הזדקנות של מערכת השמיעה המובילה לאיבוד יכולות שמיעתיות (Presbycusis) הוא תהליך מאוד נפוץ, הפוגע ב-80% מהמבוגרים מעל גיל 70, לעיתים מתרחשת גם פגיעה חבויה, כזאת אשר אינה ניתנת למדידה ישירה באמצעות בדיקה אודיומטרית, פגיעות שכאלה כוללות למשל הפחתה ביכולת הקשביות לקלטים שמיעתיים. לתהליכי איבוד השמע עקבות הזדקנות נמצאו גם השפעות נלוות, הכוללות בידוד חברתי ודיכאון, לחץ ועייפות נפשית (mental fatigue).
שינויים עצביים לאורך מערכת השמיעה.
ההזדקנות משפיעה על כל שלבי השמיעה: מהתמרת האות בשבלול, הולכתו דרך גרעינים בגזע המוח ועיבודו הסופי בקליפת המוח. אחת הפגיעות הנפוצות היא הידלדלות אוכלוסיית תאי השערה החיצוניים, בעיקר בקצה הקודקודי של השבלול. תאי שערה אלו מעורבים בעיקר בהגברת צלילים גבוהים, דבר המסביר את התופעה הנפוצה בזקנה של לקות שמיעה הממוקדת לצלילים בעלי תדר גבוה, המתבטאת בין היתר בצורך בצלילים חזקים יותר על מנת להגיע לסף השמיעה. מחקרים בבעלי חיים מצאו כי מלבד הידלדלות אוכלוסיית תאי השערה החיצוניים, ישנו גם ניוון של האקסונים של עצב השמיעה, ותת פעילות של הסינפסות בעצב זה. מעבר לפגיעות אלו נצפו בחיות ובבני אדם גם פגיעות בתאי עצב הגנגליון הספירלי, בגרעיני השבלול, בגוש הזיתי העליון, ובאזורים נוספים במעלה גזע המוח עד לתליל התחתון. לרוב פגיעות בגרעיני גזע המוח ישפיעו על יכולות עיבוד מרווחי הזמן בקלטי שמע, ועל היכולת להבין דיבור.
אחד הסמנים הנפוצים לתהליכי ההזדקנות של המערכת שנצפו באדם ובבעלי חיים הוא שינוי בדפוס תגובות חשמליות בגזע המוח לגירוי שמיעתי (Auditory brainstem response - ABR), שינוי זה נמדד באמצעות מכשיר EEG. ברמה המוחית בבעלי חיים ובבני אדם נמצאה פעילות פחותה של מערכת ה-GABA בקליפת המוח. ה-GABA הוא מוליך עצבי אינהיבטורי נפוץ מאוד והסיבה של הפחתה זו משוערת להיות חלק מהשפעות ירידת ריכוזי האנזים המקטלז GABA עם הזקנה. בנוסף הנוירונים בקליפה השמיעתית הראשונית (A1) בעכברים מבוגרים הציגו פחות סלקטיביות לתדרים ספציפיים, ונצפו גם שינויים בירי הספונטני (Spontaneous firing rate) של התאים.
עיבוד שפה בזקנה.
על אף השינויים הרבים המתחוללים במערכת השמיעה בעקבות ההזדקנות, היכולת ביומיום להבין דיבור נשארת יחסית טובה. יכולת זו נשמרת במיוחד כאשר הקלט נקי, כלומר אין רעשי רקע ואין כמה קלטים רלוונטיים הנשמעים בו-זמנית. נמצא כי מבוגרים משתמשים בצורה מעולה בידע שפתי השמור אצלם בזיכרון על מנת להצליח להתגבר על המכשולים שמעמידים הפתלוגיות במערכת השמע. לדוגמה נמצא שימוש בהקשר הסמנטי על מנת להבין מילים שאינן ברורות, כמו גם שימוש במבנה התחבירי של המשפט על מנת לצפות למילים מסוימות על פני אחרות.
ברמה המוחית נמצא שימוש במערכות מוחיות, אשר אינן נמצאות בשימוש הרגיל בעיבוד שפה, על מנת לפצות על היכולות שנפגמות בעיבוד הקלט. לדוגמה הרשת הסינגולו-אופרקולרית (cingulo-opercular network), רשת המעורבת בתהליכי קשב של עיבוד מלמעלה-למטה ושל שליטה קוגניטיבית, נכנסת לפעולה כאשר מבוגרים מאזינים לדיבור שהוא בעל איכות אקוסטית ירודה. אזור חשוב נוסף המופיע אצל מבוגרים המשמש לפעילות הפיצוי הוא קליפת המוח הקדם-מוטורית. כאשר מגיע קלט שמיעתי בעל איכות ירודה האזור מופעל ביתר שאת, ולפעילות זו, המערבת אזורים מוטוריים דווקא, ניתנו שני הסברים מרכזיים: האחד הוא הצורך בחזרה על מידע שמיעתי כאשר איכות המידע ירודה, השני הוא הצורך בשימוש בתבניות הגיה על מנת להבין דיבור הקשה להבנה.
בוטרוס בוטרוס ע'אלי
שיטות מנייה
סחלביים
סחלביים היא משפחה מגוונת ורחבה של צמחים בעלי פרחים בסדרת האספרגאים, שפרחיהם לרוב צבעוניים וריחנים, ידועים יותר בשמם העממי משפחת הסחלבים.
לצד המורכבים, זוהי אחת משתי המשפחות הגדולות ביותר מבין כל משפחות הצמחים בעלי פרחים – היא מונה יותר מ-763 סוגים וכ-28,000 מינים לפחות.
המשפחה עשירה ומגוונת בפרחי הנוי שלה, הנחשבים כפרחים יקרים ומפוארים.
סחלביים נפוצים במיוחד באזורים טרופיים, אך ניתן למצוא סחלביים בטבע ברוב העולם. הם נחשבים לצמחים המורכבים ביותר בממלכת הצמחים. צורתם הייחודית של הפרחים הגדולים, צבעוניותם ואפשרות ההכלאה בין הסוגים נותנים ערך מסחרי מיוחד לסחלביים כצמחי נוי. קיימות מעל מאה אלף הכלאות של סחלבים.
תכונות ייחודיות.
לסחלב מנגנונים מתוחכמים לשיתוף פעולה עם סביבתו. רוב הסחלבים הם אפיפיטים או מטפסים על צמחים אחרים, אך הם אינם טפילים. על מערכת השורשים שלהם גדלה פטריית מיקוריזה המספקת חומרי מזון לסחלב המתפתח. דרכי משיכת חרקים להאבקה הן מגוונות ומתוחכמות. במינים רבים, עלה העטיף התחתון של הפרח, השפית, משמש "משטח נחיתה" לחרקים המאביקים את הפרח ובחלקם היא מדמה צורה של חרק נִקבי. בחלק מהדבורניות יש לשפית צורת דבורה והפרח מדיף ריח של דבורה, דבר המושך דבורים זכרים אליו. לפרחי הסוג "Bulbophyllum" יש ריח של פגר רקוב שמושך אליו זבובים. למינים רבים של הסחלביים יש דורבן המושך עשים המגיעים לצוף שבתוך הדורבן עם לשונם הארוכה. אבקת הפרח שמורה בגושים הקרויים אבקיות והמחוברים לזנבון הדבוק לבלוטה המפרישה חומר דביק. הזנבון שבו האבקית מתנתק מהפרח ונדבק לחרקים המבקרים אותו. כשהחרק מבקר פרח אחר הוא מעביר את אבקת הפרח לשחלה שלו.
רבייה.
זרעים.
רביית סחלביים נעשית בעיקר על ידי זרעים. זרעי הסחלביים הם על-פי רוב כמעט מיקרוסקופיים, "זרעי אבק". תכונה זו מקנה להם כושר הפצה למרחק רב, אך גם מגבילה מאוד את קצב התפתחות הנבט. מכיוון שהזרעים חסרי חומר מזין (אנדוספרם), צמיחתם איטית והזמן שבו הזרע מתפתח לצמח בוגר יכול להגיע עד עשר שנים. כדי שהזרעים ינבטו ויתפתחו בטבע יש צורך בנוכחות הפטרייה שאיתה גדל הסחלב בסימביוזה. ריבוי מסחרי של זרעי סחלבים נעשה במעבדות על גבי מצע מעוקר של ג'ל הכולל חומרי מזון או על מצע של הפטרייה. בתרבות, משך הזמן לפרחים הראשונים הוא עד חמש שנים.
ריבוי וגטטיבי.
סחלבים ניתנים לרבייה גם מחלקי צמח. סוגים מסוימים מצמיחים "קייקי" (צמח בת הנוצר מהבסיס), הניתן להפרדה מצמח האם אחרי שהוא מפתח שורשים ועלים. סוגים אחרים מצמיחים ייחורי אוויר עם שורשים בחיקי העלים, ואלו ניתנים להפרדה מצמח האם. השיטה המודרנית משתמשת בתאים מריסטמטיים, תאי גזע של הצמח, הנמצאים בראשי פקעי העלים. רקמה עם תאים אלו מוכנסת לכלים שבהם תמיסה של חומרי מזון, וממנה מתפתח צמח המועבר למצע גידול.
