ישנם באיים ארבעה מינים של פינגווינים. המין הנפוץ ביותר הוא פינגווין הסלעים, ממנו נמצאים באיים כשני מיליון זוגות. באי החזיר שבאיי קרוזה חיו ב-1980 כ-700,000 זוגות של פינגווין מלכותי, כחצי מן האוכלוסייה העולמית. אולם באוגוסט 2018 פורסם כי מושבת הפינגווין המלכותי באי הצטמצמה לכ-200,000 פרטים בלבד. הסיבות להתמעטות מהירה זו אינן ברורות. משלחת מחקר מתוכננת להגיע לאזור לקראת סוף חורף 2019.
כן ניתן למצוא באיים פינגווין לבן אוזן ותת מין של פינגווין מצויץ מערבי. באשר לעופות ים בעלי כושר תעופה, האיים מהווים את אחד האתרים החשובים בעולם לקינונם. בין אלה ניתן למצוא כיאוניסיים, אלבטרוסים ועוד.
יונקים.
בין היונקים ניתן למצוא באיים דובי ים, כמו גם פיל ים דרומי. במים שסביב האיים ניתן למצוא את הלוויתן הקטלן. בני אותו מין למדו לצוד את כלבי הים גם במים רדודים.
היסטוריה.
האיים נתגלו ב-24 בינואר 1772 על ידי חוקר הארצות הצרפתי מרק-ז'וזף מריון די פרן (Marc-Joseph Marion du Fresne). ז'יל קרוזה, סגנו של פרן, היה הראשון לנחות על האיים, אשר נקראו על שמו. עם נחיתתו, הכריז קרוזה על בעלותה של צרפת על האיים, והאי עליו נחת נקרא בהתאם אי הבעלות. מבחינה מנהלית, האיים נשלטו עד אמצע המאה ה-20 ממדגסקר. ב-1955 הפכו האיים לחלק מן הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת.
בחלקה הראשון של המאה ה-19 פקדו את האיים ציידי כלבי ים, עד שתוך כמה עשורים אוכלוסיית כלבי הים במקום כמעט נכחדה. באמצע המאה הגיעו למקום ציידי לווייתנים, רבים מהם מארצות הברית, עד שגורל דומה פקד גם בעלי חיים אלה. במרוצת השנים טבעו לא מעט ספינות בסמוך לחופי האיים, ובשל שכיחות התופעה הבריטים שיגרו אחת לכמה שנים ספינות כדי לבדוק אם ישנם ניצולים.
ב-1961 הוקמה תחנת מחקר באיים, והחל מ-1963 החלה לפעול במזרחו של אי הבעלות תחנת אלפרד פור, המאוישת בקביעות. צוות התחנה עוסק בתצפיות ובמחקרים בתחום הביולוגיה, מטאורולוגיה וגאולוגיה.
אזכורים תרבותיים.
בשנת 2012 יצא בצרפת הסרט "הטבחית של הנשיא" (Les Saveurs du Palais, במקור "הטעמים של הארמון"), אשר עלילתו מתרחשת בחלקה בתחנת המחקר אלפרד פור.
קישורים חיצוניים.
מקבץ של אתרים העוסקים באיי קרוזה, כולל מפות ומידע נוסף, באנגלית:
NGC 584
NGC 584 היא גלקסיה אליפטית הנמצאת במרחק של 23.4 מיליון פארסק (76.4 מיליון שנות אור) מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים לווייתן. הגלקסיה התגלתה ב 10 בספטמבר 1785 על ידי האסטרונום הגרמני-אנגלי ויליאם הרשל.
פלישה צבאית
פלישה צבאית היא מתקפה צבאית בה כוחות מזוינים של ישות גאופוליטית אחת נכנסים לשטח שנמצא בשליטת ישות אחרת, בדרך כלל במטרה לכבוש את הישות האחרת, לשנות את הממשל בישות שנכבשה, לכפות חלוקה טריטוריאלית, או במטרה להשיג ויתורים מהממשל בישות שנכבשה.
סיבות היסטוריות נוספות לפלישות צבאיות כוללות בין היתר השתלטות על טריטוריה שאבדה בעבר, הרחבת השטחים שנמצאים בשליטה של מדינה, רדיפה אחר אויבים, הגנה על בעלות ברית, מתקפת מנע, והשתלטות או הגנה על נתיבי תחבורה, אספקת מים, או מצבורי נפט.
