דאנסטורי
דאנסטורי היא סדרת דרמה ישראלית לילדים ולנוער, שהחלה את שידוריה ב-10 בנובמבר 2018 בערוץ דיסני לצופי yes.
עלילה.
הסדרה מתמקדת בלהקת מחול בשם פרפקט דאנס, המשתתפת בסדנת קיץ, שמטרתה להכין אותם לתחרות בפרויקט בינלאומי. אם יתקבלו אל פרויקט זה הם יזכו להגשים את חלומם הגדול לרקוד על הבמות הגדולות והנחשקות בעולם ולהיחשב "כדבר הבא" בתחום הריקוד. אך הכל משתנה כאשר תום הלוי (גל פופולר) לא נהנה מאור הזרקורים והתהילה ומחליט לפרוש מהלהקה. הוא מקים להקת ריקוד חדשה משלו שתתחרה מול פרפקט דאנס ראש בראש עד התחרות העולמית ודפנה (דניאל גל) מסכימה להיות המנטורית של תום ולעזור לו.
הפועל חצור
משטרה רפואית
כביש 423
כביש 423 הוא כביש אורך אזורי באזור רחובות ונס ציונה. הכביש מחבר בין כביש 431 לכביש 40 וכן את כביש 4313. חלק הכביש ברחובות פתוח כדרך מנחם בגין וחלקו השני כעוקף נס ציונה מזרח.
היסטוריה.
ב-26 באפריל 2018 אושר מקטע ב' של הפרויקט, הדבר גרר טענות מתושבי האזור בטענה שהכביש יהווה מטרד רעש עבורם.
במהלך העבודות התנהל מאבק על המשך סלילת הכביש, אשר הסתיים בדחיית העתירה.
ביוני 2018 פורסם עדכון ללוח הזמנים של הפרויקט בו פורסם כי מקטע ג' אשר יחבר את דרך הנפת הדגל ושכונות מזרח נס ציונה לדרך מנחם בגין ברחובות.
באוגוסט 2018 החלו העבודות על הקמתו של המקטע.
ב-7 באוקטובר 2019 דווח כי הכביש נמצא בשלבי ביצוע מתקדמים לחיבור המקטע הקיים לדרך הנפת הדגל בנס ציונה.
ב-30 ביוני 2020 נפתח הכביש עד הכיכר שמתחברת לדרך הנפת הדגל.
תכנון.
הפרויקט כולל קירות תומכים ואקוסטיים באורך מצטבר של כ-4 ק"מ למניעת מטרד הרעש, תחנת שאיבה בנפח 4,700 מ"ק וגשר מעל מסילת הרכבת הסמוכה.
צליל! אופוניום
המשטרה הרפואית (רוסיה)
המשטרה הרפואית (ברוסית: Медицинская полиция) היה גוף של משרד הפנים הרוסי האחראי לפיקוח וניהול תחום התברואה ומניעת התפשטות מגפות.
היסטוריה.
התחום הרפואי והתברואתי ברוסיה החל עם הקמת המשטרה הרפואית בראשית המאה ה-19 כחלק ממשרד המשטרה. מאז שנת 1826, תחום זה היה כפוף לניהול משרד הפנים הקיסרי.
בפרובינציות היו מחלקות רפואיות הכפופות למשטרה הרפואית שביצעו משימות רפואיות ומשטרתיות "למניעת הגורמים ששימשו מקורות למחלות באוכלוסייה", פעילויות רפואיות וכלכליות "לטיפול בחולים באמצעות הסדרת בתי חולים והבטחת עבודתם" וכן פעילויות משפטיות לאכיפת הסגר בעת הצורך.
עבודת המחלקות הרפואיות הוסדרה תחילה על ידי צו ממשלתי משנת 1797, שניתנה לרשויות הרפואיות ויצרה את הבסיס לחוק הרפואי משנת 1857, שכלל סעיפים בנושא פיקוח סניטרי, פיקוח על הניקיון בערים בתחום המזון, פרסום כללים והוראות לגבי קיום "בריאות הציבור" במחוזות, השתתפות בדיון בבניית מפעלים רפואיים, ביקורת על מפעלים, דיור העובדים, אוכל ומשקאות.
העובדים במשרה מלאה במחלקות הרפואיות המחוזיות היו רופאים עירוניים ומחוזיים שביצעו עבודות שונות כולל מאבק נגד מחלות זיהומיות ופיקוח סניטרי. בערים עבודה זו בוצעה על ידי רופאי ערים, שמספרם היה תלוי בתחנות המשטרה בעיר.
