימטיבי, כיון שהעולם מגיע בלאו הכי לקצו ואין מה להפסיד.
במקביל לאלה משגשגים נביאי החורבן והמטיפים לחזרה בתשובה בעוד מועד, בשידורי רדיו ובאיסוף תרומות, ובנפרד מכל אלה נמשך מאבקה של תחנת הכוח האטומית בעמק סן ווקין על הרישיונות להפעלתה אל מול התנגדות האזרחים המודאגים.
היום המיועד, יום שלישי בחודש יוני, מגיע. מי שהספיק להשלים את תוכניותיו יושב מצויד היטב, במקום בטוח פחות או יותר, וממתין לבאות. מי שהתבייש להיתפס ל"קדחת שביט", כמו הארווי רנדל, משתדל לבצע ברגע האחרון את מה שלא עשה בעוד מועד ומצטייד במה שאפשר עוד למצוא בחנויות המרוקנות. את בנו בן הארבע-עשרה הוא שולח להרים עם חבורת צופים בהנהגת שכנו, גורדי ואנס, בנקאי מכובד וטפסן הרים מנוסה. מה שאין רנדל יודע הוא, ששכנו הנכבד אשם במעילה גדולה בבנק שלו ומתכנן התאבדות שתיראה כתאונה, כדי לחסוך מאשתו ומבנו את חרפת העמדתו לדין ולהותיר להם את כספי ביטוח החיים השמן. זאת תוכנית א' שלו, אלא אם כן יכה השביט ויציל את חייו, כתוכנית ב'.
הפגיעה והעולם שאחריה.
הארווי נאלץ לעשות את היום בעבודה, על אף תחנוני אשתו שלא יתרחק מהבית. הוא בטוח, שיוכל לחזור בעוד מועד במקרה הצורך, אך טועה בחשבונו. כאשר מכה הפטיש, נסתמות הדרכים בהמוני מכוניות הנסות אל ההרים, ועד שהארווי מגיע הביתה, מקדימה אותו כנופיית בוזזים. אשתו וכלבו נרצחים וכל הציוד שהכין לקראת האפשרות הקלושה של פגיעה נשדד. מארק וג'ואנה, העוברים ליד ביתו בדרכם למקום בטוח, אחרי שבילו את הלילה שלפני פגיעת השביט בהרים, מוצאים אותו המום וחסר ישע ולוקחים אותו עמם. מיד עם צאתם הם נתקלים במרי ואנס, אשת השכן שעלה להרים עם בנו של הארווי ומצרפים גם אותה אליהם. עניינה היחיד הוא למצוא את בנה, כפי שהארווי, כשדעתו מתיישבת עליו, חותר למצוא את בנו שלו. דרכם אל מקום המפגש שקבע גורדי, למקרה הצורך, עוברת על פני חוות הסנאטור ג'ליסון שבעמק הכסוף.
טים האמנר נתקע בהתקרב שעת האפס בפקק נורא בהוליווד, לאחר שעשה את הלילה במצפה ההררי שלו. מסתבר לו, שברגע המכריע יהיה רחוק מטלוויזיה ויחמיץ הכל. הוא משאיר את מכוניתו במגרש חניה ומנסה למצוא לפחות חנות מכשירי חשמל או מסעדה עם טלוויזיה, אך רעידת אדמה כבירה מטילה אותו ארצה, שוב ושוב. אותה שעה, בלי שיהיה מודע לכך, יושבת איילין האנקוק, שנפרדה ממנו שבועות אחדים קודם לכן, במקום עבודתה במרחק מטרים ספורים ממנו וצופה עם מעבידה בנעשה מעבר לחלון הזכוכית הגדול של החנות למוצרי שרברבות וכלי עבודה. ממש לפניהם מתכנסת חבורה גדולה של לובשי לבן - שומרי השביט - המשתדלים להחזיר את תושבי לוס אנג'לס בתשובה ברגע האחרון בהבטחה, שתפילה ותשובה אמיתית יבטלו את רוע הגזירה. אנשי הקבוצה כבולים בשרשראות איש לרעהו וחוסמים את המעבר לאנשים טרופי הדאגה, שכל רצונם להסתלק מן המקום במהירות האפשרית. שני שוטרים מגיעים למקום, מבקשים חותכני פלדה מבעל העסק ומתחילים להפריד את קבוצת המתפללים איש מרעהו - ואז באה רעידת האדמה, לאחר הבהוב אור קל וחסר פשר בשמיים.
