במקביל להתקדמותו בדרגות בצבא יוניצה התקדם גם בהיררכיה המפלגתית. ב-1955 נבחר להיות חבר ממלא מקום בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית וב-1965 זכה למושב של קבע. בין דצמבר 1962 לאוגוסט 1966 התמנה להיות סגן שר הביטחון ולאחר מכן, לאחר פטירת לאונטין סלז'אן היה לשר הביטחון של רומניה במשך עשר שנים. מיוני 1976 עבר לתפקיד סגן ראש ממשלת רומניה וביוני 1982 הוצא לגמלאות.
יוניצה כנראה לא היה מרוצה מהוצאתו המוקדמת לגמלאות ולפי דברי אישים מסוימים, כולל יון איליאסקו וגנרל מיליטארו, התחילה להתרקם סביבו, בחשאיות, תוכנית לשינוי ההנהגה. התוכנית הגיעה לאוזני השלטונות וכל המעורבים נפגעו בשקט ופוזרו. יוניצה עצמו נפגע ממהלומה בבטנו באוטובוס ואז התגלה אצלו סרטן בטני, שתוך זמן קצר הביא למותו.
למרות היותו בעל דרגת גנרל ושר הגנה לשעבר, לא נערכה ליוניצה הלוויה ממלכתית צבאית, כמקובל.
סגן ראשון
רדיפת הומוסקסואלים בצ'צ'ניה (2017)
טבח חולה
זכויות להט&quot;ב בצ'צ'ניה
זכויות לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים בצ'צ'ניה היו מזה זמן רב סיבה לדאגה בקרב ארגוני זכויות האדם כמו אמנסטי אינטרנשיונל וארגון Human Rights Watch. רבים מהחוקים של רוסיה, ופרט - חוקים הקשורים לקהילה הלהט"בית, חלים גם בצ'צ'ניה, בהיותה חלק מהפדרציה הרוסית. עם זאת, צ'צ'ניה היא רפובליקה אוטונומית למחצה בתוך גבולות רוסיה, עם קוד משפטי משלה, והמדינה מטילה עונש מוות (מושעה רשמית) על קיום יחסי מין בין גברים. בנוסף, ישנן מעט מאוד הגנות בחוק לאזרחים להט"ביים, והממשלה מעודדת רצח של אזרחים על ידי משפחותיהם, אם הם נחשדים להיות הומוסקסואלים.
מאז מרץ 2017, פשיטות אלימות מצד הממשל כנגד הקהיל הלהט"בית הובילו לחטיפתם של גברים הומוסקסואליים וביסקסואלים, שהוכו ועונו. למעלה ממאה איש, ואולי אף כמה מאות גברים, היו קורבנות של פשיטות כאלו. בין שלושה ל-20 בני אדם נהרגו במהלך אירועים אלו. מספרם המדויק של אלה שנעצרו ונרצחו אינו ידוע. פאנל של יועצים מומחים למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם דיווחה בראשית אפריל 2017 כי "מדובר במעשי רדיפה ואלימות בקנה מידה חסר תקדים באזור המהווים הפרות חמורות של חובותיה של הפדרציה הרוסית על פי המשפט הבינלאומי לזכויות אדם". גם נשים לסביות ונשים טרנסג'נדריות נרדפות בצ'צ'ניה, נחטפות למעצרים או נרצחות.
היבטים תרבותיים.
צ'צ'ניה היא חברה שמרנית מאוד, ובהתאם לכך - הומופוביה היא דבר נפוץ בה, והומוסקסואליות היא טאבו. בעקבות שני עימותים מזוינים מול בדלנים מוסלמים שהתרחשו בשנות ה-90 - מלחמת צ'צ'ניה הראשונה ומלחמת צ'צ'ניה השנייה - צ'צ'ניה "נעשתה שמרנית יותר" תחת הנהגתם של הנשיא אחמד קדירוב ובנו רמזאן קדירוב, ראש הרפובליקה הצ'צ'נית. בצ'צ'ניה, כמו באזורים אחרים בדרום רוסיה, העניק נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, סמכות למנהיגים מקומיים "לאכוף את הפרשנות שלהם לערכים מוסלמיים מסורתיים, בין השאר במאמץ לשלב את הקיצוניות האיסלאמית, אשר ירדה במידה רבה למחתרת".
