במסגרת תחום החקר של ההיסטוריה של סין ושל ההיסטוריה העולמית זכתה סוגיית הפסקת מסעות האוצר לתשומת לב רבה. תשומת הלב הרבה לה זכתה הסוגיה נובעת מהניסיון להבין מדוע הגיעה אירופה למעמד הגמוני עולמי ולא תרבויות אחרות. לפי סברתם של מספר ההיסטוריונים שעוסקים בנושא, בתקופה בה נערכו מסעות האוצר סין הגיעה למעמד של המעצמה הימית הגדולה בעולם. כוחה הימי של סין בתקופה זו עלה בהרבה על זה של פורטוגל ושל ספרד. אולם, מסעות האוצר נזנחו וכוחה הימי של סין פחת. כתוצאה מכך התאפשר למעצמות אירופה לרשת את מקומה של סין כמעצמות גלובליות. מסיבה זו היסטוריונים ניסו להבין מדוע הפסיקה סין את מסעות האוצר רגע לפני שמדינות אירופה עלו לגדולתן כמעצמות הגלובליות המובילות.
פרודים
פרודים היא קומדיית מצבים ישראלית אשר שודרה בערוץ 2 של הזכיינית רשת החל מ-17 באוקטובר 2015 ועד לסיומה ב-18 בינואר 2016 במשך 13 פרקים. את הסדרה יצר, כתב וביים, דניאל לפין.
הסדרה מתרכזת בארבעה חברים במשבר גיל הארבעים, שלא מתבגרים ונקלעים לסיטואציות מוזרות. פתיח הסדרה מלווה בשיר "לא פוגע" של להקת הדורבנים שגם מתנגן במעברי הסצנות בפרקים.
עלילת הסדרה.
הסדרה מגוללת על סיפורם של ארבעה חברי ילדות במשבר גיל הארבעים, שביום אחד מוצאים את עצמם מחוץ למערכת הזוגית שלהם, ומתחילים חייהם מחדש כפרודים. הם מנסים להשלים מספר דברים שהפסידו כאשר היו במערכת יחסים כמו שמירה על הכושר, להתחיל עם נשים ומנסים להיות גבריים יותר.
שידור הסדרה.
הסדרה החלה את שידוריה ב-17 באוקטובר 2015 בערוץ 2, ושודרה בימי רביעי ושבת לאחר "מהפכה במטבח". פרק הבכורה הניב רייטינג של 22% אחוזים. ב-1 בנובמבר הזכייניות, קשת ורשת החליפו ימי שידור, והסדרה עברה לשדר בימי שני לאחר מהפכה במטבח, ולאחר מכן גם אחרי אבודים.
קישורים חיצוניים.
ביקורות:
אלברכט שוברט
גנרל אלברכט שוברט (בגרמנית: Albrecht Schubert; 23 ביוני 1886 - 26 בנובמבר 1966) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
שוברט נולד ב-23 ביוני 1886 בגלאץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-27 (מגדבורג ה-2 - לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה), ובשנת 1907 הועבר לרגימנט הגרנדירים ה-10 (שלזיה ה-1 פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה). בשנת 1911 מונה שוברט לקצין שלישות, ובשנת 1912 הועלה לדרגת אובר לוטננט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה לקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-21, וב-28 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1915 מונה לקצין חימוש בדיוויזיית הלאנדווהר, ובשנת 1917 מונה כקצין מטה בקורפוס ה-5. ב-20 בנובמבר 1917 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיה ה-111, וב-19 בפברואר 1918 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיה ה-202. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף שוברט לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. באביב 1924 מונה שוברט למפקד פלוגה 10 ברגימנט הרגלים ה-8 (פרוסי), וב-1 בפברואר 1926 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1926 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה השנייה, וב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בתחילת 1931 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-12, וב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בפברואר 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-12, וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד הדיוויזיה ה-12, וב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 באפריל 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-44.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה שוברט מפקד הדיוויזיה ה-44, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה ה-14, וב-23 באוקטובר 1939 מונה למפקד הקורפוס ה-23. במהלך המערכה על צרפת לחם שוברט עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A, וב-1 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
במהלך מבצע ברברוסה פיקד שוברט על הקורפוס שבפיקודו בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות צפון, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, ובאוגוסט 1941 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-17 בספטמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-23 במאי 1942 מונה שוברט למפקד זמני של הארמייה התשיעית במקום ולטר מודל שנפצע בקרבות, ופיקד עליה עד ה-10 ביוני. ב-25 ביולי 1942 פרש שוברט מתפקידו, והועבר לעתודת המילואים.
ב-20 בינואר 1943 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-28 בפברואר 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-11. ב-21 באוגוסט 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-17, ובאפריל 1945 פרש שוברט מתפקידו, והועבר לעתודת המילואים.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה התגורר שוברט בעיר בילפלד, עד למותו ב-26 בנובמבר 1966, והוא בן 80 שנים.
זוויירצ'ה
זוויירצ'ה (בפולנית: Zawiercie; בגרמנית: Warthenau) היא עיר בפרובינציית שלזיה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
תחילתה של העיר בשני כפרים סמוכים, שהיו בבעלות משפחות אצולה. בשנת 1847 צורף היישוב המאוחד למסילת הברזל שחיברה בין ורשה ווינה, והדבר הביא לפיתוחו, ולהפיכת היישוב למוקד תעשייה. בשנת 1926 הוענק ליישוב מעמד עירוני.
יהודי זוויירצ'ה.
