אנתוני "טוני" יבואה (באנגלית: Anthony "Tony" Yeboah, נולד ב-6 ביוני 1966 בקומאסי שבגאנה) הוא כדורגלן עבר גנאי ששיחק בעמדת החלוץ. לזכותו של יבואה 59 הופעות במדי נבחרת גאנה.
קריירת מועדונים.
תחילת הקריירה והפריחה באיינטרכט פרנקפורט.
יבואה החל את הקריירה שלו במועדונים שונים בגאנה, ובשנת 1988 עבר לפ.צ. זארבריקן, כאשר היה בן 21. בזארבריקן, ששיחקה בליגת הבונדסליגה השנייה, יבואה הבקיע 26 שערים בשתי עונות, 17 מתוכם הובקעו בעונתו השנייה בקבוצה, וקבוצות מהבונדסליגה החלו להתעניין בו. יבואה חתם בשנת 1990 באיינטרכט פרנקפורט, קבוצה שבתחילת שנות ה-90 קצרה הישגים נאים בצמרת הבונדסליגה. יבואה היה השחקן כהה העור הראשון בתולדות איינטרכט פרנקפורט, ובימיו הראשונים במועדון הוא ספג מחלק מהאוהדים נהמות גזעניות. עם זאת, יבואה השתלב מהר מאוד בקבוצה, והפך לנערץ על ידי מרבית האוהדים של פרנקפורט, כאשר בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע שמונה שערים והקבוצה סיימה במקום הרביעי, ובעונה השנייה הבקיע 15 שערים, כשהקבוצה מסיימת במקום השלישי. בעונת 1992/93 הוכתר יבואה כמלך השערים בצוותא עם אולף קירסטן, לאחר שהבקיע 20 שערים, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השלישי. בעונת 1993/94 הוכתר יבואה כמלך השערים בפעם השנייה ברציפות, הפעם בצוותא עם שטפן קונץ, כאשר הבקיע 18 שערים, וקבוצתו סיימה במקום החמישי בבונדסליגה. עונת 1994/95 נפתחה עבור יבואה בקצב טוב אף היא, כאשר כבר במחצית העונה עמד על שבעה כיבושים, ובחלון ההעברות של החורף עבר ללידס יונייטד מהפרמייר ליג תמורת 3.4 מיליון לירה שטרלינג, כאשר סכסוך שלו ושל שותפיו לקבוצה מאוריציו גאודינו וג'יי ג'יי אוקוצ'ה עם המאמן יופ היינקס היה גורם מזרז בעזיבתו. עם זאת, הצלחתו של יבואה בגרמניה פתחה את הדלת עבור שחקנים כהי עור נוספים שעד לאותה תקופה כמעט שלא שיחקו בבונדסליגה, כמו אוקוצ'ה, סמואל קופור וסולימאן סאנה.
לידס יונייטד.
לאחר המעבר של יבואה ללידס יונייטד בינואר 1995, הוא הוסיף עוד 12 שערים לשבעה שכבש בפרנקפורט בתחילת העונה, ולמעשה הבקיע 19 שערים בעונת 1994/95 במשחקי ליגה. עונת 1995/96 הייתה העונה המלאה הראשונה של יבואה בלידס יונייטד, והוא הבקיע בעונה זו 12 שערים ב-22 הופעות בפרמייר ליג, שחלקם היו שערים חשובים ומכריעים, ושער שהבקיע מול וימבלדון אף נבחר לשער העונה בפרמייר ליג. בתקופתו בלידס יונייטד הבקיע יבואה שלושער בשלושה משחקים שונים עבור קבוצתו. הראשון היה נגד איפסוויץ' טאון במשחק ליגה באפריל 1995. השני נגד מונקו במשחק במסגרת גביע אופ"א בספטמבר 1995. הפעם השלישית התרחשה 11 ימים מאוחר יותר, במשחק ליגה מול וימבלדון. יבואה הפך ליקיר האוהדים גם בלידס, ואף נבחר לשחקן העונה של המועדון בעונת 1995/96, כשבנוסף, הגיע עם הקבוצה לגמר גביע הליגה האנגלית, שם הפסידה קבוצתו לאסטון וילה בתוצאה 3-0. עם זאת, בעיה של פציעות גרמה ליבואה להחמיץ חלק מעונה זו, וכמעט את כל עונת 1996/97, בה שיחק שבעה משחקים בלבד בפרמייר ליג, ולא הבקיע. בגין הפציעות, נמכר יבואה בסופו של דבר להמבורג מהבונדסליגה.
