ב-12 באוגוסט, יצא המסוק בו טסה, במסגרת מבצע שינוי כיוון 11, להנחתת כוחות בעומק לבנון. לאחר הנחתת הכוחות, בעת המראת המסוק, ירו פעילי חזבאללה טיל לעברו והוא נפגע והתרסק. חמשת אנשי הצוות שהיו על המסוק נהרגו. את חילוץ גופתה של טנדלר ביצעו לוחמים מיחידת שלדג ויחידה 669, והיא הובאה למנוחות ב-16 באוגוסט בבית העלמין הצבאי ברחובות.
הנצחה.
גביע קרן טנדלר לשחייני נוער בוגרים ומאסטרס נערך משנת 2016 בכל שנה.
טרור בסיני
קטעים ליריים
קטעים ליריים (מנורווגית: Lyriske stykker) הם אוסף של 66 יצירות קצרות (מיניאטורות) לפסנתר סולו, שנכתבו בידי המלחין הנורווגי אדוורד גריג בין השנים 1866–1901. מסורת הלחנת מניאטורות התפתחה לז'אנר מוזיקלי מצוי במוזיקה המערבית מראשית המאה ה-19 והיא אחד המאפיינים של המוזיקה הרומנטית, וזאת כהנגדה ליצירות גדולות ומונומנטליות שנכתבו בתקופה זו.
האוסף כולל בתוכו מספר יצירות ידועות של גריג, כדוגמת "יום החתונה בטרולדהגן" (Bryllupsdag på Troldhaugen), לאביב (Til våren), מארש הטרולים (Trolltog), ופרפר (Sommerfugl).
רשימת היצירות.
ספר ראשון, Op.12 (הולחן בשנים 1866–1867, יצא לאור בשנת 1867)
תיאור:
הספר הראשון יצא לאור בקופנהגן של שנת 1867 תחת הכותרת "קטעים ליריים קטנים". הקטעים מדגימים מנגינות רעננות וחלקים שלעיתים כוללים הרמוניות מורכבות.
הקטע הראשון, "אריאטה" (אריה קטנה - Arietta), מופיע בצורת ואלס ביצירה האחרונה שבספר האחרון, "זיכרון" (Efterklang) - הפעם בקצב הואלס.
הקטע החמישי, "מנגינה עממית" (Folkevise) מדגים את הסגנוניות שבמוזיקה הפופולרית הלאומית-נורווגית דרך הקישוטיות והמקצבים המקומיים.
הקטע השמיני, "שיר לאומי" (Fedrelandssang), עובד לאחר מכן למקהלת גברים א-קפלה על בסיס טקסט של ביירנסטרנה ביירנסון - "קדימה! קדימה!" (!Fremad! Fremad)
ספר שני, Op.38 (הולחן בשנת 1883, יצא לאור בשנת 1883)
תיאור:
כ-16 שנים עברו עד שגריג הוציא לאור כרך שני של "קטעים ליריים", וממקומו כמלחין מוכר בעל הצלחה, הציפיות היו גבוהות. ה"קטעים הליריים החדשים" Op.38 יצאו בהוצאת פטרס שבלייפציג.
כמו Op.12, גם בספר זה כלולים 8 קטעים. אך בניגוד לספר הראשון, הקטעים פה נכתבו בתקופות שונות. לדוגמה: הקטע השביעי "ואלס" הולחן בזמן כתיבת הספר הראשון.
Op.38 מדגים את כתיבתו של גריג כמלחין בוגר - קיימים יותר צלילים ויותר הערות מאשר בספר הראשון. הקטע הראשון - ברקוז מאופיין בתחושה של "שיר ערש" על ידי האקורדים המפורקים.
גם פה נמצאים קטעים המאפיינים ריקודים נורווגים טיפוסיים, כמו קטעים 4 ו-5 בהתאמה: ריקוד ה-Halling וריקוד האביב. הקטעים מספר 3 ו-8, "מלודיה" ו"קאנון" מושפעים מכתיבתו של רוברט שומאן.
ספר שלישי, Op.43 (הולחן בשנת 1886, יצא לאור בשנת 1886)
תיאור:
בספר השלישי שב גריג לטפס לגבהים מוזיקליים חדשים, וזהו אחד הספרים היותר מבוצעים מתוך כל ה"קטעים הליריים". Op.43 יצא בלייפציג של שנת 1886 והולחן ברובו במהלך שהות המלחין בדנמרק.
