אחר כך, ניק ונייג'ל נפגשים ברחוב, שם נייג'ל פוגש בפורציה, פוריטנית וביתו של האח ג'רמיה. הם במהרה מתחברים. ניק מייעץ לו לוותר עלייה, משום שהיא פוריטנית. אחרי שהפורטנים עוזבים, ניק מספר לנייג'ל את ההמצאה שגילה לו מגלה העתידות, אך מספר שהמציא אותה בעצמו. נייג'ל רוצה לכתוב את הסיפור "שני אחים מקורנוול", סיפור חייהם של שני אחים, אך ניק מבטל את הרעיון בטענה שההפקה צריכה להיות גדולה יותר ומכריז על הלהיט החדש שלו "המוות השחור" ("The Black Death"). הלורד קלפהאם נוטש את הלהקה אחרי שהוא צופה במחזמר החדש ושונא אותו.
נייג'ל יושב לכתוב מחזה חדש, בזמן שפורציה מתגנבת לראות אותו והם מגלים על הדמיון ביניהם ("I Love the Way"). מגיעה הזמנה בשביל נייג'ל "לשייקספיר בפארק" ואפטר-פארטי. פורציה שואלת את נייג'ל איך הוא השיג את ההזמנה והוא עונה לה ששלח לשייקספיר אחת מהסונטות שלו בשביל דעה מקצועית ממנו. פורציה מצטרפת אליו למסיבה. ניק פוגש את בי, שמספרת לו כי היא בהריון. ניק פוגש שוב בשיילוק, שמנסה לשכנע אותו להסכים להצעתו וכתוצאה מהשיחה ניק מבין שנייג'ל הלך למסיבה של שייקספיר.
בפארק שייקספיר מופיע לקהל המעריצים שלו ("Will Power"). נייג'ל ופורציה הולכים למסיבה ופורציה משתכרת לראשונה. שייקספיר מבקש מנייג'ל לקרוא מול כולם את הפואמות והיצירות שכתב במחברת שלו, אך ניק נכנס פנימה בפתאומיות וצועק על שייקספיר על שניסה לגנוב את העבודות של נייג'ל ועל נייג'ל על שהיה תמים והלך למסיבה של שייקספיר. האח ג'רמיה רץ פנימה ומגלה את ביתו שיכורה ונוזף בה ובנייג'ל. ניק מסכים להצעתו של שיילוק, שהופך למממן התיאטרון שלו.
ניק חוזר לנוסטרדמוס עם הכסף שנשאר מקופת החיסכון שלו ושל בי. הוא שואל אותו מה עומד להיות הלהיט הבא של שייקספיר. נוסטרדמוס רואה בחזיונו את המחזה "המלט", אך מבטא אותו כמו אומלט (חביתה), ובמקום לראות נסיך דני, הוא רואה רק את החלק של דני (מאפה מדנמרק), ובכך משלים את הקונספט של ארוחת בוקר. ניק מתלהב מהאפשרויות הבלתי מוגבלות שעומדות בדרכו בעתיד. בראשו הוא מדמיין קהל מעריצים שמודה לו על תרומתו לתיאטרון, אשתו ואחיו שמודים לו על מימון בית חדש ואת שייקספיר, שאחרי קרב סטפס, נכנע לו ומשתחווה לו ("Bottom's Gonna Be on Top").
מערכה ב'.
זמר הרחוב מקבל את פנינו שוב ומספר על הלחץ שעובר על האחים בוטום ("(Welcome to the Renaissance (Reprise"). אנחנו רואים את החיים המתישים של שייקספיר ואת הקושי שהוא חווה בתור מחזאי מפורסם ("Hard to Be the Bard"). מרגל ששלח חוזר ומספר לו שהאחים בוטום מנסים לגנוב לו את הלהיט החדש שלו. שייקספיר מחליט לברר בעצמו מה הלהיט הבא של עצמו יהיה ומתחפש לדמות בשם "טובי בֵּּלְְש" והולך להיבחן ללהקה של האחים בוטום.
באותו הזמן, הלהקה מתכוננת לקראת הקפת "אומלט: המחזמר!" ("!It's Eggs"). הלהקה חושדת בנוכחותו של נוסטרדמוס בחזרות וניק משקר ואומר שהוא אחד השחקנים. שייקספיר כ"טובי בלש", מתקבל ללהקה ונדהם לגלות שהלהיט הבא שלו הוא מחזמר על ביצים.
