האזבנד נבחר כמועמד לטייס חלל בדצמבר 1994. הוא החל באימוניו במרץ 1995. עם השלמת האימונים הבסיסיים עבר למשרד האסטרונאוטים שם עסק במחקרים אודות חלליות עתידיות והפעולות הנדרשות לחזרה לירח ולטיסה מאוישת למאדים. בתפקידו האחרון במשרד שימש כאחראי על הבטיחות. הוא טס כטייס (סגן מפקד) בטיסה STS-96 ב-1999 בה צבר 235 שעות בחלל. האזבנד מונה מאוחר יותר למפקד משימה STS-107 במעבורת החלל קולומביה ששוגרה בתחילת 2003, ונספה עם שאר חברי הצוות בעת חדירת המעבורת לאטמוספירה, אסון שנודע כאסון הקולומביה.
האזבנד היה נשוי לאוולין, ולזוג בן ובת; לורה ומתיו.
קמצה ובר קמצה
אראל
ימת בלחש
ימת בלחש (בקזחית: Балқаш көлі, ברוסית: Озеро Балхаш) היא ימה בדרום מזרח קזחסטן. ימה זו היא השנייה בגודלה באסיה המרכזית (אחרי ימת אראל) ומהווה חלק מאזור הניקוז המרכז אסייתי הכולל את הים הכספי.
היסטוריה.
הימה הייתה ידועה לגאוגרפים הסינים כבר בשנת 103 לפנה"ס ונקראה פו קו או בו קו. בתקופת שושלת צ'ינג ציינה ימת בלחש את הגבול הצפוני של סין עם רוסיה.
בשנת 1864 הועבר השלטון באגם לאימפריה הרוסית בעקבות חוזה בין סין לרוסיה על הגבול הצפוני של סין. עם פירוקה של ברית המועצות בשנת 1991 הפכה הימה לחלק מקזחסטן.
גאוגרפיה.
שטחה של הימה כיום עומד על 16,990 קמ"ר אולם בדומה לימת אראל, וכתוצאה מניצול מימי שבעת הנהרות המזינים את הימה, היא הולכת ומתייבשת. העיקרי מבין הנהרות המזינים את הימה הוא נהר אילי המוזן ממימי שלגים מאזור שינג'יאנג שבסין.
העומק הממוצע בימה הוא 5.8 מטרים, והעומק המקסימלי עומד על 25.6 מטרים.
מחציתה המערבית של הימה היא מים מתוקים, ואילו מחציתה המזרחית מלוחה.
כלכלה.
מימי נהר האילי וימת בלחש מהווים מרכיב עיקרי בכלכלת קזחסטן. מימי הנהר משמשים ליצור חשמל באמצעות סכרים הידרואלקטריים ומוסטים לצורכי השקיה (עובדה המביאה ליבוש הימה). הדיג במימי הימה משמש מרכיב חשוב בכלכלת המדינה.
בשל השימוש ההולך וגובר במימי האילי במעלה הנהר, צפויה להתפתח מחלוקת בין סין המשתמשת במים לבין קזחסטן הזקוקה למים במורד הנהר, וזקוקה לענף הדיג באגם.
עם הגידול בכלכלה הקזחית, התיעוש והעיור של המדינה גובר קצב זיהום מימי הימה. מספר הדגים פוחת והולך הן בשל יבוש הימה, הן בשל דיג יתר, והן כתוצאה מזיהום המים. כמו כן, בשל הזיהום ישנו חשש להכחדת מיני בעלי חיים המצויים בימה.
ריצ'ארד האסבנד
הקואליציה הבינלאומית נגד פרוות
הקואליציה הבינלאומית נגד פרוות (באנגלית: International Anti-Fur Coalition) הוא שמו של ארגון שהקימה הישראלית ג'יין הלוי בשנת 2006, הפועל נגד תעשיית הפרוות בעולם. הארגון פועל בשיתוף עם כארבעים ארגונים וקבוצות בעלי מטרה דומה. בכמה מקרים יזם הארגון מחאות באותו זמן במדינות רבות הן בהפגנות ובהן בדרכי פעולה אחרות.
מאז הקמתה התמקדה הקואליציה בתעשיית הפרוות הסינית, שהיא הגדולה בעולם ומטרתה הייתה עד שנת 2008, שבה התקיימה האולימפיאדה בסין, לנסות להפסיק או לצמצם את פעילותה של תעשייה זו.
יו"ר הקואליציה הבינלאומית הוא אייל סלונים (ממנהיגי תנועת אוטופיה).
