אייר סלובקיה הייתה חברת תעופה סלובקית לטיסות שכר, אשר בסיסה בנמל התעופה בברטיסלאבה.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בתחילת שנת 1993 לאחר פירוק צ'כוסלובקיה תחת השם טרקס סלובקיה.
החברה הוקמה בגלל שחברת התעופה הצ'כוסלובקית CSA הפכה לחברת התעופה הלאומית של צ'כיה.
טיסתה הראשונה של החברה התקיימה בינואר 1994 בין ברטיסלבה לתל אביב.
בשנת 1995 שינתה החברה את שמה לאייר סלובקיה. בסוף שנת 2008 התברר כי לחברה חובות גדולים, בין השאר לביטוח הלאומי הסלובקי. בתחילת מרץ 2010 איבדה החברה את הרישיון להפעלת טיסות בשל חובותיה, וב-25 במאי באותה שנה הודיעה על הליך פירוק החברה.
חיים רומנו
קאובוי של חצות
"קאובוי של חצות" (באנגלית: Midnight Cowboy) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1969 המבוסס על רומן בעל שם זהה משנת 1965, בכיכובם של דסטין הופמן וג'ון וויט. את הסרט ביים ג'ון שלזינגר, על פי תסריט של וולדו סולט, המבוסס על רומן קצר של הסופר האמריקני ג'יימס ליאו הרליהי. הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר, בהם פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ופרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
עלילה.
ג'ו באק הוא צעיר כפרי קל-דעת מעיירה קטנה בטקסס, שבה הוא עובד כשוטף כלים. הוא מחליט לנצל את מראהו החיצוני הנאה והביטחון העצמי הרב שלו לעשיית כסף, ולעבור למנהטן שבניו יורק כדי לעבוד כנער ליווי בשירות הגברות העשירות של העיר. כאשר הוא מגיע לניו יורק, הוא מגלה בתמימותו שהחיים שם אינם פשוטים וניסיונותיו לפיתוי גברות בעיר נוחלים כישלון. לאחר שהוא נופל קורבן להונאה מצד אישה איתה הוא שוכב, ואינו מקבל את הכסף מגבר נוסף איתו הוא מקיים יחסי מין מתוך ייאוש, כספו מתחיל לאזול והוא שוקע בבדידות ועצב.
במהלך הסרט שזורות סצנות מעברו של ג'ו המציגות את ילדותו בצל סבתו אשר נוהגת להתהולל עם גברים שונים, וכן סצנות פוסט-טראומתיות המתארות את בת-זוגו לשעבר וכן אונס קבוצתי שעברה על ידי חבורת פושעים, בעוד הוא נאלץ לצפות מהצד ללא אפשרות לסייע לה.
באק פוגש בבר את ריקו "ראטסו" ריזו, שמציע לו סיוע בעולם הזנות של מנהטן. באק התמים משלם לו עבור הסיוע ונופל קורבן למעשה הונאה נוסף. ראטסו הוא נכה חולה וחסר בית שנוהג להתחזות ולבצע מעשי הונאה ושוד קטנים למחייתו, ומפנטז על מעבר מניו יורק למיאמי החמה שבפלורידה. לאחר שבאק מוצא את ריקו ומתעמת איתו, הם מיישרים את ההדורים ביניהם ובאק עובר לגור עם ריקו בסקוואט המוזנח בו הוא חי, והם מפתחים יחסי חברות קרובים. בזמן שבריאותו של ריקו מידרדרת מתחיל ג'ו למצוא את מקומו בעיר ולהרוויח כסף, אותו הוא מנצל לרוב כדי לסייע לחברו אשר מתחיל לפתח אהבה כלפיו ולחלום על חייהם המשותפים כבני-זוג במיאמי, דבר שחומק מעיניו של ג'ו שלא מודע לכך שריקו הומוסקסואל, ומתייחס אליו אך ורק כאל חבר קרוב.
לאחר שהוא מכה קשות גבר שביקש להשתמש בשירותיו כנער ליווי וגונב את כספו, רוכש ג'ו כרטיסי נסיעה למיאמי עבורו ועבור ריקו. הוא נפטר מהבגדים שאפיינו אותו בניו יורק ורוכש בגדים חדשים לו ולריקו, אשר בשלב זה בריאותו של ריקו כבר במצב רע מאוד. בעוד ג'ו חולם על החיים החדשים שיתחיל בפלורידה, נפטר ריקו במהלך הנסיעה, עוד לפני שהספיק לשתף את ג'ו ברגשות כלפיו.
המחלוקת סביב הסרט.
