הספרות והאדריכלות המקומיות פרחה במהלך המאה ה-11. בסוף המאה ה-17 האזור נכבש על ידי האימפריה המוגולית. במאות השנים שלאחר מכן האזור נכבש שוב על ידי האימפריה המראטהית והאימפריה הבריטית אשר סיפחה את קרנאטקה לראג' הבריטי בשנת 1799. בשנת 1830 פרץ מקומי אשר דוכא על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית. בסוף המאה ה-19 תנועת העצמאות צברה תנופה.
מדינת קרנאטקה המודרנית הוקמה בשנת 1956, כתוצאה מתכנון ארצי של מדינות הודו.
כלכלה.
בקרנאטקה נמצאת בירת ההייטק של הודו – העיר בנגלור (Bangalore). כמו כן יש בה יעדי תיירות פופולריים כחוף אום (Ohm Beach), מייסור (Mysore) , "בירת התרבות של קרנאטקה", האמפי (Hampi) המהווה אתר מורשת עולמית, ואחרים.
התמ"ג המקומי הוערך בכ-115.86 מיליארד דולר בשנת 2014. תרומתה של קרנטקה לתמ"ג ההודי בשנים 2014–2015 הייתה 7.54%. קרנטקה היא המדינה השישית בהודו מבחינת הצמיחה הכלכלית. בשנים 2013–2014 שיעור האבטלה במדינה היה 1.8% לעומת השיעור הארצי שעמד על כ-4.9%. בשנים 2011–2012 עמד שיעור העוני של בקרנאטקה על כ-20.91% לעומת 21.92% בכל הארץ.
56% מהאוכלוסייה עוסקת בחקלאות במישרין או בעקיפין. 64.6% מכלל משטח המדינה הוא מעובד. בנוסף על כך, בקרנטקה ממוקמות חברות ממשלתיות רבות כגון תעשיות חשמל כבדות בהראט, הארגון ההודי לחקר החלל, BEML והתעשייה האווירית ההודית. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 ישנו ניסיון לחזק את ההיי-טק במדינה, ובשנת 2007 פעלו בקרנטקה למעלה מ-2,000 חברות כאלו. קרנטקה היא גם המדינה המובילה בהודו בכל הקשור לביוטכנולוגיה. רוב החברות העוסקות בביוטכנולוגיה בהודו ממוקמות במדינה.
תחבורה.
כמו בשאר חלקי הארץ, ההובלה האווירית בקארנטקה היא עדיין מגזר צעיר אך מתחזק. מרכז החברה קינגפישר איירליינס ממוקם במדינה. רשת רכבות בקרנטקה היא באורך כולל של כ-3,089 ק"מ. בקרנאטקה יש 11 נמלים. תאגיד התחבורה הציבורית מסיע בממוצע כ-2.2 מיליון נוסעים מדי יום ומעסיק כ-25,000 איש.
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2011, התגוררו במדינה כ-61,095,297 תושבים, מתוכם 50.7% גברים ו-49.3% נשים. צפיפות האוכלוסייה הייתה 319 קמ"ר ו-38.67% מהאנשים גרים באזורים עירוניים. שיעור האוריינות הוא 75.36%–82.47% מהגברים ו-68.08% מהנשים היו קרוא וכתוב.
בשנת 2007 עמד שיעור הילודה על 2.2%. שיעור התמותה עמד על כ-0.7%, שיעור תמותת תינוקות על כ-5.5% ושיעור תמותת אמהות על 0.2%.
באזור בילקופה נמצא המיעוט הטיבטי הגדול ביותר מחוץ לטיבט מאחר שממשלת הודו התירה בו התיישבות פליטים שנמלטו משלטון הרפובליקה העממית של סין.
השפות הרשמיות המדוברות במדינה הן קאנדה השייכת למשפחת השפות הדראווידיות (65% דוברים את השפה) ואנגלית. שפות מדוברות נוספות הן אורדו (10.54%), טלוגו (7.03%), טמילית (3.57%), מראטהית (3%), הינדי (2.56%), קונקאני (1.46%) ומלאיאלאם (1.33%).
ארטור ראסיז'אדה
V for Vendetta
טוני קולט
טוני קולט (באנגלית: Toni Collett, שם הבמה: Toni Collette; נולדה ב-1 בנובמבר 1972) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ומוזיקאית אוסטרלית. זוכת פרס אמי ופרס גלובוס הזהב על תפקידה כטרה גרגסון בסדרה "טרה". בנוסף, הייתה מועמדת לעוד שני פרסי אמי ולחמישה פרסי גלובוס הזהב ובשנת 1999 קיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "החוש השישי".
ביוגרפיה.
קולט נולדה בעיר סידני, ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה, הבכורה מתוך שלושה ילדים; יש לה שני אחים צעירים. היא גדלה בפרוור גליב שבסידני עד גיל 6, ולאחר מכן התגוררה בפרוור בלקטאון. אביה, בוב קולט היה נהג משאית, ואימה, ג'ודי (לבית קוק), הייתה נציגת שירות לקוחות. בילדותה היא השתתפה בתחרויות שירה מקומיות. שאיפתה הייתה להופיע במחזות זמר, שכן היא אהבה לשיר ולרקוד.
תפקיד המשחק הראשון של קולט היה בגיל 14 בהפקה בית-ספרית של המחזה "Godspell"; היא עשתה אודישן עם השיר "Saving All My Love for You" של וויטני יוסטון. בתחילת 1991 היא החלה ללמוד במכון הלאומי לאמנויות הדרמה (NIDA), אך עזבה לאחר 18 חודשים כדי להופיע בתור סוניה במחזה "הדוד וניה" (הוצג באוגוסט-ספטמבר 1992), שם שיחקה לצד ג'פרי ראש בתפקיד הראשי.
קריירה.
בשנת 1995 גילמה קולט את מיוריאל הסלופ בסרט "חתונתה של מיוריאל", תפקיד עבורו עלתה 18 קילוגרם במשקלה תוך שבעה שבועות. עבור תפקיד זה היא זכתה בפרס המכון האוסטרלי לקולנוע והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
לאחר מכן שיחקה בסרטים "אמה" (1996) לצידה של גווינת' פאלטרו, "ולווט גולדמיין" (1998) של טוד היינס, "8 וחצי נשים" של פיטר גרינוויי, "שאפט" עם סמואל ל. ג'קסון, "רווק פלוס ילד" לצד יו גרנט, "משנים כיוון" עם בן אפלק ו"השעות" יחד עם מריל סטריפ, ג'וליאן מור וניקול קידמן.
בשנת 2000 הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לאחר שגילמה את אמו של הילד הרדוף בסרט "החוש השישי".
קולט הקימה את הלהקה "Toni Colette &amp; the Finish", בה חבר גם בעלה. באוקטובר 2006 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, Beautiful Awkward Pictures, לו כתבה קולט את כל השירים. ב-2007 הופיעה הלהקה בסידני כחלק מהאירוע Live Earth.
בנוסף ב-2006, כיכבה בסרט הקומי "מיס סנשיין הקטנה" לצד אביגייל ברסלין.
ב-2008 כיכבה קולט בסדרת הטלוויזיה "טרה" בה גילמה דמות של עקרת בית, אם ואמנית המתמודדת עם הפרעת זהות דיסוציאטיבית.
בשנת 2009 זכתה קולט בפרס אמי לשחקנית ראשית בקומדיה על תפקידה בסדרה "טרה". משחקה בסדרה זיכה אותה גם בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית.
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של CBS - "בני ערובה", הגרסה האמריקאית לסדרת הישראלית באותו שם ששודרה בערוץ עשר.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הפעולה "" לצד וין דיזל וסמואל ל. ג'קסון, בסרט הדרמה הקומי "המתיני בבקשה" לצד דקוטה פנינג, ובסרט הקומדיה "אמהות בהפרעה".
בפברואר 2020 פברואר 2020 לוהקה קולט יחד עם בלה היתקוט לתפקידים ראשיים בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, אני אף אחת.
חיים אישיים.
בשנות העשרים לחייה היא התקשתה להסתגל לחיות באור הזרקורים, וכתוצאה מכך נאבקה בבולימיה והתקפי חרדה. בתקופה זו היא גילחה את ראשה חמש פעמים (פעם אחת לתפקיד קולנועי).
בשנת 1997 קולט יצאה עם השחקן האירי ג'ונתן רייס מאיירס במשך כשנה, ותיארה את מערכת היחסים שלהם כ"נהנתנית וכנראה מסוכנת."
ב-31 בינואר 2003 היא נישאה למוזיקאי דייב גאלאפסי, עמו התחתנה בטקס בודהיסטי-מסורתי על אף שאינה מגדירה עצמה כבודהיסטית. לזוג יש בת, סייג' פלורנס, שנולדה ב-9 בינואר 2008, ובן, ארלו רוברט, שנולד ב-22 באפריל 2011. הם חיו בסידני בשנות ה-2000 לפני שעברו ללוס אנג'לס. המשפחה חזרה לסידני ב-2019.
תהלוכן
תהלוכן (שם מדעי "Thaumetopoea"), המוכר גם בשם טַוואי התהלוכה, הוא סוג של עש ממשפחת התהלוכניים, בעל גלגול מלא.
רוחב הבוגר 6–8 מ"מ ואורכו 10–20 מ"מ, צבעו חום צהוב וכנפיו בצבע חום-אפור. קיימת דו-צורתיות זוויגית כשהנקבה גדולה מהזכר.
שלב הזחל.
אורכו המרבי 30–40 מ"מ. גוף הזחל מכוסה בשערות המכילות חומר ארסי, היכול לגרום לצריבות ונפיחות (סרפדת). קצות השערות הללו כדוגמת חוד קרס הדיג, והן נשלפות החוצה מגופו של הזחל.
ההטלה חלה בחודשים ספטמבר-אוקטובר, והבקיעה לאחר 6 שבועות. הזחלים טווים קורים ומכאן שמו השני.
בראשית האביב הם עוזבים את העץ בשיירה (על כן שמם) ומתגלמים באדמה. הגולם עובר תקופת דיאפאוזה המסתיימת לרוב בשלהי הקיץ.
הדברה.
בערים שונות בישראל הותקן חוק עזר עירוני, המחייב את בעלי הנכסים בהן, שבשטחם יש עצי אורן, להדביר הזחלים של תהלוכן האורן.
צבי שילוח
צבי שילוח (לַנגזַם) (6 במרץ 1911 – 10 באוקטובר 2000) היה איש ציבור ישראלי, חבר תנועת גורדוניה, חבר מרכז מפא"י, חבר מועצת עיריית הרצליה וסגן ראש העירייה, חבר רפ"י, ולאחר מלחמת ששת הימים ממקימי התנועה למען ארץ ישראל השלמה, חבר הנהלת הליכוד וממקימי ומראשי התחיה, שמטעמה כיהן כחבר הכנסת בכנסת העשירית.
ביוגרפיה.
צבי לנגזם נולד בשנת 1911 בבוריסלב שבפולין, צאצא לר' פסח לנגזם, ומכאן קרוב משפחה למספר שושלות אדמו"רים. למד בגימנסיה פולנית בעירו. (לימים למד היסטוריה כללית ותולדות עם ישראל באוניברסיטת תל אביב.)
היה חבר תנועת גורדוניה בפולין, וחבר ההנהגה הראשית בלבוב.
בשנת 1932 עלה לארץ ישראל, והיה לחבר קיבוץ חולדה עד 1933. בשנת 1934 הצטרף למפא"י, וב-1938 החל לעבוד מטעמה במועצת פועלי הרצליה. באותה שנה נישא לסוניה אפרימסון.
ב-1941 נענה לקריאת המוסדות הלאומיים והתגייס לחיל התותחנים של הצבא הבריטי.
ב-1945, לאחר שחרורו, היה ראש משלחת הבריגדה העברית למחנות העקורים במינכן. עם חזרתו ארצה פעל להקמתה של תנועת נוער חלוצי מאוחד (נוח"ם).
בשנים 1949–1954 היה עורך עיתון "הדור" של מפא"י.
בשנת 1950 נבחר למרכז מפא"י. בשנים 1954–1964 היה חבר מועצת עיריית הרצליה מטעם מפא"י, וסגן ראש העיר הרצליה בשנים 1960–1964.
בשנת 1965 הצטרף לרפ"י והיה חבר מזכירות התנועה.
בעקבות מלחמת ששת הימים עבר מהפך אידאולוגי, והיה בין מקימי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. תקופת מה ערך את ביטאונה הדו-שבועי "זאת הארץ".
במסגרת השינוי האישי הצטרף לליכוד עם הקמתו בשנת 1973. היה חבר הנהלת המפלגה, ובשנת 1977 פרש ממנה.
בהמשך היה ממקימי ומראשי התחיה, שמטעמה כיהן כחבר הכנסת בכנסת העשירית (7 במרץ 1984 ועד 13 באוגוסט 1984), במקום חנן פורת. לקראת הבחירות לכנסת ה-12 שובץ במקום ה-59 והאחרון ברשימת מפלגת מולדת לכנסת ה-12.