בתחילת נובמבר הגיע בליכר עם 22,000 חיילים לליבק, שם שהו כוחות פרוסיים ושוודיים, וקיווה להתפנות דרך הים לשוודיה. אולם ב-6 בנובמבר כבשו כוחות צרפתיים גדולים את העיר, ושבו כוחות פרוסיים גדולים, ובכלל זה את בליכר וראש מטהו שרנהורסט. כמו כן שבה ברנדוט דיוויזיה שוודית בפיקודו של הברון מרנר, אולם הוא התייחס אליהם באדיבות ודאג להחזרתם המהירה לשוודיה (בשל יחסו הטוב לכוחות השוודיים נבחר ברנדוט בשנת 1810 לנסיך הכתר השוודי, ובשנת 1818 הוא עלה לשלטון בשוודיה כקרל הארבעה עשר, מלך שוודיה). ב-10 בנובמבר נכנע גנרל פון קלייסט יחד עם 22,000 חיילים למרשל נה במגדבורג.
צווי ברלין והמערכה נגד הרוסים.
ב-21 בנובמבר נפוליאון פרסם את צווי ברלין, שעיקר מטרתם היה חרם כלכלי על בריטניה. בצווים פורסם שעל בריטניה צריך לחול הסגר יבשתי, ועל כל נמלי אירופה להיות סגורים בפני סחורה בריטית. בעקבות זאת, הכריזה בריטניה על מצור ימי על צרפת.
כיוון שהמלך הפרוסי סירב להיכנע לנפוליאון וברח לקניגסברג שבמזרח בתקווה לסיוע מהצבא הרוסי, ולאור השמועות על הרפורמות וההיבנות מחדש של הצבא האוסטרי, חידש נפוליאון את מסע המלחמה שלו כנגד רוסיה, על מנת למנוע ממנה לחבור למדינות עוינות נוספות.
הצבא הצרפתי התחיל לנוע מזרחה לעבר רוסיה, באזור שהיה פולין לפני שחולק בין המעצמות המזרח האירופאיות. בנובמבר 1806 כבש הצבא את ורשה, ונפוליאון הקים את דוכסות ורשה ומינה למנהיגה את פרידריך אוגוסט הראשון, מלך סקסוניה, שכאמור חתם עם נפוליאון על הסכם שלום בראשית המלחמה. כיוון שהצבא הצרפתי היה תשוש לא נמשכה התנועה מזרחה לעבר רוסיה עד לסוף ינואר, אז התחדשה התנועה לעבר רוסיה.
ב-8 בפברואר 1807 נפגשו צבאות רוסיה וצרפת בקרב אילאו. הקרב, שהתחולל באמצע סופת שלגים, היה הראשון בו נפוליאון לא הכריע את האויב בצורה חד משמעית. למעשה, הצרפתים היו על סף הפסד לולא נסיגה מוקדמת של הרוסים. שני הצבאות נסוגו לבסוף לחניית חורף.
בתום החורף, התחדש מסע המלחמה הצרפתי, וב-26 במאי נכבשה דנציג. ב-14 ביוני נפגשו צבא צרפת וצבא רוסיה בקרב פרידלנד, כמה קילומטרים דרומה מקניגסברג. הקרב הסתיים בהכרעה צרפתית ברורה, והראה שוב את גאונותו הצבאית של נפוליאון. למחרת, ה-15 ביוני, נכנע מבצר קניגסברג ובתוכו פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה.
קרב יינה-אאורשטדט
קרב ינה
קרב אאורשטדט
פאפה סוארה
פאפה סוארה (בצרפתית: Papa Souaré; נולד ב-6 ביוני 1990) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בצ'רלטון את'לטיק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה.
סוארה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת דיאמברס מליגת העל הסנגלית. בגיל 18 הצטרף לליל והתחיל בקבוצת המילואים של המועדון.
לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות בליל, בקיץ הושאל לסטאד ריימס על מנת לצבור דקות משחק. במדי ריימס שיחק 23 משחקים ולא כבש אף שער ובסיום העונה חזר לליל כשחקן הרכב.
ב-1 בפברואר 2015 חתם ל-3 וחצי שנים בקריסטל פאלאס ששילמה עבורו 5.3 מיליון אירו.
באוגוסט סוארה חתם בטרואה מהליגה הצרפתית השנייה.
