מסמך חיצוני לשירות המתאר את מאפייני רמת השירות המוסכמת (SLA) בין נותן השירות לצרכני השירות. ה-SLA בארכיטקטורת SOA נבנה ברוב המקרים באמצעות מסמך XML. חוזה שירות מכיל את המרכיבים הבאים:
מודל ההתייחסות הוא ארכיטקטורת SOA כללית הנבנית על ידי גוף המטפל בתקינה למשל OASIS או יצרן תוכנה (לכל אחד מיצרני התוכנה הבולטים בתחום יש מודל התייחסות משלו).
המודל משמש כנקודת התחלה לבניית ארכיטקטורת SOA ספציפית המותאמת לארגון באמצעות ביצוע שינויים והתאמות למודל.
מדוע ארכיטקטורה מוכוונת שירותים?
סיבה עיקרית למעבר לארכיטקטורה מוכוונת שירותים היא הצורך להתאים את המערכות הממוחשבות והתהליכים הממוחשבים לקצב ההולך וגובר של שינויים עסקיים. דרישה זו נקראת ארגון מגיב. ארכיטקטורת SOA מאפשרת את הגמישות הנדרשת להתאמתה מהירה של מערכות המחשוב לשינויים אלה.
SOA ו-Web Services.
יש המזהים בין SOA ל-Web Services. זיהוי זה אינו נכון ואינו מדויק ברמה התאורטית ועשוי להיות בעייתי ברמה הפרקטית.
אחת הבעיות בזיהוי כזה היא, שלהגדרה של SOA, מתווסף אוטומטית צימוד רפוי (Loose Coupling), משום שזו צורת העבודה של Web Services.
בפועל ישנם ארגונים שמימשו SOA באמצעות טכנולוגיות אחרות, למשל: Credit Swiss באמצעות CORBA.
אחד ההבדלים המהותיים הוא ש-SOA אסטרטגי במהותו ולכן יש לו השלכות עסקיות, ארגוניות וטכנולוגיות מהותיות.
Web Services הם טקטיים. ארגון מנסה לפתור בעיה נקודתית של אינטגרציה. מגיע למסקנה ששימוש ב-Web Services מתאים (בדרך כלל משיקולים של עלות וזמן פיתוח) ומיישם Web Service. בעיות נקודתיות נוספות, עשויות להיפתר באופן דומה על ידי Web Services נוספים.
מימוש של Web Services הוא בתפיסה של Bottom-Up, כלומר: מלמטה למעלה או מהבעיות הנקודתיות לארגון כלו, בעוד מימוש SOA מבוסס במקרים רבים על תפיסה של Top-Down, כלומר: מתכנון כולל כלפי מטה. בגלל מורכבות מימוש SOA, אין די בגישת Top-Down ובמקרים רבים נדרש גם שילוב של גישת Bottom-UP.
עם זאת המשותף בין SOA ל-Web Services, הוא האלמנטים הבסיסיים בשניהם: שירותים וממשקים.
יש הרואים ב Web Services טכנולוגיה מאפשרת (Enabling Technology) ל-SOA.
בפועל המימושים העכשוויים של SOA מבוססים בחלקם ברוב המקרים על Web Services.
חברת האנליסטים Burton Group טבעה את המושג Web Services framework או בקיצור WSF, המתאר SOA הממומש באמצעות Web Services. האיור בראש פרק זה מסכם באופן גרפי את הקשר בין SOA ל-Web Services: אין זהות אבל יש חפיפה חלקית. מחד קיים SOA ללא שימוש ב Web Services או בשימוש מוגבל בהם ומאידך ניתן לממש Web Services בארכיטקטורות שאינן SOA או ללא ארכיטקטורה בכלל.
תשתיות טכנולוגיות.
ניתן לבנות ארכיטקטורה מכוונת שירותים על בסיס תשתיות קיימות שאינן ייעודיות ל SOA. עם זאת תשתיות ייעודיות מאפשרות במקרים רבים מימוש קל ומוצלח יותר של הארכיטקטורה בארגון.
התשתיות העיקריות למימוש SOA הן:
SOA ותהליכים עסקיים.
אחת הדרכים העיקריות למימוש תועלות SOA היא שיפור התהליכים העסקיים. שיפור התהליכים העסקיים מושג בעיקר באמצעות המרכיבים הבאים:
באמצעות ארכיטקטורה מוכוונת שירותים קל יותר לבצע שינויים בתהליכים העסקיים, כך שהארגון מגיב מהר יותר לשינויים עסקיים.
