סלבה קורילוב (ברוסית: Станислав Васильевич Курилов, סטניסלב וסילייביץ' קורילוב; 17 ביולי 1936 – 29 בינואר 1998) היה מדען ואוקיינוגרף. נולד בברית המועצות שירת כצוללן בצבא הרוסי, הגיש מספר בקשות לצאת למסעות מחקר בעולם וסורב. בדצמבר 1974 קפץ מאניית "ברית המועצות" במהלך שיט תענוגות, ליד חופי הפיליפינים שחה ונסחף כ-90 קילומטרים במים ואחרי כשלשה ימים בים נפלט לחוף באי סיארגו שבמחוז סוריגאו בפיליפינים. הוא ככל הנראה האדם היחיד שנמלט ממסך הברזל בשחייה. ב-1985 עלה לישראל ועבד בחיפה במכון לחקר ימים ואגמים. בגיל 61, מת במהלך צלילה בכנרת במסגרת עבודתו.
קורות חייו.
נולד בוולדיקווקז שבצפון אוסטיה בנערותו מתה אמו והוא הושפע מספרי הרפתקאות וחלם על הים, שירת כשנתיים בצבא הרוסי כצוללן ביחידה מובחרת, נישא והוליד ילד. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד בלנינגרד אוקיינוגרפיה והצטרף לקבוצה בהדרכת אנטולי מאייר שעסקה בצלילה מחקרית. השלטונות בברית המועצות לא איפשרו למאייר וחבורתו לצאת למסעות מחקר בעולם מאחר שלא סמכו על נאמנותם הם חיו באורח חיים מתירני ושוחחו באנגלית ביניהם, קורילוב עצמו היה גם חובב יוגה מושבע ואיתגר את גופו בצומות ובתרגילי נשימה רבים ובכל מיני סוגים של אתגרים פיזיים כדי לחשלו.
ב-1974 גמלה בליבו ההחלטה להימלט מברית המועצות הוא הצטרף לאניית ענק לשיט תענוגות ברחבי העולם, אף על פי שקברניטי הספינה מנעו מהנוסעים את הידיעה היכן הם נמצאים, קורילוב התגנב לחדר המפות ובסיוע מניווט הכוכבים ידע היכן הם ממוקמים. כשהגיעה הספינה לקרבת חופי הפיליפינים הוא קפץ בחשאי מגובה 14 מטר, כשהוא מצויד בסנפירים שנורקל ומעט בגדים, והחל לשחות לכיוון החוף. זרמי מים חזקים סחפו אותו ולאחר שלושה לילות ושני ימים עלה לחופי הפיליפינים. סיפורו התפרסם במערב ועורר כותרות ברחבי העולם. ברית המועצות דנה אותו בהיעדרו לעשר שנות מאסר. מהפיליפינים גורש לקנדה וערך מספר מסעות מחקריים ברחבי העולם.
ב-1986 עלה לישראל התחתן עם לנה גנדלב שעבדה ברשות השידור, ועבד במכון לחקר ימים ואגמים. במהלך צלילה בכנרת לעומק של 23 מטר בעין שבע, חש מצוקה ואותת לשותפו, ואף נמשה מהמים, אך מת בדרכו לבית החולים. קורילוב נקבר בבית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית השליחית. על מצבתו ציירה רעייתו ספינה השטה על גלי האוקיינוס.
כתביו.
כתביו וזכרונותיו פורסמו במספר גרסאות. הם עובדו לספרו "לבד באוקיינוס" (Один в океане) שפורסם ברוסיה ב-2004.
הספר בעברית, שכותרתו "לבד באוקיינוס: שלוש יממות בלב ים בדרך אל החופש", ראה אור ב-2009 בהוצאת מעריב. גל קוסטוריצה עיבדה מחדש את כתביו וזכרונותיו של קורילוב לכדי ספר.. עוד קודם לכן, ב-2003, פורסם בעברית סיפורו "המסע" באסופה "רוחות הרפאים של ישראל: מבחר סיפורים של סופרים ישראלים הכותבים ברוסית 1970–2000".
תחריט העץ פלאמאריון
הדפס העץ פלאמאריון (בצרפתית: Gravure sur bois de Flammarion) הוא הדפס עץ בנושא אסטרונומיה, שיוצרו אינו ידוע. הוא מכונה כך על שם קאמי פלאמאריון, מחבר הספר שבו התגלה לראשונה. הספר, שיצא לאור בפריז בשנת 1888, עוסק במטאורולוגיה פופולרית.
