לכן, יש לתבוע מן הרופא רק את תוספת הסיכון השולית שאותה הוא גרם. כלומר, החישוב הכלכלי הנכון במונחי יעילות הוא לפסוק פיצוי לניזוק בגובה ההפרש שבין הסיכון המינימלי לבין הסיכון המוגבר אליו נחשף המטופל כתוצאה מרשלנותו של הרופא.
לדוגמה, רופא מתלבט בין שתי אפשרויות לילד תינוק: לידה וגינאלית או ניתוח קיסרי. לידה וגינאלית מטילה סיכון בגובה 200 עם סיכוי להתממשות של 0.1 (נזק צפוי של 20) בעוד שלידה בניתוח קיסרי מטילה סיכון בגובה 300 עם סיכוי להתממשות של 0.1 (נזק צפוי של 30). לפי שיטת הפיצוי הנהוגה כיום, אם רופא התרשל ובחר בלידה באמצעות ניתוח קיסרי הוא ייקנס ב-300. בסתירה לשיטת חישוב זו, שיקולי יעילות כלכלית מכתיבים פיצוי של 100 שהוא ההפרש שבין הסיכון המוגבר (300) לבין הרף המינימלי של הסיכון (200) אליו היה המטופל חשוף ממילא.
תמיכות דואות (אלמנט אדריכלי)
דגל הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין
דגל הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין אומץ ב-7 במרץ 1984. הדגל מהווה למעשה היפוך צבעיו של דגל טורקיה - סהר אדום על רקע לבן, בתוספת שני פסים אדומים מאוזנים בראשו ובתחתיתו.
אלומה גורן
אלומה גורן (נולדה ב-10 בדצמבר 1969) היא כדורסלנית עבר ומאמנת כדורסל ישראלית, המשמשת כמאמנת קבוצת הנשים של הפועל חיפה.
ביוגרפיה.
גורן נולדה וגדלה בקיבוץ גבעת חיים מאוחד. היא החלה את הקריירה שלה באליצור חולון, אך את רוב הקריירה שלה העבירה בקבוצת א.ס. רמת השרון (בשנים 1993–1995 ו-1998–2004), בה גם שימשה כקפטנית הקבוצה. בין השנים 1997–2002 שיחקה כרכזת בשורות נבחרת ישראל בכדורסל נשים.
בעונת 1988/89 כששיחקה בקבוצה בני יהודה, הגיעה למעמד גמר גביע המדינה מול אליצור תל אביב, החטיאה גורן פעמיים מהקו 7 שניות לסיום (68-67) והפסידה את הגביע.
שנה לאחר מכן, שוב באותו המעמד והפעם מול מכבי תל אביב, ניצחה גורן את המשחק בסל 2 שניות לסיום (64–65). והניפה את הגביע.
במהלך עונת 2002/03 התגלה בראשה של גורן גידול שפיר, וכתוצאה מכך איבדה את ראייתה בעינה השמאלית. אף על פי כן, המשיכה גורן לשחק כדורסל.
אף שהיוותה סמל בימיה הגדולים של א.ס. רמת השרון בראשית שנות האלפיים, עזיבתה את הקבוצה בסוף שנת 2004 לוותה בטונים צורמים. בסוף שנת 2005, לאחר עונה אחת לא מוצלחת באליצור רמלה, פרשה אלומה גורן מכדורסל. אלומה נחשבת כאחת השחקניות המוצלחות ביותר בכדורסל הישראלי לאור ההישגים וההצלחות שלה במהלך השנים.
משנת 2017 משמשת גורן כמאמנת מנטלית בקבוצות הנשים והנערות של הפועל חיפה.
בקיץ 2019 מונתה למאמנת קבוצת הנשים של הפועל חיפה.
אלומה גורן נכנסה להיכל התהילה - כדורסל נשים
חייה האישיים.
במשך 12 שנים חייה גורן בזוגיות עם עו"ד דניאלה יעקובי שהפיקה במשך עשור את המסיבות "רשפונשים". לזוג ילד משותף. הן נפרדו בשנת 2009.
רוברט רדפורד
צ'ארלס רוברט רדפורד ג'וניור (באנגלית: Charles Robert Redford Junior; נולד ב-18 באוגוסט 1936) הוא שחקן, במאי ומפיק קולנוע, איש עסקים, דוגמן לשעבר, פעיל איכות הסביבה, ופילנתרופ, וזוכה פרס האוסקר על בימוי הסרט "אנשים פשוטים", ואחד מכוכביה הגדולים ביותר של הוליווד.
