לאחר הרפורמה משנת 1764, המנזר הוגדר כאחד מהחשובים באימפריה הרוסית. עד 1809 היה למנזר האורתודוקסי היחיד של בישופות קאזאן (מאז 1809 פעל גם מנזר הבתולה של קאזאן ומנזר העלייה לשמיים איבד את הבלעדיות שלו).
הידרדרות המצב הכלכלי במאה התשע עשרה של העיר סביז'אסק, כמו גם השלכות החילון של אדמות הכנסייה ב-1764, תרמו לירידה במעמד המנזר. אם בעבר, מספרם של הנזירים במקום הגיע לכדי 100 אנשים, בתחילתה של המאה העשרים מספרם בקושי הגיע לכדי 20–25 נזירים והכנסות המנזר היו תלויות בתרומות ממנזרים אחרים במחוז.
ב-9 באוגוסט 1918 חיילי הצבא האדום הרגו את אב המנזר — הבישופ אמברוז (גודקו), שהוכרז כקדוש בקתדרלת הקדושים המוודים של רוסיה בשנת 2000.
בתקופת מלחמת האזרחים הרוסית, המנזר היה סגור, נבזזו וקברו של הקדוש הרמן חולל ונפתח על ידי הקומוניסטים. לאחר מכן, השרידים נקברו מתחת למזבח של בית הקברות במתחם כנסיית עושי הפלאים מירוסלבל שבעיר קאזאן, ובשנת 2000 הוחזרו עצמותיו לסביאז'סק.
לאחר מלחמת העולם השנייה, פעל במתחם בית חולים פסיכיאטרי, אשר נסגר בשנת 1994.
בשנת 1997 פעילות המנזר חודשה רשמית.
ייחודיות.
הרכבו האדריכלי של המנזר הוא ייחודי ובעל ערך היסטורי וארכיטקטוני. הכנסייה העתיקה ביותר היא — מנזר העלייה לשמים (1561), כנסיית ניקולסקאיה (1556) עם מגדל הפעמון בגובה 43 מטרים — שהוכרו בתור יצירות מופת לאדריכלות הרוסית מהמאה השישה עשר. האטרקציה העיקרית עבור המבקרים במנזר הם ציורי קיר שנשתמרו משנת 1561. במתחם גם אנדרטה בסגנון בנייה של מנזרי פסקוב-נובגורוד (שכנראה נבנו על ידי האדריכלים — פוסטניק יאקובלב ואיוואן שירייאי). במאה השמונה עשרה נוספה כיפה חדשה בסגנון בארוק אוקראיני, אך המשרה לא השתנה באופן משמעותי מסוף המאה השישה עשר ועד היום.
ציורי הקיר שבתוך המנזר משתרעים על פני שטח כולל של 1080 מ"ר. זוהי אחת משתי כנסיות ברוסיה, אשר השתמרו בהן ציורי הקיר כמעט במלואם מתקופת איוואן האיום (השנייה היא קתדרלת ספאסו-פראוברז'נסקי בירוסלבל). באופן כללי, פרסקו רוסי מהמאה השישה עשר, ניתן למצוא רק בקתדרלות. במובן זה, ציורי הקיר שבמנזר זה מהווים ממצא נדיר.
חשיבות המנזר כאתר מורשת עולמית.
האתר עומד ב-2 קריטריונים אשר בזכותם נחשב לאתר מורשת עולמי:
קריטריון 2: מנזר העלייה לשמיים בסביאז'סק הוא עדות ממשית לשינויים הגאו-פוליטיים וההיסטוריים באירואסיה, בזמן שמדינת רוס התרחבה מזרחה. הארכיטקטורה של ציורי הקיר המתמקדים-במרים משקפת באופן יוצא דופן את יחסי הגומלין בין התרבויות הנוצריות-אורתודוקסיות והמוסלמיות, והמחלוקות סביב נושאים איקונוגרפיים, למשל, סיפור הבריאה או מסרים פרוטו-אוונגליסטים.
קריטריון 4: מנזר העלייה לשמיים בסביאז'סק ממחיש במיקומו, ובסגנון הבנייה האדריכלי שלו את התוכנית הפוליטית והמיסיונרית, שפותחה על ידי הצאר איבן הרביעי כדי להרחיב את מדינת מוסקבה מאדמות אירופיות אל אדמות אשר היו קודם לכן תחת שליטה איסלאמית של אורדת הזהב. הארכיטקטורה של המנזר מגלמת את הסינתזה של ארכיטקטורה מסורתית של פסקוב העתיקה, אמנות הבנייה המונומנטלית של מוסקבה, ומסורות בנייה של אזור הוולגה. ציורי הקיר של המנזר הם בין הדוגמאות הנדירות ביותר לציורי קיר של הנצרות האורתודוקסית. התוכנית האיקונוגרפית של המנזר משקפת מגמות חדשות לחלוטין בתפיסה הלאומית והתאולוגית של צאר איוון הרביעי.
