שטמרמן נולד ב-23 באוקטובר 1888, בעיר ראזטט שהשתייכה לדוכסות הגדולה של באדן שהייתה למעשה מחוז בתוך הקיסרות הגרמנית. את דרכו הצבאית החל ביוני 1908 כצוער בצבא הקיסרות הגרמנית, ובנובמבר 1909 הועלה לדרגת לוטננט. שטמרמן שירת ברגימנט התותחנים ה-14 (באדן), ולחם במסגרתו במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה בינואר 1915 הועלה לדרגת אוברלוטננט, ובאפריל 1917 לדרגת האופטמן. במהלך המלחמה עוטר בצלב הברזל מדרגה שנייה, על הצטיינות בשדה הקרב.
עם התפרקות הצבא הקיסרי בעקבות המלחמה עבר שטמרמן לצבא החדש, הרייכסווהר, והיה מורה בבית ספר צבאי במינכן. באביב 1925 מונה למפקד סוללה ברגימנט התותחנים ה-5 ובאפריל 1930 קודם לדרגת מיור. בפברואר 1934 הועלה לדרגת אוברסט-לוטננט, ובמרץ 1936 לדרגת אוברסט (מקביל לאלוף-משנה בצה"ל). באוקטובר 1937 מונה כראש המטה של הקורפוס ה-13 ובאוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל-מיור.
מלחמת העולם השנייה.
שטמרמן השתתף עם הקורפוס ה-13 במערכה בפולין. בראשית שנת 1941 קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-296 שזה עתה הוקמה. הוא הוביל את הדיוויזיה בשלבי הפתיחה של מבצע ברברוסה. ב-1 באוגוסט של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-לוטננט. בתחילת ינואר 1942 נפצע קשה. ב-11 בחודש הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב, אך בשל פציעתו נאלץ לוותר על תפקידו כמפקד הדיוויזיה. ב-1 במרץ 1942 שוחרר מבית החולים והועבר לכוחות העתודה של ה-OKH. ב-1 בדצמבר הועלה שטמרמן לדרגת גנרל חיל התותחנים וב-5 בדצמבר 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-11 שפעל באזור קייב שבאוקראינה.
הקורפוס ה-11 היה חלק מכוח גרמני שכותר בידי כוחות הצבא האדום במבלט קורסון-צ'רקאסי בגדה המערבית של נהר דנייפר במהלך קרב קורסון-צ'רקאסי, בתחילת 1944. בסוף ינואר 1944 קיבל שטמרמן את הפיקוד על כל הכוחות שכותרו ב"כיס" הגרמני שנוצר באזור קורסון. "כוח שטמרמן" לחם בתוך הכיתור במשך כמעט שלושה שבועות, תוך שהוא מנסה לחבור לכוחות החילוץ שנשלחו לעזרתו. ב-7 בפברואר 1944 הוענק לשטמרמן צלב האבירים של צלב הברזל" אולם המצב של כוחו הפך נואש יותר ויותר והוא נדחק לשטח צר שהיה מוקף מכל עבריו בכוחות סובייטיים. בלילה שבין 16 ל-17 בפברואר ניסה "כוח שטמרמן" לפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית ולחבור לכוחות הגרמניים באזור ליסיאנקה. במהלך הפריצה החוצה נהרג שטמרמן מפגז נ"ט שפגע ברכבו, אך חלק ניכר מהכוח שבפיקודו הצליח להגיע בשלום לקווים הגרמניים. בדו"ח הגרמני הרשמי של האירוע נאמר: "הצבא איבד מפקד מוכשר במיוחד". לאחר מותו הוספו עלי אלון לצלב האבירים של צלב הברזל שלו.
ניקולאס גייטן
אוסוואלדו ניקולאס פביאן גייטן (בספרדית: Osvaldo Nicolás Fabián Gaitán; נולד ב-23 בפברואר 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בפאסוס די פריירה בעמדת הקשר ההתקפי וכקיצוני.
קריירת מועדונים.
גייטן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס בגיל 13. ב-1 ביוני 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-3 נגד ארסנאל דה סרנדי וכעבור חודשיים כבש את שערי הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד הוראקן. ב-23 בספטמבר 2008 גייטן הבקיע את שער הבכורה שלו בגביע סודאמריקנה נגד LTU קיטו. בעונת רשם גייטן את עונת השיא שלו כאשר כבש 7 שערים ב-33 משחקים, אך בוקה סיימה במקום ה-11 של ליגת האפרטורה וה-16 של הקלאסורה.
