נבחרת קולומביה בכדורגל עד גיל 17 היא נבחרתה הלאומית של קולומביה לקטגורית גילאים זו. הנבחרת זכתה פעם אחת באליפות דרום אמריקה עד גיל 17 בשנת 1993 וכן הופיעה חמש פעמים בבטורניר גביע העולם עד גיל 17. הישגה הטוב ביותר בטורניר זה הוא המקום הרביעי, אותו השיגה ב-2003 וב-2009. לאורך השנים הופיעו בנבחרת שחקנים שהפכו עם השנים לשחקני הנבחרת הבוגרת, כמו חאמס רודריגס ופרדי גוארין.
קולומביה היא גם הנבחרת השנייה שכבשה הכי הרבה שערים במשחק אחד במונדיאליטו עד גיל 17 כשהביסה את נבחרת פינלנד עד גיל 17 1:9 ב-19 באוגוסט 2003.
הנבחרת הבטיחה את מקומה בטורניר המונדיאליטו עד גיל 17 שייפתח ב-6 באוקטובר 2017 בהודו.
היסטוריה.
קולומביה העפילה לטורניר הגמר הראשון שלה ב-1989 שנערך בסקוטלנד. הנבחרת שסיימה שנה קודם לכן במקום השלישי בסודאמריקנו שבאקוודור, כללה שחקנים בולטים כמו ויקטור פאצ'קו, הנרי סמברנו ואוסוולדו מקנסי. במונדיאליטו הנבחרת לא הצליחה וסיימה בתיקו 1:1 עם גינאה במשחק הפתיחה. שני הפסדים אחר כך לפורטוגל וערב הסעודית שלחו את קולומביה הביתה אחרי השלב הראשון.
ב-1993 אירחה קולומביה בפעם הראשונה והיחידה עד היום את אליפות היבשת לקטגורית גילאים זו וגם זכתה בפעם הראשונה והיחידה עד כה באליפות. היא ניצחה את כל יריבותיה בשלב המוקדם שכלל את ארגנטינה, פרו, אקוודור וונצואלה. בבית הגמר פגשה את ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה. ניצחון נוסף על הארגנטינאים ושתי תוצאות תיקו מול צ'ילה וברזיל, נתנו לקולומביה את התואר. בין השחקנים הבולטים היו חורחה בולניו וריקרדו סיסיליאנו.
במונדיאליטו באותה שנה שנערך ביפן, שוב לא הצליחה קולומביה לעבור את שלב הבתים, לאחר שרשמה שני הפסדים, לקטר וצ'כוסלובקיה אל מול ניצחון על ארצות הברית שלא הספיק.
קולומביה נעדרה במשך עשור מהמונדיאליטו והעפילה חזרה רק ב-2003 תחת הדרכתו של המאמן אדוארדו לארה. באותה שנה סיימה במקום השלישי בסודאמריקנו שנערך בבוליביה והעמידה נבחרת טובה שכללה בין היתר שחקנים כמו פרדי גוארין, פבלו ארמרו, אדריאן ראמוס, קרלוס הידלגו וכריסטיאן ספאטה. הנבחרת הצדיקה את הפוטנציאל והשיגה את המקום הגבוה ביותר שלה אי פעם, המקום הרביעי. בבית המוקדם סיימה בתיקו 0-0 עם מקסיקו, ניצחה 1:2 את סין והייתה זקוקה לתיקו במשחק האחרון מול המארחת פינלנד, אבל לא הסתפקה בכך והביסה אותה 1:9, במה שהפכה להיות התוצאה השנייה בגובהה בכל הזמנים במונדיאליטו עד גיל 17.
ברבע הגמר פגשה קולומביה את קוסטה ריקה וגברה עליה 0:2, אך נעצרה בחצי הגמר על ידי ברזיל באותה תוצאה. במחשק על המקום השלישי סיימה עם ארגנטינה בתיקו 1:1 אך הפסידה לה 4:5 בדו-קרב פנדלים.
אחרי שלא העפילה למונדיאליטו ב-2005, חזרה קולומביה לטורניר ב-2007 שנערך בדרום קוריאה אחרי שסיימה במקום השני באותה שנה בסודאמריקנו שנערך באקוודור. הנבחרת כללה אז שמות כמו חאמס רודריגס, כריסטיאן נסרית', ריקרדו צ'ארה, מיגל חוליו וסנטיאגו טרייס. במשחק הפתיחה הצליחה קולומביה לכפות 3:3 מול גרמניה אחרי שכבר פיגרה 1:3. במשחק השני הביסה ללא קושי את טרינידד וטובגו 0:5 אבל הפסידה במשחק השלישי 1:2 מול גאנה. זה הספיק לה בשביל להעפיל לשלב שמינית הגמר, אך שם היא שוב פגשה נבחרת אפריקאית והפסידה, כאשר ניגריה ניצחה אותה 0:2 והדיחה אותה מהמשך הטורניר.
ההופעה הבאה של קולומביה במונדיאליטו הייתה ב-2009, אז נערך בניגריה והנבחרת העפילה אליו בזכות כך שסיימה רביעית בסודאמריקנו באותה שנה בצ'ילה. בין השחקנים הבולטים של אותה נבחרת היו כריסטיאן בונייה, פביאן קסטייו, סנטיאגו אריאס, חואן קמילו סאיס, סטפן מדינה, וג'ייסון מורייו. ניצחון בפתיחה 1:2 על הולנד בתוספת תוצאות תיקו 0:0 ו-2:2 מול אירן וגמביה בהתאמה העלו את קולומביה לשמינית הגמר. שם פגשו את ארגנטינה ובמשחק מותח גברו עליה 2:3. ברבע הגמר סיימה בתיקו 1:1 מול טורקיה אך ניצחה אותה בדו-קרב פנדלים 5:3, אבל המסע הגיע לסיומו שוב בחצי הגמר, אז הובסה על ידי שווייץ 0:4. במשחק על המקום השלישי הפסידה 0:1 לספרד ושיחזרה את הישגה מ-2003.
לאחר הפסקה של 8 שנים, חזרה הנבחרת למונדיאליטו של 2017 בהודו. היא לא כל כך הרשימה באליפות ההיבשת, אבל הצליחה לסיים במקום הרביעי ולהעפיל. הפסד במשחק הפתיחה מול גאנה 0:1 וניצחונות על המארחת הודו וארצות הברית 1:2 ו-1:3 בהתאמה, הספיקו לקולומביה בשביל לסיים במקום השני בבית ולהעפיל לשמינית הגמר. שם חיכתה להם נבחרת גרמניה וללא הרבה קושי הביסה את קולומביה 0:4 והדיחה אותה. שמות בולטים ששיחקו בנבחרת זו היו חואן סבסטיאן פנילוסה, חמינטון קמפס, דייבר קייסדו ותומאס גוטיירס.
הנבחרת בגביע העולם.
סקוטלנד 1989.
שחקנים בולטים: ויקטור פאצ'קו, הנרי סמברנו, אוסוולדו מקנסי
יפן 1993.
שחקנים בולטים: ריקרדו סיסיליאנו, חורחה בולניו
פינלנד 2003.
שחקנים בולטים: פבלו ארמרו, פרדי גוארין, ליביס ארנס, קרלוס הידלגו, אדריאן ראמוס, כריסטיאן ספאטה
דרום קוריאה 2007.
שחקנים בולטים: חאמס רודריגס, כריסטיאן נסרית', ריקרדו צ'ארה, מיגל חוליו, סנטיאגו טרייס
ניגריה 2009.
שחקנים בולטים: כריסטיאן בונייה, חואן קמילו סאיס, סטפן מדינה, סנטיאגו אריאס, ג'ייסון מורייו, פביאן קסטייו
הודו 2017.
שחקנים בולטים: חואן סבסטיאן פנילוסה, חמינטון קמפס, דייבר קייסדו ותומאס גוטיירס.
הסכם גג
"הסכם גג" הוא הסכם שנערך בין מדינת ישראל, רשות מקרקעי ישראל, משרד האוצר ומשרד הבינוי והשיכון לבין רשויות מקומיות, על מנת להגדיל את היצע הדירות.
ההסכם מאפשר הקמת שכונות חדשות בנות אלפי יחידות דיור בתחום הרשויות המקומיות איתן נחתם ההסכם. במסגרת ההסכם מתחייבת המדינה בפני הרשות המקומית להעמיד קדם-מימון להקמה של מבני ציבור, מוסדות חינוך ותשתיות, עוד טרם שיווק הפרויקט. הרשות המקומית מתחייבת להעניק ליזמים היתר בנייה תוך 90 ימים. במסגרת ההסכם, נקבע לוח זמנים מוגדר לקידום הפרויקט.
מודל הסכמי הגג היה בשימוש עד לשנות ה-90, בעקבות גלי העלייה ממדינות ברית המועצות לשעבר. המודל חודש בשנת 2013, כאשר נחתם ההסכם הראשון עם עיריית קריית גת, לצורך הקמת שכונת "כרמי גת", בה אמורות היו להיבנות כ-7,000 יחידות דיור. נכון לחודש אפריל 2017, נחתמו הסכמים עם 14 רשויות מקומיות, לצורך בניית כ-160 אלף יחידות דיור. חלק מן הדירות בשכונות החדשות ייבנו במסגרת מודל "מחיר למשתכן".
