היצירה נחשבת כאבן פינה עבור סזאן בשנות ה-90 של המאה ה-19 וכהקדמה ליצירותיו האחרונות. ביצירות מתוארים איכרים מפרובאנס מעשנים ומשחקים בקלפים. כל השחקנים ביצירות הם גברים ומבטם מוטה לכיוון הקלפים שהם מחזיקים בידיהם. ניכר כי השחקנים מרוכזים במשחק, והתקשורת ביניהם מתבצעת דרך הקלפים. סזאן אימץ את המוטיב הזה מסגנון אומנותי צרפתי והולנדי של שחקני קלפים רועשים ושיכורים. הז'אנר כולל גם מוטיב של דרמה. סזאן התאים את הסגנון לציוריו, אבל במקום דמויות רועשות והתרחשות דרמטית הוא צייר אנשים פשוטים באווירה נינוחה. חוץ מבקבוק יין סגור בשלוש מהגרסאות לא נעשה שימוש באלכוהול ובכסף, מוטיב שחזר בז'אנר המדובר. סזאן כנראה הושפע מציור של אחד מאחים לה נאיין (Le Nain) שהוצג במוזיאון ליד ביתו של האמן באקס-אן-פרובאנס. הדוגמנים ליצירה היו איכרים שעבדו באחוזת משפחת סזאן.
למרות שהסדרה כוללת חמישה ציורים, השלושה ציורים האחרונים זהים בכמות השחקנים ובקומפוזיציה. קיימת אי בהירות בנוגע למתי סזאן השלים כל אחת מהיצירות בסדרה, אך מומחים טוענים כי הצייר יצר את הגרסאות הראשונות והפחות מוצלחות בקנבסים גדולים ואילו את הגרסאות הסופיות הוא צייר על קנבסים קטנים יותר. הגרסה הגדולה ביותר בסדרה נעשתה בין השנים 1890 ל-1892, והיא המורכבת ביותר מכל היצירות בסדרה. היא כוללת חמש דמויות; שלושה שחקני קלפים ושני צופים מהצד. השחקנים יושבים ליד שולחן חצי מעוגל. בצד ימין בין שני שחקנים יושב לו נער המרוכז גם הוא במשחק. בצד השני בין שני השחקנים עומד לו צופה נוסף המעשן במקטרת, ככל הנראה מחכה לתורו במשחק. דמותו של אותו צופה נוצרה כדי להוסיף נדבך עומק לציור וכן כדי למשוך את עיניי הצופים ביצירה. הסופר ניקולס וואדלי תיאר את היצירה כ"מתח בין הפכים". אלמנטים כמו צבע, סוג הבגדים, צורת הכובעים אור וצל מביאים לניגודיות עקב השוני בין הדמויות. בגרסה הזו הניגודיות היא החזקה ביותר מבשאר ציורי הסדרה. הגרסה הגדולה מוצגת בקרן בארנס בפילדלפיה, פנסילבניה.
גרסה יותר מרוכזת של היצירות עם ארבעה שחקנים נחשבת לציור השני בסדרה. הציור מוצג במוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק, וגודלו הוא כחצי מהיצירה שנמצאת בקרן בארנס. הקומפוזיציה בציור זהה לקודמת עם שוני בחסרונו של הילד הצופה, פרספקטיבה קרובה יותר של המתבוננים ביצירה וחלל מועט בין השחקנים. בגרסה הקודמת אחד השחקנים והילד לא חובשים כובע, אולם בגרסה הזו כולם חובשים כובע. בנוסף, אין בגרסה זו את המדף עם האגרטל ואת החלק ממסגרת של התמונה במכרז היצירה, ונותרו רק ארבע המקטרות התלויות על הקיר. הגרסה של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות יותר בהירה עם פחות התמקדות בצבעים הכחולים. הגרסה עברה בדיקת קרני רנטגן והתגלו בה רישומי בסיס ושכבות רבות של צבע שמן. לאור אותו גילוי, ייתכן כי זאת הגרסה המוקדמת מבין שתי הגרסאות הגדולות בסדרה מבחינה כרונולוגית. יתר על כן, בסקיצה ניכר שסזאן צייר כל אחד מהשחקנים בנפרד ולא כקבוצה.
