מחקריהם של דוקטור דורון נבות, ודוקטור אסף מצקין, שחקרו לעומק את השחיתות השלטונית בישראל כל אחד בדרכו, מצביעים על שינוי מגמה החל משנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר החל מתקופה זו חל גידול בהיקף השחיתות. על פי דוקטור מצקין, שינוי המגמה התאפיין בנכונות של נבחרי ציבור לבצע מעשי שחיתות לא לשם האידיאלים הציוניים, אלא לצורך אינטרס צר של מפלגה - כך שפעולות שבעבר גררו בושה ונחשבו ללא לגיטימיות בציבור, הפכו לכאלו שהמטרה הפוליטית מצדיקה עבורן את האמצעים. השחיתות, על פי מצקין, הפכה נפוצה במגזרים רבים יותר כמו משטרה, צבא, חברות ציבוריות, והיקף השחיתות גדל לרמות חסרות תקדים, בהשוואה לעשורים הראשונים של המדינה, וכללה מעורבות גדולה יותר של כסף בפרשיות השחיתות.
נבות מוסיף ומזהה שינוי מגמה ייחודי גם בשנים 2012-2010. על פי נבות, בעקבות פעולות עקביות של ממשלות ישראל של העשור השני של המאה ה-21, בראשות בנימין נתניהו, שבוצעו במטרה להחליש את שומרי הסף של הממשל – גם המנגנוניים המוסדיים האמונים על כך, וגם גורמים נוספים דוגמת התקשורת ומערכת המשפט. פעולות אלו גרמו, על פי נבות, לכך שבעשור זה איכות השירות הציבורי התדרדרה במספר מובנים. אף על פי שנכון לשנת 2019 קשה להצביע על כך שבפועל אכן התגברה כמות השחיתות השלטונית, סובר נבות שהמגמה בעשור הזה היא החלשת גורמים שבידיהם הכוח או הסמכות למנוע את השחיתויות העתידיות, ומצב זה מציב את ישראל בפני סכנה להתדרדרות מהירה יותר בהמשך.
מזווית נוספת, חל שיפור איטי ביכולת הציבורית לנטר ולטפל בשחיתות. מספר פרשות שחיתות שזכו לתהודה ציבורית ותקשורתית, אילצו את המערכת הציבורית להגיב, בין אם באמצעות הסדרת תקנות, ובין אם בהקמת גופים האחראיים לטיפול בנושא. כך למשל, פרשת המינויים הפוליטיים של צחי הנגבי יצרה כללים חדשים למינויים פוליטיים, ופרשת ישראל ביתנו יצרה כללים סביב כספים קואליציוניים.
ישראל במדדים בינלאומיים.
במדד תפיסת השחיתות החל למדוד את דעת הקהל בישראל על השחיתות השלטונית המקומית משנת 1996. בשנים הראשונות שנמדדו התפיסה הציבורית הייתה הטובה ביותר באופן יחסי, כך שבשנת 1997 דירוג תפיסת השחיתות עמד על מספר שיא של 7.97 (כאשר ככל שהמספר גבוה יותר כך תפיסת השחיתות נמוכה יותר; ישראל הייתה במקום ה-15 באותה השנה), וירד בהדרגה עד לשפל של 5.8 בשנת 2011 (מקום 36), ולאחר מכן עלה באיטיות ובאופן לא עקבי. בשנת 2020 עמדה ישראל במקום ה-35 עם ציון של 60 מתוך 100.
הבנק העולמי מבצע גם הוא, החל מאמצע שנות ה-90, מספר מדידות במטרה להעריך את איכות השלטון במדינות שונות. אמנם מדידה זו אינה מודדת שחיתות שלטונית בלבד, אולם מאחר שהיא מתבססת גם על מדדים סובייקטיביים והערכות מומחים, ייתכן ומדידה זו היא עדיין המדויקת ביותר שאפשר לקבל בנושא השחיתות השלטוני. במדדים השונים של הבנק העולמי הדירוגים נעים בין 0 ל-100, כך שציון גבוה יותר מעיד על ממשל הנחשב ל"בריא" יותר. ב"מדד השליטה בשחיתות" של הבנק העולמי קיבלה ישראל בשנת 1996 את הציון 91, ובשנת 2010 את הציון 78.7. ב"מדד שלטון החוק" בשנת 1996 את הציון 88.1, ובשנת 2010 את הציון 78.5. נתונים אלו מצביעים על מגמה דומה לזו שמשתקפת במדד תפיסת השחיתות.
