באוקטובר 2014, בראיון שהתפרסם " בטורונטו  סטאר (Toronto Star) "גוטמן לא הגביל את מסגרת הזמן רק לשנים 2000 ל-2008, והצהיר: "מספר הנפגעים הוא קרוב ל-100,000".
גוטמן היה אחד ממרואייני המפתח  בסרט התיעודי קציר אנושי  מ-2014 סרט שעסק בקציר האיברים בסין וזכה לפרס פיבודי. הוא היה מרואיין מרכזי גם בסרט התיעודי "קשה להאמין" שהוקרן ב-PBS, שרות השידור הציבורי בארצות הברית בשנת 2005.
הדיווח של גוטמן על הטאבו הקיים על נושאים הקשורים בפאלון גונג.
בשנת 2012 הופיע גוטמן בשימוע משותף בפני שתי תת-ועדות של וועדת החוץ של בית הנבחרים האמריקני בוושינגטון: 1. תת-הוועדה לענייני אפריקה, לענייני בריאות גלובלית ולזכויות אדם ו-2. תת-הוועדה לענייני פיקוח וחקירות. נושא השימוע היה: "קצירת איברים של מתנגדי משטר פוליטיים ודתיים, על ידי המפלגה הקומוניסטית הסינית". בשימוע זה גוטמן טען:
"קיים טאבו ארוך שנים בקהילת העיתונאים לגבי נושאים של הפאלון גונג, ובמיוחד על נושא זה [קציר איברים]. לגעת בבעיה זה כמו לנסוע במסילה הצדדית של העיתונאות. אם תיגע בזה — אם אתה נמצא בבייג'ינג ואם אתה מתגורר בסין — לא תהיה לך אחרי הפרסום כל גישה למנהיגים בכירים. אני יכול לתת לכם דוגמה:
היה לי חבר שכתב ב"סאות צ'ינה מורנינג פוסט" מאמר חזק מאוד על הפאלון גונג בימיה הראשונים של הרדיפה. העיתון סאות צ'יינה מורנינג פוסט נחסם, אתר האינטרנט של העיתון נחסם בסין במשך 6 חודשים. זה היה בזמן ש"סאות צ'יינה מורנינג פוסט" ניסה נואשות לחדור לשוק הזה. זה ממש נפוץ."
הטבח: הרג המוני, קציר איברים, הפתרון הסודי של סין לבעיית מתנגדי המשטר.
בשנת 2014 פרסם גוטמן את הספר "הטבח: הרג המוני, קציר איברים, הפתרון הסודי של סין לבעיית מתנגדי המשטר". הספר כלל מידע פנימי על עסקי השתלות האיברים של סין והקשר שלו למחנות-המעצר ושדות הקטל עבור מתנגדי המשטר העצורים בסין, בעיקר מתרגלי הפאלון גונג. הספר החדש, אשר כתיבתו נמשכה שבע שנים, היה מבוסס על ראיונות עם בכירים במשטרה לשעבר, אסירי מצפון ורופאים סינים שהרגו אסירים על שולחן הניתוחים. גוטמן תיאר את מסעו אל עומק הארכיפלג של הפאלון גונג, הטיבטים, האויגורים והנוצרים המקומיים, כשהוא מגלה את הדרמה של מתנגדי המשטר, וחשף הודאות על בגידה, ורגעים של גאולה אקסטטית.
ג'יי נורדלינגר עיתונאי ועורך בכיר כתב ביקורת על הספר וכינה אותו: "עוד פצצת אטום".
עדכון דו"ח החקירה.
ב-2016, גוטמן, יחד עם דייוויד קילגור, עורך דין ותת שר החוץ לשעבר לאסיה פסיפיק בממשלה הקנדית ודייוויד מטאס, עורך דין קנדי ופעיל למען זכויות האדם, חיברו דו"ח חקירה מעודכן על קצירת האיברים בכפייה המתחוללת בסין מאסירי מצפון. הדו"ח, בן 700 עמודים, מכיל מידע נרחב על סטטיסטיקת ההשתלות והוא מיוחס ישירות לפרסומים של בתי החולים בסין  ומקורות סיניים ראשוניים אחרים. הדו"ח זכה לפרסום נרחב על ידי הניו יורק טיימס, ה"גלוב אנד מייל", ה"טיימס", סי. אן. אן, "The Independent", ה "דיילי מייל", ועוד כמה כלי התקשורת מרכזיים ברחבי העולם.
המחלוקת בבחירות לראשות העיר טייפה ב-2014.
ב-2014 במהלך הבחירות לראשות העיר טייפה, התגלתה מחלוקת שמקורה בספרו של גוטמן: "הטבח: הרג המוני, קציר איברים והפתרון הסודי של סין לבעיית מתנגדי המשטר", שפורסם בחודש אוגוסט 2014,  בספר הופיעה התייחסות לדבריו של המועמד לראשות העיר קו וון-ג'ה. גוטמן הצהיר שהוא לא האשים את קו במעורבות בסחר איברים, וכי הוא לא הובן כהלכה. ב-27 בנובמבר, פרסם גוטמן  תגובה משפטית פומבית יחד עם עורך הדין קלייב אנסלי, וקבע כי "אף דובר אנגלית אחד לא הבין  שד"ר קו התנהג כמו סוחר איברים" ו"מר גוטמן מאמין, ואנחנו חושבים שהספר מדגים, שד"ר קו פעל בכבוד".
ב-29 בנובמבר, קו ניצח בבחירות. הסבר מלא, כולל  תכתובת דוא"ל בהן אישר קו את הסיפור לפרסום, נמסר על ידי גוטמן בדצמבר.
מועמדות לקבלת פרס נובל לשלום לשנת 2017.
בשנת 2017, שמו עלה כמועמד לקבלת פרס נובל לשלום ל-2017.
דו"ח 2018.
ב-22 ביוני 2018 פרסמו שלושת החוקרים איתן גוטמן, דייוויד קילגור ודייוויד מטאס דו"ח מעודכן הבוחן לעומק את רצח אסירי מצפון בסין. הדו"ח נחשף לציבור ב-National Press Club בוושינגטון בירת ארצות הברית. המחקר המקיף שלהם, התבסס בין השאר על מידע שנאסף מדיווחי מדיה, מכתבי עת רפואיים, מאתרי אינטרנט של בתי חולים בסין ומאתרי ארכיב. שלושת החוקרים הגיעו למסקנה שמספר ניתוחי ההשתלות המתבצעים בסין ומספר הקרבנות, גבוהים הרבה יותר מההערכות הקודמות.
הדו"ח החדש, המונה 680 עמודים, מספק עדכונים מקיפים על עבודת החקירה של שלושת המחברים שנמשכה במשך כל העשור האחרון. הדו"ח כולל יותר מ-2,300 מראי מקום (רפרנסים).
בדו"ח נכתב כי אתרי אינטרנט סינים רבים שהיו קשורים להשתלות נמחקו או שונו אחרי שהתפרסמה קצירת איברים בכפייה בסין ב-2006. בדו"ח התעמקו החוקרים גם במידע שנחשף באתרי ארכיב. נוסף על כך, החוקרים התחקו אחרי מספרי ההשתלות, אחרי תפוסת המיטות בבתי החולים, אחרי הכשרת הצוותים הרפואיים בנושא השתלות וגם אחרי קווי המדיניות והמימון הממשלתיים.
הדו"ח הוצג בפני בית הנבחרים הצ'כי ביולי 2018.
שרשרת של אספקת איברים בסין, המתבססת על רציחות.
ברוב המדינות, צריכים המטופלים להמתין שנים לניתוח השתלת כליה או כבד. אולם בסין, מאתרים איברים תואמים רבים תוך שבועות, או אפילו ימים. יתרה מכך, בתי חולים פרסמו באינטרנט רשימת מחירים עבור השתלות איברים.
הדו"ח הראה שקיים מספר גבוה מאוד של השתלות ומספר נמוך ביותר של תרומות איברים. עוד הראה הדו"ח את מידת מעורבותה הגדולה של המדינה בפשע הזה.
סרטים דוקומנטריים.
איתן גוטמן הופיע ב"שידור 610" (2009), "המשטר האדום : קציר הדמים של אסירי סין" (2013), ורואיין לסרט "".
דומיניק ראב
דומיניק (דום) ראב (באנגלית: Dominic (Dom) Raab; נולד ב-25 בפברואר 1974) הוא פוליטיקאי בריטי ממוצא יהודי, חבר המפלגה השמרנית. מכהן כלורד צ'נסלור, שר המשפטים וסגן ראש הממשלה בקבינט ממשלת בריטניה בראשות בוריס ג'ונסון. מכהן גם כנציג מחוז אשר ו-וולטון בבית הנבחרים.
