בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-5 מיליון השמעות.
הופעה.
קשה ביצעה את "Tonight" לראשונה במהלך "Live with Kelly and Ryan", שמשודר אחרי טקס פרסי אוסקר ב-10 בפברואר 2020. במהלך ההופעה רקדו עם קשה שישה רקדני ליווי שלבשו בגדים צבעוניים, בעוד שהיא עצמה ענדה תכשיט דמוי דמעה.
Man (שיר של ג'וג'ו)
Man (בעברית: איש) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וג'ו, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Good to Know. השיר יצא לאור ב-13 במרץ 2020, על ידי חברות התקליטים קלובר רקורדס והאחים וורנר, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השישי במצעד שירי ה-R&amp;B הדיגיטליים.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ג'וג'ו, צ'לסי לנה, אוון בארנס, לורן לארו, רודריק דוס ג'וניור וסופיה קווין והופק על ידי ביטגודז ופייד מג'ה. מייק נייד מ-"Idolator" כתב ש-"קולה של ג'וג'ו בשיר הוא חריג מבדרך כלל". גם ברולינג סטון סקרו את השיר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-3.5 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 במרץ 2020. בקליפ מופיעים ארי לנוקס, טינשיי, די אן סי אי, פרנסיה רייסה וג'וג'ו גומז.
Sabotage
Sabotage (שיר של ג'וג'ו)
Sabotage (בעברית: חבלה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וג'ו, ביחד עם הראפרית האמריקאית צ'יקה. השיר יצא לאור ב-25 באוקטובר 2019, על ידי חברות התקליטים קלובר רקורדס והאחים וורנר, כסינגל שלא מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-18 במצעד שירי ה-R&amp;B הדיגיטליים.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ג'וג'ו, צ'יקה, דן וילסון, דילן וויגינס, מרטין מקיני, מרנה בישוטי ומייקל סוניר יו והופק על ידי דוק מקיני. הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ג'וג'ו ב-4 בדצמבר 2019, תוך שצבר למעלה משני מיליון צפיות.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה ממיליון מיליון השמעות.
ביקורות.
השיר זכה לשבחים ולביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה העכשווית למבוגרים, כאשר רבים מהם היללו את הפרשנות ואת הצלילים שלו. סאג'ה אלדר ממגזין "Fader" טענה שהוא מאוד דומה לשירה של ג'וג'ו, "Joanna". נואה סי מ-"HotNewHipHop" שיבח את "קו הבס הכהה" שבשיר, תוך שהוא כינה אותו כשיר "מקפיץ". טיילר שמיט ממגזין "Variance" טען שהשיר "מבעבע ותוסס". רניה אניפטוס מבילבורד כינתה את השיר כ-"אכזרי" ו-"חלק". מדליין רות מ-"MTV News", הפנתה כלפי השיר ביקורת חיובית ובפרט כלפי המנגינה שלו ושיבחה את התוכן הלירי שלו, תוך שכינתה אותו כ-"גולמי לא פחות מהשיר "Joanna", שהוציאה ג'וג'ו בעבר".
ביאנקה בטנקורט מ-"Teen Vogue" שיבחה את השיר ואמרה כי: "בשיר, מצליחה ג'וג'ו להדגיש את הכיוון הלירי, האינטימי והמרענן שלו. עם זאת, היא לא הצליחה להדגיש עד הסוף את שירתה המעורפלת והעצומה שהיא הדגישה במהלך הקריירה שלה". מייק ווס מ-"Idolator" כינה את ג'וג'ו כ-"מלכה ווקאלית" וקבע ש-"שיקוף עצמי הוא מצרך נדיר במוזיקה הפופולרית" ותיאר את השיר כ-"כנה" ו-"כואב". ווס הוסיף וטען כי ג'וג'ו היא הטינה מארי הבאה של שנות ה-20. בביקורת פחות חיובית שהופנתה כלפי השיר, כינה אותו תומאס בליץ כ-"שיר R&amp;B ממוצע וזה עוד במקרה הטוב". הוא הוסיף ואמר כי "השיר כלל לא מצליח לגנוב את תשומת הלב של המאזין".
הדיוויזיה ה-31 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-31 (בגרמנית: 31. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-20 במרץ 1871, וחייליה גויסו מאלזס-לורן, ובפרט מאזור זארבורג.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-21 בפיקוד פריץ פון בלו, אשר היה חלק מהארמייה השישית. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה על הגבולות ובקרב לורן. באוקטובר 1914 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השנייה, ולחמה עימה במרוץ אל הים. בתחילת 1915 היא הועברה תחת פיקוד הארמייה העשירית בחזית המזרחית, ולחמה עימה בקרב השני על האגמים המזוריים. הדיוויזיה נשארה בחזית המזרחית עד לאחר נובמבר 1917, ולאחר מכן חזרה לחזית המערבית, שם השתתפה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-18 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
גטו עירוני
גטו עירוני (מאיטלקית: Ghetto) הוא חלק מוגדר בעיר בו מתגוררות קבוצות מיעוטים, בעיקר כתוצאה מלחצים חברתיים, חוקתיים וכלכליים. גטו עירוני מוגדר כרחוב, או רובע של עיר, הנפרד פיזית מהפונקציות השונות של העיר. לרוב גטאות נתפסים כאזורים עניים יותר מחלקים אחרים של העיר. תצורות שונות של גטו מופיעות בעולם, כאשר כל גטו בעל שם, מאפיינים, ומרקם אנושי הייחודיים לו. המונח נושא לרוב משמעות שלילית המדגישה את הממד הגאוגרפי של עוני ובידולו מאזורים אחרים.
אטימולוגיה.
מקור המילה "גטו" אינו ידוע, מכיוון שלא ברור אם המונח הגיע במקור מעברית, יידיש, איטלקית או לטינית. יש הגורסים כי מקורה מהפועל "לצקת" (באיטלקית gettare), שניתן לייחס לנוכחות של בית יציקה לנחושת בתחילת המאה ה-16, באזור שהיה עתיד להיות הרובע היהודי בוונציה. אחרים טוענים כי המקור הוא מהמילה גאַס ביידיש שפירושה "רחוב" (Gasse בגרמנית, בדומה לשפות אירופיות רבות). מקורות אפשריים נוספים למילה:
השערה נוספת אם כי קלושה למקור המונח היא המילה "Egitto" באיטלקית (השם לארץ מצרים, ייתכן לזכר יציאת בני ישראל ממצרים).
התפתחות היסטורית.
המושג גטו עבר הבנייה במרוצת השנים, באמצעות שימושים שונים במיקומים שונים בעולם.
הגטאות הראשונים נראו בימי הביניים, ונוצרו כתוצאה מהחלטתם של היהודים עצמם להיבדל מן החברה הכללית, מטעמים של שמירת אורחות החיים שלהם ומניעת התבוללות, וכן מפאת ביטחון אישי אל מול שבוצעו בהם. במקרה זה, ההבדלות המרחבית נבעה מבחירה, או מכורח המציאות באותם הזמנים. בתקופה זו עדיין לא נכפה נושא המגורים העירוניים והפרדתם המרחבית, אך נעשו החלטות להגביל את עיסוקיהם של היהודים או להפעיל עליהם סנקציות שונות על מנת להבדלם או להשפילם.
מרוקו.
מלאח (בערבית: אל-מלאח, الملاح) הוא שמו של הרובע היהודי בערי מרוקו, ומהווה מילה מקבילה למושג "גטו" בעדות יהדות אשכנז. מלאח הוא הייצוג הראשון של גטו של אוכלוסיית יהודים אשר הוגבלו מטעם הרשויות למרחב עירוני מסוים. ב-1438 הוקם המלאח הראשון בעיר פאס והיה נפוץ מתחילת המאה ה-15 ועד תחילת המאה ה-19. בערים, המלאח היה מוקף חומה ומוקם בדרך כלל ליד חצר המלוכה או מוסדות השלטון האחרים על מנת להגן על תושבי המלאח בפני פרעות. עם עלייתם של כמעט כל יהודי מרוקו לישראל והגירתם לארצות אירופה, המלאחים התרוקנו מיהודים ויושבו על ידי אוכלוסייה מוסלמית ענייה.
איטליה.
הגטו היהודי בוונציה, ברובע קאנארג'ו הצפוני בעיר, היה הגטו היהודי הראשון באירופה. הגטו הוקם ב-1516 על ידי הרפובליקה של ונציה עקב גזירות ואיסורים על היהודים. זו הייתה הפעם הראשונה שנאסר על יהודים לפי חוק לגור בחלקים מסוימים של עיר אירופית, וכן נאסר על תושבים אחרים להתגורר עמם. לא רק יהודים הוגבלו בשטח המחיה באותן השנים, אלא שזו הייתה מדיניות השלטונות כלפי מיעוטים לאומיים שחיו בעיר ונציה. עם זאת, היהודים חויבו, בשונה מיתר המיעוטים, לענוד סימני זיהוי. מהמאה ה-16 ועד המאה ה-18, המובלעת היהודית המחייבת והסגורה פיזית התפשטה לרומא, פירנצה, מנטובה, ולערים ועיירות נוספות באיטליה.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, נוסף נדבך חדש לאופי הגטאות. מתחמי הגטאות הוקמו על ידי שלטונות גרמניה הנאצית, במקרים רבים בשכונות או ברבעים יהודיים או בסמוך עליהם. יהודי העיר הוראו להעתיק את מקום מגוריהם אל מתחמים אלו, במקביל לפינוי האוכלוסייה שאינה יהודית מן המתחמים. השימוש במילה גטו נבחר על ידי שלטונות גרמניה הנאצית מפאת הבידוד של היהודים מן החברה הכללית, אך השימוש בה נבדל מהגטאות שהיו ידועים עד אז בכך שהגטאות שימשו כמקום ריכוז נוח של היהודים עבור ניצולם או שילוחם למחנות ההשמדה, ובכך שהיוו אמצעי חיסול עקב הצפיפות, התנאים הירודים והתברואה הלקויה. בשנת 1942 החל מבצע ריינהארד שעיקרו היה שילוח אוכלוסיית היהודים מן הגטאות אל מחנות ההשמדה.
השימוש במונח גטו בארצות הברית.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה וכחלק משיקום הכלכלה האמריקאית שלאחר המשבר הכלכלי העולמי, חלו שינויים רבים במדיניות הדיור. לגיבורי המלחמה האמריקניים הוקצו שטחי מגורים מרווחים בפרברים במקביל למעבר של קבוצות מיעוטים אל העיר, שהתאפשר עקב שינויים גלובליים ואחרים. האפליה בתחום הדיור הואצה והולידה את הגטו האמריקאי. המונח מתייחס לשכונה עירונית בה מצויים פשע מאורגן, אלימות, ועוני מחפיר. שכונות אלו בעלות רוב של מיעוטים המתגורר בהם, בעיקר אפרו-אמריקאים. השינויים העירוניים הולידו להתפתחות גטאות אלו דרך הדרתם של האוכלוסייה האפרו-אמריקאית אל שכונות בהם יש מחסור בתעסוקה, וכתוצאה התמלאות הרחובות בפשיעה. לדעת דורין מאסי קיום תופעה זו מהווה אתגר ליסודות של הדמוקרטיה אמריקאית
שבירת המיתוס השלילי של הגטו העירוני.