מאפשר לאנשי העסקים להבין את הייצוג הממוחשב של התהליכים ואף לבצע שינויים במודל התהליכי.
מההתאמה המשופרת בין תהליכים עסקיים וייצוגם הממוחשב נגזרת האפשרות של אנשים שאינם מומחי מחשוב אך מכירים היטב את הצד העסקי של הארגון לעבור על תהליכים עסקיים באמצעים ממוחשבים ולהציע תהליכים חדשניים, העשויים להביא תועלות מהותיות לארגון.
ארכיטקטורות מוכוונות שירותים מאפשרות שיפור מחשוב תהליכים עסקיים באמצעות מספר גורמים:
הטיפול בתהליכים עסקיים נעשה באמצעות מוצרי BPM לניהול תהליכים עסקיים ומוצרי BPA למידול וניתוח תהליכים עסקיים גם בתפיסות המונוליטיות בעולם המחשוב ולא רק בסביבות מוכוונות שירותים. המגמה היא שילוב BPM בארכיטקטורה מוכוונת שירותים באופן הדוק יותר.
SOA 2.0.
SOA 2.0 הוא שילוב בין שתי ארכיטקטורות המשלימות זו את זו ארכיטקטורה מכוונת שירותים (SOA) וארכיטקטורה מוכוונת אירועים (EDA).ישנם יישומים ממוחשבים שאינם מתאימים לתפיסה של SOA. כך למשל יישומים ללא צימוד (Decoupled) השכיחים במערכת זמן אמת או במערכות רובוטיקה אינם מתאימים לארכיטקטורת SOA בה נדרש צימוד רפוי או צימוד הדוק. יישומים ללא צימוד מתאימים לארכיטקטורה מוכוונת אירועים. השימוש במושג זה נפוץ בעיקר על ידי אנליסטים של חברת Gartner Group ומומחים של חברת Oracle.
ארכיטקטורה מכוונת אירועים מתארת מצבים בהם התרחש אירוע המשנה מצב. התרחשות האירוע מביאה להפעלת רכיבי תוכנה באופן בלתי תלוי זה בזה. הארכיטקטורה משלימה את SOA, בכך שאירוע יכול להפעיל שירותים. במציאות ארגונית עשויים להתבצע תהליכים בהם שירותים מפעילים זה את זה באופן סדרתי (תפיסת SOA) או אירועים מורכבים בהם מופעלים מספר שירותים במקביל (כפי שמתרחש ב-EDA).
ישנה מחלוקת ביחס למקור של המונח, שיש הטוענים שנטבע על ידי אנליסטים של Gartner Group. שמות אחרים המתארים SOA 2.0 הם SOA2 ו-Advanced SOA בו השתמשו האנליסטים Yefim Natisו Roy Schulte. מבחינת בשלות טכנולוגית SOA 2.0 נמצא בשלבים מוקדמים. בתעשיית המחשוב קיימים חילוקי דעות ביחס לתועלות הצפויות ממנו וביחס לאפשרויות מימושו בארגונים.
WOA הוא שילוב של SOA ושל וב 2.0. המושג נטבע על ידי חברת האנליסטים Gartner Group. שילוב בין שתי תפיסות אלה הוא בהיבטים הבאים:
החזון של ארכיטקטורות מכוונות שירותים הוא הרכבת היישומים מאוסף שירותים. הרצוי ביותר הוא מצב בו איש עסקים המכיר היטב את הצד העסקי יהיה זה שירכיב את היישום ולא מומחה מחשוב. סביבת העבודה של מרכיב היישומים עשויה להיות במקרה זה סביבה של וב 2.0. המצב הנוכחי רחוק עדיין מהחזון. יצרני תוכנה נמצאים בתחילת הדרך בבניית פיתרונות לחיבור בין שירותי SOA עם יישומי וב 2.0 במחשב הקצה שיהוו כלי בעזרתו ירכיב משתמש את היישומים מהשירותי ה-SOA.
מימוש SOA מחייב טיפול גם בצד הצרכן. בצד הצרכן נעשה שימוש בטכנולוגיות תוכנה ביחידות קצה. המגמה היא לפתח יישומי אינטרנט עשירים (Rich Internet Applications). חלק מטכנולוגיות אלה הן טכנולוגיות המהוות חלק מווב 2.0. כך למשל AJAX המהווה מרכיב נפוץ במימוש יישומי וב 2.0 משמשת גם ארגונים בהקשר של מימוש ארכיטקטורה מכוונת שירותים. שימוש בשירותי רשת (Web Services) נפוץ גם ביישומי וב 2.0. טכנולוגיה חשובה המשרתת גם מימוש ארכיטקטורה מכוונת שירותים היא REST.
