עליית האפרטהייד בדרום אפריקה ב-1940 סימנה שינויים נוספים עבור כל השחורים בדרום אפריקה. ב-1953 ממשלת דרום אפריקה הציגה את המולדות, או בנטוסטנים (Bantustan), אזורים קטנים בדרום אפריקה שהוקצו לשחורים לפי קבוצות אתניות, והיה מותר לצאת מהם רק באישור מיוחד. אנשי מערב סוטו הוקצבו לבנטוסטן הקטן קוואקווא (QwaQwa, משמעות בסהסוטו: לבן מלבן. בשל תנאי מזג האוויר באזור), הגובל בלסוטו. רק כ-200,000 אנשי סוטו חיו בקוואקוואה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20.
בוטשאבלו (Botshabelo), טאוונשיפ (Township), ערים בהם התגוררו שחורים. היו בסמוך לערים מרכזיות לבנות בדרך כלל), קהילה של יותר מ-300,000 אנשים, שולבה לתוך קוואקווא ב-1987 בשל מאפיינים אתניים דומים כמו שפה. עובדי ציבור בבירת קוואקווא ותושבים רבים בה התנגדו למהלך, ובית המשפט העליון של דרום אפריקה השיב את בוטשאבלו לסמכות השיפטית של מדינת אורנג' החופשית זמן קצר לאחר מכן. המולדת הוסיפה להיות צפופה מדי באנשים עם בסיס כלכלי לא מספק, עד לביטול הבנטוסטנים ואיחודם עם דרום אפריקה, שהתרחש עם סיום שלטון האפרטהייד ב-1994.
תרבות.
התרבות, הארגונים החברתיים, הטקסים, השפה והאמונות הדתיות של דרום סוטו, כמעט זהים לשתי קבוצות הסוטו האחרות (פדי וטסוואנה); עם זאת, ישנם הבדלים תרבותיים גדולים בין הסוטו לנגוני (Zulu, Xhosa, Ndebele, Swazi). למשל אנשי הסוטו נוטים להחזיק את המשקים/חוות שלהם מחוץ לכפרים, בניגוד לנגוני.
נישואין.
ההבדל הגדול ביותר כנראה בין החברה בסוטו ונגוני הוא מנהגי הנישואין. גבר דובר סוטו מחפש כלה לעיתים קרובות מקבוצה שאליה הוא כבר משתייך או מכיר היטב, בעוד שנישואין בקרב בני משפחה בחברת הנגוני לא מקובלים.
מנהגים חברתיים במשטר הצ'יף.
באופן מסורתי, הסוטו נתנו את אמונם בצ'יף העליון והם נשלטו על ידי הצ'יף של המחוז, בסיוע ראשי הקהילה. ניהול הצדק הוא עדיין בידיים של המנהיגים הללו במובן מסוים. בעבר, הקוד המשפטי התבסס בעיקרו על מנהגים.
הקלאנים היו קשורים לחפצים טבעיים מסוימים או למיני בעלי חיים על ידי מערכות יחסים מיסטיות, שכללו לעיתים איסורים ומניעות. הקלאנים הגדולים של הסוטו כללו את קלאן האריה (Taung), קלאן הדג (Tlhaping), קלאן הפיל (Tloung) וקלאן הקרוקודיל (Kwean, אליה נולד המלך משאוושאוו).
מנהיגי הקהילה התגודדו סביב ביתו של הצ'יף. הכפרים של הסוטו צמחו לעיתים לעיירות גדולות של כמה אלפי אנשים. שטחים חקלאיים היו בדרך כלל מחוץ לכפרים, לא סמוך לבית. ייתכן והארגון הכפרי עזר לאנשי הסוטו הכפריים להגן על עצמם ביעילות רבה יותר מאשר הם יכלו עם משקי בית מפוזרים, וזה כנראה הקל על השליטה של הצ'יף ומשפחתו על ראשי הקהילה.
