הנקודה הבעייתית בתאוריה של טוינבי היא שהיהודים מתעקשים להמשיך להתקיים מעבר לזמן שבו היו שותפים פעילים ביצירת תרבות זאת וכעת הם מתקיימים ללא מטרה שהיא. הוא מסרב להכיר בהישגים מאוחרים יותר של תרבות זאת פרט לכך שהיא השפיעה על יצירת הדת והתרבות הנעלה באמת של הנצרות. למעשה חזר בכך טוינבי אל העמדה הנוצרית השגרתית שרואה זכות קיום ליהדות רק בכך שיצרה את הנצרות ומעבר לכך שוב אין לה שום תפקיד.
עם הקמת מדינת ישראל, חלה שוב פגיעה בתאוריה שלו על העם ה"מאובן", שקם לתחייה והוא כבר לא "מאובן". הסברו היה שאף על פי שהיהודים הם "מאובנים" ואינם ראויים למדינה משלהם וכי לא היו ראויים למדינה משלהם בארץ ישראל, וכי בכל מקרה במלחמת העצמאות התייחסו היהודים לערבים כפי שהנאצים התנהגו כלפיהם (אם כי סייג זאת בכך שההשוואה לנאצים הייתה מוסרית ולא סטטיסטית). הערבים הם בעיניו הקול האמיץ, שהפריך את התואנות הציוניות והרס כל תירוץ יהודי היסטורי. במילים אחרות אמר כי היהודים התנהגו לעיתים באכזריות שדומה לאכזריות הנאצית ולמעשה המלחמה שלהם נגד הערבים היא מלחמת הנאצים בערבים דרך יהודים.
לאורך השנים הקצין טוינבי ללא הרף את טענותיו כנגד הציונות ומדינת ישראל והחל להשוות את יציאת הערבים במלחמת העצמאות ופעולות כמו פרשת דיר יאסין לפעולות הג'נוסייד של הנאצים. כתוצאה הוא הפך למושא להתקפות נגד של אינטלקטואלים יהודיים שונים ובהם אבא אבן שנשא כנגדו ב-1955 הרצאה ידועה בשם "כפירתו של טוינבי".
ויכוח הרצוג-טוינבי.
נקודת השיא במאבק הישראלי-יהודי כנגד טוינבי הייתה בינואר 1961 כאשר החליט שגריר ישראל בקנדה יעקב הרצוג לעשות מעשה חסר תקדים או המשך בתולדות הדיפלומטיה הישראלית. הוא הזמין את טוינבי לוויכוח פומבי. הוא לא קיבל לכך אישור מאיש ואף לא אחד האמין שהדיפלומט יוכל לגבור על ההיסטוריון המקצועי המפורסם. היו רבים בשירות הדיפלומטי שהתנגדו בתוקף לדו-קרב זה גם בגלל חשש שנציג ישראל עלול להפסיד בוויכוח כנגד ההיסטוריון המפורסם. הם גם זכרו היטב את הוויכוחים בין נוצרים ויהודים מימי הביניים שללא קשר לתוצאותיהם תמיד הזיקו ליהודים, מנגד יצחק בן-צבי תמך בוויכוח.
הוויכוח זכה לפרסום רב. הוא שודר בחלקו ואף במלואו בתחנות רדיו ברחבי קנדה ובצפון ארצות הברית ואותו ערב שודר בישראל. בישראל היו אלה ימי סערה פוליטית וביום הוויכוח התפטר דוד בן-גוריון מראשות הממשלה כתוצאה מפרשת לבון. ולמרות זאת הוויכוח עורר עניין עצום בישראל, שכן דיונים אינטלקטואליים היו בעלי חשיבות לכל הפחות שווה לאירועים פוליטיים. הקלטות של הוויכוח נמכרו במספרים גדולים בקנדה ומעבר לה. תדפיס של הוויכוח אף יצא לאור במצרים באנגלית כמחזק את העמדה הערבית.
השפעה.
