על אף שלכלי רכב אלו תאוצה ומהירות מקסימלית גבוהות, צפיפות האנרגיה הנמוכה של מצברים נטענים הנפוצים מסחרית בשנת 2010 בהשוואה לזו של דלקי מאובנים גורסת כי כלי רכב אלו זקוקים למצברים גדולים המהווים נתח נכבד ממסת הרכב, וזאת עדיין על מנת לספק טווח נסיעה יחסית קצר בין ההטענות. טעינה מחדש עלולה אף היא לקחת זמן רב. עבור נסיעות יומיות קצרות, פתרון הרכב החשמלי יכול להיות פרקטי כאשר טעינת המצברים מתרחשת, לדוגמה, בלילה או בזמן החנייה. נסיעות ארוכות יותר אפשריות כיום בשיטת החלפת המצברים על ידי התקנת תחנות ייעודיות כפי שמתבצע במספר מוקדים בעולם כגון ישראל וטוקיו.
לרכב החשמלי פוטנציאל להורדה ניכרת בכמות פליטת המזהמים העירונית מכיוון שאינו פולט גזים רעילים.
הפחתת פליטות גזי החממה מכלי רכב על ידי שימוש בכלי רכב חשמליים תלויה באופן ייצור החשמל. לדוגמה, בארצות הברית מעבר כלל האוכלוסייה לשימוש בכלי רכב חשמליים יוביל להפחתה של כ-30% מפליטות הפחמן הדו-חמצני מכלי רכב (לפי תמהיל הדלקים הנוכחי המשמש לייצור חשמל).
לפי תמהילי הדלקים הנוכחיים במדינות אחרות, ניתן לחזות כי מעבר לרכב חשמלי יוביל להפחתת פליטות דומות של כ-40% באנגליה, כ-19% בסין ורק כ-1% בגרמניה.
כלי רכב חשמליים מונעי מצבר צפויים להשפיע באופן ניכר על תעשיית כלי הרכב
עקב יתרונות כגון הפחתת הזיהום העירוני והכללי, הפחתת התלות בנפט ובעליית מחירי הנפט הצפויה.
לפי אחת התחזיות, כלי רכב חשמליים יהוו כשליש מכלל מכירות כלי הרכב החדשים בשנת 2020.
כלי רכב חשמליים בעלי יעוד ייחודי.
ישנם סוגים רבים של כלי רכב חשמליים בעלי יעוד ייחודי, החל מכלי רכב נפוצים כגון רכבי גולף, מלגזות וטרקטורונים, וכלה ברכבי חלוקת חלב בארצות מסוימותובכלי רכב חשמליים שכונתיים.
דו גלגלי.
אופנוע חשמלי.
אופנוע חשמלי הוא אופנוע בעל מנוע חשמלי. בדומה קיים גם קטנוע בעל מנוע חשמלי.
אופניים חשמליים.
אופניים חשמליים הם אופניים ממונעים שאליהם מחובר מנוע חשמלי קטן המונע באמצעות סוללה חשמלית. בחלק מהדגמים יכול הרוכב להיעזר במנוע גם כאשר אין הוא מדווש, ובדגמים אחרים המנוע מופעל רק בעת הדיווש. אופניים חשמליים נבדלים מאופנועים חשמליים בכך שיש להם מנוע חלש יותר, וביכולתו של הרוכב לנוע גם באמצעות דיווש בלבד. רוב הדגמים מגיעים למהירות של 20–35 קמ"ש עם הספק של 250–750 וואט.
קורקינט חשמלי.
קורקינט חשמלי הוא קורקינט ממונע בעל מנוע חשמלי המונע על ידי סוללה חשמלית.
הקורקינט בעל כידון הדומה לזה של אופניים, אך קוטר גלגליו לרוב קטן בהרבה מקוטר גלגלי האופניים. רכיבה על קורקינט חשמלי מתבצעת בעמידה, אך ניתן גם לשבת על ידי התקנת כיסא דומה לכיסא של אופניים.
השימוש בקורקינט חשמלי בישראל הוסדר בצו ביולי 2004. הצו מגדיר קורקינט חשמלי כרכב בעל שני גלגלים המורכבים בזה אחר זה, המונע במנוע חשמלי שהספקו לא עולה על 100 וואט, מהירותו לא גבוהה מ-12 קמ"ש, ומשקלו העצמי לא עולה על 12 ק"ג. על פי הצו, קורקינט כזה פטור מהחובות החלות על רכב ממונע על פי פקודת התעבורה.
