בשנים 1949–1958 שימש מלכיאור כמורה בבית הספר היהודי בקופנהגן. ב-1963 הוא עמד בהצלחה במבחן לרבנות ב-Jew's College בלונדון (כיום London School of Jewish Studies), ונתמנה לרב הראשי של קהילת קופנהגן. לאחר פטירת אביו ב-1969, נתמנה בנט מלכיאור למחליפו כרב הראשי של יהדות דנמרק. הוא החזיק במשרה זו עד צאתו לגמלאות בשנת 1996.
כרבה הראשי של יהדות דנמרק נודע בנט מלכיאור במעורבותו המקומית והבינלאומית בנושאים הנוגעים לפליטים ולנפגעי רדיפות, והוא הגן בין השאר על זכויותיהם של מוסלמים בדנמרק.
מלכיאור היה מהחברים המיסדים במשלחת הדנית לוועדת הלסינקי לזכויות האדם (1985), היה חבר בוועדת הסיוע הדנית לפליטים (1996–2007) ושימש כיו"ר הפורום היהודי-נוצרי-מוסלמי (2002–2004).
משפחתו.
בנט מלכיאור נישא ב-1951 לליליאן וייסדורף, ולזוג נולדו ארבעה בנים: מיכאל (שר וחבר הכנסת לשעבר) (1954), ג'ון (1956), אלן (1962) וקים (1966).
אותות כבוד.
לבנט מלכיאור הוענק תואר אבירות מלכותי דני מדרגה ראשונה. הוא קיבל גם אות הוקרה על השתתפותו במלחמת העצמאות של ישראל, צלב השירות של גרמניה המערבית, ואות הוקרה מטעם הארגון הארצי של ידידי הפליטים בדנמרק. ב-1999 הוא מונה לנשיא הכבוד של ארגון בני ברית באירופה לכל ימי חייו.
כתביו.
מלכיאור תרגם שורה של יצירות לדנית, בין השאר את חמשת חומשי התורה. הוא גם חיבר כמה ספרים, ובהם אוטוביוגרפיה בשם Så vælg da livet ("ובחרת בחיים").
איתן דהן
איתן דהן (נולד בשנת 1970) הוא קצין בדרגת תת-אלוף במילואים, שכיהן כמבקר מערכת הביטחון וחבר המטה הכללי של צה"ל. שימש כממלא מקום נציב קבילות חיילים, מפקד בית הספר להנדסה צבאית וראש מחלקת אימונים של זרוע היבשה.
ביוגרפיה.
דהן התגייס לצה"ל ושובץ בחיל ההנדסה הקרבית. עבר הכשרה כלוחם-פלס וכמפקד כיתה והשלים קורס קצינים. שימש במגוון תפקידי פיקוד ומטה בחיל, ובהם, מפקד גדוד 601 ומפקד בית הספר להנדסה צבאית. בהמשך שירת כראש מחלקת אימונים של זרוע היבשה. בשנת 2016 מונה לסגן מבקר מערכת הביטחון. באפריל 2018 מונה למבקר מערכת הביטחון. בין ינואר 2019 לפברואר 2021 שימש כממלא מקום נציב קבילות חיילים. ביוני 2022 סיים את תפקידו כמבקר מערכת הביטחון.
דהן בעל תואר שני במנהל עסקים ובוגר המכללה לביטחון לאומי בבריטניה.
קישורים חיצוניים.
מכתביו:
יחסי מקסיקו–קוסטה ריקה
יחסי מקסיקו–קוסטה ריקה הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין רפובליקת קוסטה ריקה. היחסים בין שתי המדינות החלו במאה ה-19.
היסטוריה.
מקסיקו וקוסטה ריקה הן שתי מדינות אמריקאיות לטיניות שחלקו היסטוריה משותפת בכך ששתי המדינות היו מושבות על ידי האימפריה הספרדית. במהלך הקולוניזציה הספרדית, קוסטה ריקה הייתה תחת תחום שיפוטה של מלכות המשנה של ספרד החדשה שמרכזה שכן במקסיקו סיטי.
בשנת 1821 מקסיקו זכתה בעצמאות מספרד וקוסטה ריקה והפכה לחלק מהאימפריה המקסיקנית הראשונה. בשנת 1823 האימפריה קרסה, וקוסטה ריקה, אל סלוודור, גואטמלה, הונדורס וניקרגואה הקימו את הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה. בשנת 1838 המדינה התפרקה וקוסטה ריקה הפכה לאומה עצמאית. באותה שנה, קוסטה ריקה ומקסיקו הקימו יחסים דיפלומטיים.
