בספר משה האי"ש שכתב הראשון לציון הרב חיים משה אלישר מובא קונטרס של שאלה הלכתית שנשאל הרב עזראן בשנת התרע"ד (1914) על ידי ראש העדה במרקש, ותשובה הלכתית שהשיב הרב עזראן על כך. את תשובה זו שלח לעיונם של הרב אלישר והרב בן ציון חי עוזיאל ותשובתם מצורפת אף היא שם.
בשנת ה'תרצ"ג, 1933 יצא לאור חיבורו "עם מרדכי" ובו דרשות, הספדים בהם הספד לרב שמואל סלנט ופסק דין שכתב ב-ה'תרס"ט עם שני חברי בית הדין הספרדי של יפו בעניין היתר עגונה, עקב אירוע משנת התרס"ו שם. לצד תכתובת הלכתית בנושא זה עם הראשון לציון הרב אליהו משה פאניז'יל.
נפטר בט"ז באדר ה'תרצ"ח ונקבר בבית הקברות שבהר הזיתים על מצבתו נכתב: ""מק' השקדן בתורה רה"ג מרדכי עזראן נלבע ט"ז אדר ב ש'(נת) עזרא בצרות לפ"ק..."
נכדו, הרב נסים דוד עזראן, הקים בירושלים את ישיבת "בית שמואל ואוהל מרדכי" לזכרו ולזכר בנו.
משפחתו.
לרב היו ארבע נשים במהלך חייו, אך רק שתים מהן ילדו לו ילדים. אישה אחת נפטרה בגיל צעיר מהפלה או קשיי לידה ואישה נוספת הייתה נשואה לו כעקרה עד פטירתה בה'תרצ"ב (1932).
מרקור שפיל ארנה
מרקור שפיל ארנה (בגרמנית: Merkur Spiel-Arena) הוא אצטדיון רב תכליתי הממוקם בדיסלדורף שבגרמניה, שנחנך בשנת 2004, ומשמש כמגרשה הביתי של פורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה. האצטדיון יכול להכיל במשחקי הכדורגל 54,600 צופים, ובהופעות מוזיקה ניתן לאכלס 66,500 צופים. האצטדיון אירח את אירוויזיון 2011.
היסטוריה.
בניית האצטדיון החלה בשנת 2002. בשנת 2004 נחנך האצטדיון על גדות נהר הריין. האצטדיון הפך מיד למגרש הביתי של פורטונה דיסלדורף, במקום אצטדיון ריינשטדיון הישן שנהרס. בתחילה נקרא האצטדיון LTU ארנה, והכיל 51,500 מקומות ישיבה. בשנת 2010 הוחלפו חלק ממקומות הישיבה ביציעי עמידה, וכך גדלה קיבולת האצטדיון ל-54,600 צופים במשחקי הכדורגל. החל משנת 2009 ועד לשנת 2018 נקרא האצטדיון בשם אספרי ארנה.
אירועי ספורט.
אצטדיון אספרי ארנה הוא כאמור האצטדיון הביתי של פורטונה דיסלדורף. האצטדיון אמנם לא אירח משחקים במונדיאל 2006 שנערך בגרמניה על אף היותו אחד האצטדיונים הגדולים והחדישים בגרמניה, אך כן נערכו בו מספר משחקים בינלאומיים של נבחרת גרמניה. המשחק הבינלאומי הראשון שנערך באספרי ארנה היה משחק ידידות של נבחרת גרמניה מול נבחרת ארגנטינה, שהסתיים בתיקו 2-2. בשנת 2007 ערכה נבחרת גרמניה משחק ידידות מול נבחרת שווייץ באספרי ארנה. משחק זה הסתיים בניצחון 3-1 לגרמניה. בפברואר 2009 הפסידה הנבחרת הגרמנית 1-0 לנבחרת נורווגיה באספרי ארנה. נוסף על משחקי נבחרת גרמניה, אירח האספרי ארנה שני משחקי ידידות של נבחרת פורטוגל, מול נבחרות יוון וערב הסעודית.
נוסף לכדורגל, האצטדיון שימש כמגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול ריין פייר, המשחקת בליגת NFL אירופה. בשנת 2010 נערך באצטדיון מרוץ האלופים השנתי, שהוא מרוץ מכוניות בו התחרו נהגי מרוצים מפורסמים כמיכאל שומאכר, סבסטיאן פטל, אלן פרוסט וסבסטיאן לב. באצטדיון נערכו גם תחרויות איגרוף יוקרתיות.
אירועי מוזיקה.
