במזרח הרחוק מקובלים שמות שונים לגמרי: השם היפני (七面鳥) והקוריאני (칠면조) פירושם "תרנגול בעל שבעה פנים". בווייטנאמית הוא מכונה "תרנגול מערבי" ובאורדו המדוברת בפקיסטן ובהודו הוא מכונה תרנגול פרואני, כאמור לעיל.
כשרות העוף.
תרנגול ההודו נזכר בספרות ההלכה לראשונה במאה השבע-עשרה. הוא הוכשר לאכילה ברוב קהילות ישראל על אף שהובא מיבשת חדשה, שלא התקיימה בה מעולם קהילה יהודית, שיכולה הייתה להעביר מסורת קדומה. הדבר מנוגד לשיטת הפסיקה האשכנזית, לפיה חובה שתהיה מסורת אכילה לעוף על מנת שיותר לאכילה.
לקושי זה ניתנו מספר הסברים, והחוקר זהר עמר מציע פירוש היסטורי. לפיו, נראה שהתרת פוסקי אשכנז את אכילת תרנגול ההודו היא תוצאה של התבססות תרנגול זה במשק החי של האימפריה העות'מאנית, בה שלטה עדיין בעיקר שיטתו של הרמב"ם במאות השש-עשרה והשבע-עשרה. לפי שיטה זו ניתן להסתפק בסימני טהרה בלבד כדי להתיר את העוף למאכל ואין צורך גם במסורת. רק מאוחר יותר התקבלה שיטת רבי יוסף קארו לפיה אין להתיר עוף בסימנים בלבד, וקיים חיוב הכרחי במסורת אכילה.
כאשר תרנגול ההודו התפשט באירופה, סמכו הקהילות שם על ההיתר של אנשי המזרח, על פי ההנחה שניתן להעביר מסורת למי שאין בידיו מסורת.
כיום העוף נחשב לכשר לאכילה, אף על פי שבשנים הראשונות להופעתו באירופה, אסרוהו רבים מחכמי אירופה, מאחר ש"אין עוף טהור נאכל אלא במסורת". בספר דרכי תשובה מובאות דעות האוסרים והמתירים. גם היום ישנן משפחות הנוהגות שלא לאכול תרנגול הודו, בפרט המשפחות המיוחסות לשל"ה.
קישורים חיצוניים.
למה תרנגול הודו? בפודקאסט "התשובה", 17 באוגוסט 2020
אפריקן
בשאמל
ויליאם אדמס (ראפר)
William Adams
The Dutchess
The Dutchess (בעברית: הדוכסית) הוא אלבום הבכורה של הזמרת פרגי. האלבום יצא לאור ב-19 בספטמבר 2006. את האלבום הפיק חברה ללהקת הבלאק אייד פיז, וויל. אי .אם, בחברת התקליטים הפרטית שלו. וויל, ושאר חברי להקת הבלאק אייד פיז, מופיעים במספר שירים מהאלבום, וגם בקליפ לשיר "London Bridge", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי תוך 3 שבועות. השיר גם הצליח להגיע לרשימת 5 הגדולים באמריקה ובמצעד בבריטניה. האלבום מכר מעל 6.5 מיליון עותקים ברחבי העולם, מחציתם בארצות הברית. האלבום הביא עמו שלושה להיטים אשר כבשו את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, והזמרת הפכה לבין הזמרים היחידים בהיסטוריה שעשו זאת, כאשר השירים שהגיעו לפסגת המצעד הם: "London Bridge", ו- "Glamorous", ו-"Big Girls Don't Cry".
From The Roots To Fruits
Folklore (אלבום של נלי פורטודו)
Folklore (בעברית: פוּלקלוֹר) הוא אלבומה השני של הזמרת הקנדית נלי פורטדו, ויצא לאור ב-25 בנובמבר 2003.
על האלבום.
שם האלבום מושפע מהורייה של פורטדו, אשר היגרו לקנדה. האלבום שילב צלילים מגוונים של גיטרות אקוסטיות ויותר מגע רוקיסטי, סגנון שונה מאלבום הבכורה שלה, "Whoa, Nelly!". מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים, ואחד נוסף בגרמניה בלבד, אך כולם לא הצליחו כמו הסינגלים הקודמים של פורטדו. האלבום עצמו, נכנס למקום 18 במצעד מכירות האלבום בקנדה ולמקום 38 במצעד המכירות בארצות הברית. עד ינואר 2007 האלבום מכר רק 416,000 עותקים בארצות הברית. האלבום נכשל בשל שינוי הסאונד הכללי של פורטדו, כאשר אלבומה הקודם היה בעל צליל יותר פופי. אך בנוסף, בשל בעיות כלכליות, חברת התקליטים של פורטדו, "DreamWorks" לא קידמו את האלבום מספיק, ולבסוף פורטדו עברה לחברת התקליטים "Geffen". עד היום מכר האלבום שני מיליון עותקים ברחבי העולם.
