ב-1968 גילם את חיים השוער בסרטו של אורי זוהר "השכונה שלנו". ב-1973 גילם את שמעון בסרט "קזבלן" של מנחם גולן, וגילם את ששון בסרטו של משה מזרחי "הבית ברחוב שלוש". ב-1976 גילם את חנניה צנעני בסרטו של בועז דוידזון "משפחת צנעני". ב-1979 השתתף בסדרת הטלוויזיה "מסיפורי השכונה", שהייתה ספין אוף של הסדרה "הילדים משכונת חיים".
את עיקר פרסומו קנה לעצמו בנאי בשנות השמונים, עת גילם את דמותו של הירקן העממי "אלברט פירות״, שהגה הפרסומאי מיקי קאופמן. היה זה כשהשתתף בתשדיר שירות של מועצת הפירות, אשר שודר פעמים רבות בערוץ הראשון.
ב-1981 שיחק בדרמת הטלוויזיה "אריות בירושלים".
ב-1982 גילם את דוד נתן בסדרת הטלוויזיה "מישל עזרא ספרא ובניו" שביים נסים דיין. ב-1987 השתתף בסדרת הטלוויזיה "מאש"ה" שביים ניל וייסברוד ושודרה בערוץ 1.
ב-1992 גילם את אמנון בסרטו של איתן גרין "אזרח אמריקאי". ב-1995 גילם לקוח בווידאו בסרטו של שבי גביזון "חולה אהבה בשיכון ג'", וגילם את חיים עבודי בסדרת הטלוויזיה שביימו דוד אופק ויוסי מדמוני "בת ים - ניו יורק". בין השנים 1994–1997 גילם את אבא של ציון (אבי טרמין) בסדרת הטלוויזיה "איצ'ה". בין השנים 1996–1998 גילם את חיים ארגוב בסדרת הטלוויזיה "הפוך" שיצר שמואל חיימוביץ'. ב-1998 השתתף בסרטה של מיכל בת-אדם "אהבה ממבט שני". בין השנים 2001 - 2003 השתתף בסדרת הטלוויזיה "שבתות וחגים" בתפקיד יהודה, אביהם של דורון (קובי שטמברג) וחגית (אתי אנקרי).
ב-2005 גילם את יחזקאל לוי (סבה של נינט לוי, אותה גילמה נינט טייב) בסדרת הטלוויזיה "השיר שלנו". ב-2008 גילם את רחביה בסרטו של דרור זהבי "סוף שבוע בתל אביב".
סרטים בינלאומיים.
בנאי השתתף גם בהפקות בינלאומיות שצולמו בישראל: ב-1974 שיחק בתפקיד אורח בסרט התנ"כי שצולם בישראל "סיפור יעקב ויוסף", ובמיני סדרה "משה". ב-1984 גילם בעל בית קפה בסרטו של ג'יי. לי תומפסון "השגריר". ב-1985 גילם מאבטח בשדה תעופה בסרטו של עמוס קולק "מניו יורק באהבה". וב-1988 השתתף בסרטו של ג'ון ד. הנקוק "לגנוב את השמיים".
כמו כן השתתף בהפקות של הסופרת החרדית מנוחה פוקס ובין השאר גילם את התפקיד הראשי ב"סבא הושע", סדרת תקליטורי DVD לגיל הרך במגזר הדתי.
בנאי נודע כאיש סיפורים מרתק, בייחוד בסיפוריו על ימי ראשית המדינה בירושלים, וככזה, נטל חלק מדי שנה ב"פסטיבל מספרי סיפורים".
בשנת 2006 העלה יחד עם יעקב נווה מופע מוזיקלי לזכרו של אחיו, השחקן והיוצר יוסי בנאי.
בנאי נפטר מדום לב ב-10 באוגוסט 2008, מוצאי תשעה באב התשס"ח. בן 71 היה במותו.
הוא הותיר אחריו אישה, ארבעה ילדים ושלושה נכדים.
בעל טור
בעל טור (באנגלית: Columnist) הוא תואר לעיתונאי המפרסם טור קבוע בעיתון או בכתב עת, טור המתאפיין בסגנון ייחודי ובתחומי עניין ייחודיים. בין בעלי הטורים יש העוסקים בפובליציסטיקה, אך יש העוסקים בנושאים אחרים. מרטין גרדנר, למשל, עסק בטורו ב"סיינטיפיק אמריקן" במתמטיקה, ו"בשער", טורו של עלי מוהר, במקומון "העיר", עסק בכדורגל.