ב-3 במאי 2010 חתם בבנפיקה ליסבון תמורת 8.4 מיליון אירו כמחליפו של אנחל די מאריה שחתם בריאל מדריד. גייטן נחשב לשחקן השני הכי יקר בהיסטוריה של המועדון אחרי אוסקר קרדוסו שהגיע תמורת 11.6 מיליון אירו. גייטן ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בבנפיקה בהפסד 2-1 לנסיונל. ב-14 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בבנפיקה בניצחון 0-4 נגד נאבאל. בעונת הבכורה שלו בבנפיקה, גייטן שיחק בכל 48 משחקיה של הקבוצה בכל המסגרות ועם תשעה שערי ליגה ואף נבחר לפריצת השנה בליגת העל הפורטוגלית. בעונת 2011/2012 בליגת האלופות סיים גייטן כמלך הבישולים של שלב הבתים. ב-18 במאי 2014 הבקיע את השער היחיד בגמר הגביע הפורטוגלי נגד ריו אבה שהשלים טרבל היסטורי עבור קבוצתו. ב-11 בנובמבר 2014 האריך את חוזהו בבנפיקה עד קיץ 2018 עם סעיף שחרור של 35 מיליון אירו. ב-30 בספטמבר 2015 כבש ובישל בניצחון קבוצתו 1-2 נגד אתלטיקו מדריד. ב-9 בדצמבר 2015 האריך את חוזהו עד יוני 2019, וסעיף השחרור שלו עלה ל-45 מיליון אירו. ב-15 במאי 2016 הבקיע צמד בניצחון 1-4 נגד נסיונל שהבטיח לקבוצתו אליפות שלישית ברציפות.
ב-16 ביוני 2016 סוכמה העברתו של גייטן לאתלטיקו מדריד מספרד תמורת 20 מיליון אירו.
ב-26 בפברואר 2018, הודיעה אתלטיקו מדריד על מכירתו לקבוצה הסינית, דאליין ייפאנג תמורת 18 מיליון אירו.
ב-1 במרץ 2019 הודיעה דאליין ייפאנג הסינית על שחרורו של גאייטן ועל מעברו של הארגנטינאי לשיקגו פייר האמריקאית מליגת ה MLS. ב-31 בינואר 2020 עבר בהעברה חופשית לליל. ב-11 באוגוסט 2020 חזר לפורטוגל וחתם בספורטינג בראגה.
בקיץ , גייטן חתם בפניארול מליגת העל האורוגוואית.
ב-31 בינואר 2022 גייטן חתם בפאסוס די פריירה.
קריירה בינלאומית.
ב-30 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה בניצחון 0-2 נגד . לאחר מינויו של אלחנדרו סאבלה, גייטן כמעט ולא זומן לסגל הנבחרת, אך לאחר מינויו של חרארדו מרטינו הוא חזר לשחק בספטמבר 2014 במשחק ידידות נגד . ב-14 באוקטובר 2014 הבקיע את שני שעריו הראשונים בנבחרת בניצחון 0-7 נגד . גייטן נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2016.
פעילי יום
בעלי חיים יומיים או פעילי יום הם בעלי חיים הפעילים במשך היום וישנים או לא-פעילים בשעות הדמדומים ובלילה. יצורים נוספים אינם ישנים כלל כמו החדף או שנחים הן בשעות היום והן בלילה ויוצאים בשעות דמדומים.
ישנם מינים רבים הפעילים במשך היום, כשהשמש מאירה ואפשר לראות בקלות. לחיות הפעילות בשעות כאלה ישנם מדוכים רבים יותר מהחיות הפעילות בלילה שאינם קולטים מספיק אור כדי לראות גוון רחב של צבעים. האור עוזר לראות למרחק רב יותר משעות החשיכה וזו הסיבה שדורסי היום פעילים בשעות היום, כדי שיוכלו להשתמש בעיניהם כדי לקלוט את הטרף מגבוה.
לחיות המצויות באזורים חמים ישנו צורך להימלט מהשמש החמה ולצנן את חומם, דבר שחלק מהחיות עושות על ידי פעילות לילית. לחלקם אוזניים גדולות דמויות מאוורר כמו אצל הפילים, ארנבת המדבר או הפרא, חלקם אוגרים שומן כמו הגמל, מה שעוזר בפירוק נוזלים ואחרים מסתתרים בשעות החמות בצל או מתחת לאדמה ואם יש אז גם במים.
באזורים קרים וארקטיים לעומת זאת, השמש נמצאת בשמיים 24 שעות במהלך הקיץ ואז היצורים החיים שם פעילים וקולטים חום עד לבוא החורף הקשה שמלווה בחשיכה מוחלטת. רק אז יוצאים היצורים הנכנסים לתרדמת חורף ממנוחתם. ישנם יצורים קטנים כמו הקוליברי שזקוקים למזון כל הזמן ולכן המנוחה שלהם דומה מאוד לתרדמת חורף, כדי שלא ימותו ברעב במהלך הלילה, בו הפרחים סגורים.
צמחים פעילי יום.
צמחים רבים הם פעילי יום או לילה, בהתאם לשעות הפעילות של החרק העיקרי המאביק אותם.
כבשן סיד
כבשן סיד הוא תנור המשמש לייצור סיד באמצעות שריפת אבן גיר (סידן פחמתי). לצורך ייצור הסיד יש לשרוף את הגיר ולהגיע לטמפרטורה של 900 מעלות צלזיוס. אם בזמן השריפה התנור מגיע לטמפרטורה גבוהה מ-1,000 מעלות, החומר הופך להיות בלתי שמיש. שימוש בייצור סיד ידוע עוד בימי קדם לצורכי בנייה, ייצור פצצות ושימושים חקלאיים.
סוגי כבשנים.
ישנם 2 סוגים עיקריים של כבשנים: כבשני אבוקה וכבשני ריצה. המאפיין של כל הכבשנים הוא צורתם האליפטית, כאשר ישנו פתח אוורור בראש הכבשן ופתח לשריפה באחד הצדדים.
כבשני סיד בארץ ישראל.
כבשני סיד בארץ ישראל הוקמו בעיקר בתקופה העות'מאנית. רבים מהם נמצאים באזור המערבי של העיר מודיעין-מכבים-רעות.
מספר כבשני סיד נוספים, ניתן למצוא בגן לאומי מגדל צדק, סמוך לשכונה הדרומית של ראש העין,
האנס-יורגן קריישה
סמירה מוסא
סמירה מוסא (ערבית מצרית: سميرة موسى) (3 במרץ 1917 - 5 באוגוסט 1952) הייתה פיזיקאית גרעינית מצרית בעלת דוקטורט בקרינה אטומית ופעלה כדי להפוך את השימוש הרפואי בטכנולוגיה גרעינית לנגיש לכל. היא ארגנה את ועדת האנרגיה הגרעינית למען שלום והקימה ועידה בינלאומית תחת הכותרת "אטום למען השלום".
נעוריה ותחילת דרכה.
מוסא נולדה בשנת 1917 בנפת גרביה שבמצרים. לאחר שאמה נפטרה ממחלת הסרטן, היא ואביה, שהיה פעיל פוליטי, עברו לקהיר והוא השקיע את כספו בבית מלון קטן באזור אל-חוסיין. בהתעקשותו של אביה, מוסא למדה בקאסר אל-שוק, אחד מבתי הספר היסודיים הוותיקים בקהיר. לאחר סיימה את בית הספר היסודי, היא למדה בבנאת אל-אשרף, בית ספר על יסודי, אשר הוקם ונוהל על ידי אביה.
למרות העובדה שמוסא קיבלה ציונים גבוהים בהשכלתה התיכונית, ויכלה להתקבל ללימודי להנדסה, היא התעקשה ללמוד בפקולטה למדעים באוניברסיטת קהיר. בשנת 1939, סיימה תואר ראשון ברדיולוגיה בהצטיינות לאחר שחקרה את השפעות קרינת רנטגן על חומרים שונים. ד"ר מוסטפא מושרפא, הדיקן הראשון של הפקולטה, שהאמין בה מאוד, עזר לה להיות מרצה יוצאת מן הכלל בפקולטה. לאחר מכן, הייתה הראשונה, מבין נשים וגברים כאחד, להתקבל לתפקיד עוזרת פרופסור בפקולטה, האישה הראשונה שהחזיקה משרה באוניברסיטה, והראשונה לקבל דוקטורט בקרינה אטומית.
מחקר גרעיני.
מוסא האמינה ב"אטום למען השלום" ואמרה "החלום שלי הוא לראות טיפול גרעיני זמין וזול כמו אספירין". היא עבדה קשה לצורך מטרה זו ולאורך מחקר אינטנסיבי, גילתה דרך להשתמש במתכות זולות כגון נחושת למחקר גרעיני, ועזרה לסלול את הדרך לפצצה גרעינית זולה.