קהילה יהודית מאורגנת התקיימה ביישוב מסוף המאה ה-19, ויהודי המקום נטלו חלק מרכזי בפיתוחו התעשייתי של היישוב. בתקופה זו התקיימו ביישוב מספר בתי כנסת וישיבה.
טרם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הופצה נגד יהודי היישוב עלילת דם, אשר בעקבותיה נערכו פרעות ביהודי המקום. בשנים 1919 ו-1921 נערכו ביהודי היישוב שני פוגרומים, בם נרצחו מספר יהודים. כמו כן, סבלו יהודי העיר מחרם על עסקיהם. בין מלחמות העולם התגברה בעיר הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל, ופעל בה בית ספר עברי מרשת תרבות. בשנים אלה נמנו בעיר כ-7,000 יהודים, כרבע מתושביה.
בין רבני העיר היה הרב אריה צבי פרומר. בעיר כיהנו באדמו"רות רבי אברהם פנחס שלום משושלת אפטא ורבי מנחם מנדל לנדא נכדו של רבי אברהם מטשכנוב, ורבי נתן נחום הכהן רבינוביץ האדמו"ר מקרימילוב.
בשואה.
ב-4 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת ביצוע עבודות כפייה והחרמת עסקים, וזאת תוך מעשי התעללות שונים. באפריל 1940 הובאו לעיר כ-600 פליטים יהודים מאזור צ'שין.
בספטמבר 1941 רוכזו כל יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אשר מעת לעת רצחו בו הגרמנים יהודים. תוך זמן קצר הצטרפו לגטו יהודי קרומולוב. באמצע שנת 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס ושוטרים פולנים, ושילחו כ-2,000 מיושביו לאושוויץ. בסוף 1942 החלה לפעול בגטו שבעיר מחתרת יהודית של חברי השומר הצעיר, אשר סייעה בניסיונות הברחת יהודים מהגטו למעבר הגבול של סלובקיה. במהלך השנה הובאו לגטו יהודי לאזי הסמוכה.
באוגוסט 1943 גירשו אנשי ס"ס ושוטרים פולנים את כ-6,000 עד 7,000 היהודים שנותרו בגטו שבעיר לאושוויץ, תוך רצח אנשי היודנרט במקום. כ-500 עובדי כפייה שהושארו בגטו שולחו לאושוויץ ב-18 באוקטובר 1943.
זוויירצ'יה
אמרי זרטל
אמרי זרטל (נולד ב-1964) הוא מעצב גרפי, צלם ומאייר ישראלי, שזכה לעיקר פרסומו כמעצב עטיפות ספרים. מעצב עטיפות הספרים של הוצאת הספרים "כנרת זמורה-ביתן דביר".
ביוגרפיה.
זרטל נולד בקיבוץ עין שמר. בנם של יהודית והארכאולוג אדם זרטל, ונכדו של משה (מְיֶיטֶק) זרטל (זילברטל), ממנהיגי "השומר הצעיר" בוורשה ובארץ ישראל, מבקר ספרות, עיתונאי ועורך. למד בבית הספר לאמנות קלישר ובמדרשה לאמנות. עסק באיור ובעיצוב עבור העיתונות, עבד מספר שנים בתחום הפרסום. ב-1998 החל להתמקד בעיצוב עטיפות ספרים ולאחר איחוד הוצאות הספרים כנרת וזמורה ביתן, נבחר לשמש כמעצב הראשי שלהן.
במסגרת עבודתו עיצב את עטיפתם של עשרות רבות של ספרים, ונחשב לאחד ממעצבי עטיפות הספרים הבולטים בישראל. שימש גם כמרצה בתוכנית לתואר שני במגמה למו"לות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
זרטל נשוי ואב לשלוש בנות. מתגורר בכפר סבא.
ארטמיסינין
ארטמיסינין (באנגלית: Artemisinin), הידועה גם בשם קינגאשו, והתרופות שנגזרות ממנה (ACTs) הן התרופות בעלות הפעולה המהירה ביותר מבין התרופות שנועדו לטיפול בפלסמודיום פלציפרום "(Plasmodium falciparum)", הPlasmodium שגורם למלריה. תרופות אלו נחשבות היום לטיפול סטנדרטי בעולם כנגד הפלסמודיום פלציפרום. מרכיב הארתימיסין מבודד מצמח הלענה או בכינוי אחר ה-sweet wormwood, שנעשה בו שימוש ברפואה הסינית המסורתית. צמח זה נזכר בספרי ההדרכה הסינית בטיפולים אמבולטוריים מאז 340 שנה לטיפול בחום.
תרופה זו התגלתה על ידי טו יויו, מדענית סינית, אשר זכתה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בזכות גילוי זה.
שימושים רפואיים.
מלריה לא מסובכת.
אפשר להשתמש בארטמסנין כתרופה נפרדת אבל זה יעלה את הסיכוי להתפרצות מחודשת, ולכן כדאי יותר להשתמש בשילוב עם תרופות אחרות שפעולתן לסלק את הטפיל מהגוף. ארגון הרפואה העולמי המליץ על שימוש ב (ACTs) כטפול קו ראשון כנגד פלסמודיום פלציפרום.
אין שימוש פרופילקטי בארטמיסנינים בגלל מחצית חיים קצרה מאוד שזה דורש הזרקה רב-פעמית ביום, דבר שאינו יעיל.
מלריה חמורה.
הזרקה תוך-ורידית או תוך-שרירית לתרופה ארטיסונאת הוכחה כיעילה יותר מהשימוש בכינין בניסויים גדולים, אקראיים ומבוקרים במבוגרים ובילדים.