מעל המבנים בחלק המערבי של המתחם נבנתה קומה שנייה. לקומה זו הוכן פתח כניסה-ראשית ברחוב, במקום צנוע ונפרד מהחנויות, ממנו עולים לאולם-כניסה גְבה-תקרה, ובצדדיו שני אולמות ציבוריים. מאולם-הכניסה יוצאת מערכת של גשרים המחברת אותו אל הקומה-השנייה בשאר הבניינים, שם נבנו חדרים למגורי צליינים. כך נוצר בקומה העליונה מתחם אוטונומי בעל אופי שונה מהמסחר שהתנהל תחתיו. קומה זו נועד להיות אכסניה לקליטת עולי-רגל עבור כנסיית הקבר הסמוכה. כאן שכנה אכסניית סנט ג'ון, שנקראה על שם כנסיית יוחנן המטביל שמדרום לה.
השוק והכיכר נקראו "שוק אבטימוס", על שם הפטריארך היווני-אורתודכסי דאז. (בבעלות הכנסייה עמד אז גם רובו של מתחם השוק הסמוך לשער יפו, שגם הוא כוּנה על שם הפטריארך "אל-בטראק").
במתחם מצויות חנויות שונות ובכללן חנויות למוצרי עור, בדים, שטיחים ומזכרות ולצדן מסעדות ובתי קפה. בפינתו הצפון-מזרחית של המתחם שוכנות מספר חנויות למוצרי עור. הסיבה לכך היא שפינה זו שוכנת בסמיכות לשוק הצבעים, בעבר אכסניה לבורסקאים בעיר העתיקה. זאב וילנאי מספר שמספר יהודים שעסקו בסחר בדים ואריגים החזיקו בעבר חנויות במקום.
עד 1948 פעלו במקום חנויות של סוחרים יהודיים ספרדים שהתגוררו בימין משה, לממכר בגדים ועוד.
במרכז המתחם מצויה מזרקת מים בסגנון נאו-בארוקי. המזרקה נבנתה לכבוד חצי יובל שנות שלטונו של הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני שחל בשנת 1900, אם כי המזרקה נבנתה יחד עם השוק רק בשנת 1903. לקראת שנת 2000 שופצה ונוקתה המזרקה אך עד חודש יולי 2008 לא זרמו בה מים.
ביום 14 ביולי 2008, לאחר שנוקתה המזרקה ומערכותיה העתיקות מהפסולת והבוץ שדבקו בה במשך השנים, לאחר שהוחלפו מערכות השאיבה ונוקו הצינורות, הצליחו מהנדסי החברה לפיתוח מזרח ירושלים להפעיל את המזרקה וכיום היא פועלת באופן חלקי.
Standard &amp; Poor's
בני אלבז
בני אלבז (נולד באדר ה'תשכ"ב, 11 במרץ 1960) הוא זמר פופ נשמה ישראלי.
ביוגרפיה.
בנימין אלבז נולד ב-1960 בפתחיה וגדל כחילוני ברמלה. הוא החל להופיע בלהקת "הבוערים".
בסוף 1979 הוציא את אלבומו הראשון "ריקוד האהבה". בין שירי האלבום בלטו: "ביום שבו עברת", "מסיבת הסלון של שנות ה-60" (בשניהם - מילים ולחן: עוזי חיטמן), "מגי" (מילים: מני בגר, לחן: דני ממן, עיבוד: להקת "גן עדן") ושיר הנושא שהלחין אלבז למילים של אבנר אשכול.
ב-1980 הוציא את אלבומו השני "אהבה ראשונה" אותו ניהל מוזיקלית ועיבד היוצר והמוזיקאי עוזי חיטמן. האלבום כלל גרסה מחודשת ל"גברת שוש", שביצע במקור גבי שושן באלבומו השני ואת "תני לי רמז" (מילים ולחן: דודו זר). בהקלטות האלבום השתתפו עוזי חיטמן, אריק רודיך ואבנר קנר וחברי להקת "ברוש".
ב-1982 יצא בחברת התקליטים הד-ארצי אלבומו השלישי "קיץ מסוכן". ננסי ברנדס עיבד וניגן בקלידים ועימו השתתפו בהקלטות גם גרי אקשטיין בגיטרות, מאיר ישראל בתופים, מיכה מיכאלי בבס, וחברי להקת "ברוש". בין שירי האלבום בלטו: "אני ממתין לך", "למה את לא מחייכת" ו"תני לי קצת חום".
ב-1984 הוציא את האלבום הרביעי "שושנה" בחברת התקליטים "קוליפון". המוזיקאי נתן כהן הקליט ועיבד את שירי האלבום. האלבום כלל את השירים: "הרוח המלטפת" ואת השיר "גדי" שהוקדש לבנו.