סצנות הסקס בסרט נחשבו לשעורייתיות בעת יציאתו לאקרנים בשנת 1969, למרות שרק חזה וישבן הוצגו חשופים וגם זאת לזמן קצר, והסרט לא הציג עירום גברי או סקס הומוסקסואלי באופן מפורש. ארגון ה-MPAA אשר מדרג את הסרטים על-פי קהל צפייה התכוון לדרגו בדירוג R (לצפייה מגיל 21 ומעלה או מגיל 17 בלווית מבוגר), אך ביונייטד ארטיסטס התעקשו לדרגו בדירוג X המשמש לסיווג סרטים המציגים תוכן פורנוגרפי למבוגרים בלבד, שימוש בסמים, אלימות קשה וניבולי פה - ואף צירפו לדרישתם חוות דעת של פסיכיאטר. הדירוג הפך את הסרט לסרט היחיד שמדורג X שזכה באוסקר. בשנת 1971 שינתה יונייטד ארטיסטס את דירוג הסרט ל- R כפי שתוכנן במקור, וזאת כדי לאפשר את הצגתו בבתי קולנוע שלא הקרינו סרטים בסיווג X, ופרסומו בעיתונים שלא הסכימו להציב מודעות עבור סרטים אלה.
בטקס האוסקר ה-78 שנערך ב-2005 והשתתף בו הסרט "הר ברוקבק", התבדח מנחה הטקס ג'ון סטיוארט על הנושא ואמר: "מזה שלושים וחמש שנים אנשים צופים ב"קאובוי של חצות" ושואלים "על מה לעזאזל זה היה?", ובכן, מעתה אנו מקבלים זאת כז'אנר קולנועי חדש – מערבון הומוסקסואלי!"
לחה
44 (מספר)
44 (במילים בלשון זכר: ארבעים וארבעה; בלשון נקבה: ארבעים וארבע) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 43, והבא לפני 45.
מעמד ההומוסקסואליות בישראל
אושן 12
אושן 12 הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיית הפשע משנת 2004. הסרט מהווה המשך לסרט "אושן 11" שיצא 3 שנים קודם לכן והופק על ידי אותו צוות: הבמאי סטיבן סודרברג ואנסמבל השחקנים ההוליוודים ג'ורג' קלוני, בראד פיט, מאט דיימון, ג'וליה רוברטס ואנדי גרסיה בתפקידים הראשיים. גם רבים מהשחקנים המשניים חזרו להופעה נוספת בסרט, לצד שחקנים חדשים - ונסן קאסל וקת'רין זיטה-ג'ונס. הסרט המשיך את קו העלילה של הסרט הקודם וכן את מתכונת העלילה מרובת הדמויות והפיתולים.
הסרט זכה להצלחה בקופות הקולנוע והכנסותיו הסתכמו בלמעלה מ-440 מיליון דולר ברחבי העולם, למרות ביקורות פושרות ולעיתים אף שליליות. בעקבות הצלחתו יצא כעבור 3 שנים סרט המשך נוסף - "אושן 13".
עלילה.
בסוף הסרט הקודם חבורת פושעים בהנהגתם דני אושן (ג'ורג' קלוני) וראסטי (בראד פיט) גנבו הון עתק מבעל הקזינו טרי בנדיקט (אנדי גרסיה). בנוסף הצליח דני לגרום לבת זוגו לשעבר טס (ג'וליה רוברטס) להפרד מבנדיקט ולחזור לזרועותיו.
עלילת הסרט נפתחת מספר שנים לאחר השוד - כל אנשי השוד התפזרו להם וחיים את חייהם. למארק, גנב מפורסם אשר פרש, יוצר קשר עם דני כדי ליצור תרמית פתלתלה ומסובכת - במהלכה תוחזר לו ביצת פברז'ה אשר גנב בעבר ונאלץ להחזיר וכן יתאחד עם בתו, אשר איננה מכירה אותו כלל - סוכנת היורופול איזבל להירי (קת'רין זטה-ג'ונס). על פי התוכנית למארק יפגע בגאוותו של בן טיפוחיו "שועל הלילה" - שודד צרפתי בשם פרנסואה טולור (ונסן קאסל), כדי שזה יציב בפני החבורה אתגר - גנבת הביצה מחדש.
פרטי התוכנית מגלים רק לצופים רק מאוחר יותר, ורוב עלילת הסרט, על אף שעוקבת אחר חבורתו של אושן ומסופרת מנקודת מבטם, משאירה את הצופים בבורות לגבי התוכנית אשר הולידה את המהלכים.
בעקבות השפלתו על ידי לאמרק, אשר טען בפניו כי שוד הקזינו שביצעו אושן וחבורתו היה מוצלח יותר מאלו שלו, טולור מגלה לבנדיקט את זהותם ומקום הימצאם של החבורה. זה מגיע לכולם ומציג בפניהם אולטימטום - עליהם להחזיר הכסף שנגנב בתוספת ריבית (כ-190 מיליון) בתוך שבועיים. החבורה מתכננת שוד באמסטרדם כדי להשיג את הכסף הדרוש, אך טולור מקדים אותם ומציב בפניהם את אתגר גנבת ביצת הפברז'ה - כל אחד ינסה לגנוב את הביצה בעודה מוצגת במוזיאון למשך שבוע.
טולור, וכך גם הצופים באותה העת, לא יודע כי החבורה איתרה את מיקום הביצה בדרכה למוזיאון בעזרתו של למארק, והחליפה בינה לבין זיוף. במקביל, בעקבות השוד באמסטרדם, מתחילה להירי לדלוק אחר החבורה, ולבסוף לוכדת אותם, לרבות טס, כאשר הם מביימים ניסיון שוד במוזיאון. החבורה נחלצת בזכות אימו של ליינוס (מאט דיימון), אחד השודדים, אשר מתחזה לסוכנת ממשלתית ומצליחה להעבירם לחזקתה. להירי, אשר זייפה את חתימת ממוניה כדי לאשר את המרדף אחר חבורת השודדים, נמצאת עתה במלכוד לאחד שהבינה כי החבורה ברחה מידיה. היא מצטרפת אל ראסטי ומתאחדת עם אביה.
דני וטס מגלים לטולור, אשר משוכנע כי גנב את הביצה האמיתית מהמוזיאון לאחר מה שחשב שהיה ניסיון כושל מצד חבורתו של אושן, כי למעשה הפסיד באתגר וגנב זיוף. לאחר מכן הם מספרים לו, ובכך גם חושפים בפני הצופים, את תוכניתו של למארק. בלית ברירה טולור משלם בעבורם את החוב לבנדיקט, והחבורה, עתה גם יחד עם להירי, חוזרת לחייה הנהנתנים.
הפקה.
הסרט צולם במקומות רבים מסביב לעולם, ביניהם בוורלי הילס, לוס אנג'לס, שיקגו, אמסטרדם, הארלם, פריז, מונקו, מונטה קרלו, רומא, אגם קומו וסיציליה.
קישורים חיצוניים.
בזיליקת סן מרקו
בזיליקת סן מרקו היא קתדרלה בת המאה ה-9 הנמצאת בוונציה שבאיטליה. הבזיליקה היא אחת הדוגמאות החשובות ביותר של אדריכלות ביזנטית. הכנסייה צופה על כיכר סן מרקו, מרכז השלטון והמסחר העתיק של ונציה, ומחוברת בצדה הדרומי לארמון הדוג'ה של ונציה. הכנסייה אף משמשת כמקום מושבו של הפטריארך והארכיבישוף של ונציה מאז 1807, ועל פי המסורת הנוצרית קבור בה מרקוס הקדוש (ומכאן שמה).
הבזיליקה, המכונה גם "כנסיית הזהב", ידועה בסגנון הביזנטי המרהיב שלה, בפסיפסים המוזהבים הרבים שבה ובאוצרות קונסטנטינופול הבזוזה המעטרים אותה, והיא מסמלת את עושרה של הרפובליקה של ונציה.
היסטוריה.
הכנסייה נבנתה לראשונה כמבנה זמני בתוך ארמון הדוג'ה בשנת 828, כאשר סוחרים ונציאנים הביאו לעיר את שרידיו של מרקוס הקדוש, מחברה של הבשורה על-פי מרקוס. ב-832 נבנתה כנסייה חדשה, בסמוך לארמון הדוג'ה, במקום בו ניצבת הבזיליקה עד היום, והועברו אליה שרידיו של מרקוס. המבנה נשרף במהלך מרד בעיר בשנת 976 ונבנה מחדש שנתיים לאחר מכן, ב-978. לאחר חורבן נוסף נבנתה הכנסייה שוב ב-1063 במבנה הבסיסי אשר שרד עד היום. הבזיליקה הורחבה במהלך השנים, ונוספו לה עיטורים אשר נבזזו מקונסטנטינופול וכן חפצי אמנות מעשי ידי אמני ונציה.
חלק מהאבנים אשר מהם נבנתה הכנסייה הובאו על ידי ספני ונציה ממסעותיהם במזרח התיכון. העמודים והכותרות הוסרו ממבנים עתיקים שקרסו בארצות המזרח ונרכשו על ידי סוחרים ונציאניים.
מוזיקה.