בקיץ 2012 עבר ללמוד באוניברסיטת אריזונה, אולם בהתאם לחוקי ליגת המכללות נדרשה עליו תקופת צינון ("Redshirt") של שנה בה לא הורשה לשחק בקבוצת הכדורסל, בשל מעברו בין אוניברסיטאות שונות. בשתי עונותיו עם "אריזונה ויילדקטס" שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד ארון גורדון, רונדיי הוליס-ג'פרסון וסטנלי ג'ונסון, ורשם ממוצעים של 9.4 נקודות ו-5.8 אסיסטים למשחק. בשתי העונות הפסידה הקבוצה בשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight) מול אוניברסיטת ויסקונסין, בה בלטו פרנק קמינסקי וסם דקר. בסיום עונתו האחרונה בליגת המכללות, 2014/2015, נבחר מקונל הן לחמישיית העונה והן לחמישיית ההגנה של העונה במחוז "Pac-12".
קריירה מקצועית.
פילדלפיה 76'.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2015, חתם מקונל על חוזה מובטח-חלקית בקבוצת פילדלפיה 76'. בעונת הרוקי שלו קלע 6.1 נקודות ומסר 4.5 אסיסטים למשחק כשחקן ספסל, בעוד קבוצתו סיימה את העונה במקום האחרון באזור המזרחי, עם מאזן 10–72. ב-12 בפברואר 2018 השיג את הטריפל דאבל הראשון בקריירה שלו, כשקלע 10 נקודות, הוריד 10 ריבאונדים ומסר 11 אסיסטים (וכן חטף 6 פעמים) בניצחון קבוצתו מול ניו יורק ניקס; בכך הפך לשחקן הראשון בתולדות המועדון אשר משיג טריפל דאבל כשחקן ספסל. בעונות ו- סייע לסיקסרס להשיג את המקום השלישי באזור המזרחי, כמחליפו של הרכז בן סימונס, אולם בשתי העונות הודחה פילדלפיה בחצי גמר המזרח, מול בוסטון סלטיקס וטורונטו ראפטורס, בהתאמה. ב-4 עונותיו עם הסיקסרס פתח מקונל ב-72 מתוך 314 המשחקים בהם שותף, ורשם ממוצעים כוללים של 6.4 נקודות ו-4.7 אסיסטים למשחק.
אינדיאנה פייסרס.
לקראת עונת חתם מקונל באינדיאנה פייסרס, על חוזה בסך כ-7 מיליון דולר לשתי עונות.
ב-4 במרץ 2021 מקונל שבר את שיא הNBA בחטיפות למחצית כשחטף 9 חטיפות במחצית במשחק מול הקליבלנד קאבלירס.
טי.ג'יי. מקונל
טי ג'יי מקונל
סייר רקורדס
סייר רקורדס (בעברית: Sire Records) היא חברת תקליטים אמריקאית הנמצאת בבעלות וורנר מיוזיק גרופ ובהפצת האחים וורנר. (לשעבר: האחים וורנר רקורדס).
היסטוריה.
התחלה.
חברת התקליטים הוקמה בשנת 1966, בשם סייר פרודקשנס, על ידי סימור שטיין וריצ'רד גוטרר. כל אחד מהם השקיע עשרת אלפים דולר בהקמת החברה. התקליטים המוקדמים שיצאו על ידה בשנת 1968, הופצו על ידי לונדון רקורדס. מההתחלה, סייר רקורדס ייצגה בשוק האמריקאי להקות בריטיות מתקדמות. כמו כן, חברת התקליטים הייתה בהפצתה של פולידור רקורדס בשנים 1970 ו-1971. בשנות השבעים, יצאו על ידי סייר רקורדס מספר אלבומי אוסף, בהם סדרת שלושת הכרכים, "History of British Rock".
רכישה מאת וורנר.
באמצע שנות השבעים, סייר רקורדס הפכה את עצמה לחברת תקליטים עצמאית מצליחה והמשיכה להחתים אמנים מסוגת הפאנק-רוק המתפתח וסוגת הגל החדש. בין היתר, החתימה להקות ואמנים כדוגמת הראמונס, האנדרטונס וטוקינג הדס. בשנת 1977, קיימה הסדר חדש עם האחים וורנר. בשנה שלאחר מכן, האחים וורנר רכשו את סייר רקורדס. במהלך ארבע השנים הבאות, סייר רקורדס ביססה את מעמדה במוזיקת המיינסטרים, לאחר שהחתימה את הפרטנדרס ומדונה. בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים, המשיכה חברת התקליטים לזכות להצלחה כאשר החתימה אמנים ולהקות שזכו להצלחה רבה (הפריטנדרס, Soft Cell, הקיור, דפש מוד, פול לקאקיס).
