פיון סיים תואר שני במשפטים (1976) ולאחר מכן המשיך בלימודים מתקדמים (תעודת DEA) במשפט ציבורי ובמדע המדינה. בתום לימודיו החל לעבוד כעוזר פרלמנטרי לחבר האספה הלאומית ז'ול לה-טול. פיון עבד עם לה-טול גם במהלך כהונותיו כשר התחבורה ושר ההגנה ובשנת 1981 עבר לעבוד כעוזר של שר התעשייה מישל גירו והיה ממונה על קשר המשרד עם הפרלמנט.
המשך הקריירה הפוליטית.
בין 1993 ל-1995 כיהן פיון כשר החינוך הגבוה והמחקר. ממאי לנובמבר 1995 כיהן כשר לטכנולוגיות מידע ודואר. בין נובמבר 1995 ל-1997 כיהן כשר הדואר, התקשורת והחלל. בין 2002 ל-2004 כיהן כשר לעניינים חברתיים, עבודה וסולידריות. מ-2004 ל-2005 כיהן כשר החינוך הלאומי, החינוך הגבוה והמחקר.
כראש ממשלה.
פיון עמד בראש שלוש ממשלות; שלושתן בתקופתו של הנשיא ניקולא סרקוזי. פיון נחשב למקורב לסרקוזי ואף היה אחראי על ניהול קמפיין הבחירות שלו לנשיאות. פיון החליף בתפקיד ראש הממשלה את דומיניק דה וילפן.
הבחירות לנשיאות צרפת 2017.
בסיבוב הראשון של פריימריס של מפלגת הרפובליקנים, שנערכו ב-20 בנובמבר 2016, נבחר במקום הראשון לפני אלן ז'ופה וניקולא סרקוזי. בסיבוב שני של הפריימריז שנערך ב-27 בנובמבר 2016 ניצח את ז'ופה, ונבחר למועמד המפלגה בבחירות לנשיאות צרפת 2017. בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות סיים במקום השלישי ולא העפיל לסיבוב השני, ובו תמך במקרון.
עמדות פוליטיות.
פיון נחשב כשמרן רפורמיסט. לדעת פרשנים הוא יותר שמרני מאשר מורו ורבו פיליפ סוגין. כמועמד לנשיאות פיון התכוון להקטין את המגזר הציבורי ולקצץ 500,000 משרות. פיון הושווה למרגרט תאצ'ר הודות לשאיפתו להפחית בגודלה של מעורבות המדינה בכלכלה. פיון אמר ב-2016 כי ברצונו שתוכנית הבריאות תעבוד טוב יותר בתשלומים מופחתים. תומך בהעלאת גיל הפרישה ל-65. כחבר האספה הלאומית הצביע נגד חקיקה המכירה בנישואים חד-מיניים. פיון מתנגד להפלות באופן אישי.
מדיניות חוץ.
פיון תומך בריסוק הקבוצות הקשורות בסלפיזם והאחים המוסלמים ומזהיר בתקיפות כנגד האיום של הטוטלטריות האיסלמית. הוא קרא לדיאלוג עם סוריה תחת משטרו של בשאר אל-אסד ועם הפדרציה הרוסית בהנהגתו של ולדימיר פוטין. פוטין תואר כידיד של פיון אם כי פיון עצמו דוחה תיאור זה. בשנת 2014 בהרצאה במכללה האקדמית נתניה אמר כי מי שיאיים על ישראל ייחשף לאיום קשה מצד צרפת. בתגובה לוועידת פריז ב-15 בינואר 2017 שכונסה בהמשך להחלטה 2334 של מועצת הביטחון של האו"ם, אמר פיון כי לא ייצא ממנה שום דבר רציני.
פיון מחזיק ביחסים קרובים וטובים עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, ותומך בשיתוף פעולה עם רוסיה ובהסרת הסנקציות שהוטלו עליה בשל הסיפוח הלא-חוקי של חצי האי קרים.
עסקים.
בדצמבר 2021, מונה פיון כחבר במועצת המנהלים של סיבור אחזקות, החברה הפטרוכימית המשולבת הגדולה ביותר ברוסיה. הוא התפטר מתפקידו בפברואר 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
פלילים.
ב-15 במרץ 2017 זומן לחקירה בחשד ששילם משכורות לבני משפחתו מכספי המדינה בעד עבודה שלא ביצעו. עד להתפוצצות הפרשה היה פיון המועמד המוביל לזכייה בנשיאות צרפת.