נייג'ל מתגנב אל גשר לונדון כדי לראות את פורציה, שם הוא קורא לה עוד פואמה על אהבתו אליה. הוא דואג בנוגע לעתידם יחד ופורציה מרגיעה אותו שכאשר כולם, אפילו ניק ואביה, ישמעו את השיר שלו, הם ישנו את דעתם ויאמינו באהבה שלהם ("We See the Light").
נייג'ל למחרת הולך לתיאטרון ואומר לניק ש"אומלט: המחזמר!" מרגיש לא לא נכון ושהוא התחיל לכתוב דברים אחרים (שאותם שייקספיר לאחר מכן גונב לעצמו). ניק שולל את הרעיונות הללו בטענה שאין להם שום קשר עם "אומלט". הם נכנסים לוויכוח גדול ושייקספיר מנסה לנצל את המריבה כדי להבין מה הלהיט שלו יהיה לפרטי פרטים ("To Thine Own Self").
נייג'ל עוזב את ההפקה, ושייקספיר הולך בעקבותיו (הפעם בתור עצמו) ומבקש ממנו את הדפים שלו. ברחוב, נייג'ל מרגיש רע כאשר בי מוצאת אותו ואומרת לו שהם חייבים לעזור לניק עם כל מה שקורה, כי הוא תמיד היה שם בשבילם ("(Right Hand Man (Reprise").
ניק חווה רגשות מעורבים לגבי ההפקה החדשה של "אומלט: המחזמר!", אך מופתע לגלות שכול העיירה מחכה לקנות כרטיסים מסביב לתיאטרון.
הופעת הבכורה של "אומלט: המחזמר!" סוף סוף מגיעה ("!Something Rotten"). הלהקה מופיע בריקוד שמכיל אזכורים רבים למחזות זמר בני-זמננו ("Make an Omelette"). בסוף הריקוד "טובי בלש" מתגלה כשייקספיר, שחושף את נוסטרדמוס כמגד עתידות ואת האחים כגנבי המחזה שלו. כולם מזועזעים מהגילוי המרעיש.
בבית המשפט, ניק, נייג'ל, שיילוק ונוסטרדמוס נמצאים אשמים וניק נידון לכריתת ראש. לפתע, מופיעה בי בתחפושת של עורך דין וגורמת לניק להודות שלקח מקופת החיסכון שלהם. בטענה שהוא כבר "איבד את ראשו" השופט מסכים לוותר על ההוצאה להורג ומוותר להם כל עוד יגורשו מהמדינה. החבורה בהצטרפות פורציה, שברחה מאביה, מפליגים לאמריקה, שם יתחילו חיים חדשים כמו שתמיד רצו ("Finale"). כאשר הם באמריקה, מצליחים עם המחזמר שלהם "שני אחים מקונוול", הם שומעים על המחזה החדש של שייקספיר- "המלט" (ולא אומלט).
מוזיקה.
הקלטות.
חברת ההקלטות "Ghostlight Records" הפיצה את האלבום הרשמי של המחזמר ב-2 ביוני 2015 בחנויות הדיגיטליות וב-17 ביולי 2015 כתקליטור. בהקלטות, חיברו את השירים "!Something Rotten" ו-"Make an Omelette" לרצועה אחת, לאור העובדה ש-"!Something Rotten" הוא שיר קצר במיוחד.
אזכורים למחזות זמר.
המחזמר מכיל אזכורים רבים למחזות, ובפרט - למחזות זמר מודרניים. למשל, בזמן השיר "A Musical", נוסטראדאמוס ושחקני הלהקה חובשים כובעי מלחים, שמהווים אזכור למספר שירים ידועים ממחזות זמר שונים, כגון "South Pacific", "Anything Goes", "On the Town" ו-"Dames at Sea".
בהתייחסות לשיר השיר "A Musical", אתר האינטרנט "TheaterMania" כתב כי השיר "מראה את כל הקונספט של מחזות זמר בשש דקות מצחיקות, הוא כל כך מלא באזכורים שנונים ובריקוד אנרגטי שקשה לראות איך אפשר להתעלות על זה". גם המגזין Variety התייחס לשיר זה, בהיותו "מציג בחגיגה סימולטנית וזורק לאוויר את כל הדברים שיקרים לנו לגבי התצורה הזו של אמנות [המחזמר], החל מ-'ידי הג'אז' של בוב פוסי ועד לשורה שרוקדת ביחד מה-The Rockettes".
