טקינארדי נאלץ להמתין כארבע וחצי שנים עד להופעתו השנייה בנבחרת הבוגרת בשנת 2000. עם זאת, הוא לא זומן על ידי דינו זוף לסגל איטליה ליורו 2000. לאחר הטורניר הוחלף זוף בג'ובאני טרפטוני, שהעניק לטקינארדי מספר הזדמנויות במדי איטליה, בהן ארבע הופעות במוקדמות מונדיאל 2002. עם זאת, הוא לא זומן לסגל גם לקראת טורניר מונדיאל 2002 עצמו.
על אף שהיה שחקן משמעותי ביובנטוס המפוארת של תקופתו, טקינארדי לא הצליח להפוך לשחקן משמעותי בנבחרת, בין היתר עקב פציעות חוזרות ונשנות ועקב ריבוי הקשרים האיטלקים הבינלאומיים בתקופתו. הופעתו האחרונה במדי איטליה התקיימה ב-10 בספטמבר 2003, במשחק חוץ מול במסגרת מוקדמות יורו 2004. הוא סיים את דרכו הבינלאומית עם 13 הופעות בלבד, וללא שער.
קריירת אימון.
בשנת 2009, זמן קצר לאחר פרישתו, החל טקינארדי לאמן את קבוצת הנוער של פרגולטסה מעיר הולדתו קרמה, קבוצה בה שיחק בעצמו בגילאים צעירים. הוא נותר בתפקידו עד ה-29 ביוני 2012, אז עבר לאמן נוער במועדון האחרון בקריירת המשחק שלו, ברשה.
ב-30 במאי 2013 התמנה לתפקיד מאמן הקבוצה הבוגרת של פרגולטסה, מהליגה האיטלקית הרביעית. כעבור ארבעה חודשים בלבד, ב-25 בספטמבר, התפטר מתפקידו עקב סיבות אישיות.
ב-4 ביולי 2015 חזר לקדנציה שנייה כמאמן פרגולטסה.
אלסיו טאקינרדי
אלסיו טקינרדי
אלסיו טאקינארדי
אנדרה פרודון
אנדרה פרודון (בצרפתית: André Proudhon; 1914, סאנבין-לה-מין - 10 ביולי 1944, אפינק ) היה חסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים.
פעילותו בתקופת השואה.
פרודון היה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית. הוא היה ידידה של היהודיה ארנה וסטרייך. הוריה ואחיותיה הגיעו ממץ ובתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה באביב 1940, עברו למונסו-לה-מין . באוגוסט 1942 נתפסו ארנה וסטרייך ואמה וגורשו לאושוויץ, ובאוקטובר נתפס וגורש לאושוויץ האב אברהם. פרודון הגן על שתי אחיותיה של וסטרייך - מינה בת ה-16 ונטי בת ה-13. הוא העביר אותן לקרוביו בביה , קרובים שאחד מהם היה אף הוא פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית. אנדרה עבד בסכר גניסייה במזרח צרפת, ובזכות משכורתו יכול היה לתמוך בשתי האחיות.
במקביל לעבודתו בהקמת הסכר היה פרודון פעיל ביחידת מאקי אזורית - המאקי של חבלי אה ואוט-יורה . הוא שילב את הנערות בפעולת המחתרת באזור פלאנשה .
ביולי 1944, בעת פעולה לחבלה בצומת מסילת רכבת, נתקלו פרודון ויחידתו במארב גרמני באפינק, ופרודון נהרג.
אחרי שחרור צרפת הובאה גופתו של פרודון לקבורה בכפר הולדתו, סאנבין-לה-מין.
קרוביו של פרודון, שאצלם שהו מינה ונטי במסתור, אימצו את נטי לבתם לאחר נפלו.
הנצחה.
פרודון עוטר לאחר מותו באות לגיון הכבוד הצרפתי, במדליית ההתנגדות ובצלב מלחמת העולם השנייה . במקום נפלו באפינק הוקם אתר הנצחה לזכרו. בעיירת הולדתו, סאנבין-לה-מין, נקראה כיכר על שמו.
בשנת 2004 הוכר פרודון על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
נבחרת פולין בכדורגל נשים
נבחרת פולין בכדורגל נשים מייצגת את פולין בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפולנית. מאז הקמתה ב-1981, לא הצליחה הנבחרת להעפיל לטורניר בינלאומי גדול כלשהו, דוגמת גביע העולם או אליפות אירופה.