קורות חיים.
ראב נולד בבקינגהאמשייר, בן לאב יהודי-צ'כי שהגיע לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט ב-1938, ולאם אנגליקנית אנגלייה. הוא התחנך כאנגליקני. אביו נפטר כשראב היה בן 12.
הוא סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת אוקספורד ותואר שני במשפט בינלאומי באוניברסיטת קיימברידג'. בתקופת לימודיו שימש קפטן נבחרת האוניברסיטה בקראטה ובאיגרוף. לאחר לימודיו עבד במשרד עורכי דין "Linklaters" שבלונדון ועסק בתחום מימון פרויקטים, ליטיגציה והגבלים עסקיים. ב-1998 שהה במהלך הקיץ באוניברסיטת ביר זית בסמוך לרמאללה, הוא למד על הסכסוך הישראלי-ערבי ושימש יועץ לרשות הפלסטינית בנושאי פרויקטים של הבנק העולמי בגדה המערבית. כמו כן שימש יועץ בעמותת זכויות האדם "Liberty".
בשנת 2000 החל לעבוד כיועץ במשרד החוץ וחבר העמים. הוא שימש יועץ בבריסל לנושאי האיחוד האירופי וארגון הסחר העולמי. ב-2003 מונה ליועץ בשגרירות בריטניה בהאג ועמד בראש צוות חדש שעסק בהבאה לדין של מעורבים בפשעי מלחמה בהם סלובודן מילושביץ', צ'ארלס טיילור ורדובאן קאראג'יץ'. בשובו לבריטניה עסק בייעוץ בתחומי הסכסוך הערבי-ישראלי, חוקי האיחוד האירופי וגיברלטר עד שעזב את שירות החוץ ב-2006.
בשנים 2006–2008 שימש ראש מטהו של דייוויד דייוויס בעת שזה שימש כ"שר הפנים" בממשלת הצללים של דייוויד קמרון. לאחר התפטרותו של דייוויס מונה לראש מטהו של דומיניק גריב ששימש כ"שר המשפטים" בממשלת הצללים.
במאי 2010 נבחר כנציג המפלגה השמרנית למושב מחוז אשר וולטון בבית הנבחרים הבריטי. הוא נבחר שוב ב-2015 וב-2017 (ברוב של 58.6%). בפרלמנט כיהן בוועדת זכויות האדם, בוועדת החינוך ובוועדה ליציאת בריטניה מהאיחוד האירופאי. ביוני 2017 מונה לשר זוטר במשרד המשפטים. בינואר 2018 מונה לשר זוטר במשרד השיכון.
ביולי 2018 מונה למזכיר המדינה ליציאה מן האיחוד האירופי בקבינט של תרזה מיי. בנובמבר 2018 התפטר מתפקידו. ביולי 2019 מונה למזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים ומזכיר המדינה הראשון בקבינט ממשלת בריטניה בראשות בוריס ג'ונסון.
עקב אשפוזו של בוריס ג'ונסון בשל נגיף הקורונה, ראב מונה לממלא מקומו באפריל 2020.
הוא הועבר מתפקידו לאחר שנפש במהלך השתלטות הטליבאן על אפגניסטן, ומונה לשר המשפטים וסגן ראש הממשלה.
ספריו.
ב-2009 פרסם את ספרו הראשון " The Assault on Liberty—What Went Wrong with Rights" ובו ביקר את הממשלת בהנהגת מפלגת הלייבור בנושאי זכויות אדם. ב-2010 פרסם את ספרו " Fight Terror, Defend
Freedom," בנושא מלחמה בטרור. ב-2011 פרסם את הספר "Strasbourg in the Dock" בנושא זכויות אדם. יחד עם עמיתיו למפלגה השמרנית אליזבת טראס, פריטי פאטל, כריס סקימור וקוואסי קווארטנג פרסם ב-2012 את הספר "Britannia Unchained: Global Lessons for Growth and Prosperity" הכולל ביקורת על מצבה הכלכלי המדרדר של בריטניה.
חיים אישיים.
ראב נשוי לאריקה, ברזילאית-קתולית, והם הורים לשני בנים.
אלקטרומיוגראמה
אלקטרומיוגרם
יחסי ג'יבוטי–יפן
יחסי ג'יבוטי–יפן הם יחסי החוץ שבין רפובליקת ג'יבוטי לבין יפן.
היסטוריה.