פרס דרווין הוא פרס הומוריסטי המוענק לבני אדם אשר, כהגדרת מעניקי הפרס, "סייעו לאנושות לשפר את מאגר הגנים שלה, וזאת על ידי סילוק עצמם מהעולם או סירוס עצמי בדרך מטופשת במיוחד". פרס זה, הקרוי על שם הוגה רעיון הברירה הטבעית, צ'ארלס דרווין, מוענק דרך רשת האינטרנט, ואינו נושא עמו פרס מעשי או כספי כלשהו. אתר פרסי דרווין הידוע ביותר הוא Darwin Awards, של וונדי "דרווין" נורת'קאת מניו יורק.
אות כבוד ניתן גם לכאלה שהצליחו לשרוד, וזאת בתנאי שמעשיהם המטופשים ימנעו מהם להפיץ את הגנים שלהם בעתיד. אותות כאלה חולקו בין השאר לאדם שירה באמצעות רובה אוויר בכדור שהתפוצץ וחורר את מפשעתו, ובכך עיקר את עצמו.
אמינות הסיפורים הזוכים אינה ודאית, שכן במרבית האירועים אין עדי ראייה. סיבה נוספת היא שמטעמים חוקיים ואתיים, הממסד הרפואי נמנע מלאשר את פרטי המקרים, וזאת על מנת להגן על פרטיות המטופלים. ידוע כי לפחות חלק מהמקרים המתוארים למעשה לא התרחשו מעולם.
יצאו שני ספרים האוספים מקרים שפורסמו באתר הפרס.
בשנת 2006 יצא לאקרנים סרט בשם זה בכיכובם של וינונה ריידר, ג'וזף פיינס, ג'וליאנה מרגוליס ודייוויד ארקט. בגרסתו העברית הוא נקרא "פרס של טיפשים".
דוגמאות.
בין הזוכים בפרס ניתן למצוא:
מבצר הבונים
פרויקט הגנום המוזיקלי
פרויקט הגנום המוזיקלי (באנגלית: Music Genome Project) הוא מיזם שנוצר בינואר 2000, במסגרתו צוות של מוזיקאים, טכנאי סאונד ומתכנתים בראשות טים וסטרגרן פעלו "לתפוס את מהות המוזיקה", על ידי הפרדת כל שיר לכ-400 פרמטרים (מאפיינים) שונים. השם שנבחר מייצג הקבלה מוזיקלית לפרויקט הגנום האנושי, אלא שבפרויקט זה, במקום גנים יש פרמטרים מוזיקליים. הצירוף הקומבינטורי של פרמטרים אלה מהווה התוויה ליצירת שיר או מלודיה, בדומה לכך שצירוף קומבינטורי של גנים (ואלמנטים נוספים) מהווה תוכנית מתאר ליצירת אורגניזם.
האתר Pandora.com.
ב-2005, לאחר 5 שנות עבודה של משתתפי הפרויקט, עלה האתר פנדורה לרשת. האתר מאפשר למשתמשיו לחקור את טעמם המוזיקלי, בהתאם לעקרונות שהתְוּו בפרויקט הגנום המוזיקלי. המשתמש מקליד שם מבצע (אמן) או שם שיר בודד אותו הוא אוהב, והאתר מנסה למצוא הומולוגיות לשיר, בצורת שירים אחרים הקרובים אליו מבחינת המבנה שלהם או הרכבם (זאת, שוב, בדומה לעקרונות ביואינפורמטים הנהוגים בביולוגיה). עקב מגבלות של זכויות יוצרים, האתר אינו יכול להשמיע את השיר המבוקש מייד, אלא רק לאחר מספר השמעות של שירים אחרים.
לאחרונה נכנסו לתוקף מגבלות חדשות, אשר מונעות ממשתמשי האתר המתגוררים מחוץ לגבולות ארצות הברית מלהאזין למוזיקה המושמעת באתר.
בין החידושים האחרונים – החברה פיתחה מכשיר רדיו, בעל חיבור WAP לאינטרנט, ממנו ניתן להשמיע רשימות השמעה, בדומה לשירות המופעל באתר והשיקה שירות חדש הנקרא Squeezebox.
כיום האתר מממן את עצמו מפרסומות וממשתמשים מנויים, אשר אינם נחשפים לפרסומות ומקבלים הטבות נוספות.
