אוניברסיטת בוקוני
אוניברסיטת בוקוני (באיטלקית: Università Commerciale Luigi Bocconi) היא אוניברסיטה פרטית, הממוקמת במילאנו שבאיטליה, אשר הוקמה ב-10 בנובמבר 1902. האוניברסיטה מתמקדת בתחומי כלכלה, משפטים, ניהול, מדעי המדינה ומינהל ציבורי. בתחומים אלו האוניברסיטה נחשבת לאחת הטובות באיטליה ובאירופה בכלל. במוסד לומדים כ-14,000 סטודנטים. במסגרת האוניברסיטה לומדים גם כ-20 מרכזי מחקר. האוניברסיטה חברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.
מבין בוגריה הידועים של אוניברסיטת בוקוני ניתן למנות את לואיג'י זינגלס, מריו מונטי ולואיג'י אינאודי.
הצעיף הצבעוני (סרט, 1934)
הצעיף הצבעוני (באנגלית: The Paited Veil) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1934 עם גרטה גרבו והרברט מרשל בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס בחלקו על הרומן "הצעיף הצבעוני" של סומרסט מוהם משנת 1925.
הסרט "החטא השביעי" (The Seventh Sin) משנת 1957 בכיכובם של אלינור פארקר וביל טראברס, מבוסס על אותו רומן.
ב-2006 הופק רימייק בשם זה בכיכובם של נעמי ווטס ואדוארד נורטון.
תקציר העלילה.
קתרין קבנר (גרטה גרבו) חוגגת עם משפחתה את חתונתה של אחותה אולגה (ססיליה פרקר). אביה (ז'אן הרשולט), הוא פרופסור לרפואה והוא מזמין את תלמידו דוקטור וולטר פיין (הרברט מרשל). קתרין נמצאת בלחץ משפחתי, גם אחותה והוריה לוחצים עליה להתחתן וכאשר וולטר מציע לה נישואים ונסיעת עבודה להונג קונג היא מסכימה להצעתו אבל לא מתוך אהבה.
וולטר עובד בהונג קונג בשירות ממשלת בריטניה במחקר למניעת מחלת הכולרה המתפרצת בסין. הוא שקוע כל הזמן בעבודתו במעבדה בעוד קתרין משתעממת. וולטר מפגיש אותה עם אנשי שגרירות בריטניה והיא צדה את עיניו של ג'ק טאונסנד (ג'ון ברנט), נספח תרבות בשגרירות שמתחיל לחזר אחריה אף על פי שהוא נשוי. ג'ק יודע איך לחזר אחרי נשים בניגוד לוולטר הקר והמנוכר. הוא לוקח את קתרין לאתרי תיירות וכן לחגיגת הדרקון והיא נלהבת ומתמסרת לו.
כאשר חוזר וולטר יום אחד מוקדם הוא מוצא את דלת חדר השינה נעולה ואת כובעו של ג'ק טאונסנד הוא מבין מיד. הוא מטיח דברים קשים בפני קתרין על בגידתה והיא מתוודה שהתאהבה בג'ק ומסכמה להתגרש. וולטר אומר לה שהיא תקבל ממנו גט רק לאחר שג'ק יחתום שברצונו להתגרש מאשתו ולהתחתן איתה. כאשר היא מגיעה לשגרירות ואומרת זאת לג'ק הוא מסרב להיענות לבקשה ולהתגרש כי זה יפגע בקריירה הדיפלומטית שלו.
קתרין חוזרת באין ברירה לוולטר. הוא מקבל בקשה להגיע לכפר מרוחק בסין שם פרצה מגפת כולרה. הוא מסכים לכך בעיקר כעונש לקתרין שבגדה בו. לאחר מסע מפרך הם מגיעים למקום ווולטר מתרכז בתוכניות להדברת המחלה על ידי מפעל הטיית הנהר ושריפת מחסני משי נגועים. הוא עושה זאת בעזרת הגנרל יו (וולטר אולנד). קתרין ממשיכה להיות משועממת ומדוכאת וגם השכן שלהם וודינגטון (פורסטר הרווי), לא עוזר לה בזה.
עם הזמן מתחילה קתרין להעריך את עבודת בעלה. ולטר רואה את סבלה ומציע לה לשוב להונג קונג אך היא מסרבת ומתנדבת ללא ידיעתו להיות אחות בבית יתומים של מנזר. ג'ק מגיע למקום ומבקש ממנה לחדש את אהבתם אך היא מסרבת ואומרת שכעת היא מעריכה את עבודת בעלה.