חנוכת האספרי ארנה כהיכל מוזיקה התבצעה בשנת 2005 עם שתי הופעות של הזמר הגרמני הרברט גרונמאייר. אמנים מקומיים ידועים אחרים שהופיעו בהמשך באספרי ארנה הם להקת המטאל הגרמנית די טוטן הוזן, הזמר הגרמני מריוס מולר, הזמר אודו לינדנברג ואחרים.
אמנים בינלאומיים שהופיעו באספרי ארנה הם בון ג'ובי, הרולינג סטונז, ברוס ספרינגסטין, דפש מוד, מדונה, בלאק אייד פיז, רוג'ר ווטרס, קולדפליי, טייק ד'את, וואן דיירקשן, לינקין פארק, פול מקרטני, ביונסה, AC/DC, ואמנים נוספים.
בנוסף, האספרי ארנה אירח פסטיבלים ואירועי מוזיקה שונים. הידוע ביותר מבין אירועים אלה הוא אירוויזיון 2011, שהתקיים בגרמניה, כתוצאה מזכייתה של לנה מאייר-לנדרוט שייצגה את גרמניה באירוויזיון 2010.
זכויות על שם האצטדיון.
עד לשנת 2009, נקרא האצטדיון LTU ארנה, על שם חברת התעופה LTU, שבסיסה היה בדיסלדורף. זמן קצר לאחר מיזוגה של חברת LTU לתוך חברת אייר ברלין, חדל המותג LTU להתקיים בשנת 2009, ועל כן, נרכשו הזכויות על שם האצטדיון על ידי חברת ההלבשה הבינלאומית אספרי. בשנת 2018 הסתיימו הזכויות של אספרי על שם האצטדיון, ושמו שונה למרקור שפיל ארנה.
במהלך תחרות אירוויזיון 2011, שונה שם האצטדיון לזמן קצר לדיסלדורף ארנה, עקב חוקי התחרות שאסרו פרסומים מסחריים בשם האולם.
אספריט ארנה
שבת אחים
רותי דר
פאלקור
פָּאלקוֹר (לעיתים נכתב פלקור; מאנגלית: Palcor, ראשי תיבות של Palestine Correspondence או Palestine Correspondence Agency, סוכנות הידיעות של פלשתינה/ארץ ישראל) הייתה סוכנות ידיעות של הסוכנות היהודית שפעלה בירושלים בתקופת המנדט הבריטי, מדצמבר 1934 ועד אוקטובר 1948 (מעט אחרי קום מדינת ישראל), במטרה לספק ידיעות לעיתונות היהודית בעולם ובארץ בהתאם להשקפת הסוכנות היהודית ומפא"י.
הרקע להקמת הסוכנות היה משפט רצח ארלוזורוב שהתנהל בארץ באותה שנה והביא לשיא את המאבק בין הציונות הסוציאליסטית והרוויזיוניסטית. סוכנות הידיעות המקומית היחידה שסיקרה את המשפט עבור העיתונות היהודית העולמית הייתה הסוכנות הטלגרפית הארץ-ישראלית (סט"א; באנגלית: Palestine Telegraphic Agency, PTA), חברה-בת של סוכנות הידיעות היהודית (באנגלית: Jewish Telegraphic Agency, JTA). זו סיקרה את המשפט מנקודת מבט רוויזיוניסטית, ובעקבות זאת ביקש דוד בן-גוריון להקים סוכנות ידיעות חלופית, שתשרת את ההנהגה הציונית שבשליטת מפא"י.
הסוכנות נוסדה ב-10 בדצמבר 1934. ליו"ר הסוכנות מונה העיתונאי יוסף גרביצקי ולסגנו העיתונאי יהושע יוסטמן, והיא פעלה תחילה כחלק ממחלקת העיתונות של הסוכנות היהודית. מאוחר יותר הופרדה הסוכנות ממחלקת העיתונות והייתה למחלקה עצמאית, מחלקת הידיעות, שבראשה הועמד העיתונאי ישעיהו קלינוב (שכמו מחלקת העיתונות, הייתה כפופה למשה שרתוק (שרת)).
"פאלקור" סיפקה ידיעות לעיתונים יהודיים ברחבי עולם, בהם "היינט" הוורשאי (פולין) ו"יידישה רונדשאו" הברלינאי (גרמניה), וגם לכמה עיתונים בארץ – "דבר", "הארץ" וה"פלסטיין פוסט". מקבצי הידיעות שסיפקה (bulletins, בולטינים) נכתבו בעיקר ביידיש ובאנגלית, ולצדן גם בגרמנית ובשפות נוספות.
סוכנות הידיעות שימשה כלי של הסוכנות היהודית. דיווחיה נשלחו ליותר מ-200 עיתונים יהודיים, אך לא לעיתונים רוויזיוניסטים או אנטי-ציוניים. בנוסף, היא נטתה להבליט כשלים של מנהיגי הרוויזיוניסטים ובמקביל להצניע חילוקי דעות בתוך הסוכנות היהודית, וכן שימשה אמצעי הדלפה של הסוכנות היהודית (בן-גוריון הדליף דרכה את דו"ח ועדת פיל במלואו ימים אחדים לפני פרסומו הרשמי). ככלי תעמולה, עיקר פועלה היה מכוון כלפי יהדות התפוצות.
בראשית אוקטובר 1948 הוכנסה תחת משרד החוץ ולמעשה חדלה לפעול.
פלקור
Palcor
PalCor
Palestine Correspondence
Palestine Correspondence Agency
ידיעות
לננרגו
בין-תחומי
זווית ההקבלה
ויל קין (שחקן)
ויליאם וולטר מוריס קין (באנגלית: William Walter Maurice Keen; נולד ב-4 במרץ 1970) הוא שחקן אנגלי. הוא הופיע בתיאטרון ובטלוויזיה הן בבריטניה והן בספרד. קין היה נאמן של פרס ג'יימס מנזיס קיצ'ן - פרס שמוענק לבמאי תיאטרון צעירים לזכרו של הבמאי איתו עבד קין בתחילת הקריירה שלו.
ביוגרפיה.
קין נולד בעיר אוקספורד שבאוקספורדשייר לצ'ארלס ויליאם לייל קין ולליידי פריסילה מרי רוז קורזון, בתו של אדוארד קורזון רוזן האו השישי. הוא למד באיטון קולג' וסיים בהצטיינות תואר בספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד.
תפקידים של קין בתיאטרון הבריטי כוללים את המחזות "רוחות", "Waste", "חמש טבעות זהב" (תיאטרון אלמיידה), "Huis Clos" (טרפלגאר סטודיוס), "מקבת'", "The Changeling" (תיאטרון Cheek By Jowl, ברביקן, וסיבוב הופעות בינלאומי), "The Arsonists" (תיאטרון רויאל קורט), "נשיקת אשת העכביש" (דונמאר ורהאוס), "The Rubenstein Kiss" (תיאטרון המפסטד), "היסטריה", "דון חואן", "אדם ועל-אדם" (התיאטרון המלכותי בבאת'), "פריקלס", "הנסיך מהומבורג" (ליריק המרסמית'), "הדוכסית ממאלפי", "The Coast of Utopia", "מרי סטיוארט", "Hove" (התיאטרון המלכותי הלאומי), "שני שארים אצילים", "הסערה", "דידו מלכת קרתגו" (שייקספיר גלוב), "השחף" "Present Laughter", "הסערה" (וסט יורקשייר פלייהאוס), "Quartermaine's Terms", "חלום ליל קיץ" ו-"Elton John's Glasses" (וסט אנד).
בטלוויזיה שיחק קין בסדרות "וולף הול", "המוסקטרים", "רציחות במידסומר", "הגלימה", "שרלוק", "האימפרסיוניסטים", "Casualty 1907", "אליזבת הראשונה", "תחבולות חדשות", "הטיטניק", "המלחמה של פויל", "צבע הכשף והדרמה "הפליטים". בקולנוע הופיע בסרטים "Nine Lives of Tomas Katz" ו"אהבה וצרות אחרות". ב-2016 גילם את דמותו של מייקל אדין המזכיר הפרטי של הריבון המזכיר הפרטי של המלכה אליזבת בסדרת הטלוויזיה "הכתר" של נטפליקס.
בספרד שיחק קין במחזות בספרדית "Traición" (בגידה), ו-"Cuento de Invierno" (אגדת חורף). הוא גם ביים את "המלט" ואת "רומיאו ויוליה". קין הקליט את היצירה "Seven Scenes from Hamlet" מאת המלחין הספרדי בנט קסבלנקס יחד עם תזמורת Orquesta de la Comunidad de Madrid בניצוחו של חוסה רמון אנסינר (סטרדיווריוס, 2010).
חיים אישיים.
קין נשוי לשחקנית, במאית התיאטרון והסופרת הספרדייה מריה פרננדז אצ'ה. בתם של בני הזוג היא השחקנית דפני קין.
Dorling Kindersley
ג'ושוע חסן
יהושע אברהם חסן
מוש (נפה)