היא המציאה את השפה המהונדסת (סוג של שפה מתוכננת שנועדה להוכיח היפותזה לגבי אופן הפעולה של שפות) "לאאדן" (Láadan) עבור סדרת הספרים שלה, "שפת אם". מדריך לשוני ללאאדן, עם מילון, פורסם ב-1985. היא תמכה במדע בדיוני פמיניסטי, וטענה ש"נשים צריכות להבין כי מדע בדיוני הוא הז'אנר הספרותי היחיד בו סופרת יכולה לבחון את השאלה כיצד ייראה העולם אם ניפטר מ-[X], כאשר את המשתנה [X] אפשר להחליף בכל אחד משפע העובדות מהעולם האמיתי שמגבילות ומדכאות נשים. נשים צריכות לנצור ולתמוך במדע בדיוני."
אלגין כתבה רומנים מסוגת מדע בדיוני, בעיקר בשלוש הסדרות "שפת אם", "קויוטה ג'ונס" ו"סדרת הרי האוזארק". האחרונה שאבה במיוחד מהמורשת המשפחתית שלה בהרי האוזארק. בנוסף, כתבה סיפורים קצרים, שירה, וכן עבודות עיוניות בתחום הבלשנות, ובעיקר על ההשפעה של שפה והשימוש הפרקטי בה, פמיניזם, ועל חיי דו-קיום בשלום עם הטבע.
אלגין הייתה פרופסור בסגל אוניברסיטת סן דייגו, ויצאה לגמלאות בשנת 1980. היא עברה לארקנסו עם בעלה השני, ג'ורג' אלגין. היא נפטרה ב-2015 בגיל 78.
בלשנית
אמדאו השני, רוזן סבויה
אמדאו השני, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo II di Savoia; 1050 – 26 בינואר 1080), היה רוזן סבויה בין השנים 1078–1080.
ביוגרפיה.
אמדאו נולד בשנת 1050 לאודונה הראשון, רוזן סבויה ולאדליידה מסוזה, בתם של אולדריקו מנפרדי השני, מרקיז טורינו וברטה ממילאנו.
בשנת 1057 מת אביו אודונה הראשון, רוזן סבויה, ואחיו פייטרו הראשון, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו. אולם בשל היותו קטין שלטה אמו כעוצרת, והכוח ברוזנות למעשה היה בידיה. בשנת 1073 נשבע אמדאו יחד עם אצילים אחרים מבורגונדיה להגן על קברו של פטרוס הקדוש, ובשנת 1074 נשלחו אמדאו והאצילים הללו בראשות גיום הראשון, רוזן בורגונדי, על ידי האפיפיור גרגוריוס השביעי, להגן על האימפריה הביזנטית מפני הסלג'וקים. בשנת 1077 ליווה אמדאו יחד עם אמו ואחיו פייטרו את אחותו ברטה מסבויה עם בעלה היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לקנוסה, שם השפיל היינריך את עצמו בפני האפיפיור וביקש ממנו מחילה. בשנת 1078 מת אחיו פייטרו, ואמדאו עלה לשלטון במקומו, אולם הוא מת כעבור שנתיים ב-26 בינואר 1080, ובנו אומברטו השני, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1065 התחתן אמדאו עם ז'אן מז'נבה, בתו של ז'רולד השני, רוזן ז'נבה, ממנה היו לו 5 ילדים:
משה אהרן פולייב
הרב משה אהרן פולייב (בכתיב מיושן: פאלייעוו; באנגלית: Moshe Aaron Poleyeff; ה'תרמ"ח, 1888 - ה'תשכ"ז, 1967) היה ראש ישיבה ליטאי-אמריקאי, כיהן כראש ישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק במשך למעלה מארבעים ושש שנה.
ביוגרפיה.
נולד לרב ישראל פולייב בטימקוביץ הסמוכה לסלוצק בפלך מינסק שבאימפריה הרוסית, כיום בבלארוס. למד בישיבת סלוצק והיה תלמידו המובהק של רבי איסר זלמן מלצר שגם סמך אותו לרבנות בשנת ה'תר"ע, 1910. הוא השתתף גם בעריכת כתב העת התורני "יגדיל תורה" שיזם רבו.
בשנת ה'תר"פ, 1920, היגר לארצות הברית. עם הגיעו לניו יורק מינה אותו הרב דב רבל כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק, תפקיד בו נשא עד לפטירתו.
חתנו אהרן דב רוזנבוים (נפטר כ"ג באדר א' ה'תשס"ה) היה איש חינוך והתגורר בניו ג'רזי.
