לאחר הגשת העתירה לבג"ץ, התכנסה המועצה בפעם הרביעית על מנת לדון בהקרנת הסרט, והחליטה לאשר את הקרנתו בכפוף למגבלות הבאות: הגבלת גיל הצפייה ל-18 ומעלה, וכן השמטת תשעה קטעים מן הסרט שלדעת המועצה "עלולים לפגוע ברגשות הציבור ובמוסר החברתי". מפיצי הסרט בישראל, שעתרו כאמור לבג"ץ, טענו בפני בית המשפט כי הם אמנם מסכימים להגבלת הגיל שנקבעה, אך חולקים על ההשמטות הנדרשות, למעט שניים מתוך תשעת הקטעים שבהם מופיעים גם קטינים.
החלטת בג"ץ.
העתירה לבג"ץ נתקבלה ברוב דעות. בפסק הדין, שהפך לאבן דרך בכל הקשור לחופש הביטוי במדינת ישראל, קבע בג"ץ כי חופש הביטוי הוא זכות יסוד בישראל, הנובעת מהיותה מדינה דמוקרטית שוחרת חופש. נקבע כי חופש הביטוי משתרע גם על הביטוי הקולנועי, בין אם הוא מסחרי ובין אם לאו, וכי גם הביטוי הפורנוגרפי חוסה בצלו של חופש הביטוי. במקרה זה של "אימפריית החושים" אומנם הסרט הוא בעל אופי פורנוגרפי, אולם הוא בעיקרו בעל ערך אמנותי, שהרי אין לבחון את הקטעים הפורנוגרפיים במנותק מהסרט כולו, אלא כמכלול שלם של יצירה. את זה, על פי קביעת בג"ץ, לא עשתה המועצה לביקורת סרטים. לפיכך קבע בג"ץ שעל המועצה לביקורת סרטים להתיר את הקרנת הסרט בבתי הקולנוע בישראל, ללא השמטת קטעים, למעט שני הקטעים עליהם הוסכם, ותוך הגבלת הצפייה בו לגילאי 18 ומעלה.
דוד בלוך
דוד בלוך בלומנפלד
תרופות יתומות
יום המלך
יום המלך (בהולנדית: Koningsdag) או יום המלכה (בהולנדית: Koninginnedag) הוא חג לאומי בהולנד אשר נחוג כל שנה לציון יום ההולדת של המלך או המלכה.
החג כיום נחוג ביום הולדתו של המלך וילם-אלכסנדר, החל ב-27 באפריל, או ב-26 באפריל, במקרה ש-27 באפריל חל ביום ראשון.
עד העברת המלוכה לוילם אלכסנדר נחגג החג ב-30 באפריל (או מוקדם ל-29 באפריל במקרה ש-30 באפריל הוא יום ראשון). תאריך החג נגזר מיום הולדתה של המלכה יוליאנה (1909–2004). כשהמלכה ביאטריקס ירשה את יוליאנה ב-1980, היא החליטה לשמור על תאריך החג, מכיוון שתאריך לידתה 31 בינואר, יפגום באווירת החג עקב מזג האוויר החורפי.
לפני עליית המלכה יוליאנה ב-1949 נחגג החג ביום הולדתה של המלכה וילהלמינה, ב-31 באוגוסט.
מקובל לציין את החג בהנפת דגלי הולנד מעוטרים בסרט כתום. הצבע הכתום מסמל את משפחת המלוכה ההולנדית, כנראה לאור שמה, "אוראניה" (כשמשמעות "אורנז'" היא כתום). הסרט הכתום נקשר לתורן הדגל מעל הדגל עצמו, ואורכו כאורך הדגל.
על-פי המסורת, עסקות שמתבצעות ביום המלכה פטורות ממס כמעין מחווה של המלכה לנתיניה ביום חגה. לפיכך, אזרחים רבים מנצלים את היום לעריכת ירידים פרטיים ("בזארים") שבהם מוצעים למכירה חפצים משומשים. כיום הירידים האלה הם המאפיין הבולט ביותר של החג.
סוראמין
סוראמין (Suramin) היא תרופה המשמשת לטיפול במחלת השינה ובמחלות נוספות הנגרמות על ידי פרוטיסטים מהסוג טריפאנוזומה ("Trypanosoma"), וכן בעיוורון הנהרות (אונכוצריאזיס), מחלה הנגרמת על ידי התולעת "Onchocerca volvulus".
