פולאני טען כי ביסוד רעיון כלכלת השוק החופשי עומד ניסיון להפריד בין התחום הכלכלי והתחום הפוליטי של החיים החברתיים. ניסיון שכזה אינו אפשרי בפועל על פי פולאני, ולפיכך אף חברה אינה יכולה להתקיים בפועל כשוק חופשי מלא מבלי להשמיד עצמה - כל חברה מתערבת בכלכלה במטרה לשרוד. למעלה מכך, לשיטתו של פולאני רעיונות השוק החופשי קודמו באמצעות הפעלת כוח של מדינות ומוסדות פוליטיים - כגון במהלך מהפיכת הגידור בבריטניה שנישלה מאות אלפי איכרים מאדמתיהם והפכה אותם בכח לעובדים שכירים בערים הנאלצים למכור את כוח עבודתם כדי להתקיים.
מחקרו האנתרופולוגי של פולני הדגיש כי מאז ומעולם הייתה הכלכלה שלובה בפועל במבנה החברה, ורעיונות חברתיים כסטטוס או הדדיות עמדו למעלה ממניע הרווח, שעל פי הרעיונות הליברליים הוא המניע היחיד בכלכלה.
לשיטתו של פולני, שוק חופשי מחייב סחירות מלאה, אולם עבודה, אדמה וממון אינן סחורות ממשיות שכן אינן נוצרות לשם צריכה, ועל כן הוא מכנה אותן "סחורות פיקטיביות". העבודה היא למעשה פעילות החיים האנושית, האדמה היא הטבע הסובב את החברה והממון הוא סמל לכוח קניה. שלוש "הסחורות הפיקטיביות" אינן מיוצרות לשם צריכה, והניסיון לכפות עליהן את חוקי המשחק של השוק החופשי צפוי להוביל לאסון חברתי, אקולוגי וכלכלי: "בהשתמשה בכוח העבודה האנושי, משתמשת שיטה זו (השוק המווסת עצמו) כבדרך אגב גם בישות הפיזיולוגית והמוסרית - 'אדם' - הצמודה לתג זה. משנשללה מהם הגנת מוסדות התרבות, היו בני האדם נכחדים מחמת הפקרה חברתית. הם היו מתים כקורבנות של אנדרלמוסיה חברתית הרת-אסון, מחמת הפקרות, סטיות, פשע ורעב. הטבע יפורק לגורמיו, סביבות המגורים והנופים יגעלו, הנהרות יזדהמו, הביטחון הצבאי יזועזע, והיכולת לייצר מזון וחומרי גלם תאבד. לבסוף, ניהול, כוח-הקניה על דרך השוק היה גורם לחיסול חוזר ונשנה של יוזמה עסקית, למחסון של ממון, והיה מתגלה כהרה-אסון לעסקים כמו שיטפונות ובצורת בחברה פרמיטיבית". לכן על פי פולני, פועלת כל חברה להטיל רגולציות ולהשפיע בכלים פוליטיים על חיי המסחר והכלכלה.
ממשתנות (סובסטנטיביזם).
גישתו של פולאני, שהוצגה בחיבורו "הטרנספורמציה הגדולה" (1944) כנגד הגישה הנאו-קלאסית, המגדירה את הכלכלה כמדע ההיגיון וקבלת ההחלטות הרציונלית בבחירה בין שימושים חלופיים לאמצעים מוגבלים, במטרה למקסם רווחים. הגישה האלטרנטיבית של פולני טוענת כי הכלכלה הממשית אינה מניחה כי קבלת ההחלטות היא רציונלית בהכרח, וכי יש בהכרח תנאי מחסור (אמצעים מוגבלים). על פי הגישה הממשתנית, הכלכלה מתייחסת לאופן שבו בני האדם מפרנסים ומקיימים עצמם בתנאים חברתיים-תרבותיים וטבעיים מסוימים. אסטרטגיית הפרנסה של החברה נבחנת כתהליך הסתגלות לתנאים החומריים והסביבתיים, ויכולה לכלול מקסום רווחים, או לא לכלול מקסום רווחים. המשמעות של 'כלכלה' בהקשר זה תהיה הקצאת משאבים, כלומר - האופן בו החברה עונה על צרכים חומריים.
אקרוטאטוס השני
אקרוטאטוס השני (ביוונית: Ακρότατος; ? - 262 לפנה"ס) היה מלך ספרטה מהשושלת האגידית. מלך משנת 265 לפנה"ס עד שנת 262 לפנה"ס.
ביוגרפיה.
אקרוטאטוס היה בנו של אראוס הראשון, מלך ספרטה מהשושלת האגידית. סבו היה אקרוטאטוס הראשון, שמעולם לא עלה על כס המלכות.
