מַיְנָה מצויה או מיינה הודית (שם מדעי: "Acridotheres tristis") היא עוף ממשפחת הזרזיריים שבסדרה ציפורי שיר. צבעה הכללי חום-כהה, עם כתמים לבנים בכנפיים; הראש והצוואר – בצבע אפור-כהה; המקור, סביב העיניים, והרגליים – בצהוב.
מקורה באזורים הטרופיים של דרום אסיה, היא הועברה למקומות שונים בעולם בעיקר לצורך הדברה ביולוגית של חרקים מזיקים והסתגלה היטב לסביבה האורבנית.
המיינה היא אוכלת-כול, וניזונה ממזון מגוון הכולל חסרי חוליות, פירות, גוזלים, ביצים ולטאות. היא נמנית עם העופות החקיינים (כמו מינים שונים של תוכים) ויש לה יכולת לחקות את צלילי סביבתה הקרובה.
ידועה כמתחרה עם מינים מקומיים על מזון ואתרי קינון וכגורמת נזק ליבולים חקלאיים. הוגדרה על ידי האו"ם כאחד ממאה המינים הפולשים המסוכנים בעולם.
קינון.
המיינה המצויה היא מונוגמית, והקינון מתבצע באותו מקום שנה אחר שנה. בתקופת הקינון דוגרים שני בני הזוג על 4 עד 6 ביצים במשך 13–14 יום. בשונה מרוב העופות צבען של ביצי המיינה הוא תכלת כהה. הגוזלים פורחים מהקן לאחר 25 ימים, אך ההורים ממשיכים להאכיל אותם כחודש לאחר מכן. תוחלת החיים של המיינה בטבע היא כ-12 שנים בממוצע.
השפעות אקולוגיות וכלכליות של המיינה.
ממחקר ראשוני שנעשה במעבדה לחקר המגוון הביולוגי, במחלקה לאבולוציה וסיסטמטיקה, המכון למדעי החיים, האוניברסיטה העברית בירושלים, נמצא כי למיינה יש פוטנציאל לדחיקת מינים מקומיים.
המיינה היא מקננת-חורים והיא מתחרה על אותם חורי הקינון עם מינים מקנני-חורים מקומיים: דרור הבית, ירגזי מצוי, נקר סורי ושעיר. במחקר שנערך בפארק הירקון בתל אביב נצפתה המיינה משתלטת על אתרי קינון של דרורים ושל ירגזי תוך שהיא דוחקת החוצה את הזוגות המקומיים. באחד המקרים נצפתה פלישה אקטיבית לתיבת קינון בה קיננו זוג דרורים עם ארבעה גוזלים; המיינות הגיעו לתיבה והוציאו ממנה את הגוזלים, וכשבוע לאחר מכן נצפה באותה התיבה קינון של זוג המיינות. תצפיות אלו וההחלפות המרובות בפארק, של זוגות דרורים וירגזים במיינות, מצביעות על הפוטנציאל של המין לדחוק את מקנני-החורים המקומיים. בתקופת הרבייה ניתן לראות זוגות של מיינות סביב אתרי הקינון, ובפארק הן נצפו מגרשות פולשים כגון חתולים ובעיקר עורבים.
בנוסף נצפו אינטראקציות אלימות בתחרות על מקורות מזון. באחד המקרים מיינות הציקו לשלדג לבן-חזה שזה עתה תפס חרק, ולבסוף עזב השלדג את השלל והותיר אותו למיינות שאכלו אותו. במקרה נוסף, ארבע מיינות רדפו אחר בז מצוי שלכד זיקית; הבז, עוף דורס גדול מהמיינות, נכנע לבסוף להצקות האלימות ועזב את הטרף למיינות שניזונו ממנו.
מעבר לסיכון האקולוגי הכרוך בפלישת המיינות, מינים אלו מהווים סיכון גם לחקלאות, בעיקר למטעי נשירים וכרמים. פיקחותן ויכולת העברת המידע שלהן מקשות על תפיסתן והדברתן בסמיכות לאזורים חקלאיים.
בישראל.
זהו מין פולש בארץ ישראל, הנמנה ברשימת "מאה המינים הפולשים הגרועים ביותר בעולם", עקב הנזק הכבד שהוא מחולל למגוון הביולוגי המקומי. היא הובאה לישראל במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 כחיית מחמד למתחם הצפארי בפארק הירקון בתל אביב-יפו, ושוחררה או ברחה מהכלובים. תוך זמן קצר היא התפשטה מתל אביב לכל גוש דן ומשם צפונה, דרומה ומזרחה.