פרוייקט הגנום המוזיקלי
עירוני טבריה
עירוני טבריה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר טבריה, המשחקת בליגה הלאומית. בעבר נקראה הקבוצה בית"ר טבריה, עד אשר התאחדה עם הפועל מועצה אזורית גליל תחתון ושינתה שמה לשם החדש. כיום הקבוצה נמצאת תחת הניהול של חברת הביטוח - קבוצת דורות.
היסטוריה.
בית"ר טבריה.
בית"ר טבריה הייתה קבוצה ששיחקה בליגות הנמוכות מאז הקמתה בתחילת שנות החמישים. מיקום השיא של הקבוצה הושג בעונת 1973/74, כאשר סיימה במקום השני בליגה ב' (הליגה השלישית באותה עת), במחוז צפון א'. בזכות הישגה העפילה הקבוצה למבחני העלייה לליגה א', אך הורחקה מהם לאחר שאוהדיה התפרעו במשחק מול הפועל בית שאן.
בשנת 2001 התאחדה הקבוצה, ששיחקה אז בליגה ג', עם הפועל מועצה אזורית גליל תחתון, ששיחקה בליגה ב'. הקבוצה המאוחדת שיחקה תחת השם הפועל גליל תחתון/טבריה, עד שבשנת 2006 שינתה את שמה לעירוני טבריה.
עירוני טבריה.
בעונת , תחת השם עירוני טבריה, הקבוצה העפילה לליגה א'. בשנת 2008 הציפייה הייתה שעירוני טבריה תעלה לליגה הארצית, אך היא סיימה את העונה במקום העשירי. בעונת הציפייה הייתה שטבריה תעפיל לליגת הלאומית (בשל ביטול הליגה הארצית), אך היא סיימה במקום הרביעי. בעונת סיימה הקבוצה במקום השישי. את עונת סיימה הקבוצה בפלייאוף העליון של ליגה א' צפון, ובמשחקי הפלייאוף הפסידה הקבוצה 4:1 לאסי גלבוע.
בעונת סיימה הקבוצה במקום השני בליגה א' צפון ולאחר משחקי הפלייאוף בהם ניצחה את מכבי דליית אל כרמל, הפועל מגדל העמק והפועל אזור, עלתה למשחקי המבחן נגד הפועל קטמון ירושלים שנאבקה על מקומה בליגה הלאומית ונלחמה נגד הירידה לליגה א'. טבריה ניצחה 1:5 בסיכום שני המשחקים, והעפילה לליגה הלאומית.
בעונת הגיעה הקבוצה לחצי גמר גביע הטוטו בליגה הלאומית, והפסידה להפועל בני לוד בבעיטות הכרעה. בסיום העונה שבה לליגה א', לאחר שסיימה במקום הלפני אחרון.
בעונת הגיעה הקבוצה לפלייאוף העלייה לליגה הלאומית, אך הפסידה להפועל כפר סבא 5-3 בסיכום שני משחקים ונשארה בליגה א'.
בעונת 2021/2020 סיימה הקבוצה במקום הלפני אחרון בליגה א'. הקבוצה הגיעה למשחק הישארות בליגה א' נגד בני שפרעם מליגה ב' לאחר שהפסידה בביתה 1:0 לצעירי טייבה. במשחק ההישארות הורחקו 5 שחקני שפרעם לאחר שטבריה הובילה 0:1. המשחק הסתיים בניצחון טכני 0:3 לטבריה, והקבוצה נשארה בליגה א'.
בקיץ , ניהול הקבוצה הועבר לידי חברת הביטוח - קבוצת דורות, נסגרו חובות העבר, בוצעו שינויים בצוות המקצועי ובסגל השחקנים והוצב יעד של עליית ליגה. במרץ 2022 העפילה הקבוצה לליגה הלאומית.
בעונת 2022/2023 העפילה הקבוצה לחצי גמר גביע הטוטו לליגה הלאומית, אך הפסידה 3-1 להפועל ניר רמת השרון.
סגל השחקנים.
נכון ל-23.6 2022
אצטדיון ואוהדים.
הקבוצה משחקת באצטדיון טבריה משנת הקמתה (2001). האצטדיון מכיל 1,500 מקומות ישיבה.
בשנת 2014 בה טבריה העפילה אל הליגה הלאומית, הגיעה החלטה בעריית טבריה לגבי בניית אצטדיון כדורגל חדש בעיר שיכיל 7,554 מושבים, שיחליף את האצטדיון הנוכחי שלא עומד בתקנות של ההתאחדות לכדורגל.
