נעשו מספר ניסיונות לפתרון בעיית צמצומן של 48 הקבוצות בשתי הליגות למספר שמהווה חזקה של שתיים, לצורך קיום תחרות בשיטת נוק-אאוט. לעיתים קרובות שוחק השלב הראשון של התחרות בבתים של 3 קבוצות; במקרים אחרים המועדונים הבכירים היו מדלגים על השלב הראשון. שיתופן של 8 או 12 קבוצות מליגת החובבנים לא פתרה את הבעיה, והעונה 16 קבוצות יחלו את התחרות מהשלב השני, בעוד ש-32 האחרות יחלו את השלב הראשון בארבעה אזורים.
כיום התחרות לא נחשבת לראשונה במעלה וקבוצות רבות מעדיפות לשחק עם הרכבים בינוניים, בעיקר בשלבי התחרות הראשונים. האוהדים מתייחסים לתחרות בשוויון נפש גם כן, וכך תפוסת הקהל בתחרות נמוכה בהרבה מהמקובל בתחרות כדורגל מקצועני.
פרנק ברידג'
פרנק ברידג' (באנגלית: Frank Bridge; 26 בפברואר 1879 - 10 בינואר 1941) היה מלחין בריטי.
ביוגרפיה.
ברידג' נולד בעיר ברייטון. אביו היה מוזיקאי ומנצח על תזמורות תיאטראות וממנו למד נגינה בכינור. בשנת 1896, בגיל 17, נתקבל לקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון. הוא למד שם כינור ופסנתר וסיים את לימודיו בהצטיינות.
באותה תקופה החל לכתוב מוזיקה, בעיקר מוזיקה קאמרית לכלי מיתר והתפרנס כנגן כינור וויולה בהרכבים שונים וכמנצח. יצירותיו הבולטות באותה תקופה הן הפואמה לתזמורת הים (1911) ושישיה לכלי קשת (1912). הוא גם כתב מספר יצירות למקלה למילים של מארי אליזבת קולרידג'
ברידג' היה פציפיסט והביע את דעותיו בתקופת מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה חלה ירידה בהצלחת יצירותיו והוא פנה יותר לשטח של לימוד קומפוזיציה. אחד מתלמידיו היה בנג'מין בריטן. ברידג' חשוך הילדים פיתח עם בריטן יחסים מיוחדים וראה בו כבן מאומץ. בריטן גמל לו בכך שבשנת 1937 הלחין את יצירתו וריאציות על נושא מאת פרנק ברידג' אופוס 10. הנושא נלקח מתוך האידיליה השנייה מיצירתו של ברידג' שלוש אידיליות לרביעית כלי מיתר (1906). בריטן גם הפך לפציפיסט מושבע בהשפעתו של ברידג'.
בשנת 1922 הכיר ברידג' את אליזבת ספארג קוליג', אמריקאית עשירה ותומכת אמנים. בעזרתה הכספית התפנה להלחנה וערך מספר מסעות קונצרטים בארצות הברית.
בשנת 1941 נפטר לפתע מהתקף לב ולא הספיק לסיים את יצירתו האחרונה אלגרו מודראטו לתזמורת כלי קשת.
לאחר מותו נשכחו רוב יצירותיו ולהנצחתו הוקמה קרן פרנק ברידג' השוקדת על פרסום יצירותיו.
כמו כן, לאחר מותו הצ'לן ג'וליאן לויד ובר גילה בארכיון הקולג' המלכותי בלונדון, יצירה לא ידועה של ברידג' - סקרצטו לצ'לו ופסנתר .
סאות' פארק וסיינטולוגיה
ז'ן בטיסט לולי
ג'מיני 1
ג'מיני 1 (גם ג'מיני I; באנגלית: Gemini 1) הייתה המשימה הראשונה בתוכנית החלל ג'מיני של נאס"א.
במשימה זו שוגרה חללית ג'מיני בלתי מאוישת באמצעות טיל השיגור טיטאן 2 למסלול סביב כדור הארץ לצורך בדיקות ראשוניות לקראת שיגורים מאוישים בשלבים הבאים של התוכנית.
וייס
וייס או ויס (Weiss) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעו לבן.
איזון
ג'לאל טלאבני
ג'מיני 2
ג'מיני 2 (גם ג'מיני II) הייתה המשימה השנייה בתוכנית החלל ג'מיני של נאס"א. במשימה זו שוגרה לחלל החללית ג'מיני 2 באמצעות טיל השיגור טיטאן 2, לצורך בדיקת מגני החום של החללית.
