רותם הציע דרך למזער את הפגיעה באינטרס הציבור גם במקרים שבהם סבורה המדינה כי אין מנוס ממתן הקלה שלטונית: רותם טען כי כחלק מכללי המשפט המנהלי יש להטיל על המדינה את החובה לשקול להתנות את מתן ההקלה השלטונית בקבלת נתח מן ההון העצמי של העסק (כגון באמצעות מניות רגילות או מניות בכורה). רותם הצביע על כך שהצעה זו משרתת אחת או יותר מארבע תכליות עיקריות. האחת, לאפשר לציבור לקבל תמורה ישירה, ולא רק עקיפה, על "ההשקעה" הנדרשת ממנו בעסק הנתון בקשיים. זאת בעיקר במקרים שבהם התמורה העקיפה הצפויה מוויתור לעסק על חיוב רגולטורי היא קטנה. התכלית השנייה היא להרתיע מבקשים-בכוח של הקלות שלטוניות מלנסות להשיגן. השלישית, להשוות את מצבו של מי שקיבל הקלה שלטונית למצבם של מפוקחים אחרים שאינם מבקשים הקלה דומה מן הרגולטור. הרביעית, לפצות את הציבור על פגיעה "שיורית" ברווחתו כתוצאה מפריצת מערך הרגולציה הרלוואנטי: במקרים מסוימים הקלה שלטונית עלולה לייצר מצב דברים בלתי הפיך ולגרום לציבור לנזק שגם רגולציה מחמירה ונחושה לא תוכל למנוע.
מחקרים אחרים של רותם מתמקדים בסוגיות של משפט בינלאומי פרטי –בעיקר כאלו המתעוררות בהקשר לרגולציה שהשפעותיה אקס-טריטוריאליות. מאמרים שכתב עסקו בסמכותם של בתי-המשפט בישראל לדון בתובענות אזרחיות נגד חברות זרות; בהכרה ואכיפה של פסקי-חוץ ובברירת הדין החל במסגרת הליכים אזרחיים בין-לאומיים, לרבות בתביעות ייצוגיות ונגזרות.
בסדרת מחקרים על קשיים פיננסיים של חברות קטנות ובינוניות ניתח רותם את התופעה של "שכפול חברות" –תופעה המכונה במדינות אחרות גם "סינדרום הפניקס", על-שמו של עוף החול המיתולוגי שקם לתחייה מאפרו. במסגרת תופעה זו מבריחים בעלי שליטה בחברה קטנה שנקלעה לקשיים את נכסיה לחברה חדשה, נטולת חובות, ללא ידיעת הנושים הבלתי מובטחים של העסק וכך מצליחים להמשיך ולהפעיל את העסק לפרק זמן נוסף. רותם הצביע על מורכבותה של תופעה זו ועל הקשיים שהיא יוצרת והציע פתרון רגולטורי חדשני שעיקרו מאמץ להקטנת העלויות הכרוכות, מבחינתם של יזמים בעלי עסקים קטנים, בפנייה להליך שיקום פורמלי.
אליסון ריצ'מן
אליסון ריצ'מן (באנגלית: Alyson Richman) היא סופרת אמריקאית. היא ידועה בעיקר בשל ספרה אהבה אבודה, סיפור על בעל ואישה אשר הופרדו בראשית מלחמת העולם השנייה, מיד לאחר נישואיהם. משפחתו של הבעל הצליחה לקבל אשרות כניסה לארצות הברית, גם לאשתו, אבל היא סירבה לעזוב את משפחתה ונשארה בפראג עד למשלוח לגטו טרזין ומשם לאושוויץ. הקשר ביניהם ניתק עד לאיחודם 60 שנה מאוחר יותר בחתונת נכדיהם. ספריה תורגמו ליותר מ-15 שפות וזכו להכרה בארצה ובעולם.
ביוגרפיה.
ריצ'מן סיימה את לימודיה במכללת ולסלי בשנת 1994 וזכתה במלגת לימודים ע"ש תומאס ווטסון. ריצ'מן מתגוררת עם בעלה בלונג איילנד, ניו יורק.
אלבטרוס מטוסים
אלבטרוס מטוסים (בגרמנית: Albatros Flugzeugwerke) הייתה חברה גרמנית לייצור מטוסים, אשר התפרסמה בעיקר בשל כך שייצרה מטוסי קרב עבור שירות האוויר הגרמני במלחמת העולם הראשונה.
