במקרה של תאונת דרכים שכוללת התנגשות בין כלי רכב להולך הרגל, רבים הסיכויים לפגיעה חמורה. לכן, יצרני הרכב מנסים לשפר לא רק את הבטיחות של נוסעי הרכב, אלא גם את בטיחותם של הולכי הרגל במקרה של פגיעה, בעזרת עיצוב מחודש של חרטום הרכב. דירוג הבטיחות של ארגון יורו NCAP מדרג גם נתון זה בכוכבי הבטיחות.
ישנם גם אזורים המיועדים להולכי רגל בלבד. לדוגמה, מדרחוב הוא רחוב עירוני, בו כלי רכב ממונעים, ביניהם מכוניות ותחבורה ציבורית, אינם רשאים לנסוע.
נושא שתופס תאוצה בשנים האחרונות הוא ההליכתיות, מדד למידת נוחות ובטיחות ההליכה באזור מסוים, עבור הולכי הרגל. ערים רבות מקדמות את נושא ההליכתיות בעירם והפיכת הערים לנעימות יותר להולכי הרגל, בין היתר במטרה להקטין את השימוש ברכב הפרטי וכתוצאה מכך את זיהום האוויר ופקקי התנועה הכבדים הנלווים לו וכן הגברת מידת הפעילות הגופנית של התושבים למטרות בריאות.
ניקו בר
ניקו בר (נולד ב-17 בפברואר 1955) הוא שחקן, מדבב ובמאי קולות ישראלי. בוגר הסטודיו למשחק בהנהלת ניסן נתיב.
קריירת דיבוב.
בר דיבב, וביצע את במוי הקולות בסדרת הטלוויזיה אגדות האחים גרים, וכן דמויות רבות שדיבב כגון: טובטוב הגמד (דיבובו הראשון), דן-דין השופט, האריה מ"הקוסם מארץ עוץ" ו"קומקום" מ"בסוד העניינים". כמו כן הוא השתתף בדיבוב הסדרות: "טאו טאו", "אבירי האור הקסום", "שוטרים וגנבים", "שלושת המוסקטרים" "סמי הסנאי", "דני שובבני", "אלף ואחת אמריקות", "הצ'יפמאנקס", "סוד כמוס", "אגדות אנדרסן", "נילוס איש החלומות", "אגדות המלך שלמה", "פנג הלבן", "תינוזאורים בפעולה", "רחוב סומסום", "חוות סוסי הפוני", "רחוב קסם", "אגדות רוקדות", "ד"ר סוס", טיפת גשם ועוד, בשנת 2009 פרש מדיבוב, עד לשנת 2017 חזר בר לתהליך הדיבוב כשהוא אחראי על הסדרה "מקס המדען".
כשחקן.
כשחקן התארח בר בסדרה "האמת העירומה", ששודרה בערוץ 10, והשתתף בהצגות תיאטרון.
אולפני דאב ניקו בר בע"מ.
בר היה בעל אולפן הקלטות בתל אביב שהוקם ב-1998, וניהל קורסים לדיבוב. הוא שימש כבמאי במחלקת הדיבוב בטלוויזיה החינוכית. "אולפני דאב" נסגר בשנת 2009.
טדי הפקות
דוד קונפורטי
רבי דוד קונפורטי (שע"ח, 1618/1619, סלוניקי - סביבות ת"נ, 1690, קהיר) היה רב, פוסק וכרוניקאי. התפרסם בזכות ספרו הביבליוגרפי 'קורא הדורות'.
תולדות חייו.
דוד קונפורטי נולד בסלוניקי, צאצא למשפחת רבנים ותלמידי חכמים. את צעדיו הראשונים בלימוד תורה עשה בהדרכת מוריו הרבנים: רבי יהודה גיראסי, רבי ישראל זבי ורבי ברוך אנגל.
מוריו ורבותיו המובהקים היו רבי מרדכי קלעי ורבי דניאל איסטרושא, גם הם בני העיר סלוניקי. מאוחר יותר למד קבלה אצל רבי יפת המצרי ופילוסופיה ובמיוחד ספר אצל רבי לוי פסריאל. כמו כן למד אצל רבי שלמה אלגזי בישיבתו בסמירנה שבטורקיה, ואצל רבי יוסף איסקפה.
נשא לאישה את נכדתו של רבי מנחם די לונזאנו, בת בנו אדוניקם.
רבי דוד קונפורטי ערך מסע לארץ ישראל בשנת 1644. במסע זה התעכב כשנה בקהיר שם למד בבית מדרשו של רבי אברהם אסכנדרי. כמו כן, עבר בעזה אצל המשורר רבי ישראל נג'ארה.
