אז מופיע בני הפרפר, שחקן סיוע, שמתחיל מסע כדי לעצור את הגראזלים ולהשיב את המספרים שנגנבו. מתברר כי מין של חייזרים בשם גליקסריאנס מכוכב Glixer II שלחו את חיות המחמד שלהם, הגראזלים לגנוב אדמות של מספרים, כך בני האדם יהפכו לחיות המחמד החדשות של החייזרים. הוא גילה כי בני היה פעם גראזלים ממקלט על פני כדור הארץ. בני מכיר בן גראזלים שם ג'ורגה כמו הדוד שלו, ומשכנע אותה כי גראזלים יכול להיות חופשי על פני כדור הארץ הרחק מהחייזרים. הגראזלים מחזירים את המספרים הגנובים ומספקים גננים עם בקרת קליע מובנת, בעוד שגליקסריאנס הם נגד כדור הארץ.
ביקורת.
המבקר צ'אק מילר ממגזין "Computer Gaming World" כתב על משחקי הווידאו "Word Rescue" ו-"Math Rescue" כי הם . למשחק ניתן גם פרס "התוכנה החינוכית הטובה ביותר" ב-1993.
1948 בירדן
1948 בירדן הייתה השנה בה חגגה ירדן שנתיים מיום היווסדה.
שלום ורסאי
מטרו דוחה
תימני ותימניה
ניוון רב מערכתי
ניוון רב מערכתי ("פרקינסון פלוס", באנגלית: Multiple System Atrophy, או בקיצור MSA) הוא הפרעה ניוונית נוירולוגית, שמתארת קבוצה של הפרעות המאופיינות בניוון מערכת העצבים המרכזית. בעוד שמחלת הפרקינסון פוגעת בעיקר בגרעיני הבסיס, MSA פוגעת גם במערכות נוספות במוח, ובעיקר בחומר השחור, בסטריאטום, במערכת העצבים האוטונומית, בגזע המוח ובמוח הקטן. כ-55% מהחולים הם גברים, והמחלה מתפרצת לרוב בעשור השישי לחיים. לעיתים עשויה המחלה לגרום לתסמינים המתאימים למחלת הפרקינסון, מה שעשוי להקשות על האבחון. עם זאת, חולי MSA מגיבים בצורה מינימלית, אם בכלל, לתרופות מבוססות דופמין המשמשות לטיפול במחלת פרקינסון.
תסמיני המחלה הם אובדן זיעה, אטקסיה, יובש בפה, נפילת לחץ דם בעת עמידה, בעיות מוטוריות, קשיי בליעה, רעד בגפיים, נוקשות שרירים, קושי בהליכה, נפילות חוזרות, אצירת שתן ובריחת שתן, ובגברים גם אין אונות. שיתוק מיתרי הקול הוא ביטוי קליני חשוב ולפעמים ראשוני של ההפרעה.
אין כיום תרופה למחלה או להאטת התפתחותה, והטיפול התרופתי מתמקד בסימפטומים בלבד (כגון תרופות להעלאת לחץ הדם, ויאגרה במקרי אין אונות וכדומה).
המחלה נדירה יחסית, ושכיחותה היא 4 חולים לכל 100,000 אנשים (שכיחות מחלת פרקינסון היא כ-150 לכל 100,000).
תוחלת החיים הממוצעת היא 7.9 שנים מרגע תחילת התסמינים, כאשר לאחר 5 שנים 80% מהחולים יזדקקו לכיסא גלגלים על מנת להתנייד.
אלטה יאקובס
אָלֶטָה הֶנּרְייֶטֶה יאָקוֹבְּס (הולנדית: Aletta Henriëtte Jacobs; 9 בפברואר 1854 – 10 באוגוסט 1929) הייתה רופאה הולנדית יהודייה, אקטיביסטית למען זכות הצבעה לנשים, וממציאה. הייתה האישה הראשונה שלמדה באוניברסיטה הולנדית וגם הרופאה הראשונה בהולנד.
ביוגרפיה.
נולדה בכפר הקטן "Sappemeer" שבהולנד ב-9 בפברואר 1854, לאברהם יאקובס ואנה דה יונג. הייתה השמינית מבין אחד-עשר ילדים במשפחתה. משפחתה הייתה יהודית מתבוללת בעלת מעמד חברתי ואינטלקטואלי שקיימה קשרים עם משפחות יהודיות אחרות באזור. אביה היה רופא כפרי שממנו ירשה את העניין ברפואה. כילדה יצאה לביקורי בית אתו, צפתה בטיפול שהגיש לחולים, ונמשכה לעסוק בכך בעצמה.
