אודוקסיה נולדה בשנת 422. אודוקסיה הייתה בתם היחידה של קיסר האימפריה הביזנטית תיאודוסיוס השני ואשתו, המשוררת אליה אודוקיה אשר הייתה ממוצא יווני. ליקיניה אודוקסיה נישאה לקיסר האימפריה הרומית המערבית ולנטיניאנוס השלישי ב-29 באוקטובר 437 בקונסטנטינופול.
בשנת 439 קיבלה אודוקסיה את התואר אוגוסטה, עם הולדת בתה אֶוּדוֹקִיָה. בהמשך נולדה בתם השנייה פלסידיה.
בשנת 455 נרצח ולנטיניאנוס על ידי שנים מחבריו של המצביא פלביוס אאטיוס, אותו הוא רצח בעבר. לולנטיניאנוס לו היו צאצאים גברים ומעולם לא קבע מי יהיה היורש שלו. בשל כך, לאחר מותו היו מספר אנשים שתבעו את כס המלוכה, בהם פטרוניוס מקסימוס. לבסוף פטרוניוס מקסימוס הפך לקיסר החדש של האימפריה הביזנטית, ובעקבות כך דרש שליקיניה אודוקסיה תתחתן איתו, אחרת תוצא להורג.
על מנת להיחלץ מהנישואים הכפויים אודוקסיה הצליחה לזמן בסתר את גאיזריק, מלך הוונדלים. כוחותיו של גאיזריק הגיעו בעקבות כך לרומא, כבשו את העיר, הביסו את כוחותיו של פטרוניוס מקסימוס, ובזזו את העיר. פטרוניוס מקסימוס נמלט מרומא אך נרצח סמוך לאחר מכן בידי אספסוף. כוחותיו של גאיזריק לקחו שבויים רבים, כולל את אודוקסיה ואת שתי בנותיה, אודוקִיה ופלסידיה. לאחר שחזרו לקרתגו חיתן גאיזריק את אודוקיה הצעירה עם בנו הבכור ויורשו הונריק. שלוש הנשים היו שבויות בקרתגו במשך שבע שנים, עד שקיסר האימפריה הביזנטית שילם כופר גדול עליהן. בעקבות כך אודוקסיה ופלסידיה עברו לקונסטנטינופול, בעוד שאודוקיה נשארה באפריקה כאשתו של הונריק.
יחסי הודו–מרוקו
יחסי הודו–מרוקו הם היחסים הדו-צדדיים בין מרוקו להודו. שתי המדינות הן חלק מתנועת המדינות הבלתי-מזדהות.
סקירה כללית.
באו"ם הודו תמכה בדה-קולוניזציה של מרוקו ותנועת החירות המרוקאית. הודו הכירה במרוקו ב-20 ביוני 1956 וכוננה יחסים בשנת 1957. המשרד לענייני חוץ של ממשלת הודו קובע כי "הודו ומרוקו נהנו מיחסים לבביים וידידותיים ובמהלך השנים היחסים הדו-צדדיים היו עדים לעומק וצמיחה משמעותיים."
יחסי סחר.
המועצה ההודית ליחסי תרבות מקדמת את התרבות ההודית במרוקו. מרוקו מבקשת להגביר את קשריה המסחריים עם הודו ומבקשת השקעה הודית בתחומים שונים.
שמות הכיתות בבית הספר בישראל
בוקאבו
בוקאבו (באנגלית: Bukavu) היא עיר במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, העיר ממוקמת בקצה הדרום-מערבי של אגם קיוו, ממערב לקיאנגוגו שברואנדה. העיר היא בירת מחוז דרום קיוו ונכון לשנת 2012 התגוררו בה 806,940 תושבים.
היסטוריה.
