בדקדוק, יידוע הוא אמצעי תחבירי לסימון שם עצם מסוים כבעל הקשר ישיר או עקיף (פרגמטי) לתוכן קיים בשיח. לדוגמה, במשפט "הפרח הכחול נזרק לחצר" משמש היידוע לציין שמדובר בפרח אחד מסוים, שהדוברים יודעים שמדובר עליו. היידוע הוא תכונה הקשורה לשמות (שם עצם ושם תואר).
בשפות שונות.
יש הבדל משמעותי בין האופן שבו יידוע מובע בשפות שונות. כמו כן, ישנן שפות שלא מביעות יידוע בכלל. באנגלית, למשל, יידוע מובע בעזרת מבחר של מיידעים (determiners). כמה מיידעים בשפה, כגון a/an, many, any, either ו־some, מרמזים על כך ששם העצם הוא בלתי-מיודע, ואילו מיידעים אחרים, כגון the, this, every ו־both, מרמזים על כך ששם העצם הוא מיודע. ישנן שפות שבהן יידוע מובע בעזרת תחיליות המצטרפות לשם העצם, כמו ה"א הידיעה בעברית ואל הידיעה בערבית. שפות אחרות מביעות יידוע בעזרת הוספת מוספיות לשם התואר ולשם העצם, בדומה לאופן שבו יחסות ומין דקדוקי מובעים. בשפות הללו, הנטיות המביעות יידוע עלולות להיות מסובכות. בגרמנית, למשל, ישנן שלוש צורות נטייה לשמות תואר, תלוי אם שם העצם בא ביחד עם תווית מיידעת, תווית בלתי-מיידעת או לבדו. בכמה שפות כגון הונגרית, יידוע מובע בעזרת הטיית הפועל.
אמצעי היידוע העיקרי בעברית הוא ה"א הידיעה, המשמשת כמילית המצטרפת לשמות המיודעים. אמצעי יידוע נוספים בעברית:
בשפות גרמאניות התווית המיידעת דומה מאוד בתפקידה לכינויי הרמז. כך, למשל, באנגלית, תווית היידוע היא the וכינויי הרמז הם this, that, these, those. באותו אופן, בגרמנית, תוויות היידוע der, die, das דומים לכינויים הרומזים dieser, diese, dieses בהתאמה. בהולנדית היידוע de דומה לכינוי הרמז die. באיסלנדית, תווית היידוע וכינוי הרמז הם אותה המילה – það, ובאותו האופן, הן בדנית והן בשוודית, המילה den/det משמשת גם כתווית מיידעת וגם ככינוי רמז.
בעברית, שם תואר המתאר שם עצם חייב להתאים לשם העצם שהוא מתאר גם ביידוע (דוגמה: הילד הטוב). תכונה זו אינה הכרחית בכל שפה; בשפה האנגלית מספיק יידוע אחד לשם העצם ולתואר שמתאר אותו, שכן התואר מופיע בין היידוע לבין שם העצם (דוגמה: the good boy).
בצירוף סמיכות יש ליידע את הסומך (המילה השנייה בצירוף). ניתן לעשות זאת באמצעות הוספת ה"א הידיעה לפני הסומך (דוגמה: בית הספר) או באמצעות הוספת כינוי שייכות צמוד לסומך (דוגמה: שכונת מגוריו). כאשר מיידעים באמצעות כינוי רמז, הוא צריך להתאים במין ובמספר לנסמך (המילה הראשונה בצירוף) (דוגמה: ילדת רחוב זו).
במשימות שבהן התבקשו נבחנים בעברית להחליט האם להציב את ה"א הידיעה, דוברי אנגלית כשפת אם שגו פחות מאשר דוברי רוסית, מפני שבאנגלית, בניגוד לרוסית, קיימת מערכת מיידעת.
התוויות המיידעות בשפות הרומאניות.
בשפות רומאניות רבות יש תוויות מיידעות, הן מיידעות בעיקר שמות עצם ומותאמות למין הדקדוקי של העצם ולכמותו. מיליות אלו התפתחו מתוך כינויי הרמז בלטינית ille, illa, illud (בלטינית לא היו מיליות יידוע כלל).
בצרפתית ישנן שלוש מיליות יידוע: le, la, les. עבור שמות עצם ברבים, משתמשים ב-les. עבור שמות עצם ביחיד, משתמשים בשתיים האחרות: la עבור אלו שבמין הדקדוקי הנקבי ו-le עבור הזכרי. אם המילה המיודעת מתחילה באות תנועה או באות h, המיליות le ו-la מקוצרות ל-'l ונצמדות לתחילת המילה.