השימוש בקורקינט מכני בעל מנוע בנזין אסורה בישראל וכך גם קורקינט חשמלי בעל יכולות גבוהות מאלו המנויות בפקודת התעבורה. למרות זאת, בישראל נעים אלפי קורקינטים כאלו בניגוד לחוק וללא שיש להם רישיון או ביטוח למקרה שהרכב ייפגע או שיפגע באדם אחר. בספטמבר 2009 נהרג בתל אביב רוכב על קורקינט חשמלי שהתהפך, ככל הנראה לאחר שפגע במראת צד של רכב חונה.
משרד התחבורה מחרים מדי פעם קורקינטים ממונעים האסורים לשימוש בישראל, אולם הקורקינטים הממונעים שהוחרמו נמכרו במכרזים לכל המרבה במחיר ללא הסדרה חוקית. בית המשפט העליון הביע תמיהה על מדיניות זאת בספטמבר 2010 ודרש להפסיקה לאלתר.
רכינוע (סגוויי).
רכינוע או באנגלית סגוויי (Segway) הוא כלי תחבורה בעל שני גלגלים.
הרכינוע מייצב את עצמו באופן רציף באמצעות מחשבים ומנועים הנמצאים בבסיסו. על מנת לנוע קדימה, על המשתמשים להישען קדימה, בעוד תנועה לאחור מושגת באמצעות הישענות אחורה. הרכינוע מונע על ידי מנועים חשמליים המביאים אותו למהירות של עד 20 קילומטר לשעה.
הרכינוע מונע באמצעות מצבר ליתיום-יון מבוסס זרחן הניתן לטעינה באמצעות חשמל ביתי.
ה'תרפ&quot;ז
ה'תרפ&quot;ו
ה'תרפ&quot;ד
אלגברה (פירושונים)
ה'תרפ&quot;ג
פלילי
ה'תרפ&quot;ב
ניקולאי פודגורני
ניקולאי ויקטורוביץ' פודגורני (רוסית :Николай Викторович Подгорный; אוקראינית: Микола Вікторович Підгорний; 18 בפברואר 1906 - 12 בינואר 1983) היה מדינאי סובייטי, יושב ראש נשיאות הסובייט העליון.
חייו.
פודגורני נולד במשפחת איכרים בקרלובקה, אוקראינה, אך במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, הוא טען שנולד שלש שנים קודם, ב-1903. לאחר המלחמה היה פעיל בתנועת הקומסומול.
פודגורני היה מהנדס מזון במקצועו, הוא למד במכון הטכנולוגי לתעשיית מזון בקייב. כשסיים את לימודיו בשנת 1931 עבד בעבודות הנדסיות בתעשיית הסוכר. במהלך השנים הוא התקדם בתעשיית המזון של אוקראינה והיה לסגן שר תעשיית המזון של אוקראינה. בשנת 1940 התמנה לסגן מפכ"ל תעשיית עיבוד המזון הסובייטית. מינויו הראשון במסגרת המפלגה הקומוניסטית היה כמזכיר הראשון של ועדת המפלגה האזורית בחרקוב (1950–1953), ועד מהרה היה למזכיר הראשון של ועדת המפלגה באוקראינה (1957–1963). ב-1958 התמנה למועמד לחבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית. במאי 1960 היה לחבר מלא יחד עם אלכסיי קוסיגין. בהמשך הועלה לדרגת מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות (1963–1965).
ב-1964 פודגורני השתתף באופן פעיל בהדחתו של ניקיטה חרושצ'וב יחד עם ליאוניד ברז'נייב, מיכאיל סוסלוב, אלכסיי קוסיגין ואלכסנדר שלפין. לאחר ההדחה השתתף ב"שלטון הטרויקה" כאשר ליאוניד ברז'נייב התמנה למזכיר הכללי של המפלגה, אלכסיי קוסיגין לראש ממשלה ופודגורני ליושב ראש נשיאות הסובייט העליון, דה פקטו נשיא המדינה. עם התחזקות מעמדו של ליאוניד ברז'נייב לאורך שנות ה-70 הצטמצמה השפעתו ולבסוף ב-1977 הודח ממשרתו על ידי ברז'נייב שלקח את התפקיד לעצמו והוא הופרש לגמלאות.
פודגורני נפטר במוסקבה. נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
ה'תרפ&quot;א
ה'תר&quot;ף
פודגורני
ה'תרע&quot;ט
ה'תרע&quot;ח
טראומה
ה'תרע&quot;ז
הטלוויזיה החברתית באינטרנט
הטלוויזיה החברתית באינטרנט הוא אתר אינטרנט ישראלי המהווה במה לארגונים חברתיים ארגוני שמאל ושמאל רדיקלי. האתר מעודד את האזרחים לקחת חלק ביצירת התכנים והפצתם באינטרנט. האתר החל לפעול בינואר 2006 במסגרת "קהילת סינקופה".
