הרעב פוגע גם בארץ כנען, ויעקב מבקש מבניו שיסעו למצרים כדי להביא משם אוכל. האחים נוסעים ונתקלים ביוסף, אך הם אינם מזהים אותו, בעוד הוא מזהה אותם. הם משתחווים בפניו, כפי שחזה בחלומותיו בנערותו. יוסף מאשים את אחיו שהם מרגלים וטוען שכדי להוכיח את חפותם, עליהם להשאיר את אחד האחים איתו ובינתיים לחזור לכנען ולהביא משם את בנימין, האח החסר שסיפרו לו עליו. הוא אוסר את שמעון, מצייד אותם בתבואה ושולח אותם חזרה לארץ כנען באזהרה שלא יסכים לראות אותם שוב אם לא יביאו את בנימין.
יעקב שומע את הבשורות הקשות ומסרב לשלוח את בנימין: "אותי שיכלתם: יוסף איננו, ושמעון איננו, ואת בנימין תיקחו?!". כשתם האוכל בבית יעקב והחזרה למצרים היא הסיכוי היחיד להינצל מרעב, יעקב מסכים לשלוח את בנימין אחרי שיהודה מקבל אחריות עליו.
האחים חוזרים עם בנימין.
האחים באים למצרים עם בנימין ומובאים שוב בפני יוסף. יוסף מתקשה להסתיר את סערת רגשותיו למראה בנימין ובוכה בחדר צדדי. הוא משחרר את שמעון, יושב עם האחים לסעודה ומצייד אותם בתבואה רבה. אולם לצד זאת הוא מורה למשרתו להחביא גביע כסף באמתחתו של בנימין.
כשיוצאים האחים לדרכם חזרה לארץ כנען, רודף אותם משרתו של יוסף ומאשים אותם בגנבת הגביע. האחים המופתעים מכחישים בתוקף וקובעים: "אשר יימצא איתו מעבדיך ומת, וגם אנחנו נהיה לאדוני לעבדים". בחיפוש שנערך מתגלה הגביע אצל בנימין והאחים מובאים חזרה לבית יוסף. הם מציעים את עצמם כעבדים כדי שיניח לבנימין, אך יוסף מתעקש שרק בנימין יישאר אצלו כעבד והשאר ישוחררו לעלות לשלום אל אביהם. בנקודת מבחן זו, שבה יתגלה אם יחסו של יהודה לבנימין שונה מהיחס שהפגין כלפי יוסף בעת מכירתו, מסתיימת הפרשה.
תאריכי הקריאה.
השבת בה קוראים את פרשת מקץ יכולה לחול בחמישה תאריכים שונים:
הפטרה.
מכיוון שבדרך כלל קוראים את פרשת מקץ בחנוכה, מפטירים בהפטרה המיוחדת לחנוכה. בשנים הנדירות יחסית (כ-10.1% מהשנים) שבהן קוראים את פרשת מקץ שלא בחנוכה, שנים מסוג זחא וזחג, מפטירים בספר מלכים א, מ עד . הפסוק הפותח את ההפטרה מתחיל במילה "ויקץ" ומתאר את סוף חלומו של שלמה, שבו מציע לו ה' כל מתנה שיבחר. בתשובה מבקש שלמה: . ההפטרה עצמה עוסקת במשפט שלמה, המופיע מיד לאחר החלום.
בנוסח רומניא קראו באותן השנים עד .
מזודרם
אנדודרם
שכבות נבט
פרס למדן
פרס למדן הוא פרס על שם יצחק למדן לספרות ילדים ונוער שחולק בין השנים 1954–1983 על ידי עיריית רמת גן בשיתוף עם אגודת הסופרים העבריים.
יצחק למדן (1899–1954) תרגם, ערך, אסף מעשיות ואגדות עמים מספרות העולם, והוציא אותן לאור בשורה של ספרים. הפרס חולק לראשונה בתחום ספרות ילדים ונוער מעט לאחר פטירתו של למדן, בשנת תשי"ד (1954). מאז חולק הפרס באופן שנתי, אך נדחק לשוליים ולא חולק עוד לאחר שנת 1983. באוגוסט 2009 הודיעה עיריית רמת גן על ייסוד פרס רמת גן לספרות כהרחבתו של פרס למדן.
