מדי שנה מוענקים שני פרסי מפעל חיים עבור תסריטאות וכתיבה לטלוויזיה. וכן, ניתנים פרסים במגוון קטגוריות, בהן: התסריט המקורי, התסריט המעובד, תסריט דוקומנטרי, סדרת דרמה, סדרת קומדיה, סדרה חדשה, אנימציה, סדרת דרמה יומית ועוד.
פרסים.
רשימה חלקית של הפרסים הבולטים בתחרות, הכוכבית מסמלת סרטים שזכו בפרס אוסקר של אותה השנה.
רעיית ראש הממשלה
בת הזוג של ראש ממשלת ישראל
מוטי בן-ישי
עידו בר-טל
המגן (כתב עת)
כתב העת "המגן" נוסד בסוף המאה ה-19. הוא יצא לאור במשך 30 שנה בשפה הרומנית, והיה לחלק מהעיתונות היהודית הציונית ברומניה. כתב העת עסק בעיקר בנושאי ציונות ובדילמות שאיתן התמודדו היהודים בגולה. כתב עת זה ביטא את עמדות "חובבי ציון" ותמך בעלייה לארץ ישראל, בניגוד לכתב העת המתחרה "האחווה", אשר התנגד בכל תוקף לעלייה לארץ ישראל.
תולדות כתב העת.
תחילת כתב העת במחלוקות בין שני בעלי "האחווה" (Fraternitatea), כתב עת יהודי אחר. מחלוקות אלה הביאו לפרישת אחד מהם, א.ס. גולד (A.S. GOLD), אשר החליט  על פתיחתו של כתב עת מתחרה בשם "המגן" (Apărătorul). בין שני כתבי העת התגלעה מחלוקת סביב נושא העלייה לארץ ישראל, כאשר "המגן" תמך בכך.
בשנת 1931- 1862 הונהגו נגד כתב עת זה תקנות צנזורה חמורות שהתבססו על "התקנון האורגני",  אשר אסר על הופעתם של פרסומים פוליטיים העלולים לפגוע בסדר הציבורי. אך בשנת 1862 בוטלה הצנזורה, ובכך ניתנה הסכמה להופעת כתבי עת יהודיים "פוליטיים" ברומניה כדוגמת "המגן".
האידאולוגיה של כתב העת.
כתב העת "המגן" נלחם בו זמנית באנטישמיות ובאורתודוקסיה, ובנוסף בגל האמרות וה- rasaritul, הביטאון הרשמי של התנועה הציונית ברומניה במאות ה-19 וה-20.
המאבק למען אמנציפציה והשתלבותם של היהודים בחיי המסחר והתרבות היו שני נושאיו העיקריים של כותבי כתב העת, בנוסף הוא פעל ללא הרף להשוואת הזכויות של היהודים לאלה של הרומנים, ובכך שיקף את אורח החשיבה של יהודי הארץ והעולם, אך הוביל להחרפת היחסים עם השלטונות.
תוכני כתב העת.
כתב העת עסק הן בנושאים יהדות והן בנושאים כלליים. ניתן היה למצוא בו מידע על אירועים יהודיים מקומיים ובינלאומיים הקשורים בתנועה הלאומית היהודית כמו  איגודים, קונגרסים, ועדות, ביקורות, משאבים, נשפים, חתונות וחגים. בנוסף כתב העת עודד את היהודים לפעילות אזרחית, משפטית ופוליטית, ונתן ליהודי הרומני תחושה שהוא שותף בחיים הקהילתיים היהודיים בארץ ובעולם.
בין הנושאים הכלליים שהעסיקו את כותבי כתב העת היו דיווחים על אירועים בחיי המדינה, על מדיניות פנים וחוץ ועל פעילות המדינה הרומנית וכן גם אירועי ספרות ואמנות.
רולנד דשיין
רולנד דשיין איש גלעד הוא גיבור סדרת הספרים "המגדל האפל" מאת סטיבן קינג. הסדרה משויכת לסוגת המדע הבדיוני/פנטזיה/אימה. הדמות גולמה על ידי אידריס אלבה בסרט המבוסס על סדרת הספרים משנת 2017.