תוכי חום-ראש
תוכי חום-ראש (שם מדעי: Poicephalus cryptoxanthus) הוא מין עוף הנמנה עם משפחת התוכיים, ונפוץ בדרום-מזרח אפריקה. לתוכי חום-ראש תפוצה רחבה ואוכלוסייתו נחשבת יציבה על אף ציד לא חוקי למטרת גידולו כתוכי מחמד, זאת בשל מזגו הנוח והשקט ההופך אותו לנפוץ בשבי האדם.
תיאור.
תוכי בצבע ירוק, פלג גופו התחתון בצבע ירוק בוהק וכנפיו בצבע ירוק כהה. פנים כנפיו בצבע צהוב. צווארו בצבע חום-אפור וראשו חום. זנבו בצבע זית-חום. עינו בצבע ירקרק-צהוב או צהוב. רגליו בצבע אפור. החלק העליון של המקור בצבע אפור כהה והתחתון בהיר. ישנם פריטים בעלי מספר נוצות צהובות בראש בצוואר ובכנפיים.
גודלו 22–25 ס"מ, אורך כנפיו 14–17 ס"מ, ומשקלו 115–150 גרם.
מידע טקסונומי.
המין תואר לראשונה ב-1854 על ידי החוקר הגרמני ויליאם פיטרס. מקור שמו המדעי מיוונית,kryptos שמשמעו חבוי ו-xanthos שמשמעו צהוב, מאחר שהחלק הפנימי של כנפי התוכי בצבע צהוב.
תת-מינים.
לתוכי חום-ראש מוכרים 3 תת-מינים הנבדלים זה מזה בצבעם ובגודלם:
התנהגות.
בטבע נצפה באזורי סוואנה, אזורים מיוערים ובמטעים. בדרך-כלל בלהקות של 4–12 פריטים, לעיתים בלהקות גדולות יותר של עד כ-40 פריטים. תזונתו מורכבת מזרעים, פירות, אגוזים וניצני עלים, לעיתים נדירות ניזון מזחלי חרקים. מין זה נחשב מזיק לחקלאות שכן פושט על שדות ומטעים.
רבייה.
עונת הרבייה משתנה בהתאם למיקום הגאוגרפי: בין אפריל לאוקטובר בדרום אפריקה, מאי במלאווי, יולי עד ספטמבר במוזמביק, ספטמבר-אוקטובר בזנזיבר.
מקנן בחורים בעצים. הנקבה מטילה 2–3 ביצים, עליהם היא שומרת למשך של 26–30 יום בזמן שהזכר מביא מזון. הגוזלים בוקעים עירומים ובעלי עיניים חומות. הגוזלים עוזבים את הקן לאחר כ-50–54 יום ונשארים בסביבתו למשך כ-28 יום נוספים בטרם נעשים עצמאיים.
טלאורמן (מחוז)
טלאורמן (ברומנית: Teleorman) הוא אחד ממחוזות רומניה. בירת המחוז היא העיר אלכסנדריה והוא שוכן בחבל מונטניה, בדרום רומניה, על הגדה השמאלית של הדנובה, מול הגבול עם בולגריה. המחוז גובל במחוז אולט, מחוז ארג'ש, מחוז דמבוביצה ומחוז ג'יורג'יו.
אטימולוגיה.
יש סברה ששם המחוז נגזר משם היער, שכיסה בעבר את השטח וכונה בטורקית deli orman (יער משוגע). סברה אחרת מקשרת את שם המקום לשפה הקומנית מהתקופה בה האזור היה חלק מקומניה ונקרא "קומניה השחורה". הקידומת "טלה" אופיינית לשפה הקומנית.
אוכלוסייה.
במחוז טלאורמן האוכלוסייה מתמעטת בשנים האחרונות והגיעה מ-436,025 בשנת 2002 ל-360,178 בשנת 2011. ריכוזי האוכלוסייה העיקריים הם בערי המחוז, אלכסנדריה, רושיורי דה ודה, טורנו מגורלה, זימניצ'אה ווידלה.
כ-97% מהאוכלוסייה הם רומנים והיתר צוענים. מעט הבולגרים במחוז מעדיפים להתפקד כרומנים.
