למחרת מגיעים טינטין והקפטן למלון ורואים את גנרל אלקזאר משוחח בלובי עם המפקח דוסון - מפקח משטרה מושחת שאותו פגש טינטין בספר הלוטוס הכחול. כאשר נגמרת הפגישה הקפטן ניגש להחזיר לגנרל את הארנק, בעוד טינטין עוקב אחרי דוסון. הוא מגלה שדוסון הוא זה שפרסם את המודעה בעיתון, ושהגנרל אלקזאר קנה ממנו מטוסי קרב כדי לבצע הפיכה שלטונית בארצו. בנוסף מתברר שדוסון מספק מטוסים לבאב אל אייר, יריבו של בן קליש אזעב. ההפיכה השלטונית באל חמד מצליחה ובן קליש אזעב מודח מן השלטון. טינטין והקפטן, שמתקשים להתמודד עם התנהגותו המרדנית של עבדאללה, מחליטים לטוס לאל חמד כדי לנסות לעזור לבן קליש אזעב, וגם להתרחק מעבדאללה.
טינטין, שלג והאדוק עולים על מטוס לאל חמד, אולם כשהם נוחתים לביקורת דרכונים מבשרים להם הפקידים שדרכוניהם לא תקינים ועליהם לחזור לאירופה. באמצעה של הטיסה חזרה מתחיל המנוע לבעור, והמטוס מבצע נחיתת חירום, עדיין בגבולות אל חמד. לאחר שכל הנוסעים יוצאים מן המטוס, הוא מתפוצץ. מתברר שהוסתרה בתא המטען פצצה, שכנראה הייתה אמורה להתפוצץ כשהמטוס בגובה רב וכך להרוג את הנוסעים.
טינטין, שלג והאדוק מנצלים את ההזדמנות להישאר באל חמד יוצאים בהליכה רגלית לכיוון העיר הקרובה, שם מגלים כי הם מבוקשים על ידי הרשויות. הם מסתתרים בביתו של סניור אוליביירה דה פיגוארה, סוחר פורטוגזי וידידו של טינטין.
בבוקר יוצאים טינטין, האדוק ושלג, כשהם מחופשים, לכיוון באר, שם ממתינים להם מורה דרך וסוסים, והם דוהרים לכיוון מסתורו של בן קליש אזעב. מטוסים שנשלחו להפציץ אותם מפציצים בטעות משוריינים שנשלחו להפציץ את החבורה. טינטין, שלג, האדוק ומורה הדרך מגיעים למעונו של בן קליש אזעב, משם הם יוצאים לעבר סירה שחיכתה להם. הם מפליגים בים האדום לעבר מכה, אולם מטוסים מפציצים אותם. טינטין מיירט מטוס, אבל הספינה נפגעה קשה והם מרכיבים רפסודה ומפליגים אתה. טינטין מגלה במים את טייס המטוס שהופל ומעלהו לרפסודה. הטייס מציג את עצמו בשם פיוטר סקוט, טייס אסטוני שנשכר על ידי באב אל אייר להפציץ את כוחות בן קליש אזעב.
בינתיים, היכטה "שחראזדה" שבבעלותו של איל הספנות רוברטו רסטאפופולוס, אויבו המושבע של טינטין, מפליגה גם היא בים האדום. ראסטופופולוס מבחין ברפסודה ומזהה את טינטין, האדוק, שלג וסקוט על הרפסודה. הוא לא מעוניין להצילם, אולם לחץ מצד הנוסעים גורם לו להעלותם אל היכטה.
למחרת, עוברת באזור הספינה "רמונה" בפיקודה של סרן אלן, יד ימינו של רסאטפופולוס שהפליג בעבר תחת פיקודו של האדוק, והוא מעלה את הניצולים על הספינה, מסביר להם שהוא פועל לפי הוראותיו של רסטאפופולוס ומאיים להוריד אותם באל חמד - דבר שמהווה גזר דין מוות עבורם, שכן באל חמד הם מועמדים להוצאה להורג.
בלילה שומע האדוק צעקות המעידות על כך שהספינה בוערת, ומצליח לפרוץ את דלת התא. מתברר שצוות הספינה הצית אותה ונמלט בסירה. טינטין והקפטן מכבים את השריפה ומגלים את סקוט מעולף. הוא מתעורר ואומר שהתעלף לאחר שסירב לעזור לאלן, ומנסה לתקן את מכשיר הקשר השבור של הספינה כדי שיוכלו לבקש עזרה. בתא המטען של הספינה מתגלים אפריקאים מוסלמים כלואים, שמספרים שברצונם להגיע למכה. מאוחר יותר עולה ערבי על סיפון ה"רמונה" ושואל את האדוק מה קורה עם ה"סחורה". האדוק מבין שהוא סוחר עבדים ומגרש אותו מהספינה. הוא משכנע את המוסלמים לא לנסות להגיע למכה, עקב החשש שיהפכו לעבדים.