בהדפס נראה גבר משרבב את ראשו, ידו ומקלו אל מאחורי הקלעים של השמיים. הוא מביט בהשתאות במנגנונים אסטרונומיים מופלאים, הנגלים לעיניו.
כיתוב התמונה בספר היה: "מיסיונר מימי הביניים מדווח שמצא את נקודת המפגש שבין שמים לארץ". בגוף הטקסט מסופר כי לפי דבריו, הוא הצליח להגיע לאופק.
ההדפס היה נפוץ מהמאה ה-19, שאז נתגלה. נטען כי על פי סגנונו, הוא נוצר במאה ה-16 ורק המסגרת הדקורטיבית נתווספה במאה ה-19.
ניל ג'קסון
ניל ג'קסון (באנגלית: Neil Jackson; נולד ב-5 במרץ 1976) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד מרקוס בסדרה "Blade", ובתפקיד סשה בדרמה הקומית "Make It or Break It". ג'קסון כתב את התסריט לסרט "The Passage" בבימויו של מארק הלר שיצא לאקרנים ב-2007. עוד שיחק בסרטים "קוונטום של נחמה" ו"פוש".
ביוגרפיה.
ג'קסון נולד בלוטון שבבדפורדשייר. הוא הבן השני מתוך ארבעה בניהם של אוולין ודניס ג'קסון.
הוא גילה את המשחק כשלמד דרמה בבית הספר "הרלינגטון אפר סקול". המורה שלו נייג'ל ויליאמס ליהק אותו בהצגות שהועלו בבית הספר בהם "אנני", "חנות קטנה ומטריפה", "זמנים קשים", והמחזמר "סיפור הפרברים". הוא גם שיחק בנעוריו בתיאטרון הלאומי לנוער, ובהמשך עבר לקארדיף ללמוד באוניברסיטת ויילס מכון קרדיף (UWIC) בוויילס.
בוויילס החל ג'קסון להשתתף בתחרויות איגרוף במסגרת אליפויות איגרוף של האוניברסיטאות הבריטיות שנערכות ברחבי בריטניה. הוא זכה בזהב במשקל בינוני קל. אחר כך המשיך והגן על תוארו במשך שנתיים רצופות. בזכות האיגרוף קיבל מלגה ב-UWIC עבו לימודי המאסטר. ב-1998 סיים את התואר.
קריירה.
בלי לדעת איך להיכנס לתחום המשחק כתב ג'קסון מחזמר ושלח אותו לתחרות כותבים חדשים. הוא הגיע למקום השלישי בתחרות ומשך את תשומת הלב של מפיקים בלונדון בהם מייקל ארמסטרונג. בהמשך נרשם לאקדמיית המשחק של מייקל ארמסטרונג וסיים את לימודיו ב-2002.
הופעת הבכורה המקצועית של ג'קסון הייתה בסיבוב הופעות של המחזה הקלאסי "העלמה יוליה" מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג. הוא היה השחקן המחליף של הדמות ז'אן, ושיחק בתפקיד זה בהמשך אותה שנה בהפקה בווסט אנד. הפריצה הגדולה שלו הייתה כשגילם את פרדיקס בסרט "אלכסנדר" בבימויו של אוליבר סטון לצדם של קולין פארל ואנג'לינה ג'ולי. הוא נזכר שכשפגש את אוליבר סטון לראשונה היה לו פנס בעין ושלושה תפרים בגבות, והתבדח על כך שזה כנראה עזר לו לקבל את התפקיד. עוד שיחק ג'קסון בדרמת הכדורגל "Dream Team" בתפקיד פיל ווליס.
ב-2006 הופיע ג'קסון בתפקיד אורח בפרק "Sandhogs" בעונה 4 של הסדרה "Cold Case". הוא גילם את קורבן הרצח "דוני". ב-2007 יצא לאקרנים הסרט "The Passage" שכתב ג'קסון והוסרט במרוקו. בסרט שיחק ג'קסון בתפקיד ראשי לצדו של סטיבן דורף. הסרט זכה בפרס השופטים של פסטיבל הסרטים בדורנגו לשנת 2008. ג'קסון שיחק בתפקיד אורח בפרק "A La cart" בסדרה "זירת הפשע". עוד הופיע בתפקיד איאן בסדרה הקומית "איך פגשתי את אמא". ב-2008 הופיע בפרק בסדרה "" וב-2009 שיחק בתפקיד ריית' בפרק בסדרה "סטארגייט אטלנטיס".
