כרמן הוציא שני אלבומים נוספים. הסינגל "Change of Heart" הגיע למקום ה-6 בסוף 1978. בשנת 1980, לאחר צאת האלבום "Tonight You're Mine" והסינגל "It Hurts Too Much" הוא עזב זמנית את תעשיית המוזיקה.
ארבע שנים מאוחר יותר, אחרי שמייק רינו אן וילסון הגיעו לראש המצעדים עם הבלדה "" כרמן (שיר נושא לסרט "Footloose"), כרמן הוציא בשנת 1985 אלבום שני בשם עצמי ולהיט קאמבק גדול "I Wanna Hear It from Your Lips". סינגל ההמשך, "I'm Through with Love", הצליח גם הוא. רצועה נוספת מהאלבום, "Maybe My Baby", הפכה מאוחר יותר ללהיט קאנטרי של לואיס מנדל. "I Wanna Hear It from Your Lips" היה להיט קאנטרי נוסף של לואיס מנדל.
חיים אישיים.
כרמן לא הופיע מאז 2009, אך ממשיך לעסוק במוזיקה. הוא עבר מלוס אנג'לס בחזרה לגייטס מילס בצפון מזרח אוהיו בשנות התשעים. בשנת 2016 התחתן אריק עם איימי מרפי.
בשנת 2019 הכריז כרמן על תמיכתו בדונלד טראמפ ברשתות החברתיות.
סורת א-תובה
סורת א-תובה (בערבית: سورة التوبة) היא הסורה ה-9 בקוראן. הסורה מונה 129 פסוקים, ושמה נגזר מפסוק 102 ופסוק 108, בהם מוזכר המושג "א-תובה". הסורה נקראת גם סורת בראאה (بَرَاءَة). סורה זו היא הסורה היחידה בקוראן שלא מתחילה בבסמלה. לפי מקורות אסלאמיים, אללה נתן למוחמד את הסורה הזאת בשנה התשיעית להג'רה.
נושאים.
סורת א-תובה עוסקת בעיקר בנושאים הקשורים לפוליטיקה ולמלחמה, ובפרט היא דנה בנושאים שלהלן:
סמואל דראמונד
סמואל דראמונד (באנגלית: Samuel Drummond; 25 בדצמבר 1766 – 6 באוגוסט 1844) היה צייר בריטי, פורה במיוחד בציור פורטרטים וז'אנרים ימיים. עבודותיו מוצגות בגלריית הדיוקנאות הלאומית, במוזיאון הימי הלאומי ובגלריה לאמנות ווקר.
חיים.
דראמונד נולד לג'יין ביקנל וג'יימס דראמונד, אופה בלונדון. בגיל שלוש עשרה לערך דראמונד הפך חניך בצי הסוחר, ועבד בדרכי הסחר בים הבלטי במשך שש או שבע שנים. לאחר השירות בים עבד דראמונד זמן קצר כפקיד לפני שנכנס לבתי הספר המלכותיים של האקדמיה ב־15 ביולי 1791. דראמונד החל את הצגתו בעפרונות וציורי שמן ותוך מספר שנים הציג למעלה משלוש מאות תמונות באקדמיה המלכותית לאמנויות. בשנת 1808 הוא נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית.
בין המצוירים על ידי דראמונד היו וולטר סקוט, פרנסיס פלייס, אליזבת פריי ומארק איזמברד ברונל. הוא גם צייר אנשים כמו אדמירל אדוארד פלוו, קפטן ויליאם רוג'רס ואדמירל ויליאם אדוארד פארי. לאחר 1800 החל דראמונד לצייר ציורי שמן גדולים על ההיסטוריה הימית של הממלכה המאוחדת: "קרב הנילוס", 1 באוגוסט 1798; "קפטן ויליאם רוג'רס לוכד את ג'ון ריצ'רד", 1 באוקטובר 1807; האדמירל דאנקן בקרב קמפרדאון, 11 באוקטובר 1797 (1827) וסדרת ציורים על מותו של הוריישו נלסון.
במשך זמן מה הועסק דראמונד במגזינים בלונדון כדי ליצור דיוקנאות של אישים מפורסמים באותם ימים. בין הדיוקנאות שפורסמו היו אלה של לורד ג'רלד לייק, סר ג'ון סואן ופרידריך אקום.
לקראת סוף החיים, אף על פי שהמשיך במלאכתו, דראמונד נאבק כלכלית ונתמך לעיתים קרובות מכספי האקדמיה המלכותית.