יעד השיגור המקורי של החללית היה ה-9 בדצמבר 1964, אך באותו יום, לאחר הספירה לאחור, מערכת איתור התקלות של הטיל איתרה תקלות טכניות שנבעו מאיבוד לחץ הידראולי וכיבתה את מנועי הטיל.
משימה.
תוצאות.
כל המטרות הושגו, למעט בחינת תאי הדלק; אלה נותקו לפני ההמראה.
בלוטה אנדוקרינית
בלוטה אנדוקרינית או בלוטת הפרשה פנימית היא בלוטה שמייצרת הורמונים ומפרישה אותם ישירות אל מחזור הדם, שלא דרך צינור. הבלוטה האנדוקרינית מקורה בתאי אפיתל שהתפתחו אל תוך רקמת החיבור וניתקו משכבת האפיתל, ולאחר מכן נעטפו בנימים.
הבלוטות האנדוקריניות שבגוף האדם הן: בלוטת יותרת המוח (היפופיזה), בלוטת האצטרובל, בלוטת התריס, בלוטת יותרת התריס, בלוטת התימוס (הרת), יותרת הכליה, השחלות, האשכים, השליה והלבלב. הבלוטות האנדוקריניות לוקחות חלק בוויסות תהליכים, ריכוז חומרים ופעולות וויסות אחרות והן למעשה גורמות להפעלה של רקמות או איברים מסוימים בגוף.
רוב ככל ההורמונים שנוצרים בבלוטות אנדוקריניות מופקים על ידי תאים מיוחדים הקיימים בשביל ליצור הורמונים ספציפיים אלו, דוגמת איי לנגרהנס בלבלב. הורמונים אלו יוצאים אל מחזור הדם דרך אקסוציטוזה ומוסעים בדם עד שמגיעים אל תאי המטרה שלהם.
בלוטות אנדוקריניות משתתפות כמעט בכל מערכות הגוף, והן נוטלות תפקיד חשוב באיזון ההומאוסטזיס בגוף.
תאי עצבים אינם נחשבים תאים אנדוקריניים או חלק מבלוטה אנדוקרינית משום שהם אינם מפיקים הורמונים אלא חומרים כימיים בשם נוירוטרנסמיטרים. לא כל התאים המפרישים חומרים נחשבים חלק מבלוטה אנדוקרינית (כמו בלוטות הזיעה או תאי הקיבה).
ליגות כדורגל מוספות
ליגות כדורגל מוספות היו ליגות כדורגל אזוריות בימיו הראשונים של הכדורגל התחרותי בסקוטלנד. הליגות הוקמו על ידי קבוצות שהיו חברות בליגות הבכירות בסקוטלנד, ושוחקו בשבתות פנויות, בהן לא התקיימו משחקים במסגרת הליגה או הגביע הסקוטיים. הליגות המוספות הראשונות הוקמו כאשר הליגה הסקוטית כללה עשר קבוצות בלבד, ששיחקו במהלך כל עונה שמונה-עשר משחקים כל אחת. התרחבותה ההדרגתית של הליגה הסקוטית החל משנת 1900 גרמה לביטול הליגות המוספות.
הליגות המוספות.
ליגת הכדורגל של אדינבורו.
ליגת הכדורגל של אדינבורו הוקמה ב-1894. שם הליגה שונה ב-1896 לליגת הכדורגל של מזרח סקוטלנד, כאשר דנדי הצטרפה כחברה בליגה.
בשנת 1899 חלק מקבוצות הליגה הצטרפו לליגת הכדורגל הבין-עירונית יחד עם קבוצות מליגת הכדורגל של גלאזגו. הליגה בוטלה בסופו של דבר ב-1906, ואין כל קשר בינה לבין ליגת הכדורגל של מזרח סקוטלנד הנוכחית.
הקבוצות שנטלו חלק בליגה היו דנדי, איסט סטרילינגשייר, הארטס, היברניאן, לית' אתלטיק, ריית' רוברס וסנט ברנרדס. לאלופת הליגה הוענק גביע מק'רי (McRae Cup).
ליגת הכדורגל של גלאזגו.
ליגת הכדורגל של גלאזגו הוקמה ב-1895. ב-1899 הצטרפו מספר קבוצות ששיחקו בליגת הכדורגל של אדינבורו וכך נוצרה ליגת הכדורגל הבין-עירונית. ליגת הכדורגל של גלאזגו חזרה למתכונתה המקורית ב-1904 למשך שתי עונות בלבד. במהלך שש העונות בהן התקיימה הליגה, השתתפו בה סלטיק, קלייד, פרטיק ת'יסל, קווינס פארק, גלאזגו ריינג'רס ות'רד לאנארק.