בעונת 2021/2022 מארחת הקבוצה את משחקיה בבית שאן.
בעונת 2022/2023 מארחת הקבוצה את משחקיה בהאצטדיון העירוני עפולה עד לסיום בנייתו של האצטדיון בטבריה.
סיטה וגיטה
סיטה וגיטה (בהינדית: सीता और गीता) הוא סרט קולנוע הודי שיצא לאקרנים בשנת 1972. הסרט, בכיכובם של המה מליני, דהרמנדרה וסנג'יב קומאר היה גרסה מודרנית, הגם שלא מדויקת לפרטי פרטים, לספרו של מארק טוויין "בן המלך והעני".
סרט זה זכה להצלחה רבה בקופות הקולנוע בהודו, באסיה וברוסיה, ואף הגיע לישראל, בשנות השבעים של המאה העשרים.
עלילה.
זוג נשוי נקלע לבעיה בכבישים ביום סוער וגשום. הבעל הוא אדם עשיר ואשתו בחודש האחרון להריונה. הם מוצאים מחסה בבית צוענים עני, זוג אחר אשר לא יכול להביא לעולם ילדים. האישה ההרה יולדת בעזרתה של האישה המארחת. נולדות תאומות. יום אחרי עוזב הזוג העשיר את בית העניים כאשר הוא חושב שנולדה להם רק בת אחת, מבלי לדעת שהאישה העניה לקחה את התינוקת השנייה לעצמה.
20 שנים חולפות. הזוג העשיר נהרגו בתאונת דרכים ובתם ה"יחידה" סיטה (המה מליני) נשארה עם דודה ודודתה המרשעת. האישה הצועניה הענייה התאלמנה מבעלה ומגדלת את בתה גיטה (המה מליני), אשר אותה חטפה לפני שנים.
סיטה וגיטה זהות במראה, אך סיטה כנועה, ביישנית ואומללה אשר עוברת התייחסות קשה מטעם אשתו של דודה, וכל ימיה עובדת כמשרתת בביתה מבלי להבין שבית זה שייך לה, ואילו גיטה חצופה, עקשנית, נערת רחוב אשר חיה כמו צוענייה ומתפרנסת מריקודים והצגות ברחוב, יחד עם בחור שכונתי אחר, רקה (דהרמנדרה).
יום אחד סיטה מואסת בחייה הקשים בביתה עם דודתה, ובורחת מהבית כדי להתאבד. בני המשפחה מדווחים למשטרה לחפשה משום שבלעדיה ובלי חתימתה הם לא יקבלו את הסכום החודשי אשר הייתה מקבלת סיטה. גם גיטה בורחת מביתה, עקב מריבה שגרתית עם אמה. כאשר סיטה מנסה לזרוק עצמה לאגם, חושב רקה שזוהי גיטה ומציל אותה. כך מגיעה סיטה לביתה של גיטה, ושם מתקבלת באהבה, כפי שמעולם לא נתקבלה. גיטה לעומתה, מגיעה במקרה למשטרה, שם מזוהה כסיטה. השוטרים לוקחים אותה לבית דודה של סיטה (שהוא גם דודה שלה, כמובן), ושם היא מגלה עד כמה רע היחס של אשתו של דודה כלפי כל הבית, וכן יחסו של אחיה של אשתו, אשר בזמנו ניסה גם לאנוס את סיטה. גיטה, אשר גדלה ברחוב, לימדה לקח את שניהם והפכה להיות בעלת הבית, כראוי. היא אינה רוצה לחיות שם, אך רחמיה נכמרים על סבתה, אמו של אביה, והיא מחליטה להישאר ולהשליט שם סדר.
העלילה הופכת לקומדיית טעויות אשר במרכזה עומדות סיטה וגיטה.
בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה -ירושלים ע"ש סם שפיגל נוסד על ידי משרד החינוך והתרבות והקרן לירושלים ב-1989. בתחילת דרכו "נקרא בית הספר לקולנוע ירושלים", ומשנת 1996 הוא נושא את שמו של המפיק היהודי האמריקאי זוכה פרסי אוסקר סם שפיגל, בעקבות החלטת משפחתו לתרום מעזבונו מדי שנה לבית הספר. בית הספר נמצא במבוא סם שפיגל באזור התעשייה תלפיות, ירושלים.
היסטוריה.
הקמת בית הספר.