ביוני 2020 הורשע במעילה בכספי ציבור ונגזרו עליו 5 שנות מאסר (שלוש מהן על תנאי) וקנס, לאחר שהעסיק את אשתו כעוזרת פרלמנטרית בשכר של מיליון אירו לשנה. בית המשפט לעירעורים שינה את העונש לשנה בכלא ושלוש על תנאי. הוא גם אסר על פייון להתמנות לתפקיד ציבורי במשך עשר שנים.
חיים אישיים.
פיון נשוי לפנלופה קאתרין לבית קלארק מאז 1980, ולהם חמישה ילדים. פנלופה היא ילידת ויילס. הם הכירו בלה-מאן בשנת הגישור של פנלופה שלימדה אנגלית. אחיו הצעיר פייר, מומחה לרפואת עיניים ונשוי לאחותה הצעירה של פנלופה, ג'יין. אחיו הקטן, דומיניק פיון, הוא פסנתרן מוכשר.
המוגלובין מסוכרר
המוגלובין מסוכרר (hæmoglobin A1c או HbA1c או HgA1c) הוא סוג של המוגלובין. ברפואה, נעשה בו שימוש כדי לאבחן את ריכוז הגלוקוז בדם לאורך זמן (חודשים אחרונים).
המוגלובין מסוכרר נוצר, באופן שגרתי, בדם כאשר מולקולות של גלוקוז מתרכבות עם מולקולות של המוגלובין.
לאחר שמולקולת המוגלובין מסתכררת, היא נשארת כזו לכל אורך חייה. אורך החיים הממוצע של כדורית דם אדומה, שהיא הגוף הנושא את ההמוגלובין בדם, הוא 4 חודשים (120 יום); בדיקת HbA1c נחשבת מבחינה מדעית כמעידה, בדרך כלל, על רמת הגלוקוז בדם ב-3 החודשים שקדמו לבדיקה (התגלה על ידי שמואל רהבר).
הערך של HbA1c נמדד באחוזים ומבטא את אחוז ההמוגלובין המסוכרר מתוך סך כל ההמוגלובין בדם.
טווח ערכי היחוס הנורמלי לבן אדם בריא הוא 4%-5.9%.
בבני אדם עם סוכרת, ה-HbA1c מהווה מדד למידת השליטה בסוכרת, כלומר עד כמה החולה מצליח לשמור את רמת הגלוקוז בדמו בטווח הרצוי. זה הוא המדד העיקרי בכל הקשור לחיזוי ומניעת סיבוכי סוכרת (כגון נוירופתיה סוכרתית, רטינופתיה סוכרתית ונפרופתיה סוכרתית). בקרב בני 50 שנה ומעלה עם סוכרת, שמטופלים ביותר מתרופה אחת נגד סוכרת, נמצא שטווח ערכי היחוס האופטימלי (לגבי הסתברות לתמותה מכל סיבה שהיא) הוא 7.5%-8%.
&lt;br&gt;מחקרים הוכיחו כי בני אדם עם סוכרת מבוקרת היטב מסוגלים להימנע כליל מסיבוכי המחלה.
קיים מתאם בין ערך ה-HbA1c לבין רמת הגלוקוז הממוצעת בדם:
אבחון סוכרת באמצעות בדיקת המוגלובין מסוכרר.
בדיקה זו לא נכנסה להגדרת אבחנה של סוכרת, למרות שסקר שנעשה בשנת 2005 בקהילה הראה כי כ-49% מהרופאים השתמשו בבדיקה זו כבדיקת סקר לאבחון סוכרת. ועדת מומחים שהתכנסה ב-1997 שקלה להכניס את הבדיקה לבדיקות הסקר של הסוכרת, אולם בעקבות היעדר תקינה של התבחין המעבדתי של A1c - נדחתה ההצעה. בשנת 2003 ועדת מומחים נוספת דנה בעניין זה, אך גם היא סיכמה כי לתבחין זה קיימים עדיין חסרונות, ולפיכך גם היא לא המליצה על בדיקה זו כבדיקה אבחנתית. ועדה נוספת משנת 2008 סיכמה כי בשונה מ-2003, ניתן כבר לטעון שבדיקה זו אמינה לפחות כמו בדיקת גלוקוז בדם, ולפיכך בסיכומיה המליצה על שימוש בבדיקה זו כבדיקה לסקירה ואבחון של סוכרת. ההמלצה היא לאמת את האבחנה בבדיקה חוזרת של A1c אלא אם כן מדובר בנבדק סימפטומטי עם מדידה אקראית של סוכר גבוה מ-200 מ"ג/ד"ל. ערך של המוגלובין הגבוה מ-5% (כ-126mg/dl) יכול להחשב כסף.
