במשך למעלה מ - 20 שנים, ההגדרה של אינטרנציונליזציה (המכונה גם "בינאום") הייתה נתונה לדיונים רבים ולשיח פורה. אינטרנציונליזציה היא מונח ששימש במשך מאות שנים במדע המדינה ויחסים ממשלתיים, אבל הפופולריות שלו במגזר החינוך החלה רק משנות ה-80 המוקדמות. לפני כן, 'חינוך בינלאומי' היה המונח המועדף והוא עדיין המונח המועדף במדינות מסוימות. בשנת 1990, הדיון על השימוש במונח 'חינוך בינלאומי' התמקד במה שמבדיל אותו מחינוך השוואתי, חינוך גלובלי, וחינוך רב-תרבותי. ההגדרה המקובלת והמסורתית לאינטרנציונליזציה אשר זכתה לקבלה כמעט אוניברסלית הוצעה על ידי חוקרת בשם ג'יין נייט בשנת 2004. לפי הגדרה זו, אינטרנציונליזציה היא תהליך המשלב את הממד הבין-לאומי, הבין-תרבותי והגלובלי ביעדי הארגון, בתפקודו ובפעילויותיו. לפי הגדרתה של נייט, האינטרנציונליזציה היא תהליך שמתרחש לאורכו ולרוחבו של הארגון, ויכול להתרחש בכל אחד מהיבטי העשייה שלו.
האינטרנציונליזציה ותהליך הגלובליזציה קשורים אם כן. לדבריה של נייט אינטרנציונליזציה משנה את עולם ההשכלה הגבוהה וגלובליזציה משנה את עולם האינטרנציונליזציה. במילים אחרות, הגלובליזציה מחוללת תמורות במערכת החינוך כאשר אחת מהתמורות המשמעותיות בהקשר היא הפיכתו של הממד הבין לאומי למרכזי יותר בשיח בקרב ראשי המוסדות וקובעי המדיניות הממשלתית בתחום החינוך, בעיקר בשל היותו מדד לאיכות המוסד האקדמי ולאיכות מערכת ההשכלה במדינה.
הגדרה זו אותגרה על ידי ד"ר מירי ימיני מאוניברסיטת תל אביב במאמרה הנ"ל משנת 2015 בו הציעה להגדיר אינטרנציונליזציה כתהליך של עידוד שילוב של ממדים רב-תרבותיים, רב-לשוניים, וגלובליים בתוך מערכת החינוך, במטרה להטמיע בלומד תודעה של אזרחות גלובלית. בעוד שהביקורת על אינטרנציונליזציה מתייחסת לתהליך כאל תהליך נאו-ליברלי המרחיב את אי השוויון בחברה, הרי שההגדרה המוצעת על ידי ימיני מרחיקה את האינטרנציונליזציה מתהליכים כלכליים-פוליטיים וממקדת את השיח בכיוונים מוסריים הקשורים לקידום האנושות וצמצום אי השוויון. בנוסף לכך, ההגדרה המוצעת על ידה שמה דגש על התוצאה של תהליך האינטרנציונליזציה ברמת הפרט.
הרציונל לתהליך האינטרנציונליזציה בחינוך ומשמעויות התהליך.
תהליך האינטרנציונליזציה במערכת החינוך הולך וצובר תאוצה וממקד אליו תשומת לב משמעותית. מגמה זו נובעת מהקשר שבין הממד הבין-לאומי בחינוך לבין הצורך של מערכת החינוך להיערך כדי להעניק לבוגריה מיומנויות ויכולות הנדרשות בעידן הנוכחי. מרכזיותו של תהליך האינטרנציונליזציה בחינוך נובעת גם מהרצון להכשיר את הלומדים לאזרחות פעילה בעולם הגלובלי. שיקולים כלכליים, פוליטיים, חברתיים-תרבותיים ואקדמיים מעודדים ממשלות ומוסדות בעולם לפעול לקידום תהליכים גלובליים, בין-לאומיים ובין-תרבותיים, אם בקנה מידה לאומי ואם בקנה מידה מוסדי. ובאמת, בשנים האחרונות הופכת האינטרנציונליזציה לפרואקטיבית יותר וכתוצאה מכך, אנו עדים לפיתוחן של מדיניות, תוכניות, ותשתיות ברמות מוסדיות, מקומיות ולאומיות.
לאינטרנציונליזציה יש מגוון משמעויות בהכנת אזרחים עתידיים לעולם גלובלי. מדינות רבות מכירות בחשיבות האינטרנציונליזציה במטרה ליצור מיומנויות שהן תחרותיות ויכולות לתמרן בהצלחה רבה יותר בשווקים הגלובליים. הדרישות המקצועיות המשתנות מן הבוגרים מחייבות לא רק הכנה מקצועית ואקדמית, אלא גם מיומנויות רב-תרבותיות המושגות דרך תהליך האינטרנציונליזציה. בנוסף, המוסדות המקומיים נהנים מביקוש גובר של סטודנטים זרים לתארים שלהם, והם מהווים עבורם מקור הכנסה. מנקודת המבט של הסטודנטים, לאינטרנציונליזציה יש מגוון משמעויות בהכנתם לעולם הגלובלי שכן היא מאפשרת להם לשרוד ולהתפתח בסביבה הגלובלית והתחרותית של העידן הנוכחי, מקנה להם ידע ויכולות, כגון הבנת שפות זרות, תרבויות ומסורות שהם בעלי ערך לעתידם המקצועי ותורמים לאפשרויות ההעסקה שלהם.
כיום ישנה הבחנה בין שתי אסטרטגיות הקשורות לאינטרנציונליזציה. הראשונה, המתרחשת במוסד החינוכי עצמו ומכונה 'אינטרנציונליזציה מבית' והשנייה, מתייחסת לפעילויות המתרחשות מחוץ למוסד וחוצות את גבולות המדינה ולכן מכונה 'אינטרנציונליזציה מחוץ'. המושג הראשון כולל את שילובם של תכנים בינלאומיים ובין-תרבותיים בתהליכי הלמידה/ההוראה בפעילויות שמעבר לתוכנית הלימודים וכולל קשר עם קהילות אתניות מקומיות, בעוד אינטרנציונליזציה מחוץ מתייחסת לחינוך חוצה גבולות הכולל שיתוף פעולה עם סטודנטים וחוקרים מחו"ל והשתתפות פעילה בוועדות וסמינרים בינלאומיים.
אינטרנציונליזציה במערכת ההשכלה הגבוהה.
ברוב המדינות, אינטרנציונליזציה הפכה להיבט חשוב של מערכת השכלה הגבוהה. מנהלי מוסדות להשכלה גבוהים חותרים לבנאם מוסדותיהם מטעמים כלכליים, פוליטיים, אקדמיים, וסיבות סוציו-תרבותיות וממשלות מגדילות בהתאם את המשאבים התומכים בתהליך זה. אינטרנציונליזציה נתפסת כאמצעי חיוני להבטחת התפתחותה של מערכת ההשכלה הגבוהה וכבעלת יתרונות רבים עבור מוסדות החינוך, הסגל והסטודנטים. תהליך בולוניה, שהחל באירופה בשנת 1999 במטרה ליצור מרחב השכלה אירופי משותף הוא דוגמה מצוינת להמחשת חשיבותה של האינטרנציונליזציה למערכת ההשכלה הגבוהה. לאחר שיושם במשך כחמש עשרה שנים, נמצא כי אלפי מוסדות להשכלה גבוהה באירופה ומחוצה לה הצליחו ליצור שפה משותפת, לסטודנטים הלומדים באוניברסיטאות יש נגישות רבה יותר להשכלה הגבוהה ולרכישת מקצוע והמוסדות האקדמיים מתאפיינים בשקיפות רבה יותר באשר לדרישותיהם ולהישגיהם. המוסדות מכירים בהישגים של עמיתיהם, והודות לכך ניידותם של הסטודנטים בין המוסדות רבה יותר. ואכן, הפעולות הבינלאומיות של האוניברסיטאות התרחבו בעוצמה, בטווח ובמורכבות במהלך העשורים האחרונים.
כיום מוסדות אקדמיים רבים החותרים לבין-לאומיות מיישמים את שאיפתם במגוון דרכים ופעולות, כגון: (א) הקמת שלוחות של מוסדות אקדמיים מובילים מהמדינות המפותחות במדינות מתפתחות; (ב) הנהגת קוריקולום בין-לאומי; (ג) עידוד ניעות (מוביליות) של סטודנטים ואנשי סגל; (ד) ביצוע מחקרים בין-לאומיים, כלומר מחקרים שבהם הן החוקרים והן המשתתפים הם מכמה מדינות, מקורות המימון של המחקר הם בין-לאומיים ותוצרי המחקר משפיעים על אוכלוסיית העולם כולה. היבט נוסף הקשור לתהליך האינטרנציונליזציה, במיוחד בקרב מוסדות להשכלה גבוהה, נוגע לשימוש באנגלית כשפת הוראה.
לפי דו"ח מרכז טאוב, לתהליך האינטרנציונליזציה יתרונות רבים עבור סטודנטים, אנשי סגל ובעלי עניין במערכת ההשכלה הגבוהה, יחד עם זאת, מקובל להזכיר חלק מהאתגרים הבאים בהקשר לתהליך זה במערכת ההשכלה הגבוהה: א. "בריחת מוחות": הכוונה בהקשר זה לכך שפתיחת הגבולות ועידוד ניעּות בין-לאומית מביאים לעיתים לידי תנועת מוחות חד-כיוונית של סטודנטים ואנשי סגל מצטיינים – מהמדינות המתפתחות אל מדינות מפותחות. ב. מדובר בתהליכים ביורוקרטיים מסורבלים ויקרים: השאיפה להסמכה בין-לאומית עלולה לגרום למוסדות אקדמיים לעיסוק יתר בתהליכים ביורוקרטיים ואף לרוקן מתוכן את מהות הלימוד, כדי לקבל את ההסמכה. ג. השתלטות תרבותית וחברתית-כלכלית של מערכות חינוך ממדינות מפותחות. החשש בהקשר זה הוא שמערכות החינוך מהמדינות המפותחות, ובעיקר אלה הדוברות אנגלית, ישתלטו על מערכות חינוך במדינות אחרות, השתלטות אשר עלולה להביא לידי אובדן יסוד הרב-תרבותיות בה. סקר בנושא שנערך בשנת 2014 על ידי התאחדות האוניברסיטאות הבינלאומית (IAU) מראה שנושא הבינאום מהווה חלק משמעותי באסטרטגיה של רוב המוסדות להשכלה גבוהה ברחבי העולם ובהתאם, מנהלי האוניברסיטאות וקובעי המדיניות רואים בו מרכיב חשוב ביותר בעתידה של ההשכלה הגבוהה.
אינטרנציונליזציה של תוכנית לימודים.
תהליך של בניית תוכנית לימודים בינלאומית החלה בשנת 1996 באופן מתוכנן ושיטתי. אוניברסיטת דרום אוסטרליה יישמה מגוון אסטרטגיות להטמעת תוכניות לימוד בינלאומיות במרקם המדיניות והנהלים של האוניברסיטה. האוניברסיטה אימצה שבע איכויות של בוגר לכל בוגרי האוניברסיטה. אחת מהן התייחסה באופן ספציפי לכישורים ולנקודות מבט בינלאומיות ובין תרבותיות. הצוות האקדמי הבהיר כי בכדי לקבל תואר הסטודנטים יצטרכו ללמד, להתאמן ולהעריך את כישוריהם והידע הבינלאומי והתרבותי שלהם.
בשנת 2006, עשור לאחר אימוץ גישה זו, אינטרנציונליזציה של תוכנית הלימודים בכל התוכניות לתואר הראשון, סקר הצביע על כך כי סטודנטים בינלאומיים וסטודנטים מקומיים לא היו מרוצים מאיכותם וכמותם של האינטראקציות שהם קיימו עם אחרים בתוך הכיתה או מחוצה לה.
כדי להתקדם לקראת הקמת קהילות גלובליות יצירתיות ש'אינטראקציה ומשתפות פעולה - אכל בדרכים חדשות ובלתי מובנות בעבר '(כפי שצוטט ב"שיאל ומקנזי",2008) עלינו לכלול היבטים פורמליים ובלתי פורמליים ב"תוכנית הלימודים" ולהבטיח אינטראקציה בין תרבותית חיובית ומעורבות המתרחשים כחלק נורמלי ובלתי נפרד מהלוויה של כל סטודנט באוניברסיטה.
הגיע הזמן לפתח גישות והתערבויות חדשות ויעילות להבטחת חוויה טובה ומתגמלת עבור הסטודנטים אשר תייצר אינטראקציה בין תרבותית לכל התלמידים.