בשלוש הגרסאות האחרונות, סזאן פתר את הבעיה המרחבית של הצגת הקבוצה על ידי כך שהוא התרכז בפרטים המהותיים בציור ללא פרטים מיותרים. הוא צייר סצנה של שני שחקנים ללא צופים. השחקן השמאלי חובש כובע צילינדר, מעשן במקטרת, לבוש באופן פורמלי ויושב בצורה זקופה. השחקן הימני חובש כובע נמוך, לא מעשן, לובש בגדים פחות פורמליים ונשען על השולחן. אפילו הקלפים בין השחקנים נבדלים ביניהם עקב הצל והאור. בכל אחד מהציורים של שני השחקנים ישנו בקבוק יין המשמש חיץ ביניהם. הגרסה המוכרת ביותר, וככל הנראה האחרונה בסדרה, מוצגת במוזיאון ד'אורסה שבפריז. זוהי גם הגרסה הקטנה ביותר בסדרה.
בגרסה של מוזיאון ד'אורסה דמותו של השחקן השמאלי מוצגת במלואה בעוד השחקן הימני מוצג באופן חלקי. השימוש בצבעים בגרסה הזו הוא מתון יותר מבשאר הגרסאות. בשנת 1961, הגרסה נגנבה בעת שהייתה מוצגת בתערוכה זמנית ביחד עם עוד שבע יצירות נוספות של סזאן. ממשלת צרפת אף הנפיקה בול לכבוד היצירה האבודה, אולם לאחר מספר חודשים כל היצירות הגנובות הוחזרו בתמורה לכופר.
אחת משתי הגרסאות הנוספות בסדרה מוצגת במכון קורטולד לאמנות שבלונדון והאחרת נמצאת באוסף פרטי. בפברואר 2012, המגזין "Vanity Fair" דיווח כי משפחת המלוכה בקטר רכשה את אחת הגרסאות בסכום מוערך של בין 250 ל-320 מיליון דולר מג'ורג' אמביריקוס במהלך שנת 2011.
פגישת מחזור (סרט)
פגישת מחזור (באנגלית: Spring Reunion) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1957 עם בטי האטון ודיינה אנדרוז בתפקידים הראשיים. זה היה סרטה האחרון של האטון לאחר שפרשה מסרטי פרמאונט בשנת 1952. אנדרוז היה בשלב זה בירידה בקריירה שלו.
העלילה מתרכזת בפגישת מחזור של מסיימי בית ספר תיכון בשנת 1941 לאחר 15 שנה (בשנת 1956).
תקציר העלילה.
בוגרי מחזור 1941 של בית הספר התיכון בעיירת החוף קרסון (שם פיקטיבי) בקליפורניה מתכנסים בשנת 1956 לפגישת מחזור והעלאת חוויות מהעבר. מכינים כיבוד עם פונץ', מסריטים קטעים מתקופת הלימודים, רוקדים ומרכלים. חלק נשארו רווקים וחלק הקימו משפחות.
מלכת הכיתה הייתה מרגרט "מגי" ברוסטר (בטי האטון), כעת היא בת 33 ועדיין רווקה. היא עובדת במשרדו של אביה (רוברט סימון), סוכן נדל"ן מצליח. מגי קשורה לאביה וגרה אצל הוריה. יום לפני הטקס מגיעה אליה חברתה בארנה פורסט (ג'ין הייגן). ברנה נשואה ויש לה כעת ארבעה ילדים שמציקים לה כל הזמן וכעת היא רוצה קצת חופש מהם.
התלמיד הבולט והמצליח במחזור היה פרד דייוויס (דיינה אנדרוז). מגי ודייב היו זוג בולט בכיתה אבל דרכיהם נפרדו. דייב מחליף מקומות עבודה ולא יציב ואביה של מגי מתנגד לקשר אתו. כעת מגי מנסה למכור את דירתו בקרסון. הוא מדוכדך ואינו רוצה להגיע לטקס. מגי חייבת להגיע לשם כי היא מופיעה בשיר.
ג'ק פרייזר (גורדון ג'ונס), שהיה גם אז תלמיד בולט וכעת מקרין סרטים על תחרויות הפוטבול של המחזור, מתחיל לחזר אחרי בארנה והיא נענית לו.