המבורג וסוף הקריירה.
בעונתו הראשונה של יבואה בהמבורג, 1997/98, הבקיע שלושה שערים בלבד ב-22 הופעות. העונה הבאה הייתה מוצלחת יותר, כשיבואה הבקיע 14 שערים, אך הוא לא חזר לימיו היפים בפרנקפורט ובלידס. בארבע עונות מלאות בהמבורג הבקיע יבואה 28 שערים במאה הופעות. את עונת 2001/02 התחיל יבואה בהמבורג, אך עבר לאחר חמישה מחזורים לליגת העל הקטרית וחתם באל איתיחאד, שם שיחק עונה אחת, והבקיע חמישה שערים ב-22 הופעות. בתום עונה זו, פרש יבואה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
יבואה החל לשחק בנבחרת גאנה בשנת 1985, והשתתף עמה בשלוש אליפויות אפריקה במהלך שנות ה-90. בגביע אפריקה לאומות 1992 בסנגל, הגיע יבואה עם נבחרת גאנה לגמר, שם הפסידה הנבחרת במשחק הגמר לנבחרת חוף השנהב בתוצאה 10-11 בבעיטות הכרעה, לאחר 0-0 בתום 120 דקות. יבואה הבקיע את הפנדל שלו, שלא הועיל לגאנה, סיים את האליפות עם שני שערים, ונבחר לנבחרת מצטייני האליפות. בגביע אפריקה לאומות 1994 בתוניסיה, הודחה גאנה ברבע הגמר, שוב על ידי חוף השנהב, כשיבואה לא מבקיע באליפות זו. בגביע אפריקה לאומות 1996 בדרום אפריקה, סיימה גאנה במקום הרביעי לאחר הפסד 3-0 בחצי הגמר לנבחרת דרום אפריקה והפסד 1-0 במשחק על המקום השלישי לנבחרת זמביה. יבואה הבקיע בטורניר זה שני שערים, אחד מהם היה שער ניצחון ברבע הגמר מול נבחרת זאיר. יבואה נבחר גם בטורניר זה לנבחרת מצטייני האליפות. יבואה כבש עבור נבחרת גאנה 29 שערים ב-59 הופעות, והוא מדורג במקום השלישי בטבלת המבקיעים של נבחרת גאנה בכל הזמנים, לאחר עבדי פלה ואסמואה ג'יאן. הופעתו האחרונה במדים הלאומיים נערכה בשנת 1997.
תארים.
עם אל איתיחאד (קטר):
תארים אישיים:
אנתוני יבואה
אנטוני יבואה
בז אמריקאי
בז אמריקני (שם מדעי: "Falco sparverius") הוא מין עוף דורס ממשפחת הבזיים. זהו הבז הנפוץ ביותר באמריקה הצפונית, והוא שוכן במגוון בתי גידול. אורכו בין 19 ל-21 סנטימטרים, הבז הקטן ביותר באמריקה הצפונית. בין הזכר לנקבה קיימת דו-צורתיות זוויגית בגודל ובמעטה הנוצות, אם כי לשני הזוויגים יש גב בגוון חום-אדמדם. מעטה הנוצות של הגוזלים דומה לבוגרים.
הבז האמריקני צד כשהוא מרחף באוויר תוך שימוש בחבטות כנפיים מהירות או כשהוא יושב על ענף וסורק את הקרקע בחיפוש אחר טרף. התזונה שלו כוללת חגבים, לטאות, עכברים ועופות קטנים (למשל דרורים). הוא מקנן בחללים בעצים ובצוקים, בבניינים ובמבנים אחרים. הנקבה מטילה שלוש עד שבע ביצים, כששני הזוויגים משתתפים בדגירה. זהו עוף נפוץ לשימוש בבזיירות, בייחוד על ידי טירונים. אף שאיננו צייד תוקפני כמיני בזים אחרים גדולים יותר, אימון נכון ובקרה על המשקל על ידי הבזייר מאפשרת לבזים רבים להפוך לציידים יעילים של עופות מסוגם של הדרורים והזרזירים, כשמדי פעם הם מצליחים לצוד עופות במשקל עד כפליים ממשקלם.
