ב-17 בדצמבר 1827 מתה פרדריקה בשלזוויג, והיא בת 70 שנים. פרדריקה היא האם הקדמונית של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, מרגרט השנייה, מלכת דנמרק, קונסטנטינוס השני, מלך יוון, קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, האראלד החמישי, מלך נורווגיה, פיליפ, מלך הבלגים ואנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.
משפחתה.
ב-9 במרץ 1780 התחתנה פרדריקה עם פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
קתדרלת פיוטר ופאבל
בלדי
בלדי היא חברה ישראלית העוסקת בייבוא, ייצור ועיבוד מוצרי מזון ככלל, ומוצרי בשר בפרט.
היסטוריה.
בלדי החלה את דרכה בשנת 1916 כאטליז משפחתי בשוק הכרמל בתל אביב. מקור השם "בלדי" הוא מסב המשפחה, אשר יצא בתחילת דרכו של העסק המשפחתי לרכוש סחורה בירושלים עבור העסק והיה חוזר רק בשעות הלילה המאוחרות. לשאלה היכן היה במשך כל הזמן הזה, היה עונה כי הלך ל"בלד" (עיר בערבית), ומכן נולד שמו של העסק.
בלדי עסקה בייצור מוצרי בשר עוד בהיותה אטליז מקומי, כאשר עיקר הייצור היה של קבבים והמבורגרים. בשנת 1987 נפתח המפעל המרכזי של בלדי, ובצמוד לו חנות המפעל באזור התעשייה בבת ים, ובשנת 2007 הועברה פעילות הייצור לאזור התעשייה שח"ק בעמק יזרעאל.
פעילות החברה.
בלדי פועלת בישראל וכל מכירותיה הן עבור השוק המקומי. עיקר פעילותה של הקבוצה היא יבוא, יצור ושיווק מוצרי בשר בקר, צאן, עופות, דגים, ירקות ופירות קפואים.
משרדי החברה ממוקמים באזור התעשייה א.ת תימורים בו שוכן גם מרכז הפעילות הלוגיסטית. בנוסף, נמצא באזור התעשייה שח"ק שבעמק יזרעאל מפעל ייצור הבשר, המייצר ומספק מוצרי בשר ועוף, על חלקיהם השונים, המותאמים לשוק הקמעונאי ולשוק המוסדי.
לבלדי שיתופי פעולה בינלאומיים עם משחטות עגלי בקר בארגנטינה, אורוגוואי, ברזיל, פרגוואי, פולין וצרפת. החברה רוכשת את עגלי הבקר בארץ גידולם ומייבאת אותם לאחר שחיטה בארץ הגידול תחת מגוון כשרויות ומותגים.
פעילותה הקמעונאית של בלדי כוללת גם הפעלה ישירה של שתי חנויות המותג, בבת ים וברחובות. עם לקוחות החברה נמנים משרד הביטחון, רשתות השיווק הגדולות, בתי מלון, אולמות אירועים ומסעדות.
אומצה מפולפלת
אומצה מפולפלת (בצרפתית Steak au poivre) היא מנה השייכת למטבח הצרפתי ומורכבת מסטייק, לרוב פילה מיניון, המתובל ברוטב פלפל שחור. טעמו החריף של הפלפל השחור המבושל יוצר ניגוד לטעמו המתוק והעסיסי של נתח הבשר.
הכנה.
את נתח הבשר טובלים במצע של גרגרי פלפל שחור, לרוב במחבת עם שמן או עם חמאה. את הסטייק צולים בחום גבוה, עד שהמעטפת שלו נהיה קשה וחמה, בעוד שמפנים הוא רך (מידת עשייה מדיום-וול). לאחר מכן מוציאים את הסטייק מן המחבת ונותנים לו להתקרר במקצת טרם הגשתו.
המנה המכונה "Steak au poivre", מכילה בנוסף לאלה מעט קוניאק, בצלצלים, שמנת וחרדל דיז'ון. לצד המנה נהוג להגיש תפוחי אדמה מבושלים או צ'יפס. מנה זו מוגשת במסעדות צרפתיות רבות בערים הגדולות.
אברהם הרשלום
אברהם הרשלום (נולד ב-1925) הוא היזם, מייסד ונשיא קבוצת חברות אריאל, יקיר העיר רמת גן ויקיר התעשייה. היה בין מדליקי שש המשואות ביום הזיכרון לשואה והגבורה בשנת 2015.
