תחת הנהגתו של ראש הממשלה, עבדול רזאק חוסיין, מלזיה החלה ליצור קשרים דיפלומטיים ושלום בין מדינות רבות. בשנת 1974, מלזיה הקימה את היחסים הדיפלומטיים הראשוניים שלה עם הרפובליקה העממית של סין. כמו כן, מלזיה שמרה על יחסים טובים עם מדינות ששוכנות לצדה כגון אוסטרליה וניו זילנד. מלזיה הצליחה להתפתח בכלכלתה, מה שגרם לה לפתח קשרים נוספים עם מדינות שונות כגון יפן וקוריאה הדרומית.
במאה ה-21, תחת שלטונו של עבדאללה בדאווי, מלזיה הקימה יחסים דיפלומטיים גם עם מדינות המערב. לעומת זאת, מלזיה לעולם לא הכירה בישראל ואין לה קשרים דיפלומטיים עם המדינה. מלזיה הצהירה כי תקיים יחסים עם ישראל רק לאחר שיושג הסכם שלום עם מדינת פלסטין וקרא לשני הצדדים למצוא פתרון מהיר. כוחותיה הצבאיים של מלזיה תרמו לרבות למשימות האו"ם במדינות כגון נמיביה, קמבודיה, סומליה ועוד.
אגו טריפ (שיר)
אגו טריפ הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עלמה זהר. השיר יצא לאור ביוני 2008, כסינגל השני מתוך אלבומה הראשון, דברי. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 בכל מצעדי הפזמונים השבועיים בישראל, ובין היתר במדיה פורסט, רשת ג', רדיו אמצע הדרך, וגלגלצ.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי עלמה זהר, שכתבה והלחינה את כל שירי האלבום.
על השיר אמרה זהר כי: "אגו טריפ זה שיר על מוזיקאי די מוכר, שכמובן לא אחשוף את שמו, אבל הוא היה בפסגת העולם ותפס מניירות בהתאם וכיום הוא כבר לא שם, בלשון המעטה, ובוא נאמר שהמילים אמורות לתת לו חומר למחשבה".
הצלחה.
השיר זכה להצלחה ושבר את שיא ההשמעות לשבוע של שיר בתחנות הרדיו הישראליות, עם 145 השמעות בשבוע אחד. בנוסף לכך, הצליח השיר לכבוש את כל פסגות מצעדי הפזמונים בישראל ובין היתר את פסגות המצעדים של גלגלצ, מדיה פורסט, רשת ג' וכדומה.
במצעדי סוף השנה הצליח השיר להגיע אל המקום ה-6 במצעד של גלגלצ, ואל המקום ה-6 במצעד של רשת ג'. בעקבות הצלחת השיר הוקדם צאת אלבומה דברי, בחודש.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם באותה השנה שבא יצא השיר כסינגל, ובו ניתן לראות את זהר הולכת ברחבי ארץ ישראל, כאשר לידה תמיד ניתן לראות מכונית בה נוהג גבר אשר לא מציע לה לעלות לטרמפ, וממשיך הלאה. לאורכו של הקליפ ניתן לראותה סוחבת גיטרה על גבה.
הקליפ זכה להצלחה נאה ונכון למאי 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כחצי מיליון צפיות.
מרקוס מינוקיוס פליקס
מרקוס מינוקיוס פליקס (Marcus Minucius Felix; מת בסביבות 250 לספירה) היה אחד האפולוגטים הנוצרים הלטיניים המוקדמים ביותר. הוא היה ממוצא ברברי.
ייתכן ונולד באפריקה. לא ידוע דבר על ההיסטוריה האישית שלו, ואפילו את תאריך כתיבתו ניתן לקבוע רק בקירוב בין 150 ל-270 לספירה. בחיבורו של הירונימוס, "על אישים מפורסמים", הוא נזכר כאחד מעורכי הדין המפורסמים של רומא, אולם הירונימוס ככל הנראה רק שיפר בכך את דברי לקטאנטיוס (Institutionum divinarum v. 1), שאמר שהוא "אינו בלתי-ידוע בין עורכי הדין".
הוא מת בסביבות 250 לספירה ברומא.
חיבורו.
מינוקיוס פליקס ידוע רק בחיבורו "אוקטאביוס" , דיאלוג על הנצרות בין קייקיליוס נטאליס (Caecilius Natalis) הפגני ואוקטאביוס ינואריוס (Octavius Januarius) הנוצרי. החיבור נכתב עבור לא-נוצרים משכילים, והטיעונים שבו מושאלים ברובם מקיקרו, בעיקר מהדיאלוג הפילוסופי שלו, "על טבע האלים" , ומחומרים נוצריים, בעיקר מהאפולוגטים היווניים.