חלון הראווה מתנפץ אל תוך החנות. מעבידה של איילין נקטל בו במקום משבר זכוכית חד והיא, המומה, עושה דרכה החוצה ונתקלת בטים, ההמום לא פחות. מכוניותיהם תקועות ללא סיכוי להוציאן מן המגרש, והם משתלטים על מכונית נטושה ובנהיגה אקרובטית של איילין מצליחים להיחלץ מן הסמטאות החסומות ולעלות אל ההרים. משם הם רואים את נחשול הצונאמי הענקי עולה על העיר ומכבה את נורי השריפות, שפרצו לאחר רעידת האדמה. הם גבוהים מכדי שהנחשול ישיג אותם, אך המבול שהחל מיד לאחר פגיעת השביט באוקיינוס מקשה על התקדמותם, עד שלבסוף הם נתקעים במפולת בוץ ונאלצים לנטוש את המכונית ולהמשיך ברגל. מראות האימים שהם רואים בדרכם מתחילים להבהיר להם את מה שעד אותו רגע לא האמינו באפשרותו - סוף הציוויליזציה בא. העולם כפי שהכירוהו אינו קיים עוד.
טים מצליח להשיג מכונית בלייזר איתנה והם מגיעים לבסוף, לאחר תלאות רבות, אל המצפה שלו, אך שם מגלה טים, כי העובד, שמינה להשגיח על המצפה בהיעדרו, השתלט על המקום, הזמין עוד אנשים לגור עמו ומגרש את טים כמי שאין בו תועלת ולזכויותיו אין עוד תוקף בעולם החדש. הם נאלצים להמשיך בדרכם, ללא מטרה, לפחות עד שיאזל הדלק במכליהם. טים מעלה משהו בדעתו - חוות הסנאטור ג'ליסון, שלמערכת הבחירות שלו תרם פעם סכום הגון, כשלכסף עוד הייתה משמעות. הם מחליטים לנסות את מזלם, יחד עם משפחת ואגונר, זוג עם שני ילדים, שמכוניתם התקלקלה.
אותה שעה עסוק דן פורסטר, מדען גאון, חולה סוכרת ובעל משקל יתר, בפרויקט שתכנן למקרה שהשביט יכה - הוא עוטף באריזות אטומות ומוגנות היטב ספרים, שיעזרו לשורדים לבנות את הציוויליזציה מחדש, ומטמין אותם בבור ספיגה, שיצא משימוש שנים קודם לכן. כשהוא מסיים, הוא לוקח את ציוד השרידה שהכין לו בעוד מועד, כולל מזרקים וכמות ניכרת של אינסולין, ואת החלק השני של ספר, המלמד כיצד מייצרים דברים, ויוצא לדרך. מגמתו הסופית היא חוות הסנאטור ג'ליסון.
בחוות הסנאטור מתכנסים אנשי העמק הכסוף, תושבי העיר הסמוכה והחוות השכנות לטכס עצה. ברור להם, שכל יושבי לוס אנג'לס ובנותיה, שיצליחו להיחלץ מן הפגיעה הראשונית, יעלו אל ההרים וסופם שיגיעו אליהם. הם מודעים לכך, שאין להם שום סיכוי לשכן, להאכיל ולהלביש את המוני הפליטים שיתדפקו על דלתם, והם נאלצים, בניגוד למצפונם ולרגשותיהם הטבעיים, לקבוע למי ירשו להיכנס ואת מי ידחו, בידיעה ברורה שהם גוזרים את דין הנדחים למוות. כאשר מגיעים אל שערי החווה הארווי רנדל עם מארק, ג'ואנה ומרי ואנס ואחריהם טים האמנר ואיילין האנקוק עם משפחת ואגונר, הם יודעים שזה הסיכוי האחרון שלהם. המזל משחק להם: גורמים שונים, ביניהם היכרותו של הארווי עם מורין ג'ליסון, הידע של טים בפיזיקה ויכולתו לצפות שעות בכוכבים בלי לנוע, מקצוע הבנאי של מר ואגונר והכשרתו של מארק כנחת, משכנעים את המחליטים בדבר לקבלם אל החווה. כל אחד מהם מוצא את מקומו בצוותי העבודה המתארגנים במקום בתקווה, שיצליחו לעבור את החודשים הבאים, במנות מזון מוקצבות, ללא תרופות מעבר למצוי בידם, ללא כל סיכוי לעזרה ואל מול נחילי פליטים חסרי כל שעודם מגיעים, במספרים קטנים והולכים. בין אנשי האזור מתבלט בחשיבותו הארי ניוקומב, מי שהיה עד מכת הפטיש דוור צעיר, קטן וחסר חשיבות. ביום הגורלי היה בעיצומו של סיבוב שגרתי בין חוות נידחות, בלי שיידע מה ארע. מכת הפטיש הסתברה לו תחילה כרעידת אדמה ותו לא, אך כשקווי חשמל וטלפון שנפלו אינם מתוקנים, הרדיו איננו משדר ואין איש מגיע מן העיר לראות מה אירע לו ולמשאית הדואר שלו, הארי מבין, שסוף העולם אכן הגיע, בניגוד לכל ציפיותיו. הארי הדוור, שאיננו יכול לשרת עוד את הדואר של ארצות הברית - בגשם ובברד, בלהט יום ובחשכת לילה כנאמר - מתגייס מטעם עצמו ובברכת הסנאטור להיות שליח ומקשר בין כל חלקי העמק הכסוף.
מאבקי קיום.