מספר פרספקטיבות פדגוגיות או תאוריות למידה יכולות להילקח בחשבון בתכנון ובאינטראקציה עם טכנולוגיה לימודית. תאוריית למידה אלקטרונית בוחנת את הגישות הללו. הפרספקטיבות התאורטיות הללו קובצו לשלוש אסכולות עיקריות בפסיכולוגיה/ מסגרות פילוסופיות: התנהגותית (ביהביוריסטית), קוגניטיבית וקונסטרוקטיבית.
התנהגותית.
המסגרת התאורטית פותחה בתחילת המאה ה-20 והתבססה על חקר חיות וניסויים בבע"ח, אשר נעשו על ידי איוואן פבלוב, אדוארד טרונדיק , אדוארד ס. טולמן, קלארק ל. הל ו-ב.פ. סקינר . פסיכולוגים רבים נעזרו בתוצאות המחקר הנ"ל על מנת לפתח תאוריות שונות על תהליך הלמידה האנושי, אך מחנכים מודרניים, בדרך כלל רואים בפסיכולוגיה התנהגותית אספקט יחיד מתוך המכלול של הסינתזה ההוליסטית. תחום ההוראה בהקשר של פסיכולוגיה התנהגותית קושר לתחומי האימון וההכשרה, תוך שימת דגש על מחקרים שבדקו למידה אצל חיות. משום שפסיכולוגיה התנהגותית ממשיכה את הגישה ללימוד בני אדם איך לעשות דברים על ידי הענקת פרסים או הטלת עונשים, היא נקשרה לאימון והכשרה של בני אדם.
ב.פ סקינר, כתב בהרחבה על שיפור אופני ההוראה והלימוד בהתבסס על האנליזה הפונקציונלית שלו אודות 'ההתנהגות הוורבאלית' (verbal behavior), וכתב את "הטכנולוגיה של ההוראה" (The Technology of Teaching), כניסיון לבטל את המיתוסים העומדים בבסיס תאוריית ההוראה והלימוד המודרנית, כמו גם במטרה לקדם את המערכת שלו, אותה כינה 'הוראה מתוכנתת' (Programmed instructions). אוגדן לינדסלי פיתח מערכת למידה בשם "סלרישיון" (Celeration), אשר התבססה על אנליזה התנהגותית אך הייתה שונה באופן משמעותי ממודלים של קלר וסקינר.
קוגניטיבית.
המדע הקוגניטיבי עבר שינוי מהותי בשנות ה-60 וה-70. בזמן ששימר מסגרות אמפיריות של הפסיכולוגיה ההתנהגותית, תאוריות הפסיכולוגיה הקוגניטיבית מתבוננות אל מעבר לאלו של ההתנהגותית במטרה להסביר את הלמידה לפי הפעילות המוחית, תוך התחשבות בזיכרון האנושי אשר פועל לשם קידום למידה. מודל הזיכרון של אטקינסון-שיפרין ומודל זיכרון העבודה (working memory) של באדלי התבססו כמסגרות התאוריות העיקריות. למדעי המחשב וטכנולוגיה אינפורמטיבית הייתה השפעה רבה מאוד על התאוריה הקוגניטיבית מדעית. הקונספט הקוגניטיבי של הזיכרון העובד (אשר היה ידוע בעבר כזיכרון לטווח קצר וזיכרון לטווח ארוך), הסתמך על מחקר וטכנולוגיה מתחום מדעי המחשב. השפעה גדולה נוספת על התחום של מדעי הקוגניציה הייתה מצד נועם חומסקי. החוקרים כיום מתמקדים בנושאים כגון עומס קוגניטיבי, עיבוד מידע ופסיכולוגיה של המדיה . הפרספקטיבות התאורטיות הנ"ל משפיעות על עיצוב אופני ההדרכה וההוראה.
קונסטרוקטיביזם.
