באסלאם, כחלק ממצוות העלייה לרגל למכה (בחג' או בעומרה), נהוג להקיף את הכעבה, נגד כיוון השעון, במנהג אשר נקרא טוואף (طواف). בעומרה, על גברים לבצע שלוש הקפות בקצב מהיר, ולאחר מכן ארבע הקפות בקצב נינוח יותר. לעומת זאת, בחג' מסתובבים סביב הכעבה ארבע פעמים במהירות, ולאחר מכן שלוש פעמים לאט יותר.
גביע ספורטה
גביע ספורטה היה טורניר כדורסל אירופי מטעם פיב"א אירופה השני בחשיבותו באירופה אחרי הסופרוליג. הטורניר התקיים בין השנים 1966 ו־2002.
הטורניר נקרא גם גביע מחזיקות גביע, הגביע האירופי ויורוקאפ. המפעל נקרא על שמו של ריימונדו ספורטה, מנהל בריאל מדריד.
היסטוריה.
התחרות נוסדה בשנת 1966, בשם "גביע מחזיקות גביע של פיב"א", והוא השתנה מספר פעמים עד 2002:
העונה האחרונה של התחרות הייתה 2001/2002, ולאחר מכן בשנת 2002 אוחד גביע זה עם גביע קוראץ' לטורניר הצ'מפיונס קאפ. המפעל החדש השני בחשיבותו בפיב"א נקרא בתחילה נקרא "גביע יול"ב", וכיום נקרא היורוקאפ.
הMVP של גמר הטורניר.
החל מעונת 1995/1996 ועד 2001/2002 הוענק פרס הMVP לגמר גביע ספורטה של פיב"א
סאן דור
סאן דור הוא מותג התעופה של אל על עבור טיסות שכר וטיסות עונתיות. בסיס הפעולה של החברה הוא בנמל התעופה בן-גוריון, ורוב טיסות המותג מופעלות על ידי אל על.
היסטוריה.
החברה הוקמה ב-1 באוקטובר 1977 כחברת בת של אל על בשם "אל על שירותי שכר בע"מ". בשנת 1981 שונה שמה ל"סאן דור" ומאוחר יותר ל"סאן דור, נתיבי אוויר בינלאומיים". השם מורכב מהמילה האנגלית לשמש והמילה הצרפתית "d'or" שמשמעה "של זהב", ועל כן משמעותו "שמש זהב". תחזוקת מטוסי החברה והשירות על הקרקע ובאוויר נעשו על ידי עובדי אל על, ומועדון הנוסע המתמיד של חברת אל על היה משותף עם זה של חברת סאן דור. באפריל 2001 גדלה חברת סאן דור והפכה לחברה משמעותית בשוק טיסות השכר הישראלי כשהפעילה טיסות גם לתיירים הנכנסים לישראל. ביולי 2001 החלה סאן דור לפעול עם קוד עצמאי משלה.
בניגוד לאל על, חברת סאן דור הייתה פטורה מהאיסור לטוס בשבתות ובמועדי ישראל. הטיסות בשבתות מופעלות ברובן על ידי מטוסי החברה עצמה, וחלקן על ידי מטוסי אל על, אשר הסמלים והכתובות (של אל על) מכוסים. הצוותים בטיסות אלה הם צוותי אל על, ורק קוד הטיסה ב IATA הוא 2U. עם זאת במהלך שעורר את זעמם של החרדים, שינתה חברת אל על ב-23 בפברואר 2007 את קוד הטיסה של מטוס אשר המריא מטורונטו ויעדו תל אביב אך נחת בלונדון בשל חשד לתקלה, ושונה לקוד סאן דור לאחר שנכנסה השבת כדי שיוכל להמשיך בדרכו לכיוון היעד.
ב-1 באפריל 2011 שללה רשות התעופה האזרחית מחברת סאן דור את רישיון ההפעלה המבצעי, בעקבות אי-עמידתה בתקנות הישראליות ובסטנדרטים בינלאומיים. בין השאר נאמר כי החברה פעלה ללא שלד ניהולי וביצועי מלא כנדרש מחברת תעופה וכי התבססה לחלוטין על התשתיות של חברת האם אל על. בעקבות שלילת רישיונה החלה החברה לפעול כמשווקת טיסות שכר עבור אל על ובמקביל פעלה לחידוש הרישיון.
בפברואר 2020 נפסקו טיסות החברה עקב מגפת הקורונה בישראל.
בספטמבר 2020 נרכשה החברה על ידי איש העסקים החרדי אלי רוזנברג. בינואר 2021 החליט רוזנברג על שינוי במדיניות החברה, לפיו יופסקו חבילות נופש המשלבות טיסות הממריאות בימי שבת.
מיתוג ושיווק.
בשנת 2009 סאן דור עברה תהליך מיתוג, במהלכו הוחלט לחבר את סאן דור לקטגוריית החופשה, ותחת ההבטחה המותגית "לעולם בעקבות השמש" - למצב את החברה כמתמחה בנופש, שבה חוויית החופשה מתחילה עם רגע העלייה למטוס. הקונספט הקריאייטיבי, התמקד בהפיכת הטיסה מחוויה פונקציונלית לחוויה כיפית ותחתיו גובשה למותג שפה קלילה וידידותית. השמש העומדת בבסיס המותג, היוותה השראה ליצירת דמות מותג בשם סאני - אפרוח תזזיתי שנהנה במסעותיו בעולם. דמותו של סאני מופיעה באלמנטים השונים בשפת המותג, ומלווה בשפה איורית ומילולית הומוריסטית, המותאמת ליעדים השונים של החברה. החל בשנת 2015, סאן דור מיתגה את מטוסיה במיתוג החדש הכולל את סאני.
צי המטוסים.
החברה מפעילה באופן קבוע 2 מטוסים מדגם בואינג 737-800 (שייכים לאל על) בעלי 185 מושבי מחלקת תיירים ועוד 2 מושבי מחלקת עסקים שמשמשים את צוות הטיסה למנוחה. בפועל, כל מטוס בצי אל על יכול לבצע את טיסות המותג.
בעבר חכרה החברה מטוסים מחברת Air Explore הסלובקית.
ז'ראר דפרדיה
ביזון אירופי
ביזון אירופי (שם מדעי: "Bison bonasus") הוא מין מהסוג ביזון. אורך גופו של ביזון אירופי בוגר ממוצע הוא 2.9 מטר, גובהו נע בין 1.9 ל-2 מטרים ומשקלו נע בין 300 ל-1000 ק"ג. הביזון האירופי מסיבי יותר מהביזון האמריקני ("B. bison"). לביזון האירופי שיער קצר בצווארו ובחלקו הקדמי של הגוף. זנבו וקרניו ארוכים יותר מאשר אלו של הביזון האמריקני. הוא חי בתוך היער, וזאת בניגוד לביזון האמריקני שחי בערבות הרחבות של אמריקה. אף על פי שהביזון הוא חיית יער, הוא אינו חי ביערות באופן תמידי, אלא גם משוטט באדמות הדשא שבסביבות היער.
טורפיו העיקריים של הביזון הם הזאבים והדובים. הביזון תואר מדעית לראשונה בשנת 1758 על ידי קארולוס ליניאוס.
לפני 2,000 שנה חי הביזון האירופי במרבית אזורי אירופה – מבריטניה במערב ועד לסיביר במזרח, מספרד בדרום ועד לשוודיה בצפון. במערב אירופה הביזון האירופי נכחד במאה ה-11 לספירה, להוציא אזור הארדנים, משם הוא נכחד רק במאה ה-14. בטרנסילבניה הביזון האחרון מת בשנת 1790. במזרח אירופה נחשב הביזון לרכושם של מלכי פולין, ובהתאם רק לאנשי המלך ולמלך עצמו הותר לצוד אותו. ציד ביזונים היה מעשה חמור בפולין, עד שעונשו של הצייד הלא חוקי היה עונש מוות. חרף העונש החמור ואמצעים אחרים לשימור הביזון, אוכלוסייתו הדלדלה בצורה דרסטית בכל ארבע המדינות בהן נשארו ביזונים. בשנת 1919 נהרג הביזון האחרון בטבע בפולין על ידי צייד לא חוקי. בשנת 1927 מספר הביזונים היה נמוך מ-50, וכולם היו בגני חיות. הם הושבו בהצלחה לטבע בתהליך שהחל בשנת 1951. הביזונים הושבו למקומות כמו למערב קווקז שברוסיה ויער ביאלוויזה שבפולין ובבלארוס.
