חומצה גלוקורונית (באנגלית: Glucuronic acid) היא חומצה קרבוקסילית בעלת מבנה דומה למבנה הגלוקוז, למעט אטום הפחמן השישי המחומצן לחומצה קרבוקסילית. נוסחתה הכימית היא C6H10O7. מלח של חומצה גלוקורונית קרוי גלוקורונט (Glucuronate).
כיוון שחומצה גלוקורונית מסיסה מאוד במים, מחבר אותה הגוף באמצעות קשר גליקוזידי עם חומרים שונים שאותם יש לשנע בגוף כגון הורמונים, או רעלים שאותם צריך להפריש מהגוף במהירות. החיבור הזה מאפשר מסיסות גבוהה יותר מזו שהייתה לחומר המקורי. בנוסף לכך מהווה חומצה גלוקורונית מרכיב דומיננטי של חומרים כימיים שונים המאפשרים תפקוד תקין של הגוף כגון: בילירובין המשמש כנוגד חמצון חזק ביותר ובסיום פעולתו בגוף הוא נותן לצואה את צבעה החום, קונדרואיטין סולפאט הנמצא בסחוסים, ושל חומצה היאלורונית המהווה חלק עיקרי של הנוזל הסינובי המצוי בחלל המפרקים ומאפשרת את התנועה החלקה.
Rise of Nations
Rise of Nations הוא משחק מחשב, מסוגת משחקי אסטרטגיה בזמן אמת, שפותח על ידי Big Huge Games ושווק על ידי מיקרוסופט. במשחק שולט השחקן באחד מעמי העולם, לפי בחירתו, ומטרתו היא הבסת צבא יריב. במהלך המשחק יש להשיג משאבים שונים, כגון מזון, מתכת, נפט, עץ וזהב, לעבור תקופות במשחק ולבנות צבא חזק, כדי להביס את צבא היריב ולכבוש את הטריטוריה שלו. המשחק נמכר לראשונה ב-20 במאי 2003. בשנת 2006 יצא מעין משחק המשך בשם . גם משחק זה שייך לאותו הז'אנר אבל הפעם הזירה מתרחשת בעולם דמיוני בו קסם וטכנולוגיה מתקיימים זה לצד זה.
התקופות במשחק.
המשחק מתחלק לשמונה תקופות:
בכל תקופה ניתנת האפשרות לקדם את המשאבים במדינה, לשפר את יחידות הצבא ולהקים מתקנים ייחודיים לאותן התקופות, לדוגמה, בתקופות מאוחרות ניתן לבנות שדה תעופה למטוסי קרב, מפעלים ליצור טילים, ועוד.
עמי המשחק.
ובחבילת ההרחבה Thrones and Patriots:
מערכת נחיתת מכשירים
מערכת נחיתת מכשירים (באנגלית: Instrument Landing System, ובראשי תיבות: ILS) היא השיטה הנפוצה בשדות תעופה להכוונת מטוסים הניגשים לנחיתה, אל עבר מסלול הנחיתה. המערכת כוללת בדרך כלל משדרים קרקעיים המותקנים לצד המסלול ומשדרים אותות רדיו הנקלטים על ידי ציוד ייעודי במטוס. כאשר אחד האותות משמש להכוונה אופקית של המטוס - היינו מסייעות למטוס להתיישר מול מרכז מסלול הנחיתה. אות אחר משמש להכוונה אנכית - היינו הכוונת גובה הטיסה לצורך הגישה לנחיתה. המערכת קיימת במטוסים קלים וגם במטוסי נוסעים גדולים. במטוסי הסילון החדשים, תצוגת ה־ILS היא על גבי צגים אלקטרוניים. במטוסי הסילון הישנים ובמטוסים קלים. ניתן למצוא מידע ספציפי על כל גישת ILS בדפיות השדה כולל תהליך ההנמכה, תהליך החמצת נחיתה, מרחקים, כיוונים ועוד.
היסטוריה.
בדיקות של מערכת ה־ILS החלו בשנת 1929. בשנת 1932 הותקנה משדה התעופה טמפלהוף בברלין מערכת "לורנצבק" שפותחה על ידי חברת ק. לורנץ הגרמנית. המערכת נתנה הכוונה אופקית בלבד. הנחיתה הראשונה של טיסה מסחרית שהשתמשה במערכת ILS התקיימה ב־26 בינואר 1938 כאשר מטוס בואינג 247 נחת בפנסילבניה במהלך סופת שלגים כאשר הוא משתמש במערכת ה־ILS בלבד.