כעבור מספר שעות מגיעה לאזור צוללת מטעם רסטאפופולוס, המנסה להטביע את ה"רמונה". סקוט מצליח לתקן את מכשיר הקשר ומשדר אותות SOS, וספינת קרב אמריקאית בשם "USS לוס אנג'לס" קולטת את השדר ומבטיחה להגיע לאזור.
הצוללת משגרת ארבעה טילי טורפדו, שמחטיאים, לפני שמטוסי חיל הים האמריקאי מכניעים אותה.
ה"USS לוס אנג'לס" עוצרת את ה"שחראזדה" ומורה לרסטאפופולוס להיכנע. הוא מודיע שהוא נכנע ויוצא לכיוון ה"USS לוס אנג'לס" בסירה, אך הסירה הופכת לצוללת כאשר מעל פני המים נראה שהיא טבעה ורסטאפופולוס מצליח להימלט. טינטין והאדוק חוזרים הביתה ומגלים שבן קליש אזעב כבש את השלטון באל חמד ועבדאללה יכול לחזור הביתה.
רקע ופרסום.
הרז'ה קיבל את ההשראה לעלילת הספר לאחר שקרא כתבה עיתונאית הטוענת לקיום סחר עבדים בעולם הערבי, ובפרט סחר באפריקאים היוצאים אל מכה.
בנוסף, לפני כתיבת הספר קרא הרז'ה את הספר Balzac et son monde (בלזק ועולמו), ביוגרפיה של אונורה דה בלזק שכתב ידידו פליצ'ן מרסו, והתרשם מהאופן שבו המשיך בלזק להשתמש בדמויות מספריו הקודמים. לאחר מכן אימץ הרז'ה את הרעיון בכרישי הים האדום, שבו מופיעות שוב דמויות רבות מהספרים המוקדמים בסדרה (אלן מהסרטן בעל צבתות הזהב, סניור אוליביירה דה פיגוארה מהסיגרים של פרעה, בן קליש אזעב מארץ הזהב השחור, דוקטור מולר מהאי השחור, המפקח דוסון מהלוטוס הכחול, גנרל אלקזאר מהאוזן השבורה ועוד).
כדי לצייר את הספינה "רמונה" באופן מדויק, הפליגו הרז'ה ועוזרו בוב דה מור על סיפונה של ספינת מטען שוודית מאנטוורפן לגטבורג ובחזרה, ובמהלך ההפלגה צילמו וציירו סקיצות של הספינה. הרגה אסף גם קטעי עיתונות המתארים יכטה בבעלותו של איל הספנות היווני אריסטוטלס אונאסיס, והשתמש בהם כבסיס לתיאור ה"שחראזדה". המטוסים והמכוניות בסיפור צוירו על ידי רוג'ר ללופ, אחד מעובדי אולפני הרז'ה. הארמון החצוב בסלע בו הסתתר בן קליש אזעב מבוסס על מקדש אלחזנה שבפטרה, אותו ראה הרז'ה במגזין של נשיונל ג'יאוגרפיק.
שינויים בין המהדורות.
הרז'ה הואשם ביחס גזעני כלפי דמויות כהות עור בספר טינטין בקונגו, וניסה לתקן תדמית זו בספר הנוכחי בו טינטין משחרר עבדים אפריקאים. למרות זאת גם ספר זה ספג ביקורת על גזענות, בעיקר בגלל שפתם העילגת וקשיי ההבנה של העבדים. הרז'ה התייחס ברצינות להאשמות אלה וביצע שינויים קטנים במהדורה הבאה שהודפסה ב-1967, בעיקר בסגנון הדיבור של העבדים. הוא גם שינה את נוסח מכתבו של בן קליש אזעב לטינטין והפך אותו לרשמי יותר. הרז'ה גם הביע צער על כך שתיאר הריגת כריש בספר, אך לא שינה זאת.
משה גוטרמן
רבי משה גוטרמן מקיוב (נפטר א' בניסן תרפ"ג), רב בקיוב, באימפריה הרוסית. בנו של רבי דוד גוטרמן, האדמו"ר מסאווראן.
קורות חייו.
