פסקל פיתח 50 אבות טיפוס של מכונת החישוב שלו לפני שעמדה לעיני רוחו הגרסה המוגמרת שלה; אנו יודעים כיום שהוא התחיל מסוג כלשהו של מנגנון שעון מחשב שהשתמש בקפיצים ולטענתו "עבד על בסיס קפיצים והיה לו תכנון פשוט מאוד", ושהוא נעזר בו פעמים רבות כדי לעדן ולתכנן מחדש את התכנון של מכונת החישוב שלו. אף על פי כן, בעוד הוא "מנסה תמיד לשפר אותו", הוא מצא צורך בלנסות להפוך את המערכת כולה לאמינה יותר וחסינה. בסופו של דבר הוא אימץ רכיב מסוים של שעונים גדולים מאוד, כשהוא מכווץ ומסגל למטרתו שלו את השימוש בגלגלי שיניים עמידים מסוג lantern gear (המשמש בשעוני צריח), שבעצמו נגזר ממנגנון של גלגלי מים. גלגל שיניים מסוג זה יכל לעמוד בקלות בהזנת הקלט של המפעיל.
בציור עם הצבעים לעיל, הגלגל הכחול (גלגל הקלט)
שימוש במחגר משונן.
פסקל אימץ מנגנון מחגר משונן (Pawl and Ratchet) לתכנון שלו את מכונת החישוב שלו; המחגר המשונן מונע מהגלגל להסתובב נגד כיוון השעון במהלך הזנת הקלט על ידי המפעיל, וגם משמש כדי למצב במדויק את גלגל התצוגה ואת מנגנון הנשיאה במהלך מעבר מספרה לספרה העוקבת לה. כלומר, הודות למנגנון זה, כל ספרה של מספר שמוצג נמצאת בדיוק במרכז חלון התצוגה שלה, ובמילים אחרות בעזרת שיטה זו הגלגל יכול לקבל רק ערכים בדידים (הספרה תמיד במרכז חלון התצוגה, ולא בצדדים שלו).
מנגנון העברת העשרות (Carry mechanism).
ה-sautoir
ה-sautoir הוא רכיב המפתח של מנגנון העברת העשרות של הפסקלין. בחיבורו "Avis nécessaire...", פסקל כתב:
מכונה עם 10,000 גלגלים יכולה לעבוד היטב כמו מכונה עם שני גלגלים אודות לפעולת ה-sautoir, כיוון שכל גלגל אינו תלוי באחרים. כאשר זה הזמן להעביר אחדה לספרה הבאה, ה-sautoir, תחת ההשפעה היחידה של הכבידה, נזרק אל גלגל השיניים הבא ללא כל מגע בין גלגלי השיניים. במהלך הנפילה החופשית שלו ה-sautoir מתנהג כמו אקרובט המקפץ מטרפז אחד לטרפז הבא מבלי שהטרפזים יגעו אחד בשני (המילה "sautoir" מקורה מן הפועל הצרפתי sauter, שפירושו לקפוץ). לכל רכיבי המכונה (גלגלי שיניים ו-sautoir) יש לפיכך אותו גודל ומשקל ללא קשר לגודל או יכולת המכונה השלמה.
פסקל תכנן את המכונה כך שהכבידה "תטען" את ה-sautoir באנרגיה בכמות מתאימה כדי להעביר לגלגל השיניים הבא בדיוק עשירית סיבוב (כלומר אחדה אחת) בכל פעם שגלגל השיניים משלים סיבוב שלם. כל רכיבי ה-sautoir נטענים על ידי הזנת הקלט על ידי המפעיל או על ידי תמסורת של פעולת העברת אחדה. כדי לאפס מכונה בעלת 10,000 גלגלי שיניים, אם מכונה כזאת הייתה קיימת, המפעיל היה חייב להציב כל גלגל בערכו המקסימלי ואז להוסיף 1 לספרת היחידות. מנגנוני העברת העשרות יסובבו כל גלגל קלט אחד אחרי השני באפקט דומינו מהיר מאוד שלאחריו כל גלגלי הפלט יאותחלו מחדש (יוצבו מחדש על אפס; כך למעשה מאפסים את המכונה).
שלוש הפאזות של פעולת העברת אחדה
האנימציה משמאל מראה את שלושת השלבים פעולת העברת אחדה מספרה אחת לספרה שאחריה.
ביצוע פעולות מתמטיות.
