ב-18 במאי 2018 הוציא נאב את אלבום הבכורה שלו, "Reckless". האלבום כולל הופעות אורח של הראפרים טראוויס סקוט, ליל עוזי ורט וגאנה. האלבום כלל בין היתר את השיר "Wanted You" באירוח ליל עוזי ורט, שהפך לשירו הראשון של נאב שהגיע למצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיע למקום ה-64. האלבום עצמו דורג בשיאו במקום השמיני במצעד הבילבורד 200 וזכה במעמד זהב בארצות הברית ובקנדה.
ב-22 במרץ 2019 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "Bad Habits". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לאלבומו הראשון של נאב אשר הגיע למעמד זה. כמו כן, בשנת 2020 זכה האלבום במעמד "אלבום זהב" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
ב-8 במאי 2020 הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, "Good Intentions". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 וזכה לביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה.
סולומון ליפשיץ
סולומון ליפשיץ (באנגלית: Solomon Lefschetz, 3 בספטמבר 1884 – 5 באוקטובר 1972) היה מתמטיקאי יהודי אמריקאי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון החל מ-1924. חבר הסגל היהודי הראשון במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטה זו. עורכו של כתב העת המתמטי של אוניברסיטת פרינסטון Annals of Mathematics במשך 30 שנים (1928–1958), נשיא האגודה האמריקאית למתמטיקה בשנים 1935–1936, יו"ר המחלקה למתמטיקה בפרינסטון החל מ-1945 וזוכה המדליה הלאומית האמריקאית למדעים לשנת 1964. ממייסדי הטופולוגיה האלגברית.
קורות חיים.
נולד ב-1884 במוסקבה, אחד משני בניהם של אלכסנדר וורה ליפשיץ, זוג סוחרים יהודים רוסים, שהירבו בנסיעות לרגל עבודתם, בעיקר לממלכת פרס ולכן החזיקו גם בדרכון של האימפריה העות'מאנית. סמוך ללידתו עברה המשפחה לפריז ושם הוא גדל.
למד הנדסה בבית הספר המרכזי בפריז, "École Centrale Paris", וב-1905 הוסמך כמהנדס. עם התעודה הזו הוא היגר לארצות הברית וב-1907 מצא עבודה כעוזר למהנדס ואחר כך כמהנדס בחברת וסטינגהאוס, בפיטסבורג.
ב-1910 נקטעה הקריירה ההנדסית שלו בעודה באיבה, כאשר אירעה לו תאונת עבודה, בה נגדעו שתי ידיו.
מתמטיקאי.
ליפשיץ הפך את האסון שאירע לו, למקפצה. עם שחרורו מבית החולים הוא נרשם ללימודי דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת קלארק, מסצ'וסטס וב-1911 סיים את הלימודים שם עם תואר שלישי. המנחה שלו בעבודת הדוקטורט היה ויליאם סטורי. שנה לאחר סיום לימודיו הוא גם קיבל אזרחות אמריקאית. בתקופה זו הכיר באוניברסיטה את אליס ברג האייס, סטודנטית למתמטיקה אף היא וב-1913 הם נישאו. לא נולדו להם ילדים.
במשך 14 השנים שלאחר קבלת הדוקטורט (1911–1924) לימד ליפשיץ מתמטיקה, שנתיים ראשונות באוניברסיטת נברסקה, לינקולן ואחר כך במשך 12 שנים באוניברסיטת קנזס. בתקופה זו פרסם את עיקר מחקריו בגאומטריה אלגברית, שהקנו לו שם בשדה המתמטי ואפשרו את קבלתו כחבר הסגל היהודי הראשון במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת פרינסטון, למרות ההתנגדות לכך.
המחקרים פורסמו בכמה שלבים וכבר ב-1919 קיבל ליפשיץ את פרס בורדין של האקדמיה הצרפתית למדעים בגין אחד מהם. אולם המאמר המסכם והמקיף ביותר שלו בנושא זה פורסם ב-"Transactions of the American Mathematical Society" ב-1921. בגין עבודתו זו קיבל ליפשיץ ב-1924 את פרס בוכר , אחד מחמשת הפרסים הנחשבים ביותר במתמטיקה.
בפרינסטון.
