שיוך שפות למשפחות ולשפות אחרות נעשה גם באמצעות ידע מתחום האנתרופולוגיה, השוואות DNA וחקר אירועים פרהיסטוריים נוספים (לדוגמה – התפשטות החקלאות).
מינוח ומושגים.
ניתן לחלק את משפחות השפות ליחידות פוליגנטיות קטנות יותר המכונות "ענפים". לכן נהוג לתאר משפחת שפות כעץ ממנו מסתעפים ענפי משנה העשויים להסתעף הלאה. עם זאת, המושג "משפחת שפות" אינו מוגבל ליחידה מסוימת כלשהי של עץ השפות, וניתן להחילו על יחידה פוליגנטית קטנה יותר (לדוגמה משפחת השפות הגרמאניות שהיא גם ענף במשפחת השפות ההינדו-אירופיות). בכל אופן גם בקרב אלה המגבילים את השימוש במושג הבסיסי לרמה מסוימת קיימת מחלוקת באשר לכללים המדויקים בעניין זה, ונעשה שימוש חופשי למדי במושגים "ענף", "קבוצה", "צבר" וכיוצא בזה. במקרים של מחלוקת בסיסית באשר לקיבוץ משפחות שפות למשפחה אחת, נעשה שימוש במושגים כגון "פילום" או "משפחת-על". דוגמה מוכרת למחלוקת אודות קרבה בין משפחות שפות מתייחסת לניסיונות לראות שפות טורקיות, שפות מונגוליות ושפות טונגוסיות כמשפחה אחת. יש הרואים באלה משפחה אחת (משפחת השפות האלטאיות), ולעיתים אף מצרפים אליה את הקוריאנית והיפנית, ויש השוללים גישה זו.
גם הביטוי "שפה מבודדת" עשוי להתייחס לרמות שונות של בידוד. יוונית או אלבנית עשויות להיתפס כשפות מבודדות, כל אחת בענף שלה, אף כי ברור כי כל אחת מהן שייכת למשפחת השפות ההודו-אירופיות. במקרים אלה נהוג לבאר ולציין כי מדובר בשפה מבודדת במשפחה או ענף כלשהם (בדוגמה הנ"ל "שפה מבודדת הינדו-אירופית"). ברור שמעמדה של שפה כשפה מבודדת עשוי להשתנות לאורך ההיסטוריה. בעבר רווחו מספר ניבים יווניים שאינם מדוברים עוד, ויוונית אף השפיעה באופן משמעותי על אוצר המילים והדקדוק של שפות אחרות, דבר היוצר קשר כלשהו בינה לבינן. בניגוד ליוונית או אלבנית, נחשבת בסקית לשפה מבודדת לחלוטין. היא הושפעה אמנם משפות רומאניות שכנות ואולי אף משפות פרוטו-איבריות, אך לא מוכרות שפות קרובות אליה ולא ברור מאיזו שפת-אם היא התפתחה.
משפחות שפות מדוברות בעולם.
המידע שלהלן מבוסס על נתוני אתר Ethnologue. כל משפחות השפות האמרינדיות אוחדו לקטגוריה אחת וכך גם באשר לשפות פפואניות:
בסה"כ, לפי אומדן זה, מדובר בכ-7,099 שפות מדוברות בעולם.
שפות מבודדות.
לפי נתוני אתנולוג, רוב השפות המבודדות הידועות כיום, מדוברות ביבשת אמריקה. סך הכול תועדו ביבשת זו בין 55 ל-75 שפות מבודדות שחלקן כבר נכחדו. כ-20 שפות מבודדות מתועדות באוסטרליה ופפואה גינאה החדשה. ביתר היבשות המספרים קטנים יותר.
באסיה ניתן למנות כ-10 שפות מבודדות, ביניהן שומרית ועילמית שדוברו במסופוטמיה ונכחדו. שפות מבודדות נוספות באסיה הן שפת האיינו בצפון יפן שנמצאת במצב של גסיסה וקוריאנית שאין כאמור תמימות דעים באשר לקביעה כי היא משתייכת למשפחת השפות האלטאיות.
באירופה מקובל לזהות רק שפה מבודדת מדוברת אחת – הבסקית. עד עתה כשלו כל הניסיונות לבסס קשר בינה לבין שפה אחרת כלשהי. גם הסברה באשר לקשר מרוחק בין בסקית לגאורגית אינה מבוססת דיה. סברה זו נסמכת בעיקר על דמיון במאפיין הארגטיבי של שתי השפות, אך ידועות מאות שפות נוספות בעלות מאפיינים ארגטיביים כלשהם. יתר השפות המתועדות כשפות מבודדות באירופה – אטרוסקית (ושפות ספק טירניות נוספות), איברית, אקוויטנית, טרטסית ופיקטית – נכחדו.
