מעמדה ככוכבת בינלאומית התבסס לאחר הופעתה בסרט הצרפתי "ז'רווס" לפי ספר של אמיל זולא בבימויו של רנה קלמאן, בה גילמה דמות של כובסת אומללה המדוכאת על ידי בעלה האלכוהוליסט. על משחקה בסרט זה זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1956. הסרט היה מועמד באותה שנה לפרס אוסקר לסרט הזר.
בעקבות הצלחה זו זומנה להוליווד וכיכבה לצד גדולי השחקנים והבמאים. ב-1958 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "האחים קרמזוב", לצידו של יול ברינר ובבימויו של ריצ'רד ברוקס.
ב-1959 שיחקה לצידו של גרי קופר בסרט "עץ התלייה". ב-1960 שיחקה לצידו של גלן פורד בסרט "סימארון" לפי ספרה של עדנה פרבר. ב-1957 שיחקה לצידו של מרצ'לו מסטרויאני בסרט "לילות לבנים", בבימויו של לוקינו ויסקונטי, לפי סיפור של דוסטויבסקי. בשנת 1969 הגיעה לישראל לצילומי הסרט "הפרובוקציה" .
ב-1976 שיחקה בסרט "מסע הארורים".
ב-1978 הופיעה בסרט "סופרמן".
עם אחיה מקסימיליאן היא שיחקה רק בסרט אחד - "תיק אודסה" (1974). ב-1982 הופיעה בסרט "עוברת אורח בסן סוסי".
של הופיעה גם בסדרות טלוויזיה כמו קוג'אק עם טלי סוואלס. היא שיחקה גם בהצגות "הרוצח המסכן" של פבל קוהוט ו"ביקור הגברת הזקנה" של פרידריך דירנמאט.
בשנותיה האחרונות חלתה במחלה ניוונית של המוח. אחיה מקסימיליאן היה קשור אליה וב-2002 יצר את הסרט התיעודי "אחותי מריה" ששירטט את דיוקנה כאשה חולה המתרפקת על עברה. היא נפטרה בגיל 79 מדלקת ריאות.
נמצקה-מוקרה
Homogeneous charge compression ignition ׁ(בקיצור: HCCI) היא טכנולוגיה שמאפשרת תערובת אחידה בהצתת דחיסה ותהליך בעירה חדשני למנוע בעירה פנימית.
הצורך והתהליך של HCCI.
בתהליך זה דלק ואוויר (בדרך כלל חמצן) נדחסים לנקודת ההצתה העצמית כמו צורות בעירה. התגובה האקסותרמית משחררת אנרגיה כימית, המתועלת במנוע לעבודה וחום.
HCCI משלב מאפיינים של מנוע דיזל ושל מנוע בנזין. בדומה למנוע בנזין, האוויר נכנס במהלך פעימת היניקה והדלק נכנס יחד איתו או במהלך פעימת הדחיסה, ויחדיו הם יוצרים תערובת הומוגנית; בדומה למנוע דיזל, ההצתה נגרמת כתוצאה מהגעת התערובת לנקודת ההצתה העצמית של הדלק.
HCCI פועל למעשה לפי מחזור אוטו (Otto cycle), כלומר הוספת חום בנפח קבוע.
בקרת התהליך מורכבת, ודורשת הבנה פיזיקלית של תהליך ההצתה. בעוד במנוע בנזין תזמון ההצתה נקבע לפי תזמון הפעלת המצת, ובמנוע דיזל תזמון ההצתה נקבע לפי תזמון הזרקת הדלק, אך במנוע HCCI אין אף לא אחד משני הכלים הללו. לכן התהליך דורש יכולת לתזמן את ההצתה בדרכים אחרות.
אכתר מוחמד מנסור
ארתור ניומן
ארתור ניומן (בהולנדית: Arthur Numan; נולד ב-14 בדצמבר 1969) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום פועל כסקאוט עבור א.ז. אלקמאר.
ניומן שיחק במירב הקריירה בפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית, במדיה זכה באליפות ובגביע, ובמדי גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, במדיה זכה בשלוש אליפויות וארבעה גביעים. ניומן היה המגן השמאלי של וערך במדיה 45 הופעות. הוא היה שותף, בין היתר, לסגל הנבחרת בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה.
קריירת משחק.
