העץ הוזכר בדיווח בתוכנית התחקירים פנורמה של הרשת הבריטית BBC בשנת 1957, בו נמסר כי יבול הספגטי בטיצ'ינו שבשווייץ היה שופע במיוחד השנה, בעקבות חורף נוח וההיעלמות של מזיקי-הספגטי. המשדר הסביר כי הספגטי נקטף מעצי ספגטי, ואחר כך מונח לייבוש בשמש, ולווה בצילומים של קטיף במטעי ספגטי של משפחה שווייצרית. השדרן הסביר כי לקראת סוף חודש מרץ, ישנה ציפייה דרוכה לקראת הקטיף בכל רחבי אירופה, עקב חשש שקרה תפגע בספגטי ותקלקל את טעמו, וכי אורכן של כל אטריות הספגטי זהה, בזכות שנים של טיפוח זנים של עצי ספגטי. כל העובדות האלו הן בדויות, כמובן, משום שספגטי אינו גדל על עץ, אלא מיוצר מקמח חיטה.
הדיווח קיבל משנה אמינות בזכות העובדה שהשדרן הידוע ובעל התדמית המכובדת ריצ'רד דימבלבי העניק את קולו למשדר. באותה עת, שנות ה-50 של המאה ה-20, הפסטה לא הייתה מאכל נפוץ בבריטניה, ולכן בדיחה כזו יכלה להתקבל בציבור רחב ללא חשדות.
התוכנית שודרה באחד באפריל, וצפו בה כ-8 מיליון אנשים. משרדי ה-BBC זכו למאות שיחות טלפון בעקבות השידור, שביקשו לדעת כיצד ניתן להשיג את העץ. שנים אחרי המשדר המקורי, נעשה שימוש בעצי הספגטי בפרסומת למוצרי ספגטי בבריטניה.
להור
אדולף גוטליב
אדולף גוטליב (אנגלית: Adolph Gottlieb; 14 במרץ 1903 - 4 במרץ 1974) היה צייר אקספרסיוניזם מופשט אמריקאי יהודי.
חייו.
גוטליב נולד בניו יורק להורים שהיגרו מאוסטרו-הונגריה. ב-1921 נרשם לסדרת הרצאות של רוברט הרלינג ב-Art Student Leage והחל ללמוד עיצוב ואמנות. הרלינג ייעץ לתלמידיו לצייר במהירות ולא להתעכב על הפרטים והתוצאה הייתה חופש במשיכת המכחול שהדגישו את המסה ולא את הקו. גוטליב הפנים את שיטתו של מורהו, בעיקר את אלמנט הציור הישיר על הבד (ללא סקיצות והכנה על הבד) שהפך למאפיין עקרוני אצל גוטליב. בשנת 1923 הפך מורה לאמנות.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 הושפע גוטליב מהתנועה הסוריאליסטית (בהשפעת ג'ורג'יו דה קיריקו). לשיטתם, באמצעות השימוש בחפצים מנותקי זהות המנותקים מהקשרם הטבעי ומונחים בחלל ריק ודמיוני היוצר מקום מסתורי המאפשר ניסוי וחקירה עצמית, נעשית חשיפה של דרכו של האדם לעצמו. לדידם, חשיפה זו יוצרת אווירה של חלום, וכהגדרתו של סלבדור דאלי: "פרנויה מבוקרת". בשנת 1950 הוא היה יוזם ומנסח של מכתב "הרגזנים".
תקופה זו הולידה אצל גוטליב את הפיקטוגרפים, מודול ציורי המתבסס על סמיכויות מוזרות ומבדיל בין דימויים לבין מציאות. באמצעות מודול זה ניסה גוטליב לעורר אצל הצופה תחושה קיומית ו"לספר" על עולם פנימי שעומד בפני עצמו.
גוטליב הושפע מן הסוריאליזם אך נרתע מ"אחיזת העיניים" ומן הדיוק הסוריאליסטי שאפיין את ציוריהם של דאלי ואחרים. הפיקטוגרפים מאופיינים בגריד (רשת) המזכיר קופסאות. בפיקטוגרף מתקבל קונספט חדש ובו כל דימוי הוא סימן משתנה בעל אפשרויות קריאה שונות. השימוש בגריד מושפע מכמה מקורות ביניהם מן הציור הרנסאנסי (פאנלים של מזבחות דוגמת זה שבקפלת סקרובני שבפדובה, איטליה שם ישנו רצף סיפורי הנוצר מציורים ממסוגרים של חיי ישו), אולם בשונה מהכוונה הרנסאנסית ליצור רצף סיפורי, מבקש גוטליב להביע באמצעות הרשת סוג של דילמה, חידה. אין אפשרות לקרוא מיידית את היצירה כי לא ברור מה קטן ומה גדול, מה מקדימה ומה מאחור. במקביל, משמר הגריד את תפקיד הסדר והיציבות שמקנה פריסתו על גבי המשטח. הרשת יוצרת חללים שיכילו תכנים ממיתוסים ותרבויות פרימיטיביות או גילויים מדעיים, או ביומורפיים. גוטליב ניסה ליצור קשר עם המתבונן דרך הסמליות אולם לא היה סימבוליסט.