במרץ 1948, התרחשה מלחמת אזרחים בקוסטה ריקה. במהלך המלחמה נפגשו שגרירי צ'ילה, מקסיקו, פנמה וארצות הברית בשגרירות מקסיקו בסן חוסה והסכימו לתווך בין שני הצדדים על מנת להביא לסיום הלחימה.המלחמה הסתיימה באפריל 1948.
במהלך המלחמות שהתרחשו מאז באל סלבדור, בגואטמלה ובניקרגואה, קוסטה ריקה ומקסיקו פעלו יחד על מנת להביא שלום בין המדינות. מקסיקו, ביחד עם מדינות נוספות, יצרה את קבוצת קונטדורה שעזרה ליצור את המסגרת להסכם אסקיפולס בהנהגת נשיא קוסטה ריקה, אוסקר אריאס, שסיים את המלחמות באזור מרכז אמריקה.
סחורה.
בשנת 1995 קוסטה ריקה ומקסיקו חתמו על הסכם סחר חופשי. בשנת 2017 הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות הסתכם ב-1.3 מיליארד דולר. היצוא העיקרי של מקסיקו לקוסטה ריקה כולל טלוויזיות, כלי רכב ואבוקדו, בעוד שהייצוא העיקרי של קוסטה ריקה אל מקסיקו כולל מעבדי מחשב ושמן דקלים.
בשנת 2013 ההשקעות המקסיקניות לקוסטה ריקה הסתכמו ב-1.5 מיליארד דולר. במקביל, השקעות קוסטה ריקה במקסיקו הסתכמו ב-173 מיליון דולר. מקסיקו היא שותפת הסחר השלישית בגדולה בעולם של קוסטה ריקה.
חנה קובלסקה
חנה קובלסקה (פולנית: Chana Kowalska;1907 - 1941/3) הייתה אמנית יהודיה-פולנית שנרצחה בשואה.
ביוגרפיה.
קובלסקה הייתה בתו של רבי יהודה לייב קובלסקי, שבביתו כתב הסופר שלום אש את יצירותיו הראשונות. בשנת 1922 למדה אמנות בברלין, ולאחר מכן עברה לפריז.
ביצירותיה הרבתה לתאר את החיים בעיירה היהודית (השטעטל), בצבעים עזים ומלאי חיים.
ככל הנראה נשלחה בשנת 1942 לאושוויץ, ונרצחה שם בשנת 1943.
יחסי לוב–תימן
יחסי לוב–תימן הם היחסים הדיפלומטיים שבין לוב לבין הרפובליקה התימנית. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנות השבעים. עם זאת, בשל סכסוכים מדיניים רבים, לוב נחשבת כמדינת אויב בתימן.
היסטוריה.
בשנות השבעים, התחרש הסכסוך בין הרפובליקה הערבית התימנית (צפון תימן) לבין הרפובליקה העממית הדמוקרטית של תימן (דרום תימן). במהלך העימות, תמכה לוב בדרום תימן. על פי דיווחים בתקשורת, לוב מסרה 12 מיליון מוקשים למורדים בצפון תימן. ב-1979 התנגדה ג'מאהירייה הלובית לנשיא הרפובליקה הערבית התימנית, עלי עבדאללה סאלח.
לאחר איחוד תימן למדינה אחת, נבחר עבדאללה סאלח לנשיא. היחסים בין תימן ללוב היו מתוחים מאוד. נשיא תימן האשים את לוב בתמיכה בטרורויסטים והרג עשרות אלפי אזרחים. כתוצאה מהפיצוץ של מוקשים לוביים מתו 50 אלף תימנים, 96% מהם היו ילדים.
בשנת 2007, הגיש עורך דין תימני תביעה נגד מנהיג לוב, מועמר קדאפי, וציין כי הוא האחראי להחלטת על אספקת מכרות אנטי-תימניים לתימן הדרומית בשנות השבעים והשמונים. עורך הדין הגיש תובענה ייצוגית בשם 180 משפחות מהמתים.
מלכת היופי 1973
אוניברסיטת פרדו
אוניברסיטת פֶּרְדּ֫וּ (באנגלית: Purdue University) היא אוניברסיטה ציבורית שנוסדה ב-1869. הקמפוס הראשי של האוניברסיטה ממוקם בווסט לאפייט שבאינדיאנה, ארצות הברית, ולומדים בו כ-41,500 סטודנטים. האוניברסיטה מובילה בין האוניברסיטאות הציבוריות בארצות הברית בכמות הסטודנטים הבינלאומיים הרשומים בה. ב-1962, הוקמה באוניברסיטה מחלקת מדעי המחשב הראשונה בארצות הברית.