אין ספק ש"אוקטאביוס" מוקדם יותר מחיבורו של קיפריאנוס , "על כך שאלילים אינם אלים" (Quod idola dii non sunt, סביבות 250 לספירה), השואל מתוכו; אולם לא ברור אם הוא השפיע על "אפולוגטיקום" (Apologeticum) ו"אל האומות" (Ad nationes) של טרטוליאנוס או הושפע מהם.
בחיבור ניתן לראות גם השפעות סטואיות.
מינוקיוס פליקס
מדבריות
מדבריות (בצרפתית: Déserts) היא יצירה שנכתבה על ידי המלחין הצרפתי אדגר וארז בין השנים 1950-1954. היצירה מיועדת ל-14 כלי נשיפה (ממתכת ועץ), 5 נגני כלי הקשה, פסנתר אחד וסרט הקלטה. זוהי אחת היצירות הראשונות בהיסטוריה המשלבות מוזיקה תזמורתית ומוזיקה אלקטרונית. כלי ההקשה ביצירה הזו, כמו ביצירות רבות של וארז, הם דומיננטיים ומהווים מרכיב משמעותי ביצירה ולא משמשים כליווי בלבד. אורך היצירה כ-25 דקות.
לפי וארז, שם היצירה לא מתקשר רק ל"מדבריות פיזיות של חול, ים, הרים ושלג, חלל חיצון, רחובות עיר נטושים... אך גם חלל פנימי... בו האדם הוא לבד בעולם של מסתורין ובדידות הכרחית".
כתיבת היצירה סימנה את סופה של ״תקופת יובש״ ארוכה במיוחד של המלחין, שמיעט לכתוב יצירות חדשות בין 1936 ל-1950. היצירה נכתבה כפסקול לסרט ניסיוני. לדברי המלחין ג'ין טירני "הכחול", "זוהי דוגמה מייצגת ויוצאת דופן למוזיקה הומנית". "היא (היצירה) תוארה כיצירה אטונלית, ללא נושא, ללא מוטיב" והתזמור שלה תואר כ"מעודן". כפי שמתאר פול גריפיתס:
הקטעים האלקטרוניים, שנוצרו מרעשי מפעל וכלי הקשה, המתנגנים בין קטעי הנגינה של התזמורת הולחנו על ידי וארז ב-1953 (או 1952) על מכשיר הקלטה של חברת Ampex שניתן לו במתנה על ידי אלמוני. וארז שב לצרפת ושם יצר את הקטעים הללו בעזרתו של פייר שפר, שארגן לוארז אולפן הקלטות ותיקן וערך את הקטעים במרכז למוזיקה אלקטרונית בקולומביה. הקטעים האלקטרוניים שהולחנו מאוחר יותר יכלו לא להיכלל בשאר היצירה, מה שהיה גורם לקיצורה בשבע דקות.
הביצוע הראשון של היצירה שילב תזמורת וסרט הקלטה והתקיים בתיאטרון שאנז אליזה שבפריז ב-2 בדצמבר 1954. על התזמורת ניצח הרמן שרכן ופייר אנרי היה אחראי להפעלת סרט ההקלטה. היצירה, שהוקלטה בשידור חי ברדיו והושמעה לקהל בלתי מנוסה ושמרן בין יצירות של מוצרט וצ'ייקובסקי, קיבלה תגובות שליליות הן מהקהל והן מהמבקרים. עם השנים הוכרה היצירה כנקודת מפנה חשובה במוזיקה של המאה ה-20, בעיקר בזכות השילוב בין תזמורת חיה למוזיקה אלקטרונית מוקלטת. "מדבריות" הייתה ליצירה חשובה ברפרטואר של וארז בפרט ובמאה ה-20 בכלל, והייתה מן הגורמים המרכזיים שמיצבו את מעמדו של וארז כחלוץ המוזיקה אלקטרונית וכחדשן מוזיקלי - לצד יצירתו המאוחרת יותר, פואמה אלקטרונית, שהייתה אלקטרונית לחלוטין.
צאיחונג
צָאיחוֹנג (שם מדעי: Caihong, מסינית: "קשת בענן") הוא סוג נכחד של דינוזאור זעיר מענף אביאלאה, שחי בתקופת היורה התיכון כ-161 מיליון שנים לפני זמננו.
