מינים שונים של חניתן תניני נמצאים באוקיינוס ההודי, האוקיינוס השקט, הים האדום, מהחוף של אפריקה הדרומית עד לפולינזיה הצרפתית, בצפון יפן ובצפון
ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. באוקיינוס האטלנטי, בדרום- החניתן התניני ידוע מניו ג'רזי ועד לברזיל, ובצפון הוא ידוע מביוקו, קמרון, וליבריה לאסנשן. החניתן התניני יכול להימצא גם בקרבה לגינאה, סנגל וכף ורדה. מפני שהחניתן התניני הוא חיה שחיה בים הפתוח, הוא יכול להימצא גם מעל לגונות ושוניות אלמוגים, גם כבודדים וגם בקבוצות קטנות. החניתן התניני מטיל ביצים הנצמדות לעצמים במים בכוחות עצמן באמצעות קנוקנות הממוקמות על פני השטח של כל ביצה.
יחסים לבני אדם.
דגים את החניתן לצורך ציד פנאי. ניתן לתפוס אותו באמצעות אורות מלאכותיים, בדומה לשפודניים אחרים. על אף שהוא נחשב דג למאכל, בני האדם לא מרבים לצוד אותו מכיוון שתפיסתו נחשבת למסוכנת בגלל גודלו ובגלל נטייתו לזנק מהמים ולגרום לפצעי נקב בעזרת המקור שלו, כאשר הוא מבוהל או נמשך לאורות המשמשים לתפיסתו.
אלמנה לבנה (קנאביס)
האלמנה הלבנה (באנגלית: White widow) היא שילוב גנטי שווה בין קנאביס מסוג אינדיקה (מדרום הודו) וקנאביס מסוג סאטיבה (מברזיל).
האלמנה הלבנה מתוארת כאחד הזנים של הקנאביס המפורסמים והנפוצים ביותר.
זן הקנאביס "האלמנה הלבנה" זכה במקום הראשון בתחרות ה-Cannabis Cup ב-1995. ותואר כאחד מזני הקנאביס הכי פופולריים בעולם במגזין Popular science האמריקאי.
תיאור.
טעמו מתואר כפירותי, מתקתק ומרענן. בעל טעם וריח אורנים חזק, צבעה של האלמנה הלבנה הוא ירוק אפרפר. צמח האלמנה הלבנה בעל פרחים מצופים בשרף לבן ונוצץ. אלה שהשתמשו בו תיארו את שימושו כתחושה חזקה של אופוריה. זמן הפריחה של הצמח הוא בין 8 ל-10 שבועות.
יכולת הגידול שלו הוא עד 400 גרם למטר רבוע.
שימושים והשפעות.
האלמנה הלבנה משמשת לטיפול בפוסט טראומה, נדודי שינה, מתח נפשי, דיכאון, חרדות, כאבים כרוניים וכאבי שרירים. האלמנה הלבנה גורמת לתחושת נמנום, התרוממות רוח, היא מעוררת תיאבון ויצירתיות.
פיתוח הזן.
קיים ויכוח בקרב מגדלי הקנאביס לגבי פיתוח הזן. חלק קטן מן המגדלים טוען כי אדם בשם ״אינגמר״ המציא את הזן, אך לעומת זאת, הרוב תומך בדעה כי מפתח זנים בשם ״שאנטי- באבא״ הוא האבא המקורי של האלמנה הלבנה. על פי הסיפור המקובל, באחד הטיולים של שאנטי- באבא למזרח, הוא הגיע למדינת קראלה שבדרום הודו. במהלך הטיול שאנטי-באבא מצא זן חדש של קנאביס. הוא הגיע אל הכפר שבו פיתחו את הזן הזה והביא אותו אל אירופה. אותו הזן הנקרא "אינדיקה", הונדס גנטית עם הזן "Manga Rusa" מסוג סאטיבה ברזילאית ששימש מקומיים למטרת טקסים מקומיים.
קישורים חיצוניים.
אלמנה לבנה באתר הישראלי ""קנאביס"
הר כמון
הר כמון הוא ההר הגבוה ביותר בהרי הגליל התחתון, ממוקם כחמישה קילומטר מזרחית לכרמיאל. זהו רכס הררי בעל מספר פסגות, המציע נקודת תצפית לכל האזור. הפסגה הגבוהה ביותר של הר כמון מתנשאת לגובה של 598 מטר מעל פני הים, והיא גבוהה במעט מפסגות הר חזון והר תבור. ממורדות הרכס ההרי יורד נחל כמון. הרכס ההררי ונחל כמון מוכרים כשמורת טבע ונקראים "שמורת כמון".
