ב-1 ביוני 2015, ערוץ הטלוויזיה שינה את הקונספט לערוץ נשים, שינה את הלוגו והשיק תוכניות חדשות. המפיק הכללי של הערוץ דמיטרי טבצ'ניק דיבר על הרצון "למשוך קהל בוגר יותר מהקהל (נשים בגילאי 25-34) בתוך קהל היעד (נשים בגילאי 14-39)", זאת בשל "דרישות שוק הפרסום". בנוסף, תוכניות ריאליטי אוקראיניות ואמריקאיות החלו להיות משודרות באופן פעיל יותר בערוץ. למרות משבר אוקראינה, ערוץ הטלוויזיה רכש תוכניות אוקראיניות בעיקר מנכסי קבוצת המדיה StarLightMedia של ויקטור פינצ'וק - ערוץ נובי, STB וערוץ ICTV. ב-26 בפברואר 2020 בשעה 5:00 הערוץ עבר לתבנית שידור 16:9.
ישנו קוצר ומוות שמו
ישנו קוצר ומוות שמו (בגרמנית: Es ist ein Schnitter, heißt der Tod) הוא מזמור גרמני עממי מן המאה ה-17.
המזמור מתאר את עוצמתו המיידית של המוות (המואנש בדמותו של קוֹצֵר) אל מול אפסותם והבלותם הארעית של בני האנוש.
רקע היסטורי.
על פי זיגפריד בֶּקֶר מהפקולטה למדעי החברה והפילוסופיה באוניברסיטת מרבורג, המזמור נכתב על רקע זוועות מלחמת שלושים השנים והמגפות שהתפשטו ברחבי אירופה ההרוסה בשנים שבמהלכה ולאחריה, כתוצאה מתנועות מאסיביות של אוכלוסייה מוכת רעב ומחלות מידבקות מאזורים שנכבשו לאזורים אחרים. תנועות אוכלוסייה מאסיביות אלה גרמו להמשך הפצה של המגפות בערים הצפופות, חסרות אמצעי היגיינה, וקיבועו בתודעה של המוות כנמצא בכל מקום ובכל זמן. תיאורים של מלאך המוות כאוחז בחרמש וקוצר פרחים כאלגוריה לבני האדם משלבת תיאורי כתבים מן המאה ה-14 עם תיאורים מן המקרא והברית החדשה.
תיאורים תקופתיים של גופות מרוטשות אכולות רימה וחולדות שימשו בסיס לטקסט המפורש והקשה המופיע במזמור. עם זאת, בסופו של המזמור מובעת התקווה לעתיד של ניצחון החיים על המוות במהלך הדורות הבאים.
גרסאות.
הגרסה המוקדמת ביותר של המזמור הוא עלון כנסייתי מודפס משנת 1638 שנכתב לכבוד מותו של אציל צעיר מרגנסבורג בשנת 1637, אשר הכיל 16 בתים. כבכל הפואמות העממיות, אורך הטקסט משתנה, וכך גם מספר הבתים במזמור בהתאם לגרסאות שונות של המשכתבים. כך למשל הגרסה משנת 1640 מחזיקה שמונים בתים.
הטקסט מופיע גם בספרי מזמורים קתוליים מן המאה ה-17 וה-18 בעיקר בספרי המזמורים של הכומר מרטין מקוכם אך גם של אחרים ובשמות שונים ("המוות של הקוצר", "שיר הקוצר" – "Schnitterlied").
פרסום המזמור בשנת 1806 באסופה הספרותית של שירה גרמנית עממית, קרן הפלא של הנער החזירה אותו לתודעה הציבורית במהלך המאה ה-19, ובמהלכה פרסמו מתרגמים נוספים גרסאות ועיבודים נוספים של הטקסט המקורי. מוזיקאים רבים ובהם מנדלסון, שומאן בראהמס ואחרים, חיברו לחנים למילות המזמור.
בסקירתו אודות קרן הפלא של הנער מתאר גתה את המזמור כ"שירת מוות של הכנסייה הקתולית שראויה להיות פרוטסטנטית".
המשורר והסופר הגרמני בן התקופה הרומנטית קלמנס ברנטנו הרבה לצטט את המזמור בעבודותיו כבר בתחילת המאה ה-19, תוך ביצוע עריכה ושיכתוב משמעותיים של הטקסט אך בשנים שלאחר מכן חזר להשתמש בגרסאות מדויקות יותר של המקור.
קטעים מן המזמור ממשיכים להיות מצוטטים גם ביצירות מודרניות מו למשל ב"ברלין אלכסנדרפלאץ" של ריינר ורנר פאסבינדר משנת 1980 או בסדרת ספרי הפשע הגרמנית "המפקח קלופטינגר" משנות האלפיים.
המזמור תורגם לעברית על ידי יוסף אחאי וגרסה שלו על פי לחן של יוהנס בראהמס בוצעה בשנת 1954 על ידי מקהלת קיבוץ בארי.
דמיטרי נאגייב
דמיטרי ולדימירוביץ' נאגייב (נולד ב-4 באפריל 1967 בלנינגרד, שבברית המועצות) הוא שחקן רוסי, מגיש טלוויזיה, מוזיקאי, מנחה ומגיש רדיו. בשנת 1991 סיים את לימודיו במכון הממלכתי לתיאטרון, מוזיקה וקולנוע של לנינגרד.
ראשית חייו.
אבותיו של דמיטרי נאגייב עברו לטורקמניסטן מאירן לאחר מלחמת העולם הראשונה. בדרך למדינה זרה הם היו מורעבים כולם, כולל סבו של דמיטרי, שהיה בן 9. דמיטרי מצטט לעיתים קרובות את סבו בתוכניות הטלוויזיה שלו ומייחס לו ציטוטים מצחיקים כשהוא מתלוצץ. דמיטרי עצמו עסק בסמבו והתעמלות ספורט בבית הספר. הוא קיבל את התואר אלוף הנוער באליפות ברית המועצות בשנות השמונים. לאחר סיום לימודיו במכון האלקטרוטכני בשנת 1989, שירת בצבא (כוחות ההגנה האווירית). הוא חזר מהצבא עם אף שבור, צלעות ובעיות בעצביו. כתוצאה מכך, הצד הימני העליון של פניו משותק - תאונה שגרמה לנאגייב לפזילה בעין. הוא משתמש בה בסצנות קומיות.
קריירה.
לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה לאמנות התיאטרון של סנקט פטרבורג בשנת 1991, הוא עבד בתיאטרון "ורמיה", ואז הנחה את "רדיו-מודרני" ו-4 פעמים הוכתר בהצבעת המאזינים לשדרן הרדיו הטוב ביותר במדינה. כמו כן, הוא עבד במועדונים ובתחרויות יופי. בשנת 1997 יצר דמיטרי מופע מחברים באולם הריקודים בסנקט פטרבורג "יבשת". הוא הציג חדרי איפור ותיאטרון וארגן מכירות פומביות קומיות עם אמנים שונים. בשנת 1997 הוא קיבל את התפקיד הראשי הראשון שלו בסרט "גיא".
בשנים 2010 ו-2011 היה מנחה בטקס הענקת פרמיה של פיטר FM.
Muz-TV
Muz-TV (ברוסית: Муз-ТВ, מתוך Музыкальное телевидение - טלוויזיה מוזיקלית) הוא ערוץ מוזיקה רוסי המשדר מאז 1996. 49% ממניות הערוץ נמצאים בבעלות UTH רוסיה שהוא בבעלות MTV.
הפורמט של Muz-TV הוא קטעי וידאו של מוזיקת פופ רוסית, אם כי ניתן לראות מדי פעם גם פופ בינלאומי, היפ הופ ורית'ם אנד בלוז עכשווי, הערוץ משדר תוכניות מוזיקה מקומיות ובינלאומיות.
בדומה ל-MTV, בסוף שנות האלפיים הפך Muz-TV יותר לערוץ בידור המשדר תוכניות ריאליטי, ולא לערוץ מוזיקה. לאחר המיתוג המחודש של 16 בספטמבר 2012, "Muz-TV" עבר לתדר חדש, שינה את הקונספט בחזרה לערוץ מוזיקלי. על התדר הישן שלו, החל לשדר ערוץ בידור נוער חדש בשם "ערוץ יו", המורכב מתוכניות ששודרו בעבר בטלוויזיה (למעט תוכניות מוזיקליות), כמו גם תוכניות וסדרות חדשות, הן בהפקה עצמאית והן תוכניות רכש.
פרסי Muz-TV.
פרסי המוזיקה הטלוויזיונית Muz-TV הוענקו למוזיקאים רוסיים מתחום הפופ מאז 2003. עבור כל מועמדות נבחרים שלושה מועמדים על ידי חבר השופטים של הערוץ, ואז מועמדים באמצעות SMS. הפרס מוענק בתוכנית שצילומיה נערכו בקומפלקס אולימפיסקי.
פרסי המוזיקה של הערוץ הם מושא לביקורת חריפה בתקשורת. הנושא המרכזי הוא רשימת המועמדים החוזרים על עצמם, למשל, זברי זכו בתואר "להקת הרוק הטובה ביותר" שש פעמים ברציפות ודימה בילן זכה בפרס "אמן השנה" חמש פעמים בשש שנים. נושא נוסף הוא ליפ סינק הנהוג בהופעות מוזיקליות במהלך טקס הענקת הפרסים.
Old Bailey
הגליה למושבת עונשין
לן צ'אפל
לאונרד רוי "לן" צ'אפל (באנגלית: Leonard Roy "Len" Chappell; 31 בינואר 1941 – 12 ביולי 2018) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-NBA וה-ABA בין השנים 1962–1972. לאורך 9 עונותיו ב-NBA שיחק עבור 8 קבוצות שונות, השתתף פעם אחת במשחק האולסטאר, ורשם ממוצעים כוללים של 9.5 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות.
צ'אפל נולד בעיר פורטג' שפנסילבניה, ובין השנים 1958–1962 למד באוניברסיטת וייק פורסט אשר בווינסטון סיילם. בעונת 1961/1962 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, תחת המאמן בונס מקיני. במשחק חצי הגמר הפסידה וייק פורסט מול אוניברסיטת המדינה של אוהיו, בה שיחקו ג'ון האבליצ'ק וג'רי לוקאס, חרף משחק מצוין של צ'אפל אשר קלע 27 נקודות והוריד 18 ריבאונדים. בסיום אותה עונה, במהלכה רשם ממוצעים של 30.1 נקודות ו-15.2 ריבאונדים למשחק, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American). מאז סיום לימודיו ועד לשנת 2006 החזיק בשיא הנקודות לשחקן במחוז ACC, עד ששבר אותו שחקן אוניברסיטת דיוק, ג'יי. ג'יי. רדיק.
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 1962 נבחר צ'אפל בבחירה הרביעית, על ידי קבוצת סירקיוז נשיונלס. בעונתו המלאה היחידה בקבוצה קלע 8.9 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל.
לאחר משחק אחד בעונת נרכש על ידי ניו יורק ניקס. בעונתו הראשונה עם הניקס הציג שיפור משמעותי, רשם ממוצעי שיא של 17.3 נקודות ו-9.8 ריבאונדים למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA לצד חברו לקבוצה טום גולה. בשתי העונות הבאות בניו יורק סבל ממספר פציעות, ותרם 6.8 נקודות למשחק בלבד כשחקן ספסל.
בדראפט ההרחבה של שנת 1966 נבחר על ידי שיקגו בולס, ולאחר 19 משחקים במדיה הועבר בטרייד לסינסינטי רויאלס. לאחר עונה אחת בדטרויט פיסטונס נבחר על ידי מילווקי באקס בדראפט ההרחבה של שנת 1968. בשתי עונותיו במילווקי קלע 11.5 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לה להעפיל לגמר האזור המזרחי בעונת . בשתי העונות הבאות שיחק עבור קליבלנד קאבלירס ואטלנטה הוקס מה-NBA, ודאלאס צ'אפרלס מליגת ה-ABA. בשנת 1972 פרש צ'אפל ממשחק, בגיל 31.
ב-12 ביולי 2018 נפטר צ'אפל, בגיל 77, לאחר שסבל מדלקת ריאות ושבץ מוחי.
מודל XL
מודל XL (ברוסית: Модель XL) היא תוכנית מציאות אוקראינית-רוסית המשודרת באוקראינה (מאז אוקטובר 2017) וברוסיה (מאז פברואר 2020) בהנחייתם ובשיפוטם של אנדריי טאן, טטיאנה מצקביץ', קטיה אוסאדצ'ה, ולדיסלב יאמה, יקטרינה סקולקינה ואנפיסה צ'כובה. חרף מלחמת האזרחים באוקראינה והיחסים המתוחים בין אוקראינה לרוסיה, התוכנית הופקה בשיתוף פעולה בין ערוצי הטלוויזיה של שתי המדינות והתכנית משודרת בערוץ יו הרוסי ובערוץ 1+1 האוקראיני.
התוכנית מגייסת נשים גדולות לתחרויות יופי ומבטיחה לזוכה מביניהן חוזה דוגמנות עם הסוכנות הגדולה למידות גדולות במזרח אירופה ונועדה לעודד דימוי גוף חיובי בנוגע לנשים כבדות משקל.
ישעיהו דן
סרוויוס