משחקה הלא-רשמי הראשון של הנבחרת התקיים ביוני 1981, ובו היא הפסידה 3-0 לאיטליה. שמונה שנים לאחר מכן, ב-21 ביוני 1989, שיחקה הנבחרת את משחקה הרשמי הראשון אי פעם, וסיימה בו בתיקו 0-0 עם ארצות הברית. בשנים 2008 ו-2009 השתתפה הנבחרת לראשונה בגביע אלגארבה, ובשני הטורנירים סיימה במקום ה-11. בשנת 2016 הגיעה הנבחרת להישג השיא שלה - גמר גביע קפריסין, שנחשב לאחד מהטורנירים הבולטים בכדורגל הנשים. במשחק הגמר, שהתקיים בלרנקה, הפסידו הפולניות 2-1 לאוסטריה.
צביר 1806-20
צביר 1806-20 הוא צביר פתוח המוסתר על ידי ענני אבק צפופים בצד המרוחק של גלקסיית שביל החלב, בערך במרחק של כ- 50,000 שנות אור מכדור הארץ ומכיל עשרות כוכבים מסיביים ביותר. בין השאר, הצביר מכיל את המגנטר SGR 1806-20 שהוא ככל הנראה כוכב נייטרונים צעיר ואת הכוכב מסוג משתנה כחול ובהיר LBV 1806-20 אשר מועמד להיות הכוכב בעל עוצמת ההארה הגדולה ביותר בגלקסיה. LBV 1806-20 וכוכבים מסיביים רבים נוספים בצביר יסיימו את חייהם כסופרנובות במיליוני השנים הקרובות, וישאירו אחריהם כוכבי ניטרונים או חורים שחורים. קוטר הצביר כדקת קשת שבמרחק של 50,000 שנות אור שקולה לקוטר של כ-15 שנות אור, ליבתו קטנה בקוטר של כ-0.65 שנות אור (0.2 פארסק) והוא מכיל מלבד LBV 1806-20 גם לפחות שלושה כוכבי וולף-ראיה (מסוגים: WC8, WN6 ו WN7) ועל ענק מסוג OB, בנוסף לכוכבים מסיביים צעירים יותר. גילו של הצביר מוערך בכ-4 מיליוני שנים ומסתו לפחות 6,600 מסות שמש.
הצביר מוסתר מאיתנו על ידי עננים צפופים של אבק וניתן לראיה בעיקר באמצעות קרינה תת אדומה או בגלי רדיו. הוא חלק מ W31 (אזור H II) וענן מולקולרי ענק.
האסלאם בממלכה המאוחדת
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1998
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 1998 היא המהדורה ה-11 של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך ברומניה בין ה-23 ל-31 במאי 1998.
מבין הנבחרות המשתתפות העפילו נורווגיה ורומניה, שנבחרה לארח את הטורניר מבין העולות, לטורניר הגמר לראשונה בתולדותיהם.
נבחרת ספרד זכתה בטורניר בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר בתוצאה 1-0 על יוון משער של איוואן פרס מוניוס.
מוקדמות.
שלב המוקדמות החל בשנת 1996, בהשתתפות 46 נבחרות צעירות. הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לתשעה בתים בני חמש או שש נבחרות כל אחד. מבין תשע הנבחרות שסיימו במקום הראשון בכל בית, העפילו השבע בעלות המאזן הטוב ביותר. שתי הנותרות, יוון ואגליה, נפגשו לצמד משחקי העפלה, בסיומן הבטיחה יוון את מקומה כנבחרת השמינית בטורניר, לאחר שוויון 4-4 בסיכום ובזכות חוק שערי חוץ. רומניה, שסיימה בראש בית ח', נבחרה לאחר מכן להיות הנבחרת המארחת של טורניר הגמר.
נבחרת ישראל סיימה את שלב הבתים במקום השני מתוך חמש נבחרות בבית ה'. היא סיימה את השלב עם 17 נקודות (חמישה ניצחונות, שתי תוצאות תיקו והפסד בודד), שתי נקודות בלבד מתחת לראש הבית רוסיה, וזאת על אף שלא הפסידה לה במהלך המוקדמות (1-0 לישראל בבית, 1-1 בחוץ).
אצטדיונים.
