בעת משבר החוב היווני, מועצת המנהלים החליטה להפוך את יוון למדינת פעילות לתקופה מוגבלת של 4 שנים, והבנק השקיע רבע מיליארד יורו בארבעת הבנקים הגדולים במדינה תמורת מינוי נציגיו לדירקטוריונים.
מקורות מימון.
המדינות הבאות תורמות למימון פעילותו של הבנק: אוסטריה, אוסטרליה, איטליה, איסלנד, אירלנד, ארצות הברית, בלגיה, בריטניה, גרמניה, דנמרק, דרום קוריאה, האיחוד האירופי, בנק ההשקעות האירופי, הולנד, טורקיה, יוון, יפן, ישראל, לוקסמבורג, מלטה, מצרים, מקסיקו, מרוקו, נורווגיה, ניו זילנד, סין, ספרד, פורטוגל, פינלנד, צ'כיה, צרפת, קנדה, קפריסין, שוודיה, שווייץ.
הרווח הממוצע של ה-EBRD עומד על 5-6% מהון המניות, כאשר בשנת 2015 הרווח עמד על 780 מיליון יורו. מדיניות הבנק אוסרת על חלוקת דיבידנדים לבעלי המניות, והרווחים משמשים ברובם למענקים ופרויקטים העומדים בראש סדר עדיפויות הבנק.
מדינות חברות.
בבנק ישנם 69 מדינות וארגונים בעלי מניות, אולם הבנק מבצע השקעות רק ב-36 מהמדינות.
מבנה ארגוני.
הבנק האירופי לשיקום ופיתוח מנוהל בשלוש רמות. ברמה העליונה נמצאת מועצת הנגידים (Board of Governors) אשר מתכנסת אחת לשנה ומורכבת מנציגי כל המדינות והארגונים החברים בארגון. כל מדינה מיוצגת על ידי נגיד (Governor) או ממלא מקומו (Alternate Governor).
ברמה השנייה נמצאת מועצת המנהלים (Board of Directors) המורכבת מ-23 חברי דירקטוריון, שישה מתוך חברי הדירקטוריון מייצגים מדינות בודדות והיתר מייצגים קבוצות של מדינות (Constituencies). מועצת המנהלים פועלת בבנק באופן שוטף ותפקידה לקבוע את מדיניותו (תכנון אסטרטגי, מדיניות פיננסית ופיקוח על סיכונים) ולקבל החלטות באשר למתן הלוואות.
ברמה השלישית ישנם נשיא הבנק וההנהלה. נשיא ה-EBRD נבחר על ידי המדינות החברות לתקופת כהונה של 4 שנים והוא מנהל את ישיבות מועצת המנהלים ואחראי על הניהול הכולל של הבנק. החל משנת 2012 הנשיא הוא Suma Chakrabarti הבריטי.
נשיאי הארגון הקודמים:
הבנק וישראל.
מדינת ישראל היא אחת מהמדינות המייסדות של ה-EBRD והיא מוגדרת כמדינה תורמת שאינה זכאית להלוואות.
כיום אגף הכלכלן הראשי במשרד האוצר הוא האמון על הקשר השוטף מול הנהלת הבנק. זאת בעקבות החלטת ממשלה שהתקבלה בשנת 2017 להעביר את הנציגות בבנקים מבנק ישראל למשרד האוצר. נכון לשנת 2017, נציגה של ישראל במועצת הנגידים הוא שר האוצר משה כחלון. בנוסף לזאת, יעל מבורך היא הנציגה של מדינת ישראל בדירקטוריון הבנק (Board of Directors). החברות בדירקטוריון הבנק מסייעת בהתקשרות מול הבנק ומאפשרת לישראל לקחת חלק משמעותי בהחלטות ההנהלה הקשורות בעיצוב פני הבנק ומדיניותו.
ישראל מחזיקה ב-195,080 מניות (המהוות 0.66% מכוח ההצבעה הכללי) והיא חברה בקבוצה (Constituencies) ביחד עם אוסטריה, קפריסין, קזחסטן, מלטה ובוסניה והרצגובינה. יעל מבורך משמשת בתור Alternate Director של הקבוצה במועצת המנהלים, ובתור הנציגה הישראלית בבנק.
