צאצאים של גְ'ווָאנְסוּן שְׁה החזיקו בתואר "דוקטור לחמש הקלאסיקות" (五經博士; Wǔjīng Bóshì).
SVT1 הוא ערוץ טלוויזיה שוודי הנמצא בבעלות השידור הציבורי של שוודיה, תאגיד השידור השוודי. לערוץ גם ערוצי אחות, SVT2, SVT24, SVTK ו-Barnkanalen. ב-2018 היה לערוץ רייטינג ממוצע של 24.5% ובכך היה לנצפה ביותר במדינה. הערוץ משדר באפיק 1.
היסטוריה.
שידורי הטלוויזיה בשוודיה הושקו רשמית ב-4 בספטמבר 1956 עם השקת ערוץ Radiotjänst TV, שלאחר שנה שינה את שמו ל-Sveriges Radio TV. השקתה של רשת הטלוויזיה השנייה, TV2, הובילה את הערוץ לשנות את שמו ל-TV1 ב-1969. הערוץ החל לשדר בצבע בשנת 1970, עוד בטרם שתי הרשתות עברו לניהול המשדר הציבורי ב-1 ביולי 1979.
כדי לעודד את התחרות בין שני הערוצים, הערוץ מיתג את עצמו מחדש כ"Kanal 1" (בתרגום: ערוץ 1) ב-1 ביולי 1987, כשכל תוכניות האולפן של הערוץ, הופקו בסטוקהולם, כולל החדשות והאקטואליה. התחרות הגוברת עם הערוצים המסחריים, כולל ערוץ TV4, הובילה לשינוי שם הערוץ ל-SVT1, תוך הפקת תוכניות חדשות מכל רחבי המדינה.
ב-2001 הוחלט לנסות להפוך את הערוץ לנצפה ביותר בשוודיה, במקום ערוץ SVT2. במסגרת המהלך, עברה התוכנית הפופולרית, "Report" לערוץ. בזמן שתוכנית אחרת עברה לרשת השנייה.
לוח שידורים.
בימי חול, יום שידור רגיל מתחיל עם תוכנית הבוקר "בוקר טוב שוודיה" (Gomorron Sverige), ואחריה שידורים חוזרים וסרטים תיעודיים לאורך כל היום, יחד עם ספורט בשידור חי. לוח השידורים של הערב לרוב משודר בין 5 בערב עד חצות עם מהדורה מרכזית בת 25 דקות ב-7:30 בערב, וזאת לאחר מבזקים ומגזינים קצרים בשעה 6. בלילה משודרות תוכניות בשידור חוזר.
יוסף ספיר (רופא)
יוסף ספיר (1869–1935), ברקוביץ' במקור, היה פעיל ציוני, רופא נשים, מנהל מחלקת נשים בבית החולים ביקור חולים בירושלים (1925-1935).
קורות חיים.
ספיר נולד בקישינב, בסרביה שברוסיה לצבי ולאטיל. את לימודי הרפואה עשה בווינה ובמונפלייה.
ספיר התחתן עם מתילדה בת ד"ר אהרון פוריעס.
פעילות ציונית.
ספיר כיהן כיושב ראש של אחת האגודות הציוניות באודסה. תוך זמן קצר נעשה לראש כל האגודות, שמספרן באודיסה הגיע אז לכמה עשרות.
ספיר השתתף בקונגרסים הציוניים מהרביעי ועד ה-12.
בשנת 1914 ספיר ביקר בארץ ישראל.
בשנת 1916 נאסר בגלל היותו מעורב בפעילות ציונית, בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ הפרעות באוקראינה בין השנים 1918–1921 היה מראשי הוועד לעזרת הנפגעים.
ספיר נבחר לראש קרן קיימת לישראל באודסה, ובהמשך ליושב ראש ההסתדרות הציונית בדרום רוסיה.
ספיר נמנה עם מייסדי חוגי "עבודת הקודש" באודסה.
אודסה של תחילת המאה היוותה ציר חשוב של הספרות העברית. ספיר קיבל על עצמו להיות המפיץ של הספרות הלאומית - ציונית ביידיש וברוסית.
לימים ייסד ספרייה שהייתה קרויה "דיא קופיקה ביבליאטהעק". בספרייה זו הוציא עשרות חוברות בהשתתפותם של טובי הסופרים הציונים על נושאים לאומיים וציוניים שונים. החוברות הללו נפוצו בהרבה רבבות טפסים.
ספיר היה מקורב לחיים נחמן ביאליק, ולד"ר שאול טשרניחובסקי.
בארץ ישראל.
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל.