במחצית השנייה של המאה ה-19, הטיפול בבריאות הציבור (בעיקר באזורים כפריים) עבר לגופי הרפואה המחוזית. אחד האירועים החשובים ברפואת המחוזות היה מחקר סניטרי-סטטיסטי מאסיבי על שכיחות, התפתחות גופנית ודמוגרפיה במטרה לשפר את התברואה ברוסיה ולארגן טיפול רפואי לאיכרים. בתהליך הפעילות של מוסדות אלה וגופי ניהול העיר, הם עמדו בפני השאלה של יצירת ארגון רפואי ותברואתי שאינו תלוי במחלקה הרפואית של משרד הפנים.
הארגון התברואתי הראשון במחוזות ברוסיה אורגן בפרם בשנת 1872. עד שנת 1913, מתוך 93 מחוזות, רק 30 היו ארגונים סניטריים, בהם עבדו 257 רופאים: 70 רופאים סניטריים מחוזיים, 24 אפידמיולוגים ומעבדות עבדו ב-49 ערים מתוך 1,063.
לאחר הקמת ברית המועצות, ב-15 בספטמבר 1922, בצו הסובנרקום "על הגופים הסניטריים של הרפובליקה", הנחשב ליום בו נוצר השירות הסניטרי-אפידמיולוגי, נוצרה התחנה הסניטרית-אפידמיולוגית הראשונה והשירות החל להתפתח כשירות ממלכתי לתברואה ומגפות, שהחליף את המשטרה הרפואית הקיסרית.
אגנס הלר
אונורה השני, נסיך מונקו
אונורה השני (Honoré II) היה נסיך מונקו משנת 1604 ועד 1662. בתחילת כהונתו עדיין כונה "הלורד של מונקו" אולם החל משנת 1612 השתנה תוארו והוא החל להקרא "נסיך מונקו".
חייו.
אונורה השני נולד ב-24 בדצמבר 1597. אביו ארקול שהיה הלורד של מונקו נרצח כשהיה אונורה בן 6 בלבד. אונורה הוכתר כמחליפו תחת חסות של דודו, אחי אמו, פרדריקו לאנדי (Frederico Landi). לאנדי שהיה הנסיך הרביעי של עמק טארו באיטליה, היה ידיד ובן ברית נאמן של ספרד והתיר בשנת 1605 לכוחות ספרדים לכבוש את הנסיכות הקטנה. על תושבי הנסיכות נאסר לשאת נשק, ואילו הנסיך ואחיותיו עברו להתגורר במילאנו. מועצת מונקו ניסתה להגביל את כוחה של ספרד אך הכיבוש נמשך עד שנת 1614. ההשפעה המשמעותית של הספרדים נמשכה עד לשנת 1633 שבה הוכר אונורה השני כנסיך ריבון.
בהגיעו לבגרות החל אונורה השני למתוח ביקורת על הכיבוש הספרדי ופנה לעזרתה של צרפת. המלך לואי ה-13 העניק לו את התמיכה המבוקשת אשר כתוצאה ממנה נחתם בשנת 1641 בין השניים הסכם פרון (Traité de Péronne). הסכם זה שם קץ לשליטה הספרדית בנסיכות והעניק לה את הגנתה של צרפת תוך הכרה והבטחה לשמירת הריבונות שלה. כתוצאה מן ההסכם איבד אונורה השני את כל נכסיו בספרד ובאיטליה אך קיבל פיצוי מלואי ה-13 בדמות הכתרתו כמרקיז לבו (marquisate Les Baux) ותואר של דוכס ולנטינואה (Duc de Valentinois).
בתקופת שלטונו פעל אונורה השני להרחיב, לבנות ולהסב את המבצר הגנואזי בנסיכות למבנה המוכר כיום כארמון הנסיכות של מונקו.
בנו היחיד של אונורה השני ויורש העצר, ארקול, נהרג בקרב בשנת 1651 ובמקומו הוכתר לתפקיד נכדו לואי בגיל 9 בלבד.
משטרת הארמון (רוסיה)
משטרת הארמון (ברוסית: Дворцовая полиция) היה גוף ממשלתי של האימפריה הרוסית האחראי להגנה ואבטחת מגורי הקיסר והסדר במתחמים הקיסריים.
היסטוריה.
ב-8 בדצמבר 1861 על בסיס דו"ח של שר החצר הקיסרי, הרוזן ו.פ. אדלרברג הקיסר אלכסנדר השני הורה להקים משמר עירוני מיוחד של 30 איש שנועד לשמור על ארמון החורף וסביבתו, כמו גם לאבטח את הקיסר במהלך טיוליו בגן הקיץ ובגן אלכסנדר. טובי הקצינים העירוניים והסמלים הבכירים מתוך משטרת סנקט פטרבורג הועברו לכוח המשטרה הזה. הם לבשו מדים של משטרת העיר.
צוות משטרת הארמון התמקם תחילה בבניין תיאטרון הרמיטאז', ואז הוא הועבר לביתם של החצרנים בגשר פבצ'סקי. הצוות היה כפוף למפקד המטה הקיסרי א' רילייב, שלאחר מכן מונה לסגן המשנה (הוא גם היה אחראי על סוכני הביטחון (מאבטחים) שנוצרו בשנת 1866 מתוך המחלקה השלישית, שעסקה בליווי חשאי של הקיסר במהלך נסיעותיו מחוץ למגוריו תוך תצפית בכפרים הסמוכים למגורי בית המלוכה).
ב-29 באפריל 1862 אושרו כללי ההגנה על ארמון יקטרינה הגדול בזמן שבני המשפחה הקיסרית היו במקום. לשירות בארמון זה הועברו 21 אנשים מצוות משטרת הארמון אל צארסקויה סלו. כשהגיע הקיסר לפטרהוף, שירתו שוטרי הארמון בעמדות שהוצבו בסמוך לארמון פטרהוף ובפארקי פטרהוף.
לאחר ביטול המחלקה השלישית בדצמבר 1883, נוצרה מחלקת ביטחון במחלקת המשטרה, שהייתה כפופה באופן מבצעי לראש העיר סנט פטרבורג. סוכני הביטחון כללו מאבטחים, שהיו אמורים להבטיח מעבר בטוח של הקיסר והיורש בעת נסיעתו בבירה. תפקידם היה למנוע ניסיונות התנקשות אפשריים בקיסר ולפקח על כל האנשים החשודים באזור נסיעתו של הקיסר.
לאחר ההתנקשות באלכסנדר השני, תחת פיקודו של אלכסנדר השלישי, ב-3 בספטמבר 1881, נוצר אבטחת הוד מלכותו, שכלל צוות של משטרת הארמון, גדוד חיל רגלים, משמר שיירת כבוד, פיקוח רכבות ויחידה חשאית. בראש הגוף החדש עמד האלוף פ. צ'רווין והיה זה הגוף המרכזי הראשון לאבטחת אישים ברוסיה.
צוות משטרת הארמון הוגדל בשנת 1879 לכדי 42 איש ובהמשך ל-98 איש, כאשר אל"ם זינובייב מונה לראש צוות משטרת הארמון.
ב-23 בספטמבר 1884 אוחדו צוות משטרת הארמון והיחידה החשאית של אבטחת הוד מלכותו לכדי "משטרת הארמון". בראש היחידה החשאית עמד אל"ם שירינקין.
בשנות ה-1880–1890, משטרת הארמון לא רק שמרה על בתי המגורים הקיסריים, אלא גם, במידת הצורך, ליוותה מחוץ למעון את הקיסר ואנשים הקרובים לחצר הקיסר.
כדי לנהל את משטרת הארמון, בשנת 1894, הוקמה לשכת הקצין תחת הוד מעלתו הקיסרית. מאז אותה שנה היו 129 אנשים במשטרת הארמון.
ב-14 במרץ 1896, שמו של גוף המינהל של משטרת הארמון, כלומר לשכת הקצין תחת הוד מעלתו הקיסרית, הוחלף ללשכת מפקד הארמון ותפקידיו בוצעו במקור על ידי האלוף פ. גסה.
ב-1 במאי 1905 מונה סגן אלוף בוריס גרארדי למפקד משטרת הארמון.
על פי צו מיום 11 באוקטובר 1905, הנהלת מפקד הארמון, ראש משטרת הארמון, נכללה במשרד החצר הקיסרי כאשר בהיעדר שר החצר הקיסרי, מפקד הארמון קיבל הוראות ישירות מהקיסר.
לאחר 1907 החלה משטרת הארמון להתמקם על שבילי הגישה של הקיסר ניקולאי השני ובני משפחתו. הם חויבו לדעת על תנועת כל המתגוררים בארמון. משטרת הארמון ערכה גם בדיקה ביטחונית של כל האנשים שנכנסו למשרד חצר הקיסר ושל מחלקות אחרות עם גישה לארמונות.
משטרת הארמון בוטלה על בסיס צו של הממשלה הזמנית מיום 8 באפריל 1917.
נהר נלסון
נהר נלסון (באנגלית: Nelson River) הוא נהר שמוצאו באגם ויניפג שבפרובינציית מניטובה שבקנדה, אבל יש לו יובלים בארבע פרובינציות בקנדה ושתי מדינות בארצות הברית.
היסטוריה.