בשנת 1979, אחת מן השנים הפוריות ביותר ביצירתו של תומרקין במדיום ההדפס, יצר האמן סדרה של חמישה תחריטים בעקבות סיפור של היינריך פון קלייסט - "קרב העיוורים והחזיר" - שנכתב על פי כרוניקה של הנס זקס. העלילה מתארת אירוע באאוגסבורג בו ליצן החצר של הקיסר מקסימיליאן הראשון ארגן קרב הומוריסטי בין חזירה לבין 12 עיוורים. במהלך הקרב מכים העיוורים זה.
הסדרה הודפסה על ידי בטי אדלשטיין במהדורה בת 34 עותקים. ההדפסים הם בגובה של כ-50 ס"מ וברוחב של כ-30 ס"מ, והם הודפסו על גליונות נייר בגובה של 76 ס"מ וברוחב של 56 ס"מ.
כל אחד מחמשת הדפסי הסדרה מפגיש בין דימויים הקשורים לסיפורו של קלייסט ולהיסטוריה הגרמנית, עם דמותו של צייר גרמני המיוצג על ידי פרט מיצירתו: חתימה של הצייר מתיאס גרונוואלד, פרט מציור של אורס גראף, דיוקן מרטין לותר על פי ציור של לוקאס קראנאך האב ודיוקן מקסימיליאן הראשון שיצר אלברכט דירר.
בסדרה שילב תומרקין בין טכניקות הדפס שונות. בהדפס "מרטין לותר על פי ציור של לוקאס קראנאך" מן הסדרה, לדוגמה, נעשה בעזרת שתי פלטות תצריב. באחת מהן מופיע דיוקנו של מרטין לותר, שהועבר את פלטת הפלטה בעזרת תצריב צילומי. מאחורי פלטה זו הוסיף תומרקין פלטה נוספת, המתבססת על רישום חופשי בטכניקה של תחריט יבש. רישום זה כולל תשליב של האותיות L ו-C, המייצגות את שמו של קראנאך, המשפט "בשנת 1938 מצמיד מרטין לוטר את פרצופו לחלון ונראה כמו חזיר SAU" בכתב ידו של האמן, ומודפס בהיפוך. וכן פני חזיר. בכך רומז תומרקין על קשר היסטורי בין ההיסטוריה של גרמניה לבין תקופת השואה.
הרווי וויינשטיין
כה&quot;ח
ערוה&quot;ש
ארנולד ארליך
ארנולד בוגומיל ארליך (Arnold Bogumil Ehrlich; השתמש בשם העט: שבתי בן יום טוב אבן בודד; 15 בינואר 1848, ולודבה (פולין) – 5 בנובמבר 1919, ניו רושל, מדינת ניו יורק) היה חוקר ופרשן מקרא, שביקש להנגיש את ממצאי הארכאולוגיה והכלים הפילולוגיים-היסטוריים המודרניים לניתוח טקסטים לציבור הרחב במסגרת פירוש חדש לתנ"ך. מחבר הספר "מקרא כפשוטו", שראה אור בעברית בשלושה כרכים בין השנים 1899–1901. התזה שהציג הייתה שהתנ"ך הוא ספר שנכתב על ידי בני אדם, ושהוא אינו חף משגיאות העתקה וניתן לזהות בו שכבות שונות ומקורות שנערכו יחדיו. ארליך התפרנס כמורה לעברית בבית הספר העברי שליד בית הכנסת עמנו-אל בניו יורק, שם השפיע על תלמידו מרדכי קפלן.
תולדות חייו.
ארליך נולד בשנת 1848 בוולודבה (כיום במזרח פולין), בגיל 14 נשא אישה. כבר בגיל צעיר למד גרמנית וקרא את תרגומו של משה מנדלסון לתנ"ך לשפה זו. בשנת 1865, כשהיה בן 17, התגרש מאשתו ועזב אותה ואת בנו ועבר לגרמניה על מנת ללמוד לימודים כלליים. בין היתר עבד במחלקה השמית של הספרייה המלכותית בברלין ובמכון היהודי בלייפציג, שם נפגש עם הלותרני פרנץ דליטש וסייע לו בתרגום הברית החדשה לעברית. באותה עת למד על השערת התעודות של יוליוס ולהאוזן, לפיה חמשת חומשי תורה נערכו על ידי איחוד של מספר תעודות קדומות יותר המהוות נרטיבים עצמאיים, מקבילים ושלמים של אותם מיתוסים.