פלישה צבאית עשויה להיתפס על ידי צד אחד כמעשה של גזל בעוד שלפי הצד השני היא עשויה להיתפס כמעשה של שחרור.
דוגמאות בולטות לפלישות לאורך ההיסטוריה.
פלישת אשור לממלכת ישראל.
סרגון השני, במהלך כיבושיו באזור המכונה כיום המזרח התיכון, ניצח את ממלכת ישראל בשנת 722 לפנה"ס והגלה את בני עשרת השבטים למסופוטמיה, ומאז נעלמו עקבותיהם והם נחשבים ל"אבודים". במקומם הובאו מתיישבים מכותה, עוה, חמת וספרווים. הארץ הפכה לפחווה אשורית עם נציב מטעם המלך.
הפלישה הפרסית ליוון.
בשנת 490 לפנה"ס החלה האימפריה הפרסית לערוך סדרה של פלישות למספר ערי-מדינה ביוון הקלאסית. הפלישה הראשונה והקטנה יותר, שנערכה בימי דריווש הראשון, והשנייה הגדולה יותר נערכה בימי חשיארש הראשון ב-479 עד 480 לפנה"ס. היוונים הדפו את הפרסים בשתי הפלישות. הפלישה תרמה לאיחוד ערי המדינה ביוון והוביל להיווצרותה של מדינת יוון.
הכיבוש המקדוני של האימפריה הפרסית.
ב-323 לפנה"ס אלכסנדר הגדול הוביל את הצבא היווני-מוקדוני לפרס, כבש את בבל והצליח תוך שנים ספורות למוטט ולהשתלט על האימפריה הגדולה ביותר במזרח התיכון. השפעתו של אלכסנדר הביאה לתקופה הלניסטית של מסופוטמיה וצפון אפריקה.
כיבושי האימפריה המוסלמית.
לאחר שמוחמד הוביל את האיחוד של חצי האי ערב בשנת 632 לספירה, ערכו יורשיו סדרה של פלישות במזרח התיכון, בצפון אפריקה, בדרום אירופה ובדרום אסיה. במשך מעט יותר ממאה שנים, מרבית העולם העתיק נכבש על ידי הכוחות המוסלמים.
הכיבוש הנורמני של אנגליה.
הפלישה של הצבא הנורמני לאנגליה במאה ה-11, בראשותו של דוכס נורמנדיה ויליאם הראשון, השפיעו עמוקות על ההתפתחות ההיסטורית והחברתית של בריטניה ושל השפה האנגלית.
מסעי הצלב.
בסדרה של תשע פלישות גדולות שיזמו האפיפיורים הנוצריים בין השנים 1095 עד 1291 ניסתה הכנסייה הקתולית לכבוש את ארץ הקודש מן המוסלמים ולהביאה תחת שלטון נוצרי.
הפלישות לסין של צבאות ג'ינגיס חאן.
מ-1206 עד מותו בשנת 1227 ג'ינגיס חאן ערך סדרה של פלישות שאיחדו את רוב אסיה. בשנת 1368 האימפריה המונגולית הייתה האימפריה הרציפה הגדולה ביותר בהיסטוריה, והשתרעה על כ-35 מיליון קמ"ר על פני היבשת. הפלישה מזרחה לסין הובילה ליצירת שושלת יואן.
פלישת המעצמות האירופאיות לאמריקה.
פלישה שבוצעה במאה השש עשרה על ידי המעצמות האירופאיות בעקבות גילוי יבשת אמריקה על ידי כריסטופר קולומבוס בשנת 1492.
פלישת נפוליאון לרוסיה.
בשנת 1812 נפוליאון הוביל את צבאותיו לרוסיה. בתחילת הפלישה מנה הכוח הפולש כ-680,000 לוחמים (כולל 300,000 חיילים מצרפת) - זה היה הכוח הצבאי הגדול ביותר אי-פעם נכון לאותה העת. המערכה היוותה נקודת מפנה במלחמות הנפוליאוניות. המלחמה הסתיימה בניצחון רוסי מכריע. בקרבות נהרגו קרוב ל-400,000 חיילים מכוחותיו של נפוליאון וכ-200,000 חיילים רוסים. המוניטין של נפוליאון נפגע במיוחד בעקבות כן וההגמוניה הצרפתית באירופה נחלשה באופן דרמטי.
הפלישה של גרמניה הנאצית לפולין.