לאקרוטאטוס הייתה מערכת יחסים לא חוקית עם הנסיכה כילוניס מהשושלת האאוריפונטידית. כילוניס הייתה אשתו של המצביא קלאונימוס, דוד של אביו של אקרוטאטוס. פלוטרכוס כותב שכילוניס התאהבה באקרוטאטוס "באופן נואש" ושקלאונימוס נודע כ"בעל מזג אלים ושרירותי" ושזלזל באשתו. מערכת יחסים זו, כמו גם העובדה שקלאונימוס לא נבחר למלך לאחר מותו של קלאומנס השני, גרמו לכך שקלאונימוס הסית את פירוס מלך אפירוס לתקוף את ספרטה.
כאשר פירוס תקף, שהה אראוס אביו של אקרוטאטוס בכרתים, ומשום כך אקרוטאטוס הנהיג את הגנת העיר. בספרטה הרוחות סערו והיו שהציעו להבריח את הנשים מחוץ לעיר. תוכנית זו נתקלה בהתנגדות, שכן לא ייתכן שהנשים יחיו בעוד ספרטה תיפול. הנשים והגברים עמלו יחד לחפור תעלה נגד פילי הקרב של פירוס. במהלך יום הקרב הראשון, אקרוטאטוס סיכל ניסיון של פירוס לאגף את התעלה, על ידי כך שאיגף בעצמו את הכוח התוקף והסב לו אבדות כבדות. פלוטרכוס מספר שבסוף היום נכנס אקרוטאטוס מכוסה בדם לספרטה, ונראה נאה יותר מתמיד. כל נשות ספרטה קינאו בכילוניס, וזקני העיר ביקשו ממנו לעזוב את הקרב ולהינשא לה באופן חוקי כדי שיוליד ילדים נוספים כמוהו. במשך יומיים הצליחו התושבים לעמוד נגד ההתקפות החוזרות ונשנות של פירוס, ולאחר מכן שלח אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון גיס שכירים שלו תחת פיקודו של אמינאס איש פוקיס לעזרת העיר. ואראוס חזר מכרתים עם 2,000 חיילים. מצבו של פירוס היה בכי רע והוא נאלץ לנטוש את המצור על ספרטה.
הדבר אינו מצוין במפורש במקורות, אולם נראה שלאחר הקרב נשא אקרוטאטוס את כילוניס לאשה באופן חוקי. בשנת 265 לפנה"ס, מת אראוס, ואקרוטאטוס ירש אותו כמלך. תקופת מלכותו הייתה קצרה, ולא ידוע עליה הרבה. פאוסניאס כותב שבשנת 262 לפנה"ס (או 265 לפנה"ס), הצבא הספרטני פלש למגלופוליס בפיקודו של "אקרוטאטוס בן קלאומנס". התחולל קרב קשה שפרטיו אינם ידועים, ושני הצדדים ספגו אבדות כבדות. עם זאת, צבא מגלופוליס בפיקודו של אריסטודמוס ("הטוב") הנחיל מפלה לספרטנים שנאלצו לסגת. בין ההרוגים היה גם אקרוטאטוס. השם "אקרוטאטוס בן קלאומנס" מצביע כפשוטו על אקרוטאטוס הראשון, עם זאת סביר להניח שהכוונה לאקרוטאטוס השני ופאוסניאס התבלבל בשמות. מחזקת השערה זו היא העובדה שפלוטרכוס מציין במפורש שאקרוטאטוס השני מת בקרב מול אריסטודמוס ממגלופוליס.
פילרכוס מאשים את אקרוטאטוס ואת אביו אראוס כמי שייבאו לספרטה מנהגים רעים כמו פאר ובזבוז, שגרמו להשחתת המידות של בני ספרטה. בנו, אראוס השני, נולד זמן קצר לאחר שמת, ומלך עד גיל שמונה (שנת 254 לפנה"ס), אז מת ממחלה.
רעידות האדמה ביפן (2016)
רעידות האדמה ביפן או רעידות האדמה בקוממוטו הן סדרת רעידות אדמה בדרגה 7.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט שאירעו ב-16 באפריל 2016 מתחת לעיר קוממוטו במחוז קוממוטו באי קיושו שביפן. רעידת האדמה הגדולה ביותר התרחשה בעומק 10 קילומטרים, וקדמה לה רעידת אדמה ב-14 באפריל בעומק 11 קילומטרים את המדינה פקדו עוד 130 רעשי משנה שלא גרמו לנזקים, אולם הובילו להתרעות צונאמי
ברעידות האדמה נהרגו כ-50 איש, ונפצעו כ-3,000. בנוסף, כ-44,000 איש פונו מבתיהם. הרעידות גרמו נזק חמור למבנים במחוזות קוממטו ואויטה.
