הולמס מתגנב מבעד לחלון ביתה של אדלר, והשניים חוזרים לרחוב בייקר. הולמס מספר לווטסון כי גילה את מקום המחבוא של התמונה. כשווטסון תמה כיצד הצליח להשיג את המידע, הולמס מסביר כי אדלר, בחשבה כי יש שרפה בבית, רצה אל מקום המחבוא של התמונה על מנת להציל אותה.
בבוקר למחרת, הולמס מודיע למלך על ממצאיו. כשהולמס, ווטסון והמלך מגיעים אל ביתה של אדלר, עוזרת הבית הראשית מודיעה להם כי אדלר נסעה, ולא תחזור. השלושה פורצים פנימה, והולמס ממהר אל מקום מחבוא התמונה. הוא מגלה כי התמונה איננה, ובמקומה יש מכתב, הממוען אליו.
המכתב, שנכתב על ידי איירין אדלר, פונה אל הולמס ומשבח אותו על שהצליח להערים עליה. הוא מציין כי היא הצליחה להבין את התחבולה, והיא ונורטון ברחו מהמדינה. לאחר מכן ישנה התייחסות לעניין התמונה – "הלקוח שלך יכול להירגע. אני אוהבת אדם טוב ממנו והוא אוהב אותי. המלך יכול להוציא את תוכניתו בלא לחשוש מזו אשר כה התעמר בה."
על אף שעבור הולמס העניין הוא כישלון, המלך משבח אותו ומודה לו על שפתר את בעייתו. ווטסון, ברשמיו של הפרשה, כותב כי הולמס תמיד יזכור את אותה הפעם שהוא הובס על ידי עורמתה של אישה.
עיבודים.
הסיפור "שערורייה בבוהמיה" עובד פעמים רבות לפרקים בסדרות, ביניהן לפרק טלוויזיה בסדרה "שרלוק הולמס" ב-1951, לפרק בסדרה של 1954, וגם לפרק בסדרה של 1965. המפורסם שבעיבודים הוא כנראה גרסתו ב"שרלוק הולמס" של 1985, בכיכובו של ג'רמי ברט.
בסדרה שחקן זר מנסה פרדי מיוחס את כוחו בבילוש, ומתוך הזדהות עם שרלוק הולמס משתמש באותה הסחה שב"שערורייה בבוהמיה", אך ללא הצלחה.
בסדרה 'שרלוק הולמס' מופיע פרק בשם שערורייה בבלגרביה, שחלקו מבוסס על ספר זה. בפרק נרמז על משיכה כלשהי בין אדלר לבין הולמס, שאינה ממומשת כמובן.
ז'ימנסטיק טראגונה
חדף פיל אדום ראש
חדף פיל זהוב גב
הפועל חדרה
הפועל חדרה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר חדרה, אשר משחקת בליגת העל. הקבוצה נקראת על שם כדורגלן העבר שלום (שולם) שוורץ, וצבעיה הם אדום ושחור.
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת - עד שנות ה-2000.
הקבוצה נוסדה בשנת 1936. בתחילה הייתה קבוצת קטנה לתושבי העיר, שהיו מצטרפים לאימונים ומשחקים בה באופן ספונטני, אך גרעין הקבוצה היה מורכב מחברים קבועים כמו: שלמה בורנשטיין (מזכיר הסניף הפועל חדרה), והשחקנים המייסדים: קרונפלד ויצמן, אבא קמחי, יעקב אורנשטיין, אריה יופן, אברהם פיין, זיסקינד, חיים זלוטניק, שדל, חלודקה, משה קמחי ואלכס דרור. בשנותיה הראשונות שיחקה הקבוצה אחת לשבועיים או חודש, שלא במסגרת כלשהי, והייתה מקיימת בין היתר דרבי נגד היריבה העירונית באותן שנים מכבי חדרה, שהייתה מקצוענית ומתוקצבת יותר, והפועל הייתה מפסידה לרוב במשחקים אלו.
בסוף שנות ה-30 האגודה החלה לקבל תיקצוב מסודר יותר מאגודת הפועל, וכך השתפרה מבחינת הרמה המקצועית, וב-1939 ניצחה הפועל את הדרבי הראשון שלה בתוצאה 1:3 נגד מכבי חדרה שנחשבה לעדיפה וחזקה ממנה. בהמשך השנה הופסקה הפעילות הרשמית של האגודה עד 1945 (עקב מלחמת העולם השנייה), אולם האגודה המשיכה להתקיים באופן מצומצם וקיימה משחקים באופן ספונטני. בהמשך שוב הפסיקה האגודה את פעילות לחלוטין עקב פריצת מלחמת העצמאות.
בעונתה הראשונה של הקבוצה לאחר מלחמת העצמאות ב-1949/1950 שובצה בליגה המיוחדת ב"בית השומרון" וסיימה במקום הראשון בליגה, וכך שובצה ישירות לליגה השנייה שהתחילה עונה לאחר מכן, ב-1951/1952 בליגה ב', שם סיימה במקום השני ופספסה העפלה היסטורית לליגה א' ב-2 נקודות בלבד.
בתום עונת 1953/1954 עלתה הקבוצה בפעם הראשונה לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה, אך נשרה מיד בתום עונה אחת. במאי 1957, השתתפה במשחק שנוי במחלוקת, בו "מכרה" קבוצת בית"ר ירושלים משחק באצטדיון ימק"א להפועל חדרה, כדי לסכל את עלייתה של היריבה העירונית הפועל ירושלים לליגה הלאומית (אז הליגה הבכירה).
הקבוצה הצליחה לחזור לליגה הבכירה רק לאחר עונת 1969/1970, בה סיימה במקום הראשון בליגת המשנה. בעונת 1970/1971 הצליחה הקבוצה להישאר בליגה הבכירה לאחר שסיימה במקום ה-14 בזכות הפרש שערים עדיף על מכבי פתח תקווה, אך בעונה שלאחר מכן סיימה במקום האחרון וירדה בחזרה לליגת המשנה. בחלוף עונה אחת בלבד שוב חזרה הקבוצה לליגה הבכירה, לאחר שסיימה במקום הראשון בליגת המשנה בעונת 1972/1973.
הקדנציה הבאה של הקבוצה בליגה הבכירה נמשכה שלוש שנים, ובעונת 1974/1975 וסיימה במקום 7. באותה העונה גם הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה בגביע המדינה, עת הגיעה לשלב חצי הגמר בו הפסידה לבית"ר ירושלים. את עונת 1975/1976 פתחה חדרה טוב עם זכייתה בתואר גביע הליגה 1975/1976 כאשר ניצחה את הפועל תל אביב בגמר הגביע 1:0 וזכתה בתואר הראשון שלה בליגה הבכירה. עם זאת ירדה הקבוצה לליגת המשנה בסיום אותה העונה, אך שוב חזרה לליגה הבכירה כעבור עונה אחת בלבד, לאחר שסיימה את עונת 1976/1977 במקום הראשון בליגת המשנה. את עונת 1977/1978 סיימה הקבוצה במקום ה-11 בליגה הבכירה, ובעונת 1978/1979 סיימה במקום האחרון וירדה בחזרה לליגת המשנה.
בעונת 1980/1981 ירדה הקבוצה לליגה א', וכעבור עונה אחת חזרה לליגת המשנה. בעונת 1985/1986 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה, גביע הטוטו של הליגה הארצית. בעונת 1988/1989 זכתה הקבוצה בפעם השנייה בגביע הטוטו לליגת המשנה. עד סוף שנות ה-80 הייתה הפועל חדרה קבוצת צמרת בליגת המשנה, אך לא הצליחה להעפיל בחזרה לליגה הבכירה.
במהלך עונת 1993/1994 הורדו לקבוצה 12 נקודות, לאחר שהורשעה בקניית משחק ליגה מול הכח רמת גן שנה קודם לכן. כמות הנקודות שצברה הקבוצה בעונה זו הייתה מספיקה לה כדי להעפיל לליגה הבכירה, אך בעקבות הורדת הנקודות סיימה את העונה במקום השמיני בטבלה. בעונת 1996/1997 סיימה הקבוצה במקום האחרון בטבלה, וירדה לליגה א'. ב-1999 הפכה ליגה א' לליגה הרביעית, עקב שינוי במבנה הליגות, וב-2003 ירדה הקבוצה לליגה ב', אז הליגה החמישית.
איחוד הקבוצות מחדרה.
בשנת 2006 אוחדו כל הקבוצות העירוניות מאזור חדרה תחת קורת גג אחת כאשר: הפועל נחליאל, הפועל בית אליעזר והיריבה העירונית, מכבי חדרה, ממנה נשארה רק מחלקת הנוער לאחר שפורקה שנתיים קודם לכן, התאחדו לקבוצה אחת שנקראה עירוני ערן חדרה, להנצחת , בן העיר שנהרג בתאונת דרכים בעת חופשה מהצבא ב-24 באוקטובר 2004. מאוחר יותר שונה שם הקבוצה להפועל ערן חדרה ובסמל המועדון שולב סמל סיכת כנפי צניחה לזכרו של אביטן ששירת בחטיבת הצנחנים.
