האלבום הראשון של הלהקה, Dire Straits, הוקלט באולפני "בייסינג סטריט" בנוטינג היל, בפברואר 1978, בעלות של 12,500 ליש"ט. הוא יצא לאור לראשונה בבריטניה ב-Vertigo Records, ולאחר מכן בחטיבה של Phonogram Inc. הוא הגיע לידיעתה של נציגת חברת התקליטים וורנר רקורדס בניו יורק, שהרגישה שהאלבום הוא סוג המוזיקה שהקהל רעב אליו, אבל רק אדם אחד במחלקה שלה הסכים בהתחלה. באותה שנה החלה Dire Straits בסיבוב הופעות כלהקה חימום של Talking Heads, לאחר שהסינגל "Sultans of Swing" הוצא לאור מחדש והחל לטפס במצעד הבריטי. דבר שהוביל לחוזה עם וורנר רקורדס בארצות הברית לקראת סוף 1978, והאלבום "Dire Straits" הופץ ברחבי העולם. הלהקה זכתה להצלחה ראשונית בארצות הברית, וגם הגיעה לראש המצעדים בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד. האלבום הגיע בסופו של דבר לעשר המהקומות הראשונים במכירות בכל מדינה באירופה.
בשנה שלאחר מכן, יתאה הלהקה לסיבוב ההופעות הראשון שלהם בצפון אמריקה. הם ניגנו 51 קונצרטים במשך תקופה של 38 ימים. הסינגל "Sultans of Swing" הגיע למקום הרביעי בארצות הברית ולמקום השמיני בבריטניה. בוב דילן, שראה את הלהקה מנגנת בלוס אנג'לס, כל כך התרשם שהוא הזמין את מארק קנופלר והמתופף פיק ווית'רס לנגן באלבומו הבא, "רכבת איטית מגיעה" (Slow Train Coming).
הקלטות לאלבום השני של הקבוצה הלהקה, "Communiqué", נערכו בדצמבר 1978 והוא יצא לאור ביוני 1979, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הגרמני, יחד עם אלבום הבכורה Dire Straits בו זמנית, שהיה במקום ה-3. בבריטניה הגיע האלבום למקום ה-5 במצעדי האלבומים.
ביולי 1980 החלה הלהקה להקליט את אלבומה השלישי, "Making Movies", והוא יצא לאור באוקטובר 1980. במהלך ההקלטות, החל מתח בין מארק ודייוויד קנופלר, ודייוויד קנופלר החליט לעזוב כדי להתחיל בקריירת סולו; הוא לא קיבל קרדיט באלבום. ההקלטות המשיכו עם סיד מקגיניס בגיטרה קצב והקלידן רוי ביטן מלהקת E Street Band של ברוס ספרינגסטין. לאחר סיום ההקלטות, הקלידן אלן קלארק והגיטריסט הקליפורני האל לינדס הצטרפו ללהקה כחברים במשרה מלאה לסיבובי הופעות באירופה, צפון אמריקה ואוקיאניה. "Making Movies" קיבל ביקורות חיוביות, וכלל שירים ארוכים יותר עם עיבודים מורכבים יותר, סגנון שימשיך בהמשך הקריירה של הלהקה.
אלבום האולפן הרביעי של דייר סטרייטס, "Love Over Gold", בו שירים ארוכים עם נגינת הפסנתר והמקלדת של אלן קלארק, התקבל היטב כשיצא בספטמבר 1982. הוא הגיעה מיד למעמד של אלבום זהב בארצות הברית ובילה ארבעה שבועות במקום הראשון בממלכה המאוחדת. שם האלבום נוצר בהשראת גרפיטי שנראה מחלון דירתו הישנה של קנופלר בלונדון. הביטוי נלקח מעטיפת האלבום של קפטן ביפהארט. הוא היה האלבום הראשון של הלהקה שהופק אך ורק על ידי מארק קנופלר, ולהיט העיקרי שלו, "Private Investigations", העניק לדייר סטרייטס את סינגל הלהיט הראשון שלהם בבריטניה, שם הגיע למקום ה-2, למרות אורך של כמעט שבע דקות.
בינואר 1983, מיני-אלבום של הלהקה בן ארבעה שירים, בשם "ExtendedanceEPlay", יצאה לאור ש-"Love Over Gold" עדיין היה במצעד האלבומים. הוא כלל את הלהיט "Twisting By the Pool", שהגיע למקום ה-20 בבריטניה ובקנדה. הלהקה זכתה בתואר להקת השנה בטקס פרסי המוזיקה הבריטית ב-1983.
