ב-8 בפברואר 2017, חברי הפרלמנט הסומלי בחרו בראש הממשלה לשעבר, מוחמד עבדאללה מוחמד, לתפקיד נשיא סומליה. ב-23 בפברואר 2017, הנשיא מוחמד מינה עובד הומניטרי ואיש עסקים לשעבר, חסן ח'ירי, לתפקיד ראש הממשלה החדש.
הפרלמנט הסומלי הדיח את ח'ירי ב-25 ביולי 2020, בשל מה שהגדיר ככשלונו בחיזוק ביטחונה של המדינה, וכן ביצירת תוכנית לקיום בחירות דמוקרטיות בסומליה, בשיטת איש אחד - קול אחד, שלא התקיימו כבר חמישה עשורים במדינה (זאת במקום שיטת הבחירות המסובכת הנוכחית, בה נציגים מיוחדים בוחרים בפוליטיקאים שיבחרו בנשיא). ב-17 בספטמבר 2020 נשיא סומליה מינה את מוחמד חוסיין רובלה כראש ממשלת סומליה.
אנציקלופדית ארזי הלבנון
רשת - ערוץ 13
אווה יוזפינה יוליה פוטוצקה
אווה יוזפינה יוליה פוטוצקה (בפולנית: Ewa Józefina Julia Potocka, 10 באוגוסט 1818 - 21 במאי 1895) הייתה אשתו של פרנץ דה פאולה, נסיך ליכטנשטיין.
קורות חיים.
אווה יוזפינה יוליה נולדה ב-10 באוגוסט 1818 בפריז, לאלפרד וויצ'ך פוטוצקי וליוזפינה מריה צ'רטוריסקה, בתם של יוזף קלמנס צ'רטוריסקי ודורותה ברברה יאבלונובסקה. אחיה אלפרד יוזף פוטוצקי ירש את נחלות המשפחה בלנצוט, ואף כיהן כמושל הכללי של גליציה מטעם האימפריה האוסטרו-הונגרית.
ב-3 ביוני 1841 התחתנה אווה יוזפינה יוליה עם פרנץ דה פאולה, נסיך ליכטנשטיין, בנו של יוהאן הראשון יוזף, נסיך ליכטנשטיין, ממנו נולדו לה ארבעה ילדים. בשנת 1887 מת בעלה פרנץ דה פאולה, וב-21 במאי 1895 מתה אווה יוזפינה יוליה בביתה בווינה.
משפחתה.
ב-3 ביוני 1841 התחתנה אווה יוזפינה יוליה עם פרנץ דה פאולה, נסיך ליכטנשטיין, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
לבנין הצנון
לבנין הצנון (שם מדעי: "Pieris rapae") הוא מין של פרפר ממשפחת הלבניניים. תפוצתו של לבנין הצנון היא רחבת היקף וניתן למצוא אותו ברחבי אירופה, צפון אפריקה, אסיה, אמריקה הדרומית ובממלכה המאוחדת. הוא גם הובא בשוגג לאמריקה הצפונית, אוסטרליה וניו זילנד. בישראל הוא נפוץ בכל הארץ, מלבד המדבר הקיצוני, בכל ימות השנה. זחלי הפרפר נחשבים לרוב כמזיקים בחקלאות המסחרית.
תיאור.
לבנין הצנון הוא פרפר קטן עד בינוני המאופיין בצבעו הלבן עם כתמים שחורים קטנים על כנפיו. קיים דמיון גדול בינו לבין לבנין הכרוב, ובאזורים שונים בעולם נוהגים אף לכנותו בתור "לבנין הכרוב הקטן", בגלל שגודלו קטן יותר משל לבנין הכרוב. כנפיו הקדמיות לבנות ברובן וקצוותיהן העליונות שחורות. לנקבה, בנוסף לכתמים שבחלק התחתון של הכנף הקדמית, ישנם גם שני כתמים עגולים במרכז בחלקן העליון של כנפיה הקדמיות. צבע כנפיו האחוריות הוא צהבהב עם נקודות שחורות זעירות. בגלל מראהו הפשוט לכאורה, פעמים רבות מניחים בשוגג שהוא עש. מוטת כנפיו היא כ-32-47 מ"מ.
תפוצה ומרחב מחיה.
