תחילה נקרא דף הפייסבוק הקורא להקמת קבוצה חדש בשם "בית"ר ימק"א ירושלים", אולם בהמשך התברר שלא ניתן להשתמש בשם מאחר שימק"א היא אגודת ספורט נוצרית בינלאומית רשומה. במקומו נבחר השם בית"ר נורדיה ירושלים. החיבור בין השם נורדיה לבית"ר, נוצר בשנת 1947, כשהבריטים אסרו על השימוש בשם 'בית"ר' כצעד ענישה על השתתפותם של רבים משחקני בית"ר תל אביב ובית"ר ירושלים בפעולות מלחמתיות נגד השלטון הבריטי. בעקבות כך, בית"ר תל אביב, בית"ר נתניה ובית"ר ירושלים שינו את שמן ל'נורדיה', על שם המנהיג הציוני מקס נורדאו.
כשהתקבלה הקבוצה להתאחדות לכדורגל, לא אישרה ההתאחדות את שמו של המועדון כבית"ר נורדיה ירושלים, מהסיבה שהקבוצה לא קיבלה את אישור מרכז בית"ר לשימוש בשם בית"ר בשם הקבוצה. מי שהוביל את המהלך היה יו"ר מרכז בית"ר, אבנר קופל, שהיה גם מנהל השיווק של בית"ר ירושלים באותה עת. עקב כך, שמה הרשמי של הקבוצה היה "אגודת ספורט נורדיה ירושלים", אך אוהדי הקבוצה המשיכו לקרוא לה "בית"ר נורדיה ירושלים", וגם על אביזרי העידוד ששיווקה הקבוצה היא נקראה בשם זה. בסוף שנת 2015, אושרה במרכז בית"ר בקשתה של העמותה ושמה שונה ל"בית"ר נורדיה ירושלים" באופן רשמי.
במאי 2017 הוגשה תביעה מצד בית"ר ירושלים נגד הקבוצה, בטענה כי הקבוצה מפרה את זכויותיה בשמה ובסמליה, וכי אושרה שלא כדין על ידי מרכז הספורט הארצי בית"ר. ביולי 2018 הגיעו שני הצדדים להסכמה על הסרת התביעה ומעבר לשיתופי פעולה בין המועדונים.
אוהדים.
המועדון שם דגש על החזרת משפחות וילדים ליציע, ורוב הקהל של הקבוצה מורכב מאוהדי בית"ר ירושלים אשר חדלו ללכת למשחקי הקבוצה בעקבות שורה של אירועי אלימות וגזענות שהגיעה לשיאה בעונת 2012/2013. בין אוהדי בית"ר המפורסמים שתומכים בבית"ר נורדיה ניתן למנות את שאנן סטריט (יוצר הסדרה התיעודית אהבת חיי על קבוצות האוהדים בישראל), גורי אלפי ושי נובלמן, אשר שימש גם ככרוז במשחקי הקבוצה. גם אנשי ציבור שהיו מזוהים כאוהדי בית"ר ירושלים בעבר הביעו את תמיכתם בקבוצה, ביניהם נשיא המדינה לשעבר ראובן ריבלין (שאף כיהן כיו"ר בית"ר ירושלים בעבר), השר לשעבר דן מרידור, אחיו יו"ר הסוכנות היהודית לשעבר סלי מרידור, וד"ר ירדן הורן, בנו של מייסד בית"ר ירושלים דוד הורן.
הישגים וסטטיסטיקות לפי עונות.
מלך השערים בכל הזמנים של הקבוצה (נכון לסוף עונת 2021/2022) הוא אלעד אברמסון (61) וסגנו, שגם כבש את שערה הראשון של הקבוצה, הוא אביתר ברוכיאן (45).
מחלקת הנוער ובית הספר לכדורגל.
ככלל, עמותת בית"ר נורדיה ירושלים מפעילה מפעלים חינוכיים והתנדבותיים, הרותמים את הספורט והכדורגל, למען חינוך הדור הבא, העצמת אוכלוסיות חלשות, והיכרות הדדית בין חלקים שונים באוכלוסייה ובחברה הירושלמית. זאת, מתוך מטרה ברורה ליצור עתיד טוב יותר של שיתוף פעולה וכבוד ההדדי, בין מגוון תושביה של ירושלים, ולסייע בבניית פסיפס תרבותי שיקדם את כלל האוכלוסיות בירושלים.
בעונת 2016/2017 נפתחה מחלקת הנוער של הקבוצה. בית הספר לכדורגל פועל במסגרת ארגון צו פיוס.