נולד לרבי דוד גוטרמן מסאווראן. נישא לחיה מלכה בתו של רבי מרדכי דוב מהורניסטייפול. היה תלמידם של אביו ושל חותנו.
נפטר בא' בניסן תרפ"ג ונטמן בקייב. בנו, יצחק גוטרמן היה נציג הג'וינט בוורשה. נספה בשואה, עם אשתו ובנו.
הסמינר הרבני של בודפשט
דוד גוטרמן
רבי דוד גוטרמן מסאווראן (נפטר: ז' בחשוון ה'תרע"ג) היה אדמו"ר חסידי, הרביעי במספר בשושלת סאווראן.
קורות חייו.
נולד לרבי שמעון שלמה גוטרמן מסאווראן ונישא לבתו של רבי מנחם נחום מטשרנוביל-לויעב ובשנית לבתו של רבי שמעון שלמה מבנדר.
לאחר פטירת אחיו רבי ברוך, מילא את מקומו בסאווראן. לצד אחיו רבי משה ורבי ברוך שכיהנו בטיטשלניק ובסטנביץ. נפטר בז' בחשון תרע"ג.
ארה איסטרפי
ארה איסטרפי (באלבנית: Era Istrefi; נולדה ב-4 ביולי 1994), הידועה גם בשם ארה (ERA) בלבד, היא זמרת פופ אלבנית מקוסובו.
ביוגרפיה.
ארה נולדה בפרישטינה לסוזאנה טהירסילאי (Suzana Tahirsylaj), זמרת אלבנית מפורסמת בשנות ה-80 וה-90, ונזיר איסטרפי (Nezir Istrefi), עיתונאי. לארה שתי אחיות גדולות ואח צעיר. לאחר מותו של אביה בשנת 2004, הפסיקה אמה לשיר, וזמן קצר לאחר מכן הפכה אחותה הגדולה של ארה, נורה איסטרפי , לאחת הזמרות הידועות ביותר במרחב דוברי השפה האלבנית.
ארה עשתה את הבכורה הטלוויזיונית שלה בשנת 2013, עם השיר "Mani për money" ("שגעון לכסף"), שיר רגאיי-פופ, שהיה חדש לתעשיית המוזיקה בשפה האלבנית. השיר קיבל בעיקר ביקורת חיובית מהקהל והפך מיד ללהיט. כעבור מספר חודשים, הוציאה את השיר "?A Po Don" ("אתה רוצה?"), שלווה בווידאוקליפ פרובוקטיבי וקיבל ביקורת מעורבת עד שלילית. הסינגל השלישי, "E Dehun" (שתויה) , בהשראת שירה בעל אותו השם של הזמרת נג'מייה פגרושה, שגם כולל דגימות ממנו, גם הוא הפך להצלחה, והבטיח את זכייתה בשנת 2014 בשלושת פרסי ה-"Videofest" (פרסי המוזיקה האלבנית), כולל "פרס האמן החדש הטוב ביותר" על יצירתה בשנת 2013. עם זאת, הווידאוקליפ ספג ביקורת קשה על ידי התקשורת הסרבית והכנסייה האורתודוקסית הסרבית, בשל הסצנה בכנסייה האורתודוקסית בפרישטינה, שבה הופיעה ארה לבושה בחולצה שקופה.
בדצמבר 2014 הוציאה את הסינגל "13", בלדת-פופ שהופקה בארצות הברית. הקליפ זכה לכמעט 200,000 צפיות בתוך 24 שעות.
בשנת 2015 זכתה ארה להצלחה עם שירה "Njo si ti" ("מישהו כמוך"), עם למעלה ממיליון צפיות ב-YouTube במהלך שבוע בלבד. הדואט הראשון שלה, "Shumë pis" ("מאד מלוכלכת"), בשיתוף הראפר המפורסם בקוסובו, לדרי וולה (Ledri Vula), הפך ללהיט קיץ.
בדצמבר 2015 הוציאה את הסינגל "Bonbon" ("זה בסדר, זה בסדר") עם קליפ שצולם בקוסובו. כחודש לאחר מכן, בינואר 2016, הפך הקליפ לוויראלי ברשתות החברתיות ואיסטרפי זכתה לפרסום בינלאומי. הקליפ השיג מעל 500 מיליון צפיות ב-YouTube וגרר השוואות לסיה וריהאנה. בעקבות הצלחת הסינגל, היא הוחתמה בפברואר 2016 בחברות האמריקניות סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ואולטרה מיוזיק .
שיריה של ארה איסטרפי נכתבו ברובם בניב האלבני גג (Gheg) .
סוי לונה