בוקאבו היא חלק מהשטח העתיק של ממלכת בושי , קבוצה אתנית שבדרום קיוו. לפני שהאירופאים הגיעו לממלכת בושי נקראה בוקאבו "רוסוזי". בוקאבו הוקמה בשנת 1901 על ידי השלטונות הקולוניאליים הבלגיים. עד 1966, הייתה לה אוכלוסייה אירופאית בולטת תחת שלטון קולוניאלי. האקלים בעיר נמשך על ידי האקלים הסובטרופי (אגם קיוו נמצא 1,500 מטר מעל פני הים). הגבעות שמסביב מגיעות גם לגובה של 2,000 מטר. בעבר שימשה העיר מרכז מינהלי לכל אזור קיוו, אך העיר איבדה חלק ממעמדה כתוצאה מצמיחתה של גומה (בירת מחוז צפון קיוו) ומהמלחמות שפרצו בקונגו בעקבות רצח העם ברואנדה.
בעקבות רצח העם ברואנדה, פליטים ורבים מחברי הממשלה ההוטים ברואנדה לשעבר נמלטו כחלק ממשבר פליטי האגמים הגדולים . מחנות הפליטים סביב גומא ובוקאבו הפכו למרכז ההתקוממות של ההוטים מהמחנות כנגד ממשלת הטוטסים החדשה ברואנדה, אם כי במידה מינימלית ביותר. בנובמבר 1996, עם תחילת מלחמת קונגו הראשונה, תקפו כוחות ממשלת רואנדה את מחנות ההוטים וכוחות ממשלת זאיר שאפשרו את ההתקוממות. ממשלת רואנדה תמכה במורדים בזאיר בראשות לורן קבילה שהפילו את ממשלת קינשאסה בעזרתם, ואז נפלו איתם והובילו למלחמת קונגו השנייה. רואנדה תמכה בעצרת המורדים למען הדמוקרטיה הקונגולזית (RCD) נגד קבילה. הסיבה לתמיכה זו נחשבת כלכלית ולא כהגנה על שטח רואנדה.
ב-3 ביוני 2004 יצאו מפגינים בכמה ערים בקונגו לרחובות להפגין נגד האו"ם על כך שלא מנעו את מעשיהם של המורדים למען הדמוקרטיה הקונגולזית בבוקאבו הנתמכים על ידי רואנדה בראשות הגנרל נקונדה. כ-16,000 נשים נאנסו בסוף שבוע אחד לאחר שהגנרל נקונדה אמר לחייליו "העיר הזו כולה שלכם למשך שלושה ימים".
במהלך רעידת האדמה שהתרחשה בדרום קיוו בשנת 2015 נהרג שוטר אחד ונפצעו 30.
גאוגרפיה.
אף על פי שבוקאבו לא מאוימת מאיימת הרי געש כמו גומה, בבוקאבו קיימת סכנה בפני התפרצות מימית מאגם קיוו שבו כמויות עצומות של פחצן דו-חמצני שמומס ויכול להתפוץ ולאיים על חייהם של שני מיליון בני אדם המתגוררים ליד האגם.
קרח-ים
קרח ים צף
יחסי הודו–כווית
יחסי הודו–כווית הם היחסים הדיפלומטיים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של הודו למדינת כווית. שתי המדינות חולקות קשרים ידידותיים. כווית מאכלסת אוכלוסייה הודית גדולה וגולה והיא המקור ל-10–12% מייבוא הנפט של הודו, בעוד שהודו היא בין השותפות המסחריות הגדולות ביותר של כווית.
היסטוריה.
