לשכת מפקד התושבים של ארצות הברית העריכה, בשנת 2010, שבניוארק 277,140 תושבים. זוהי העיר ה-68 בגודלה בארצות הברית. ניוארק ממוקמת 8 קילומטר בקירוב ממערב למנהטן, ניו יורק, מיקומה ליד האוקיינוס האטלנטי אפשר את הקמת מפעל הנמל שלה, נמל ניוארק, נמל התובלה העיקרי במפרץ ניוארק ושל נמל ניו יורק. בניוארק קיים נמל התעופה ליברטי, שהיה שדה התעופה הפעיל הראשון באזור מטרופולין ניו יורק וכיום הוא אחד העמוסים בארצות הברית.
היסטוריה.
ניוארק הוקמה בשנת 1666 על ידי פוריטנים בהנהגת רוברט טריט ממושבת ניו הייבן על שטח מוקף ביצות. המתיישבים הוכרחו לעזוב את ארצם מפני שנתנו מחסה לשופטים שברחו למושבת ניו הייבן לאחר שדנו את צ'ארלס הראשון למוות.
בשנת 1713 קיבלה העיר צ'ארטר מלכותי ורק בשנת 1836 הפכה רשמית לעיר כאשר סיפחה לעצמה מספר עיירות מסביב. העיר גדלה במהלך המאה ה-19 אך היה קושי רב לבנות ולפתח את האזור בגלל הביצות הרבות שהיו מסביב לעיר. לקראת סוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 יבשו את רוב הביצות באזור מה שגרם לפיתוח מהיר של האזור והפיכתו לאחד הצפופים בארצות הברית.
גאוגרפיה.
ניוארק משתרעת על פני שטח של 62.5 ק"מ מרובעים והיא נחשבת לאחת הערים הצפופות ביחס של תושבים לשטח בכל רחבי ארצות הברית. העיר מוקפת בשטח עירוני מכל הכיוונים חוץ ממזרח, שם נמצא 'מפרץ ניוארק'. מצפון לה שוכנות איסט אורנג', וקרני, ממערב אירבינגטון ומדרום אליזבת. ממזרח מפרץ ניוארק ונהר המפריד בינה לג'רזי סיטי.
אקלים.
ניוארק שוכנת באזור הצפוני ביותר בצפון אמריקה בו שוכן האקלים הסובטרופי-גשום. המאפיין של האקלים הזה הוא חורף קר מאוד וקיץ חם מאוד עם לחות גבוהה. הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 0.4C- והטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 25C.
תרבות וחינוך.
מוזיאון ניוארק הוא המוזיאון הגדול ביותר במדינת ניו ג'רזי. המוזיאון כולל בתוכו מוצגי אומנות אמריקאים, מתחם מיוחד לתצוגות הקשורות למדע, מוזיאון ילדים, מוזיאון האש, בית הפסלים ומצפה כוכבים.
הספרייה העירונית כוללת יותר ממיליון ספרים בתחומים שונים.
בשנת 2007 נפתח 'המוזיאון היהודי של ניוארק' בתוך בניין בית הכנסת הוותיק והגדול ביותר בעיר שנבנה בשנת 1923.
בעיר יש מספר רב של מכללות ואוניברסיטאות: המכון הטכנולוגי ניו ג'רזי, קמפוס של אוניברסיטת ראטגרס, בית ספר למשפטים, בית ספר לרפואה ורפואת שיניים, מכללת מחוז אסקס וקמפוס של אוניברסיטת ברקלי. רוב האוניברסיטאות ממוקמות ברובע האוניברסיטאות במרכז העיר.
יהדות ניוארק.
הקהילה היהודית בניוארק מונה כ-70,000 תושבים והיא הקהילה השישית בגודלה בארצות הברית. ישנם כ-50 בתי כנסת בעיר, מוזיאון המוקדש ליהדות ניוארק ובו פועל בית הכנסת המרכזי.
פשע וחזות פני העיר.
בשנת 1996, מגזין טיים כינה את ניוארק כעיר המסוכנת בארצות הברית ובירת הרצח של צפון מזרח ארצות הברית. עם זאת, מאז שנת 2002 חלה צניחה חדה בפשיעה ובמספר מקרי הרצח בעקבות פעילות מתוגברת של המשטרה ושיפור פני העיר מבחינה חזותית והשקעה בחינוך. בשנת 2010 ירדה ניוארק למקום ה-23 במדד מפוקפק זה וכיום העיר נחשבת לבטוחה הרבה יותר מבעבר. בשנים האחרונות העירייה שמה דגש על חזות פני העיר כאשר מבוצעים פרויקטים של פינוי-בינוי ופינוי-פיצוי בשכונות המוזנחות.