משה אהרן פאלייעוו
Faster Than the Speed of Night
Faster Than the Speed of Night (בעברית: מהיר ממהירות הלילה) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הולשית בוני טיילר, האלבום יצא בשני תאריכים שונים; ב-8 באפריל 1983 בבריטניה, ובספטמבר 1983, בארצות הברית. תחת חסותה של חברת התקליטים "סוני קולומביה". האלבום זכה להצלחה עולמית והפך לאלבום המצליח ביותר של הזמרת. האלבום מכר כמויות רבות של עותקים, ובארצות הברית מכר למעלה מ-1,000,000 עותקים ובכך הצליח להיכנס לחמישייה הפותחת במצעד הבילבורד 200. האלבום הצליח לקבל דירוג של 4.5 כוכבי זהב מ-Allmusic והוא האלבום שקיבל את הדירוג הגבוהה ביותר בכל הקריירה של הזמרת.
רקע.
בשנת 1977, גילתה טיילר גוש קטן במיתרי הקול שחייב ניתוח. לאחר הניתוח היה אסור עליה להוציא הגה במשך מספר שבועות. טיילר הפרה את הוראת הרופאים, דבר שגרם לצרידות הכרונית המלווה אותה עד היום. בהתחלה חשבה טיילר שזהו מן הסתם הסוף לקריירה הקצרה שלה, אך בכל זאת הוציאה לאור סינגל נוסף בשם "זהו כאב לב" (It's a Heartache) שלהפתעתה הזניק אותה למעמד של כוכבת בינלאומית ודורג במקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 שבארצות הברית, וכן הגיע למקומות גבוהים במצעדים בצרפת, גרמניה, אנגליה ואוסטרליה. לאחר ההצלחה העולמית שזכתה עם השיר היא הקליטה את האלבום שהצליח להביא עמו את להיטה הגדול ביותר "Total Eclipse of the Heart", אשר מכר למעלה מ-6 מיליון עותקים בעולם והפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
מיקומי שיא.
האלבום זכה להצלחה עולמית במצעדים, ואף הגיע למקום ה-1 במצעד הבריטי ובמצעדים רבים נוספים.
ז'מצ'וז'ינה סוצ'י
ז'מצ'וז'ינה סוצ'י (ברוסית: Жемчужина Сочи) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סוצ'י, שהתקיים בשנים 1991–2013 כמועדון מקצועני. ב־2019 הוקם מחדש כמועדון חובבני המתמודד באליפות העיר סוצ'י.
אצטדיון הקבוצה הוא האצטדיון המרכזי על שם סלבה מסטרוולי, מגרש כדורגל בן 10,200 מושבים, ששימש כאצטדיון הכדורגל העיקרי בסוצ'י, עד שנחנך אצטדיון פישט ב־2013.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה ביוזמת עיריית סוצ'י ומלון "ז'מצ'וז'ינה" (פנינה ברוסית ומכאן גם נובע שם המועדון).
הקבוצה שיחקה בליגת העל הרוסית משנת 1993 עד 1999. הישג השיא הוא מקום 9 בטבלת הליגה, בעונת 1994 תחת הדרכת המאמן ארסן נאידנוב.
הקבוצה פורקה והוקמה מחדש מספר פעמים בשל קשיים פיננסיים, עד שפורקה באופן סופי בשנת 2013. הקבוצה פורקה לראשונה בשנת 2003 ולאחר מכן הוקמה מחדש בשנת 2007 אך ביולי 2011 שוב פורקה והוקמה בשנת 2012, ברם בשנת 2013 פורקה סופית.
ב־2019 הוקמה קבוצת הבוגרים מחדש כקבוצה חובבנית ומתמודדת באליפות העיר סוצ'י ובגביע מחוז קרסנודאר, בו העפילה בעונת 2021 עד לשלב שמינית הגמר, כשהפסידה לקובאן קרסנודאר.