הביזון חי כיום בפולין, בליטא, בבלארוס, באוקראינה, ברומניה, ברוסיה, בסלובקיה, בלטביה, בקירגיזסטן, ומ-2006 הוא חי גם במולדובה. בנוסף, ישנן תוכניות להשבת הביזון לצפון גרמניה. מאז שנת 2000 קיימים כ-3,000 ביזונים אירופאים בכל העולם, וכל אלו התרבו מאותם תריסר ביזונים ששרדו ולקחו חלק בתוכנית הרבייה הראשונית של הביזונים באירופה. בשל שונות גנטית נמוכה של הביזונים האירופים, הם נמצאים בסיכון גבוה יותר לחלות במחלות כמו מחלת הפה והטלפיים. מאז שנת 1996 הוגדר הביזון האירופי בסכנת הכחדה.
תוחלת חייהם של הביזונים בשבי היא 28 שנים, ואילו בטבע היא קצרה יותר. משך שנות הפוריות אצל נקבות הביזון נע בין 4 ל-20, ואילו אצל הזכרים הוא בין 6 ל-12 שנים. גודל הטריטוריה של הביזון הוא לרוב כ-100 קילומטרים רבועים.
ביזון אירופי יכול להזדווג עם ביזון אמריקני ולהמליט ביזון מעורב. תוכנית רבייה גרמנית מיוחדת ירדה לטמיון לאחר מלחמת העולם השנייה. תוכנית זו ניסתה ליצור מחדש את שור הבר על ידי הכלאה בין הביזון האירופי למין מסוים של פרה ובכך ליצור את שור הבר מחדש. ברוסיה נעשה ניסוי דומה, והעגל שנולד הזכיר את שור הבר, אותו בן תערובת הורבע ולבסוף נוצרה אוכלוסייה ששוחררה בשמורת הטבע בקאוקאסין שברוסיה. אוכלוסיית בני תערובת זו מנתה כ-550 פרטים בשנת 1999.
לביזון האירופי מספר תת-מינים:
אייר לינגוס
אייר לינגוס (Aer Lingus מ-Aer Loingeas - בקירוב "צי אווירי") היא חברת התעופה הלאומית של אירלנד. מרכזה בעיר דבלין, והיא מפעילה טיסות גם מקורק, בלפסט ושאנון לאירופה, לאפריקה, לצפון אמריקה ולמזרח התיכון. 28 אחוז מהחברה הם בבעלות ממשלת אירלנד, והיא הונפקה לראשונה בבורסות של לונדון ודבלין ב-2 באוקטובר 2006 (לפני ההנפקה 85 אחוז מהחברה היו שייכים לממשלה).
אייר לינגוס הייתה חברה בעבר בברית Oneworld אך עזבה אותה ב-31 במרץ 2007. החברה מעסיקה 4,000 עובדים ובשנת 2006 הטיסה 8.6 מיליון נוסעים.
תולדות החברה.
ייסוד החברה.
החברה נוסדה בשנת 1936 וחמישה ימים לאחר שנרשמה כחברת תעופה החלה לטוס בין דבלין לבריסטול על ידי מטוס דו-כנפי מדגם "84 דראגון" של חברת דה הבילנד שכינויו "לולאר" (נשר באירית). לאחר מספר חודשים החברה רכשה והחלה להפעיל מטוס נוסף. בשנת 1938 לולאר הוחלף בשני מטוסים חדישים יותר של דה הבילנד ולאחר שנה החברה רכשה שני מטוסים מסוג L-14 של חברת לוקהיד, מטוסי המתכת הראשונים של החברה.
בשנת 1940 הוקם שדה תעופה חדש בדבלין ואייר לינגוס העבירו את בסיסם לשם. החברה גם קנתה מטוס חדש מדגם DC-3 דקוטה והחלה להפעיל קווים בין דבלין לליברפול ושאנון. פעילותה של החברה צומצמה במהלך מלחמת העולם השנייה והטיסות היחידות היו בין דבלין לליברפול או מנצ'סטר.
לאחר המלחמה.
ב-9 בנובמבר 1945 חודשו הטיסות הרגילות של אייר לינגוס ומטוסי החברה נצבעו בכסף וירוק כהה. ב-1946 הסכם אנגלו-אירי חדש העניק לחברה זכות אקסקלוסיבית לטיסות לבריטניה בתמורה ל-40 אחוז מהחברה שהוחזקו על ידי "החברה הבריטית לנתיבי תעופה זרים" וחברת BEA. בשל הגידול בהכנסות החברה היא רכשה שבעה מטוסים ימיים, אולם הם היו לא רווחיים ונמכרו לאחר זמן קצר.