ספורט.
ניוארק נהנית מפעילות ספורטיבית ענפה בכל התחומים. קבוצות רבות בה מייצגות אותה בגאווה בליגות הבכירות.
קבוצת הניו ג'רזי דווילס משחקת בליגת NHL, הליגה הבכירה של ההוקי קרח, ניו ג'רזי נטס ליגת ה-NBA בכדורסל שיחקה בעיר באופן זמני בשנים 2010–2012, ניו יורק רד בולס משחקת בליגת MLS בכדורגל, ניו יורק ליברטי משחקת בליגת ה-WNBA בכדורסל נשים וניוארק בירס משחקת בליגת Can-Am League בבייסבול.
קואורדינטות בריצנטריות
במתמטיקה, מערכת של קואורדינטות בָּרִיצֶנְטְרִיוֹת היא מערכת קואורדינטות שבה מתואר מקומה של נקודה ביחס לקודקודי סימפלקס מסוים (למשל משולש). בקואורדינטות אלה השתמש לראשונה אוגוסט פרדיננד מביוס.
במקרה הפשוט, בהינתן משולש formula_1, כל נקודה P ניתן לכתוב על ידי
&lt;math&gt;P ={
תקועים בזמן
תקועים בזמן (באנגלית: Phil Of The Future - פיל מהעתיד) היא סדרה קומית אמריקאית לילדים, ששודרה בערוץ דיסני האמריקאי, ובישראל בערוץ הילדים. הסדרה עוסקת במשפחה משנת 2121 שנקלעה בשל קלקול במכונת הזמן למאה ה-21.
בארצות הברית שודרו בשנים 2004–2006 שתי עונות של הסדרה. העונה הראשונה עוסקת בהסתגלותה של המשפחה לחיים בשנת 2004, ואילו השנייה מתמקדת בקשר הרומנטי המתחיל להיווצר בין פיל וקילי (שתיים מהדמויות).
את הסדרה הפיקו טים מייל ודאגלאס טוּבֶּר, חברי צוות ההפקה של הסדרה המצליחה ליזי מקגוויר. שני פרקים מהסדרה היו מועמדים לפרסי איגוד התסריטאים ואיגוד הבמאים בקטגוריית 'סדרה לילדים'.
הבית הראשון
הנרי השני מלך אנגליה
ריצ'רד הראשון מלך אנגליה
ג'ון מלך אנגליה
הנרי השלישי מלך אנגליה
אדוארד הראשון מלך אנגליה
אדוארד השני מלך אנגליה
אדוארד השלישי מלך אנגליה
ריצ'רד השני מלך אנגליה
ניסוי קוונדיש
ניסוי קוונדיש הוא ניסוי פיזיקלי בו עושים שימוש במאזני פיתול לצורך מדידת הקשר בין מסת גוף לבין השפעות הכבידה שהיא מחוללת בסביבתה.
המיוחד בניסוי זה הוא בכך שבאמצעותו מתקבלת רגישות גבוהה להשפעה בין מסות במישור האופקי, תוך ביטול השפעת מסתו הגדולה של כדור הארץ על תוצאות הניסוי. יתרון זה של הניסוי הוא גם בעוכריו, מכיוון שהרגישות הגדולה של מאזני הפיתול להשפעות במישור האופקי, החיונית למדידת השפעותיהן של המסות העומדות למבחן, חושפת אותו לאי דיוקים עקב השפעות סביבתיות משתנות שקשה להעריכן ולעמוד על טיבן, כגון זרמי אוויר, מגנטיות, חשמל סטטי, גאות ושפל ועוד.
את הניסוי תכנן במקור הגאולוג ג'ון מישל, שהרכיב את מאזני הפיתול, אך מת לפני שהספיק לסיים את הניסוי. אחרי מות מישל ב-1793 עברו חלקי המתקן בירושה לפרנסיס ג'ון הייד הוליסטר, והוא העבירו לידי הנרי קוונדיש. בשנים 1797–1798 הרכיב קוונדיש מחדש את המתקן תוך שהוא דבק בתוכניותיו ובשרטוטיו של מישל. בעזרת המתקן שהרכיב ערך קוונדיש מספר ניסויים כשהמטרה שהציב לעצמו במקור הייתה מציאת היחס בין צפיפות כדור הארץ לצפיפות המים לצורך הערכת צפיפותו הממוצעת של כדור הארץ מתוך ידיעת צפיפותם של מים. כדי למזער השפעת זרמי אוויר על תוצאות הניסויים, הרכיב קוונדיש את המתקן בחדר אטום וערך את מדידותיו מרחוק באמצעות טלסקופ, שבעזרתו השקיף אל פנים החדר.
