האלקיים חיים בים הפתוח. הם מגיעים לחופים רק למטרות התרבות וקינון, אך מינים מסוימים כגון אוריה מצויה ("Uria aalge") מבלים חלק ניכר מן השנה באתרי הקינון במטרה להגן עליהם מטורפים ואיומים אחרים. חלק מהמינים, כגון האוריה ("Uria"), מקננים במושבות גדולות מאוד על גבי מצוקים משוננים; ואילו אחרים, כגון הסוג גולמט ("Cepphus"), מקננים בקבוצות קטנות על גבי חופים מסולעים; ותוכי הים ("Fratercula") ומספר מינים אחרים מקננים במעין מאורות או שוחות קטנות.
האלקיים ניזונים מדגים, ולרוב העופות הימיים היחידים המתחרים איתם על מזון הם הקורמורנים ("Phalacrocoracidae"). בדרך כלל, כאשר שני המינים נקלעים לאותו האזור האלקיים פונים למקום אחר ומחפשים את מזונם שם. כנפיהם של האלקיים מתוכננות בצורה שמקלה מאוד על הצלילה, וברוב הפעמים בדרך זו הם משיגים את מזונם. יכולת הצלילה משתנה בין המינים השונים, והאוריה, המיטיבה ביותר לצלול, יכולה להגיע לעומק רב מאוד של 100 מטרים.
יציע העיתונות
יציע העיתונות הייתה תוכנית ספורט ישראלית מבית ערוץ הספורט, ששודרה בשנים 2004-2020 לאחר חדשות הספורט, ובו מנחה שלצדו בין שניים לשלושה פרשנים לרוב דנו בנושאים שונים על סדר יומה של חדשות הספורט כאשר לכל נושא זמן מוגבל (לרוב בין 2 ל-6 דקות).
רקע כללי.
התוכנית מבוססת על פורמט של סדרה אמריקאית בשם "Pardon The Interruption" של רשת ESPN. על הבאת הפורמט מארצות הברית היו אחראים דני ענבר וירון טלפז ששימשו באותן שנים כמנהלי התוכן של הערוץ. לדבריהם הם ציפו שהתוכנית תהיה מקבילה לפורמט האמריקאי: דעתנית, רגועה ושלווה. מהר מאוד גילו את ההפך והתוכנית מאופיינת בוויכוחים רבים, שפה בוטה, צעקות והתפרצויות לדברי אחד של השני. עם זאת הוסיפו השניים, שהם לא ציפו שהתוכנית תזכה לאהדה רבה מהציבור ולהד תקשורתי כה גדול.
התוכנית זכתה מראשיתה למדרוג גבוה, ביחס לתוכנית בערוץ ספורט, והיא נחשבת לאחת מתוכנית הדגל של ערוץ הספורט.
יציע העיתונות שודרה לראשונה בעונת המשחקים 2004/2005 במתכונת של תוכנית אחת לשבוע. מעונת המשחקים 2005/2006 ואילך שודרה התוכנית במתכונות שונה, שני שידורים בשבוע, בימי שני וחמישי בשעה 23:40 מיד לאחר המהדורה המרכזית של חדשות הספורט.
לאור הצלחתה הרבה של התוכניות החליט ערוץ הספורט לעלות תוכניות "ספין אוף" (תוכניות בת) רבות כגון: "שבת ביציע" ו"יורו ביציע". בעונת המשחקים 2014/2015 תוכנית הספין אוף "היציע" שודרה כמעט על בסיס יומי (למעט בימים שלישי ושישי בהם לא שודרה). בעונת המשחקים 2015/2016 חזרה "יציע העיתונות" למתכונת של שני שידורים בשבוע.
בשנת 2020 מאז פרוץ משבר מגפת הקורונה התוכנית הוחלפה בתוכנית לילה יומית חדשה במתכונת דומה בשם אולפן הלילה.
מבנה התוכנית.
בראשית דרכה, עסקה התוכנית בביקורת תקשורת הספורט בישראל לצד נושאי ספורט אקטואליים, אולם בעונות הבאות התמקדה בעיקר בנושאים אקטואליים. בכל תוכנית דנים חברי הפאנל בנושאים אקטואליים בתחום הספורט הישראלי והעולמי. לכל נושא, שמדי פעם מתקיים עם אורח מתחום הספורט ומראיינים אותו על הנושא הספציפי, יש זמן קצוב שבסופו נשמע צלצול פעמון, שמשמעותו הפסקת הנושא הנדון ומעבר לנושא הבא, וכך הפורמט למעשה מצביע על כך שהנושאים בתוכנית הם לא פתורים, לא מעשית ולא בדרך תרבות הדיון, שבה לא ייצא צודק ולא ייצא טועה, ועל כן הנושא המדובר עשוי להפסיק ממש באמצע, אף בשיא הוויכוח.
