תזמורת רדיו בוואריה
תזמורת רדיו בוואריה (בגרמנית: Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks) במינכן נוסדה בשנת 1949 על ידי אויגן יוכום, שהיה גם מנצחה הראשי עד 1960. מקובל לראות בה את אחת התזמורות הטובות בעולם והמעולה בתזמורות הרדיו. בשנת 2006 קיבלה התזמורת את פרס גראמי על הביצוע התזמורתי הטוב ביותר. אולם הקונצרטים העיקרי שלה הוא אולם הרקולס.
בשנת 2023 יכנס לתפקיד המנצח הראשי סיימון ראטל.
רנה קאסן
רנה סמואל קסין (בצרפתית: René Samuel Cassin, ההיגוי בצרפתית - רנה קאסן, שמו העברי: שמואל קצין; 5 באוקטובר 1887 – 20 בפברואר 1976) היה משפטן יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לשלום. כיהן כפרופסור למשפטים באוניברסיטת ליל ובהמשך באוניברסיטת פריז.
קורות חיים.
נולד בבאיון שבדרום-מערב צרפת, בנם של גבריאל (לבית דרייפוס) והסוחר אנרי קסין. למד משפטים והפך לפרופסור למשפט אזרחי באוניברסיטת פרובנס, ולאחר מכן באוניברסיטת פריז. נלחם ונפצע במלחמת העולם הראשונה.
היה נציג צרפת בחבר הלאומים בין השנים 1924–1938. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש צרפת, היה בין הראשונים שהצטרפו לממשלת צרפת הגולה ולשארל דה גול שעמד בראשה. בממשלת צרפת הגולה שימש בתפקידים שונים והיה יועץ קרוב של דה גול.
עם סיום המלחמה ניסח את הטיוטה הראשונה של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של האו"ם והיה לחבר בוועדה לזכויות אדם של האו"ם. קסין היה גם חבר, ומאוחר יותר גם הנשיא של בית המשפט האירופי לזכויות אדם בשטרסבורג. על פועלו בכתיבת "ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם" זכה בפרס נובל לשלום לשנת 1968.
בשנת 1946 עזר לייסד ועמד בראש מועצת הארגונים היהודיים העולמיים, ארגון זכויות אדם יהודי. היה גם פעיל בארגון "כל ישראל חברים" בצרפת ועמד בראש הארגון משנת 1943 ועד למותו בשנת 1976. הוא לחם למען זכויות היהודים בצרפת, והיה פעיל ציוני.
הנצחה.
בשנת המאה להולדתו זכה לכבוד השמור לגדולי בניה של צרפת, וארונו הועבר לפנתאון של פריז.
בית הספר התיכון רנה קסין בשכונת מעלות דפנה בירושלים נקרא על שמו, ופועל ברוח ההומניזם שייצג קסין.
שרה צ'יילדרס פולק
שרה צ'יילדרס פולק (באנגלית: Sarah Childress Polk; 4 בספטמבר 1803 - 14 באוגוסט 1891), אשתו של נשיא ארצות הברית ג'יימס פולק הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית בין ה-4 במרץ 1845 ועד 4 במרץ 1849.
ביוגרפיה.
שרה צ'יילדרס הייתה בתם של קפטן ג'ואל צ'יילדרס (Joel Childress) ואליזבת צ'יילדרס (Elizabeth Childress). שרה נולדה במטע במרפריסבורו שבטנסי, ולמדה בבית ספר בנאשוויל ומאוחר יותר במכללת סיילם בקרוליינה הצפונית.
שרה נישאה לג'יימס פולק - אז חבר בית הנבחרים של טנסי ב-1 בינואר 1824 בהיותו בן 28 ובהיותה בת 20. לבני הזוג לא היו ילדים, אולם הם גידלו את אחיינם מרשל טייט פולק (1831–1884) ואת אחייניתה שרה פולק ג'טון (1847–1924).
שרה ליוותה את בעלה במסעותיו הפוליטיים, ואף כתבה את מרבית נאומיו, תכתובותיו ויעצה לו בהחלטותיו.
בשל אדיקותה הדתית ואמונתה הפרסביטריאנית לא השתתפה בנשפי ריקודים (למעט טקס השבעת בעלה בו לא רקדה) וכן לא הלכה לתיאטרון.
לאחר תום כהונת בעלה עברו השנים לגור בבית פולק שבנאשוויל, שם בעלה נפטר לאחר שלושה חודשים. לאחר מותו הלכה שרה פולק במשך שארית חייה - 42 שנים נוספות - לבושה בגדי אלמנות שחורים.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית היה ביתה של שרה פולק שטח נייטרלי בו נפגשו אנשי צבא מהאיחוד ומהקונפדרציה. היא נפטרה מספר שבועות לפני יום הולדתה ה-88 (וחיה לאחר מותן של הנשים הראשונות ששהו בבית הלבן לאחריה - מארגרט טיילור, אביגייל פילמור, ג'יין פירס, מרי לינקולן, אלייזה ג'ונסון ולוסי ווב הייז).
היא נקברה לצד בעלה בנאשוויל.
קשת (מבנה)
קשת היא דרך גישור או קירוי בין שני סמכים בצורה של חצי מעגל או בצורות דומות אחרות, המסוגלת לשאת משקל רב.
מבנה.
ניתן לראות שרידים של טכנולוגיית הבנייה של הקשת הארכיטקטונית בעמק האינדוס כבר באלף השלישי לפנה"ס, אך טכנולוגיה זו שוכללה ופותחה לשימוש יעיל על ידי הרומאים. לפני המצאת הקשת ניתן היה לקרות מבנים רק באמצעות קורות עץ או אבן. בשיטות אלו רוחב הפתח והעומס אשר ניתן היה להעמיס מעליו היו מוגבלים מאוד. המצאת הקשת פרצה דרך בטכנולוגיית הבנייה והשפיעה רבות על האדריכלות הרומית ועל הסגנונות הארכיטקטוניים שבאו בעקבותיה.
הקשת הבסיסית מורכבת ממספר אי־זוגי של לבנים בצורת טרפז, הנשענות כל אחת על שכנותיה. הלבנה העליונה מכונה "אבן ראשה" והיא סוגרת את הקשת ושומרת על יציבותה, כיוון שמשקלן של שאר האבנים מונח על אבן הראשה, אשר מפזרת את הכוח הדרוש להחזקת האבנים במקום בין האבנים בקשת. כאשר כל הלבנים נמצאות במקומן, הקשת נשארת יציבה ואף לבנה לא יכולה ליפול. לאורך הקשת יפעלו כוחות לחיצה בין דפנות הלבנים ולא ייווצרו מאמצי כפיפה כפי שקורה בקורה אופקית. חסרונה של קשת הוא בכוחות הפישוק שנוצרים בבסיסה ודוחפים את יסודותיה לצדדים. על כוחות אלו ניתן להתגבר במספר דרכים: על ידי עיבוי בסיס הקשת; על ידי בנייה ברצף של סדרת קשתות התומכות אחת בשנייה; על ידי העמסת משקל נוסף מלמעלה על צדי הקשת או על ידי חיבור מוט מתיחה מפלדה בבסיס הקשת. בכל השיטות האלו נעשה שימוש בבניית מבנים עם קשתות כבר עם המצאת השיטה ברומא העתיקה.
קיימים סוגים רבים של קשתות ששימשו בסגנונות אדריכליים שונים ובתקופות שונות, כגון הקשת המחודדת שהתפתחה בבנייה האסלאמית (העושה שימוש במוטות מתיחה) ואומצה גם באדריכלות הגותית. המעבר לקשת מחודדת הקטין את העומסים ואת כוחות הפישוק על העמודים ועל הקירות התומכים בקשת ואיפשר בנייה קלה ואוורירית לגובה, דבר שהתבטא בקתדרלות תמירות אשר קירותיהן מעוטרים בחלונות גדולים.
הקשת שמאפשרת שימוש אופטימלי בחומר וצמצום המאמצים היא קשת בצורת פונקציית הקוסינוס ההיפרבולי. הדרך האופטימלית לבנות קשת היא לבדוק כיצד תיראה הקשת ההפוכה שתיווצר מתלייה של שרשרת. בשיטה זו השתמש האדריכל אנטוני גאודי כאשר בנה את הסגרדה פמיליה ואת קאזה מילה בברצלונה ומבנים נוספים. דוגמה נוספת לקשת היפרבולית היא "קשת השער" בעיר סנט לואיס שבארצות הברית, בתכנונו של אירו סארינן.
נחשול
נחשול הוא גל ים גדול.
אברהם קליין
אברהם קליין (נולד ב-29 במרץ 1934) הוא שופט כדורגל ישראלי, יליד רומניה, נחשב לבכיר שופטי הכדורגל הישראלים בכל הזמנים, ואחד משני השופטים היחידים מישראל אשר זכו להכרה בינלאומית נרחבת. שלושת אירועי השיא בקריירת השיפוט שלו היו המשחק המרכזי בבתים המוקדמים בין , מחזיקת גביע העולם בכדורגל ובין במונדיאל 1970; משחק רבע הגמר במונדיאל 1982, בין לברזיל, והיותו קוון במשחק הגמר באותו טורניר, במשחק בין איטליה ו באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד.
ביוגרפיה.
קליין נולד ב-1934 בעיר טימישוארה בחבל באנאט, בדרום-מערב רומניה למשפחה יהודית דוברת הונגרית. אביו היה כדורגלן בקבוצת המילואים של מ.ט.ק. בודפשט. קליין הילד הצליח לשרוד את תקופת השואה ובגיל 13 הגיע לשיקום בהולנד יחד עם עוד 500 ילדים יהודים. לאחר כשנה בהולנד עלה באוקטובר 1948 לישראל.
קליין ניסה את כוחו ככדורגלן אך לא הגיע להישגים משמעותיים. את קריירת השיפוט שלו החל במקרה לאחר שבעת שירותו הצבאי נלווה לשופט הכדורגל החיפאי יונס למשחק בליגה למקומות עבודה וכשזה נקע את רגלו, מילא קליין את מקומו. בהמשך למד את חוקת הכדורגל, הוסמך כשופט והחל לשפוט ולהתקדם בקריירת השיפוט. מזלו שיחק לו באוגוסט 1964, כאשר בעת ששפט את משחק הגמר בגביע הרמטכ"ל בצריפין, צפה בו הצרפתי, רוברט בסון, שהיה בכיר בוועדת השיפוט של פיפ"א. זה התרשם משיפוטו ודאג לזימונו לשיפוט במשחקים בינלאומיים.
קליין החל את הקריירה הבינלאומית שלו ב-1965 עת שפט את משחק קדם גביע העולם בין נבחרות איטליה ופולין ברומא (1:6 לאיטליה) וזכה לשבחים על שיפוטו. בשנת 1968 שפט באולימפיאדת מקסיקו (1968) שני משחקים: ברזיל - ספרד והמשחק על מדליית הארד (מול קהל מקסיקני ביתי) בין מקסיקו ליפן. הצלחתו במשחקים האולימפיים קידמה את קליין ובפיפ"א החליטו לתת לו לשפוט במונדיאל 1970, אף הוא במקסיקו. המשחקים המוקדמים הוגרלו בין השופטים ובחלקו של קליין נפל המשחק המדובר ביותר בין ברזיל שהונהגה על ידי פלה ונחשבה כמועמדת לזכייה ובין אנגליה זוכת הגביע העולמי ב-1966. במשחק שנערך באצטדיון חליסקו שבגוודלחרה, לעיני 66,000 צופים, ניצחה ברזיל 1 : 0. רגעי השיא במשחק היו שער הניצחון של ז'אירזיניו וההצלה המפורסמת של השוער האנגלי גורדון בנקס מנגיחה של פלה. במהלך המשחק טענו הברזילאים לקיפוח מצידו של קליין לאחר שזה לא שרק לבעיטת 11 כאשר חלוץ ברזילאי נפל ברחבה. קליין אף האריך את המשחק מעבר ל-90 הדקות שלו ובריאיון לאחר שנים רבות טען כי השחקנים לא שמעו את שריקתו וכיוון שהמשחק היה כה מרתק הוא הוסיף מספר דקות. כמו כן, שימש קליין כקוון במשחק בין ברזיל וצ'כוסלובקיה, באותו בית מוקדם, בו ניצחה ברזיל 1:4.
במונדיאל 1978 שוב שפט קליין באחד המשחקים המרכזיים בטורניר, בין המארחת, ארגנטינה ובין איטליה. הקהל הארגנטינאי שרק בוז לשיפוטו של קליין לאחר שאיטליה נצחה במשחק 1 : 0. כמו כן, שפט את המשחק בין מערב גרמניה ובין אוסטריה, בו הפתיעו האוסטרים בניצחונם 2:3. בטורניר זה הוא היה המועמד המוביל של פיפ"א לשיפוט במשחק הגמר בטורניר, אך מועמדותו זו נפסלה על ידי הארגנטינאים שהעפילו לגמר וחששו לקיפוחם מול הולנד שהייתה ידועה באותן שנים כבעלת יחסים קרובים לישראל. בסופו של דבר, שפט קליין את המשחק על המקום השלישי בו גברה ברזיל על איטליה 1:2.