האמון זכתה בפרס פרנסס פומרוי נייסמית' לשנת , וב-2004 נכנסה להיכל התהילה של הספורט באוניברסיטת המדינה של קולורדו. שנה לאחר מכן הופרשה גופייתה עם המספר 25, ונתלתה בתקרת אולם הכדורסל של האוניברסיטה.
קריירה מקצוענית.
קריירת מועדונים.
בכדורסל נשים, מרבית השחקניות הבכירות משחקות בחצי מהשנה בעונת ליגת ה-WNBA, ובחצי השני בליגות אחרות בארצות הברית או באירופה. להלן הציר הכרונולוגי יהיה מופרד בחלוקה זו.
האמון העמידה עצמה לבחירה בדראפט ה-WNBA ב-, אך לא נבחרה. בכל מקרה היא החלה לשחק בקבוצת ניו יורק ליברטי באותה שנה. בעונת הרוקי שלה היא שימשה כרכזת המחליפה לתרזה וית'רספון. ב- קודמה האמון לחמישייה על חשבון וית'רספון, ושנה לאחר מכן הפכה לקפטנית משותפת, יחד עם ויקי ג'ונסון וקריסטל רובינסון. ביוני של אותה שנה נפצעה האמון בברכה, מה שהשבית אותה למשך עונה שלמה. באוגוסט קלעה האמון את הנקודה ה-2,000 שלה בליגת ה-WNBA. בסוף עונת 2005 היא נבחרה לחמישייה השנייה של הליגה.
באפריל , בזמן הדראפט, הועברה האמון בטרייד לקבוצת סן אנטוניו סטארס. בעונת 2007 רשמה האמון ממוצעים של 18.8 נקודות ו-5 אסיסטים למשחק במדי הסטארס. בעונה זו קיבלה האמון את הכינוי "ביג שוט בקי", כפרפרזה על כינויו של שחקן העבר של סן אנטוניו ספרס רוברט הורי, "ביג שוט בוב". בעונה הבאה הובילה האמון את הסטארס למאזן הטוב בליגה, 24-10, ועד לגמר הליגה, עם ניצחונות בפלייאוף על סקרמנטו מונארכס ולוס אנג'לס ספארקס. בסדרת הגמר הפסידה הקבוצה לדטרויט שוק בתוצאה 0–3. בעונת העמידה האמון ממוצעים של 19.5 נקודות ו-5 אסיסטים, אך הקבוצה הפסידה בסיבוב הראשון של הפלייאוף לאלופה שבדרך, פיניקס מרקורי. בעונה זו נבחרה האמון לשחק במשחק האולסטאר של ה-WNBA ולחמישיית העונה בליגה. בשלוש העונות הבאות העפילה הקבוצה לסיבוב השני בפלייאוף והודחה ממנו. בעונת הייתה האמון לשחקנית השביעית בהיסטוריית הליגה להגיע ל-5,000 נקודות.
ביולי קרעה האמון את רצועת הברך (ACL) במהלך משחק נגד לוס אנג'לס ספארקס, אחרי שהחמיצה את עשרת המשחקים הקודמים (מתחילת העונה) בגלל אצבע שבורה. בסיום עונת פרשה האמון ממשחק פעיל ב-WNBA.
אוף-סיזן.
בכל עונה שיחקה האמון גם בקבוצה אחרת, מעבר לים או בארצות הברית, בפגרת ה-WNBA. בעונות 2001-2002 שיחקה האמון באיטליה, ולאחר מכן במשך ארבע עונות בליגת ה-NWBL - בקבוצות טנסי פיורי וקולורדו צ'יל. בעונתה הראשונה בליגה, במדי טנסי, הייתה מלכת הסלים עם ממוצע של 20.6 נקודות למשחק. בעונתה הבאה, בה עברה לקולורדו, שיחקה רק שני משחקים עקב הפציעה שספגה בברך במהלך העונה ב-WNBA. בשתי העונות שלאחר מכן המשיכה לשחק בצ'יל, אך עזבה את הליגה ב-, שנה לפני סגירתה, ועברה לליגת העל הספרדית בכדורסל נשים, שם שיחקה במשך שתי עונות בקבוצת ריבאס אקופוליס.
בעונות הבאות שיחקה האמון בצסק"א מוסקבה ובקבוצות שונות ברוסיה וספרד. עונתה האחרונה מחוץ ל-WNBA הייתה בספרטק מוסקבה, שלאחריה חזרה ל-WNBA לעונה אחרונה ואז פרשה.
קריירה בינלאומית.
ב-2008, בעת ששיחקה בצסק"א מוסקבה, קיבלה האמון אזרחות רוסית, והצטרפה לנבחרת רוסיה בכדורסל נשים לקראת טורניר הכדורסל באולימפיאדת בייג'ינג (2008). החלטה זו נבעה מאי-זימונה לנבחרת ארצות הברית. בטורניר זה זכתה האמון עם הנבחרת במדליית הארד, כשהודחה בחצי הגמר על ידי האלופה האולימפית, ארצות הברית, וניצחה את המארחת, סין, במשחק על מדליית הארד. על הישגים אלו ועל אחרים הוענקו לה תואר כבוד של "מאסטרית בספורט" ומדליית הכבוד של המחויבות למולדת מממשלת רוסיה.
האמון שיחקה במדי הנבחרת הרוסית גם באליפות אירופה בכדורסל נשים 2009, באליפות העולם בכדורסל נשים 2010 ובטורניר הכדורסל באולימפיאדת לונדון (2012).
קריירת אימון.
במהלך תקופת פציעתה ב-2013 השתתפה האמון באימוני סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA כמשקיפה, לבקשת מאמן הקבוצה, גרג פופוביץ'. אחרי פרישתה באופן רשמי ממשחק פעיל, מונתה האמון לעוזרת מאמן תחת פופוביץ', מה שהפך אותה לאישה השנייה למלא באופן מלא תפקיד זה בליגה הבכירה של הכדורסל בארצות הברית, אחרי ליסה בויאר, שעשתה זאת ב-2001 בקליבלנד קאבלירס, תחת ג'ון לוקאס השני. בקיץ הפכה האמון לאישה הראשונה להוביל קבוצה בליגת הקיץ של ה-NBA, כשהובילה את קבוצת ליגת הקיץ של הספרס לזכייה באליפות ליגת הקיץ של לאס וגאס. ב- השתתפה כעוזרת מאמן במשחק האולסטאר של ה-NBA, שוב - האישה הראשונה לעשות זאת.
הרכבת התחתית של קהיר
ערוער (מואב)
ערוער הייתה עיר עתיקה ששכנה על גדתו הצפונית של נחל ארנון בעבר הירדן המזרחי. מכונה "ערוער אשר על שפת נחל ארנון" כדי להבדילה מהערים האחרות שנקראו בשם ערוער. מזוהה עם ח'רבת ערער, כ-5 ק"מ מזרחית דרומית לדיבון.
העיר שימשה קצה גבול ממלכתו של סיחון ובהמשך קצה גבול נחלת שבט ראובן. ככל הנראה היא ערוער שנבנתה על ידי בני גד יחד עם ערים נוספות בימי משה. פרשני המקרא וחוקריו נתנו לתופעה זאת הסברים שונים. שניים מגיבורי דוד, שמע ויעיאל, באו מערוער. במפקד שערך דוד בסוף ימיו החלו הפוקדים את ספירתם ב"ערוער... אשר בתוך הנחל" ששימשה כאמור כגבול הדרומי ומשם פנו צפונה. היישוב נזכר במצבת מישע כעיר מבוצרת אשר בנה מלך מואב מישע לאחר שמרד בממלכת ישראל, לה היה משועבד. נראה שמאוחר יותר שבה לידי ישראל, אך בהמשך הוכתה על ידי חזאל מלך ארם. בתקופת יותם מלך יהודה וירבעם מלך ישראל ישב בערוער בלע בן עזז מבני שבט ראובן. יש מפרשים שלא ישב בערוער ממש אלא בסביבתה. ערוער מוזכרת בנבואת הפורענות של ירמיהו על מואב.
בית הקברות הר סיני
פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג
פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Friedrich I., Kurfürst von Brandenburg; 21 בספטמבר 1371 - 20 בספטמבר 1440) היה הנסיך בוחר של ברנדנבורג הראשון מבית הוהנצולרן, בין השנים 1415–1440.
ביוגרפיה.
פרידריך נולד ב-21 בספטמבר 1371, לפרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג ואליזבת ממייסן, בתם של פרידריך השני, מרקיז מייסן ומתילדה מבוואריה, מרקיזת מייסן. בצעירותו שירת פרידריך בחצר זיגיסמונד, מלך הונגריה, ולחם עמו נגד העות'מאנים. בשנת 1397 חזר פרידריך לנירנברג, וירש מאביו את רוזנות העיר נירנברג.
בשנת 1398 מת אביו פרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג, ונחלותיו חולקו בין הבנים, ופרידריך ירש את נסיכות אנסבך, בעוד אחיו יוהאן השלישי, רוזן העיר נירנברג קיבל את נסיכות ביירוית. במהלך הסכסוך בין ונצל, מלך גרמניה לרופרכט מפפאלץ, תמך פרידריך ברופרכט, ולאחר מותו בשנת 1410 תמך פרידריך בזיגיסמונד, מלך הונגריה במאבקו להשגת כתר האימפריה הרומית הקדושה. בשל תמיכתו בזיגיסמונד, העניק לו הלה במהלך ועידת קונסטנץ את מרקיזות ברנדנבורג ואת התואר נסיך בוחר. במהלך המלחמה נגד התנועה ההוסיטית לא תמך פרידריך בזיגיסמונד, ומשום כך התקררו היחסים בין השניים.
בשל סכסוכים עם האצולה בברנדנבורג, מסר פרידריך בשנת 1426 לבנו יוהאן, מרקיז ברנדנבורג-קולמבאך את מרקיזות ברנדנבורג, ושמר בידיו רק את תואר הנסיך הבוחר. בשנת 1427 ארגן פרידריך את המאבק בתנועה ההוסיטית, ולאחר מכן שימש כמתווך במועצת בזל. באותה שנה מכר פרידריך את זכויותיו ברוזנות העיר נירנברג לעיריית נירנברג, והעיר הפכה לעיר החופשית הקיסרית נירנברג.
ב-20 בספטמבר 1440 מת פרידריך, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג.
משפחתו.
בשנת 1401 התחתן פרידריך עם אליזבת מבוואריה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, בתם של פרידריך, דוכס בוואריה ומדאלנה ויסקונטי, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
איוונה טראמפ
איוונה מארי טראמפ (באנגלית: Ivana Marie Trump; 20 בפברואר 1949 – 14 ביולי 2022) הייתה אשת עסקים צ'כית-אמריקאית, סופרת ודוגמנית ואשתו הראשונה של דונלד טראמפ, לימים נשיאה ה-45 של ארצות הברית, ולהם שלושה ילדים משותפים. על אף שהיא וטראמפ התגרשו ב-1992, היא נשאה את שם משפחתו עד מותה 30 שנים לאחר מכן.
ביוגרפיה.
נולדה בשם איוונה מארי זלניצ'קובה (בצ'כית: Ivana Marie Zelníčková) בעיר זלין, מוראביה שבצ'כוסלובקיה (כיום בצ'כיה).
בתם של מילוש זלניצ'ק (1927–1990) ומארי זלניצ'קובה (לבית פרנקובה). אביה היה מהנדס חשמל ואמה עבדה כמרכזנית.
אביה דאג ללמד אותה סקי מגיל צעיר ולפתח את ההתמחות שלה בענף זה. לאחר שפיתחה כישורים כספורטאית סקי, הצטרפה לנבחרת הנוער, דבר שנתן לה הזדמנויות לנסוע מעבר לגבולות מסך הברזל, בתקופת הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית. היא למדה באוניברסיטת קארל בפראג וסיימה תואר שני בחינוך גופני בשנת 1972.
הגירה לקנדה.
בשנת 1971 נישאה לאלפרד ווינקלמאייר, מדריך סקי אוסטרי, אך ורק על מנת לקבל אזרחות אוסטרית. הנישואין העניקו לה את החופש לעזוב את צ'כוסלובקיה הקומוניסטית ללא צורך לערוק, כדי שתוכל לשמור על הזכות לחזור לבקר את הוריה. איוונה וינקלמאייר קיבלה את הדרכון האוסטרי במרץ 1972. שנה אחר כך התגרשה, על בסיס הטענה כי אלפרד ווינקלמאיר נטש אותה, לאחר שעבר ללוס אנג'לס, קליפורניה ללמד סקי.
זלניצ'קובה הייתה בקשר רומנטי עם הסופר והמחזאי ג'ורג' (ג'רי) סטיידל, שנהרג בתאונת דרכים בשנת 1973. לאחר מותו של סטיידל, עברה לקנדה, שם התגוררה עם ג'ורג סירובטקה שאיתו יצאה מאז 1967; סירובטקה ערק לקנדה בשנת 1971 והיה בעל בוטיק סקי במונטריאול.