לאחר שמגי שרה את השיר המפורסם That old feeling היא יוצאת עם פרד ומצטרפים אליהם ברנה ופרייזר. הוא מנסה לחזר אחריה וזה מחמיא לה אבל היא דוחה אותו למחר ואז הוא מתקשר ומודיעה לה לרווחתה שלא יוכל להגיע כי נתפס לו הגב.
פרד לוקח את מגי לשיט בסירתו והם מצליחים בקושי לחזור לחוף כשחודרים מים לסירה והיא כמעט שוקעת. החוויה הזאת מחזקת את הקשר ביניהם, הם מתוודים על הקושי להיות בודד והם מחליטים להתחתן.
אביה של מגי מקבל את הידיעה הזאת בחוסר רצון. הוא חושב שפרד בלתי יציב ומעדיף שמגי תישאר לצידו בבית והמשרד ולא אכפת לו שהיא מתקרבת להיות רווקה זקנה (בת 33). לבסוף הוא מציע לפרד משרה מכובדת בחברה כדי שהזוג יישאר לגור לידם. מגי מקבלת זאת אך פרד לא רוצה להיות קשור להוריה כשהיא מהססת הוא עוזב. ברגע האחרונה מגי מקבלת החלטה, עוזבת את הוריה ומצליחה לעלות על רכבו של פרד בדרך לנישואים.
רוברט אפריל
רוברט ט' אפריל (באנגלית: Robert T. April) הוא דמות בדיונית ביקום מסע בין כוכבים. אפריל מוזכר באנציקלופדיית הזיכיון ובאתר הרשמי של הזיכיון כמי שהיה מפקדה הראשון של ה"אנטרפרייז", לפני קפטן כריסטופר פייק וג'יימס קירק.
עד 2022 הדמות הופיעה רק פעם אחת בהופעה קאנונית, בפרק "The Counter-Clock Incident" ב"". בפרק דובבה הדמות על ידי ג'יימס דוהאן, ואפריל הוצג לראשונה כקפטן הראשון של ה"אנטרפרייז". ההחלטה הראשונית של אולפני פראמאונט ושל יוצר הסדרה, ג'ין רודנברי, שלא להתייחס לסדרה המצוירת כאל חלק מהקאנון הרשמי של הזיכיון, מה שגרם לדיונים מתמשכים לאורך שנים רבות בשאלה האם ניתן באמת להתייחס לאפריל כאל מפקדה הראשון של ה"אנטרפרייז" מבחינת המשכיות הזיכיון. הסוגיה באה לכדי פתרון כששמו של אפריל הופיע כאחד השמות ברשימת הקפטנים המעוטרים ביותר בצי הכוכבים בשנת 2017 בפרק "Choose Your Pain" בסדרה "". ב-27 ביוני 2007 הכליל לראשונה האתר הרשמי של הזיכיון פריטי מידע מ"הסדרה המצוירת" בארכיון שלו, והבהיר לראשונה ש"הסדרה המצוירת" היא חלק מהקאנון של מסע בין כוכבים. דייוויד ג'רולד ודי. סי. פונטנה ציינו שניהם שהסדרה המצוירת היא למעשה העונה הרביעית של "הסדרה המקורית", שנוצרה לאור דרישת המעריצים.
ב-2022 הופיעה הדמות, הפעם בגילומו של אדריאן הולמס, בתפקיד אורח בסדרה "", כאדמירל בשירות פעיל.
אפריל הופיע בספרי הזיכיון "הגבול האחרון" ("Final Frontier") ו"הגורל הטוב ביותר" ("Best Destiny"), שניהם פרי עטה של הסופרת דיאן קרי, כקפטן ה"אנטרפרייז".
פיתוח הפיילוט.
כשהציג רודנברי את הצעתו הראשונית לאולפני מטרו גולדווין מאייר ב-1964, שמו של מפקד הספינה היה "רוברט מ' אפריל" (שם נוסף, קפטן ג'יימס וינטר, נשקל גם הוא). ההצעה נדחתה, ו"מסע בין כוכבים" התקבלה מאוחר יותר לטלוויזיה כשרשת NBC קיבלה את הצעתו. בשלב זה השתנה שמו של הקפטן לכריסטופר פייק, שהופיע בפיילוט המקורי של הסדרה, The Cage.
היסטוריית הדמות.
ב"מסע בין כוכבים: הסדרה המצוירת".