פסיכולוגים חינוכיים מבדילים בין מספר סוגים של קונסטרוקטיביזם: קונסטרוקטיביזם אינדיבידואלי (או פסיכולוגי), כגון תאוריית ההתפתחות הקוגניטיבית של פיאז'ה, וקונסטרוקטיביזם סוציאלי. צורה זו של קונסטרוקטיביזם מתמקדת בעיקר על הדרך בה הלומדים מבנים לעצמם את המשמעות האישית שלהם מתוך מידע חדש שהם קולטים, כאשר הם באינטראקציה עם המציאות ועם לומדים נוספים המביאים פרספקטיבות שונות משלהם למידע החדש. סביבת למידה קונסטרוקטיבית מצריכה מהתלמידים להשתמש בידע וההתנסות מוקדמים שברשותם על מנת ליצור ולקבל מושגים חדשים, מושגים הקשורים בעקיפין או מושגים מותאמים בתהליך הלמידה. במסגרת עבודה זו, תפקיד המורה הופך להיות גורם מסייע, ומספק הדרכה והכוונה כך שהתלמידים יוכלו לבסס ולבנות את הבנת הידע שלהם. מחנכים קונסטרוקטיביים חייבים לוודא כי חוויית הלמידה המוקדמת הייתה נאותה ומתקשרת למושגים שנלמדו עתה. מחנכים המיישמים את הפרספקטיבה הקונסטרוקטיבית עשויים לשים דגש על סביבת למידה פעילה שמשלבת למידה ממוקדת לומד בשיטות של למידת חקר ולמידה מבוססת פרויקטים, אשר באופן אידיאלי ישלבו בהם מקרים אמיתיים והתלמידים/סטודנטים יהיו מעורבים בתהליכי למידה וחשיבה אקטיביים חשובים ביותר. המחשה ודוגמה לכך יכולים להימצא בפריסת הלמידה הקונסטרוקטיבית- קוגניטיבית, בספרות על מחשבים משנות ה-80', שעירבה תכנות ככלי למידה. שפת התכנות "לוגו" (LOGO), כללה בתוכה את הניסיון לשלב את רעיונותיו של פיאג'ה יחד עם מחשבים וטכנולוגיה. תחילה היו טענות כולל טענה אחת שנויה מאוד במחלוקת, שהדבר ישפר כישורי יכולת פתירת בעיות בקרב דיסציפלינות בתחום. עם זאת כישורי שפת התכנות לוגו לא הציגה יתרונות קוגניטיביים באופן מתמשך ורציף. זו לא הייתה הוכחה קונקרטית כפי שטענו המצודדים בדבר, והיה קשה ליישם את החשיבה האקטיבית כאשר הדבר נגע לפעולות שהתבססו על לוגו. לקראת סוף שנות ה-80' לוגו ושפות תכנות דומות נוספות איבדו מהדומיננטיות שלהן וירדו ממעמדן, וכן בהדרגה פחתה חשיבותן בתחום.
ענת מגן-שבו
ענת מגן-שבו (נולדה ב-28 באפריל 1975) היא שחקנית, קומיקאית ומדבבת ישראלית. זוכת פרס התיאטרון הישראלי.
ביוגרפיה.
ענת מגן-שבו נולדה והתחנכה ביבנה. בגיל 23, עברה לתל אביב. את שירותה הצבאי עשתה בצוות הווי ובידור של פיקוד מרכז. לאחר שירותה הצבאי, החלה ללמוד בבית צבי (1995–1998) במחזור של מיה דגן, דני גבע, הילה סורג'ון פישר ואחרים.
קריירה.
מגן-שבו החלה את הקריירה שלה בעונה השנייה של תוכנית המערכונים "דומינו גרוס" בטלוויזיה החינוכית (2000). ב-1999 דיבבה את בריג'יט הצרפתייה במשחק המחשב פיפוש. בשנת 2002 שיחקה בתפקיד אורח בקומדיית המצבים "החיים זה לא הכל", שם גילמה את רונית. בשנת 2003 גילמה את הדמויות בת חן מיוחס, אילנית הקוסמטיקאית ואחרות בסדרת הטלוויזיה ההומוריסטית "אחד העם 1" לצד יעל פוליאקוב, אילן פלד, ארז בן הרוש ואורי גוטליב. בשנת 2004 השתתפה בהצגה הדרמטית "מקווה" בתיאטרון בית ליסין מאת הדר גלרון ובבימויו של מיכה לבינסון, ההשתתפות במחזה הביאה לה את פרס השחקנית המבטיחה בטקס פרס התיאטרון הישראלי .
בשנת 2005 השתתפה בתוכנית "בצפר" ששודרה בערוץ ניקלודיאון, שם גילמה שוב את הדמות בת חן מיוחס ועוד דמויות שונות. באותה שנה החלה להגיש לצד רותם אבוהב פינה הומוריסטית בתוכנית האירוח של "יאיר לפיד" בערוץ 2, עד 2007.
בשנים 2006–2007 השתתפה בעונה השלישית והרביעית של הדרמה היומית "השיר שלנו" ששודרה ב Yes, בתפקיד חלי בנאי, נוסף על כך הופיעה בקומדיית המצבים "הפיג'מות" בעונה 4 (עונה שודרה בשנת 2006) בפרק "נקמת הפוזלת ממצרים" וגילמה את אימאן. ב-2007 הופיעה גם בפרקי אורח בטלנובלה "בובות" ששודרה ב-HOT .
בשנת 2008 השתתפה בתוכנית הסאטירה "גם להם מגיע" ששודרה בערוץ 10 לצד ליאור אשכנזי, יהורם גאון ואחרים.
בשנת 2009 הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "דני הוליווד" שם גילמה את תאי וכן בסדרה "החברים של נאור" בה גילמה את שונטל סוויסה (שני סווינגר), תפקיד אותו שחזרה בסדרה ב-2011.
ביולי 2010 עלתה לשידור סדרת ההמשך לסדרה "אחד העם 1", בשם "אחד העם 101", בה מגלמת מגן-שבו מספר דמויות, ביניהן בת חן מיוחס, ליליאן ואילנית.
בשנת 2011 השתתפה בתוכנית הבידור של ערוץ 10 - "נבחרת ישראל" בהנחיית ירון ברובינסקי. באותה שנה שיחקה בהצגה "כל הגברים אותו דבר" בתיאטרון תל אביב, קומדיה מאת מאור הרוש שגם שיחק בתפקיד ראשי ובבימויו של אבי ברכר, שם גילמה את שירה בצלאל, בחורה המחפשת בכל כוחה אחר בן הזוג האידיאלי, ההצגה זכתה ב"פרס ההצגה הטובה ביותר".
בשנת 2012 החלה לשחק בהצגה "אמא מאוהבת" מאת גורן אגמון ובבימויו של גלעד קמחי בתפקיד גבי והשתתפה בהצגת הילדים "הרפתקאות נמו בספארי" שהופיעה בספארי ברמת גן ובכיכובם של דניאל ליטמן, אריה מוסקונה, מירב פלדמן ואחרים.
בשנת 2013 יצרה מגן-שבו יחד עם בעלה תוכנית קומית-אינטרנטית הנקראת "פירסטקלאס עם אילנית אליאס", שבה מתארחים ידוענים בתוכנית אירוח של אילנית אליאס (דמות מהתוכנית "אחד העם 1"). לתוכנית הופקו תשעה פרקים שאורכם כחמש דקות, היא זכתה לפופולריות ברשת ובעיתונות והתארחו בה, בין השאר, עוז זהבי, גל אוחובסקי, מיכל אמדורסקי, מרינה קבישר, אסי לוי ועוד. באותה שנה החלה לשחק בתיאטרון בית ליסין בהצגה הקומית "עובד בשביל שניים" מאת ריצ`ארד בין ובבימויו של משה קפטן שם היא משחקת בתפקיד ראשי לצד אלי יצפאן, נועם פנחסוב, שמעון מימרן, אייל רוזלס ואחרים, ההצגה ירדה במרץ 2014. בנוסף, היא שיחקה בקומדיה "מדליה להארי" מאת פיטר מרק ריצ'מן ובבימויו של אלון אופיר לצד מרים זוהר, אילן דר ודב נבון. ההצגה ירדה במאי 2015.
משנת 2014 מגן-שבו משתתפת בסדרת הילדים והנוער "מועדון החנונים" המשודרת בערוץ זום, ומגלמת את דמותה של המורה בלהה. באותה שנה החלה להשתתף בעונה הרביעית של סדרת הנוער "גאליס" המשודרת בערוץ הילדים למנויי HOT ומגלמת בה את דמותה של טולה דרור/אקהרט טולה. היא שבה לגלם את אותה דמות בעונה החמישית בשנת 2015. בנוסף, היא משחקת בתיאטרון בית ליסין בקומדיה "המוגבלים" מאת גור קורן ובבימוי של גלעד קמחי, החל מאוקטובר 2016 משחקת גם בהצגה "אילוף הסוררת" בתפקיד הראשי, קתרינה.
באפריל 2018 החלה לשחק בתיאטרון הקאמרי בקומדיה "רומיאו ואמא" מאת גור קורן וגלעד קמחי, בבימויו של גלעד קמחי.
ב-2019 העלתה את מופע הבידור "ערב בכיף עם אילנית אטיאס", שאותו כתב מני אסייג.
בשנת 2022 שיחקה את סיסילה טולין בסדרה ״כראמל״.
חיים אישיים.
נשואה לאורן שבו ולהם שלושה ילדים.
STS-1 הייתה המשימה המאוישת הראשונה בתוכנית מעבורות החלל. טיסה זו שוגרה ב-12 באפריל 1981 וחזרה ב-14 באפריל, לאחר שלושה ימים בחלל. במשימה זו, מעבורת החלל קולומביה הקיפה 37 פעמים את כדור-הארץ, והייתה למשימה המאוישת הראשונה של נאס"א מאז אפולו-סויוז ביולי 1975.