באפריל 2018 הגיעה הקבוצה להסכם עם אקדמיית הכדורגל של שחקן הכדורגל רונאלדיניו להקמת סניף בישראל ולהרחבת פעילות בתי הספר לכדורגל של הקבוצה. במסגרת ביקורו בישראל אז, ביקר רונאלדיניו במתחם האימונים של הקבוצה בעמק הארזים. בסופו של דבר לא יצא ההסכם לפועל, בעקבות חילוקי דעות בין הצדדים.
החל מעונת 2019/2020 משחקת מטעם המועדון גם קבוצת נוער, בסיום העונה הראשונה לפעילותה היא זכתה באליפות ליגת הנוער שפלה ועלתה לליגה הארצית.
בית הספר לכדורגל לילדי שלווה.
בעונת 2019/2020 פתח המועדון בשיתוף פעולה עם ארגון שלוה שתי קבוצות לילדים עם מוגבלויות. במסגרת השת"פ פועלות שתי קבוצות רב גילאיות (9 עד 13) המכילות סה"כ 25 מילדות וילדי שלווה (קבוצות מעורבות) הסובלים מלקויות שונות (אוטיזם, פיגור שכלי, נכויות פיזיות, פגיעות פוסט טראומטיות ועוד). את הקבוצות מדריך במסגרת אימון חד שבועי מאמן מטעם ובמימון בית"ר נורדיה (שחקן ליגת העל ובית"ר והפועל ירושלים בעבר),אשר גם מספקת את מדי האימון והציוד המקצועי, בעוד שלווה מספקת את האולם בו מתקיימת הפעילות.
בית הספר לכדורגל בימק"א.
עוד פרויקט שהחל בעונת 2019/2020 הוא שיתוף הפעולה עם מרכז ימק"א ירושלים אשר חרת על דגלו את האחווה הבין דתית ליהודים, נוצרים ומוסלמים. בבית הספר לכדורגל של בית"ר נורדיה ירושלים וימק"א, מתאמנים בצוותא ילדים יהודים, מוסלמים ונוצרים מגילאי גן עד בי"ס יסודי. הרעיון העומד מאחורי שיתוף הפעולה הזה, הוא האמונה שדרך הספורט והחוויה ניתן לגשר מעל לפערים תרבותיים וליצור עתיד טוב יותר לעיר ירושלים ולתושביה.
בית הספר לכדורגל בשכונת גילה.
בית הספר לכדורגל של בית"ר נורדיה ירושלים בשכונת גילה, החל לפעול בשנת 2018, בשיתוף פעולה עם המרכז הקהילתי בגילה. האימונים מתקיימים על מגרש דשא סינתטי בגודל קטרגל ומיועדת לגילאי 6–12. בבית הספר רשומים כ-150 ילדים המחלוקים לשמונה קבוצות: כיתות א' עד ו', קבוצת ילדות וקבוצה לילדי גן. בנוסף לכדורגל, עוברים הילדים הרצאות בנושאים שמסביב לספורט: תזונה, חינוך לרעות ותחרותיות ועוד.
אולפני הרצליה
אולפני הרצליה או האולפנים המאוחדים בע"מ הם חברה להפקות טלוויזיה הממוקמת בהרצליה. באולפנים שירותי פיתוח והפקה, צילום, פוסט פרודקשן ועד לשלב השידור. האולפנים מהווים את בית ההפקה הגדול בישראל ומשמשים כאחד ממפתחי וספקי התוכן בשוק המקומי, כמו גם מהווים ספק של שירותי מערך מרובה מצלמות עם החזקה של אולפני צילום, חדרי קונטרול וניידת שידור. אולפני הרצליה הגיעו לכ-15% משוק ההפקה הישראלי ולכ-40% משוק השירותים והאמצעים המקומי.
אולפני הרצליה, בהם מצולמים חלק מההפקות של קשת 12, רשת 13 וכאן 11, נערכה לשדרוג פורמט התמונה בשידורים ורכשה מבעוד מועד ציוד שידור ב-HD.
היסטוריה.