למין זה תפוצה טבעית ברחבי אירופה, אסיה וצפון אפריקה. בערך בשנת 1860, הוא הובא בטעות לקוויבק, קנדה, והתפשט במהרה ברחבי אמריקה הצפונית. המין התפשט בכל אזורי המחיה באמריקה הצפונית מהחלק הדרומי התחתון עד קנדה. הערכות מראות שנקבה אחת של מין זה יכולה להגיע לעד כמיליון צאצאים תוך מספר דורות. רק לעיתים נדירות, או כאשר הוא טועה או נאבד בדרך, ניתן למצוא אותו באזורים מדבריים או מדבריים למחצה (מלבד לאזורים העוברים השקיה). הוא לא נמצא צפונה ממרחב המחיה הקנדי, וגם לא באיי התעלה מחוץ לחוף קליפורניה הדרומית. עד 1898, הספיק לבנין הצנון להגיע עד להוואי; עד שנת 1929, כבר הספיק להגיע עד ניו זילנד ולאזור מלבורן, אוסטרליה ומצא את דרכו עד לעיר פרת' כבר בשנת 1943.
ניתן למצוא מין זה בכל אזור פתוח בעל צמחייה. הוא נפוץ ביותר בקרבת אדם, בגינות נוי ובשטחי חקלאות. בדרך כלל ניתן לראותו בערים, אך גם בחיק הטבע, בדרך כלל בעמקים. למרות הימשכותו למקומות פתוחים, לבנין הצנון נצפה במספר קרחות יער קטנות בשנים האחרונות.
מחזור חיים.
נקבת לבנין הצנון מטילה באופן מהיר את ביציה על צמחים מתורבתים וצמחי בר ממשפחת המצליבים, כמו חרדל השדה, תודרה רפואית, כרוב וצנון. הנקבה מטילה ביצה אחת בכל פעם על הצמח הפונדקאי. הביצה מאופיינת בצבע צהבהב ו-12 שקעים ארוכים לאורך הביצה ואורכה כ-1 מ"מ. תהליך יצור הביצה לוקח עד כשבוע לאחר גדילה במעבדה והנקבה יכולה לחיות עד כ-3 שבועות לאחר ההטלה. נקבות מטילות בדרך כלל פחות ביצים על צמחים סבכיים מאשר על צמחים מבודדים.
לאחר שבוקע הזחל מהביצה, הוא אוכל את קרום הביצה וצבעו לאחר הבקיעה הוא צהוב ולאורך גבו פס ירוק עם גדילתם משתנה צבעם לירוק-כחלחל, עם נקודות שחורות זעירות ופסים צהובים לאורך גבו. בשיא גודלו מגיע לאורך של כ-25-30 מ"מ.
גודלו של הגולם כ-20 מ"מ וצבעו ירוק או חום בהיר. תקופת הגולם תלויה מאוד במזג האוויר (משבוע בקיץ ועד לחודש בחורף).
אויבים.
מחקרים בבריטניה הראו שציפורים הן האויב העיקרי של לבנין הצנון באזורים עירוניים בבריטניה, ובאזורים כפריים האויבים העיקריים שלו הם דווקא פרוקי הרגליים. בין הציפורים נמנים: דרור הבית, חוחית וזרעית השדה.
נוסף על כך, קיימת צרעה טפילית ממין ברקונאי הלבנין (באנגלית, Cotesia glomerate) שתוקפת את זחלי הפרפרים ממשפחת הלבניניים. יש להדגיש כי הצרעה אינה ניזונה מהזחלים בעצמה, אלא משתמשת בהם כמצע מזון עבור זחליה שלה. כיצד? היא מטילה ביצים לתוך גוף זחל הפרפר שמהווה מעין רחם מזין עבורם. הביצים בוקעות וזחלי הצרעה ניזונים מזחלי הפרפרים כשהם עוד בחיים, עד שהם גדלים מספיק כדי לפרוץ מתוך גוף הזחל, מה שמוביל למותו.
שארל השלישי, נסיך מונקו
שארל השלישי, נסיך מונקו (Charles III; 8 בדצמבר 1818 - 10 בספטמבר 1889), היה נסיך מונקו בין השנים 1856–1889 והמייסד של הקזינו המפורסם במונטה קרלו.
ביוגרפיה.
שארל נולד בפריז כבנו היחיד של פלורסטאן הראשון, נסיך מונקו ומארי קרוליין ז'יבר דה לאמץ, בתם של שארל תומאס ז'יבר דה לאמץ ומארי פרנסואה לה גראס דה ואוברסי.
ב-28 בספטמבר 1846 התחתן שארל בבריסל לרוזנת אנטואנט דה מרודה, בתם של ורנר דה מרודה וויקטואר דה ספנגן ד'אורטרן. בשנת 1848 נולד בנו היחיד אלבר.