סינגלים.
Powerless (Say What You Want).
"Powerless (Say What You Want)" היה לסינגל הראשון מתוך האלבום ושוחרר בדצמבר 2003. השיר מדבר על איך חברת התקליטים שלה מנסה להפוך אותה למשהו שהיא לא; "צבעתם את פני במגזינים/עשיתם אותי יותר לבנה משאני/הוצאתם ממני את המוצא שלי". הקליפ לשיר בוים על ידי בריאן ברבר וצולם במשך שלושה ימים. הסינגל לא הצליח להיכנס למצעד הבילבורד בארצות הברית, אך נחשב ללהיט מועדונים גדול. בבריטניה הצליח להתברג הסינגל אל המקום ה-13.
"Try" שוחרר בפברואר 2004 כסינגל שני מתוך האלבום. הסינגל נחל הצלחה גדולה במדינות כמו מקסיקו ופורטוגל אך לא הצליח במדינות הגדלות. בארצות הברית "Try" לא הצליח להיכנס למצעד הבילבורד והיה לסינגל האחרון מתוך האלבום ששוחר שם; כל שאר הסינגלים שוחררו בקנדה, אירופה ובאמריקה הלטינית.
Força.
"Força", בעברית "כוח", היה לסינגל השלישי מהאלבום ולא שוחרר בארצות הברית ואוסטרליה. השיר, שחציו הוא בשפה הפורטוגזית וחלקו באנגלית יצא כסינגל ביוני 2004 ונבחר להיות שיר הנושא של תחרויות הפוטבול לשנת 2004 בפורטוגל. הסינגל הצליח מאוד בארצות הלטיניות ובאירופה.
Explode.
"Explode" היה לסינגל הרביעי מתוך האלבום ויצא בספטמבר 2004. הסינגל שוחרר רק בקנדה ומדינות אירופה ולא זכה להצלחה גדולה. הקליפ היה מצויר והראה את נלי מצוירת.
The Grass Is Green.
"The Grass Is Green" היה לסינגל האחרון מתוך האלבום ושוחרר רק בגרמניה בפברואר 2005.
Loose (בעברית: משוחרר) הוא האלבום השלישי של זמרת הפופ הקנדית נלי פורטדו, שיצא לאור ביוני 2006. המפיקים המוזיקליים טימבלנד ודנג'ה אחראים להפקה של רוב האלבום. האלבום זכה להצלחה ברחבי העולם ונכון ליולי 2008 נמכרו 8.1 מיליון עותקים ברחבי העולם (בקירוב).
על האלבום.
בפעם הראשונה, פורטדו שיתפה פעולה עם מבחר מגוון של מפיקים, מה שהוביל לשיתופי פעולה רבים בשירי האלבום. רוב האלבום הופק על ידי טימבלנד ויד-ימינו, דנג'ה. פורטדו מתארת את האלבום כ'שילוב של רית'ם אנד בלוז והיפ הופ, אך בעל אלמנטים של מוזיקת שנות השמונים'. על האלבום היא אמרה 'מודרני, פופי, מסתורי, יותר אמריקאי ונעים לאוזן הצעירה'.
תשומת הלב רבה הופנתה לתדמית החדשה של פורטדו. בשני אלבומיה הראשונים הוצגה פורטדו כאמנית עצמאית, אולם באלבום זה, טענו הביקורות, עברה פורטדו כל מה שאמנית פופ עוברת, ומנסה לנסה להפוך לסמל סקס. האלבום עצמו קיבל בעיקרו ביקורות חיוביות. הגרדיאן תיארו את האלבום כ"חלקלק, חכם ומפתיע".
בטקס פרסי הג'ונו לשנת 2007 זכה האלבום בקטגוריית "אלבום השנה", הסינגל "Promiscuous" זיכה אותה ב"סינגל השנה" ופורטדו הוכתרה כאמנית השנה. בטקס פרסי המוזיקה הבריטית זכתה פורטדו בפרס "האמנית הבינלאומית הטובה ביותר" ובטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה קיבלה פורטדו את פרס "אלבום השנה".
