את עונתו השנייה עם הבאקס, שבדיעבד הייתה עונת השיא, סיים ג'ונסון במקום השלישי בטבלת קלעי הליגה עם 25.6 נקודות למשחק, אחרי ג'ורג' גרווין (29.6) ולויד פרי (28.8). במהלך אותה עונה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר כשחקן פותח, ובסיומה נכלל בחמישיית העונה הראשונה. יחד עם הקלע סידני מונקריף שהצטרף לבאקס בעונת , החזיר ג'ונסון את מילווקי למעמד אחת הקבוצות החזקות בליגה, על אף עזיבתם של כרים עבדול-ג'באר ואוסקר רוברטסון בעונות –. הבאקס העפילו לפלייאוף ה-NBA בשש מתוך שבע עונותיו של ג'ונסון בקבוצה, ובעונות ו- הגיעו עד שלב גמר המזרח.
במהלך פלייאוף 1984 נפצעו במילווקי מספר שחקנים מעמדות הרכז והקלע, ומאמן הקבוצה, דון נלסון, הציע להעביר את מלאכת הובלת הכדור לידי ג'ונסון. לדבריו של ג'ונסון, תגובתו לנלסון הייתה: "טוב, אז במקום פוינט גארד, אשחק כ'פוינט פורוורד'", ובכך למעשה טבע את הביטוי.
במרץ 2019 הפרישו הבאקס את גופייתו של ג'ונסון, עם המספר "8".
לוס אנג'לס קליפרס.
בסיום עונת 1983/1984 נשלח ג'ונסון בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם ג'וניור ברידג'מן והארווי קצ'ינגס , בתמורה לטרי קאמינגס, קרייג הודג'ס וריקי פירס. בשתי עונותיו הראשונות בלוס אנג'לס המשיך ג'ונסון להיות שחקן מוביל כשקלע 19.9 נקודות למשחק, אך הקבוצה כשלה בניסיונה להעפיל לפלייאוף ה-NBA. לאחר עשרה משחקים בעונת נפצע ג'ונסון בצווארו והוא נאלץ להחמיץ את המשך העונה ולפרוש למעשה בגיל 31.
גולדן סטייט ווריורס.
בתחילת עונת , כשלוש שנים לאחר הפציעה, חזר ג'ונסון מפרישתו כשחתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס, אך נופה מהקבוצה אחרי עשרה משחקים בהם קלע 4.4 נקודות למשחק בלבד.
טום פיני
סר תומאס "טום" פיני (באנגלית: Thomas "Tom" Finney; 5 באפריל 1922 - 14 בפברואר 2014) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
פיני שיחק בקבוצת פרסטון נורת' אנד לאורך כל הקריירה המקצועית שלו, והוא נחשב לאחד מגדולי שחקניה בכל הזמנים. לזכותו 76 הופעות ושלושים שערים במדי נבחרת אנגליה, אותה ייצג בשלושה טורנירי מונדיאל.
קריירת משחק.
פיני נולד בעיר פרסטון, ברחוב הסמוך לאצטדיון דיפדייל, אצטדיונה של הקבוצה המקומית פרסטון נורת' אנד. הוא הצטרף לקבוצה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה הושעו כל הליגות במדינה. עם זאת, פיני החל לבלוט בטורנירים ששוחקו בזמן המלחמה, ולצבור מוניטין כשחקן מבטיח.
בשנת 1942 גויס פיני לשורות הצבא הבריטי. הוא נקרא לשרת בחיל השריון המלכותי, ולחם עם הארמייה השמינית של הגנרל ברנרד לו מונטגומרי במצרים. באפריל 1945 שימש כנהג טנק מסוג M3 סטיוארט באיטליה. בזמן זה הוא הוסיף לשחק כדורגל בקבוצות צבאיות שונות, ובין היתר אף נפגש למשחק מול קבוצה שבשורותיה שיחק שחקן הקולנוע המצרי עומר שריף.
באוגוסט 1946, עם חזרת הליגות באנגליה לפעילות אחרי המלחמה, ערך פיני את הופעת הבכורה שלו במדי פרסטון נורת' אנד. עקב התעקשותו של אביו כי ישלים את התמחותו בעסקי השרברבות המשפחתיים לפני פנייתו לעולם הכדורגל, המשיך פיני לעסוק במקצוע בהמשך להיותו כדורגלן, לצורכי השלמת הכנסה. עובדה זו זיכתה אותו בכינוי "השרברב מפרסטון".
פיני התגלה כחלוץ מהיר ועד מהרה היה לשחקן הבולט בקבוצה. בעונתו השלישית במדיה, עונת , ירד עמה לליגת המשנה, אך הקבוצה בילתה שם שנתיים בלבד וחזרה במהרה, לאחר שזכתה באליפות ליגת המשנה לעונת .
בעונת התקרבה פרסטון לזכייה באליפות אנגליה, אך הפסידה את התואר לארסנל בפער שערים בלבד. עונה אחת אחר כך זכה פיני בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית, וכן הופיע בפעם היחידה בקריירה בגמר גביע ה-FA, שהסתיים בהפסד 3-2 לווסט ברומיץ' אלביון.
שלוש עונות אחר כך, בעונת , זכה פיני בפעם השנייה בתואר כדורגלן השנה, והיה לראשון שזוכה בתואר יותר מפעם אחת. בעונת שוב היה קרוב לזכות בתואר עם קבוצתו, שסיימה במקום השני בליגה בפער חמש נקודות מוולברהמפטון וונדררס.
פיני פרש ממשחק פעיל בגיל 38, עם סיום עונת , בגלל פציעה טורדנית במפשעה. הוא שיחק במדי פרסטון במשך 14 עונות, ומחזיק בתואר מלך השערים של פרסטון בכל הזמנים לאחר שכבש 187 שערי ליגה במדיה ב-433 הופעות.
פיני שב מפרישתו למשחק אחד ב-1963, במדי ליסברן דיסטילרי הצפון אירית בגביע אירופה לאלופות מול בנפיקה ליסבון.
נבחרת אנגליה.
כחודש בלבד לאחר שערך את הופעת הבכורה שלו בפרסטון, לבש פיני לראשונה את מדי נבחרת אנגליה. הוא זומן לסגל על ידי המאמן וולטר וינטרבוטום, ועלה להופעת בכורה במשחקה של אנגליה במסגרת אליפות הבית הבריטית מול ב-28 בספטמבר 1946. באותו משחק כבש פיני את שער הבכורה בנבחרת, בדרך לניצחון 7-2.
תחילת הקריירה הבינלאומית של פיני הייתה מוצלחת מאוד. הוא כבש שמונה שערים בשמונת משחקיו הראשונים במדי אנגליה, ובהמשך סייע לה להעפיל ממוקדמות מונדיאל 1950, ובמסגרות ההכנות לטורניר רשם הישג מרשים כשכבש ארבעה שערים לרשתה של במשחק ידידות, שהסתיים בתוצאה 5-3 לאנגליה. הוא זומן על ידי וינטרבוטום לטורניר הגמר בברזיל, ופתח בהרכב בכל שלושת משחקיה של אנגליה, אך לא הצליח למצוא את הרשת. אנגליה הודחה בסיום שלב הבתים.
פיני העפיל עם הנבחרת למונדיאל 1954 בשווייץ, זומן לסגל ופתח בכל שלושת משחקיה של אנגליה בטורניר. אנגליה הודחה ברבע הגמר מול , לא לפני שפיני כבש את שערו הראשון בתולדות המונדיאלים. במונדיאל 1958 בשוודיה, שהיה השלישי של פיני במדי אנגליה, הוא שותף במשחק הפתיחה של אנגליה מול ואף כבש בפנדל את שער השוויון חמש דקות לסיום, שהחזיר את אנגליה מפיגור 2-0 לשוויון 2-2. השער מובל ברית המועצות העלה את מאזנו ל-29 שערים בנבחרת, והוא שווה את שיא הכיבושים בכל הזמנים במדיה. הוא לא שותף יותר במהלך הטורניר, שהסתיים בהדחה בשלב הבתים לאחר הפסד במשחק שובר שוויון מול ברית המועצות. בסך הכול רשם פיני שבע הופעות בשלושה טורנירי מונדיאל, וכבש פעמיים.
כארבעה חודשים לאחר הטורניר כבש פיני מול במסגרת אליפות הבית הבריטית, ועלה לבדו לפסגת הכובשים, לפני שנאט לופטהאוס השתווה אליו בפסגה. השניים החזיקו בשיא למשך חמש שנים עד לאוקטובר 1963, אז שבר אותו בובי צ'רלטון.
ב-22 באוקטובר 1958, נפרד פיני מהנבחרת עם ניצחון 5-0 על ברית המועצות במשחק ידידות. בסך הכול רשם פיני 76 הופעות במדי אנגליה, בהן כבש 30 שערים.
לאחר הפרישה.
פיני נותר בקשר עם מועדון פרסטון נורת' אנד, ואף שימש כנשיא הקבוצה.
בשנת 2002 הכליל המוזיאון הלאומי לכדורגל בעיר פרסטון את פיני בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי שנוסד באותה שנה.
ב-31 ביולי 2004 חשף הפסל פיטר הודג'קינסון, במעמדו של פיני, את פסל "ההתזה" שהוצב מחוץ בכניסה למוזיאון הלאומי לכדורגל, אשר מוקם באצטדיון דיפדייל, מגרשה הביתי של פרסטון נורת' אנד. הפסל מציג את פיני גולש לכדור, כשמסביבו מים ניתזים. הפסל שאב השראה מתמונת השנה בספורט לשנת 1956, בה רואים את פיני גובר על שני שחקני יריב תוך כדי גלישה, במגרש ספוג המים בסטמפורד ברידג'.
פיני, שהיה בקשרים קרובים עם המוזיאון, חגג ב-2006 שישים שנים להופעת הבכורה שלו בפרסטון. לציון המאורע, הזמין המוזיאון אוהדי כדורגל לחתום על דגל מיוחד שניתן לפיני לציון האירוע בפתיחת עונת .
פיני נפטר ב-14 בפברואר 2014, מסיבות שלא פורסמו. הוא היה בן 91 במותו. התאחדות הכדורגל האנגלית ספדה לו וכינתה אותו "אחד מגדולי שחקניה של אנגליה בכל הזמנים". כמו כן ספדו לו חברים וקולגות רבים כבובי צ'רלטון.
מרקוס ג'ונסון
אופרטוניטי
פאשקן
איינטרכט בראונשוויג
איוב דאוד
איוב דאוד (בסומלית: Ayuub Daaud, בערבית: ايوب داؤود; נולד ב-24 בפברואר 1990 במוגדישו שבסומליה) הוא כדורגלן סומלי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
יובנטוס והשאלות.
דאוד נולד במוגדישו שבסומליה, ובגיל 5 עבר יחד עם משפחתו לקונאו שבאיטליה. הוא החל לשחק באקדמית הנוער של קונאו המקומית, ובגיל 10 החל לשחק באקדמית הנוער של יובנטוס. ב-9 בפברואר 2009 הבקיע שני שערים במדי קבוצת הנוער של יובנטוס בניצחון 2-0 על קבוצת הנוער של מכבי חיפה במסגרת טורניר ויארג'יו , טורניר כדורגל יוקרתי לנוער. הוא היה מלך השערים של הטורניר באותה עונה, עם 20 שערים. ב-14 במרץ 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של יובנטוס, כשהחליף את סבסטיאן ג'ובינקו בדקה ה-87 בניצחון 4-1 על בולוניה 1909 במסגרת המחזור ה-28 בסרייה א'.
ב-1 באוגוסט 2009 הושאל דאוד לקרוטונה, ששיחקה בסרייה ב'. ב-21 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-0 לסאסואולו במסגרת המחזור הראשון בליגה. לאחר חצי שנה ו-11 הופעות ללא שערים בקרוטונה, הושאל דאוד ללומצאנה מהליגה האיטלקית השלישית. הוא שיחק במועדון במשך חצי עונה בה הבקיע שער אחד ב-11 הופעות, וזכה עם הקבוצה בקופה איטליה סרייה C. בעונת הושאל לקוסנצה, גם היא מהליגה האיטלקית השלישית, וערך 14 הופעות, בהן הבקיע 2 שערים. בחצי השני של העונה הושאל לגוביו, קבוצה נוספת מהליגה האיטלקית השלישית, ועזר לה להעפיל לסרייה ב', עם 4 שערים ב-11 הופעות.
בחודש נובמבר 2011 שוחרר דאוד מיובנטוס.
קייאסו.
לאחר שחרורו מיובנטוס חתם דאוד בקייאסו מהליגה השווייצרית השנייה. ב-22 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-71 בתיקו 0-0 נגד לוגאנו במסגרת המחזור התשיעי בליגה. הוא הורחק בכרטיס אדום בדקה ה-90 באותו משחק. ב-3 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-89 בהפסד 3-2 לויל 1900 במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בסך הכל ערך 9 הופעות במועדון, בהן הבקיע שני שערים.
בודפשט הונבד.