מייסד האתר הוא אהוד שם טוב. צוות האתר כולל ועד מנהל, צוות עובדים ומערך מתנדבים. ב-2008 הוקמה מועצה ציבורית הכוללת בין השאר את פרופ' נועם חומסקי, פרופ' אבישי ארליך, פרופ' גדי אלגזי, ד"ר יוסי דהאן, עו"ד יפעת סולל, פרופ' ירון אזרחי, עו"ד מיכאל ספרד, חברות הכנסת לשעבר פרופ' נעמי חזן ותמר גוז'נסקי ואנשי התקשורת אורנה בן דור וגיא מרוז. האתר נתמך על ידי הקרן החדשה לישראל וקרנות נוספות.
נכון ל-2014 יש באתר כ-1500 סרטונים וכתבות ווידאו, רובם בהפקת האתר וחלקם בהפקת ארגונים חברתיים ופעילים. כתבות הווידאו שהופקו על ידי הערוץ זמינות לשימוש ברישיון חופשי - CC-BY 4.0.
בין הארגונים שתכניהם מוצגים באתר: גוש שלום, האגודה לזכויות האזרח, קואליציית נשים לשלום, הקואליציה למאבק בסחר בנשים, קהילת סינקופה, יש גבול, שתיל, זוכרות, קו לעובד, הקרן החדשה לישראל, בצלם, הפורום למאבק באבטלה, ארגוני זכויות בעלי חיים, בית הספר למחול הקבוצה ביפו, ועמותת מען.
ב-2012 ובאפריל 2014, סמוך ליום הזיכרון לשואה ולגבורה, פרסם האתר סרטונים פרובוקטיביים של נטלי כהן וקסברג שזכו לתגובות חריפות.
מגזין הטלוויזיה החברתית משודר בערוץ הקהילתי (אפיק 98).
אינטרודר
פשקוויל
פַּשְׂקֶוויל (נכתב גם: פסקוויל; בכתיב יידי: פּאַשקעוויל) הוא כרזת קיר או כרוז ברחוב החרדי הנושאים מסר לוחמני כלפי רעיון או אדם כלשהו. הם כתובים לעיתים בעברית ארכאית ("לשון הקודש"), מליצית או דרמטית מאוד.
אטימולוגיה.
המילה מקורה ב-Pasquill הגרמני . מקור המונח בפסקוינו , פסל קטוע גפיים קדום המוצב ברומא. החל מהמאה ה-16 נהגו תושבי העיר לתלות עליו מודעות היתוליות בגנות האפיפיור ומוסד הכנסייה. המילה התגלגלה לשפות אירופאיות רבות וייתכן שהגיעה ליידיש דרך הגרמנית או הפולנית. האטימולוגיה העממית היהודית במזרח אירופה פירשה את המילה כגלגול של הביטוי 'פתקי אוויל' הנהגה בהברה אשכנזית "פיסקיאוויל".
בעולם החרדי.
הפשקוויל נתלה על קירות הבתים ועל לוחות מודעות בריכוזים החרדים (בעיירות באירופה, ביישוב הישן בירושלים וכיום בשכונות החרדיות בירושלים, בבני ברק ובריכוזי חרדים אחרים), או מופץ בכרוזים המושלכים ברחובות או מונחים בבתי הכנסת, ומהווה אמצעי תקשורת מקובל לצד העיתונות החרדית.
פעמים רבות מדובר בכרוז אנונימי שמטרתו למחות כנגד דבר מה הנוגד את אמונת מחברו, והוא מבקש להנחות את הציבור או לדרבנו לנקוט בפעולה כלשהי בסוגיה העומדת על הפרק. פעמים רבות כולל הפשקוויל ביקורת חריפה כלפי אדם או גורם כלשהו. היו רבנים שיצאו נגד התופעה ואמרו על כותבי הפשקווילים כי הם עוברים על איסור התורה: "ארור מכה רעהו בסתר" (דברים כז, כד).
ישנם גם הקוראים "פשקוויל" לתיאור כל מודעת קיר מודפסת הנתלית על לוחות מודעות.
ה'תרע&quot;ו
קוסיגין
פראולר
ה'תרע&quot;ה
ה'תרע&quot;ד
טראומה נפשית