ארגון זכויות האדם, "Human Rights Watch" דיווח ב-2017 כי "קשה לקבוע עד כמה פגיעים האנשים בצ'צ'ניה, שם ההומופוביה היא אינטנסיבית ומשתוללת. אנשים להט"ביים נמצאים בסכנה לא רק של רדיפות מצד השלטונות, אלא גם של נפילת קורבן למעשי רצח על חילול כבוד המשפחה על ידי קרובי משפחתם". רמזאן קדירוב עודד מעשי הוצאה להורג ללא משפט על ידי בני משפחה כחלופה לאכיפת החוק - במקרים מסוימים, הומואים בכלא שוחררו מוקדם במיוחד כדי לאפשר לקרובי משפחה שלהם לרצוח אותם.
מעמד משפטי.
ההומוסקסואליות הוצאה אל מחוץ לחוק בצ'צ'ניה לראשונה לאחר שנכבשה על ידי רוסיה בסוף המאה ה-19. לאחר מהפכת אוקטובר, הומוסקסואליות הייתה שוב חוקית בכל רחבי רוסיה, אך הפכה שוב לבלתי חוקית בברית המועצות תחת שלטונו של יוסיף סטלין. בשנת 1993 ההומוסקסואליות הייתה שוב חוקית ברוסיה, אם כי בין השנים 1991 ל-2000 צ'צ'ניה הייתה למעשה עצמאית ולא כפופה לחוק הרוסי. על מנת להתחרות עם מנהיגים איסלאמיים באזור, הנשיא הצ'צ'ני אסלאן מסחאדוב אימץ את חוק השריעה ב-1996, וסעיף 148 של חוק העונשין הצ'צ'ני קבע כי יחסי מין אנאליים בהסכמה (בין שני גברים או בין גבר לאשה) הם עבירה על החוק, שעונשה הוא הלקאה על שתי העבירות הראשונות, והוצאה להורג בעבירה השלישית.
צ'צ'ניה אמנם חזרה להיות כפופה לשלטון הרוסי בשנת 2000, אך היא בכל זאת שומרת על אוטונומיה מסוימת, ומנהיגה הנוכחי, רמזן קדירוב, "הביא את האסלאם לקדמת חיי היומיום של צ'צ'ניה, ואנשים הומוסקסואלים שחושפים את המיניות שלהם מופלים לרעה על ידי משפחותיהם".
ביוני 2013 רוסיה העבירה חוק תעמולה אנטי-הומוסקסואלי. היא אוסרת באופן רשמי על הפצת "תעמולה ליחסי מין לא מסורתיים" בקרב ילדים. החוק ספג ביקורת מצד מספר ארגוני זכויות אדם, ובכלל זה ארגון Human Rights Watch, שטענו שהוא "מפלה בגלוי" כנגד אוכלוסיית הלהט"ב וכי חוק זה הוא אחת הסיבות לכך שהקרמלין לא הגיב מהר מספיק לרדיפת הומוסקסואלים בצ'צ'ניה.
רדיפת להט"בים בידי הרשויות בצ'צ'ניה.
באפריל 2017 החלו להופיע בעיתונות המערבית עדויות לכך שמאז פברואר של אותה השנה, רשויות צ'צ'ניה ריכזו ועינו למעלה ממאה גברים שנחשדו כהומוסקסואלים או ביסקסואלים.
רמזן קדירוב, מנהיגה המוסלמי של צ'צ'ניה, הקים שלושה מתקני מעצר במקומות סודיים על מנת לכלוא ולהשמיד את כל הגברים ההומוסקסואלים במדינתו. מתקנים אלו כונו על ידי ארגוני זכויות אדם ועדי ראייה "מחנות הריכוז".
סנקציות האיחוד האירופי.
במרץ 2021 סוכנות הידיעות רויטרס דיווחה כי האיחוד האירופי הטיל סנקציות מיידיות הן על צ'צ'ניה והן על רוסיה - עקב אלימות ממומנת ומתמכת ממשלתית נגד להט"בים.
נחושתא
המאיץ הליניארי
LINAC2 הוא מאיץ חלקיקים ליניארי הנמצא במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN, ומהווה את המאיץ הראשון בשרשרת המאיצים של CERN עבור חלקיקים תת-אטומיים טעונים או של יונים (פרוטונים או גרעיני עופרת) המשמשים בניסויים המתבצעים במקום זה.
אופן הפעולה.
מקור הפרוטונים הוא בקבוק של גז מימן בהתחלה של LINAC2. המימן עובר דרך שדה חשמלי כדי ליינן אותו (להוציא ממנו את האלקטרונים) ולהשאיר רק פרוטונים שייכנסו למאיץ. עד שהפרוטונים מגיעים לקצה השני, הם מגיעים לאנרגיה של 50 MeV (חמישים מגה אלקטרון וולט).