בחלוקה אזורית השקעות הבנק הישראליות התחלקו כך ש-43% היו בפרויקטים ברומניה, 31% בפרויקטים בפולין ו26% בהשקעות בקזחסטן. בחלוקה נושאית, 58% מההשקעות היו במוסדות פיננסיים, 25% בתעשייה וחקלאות ו-17% באנרגיה.
יחסי אזרבייג'ן–פרו
יחסי אזרבייג'ן–פרו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה של פרו.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו רשמית ב-25 ביוני 1996. ב-1 ביוני 2005, הוקמה השגרירות האזרבייג'נית בלימה, בירת פרו. ב-2 באוגוסט 2012, שר החוץ האזרבייג'ני אלמר ממדיארוב ביקר בפרו. בין המדינות נחתמו 2 הסכמים דיפלומטיים.
יעקב יגר
יעקב יגר (Yaacov Yeager; 8 בנובמבר 1902 - 1 בדצמבר 1978) היה מורה למקצועות יהודיים, מחנך, מנהל בתי ספר יסודיים, ואחר-כך מפקח על בתי הספר היסודיים באזור הצפון ובחיפה; במקביל, היה בלשן עברי וחוקר השפה העברית שבמיוחד התמקד בחקר השפה המדוברת ("הלשון העממית") ובתרבות הכתיבה והדיבור אצל התלמידים.
חייו.
יעקב יגר נולד בעיירה גליניאני שבגליציה המזרחית
בנעוריו למד שנים אחדות אצל הרב יהודה מאיר שפירא, לימים מייסד וראש ישיבת חכמי לובלין. ב-1926 סיים בית ספר תיכון פולני בעיר לבוב, ובשנת 1929 סיים באותה עיר גם את הסמינר העברי למורים בלבוב והוסמך כמורה למקצועות עבריים. במקביל, למד גם פילוסופיה, היסטוריה ושפות שמיות באוניברסיטת ע"ש יאן קזימיר, בלבוב.
בשנת 1929, נשא יגר לאשה את חוה לבית צייזל-קליין (26 בדצמבר 1904 - 17 בדצמבר 1973), שלמדה משפטים באוניברסיטה בלבוב, וכבר באותה שנה עזבו בני הזוג את פולין ונסעו לבואנוס איירס, ארגנטינה. יגר ייסד בעיר זו, ביחד עם גיסו משה קליין ועם עוד מורה יהודי מקומי, את "בית הספר העברי הראשון שנקרא ע"ש חיים נחמן ביאליק ולאחר מכן ניהל את גן-הילדים ובית הספר העברי בקוריינטס, עיר הבירה של פרובינציית קוריינטס בארגנטינה (1929 – 1935).
ב-12 בספטמבר 1935 עלו יגר ומשפחתו לארץ ישראל. שבוע לאחר מכן החל לעבוד כמורה בבית הספר היסודי בזכרון יעקב ולימד בו עד שנת 1941. משם עבר ללמד בבית הספר היסודי באחוזה – חיפה (1942 – 1943), בבית ספר "גאולה" בהדר הכרמל, חיפה (1944), ובבית הספר בשכונת בת-גלים, חיפה (1945). אז מונה למנהל בית הספר היסודי באחוזה, חיפה (1946 – 1947), ולמנהל בית הספר בבת-גלים (1948 – 1954). בשנים 1955 – 1961 שימש כמפקח על בתי הספר היסודיים במחוז הצפון, ובשנים 1962 – 1967 כמפקח על החינוך היסודי במחוז חיפה.
אחר פרישתו לגמלאות עסק הרבה בהכשרת מורים בישראל ושיפור דרכי ההוראה.
יגר נפטר בסוף שנת 1978 והותיר אחריו בן, משה יגר, דיפלומט והיסטוריון, ובת, שרה אליאש, מחנכת.
מחקר.
עוד בהיותו בארגנטינה פרסם יגר בעיתונות האידית שם מאמרים אחדים בענייני ספרות, חגים ומועדים. בכל שנות פעילותו בהוראה בארץ ישראל עסק, במקביל, במחקרים עיוניים בענייני חינוך, תנ"ך, הוראת המקרא והמשנה ובלשנות עברית ופרסם מאמרים וספרים עיוניים בנושאים אלה.
