במקביל, אראגורן היורש האמיתי של כתר גונדור, עובר את מסעו האישי בדרכו לחזור אל כס המלוכה השייך לו.
הפקה.
אף על פי שסרטי "שר הטבעות" צולמו בעיקרם בניו זילנד, ההפקה עצמה היא למעשה ניו זילנדית-אמריקאית.
בית הספר גרוטון
בית הספר גרוטון (באנגלית: Groton School) הוא פנימייה אפיסקופלית יוקרתית בגרוטון, מסצ'וסטס ובו לומדים רבים מבני ובנות המשפחות המיוחסות של החוף המזרחי בארצות הברית.
היסטוריה.
בית הספר נוסד ב-1884 על ידי אנדיקוט פיבודי, כומר אפיסקופלי ובן לאחת מאותן משפחות בולטות של מסצ'וסטס, שאף שימש כמנהלו עד 1940. פיבודי שכנע את הנדבן עמוס אדמס לורנס שיש צורך בהקמתו של בית ספר פרטי חדש כדי לחנך את בני האליטה המפונקים. לורנס תרם את האדמה שעליה הוקם בית הספר ובעזרת תמיכתם של אישים בולטים כתיאודור רוזוולט וג'יי. פי. מורגן גויסו תרומות בסך 500,000 דולר, שהבטיחו את הקמת בית הספר.
שיטת החינוך שנהגה בגרוטון הייתה ספרטנית וקשוחה. מטרתו המוצהרת הייתה שילובם של בוגריו בשירות המדינה. מטרה זו באה לידי ביטוי במוטו של בית הספר: "Cui Servire Est Regnare" ("עבורם לשרת הוא למשול"). אכן בין בוגריו המפורסמים הרבים של בית הספר נמנו מספר מושלים, חברי הקונגרס של ארצות הברית על שני בתיו, חברי קבינט, שגרירים ופקידים בכירים בזרועות הממשל השונות. בוגר אחד של בית הספר, פרנקלין דלאנו רוזוולט, היה לנשיא ארצות הברית.
כיום לומדים בבית הספר כ-350 תלמידים ותלמידות בכיתות ח' עד י"ב.
ולש קורגי קרדיגן
לאוניד קוגן
לאוניד בוריסוביץ' קוגן (ברוסית: Леонид Борисович Коган; 14 בנובמבר 1924 - 17 בנובמבר 1982) היה כנר וירטואוז רוסי-יהודי.
קוגן היה בין הכנרים הסובייטיים המפורסמים ביותר. יחד עם דוד אויסטרך ואדוארד גראך, ליאוניד קוגן הוא אחד מטובי מייצגיה של מסורת הכינור הרוסית-יהודית. קוגן התרחק מפרסום וכתוצאה מכך עמדה הקריירה שלו בצל זו של חברו הטוב דוד אויסטרך, שזכה לקידום נמרץ מצד השלטונות הסובייטיים.
חיים וקריירה.
קוגן נולד בדנייפרופטרובסק, אוקראינה, בן לצלם, שהיה כנר חובב. מאחר שקוגן גילה כבר בגיל צעיר עניין וכישרון לנגינה בכינור, עברה המשפחה למוסקבה, שם היה יכול ללמוד. בגיל עשר למד אצל הכנר אברהם ימפולסקי ובבית הספר המרכזי למוזיקה במוסקבה ואחר המשיך ללמוד בקונסרבטוריון של מוסקבה (1943 - 1948), שם גם השתלם בלימודי המשך בשנים 1948 - 1951.
בגיל 17, עדיין כתלמיד, יצא למסע קונצרטים בכל רחבי ברית המועצות. הוא גם זכה בפרס ראשון בפסטיבל הנוער העולמי בפראג. בשנת 1951 זכה בפרס ראשון בתחרות המלכה אליזבת בבריסל, בביצוע מזהיר של
הקונצ'רטו הראשון של פגניני, שכלל פרשנות יוצאת דופן לקדנצה של סורה.
הופעת הבכורה הרשמית שלו הייתה בשנת 1941, כאשר ניגן את הקונצ'רטו של ברהמס עם הפילהרמונית של מוסקבה באולם המופעים של הקונסרבטוריון המוסקבאי.
סיורי הסולו שלו בעולם הביאוהו אל פריז ולונדון בשנת 1955, ואחרי כן אל דרום אמריקה וארצות הברית בשנים הבאות. הרפרטואר של קוגן הקיף יותר מ-18 קונצ'רטי ומספר מלחינים מודרניים הקדישו לו קונצ'רטי.
בשנת 1952 התחיל ללמד בקונסרבטוריון של מוסקבה. בשנת 1980 הוזמן ללמד באקדמיה קיאניה בסיינה, איטליה.
השלטונות הסובייטיים העניקו ללאוניד קוגן עיטור כבוד בשנת 1955, את התואר "אמן העם של ברית המועצות" בשנת 1964 ואת פרס לנין בשנת 1965.
קוגן נשא לאישה את יליזווטה גיללס (אחותו של הפסנתרן המפורסם אמיל גיללס), גם היא כנרת קונצרטים. בנו, פאבל קוגן, יליד 1952, היה לכנר ומנצח מפורסם.
קוגן מת מהתקף לב כשהיה ברכבת בין ירוסלבל למוסקבה, בדרכו לקונצרט שבו היה צריך להופיע עם בנו פאבל, בשנת 1982.
טכניקה.
קוגן נחשב לאחד מגדולי הנגנים הטכניים והפרשנים. סגנונו נחשב למודרני יותר ובה בשעה פחות מובהק בצביונו משל בני דורו, כמו אויסטרך. נגינתו תוארה כרזה, גרמית ותוקפנית, בעלת ויבראטו מהיר וטהור יותר. הוא שמר על צליל שווה ומלא על כל המיתרים ובכל הפוזיציות, ללא דעיכה בפוזיציות הגבוהות. אולי כתוצאה מן הטכניקה של זרוע ימין שלו, לא הניח למיתר סול להישמע רך ועדין שלא לצורך.
כלי נגינה.
קוגן החזיק ברשותו שני כינורות גוארנרי דל ג'זו, כינור קולין לשעבר משנת 1726 וכינור בורמסטר לשעבר משנת 1733. הוא ניגן בקשתות צרפתיות שבנה דומיניק פקאטה. ברור, ששום כלי כזה לא היה מעולם ב"בעלותו" של קוגן. כינור כזה שווה כיום מעל 4 מיליון דולר. כלים בסדר גודל כזה הושאלו כולם על ידי ממשלת ברית המועצות לנגנים נבחרים, להשתמש בהם לזמן מה. (זאת מפי כנר קונצרטים רוסי).
הקלטות.
קוגן הקים שלישייה עם הפסנתרן אמיל גיללס והצ'לן מסטיסלב רוסטרופוביץ' והקליט עמה את שלישיית הארכידוכס של בטהובן, את השלישייה ברה מינור של שומאן, שלישיות של צייקובסקי ושל קמיל סן-סאנס, את שלישיית הקרן של ברהמס ואת הרביעייה בדו מינור של פורה. בהמשך הקים קוגן שלישייה אחרת עם המנצח סווטלאנוב כפסנתרן והצ'לן לוזאנוב. קוגן היה הכנר הסובייטי הראשון שניגן והקליט את הקונצ'רטו לכינור של אלבן ברג. חברת ארלקינו הקליטה יותר מ-30 אלבומים שלו.
לורדי
לורדי (Lordi) היא להקת הארד רוק פינית, שחבריה נוהגים להסתיר את פניהם וגופם באיפור כבד ותחפושות בהשראת סרטי אימה במהלך הופעותיה. הלהקה זכתה באירוויזיון 2006.
היסטוריה.
לורדי הוקמה ברובניימי, פינלנד, ב-1992 על ידי Mr. Lordi, כאשר הוא הביא עוד שני חברי להקה: AMEN ו-G-Stealer (בתקופה זו הם עדיין לא היו להקה רשמית), כשרק בשנת 1996 הצטרפה חברת הלהקה: ENARY.
בשנת 1999 G-Stealer עזב ובמקומו הצטרף חבר הלהקה MAGNUM, בשנת 2000 הצטרף KITA. ב-2002 MAGNUM עזב את הלהקה, ובמקומו הצטרף חבר הלהקה KALMA.
ENARY עזבה בשנת 2005 לטובת AWA, וביקשה לנתק קשר עם הלהקה. סיבות לעזיבתה הפתאומית לא ניתנו, אך מיסטר לורדי רמז לכך שהוא פיטר אותה מכיוון שהיא התנהגה בגסות רוח כלפי חברי הלהקה. במהלך שנת 2005 עזב גם KALMA, לטובת להקה אחרת, אך הוא נשאר חבר של כל חברי הלהקה. במקום KALMA הצטרף OX המחופש לאדם-שור.
הלהקה זכתה באירוויזיון 2006 עם השיר "Hard Rock Hallelujah" עם 292 נקודות ומעניקה לפינלנד את הזכייה הראשונה בתולדותיה בתחרות. פינלנד זכתה גם בתואר נוסף: כמות הנקודות הכי גבוהה עד כה ששיר קיבל בתחרות, אך ב-2009 השיא הזה נשבר כאשר אלכסנדר ריבאק זכה עם 387 נקודות.
בנוסף זכתה הלהקה ב"פרס התקשורת" ע"ש מרסל בזנסון עבור השיר.
בעקבות הזכייה שינו פרנסי העיר רובניימי את שמה של כיכר סמפו במרכז העיר לכיכר לורדי.
לורדי ידועה בשירים הקליטים שלה אף על פי שלפני הזכייה באירוויזיון לא בלטה במיוחד מבין שאר להקות המטאל הפיניות.
לאחר הזכייה באירוויזיון חשף מגזין פיני לציבור תמונות של מיסטר לורדי בלי התחפושת ונתבע בידי הלהקה.
בקיץ 2006 פרסמו לורדי את הסינגל "Whos Your Daddy" שהגיע עד למקום הראשון במצעד הפיני. השיר לא הגיע לערוצי המוזיקה והרדיו באירופה בגלל היותו עמוס בקללות.
בפברואר 2008 יצא לאור סרט אימה בשם "קומות אפלות" ("Dark Floors") ,שבו השתתפו כל חברי להקת לורדי הנוכחיים, הסרט מציג את חברי הלהקה בתור מפלצות על פי הייצוג של התחפושת, עם כל מיני יכולות מיוחדות, כמו שליטה בזמן וכו', בסרט, חברי הלהקה משתלטים על בניין בן חמש קומות, שהוא למעשה בית חולים לילדים עם פיגור שכלי, על מנת לחטוף ילדה אוטיסטית החוסה בו, כשלכל מפלצת יש את הקומה שהיא שולטת בה, ומנסה למנוע מגישה אליה. לאף חבר להקה אין דיאלוג בסרט, ובמקום דיבור מתקשרים חברי הלהקה עם הילדה ומלוויה בשאגות ובנהימות. בסוף הסרט, בחלק הקרדיטים, נוגן השיר Beast Loose In Paradise של הלהקה.
בשנת 2010, הוציאה הלהקה את האלבום Babez For Breakfast. לאחרונה, עזב KITA את הלהקה ומתופף חדש בשם OTUS ("יצור" בפינית) צורף במקומו.
בשנת 2012, AWA עזבה את הלהקה, ואילו OTUS נפטר ממחלה כשנתיים בלבד מאז שהצטרף אליה. במקומם הצטרפו HELLA בתפקיד הקלידנית (במקום AWA) ו-MANA בתפקיד המתופף (במקום OTUS).
בשנת 2019, OX עזב את הלהקה ובמקומו הצטרף HEIISI בתפקיד נגן הבס בלהקה.
ולש קורגי
ולש קורגי (Welsh Corgi) הוא סוג של כלב רועים ולשי. המילים "קור" ו-"גי" משמען ככל הנראה "כלב גמדי" בוולשית עתיקה.
אף כי הקורגים אינם מוזכרים במסמכים היסטוריים, סבורים כי הם שמשו רועי בקר באזור ויילס במשך מאות שנים. הם השתייכו לקבוצת כלבים הידועים כ"כלבי עקב" (Heeler) משום שהתרוצצו בזריזות בין עדרי הבקר, והיו נושכים את עקביהן של הבהמות שהתרחקו מהעדר. רגליהם הקצרות, גופם השרירי וזריזותם, אפשרו להם להימלט מפגיעות.
במאה ה-20 עלתה קרנו של קורגי כחיית שעשועים וככלב תצוגה, בעיקר בגלל חיבתם של בני משפחת המלוכה הבריטית לגזע. הגזעים עורבבו לפני בערך 200 שנה ועד שנת 1934 נחשבו לגזע יחיד, כאשר בשנה זו הגזעים הופרדו על ידי ההתאחדות הבריטית לכלבנות לשני סוגים: קרדיגן ופמברוק.
ולש קורגי קרדיגן.
הוולש קורגי קרדיגן הוא הגזע הקדום מבין השניים, גזע זה היה בין הראשונים שהגיעו לאיים הבריטיים ממרכז אירופה. לקורגי מקורות משותפים עם גזע הבאסט האונד, ומאמינים שאת אבות הגזע הביאו שבטי נוודים קלטיים אשר הגיעו לאזור ויילס בשנת 1200 לפני הספירה. הקורגים נחשבו לכלבי רעייה כה מוצלחים ומוערכים, עד שחוק קלטי קדום אף אסר חבלה או גנבה שלהם והטיל עונשים כבדים על העבריינים.
מאפיינים חיצוניים.