יעקב מרמורוש היה סוחר בבוקרשט, בירת נסיכות ולאכיה, שעסק בעיקר במסחר במזונות, צבעים ולוחות פח עבור גגות. ב-1848 ייסד בנק אשראי חשוב ברובע ותיק של בוקרשט, בפינת הרחובות "בקאן" ו"בלנאר". הבנק עסק בעיקר במתן אשראי לחבריו ומכריו הסוחרים של מרמורוש. מרמורוש הסתייע בעצותיו של גיסו, יעקב לבל, דמות בולטת בתחום הבנקאות הרומנית שך התקופה.
ב-1863 נשכר לעבודה בבנק צירף מאוריצ'יו בלנק וב-1869 צורף על ידי מרמורוש כשותף וב-1870, כאשר מרמורוש פרש מפעילות בבנק, הפך בלנק למנהל הבנק. ב-1874 הבנק שינה את שמו ל"בנק מרמורוש, בלנק ושות'" ובמהרה הפך לבנק החשוב ביותר ברומניה, פרט לבנק הלאומי.
מרמורוש קבע את מגוריו בווינה, שם חי עד מותו, כשהוא משגיח מרחוק על התנהלות הבנק.
דפוס י. גושצינני
רלית מחרחרת
רלית מחרחרת (שם מדעי: "Aramidopsis plateni") היא מין של רלית, החיה בדרום-מזרח אסיה, באי סולאווסי ובאי בוטון הסמוך, שבאינדונזיה. היא המין היחיד בסוגה וקיבלה את שמה עקב הקולות דמויי הנחירות שהיא מפיקה. היא איננה יכולה לעוף.
תיאור.
רלית זו היא ממוצעת בגודלה ואורכה 30 ס"מ ומשקלה 143–160 גרם. היא איננה יכולה לעוף ויש לה כנפיים קטנות, זנב גדול, רגליים שחורות ארוכות ואצבעות ארוכות וחזקות. אצל הנקבות הרגליים הן כחולות-אפורות. הראש והחזה אפורים, הכנפיים חומות, החלק התחתון ותחילת הכנפיים צבועים בלבן מנוקד בשחור. העורף והגב כתומים והמקור אדום.
הרליות נפוצות רק ביערות ושפלות ההר של צפון ומזרח האי סולוואי ובשנת 1995 נמצאה עוד אוכלוסייה באי בוטון. צמחיית האי היא סבוכה מעט ובה הרבה עצי במבוק וליאנות של עצי ג'ונגל ובאזור אחר עשב גדול מהמין Miscanthus sinensis שופע לאורך הרמות. הרליות מסוגלות לחיות על הרמה עד גובה 1,300 מ'.
זוהי רלית קולנית מאוד שמשמיעה צווחות דמויות נחירה אנושית והיא עושה זאת כדי לקרוא לבן זוג או להזהיר מטורפים. הרליות עצמן נחבאות ונדירות. רק בודדות נצפו בטבע, רובן בידי ציידים. מעריכים את מספרן בין 3,500-15,00 פרטים בוגרים, ומצב השימור שלהן מוגדר "פגיע".
הן ניזונות בעיקר מסרטנים ולטאות קטנות וגם מביצים של עופות אחרים.
הסיבות העיקריות להידלדלותן הן: אובדן היערות, אשר נכרתים למטרות פיתוח; הפרעה מצד בני אדם; כניסתם לאי של טורפים כמו כלבים, חתולים ומכרסמים אשר צדים את האפרוחים.
אדוונצ'ר טיים
Adventure Time
תולעת ספרים
סמואל קסטרינר
סמואל קסטרינר (בגרמנית: Samuel Kastriener, בהונגרית: Sámuel Kastriener, 16 באוקטובר 1871 טמשוואר (טימישוארה), אוסטרו-הונגריה - 23 באוקטובר 1937 טימישוארה, רומניה) היה עיתונאי, מבקר ספרות, סופר ומתרגם יהודי בשפה הגרמנית וההונגרית שפעל בחבל באנאט, תחילה תחת השלטון האוסטרו-הונגרי, החל מ-1918 ברומניה.
קורות חיים.
סמואל קסטרינר נולד בשנת 1871 בעיר טימישוארה, אז באוסטרו-הונגריה, כאחד משלושת בניו של מור קסטרינר. מגיל שנתיים הוא גדל והתחנך בבודפשט, בירת הונגריה. אוטודידקטי ובעל ידע רחב, עבד קסטרינר למשך תקופת מה כעיתונאי בגרמניה, שווייץ וצרפת. אחרי שנת 1890 התיישב בבוקרשט, בירת רומניה, בה עבד ביומון הכלכלי בשפה הגרמנית "בוקרשטר לויד". בשנת 1897 שב לעיר הולדתו, אז בשטח אוסטרו-הונגריה, היה לעורך של העיתון הגרמני המקומי "טמסווארר צייטונג".
הוא כתב גם בעיתון "זידהונגארישה רפורם" ובשנים 1912-1902 ערך את כתב העת ההומוריסטי-סאטירי בשפה הגרמנית, "די פוזאונה" ("הטרומבון").
בשנת 1902 הקים קסטרינר את העיתון הפוליטי הפופולרי בשפה הגרמנית "טמסווארר פולקסבלאט", שהופיע למשך 32 שנה, ב-1934-1902 ואימץ אוריינטציה דמוקרטית ושמאלית. בשנת 1912 יחד עם מיהאי פוגאן, שהיה עורך העיתון בהונגרית "טמשווארי הירלפ", הקים קסטרינר את בית הדפוס המודרני ששימש להוצאה לאור בעלת אותו השם, "הוניאדי". בבית דפוס זה פורסמו ספרים רבים מן הספרות הגרמנית בת זמנו, בהמדורות מטופחות.
קסטרינר זכה להערכה רבה בעירו כעיתונאי וכאישיות בולטת בחיים הרב-תרבותיים והחברתיים של המקום.
בלטה גם פעילותו כנציג חשוב של הציבור היהודי בטימישוארה. לצד עורך הדין ד"ר אדולף ורטש נמנה עם מייסדיו ומקדמיו של בית הספר התיכון היהודי Liceul izraelit שהוקם בטימישוארה תחת השלטון הרומני, עם שפת ההוראה רומנית.
בשנת 1929 הוא נבחר לחבר החברה הספרותית ההונגרית על שם יאנוש אראן. כראש מחלקת התרבות של הקהילה היהודית, טיפח קסטרינר את המסורת היהודית וגם יחסי שיתוף פעולה תרבותי עם הקהילה הגרמנית בעיר. למשל, בשנת 1932 היה בין מארגני היובל של גתה, שנחגג גם בקהילה היהודית בנוכחות הקונסול הגרמני ד"ר ארתור בוסה וראשי הציבור הגרמני בטימישוארה.
בנוסף קסטרינר היה גם פעיל ציוני. מסעו בסתיו של שנת 1936 במזרח הים התיכון שיצא מנמל קונסטנצה, עבר דרך איסטנבול, אתונה, ביירות וביקר גם בחיפה ובתל אביב. בתום מסעו פרסם רישומי מסע תחת הכותרת "תמונות מן המזרח" („Momentaufnahmen in Orient”)
פעילותו הספרותית.
בשנת 1915 בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה פרסם קסטרינר בגרמנית קובץ ראשון של מסע "„Krieg in Asien” (מלחמה באסיה) עם כותרת המשנה "Drei Monate im mohammedanischen Osten" (שלושה חדשים במזרח המוסלמי). בשנת 1932 פרסם בהוצאה לאור מורבץ בטימישוארה את הספר "Weitere Verlustlisten"
(רשימת אבדות נוספת), קובץ סיפורים על גורלות טרגיים בזמן מלחמה.
קסטרינר כתב גם בהונגרית על דפי העיתון "טמשווארי הירלפ" רשימות על תולדות אזור הולדתו, בשנים 1931-1929 במסגרת המדור הקבוע „Emlékezés a régi Temesvárra” ("זיכרונות מטימישוארה של פעם").
קסטרינר תרגם להונגרית מן הספרות הגרמנית - מכתבי היינריך היינה, קלבונד, הסופר המקומי פרנץ קסאפר קאפוס וכו', וכן תרגם לגרמנית מחברים הונגרים כמו פרנץ הרצג, שאנדור ברודי, פריגייש קריניטי, מיהאי פוגאן, שאנדור אסטלוש הזקן ואחרים. תרגומיו פורסמו בעיתונים ובכתבי העת בטימישוארה.
הוא נפטר בעקבות פציעתו בתאונת דרכים בטימישוארה בשנת 1937 כשהוא בן 66.
