כותבי העיתון הם מחנכים, סופרי ואנשי מדע. הוא מודפס על נייר כרומו מט, מנוקד ומנוסח בצורה מפושטת וקלה להבנה.
בין הסופרים שכתבו וכותבים בעיתון: תמר בורנשטיין לזר - מחברת "קופיקו", זוהר אביב - מחברת "חבורת כוח-המוח" ו"יד הפלא", מאירה ברנע-גולדברג - מחברת כראמל, תמר פיש נחשון, ועוד.
לעיתון הראשון לא ניתן מספר סידורי, שכן עורכו לא תיאר לעצמו שאכן יוציא עוד עיתונים.
שם העיתון.
בנו של מייסד העיתון, והעורך הנוכחי שלו, סיפר כיצד ניתן לעיתון שמו: .
סקופים.
בעבר, מדור החדשות של העיתון עקב אחר האירועים השוטפים, בעזרת כתבים חוקרים ואף נבדק על ידי הצנזורה הצבאית, כעיתון חדשותי לכול דבר. רמי שיר מספר כי בשנות השבעים נסע אביו לחיפה וראה שבנמל עוגנות ספינות טילים עם דגל ישראל, הוא צילם את הספינות החדשות של חיל הים, והתמונות פורסמו בעיתון. הידיעה נאסרה לפרסום בישראל על ידי הצנזורה, אולם בעוד שהעיתונים היומיים חויבו לדווח לצנזור, הרי שעיתון הילדים לא נדרש לכך והידיעה פורסמה באופן בלעדי. בעקבות כך, העיתונים היומיים ציטטו את הסקופ של אצבעוני. הפרסום גרר נזיפה חמורה של הצנזורה. מקרה נוסף הוא פרסום שהתעשייה האווירית עומדת לשגר לווין ריגול בשם אופק 1, גם כאן הידיעה לא הועברה לאישור הצנזורה ופורסמה בעיתון.
הוצאת אצבעוני.
הוצאת אצבעוני מוציאה לאור ארבעה עיתוני ילדים:
חומר מולקולרי
חומר מולקולרי הוא חומר המורכב ממולקולות, הבנויות מאטומי אל מתכות הקשורים ביניהם בקשרים קוולנטיים. בין המולקולות מתקיימים קשרים בין מולקולריים חלשים יותר, ובעיקר קשרי מימן וקשרי ואן דר ואלס זמניים או קבועים.
תכונות החומרים המולקולריים.
מאחר שבהתכה וברתיחה ניתקים הכוחות הבין מולקולריים החלשים יחסית בלבד, טמפרטורות ההיתוך והרתיחה של חומרים מולקולריים נמוכות יחסית, ורבים מהם נוזלים או גזים בטמפרטורת החדר. טמפרטורות ההיתוך והרתיחה של חומרים מולקולריים נקבעות על פי חוזק הקשרים הבין מולקולריים, ובפרט קיומם של קשרי מימן וכן חוזקם של קשרי הואן דר ואלס, המושפע בעיקר מגודל ענן האלקטרונים שלהם ומקוטביותם.
החומרים המולקולריים אינם מוליכים חשמל באף מצב צבירה מכיוון שהם אינם מכילים אלקטרונים או יונים ניידים.
חומרים מולקולריים.
מרבית היסודות האל מתכתיים, כגון חמצן O2, מימן H2, חנקן N2 וכלור Cl2, הם חומרים מולקולריים. בנוסף, ישנן תרכובות מולקולריות רבות המכילות אטומים של יסודות שונים הקשורים ביניהם בקשרים קוולנטיים, כגון מים H2O, פחמן דו-חמצני CO2, ומתאן CH4.
אצבעוני (עיתון)
אצבעוני (פירושונים)
אילן רועה
אילן רועה (1 בינואר 1967 - 28 בפברואר 1999) היה כתב קול ישראל. הוא נהרג בעת משימת סיקור בדרום לבנון.
חייו.
נולד במושב ינוב שבשרון, למד בבית הספר הדתי "ישורון" בנתניה ובבית הספר התיכון בר-אילן בעיר. התגייס ב-1986 ושירת בחטיבת הנח"ל כחובש.
בתום שירותו הצבאי החל לכתוב בשבועון הנוער "ראש 1". לאחר מכן שימש כתב לענייני פלילים ולענייני מפלגות בסוכנות החדשות עתי"ם. מספר שנים אחר-כך החל לעבוד ככתב לענייני כלכלה בעיתון "חדשות". עם סגירת העיתון, עבד תקופה קצרה בעיתון "הארץ".
