הרב ברלנד סבור שהצדיק הוא למעשה אלוהים בדמות אדם ולכן יכול לכפר ולחולל ניסים. כך למשל אמר: "הצדיק זה הקב"ה בכבודו ובעצמו שיורד לעולם בדמות צדיק" וכן "כל העולמות ברא הצדיק". חסידיו מאמינים שהוא שומע אותם בכל מקום שהם נמצאים. בספרים שכתבו חסידיו נאמר שלצדיק מותר לעשות עבירות שאצל אחרים הן בגדר "ייהרג ואל יעבור".
על פי עדויות, הרב ברלנד מטיף לפרישות קיצונית בעניין יחסי אישות.
בנובמבר 1986 רצחו מחבלים בדקירות סכין את תלמידו אליהו עמדי בדרכו לישיבת שובו בנים. הרב ברלנד ציווה אז לתלמידיו לנקום את דמו. בעקבות כך התחוללו תקריות של אלימות כלפי ערבים שהתגוררו בסמוך לישיבה ולמקום הרצח, חלקם אף הציתו את רכושם. כמה מחסידיו נעצרו, כולל נהגו.
משפחתו.
הרב ברלנד נשוי לתהילה שאקי, בתו של חבר הכנסת אברהם שלום שאקי. אחיו של הרב ברלנד, יחזקאל, כיהן כרבם של היישובים נהורה ויד נתן. לרב ברלנד בן אחד, נחמן, שסייע לו בעבר בהנהגת המוסדות, וחמש בנות. אחד מחתניו, צבי צוקר, היה בעמדת השפעה ב"שובו בנים" אך הורחק ממנה לאחר שפעל נגד חותנו.
לוח שנה עברי
התנועה האמריקאית לזכויות האזרח
יובל כרמי (שחקן)
יובל כרמי (קמיגר) (נולד ב-17 בספטמבר 1975) הוא שחקן, במאי, מחזאי, תסריטאי מנהל תיאטרון ומנהל בית ספר למשחק.
ביוגרפיה.
כרמי שירת בצה"ל בפיקוד הנח"ל בתפקיד מש"ק אמנים.
סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי ב-1989. בשנים 2000-1998 למד בימוי קולנוע וטלוויזיה בבית הספר קמרה אובסקורה.
קריירת משחק.
כרמי שיחק בין היתר בסרטים וסדרות הטלוויזיה טירונות, הבורגנים, בלתי הפיך, פלפלים צהובים, האי, עכשיו או לעולם לא, אין לה אלוהים, חדר חקירות, אישה מרציפן, ללקק ת'תות, כבודו, סימה ועקנין מכשפה, מליץ יושר (כמנחה) ו-pumukle (סדרה טלוויזיה גרמנית).
השתתף במספר רב של הצגות:
בנוסף, השתתף במספר פסטיבלים, בהם פסטיבל ישראל (1988); בהצגה "צור וירושלים"; בפסטיבל עכו (1990); ב"המוזג"; בפסטיבל תיאטרון קצר (1998); ב"סדר מוכרח להיות"; וב-2000 ב"לילה ת"א". כמו כן הנחה בערוץ הילדים.
לאורך השנים, שיחק בלמעלה משלושים פרסומות בישראל ומחוצה לה.
קריירת בימוי.
במסגרת תיאטרון הסטודיו ביים את: "הזוג המוזר" (גם בגרסה הנשית) מאת: ניל סיימון, "מלקולם הקטן ומלחמתו בסריסים מאת: דייוויד הלואל, "ראיון עבודה" מאת: תמר ציון, "סכסוכים" מאת: קתרין הייס, "דני והים הכחול" מאת: ג'והן פאטריק שאנלי,"משחקים בחצר האחורית" מאת: עדנה מזי"א, "ילדי קנדי" מאת: רוברט פאטריק, "שלוש נשים גבוהות" מאת: אדוארד אלבי, "טוב" מאת: ססיל טיילור,"ביקור הגברת הזקנה" מאת: פרידריך דירנמאט,"סיבוב מסוכן" מאת: ג.ב. פריסטלי, "לפוצץ אותם" מאת: ברי קיף,"אישה בעל בית" מאת: שמואל הספרי,"החיים בשלוש גרסאות" מאת: יסמינה רזה,"חברות הכי טובות" מאת: ענת גוב,"סינית אני מדברת אליך" מאת: סביון ליברכט, "רכוש נטוש" מאת:שולמית לפיד,"התרוממותו של בנו כופתא-בוכתא" מאת: אלברט אינוראטו,"בגידה" מאת: הרולד פינטר, "מי תהום" מאת:הלל מיטלפונקט, "קידוש" מאת: שמואל הספרי,"מלאכים באמריקה" מאת: טוני קושניר.
