רופאו האישי היה שרלטן שרקח עבורו תרופות שכנראה הזיקו לבריאותו. לאחר מותו, הוא השתמש בשיטת חניטה שגרמה להאצת ריקבון הגופה במקום לעכב אותו. בניגוד לכל האפיפיורים שלפניו, פיוס ה -12 לא רצה שיוסרו מגופו איברים פנימיים, ודרש לשמר את גופו "כמו שאלוהים ברא אותו". רופאו המציא שיטה הפוכה לשיטת החניטה הרגילה, הוא עטף את הגופה בשק צלופן והכניס לתוכו עשבי מרפא ותבלינים. טיפול זה מנע זרימת אוויר, וביחד עם החום ששרר בחדר האיץ באופן דרמטי את הריקבון האנאירובי. הגופה התפרקה לעיני האבלים שעברו על פניה. נשמע קול ביקוע וחזהו של פיוס ה-12 התפוצץ עקב הצטברות גזים. לאחר מכן נשרו האף והאצבעות, והגופה הפכה לצבע "ירוק אזמרגד" (או שחור, בהתאם למקור). הסירחון היה כה עז שחיילים מהמשמר השווייצרי שניצבו ליד הארון הפתוח התעלפו והיה צריך להחליף אותם כל 15 דקות.
עמדותיו התאולוגיות.
פיוס ה-12 תמך בצורה נמרצת בתאוריית המפץ הגדול. בנאום שנשא בפני "האקדמיה האפיפיורית למדעים" הסביר את דעתו בעניין, ואף טען כי הדבר אינו סותר את ההשקפה המקובלת של הנצרות הקתולית, ואף מחזק אותה. לגבי תאוריית האבולוציה הייתה דעתו שונה; הוא סבר כי היא מוטעית, ואף כתב כנגדה במכתבים ששלח לבישופים ברחבי העולם. פיוס ה-12 התנגד נחרצות גם לקומוניזם שעלה במדינות מזרח אירופה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה.
פיוס ה-12 התיר לראשונה שימוש במשכך כאבים עבור נשים בלידה, ובכך שלל את הפרשנות הפשטנית של הפסוק "בעצב תלדי בנים", שעל האשה לסבול בעת לידתה.
במהלך כהונתו, הכריז פיוס ה-12 על 34 אנשים כקדושים, במדינות שונות.
פיוס ה-12
משפט קירכהוף
בתחום המתמטי של תורת הגרפים משפט קירכהוף או משפט מטריצת העץ של קירכהוף, הנקרא על שם הפיזיקאי הגרמני גוסטב קירכהוף, מספק את מספר העצים הפורשים בגרף. המשפט הוא הכללה לנוסחת קיילי הקובעת כי מספר העצים הפורשים בגרף שלם בעל n צמתים הוא formula_1.
הלפלסיאן של גרף.
עבור גרף formula_2 בעל formula_3 קודקודים הלפלסיאן formula_4 של formula_2 הוא המטריצה formula_6 המתקבלת מההפרש בין מטריצת הדרגות (מטריצה אלכסונית בה דרגות הצמתים מופיעות על האלכסון) למטריצת השכנויות של formula_2. הערכים העצמיים של מטריצה זו formula_8 מקיימים: formula_9 (הווקטור העצמי המתאים לו הוא formula_10) ולכל formula_11,
formula_12.
מספר הפעמים שהערך 0 מופיע כערך עצמי הוא כמספר רכיבי הקשירות של formula_2, ולכן אם הגרף קשיר אז formula_14 חיוביים ממש.
המשפט.
יהא formula_2 גרף קשיר בעל formula_3 קודקודים, ויהיו formula_14 ערכים עצמיים שונים מאפס של הלאפלסיאן formula_6 של formula_2. אזי formula_20, מספר העצים הפורשים של formula_2, הוא:
במילים אחרות, מספר העצים הפורשים שווה למינור של formula_4.
נוסחת קיילי ומשפט קירכהוף.
נוסחת קיילי נגזרת ממשפט קירכהוף כמקרה פרטי, על ידי חישוב הערכים העצמיים של הלפלסיאן של גרף שלם בעל formula_3 צמתים: כל וקטור בעל הערך 1 באיבר אחד, 1- באיבר אחר ו-0 בכל מקום אחר בווקטור העצמי של הלפלסיאן של הגרף השלם, כאשר הערך העצמי המתאים לו הוא formula_25. הווקטורים הללו פורשים מרחב בעל ממד מסדר formula_26 ולכן אין שום ערכים עצמיים נוספים השונים מ-0, כלומר formula_27.
