כסנאטור תמך ווקר נמרצות בסיפוחה של טקסס. כמזכיר האוצר הוא היה אחראי על מימון ההוצאות של מלחמת ארצות הברית-מקסיקו ובמסגרת זו הוא היה מעורב בשערוריית בנקים. הוא יזם חוק שהפחית את שיעור המיסים לרמה מהנמוכות בהיסטוריה. ב-1857 מונה ווקר על ידי הנשיא ג'יימס ביוקנן כמושל קנזס, אך התפטר זמן קצר לאחר מכן בשל התנגדותו לתמיכתה הממשל בחוקת לקומפטון שהתירה את העבדות בטריטוריה. לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים, תמך ווקר באיחוד במלחמת האזרחים האמריקאית והמשיך לעסוק בעריכת דין בוושיגטון.
ראשית חייו.
רוברט ווקר נולד בנורת'מברלנד, פנסילבניה. אביו, ג'ונתן ווקר, לחם במהפכה האמריקאית והיה שופט בפנסילבניה. אמו הייתה לוקרישיה "לוסי" דנקן ווקר. רוברט ווקר ואחיו דנקן גדלו בבלפונטה, פנסילבניה בשנים 1806–1814, שם כיהן אביהם כשופט מחוזי. האב מונה ב-1818 כשופט הראשון של בית המשפט של המחוז המערבי של פנסילבניה, לאחר שמונה לתפקיד על ידי הנשיא ג'יימס מונרו והסנאט אישר את מינויו, וכיהן בתפקיד עד למותו ב-1824. רוברט ווקר התחנך בתחילה באקדמיית בלפונטה. ב-1819 הוא סיים כמצטיין בכיתתו את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה, שם הוא היה חבר בחבורה הספרותית "חברת אוהבי הלמידה" (Philomathean Society).
ווקר נשא לאישה את מרי בלצ'ינדן בצ'י ויחד נולדו להם חמישה ילדים.
ראשית הקריירה.
ב-1821 התקבל ווקר ללשכת עורכי הדין של פיטסבורג והוא עסק בעריכת דין בעיר משנת 1822 ועד 1826, כאשר הוא עבר לנאצ'ז, מיסיסיפי, שם נפטר אביו ב-1824 בביתו של אחיו של רוברט, דנקן. רוברט ווקר הצטרף לאחיו במשרד עורכי דין מצליח. הוא גם נכנס לעסקי ספקולציה עם דודו בכותנה, קרקעות ועבדים. בכל אופן, ב-1834 עבר אחיו דנקן (לשעבר חבר בית המחוקקים של מיסיסיפי), לטקסס מסיבות בריאותיות, שם הוא היה מעורב בעסקי קרקעות ובפעילותה של תנועת העצמאות של טקסס. על פעילותו במסגרת המהפכה הטקסנית ב-1835, נאסר דנקן ווקר במקסיקו ולאחר שחרורו נסע לקובה, שם הוא נפטר בדצמבר אותה שנה, וכתוצאה מכך ירש ממנו אחיו רוברט רכוש בטקסס.
סנאטור.
רוברט ווקר החל להתבלט מבחינה פוליטית במהלך "משבר הביטול" , אף על פי שהוא טען שזכות הממשלה הפדרלית לכפות את רצונה על מדינות מורדות וזכה לשבחים מהנשיא לשעבר ג'יימס מדיסון. ב-1836 היה ווקר למועמד לסנאט מטעם מיסיסיפי וניצח בבחירות את הסנאטור המכהן ג'ורג' פוינדקסטר, שמתח ביקורת על ווקר על חלקו בתיווך עסקת קרקעות במיסיסיפי שנרכשו משבטי הצ'וקטאו ב-1831. ווקר כיהן בסנאט בשנים 1835–1845. הוא שיכנע את חברי בית המחוקקים של מיסיסיפי לאמץ החלטה לגנות את שאיפות הביטול והפרישה כמעשי בגידה.
כמי שהיה חסיד נלהב של מגמות ההתפשטות של ארצות הברית, תמך ווקר בממשלו של הנשיא אנדרו ג'קסון, וככל הנראה כדי להמשיך את מורשת אחיו, הוא הצביע ב-1837 בעד ההחלטה להכיר ברפובליקת טקסס, ובינואר 1844 הוא הציע לספחה לארצות הברית, בכפיפות לשחרור הדרגתי של העבדים בה ויישובם, ועל כך הוא ספג ביקורת מג'ון קלהון, בכל זאת, ב-1845 הציע ווקר שיבוצע סיפוח על פי החלטה של שני בתי הקונגרס. הוא גם פעל למען בחירתו של ג'יימס פולק בבחירות לנשיאות של 1844, בין השאר בשל התנגדותו של הנשיא מרטין ואן ביורן לסיפוח. ווקר גם תמך בהענקת קרקעות ציבוריות במדינות החדשות ובהחפתת מיסים. הוא התנגד לחלוקת ייתרות הכספים של הממשל הפדרלי מתוך חשש שמהלך כזה ישמש תירוץ להעלאת מיסים. מעל הכל הוא התנגד לרעיון של מערכת אוצר עצמאית. הוא התנגד גם לרעיון של הבנק הלאומי של ארצות הברית ולביטול פשרת מיזורי מ-1820.
כסנאטור מטעם מיסיסיפי וכבעל עבדים בעצמו, הגן ווקר על מוסד העבדות בלהט, בה בשעה שהוא התנגד לסחר העבדים האפריקאים ודגל בשחרור הדרגתי של העבדים ותמך במאמצים של תנועת החזרה לאפריקה. הוא הביע את דעותיו בנוגע לתועלת הכלכלית שבכך וטען שהעבדים לא יוכלו להשתלב כראוי בחברה ללא פיקוח של אדוניהם. בכל אופן, ב-1838 שחרר ווקר כמה מעבדיו.
ווקר גם טען שיש לספח לארצות הברית את טקסס העצמאית כדי למנוע את נפילתה בידי בריטניה, שהייתה עלולה לעשות בה שימוש להפצת חתרנות בכל רחבי הדרום. הוא הזהיר את אנשי הצפון שאם בריטניה תצליחה לחתור תחת מוסד העבדות, ינדדו העבדים המשוחררים לצפון, שם "משכנות העוני, בתי הכלא, בתי המחסה לחירשים, אילמים, עיוורים ומטורפים, יתמלאו בצפיפות".
מזכיר האוצר.
בהמלצתו של סגן הנשיא ג'ורג' דאלאס, מינה הנשיא הנבחר ג'יימס פולק את ווקר כמזכיר האוצר של ארצות הברית ועמיתיו בסנאט אישרו את המינוי. בתפקיד זה כיהן ווקר במשך כל תקופת נשיאותו של פולק בשנים 1845–1849 והיה אחד המשפיעים ביותר מבין חברי הקבינט של פולק.
ווקר היה מעורב בדוח חשוב של מחלקת האוצר שהוגש בדצמבר 1845 ותקף את מערכת הגנת המחירים לתעשיינים אך עדיין תמך בהטלת מכסים. מערכת המכסים של ווקר לשנת 1846 התבססה על העקרונות של הדוח והייתה בעיקר פרי עבודתו של ווקר. הוא גם ניסח את הצעת החוק משנת 1849 להקמת מחלקת הפנים של ארצות הברית. ווקר גם תמך במערכת אוצר עצמאית והקים מערכת מחסנים לטיפול ביבוא בעל השפעה ארוכת טווח.
כמזכיר האוצר היה ווקר האחראי על מימון הוצאות מלחמת ארצות הברית-מקסיקו, אך עיסוקו בכך לא היה מלא. במהלך מלחמה זו סבל אוצר ארצות הברית ממחסור בכספים. סכום עצום של שישה מיליון דולר נמשך ממחלקת הכספים של הצבא. חקירה העלתה שכ-1.1 מיליון דולר מתוך סכום זה הופקדו בבנק "קורקורן וריגס", שהשקיע אותו בשוק המניות. הנשיא פולק, שהתנגד לכל פעילות בנקאית, כתב ביומנו שזה היה הרגע המטריד ביותר בתקופת נשיאותו. העימות שלו עם ווקר הניב רק תשובות סתמיות ומעורפלות. פולק הורה על עריכת חקירה, אך ווקר עדיין לא היה מסוגל לספק לו את התשובות שלהן הוא נזקק. בסופו של דבר אמר ווקר לפולק ש-600,000 הדולרים שנשארו בידי הבנק הועברו לידי הצבא ופולק איבד את העניין בפרשה. עוד לפני שהחקירה הופסקה לא הוכח שום מעשה נוכלות. עם זאת, עוד לפני מינויו של ווקר כמזכיר האוצר, הזהיר אנדרו ג'קסון את ווקר "שווקר לא היה אדם שניתן לבטוח בו בנוגע לכספי האומה".
לאחר סיום כהונתו כמזכיר האוצר ב-1849, חידש ווקר את עיסוקו בעריכת דין בוושינגטון. יחד עם אדווין סטנטון הוא ייצג את העיר פיטסבורג בהתדיינות מול חברת הגשר התלוי וילינג בבית המשפט העליון של ארצות הברית. עסקיו כללו עסקי קרקעות ומכרות.
מושל טריטוריית קנזס.
בתחילה התנגד ווקר לפשרת 1850, אך בסופו של דבר שוכנע בעקבות טיעוניו של הסנאטור מאילינוי סטיבן דאגלס. במאי 1857 הוא מונה כמושל טריטוריית קנזס על ידי הנשיא ג'יימס ביוקנן, אך בדצמבר אותה שנה הוא התפטר בשל התנגדותו לחוקת לקומפטון. במכתב ההתפטרות שהוא הגיש למזכיר המדינה לואיס קאס, הוא דיבר על הונאת בחירות ברורה ועל לחץ פוליטי פסול מצד הממשל. עם זאת, הוא לא ניתק באופן מידי את קשריו עם מפלגתו ותמך ב"חוק האנגלי" בין השאר בשל השפעתו של ווקר, הצביעו מספיק חברי המפלגה הדמוקרטית שהתנגדו לחוקת לקומפטון עבור חוק זה.
מלחמת האזרחים ושנותיו האחרונות.
אף על פי שווקר היה סנאטור לשעבר של מיסיסיפי, הוא תמך באיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. בנו הבכור, דנקן סטיבן ווקר, הוצב בתחילת המלחמה כקצין בדרגת קפטן בכוח המתנדבים של צבא האיחוד והתקדם בסולם הדרגות עד שהגיע לדרגת ייצוג של בריגדיר גנרל שהוענקה לו על גבורתו ועל מעשיו הראויים לשבח במהלך המלחמה. בתחילת המלחמה הוא שירת כשליש במטהו של הגנרל נתניאל בנקס, בהמשך במטהו של בריגדיר גנרל ויליאם אמורי ולבסוף במטהו של מייג'ור גנרל וינפילד סקוט הנקוק. ווקר האב הפליג ב-1863 לאירופה כסוכן פיננסי של ארצות הברית, שם הוא טיפח את אמונם של האירופאים במשאבים הפיננסיים של ארצות הברית. הוא דאג למתן הלוואה בסכום של 250 מיליון דולר תמורת איגרות חוב.
עם שובו מאירופה בנובמבר 1864 חידש ווקר את עיסוקו בעריכת דין בוושינגטון וכן המשיך לפרסם מאמרים בנושאים פיננסיים עד למותו. הן במהלך מלחמת האזרחים והן אחריה הוא כתב מאמרים לעיתון Continental Monthly, ולזמן קצר הוא גם ערך אותו יחד עם ג'יימס ר. גילמור.
מותו והנצחתו.
רוברט ג'ון ווקר נפטר בוושינגטון די. סי. ב-11 בנובמבר 1869. הוא נטמן בבית הקברות אוק היל שבוושינגטון.
בתחילה נקרא על שמו מחוז בטקסס, אך בשל תמיכתו במלחמת האזרחים באיחוד, החליטה המועצה המחוקקת של טקסס שהמחוז יקרא על שם סמואל המילטון ווקר, איש הטקסס ריינג'רס, שבינו לבין רוברט ווקר לא היו שום קשרי משפחה. על שמו של ווקר נקראה גם ספינת מחקר של סוכנות סקר החופים של ארצות הברית (כיום חלק ממנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי), שהייתה בשירות בשנים 1848–1860.
יענקל'ה סגל
יעקב (יענקל'ה) סגל הוא מוזיקאי ישראלי.
ביוגרפיה.
סגל נולד בירושלים. בוגר בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה במחלקה לג'אז וגיטרה בס.