האולפנים נוסדו ב-3 ביולי 1949 על ידי מרגוט קלאוזנר, אחת מחלוצות התיאטרון והקולנוע העברי והישראלי. קלאוזנר חזתה את הפוטנציאל הטמון בעולם התקשורת עוד בארץ ישראל של שנות ה-30; בשנת 1933 היא הקימה יחד עם יהושע ברנדשטטר בעלה את חברת ההפקות "אורים", זאת לאחר שהאמינה כי סרטי הקולנוע הם האמצעי הטוב ביותר להפצת רעיונות הציונות והחלוציות, הן בארץ ישראל והן ברחבי העולם. הסרט הראשון שהופק במסגרת חברת ההפקות, "לחיים חדשים" צולם בארץ ישראל, אולם בהיעדר הטכנולוגיה והכלים הדרושים לפיתוחו הוא נשלח למעבדות חיצוניות. כתוצאה מכך קלאוזנר שמה לה למטרה להקים אולפני הפקות בארץ ישראל, שיענו בדיוק על צרכים אלו ויעזרו להצמיח תעשיית קולנוע עצמאית ומשגשגת, וב-1947 החלה בחיפושים אחר הדרך שתעזור לה להגשים את החזון.
לאחר הקמת המדינה קלאוזנר ובעלה ביצעו רכישה של מגרש לבניין בהרצליה בגודל 72 דונם בעזרת השקעת כספי הירושה של אביה שהיוו הון התחלתי של 5000 דולר בלבד יחד עם כספי תרומות, ובהמשך השניים אף בנו את התשתיות הנדרשות באמצעות חומרים ומכשירים יקרים שיובאו מחוץ לארץ. לבסוף קלאוזנר הקימה עם בעלה את "אולפני הרצליה" ביולי 1949. מגילת היסוד של הבניין הונחה על היסודות על ידי ברנדשטטר ושר המשטרה בכור-שלום שטרית וחתומים עליה, בין היתר, אלוף יצחק שדה והשחקנית חנה רובינה.
בתוך תהליך הקמת האולפנים קלאוזנר צברה חובות כבדים, והיא לימים התוודתה שהייתה מוכנה לוותר על הפרויקט לו צפתה מראש את הסיבוכים. בנוסף, שותפיה ויתרו בשלב מסוים על האמונה שהאולפנים יצליחו והפצירו בה לקנות את חלקם או לפרק את השותפות. היא החליטה לקנות את חלקם של שותפיה ולהעמיד את האולפנים על הרגליים. כשהיא מהווה את לב התעשייה בשנות ה-50 וה-60, קלאוזנר כיהנה כיושבת ראש והנשיאה בפועל של האולפנים במשך 20 השנים הבאות, עד לפטירתה. עם מותה, קלאוזנר הורתה בצוואתה למנוע משני ילדיה, עמוס מוקדי ומרים שפילמן לדרוך באולפנים, ומניית השליטה, משמע הזכות להכריע על מניות החברה, נותרה בידיו של עורך דין. עבור מוקדי הצוואה בנוסף מנעה ממנו למכור את מניותיו, אך בתום דיון ארוך שנים בבתי המשפט הוא הצליח להיפטר מהמניות שהיו ברשותו, אחותו בחרה למכור חלק משלה והשליטה באולפני הרצליה עברה לקבוצת משקיעים מקליפורניה. מספר שנים לאחר מכן חזונה של קלאוזנר נקטע כאשר האולפנים עזבו את תעשיית הקולנוע והתמקדו בעולם הטלוויזיה.
מעבר לכפר סבא.
אולפני הרצליה צפויים לעבור למתחם חדש בקריית התקשורת שתיבנה בכפר סבא על שטח של 8.5 דונם הסמוך לכביש 4 ושכונת כפר סבא הירוקה. המתחם בהרצליה נמכר ב-2008 לחברות אפריקה ישראל מגורים, תדהר ואיש העסקים עמוס לוזון שתבנה במקום 326 יחידות דיור.
מבנה האולפנים.
האולפנים ממוקמים במרכז העיר הרצליה, ומשתרעים על שטח של כ-47 דונם. הם מאופיינים בבניה נמוכה ומרווחת. במתחם 9 אולפני צילום, ובנוסף חדרי עריכה, חדרי סאונד ועוד. בשטח האולפנים נמצא ביתה של מרגוט קלאוזנר שמשמש כיום את שידורי קשת.
בשנת 1973 עברו האולפנים שדרוג והחלו לצלם ולשדר בצבע-1995 עברו שדרוג נוסף שצייד את כל האולפנים במערך מצלמות וניתוב דיגיטלי חדיש מתוצרת סוני.
חדר השידור של רשת שכן בעבר בבניין האולפנים וכמו כן מאוכלסות במתחם גם כמה חברות הפקה קטנות.
מלבד זאת, מתפעלת אולפני הרצליה גם את מערך האולפנים של מי שהייתה המתחרה הגדולה שלה ג.ג. בנווה אילן, לאחר שזו שחוותה קשיים ונמכרה.
הפקות.
פורמטים שלא שודרו בישראל.
פורמטים שנמכרו למדינות זרות:
נעדרי טנק אלתגר