שלמה גדל בירושלים. הוריו עלו מפולין. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1979 הקים את בית ההשקעות מיטב, ביחד עם שותפו צבי סטפק.
שלמה כתב מעל 20 ספרים למתחילים בנושאים פיננסים שונים, כגון: מתמטיקה, סטטיסטיקה, שוק ההון, חשבונאות, כלכלה ועוד.
לאחרונה הספרים למתחילים תורגמו ל-5 שפות ונמכרים באמצעות כל המפיצים המקוונים המובילים בעולם.
קווירינוס
אנדרטת מלחמת ארצות הברית-ספרד
אנדרטת מלחמת ארצות הברית–ספרד (באנגלית: Spanish–American War Memorial) ניצבת בבית הקברות הלאומי ארלינגטון שליד וושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית. היא מוקדשת לזכרם של האמריקנים שנהרגו במלחמה. האנדרטה נחנכה בשנת 1902, ארבע שנים לאחר המלחמה.
האנדרטה הוקמה ביוזמת ארגון נשים - האגודה הלאומית של הגברות הקולוניאליות של אמריקה, אשר גם תכננה את האנדרטה וגייסה מתרומות פרטיות את המימון הדרוש להקמתה.
האנדרטה.
האנדרטה ניצבת בכיכר דשא עגולה בחלקו המערבי של בית הקברות ארלינגטון, בקרבת שלוש חלקות שבהן נקברו חללים של המלחמה. היא עמוד גרניט בגובה של 16 מטרים. בראשה קבועים גלובוס ועליו פסל נשר הפורש את כנפיו כשפניו מערבה. על גבי הגלובוס נמצא תבליט של רצועה ועליה 13 כוכבים, כמספר המדינות החברות המקוריות בארצות הברית. הגלובוס נח על גבי כותרת קורינתית הקבועה בראש העמוד. העמוד עצמו ניצב על גבי בסיס רבוע שתחתיו שתי מדרגות. על ארבע הפאות העליונות של הבסיס הרבוע קבועים 11 כוכבי ארד, 44 בסך הכל. בארבע הפינות של הבסיס התחתון של האנדרטה קבועים כדורי גרניט כהה.
שלט ארד קבוע בעברו המערבי של בסיס האנדרטה, ועליו הכתובת הבאה:
ממזרח לעמוד, מעבר לדרך המקיפה את הכיכר שבה הוא ניצב, הוצבו על גבי כנים ארבעה תותחים שנלקחו שלל מספרד במהלך המלחמה. שניים מהם, במרכז, הם תותחים מודרניים שנלקחו מאוניות ספרדיות. קני התותחים פונים מזרחה. ארבעת התותחים היוו למעשה את האנדרטה הראשונה למלחמה והוצבו במקומם הנוכחי בשנת 1900, לפני הקמת עמוד האנדרטה.
האנדרטה נחנכה בטקס המוני ב-21 במאי 1902 במעמד נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט, שהיה בעצמו מהלוחמים שהשתתפו במלחמה.
בשנת 1964 הוסיפה האגודה הלאומית של הגברות הקולוניאליות של אמריקה שלט ארד שני בעברו המזרחי של בסיס האנדרטה. הוא מוקדש לזכר כל חללי ארצות הברית במאה העשרים.
בשנת 2008 הוסיפה האגודה שלט ארד שלישי, הקבוע על בסיס בקרקע בשוליים המערביים של כיכר הדשא שבה ניצבת האנדרטה. שלט זה מוקדש לכל המשרתים את ארצות הברית.
האגודה ביקשה במקור לחרות על גבי האנדרטה את שמות כל הרוגי המלחמה, אך התברר שמספרם רב מדי לכך. במקום זאת הפיקה האגודה כרך מהודר בעל דפי קלף וכריכת עור שבו נרשמו שמות כל החללים. כרך זה הוצג בתחילה בבית ארלינגטון, ולאחר מכן במשרד באמפיתיאטרון הזיכרון. נכון לשנת 2013 לא ידוע מקומו של הכרך.
המודל הדו-מסלולי של אובדן ושכול
ארמון ברלין
מרסיאס
מצדדי-צוואר
קולקטיב החולים הסוציאליסטים
ויליאם מאסטרס
ויליאם האוול מאסטרס (27 בדצמבר 1915 – 16 בפברואר 2001) היה גינקולוג אמריקאי, הידוע ביותר כחבר בכיר בצוות המחקר של מאסטרס וג'ונסון לנושא המיניות. בין השנים 1957 ל-1990 היו מאסטרס ואשתו השנייה, וירג'יניה אי. ג'ונסון, חלוצי המחקר על התגובה המינית האנושית והאבחון והטיפול בבעיות תפקוד והפרעות מיניות.
חייו.
ויליאם מאסטרס נולד בקליבלנד, אוהיו לפרנסיס ווין מאסטרס ואיסטברוקס טיילור מאסטרס. לזוג היו שני ילדים, ויליאם הבכור ופרנק הצעיר. ויליאם המתבגר סבל מאוד מנחת זרועו של אביו. פרנסיס היה איש קשה, אוהב שליטה ובעל מזג רע. כל ההחלטות בבית היו צריכות לקבל את אישורו, וכאשר נתקף בהתקפי זעם נהג להכות את ויליאם בחגורה, לעיתים עד שזה דימם.
למרות זאת, ויליאם היה ילד מבריק שהצטיין בבית הספר. דודתו סאלי החליטה לממן את שכר הלימוד שלו והוא למד במכינה לבנים בשם לורנסוויל. מרגע שוויליאם החל בלימודיו, אביו התייחס אליו כאל מבוגר וחדל כמעט לגמרי להעניק לו תמיכה כספית או משפחתית, וויליאם שב לבקר בביתו רק לעיתים רחוקות.
משסיים ויליאם את המכינה, הוא החל ללמוד במכללת המילטון בניו יורק והשלים בה את לימודיו. לאחר מכן, הוא נרשם לבית הספר לרפואה באוניברסיטת רוצ'סטר וקיבל תואר ברפואה. בהמשך, התקבל מאסטרס כחבר סגל באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. ב-1942, הוא נישא לאשתו הראשונה, אליזבת אליס, שכונתה ליבי או בטי, ולזוג נולדו שני ילדים. ויליאם מאסטרס נהג להתפלל בכנסייה האפיסקופלית והיה חבר במפלגה הרפובליקנית.
מחקר בנושא המיניות.
מאסטרם פגש את וירג'יניה אי. ג'ונסון ב-1957, כאשר העסיק אותה כעוזרת במחקר מקיף של המיניות האנושית. מאסטרס התגרש מאשתו הראשונה, אליזבת אליס מאסטרס, ונישא לג'ונסון ב-1971. השניים התגרשו כעבור שני עשורים, לאחר שמאסטרס התאהב באישה אחרת ונישא לה מאוחר יותר, אולם השניים המשיכו יחד את עבודתם המקצועית.
ראו ערך מאסטרס וג'ונסון.
מותו.
ויליאם מאסטרס סבל מסיבוכים כתוצאה ממחלת פרקינסון ומת בטוסון, אריזונה ב-16 בפברואר 2001. אשתו השנייה ושותפתו למחקר, וירג'יניה ג'ונסון, נפטרה ביולי 2013.
בתרבות הפופולרית.
בשנת 2013 עלתה סדרת טלוויזיה בשם "הסקס של מאסטרס" המתארת את מחקרם של הזוג מאסטרס וג'ונסון. הסדרה שודרה במשך 4 עונות עד 2016, בכיכובם של מייקל שין וליזי קפלן.
יחסי אוסטריה–יוון
יחסי אוסטריה–יוון הם יחסי החוץ בין אוסטריה לבין יוון.
היסטוריה.
לשתי המדינות יחסים דיפלומטיים מאז המאה ה-19, לאחר עצמאות יוון. שתי המדינות לחמו זו בזו במהלך מלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה (שבה הייתה אוסטריה חלק מגרמניה הנאצית). כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד האירופי, וכמו כן, קיימת קהילה יוונית המתגוררת באוסטריה.
יחסים דיפלומטיים.
אוסטריה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה ו-2 קונסוליות בהרקליון וסלוניקי. מאידך, יוון מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה וקונסוליה כללית בזלצבורג.
יהודה לייב חנליש
יהודה ליב חנליש
סם ברגר
סאם ברגר
יוסף ערליך
עהרליך
ערליך
אוסקר בראייסון
אוסקר רנה בראייסון וידאל (בספרדית: Óscar René Brayson Vidal; נולד ב-10 בפברואר 1985) הוא ג'ודוקא עבר קובני. בראייסון התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית הארד מבייג'ינג 2008. בראייסון מחזיק במדליית כסף מאליפות העולם משנת 2009, שתי מדליות זהב מהמשחקים הפאן-אמריקאיים ו-13 מדליות מהאליפויות הפאן-אמריקאיות.
קריירה.
המדליה המשמעותית הראשונה של בראייסון הייתה באליפות הפאן-אמריקאית משנת 2006 בבואנוס איירס, אז התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית הכסף לאחר שהפסיד לקרלוס הונוראטו הברזילאי בגמר. כשנה לאחר מכן הוא התחרה במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו וזכה במדליית הזהב כשניצח בגמר את ז'ואאו שליטלר הברזילאי.
ב-15 באוגוסט 2008, בראייסון השתתף במשחקים האולימפיים בבייג'ינג, התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית הארד. בשמינית הגמר ניצח את קרלוס זגארה הפרואני, ברבע הגמר ניצח באיפון את ז'ואאו שליטלר הברזילאי לאחר שהצליח לרתק אותו ובחצי הגמר הפסיד לעבדולו טנגרייב האוזבקי. הוא נשר לקרב על מדליית הארד שם גבר על מוחמד רזה רודקי האיראני. באותה שנה הספיק לזכות גם במדליית ארד מגראנד סלאם טוקיו היוקרתי לאחר שניצח את דייקי קאמיקווה היפני.
באליפות העולם 2009 שנערכה ברוטרדם, בראייסון זכה במדליית הכסף. בקרב הראשון ניצח את בארנה בור ההונגרי, בשמינית הגמר ניצח את שאבקט איקבולוב הטג'יקיסטני וברבע הגמר ניצח את דורג'פאלם גאנקהויג המונגולי. בחצי הגמר גבר על עבדולו טנגרייב האוזבקי ובגמר נכנע לצרפתי הצעיר טדי רינר.
בשנת 2011 השתתף במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה שבמקסיקו ושוב זכה במדליית הזהב. ברבע הגמר גבר על פאבלו פיגוארואה מפוארטו ריקו, בחצי הגמר ניצח באיפון את לואיס סלזאר הקולומביאני ובגמר ניצח בניקוד ווזארי את רפאל סילבה הברזילאי.
מתאוס אוריבה
אנדרס מתאוס אוריבה וייה (בספרדית Andrés Mateus Uribe Villa) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר בפורטו ובנבחרת קולומביה.
קריירת מועדונים.
דפורטיבו אספניול.
אוריבה החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2011 בקבוצה הארגנטינאית, דפורטיבו אספניול, בה שיחק ארבעה משחקים וכבש שני שערים. באנביגאדו, מועדון המתמחה בפיתוח שחקנים צעירים, התרשמו ממנו והחליטו להביאו לקבוצה.
אנביגאדו.
אוריבה נקלט מצוין באנביגאדו לבלט מהר מאוד. הוא תפס מקום של קבע בהרכב הפותח כאשר תפקודו העיקרי היה כקשר מרכזי, אם כי לעיתים תופקד גם בצד ימין, או אפילו גם כמגן. אוריבה שיחק בקבוצה שלוש שנים שבהן שיחק 102 משחקים בכל המסגרות וכבש 10 שערים. הוא הפך לאחד הכישרונות הבולטים בבקולומביה, מה שגרם לראשי דפורטס טולימה להחתימו.
דפורטס טולימה.
המעבר לטולימה עזר מאוד לאוריבה להשתפר ולבסס את מעמדו כאחד מתגליות הליגה. הוא שיחק בקבוצה כשנה וחצי ורשם 64 הופעות ו-13 שערים בכל המסגרות. בטורניר האפרטורה של 2016 הפך לאחד השחקנים המרכזיים בקבוצה וחוזר על ידי הקבוצות הגדולות בקולומביה, מה שהביא אותו בסופו של דבר לחתום באתלטיקו נסיונל, שהייתה לפני שלב חצי הגמר של הקופה ליברטדורס.
אתלטיקו נסיונל.