ניומן החל את הקריירה בקבוצת הנוער החובבנית בוורווייק, עד שאותר על ידי קבוצת הארלם מליגת העל ההולנדית של המאמן דיק אדבוקאט, שלאורך הקריירה היה למנטור של ניומן ואימן אותו בשתי קבוצות נוספות ובנבחרת הולנד. על אף שהגיע מעמדות התקפיות יותר, הוסב ניומן על ידי אדבוקאט לעמדת המגן השמאלי. את הופעת הבכורה שלו ערך ניומן בניצחון 0–2 על דורדרכט ב-26 במרץ 1988, בשלהי עונת , ועד לסיום העונה הוסיף שש הופעות ליגה ושער בודד.
כבר בעונתו השנייה הפך ניומן לשחקן הרכב משמעותי בהארלם. עזיבתו של אדבוקאט בסיום אותה עונה הביאה למשבר מקצועי במועדון, ובסיום עונת ירד ניומן עם קבוצתו לליגת המשנה. הוא נותר לייצג את הקבוצה גם בליגה השנייה, אך חוסר הצלחתה המקצועית הביאו לעזוב את הקבוצה במהלך העונה ולחזור לליגה הבכירה, שם חתם במדי טוונטה. עד לסיום העונה הספיק ניומן לערוך עוד עשרים הופעות ליגה במדי קבוצתו החדשה, ואף לתרום ארבעה שערי ליגה בדרך למקום השישי בטבלה. ניומן בלט ביכולות ההגנה ובתרומתו להתקפה, והן ביכולותיו כמנהיג שהפכו אותו עד מהרה לקפטן הקבוצה.
לקראת עונת , ובתום עונה וחצי בלבד בטוונטה, עבר ניומן לראשונה בקריירה לקבוצת צמרת והצטרף לאלופה המכהנת, פ.ס.וו. איינדהובן. כבר באחד ממשחקיו הראשונים בקבוצה, זכה עמה ניומן בתואר הראשון בקריירת המשחק שלו, מגן יוהאן קרויף, כשעלה בהרכב הקבוצה בניצחון 0–1 על פיינורד. ניומן תופקד לסירוגין בהגנה ובקישור השמאלי של איינדהובן, והיה לשחקן הרכב משמעותי. בעונת , תחת המאמן אד דה מוס, רשם ניומן את עונת השיא שלו בקריירה מבחינה התקפית, עם עשרה שערי ליגה ב-33 הופעות. עם זאת, במהלך שתיים וחצי העונות הראשונות של ניומן בקבוצה ותחת שלושה מאמנים שונים, לא הצליחה איינדהובן לחזור ולכבוש את הפסגה בהולנד.
במהלך עונת שב והתאחד ניומן עם מאמנו בהארלם ובנבחרת, דיק אדבוקאט, וההצלחה לא איחרה להגיע. ניומן נותר שחקן הרכב חשוב תחת מאמנו החדש, ועונה אחר כך עלה כקפטן בהרכב קבוצתו בגמר הגביע ההולנדי, שהסתיים בניצחון מרשים 2–5 על ספרטה רוטרדם ובזכייה בגביע. במקביל סיימה הקבוצה כסגנית אלופת הולנד, והעפילה עד לרבע גמר גביע אופ"א, תוך שהיא מדיחה בין היתר את לידס יונייטד ואת ורדר ברמן עד שנעצרה באופן דרמטי על ידי ברצלונה, עם הפסד 4–5 בסיכום שני המפגשים. עונה אחר כך עשתה הקבוצה צעד נוסף וזכתה באליפות הולנד, בפער ארבע מהסגנית פיינורד, אליפות ראשונה בקריירה של ניומן.
ניומן נותר בקבוצה בעונת , האחרונה שלו בקבוצה. העונה הסתיימה במקום השני בליגה אחרי אייאקס, ועם הפסד מוחץ של 0–5 לאותה אייאקס בגמר הגביע. ניומן הוביל את הקבוצה כקפטן לגמר, אך לא זכה להניף גביע נוסף עם המועדון. בסך הכול שיחק ניומן תפקיד חשוב בהרכבה של איינדהובן במשך שש עונות, שלוש וחצי מהן תחת אדבוקאט, וסיים את דרכו בקבוצה עם אליפות, גביע ושלושה מגני יוהאן קרויף. לזכותו 178 הופעות ליגה במדי איינדהובן, יותר מבכל מועדון אחר בקריירה, והוא כבש במדיה 27 שערי ליגה.
