להב-רדלמסר היה בוגר כיתת השירה של הליקון לשנת 1997 והיה חבר מערכת כתב העת הליקון במשך שבע שנים. בשנת 2005 זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול. ספרו "תמונת מחזור" (2003) מתאר את חוויותיו ממלחמת יום הכיפורים כחייל צעיר על גדות תעלת סואץ. כתב מילים ל-6 מנגינות מעזבונו של סשה ארגוב. השירים הושמעו לראשונה ב"פסטיבל לילות קיץ" של הזירה הבין-תחומית, תיאטרון החאן, ירושלים, 2007. שיריו תורגמו לאנגלית, גרמנית, ערבית, רוסית, פולנית וארמנית.
להב-רדלמסר היה מעצב עטיפות לתקליטים, דיסקים, ספרים ושערי כתבי עת, בין היתר היה מעצב סדרת "כבר" לשירה בעריכת ליאת קפלן. תחריט שיצר שימש לעטיפת האלבום של גידי גוב, אין עוד יום.
DC קומיקס
DC קומיקס (באנגלית: DC Comics) היא חברת קומיקס אמריקאית ואחת מחברות ההוצאה לאור הגדולות והמצליחות בעולם. היא אחראית לפרסומם של כותרי קומיקס רבים שנכנסו לקלאסיקה האמריקנית, החל מקומיקס בלשים בשנות השלושים של המאה העשרים. זו החברה היא השנייה בגודלה בארצות הברית לפי מדד צרכנים מאפריל 2013. חברה זו ומתחרתה מארוול קומיקס הן שתי החברות הגדולות בעולם הקומיקס בעשורים האחרונים, והן אחראיות ל־80% מנתח שוק הקומיקס מאז שנת 2008.
DC קומיקס היא חברה בת של האחים וורנר וכך מתאפשר לה להרחיב את השפעתה ולהשתמש ביכולות חטיבת הקולנוע וחטיבת האנימציה של החברה ליצור סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה המבוססים על הדמויות של הקומיקס. בשנת 2016 החלה בהליך מיתוג מחדש שבמסגרתו עוצב לוגו חדש והוקמה חטיבת הסרטים של DC "DC Films" וכן יצא לדרך אתחול לכותרי הקומיקס המכונה DC Rebirth.
היסטוריה.
DC הם ראשי תיבות של Detective Comics (קומיקס בלשים), כותר החברה הראשי והפופולרי. החברה החלה את דרכה בשנות ה־30 של המאה ה־20 כהוצאת קומיקס של סיפורי מתח זולים והוציאה לאור את חוברת הקומיקס הראשונה שלה שנקראה "קומיקס כיף חדש" (New Fun Comics) ב־1935. בשנת 1938 יצרה החברה את גיבור העל האיקוני, סופרמן. שנה לאחר מכן יצרה את באטמן, הנוקם במסכה שלוקח את החוק לידיו ונלחם למען הצדק.
תור הזהב.
ב־1938 התחילה הרצה של קומיקס חדש בשם "אקשן קומיקס" (Action Comics). בתקופה זו נכתבו גיבורי על רבים שנותרו פופולריים גם במאה ה-21. תור הזהב של הקומיקס נמשך עד אמצע שנות החמישים של המאה העשרים, והתאפיין בגיבורי על שנלחמו בעוולות ובחוסר צדק חברתי בהשפעת מאורעות מלחמת העולם השנייה. דמויות הגיבורים סיפקו צורך של הציבור בתקופת מלחמת העולם השנייה שנתפסה על ידי רבים כמלחמה ברוע המוחלט (אותו גילם אדולף היטלר). באמצע שנות הארבעים של המאה העשרים המכירות של החוברות החלו להידרדר, הביקוש לגיבורי־על התמעט ותשומת הלב עברה לתעמולה מלחמתית. היברה החלה לפרסם סיפורי קומיקס המבוססים על סיפורי מדע בדיוני וסיפורי אימה.
תור הכסף.
באמצע שנות ה-50 גיבורי העל קיבלו עדנה מחודשת, והעורך הראשי של DC קומיקס, ג'וליוס שוורץ, שהעדיף להתמקד בהרפתקאות בדיוניות יותר החליט לחדש דמויות מתקופת הזהב שנזנחו ולהמציא חדשות.