עוד באותה שנה הוציא את אלבומו הבא "אני חוזר הביתה", כששיר הנושא היה למעשה ביצוע של אלבז ללהיט איטלקי שהתפרסם בביצועו של דורון מזר. משה לוי עיבד את שירי האלבום.
בסוף שנות ה-80 הוציא אלבז את האלבום "אח יבאבא - שירים שאוהבים". רובי בן שמעון עיבד את שירי האלבום.
עוד בסוף שנות ה-80 הוציא את האלבום "שרון רוקדת הפלמנקו". אריה ברקוביץ' עיבד את מרבית שירי האלבום, כששירים נוספים עובדו על ידי ננסי ברנדס והגיטריסט משה בן-משה ('בן-מוש').
ב-1989 הוציאת את האלבום "אהבה אוריינטלית" ('החיים הם חגיגה') בעיבודו של רובי בן-שמעון.
אחד מלהיטיו המוכרים מאותם ימים זה השיר ״כל החיילים חוזרים הביתה״ שזוהה כמעין המנון החיילים.
אלבז שיחק כדורגל בבית"ר רמלה. בין אלבז לבין דורון מזר התנהל ויכוח מי מהם שר לראשונה את הגרסה העברית לשיר "אני חוזר הביתה" (גרסה עברית של השיר "L`Italiano" של טוטו קוטוניו).
לקראת סוף שנות ה-80 אלבז נסע לתקופה לארצות הברית. בתוכנית "עובדה" עם אילנה דיין ב-3 בפברואר 2008 נטען כי בתקופת שהייתו בארצות הברית התקרב אלבז לחוגי הפשע המאורגן הישראלי בניו יורק. לאחר שחזר לארץ בתחילת שנות ה-90, חזר בתשובה עם כל משפחתו. אלבז הוציא כמה אלבומים שמתארים את המעבר לעולם התשובה, אחד מהשירים שבלטו
באותם ימים ונחקקו בתודעה, היה הלהיט ״לא קשה לחזור בתשובה״ בה שר עם בנו גד כשהיה ילד.
ב-1995 הוציא את האלבום "תינוקות שנשבו" שכלל חידושים לשירים מוכרים דוגמת: "שבחי ירושלים", "אני העבד", "אלוהים נתן לך במתנה" ו"אל נבקש".
אלבז נודע בעבר כזמר של שירי מחאה ושירים בעלי גוון פוליטי. בין השירים שזוהו איתו: "הוא זכאי" (על אריה דרעי) כ"זמר הבית" של מפלגת ש"ס. ושיר המחאה נגד תוכנית ההתנתקות "זה לא יקרה".
בשנת 2011 השתתף וזכה במקום הראשון בתוכנית המציאות של ערוץ 24 "היכל התהילה".
לקראת סוף שנת 2014 אחרי שהופיע במופע בצרפת והתבקש לשיר בפני המעריצים שיר של הזמר הצרפתי מייק בראנט אלבז הקליט תוך כמה שבועות, אלבום שלם משירי מייק בראנט עם המפיק המוזיקלי אריה פריינד.
שיתופי פעולה.
אלבז עם עוזי חיטמן בשיר ״שרון״ שכתב לו, עם שימי תבורי בדואט ״חייל של אמא״ שיצא ימים ספורים לפני כניסתו ל"היכל התהילה". בהיכל התהילה שיתף פעולה עם אריק סיני בשיר משותף "בין החומות" בשנת 2012. בשנת 2013 שיתף פעולה עם בנו בשיר "ה' מלך".
משפחתו.
אלבז מתגורר לסירוגין בישראל ובארצות הברית. אלבז אב לעשרה ילדים.
בנו הוא הזמר גד אלבז, עמו שר מספר דואטים. בנותיו הזמרות שרה אלבז ומישל אלבז-רוזן שרות בפני קהל נשים בלבד. הזמר בני אל הוא בן דודו.
חיים ציבוריים.
בבחירות לכנסת החמש עשרה הוצב אלבז במקום ה-26 ברשימת ש"ס לכנסת ובבחירות לכנסת השש עשרה הוצב אלבז במקום ה-28 ברשימת ש"ס לכנסת. כמו כן, כיהן כחבר מועצת עיריית נס ציונה מטעם ש"ס. ושימש כיושב הראש האופוזיציה וחבר מועצת העיר רמלה.
בשנת 2021 לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הודיע על פרישתו מתנועת ש"ס ותמיכתו במפלגת עוצמה יהודית שרצה לכנסת במסגרת מפלגת הציונות הדתית, ובשל כך פרסם שיר תמיכה באיתמר בן-גביר.
כנסיית יוחנן המטביל (ירושלים)
כנסיית יוחנן המטביל בירושלים, היא כנסייה יוונית-אורתודוקסית קטנה ברובע הנוצרי. הכנסייה מצויה בדרום הרובע הנוצרי בפינת רחוב הנוצרים ורחוב דוד (רחוב השוק) והכניסה אליה היא מתוך שער בין החנויות בקצה הדרומי של רחוב הנוצרים. חלק מהכנסייה מתוארך לתקופה הביזנטית והיא מהכנסיות הקדומות ביותר בעיר העתיקה. הכנסייה קרויה על שמו של יוחנן המטביל ומכונה גם פרודרומוס, כינויו של יוחנן המטביל בשפה היוונית.
מתחת לרצפת הכנסייה מצויה קריפטה אליה יורדים בגרם מדרגות צדדי, בקריפטה מצויים שרידי כנסייה מהתקופה הביזנטית (המאות ה-4 - ה-6 לספירת הנוצרים) או הצלבנית מהמאה ה-11 (יש חוקרים שרואים בשרידים מבנה רומי מתקופת אליה קפיטולינה). בתקופה הצלבנית הייתה הכנסייה ברשותו של מסדר ההוספיטלרים אשר אימץ את יוחנן המטביל כפטרונו. גם לאחר קרב קרני חיטין אשר בו איבדו הצלבנים את אחיזתם בארץ ישראל בכלל ובירושלים בפרט, נשארו מספר נזירים על מנת להשגיח על הכנסייה.
הכנסייה חרבה בשנת 1244 ושוקמה מחדש בשנת 1842. אז גם הוקמה כנסייה חדשה יותר המצויה מעל הכנסייה הקדומה. בבניין הכנסייה החדשה יותר מצויות בשימוש משני אבנים מתקופות קדומות. כמו כן מצויה בכנסייה החדשה עצם המיוחסת לגולגולתו של יוחנן המטביל. אחד מקדושי הכנסייה הוא סנט פאנאיוקיס שהגיע לירושלים בשנת 1820 בבגדים מסורתיים יוונים, נכלא על ידי העות'מאנים במצודה והוצא להורג. עצמותיו שמורות בכנסייה. בכנסייה איקונוסטאזיס מפואר שהוא בין הארוכים ביותר בארץ.
הכנסייה מצויה ברשותה של הפטריאכיה היוונית-אורתודוקסית. והיא מצויה בתוך חצר. בחצר יש עץ הדר ובור מים. על חוליית הבור מצויה כתובת קדומה בשפה היוונית.
המוריסתאן
צבעי עופרת
צלקנית
צלקנית (שם מדעי: "Carpobrotus", באנגלית pigface) היא סוג של צמח סוקולנטי בעל עמידות גבוהה ליובש עונתי, קרקע דלה ורסס ים. הסוג "צלקנית" כולל כ-20 מינים, שמוצאם של רובם הוא דרום אפריקה, אך קיימים גם מינים שמקורם באוסטרליה ובדרום אמריקה. הסוג רגיש לקרקע כבדה או בוצית. מקור השם המדעי carpobrotus הוא ביוונית, ומשמעותו "פרי אכיל". בארץ גם קיים שם עממי, "אוהל אצבעות".
תיאור.
עלי הצלקנית בשרניים מאוד, בעלי חתך משולש ומסתיימים בחוד. הצלקנית משתרעת על פני הקרקע, כשבכל התפצלות קיים אגד שורשים. פרחיה גדולים, אופקיים וצורתם כצורת כתר. הפרחים בעלי דמיון מסוים לפרחי חרצית, אלא שעלי הכותרת של הצלקנית זקורים יותר. צבעה שונה ממין למין - לבן, כתום, צהוב או סגול.
לפירות צורה אליפטית, כשבקצם פיטמה, וגודלם כשני סנטימטרים.
שימושים.
בזכות עמידותם הרבה של מיני הצלקנית, דרישותיהם הצנועות מהקרקע ועמידותם בתנאי יובש, בצלקנית משתמשים לעיגון חוליות ומדרונות בשולי דרכים. בגננות נוי משמשת הצלקנית לכיסוי שטחים שאינם מיועדים לדריכה. בגינות רבות משמשת הצלקנית כצמח כיסוי קל מאוד לתחזוקה. את הצלקנית ניתן להרבות על ידי ייחורים (יש לכלול אגד שורשים בכל יחור), השרשה (גבעול צלקנית במים יפתח שורשים תוך מספר שבועות) או על ידי זרעים.