פעלה לשחרור לבנונים שהיו כלואים בכלא אל-ח'יאם בדרום לבנון שבשליטת ישראל. דרך ידידים, פעילי זכויות אדם בלונדון קיבלה ייפוי כוח ממשפחות של אסירים, זאת חרף האיסור בדין הלבנוני לבוא בקשר עם ישראלים באשר הם. בקשתה לבקרם בכלא סורבה על אף היותו בשליטה ישראלית. היא יזמה הקמת ועד עורכי דין צרפתים–ישראלים על מנת לאפשר למשפחות של כלואים באל-ח'יאם לקבל סיוע משפטי מידי עורכי דין ישראלים בתיווך עורכי דין צרפתים. תמר פלג שריק עבדה בפרויקט זה במשותף עם עורכי הדין לאה צמל, סחר פרנסיס, אביגדור פלדמן, דן יקיר וצבי ריש. הם ייצגו עשרות עצירים. היא ועורכי הדין הישראלים האחרים הגישו עתירות לבג"ץ בשם הכלואים וכן בשם המוקד להגנת הפרט והאגודה לזכויות האזרח בדרישה לשחרורם ממאסר שלא כדין. הם שוחררו עם יציאת צה"ל מלבנון במאי 2000.
לאחר פרוץ האינתיפאדה השנייה וגל המעצרים שליווה אותה הגיע מספר העצורים אותם ייצגה לעשרות רבות, ביניהם גם "לוחמים בלתי חוקיים". כמו כן טיפלה בתנאי המעצר במרכזי מעצר (חשביות), שהתנאים בהם היו בלתי נסבלים אף לפי הסטנדרטים הנהוגים בשטחים. פלג שריק פתחה במאבק להפיכת התנאים לאנושיים יותר, אשר במסגרתו הגישה עתירה לבג"ץ, שהתאפיינה בתיאור של המצב לפרטיו וקיום דיונים רבים אשר הביאו לשיפורים מסוימים.
בשנים 2005–2007 עסקה פלג שריק גם בייצוג עצורי הכפר בלעין, שתושביו קיימו הפגנות קבועות מדי שבוע נגד גזל אדמותיהם והקמת גדר ההפרדה עליהן.
במסגרת פעילויותיה הגישה עתירות רבות לבג"ץ.
במקביל לכל הפעילויות הללו הוזמנה פלג שריק לכנסים בינלאומיים ברחבי העולם, ביניהם כנס נשים בינלאומי בבלגיה ב-1989, כנס של הארגון האמריקני משמר זכויות האדם וכנסים של הפדרציה הבינלאומית לזכויות האדם (FIDH) שמושבה בפריז ושל אמנסטי אינטרנשיונל וסניפיו. פעמים רבות הוזמנה להרצאות בישראל ובשאר העולם על המשפט בשטחים הכבושים, תנאי החזקתם של פלסטינים בבתי הכלא הישראלים והמעצרים המינהליים בשטחים. בין היתר הייתה מרצה אורחת פעמים אחדות על המשפט בשטחים הכבושים בתוכנית לזכויות אדם של הקליניקה המשפטית באוניברסיטת תל אביב. כמו כן הרצתה בשנת 2008 על מעצרים מינהליים בפני שופטים צבאיים.
תמר פלג-שריק
שמחה קאלימאני
שמחה קאלימאני, (Simcha Calimani; ונציה 1699 – ונציה 1784) מרבני קהילת יהודי ונציה, מדקדק עברי, מחזאי ומשורר.
שמחה קאלימאני לימד בתלמוד התורה של הקהילה. הוא חיבר יצירות ספרותיות אחדות, בהן "תוכחת מגולה", המתארת את המידות הרעות של בני זמנו. תוכנו העיקרי של הספר הם דברי תוכחה וביקורת על התופעות השליליות שנתגלו בחברה בה הוא התגורר. במקרים אחדים הוא מתאר לא רק את הצד המכוער בהתנהגות בני האדם אלה גם המגוחך שבאותן התופעות. הוא לועג למעשיהם תוך הוקעת הפגמים במטרה לחנך את הקוראים את יצירתו. אפשר לראות ביצירתו ביטוי לחיים החברתיים בגטו היהודי בוונציה במאה ה-18. בזמנו ספרו "כללי דקדוק לשון עבר" היה מודפס כנספח לחמשה חומשי תורה.
רשימת שירי קאלימאני.
שמחה קאלימאני חיבר לפחות 26 שירים, ביניהם:
מכללת יו&quot;ש
שק שפיר
שק השפיר הוא זוג של ממברנות דקיקות אך חזקות אשר מכיל את העובר המתפתח במשך ההיריון, עד זמן קצר לפני הלידה.