בשנת 1984 הוציאה את אלבום ההופעה הכפול "Alchemy".
בשנת 1985 יצא אלבום האולפן החמישי, "Brothers in Arms". אלבום זה היה אחד הראשונים שיצאו על גבי תקליטור, והוא זכה להצלחה גדולה במיוחד - מעל ל-20 מיליון עותקים נמכרו ברחבי העולם. סינגל מהאלבום, "Money for Nothing", שיר המוגש מנקודת מבטו של עובד זוטר בחנות אלקטרוניקה שמקנא בזמר הרוק על המרקע שמקבל "כסף בשביל כלום, בחורות בחינם", שיר זה היה השיר המוכר הראשון בו נעשה שימוש בגיטרת רזונטור והיה לקליפ הראשון של הלהקה אשר שודר בתחנת MTV אירופה. ההצלחה המסחרית הגדולה של אלבום זה, בשילוב עם הופעה מוצלחת בקונצרט הלייב אייד, הפכו את דייר סטרייטס ללהקה הנמכרת ביותר בעולם בתקופה של אמצע שנות ה-80. בעקבות האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות, כולל שני הופעות בישראל, במאי 1985, בבריכת הסולטאן בירושלים ובפארק הירקון בתל אביב.
לאחר מכן יצאה להפסקה של שש שנים, עד שנת 1991. בשנה זו הוציאה הלהקה את אלבום האולפן האחרון שלה, "On Every Street". לאחר מסע הופעות שליווה את הוצאת האלבום הפסיקה הלהקה את פעילותה, וחבריה פנו לקריירות סולו נפרדות.
בשנת 1995, עם יציאת אלבום ההופעה "Live at the BBC" הודיעה הלהקה על התפרקותה באופן רשמי.
עם השנים הוכר מארק נופלר כאחד הגיטריסטים הטובים בעולם המשלב וירטואוזיות גדולה ויכולת הלחנה מיוחדת של קטעי גיטרה בשירי הלהקה.
בשנים 2015–2017 הופיעה להקת המחווה "דייר סטרייטס אקספיריאנס" בישראל מספר פעמים.
חברי הלהקה.
במהלך השנים התחלפו חלק מחברי הלהקה, כשהרוח החיה מאחוריה היא תמיד מארק נופלר, שאחראי גם לרוב הלחנים והמילים של הלהקה. בוב דילן אמר שהוא אוהב את דייר סטרייטס כי זוהי להקה שנשמעת כמו איש אחד - האיש הזה למעשה היה מארק נופלר.
כונרת
גבי עמרני
גבריאל (גבי) עמרני (נולד ב-22 באוקטובר 1934) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי. חתן פרס אופיר על מפעל חיים לשנת 2000.
ביוגרפיה.
נולד בשם גבריאל מיכאל רפאל עמרני בשכונת נחלאות שבירושלים כבן זקונים להורים יוצאי תימן. בנעוריו למד בבית הספר אליאנס בירושלים ובגיל 15 הצטרף לגרעין של השומר הצעיר ועבר איתו לקיבוץ בית אלפא.
אחרי שגויס לנח"ל ביחד עם הגרעין שלו, עמרני נמנה בראשית שנות החמישים עם המחזור השני של להקת הנח"ל, יחד עם חיים טופול ואורי זוהר, והיה הסולן בשיר "הוא לא ידע את שמה". אחרי השחרור מצה"ל עבר לקיבוץ יקום והתחיל לעבוד עם להקת הקיבוץ הארצי. לאחר מכן התיישב בתל אביב בכרם התימנים, היה חבר בלהקת המחול "ענבל" וזמר הלהקה הישראלית "בצל ירוק" שהתפרקה בשנת 1961.
עמרני נשוי לורדה ואב לארבע בנות. מתגורר ברמת גן.
בתיאטרון.
בשנת 1962 למד בארצות הברית בניו יורק בסטודיו למשחק ודרמה של הרברט ברגהוף ואוטה האגן ובשנת 1966 סיים את לימודיו ושב לישראל.
הוא שיחק במחזות תיאטרון, בהפקות בידור ובמחזות זמר רבים, בתיאטרון הקאמרי, התיאטרון הצעיר, תיאטרון באר שבע ותיאטרון חיפה, בין היתר שיחק במחזות "עקידה" של עירא דביר (לצדו של יוסי ידין), "אמי הגנרלית", "הנהג של מיס דייזי", "יש לי כנרת" (2000), על תפקידו בהצגה זו זכה בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית שחקן השנה. בשנת 1997 הכיר את המחזאי והבמאי חנוך לוין והחל לשחק במחזותיו: בין היתר ב"הזונה מאוהיו", "אשכבה" ו"הבכיינים" (שלושתם בתיאטרון הקאמרי).
באמצע שנות ה-80 הצטרף כצלע שלישית לאיחוד של שלישיית התאומים, במקומו של מרדכי (פופיק) ארנון, לצדם של חברי ההרכב המקורי אושיק לוי וחנן גולדבלט.
בשנת 2011 השתתף במחזה "השוטר אזולאי" לצד מוני מושונוב.
בקולנוע ובטלוויזיה.
עמרני השתתף בלמעלה מ-50 סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה. ב-1966 השתתף בתפקיד זוטר בסרטו של מנחם גולן "פורטונה". השתתף בשנת 1968 בסרטו של אורי זוהר "הצד השני". השתתף בסרטיו של אפרים קישון "ארבינקא" (1967), "תעלת בלאומילך" (1969) ו"השוטר אזולאי" (1971). באותה שנה שיחק בסרט "אריאנה" בבימויו של ג'ורג' עובדיה. ב־1972 השתתף בסרט נחצ'ה והגנרל בתור בלש.
בשנת 1976 שיחק בסרטו של הבמאי בועז דוידזון "משפחת צנעני", וגילם את אדון צנעני, בעל משפחה תימנית שמסוכסכת עם יריבו לעסקים ושכנו הפרסי ישראל בן נעים (שמגולם על ידי יוסף שילוח). ב-1977 השתתף בסרטו האחרון של אורי זוהר "הצילו את המציל" ובסרט מבצע יונתן שביים מנחם גולן.
בשנת 1980 שיחק בקומדיה הדרמטית של אסי דיין "מלך ליום אחד", וגילם שוער בבית מלון בנתניה ואב לבת (קרוליין לנגפורד) המתגוררת בארצות הברית. הבת מגיעה לביקור בארץ והוא צריך להתמודד עם שקריו בפניה. בשנת 1981 השתתף בסרט "שגעון של אבא" לצד השחקנית וידידתו מתקופת להקת הנח"ל שושיק שני. בשנות ה-80 השתתף גם בתוכנית הילדים "רחוב סומסום" וכשחקן אורח ב"שניים אוחזין". ב-1998 שיחק בדרמת הטלוויזיה של אברהם הפנר, "ארץ קטנה, איש גדול".
בשנת 2007 שיחק בסדרה הקומית "הישראלים".
ב-2010 הופיע בסדרה "עספור", וגילם את מנשה התימני בסדרת הילדים ששודרה בהוט 3 "חסמבה דור 3".
ב-2016 הופיע בסדרה "מטומטמת" בתפקיד גדליה והשתתף בסרט הקולנוע "הורדוס איילנד".
בשנת 2000 זכה בפרס אופיר על מפעל חיים. בשנת 2012 הוענק לו אות "יקיר העיר רמת גן".
לה ריוחה
לה ריוחה (בספרדית: La Rioja) היא קהילה אוטונומית בצפון ספרד, הקטנה ביותר מבחינת כמות אוכלוסין (כ־300,000), והקטנה ביותר בשטחה בחצי האי האיברי. במזרח, גובלת לה ריוחה עם אראגון, בצפון עם חבל הבסקים ונווארה וממערב ומדרום עם קסטיליה ולאון.
לה ריוחה מורכבת ממחוז אחד בלבד, ששמו "לה ריוחה", כשם הקהילה האוטונומית. בירתה של לה ריוחה היא לוגרוניו ובה כ♠136,841 תושבים. היישובים הגדולים הנוספים בלה ריוחה הם: ארנדו (14,954 תושבים), קלאורה (20,600 תושבים) וארו (9,558 תושבים).
לה ריוחה משתרעת 120 קילומטר לאורך נהר אברו בעמק מוקף הרים, ברוחב משתנה ששיאו מגיע ל־50 קילומטרים.
לה ריוחה ידועה בתעשיית היין שלה, אשר החלה כבר בתקופה הרומאית.
היסטוריה.
החל במאה העשירית הייתה לה ריוחה אזור ספר בין ממלכות נווארה וקסטיליה. בבוררות של הנרי הראשון, מלך אנגליה, נמסר האזור לקסטיליה וסופח אליה רשמית ב־1177. אולם האזור המשיך להחליף ידיים בין הממלכות הנוצריות השונות.