הפסקלין היא מכונה הוספה ישירה (אין לה ידית או כננת), כך שהערך של המספר שהוזן מתווסף מיידית לאקומולטור לאחר שהוזן בגלגלי הקלט. באמצעות הזזת המסך שעל חלון התצוגה, המפעיל יכול לראות את המספר שחישב המחשב או את המשלים שלו. החסרות מבוצעות כמו הוספות באמצעות מספר תכונות של שיטת המשלים ל-9.
שיטת המשלים ל-9.
המשלים ל-9 של כל מספר עשרוני בעל ספרה אחת formula_1 הוא formula_2. המשלים ל-9 של 4 הוא 5 והמשלים ל-9 של 9 הוא 0. באופן דומה, המשלים ל-11 של 3 הוא 8.
במכונה עשרונית עם n חוגות המשלים ל-9 של מספר A הוא:
formula_3
ולפיכך, המשלים ל-9 של המספר formula_4 הוא:
formula_5.
במילים אחרות, המשלים ל-9 של הפרש של שני מספרים שווה לסכום של המשלים ל-9 של המספר הראשון בתוספת המספר השני. כיוון שעבור המספר A - B מתקיים: formula_6, ניתן לקרוא את התוצאה מהמספר המשלים למספר formula_7, שגם הוא מופיע בחלונות הפלט (כפי שהוזכר מקודם כל גלגל פלט מציג זוג ספרות משלימות ל-9).
הפעולה היחידה שדורשת כביכול "מאמץ" שכלי היא ההזנה של המשלים למחוסר (האופרנד הראשון), אולם גם בה ניתן להיעזר בגלגל הפנימי של ספרות משלימות. לאחר שהוזן המשלים למחוסר, יש להזין את המחסר (והמכונה מיד סוכמת את השניים), והתוצאה תופיע במספר המשלים לתוצאה שחישב המחשב (שניתן לראותו באמצעות הזזת המסך של חלונות הפלט).
אתחול המכונה.
את המכונה יש לאתחל לפני שמבצעים בה פעולה חדשה.
כדי לאתחל את המכונה שלו, המפעיל חייב להציב את כל הגלגלים על ערכם המרבי, באמצעות הסימונים על שני חישורים סמוכים, ואז להוסיף 1 לגלגל הימני ביותר.
שיטת האתחול שפסקל בחר להשתמש בה, אשר מקדמת פעולת העברת אחדה לאורך המכונה, היא המשימה התובענית ביותר בעבור מחשב מכני ומוכיחה, לפני כל פעולה, שהמכונה לגמרי מתפקדת. זוהי עדות לאיכות של הפסקלין שכן אף אחת מהביקורות של המאה ה-18 על המכונה לא הזכירה בעיה עם מגנון העברת האחדות של המכונה.
חיבור.
תוצאות פעולת חיבור נקראות לאחר שהמסך על גלגלי הפלט מוזז קרוב לשפת המכונה, כך שהוא מציג את התוצאה הישירה של האקומולטור.
אחרי אתחול המכונה, שני המחובר מוזנים אחד אחרי השני. הטבלה הבאה מראה את כל הנדרשים לביצוע התרגיל 12,345 + 56,789 = 69,134:
חיסור.
החסרות מבוצעות על ידי הזזת המסך קרוב יותר למרכז התצוגה כך שניתן יהיה לראות את המספר המשלים לתוצאה שמופיעה באקומולטור.
הטבלה הבאה מראה את השלבים הנחוצים לביצוע התרגיל 41,976 = 12,345 - 54,321:
היפופוטם לאלומנה
היפופוטם לאלומנה (שם מדעי: "Hippopotamus laloumena") הוא מין של יונק נכחד מהסוג היפופוטם, אשר חי במשך ההולוקן במדגסקר והוא אחד משלושה מינים המכונים היפופוטם מלגשי, אף שלא ברור טיב הקשר ביניהם.
תיאור.
היפופוטם זה התגלה בשנת 1990 בידי זוג חוקרים במדגסקר. לאחר שהיו ידועים רק 2 היפופוטמים מלגשים: היפופוטם מלגשי גמדי והיפופוטם מלגשי ננסי תואר מין חדש בשם היפופוטם לאלומנה ("לאלומנה" הוא כינוי מלגשי להיפופוטם). ידוע עליו מעט מאוד שכן הוא זוהה על בסיס עצמות לסת וגפיים תחתונות בלבד במאובנים שבורים יחסית, אשר נמצאו באתר בלו סור מר ליד מאנאניארי בחוף המזרחי של מדגסקר (במחוז פיאנארנצוה). ככל הנראה היפופוטם לאלומנה היה מין הדומה מאוד להיפופוטם המודרני אך קטן ממנו במעט.