ב-1924 הוזמן ליפשיץ לראשונה להרצות במשך שנה, כפרופסור אורח באוניברסיטת פרינסטון. בסיומה של אותה שנה הוא התקבל כחבר באקדמיה הלאומית למדעים ובמקביל גם קיבל מינוי קבע בפרינסטון. הוא נשאר בפרינסטון ב-29 השנים שלאחר מכן, עד פרישתו לגמלאות ב-1953.
ההתנגדות האנטישמית כלפי ליפשיץ לא נעלמה עם קבלתו לאוניברסיטה. סילביה נאסאר כותבת על ימיו הראשונים בפרינסטון: "כשהגיע לראשונה לפרינסטון הוא אמר לעיתים קרובות שהוא הפך ל"אדם בלתי נראה". הוא היה אחד היהודים הראשונים (שם)...ואנשים, כשנתקלו בו במסדרונות או במסיבות נטו להעמיד פנים שהם לא רואים אותו. אבל ליפשיץ ידע להתגבר על קשיים גדולים מאלה שיכלה להעמיד בפניו חבורת סנובים פרוטסטנטים לבנים". מאידך, לאחר שביסס את עצמו בפרינסטון, אותה סילביה נאסאר מספרת ש"היו שהאשימו אותו בכניעה לאנטישמיות משום שסירב לקבל סטודנטים יהודים רבים. הוא עצמו הסביר זאת בכך שאיש לא יסכים להעסיק אותם לאחר שיסיימו את לימודיהם".
ב-1928, כארבע שנים לאחר שהגיע לפרינסטון מונה ליפשיץ לעורכו של כתב העת המתמטי של האוניברסיטה Annals of Mathematics. היה זה ליפשיץ שהפך את הירחון הזה, שהיה עד אז בינוני למדי ברמתו, לאחד מכתבי העת המתמטיים החשובים בעולם. הוא כיהן בתפקיד זה במשך 30 השנים הבאות, עד 1958, כלומר עד חמש שנים אחרי פרישתו מפרינסטון.
מאמרו, "Correspondences between algebraic curves", שהתפרסם בכתב העת הזה בשנה בה החל להיות עורכו מסמן את סיום תרומתו לשדה הגאומטריה האלגברית. מכאן ואילך הוא הפנה את מרצו לשדה הטופולוגיה האלגברית ושם אכן היה גם עיקר תרומתו למתמטיקה. אפילו השם "טופולוגיה" מקורו במאמר שכתב ליפשיץ ב-1930.
בשנים 1935–1936 כיהן ליפשיץ כנשיא האגודה האמריקאית למתמטיקה וגם כאן הוא נאלץ להתגבר על התנגדות אנטישמית למינויו. אחד מנשיאי האגודה הקודמים ומי שנחשב אותה עת לגדול המתמטיקאים האמריקאים, ג'ורג' בירקוף כתב במכתב פרטי למזכיר האגודה כי "...(אם ליפשיץ ימונה לתפקיד) הוא יפעל לקידום הגזע שלו. הם יותר ויותר בטוחים בכוחם והשפעתם בארצות הברית...".
בזמן מלחמת העולם השנייה שימש יועץ מיוחד למחלקת הצי של ארצות הברית ועם סיום הלחימה, ב-1945 הפך ליו"ר המחלקה למתמטיקה בפרינסטון.
שנותיו האחרונות.
בשנים שלקראת פרישתו מפרינסטון, וביתר שאת אחרי הפרישה, העתיק ליפשיץ חלק גדול ממרצו להקמתה וניהולה של מחלקה למתמטיקה ב, האוניברסיטה הגדולה ביותר באמריקה הלטינית כולה. ממשלת מקסיקו העניקה לו כאות תודה על כך את אות הכבוד הגבוה ביותר שהיא נותנת לאזרחי חוץ, חבר "מסדר הנשר האצטקי" . בנוסף לאות כבוד זה, קיבל ליפשיץ במהלך חייו עוד חמישה תוארי כבוד אוניברסיטאיים מהסורבון, אוניברסיטת פראג, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת בראון ואוניברסיטת קלארק. ב-1961 התקבל כעמית זר ב וב-1964 קיבל מהנשיא לינדון ג'ונסון את המדליה הלאומית למדעים.
ליפשיץ נפטר בפרינסטון, אחרי מחלה קצרה, והוא בן 88.
בין תלמידיו הידועים ביותר, ריצ'רד בלמן, ג'ון מקארתי וג'ון טוקי.
