היחסים בין שתי המדינות מקורם במחצית הראשונה של המאה ה-20. בשנת 1935 הוקמה לראשונה נציגות דיפלומטית בולגרית בצ'ילה. ב-1 במאי 1943 ניתק נשיא צ'ילה חואן אנטוניו ריוס את היחסים עם ממשלת בולגריה, למרות העובדה שעד אותה העת לא הייתה נציגות דיפלומטית רשמית באותה מדינה. בסוף מלחמת העולם השנייה, האינטרסים הצ'יליאניים בבולגריה הושארו בידי ארצות הברית. ב-25 בפברואר 1965, שתי המדינות הסכימו לחדש את יחסיהן, כאשר השגריר הבולגרי טנטשה מטצ'קב הציג את תעודותיו בצ'ילה. בשנה שלאחר מכן הסמיכה ממשלת צ'ילה את השגריר ביוגוסלביה, מיגל סראנו פרננדס, כנציג אף לבולגריה. בשנת 1970 נחתם הסכם סחר בין צ'ילה לבולגריה. ב-3 בספטמבר 1973, לאחר ההפיכה בצ'ילה בשנת 1973, ניתקה בולגריה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם צ'ילה, אם כי לא ביטלה את החוזים הדו-צדדיים שנחתמו בין שתי המדינות. עם חזרתה של הדמוקרטיה לצ'ילה ונפילת הסוציאליזם הבולגרי, ב-6 באפריל 1990, חתמו שתי המדינות על הסכם לחידוש היחסים הדיפלומטיים, לאחר מכן פתח משרד החוץ הבולגרי משלחת סחר בסנטיאגו דה צ'ילה, שהועלה מאוחר יותר למעמד השגרירות. אולם בשנת 2011, בולגריה החליטה לסגור את שגרירותה בצ'ילה מסיבות תקציביות.
בתחילת המאה ה-21 שתי המדינות קבעו את מנגנון ההתייעצויות הפוליטיות וקיימו פגישות בסופיה בשנים 2003 ו-2009. כתוצאה ממקרים אלו, בולגריה וצ'ילה ניהלו משא ומתן וחתמו על הסכמים בנוגע לפטור אשרות לדיפלומטים (2004). ושיתוף פעולה באנטארקטיקה (2006), בנוסף להסכם הסחר עליו חתמה צ'ילה עם האיחוד האירופי. בינואר 2005, שר החוץ הבולגרי ביקר במכון האנטארקטי הצ'יליאני בפונטה ארנס, על מנת ללמוד יותר על הפרויקטים בשיתוף ולדון בפעילויות בעתיד, שכן בולגריה מחזיקה את הבסיס סן קלמנטה דה אוחריד באנטארקטיקה באזור שנתבע על ידי צ'ילה. בשנת 2015 צוינו 80 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, שנחגגו באמצעות פרסום התרגום הראשון לשפה הבולגרית של יצירות מאת גבריאלה מיסטרל.
ביקורים רשמיים.
נשיא בולגריה גאורגי פרבאנוב ושר החוץ סולומון פאסי ביקרו בצ'ילה בשנת 2005, ואילו סגן שר החוץ גרגנה גרנצ'רובה ביקר בצ'ילה בשנת 2006. בפסגה I של קהילת מדינות אמריקה הלטינית והאיים הקריביים בשנת 2013, שהתקיימה בסנטיאגו דה צ'ילה השתתפה בה משלחת בראשות שר החוץ הבולגרי, ניקולאי מלאדנוב.
יחסים מסחריים.
בתחום הכלכלי-מסחרי, היחסים בין שתי המדינות הם חלק מהסכם ההתאגדות בין צ'ילה ל, שנכנס לתוקף מאז 2003. בשנת 2016, חילופי המסחר בין שתי המדינות הסתכמו ב-255 מיליון דולר. המוצרים העיקריים המיוצאים על ידי צ'ילה הם מינרלים מנחושת ותרכובותיהם (שהסתכמו ב-95% מהסחר הדו-צדדי בשנת 2016), ואילו אלה שיוצאו על ידי בולגריה לצ'ילה כללו בעיקר מכשירים רפואיים, ומוצרי מתכת.
המדפיס הממשלתי
המדפיס הממשלתי היא יחידת סמך ממשלתית הפועלת תחת משרד האוצר ומבצעת הפקות דפוס למשרדי ממשלת ישראל. בראש היחידה עומד רוני פרקין ומושבה הוא בירושלים.
היסטוריה.