הצלחה במצעדים.
"Loose" הפך לאלבומה המצליח ביותר של פורטדו במשך כל הקריירה שלה, והגיע לפסגת מצעדי מכירות האלבום במספר מדינות. בקנדה, הגיע האלבום למקום הראשון לאור מכירות של יותר מ-34,000 עותקים בשבוע הראשון. בסוף שנת 2006 הוכתר האלבום כהאלבום השלישי הנמכר ביותר בקנדה, והאלבום הנמכר ביותר של אמנית, עם מכירות של 291,700 עותקים. בנוסף, במאי 2007 קיבל האלבום מעמד פלטינה מחומשת עבור מכירות של יותר מ-500,000 עותקים בקנדה בלבד.
בארצות הברית זכה להצלחה דומה כשנכנס הישר למקום הראשון במצעד הבילבורד עם מכירות של 219,000 עותקים, ובסוף 2006 קיבל מעמד פלטינה. עד אוקטובר 2007 מכר האלבום שני מיליון עותקים בארצות הברית בסך-הכל. אף על פי שאלבום הבכורה של פורטדו, "Whoa, Nelly!" הצליח להיכנס רק למקום ה-24, לקח לאלבום שנה להגיע למעמד פלטינה כפולה, הישג ש"Loose" לא הצליח לעבור. בבריטניה, "Loose" מכר 33,000 עותקים בשבוע הראשון, ונכנס למקום החמישי במצעד מכירות האלבומים. בשבוע ה-43 הצליח האלבום להגיע למקום הרביעי וקיבל מעמד פלטינה כפולה עבור מכירות של יותר מ-600,000 עותקים. במאי 2008 נאמר כי האלבום מכר 900,000 עותקים בבריטניה. באוסטרליה הגיע האלבום למקום הרביעי במצעד המכירות וקיבל מעמד פלטינה כפולה עבור מכירות של יותר מ-140,000 עותקים. בגרמניה האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים, ומכר מיליון עותקים בגרמניה בלבד והפך לאלבום השנה.
ברחבי העולם, "Loose" הוא האלבום ה-13 הנמכר ביותר לשנת 2006, בשל מכירות של יותר ממיליון עותקים. בנובמבר 2007, מכר האלבום ברחבי העולם 8 מיליון עותקים והגיע למעמד זהב ופלטינה ב-25 מדינות העולם.
סינגלים.
Promiscuous.
"Promiscuous" (בעברית: "מופקרת"), הידוע גם כ"Promiscuous Girl", היה לסינגל הראשון באמריקה הצפונית בתחילת שנת 2006, לסינגל השני באמצע 2006 באירופה ולשלישי באמריקה הלטינית בסוף 2006. הסינגל זכה להצלחה גדולה כשנכנס לראש מצעדי הפזמונים בקנדה וארצות הברית, וזכה בפרס הבילבורד עבור "שיר הפופ הטוב ביותר לשנת 2006".
מילות השיר מדברות על מערכת יחסים בין שני אנשים, כאשר הגבר (טימבלנד) מפלרטט עם האישה (פורטדו). זה היה אחד מהשירים הראשונים עליהם עבדה פורטדו עם טימבלנד ותיארה את שיתוף הפעולה כ"משהו שעדיין לא נעשה". במילות השיר מוזכר סטיב נאש, שחקן כדורסל מפורסם, מה שגרם להשערות שבין נש לפורטדו הייתה מערכת יחסים, אך שניהם הכחישו את העניין. בנוסף, טימבלנד מציג את עצמו כתומאס קראון. "The Thomas Crown Affair" הוא סרט המציג את תומאס קראון, איש עסקים פלרטטן.
"Promiscuous" זכה לביקורות חיוביות בעיקר. מגזין הרולינג סטון כתב שהשיר הוא נקודת השיא באלבום "Loose", ושיתוף הפעולה עם טימבלנד זכה לשבחים. "All Music Guide" לעומת זאת, כתבו כי "לא משנה כמה פורטדו תנסה לשיר על סקס, היא לא תצליח להישמע סקסית". IGN כתבו כי השיר הוא "מטריד ומציק אך מדבק בו-זמנית".
הקליפ לשיר בוים על ידי "ליטל X" וכלל הופעות אורח של קרי הילסון, בריאה מיילס וג'סטין טימברלייק, בשל בקשתה של פורטדו שרצתה ליצור קליפ מועדונים מצליח.