ב-2002 עברה לערוץ 10 והייתה בצוות ההקמה של "חדשות 10". שימשה עורכת בתוכנית "זה הזמן" בהנחיית עמנואל רוזן. סיימה את תפקידה ב-2005, וחזרה לחדשות 10 ב-2008, לאחר שמונתה לסמנכ"ל החדשות והעורכת הראשית של "המהדורה המרכזית". יצרה את הסרט הביוגרפי על יהודה פוליקר "דברים שרציתי לומר" ששודר ב"ערוץ 10". היא סיימה את תפקידה במרץ 2010.
עמדה בראש מחלקת הדוקו של חברת "קסטינה תקשורת", שימשה העורכת הראשית בסרט התעודה שיצר עמנואל רוזן "מתים מעייפות" על מערכת הבריאות הישראלית, יצרה את הסרט "חיים בשאלה" על הליך יציאה בשאלה, יצרה את הסרט התיעודי "יחסינו לאן?" על הרשת החברתית פייסבוק, ואת הסרט "זה לא צודק" על עסקאות טיעון בבתי משפט בישראל. הסרטים שודרו במסגרת שידורי קשת בערוץ 2.
בסוף 2012 מונתה לסמנכ"לית התוכן ועורכת אתר האינטרנט "וואלה", תפקיד ממנו התפטרה לאחר חודשים ספורים, עקב התערבותו התכופה של המנכ"ל אילן ישועה בתוכן החדשות. ב-2013 מונתה למנהלת פיתוח התוכן ב"חדשות 10" ועורכת ראשית של התוכנית "שישי", לצד טלי מורנו ואלון בן דוד.
במאי 2017 הצטרפה לכאן – תאגיד השידור הישראלי ומשמשת עורכת תוכנית התחקירים "זמן אמת" מיומה הראשון של התוכנית.
בינואר 2021 הודיעה בן עובדיה על סיום עבודתה כעורכת "זמן אמת".
מתגוררת בתל אביב.
תקן חשבונאות מספר 4
תקן חשבונאות מספר 4 הוא תקן חשבונאי ישראלי העוסק בטיפול החשבונאי בעבודות על פי חוזה ביצוע. תקן זה, אשר נכתב על ידי המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות, יצא לאור בשנת 1999 והחליף את גילוי דעת 6 של לשכת רואי חשבון בישראל. התקן מתייחס לעסקאות בנייה או ייצור אשר מתחילות בשנה מסוימת ומסתיימות בשנה העוקבת או באחת מן השנים שלאחר מכן. התקן מנחה ארגונים ורואי חשבון כיצד להכיר בהכנסות בעסקאות אלו.
שיעור השלמה.
באופן כללי, התקן מגדיר מהו "שיעור השלמה", ועל פיו מחושבות ההכנסות. קיימות שתי שיטות עיקריות לחישוב שיעור ההשלמה: שיעור השלמה לפי עלות ושיעור השלמה הנדסי.
בשיעור השלמה הנדסי, מהנדס הבניין קובע איזה אחוז מן העבודה בוצעה בפועל עד סוף שנת הדיווח. בשיעור השלמה לפי עלות, מחושב שיעור ההשלמה לפי היחס שבין העלות בפועל לסך כל עלות הפרויקט הצפויה.
שיטה נוספת, נפוצה פחות, היא חישוב על בסיס אספקה של יחידות. התקן מגדיר מתי ניתן להשתמש בכל אחת מהשיטות.
הכרה בהכנסה.
התקן מגדיר מתי ניתן להתחיל להכיר בהכנסות, וזאת על בסיס שיעור ההשלמה. יש לעמוד במספר קריטריונים על מנת להתחיל להכיר בהכנסות:
כל עוד התנאים הנ"ל אינן מתקיימים, יש להכיר בהכנסות רק בגובה העלויות שהוצאו (אם השבתן צפויה, סעיף 3 לעיל).
אם ניתן להכיר בהכנסות, יש תחילה לחשב את סך הרווח מהפרויקט: סך ההכנסות בניכוי סך ההוצאות (הוצאות בפועל והוצאות צפויות). בשלב השני יש לחשב את הרווח המצטבר עד סוף השנה המדווחת על ידי הכפלת סך הרווח מהפרויקט בשיעור ההשלמה. בשלב השלישי יש לחשב את הרווח לתקופה: רווח מצטבר עד סוף השנה המדווחת בניכוי רווח מצטבר עד סוף השנה הקודמת.
לאחר חישוב הרווח לתקופה, ניתן לחשב את ההכנסות: רווח לתקופה ועוד הוצאות בפועל באותה שנה.
התקן מאפשר לבצע חישוב שונה כאשר שיעור ההשלמה חושב על בסיס הנדסי או על בסיס יחידות, אך החישוב החלופי בדרך כלל אינו נלמד במסגרת לימודי חשבונאות או הנהלת חשבונות, ולכן אינו נפוץ.
התייחסויות נוספות.
התקן מתייחס גם לעלויות טרום-חוזה, להפרשה להפסדים חזויים (כאשר העלות הצפויה עולה על ההכנסה הצפויה), ולדרך ההצגה ולגילויים בדוחות הכספיים.
דוגמה להמחשה.
לדוגמה, קבלן חתם על חוזה לבניית בניין בתוך שלוש שנים תמורת 1.1 מיליון ש"ח, החל משנת 2012. העלויות בפועל בשנת 2012, 2013 ו-2014 היו 300 אלפי ש"ח, 300 אלפי ש"ח ו-400 אלפי ש"ח בהתאמה. העלויות הצפויות נכון לסוף כל שנה, בשנים 2012, ו-2013, היו 600 אלפי ש"ח ו-350 אלפי ש"ח. הקבלן מחשב שיעור השלמה לפי עלות. החברה קיבלה מהלקוח מחצית מהתקבולים בסוף 2013 ומחצית בסוף שנת 2014.
תחילה יש לחשב שיעור השלמה (לפי עלות בדוגמה זו):
formula_1
שיעור ההשלמה גבוה מ-25% ולפיכך יש להכיר בהכנסה כבר בשנת 2012. לפיכך יש לחשב את סך הרווח מהפרויקט (סך ההכנסות בניכוי סך ההוצאות):
formula_2
ולאחר מכן את הרווח המצטבר עד סוף 2012:
formula_3
ומכאן את הרווח לשנת 2012 בלבד (בשנים קודמות לא נרשמו רווחים):
formula_4
כעת ניתן לחשב את ההכנסות שיוכרו בשנת 2012:
formula_5
קרי, בשנת 2012, בדוח רווח והפסד יירשם:
עד כאן הטיפול בשנת 2012. בשנת 2013, יש לחשב מחדש שיעור השלמה:
formula_6
סך הרווח מהפרויקט:
formula_7
הרווח המצטבר עד סוף 2013:
formula_8
הרווח לשנת 2013 בלבד:
formula_9
כעת ניתן לחשב את ההכנסות שיוכרו בשנת 2012:
formula_10
קרי, בשנת 2012, בדוח רווח והפסד יירשם:
עד כאן הטיפול בשנת 2013. בשנת 2014, אין צורך לחשב שיעור השלמה, מפני שהפרויקט הושלם (ושיעור ההשלמה הוא למעשה 100%).
סך הרווח מהפרויקט:
formula_11
הרווח המצטבר עד סוף 2014:
formula_12
הרווח לשנת 2014 בלבד:
formula_13
כעת ניתן לחשב את ההכנסות שיוכרו בשנת 2014:
formula_14
קרי, בשנת 2014, בדוח רווח והפסד יירשם:
וכך למעשה התקן מטפל בהכרה בהכנסות כאשר מדובר בחוזה המתפרס על פני מספר שנים. יש לציין כי אין קשר בין מועד ההכרה בהכנסה לבין מועד קבלת הכסף מהלקוח, כפי שניתן לראות לעיל אין התייחסות לנתון זה. מועד קבלת הכסף מהלקוח מקבל ביטוי במאזן של החברה, בהתאם להוראות ההצגה של התקן.
יוסף אור
יוסף אוּר (יֶזֶ'רסקי) (15 באפריל 1904 – 4 באפריל 1984, ב' בניסן תשמ"ד) היה מתרגם ישראלי, מהבולטים בתרגום ספרות המופת הפילוסופית האירופית לעברית.
קורות חיים.
יוסף בן זאב יז'רסקי (Jezierski) נולד בשנת 1904 בעיר לודז' שבפולין. בוגר הגימנסיה העברית בלודז'. בשנת 1925, כשהיה בן 21, עלה לארץ ישראל. למד באוניברסיטה העברית לתואר מוסמך במדעי הרוח (1933) ובהמשך השתלם באוניברסיטת פריז.
בעת לימודיו באוניברסיטה העברית החל לתרגם ספרי מופת פילוסופיים עבור הסדרה שייסד מורו, ח"י רות, ועד מהרה היה למתרגם הראשי של הסדרה. הספרים הודפסו תחילה בסטנסיל לשימושם של תלמידי החוג לפילוסופיה באוניברסיטה, ולבסוף יצאו לאור בהוצאת האוניברסיטה (מאוחר יותר הוצאת מאגנס).
נוסף על כתבים פילוסופיים, אור תרגם שירה צרפתית ורוסית ופרקים מכתבי זאב ז'בוטינסקי. בקיץ 1950 החל לעבוד במערכת "דברי הכנסת". בקיץ 1965 החל לשמש כעורך-משנה במערכת, עד פרישתו לגמלאות ב-1970.
אור היה רוויזיוניסט והיה חבר מערכת כתב העת "הירדן". התגורר כל ימיו בירושלים. בשנת 1958 נישא לחנה אור-לויתן.
בשנת 1951 זכה אור בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת (לצדם של עדה צמח, אהרן אמיר, יצחק זילברשלג, ומנשה לוין). גם ב-1943 ציינה ועדת הפרס את תרגומיו המעולים.
חוקר הפילוסופיה גרשון ויילר כתב על אור כי הוא "תרם יותר מכל אדם אחר לתרגומה של הספרות הפילוסופית הקלאסית לעברית... מה גדול החוב שחייב לו קהל קוראי הפילוסופיה בעברית, ומה חבל שלא הקדיש אור את כל מאמציו בכל שנותיו לעיסוק זה בלבד". לדבריו, מורו ח"י רות אמר על אור כי הוא מתרגם שאינו זקוק לעורך. עוד נכתב עליו בעיתון "דבר" כי "יוסף אור יוסיף לנו דעת מימים ימימה. הוא מבני-האור. הוא נושא לפיד, לפיד-החכמה בישראל, ממרחיבי הגבולות, גבולות-הדעת. הוא הרחיב את דעתנו".
בועז ארמוני
בועז ארמוני (נולד ב-7 בינואר 1979) הוא במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה.
בועז ארמוני נולד בתל אביב ולמד בתיכון רופין שבעמק חפר. שירת בצה"ל כחובש קרבי בחיל השריון.
בשנת 2002 החל ללמוד קולנוע במחלקה לקולנוע של המדרשה לאומנות במכללת בית ברל ובסגרת זו כתב וביים שלושה סרטים קצרים "זה לא סרט", "מוטל דה פאלמה" ו"רכבות במדבר".
הסרט "רכבות במדבר" בכיכובה של השחקנית ריימונד אמסלם הוקרן בעשרות פסטיבלים בינלאומיים וזכה במספר פרסים, כמו כן נבחר כסרט המצטיין של המחזור ונכלל באסופת עשרת הסרטים הנבחרים בכל הזמנים של המחלקה לקולנוע.
במסגרת הלימודים זכה בועז בשני מענקי בימוי מקרן הקולנוע אמריקה ישראל ובמענקי הפקה מקרן סנונית וקרן גשר.
לאחר סיום הלימודים החל לעבוד בתור במאי מקצועי בהפקות סרטים היסטוריים למרכזי מבקרים. במסגרת עבודה זו ביים מספר סרטים כגון "הפריצה מכלא עכו" (בכיכובם של מיקי לאון, יונתן עוזיאל, יותם ישי, קובי מאור ואלון פדות), "הורדוס הגדול" ו"מכתבי אהבה במלחמה" (בכיכובם של משה אשכנזי, עירד רובינשטיין, אסיה נייפלד, שלומי ברטונוב ואור בן מלך) שמשלבים שחזורים היסטוריים מדויקים ודרמה עלילתית מהוקצעת.
בנוסף הפיק וביים סרטי תדמית ופרסומת רבים לחברות ומרכזי מבקרים כגון: מרכז יצחק רבין, קרן קיסריה, משרד הביטחון, מיני ישראל, בית הפלמ"ח, בצלאל, מוזיאון הרצל, מוזיאון ישראל, הכותל המערבי, מפעלי ים המלח.
בשנת 2010 הפיק את הסרט הצרפתי הקצר checkpoint בבימוי רובן עמר, שהוקרן בלמעלה ממאה פסטיבלים בינלאומיים וזכה בפרסים רבים.
בשנת 2011 חבר לתסריטאי ליאור לדרמן ולחברת ההפקה גרין פרודקשנס והחל לעבוד על הסרט העלילתי הראשון בבימויו מסווג חריג. העבודה על הסרט נמשכה כארבע שנים והוא יצא לאקרנים ב-15 באוקטובר 2015 בהפצת חברת יונייטד קינג וזכה להצלחה.
בשנת 2016 חבר לתסריטאים שראל פיטרמן ושיר ראובני ולמפיק צביקה נתן והחל לעבוד על הסרט המחשמלים. הסרט הוקרן בטרום בכורה בפסטיבל חיפה 2019.