בשנת 1993 עבר לרשות השידור. תחילה שימש כתב לענייני ההסתדרות ולאחר שנה מונה לכתב "קול ישראל" בצפון.
ב-28 בפברואר 1999 נהרג אילן רועה בפעילות מבצעית בלבנון. בתוקף תפקידו הצטרף לשורת מפקדים צבאיים שנסעו לניחום אבלים בביתה של אישיות לבנונית בכירה בכפר שבעא בלבנון. הם עשו את דרכם חזרה בשיירה בת ארבעה כלי רכב צה"ליים. סמוך למוצב "כאוכבא" ברצועת הביטחון בדרום לבנון, עלה הרכב שבו נסע רועה על מטען צד שהופעל מרחוק. ברכב נסעו יחד עמו תא"ל ארז גרשטיין, מפקד יחידת הקישור ללבנון, , קשרו . מעוצמת הפיצוץ התהפך הרכב וכל נוסעיו נהרגו.
לאחר מותו הוחלט באגף כוח אדם במטה הכללי לחיילו. רועה הובא למנוחות בחלקה הצבאית בבית-העלמין במושב ינוב.
על שמו פרס מנכ"ל רשות השידור לכתב המצטיין.
בשנת 2006 יצא לזכרו הספר "מטעמי תוניסיה שאילן אהב". הספר נכתב על ידי אמו ויצא לאור בהוצאת הספרים "אוריון", שביחד נרתמו להגשים את חלומו של אילן רועה - להפיק ספר בישול ממטעמיה התוניסאיים האהובים עליו של אמו. הספר זוכה להצלחה רבה.
אולפני רדיו קול הגליל העילון של מועצה אזורית הגליל העליון וקול ישראל נקראים על שמו של אילן רועה.
גינת בית העיתונאים על שם סוקולוב בתל אביב נקראת על שם אילן רועה. בגינה יש פינת הנצחה ובה פסל של אילן רועה מאת הפסל הישראלי יעקב אפשטיין, המיקרופון ומכשיר ההקלטה שהיו ברשותו בעת שנהרג ומתקן המופעל בלחיצת כפתור, המספר את סיפור חייו של אילן רועה.
הידמות קולית
אגמי פליטבייס
ריצ'רד שטולצמן
ריצ'רד שטולצמן (באנגלית: Richard Stoltzman, נולד ב-12 ביולי 1942) הוא קלרינטן אמריקני. הוא אחד מנגני הקלרינט הנודעים ביותר המתמקדים בעיקר במוזיקה קלאסית.
שטולצמן ניגן עם יותר ממאה תזמורות שונות, וכמו כן ניגן עם הרכבים קאמריים שונים ונתן רסיטלים, ואף הקליט רבות וזכה בפרסים שונים. בנוסף למוזיקה הקלאסית, ניגן שטולצמן אף מוזיקת ג'אז ומוזיקה מודרנית, למשל באלבומו "New York Counterpoint".
חייו.
שטולצמן נולד באומהה, נברסקה שבארצות הברית, כבן לאב נהג רכבת שעסק גם בנגינת ג'אז. בשנות ילדותו חי בסן פרנסיסקו, קליפורניה ובסינסינטי, אוהיו.
את התואר הראשון בהתמחות כפולה קיבל שטולצמן מ-"Ohio State University", שם למד מוזיקה ומתמטיקה כשני מקצועות ראשיים. לאחר מכן למד עם פרופסור קית' בבית הספר למוזיקה באוניברסיטת ייל, שם קיבל תואר מאסטר במוזיקה. שטולצמן למד לדוקטורט באוניברסיטת קולומביה. במשך זמן רב למד אצל מורה הקלרינט הדגול קלמן אופרמן מניו יורק. יחד, ייסדו השניים את "פסגת הקלרינט" - כנס בינלאומי של קלרינטים המתכנסים מדי פעם מאז שנות התשעים.
כיום משמש שטולצמן כאחד ממורי הפקולטה בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד.
הופעות פומביות.
