בכנס הראשון של הארגון ב-1979, הארגון הציע פרס כספי של 50,000 דולרים עבור "הוכחות" שתאי גזים, ששימשו להרג יהודים אכן פעלו באושוויץ. את הכסף הארגון נאלץ לשלם לניצול השואה מל מרמלשטיין. מרמלשטיין סיפק עדות כתובה וחתומה על חוויותיו מאושוויץ. כאשר הארגון פסל את עדותו, מרמלשטיין תבע אותם לדין, באמצעות עורך הדין ויליאם ג'ון קוקס. בית המשפט פסק תחילה כי אין עוררין על כך שהיו תאי גזים באושוויץ ששימשו להרג יהודים (עובדה זו היא בגדר ידיעה שיפוטית). הארגון ניסה לבטל את הקביעה הזאת ללא הצלחה. בפסק הדין שניתן ב-5 באוגוסט 1985 על ידי השופט וונק נקבע כי הארגון חייב לשלם למרמלשטיין 90,000 דולרים, ולהוציא מכתב התנצלות לו, ולשאר הניצולים מאושוויץ על הסבל והכאב שנגרם להם.
ב-4 ביולי 1984, פצצה שהוטמנה במשרדי הארגון הרסה את כל תכולתם. לארגון לא היה ביטוח באותו הזמן. ב-1996 הארגון זכה בתביעה שהגיש כנגד קרטו, על שמעל בכספי הארגון שקיבל מעיזבונו של ג'ין אדיסון פארל. ב-2001 אריק אוון, עובד לשעבר האשים את מנהלי החברה שהם מתכוונים למכור את רשימת התפוצה שלהם לארגון אחר (הליגה נגד השמצה, או כנסיית הסיינטלוגיה). בינואר 2009 וובר (שעדיין משמש כמנהל) פרסם מאמר שבו הוא מכיר במותם של יהודי אירופה, אך לא זונח לחלוטין את עמדתו מכחישת השואה. הוא מסביר כי אף על פי שהוא מאמין שיש מקום לרוויוניזם היסטורי גם בנושא השואה, אין אף מוסד אקדמי שתומך בטענה זו. לפיכך הוא מאמין שיש להתמקד במקום זאת בהתנגדות לכוח העולה של "היהודי הציוני". באתר האינטרנט שלו, המכון לסקירה היסטורית מתאר את עצמו בתור "מכון מחקר ציבורי, שמקדם מודעות גדולה יותר להיסטוריה".
הכחשת השואה.
אף על פי שהמכון עוסק בעוד תחומים מלבד תחום השואה, הוא בעיקר מוכר מעיסוקו בתחום הזה. הוא נחשב למוסד אנטישמי, הקשור למספר ארגונים ניאו נאציים. חוקרים רבים פרסמו חומרים המכחישים אלמנטים מרכזיים מהאג'נדה הנאצית, לדוגמה ספרו של מכחיש השואה דיטליב פלדרר שמכפיש את שמה של אנה פרנק, וטוען לזיופו של היומן. גם מכחיש השואה דייוויד אירווינג פרסם את מאמריו דרך הארגון.
המכון מכחיש בתוקף את היותו מכחיש שואה. הוא טוען כי כל עבודתו בנושא היא התחום רוויזיוניזם היסטורי. המכון טוען כי הביא ברבות השנים לגילויים חדשים במחקר השואה, שחושפים שקרים והטעיות שהיו קיימים במחקר. ברברה קולזקה (עורכת דין קנדית, הידועה בעבודתה בהגנה על מכחישי שואה, ופושעי מלחמה נאציים) טוענת כי הניסיון למנוע מחוקרים לבצע רוויזיוניזם היסטורי בנושא השואה הוא מוטעה, ומנוגד לרוח המחקר ההיסטורי. הוא טוענת כי המתנגדים למחקר, הם אלה עם אינטרס ברור. העיתונאי פול ראובר, טוען כי דברי הארגון הוצאו מהקשרם. הארגון לא מכחיש את הטרגדיה שהתרחשה במלחמת העולם השנייה. הוא טוען שאין עובדות המוכיחות חלק מהטענות שעולות בנושא (כמו המתה מכוונת בגז). לעומתם ריצ'רד אוונס היסטוריון בריטי, טוען כי אלו בדיוק הטענות המשמשות מכחישי שואה רבים. הם מצהירים כי הם מאמינים בחלק קטן מן העובדות כדי לטשטש את העובדה כי הם מכחישי שואה. הכרה בהרג של אלפי יהודים באירופה, אינה מסתירה את העובדה כי הם מכחישים את הרג המיליונים, בצורה מכוונת ובאמצעות תאי גזים.