לקראת עונת הלך ניומן בעקבות אדבוקאט והצטרף לגלאזגו ריינג'רס הסקוטית, תמורת סכום של כ-4.5 מיליון ליש"ט. עונת הבכורה של ניומן בריינג'רס הסתכמה בזכייה מרשימה בטרבל, אם כי ניומן עצמו הושבת לרוב העונה עקב פציעות. הוא ערך רק עשר הופעות ליגה במהלך העונה והחמיץ את גמר הגביע הסקוטי בו גברה ריינג'רס בדרבי של גלאזגו על סלטיק בתוצאה 0–1. עם זאת, הוא היה כשיר לגמר גביע הליגה הסקוטית ועלה בהרכב בניצחון 1–2 על סנט ג'ונסטון.
אדבוקאט החליט להמתין לשובו של המגן, וסבלנותו השתלמה כשניומן היה שותף בכיר עונה אחר כך לזכייה בדאבל המקומי, רשם שלושים הופעות ליגה והיה לקפטן הקבוצה בגמר הגביע בו הביסה 0–4 את אברדין. במהלך עונת , שהייתה פחות מוצלחת עבור הקבוצה ועבור ניומן עצמו, התפטר אדבוקאט מתפקידו כמאמן והוחלף באלכס מקליש. תחת מאמנו החדש זכה ניומן בגביע נוסף, שלישי במספר עם הקבוצה, בסיום עונת . עונה אחר כך, שהייתה לאחרונה שלו בריינג'רס, הסתיימה אף היא עם הצלחה גדולה. ניומן זכה בפעם השנייה בקריירה בטרבל עם ריינג'רס, והפעם כשותף פעיל כששותף ב-26 משחקי ליגה ופתח בהרכב גם בגמר הגביע, בניצחון 0–1 על דנדי.
ההצלחה הגדולה באותה עונה סימנה את סיום דרכו של ניומן בקבוצה. חוזהו במועדון תם עם סיום העונה, ועל אף שהסכים לקיצוץ בשכרו, הצעת המועדון הייתה נמוכה מדי וניומן החליט לעזוב את הקבוצה. זמן קצר אחר כך, הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 34.
נבחרת הולנד.
ניומן החל את דרכו בנבחרת הולנד עד גיל 21, שם היה לקפטן הנבחרת והעפיל עמה לרבע גמר אליפות אירופה לנבחרות צעירות 1992.
ב-14 באוקטובר באותה השנה, כחצי שנה לאחר טורניר יורו הצעירות, ערך ניומן את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד, תחת המאמן דיק אדבוקאט. ניומן עלה בהרכב למשחק מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994, אך הוחלף כחמש דקות לפני תום המחצית בחברו לקבוצה חרלד וננבורג, כשנבחרתו נקלעה לפיגור מוקדם של 0–2. עד לסיום הצליחה הולנד להשוות ל-2-2.
כשבמאזנו ארבע הופעות בינלאומיות בלבד, זומן ניומן על ידי אדבוקאט לסגל הולנד לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית. ניומן לא שותף כלל בשלב הבתים, ועלה לראשונה בטורניר כמחליף ל-11 דקות בניצחון הולנד, 2-0 על בשמינית הגמר. הייתה זו הופעתו היחידה של ניומן בטורניר, והולנד הודחה שלב אחד אחר כך עם הפסד 2–3 לזוכה בסיום הטורניר, .
לאחר הטורניר הוחלף אדבוקאט בחוס הידינק. תחת המאמן החדש, היה שותף ניומן לשבעה משחקים במוקדמות יורו 1996, וזומן על ידי הידינק לסגל הולנד לקראת יורו 1996 באנגליה. בטורניר עצמו סבל ניומן מתחרות קשה באגף שמאל, כשהמקום בהגנה נתפס על ידי וינסטון בוחארדה והמקום בקישור נתפס על ידי ריצ'רד ויטסחה. ניומן לא שותף כלל במהלך הטורניר, אותו סיימה הולנד עם הדחה בדו-קרב בעיטות עונשין מול ברבע הגמר.