מהלך חייו.
הרשלום נולד בשם אברהם פרידברג בעיירה פרוז'ני במזרח פולין (כיום רפובליקת בלארוס) לצירה ומשה פרידברג. אברהם ואחיו סיומה למדו בבית ספר העברי "יבנה" ובגמנסיה העברית "תרבות". במהלך השואה נרצחו הוריו ואחיו באושוויץ בשנת 1943.
ב-30 ביוני 1944 ניסה אברהם לברוח בפעם הראשונה מאושוויץ, אך נתפס לאחר מספר ימים, ולאחר חקירה נידון ל–25 מכות במגלב ולעבודה בקבוצת עונשין בבלוק 11 בבירקנאו, עם טלאי עגול אדום כפושע מסוכן לכל ימי חייו.
באוקטובר 1944 החל פינוי מחנה אושוויץ בירקנאו. בהתקרב הצבא האדום לאזור, פונו מאושוויץ כ-10,000 אסירים. אנשי קבוצת העונשין וביניהם אברהם, הצליחו להתערבב בין האסירים האחרים, להוריד את סימני ההיכר שניתנו להם והגיעו למחנה בוכנוואלד.
לאחר ארבעה חודשים במחנה "גרבינקל", שם עבדו בהקמת לשכה חדשה להיטלר בתוך סלע ההר, בהתקרב הצבא האמריקאי לאזור, פונו יושבי המחנה בצעדת מוות חזרה לבוכנוואלד. מי שלא צעד במצעד, נורה למוות. אברהם הגיע לבוכנוואלד, האי סדר היה גדול, אברהם וחבריו נרשמו כלא יהודים, ושמו נהיה אדם פרידרסקי. לאחר מספר ימים עת החל בפינוי מחנה בוכנוואלד, האסירים היהודים נשלחו לטרזין והלא יהודים ללייטמריץ שבצ'כוסלובקיה.
בלייטמריץ פגש אברהם את יעקב קוזולצ'ק שהיה בין מנהלי המחנה ותוך הכרותו שלו איתו מאושוויץ נשלח בטרנספורט ברכבת שיועדה למרכז גרמניה. בדרך אברהם ושני חבריו לבריחה, ברוך גיא ודוד מוסקוביץ עברו מהרכבת שלהם לרכבת פחם, רכבת פחם זו הגיעה לפראג בצ'כוסלובקיה לתחנת הרכבת פראג 7 (הולשוביצה).
אברהם וחבריו הסתתרו בין ערימות הפחם ולקראת הבוקר החליטו לפנות לעוברים ושבים ולבקש בגדים להחלפה במקום בגדי הפסים של המחנה. למזלם נתקלו בבחור צעיר שעבר במקום עם חברתו, אינדרה סובוטקה שהביא להם בגדים ולקח אותם לבית הוריו. אימו של אינדרה, יז'ינה סובוטקובה הסכימה להסתיר אותם בביתם ולאחר מספר ימים ארגנה מקום מסתור אצל אחד השכנים פרנטישק הרסטקה שהעמיד לרשותם חנות לפרחים מלאכותיות שהייתה סגורה במלחמה, כמקום מסתור.
רוב השכנים ארגנו תורנויות בהבאת אוכל לשלושתם מדי יום.
ליז'ינה סובוטקובה הוענק תואר חסידי אומות העולם בשנת 1963 והיא הייתה מראשוני בעלי התואר הצ'כיים.
במחצית השנייה של חודש אפריל 1945 שהמלחמה עמדה להסתיים בכניעת גרמניה הנאצית, הרסטקה בהיותו קצין בצבא הצ'כי לקח את שלושתם מהחנות, הלביש אותם בגדי צבא ונתן להם נשק להילחם נגד הגרמנים. למרד קראו הצ'כים "על הבריקדות". בזכות השתתפותם במרד קיבלו השלושה אזרחות צ'כית והיתר להתגורר במדינה.
אברהם ביודעו כי אף אחד ממשפחתו לא נשאר בחיים ועיר הולדתו נמצאת בתחומה של ברית המועצות בה שלט המשטר הקומוניסטי, החליט להישאר בצ'כוסלובקיה ובעזרת סטיפנדיה מהג'וינט לאחר שעבר קורס ללימוד השפה הצ'כית התחיל ללמוד באוניברסיטה הטכנית של פראג את מקצועות החשמל.
לאחר החלטת האומות המאוחדות בכ"ט בנובמבר 1947 על הקמת מדינה יהודית בישראל התחילו להגיע משלחות מישראל לצ'כוסלובקיה על מנת לרכוש נשק בעבור ההגנה ולחפש מתנדבים שילחמו במלחמת העצמאות שעמדה בפתח. לאחר שסוכם עם שלטונות צ'כוסלובקיה על רכישת מטוסי מסרשמידט שיוצרו בצ'כוסלובקיה עבור הגרמנים ומטוסי ספיטפייר שהצבא הצ'כוסלובקי קיבל מאנגליה, החל גיוס מתנדבים יהודיים לקורס טיס באוניברסיטאות של פראג. אברהם היה בין 22 המתנדבים שגויסו לקורס טיס באולומוץ שבצ'כוסלובקיה (קורס 1). הקורס הופסק בחודש דצמבר 1948 עקב שינוי בתמיכת ברית המועצות בעזרה לעם היהודי בישראל. בהגיע הקבוצה לארץ בתחילת 1949 לפי בקשת ראש הממשלה ושר הביטחון, נתבקשו הטייסים המתנדבים לעברת את שם משפחתם ופרידברג נהפך להרשלום.
עם סיום שרותו בחיל האוויר, אברהם התחתן בטקס שנערך על ידי הרב הראשי של חיל האוויר, עם רחל לבית רוזנברג ולהם שלושה ילדים: צעירה, משה ואהרון.
פעילות עסקית.
מלחמת העצמאות נסתיימה ואברהם החליט להשתחרר מחיל האוויר ובתחילת שנת 1951 הקים יחד עם עוד קצין מחיל האוויר, מהנדס חשמל כמוהו, בית מלאכה להנדסת חשמל וקראו לו "אריאל" על שם מטה חיל האוויר שהיה ביפו. בית המלאכה נהפך עם השנים לקבוצת חברות שעסקו בביצוע עבודות חשמל, ייצור מערכות חשמל, ייצור מערכות בקרה אלקטרוניות וציוד מחשבים.
בשנות ה-80 כללה הקבוצה כ-11 חברות בארץ, בצרפת ובארצות הברית והעסיקה כ-1,200 עובדים.
הנצחה פרסים ועיטורים.
לאחר שאברהם עשה חייל בעסקיו החליט אברהם להנציח את משפחתו ואת קורבנות השואה ולתרום למוסדות וארגונים הקשורים לכך, ביניהם בית התפוצות, יד ושם, בית חיל האוויר, אוניברסיטת בר-אילן ואתר זיכרון בעיר הולדתו פרוז'אני. במשך השנים מאז נפילת המשטרים הקומוניסטיים במזרח אירופה וחידוש הקשרים הדיפלומטיים בין ישראל וצ'כוסלובקיה (ולאחר מכן עם צ'כיה), קיים אברהם קשרים הדוקים עם חבריו וידידיו מזמנים עברו ונציגי הממשל וחיל האוויר הצ'כי.
אברהם משמש נשיא האגודה הישראלית של ידידי הרפובליקה הצ'כית.
לאות הוקרה הוענקה לו דרגת קצונה בחיל האוויר הצ'כי. באירועים חגיגיים בקבלות פנים אצל הנשיא, ראש הממשלה והסנאט הצ'כי, הוענקו לו עיטורים רבים, ביניהם תואר Gratias Agit, מדליה של הסנאט, מדליה על שם Karel Kramar, מדליה על שם Rudolf Medek.
לרגל חגיגות 60 שנים לסיום מלחמת העולם התקיים טקס חגיגי בבית חיל האוויר בהשתתפות שרת הביטחון הצ'כית ומפקד חיל האוויר הצ'כי בו הוענקו כנפי טייס לבוגרי הקורס שנפסק בשנת 1948.
דברי יציב
דוטסי באוש
דוטסי באוש (באנגלית: Dotsie Bausch; 6 במרץ 1973) היא רוכבת אופניים אמריקאית לשעבר ופעילה טבעונית לזכויות בעלי חיים. זוכת מדליית כסף באולימפיאדת לונדון (2012), שיאנית עולם ברדיפה קבוצתית ל-3000 מטר (2010), 7 פעמים אלופת ארצות הברית ופעמיים אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים.
קריירה ספורטיבית.