כמעט כל ילדיו של דראמונד משלוש נשותיו הפכו לאמנים (חמש בנות ובן אחד): רוז אמה מאשתו הראשונה, אלן, אליזה אן וג'יין מהשנייה לרוז הדסון ורוזה מיירה וג'וליאן מהשלישית.
וולוו SCC
וולוו SCC (בשוודית: Volvo SCC, קרוי גם: Volvo Safety Concept Car) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית משפחתית 5 דלתות הצ'בק מתוצרת יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר הוצגה בשנת 2001.
ארטורס קרישיאניס קרינש
ארטורס קרישיאניס קרינש (בלטבית: Arturs Krišjānis Kariņš; נולד ב-13 בדצמבר 1964) הוא ראש ממשלת לטביה הנוכחי.
ביוגרפיה.
נולד בוילמינגטון, דלאוור, ארצות הברית, לאחר שהוריו עזבו את לטביה עקב הכיבוש הסובייטי . בצעירותו היה פעיל בקהילת הלטבים האמריקאים.
לאחר שסיים תואר בבלשנות באוניברסיטת פנסילבניה, בשנת 1997 היגר קרינש ללטביה ועסק בתעשיית המזון הקפוא. בשנת 2002 היה ממייסדי מפלגת העידן החדש , אשר בשנת 2011 מוזגה יחד עם מפלגות נוספות למפלגת האיחוד החדש .
קרינש כיהן כחבר פרלמנט, שר הכלכלה וחבר בפרלמנט האירופי. בשנת 2018 נבחר על ידי מפלגתו כמועמד לתפקיד ראש ממשלת לטביה במסגרת הבחירות הכלליות. בתום הבחירות, לאחר שמספר מועמדים לא הצליחו להקים ממשלה, הטיל הנשיא ריימונדס ויוניס בינואר 2019 את הרכבת הממשלה על קרינש, ואכן קרינש התקבל כמועמד פשרה מטעם המפלגות.
בינואר 2019 נכנס קרינש לתפקידו באופן רשמי. באפריל 2019 הוגשה הצעת אי אמון בממשלה שנפלה ברוב של 33–58.
קרלסרוהה (ספינה, 1905)
קרלסרוהה (בגרמנית: SS Karlsruhe) היא ספינת קיטור מטען של חברת הספנות ארנסט רוס, שהוטבעה בשנת 1945. נחשב כמיקום אפשרי לחדר הענבר המקורי.
היסטוריה.
כלי השיט נבנה בשנת 1905 על ידי מספנת Schiehau-Seebeck בברמרהאפן עבור חברת Packetfahrt-Actien-Gesellschaft, ונקראה על שם העיר קרלסרוהה. בשנת 1918, תומאס קיר, לשעבר קפטן האונייה "ברנגריה", הפך לקפטן "קרלסרוהה". בשנת 1935 נרכשה הספינה על ידי חברת Schiffahrt- &amp; Assekuranz-Ges. E. Russ &amp; Co., והספינה הייתה בבעלותה עד שנת 1945.
מסעה האחרון.
ב-11 באפריל 1945, כחלק מ"מבצע חניבעל" בשלהי מלחמת העולם השנייה, הועמסו על סיפון הקרלסרוהה 1,083 פליטים גרמנים בפילאו שפונו מאזורי השליטה הגרמנית במזרח (פרוסיה המזרחית, פומרניה והארצות הבלטיות) לכיוון דנמרק שהייתה תחת כיבוש נאצי. הספינה עזבה את הנמל בסביבות השעה 20:00 לכיוון חצי האי הל. בהל, הצטרפה הספינה בבוקר 12 באפריל 1945 לשיירה שהורכבה מספינת הקיטור "סנטאנדר" (OPDR), "קרלסרוהה" ושלוש מטילות מוקשים, שיצאו לכיוון קופנהגן בסביבות השעה 9:00. מכיוון שקרלסרוהה הפליגה במהירות של 7 קשר, בעוד שאר השיירה נעה מהר יותר, עם 9 קשר, היא פיגרה במהרה אחרי השיירה. ב-13 באפריל 1945 הותקפה והוטבעה על ידי טייסים סובייטים מצפון לסטולפמונדה. שולת המוקשים ה-25, M 294 (בפיקוד סגן פולברטס) ו-M 341 (בפיקוד סגן זוזה הנרי פיטר ריקמרס) הצליחו לחלץ רק כ-150 מתוך 1,083 הפליטים (M 294 חילצה 63 אנשים ו-M 341 חילצה 87 אנשים).