בשנת 1856 מת אביו, ושארל עלה לשלטון במקומו. בתקופת שלטונו, הערים מנטון ורוקברון, אשר היוו כ-80 אחוז משטחה של מונקו, נמסרו באופן רשמי לצרפת, ובכך סללו את הדרך להכרה רשמית של צרפת בעצמאותה של מונקו. בעקבות מסירת שתי ערים אלה לצרפת, המצב הכלכלי בנסיכות נחלש והמדינה נקלעה לקשיים כלכליים. בעקבות כך, בניסיון ליצור מקורות הכנסה חדשים לנסיכות ולשפר את הכלכלה שנפגעה, אישר הנסיך שארל את הקמת הקזינו בנסיכות על פי המודל שהיה קיים בגרמניה. תחילה נפתח הקזינו (שכיום מהווה את המאפיין העיקרי של הרובע) ברובע אחר של הנסיכות אך לאחר מספר מעברים, נפתח במקומו הנוכחי במונטה קרלו. ההצלחה של הקזינו לא הייתה מיידית עקב מיקומו שהיה יחסית בעייתי מבחינת נגישות עבור אוכלוסיית אירופה. ההקמה של תחנת הרכבת בשנת 1868 הביאה לזינוק גדול במספר המבקרים במונטה קרלו, וכך זינק גם עושרו של הרובע.
תחת שארל השלישי, הגבירה נסיכות מונקו גם את פעילותה הדיפלומטית, למשל, בשנת 1864 חתם שארל על הסכם-ידידות עם הביי של תוניסיה, מוחמד השלישי א-צאדיק.
בשנותיו האחרונות בריאותו הייתה רופפת ואף נפגעה ראייתו, ובעשור האחרון לחייו התעוור כמעט לחלוטין. ב-10 בספטמבר 1889, מת שארל בשאטו דה מארשה, ובנו אלבר עלה לשלטון במקומו.
שדה הקרח ואפטה
שדה הקרח ואפטה (באנגלית: Wapta Icefield) הוא שדה קרח הממוקם על קו פרשת המים של אמריקה, בהרי הרוקי הקנדיים, בין הפרובינציות קולומביה הבריטית ואלברטה שבקנדה.
גאוגרפיה.
שדה הקרח ממוקם בחלקו בשטח הפארק הלאומי באנף ובחלקו בשטח הפארק הלאומי יוהו. קרחונים רבים יוצאים משדה הקרח ובהם: ולטשר, בואו, וקרחון פיטו. מימי הקרחון הנמסים מזינים את הנהרות קיקינג הורס ובואו, וכן נחלים קטנים רבים ואגמים רבים.
שדה הקרח ואפטה הוא שדה הקרח הנחקר ביותר בהרי הרוקי בקנדה. מן המחקרים ניתן לראות את התכווצות שדה הקרח, והקרחונים סביבו, בייחוד קרחון פיטו (שהתקצר וכן אבן מעוביו).
בשנות ה-80 של המאה ה-20 שטחו של שדה הקרח היה כ-80 קמ"ר.
ניתן להגיע לשדה הקרח בטיפוס הן בחודשי הקיץ והן בחודשי החורף. מטיילים נוהגים לחצות את שדה הקרח, ולשלב את מסלול החציה עם חציית שדה הקרח ואפוטיק הנמצא מדרום לו.
קרחונים.
הקרחונים להלן מהווים חלק משדה הקרח:
בקתות.
בשטח שדה הקרח ישנן חמש בקתות אשר משמשות את מטפסי ההרים על שדה הקרח, ואשר מופעלות על ידי המועדון האלפיני של קנדה:
מקור השם.
שם שדה הקרח "ואפטה" הוא בשפת הקרי ומשמעו "מים זורמים", וזאת בהתייחס למפלי טאקאקו שמקור מימיהם בשדה הקרח.
קם אוסום
קם אוסום (באנגלית: Cam F. Awesome; נולד ב-16 באוגוסט 1988), נולד בשם לנרוי קמרון תומפסון (Lenroy Cameron Thompson), הוא מתאגרף אמריקאי, סטנדאפיסט ופעיל לקידום טבעונות, חבר נבחרת ארצות הברית באגרוף , חמש פעמים אלוף ארצות הברית באגרוף חובבני וארבע פעמים אלוף 'כפפות הזהב' במשקל כבד וסופר כבד.
קריירת אגרוף.