בשנת 1937, בתקופת המנדט הבריטי, הוקם בית הדפוס במבנה שנקרא על שמו ברחוב דרך חברון בירושלים לטובת הדפסות לממשלה הבריטית. בין הדפסות אלו היו שטרות כסף, תעודות, ניירות ערך, בולים וטפסים ממשלתיים. בבית הדפוס הוטבעו גם מטבעות הכסף, מטבעות הזיכרון והמדליות הממשלתיות, עד למעבר ל. לאחר קום המדינה, קיבלה מדינת ישראל את הבעלות על בית הדפוס ובשנים הראשונות של המדינה, עד להקמת בתי דפוס פרטיים, בוצעו מרבית ההדפסות במדפיס הממשלתי. בשנות ה-60 של המאה ה-20, ננטש הבניין ובית הדפוס הועבר לבניין ברחוב מרים החשמונאית בירושלים.
פעילות.
המדפיס הממשלתי מדפיס את רשומות שבו מפרסמת המדינה הודעות רשמיות ובהם חוקים חדשים והודעות לציבור. בבית הדפוס מודפסים גם פריטים רגישים ובהם דרכונים (כולל דרכון ביומטרי), תעודות זהות ובחינות הבגרות.
הכנסות המדפיס הממשלת נובעות בעיקר מתשלום משרדי הממשלה על ביצוע עבודות דפוס. חלק מהדפוס מבוצע באמצעות קבלני משנה תחת מכרזים.
הוראות תכ"ם (תכנון כספים ומשק) שקובע החשב הכללי במשרד האוצר מתוקף חוק נכסי המדינה, התשי"א-1951, מחייבות את משרדי הממשלה בביצוע ההדפסות דרך המדפיס הממשלתי (למעט הדפסות בסכומים נמוכים). בשנת 2017, חשפה בקשת חופש מידע שהגישה עמותת הצלחה כי רווח המדפיס מהדפסות אלו הוא גבוה ואינו משתלם ביחס להדפסה בבתי דפוס פרטיים.
משמר גבול
משמר גבול של מדינה הוא סוכנות לביטחון לאומי המבצעת תפקידי אבטחת גבולות, כלומר, אוכפת את ביטחון גבולות המדינה. חלק מסוכנויות לשמירת הגבולות מבצעות גם תפקידי שמירת חופים (כמו בגרמניה או באוקראינה) ותפקידי חילוץ הצלה כמו בארצות הברית וברוסיה.
במדינות שונות, שמותיהם של שירותי משמר הגבול המסוימים משתנים באופן משמעותי. השירות יכול להיקרא "משטרת הגבולות", "משמר גבול", או "זקיפי גבול", והשם יתייחס למונח הרשמי שהמדינה מעניקה לגוף זה.
רוב משמרות הגבול בעולם משתמשים באלמנטים בצבע ירוק כהה על מדים, סמלים או דגלים.
משימות.
חובות בעת שלום.
המשימות האופייניות של משמר הגבול הן:
חובות בעת מלחמה.
במהלך מלחמה עשויים שירותי משמר הגבול לעבור לשליטת הכוחות המזוינים של המדינה ולפעול במסגרתם בחזית.
יחסי גרמניה–מאלי
יחסי גרמניה–מאלי הם היחסים הדו-צדדיים בין מאלי לגרמניה.
סקירה כללית.
היחסים בין גרמניה למאלי הם קרובים ורחבים. אנשים במאלי מודעים היטב לכך שהרפובליקה הפדרלית של גרמניה הייתה המדינה הראשונה שהכירה ברפובליקה העצמאית של מאלי בשנת 1960.
ביקורים דו-צדדיים בין גרמניה ומאלי הם תכופים. הנשיא קייטה ביקר בפעם האחרונה בברלין בפברואר 2019 וקנצלרית גרמניה אנגלה מרקל נסעה למאלי במאי 2019. כמה שרים ביקרו במדינה השותפה.
גרמניה תומכת במאלי במגוון דרכים. היא תומכת במשימת MINUSMA, אירופה-אימון משימת EUTM והמשימה האזרחית EUCAP Sahel במאלי המספקים חיילים וציוד צבאי (למשל מזל"טי סיור) וכן שוטרים. גרמניה מסייעת גם ל-MINUSMA בתהליך פירוק הנשק, הפירוק והשילוב מחדש וביישום צעדים לחיזוק מגזר הביטחון.
