הופקינס נולדה בעיר סוואנה שבמדינת ג'ורג'יה להומר הופקינס ואלן קוטלר, וגדלה בביינברידג' הקרובה לגבול אלבמה. הייתה לה אחות בכורה בשם רובי. סבא רבא שלה מצד אמה היה ראש העיר ביינברידג', ועזר להקים את כנסיית סנט ג'ון האפיסקופלית בעיר, שם הופקינס שרה במקהלה.
ב-1909 חייתה זמן מה במקסיקו. אחרי שהוריה התגרשו, עברה יחד עם אמה לסירקיוז שבמדינת ניו יורק, כדי להיות קרוב לדוד שלה, תומאס קרמר הופקינס, ראש המחלקה לגאולוגיה באוניברסיטת סירקיוז.
היא למדה בסמינר גודארד בבאר (Barre) שבוורמונט, ובאוניברסיטת סירקיוז בניו יורק. היא התרחקה מאביה, וכאשר בגיל 19 הגישה בקשה לדרכון עבור סיור הופעות בדרום אמריקה, היא רשמה את כתובתה כ"לא ידוע".
קריירה.
בגיל עשרים הייתה הופקינס נערת מקהלה בעיר ניו יורק. בשנת 1930 חתמה על חוזה עם חברת הסרטים סרטי פרמאונט, והופיעה בסרטה הראשון "Fast and Loose". ב-1931 זכתה להצלחה בהופעתה בסרט האימה "ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד", בתפקיד איווי פירסון, פרוצה שמסתבכת עם ג'קיל ועם הייד. הופקינס קיבלה ביקורות נלהבות, אבל בגלל הדמות שגילמה והמחלוקות שהסרט היה עלול לעורר, קוצצו הסצנות בהשתתפותה, ובגרסה הרשמית היא מופיעה על המסך בערך חמש דקות.
עם זאת הקריירה שלה התקדמה במהירות וב-1932 הופיעה בסרטו של ארנסט לוביטש "צרות בגן עדן", בו הוכיחה את קסמה ואת שנינותה בדמות הכייסת היפה והקנאית. בתחילת שנות השלושים של המאה העשרים, טרום קוד ההפקה ההוליוודי, שיחקה הופקינס בסרטים ""הסגן המחייך", "סיפורה של טמפל דרייק" ו-"Design for Living" שכולם הצליחו בקופות וזכו לשבחי הביקורת. סרטים אלה נחשבו לנועזים לתקופתם בסרט "סיפורה של טמפל דרייק" נראתה סצנת אונס, ובסרט "Design for Living" בכיכובם של פרדריק מארץ' וגרי קופר מתואר מנאז' א-טרואה. בהמשך אותו עשור זכתה עוד להצלחה בקומדיה הרומנטית "הנערה העשירה בתבל" (1934), הדרמה ההיסטורית "בקי שארפ" (1935), עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, "חוף ברברי" (1935), "אלה השלושה" (1936) ו-"The Old Maid" (מ-1939).
הופקינס הייתה אחת השחקניות הראשונות שהוצע להן התפקיד של אלי אנדרוז בסרט "זה קרה לילה אחד" (1934). אבל היא דחתה את התפקיד וקלודט קולבר לוהקה לבסוף. היא עשתה מבחן בד לתפקיד של סקרלט או'הרה בסרט "חלף עם הרוח", והיה לה יתרון בהיותה ילידת ג'ורג'יה, אבל את התפקיד קיבלה ויוויאן לי. הן קולבר והן לי זכו בפרס אוסקר על תפקידיהן.
להופקינס היו מריבות מתוקשרות עם יריבתה השחקנית בטי דייוויס. הופקינס האמינה שלדייוויס הייתה פרשת אהבים עם בעלה אנטון ליטוואק. הן כיכבו יחד בשני סרטים "The Old Maid" (ב-1939) ו-"Old Acquaintance" (מ-1943). דייוויס הודתה שהיא נהנתה מהסצנה בה היא מטלטלת את הופקינס בחוזקה, כשהופקינס מעלה נגדה האשמות בלתי מבוססות. השתיים גם הצטלמו בזירת איגרוף עם כפפות כשהבמאי וינסנט שרמן נמצא ביניהן.
אחרי הסרט "Old Acquaintance" לא שיחקה הופקינס בקולנוע עד ל-1949 אז הופיעה בסרט "היורשת" בתפקיד הדודה של הדמות הראשית. ב-1951 שיחקה בקומדיה של מיטשל ליסן "The Mating Season" בהופעה קומית בדמות אמה של הדמות שגילמה ג'ין טירני. עוד שיחקה בסרט "הלחישה הרועמת" (שעת הילדים), שהמחזה עליו הוא מבוסס היה הבסיס גם לסרט "אלה השלושה" משנת 1936. בגרסה המחודשת שיחקה הופקינס בתפקיד הדודה של שירלי מקליין.
הופקינס הייתה חלוצה בהופעות בטלוויזיה. היא שיחקה בתוכניות טלוויזיה במשך שלושה עשורים, החל מסוף שנות הארבעים ועד סוף שנות השישים של המאה העשרים. היא השתתפה בתוכניות כגון "The Chevrolet Tele-Theatre" (מ-1949), "Pulitzer Prize Playhouse" (מ-1951), "Lux Video Theatre" (מ-1951 עד 1955), " The Outer Limits" (מ-1964) ובפרק בסדרה "The Flying Nun" (מ-1969).
להופקינס יש שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, האחד עבור סרטי קולנוע ברחוב ויין 1701, והשני עבור הופעותיה בטלוויזיה ברחוב ויין 1708.
חיים אישיים.
הופקינס התחתנה והתגרשה ארבע פעמים: בעלה הראשון היה השחקן ברנדון פיטרס, השני היה הטייס והתסריטאי אוסטין פרקר, השלישי הבמאי אנטול ליטבק, והרביעי כתב המלחמה ריימונד ב. ברוק. ב-1932 אימצה הופקינס בן, את מייקל ט. הופקינס (29 במרץ 1932 – 5 באוקטובר 2010).
היא הייתה ידועה בשל המסיבות האלגנטיות שערכה שאליהן הוזמנו אינטלקטואלים ואמנים.
היא תמכה במפלגה הדמוקרטית ובנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.
הופקינס נפטרה בניו יורק מהתקף לב תשעה ימים לפני יום הולדתה השבעים. היא נקברה בבית הקברות אוק סיטי בביינברידג' שבג'ורג'יה.
נבחרת יוגוסלביה בכדורסל נשים
נבחרת יוגוסלביה בכדורסל נשים הייתה קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של יוגוסלביה. תקופת הזוהר של הנבחרת הייתה בשנות ה-80 של המאה ה-20 כאשר היא זכתה במדליית כסף במשחקים האולימפיים ובאליפות אירופה.
עם התפרקות יוגוסלביה בשנת 1992 הנבחרת הפסיקה להתקיים. בסוף שנות ה-90/תחילת המאה ה-20 הנבחרת חודשה את פעילותה כנבחרת סרביה ומונטנגרו למספר שנים, אך בסוף בעקבות התפרקות הפדרציה.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1970
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1970, הייתה האליפות האזורית ה-12 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בהולנד בין ה-11 בספטמבר ל-19 בספטמבר 1970.
ברית המועצות זכתה באליפות בפעם העשירית בתולדותיה ובפעם השישית ברציפות.
מתכונת האליפות.
בתחרות השתתפו 12 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. הקבוצה המנצחת וסגניתה בכל בית המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. יתר הקבוצות התמודדו על מקומות 5-12.
משחקי הגמר.
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1972
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1972, הייתה האליפות האזורית ה-13 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בבולגריה בין ה-6 באוקטובר ל-16 באוקטובר 1972.
ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם ה-11 בתולדותיה ובפעם השביעית ברציפות.
אדריאנה ביליד מאוסטריה הייתה לקלעית המצטיינת של האליפות, אך נבחרתה סיימה במקום האחרון.
מתכונת האליפות.
בתחרות השתתפו 12 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. 3 קבוצות מכל בית המשיכו התמודדות על המדליות. יתר הקבוצות התמודדו על מקומות 7-12.
הסכם השלום בין ירדן וישראל
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1974
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1974, הייתה האליפות האזורית ה-14 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה באיטליה בין ה-23 באוגוסט ל-3 בספטמבר 1974.
ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם ה-12 בתולדותיה ובפעם השמינית ברציפות.
מתכונת האליפות.
בתחרות השתתפו 13 נבחרות. הם חולקו ל-3 בתים. מנצחת הבית וסגניתה המשיכו התמודדות על המדליות. נבחרת איטליה העפילה ישירות לבית הגמר. יתר הקבוצות התמודדו על מקומות 8-13.
ג'ון סנואו
התקפת ביטול אימות ברשת אלחוטית
התקפת ביטול אימות ברשת אלחוטית (אנגלית: Wi-Fi Deauthentication Attack) נחשבת להתקפת מניעת שירות ומטרתה לשבש את התקשורת בין משתמש הקצה לנקודת הגישה האלחוטית.
בהתקפה זו, שולח התוקף מנות לניתוק כל המשתמשים המחוברים אל נקודת הגישה האלחוטית ומנצל זאת למספר מטרות:
התקפה זו היא חסרת תועלת אם אין משתמשים המחוברים אל נקודת הגישה האלחוטית.
לשם ביצוע התקפה זו על התוקף לדעת את כתובת ה-MAC של הקורבן ואת שם נקודת הגישה האלחוטית.
כלי אבחון.
ניתן לאבחן תקשורת אלחוטית בעזרת מספר כלים:
מהבאד
מוניומנט ואלי
מרשם (רפואה)
מרשם רפואה
סאטורן ראמנסקו
מוזיאון אמסטלקרינג
הפרעת הסתגלות
הפרעת הסתגלות (באנגלית: Adjustment Disorder) היא קבוצה של שש הפרעות נפשיות תגובתיות, כלומר כאלו המתרחשות בעקבות אירוע או סדרת אירועים מעוררי דחק נפשי. ספקטרום הפרעות ההסתגלות כולל את ההפרעות הבאות: הפרעת הסתגלות עם מצב רוח דיכאוני, הפרעת הסתגלות עם חרדה, הפרעת הסתגלות עם תערובת של מצב רוח דיכאוני וחרדה, הפרעת הסתגלות עם הפרעות שליטה בדחפים, הפרעת הסתגלות עם הפרעות שליטה בדחפים וברגשות, והפרעת הסתגלות לא ספציפית. קבוצת הפרעות זו נמצאת בפרק אחד עם הפרעות הקשורות לטראומה נפשית ולדחק (PTSD ועוד). הפרעת הסתגלות יכולה להתפתח על רקע של מגוון רחב מאוד של סוגי גורמי דחק (סטרסורים), חלקם קשורים לאירוע בודד וחלקם מתמשכים.
אבחון.
לפי DSM 5, אבחון של הפרעת הסתגלות מחייב לעמוד בקריטריונים הבאים:
א. התפתחות של סימפטומים התנהגותיים או רגשיים כתגובה לסטרסור או סטרסורים ברי זיהוי שהתרחשו בטווח זמן של עד שלושה חודשים מהופעת התסמינים.
ב. הסימפטומים וההתנהגויות הללו הם בעלי משמעות קלינית כפי שמעיד אחד התסמינים הבאים או שניהם:
ג. הסימפטומים שהופיעו בעקבות הדחק אינם תואמים לקריטריונים של הפרעה נפשית אחרת ואינם מהווים החמרה בסימפטומים של הפרעה נפשית קודמת.
ד. הסימפטומים אינם מייצגים אבל נורמלי.
ה. כאשר גורם הדחק או תוצאותיו הסתיימו או נפסקו, הסימפטומים אינם נמשכים יותר משישה חודשים.
שכיחות ואפידמיולוגיה.
הפרעות הסתגלות הן הפרעות שכיחות אם כי ישנה שונות רבה בין תרבויות שונות. השכיחות נעה בין 5% ל 20% (כתלות בסוג ההפרעה). בבתי חולים פסיכיאטריים זו האבחנה השכיחה ביותר במקרים רבים ושיעורה עומד על כ 50%.
גורמי סיכון פרוגנוסטיים.
גורמים סביבתיים: אנשים עם נסיבות חיים קשות (חיים בעוני, חיי פליט וכדומה) והתנסויות קשות (קורבנות אלימות למשל, אנשים שחוו אובדן וכדומה), נמצאים בסיכון מוגבר לפתח הפרעות הסתגלות.
מהלך ההפרעה.