&lt;BR&gt; מיקרוסופט תשתמש במערכת ניהול זכויות דיגיטלי להגנת התוכן במערכת Zune.
&lt;BR&gt; הנגן אינו תומך ב-Microsoft PlaysForSure או במערכת ניהול הזכויות הדיגיטליות FairPlay.
מיקרוסופט הודיעה על חנות מוזיקה בשם Zune Marketplace שתשתלב בנגן Zune. החנות תכלול מיליוני שירים למכירה.
בספטמבר 2007 הוכרז הזון 2.0. הנגנים מסדרת זון 2.0 באו בשתי סדרות. הסדרה הראשונה הייתה נגן המבוסס על זיכרון פלאש שבא בנפחים של: 2, 4 ו-8 ג'יגה והסדרה השנייה הייתה נגן המבוסס על זיכרון דיסק קשיח הבא בנפח 30 או 80 ג'יגה.
בספטמבר 2008 הוציאה מיקרוסופט את נגני הזון 3.0 שבאים בנפחים של 4.8 ו-16 ג'יגה בייט, המבוססים על זיכרון פלאש, ונגני דיסק קשיח בנפחים של 80 ו-120 ג'יגה בייט.
הנגנים מגרסה 3.0 כוללים אפשרות להורדת שירים ישירות מה-WIFI דרך הZune Marketplace וכן שירים המושמעים ברדיו.
קישורים חיצוניים.
אתרים רשמיים:
מאמרים:
עמותת טולקין הישראלית
עמותת טולקין הישראלית נוסדה בשנת 1996 במטרה לקדם את העיסוק והמחקר בספריו של ג'ון רונלד רעואל טולקין במדינת ישראל.
מטרות העמותה הן: עידוד קריאת יצירותיו של טולקין בישראל, עידוד וסיוע למחקר הקשור לטולקין ויצירותיו, ארגון פעילויות חברתיות סביב יצירותיו, ארגון ופיתוח קשרים בין חובבי יצירות הסופר בישראל, וייצוגם בצורה הולמת בישראל ומחוץ לה. העמותה לא מפעילה מועדון חברים, ופעילותיה פתוחות לכל אדם. ועד העמותה נבחר כל שלוש שנים.
פעילויות.
העמותה שותפה בכנסים שונים, כגון כנס עולמות וכנס אבק כוכבים, ומשנת 2005 מארגנת את כנס מיתופיה, כנס לספרות פנטזיה. בנוסף, העמותה מארגנת מפגשים וטיולים בישראל לחובבי הסופר.
העמותה גם מתחזקת ותורמת לאתרים על טולקין בישראל, מפעילה דפי וקבוצות פייסבוק, ותומכת בקהילות ספרותיות אחרות, על ידי ייצוג הולם בכנסים ועל ידי תמיכה כספית ולוגיסטית.
אי-מניעת פשע
אי-מניעת פשע היא עבירה פלילית מסוג "עוון", המופיעה בחוק העונשין בישראל.
בסעיף 262 לחוק העונשין נאמר: "מי שידע כי פלוני זומם לעשות מעשה פשע ולא נקט כל האמצעים הסבירים למנוע את עשייתו או את השלמתו, דינו - מאסר שנתיים". סעיף זה הוא תרגום של סעיף 33 לפקודת החוק הפלילי, 1936, שבה נאמר:
המושג "פשע" המופיע בסעיף זה הוא במשמעות המצומצמת שניתנה למושג זה בחוקי מדינת ישראל - עבירה שנקבע לה עונש חמור מאשר מאסר לתקופה של שלוש שנים.
מרבית העבירות המופיעות בחוק העונשין הן כאלה הנובעות ממעשה של מבצען. אי-מניעת פשע היא עבירה הנובעת ממחדל של מבצעה. האמצעי הסביר ביותר של "מי שידע כי פלוני זומם לעשות מעשה פשע" הוא פנייה למשטרה ומסירת הודעה על הידע שברשותו. הבהיר זאת שופט בית המשפט העליון, מישאל חשין:
הידיעה.
השופט חשין ניתח את משמעותה של הידיעה הנדרשת ממי שמואשם באי-מניעת פשע:
הפרשנות הראויה להוראת החוק.
במקרים המעטים שהגיעו לדיון בפני בית המשפט העליון, נשמעו דעות שונות באשר לפרשנות הראויה לסעיף העוסק באי-מניעת פשע, ואף באשר לעצם זכות קיומו.
