ביוגרפיה.
שירן נולד בשם "חיים שקיראן" במקנס שבמרוקו. הוא למד תיאטרון וטלוויזיה בקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה בפריז שבצרפת, וזכה בפרס השחקן הטוב ביותר של בית הספר בשנת 1961. לאחר מכן שיחק במשך שנה בתיאטרון ה"קומדי פראנסז", ובמקביל עבד כעוזר במאי בטלוויזיה הצרפתית.
עם עלייתו לישראל בשנת 1965 הוא שינה את שם משפחתו לשירן והיה אחד ממייסדי הטלוויזיה החינוכית הישראלית (שנקראה אז "הטלוויזיה הלימודית"), בה עבד עד 1996 כבמאי, מפיק ומנהל תוכן.
ביים סרטים ותוכניות טלוויזיה רבות, שהידועה בהן היא "הילדים משכונת חיים".
סרטיו של שירן הוקרנו בפסטיבלים שונים בעולם וזכו בפרסים. סרטו "נציב המלח" זכה בפרס מיוחד של אונסק"ו.
שירן היה אחד המייסדים של התיאטרון הקהילתי בישראל ובין המייסדים של מגמת הטלוויזיה הקהילתית באוניברסיטת תל אביב. הוא לימד תיאטרון בבית צבי ובסטודיו למשחק ניסן נתיב, וכן לימד בימוי טלוויזיוני באוניברסיטת תל אביב ובהמכללה האקדמית ספיר. ריכז את הקורס הראשון לבימוי ולהפקה טלוויזיונית לסטודנטים אתיופים במכללת הנגב.
בשנים 1986 -1989 חי שירן בניו יורק, שם עסק במספר פרויקטים, שהבולט בהם הוא פסטיבל הקולנוע היהודי-הספרדי שהתקיים בניו-יורק בשנים 1989, 1992 ו-1994. בתקופת שהותו הוקרנו סרטיו על יהודים מזרחים במספר מרכזים קהילתיים יהודיים בארצות הברית, וכן הוא הרצה על נושא זה באוניברסיטאות בולטות, בהן אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת פנסילבניה ואוניברסיטת מישיגן.
במקביל לעבודתו הקולנועית עבד שירן בניו יורק במכון לחקר השואה בברוקלין, וריכז את התערוכה על ילדים בשואה. התערוכה הועברה לאחר מכן למוזיאון לוחמי הגטאות.
בשנים 1996–2007 היה שירן המנהל האמנותי של להקת המחול "ענבל". הוא הקים את "המרכז האתני הרב תחומי ענבל" בנווה צדק.
משנת 2007 שימש כמנהל אמנותי של להקת המחול האתיופי "טקשה".
בשנת 2010 מונה לחבר דירקטוריון "הבימה".
שירן נפטר ב-24 בינואר 2022 בגיל 87, ונקבר בבית הקברות בקיבוץ עינת.
פילמוגרפיה.
סרטו "קטיעה" הוא סרט דוקומנטרי על רצח דני חזות ועל התמודדות אחיו התאום של חזות עם האובדן. הסרט שודר בערב יום הזיכרון 1994 בטלוויזיה הישראלית, בערוץ 1.
חיים אישיים.
שירן התחתן בשנת 1970 עם מיכל גוברין. ב-1974 נישא שנית לוויקי שירן, פעילה פוליטית ופמיניסטית מזרחית. לזוג נולדו שתי בנות. מאז 2013, היה נשוי לפביאן ברגמן, סופרת ומתורגמנית.
לקריאה נוספת.
"Le rocher d'origine" ,Fabienne Bergmann et Haïm Shiran,
Paris: La Compagnie littéraire, 2013
התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית
המפקח על התעבורה
המפקח על התעבורה הוא בעל תפקיד בכיר במשרד התחבורה. סמכויותיו של המפקח על התעבורה נגזרות מתוך פקודת התעבורה.
למפקח על התעבורה כפופים שלושה מחוזות: מרכז, ירושלים והדרום, חיפה והצפון.