ישנם 13 חתני פרס נובל, חתן פרס טיורינג, 2 חתני פרס המזון העולמי, 2 זוכי פרס פוליצר, 23 מדליסטים אולימפיים, 3 מקבלי הטכנולוגיה והחדשנות הלאומית, 2 מקבלי המדליה הלאומית למדע, 7 חברי קונגרס, 3 מושלים ושני ראשי מדינה שלמדו או לימדו באוניברסיטה.
עד 2021, 11 אנשים כיהנו בתור נשיאי האוניברסיטה (כולל הנשיא הנוכחי).
היסטוריה.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1869, על ידי איש העסקים ג'ון פרדו, שתרם 150,000 דולר (שווה ערך ל-2.9 מיליון דולר ב-2019) ו-100 דונם משטחי האזור, כדי להקים מכללה שתקרא על שמו.
ב-1872, החל ריצ'רד אוון את כהונתו בתור הנשיא הראשון של האוניברסיטה.
השיעורים הראשונים באוניברסיטה התקיימו ב-16 בספטמבר 1874. את השיעורים העבירו 6 מורים, והשתתפו בו 39 תלמידים.
חבר הסגל הראשון באוניברסיטה היה ג'ון ס' האפם, שלימים מונה לנשיא האוניברסיטה.
קמפוס של חמישה בניינים באוניברסיטה הושלם ב-1874.
הקורס הראשון לתואר ראשון באוניברסיטה היה בכימיה, והחל ב-1875.
אמרסון א. וייט, נשיא האוניברסיטה בין השנים 1876-1883, טען שיש לקדם באוניברסיטה בעיקר חקלאות, טכנולוגיה ומדעים, ופחות את מדעי הרוח והחברה. עקב כך, פוטר וייט על ידי בית המשפט של אינדיאנה, ובמקומו מונה איימס ה' סמארט.
ב-1879, הותקן הטלפון הראשון באוניברסיטה וב-1886, הוקמה הלהקה של האוניברסיטה.
ב-1925, אוניברסיטת פרדו הייתה במקום הראשון מבחינת נרשמים לתואר ראשון בהנדסה, ושמרה על תואר זה כחצי מאה.
ב-1934, הוקם שדה תעופה השייך לאוניברסיטה ובשנת 1935, הצטרפה אמיליה ארהארט לאוניברסיטה בתור יועצת לקורסי טיס. ביולי 1936 קיבלה לידה ארהארט מטוס לוקהיד מדגם L-10E אלקטרה במימון האוניברסיטה.
בסוף שנות החמישים ותחילת שנות השישים, הקימה האוניברסיטה תוכניות ברפואה וטרינרית, ניהול תעשייתי וסיעוד. בנוסף, ב-1962, הוקמה באוניברסיטה מחלקת מדעי המחשב הראשונה בארצות הברית.
ב-1959 החלה האוניברסיטה בתוכניות תואר ראשון BA.
הסמל של האוניברסיטה אושר רשמית ב-1969. הסמל מתאר גריפון, המסמל כוח, ומגן בן שלושה חלקים, המייצג חינוך, מחקר ושירות.
ב-27 באפריל 2017, הודיעה אוניברסיטת פרדו כי היא מתכננת לרכוש את הקולג' הפרטי, אוניברסיטת קפלן , ולהפוך אותו לאוניברסיטה ציבורית במדינת אינדיאנה.
מלכת היופי 2006
אגושטיניו נטו
ד"ר אנטוניו אגושטיניו נטו (בפורטוגזית: António Agostinho Neto; 17 בספטמבר 1922 - 10 בספטמבר 1979) היה משורר, רופא והנשיא הראשון של אנגולה (בשנים 1975 - 1979), לאחר שהוביל את התנועה העממית לשחרור אנגולה (MPLA) במלחמת העצמאות של אנגולה (בשנים 1961 - 1974). עד מותו, הוא הוביל את MPLA במלחמת האזרחים (שנמשכה גם לאחר מותו ונגמרה רק ב-2002). הוא ידוע, בין היתר, בפעילותו הספרותית ונחשב לגדול המשוררים של אנגולה. יום הולדתו ידוע כיום הגיבורים הלאומי, חג ציבורי באנגולה.
חייו המוקדמים.