אספן הנשמות
אספן הנשמות (אנגלית: The Collector) היא סדרת דרמה על טבעית קנדית משנת 2004.
גיבורי הסדרה.
מורגן פים (כריס קרמר) שירת את השטן כאספן נשמות מן המניין עד למאה העשרים. לאחר מספר פעמים בהן נוכח לדעת שה"לקוחות" לא זכו לגמול בו ציפו בעסקה מחד, אך הגיעו לגיהנום מאידך, (השטן די נטה לדקדק על נוסחי העסקאות, מה שגרר תוצאות לא צפויות) בחר לשנות את תפקידו. הוא ביקש מהשטן (קולין קנינגהאם) שבגמר העסקה יתאפשר ללקוחות לכפר על הנזקים שנבעו ממנה, על ידי מתן עזרה לאדם שאליו הגיע מזלם הרע (זוהי תוצאה של שימור האיזון העולמי). השטן, משועשע, חיבב את הרעיון ונענה. ככלל, בעסקה, זוכה הלקוח בעשר שנים בהן הוא בן-אלמוות, ובסופן הוא מאבד את כל שרכש במשך אותן שנים תוך 48 שעות. עם סיום יומיים אלו, נפתח פורטל לגיהנום ונשמתו נשאבת. ב-48 שעות אלו על מורגן לעזור ללקוח.
בסדרה נתן השטן למורגן נערה הדומה לנערה בה היה מאוהב בעבר - מאיה קנדינסקי (קרלי פופ בעונה הראשונה, סוניה סלומה החל מהעונה השנייה), כדי להסיח את דעתו. נוסף לכך, כתבת עיתון בשם ג'רי סלייט (אלן דובין) עוקבת אחרי מורגן ומנסה לחשוף את סודו. בנה, גבריאל, נחנק בלידתו מחבל הטבור וסובל מאוטיזם. הוא קשור בצורה מסוימת למורגן (אביו מכר את נשמתו כדי שייוולד ומורגן "אסף את הנשמה"), מושפע ממעשיו, והשטן מבקרו לעיתים קרובות.
הביוגרפיה של מורגן.
מורגן נולד ב-1322 בנירנברג, גרמניה. הוא הצטרף למנזר מקומי כדי ללמוד רפואה, והצליח בלימודיו. ב-1348 התאהב במשרתת מקומית, קטרינה. מגפה שפרצה באזור המיתה רבבות אנשים. גם הנערה גססה, ומורגן הלך לחדר התפילה כשהוא מלא בטענות כנגד האלוהים. לפתע, הופיע השטן והציע לו עשר שנות חיים לנערה, תמורה לנשמתו. ביאושו, קיבל מורגן את העסקה. הוא עזב את המנזר עם הנערה הבריאה, למורת רוחו של ראש המסדר. לאחר מסע בן עשר שנים ברחבי אירופה הגוססת ב-1358, ב-48 שעות האחרונות של העסקה, חלתה שוב הנערה, בפראג. הם שבו לנירנברג, בחיפוש אחר צמחי מרפא אותם שתל מורגן בזמנו. השטן סיפר לו שהנערה הייתה הסיבה בגללה המשיכו האנשים למות - היא עדיין הייתה נשאית, גם אם לא חולה. הוא הראה למורגן את הגיהנום, והציע לו להציל את עצמו על ידי כך שיאסוף עבורו נשמות, וכך הפך מורגן לאספן הנשמות הראשון. הוא קיבל מהשטן טבעת עם[אבן אודם שפותחת את השער לגיהנום ושעון חול של 48 שעות. במאה ה-19 שעון החול התחלף בשעון כיס. בשנות ה-90 של המאה העשרים השעון והטבעת התחלפו בסלולרי אנלוגי עם כפתור לפתיחת השער, שמאוחר יותר השתדרג לסמסונג דיגיטלי עם כפתור אדום בולט.
הנשמות הנאספות.
במהלך 3 השנים בהן ניסה למצוא גאולות ללקוחות היחס בין הלקוחות שמצאו גאולה לאלה שהגיעו לגיהנום הוא כמעט 1:1, פרט לכמה יוצאי דופן:
נבחרת מלזיה בכדורגל
נבחרת מלזיה בכדורגל, הידועה בכינוי "סאנג הרימאו", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מלזיה.