תחום אזור הרבייה של הבז האמריקני משתרע ממרכז ומערב אלסקה לרוחב צפון קנדה עד נובה סקוטיה, ודרומה בכל רחבי אמריקה הצפונית, עד מרכז מקסיקו והקריביים. באמריקה המרכזית הבז המקומי אינו נודד והרבייה מתבצעת בטריטוריה הקבועה שלו. הבז נפוץ בכל רחבי אמריקה הדרומית. מרבית העופות המקננים בקנדה ובצפון ארצות הברית נודדים דרומה בחורף. הוא אורח נדיר במערב אירופה.
תיאור.
הבז האמריקני הוא הבז הקטן ביותר באמריקה הצפונית, ועל פי הסיווג המסורתי הוא הדורס הקטן ביותר באמריקה. בין הזכר לנקבה קיימת דו-צורתיות זוויגית, אם כי יש חפיפה מסוימת בצבע מעטה הנוצות בין הזוויגים. אורכו של העוף הבוגר בין 12 ל-27 סנטימטרים כשאורך מוטת כנפיו בין 50 ל-61 סנטימטרים. נקבת הבז גדולה מהזכר. הזכר שוקל בין 80 ל-105 גרם, כשהנקבה לעומתו שוקלת בין 100 ל-120 גרם. במדידות התקניות אורך עצם הכנף הוא בין 16 ל-21 סנטימטרים, אורך הזנב בין 11 ל-15 סנטימטרים ואורך השרשכף בין 3.2 ל-4 סנטימטרים.
בניגוד למיני דורסים אחרים רבים, ההבדל בין הזוויגים הוא בעיקר במעטה הנוצות מאשר בגודל. לזכרים יש כנפיים בגוון כחול-אפור מנומרים בכתמים שחורים כשהמשטח התחתון לבן עם פסים שחורים. הגב בגוון חום-אדמדם עם פסים בחלקו התחתון. הבטן והאגפים לבנים עם כתמים שחורים. גם הזנב חום-אדמדם, כשבחלקו התחתון רצועה שחורה המסתיימת בקצה לבן או חום-אדמדם. הגב והכנפיים של נקבת הבז האמריקני הם בגוון חום-אדמדם עם פסים בגוון חום כהה. המשטח התחתון של הכנפיים של הנקבה בגוון שמנת עד חום-צהבהב עם פסים רבים בגוון חום. הזנב שונה מזנבו של הזכר, הגוון חום-אדמדם עם פסים שחורים צרים מרובים. לעופות צעירים יש תבניות צבע דומות לבוגרים. בשני המינים הראש לבן וכיפת הראש אפורה-כחלחלה. בכל אחד משני צדדי הראש יש סימונים על הפנים בדמות שני פסים שחורים צרים אנכיים, בעוד שלמיני בזים אחרים יש אחד.
משני צדי הקדקוד יש שני כתמים שחורים שמטרתם נתונה במחלוקת, אבל התאוריה המקובלת ביותר היא שהם פועלים כ"עיניים מזויפות", ומסייעים להגן על העוף מפני תוקפים פוטנציאליים. הכנפיים ארוכות יחסית, צרות והולכות ומתחדדות לקראת הקצה.
השמעת קולות.
לבז האמריקני יש שלושה סוגים של קולות ה"קלי", ה"יבבה" וה"צפצוף". ה"קלי" מושמע ברצף מהיר "קלי, קלי קלי" כאשר הבז מודאג או נרגש. קריאה זו מושמעת במגוון מצבים ושני הזוויגים משמיעים אותה, אבל לנקבות הגדולות יותר יש קולות נמוכים יותר מאשר לזכרים. קריאת ה"יבבה" קשורה בעיקר בקשר לאכילה, אבל מושמעת גם במהלך הזדווגות. הצפצוף מושמע בפעילויות המערבות יחסי גומלין בין נקבות לזכרים, כולל טקסי החיזור, ההזדווגות והאכלת האפרוחים. האפרוחים משמיעים קריאות דומות לאלו של הבוגרים בהיותם בני 16 יום.
טקסונומיה.
השם המדעי של הבז האמריקני "Falco sparverius" ניתן על ידי קארולוס ליניאוס בספרו "Systema Naturae" מהמאה ה-18. הסוג ("Falco") מתייחס לצורת המקור המעוקלת, ושם המין פירושו "הקשור לדרורים", המתייחס לגודל העוף ולעובדה שהוא צד דרורים מדי פעם.
17 תת-מינים של הבז האמריקני מוכרים בהתבסס על מעטה הנוצות שלהם, גודלם והקולות שהם משמיעים:
אקולוגיה והתנהגות.