הקטעים הראשון והרביעי - "פרפר" ו"ציפור קטנה" מדגימים את היכולת של המלחין ליצור התרשמות מקסימה מהטבע סביבו. גריג כתב למוציא לאור שכל הקטעים בספר מתייחסים באופן כלשהו לאביב.
בקטע "במולדתי" מביע גריג את געגועיו לנורווגיה. הוא אף כתב מכתב לחברו בברגן פרנטס בייאר (Frants Beyer) אודות אותם הגעגועים במהלך שיט בין דנמרק לנורווגיה. הספר הוקדש לאיזידור זיס
ספר רביעי, Op.47 (הולחן בשנים 1886–1888, יצא לאור בשנת 1888)
תיאור:
כמו שלושת הספרים הקודמים, גם הספר הרביעי מצטיין באיכות מוזיקלית גבוהה. כלולים בו, כמו בכרכים הקודמים שני ריקודים נורווגים: ריקוד ה-Halling וריקוד האביב.
על פי עדויות של מבקרים, הספר הזה נחשב ליותר "סלוני", קליל באופיו ופחות קונצרטי. עם זאת, האקספרסיביות נשמרת, ובמיוחד ב"מלודיה" ו"אלגיה" הרגשניים.
ספר חמישי, Op.54 (הולחן בשנים 1889–1891, יצא לאור בשנת 1891)
תיאור:
גם כאן באה לידי ביטוי ההבעה האקספרסיבית והלאומית של גריג. הקטע הראשון "בנו של הרועה" הוא עוד דוגמה להשראה מן הטבע ומהפיורדים הנורווגים.
בקטע מספר 2, ריקוד ה-Gangar מצטיין בסגנוניות עממית. ב"מארש הטרולים", ישנו תיאור ציורי של טרולים מתחבאים בהרים וחוגגים, ובקטע ה"טריו" (האמצעי) הם מנמנמים.
ה"נוקטורנו", שמתאר ליל קיץ בנוי על פי דרך הכתיבה האיטלקית במשקל של תשע שמיניות (8\9). לבסוף, ב"פעמון מצלצל" ניכרים מצלולים אימפרסיוניסטים.
גריג עיבד ארבעה קטעים - מספר 2, 3, 4 ו-6 לכדי סוויטה סימפונית בשם "סוויטה לירית" . לאחר מכן הוא תזמר גם את הקטע הראשון.
ספר שישי, Op.57 (הולחן בשנים 1890–1893, יצא לאור בשנת 1893)
תיאור:
במהלך שנת 1893 שהה גריג במנטון שבריביירה הצרפתית, שם הוא כתב את הספר השישי של "קטעים ליריים".
בספר זה הסגנון פחות נורווגי ויותר מערב-אירופאי, במיוחד בהשפעת ברהמס. הקטעים ה-1 וה-6 קצת יותר נורווגים באופיים.
הקטע השני מוקדש לנילס גאדה, שנפטר ב-1890.
ספר שביעי, Op.62 (הולחן בשנים 1893–1895, יצא לאור בשנת 1895)
תיאור:
בניוגר לאופוס הקודם של "קטעים ליריים", באופוס Op.62 הצבעים נוטים להיות יותר בהירים. "סילפידה", "תודה" ו"רוח רפאים" הם קטעים מאוד סלוניים באופיים.
הסגנון העממי מופיע יותר בקטעים "לכיוון הבית" ו"אגן ניקוז הנהר", שמתארים היטב את האלמנטים שבטבע.
ספר שמיני, Op.65 (הולחן בשנת 1896, יצא לאור בשנת 1897)
תיאור:
Op.65 התפרסם מאוד הודות לקטע המסיים שלו, "יום החתונה בטרולדהגן" .
במקור שמו של הקטע היה "ברכות", אבל בעקבות חתונת הכסף של אדווארד ואשתו נינה בשנת 1892, הוא החליט לשנות את הכותרת.
שאר הקטעים גם כן ראויים להאזנה, ומשלבים בין הסגנוניות העממית הנרווגית למלנכוליה.
