לחן השיר מבוסס על ניגון חסידי עתיק שמקורו בחצרות בית צ'רנוביל, הניגון הושר ברוב החצרות החסידיות, בהן חסידות חב"ד, חצרות בית רוז'ין, חסידות אלכסנדר, חסידות קרלין וחסידות בעלז. בחסידות בעלז ובחסידות סקווירא שימש לחן זה לניגון ההקפה השביעית בשמחת תורה.
לאחר תחילת השימוש החילוני בשיר, הורה האדמו"ר רבי ישכר דב מבעלז להפסיק לזמר את הלחן, וכך גם ברוב החצרות הפסיקו לשיר את הניגון. למרות זאת בחסידות סקווירא המשיכו כל השנים לנגן את הלחן בשמחת תורה לפנות בוקר.
במוצאי שמחת תורה תשע"ד אמר האדמו"ר מבעלזא לחסידיו כי ניתן לחזור לשיר ניגון זה.
בחג הסוכות תשע"ו 2015 ביקש האדמו"ר מויזניץ לשיר את הלחן - ללא המילים - בשמחת בית השואבה, כשהוא מקדים שמדובר בשיר חסידי עתיק שנלקח על ידי הציונים, ועל החסידים מוטל להשיבו למקורו.
הלחן הוא בסולם פריגיש הנחשב לחריג במוזיקת פופ מערבית, אך פופולרי במוזיקה חסידית.
בתרבות העולמית.
השיר בוצע לראשונה ב-1918 וב-1922 הוקלט ויצא לאור על תקליט של חברת Polydor. ההקלטה הופצה בקהילות יהודיות באירופה ובארצות הברית. השיר הגיע לניו יורק שהייתה מרכז יהודי ומוזיקלי גם יחד, ותוך זמן קצר זכה לפופולריות רבה. הלחן הקליט והקצבי והמילים העבריות הפשוטות הפכו אותו ללהיט באוכלוסייה היהודית, והוא הפך לסימן הכר של חגיגות יהודיות ומושר בחתונות, ברי מצווה ובנות מצווה.
גם זמרים לא יהודים אימצו את השיר וביצעו אותו בהופעות ובכך הרחיבו את הפופולריות שלו בארצות הברית, ובהמשך בכל העולם, והקנו לו מעמד של סטנדרט מוזיקלי. אף שנכתבו לו מילים גם בשפות אחרות, ברוב הביצועים של השיר מושמעות המילים העבריות במלואן (לפעמים בשינויים שמקורם באי הבנת השפה), והוא כנראה השיר העברי הידוע ביותר בעולם. הזמר הארי בלפונטה הגדיר את "הבה נגילה" כאחד משני עמודי התווך של הקריירה שלו (יחד עם "שיר סירת הבננה" (Day-O (The Banana Boat Song))), והעריך כי רבים מיהודי ארצות הברית התוודעו אל השיר לראשונה בביצוע שלו.
קיימים גם ביצועים אינסטרומנטליים של השיר וקטעים ממנו משמשים כמוטיב בשירים ויצירות אחרות.
ביצועים.
בין האמנים שהקליטו את הפזמון או ביצעו אותו בקביעות נמנים:
כמו כן, השיר בוצע במלואו או בחלקו בהופעות חיות של אמנים פופולריים, ובהם
בספורט.
אוהדי קבוצות הכדורגל אייאקס וטוטנהאם הוטספר, נוהגים לעיתים לשיר את "הבה נגילה" כשיר עידוד.
בישראל אוהדי מכבי תל אביב נוהגים לשיר אותו לעיתים קרובות.
השיר בביצוע אינסטרומנטלי שימש כמוזיקת רקע בתרגילי התעמלות במכשיר הקרקע, התעמלות אמנותית והחלקה אמנותית של ספורטאים רבים. באולימפיאדת לונדון בשנת 2012, ביצעה המתעמלת אלי רייזמן את תרגיל הקרקע שלה כשברקע מתנגן השיר. על ביצוע זה זכתה במדליית זהב בתחרות. לדבריה של רייזמן, היא בחרה בשיר כמחאה על הימנעות הוועד האולימפי מציון 40 שנה לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. לאחר הביצוע המרגש והסימבולי הזה באולימפיאדה, הוזמנה רייזמן להדליק את הלפיד בטקס הפתיחה של המכביה ה-19.
במהלך עונת 2019-20 אוהדי מכבי תל אביב בכדורסל החלו לשיר את השיר בניצחונות הבית של הקבוצה.
