בשנת 2008 הצטרף להנהגה הרעיונית של מפלגת אור (בנו, תומר קרמן, נמצא במקום ה-12 ברשימת מועמדי המפלגה בבחירות לכנסת ה-18).
ב-2012 ראה אור ספרו "שלושה בברלין" (הוצאת כנרת, זמורה-ביתן),
ב-2017 ראה אור ספר ילדים פרי עטו, "רודולף התנין מכרכור".
לקרמן שלושה ילדים – שני בנים: תומר קרמן, אורי קרמן, ובת זקונים, מאיה קרמן. כיום חי ועובד בתל אביב.
ועידת ז'נבה (1954)
בוועידת ז'נבה (26 באפריל - 21 ביולי 1954) נועדו נציגי מספר אומות במטרה לשים קץ למלחמת הודו-סין הראשונה ולקבוע את עתידה של הודו-סין לאחר עידן הכיבוש הצרפתי. בתום כשלושה חודשים של דיונים, חתמו שני צדדים בלבד – צרפת וצפון וייטנאם – על הסכם חסר שיניים שסיים את המלחמה, חיסל את המעורבות הצרפתית באזור וחילק את וייטנאם באופן זמני לשתי מדינות, מצפון ודרום לקו הרוחב ה-17. ההסכם קבע כי עתידה של וייטנאם המאוחדת יוכרע בבחירות חופשיות, שנועדו להיערך ב-1956 אך לא נערכו מעולם. בפועל קובעה החלוקה הזמנית בין הדרום הפרו-מערבי לצפון הקומוניסטי, שנלחמו זה בזה במשך עשרים השנים הבאות.
רקע.
צרפת שלטה בחלקים נרחבים של דרום-מזרח אסיה מאז מלחמת סין–צרפת שהסתיימה ב-1887. הקולוניות הצרפתיות כללו את קמבודיה, לאוס ווייטנאם של היום. לאחר מלחמת העולם השנייה חל תהליך כלל עולמי של דה-קולוניזציה, וגם נתיני הקולוניות הצרפתיות תבעו עצמאות מדינית. כך החלה מלחמת הודו-סין הראשונה.
צרפת המתאוששת מנזקי מלחמת העולם התקשתה להילחם הרחק מעבר לים, גם בהודו-סין וגם במלחמת אלג'יריה. מהלכי המלחמה נטו יותר ויותר לרעת הצרפתים, למרות תמיכתה של ארצות הברית.
באביב 1954 החליטו המדינות בעלות העניין בסכסוך לערוך ועידה רב צדדית, שבה ידונו לא רק המלחמה בהודו-סין, אלא גם המצב בקוריאה, שבה שררה באותה עת שביתת נשק זמנית.
מהלכי הוועידה.
בדיוני הוועידה השתתפו נציגי ארצות הברית, ברית המועצות, בריטניה, צרפת, סין העממית, קוריאה הצפונית והדרומית, וייטנאם, קמבודיה ולאוס. במקביל נמשכה המלחמה בין כוחות הוייט-מין לצרפת, עד התבוסה הצרפתית הסופית בקרב דיין ביין פו ב-8 במאי 1954.
אמנם הווייטנאמיים השיגו ניצחון מוחץ בקרב אך שילמו במחיר דמים כבד. נתון זה בתוספת התשישות ממלחמה עקובה מדם שנמשכה עשור הכריחו את הו צ'י-מין להתחנן בפני סין וברית המועצות לסיוע לטובת המשך המערכה, אך שתי המעצמות השיבו בשלילה: סין מכיוון שהיא עצמה איבדה כמיליון חיילים במלחמת קוריאה וגם היא הייתה מותשת והרוסה לחלוטין מכ-שני עשורים של מלחמה ביפנים (מלחמת סין-יפן השנייה) ומלחמת האזרחים הסינית. ברית המועצות מצדה עברה מהפך שלטוני לאחר מותו של סטלין ועלייתו לשלטון של ניקיטה חרושצ'וב שבניגוד לקודמו האמין פחות בקו הלוחמני ויותר בקו מתון, לפחות בתחילת דרכו. כך שתי המעצמות כפו על הו לסיים את המלחמה בשיחות.