בספרדית ישנן ארבע מיליות יידוע: el, la, los, las; בחירת התווית המתאימה היא בהתאם למין הדקדוקי ולמספר של שם העצם המיודע. בנוסף, קיימת התווית המיידעת lo, שמופיעה לפני שם תואר ובהיעדר שם עצם מפורש (כגון במשפט lo importante es leer mucho, "מה שחשוב הוא לקרוא הרבה").
מוצא מילית היידוע השמית.
בחלק מן השפות השמיות קיים יידוע, אך לא בכולן. בכול שפה שבה יש יידוע, הוא מופיע באופן אחר לחלוטין. בפיניקית היידוע גם הוא בה"א ודגש, כמו כן, גם בעברית היידוע מופיע עם ה"א היידוע, ולאחריה דגש חזק, פרט לאותיות הא"ח ר"ע. בערבית מופיעה מילית אִל. כשה-אִל המושמת בראש מילים, פרט לאלו שמתחילות בקבוצת עיצורים, אשר המכונה אותיות שמש, ושם הלמ"ד של ה-אִל אינה מבוטאת, ובמקומה מוסף דגש חזק לאות השמש, וזאת בשל קשיי הגיית צמד העיצורים באופן רצוף. בארמית מקראית לעומת זאת, היידוע מופיע בצורת " ָא" בסוף המילה.
רשימה (פירושונים)
שרייבר
שרייבר (Schreiber) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעו "לבלר", "מעתיק" או "כתבן". באנגלית Shriver, ומשמעו "מוודה" או "מחלן". שני השמות נגזרים מאותו שורש שפירושו "לכתוב".
זהו גם שם המשפחה של ר' משה סופר (החתם סופר) וצאצאיו בני משפחת סופר. הם השתמשו בשם זה כשנדרשו לכתיבת שמם באותיות לועזיות (למשל – בעמוד השער של ספריהם).
פרופסור היוברט פארנסוורת'
מאוריסיו סוליס
מאוריסיו סוליס מורה (בספרדית: Mauricio Solís Mora; נולד ב-13 בדצמבר 1972) הוא כדורגלן עבר קוסטה ריקאי. סוליס שיחק במדי נבחרת קוסטה ריקה במונדיאל 2002 וכן במונדיאל 2006. סוליס הוא בעל 110 הופעות במדי הנבחרת, הוא כבש במדיה 6 שערים ובמספר הופעותיו בנבחרת הוא שני רק ללואיס מרין.
קריירה.
את קריירת המשחק שלו החל סוליס במועדון ארדיאנו שבקוסטה ריקה. בעונת 1992/93 עבר לשחק בחמדי הקבוצה הבוגרת של המועדון ושיחק בקבוצה עד סוף עונת 1995/96, אז עבר לקבוצת דרבי קאונטי האנגלית ביחד עם שחקן נוסף מקוסטה ריקה, פאולו ואנצ'ופה. לאחר שנתיים באנגליה, בהן לא זכה לדקות משחק רבות, חזר סוליס למרכז אמריקה, הפעם לגואטמלה לקבוצת קומוניקאסיונס לעונה אחת בלבד עד שעבר לקבוצת סן חוזה ארת'קווייקס מה-MLS בארצות הברית כאשר במדיה הוא כבש ארבעה שערים ובישל שער אחד ב-29 הופעות במדי הקבוצה. לאחר שנתיים בארצות הברית חזר סוליס לקוסטה ריקה לקבוצת אלחואלנסה וזכה עימה בשתי אליפויות, בעונת 2000/01 ובעונת 2001/02. לאחר שנתיים בקוסטה ריקה חזר סוליס לאירופה, הפעם ליוון ושיחק במדיה של OFI כרתים שנתיים. אחרי שנתיים ביוון חזר סוליס ליבשת אמריקה אך הפעם למקסיקו לקלאב אירפואטו. אחרי עונה במקסיקו חזר לעונה אחת לאלחואלנסה ואז לעונה אחת לקומוניקסיונס עד שעבר סוליס בעונת 2007/08 לקבוצת מכבי נתניה הישראלית אך טרם פתיחת בעונה נחתך מהקבוצה באופן פתאומי מבלי ללבוש את מדי הקבוצה במשחק אחד כלל ועבר לקבוצת ארדיאנו בקוסטה ריקה, בה החל את הקריירה שלו.