חדר הענבר.
בשנת 2020 הוזכרה הספינה בתקשורת כמיקום אפשרי לחדר הענבר.
אחמד אל-ג'אבר א-סבאח
אחמד אל-ג'אבר א-סבאח (בערבית: الشيخ أحمد الجابر الصباح; 1885 – 29 בינואר 1950) היה השליט ה-10 של כווית, מ-29 במרץ 1921 עד מותו ב-29 בינואר 1950.
דוד רפאל בנעט
דוד רפאל בנעט (כ"ח בתשרי ה'תרפ"ב, 29 באוקטובר 1921 – כ"ד בשבט ה'תשפ"ב, 26 בינואר 2022) היה מהנדס אלקטרוניקה, חלוץ תחום המכ"ם בחיל האוויר הישראלי, מאנשי "הרכש" של ההגנה בארצות הברית, מראשוני המהנדסים בתעשיית האלקטרוניקה הישראלית בראשית התפתחותה, והממציא של מעליות שבת. בנעט היה ראשון המרצים לאלקטרוניקה במחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת בר-אילן ובמרכז האקדמי לב, ונמנה עם מקימי שכונת בית חזון בכפר הרא"ה.
ביוגרפיה.
דוד רפאל בנעט נולד בניו יורק, לזאב ואסתר בנעט, ילידי ארצות הברית. הוא למד בבית ספר ציבורי ואחה"צ למד יהדות ב"תלמוד תורה". כשהגיע לגיל בר מצווה החל להקפיד על שמירת מצוות. הוא סיים בית ספר תיכון בגיל 16, ולמד מתמטיקה, פיזיקה והנדסה בסיטי קולג' של ניו יורק. במלחמת העולם השנייה, עבד בצבא האמריקאי כאיש הדרכה בתחום מערכות מכ"ם (מגלה כיוון ומרחק), טכנולוגיה שהייתה אז מסווגת וחדשנית. לקראת מלחמת העצמאות הישראלית גויס ל"רכש" של ההגנה, כמתואר בסעיף הבא.
בנעט עלה לישראל בשנת ה'תש"ט (1949) עם שני ילדיו ועם אשתו אסתר חנה שהתאחדה עם משפחתה בארץ. אסתר חנה היא בתם של שרה מלכה, נשיאת אגודת נשי מזרחי בוושינגטון הייטס ושמריהו הכהן מרגלית, בן היישוב הישן בירושלים שנמלט לארצות הברית בתחילת מלחמת העולם הראשונה והיה מראשי תנועת המזרחי בארצות הברית ולימים מראשי משרד הדתות בישראל ויקיר ירושלים. בנעט גויס לצה"ל כאזרח עובד צה"ל בתפקיד "קצין מכ"ם טכני ראשי" וכיהן בתפקיד מספר שנים.
בעלייתה ארצה הייתה משפחת בנעט בגרעין של תנועת "השומר הדתי" שהתיישב בקיבוץ כפר דרום, אשר פונה מרצועת עזה במלחמת העצמאות, מושב בני דרום של היום. באמצע שנות ה-50 הקים דוד בנעט עם חבריו שמשון נוביק ודוד שמיר, את שכונת בית חזון על גבעת הישיבה בכפר הרא"ה, לאחר שחלק מהגבעה הוקצה בהשתדלותם לעולים מארצות דוברות אנגלית.
בנעט היה מהנדס האלקטרוניקה הראשון של חברת "תדיר", שהתמזגה בהמשך עם חברת ראן כדי ליצור את חברת תדיראן. ואחר כך עבד באלקו. בנעט ייעץ לתעשייה הביטחונית, לשב"כ ולמוסד, ופעל רבות בתחום שילוב הטכנולוגיה וההלכה, כפי שמתואר בהרחבה בהמשך. נוסף על כך, בנעט היה המרצה הראשון לאלקטרוניקה באוניברסיטת בר-אילן וכיהן בה כמרצה מן החוץ מראשיתה ועד 1994. כמו כן, היה חבר הסגל הראשוני של המרכז האקדמי לב, אז בית ספר גבוה לטכנולוגיה.
בנעט התפרסם גם כבעל תוקע, עם שיא של 82 שנים רצופות בתפקיד.
רכש בשירות ההגנה ושירות בחיל האוויר.