הגילוי האחרון של חפצים כמו כלי חרס ותכשיטים מהאי הכוויתי פילכה מצביע על אינטראקציה מסחרית ותרבותית בין שתי המדינות שראשיתה לפני אלפי שנים. לפני גילוי הנפט בכווית, המסחר בין הודו לכווית נסב סביב תמרים וסוסי גזע, כאשר מלחים כוויתיים ערכו טיולים שנתיים בין שט אל-ערב לבין הנמלים המערביים של הודו כדי לקיים את המסחר. סחר הסוסים הסתיים בשנת 1945 לאחר מלחמת העולם השנייה, ובעקבותיה השתנה הסחר לפנינים ועץ טיק.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות החלו ביוני 1962 עם מינויו של יעקוב עבדולזיז אל-רשיד לשגריר הכוויתי הראשון בהודו. הודו הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות כווית ואילו כווית הייתה אחת המדינות הראשונות שהושיטו תמיכה בהודו במהלך המלחמה עם סין בשנת 1962. במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 הייתה בומביי מרכז לעסקים כוויתיים רבים והאמיר עצמו ניהל שם בית בכונן הימי. המסורת בין המדינות אמנם הייתה חמה באופן מסורתי, אך היחסים הדרדרו בתחילת שנות ה-90 עקב עמדתה של הודו לצד עיראק בעקבות פלישת עיראק לכווית. הודו סירבה לקבל את השגריר הכוויתי בניו דלהי, התייצבה עם עיראק במהלך מלחמת המפרץ והפכה למדינה היחידה שהעבירה את שגרירותה מכווית לבצרה במהלך המלחמה. הריסתו של באברי מסג'יד השפיעה גם על הקשרים עם כווית שקראה לראש הממשלה נראסימה ראו לבנות מחדש את המבנה ולהעבירו לידי המוסלמים ההודים. אולם ממשלת כווית מיהרה לפעול נגד קריאות לפיטורי עובדים הודים מחברות כוויתיות ולסגירת חנויות להפגנה נגד הודו. בשנת 1992, שר החוץ, Madhavsinh Solanki, הביא "ניצחון דיפלומטי" בביקורו בכווית שסייע להתגבר על הקשיים שהתגנבו לקשרים הדו-צדדיים. בשנת 1994, ממשלת כווית ביטלה הצעה באספה הלאומית של כווית שקראה לאסור כניסה וגיוס עובדים הודים בכווית כדי למנוע הרעה ביחסים עם "הודו הידידותית".
ביקורים דו-צדדיים.
בין שתי המדינות נערכו ביקורים דו-צדדיים רמי דרג. סגן נשיא הודו, ד"ר זקיר חוסיין בשנת 1965 וחמיד אנסארי בשנת 2009 וראש הממשלה אינדירה גנדי בשנת 1981 הובילו ביקורים הודיים בכווית ואילו נסיך הכתר וראש הממשלה שייח' סבאח אלסאלם אל-סבאח בשנת 1964, האמיר שייח' ג'אבר אל-אחמד אל-ג'אבר אל-סבאח בשנת 1980 ו-1983 והאמיר שייח' סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר אל-סבאח בשנת 2006 הובילו ביקורים רשמיים מכווית להודו.
הודים בכווית.
ההודים מהווים אחת מקהילות המהגרים הגדולות בכווית המונה כ-640,000 איש. נוכחותם בעבודות צווארון לבן הלכה וגברה באופן עקבי במיוחד בתחום האלקטרוניקה, התעשייה, האדריכלות וההנדסה. משרד הבריאות של כווית מעסיק גם מספר לא מבוטל של חובשים ופרמדיקים הודים. ההודים תוארו על ידי שליחו המיוחד של האמיר כמי שרכשו מרחב מיוחד בכווית כ"קהילת מהגרים מבריקה והכי פחות בעייתית הפועלת למען ההתפתחות הכוללת של כווית". עם זאת, ישנם מספר רב של הודים העובדים בעבודות בעלות שכר נמוך ובשנת 2011 נמצאו עד 22,000 הודים שוהים באופן בלתי חוקי בכווית, ושגרירות הודו בכווית הקלה על עזיבתם של 12,825 אזרחים הודים להודו בעקבות ההכרזה על אמנסטי בכווית. הודים בכווית שולחים יותר מ-3 מיליארד דולר בשנה להודו ובכווית פועלות 300 אגודות הודיות ו-18 בתי ספר הודים המסונפים למועצה המרכזית לחינוך תיכון, ניו דלהי.
יחסים כלכליים.
סחר.
כלכלת כווית, לפני גילוי הנפט, הייתה תלויה רבות בפעילות ימית וסחר. כווית הייתה מרכז לבניית ספינות ושליית פנינים היו פעילויות מסחריות חשובות. עד שנת 1961 היה הרופי ההודי הילך חוקי בכווית והסחר ההודו-כווייתי נסב סביב סחר בסחורות חקלאיות, טקסטיל וסוסים.