במהלך מלחמת השחרור של בנגלדש ב-1971, אזרחים אמריקאים, בהובלת הקונסול הכללי בדאקה, ארצ'ר קדם, שלחו סדרה של מברקים המפרטים את הזוועות שבוצעו בידי הצבא הפקיסטני נגד אזרחים, סטודנטים ואנשי רוח. הם התנגדו למדיניות הממשל של ניקסון, שהעלימה עין מרצח העם, בשל הברית האמריקאית הקרובה עם החונטה הצבאית בפקיסטן. כמו כן, בתוך ארצות הברית השתנתה דעת הקהל נגד המדיניות של הנשיא ניקסון באשר למדיניותו בבנגלדש. כמו כן, מחוקקים דמוקרטים ורפובליקנים, ובהם טד קנדי, פרנק צ'רץ' ואחרים, גינו את הבית הלבן על שתיקתו בנושא ה"דיכוי השיטתי" במזרח פקיסטן. דמויות תרבות אמריקניות כמו המשורר אלן גינסברג והזמרת ג'ואן באאז קידמו את המודעות למלחמה בבנגלדש. הקונצרט למען בנגלדש אורגן בניו יורק על ידי מוזיקאים בריטיים, אמריקנים והודים; והשתתפו בו סמלים אמריקאים כמו בוב דילן. על אף שהקונגרס האמריקני הטיל אמברגו נשק על פקיסטן, הבית הלבן הפר את האמברגו בשולחו משלוחי נשק סודיים לחונטה הצבאית בפקיסטן. כאשר הודו התערבה בדצמבר 1971, הבית הלבן שיגר נושאת מטוסים למפרץ בנגל. פעילי שלום חסמו כמה משלוחי נשק בכמה נמלים בצפון מזרח ארצות הברית. דיפלומטים בנגלים בשגרירות פקיסטן בוושינגטון די.סי, ערקו והפעילו שליחות של הממשלה הזמנית של בנגלדש.
לאחר שחרורה של בנגלדש בדצמבר 1971 ונסיגת הכוחות ההודים במרץ 1972, הכירה ארצות הברית רשמית במדינה העצמאית החדשה ב-4 באפריל 1972 והבטיחה סיוע של 300 מיליון דולר. הרברט ד. ספיבק היה הנציג הדיפלומטי האמריקאי של ארצות הברית בדאקה באותה עת. ארבעה ימים לאחר מכן הסכימו ארצות הברית ובנגלדש לכונן יחסים דיפלומטיים ברמה של שגרירות. הקונסוליה הכללית שודרגה באופן רשמי לשגרירות ב-18 במאי 1972. היחסים בין בנגלדש לבין העולם המערבי בהנהגתה של ארצות הברית השתפרו באורח דרמטי בסוף שנות ה-70, כאשר נשיא בנגלדש זיאור רחמן שינה את המדיניות הסוציאליסטית של הממשלה הראשונה שהוקמה לאחר העצמאות, ושיקם את השוק החופשי. ב-1983 הוזמן לבית הלבן לפגישה עם הנשיא רונלד רייגן השליט הצבאי, סגן-אלוף חוסיין מוחמד ארשאד. הנשיא רייגן שיבח את דאקה על תפקידה במלחמה הקרה, וציין כי
ארצות הברית היא אחת משותפות הפיתוח העיקריות של בנגלדש מאז העצמאות, ומספקת למעלה מ-6 מיליארד דולר באמצעות USAID מאז 1972. היא סייעה בהקמת תשתיות חשובות במדינה, כולל סיוע של נאס"א לחקר החלל ולחישה מרחוק (SPARRSP) וכור מחקר TRIGA בוועדת האנרגיה האטומית של בנגלדש.
חתן פרס נובל לספרות מוחמד יונוס זכה במדליית החירות הנשיאותית ובמדליית הזהב של הקונגרס, העיטור הגבוה ביותר בארצות הברית.
בנגלדש היא בעלת ברית אמריקאית גדולה בדרום אסיה. שתי המדינות משתפות פעולה במגוון רחב של נושאים ביטחוניים, אזוריים ובינלאומיים, נגד הטרור ושינוי האקלים. בנגלדש הייתה שותפה מרכזית ביוזמות הפיתוח הבינלאומיות העיקריות של ממשל אובמה, כולל ביטחון התזונה, הבריאות ואיכות הסביבה. הסכם אסטרטגי נחתם בין שתי המדינות ב-2012. שגרירת ארצות הברית בבנגלדש מרתה ברניקאט תיארה ב-2015 את היחסים כ"תוססים, רבי-פנים ובלתי נמנעים".
מדיניותה של ארצות הברית ביחס לבנגלדש מעודדת יציבות פוליטית, זכויות אדם ודמוקרטיה. ארצות הברית רואה בבנגלדש כבעלת ברית מוסלמית מתונה מקרב מדינות האסלאם. למרות שהיחסים הם מצוינים באופן מסורתי, ארצות הברית מתחה ביקורת חריפה על הממשלה בבנגלדש בשל חוסר כבוד לשלטון החוק, דיכוי חופש העיתונות והפרות זכויות אדם בידי כוחות הביטחון, לטענתה. עקב הבחירות הכלליות ב-2014 אותן החרימה מפלגת האופוזיציה העיקרית, ארצות הברית נתנה כתף קרה לבנגלדש.
על פי דיפלומטים אמריקאים, מדיניות ארצות הברית בבנגלדש מבוססת על "שלושת הדי", כלומר דמוקרטיה, פיתוח ומלחמה בטרור.
מסחר והשקעה.
ארצות הברית היא יעד הייצוא הגדול ביותר של בנגלדש. ארצות הברית היא גם אחד מהמקורות הגדולים ביותר המשקיעים ישירות בבנגלדש. ההשקעה האמריקאית הגדולה ביותר במדינה היא הפעילות של חברת צ'ברון, המייצרת 50% מהגז הטבעי של בנגלדש. הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות עמד בשנת 2014 על 6 מיליארד דולר. הייצוא האמריקאי העיקרי לבנגלדש הוא מוצרים חקלאיים (פולי סויה, כותנה, חיטה ומוצרי חלב), מטוסים, מכונות, מנועים ומוצרי ברזל ופלדה. ייבוא אמריקאי מבנגלדש כולל מוצרי הלבשה, הנעלה ומוצרי טקסטיל; צעצועים, משחקים ומוצרי ספורט; חסילונים וסרטנים; מוצרים חקלאיים.
בחודש יוני 2013, בעקבות קריסת הבניין בבנגלדש שהובילה ליותר מ-1,000 מקרי מוות, השעתה ארצות הברית הסכם סחר מועדף עם בנגלדש, שאפשרה גישה חופשית לשוק האמריקאי בשל תקני בטיחות ירודים. משרד החוץ של בנגלדש פרסמה אז הצהרה שכותבת: "זה לא יכול להיות מזעזע יותר עבור עובדי המפעל של בנגלדש כי ההחלטה להשעות מערכת כללית של העדפות (GSP) מגיעה בזמן שממשלת בנגלדש נקטה צעדים גלויים כדי לשפר את בטיחות המפעל ולהגן על זכויות העובדים".
ברית צבאית.
ארצות הברית היא אחת מבעלות הברית האסטרטגיות העיקריות של בנגלדש. שיתוף הפעולה האמריקאי של ההגנה נתפס כמשקל נגד למעצמות האזוריות הודו וסין. תרגילים משותפים נערכים על בסיס קבוע, במיוחד במפרץ בנגל. פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית מקיים קשרים קבועים עם הכוחות המזוינים של בנגלדש. ארצות הברית סייעה גם להקים את היחידה הימית SWADS של חיל הים של בנגלדש, שנבנה על סמך המודל של הכוחות המיוחדים של ארצות הברית וקוריאה הדרומית.
בנגלדש היא התורמת הגדולה בעולם לכוחות שמירת השלום של האו"ם. ארצות הברית היא תומכת חיונית של כוחות שמירת השלום בבנגלדש.
חינוך ותרבות.
3,828 סטודנטים מבנגלדש למדו באוניברסיטאות בארצות הברית בשנת 2013.
מבחינה תרבותית, הגרסה הבנגלדשית של רחוב סומסום היא תוכנית הילדים הנצפית ביותר בבנגלדש.
סחר בין-לאומי בפרימטים
סחר בין-לאומי בפרימטים נעשה בעיקר למטרות ניסויים, אך גם לשימושם של קרקסים וגני חיות, למכירת חלקי גופם, יצירת קמעות וגביעים, למטרות קוסמות ולשימוש בהם כחיות מחמד.
בין השנים 2005–2014 סחרו ברחבי העולם בכ-450,000 פרימטים חיים ובכ-11,000 פרימטים כחלקי גופות.
היסטוריה.
באתרים ארכאולוגיים במרכזי הציוויליזציה האנושית שהתקיימה במצרים העתיקה ומסופוטמיה העתיקה נמצאו הוכחות לשימוש בפרימטים מתקופות אלו. השימוש בפרימטים היה למטרות שעשוע, ניצול ואכילה. כמו כן, ייחסו להם יכולות ריפוי, העלו אותם כקורבנות ועבדו אותם כאלילים.
בנוסף, יוון העתיקה והאימפריה הרומית סחרו עם מדינות אחרות בפרימטים, והשתמשו בהם לצרכים מגוונים.
אמונה.
מצרים העתיקה הייתה אחת המדינות הראשונות בהן נעשה פולחן של פרימטים. מבין האלילים והאלילות ניתן למנות את אתום "אל הבריאה" שמתואר כקוף ירוק, הפי "בנו של הורוס", רע "אל השמש" ותחות שמתואר כבבון. על פי אותה אמונה אלילית, בהיכל השיפוט שבעולם המתים ישנם ארבעה פרימטים ששומרים על אגם האש. ייתכן שעד האלף השלישי לפני הספירה לא היו פרימטים במצרים. הפרימטים שיובאו למצרים מהאלף השלישי לפני הספירה נלקחו מארץ פונט.
מקורותיהם של המקוקים הברבריים בגיברלטר אינם ברורים דים, אך עדות גנטית תומכת בסיפורים שלפיהם הם יובאו מצפון אפריקה לצוק גיברלטר, ושימורם במקום נעשה בשל אמונות טפלות או פולחן. במהלך מלחמת הירושה הספרדית (1701–1714), הבריטים שהשתלטו על גיברלטר האמינו כי הפרימטים מביאים מזל, ולכן שלטונם בגיברלטר יארך כל עוד הפרימטים יהיו שם. אותה אמונה היא גם זו שעוררה את יבוא המקוק מצפון אפריקה כדי לשמר את הקולוניה הבריטית בגיברלטר בזמן מלחמת העולם השנייה.
רפואה מסורתית.
ישנן עדויות לשימוש בעצמות של פרימטים למטרות יצירת שיקויים ותרופות עוד מתקופת מסופוטמיה העתיקה. באירופה במאה ה-2 נפוץ הרעיון כי ישנה תועלת בריאותית באכילת פרימטים.
בשלבים המוקדמים של העת החדשה הסחר באבני בזואר היה גדול. את אבני הבזואר ניתן היה להוציא מהקיבה או מהמעיים של קולובים, והשימוש בהם נעשה על מנת לנטרל רעל ארסן.
השימוש בפרימטים ברפואה המסורתית עדיין נפוץ כאשר בלמעלה מ-50 מדינות משתמשים בלמעלה מ-70 מינים למטרות אלו.
אופנה.
לפחות מאז ימי הביניים החל הסחר בפרוות של פרימטים. הפרווה השחורה-לבנה של הקולובוס גרזה שימשה ליצירת ביגוד טקסי, כיסויי מגנים ותחפושות מעוצבות. בימי הביניים ייצאו סוחרים ערבים את הפרווה של הקולובוס גרזה לאירופה, שם השימוש בה צבר תאוצה, בה בעת עם גדילת היצוא של הפרווה לאירופה. בשלבים מאוחרים יותר גבר השימוש והייצוא של הפרווה עם השימוש ברובים, במקום קשתות וחצים, למטרות ציד.
בשנת 1892, כ-175,000 פרוות יוצאו לאירופה. במהלך התקופה בה הפרווה של הקולובוסים הייתה בשיא האופנה, נהרגו כ-2 מיליון קולובוסים. מאוחר יותר, במאה ה-20, האופנה של פרוות הקולובוסים פסקה.
חיות מחמד.
פרימטים, בעיקר גנונים, יובאו למצרים העתיקה מרחבי אפריקה, ושימשו שם כחיות מחמד. ביוון העתיקה משפחות אמידות השתמשו בגנונים ובמקוקים ברבריים לפחות מהמאה ה-7 לפני הספירה, ומינים נוספים הגיעו לאירופה בשיירות סוחרים מהודו. כמו כן, הרומאים ייבאו פרימטים כחיות מחמד עוד משנת 50 לפני הספירה.
באמצע המאה ה-17 הפרימטים בבריטניה היו מקור גדול לשעשוע וחיות מחמד, ושר האוצר של אותה תקופה שקל להעלות את המס על פרימטים כפתרון להעלאה משמעותית של הפדיון המדיני. באופן בלתי נמנע, בתקופה מאוחרת יותר כאשר ניתן היה לקנות פרימטים בקנה מידה גדול, הם פסקו להיות סמל סטטוס גדול וערכם ירד.
ניסויים.