ג'קסון השתתף בסרט הג'יימס בונד "קוונטום של נחמה" בו גילם את הדמות של מר סלייט. הצילומים נערכו בפנמה. לפני כן השתתף בסדרה "Make It or Break It" של רשת ABC Family בתפקיד סשה בלוב. עוד הופיע בדמות לוקאס הלינגר בסדרה "פלאש פורוורד". ב-2010 כיכב בתפקיד הנהג הארי ספרגו בהפקה המחודשת של ה-BBC לסדרה "על אדונים ומשרתים". ג'קסון לוהק לתפקיד סר פרסי בלקני / סקרלט פימפרנל בעיבוד של הפקות פיירבנקס לספר "סקרלט פימפרנל". בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת המתח "אבסנטיה" ברשת AXN, בתפקיד ג'ק ביירן, בעלה של אמילי (סטנה קטיק).
חיים אישיים.
ג'קסון הוא פטרון של ארגון הצדקה Trust PA לסובלים מפגיעות בעמוד השדרה, לזכרו של חבר.
עונת 2007/2008 בסרייה א'
עונת 2007/2008 בסרייה א' הייתה העונה ה-106 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-26 באוגוסט 2007 והסתיימו ב-18 במאי 2008.
בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
יובנטוס (למרות הורדת 9 נקודות), נאפולי וגנואה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
אינטר זכתה באליפות הליגה בפעם השלישית ברציפות בפעם ה-16 בתולדות המועדון.
בסיום העונה, ב-19 באוגוסט 2008 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו אינטר ניצחה 0:1 את רומא וזכתה בגביע.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו אמפולי, פארמה וליבורנו. במקום הקבוצות שירדו, לסרייה א' העפילו קייבו ורונה, בולוניה ולצ'ה.
כדורגלנים מצטיינים.
אלסנדרו דל פיירו, שחקנה של יובנטוס כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים:
טירת וילנדרי
טירת וילנדרי (בצרפתית: Château de Villandry) היא אחת מטירות עמק הלואר, נמצאת במחוז אנדר ולואר.
הטירה נבנתה בשנת 1536 על ידי ז'אן לה ברטון שהיה היועץ הכספי של המלך פרנסואה הראשון. הוא בנה אותה במקום מצודה חרבה בשם Columbine שבה נפגשו פיליפ השני, מלך צרפת וריצ'רד הראשון, מלך אנגליה לשיחות בנושא שלום.
בתקופת המהפכה הצרפתית המקום הוחרם ונבזז כפי שקרה בטירות נוספות בעמק הלואר.
נפוליאון בונפרטה העביר אותה לרשות אחיו, ז'רום בונפרטה. לאחר מכן עברה מספר בעלים ומצבה הידרדר עד שנרכשה בשנת 1906 על ידי יואכים קרוואלו (1869 - 1936), רופא ספרדי, שרכש אותה בעזרת כספי אשתו. הוא בנה את הגנים הנרחבים והמטופחים בסגנון צרפתי ומשפחתו עדיין מתחזקת את המקום שהפך לאטרקציה תיירותית בזכות הגנים ואבן שואבת לגננים מכל העולם.
האתר ידוע ומפורסם לא בגלל הטירה עצמה אלא בגלל הגנים המטופחים שלה המשתרעים של שטח גדול (Les jardins du château de Villandry). הם ערוכים בשלושה מפלסים: העליון הוא גן עם בריכות ומזרקות, האמצעי עם חלקות מסוגננות בקישוטים שונים, השיחים הגזומים משורטטים בתבניות מיוחדות שמשלבות עקרונות של אמנות איטלקית וצרפתית מימי הרנסאנס והתחתון עם צמחי מרפא וירקות שונים.
ב-1934 הוכרזה הטירה בצרפת כמונומנט היסטורי. כמו שאר טירות הלואר, היא אתר מורשת עולמית.
משפט אוילר (גאומטריה דיפרנציאלית)