יום הוא מכלול של שעות היממה המוארות, מזריחת השמש ועד שקיעתה, להבדיל מלילה. לעיתים קרובות מושג המילה "יום" מורחב להכליל את שעות הלילה (כהגדרת "יממה"), למשל בחלוקת השבוע: יום ראשון, יום שני וכו'. להלן נייחס את המושג "יום" למשמעות הראשונית - שעות היממה המוארות.
גם לאחר התרחבות השימוש בתאורה מלאכותית, עיקר פעילותם של בני האדם הוא בשעות היום. על מנת להפחית את הצורך בתאורה מלאכותית, נהוג במדינות רבות לעבור לשעון קיץ, כך ששעות פעילות בני האדם תהא בשעות היום.
ימי השוויון וההיפוך.
אורך היום משתנה במהלך השנה: בחצי הכדור הצפוני, היום הקצר ביותר הוא 21 בדצמבר, והיום הארוך ביותר הוא 21 ביוני. בחצי הכדור הדרומי, היום הקצר ביותר הוא 21 ביוני, והיום הארוך ביותר הוא 21 בדצמבר. בשני ימים בשנה, אורך היום שווה לאורך הלילה - ימים אלה מתרחשים בנקודת השוויון.
בשני הקטבים היום והלילה נמשכים כל אחד שישה חודשים. כאשר בקוטב אחד יש אור יום, בקוטב השני חושך, לאחר חצי שנה המצב מתחלף.
היום בהלכה.
ביהדות (בנוגע לרוב המצוות חוץ מדיני קדשים) היום הולך אחר הלילה. היינו זמן התחלפות התאריך הוא בתחילת כל לילה.
היום מתחיל עם עלות השחר - זמן הופעת אור השמש על פני השמים, למרות שהשמש עצמה איננה נראית, ועודנה מתחת לאופק אך לכתחילה היום מתחיל מהנץ החמה - זמן הופעת השמש בפועל. היום מסתיים עם שקיעת החמה, שלאחריה מתחיל זמן "בין השמשות" עד צאת הכוכבים.
שעה בהלכה על פי רוב היא חלוקה של היום ל-12 שעות זמניות (ולא של היממה ל-24), ולכן אורכה של שעה זמנית משתנה בהתאם להשתנות אורך היום על פני עונות השנה.
במיתולוגיה היוונית.
על פי התיאוגניה מאת הסיודוס "יום"-המרה (ביוונית: Ημέρα) היא נקבה והיא בתם של ניקס (הלילה) ושל אחיה ארבוס (העלטה), שניהם צאצאיו של כאוס. בתיאורו את טרטרוס, מתייחס הסיודוס להמרה כאחותה של ניקס ולא כבתה.
נבחרת זימבבואה בכדורגל
נבחרת זימבבואה בכדורגל, הידועה בכינוייה "הלוחמים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של זימבבואה. הייתה ידועה כ"נבחרת רודזיה בכדורגל" עד לשנת 1980 עם הפיכתה של רודזיה לזימבבואה.
החדר המזרחי (הבית הלבן)
החדר המזרחי (באנגלית: East Room) הוא אחד החדרים העיקריים בבית הלבן, משכנו של נשיא ארצות הברית המצוי בוושינגטון שבארצות הברית.
החדר משמש בעיקר לקיום מסיבות עיתונאים ולארוחות רשמיות. ארונו של נשיא שנפטר או נרצח בזמן כהונתו מוצב בחדר זה כחלק מההלוויה הממלכתית שלו.
בחדר מוצב פסנתר שנרכש בתקופת מגוריו של הנשיא הארי טרומן בבית הלבן, וכן דיוקנאות של ג'ורג' ומרתה וושינגטון.
החדר מעוצב בסגנון המאה ה-18, לאחר ששופץ על ידי חברת האדריכלים מק'קים מיד ווייט בשנת 1902 בתקופת כהונתו של תאודור רוזוולט. במהלך שיפוץ זה הותקנה רצפת עץ האלון של החדר והנברשות של זכוכית בוהמית.
היסטוריה.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שימש החדר המזרחי כמפקדו של צבא האיחוד. בשנת 1864 ערך הנשיא אברהם לינקולן ארוחה לכבוד מינויו של יוליסס גרנט כמפקד הצבא. לאחר הירצחו של לינקולן, שימש החדר לצורך הצגת ארונו בפני הציבור. החל מאירוע זה התקבל הנוהג שארונו של נשיא שמת בזמן תפקידו יוצג בחדר זה - וארונותיהם של שבעה נשיאים הוצגו בפני הציבור, האחרון שבהם - של ג'ון קנדי בנובמבר 1963.
גושן
אֶרֶץ גֹּשֶׁן היא אזור במצרים העתיקה המוזכר במקרא כמקום מושבם של בני ישראל מירידתם למצרים בימי יעקב ועד יציאת מצרים. על פי הצעתו של יוסף לאחיו, ביקשו בני יעקב מפרעה לגור בארץ גושן בשל היותם רועי צאן והיות ארץ גושן מקום מרעה.
מיקום.
לפי הכתובים נראה שבני ישראל התגוררו בקרבת המצרים ולכן ארץ גושן הייתה קרובה למרכזי הערים, שכן בת פרעה יצאה ליאור ושם מצאה את משה, מה שיכול להעיד על כך שביתו של משה נמצא בסמוך לבית פרעה. גם העובדה שנשות בני ישראל שאלו משכנותיהן כלי כסף וזהב ביציאת מצרים, מלמדת שהם גרו בקרבת מגורי המצרים. מקום נוסף הנקרא ארץ גושן מצוי בתחומי ארץ ישראל, כפי שמתואר בכיבושי יהושע. עיר בשם גושן מוזכרת כחלק מהערים הנמצאות בגבול נחלת שבט יהודה.
מזרח הדלתה של הנילוס.
מנשה הראל מקבל את דעתו של החוקר ברטלט שארץ גושן חייבת להיות בקרבת מקום מושבו של יוסף, דהיינו בצען, בירת החיקסוס על הדרך לארץ כנען, בחבל פורה מאוד ובמרחק קצר מהמדבר המזרחי. לדעת רוב החוקרים הארכאולוגים, הייתה הבירה רעמסס בצפון-מזרח הדלתה של הנילוס, וארץ גושן צריכה להיות קרובה אליה. לפיכך יכול מקום ארץ גושן להיות בקצה אחת הדרכים הבאות: "דרך ארץ פלשתים", "דרך שור" או "דרך המדבר ים סוף", דהיינו בצפון-מזרח הדלתה במזרחה, או בדרום-מזרחה.
הראל קושר גם את מיקום ארץ גושן עם נקודת יציאת מצרים ומסכם: "אם נקבל את דעת הארכאולוגים שגילו תילים וחורבות עתיקות בוואדי תומילאת ונסכים אף עם דעת החוקר טרומבול, המציין שמפרשי המקרא, המונומנטים המצריים והוכחות היסטוריות מעידים, שמקום ארץ גושן הוא בוואדי תומילאת ונאשר גם את מסקנותינו בעניין מקום ארץ גושן, הרי מן הדין להגיע להכרעה שים-סוף צריך להיות לא רחוק מארץ גושן, משמע שים סוף צריך להיות, בקצה המזרחי שלוואדי תומילאת, דהיינו בתחום מדבר שור ו"דרך שור".
עמק פיום.
זאב ח' ארליך (ז'אבו) מציג בשם בעל ההצעה ר' דניאל משה לוי (גולדמן), המובאת בספרו "מקרא וארכאולוגיה", הצעה אלטרנטיבית. לדעתו ארץ גושן היא עמק פיום (מחוז אל-פיום של היום) אשר בלב המדבר שממערב לנילוס, כ-100 ק"מ מדרום לקהיר. שקע זה מפורסם באדמתו הפוריה, בכרמיו ובפרדסיו, ובעיקר בצמחי הבושם השונים הגדלים בו, "מיטב הארץ". אל שקע זה, המצוי כאמור בלב המדבר, מגיעה תעלת מים היוצאת מאפיק הנילוס ומספקת את מימיו, הנאגמים באגם גדול. התעלה נקראת בשם: "בחר יוסף", כלומר, 'ים-יוסף' או 'בחר יוסף'.
הוא מביא לכך נימוקים אחדים:
מקור קדום לכך הוא תרגומו של רבי סעדיה גאון, שתרגם את פיתום שנבנתה על ידי בני ישראל כ"אלפיום"
פפירוס איפוור.
ישנה השערה כי האירועים המתוארים בפפירוס איפוור הם למעשה תיאור של יציאת מצרים, מכיוון שב'פפירוס איפוור' מסופר על מרדף אחרי עניים באזור שבו אירע שיטפון והסתיים באסון. המשפט הפותח סיפור זה הוא: 'פקודה... אנשים נעדרים... המערב התרוקן..." בהנחה שמדובר ביציאת בני-ישראל ממצרים, המשמעות היא שארץ גושן שכנה באזור המערב. החוקר דניאל משה לוי מסיק מכך שעמק פאיום מתאים יותר כמיקום אפשרי לארץ גושן מאשר ההשערה המסורתית, שהיא צפון מזרח עמק הנילוס.
נבחרת מאלי בכדורגל
נבחרת מאלי בכדורגל, הידועה בכינוייה "הנשרים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מאלי.
נבחרת מאלי מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל. למרות שהוכרה על ידי פיפ"א כבר בשנת 1962, הנבחרת החלה להשתתף במוקדמות הגביע העולמי רק בשנת 2002.
הישג השיא של הנבחרת הוא המקום השני בגביע אפריקה לאומות בו השתתפה לראשונה בשנת 1972.
הרשות הלאומית לביטחון קהילתי
הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, קודם לכן נקראה "הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול" היא רשות ממשלתית, שהוקמה בדצמבר 1988 על-פי החלטת ממשלת ישראל ופועלת מכוח חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, התשע"ז-2017. ביוני 2005 החליטה ממשלת ישראל להטיל את האחריות על כלל תחומי האלכוהול על הרשות, וזו הפכה לרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול. בשנת 2008  מונה על ידי משרד ראש הממשלה יאיר גלר למנכ"ל  הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול . עד שנת 2009 הייתה הרשות כפופה למשרד ראש הממשלה, ואז הועברה למשרד לביטחון הפנים. בשנת 2020 עברה לאחריות המשרד לחיזוק וקידום קהילתי, וכן שונה גם שמה ל"רשות הלאומית לביטחון קהילתי". בשנת 2022 עברה חזרה לאחריות המשרד לביטחון הפנים.
במסגרת תקציב המדינה לשנים 2015–2016 הוחלט כי הרשות תפורק עקב שיקולי תקציב, וכי סמכויותיה יועברו למשרד לביטחון פנים. באוקטובר 2016 הכריז השר לביטחון פנים גלעד ארדן כי תוכנית הממשלה היא למזג את הרשות עם "תוכנית מצילה" ותוכנית עיר ללא אלימות. ב-2017 נסגרה הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול כתאגיד סטטוטרי, והוקמה מחדש כ"רשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול", כרשות תחת המשרד לביטחון פנים. במסגרת המהלך אוחדה הרשות הקודמת עם התוכנית "עיר ללא אלימות" של המשרד, ואגף מצילה במשרד.
תפקידים וסמכויות.
עיקר תפקידיה של הרשות הם:
הרשות מרכזת מחקרים רבים, בהם מחקרי מדידה והערכה שנועדו לבדוק את יעילות תוכניות המניעה של הרשות, מחקרים בתחומים פסיכולוגיה ומדעי החברה וסקרים רבים. הסקרים מיועדים לבחון את היקפי השימוש בסמים, פרופיל המשתמש, עמדות כלפי השימוש בסמים ונושאים נוספים.
עמדות הרשות.
הרשות הלאומית לביטחון קהילתי מובילה את המאמץ הממשלתי למניעת אלימות, פשיעה, סמים ואלכוהול ומקדמת תיאום בין כלל הגורמים בממשלת ישראל הפועלים בתחומי ההתמודדות עם פשיעה, אלימות ושימוש בחומרים פסיכואקטיביים.
הרשות היא מקור לידע מקצועי ומשאבים לביסוס יכולת ההתמודדות של רשויות מקומיות וקהילות עם פשיעה, אלימות ושימוש בחומרים פסיכואקטיביים.
בכל רשות מקומית בה פועלת התוכנית, מזוהות תופעות של פשיעה ואלימות וכן מזוהים אזורים וזירות ציבוריות המתאפיינים בריבוי של פשיעה, שימוש בסמים ואלכוהול ובהתאמה נבנות תוכניות המיועדות למניעה ולצמצום התופעות הנבחרות.
כמו במדינות רבות אחרות בעולם, השנים האחרונות התאפיינו בשיח ציבורי מפותח על לגליזציה של קנאביס. במסגרת זו אומצה לאחרונה גישה של אי-הפללה וכן הוכנסו רפורמות בכל הנוגע לשימושים רפואיים בקנאביס.