בנובמבר 2018, במהלך דיון בכנסת על תיקון לחוק התרבות והאמנות, מתחה זילבר ביקורת על התנהלות הממשלה. בין היתר אמרה: . בתגובה אמרה שרת המשפטים איילת שקד כי זילבר חצתה כל גבול. שקד שלחה ליועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט מכתב שבו ציטטה אמירות של זילבר נגד מדיניות הממשלה בוועדות הכנסת וכתבה שזילבר מקדמת את עמדותיה הפוליטיות האישיות במקום את מדיניות המשרד, בניגוד לתקנון שירות המדינה. היא הוסיפה שזילבר אינה רשאית להגיע לממשלה או לכנסת כנציגת משרד המשפטים, ושהיא מצפה שתתפטר. מנדלבליט טען בתגובה כי העניין בסמכותו שלו, ולא של שקד, ושהעניין נמצא בבדיקה, אך הורה לזילבר שלא תופיע כנציגת המדינה בדיונים בממשלה ובכנסת. כעבור כשבוע נזף מנדלבליט בזילבר, וכתב לה שכבר בעבר הוא שוחח עמה בגין "התבטאויות פומביות לא זהירות", אולם ההתבטאות האחרונה מלמדות שדבריו לא הופנמו. לדבריו התבטאות זו חרגה באופן ממשי ממרחב ההתבטאות הראוי ליועץ משפטי בשירות הציבורי. עם זאת, מנדלבליט החליט שזילבר תחזור לייצג את עמדתו, לאחר תיאום עמדות איתו. מאידך שקד הודיעה כי לא תאפשר לזילבר לייצג את הממשלה בכנסת עד סוף מושב החורף. למעשה, מנדלבליט שלח יועצים משפטיים אחרים לייצג את עמדתו בדיון בוועדת חוקה חוק ומשפט בעניין חוק היועצים ובדצמבר הגיע בעצמו לדיון בוועדה לביקורת המדינה. במקביל התייצבה שקד בעצמה לדיון בוועדת הכלכלה והציגה את עמדתה מתוך כוונה לדבר במקומה של זילבר, הכפופה לשניהם. לדיון זה שלח מנדלבליט את זילבר כנציגתו. כשהחלה לדבר יצאה שקד מהמקום. יושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין שלח לראשי ועדות הכנסת מכתב שבו התייצב לצדה של שקד וכתב: "לא נוכל בשום פנים ואופן להשלים עם מציאות שבה משרד ממשלתי מדבר בכמה קולות בוועדות הכנסת או כזו בה הדרג הפקידותי משמיע דעות מנוגדות לעמדה שקבע הדרג הנבחר". לעומת זאת התייצבו משפטנים אחדים לצדה של זילבר.
לאחר פרישתה משירות המדינה.
לאחר פרישתה משירות המדינה החלה לשדר תוכנית ראיונות שבועית בגלי צה"ל בשם "מילים ומשפטים עם דינה זילבר". מרואייניה הראשונים היו כלת פרס ישראל מרים פרץ והסופר אלי עמיר.
עמדותיה.
בספרה ביורוקרטיה כפוליטיקה, מציגה זילבר את תפיסתה בדבר תפקידם של המשפטנים בשירות הציבורי ויחסי הכוחות בינם לבין הדרג הנבחר (הפוליטיקאים):
במאמר שפרסמה בשנת 2017 כתבה זילבר:
קישורים חיצוניים.
מכּתביה:
עטלפים גדולים
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) היא אולימפיאדת הנוער השנייה במתכונת של משחקי החורף האולימפיים לנוער. האולימפיאדה היא אירוע ספורט רב-ענפי לנוער בגילאים 15-18 ברוח המשחקים האולימפיים. המשחקים נפתחו רשמית ב-12 בפברואר 2016 וננעלו ב-21 בפברואר. באולימפיאדה השתתפו 1,100 ספורטאים מ-71 מדינות שהתחרו ב-70 אירועים ב-7 ענפי ספורט שונים.
לילהאמר נבחרה כעיר המארחת ב-7 בדצמבר 2011 כשהיא העיר היחידה שהגישה הצעה לאירוח המשחקים.. הוועדה המארגנת של אולימפיאדת הנוער לילהאמר (LYOGOC) הכינה 9 מתקני תחרות ו-11 מתקני אימונים. כל המתקנים מלבד הכפר האולימפי נבנו עבור אולימפיאדת לילהאמר (1994) וכעת נעשה בהם שימוש חוזר. מתקני התחרות ממוקמים בארבע העיירות: לילהאמר, האמר, אייר ויוביק. אצטדיון ליסגורדסבאקן אירח את טקס הפתיחה ואולם הוקנס אירח את טקס הנעילה. קמע המשחקים היה שונר בשם שוג שנבחר בסיומה של תחרות בינלאומית לעיצוב קמע המשחקים, ומוטו המשחקים היה "ללכת מעבר. ליצור את המחר".