ב-6 בספטמבר 2021, סוארה חתם בצ'רלטון את'לטיק מהפוטבול ליג הראשונה.
קריירה בינלאומית.
ב-29 בפברואר 2012 סוארה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל בתיקו 0-0 נגד . סוארה השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת לונדון וגביע אפריקה לאומות 2015. ב-29 במרץ 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד .
ב-11 בספטמבר 2016 סוארה נפצע בתאונת דרכים בכביש M4 בה שבר את רגלו ואת לסתיו, פציעה שלפי טענת הרופאים תמנע מסוארה לשחק כדורגל בחצי שנה הקרובה.
נורית שני (ציירת)
נורית שני (נולדה ב-22 בפברואר 1956, י' באדר תשט"ז) היא ציירת ואמנית ישראלית רב-תחומית.
ביוגרפיה.
נורית שני נולדה לסופר יוסל בירשטיין ורעייתו מרגנית (1956) בקיבוץ גבת. בגיל חמש עברה עם הוריה ואחותה לקריית טבעון ולמדה בבית הספר היסודי "רימונים" (1961–1969) ובבית ספר תיכון עיוני ע"ש חיים גרינברג (1970–1974) בקרית טבעון. בגיל 18 התגייסה לצבא ושירתה כמורה חיילת בבית-ספר שדה שדה-בוקר בניהולם של הפסל עזרא אוריון ושלום אורן.
שני נישאה בגיל 24 לאהוד שני ונולדו להם שתי בנות.
למדה באקדמיה בצלאל בירושלים לתואר BFA (1980-1976); למדה בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית; תרפיה באמנות בסמינר דוד ילין; כמו כן השתלמה בדמיון מודרך אצל קולט מוסקט ובתיאטרון תמונע (1992- 1989), בשנים אלה התגוררה במושב בית זית ובכפר הערבי אבו גוש. משנת 1997 עד שנת 2010 התגוררה בצור הדסה, ובשנים אלה ציירה אנשים במרחב הציבורי. בשנת 2004, בעידודו של הצייר יוסל ברגנר פתחה סטודיו לציור, יצרה את הסדרות: 'חלונות ראווה', אשר נרכשה על ידי אולפני הבירה ירושלים. בהשראת מאורעות האינתיפאדה יצרה את הסדרה 'אינתיפאדה' שהוצגה בשנת 2002 בגלריה הישראלית בניו יורק. את הסדרה 'קיץ ישראלי' הכוללת נוף הרי יהודה והגליל והגדלות של אצטרובלים פרחי בר ופרחי שקד, שהוצגה בתל אביב בשנת 2010, באוצרות של נורית טל טנא.
בשנת 1993 החלה דרכה כשחקנית ומספרת סיפורים למבוגרים יחד עם אביה הסופר ומספר הסיפורים יוסל בירשטיין. היא השתתפה עמו במופע 'אבא בת חיוך ורגל עקומה' שהציג ברחבי הארץ מטעם אמנות לעם כמו כן, ביימה ושיחקה בהצגות הילדים 'הנסיכה שנעלמה' ו'נוצת הזהב', בתיאטרון ילדים 'סיפורן' שהקימה בשנת 1994 ופעל עד שנת 2000 בו הוצגו בעיקר הצגות שתורגמו מסיפורים ביידיש ושירי ממורשת מזרח אירופה, שהוזמנו על ידי אגף הנוער במוזיאון ישראל ובית שמואל בירושלים.
בין השנים 1997–2004 היא יזמה תרומה של יצירות אמנות קהילתיות בפרויקט: “Connecting Through Art”, בו נוער יהודי מניו יורק ונוער ירושלמי יצרו יחדיו יצירות אמנות במימון הסוכנות היהודית - "שותפות 2000" - ניו יורק ירושלים, לשינוי פני הסביבה במבני ציבור כמו מתנ"ס תלפיות מזרח, מתנ"ס קריית היובל, אגף הנוער עיריית ירושלים, בית ספר קשת, בית חולים אלין, אתר זיכרון לנופלים בקטמון ועוד.