געדה
גַּעֲדָה (שם מדעי: ."Teucrium L") סוג של צמחים ממשפחת השפתניים. הסוג מונה 313 מינים ולפחות 72 תת-מינים ו-18 זנים והוא מקיף עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים או בני-שיח שנפוצים כמט בכל העולם. הצמחים שרועים על פי רוב, אך ישנם גם מינים זקופים (געדה כרתית), שגובהם 20 עד 150 ס"מ (בהתאם לסוג, בית הגידול, האקלים, המשקעים ועוד גורמים סביבתיים וגנטיים). גדל בבתות ים-תיכוניות, בסלעים ובערוצים במדבר ובערבה. מיני הסוג מצויים ברוב חלקי הארץ. כותרת הפרח היא חד שפתנית, ששפתה התחתונה עם 5 אונות (במין חד-שפה שלוש אונות בשפה התחתונה) ופנים הלוע של צינור הכותרת ללא טבעת שערות (בשונה מחד-שפה).
השם העברי נלקח מערבית הוא מתאר עלים הנראים מסולסלים בגלל ששפתם משוננת. השמם המדעי
מינים רבים של געדה משמשים כצמח נוי בגינות בכל העולם.
מיני הבר בישראל.
הגעדה היא בין צמחי התה והצמחים הארץ-ישראליים החשובים ביותר ותופסת מקום חשוב בפולקלור של צמחי ארץ ישראל. בישראל מצויים 12 מינים של געדה:
מיני התרבות בישראל.
געדה שיחנית (."Teucrium fruticans" L) - בן-שיח שמצאו מאירופה ופרחיו כחולים. הוא מגיע לגובה של 90 ס"מ, בעל ענפים מפושקים, מכוסים בשיער לבן או צהבהב שאינו נותר על עלים מבוגרים. העלים בעלי פטוטרות. העלים דמויי ביצה שקודקודה קהה, שפתם תמימה ומקופלים לאחור. עלי התפרחת דומים לעלים רגילים, אך קטנים מהם. התפרחות מסוג אשכול אמיריות (מסיימים את הגבעולים) או חיקיות (על ענפים צדדים קצרים). הפרחים בעלי עוקץ הקצר מאורך הגביע. הגביע דמוי פעמון רחב ושיניו שוות פחות או יותר באורכן. הכותרת כחולה, שפתה התחתונה ארוכה וכפופה מטה. האבקנים שווים פחות או יותר באורכם.
הגעדה ברפואה העממית.
לגעדה מיוחסות ברפואה עממית סגולות רפואיות רבות. יחד עם זאת, אף אחת מהתכונות הרפואיות המיוחסות אינן נתמכות על ידי ראיות מחקריות מספקות, וכן אין מחקרים מספקים לגבי מידת הבטיחות של השימוש בצמח. בין הסגולות הרפואיות המיוחסות לו ברפואה העממית נכללים תסמינים דוגמת הקלת מיחושי בטן, חום והצטננות. ניתן להכין מהצמח מרתח, וזאת על ידי בישול ארבע כפות גדושות עלים ירוקים בליטר של מים. המרתח מריר מאוד ויש הטוענים שהוא מסייע לטיפול בסוכרת, בחילות עקב הריון ובכאבים וחולשה בעת הווסת. צורה נוספת לשימוש בו כוללת בישול של 50 גרם בליטר מים, יצירת "אוהל" מבד ושאיפת האדים. כמו כן, ישנה דרך לטגן את העלים יחד עם ביצים ליצירת חביתה, ויש הטוענים כי הדבר מסייע להקלת חולשה בזמן המחזור.
לקריאה נוספת.
ילקוט הצמחים, ניסים קריספיל, כרך א', עמ' 104.
דווייט ד. אייזנהאואר
דווייט ד. אייזנהוור
דווייט ד. אייזנהאוור
פארק בושי
פארק בושי או הפארק מלא השיחים (באנגלית: Bushy Park) הוא הפארק המלכותי השני בגודלו בעיר לונדון. הפארק מצוי ברובע ריצ'מונד שעל התמזה שבדרום מערב העיר.
שטחו של הפארק 4.5 קמ"ר והוא מצוי צפונית לארמון המפטון קורט ולפארק המפטון קורט.
בפארק ישנם אזורי דיג ואגמים המשמשים לשייט סירות, אזורי רכיבה על סוסים וכן שמורת טבע רבות בהם גדלים חיות בר כגון אייל אציל ויחמור אירופי.
היסטוריה.
בשטח הפארק התגלו שרדי התיישבות מתקופת הברונזה וכן שרידים של התיישבות מימי הביניים.
כאשר המלך הנרי השמיני השתלט על ארמון המפטון קורט בשנת 1529 הוא השתלט גם על השטחים המהווים כיום את הפארק. באותה עת היה מדובר בשלושה שטחים נפרדים: "שטח גידול הארנבות" (Hare Warren), "הפארק האמצעי" (Middle Park) ו"פארק השיחים" (Bushy Park). הנרי השמיני הפך את הפארקים לאזור צייד איילים מלכותי.
המלך צ'ארלס הראשון בנה במקום את נהר לונגפורד - תעלה שאורכה 19 ק"מ אשר שימשה אמצעי להובלת מים לארמון. שדרה המובילה אל הארמון, הקרויה "שדרת הערמונים" תוכננה על ידי סר כריסטופר רן.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש אזור הפארק כבית חולים שדה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש אזור הפארק כמקום ריכוז כוחות, ובו הייתה מפקדתו של דווייט דייוויד אייזנהאואר שבה תכנן את הפלישה לנורמנדי.
בושי פארק
מקבים
קונצרט (אלבום)
קונצרט הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי והזמר הישראלי שלמה גרוניך. האלבום הוקלט בהופעה חיה והוא משלב בין סגנונות מוזיקליים רבים, דבר אופייני לגרוניך.
הפקה.
באלבום מבצע גרוניך את השיר "אל מלא רחמים" שהלחין למילים של המשורר יהודה עמיחי, וכן שני שירים מוכרים מאלבומו הראשון: "רוזה מרציפן" ו"אל נא תלך". שירים 6–11 מושרים באנגלית ונלקחו מתוך המחזה "אמריקה" שהלחין גרוניך בסוף שנות ה-70 בעת שהותו בניו יורק. את המחזה כתב המחזאי והמשורר יורם לוי פורת. המחזה מבוסס על יצירתו של פרנץ קפקא באותו שם.
האלבום הוקלט במהלך קונצרט פומבי בתיאטרון צוותא בתל אביב, ויצא ביוני 1980. בשנת 1993 יצא האלבום לראשונה על גבי תקליטור.
אלן דילון
גרין לנטרן
גרין לנטרן (מאנגלית: Green Lantern, גם "הפקח הירוק") הוא שמן של מספר דמויות בדיוניות, גיבורי-על שמופיעים בחוברות קומיקס של חברת DC קומיקס. הפקח הירוק הראשון (אלן סקוט) נוצר על ידי הכותב ביל פינגר והמאייר מרטין נודל והופיע לראשונה בחוברת "All American Comics #16" מיולי 1940.
כל פקח ירוק מחזיק בטבעת כוח מיוחדת שמעניקה למשתמש בה שליטה מוחלטת על העולם הגשמי כל עוד יש לו כוח רצון וסיבולת לענוד אותה. בשעה שכוחות הטבעת של הפקח הירוק מתור הזהב היו מונעים בכוח הקסם, טבעותיהם של הבאים אחריו היו פרי יצירתם הטכנולוגית של שומרי היקום היושבים בכוכב הלכת "אואה" (Oa), שהעניקו את הטבעות רק לאלה שהיו באמת ראויים לענוד אותן, בני אנוש מכדור הארץ וחייזרים מכל רחבי היקום כאחד. כל אותם יחידים הרכיבו כח משטרתי בין-גלקטי הידוע בשם חיל הפקחים הירוקים.
חיל הפקחים הירוקים ושומרי היקום נושאים דמיון רב לעדשאים ולבני אריסיה מסדרת ספרי "העדשאי", שנכתבו על ידי אדוארד אלמר סמית'. "בני אריסיה" העניקו את כוח העדשה רק לאלה הראויים ביותר לענוד אותה, העדשאים, כדי להילחם נגד כוחות הרוע של האֱדוריאנים. במיני סדרה "Green Lantern Corps" מתחילת שנות ה-80 חלקו כבוד לסדרת "העדשאי" בכך שהציגו שני חברים בחיל הפקחים הירוקים בשם אֱדור ואריסיה.
במסגרת חברותם בקבוצות גיבורי העל חברת הצדק של אמריקה וליגת הצדק, חברי הפקחים הירוקים של סקטור הארץ נהפכו לחברים טובים לגיבורי-העל הנושאים את השם פלאש, כאשר החברויות הנודעות ביותר הן בין אלן סקוט לג'יי גאריק (הפלאש של תור הזהב), בין האל ג'ורדן לבארי אלן (הפלאש של תור הכסף), ובין קייל ריינר לוולי וסט (הפלאש של העידן המודרני).