התוכנית נתקלה בקשיים. בקריית גת חל עיכוב בהוצאת היתרי הבנייה ופיתוח התשתיות בשכונה החדשה. בראש העין נוצרו קשיים במימוש ההסכם. לטענת תושבים בראש העין, בשכונות חדשות שאוכלסו לא נבנו תשתיות ראויות, ובכך לא מילאה המדינה את חלקה, לו התחייבה בהסכם.
בספטמבר 2021 נחתם לראשונה הסכם גג ביישוב ערבי. במסגרת הסכם ייבנו באום אל-פחם כ-15000 דירות חדשות, לצד שטחי תעסוקה ומסחר.
פייטרו ורכובוד
פייטרו ורכובוד (באיטלקית: Pietro Vierchowod; נולד ב-23 ביולי 1956) הוא כדורגלן עבר איטלקי ממוצא אוקראיני. שיחק בעמדות מגן בקבוצת סמפדוריה, יובנטוס ובנבחרת איטליה. מאז פרישתו ממשחק פעיל אימן קבוצות מהליגות הנמוכות באיטליה.
ביוגרפיה.
פייטרו ורכובוד נולד בעיירה קלצ'ינטה שבנפת ברגמו בצפון איטליה. אביו, איוואן ורכובוד, היה אוקראיני יליד העיר סטרובילסק. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת בצבא האדום ונפל בשבי. היה אסיר במחנה שבויים בשטח איטליה. לאחר המלחמה השתקע באיטליה.
פייטרו ורכובוד החל ללמוד כדורגל בקבוצת הילדים של מועדון רומאנזה, משם המשיך לקבוצת הנוער. בשנת 1976 חתם בקבוצת קומו ששיחקה בסרייה ב'. בשנת 1981 עבר ורכובוד לפיורנטינה למשך עונה אחת ובעונה הבאה הוא שיחק ברומא (עמה זכה באליפות סרייה א').
מירצ'ה לוצ'סקו
מירצ'ה לוצ'סקו (ברומנית: Mircea Lucescu; נולד ב-29 ביולי 1945) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל רומני, אשר מאמן כיום את קבוצת הכדורגל דינמו קייב, מליגת העל האוקראינית בכדורגל.
במהלך הקריירה שלו לוצ'סקו זכה 6 פעמים באליפות ליגת העל הרומנית עם קבוצתו דינמו בוקרשט, הופיע 70 פעם במדי נבחרת רומניה והיה קפטן הנבחרת במונדיאל 1970. לוצ'סקו אימן ברומניה, איטליה, טורקיה, אוקראינה ורוסיה. ידוע כמי שאימן את קבוצת הכדורגל האוקראינית שחטאר דונצק במשך 12 שנה והיה למאמן המוצלח ביותר בתולדות הקבוצה, לאחר שזכה עמה ב-8 אליפויות ליגת העל האוקראינית, 6 גביעי אוקראינה, 6 גביעי הסופר קאפ האוקראיני ובגביע אופ"א לעונת 2008/2009.
הוא אף זכה באליפויות ליגת העל הרומנית עם דינמו בוקרשט וראפיד בוקרשט ובליגת העל הטורקית עם גלאטסראיי ובשיקטש. בשנת 2013 הוכתר כמאמן העשור ברומניה.
ב-2016 מונה למאמן זניט סנקט פטרבורג, והוביל אותה לזכייה בסופר קאפ הרוסי, אולם משלא הצליח להוביל את הקבוצה להעפלה לליגת האלופות, פוטר במאי 2017. אך מאז לא הצליח במיוחד, באמתחתו סיימה במקום אחרון בבית בליגת האומות והוא אף הודיע על פרישה, אך ביולי 2020 זומן לאמן את דינמו קייב איתה זכה בסופר קאפ האוקראיני והפך למאמן הראשון שזכה בסופר קאפ האוקראיני עם שני מועדונים שונים.
קריירת משחק.
מירצ'ה נולד ב-29 ביולי 1945 בבוקרשט. את קריירת המשחק שלו החל במועדון דינמו בוקרשט כקשר ימני. בעונת 1968/1969 הבקיע 8 שערים והופיע 28 במדי הקבוצה והוא הוכתר בשנת 1969 כשחקן השנה ברומניה. הוא היה לשחקן קבוע בנבחרת רומניה בכדורגל ושיחק בשורותיה במונדיאל 1970.
את קריירת האימון שלו התחיל מוקדם מאוד, לאחר שפרש ממשחק פעיל בשנת 1979.
קריירת אימון.