אטיולוגיה - מקור השם.
השם הר כמון אינו קשור לתבלין כמון. מקור השם העברי הוא בשם הערבי של ההר, "ג'בל כמאנה", שמשמעותו מקום "מחבוא או מסתור".
מיני צמחייה.
בחלקו העליון של רכס הרי כמון נמצאים בעיקר עצי חרוב מצוי ואלת המסטיק, ולאורך הנחל צומח חורש מוצל. באביב יש במורדות ההר פריחה צבעונית, הכוללת כלניות במגוון צבעים וניתן למצוא את כליל החורש. צמחיית השמורה כוללת עצי אלון מצוי, פורחים בה מיני סחלבים, צבעוני ההרים, דרדר כחול ודרבנית התבור. המדרון המזרחי של ההר מכוסה בחורש ים-תיכוני.
ההתיישבות בהר.
על הר כמון ממוקמים כיום שלושה יישובים: כמון, מכמנים, וכמאנה.
על רכס ההר נמצאו שרידי יישוב שננטש, מהתקופה ביזנטית והמאה ה-15-16. ההתיישבות היהודית בהר החלה בשנות ה-80, עם הקמת היישובים הקהילתיים "כמון" ו"מכמנים". שמות היישובים נלקחו משם ההר. היישובים שייכים למועצה אזורית משגב.
כמאנה הוא יישוב בדואי שהוכר באופן רשמי על ידי ממשלת ישראל בשנת 1995. נוודים בדואים בני שבט סואעד רעו את צאנם באזור ההר עוד במהלך התקופה העות'מאנית, והגיעו להר מעמק החולה. עם הקמת היישובים כמון ומכמנים על אדמות מדינה בתחילת שנות ה-80, תוכנן על ידי מינהל מקרקעי ישראל מהלך של ריכוז הנוודים הבדואים מפזורות הר כמון בכפר סלאמה. תושבים מעטים מהם אכן עברו ובנו את בתיהם בסלאמה, אך רוב הבדואים באזור סירבו לעזוב את השטח. אל היישובים השכנים "כמון" ו"כמונים" נסלל כביש והם חוברו למים וחשמל, אך לא הגיעו לבתי היישוב כמאנה, שהיו מפוזרים על רכס ההר. בשנת 1995 הוכרו בתים אלה כיישוב בפני עצמו, בשם "כמאנה".
בעתיד מתוכננות לקום שכונות של העיר כרמיאל על הגבעות הנמוכות יותר במערב וצפוֹן מערב הר כמון. השכונה הראשונה "כרמי שרון" עתידה לקום בשנים הקרובות על גבעת צוף, ממערב ומתחת למכמנים.
מבנה גאולוגי.
בחלק התחתון של ההר, יש מחשופי גיר ואבן חול מתקופת הקרטיקון התחתון. שביל יונתן הוא השביל הסובב את היישוב מכמנים. השביל קרוי על שמו של יונתן הדסי, אשר נפל במלחמת לבנון השנייה בשנת 2006.
מורט מנדל
מורט (מורטון) מנדל (באנגלית: Morton Mandel; 19 בספטמבר 1921 – 16 באוקטובר 2019) היה איש עסקים, יזם, פילנתרופ ומיליארדר יהודי-אמריקאי. בשנת 1940, הקים מנדל יחד עם אחיו, ג'ק וג'ו, את חברת פרמייר אינדסטריאל קורפוריישן, שהפכה במרוצת השנים לאחת החברות הגדולות בעולם לייצור והפצה של חלקים לשימוש בתעשייה כבדה ואלקטרוניקה. מנדל נודע בשל פעילותו הפילנתרופית הנרחבת בקליבלנד, בקהילה היהודית ובמוסדות ישראליים שונים.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
מנדל נולד לזוג הורים יהודיים, יוצאי גליציה שבפולין, שהחליטו להגר לארצות הברית. המשפחה סבלה ממחסור תמידי במשאבים, אך מנדל מתאר ילדות מאושרת בשיקגו, יחד עם שני אחיו ואחותו.
פרימייר אינדסטריאל קורפוריישן.
בשנת 1938 החל מנדל ללמוד באוניברסיטה, את לימודיו בשנה הראשונה מימן בעזרת מלגה, ואת השנה השנייה מימן בכוחות עצמו על ידי מכירת חלקי חילוף למכוניות. הוא עבד אצל דודו, שהיה בעל עסק קטן של מכירת חלקי חילוף למכוניות. בעסק זה עבד גם אחיו ג'ק ששימש כאיש מכירות. בשלב מסוים, החליט הדוד לחזור לניו יורק ולא היה מעוניין לקחת עמו את המלאי שצבר בחנות. שלושת האחים מורט, ג'ק וג'ו אספו את כל חסכונותיהם שהיו סכום כולל של כ-900$ וקנו את העסק של דודם. מכיוון שעל כל הקופסאות של חלקי החילוף היה כתוב "פרמייר אוטומוטיב סופליי קומפני" הם החליטו לקרוא לחברה בשם זה שפירושו "פרימייר חלקי רכב".