שטולצמן החל לרכוש לעצמו מוניטין בבית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו שבוורמונט והיה אחד החברים המייסדים של ההרכב הקאמרי "TASHI" בשנת 1973. שטולצמן הופיע כסולן עם תזמורות סימפוניות רבות, ניגן בפסטיבלי ג'אז בינלאומיים ואף הופיע לצד כוכבים כגון מל טורמה, ג'ורג' שירינג, ג'ודי קולינס, וודי הרמן, ויין שורטר ואחרים. ב-1993 השתתף כדמות מרכזית בסדרה "קונצ'רטו!" מבית BBC. בהרכבי מוזיקה קאמרית ניגן שטולצמן בין השאר עם הפסנתרן ריצ'רד גוד ואף זכה עמו בפרס גראמי על ביצוע מצטיין של הסונאטות לקלרינט ופסנתר של יוהנס ברהמס.
פרסים ואותות הוקרה.
פרס גראמי להופעה הטובה ביותר בתחום המוזיקה הקאמרית:
איטלו קלווינו
פנקו (שכונה)
פַּנְקוֹ (בגרמנית: Pankow) הוא רובע גדול בצפון-מזרח ברלין, בירת גרמניה. השם פנקו הוא ממוצא סלאבי ומבוסס על שמו של נחל הפַּנְקֶה (Panke) הזורם בשטחו.
בשנת 2001, במסגרת רפורמת הרבעים של ברלין, אוחדה פנקו עם רובעפרנצלאואר ברג ווייסנזה לישות מנהלתית אחת. הרובע המאוחד קרוי גם הוא פנקו.
הרובע גובל במזרח בווייסנזה (Weißensee), בדרום בפרנצלאואר ברג (Prenzlauer Berg), בדרום-מערב בגזונדברונן (Gesundbrunnen), במערב ברייניקנדורף (Reinickendorf), בצפון-מערב בנידרשנהאוזן (Niederschönhausen) ובצפונה בפרצזיש בוכהולץ (Französisch Buchholz).
הרובע מורכב ברובו מרחובות מגורים, ומתאפיין בשטחים פתוחים רבים ובבנייה לא צפופה. בפאנקו נמצא פארק התושבים פנקו (Bürgerpark Pankow).
בולגרית
בולגרית היא שפה סלאבית דרומית, מקבוצת השפות הסלאביות במשפחת השפות ההודו-אירופיות. מדוברת בעיקר בבולגריה, בה היא משמשת כשפה רשמית. זו הייתה השפה הסלאבית הראשונה שהופיעה בכתב: היא נכתבה באלפבית הגלגוליטי כבר במאה ה-9, שהוחלף בהדרגה באלפבית הקירילי.
הבולגרית מציגה מספר מאפיינים שייחודיים לה בין השפות הסלאביות: היעדר שמות פועל, שימוש במוספיות סופיות לציון יידוע, ואובדן מערכת היחסות, האופיינית לשפות הסלאביות.
פרחי הרע - מאור כהן שר בודלר
פרחי הרע - מאור כהן שר בודלר הוא אלבום הסולו השני של הזמר מאור כהן. האלבום כולל שירים מתוך ספרו הנודע של המשורר הצרפתי שארל בודלר מ-1857, "פרחי הרע" ("Les Fleurs du mal"), כפי שתורגמו בידי המתרגם הישראלי דורי מנור.
האלבום הופק מוזיקלית על ידי פיטר רוט, וכל השירים הולחנו בידי כהן, רובם בסגנון רוק שמבקרים רבים תיארו כמחווה לאלבומיו הראשונים של אריק איינשטיין. הסינגל הראשון מתוך האלבום היה "החוזר". גם "מבוע הדם" יצא כסינגל.
האלבום יצא בפורמט של ספר-דיסק הכולל ביוגרפיה מפורטת של בודלר וקטעים מציורים מפורסמים של ציירים צרפתים. הוא זכה לביקורות מעורבות, כשחלק מהמבקרים מחו על האופי הסולידי לדעתם שכהן העניק לשיריו של בודלר, שנחשבו לשערורייתיים באופן קיצוני בזמן שיצאו לאור. כהן הגיב על בחירתו בשיריו של בודלר בכך שפריז כפי שהיא מתוארת בשירים אלה מתארת במידה רבה את החיים בתל אביב של ימינו, ככרך מודרני ובוהמי.
האלבום הוקלט באולפני "המון", "נויז" והאולפן של יזהר אשדות. השירים "מבוע הדם", "התעלות", "את נשגבה לי" והקטע "אדום עיניים (פינאלה)" הוקלטו בשיתוף התזמורת הפילהרמונית SATU-MARE, רומניה. האלבום לווה בסיבוב הופעות בשם "קברט משירי בודלר" בו השתתף דן תורן.
קרן אנגלית