החום formula_7 שזורם מהמאגר החם מומר לעבודה formula_8 ולחום formula_9 שזורם אל המאגר הקר. מכונת החום השנייה היא משאבת חום, כך שהעבודה "W" שהפעיל המנוע הראשון משמשת כדי לשאוב חום מהמאגר הקר למאגר החם. מכיוון שמשאבת החום היא למעשה מנוע קרנו הפוך, החום formula_10 שהיא תמסור למאגר החם יקיים: formula_11. מכיוון שהנחת המוצא שלנו היא ש- formula_5, קיבלנו איפה ש-formula_13, כלומר שזרם חום מהמאגר הקר למאגר החם ללא עזרה חיצונית, בסתירה לחוק השני.
הסבר מודרני למשפט קרנו.
מנקודת המבט שנוצרה אחרי ניסוח משפט קרנו, מעגל קרנו הוא הדרך היעילה ביותר להמיר מפל חום (ממאגר חם למאגר קר) לעבודה מכנית משום שזהו המעגל התרמודינמי היחידי שהוא גם תהליך הפיך - כלומר כזה שהאנטרופיה הכוללת של היקום (האנטרופיה של המערכת ועוד האנטרופיה של הסביבה) בסיום התהליך שווה לזו שבתחילתו. מעגל קרנו הוא מעגל הפיך משום שכל אחד מארבעת השלבים שמרכיבים אותו (התפשטות איזותרמית, התפשטות אדיאבטית, דחיסה איזותרמית ודחיסה אדיאבטית) נעשה באופן הפיך:
כאשר מבינים בדרך זו את החשיבות העקרונית של כל אחד מהשלבים במעגל קרנו, ניתן להבין באופן אינטואיטיבי יותר מדוע זהו התהליך היעיל ביותר: עלייה באנטרופיה של היקום מקושרת לתהליכים ספונטניים ובזבזניים מבחינה אנרגטית, המעלים את אי-הסדר הכולל, ולכן, מכיוון שבמעגל קרנו אין שינוי באנטרופיה הכוללת, זהו גם התהליך בעל הנצילות המרבית. בלשון ציורית, תהליך בזבזני מבחינה אנרגטית משול למנוע חורק, שרכיביו מבצעים תנועות עודפות ומיותרות, ואשר צורך בכללותו יותר אנרגיה מזו הנדרשת לפעולתו.
חשוב להבין שמשפט קרנו מספק חסם עליון תאורטי בלבד על הנצילות של מנועי חום; מעגל קרנו הפיך ניתן למימוש רק כאשר כל אחד משלבי המעגל נעשים באופן איטי במידה אינסופית, אחרת תתפתח עד מהרה סטייה בין המיקום התרמודינמי של המערכת במישור "P-V" למיקום המצופה שלה על פי המודל של מעגל קרנו. מטבע הדברים, מנועי חום משמשים דווקא במקום שבו נדרשת מהירות עבודה רבה (למשל במנועי רכב), כך שהנצילויות שמושגות בפועל רחוקות מחסם קרנו.
מסקנות ממשפט קרנו.
המסקנה המתבקשת ממשפט קרנו היא:
לכל מכונות החום ההפיכות הפועלות בין שני מאגרי חום נתונים יש אותה נצילות.
זוהי תוצאה חשובה משום שהיא עוזרת לבסס את משפט קלאוזיוס, אשר קובע שהשינוי באנטרופיה הוא ייחודי עבור כל התהליכים ההפיכים:
בעבור כל המסלולים (בין a ל-b במישור "V-T"). אם האינטגרל הזה לא היה בלתי תלוי מסלול, אז האנטרופיה "S" הייתה מאבדת את מעמדה כפונקציית מצב.
מעגן דרור – מעגן הפולינום
מעגן דרור – מעגן הפולינום הוא מעגן הנמצא בבסיס חיפה של חיל הים. המעגן נקרא על שם מייסד שייטת הצוללות הישראלית, יוסף דרור.
בניית המעגן.
בניית המעגן החלה בשנת 2006 – לאחר תהליך של מאבק הגופים הירוקים בחיפה – במטרה להשפיע על עיצובו של הפולינום תוך מורת רוח מחסימת קו הים, ותוך הבטחה שבעתיד יפונה ויוכל לשמש כמתקנים עירוניים.
הפרויקט הוא ייחודי בתכולותיו - בעיקר בשל הצורך להילחם בים.
את השלב הראשון בבניית הנמל – הקמת שוברי הגלים – החלה חברת "אוקיניה". במהלך הפרויקט נכנסה לקשיים כספיים וחברת שפיר החליפה אותה.
את השלב השני – ייבוש שטח הבסיס – ביצעה חברת "שיכון ובינוי סולל בונה".
את תשתיות "שלב הביניים" - ביצעה חברת "שניידר הנדסת חשמל"
את השלב השלישי – בניית מבנים ותשתיות טכניות – ביצעה חברת "שיכון ובינוי סולל בונה".
את השלב הרביעי – בניית מבנים מנהלתיים – מבצעת (בעצלתיים) חברת "אברהם יצחק בע"מ".
בשלב החמישי (והסופי) - זכתה חברת "שיכון ובינוי" והחלה באמצע 2021 לבצע.
אחינעם בר
אחינעם בֶּר (נולדה ב-26 בדצמבר 1997) היא שדרנית רדיו, מגישה, קריינית רדיו ועיתונאית ישראלית. משדרת בתחנות גלגלצ וגלי צה"ל.
ביוגרפיה.
בר נולדה בעיר ברקלי, קליפורניה שבארצות הברית ועלתה לישראל בגיל שנה, בת לאביטל ולפרופ' רועי בר, חוקר בתחום הכימיה התאורטית. גדלה בירושלים ולמדה בתיכון לאומנויות בעיר.
קריירה.
בגיל 11, החלה את דרכה בתקשורת כאשר הגישה לסירוגין תוכניות שכתבה וערכה ברשת א', ברצועת הנוער "בראש צעיר".
כשהייתה בת 12, החלה להגיש בטלוויזיה אחת לשבוע את "המהדורה", תוכנית אקטואליה לצעירים בערוץ 11. את התכנית הגישה לצד המנחים לוסי אהריש ואיתי ברנע, במשך כחמש שנים.
בתום לימודיה התיכוניים, כשהייתה בת 17, נסעה שוב לברקלי, קליפורניה, שבארצות הברית, לתקופה של שנה, והחלה ללמוד אנתרופולוגיה ב, לימודים אותם עזבה כדי להתגייס לצה"ל.
ב-2016 התקבלה בר לגלי צה"ל לתפקיד קריינית ושדרנית. בגלי צה"ל קריינה חדשות, פרסומות לתחנה והגישה את "הקשב – רצועת החיילים של גלי צה"ל", ואת תוכנית האירוח "רדיו אקטיבי" (בה אירחה ידוענים דוגמת מרגי, אליעד נחום, רוני דלומי, ועוד). בין היתר ערכה מוזיקה לתחנת גלגלצ, והפיקה מספר תוכניות. בגלגלצ שידרה בתחילה את רצועת הבוקר המוקדם, ואת "קולות החיילים" בשנים 2018–2019.
בין 2018–2019 הגישה את תוכנית הרשת הראשונה של גלי צה"ל, "מש"קית החדשות" שהייתה בין כותביה. הפרקים עוררו לא אחת סערה, כשבאחת הפעמים, כשהתייחסה לפרסום על המצאו של יאיר נתניהו במועדון חשפנות, פעיל הימין "הצל" (יואב אליאסי) בחר לתקוף אותה בכתבה. הכתבה גררה אלפי תגובות נאצה של עוקביו כנגדה.
בר זכתה בפרס מפקד גלי צה"ל למצוינות לשנת 2019 על תוכניתה "בעקבותיה של לאה גולדברג" בהפקתה של עמליה נוימן, ששודרה בתחנה ביום האישה 2019. בר ביקשה מאלון עדר להלחין את שירה של גולדברג "אין לך זכות חנינה בעולם". עדר הלחין אותו, ולאחר שנתיים פנה לחוה אלברשטיין, והשניים הקליטו את השיר כדואט, שיצא כסינגל השלישי מאלבומו של עדר "כן כן כן כן!".
לאחר שחרורה במרץ 2019, נשארה לעבוד כאזרחית בתחנה הצבאית. היא מקריינת ועורכת חדשות, ומגישה את תוכנית הערב של גלגלצ בשעות 17:00-19:00 ואת תוכנית המוזיקה האישית "ליקוטים" בגלי צה"ל.
ב-2021 החלה להגיש סדרת סרטונים אינטרנטית מטעם גלגלצ בשם "אחינעם בר באה לבקר", במסגרתה התארחה בבתיהם של מספר זמרים ישראלים וערכה עמם ראיונות.
בר הגישה בגלגלצ את "מצעד ה-70 של החיילים", ואת "מצעד פסטיבלי הילדים והפסטיגלים" בשיתוף מאקו.
