מלחמת העולם הראשונה, ובמיוחד מצוקת היהודים במזרח אירופה במהלכה, הביאה לשינוי מסוים בעמדתו והוא קידם בשמחה את הצהרת בלפור. בהיותו יהודי דתי, יצא שיף נגד המגמות החילוניות של הציונות וסירב, לפיכך, להצטרף באופן רשמי לתנועה הציונית.
מלבי
מלבי (מערבית: مهلبية, תעתיק: מוּהאלבּיה) הוא פודינג מוצק שנהוג במטבח הערבי, במטבח הטורקי ובמטבח היווני, ומוגש כקינוח. את המלבי מכינים כיום על בסיס מים או חלב, לעיתים בתוספת שמנת, ומסמיכים אותו עם עמילן תירס. המלבי ממותק ומתובל במי ורדים או מי זהר. לאחר קירור המלבי נקרש וניתן להגישו בכוס או הפוך על צלוחית. המנה פופולרית בכל רחבי המזרח התיכון, ובעיקר בטורקיה, סוריה, ישראל ולבנון.
מקור הקינוח אינו ידוע, אך סיפורי עם מייחסים את המצאתו לטבח פרסי אלמוני שבישל עבור מצביא ערבי בן המאה השביעית בשם אל-מוהאלאב אבן אבי סופרה, על שמו נקראת המנה. במקור השם מוהאלביה התייחס לשלוש מנות שונות אך דומות: חלב שהוסמך עם קמח אורז, אורז שבושל עם עוף וחלב, וחביצת ביצים ללא אורז. המתכון הראשון המתועד למנה זו נכתב על ידי אבן סיאר אל-וראק.
בתקופת האימפריה העות'מאנית התקיימו שני מתכונים למאכל, שנקרא בטורקית מוהלבי (טורקית: muhallebi). המתכון המוקדם, המתוארך למאה ה-15 מכיל עוף ומוגש עד היום בטורקיה תחת השם טבוּק גוֹאסוּ (מטורקית: Tavuk göğsü), והמאוחר יותר, שהופיע לראשונה בשנת 1530, לא כלל עוף ובושם במי ורדים בדומה למלבי המודרני.
בישראל מוגש המלבי לרוב כשעליו פתיתי קוקוס, שברי בוטנים או פיסטוקים וסירופ מתוק ואדום בטעם מי ורדים.
למלבי גם גרסה אירופית המכונה בּלאנְמַנְגְ' (מצרפתית: Blancmange, מילולית: "אוכל לבן") שמתובלת לרוב בתמצית שקדים.
ריטר פון לאב
רוברט פיקלני
רוברט פיקלני (צרפתית: Robert Pikelny; 9 בפברואר 1904–23 ביולי 1986) היה צייר יהודי-צרפתי.
ביוגרפיה.
פיקלני נולד ב-1904 בלודז' שבפולין למשפחה יהודית. ב-1908 עבר להתגורר עם הוריו ב-מוסקבה. החל להתעניין בציור בזכות גלריית טרטיאקוב בעירו; הוריו קנו לו שם רפרודוקציות שקישטו את חדרו בילדותו. כנער הכיר את הזרם החדש של הציירים הרוסים, "Le Valet de Carreau", שהושפעו מסגנון ציור פוביסטי וקוביסטי. הוא למד ציור אצל איליה מקנוב (Ilja Machkoff) מקבוצה זו.
ב-1922, בגיל 17, נסע לווינה וברלין ואחר כך לפריז כדי ללמוד ציור ב-École de Paris. הוא פגש סטודנטים יהודים נוספים ממזרח אירופה, בהם לזאר וולוביק (Lazare Volovick) וז'אן פוני (Jean Pougny, 1892 - 1956). פוני תמך בו בזמן לימודיו ובתקופה קשה אחר כך, כשחי ערירי בפריז.
במהלך לימודיו אייר וכתב מאמרים על אמנות עבור מספר עיתונים וירחונים. נישא לדוגמנית אליאן סטיינוויל (Eliane Steinville).
במהלך מלחמת העולם השנייה עבר לדרום צרפת, ובתום המלחמה חזר לפריז. בהמשך סייר באיטליה, ספרד וטורקיה.
סגנונו של פיקלני היה מודרני - Art Moderne. הוא השאיר אחריו ציורים רבים בצבעי שמן על בד וצבעי פסטל.
