על פי החלטת נשיא הפדרציה הרוסית ב-31 במאי 2019, נקרא הנמל על שמו של זמר האופרה הרוסי, דמיטרי חבורוסטובסקי, שהיה יליד קראסנויארסק.
סמל ממלכת פרוסיה
ג'אנז דרנובסק
פטנט צוללת
פטנט צוללת הוא פטנט שקבלתו ופרסומו מעוכבים בכוונה על ידי המבקש לזמן ממושך, עד כמה שנים. אסטרטגיה זאת דרשה ראשית מערכת שלא פרסמה בקשות פטנטים לציבור ושנית, תקופת תוקף הפטנט נמדדת מיום הוצאתו ולא מתאריך זכות בכורה או יום ההגשה. בארצות הברית, בקשות פטנטים שהוגשו לפני נובמבר 2000 לא התפרסמו ונשארו חסויות עד הקיבול. בדומה לצוללת, פטנט צוללת היה יכול להישאר תחת פני הים לפרקי זמן ארוכים עד שהוא היה "עולה" ומפתיע את השוק ורלוונטי. חברות מבקשים פרטיים שהיו משתמשים באסטרטגיה זאת כונו '"פיראטים של פטנטים".
בביטוי לעיל משתמשים באופן כללי יותר לכל פטנט שמשתמשים בו במארב פטנטים.
היסטוריה.
הפרקטיקה של פטנט צוללת הייתה אפשרית הודות לחוק הפטנטים אמריקאי, אך אינה יכולה להתקיים עוד מאז ארצות הברית חתמו על הסכם TRIPS של ארגון הסחר העולמי: מאז 1995, תקופת תוקף הפטנט (20 שנה בארצות הברית) נמדדת מיום ההגשה של הבקשה לפטנט או מיום זכות הבכורה, ולא מיום הקיבול. עדיין ישנן כמה פטנטים בעלי פוטנציאל להפוך לפטנט צוללת, מאחר שהוגשו לפני 1995 ועדיין לא קובלו ויכולים להישאר לא מפורסמים. יש סוברים, כולל בתי משפט פדרליים בארצות הברית, כי פטנט צוללת הוא אמצעי שיהוי פרוצדורלי (עיכוב בשמירה על זכויות, שיכול להביא לאיבוד הזכות).
בעבר, התוקף של פטנט אמריקאי היה 17 שנה מיום הקיבול, ופטנט צוללת היה יכול להופיע עשרות שנים לאחר תאריך הגשה מקורי. לכן, המבקש פטנט אמריקאי היה יכול לזכות בזמן הן על ידי עיכוב בקיבול הפטנט, והן על ידי דחיית פקיעת תוקפו של הפטנט תוך שימוש באמצעי פשוט, גם אם יקר, של הגשת שרשור של בקשות המשך. חלק מפטנטי צוללת הופיעו לא פחות מ-40 שנה לאחר תאריך ההגשה המקורי של בקשת פטנט. במשך בחינה ממושכת המבקש היה יכול לשנות את התביעות כדי להתאים את האמצאה שלו למוצרים או טכנולוגיות שהפכו להיות הסטנדרט בתעשייה.
לפני שינוי חוק הפטנטים האמריקאי בשנות 1995 ו-1999, תוכן בקשות הפטנט היה חסוי בזמן הבחינה. היום, הרוב של בקשות הפטנט בארצות הברית מפורסמות תוך 18 חודשים מיום ההגשה (35 U.S.C. 122). למבקש יש זכות להצהיר כי הוא אינו מתכוון להגיש בקשות פטנט על האמצאה שלו מחוץ לאמריקה בעת ההגשה, ולשמור על הבקשה חסויה. למבקש יש זכות לשנות את דעתו במשך שנה ראשונה, אך לאחר מכן הבקשה מתפרסמת. לבקשות המשך, שתובעות זכות בכורה מבקשות שהוגשו קודם, זמן הפרסום הוא 6 חודשים מהגשה. השינויים בחוק הפטנטים האמריקאי שגרמו לפרסומן של הבקשות אחרי 18 חודש, גם שינו תקופת תוקף הפטנט ל-20 שנה מיום ההגשה של בקשת פטנט מוקדמת ביותר בכל שרשור של בקשות המשך לפטנט. כתוצאה מכך, כיום יש יתרון זעיר בדחיית קיבול הפטנט. לא ניתן יותר להזיז את מסגרת חיי פטנט מוגנים אל התקופה בה הטכנולוגיה תקבל שימוש נרחב יותר, ולמבקש חובת וויתור על זכויות בחוץ לארץ אם בכוונתו לשמור על סודיות הבקשה מעבר לתקופה של 18 חודשים. בשנת 2006, דו"ח של אקדמיה לאומית למדעים המליץ על פרסום הבקשות בכל המקרים בזמן הבחינה.
בעלי פטנטי צוללת מפורסמים.
הגיש בקשות פטנט צוללת רבות. הוא ויורשיו קיבלו יותר מ-$1.3 מיליארד דולר בתמלוגים. בשנת 2004 עזבון למלסון הובס בבית המשפט בתביעה שערבה את ו- , שביקשו (וקיבלו) פסק דין כי 76 תביעות על פי פטנטי ראיית מכונה של Lemelson היו בלתי ניתנות לאכיפה. חברות תובעות, עם תמיכה של עשרות תומכי תעשייה, הוציאו מיליונים כדי להגיע לציון דרך זה בפסיקה. הפסיקה אושרה ב-9 בספטמבר 2005 על ידי הרכב של שלושה שופטי בית המשפט של ארצות הברית לערעורים של בית המשפט הפדרלי על פי דוקטרינת השיהוי, בציטוט "אורך בלתי סביר ... עיכובים בבחינה". עזבון Lemelson ערער לסקירה על ידי המעגל המלא בהרכב מורחב. ב-16 בנובמבר 2005, בית המשפט בהרכב מלא סירב לבחון את המקרה מחדש, ובציטוט "דעות קדומות לציבור בכללותו", האריכך את פסיקת אי יכולת האכיפה המקורית לכל התביעות בכל הפטנטים בנדון.
גילברט היאט קיבל פטנט שתבע המצאה שקדמה לאינטל ו-TI, ותיארה "מיקרובקר". הפטנט בוטל בהמשך, אך לא לפני שהחברות שילמו תמלוגים מכובדים. יש לו עדיין שני פטנטים רחבים יותר עדיין תלויים ועומדים מאותה תקופה.
האנה מוזיצ'וק
נמל התעופה ניז'ני נובגורוד סטריגינו
נמל התעופה ניז'ני נובגורוד סטריגינו (ברוסית: Аэропорт Стригино) הוא נמל תעופה בינלאומי הושכן כ-16 ק"מ דרומית מערבית למרכז העיר ניז'ני נובגורוד במחוז ניז'ני נובגורוד, רוסיה.
היסטוריה.
ב-1937 הורתה ממשלת ברית המועצות על בניית נמל תעופה חדש, "סטריגינו" שישרת את העיר ניז'ני נובגורוד, עקב מיקומו של הנמל הקודם קרוב מידי לעיר עצמה בעקבות התרחבות העיר בשנות ה-30.
ב-1938 הושלם נמל התעופה. במלחמת העולם השנייה שימש נמל התעופה כבסיס לדיווזית האוויר מספר 201. ב-1950 הועברה יחידה זו למזרח הרחוק הרוסי ושמה שונה.
ב-1963 הוחל בבנייתו של טרמינל נוסעים חדש והוא נכנס לפעילות ב-1965. בין 1966 ל-1973 נבנו בשטח נמל התעופה מרכז אדמיניסטרטיבי, האנגר תחזוקה, טרמינל משא ומלון קטן. בנוסף רחבת החנייה הורחבה ומסלול הנחיתה הורחב וחוזק.
בין 1973 ל-1983 נבנה מסלול נחיתה שני מבטון ומלון בין שש קומות בשם אארופלוט, על שם חברת התעופה הלאומית של רוסיה.
ב-1989 עברו בנמל התעופה 1,030,000 נוסעים. בין 1991 ל-1993 נערכו שיפוצים בטרמינל A, הטרמינל הראשי, ובשנה זו הוענק לנמל אישור להוציא טיסות בינלאומיות.
בשנת 2016 הופעל במקום טרמינל בינלאומי חדש.
סרגיי צ'מזוב
סרגיי ויקטורוביץ' צ'מזוב (ברוסית: Сергей Викторович Чéмезов; באנגלית: Sergey Chemezov; נולד ב-20 באוגוסט 1952 בברית המועצות) הוא מנכ"ל התאגיד הממשלתי רוסטק (לשעבר מנכ"ל התאגיד הממלכתי לייצוא נשק), יושב ראש איגוד מהנדסי המכונות הרוסי וסגן כללי.
ביוגרפיה.
סרגיי ויקטורוביץ' צ'מזוב נולד ב-20 באוגוסט 1952 בעיר חרמקובו (אנגלית: Cheremkhovo)במחוז אירקוטסק. הוא סיים בהצטיינות את לימודיו באירקוטסק במכון לכלכלה הלאומית בשנת 1975 ולאחר מכן השלים את לימודי ההתמחות שלו באקדמיה הצבאית של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של רוסיה. בנוסף, צ'מזוב הוא בעל דוקטורט בכלכלה והוא פרופסור וחבר מלא של האקדמיה הצבאית.