מהעיתונות הכתובה עברו בעלי טורים גם לעיתונות האלקטרונית (שבה הטור קרוי "פינה"), ברדיו ובטלוויזיה. דוגמה לכך היא פינתו של יאיר גרבוז בתוכנית הטלוויזיה "תיק תקשורת", שבה הוא עוסק באופן סאטירי בתחלואי התקשורת הישראלית. עם התפתחות הבלוגים באינטרנט, יש בין בעלי הטור שפתחו בלוג, כתוספת לטור שלהם בעיתונות הכתובה.
טורו של בעל טור מתאפיין בזיהוי קבוע: מיקום קבוע בעיתון, ולעיתים גם שם מזהה לטור, כגון "חץ מסילבי קשת" של סילבי קשת, "מדרש ביתי לפרשת השבוע" של ג'קי לוי ו"אזור הדמדומים" של גדעון לוי; אך יש גם טורים רבים ללא שם. לעיתים מכונסים הטורים בספר. לדוגמה, טורי "חד גדיא" של אפרים קישון וטורי "הטור השביעי" של נתן אלתרמן.
סוגי טורים.
בעלי טורים מתאפיינים, בדרך כלל, בסגנון כתיבתם ובתחום כתיבתם.
פולי פוליאקוב
אמיתה
חלוקתה של הודו
דגל אנטיגה וברביודה
אנטיגה וברבודה
דגל אנטיגה וברבודה
דוד קזרשווילי
דוד קזרשווילי (בגאורגית: დავით კეზერაშვილი, דַווית קֶ'זֶרַשווילי; ) הוא פוליטיקאי גאורגי יהודי (התנועה הלאומית - דמוקרטים). מפברואר 2004 ועד לנובמבר 2006 הוא היה ראש המשטרה הפיננסית במשרד האוצר, שזה עתה הוקמה. החל בנובמבר 2006 ועד דצמבר 2008 היה שר ההגנה של גאורגיה.
חייו.
קזרשווילי נולד בטביליסי, היגר לרוסיה ובשנת 1992 עלה לישראל והתגורר עם סבתו בקרית בן-גוריון בחולון ולמד בתיכון קוגל. לאחר כשנה וחצי עזב את ישראל וחזר לגאורגיה. בשנת 1995 למד משפטים ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי, ובשנת 1999 סיים את חוק לימודיו. בשנת 2001 הוא הועסק במשרד המשפטים הגאורגי כעוזרו של מיכאיל סאקשווילי, שעזר לו מאוחר יותר להגיע לתפקיד ראש מועצת עיריית טביליסי.
לאחר מכן עבר קזרשווילי לשמש כשר האוצר של גאורגיה (בשנים 2004-2006), שכלל את התפקיד של ראש המשטרה לפשעים פיננסיים. ב-11 בנובמבר 2006, בגיל 28, הוא מונה לשר ההגנה של גאורגיה, כשהוא מחליף את איראקלי אוכרואשווילי (ირაკლი ოქრუაშვილი).
במסגרת השינויים שבוצעו בצמרת הממשלה בעקבות התבוסה הגאורגית במלחמה נגד רוסיה, באוגוסט 2008, פוטר קזרשווילי, ב-15 בדצמבר, מתפקידו יחד עם שרת החוץ אקה טקשלאשווילי ושר החינוך. מחליפו הזמני של קזרשווילי היה סגנו בּאתוּ כּוּתֶליָה (ბათუ ქუთელია) . ב-9 בדצמבר של אותה שנה מונה ואסיל סיחארולידזה כשר ההגנה של גאורגיה.
עמדות פוליטיות.
קזרשווילי הוא חבר התנועה הלאומית הדמוקרטית, והשתתף בבחירות 2002 כחבר המפלגה. הוא חבר קרוב של נשיא גאורגיה מיכאיל סאקשווילי. אחד ממכריו, שלווה נתלאשווילי, ממפלגת העבודה הגאורגית, טען כנגד מינויו לתפקיד, כי מעולם לא שרת בצבא הגאורגי. כמו כן, היו טענות למדיניות נוקשה שלו בתפקידו כראש המשטרה הפיננסית.
טיפליס
תיפליס
אל טיפליס
אל-טיפליס
אל תיפליס
אל-תיפליס
הנגנה
בלשנות חומסקיאנית
פיי דה לה לואר
פֵּיִי דה לה לואר או פֵּאִי דֶה לָה לואַר (בצרפתית: Pays de la Loire, "ארצות הלואר". ההיגוי הנכון בצרפתית הוא "פֵּאִי דה לה לואר") הוא אחד מ-18 חבלי הארץ בחלוקה האדמיניסטרטיבית של צרפת. חבל זה מורכב מחמישה מחוזות (départements), והוא נושק לאוקיינוס האטלנטי. חבל ארצות הלואר הוא אחד ממספר חבלים שנוצרו במאה ה-20.
פיי דה לה לואר גובל בחבלי הארץ הבאים: ברטאן, נורמנדי, סאנטר-עמק הלואר, ואקיטן החדשה.
גאוגרפיה.
חבל פיי דה לה לואר שואב את שמו מנהר הלואר, אשר משקה אך שניים מחמשת המחוזות שבחבל, לפני שהוא נשפך לאוקיינוס האטלנטי. בנוסף, הנהר חוצה מספר רב של מחוזות אשר אינם חלק מחבל ארץ זה.
שטח החבל מורכב מאחרוני הגבעות של המסיף סנטרל בוואנדה, ומהמסיף האמוריקני בצפון, המגיע לשיא של 417 מטרים במאיין.
החבל גובל באוקיינוס האטלנטי לאורך 368 ק"מ של חופים הרריים וחוליים לסירוגין.
הרכב טריטוריאלי.
היות שהחבל נוצר על ידי הממשל בשנת 1955, הוא מורכב מחלוקה של שטחם ההיסטורי של הפרובינציות הבאות:
טירות עמק הלואר המפורסמות ממוקמות דווקא באזור סאנטר-עמק הלואר, ולא בחבל זה.
כלכלה.
הדיג והחקלאות תמיד היו חשובים בכלכלה המקומית. במאה ה-19 הצטרפו גם תעשיות המטלורגיה ובניית האוניות, אלה תפשו חלק נכבד ממנה. כיום כלכלת האזור היא החמישית בגודלה במדינת צרפת. החוזק והיציבות שלה מיוחסים לגיוון המגזרים התעשייתיים, כמו גם לתנופת מגזר השירותים. בנוסף, האזור נמצא בחזית הלאומית מבחינת יזמות.
מבחינת מגזר החקלאות, האזור נמצא במקום השני בצרפת (10% מהייצור הצרפתי), במיוחד במוצרים מן החי (בקר, חלב, חזיר ועופות). האזור גם נודע בייצור יינות לבנים.
פוליטיקה.
היות שלאזור מסורת קתולית שמרנית, על-פי-רוב הימין בצרפת הוא שמנהל אותו. למרות זאת, הימין הפסיד את האזור לראשונה בבחירות האזוריות ב-2004. הרוב השמאלני בחר בסוציאליסט ז'אק אוקסיאט.
ציקלומטר
ציקלומטר הוא התקן הצפנה אשר תוכנן בערך בשנת 1934 על ידי מריאן רייבסקי, מהאגף הגרמני של הביורו שיפרוב הפולני. ההתקן נועד לאפשר פענוח של טקסטים שהוצפנו באמצעות האניגמה.
הציקלומטר שימש להכנת קטלוג של אורך ומספר המחזורים עבור כל 17,576 המיקומים של הרוטורים עבור רצף נתון שלהם. מאחר שהיו 6 רצפים אפשריים, המפרט שנוצר אשר כונה "מפרט כרטיסים", הכיל
סך של 6×17,576 = 105,456 כניסות. הכנת הקטלוג, על פי עדותו של רייבסקי, "הייתה מייגעת וארכה יותר משנה, אולם כאשר לבסוף הקטלוג היה מוכן... היה ניתן להשיג את המפתחות היומיים תוך בערך 15 דקות".
ב-1 בנובמבר 1937, שינו הגרמנים את ה"משקף". הדבר כפה על לשכת ההצפנה להתחיל לייצר קטלוג כרטיסים חדש. לפי עדותו של רייבסקי, הייתה זו "מטלה אשר גזלה, כנראה בשל ניסיוננו הרב, פחות משנה". אבל, ב-15 בספטמבר 1938, שינו הגרמנים לחלוטין את ההליך להצפנת מפתחות הודעה. כך הפכה שיטת קטלוג הכרטיסים לחסרת תועלת. הדבר הוביל להמצאת מכונת הבומבה על ידי רייבסקי, וכן להמצאת הנייר המנוקב על ידי הנרי זיגלסקי.
הסכם בולוניה