הפיקטוגרפים היו חובקי כל ולמרות מגוון הנושאים בהם עסקו מקובל לראותן כסדרת עבודות המתכתבות בינן לבין עצמן. הפיקטוגרפים היוו גשר ושילוב בין הסוריאליזם לאקספרסיוניזם המופשט. גוטליב עסוק בקוטביות ובהנגדה (מה שיגיע לנקודת שיא בסדרת "ההתפוצצויות" שלו המתייחסת לפיצול הפנימי) ושואף מצד שני לאיחוד ושלמות. במשך 12 שנות עבודתו ניכר מעבר הדרגתי מן הראיה הפסימית של ניכור בתחילת שנות הארבעים לראיה אופטימית של שאיפה לאחדות בשנות החמישים.
חברת סטארט אפ
Xbox היא קונסולת המשחקים הראשונה של מיקרוסופט אשר יצאה לשוק ב-15 בנובמבר 2001 בארצות הברית. בתערוכת E3 2005 הכריזה מיקרוסופט על ממשיכת דרכה של ה-Xbox המקורית, ה-Xbox 360, אשר הושקה ב-22 בנובמבר 2005.
בין משחקיה המובילים של הקונסולה: סדרת Halo, משחק המכות Dead Or Alive, סדרת משחקי המרוצים Project Gotham ומשחק היריות ההומוריסטי .
היסטוריה.
קונסולת המשחקים מבוססת למעשה על מחשב אישי רגיל עם חומרה של מחשב אישי מודרני, מערכת הפעלה Windows בגרסה מיוחדת לקונסולה, ודיסק קשיח מובנה, וכן אפשרות לחיבור מקלדת ועכבר (מודל שבהמשך אומץ על ידי קונסולת פלייסטיישן 3 של סוני וכן קונסולות ההמשך שלה), פועל יוצא של רצון החברה המפתחת להגיע לשוק מוקדם ככל האפשר. על החלטה זו שילמה מיקרוסופט במחיר ייצור גבוה במיוחד והפסדים כבדים בשנים הראשונות. עם זאת, מטרת החברה הושגה במלואה: החברה הפכה לשם-דבר בתחום קונסולות המשחק, והצליחה אף לדחוק את חברת נינטנדו הוותיקה (עם מכשיר ה"גיימקיוב"), ולתפוס את המקום השני בשוק הקונסולות העולמי, אחרי מכשיר הפלייסטיישן 2 של חברת סוני.
למרות החומרה החזקה של מכשירי ה-Xbox, הגרסה המקורית שהושקה ב-2001 מכרה כ-24 מיליון מכשירים בכל העולם בלבד ביחס למתחרה פלייסטיישן 2 של חברת סוני, שמכרה מעל 150 מיליון קונסולות. בשל כך החליטה מיקרוסופט ב-2005 להקדים את מתחרותיה ביצירת מכשיר הדור הבא, ולהשיק את קונסולת ההמשך שלה, ה-Xbox 360.
ב-15 באפריל 2010 נסגרו שרתי ה-Xbox Live בקונסולה.
חומרה.
ה-Xbox המקורי מכיל בתוכו:
יעקב נימירובר
מוזס רוזן
סטפנוס יוהנס פאולוס קרוגר
סיבנפט
הגנגס
עבד אל-מג'יד ח'דר
רב-לשוניות
רב־לשוניות היא מונח בבלשנות המתאר שתי תופעות:
בעולם ישנם יותר אנשים רב־לשוניים מאשר אנשים הדוברים שפה אחת בלבד.
אדם רב־לשוני.
