כשמולקולת tRNA נושאת חומצת אמינו, הקומפלקס כולו קרוי אמינואציל-tRNA. חומצת האמינו נקשרת בקבוצת הקרבוקסיל שלה אל קבוצת הידרוקסיל בריבוז של הנוקלאוטיד האחרון (תמיד אדנין) בזרוע המקבלת. האנזים אמינואציל-tRNA סינתטאז מזרז את תגובת החיבור בין חומצת האמינו וה-tRNA. קיימים למעלה מ-20 וריאנטים שונים של אנזים זה, אחד עבור כל אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. סוג מולקולת ה-tRNA (כלומר—חומצת האמינו המסוגלת להיקשר אליו) מסומן בכתב עילי: tRNAGly, למשל, הוא מולקולת tRNA המסוגלת לשאת גליצין. מולקולת אמינואציל-tRNA מסומנת באמצעות ציון החומצה הקשורה לפני "tRNA"; לדוגמה, מולקולת tRNA הקשורה כעת ללאוצין מסומנת Leu-tRNA.
Ribosomal RNA
Messenger RNA
מרינה צווטאייבה
מרינה צווטייבה
מגדל שידורי הטלוויזיה של טביליסי
מגדל שידורי הטלוויזיה של טביליסי (בגאורגית: თბილისის ტელეანძა, תבּיליסיס טֶלֶאַנדזַה) הוא מגדל תקשורת הניצב בטביליסי בירת גאורגיה. החברה המפעילה את המרכז, "מרכז הטלוויזיה של גאורגיה" ("საქართველოს ტელეცენტრი", סכַּרתווֶלוֹס טֶלֶצֶנטרי), נוסדה בשנת 1955. מערכת הקשר של המרכז כולל שידורים רגילים, MMSD (Multichannel Multipoint Distribution Service), ביפר וסלולר, וכן טלוויזיה מסחרית. המגדל הוקם בשנת 1972 על הר מתאצמינדה ומתנשא לגובה של 274.5 מטרים (901 רגל). הוא מוצב על הר מתאצמינדה המתנשא בעצמו לגובה של 719.2 מטר (2,360 רגל) מעל פני הים.
אמילי דה רייבין
אמילי דה רייבין (באנגלית: Emilie de Ravin; נולדה ב-27 בדצמבר 1981) היא שחקנית אוסטרלית, הידועה בעיקר הודות לתפקידיה בתור טס הארדינג בסדרה "רוזוול", בתור קלייר ליטלטון בסדרה "אבודים" ובזכות הופעתה בתור בל בסדרה "עד עצם היום הזה".
ביוגרפיה.
דה רייבין נולדה בעיירה קטנה בשם מאונט אליזה שבויקטוריה, אוסטרליה. היא החלה ללמוד בלט בגיל 9 ובגיל 15 התקבלה לבית ספר לבלט הממוקמת במלבורן. בשנותיה בבית הספר לבלט הופיעה בהפקות עם להקת הבלט האוסטרלית ו-Danceworld 301. דה רייבין למדה משחק מכון הלאומי לאמנות דרמטית בקנזינגטון ולאחר מכן בסטודיו לשחקנים בכירים בלוס אנג'לס.
קריירה.
דה רייבין החלה את הקריירה שלה בסדרה הקנדית "אדון החיות" בשנת 1999. המשיכה לשחק גם בעונה השנייה שעלתה שנה לאחר מכן.
כחודש לאחר הגעתה ללוס אנג'לס בגיל 18, זכתה לגלם את אחת הדמויות המרכזיות בסדרה "רוזוול", טס הארדינג, שהייתה אחת מבין רביעיית החייזרים. הדמות טס הייתה נחושה לחזור לכוכב הבית שלה ואף ביצעה רצח לשם כך, והקריבה את עצמה לקראת סוף הסדרה על מנת לשמור בסוד על זהותם של בנה ושל שלושת החייזרים הנוספים.
משנת 2004 ועד 2010 כיכבה בסדרת הטלוויזיה של רשת ABC "אבודים", בתפקיד קלייר ליטלטון, הנמנית עם הניצולים, אם חד-הורית לילד שנולד על האי.
בשנת 2005 הופיעה לראשונה בקולנוע, כאשר שיחקה בשני סרטים; "Brick" של הבמאי ריאן ג'ונסון, והסרט "האמת על סנטה". בשנת 2006 שיחקה בסרט האימה "גבעת הפחד".
בשנת 2010 השתתפה בסרט "זכרי אותי לנצח" לצדו של רוברט פטינסון. בנוסף שיחקה בסרט "".