אנדרס צלזיוס
אנדרס צלזיוס (שוודית: Anders Celsius, נהגה "אַנְדֶרְשׁ סֵלְסְיוּס", ); (27 בנובמבר 1701 – 25 באפריל 1744) היה אסטרונום ופיזיקאי שוודי.
צלזיוס נולד באופסלה בשוודיה, והיה לפרופסור לאסטרונומיה מ-1730 עד 1744. מ-1732 עד 1735 ערך ביקורים במצפי כוכבים בגרמניה, איטליה וצרפת.
בנירנברג הוא פרסם ב-1733 אוסף של 316 תצפיות של זוהר הקוטב שנעשו על ידיו ועל ידי אחרים בתקופה שבין 1716 עד 1732. הוא ערך תצפיות בזוהר הצפוני, וב־1736 ערך מדידות שהוכיחו את ניבוי ניוטון כי כדור הארץ פחוס במקצת בקטביו.
ב-1742 הציע סולם טמפרטורות עשרוני, המבוסס על נקודות הקיפאון והרתיחה של המים, שהמרווח ביניהן מחולק למאה חלקים שווים (מעלות). בסולם המקורי שהציג צלזיוס, נקודת הרתיחה של המים נקבעה כ-0 מעלות; ואולם תלמידיו, ובראשם קארל פון לינה הפכו את הסולם על ראשו, כמקובל היום.
צלזיוס נפטר באופסלה ב-1744, ממחלת השחפת.
קורטזר
סקרלטינה
סקארלטינה
תוכידידס
סייע לרופא שיניים
הלסינג
הלסינג הוא שמה של סדרת מאנגה ואנימה מאת קוטה היראנו וסטודיו GONZO. הסדרה מספרת על פעילותו של ארגון בריטי בשם "הלסינג" הפועל לחיסול של ערפדים ויצורים על טבעיים אחרים שמפרים את שלוות בריטניה. הסדרה מתרחשת בימינו.
תקציר העלילה.
הסדרה קרויה על שם ומתנהלת סביב ארגון הלסינג הבריטי, הידוע גם כ"המסדר הקדוש של האבירים הפרוטסטנטים", שהוקם במקור על ידי אברהם ואן הלסינג. המשימה של הלסינג היא להשמיד את כוחות הרוע העל-טבעיים, האל-מתים המאיימים על שלומה של הממלכה. ארגון זה מובל כיום על ידי סר אינטגרה הלסינג, שירשה את הנהגת הלסינג כילדה לאחר מות אביה. הסוכן העיקרי של הארגון הוא ערפד רב עוצמה בשם אלוקרד המוכן להרוג את בני מינו בשירות משפחת הלסינג. בתחילת הסיפור אלוקארד מציל במהלך משימה שוטרת צעירה בשם סראס ויקטוריה והופך אותה לערפדה. סראס נכנסת אף היא לשירות הארגון תוך שהיא מתקשה להסתגל לחייה החדשים בתור ערפדה. כאשר תדירות המקרים שבהם מעורבים אל-מתים עולה באנגליה, ובעולם כלל, סר אינטגרה מגלה שמי שעומד מאחוריהם הוא ארגון "מילניום", שרידים של יחידת על-מתים נאצית מימי מלחמת העולם ה-2. "מילניום" המונהגת על ידי קצין מסתורי הידוע כ"מייג'ור" מכריזה מלחמה על בריטניה במה שנראה כניסיון להפוך על פניה את תוצאות מלחמת העולם השנייה.
דמויות.
The Wild Geese.
הצבא של הארגון. נשכרו על ידי הארגון עקב הרס הצבא הקודם על ידי האחים ולנטיין.
ארגון מספר 13 של הוותיקן: איסקריוט.
שם הארגון נובע משמו הלטיני של יהודה איש קריות - Judas Iscariot.
עיבוד לקולנוע.
ב-4 במרץ 2021 נמסר שסדרת המאנגה תעובד לסרט לייב אקשן באורך מלא. את הסרט תפיק חברת "Ranger 7 Films" עבור אולפני אמזון, ואת התסריט יכתוב דרק קולסטד , התסריטאי של סדרת סרטי "ג'ון ויק".
מרכז אומן
אֹמֶן (גם מרכז אומן) הוא יישוב קהילתי באזור צפון ישראל בחבל תענך השייך למועצה אזורית הגלבוע.
היישוב הוקם בשנת 1958 כמרכז כפרי למושבים ניר יפה, מלאה וגדיש.
שמו של היישוב לקוח מעולם החקלאות, ומשמעו שורה של קמה אשר הקוצר קוצר.
