הניהול העצמי של מזכירות המחנות נמשך גם במחנות אמדן וזֶנְגְוָוארְדֶן. ההתארגנות דמתה מאוד להתארגנות בקיבוצים ; לכן המעפילים במחנה אמדן התנהלו במקום כקיבוץ. הם קראו לקיבוץ שלהם בשם קיבוץ "הבוקע". ההכנות לעליה לארץ ישראל נמשכו כל הזמן, בין אם הן חוקיות ובין אם לא חוקיות, בוצעו באינטנסיביות ונתמכו באופן פעיל על ידי ה"הגנה". מכיוון שהבריטים אפשרו גם לבני זוגם החוקיים של המעפילים להיכנס כחוק לא"י, נערכו במחנות נישואים פיקטיביים רבים. ב-30 בדצמבר 1947 בלבד, התקיימו תשעה אירועי נישואין במחנה אמדן. חלקן עם תעודות זהות וסרטיפיקטים מזויפים. רבים ממעפילי האקסודוס הגיעו למרסיי דרך הולנד ובלגיה ומשם לארץ ישראל. במרסיי הועברו התעודות המזויפות ל"הגנה ", שזייפה אותם בשנית והחזירה אותם לאמדן לשימוש חוזר. מעפילי האקסודוס שהפליגו לא"י בעליה ד', קיבלו עדיפות על מעפילי ספינות המעפילים האחרות שעדיין הופנו לכיוון קפריסין. באפריל 1948 נשארו בערך 1800 ממעפילי ה"אקסודוס" באמדן ובזֶנְגְוָוארְדֶן .
המחנות באמדן ובזֶנְגְוָוארְדֶן היו מחנות פתוחים. התושבים יכלו לנוע בחופשיות בערים הסמוכות. בגלל מצב האספקה הטוב של הארגונים היהודיים למעפילים, שלעיתים קרובות היה טוב יותר מזה של האוכלוסייה הגרמנית. תנאי החיים החופשיים וביטול הסגר לא הביאו להגירה מהירה יותר ארצה. בחלק מהמקרים, נוצרו קשרים הדוקים עם האוכלוסייה הגרמנית השכנה באמצעות סחר חליפין, שוק שחור ושירותים לא חוקיים. ילדים וצעירים יהודים וגרמנים בילו הרבה זמן ביחד בתחומי המחנה.
עם הכרזת העצמאות והקמתה של מדינת ישראל ב-15 במאי 1948 הוסרו כל המגבלות על המעפילים. עם זאת, עבר זמן רב עד שמעפילי האקסודוס הצליחו להגיע למדינת ישראל שהייתה בעיצומה של מלחמת העצמאות. החל מיולי 1948 מחנות אמדן וזֶנְגְוָוארְדֶן פונו ממעפילי האקסודוס-1947. המעפילים האחרונים שנשארו במחנות, הועברו למחנות אחרים כגון מחנה העקורים ברגן בלזן ואחרים, שמהם יכלו להגר למדינת ישראל מהר יותר. מעטים מהמעפילים היגרו לשוודיה או לארצות הברית. מחנות אמדן וזֶנְגְוָוארְדֶן נסגרו סופית באוגוסט 1948. כך הסתיים מבצע "אואזיס" שנמשך מאז יולי 1947.
הרשומה הרשמית האחרונה למבצע אואזיס ברשומות של הצבא הבריטי הייתה ביולי 1948 שהתייחסה לאובדן של 105 אלות בשווי 255.38 רייכסמארקים (מארק גרמני). הבריטים חויבו להחזיר את הציוד אותו לוו ממשטרת המבורג לצורך ההורדה בכוח של מעפילי האקסודוס.
לסיכום.
