מאז 1881, במסגרת עבודת המחלקה השלישית של מחלקת המשטרה, הייתה תת-מחלקה בשם "מחלקה מיוחדת", שעסקה בנושאי חקירה פוליטית, כולל פיתוח מידע מסווג ותמלול מכתבים. ביוזמתו של מנהל מחלקת המשטרה סרגיי זבוליאנסקי, החל מ-1 בינואר 1898 המחלקה הייתה כפופה ישירות למנהל מחלקת המשטרה.
משימות.
תפקידיה העיקריים של המחלקה המיוחדת היו:
במחלקה המיוחדת היה גם אוסף תצלומים של מהפכנים (כ-20 אלף תמונות) ואינדקס כרטיסים אישי עבור 55 אלף איש.
מעיין תרפ&quot;ו
מעיין תרפ"ו (לציון שנת ההקמה של המבנה על המעיין, ה'תרפ"ו – 1926) הוא מעיין בגליל התחתון המזרחי, ליד היישוב יבנאל, במרחק של 1,200 מטר מהקצה הצפון-מערבי של המושבה בית גן. שימש בעבר אחד ממקורות המים של המושבה. השם מעיין תרפ"ו הוא שם לא רשמי שקיים בשטח משנת 1926. השם לא אושר בוועדת השמות הממשלתית. כתוצאה מכך, עד היום אינו מופיע במפות הרשמיות של המרכז למיפוי ישראל.
רקע.
המושבה בית גן נוסדה בשנת 1903, שמה נקבע על-שם האתר הסמוך ח'רבת בית ג'ן, והיא אחת המושבות שהוקמו בעלייה הראשונה והשנייה בגליל, כחלק מראשית ההתיישבות היהודית המתחדשת במזרח הגליל התחתון. בשנת 1953 סופחה המושבה למועצה המקומית יבנאל.
חקלאות בעל, שהייתה מקור הקיום העיקרי בגליל התחתון המזרחי לא הבטיחה הכנסות גבוהות באזור, שהיה מועד לשנות בצורת ממושכות. פגיעה קשה התחוללה בשנים 25–1924 והמחישה את הקושי לקיים משק חקלאי רווחי בתנאי בעל. הבצורת הניעה את התושבים לחפש בדחיפות מקור מים.
מעיין תרפ"ו, שנקרא על שם השנה בה התגלה - שנת 1926, הוא מקור המים החיים הראשון באזור המושבה בית גן. בזכות גילוי זה הגיעה המושבה להישג המיוחל ואדמת הבעל הפכה לאדמת שלחין. התושבים זכו לקבל מים להשקיית השדות ומים לשתייה.
תיאור המעיין.
המעיין נובע מתוך מבנה אבן היסטורי ובתוכו בור מים עמוק, המים מתנקזים לבריכת מים שטוחה, היכולה להכיל אדם אחד או שניים בלבד. ממנה זורמים המים במורד הדרך, תחילה במקביל לנחל שרונה (נחל אכזב, שמגיע מרמת סירין, חוצה את המושבה יבנאל, ובסופו מתחבר לנחל יבנאל) ובמרחק מסוים מתחברים אליו.
מעיין תרפ"ו ממוקם בין עצים ובין עשבייה פראית, ומזוהה כנקודה ירוקה, בסביבה יבשה רוב ימות השנה. ניתן לזהותו גם בעזרת לוח הבטון שמעל המבנה ובו מוטבעת השנה בה התגלה המעיין: תרפ"ו. סמוך למעיין יש עץ גדול.
השימוש במעיין.
המעיין היה מקור המים הראשון של המושבה בית גן ומימיו שימשו להשקיה ולשתייה. השימוש במי המעיין ובמקורות מים מקומיים אחרים, נמשך עד אמצע שנות השישים של המאה ה-20, עד הגעתם של "מי המוביל הארצי" לרמות הגליל התחתון המזרחי.
כיום משמש המעיין כמקור מים לעדרי הבקר הרועים באזור וכמקווה, בעיקר לחסידי ברסלב המקומיים, שנוהגים לטבול בו. הם נוהגים לטהר את גופם כל בוקר לפני התפילה. משיאי האירועים במקום מתרחש בליל שבועות, שבו עוסקים רק בלימוד התורה ולא ישנים. קצת לפני הנץ החמה פוקדים החסידים את המעיין בשיירה ארוכה, שם טובלים ומיטהרים.
שיפוץ המעיין וסלילת שביל הגישה.
בשנת 2019, במסגרת מיזם משותף של המועצה המקומית יבנאל ורשות ניקוז ונחלים כינרת ואיגוד ערים, הוחלט על שיקום שני המעיינות תרפ"ו ועין שרונה.
במעיין תרפ"ו ובסביבתו נעשו עבודות פיתוח ושיקום, כולל הבריכה, ממנה נוקתה כל הסחופת והלכלוך והמקום הפך לאתר בילוי והתרגעות.
עלות השיקום של מעיין וסביבתו הייתה כחצי מיליון ש"ח.
שביל יצחק'לה.
יחד עם שיקום המעיין, הוחלט לשקם גם את השביל המוביל אליו, שהיה קיים בשטח. נסלל שביל הליכה, הוקמו פינות ישיבה וניטעו עצים במרחקים קצובים לנוי והצללה. בהליכה לאורכו של השביל במבט לכיוון צפון-מערב נשקף הכתם הירוק המצביע על מיקומו של המעיין, ובמבט אל הכיוון הנגדי, כיוון דרום-מזרח, נשקף הפסיפס החקלאי של בקעת יבנאל.
תחילתו של השביל בבית הקברות הצבאי האזורי בבית גן והוא נמשך עד למעיין לאורך 1,200 מטר.
המועצה המקומית יבנאל, החליטה לקרוא לשביל האמור, "שביל יצחק'לה" ע"ש יצחק (יצחק'לה) שני שמושקין (אחיו הצעיר של מנחם שמושקין), שנולד בבית גן, היה מראשוני הבוקרים ברמות הגליל התחתון, איש ציבור. לאורך השביל הוצבו שלושה שלטים לזכרו של יצחק'לה, המספרים את סיפור חייו, תרומתו לפיתוחו ורווחתו של המקום. שלט אחד מוצב בתחילת השביל, בסמוך לבית הקברות הצבאי בבית גן, השני בדרכו והשלישי ליד המעיין.
יהושע גל
יהושע גל (נולד ב-5 ביולי 1951) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר במכבי נתניה בשנות ה-70 של המאה ה-20.
קריירה.
גל שיחק במחלקת הנוער של מכבי נתניה ועלה לקבוצה הבוגרת ב-1970. כבר בעונתו הראשונה היה שחקן הרכב וזכה עם הקבוצה באליפות הראשונה שלה, והקליט עם הקבוצה את שיר האליפות "מה מה מה נה נה נה". בעונת 1971/1972 זכה עם הקבוצה באלוף האלופים. ב-1973 עבר גל למכבי חיפה וירד עם הקבוצה לליגה השנייה. עם תחילת עונת 1974/1975 סירב להגיע לאימוני הקבוצה, והוחלט להחזירו למכבי נתניה.
לגל שתי הופעות במדי נבחרת ישראל. הופעתו הראשונה הייתה ב-11 בנובמבר 1971 במשחק ידידות נגד נבחרת אוסטרליה, וב-1976 הופיע במשחק אחד במסגרת אולימפיאדת מונטריאול נגד נבחרת גוואטמלה.
פליצ'ה בוראל
פליצ'ה בוראל (באיטלקית: Felice Borel; 5 באפריל 1914 – 21 בינואר 1993) היה כדורגלן ומאמן איטלקי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה.
בוראל נולד ב-5 באפריל 1914 בניס שבצרפת. הוא עבר לאיטליה ובגיל 18 עשה את הופעת הבכורה שלו ביובנטוס, שם הראה מיד את כישרונו הגדול. בעונתו הראשונה 1932/33 זכה עימה באליפות והיה למלך השערים בליגה כשכבש 29 שערים ב-28 הופעות. עונה שלאחר מכן בוראל הצליח לשחזר את אותה הצלחה כשהפעם הוא כובש 31 שערים ב-34 הופעות.
עם חזרתו ממשחקי מונדיאל 1934 זכה בפעם השלישית והאחרונה באליפות ונעשה רושם שהוא הופך להיות לאחד החלוצים המרכזיים הטובים בהיסטוריה. עם זאת, במחצית השנייה של שנות ה-30 של המאה ה-20 יכולתו של בוראל דעכה והוא כמעט שלא שיחק וכבש. בעונת 1941/42 הוא עבר לטורינו וחזר שנתיים אחר כך ליובנטוס איתה התמודד על האליפות במהלך מלחמת העולם השנייה. בוראל עבר בעונת 1946/47 לאלסנדריה לפני שסיים את הקריירה בנאפולי מהסרייה ב' בסוף עונת 1948/49. עם שני המועדונים הללו שימש בתור שחקן-מאמן.
בסך הכל בוראל כבש 138 שערים בליגה האיטלקית ועדיין נחשב כיום לשחקן הצעיר ביותר שזוכה בתואר מלך השערים, כשעשה זאת בגיל 19 בלבד.
במדי נבחרת איטליה המאמן ויטוריו פוצו מינה אותו בסגל ב-22 באוקטובר 1933, והוא עשה את הופעת הבכורה נגד הונגריה בה כבש את שער הניצחון במשחק. בוראל היה שותף לזכייתה במונדיאל 1934 שנערך באיטליה אך היה למחליפו של אנג'לו סקיאביו. בכל זאת שיחק במשחק החוזר ברבע הגמר נגד ספרד.
טליה סלנט
טליה סלנט (נולדה ב-25 בנובמבר 1991) היא עיתונאית ספורט, שדרנית ומגישת טלוויזיה ישראלית, העובדת ברשת 13. לפני כן עבדה בערוץ הספורט. עורכת דין במקצועה.
ביוגרפיה.
סלנט גדלה בהתנחלות קדומים ב. למדה באולפנה.
שירתה בצה"ל בגלי צה"ל בין 2009 ל־2012 ככתבת לענייני בריאות, ובהמשך ככתבת ספורט ועורכת חדשות.
אחרי שחרורה מצה"ל הצטרפה לערוץ הספורט ככתבת לענפים אולימפיים והפועל תל אביב בכדורגל. במקביל הגישה את התוכנית "מגרש פתוח" לצד טל ברמן. היא הגישה את אולפן מכבי תל אביב ביורוליג וכן את התוכנית שבת במגרש.
סלנט הייתה משתתפת קבועה בפאנל אולפן ליגת האלופות, הגישה את יציע העיתונות והגישה את מהדורת הערב של חדשות הספורט.
בשנת 2020 הצטרפה כמגישת פינה בתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר", המשודרת בכאן 11.
במרץ 2022 עזבה סלנט את ערוץ הספורט, בו הגישה במשך עשור, והצטרפה לרשת 13, שם משתתפת בתוכנית "מדד ישראל" בהנחיית אברי גלעד ובתוכניות נוספות בערוץ זה.
חיים אישיים.
סלנט למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב, והחלה התמחות במשרד עורכי הדין יגאל ארנון ושות', והוסמכה בינואר 2022 כעורכת דין.
ביולי 2018 נישאה סלנט בנישואים אזרחיים לדוד ליפשיץ, כותב ראשי ב"ארץ נהדרת". ב-2021 נולדה בִּתם המשותפת. לליפשיץ גם שני ילדים מנישואיו הקודמים.
אוסקר גוטיירז
סוחוי 17
בית הקברות של בורנשטדט
בית הקברות של בורנשטדט (בגרמנית: Bornstedter Friedhof) שוכן ברובע בורנשטדט בצפון פוטסדאם, בירת מדינת ברנדנבורג בגרמניה, והוא חלק מהמכלול התרבותי "הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין" שהוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1990, והורחב בשנים 1992 ו-1999. בית הקברות ממוקם ממש מול אחוזת הכתר בורנשטדט סמוך לארמון האורנז'רי. לא רק תושבי בורנשטדט קבורים בו, אלא גם אישים אחרים רבים. תאודור פונטנה כתב: .
היסטוריה.