בין התרומות החשובות ביותר שלו לידע המתמטי:
QupZilla
רד ווינגס איירליינס
רד ווינגס איירליינס (באנגלית: Red Wings Airlines) היא חברת תעופה רוסית שממוקמת בנמל התעופה הבינלאומי דומודדובו, במוסקבה, רוסיה. חברת התעופה מספקת שירותי נוסעים ושירותי מטען.
היסטוריה.
Red Wings הוקמה בשנת 1999 תחת השם VARZ-400, על שם ראשי התיבות הרוסיים של מפעל Vnukovo Avia. שמה שונה לאיירליינס 400 בשנת 2001, לפני שאומץ שמה הנוכחי בשנת 2007.
חברת התעופה הייתה בבעלותו של איל ההון הרוסי אלכסנדר לבדב, שביקש ליצור חברת תעופה מוזלת שתורכב ממטוסים מתוצרת רוסית והורכבה תחילתה ממטוסי טופולב מודרניים מדגמי טופולב-204-100B מטוסים דו-סילוניים עם 210 נוסעים. לחברה היה צי של עשרה מטוסי 204-100B (מטוס אחד התרסק ליד נמל התעופה הבינלאומי ונוקובו ב-29 בדצמבר 2012) וכן ביקשה גם לרכוש איירבוס A320 ואולי איירבוס A321.
לבדב היה גם בעל 49% מחברת התעופה הגרמנית Blue Wings, שהייתה אמורה להיות חברת אחות של רד ווינגס. עם זאת, ב-13 בינואר 2010, Blue Wings הפסיקה את פעילותה והודיעה על פשיטת רגל, בעקבות המשבר הפיננסי העולמי שהרחיק משקיעים.
לאחר התרסקות טיסה 9268 בדצמבר 2012, בוונוקובו, יזמו רשויות התעופה הרוסיות בדיקת חירום של כלל חברות התעופה ותחזוקת ציי המטוסים והביאה לביטול רישוי החברה ב-4 בפברואר 2013. חברת התעופה הפסיקה את פעילותה יום קודם והבעלים אלכסנדר לבדב הודיע כי החברה לא תשוב לפעילות.
ב-4 באפריל 2013 מכרה NRC את קבוצת "גוטה" של חברת "רד ווינגס איירליינס" תמורת רובל אחד (במקרה זה נותרו מטוסים מושכרים מחברת "איליושין פיננסים" שבבעלות NRC). הבעלים החדשים תכננו להגדיל את צי המטוסים ל-10–15. חברת התעופה התכוונה לקנות מטוסים רוסיים בלבד. ב-25 באפריל 2013 הוכרז כי בראש חברת התעופה Red Wings עומד סרגיי בלוב - המנכ"ל הקודם של חברת התעופה "רוסיה". ב-18 ביוני 2013 חידשה הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית את רישוי התפעול של החברה ואפשרה לה לבצע טיסות מסחריות של נוסעים ומטען. ב-22 ביוני חידשה חברת התעופה טיסות שכר. ב-12 ביולי חידשה חברת התעופה טיסות סדירות ממוסקבה.
כדי להגדיל את הכוח העסקי, Red Wings וחברת נורדאוויה החליטו להתמזג.
ב-20 בספטמבר 2018, הוכרז כי החברה תעבור מיתוג מחדש.
צי החברה.
צי המטוסים כולל את המטוסים הבאים החל מאוגוסט 2017:
במאי 2020 דווח כי על בסיס החברה תוקם חברת תעופה חדשה ב שתרכוש 60 מטוסי סוחוי סופרג'ט 100 ו-16 מטוסי MS-21.
צרות טובות (שיר)
צרות טובות הוא פזמון שכתבה שמרית אור, הלחין שלום חנוך וביצעה להקת השלושרים. השיר יצא לאור בשנת 1969 באלבום היחיד של ההרכב, השלושרים.
רקע.
שלום חנוך פנה אל שמרית אור וביקש שתכתוב מילים ללחן שיצר. השיר בוצע על ידי להקת "השלושרים", שחבריה היו בני אמדורסקי, חנן יובל ושלום חנוך. יובל היה הסולן בשיר, וחבריו ללהקה ביצעו את קולות הרקע. עיבד את השיר (ואת האלבום כולו) מישה סגל.
הדובר בשיר מתאר רומן שקיים עם שתי אחיות תאומות, אשר לא ידעו האחת על הרומן שמנהלת אחותה.