סגנון התוכניות דומה לתוכניות העבר "פופוליטיקה" ו"בטריבונה". אופיים של חברי הפאנל, הידועים ביכולת הוויכוח וחדות לשונם, ומשתתפים אחרים בעלי סגנון כוחני שהובאו לדיונים, הן כמרואינים והן כמשתתפי דעה, יוצרים אווירה תוססת ורוויה בהתלהטות יצרים, כאשר המנחה לא תמיד יכול להשתלט על הוויכוח ואף כמה פעמים הוויכוח חורג מהנורמה המקובלת לתוכנית טלוויזיה.
נושאי התוכנית משתנים בהתאם לנושאים אקטואליים בספורט הישראלי והעולמי. עם זאת היו כמה נושאים קבועים בתוכנית:
משתתפי התוכנית.
הפאנל כלל את המנחה הראשי של התוכנית ניב רסקין (עמיחי שפיגלר שימש כמנחה המשני) ואת הפרשנים רון קופמן, שלמה שרף, צביקה שרף (פרט השנים שבהן אימן), אלי אוחנה, ואלי סהר. בין פרשני התוכנית שהשתתפו בה בתקופות קצרות יחסית נמצאו שמות כמו אריה מליניאק (מהעונה הראשונה עד החמישית), אייל ברקוביץ', אפי בירנבוים (עונה רביעית), גברי לוי (שימש כפרשן בתוכנית חודשיים בעונה הרביעית וביקש לעזוב בטענה שהשיח בתוכנית אלים), אמנון אברמוביץ' (עונה הראשונה) ומודי בר-און (החל מהעונה האחת עשר).
לעיתים מצטרפים לפאנל אנשי תקשורת ספורט ואנשי ספורט אחרים למשך תוכנית אחת כדי להחליף את חברי הפאנל, או כדי להוסיף עוד דעות לתוכנית. רוני בראון (עונה ראשונה ושנייה), אריה מלניאק (עונה שלישית) ורון קופמן (עונה שלישית עד שישית) שימשו כמנחים מחליפים לרסקין וארי שמאי (עונה ראשונה ושנייה), אייל ברקוביץ (עונה שלישית), איציק זוהר (עונה שלישית), שלמה צורף (עונה רביעית), מולי קצורין (עונה רביעית) ואמנון אברמוביץ' (עונה תשיעית) שימשו כפרשנים.
תוכניות ספין אוף.
בעקבות הצלחת התוכנית החליט ערוץ הספורט לשדר תוכניות ספין אוף (תוכניות בת) ליציע העיתונות, הן כאשר מדובר בפגרת המשחקים בעונת הספורט, והן בימים בה לא משודרת התוכנית. התוכניות אמנם קרויות בשם שונה אך הפורמט נשאר אותו הדבר.
ביקורות.
ישנן ביקורות רבות ומשונות כנגד התוכנית וחברי הפאנל, הן חיוביות, והן שליליות. לטענת המבקרים, מנחה התוכנית, לא מצליח להשתלט על חברי הפאנל ורק "מחמם את האווירה" ו"מרים להנחתות". עם זאת יש הטוענים שזה מה שעושה את התוכנית למעניינית, תוססת וקצבית. פרשני הפאנל זוכים לביקורות קשות על השיח האלים, הוויכוחים התמידיים, השפה הבוטה והצעקות שגורמות לצופים לא להבין על מה מדובר. בנוסף, האורחים שבאים להתראיין לא מצליחים לסיים את דבריהם וקוטעים אותם באמצע, או שבלי סיבה משתלחים עליהם. עם זאת יש גם הטוענים שזה מה שמושך את הצופים לתוכנית. לטענתם, הצופים לא מחפשים תוכנית ספורט רגילה, מעוניינים שהתוכנית "תרוץ", לא ידברו על אותו נושא זמן רב. בנוסף טוענים, שהאקשן, הוויכוחים אחד עם השני, וההתבטאויות החריפות של חברי הפאנל מבדרות ומשעשעות את הצופים. למרות זאת מדי פעם השיח גולש לדיבורים אשר אינם קשורים לנושא עליו אמורים לדבר, דבר שפעמים רבות מאכזב את מרבית הצופים.