העבירה של אי-מניעת פשע מציבה בפני האדם חובת הלשנה על מי שזומם לעשות מעשה פשע. זו חובה שלא קל לקיימה, משום שהלשנה נחשבת בדרך כלל למעשה שלילי, כפי שהבהיר שופט בית המשפט העליון, חיים כהן:
בהתאם לדבריו אלה קבע השופט כהן כי יש לפרש את הסעיף "על דרך הצמצום וההקפדה" כדי ש"לא לפתוח פתח לחובת מלשינות אשר ריח דיכוי טוטליטרי נודף ממנה" (ע"פ 496/73 פלוני נ' מדינת ישראל). השופט יצחק כהן חלק על דעה זו, ואמר: "כל עוד המחוקק לא מחק סעיף זה מספר החוקים, מחובתנו לפרשו כפשוטו ולדאוג לביצוע החוק", והוסיף "מניעת עבירות חמורות, שפושעים זוממים לבצע, היא מטרה מבורכת ומכוונת להגן על הציבור. חובה ציבורית של כל אזרח לתת ידו בדרך זו למניעת פשעים, ואין לפסול קביעת סנקציה פלילית בגין הפרת חובה זו". השופט דב לוין התייחס לקביעתו של השופט חיים כהן, באומרו: "סעיף זה שריר וקיים, ויש להפעילו במקרה המתאים, וכי גם כשמבקשים ליתן לסעיף פירוש מצמצם, ויש טעם לעשות כן, אין הפירוש יכול וצריך להיות צר עד שלא ניתן לעבור בו אלי מסקנה סבירה והגיונית" (ע"פ 450/86 גילה נ' מדינת ישראל).
השופט יעקב טירקל חיווה דעתו כי ראוי שסעיף 262 יימחק מספר החוקים. במסגרת נימוקיו לכך אמר:
העמדה לדין על אי-מניעת פשע.
העמדה לדין על אי-מניעת פשע במדינת ישראל נדירה ביותר.
באנגליה קיימת בספר החוקים עבירה מקבילה, Misprison Of Felony, אך לא הועמד אדם לדין לפיה מאז שנת 1961, זאת בעקבות ביקורת חריפה שנמתחה על עצם קיומה של העבירה בספר החוקים.
בצרפת קיימת בספר החוקים עבירה דומה לזו שבספר החוקים הישראלי.
משה אנסהיים
משה אנסהיים ממץ (בצרפתית: Moses Ensheim; 1750 - 9 באפריל 1839) היה מתמטיקאי ומשורר יהודי-צרפתי.
קורות חיים.
נולד בעיר מץ שבצרפת. הוריו ציפו שיהפוך לרב, אולם הוא עזב את ביתו במץ ונסע לגרמניה. בשנים 1782–1785 היה מורה פרטי בביתו של משה מנדלסון ולימד בעיקר את בנו אברהם. לאחר מכן חזר לעיר מץ ושם התפרנס בדוחק מהוראת מתמטיקה. בשל היותו יהודי לא התקבל אנסהיים למשרת הוראה ב-École Centrale של מץ. עם תלמידיו במץ נמנה המתמטיקאי לעתיד אולרי טרקם.
אנסהיים היה שותף להשקפותיהם של אנשי תנועת ההשכלה בברלין, "המאספים". הוא שלח לכתב העת "המאסף" דיווחים נרגשים על המהפכה הצרפתית ועל הדיונים באספה הלאומית לקראת שיפור מעמדם האזרחי של היהודים. ב-1793 חיבר בעברית שיר ניצחון לכבוד המהפכה בשם "למנצח שיר למשה", לפי מנגינת המארסייז. השיר תורגם לצרפתית, הושר בבית הכנסת של מץ ואנסהיים שלח אותו לפרסום ב"המאסף". הוא היה חבר קרוב של אנרי גרגואר, ממנהיגי המהפכה, וביחד דנו על שוויון זכויות ליהודים. בשנותיו האחרונות היה בבאיון, בבית משפחתו של אברהם פורטאדו, שם שימש כמורה.
הוא כתב חיבור על חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי שזכה לשבחים מהמתמטיקאים המפורסמים לגראנז' ולפלס, שעמם עמד בקשר.
סין סיטי
מחשב מרכזי
מחשב מרכזי (באנגלית: Mainframe) הוא סוג מחשב בעל עוצמה גדולה, המשמש ארגונים גדולים (מוסדות ממשלתיים, חברות מסחריות גדולות, אוניברסיטאות) להפעלת יישומים רבים, תוך שימוש בעיבוד נתונים רחב היקף, כדוגמת מרשם התושבים, תכנון משאבי הארגון וביצוע פעולות כספיות תוך מתן שירות למשתמשים רבים.