סוליס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות נגד נבחרת ערב הסעודית במוקדמות מונדיאל 2002. סוליס פתח בהרכבה של נבחרת קוסטה ריקה בכל ששת המשחקים שלה במשחקי מונדיאל 2002 ו-2006 ונחשב לאחד השחקנים החשובים בנבחרת זו.
מאוריסיו סוליס מורה
מערך היורוליג
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (אוסטריה)
המפלגה הסוציאל דמוקרטית (אוסטריה)
אופיר פינס פז
אגריג'נטו (מחוז)
שמעון בן יוחי
מלאכי השרת
רס&quot;ג
קפיטניה חנרל
פרשת אחרי
קנה (נחל)
דודקאנס
מרכז מורשת מנחם בגין
מרכז מורשת מנחם בגין הוא מרכז הנצחה ממלכתי לראש ממשלת ישראל השישי, מנחם בגין, הפועל מכוח החוק להנצחת זכרו של מנחם בגין, התשנ"ח-1998. המרכז ממוקם בירושלים במבנה שהוקם למטרה זו.
היסטוריה.
מרכז מורשת מנחם בגין הוא מפעל ההנצחה הממלכתי לאחד המנהיגים הבולטים של העם היהודי במאה ה-20, כמפקד האצ"ל, כמנהיג האופוזיציה בכנסת וכראש ממשלת ישראל. המרכז מנציח את מורשתו של מנחם בגין כלוחם אשר פעל למען חירותו, עתידו וביטחונו של העם היהודי בארצו. המרכז שוכן בכתף הינום, הצופה אל הר ציון וחומות העיר העתיקה של ירושלים, וכולל מוזיאון, ארכיון, ספריה ומכון מחקר. המרכז מקיים באופן סדיר פעילויות הנצחה, מחקר, חינוך והסברה הקשורות בפועלו ובמורשתו של מנחם בגין. וכן עורך סדרת הרצאות חודשיות מפי חוקרים וביוגרפים אודות ראשי ממשלות ישראל שהלכו לעולמם.
המרכז, שהוקם ב-1999, מופקד על הנצחת מורשתו וזכרו של מנחם בגין כלוחם חירות, מנהיג, מדינאי ואדם אשר פעל למען חירותו, עתידו וביטחונו של העם היהודי בארצו. ב-1998 נקבע החוק להנצחת שקבע מרכז להנצחת זכרו של מנחם בגין ולחקר המאבק הציוני לעצמאות ישראל. המרכז יכלול אתר ההנצחה לזכרו מכון למחקר על שמו ואת ארכיון המרכז. במרכז מופעלים ספריה וארכיון העוסקים בחייו ופועלו של בגין, ומתקיימים בו ימי עיון והרצאות בנושאים הקשורים לבגין ולמורשתו. במרכז נמצא מוזיאון בגין המציג את סיפור חייו ומורשתו, המסופרים בחלקם בקולו של בגין עצמו.
המרכז מעניק מדי שנה, החל מ-2002 את "פרס בגין", ליחיד או לקבוצה, כאות הכרה על מעשה מיוחד, תרומה או הישג למען עם ישראל או מדינת ישראל. הפרס הוענק עד כה בין היתר לארגוני סיוע ישראלים אזרחיים וצבאיים, לטייס החלל אילן רמון, לתושבי שדרות, לשייטת 13, לארגון רבני צהר, לארגון השומר החדש, ועוד.
בתחום החינוך, המרכז יוזם ומקדם תוכניות אשר נועדות להנחיל לבני הנוער את עקרונות מורשתו של בגין.
עבור חטיבות הביניים, מפעיל המרכז את התוכנית "כנסת צעירה", שמטרתה להקנות לתלמידים את ערכי המשטר הפרלמנטרי ולשנות את תדמית הכנסת בעיני התלמידים. כמו כן, מטרת התוכנית היא הנחלת אומנויות הדיון לבני נוער מכל שכבות החברה תוך התנסות עם העבודה הפרלמנטרית. בני נוער המבקרים במרכז מתכנסים באודיטוריום הדומה למליאת הכנסת, מתחלקים למפלגות בדויות, מנהלים דיון בנושא אקטואלי ולאחר מכן מתחלקים לוועדות שונות המתנהלות כוועדות הכנסת, ודנים בנושאי חקיקה.
במרכז מתקיימים כינוסי תרבות מסוגים שונים, וכן אירועי "תרבות יום א'" במסגרת צה"ל.
מנהל המרכז הוא הרצל מקוב, לשעבר מנהל לשכת ראש הממשלה ויושב-ראש בית"ר העולמי.