סוראמין, אשר פותחה ב-1916 על ידי הכימאי הגרמני אוסקר דרסל (Oskar Dressel) מחברת באייר (Bayer), מפתחת האספירין, היא מולקולה סימטרית שבמרכזה קבוצת שתנן (NH-CO-NH). סוראמין, שנוסחתה C51H34N6O23S6, מכילה בנוסף שש קבוצות סולפונט (HSO2OH), שתי קבוצות מתיל (CH3), ארבע קבוצות אמיד (בנוסף לזו של קבוצת השתנן) ושמונה טבעות בנזן, מהן ארבע מאוחות בשני זוגות (נפתלן). כשהמולקולה ניתנת כתרופה היא מכילה בדרך כלל שישה אטומי נתרן הקשורים לקבוצות הסולפונט.
את התרופה נוטלים באמצעות זריקה שבועית בת גרם אחד במשך שישה שבועות. בין תופעות הלוואי ניתן למנות בחילה, הקאות, פריחה בעור ולעיתים נדירות נזק לכליות ודלקות עור.
לאחרונה התגלה השפעה מרפאת של סוראמין על חולים בסוגים מסוימים של סרטן.
סורמין
מחלת השינה
מחלת השינה (שם מדעי: טריפנוזומיאזיס אפריקני, Trypanosomiasis) היא מחלה זיהומית הנגרמת על ידי כמה מינים של הפרוטיסט "Trypanosoma". ישנם שני מינים של פראזיטים הגורמים למחלה. trypanosoma brucei gambiense ו trypanosoma brucei rhodesinse
מחלת השינה קרובה למחלת צ'אגאס (Chagas), אשר נגרמת על ידי מין אחר של "Trypanosoma" ואשר מכונה טריפנוזומיאזיס אמריקני.
הפרוטיסט הגורם למחלת השינה מועבר לבני אדם באמצעות זבוב הצֶה צֶה הנפוץ באפריקה. בארצות המערב מדובר במחלה נדירה, אך באפריקה חולים בה כל שנה כחצי מיליון איש ומתים ממנה כ-40,000.
הפרוטיסט.
המצאות גאוגרפית בקו רוחב 15 מעלות צפונית ודרומית לקו המשווה. במרכז ומערב אפריקה T. bru gambiense ובמזרח אפריקה T.bru rhodesiense
הפרזיט שטוח ודמוי כישור, בעל יכולת תנועה. בעל גרעין בודד, ה kynetoplast במרכז, שוטן בודד. כשהפראזיט אצל בני אדם - במצב של trypomastigot ה kynetoplast נמצא מאחורי הגרעין, בנקודת היציאה של השוטן. השוטן ממקום לארוך הקצה החופשי של הממבנה ובולט לפניה.
הדבקה.
דרך זבובים ממשפחת ה glosina, זבוב הצה-צה. גם הזכר וגם הנקבה ניזונים מדם. הצורה המדבקת של ה trypomastigote נמצאת ברוק של הזבוב למשך 20 יום. אבל יכולת ההדבקה נשמרת לכל אורך חיי הזבוב, כמספר חודשים.
תסמינים.
T. br. gambiense מסתגל טוב יותר לאדם והמחלה היא בדרך כלל סאב אקוטית או כרונית. לעומתו T. br. rhodesiense גורם למחלה חריפה המתפתחת תוך מספר חודשים.
תקופת הדגירה היא של 5-20 יום.
סימנים נוירולוגיים בשלב המקודם:
שלב מאוחר
היסטוריה.
המחלה נפוצה באפריקה לפחות מאז המאה ה-14 וסביר שהתקיימה שם גם אלפי שנים קודם לכן. המדען הגרמני פאול ארליך פיתח את התרופה הכימית אטוקסיל אשר הייתה יעילה נגד הפרוטיסט אך התעוורות הייתה אחת מתופעות הלוואי. מאז פותחו מספר תרופות שונות לטיפול במחלה.
המחלה מופיעה באופן קבוע באזורים מסוימים באפריקה שמדרום לסהרה, עם אוכלוסייה בסיכון המונה כ-70 מיליון איש ב-36 מדינות. מאז 2010 גרמה המחלה לכ-9,000 מקרי מוות, לעומת 34,000 בשנת 1990. לפי ההערכות כ-30,000 איש חולים במחלה כיום, מתוכם 7,000 מקרים חדשים נוספו בשנת 2012. מעל 80% מהמקרים הם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בהיסטוריה המודרנית נרשמו שלוש התפרצויות עיקריות של המחלה: האחת בין השנים 1896 ו-1906 בעיקר באוגנדה ובאגן קונגו ושתיים נוספות ב-1920 ו-1970 במספר מדינות אפריקניות. בעלי חיים אחרים כגון פרות, עלולים לשאת את המחלה וגם להידבק בה.
