בשנת 2019 זוג נפרד, אך שומר על יחסים קרובים לטובת גידול ילדים.
קריירה מוזיקלית.
לאחר שנת לימודים אחת בלבד באקדמיה, החליט רמאצוטי לפרוש ולהתמסר למוזיקה.
תחילת הדרך.
ב-1981 השתתף בתחרות כישרונות צעירים עם שיר שכתב בעצמו: "רוק 80". השתתפותו בתחרות נתנה קרקע פורייה לקשר שנוצר בינו ובין חברת התקליטים ""DDD", שחתמה עמו על חוזה הוצאת תקליטו הראשון. בעקבות החתימה, עבר רמאצוטי למילאנו, יחד עם אחיו מרקו ואמו רפאלה.
הסינגל הראשון שהוציא ב-1982 נקרא "Ad Un Amico"" (איטלקית:"לחבר"), והוא זכה להצלחה סבירה.
הפריצה לתודעה.
ב-1984 פרץ רמאצוטי לתודעה, עם זכייתו בתחרות כישרונות צעירים בפסטיבל סן רמו, בשירו: "Terra Promessa" (איטלקית: "ארץ מובטחת"), שכתבו עבורו המוזיקאים האיטלקיים רנאטו בריוסקי ואלברטו סלרנו. השיר זכה להצלחה כבירה, ואלבומו הופץ באירופה בשל הגדרת חברת התקליטים את הכישרון העולה כ"כישרון בינלאומי", למרות ששר באיטלקית.
ב-1985, שב רמאצוטי להתחרות בפסטיבל סן רמו, וזכה בתחרות במקום השישי, בשירו: "Una storia importante", (איטלקית: "סיפור חשוב"), שהופיע בדיסק הבכורה שלו: "Cuori Agitati" (איטלקית: "לבבות נפעמים"). השיר פרץ לתודעה האירופית כולה, ומכר מיליוני עותקים ברחבי היבשת, מתוכם למעלה ממיליון עותקים בצרפת.
ב-1986, השתתף רמאצוטי בפעם השלישית ברציפות בפסטיבל סן רמו. בתחרות זו, זכה במקום הראשון בשירו: "Adesso Tu" (איטלקית: "עכשיו אתה") והוציא את אלבומו השני: "Nuovi Eroi" (איטלקית: "גיבורים חדשים"). בשנת 1998, ביצע עם טינה טרנר את ""The Best", בהופעה משותפת.
לאחר פסטיבל זה, השתתף רמאצוטי בעשרות פסטיבלים נוספים, והוציא כעשרה אלבומים. אלבומו "Calma Apparente"" (איטלקית: "רוגע למראית עין"), יצא לחנויות ב-28 באוקטובר 2005. מיליוני העותקים שמכר אלבום זה ברחבי העולם הצטרפו ליותר מ-35 מיליוני תקליטים שמכר עד אותה העת.
שירו של רמאצוטי, "Un Emozione per Sempre" (איטלקית: "רגש נצחי"), אשר ראה אור ב-2003, נחשב למצליח ביותר של רמאצוטי עד היום, הגיע למקום הראשון במצעד האיטלקי, השווייצרי והלטיני באותה השנה, וזכה לדירוגים גבוהים במדינות אירופאיות נוספות.
סגנון מוזיקלי.
סגנונו המוזיקלי של רמאצוטי מגוון, וכולל סוגי מוזיקה רבים, החל מבלדות נעימות וכלה בקטעי רוק עוצמתיים. כל אלבום הוא מקליט פעמיים: באיטלקית ובספרדית, לכן זוכה לפופולריות רבה בספרד ובמדינות אמריקה הלטינית, בפרט בארגנטינה ובמקסיקו.
לאורך השנים, זכו שיריו ואלבומיו לדירוגים גבוהים במצעדי הפזמונים של אוסטריה, גרמניה, צרפת, שווייץ, הולנד ומדינות סקנדינביה.
תרגומי שירים לעברית.
תרגום השיר עכשיו אתה, Ahora Tu בוצע בשנת 1986
תרגום השיר איננו נמצאים לבד, No Estamos Solos בוצע בשנת 2007
דון ריווי
דונלד ג'ורג' ריווי (10 ביולי 1927 - 26 במאי 1989) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אנגלי.
קריירה.
ריווי נולד במידלסברו, אנגליה ב-10 ביולי 1927. בגיל 17 הוחתם במועדון הכדורגל לסטר סיטי, ולאחר חמש שנים, ב-1949, חתם בהאל סיטי ולאחר שנתיים עבר לשחק במנצ'סטר סיטי. ב-1956 עבר לשחק בשורות סנדרלנד. ב-1955 זכה בתואר "כדורגלן השנה של העיתונאים", וב-1956 זכה עם מנצ'סטר סיטי בגביע ה-FA. ב-1958 הוחתם בלידס יונייטד כשחקן-מאמן, עד לפרישתו ב-1962 והפיכתו למנג'ר במשרה מלאה.
הוא העלה את לידס לפרמייר ליג תוך 3 שנים מיום כניסתו לתפקיד. בשנה הראשונה שלהם בליגה הבכירה באנגליה, ריווי העלה אותם לגמר גביע ה-FA וסיים איתם במקום השני בליגה. הוא יצר את אחת הקבוצות החזקות באנגליה בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70. ב-1969, 1970 ו-1972 הוא זכה בתאר "מאמן השנה באנגליה". בשנים אלה זכה עם לידס בתארים רבים.
ב-1974 הוצע לריווי תפקיד מאמן הנבחרת הלאומית של אנגליה, אולם ריווי לא הצליח לשחזר משהו מההצלחה שלו כמאמן לידס. ב-1977 התפטר מהנבחרת האנגלית ועבר לאמן את איחוד האמירויות הערביות. בעוון זה ריווי הואשם על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית בהוצאת שם רע לכדורגל האנגלי, אך זוכה בבית המשפט. מ-1980 עד 1985 אימן תחילה את הקבוצה א-נסר מדובאי ולאחר מכן את הקבוצה המצרית אל-אהלי, עד שפרש לסקוטלנד, ומת באדינבורו ב-1989 ממחלת ניוון שרירים.
ב-2004 הוכנס ריווי להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי.
תארים כמאמן.
בכל התארים ריווי זכה כשאימן את לידס יונייטד
מלבורן (פלורידה)
מלבורן (באנגלית: Melbourne) היא עיר במזרח מדינת פלורידה השוכנת על יד החוף המזרחי, דרומית מזרחית לאורלנדו. נכון לשנת 2012 אוכלוסיית העיר מונה כ-77,101 תושבים.
PURPLE
PURPLE היה שם קוד שניתן על ידי ארצות הברית למכונת הצפנה שהייתה בשימוש משרד החוץ היפני ממש לפני שהחלה מלחמת העולם השנייה ובמהלכה. המכונה הייתה התקן מתג פסיעה אלקטרומכני. שמות המכונה הנוספים היו אנגוקי בי גאטא (暗号機B型) וכן 97-שיקי אובון אינג'י-קי (九七式欧文印字機).
המידע שהושג מפענוחי הודעות שהוצפנו באמצעות המכונה כונה "MAGIC".
שם הקוד "PURPLE" התייחס לאוגדנים שהיו בשימוש מפענחי הצופן האמריקאים למטרת אגירת החומר שהופק. מאחר שליפנים הייתה מכונת הצפנה, בשימוש משרד החוץ היפני, שנקראה "RED" (אדום בתרגום מאנגלית) סגול היה הצבע הפנוי הבא. היפנים עשו שימוש גם בשתי מערכות מתג פסיעה בשם CORAL וג'ייד. מכונת ה PURPLE הייתה שיפור הן של מכונת ה RED והן של מכונה בשם "M machine" (שהייתה בשימוש בחלק מהשגרירויות והקונסוליות). המכונות PURPLE ו RED תוכננו על ידי מפקד בצי היפני בשם ריסאבור איטו
המתכנן הראשי של ה PURPLE היה קאזו טאנאבה.
חולשות.
בעת פעולתה, קיבלה מכונת הקידוד קלט (אותיות לטיניות) ויצרה טקסט מוצפן כפלט. המכונה פעלה בצורה הפוכה כאשר התעורר הצורך לפענח הודעות. התוצאה הייתה מערכת הצפנה בעלת פוטנציאל רב. למעשה, טעויות בתפעול, לרוב בבחירת המפתח, הפכו את המערכת לפחות בטוחה משהייתה יכולה להיות. הצפנת המערכת נפרצה על ידי צוות מיחידת מודיעין האותות של צבא ארצות הברית. הצוות הובל על ידי פרנק רוולט.
היבטים נוספים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, השגריר היפני בברלין, שהיה גם איש צבא, עקב בעיון אחר ההתפתחויות הצבאיות והפרישה של הצבא הנאצי והעביר בנושא דיווחים מקיפים לטוקיו באמצעות הודעות מקודדות PURPLE. הדיווחים נשלחו באמצעות רדיו. דוגמה מעניינת לכך הייתה דיווחיו אודות ביצורי החומה האטלנטית שהגרמנים בנו לאורך חופי צרפת ובלגיה. כך, מבלי שידע, העביר השגריר לבעלות הברית חומר יקר מפז אודות הכנות גרמניות לקראת הפלישה לנורמנדי. לאורך כל התקופה הזו, האמריקאים והבריטים קראו כל דיווח שהשגריר שלח ב PURPLE לטוקיו.
התעבורה המפוענחת של PURPLE, והודעות יפניות אחרות, היו נושא לשימועים בקונגרס לאחר מלחמת העולם השנייה, במסגרת ניסיון למצוא אשמים במחדל ההתקפה על פרל הארבור. במהלך השימועים נודע ליפנים לראשונה כי מכונת ה PURPLE נפרצה.
ג'ייד
בהיסטוריה של ההצפנה, ג'ייד (JADE) הייתה שם קוד שניתן על ידי מפענחי צופן אמריקאים למכונת הצפנה יפנית. הצי היפני השתמש במכונה לתקשורת בין השנים 1942 ל־1944. ג'ייד הייתה דומה למכונת הצפנה אחרת בשם CORAL, אולם ג'ייד קידדה הודעות במערכת הברות הקרויה קאטאקאנה ועשתה שימוש באלפבית של 50 סמלים.
בית הכנסת הנאולוגי בקלוז'
בית הכנסת הנאולוגי בקלוז', המכונה גם "היכל הזיכרון של המוגלים" (הכוונה היא ליהודים שהוגלו ונספו בשואת יהודי צפון טרנסילבניה) (ברומנית Templul Memorial al Deportaţilor), שוכן ברחוב חוראה מס' 21.
בית הכנסת נבנה על ידי האדריכל איזידור הגנר ונחנך ב-4 בספטמבר 1887. הוא שימש את הקהילה הנאולוגית בעיר. ב-13 בספטמבר 1927 נגרמו לו נזקים כבדים מידיהם של פורעים לגיונרים. הנזקים שופצו בעזרת סיוע ממשלתי רומני. בתקופת מלחמת העולם השנייה, כאשר המקום היה בשליטת הונגריה והיהודים נשלחו למחנות, ניזוק בית הכנסת מהפצצות שפגעו באזור.
בית הכנסת נקרא תחילה 'בית הכנסת החדש', אך לאחר מלחמת העולם השנייה קיבל את הכינוי "היכל הזיכרון של המוגלים", על שם היהודים שנלקחו למחנות ההשמדה בתקופת שלטון הונגריה בצפון טרנסילבניה, שלטון שהיה שותף בשואת יהודי צפון טרנסילבניה. בית הכנסת שופץ פעם נוספת בשנת 1951.
בין השנים 1891 - 1931 שירת בבית כנסת זה הרב הראשי הנאולוגי של העיר קלוז', ד"ר מתיאש אייסלר, שהיה ידוע גם כמומחה בשפות השמיות והיסטוריון של יהדות טרנסילבניה.
מסיב וינסון
מסיב וינסון (באנגלית: Vinson Massif) הוא מסיב ברכס סנטינל שבאנטארקטיקה. הר וינסון, ההר הגבוה ביותר ביבשת, מצוי בתחומו, ומתנשא לגובה 4,892 מטר. הוא ממוקם כ-1,200 קילומטר מהקוטב הדרומי. בסיסו הוא גוש סלע גדול באורך כ-21 ק"מ ורוחב 13 ק"מ. הוא מתנשא מעל מדף הקרח רון-פילכנר סמוך לבסיסו של חצי האי האנטארקטי. בקצהו הדרומי של המסיב מתנשאת פסגה גבוהה נוספת, הר קראדרוק (4,650 מטר).
היסטוריה.
התגלה לראשונה על ידי מטוס של הצי האמריקאי ב-1958. ב-1961 קיבל מסיב וינסון את שמו מן הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN), על שם קרל וינסון, חבר בקונגרס האמריקאי ממדינת ג'ורג'יה, כאות הוקרה על תמיכתו בחקר אנטארקטיקה. ב-1 בנובמבר 2006, קבעה הוועדה שהר וינסון ומסיב וינסון הם ישויות נפרדות.