מרכיבי מערכת ה־ILS.
מערכת ה־ILS מורכבת משלושה רכיבים - שני רכיבים עיקריים ורכיב משני אחד:
כל רכיב במערכת הוא עצמאי, וניתן לבצע במערכת שימוש גם במקרה בו שניים מן הרכיבים אינם בשימוש. במקרה בו אחד מרכיבי המערכת לא מתפקד, מחמירים תנאי מזג־האוויר בהם מותר לבצע נחיתה.
דרך הפעלת המערכת.
מערכת נחיתת מכשירים מופעלת על ידי הטייס. כאשר המטוס מגיע לנקודה מסוימת בנתיב הכניסה לשדה (STAR), הטייס מזין לרדיו הניווט את תדר ה־ILS של המסלול עליו הוא מתכנן לנחות, ומזין לטייס האוטומטי את כיוון המסלול. כאשר המטוס נמצא במרחק של 15–20 מייל משדה התעופה, המערכת מתחילה לפעול.
כמו למכשירי ניווט אחרים במטוס, גם ל־ILS יש קוד מורס ועל ידי לחיצת כפתור, הטייס יכול לשמוע את קוד המורס של אותו ILS ולוודא שזהו המסלול שבו הוא מתכוון לנחות. ברוב המקרים אין צורך בבדיקה זו וכיום טייסים לא נדרשים לדעת כיצד שיטת מורס במטוסים עובדת כדי לקבל רישיון טייס.
סוגי ILS.
קיימים מספר סוגים שונים של ILS, ששונים זה מזה במזג האוויר בו ניתן לבצע נחיתה בטוחה. המערכת על מסלול הנחיתה, הציוד במטוס והכשרת הטייסים חייבים להתאים על מנת לבצע גישות ונחיתות בסוג מסוים.
גישת LDA.
כאשר לא בטוח להשתמש ב־GS סטנדרטי של 3 מעלות וגם לא בזווית חדה יותר מסיבות שונות (מכשולים גאוגרפיים, כמו הרים או מעשי ידי אדם, כמו אנטנות ובניינים), מבצעים שימוש בגישת LDA (Localizer type Directional Aid). בגישת LDA רכיבי ה־LOC ו־GS מורכבים בזווית מציר המסלול, בניגוד לגישת ILS רגילה בה הרכיבים מותקנים על ציר המסלול.
כאשר המטוס מנמיך לגובה מסוים (בדרך כלל זהו יהיה גובה ההחלטה) הטייסים מכבים את הטייס האוטומטי, מבצעים פנייה לכיוון המסלול ומנחיתים את המטוס באופן ידני.
אביר קודש
אביר קודש (בלועזית: פָּלָדִין) הוא אביר דתי שנלחם למען האמונה או הממסד הנוצרי. דמות אביר הקודש הופיעה בהיסטוריה בעיקר בימי הביניים ומסעי הצלב ובימינו מופיעה במגוון רחב של ספרים, סרטים, משחקי מחשב, משחקי וידאו, הצגות, תוכניות טלוויזיה, משחקי תפקידים ועוד. לפי ההקשרים השונים מונח זה מתורגם כ-Knight, Champion, Crusader, Templar או Paladin.
אביר קודש בהיסטוריה.
מסדרים נוצריים צבאיים קמו בעיקר הודות למסעי הצלב. מסדרים אלה אורגנו כמו מסדרי נזירים והיו כפופים לאפיפיור בלבד. פעילותם הצבאית העיקרית הייתה באזור ארץ הקודש בהגנה על צליינים ושמירה על דרכי המסחר. הם סייעו לממלכת ירושלים להתגונן בפני המוסלמים ואף על פי שהיו הכוח הצבאי הממושמע והחזק ביותר של הנוצרים, לא הצליחו למנוע את נפילתה של ממלכת ירושלים. במאות שאחרי עסקו מסדרי האבירים בעיקר בבנקאות ובמלחמה בשודדי הים שבאגן הים התיכון.
המסדרים המפורסמים:
אביר קודש במשחקי תפקידים.