בשנת 1994, סייר רקורדס החליפה את המפיץ שלה וזאת תוך שעזבה את האחים וורנר. המפיצה החדשה שלה הייתה אלקטרה רקורדס. כמו כן, שטיין מונה לנשיא חברת התקליטים אלקטרה רקורדס, בעוד המנכ"לית החדשה הייתה סילביה רון. מאוחר יותר, עזבה סייר רקורדס את אלקטרה רקורדס והפכה להיות חברת תקליטים עצמאית. בשנת 2000, אוחדו סייר רקורדס וחברת התקליטים האמריקאית לונדון רקורדס (לא לונדון קלאסיקס USA) והפכו להיות לונדון-סייר רקורדס. השותפות הזו הופסקה באפריל 2003 ובשלב זה חזרה החברה לשמה המקורי, סייר רקורדס והמפיצים שלה היו שוב האחים וורנר.
כחלק מהחוזה של עפרה חזה עם חברת וורנר בסוף שנות השמונים, נקבע שתקליטיה יופצו בארצות הברית דרך חברת "סייר רקורדס".
וביקשתם משם
ג'ימי רייני
ג'יימס אלברט רייני (20 באוגוסט 1927 – 9 במאי 1995) היה גיטריסט ג'אז אמריקאי יליד לואיוויל, קנטאקי, הידוע בזכות נגינתו, בשנים 1951 עד 1952 ואחר כך משנת 1953 עד 1954 בשלישיית Red Norvo (במקומו של טל פארלו) ובאותה תקופה עם נגן הסקסופון סטן גץ. בשנת 1954 ו-1955 זכה 'בסקר' המבקרים על נגני גיטרה של כתב העת "דאון ביט". רייני ניגן במגוון סגנונות ג'אז, כולל קול ג'אז, ביבופ, פוסט בופ, הארד-בופ וג'אז מיינסטרימי.
בשנת 1946 ניגן תקופה מסוימת כגיטריסט עם רביעיית מקס מילר בשיקגו, זו הייתה הופעתו הראשונה בתשלום. רייני ניגן גם בתזמורת של ארטי שו ושיתף פעולה עם וודי הרמן במשך תשעה חודשים בשנת 1948. הוא גם שיתף פעולה והקליט עם באדי פרנקו, אל הייג ובהמשך עם בוב ברוקמאייר.
אלכוהוליזם וקשיים מקצועיים אחרים אילצו אותו לעזוב, בשנת 1967, את העיר ניו יורק ולחזור למקום הולדתו. הוא הופיע מחדש בשנות השבעים וגם עבד עם בנו דאג, שהיה גם גיטריסט.
במשך שלושים שנה סבל רייני ממחלת Ménière, מחלה באוזן הפנימית המביאה למצב ניווני, שהוביל כמעט לחירשות בשתי האוזניים, אם כי זה לא הפריע לו לנגן. הוא מת מאי ספיקת לב בלואיוויל ב-10 במאי 1995. בהספד שנכתב עליו בניו יורק טיימס כינה אותו הכתב "אחד הגיטריסטים המחוננים והמשפיעים ביותר אחרי מלחמת העולם".
דיסקוגרפיה.
כמלווה.
עם מני אלבאם
עם בוב ברוקמאייר
עם טדי צ'ארלס
עם סטן גץ
עם דייב פייק
עם קל צ'אדר
עם אחרים
אוצר הספרים היהודי השיתופי
אוצר הספרים היהודי השיתופי הוא מיזם תרבותי יהודי-שיתופי המבוסס על עבודת מתנדבים, אשר פועל באינטרנט ומטרתו לשמר, להנגיש ולחשוף לציבור מגוון רחב ככל האפשר מארון הספרים התורני, בקלות ובאופן חופשי לעיון, תוך שאיפה להתקנת מהדורות מקושרות ומוערות באיכות גבוהה.
הפרויקט כולל, בין היתר, ספרי פרשנות לתנ"ך, ספרות הלכה, ספרי פרשנות לתלמוד ולמשנה תורה לרמב"ם. ומונגשים בו גם טקסטים קנייניים, בשיתוף פעולה עם בעלי הזכויות.
אתר האינטרנט של הפרויקט מבוסס מדיה-ויקי. גרסתו הרשמית עלתה לרשת בחודש פברואר 2018 (שבט ה'תשע"ח), ונכון ליולי 2022 (תמוז ה'תשפ"ב) קיימים בו כ-165,000 דפי תוכן, ורשומים בו כ-1600 משתמשים.