יאקובס חלמה להיות רופאה כמו אביה, בתקופה שבה השכלה לנשים בהולנד הייתה נושא שבמחלוקת. יאקובס סיימה בית-ספר יסודי בשנת 1867 ובאותו הזמן לא הורשו בנות ב-Sappemeer ללמוד בתיכון. מציאות זו לא עצרה את יאקובס. היא למדה בחינוך ביתי, התנסתה בבית המרקחת של אחיה בסיוע עוזרת שעבדה אצלו, ולמרות התנגדותו של אחיה, בשנת 1870 קיבלה תעודת עוזר רוקח. לימודים אלו אפשרו לה לצבור הכרה. היא פנתה במכתב לראש הממשלה ג'. ר. תורבק, כדי לבקש שיאשר לה לימודים באוניברסיטה. הוא לא השיב לה, פנה לאביה כדי לבדוק את עמדתו בנושא, אך בסופו של דבר, ב-28 באפריל 1871 סמוך לפטירתו נתן לה אישור ללמוד באוניברסיטת חרונינגן. באוניברסיטה סבלה מתגובות עוינות של עמיתיה ללימודים, המרצים הערימו עליה קשיים ואפילו אביה ואחיה התנגדו לצעדיה. בתקופה זו גם סבלה מבריאות לקויה. היו לה התקפי מלריה וכשחלתה גם בדלקת ריאות ניסתה להתאבד ואביה הציל אותה ממוות. עבודת הדוקטורט שלה הייתה בנושא מחלות מוחיות. ב-8 במרץ 1879 סיימה את לימודיה באוניברסיטה כרופאה האישה הראשונה בהולנד.
לאחר שסיימה את לימודיה עברה יאקובס ללונדון, שם פגשה לראשונה פמיניסטיות רבות, שהיו פעילות למען הגבלת ילודה ומתן זכות הצבעה לנשים. היא הושפעה מאוד מרעיונות חדשים אלו, שאחד מהם היה ההכרה בצורך באמצעי מניעה זמינים שיסייעו לנשים במניעת הריון לא רצוי. היא עברה לגור באמסטרדם ופתחה מרפאה פרטית, שבה נתנה טיפול ללא תשלום לנשים נזקקות שני בקרים בשבוע. נשים רבות החלו לבקש ממנה אמצעי מניעה. היא החלה לחשוב על דרכים לסיוע להן, בניגוד להתנגדות העזה שעמיתיה הגברים גילו כלפי נושא זה. יאקובס השתתפה בפיתוח הדיאפרגמה, הידועה גם בשם Mensinga Pessary, על שם ממציאה הגרמני. יאקובס יצרה עמו קשר והשפיעה על עיצוב המוצר ושיפורו. היא ספגה על כך גינויים והשמצות. טענו כי היא מעודדת בגידת נשים בבעליהן וכן מאיימת על העתיד הכלכלי של האומה בשל הירידה בילודה. התנהגותה נחשבה שערורייתית. היא נהגה לצאת לבד לביקורי בית והוטרדה ברחוב על ידי גברים. כשהתלוננה על כך פעם בפני שוטר, נענתה על-ידו שהיא מביאה זאת על עצמה כיוון שאינה יושבת בבית כמקובל. היא יזמה פעילויות רבות מעבר לפעילותה כרופאה: העבירה שיעורי בריאות לנשים צעירות, דיברה כנגד זנות, וכשזיהתה כי לנשים העובדות כמוכרות בחנויות יש בעיות רפואיות אופייניות בשל עמידה של 11 שעות ביום, יזמה חקיקה שחייבה את בעלי העסקים לאפשר להן לשבת.
קרל ויקטור גריטסן, סוחר תבואה הולנדי, מחוקק ורפורמטור, יצר עמה קשר לראשונה במכתב כשסיימה את לימודי הרפואה, כדי לברך אותה על ההישג. הוא יזם פגישה ראשונה אתה ב-1880, שנתיים אחר-כך, ונוצרה ביניהם חברוּת קרובה. הם רצו לגור יחד ללא נישואין אך הבינו כי צעד זה יעורר ביקורת קשה ולכן נמנעו מכך. הם נישאו רק ב-1892. היו להם יחסים שוויוניים ויצרניים שהעיב עליהם רק האובדן של תינוקם יום לאחר היוולדו.
מאבקה לזכות בחירה לנשים ולשלום.
