בצעירותו, איילה שיחק בנבחרת הנוער של מקסיקו. ב-11 במרץ 2009, איילה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו בניצחון 1–5 נגד . ב-31 בינואר 2018, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד .
איילה השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2015, גביע הזהב בכדורגל 2017 ומונדיאל 2018.
יחסי ארצות הברית–וייטנאם
יחסי ארצות הברית–וייטנאם הם יחסי החוץ בין ארצות הברית לבין וייטנאם. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1950. למרות אירועי מלחמת וייטנאם ועל אף היות שייטנאם מדינה קומוניסטית, ירדה בשלושת העשורים האחרונים המתיחות בין המדינות וכיום היחסים ביניהן נחשבים טובים מאוד והמדינות חולקות אינטרסים משותפים רבים בים סין הדרומי.
היסטוריה.
בשנת 1950 כוננה ארצות הברית יחסים דיפלומטיים עם וייטנאם, לאחר שקיבלה עצמאות מוגבלת במסגרת האיחוד הצרפתי (צרפת המשיכה להוביל את מדיניות ההגנה ומדיניות החוץ של וייטנאם). בשנת 1954, הווייטנאמים קיבלו עצמאות מצרפת בעקבות מלחמת הודו-סין הראשונה, אולם המדינה חולקה לשני חלקים. ארצות הברית לא הכירה בממשלת צפון וייטנאם ופתחה שגרירות בדרום וייטנאם. מחשש לנפילת הדרום לידי הקומוניסטים, סייעה ארצות הברית לכוחות הדרום במלחמתם כנגד כוחות הצפון והווייט מין, ומאוחר יותר נכנסה למלחמה בצד הדרום. בשנת 1975 סגרה ארצות הברית את שגרירותה בסייגון ואנשיה פונו, ובעקבות כך נכנעה דרום וייטנאם נוכח הכוחות המתקדמים של צפון וייטנאם.
וייטנאם אוחדה תחת שלטונם של הקומוניסטים. בשנת 1978 החלה מלחמת וייטנאם–קמבודיה. פוליטיקאים אמריקאים הצהירו כי נורמליזציה של היחסים עם וייטנאם אפשרית בתנאי לנסיגת הצבא הווייטנאמי מקמבודיה כחלק מהסדר מדיני מקיף של הסכסוך. בשנת 1995, ארצות הברית הודיעה רשמית על נורמליזציה של היחסים הדיפלומטיים עם וייטנאם. בשנת 2015 חגגו ארצות הברית ווייטנאם 20 שנה ליחסים דיפלומטיים. נכון להיום היחסים בין המדינות נחשבים לטובים מאוד והמדינות חולקות אינטרסים משותפים רבים, הן בכלכלה והן בזירה העולמית, בעיקר נגד התפשטות ההשפעה הסינית שווייטנאם רואה בה סכנה לריבונותה.
יחסים כלכליים.
בשנת 2001 נכנס לתוקף הסכם הסחר הדו-צדדי של ארצות הברית–וייטנאם, ואחריו צמח המסחר בין שתי המדינות בחדות. היצוא מארצות הברית לווייטנאם כולל: מוצרים חקלאיים, ציוד, טקסטיל ובדים, וכלי רכב. יבוא ארצות הברית מווייטנאם כולל: ביגוד, נעליים, ריהוט ומצעים, מוצרים חקלאיים, פירות ים, מכוניות חשמליות. הסחר הבילטרלי גדל מ-451 מיליון דולר בשנת 1995 לכמעט 35 מיליארד דולר בשנת 2014. היצוא האמריקני לווייטנאם בשנת 2014 הסתכם ב-5.5 מיליארד דולר ואילו היבוא בשנת 2013 הסתכם ב-29.7 מיליארד דולר.
חוסה לואיס רודריגס
חוסה לואיס רודריגס פרנסיס (בספרדית: José Luis Rodríguez Francis; נולד ב-19 ביוני 1998) הוא כדורגלן פנמי, המשחק בעמדת הקשר בספורטינג חיחון.
קריירת מועדונים.