מוציאים את אלומות הפרוטונים מבקבוק המימן במשך זמן של עד 100  מיקרו-שניות לכל פולס. הפולסים חוזרים על עצמם שוב ושוב עד שיש מספיק פרוטונים במכלים.
מערכת קטנה של שני זוגות קטבים מגנטיים או חשמליים שווים ומנוגדים מוודאת שהפרוטונים מרוכזים יחדיו ולא מתפזרים זה מזה.
במאיץ הליניארי יש שרשרת של תאים גליליים אשר נטענים על ידי תא תדר-רדיו, ושם החלקיקים מואצים. החלקיקים עוברים דרך התאים, שטעונים במטען חיובי או שלילי לחלופין. התאים שמאחורי החלקיקים טעונים במטען זהה למטען החלקיקים המואצים וכך דוחים אותם ודוחפים אותם, והמכלים שאחרי החלקיקים טעונים במטען שונה מהם וכך מושכים אותם- באופן זה הם מואצים. כאשר האלקטרונים מגיעים לפער הבא בשלב הנכון של מתח תדירות הרדיו, הם מואצים שוב ומקבלים אנרגיה כפולה מאשר זו שהיו מקבלים אם היו מואצים בבת אחת.
למסת החלקיק יש השפעה גדולה על אורך התא הגלילי (שיכולה להגיע לאורך של 30 מטר): ככל שהמסה קטנה יותר, כך תהיה פחות אנרגיה קינטית ולכן אורך הגליל יהיה קצר יותר.
לדוגמה, מסת האלקטרון קטנה ממסת הפרוטון ועל כן לאלקטרון יש פחות אנרגיה קינטית מאשר לפרוטון, אף שמהירותם זהה. חוץ מלהתאים את אורך התאים כך שכל אחד ארוך יותר מקודמו בגלל המהירות המתגברת של החלקיק, יש להתאים את השדה האלקטרומגנטי ואת מהירות החלקיק המואץ בכל שלב.
לאחר מכן הם מגיעים לבוסטר הסינכוטרון ("התחנה הבאה" של החלקיקים ב-CERN), שם הם מגיעים לרמה גבוהה יותר של אנרגיה.
לגודל המתח החשמלי שבתא קיים גבול מסוים שאם עוברים אותו יש הפרעה חשמלית שגורמת ליציאת אלקטרון מהמשטח הטעון. כדי להאיץ את האלקטרון למהירות הרצויה (הקרובה למהירות האור) דרוש מתח רב, אך לא ניתן לתת אותו בבת אחת, אלא צריך לתת אותו בחלקים כאשר בכל חלק ניתן לחלקיקים את המתח המרבי שנוכל לתת בלי שתתרחש הפרעה חשמלית.
היסטוריה.
עקרונות המאיץ הוצעו על ידי גוסטב איסינג בשנת 1924. המאיץ הראשון נבנה על ידי רולף ווידרו בשנת 1928, שהוכיח שהאלקטרונים יכולים להיות מואצים דרך שפופרת בעזרת מתח המשתנה על ידי תדירות רדיו. ווידרו מצא שיש להפריד אזורים של השפופרת, כך שהאלקטרונים יהיו מואצים על ידי שדה חשמלי כאשר הם עוברים את הפער בין האזורים. הרעיון שלו היה מערך ליניארי ארוך של האצה ב"תאים" על ידי תדירויות רדיו בתחום של ג'יגה הרץ. מאיץ החלקיקים הליניארי הוא הרחבה של רעיון זה.
LINAC2 החליף את המאיץ LINAC הראשון בשנת 1978. הוא נבנה במקור כדי לאפשר לאלומות החלקיקים המואצות בו להיות בעלות אנרגיה  גבוהה יותר בשביל המאיצים הנמצאים בשרשרת ההאצה אחר LINAC2 ב-CERN. מאיץ זה יוחלף בשנת 2020 על ידי המאיץ LINAC4.
מם (פירושונים)
Solar Probe Plus
סרבנות קשר-ניכור הורי
דניס בויקו
דניס אולכסנדרוביץ' בויקו (באוקראינית: Дени́с Олекса́ндрович Бо́йко; נולד ב-29 בינואר 1988 ) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות השוער בקבוצת דינמו קייב מהליגה האוקראינית.
ביוגרפיה.
נולד בקייב. אביו, אולכסנדר, היה כדורגלן מקצועי ששיחק בקבוצות דינמו קייב ומטאליסט חרקוב בעמדות מגן וקשר הגנתי.
קריירה.