הממשלה הפדרלית מקדמת גם פרויקטים בנושא מניעת וייצוב משברים, למשל, לאגף תהליך השלום והפיוס, לקידום גישור מקומי ולחיזוק הלכידות החברתית, וכן מהלכים להקמת מבני שלטון החוק.
שיתוף פעולה בפיתוח גרמני–מאליני מתמקד בביזור, בחקלאות ובמים / תברואה. הפרויקטים הנתמכים כוללים פרויקטים לשיפור הפריון החקלאי והגישה למי שתייה נקיים ולחיזוק ההשתתפות הדמוקרטית בתהליכי קבלת החלטות ברמה העירונית והאזורית.
פעילויות התרבות הגרמניות במאלי מתמקדות בקידום השפה הגרמנית ובהקלה על הכשרה לסטודנטים ממאלי על ידי מתן מלגות חינוך אוניברסיטאיות ומקצועיות, כמו גם יישום פרויקט דיאלוג לנוער.
הסחר הדו-צדדי הוא חסר משמעות יחסית ולמרות הסכם הגנת ההשקעות הדו-צדדי שנחתם בשנת 1977, אין השקעה גרמנית גדולה במאלי. מאלי חתומה על הסכם קוטונו עם האיחוד האירופי.
יחסי צ'ילה–תוניסיה
יחסי צ'ילה–תוניסיה הם יחסי החוץ בין תוניסיה לצ'ילה.
דיוויד ונהם
קטגוריות של תורות
בלוגיקה מתמטית, אומרים שתורה formula_1 היא קטגורית אם כל המודלים שלה איזומורפיים. במקרה כזה, ניתן לומר שהמודל formula_2 של התורה היחיד עד כדי איזומורפיזם, מגדיר אותה.
בלוגיקה מסדר ראשון, תורה קטגורית היא בהכרח בעלת מודלים סופיים בלבד. זו מסקנה ישירה ממשפט לוונהיים-סקולם, שכן אם היה לה מודל אינסופי, אז היה לה מודל מכל עוצמה אינסופית (עם זאת, בלוגיקות מסדר גבוה יותר, ייתכנו תורות קטגוריות בעלות מודלים אינסופיים: למשל לאקסיומות פיאנו מסדר שני יש מודל אחד עד כדי איזומורפיזם, והוא formula_3). בנוסף, תורה קטגורית היא בהכרח שלמה (אך ההפך לא נכון; יש למשל תורות שלמות בעלות מודלים אינסופיים). זאת כי איזומורפיזם גורר שקילות אלמנטרית, ולכן כל שני מודלים של התורה שקולים אלמנטרית, וזאת אם ורק אם היא שלמה.
ניתן הגדרה עדינה יותר: אומרים שתורה formula_1 היא formula_5-קטגורית אם כל המודלים שלה מעוצמה formula_5 איזומורפיים.
שימוש ב-formula_5-קטגוריות ככלי להוכחת שלמות של תורות.
פעמים רבות, נוח להוכיח שלמות של תורות באמצעות formula_5-קטגוריות. זה נובע מהמשפט הבא:
משפט: תהי formula_5 עוצמה כלשהי, לפחות כעוצמת השפה. אם תורה formula_1 היא formula_5-קטגורית, וכל מודל שלה הוא אינסופי, אז formula_1 שלמה.
הוכחה: נניח בשלילה ש-formula_1 לא שלמה. אז קיים פסוק formula_14 כך ש-formula_15 וגם formula_16. מכך ש-formula_15 נובע ש-formula_18 עקבית (חסרת סתירה), ולכן ממשפט השלמות קיים מודל formula_19. מההנחה מודל זה אינסופי, ולכן ממשפט לוונהיים-סקולם יש מודל formula_20 מעוצמה formula_5. באופן דומה, מ-formula_16 נקבל שיש מודל formula_23 מעוצמה formula_5. אז בפרט formula_25 מודלים ל-formula_1, אבל הם לא איזומורפיים כי הם לא שקולים אלמנטרית: formula_27 אך formula_28 ולכן formula_29. קיבלנו סתירה להנחה ש-formula_1 היא formula_5-קטגורית.
אוניברסיטת ורוצלב
אוניברסיטת ורוצלב, בעבר אוניברסיטת ברסלאו (בפולנית: Uniwersytet Wrocławski; בגרמנית בעבר: Universität Breslau, בלטינית: Universitas Wratislaviensis) היא מוסד אוניברסיטאי ציבורי להוראה ולמחקר הממוקם בעיר ורוצלב, בשמה הגרמני בעבר – ברסלאו.