בירושלים שהה כשנתיים (בין השנים 1646–1648). בתקופה זאת הגיע ככל הנראה גם לצפת ובה למד ולימד בישיבה שייסד רבי יעקב בירב ובסיום התקופה חזר לסלוניקי. בשנת 1652 ערך מסע נוסף לארץ ישראל והפעם אף ייסד בית מדרש משלו בירושלים. קורות חייו בתשע עשרה השנים הבאות בחייו אינן ידועות לנו כיום. ב-1671 מונה לרבה של קהיר. ידוע שעסק בפסיקה וחבר ספר שו"ת אך הספר אבד ותשובות בודדות ממנו שרדו בספרים של רבנים אחרים בני זמנו. כך למשל חלק מתשובותיו מוזכר בספר 'נעם הלוי' לרבי אברהם הלוי, רבה של מצרים באותה העת.
נפטר בחודש כסלו בשנת ת"נ, 1690 (או סביב 1685).
ספר קורא הדורות.
כאמור לעיל ספרו המפורסם ביותר שהגיע לידנו הוא החיבור הביבליוגרפי 'קורא הדורות'. הספר בנוי משלושה חלקים, שני החלקים הראשונים הם קצרים יותר מהחלק השלישי ועוסקים ברבנים מהתקופות שקדמו לגירוש ספרד. החלק השלישי עוסק ברבנים בולטים בתקופה שלאחר גרוש ספרד ומחולק לפי אחת עשרה דורות שונים של רבנים. את הספר חיבר, ככל הנראה, בשנת 1683 בזמן שהותו במצרים, אך יש הגורסים שהספר חובר דווקא בארץ ישראל.
בכתיבת הספר הסתמך רבי דוד קונפורטי על חיבורים ביבליוגרפיים יהודיים שקדמו לו כגון: ספר הקבלה שכתב הראב"ד, ספר היוחסין שכתב רבי אברהם זכות וספר נוסף בשם "שלשלת הקבלה" שחבר רבי גדליה אבן יחיא. כמו כן התבסס בספרו על ספרי שו"ת וכן שאלות ותשובות שבכתבי יד.
ייתכן שהשם 'קורא הדורות' ניתן לספר על ידי רבי דוד אשכנזי הירושלמי, אשר הביא את כתב היד ממצרים לאירופה. הספר הובא לראשונה לדפוס בשנת 1746 בוונציה, אך המהדורה הייתה משובשת ומלאת טעויות.
בשנת 1846 נערך הספר מחדש והובא לדפוס על ידי דוד קסל בברלין, בהוצאת חברת 'מקיצי נרדמים'. דוד קסל הוא זה שהעלה את ההערכה שהספר חובר בשנת 1683.
אלף ואחת אמריקות
אלף ואחת אמריקות (בספרדית: Las mil y una... Americas) היא סדרת אנימציה ספרדית שהופקה לטלוויזיה ב-1991. הסדרה נכתבה לכבוד חגיגות 500 שנה למסע לגילוי אמריקה על ידי כריסטופר קולומבוס ב-1492. הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית ב-1992 ומאוחר יותר בערוץ הילדים.
הסדרה עוקבת אחר עלילותיהם של כריס, נער בן 10 וכלבו הצהבהב לון. כריס מוצא במקרה בעליית הגג את הספרים שסבו הביא איתו ממסעותיו ובאמצעותם, מפליגים כריס ולון בדמיון אל ההתרחשויות ההיסטוריות של העמים השונים אשר חיו באמריקה טרם גילויה על ידי קולומבוס.
מבנה הסדרה.
כל הרפתקה חדשה בפרקי הסדרה מתחילה בדרך כלל בשאלה שכריס נשאל על ידי חבר, שבעקבותיה הוא מביא אותו בהתרגשות לעליית הגג בביתו, כדי לחפש את התשובה בספריו של סבו. הם מתחילים לקרוא ולדמיין את התקופה המדוברת, וקולו של המספר מלווה את התמונות מאזור ההתרחשות באמריקה בתקופה שלפני קולומבוס.
ההתמקדות היא בעיקר בתחומי טבע ותרבות הילידים באמריקה, כגון אינדיאנים, אסקימואים ועוד.
הרפתקאותיהם של כריס ולון בכפר האמריקני אליו הם מגיעים בדמיונם, מתחילות לרוב בסצנה קומית של טורף המנסה לתפוס טרף, ללא הצלחה. תחילה כריס ולון בדרך כלל נקלעים למצב בו הם צריכים להציל את חייו של מישהו. בהמשך מובעת פליאה מאנשי הכפר על הכלב לון, בעיקר אם הם שייכים לתרבות בה לא ראו כלב מימיהם. ההרפתקה נמשכת לרוב מספר פרקים, ואחריה מתחילה הרפתקה חדשה בתרבות אחרת.
