מאז ספטמבר 1948 נודע שמו כבית הספר הגבוה למודיעין (Высшая разведывательная школа). בהתכתבויות במערכת הק.ג.ב ובחיי היומיום הוא נקרא גם בית ספר 101. ב-19 בדצמבר 1967 הוענק לו אות עיטור הדגל האדום על תרומתם של תלמידי המכון לביטחון המדינה. כעבור שנה, בית הספר למודיעין הוסב למכון עם זכויות של מוסד להשכלה גבוהה. במהלך המלחמה הקרה הופיעו פקולטות חדשות, ולאחר מותו של יורי אנדרופוב נקראה האקדמיה על שמו.
בסוף 1994 שונה שמה של האקדמיה ל"אקדמיית ביון החוץ", ומאז היא מופעלת על ידי שירות הביון הרוסי. החל מאוקטובר 2018 נקראת האקדמיה על שם אנדרופוב, ושמה הרשמי הוא "אקדמיית ביון החוץ על שם אנדרופוב".
תהליך למידה.
עם כניסתו לאקדמיה, הגנרל גולובב אמר ש"הם בוחרים את אלה המסוגלים לעבוד במודיעין... רק מועמד לקבלה לאקדמיה למודיעין - ואנשים עם השכלה גבוהה בלבד נכנסים לשם - הם עובדים לפחות חצי שנה. לומדים, בודקים, מדברים... הם עוברים בחינות באקדמיה - בשפות זרות, במקצועות אחרים, הם נבחנים ... על המועמד לשלוט בשפה זרה כלשהי ובמהלך לימודיו נותנים לו עוד אחת או שתיים."
בשנת הקמתה גויסו לקורס הראשון 30 איש. הם לימדו בין היתר נימוסים דיפלומטיים, נימוסים טובים ויכולת לבוש. בתקופה הסובייטית נשלחו סטודנטים לעבור הכשרה בצניחה. במשך תקופת הלימוד התלמידים מקבלים שם בדוי, המכונה "שם בית ספרי". משחר קיומו של המוסד החינוכי לא הייתה לסטודנטים אפשרות לתקשר עם קרובי משפחה ומכרים לשעבר לאורך כל תקופת הלימודים, שנמשכה שנה. תהליך הלמידה המודרני נמשך בין שנה לשלוש שנים, תלוי בתוכנית האישית. השבוע האקדמי נמשך חמישה ימים; בסופי שבוע מותר לסטודנטים ללכת הביתה. תוכנית ההכשרה לקציני מודיעין היא סוד מדינה וכוללת: משפט בינלאומי, היסטוריה של יחסים דיפלומטיים, מדע המדינה, לימודים אזוריים, שפות זרות, שיעורים בנושא פיתוח זיכרון חזותי, טכניקות לשינון עובדות, יכולת ליצור, לפתח קשרים, לנהוג ברכב וקורסים מיוחדים אחרים. אחד הנושאים העיקריים הוא הפסיכולוגיה המבצעית (הדגש שלה הוא על התנהגותם של אנשים מסוגים שונים איתם ייאלצו הבוגרים להתמודד בעבודה מעשית). האקדמיה חוקרת את כל ההישגים האחרונים של מדע זה ואת השימוש בהם בפעילות השירותים החשאיים. באקדמיה תנאים לספורט, כולל מגרשי טניס, בריכת שחייה, מטווח ירי, חדר טטאמי להיאבקות. גיל המועמדים הוא בין 22 ל-30 שנה, בין הדרישות למועמדים - ידע בשפה זרה, התאמה לשירות צבאי מטעמי בריאות, הם עוברים מספר מבחנים, כותבים מצגת - נבדקת היכולת לציין נכון את העובדות.
גביע המדינה בכדורגל נשים 2020/2021
גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2020/2021 היא התחרות ה-23 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-24 בנובמבר 2020 ומשחק הגמר נערך ב-27 במאי 2021 והסתיים בניצחון של מ.ס. קריית גת על מכבי בנות עמק חפר. בכך השלימה קריית גת טרבל היסטורי לאחר שזכתה בעונה זו גם באליפות ובגביע אתנה. הייתה זו זכייתה השנייה של קריית גת בגביע.