הנבחרת מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל למרות שהעפילה לאולימפיאדת 1980 שנערכה ברוסיה אך לא השתתפה משום חרם מדינות בראשות ארצות הברית בגלל הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
לפני כן השתתפה הנבחרת באולימפיאדת 1972 בגרמניה שם הפסידה לנבחרות מערב גרמניה ומרוקו אך ניצחה את נבחרת ארצות הברית בתוצאה 0-3, ניצחון שלא הספיק לה לעבור את שלב הבתים. הכדורגל המלינזי היה בשיאו בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 ונבחרות מלזיה וקוריאה הדרומית היו הנבחרות הטובות ביותר במזרח אסיה ונחשבו למעצמות כדורגל של ממש ברמה האסיאתית. בעוד נבחרת קוריאה הדרומית שמרה על רמתה ואף השתפרה עם הזמן ברמה הבינלאומית, נבחרת מלזיה החלה להיחלש עם השנים והעניין הציבורי בנבחרת המלינזית ירד.
אולימפיאדת 1980
אולימפיאדת 1972
דמיון מודרך
דמיון מודרך היא שיטה המשתמשת בדמיון כדי להשפיע על המצב הנפשי והגופני, להעלות מחשבות לא מודעות באופן אסוציאטיבי, ולתרגל את שליטת המוח על התפקודים הגופניים. השיטה משלבת טכניקות הירגעות והרפיה, הכוללות החזיה (ויזואליזציה) של פרטי עצמים, מצבים ודימוי של שימוש בחושים אחרים.
השיטה מקובלת בשימוש בפסיכותרפיה קצרת-מועד פרטנית או קבוצתית, כסוג של התערבות טיפולית או מתודיקה בהדרכה, כשיטה בטיפול בביופידבק, כהכנה לקראת תחרויות ספורט, מבחנים חשובים או לידה ועוד. התהליך נושא אופי רגוע ושלו. הטיפול מתקיים בקבוצה או באופן פרטני, ונמשך, בהתאם לשיטה, בין חצי שעה לשעתיים. בשיטות מסוימות חוזרים עליו מספר פעמים בשבוע, ובאחרות התכיפות פחותה.
דמיון מודרך משמש לטיפול במצבים כרוניים שונים, בהם כאבי ראש, דחק, לחץ דם גבוה וחרדה.
פעילות דמיון מודרך נעשית בדרך כלל בידי אדם אחד (המדריך) המנחה אדם אחר או קבוצה. מטרת המדריך לסייע למודרך לחוות את החוויה במלואה בלי לסטות לחוויות אחרות ולעיתים לא רצויות. אנשים המיומנים בשליטה על מחשבותיהם או לומדים מיומנות זו בטיפול, מסוגלים לשלוט בכוחות עצמם על חוויית הדמיון המודרך ואינם זקוקים למדריך.
לרוב, כאשר טכניקה זו משמשת לטיפול, המטופל יחזה את עצמו כבריא, חזק וחופשי מהבעיה הבריאותית או הפסיכולוגית ממנה הוא סובל. כדי שההשפעה של הדמיון המודרך תהיה חזקה ככל האפשר, יערב המנחה את מירב החושים בתהליך, וינחה את המטופל לדמות מראות בצבעים עזים, לשמוע קולות, להרגיש את תחושות הגוף – כולל טעם וריח – ואף לחוות את הרגשות בצורה עזה ככל האפשר. ההנחיה תחל לרוב בהרגעה ובהרפיה, לאחריהן יהיה שלב של תנועה אל עבר החוויה המסייעת ניתוק מן המציאות אל עבר העולם הפנימי של המטופל כדי לאפשר את עיקר התהליך. חלק זה יכול לכלול מסרים של המטפל, גירוי של הדמיון, או שחרור רגשות. בסיום יתבצע לעיתים קישור בין עולם הדמיון לעולם המציאות, ולבסוף תהליך של יציאה הדרגתית מההרפיה.
שיטות שונות, כגון שיטת סילבה, שיטת קיי וניתוב לשוני פיזיולוגי (NLP), מלמדות בצורה שיטתית את תהליך יצירת הדמיון המודרך ואת השימוש בו למטרות טיפוליות.
ההבדל העיקרי בין דמיון מודרך לבין היפנוזה הוא שבהיפנוזה, הדמיון המודרך מתבצע אך ורק לאחר שהמהופנט נכנס למצב של טראנס היפנוטי (Somnuambulism). במצב של טראנס היפנוטי נחלשת התנגדות אפשרית של המטופל לחוויות שהוא עומד לעבור, ולכן האפקט הטיפולי יהיה חזק יותר.
צבא הזולו
קמפו די פיורי