בשנת 2012 החלה לשחק בחלק השני של העונה הראשונה בסדרת הדרמה והפנטזיה של רשת ABC, "עד עצם היום הזה", שם גילמה בתפקיד משני את דמותה של בל, אהובתו של עוץ לי גוץ לי, אשר הוא ה"חיה" (the Beast) וה"אפל" (The Dark One). בשנת 2012–2013 (עונה 2) שבה דה רייבין לגלם את דמותה של בל, הפעם בתור דמות ראשית. בנוסף גילמה את דמותה של לייסי, האלטר אגו של בל למשך סוף העונה וחזרה להיות בל בסיום העונה. היא חזרה לגלם את דמותה של בל גם במשך עונות 3–6 בשנים 2013–2017 ובעונה השביעית ב-2018 דמותה שבה להופעת אורח.
חיים אישיים.
לאחר שלוש שנות זוגיות דה רייבין נישאה ב-19 ביוני 2003 לשחקן האמריקאי ג'וש ינוביץ׳. לאחר חצי שנה השניים נפרדו, אך התאחדו שוב. ביוני 2009 הם שוב נפרדו ואף התכוונו להתגרש, אך ביטלו את תוכניתם בשנית בחודש אוקטובר לאחר טיול ביפן. השניים נפרדו שוב בנובמבר 2013 והתגרשו לבסוף בחודש יולי 2014.
החל משנת 2015 היא נמצאת בזוגיות עם אריק ביליטץ'. ב-21 במרץ 2016 נולדה בתם הבכורה, ורה. ב-6 ביולי אותה שנה השניים התארסו. ב-9 בדצמבר 2018 נולד בנם השני, תאודור.
בינואר 2018 הפכה דה רייבין לאזרחית אמריקאית בנוסף לאזרחות האוסטרלית שלה.
אמלי דה ראווין
קלייר ליטלטון
היפוך
היפוך (מטאורולוגיה)
היפוך קרקעי
היפוך ימי
המקדשים המגליתים של מלטה
חורבת ירדה
חורבת יַרְדָּה היא אתר ארכאולוגי ואתר הנצחה על שלוחה של רמת כורזים, סמוך למושב משמר הירדן.
האתר.
במקום היה בית אחוזה שנבנה בסוף המאה ה-19, ונחשפו בו ממצאים ארכאולוגיים בצורת חרסים ומטבעות שזמנם החל מהתקופה הרומית המאוחרת בארץ ישראל ועד התקופה הממלוכית והתקופה הערבית הקדומה. האחוזה ואדמותיה נרכשו על ידי קק"ל בשנת 1936.
המבנה הוא בצורת חאן רבוע, הסוגר על חצר פנימית ובה בור מים מכוסה. בצד המערבי והמזרחי נמצאים שערים. בשלושת אגפי המבנה נמצאים 4-3 חדרים בכל אגף. בקיר המזרחי נראים סימני פגיעות קליעים ממלחמת העצמאות.
מאתר חורבת ירדה יש תצפית רחבה לנוף עמק החולה וההרים המקיפים אותו ולמושב משמר הירדן. לרגלי השלוחה נובע המעיין עין ירדה, באפיק נחל מחניים.
מלחמת העצמאות.
במלחמת העצמאות, סמוך לאחר קבלת החלטת עצרת האו"ם על חלוקת ארץ ישראל בכ"ט בנובמבר 1947, הותקפה חורבת ירדה על ידי יחידות של "צבא ההצלה" של קאוקג'י. כוחות של חטיבות עודד וכרמלי הגנו על המקום כנגד יחידות אלה ובהמשך גם כנגד הצבא הסורי. האחרון, אשר פרץ לארץ ישראל ביוני 1948 דרך הכביש העולה מגשר בנות יעקב, כבש את משמר הירדן, ליד קיבוץ גדות של ימינו והתקדם מערבה, אך נעצר בשערי חורבת ירדה לפני תחילת ההפוגה הראשונה. לאחר תום ההפוגה התנהלו במקום קרבות קשים וב-16 ביולי 1948 אף הצליחו הסורים לכבשו, אולם בסופו של דבר, עוד באותו לילה שבין ה-16 ל-17 ביולי 1948 חטיבת כרמלי ופלוגה מגדוד 13 של חטיבת גולני כבשו את המקום חזרה ומנעו בכך את המשך התקדמותו של הצבא הסורי לעבר הגליל.
מול ירדה, על כביש מחניים - משמר הירדן, החלו שיחות שביתת הנשק בין ישראל וסוריה.
שימור והנצחה.
