Hitaasti (בעברית: לאט) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הפינית אוולינה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, "III". השיר יצא לאור ב-20 בינואר 2020, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם פינלנד.
השיר הגיע למקום השני במצעד השירים שבפינלנד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אוולינה והופק על ידי טידו. השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הסטרימינג של המדינה, תוך שהיה השיר השני המושמע ביותר בפינלנד באותו השבוע. במצעד השירים הרשמי של המדינה הגיע למקום השני גם כן. השיר הוא שיר פופ, בדומה לשירים נוספים של אוולינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-4.4 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אוולינה ב-23 בינואר 2020, שלושה ימים לאחר צאתו כסינגל.
מיקולה שפרנקו
מיקולה וולודימירוביץ' שפרנקו (באוקראינית: Микола Володимирович Шапаренко; נולד ב-4 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת הקשר בדינמו קייב ובנבחרת אוקראינה.
קריירת מועדונים.
שפרנקו הוא תוצר מחלקת הנוער של מועדון הכדורגל מריופול. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת הליגה ב-5 באפריל 2015, כשנכנס כמחליף בהפסד 6–2 לשחטאר דונצק. ביוני 2015, שפרנקו חתם על חוזה בדינמו קייב. לאחר שתי עונות בקבוצת המילואים של המועדון, הוא ערך את הופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ב-18 בנובמבר 2017, כמחליף בזמן הפציעות בניצחון 0–2 על זירקה קרופיבניצקי.
קריירה בינלאומית.
שפרנקו ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת אוקראינה ב-31 במאי 2018, כאשר נכנס כמחליף במסגרת משחק ידידות מול נבחרת מרוקו.
Holy (בעברית: קדוש) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הקנדי ג'סטין ביבר, בשיתוף הראפר האמריקאי צ'אנס הראפר. השיר יצא לאור ב-18 בספטמבר 2020, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השישי של ביבר, "Justice", על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ג'סטין ביבר, צ'אנס הראפר, אנתוני ג'ונס, ג'ון בליון, ג'ורגן אודגרד, מייקל פולאק, מיסטר פרנקס וטומי בראון והופק על ידי בליון, אודגרד, פולאק, פרנקס, ובראון, והוא בסגנונות הפופ וה-R&amp;B, תוך שילוב של השפעות ממוזיקת גוספל. השיר הוא שיתוף הפעולה הרביעי בין ביבר לצ'אנס הראפר, לאחר "Confident", בו השתתף צ'אנס ו-"I'm the One" ו-"No Brainer" של די. ג'יי. חאלד, בהם השתתפו השניים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר פורסם ב-18 בספטמבר 2020, בסמוך לצאתו של הסינגל, בשידור בכורה בערוץ היוטיוב של ביבר. הקליפ צולם במהלך טיול של ביבר יחד עם אשתו היילי בולדווין ברחבי ארצות הברית, ולצידם מופיעים בקליפ גם השחקנים ראיין דסטיני ווילמר ולדראמה.
הצלחה.
השיר הגיע היישר אל המקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. במצעד הקנדה הוט 100, הגיע השיר למקום הראשון. בשבוע השני לעלייתו, הגיע השיר למקום השלישי במצעד הבילבורד גלובל 200, המורכב מנתוני השמעות ומכירות של למעלה מ-200 מדינות שונות, ולמקום החמישי במצעד הבילבורד גלובל ללא ארצות הברית, הפועל על אותו עיקרון, ללא נתוני הזרמות מארצות הברית.
במצעד הגלובלי היומי של ספוטיפיי הגיע השיר בשיאו למקום השישי. נכון למרץ 2022, השיר עומד על כ-560 מיליון השמעות בפלטפורמה. מה שהופך את השיר לשיר ה-18 של ביבר שחוצה ציון זה.
רשימות סוף שנה וכל הזמנים.
"Holy" נכלל במספר רשימות סוף שנה של השירים הטובים ביותר של 2021.
ג'ון ואנאמייקר
ג'ון ואנאמייקר (באנגלית: John Wanamaker; 11 ביולי 1838 – 12 בדצמבר 1922) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מפילדלפיה, פנסילבניה, שכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא בנג'מין הריסון.