ב-2015 מיינה כבר הייתה הציפור החמישית בתפוצתה בישראל, כשתפוצתה גדולה מזו של דררה, בולבול וצופית. ב-2020 הייתה הציפור הרביעית בתפוצתה בישראל והשנייה בתפוצתה באזור מרכז הארץ .
מיינות מקננות גם במבנים, ארגזי חשמל, עמודי חשמל ואף בכנפיים של מטוס. בשדה דב נמצא קינון של מיינה מצויה במטוס ארקיע, שחנה במשך סוף השבוע בשדה התעופה. טיפול בקינונים בעמודי חשמל, מטוסים, פנסים וכדומה מצריך משאבים רבים, ועם ההתרבות והתפשטות המין ייתכן כי יגדל הצורך בהשקעת המשאבים לטיפול בנזקים.
ייבוא של מיינות לישראל, החזקתן וסחר בהן, אינם חוקיים. לכידות חוזרות של מיינות והסחר בהן מעצימים את התופעה, מאחר שהמיינות מצטיינות בבריחה מכלובים, וכך הן נפוצות. בשנת 2020 רשות הטבע והגנים התירה לירות בציפור הפולשת כדי למנוע את התפשטותה. לפי ההיתר, ציידים בעלי רישיון יכולים לירות במיינה ללא הגבלה.
Acridotheres tristis
ההרפתקאה הקליפורנית של דיסני
עמך
עמך הוא מרכז ישראלי לתמיכה נפשית וחברתית בניצולי השואה ובני משפחותיהם, כולל בני הדור השני והשלישי. המרכז, שהוא עמותה, נוסד בשנת 1987 על ידי ניצולי השואה כמרכז קטן לסיוע עצמי. בין המקימים היו מנפרד קלפטר, ד"ר נתן דורסט ופרופ' חיים דסברג. כיום פזורים המרכזים של עמותת "עמך" ברוב ישראל, מהסניף הצפוני ביותר בנהריה, דרך המרכז וירושלים ועד לסניף הדרומי ביותר הממוקם בבאר שבע.
"עמך" מציעה מגוון רחב של שירותים ופעילויות ייחודיות להתמודדות עם הצרכים הנפשיים והחברתיים של ניצולי השואה ובני משפחותיהם.
מקור שם העמותה הוא במילת הקוד עמך שסייעה ליהודים נרדפים לזהות את בני עמם בזמן השואה.
יושב ראש "עמך" (מאז 2007) הוא עו"ד אריה ברנע - איש חינוך וחוקר השואה, לשעבר מנהל התיכון האזורי בבאר טוביה.
מנכ"ל העמותה הוא יעקב ברודר. המנהל הקליני הוא הפסיכיאטר ד"ר מרטין אורבך.
בנוסף להיותה עמותה הפועלת למען ניצולי שואה, מציעה העמותה סיוע וטיפול נפשי בשלל תחומים בהשתתפות הקופה או באופן עצמאי לפונים מכלל האוכלוסייה.
פארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני
מייק בורדין
מייק אנדרו בורדין (אנגלית: Michael Andrew Bordin; נולד ב-27 בנובמבר 1962 בסן פרנסיסקו, קליפורניה) היה בין מקימי להקת הרוק פיית' נו מור והמתופף שלה.
ידוע בכינוי "פאפי" על שם שערו הנפוח.
כיום הוא המתופף הקבוע של אוזי אוסבורן.
באיחוד של בלאק סבאת' החליף את המתופף המקורי ביל וורד.
הוא גם מילא את מקומו של מתופף להקת קורן כאשר המתופף הקבוע שלהם נפצע בתאונה. ליווה את ג'רי קאנטרל באלבומו Degradation Trip.
AH-64 אפאצ'י לונגבאו
ועד העזרה וההצלה
וילה בורגזה
וילה בורגזה (באיטלקית: Villa Borghese) היא גן בסגנון אנגלי המצוי ברומא שבאיטליה. בגן מצויים מספר מבנים המשמשים כיום כמוזיאונים, והוא הגן הציבורי השני בגודלו ברומא (אחרי וילה דוריה פמפילי).
הקמת הגן.
בשנת 1605 החשמן שיפיונה בורגזה, אחיינו של האפיפיור פאולוס החמישי והמממן של הפסל ברניני החליט להפוך כרם נרחב שהיה בבעלותו לגן הפרטי המפואר ביותר שנבנה ברומא מאז תקופת האימפריה הרומית. הכרם היה ממוקם במקום בו עמדו בעבר גני לוקולוס – גנים מתקופת שלהי הרפובליקה הרומית.
הגנים נבנו בסגנון צרפתי פורמלי ונבנו בהם מספר מבנים ששימשו את הקרדינל לצורכי אירוח. בסוף המאה ה־19 שונה מבנה הגנים והם הפכו לסגנון אנגלי הפחות פורמלי.
בשנת 1903 נרכשו הגנים על מבניהם על ידי העיר רומא, והפכו לשטח ציבורי.
במרכז הפארק נמצאת וילה בורגזה פינצ'אנה שנבנתה על ידי האדריכל פלמיניו פונציו על פי תוכניות של שיפיונה בורגזה עצמו.
וילה נוספת הנמצאת בגנים היא וילה ג'וליה שנבנתה בין השנים 1551–1555 כבית קיץ עבור האפיפיור יוליוס השלישי. כיום משמש המבנה כמוזיאון האטרוסקי.
בגנים נמצאת גם וילה מדיצ'י בה נמצאת האקדמיה הצרפתית ברומא, ובקרבתה ה"פורטצואולה" (Fortezzuola) – גן פסלים גותי המכיל את פסליו של פייטרו קנוניקה.
וילות נוספות שנבנו ברחבי הגנים נבנו עבור התערוכה העולמית שנערכה ברומא בשנת 1911, ובהם מבנה "הגלריה הלאומית לאומנות מודרנית", המציגה יצירות אומנים איטלקיים מהמאה ה־20.
אחד המבנים הידועים שנבנו בפארק הוא הביתן האנגלי שנבנה עבור התערוכה של 1911, ותוכנן על ידי האדריכל סר אדווין לוטיינס, המשמש כיום משכנה של האקדמיה הבריטית ברומא.
בפארק מצויים גם גן חיות ומוזיאון זואולוגי.
רודי בוטום
רודי בוטום (באנגלית: Roswell Christopher Bottum III; נולד ב-1 ביולי 1963) הוא מוזיקאי אמריקאי, ממקימי להקת הרוק פיית' נו מור.
חייו.
רודי בוטום נולד בלוס אנג'לס. בגיל צעיר החל ללמוד לנגן על פסנתר. בגיל 18 עבר לסן פרנסיסקו ובגיל 20 עזר בהקמת פיית' נו מור. שימש כקלידן עד לפירוק הלהקה בשנת 1998.
בשנת 1994 ניגן עם הרכב צד בשם "אימפרייל טין". בוטום נחשב להומוסקסואל הראשון במטאל כאשר יצא מהארון בשנת 1993 והיה למודל לאלפי צעירים שלא ראו עצמם משתלבים בנוף הקוויר.
השיר הידוע של פיית' נו מור מהאלבום Angel Dust שנקרא "Be Aggressive" (היֵה אגרסיבי) שכתב בוטום, ובו הוא מספר על אהבתו למין אוראלי.
עמותת עמך
משה כרמל
משה כרמל (זליצקי) (17 בינואר 1911 – 14 באוגוסט 2003) היה מראשי "ההגנה", אלוף בצה"ל, איש ציבור ישראלי, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.
ביוגרפיה.
משה כרמל נולד במינסק-מאזובייצק שבפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית.
הוא עלה לארץ ישראל ב-1924. היה פעיל בנוער העובד ונמנה עם מייסדי קיבוץ נען בשנת 1930.
לאחר פרישתו מצה"ל החל בלימודים אקדמיים.
בוגר האוניברסיטה העברית בלימודי היסטוריה ופילוסופיה ובוגר המכון למדעי המדינה בפריז.
שירות צבאי.
הצטרף ל"ההגנה" בתור מפקד קורס הקצינים של הארגון לפני קום המדינה. בשנים 1939–1941 נאסר בכלא עכו, ובזמן שהותו בכלא כתב יומן שמאוחר יותר התפרסם כספר תחת הכותרת "מבין החומות" בחתימת "אסיר עברי". לאחר מכן היה קצין גדנ"ע ארצי מטעם ההגנה (1942–1943).
ערב מלחמת העצמאות היה מפקד מחוז חיפה. בסוף פברואר מונה למפקד חטיבת כרמלי אשר כבשה, בין היתר, את חיפה ואת הגליל המערבי כולל עכו. בסוף מאי 1948 מונה למפקד חזית הצפון. תחת פיקודו נכבשו נצרת, שפרעם, ציפורי ועוד, במבצע דקל ויתר הגליל במבצע חירם. ביוני החליף את שמו מ"זליצקי" ל"כרמל".