צאיחונג היה דינוזאור מנוצה, על פי חוקריו קרוב מאוד לאנכיאורניס בן-זמנו, וכן לארכאופטריקס ולעופות בני-ימינו. המאובן שלו מראה נוצות פלומה ונוצות בעלות קולמוס על זרועותיו, רגליו האחוריות וזנבו.
גילוי ותיארוך.
מאובן יחיד של צאיחונג המסומן בסימון הקטלוגי PMoL-B00175 נחשף לראשונה בשנת 2014, בתצורת טיאוג'ישאן בצפונו של מחוז חביי שבסין. בדומה למאובנים רבים אחרים של דינוזאורים מנוצים מסין, הוא התגלה על ידי איכר מקומי. צוות בינלאומי של פלאונטולוגים מהרפובליקה העממית של סין, מארצות הברית ומבלגיה, בראשותו של שׂ'וּ שִׂינְג מן המכון הפלאונטולוגי של בייג'ינג חקר את המאובן ופרסם אותו בשנת 2018. השם המדעי של הסוג "צאיחונג" שפירושו בסינית מנדרינית קשת בענן, מציין את הנוצות הצבעוניות שלו, ושם המין "ג'וג'י" פירושו "רכס גדול" המציין את רכסי העצם המפותחים מעל עיניו.
לפי התיארוך המקובל בשיטה הרדיומטרית ארגון-ארגון של תצורת טיאוג'ישאן שבה התגלה המאובן, צאיחונג מתוארך לתקופת היורה התיכון לפני כ-161 מיליון שנה, קדום בכ-16 מיליון שנה מארכאופטריקס, הנחשב לעיתים קרובות לעוף הראשון.
אנטומיה ומורפולוגיה.
צאיחונג הוא בין הדינוזאורים הקטנים ביותר המוכרים למדע. משקל גופו הוערך ב-475 גרם, ואורך גופו ב-40 סנטימטרים. לצאיחונג היו זרועות קצרות יחסית, כ-60% מאורך האיבר האחורי. על אף הנוצות, הצאיחונג כנראה נעדר הכושר לעוף, מה שעשוי ללמד על כך שלנוצות הצבעוניות היה תפקיד בעיקר בחיזור. אצל הצאיחונג הופיעו לראשונה באבולוציה נוצות א-סימטריות וזרועות פרופורציונליות לגוף.
בדומה לארכאופטריקס, מיקרורפטור ודינוזאורים מנוצים נוספים הקרובים לעופות, גולגולת הצאיחונג היא בעלת מעין מקור המצויד בשיניים קטנות וחדות. על הגולגולת של הצאיחונג היו גם כרבולת וגם נוצות. חוקרים מעריכים שהנוצות שהיו על הראש של הצאיחונג, כמו הנוצות על החזה ונוצות שבזנב זהרו בכל צבעי הקשת. לא ניתן היום לשחזר בצורה מדויקת את צבעוניות שהייתה לנוצות של הצאיחונג מכיוון שגוון סופי נקבע גם על ידי מיקום מרחבי של הפיגמנטים. עם זאת, בנוצות של הצאיחונג חוקרים גילו מבני ננו של פיגמנט מלנין. מבנים ננו כאלה של מלנין היו אופייניים לנוצות של ציפורים שנכחדו רק לא מזמן והיו בעלי נוצות בכל צבעי הקשת. המחקר של הפיגמנטים שנמצאו בנוצות של הצאיחונג טרם הסתיים. ייתכן וגילויים עתידיים יאפשרו לשחזר את הצבעוניות של הצאיחונג כפי שהיה בעידן היורה.
אבולוציה.
ניתן לעקוב אחרי תהליכים האבולוציוניים בהתפתחות של יכולות מוטוריות ותכונות שקשורות ביכולת לעוף אצל בעלי כנף. למרות שצורת הגולגולת של צאיחונג עדיין מאוד דומה לצורת הגולגולת של יצורים שחיו באותה תקופה, הפרדה של השרירים מן השלד והתפתחות של צבעוניות בנוצות שמבוססת על פיגמנט מלנין, מציבה את צאיחונג על סקלה אבולוציונית יותר קרוב לציפורים בני ימינו מאשר שאר היצורים בעלי הכנף שחיו באותה התקופה.
דמיטרי גורביץ'
דמיטרי גורביץ' (ברוסית: Дмитрий Гуревич; נולד ב-11 בספטמבר 1956) הוא שחמטאי סובייטי ואמריקאי ממוצא יהודי בדרגת רב-אמן, שזכה ארבע פעמים פעמים באליפות ארצות הברית הפתוחה.