התפתחות פוליטית פנים-צרפתית אפשרה לבסוף את השגת ההסכם: ממשלת צרפת התפטרה ביוני, בעקבות התבוסה. הממשלה החדשה בראשות פייר מנדס פראנס פעלה מיד לסיום נוכחותה הצבאית באזור, באמצעות ההסכם שהושג בז'נבה. הסכם זה חילק את וייטנאם לשניים, עד לקיומן של בחירות דמוקרטיות ב-1956. כמו כן הוקמה ועדה בין-לאומית לפקח על ביצוע ההסכם.
מכל המדינות הנועדות, רק צרפת ווייטנאם של הו צ'י מין חתמו על הסכם זה: הראשונה כדי להחזיר את צבאה הביתה ולשמר את מה שעוד ניתן היה לשמר מהשפעתה באזור, והאחרונה על מנת לבסס את כוחה בצפון, בכוונה להשתלט על וייטנאם כולה.
לאחר הוועידה.
מיד עם חלוקת הארץ החלו פליטים רבים לעבור את הגבול החדש. רובם הגדול חצו אותו בכיוון דרומה, אולם היו גם מי שעשו את הדרך ההפוכה.
הבחירות של 1956 לא נערכו מעולם. הן לא היו רצויות לא על שליטיה האוטוקרטים של דרום וייטנאם, שטענו שאינם צד להסכם וממילא הוא אינו מחייב אותם, ואף לא על הקומוניסטים בצפון.
ה, ארגון גרילה שפעל בדרום ונתמך על ידי צפון וייטנאם, החל במלחמה נגד ממשלת הדרום ב-1957. במלחמת וייטנאם זו התערבה ארצות הברית לצד הדרום כנגד הצפון והווייטקונג, בהיקף הולך וגובר, אך לא יכלה להם. חלוקת וייטנאם באה אל קיצה לבסוף, עם ניצחון הצפון ב-1975.
אפרים גרשון דיינארד
עצמות נפייר
עצמות נפייר הוא כינוי לעזר חישוב, שהומצא על ידי ג'ון נפייר על מנת להקל על חישוב פעולות כפל וחילוק, ומאפשר לבצען בעזרת פעולות חיבור וחיסור בלבד. כינוי נוסף לעזר חישוב זה הוא רבדולוגיה (ביוונית ραβδoς רבדוס הוא מוט והמשמעות של λóγoς היא מילה). במוטות מוטבעות או חרוטות עמודות מלוח הכפל, ובעזרתם מצטמצמת פעולות כפל לחיבור, ופעולות חילוק לחיסור. ניתן להיעזר בהם גם לחישוב שורש ריבועי. נפייר פרסם את המצאתו בעבודה שהודפסה באדינבורו שבסקוטלנד ב-1617.
נפייר נחשב לממציא הלוגריתם טבעי ולוגריתמים בכלל, שגם בעזרתם ניתן לבצע פעולות כפל וחילוק באמצעות חיבור וחיסור בלבד, שתי ההמצאות הללו קשורות בשמו, אך אינן קשורות זו לזו, ומבוססות על עקרונות מתמטיים שונים.
החשבונייה מורכבת מלוח התחום במסגרת. המשתמש מניח את מוטות נפייר בתוך המסגרת על מנת לבצע כפל או חילוק. הקצה השמאלי של הלוח מחולק ל-9 ריבועים הממוספרים מ-1 עד 9. מוטות נפייר מורכבים מרצועות עץ או מתכת, שעל אחת מפניהם או על שתיהן חרוטה שורה מלוח הכפל. עצמות נפייר הם מוטות בעלי חתך מרובע, שבכל אחת מארבע פניהם חרוטה עמודה כזו. אוסף של "עצמות" כאלו עשוי להיטמן באריזה נוחה לנשיאה.
כל מוט מייצג ספרה מסוימת, ועל פניו מופיעה העמודה שמתאימה לעמודה של ספרה זו בלוח הכפל, בתשעה ריבועים, או משבצות, המייצגות את השורות בלוח. הריבועים, פרט לעליון, מחולקים לשניים על ידי קו אלכסוני, כשבמחצית אחת רשומה ספרת האחדות, ובמחצית השנייה ספרת העשרות של המכפלה המתאימה. להמחשה, בריבוע הרביעי של מוט 7, ובריבוע השביעי של מוט 4, המכפלה היא 28, ובשני ריבועים אלו מופיע 8 מתחת לאלכסון, ו-2 מעליו.
כפל.