הממברנה הפנימית, הקרויה באופן רשמי שק השפיר, מכילה את נוזל מי השפיר ואת העובר. הממברנה החיצונית קרויה סיסית מכילה את שק השפיר והיא חלק מהשליה. שק השפיר קרוי גם בועת השפיר בגלל דמיונו לבועה. כאשר הוא מואר, שק השפיר נראה מבריק וחלק, אך הוא חזק דיו מכדי להינזק או להיפרץ.
קריעה מלאכותית של שק השפיר, הקרויה גם בשם אמניוטומיה, מתבצעת לעיתים, ומטרתה זירוז או התחלת תהליך הלידה.
מי השפיר.
מי השפיר הם הנוזל המימי המקיף את העובר המתפתח ברחם ומגן עליו בתוך שק השפיר. מי השפיר מאפשרים לעובר תנועה חופשית ללא לחץ הדוק של דפנות הרחם על גופו. ציפת העובר בתוך הרחם מתאפשרת גם היא על ידי מי השפיר.
שק השפיר גדל ומתמלא, בעיקר במים, בסביבות שבועיים לאחר ההפריה. לאחר 10 שבועות נוספים הנוזל מכיל גם חלבונים, פחמימות, שומנים (ליפידים) ושומנים זרחניים. בנוסף שתנן ואלקטרוליטים מוכלים אף הם במי השפיר. כל הרכיבים הנ"ל מסייעים לגדילת העובר. בשלבי ההיריון המאוחרים רוב מי השפיר מורכבים משתן העובר.
מחקרים שבוצעו על ידי חוקרים בראשות אנתוני אטאלה (Anthony Atala) באוניברסיטת Wake Forest בשיתוף עם צוות מאוניברסיטת הרווארד מצאו שנוזל מי השפיר הוא מקור עשיר בתאי גזע שאינם שייכים לעובר. תאים אלה הוכחו כבעלי יכולת התפתחות לתאים אחרים מסוגים שונים, כולל תאי מח, כבד ועצם.
התופעה המוכרת בשם "ירידת מים", המתרחשת בסמוך ללידה, מתחילה כאשר שק השפיר נקרע. בתהליך זה רוב מי השפיר עדיין נשארים בתוך הרחם עד לידת התינוק. תהליך קריעת שק השפיר ידוע בשם המדעי "קריעת ממברנות ספונטנית".
היריון מרובה-עוברים.
בהיריון תאומים ובהריונות שבהם קיימים מספר עוברים, העוברים לעיתים חולקים את שק השפיר. היריון מונואמניוטי הוא היריון שבו כל העוברים שמקורם בזיגוטות נפרדות מוכלים בשק היריון בודד. היריון דיאמניוטי הוא היריון שבו קיימים יותר משק היריון אחד בתוך סיסית אחת, או בתוך מספר סיסיות. הריונות אלה עשויים לחלוק שלייה אחת או מספר שליות.
שיתוף שק היריון בין מספר עוברים עלול לגרום לסיבוכים במשך ההיריון. לדוגמה, חבלי הטבור של עוברים מונואמניוטיים עלולים להסתבך זה בזה, תוך הפחתת או הפסקת זרימת הדם לעוברים המתפתחים.
מי שפיר
מי השפיר (באנגלית: Amniotic fluid) הוא נוזל המצוי בשק השפיר שברחם במהלך ההיריון ומטרתו להגן על העובר. מי השפיר מיוצרים ממקורות שונים, ונספגים בעיקר על ידי בליעת העובר באופן בו מי השפיר עוברים תהליך של ייצור וספיגה במהלך ההריון.
ישנה חשיבות מיוחדת למי השפיר בכך שבתוכם מצויים תאים שמקורם מקרומי שק ההריון, מעור העובר, ממערכת השתן שלו. מערכת הנשימה והעיכול. בדיקת הכרומוזומים העובריים הנמצאים בתאים אלה, מאפשרים לקבוע את הקריוטיפ של העובר, וכן לבדוק חלקים תת- מקרוסקופיים של הכרומוזום באמצעות בדיקת צ'יפ גנטי. את התאים האלה ניתן לבדוק בדר"כ באמצעות בדיקת מי שפיר או בדיקת סיסי שליה.
מקור מי השפיר.
שק השפיר מתחיל להתמלא, בעיקר על ידי מים, בערך כשבועיים לאחר ההפריה. כעשרה שבועות לאחר מכן הנוזל מכיל חלבונים, פחמימות, שומנים ופוספוליפידים, אוריאה ואלקטרוליטים, אשר מסייעים בתהליך הגדילה של העובר.