אדם רב־לשוני הוא אדם המסוגל לתקשר בעזרת יותר משפה אחת, בין אם בצורה פעילה (על ידי דיבור וכתיבה) ובין אם בצורה סבילה (על ידי האזנה וקריאה). ניתן לציין את מספר השפות שבהן מסוגל אדם לתקשר על ידי שימוש במונחים דו־לשוני לאדם המסוגל לתקשר בעזרת שתי שפות, תלת־לשוני לאדם המסוגל לתקשר באמצעות שלוש שפות וכך הלאה.
בהתאם למידת הגמישות של המשתמש במונח, ניתן להחשיב את "היכולת לתקשר" באמצעות שפה מסוימת ליכולת לתקשר באמצעותה ברמת שפת אם (לדוגמה, אדם הדובר רוסית ועברית ברמת שפת אם ייחשב כדו־לשוני); או להחשיב ידע בסיסי יותר (למשל, אדם הדובר עברית שוטפת ומבין אנגלית ברמה בסיסית ייחשב בהגדרה זו כאדם דו־לשוני). ההגדרה הראשונה היא הנפוצה יותר כאשר משתמשים במונח זה.
אנשים רב־לשוניים הם אנשים אשר רכשו שפה מסוימת בשנות ינקותם ושפה זו נקראת "שפת אם" (L1). שפת אם נרכשת בצורה לא־פורמלית, על ידי מנגנונים אנושיים טבעיים. אופן רכישתה של שפת אם נחקר באופן אינטנסיבי במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, ועל אף ההתקדמות הרבה בהבנת התהליך, התמונה עדיין אינה שלמה. עדיין שוררת מחלוקת לגבי השאלה עד כמה נעשה תהליך הרכישה באופן אינטואיטיבי ועד כמה מעורבות בו התניות אופרנטיות (מידע נוסף בערכים: בלשנות גנרטיבית וביהביוריזם). בכל מקרה מוסכם כי רכישתה של שפת אם אפשרית עד תחילת ההתבגרות בערך. שפה שנייה (L2) נרכשת באמצעות חינוך פורמלי (בדרך כלל בבתי ספר בהם נלמדת שפה נוספת כשפה בינלאומית) או לאחר מעבר למגורים בקרב קהילה אחרת אשר דוברת שפה שונה (הגירה).
רב לשוניות הוא שדה מחקר שנידון בספרות במשך עשרות שנים בתחומי הבלשנות, הפסיכולוגיה והחינוך. המונח רב לשוניות מתייחס גם לאדם רב לשוני וגם לקהילה רב לשונית. ניתן להגיד שתופעת הרב לשוניות נובעת בשל התלות הכלכלית בין מדינות, התפתחות אמצעי התקשורת, קלות הניידות בעולם וההגירה ממקום למקום. כל אלה מובילים למגעים בינלאומיים ובין –לשוניים.
ההגדרה של רב לשוניות (multilingualism) המופיעה במסמכי האיחוד האירופי (2007) היא: .
אדם רב לשוני הוא כל אדם שמסוגל להפיק מבעים שלמים ובעלי משמעות בשתי שפות שונות או יותר, בין אם על ידי דיבור וכתיבה או על ידי האזנה וקריאה.
ישנן אבחנות בין סוגים שונים של רב-לשוניות:
הראשונה מתארת מצב של שליטה ושימוש בשתי שפות שונות או יותר, הנרכשות באופן טבעי מרגע הלידה. בדרך כלל השפה בבית היא שפת המיעוט, השפה בחוץ היא שפת הרוב.
ניתן לסווג את הדו לשוניות על פי גיל התחלת החשיפה לכל אחת מהשפות, אופן לימוד השפות וכישוריו ויכולותיו של כל דובר בכל אחת מהשפות. ההבחנה לפי גיל החשיפה לשפה מסווגת לפי דו לשוניות בו זמנית, בה הילד נחשף לשתי השפות על ידי הוריו או דמות משמעותית בחייו לפני גיל 3, ודו לשוניות ברצף, בה הילד נחשף לשפה נוספת אחרי גיל 3. הבחנה נוספת נעשית לפי אופן הרכישה; רכישה טבעית לפני גיל 3, כבר מלידה ההורים מדברים עם הילד בשפת האם שלהם והילד נחשף לשפה אחרת במסגרת החינוכית. לימוד שפה שנייה, ילדים לומדים אנגלית בחוגים ובבית הספר אך אינם חיים בסביבה שדוברת את השפה. סיווג נוסף נעשה על פי יכולות ועושר בחשיפה לכל שפה; דו לשוניות חלקית, הילד יכול להבין את השפה אך לא לכתוב ולקרוא. דו לשוניות מלאה, לילד יש יכולת להבין, לכתוב ולקרוא בשפה.