ב-1999 נערכה במשך חודש תערוכה כללית במוזיאון לארכאולוגיה באיטליה שנקראה "Les début de l'art moderne" (תחילת האמנות המודרנית), בה הוצגו עבודותיהם של הציירים היהודים שלמדו ב-École de Paris, ובהם פיקלני.
תאומים (סרט)
תאומים (באנגלית: Twins) הוא סרט קומי משנת 1988 בבימויו של איוון רייטמן ובכיכובם של ארנולד שוורצנגר ודני דה ויטו.
תקציר העלילה.
קבוצת מדענים מנסה סוג חדש של הפריית מבחנה במטרה ליצור את האדם המושלם, כאשר הזרע נלקח ממספר גברים שנחשבים לעילית בתחומם (אתלטים, מדענים וכדומה). שלא כמתוכנן נולדים תאומים שאינם זהים כלל. התאומים מופרדים, התינוק שמיועד להיות "האדם המושלם", ג'וליוס בנדיקט (שוורצנגר), גדל על אי ולומד שפות, ספרות ומדעים. לעומתו, התינוק ה"לא מוצלח", וינסנט בנדיקט (דה-ויטו), נמסר לבית יתומים ולאחר עזיבתו את בית היתומים הוא מסתבך עם העולם התחתון.
ג'וליוס, עוזב את האי על מנת לפגוש את אחיו, ולאחר שהוא מוצא אותו הוא משכנע אותו למצוא ביחד את אמם. במהלך חיפושיהם הם לומדים להכיר האחד את השני. הם מוצאים את מי שחושבים שהיא אמם בכפר אומנים אך מתברר להם שהאישה שהם חושבים לאמם נפטרה. וינסנט גונב מכונית ומגלה במקרה שתא המטען במכונית מכיל המצאה טכנולוגית גנובה שמסייעת בתפעול מטוסים בשווי חמישה מיליון דולר.
וינסנט יוצר קשר עם פושע שמשלם לו על ההמצאה ובעל המכונית שהיה אמור לקבל את הכסף רודף אחרי וינסנט, ג'וליוס שניחן בחוש למצוא את אחיו התאום מוצא אותו וביחד הם מביסים את בעל המכונית מחזירים את הכסף ומגלים שאמם לא נפטרה כפי שחשבו.
משחקי הקיץ האולימפיים
משחקי הקיץ האולימפיים, ידועים גם בשם אולימפיאדה, הם אירוע עולמי של תחרויות ספורט רב-ענפיות הנערכות פעם בארבע שנים. במשחקי הקיץ האולימפיים משתתפים טובי הספורטאים מכל העולם, והם נחשבים במרבית הענפים האולימפיים לאירוע השיא.
18 מדינות ארחו את משחקי הקיץ האולימפיים. ארצות הברית ארחה את המשחקים ארבע פעמים (1904, 1932, 1984, 1996) וצפויה לארח את אולימפיאדת 2028. בריטניה ארחה את המשחקים שלוש פעמים בלונדון (1908, 1948, 2012).
מספר ערים ארחו את האולימפיאדה פעמיים: טוקיו, לוס אנג'לס, פריז ואתונה.
משחקי הקיץ האולימפיים הם האירוע הספורטיבי הגדול ביותר בעולם מבחינת היקף ההשתתפות, והאירוע התקשורתי השני בגודלו בתבל, לאחר גביע העולם בכדורגל.
היסטוריה.
עד מלחמת העולם השנייה.
המסורת האולימפית חודשה בשנת 1894: בוועידה בינלאומית, בהשתתפות נציגים מ-13 ארצות שהתקיימה בסורבון שבפריז, הוחלט פה אחד על חידוש המשחקים האולימפיים. מי שהוביל את הרעיון היה הברון פייר דה קוברטן. דה קוברטן הוא אשר טבע את הסיסמה "לא הניצחון חשוב אלא ההשתתפות", אך גם את הסיסמה שהפכה לסיסמת הספורט בכללותו: "מהר יותר, גבוה יותר, חזק יותר!".
כמתבקש, המשחקים המחודשים הראשונים, שנערכו ב-6 באפריל 1896, התקיימו באתונה. במשחקים אלו השתתפו 245 מתחרים מ-14 מדינות ב-43 תחרויות, למעלה מ-200 מהם היו יוונים, נשים לא הורשו להשתתף במשחקים האולימפיים האלו. אישה אחת, סטמטה רבטי שכונתה מלפומנה (אחת מתשע המוזות היווניות), מחתה על החלטה זו והחליטה לרוץ ריצת מרתון ב-11 באפריל, יום אחרי ריצת המרתון של הגברים במחאה על אי-השתתפות הנשים באולימפיאדה. לאחר האולימפיאדה, הגישו מלך יוון גאורגיוס הראשון ומספר ספורטאים אמריקאים עצומה בעד אירוח כל האולימפיאדות הבאות באתונה, הוועד האולימפי הבינלאומי התנגד חריפות לעצומה, והוחלט על סבב במדינות העולם השונות.
בהתאם להחלטה זו, ארבע שנים מאוחר יותר במשחקים שהתקיימו בפריז השתתפו למעלה מפי 4 יותר ספורטאים, כולל 22 נשים, שהורשו להשתתף לראשונה, בגולף, בטניס, בקרוקט וברכיבה על סוסים.
אולימפיאדת אתונה (1906) היא אולימפיאדה שנחשבה באותו הזמן, כאולימפיאדה הרביעית לכל דבר והשנייה שנערכה באתונה. היה זה אירוע חגיגי לציון עשור למשחקים האולימפיים בעידן המודרני. הוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בה, אך אינו מחשיב אותה כיום במניין האולימפיאדות. אף על פי שמדליות הוענקו בה, הן לא נספרות במניין המדליות הרשמי של המשחקים האולימפיים ואינן מוצגות עם אוסף המדליות במוזיאון האולימפי בלוזאן, שווייץ.
באולימפיאדת לונדון (1908) נערכה בפעם הראשונה ריצת מרתון באורכה המלא, 42.195 קילומטר, עד אז המרחק של הריצה השתנה בין אולימפיאדה לאולימפיאדה. אורך זה נקבע בעקבות דרישתם של בני בית המלוכה הבריטי לצפות בתחילת הריצה ממעונם בטירת וינדזור.
אולימפיאדת הקיץ 1916 לא התקיימה בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
אולימפיאדת אמסטרדם (1928) הייתה הפעם הראשונה בה נשים התחרו באתלטיקה ובהתעמלות.
אולימפיאדת ברלין (1936) התקיימה בגרמניה הנאצית. לני ריפנשטאהל צילמה את הסרט תיעוד אולימפיה שהיה לסרט הראשון שסיקר את משחקי הקיץ.
אולימפיאדת הקיץ 1940 ואולימפיאדת הקיץ 1944 לא התקיימו בעקבות מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
גרמניה ויפן הורחקו מאולימפיאדת לונדון (1948).
אולימפיאדת הלסינקי (1952) הייתה הפעם הראשונה שבה השתתפה ברית המועצות במשחקי הקיץ האולימפיים, שמיד הפכה לאחת מהנבחרות הבולטות באולימפיאדה.
אולימפיאדת מלבורן (1956) ידועה בעיקר בשל משחק הדם במים, משחקי הקיץ התקיימו בצל הפלישה הסובייטית להונגריה (שבעקבותיה החרימו את אותם משחקי קיץ ספרד, הולנד ושווייץ), במהלך משחק כדורמים בין הונגריה לברית המועצות התפרץ קרב אלים במיוחד בין שתי הנבחרות.
אולימפיאדת טוקיו (1964) הייתה האולימפיאדה הראשונה ששודרה בטלוויזיה ברחבי העולם.
אולימפיאדת מינכן (1972) ידועה בשל טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן אירוע הטרור הפלסטיני שהתרחש ב-5 בספטמבר–6 בספטמבר, שבו נרצחו אחד-עשר ספורטאים, מאמנים ושופטים, חברי המשלחת האולימפית הישראלית, על ידי מחבלים פלסטינים מארגון "ספטמבר השחור". שניים מהחללים נרצחו בתוך מגורי המשלחת הישראלית בכפר האולימפי תוך כדי השתלטות המחבלים על חברי המשלחת, ותשעת האחרים, שהוחזקו כבני ערובה במשך כ-19 שעות, נרצחו במהלך ניסיון חילוץ כושל של כוחות משטרת בוואריה בשדה תעופה סמוך לעיר, שבו נהרגו גם שוטר גרמני אחד וחמישה מתוך שמונת המחבלים.
כ-5 מיליארד דולר (כסף ששווה כיום לכ-20 מיליארד דולר) הושקעו באולימפיאדת מונטריאול (1976), באולימפיאדה הושג בפעם הראשונה ציון מושלם בהתעמלות, 10 נקודות, על ידי המתעמלת הרומנייה נדיה קומנץ'.