מבצע אואזיס עורר תהודה שלילית נגד בריטניה בציבור העולמי, בשל הביורוקרטיה הנוקשה וחסרת הרגישות, שהעמיד אותה באור רע מאוד. אפילו בעלת הברית הקרובה ביותר שלה, ארצות הברית, התרחקה ממנה יותר ויותר. התמרמרות ברחבי העולם הביאה לאהדה הולכת וגוברת למדינה היהודית העתידית, שהיה לה גם השפעה על ועדת אונסקו"פ - UNSCOP . על מנת למזער את הנזק ממדיניות החוץ, הופסקה מדניות הריפולמנט - Refoulement, מבצע אואזיס לא נמשך עוד ולא הוחזרו עוד מעפילים לאירופה. עם זאת, שינוי זה בפוליטיקה ובמדיניות הבריטית לא הוכרז בפומבי, מסיבות מובנות. לפיכך המשיך המוסד לעליה ב' לחשוש מגירוש לאירופה והורה לאניות המעפילים לשנות את אסטרטגיית ההתנגדות שלהן, להתנגדות פאסיבית. הדבר אמור היה גם למנוע גירוש נוסף לאירופה וגם מקרי מוות ופציעות נוספים. עם זאת, אניית המעפילים "אף-על-פי-כן" הייתה ספינת המעפילים הראשונה לאחר פרשת אקסודוס בה התאבלו על הרוגים.
הבריטים הקימו מחנות מעצר נוספים בקפריסין כדי להתמודד עם המוני המעפילים. הנטל של ניהול מחנות המעצר, הביקורת בינלאומית, הבידוד והבעיות המתמשכות בא"י החריפו והאיצו את מאמצי ממשלת בריטניה לסיים את המנדט. פחות משלושה חודשים לאחר פרשת האקסודוס, באספה הכללית של האו"ם בכ"ט בנובמבר 1947, הוחלט על סיום המנדט הבריטי בארץ ישראל ב-14 במאי 1948 וחלוקת א"י למדינה יהודית ומדינה ערבית.
ב־14 בפברואר 1948 הכריזה ממשלת בריטניה על סיום המנדט בא"י וקיפול כוחותיה.
ב-15 במאי 1948 הכריז בן-גוריון בתל אביב על הקמת מדינת ישראל, היא מדינת הלאום של העם היהודי.
האחת (ספר)
האחת (באנגלית The One) הוא ספר בסוגת הרומן רומנטי, המהווה כרך שלישי מתוך סדרה של שישה מאת הסופרת קיארה קאס.
הספר תורגם מאנגלית לעברית על ידי נעה בן פורת, והודפס בהוצאת ידיעות ספרים בתל אביב באפריל 2016, שלושה חודשים בלבד לאחר שפורסם התרגום העברי לכרך השני בסדרה "העילית", ושבעה חודשים לאחר הכרך הראשון בסדרה: "המועמדת".
ספרי הסדרה זכו פעם אחר פעם לעמוד בראש רשימות רבי המכר במדינות רבות, מה שהיווה עדות להצלחתם הרבה. יתר על כן, חברת הקולנוע האחים וורנר רכשה את הזכויות להפקת סרט בעקבות הספרים.
עלילת הספר.
תחרות "הבחירה" ממשיכה לשלביה הסופיים ביותר עד להכרעתו של הנסיך מקסון. בתחרות נותרו ארבע בנות בלבד: אמריקה, קריס, סלסט ואליס. הבנות שחשות במתח הגבוה שנבנה סביבן, מוצאות לבסוף נחמה אחת בשנייה ומצליחות להתחבר כחברות טובות ככל שעלילת הספר מתקדמת.
במקביל לתחרות "הבחירה" קיים מתח פוליטי מכיוון שההתפרעויות של קבוצות המורדים השונות (הדרומיים והצפוניים) הולכות וגוברות. דרך קריאת יומנו של גרגורי איליאה, אמריקה מתחילה להבין מדוע מורדים ומתחילה בעצמה לסלוד מדרך ההתנהלות של מלך איליאה הנוכחי, אביו של מקסון.
בהמשך, הבנות בארמון נדרשות למבחן חשוב נוסף שנקרא "טקס ההרשעה". בטקס ארבע המועמדות צריכות להרשיע פושעים ולדון אותם לעונש מאסר. במהרה מתברר כי הפושעים הם תושבי איליאה מהמעמד הנמוך שהתנגדו למלך ונתפסו בעוון פשעים מזעריים, כדוגמת גנבת אוכל או בגדים לילדיהם בשל עוני מוחשי. אמריקה נגעלת מהמעמד, ולמרות התנכלותו של מלך איליאה וניסיונו להפילה בפח על ידי הבאת "פושע" שיש לדון אותו למאסר עולם בכלא, היא מוצאת דרך יצירתית לקיים את הטקס בלי לוותר על אמונותיה וערכיה.