לחישוב מכפלה, משתמשים במוטות המתאימים לספרות הנכפל, ומסדרים אותם במסגרת, כך שיופיע בשורה הראשונה. המשמעות היא שכדי לכפול מספר בן ארבע ספרות, נחוצים 40 מוטות, משום שאותה ספרה יכולה להופיע מספר פעמים בנכפל. כאשר המוטות חרותים משני צידיהם, די בעשרים מוטות לשם כך, ובדומה, די בעשר עצמות (שבכל אחת מהן ארבעה טורים) לכפל כול מספר בן ארבע ספרות. בעזרת עשרים עצמות אפשר לכפול במספר כלשהו בן 8 ספרות, ובעזרת שלושים, מספר בן 12 ספרות. בדוגמאות להלן הנכפל הוא בן שמונה ספרות או פחות, וניתן לבצען בעזרת ערכה של עשרים עצמות, או ארבעים מוטות החרותים משני צידיהם.
כאשר העצמות או המוטות המסודרים בקופסה רושמים מספר כלשהו, השורות בקופסה נותנות את המכפלה של מספר זה בספרה המתאימה לשורה. המכפלה לא רשומה ישירות בשורה, וכדי לקוראה, יש לחבר את ספרת האחדות, שרשומה בחלקו התחתון של הריבוע, עם ספרת העשרות של הספרה הקודמת, שרשומה בחלקו העליון של הריבוע במוט הקודם, ובמידת הצורך, להוסיף נשא מפעולת החיבור הקודמת. אחרי אימון קצר, המפעיל לומד "לקרוא" בקלות את המכפלה בספרה כלשהי מהשורה המתאימה בלוח. כדי לכפול במספר רב ספרתי, קוראים מהקופסה את המכפלה בכל אחת מספרות הכופל, ורושמים אותן זו מעל זו, לפי הסדר, ובהסטה המתאימה. כשכל המכפלות החלקיות רשומות, מחברים אותן לקבלת המכפלה.
חלקה השני של הפעולה זהה למעשה לחלק השני של שיטת הכפל שנלמדת בבתי ספר, כשההבדל הוא שהשיטה המקובלת דורשת לזכור את לוח הכפל - טבלה בת מאה תאים, אך עקב סימטריות הכפל והתנהגות 0 ו-1, המשמעות היא שיש לזכור 36 מכפלות "מעניינות".
נחשב את מכפלת 46,785,399 ב-7. יש להניח על הלוח את המוטות שמתייחסים ל-46,785,399 כפי שניתן לראות באיור ולקרוא את התוצאה מהרצועה האופקית בשורה 7 שמספרה מופיע בצד הלוח. על מנת להפיק את המכפלה, יש לשים לב, עבור כל מקום מימין לשמאל, אילו מספרים נמצאו על ידי הוספת ספרות בחלקים האלכסוניים של הרצועה (תוך שימוש בנשא היכן שהסכום הוא 10 או יותר).
אם נתבונן באיור מימין לשמאל, ספרת האחדות היא (3) (האלכסון הראשון מכיל 3 בלבד), ספרת העשרות היא (6+3=9) (שכן האלכסון השני מכיל את הספרות 6 ו-3), ספרת המאות היא (6+1=7) וכך הלאה. יש לשים לב שבמיקום של ספרת המאות אלפים, היכן ש-5+9=14 אנו מותירים את הספרה 4 ואת הנשא 1 אנו מעבירים לחיבור הבא (נבצע דבר דומה עבור ספרת העשרה מיליון עבורה מתקיים 4+8=12).
כדי להכפיל את המספר 46,785,399 ב-96,431. כמו במקרה שהוצג לעיל נכפול את המספר 46,785,399 קודם ב-9 אחר כך ב-6, 4, 3 ו-1. לאחר מכן נמקם את המכפלות במקומות מתאימים ונסכם אותן ב"שיטת נייר ועפרון" רגילה.
&lt;/center &gt;
בכפל שברים הכתובים בצורה עשרונית, הפעולות מתבצעות באופן זהה, ומיקום הנקודה העשרונית הוא סכום מיקומן בכופל ובנכפל: כשבנכפל שלוש ספרות אחרי הנקודה, ובכופל שתיים, במכפלה הנקודה תופיע לפני הספרה החמישית מימין, כלומר במכפלה תופענה חמש ספרות אחרי הנקודה.
חילוק.