לרעיונותיו של טוינבי לא הייתה השפעה רבה מאוד על היסטוריונים אחרים. התאוריה הכללית שלו נחשבת על ידי כמה היסטוריונים, כגון רוברט קורטיוס כסוג של פרדיגמה לתקופה שלאחר המלחמה. הרעיונות של טוינבי נהנו מעדנה מסוימת בזמנו (הוא הופיע על השער של "טיים" ב-1947). טוינבי היה כנראה משפיע ביותר בקרב הוגים אסיאתיים. כמה מהמונחים שלו, כמו "מדינה יורשת", וכן "פרולטריון חיצוני", מצויים בכתביהם של מחברים אחרים.
רבים רואים בו אנטישמי, בעקבות התבטאויות שלו כמו זו לפיה חלק ממעשי היישוב היהודי בזמן מלחמת העצמאות כלפי הערבים (כמו הטבח בדיר יאסין) היו דומים למעשי הנאצים כלפי היהודים, וכן מכיוון שבספריו הוא הגדיר את העם היהודי כ"שריד מאובן" וביטויים דומים נוספים. יחד עם זאת טען שליהדות היה תפקיד חשוב מאוד בעיצובה של ההיסטוריה בעת העתיקה בגלל אמונתה באל אחד.
שמו של טוינבי שימש בטקסט מסתורי שהופיע על גבי כבישים בערי ארצות הברית בסוף המאה העשרים וידועים בשם אריחי טוינבי.
תפן
ארנולד טויינבי
הליגה הלאומית בכדורגל
הליגה הלאומית בכדורגל היא הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל הישראלי, אחרי ליגת העל. עד תום עונת 1998/1999 ובטרם הוקמה ליגת העל, הייתה הליגה הלאומית הליגה הבכירה בישראל.
ביחד עם ליגת העל אלו שתי הליגות שנחשבות למקצועניות בישראל, והחל משנת 2014 שתיהן מנוהלות על ידי מנהלת הליגות לכדורגל.
בליגה הלאומית משחקות 16 קבוצות, ושתי הקבוצות המסיימות במקומות הראשונים בתום כל עונה מעפילות לליגת העל.
היסטוריה.
לפני קום המדינה.
ישנן עדויות לכך שהייתה ליגה שנייה שהתקיימה בארץ ישראל עוד בתחילת שנות ה-30 (למשל בעונת 1930/1931). ליגה זו הייתה בעיקר הזדמנות לקבוצות מהליגה הראשונה עם קבוצות המילואים שלהם להריץ שחקנים שישתפשפו לקראת הופעה בליגה הראשונה, ביחד עם קבוצות מיישובים קטנים שרצו ייצוג משלהם בליגות הכדורגל, והזדמנות לעלות לליגה הבכירה ולבמה מול הקבוצות הגדולות. ליגה זו נקראה לרוב "ליגה ב'" או "ליגה ממחלקה ב'" בעיתונים. בהמשך הצטרפו לליגה עוד קבוצות עצמאיות עם גדילת הפופולריות של הכדורגל בישראל בעיקר בעקבות שלטון המנדט הבריטי שהקפיד לקיים טורנירים, ומשחקי גביע ולהנחיל את תרבות הכדורגל במושבות הקולוניאליות שלו. קבוצות של גדודים שונים מהצבא הבריטי השתתפו רבות בליגות בארץ ישראל בשנים אלו ואף זכו להצלחה רבה והיוו דוגמה מבחינת מקצוענות לקבוצות שהורכבו מיהודים צברים (הערבים המקומיים, למעט מקרים בודדים, סירבו להשתתף בליגות של שלטון המנדט וקיימו ליגות משלהם). הליגה שקויימה הופסקה לסירוגין בהתאם לאירועים הביטחוניים ואף לא תמיד קבוצות שסיימו במקומות הראשונים עלו לליגה הבכירה (ולעיתים עלו יותר מ-2 או קבוצות שהוקמו הגיעו ישירות לליגה הבכירה) מטעמי תקציב, סכסוך האגודות ("הפועל" או "מכבי") או החלטה מנהלתית של ההתאחדות לכדורגל.
תחת מדינת ישראל.