אמריקה ומקסון יוצרים קשר סמוי ללא ידיעת המלך והמלכה עם מנהיגי המורדים הצפוניים שמעוניינים במקסון כמלכם על פני אביו, ובאמריקה כמלכתם לצידו. מנהיגי המורדים, אוגוסט וג'ורג'יה, הם זוג צעיר שמטרתם היא לבטל את המעמדות ולהחזיר את השוויון בין כל תושבי איליאה.
במבחן נוסף של המועמדות ב"בחירה", הבנות נדרשות להביא אורחים חשובים למסיבת תה מתוקשרת שמצולמת למשדר "הריפורט" השבוע. במבחן זה מצליחה אמריקה לקשר בין ג'ורג'יה ובין ניקולטה הנסיכה, ולהביא לשיתוף פעולה שיביא למורדים הצפוניים כסף במזומן לרכישת נשק שעמו יוכלו להצטייד כנגד המורדים הדרומיים ובתקווה לקדם את המלכות של מקסון ואמריקה לטובת הכלל. התוכנית נרקמת בסודיות מוחלטת, כאשר מקסון תומך באמריקה באופן מוחלט למרות האיום המתמיד מאביו.
לקראת סוף הספר, אמריקה מקבלת הודעה קשה על מות אביה, ונאלצת להתמודד עם אובדן אמיתי לראשונה בחייה. היא חוזרת לביתה באמצע תחרות "הבחירה" כדי להתאחד עם משפחתה. השיבה הביתה והניתוק הפתאומי מהארמון גורמים לה להבין כמה דברים על חייה החדשים, על המשמעות שהיא מעוניינת ליצוק בהם ובעיקר - על עומק רגשותיה למקסון. כשהיא חוזרת לארמון היא מתוודה בפניו על רגשותיה, זאת מבלי שהסבירה לאהוב נעוריה אספן שהיה השומר לג'ר בארמון המלוכה לגבי ההתפתחויות האחרונות.
ערב לפני ההכרזה הגורלית של הנסיך מקסון על הבחירה בבת זוג, כשכבר הודה בפני אמריקה שהוא מתכוון להציע לה את המלוכה, השניים ישנים במיטתה יחדיו אך מתעוררים למציאות אחרת לגמרי. זאת מפני שאספן תופס את השניים ישנים יחדיו, וכשמקסון עוזב את המקום אמריקה ממהרת לבוא אליו בהסברים ובהתנצלויות. מקסון מוצא במסדרון הסמוך את קריס, המועמדת השנייה שגם מצאה לה מקום בלבו, וכשהוא שב לאמריקה הוא מוצא אותה קרובה מאוד לאספן. בשנייה אחת הכול מתהפך, מקסון מבטל ההצעה לאמריקה ומחליט בו במקום להתחתן דווקא עם קריס.
במעמד ההכרזה בסיום הספר, מתרחש באופן פתאומי אירוע טרור גדול של קבוצת המורדים הדרומיים שמלווה ברצח של אנשים רבים, גם במעמדות גבוהים וחשובים. שוב הכול מתהפך כשמקסון ואמריקה מצויים בסכנת חיים ממשית יחד עם שאר המועמדות שהוזמנו לאירוע, משפחת המלוכה ואנשים חשובים אחרים.
הספר מסתיים עם חתונתם של אמריקה והנסיך מקסון.
ספרים נוספים בסדרה.
הספר השלישי מהווה סגירת מעגל לסיפורם של אמריקה והנסיך מקסון שהתחיל בספר הראשון. החל מהספר הרביעי והלאה, הספרים יתארו את חייהם של ילדיהם של אמריקה ומקסון.
Silence (שיר של מרשמלו)
Silence (בעברית: דממה) הוא סינגל שהוקלט על ידי המפיק המוזיקלי והדי ג'יי האמריקאי מרשמלו, בהשתתפות הזמר האמריקאי חאליד. השיר נכתב והופק על ידי מרשמלו, עם השתתפות של חאליד בכתיבה. השיר יצא לאור ב-11 באוגוסט 2017, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס.
רקע.
ב-1 באוגוסט 2017, מרשמלו הופיע באופן מפתיע בקונצרט של חאליד, ורמז על שיתוף פעולה שעתיד להתקרב. ב-7 באוגוסט 2017, מרשמלו רמז לראשונה על הוצאת הסינגל, בתצלום שלו ושל חאליד שלצידו כתב את שם הסינגל ותאריך היציאה לאור.
ביקורת.