לא הרבה ידוע על עברו של רולנד דשיין. הוא היה בן טובים שעבר מילדותו את ההכשרה לתפקיד האקדוחן, מעין שופט נודד שתפקידו לעשות צדק עם החלשים וחסרי המגן, אך הוא האקדוחן האחרון. רולנד יוצא למרדף אחרי "האיש בשחור". בהמשך יתברר כי יעדו הסופי של רולנד איננו האיש בשחור אלא המגדל האפל.
רקע.
המגדל האפל הוא מבנה בעל כוח אינסופי השולט במספר כמעט אינסופי של יקומים מקבילים, או הרב-יקום, ומהווה את אבן היסוד והחוט המקשר בין כולם. האמונה הרווחת היא שאם המגדל האפל ייהרס, יקרוס הרב-יקום כולו וישתרר תוהו ובוהו.
על רקע זה מתנהל המאבק בין כוחות הטוב (הלבנים), המיוצגים על ידי תאגיד טט בראשותו של רולנד דשיין, לבין כוחות הרע (האדומים), המיוצגים על ידי תאגיד סומברה בבעלות מלך הארגמן. מלך הארגמן מבקש להשמיד את היקום שלנו או לשלוט בו על ידי תפיסת חזקה על המגרש הריק ורמיסת הוורד, ואילו משימתו של רולנד דשיין היא לרכוש את המגרש הריק ולמנוע את רמיסת הוורד. זהו רק השלב הראשון במאבק על השליטה ברב-יקום כולו.
יהודה נחמה
הרב יהודה נחמה (1825–1899) היה איש ציבור ופעיל חינוך, עיתונאי ומשכיל עברי, ממחיי השפה העברית בסלוניקי שביוון.
קורות חיים.
נולד בסלוניקי שביוון (אז בשליטת טורקיה) בשנת 1825 (ה'תקפ"ה) ליעקב נחמה, בן למשפחת רבנים מיוחסת. בצעירותו התחנך בתלמוד תורה ובישיבות העיר, שם הוסמך לרבנות ולהוראה. נישא לבתו של הגביר יעקב מודליאנו, ולפרנסתו הקים בית מסחר לספרים שהתפרסם בכל רחבי אירופה.
בשל עיסוקו בספרים, נמשך לתחום הספרות ובילה את רוב זמנו בקריאה, ורכש שליטה בשפות עברית, צרפתית אנגלית ואיטלקית. כשנפטר אביו, הרחיב את עיסוקו למסחר של תבואה, ולשם יצירת קשרים מסחריים עם חברות גדולות בעולם המערבי הרבה לנסוע לערים שונות, שם נפגש עם רבנים ואישי ציבור שונים. למרות עיסוק זה, לא נשללה ממנו האפשרות ללמוד, ובעיקר הקדיש את כשרונותיו וזמנו להרמת מצבם הרוחני של יהודי טורקיה.
כששמע על הקמת חברת כל ישראל חברים בשנת 1863 (ה'תרכ"ג) ראה חובה לייסד לחברה סניף בעירו, ובשנת 1864 (ה'תרכ"ד) הקים וועד מקומי לשם כך, והעמיד בראשו כנשיא את ד"ר משה (מואיז) אלטיני, ושימש כסגנו. יחד הצליחו השניים להניח את התשתית להשכלה ולקדמה בעיר, ולגייס ליוזמה את תמיכתו של הרב אשר קובו, החכם באשי של העיר. בתקופה זו ייסד בעיר בית ספר מודרני בשם "קולג'יו דה פדרה דה פמיליה" והעמיד בראשו כמנהל את שלמה דילהרוזה, אך המוסד לא האריך ימים.
בחודש אוקטובר 1864 (תשרי ה'תרכ"ה) החל להוציא לאור ירחון אנציקלופדי בשם "אל לונאר", שהכיל ידיעות מעולם המדע, תרגומים לספרים בעלי שם, סיפורים, היסטוריה, פולקלור ועוד, ומטרתו הייתה הפצת השכלה יהודית. בתקופה זו הקים בית דפוס פרטי בו הודפסו ספרים של מחברים שונים. בית הדפוס עבד בחשאי, בשל הקשיים הרבים לאישורים מצד הממשל. כשנודע למושל חפזי פחה על בית הדפוס, הורה להחרים את כל הציוד, ולשים את מייסדו במאסר. ההוראה בוטלה לאחר התערבות מצד קונסול ארצות הברית וקונסול בריטניה בסלוניקי.