מסמכי פנמה
מסמכי פנמה הם אוסף של 11.5 מיליון מסמכים חסויים של חברת עורכי הדין מוסאק-פונסקה מפנמה. המסמכים, שהודלפו בידי אלמוני, מכילים מידע על יותר מ-200,000 חברות מכל העולם ועל בעלי המניות שלהן, ובהם מספר שליטי מדינות. כמו כן, הם כוללים ראיות לפעילות פיננסית ענפה של פוליטיקאים ממדינות שונות במקלטי מס שונים ברחבי העולם, לרבות הלבנת הון, לקשרים פסולים בין גופים שונים, ועוד.
המסמכים הודלפו בידי אלמוני לעיתון הגרמני "זידדויטשה צייטונג", ועובדו במשך כשנה בידי ה-ICIJ (International Consortium of Investigative Journalists), בשיתוף עם כמאה כלי תקשורת ברחבי העולם ויותר מ-370 עיתונאים. הפרשה פורסמה באופן פומבי בכלי התקשורת בעולם ב-3 באפריל 2016, וחשיפה מלאה של רשימת החברות הכלולות בה נעשתה במאי 2016.
תוכן המסמכים.
חברת מוסאק-פונסקה היא משרד עורכי דין בינלאומי המתמחה ביצירת חברות ותאגידים שתכליתם העיקרית להסתיר את הבעלים האמיתיים של נכסים שונים ברחבי העולם באמצעות רישום החברות במקלטי מס שונים, שבהם חוקים המאפשרים את הסוואת הבעלים ובעלי המניות של החברות. אחד מעקרונות היסוד של החברה הוא שמירה על סודיות וחשאיות לקוחותיה. המסמכים שהודלפו כוללים תיעוד על תקופה של כ-40 שנה (מסוף שנות ה-70 ועד 2015), ובגודל כולל של 2.6 טרה-בייט. הם כוללים מידע אודות הבעלות על יותר מ-200,000 חברות שהוקמו במקלטי מס שונים ברחבי העולם אך מרכז פעילותן במדינות אחרות, ומידע על העברות כספים חשודות שבוצעו בין חברות שונות, שייתכן שהן תשלומי שוחד. מסמכים אחרים הראו כיצד בנקים גדולים, כדוגמת קרדיט סוויס, UBS ו-HSBC והבנקים הישראליים בנק הפועלים ולאומי, יצרו חברות במקלטי מס עבור לקוחותיהם.
פעילות במקלטי מס היא חוקית כאשר היא מדווחת כראוי לרשויות במדינות שבהן מתבצעת הפעילות העיקרית של החברה. עם זאת, המסמכים העלו שהמעורבים בפעילות לא וידאו שמקורם של הכספים חוקי ושאין מעורבת בהן פעילות פלילית, העלמות מס ושחיתות פוליטית. בנוסף, התגלו במסמכים ראיות לזיוף מסמכים עבור לקוחות באמצעות תיארוך מסמכים לתקופה מוקדמת, ושיתוף פעולה עם כמה עשרות חברות ואישים שהיו ברשימה שחורה של ארצות הברית והאיחוד האירופי ונתונים לסנקציות בינלאומיות, בהם חברות מאיראן ומקוריאה הצפונית, ואישים מסוריה.
הדלפת מסמכים זו היא ההדלפה הגדולה ביותר שהתרחשה עד 2016.
ידוענים שהוזכרו במסמכים.
בין השמות הבולטים שעלו במסמכים נמצאים שמותיהם של מקורבים ובני משפחה של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו, מקורבים למנהיג סין שי ג'ינפינג, ראש ממשלת איסלנד סיגמונדור דויד גונלאוגסון, נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי, נשיא איחוד האמירויות הערביות ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, ראש ממשלת פקיסטן, נשיא הסנאט בניגריה, הבמאי פדרו אלמודובר, השחקן ג'קי צ'אן, מיס עולם לשעבר אישווריה ראי, והכדורגלן ליונל מסי.
בבלוג "תיקון עולם" הועלו טענות לפיהן במסמכים מוזכר גם יאיר נתניהו, בנו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, שהשתמש בשם בדוי. יאיר נתניהו תבע בתביעת דיבה את אחד המפיצים של השמועה, וזכה במשפט.
ברשימה הופיעו גם שמות של כ-600 חברות ישראליות ו-850 ישראלים בעלי מניות, כדוגמת עידן עופר, יעקב וינרוט, דב וייסגלס, טדי שגיא, יעקב אנגל, בני שטיינמץ, דן גרטלר ודן ויז'ניצר, בנו של אלכס ויז'ניצר שהיה מנכ"ל החברה הלאומית לדרכים בישראל.
במסמכים שפורסמו עלה גם שמו של טארק עבאס, בנו של יושב ראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן, כמחזיק מניות בשווי של כמיליון דולר בחברות הקשורות לרשות הפלסטינית
יקיר הר-זהב
יקיר הר-זהב (גולדברג) (תרס"ד, 11 במאי 1904 – א' באייר תשכ"ז; 20 ביוני 1967) היה ממנהיגי תנועת הנוער בית"ר, איש האצ"ל, חבר המועצה הארצית של "תנועת החרות", מנהל קרן תל חי ועיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה.
בפולין: מ-1904 עד 1933.
יקיר הר-זהב (גולדברג) נולד בוורשה שבפולין, לגלה (לבית לוין) וליהושע גולדברג. הוריו היו צאצאים למשפחות יהודיות שישבו דורות רבים בעיר ורשה. הוא למד בחדר, בתלמוד תורה, בישיבה, בבית ספר יסודי פולני ולבחינות הבגרות הממשלתיות כ"אקסטרן".
בנערותו, בשנת 1916, היה לחניך תנועת הנוער "השומר הצעיר". השתתף בארגון "ההגנה העצמית" על הקהילה היהודית בוורשה בעת הפרעות הקשות בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, בשם "מיליציה לודובה". בעקבות קרב תל חי בחורף 1920, הקים עם חבריו תנועת נוער חדשה בשם "הסתדרות נוער ע"ש יוסף טרומפלדור-הגלילי".
שנתיים לאחר מכן התאחדה התנועה החדשה עם "השומר הצעיר" בפולין, אך בגלל תהליכי ההשמאלה בתנועת "השומר הצעיר", פרשו הר-זהב וחבריו מהתנועה.
בשנת 1923 היה הר-זהב ממייסדי תנועת צעירים ציונית של מעריצי זאב ז'בוטינסקי בשם "הסתדרות הנוער האקטיביסטי ע"ש זאב ז'בוטינסקי". התנועה נרשמה לאחר שנה כאגודת ספורט בשם "השחר" של ההסתדרות הציונית, והקימה סניפים בקהילות ישראל בפולין. הר-זהב כיהן בראשות "השחר" במחוז ורשה והסביבה מקיץ 1925. ראש בית"ר, זאב ז'בוטינסקי, עודד את איחוד "השחר" עם תנועת הנוער בית"ר. ב-1926 נפגשו אנשי "השחר" עם אנשי בית"ר ובראשם אהרן צבי פרופס, ואחר כך עם ז'בוטינסקי, שהגיע לפולין ב-1926 והתקבל במשמר כבוד של חניכי "השחר". לאחר האיחוד בין בית"ר ל"השחר", היה הר-זהב לאחד ממנהיגיה, ונשא בתנועה בתפקידי ניהול והדרכה. בין השאר היה מפקד "ברית הרצל" ו"תל חי". ב-1928 השתתף בארגון "הכינוס העולמי של בית"ר" בוורשה בהשתתפות ז'בוטינסקי.
ב-1929 נשא לאישה את מרסה לבית גולדשטיין.
הר-זהב היה שותף פעיל בהקמת יחידות אחדות בצבא הפולני בשנים 1929–1932. הוא היה ממייסדי הלגיון ע"ש ברק יוסלביץ בצבא הפולני, השתתף בכינוסי "הליגיונרים של המרשל יוסף פילסודסקי" בראדום ובטרנוב.
בקיץ 1933 יצא עם חבריו לארץ ישראל. הר-זהב וארבעה מחבריו נסעו חלק מהדרך במכונית. הנסיעה הייתה ממושכת ולוותה בקשיים רבים. הם היו לבושים במדי בית"ר הרשמיים כחלק מהסברה על התנועה בציבור הרחב. המדים עוררו תשומת לב חיובית מצד אנשי הצה"ר ובית"ר; וגם עוינות, מצד חברי תנועות נוער של הציונות הסוציאליסטית - כאשר עברו בפולין, ומצד לאומנים מקומיים - כאשר עברו ברומניה.
בארץ ישראל: מ-1933 עד 1967.