הדמות הראשונה ששוורץ "החייה" היה את דמותו של בארי אלן, מחליפו של הפלאש מתור הזהב ג'יי גאריק, לו היו כוחות סופר-מהירות. אחריו עקבו הגרין לנטרן האל ג'ורדן, שהחליף את אלן סקוט מתור הזהב, ליגת הצדק שהחליפה את חברת הצדק של אמריקה ועוד רבים אחרים. שוורץ החליט לשנות את מקור הכוחות, את השמות ואת כל ההיסטוריה של הדמויות האלו, על מנת שיתאימו יותר לזמנים מודרניים. כך למשל, גרין לנטרן המקורי היה מהנדס רכבות שמצא טבעת הפועלת לפי כוח מיסטי ואילו המודרני הוא טייס קרב שנבחר על ידי גזע של חוצנים לענוד טבעת פרי פיתוח טכנולוגי ולהצטרף לכוח משמר בין-גלקטי.
בחזית של סופרמן הוחלט לעשות בחינה מחדש לסובבים אותו וכך עיגנו את דמויות המשנה בסדרה, כמו את מערכת היחסים של קלארק עם לויס ליין, פרי וייט וג'ימי אולסן חבריו לעבודה ב"דיילי פלנט" ומאידך גיסא את מערכת היחסים שלו עם אויבים קבועים יותר כמו לקס לות'ר, ברייניאק ועוד.
השפל השני.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 כאשר הכותבים והמאיירים הוותיקים של DC דרשו מהחברה דרישות סוציאליות כגון ביטוח רפואי והפרשות לקרן פנסיה, החליטה החברה לפטר חלק גדול מהם ובמקומם הם הכניסו דם צעיר ורענן. הדבר התברר כטעות. לרוב הצעירים לא היה ניסיון קודם בכתיבה ואיור מקצועיים והללו לא עמדו ביעדי החברה. אך בין הצעירים היו כמה בודדים שבלטו ביניהם דניס אוניל שכתב באותה תקופה את הגרין לנטרן והפך אותו לדמות פופולרית ביותר. אך לאחר תקופה לא ארוכה רוב הצעירים עזבו את החברה.
הקומיקס של באטמן ורובין באותה תקופה היה צבעוני ו"קאמפי" וכלל תעלומות בלשיות בתערובת של פעולה והומור. קומיקס זה זכה לפופולריות בקרב ילדים ובעקבותיו הופקה סדרת טלוויזיה מצליחה בכיכובו של אדם וסט.
באותו זמן, הקומיקסאי הנודע ג'ק קירבי שעבד במארוול קומיקס עבר לחברת DC, שם התחיל לעבוד על פרויקט שאפתני בשם "The Fourth World" (העולם הרביעי), מיני סדרה המשכית שהייתה בנויה על קהל קבוע וסיפור מסתבך. עד אותו זמן היה נהוג שכל חוברת עומדת בפני עצמה, מתחילה וסוגרת סיפור. מנהלי החברה התקשו להבין את הרעיון וביטלו אותם אחרי פחות מעונה אחת של ארבעה כותרים. הדמויות עצמן נשארו ביקום של DC.
סוף שנות ה-70 ושנות ה-80.
בשנת 1976 חברת "האחים וורנר" רכשה את חברת קומיקס. באותה תקופה DC ניסתה להתחרות בחברת מארוול קומיקס ולשם כך "הרחיבה" את יקום DC והחלה להוציא סדרות חדשות ולהמציא דמויות רבות נוספות. ברם, רובן לא החזיקו מעמד ובוטלו אחרי מספר גליונות.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 התחלפה הנהלת החברה ולתפקידים הבכירים מונו ג'נט קהן כמו"ל, פול לויץ כסגן נשיא ודיק ג'ורדנו כעורך ראשי. שלושתם החליטו שאין מנוס ועל מנת לשנות את עקומת הירידה של מכירות החברה עליהם להציע יותר כסף ולשלם יותר לאמנים ולכותבים. כמו כן הם החליטו גם על קונספט חדש בשם "מהדורה מוגבלת" שתאפשר להם לעשות ניסויים ולבדוק רעיונות חדשים לפני הרצת סדרה חדשה.
הניסוי הראשון הוכתר מיד כהצלחה מסחררת והוליד את סדרת "הטיטאנים הצעירים החדשים" (The New Teen Titans) שעד היום נחשבת לקומיקס מצליח גם מבחינה כלכלית וגם מבחינה אומנותית.