ב-1874 היגר ארליך מהמבורג לניו יורק. התמחותו העיקרית הייתה בשפות שמיות, ככלי להבנה ומחקר טוב יותר של המקרא. הוא ידע גם את רוב שפות אירופה העיקריות וכן יוונית עתיקה, סנסקריט ולטינית. על אף ידענותו ויכולתו לשלוף על סמך זיכרונו נוסחאות מקבילות משלל לשונות, מיתולוגיות ומקורות קלאסיים – יכולת שהובילה מלומדים רבים להתייעץ עמו – הוא לא היה חבר סגל בשום מוסד אקדמי. מוסדות יהודיים (היברו יוניון קולג', בית המדרש לרבנים באמריקה, דרופסי קולג') נטו להסתייג ממנו משום שדבק בו החשד שסייע למיסיון באמצעות תרגום הברית החדשה לעברית וכן חשד שמא נטבל לנצרות. מאידך, הוא הסתייג מביקורת המקרא כשהיא באה מפיהם של גויים, כי לטענתו "חכמת חכמי הגויים במקצוע זה לא רבה היא. כי ערלה אוזנם משמוע לשון המקרא לאמיתה, ורוחה זרה להם".
את תובנותיו שיקע בעיקר במעשה הפרשנות למקרא, שראה אור בניו יורק בשלושה כרכים (תורה, נביאים, כתובים) בעברית בין השנים 1899-1901 ובשבעת כרכי "ההערות על התנ"ך העברי" שראו אור בגרמנית בברלין בין השנים 1908–1914.
המין הנמלט
המין הנמלט (באנגלית: The Fugitive Kind) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1960 שצולם בשחור-לבן בבימוי של סידני לומט עם מרלון ברנדו, אנה מניאני וג'ואן וודוורד בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי טנסי ויליאמס ומיד רוברטס, והוא מבוסס על המחזה אורפאוס בשאול (Orpheus Descending) שהועלה בברודוויי ב-1957, והוא שכתוב של מחזה של ויליאמס בשם Battle of Angels משנת 1940 שלא הוצג.
הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בסן סבסטיאן, סידני לומט זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר וג'ואן וודוורד בפרס השחקנית הטובה ביותר.
ב-1990 הופק סרט טלוויזיה "אורפאוס בשאול" המבוסס על אותו מחזה, עם ונסה רדגרייב בתפקיד הראשי.
תקציר העלילה.
ולנטין ("ואל") קסבייר (מרלון ברנדו) הוא גיטריסט נווד שכינויו הוא "עור נחש" בשל המעיל מעור נחש שהוא לובש כל הזמן. הוא מגורש מניו אורלינס לאחר שגרם למהומה ונזק באחד הבארים.
בליל גשם הוא מגיע לעיירה קטנה הוא דופק על בית מואר ופותחת לו וי טאלבוט (מורין סטייפלטון), אשתו של השריף המקומי. למרות שוואל הוא זר היא לא פוחדת ממנו, מציעה לו לינה ומראה לו את ציוריה. השריף טאלבוט (רוברט ארמסטרונג) חוזר לביתו וגוער בה על שהכניסה זר לביתם.
ואל אומר לה שהוא מחפש עבודה והיא מביאה אותו לחנות הכלבו המנוהלת על ידי ליידי טוראנס (אנה מניאני). ליידי נשואה לגייב טוראנס (ויקטור ג'ורי) שהוא זקן הסובל מסרטן מתקדם ושוכב כל הזמן מטופל על ידי אחות סיעודית.
ליידי מסכימה לאחר היסוס לקבל את ואל לעבודה כי היא נמשכת אליו.
בחנות מסתובבת גם קרול קוטרר (ג'ואן וודוורד), אלכוהוליסטית ונימפומנית, וכמו שאר הנשים היא נמשכת לוואל אך הוא דוחה אותה. רק בפני ליידי הוא לא יכול לעמוד. הוא עובר לגור בחנות.
ליידי מספרת לוואל כי לאביה היה גן גדול ומסעדה, אך תושבי העיירה שרפו אותם לאחר שמכר אלכוהול לכושים ואביה נספה בשריפה.
ואל מכניס חיים חדשים לחייה של ליידי שמתברר לה שהיא בהריון מוואל. החנות משגשגת והם בונים סמוך לה מגדנייה גדולה.
גייב חושד כל הזמן באשתו שהיא בוגדת בו עם ואל. באחת מהמריבות ביניהם הוא מודה שהיה בין אלו ששרפו את הגן של אביה. הוא ביחסים טובים עם השריף שגם הוא אינו סובל את ואל ונותן לו אולטימטום לעזוב את העיירה.
לפני הפתיחה שורף גייב את המגדנייה ויורה בליידי למוות. ואל נכס למגדנייה, אבל הכבאים שהוזעקו על ידי השריף מונעים ממנו בהוראתו לצאת משם על ידי זרמי מים עזים שהם מתיזים לעברו והוא נשרף.
קרול מסתובבת בין ההריסות, מוצאת את מעיל עור הנחש ואומרת כי "כל מין נמלט משאיר סימן לזה שאחריו".
או&quot;ה
טע&quot;כ
נמניה מקסימוביץ'
נמניה מקסימוביץ' (בסרבית: Немања Максимовић; נולד ב-26 בינואר 1995) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בחטאפה ובנבחרת סרביה.
קריירת מועדונים.
מקסימוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים מקומיות, עד שבגיל 12 הצטרף לקבוצת הנערים של הכוכב האדום בלגרד בה שיחק 6 שנים והגיע עד קבוצת הנוער. בשנת עבר לאקדמיה של הלאס ורונה, ממנה עבר אחרי זמן קצר לזו של דומז'אלה מליגת העל הסלובנית. ב-18 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד זאברץ'.
ב-7 בפברואר 2015 חתם לשנתיים וחצי באסטנה מליגת העל הקזחית.
ב-2 ביולי 2017 מקסימוביץ' חתם לחמש שנים בולנסיה מליגת העל הספרדית. ב-18 באוגוסט 2017 מקסימוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בוולנסיה בניצחון 0–1 נגד לאס פאלמס. ב-16 ביולי 2018 חתם מקסימוביץ' לשש שנים בחטאפה הספרדית בה הוא משחק לצד מארק קוקורייה.
קריירה בינלאומית.
מקסימוביץ', שיחק בצעירותו בנבחרת הצעירות של סרביה וזכה עמה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת ושנתיים לאחר מכן בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20, בו כבש את שער הניצחון (1–2) בדקה ה-118 בגמר הגביע נגד ברזיל.
ב-23 במרץ 2016 מקסימוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–1 ל.
טכ&quot;ע
CLEFIA
CLEFIA הוא צופן בלוקים קנייני במבנה פייסטל שפותח על ידי סוני כחלק ממערכת ניהול זכויות דיגיטלי. שמו נגזר מהמילה הצרפתית "Clef" שפירושה "מפתח". הצופן מקבל בלוק קלט באורך 128 סיביות ומפתח הצפנה בשלושה אורכים אפשריים: 128, 192 או 256 סיביות ומחזיר בלוק מוצפן באורך 128 סיביות. CLEFIA הוצג לראשונה ב- FSE 2007 (סדנת הצפנה מהירה בתוכנה), הוצע כמועמד לתקן הצפנה עבור ממשלת יפן ב-CRYPTREC-2013, נחשב בטוח לשימוש ומציג ביצועים 'סטייט אוף דה ארט' בקטגוריה של צפנים קלי משקל. CLEFIA מוגן בזכויות יוצרים והשימוש בו כרוך ברישיון. הוא נמנה עם הצפנים שתוקננו על ידי תקן איזו 29192-2 בקטגוריה צופן בלוקים קל משקל.
תיאור כללי.
לאורך השנים, מאז הופעת DES חלה התקדמות משמעותית בתחום הקריפטוגרפיה. בפרט, פותחו טכניקות חדשות לבנייה וניתוח של צפני בלוקים. IDEA, AES, MISTY וקמליה הם רק חלק מהדוגמאות לצפנים מודרניים שנהנו מפירות ההתקדמות הטכנולוגית. נושא מחקר חשוב הוא בקטגוריה של צפני בלוקים קלי משקל המיועדים לחומרה מוגבלת משאבים. CLEFIA הוא צופן בלוקים כזה, המבוסס על החידושים האחרונים, יעיל מאוד בתוכנה ובחומרה ונהנה מעמידות גבוהה נגד קריפטואנליזה מתקדמת.