שימור.
כל סחלבי הבר מוגנים מסחר בינלאומי במסגרת ה"Convention on the International Trade in Endangered Species of Wild Flora and Fauna) "CITES). הם נחשבים כמינים בסכנה או באיום במקומות הגידול הטבעי שלהם.
שימושים.
השימוש העיקרי של הסחלב הוא כפרח נוי, באדמה או בזר. מרכיבי סחלב משולבים בבשמים.
וניל.
פולי סחלב הווניל משמשים לתיבול, בעיקר לקינוחים. משתמשים בזרעים או במיצוי כהלי של הפול. במקור הווניל הוא ממקסיקו, אבל כיום מגדלים אותו בעיקר במדגסקר, בהודו ובסין. בגלל מחירו, בדרך כלל משתמשים בתמציות המכילות ונילין מלאכותי, המרכיב העיקרי של הווניל הטבעי, במקומו. הצרכן הגדול ביותר של הווניל הוא חברת קוקה-קולה.
משקה הסחלב.
משקה הסחלֶב פופולרי במזרח התיכון. הוא עשוי מעמילן של פקעת הסחלב ובגלל מחירו הגבוה הוא מעורבב עם עמילן ממקורות אחרים ובמי ורדים. בעיר קרמאנמרש בדרום טורקיה מכינים אבקת סחלבים מיובשת מסוג "טיוברס" (tubers) הנקראת "מילד" (milled), המשמשת להכנת גלידה מסטיק טורקית הנקראת דונדורמה.
גודל משפחת הסחלביים.
הקביעה האם משפחת הסחלביים או משפחת המורכבים היא המשפחה הגדולה ביותר מבין הצמחים בעלי פרחים עדיין נמצאת בוויכוח, בגלל זרימה מתמדת של מידע חדש. כרגע במשפחת המורכבים מספר המינים והסוגים הגדול ביותר, מיד אחריהם הסחלביים, ולאחריהם בסדר יורד נמצאים -
סחלבי הבר בישראל.
למרות מספרם הרב של מיני הסחלביים ברחבי העולם, המשפחה מיוצגת בישראל על ידי כשלושים מינים בלבד, כולם צמחים מוגנים. עם זאת, אפילו במספר כה קטן, למינים אלו יש מגוון עשיר של טיפוסים מורפולוגיים שונים ומנגנוני האבקה מתוחכמים. השמות המדעיים של מיני הסחלביים השתנו עם השנים. לאחר רביזיה פילוגנטית של הסוג סחלב ("Orchis"), הועברו מינים רבים מסוג זה אל הסוגים בן-סחלב ("Anacamptis") ונאוטינאה ("Neotinea"). למרות השינוי הסיסטמטי, השמות העבריים לא השתנו, דבר העלול ליצור בלבול. להלן רשימה מלאה ומעודכנת של הטקסונים הגדלים בר בישראל:
סחלבים באומנות ובספרות.
הסחלבים על תכונותיהם הייחודיות הציתו את דמיונם של אומנים והם יצרו יצירות הקשורות בסחלב. לדוגמה:
הסכם הביניים בין ישראל למצרים 1975
הסכם הביניים, נודע גם כהסכם סיני 2, בין ישראל ומצרים נחתם ב-4 בספטמבר 1975 בז'נבה בעת כהונת ממשלת ישראל השבע עשרה. ההסכם החליף את הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים, שנחתם בינואר 1974. ההסכם הושג לאחר דיפלומטיה בדילוגים של שר החוץ האמריקאי, הנרי קיסינג'ר בין שתי המדינות. ההסכם אשרר את מחויבות שתי המדינות להמשך הפסקת האש ולפתרון הסכסוך בדרכי שלום.
המשא ומתן להשגת ההסכם.
המשא ומתן החל במסע דילוגים של קיסינג'ר בחודש מרץ 1975. ישראל הסכימה לנסיגה רחבה בסיני, עד לקו אל עריש-ראס מוחמד, אך דרשה בתמורה הכרזה על ביטול מצב הלוחמה בין ישראל למצרים. המצרים סירבו ודרשו בתמורה לאי לוחמה נסיגה ישראלית לקו הגבול הבינלאומי, וכן שההסכם יהיה בתוקף לשנה אחת.