פלין נולד וגדל במיאמי, פלורידה, שם למד בתיכון בבית הספר לאמנות העולמית החדשה. הוא סיים את לימודיו בבית הספר לאמנויות מייסון גרוס באוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי בשנת 2016, עם תואר ראשון באמנויות. פלין קיבל את תפקיד המשחק הראשון שלו בעת שהיה בן 10. הוא שיחק את מר סמי בגרסה מוזיקלית של פיטר פן. פלין הוא יהודי-אמריקאי.
קריירה.
בשנת 2016 לוהק פלין לתפקיד מייק המתמחה בחסרי מוח, ובשנת 2017 שיחק את לוק בהפקת אוף ברודוויי של המחזמר Kid Victory של ג'ון קנדר וגרג פירס בתיאטרון Vineyard. בניגוד לשאר הדמויות בתוכנית, הדמות שלו לא שרה.
לפני תפקידים אלה, פלין הופיע בפרסומות ובסרטים שונים. פלין שיחק גם באחת עשרה מחזות, ביניהם מהומה רבה על לא דבר.
בפברואר 2018 הוא הצטרף לעונה השלישית של הסדרה "בלש אמיתי" בתפקיד ריאן פיטרס.
עיקר פרסומו בא לו כאשר החל לגלם משנת 2017 עד 2020, את ג'סטין פולי במשך ארבע עונות של הסדרה "13 סיבות" בשירות הסטרימינג של נטפליקס. בשנת 2020 ערך פלין את הופעת הבכורה שלו בסרט הקולנוע העצמאי "מבט קטלני", שיחק גם בסדרת האימה של נטפליקס "ראצ'ד" את הנרי אוזגוד, הסדרה המבוססת על הספר והסרט "קן הקוקייה" מאת הסופר קן קיזי ומהווה פריקוול עבורם.
באפריל 2021 לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע "מעורר השאול" לצד השחקן דרו סטארקי.
חיים אישיים.
פלין הוא הומוסקסואל מוצהר. הוא היה בזוגיות עם הזמר הבריטי סם סמית' מ-2017 עד לפרידתם ב-2018
בספטמבר 2017, בפוסט באינסטגרם, מחה פלין נגד הצבעה "לא" לנישואים חד מיניים באוסטרליה.
ולנטין בלקביץ'
ולנטין בלקביץ' (בבלארוסית: Валянцін Мікалаевіч Бялькевіч; 27 בינואר 1973, מינסק – 1 באוגוסט 2014, קייב) היה כדורגלן עבר בלארוסי ששיחק בעמדת הקשר.
ביוגרפיה.
ולנטין בלקביץ' החל להתאמן במועדון הנוער של דינמו מינסק.
בשנת 1991 ולנטין בלקביץ' לראשונה שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת אליפות ברית המועצות. הוא שיחק במועדון עד לשנת 1996. בשנת 1995 הוא זכה בתואר "כדורגלן העונה" ובקיץ 1996 עבר לדינמו קייב.
בתחילת הקריירה בקייב, ולנטין בלקביץ' ישב על ספסל אך עם חזרתו של ולרי לובנובסקי נכלל בהרכב הראשון. במסגרת הקבוצה הוא שיחק גם במשקים בינלאומיים בהם הבקיע 12 שערים.
ולנטין בלקביץ' היה חבר נבחרת בלארוס בשנים 1992-2005.
בשנת 2008 בלקביץ' קיבל אזרחות אוקראינית.
בשנת 2004 הוא התחתן עם אנה סדוקובה ולזוג נולדה בת. בשנת 2006 הזוג התגרש.
לאחר סיום קריירת המשחק ולנטין בלקביץ' עבד כעוזר מאמן של קבוצת הנוער של דינמו קייב.
בלקביץ' מת מתסחיף של קריש דם ב-1 באוגוסט 2014.
רוס באטלר
רוס פלמינג באטלר (; נולד ב-17 במאי 1990) הוא שחקן אמריקאי. הוא התפרסם בזכות תפקידו כזאק דמפסי בסדרה של נטפליקס "13 סיבות" וכברט וויליס בסדרת הטלוויזיה "קייסי אנדרקאבר".
ביוגרפיה.
באטלר נולד בסינגפור לאם סינית-מלזית ולאב אנגלי-הולנדי. הוא עבר לארצות הברית כשהיה בן ארבע וגדל עם אמו בפיירפקס, וירג'יניה, פרוור מחוץ לוושינגטון די. סי.
הוא החל ללמוד הנדסה כימית וביו-מולקולרית באוניברסיטת מדינת אוהיו. עם זאת, הוא לא היה מרוצה מבחירתו ונשר לאחר שנה. מאוחר יותר הוא חזר לווירג'יניה, שם למד קורסים במכללה קהילתית, לפני שעבר ללוס אנג'לס בגיל 20.
קריירה.
באטלר החל לשחק בגיל 21 כשחברו שילם עבור חוג המשחק שלו. לאחר מכן החל את דרכו בתפקידים בסרטי סטודנטים ופרויקטים בעלי תקציב נמוך. הוא קיבל את תפקיד בסדרה של ערוץ דיסני, קייסי אנדרקאבר. כמו כן, שיחק במספר סרטים בערוץ דיסני, חוף מהסרטים 2 ו-Perfect High.
בשנת 2017 הוא לוהק לתפקיד רג'י מנטל בסדרת הטלוויזיה ריברדייל. מאוחר יותר הוא לוהק כזאק דמפסי ל"13 סיבות". הוא עזב את סדרת הטלוויזיה ריברדייל בשל מחויבותו להפקה של סדרת הטלוויזיה "13 סיבות" והוחלף על ידי השחקן צ'ארלס מלטון.
בשנת 2019 הוא שיחק בסרט גיבורי העל "שאזאם!".
הוא שיחק גם את טרבור, חברו הטוב ביותר של פיטר קווינסקי, בסרט "", שיצא בשנת 2020 בנטפליקס.
בשנת 2020 פורסם כי באטלר יככב לצד קירנן שיפקה בסדרה לשחות עם כרישים בהפקת קוויבי.
אדוארד תומאס דניאל
אדוארד תומאס דניאל (באנגלית: Edward Thomas Daniell; 6 ביוני 1804 – 24 בספטמבר 1842) היה אמן אנגלי שנודע בתחריטים ובציורי הנוף שעשה במהלך משלחת למזרח התיכון. הוא מזוהה עם בית הספר לציירים מאסכולת נוריץ'.
ראשית חייו.
אדוארד תומאס דניאל נולד ב-6 ביוני 1804 במרכז לונדון, לסר תומאס דניאל, התובע הכללי בדימוס של המושבה הדומיניקנית בקריביים, ולאשתו השנייה אן דרוזייר, בתם של ג'ון דרוזייר מרודהם גרנג', נורפוק. אשתו הראשונה של סר תומאס, איתה נולדו לו בן ארל ובת אן, נפטרה בלונדון בשנת 1792. בתם נישאה לג'ון הולמס בנורפוק בשנת 1802 ומתה בלידה בשנת 1805. אחיה ארל היה קצין.
סר תומאס רכש אדמות ועבדים באיים הקריבים שהיו אז חלק מהאימפריה הבריטית. אחוזותיו, במפרץ דיקנסון באנטיגואה, נקנו בשנת 1779 ממשפחת אשתו הראשונה. הוא פרש ועבר למערב נורפוק, אך מצבו הבריאותי הידרדר והוא נפטר מסרטן בשנת 1806, והותיר אחריו אלמנה צעירה ובן תינוק. הוא השאיר לה את אדמותיו הדומיניקניות, ואת אחוזת אנטיגואה לבנו הבוגר ארל.
אן דניאל ובנה עברו לבית בנוריץ'. היא נפטרה בשנת 1836 בגיל 64.
אדוארד דניאל גדל עם אמו בנוריץ' והתחנך בנוריץ', שם אמן הציור היה ג'ון כרום. הוא היה מעורב בעולם האמנות בגיל צעיר.
ב-9 בדצמבר 1823, בן 19, נסע דניאל למכללה באוקספורד כדי ללמוד לימודים קלאסיים. הוא סיים את לימודיו בנובמבר 1828, הוא סיים תואר שני באמנויות ב-25 במאי 1831.
נסיעות באירופה.
לדניאל היו האמצעים הכספיים לנסוע בעולם כדי למצוא נושאים לצייר. מבין ציירי בית הספר נורוויץ', רק ג'ון סל קוטמן נסע יותר. במהלך 1829 ו-1830 העביר דניאל את החודשים שבין לימודי הקלאסיקה שלו לתואר שני בסיור גדול בצרפת, איטליה, גרמניה ושווייץ, והפיק ציורי שמן ציורי צבעי מים.
המסלול שדניאל עבר במהלך שמונה עשר החודשים ביבשת מתגלה לפי סדר ציוריו. מסעותיו בשווייץ מזכירים את אלה של האמן ג'יימס פטיסון קוקבורן, שפרסם את הנוף השווייצרי שלו בשנת 1820. בהמשך נסע לרומא ונאפולי שם פגש אמנים נוספים.
בקיץ 1832 יצא לטיול רגלי בסקוטלנד, בליווי שני חבריו מאוקספורד, ג'ורג' דניסון ואדמונד ווקר הד. המסע סיפק לו חומר לציורים בנושא.
קריירה בכנסייה.
ב-2 באוקטובר 1832 הוסמך דניאל בקתדרלת נוריץ' ככומר, ושלושה ימים לאחר מכן קיבל רישיון לנהל כנסייה הקהילה בבנהאם, תפקיד שמילא במשך שמונה עשרה חודשים. מכתבים לג'ון לינל מראים שהוא נדרש להגדיל את הכנסותיו בתקופה זו בחייו. מעט ידוע על הקריירה שלו בתור כומר בנורפוק, אך הוא המשיך לעסוק באמנות.
ב-2 ביוני 1833 הוסמך דניאל לדרגה גבוהה יותר בכנסייה, אך המשיך בתפקידו בבנהם עד 1834. הוא המשיך בתפקידים שונים בכנסיות לאחר שעבר ללונדון, עד שנת 1840, שבה יצא לנסיעה לארץ הקודש.
סיור במזרח התיכון.
ביוני 1840, אולי בהשראת הצייר הסקוטי דייוויד רוברטס שנסע למצרים ולארץ הקודש כדי לצייר נופים מקומיים, דניאל התפטר מהכנסייה ועזב את אנגליה לסיור במזרח. הוא הגיע לקורפו בספטמבר 1840. אף על פי שחושבים שציוריו של רוברטס על המזרח התיכון דרבנו אותו לסייר באזור, ייתכן וסיפוריו של החוקר צ'ארלס פלוס על התגליות האחרונות בליקיה, היו הגורם המדרבן.
דניאל היה באתונה בסוף 1840, והפליג לאלכסנדריה בתחילת 1841. הוא נסע במעלה הנילוס לנוביה, ואז ממצרים לארץ ישראל, בדרך שעברה מעבר להר סיני. הוא הגיע לביירות באוקטובר 1841.
הוא פגש את צ'ארלס פלוס בעיר סמירנה בטורקיה והצטרף למסע שלו, הוא עלה על ספינה שנשלחה על ידי ממשלת בריטניה כדי להעביר עתיקות שהתגלו על ידי פלוס בקסנתוס. במהלך המסע אותרו 18 ערים עתיקות. לאחר שבילה את החורף בקסנתוס, בחר דניאל להישאר בליקיה כדי לסייע בסקר האזור, בחברה עם איש הצי, הידרולוג תומאס הבל ברימאג' ספארט, וחוקר הטבע אדוארד פורבס. ספארט היה אחראי על חקר הטופוגרפיה של האזור ופורבס על ההיסטוריה הטבעית שלו. דניאל היה אמור לערוך תיעוד של כל התגליות. בליקיה הוא הפיק סדרת ציורים של צבעי מים.
מותו.
המשלחת הגיעה לאנטליה באפריל 1842. ספארט ופורבס עזבו את העיר לפני דניאל. לאחר מכן הוא ביקר בקפריסין וצייר צבעי מים את האי, אולי בזמן שעגן מחוץ לחוף. ביוני עזב את רודוס כדי לחזור לליקיה. הוא לא הצטרף לספינות שחזרו לאנגליה, ובמקום זאת נסע לאנטליה עם הקונסול החדש של העיר, ג'ון פורדי. במהלך המסע דניאל חלה במלריה.
הוא שהה בביתו של פורדי כדי להחלים, וכתב לפורבס וספראט שתיאר את תגליותיו באפולוניה. לפני שהתאושש לחלוטין, עזב את העיר כדי לצאת למסע בודד לפמפיליה ופיסידיה, ונסע בעונה החמה ביותר של השנה. הוא נאלץ לחזור לאנטליה לאחר שסבל מהתקפה שנייה של מלריה, ובביתו של פורדי הכתיב מה יהיה מכתבו האחרון, שהביע את כוונותיו להמשיך בעבודתו.
הוא איבד את הכרתו בזמן שנחשף לחום היום במרפסת הקדמית של ביתו של פורדי, ומת כעבור שבוע, ב-24 בספטמבר. הוא נקבר בעיר.
פורבס ספד לחברו דניאל, וכתב כי מחלתו "הרסה נוסע שכישרונותיו, ומחקריו היו הופכים את ליקיה לנקודת אור במפת אסיה הקטנה".
עבודות וסגנון אמנותי.