מחקרים שבוצעו על ידי חוקרים בראשות אנתוני אטלה (Anthony Ataka) באוניברסיטת Wake Forest בשיתוף עם צוות מאוניברסיטת הרווארד מצאו שנוזל מי השפיר הוא מקור עשיר בתאי גזע, שמקורם כנראה בעובר. תאים אלה הוכחו כבעלי יכולת התפתחות לתאים אחרים מסוגים שונים, כולל תאי מח, כבד ועצם .
שתן עוברי מכיל אוראה, קריאטינין, תאים עובריים שנשרו, ורמיקס, ולנוגו. הכליה מייצרת שתן החל מהשבוע השנים-עשר להיריון, כאשר שיא יצור השתן הוא בשבוע 32, רמת ייצור הנשמרת עד שבוע 36. לאחר מכן יש ירידה ביצור השתן עד שבוע 40 ולאחר מכן יש ירידה חדה יותר.
ספיגת מי השפיר.
המנגנון העיקרי בו נספגים מי השפיר הוא בבליעה עוברית, החל משבוע 18. קרוב למועד הלידה, העובר בולע בין 200-500 סמ"ק ביום של מי שפיר. דרכים נוספות לספיגת מי השפיר הן ספיגה דרך השליה לדם האימהי ולכלי הדם העובריים.
תפקיד מי השפיר.
למי השפיר מספר תפקידים, ובהם:
הערכת כמות המים.
הערכת כמות מי השפיר יכולה להיעשות במספר דרכים.
הערכה על ידי בדיקה פיזיקלית: במישוש הבטן ניתן להעריך האם קיים ריבוי מי שפיר, במצב כזה יהיה קושי במישוש רגליים והראש למשל. במיעוט מי שפיר תהיה בטן קטנה יחסית למועד ההיריון. עם זאת, בדיקה בטנית אינה כל כך מדויקת בהערכת כמות מי השפיר.
בדיקת נפח מי השפיר (או AFI): בדיקה בה משתמשים באולטראסאונד, מחלקים את הבטן ל-4 רביעים דמיוניים לפי היחס לטבור, ובודקים את הכיס הגדול ביותר של מי שפיר בכל רביע. סוכמים את כל הכיסים ומתקבל מספר בס"מ, כאשר מספר הנמוך מ-5 ס"מ מעיד על מיעוט מי שפיר ומספר הגדול מ-24-25 ס"מ מעיד על ריבוי מי שפיר. למעשה, ערך AFI בשבוע 20 הוא 14.1 (אחזון 50), בשבוע 30 – 14.5, ובשבוע 40 – 12.3
סיבוכים הקשורים למי השפיר.
מיעוט מי שפיר או ריבוי מי שפיר עלולים להוות אינדיקציה למחלה או לבעיה אצל העובר והאם. בחלק גדול מן המקרים ההריונות מתקדמים באופן נורמלי והעובר נולד בריא, אולם ישנם מצבים בהם אין זה כך ועלולות להיות מחלות קשות המקושרות לריבוי או למיעוט מי השפיר.
בשלבי ההריון הראשונים נפח מי השפיר רב יחסית לנפח העובר . יש לשים לב לכך ולא לאבחן בטעות ריבוי מי שפיר. וההפך קרוב למועד הלידה, כאשר נפח מי השפיר יחסית נמוך לנפח העובר וניתן לראות רק כיסי מים בודדים בתמונת האולטרהסאונד. כך גם בנשים במשקל גבוה, נוצר רושם בתמונת האולטרהסאונד שקיים מיעוט מי שפיר [טעות טכנית בהדמיה].
במצבי מיעוט מי שפיר נפח מי השפיר במחצית השנייה של ההריון קטנה מ 300-500 סמק
על פי הערכת AFI   באולטרהסאונד ערך המדידה קטן מ 5.
מצבים בהם קיים מיעוט  מי שפיר קשורים בהפרעה בתפקוד מערכת השתן העוברית, במצבים של פיגור בגדילה תוך רחמי או ירידת מים מוקדמת. כאשר קיים מיעוט קיצוני או חוסר במי שפיר בשק ההריון ללא פקיעת קרומים סביר להניח שקיים כשל כלייתי בעובר, חוסר כליות {תסמונת פוטר}, חסימה בצינורות השתן  , אי-ספיקה שלייתית חמורה המתבטאת בפיגור קשה בגדילת העובר, במצב של הריון עודף, ואף מות עוברי.