יחידת מידה זו היא יחידה פחות מקובלת למדידת מהירותם של כלי רכב (במרבית מדינות העולם משתמשים ביחידה קילומטר לשעה), והיא נהוגה בעיקר באנגליה ובארצות הברית.
למדידת מהירותם של כלי שיט מקובלת יחידת המידה קשר, שהיא 1 מיל ימי לשעה ושווה ל-1.8525 קילומטר לשעה.
בכתיב פיזיקלי המהירות מייל לשעה נרשמת בצורה מייל/שעה או מייל·שעה1−.
1 מייל לשעה שווה ערך ל-1.609344 קמ"ש.
ג. ב. ברי
ג&quot;ב ברי
ג'רג' אצל
ג'רג' אַצֵל (במקור הנריק אַפֶּל, בהונגרית: Aczél György; בודפשט, 31 באוגוסט 1917 – וינה, 6 בדצמבר 1991) היה פוליטיקאי קומוניסטי יהודי-הונגרי, אחד האידאולוגים והמנהלים/מכוונים העיקריים של חיי התרבות בעידן יאנוש קאדאר. סגן ראש ממשלת הונגריה זמן מה. (אַצֵל פירושו בהונגרית: פלדה).
ביוגרפיה.
הנריק אפל נולד למשפחה יהודית ענייה בבודפשט. אביו, דיולה אפל, היה עגלון ושוליית קצב. אמו ארנקה וויימן הייתה קלדנית ופקידת בית משכון. לאחר מות אביו בשנת 1925, שקפא למוות בחדר קירור, הוא גדל בבית יתומים וגם למד שם; הוא רכש את מקצוע הבנאות ושינה את שם משפחתו בשנת 1936 ואת שמו הפרטי מתישהו בסוף שנות ה-30, אך רק בשנת 1946 או 1955 הפך שמו רשמית לג'רג' אצל. מנישואיו בשנת 1939 נולדו שתי בנות. הוא לימד את עצמו בעיקר באופן אוטודידקטי וסיים את לימודיו בשנת 1936. למעשה סיים את סמסטר הסתיו באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, לצד העבודה שלו. לאחר מכן עבד כשחקן וכמבצע חובב. בתחילה היה בלהקת סטאג'ונה של נאנדור אלאפי, הוא הופיע גם בכמה תפקידים קטנים יותר בבודפשט, אך בעיקר שיחק בגיור, פץ' ובבלשגיארמט. ב-24 בדצמבר 1938 קיים ערב הופעה עצמאית באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בחודש ינואר 1939, בערב קריאת שירה עצמית שלו הוא קרא מהשירים של אנדרה אדי, פרנץ קלצ'יי, ג'ולה אייש, מיהאי באביץ', דז'ה קוסטולאני ולרינץ סבו. עקב חקיקת החוקים האנטי-יהודיים בהונגריה, ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי נאסר עליו להופיע על הבמות בפני קהל לא יהודי. לכן בין השנים 1942 – 1944 הוא הופיע כמה פעמים במסגרת אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך בתיאטרון גולדמארק, ולעיתים קרובות הופיע בכינוסי בוקר של פועלים.
הוא הצטרף לתנועת הנוער הציונית השומר הצעיר בתחילת שנות ה-30, וב-1935 הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה. בתחילת 1942 נעצר בגין פעילות קומוניסטית בלתי חוקית ונכלא בוואץ. בסוף 1942 זומן לשירות העבודה (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא הצליח להשתחרר ולשוב לבודפשט.
מאביב 1945 עבד במשרד המפלגה הקומוניסטית בבודפשט. בבחירות ה"פתק כחול" בשנת 1947 (תחת חסות כלי הנשק של הסובייטים, הקומוניסטים עשו צעד גדול בבחירות אלה בדרך לשלטון מוחלט בפרלמנט, שזכו בו בבחירות לאחר מכן בשנת 1949). הוא זכה במושב בפרלמנט כמועמד המפלגה הקומוניסטית ההונגרית. הוא זכה במנדט שוב בבחירות במאי 1949, אך נעצר ב-6 ביולי, פחות מחודשיים לאחר מכן ונידון למאסר עולם באחד מבתי הדין במשפט לאסלו רייק. בשנת 1954 שוחרר ב־25 באוגוסט וטוהר ב-1 בספטמבר. ב-1 בנובמבר מונה למנהל חברת בנייה ממשלתית, אך לא קיבל תפקיד פוליטי.
במרד ההונגרי בשנת 1956 הצטרף לצד של יאנוש קאדאר.
ב-13 באפריל 1957 מונה לאחד מסגני השרים של שר התרבות. ומשנת 1958 לסגן ראשון עד 1967. בתפקיד זה הוא התקדם בהדרגה (בייחוד במשרדו של פאל אילקו) כפוליטיקאי התרבות המוביל בתקופת משטר קאדאר שלאחר 1968 וכונה בלעג לממונה הראשון של על התרבות.
בגבולות אידאולוגיים, פעילותו התאפיינה בפרגמטיזם. בזכות מערכת הקשרים האישית הענפה שלו ויחסיו הידידותיים עם מספר אחד של "מפלגת העם הסוציאליסטית ההונגרית", יאנוש קאדאר, הייתה לו השפעה רבה הרבה יותר על מדיניות התרבות ועל מנהגיה היומיומיים מאשר משקלו הרשמי. הוא השתדל לטפח את ידידותו עם אנשי תרבות ואינטלקטואלים חשובים כמו: ג'רג' לוקאץ', זולטאן קודאי ג'ולה אייש או לפחות לעשות איתם עסקאות מיוחדות. בשל עמדת הכוח שלו, הוא קיבל את העותק הראשון של הספרים המפורסמים שהוקדשו לו אישית וגם עותקים מיניאטוריים של רוב עבודות הפיסול. בשנות ה-60 היה תומכו העיקרי של יאנוש קומלוש בהקמת תיאטרון "בימת מיקוסקופ".
ב-1967 נבחר למזכיר הוועד המרכזי של מפלגת העם הסוציאליסטית ההונגרית ובתפקיד זה הופקד על השליטה הכללית בחיי התרבות. בינתיים, בשנת 1970 הוא נבחר גם לוועדה הפוליטית של מפלגת העם הסוציאליסטית ההונגרית. הוא נבחר לממלא מקום יו"ר מועצת השרים (שגן ראש הממשלה) וכיו"ר ועדת פרס קושוט ויו"ר המועצה הלאומית לתרבות ציבורית בשנת 1980.
הוא התפטר מכל התפקידים הללו בשנת 1982, כשחזר לתפקיד מזכיר התרבות של הוועד המרכזי של מפלגת העם הסוציאליסטית ההונגרית. הקריירה וההשפעה שלו כבר היו בירידה באותה תקופה. לאחר מכן היה מנכ"ל המכון למדעי החברה של המפלגה עד שנת 1989. עם סיום עבודתו ב-7 באוקטובר 1991, פרש מהפוליטיקה והחל לכתוב את זיכרונותיו, אך לא הצליח להשלים עבודה זו: בשנת 1991 נפטר.
סקוט ספידמן
רוברט סקוט ספידמן (באנגלית: Robert Scott Speedman; נולד ב-1 בספטמבר 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי-קנדי. הוא ידוע בתפקידו כ"בן קובינגטון" בסדרת הטלוויזיה "פליסיטי" ומסדרת סרטי האימה "מלחמת האופל", ובארי "באז" בלקוול בסדרת דרמת הפשע של ערוץ הטלוויזיה TNT "ממלכת החיות".
ביוגרפיה.
ספידמן נולד בלונדון שבממלכה המאוחדת, להורים נוצרים מסקוטלנד מרי (קמפבל), מורה בבית ספר יסודי והרץ האולימפי, ורוי ספידמן (1944–1999), אשר ניהל את הרכש בחנות כלבו. אחותו, טרייסי, מתה מסרטן ב-8 בפברואר 2016. בגיל ארבע הוא ומשפחתו היגרו לטורונטו שבקנדה. הוא היה שחיין תחרותי שלמד בתוכנית האתלטים המחוננים של בית הספר התיכון ארל הייג. כחבר בקבוצת השחייה הלאומית הצעירה של ג'וניור, ספידמן התמקם במקום התשיעי במבחנים לאולימפיאדת ברצלונה (1992). לאחר שסבל מפציעה בצוואר זמן קצר לאחר מכן נאלץ לעזוב את השחייה. כדי למצוא מוקד חדש מחוץ לאתלטיקה, ספידמן התעניין במשחק. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת טורונטו ובאוניברסיטת יורק משחק (שתיהן שוכנות בקנדה).
קריירה.
בשנת 1995 ניסה ספידמן להתמודד לתפקיד רובין בסרט "באטמן לנצח", אשר לוהק באותה עת בטורונטו. לבסוף, את התפקיד קיבל השחקן כריס אודונל. אולם האודישן העניק לספידמן את החשיפה לה היה זקוק, והוא החל לעבוד עם סוכן שחקנים והחל באודישנים לתפקידי טלוויזיה וקולנוע קנדיים.
ספידמן ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בשנת 1995, והופיע בפרק בסדרה "קונג פו: האגדה ממשיכה", ואחריו שיחק בתפקיד חוזר בסדרה "ננסי דרו" באותה שנה.
לאחר שהופיע במספר תפקידים קטנים בטלוויזיה, החליט ספידמן לעבור לניו יורק ללמוד זמן קצר בבית הספק למשחק "Neighborhood Playhouse" לפני שנשר וחזר הביתה לטורונטו.
הפריצה הגדולה שלו הגיעה כשהוא קיבל שיחת טלפון מסוכן ליהוק אמריקאי שרצה שהוא יבצע אודישן לסדרה חדשה בשם "פליסיטי". ספידמן לוהק לתפקיד ראשי בסדרה וזכה לשבחים רבים על משחקו. זמן קצר לאחר שהשתתף בסדרה החל ספידמן לקבל הצעות לתפקידים נוספים. בשנת 2000 ספידמן לוהק לתפקיד של בילי האנן מול גווינת' פלטרו בסרט "דואט".
בשנת 2002 הוא לוהק לתפקיד הראשי הראשי הראשון שלו, כשהוא מגלם בלש משטרת לוס אנג'לס חסר ניסיון שנתפס ברשת של שחיתות, מול קורט ראסל, בסרט "כחול מושחת". לאחר מכן, ספידמן שיחק את בעלה של אישה חולה סופנית (שרה פולי) בסרט הדרמה "החיים בלעדיי". ספידמן זכה ב"פרס גולדן וויב" על משחקו בסרט.
בשנת 2003, ספידמן כיכב מול קייט בקינסייל בסרט המותחן העל טבעי "מלחמת האופל". ספידמן על משחקו בסרט זכה בפרס סאטורן. לאחר מכן שיחק לצד ג'יימס מרסדן במותחן "היום ה-24" ולצד אייס קיוב ב-"XXX: State of the Union". עם הצלחתו של הסרט "מלחמת האופל" הראשון, ספידמן חזר על תפקידו כ"מייקל קורווין" בסרט ההמשך, "משחקי האופל: אבולוציה" משנת 2006.
הוא הופיע לצד וילם דפו בסרט "Anamorph" ועם וס בנטלי ב-"Weirdsville". ספידמן כיכב גם עם ליב טיילר בסרט האימה "הזרים" בשנת 2008, ולצידה של רייצ'ל בלאנשארד בדרמת המסתורין "Adoration" שביים אטום אגויאן.
ביולי 2009 פורסם כי ספידמן אמור לככב לצד דסטין הופמן, בסרט "הסיפור על פי "בארני". ההפקה החלה באוגוסט 2009, והצילומים התקיימו ברומא, ניו יורק וקנדה. ספידמן כיכב גם במערבון העצמאי "The Rites Ransom Pride" לצד ליזי קפלן ודוויט יואקם.
ביוני 2013 שיחק בהפקת HBO של ראיין מרפי בשם "Open" לצד וס בנטלי. בשנת 2014 הוא השתתף יחד עם ג'וליה סטיילס בסרט המותחן "מתוך האפלה". הוא כיכב בסרטים עצמאיים שונים כמו "יחפה", "שבויה" ו"המפלצת".
הוא שיחק בתפקיד בארי "באז" בלקוול בסדרת דרמת הפשע של רשת TNT "ממלכת החיות" עד לפרק הראשון של עונה 3. בשנת 2018 שיחק בתפקיד אורח ב"אנטומיה של גריי" בתפקיד ד"ר ניק מארש.
באוקטובר 2020 פורסם כי ספידמן לוהק לתפקיד החוזר של מתיו בעונה השלישית של הסדרה בהפקת נטפליקס, "את".
מול אלי וגודלו
פרסי הטלוויזיה של איגוד אמנויות הקולנוע והטלוויזיה 1958
פרסי גילדת מפיקי ובמאי הטלוויזיה לשנת 1958 הייתה השנה הרביעית שבה חולקו פרסים בתחום הטלוויזיה, שנודעו בהמשך בשם פרסי באפט"א לטלוויזיה. בשנה זו גדל מספר הקטגוריות מארבעה לשבעה. זאת הייתה הפעם האחרונה שהגילדה העניקה את הפרסים. בשנה לאחר מכן שולב הארגון עם האקדמיה הבריטית לקולנוע ליצירת האיגוד לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה.
פרסי הטלוויזיה של איגוד אמנויות הקולנוע והטלוויזיה 1957
ג'יימס אלן