ב-1 ביוני 2019 יזמה סוויפט עצומה ב-Change.org, שנקראה "תמיכה בחוק השוויון", שנועדה עבור תמיכת הסנאט של ארצות הברית, בהעברת חוק השוויון הפרו-להט"בי בקונגרס המדינה; החוק אוסר על אפליה "על רקע מין, נטייה מינית, זהות מגדרית או היריון, לידה או מצב רפואי, כמו גם אפליה מינית". כמו כן, הוצגה הודעה הקוראת לצופים לחתום על העצומה שהופיעה בסוף הקליפ של "You Need to Calm Down"; נכתב בה: "בואו נראה את גאוותנו באמצעות דרישה לאומית ונדאג שהחוקים שלנו באמת יתייחסו לכל אזרחינו באופן שווה. אנא חתמו על עצמותי לתמיכה של הסנאט בחוק השוויון ב-Change.org". החל מ-12 באפריל 2020, יש לעצומה למעלה מ-704,000 חתימות, כולל אלה של סנאטורים דמוקרטים ומועמדים לנשיאות כמו אליזבת וורן, איימי קלובשר, אד מרקי, קירסטן ג'יליברנד, טים קיין, קורי בוקר ובטו או'רורק. סוויפט הפנתה מכתב לסנאטור הרפובליקני למאר אלכסנדר מטנסי, מדינת מולדתה וביקשה ממנו ומהסנאטורים האחרים לתמוך בחוק. היא כתבה כי "לאפשר לאזרחים אמריקאים עבודה או דיור על בסיס מי שהם אוהבים או איך שהם מגדירים את עצמם זה לא אמריקאי, ואפילו אכזרי".
בעקבות יציאת שירה "You Need to Calm Down", חלה עלייה בתרומות לעמותה הלא-ממשלתית הלהט"בית, GLAAD, תוך ששמה הופיעה בשיר עצמו: "". בתגובה, GLAAD פתחה גיוס תרומות בפייסבוק שיעדה היה 1,300 דולרים; גיוס התרומות הופנה בעיקר כלפי מעריציה של סוויפט, תוך שסכום התרומה הפופולרי ביותר היה 13 דולרים, בעקבות היותו מספר המזל של סוויפט. אנתוני ראמוס, אחד מהמנהלים ב-GLAAD, הצהיר כי סוויפט "היא אחת מכוכבות הפופ הגדולות בעולם; העובדה שהיא ממשיכה להשתמש בפלטפורמה ובמוזיקה שלה כדי לתמוך בקהילת הלהט"ב ובחוק השוויון היא סימן אמיתי להיותה בת ברית. "You Need to Calm Down" הוא המנון הגאווה הטוב ביותר ואנחנו שמחים לראות את טיילור עומדת לצד קהילת הלהט"ב כדי לקדם שוויון וקבלה בחודש הגאווה הזה". ראמוס הדגיש כי מרבית מהתרומות היו בסכום של 13 דולרים. שרה קייט אליס, המנכ"לית והנשיאה של GLAAD הצהירה: "טיילור סוויפט ממשיכה להשתמש בפלטפורמה שלה כדי למגר אפליה וליצור עולם בו כל אחד יכול לחיות את החיים שהוא רוצה לחיות. GLAAD כל כך אסירת תודה על תרומתה ותמיכתה במאמצים שלנו לקידום השוויון, ועל עבודתה השוטפת לנאום בעד מה שהוגן, צודק וכולל בתוכו את נושא הלהט"ב. באקלים הפוליטי והתרבותי המפלג של ימינו, אנו זקוקים לבעלי ברית נוספים כמו טיילור, המעבירים מסרים חיוביים ומרוממים ללהט"בים בכל מקום".
ב-26 באוגוסט 2019, זכתה סוויפט בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "קליפ השנה", על הקליפ של "You Need to Calm Down" במהלך טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2019; בנאומה, סוויפט דחקה בקהל ובצופים לחתום על העצומה, והצביעה על כך שהבית הלבן לא הגיב אליה אף על פי שהיה לה "פי חמש מכמות החתימות המצדיקות קבלת תגובה". הנאום בטלוויזיה הוביל לזינוק במספר החתימות על העצומה. למחרת, הוציא הבית הלבן הודעה; ג'אד דיר, סגן דוברת הבית הלבן, אמר כי "ממשל טראמפ מתנגד לחלוטין לאפליה מכל סוג שהיא ותומך ביחס שווה לכולם; עם זאת, הצעת החוק שהועברה על ידי הבית במתכונתו הנוכחית עלולה לערער את האחריות ההורית".
קורט קוביין.
הסולן והגיטריסט האמריקאי של להקת הגראנג' נירוונה, קורט קוביין היה ידוע כגיי אייקון ותיק. באוקטובר 1992, כשנשאל "ובכן, אתה הומו?" על ידי מגזין מונק, קוביין השיב, "אם לא הייתי נמשך לקורטני, הייתי דו-מיני. אני הומו רוחני וכנראה יכול להיות שאני דו-מיני. אם לא הייתי מוצא את קורטני נראה שהייתי ממשיך בסגנון חיים דו-מיני". קוביין הוסיף כי "חשב שהוא הומו" ו-"רצה למצוא נץ עוף ולמכור את התחת שלו". הוא תיאר את עצמו כ-"נשי" בילדותו, ולעיתים קרובות לבש שמלות ובגדים נשיים סטריאוטיפיים אחרים. חלק ממילות שיריו, כמו גם ביטויים שבהם שימשו עבורו להשחתת כלי רכב ובנקים, כוללים "אלוהים הומו", "ישו הוא הומו", "חוקי סקס הומוסקסואליים" ו-"כולם הומואים". באחד מכתבי העת האישיים שלו נאמר, "אני לא הומו, אף על פי שהלוואי שהייתי, רק כדי לעצבן הומופובים".
קוביין דגל בשוויון זכויות מלא עבור קהילת הלהט"ב. בשנת 1992 נסע לאורגון להופעה ללא תשלום עבור תמיכה בהתנגדות להצבעת "מדד הצבעה 9" אשר ניסה לגרום לכל הממשלות באורגון איסור להשתמש בכספיהן או בנכסיהן כדי לקדם, לעודד או להקל על הומוסקסואליות בטענה כי "התנהגויות אלה הן חריגות, שגויות, לא טבעיות וסוטות ויש להימנע מהן". קוביין דיווח שהרגיש "שונה" מגיל שבע, והיה יעד תכוף לבריונות הומופובית בבית הספר שלו מפני שהיה לו "חבר הומו". קוביין התראיין לשני מגזינים הומואים בהם אאוט ואדבוקט אשר בשנת 1993 תוארו כ-"ראיון היחיד של הלהקה שבה נאמר על תכנון יצירת האלבום "Incesticide" אשר כלל הערות בהן ההצהרה המגנה הומופוביה, גזענות ושנאת נשים באומרה,
רופול.
השחקן, מלכת דראג, דוגמן, סופר וזמר הפופ האמריקאי רופול נחשב כגיי אייקון בולט. רופול נחשב למלכת הדראג המצליחה ביותר מבחינה מסחרית בארצות הברית. הוא מוגדר כמי שדחף ליצירת חשיפה רחבה יותר למלכות דראג מתרבות הלהט"ב לחברת המיינסטרים, הודות להצלחתו המוקדמת בקריירה, ומאוחר יותר, בתוכניתו המרוץ לדראג של רו פול אשר הייתה לתוכנית השיחה הארצית הראשונה המציגה מלכת דראג כמארחת. בנוסף למגוון מערכונים של קומדיה, התוכנית זכתה לדיון בנושאים כמו העצמה עבור שחורים, העצמה נשית, נשים גאונות ופוליטיקה ליברלית. נושאים אשר לא היו מדוברים בטלוויזיה של שנות התשעים.
בשנת 1999 הוענק לרופול פרס אייקון בטקס פרסי המדיה של "GLAAD" על עבודתו בקידום שוויון עבור קהילת הלהט"ב. בשנת 2016 זכתה תוכניתו בפרס אמי לראשונה ושנה לאחר מכן ב-8 מועמדויות נוספות בהן זכייתו השנייה ברציפות בקטגוריית המארח המצטיין לתוכנית מציאות או תחרות ריאליטי. בשנת 2017 נכלל רופול ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין טיים. בשנת 2019 ציין העיתון פורצ'ן את רופול בתואר "מלכת הדראג המפורסמת ביותר בעולם".
מריה קארי.
הזמרת-יוצרת הפופ, נשמה, רית'ם אנד בלוז, גוספל, ג'אז, פזמונאית, מלחינה, מפיקה מוזיקלית והשחקנית האמריקאית מריה קארי מוכרת כגיי אייקון. שירה, "Hero" נחשב כהמנון בקרב הקהילה הגאה שכן הוא נוגע לנושאים של אימוץ אינדיבידואליות והתגברות על ספק עצמי. לדברי קארי עצמה, רבים מהמעריציה הגאים הודו כי התבגרו בהאזנה לשיר לצאת להארון והתייחסו לתחושת הבידוד ואי השייכות. אישיות הדיווה שלה נתנה לה הערצה רבה מצד מעריצים הומוסקסואליים. קארי זכתה באות כבוד על ידי "GLAAD" בשנת 2016 בפרס "בעל הברית" שעליו הביעה תודה למעריציה מהקהילה באומרה, "על האהבה ללא תנאי... אני מאחלת לכולכם אהבה, שלום והרמוניה".
בינואר 2019 הופיעה קארי בערב הסעודית, מה שגרר תגובה חריפה בעולם הערבי. אוון ג'ונס מהגרדיאן ציין כי "לקארי יש מעריצים הומוסקסואליים גדולים, פעילות הומוסקסואלית בערב הסעודית נענשת במוות. על קארי הופעל לחץ לביטול הופעתה בגלל רצח העיתונאי ג'מאל ח'אשוקג'י אשר התנגד למדיניות השלטון ובגלל מאסר במדינה בגין הצגת פמיניזם. בהודעת סוכנות הידיעות "AP", פרסומאי הקריירה של קארי אמר: "כשהוצע בפני קארי להופיע לקהל מגדרי בינלאומי ומעורב בסעודיה, היא קיבלה את ההזדמנות כצעד חיובי לקראת פירוק ההפרדה המגדרית. כאמנית הבינלאומית הראשונה שמופיעה בערב הסעודית, קארי מכירה בחשיבות התרבותית של אירוע מסוג זה ותמשיך לתמוך במאמצים עולמיים לקראת שוויון לכולם".
קיילי מינוג.
הזמרת, פזמונאית, רקדנית, שחקנית קולנוע והנדבנית האוסטרלית קיילי מינוג נחשבת לגיי אייקון בעודה הגיבה לתואר באומרה, "אני לא גיי אייקון מסורתי. לא הייתה טרגדיה בחיי. רק תלבושות טרגיות. קהל ההומואים שלי היה איתי החל מההתחלה, הם סוג של אימצו אותי". בתכני הספר "דברים יפים בתרבות הפופולרית" (2007), מאת אלן מקי, הכתב מארק ברנן הצהיר כי יצירותיה של מינוג "מספקות צורה מדהימה של אסקפיזם".
מינוג הסבירה כי התוודעה לראשונה לקהל חברי קהילת הלהט"ב שלה בשנת 1988, כאשר מספר מלכות דראג הופיעו עם שיריה בפאב בסידני, ומאוחר יותר היא ראתה מופע דומה במלבורן. לדבריה, היא חשה "מרוגשת מאוד" שיש לה "קהל מעריך" כזה, אשר עודד אותה להופיע במקומות הומוסקסואליים ברחבי העולם, כמו גם למופע הכותרת הראשית בפסטיבל המרדי גרא ההומו-לסבי של סידני בשנת 2012.
ג'נט ג'קסון.
הזמרת-יוצרת הפופ האמריקאית ג'נט ג'קסון החלה לצבור קהל רחב מקהילת הלהט"ב במהלך שנות התשעים, כאשר זכתה לבולטות במוזיקה הפופולרית. ג'קסון קיבלה את פרס המדיה של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD) בקטגוריית "אלבום המוזיקה המצטיין" על אלבום האולפן השישי שלה שזכה בפרס הגראמי, "The Velvet Rope" משנת 1997 שדיבר על מאבק בהומופוביה ואהבה חד מינית. בשנת 2005, ג'קסון קיבלה את הפרס ההומניטרי מטעם ארגון הקמפיין לזכויות אדם ופרויקט האיידס בלוס אנג'לס כהוקרה על מעורבותה בגיוס כספים למען מאבק במחלה וב-19 ביוני 2008 זכתה בפרס אייקון מטעם "GLAAD" בהענקתה של אלן דג'נרס. בסתיו 2010, שוחחה ג'קסון עם לארי קינג ברשת הטלוויזיה CNN ותמכה בארגוני הלהט"ב "It Gets Better" ופרויקט טרוור, הפועלים למניעת התאבדויות בקרב בני נוער להט"בים בעוד שהשתתפה בסרטון רשמי מטעם הארגון, אשר יצר ב-1 בדצמבר 2010, המעודד בני נוער לפנות לארגון בשעת צרה.