על מנת להתפתח, הזחלים זקוקים להאכלה בצוף (מקור לפחמימות) ובאבקה (מקור לחלבון). הפועלות מאכילות את הזחלים בצוף על ידי חיתוך חור קטן בתא הזחל, והקאת הצוף לתוכו. בחלק מהמינים, הפועלות מאכילות את הזחלים גם באבקה, בעוד שבמינים אחרים האבקה כבר מאוחסנת בתחתית התאים, והזחלים מגיעים אליה בעצמם.
לאחר בקיעת הדור הראשון או השני של הצאצאים, הפועלות נוטלות על עצמן את מלאכת שיחור המזון, והמלכה מעבירה את רוב זמנה בהטלת ביצים וטיפול בזחלים. המושבה גדלה בהדרגה ובסופו של דבר מתחילה לייצר זכרים ומלכות חדשות. בניגוד לפועלות של חרקים בעלי חברתיות מפותחת יותר כגון דבורי דבש, הפועלות של הבומבוס הן פוריות, ומסוגלות להטיל ביצים הפלואידיות שאינן מופרות, שיתפתחו לזכרים בוגרים. רק מלכות מופרות יכולות להטיל ביצים דיפלואידיות שיתפתחו לפועלות ומלכות חדשות.
במושבה צעירה, המלכה מצמצמת את התחרות הרבייתית עם הפועלות על ידי דיכוי הטלת הביצים שלהן, באמצעות תוקפנות פיזית ושימוש בפרומונים. כמעט כל הביצים המוטלות על ידי פועלות נטרפות על ידי פועלות אחרות – תופעה המכונה שיטור פועלות. עקב כך, המלכה היא בדרך כלל האם של כל הזכרים הבוקעים ראשונים. מאוחר יותר בעונה, יכולתה של המלכה לדכא את הפועלות יורדת, ומתחילים להופיע זכרים שהם צאצאי פועלות. עקב קיומה של התחרות הרבייתית בין המלכה לפועלות, דבורי הבומבוס נחשבות לבעלות חברתיות פרימיטיבית, בניגוד לחברתיות המפותחת של דבורי הדבש.
במינים מסוימים של בומבוס, בחלק ממחזור החיים של המושבה ישנן מספר מלכות הפעילות בו זמנית ומטילות ביצים מופרות, באותה המושבה.
טפיליות.
דבורי בומבוס מתת-הסוג "Psythirus" הן בעלות אורח חיים טפילי, ואינן מייסדות קינים. המלכות שלהן פולשות לקינים של מיני בומבוס אחרים, הורגות, מגרשות או מדכאות את המלכה שלהם, ומטילות את ביציהן במקומה. הפועלות של הפונדקאי ממשיכות לאסוף צוף ואבקה ולתחזק את הקן, ועוזרות לגדל את צאצאי המין הטפיל. הן מתייחסות לנקבה הטפילה כאל מלכה משלהן, בזכות הפרומונים שהיא מפרישה, המחקים את מלכת הפונדקאי. המין הטפיל אינו כולל מעמד של פועלות, אלא מלכות וזכרים בלבד. מכיוון שאינן נוטלות חלק בתחזוקת הקן ובאיסוף המזון עבור האכלת הצאצאים, איבדו נקבות המינים הטפיליים את איבר איסוף האבקה (corbicula) האופייני על הרגל האחורית, הקיים בשאר מיני הבומבוס.
הסוג בישראל.
בישראל, הסוג בומבוס מיוצג על ידי שלושה מינים, הנבדלים בקלות לפי דגם הצבעים שעל גופם:
הציור הפלמי
הציור הפלמי פרח בפלנדריה מתחילת המאה ה-15 עד המאה ה-17. בפלנדריה פעלו חלק מהציירים המובילים של צפון אירופה, ביניהם רובנס, ברויגל האב ויאן ואן אייק. הציירים הפלמיים הוזמנו לצייר בחצרות מלכי אירופה, וכך השפיעו על הציור בכל מערב אירופה. לסדנאות שלהם הגיעו גם פרחי ציירים מהמדינות השכנות, וגם דרכם התרחבה השפעת הציור הפלמי.
הציירים הפלמיים היו בין הראשונים שהשתמשו בצבעי שמן. בין ציירי התקופה אפשר לציין את: יאן ואן אייק, הנס ממלינג ורוחיר ון דר ויידן.
החל מתחילת המאה ה-16 הציירים הפלמיים הושפעו מהרנסאנס האיטלקי, אולם למרות זאת אופי היצירות שלהם היה שונה. הבולט בין ציירי תקופה זו היה ברויגל האב.
לאחר המצור על אנטוורפן עברו רבים מציירי פלנדריה מהאזור הדרומי שנשאר בשלטון ספרדי להולנד העצמאית שבצפון. למרות זאת נמשכה פריחת הציור הפלמי. ידועה במיוחד היא אסכולת אנטוורפן והבולט בין ציירי התקופה היה רובנס.
לאחר מותם של "הציירים הגדולים", רובנס ובני דורו, ותום מלחמת שמונים השנה איבדה פלנדריה את חשיבותה כמרכז של ציור.
מעוז הים
נוזל אלקטרו-ראולוגי
נוזל אלקטרו-ראולוגי הוא תרחיף (קולואיד) של חלקיקים קטנים במיוחד (עד לקוטר של 50 מיקרון) לא מוליכים אך פעילים חשמלית בתוך נוזל מבודד חשמלית. הצמיגות של הנוזל הזה משתנה בסדר גודל של עד 100,000 בתגובה לשדה חשמלי. לדוגמה, נוזל אלקטרו-ראולוגי מסוגל לעבור ממצב של נוזל למצב של ג'ל ובחזרה בזמן תגובה של מיקרו שניות. אפקט זה נקרא לעיתים "אפקט וינסלוו" על שם הממציא האמריקאי שגילה את התופעה (רשם פטנט על התופעה ב-1947, ופרסם מאמר ב-1949).
אפקט האלקטרו-ראולוגי.
הפעלת שדה חשמלי על הנוזל האלקטרו-ראולוגי (תרחיף חלקיקים אקטיביים חשמליים בנוזל מבודד) גורם לחלקיקים הנמצאים בשמן מבודד לקבל קוטביות מושרית וגורם למשיכה בין החלקיקים. בעקבות זאת נוצרות שרשראות של חלקיקים בין קצוות השדה (האלקטרודות) . שרשראות אלה הן אחד המאפיינים החשובים ביותר באפקט האלקטרו-רואלוגי (א"ר, ER). הנוזל יכול להחשב במקורב ל.
החומר והתאוריה.
נוזל אלקטרו-ראולוגי הוא סוג של "". ניתן להכין נוזל א"ר פשוט על ידי ערבוב בין קמח תירס לשמן צמחי קל (עדיף שמן סיליקון).
ישנן שתי תאוריות בסיסיות כדי להסביר את האפקט:
תאוריית מתח פנים בין שתי פאזות (גשר מים) ותאוריית האלקטרוסטטיקה.
תאוריית גשר המים מניחה מערכת של שלוש פאזות (מצבים), החלקיקים כוללים את הפאזה השלישית שהיא נוזל נוסף, לדוגמה מים ושמן שלא יכולים להתערבב. כל עוד אין מתח חשמלי החלקיקים שומרים את הפאזה השלישית. זאת אומרת שהנוזל האלקטרו-ראולוגי שומר בתוכו את החלקיקים ומתנהג כמו נוזל. כאשר מפעילים מתח חשמלי הפאזה השלישית נסחפת לצד אחד על ידי "זרימה אלקטרו-אוסמוזית" ומתחברת לחלקיקים הסמוכים ביחד ליצירת שרשרת. יצירת השרשת אומרת שהנוזל בדרך לתצורה מוצקה.
התאוריה האלקטרו-סטטית מניחה שיש רק שתי פאזות. חלקיקים מבודדים בתוך נוזל אשר יוצרים שרשראות בעקבות מתח חשמלי, בדרך דומה לכך שנוצר האפקט בנוזל אלקטרו-מגנטי. כאשר הנוזל בפאזה המוצקה המיוצר מחלקיקים מוליכים המצופים במבודד. חומר זה לא יכול לעבוד בגישת "גשר המים", אף על פי שלהדגמת נוזל אלקטרו-ראולוגי שעובד בתאוריה אלקטרו-סטטית אינו מוכיח שכל הנוזלים האלקטרו-ראולוגים פועלים ככה. היתרון בנוזל א"ר הפועל על-פי התאוריה האלקטרוסטטית הוא ביטול "זליגת זרם". נוזלים א"ר פועלים חשמלית כקבלים והיתרון המשמעותי הוא מהירות התגובה ולכן צפוי שהשימוש יהיה בזרם משתנה.
החלקיקים הם :אקטיביים חשמלית". הם יכולים להיות פרו-חשמליים או (כפי שמצוין למעלה) מוליכים מצופים במבודד או פעילים "אלקטרו-אוסמוזיים" .
במקרה של פרו-חשמליים או מוליכים, לחלקיקים יהיה קבוע מבודד גבוה מאוד. יכול להיות כאן בלבול לגבי קבוע מבודד של מוליך, אם חומר בעל קבוע מבודד גבוה מוצב בתוך שדה חשמלי גודל השדה יקטן ביחס לנפח המבודד (ראה ערך מקדם דיאלקטרי). ומאחר שהשדה החשמלי הוא אפס במוליך אידיאלי אזי בהקשר זה הקבוע המבודד של מוליך הוא אינסוף.
גורם נוסף שמשפיע על האפקט האלקטרו-ראולוגי הוא הגאומטריה של האלקטרודות. בעוד כשאלקטרודות ממוקמות במקביל ניתן לראות שיפור קל באפקט. כאשר האלקטרודות ממוקמות בניצב ניתן לראות שיעור כפול באפקט. אפקט גדול יותר ניתן להשיג כאשר מצפים את האלקטרודות בחומרים עם קוטביות חשמלית. זה משנה את החיסרון הנפוץ של "מבודד מחורר" (ראה ) ליתרון שימושי.
האפקט האלקטרו-ראולוגי הענק (אר"ע; GER) התגלה ב-2003 והוא מסוגל להגיע למאמצים גזירה גדולים בהרבה מכל אלה של האפקט האלקטרו-ראולוגי הרגיל. הנוזל האלקטרו-ראולוגי-הענק מכיל ננו חלקיקים של בריום, טיטניום, ומלח של חומצה אוקסילית מצופים בשתנן תלויים בתוך שמן סיליקון. נקודת הכניעה הגבוהה של החומר היא תודות לקבוע המבודד הגבוה של החלקיקים. הגודל הקטן של החלקיקים והשתנן. יתרון נוסף של האפקט האלקטרו-ראולוגי-הענק הוא הקשר הליניארי שבין חוזק השדה החשמלי לבין נק' הכניעה של החומר לאחר שהשדה החשמלי מגיע ל-1 קילו-וולט למילימטר. אפקט זה הוא בעל חוזק רב לעומת שדה חשמלי קטן, וכמות חומר זורם קטנה ביחד לכל נוזל אלקטרו-ראולוגי אחר. תהליך יצירת החומר נתונה בהערת השוליים.
הדאגה היחידה היא השימוש בחומצה אוקסילית להכנת החלקיקים שהיא חומצה אורגנית חזקה מאוד.
יתרונות וחסרונות.
בעיה עיקרית אחת לנוזל האלקטרו-ראולוגי היא הריחוף בתוך החומר, שכן החלקיקים נוטים לשקוע לאורך זמן. לכן בחומרים מתקדמים יותר דואגים להתאים את הצפיפיות של הנוזל ובמוצק, או בעזרת חלקיקים אשר מייצרים שורות בעזרת אפקט מגנטי-ראולוגי. בעיה אחרת היא השדה הקריטי לזליגה של זרם באוויר שהוא 3 קילו-וולט למילימטר, קרוב למתח שדרוש כדי לייצר את האפקט האלקטרו-ראולוגי.
יתרון הנוזל הוא שהוא מאפשר שליטה מכנית רבה לעומת ההשקעה החשמלית שהוא דורש. לדוגמה הוא יכול לשמש כמגבר הספק. אך היתרון המשמעותי ביותר הוא מהירות התגובה הגבוהה. ישנם מעט אפקטים נוספים היכולים לשלוט במהירות על מערכות הידראוליות בסדר גודל דומה.
חולצת סוף מסלול
חולצת סוף מסלול היא חולצה, בדרך כלל חולצת T או חולצה אמריקאית (חולצה בעלת שרוולים בצבע שונה ובאורך של 3/4), שחיילי יחידות בצה"ל, ובפרט יחידות קרביות, הנמצאים בקורס צבאי נוהגים להפיק, כשהן מעוטרות בכתוביות ואיורים, בסיום הקורס. על החולצה מצוינים בדרך כלל זיהוי המסלול, למשל "סוף מסלול שקד אוג' 12", סמל היחידה ואיור הומוריסטי המשקף את רוח היחידה. לעיתים מופקת חולצה כזו גם בסיום משימה צבאית משמעותית. הפקתן של חולצות כאלה החלה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
פעמים רבות האיור והכיתוב שעל החולצה נושאים מסר שמבזה נשים. דוגמאות לכך:
חולצות אחרות נושאות מסר שמבזה ערבים. דוגמה: