בתקופת קיומו של השבועון החריף המאבק בין הרוויזיוניסטים למפלגות תנועת העבודה. בשער גיליון 2 בדצמבר 1932 הופיע מאמרו של זאב ז'בוטינסקי "כן, לשבור!", שהיה גרסה עברית למאמרו ביידיש "יא, ברעכן!" שפורסם בעיתונות הרוויזיוניסטית בחו"ל, שבו תקף בחריפות את ההסתדרות הכללית ואת העבודה העברית המאורגנת.
ב-31 במרץ 1933, מספר שבועות לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון בגרמניה, קבע העיתון כי "טרם הרע היטלר כשם שהרע סטלין לנו" והסביר את ההבדל ביחס אל הנאציזם בין השמאל והימין: "הסוציאליסטים והדמוקרטים למיניהם סבורים שתנועת היטלר היא כולה קליפה, ואנחנו סבורים שיש בה קליפה וגם תוך. את הקליפה האנטישמית יש לזרוק, אבל לא את התוך האנטי מרקסיסטי שבו". העיתון קבע שמשום כך המלחמה בנאצים מכוונת רק נגד האנטישמיות שלהם. ז'בוטינסקי כתב לעורכי העיתון שהמאמרים על היטלר הם "נעיצת סכין בגב", "קלון" ו"זנות מילולית" ודרש להפסיק את פרסומם מיד. כעבור מספר שבועות, ב-2 ביוני 1933, כבר כתב העיתון: "המוני ירושלים העברית מזדהים עם עמדתו של ז'בוטינסקי נגד גרמניה".
בתקופת רצח חיים ארלוזורוב (נרצח ב-16 ביוני 1933) ומשפטם של אב"א אחימאיר, אברהם סטבסקי וצבי רוזנבלט, הוטחה כלפי "חזית העם" ביקורת על ההסתה החריפה נגד ארלוזורוב, שקדמה לרצח. בין היתר הוזכר המאמר שהופיע בעיתון בבוקר יום הרצח בשם "ברית סטלין—בן-גוריון–היטלר". במאמר זה הותקף ארלוזורוב על שליחותו לגרמניה הנאצית להצלת רכוש יהודי, ואף כונה בו בשם "הינוקא האדום".
העיתון האשים כי כבודו, זכויותיו, ביטחונו ומעמדו בעולם של העם העברי "נמכרו להיטלר בעד בצע כסף ואתנן" והצהיר כי העם היהודי "יֵדע להגיב על הנבלה הזאת".
"חזית העם" נסגר באמצע שנות ה-30, ובמקומו החל להופיע כביטאונה של התנועה הרוויזיוניסטית העיתון 'הירדן', שבו היה ניסיון למתן את התדמית הקיצונית שאפיינה את "חזית העם".
קלאודיה בלק
קלאודיה לי בלק (באנגלית: Claudia Lee Black, נולדה ב-11 באוקטובר 1972) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אוסטרלית-יהודייה, אשר הידועה בעיקר בתפקידיה בסדרות וסרטי מדע בדיוני, אם כי בתחילת דרכה כיכבה גם במספר סדרות מקומיות.
קורות חיים.
בלק נולדה ב-1972 בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה, להורים יהודים אנגלים, שהיגרו לאוסטרליה. יש לה אחות אחת.
קריירה.
התפקיד המזוהה ביותר עם בלק הוא דמותה של ארין סון מסדרת המדע הבדיוני "פארסקייפ". על משחקה בתפקיד זה הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס סאטורן ב-2000 עד 2003 ואף זכתה בו ב-2005 על משחקה במיני-סדרה, "פארסקייפ - מלחמות הפיסקיפר".
בשנת 2005 התארחה לראשונה בפרק בעונה השמינית של הסדרה סטארגייט SG-1 בתור ואלה מל-דורן. בעונה התשיעית של הסדרה הופיעה בלק בשמונה פרקים כשחקנית אורחת, ועקב הופעתה החליטו להפוך את דמותה של ואלה לקבועה בסדרה, ובלק קיבלה תפקיד קבוע בעונה העשירית של הסדרה (החל מיולי 2006). בשנת 2006 הייתה מועמדת לפרס על משחקה בדמותה של ואלה לפרס סאטורן.
ב-2007 הופיעה בלק כשחקנית אורחת בסדרת המדע בדיוני תיקי דרסדן בפרק התשיעי של העונה הראשונה - "The Other Dick".
בשנת 2016 גילמה את דמותה של ד"ר סבינה לומרס בסדרה "בלימה" ב-The CW. הסדרה, אשר מבוססת על סדרה בלגית בשם Cordon, בוטלה לאחר עונה אחת. ב-2019 דיבבה לפרק אחד בסדרה "חלל אינסופי", והתארחה בסדרת הטלוויזיה "רוזוול, ניו מקסיקו".
בלק שרה וניגנה בגיטרה למעריצי פארסקייפ בכנסים. בדיסק שהוציא השחקן האוסטרלי פול גודארד (שמשחק גם הוא בפארסקייפ), היא שרה את השיר "Groovy".
חיים אישיים.
ב-2004 נישאה לג'יימי (שם משפחתו נשמר חסוי). אם לשני בנים: אודין הבכור נולד בנובמבר 2005 ואילו ויגו, הבן השני בדצמבר 2007. הריונה הראשון הוכנס למיתולוגיית ה'אורי' של הסדרה סטארגייט SG-1. על פי מייקל שנקס ילדיה קרויים על פי שמות ויקינגים.
מעשי השליחים
מעשי השליחים (ביוונית: Πράξεις τῶν Ἀποστόλων, בלטינית: Actus Apostolorum) הוא הספר החמישי בספרי הברית החדשה, והוא מסודר אחרי ארבע הבשורות כחיבור הסיפּוּרי-היסטורי האחרון בברית החדשה. המסורת מייחסת אותו ללוקאס המבשר, מחבר הבשורה על-פי לוקאס. כמו הבשורה על-פי לוקאס גם מעשי השליחים מוקדש ל"תיאופילוס" .
תוכן הספר.
הספר, כשמו כן הוא – מתאר את מעשי השליחים – תלמידיו של ישו – אחרי צליבתו, קימתו לתחייה ועלייתו השמימה. הספר מתמקד במעשיהם של שניים מהשליחים, החלק הראשון מתמקד בפטרוס והחלק השני מתמקד בפאולוס. השליחים עושים נסים, מרפאים חולים ומגייסים עוד ועוד אנשים ללכת בדרכו של ישו. הספר מתאר את תולדותיה של הכיתה הנוצרית המתגבשת ואת המחלוקות השונות בה – בין ה"יהודים" (כנראה הכוונה לתושבי יהודה דוברי-ארמית) ל"יוונים" (יהודים דוברי-יוונית) שבה, ולאחר-מכן את המחלוקת בין החלק המסורתי של הזרם, המונהג על ידי יעקב אחי ישו והשליח פטרוס, אשר גורסים כי אל להם להתנתק ממצוות התורה, לבין השליח פאולוס, המאמין כי "המשיח קץ התורה" והמתנגד להטלת עול מצוות על עובדי האלילים בטיעון שחסד ישו לבדו יגאל אותם ואת היהודים גם יחד. חשיבותו של הספר גדולה מאוד, שכן זהו המקור היחיד (חוץ מכמה מאיגרותיו של פאולוס) על שנותיה המוקדמות של הנצרות.
הספר נחלק בבירור לשני חלקים שווים בערך: חלקו הראשון של הספר (עד פרק י"ב לערך) מוקדש לתיאור תולדות הכנסייה הקדומה בירושלים. חלקו השני מוקדש בעיקר לשליח פאולוס – חייו ופעילותו המיסיונרית.
על פי הכתוב בספר, הייתה החברה הנוצרית בירושלים חברה קומונלית:
מחבר הספר.
המסורת הנוצרית, כאמור לעיל, מייחסת את הספר ללוקאס, מחבר הבשורה על-פי לוקאס, שהיה רופא יווני וחבר קרוב של פאולוס.
ניתוח פילולוגי של "מעשי השליחים" ושל הבשורה על-פי לוקאס אכן מגלה אחידות של סגנון ואוצר מילים בין שני הספרים. בנוסף לכך, שניהם מופנים ל"תאופילוס המכובד" וההקדמה ל"מעשי השליחים" היא בעצם חזרה על הפרק האחרון של לוקאס. בנוסף לכך, בבשורה מונחים ארמיים מתחום ההלכה היהודית אינם מופיעים, אלא במקומם מופיע ההסבר היווני, וכן מופיעים בה מונחים מתחום הרפואה של אז. כל אלה מראים שכותב הבשורה ו"מעשי השליחים" אכן היה רופא יווני, ויכול להיות ששמו אכן היה לוקאס (אך בה במידה זה יכול להיות שם עט).
ברם, המדע מטיל ספק בכך שאותו לוקאס שכתב את שני הספרים הללו היה ידידו של פאולוס, משום שהוא מרבה להשתמש במקורות אחרים (כך, הבשורה על-פי מרקוס משולבת בבשורה על-פי לוקאס) ובאגדות עממיות על ישו – במקום להשתמש במידע שאבות הכנסייה הנוצרית, המקורבים לפאולוס, היו יכולים למסור לו. לכן עובדת היות לוקאס חבר של פאולוס מוטלת כיום בספק.
זמן כתיבת הספר.
היות שבספר אין שום אזכורים של חורבן בית שני, היו כאלה שטענו שהספר נכתב לפני שנת 70. אולם על פי המחקר ההיסטורי, הספר נכתב בו-זמנית (או מעט אחרי) עם הבשורה על-פי לוקאס, אשר דווקא כן מתייחסת לחורבן הבית, ויתר על כן, מתייחסת לתקופת שלטונו של הקיסר הרומאי דומיטיאנוס, ולכן יש לשייך את הספר לשנת 90 לערך, אם כי יש המשייכים אותו דווקא לשנת 80. בנוסף לכל, יש הטוענים כי כותב הספר נסמך גם על כתביו של יוסף בן מתתיהו, וכי לכן יש לשייכו לשנת 100, אך במבט קרוב יותר ניתן לראות כי טענות אלה רחוקות מלהיות מוצקות.
ריו גרנדה
בולטון וונדררס
בולטון וונדררס (אנגלית: .Bolton Wanderers F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית מהעיר בולטון שבמחוז מנצ'סטר רבתי. הקבוצה משחקת בפוטבול ליג הראשונה, הליגה השלישית בחשיבותה בכדורגל האנגלי.
עד היום זכתה בולטון ארבע פעמים בגביע ה-FA והגיעה לגמר הגביע שלוש פעמים נוספות. הקבוצה משחקת כיום באצטדיון מקרון, אליו עברה בשנת 1997.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
בולטון וונדררס נוסדה בשנת 1874, ושמה המקורי היה Christ Church FC (מועדון הכדורגל של כנסיית הגואל), והיא אחת מבין 12 הקבוצות המייסדות של הפוטבול ליג. בהיותה אחת מן המייסדות, היא שהתה ברוב עונותיה בליגות הבכירות (הפרמייר ליג או הליגה הראשונה).
בולטון וונדררס הגיעה לראשונה לגמר גביע ה-FA ב-31 במרץ 1894, אז הפסידה 1–4 לנוטס קאונטי באצטדיון גודיסון פארק שבליברפול. עשר שנים מאוחר יותר, ב-23 באפריל 1904, הפסידה 0–1 למנצ'סטר סיטי באצטדיונה של קריסטל פאלאס. בפעם השלישית בה הגיעה הקבוצה לגמר, שנערך לראשונה באצטדיון ומבלי שנחנך במשחק זה, ב-28 באפריל 1923, ניצחה בולטון 0–2 את וסטהאם יונייטד וזכתה בגביע. בשנות ה-20 של המאה ה-20 זכתה בולטון בעוד 2 גביעים, ב-1926 וב-1929.
בין השנים 1935 ו-1964 שיחקה בולטון בליגה העליונה של אנגליה. לאחר שירדה הקבוצה, היא לא חזרה לליגה הבכירה עד 1978 בה שרדה רק שנתיים.
בשנת 1946 התרחש באצטדיון של הקבוצה אסון ברנדן פארק.
הוונדררס זכו בגביע הרביעי שלהם ב-1958, כאשר צמד של כוכב הקבוצה, נאט לופטהאוס, העניק להם ניצחון על מנצ'סטר יונייטד, לעיני כ-100,000 צופים באצטדיון ומבלי. מאז, הצליחה הקבוצה לסיים רק פעמיים כסגנית מחזיקת גביע הליגה, ב-1995 ושוב ב-2004.
בסוף עונת 1986/1987 ירדה בולטון לראשונה בתולדותיה לליגה הרביעית. הנהלת הקבוצה המשיכה לתת אמון במאמן פיל ניל, אמון שהניב פרי, שכן לאחר עונה אחת בליגה הרביעית חזרה הקבוצה לליגה השלישית. פיל המשיך לאמן בבולטון עד לעונת 1992, בה הוחלף על ידי ברוס ריוק, שמספר שנים קודם לכן היה שותף פעמיים כמאמן לעליית ליגה של מועדון מידלסברו.
חזרתה של בולטון לפרמייר ליג.