רדפורד נודע בזכות תפקידיו בסרטים "קיד וקאסידי", "העוקץ", "כך היינו", "גטסבי הגדול", "כל אנשי הנשיא", "הטוב מכולם", "זיכרונות מאפריקה" ורבים אחרים. רדפורד ביים את הסרטים "אנשים פשוטים" (שעליו זכה בפרס אוסקר), "מלחמתו של מילאגרו בינפילד", "נהר זורם ביניהם", "חידון האשליות", "הלוחש לסוסים" ו"משחק החיים". בנוסף הוא הפיק את כל הסרטים הללו (כבמאי), פרט ל"אנשים פשוטים".
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
רדפורד נולד בסנטה מוניקה שבקליפורניה לצ'ארלס רוברט רדפורד, חלבן שהפך לרואה חשבון, ולמרתה ו. הארט, ילידת טקסס. רדפורד סיים את לימודיו התיכוניים בלוס אנג'לס (1954) וקיבל מלגת בייסבול ללימודים באוניברסיטת קולורדו, שם היה מגיש בקבוצת הבייסבול. בהמשך איבד את המלגה בשל בעיות השתייה שלו שנבעו ממותה של אמו. בעקבות זאת הלך ללמוד ציור בבית ספר לאמנות בברוקלין שבניו יורק, ולקח שיעורים בתיאטרון באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה בניו יורק.
קריירה כשחקן.
לאחר לימודי הדרמה בניו יורק הופיע רדפורד, בתחילת שנות ה-60, במספר רב של הופעות טלוויזיוניות. הוא הופיע, בין השאר, בסדרות "אזור הדמדומים", "אלפרד היצ'קוק מציג", "מווריק" ו"עיר עירומה". בנוסף קיבל מועמדות לפרס אמי כשחקן משנה על הסדרה "Alcoa Premiere" ב-1963. באותם ימים גם שיחק בהצגות תיאטרון. את הופעת הבכורה שלו בברודוויי עשה בתפקיד קטן ב"סיפור רם" (1959), ומשם כיכב בכמה הצגות, עד להצלחתו הקופתית הגדולה במחזה של ניל סיימון "יחפים בפארק" (1963).
את הופעת הבכורה הקולנועית שלו ערך רדפורד בדרמת המלחמה "מאחורי קווי האויב" בשנת 1962, שבו השתתף גם סידני פולאק בתפקידו הראשון בקולנוע. לאחר הצלחתו במחזה "יחפים בפארק" הוא לוהק לתפקידים משמעותיים בקולנוע. הוא גילם כוכב קולנוע דו מיני המתחתן עם נטלי ווד ב"דייזי" (Inside Daisy Clover) (1965) ושיתף פעולה פעם נוספת עם נטלי ווד, ב-"This Property is Condemned", על פי מחזה מאת טנסי ויליאמס, שבו גילם פעם נוספת את מאהבה. באותה שנה צירפו לו האולפנים כוכבת הוליוודית נוספת שתככב עמו בסרטים. הייתה זו ג'יין פונדה בסרט "הרדיפה" (1966), שביים ארתור פן, שבו כיכב גם מרלון ברנדו בנוסף לצמד רדפורד-פונדה. סרט שביקר את האלימות בחברה האמריקאית, הופק בתקצוב גדול, אך היה כישלון קופתי. רדפורד ופונדה כיכבו מיד אחר עך בהצלחה הגדולה של העיבוד הקולנועי ל"יחפים בפארק" (1967). כמו כן השניים כיכבו יחדיו גם ב"הפרש החשמלי" (1979).
רדפורד, שדאג לתדמיתו של שובר הלבבות הבלונדיני, סירב לתפקידים רציניים יותר כמו בסרטיו של מייק ניקולס "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" ו"הבוגר", ובמקומם החליט להשתתף באותה שנה (1967) בסרטו של ג'ורג' רוי היל, "קיד וקאסידי", לצד פול ניומן. בעקבות סרט זה קנה לעצמו תדמית קולנועית של בחור אינטליגנטי, אמין וטוב לב. הסרט הפך אותו לאחד השחקנים האהובים של התקופה, והשילוב בין רדפורד לניומן הוכח כמוצלח ביותר. בשנים שלאחר מכן רדפורד נחל כישלונות עם סרטיו, פרט לסאטירה הפוליטית "המועמד" (1972). באותה שנה ייסד את פסטיבל סאנדנס, בו הוצגו סרטים עצמאיים אמריקנים כאלטרנטיבות למסחריות ההוליוודית.
בשנת 1972 כיכב רדפורד בסרט "ג'רמיה ג'ונסון", שעל אף שלא היה הצלחה קולנועית נחשב עד היום לאחד הפרויקטים האיכותיים ביותר שלו. סרט זה, שבו גילם רדפורד אדם הבא למערב במטרה להפוך לאיש הרים ונקלע שלא בטובתו לשרשרת של עימותים ומעשי נקם הפוגעת גם בו ובמשפחתו, באה לידי ביטוי פעם נוספת נטייתו להזדהות עם אנשים בודדים, חשדנים, המעדיפים לסמוך על עצמם בלבד כדי לשרוד ודוגלים בערכים אינדיבידואליים מאוד ובשל כך אף מנוכרים כלשהו לסביבה החברתית בדורם - ובה במידה גם מפגינים אצילות נפש ברגעי משבר. תפיסה זו של ההוויה האמריקנית (שבמידה רבה, ובמינון שונה, היא גם נחלתם של שחקנים ובמאים נוספים, דוגמת קלינט איסטווד) שלטה גם בסרטים נוספים שבהם כיכב, כדוגמת "הפרש החשמלי", "ברובייקר" ו"סניקרס".
שנת 1973 הייתה מהמוצלחות בקריירה של רדפורד. הוא הופיע ב"כך היינו" וב"העוקץ". ב"כך היינו", דרמה רומנטית בכיכובה של ברברה סטרייסנד, הוא גילם אתלט פופולרי ואמיד, שמתאהב ביהודייה פעילת שמאל רדיקלית. רדפורד היה ידוע כשחקן המצליח להוציא מהפרטנר שלו את ההופעה הטובה ביותר, ושחקן שפועל טוב בצמדים. על "כך היינו" קיבלה סטרייסנד מועמדות לפרס אוסקר, רדפורד עצמו היה מועמד אף הוא לאוסקר באותה שנה על הסרט "העוקץ". "העוקץ", שזכה ב-7 פרסי אוסקר, כולל לסרט הטוב ביותר, היה וריאציה על "קיד וקאסידי", שבו שבו רדפורד ופול ניומן לשתף פעולה, בסרט פשע דרמטי-קומי שהוציא את מיטב הקסם האישי של כוכביו. "העוקץ" נחשב עד היום לסרטו המצליח ביותר של רדפורד, לאחר שהניב הכנסות בסך הגדול פי 28 מתקציבו בארצות הברית בלבד.
לאחר מכן כיכב בכמה סרטים מרשימים כ"גטסבי הגדול", על פי הרומן של פרנסיס סקוט פיצג'רלד, "שלושת ימי הקונדור" ובסרט עטור השבחים "כל אנשי הנשיא", שהתבסס על ספרם של בוב וודוורד וקארל ברנסטין, שני העיתונאים שחשפו את פרשת ווטרגייט. גם סרט זה, כמו סרטיו הגדולים של רדפורד, התבסס על שיתוף הפעולה בינו לבין הפרטנר שמולו. ב"כל אנשי הנשיא" היה זה דסטין הופמן שגרף ארבעה פרסי אוסקר. באותן שנים זכה רדפורד בשלושה פרסי גלובוס הזהב בקטגוריית "World Film Favorite - Male", בשנים 1975, 1977 - 1978, שזהו פרס לשם כבוד, המראה את הפופולריות הרבה לה זכה בשנות ה-70.
במהלך שנות ה-80 כיכב בארבעה סרטים בלבד, ביים שני סרטים, והפיק ארבעה. ב-1984 כיכב בסרט "הטוב מכולם", סרט ספורט בבימויו של בארי לוינסון, בו כיכב לצד גלן קלוז. ב-1985 כיכב לצד מריל סטריפ בעיבוד קולנועי ראשון לספרה הנודע של איזק דינסן, "זיכרונות מאפריקה". הסרט זכה בשבעה פרסי אוסקר, כולל לסרט הטוב ביותר. ב-1993 גאתה הפופולריות שלו שוב, כשכיכב לצידם של וודי הארלסון ודמי מור בסרט "הצעה מגונה", בתפקיד מיליונר המציע לזוג במצוקה כספית סכום של מיליון דולר תמורת לילה אחד בחברתה של האישה. ב-2001 כיכב לצד בראד פיט בסרט "משחק ריגול", שזכה לביקורות מעורבות.