אביר הקודש המכונה גם פלדין, הוא סוג של מקצוע במשחק מבוכים ודרקונים. אביר הקודש הוא איש קרבות בדומה ללוחם אך הוא ניחן ביכולת הטלת לחשי קודש ומספר יכולות על-טבעיות נוספות הקשורות לתמיכה בחבריו לקבוצה והבסת הרוע. לדוגמה, אביר קודש שולט בנשק כבד, ומסוגל לגרש אל-מתים, לרפא במגע ולהסיר מחלות. אבירי הקודש מקדישים את חייהם למלחמה ברוע, לרוב במסגרת מסדר דתי, לכן נטייתם חייבת להיות סדר-טוב.
הקאמרי
ג'ים ג'ארמוש
ג'ים ג'ארמוש (באנגלית: Jim Jarmusch; נולד ב-22 בינואר 1953) הוא במאי קולנוע אמריקני, מאנשי "הזרם העצמאי" בקולנוע האמריקני משנות השמונים ואילך.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
גא'רמוש נולד באקרון שבאוהיו, האמצעי מבין שלושה ילדים מפרבר מעמד הביניים. אמו, שהיא ממוצא גרמני ואירי, הייתה מבקרת קולנוע ותיאטרון בכתב העת Akron Beacon Journal לפני שהתחתנה עם אביו, איש עסקים ממוצא צ'כי וגרמני. היא הכירה לו את עולם הקולנוע בכך שהשאירה אותו בקולנוע מקומי כדי לצפות בהצגות כפולות של שני סרטים בכרטיס אחד.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 1971, עבר ג'רמוש לשיקגו ונרשם לבית הספר לעיתונאות מדיל באוניברסיטת נורת'ווסטרן. לאחר שהתבקש לעזוב בגלל שלא השתתף באף קורס, ג'רמוש העדיף ספרות ותולדות האמנות. הוא עבר לאוניברסיטת קולומביה בשנה שלאחר מכן, מתוך כוונה להפוך למשורר. בקולומביה למד ספרות אנגלית ואמריקאית אצל פרופסורים, כולל משוררי האוונגרד של בית הספר בניו יורק, קנת קוך ודייוויד שפירו. בקולומביה החל לכתוב "קטעי פרוזה קצרים ומופשטים למחצה", וערך את כתב העת הספרותי לתואר ראשון "The Columbia Review". במהלך שנתו האחרונה בקולומביה, עבר ג'רמוש לפריז לסמסטר קיץ בתוכנית חילופי סטודנטים, אך נשאר עשרה חודשים. שם עבד כנהג משלוחים בגלריה לאמנות, ובילה את רוב זמנו בסינמטק הצרפתי הלאומי.
ג'רמוש קיבל תואר ראשון באמנויות מאוניברסיטת קולומביה בשנת 1975. הוא עבד כמוזיקאי בניו יורק לאחר שחזר מפריס בשנת 1976. בהחלטה רגעית הוא פנה לבית הספר לקולנוע באוניברסיטת ניו יורק (שהיה אז בניהול הבמאי ההוליוודי לאסלו בנדק). למרות היעדר הניסיון שלו ביצירת סרטים, הגשת אוסף הצילומים שלו וחיבור אודות סרט הבטיחו את קבלתו לתוכנית. הוא למד שם במשך ארבע שנים, ופגש סטודנטים ושותפי פעולה עתידיים, את: שרה דרייבר, טום דיצ'יו, הווארד ברוקנר וספייק לי. בסוף שנות השבעים בניו יורק, ג'רמוש ובני דורו היו חלק מסצנת תרבות אלטרנטיבית שבמרכזה מועדון המוזיקה CBGB.
קריירה קולנועית.
שנות ה-80.
סרט פרויקט הגמר של ​​ג'רמוש באוניברסיטה, "חופשה תמידית", הופק בשנת 1980, והיה סרטו העלילתי הראשון. הקרנת הבכורה שלו נערכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במנהיים-היידלברג, והסרט זכה בפרס יוזף פון שטרנברג. הוא הופק בתקציב מצומצם של כ-12,000 דולר, בכספי מלגות שקיבל וצולם על ידי טום דיצ'יו, על סרט בגודל 16 מ"מ. הסרט הכמעט-אוטוביוגרפי, בן 75 הדקות, עוקב אחר שוטר מתבגר (כריס פרקר) כשהוא מסתובב במרכז העיר מנהטן. הסרט לא שוחרר להקרנה מסחרית, ולא משך אליו סוג של הערצה מצד מבקרים שקיבלו את פני יצירתו המאוחרת.