תוכן הפרויקט.
במסגרת האתר, מוגשות לציבור יצירות רבות מן הספרות התורנית לאורך הדורות. חלקן כאלה שהתפרסמו בנחלת הכלל באיכות בסיסית, ומטופלות במסגרת המיזם ליצירה שיתופית של מהדורות משתפרות והולכות. וחלקן מהדורות קנייניות שהועמדו לרשות האתר באדיבות בעלי הזכויות, במטרה לאפשר גישה חינמית ללימוד הטקסטים גם למי שאינו יכול או אינו מעוניין להשקיע כסף ברכישת הכרכים המודפסים.
כל היצירות מוקלדות (ולא נסרקות) וחלקן, בעיקר טקסטים יסודיים של ארון הספרים היהודי, כמו התנ"ך וסידור התפילה, מנוקדות.
המאגר מתמקד ביצירות בעלות אופי תורני מובהק (ובמידת מה מהווה השלמה למיזמים כמו פרויקט בן-יהודה שאינו כולל יצירות כאלו) והוא האתר הראשון שמתמקד אך ורק ביצירות אלו ובההדרתן.
בתוך האתר מתאפשר למתנדבים ליצור מיזמי ההדרה ממוקדי-תחום, כמו מיזם "ספר תחת אפר" לההדרת ספרי רבנים שנספו בשואה, מתוך רצון להעניק לספרים אלו "הזדמנות שנייה" להכרה מצד קהל הלומדים, באמצעות אפשרויות החיפוש בטקסט דיגיטלי שלא היו קיימות בשעתם.
היסטוריה.
המיזם עלה לרשת בגרסת בטא בראשית 2018, לדברי היזמים בדף ה"אודות" של האתר, לאחר מחקר והכנה מתמשכים, ובשיתוף פעולה עם בכירים בקהילת ויקיפדיה העברית.
את ההשראה לפרויקט שאבו היזמים מפרויקט השו"ת של אוניברסיטת בר-אילן ומוויקיפדיה. על חזון זה הוסיפו את רעיון הההדרה השיתופית, בתקווה ליצור ספרייה מוערת ומוהדרת מתפתחת.
נכון לשנת 2022 פעילות הפרויקט כולה מבוצעת בהתנדבות (ללא משרדים או מקבלי משכורות), וניהולו מבוצע בצורה גלויה מעל גבי האתר. התשתית הטכנולוגית של הפרויקט ממומנת בצורה פרטית והאתר אינו מקיים התרמות.
נכון ליולי 2022 (תמוז ה'תשפ"ב) היו רשומים באתר כ-1600 מתנדבים, מהם כ-60 פעילים (שביצעו לפחות פעולה אחת ב-30 יום האחרונים). והיו בו כ-165,000 דפי תוכן מתוך מאות ספרים תורניים.
קהילת האתר קורקטית, ואינה מקיימת חגיגות או פעילות חברתית מעבר לעצם העיסוק בעריכה התורנית.
אודות האתר.
על פי הנכתב באתר, המיזם "נוצר בידי קבוצת יזמים שחברו יחד לתרום מתחומי ההתמחות שלהם כדי לאפשר את הרעיון הגדול הבא: מהדורה מדויקת ומוערת של ליבת הספרות היהודית התורנית...".
בהמשך כתבו יוצרי האתר, ש.
זכויות היוצרים על התוכן.
באתר מודגש, שאף על פי שהתוכן באתר הוא חופשי ומותר בשימוש, אין לעשות שום שימוש מסחרי בתוכן שנוצר על ידי משתמשי האתר, וזכויות היוצרים שמורות לאתר על פי רישיון קרייטיב קומונס לשימוש פרטי ולא ציבורי או מסחרי. עורכי האתר לא מעלים אליו טקסטים מאתר ויקיטקסט ואתרים נוספים המפרסמים טקסט ברישיון המתיר שימוש מסחרי, כיוון שרישיון זה אינו תואם את הרישיון החינמי בו מתפרסמים שאר הטקסטים באתר.
לעומת זאת, באתר מפורסמים גם טקסטים ברישיון "נחלת הכלל", המיובאים מאתרים כספריא ודומיו המפרסמים טקסטים רבים ברישיון זה.
על פי הנכתב באתר, הסיבה שהאתר אינו מפרסם את התוכן ברישיון חופשי היא "כדי לאפשר שיתוף פעולה ותרומת טקסטים משמעותית בידי מכונים וחברות הוצאה לאור שפרנסתם תלויה בטקסטים אלו". בעניין זה, מוזכר שם מאמר חז"ל במסכת נדרים: .
פוסטרוונאטור