בניגוד לשפות קוליות, בין שפות הסימנים קל מאוד לזהות שפות מבודדות. בעוד מרבית שפות הסימנים בעולם התפתחו משפת הסימנים הצרפתית והופצו עם מקצועות החינוך המיוחד, ישנן שפות סימנים שברור לחלוטין שהן התפתחו באופן ספונטני באוכלוסיות שאחוז נכבד מהפרטים שבהן החלו להיוולד חירשים. דוגמה לשפה כזו היא שפת הסימנים של שבט אסייד שבנגב.
תחנת רכבת חיפה בת גלים
תחנת חיפה בת גלים
תחנת הרכבת בת גלים
תחנת רכבת בת גלים
תחנת בת גלים
תחנת רכבת חיפה בת-גלים
תחנת חיפה בת-גלים
תחנת הרכבת בת-גלים
תחנת רכבת בת-גלים
תחנת בת-גלים
גונר נורדסטרום
גונר נורדסטרום (Gunnar Nordström
, 12 במרץ 1881 – 24 בדצמבר 1923), פיזיקאי פיני.
בשנת 1908 השלים נורדסטרום את עבודת המחקר של לימודיו באוניברסיטת הלסינקי, ונעשה בה מרצה. בשנת 1912 פרסם תאוריית כבידה מקורית, וכעבור שנה החליפה בתאוריה חדשה שהייתה מושתתת על יחסי גומלין בשדה סקלרי. תאוריית הכבידה של נורדסטרום מעולם לא אוששה, אך במשך מספר שנים התחרתה עם תורת היחסות הכללית של איינשטיין. נורדסטרום גם שילב בה ממד חמישי, כך שכוח הכבידה לא היה אלא היבט נוסף של האלקטרומגנטיות במרחב-זמן בן חמישה ממדים.
תאוריית קלוצה-קליין
תאוריית קלוצה-קליין הייתה הצעה להתוויית תורה מאוחדת של כוח הכבידה והכוח האלקטרומגנטי - שני כוחות היסוד שהיו ידועים למדע בראשית המאה העשרים.
התאוריה שפותחה בשנת 1921 על ידי תיאודור קלוצה הייתה הרחבה של תורת היחסות הכללית, ולפיה די בכוח הכבידה כדי לתאר את כל תופעות הטבע, אלא שהוא פועל במרחב-זמן בעל חמישה ממדים. כך גם הציע גונר נורדסטרום שנים ספורות קודם לכן בתורת כבידה מקורית משלו, ואשר התצפיות סתרו את חיזויה.
בשנת 1926 הציע אוסקר קליין כי המימד הרביעי שהתווסף לשלושת ממדי המרחב הוא מעגל זעיר ברדיוס R שלא ניתן לצפות בו במציאות הגשמית, ולכן נראה העולם כבעל ארבעה ממדים בלבד ובו שני כוחות יסוד. עם זאת, מכשירי מדידה עתידיים שיוכלו לנצל אנרגיות גבוהות מ-R/1 יגלו, לסברתו של קליין, כי לעולם ישנם למעשה חמישה ממדים, ובהם מגולם הכוח האלקטרומגנטי בתור כוח הכבידה.
בימינו ידועים שני כוחות יסוד נוספים: הכוח הגרעיני החלש והכוח הגרעיני החזק, ועדיין עומדת בעינה ההצעה לאחד את כל הכוחות במסגרת מרחב-זמן בעל ממדים נוספים, כמו בתורת M שלפיה המרחב-זמן הוא בעל 11 ממדים. בדרך הוספת הממדים ניתן לצמצם את מספר כוחות היסוד באופן תאורטי.
משוואת וילר-דה ויט
משוואת וילר-דה ויט היא משוואה העוסקת בסיכוי למצוא את היקום כולו במצב מסוים מתוך אינספור מצבים אפשריים, ומהווה ציון דרך בפיתוח תורת כבידה קוונטית.
את המשוואה פיתחו בצוותא ג'ון ארצ'יבלד וילר (1911-2008) וברייס דה ויט (1923-2004). הפירוש המקובל של המשוואה מתאר מספר אינסופי של היסטוריות אפשריות ליקום, אבל מסיבות שעדיין אינן ברורות, הסיכוי שרוב ההיסטוריות הללו תתגשמנה הוא כמעט אפסי, ורק סיכוייה של היסטוריה אחת גדולים במיוחד על מנת שתתקיים.
ארוחת ביניים
ארוחת ביניים היא ארוחה קלה הנאכלת בנוסף לארוחות המלאות. היא עשויה להאכל בין ארוחת הבוקר לארוחת הצהריים ("ארוחת עשר"), בין ארוחת הצהריים לארוחת הערב כשעת התה, או לאחר ארוחת הערב, כארוחה האחרונה של היום (ארוחת לילה).
ארוחת ביניים כוללת בדרך כלל משקה חם (קפה, תה) וחטיף קל, מתוק או מלוח, כגון פרי, עוגה או דבר מאפה אחר, כריך.
בתוכניות דיאטת רזון שונות, מומלצות שלוש ארוחות מלאות ושלוש ארוחות ביניים, על מנת למנוע תחושת רעב שעלולה לפגוע ביכולת להתמודד עם תפריט מופחת קלוריות.
בישראל, משרד הבריאות ממליץ שתזונת הילדים והנוער תכלול 2–3 ארוחות ביניים. ארוחות ביניים מומלצות גם למי שזקוק לתוספת קלוריות כגון העוסקים בספורט ונשים מניקות וכן לנשים הרות הסובלות מבחילות או סוכרת היריון, כדי להקל על התסמינים.
פסקואל יורדן
פסקואל יורדן (18 באוקטובר 1902 – 31 ביולי 1980) היה פיזיקאי עיוני גרמני.
יורדן למד באוניברסיטת גטינגן וניכר שם בכישרונותיו המתמטיים. הוא היה מתלמידיו של מקס בורן ונתבקש על ידי מורו לסייע בפיתוח מכניקת המטריצות של ורנר הייזנברג. בכך תרם רבות לביסוסה של תורת הקוונטים החדשה. מאוחר יותר הרחיב את מחקריו לתחומי תורת היחסות הכללית ובעקבותיה פיתח את תורת היחסות הפרויקטיבית, המבקשת לאחד את שדה הכבידה עם השדה האלקטרומגנטי במסגרת של מרחב-זמן בן חמישה ממדים. יורדן גם עסק באסטרופיזיקה ובקוסמולוגיה וחקר את התהוותו וגילו של היקום.
ניסיונו למצוא מסגרת אלגברית לפורמליזם של מכניקת הקוונטים הוביל להמצאת אלגברות ז'ורדן הקרויות על-שמו.
אלקטרודינמיקה קוונטית
אלקטרודינמיקה קוונטית או QED היא התורה הקוונטית של אלקטרודינמיקה. QED מתארת את האינטראקציות הקוונטיות הקשורות לשדה האלקטרומגנטי- אינטראקציה של אור וחומר בעל מטען חשמלי. התורה היא מקרה פרטי של תורת שדות קוונטית, ולכן משלבת את מכניקת הקוונטים עם תורת היחסות הפרטית, והיא התאוריה הראשונה בה יש התאמה מלאה בין יחסות פרטית למכניקת הקוונטים.
מהיבט מתמטי, אלקטרודינמיקה קוונטית נגזרת מתורת כיול של סימטריית formula_1 מקומית כשהפוטון מוצג כבוזון הכיול. אפשר גם לראות את התאוריה כתורת הפרעות של השדה האלקטרומגנטי בריק הקוונטי.
אלקטרודינמיקה קוונטית היוותה את הדוגמה המציאותית הראשונה לתורת שדות קוונטית, ותוצאות הניסויים מתאימות היטב לתחזיות התאוריה. כדי לקבל גדלים ניתנים למדידה מהתורה, פותחו שיטות מתמטיות חדשות ומרחיקות לכת בפיזיקה, כמו הרנורמליזציה. התורה נחשבת לאחת התורות הפיזיקליות המדויקות והשלמות ביותר בפיזיקה מודרנית.
היסטוריה.
הניסוח הראשון של תורת הקוונטים לתיאור אינטראקציה של קרינה וחומר מיוחסת למדען הבריטי פול דיראק, כאשר בשנות ה-20 הוא הצליח לחשב את ההסתברות לפליטה ספונטנית של פוטון מתוך אטום
דיראק תיאר את הקוונטיזציה של השדה האלקטרומגנטי כקבוצה של מתנדים הרמוניים והכניס את הקונספט של אופרטורי השמדה ויצירה של חלקיקים.
העמקת וניסוח התורה הקוונטית הגיעה מתרומותיהם של מדענים רבים נוספים, בין היתר וולפגאנג פאולי, יוג'ין ויגנר, פסקואל יורדן, ורנר הייזנברג והניסוח האלגנטי של אנריקו פרמי.