ב-1852 התמודד מיינרד לראשונה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא הותקף ללא רחם על ידי העיתונות המקומית והובס על ידי ויליאם צ'רצ'וול. ב-1856, בגיבויו של עיתון מקומי מנוקסוויל בעל זיקה למפלגה הוויגית, הוא נבחר מטעם מחוז הבחירה השני של טנסי. בבחירות שהתקיימו ב-1858 הוא נבחר מחדש לאחר שהביס את עורך הדין ג.ס. רמזי, כאשר גרף 67% מהקולות.
בתחילה הזדהה מיינרד עם המפלגה הוויגית, ובבחירות לנשיאות של 1852 הוא שימש כאלקטור מטעמה. לאחר קריסת המפלגה, הוא התמודד לבחירה מחדש מטעם מפלגת שאינם יודעים דבר ב-1857, מטעם מפלגה האופוזיציה ב-1859 ומטעם מפלגת האיחוד ב-1861.
משבר הפרישה ודעותיו על העבדות.
דעותיו המורכבות של מיינרד על העבדות בארצות הברית שיקפו שינויים ברגשות שהיו שכיחים בקרב אנשי מזרח טנסי תומכי האיחוד. במהלך שנות ה-30, מיינרד, שהיה בנו של מתנגד לעבדות, ראה בעבדות תופעה בזויה, וכינה אותה "קללת הארץ". עם זאת, ב-1850, הפך מיינרד למגן משטר העבדות, במכתבים ששלח לאביו, וטען שהיו "צדדים בהירים לצד צדדים אפלים בעבדות". ב-1860 היו בבעלותו של מיינרד ארבעה עבדים, ובעוד שהוא התנגד לפרישתן של מדינות הדרום מן האיחוד, הוא הגן על העבדות. לקראת סוף המלחמה הוא שב לדעותיו משכבר הימים נגד העבדות ותמך בהצהרת האמנציפציה של הנשיא אברהם לינקולן.
יחד עם עמיתיו תומכי האיחוד, אנדרו ג'ונסון, תומאס איימוס רוג'רס נלסון, וויליאם בראונלו, פעל מיינרד בקדחתנות לשמור את טנסי כחלק מהאיחוד לנוכח משבר הפרישה של 1860–1861. בשבועות שקדמו למשאל העם על הפרישה של ה-8 ביוני, נסע מיינרד בכל רחבי מזרח טנסי, ונשא עשרות נאומים בעד האיחוד. מיינרד היה גם חבר המשלחת של מחוז נוקס לוועידה בעד האיחוד של מזרח טנסי , ששאפה להקים מדינה נפרדת במזרח טנסי שתהיה חלק מהאיחוד.
מלחמת האזרחים.
לאחר פיזור הוועידה ביוני 1861, שם מיינרד את פעמיו לוושינגטון די. סי. כדי לאייש את מושבו בבית הנבחרים. כאשר כבשו כוחות צבא הקונפדרציה את מזרח טנסי מאוחר יותר באותה שנה, הוא הפציר שוב ושוב בנשיא לינקולן לשגר כוחות כדי לשחרר את האזור, בהזהירו ש"שדמעותיהם ודמם של אנשי מזרח טנסי יהיו כתם על הממשל שלך שהזמן לא יוכל למחות". בדצמבר תקף מיינרד את גנרל ג'ורג' הנרי תומאס, על סירובו לפלוש לאזור בעקבות מה שנקרא "שערוריית שריפת הגשר" , וכינה את מאמציו "מחפירים". מאוחר יותר באותו חודש כתב הגנרל ג'ורג' מקללן לגנרל דון קרלוס ביואל:
על אף מאמציו של מיינרד, לא נכנסו כוחות צבא האיחוד לנוקסוויל עד לספטבמר 1863. עד לעת הזו שב מיינרד לעיר. בקרב תומכי האיחוד במזרח טנסי חל קרע בין אלו שתמכו בהצהרת האמנציפציה (בהנהגתם של מיינרד ובראונלו), לבין אלו שפשוט שאפו לשוב לסטטוס קוו שמלפני המלחמה (בהנהגתם של נלסון וראש עיריית נוקסוויל, ג'יימס לוטרל). ב-1864 מונה מיינרד כתובע הכללי של טנסי על ידי אנדרו ג'ונסון, שמונה כמושל הצבאי של המדינה.
לאחר המלחמה.
מיינרד השתתף בוועידת האיחוד הלאומי של 1866 ונבחר באותה שנה מחדש לבית הנבחרים מטעם מפלגת האיחוד בעקבות קבלתה מחדש של טנסי לאיחוד. שנתיים לאחר מכן הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים, הפעם מטעם המפלגה הרפובליקנית וכך כיהן בקונגרס עד 1875. בשנתיים האחרונות לכהונתו הוא שימש כיושב ראש ועדת הבנקאות והמטבע של הבית. ב-1868, מונה מיינרד כשופט בית המשפט העליון של טנסי על ידי מושל טנסי בראונלו במקומו של סמואל מיליגן שהתפטר. מיינרד החזיק בשני התפקידים במקביל, אך זכותו לכהן בשני התפקידים בצורה זו אותגרה על ידי עתירה שהוגשה לבית המשפט. בעתירה זו קבע בית המשפט שצעדיו השיפוטיים של מיינרד היו תקפים בהתבסס על ההנחה שמינויו כשופט בית המשפט העליון הוביל בהכרח להתפטרותו מהקונגרס, ושזה עניינו של הקונגרס להתייחס להמשך כהונתו בו.
שמו של מיינרד הוגש כמועמד לסגן הנשיא בוועידת המפלגה הרפובליקנית שהתקיימה ב-1872 בפילדלפיה. הוא נוצח לאחר שזכה ל-26 קולות בלבד, מתוכם 24 מטנסי, אחד מאלבמה ואחד ממיסיסיפי.
לשיא הקריירה הפוליטית שלו הגיע מיינרד ב-1873, כאשר הוא הביס בבחירות לקונגרס, הן את אנדרו ג'ונסון, והן את הפוליטיקאי הפופולרי ממערב טנסי, ב.פ. צ'טהאם, אך הפסיד לג'יימס ד. פורטר. לאחר מכן הוא מונה כשגריר ארצות הברית באימפריה העות'מאנית וכיהן בתפקיד בשנים 1875–1880. לאחר מכן הוא מונה כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא רתרפורד הייז, וכיהן בתפקיד עד לתום נשיאותו של הייז במרץ 1881.
מותו ומורשתו.
הוראס מיינרד נפטר באופן פתאומי מהתקף לב ב-3 במאי 1882 בנוקסוויל. הוא נטמן בבית הקברות אולד גריי שבעיר.
מיינרד ייזכר בקרב עמיתיו בזכות שכלו החריף ויכולת השכנוע שלו. עורך העיתון "נוקסוויל ג'ורנל", ויליאם רול, כתב שמיינרד היה הטוב מבין עורכי הדיחן של מזרח טנסי. מתנגד העבדות פרדריק דאגלס העיר פעם שלמיינרד היה "ראש של שלוש קומות". ראש עיריית נוקסוויל, הדמוקרט פיטר סטאוב, אמר שאף על פי שהוא לא חיבב את מיינרד, הוא התרשם מאוד מההיגיון ומהרטוריקה של מיינרד עד שהוא הצביע בעדו פעמיים. אוליבר פרי טמפל כתב על מיינרד: "רבים היו האנשים שהוא עקץ ופצע באמצעות הסרקזם הצורב שלו ושנינותו החריפה". ההומוריסטן ג'ורג' וושינגטון האריס לעג למיינרד בסיפורו "סוסתה של האלמנה מקלאוד" כאשר הציגו בדמות "סטיליארדס"
בשנות ה-50 של המאה ה-19 עשו אנשי מחוז נוקס שבטנסי מאמץ לבטל את קיומו של מחוז יוניון השכן, שהוקם על חשבון שטח המחוז שלהם. מיינרד ייצג בהצלחה את מחוז יוניון בהליכים לביטול בקשה זו, ובתמורה הם קראו לעיר מושב המחוז, מיינרדוויל, על שמו. בית הספר הוראס מיינרד שימש כבית הספר התיכון של המחוז בשנים 1923–1997, ואז הפך לחטיבת ביניים.
נוואף אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח
Hide Away (שיר של דאייה)
Hide Away (בעברית: להסתתר) הוא סינגל הבכורה של הזמרת האמריקאית דאייה, שיצא לאור ב-22 באפריל 2015. זהו גם הסינגל הראשון מן מיני-אלבום הבכורה שלה דאיה ואת אלבום הבכורה שלה Sit Still, Look Pretty. השיר הגיע לשיא במקום 23 ב- בילבורד הוט 100, והפך לסינגל הראשון הראשון של דאייה שהגיע למעצד בארצות הברית. הסינגל גם הגיע למצעדים גם במדינות אחרות, כולל גרמניה, אוסטרליה, איטליה, הולנד, נורווגיה, שווייץ ושוודיה.
מאז הועלה השיר פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות באמריקה קליפ לשיר פורסם ב-28 באוקטובר 2015. דאייה ביצעה את השיר בשידור חי בטקס פרסי הרדיו דיסני 2016 עם קלסי בלריני.
רקע כללי.
"Hide Away" יצא לאור באמצעות Artbeatz, Z Entertainment והופץ על ידי "RED" ב-22 באפריל 2015. הוא נכתב על ידי ג'ינו ברלטה, ברט מקלפלין, בריטן ניוביל, דאייה גרייס טנדון וסקוט ברוזנק, ברוזנק גם הפיק את השיר.
"Hide Away" הגיע למקום ה-10 במצעד מצעדי הבילבורד. בשבוע לאחר מכן הוא נכנס למצעד השירים מתחת להוט 100 ונשאר שם שבועיים, והגיעה לשיא במקום השלישי. ב-3 באוקטובר 2015, השיר עלה לראשונה ב- בילבורד הוט 100 במקום ה-97, והגיע ב-12 במרץ 2016 לשיאו במקום ה-23.
הרכב השיר.
"Hide Away" מורכב במפתח של מז'ור, עם קצב של 95 פעימות לדקה.
וידאו קליפ.
קליפ לשיר יצא לאור ב-28 באוקטובר 2015. בקליפ נראים אב מגונן יותר מידי שהתאגד כדי לחטוף נער שדאייה יוצאת איתו לדייטים. דאייה מבולבלת ולא מבינה לאן הדייט שלה נעלם, עד שהיא חוזרת הביתה ממסיבת בריכה שארגנו חבריה כדי להסיח את דעתה מהדייט שלה, היא רואה את הדייט שלה נגרר מביתה ואחריו אביה של דאייה רץ מאחוריו. דאייה נוזפת באביה שחטף אותו מלכתחילה.
הופעה חיה.
ב-1 במאי 2016, דאייה ביצעה את השיר בטקס פרסי המוזיקה של רדיו דיסני 2016 עם קלסי בלריני כמאש אפ עם השיר שלה "פיטר פן".
נוואף, אמיר כווית
נוואף אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח (בערבית: الشيخ نواف الأحمد الجابر الصباح, תעתיק מדויק: נואף אלאחמד אלג'אבר אלצבאח; נולד ב-25 ביוני 1937) הוא אמיר כווית השישי ומפקד הצבא שלה.
נוואף ירש את הכתר ב-30 בספטמבר 2020 מאחיו, סבאח הרביעי, אמיר כווית, שנפטר יום לפני כן. הוא נבחר ליורש עצר ב-7 בפברואר 2006. ב-7 באוקטובר 2020 החליט למנות ליורש העצר את משעל אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח, אחיו.
ביוגרפיה.
נוואף הוא בנו של שליט כווית ה-10, שייח' אחמד אל-ג'אבר א-סבאח ששלט במדינה מ-1921 עד 1950.
קריירה.
נוואף הוא אחד מבני בית סבאח הבכירים ביותר והחזיק בתפקידים רבים.
בשנת 1962, בגיל 25, מונה למושל מחוז חוואלי, תפקיד בו החזיק עד לשנת 1978. ב-1978, מונה לשר הפנים והחזיק בתפקיד לשנת 1988 בה מונה לשר הביטחון.
לאחר שחרור כווית במלחמת המפרץ, מונה לשר העבודה והשירותים החברתיים עד לשנת 1992.
ב-1994 מונה לסגן מפקד המשמר הלאומי של כווית והחזיק בתפקיד עד לשנת 2003.
באותה השנה, חזר לכהן בתפקיד שר הפנים למשך מספר חודשים עד שב-16 אוקטובר 2003, מונה לסגן ראש ממשלת כווית ושר הפנים. הוא מילא תפקיד משמעותי בקידום תוכניות שתמכו באיחוד המדינה במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ.
עם היבחרו של סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח לאמיר כווית, מונה ב-29 בינואר 2006 ליורש העצר.
זוהי מסורת במשפחת אל-סבאח לפיה תפקידי האמיר ויורש העצר מתחלפים בין ענפי אל-ג'אבר ואל-סאלם.
ב-30 בספטמבר 2020, לאחר מותו של שייח' סבאח יום קודם, מינתה אותו האספה הלאומית לאמיר כווית.
הסמכת מבנה חדש
הסמכת מבנה חדש הוא תהליך בו מוודאים כי המבנה ומערכותיו עומדות בדרישות הפרויקט והחוק.