בשנת 2021 שימשה ככתבת תרבות באתר החדשות N12. לאחר מכן החלה להגיש פינה קבועה בתוכנית התרבות "סוכן תרבות" בכאן 11.
בין היתר, מקריינת פרסומות טלוויזיה ורדיו לחברות כגון הרבל אסנס, מגה ספורט ועוד.
מעגן דרור - מעגן הפולינום
מישל סיסון
מישל ג'ין סיסון (באנגלית: Michele Jeanne Sison; נולדה ב-29 במאי 1959) היא דיפלומטית אמריקאית, המכהנת כשגרירת ארצות הברית בהאיטי. סיסון היא מהדיפלומטים הבכירים ביותר בשירות החוץ של ארצות הברית, והיא מילאה עשרות תפרידים דיפלומטיים בעשרות מדינות שונות. בעבר הייתה שגרירה בלבנון, באיחוד האמירויות הערביות, בסרי לנקה ובמלדיביים. בראשית 2017, בתקופת חילופי הממשל בין זה של ברק אובמה היוצא לזה של דונלד טראמפ הנכנס, הייתה שגרירת ארצות הברית באו"ם בפועל עד למינויה של ניקי היילי.
ביוגרפיה.
סיסון נולדה בארלינגטון שבקהיליית וירג'יניה במאי 1959. אביה פיליפ ב. סיסיון ואמה ורוניקה הגיעו במקור לארצות הברית מפרובינציית פנגסינאן (Pangasinan) שבפיליפינים. ב-1981 השלימה לימודי תואר ראשון במדעי המדינה במכללת ולסלי, ובהמשך לימודיה הגבוהים למדה בית הספר לכלכלה של לונדון.
בשנים 1999–2002 הייתה סיסון סגנית ראש המשלחת וממונה על היחסים בשגרירות ארצות הברית באסלאמאבאד שבפקיסטן. קודם לכן — בשנים 1996–1999 — הייתה קונסולית כללית בקונסוליה האמריקאית בצ'נאי, השוכנת בדרום הודו. שליחויותה הדיפלומטיות מעבר לים כללו שורה של תפקידים דיפלומטיים במספר שגרירויות: אביג'אן בחוף השנהב (1993–1996); דואלה בקמרון (1991–1993); קוטונו בבנין (1988–1991); לומה בטוגו (1984–1988); ופורט-או-פרנס בהאיטי (1982–1984). כמו כן, היא מילאה תפקידים אחדים במחלקת המדינה של ארצות הברית בוושינגטון הבירה.
ב-6 במאי 2004 אשרר הסנאט של ארצות הברית את מינויה לשגרירת מדינתה באיחוד האמירויות הערביות, וב-12 ביולי אותה שנה הושבעה לתפקידה בידי מזכיר המדינה האמריקאי קולין פאוול. טרם הגיעה אל אבו דאבי, שימשה כסגנית ראשית לעוזר מזכיר המדינה בלשכה לענייני דרום אסיה, והופקדה על מתן פיקוח רחב על יחסי ארצות הברית–פקיסטן, נפאל, בנגלדש, סרי לנקה, הודו ואפגניסטן. חודש בלבד טרם פיגועי 11 בספטמבר, נועדה סיסון עם גורמים בארגון הטרור טליבאן כדי לנסות להבטיח את שחרורם של עובדי סיוע חוץ אמריקאים שנעצרו בקאבול בחשד שהציגו סרטון נוצרי למשפחה אפגנית. במרץ שלאחר מכן יצאה סיסון לריצה ונופפה לעובדת השגרירות ברברה גרין ולבתה בת ה-17, קריסטן וורמסלי, שנסעו בדרכן לכנסייה. זמן קצר לאחר מכן נרצחו השתיים בפיגוע שהתחולל בכנסייה באמצעות השלכת רימון.
במשך תקופה קצרה הייתה הממונה על היחסים בביירות, זאת בטרם אישר הסנאט את מינויה לשגרירה בלבנון ב-1 באוגוסט 2008. כעבור שנתיים, באוגוסט 2010, תמה שליחותה הדיפלומטית בלבנון.
ב-29 ביוני 2012 אושר מינויה לשגרירת ארצות הברית בסרי לנקה ובמלדיביים. ב-8 ביולי 2014 הכריז נשיא ארצות הברית ברק אובמה על מינויה של סיסון לסגנית שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות, בדרג שגריר, לצד היותה סגנית נציג ארצות הברית במועצת הביטחון של האו"ם. מינוי זה אושר במליאת הסנאט ביום 19 בנובמבר 2014.