ברקן ירוק
ברקן ירוק הוא חימוש משוטט טקטי מתוצרת התעשייה האווירית לישראל, המיועד לספק עצמאות ליחידות ברמת גדוד עד אוגדה וכן ליחידות מיוחדות, כלי שיט, ספינות קרב, וסירות משמר חופים, עצמאות מלאה באיסוף מודיעין בשדה הקרב באמצעות תמונת מצב עדכנית ויכולת אש לסגירת מעגל בעלות נמוכה באזורים ימיים וחופים. מערכת הנשק מונעת חשמלית, מונחית אלקטרו-אופטיקה, שקטה בפעולתה ומאפשרת זמן משימה של עד 90 דקות בטווח של עד 40 ק"מ. לברקן הירוק יש ראש נפץ בעל יכולות דיוק מקסימליות במשקל של עד 3 ק"ג. הוא ניתן לשיגור על ידי מנוע רקטי קטן המותאם לכלי שיט ימיים. המערכת מופעלת בקלות באמצעות טאבלט ייעודי ומאפשרת הפעלה של 12 יחידות ברקן ירוק מכן שיגור אחד.
כמו ב"הארופ", ניתן בכל שלב להפסיק את התקיפה על־מנת למנוע נזק לא רצוי, ולחזור למסלול האיסוף.
דוד רקמן
הרב דוד רקמן (באנגלית: David Rackman; ה'תרמ"ד, 1884 - ה'תשל"ד, 1974) היה רב אמריקאי ממוצא ליטאי, שכיהן כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן.
ביוגרפיה.
נולד בהלוסק, למד אצל אביו ואחר כך אצל רבי ברוך בר ליבוביץ בתקופה שבה הייתה ישיבתו בהלוסק. בבחרותו למד בישיבת סלוצק אצל רבי איסר זלמן מלצר, נסמך לרבנות בידי הרב מלצר ובידי רבי יעקב דוד וילובסקי, הרידב"ז.
בשנת ה'תרס"ה, 1905, היגר לארצות הברית. הוא נישא לינה בתו של הגביר ישראל מנישביץ. שנתיים לאחר מכן, ב-1907, התמנה כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק.
לאחר שנתיים בתפקידו זה, פרש מן הישיבה כדי שלא להתפרנס מלימוד תורה. הוא עסק במסחר והמשיך לכתוב חידושי תורה שאותם פרסם בכתבי עת תורניים כמו "המאסף", "שערי ציון", "יגדיל תורה" ו"הפרדס".
הרב רקמן נפטר בניו יורק בשנת ה'תשל"ד, 1974. בנו הרב מנחם עמנואל רקמן היה נשיא מועצת הרבנים של ניו יורק ובהמשך גם נשיא מועצת הרבנים (האורתודוקסיים) של ארצות הברית (RCA). נודע כאחד ממייסדי אוניברסיטת בר-אילן ונשיאה הרביעי.
Diamond Cut
Diamond Cut (בעברית: יהלום חתוך) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הולשית בוני טיילר. האלבום יצא לאור בפברואר 1979, וממנו יצאו חמישה סינגלים. שניים מהסינגלים זכו להצלחה נאה בעוד השלושה האחרים לא זכו כמעט להצלחה. האלבום זכה להצלחה נאה ואף הצליח לקבל דירוג של 4 כוכבי זהב מ-Allmusic. בארצות הברית הברית האלבום לא זכה כלל להצלחה ואף הגיע למקום ה-145 במצעד הבילבורד 200 והפך לבין האלבומים הפחות מצליחים ביותר של הזמרת במדינה זו.
רקע.
תחילה טיילר הודיעה שאלבומה ה-3 עתיד לצאת ב-1979, וכך היה. לאחר מכן הוציאה טיילר את הסינגל הראשון והפותח מן האלבום הנקרא "My Guns Are Loaded", והוא זכה להצלחה נאה ברחבי העולם כאשר מכר כמויות עותקים נאות והצליח להיכנס למצעדים.
לאחר מכן, יצאו שלושה סינגלים נוספים אשר לא זכו להצלחה רבה, ולאחר מכן יצא הסינגל החמישי והאחרון מן האלבום אשר נקרא "Too Good to Last", וגם הוא הצליח להיכנס למצעדים רבים ולמכור כמויות עותקים נאות.
מיקומי שיא.
האלבום זכה להצלחה נאה במצעדים כאשר הצליח להיכנס למצעד השוודי ולמצעד הנורווגי למקום ה-14, ובנוסף נכנס למצעדים אחרים.
שלושים של עבד
שלושים של עבד הוא קנס שהטילה התורה על אדם, במקרה ששורו המועד נגח עבד כנעני או שפחה כנענית והרגם. תשלום זה משולם לבעל העבד. סכום הקנס הוא קבוע – "שלושים שקלים", בין אם היה העבד שווה יותר משלושים שקלים ובין אם היה שווה פחות.
המקור.
מקור הקנס הוא מהכתוב בתורה בפרשת משפטים: