להמן כותב בספרו כי בתקופת עבודתה בברקלי שייפר הייתה לאחד החוקרים המובילים בתחום ההשערות המרובות. שייפר הראתה כי הבדלים מובהקים סטטיסטית אינם טרנזיטיביים, וטבעה את המושג "טעות מסוג שלישי". כן עסקה בחקר מודלים ליניאריים ובניתוח רב משתני. היא פרסמה למעלה מעשרים מאמרים מדעיים בתחום. בסך הכל פרסמה 79 מאמרים מחקריים לאורך הקריירה שלה.
הכרה ופרסים.
ב-1988 שייפר נבחרה לעמיתה באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה ובאיגוד האמריקני לפסיכולוגיה. כן הייתה עמיתה באיגוד האמריקני לקידום המדע וחברה במכון הבינלאומי לסטטיסטיקה. בשנת 2003 זכתה בפרס על שם פ.נ. דייוויד בזכות תרומתה החלוצית לשיטות סטטיסטיות בחינוך ופסיכומטריה ותפקידה יוצא הדופן בטיפוח ההזדמנויות לקידום נשים במדעים.
אוביל (סוג)
אוביל (שם מדעי: "Indicator") הוא סוג של עופות ממשפחת האוביליים החיים באפריקה ואסיה הטרופיים. הם קרובי משפחתם של ההנקרים.
מאפיינים.
אורכם הממוצע של האובילים 20 ס"מ והם בעלי נוצות אפורות ומקור אפור וקצר. הם מתמחים בפיצוח של כוורות דבורים ותזונה מהדונג, הדבש והזחלים שלהם.
חלק מהמינים כמו אוביל הדבש נעזרים בשיתוף פעולה עם יונקים כמו גירית הדבש שתעזור להם להתמודד עם הדבורים.
עופות אלה טפיליים בדומה לקוקיות.
טוקן הררי
טוקן הררי (שם מדעי: "Andigena") הוא סוג של עופות טרופיים ממשפחת הטוקניים החיים למורדות הרי האנדים באמריקה הדרומית.
בסוג זה 4 מינים בעלי גוונים אפורים-כחולים ומקורים שחורים גדולים. סביב העיניים אזור לבן עד צהוב והעיניים שחורות.
עופות אלה חיים ביערות ההרים שלמזרח הרי האנדים ומחפשים פירות, גרגרים וחיות קטנות למאכל.
נקרים
נקרים (שם מדעי: Picinae) היא תת-המשפחה הגדולה במשפחת הנקריים.
הנקרים הם עופות שוכני עצים שאורכם 15–45 ס"מ והם בעלי אצבעות מנוגדות ובעלי מקור חזק ונוקשה איתו הם מכים על הענף כדי להוציא חרקים מהעצים ובולמי זעזועים עוזרים למקור שלא להישבר מעוצמת המכה. לשונם הארוכה עוזרת להם לאסוף את החרקים מהעצים.
הנקרים גם מקננים בתוך העצים ומטילים בפנים 2–8 ביצים עליהם הם דוגרים. הם שומרים עליהם מטורפים כמו ינשופים, עופות דורסים, דלקים וסנאים וגם מעופות אחרים שעלולים להשתלט להם על הקן.
רוב המינים הם אוכלי חרקים אך חלקם ניזונים גם מצוף, מוהל עצים והמין נקר הבלוטים אוגר בלוטים בחורים שהוא מייצר בעצים.
חד-זנב
נטה דרומית
אוליב ג'יין דאן
אוליב ג'ין דאן (באנגלית: Olive Jean Dunn; 1 בספטמבר 1915 – 12 בינואר 2008) הייתה מתמטיקאית וסטטיסטיקאית אמריקנית.
ביוגרפיה.
דאן למדה מתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), שם קיבלה תואר ראשון ב-1936, תואר שני ב-1951 ותואר דוקטור ב-1956. עבודת הדוקטור שלה עסקה בבעיות אמידה ברגרסיה.
ב-1956 התמנתה כמרצה לסטטיסטיקה במכללת מדינת איווה, וב-1959 הייתה למרצה לביוסטטיסטיקה ורפואה מונעת באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם התקדמה עד לדרגת פרופסור.
תרומתה למתודולוגיה של הסטטיסטיקה.
במאמרים שפרסמה דאן ב-1958 ו-1959 הועלתה השערת אי שוויון המתאם הגאוסי, שהוכחה רק ב-2014 על ידי הסטטיסטיקאי הגרמני תומאס רויין.
עבודת הדוקטורט של דאן הייתה הבסיס למחקר רב שנים בתחום חישובי רווחי סמך בבעיות ביוסטטיסטיות, ולפיתוח שיטה לשמירת רמת המובהקות הכוללת בבדיקת השערות מרובות, הנקראת על שמה. חישובים על פי שיטה זו מוצעים כמעט בכל תוכנה סטטיסטית. בסך הכל פרסמה דאן כ-60 מאמרים מדעיים.
דאן כתבה שני ספרי לימוד לביוסטטיסטיקה ולסטטיסטיקה יישומית. במהדורות המתקדמות של הספרים נוספו עורכות נוספות.
הכרה.
דאן הייתה עמיתה באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה, באיגוד האמריקני לקידום המדע, ובאיגוד האמריקני לבריאות הציבור.
קרב מונסטיר (1916)
קרב מונסטיר (1916) היה קרב משמעותי בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה, נערך במהלכה של מתקפה כוללת של כוחות מדינות ההסכמה נגד כוחות מעצמות המרכז בגזרת מקדוניה והוביל לכיבושה מחדש של העיר מונסטיר על ידי כוחות מדינות ההסכמה.
רקע.
אחר הכרעת המערכה על סרביה לטובת מעצמות המרכז, התקדמו הכוחות הבולגריים והגרמניים במהירות לכיוון סלוניקי, שבה התרכזו כוחות מדינות ההסכמה שעיקרם צרפתיים ובריטיים. באמצע 1916 התייצב קו החזית המקדונית והחלה מלחמת התשה.
באפריל 1916 התקדמו כוחות מדינות ההסכמה אל עבר הגבול היווני, ועד אמצע השנה מנה הצבא של בעלות הברית בפיקודו של מוריס סראי 320,000 חיילים, אותם פרש בחמש גזרות לאורך קו החזית בן 260 הקילומטרים בגיבוי מערך קווי תקשורת מסביב לכל האזור. שמונה אוגדות צרפתיות, אוגדה איטלקית ואוגדה רוסית אורגנו בשלושה גיסות.
הגיס הראשון הגן על הגזרה שבין נהר צרנה ועד הווארדאר, הגיס השני הגן על הגזרה מאגם פרספה ועד הכפר גרדשניצה, והגיס השלישי נשלח להגן על גזרת הגבול האלבני עד אגם פרספה. הצבא הסרבי הגן על הגזרה המרכזית מגרדשניצה ועד נהר צרנה. הגיס הבריטי הגן על הגזרה מהווארדאר ועד נהר סטרומה. מולם ניצב כוח מעצמות המרכז, כאשר הארמייה הבולגרית הראשונה הוצבה בגזרת האגמים פרספה ואוחריד, הארמייה ה-11 הגרמנית בצירוף אוגדות בולגריות שנספחו אליה הוצבה צפונית לאגם דויראן, והארמייה הבולגרית השנייה הוצבה בגזרת הנהר סטרומה.
הצבאות הלוחמים.
מדינות ההסכמה.
כוחות מדינות ההסכמה אשר מנו 330,000 חיילים הורכבו מ-6 אוגדות סרביות, 5 בריטיות, 4 צרפתיות, איטלקית אחת וחטיבת רגלים רוסית אחת. הכוח התוקף אורגן ב-201 גדודים וצויד ב-1,025 תותחים ו-1,300 מקלעים.
מעצמות המרכז.
כוחות מעצמות המרכז מנו 240,000 חיילים והתבססו על הארמייה הבולגרית הראשונה והשנייה ועל הארמייה ה-11 הגרמנית אשר אורגנו ב-172 גדודים אשר צוידו ב-900 תותחים. בנוסף, שלחו העות'מאנים לזירה את הגיס ה-20 בפיקודו של מירליווה אבדילקרים פאשה והוא הורכב מאוגדות הרגלים ה-46 וה-50 אשר מנו 24,588 חיילים וצוידו ב-21,178 רובים, 12 מקלעים כבדים ו-12 מקלעים, 32 תותחים ו-2,150 בהמות משא וסוסים. כמו כן נספח לגיס רגימנט האפסנאות ה-16.
מהלך הקרב.
