פולר נולד באפריקה בשטח היושב כיום בין ליבריה לבנין, הוא נשבה ונשלח לאמריקה לעבדות בשנת 1724 בהיותו בן 14. הוא נהפך לרכושם של בני הזוג פרסלי ואליזבת קוקס מאלכסנדריה, וירג'יניה. הן הזוג קוקס והן פולר היו בורים. משפחת קוקס החזיקה ב-16 עבדים ופולר היה המוערך ביותר מכולם. הוא הביע כלפיהם את הערכתו על כך שלא מכרהו.
הסיפורים על יכולות החישוב שלו נפוצו בכל רחבי החוף המזרחי. יכולותיו שימשו כהוכחה שהשחורים שווים ביכולת האינטליגנציה שלהם ללבנים ואף עודדו את הדיון בעד התנועה לשחרור העבדים.
כגאון חישוב.
כאשר פולר היה בן שבעים, ויליאם הרטשורן וסמואל קואטס מפנסילבניה ששמעו על כוח החישוב שלו באו לבחון את יכולותיו. הם שאלות אותו שתי שאלות ותשובותיו סיפקו אותם.
תחילה, שאלו אותו כמה שניות יש בשנה וחצי, בתוך שתי דקות וחצי הוא השיב נכונה 47,304,000 שניות. לאחר מכן שאלו אותו כמה שניות יש בחייו של אדם שחיי 70 שנה, 17 ימים ו-12 שעות, שוב הוא השיב נכונה 2,210,500,800 שניות בתוך דקה וחצי. אחד מהשואלים בדק את חישובו של פולר וביצע את החשבון באמצעות עפרון ונייר. הוא אמר לפולר שהוא טעה שכן תשובתו גבוהה במקצת מאשר החישוב שביצע על הנייר. פולר ענה במהרה: "סליחה אדוני, אבל שכחת לקחת בחשבון את השנים המעוברות". כאשר החישוב "תוקן" ושוקללו בתוכו השנים המעוברות תשובתו של פולר התבררה כנכונה.
למרות שתשובותיו של פולר היו נכונות, הרטשורן וקואטס האמינו שגאונות החישוב של פולר גבוהה בהרבה. הם כתבו: "שערו היה מלא שיער שיבה וכן גופו הציג סימנים אחרים של חולשה מפאת גילו. במהלך כל חייו הוא עבד בעבודות בשדה ומעולם לא שתה משקאות חריפים. הוא דיבר בכבוד כלפי האדונית שלו וציין שהוא מחויב כלפיה על כך שלא מכרה אותו לאחרים, למרות שקיבלה הצעות נדיבות ממספר אנשים.
קואטס הביע את צערו על כך שפולר לא זכה להשכלה נאותה ופולר השיב: "לא אדון, זה נפלא שלא למדתי דבר, שכן מלומדים רבים הם שוטים גמורים".
תל עבדון
תל עבדון הוא אחד התלים החשובים בגליל המערבי. במיקומו של התל, הנמצא ממערב למושב עבדון, בקצהו המערבי של נחל כזיב, שכנה "עבדון", עיר הלויים של שבט אשר. בחפירות שהתקיימו באתר, נתגלו ממצאים מתקופת הברונזה הקדומה, מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת, מתקופת הברזל, מן התקופה ההלניסטית, מן התקופה הרומית, מן התקופה הביזנטית ומן התקופה המוסלמית המוקדמת. התל הוא גבעה מלאכותית שעליה שרידי חומה, שרידי מבנים, מתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית ובית בד.
עבדון במקרא.
שמו הערבי של התל הוא - ח'רבת עבדה, והוא משמר בתוכו כמשוער את שמה של עַבְדּוֹן המקראית.
עבדון מוזכרת בספר יהושע, כאשר יהושע ואלעזר הכהן מקיימים את ציוויו של ה' למשה לתת ערים ומגרשים ללויים, . עבדון נזכרת בצורה דומה גם בפרק המקביל שבספר דברי הימים. ברשימת ערי אָשֵׁר מוקדם יותר בספר יהושע נזכרת עֶבְרֹן במקום עַבְדּוֹן, וההשערה המקובלת היא שמדובר באותה העיר, ושחלה ההחלפה הנפוצה במקרא בין האותיות הדומות ר' ו-ד'.
מסעי ויקטור גרן.