רודריגס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל צ'ורילו. ב-17 ביולי 2015, רודריגס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 נגד אתלטיקו צ'יריקי. ב-2 באפריל 2016, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד אליאנסה.
בקיץ הצטרף לקבוצת המילואים של גנט בהשאלה עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן. ב-9 בדצמבר 2016, גנט מימשה את האופציה עליו ורודריגס חתם על חוזה עד לשנת .
בספטמבר הושאל לאיסטרה 1961 מליגת העל הקרואטית.
ב-1 בפברואר 2019, רודריגס חתם בדפורטיבו אלאבס והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.
ב-4 בספטמבר 2020, רודריגס הצטרף לקבוצה הבוגרת והושאל ממנו ללוגו. ב-30 ביולי 2021 הושאל לספורטינג חיחון.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, רודריגס שיחק בנבחרת הנוער של פנמה. ב-14 במאי 2018, זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת מונדיאל 2018. ב-29 במאי 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד .
טאטסויה איטו
טאטסויה איטו (ביפנית: 伊藤達哉; נולד ב-26 ביוני 1997) הוא כדורגלן יפני, המשחק בעמדת החלוץ בפ.צ. מגדבורג.
קריירת מועדונים.
איטו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קאשיווה רייסול ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של המבורג. בעונת , הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-30 באפריל 2017, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–4 נגד מאפן. ב-24 בספטמבר 2017, איטו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–3 לבאייר לברקוזן.
ב-22 באוגוסט 2019, איטו חתם בסנט טרוידן מליגת העל הבלגית תמורת 1.5 מיליון אירו. ב-28 בספטמבר 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 3-3 נגד ראסינג גנק.
ב-21 בינואר 2022 הושאל לפ.צ. מגדבורג מהליגה השלישית בגרמניה.
קריירה בינלאומית.
איטו הוא חבר בסגל נבחרת יפן בכדורגל עד גיל 22. איטו, אף זומן מספר פעמים לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחקים שונים ואף נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2019, אך טרם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת.
שדרות בן מיימון
תזות על פוירבך
תזות על פוירבך (בגרמנית: Thesen über Feuerbach) הוא חיבור פילוסופי קצר, המכיל אסופה של אחת עשרה תזות אפוריסטיות, שנכתבו על ידי קארל מרקס בשנת 1845. הכותרת מתייחסת לביקורת כלפי הפילוסופיה של לודוויג פוירבך, אך מופנית לאידיאליזם הגרמני ולתולדות הפילוסופיה המערבית בכלל. החיבור נכתב במקור כמתווה בסיסי לפרק הראשון בספר האידאולוגיה הגרמנית. התזות, כמו גם הספר שעבורו נכתבו, לא פורסמו בימי חייו של מרקס. התזות ראו אור לראשונה רק בשנת 1888, כנספח לחיבור של פרידריך אנגלס.
החיבור ידוע בעיקר בשל התזה האחת-עשרה והאחרונה: "הפילוסופים רק פירשו באופנים שונים את העולם; אולם העניין הוא לשנותו" (בגרמנית: Die Philosophen haben die Welt nur verschieden interpretiert; es kommt aber darauf an, sie zu verändern).
רקע.
בפברואר 1845 קארל מרקס גורש מצרפת על ידי שר החוץ, פרנסואה גיזו. הוא מצא מקלט בבריסל, ואנגלס הצטרף אליו לאחר כמה חודשים, בתחילת חודש אפריל של אותה השנה. בבריסל מרקס החל לעצב לראשונה את מושג המטריאליזם ההיסטורי, והרעיון שביסוד השינויים המהותיים בהיסטוריה הפוליטית היה מאבק כלכלי בין מעמדות.