ב-1 בספטמבר 1916 החלו הבריטים במתקפת נגד בחזית הנהר סטרומה ונעו לעבר העיר סרס, ובמקביל תקפו הצרפתים והסרבים את הכוחות בגזרת פלורינה, וב-18 בספטמבר הצליחו לדחוק את הצבא הבולגרי מהעיר ולהסיגו לקווי תחילת המתקפה. ראשי הפיקוד הגרמני פנו לעות'מאנים בבקשה לשליחת כוחות סיוע להדיפת מתקפת הנגד של מדינות ההסכמה בחזית. העות'מאנים הקצו את האוגדה ה-50 בהיקף של כ-12,000 חיילים שנפרסו החל מסוף ספטמבר מזרחית לנהר סטרומה, לאחר שסופחו לארמייה הבולגרית השנייה וקבעו את מפקדתם בעיר דרמה.
מאוקטובר ועד דצמבר 1916 יצאו הצרפתים והסרבים למתקפת נגד כנגד הבולגרים. בראשית נובמבר נערך קרב מכריע ל גדות הנהר צרנה שהוביל להיקף נפגעים גבוה בקרב הכוחות הבולגריים. כן סבלו כוחות אלו ממחסור בתחמושת ובקנים ארטילריים. הפיקוד הגרמני החליט לבצע נסיגה טקטית ממונסטיר, ולתפוס עמדות חולשות וברות הגנה, כ-5 קילומטרים צפונית לעיר על פסגת הר באבה. ב-19 בנובמבר הצליחו אוגדת פרשים סרבית, ביחד עם אוגדת הרגלים הרוסית, לכבוש מחדש את העיר ביטולה. מונסטיר חולקה לאזורי שליטה בין הכוחות הסרביים, האיטלקיים, הרוסים, והצרפתים.
השלכות הקרב.
הכוחות הבולגריים נסוגו וייצבו קו על הר באבה וממנו הפגיזו את העיר ללא הפסקה עד לשלהי ספטמבר 1918. היקף ההרעשה הארטילרית הגיע לעיתים ל-10,000 פגזים ביממה. נעשה שימוש גם בפגזי גז. נזקי הרכוש והנפש בעיר היו גבוהים מאוד. בין מרץ למאי 1917 ניסו כוחות מדינות ההסכמה ללא הצלחה להבקיע את קווי מעצמות המרכז על פסגת באבה וכן כדי להוציא את מונסטיר מטווח ההפגזות. בקרב מונסטיר השני ספגו כוחות מדינות ההסכמה 14,000 נפגעים. בשל התמשכות ההפגזות פונתה בהמשך ביטולה מיותר ממחצית מתושביה.
ג'ינה האספל
אהרון גולדפינגר
אהרון (אהרל'ה) גולדפינגר (נולד ב-12 ביולי 1944) הוא מפיק, ועורך תוכניות טלוויזיה וסרטים. ההוגה והמפיק של תוכנית הטלוויזיה "פופוליטיקה", מפיק "סיבה למסיבה" ו"שעה טובה", ומהדמויות הדומיננטיות בהיסטוריה של הערוץ הראשון והתקשורת בישראל בכלל, בששת העשורים האחרונים.
ביוגרפיה.
אהרון גולדפינגר נולד ב-12 ביולי 1944 וגדל בקרקוב שבפולין. בנם של שאול ורחל, ואח לנילי הרכבי – גולדפינגר. עלה לישראל ב-1950 ובגיל 16 נסע ללמוד בלונדון. עם סיום לימודיו, התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. את השכלתו המקצועית רכש גולדפינגר בבית ספר לצילום וקולנוע בירושלים.
גולדפינגר מתגורר ברמת השרון, נשוי לעמיאלה (לבית תדמור) ולהם שלושה ילדים: טל, יועץ אסטרטגי והבעלים של חברת גולדפינגר תקשורת, מחברות הייעוץ התקשורתי הגדולות בישראל; דן, צייר, רועה צאן ואומן זכוכית ורון, צלם ועורך מוזיקלי. גולדפינגר הוא בן דודו של ראש עיריית חיפה יונה יהב.
קריירה.
את דריסת הרגל הראשונה של גולדפינגר בתעשיית הקולנוע, עשה בהפקה ההוליוודית "הטל צל ענק" בכיכובם של קירק דאגלס, פרנק סינטרה וסנטה ברגר. הסרט צולם ברובו בישראל, ובאחד מימי הצילום, פגש אחראי הניצבים בגולדפינגר וביקש את סיועו. אנשי ההפקה זיהו את כישרונו, וקראו לו לסייע בהפקת סרטים נוספים. כך החל את הקריירה שלו כמפיק. "להט במים" היה הסרט הראשון בהפקתו. לאחר מכן הפיק את רק היום בכיכובו של זאב רווח וקומפוט נעליים.