בתיאטרון תהל ביים את "וינסנט ריבר" מאת פיליפ רידלי, אותו חידש בתיאטרון אלפא לאמנויות המופע.
הדפס אמנותי
תיאטרון הגלוב
תיאטרון הגלוב (באנגלית: The Globe Theatre) היה תיאטרון שנבנה ב-1598 עבור להקת התיאטרון שאליה השתייך ויליאם שייקספיר. התיאטרון עלה באש ב-1613, ונבנה מחדש בשנת 1614. לאחר שנסגר התיאטרון בשנת 1642 נהרס המבנה ב-1644.
בשנת 1997 הוקם שחזור של תיאטרון גלוב בקרבת המקום שבו עמד המבנה המקורי.
תיאטרון הגלוב האליזבתני.
התיאטרון המקורי נבנה בתקופה האליזבתנית בשנת 1599 באזור סאת'ק על הגדה הדרומית של נהר התמזה, באזור המכונה כיום בנקסייד. התיאטרון היה אחד מכמה תיאטראות שנבנו באזור בשל היותו מחוץ לתחום השיפוט של העיר לונדון, שבו נאסר להקים תיאטראות. התיאטראות האחרים היו תיאטרון הוורד, תיאטרון הברבור, תיאטרון התקווה ותיאטרון המזל. התיאטרון הוקם בבעלות השחקן ריצ'רד ברבייג' ואחיו קת'ברט, ונבנה תוך שימוש בעצי בנייה מתיאטרון קודם שנבנה במקום על ידי אביו של ברבייג' ב-1576. הוא היה תיאטרון הבית של להקת אנשי הלורד צ'מברלין שנקראו מאוחר יותר "אנשי המלך" - להקת תיאטרון שאליה השתייך ויליאם שייקספיר. רוב מחזותיו של שייקספיר הוצגו על במת תיאטרון הגלוב.
ב-1613 עלה התיאטרון באש, ככל הנראה כתוצאה מירי של תותח במחזה הנרי השמיני של שייקספיר , שהצית את גג הקש.
התיאטרון נבנה מחדש ונפתח שנה מאוחר יותר, אולם הפעם עם גג רעפים. הוא נסגר בהשפעת הפוריטנים בשנת 1642 - יחד עם יתר התיאטראות של לונדון - והמבנה נהרס ב-1644 כדי לאפשר הקמת בתי מגורים.
מיקומו המדויק של המבנה לא נודע עד שהתגלו יסודותיו ב-1989. הואיל והמבנה שתחתיו התגלו היסודות אף הוא בניין היסטורי לשימור מהמאה ה-18, הוחלט לא לבצע חפירה ארכאולוגית יסודית, וכן לא לבנות את שחזור התיאטרון באותו מיקום.
מבנה התיאטרון.
התיאטרון היה בן 3 קומות, ברוחב 91 מטרים, ובנוי בצורת אמפיתיאטרון המסוגל להכיל כ-3,000 צופים. הוא לא היה מקורה, למעט מעל אזור המושבים. המבנה עצמו היה מתומן.
בקדמת הבמה היה אזור המכונה "חצר" (yard) - אזור לא מקורה שבו עמדו הצופים שהסכימו לצפות במחזה בעמידה (ולשלם פחות) - אלו נקראו "ארציים" - groundlings. סביב החצר היו שלוש קומות של אזורי מושבים, שהתשלום עבור צפייה מהם היה גבוה יותר. שתי הגלריות הנמוכות נקראו "גלריות שני הפנס" בעוד הגלריה העליונה נקראה "גלריית הפני" - בהתאם למחיר הכניסה.
הבמה, המלבנית בצורתה, בלטה לתוך החצר, והייתה בה דלת נסתרת שאפשרה כניסה מתחתית הבמה. משני צדי הבמה היו שני עמודים שתמכו את הגג מעל הבמה שנקרא בשם "גן עדן" (heavens) והיה צבוע בצבע השמים. בתקרת הבמה הייתה דלת נסתרת שאפשרה כניסה לבמה באמצעות חבל או רתמה.
בקיר האחורי של הבמה היו שלוש דלתות בקומה הראשונה ומרפסת בקומה השנייה, שנפתחו לאחורי הקלעים. על המרפסת ישבו הנגנים שליוו את ההצגה, וכן השתמשו בה לסצנות מרפסת כגון זו שבמחזה "רומיאו ויוליה". כמו כן שימשה המרפסת מקום מושב לאנשים שהיו מוכנים לשלם כסף רב ולראות את ההצגה בקרבה הגדולה ביותר.
תיאטרון גלוב כיום.