רוג'ר גארסיה
רוג'ר גארסיה אי ז'וניינט (בקטלאנית: Roger Garcia i Junyent, נולד ב-15 בדצמבר 1976 בסבדל שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי-קטלאני ששיחק בעיקר כקשר שמאלי ונודע בשמו הפרטי, רוג'ר. רוג'ר גדל במערכת הנוער של ברצלונה, שם החל את הקריירה שלו. לאחר מכן שיחק באספניול, בוויאריאל ובאמסטרדם. הוא הצטיין בבעיטות מרחוק ובמסירות. קריירת המשחק שלו נפגעה רבות על ידי פציעות והוא פרש בגיל 30. לאחר פרישתו ממשחק החל רוג'ר לעסוק בקריירת אימון והיום הוא משמש עוזר מאמן בנבחרת קטלוניה.
קריירה כשחקן.
קריירת מועדונים.
ברצלונה.
רוג'ר נולד בסבדל, עיר בקטלוניה בקרבת ברצלונה, ובילדותו הצטרף למחלקת הנוער של המועדון הבכיר באזור, ברצלונה. בעונת 1994/1995, בהיותו בן 18, קודם לקבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק, ובמהלך העונה שותף ב-25 משחקים במדיה בליגה השנייה, בהם הבקיע 6 פעמים. כבר בסוף העונה החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, אותה אימן יוהאן קרויף ההולנדי, והופעת הכורה שלו במדיה הייתה ב-6 במאי 1995, במשחק הליגה נגד דפורטיבו לה קורוניה. עד סוף העונה פתח בארבעה משחקים נוספים, כולל בקלאסיקו בו ניצחה ברצלונה 1-0 את ריאל מדריד.
בתחילת העונה הבאה עוד נכלל בקבוצת המילואים וערך הופעה אחת במדיה, אך הוא הפך לשחקן קבוע בהרכב של הקבוצה הבוגרת, בה גם שיחק אחיו הגדול, אוסקר. במשחק הסיבוב הראשון של גביע אופ"א נגד הפועל באר שבע שנערך בישראל ב-12 בספטמבר, הבקיע לראשונה במדי ברצלונה - שלושער בניצחון 7-0. את שער הליגה הראשון שלו במדי ברצלונה הבקיע במשחק נגד ריאל מדריד שהסתיים בתיקו 1-1 ב-30 בספטמבר באצטדיונה הביתי. בסך הכול הופיע ב-33 משחקי ליגה בעונה זו והבקיע 5 שערים, וברצלונה סיימה את העונה במקום ה-3. בגביע אופ"א הבקיע שער נוסף, בשמינית הגמר נגד סביליה, והוא הגיע עם הקבוצה עד לחצי גמר הטורניר, שם הודחה ברצלונה על ידי באיירן מינכן. בגמר הגביע הספרדי נגד אתלטיקו מדריד נכנס כמחליף במחצית השנייה, ולאחר ש-90 הדקות הראשונות הסתיימו בתיקו מאופס, ניצחה אתלטיקו מדריד בהארכה.
קרויף הוחלף בבובי רובסון האנגלי, עמו מעמדו של רוג'ר דעך בעונת 1996/1997, והוא שימש בעיקר שחקן מחליף. בליגה פתח ב-12 משחקים, נכנס כמחליף ב-4 נוספים והבקיע פעמיים, וברצלונה הגיעה למקום השני בסיום העונה. בעונה זו זכתה ברצלונה בגביע הספרדי ובגביע מחזיקות הגביע. אולם, בגביע הספרדי השתתף רק במשחק אחד, בגומלין חצי הגמר נגד לאס פאלמס. בגביע המחזיקות נכנס כמחליף 3 פעמים ופתח בהרכב בחצי הגמר הראשון נגד פיורנטינה. לואי ואן חאל ההולנדי החליף את רובסון לקראת עונת 1997/1998, וגם עמו המשיך רוג'ר להיות שחקן מחליף. במהלך העונה פתח ב-7 משחקי ליגה ונכנס כמחליף ב-11 נוספים מבלי להבקיע שער, וברצלונה זכתה באליפות ספרד. ברצלונה השלימה דאבל לאחר שניצחה את ריאל מיורקה בגמר הגביע הספרדי בדו-קרב בעיטות עונשין. רוג'ר סייע לזכייה זו בכך שפתח בשני חצאי הגמר נגד ריאל סרגוסה ונכנס כמחליף בגמר נגד מיורקה. בעונה הבאה נדחק רוג'ר הרחק מהרכב ברצלונה. בליגה ערך 6 הופעות בלבד, 5 מהן כמחליף, בליגת האלופות הופיע פעמיים ובגביע פעם אחת. ברצלונה זכתה באליפות שנייה ברציפות בסוף העונה.
אספניול.