באולימפיאדת טוקיו המתעמלת הישראלית לינוי אשרם ביצעה את תרגיל הסרט שלה עם השיר ברקע וזכתה במדליית זהב.
חוק השמות (פירושונים)
זוהיר בהלול
זוהיר בהלול (בערבית: زهير بهلول; נולד ב־24 בדצמבר 1950) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי, כיהן כחבר הכנסת העשרים מטעם מפלגת העבודה בסיעת המחנה הציוני; קודם לפעילותו הפוליטית היה עיתונאי ושדרן כדורגל.
ביוגרפיה.
בהלול נולד בחיפה, למשפחה ערבית-מוסלמית. בילדותו עבר עם משפחתו לעכו בעקבות הצעה שניתנה לאמו לנהל בית יתומים לילדים מוסלמים. את שנות ילדותו העביר יחד עם הילדים היתומים בבית שניהלה האם, גם היא עיתונאית במקצועה המקורי. בהלול ציין כי היו אלה השנים המאושרות בחייו.
קריירה.
כעיתונאי ושדרן ספורט.
בשנת 1974 התקבל לעבודה כתחקירן בתוכנית "בין האזרח לרשות" ברשות השידור. בהמשך התגלה כישרונו כשדרן ספורט, שהביאו למעמד בכיר בין שדרי הספורט. הוא שידר עבור הרדיו והערוץ הראשון בטלוויזיה משחקי כדורגל.
סגנונו הייחודי של בהלול הונצח בפרודיה של "הגשש החיוור" במערכון "'שירים ושערים' וטכנאים", שבו כונה "זוהיר אלול". במערכון משדר השדר אלול משחק של הפועל עכו, ומספר כי במשחק נפל שער, אך בשל התלהבותו ושפתו הרמה, אין המאזינים מצליחים להבין איזו קבוצה כבשה את השער. ידוע במיוחד היה שם התואר "ספקטקולרי", אותו היה נוהג לתת בהלול לכל מהלך או שער מרהיב אותו שידר. עם השנים הפך המונח למזוהה עם בהלול כמעט באופן בלעדי.
במקביל לעבודתו כפרשן ספורט המשיך בהלול בעבודה עיתונאית, תוך שהוא מתמקד בקידום המגזר הערבי. במהלך שנות התשעים הגיש בערוץ הראשון תוכניות אקטואליה בשפה הערבית ותוכניות אירוח.
בשנת 2005 עזב את רשות השידור, ועבר לזכיינית טלעד בערוץ 2, והגיש תוכנית בשם "פטפוטים". הייתה זו אפיזודה קצרה עקב כישלונה של טלעד במכרז של ערוץ 2. לאחר מכן נבחר להגיש את מהדורת החדשות בערבית של HOT. לאחר מכן הגיש תוכנית ברדיו א-שמס, והיה מהכותבים הקבועים באתר האינטרנט ONE. מאז פתיחת ערוצי הספורט ספורט 1 וספורט 2 שידר בהלול יחד עם שחקן העבר עודד מכנס. בהלול הכריז אז כי מאס בעבודה בערוצי הטלוויזיה המרכזיים של ישראל, וישוב לעבוד באחד מהם רק כאשר תנתן לו האפשרות להגיש תוכנית בפריים טיים. זה להערכתו, אינו צפוי בקרוב, בשל היותו ערבי.
בשנת 2010 הוציא לאור ביחד עם חבריו רמי ברוש ויגאל ביטון את "האנציקלופדיה לכדורגל ישראלי" המונה שלושה כרכים. אנציקלופדיה זו היא פרי עבודת מחקר שנמשכה כשבע שנים.
כפוליטיקאי וחבר כנסת.
בדצמבר 2014 הצטרף בהלול למפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת העשרים, מתוך כוונה להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה לקביעת רשימת מועמדיה לכנסת. בבחירות המקדימות, גבר על חבר הכנסת והשר לשעבר ראלב מג'אדלה בהתמודדות על המקום ששוריין למיעוטים. הוא הוצב במקום ה-17 ברשימת "המחנה הציוני" לכנסת, ונכנס לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה ב-24 מנדטים.
בהלול כיהן כחבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת. עמד בראש השדולה לקידום הספורט, השדולה לערים מעורבות בישראל והשדולה לקידום חיים משותפים בין ערבים ויהודים.
ב-4 באפריל 2016 עורר סערה תקשורתית לאחר שבריאיון בתוכניתו של מנדי ריזל ברדיו דרום הבחין בין פגיעה בחיילים לבין פגיעה באזרחים. הוא סירב לכנות את דוקר החייל מחברון עבד אל-פתאח א-שריף במילה "מחבל" ואמר "אני קורא להם מפגעים פלסטינים." דבריו ספגו גינויים מימין ומשמאל. ראש הממשלה בנימין נתניהו ואף ראש האופוזיציה יצחק הרצוג מסיעתו "המחנה הציוני", הסתייגו מדבריו.
ב-30 באוקטובר 2017 הודיע בהלול, כי יחרים את הישיבה המיוחדת לציון מועד הצהרת בלפור, ולאחר מכן צוטט בהלול באומרו:
במאי 2017 הודיע בהלול שיצטרף לשביתה פוליטית שארגנה ועדת המעקב העליונה בעקבות האירועים ברצועת עזה, וכי לא ייקח חלק בפעילות הכנסת ביום זה.
באוקטובר 2017, לאחר עימות מול יו"ר מפלגתו אבי גבאי, שקל בהלול את המשך דרכו הפוליטית: "אין דבר שחשוב לי יותר מדו-קיום, מצער שגבאי לא מתכתב עם עמדותיי". בינואר 2018 התבטא שהוא שוקל לפרוש ממפלגת העבודה והגדיר את עצמו "אני אופוזיציה גם במפלגה שלי". בריאיון בתוכנית הרדיו "מצד שני" בגל"צ, מאוחר יותר בחודש מאי, שיתף את הניכור שהוא חש במפלגתו, "אני מרגיש זר במפלגה. אם האווירה הזו תימשך אניף דגל לבן ואעזוב".
ב־18 באוקטובר 2018 התפטר מהכנסת, לאחר שכחודש וחצי קודם לכן, הודיע שבכוונתו לעשות כך במחאה נגד חוק הלאום (), בתום פגרת הקיץ של הכנסת ב-2018.
חיים אישיים.
זוהיר בהלול היה נשוי לג'מילה, ולזוג שלושה ילדים. בנובמבר 2010 התאלמן. בתם הבכורה אספהאן בהלול שימשה ב־2008 כמגישת מבזקי חדשות בערוץ הראשון.
מצודת טאגארט
מאמץ מתיחה
מתיחה היא תופעה הנוצרת בפעולה של זוג כוחות הפועלים לאורך ציר פעולה אחד בכיוון מנוגד זה לזה וכלפי חוץ. מאמץ מתיחה הוא כוח המתיחה מחולק בשטח החתך של החלק המועמס בכוח המתיחה. חלקים הנדסיים העומדים למתיחה הם מוטות, כבלים, חבלים וכדומה. חוזק מתיחה נקבע לפי המאמץ המרבי שהחלק הנתון למתיחה יכול לשאת לפני שהוא נכשל. מאמץ המתיחה הוא ערך בסיסי חשוב בהנדסה ממנו נגזרים מאמצים מותרים בכפיפה, בלחיצה, בקריסה, בגזירה ובפיתול. מבחן המתיחה נותן ערך אמין לחוזק של חומרים וההתנהגות שלהם תחת עומס.
תיאור מתמטי.
מאמץ המתיחה:
חוק הוק מציג הקשר בין מאמץ למעוות יחסי:
במוט המועמס למתיחה, המעוות הוא ההתארכות היחסית:
דיאגרמת מאמץ מעוות.
הדיאגרמות מציגות את היחס בין מאמץ המתיחה לבין מעוות המתיחה.
הגרף הראשון מציג התנהגות של מוט פלדה רכה תחת עומס מתיחה. בנקודה מספר 2 נמדד מעוות ללא הגדלת העומס. זהו מאמץ הכניעה או מאמץ הנזילה. המאמץ בנקודה 4 קטן מהמאמץ המרבי בגלל היווצרות צוואר בדגם הנמתח, הקטנת שטח החתך של המוט המועמס למתיחה. גבול הפרופורציוניות הוא מאמץ נמוך ממאמץ הנזילה ובו ההתנהגות של המאמץ, מעוות מתוארת על ידי קו ישר ואין מעוות שיורי. בהסרת העומס נעלם המעוות והמוט חוזר לגודלו הראשוני.
בחומר אלסטי-פלסטי:
תחום האלסטיות הוא התחום בו התיאור של עקומת מאמץ - מעוות בצורת קו ישר והוא בקרוב מהראשית עד אזור מאמץ הכניעה. בחומרים שאזור הכניעה איננו ברור כמו בפלדה ואיננו מוצג בצורת נזילה, מגדירים בדרך כלל את נקודת הכניעה כנקודה בה המעוות היחסי שווה למעוות בשעור 0.2%.