ביקורת קשה ביותר מופנית כלפי הפרשן רון קופמן על שפתו האלימה והבוטה ואופיו הכעסני. במהלך התוכנית רון קופמן נוהג להשתלח קשות הן באנשי ספורט, הן בפוליטיקאים והן בחרדים שאל האחרונים לפעמים ללא קשר לספורט. מספר גבוה של תביעות בסכומי כסף גבוהים ותלונות הוגשו כנגדו וכנגד ערוץ הספורט. התביעה הזכורה ביותר שהוגשה נגדו הייתה בשנת 2009 שבה ההתאחדות לכדורגל תבעה אותו בסכום של 1.5 מיליון שקל, על כך שלטענתם אמר דברים שקריים והסית את הציבור כנגד ההתאחדות.
מספר פעמים הושעה קופמן על ידי הערוץ מהתוכנית: לאחר שכינה את יושב ראשות ההתאחדות לכדורגל, איצ'ה מנחם, "מפגר" לאחר שהתבא כנגד אחד הרבנים בבית שמש "אתה יורק עלינו ואני משתין עלייך", לאחר שכינה את השר אלי ישי "פרימיטיב וכולרע" ולאחר שכינה את הכנסת "אגם של חרא" ואת ראש הממשלה בנימין נתניהו "חלאה".
ב-17 במאי 2019 הושעה קופמן מהתוכנית ומערוץ הספורט בכלל ביחד עם הפרשן אבי רצון לאחר שבמהלך התוכנית באחד הנושאים השניים התעמתו בצורה בוטה וקולנית ואף חדרו לפרטים אישיים ללא כל קשר לנושא שעליו היו אמורים לדבר במשך נושא שלם, הקטע של הנושא אף נחתך בסרטון של אותו הפרק באתר ערוץ הספורט. חמישה חודשים לאחר מכן קופמן חזר לערוץ הספורט אך לתוכניות אחרות בערוץ ולא ליציע העיתונות.
הצלחה.
מראשיתה התוכנית זכתה לרייטינג גבוה והצלחה רבה. התוכנית הצליחה למשוך את קהל הצופים והתקשורת לענפי ספורט שונים שפעם לא נהגו להתעניין כדוגמה טניס, כדוריד, כדורעף. בנוסף, אנשים רבים מעלים לאינטרנט חיקויים רבים של משתתפי התוכנית.
חברי הפאנל הפכו להיות ידועים בציבור עקב התוכנית והוזמנו לתוכניות אירוח כדוגמת "מועדון לילה", "הלילה עם ליאור שליין", "יאיר לפיד" ועוד. בסדרה "מסודרים" השתתפו כל חברי התוכנית באחד הפרקים שסיקרו את המשחק של "הפועל קריית אונו". בסדרת בובה של לילה זכו כל אחד מחברי התוכנית לחיקוי משלו. כל אחד מחברי התוכנית החל להנחות תוכניות הספורט ברדיו בתחנות השונות עקב פרסומם בתוכנית.
הפרשן רון קופמן זכה לפרסום גדול עקב שפתו הבוטה ודמותו הרגזנית. הוא השתתף כפאנליסט קבוע בתוכנית "הספסל האחורי", השתתף בתוכנית "פעם בחיים", זכה לחיקוי בתוכנית ארץ נהדרת, החל להנחות את התוכנית "מתמסרים" בערוץ הספורט, להשתתף בתוכניות אחרות בערוץ, לפרשן משחקי ספורט מטעם הערוץ וגם להנחות תוכניות ספורט ואקטואליה בתחנות הרדיו השונות ואף מדי פעם גם להגיש בעצמו מהדורות של יציע העיתונות.
בשנת 2009 השיקה חברת yes את התוכניות "תרבות רעה" שמבוססת על אותו פורמט, אך נושאים הנידונים בתוכנית הם נושאי תרבות.
אברהם פררה
אברהם פֶּרֶרָה (4 באוגוסט 1934 – 8 בנובמבר 1984) היה זמר בס ישראלי ירושלמי. על אף שבמשך עשרות שנים הושמעו שיריו בתחנות הרדיו הישראליות, יצא לאור אלבום הסולו הראשון שלו רק לאחר מותו הפתאומי בגיל 50 כתוצאה מהתקף לב.
ביוגרפיה.