הכפרים של הסוטו התארגנו גם לפי קבוצות גיל או קבוצות של נשים וגברים שהיו קרובים בגילם. לכל קבוצת גיל יש אחריות ספציפית. למשל, הגברים אורגנו ללוחמה. קבוצת גיל שלמה עוברת בדרך כלל ביחד ממשימה אחרת לאחרת, והכפר חגג את השינוי במשימה בסדרה של טקסים ובמקרים מסוימים בטקסי חניכה. טקסי החניכה הקודמים שנערכו לכבוד הבגרות היו טקסים מפוארים שנמשכו כמה חודשים והבנים והבנות נלקחו בנפרד לסימול המעבר, בתקופת החורף. הבנים נימולו.
הישות הנעלה ביותר שאנשי הסוטו האמינו בה מוזכרת בעיקר כמודימו (Modimo). לפי האמונה, אל מודימו ניתן להגיע רק דרך בלימו (Balimo) הרוחות של אבותיהם של אנשי השבט - שמכובדים בחגיגות פולחניות. הרוחות יכולות להביא מחלות ואסונות למי שישכח אותן או יתייחס אליהן בחוסר כבוד.
כיום, הנצרות התקבלה על ידי רוב דוברי הסוטו, גם אם לא לחלוטין. רוב האנשים בלסוטו הם קתוליים, אבל יש גם הרבה זרמים דתיים פרוטסטנטיים. כיום, כנסיות עצמאיות רבות משלבות אלמנטים של תזות של הדת האפריקאית המסורתית עם הנצרות.
יחס לאוכלוסיות שונות בשבט.
בתרבות של הסוטו, הגבר נחשב לאחראי על משק הבית. הנשים מוגדרות כחוואיות ומטפלות בילדים ובמשק הבית. נישואים פוליגיניים (ריבוי נשים) אינם נדירים בקרב האליטה, אבל הם נדירים בקרב פשוטי העם. הנישואין מאורגנים על ידי העברת בוהדי (Bohadi – מוהר).
בסהסוטו, המילים לאבא (Ntate) ואמא (Mme) משמשות בדרך כלל כצורה להבעת כבוד לזקני השבט. היחס הכללי כלפי הילדות תומצת היטב על ידי האמרה: "Lefura la ngwana ke ho rungwa", שמשמעותה בתרגום חופשי היא "ילדים מפיקים תועלת מלשרת את זקניהם".
מאפייני לבוש ואומנות עממית.
אנשי דרום סוטו של לסוטו (בסוטו – baSuto) מזוהים עם המעטה/שמיכה בצבע בהיר שהם לובשים לעיתים קרובות במקום מעילים. לשמיכות הללו יש עיצובים שמתארים הכל – ממטוסים, כלה בכתרים ועד דפוסים גאומטריים. השמיכות "קנויות מחנות", אין הכנה מסורתית שלהם.
כובע המוקורטולו, עשוי קש בצורת קונוס מסורתי בדרום סוטו, ומשמש לסמל של הבסוטו ולסמל של המדינה לסוטו. יש שרואים בצורתו עדות להשפעות קדומות מהמזרח בשל הדמיון לצורתם של כובעי הקוניאל (Conical) האסיאתיים.
מסורות של אומנות עממית כוללות בתוכן: חרוזים, תפירה, קדרות, קישוט הבית ואריגה. פריטים שימושיים כגון: מחצלות שינה, סלים ומסננות בירה, ממשיכים להיות ארוגים ביד מקש. מלאכות מסורתיות עממיות הוחיו והותאמו כתגובה לסחר התיירות.
שפה.
סהסוטו, היא שפת בנטו (Bantu), הקשורה קשר הדוק לשפה סהטסוואנה (seTswana). הסוטו משתמשים בעיצורי קליק (click consonants) בכמה מילים בשל השפעות היסטוריות משבט הסאן, בעוד שבסהפדי (sePedi) ובסהטסוואנה אין קליקים.
הסוטו מדוברת בממלכת לסוטו ובדרום אפריקה. היא מרוכזת במדינה החופשית, חאוטנג (Gauteng) ובמחוזות הקייפ המזרחי (Eastern Cape), עם קבוצות קטנות של דוברים בנמיביה (Namibia) וזמביה (Zambia).
הסות'ו היא אחת מתוך 11 השפות הרשמיות המוכרות על ידי החוקה הדרום אפריקאית ו-7.9% מהאוכלוסייה הדרום אפריקאית משתמשת בה כשפת אם. זוהי שפה מוזיקלית הנשלטת על ידי עצם (noun), אשר מחולקת לסוגים שונים. היא ידועה בתור שפה מצמידה (שילוב של אלמנטים של מילים פשוטות והבעת משמעות מסוימת), עם סיומות וקידומות רבות, המשמשות בבניית המשפט וגורמות לשינויים הקוליים.
השפה עשירה בפתגמים, ניבים וצורות מיוחדות של טקסטים. נכון לעכשיו, בשפה יש שתי מערכות איות, אחת משמשת במדינת לסוטו והאחרת בדרום אפריקה. למשל, ברכה מוכרת בלסוטו היא "Khotso, le phela joang?" (היי, מה שלומך?). בדרום אפריקה, את המילה "joang" ("איך") רושמים "jwang" ו"khotso" רושמים "kgotso".
סהסוטו הייתה אחת השפות הראשונות מהשפות האפריקאיות שהפכה לשפה כתובה על ידי מיסיונרים אוונגליסטיים מפריז במאה ה17, ולכן הספרות של הסוטו היא נרחבת. כיום, השפה הכתובה מבוססת בעיקרה על הניבים של קוואנה ופוקנג, אם כי קיימות וריאציות שונות.
אוני לורקאן
כריסטופר "כריס" ג'ירארד (באנגלית: Christopher "Chris" Girard; נולד ב-21 בדצמבר 1985) הוא מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה אוני לורקאן.
קריירת היאבקות מקצועית.
קריירה מוקדמת (2008–2012).
לורקאן החל להתאמן בבית הספר להיאבקות של קילר קובלסקי באוגוסט 2008. לאחר שנתיים של אימונים ועבודה בעבור הארגון Chaotic Pro Wrestling, לורקאן עזב את בוסטון, מסצ'וסטס ועבר לקלגרי, אלברטה, קנדה. בספטמבר 2018 לורקאן נרשם באקדמיית ההיאבקות של המתאבק לאנס סטורם. לאחר שלושה חודשים תחת הדרכתו של סטורם, הוא עבר לדאלאס, טקסס ועבר להתאמן אצל המתאבק היפני, פונאקי, בסן אנטוניו. לאחר בערך שנה בטקסס, לורקאן חזר לבוסטון בשנת 2012.
CZW (2012–2015).
בוסיק ערך את קרב הבכורה שלו בארגון Combat Zone Wrestling (ארגון שידוע בקרבות האלימים שלו) באירוע CZW Cerebral שהתקיים ב-13 באוקטובר 2012. בוסיק החל לקבל חשיפה עקב טורניר שנערך בשנת 2014 לאחר שניצח את עזריאל, קיילב קונלי וצ'אק טיילור כדי להעפיל לגמר הטורניר, אך בגמר נוצח על ידי דרייק יאנגר. לאחר מכן, בוסיק התעמת עם אלוף העולם במשקל כבד של הארגון, דרו גולאק. בקרב אליפות מולו שהתקיים ב-27 באפריל הוא נוצח על ידי גולאק, אך הצליח לזכות באליפות מידיו של גולאק שבועיים לאחר מכן. תקופת כהונתו כאלוף נמשכה כ-161 ימים עד שחברו לקבוצה, סוזיו, איתגר אותו לקרב אליפות ואף ניצח אותו. ב-11 בנובמבר, בוסיק איתגר את סוזיו לקרב חוזר על האליפות שסוג הקרב היה שחבלי הזירה הוחלפו בגדר תיל, בקרב זה כשל בוסיק להשיב לו את האליפות.
Evolve (2013–2015).
בוסיק ערך את קרב הבכורה שלו בארגון באירוע מספר 23 בניצחון בקרב הדחות מרובע נגד גרין אנט, ג'וש אלכסנדר ומקסוול שיקגו. באירוע לאחר מכן, בוסיק נוצח על ידי דרו גולאק. באירוע מספר 23 בוסיק הצליח לנצח את אותו גולאק.
Pro Wrestling Guerrilla (2014–2015).