צ'מזוב עבד במכון מדע ומחקר של מתכות וברזלים באירקוטסק כמהנדס, עמית מחקר ועוזר המעבדה הראשי. בין השנים 1980 ל-1988 עבד ב"לוץ"- האגודה למחקר תעשייתי. מ-1983 עד 1988 הוא שימש כראש הנציגות של אגודת "לוץ"במזרח גרמניה, שם פגש לראשונה את ולדימיר פוטין. שניהם עבדו בשירות הקָה-גֶה-בֶּה בזמן ששהו במזרח גרמניה, ושניהם גרו באותו בניין דירות. שם הם הפכו לחברים.
מ-1988 עד 1996 צ'מזוב שימש כמנכ"ל של "סובינטרספורט" (אנגלית: Sovintersport), עמותת סחר חוץ. מ-1996 עד 1999 שימש כיושב ראש המחלקה לענייני יחסים כלכליים חיצוניים בתוך המשרד לענייני נשיאות, תחת ולדימיר פוטין. לאחר מכן הוא עבר לתפקיד יו"ר המחלקה לענייני חוץ כלכלי של המנהל הנשיאותי של רוסיה. מספטמבר 1999 ועד נובמבר 2000, צ'מזוב כיהן כמנכ"ל "פרומאקספורט" (אנגלית: Promexport), ובחודש אוגוסט 2000 הוא הפך להיות חבר בוועדה הנשיאותית על שיתוף הפעולה הצבאי וההנדסי בין רוסיה למדינות זרות. מחודש נובמבר 2000 ועד אפריל 2004, צ'מזוב שימש כמנכ"ל הראשון של התאגיד הממלכתי לייצוא נשק ולאחר מכן כמנכ"ל ראשי מ-2004 ועד 2007. על ידי צו של נשיא רוסיה, ב-26 בנובמבר 2007, צ'מזוב מונה להיות המנכ"ל של תאגיד הטכנולוגיות הרוסיות, ששינה את שמו ל"רוסטק" בסוף שנת 2012. בוועידת מפלגת רוסיה המאוחדת שנערכה ב-2 בדצמבר 2006, צ'מזוב נבחר למועצה העליונה של המפלגה. בוועידת המפלגה ה-7 שנערכה ב-26 במאי 2012, הוא נבחר שוב. ב -28 באפריל 2014 הוא נאסר על ידי ממשל אובמה מלהיכנס לארצות הברית.
תפקידים.
בין תפקידיו הבולטים, סרגיי צ'מזוב שימש כחבר דריקטריון עבור:
פעילות אקדמית ואקטיביזם חברתי.
בין פעילויותיו אפשר למצוא:
משפחה.
צ'מזוב נשוי ליקטרינה יגנטובה, מהנדסת תכנון. היא מהמייסדים ובעלת 70% של חברה אשר מייצרת תיבות הילוכים. יקטרינה היא גם בעלת רוב המניות של "אטאג'ה" – רשת של 19 מסעדות ברחבי מוסקבה. לזוג יש 4 ילדים. בנם סטניסלב, אשר נולד ב-1973, עובד עבור החברה "איטארה" (אנגלית: Itara) ובעל מניות בחברות ביטוח עצמאיות. בנם השני, סרגיי, לומד במוסד רפואי. בנם הצעיר לומד בבית-ספר יסודי ובתם סטודנטית לתואר שני באוניברסיטת MGIMO.
פרסים.
בין הפרסים בהם זכה צ'מזוב ניתן למנות:
טייסת הנשר הלבן
לשונות של אש
לשונות של אש הוא אלבומו השישי של הזמר והיוצר אביתר בנאי, אשר יצא לאור ב-22 בפברואר 2017.
האלבום כולל את השירים "תמיד לפני הגשם", "פרגולה", "הושענא" ו"אור בצל". השיר "תמיד לפני הגשם" בהפקתו של תמיר מוסקט יצא ביום ההולדת של בנאי ולכבוד זה הוא ניתן להורדה במתנה באתרו הרשמי. ששת השירים הראשונים באלבום הם בהפקתו של תמיר מוסקט (שגם ניגן במרבית הכלים בשירים אלה), ואילו השישה הבאים הם בהפקת נאור כרמי - נגן קונטרה בס. השירים בעיבודו של תמיר מוסקט מאופיינים באלמנטים של רוק, בעוד השירים הבאים באלבום מאופיינים בגיוון מוזיקלי רחב: מוזיקת עולם, ג'אז, מוזיקה אתנית ועוד. השיר ה־11 באלבום, "אתה", הוא דואט של בנאי ואביב גפן.
האלבום הוקדש לזכרו של מאיר בנאי, אחיו של בנאי, שנפטר כחודש לפני יציאת האלבום.
אבא יהודה