עם הקמת מדינת ישראל וסיום שלטון המנדט בישראל, וקיום הליגה לראשונה תחת השלטון המקומי, הוקמה "ליגה מיוחדת" בעונת 1949/1950 שהייתה ליגת מבחן עונתית שנועדה לקבוע את רמת הקבוצות הרבות שהיו בישראל באותן שנים ולסדר אותם בליגות המתאימות להם, ליגה שבשנים הבאות נקראה "ליגה ב'". למעשה עד עונת 1954/1955 התקיימה ליגה שנייה (ליגה ב') שחולקה למחוזות ("בית הצפון" ו"בית הדרום"). בעונת 1955/1956 בוצעה רפורמה במערך הליגות של הכדורגל הישראלי, ליגה א' שעד עתה הייתה הליגה הבכירה בישראל נקראה מאז "הליגה הלאומית", וליגה ב' שהייתה הליגה השנייה, נקראה מאז "ליגה א'" הבאה מתחתיה ב', ג' והליגה האחרונה נקראה ליגה ד' (שהתקיימה והופסקה לסירוגין). ב-1976 הפך שמה של הליגה השנייה ל"ליגה הארצית", ואילו הליגה הבכירה נשארה "הליגה הלאומית". בשנת 1999 בוצעה רפורמה נוספת במערך הליגות בישראל, ושמה של הליגה הבכירה שונה שוב ל"ליגת העל", וכך הליגה השנייה קיבלה את שמה הנוכחי, "הליגה הלאומית". השם "הליגה הארצית" הועבר לליגה השלישית, שהפכה מליגה המחולקת לשני מחוזות לליגה ארצית אחת מאוחדת, מתחתיה היו ליגה א' וב'.
עד עונת , בסיום כל עונה עלו שתי הקבוצות המדורגות במקומות הראשונים בטבלה לליגת העל, ושתי הקבוצות האחרונות בליגת העל ירדו לליגה הלאומית. כמו כן, שתי הקבוצות המדורגות בתחתית הליגה הלאומית ירדו לליגה השלישית, הליגה הארצית, ושתי הראשונות בליגה הארצית עלו לליגה הלאומית.
בעקבות ביטול הליגה הארצית והמעבר לשתי ליגות מקצועיות בעלות 16 קבוצות, במקום שלוש ליגות בעלות 12 קבוצות, הייתה עונת ייחודית מבחינת כמות העולות והיורדות. מהליגה הלאומית עלו 5 קבוצות לליגת העל ומליגת העל ירדה קבוצה אחת לליגה הלאומית. כמו כן, מהליגה הלאומית ירדה קבוצה אחת לליגה הארצית, ומזו עלו 7 קבוצות לליגה הלאומית. בשנים שלאחר מכן, הונהגה בליגה שיטת הקיזוז. ביולי 2012 בוטלה שיטת הקיזוז גם בליגה זו.
החל מאוגוסט 2014 מנוהלות שתי הליגות הבכירות המקצועניות (ליגת העל והליגה הלאומית) על ידי מנהלת הליגות לכדורגל שהוקמה על ידי נציגי הקבוצות בשיתוף עם ההתאחדות לכדורגל.
מבנה הליגה.
בליגה הלאומית כיום 16 קבוצות, המשחקות אחת נגד השנייה בשני סיבובים, ולאחר מכן מתבצעת חלוקה לפלייאוף עליון (מקומות 1–8) ופלייאוף תחתון (מקומות 9–16), ומשוחקים שבעה מחזורים נוספים, 37 מחזורים בסך הכול. שתי הקבוצות הראשונות בטבלה עולות לליגת העל, ושתי האחרונות יורדות לליגה א'. הקבוצה שסיימה במקום ה-14 מתמודדת נגד הירידה במשחק מול הקבוצה שניצחה בגמר הפלייאוף על העלייה בליגה א'.
עונת 2022/2023.
להלן הקבוצות המתמודדות בעונת המשחקים עונת 2022/2023 בליגה הלאומית:
ליגה לאומית
הליגה הלאומית
ישיבת ראדין
ישיבת ראדין הייתה ישיבתו של רבי ישראל מאיר הכהן בעל ה"חפץ חיים". הישיבה נוסדה בשנת תרכ"ט (1869) בראדין וכללה ישיבה וכולל. הכולל של הישיבה היה מיוחד בכך שהיה בו דגש על לימוד סדר קודשים.
מקורות.
בתרכ"ט כאשר חזר החפץ חיים מוושילישוק לראדין הייתה פעולתו הראשונה לאסוף חבורה של בחורים אליה יוכל להפיץ את ידיעת התורה. מייסד הישיבה מוזכר באחת האיגרות של החפץ חיים: