קלר נפטר ב-20 בינואר 2017. היה נשוי לקטי ולזוג נולדו שתי בנות. הם התגוררו בקריית אונו.
Heads Will Roll
Heads Will Roll (בעברית: ראשים יתגלגלו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האמריקאית Yeah Yeah Yeahs, מתוך האלבום, "". השיר יצא לאור ב-29 ביוני 2009, על ידי חברות התקליטים דרס אפ רקורדס, DGC ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל רשמי מהאלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים של פלנדריה.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי Yeah Yeah Yeahs והופק על ידי ניק לאונאי ודייב סיטק. הווידאו קליפ הרשמי של השיר זכה למועמדות בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית " קליפ פורץ דרך". איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-150,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-120 מיליון השמעות.
התזמורת הסימפונית של סינגפור
התזמורת הסימפונית של סינגפור (באנגלית: Singapore Symphony Orchestra היא תזמורת סימפונית שמקום מושבה בסינגפור. אתר הקונצרטים העיקרי שלה הוא "אספלנד קונצרט הול". התזמורת מופיעה גם ב"ויקטוריה קונצרט הול", ומגישה כ-100 קונצטים בשנה. התזמורת נוסדה לראשונה ב-1978 עם צ'ו הואי כמנצחה הקבוע. המנהל המוזיקלי שלה מ-1997 עד 2019 היה שואי לאן, והנס גראף הוא מנצחה הראשי מ-2020 ואילך.
היסטוריה.
תזמורות אחדות נוסדו בסינגפור בתקופה הקולוניאלית ואחרי העצמאות. אחת מהן, שנקראה גם היא התזמורת הסימפונית של סינגפור, הוקמה ב-1945 על ידי המלחין הסקוטי אריק צ'יזהולם כמנהל מוזיקלי של איגוד שירות הבידור הלאומי (ANSA) לדרום-מזרח אסיה. כמה מן הנגנים באו מתזמורות של הצבא או חיל האוויר הבריטי, ואף כי קיומה היה קצר-מועד, היא הופיעה ביותר מחמישים קונצרטים. לאחר זאת, עד 19779, הורכבו כל התזמורות בסינגפור ברובן מנגנים חובבים. בתקופה הראשונה היו התזמורות של האגודה המוזיקלית של סינגפור, האנסמבל הקאמרי של סינגפור, תזמורת הנוער של סינגפור, וכן התזמורת הלאומית של סינגפור, שנוסדה על ידי קרן התיאטרון הלאומית של סינגפור בשנות ה-70' ולא האריכה ימים. אחד ממנצחיה היה הישראלי שלום רונלי-ריקליס, שתרם רבות לתזמורת זו ואף לתזמורת הנוער של סינגפור.
ב-1973, בטקס חנוכתו של "הגן היפני" ביורונג, סינגפור, תיאר מי שהיה אז שר ההגנה, ד"ר גון קנג סווי, את חסרונה של תזמורת סימפונית מקצועית בסינגפור כ"שערורייה זוטא". הצעה ראשונית להקמת תזמורת סימפונית לאומית לא התקבלה, כי לא הייתה בה תוכנית להכללת נגנים סיגנפוריים. ב-1977 הוקמה בסינגפור תזמורת פילהרמונית שרובה נגנים חובבים, בהנהגתו של יושינאו אוזאווה. הצלחתה עוררה עניין מחודש ברעיון של תזמורת סימפונית לאומית. לאחר התייעצות עם המנצח צ'ו הואיי בכדאיות של תזמורת שתכלול נגנים סינגפוריים, שכנע גו קנג סווי את הקבינט לתמוך בהקמת
תזמורת מקצועית. מימון התזמורת נועד לבוא מקרנות ציבוריות, והיא הייתה אמורה להיות חברת אמנויות מובילה להעשרת עולם התרבות המקומי. ב-1978, בתמיכת הקבינט, נרשמה התזמורת הסימפונית של סינגפור כ"חברת סינגפור סינפוניה" והחזרות החלו בדצמבר 1978, עם 8 נגנים מקומיים ו-27 נגנים מארצות אחרות.
הופעתה הראשונה של התזמורת הסימפונית של סינגפור התקיימה באולם הכנסים של סינגפור ב-24 בינואר 1979, עם מנצח הבית הראשון שלה, צ'ו הואיי. בתזמורת היו 41 נגנים, 14 מהם בני סינגפור.
ב-1983 ניגנה התזמורת לראשונה תחת כיפת השמים באיסטאנה. ב-1985 יצאה התזמורת לסיור ההופעות הראשון שלה באירופה, שם ביקרה בעשר ערים בסקנדינביה, וכם הופיעה בפעם הראשונה בגנים הבוטניים של סינגפור, בניצוח ליפ יאו. מ-1985 עד 1991 (ולזמן קצר ב-2001) גם יצרה התזמורת סדרת קונצרטים בשם "פורום מוזיקה חדשה", שהתמקדה במלחינים סינגפוריים. ב-1995 התמנה אוקו קאמו למנצח אורח ראשי.
צ'ו הואיי חדל לכהן כמנהל מוזיקלי ביולי 1996 ותחת זאת קיבל את התואר מנצח אמריטוס, ואילו לאן שואי היה למנהל המוזיקלי הבא של התזמורת ב-1997. ב-2003 עברה התזמורת לאולם המופעים הנוכחי שלה, האספלנד. בראשית שנות ה-90 הגיעה התזמורת ליעד שהציבה לה - 90 נגנים. בינואר 2019, פרש לאן שואי מתפקידו כמנהל מוזיקלי, וקיבל את התואר "מנצח כבוד".
הנס גראף ניצח לראשונה כאורח על התזמורת הסימפונית של סינגפור בשנת 2015, והוזמן שוב כאורח ב-2018. ביולי 2019 הודיעה התזמורת על מינוי גראף למנצח הראשי החדש שלה, בתוקף מעונת 2021-2020.
צבי גורפינקל
צבי גורפינקל (נולד ב-1945) הוא שופט שכיהן בבית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו החל מ-2001 ועד 2020. אף על פי שפרש בדצמבר 2015 לגמלאות, החליטה שרת המשפטים איילת שקד למנותו לכהונת שופט עמית בבית המשפט המחוזי תל אביב ממאי 2016 ועד מאי 2020.
ביוגרפיה.
גורפינקל נולד ב-1945.
למד בבית הספר תיכון עיוני "דביר" שברמת גן. סיים את בלימודי המשפטים בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בשנת 1968 וב-1970 הוסמך כעורך דין.
בין השנים 1969 עד 1988 שירת בצה"ל, תחילה שירת כתובע צבאי, אחר כך כשופט בבית הדין הצבאי מטכ"ל, ובתפקידו האחרון שימש כנשיא בית הדין הצבאי המיוחד, בדרגת אלוף-משנה.
בשנת 1988 מונה לשופט בבית המשפט השלום בכפר סבא, וב-1994 מונה לסגן נשיא של בית משפט השלום בהרצליה. ב-2001 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב.
פעילות משפטית.
גורפינקל נחשב לשופט קשוח המטיל עונשים חמורים. בין המשפטים המפורסמים בהם שימש כשופט היו:
באוגוסט 2006, נגזרו 17 חודשי מאסר בפועל על אדם שאיים על גורפינקל ברצח. לאחר שבאחד הדיונים במשפטו של בנו, שנשפט בפני גורפינקל, הוא צעק באולם בית המשפט שאם השופט יגזור על בנו יותר משנתיים מאסר, הוא יגיע לביתו או ללשכתו ויהרוג אותו.
ניתאי ענבי
ניתאי ענבי (נולד ב-3 בספטמבר 1996) הוא כלכלן ישראלי. שימש כתב כלכלה ומגיש בגלי צה"ל.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בגבעתיים ובפתח תקווה. בצעירותו הגיש תוכניות רדיו לנוער בקול ישראל, הנחה את מגזין האקטואליה לנוער 23 דקות בערוץ 2 (במסגרת שידורי הטלוויזיה החינוכית), כתב בשבועון מעריב לנוער, ולקח חלק בתוכנית פיתוח המנהיגות העשר שנתית "קו הזינוק" מבית שותפויות אדמונד דה רוטשילד.
התגייס בשנת 2014 לגלי צה"ל, ומונה לכתב לענייני תחבורה, תשתיות ותיירות. במקביל החל להגיש רצועות שידור ולערוך תוכניות במחלקת החדשות, ביניהן יומן הבוקר "בוקר טוב ישראל". בשלהי השירות הצבאי יזם את "הבגרות המשודרת", הסכת הכנה לבחינות הבגרות במקצועות: היסטוריה, ספרות, תנ"ך, אזרחות, ביולוגיה ומחשבת ישראל. על המיזם זכה בפרס מפקד גלי צה"ל לתוכנית ביכורים.
בשנת 2017, עם סיום שירותו הצבאי בגלי צה"ל, החליף את תומר ורון ככתב הכלכלי של התחנה. בין חשיפותיו הבולטות: שורת סיפורים בנושא משבר הגירעון בתקציב המדינה, והתפטרות הממונה על התקציבים שאול מרידור.בנוסף, הגיש את "התוכנית הכלכלית" בשעה 19:00 (בעריכת עודד לבינסון), ושימש מגיש מחליף ביומן הערב "וילנסקי את ברדוגו".
בנובמבר 2021 עזב את גלי צה"ל, ומונה ליועץ מקצועי למנכ"לית משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, מיכל פרנק.
בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול מאוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים.
__לחיפוש__
ז'אט ואש
קוואט מילאט
השמדת כוכב הבית הרומולאני
עמוק יותר!
עמוק יותר! (ברוסית: Глубже!) הוא סרט מלודרמה רוסי, בבימויו של מיכאיל סגל. הסרט יצא לאקרנים ב-22 באוקטובר 2020.
תקציר עלילת הסדרה.
‏במרכז העלילה עומד רומן, במאי מחזות בתיאטרון הנחשב ברוסיה שפוטר מעבודתו. בניסיונו למצוא עבודה חדשה, רומן מגיע בטעות לתעשיית הפורנוגרפיה ומחליט להביא את ניסיונו כבמאי תיאטרון לעולם הסרטים הכחולים: הוא מנסה להעניק עומק רגשי ואינטלקטואלי לפורנו שנשכר לצלם, במטרה לגעת בלב הקהל.
Mad Madam Mim
מתחם רשות השידור בתל אביב
מתחם רשות השידור בתל אביב היה מתחם בו שכנו אולפני רשות השידור, המתחם שכן בדרום מערב המושבה שרונה.
היסטוריה.
ראשית המתחם.
ככל הנראה, המבנה הראשון שהוקם במתחם היה בית באר שהיה חלק ממכלול של בארות אשר שימשו את ענף הפרדסנות שהתפתח באזור יפו כבר במחצית השנייה של המאה ה-19.
ב-1880 הגיעה לאזור המתחם משפחה, משפחת ליפמן אשר הקימה במקום את אחוזת המשפחה שהייתה מועצבת בסגנון טמפלרי שהיה עשוי מגג עץ ומקירות של לבני כורכר, בסמוך לבית בנתה המשפחה חווה גדולה.
לקראת סוף המאה ה-19 שופץ בית הבאר והותקן בו מנוע, בעקבות כך הפכה הבאר במקום לאחת הבארות הממוכנות הראשונות שפועלות בארץ ישראל, המנוע הקל על עבודתם של המשפחה ואפשר להם להרחיב את פעילות הפרדסנות שלהם, המים שנשאבו מבית הבאר מילאו בריכת רחצה ששימשה את תושבי שרונה והאזור כולו, עם חלוף השנים הוקמה בקרבת מקום גם טחנת קמח. לאור רכושה הרב של המשפחה באזור הייתה משפחת ליפמן אחת מהמשפחות המוכרות והגדולות בשרונה.
בסוף שנות העשרים של המאה ה-20 שיפצה המשפחה את הבית והוסיפה לו אגף רחב ממדים ממערב שהיה בסגנון בינלאומי.
אך המזל לא האיר פנים למשפחת לימפן וב-1941 גורשו בני המשפחה על ידי הבריטים לאוסטרליה וזאת כחלק מהמאבק המקומי שניהלו הבריטים במלחמת העולם השנייה, לאחר גירוש בני המשפחה הוסבה החווה למרפאה אשר שירתה את תחנת המשטרה של שרונה.
הקמת אולפני קול ישראל ורשות השידור.
עם הקמת מדינת ישראל וסיום המנדט הבריטי עלה הצורך בהקמת מתחם נוסף לתחנת הרדיו הממלכתית של ישראל, קול ישראל והוחלט להקים את תחנת השידור בבית ליפמן, עם חלוף השנים הוקמו אולפנים נוספים בבתי המשק של חווק ליפמן ואף בשנות ה-70 הוקם מבנה שיהיה מותאם במיוחד לשידורים.