לתחרות נרשמו 21 קבוצות כש-10 מהן מליגת העל, 7 מתוך 10 קבוצות מהליגה הלאומית ו-4 מתוך 9 קבוצות מהליגה הארצית. בפועל התמודדו 20 קבוצות בתחרות כיוון שמכבי חולון לא הצליחה להעמיד קבוצה ולהתחרות בעונה זו.
סיבוב ראשון.
בסיבוב הראשון השתתפו 4 קבוצות מהליגה הארצית ו-6 קבוצות מהליגה הלאומית. המשחקים התקיימו ב-24 בנובמבר 2020 פרט למשחק בין מרמורק ל-כפר כנא שהתקיים ב-30 בנובמבר 2020.
שמינית הגמר.
אל שמינית הגמר העפילו 5 הקבוצות שניצחו בסיבוב הראשון, קבוצת ליגה לאומית אחת וכל קבוצות ליגת העל שהצטרפו בשלב זה.
סיבוב הגביע הזה נערך ב-6 בדצמבר 2020 פרט למשחק בין עראבה לקטמון ירושלים שנערך ב-24 בדצמבר 2020.
רבע הגמר.
אל רבע הגמר העפילו 8 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר. סיבוב גביע זה נערך ב-14 בפברואר 2021.
חצי הגמר.
אל חצי הגמר העפילו 4 הקבוצות שניצחו ברבע הגמר. בהגרלה שנערכה ב-18 במרץ נקבעו המשחקים שנערכו ב-21 וב-22 באפריל 2021.
אומניסקסואליות
אומניסקסואליות (באנגלית: Omnisexuality) היא נטייה מינית, המתאפיינת במשיכה מינית ורומנטית לאנשים מכל המגדרים והמינים. המשיכה מושפעת מהמין ומהמגדר של מושא המשיכה ובזה היא שונה מפאנסקסואליות. משיכה רומנטית מסוג זה נקראת "אומנירמנטיות". לחברי קהילה זו יש יום גאווה מיוחד להם, ה-6 ביוני.
כמה דמויות בדיוניות, כמו ג'ק הרקנס מדוקטור הו, וקווין קרופורד ממשטרת פרדייס אושרו באופן קאנוני כאומניסקסואליים.
אטימולוגיה.
מקור התחילית המרכיבה את המילה "אומני-סקסואליות" במילה הלטינית, Omni, שמשמעותה "כל". המילה נבחרה כניגוד למילה "פאן", שגם משמעותה "כל" אך ביוונית עתיקה, ובשימושה במושג פאנסקסואליות.
מקור המונח מ-1959 בספר "The Holy Barbarians" שכתב המשורר לורנס ליפטון, אך נעשה בו שימוש במשמעותו הנוכחית בספר מדעי הקרוי "Sexual Choices: An Introduction to Human Sexuality" ועוסק בזהויות מיניות מ-1984. בספר, אומניסקסואליות תוארה כ"מצב של משיכה לכל המינים" ("a state of attraction to all sexes"), וקבעו כי ישנם חוקרים הסבורים כי כל אדם נולד אומניסקסואל לפני שפיתח את משיכתו המינית לתוויות של משיכות הומוסקסואליות, הטרוסקסואליות או אחרות.
התפשטות המונח.
המונח התפשט עוד יותר בתחילת שנות ה-90 כאשר מ. ג'ימי קילינגסוורת' ביצע ניתוח של המשורר וולט וויטמן. במחקר של קילינגסוורת' הוא מצא שלויטמן היה אופי אומניסקסואלי כללי במהלך עבודתו על "The Leaves of Grass". בשנות העשרה של המאה ה-21 ציין ה-Atlantic כי שירתו מבטאת מיניות כלפי כל המינים, לפעמים אפילו לים או לכדור הארץ.
אומניסקסואליות הייתה מונח נפוץ בשנות האלפיים. ההיקף של מונח זה הועצם עוד יותר כאשר כמה ידוענים, כמו ג'אנל מונה וברנדון יורי, יצאו מהארון כפאנסקסואלים, בנוסף לאחרים, כגון סופי ב. הוקינס, שיצאו מהארון כאומניסקסואלים. התקשורת הביאה למונחי המיינסטרים כמה מונחים שאינם מונוסקסואליים. מאמרים פופולריים רבים דנו באומניסקסואליות לצד פאנסקסואליות של ידוענים אלה.
מאפיינים.
דגל הגאווה האומניסקסואלי.
לאומניסקסואליות, בדומה לנטיות מיניות אחרות, דגל גאווה ייעודי לה. דגל האומניסקסואליות עוצב על ידי משתמש הטאמבלר Pastelmemer בערך ב-4 ביולי 2015.
הדגל מורכב מארבעה פסים אופקיים בצבעי ורוד וכחול בגוונים שונים ופס חמישי בצבע סגול כהה במרכזו ביניהם. הדגל מוצג לעיתים כאשר הפסים בגווני הכחול נמצאים בחלק העליון של הדגל, ולעיתים הפסים בגווני הורוד נמצאים בחלק העליון. לא ידוע אם לצבעים יש משמעות מסוימת, אך משמעות מסוימת מציעה כי גוני הכחול מסמלים את מרכיבי הספקטרום הגברי, גוני הורוד את מרכיבי הספקטרום הנשי והפס הסגול מסמל את הספקטרום הא-בינארי.
משמעות נוספת גורסת כי הכחול הבהיר והורוד הבהיר מסמלים את הספקטרום המגדרי, הכחול מסמל משיכה לגבריות ולגברים, הורוד מסמל משיכה לנשיות ולנשים, והסגול הכהה מסמל משיכה לאנשים שהמגדר שלהם נופל מחוץ לגבולות הבינאריה המגדרית.
השוואה לפאנסקסואליות.
ההבדל המרכזי בין פאנסקסואליות, משיכה מינית שאינה תלויה במין ומגדר לבין אומניסקסואליות היא במהות ובחשיבות של הזהות המגדרית במשיכתיהם; בעוד שפאנסקסואלים מגדירים את עצמם כ"עיוורים מגדריים", שכלל לא מייחסים חשיבות למגדר מושאי אהבתן, עבור אומניסקסואלים מגדר הוא גורם משפיע במשיכה מינית.
יצחק קורייאט (השני)
יצחק קורייאט (סביב ה'ת"ץ, 1730 – ה'תקס"ה, 1804) היה רב ודיין בטיטואן שבמרוקו, שד"ר ודיין בליוורנו, ומחבר הספר "מעשה רק"ם".
ביוגרפיה.
נולד בטיטואן שבמרוקו לאביו רבי יהודה שהיה מרבני ודייני העיר ונצר למשפחה של רבנים שפעלה במרוקו. אבי סבו היה רבי יצחק קורייאט הראשון, מגדולי הרבנים במרקש.
אחרי פרעות שאירעו שם בשנת ה'תק"ן (1790) עזב רבי יצחק את העיר והתיישב בירושלים. מירושלים הוא יצא בתפקיד שד"ר, האוסף תרומות עבור עניי וחכמי העיר. הוא הגיע לליוורנו שבאיטליה, ובשנת ה'תקנ"ד (1794) הוא הסכים על ספרים שנדפסו שם וכדיין מדייני העיר. באותה תקופה בא לליבורנו אחיו רבי אברהם רפאל קורייאט שכיהן אף הוא כדיין ורב במקום. הוא סידר שם לדפוס את כתביו, שכללו: שאלות ותשובות ו"דרושים" - ביאורים על התנ"ך ומאמרי חז"ל, אבל מבין כתביו נדפס הספר "מעשה רק"ם", בפיזה בשנת ה'תקס"ו (1806), אשר למעשה כלולים בתוכו שלושה חיבורים:
רבי יצחק לא זכה לראות את כתביו יוצאים לאור, שכן הוא נפטר במהלך עבודתו על הכתבים בי"ז בכסלו ה'תקס"ה (נובמבר 1804).
יחסי אוקראינה–ניו זילנד
יחסי אוקראינה–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין אוקראינה וניו זילנד.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לניו זילנד כוננו ב-3 במרץ 1992.
מנהיגי שתי המדינות, נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו וראש ממשלת ניו זילנד ג'ון קי נפגשו ב-20 בספטמבר 2016, ודנו בין היתר הפטור הדדי מוויזה.
מבנה אוכלוסייה