בשנת 1943 גויס מנדל לצבא, הפסיק את לימודיו, והאוניברסיטה הפכה לחלום רחוק. מנדל חזר בתום המלחמה בשנת 1945 והשתלב בעסק שפרנס את המשפחה בכבוד.
לאחר שמנדל הבין כי העסק אינו מתפתח ונוסק, החליט לשאול את לקוחות העסק אילו חלקים הם צריכים. במשך שלושה חודשים הם לא עסקו במכירת החלקים שבחנות, אלא רק הסתובבו בין הלקוחות במטרה להבין מה הם החלקים שאינם בהישג ידם של הלקוחות. הם הכינו רשימה של חלקים קשים להשגה, השיגו אותם ומכרו אותם. בנקודה זו חלה תפנית והעסק הפך מעסק קטן, לחברה מצליחה.
פילנתרופיה.
בשנת 2003 במטרה להשקיע ולתרום לתעשייה הישראלית הקים מנדל את קבוצת ההחזקות IEL, שמחזיקה בחברת פניציה מפעלי זכוכית, ביקורופא, ותדביק מערכות.
בשנת 1992 הקים את "קרן מנדל-ישראל" מתוך תחושת אחריות חברתית ורצון לתרום למדינה. המכונים עוסקים בפיתוח מנהיגות מקומית והכשרה, לקרן מנדל חמש יחידות:
בנוסף, חיבר מנדל את הספר "הסוד טמון באנשים". הספר עוסק בניהול, במנהיגות, ובקורות חייו של מנדל.
מנדל נפטר ב-16 באוקטובר 2019 בביתו שבפלורידה. כחודש לאחר מכן, נפטרה רעייתו, ברברה , שכיהנה בשנים 1983–1987 כנשיאת המועצה הלאומית של נשים יהודיות.
המרכז הרפואי יוספטל
המרכז הרפואי יוספטל הוא בית חולים הממוקם בעיר אילת. נוסד בשנת 1968 בתכנונם של האדריכלים אברהם יסקי ואמנון אלכסנדרוני, ונקרא על שם השר גיורא יוספטל. המרכז הרפואי שייך לשירותי בריאות כללית ומטפל בתושבי האזור וגם במיליוני התיירים הפוקדים את אילת וסביבתה לכל אורך השנה. למרכז הרפואי יוספטל חשיבות אסטרטגית בשל מיקומו בדרום הארץ, כ־240 ק"מ מבאר שבע, בעיר תיירות מובילה בין שתי מדינות ערביות, מצרים וירדן. לפני הקמתו של יוספטל שימש את תושבי אילת צריפון בשכונה א' כבית חולים.
צוות ומחלקות.
מנהלת המרכז הרפואי יוספטל ומרחב אילת היא דוקטור רויטל לוי חברוני אשר החליפה את דוקטור אלדר ברקוביץ’ שכיהן בתפקיד במשך 4 שנים.
המרכז הרפואי כולל מחלקות כגון, מחלקה כירורגית, אונקולוגית ואשפוז יום אונקולוגיה, מחלקת ילדים וילודים, מחלקת נשים, מחלקת פנימית וטיפול נמרץ, מחלקת יולדות וחדר לידה. בנוסף, ישנן מרפאות חוץ שונות שמטפלות בעיות רפואיות שונות ביניהן-שמיעה, אף אוזן גרון, אנדוקרינולוגיה ילדים, ריאות ותפקודי ריאות וגסטרו, אורתופדיה ופלסטיקה. לצידן של מחלקות אלה פועלים במרכז הרפואי מכונים-ביניהם מכון להתפתחות הילד, מכון רנטגן, מכון לרפואת עור, מכון לרפואת עיניים ועוד. בנוסף לכך, במרכז הרפואי מצוי תא לחץ, המיועד לטיפול בנפגעי צלילה, אך משמש גם לטיפול במחלות אחרות.
במרכז הרפואי יוספטל 65 מיטות אשפוז, ארבעה חדרי ניתוח בהם מבוצעים כ-4000 ניתוחים בשנה. בנוסף, מתקיימות בו כ-850 לידות בשנה ובחדר המיון נספרו מעל ל-52 אלף פניות במהלך השנה.
שירותים נוספים.