היסטוריה.
המחוז אורגן לראשונה כיחידה אדמיניסטרטיבית נפרדת ב-1336, תחת שלטונו של מירצ'אה הזקן והופיע לראשונה במסמכים ב-14 במאי 1441, בתעודה עליה חתם ולאד המשפד.
Mit brennender Sorge
ארמון הנשיאות (פינלנד)
ארמון הנשיאות (בפינית: Presidentinlinna) הוא מעון העבודה של נשיא פינלנד.
היסטוריה.
אבן פינה לבניין בסגנון האמפירי הונחה בשנת 1816 במרכז הלסינקי, עוצבה על ידי האדריכל פר גראנסטדט (Pehr Granstedt) ונבנה בשנת 1820 על ידי סוחר עשיר מקומי בשם יוהאן היידנסטראוש (J. H. Heidenstrauch).
בשנת 1837, האחוזה נרכשה על ידי הממשלה לשימוש כבית המגורים של המושל הכללי, אך לבקשתו של הקיסר ניקולאי הראשון הבניין הוסב למעון מגורים מלכותי ונערך בו שיפוץ מקיף, שתוכנן על ידי האדריכל קארל לודביג אנגל. עבודות השיפוץ עצמם בוצעו כבר לאחר מות האדריכל — בשנים 1843–1845.
הבניין שימש כבית המגורים של המשפחה הקיסרית עד 1917, עם זאת, הקיסרים ביקרו בארמון לעיתים רחוקות (בפעם האחרונה בשנת 1915). בשנת 1907 הבניין שופץ על ידי האדריכל יוהאן יאקוב ארנברג ששיפץ את אולם קבלת הפנים וההיכל העגול.
במהלך מלחמת העולם הראשונה ב-1915, הבניין שימש באופן זמני כבית חולים צבאי. ממרץ 1917 עד אפריל 1918 הארמון שיכן את הוועד המנהל של הפועלים והחיילים, הגוף ששימש בפועל כעיריית הלסינקי, בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה.
במחצית השנייה של 1918, הבניין באופן רשמי הפך לארמון הנשיאות. מ-1921 עד 1993, הבניין שימש גם כמעון המגורים של נשיא פינלנד, טרם בניית מעון המגורים מיאנטיניימי (Mäntyniemi) באזור מיילחטי, שבמפרץ טיילנלאחטי.
בדצמבר 2012, לאחר אירוע קבלת הפנים המסורתי, הנערך מדי שנה בארמון לכבוד יום העצמאות של פינלנד, הבניין היה סגור במשך שנתיים לצורך שיפוץ, לכן מעון העבודה הנשיאותי הועבר למשרדי ראש העיר של הלסינקי באלכסנדרינקאטו (Aleksanterinkatu) ומשרדי לשכת הנשיא עברו לבניין המטה הכללי ברחוב שמול מריאנקאטו ובית גוביניוס ("Goviniuksen talo") ברחוב קטארינקאטו.
בנובמבר 2014 הארמון נפתח מחדש לאחר השיפוץ הגדול. ב-10 וב-13 במאי 2017, עקב ציון חגיגות המאה לעצמאות  פינלנד, הארמון נפתח לציבור המבקרים.
ביולי 2018 נערכה בארמון פגישת פסגה ראשונה בין נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
מרסלה דטרויט
מרסלה דטרויט (נולדה ב-21 ביוני 1959) היא זמרת, גיטריסטית, וכותבת שירים אמריקאית. היא כתבה בשיתוף את הלהיט של אריק קלפטון מ-1977 "Lay Down Sally", והוציאה את אלבום הבכורה שלה " Marcella" ב-1982. היא הצטרפה ללהקה Shakespears Sister ב-1988 עם חברת Bananarama לשעבר, שבאן פייהי. שני האלבומים הראשונים שלהן "Sacred Heart" (1989), ו-"Hormonally Yours" (1992), הגיעו לעשירייה הפותחת של מצעד האלבומים בבריטניה. דטרויט שרה את הסולו בלהיט הגדול ביותר של ההרכב, "Stay", אשר נשאר במקום הראשון במצעד הסינגלים במשך שמונה שבועות רצופים ב-1992. דטרויט עזבה את הלהקה ב-1993 והוציאה את הלהיט "I Believe" בשנת 1994. היא הקימה את להקת מרסי לוי ב-2002, ובשנת 2010 סיימה במקום שלישי בסדרת הריאליטי של ערוץ ITV "Popstar to Operastar".
קריירה.
1970–1987: התחלות.