ב-18 בנובמבר 2020, הארגון התפרק.
פעילויות הארגון בעבר.
ב-13 בפברואר 2006 מפגינים בכ-40 מדינות הפגינו מול שגרירות סין ברחבי העולם. בתל אביב עצמה מול שגרירות סין הפגינו כ-200 בני אדם.
ב-13 באפריל באותה שנה, הציפו פעילים את שגרירויות סין ברחבי העולם בהודעות דואר אלקטרוני.
STS-114
STS-114 הייתה משימת "החזרה לחלל" בתוכנית המעבורות של נאס"א.
המשימה בוצעה על ידי מעבורת החלל דיסקברי ב-26 ביולי 2005 בשעה 10:39 בבוקר, לפי שעון החוף המזרחי של ארצות הברית.
המראת המעבורת, 907 ימים לאחר אסון הקולומביה, אושרה חרף סטיית החיישן במכל הדלק החיצוני (סטיות אלו דחו את שיגור המעבורת המקורי 13 ביולי 2005).
המשימה הושלמה ב-9 באוגוסט 2005. בגלל מזג אוויר סוער במרכז החלל קנדי, פלורידה, המעבורת נחתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה וחזרתה נדחתה ביממה.
המשימה.
משימת STS-114 היא משימת "החזרה לחלל" של נאס"א לאחר אסון הקולומביה. משימה זו יצאה לדרכה לאחר שנתיים וחצי של קרקוע כל המעבורת עקב האסון. זוהי המשימה השנייה בתוכנית מעבורות החלל שמפקדה היא אישה (איליין קולינס הייתה גם המפקדת במשימה STS-93). במקור, הייתה האטלנטיס אמורה לבצע את המשימה, אך עקב תקלה במערכת ההילוכים הוחלט על הדיסקברי. שבע עשרה שנים קודם ביצעה הדיסקברי את משימת "החזרה לחלל" הראשונה בתולדות נאס"א לאחר אסון צ'לנג'ר.
מטרתה העיקרית של המשימה הייתה לחדש את האספקה והציוד לתחנת החלל הבינלאומית. אולם, רוב ההתמקדות במשימה הייתה לבחון טכניקות חדשות שיהפכו את טיסות מעבורות החלל לבטוחות יותר, שכוללות פיקוח ושיפור הטכניקות הקיימות. הצוות השתמש במערכת Orbital Boom Sensor System החדשה, חלק באורך 15 מטרים שכולל ציוד שמצלם את המעבורת מכל הזוויות האפשריות כדי לאתר נזקים ובנוסף מערכת לייזר Laser Dynamic Range Imager כדי להבחין בתקינות מגיני החום בגחון המעבורת. הצוות סרק את קצוות כנפי המעבורת במטרה לזהות נזקים. צילומים אלו נשלחו לכדור הארץ כדי שהמומחים יבחנו אותם לעומק.
מעבורת החלל דיסקברי נשאה במטענה את מודול הלוגיסטיקה הרב תכליתי, רפאלו, שנבנה על ידי סוכנות החלל האיטלקית.
לוח אירועי המשימה.
כל הזמנים לפי שעון מזרח ארצות הברית. למידע נוסף ראו לוח אירועי המשימה באתר נאס"א
שמואל בורנשטיין
רבי שמואל בורנשטיין מסוכטשוב (ד' בחשוון ה'תרט"ז, 2 בנובמבר 1856 - כ"ד בטבת ה'תרפ"ו, 8 בינואר 1926) היה האדמו"ר השני בחסידות סוכטשוב, מחבר הספר "שם משמואל" על התורה ומועדי השנה. בנו היחיד של רבי אברהם בורנשטיין (מייסד חסידות סוכטשוב) ונכדו של הרבי מקוצק. שימש כאדמו"ר נערץ בחייו, ותורותיו המקוריות, ובעיקר ספרו "שם משמואל", תפסו מקום מרכזי בארון הספרים החסידי גם לאחר מותו.
תולדות חייו.
נולד בשנת ה'תרט"ז (1856) בעיירה קוֹצְק. כשהיה כבן 4 שנים נפטר סבו, הרבי מקוצק. התפרנס ממסחר. בשנת תרל"ג (1873) נשא לאשה את בתו של רבי ליפמאן מרדומסק, חתן התפארת שלמה. יחד עם אביו הרביץ תורה בישיבה בסוכטשוב. כשנפטרה אשתו בשנת ה'תרס"ב נשא לאשה את בתו של הרב נתן נטע כהנא שפירא, רבה של קשוינז, מחסידי סוכטשוב, ומחבר ספר "שמן למאור".
כאביו, היה תומך נלהב ביישוב ארץ ישראל, ובמיוחד לאחר הצהרת בלפור. עם זאת יחסו לתנועה הציונית החילונית היה עוין. ב-1896 ביקר בארץ ישראל במצוות אביו במטרה לרכוש בה קרקע להתיישבות, אולם התוכנית לא עלתה בידו בגלל איסור מכירת קרקעות לאזרחי מדינות עוינות שהטיל השלטון העות'מאני באותה עת.
לאחר פטירת אביו בשנת ה'תר"ע (1910) ולפני סתימת הגולל לקבר אביו הוכתר לממלא מקומו, והחל לכהן כאדמו"ר וכראש ישיבה בסוכטשוב. סגנון הנהגתו היה תקיף וקוצקאי יותר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את העיר סוכוטשוב ועבר ללודז' ולאחר מכן לזגערזש. בספרו "שם משמואל" הוא מביא ומבאר מתורת אביו, סבו, ואדמו"רים נוספים.
נפטר בכ"ד בטבת ה'תרפ"ו (1926) בעיירת הנופש אוטבוצק, והובא לקבורה באהל בבית העלמין בסוכטשוב לצד קברו של אביו. נאמר כי בפטירתו הייתה חסידות סוכטשוב שנייה בגודלה לאוסטרובצה במספר הלמדנים שבה.
צאצאיו.
רבי שמואל מסוכטשוב היה נשוי פעמיים, והיו לו 21 ילדים, שכמעט כולם נספו בשואה.
ספריו.
שם משמואל - על חמישה חומשי תורה ועל המועדים. הספר הוא אמרותיו החסידיות שנאמרו מידי שבת בעת עריכת ה"טיש", ובהזדמנויות נוספות, ונכתבו על ידו מאוחר יותר.
הספר נדפס לראשונה בפולין מיד לאחר פטירתו, על ידי בנו בעל "חסדי דוד" בתשעה כרכים, (ב"כ בראשית, ב"כ שמות, ויקרא, במדבר, דברים, מועדים, הגדה של פסח). לאחר מכן בנו רבי חנוך בורנשטיין הדפיס את הספר בארץ ישראל במהדורה חדשה, ובאותיות מרובעות, וכיום הוא מודפס בשישה כרכים (בראשית, שמות, ויקרא, במדבר, דברים ומועדים, הגדה של פסח).
חלק גדול מהספר מבוסס על תורת אביו בעל האבני נזר, כשהוא מצטט את דברים ומבארם. הספר זוכה לתפוצה רחבה, בציבור החרדי והדתי-לאומי כאחד, ונקבעים בו שיעורי תורה רבים.
הוא כתב גם את החלק הפנימי - הקצר - בספרו של אביו, "אגלי טל", כשהחלק החיצוני שנכתב על ידי אביו - הוא כביאור ארוך לחלק הפנימי.
אילי (נהר)
נהר אילי (בסינית: 伊犁河) הוא נהר הזורם ממערב שינג'יאנג שבצפון מערב סין לקזחסטן, ונשפך אל ימת בלחש.
אורכו של הנהר 1,439 ק"מ, מהם 815 ק"מ בשטח קזחסטן. שפכו אל ימת בלחש יוצר דלתה ואזור נרחב של ביצות.
בין השנים 1965–1980 נבנתה על הנהר תחנת כוח הידרואלקטרית לייצור חשמל בקפצ'אגאי.
GeoRSS
GeoRSS הוא הרחבה של RSS המאפשרת הוספת מידע גאוגרפי לעדכוני RSS.
מספר יישומים באינטרנט כוללים כיום מידע נוסף הנקרא Geotagging והוא הוספת תגיות שמצביעות גם על מיקום פיזי על מפה. לדוגמה כאשר מאחסנים תמונה באתר כמו פליקר ניתן להוסיף לתמונה תגיות שמאפשרות חיפושים בחיתוכים שונים.
באותה שיטה, ניתן גם להצביע על המקום שבו צולמה התמונה, באמצעות תגיות מיוחדות שכוללות את הקואורדינטות של המקום בו צולמה התמונה (קו רוחב וקו אורך). תוכנות ושירותים אחרים יכולים להשתמש במידע זה להצגה של תמונות על גבי מפה, במקום שבו הן צולמו.
GeoRSS הוא פרוטוקול שמאפשר הכללה של מידע זה גם ב RSS FEED של האתר ולכן קל לשתף מידע זה.