בגלל הוראותיו של וולטר לשרוף את מחסני המשי, מתחוללות מהומות והוא נדקר בחזה ומאושפז. קתרין מבקרת אותו ומתוודה בפניו כי כעת היא אוהבת אותו.
הקבינט של ארצות הברית בממשל אברהם לינקולן
הקבינט של ארצות הברית בממשל אברהם לינקולן כיהן במשך מעט יותר מתקופת כהונה נשיאותית אחת, ממועד השבעת הנשיא לינקולן ב-4 במרץ 1861 ועד למותו ב-15 באפריל 1865 בעקבות ההתנקשות בחייו.
הרכב הקבינט.
הקבינט כלל שבעה בעלי תפקידים וכיהנו בו 13 אישים, כולם גברים. שניים מהם - מזכיר המדינה ומזכיר הצי - כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של לינקולן.
יחסי אוסטרליה–פרו
יחסי אוסטרליה–פרו הם יחסי החוץ בין הקהילייה של אוסטרליה והרפובליקה של פרו.
סקירה כללית.
אוסטרליה ופרו כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם ב-1 במרץ 1963. שתי המדינות חברות ב-APEC ובאו"ם. שגרירות אוסטרליה הייתה פעילה בפרו עד 1986, ונפתחה מחדש בשנת 2010.
אוסטרליה מייצגת 0.4% מההגירה הבינלאומית של פרואנים לשנת 2013. באוסטרליה חיים 8,840 פרואנים לפי המפקד האוסטרלי משנת 2011.
ב-12 בפברואר 2018 נחתם הסכם הסחר החופשי בין פרו לאוסטרליה. ב-12 בפברואר 2019 אישרה פרו את הסכם הסחר החופשי.
מקס רוז
מקס רוז (באנגלית: Max Rose; נולד ב-28 בנובמבר 1986) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית שכיהן כנציג המחוז ה-11 של מדינת ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 2021-2019. רוז הוא קצין בצבא ארצות הברית, שנפצע במהלך שירותו הצבאי במלחמת אפגניסטן.
ביוגרפיה.
רוז נולד בברוקלין בן למשפחה יהודיה. ב-2008 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת וסליין במהלך לימודיו היה מתמחה בלשכתו של ראש עיריית ניוארק קורי בוקר. ב-2009 סיים תואר שני בפילוסופיה ומדיניות ציבורית מבית הספר לכלכלה של לונדון.
ב-2010 התגייס רוז לצבא ארצות הברית הוא שירת כקצין בדיוויזיית השריון הראשונה, במהלך הלחימה באפגניסטן נפצע ממטען צד. הוא עוטר בלב הארגמן ובכוכב הארד. הוא סיים הכשרה בבית הספר של הריינג'רס ומשרת כמפקד פלוגה בגדוד של המשמר הלאומי של ניו יורק.
לאחר שחרורו מהשירות הסדיר שירת במטה התובע המחוזי של ברוקלין וכמנהל במרפאות "Brightpoint Health".
בבחירות 2018 נבחר רוז כחבר המפלגה הדמוקרטית לנציג מחוז הקונגרס ה-11 של מדינת ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא גבר על חבר הקונגרס המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית דן דונובן ברוב של 53%. לאחר הפסדו בבחירות 2020, מונה רוז על ידי נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן לעוזר לענייני מגפת הקורונה של מזכיר ההגנה של ארצות הברית.
ב-6 בדצמבר 2021 הכריז כי בבחירות 2022 יתמודד שוב אל בית הנבחרים האמריקאי מול ניקול מליוטאקיס.
רוז מתגורר עם אשתו לי ובנם בסטטן איילנד.
אוניברסיטת דרהאם
אוניברסיטת דרהאם (באנגלית: Durham University) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בדרהאם שבממלכה המאוחדת אשר הוקמה בשנת 1832. הייתה זו האוניברסיטה המוכרת הראשונה שנפתחה באנגליה במשך יותר מ-600 שנה לאחר ייסודן של אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת קיימברידג'. כיום (2020) לומדים באוניברסיטה כ-19,000 סטודנטים.
אוניברסיטת דרהאם חברה בארגונים אקדמאיים רבים, ובהם קבוצת ראסל, איגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, קבוצת קוימברה ורשת אוניברסיטאות מטאריקי. מבין אנשי הסגל של המוסד, נמנים כ-17 חברי האקדמיה הבריטית ו-14 חברי החברה המלכותית. מבין בוגרי האוניברסיטה הידועים ניתן למנות את אליסטר פותרג'יל, הרולד שיפמן, הרולד ג'פרי ומילטון מרגאי.
במתחם האוניברסיטה ישנם כ-63 מבנים שונים, ובהם גם טירת דרהאם. הספרייה הוקמה בשנת 1883, וכיום היא מכילה למעלה מ-1.5 מיליון פריטים מודפסים והיא פרוסה על גבי 5 סניפים ברחבי האוניברסיטה.
היסטוריה.
בשנת 1832 הוחלט להקים אוניברסיטה אנגלית בנוסף על האוניברסיטאות הוותיקות ב-4 ביולי ההחלטה קיבלה אישור מויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת. האוניברסיטה עצמה נפתחה ב-28 באוקטובר 1833. בשנת 1834 הוקם בית הספר לרפואה. בשנת 1846 החלו גם מגורי הסטודנטים במתחם האוניברסיטה ובשנת 1871 החלו לימודי פיזיקה. במהלך התרחבותה הפכה אוניברסיטת דרהאם גם לאוניברסיטה האנגלית הראשונה שקיימה קשרים עם מוסדות מעבר לים.
פקולטות.
מחלקות ההוראה של האוניברסיטה מחולקות לארבע פקולטות:
פוליטיקלי קוראת
פוליטיקלי קוראת הוא אתר אינטרנט ישראלי, הפועל כעיתון מקוון פמיניסטי ליברלי. העיתון מפעיל גם עמוד פייסבוק פעיל, עמוד טוויטר ועמוד אינסטגרם ויוזם קמפיינים בנושאים פמיניסטים. לאתר יש גם גרסה באנגלית הפועלת בשם “The Readeress”.
היסטוריה.
את הקמת האתר יזמה הפעילה הפמיניסטית ליאן רם בשנת 2012, לאחר שעברה על עיתון חינמון וראתה שאף כתבה לא מדברת אליה. רם החליטה להקים כלי תקשורת פמיניסטי, ארגנה אירוע בשם 'מקימות עיתון פמיניסטי' בבית קפה בתל אביב. לאירוע הגיעו כ-40 נשים מכל הארץ, חמש מהם החליטו להמשיך לפעול להקמתו, בהמשך נשים נוספות הצטרפו והאתר עלה לאוויר ב-2013.
בשנת 2016, יזם האתר את הקמפיין "יותר מבוכריס" בעקבות עסקת הטיעון המקלה שנחתמה עם קצין צה"ל אופק בוכריס.
האתר ממומן ברובו מתרומות גולשים, ובשנת 2018, יזם קמפיין הדסטארט לגיוס מימון, להקמת אתר תוכן חדש ומקיף שכלול טורי דעה, כתבות ותחקירים.
בפברואר 2021 פרסם האתר תחקיר, שחשף התכתבויות בעלות אופי מיני פוגעני של השחקן ארז דריגס עם נשים, כ-10 שנים קודם לכן, אחת מהן קטינה. דריגס התנצל, הודה שהוא סובל מהתמכרות למין ונמצא בתהליך שיקום.
בתחילת שנת 2021 התפרסמה באתר סדרת כתבות בשם "נשים בתקשורת". סדרת הכתבות, שנערכה על ידי מאיה בואנוס, אבקילש קולץ' ויעל לניר, סקרה את מצבן של נשים בתקשורת הישראלית - בטלוויזיה, בעיתונות הכתובה וברדיו. סדרת הכתבות כוללת ארבע כתבות כשהראשונה עוסקת בייצוג פיזי של נשים בעולם התקשורת, השנייה עוסקת באופן הסיקור של נושאים הקשורים לפמיניזם או לנשים בתקשורת הישראלית ובקשר בין ייצוג פיזי של נשים לאופן הסיקור הזה. הכתבה השלישית עוסקת בעיתונות הנשים בישראל ומתמקדת במגזינים "את" ו"לאישה" והכתבה הרביעית עוסקת בנשים ובפמיניזם בעולם העיתונות הכלכלית בישראל בדגש על שלוש העיתונים הגדולים - "גלובס", "כלכליסט" ו"דה מרקר". את סדרת הכתבות ליוו טורים של נשות תקשורת מובילות: טלי ליפקין שחק, מרב בטיטו, קרן נויבך, נורית כהנא ואבירמה גולן