החברה הוקמה בברלין בשנת 1909 בידי ולטר הות ואוטו וינר. החברה ייצרה כמה ממטוסי הקרב המוצלחים ביותר של מלחמת העולם הראשונה, ביניהם האלבטרוס D.III והאלבטרוס D.V. החברה מוזגה לתוך חברת פוקה-וולף בשנת 1931.
היסטוריה.
חברת אלבטרוס הוקמה בברלין בשנת 1909 בידי ולטר הות (1875–1964) ואוטו וינר (1873–1941). בתחילה בנתה החברה מטוסים מדגם אנטואנט VII. בשנת 1912 ייצרה החברה חמישה מטוסים מדגם "אלבטרוס F-2". מטוסים אלו היוו למעשה שדרוג של המטוס הצרפתי "פרמן III" (ומכאן האות F). עם זאת, מנוע גינום שהי בשימוש במטוסי הפרמן, הוחלף במטוסי האלבטרוס במנוע חדיש יותר מדגם ארגוס. ארבעה מטוסים נמכרו לממלכת בולגריה, והם לקחו חלק במלחמת הבלקן הראשונה ומלחמת הבלקן השנייה.
בין השנים 1912-1914, שימש כמעצב הראשי של החברה ארנסט היינקל, וביוזמתו החלה החברה לייצר מטוסי הפצצה בעלי שני מושבים, וכן מטוסי סיור. רוברט תן פיתח עבור החברה מטוסי קרב בעלי מושב אחד. בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הגיעה החברה לשיאה. היא סיפקה מטוסים בכמויות לשירות האוויר הגרמני, ובין המטוסים הבולטים שייצרה ניתן למנות את האלבטרוס D.III והאלבטרוס D.V. עד סוף המלחמה בנתה החברה למעלה מ-10,300 מטוסים.
לאחר המלחמה המשיכה החברה לייצר מטוסים במספרים קטנים יותר. בשנת 1931 היא אוחדה עם חברת פוקה-וולף.
רשימת מטוסי אלבטרוס.
מטוסים שפותחו ב-1914:
מטוסים שפותחו ב-1915:
מטוסים שפותחו ב-1916:
מטוסים שפותחו ב-1917:
מטוסים שפותחו ב-1918:
אחוזת שרונה
אנטי-מימן
אנטי-מימן הוא האנטי-חומר של היסוד מימן. לעומת המימן אשר מורכב מאלקטרון אחד ופרוטון אחד, האנטי מימן מורכב מאנטי-אלקטרון (הנקרא גם פוזיטרון) ומאנטיפרוטון. בדומה לאטומי חומר, ובפרט למימן, המטען החשמלי של האנטי-מימן נטרלי. סימונו המקובל של אנטי-מימן הוא formula_1.
אנטי-מימן אינו קיים בטבע וניתן ליצור אותו בעזרת מאיצי חלקיקים. המקום בו יוצרים כיום אנטי מימן הוא המרכז לחקר פיזיקת חלקיקים - CERN, אשר יוצר אנטי-מימן באנרגיה נמוכה, דבר המאפשר לכלוא אותו לפרק זמן קצר ולחקור את תכונותיו. העניין המדעי באנטי-מימן נובע מהיותו אטום האנטי-חומר הפשוט ביותר. בשל כך מושקעים משאבים רבים בייצורו ובאיסופו. מדענים מניחים שבאמצעות חקר האנטי-מימן, אפשר יהיה לאסוף מידע שיסייע בפתרון של שאלות מדעיות פתוחות כמו מדוע יש יותר חומר מאנטי-חומר ביקום. נכון להיום קיימים מנגנוני ייצור של אנטי-מימן ושני איזוטופים של אנטי-הליום.
היסטורית המחקר.
