השופט ג'ובראן ציין שכדי להוכיח הפליה יש להראות כי שתי קבוצות השוות זו לזו מקבלות יחס שונה. ג'ובראן מונה מספר מבחנים שיש על בית המשפט לבחון כדי לקבוע את הגבול בין הדרה לגיטימית של חברי קבוצת הרוב על ידי קבוצת המיעוט לבין הדרה העולה לכדי אפליה אסורה. המבחנים הם: היקף הפגיעה ביכולתה של הקבוצה המוחלשת לקיים את תרבותה ואורחות חייה אם תיאסר ההדרה, החלופות העומדות בפני האוכלוסייה הדומיננטית, והפגיעה בחברי הקבוצה הדומיננטית בשל ההדרה.
לדעת ג'ובראן מדיניות ההפליה של החברה אסורה וזאת לא בשל הפגיעה הנגרמת לגברים, אלא בשל הפגיעה החמורה בנשים. הפגיעה בנשים היא בכך שכאשר מבוצעת הבחנה בין גברים ונשים על בסיס גיל הדבר יוצר מציאות בתוך המועדון בו יש צד חזק וצד חלש. הרי שהגבר הוא מבוגר יותר ולכן בעל ההשכלה הרחבה יותר, הממון הרב יותר והבגרות הנפשית והפיזית אל מול אישה שעיקר אפיונה הרלוונטי הוא שהיא צעירה יותר. ג'ובראן קבע כי החברה פועלת באופן כוחני לשימור היררכיה מגדרית באמצעות הצגתה כ"טבעית" וחיוב הבאים למועדון לפעול במסגרת הפטריארכלית הזו.
בעקבות פסק הדין.
החלטת בית המשפט העליון הפכה לתקדים במשפט הישראלי וכיום אסורה ההפליה מחמת גיל בין גברים לנשים בכניסה למועדונים.
פסק הדין אוזכר בכ-160 פסקי דין ושימש כהלכה. כך לדוגמה בפסק דין ת"א 11009-11-13 שימש פסק הדין כבסיס לכך שמרכז "גלי גיל" מנע את כניסתה של פלונית לבריכה וזאת בשל מחלת הפסוריאזיס בה היא חולה. בהתאם, קיבל את המשפט את העתירה ופסק לתובעת פיצויים.
בפברואר 2017 אושר בכנסת להוסיף לחוק איסור להפלות גם מחמת מקום מגורים.
רומאו ויוליה
רומאו ויוליה (פירושונים)
רומאו ויוליה (צ'ייקובסקי)
יגניונטקוב
יגניונטקוּב (בפולנית: Jagniątków, נהגה: ; בגרמנית: Agnetendorf, אגנטנדורף) היא עיירת נופש פופולרית בשלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין. סמוכה לילניה גורה וחלק מתחום השיפוט שלה.
היסטוריה.
הכפר הוקם בידי פרוטסטנטים בוהמיים בשנת 1621 ונקרא על שם ברברה אגנס פון שאפגוטץ' אשתו של הרוזן לאופולד פון שאפגוטץ' בעליה של מצודת חויניק (בגרמנית: קינאסט) , שסייעה לפרוטסטנטים נרדפים שנמלטו מצ'כיה.
מאמצע המאה ה-19 יגניונטקוב היא עיירת נופש פופולרית ובה אכסניות רבות. העיירה היא הגבוהה ביותר באזור וממנה מובילים שבילים רבים להולכי רגל ולרוכבי אופניים במסלולים שונים להרי קרקונושה .
עד 1945 הייתה העיירה חלק מגרמניה, ונקראה אגנטנדורף (על שם אגנס פון שאפגוטץ', בהטיה הגרמנית). התושב המפורסם ביותר שלה היה הסופר והמחזאי הנטורליסט, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1912, גרהרט האופטמן. מיד לאחר מלחמת העולם השנייה גורשה אוכלוסייתה הגרמנית של העיירה, ושמה שונה לאגניישקוב (Agnieszków). לאחר כשנה קיבלה העיירה את שמה הנוכחי. האופטמן שלא היה אהוד על הנאצים, נשאר בעיירה עד מותו ב-1946. בווילה שבנה עבור אשתו השנייה, מוצגת גלריה שבה ציורים של סצינות מתוך ספריו.
מאז 1998 נכללת העיירה במחוז העירוני של ילניה גורה.