בספרו על מסעיו בארץ ישראל מתאר ויקטור גרן את ביקורו בח'רבת עבדה. הוא מספר כיצד טיפס בשיפוליה הטרשיים של גבעה. שיפולים משובשים בשיחים, וסבך של אלות מסטיק, אלונים, אלות וקטלבים. הגבעה הייתה מוקפת במדרגות בצורת מעגלים, אשר גדלו בהן חיטה. על פי תיאורו כאשר הוא הגיע אל ראש הגבעה המתנשאת לרום של כמאה וחמישים מטר מעל פני הים, התגלה לעיניו כל עמק עכו. שם הוא צפה בשרידי מתחם שאורכו חמישים צעד, רוחבו ארבעים ושישה, וחומתו בנויה מאבנים עתיקות. המתחם נחלק בפנים לכמה מדורים, ובפינתו הצפונית מזרחית שרידי קפלה קטנה, ואפסיס בקצה המרוחק יותר.
מסקנתו של גרן הייתה כי אכן מדובר באופן סביר ביותר בעבדון המקראית. הן בגלל השם המקורי שהשתמר בשם הערבי, והן מבחינת מיקומה של הגבעה, מקורות המים הסמוכים לה, והגאיות המקיפים אותה מכל עבר ומשמשים אמצעי הגנה כנגד פולשים, היוצרים כולם יחד סבירות גבוהה לקיומה של עיר קדמונית במקום.
את הגליל העליון חצתה בימי קדם דרך עתיקה ממזרח למערב, כאשר תחילתה בקדש שבהרי נפתלי במזרח, המשכה ביראון, באיקרית ובתל עבדון, וסיומה כ-5.6 ק"מ ממערב לתל בעיר הנמל של אכזיב (אשר נזכרת גם היא ברשימת ערי שבט אָשֵׁר).
חפירות.
במאי 2010, לקראת חפירת מאגר מי קולחין במקום, התקיימו חפירות, מטעם רשות העתיקות, במורדות הצפוניים של תל עבדון. נחפרו שמונה שטחים ונחשפו בהם מחצבות אבן עתיקות, קבר ארגז, מערות קבורה ופיר חצוב.
יחסי עומאן–תימן
יחסי עומאן–תימן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין עומאן לתימן. שתי המדינות שכנות וחולקות גבול משותף. לתימן ועומאן יש קשר תרבותי וזאת לאחר ששתי המדינות היו חלק מהאימפריה הפרסית. לתימן יש שגרירות במסקט, ולעומאן יש שגרירות בצנעא.
היסטוריה.
ב-1970 היחסים בין עומאן לדרום תימן היו רעועים והסלימו פעמים רבות. במרץ 1976 היחסים נעשו רגועים יותר לאחר תיווך של ערב הסעודית. ב-1983 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין עומאן לדרום תימן, עד לאיחוד תימן ב-1990. מאז היחסים הם יחסים דיפלומטיים גלויים ורשמיים.
בספטמבר 2008, שתי המדינות החלו דיונים על מנת ליצור הגנה משותפת כדי להילחם בשודדי ים. במאי 2009, עם תחילת האביב הערבי בתימן, תמכה עומאן בהפלת הממשלה התימנית בהנהגתו של עלי עבדאללה סאלח.
גידו פון ליסט
גידו קרל אנטון ליסט (בגרמנית: Guido Karl Anton (von) List; ) היה סופר, מחזאי, ועיתונאי אוסטרי שעסק בחקר ובהפצת תורת הנסתר.
חייו.
פון ליסט נולד בווינה למשפחה מן המעמד הבינוני. לטענתו זנח כבר בילדותו את האמונה הנוצרית-קתולית של משפחתו והקדיש עצמו לאל פגאני מהתקופה הקדם נוצרית בשם ווטן (Wotan), ששמו נגזר משם האל אודין מהמיתולוגיה הגרמאנית. בצעירותו הרבה פון ליסט לבלות את זמנו באזור הכפרי של אוסטריה, שם עסק בטיולי הליכה, שייט, ובציור מראות נוף כפרי.
פון ליסט יסד תנועה דתית פגאנית מודרנית בשם "ואטניזם", אשר לטענתו היה בה משום חידוש והחייאת הדת העתיקה של הגזע הגרמאני. דת חדשה זו כללה סדרת רעיונות אריוסופיים (חוכמת הגזע הארי) אזוטריים, אותם כינה ארמניזם (Armanism).
בשנת 1877 החל לעסוק בעיתונות; תחילה פרסם מאמרים במגזינים ועיתונים לאומניים באוסטריה הכפרית. במאמריו הדגיש את המימד הלאומני-פולקיסטי בתרבותם ומנהגיהם של אנשי הכפר. פון ליסט האמין כי הכפריים הללו שימרו מאפייני דת פאגאנית גרמאנית עתיקה מהתקופה הקדם נוצרית. באותה תקופה פרסם גם מספר מחזות ושלושה רומנים שעלילתם מתרחשת בקרב השבטים הגרמאנים בתקופת הברזל.
במהלך שנות ה-90 של המאה התשע עשרה, המשיך בכתיבת מאמרים בעלי מסרים פולקיסטיים בעיתון לאומני שהכילו מרכיבים אנטישמיים. ב-1893 היה בין מייסדיה של קבוצה ספרותית, ומיצב את עצמו כלאומן אוסטרי פאן-גרמאני שהטיף למיזוגה של אוסטריה לתוך האימפריה הגרמנית.
ב-1902 החל לגלות עניין רב בתורת הנסתר, בעיקר בהשפעת האגודה התאוסופית שגרמה להעמקה והרחבה של אמונתו הוואטניסטית, ושילב בתוכה חקר ולימוד של הכתב הרוני.
בשנת 1908 גרמו הפופולריות של כתביו ועבודתו בקרב תומכי הפולק הגרמני והלאומנים, להקמתה של "חברת ליסט", אשר זכתה להתעניינות ותמיכה גם בקרב אנשי המעמד הבינוני והעליון באוכלוסייה. החברה פרסמה את כתביו ביחד עם מאמרים אריוסופיים, וליסט קיבל בקרבם מעמד של כהן גדול.
ליסט קידם את השקפת העולם המילנרית (Millenarianism), לפיה החברה המודרנית היא מנוונת וניתנת לתיקון רק אחרי התרחשות של אירוע אפוקליפטי שיביא לכינונה של ישות אימפריאלית פאן-גרמאנית חדשה, אשר תקדש את הדת הוואטנית. ליסט האמין שאימפריה זו תקום לאחר ניצחון מעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה.
פון ליסט היה דמות ידועה ובעלת השפעה רבה אצל הלאומנים הגרמנים ואנשי הפולק האוסטרים-גרמנים, אך השפעתו התרחבה גם בקרב חוגים עממיים רחבים יותר. לאחר מותו הייתה לתורתו וכתביו של ליסט השפעה ניכרת על התפתחותה והתגבשותה של האידאולוגיה הנאצית, במיוחד בקרב אנשי המפלגה וארגון הס.ס.. לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה תורתו להשפיע על אריוסופים ופגניסטים ברחבי העולם.
710-719 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 719 - 710 לפנה"ס
תעלת גרנד
תעלת גרנד (באנגלית: Grand Ditch או גם Grand River Ditch (תעלת הנהר גרנד), ובמקור North Grand River Ditch (תעלת הנהר גרנד הצפוני)) הוא מיזם הטיית מים בהרי נוור סמר, בצפון מדינת קולורדו בארצות הברית. אורך התעלה 21.3 קילומטרים, רוחבה 6.1 מטרים ועומקה 90 סנטימטרים בממוצע. פלגים ונחלים הזורמים מהפסגות הגבוהות של הרי נוור סמר מוטים לתעלה, החוצה את קו פרשת המים של אמריקה במעבר לה פודר בגובה 3,101 מטרים, וזורמים לנהר קש לה פודר לטובת החקלאים במישורים שלרגלי המדרונות המזרחיים של הרי הרוקי. את התעלה החלו לחפור ב-1890 והיא הושלמה ב-1936. התעלה מטה בין 20% ל-40% ממי הנגר מהרי נוור סמר, ומספקת בממוצע 25 מיליון מטרים מעוקבים בשנה. לתעלה יש השפעה משמעותית על האקולוגיה של העמק מתחתיה. שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית נאבק באמצעות בתי המשפט למען צמצום כמות המים המוטים.
היסטוריה.
תעלת גרנד נבנתה על ידי "חברת תעלת מחוז לרימר" (Larimer County Ditch Company), בעיקר על ידי צוותים יפניים, שעבדו עם כלים ידניים ואבק שרפה. המים הראשונים שהוטו זרמו דרך מעבר לה פודר ב-15 באוקטובר 1890. "חברת אספקת ואגירת מים" (Water Supply and Storage Company) קיבלה בעלות על המיזם ב-1891. התעלה הוארכה כל שנה והגיעה לאורך של חמישה קילומטרים ב-1894.