קלימבה
קלימבה (באנגלית: Kalimba), הידועה גם בשם מבירה (Mbira) או "פסנתר אגודל", היא כלי נגינה אפריקאי המורכב מלוח עץ (הכולל לעיתים קרובות מהוד) ומספר קלידי מתכת שטוחים. הנגינה בקלימבה נעשית על ידי הרעדת הקלידים בעזרת האגודלים. הקליבמה שייכת למשפחת כלי הנגינה האידיופוניים ולמשפחת כלי הנגינה הלמלופוניים . ישנן סוגים שונים של קלימבות באפריקה, שבהן רטט הקלידים מוגבר בדרכים שונות, למשל על גבי תיבת תהודה - כלי חלול כגון דלעת יבשה.
מבירה היא כלי נגינה נפוץ במיוחד ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובקרב שבטי השונה (Shona) בזימבבואה. מנגנים בו כחלק מטקסי חתונות, הלוויות, ולכבוד אנשים חשובים, כמו גם למטרות דתיות, למשל כאשר מבקשים לקרוא לנשמות או רוחות ולחפש את עצתם. על בסיס המבירה הומצאה באמצע שנות החמישים הקלימבה, גרסה מערבית שעוצבה ושווקה על ידי האתנומוזיקולוג יו טרייסי , מה שהוביל לתפוצתה הרחבה מחוץ לאפריקה.
אף על פי שאחד הכינויים הנפוצים של הקלימבה הוא פסתר אגודלים, שם זה אינו מדויק משום שמנגנים בכלי גם באמצעות אצבעות אחרות ואין לו כלל קשר לפסנתר.
הקלימבה מכוונת בדרך כלל לסולם פנטטוני לה-מינור. אך ניתן לכוונה לסולמות אחרים באמצעות הזזת הלשונות מטה או מעלה.
היסטוריה.
סוגים שונים של אידיופוניים ולמלופונים היו קיימים באפריקה במשך אלפי שנים. הקלידים היו במקור עשויים מבמבוק אך עם השנים פותחו קלידי מתכת.
התיעוד האירופאי הראשון למבירה היה על ידי חוקר פורטוגזי ומיסיונר האב דוס סאנטוס (Dos Santos) במוזמביק בשנת 1586. הוא תיעד כלי נגינה עם 9 קלידים ממתכת. ג'ררד קוביק , בספרו משנת 1998 Kalimba, Nsansi, Mbira: Lamellophone in Afrika, טוען שהקלימבה הומצאה פעמיים באפריקה: כלי בעל קלידי עץ או במבוק הופיע בחוף המערבי של אפריקה באזור קמרון של היום, לפני כ -3,000 שנה. ולמלופונים בעלי קלידי מתכת הופיעו בעמק נהר הזמבזי לפני כ -1,300 שנה. כלים עם קלידי מתכת אלו הופצו בכל היבשת והפכו פופולריים בקרב שבט השונה בזימבבואה (הם קראו לכלי מבירה) וקבוצות אתניות אחרות בזימבבואה ובמוזמביק.
במהלך שנות ההמרוץ לאפריקה והקולוניאליזם האירופאי ניסו האירופאים למנוע מהילדים האפריקאים לייצר מתכות משלהם ומתקופה זו נמצאות קלימבות שקלידיהן עשויים ממסמרים, חישורי אופניים או גרוטאות מתכת אחרות ששוטחו.
עם התפשטות המבירה ברחבי אפריקה, יצרו שבטים נפרדים ואפילו משפחות גרסה משלהם למבירה. ככל שחלף הזמן, כל קבוצה ביצעה שינויים בעיצוב הכלים, כגון כמה קלידים היו לו או איזה לוח או דלעת שימשו בסיס לכלי. מבירות קיבלו גם הכוונות מיוחדות על ידי כל קבוצה כדי לתמוך במוזיקה הייחודית שלהם. כלים דמויי קלימבה נמצאו מצפון-צפון אפריקה עד דרום מדבר קלחארי, ומהחוף המזרחי לחוף המערבי.
מסלול התפשטות חשוב ומעניין אחד של כלי נגינה אלו התפתח כאשר קונגו הייתה תחת שלטון בלגי והבלגים השתמשו בקונגולים כבהמות משא אנושיות ברחבי אפריקה בסוף שנות ה-1800 ותחילת המאה העשרים. הקונגולים המשועבדים נשאו את הקלימבות שלהם איתם והציגו אותן בפני שבטים ועמים אפריקאים שמעולם לא ראו אותן קודם. הבושמנים ממדבר קלחארי, שהיו מבודדים ונוודים, לא נחשפו לקלימבה עד שנות החמישים.
מחוץ לאפריקה.