המקום היה מוזנח ומרוחק מהכביש. בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלו העבודות לשימור חורבת ירדה. העבודות התנהלו ביוזמת עמותות הלוחמים ובסיוע קק"ל, המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות, המועצה האזורית מבואות חרמון והקיבוץ מחניים ומושב משמר הירדן. ב-2007 הושלם שיקום החאן באופן חלקי וממזרח לחורבה הוקם במקום אתר זיכרון ובו מונצחים שמותיהם של 103 חיילים מחטיבות כרמלי, גולני, עודד, תותחנים, הגמ"ר ועוד, שנפלו בקרבות חורבת ירדה ובסביבה. נסללה למקום דרך משולטת מכביש 91 והוא הפך אתר תיירות ומורשת קרבות, ממנו נשקפת תצפית מרהיבה על עמק החולה ועל הגולן.
עמותת ותיקי חטיבת כרמלי פועלת להקמת אתר זיכרון חטיבתי בחורבת ירדה, שם נשאו גדודי החטיבה את עיקר נטל הלחימה. ליוזמה זו חברו קרן קיימת לישראל, מועצה אזורית מבואות החרמון, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, רשות ניקוז כנרת, משרד הביטחון והטכניון. תלמידי המגמה לאדריכלות נוף ערכו בקיץ 2016 תחרות מתכננים לאתר, בסופה נבחר מודל עקרוני להקמתו.
פרס לביטחון ישראל
עיר קטנה (אלבום)
Back to Basics (אלבום כריסטינה אגילרה)
משוואות לוטקה-וולטרה
משוואות לוטקה-וולטרה (Lotka Volterra) הן צמד משוואות דיפרנציאליות לא ליניאריות המתארות מודל מפורסם של התנהגות אוכלוסיות טורף-נטרף. המשוואות הוצגו (באופן בלתי תלוי) על ידי אלפרד לוטקה, ועל ידי ויטו וולטרה בשנות העשרים של המאה העשרים.
המודל מתאר אוכלוסיות של שני מיני בעלי חיים - טורפים (דוגמת זאבים) ונטרפים (דוגמת ארנבות). נסמן את כמות הנטרפים ב-x ואת כמות הטורפים ב-y. אוכלוסיית הנטרפים מתרבה בקצב formula_1 ונטרפת על ידי הטורפים בקצב formula_2 . הטורפים מתים בקצב formula_3 ומתרבים בקצב formula_4 כתוצאה מטריפה. השינוי באוכלוסיית הטורפים והנטרפים מתואר לפיכך על ידי המשוואות הבאות:
במודל זה מתקבלות תנודות מחזוריות באוכלוסיות הטורפים והנטרפים. לדוגמה, כאשר מספר הארנבות גדול יש טרף רב לזאבים. הזאבים יתרבו ויקטינו את אוכלוסיית הארנבות. כך ישאר פחות טרף לזאבים ומספרם יחל להתדלדל. עם הקטנת מספר הזאבים תחזורנה הארנבות לשגשג וחוזר חלילה. תנודות דומות אכן נצפו בטבע.
המודל המתואר על ידי משוואות לוטקה-וולטרה סובל ממספר בעיות (שהעיקרית שבהן אי עמידות בפני רעשים) והוא פשטני מכדי להוות מודל ריאליסטי להתנהגות אוכלוסיות בעלי-חיים בטבע. למרות זאת יש למודל חשיבות רבה בתחום הדינמיקה של אוכלוסיות. הוא מהווה בסיס למחקרים רבים וזכה למגוון רב של הרחבות.
ניתוח מתמטי.
משוואות לוטקה-וולטרה תלויות בארבעה פרמטרים formula_7, אך ניתן לבצע rescaling ולהגדיר:
וכך לקבל את המשוואות
formula_9
התלויות בפרמטר יחיד formula_11. למשוואות אלו יש משמעות רק עבור formula_12 כיוון שכמות בעלי החיים אינה יכולה להיות שלילית.
למשוואות אלו שתי נקודות שבת - formula_13 .
ניתוח יציבות ליניארית מראה כי נקודת השבת (0,0) היא נקודת אוכף. בפועל נקודה זו משמשת כ-absorbing state, כלומר, אם מאיזשהי סיבה נוצר מצב בו u=0 (הכחדה של הנטרפים) אזי גם formula_14 (גם הטורפים יכחדו בהיעדר טרף לאכילה). המערכת תשאף למצב (u,v) = (0,0) והיא 'תתקע' בו ללא יכולת לצאת.
מצד שני אם מאיזשהי סיבה v=0 נקבל formula_15 (אוכלוסיית הנטרפים תגדל ללא הגבלה כאשר אין טורפים).