יורו NCAP
יורו NCAP (באנגלית: European New Car Assessment Programme), הוא ארגון להערכת בטיחות של כלי רכב. הארגון, שנוסד בשנת 1997, נהנה נכון ל-2012 מתמיכת שבע ממשלות אירופאיות ומאיגודי נהיגה וצרכנים מכל מדינות אירופה.
כדי לדרג את רמת הבטיחות של כלי הרכב החדשים, מבצע הארגון מבחני ריסוק לכלי רכב שונים, במימון עצמי. מבחני הריסוק כוללים התנגשות חזיתית, התנגשות צד, פגיעה בעמוד, הגנה על הולכי רגל והגנה על ילדים.
סוגי הפגיעות.
כדי לבחון את עוצמת הפגיעה בנוסעי הרכב, נעזרים בבובות מבחן מיוחדות המדמות גוף אדם.
בסיכום המבחנים, נאספים הנתונים ומתקבלים שלושה דירוגים לכלי הרכב, כאשר כל דירוג נע בין אחד לחמישה כוכבי בטיחות. שלושת הדירוגים הם דירוג לבטיחות המבוגר, דירוג לבטיחות הילד ודירוג לבטיחות הולכי הרגל. בנוסף מוזכרים אביזרי הבטיחות של הרכב (כריות אוויר, התרעה על אי חגירת חגורת בטיחות ועוד).
השפעת הבדיקה על יצרני הרכב.
קהל הצרכנים נותן חשיבות רבה לבטיחות הרכב בעת הקנייה. דעת הקהל משפיעה על יצרני הרכב. ולכן, במקרים בהם רמת הבטיחות של הרכב גבוהה, נעזרים יצרני הרכב בנתון זה כמקדם מכירות. לעומת זאת, במקרים בהם הנתון נמוך או מאכזב, עלולים יצרני הרכב לעכב השקה של דגם חדש. כיוון שהארגון מבצע את מבחני הריסוק עם דגמי הרכב הכי פחות מאובזרים שהיצרן מציע באירופה, נוטים היצרנים להעלות את רמות אבזור הבטיחות גם בדגמים עם חבילות אבזור בסיסיות. כך נמנע המצב בו מוצעים לצרכן כלי רכב זולים, אך נחותים מבחינה בטיחותית.
יצרני הרכב מקבלים אפשרות לסקור את תוצאות המבחן לפני פרסומו. יצרן המעוניין בכך, יכול להכניס שיפורי בטיחות ברכבו ולבקש מבחן חוזר. פרסום התוצאות מעוכב עד לביצוע המבחן החוזר שבפעם זו ממומן על ידי היצרן.
הקרב על פראג (פירושונים)
קרב פראג
פוורטו ריקו
שירת הסטיקר
שירת הסטיקר הוא שיר מחאה עברי שנכתב על ידי דויד גרוסמן והולחן על ידי חברי להקת הדג נחש, שביצעה אותו. השיר, שבו מתארחת אהובה עוזרי, המנגנת על בולבול טרנג, יצא בשנת 2004 ושולב באלבומה של הלהקה "חומר מקומי". מילות השיר משלבות טקסטים הלקוחים מסטיקרים שונים בנושאי פוליטיקה, דת וחברה.
הרקע לשיר.
גרוסמן סיפר שהתחיל לאסוף סטיקרים, ולבקש ממשפחתו לאסוף סטיקרים, בעקבות רצח יצחק רבין ב-1995. לאחר שאסף כ-120 סטיקרים החל להרכיב מהסטיקרים מילים לשיר ראפ. בעקבות עצת ילדיו יצר קשר גרוסמן עם שאנן סטריט, סולן הדג נחש, במטרה שהלהקה תלחין ותבצע את השיר. חברי הלהקה ביקשו להוסיף סטיקרים נוספים במטרה להפוך את השיר לקליל יותר, כמו "טסט בירכא", ולהחליף את הסטיקר "מוות לערבים" באמרה "מוות לערכים", משום שהם סברו שהוא קיצוני מדי.
הלחן התבסס על מקצב בס של סקסופון בריטון. עיקר הסטיקרים, וכלל הפוליטיים שבהם, מושרים בטון מיליטנטי, ולעומתם סטיקרים בעלי אווירה קלילה יותר מושרים במבטאים וטונאציות שונות.
בבית האחרון בשיר מושמעות מילים טעונות כגון "לחסל", "להדביר" ו"להרוג" במטרה להביע מחאה על קלות השימוש במילים לוחמניות.