טוד וולטרס
טוד דניאל וולטרס (באנגלית: Tod Daniel Wolters) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כמפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית והמפקד העליון של כוחות נאט"ו באירופה. לפני כן שירת כמפקד כוחות חיל האוויר האמריקאי באירופה ובאפריקה, וכן פיקד על כוחות האוויר של נאט"ו.
ביוגרפיה.
וולטרס סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר. שירת כמדריך טיסה וכטייס מטוסי OV-10 ברונקו ו-F-15 איגל.
בינואר 1999 מונה למפקד טייסת קרב 19 (טייסת F-15), בשנים 2002–2004 פיקד על להק המבצעים של כנף 1, ב-2003 עמד בראש כוח המשלוח האווירי 482 שהוצב במזרח התיכון. בשנים 2004–2006 פיקד על כנף האימונים 47 בבסיס לפלין שבטקסס. ביוני 2006 מונה למפקד כנף הקרב 325, המפעילה מטוסי F-22 ראפטור. במרץ 2008 מונה לתפקיד מטה במפקדת בעלות הברית בקאבול שבאפגניסטן. באפריל 2009 לקצין המבצעים של פיקוד החלל של חיל האוויר. במאי 2011 מונה למפקד כוח המשימה של חיל האוויר באפגניסטן וסגן מפקד פיקוד הכוחות האמריקאים באפגניסטן. ביוני 2012 מונה לראש הלשכה המשפטית במשרד מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית.
בספטמבר 2013 מונה למפקד חיל האוויר ה-12 ומפקד כוחות האוויר של פיקוד דרום של ארצות הברית. בדצמבר 2014 מונה לסגן לענייני מבצעים של ראש מטה חיל האוויר, ביולי 2015 מונה לראש אגף מבצעים במפקדת המטות המשולבים.
באוגוסט 2016 קודם לדרגת גנרל מונה למפקד כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה, המפקד גם על כוחות האוויר של נאט"ו. במאי 2019 מונה למפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית ולמפקד העליון של כוחות נאט"ו באירופה. הוא שירת בתפקיד עד יולי 2022.
במהלך שירותו צבר מעל 5,000 שעות טיסה, על מטוסי T-38 טאלון, F-15C איגל, F-22 ראפטור, A-10 ת'נדרבולט II ו-OV-10 ברונקו.
לוולטרס תואר שני בביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצבא, תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל, ותואר ראשון בלימודי תעופה מאקדמיית חיל האוויר.
מפלגת הפיראטים (פירושונים)
גראודנץ
פולה (עם)
פולאני (קבוצה אתנית)
פולאני (עם)
ג'וסלין בל ברנל
דיים סוזן ג'וסלין בל ברנל (באנגלית: Susan Jocelyn Bell Burnell; נולדה ב-15 ביולי 1943) היא אסטרופיזיקאית מצפון אירלנד. בעת לימודי הדוקטורט שלה, אותם הנחה אנתוני הייוויש, היא גילתה את פולסרי הרדיו הראשונים. עבור הגילוי זכה הייוויש בפרס נובל לפיזיקה יחד עם האסטרונום מרטין רייל, אך בל ברנל לא נכללה בין הזוכים, על אף שהיא הייתה הראשונה להבחין ולנתח את הפולסרים. אסטרונומים חשובים רבים, ביניהם סר פרד הויל, ביקרו את ההשמטה הזו.
לאורך הקריירה שלה שימשה בל ברנל, בין היתר, כנשיאת החברה המלכותית לאסטרונומיה (RAS) בשנים 2002–2004, נשיאת המכון לפיזיקה (IOP) בשנים 2008–2010 וסגנית הנשיא של אוניברסיטת דבלין. היא אף הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לשמש כנשיאת החברה המלכותית של אדינבורו (RSE) בשנים 2014–2018. בנוסף היא זכתה במספר פרסים ומדליות.
ילדותה.
סוזן ג'וסלין בל נולדה בבלפסט שבצפון אירלנד למרגרט אליסון וג'ורג' פיליפ בל. אביה הוא אדריכל שעזר לעצב את הפלנטריום של העיר ארמה, ובצעירותה גילתה ג'וסלין את האסטרונומיה דרך ספריו.
בגיל 11 היא נכשלה בבחינת ה-"11 פלוס" שאמורה לקבוע האם הילד ימשיך ללימודים אקדמיים או ילך לבית ספר מקצועי, אך הוריה הצליחו להשאיר אותה בבית הספר האקדמי. עם זאת, בבית הספר הזה בנים למדו מדעים כמו פיזיקה וביולוגיה, בעוד שבנות למדו "מדעי הבית": בישול ורקמה. בל, יחד עם עוד שתי בנות, החליטה לעבור לכיתת המדעים בה למדו הבנים, שם היא הצטיינה במהרה.
בגיל 13 הוריה שלחו אותה לפנימייה לבנות קווייקריות ביורק. בפנימייה היא התרשמה מאוד מהמורה לפיזיקה, הנרי טילוט, עליו היא אמרה: "הוא היה מורה טוב באמת, והוא הראה לי, למעשה, כמה קלה הייתה פיזיקה, ואני חושבת שזה היה המפתח. כי אחרת ודאי הייתי הולכת בכיוון אחר".
קריירה אקדמית.
היא למדה לתואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת גלאזגו, אותו היא סיימה ב-1965, וב-1969 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'. בקיימברידג' היא עבדה עם מנחה התזה שלה, אנטוני הייוויש, על בניית רדיו-טלסקופ שישמש אותם כדי ללמוד על קוואזרים, אותם גילו מעט לפני כן.
ביולי 1967, כאשר בחנה את הקלטות הרדיו-טלסקופ, היא הבחינה באות שנראה שונה מאותות רדיו-אסטרונומיים רגילים. האות פעם במרווחים קבועים, של בערך פעימה אחת לשנייה. המקור לאות זכה באופן זמני לכינוי "אנשים ירוקים קטנים 1", בגלל סברה שמדובר בשידור של חוצנים אינטליגנטיים. לאחר כמה שנים החוקרים זיהו שהאות נוצר על ידי כוכב נייטרונים שמסתובב במהירות.
התגלית הזו זיכתה את הייוויש בפרס נובל לפיזיקה ב-1974. הזכייה עוררה מחלוקת בקרב הקהילה המדעית על כך שהפרס הוענק למנחה התזה במקום לזו שגילתה את התופעה, רק משום שהייתה סטודנטית או אישה.
לאחר שסיימה את הלימודים עבדה בל באוניברסיטת סאות'המפטון, בקולג' האוניברסיטאי של לונדון ובמצפה המלכותי של אדינבורו, לפני שהפכה לפרופסורית לפיזיקה באוניברסיטה הפתוחה באנגליה. מאוחר יותר היא שימשה גם כפרופסורית אורחת באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית וכדיקנית המדע באוניברסיטת באת'.
כיום היא משמשת כנשיאת האגודה המלכותית של אדינבורו, כפרופסורית אורחת לאסטרופיזיקה באוניברסיטת אוקספורד, וכסגנית הנשיא של אוניברסיטת דבלין.
פרס נובל.
העובדה שבל לא זכתה בהכרה בהענקת פרס נובל לפיזיקה ב-1974 היא נושא שנוי במחלוקת מאז ועד היום ודוגמה לאפקט מטילדה. היא עזרה לבנות את הרדיו-טלסקופ שבאמצעותו התגלו הפולסארים, והיא הייתה הראשונה להבחין באנומליה שהם גרמו, כתוצאה מסריקה של כמויות עצומות של מידע מדי לילה. בל ציינה מאוחר יותר שבדיווחיה על האנומליה היא נאלצה להתמודד עם סקפטיות מצד הייוויש, שהתעקש שמדובר בהפרעה מעשה אדם. ב-1977 בל הגיבה על הנושא:
פרסים.
הפרס לפיזיקה יסודית.
בספטמבר 2018 הוענק לבל פרס פריצת הדרך המיוחד בפיזיקה יסודית (Special Breakthrough Prize in Fundamental Physics) עבור "תרומה בסיסית לגילוי של פולסרים, ותקופת חיים של מנהיגות מעוררת השראה בקהיליה המדעית". בל תרמה את הפרס הכספי שהוענק לה, 2.3 מיליון לירות שטרלינג ($US3 מיליון), לסיוע לסטודנטיות, סטודנטים המשתייכים למיעוטים אתניים ולסטודנטים מבקשי מקלט להפוך לחוקרים וחוקרות בתחום הפיזיקה.
חייה מחוץ לאקדמיה.
אמונה ופעילות בקהילת הקווייקרים.