ב-1 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה כוחות הצבא ההונגרי, והחלו בהחרמת רכוש היהודים בה, ובלקיחת היהודים לעבודות כפייה. בד בבד, ביצעו אוקראינים מקומיים מעשי התעללות ביהודי העיירה.
בספטמבר 1941 הועברה השליטה בעיירה לידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודי היישוב גזירות שונות, והגבירו את עבודות הכפייה בה.
ב-22 בדצמבר 1941 פשטו שוטרים גרמנים ואוקראינים על העיירה, וריכזו את יהודיה בשוק המקומי, תוך ירי בחולים ובתשושים במיטותיהם. במהלך האקציה הצליחו להימלט מהעיירה מספר מאות יהודים. ממקום הכינוס הוצעדו היהודים לבורות ירי בסמוך לעיירה, וכ-1,000 מהם נרצחו שם, תוך שחלקם נקברו חיים. כ-100 יהודים נוספים נרצחו בעיירה עצמה. למחרת, הוטל על היודנרט בעיירה לשלם סכום כסף גבוה עבור כיסוי עלויות הקליעים ששימשו לרצח היהודים.
ב-11 באפריל 1942 בוצעה בעיירה אקציה שנייה, בה סרקו שוטרים גרמנים ואוקראינים את בתי היישוב, ושילחו למחנה ההשמדה בלז'ץ כ-400 יהודים מהעיירה, לצד יהודים נוספים מכפרי הסביבה. בסוף אפריל-תחילת מאי 1942 הועברו אחרוני יהודי העיירה לגטו קולומיאה, תוך גזל כל רכושם. בגטו זה מתו רבים מיהודי העיירה מרעב וממחלות. כ-200 יהודים ששבו לעיירה שולחו ב-7 בספטמבר 1942 לבלז'ץ, וזבלוטוב הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים".
מקהילת זבלוטוב שרדו את השואה יהודים בודדים.
זאבלוטוב
זאבלאטאוו
זאסלאב
זאסלאב (בפולנית: Zaslaw; בגרמנית: Zwangsarbeitslager Zaslaw) היה מחנה ריכוז ומחנה עבודה שהוקם בתקופת השואה ליד הכפר זאסלאב בסמוך לעיירה זאגוז' שבפרובינציית פודקרפאטי בפולין, אליו הובאו כ-15,000 יהודים.
מחנה זאסלאב הוקם בסמוך לתחנת הרכבת של העיירה זאגוז' בין החודשים מרץ ואוגוסט 1942 באמצעות עובדי כפייה יהודים מזאגוז', בליגרוד ומיישובים נוספים הסביבה. מחנה העבודה הוקם בשטח בית חרושת לנייר שעמד במקום.
באוגוסט ובספטמבר 1942 הועברו למחנה כ-10,000 יהודים, בעיקר מאזור סאנוק, ואלו הועסקו בו בעבודות כפייה קשות, ונשלחו כעבור זמן קצר למחנה ההשמדה בלז'ץ.
באוקטובר 1942 הוצאו להורג במחנה כמה מאות יהודים, ובאמצע נובמבר 1942 נרצחו בבורות ירי ליד המחנה כ-1,000 יהודים נוספים.
ב-16 בינואר 1943 חוסל המחנה, תוך רצח אלפי היהודים שנותרו בו. 68 יהודים שהושארו במחנה לסידור הרכוש הנותר בו נרצחו לאחר מכן.
באביב 1944 הובאו לשטח המחנה אסירים יהודים, שבפקודת הגרמנים, כחלק ממבצע 1005, הוציאו את הגופות מקברי האחים במקום, ושרפו אותן, על מנת לטשטש את הראיות לרצח ההמוני באתר.
זגורוב
זגורוב (בפולנית: Zagórów) היא עיירה במחוז סלופצה שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
האזכור הראשון של זגורוב הוא משנת 1145. בשנת 1407 הוענקו ליישוב זכויות עיר בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו. באמצע המאה ה-17 נחרב היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.
בעקבות מרד ינואר איבד היישוב את מעמדו העירוני, אך זה הושב לו בשנת 1918, עת הוקמה הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי זגורוב.
יהודים ישבו בזגורוב מסוף המאה ה-18, והחזיקו במספר טחנות קמח במקום. בשנת 1882 נבנה ביישוב בית כנסת חדש. בשנת 1917 נפתח במקום סניף של ההסתדרות הציונית.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 630 יהודים, כשישית מכלל תושביה. במהלך שנות השלושים של המאה העשרים סבלו יהודי העיירה מהתקפות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, וכן מחרם על עסקיהם.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-6 בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן תשלומי כופר, עבודות כפייה, החרמת דירות ורכוש וחובת ענידת סרט זרוע.
באביב 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים רבים שגורשו מגולינה ויישובים נוספים בסביבה. מספר יושבי הגטו הגיע בתחילת 1941 לכ-2,000 איש.
עד אוקטובר 1941 שולחו מאות גברים מהגטו לעבודות כפייה במכרות מלח. בהמשך חודש זה הובלו היהודים שנותרו בגטו, בעיקר נשים וילדים, ליערות קז'ימייז' ביסקופי, ושם נרצחו כולם. בשלב זה הוכרזה העיירה רשמית כ"נקייה מיהודים".
קבוע צ'אמפרנאוונה
במתמטיקה, קבוע צאמפרנאוונה (Champernowne constant), המסומן כ-formula_1, הוא מספר ממשי שהצגתו העשרונית מתקבלת מהדבקת ההצגה של המספרים הטבעיים בזה אחר זה:
formula_2. הקבוע הוגדר על ידי דייוויד צ'אמפרנאוונה בשנת 1933.
קבועים דומים אפשר להגדיר לכל בסיס ספירה: formula_3, הוא המספר שההצגה שלו בבסיס b מתקבלת מהדבקת ההצגה של המספרים הטבעיים בבסיס זה בזה אחר זה. לדוגמה,
formula_4
formula_5
קבוע צ'אמפרנאוונה ה-b שווה לסכום הטור formula_6.
תכונות.
כל מספר formula_7 הוא מספר טרנסצנדנטי נורמלי בבסיס formula_8: רצפי ספרות בפיתוח העשרוני מתנהגים כאילו נבחרו באקראי בהתפלגות שווה. מידת האי-רציונליות של האיבר formula_7 היא formula_8.
את המספר formula_1 ניתן להציג כשבר משולב באופן הבא:
כאשר חושבים על קבוע צ'אמפרנאוונה כמילה אינסופית מעל האלפבית המתאים לבסיס הספירה (למשל, formula_1 הופכת למילה אינסופית מעל האלפבית בן עשר הספרות), מתקבלת מילה מילה רקורנטית שאינה רקורנטית-אחידה.
זאטור
זאטור (בפולנית: Zator) היא עיירה במחוז אושוויינצ'ים שבפרובינציית פולין קטן בפולין, על גדת נהר סקאווה (Skawa), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובשנת 1292 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1327 הושלמה בנייתה של טירה מבוצרת במקום.
משנת 1445 הייתה זאטור לבירת נסיכות עצמאית שהתקיימה עד שנת 1513. במאות ה-15 וה-16 נודעה העיירה כמרכז מסחר חשוב, וכאתר ברכות דגים.
בחלוקת פולין הראשונה נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1919 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי זאטור.
היישוב היהודי בזאטור התקיים מימי הביניים, ותחילה היו יהודי היישוב כפופים לקהילת אושוויינצ'ים הסמוכה.
בנובמבר 1918 נערך פוגרום ביהודי העיירה, תוך שוד רכוש, השחתת בתי היהודים והכאת יולדות יהודיות בבית החולים המקומי. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 436 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
עם כניסת הגרמנים לעיירה בספטמבר 1939, פונו היהודים בה מדירותיהם, ורוכזו במחסנים ובסככות, מהם נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, תוך שהוטלו עליהם תשלומי כופר ורכושם נלקח מהם. רב הקהילה, משה יוסף זאלץ, שנתפס לומד תורה, נכלא עם בני משפחתו, ונלקח עמם ליעד לא ידוע. בשנים 1941-1940 שולחו צעירים יהודים מהעיירה למחנות עבודה.
ב-2 ביולי 1942 גורשו כל יהודי העיירה הנותרים לודוביצה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
פרידולין פון זנגר אונד אטרלין
פרידולין רודולף תאודור ריטר אונד אדלר פון זנגר אונד אטרלין (בגרמנית: Fridolin Rudolf Theodor Ritter und Edler von Senger und Etterlin; 4 בספטמבר 1891 - 9 בינואר 1963) היה גנרל גרמני בתקופת מלחמת העולם השנייה. ספרו "ללא תקווה וללא פחד" יצא לאור בעברית בהוצאת מערכות.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
פון זנגר נולד בשנת 1891 בעיר ולדשאוט-טיינגן שבקיסרות הגרמנית, למשפחת אצולה קתולית בעלת מסורת ארוכה של שירות צבאי. הוא למד באוניברסיטת אוקספורד, אולם ככל בני משפחתו התגייס בשנת 1910 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, כבר היה לויטננט. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה כמפקד מחלקת חי"ר. ובסופה כבר היה אובר לויטננט. לאחר סיום המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, הצטרף לצבא הגרמני החדש הרייכסווהר. במרץ 1936, הועלה לדרגת אוברסט.
מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1939, מונה לפקד על בריגדת פרשים, שהייתה אחת מיחידות הפרשים האחרונות שנותרו בצבא הגרמני. היא כונתה "בריגדת פון זנגר", על שמו. הוא לקח חלק פעיל במהלך המערכה בפולין. ב-1940 ניתן לו לפקד לראשונה על יחידה ממונעת, שלקחה חלק במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. הוא היה ראש המשלחת הגרמנית במהלך ועדת שביתת הנשק שסיימה אותה. בספטמבר 1941, הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-אוקטובר 1942 לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, הועבר לפקד על דיוויזיית הפאנצר ה-17 בדרום רוסיה. על פי תיאורו הדיוויזיה הייתה במצב גרוע, עם שלושים טנקים בלבד וציוד גרוע. הוא השתתף בקרב סטלינגרד.
במאי 1943, הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-22 ביוני, נקרא פון זנגר להיפגש עם היטלר, שמינה אותו כמפקד הכוחות הגרמניים בסיציליה יחד עם אלברט קסלרינג. בזכרונותיו, הוא מבקר נמרצות את הפיקוד הגרמני הלקוי באי, ומונה אותו כסיבה העיקרית לכך שהגרמנים נכשלו בהדיפת הפלישה לסיציליה. באוגוסט 1943, הופקד על פינוי הכוחות הגרמניים מהאיים סרדיניה וקורסיקה. באוקטובר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-14, שהיה מוצב באיטליה. זמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. הוא לקח חלק פעיל בקרב על מונטה קאסינו, פיקודו בקרב זה היה מוצלח מאוד, ובעלות הברית הצליחו לשבור את הקווים הגרמניים רק כעבור 17 שבועות, כשהם מותירים מאחור 54,000 הרוגים. זנגר התבטא במהלך הקרב "מה שמרגיז הוא שצריך להמשיך ולהילחם, כשאנחנו יודעים כל הזמן שכבר הפסדנו במלחמה... האופטימיות היא סם החיים של החלשים". ב-5 באוקטובר 1944, מונה למפקד הארמייה ה-14, הוא החזיק בתפקיד עד 23 באוקטובר. ב-2 במאי 1945, נכנע לכוחות בעלות הברית יחד עם קבוצת ארמיות C.
אחריתו.