לראשונה זוהה אנטי-מימן, בשנת 1990 בעזרת מאיצי חלקיקים, הוא התגלה לראשונה ברמות אנרגיה גבוהות בהרבה מהאנטי חומר הנחקר היום.  צוות מחקר בשם "ATHENA", אשר עסק במחקר אנטי-חומר, החל לחקור אנטי-מימן "קר" בשנת 2002. בשנת 2010 נלכד אנטי-מימן לראשונה, בעזרת מנגנון לייזר פיזיקלי בשם "Antihydrogen Laser Physics Apparatus) " ALPHA) במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN. הלכידה אפשרה לאבחן את מבנהו של האנטי-מימן וכן לאבחן מאפיינים חשובים נוספים. צוותים שאחראים על מנגנונים כמו AEGIS, GBAR, ממשיכים בחקר אטומי האנטי-מימן מכיוון שעדיין עולות שאלות רבות בנוגע לאנטי-חומר ותכונותיו.
מאפייני האנטי-מימן.
על פי תאוריית הסימטריה (CPT (Charge, Parity and Time reversal של פיזיקת החלקיקים, אטומי אנטי-מימן הם בעלי מאפיינים רבים אשר זהים למאפייני אטום המימן, לדוגמה: מסתם זהה, עוצמת השדה המגנטי שהאטום יוצר זהה וכיוונו (מומנט מגנטי) זהה גם כן. מאפיין נוסף הוא  שאטומי האנטי-מימן אשר עברו הליך עירור, מצופים לפלוט קרינה בספקטרום פליטה זהה לזה של אטומי המימן. בנוסף, אטומי אנטי-מימן נמשכים לחומרים או אנטי-חומרים שונים בכוח גרביטציוני בגודל זהה לזה של אטום מימן רגיל. עדיין נבחנת האפשרות שהכוח הגרביטציוני של אנטי-מימן אינו זהה לחלוטין לגודלו של הכוח הגרביטציוני במימן, ובעיקר קיים ספק אם כיוונו של כוח זה זהה או דווקא הפוך מכיוונו של אטום מימן רגיל, אך השערה זו אינה שכיחה בקרב פיזיקאים.
אם כולאים אנטי מימן בוואקום מוחלט, ניתן לצפות מהחלקיקים להיות בעלי סגולות חומר זהות למימן רגיל. לדוגמה, כאשר אנטי-מימן נמצא במצב צבירה גז, ניתן לצפות כי הוא יוכל להתרכב יחד עם אנטי-אטומי חמצן לתצורה של אנטי-מים כתרכובת 2.
כאשר הפוזיטרון (אנטי-אלקטרון) מתנגש עם אלקטרון שניהם יחדיו הופכים לאנרגיה בצורת קרינת גמא.
האנטי-פרוטון מורכב מאנטי-קוורקים ואם היה מתנגש עם פרוטון או נייטרון (אשר עשויים מקוורקים) הם היו הופכים לאנרגיה שהייתה יוצרת חלקיקים חדשים, כגון פאיון שהיה דועך במהרה למיואונים, נייטרינו, אלקטרונים ופוזיטרונים.
ייצור.
בשנת 1995, האנטי-מימן הראשון יוצר במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN על ידי קבוצה בהנהגת וולטר אולרט. הוא יוצר במסגרת ניסוי בשם Low Energy Antiproton Ring) LEAR), במסגרתו מאיצי החלקיקים יצרו אנטי-פרוטונים ובמקביל יצרו זוגות של אלקטרונים ופוזיטרונים. כך, האנטי-פרוטון יכל ללכוד אליו פוזיטרון וליצור אטום אנטי-מימן.
אנטי-פרוטונים יכולים ללכוד פוזיטרונים  בהסתברות של 10−19, כך ששיטה זו אינה מתאימה לייצור כמות משמעותית של אנטי-מימן. במרכז הלאומי לחקר פיזיקת החלקיקים שבארצות הברית (Fermilab) מדדו חתך הסתברות שונה במקצת, בהתאם לענף הפיזיקה-אלקטרודינמיקה קוונטית. שתי השיטות הביאו לתוצאות בהן אנרגיה גדולה לאנטי-אטומים, או בהן נוצרו אנטי אטומים "חמים", אשר אינם מתאימים למחקר. לאחר מכן, במרכז המחקר CERN, בנו את בנו את מאיץ החלקיקים AD - Anti matter Deaccelerator - אשר בניגוד למאיצים האחרים, מקטין את מהירות החלקיקים הנעים בו ולא מגדיל אותם, וזאת על מנת לתמוך במאמצים לקירור האנטי-מימנים בעלי האנרגיה הנמוכה כדי שיהיה ניתן לחקור אותם.
לכידת אטומי אנטי מימן ומחקרם.