עד תחילת שנות ה-70 היה המחשב המרכזי סוג המחשב המסחרי היחיד. בתחילת שנות ה-70 החלו להימכר מחשבים קטנים ומסובכים פחות, כדוגמת המחשבים של חברת דיגיטל שייצרה את סדרות המחשבים PDP-8 ו-PDP-11, שקיבלו את הכינוי "מיני-מחשבים" (כינויים קוצר אחר־כך ל"מיני" בלבד). התעשייה והמשתמשים טבעו את המונח "מחשב מרכזי" (או בעגה של אנשי המקצוע (מאנגלית) "מיינפריים"), על מנת לתאר את סוג המחשב הגדול יותר (שעד אז כונה בתואר "מחשב" בלבד). התואר באנגלית (שמשמעו שלד ראשי או מסגרת ראשית) התייחס לעובדה שבעוד שבמחשבי המיני היה כל המחשב בנוי מקופסה אחת, המחשבים המרכזיים של אז היו בנויים מכמה ארונות (או קופסאות) - ארון ליחידת העיבוד המרכזית (CPU) וארונות נוספים לזיכרון וליחידות הקלט/פלט.
קיים טשטוש מסוים של המונח "מחשב מרכזי" ונעשה בו שימוש גם לגבי מחשבי PC חזקים ושרתי יוניקס. (כמה ספקים של מחשבי PC ושרתי יוניקס מתייחסים בפרסומיהם למערכות שלהם כאל "מחשבים מרכזיים" או "דמויי מחשבים מרכזיים"). הגדרה זו אינה מקובלת בשוק בו יש הסכמה כללית כי מחשבים מרכזיים (בייחוד סדרת z של IBM) שונים באופן ברור ממערכות אלה.
תיאור.
מחשבים מרכזיים מודרניים אינם מוגדרים על פי ביצועי המחשב אלא בעיקר על פי תכונות אחרות, כמו תכנון הנדסי פנימי ברמה גבוהה, אמינות גבוהה, אבטחת מידע קפדנית, ו"תמיכה לאחור" בתוכנה (היכולת לתמוך בהפעלת תוכנה ישנה בסדרות מחשבים חדשות). מחשבים אלה מסוגלים לפעול (ואף פועלים למעשה) בהצלחה במשך שנים ללא כל הפסקה כשתיקונים ושדרוגים מבוצעים כאשר המחשב ממשיך לפעול.
ספקי מחשבים מרכזיים מציעים שירותים כדוגמת יתירות מחוץ לאתר, שבמסגרתה כאשר המחשב בכל זאת מתקלקל, הספק מציע את האפשרות להריץ את היישומים של לקוחותיו במחשביו הוא (לעיתים קרובות מבלי שהמשתמשים מרגישים בשינוי) בעוד שהתיקונים על המחשב שהתקלקל נמשכים.
חוסנן ומהימנותן של מערכות מחשב אלו הן בין הסיבות לאורך החיים הממושך של סוג זה של מחשבים, שכן משתמשים בהם ביישומים שבהם השבתה עלולה להיות קריטית לארגון. המונח RAS (ראשי תיבות מאנגלית, אמינות (Reliability), זמינות (Availability) ושמישות (Serviceability), נוצר על ידי אנשי השיווק של IBM, כדי לציין חוסן זה.
מחשב מרכזי תומך לעיתים קרובות בו זמנית באלפי משתמשים המקבלים גישה למשאבי המחשב באמצעות "מסופים טיפשים" (מסוף שבו מקלדת ומסך ושאינו מסוגל לבצע פעולות לוגיות) או באמצעות תוכנה המבצעת חיקוי למסוף מסוג זה על מחשבים אישיים. המחשבים המרכזיים הראשונים תמכו בשיטה זו של שיתוף משאבים (Timesharing) או שפעלו בשיטת עיבוד באצווה (Batch processing) שבה לא הייתה למשתמשים גישה ישירה לשירותי המחשוב, והמחשב המרכזי סיפק שירותי בק אופיס בלבד. בתקופה זו היו המחשבים המרכזים מכונים "מיינפריים" בשל העובדה כי הם היו מכונות גדולות ובעלות דרישה ניכרת לחשמל ובקרת אקלים יקרה. כיום מחשבים מרכזיים תומכים בגישה מכל ממשק משתמש, כולל World Wide Web (מחשב מרכזי מתוצרת IBM היה שרת Web הראשון מחוץ לאירופה). אירוני הוא שכיום דווקא שרתי Blade הם הציוד הדורש טכנולוגיות קירור אקזוטיות ותופס יותר שטח רצפה במרכז המחשוב מהמחשב המרכזי.
היסטוריה.