בשנת 2004, בעידודו של הצייר יוסל ברגנר פתחה סטודיו לציור, וב-2010 עברה לתל אביב, שם הקימה סטודיו עצמאי בו יצרה סדרת נופים של חופי תל אביב ומכרה ציורים דרך גלריה מונטפיורי. ציורים מסדרה זו נמצאים באוספים כגון אוסף עזריאל, שץ, שלוש ואחרים. שני הציגה במשך השנים בתערוכות שונות, בישראל, ניו-יורק והבסבורג וציוריה נמכרים לאספנים ישראליים, מטעם גלריות ובבתי המכירות הפומביות. בשנים האחרונות היא יוצרת סדרות חדשות העוסקות במציאויות מקבילות ושינוי פרדיגמה.
שני הציגה במשך השנים בתערוכות שונות, בישראל, ארצות הברית וגרמניה.
ציוריה נמכרים לאספנים ישראליים, בגלריות ובבתי המכירות תירוש ומונטפיורי.
יצירתה.
שני מציירת ציורים פיגורטיביים, בטכניקה של שמן על בד. הדימויים נלקחים מהמרחב הציבורי וההוויה הישראלית. בסדרת 'קיץ ישראלי' האורנים האלונים, ופרחי השקד המאפיינים את עונות השנה, בסדרה "חופים" תושבי תל אביב ונופשים על חוף הים. בסדרה החדשה 'שינוי פרדיגמה' ('Partadigm shift), שני יוצרת דימויים של ערים ידועות בעולם בהם התרחשו אירועי טרור ואפשר לצפות בהם משתי נקודות מבט כשהציור ניצב או הפוך. בסדרה 'מציאות בין הדימוי להשתקפות' The reality between its image and its reflection סצנות מהמרחב הציבורי משתקפות ומגלות טפח ממרחב מדומיין בציורים עם שתי נקודות מבט ניצב והפוך. בסדרות העכשוויות שני עוסקת במציאויות מקבילות ושינוי פרדיגמה. שני מעוררת מחשבה על ההוויה האנושית המתקיימת במרחבי פיזי ומנטלי המורכב מריבוי מציאויות.
קישורים חיצוניים.
כתבות ופרסומים במדיה
סופיה, נסיכת הולנד
סופיה, נסיכת הולנד (בהולנדית: Sophie van Oranje-Nassau); 8 באפריל 1824 - 23 במרץ 1897), הייתה בתו של וילם השני, מלך הולנד ואשתו של קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך.
ביוגרפיה.
סופיה נולדה ב-8 באפריל 1824 בהאג, שהשתייכה לממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, לוילם, נסיך אורנז' ולאנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה.
ב-8 באוקטובר 1842 התחתנה סופיה עם בן דודה קרל אלכסנדר, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ממנו נולדו לה 4 ילדים. סופיה לא הייתה יפה בכלל, אולם פיצתה על זה בעזרת פיקחותה הרבה, וכן על ידי הלבושים והתכשיטים הנאים שתמיד לבשה. בשנת 1853 מת חמיה קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ובעלה עלה לשלטון במקומו כקרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1890 מת אחיה וילם השלישי, מלך הולנד, ובתו עלתה לשלטון במקומו כוילהלמינה, מלכת הולנד, תוך שסופיה משמשת כנסיכת הכתר עד למותה ב-23 במרץ 1897.
משפחתה.
ב-8 באוקטובר 1842 התחתנה סופיה עם קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
צ'רלס הטפילד
יחסי ישראל–פורטוגל
יחסי ישראל–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת ישראל והרפובליקה הפורטוגלית. היחסים כוננו בשנת 1977. לישראל יש שגרירות בליסבון ולפורטוגל יש שגרירות בתל אביב-יפו. כמו כן, פורטוגל מחזיקה בקונסוליה בחיפה.
היסטוריה.
בדרך כלל, ברוב הצבעות האו"ם בעניינים של מדינת ישראל פורטוגל נמנעת, או מצדדת במדינות ערב. בתחילת 1977 החליטה ממשלתו של מריו סוארש לקשור קשרים דיפלומטיים עם ישראל בראשותו של יצחק רבין. היחסים בין שתי המדינות הושפעו רבות מההיסטוריה של יהודי פורטוגל ואנוסי פורטוגל.
משנת 1958 ועד לכינון יחסים דיפלומטיים מלאים יוצגה ישראל בליסבון על ידי קונסוליה כללית עד לפתיחת השגרירות.