במצבי חסר של החומצה מתקיים ניוון נוירומוסקולרי ואי ספיקה אדרנלית. מצב זה מתבטא בהפרעות תחושתיות בגפיים, התכווצויות שרירים, קואורדינציה לקויה, עייפות, חולשה, הפרעות שינה, בחילה, כאבי בטן, הקאות, חוסר תיאבון ועצירות. חסר כזה כמעט לא תואר כתופעה נקיה אלא בניסוי על מתנדבים, כי הוויטמין קיים בכל מזון שהוא. מאידך, ייתכן חסר בחומצה פנטוטנית כחלק מחוסר תזונתי מלא.
הוויטמין נספג בקלות במערכת העיכול ונמצא בכל רקמה ברכוז.
המזונות הבאים עשירים בוויטמין B5: דבש מלכות, בטטה, תפוח אדמה, קישוא, גזר, וזרעי חמנית.
אבן תימייה
N-בוטילליתיום
דמי גלאס
דמי גלאס (מצרפתית: Demi-glace - "חצי זגוגי") הוא סוג של רוטב חום המשמש במטבח הצרפתי.
דמי גלאס מוכן באמצעות שילוב כמויות זהות של ציר בשר בקר או ציר עגל, ורוטב אספניול, וצמצום התערובת (אידוי הנוזלים בתערובת על אש נמוכה) עד שנותרת מחצית התערובת. הרוטב העשיר שנוצר משמש לתיבול מאכלי בשר.
רוטב זה קשה להכנה בשל הזמן הארוך שנדרש להכנתו, ועל כן מרבים להחליף רוטב זה בציר בשר מצומצם. ציר זה כונה על ידי ג'וליה צ'יילד רוטב דמי גלאס למחצה ("semi-demi-glace").
מרחב מוגן דירתי
מכון ון-ליר בירושלים
ון-ליר
ליה ון-ליר
מרטין ון-ביורן
ויקטור ואלדס
ויקטור ואלדס אריבאס (בקטלאנית: Víctor Valdés i Arribas; נולד ב-14 בינואר 1982) הוא כדורגלן עבר ספרדי אשר שיחק בעמדת השוער. ואלדס העביר את רוב הקריירה בברצלונה במדיה זכה שש פעמים באליפות ספרד ושלוש פעמים בליגת האלופות. שימש כשוער השני של נבחרת ספרד במונדיאל 2010 ויורו 2012, בהם זכתה הנבחרת.
קריירת משחק.
ביולי 1992 החל ואלדס לשחק בקבוצת הנוער של ברצלונה. חודשיים בלבד לאחר מכן נאלץ לעזוב את הקבוצה שכן משפחתו עברה להתגורר בטנריפה. הוא חזר לברצלונה שלוש שנים מאוחר יותר. ואלדס התקדם בקבוצות הנוער השונות של ברצלונה עד ברצלונה ב', קבוצת המשנה של ברצלונה, אליה צורף בשנת 2000.
בעונת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ברצלונה. בהדרגה, לקח את מקומו של השוער הארגנטינאי, רוברטו בונאנו, בהרכב. הצטרפותו של המאמן רדומיר אנטיץ' סימנה את קיבועו של ואלדס כשוער הראשון של הקבוצה.
בעונת שותף ואלדס ברוב משחקי הקבוצה, ועזר לה לזכות באליפות הליגה. בתום העונה זכה בפרס ריקרדו זאמורה המוענק לשוער הטוב ביותר בליגה. בעונה שלאחר מכן, עונת היה ואלדס חלק עיקרי בזכייתה של ברצלונה בדאבל - בליגת האלופות ובליגה. בגמר, שנערך מול ארסנל, הדף מספר בעיטות קריטיות של תיירי הנרי. למרות ההצלחה הקבוצתית, לא זכה ואלדס בפרס זאמורה.
בעונת שיחק ואלדס בכל 38 משחקי הליגה של קבוצתו ולא הוחלף אפילו פעם אחת, ובכך הפך לשוער השני בקבוצה שעושה זאת, לצד אנדוני זוביזרטה. למרות יכולת טובה בליגה, כאשר בין היתר הדף בעיטת עונשין של אסקיאל גאראי, הפסידה ברצלונה את האליפות לריאל מדריד. בעונת ערך את הופעתו ה-250 במדי הקבוצה.
בעונת , ואלדס ערך את הופעתו ה-300 במדי ברצלונה בניצחון 6 - 2 על ריאל מדריד בקלאסיקו.
בשנת 2010 הפך ואלדס להיות שוערה השני של נבחרת ספרד.
ב-26 במרץ 2014 במהלך משחק ליגה מול סלטה ויגו, קרע את הרצועה הצולבת בברך, פציעה אשר השביתה אותו עד לסיום העונה. בתום העונה עזב ואלדס את המועדון, מהלך עליו הודיע מראש, עוד בטרם נפצע.
ב-8 בינואר 2015, חתם ואלדס לשנה וחצי במנצ'סטר יונייטד לאחר שהוזמן להתאמן בקבוצה על מנת שיוכל להחלים מהפציעה. ואלדס החל לשחק במדי קבוצת מילואים של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו מול קבוצת המילואים של ליברפול בו ניצחה יונייטד 2-1. ב-17 במאי 2015, ערך ואלדס הופעת בכורה במדי הקבוצה הראשונה של יונייטד כשעלה כמחליף בתיקו 1-1 נגד ארסנל. ב-24 בינואר 2016 הושאל ואלדס לסטנדרד ליאז' עד לסוף העונה. עם תום חוזהו סיים ואלדס את דרכו במנצ'סטר יונייטד.
ב-7 ביולי 2016 חתם במידלסברו לשנתיים. בתום עונת 2016/17, עזב את מידלסברו עם ירידתה לליגת המשנה באנגליה.
ב-17 באוגוסט 2017 הודיע ואלדס על פרישה ממשחק פעיל. לאחר פרישתו, מחק את כל חשבונותיו ברשתות החברתיות כפי שהצהיר שנתיים קודם לכן.
קריירת אימון.
ב-1 ביוני 2018 חזר לכדורגל כמאמן לאחר שקיבל רישוי Pro מאת אופ"א. הוא אימן תחילה בקבוצת הנוער של מורטאלס, שאיתה זכה בשני תארים מקומיים. ב-19 ביולי 2019, חזר לברצלונה לאמן את קבוצת הנוער שלה. ב-7 באוקטובר, לאחר פחות משלושה חודשים, פוטר מאימון הקבוצה.
תארים.
קבוצתיים
נבחרת ספרד
אישיים
רוטב אספניול
רוטב אספניול (בצרפתית: Sauce Espagnole - "רוטב ספרדי") הוא אחד מחמשת "רוטבי האם" - הרטבים היסודיים של המטבח הצרפתי. הרוטב מורכב מרביכה עם ציר בשר, אותם מצמצמים בבישול במשך מספר ימים.
היסטוריה.
שמו של הרוטב "ספרדי" אינו מעיד על מוצאו או על מרכיביו. לדברי לואי דיאה (Louis Diat) (לפי מספר גרסאות ממציא הוישיסואז) מחבר הספר "Gourmet's Basic French Cookbook", שמו של הרוטב ניתן לו לאחר שהטבחים הספרדים של אן מאוסטריה, אשתו של לואי ה-13, התעקשו על הוספת עגבניות מספרד לרוטב החום הצרפתי. לפי גרסה אחרת, מקורו של שם הרוטב בצבעו - בעוד צבע הרוטב הגרמני "רוטב אלמנד" בא לתאר את צבע עורם של תושבי גרמניה, וצבע הרוטב ההולנדי "רוטב הולנדז" מתאר את צבע עורם של תושבי הולנד, כך צבע רוטב אספניול (חום) מתאר את צבע עורם של תושבי ספרד.
הרוטב קיבל את שמו מן השף אוגוסט אסקופייה בסוף המאה ה-19, ואופן ההכנה של הרוטב נשאר זהה עד ימינו.
הכנה.
הכנת רוטב אספניול מתבצעת על ידי הכנת רו בעל צבע חום כהה, אליו מוסיפים כמות גבוהה של ציר בשר או מים, וכן עצמות שמושחמות, בשר בקר, ירקות ותבלינים. מצמצמים רוטב זה בבישול איטי, ממושך ומסונן. במהלך הבישול מוסיפים לרוטב ציר בשר וממשיכים לצמצמו. לקראת סיום הכנת הרוטב מוסיפים אליו רסק עגבניות. משך ההכנות של רוטב כהלכתו הוא מספר ימים.
לרוטב אספניול טעמים חזקים המשתלטים על המזון, ולכן אין מוסיפים אותו ישירות לתבשילים שונים, אלא משתמשים בו כ"רוטב אם" שממנו מייצרים רטבים אחרים, כגון: רוטב אפריקן, רוטב בריגארד, רוטב בורגיניון, רוטב או צ'סור, דמי גלאס ורוטב שבריו.
אסקופייה מציין בספרו כי ישנה גרסה של הרוטב לתקופת התענית - שאינה כוללת בשר, ובה מצמצמים ציר ירקות ופטריות שונות.
בשקורטוסטאן
רפובליקת בשקיריה
רפובליקת בשקורטוסטן
מחוז סולימאניה
צפעון שחור
וישיסואז
וישיסואז (בצרפתית: Vichyssoise) הוא מרק העשוי בסגנון צרפתי הכולל רסק של כרישה, בצלים, תפוחי אדמה, שמנת וציר עוף. המרק מוגש לרוב קר.
מקור המרק.
ישנה מחלוקת בין המלומדים בדבר המקור של מרק זה. יש הטוענים כי מקורו של המרק בצרפת ואחרים טוענים כי המרק הומצא על ידי , שף מלון ריץ קרלטון בניו יורק בראשית המאה ה-20. המרק הופיע בתפריט המלון בשם "Crème Vichyssoise Glacée", ובשנת 1930, כשתורגם התפריט לאנגלית, נותר השם הצרפתי (אם כי בשינוי כתיב המִלה Cream). באותה עת טרם נודעה העיר וישי שבצרפת לדיראון כמקום מושבהּ של ממשלת וישי ששיתפה פעולה עם מדינות הציר.
דיאַט עצמו סיפר בראיון שערך בשנות ה-50 כי נזכר במרק שסבתו נהגה להכין בילדותו בווישי.
לא מן הנמנע שהשף ז'ול גופה (Jules Gouffé), בן המאה ה-19, הוא שהמציא את המרק, שגרסה שלו הופיעה בספרו משנת 1872 שהוקדש למתכוני מרקים ומאכלים מתפוחי אדמה - שם מוגש המרק מחומם. גרסה חמה של מרק זה נקראת בשם Potage Parmentier על שמו של הרוקח והתזונאי אנטואן-אוגוסטן פרמנטייה, בן המאה ה-18, שהמריץ את הצרפתים להכיר בתפוחי האדמה כמזון ראוי, ולא רק כמאכל לבהמות ולאביונים.
נחום קיין
עזיז עלי אל מצרי
טבעת נישואין
בדתות וחברות רבות, טבעת נישואין היא טבעת שאותה עונד החתן לכלה בטקס הנישואין (הוא החתונה). ישנן דתות וחברות שבהן נהוג שגם הכלה עונדת לחתן טבעת מקבילה.
טבעת נישואין ביהדות.
לאישה.
לפי ההלכה, את הקידושין, שהם אקט של קניין, ניתן לערוך בשלוש דרכים: בכסף, בשטר ובביאה (מסכת קידושין, פרק "האשה נקנית"). בעבר, קידושין בטבעת היו נתונים במחלוקת בין מנהג ארץ ישראל לבין מנהג בבל, שהתנגד לקידושין בטבעת. אולם, כיום מקובל לערוך את הקידושין בשווה כסף, ולמעשה באופן בלעדי באמצעות טבעת. טבעת הנישואין המקובלת ביותר היא טבעת זהב או כסף ללא שילוב אבני חן או אלמנטים נפרדים.
מטרת העיצוב הפשוט של טבעת הקידושין ביהדות היא שהכלה תוכל להעריך נכון את שווי הטבעת. הנימוק הוא שאם הכלה תחשוב שהטבעת שווה יותר מערכה האמיתי יש חשש שרק מתוך מחשבה זו הסכימה להינשא, ויהיו אלה נישואי טעות. הרמ"א גם כתב שכיסוי פני "הכלות הצנועות" בהינומה בשעת החופה מונע אותן מלדקדק בטיב הטבעת. (ולא כפי שיש סבורים בטעות שכיסוי זה עניינו צניעות). נהוג להשתמש בטבעת פשוטה, אך גם טבעת מעוטרת ומשובצת אבנים טובות אפשרית, וזאת בתנאי שהכלה תדע שהיא מתקדשת בטבעת אשר שווה לפחות פרוטה (כ-10 אגורות). ישנם מספר מנהגים להגדרת קישוט כבעייתי. המחמירים ביותר אוסרים על עיטור ואפילו על חריטה. המקלים ביותר מקפידים שהטבעת כולה תהיה מאותו חומר ובלי אבן יקרה; זאת גם כשיש עיצובים בטבעת. יש הנוהגים שבמסיבת השידוכים מעניקה אם החתן לכלה טבעת משובצת ומעוטרת. יש הנוהגים על פי הקבלה לתת טבעת קידושין עשויה כסף שצורתה עגולה מבפנים ורבועה בהיקפה החיצוני. השימוש בכסף נעשה משום שהוא מסמל את ספירת החסד.