ספר תשיעי, Op.68 (הולחן בשנים 1898–1899, יצא לאור בשנת 1899)
תיאור:
בספר התשיעי מסנת 1899 ממשיך גריג בכתיבת קטעים סלוניים טיפוסיים כמו "ואלס מלנכולי" ו"רגליים".
על קטע מספר 4 "ערב בהרים" כתב גריג לחברו פראנטס באייר : "זוהי אווירת הערב בסקוגדלסבוון " (במחוז סוגן והפיורדים)
מאוחר יותר, גריג תיזמר את הקטעים הרביעי והחמישי. את הרביעי לתזמורת מיתרים, אבוב וקרן יער ואילו את הקטע החמישי לתזמורת מיתרים בלבד.
ספר עשירי, Op.71 (הולחן בשנת 1901, יצא לאור בשנת 1901)
תיאור:
באמצעות ציטוטים של יצירות מוקדמות, גריג למעשה חותם את חתימתו הסופית ו"נועל" את ספרו העשירי כספר האחרון במחזור המינאטורות:
"זכרונות" כציטוט של ה"אריאטה" מן הפרק הראשון, אך בקצב הואלס. בריקוד ה"האלינג" הוא מצטט את סצנת הכלה מ"חיי הכפר" Op.19.
הקלטות.
בין הפסנתרנים שהקליטו את מכלול הקטעים, ניתן לציין את אלכסנדר גולדנוויסר (ההקלטה הראשונה בהיסטוריה של מכלול הקטעים, בשנת 1950 בברית המועצות) ואת לייף אובה אנדסנס (שהקליט על פסנתר הסטיינווי המקורי של גריג בטרולדהגן).
עוד פסנתרנים אחרים שהקליטו או ביצעו את "קטעים ליריים": ולטר גיזקינג, סביאטוסלב ריכטר, אמיל גיללס, אבה קנרדל , אנדריי גברילוב , האקון אוסטבו , איינר שטין-נוקלברג , אירינה מז'ואבה, איזבל מואראו, גרהרד אופיץ , סטיבן האף וחאבייר פרינאס .
אדל ביטון
לברוח (סדרת טלוויזיה)
"לברוח" (באנגלית: Run) היא סדרה אמריקאית מסוגת מותחן-קומדיה-שחורה שנוצרה על ידי ויקי ג'ונס שהוקרנה בבכורה ב-12 באפריל 2020 ברשת HBO. מככבים בה מריט ויבר ודונל גליסון, ואחת מהמפיקות הבכירות שלה היא השותפה התכופה של ג'ונס, פיבי וולר-ברידג'.
עלילה.
רובי ריצ'רדסון (מריט ויבר) עוזבת את חייה הרגילים בפרברים ויוצאת לבקר את בן זוגה המיתולוגי מימי הקולג', בילי ג'ונסון (דונל גליסון), כיום גורו ומאמן אישי. השניים הבטיחו זה לזה 17 שנים קודם לכן, שאם אחד מהם שולח לשני הודעה בה כתוב "לרוץ" והשני עונה באותה המילה, השניים יפגשו ויצאו למסע חוצה אמריקה ביחד.
ביקורות.
האתר Rotten Tomatoes דיווח על ציון של 84% עם דירוג ממוצע של 7.04/10, המבוסס על 38 ביקורות. ב-Metacritic קיבלה הסדרה ציון ממוצע משוקלל של 74 מתוך 100, שמבוסס על 21 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
אדגר רייט
אדגר האוורד רייט (באנגלית: Edgar Howard Wright; נולד ב-18 באפריל 1974) הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע אנגלי. הוא מוכר כאוטר בעל סגנון מובחן, המפורסם בזכות פרודיות על סרטי ז'אנר, ציטוטים מסרטים אחרים, עריכה מהירה ותזיזיתית, הומור ויזואלי, ושימוש ייחודי במוזיקה פופולרית.
רייט החל את הקריירה שלו בבימוי סרטים קצרים עצמאיים לפני סרטו העלילתי הראשון "בעבור חופן אצבעות" (1995). רייט יצר וביים את סדרת הקומדיה "Asylum" בשנת 1996, שנכתבה עם דייוויד ואליאמס. לאחר שביים כמה תוכניות טלוויזיה אחרות, ביים רייט את הסיטקום "מחוקים" (1999–2001), ובו כיכבו סיימון פג ניק פרוסט שהמשיכו לשתף עימו פעולה.