ליגת הכדורגל של גלאזגו ומערב סקוטלנד.
ליגת הכדורגל של גלאזגו ומערב סקוטלנד הוקמה ב-1898. הליגה בוטלה בשנת 1906, כאשר הליגה הסקוטית התרחבה לשמונה-עשר מועדונים.
שמונה החברות המקוריות בליגה היו אברקורן, אייר פארקהאוס (קבוצה שאינה מהליגה הסקוטית), קילמרנוק, לינטהאוס, מורטון, פרטיק ת'יסל, פורט גלאזגו אתלטיק וסנט מירן. במהלך שנות הליגה השתתפו בה גם איירדריוניאנס, קלייד, המילטון אקדמיקל ומודרוול.
ליגת הכדורגל הבין-עירונית.
ליגת הכדורגל הבין-עירונית הוקמה ב-1899.
החברות המקוריות בליגה היו סלטיק, קווינס פארק, גלאזגו ריינג'רס ות'רד לאנארק (ששיחקו קודם לכן בליגת הכדורגל של גלאזגו), יחד עם הארטס והיברניאן (אשר המשיכו לשחק במקביל גם בליגת הכדורגל של אדינבורו). ב-1902 הצטרפו לליגה דנדי, פרטיק ת'יסל וסנט מירן.
ליגת הכדורגל הבין-עירונית באמצע שבוע.
ליגת הכדורגל הבין-עירונית באמצע שבוע הייתה אחת מליגות הכדורגל המוספות שנוצרו בסקוטלנד במטרה להגדיל את כמות המשחקים של קבוצות הליגה הסקוטית.
בשל העובדה כי יום רביעי היה יומם החופשי של הפועלים בסקוטלנד, הוחלט בעונת 1912-1913 להקים ליגת אמצע שבוע לטובתם של הפועלים. שש קבוצות צמרת מהליגה הסקוטית נרשמו, אך הליגה בוטלה בחודש נובמבר 1912, לאחר ארבעה מחזורים בלבד, בשל פופולריות נמוכה ותפוסות קהל נמוכות.
ליגת הכדורגל הבין-מחוזית.
ליגת הכדורגל הבין-מחוזית (באנגלית Inter County Football League). החברות המקוריות בליגה היו אברקורן, אלביון רוברס, ארתורליי, אייר ווייל אוף לבן.
בעונת 1916-17 הוקמה הליגה מחדש בהשתתפות אלביון רוברס, דאמברטון הארפ, קווינס פארק, רנטון וסטיבנסון יונייטד.
ליגת הכדורגל של לנרקשייר.
ליגת הכדורגל של לנרקשייר נוסדה ב-1898 בסקוטלנד. מעט מאוד פרטים ידועים אודות הליגה, האליפות המתועדת היחידה היא זו של אלביון רוברס בעונת 1901-1902.
ליגת הכדורגל של רנפרושייר.
ליגת הכדורגל של רנפרושייר הייתה תחרות כדורגל חד-פעמית שהתקיימה בסקוטלנד בין חודשים מרץ וספטמבר 1895. התחרות הייתה אחת מליגות הכדורגל המוספות שנוצרו בסקוטלנד במטרה להגדיל את כמות המשחקים של המועדונים בליגה הסקוטית. הכוונה הייתה לאסוף את כל הקבוצות הבכירות ברנפרושייר, אך לאחר שארתורליי ואברקורן לא נענו להזמנה, התקיימה ליגה בין שלוש קבוצות בלבד, והתקיימו שישה משחקים בסך הכל.
ליגת הכדורגל הסקוטית המחוזית.
ליגת הכדורגל הסקוטית המחוזית הייתה אחת מליגות הכדורגל המוספות שנוצרו בסקוטלנד במטרה להגדיל את כמות המשחקים של קבוצות הליגה הסקוטית.
העונה היחידה שבה ידוע בוודאות כי התקיימה הליגה היא 1901-02. מעט המידע הידוע על הליגה הוא שאברקורן ואייר חלקו את תואר האליפות, וכי אחת הקבוצות הנוספות בליגה הייתה ריית' רוברס.
קינג איר
בלוטה אקסוקרינית
בלוטה אקסוקרינית (באנגלית: Exocrine gland, Duct gland) או בלוטת הפרשה חיצונית היא בלוטה המפרישה חומר דרך צינור אל חלל המצופה אפיתל, כלומר אל הסביבה החיצונית של הגוף או אל חללים שלהם פתחים כלפי חוץ. דוגמאות של בלוטות אקסוקריניות הן בלוטות הזיעה, בלוטות חלב ובלוטות הדמע.