סטטיסטיקות ונתונים.
נכון ל-18 במאי 2022.
סגל הנבחרת.
להלן סגל נבחרת ישראל במסגרת משחקי מוקדמות מונדיאל 2023 כפי שזימן המאמן גילי לנדאו לקראת המשחקים מול פורטוגל, גרמניה וטורקיה.
יגאל אנטבי
יגאל אנטבי (נולד ב-1 באוגוסט 1974) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר ישראלי. אנטבי שיחק בעמדת המגן השמאלי, ולזכותו 351 הופעות במדי הפועל תל אביב בליגת העל ו-11 הופעות במדי נבחרת ישראל.
קריירה.
יגאל אנטבי גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, אך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים עשה במדי מכבי הרצליה בעונת . אנטבי נדד במהלך העונה שלאחר מכן לקבוצת הכח רמת גן מליגת המשנה, ובעונה שלאחר מכן לסקציה נס ציונה, באותה ליגה. בעונת שב לקבוצת מכבי הרצליה, ושיחק בה שלוש עונות נוספות.
בעונת חתם בהפועל תל אביב וזכה עמה בדאבל באותה שנה. שנתיים לאחר מכן, העפיל יחד עם קבוצתו לרבע גמר גביע אופ"א, ההישג הטוב ביותר של קבוצה ישראלית במפעל זה, ובנוסף זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו באותה עונה. אנטבי זכה גם פעמיים נוספות בגביע המדינה יחד עם הפועל תל אביב בשנים 2006 ו-2007.
החל מעונת נותר אנטבי השריד האחרון בקבוצה מעונת הדאבל והקמפיין המוצלח בגביע אופ"א. בעונת , במחזור ה-24 בליגה, ציין אנטבי 300 הופעות ליגה במדי הפועל תל אביב. בעונה זו אנטבי היה השחקן הוותיק ביותר בסגל הפועל תל אביב וקפטן הקבוצה בצוותא עם ואליד באדיר.
לאחר עשר שנים בהפועל תל אביב, שוחרר אנטבי מהקבוצה ביולי 2009 בעקבות החתמתו של דדי בן דיין, וחתם לעונה אחת במכבי נתניה. ב-1 בנובמבר 2010 חתם אנטבי בקבוצת הפועל פתח תקווה שם שיחק עד ינואר 2012, עת חזר להפועל תל אביב. במאי של אותה שנה סייע אנטבי לקבוצתו לזכות פעם נוספת בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר בו ניצחה הפועל 2–1 את מכבי חיפה. אנטבי אף הניף את הגביע בצוותא עם באדיר ושי אבוטבול.
אנטבי הוא שיאן ההופעות במשחק הדרבי של תל אביב בכל הזמנים, עם 34 משחקי ליגה מול מכבי תל אביב. ב-12 באפריל 2014 ערך אנטבי את הופעתו ה-345 בליגה במדי הפועל תל אביב, בניצחון 0–3 על בני סכנין, ובכך עבר את שביט אלימלך ועלה למקום הרביעי בטבלת שיאני ההופעות של הפועל תל אביב בכל הזמנים. עד תום העונה הגיע ל-351 הופעות, וב-19 ביוני 2014 שוחרר מהמועדון. בעקבות כך הודיע אנטבי על פרישה ממשחק פעיל בגיל 40.
בסך הכל ערך אנטבי 494 הופעות בליגת העל, והוא מדורג במקום התשיעי בטבלת שיאני ההופעות של הליגה בכל הזמנים. הקריירה הבינלאומית של אנטבי בנבחרת ישראל מונה 11 הופעות. ב-12 באוקטובר 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשנכנס כמחליף במשחק הניצחון של ישראל מול מלטה במסגרת מוקדמות יורו 2004. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-17 באוקטובר 2007, במשחק ידידות מול נבחרת בלארוס.
לאחר הפרישה.
ב-3 באוגוסט 2014 מונה אנטבי למנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. ב-13 בספטמבר 2014 נערך לכבודו טקס באצטדיון בלומפילד, לפני פתיחת המשחק בין הפועל תל אביב לבין מכבי נתניה במסגרת המחזור הראשון של ליגת העל. בתום העונה סיים אנטבי את תפקידו במחלקת הנוער של המועדון.