המכרז.
לילהאמר הייתה העיר היחידה שהגישה הצבעה עבור אירוח המשחקים. לילהאמר אירחה בעברה את אולימפיאדת לילהאמר (1994). העיר הגישה גם הצעה לאירוח משחקי החורף האולימפיים לנוער ב-2012, אך לא צלחה להעפיל לרשימת המועמדות הסופיות. ב-7 בדצמבר 2011, הכריז הוועד האולימפי הבינלאומי על לילהאמר כעיר המארחת של המשחקים.
ארגון.
בחודש ינואר 2012, מונתה סירי האטלן ליושב ראש הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בלילהאמר. מנכ"ל הוועדה המארגנת הוא תומאס הולמסטד.
הקמע.
הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בלילהאמר השיקה תחרות עיצוב קמע בינלאומית במהלך החודשים מרץ ואפריל 2014. הוועדה דרשה כי הצעות העיצוב יהיו של חיה (חיה מהעולם האמיתי או מעולם הפנטזיה), שתראה צעירה, אדיבה, ספורטיבי, ותייצג את המראה של משחקי החורף האולימפיים לנוער בלילהאמר 2016. הוועדה קיבלה מעל 50 הצעות מכל רחבי העולם. חבר השופטים בחר שלושה מועמדים סופיים. המועמדים הסופיים הוצגו בדף הפייסבוק הרשמי של אולימפיאדת הנוער לילהאמר, שם הציבור יכל להצביע לעיצוב המועדף עליו. העיצוב הזוכה היה של שונר בשם שוג שעוצב על ידי ליין אנסטמון.
מתקנים.
בזמן המשחקים נעשה שימוש בתשעה מתקנים לתחרויות ואחד עשר מתקנים לאימונים ופעילויות נוספות. מלבד כפר הנוער האולימפי, כל המתקנים נבנו עבור אולימפיאדת לילהאמר (1994). מתקני התחרות התפרשו על פני ארבע עיריות: חמישה מתקנים בלילהאמר, שני מתקנים בהאמר, מתקן באייר ומתקן ביוביק.
רשימת המתקנים:
סטאמפסלטטה, מתחם ספורט רב-ענפי ליד היכל כריסטינה, אירח את טקסי הפתיחה והנעילה. טקסים הענקת המדליות התקיימו בכיכר העיר. כפר הנוער האולימפי הורכב בפועל משני כפרים. הראשון בלילהאמר עבור המשתתפים בתחרויות שהתקיימו בלילהאמר ואייר והשני בהאמר עבור המשתתפים בתחרויות שהתקיימו בהאמר ויוביק. הכפר בלילהאמר כלל דירות סטודנטים בשילוב עם דירות באתרי נופש ומלונות, ואולם הוקנס שימש כחדר אוכל. הכפר בהאמר היה במלון סקאנדיק. בנוסף, נבחרו חמישה אתרים עבור תוכנית התרבות והחינוך בלילהאמר: היכל התרבות בלילהאמר, המוזיאון לאמנות בלילהאמר, המכללה האוניברסיטאית לילהאמר, מוזיאון מיהאוגן, ואקדמית נאנסן. מרכז המדיה הראשי (MMC) מוקם בתיכון מסנה, הסמוך לסטאמפסלטטה.
המשחקים.
ענפי הספורט.
במשחקי החורף האולימפיים לנוער ב-2012 נערכו 70 תחרויות ב-7 ענפי ספורט שונים המחולקים ל-15 דסיפלינות שונות בהשתתפות 1,100 ספורטאים בני 15 עד 18. מאפיין ייחודי של המשחקים הוא קיום תחרויות של קבוצות מעורבות המורכבות מספורטאים ממדינות שונות. במהלך המשחקים התקיימו 4 תחרויות שהורכבו אך ורק מנבחרות מעורבות. 11 תחרויות חדשות נוספו או החליפו תחרויות שיצאו בתוכנית המשחקים מהאולימפיאדה הקודמת.
טבלת המדליות.
הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בלילהאמר (LYOGOC) לא קיימה רישום של טבלת מדליות רשמית. באולימפיאדה הוענקו סך הכל 210 מדליות ב-70 אירועים. המדליות של הקבוצות המעורבות שהורכבו מספורטאים ממדינות לאום שונות רשומות בטבלה כמדליות שהוענקו ל"נבחרת לאומים מעורבת" ואינה מדורגת בטבלה.
המשלחת הישראלית.
ישראל שלחה לראשונה משלחת למשחקי החורף האולימפיים לנוער, דבר שהיה בעל היבט סימבולי מכיוון שהמשלחת הישראלית הראשונה למשחקי החורף האולימפיים הייתה לאולימפיאדת לילהאמר בשנת 1994. המשלחת מנתה 2 ספורטאים שהתחרו ב-5 תחרויות ב-2 ענפי ספורט שונים. נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה הגולש האלפיני, איתמר בירן.
המשלחת הישראלית לא זכתה באף מדליה במשחקים.
עטלף-פירות מאכן-הד
עטלף-פירות מאכן-הד (שם מדעי: "Rousettus") הוא סוג של עטלפי פרי, בתוכם מצויים 10 מינים. בסוג זה מין עטלף הפירות היחיד שמצוי בישראל - עטלף פירות מצוי או מצרי.
עטלפים אלה חיים באזור הטרופי של אפריקה, המזרח התיכון, דרום-מזרח אסיה ודרום איי האוקיינוס השקט. הם פעילי יום ואוכלים פירות שונים. במקומות מסוימים הם מזיקים לחקלאות המקומית וניצודים.
זהו הסוג היחיד מבין העטלפים הגדולים (Megachiroptera) שמבצע איכון הד (אקולוקציה). הצלילים בהם הם משתמשים לכך שונים מאוד מאלה של העטלפים הקטנים (Microchiroptera), ויש חוקרים המשערים שיכולת איכון ההד של ה-"Rousettus" התפתחה בנפרד במהלך האבולוציה, מכיוון שהם נוטים להתגורר במערות והיא מאפשרת להם לחיות בחושך מוחלט. עטלפי הפירות המצויים משתמשים לצורך איכון ההד בצלילי נקישה של לשונם בדופן הלוע, ולא בצלילים גרוניים. צלילים אלו הם בעלי תדירות נמוכה יותר מאלה שמשמיעים העטלפים הקטנים. עם זאת, אותות אלה מקנים לעטלף יכולת הימנעות טובה ממכשולים. השמיעה של עטלף הפירות המצוי מותאמת היטב לאותות האקולוקציה שהוא משדר. הצלילים הם אימפולסים קצרים בעלי אנרגיה נמוכה, ולכן קשה לאתר את הצליל המוחזר מהמכשול, והיכולת המרשימה של העטלף להימנע ממכשולים הן באור והן בחשכה נשארת כרגע בגדר חידה
סותבי'ס
סותבי'ס (באנגלית: Sotheby's, בתרגום מילולי: של סותבי) הוא תאגיד רב-לאומי בריטי שבסיסו בניו יורק. סותבי'ס הוא אחד מהמתווכים הגדולים בעולם של אמנות, חפצי נוי, תכשיטים, נדל"ן ופריטי אספנות. הספקטרום של סוגי שירותי החברה נע בין שירותים הדומים לאלו שנותנות חברות סחר באמנות גדולות לבין מכירות פרטיות של חפצי ערך.
פעילות.
סותבי'ס הוא בית מכירות האמנות הרביעי בעולם בוותק רציף, עם 90 סניפים ב-40 מדינות. בדצמבר 2011 היו לחברה 1,446 עובדים ברחבי העולם. בשנת 2011 היה לעסק האמנות הגדול בעולם, עם מכירות גלובליות בהיקף של 5.8 מיליארד דולר. החברה עורכת מדי פעם מכירות פומבית גם בישראל, ושל אמנות ישראלית בניו יורק.
זרוע הנדל"ן של בית המכירות סותבי'ס פועלת בישראל החל מ-2012.
במאי 2012 מכרה סותבי'ס את אחת מארבע גרסאות של ציור "הצעקה", תמורת 120 מיליון דולר, המחיר הגבוה ביותר שבה נרכשה יצירת אמנות במכירה פומבית. השיא נשבר על ידי בית המכירות המתחרה כריסטי'ס בנובמבר 2015, כאשר ציור עירום של מודיליאני נמכר ב–170.4 מיליון דולר.