ספיר נתמנה למנהל מחלקת היולדות בבית החולים ביקור חולים בירושלים ספיר היה פעיל בהר"י ובהסתדרות "הציונים הכלליים".ספיר היה פסל חובב. בין עבודותיו נמנה פסלו של הרצל, אשר נמכר בעותקים רבים, כשההכנסה ממכירותיו הייתה קודש לאגודת "קרן הקיימת".
הוא נפטר בשנת 1935, ונקבר בירושלים.
הותיר אחריו 2 ילדים: רופאת הנשים ד"ר רחל יהודית ספיר-וילצ'יק והאדריכל ברוך ספיר. נכדיו: מנתח הלב פרופ' דני גור, והאמנית אילנה גור.
נעל הזהב הבלגית
נעל הזהב הבלגית (בהולנדית: Gouden Schoen, בצרפתית: Soulier d'Or) הוא פרס המוענק על בסיס שנתי לכדורגלן הטוב ביותר באותה השנה בליגת העל הבלגית. הפרס מוענק בתחילתה של כל שנה אזרחית, ומוענק בחסות העיתון הבלגי "Het Laatste Nieuws". הפרס מחולק החל משנת 1954.
הזוכה בפרס נבחר על ידי משאל בין עיתונאים ואנשי כדורגל בולטים בבלגיה. המצביעים מתבקשים לבחור עבור השחקן המצטיין בחצי העונה השני של העונה החולפת, ובחציה הראשון של העונה הנוכחית. כתוצאה מכך, הזוכה יכול לקבל את כל קולותיו עבור חצי עונה בלבד, כך למשל אם הצטרף/עזב את הליגה הבלגית בסיום העונה, או לקבל קולות עבור הופעותיו בשתי קבוצות שונות.
פול ון הימסט הוא שיאן הזכיות בפרס, עם ארבע זכיות, בין 1960 ל-1974. יאן קולמנס ווילפריד ון מואר זכו בתואר שלוש פעמים כל אחד. הזר הראשון לזכות בתואר היה יוהאן בוסקאמפ ההולנדי שזכה בתואר ב-1975. פאר זטרברג השוודי ומבארק בוסופה המרוקאי הם הזרים היחידים שזכו בתואר יותר מפעם אחת. בשנת 2011 היה מתיאס סוארס הארגנטינאי לדרום אמריקאי הראשון שזוכה בתואר.
בשנת 2016 חולק לראשונה במקביל פרס נעל הזהב לכדורגלנית המצטיינת של השנה, והזוכה הראשונה בתואר הייתה טסה וולארט.
פנינסולה
פנינסולה היא מוסד פיננסי חוץ-בנקאי שמספק אשראי חוץ-בנקאי לחברות ישראליות. החברה הוקמה בשנת 2004 על ידי מיכה לייקין אבני וקבוצת משקיעים פרטיים. מניות החברה נחלקות בין בית ההשקעות מיטב דש, המייסד אבני, מגדל חברה לביטוח והציבור.
היסטוריה.
פנינסולה הוקמה כחברה פרטית בנובמבר 2004 על ידי מיכה לייקין אבני וקבוצת משקיעים בהם: שלמה דוברת, שלמה קליש, שוקי שוורץ וקרנות השקעות מארצות הברית. בתחילת דרכה עסקה החברה בשירותי "פקטורינג". שירות מימון חשבוניות של הקדמת תשלומים דחויים מלקוחות, הנובעים ממוסר התשלומים הנהוג בעולם העסקים. עסקים נוהגים לתת ללקוחות אשראי שוטף ל-30 יום ויותר, כלומר העסק יקבל את התשלום עבור הסחורה רק לאחר חודש ויותר. חברת הפקטורינג מספקת את המימון הדרוש לתשלום מייד לספק והחוב של החברה עובר לרשותן. שירות זה היה נופץ בעולם, אך לא בישראל בעת שהוקמה החברה.
בסוף 2005 החלה להציע גם שירות של מתן מסגרת אשראי לעסקים. באפריל 2007 השלימה החברה גיוס פרטי של 10 מיליון שקל, ומינתה את אריה עובדיה ליושב ראש.
במאי 2007, תכננה החברה לבצע הנפקה ראשונה לציבור ולגייס כ-100 מיליון שקל במניות ואיגרות חוב להמרה, לפי שווי של כ-70 מיליון שקל, אך החליטה לבטל את ההנפקה עקב חוסר עניין מצד משקיעים מוסדיים.
ב-2008, קבוצת הביטוח מגדל נכנסה להשקעה החברה, במסגרת העסקה מגדל הזרימה לפנינסולה הון למימון פעילות החברה ולצמיחתה, ובתמורה הוקצו לה 20% ממניות החברה.
ביולי 2010, החלה לספק שירות של קבלת שירותי אשראי עסקי בדלפקים של סניפי דואר ישראל. השירות נועד לעסקים קטנים ובינוניים בעלי חשבון בבנק הדואר.
בדצמבר 2014, פנינסולה החלה להיסחר בבורסה בתל אביב, בעקבות מיזוג הפוך בינה לבין חברת מיינסטרים (שהייתה שלד בורסאי ושינתה את שמה לקבוצת פנינסולה בע"מ). סך הכל עד ספטמבר 2020 הנפיקה החברה אג"ח וגייסה הון נוסף בסך של כמעט מיליארד שקל בהנפקות שונות.
באוגוסט 2015, ביצע בית ההשקעות מיטב דש השקעה ראשונה בקבוצה. מיטב דש הגדילה בהמשך את החזקותיה בחברה ונכון ל-2020 היא מחזיקה ב-50.79% ממניות החברה.
במאי 2017, פנינסולה קיבלה אישור מרשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון, להמשיך ולספק אשראי בהתאם לחוק הפיקוח על השירותים הפיננסיים מ-2016.
תיק האשראי של פנינסולה עומד נכון לשנת 2021 על 1.370 מיליארד ש"ח, וסך מקורות המימון העומדים לרשותה מסתכמים בכ-1.473 מיליארד ש"ח. סך העסקאות שבוצעו בשנת 2021 הסתכמו ב-3.8 מיליארד ש"ח.
פעילות.
קבוצת פנינסולה מתחרה בשוק האשראי לעסקים בישראל מול הבנקים הגדולים. מאז קום המדינה, שוק האשראי היה מאופיין בריכוזיות גדולה בידי המערכת הבנקאית. פעילותה התרחבה עם השנים והיא הקימה גם קרנות להשקעה בעסקים.
קרן ההשקעות של משרד הכלכלה.
בדצמבר 2015, זכתה פנינסולה במכרז שלמשרד הכלכלה להקמה ולניהול קרן השקעה לצמיחה לטווח ארוך לעסקים בינוניים. בספטמבר 2016 הושלם גיוס של 450 מיליון שקל עבור הקרן. המשקיעים העיקריים בקרן הם מדינת ישראל, מיטב דש גמל, אלטשולר שחם, איילון ביטוח וכן קופות מפעליות וקיבוצים. את הקרן מנהלים צבי זיו, מנכ"ל בנק הפועלים לשעבר, אורי פז, מנכ"ל בנק ירושלים לשעבר, מיכה לייקין אבני, מייסד ומנכ"ל פנינסולה ואייל ליאור, המשנה למנכ"ל. הקרן מספקת תוכניות מימון וצמיחה לעסקים עם ותק של 3 שנים ומעלה, בעלי מחזור שנתי של מעל 10 מיליון ש"ח. גודל העסקאות נע בין 5 ל-50 מיליון ש"ח, ותקופת עסקה היא עד 10 שנים.
קרן פנינסולה לעסקים 100+.
באוגוסט 2017, השיקה פנינסולה קרן נוספת: "קרן פנינסולה לעסקים 100+". הקרן נועדה לעסקים ישראלים עם מחזור שנתי של 100 עד 400 מיליון ש"ח, ותק פעילות של 5 שנים ומעלה ובסיס פעילות בישראל. היא מספקת ללקוחות אלו אשראי למטרות הון חוזר, השקעות בציוד, פסי ייצור, קווי הפצה והתרחבות באמצעות הלוואות לטווח בינוני של 1 עד 3 שנים ובהיקף של עד 15 מיליון ש"ח.
בעלות.
נכון לדצמבר 2021 בעלי המניות העיקריים בפנינסולה הם בית ההשקעות מיטב דש (50.79%), המייסד מיכה לייקין אבני (7.93%) ומגדל חברה לביטוח (9.66%). יתר המניות מוחזקות על ידי הציבור ונסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ונכללות במדד SME60 מדד הפיננסים ומדד התל בונד.
למון טוויגס
למון טוויגס או ענפי הלימון (באנגלית: The Lemon Twigs) היא להקת פופ ורוק אמריקאית מלונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית, שהוקמה בשנת 2015 על ידי האחים בריאן ומייקל ד'אדאריו. שני האחים הם זמרים, כותבי שירים ומנגנים על מגוון כלי-נגינה. על הבס מייגן זינקווסקי ועל הקלידים דני איילה. כל חברי ההרכב למדו בHicksville High School בניו יורק.