כשנה וחצי לאחר שפרש חזר אנטבי לשחק, ובעונת ערך 25 הופעות במדי הפועל נחלת יהודה מליגה ב'.
בינואר 2017 מונה לעוזר מאמן הפועל תל אביב, תחת מנחם קורצקי, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ואנטבי סיים את תפקידו. באוקטובר 2017 מונה לעוזרו של אופיר חיים, מאמן הפועל עפולה. לאחר מינויו של חיים למאמן הפועל תל אביב בנובמבר 2018, מונה אנטבי למאמן הראשי של הפועל עפולה.
ב-29 בספטמבר 2019 מונה למאמנה של הפועל הרצליה מליגה א'.
ב-13 בינואר 2021 מונה למאמנה של הפועל ניר רמת השרון.
ב-11 בנובמבר 2021 מונה אנטבי להיות מאמן קבוצת צעירי טייבה.
יהדות ליטא
יהדות ליטא מנתה את הקהילות היהודיות שהתקיימו בכלל המרחב הליטאי למן ראשיתן במאה ה-12, ומתייחסת במובן הרחב ביותר לכל היהודים שמוצאם מאותן קהילות, ובמובן המצומצם ביותר לאלו המתגוררים במדינת ליטא המודרנית. יהדות ליטא פרחה ושגשגה למן המאה ה-16, פיתחה מסורות מקומיות עשירות ואף השיגה מעמד עצמאי בנפרד מוועד ארבע ארצות. במאות ה-18 וה-19 הפכה למוקד של ההתנגדות לחסידות ושל ריכוז הישיבות הגדול בתבל, ובמקביל מילאה תפקיד חשוב בהתפתחות התנועות היהודיות המודרניות. כמעט כל הקהילה נרצחה בשואה, ובמדינה שרדו רק מעט יהודים.
תחילת התיישבות היהודים בליטא.
ישנן עדויות להתיישבות של מספר יהודים באזור ליטא של היום כבר בזמן המאה ה-12. הגיעו אליה אז פליטי רדיפות ופרעות של הנוצרים באזורים אחרים באירופה, או סוחרים מדרום אירופה ומזרחה. באמצע המאה ה-13 עברו חקלאים יהודים מאזורי גליציה, האליץ וקייב לאזורים הצפוניים יותר בקרבת ליטא והקימו את הקהילות בגרודנו ובריסק, אזורים שהשתייכו אז לליטא. בשנת 1348 החל גל הגירה שנמשך כארבע שנים, במהלכו נמלטו יהודים רבים מאזורי אירופה השונים בהם פגעה "המגפה השחורה", וכתוצאה מהפגיעות ביהודים באזורים אלה.
עד המאה ה-14 לא הייתה קהילה יהודית גדולה בליטא, אך הקהילה הקיימת גדלה משמעותית עם עליית הנסיך גדימינאס. הוא הקים את העיר וילנה, הרחיב את שטחי ליטא בסמכותו ואף קרא לאומנים, סופרים וסוחרים להתיישב בה. גדימינאס עודד עמים שונים להתיישב בליטא: גרמנים, יהודים וטטרים.
הקהילה גדלה עוד יותר בימיו של ויטאוטס, נכדו של גדימינס, שפיתח את הערים שכבש. הוא הציע ליהודים לעבור אליהן כדי שיפתחו את הכלכלה באזורים אלה. בימיו הגיעו לליטא יהודים מחצי האי קרים (חלקם קראים), ויהודים מספרד ופורטוגל שברחו מהאינקוויזיציה. בני עדת הקראים, שהיו בין אלו שהתיישבו בתקופת ויטאוטס, התיישבו בעיקר בעיר טרקאי, שבאזור וילנה. הללו התבדלו דרך קבע מהקהילה היהודית. בתקופת השואה, טענו שאינם ממוצא יהודי וטענתם נתקבלה על ידי הגרמנים. על ידי כך ניצלו מגזירות-השמד. הפחד מהזיהוי שלהם כיהודים הושרש בהם באופן עמוק.
דוכסות ליטא כללה גם את רוסיה הלבנה (כיום בלארוס).
יהודי ליטא מהמאה ה-16 עד הכיבוש הרוסי.
מהמאה ה-16 ועד המאה ה-17, תחת שלטון האיחוד הפולני-ליטאי קיבלו יהודי דוכסות ליטא כתבי זכויות רבים אשר הקלו על חייהם מאוד, דבר שהביא לליטא הגירה מתמדת של יהודים מאזורים שונים. במאה ה-17 התפתחה מאוד קהילת וילנה, הפכה למרכז של לימוד תורה, ואף כונתה בשל כך "ירושלים דליטא" (ירושלים של ליטא).
הרעה במצבם של היהודים התרחשה בשנים 1648–1655, במהלך מרד האיכרים והקוזקים באוקראינה. במהלך המאה ה-17 נערכו גם עלילות דם רבות כנגד היהודים, למרות כתבי הזכויות שקיבלו. בין האירועים החשובים היו השריפה הגדולה בבריסק בשנת 1637, שהנוצרים ניצלו אותה לפגוע ביהודים. בימי שלטונו של וישניוביצקי, נערכו במהלך חג הפסח מעצרים רבים ליהודים בעיירה רוז'ינוי, לאחר שנזרקה גופת ילד נוצרי למרתף של יהודי. רבים מבני הקהילה נעצרו ושניים מראשיה נרצחו ללא משפט וללא מציאת אשמה ביהודים.
ב-1775 התקבלה חוקה חדשה לדוכסות ליטא ובה, בין היתר, ניתנה לראשונה ליהודים אפשרות חוקית לחכור אדמות ולעבדן. אולם היענות היהודים לפריבילגיה זו הייתה מועטה.
בתקופה הזאת התחילה יהדות ליטא (כולל רוסיה הלבנה) להתפתח כמרכז תורני. לדוגמה: רבי אריה ליב גינצבורג ("שאגת אריה") (1695 -1785) (נולד בפינסק, רוסיה הלבנה), ורבי אליהו, "הגאון מווילנה" (1720 -1797) (נולד בסלץ, על יד בריסק, ברוסיה הלבנה). במחצית השנייה של המאה ה-18 חדרה לשם החסידות של תלמידי הבעל שם טוב. הגאון מווילנה הנהיג תנועת התנגדות לחסידות. על אף ההתנגדות רבים מיהודי ליטא אמצו את אורח החיים החסידי.
לאחר הכיבוש הרוסי בשנת 1795.
לאחר כיבוש כל ליטא על ידי רוסיה בשנת 1795, הובטח תחילה ליהודים כי זכויותיהם ישמרו כפי שהיו, אך לאחר זמן מה ההבטחות הופרו, שכן הרוסים חששו מחדירתם של היהודים לתוככי רוסיה והגבילו אותם למגורים בתחום המושב - האזורים שבהם גרו לפני הכיבוש.
בשנת 1804 פרסם הצאר אלכסנדר הראשון את "חוקת 1804", אשר התבססה על המלצותיהם של "הוועד לתקנת היהודים". החוקה חילקה את שטחי רוסיה ל-13 פלכים, ומאוחר יותר ל-25 פלכים שבהם יושבו היהודים ללא יכולת לעבור מפלך אחד לשני. כמו כן, נאסר על היהודים לעסוק בפונדקאות ולכן עזבו כ-60,000 יהודים את שטחי הכפרים. מצד האוכלוסייה המקומית, היחס אל יהודי ליטא לא השתנה בעקבות הכיבוש הרוסי, והם המשיכו להיפגע מצד הליטאים.
בערך בשנת 1801 ייסד רבי חיים מוולוז'ין, תלמידו של הגאון מווילנא את ישיבת וולוז'ין, בעיירה וולוזין שברוסיה הלבנה, ישיבה שנודעה אחר כך כאם הישיבות הליטאיות. בעקבותיה נוסדו אחר כך בליטא, כולל רוסיה הלבנה, ישיבות דומות רבות, ויהדות ליטא נעשתה בהדרגה למרכז התורני החשוב בעולם.
מלחמת העולם הראשונה (1914–1918).
במהלך מלחמת העולם הראשונה נגרם סבל רב ליהדות ליטא. סבל זה בא לשיאו בשנת 1915, עם גירוש רוב יהדות ליטא לעומק רוסיה ולאוקראינה על ידי השלטון הצארי בתואנה של חשש משיתוף פעולה בין יהודי ליטא לבין האויב הגרמני.
ליטא העצמאית (1918–1940).