לאחר בחינה מחדש של כל הדמויות ביקום DC הוחלט לעשות מהפך בכל הדמויות, להצעיר אותן, להוריד קצת מ"שק הצרות וההיסטוריה" של הדמויות ולתת לקהל חדש לגמרי להתחיל בצורה רעננה. לכן הוחלט לעשות "רעידת אדמה" בעולם DC ולהתחיל מהתחלה. כך נולד המשבר בעולמות האינסופיים שבו היקום של DC מושמד כולו על ידי כוח בלתי-ידוע, ואז נבנה מחדש עם שינויים קטנים וגדולים בכל הדמויות, כולל ביטול מוחלט של דמויות קודמות.
בסוף שנות ה-80 הצטרף לחברה הכותב פרנק מילר וכתב את המיני-הסדרה "", סיפור מוערך ורב-מכר אודות עתידו של באטמן. סיפור זה - שנחשב ליצירת מופת - החזיר למעשה את באטמן לשורשיו האפלים ועזר לעצב את דמויות הדגל של DC כפי שהן מוכרות כיום.
לקראת אמצע וסוף שנות ה-80 שוק הקומיקס הגיע להצפה חסרת תקדים של חוברות "מיוחדות" ולציבור נמאס. עודף ההיצע והתמעטות הביקוש הביא לירידה חסרת תקדים בשפל המכירות.
שנות ה-90.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 התעורר שוק האספנים בתחום הקומיקס. לכך הצטרפו כמה קווי סיפורים משמעותיים בעולם DC ביניהם מותו של סופרמן, , וכן . גורמים אלו והניסיון של "עסקנים" צעירים לנסות לקנות חוברות שיהיו בעתיד שוות כסף גרם לעליה ניכרת במספר החוברות הנמכרות. חברת DC חיפשה מקורות הכנסה נוספים. והחלה להוציא אוגדנים של חוברות ישנות וגם נובלות מצוירות מקוריות.
בנוסף, DC החליטה להקים חברת בת בשם "ורטיגו", בניהולה של עורכת הקו קארן ברגר. ורטיגו הוציאה לאור חוברות קומיקס עם קו סיפורי בוגר יותר. ורטיגו נוצרה לאחר גל של סיפורים בוגרים שהיה אז ב-DC קומיקס. בהתחלה, עם היצור מן הביצה והיטמן ולאחר מכן גם סנדמן והשומרים. חברת DC הוציאה את הליין ב-1993 כדי למשוך כותבים שרצו לפרסם סיפורים בוגרים יותר, בלי לדאוג מצנזורה ומהורים מודאגים. עידן שבו רוב השמות הגדולים בקומיקס היו אומנים, ורטיגו ריעננו את המדיום בכך שהם דחפו את הכותבים לקדמת הבמה.
אף שחלק מההוצאות הראשונות של החברה התקיימו ביקום DC (הלבלייזר, היצור מן הביצה, סנדמן), הן התנתקו בהדרגתיות מהיקום, והשאירו את גיבורי-העל מחוץ לתמונה. בנוסף לכותרים הוותיקים שנכנסו להוצאה, מספר רב של כותרים חדשים הוצגו, ללא כל התייחסות למיקום הסיפור. בשנת 2005, עם יציאת הסרט "קונסטנטין", המבוסס על הלבלייזר הוותיקה, ורטיגו החלו להוציא סרטים על הוצאות החברה. באביב 2006 יצאה האדפטציה הקולנועית ל-"V for Vendetta" של אלן מור, ובמרץ 2009 יצאה האדפטציה הקולנועית "השומרים" לסדרת "השומרים".
כמו כן, DC קנתה את חברת הקומיקס מיילסטון שעיקרה סבב סביב גיבורים אפרו-אמריקנים ובעלי רקע אתני שונה.
לעומת זאת, הדמויות והכותרים של DC זכו להצלחה רבה בקולנוע ובטלוויזיה. סרטי באטמן נהפכו כל אחד בתורו לשובר קופות וגררו בעקבותיהם מספר תוכניות אנימציה מצליחות. את סדרות האנימציה המצליחות יצרו והפיקו ברוס טים ופול דיני מטעם האחים וורנר.
שנות ה-2000.
בתחילת שנות ה-2000 נבלמה הצניחה במכירות, אך סך המכירות נשאר יחסית נמוך לימי הזוהר. מצב זה הביא את DC לרכישת חברות קומיקס, ביניהן: סדרת "מסע האלפים" (Elfquest) שהייתה סדרת פנטזיה עצמאית; "וורפ גרפיקס" (Warp Graphics) ו"סי.אמ. אקס" (CMX) האמריקניות וכן את "2000 לספירה" (2000AD) ו"יומנויד" (Humanoids) האירופאיות.