התעניינותו המיוחדת הייתה בבעיות תחייתה של השפה העברית והוראתה בבית-הספר העברי. הוא היה ער לעובדה ששפה היא תופעה חברתית ושם לב למקום המרכזי שתופס הדיבור בהתפתחות השפה . יגר חקר במיוחד את התפתחות השפה המדוברת ותרבות הכתיבה אצל התלמידים.
גישתו אל הבעיות הפילולוגיות הייתה לימודית ולא עיונית-תאורטית בלבד. הוא עסק במהותן של תופעות לשון וערכן בתקופות שונות ובהתפתחותן של תופעות לשוניות אלה. מטרה מיוחדת במחקריו הייתה לברר את המושג "לשון עממית", ולברר את מהותה ואת תכונותיה בהתפתחותה של השפה העברית.
יחסי אזרבייג'ן–ונצואלה
יחסי אזרבייג'ן–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה. ונצואלה הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-9 בינואר 1992. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-12 במאי 1995.
כוכב תועה
כוכב תועה (באנגלית: Intergalactic Star, ידוע גם כ-Intracluste Star או Rogue Star) הוא כוכב שלא משויך לאף גלקסיה. לאחר דיונים רבים בקהילה המדעית, הוסכם כי הכוכבים התועים היו פעם חלק מגלקסיות, אולם התנתקו מהן כתוצאה מאינטראקציה עם גרם שמיים אחר.
קבוצת הכוכבים התועים הראשונה שהתגלתה נמצאה בצביר הגלקסיות "הבתולה" והתגלתה על ידי טלסקופ החלל "האבל" בשנת 1997, והכוכבים בה היו הכוכבים הראשונים בהיסטוריה שהתגלו במרחק של יותר מ-300,000 שנות אור מן הגלקסיה הקרובה ביותר אליהם.
הגילוי.
האמונה הרווחת כי כוכבים נמצאים רק בגלקסיות הופרכה לחלוטין ב- 14 בינואר 1997, עם הגילוי הראשון של כוכבים תועים על ידי טלסקופ החלל "האבל". אותם כוכבים תועים נמצאו בצביר הגלקסיות "הבתולה".
אוכלוסיית הכוכבים התועים בצביר הגלקסיות "הבתולה".
אוכלוסיית הכוכבים התועים בצביר הגלקסיות "הבתולה", שהיא גם אוכלוסיית הכוכבים התועים הראשונה שהתגלתה, נמצאת במרחק של בערך 60 מיליון שנות אור מכדור הארץ, והיא מורכבת מכוכבים שנפלטו מהגלקסיות הקודמות שלהן.
בשנה בה התגלתה אוכלוסיית הכוכבים התועים, נמצאו בה 600 כוכבים תועים, אשר כולם ענקים אדומים. בתקופה זו, שיערו החוקרים כי כוכבים תועים נוספים, אשר אורם חלש מכדי שטלסקופ החלל "האבל" יוכל להבחין בקיומם, חבויים באזור זה. מאוחר יותר, אכן התגלו כוכבים שכאלה, כפי ששוער.
מחקרים מצביעים על כך שאוכלוסיית הכוכבים התועים מהווה כ-10% ממסתו של צביר "הבתולה", בשיעור העומד על כטריליון מסות שמש.
היווצרות של כוכב תועה.
עד כה, גובשו מספר תאוריות אפשריות לגביי תהליך היווצרותם של כוכבים תועים:
כוכבים שנפלטים מהגלקסיות שלהם כתוצאה מסופרנובה.
כאשר כוכב שנמצא במערכת מרובת כוכבים קורס ועובר סופרנובה, שאר הכוכבים במערכת עשויים להאיץ מאוד כתוצאה מעוצמת הפיצוץ. במידה ומהירות התנועה של הכוכבים מספקת על מנת שיתגברו על ההשפעה הכבדתית של הגלקסיה בה הם נמצאים, הם נחלצים ממנה וממשיכים למרחב הבין גלקטי. מרגע שיצאו הכוכבים מהגלקסיה בה נוצרו, מרכז המסה של הגלקסיה אינו יכול עוד להשיבם, והם נחשבים לכוכבים תועים.
כוכבים שנפלטים מהגלקסיות שלהם כתוצאה מאינטראקציה עם חור שחור.