מרקס החל לעבוד על ספר המפרט את פילוסופיית ההיסטוריה החדשה שלו, תחת הכותרת "האידאולוגיה הגרמנית". בקשר לפרויקט זה, כתב מרקס מערך של אחת עשרה תזות ומכתמים ביחס לרעיונותיו של לודוויג פיירבאך, שהיה שותף לו בהשתייכות ל"הגליאנים הצעירים", וכמי שנחשב בעיני מרקס למבטא המודרני ביותר של המטריאליזם. אם כי לדעת מרקס לא הצליח לתאר מסקנות פוליטיות משביעות רצון מתוך תובנותיו הפילוסופיות. כאמור, "תזות" אלה נכתבו בתחילה כמתווה ראשוני לפרק הראשון בספר "האידאולוגיה הגרמנית", ורובן פותחו באריכות באותו חיבור.
היסטוריה פרסומית.
למרות המאמצים המרובים למצוא מוציא לאור לספר האידאולוגיה הגרמנית, הוא לא פורסם במהלך חיי מרקס או אנגלס. החיבור פורסם במלואו רק בשנת 1932 על ידי "מכון מרקס–אנגלס–לנין", בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של האיגוד ברית המועצות במוסקבה.
גם התזות לא פורסמו במהלך חייו של מרקס. החומרים נערכו מאוחר יותר על ידי אנגלס ופורסמו בפברואר 1888, כנספח לחיבורו לודוויג פוירבך וחתימת הפילוסופיה הגרמנית הקלאסית "." כתב היד המקורי של מרקס פורסם רק בשנת 1924 בתרגום גרמני ורוסי כחלק מארכיון מרקס-אנגלס, בכרך הראשון.
סקירה כללית.
מרקס מתח ביקורת חריפה על מה שתפס כמטריאליזם הרפלקסיבי של "ההגליאנים הצעירים" דוגמת פוירבך ועל תפיסתם את "מהות האדם" כמבודדת וכמופשטת, ולמעשה מנותקת מההקשר של יחסיו הכלכליים והחברתיים של האדם. מרקס טען שהבנת מקורות האמונה הדתית לא הספיקה להתקדם לקראת חיסולה של הדת. במקום זאת להצהיר כי המבנה החברתי והכלכלי הבסיסי הוא שהוליד את האמונה הדתית וכי מדובר בטרנספורמציה של זה שהיה תנאי הכרחי לביטול הדת.
"התזות" מזהות את הפעולה הפוליטית כאמת היחידה בפילוסופיה, ומתמצות בתזה האחת-עשרה המפורסמת. בעוד שהטקסט מבקש לשמור על עמדתו הביקורתית של האידיאליזם הגרמני, הוא מעביר את הביקורת הזו למונחי פראקסיס, מטריאלים, ופוליטיים. במקום עיסוק תאורטי אידיאליסטי אי עיסוק מטריאליסטי חסר, מרקס מעוניין בשינוי מוחשי בעולם.
שימושים בטקסט ואזכורים בתרבות.
התזה האחת-עשרה שימשה את סרגיי פרוקופייב בקנטטה לרגל יום השנה העשרים למהפכת אוקטובר, אופ. 74.
התזה האחת-עשרה נחרתה בכניסה לאוניברסיטת הומבולדט באונטר דן לינדן בברלין. מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ציוותה על כך בשנת 1953 כחלק מהשחזור שנעשה באוניברסיטה בעקבות ההרס שגררה מלחמת העולם השנייה.
התזה האחת-עשרה היא גם האפיטף של מרקס, החרוטה על מצבתו בבית הקברות הייגייט בלונדון, יחד עם השורה האחרונה של המניפסט הקומוניסטי, "פועלי כל העולם, התאחדו".
הסופר והמרגל, ויטקר צ'יימברס (ששלט בגרמנית ותרגם את הגרסה האנגלית משנת 1928 של "במבי") פרסם תרגום משלו לתזה האחת עשרה בספר זכרונותיו":" "Philosophers have explained the world; it is necessary to change the world" (בתרגום חופשי לתרגומו: "פילוסופים הסבירו את העולם; מן ההכרח לשנות את העולם.").
התזה האחת-עשרה מצוטטת בסרט "החבר דב", בסצנה בה חה"כ לשעבר דב חנין תוהה בשיחה עם במאי הסרט, ברק הימן, האם פועלו היה מספיק כדי להביא לשינוי אמיתי.
התיזות על פוירבך
יוסף יצחק ג'ייקובסון