אב"ד ברלין הנ"ל הוא ר' צבי הירש לוין, גיסו של ר' שאול מהאג ואחיו של ר' שאול מאמסטרדם, שבנו השני ר' אברהם דוד טביל מברלין (הפחות ידוע מבין שלושת בניו של ר' צבי הירש, שהבכור בהם היה שאול ברלין הנודע והצעיר היה ר' שלמה הירשל אב"ד לונדון) שהה בהאג ולמד תורה מפיו של ר' יחיאל; ייתכן היה הדבר כאשר היה הרב אלטשולר בהאג לצורך הדפסת הפירוש, בתקל"ב, ואז דר כשנתיים בביתו של ר' שאול בהאג ולמד עם בנו של ר' צבי הירש מברלין, אך יש הטוענים שהיה זאת לפני כן, כמשתמע מסגנון המכתב המספר על אירוע קדום ועל פי הסיום "קנה שם טוב לעצמו" – כאשר הגיע רבי יחיאל להולנד בתקל"ב לא נצרך לקנות לעצמו שם טוב, שהרי היה כבר רב מפורסם.
ספר "בנין הבית".
יחד עם עבודתו על הנביאים האחרונים חיבר ר' יחיאל הילל אלטשולר – כפי הנראה בברלין, בשנת תקכ"ט – קונטרס נפרד על אודות צורת בנין בית המקדש השלישי, כמתואר בנבואת יחזקאל, וכן על חלוקת הארץ לשבטים בכיבושה ובביאת המשיח; בכתיבת הספר לא הסתמך כלל על כתבי אביו, שלא האריך בנושא זה, אלא בעיקר על ספר מקביל של התוספות יום טוב. הספר הודפס באמסטרדם בשנת תקל"ה, שש שנים לאחר היכתבו, ועליו הסכמות שלושת רבני הולנד הנ"ל וכן הסכמתו של ר' שמחה מדעסוי. יש הטוענים שההדפסה בוצעה בזאלקווא, ואולי הייתה בשני המקומות גם יחד באותה השנה. ר' יחיאל קרא לספרו "סדר בנין הבית", שכן "בנין הבית" בגימטריה תקכ"ח, היא השנה בה עלה במוחו הרעיון לחבר את הספר. הספר צורף במהדורות מסוימות בסוף פירוש ה"מצודות דוד" על ספר יחזקאל, לעיתים לצד ספרו של התוספות יום טוב עצמו.
רבני הולנד הוסיפו גם נתינת סמיכה להוראה עם הסכמותיהם ל"בנין הבית", ואולי ניתן לתמוך בכך את ההשערה כי בעמדין כיהן שנים בודדות, מתקל"ה ואילך, וההסכמות ניתנו לו כאמצעי לכהונה ברבנות עמדין, כאשר רק לאחר עמדין שב ליאברוב וכיהן גם שם כרב העיר.
אהבתו של הרב אלטשולר לארץ ישראל ניכרת רבות בהתעמקותו בשרטוטי צורתה וגבולותיה בספרו "בנין הבית", וגם בגמר הדפסת ה"מצודות" בליוורנו חיבר ר' יחיאל שיר הודאה, בסיומו חתם: "כה דברי המצפה לשבת בארץ הקדושה, לעבוד שם את ה' במדה גדושה, כזאת התקווה אסיר בקולר, יחיאל הילל אלט שולר." למרות זאת, מסתבר שלא זכה להגשים את משאלתו ולעלות אליה.
השלמת העריכה.
ר' יחיאל הילל שב לעירו, והשלים שם את גימורי פירושו לנ"ך בשנים הבאות; בקיץ תקל"ח יצא שוב לנסיעה אל הולנד לבקש הסכמות נוספות לפירושו, שכן חפצו היה לראות את פירושו מודפס במהדורה מהודרת ומוקפדת, כאשר הפירוש מעומד לשני חלקים, כדלהלן, והמקראות מנוקדות, מדוקדקות ומוטעמות, וכיוון שידע כי הדבר יעלה לו הרבה, ניסה לכסות מקצת מהוצאותיו העתידיות באמצעות גיוס הסכמות רבנים נודעים לפירושי אביו.
בחודש סיון נפגש עם רבני הולנד, ומשם פנה לגרמניה, ראשית לעיר מאנהיים בה קיבל את הסכמת רבי נפתלי הירש קצינלנבויגן רבה של פפאלץ, ולאחר מכן במיץ נתנו לו ה"שאגת אריה" ור' דוד דישבק מחבר "פרדס דוד" את הסכמותיהם. לאחר שהות של כחצי שנה בגרמניה יצא משם בשנת תקל"ט ופנה דרומה – אל ליוורנו, לקראת סיומו של מפעל חייו, כשבידו סכום גדול אותו אסף באמצעות ההסכמות, גם אם עדיין לא הספיק לכל צורכי ההדפסה.
ליוורנו.
כמעט שלושים שנה לאחר הדפסתו הראשונית של הספר הגיע ר' יחיאל הילל לאיטליה מגרמניה והולנד, והציג את פירושו בפני חכמי איטליה שהסכימו גם הם לספרו, ביניהם הרב החיד"א ור' ישראל בנימין באסאן, בן ר' ישעיהו באסאן רבו המובהק של הרמח"ל.
הרב אלטשולר זכה שם לקבלת פנים אוהדת, ואף מצא מארח נדיב מעשירי הקהילה בשם אליעזר ריקנאטי – ממיודעיו של החיד"א – אשר אירחו כל השנים בהם שהה שם. גביר נוסף אשר עמד בתוקף על עילום שמו פרנסו כל ימי שהותו שם, ואף הזמין את ר' יחיאל לספרייתו, שאצרה ככל הנראה פירושים וכתבי יד קדומים רבים; ועל אף שהפירוש כבר היה מוכן המשיך ר' יחיאל הילל לשכללו ולהוסיף בו פירושים רבים מהספרים בהם עיין, ברשותו של הנדיב עלום השם.
הפעם גם רצה להדפיס את הפירוש במתכונתו המחודשת, כאשר הוא מחולק לשניים; שהרי ר' דוד אלטשולר כתב את פירושו וכלל בו הן ביאורי מילים הן פירוש כללי על הנ"ך, ור' יחיאל חילק את הפירוש, כאשר החלק העיקרי, "מצודות דוד", מבאר את ענייני הפסוקים ופשטם, ולצידו ה"מצודות ציון" שיועד לפרש מילים וביטויים שונים בתנ"ך. ר' יחיאל גם שכלל והוסיף הוספות משלו לפירוש, ההדירו וערכו – וכשהיה בידו ספר מוגמר החל בהדפסה.
"קול קורא" יצא על ידי רבני העיר כדי להשלים את הסכום שהיה בידי הרב אלטשולר, ואכן נאסף הסכום הדרוש וההדפסה יצאה לפועל. בחודש חשוון תק"מ כבר החלו להדפיס בצורה סופית, חלקה ומהודרת את הפירוש לתהילים, משלי ואיוב, שהיו מוכנים להדפסה עוד מקודם, וסיום המלאכה היה בשנת תקמ"ב.
הפירוש המוגמר זכה במהירות גדולה לאהדה רבה עקב היותו ברור ומובן לכל, והתפרסם בכל תפוצות ישראל, כשהוא חוזר ומודפס שוב ושוב ברוב מהדורות המקרא וכמעט בכל דפוסי "מקראות גדולות", ובמהרה הפך לאבן יסוד של פרשנות הנ"ך בכל הזמנים.
סאו קייטנו (כדורגל)
סאו קייטנו הוא מועדון כדורגל ברזילאי המייצג את העיר סאו קייטנו דו סול במדינת סאו פאולו שבברזיל. המועדון משחק בסרייה ג' שהיא הליגה השלישית בברזיל.
המועדון הוקם בשנת 1989 ושיחק באליפות סאו פאולו ללא הצלחה יתרה. בשנת 2000 הוא הגיע למקום השני באליפות ברזיל בכדורגל 2000 שהתקיימה בהשתתפות 116 קבוצות. בעקבות כך, הוא העפיל לליגה הבכירה בעונת 2001. גם באליפות ברזיל בכדורגל 2001 הוא זכה למקום השני והעפיל לגביע ליברטדורס תוך העגת למקום השני בתחרות זו. בשנת 2004 הקבוצה לראשונה זכתה אליפות סאו פאולו. במהלך אותה עונה, אחד משחקני הקבוצה חש לא טוב במהלך המשחק והועבר לבית החולים בוא הוא מת. כתוצאה מכך, הנהלת הקבוצה הואשמה ברשלנות והורידו ממנו 24 נקודות ליגה. הקבוצה ירדה לליגה נמוכה ולא הצליחה להשתקם עד היום.
בסוף 2006 הם סיימו באזור הירידה, ושיחקו ב-2007 Brasileirão B. הם נשארו שם עד 2013, אז סיימה הקבוצה במקום ה-19 וירדה ל-Serie C לאחר 14 שנים בשתי המחלקות העליונות של ברזיל. . באותה שנה ירדה הקבוצה לאליפות מדינת סאו פאולו, ירדה לסרייה A2 של פאוליסטה. ב-2014, הקבוצה הייתה מתחילה את העונה עם ביצועים חסרי ברק בדרג ב' של אליפות המדינה, בה הקבוצה ניצלה מהדחה רק בסיבוב האחרון. לאחר עונה חסרת ברק, הקבוצה ירדה שוב מהסרייה C הלאומית, והתחרתב בסרייה D ב-2015
מעדן
מעדן (גם מַטְעָם; בלועזית: דֶּלִיקָטֶס) הוא על פי רוב מאכל נדיר או יקר הנחשב נחשק, מתוחכם או מיוחד, ולעיתים קרובות הוא בעל טעמים יוצאי דופן או מאפיינים ייחודיים אחרים.
מזון הנחשב מעדן בארץ, בתרבות ובתקופה מסוימות, לא בהכרח ייחשב כזה גם באחרות. כך לדוגמה, לשון פלמינגו הייתה מנה מבוקשת למדי ברומא העתיקה, אך בעת המודרנית לא נהוג כלל לאוכלה; ולובסטרים נחשבו למזון עניים באמריקה הצפונית עד אמצע המאה ה-19, אז החלו לראות בהם באמריקה, כמו גם באירופה, מעדן. בין המעדנים הרבים המוכרים בתרבות אחת מסוימת – הפוּגוּ ביפן, מרק קני הציפורים בסין, האֶסקָמוֹלֶס (פגיות נמלים) במקסיקו והאיגוּנָאק של האינואיטים.
מעדן (פירושונים)
יוסף שבתי פרחי
הרב יוסף שבתי פרחי (מכונה ישפ"ה; 1802 – 1882) היה מלומד ומקובל מרבני ירושלים, סופר עממי בעברית, בערבית ובלאדינו. במחצית השנייה של חייו התגורר בליבורנו שבאיטליה, שם פרסם את ספריו. חיבורו עושה פלא (1845) הוא אחד מספרי סיפורי העם הנפוצים ביותר.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים בשנת 1802 (ה'תקס"ב), בן למשפחת פרחי וצאצאו של הרב יהושע פרחי. בירושלים נמנה עם רבני העיר הנודעים, וחתם איתם על מכתבים ותקנות שונות.
בשנת 1842 (ה'תר"ב) עבר להתגורר בליבורנו שבאיטליה, שם עסק בפרסום ספריו בעברית, בלאדינו ובערבית.
מלבד ספריו, במהלך חייו עסק רבות בנושא החיים שלאחר המוות, חיבוט הקבר ועוד.
הלך לעולמו בליבורנו בשנת 1882 (ה'תרמ"ב).
אחיינו היה אליעזר פרחי.
חיבוריו.
עיסוקו בתחום הספרות התרכז בעיקר בפרסום ספרים עממיים בעברית, בלאדינו ובערבית, שהיו בחלקם עיבודים והרחבות של סיפורי המקרא, כדוגמת סיפורו של יוסף, סיפורה של מגילת אסתר, ועוד.
בעזרת חיבוריו קיווה הרב פרחי לקרב את בני הנוער למקורות היהודיים העתיקים, ולהרחיקם מההשכלה הלא יהודית, שהתפשטה בתקופתו בקרב בני הנוער היהודיים. על מטרתו זו ניתן ללמוד מההקדמה שכתב לספרו "תקפו של יוסף":
עושה פלא.
חיבורו "עושה פלא", בו ליקט, סגנן וכתב מחדש הרב פרחי כ-94 סיפורי עם, הוא אחד מספרי סיפורי העם הנפוצים והמוכרים, למרות השנים הרבות שחלפו מאז הודפס לראשונה, בשנת 1845 בליבורנו. ספר זה הסב למחבר פרסום גדול מאשר שאר חיבוריו, ועל תפוצתו יעיד מנהג יהודים מעדות רבות לקרוא סיפורים ממנו מדי ליל שבת, או בהזדמנויות אחרות.
הספר מכיל מגוון של מספר תקופות בסיפורת העברית ומגוון סוגות ונושאים. ברובו, מכיל חלקו הראשון סיפורים שהועתקו בשלמותם, עם שינויים קלים, ממקורות קדומים יותר, או עובדו על פי מקורות דומים. בחלקו השני, מקורם של רוב הסיפורים הוא בעל פה, כפי שהעיד הרב פרחי בהקדמתו לחלק זה. על פי חוקר הפולקלור היהודי עלי יסיף, כעשרה סיפורים ארוכים הבולטים בשונותם בכל חלקי הספר, נכתבו על ידי הרב פרחי בעצמו.
רשימת חיבוריו.
אוסף סיפורים קצרים שחיבר, הוצא לאור ותורגם מעברית לערבית יהודית על ידי אחיינו, אליעזר פרחי.
המגדל האפל (סרט)