אהרון כץ
אהרון כ&quot;ץ
פליניוס הצעיר
גאיוס פליניוס קאיקיליוס סקונדוס, הידוע גם כפליניוס הצעיר (בלטינית: Gaius Plinius Caecilius Secundus; 62? – 113), היה משפטן, סופר ופילוסוף ברומא העתיקה. ידוע כמי שתיאר את התפרצות הר הגעש וזוב בשנת 79 לספירה שהביא למות דודו, פליניוס הזקן.
תולדות חייו.
פליניוס נולד בקומו שבצפון איטליה, בשם פובליוס קאיקיליוס סקונדוס, בן למשפחה עשירה. אביו, לוקיוס קאיקיליוס קילו, מת בגיל צעיר, ופליניוס גדל אצל אמו פליניה ולוקיוס ורגיניוס רופוס, מפקד צבא שהיה מעורב בדיכוי המרד נגד נירון קיסר. הוא קיבל חינוך מעולה, וכבר בגיל 14 החל לכתוב שירה, ואף הוציא תחת ידיו טרגדיה ביוונית. עם התבגרותו עבר פליניוס הצעיר לרומא, כדי להשלים את חינוכו, ובין השאר למד אצל קווינטיליאנוס. ברומא התוודע לראשונה לדודו, אחי אמו, פליניוס הזקן, שגם אימץ אותו לבן. בעקבות האימוץ שינה פליניוס הצעיר את שמו המקורי, פובליוס, לגאיוס פליניוס, שמו של אביו המאמץ. בעקבות מותו, ירש פליניוס הצעיר את אחוזתו של דודו.
פליניוס עבד כמשפטן, בעיקר בנושאי צוואות וירושות. במהלך תקופה זו שירת גם כטריבון צבאי בלגיון השלישי גאליקה שהוצב בסוריה. מאוחר יותר בתביעות נגד מושלים רומיים של פרובינקיות ברחבי האימפריה.
פליניוס הצעיר היה רעו של ההיסטוריון טקיטוס, והעסיק בצוותו את הביוגרף סווטוניוס. הוא עסק בכתיבת נאומים (ואף ראה עצמו כממשיכו של קיקרו). נאומיו לא שרדו, למעט אחד, שנקרא "נאום התהילה" (Panegyricus) שבו הוא מהלל את הקיסר טראיאנוס.
פליניוס החל בקריירה פוליטית בתקופתו של הקיסר דומיטיאנוס. בשנת 100 מינה אותו הקיסר טראיאנוס לקונסול. בשלב מאוחר יותר בקריירה שלו כיהן בתפקיד מושל הפרובינקיה הרומית "ביתיניה-פונטוס". בתפקידו זה נהג להתכתב עם הקיסר בתכיפות ולדון עמו בכל עניין מהותי. קובץ המכתבים בין השניים פורסם כחלק מכתביו של פליניוס.
כתביו והגותו.
נאומיו של פליניוס הצעיר אבדו כולם, למעט אחד.
גולת הכותרת של כתביו הם מכתביו, שאוגדו לעשרה ספרים, ומהם ניתן ללמוד על חיי היומיום ברומא העתיקה, ועל האדמיניסטרציה הרומית. אסופת התכתבויותיו עם הקיסר טראיאנוס, שלא נועדה לפרסום, מופיעה בספר העשירי. ממכתבים אלה עולה תמונה של שליט נאור ונוח לבריות. למרות זאת, אחד המכתבים באסופה זו מתאר את נסיונותיו לדכא את הנצרות בפרובינקיה בה שלט, מדיניות שזכתה להסכמת הקיסר.
הספרים 1-9 הם מכתבים פרטיים של פליניוס עם מכריו, שאותם ייעד לפרסום. בין היתר הם כוללים תיאור של וילה רומאית; פרטים על נשפים וארוחות-ערב; תיאור הגנים בווילות והטיפול בהם, ותיאורים רבים נוספים מחיי המעמדות הגבוהים ברומא.
אחד החשובים במכתבים אלה הוא מכתבו לטקיטוס, בו מתואר מותו של דודו, פליניוס הזקן, בעת התפרצות הר הגעש וזוב.
באותה עת, קיץ 79, שהה פליניוס הצעיר בן ה-17 בחופשה באחוזת דודו.
פליניוס הזקן היה מפקד הצי במיסנום, מטעמו של הקיסר. כאשר התפרץ ההר, הוא אמר, על פי אחיינו: "המזל מיטיב עם האמיצים" ויצא בספינה לכיוון מפרץ נאפולי כדי לחקור את ההתפרצות ולהציל כמה מחבריו שגרו בסמוך למקום האסון. בהגיעו למפרץ נאפולי התמוטט פליניוס הזקן ומת במקום. אחיינו העלה את הסברה שדודו מת משאיפת גזים רעילים, מאחר שעל גופתו לא נמצאו כל סימני אלימות.