לאחר ניסיון כושל, בשנת 1873 (ה'תרל"ג) ייסדה ביוזמתו חברת כל ישראל חברים בסלוניקי בית ספר מטעמה, לאחר שרכש לשם כך תמיכה מעשירי העיר.
החל משנת 1875 (ה'תרל"ה) שימש כחבר וועד הקהילה, ובשנת 1878 (ה'תרל"ח) נבחר לשמש כחבר בוועד מיוחד שמטרתו הייתה ביצוע שינויים בתלמוד תורה המקומי, ובמסגרתו הכניס לתלמוד תורה מספר שינויים מועילים. בנוסף שימש כנשיא חברת ביקור חולים המקומית וסייע לרבני העיר במילוי תפקידם, ובשנת 1887 (ה'תרמ"ז) נוסדו בסלוניקי ביוזמתו חברת נפט, מים ורכבת חשמלית, ושימש כסוכן פעיל עבורן.
במסגרת פעילותו להחייאת השפה העברית, ייסד בשנת 1891 (ה'תרנ"א) את חברת "שפת אמת" שמטרתה הייתה החייאת העברית באמצעות לימוד תנ"ך וכתבי עת שונים. כן עמד בקשר מכתבים עם משכילים שונים מרוסיה, אוסטריה, צרפת ובריטניה, בהם שמואל דוד לוצאטו, פרץ סמולנסקין ויום טוב ליפמן צונץ, ואת התכתובת שניהל עמם פרסם בספרו "מכתבי דודים מיין".
הלך לעולמו ב-26 בינואר 1899 (ט"ו בשבט ה'תרנ"ט).
ספרייתו, שהכילה ספרים רבים ונשמרה בקהילה היהודית בסלוניקי, הוחרמה ואבדה עם הגעתו של צבא גרמניה הנאצית אל סלוניקי בחודש מאי 1941, במסגרת מלחמת העולם השנייה.
חיבוריו.
חיבורים נוספים שלו בשם "נדחי ישראל ונפוצות יהודה", וספר שו"ת בנושאים שונים עלו באש בשריפה שפרצה בסלוניקי בשנת ה'תר"ן.
אשל בן-יעקב
אשל בן-יעקב (אנגלית: Eshel Ben-Jacob ; 13 באפריל 1952, חיפה - 5 ביוני 2015, תל אביב) היה מדען ישראלי בתחומי הפיזיקה התאורטית והניסיונית ובביופיזיקה.
קורות חייו.
אשל בן-יעקב נולד בחיפה, ליעקב ברסלב שעלה לישראל בגיל 5, ולמרים, ילידת המושבה אבן יהודה. כשהיה בן 5 עברה המשפחה לאבן יהודה. עם סיום לימודיו בתיכון החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב. ב-1972, לאחר שתי שנות לימודים, התגייס לחיל הים. את שירותו בחיל הים החל ביחידת החיזוי המטאורולוגי, ובהמשך עבר לשרת בתפקידי מודיעין.
השכלה ומסלול מקצועי.
בן-יעקב החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1970. הוא המשיך את לימודיו במהלך שירותו הצבאי, ב-1975, סיים תואר ראשון, ב-1978, תואר שני בהצטיינות (Magna cum laude) וב-1982, דוקטורט בהצטיינות יתרה (Summa cum laude). בשנים 1981–1984 היה פוסט דוקטורנט במכון קאוולי לפיזיקה תאורטית של אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
בשנים 1984–1989 היה חבר סגל המחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת מישיגן, ובמקביל חזר לישראל ב-1986 על מלגת אלון והיה לחבר סגל בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת תל אביב, שם פעל עד סוף ימיו. ב-1992 הועלה לדרגת פרופסור מלא וב-2003 קיבל את הקתדרה על שם "מגיי-גלאס" למערכות מורכבות. במקביל היה גם, החל מ-2005, חוקר בכיר במרכז לפיזיקה ביולוגית תאורטית של אוניברסיטת רייס.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:פיזיקאים ישראלים]]
[[קטגוריה:ביופיזיקאים ישראלים]]
[[קטגוריה:זוכי פרס ויצמן]]
[[קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב]]
[[קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב]]
[[קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייס]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015]]
סולמית יקרה