בניית יישום מאוסף שירותים הוא אחד המרכיבים של SOA. בעולם הווב 2.0 נבנים Mashups שהם אוסף שירותים מהם מרכיב משתמש יישום ומפרסם אותו לשימוש חוזר בווב.
ארכיטקטורה מוכוונת שירותים עשויה לכלול ערוצי הפצה שונים המפעילים כולם את אותו שירות. האינטרנט, שהוא אחד מערוצי ההפצה החשובים, הוא גם הפלטפורמה התשתיתית של וב 2.0. בחלק מהמקרים וב 2.0 עצמו מהווה ערוץ הפצה לארגון המממש ארכיטקטורה מכוונת שירותים ומתאים לפנייה לדור הצעיר של לקוחותיו.
חומצה שומנית
הדיסק המפוזר
הדיסק המפוזר הוא אזור מרוחק של מערכת השמש, המאוכלס בצפיפות רבה על ידי גרמי שמים קרחיים, המכונים "גופים בדיסק המפוזר" (SDOs - Scattered Disc Objects). הדיסק המפוזר הוא תת-קבוצה של הגופים הטרנס-נפטוניים.
החלק הפנימי של הדיסק המפוזר חופף לחגורת קויפר, אך חלקיו החיצוניים נמשכים הרחק מהשמש, בשטחי עננת אורט. העצמים בדיסק המפוזר נמצאים מעל ומתחת למישור המילקה של מערכת השמש.
מבנה.
חרף החקר המואץ של העצמים הטרנס-נפטוניים, אזור הדיסק המפוזר עדיין אינו מובן במלואו. הדעה הרווחת בקרב החוקרים היא כי הדיסק נוצר כאשר עצמים מחגורת קויפר נתלשו על ידי כוחות המשיכה של כוכבי הלכת החיצוניים (ובמיוחד נפטון) למסלול חריג ונטוי. בעוד שחגורת קויפר עגולה ושטוחה יחסית, מוערכת ב-30 עד 44 יחידות אסטרונומיות, והעצמים שבה נעולים במסלולים אוטונומיים מעגליים, סביבת הדיסק המפוזר היא הרבה פחות יציבה ופחות מעגלית, והעצמים בה אינם נעולים למסלולים אלא הם נעים במסלולים שונים, חלקם נעים במסלולים כמעט אנכיים (כדוגמת "אריס").
סימולציות של עצמים אלה מראות כי סופם של עצמים לא יציבים כאלה הוא להיפלט החוצה מליבת מערכת השמש לעבר עננת אורט ומעבר. מדענים סבורים כי עצמים שונים שנמצאים בדיסק המפוזר ובחגורת קויפר, מקורם באזורים הרבה יותר רחוקים וכי נלכדו על ידי כוחות הכבידה ונכנסו לאזור הדיסק המפוזר ואף פנימה יותר לתוך ליבת מערכת השמש.
בעבר "סדנה" היה נחשב לעצם טרנס-נפטוני שמקורו באזור הדיסק המפוזר. אולם, החוקר שגילה אותו, מייקל בראון, הציע כי בעקבות המרחק הרב שלו (האפהליון שלו מוערך ב-942 יחידות אסטרונומיות) הוא רחוק מכדי להיות מושפע מכוחות המשיכה של כוכבי הלכת החיצוניים, ולכן יש לשייך אותו לעצם מהאזור הפנימי של עננת אורט. לפי קו מחשבה זה, חוסר אינטראקציה כבידתית עם כוכבי הלכת החיצוניים שולל מהעצם את מעמדו כעצם בדיסק המפוזר, ויוצר קצה חיצוני לדיסק המפוזר, במקום כלשהו בין "סדנה" ועצמים שנויים במחלוקת נוספים, כדוגמת "אריס". נכון ל-2017, סדנה ו 2000 CR105, נחשבים מחוץ לדיסק המפוזר וכחלק מעננת אורט. עצמים כאלה המכונים "עצמים שנותקו" - הם בעלי מסלול שלא היה יכול להיווצר על ידי השפעתו של נפטון, וייתכן שהושפעו ממסלולו של כוכב לכת התשיעי המשוער.
גופים ידועים בדיסק המפוזר.
1995 TL8.