אחרי שהשתתפה בכנס של "המועצה הבינלאומית של הנשים" ("International Council of Women") בלונדון ב-1899, יאקובס החליטה להפסיק את עבודתה כרופאה ולהקדיש את עצמה למאבק למען זכות הבחירה לנשים. ב-1911–1912 יאקובס וקארי צ'פמן קאט, סופרג'יסטית אמריקאית, יצאו למסע לקידום זכות הבחירה לנשים. השתיים הופיעו בכנסים רבים ואף נסעו סביב העולם בניסיון לעורר מודעוּת לנושא. הן ביקרו בדרום אפריקה, בחוף המזרחי של אפריקה, במזרח התיכון וכן בפיליפינים, בסין וביפן.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, בשל היות הולנד מדינה נייטרלית, נבחרה העיר האג לארח את הקונגרס הבינלאומי לנשים, ויאקובס הייתה אחת היוזמות שלו. מטרת הקונגרס הייתה למחות על המלחמה באירופה ולהציע דרכים למניעת מלחמות בעתיד.
ב-1919 הייתה שותפה לייסוד "ליגת הנשים הבינלאומית לשלום ולחרות". בריאותה התרופפה בתקופה זאת ומצבה הכלכלי הורע ואת שנותיה האחרונות בילתה בקשר הדוק עם חברים שדאגו לה. עם זאת, היא עדיין המשיכה לנסוע לכינוסי נשים, להשמיע את דעותיה ולזכות באהדה והכרה של נשים בהולנד ומחוצה לה.
אלטה הנרייט יאקובס נפטרה ב-10 באוגוסט 1929 בבארן, הולנד.
אלטה יאקובס הוכרה ב-2006 על ידי ועדה מטעם מריה פן דר הפן (Maria van der Haven), שרת החינוך התרבות והמדע של הולנד, כאחת מחמישים הדמויות אשר ראויות להיכלל בתוכנית הלימודים של ההיסטוריה ההולנדית בחטיבות הביניים.
עולת תמיד
אליצקי
עולת התמיד
ל' אליצקי
ליב אליצקי
לייב אליצקי
ל. אליצקי
תהרגו אותי וזהו
וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל
וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל (בגרמנית: Wilhelm VI, von Hessen-Kassel; 23 במאי 1629 – 16 ביולי 1663), היה הרוזן של הסן-קאסל בין השנים 1637–1663.
ביוגרפיה.
וילהלם נולד ב-23 במאי 1629 בקאסל לוילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל, ולאמליה אליזבת מהנאו-מינצברג, בתו של פיליפ לודוויג השני, רוזן הנאו-מינצברג.
לאחר מותו של אביו וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל בשנת 1637, הייתה אמו אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג עוצרת בשם וילהלם, ובסיוע צרפתי ושוודי, השתלטה מחדש על שטחים שהשתייכו בעבר לרוזנות. בשנת 1650 הגיע וילהלם לבגרות, ונטל לידיו את השליטה ברוזנות. וילהלם ייסד אוניברסיטה ברוזנות, ועל מנת לפתור את הסכסוך עם רוזנות הסן-דרמשטאדט, מסר לידי גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט את אזור העיר גיסן. בשנת 1658 הצטרף וילהלם להקמת "ליגת הריין", וניסה בכל יכולתו להפחית את חילוקי הדעות הדתיים ברוזנות.
ב-16 ביולי 1663 מת וילהלם, ובמקומו עלה לשלטון בנו וילהלם השביעי, רוזן הסן-קאסל.
משפחתו.
בשנת 1649 התחתן וילהלם עם הדוויג סופיה מברנדנבורג, בתם של גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת שרלוטה מפפאלץ, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
פרד טראמפ
פרדריק קרייסט "פרד" טראמפ (באנגלית: Frederick Christ "Fred" Trump; 11 באוקטובר 1905 – 25 ביוני 1999) היה יזם נדל"ן ופילנתרופ אמריקאי, ואביו של דונלד טראמפ, נשיא ארצות הברית ה-45.
ביוגרפיה.
טראמפ נולד ברובע קווינס שבניו יורק, והיה אחד משלושת הילדים של פרידריך ואליזבת (לבית קרייסט), זוג מהגרים מגרמניה. עם זאת, עד לשנות ה-90 נהג טראמפ לציין בקרב מכריו כי מוצא הוריו משוודיה, שכן רבים מדייריו היו יהודים, ולטענתו "לא היה זה דבר טוב להיות גרמני באותם ימים".