ראשית חייו.
ג'ון ואנאמייקר נולד באזור הכפרי שלימים יהיה חלק משכונת גריי פרי שבדרום פילדלפיה. הוריו היו ג'ון נלסון ואנאמייקר, יצרן לבנים יליד קינגווד, ניו ג'רזי ואליזבט דשונג קוצ'רספרגר, בתו של חוואי ובעל פונדק בגריי פרי. אבותיה של אמו הגיעו מריטרשופן שבאלזס ומקנטון ברן שבשווייץ. בגיל 19 הוא החל לעבוד בסניף פילדלפיה של ימק"א והיה למזכיר הראשון של הארגון.
קריירה עסקית.
ואנאמייקר פתח את חנותו הראשונה ב-1861 בשותפות עם גיסו נייתן בראון. החנות נקראה "אוק הול", ושכנה בצומת הרחוב השישי ורחוב מרקט שבפילדלפיה, בסמיכות למעון הרשמי ששימש את הנשיא ג'ורג' וושינגטון כאשר פילדלפיה הייתה בירת ארצות הברית. אוק הול התפתחה באופן משמעותי בהתבסס על העיקרון של ואנאמייקר שנחשב למהפכני באותה עת: "מחיר קבוע ואפשרות להחזרת מוצרים".
ב-1869 הוא פתח את חנותו השנייה ברחוב צ'סטנאט מספר 818 ושינה את שם החברה על שמו "ג'ון ואנאמייקר ושות'", זאת בשל מותו בטרם עת של גיסו והמוניטין שלו שעלה. ב-1875 הוא רכש תחנת רכבת נטושה והסב אותה למחסן גדול, לו הוא קרא "תחנת הרכבת הגדולה" ("The Grand Depot"). ואנאמייקר'ס נחשבת לחנות הכלבו הראשונה בפילדלפיה.
בניין ואנאמייקר.
בניין ואנאמייקר (Wanamaker Building) היה בית מסחר בפילדלפיה של 12 קומות שהיה בנוי מגרניט, שתוכנן על ידי האדריכל המפורסם משיקגו דניאל ברנהם. בנייתו הושלמה ב-1910 והוא הוקדש לכבודו של הנשיא ויליאם הווארד טאפט. הבניין ניצב במקום בו הייתה "תחנת הרכבת הגדולה", ותפס את שטחו של מבנן שלם בפינת רחוב 13 ורחוב מרקט, בסמוך לבניין עיריית פילדלפיה. חנות הכלבו החדשה, שעדיין עומדת על תילה היום, הפכה למוסד מוכר בפילדלפיה ולחלק מתרבות העיר. במקור כל שטחו של הבניין הוקדש לחנות הכלבו ולמשרדי החברה של ואנאמייקר.
האולם הגדול.
המאפיין הבולט ביותר של בניין ואנאמייקר הוא האטריום המרכזי שלו מחופה השיש בגובה 12 קומות, שידוע כ"האולם הגדול". עד מהרה הפך האולם הגדול לאתר החביב על תושבי פילדלפיה, כשבולטים בו "העיט של ואנאמייקר" ו"העוגב של ואנאמייקר". האולם הגדול הופיע בסרטי קולנוע רבים, כמו: הרגלים רעים משנת 1977, משנת 1987, התפוצצות משנת 1981 ו-12 קופים משנת 1995.
העוגב של ואנאמייקר.
העוגב של ואנאמייקר עוצב על ידי ג'ורג' אשדאון אודסלי ונבנה על ידי חברת העוגבים של לוס אנג'לס עבור היריד העולמי של סנט לואיס . לכלי נגינה עצום זה 10,059 צינורות ועלות בנייתו הגיע ל-105,000 דולר. ב-1909 רכש ואנאמייקר את העוגב והעביר אותו מסנט לואיס על גבי 13 קרונות משא. הרכבתו של העוגב בפילדלפיה ארכה שנתיים. הפעם הראשונה בה הוא הופעל הייתה ב-22 ביוני 1911, יום הכתרתו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת.