צ'רקה (פירושונים)
עמלץ ארך-סנפיר
עמלץ ארך-סנפיר (שם מדעי: "Isurus paucus") הוא מין של כריש ממשפחת העמלציים. הוא קרובו לסוג של העמלץ הכחול המוכר יותר.
מין כריש זה חי באוקיינוס הפתוח ויכול לצלול עד לעומק 200 מטר. הוא פחות נפוץ מקרובו וגם פחות מהיר ממנו. ישנו דמיון רב ביניהם וההבדל העיקרי הוא באורך סנפיריו ובצבעו הכהה יותר. הוא מצוי בסכנת הכחדה.
מין זה גדול יותר מהעמלץ הכחול והוא המין הגדול ביותר במשפחתו לאחר העמלץ הלבן הקטלני. אורכו יכול להגיע ל- ומשקלו עד ל-. הנקבות גדולות יותר מהזכרים. לכריש חוטם מחודד ושיניים חדות ומעוקלות המזכירות את שיני העמלץ הלבן.
הכריש מצוי סביב האוקיינוסים הטרופיים והממוזגים השונים בכל האוקיינוסים ונמצא בחלק העליון של פני המים (עד לעומק 110–220 מ'). הוא צייד הניזון בעיקר מלהקות של דגי גרם קטנים ודיונונים. בשל נדירותו של הכריש לא נרשמה תקרית של מתקפה על אנשים ממנו.
עמלץ מאקו
עמלץ מאקו (שם מדעי: "Isurus") הוא סוג של דגי סחוס גדולים החיים באוקיינוס הפתוח בכל העולם ובעיקר סביב האזורים הטרופיים והסובטרופיים.
סוג זה כולל 2 מינים מהירים בעלי סנפירים גדולים, לסתות גדולות ושיניים מעוקלות וקטלניות. הם קרובי משפחתו של העמלץ הלבן הקטלני ודומים לו מאוד. ישנם בסוג עוד כמה מינים נכחדים.
למרות מראם המאיים הם ניזונים בעיקר מדגים קטנים ודיונונים החיים באוקיינוס. לעיתים נדירות עמלצים כחולים יתקפו צוללנים, כנראה עקב טעות בזיהוי.
עמלץ ארוך סנפיר
עמלץ ארך סנפיר
פיוטור
מוטבורזאורוס
מוטבורזאורוס (שם מדעי: "Muttaburrasaurus") הוא סוג של דינוזאור גדול מקבוצת בעלי אגן דמוי עוף שחי בתקופת הקרטיקון באזור אוסטרליה. הוא קרוי ע"ש האתר מוטבורה שבקווינסלנד באוסטרליה, בו התגלה.
יצור זה הוא קרוב משפחתו של האיגואנודון ויש המשייכים אותו למשפחת האיגואנודוניים. אחרים רואים בו קרוב יותר למשפחת הרבדודוניים או קרוב יותר לקמפטוזאורוס של תקופת היורה. הוא הדינוזאור הנפוץ ביותר באוסטרליה יחד עם הקנברזאורוס.
יצור זה הגיע לאורך של 8 מטר ושקל כ-2.8 טון והיה מהגדולים שבאורניתופודים. הייתה לו גולגולת מוזרה בעלת עיניים ומוח קטן ולסת עליונה גדולה מאוד בעלת אף בולבוסי גדול. הפה הכיל שיניים קטנות וישרות שעזרו ללחך צמחים כמו אנטילופה. בשל גודלו כנראה שהוא התהלך על 4 ולא על 2, כמו האיגואנודון.
קאדי סאגניה
קאדיג'טאו "קאדי" ויקטוריה סאגניה (Khadijatou "Khaddi" Victoria Sagnia; נולדה ב-20 באפריל 1994) היא אתלטית שוודית המתחרה בקפיצה לרוחק ובריצות קצרות.
ביוגרפיה.
סאגניה (מבוטא Sahgg-NEE-ah) נולדה בהלסינגבורג וגדלה בגטבורג שבשוודיה. היא הצעירה מבין שמונה ילדים להורים שהיגרו למדינה מגמביה. אביה עזב את המשפחה כשהייתה תינוקת.
באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010) זכתה במדליית זהב בקפיצה משולשת. ב-2011 זכתה באליפות שוודיה בריצת 100 מטר משוכות ובקפיצה לרוחק ובאליפות שוודיה באולם בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת. באליפות העולם לנוער באותה שנה סיימה במקום ה-11 בקפיצה לרוחק ובמקום ה-9 בקפיצה משולשת. ב-2012 עברה פציעה מורכבת ברגלה שכללה קרע ברצועה הצולבת בברכה. היא עברה ניתוח ב-2013 ושיקום ממושך וחזרה להתחרות רק ב-2014. ב-2015 זכתה באליפות שוודיה בקפיצה לרוחק, היא סיימה רביעית באליפות אירופה U23 ובאליפות העולם באתלטיקה 2015 סיימה במקום השביעי בקפיצה לרוחק בשיא אישי של 6.78 מטר.
ב-2016 זכתה באליפות שוודיה בריצת 100 מטר ובקפיצה לרוחק. היא סיימה שישית באליפות אירופה באתלטיקה בתוצאה של 6.59 מטר. השתתפה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו אך לא העפילה לגמר. ב-2017 זכתה בפעם השלישית באליפות שוודיה בקפיצה לרוחק. באליפות העולם באתלטיקה לא הצליחה לעבור את שלב המוקדמות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה במקום השישי בתוצאה של 6.64 מטר. באולימפיאדת טוקיו סיימה תשיעית בתוצאה של 6.67 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיימה שישית בתוצאה של 6.87 מטר.
לילינזאורה
לילינזאורה (שם מדעי: Leaellynasaura) הוא סוג של דינוזאור צמחוני קטן שחי בקרטיקון תחתון לפני 110–118 מיליון שנה באוסטרליה. דינוזאור זה קרוי על שם בתו של החוקר טום ריץ' שגילה אותו, ליליאן ריץ'. הוא מוכר בזכות שני שלדים וכמה גולגולות.
יצור זה הגיע לאורך 90 סנטימטרים והיה בעל מבנה גוף שדמה להיפסילופודון ואולי לדריוזאוריים. הוא הכיל כמה חוליות זנב ארוכות והזנב כלל שליש מאורכו. היו לו לסתות קטנות שהסתיימו כנראה במקור קרני. יצור זה נע על 2 רגליים ורץ מהר כדי לברוח מטורפיו. ייתכן שהיו לו נוצות, אך לא התגלו סימנים לכך במאובנים.
מאובני הדינוזאור נמצאו באוסטרליה, והוא חי כנראה גם באנטארקטיקה הקרטיקונית שבניגוד להווה, לא הייתה בעלת אקלים קוטבי אלא צפונית יותר ובעלת זמנים ממושכים של אור וחום וחודשי חורף קרים אליהם נאלצו הלילינזאורים להסתגל. ייתכן שהיו אז יערות דרומיים לאורך אנטארקטיקה.
בתרבות.
דינוזאורים אלה נראים בסדרה ללכת עם דינוזאורים בפרק על יערות הקוטב.
פראוקסיזום
יקותיאל פדרמן
יקותיאל פדרמן (14 בנובמבר 1914 - 18 בינואר 2002) היה איש עסקים בין לאומי, תעשיין ומלונאי. מייסד רשת מלונות דן.
ביוגרפיה.
יקותיאל פדרמן נולד בשם קסיל פדרמן בקמניץ במדינת סקסוניה שבגרמניה לדוד אהרון וציפורה פדרמן, הוא ומשפחתו היו חסידי תנועת ההשכלה, אח לשמואל פדרמן (יליד 1916). אביו היה בעל מאפיה בעיר והנחיל ציונות לילדיו כך שבאופן טבעי החל פדרמן להיות פעיל בתנועות הציוניות החלוץ ודרור. למד היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת ברלין. ב-1933 עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון והתחזקות ההתנכלות ליהודים החליטה המשפחה לעזוב את גרמניה וב-1936 היגרו לבלגיה כשהאחים יקותיאל ושמואל נשארו מאחור על מנת להמשיך את פעילותם בארגונים הציוניים. לאחר ליל הבדולח ב-1938 החליטו גם האחים לעזוב את גרמניה ובסופו של דבר עזב יקותיאל רק באוגוסט 1939 ועבר לאנגליה.