אי-פוריות נשית הוא נושא המתייחס לעקרות בנשים. אי-פוריות נשית משפיע על כ-48 מיליון נשים מכל העולם, עם השכיחות הגבוהה ביותר של בעיות פוריות בקרב נשים בדרום אסיה, אפריקה שמדרום לסהרה, ומזרח אירופה. אי-פוריות נגרמת ומושפעת מגורמים רבים, כולל תזונה, מחלות, מומים נוספים של הרחם ועוד. כמו כן, תופעת אי הפוריות נתונה בתוך הקשרים חברתיים ותרבותיים שונים, המשתנים מחברה לחברה, ומתקופת זמן אחת לאחרת.
הגדרה.
ההגדרה של אי-פוריות נשית מורכבת משום שההגדרה תלויה במאפיינים חברתיים ופיזיים אשר עשויים להשתנות על ידי תרבויות ומצבים שונים. הגדרה קלינית של אי-פוריות על ידי ארגון הבריאות העולמי היא "מחלה של מערכת הרבייה שמוגדרת על ידי כשל להשיג הריון קליני לאחר 12 חודשים או יותר של יחסי מין קבועים ולא מוגנים".על פי הארגון, בעיות פוריות יכולות להיות מתוארות כחוסר היכולת להיכנס להריון, לשמור על ההריון, או לשאת היריון עד להולדת תינוק חי.
אי- פוריות יכולה להיות מופרדת לשני תתי סוגים, אי-פוריות ראשונית ואי-פוריות משנית. אי-פוריות ראשונית מתייחס לחוסר יכולת להוביל תהליך הריון ולידה מלא הכולל הולדת תינוק חי, כאשר לא הייתה לידה קודמת. אי-פוריות משנית מתייחס לחוסר היכולת להרות או ללדת כאשר היה ההריון או לידה לתינוק חי קודם לכן בחיי האישה.
שכיחות.
אי-פוריות נשית משתנה מאוד סביב אזורים שונים בעולם. ב-2010, הייתה הערכה שבמשך 20 השנים שעברו עד 2010 מספר הזוגות הלא פוריים בעולם עמד על 48.5 מיליון. לשנת 2010 המדינות עם שיעור הנמוך ביותר של אי-פוריות בקרב נשים היו מדינות דרום אמריקה, פרו, אקוודור ובוליביה, כמו גם פולין, קניה, קוריאה הדרומית. מדינות עם השיעור הגבוה ביותר כללו את המדינות באזורים מזרח אירופה, צפון אפריקה, המזרח התיכון, אוקיאניה, אפריקה שמדרום לסהרה. השכיחות של פוריות ראשונית גדלה מאז 1990, אבל פוריות משנית פחתה בסך הכל.
סיבות וגורמים.
סיבות או גורמים של אי-פוריות בקרב נשים בבסיסם יכולים להיות מסווגים להאם הם נרכשים או גנטיים, או בהסתכלות לפי מיקום בגוף. למרות החלוקה לנרכש או גנטי, אי-פוריות בקרב נשים הוא בדרך כלל, פחות או יותר, שילוב של גנטיקה והסביבה. כמו כן, הנוכחות של כל אחד מגורמי הסיכון של אי-פריון בנשים (כגון עישון, המוזכר בהמשך) לא בהכרח גורם לאי-פוריות, וגם אם אישה היא בהחלט עקרה, חוסר היכולת להוליד ילדים לא יכול להיות מואשם בצורה מוחלטת על גורם סיכון ספציפי, אפילו אם גורם הסיכון נוכח (או היה נוכח).
סיבות נרכשות.
על פי האגודה האמריקנית למען רפואה העוסקת בפוריות (באנגלית: ASRM- American Society for Reproductive Medicine), גיל, עישון, מחלות מין ועודף משקל או תת-משקל יכולים להשפיע על הפריון.
במובן כללי, גורמים נרכשים כוללים כמעט כל גורם אשר אינו מבוסס על מוטציה גנטית, לרבות חשיפה תוך רחמית לרעלים במהלך התפתחות העובר, אשר עלול להיות מוצג כעקרות שנים רבות מאוחר יותר כמבוגר.
גיל.
הפוריות של האישה מושפעת מהגיל שלה. הגיל הממוצע שבו בחורה חווה את המחזור הראשון שלה הוא 12–13 (12.5 שנים בארה " ב, 12.72 בקנדה, 12.9 בבריטניה), אך למרות התחלת המחזור כ-80% מהפעמים התהליך הוא ללא ביוץ בשנה הראשונה, 50% בשנה השלישית ו 10% בשנה השישית. הפוריות של האישה מגיעה לשיאה באמצע שנות ה-20 לחיה, לאחר מכן זה מתחיל לרדת, כאשר בגיל 35 ירידה זו מואצת. עם זאת, הסיכויים של זוג להרות בהצלחה בגיל מתקדם תלוי בגורמים רבים, כגון הבריאות הכללית של אישה, או הפוריות של בן הזוג.
עישון טבק.
עישון טבק מזיק לשחלות. מידת הנזק תלויה בכמות ובמשך הזמן שהאישה מעשנת, או הזמן שהיא חשופה לסביבה מלאת עשן. הגורמים המשפיעים על השלחות הם הניקוטין וכימיקלים אחרים הנמצאים בסיגריות. חומרים אלו משבשים את היכולת של הגוף ליצור אסטרוגן, שאחראי בין היתר על וויסות תהליך הבשלת הביציות ועל הביוץ עצמו. כמו כן, עישון סיגריות מפריע לתנועת הביצית המופרת בשחלה, ליכולת של רירית הרחם לקלוט את העובר ולהתפתחות כלי הדם ברחם. חלק מהנזקים הם בלתי הפיכים, אבל הפסקה בעישון יכולה למנוע הידרדרות נזק נוסף. נתונים נוספים מראים על כך שלמעשנים סיכוי גבוה ב-60% להיות עקרים מאשר לא מעשנים, בנוסף עישון מפחית את הסיכויי ללידה מוצלחת בהפריה חוץ גופית ב-34% ומעלה את הסיכון של הפלה ב-30%, מה גם, שנשים המעשנות צפויות לחוות את תסמיני גיל המעבר מוקדם יותר בקירוב של 1–4 שנים.
מחלות מין.
מחלות מין הן אחד מהגורמים המובילים של בעיות פוריות. אצל נשים, מחלות המועברות דרך מגע מיני עלולות לפגוע בנרתיק, בצוואר הרחם בחצוצרות ואף בשחלות, ובכך מורידות את הסיכויים להיכנס להריון ולעבור תהליך לידה תקין ומלא. לעיתים המחלות לא מציגות תסמינים נראים לעין, מה שמונע מאחוז מסוים של נשים לחפש טיפול מתאים בזמן כדי למנוע ירידה בפוריות.
משקל גוף והפרעות אכילה.
שתים עשרה אחוז של כל מקרי העקרות בנשים הם תוצאה של אישה או בתת משקל או בעודף משקל. תאי שומן מייצרים אסטרוגן ביחד עם האיברים הראשיים שעושים זאת, איברי המין. כאשר יש יותר מדי שומן בגוף נוצר ייצור של יותר מדי אסטרוגן, הגוף מתחיל להגיב בדומה ללקיחת גלולות נגד הריון, ובכך מגביל את הסיכויים להיכנס להריון. מהצד השני, גם קצת שומן גוף גורם לבעיות בפוריות בכך שהגוף לא מייצר מספיק אסטרוגן, וזה בתורו מפריע לתהליך של המחזור החודשי. תזונה נכונה בתחילת החיים היא גם גורם מרכזי עבור פוריות בגיל מאוחר יותר.
כימותרפיה.
אי- פריון מכימותרפיה נראה קשור משנית לעובדה שבמהלך הטיפול הכימותרפי האישה חווה שינויים הורמונליים ופיזיים. השינויים הללו באים לידי ביטוי בכך שהאישה מאבדת ביציות שלא עברו תהליך התפתחות ורמות ההורמונים שלה יורדות. כך לדוגמה, לאחר 3 סבבים של טיפולים כימותרפיים נראית ירידה בכמות הביציות בשחלות האישה, והחל מהטיפול הרביעי רמת ההורמון המעודד הבשלת ביציות מגיע לאותה רמה של נשים בגיל הבלות.
כדי למנוע מצב שבו טיפול כימותרפי מוביל לעקרות בהמשך חיי האישה, ישנן נשים שבוחרות בין מספר שיטות של שימור פוריות לפני כימותרפיה, ביניהן הקפאה קירוגנית של רקמת השחלה, של ביציות או תאים מופרים.
גורמים גנטיים.
יש הרבה גנים שבהם המוטציה גורמת לאי-פוריות בקרב נשים. כמו כן, ישנם תנאים נוספים המערבים פוריות נשית אשר מאמינים שמקורם הוא בגורם גנטי אבל לא נמצא הגן הספציפי הבודד האחרי על כך, לדוגמה מאייר-רוקיטנסקי-קוסטנר. לבסוף, מספר לא ידוע של מוטציות גנטיות גורמות למצב של תת-פוריות, אשר בנוסף לגורמים אחרים כגון גורמים סביבתיים עשויים להתבטא כמו אי-פוריות.
גורמים על פי מיקום בגוף.
הרחם.
בעבר רחם דו-קרני נחשב כגורם לאי-פוריות, אך מחקרים עדכניים לא מראים על קשר כזה.
אבחון.
אבחון של חוסר פוריות מתחיל עם בדיקה על היסטוריה הרפואית של המטופלת ביחד עם בדיקה גופנית. רופא המטפל יכול לבקש בדיקות נוספות כגון:
אבחון ראשוני של חוסר פוריות בדר"כ מבוצע על ידי אחות נשים או גניקולוג או מומחה לענייני פוריות. אם טיפולים ראשוניים אינם עוזרים לרוב מתבצעת העברה למרפאת פוריות שם נמצאים בדרך כלל רופאים אשר עברו התמחות באנדוקינולוגיה הקשורה בפוריות האישה והגבר.
מניעה.
אי-פוריות באישה ניתן למנוע על ידי מספר התערבויות ממוקדות:
חברה ותרבות.
סטיגמה חברתית.
סטיגמה חברתית סביב הנושא של אי-פוריות ניתנת לצפייה בתרבויות שונות סביב העולם ובצורות שונות. לעיתים קרובות, כשהאישה לא מצליחה להרות, האשמה מופנית כלפיה, אפילו אם בקירוב של 50% האשמה היא של הגבר. בנוסף, הרבה חברות נוהגות להעריך נשים רק על האם הן יכולות להוליד לפחות ילד אחד, ונישואים יכולים להיחשב כישלון אם הזוג לא מצליח להרות. מעשה הולדת ילד לעולם יכול להיות מקושר למימוש של הנישואים של הזוג, ולמימוש תפקידם בחברה. נושא זה בא לידי ביטוי כדוגמה ב"חגורת העקרות האפריקאית", איפה שחוסר פוריות הוא נושא שכיח באפריקה. מדינות הנכללות באזור זה הן טנזניה, גבון, אוגנדה וניגריה. במדינות אלו ישנו לחץ עצום על הולדת ילדים וזוג אשר לא מצליח לעשות זאת נחשב כמי שכשל בחובתיו החברתיות. סטיגמה סביב עקרות נצפית גם במדינות מוסלמיות כמו מצרים ופקסיטן.
עושר נמדד לעיתים לפי כמות הילדים שאישה הולידה, כמו גם הירושה שהיא תקבל. ילדים יכולים להשפיע על הביטחון הכלכלי שיש למשפחה במספר דרכים, לדוגמה, בניגריה וקמרון, דרישות לאדמה מוחלטות לפי מספר הילדים של המשפחה. בנוסף, במדינות השוכנות תחת מדרום לסהרה נשים אף יכולות להיות מנושלות מהירושה אם לא הולידו אף ילד.
ההשפעה של חוסר פוריות עלולה להוביל לבושה חברתית של האישה אשר יכולה להגיע לכל הנשים בכל העולם. כאשר הריון נחשב לנקודה כה חשובה בחיים, ועקרות נחשב למצב לא מקובל חברתית, זה עלול להוביל זוגות או נשים בודדות לחיפוש אחר מרפאים וטיפולים יקרים. הטיפול המועט שיש באזורים מסוימים יכול להוביל נשים לפעולות קיצוניות ואף לא חוקיות למען הולדת ילד.
תפקיד הנישואים.
גברים במדינות מסוימות עשויים למצוא אישה אחרת כאשר הראשונה לא הצליחה להוליד ילד, בתקווה שבעובדה שהם שוכבים עם נשים אחרות הם יצליחו להביא ילד משלהם לעולם. פעולה שכזו יכולה להיות שכיחה בכמה חברות ביניהן, קמרון, ניגריה, מוזמביק, מצרים, בוטסואנה, בנגלדש, ביחד עם חלק מהחברות שפוליגמיה יותר נפוצה ומקובלת חברתית.