המין נכחד יחד עם קרוביו לפני כ-1,000 שנים כשרוב הראיות מצביעות על ציד והכחדה בידי האדם. ישנה מחלוקת בין החוקרים על טיב הראיות, מאחר שייתכן שחלק מהעצמות היו של היפופוטם מצוי, אשר הובאו בידי מהגרים מאפריקה. אולם באתר בלו סור מר נראה שההיפופוטם נעלם לאחרונה ב-1976 בלבד.
צוללות התקיפה מסדרת זאב הים
צוללות התקיפה מסדרת זאב הים (Sea Wolf) הן צוללות תקיפה מהירות, בעלות הנעה גרעינית וחימוש רב, המשרתות בצי ארצות הברית. צוללות אלו תוכננו להיות להחליף את צוללות התקיפה מסדרת לוס אנג'לס, אך עם סיום המלחמה הקרה וירידת האיום מצד הצי הסובייטי, הוחלט לצמצם את ההזמנה המקורית מ-29 צוללות ל-12 בלבד. בהמשך צומצמה ההזמנה פעם נוספת בשל מחירן הגבוה, ורק 3 צוללות יוצרו.
שאר הצוללות מסדרת לוס אנג'לס יוחלפו בצוללות התקיפה מסדרת וירג'יניה.
בנייה ופיתוח.
צוללות זאב הים נועדו להתמודד עם הצוללות החדשות והמתקדמות ביותר של הצי הסובייטי, בהן צוללות תקיפה מדגם אקולה וצוללות טילים בליסטיים מדגם טייפון. הן בנויות מפלדה חזקה במיוחד מסוג HY-100, המאפשרת להן לצלול לעומק רב יותר מצוללות התקיפה מדגם לוס אנג'לס. הן גדולות ומהירות יותר, ונושאות מספר כפול של צינורות לשיגור טורפדו (8 צינורות). בנוסף, ביכולותן לשאת עד 50 טילי שיוט מדגם טומהוק כנגד ספינות ומטרות יבשתיות.
מבין שלוש הצוללות, בצוללת ג'ימי קארטר הותקן תא רב משימתי מסוג MMP. תא זה מאפשר פעילויות מיוחדות כמו הפעלת צוללות לא מאוישות, כניסה ויציאה של צוללנים, ואף האזנה לכבלי תקשורת תת-מימיים.
היסטוריית שירות.
שתי הצוללות הראשונות, זאב הים וקונטיקט, נכנסו לשימוש לקראת סוף שנות ה-90 והספיקו להשתתף בפלישה לאפגניסטן לאחר פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001, וכן בפלישה לעיראק בשנת 2003. הצוללת האחרונה שיוצרה, ג'ימי קארטר, נכנסה לשימוש רק בשנת 2005 והצטרפה לפעילות במלחמה העולמית בטרור.
ב-7 באוקטובר 2021 הודיע הצי האמריקאי כי הקונטיקט ניזוקה ב-2 באוקטובר בעקבות פגיעה בעצם כלשהו, שזהותו לא ברורה, בזמן ששהתה מתחת למים באזור האינדו-פסיפי. צוין כי לא נגרם נזק משמעותי לצוללת וכי הכור הגרעיני לא נפגע. כ-15 מלחים נפצעו בתקרית, אך הודגש כי בעוד שניים מהם נפצעו בינוני, כל השאר נפצעו קל. בהודעת הצי לא נמסר היכן בדיוק התרחשה אותה התנגשות תת-ימית, אך לפי דיווחים בתקשורת האמריקנית היא אירעה בים סין הדרומי – במקביל למפגן כוח ימי של ארצות הברית ובעלות בריתה במערב. עוד צוין בדיווחי התקשורת כי האזור נתון במחלוקת קשה מול סין. הצוללת המשיכה להפליג באופן עצמאי לאחר הפגיעה לבסיס בגואם – טריטוריה אמריקנית – על מנת לאמוד את הנזק. לאחר תחקיר של הצי הועברו מתפקידם שלושת בעלי התפקידים הבכירים בצוללת.
פרידריך קרל פון אופנהיים
פרידריך קרל פון אופנהיים (בגרמנית: Friedrich Carl von Oppenheim; 1900, קלן - 1978, קלן), היה בנקאי, פוליטיקאי ממוצא יהודי וחסיד אומות העולם מגרמניה.
קורות חיים.