על-פי חוק הכבידה של ניוטון, כוח המשיכה הפועל בין שני גופים עומד ביחס ישר למכפלת מסותיהם, וביחס הפוך לריבוע המרחק ביניהם, וקבוע הכבידה G הוא קבוע פרופורציה בין יחידותיהם הסטנדרטיות של גדלים פיזיקליים אלה. גדלו של G לא היה ידוע באותה עת אם כי מסת כדור הארץ וצפיפותו הוערכו לראשונה כבר בניסוי צ'יהליון בשנת 1774. וניסוייו של קוונדיש אפשרו לראשונה הערכה טובה שלו, אם כי הוא עצמו לא הזכיר הערכה כזו בכתביו.
במהלך השנים חזרו צוותים רבים של פיזיקאים על ניסוי קוונדיש בווריאציות שונות, אך למרות השכלולים הרבים והמאמצים הגדולים שננקטו על מנת להעריך ולמזער השפעות סביבתיות על תוצאות הניסוי, עדיין נותר קבוע הכבידה G הקבוע הפיזיקלי שרמת הדיוק המיוחסת לו נמוכה מזו של כל שאר הקבועים.
מערך הניסוי.
מוט עץ באורך 1.8 מטרים נתלה במאוזן באמצעות חוט הקשור בקצה האחד למרכזו ובקצה השני לתקרת חדר. לכל אחד מקצותיו של מוט העץ חובר כדור עופרת קטן. בסמוך לכל אחד מאותם כדורי עופרת קטנים הוצב כדור עופרת גדול, במשקל של 158 קילוגרם כל אחד, על גבי מסגרת נפרדת. המשיכה הכבידתית שהפעילו כדורי העופרת הגדולים על הכדורים הקטנים שבקצות המוט גרמה לסיבוב אופקי קל של המוט ולפיתול של החוט.
ידיעת מידת התנגדותו של החוט לפיתול מאפשרת לתרגם את מידת הסיבוב של המוט לערכו של כוח הכבידה הפועל על קצותיו. בהינתן המסות והמרחקים ביניהן, ניתן באמצעות משוואתו של ניוטון לחשב את קבוע הכבידה. משום שגודל כוח המשיכה בין כדור הארץ לבין גוף בעל מסה ידועה ניתן לחישוב באופן מיידי, איפשר ניסוי קוונדיש להעריך לראשונה את מסת כדור הארץ, ומתוך ערך זה להסיק גם את מסתם המשוערת של הירח, השמש וכוכבי הלכת במערכת השמש. כאמור, קוונדיש עצמו לא הזכיר בכתביו הערכות בדבר ערכו של G ומסותיהם של גרמי שמיים אלא רק הערכה בדבר צפיפותו הממוצעת של כדור הארץ. הערך אותו הוא פרסם הוא 5.48 גרם/סמ"ק, אף על פי שכאשר בודקים את הערך הממוצע העולה מתוך 29 ניסויים שערך, עולה כי צפיפות כדור הארץ היא 5.448 גרם/סמ"ק. הערך המקובל כיום עבור צפיפותו הממוצעת של כדור הארץ הוא 5.5153 גרם/סמ"ק.
חישוב G ומסת כדור הארץ.
התיאור הבא הוא לא השיטה שבה השתמש קוונדיש, אלא השיטה שבה פיזיקאים מודרניים יחשבו את תוצאות הניסוי. לפי חוק הוק, המומנט בסיב פיתול הוא ביחס ישר לזווית ההסתה "formula_1" של המאזניים. המומנט הוא "formula_2", כאשר "formula_3" היא מקדם הפיתול של הסיב. עם זאת, המומנט יכול להיכתב גם כביטוי של כוחות המשיכה בין הכדורים והמרחק אל סיב התלייה. מאחר שישנם שני זוגות של כדורים, ועל כל אחד מהם פועל כוח "F" במרחק "L / 2" מציר המאזניים, המומנט הוא "LF". משתי הנוסחאות מקבלים את הבא:
עבור "F", חוק הכבידה של ניוטון משמש לבטא את כוח המשיכה בין הכדורים הגדולים לקטנים:
הצבת F במשוואה הראשונה נותנת
למציאת קבוע הפיתול (formula_7) של החוט, קוונדיש מדד את זמן המחזור "T" של התהודה הטבעית של מאזני הפיתול:
בהנחה שהמסה של המוט עצמו היא זניחה, מומנט ההתמד של המאזניים נובע מהכדורים הקטנים בלבד:
וכך: