ביארני האריולפסון היה, ככל הנראה, האירופאי הראשון ש"גילה" את יבשת אמריקה, כ-500 שנים לפני כריסטופר קולומבוס. לפי המסופר ב"סאגת אנשי גרינלנד" (Grœnlendinga saga), במהלך ביקור בבית הוריו באחד מחודשי הקיץ של שנת 986 גילה ביארני שאביו יצא למסע לגרינלנד עם אֵיְירִיק האדום, וכך החליט לצאת בעצמו למסע לחיפוש אביו באוקיינוס האטלנטי הצפוני. בתקופה זו טרם היה שימוש במצפנים, המפות היו חסרות ודלות והשייט בימים לא ידועים בסירות משוטים (ומפרש) קטנות היה מסוכן מאוד. נוסף על כך, איש מבין צוותו של ביארני מעולם לא הגיע לגרינלנד, והיה עליהם לחפש את האי בים הפתוח. כרבים בתקופתו, נסחפו ביארני וצוותו על ידי הרוחות המנשבות באזורים אלה ואיבדו את דרכם. לאחר שיט ארוך ראה ביארני קו חוף שלא היה לתפישתו חלק מגרינלנד. הנוף שחזה בו כלל, לפי הסאגה, "ארץ יפה בקצה המערב, בעלת גבעות ויערות-עד אינסופיים", ולא התאים למישורים הקפואים למחצה של האי. אף על פי שהיה יכול (ובתקופתו היה מצופה ממנו), ביארני ויתר על עגינה ושיטוט בו מאחר שרצה מאוד לבקר את אביו בגרינלנד. לאחר מעשה, כאשר תיאר את הנוף שראה באוזני המקומיים, לא אבו הבריות בגרינלנד לשמוע במהלך שהותו שם וויתרו על השיט המסוכן לארץ לא נועדת.
ביארני נשאר להתגורר עד מות אביו ב"האריולפסנס" (Herjolfsnes, מילולית "של בני האריולף") כ-50 קילומטר מצפון-מערב לכף פרוול שבדרום גרינלנד, ולאחר מכן שב לנורווגיה.
מורשתו.
לאחר מסעו הלא מתוכנן לחופי אמריקה נהפך ביארני למפורסם מאוד ברחבי סקנדינביה, מנורווגיה ודנמרק שבדרום ועד לגרינלנד. בעולם הנורדי (ה"ויקנגי"), יציאה למסעות שיטוט בימים לא ידועים ולתור אחר ארצות חדשות ו"לא ידועות" (בין אם מדובר באיים שכף רגלו של האדם טרם דרכה בהם כדוגמת איסלנד, ובין אם בארצות מיושבות כדוגמת האיים הבריטים ונורמנדי) נחשבו לפעולות אציליות. רוב סיפורי האלים הנורדים מספרים על מסעות, ורוב הגיבורים הנורדים היו מגלי ארצות. לכן רבים, וביניהם אריק הוקונסון (מושל נורווגיה ורוזן נורת'מבריה, בנו של הוקון זיגרודסון ואחיה של המלכה השוודית האגדית אוד, בעצמו לוחם ומגלה ארצות) כעסו מאוד על ביארני על שלא חקר את הארץ שגילה וראו בכך מעשה אנוכי ופחדני.
לא ברור היכן היה אותו נוף שראה ביארני והדבר שנוי במחלוקת מאות שנים. מבחינה גאוגרפית, סביר שמדובר באחד מחופיה הצפון-מזרחיים של קנדה המודרנית, ומכאן חלק אינטגרלי מיבשת אמריקה. לפי ההיסטוריון הקנדי-איסלנדי טריווגי אולסון, "מחקרים מודרנית מצביעים שהארץ שגילה הייתה כנראה ניופאונדלנד, לברדור או איי באפין".
לייב אייריקסון, בנו של אייריק האדום, הוקסם מסיפורו של ביארני, הן מתוך התרבות בה גדל והן מתוך כמיהה ל"יערות העד" שתיאר ביארני. גרינלנד הייתה מאז ומעולם ארץ שהחיים בה היו קשים (שמה - "ארץ ירוקה" - היה ככל הנראה מעשה רמייה של אייריק עצמו), ומשאבי טבע כעצים, ששימשו לבניית בתים, לחימום ולבישול, לבניית סירות וליצירת כלי-נשק היו מעטים וחסרים. בספרו של פרופסור ג'ארד דיימונד התמוטטות מתואר כיצד התיישבויות נורדיות נחרבו וננטשו בעקבות בירוא יערות והרס הסביבה הטבעית. לייוו אייריקסון רכש את סירתו של ביארני ויצא למסע לארץ החדשה. הוא הצליח להגיע לניופאונדלנד והקים את ההתיישבות הידועה הראשונה של האדם הלבן ביבשת אמריקה (וינלנד, או ל'אנס או מדוז).
בתרבות הפופולרית.
דמותו של ביארני (Bjarni) בסדרת משחקי המחשב "תרבויות" (Cultures) מבוססת באופן חלקי על דמותו.
יחסי יוון–קרואטיה
יחסי יוון-קרואטיה הם יחסי החוץ בין קרואטיה ליוון. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 ביולי 1992. מאז נובמבר 1994 יש ליוון שגרירות בזאגרב, ולקרואטיה יש שגרירות באתונה. היחסים בין קרואטיה ליוון נחשבים למצוינים בשיתוף פעולה גבוה בין המדינות בפן הכלכלי, התיירותי והפוליטי, והתעצמו עוד יותר עם הצטרפותה של קרואטיה לאיחוד האירופי בשנת 2013. יוון הייתה תומכת מרכזית בתהליך ההצטרפות של קרואטיה לאיחוד האירופי.
יחסי תרבות.
יחסי התרבות בין המדינות מוסדרים על ידי הסכם התרבות הבילטרלי משנת 1995. מרכז לשפה וספרות יוונית מודרנית הוקם באוניברסיטת זאגרב.
יחסים כלכליים.
קרואטיה ויוון משתפות פעולה בתיירות, עם רמה גבוהה של חילופי תיירים זה לזה. כ-16,000 קרואטים ביקרו ביוון בשנת 2012, ובשנת 2006 ביקרו קרואטיה 7,000 יוונים, מה שמעיד על עלייה משנת 2005 כאשר 5,000 יוונים ביקרו בקרואטיה. בשנת 2012 הנספח המסחרי והקונסולרי בשגרירות קרואטיה באתונה, אנה-מריה מוסילוביץ', הצהיר כי כל ההסכמים הרלוונטיים המסדירים שיתופי פעולה ותחבורה כלכליים בין יוון לקרואטיה נחתמו ונמצאים בתוקף, והסחר בין שתי המדינות מסוגל לגדול עוד יותר. המקור העיקרי לסחר בין קרואטיה ליוון מבוסס על מספר הזמנות האוניות שיבנו מספנות קרואטיות לבעלי אוניות יווניות.
היחסים עם סרביה.
לקרואטיה ויוון דעות שונות על סרביה. יוון תומכת בדרך כלל בעמדתה של סרביה סביב סכסוכים מזוינים בעבר בבלקן, בעוד שקרואטיה לרוב מתחה את היחסים עם סרביה, לאחר שנלחמה בצדדים מנוגדים במלחמות יוגוסלביה והיא גם תומכת בעצמאות קוסובו.
מחזור חיים לאימוץ טכנולוגי
מחזור חיים לאימוץ טכנולוגי (באנגלית: Technology adoption life cycle) הוא מודל מתחום הסוציולוגיה המתאר את התהליך של אימוץ או קבלה של מוצר חדש או טכנולוגיה חדשה, בהתאם למאפיינים הדמוגרפיים והפסיכולוגיים של קבוצה ספציפית.
רקע כללי.
ממחקר שנערך על ידי אוורט רוג'רס (), ניתן ללמוד שלא כל הצרכנים יאמצו מיד רעיון משבש או מוצר חדשני למרות היתרונות הברורים. לאורך שנים של מחקר, רוג'רס זיהה כמה תכונות אישיות שעוזרות להבין כיצד אנשים יקבלו חידוש טכנולוגי. מן המחקר עולה כי בני אדם מקבלים חידושים בדרכים הבאות:
החלוקה היחסית בין הקבוצות הנ"ל מתפלגת בהתפלגות נורמלית על פי עקומת הפעמון הסטנדרטית של גאוס:
היסטוריה.
מחזור החיים של אימוץ הטכנולוגיה הוא מודל סוציולוגי המהווה הרחבה של מודל קדום יותר שנקרא תהליך הדיפוזיה, אשר פורסם במקור בשנת 1957 על ידי ג'ו מ. בוהלן, ג'ורג 'מ. ביל ואוורט מ. רוג'רס באוניברסיטת מדינת איווה ואשר במקור פורסם רק לצורך יישום בחקלאות וכלכלת בית. על בסיס מחקר קודם שנערך שם על ידי ניל סי גרוס וברייס ראיין. מטרתם המקורית הייתה לעקוב אחר דפוסי הרכישה של זרעי תירס על ידי החקלאים.
ביאל, רוג'רס ובוהלן פיתחו יחד מודל שנקרא תהליך הדיפוזיה, ובהמשך, ב 1962 אוורט רוג'רס יישם את השימוש בספרו שזכה לשבחים רבים, בספרו תיאר כיצד רעיונות וטכנולוגיות חדשות מתפשטים בתרבויות שונות. אחרים השתמשו מאז במודל כדי לתאר כיצד חידושים התפשטו בין מדינות בארצות הברית.
התהום השיווקית.
הוא מודל אשר הוצג לראשונה בספרו של ג'פרי מור () "התהום השיווקית – שיווק ומכירת מוצרים טכנולוגיים לצרכנים" (Crossing the Chasm: Marketing and Selling High-Tech Products to Mainstream Customers), ובו מוצגת הרחבה של המודל המסורתי של מחזור החיים לאימוץ טכנולוגי והתפשטות חידושים. מודל זה יצר מתודולוגיית תכנון חדשה בענפי היי-טק. מתודולוגיה זו מספקת כלים ותובנות להעברת מוצרים מתקדמים מאימוץ מוקדם לשווקים גדולים יותר.
התהום השיווקית נובעת מכך, שקיים פער משמעותי בגישה למוצר חדשני בין המאמצים המוקדמים לבין הרוב המקדים. האחרונים מהססים ביותר ברכישת מוצר חדשני, והם אינם מוכנים לקבל המלצה ממי שנתפס בעיניהם כשייך למאמצים המוקדמים ולחדשנים. הם מחפשים רוב מוקדם כמותם. זהו מצב היוצר מעגל שוטה, לפיו אינך יכול למכור בשוק העיקרי עד אשר מאמצים המוקדמים יקבלו אותך. מאידך, הרוב המוקדם אינו מוכן לקבל את המוצר החדש, עד שלא תוכיח להם שהצלחת למכור למישהו בשוק העיקרי.
למעשה זוהי המשימה העיקרית העומדת בפני כל מי שמציג מוצר חדשני לשוק: כיצד לחצות את התהום השיווקית במהירות וביעילות. החדירה לשוק הראשוני, שנמצא לפני התהום השיווקית, איננה כה קשה, משום שכמעט תמיד אפשר למצוא לקוחות, שהם חדשנים או מאמצים מוקדמים, אשר יהיו מוכנים להתנסות במוצר החדש. הקושי העיקרי הוא בחדירה לשוק העיקרי, הנמצא אחרי התהום השיווקית, וכדי להגשים זאת יש צורך בחציית התהום.
עם סיום חציית התהום, ובתנאי שהמוצר החדשני עונה על דרישות השוק ואכן מספק צורך אמיתי, נכנס השוק לתקופת "זינוק", שבה המכירות גדלות בקצב מהיר ביותר. אחת המטרות החשובות, אשר צריכות לעמוד בפני המתחרה החוצה את התהום, היא להיות במעמד של ה"מוביל" בשוק בתחילת ה"זינוק". מי שיש לו נתח השוק הגדול ביותר בתחילת תקופת הזינוק, ומי שהמותג שלו הוא המוכר ביותר בשוק, הוא יהיה המוביל. לכן אופן המירוץ אל נקודת הזינוק של השוק העיקרי הוא קריטי בהצלחה לטווח רחוק.
וולידוליה
וולידוליה (שם מדעי: Whollydooleya) הוא סוג נכחד של יונק כיס ממשפחת נמיות הכיס, אשר חי ביבשת אוסטרליה בסוף המיוקן. סוג זה היה קרוב לשד הטסמני, אך היה גדול ממנו בהרבה.
הממצא שהוביל לזיהוי יונק זה נמצא בתצורת המאובנים ריברסליי שבקווינסלנד. הוא תואר בשנת 2016, בידי קבוצת מדענים ממספר מוסדות אוסטרליים, אשר מצאו במאפייניו דמיון לנמיות הכיס. במקור הוא שויך לסוג הקנגורו הקדום אקלטדטה. בסוג זה נכלל מין אחד - "Whollydooleya tomnpatrichorum". היונק קיבל את שמו על שם המקום בו נמצא - "גבעת וולי דולי" (Wholly Dooley hill) שבשטחי "ריברסליי החדשה", שבקצה האתר. השרידים שלו כללו רק שן טוחנת שנייה או שלישית.