ב-1 בספטמבר 1939 פלשה גרמניה הנאצית לפולין, והתקדמה עם טקטיקת הבליץ שלה. שבועות לאחר מכן, ב-17 בספטמבר, יזמה ברית המועצות, בעלת בריתה של גרמניה, את הפלישה המזרחית לפולין, מה שגרם לנפילתה של פולין באופן יעיל ומהיר. הברית בין הכובשים בפולין הסתיימה עם פרוץ המלחמה ביניהם ב-1941. פולין נשארה תחת כיבוש גרמניה הנאצית עד סוף המלחמה ב-1945.
פלישת עיראק לאיראן.
ב-22 בספטמבר 1980, לאחר כמה עימותים, עיראק פלשה לאיראן. עיראק רצתה להחליף את איראן כמדינת המפרץ הפרסי הדומיננטית, וחששה כי המהפכה האיראנית ב-1979 תוביל את הרוב השיעי בעיראק למרוד בממשלת הבעת'ים. עיראק תכננה גם לספח את פרובינציית חוז'סטן העשירה בנפט. המלחמה לא הביאה להישגים טריטוריאליים לאף אחת מהמדינות, אך עלתה בחייהם של כמיליון חיילים ואזרחים משני הצדדים.
הפלישה העיראקית לכווית.
ב-3 באוגוסט 1990 פלש צבא עיראק תחת הנהגתו של סדאם חוסיין לכווית כדי שהשתלט על מצבורי הנפט של המדינה. הפלישה למדינה ריבונית, בעלת זיקה מערבית ועתודות נפט הובילה את ארצות הברית להתערב, דבר שהוביל למלחמת המפרץ.
הפלישה לעיראק בשנת 2003.
בשנת 2003 הורה נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש על הפלישה האמריקנית לעיראק שמטרתה המוצהרת הייתה להפיל את משטרו של סדאם חוסיין. מוקדם יותר באותה השנה האשימו האמריקנים את עיראק בהחזקת נשק להשמדה המונית, וקראו להדחתו של הנשיא העיראקי סדאם חוסיין. עיקר הלחימה נמשך שלושה שבועות, במהלכה נכבשה עיראק והופל משטרו של חוסיין, שנתפס מאוחר יותר, הועמד לדין והוצא להורג ב-2006.
פלישות שגויות.
בעוד שרוב הפלישות המתועדות בהיסטוריה הן מהלכים אשר מבוצעים תוך תכנון והנחיה של דרגים בכירים ומוסמכים, מספר אירועים מהווים פלישה בשוגג.
ב-2010 נגרמה תקרית גבול בין צבא ניקרגואה לקורסטה ריקה בעקבות אי דיוקים בגוגל מפות. מפקד מניקרגואה הסתמך על מקטע לא מדויק בגוגל מפות והורה לחייליו לנוע בהסתמך על המקטע הלא מדויק. החיילים ביצעו תנועה לתוך קוסטה ריקה ואף הסירו דגלים שלה בשטח זה.
ב-2020 נסגר הגבול בין פולין וצ'כיה בעקבות מגפת הקורונה. לצורך הסגירה חיילים מצבא פולין טעו באיתור הגבול והתמקמו בכנסייה אשר נמצאת בשטחה של צ'כיה. החיילים אבטחו את המקום ומנעו תנועה וגישה מאזרחי צ'כיה. לאחר כמה ימים התבררה הטעות והחיילים עזבו את המקום.
טיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס
טיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס (TWA) הייתה טיסת נוסעים מנמל התעופה בן-גוריון לניו יורק, דרך אתונה ורומא, שהתרסקה ב-1974 לתוך הים היוני. ההתרסקות נגרמה מפצצה שהוטמנה במטוס לצורך פיגוע טרור.
רקע.
מאז גירושו של אש"ף מירדן בספטמבר השחור, התבססו ארגוני הטרור הפלסטיניים בדרום לבנון. בתקופה זו אף כונה אזור דרום לבנון "פתחלנד", מחמת שליטתם הכמעט מלאה של פת"ח ושל ארגוני טרור פלסטיניים אחרים בו, אף שבאופן רשמי היה שטח לבנוני. ארגונים אלו ניהלו מערכת טרור נגד ישראל אשר כוונה בעיקר נגד אזרחים וכן היו שותפים בתכנון ובביצוע של פיגועי טרור נגד טיסות בינלאומיות.
מהלך האירועים.