בתום עונת הצליחה הקבוצה להעפיל לליגה א', ובשנים הבאות סיימה הקבוצה לרוב בחלק העליון של הטבלה. בשנים 2009–2010 אימן את הקבוצה שייע פייגנבוים, והקבוצה הייתה קרובה לעליה לליגה הלאומית במשך שתי עונות ברציפות וסיימה במקומות השלישי והרביעי בליגה א' דרום. בשנת 2010 עברה לשחק בליגה א' צפון, שם התקשתה יותר וסיימה במרכז טבלה ומטה.
בספטמבר 2015, בעידודו של ראש העיר החדש צבי גנדלמן, אוחדה הקבוצה עם קבוצה נוספת מאזור חדרה, "מ.ס גבעת אולגה", יריבתה רבת השנים של הפועל חדרה אשר ייצגה את שכונת גבעת אולגה בעיר, ושמה שונה להפועל חדרה גבעת אולגה. סוכם כי העירייה תתמוך בקבוצת הבוגרים המאוחדת, אך קבוצות הנוער ימשיכו לשאת את שמם המקורי כך שקבוצת הנוער מ.ס. גבעת אולגה "עדי" שקרויה על שם סמל עדי כהן שנהרג במלחמת לבנון השנייה תמשיך להתקיים בשמה, שחקן העבר של המועדון מומו ניסטל מונה למאמן הקבוצה. ב-12 בנובמבר 2015 התקיים משחק ידידות חגיגי נגד מכבי חיפה לזכרו של שחקן העבר שלום (שולם) שוורץ, שהלך לעולמו שנה קודם לכן, במהלכו הודיעה הקבוצה כי היא מנציחה את זכרו בשם הקבוצה שהפכה את שמה המלא להפועל חדרה גבעת אולגה שולם שוורץ.
את עונת סיימה הקבוצה את העונה במקום השני בליגה א' צפון ונכנסה לפלייאוף על כרטיס העלייה לליגה הלאומית, שם הודחה לאחר הפסד 4–5 בבעיטות הכרעה מול מ.ס כפר קאסם, והחמיצה את העלייה ללאומית.
בתום עונת סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה א' צפון והעפילה בחזרה לליגה הלאומית לאחר 20 שנות היעדרות מליגת המשנה. בעונת 2017/2018, תחת הדרכתו של המאמן נסים אביטן, השלימה הקבוצה שתי עליות רצופות והעפילה לליגת העל אחרי 39 שנות היעדרות מהליגה הבכירה, לאחר שהקדימה את הפועל ראשון לציון בנקודה אחת וסיימה את העונה במקום השני בליגה הלאומית, אחרי הפועל תל אביב.
בתחילת עונת 2018/2019 הפתיעה הקבוצה והוליכה את הטבלה, ולמרות ירידה ביכולתה היא הצליחה להעפיל לפלייאוף העליון וסיימה את העונה במקום השישי. עם זאת ב-15 במאי 2019, לאחר שהחל המאמן ניסו אביטן במשא ומתן עם הנהלת הפועל תל אביב לקראת העונה הבאה, הוא פוטר מהפועל חדרה, על מנת לעבור להפועל תל אביב. במקומו מונה עוזרו רון קלר כמאמן זמני עד לסיום העונה. ב-26 במאי 2019 מונה אורי גוטמן למאמן הקבוצה כשחתם על חוזה לשנה עם אופציה להארכה לשנה נוספת. ב-29 בנובמבר התפטר גוטמן מאימון הקבוצה, בשל חילוקי דעות עם ההנהלה. לאחר 10 ימים, ב-10 בדצמבר 2019 מונה שרון מימר למאמן הקבוצה. ב-28 בינואר 2021, לאחר סדרה של 4 הפסדים ברציפות לקבוצה בליגה במהלך עונת 2020/2021, פוטר מימר מתפקידו. למחרת ב-29 בינואר מונה מנחם קורצקי למחליפו כמאמן הקבוצה עד תום העונה. ב-10 במאי מונה ניר ברקוביץ' למאמן הפועל חדרה לעונה הבאה אך פחות משבוע ב-16 במאי הודיע על עזיבת הקבוצה מטעמים אישיים. בהמשך מונה אסף נימני שהיה עוזר מאמן מספר שנים בקבוצה וקודם למאמן הקבוצה לקראת עונת 2022/2023 בליגה הבכירה.
אצטדיון.