פורקאד נולד בסרט שבדרום צרפת, בנם של ז'יזל ומרסל. הוא החל להתאמן בביאתלון בגיל 13 בעקבות אחיו הגדול סימון. משנת 2008 הוא חבר בנבחרת הסקי של הצבא, ב-2017 הועלה לדרגת לוטננט.
ב-2008 השתתף לראשונה בתחרויות גביע העולם וב-2009 השיג לראשונה נקודות בתחרות. באליפות העולם ב-2009 סיים רביעי בתחרות השליחים ושמיני במרדף.
ב-2010 נכלל יחד עם אחיו בסגל נבחרת צרפת לאולימפיאדת ונקובר. הוא זכה במדליית כסף במקצה הזינוק ההמוני, סיים במקום ה-14 במרוץ האישי, במקום ה-34 במרדף, במקום ה-35 בספרינט ובמקום השישי עם נבחרת השליחים. באותה שנה סיים חמישי בסבב גביע העולם.
ב-2011 זכה לראשונה בתחרויות גביע העולם (3 פעמים). באליפות העולם שהתקיימה בחנטי-מנסיסק זכה במדליית זהב במרדף 12.5 ק"מ, במדליית כסף בספרינט 10 ק"מ ובמדליית ארד בשליחים מעורב. סיים עשירי במרדף ובמרוץ האישי ל-20 ק"מ. ב-2012 זכה לראשונה בסיכום הכללי של סבב גביע העולם וכן בסיכום של תחרויות הספרינט והמרדף. באליפות העולם ברופרולדין שבגרמניה זכה בשלוש מדליות זהב: בספרינט, מרדף וזינוק המוני ובמדליית כסף בשליחים. ב-2013 זכה שוב בסיכום תחרויות גביע העולם ובמקום הראשון בסיכום כל אחד מסוגי התחרויות בסבב. באליפות העולם בנובו מסטו זכה במדליית זהב במרוץ האישי ובארבע מדליות כסף.
ב-2014 זכה בשתי מדליות זהב באולימפיאדת סוצ'י, מרוץ אישי 20 ק"מ ובמרדף 12.5 ק"מ, כמו כן זכה במדליית כסף בזינוק המוני 15 ק"מ. בספרינט סיים שישי ועם נבחרת השליחים של צרפת סיים במקום השמיני. הוא זכה פעם שלישית ברציפות בסבב גביע העולם.
ב-2015 הגן שוב על תוארו בסבב גביע העולם. באליפות העולם בקונטיניואיטי שבפינלנד זכה בזהב במרוץ אישי בכסף בשליחים מעורב ובארד ב-4x7.5 ק"מ שליחים. ב-2016 זכה בארבע מדליות זהב מתוך חמש התחרויות באליפות העולם באוסלו ובמדליית כסף אחת בזינוק המוני. ב-2017 זכה בפעם השישית ברציפות בסבב גביע העולם, הביאתלט הראשון שמגיע להישג זה בשנים רצופות. באליפות העולם בהוכפילזן שבאוסטריה השיג מדליית זהב אחת במרדף 12.5 ק"מ, שתי מדליות כסף במקצי השליחים ושתי מדליות ארד בספרינט ובמרוץ אישי 20 ק"מ.
בטקס פתיחת המשחקים האולימפיים של אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) נשא את דגל המשלחת הצרפתית. הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב במרדף 12.5 ק"מ, לכך הוסיף גם זכייה במדליית זהב בתחרות הזינוק ההמוני ל-15 ק"מ (ניצחון שנקבע בפוטו פיניש) וזכייה עם נבחרת צרפת בתחרות השליחים המעורבת נשים-גברים. בתחרות ספרינט 10 ק"מ סיים במקום השמיני, במרוץ אישי 20 ק"מ סיים במקום החמישי וכך גם עם נבחרת השליחים 4x7.5 ק"מ.
באליפות העולם שנערכה ב-2020 באסטרסונד שבשוודיה זכה בשתי מדליות זהב (מרוץ אישי 20 ק"מ, וב-4x7.5 ק"מ שליחים) ובמדליית ארד (ספרינט 10 ק"מ). בסבב גביע העולם בעונה זו זכה בשבעה ניצחונות, סיים שני בסבב הכללי לאחר יוהנס תינגס בו הנורווגי, ראשון בסיכום המרוץ האישי והספרינט, שני במרדף ושלישי בזינוק המוני. לאחר העונה הודיע על פרישה מתחרויות.
פורקאד אב לשתי בנות. ב-2014 נבחר לאביר בלגיון הכבוד הצרפתי.
מרטן פורקד
מיה איידן
מיה איידן (נולדה ב-25 באוקטובר 1974) היא עיתונאית ישראלית וכתבת הרווחה של חדשות 13.
ביוגרפיה.
מיה איידן החלה את עבודתה העיתונאית כחברת מערכת התוכנית "משעל חם" ששודרה בערוץ 2. לאחר מכן היא מונתה ככתבת רווחה בחדשות HOT באזור המרכז.
היא שימשה ככתבת אתר ynet בארצות הברית ולאחר חזרתה לישראל הצטרפה למערכת תוכנית התחקירים "קופסא שחורה" בערוץ 2 בהגשת עמנואל רוזן וענת גורן.
לאחר מכן החלה לשמש בחדשות השבת של ערוץ עשר כתחקירנית וככתבת מגזין.
משנת 2010 היא משמשת הכתבת הרווחה בערוץ.
בשנת 2015 קיבלה אות הוקרה לאיש תקשורת מטעם קרן שלם על סדרת כתבות "שווים" שעסקה בבעלי מוגבלויות והתמודדותם עם בירוקרטיה ושודרה במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ עשר.
בפברואר 2018 שודר בערוץ עשר סרט התעודה שיצרה "דאון טאון תל אביב", על בסיס סדרת כתבות בנושא דרום תל אביב ששודרה בחדשות הערוץ.
חיים אישיים.
איידן בוגרת בית הספר כותרת לתקשורת ובעלת תואר ראשון בתקשורת. מתגוררת בתל אביב.
ג'ון א. סקאלי
ג'ון אלפרד סקאלי (באנגלית: John Alfred Scali; 27 באפריל 1918 - 9 באוקטובר 1995) היה שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות מ-1973 עד 1975. נוסף על כך, מ-1961 שימש במשך שנים רבות ככתב שטח עבור חדשות איי.בי.סי.
ביוגרפיה.
סקאלי נולד בעיר קנטון (Canton) שבמדינת אוהיו. בתקופת שירותו ככתב שטח עבור מערך החדשות של רשת הטלוויזיה ABC נהפך סקאלי למתווך במהלך משבר הטילים בקובה ב-1962 ומאוחר יותר לחלק מממשלו של נשיא ארצות הברית דאז ריצ'רד ניקסון. סקאלי זכה לתהילה לאומית לאחר שנודע ב-1964 כי באוקטובר 1962, שנה לאחר שהצטרף לרשת הטלוויזיה ABC, נשא מסר קריטי מאלכסנדר פומין, קצין הקג"ב הסובייטי אל פקידים אמריקאים. ב-26 באוקטובר 1962 לאחר שארצות הבירת הטילה מצור ימי מסביב לחופי קובה קיבל סקאלי שיחת טלפון בהולה מחדר העיתונות במחלקת המדינה של ארצות הברית. המוען היה אלכסנדר פומין, שכיהן באותה העת כיועץ בשגרירות ברית המועצות בוושינגטון הבירה. פומין הביא בפני סקאלי הצעה לפתרון המצב החמור לפיה יפורקו בסיסי הטילים הסובייטים וישלחו חזרה לברית המועצות, פידל קסטרו יתחייב שלא לקבל בעתיד חימוש למען התקפה וארצות הברית תתחייב שלא לפלוש לקובה. פעולותיו של סקאלי בעת המשבר הביאו את הסובייטים ליישב את המשבר במהירות.
הוא עזב את ABC ב-1971 כדי לשמש יועץ למדיניות חוץ לנשיא ניקסון, ומונה לשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות ב-1973. בתקופת כהונתו ארצות הברית הגבילה זמן שהייתה של משלחת הארגון לשחרור פלסטין באו"ם לפי התייעצותו של סקאלי עם מנהיגים יהודים מקומיים. הוא שב אל רשת ABC ב-1975, שם עבד עד לפרישתו ב-1993.
ב-9 באוקטובר 1995 נפטר. סקאלי נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
תוכנית עמיתי מרטין בובר במדעי הרוח והחברה
התכנית לעמיתי בובר The Martin Buber Society of Fellows (MBSF) היא תוכנית משותפת גרמנית-ישראלית ללימודי פוסט-דוקטורט במדעי הרוח והחברה באוניברסיטה העברית בירושלים. מטרת התכנית היא יצירת סביבה חיה ומעשירה עבור חוקרים מצטיינים בכל תחומי מדעי הרוח והחברה ולאפשר להם לקדם ובסס את מחקריהם בשנים הקריטיות שלאחר סיום לימודי הדוקטורט ולפני כניסתם לעולם ההוראה האקדמית. לעמיתים ניתנת מלגה נדיבה לתקופה של עד ארבע שנים.
התכנית היא בעלת דגש רב-תחומי ונועדה לאפשר שיח ושיג בין שדות מחקר שונים מארכאולוגיה ואשורולוגיה ועד לסוציולוגיה של עולם ההייטק ומחקרים בכלכלה בת זמננו.
התוכנית נוסדה ביוזמתו של פרופסור דוד שולמן מהאוניברסיטה העברית והוא גם עמד בראשה בשנותיה הראשונות. אחריו ניהלו את התוכנית פרופסור רות הכהן-פינצ'ובר מהמחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית ופרופסור יגאל ברונר מהחוג ללימודי אסיה באוניברסיטה העברית. כיום עומד בראשה פרופסור רז חן-מוריס מהמחלקה להיסטוריה באוניברסיטה העברית.
כל שנה נבחרים בתהליך ארוך ומדוקדק עשרה עמיתים, חמישה ישראלים או בוגרי אוניברסיטאות בישראל וחמישה גרמנים או בוגרי . רוב מכריע של העמיתים משתלבים בהצלחה בעולם האקדמי בישראל ומחוצה לה כמורים וכחוקרים בכירים. בנוסף לפעילות המחקרית השוטפת נותנת תוכנית עמיתי בובר חסות לשלל כנסים אקדמאים הפתוחים לקהל הרחב ומפיקה ערוץ פודקאסט.
התכנית ממוקמת בבניין מנדל, אשר בגן הבוטני הלאומי בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית בירושלים, המספק תנאים אופטימליים, חופש רב ותמיכה, המאפשרים מחקר מצטיין ומוביל.
התוכנית היא פרי של שיתוף פעולה בין האוניברסיטה העברית למשרד החינוך והמחקר הגרמני (BMBF) ומסובסדת על ידי שני הגופים, דבר המייחד אותה בתוך תוכניות מצטיינים אוניברסיטאיות אחרות בישראל.
חזון התוכנית.
הערכים המובילים את פעילות התוכנית הם מקוריות, לומדנות, סולידריות בין העמיתים, חשיבה מעמיקה, חזון נרחב וסקרנות בין-תרבותית ובין-תחומית.
העמיתים מבצעים מחקר חדשני כחלק מקהילת אקדמאיים הלומדים ומעשירים זה את זה. במסגרת התוכנית, מוקצה זמן לעיסוק בסוגיות כגון היתרונות והחסרונות של שיטות מחקר חדשות, עתידה של האקדמיה והחינוך הגבוהה בישראל, אירופה ומעבר.
כחלק מקיומה, התוכנית רואה בעצמה מקדם של הדיאלוג הגרמני-ישראלי על כל גווניו, לרבות זה האקדמי.
תולדות התוכנית.
התוכנית נקראת על שמו של מרטין בובר ונוסדה בשנת 2010. בשנים הראשונות של התוכנית היו משרדי התוכנית ממוקמים בבניין רבין לחקר מדעי היהדות עד להשלמת בנייתו של בית הספר ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל ללימודים מתקדמים במדעי הרוח בשנת 2015 בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית.התוכנית מבוססת על מודלים של תוכניות מקבילות במספר של אוניברסיטאות מובילות ברחבי העולם ביניהן הרווארד, פרינסטון והאוניברסיטה של משיגן בארצות הברית וממומנת על ידי המשרד בפדרלי לחינוך ומחקר של ממשלת גרמניה.
בכל שנה נבחרים לתוכנית כעשרה עמיתים חדשים מחציתם מגרמניה ומחציתם מישראל. העמיתים יכולים להישאר בתוכנית עד ארבע שנים.
וועדה אקדמית.
תפקיד הוועדה האקדמית של תוכנית עמיתי בובר הוא לבחור בכל שנה את המצטרפים החדשים לתוכנית. הוועדה מורכבת מפרופסורים בכירים באוניברסיטאות בישראל, גרמניה וארצות הברית.
חברים בוועדה.
פרופ' יגאל ברונר - האוניברסיטה העברית.
פרופ' מריה מברודי - אוניברסיטת קליפורניה.
פרופ' וולפגנג זייבל - אוניברסיטת קונסטנץ.
פרופ' דפנה ארדינסט-וולקן - אוניברסיטת חיפה.