תיאטרון גלוב שוחזר ביוזמת סם ואנאמייקר, לפי התוכניות מהתקופה האליזבתנית. התיאטרון המשוחזר נפתח בשנת 1997 בשם תיאטרון גלוב של שייקספיר (Shakespeare's Globe Theatre) ומוצגים בו מחזותיו של שייקספיר בחודשי הקיץ (בשל גג המבנה הפתוח). המנהל האמנותי הראשון (1995 - 2005) היה מארק ריילנס, והמנהל האמנותי הנוכחי הוא דומיניק דרומגול.
התיאטרון הנוכחי מרוחק כ-200 מטרים ממיקום המבנה המקורי. לתיאטרון המשוחזר גג קש ייחודי - זהו המבנה הראשון שהותר לבנותו עם גג קש מאז השרפה הגדולה של לונדון בשנת 1666. כתנאי להקמתו הותקנו בגג אמצעי כיבוי אש, שהם השינוי היחיד במבנה מהתוכניות המקוריות. בנוסף נבנו מתחת למבנה מרכז מבקרים גדול ומבואה המשמשת את הבאים לתיאטרון.
בתקופה האליזבתנית נהגו להיכנס לתיאטרון כ-3,000 צופים שגופם היה קטן יותר והם היו מוכנים לעמוד בצפיפות גדולה יותר, אך תכולת התיאטרון הנוכחית היא 1,500 צופים בישיבה ובעמידה.
דגל הבדולח האדום
דגל המעויין האדום
רפובליקה פדרלית
רפובליקה פדרלית היא צורת ממשל המהווה פדרציה ורפובליקה גם יחד. ברפובליקה פדרלית מדינות אחדות מוותרות על חלק מריבונותן ועצמאותן לטובת שלטון מרכזי משותף. לא כל פדרציה היא רפובליקה פדרלית, קיימות פדרציות שהן מונרכיות חוקתיות.
ברפובליקה פדרלית קיים שלטון מרכזי שבסמכותו לכפות את רצונו על מדינות הפדרציה במקרה הצורך. ברפובליקה פדרלית קיים איחוד כלכלי מלא בין המדינות, המתבטא בין היתר במטבע אחיד, ביטול המכסים, ריבית אחידה, וכו'. ברפובליקות פדרליות צבא אחד משותף הנתון למרות השלטון הפדרלי, וחוקה משותפת התקפה בכל המדינות. על פי רוב, ניתנות למדינות הפדרציה חופש פעולה חלקי לפחות בתחום הבריאות, החינוך והתשתיות. עיר הבירה הפדרלית נמצאת במחוז עצמאי, ולכל מדינה עיר בירה משלה.
הפרלמנט במדינה פדרלית מורכב במקרים רבים משני בתים (הסנאט ובית הנבחרים בארצות הברית, הבונדסראט והבונדסטאג בגרמניה, ועוד), כאשר באחד הבתים מוענק ייצוג שווה לכל מדינה ובבית השני מוענק ייצוג לכל מדינה לפי גודל אוכלוסייתה. כל חוק חייב לעבור אישור של שני הבתים, מה שמבטיח שהחוקים לא יפלו מדינות גדולות/קטנות לטובה/לרעה, מאחר שבאחד הבתים יש למדינות הקטנות יותר כוח ובבית האחר יש למדינות הגדולות יותר כוח.
מרי נורטון
מרי נורטון (באנגלית: Mary Norton; 10 בדצמבר 1903–29 באוגוסט 1992) הייתה סופרת ילדים בריטית.
ספרים.
מרי נורטון נודעת בעיקר בסדרת ספרי הלקחנים (The Borrowers). ספרה הראשון, The Magic Bedknobs ,
or How to Become a Witch in Ten Easy Lessons יצא לאור בשנת 1943 ויחד עם המשכו, Bonfires and Broomsticks
היה לסרט של חברת וולט דיסני בשם "המיטה המעופפת".
קוד חופשי
רון שחר
רון שחר (נולד ב-2 בדצמבר 1970) הוא שחקן, קריין, דוגמן ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
שחר נולד בנתניה הילד השלישי מבין ארבעה ילדים, וגדל בבית מסורתי. הוריו ממוצא מרוקאי-רוסי. אביו עבד בעסקי היהלומים ואמו, במרפאת שיניים. את שירותו בצה"ל עשה כלוחם בחטיבת גבעתי. לאחר שחרורו, למד שחר משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
שחר שיחק, בין היתר, בסדרות הטלוויזיה "משחק החיים", "האודישן הגדול", "שמש", "אהבות אחרונות", "טלנובלה בע"מ", "נשות הטייסים" ו"בובות".