אבחנה.
תחת מיקרוסקופ בצביעת גימזה. את הדגימה ניתן לקחת מהבלוטות, ממח העצם, מנוזל המוח או מהכיבים
ניתן לבצע בדיקה אימנולוגית - ELISA, IFAT. CATT כאשר CATT(card agglutination test for trypanosomes) זאת בדיקת הבחירה ל T..br
רמות גבוהות של IgM יישארו כל זמן שהזיהום יהיה אקטיבי.
אבחנה מבדלת.
בשלב המוקדם
הפטיטיס ויראלי
מלריה
tryphoid.
בשלב המוקדם בו יש סימנים נוספים לחום.
kala azar
brucellosis
לימפומה.
בשלב המאוחר כאשר יש מעורבות של הצרברום.
סיפליס
גידולים
cerbral TB
chronic viral encephalitis.
טיפול.
סוראמין ו pentamidine בשלב המוקדם.
melarsoprol בשלב המאוחר.
נגד המחלה קיימות מספר תרופות יעילות , אם כי לכולן תופעות לוואי חמורות, וחלקן אף עלולות להיות קטלניות. אלו, בשילוב עם מחירן הגבוה של התרופות ועם חוסר העניין של חברות התרופות בהשקעת משאבים רבים בפיתוח תרופות נגד המחלה, אשר כאמור אינה נפוצה במערב, אחראיות לשיעורי ההדבקה והמוות הגבוהים באפריקה אף כיום. התרופה היעילה ביותר נגד מחלת השינה Efornithine פותחה בשנות ה-70. תרופה אחרת - סוראמין - פותחה עוד ב-1916 בגרמניה.
המנון הולנד
שירו של וילהלמוס (בהולנדית: Het Wilhelmus, "הוִילהלמוס") הוא ההמנון הלאומי של הולנד. השיר, שנכתב בין השנים 1569 ל-1572 לכבוד וילם מאורנז' (וילם מנסאו או וילם השתקן), ככל הנראה על ידי פיליפס ואן מרניקס, הוא שיר הלל לווילם ונחשב כהמנון הלאומי העתיק בעולם. הוא הולחן בשנת 1626 על ידי אדריאן ולריוס והוכרז כהמנון הלאומי של הולנד ב-10 במאי 1932.
השיר מורכב מחמישה עשר בתים בני שמונה שורות בחריזה מסורגת. האותיות הראשונות בכל בית הן אקרוסטיכון שמרכיב את שמו של מושא השיר, וילם מנסאו (Willem van Nazzov).
באירועים רשמיים מקובל להשמיע רק את הבית הראשון. בזמן מלחמת העולם השנייה זכה גם הבית השישי לפופולריות רבה, בשל המילים "ושאביס את העריצות, הפוצעת את לבי" (במקור הייתה הכוונה לממלכת ספרד).
אנאקראון
אנאקראון, (ביוונית: Ἀνακρέων) היה משורר לירי יווני בן המאה השישית לפנה"ס.
אנאקראון נולד בתיאוס שבאסיה הקטנה, ובעת מצור המלך הפרסי כורש על האזור עקר לאבדרה. הוא הוזמן על ידי השליט פוליקרטס להורות לבנו את מקצוע המוזיקה ושם, בארמונו, חיבר שירי אהבה רבים.
אף היפארכוס, המושל האתונאי, הזמין את אנאקריאון לחצרו כדי שיקדם שם את השירה הלירית. כביטוי לשמו הטוב, לאופיו הנעים ולכישוריו, גמלו לו האתונאים בהצבת פסלו בעיר ואף הנציחו את דמותו על גבי כלים קראמיים.
רק מעט מאוד מיצירותיו שרדו, ואף הגיעו אלינו דרך ציטטות מחיבורי אחרים.
יצירותיו.
יצירתו הלירית של אנאקריאון כללה המנונים (שירי דת) לאלים, שירי משתה ושירי אהבה. הללו נכתבו בפשטות ובחן וכן בריסון רגשות. התפרצויות רגשיות נתפסו כברבריות ועל כן נמנעו משוררים מכובדים, דוגמת אנאקריאון, להיסחף לסגנון זה.
אנאקריאון חיבר גם ימבים ואלגיות, כשהאחרונות כללו גם הקדשות על גבי מצבות.
שירתו של אנאקריאון השפיעה על יצירתו של הסטיריקון אריסטופאנס.