הטורניר נערך בעיר בוקרשט, ונפרש על פני שני אצטדיונים שונים: אצטדיון קוטרוצ'ני, שתכולתו כ-15,000 מקומות, ואצטדיון סטיאווה, שתכולתו כ-28,500 מקומות, אשר אירח את משחק הגמר.
פרסים.
שחקן הזהב.
בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה פרנססק ארנאו, שוערה של הנבחרת הזוכה, ספרד. ארנאו שמר על רשת נקייה לכל אורך הטורניר.
מלך השערים.
3 שערים
הירושה
קסנדרה וילסון
קסנדרה וילסון (באנגלית: Cassandra Wilson; נולדה ב-4 בדצמבר 1955) היא זמרת ומוזיקאית ג'אז אמריקאית מג'קסון, מיסיסיפי. היא משלבת מגוון סגנונות במוזיקה שלה, כולל קאנטרי, בלוז ופולק.
ביוגרפיה.
וילסון ירשה את עניינה במוזיקה מהוריה. אביה, הרמן פאוקס הבן, הוא גיטריסט, באסיסט ומורה למוזיקה, ואמה, מרי מקדניאל, היא מורה חובבת מוטאון. שורשי משפחתה מבחינת מוצא כוללים יורובה, פון, אירלנד וויילס.
וילסון למדה מוזיקה קלאסית ופסנתר מגיל 6–13, ואז למדה לנגן בקלרינט והופיעה בתזמורת בית ספרה. כשמאסה בכלים אלו, ביקשה מאביה ללמד אותה גיטרה, והוא, במקום זאת, הציע לה ללמד את עצמה. וילסון עשתה כן, ופיתחה מה שהיא מכנה "גישה אינטואיטיבית" לגיטרה. בתקופה זו כבר החלה לכתוב שירים, בסגנון פולק. היא גם הופיעה במופעים מוזיקליים, כמו "הקוסם מארץ עוץ" בתפקיד דורותי, כשהיא חוצה קווי גזע במערכת בתי ספר שרק אז השילה מעליה את ההפרדה הגזעית.
באוניברסיטה, למדה וילסון תקשורת, וסיימה תואר ראשון באוניברסיטת ג'קסון סטייט. בלילות הייתה שרה עם להקות R&amp;B, פאנק, ופופ באזור, וכן בהופעות סולו בבתי קפה מקומיים. ב-1981 עברה לניו אורלינס והחלה לעבוד בחברת הפקה טלוויזיונית, אך משרה זו לא ארכה זמן רב, והיא העדיפה לקדם את הקריירה המוזיקלית שלה. היא מצאה מנטורים מסצנת המוזיקה של ניו אורלינס, ובעידודם עברה לניו יורק ב-1982.
שיתוף מוזיקלי עם M-Base.
בניו יורק, הפוקוס של וילסון היה על אימפרוביזציה. היא הושפעה רבות מהזמרות אבי לינקולן ובטי קרטר, ופיתחה את היכולות הווקאליות שלה ואת הסקאט בעת שלמדה שמיעה מוזיקלית עם נגן הטרומבון גראכן מונקור, השלישי. וילסון השתתפה בג'אם סשנים בהדרכת הפסנתרן סאדיק חאקים, שם פגשה את הסקסופוניסט סטיב קולמן, שעודד אותה להסתכל מעבר לרפרטואר הג'אז הסטנדרטי לטובת יצירת חומר מקורי. היא הייתה לווקאליסטית ואחת ממייסדי M-Base, קולקטיב מוזיקלי בו קולמן היה הדמות המובילה. הקולקטיב ייצג צמיחה סטייליסטית מתוך האיגוד לקידום מוזיקאים יצירתיים (ׂAACMׂׂ) וקבוצת האמנים השחורים (BAG), ויצרה גרובים חדשים של פאנק ונשמה בתוך הקונטקסט של ג'אז מסורתי ואוונגרד.
פיטר ואטרוס, בכתבה בניו יורק טיימס, ציין:
וילסון הייתה לחלק אינטגרלי מהקבוצה, ושרה במגוון אלבומים של קולמן, כולל Motherland Pulse (1985), Five Elements on On the Edge of Tomorrow (1986), World Expansion (1986), Sine Die (1987),ו-Anatomy of a Groove (1992).
בו זמנית, תיירה וילסון בטריו האוונגרד New Air, והקליטה עמם את Air Show No. 1 (1987) באיטליה.
קריירת סולו.