בשנים 1911–1917 הוספו לעוגב 8,000 צינורות, ולאחר מכן ועד 1930 הוספו לו 10,000 צינורות נוספים, ובכך מסתכם כיום מספר הצינורות בו ב-28,750. אחת לשנה, בחודש יוני, נערך פסטיבל שהעוגב עומד במרכזו.
העיט של ואנאמייקר.
בעת ביקורו של הפסל הגרמני אוגוסט גאול ביריד העולמי של סנט לואיס ב-1904, רכש ואנאמייקר ממנו פסל גדול של עיט עשוי ארד. הפסל שמשקלו 1,134 ק"ג הוא המוקד של "האולם הגדול", שלצורך הצבתו היה צורך לחזק את רצפתו. הפסל ידוע בשם "העיט של ואנאמייקר" (Wanamaker Eagle) והוא הפך לנקודת מפגש פופולרית בפילדלפיה. הביטוי "פגוש אותי ליד העיט" ("Meet me at the Eagle") הפך לאמרת כנף פופולרית בפילדלפיה.
פעילות עסקית מחוץ לפילדלפיה.
ב-1896 הרחיב ואנאמייקר את עסקיו לניו יורק, והמשיך את עסקי הסחר שבמקור החל בהם אלכסנדר טרני סטיוארט . בהמשך הוא הרחיב את עסקיו אל מחוץ לארצות הברית ופתח חנויות כלבו בלונדון ובפריז.
ואנאמייקר היה חדשן, יצירתי, גאון שיווקי, שהכיר בכוחו של הפרסום, אם כי צנוע ובעל מוניטין של יושר. אף על פי שהוא לא היה זה שהמציא את שיטת המחיר הקבוע, הוא היה זה שלזכותו נזקפה המצאת תג המחיר. הוא גם היה זה שהנהיג שיטת ההחזר הכספי, שכיום היא נוהג עסקי מקובל.
וואנאמיקר הבטיח לעובדיו ביטוח רפואי בחינם, חינוך, מתקני פנאי, תשלומי גמלאות ותוכניות לשיתוף רווחים, עוד לפני שהטבות כאלו נחשבו למקובלות. עם זאת, פעילי איגודי עובדים ראו בו כמתנגד תקיף לפעילותם. במהלך תהליך ההקמה של ארגון אבירי העבודה ב-1887, הוא פיטר את 12 חברי הארגון הראשונים שנחשפו על ידי בלשיו.
ואנאמייקר היה הקמעונאי הראשון שפרסם מודעה בגודל של חצי עמוד בעיתון ב-1874 והראשון שפרסם מודעה בגודל של עמוד שלם ב-1879. בתחילה הוא ניסח בעצמו את מודעות הפרסומת, אך בהמשך הוא העסיק רעיונאי במשרה מלאה, ג'ון אמורי פאוורס. בתקופה בה הועסק פאוורס על ידי ואנאמייקר, הוכפלו הכנסותיו מ-4 מיליון דולר ל-8 מיליון דולר. מיוחסת לו האמירה "מחצית מהכספים שהוצאתי על פרסום ירדו לטמיון, הבעיה היא שאני לא יודע איזו מחצית".
המנהל הכללי של דואר ארצות הברית.
ב-1889 פתח ואנאמייקר בנק לחיסכון. באותה שנה הוא מונה על ידי הנשיא בנג'מין הריסון כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. עיתוני התקופה האשימו אותו שהוא קנה את המשרה בכסף. ידידיו של ואנאמייקר ייחסו לו את הוצאת בול הזיכרון הראשון והנהגת צעדי ייעול רבים בשירות הדואר. הוא היה הראשון שהכין תוכניות לשירות דואר ללא תשלום באזורים הכפריים, אף על פי שהתוכנית יושמה רק החל מ-1896.
ב-1890 שכנע ואנאמייקר את הקונגרס להעביר חוק שיאסור מכירת כרטיסי לוטו בדואר ולאחר קבלת החוק הוא פעל בתקיפות נגד מפריו. צעדים אלו שמו קץ לפעילות מפעלי הלוטו בכל המדינות עד לחידוש פעילותם ב-1964, בין השאר מתוך מאמץ לסכל את פעילותם של גופי פשע מאורגן.