ברק (מושב)
בָּרָק הוא מושב באזור הצפון בחבל תענך, הנמצא בצידו המזרחי של עמק יזרעאל. המושב משתייך למועצה אזורית הגלבוע, בגוש ששמו "חֶבֶר" הכולל את המושבים ברק, דבורה ואדירים.
גוש חבר, ובתוכו ברק, הוקמו בשנת 1956 על ידי עולים ממרוקו, כחלק ממבצע יישוב חבל תענך.
בני מושב ברק ודבורה מוצאם מקזבלנקה ומרקש. בני מושב אדירים מוצאם מאזור איית בולי שבהרי האטלס (ait bouli, פירושו "עמק רועים"), מהכפרים, אסמר, איית איברהים, תיזנית וטריסל.
שלושת מושבי חבר - ברק, דבורה ואדירים - אוכלסו עם הגעת העולים לחיפה ביום ט' בשבט תשט"ז – 22 בינואר 1955 והובאו ישר מאוניה אל המקום.
שם המושב.
כלל מושבי תענך קבלו את שמם משירת דבורה. מושב ברק מנציח את שמו של ברק בן אבינועם בשירה זו.
ההתארגנות והעלייה.
ההתארגנות לקראת הקמת המושב החלה עוד במרוקו, במשך כשנה וחצי במסגרת התנועה הציונית "הבונים". כאשר רוב חברי הגרעין הם מהעיר קזבלנקה ומיעוטם מהעיר פורט-ליוטה. בתקופה ההכשרה בחו"ל קבלו המועמדים לעלייה סיוע משני שליחים מטעם תנועת המושבים בארגון, בהקניית עקרונות המושב ובמגעים עם הסוכנות היהודית. הגיבוש נעשה במועדון חברים בו נפגשנו לדיונים, להרצאות, לפעילות חברתית ולאירועים חגיגיים והחלו בעבודה מעשית בחקלאות בחווה של יהודי כחלק מההכשרה לעליה. לאחר שהיה בת כחודשיים במחנה עליה בקזבלנקה (בתנאים של מחנאות) ושבוע בצרפת הפליגו העולים לחיפה באוגוסט 1956 ועלו על הקרקע במושב היישר מהאניה, ללא תחנת מעבר.
חינוך.
במרכז גוש חבר עומד בית ספר יסודי ששמו "יד לחמישה" על שם חיילים שנהרגו במקום במלחמת ששת הימים. בבית הספר לומדים תלמידים מכל האזור, כולל ממושב היוגב, מכפר יחזקאל, מרם און ומתל עדשים.
ראשיתו של בית הספר הוא בצורך לספק מוסד חינוכי לבני היישובים ברק ודבורה שעניינם היה במערכת החינוך הממלכתי. מרבית המורים היו מבני המושבים ברק ודבורה, עולי מרוקו שהתמחו בחינוך.
חקלאות.
בשנת 1957 קבלו המתיישבים את החלקה הראשונה בת 7 דונם שצוינה בתור "חלקה א'". עם השנים קיבל כל מתיישב חלקות נוספות- ב', ג', ד' ובסה"כ 40 דונם שלחין. בשנות ה-60 ניטע פרדס משותף על שטח של 300 דונם. ניתנה לתושבים מכסת עופות של 100 מטילות כל אחד שהלכה והורחבה. התושבים קבלו הדרכה צמודה של מדריכים חקלאיים וחברתיים מטעם הסוכנות היהודית ותנועת המושבים.
בשיא הפעילות החקלאית- עד שנות השמונים- במושב ברק גודלו: כ-1000 דונם כותנה, 330 דונם הדרים, כ-200 דונם כרם זיתים, 150 דונם כרם לענבי יין, כ-300 דונם בצל, 30 דונם חממות ורדים וכמה מאות דונם גידולי בעל. (מקור הכנסה נוסף היה מעבודות חוץ, בייחוד של הנשים).
בסוף שנות ה-80 הלך ופחת מספר החברים המתפרנסים מחקלאות.
מוקדי פרנסה אחרים מתפתחים - בתחום החינוך, התעשייה, הביטחון. רבים מהדור הצעיר פנו ללימודים אקדמאים.
מושב ברק בספרות.
בספר השירה "סילן טהור" של המשורר יוסף עוזר, בן מושב ברק, מופיעה אידיליה בשם "במושב ברק". הספר יצא לאור בספרית פועלים בשנת 1981 וזכה בפרס קרן רון אדלר. האידיליה משרטטת אירועי ילדות בשדות המושב ובגרות על רקע מלחמת יום הכיפורים:
האידיליה פותחת בילדים הרודפים אחר עופר בואדי-