נזק.
כתוצאה מרעידות האדמה, העיר קוממוטו כולה נותרה ללא מים. תושבי הכפר נישאיארה במחוז קוממוטו פונו מהכפר מחשש שהסכר הסמוך עומד להתמוטט. נמל התעופה קוממוטו נסגר פרט לטיסות דחופות. ושירות השינקנסן של קיושו הושעה לאחר שרכבת ירדה מהפסים כתוצאה מרעידת האדמה מבנים רבים קרסו או עלו באש. פקידי ממשל העריכו שלפחות 1,000 מבנים ניזוקו ברצינות ולפחות 90 נהרסו כליל. בית החולים בן 500 המיטות בעיר קוממוטו הופל מעל יסודותיו, מה שאילץ לפנות את החולים. לפחות 60 אנשים נלכדו בבית אבות בעיר. מפולות רבות התרחשו על פני ההרים של קיושו, והסלעים שנפלו גרמו לכמה כבישים להיות בלתי עבירים, גשר אסו הגדול, על הכביש הלאומי של יפן, קרס אל נהר קורוקאווה.
לפחות 20 אלף חיילים הוזעקו לאי קיושו על מנת לסייע בפעולות החילוץ. ראש ממשלת יפן, שינזו אבה, הזהיר כי מזג האוויר הגשום שצפוי באזור בימים הקרובים עלול להקשות מאוד על החילוץ. בהר הגעש אסו נצפתה התפרצות קלה כתוצאה מרעידת האדמה.
דאן דה מורקל
אסתר הול
אסתר ג'יין הול (באנגלית: Esther Jane Hall; נולדה ב-28 באוגוסט 1970) היא שחקנית אנגלייה המוכרת מהופעותיה בסדרות דרמה בטלוויזיה.
ביוגרפיה.
הול נולדה במנצ'סטר ב-1970 וגדלה בצ'שייר. היא עשתה בחינות בגרות (A levels) במנצ'סטר ואחר כך למדה במשך שלוש שנים אמנויות הבמה בברטון הול קולג' שבאוניברסיטת לידס, וסיימה תואר בוגר אוניברסיטה .
התפקיד החשוב הראשון של הול בטלוויזיה היה כשגילמה את רומי סאליבן בסדרה "קוויר בעיר" בשנים 1999 ו-2000. היא שיחקה דמות של לסבית שביחד עם בת זוגה מביאות לעולם ילד בעזרת החבר הטוב שלהם שהוא הומו. ב-2001 הופיעה בדרמה זוכת הפרסים "Men Only" בתפקיד קאטי, אשתו של מאק (מארק וורן). בהמשך שיחקה בסדרת הדרמה "Always and Everyone" (ב-2000 וב-2001), בתפקיד רייצ'ל ב-"Serious and Organised" (מ-2003) ובעיבוד לספר "בנים ואוהבים" מאת ד. ה. לורנס. בשנים 2002 ו-2003 שיחקה הול בתפקיד אלי סים, חברתו של טום קווין (מת'יו מקפדיין) בסדרת הריגול "ספוקס". ב-2005 הצטרפה לצוות השחקנים הקבוע של הסדרה "להעיר את המתים" והחליפה את הולי איירד בתפקיד הפתולוגית, אבל שיחקה בסדרה רק עונה אחת. בשנים 2005 –2007 השתתפה סדרת הדרמה ההיסטורית "רומא", ב-2007 שיחקה בדרמה "True Dare Kiss" של ערוץ BBC One.
הול ידועה גם מהופעתה בסדרת פרסומות לחברת בריטיש טלקום לצדו של קריס מרשל בשנים 2005 עד 2001. בפרסומות היא משחקת בדמות אם חד הורית עם שני ילדים שנמצאת במערכת יחסים עם דמותו של מרשל, לבסוף הם עוברים לגור ביחד ומתחתנים. בקיץ 2014 הצטרפה הול לצוות השחקנים של אופרת הסבון "רופאים" בתפקיד טוני מקפרסון.
ב-2014 שיחקה הול בתפקיד ליידי מקבת' במחזה "מקבת'" בתיאטרון "The Mercury" בקולצ'סטר.
חיים אישיים.
הול חיה בלונדון עם בן זוגה, השחקן סיימון מולר (Simon Muller), ועם בנם.
קארל פולני
קארל פולניי
הפחד מהמתים המהלכים
זכריה מנחם יואל
אנדרו סקוט
רובן בראחה