לאחר פיצול הרפובליקה האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לפרובינציות אל פמפלונה ואוקניה, שבירותיהן היו הערים פמפלונה ואוקניה בהתאמה. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והוקמה מדינת סנטנדר, שכללה את שטחי מחוזות סנטנדר ונורטה דה סנטנדר העתידיים ונקראה על שמו של פרנסיסקו דה פאולה סנטנדר , מגיבורי העצמאות של קולומביה. תחילה בירת המדינה הייתה פמפלונה, כעבור זמן קצר היא הועברה לבוקרמנגה וב-1861 היא הועברה לאל סוקורו, שתיהן בשטחי מחוז סנטנדר העתידי. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים.
ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית, המדינה הפכה למחוז סנטנדר והבירה הועברה לבוקרמנגה. ב-1910 פוצלו מהמחוז שטחים שהפכו למחוז נורטה דה סנטנדר (שמשמעותו המילולית היא "צפון סנטנדר").
כלכלה.
כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על מסחר ותעשייה, בעיקר בזכות הגבול עם ונצואלה, ובמידה פחותה יותר על כרייה, הפקת נפט (בעיקר באזור הרשות המקומית של טיבו) וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול של כותנה, אורז, טבק, קקאו, קנה סוכר, קפה וחיטה. כמו כן חבל קאטאטומבו שבצפון המחוז הוא מוקד מרכזי בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין.
חלוקה מנהלית.
בדומה לחלק גדול ממחוזות קולומביה, יש למחוז חלוקה מנהלית נוספת מלבד החלוקה לרשויות מקומיות והוא מחולק לשישה אזורי משנה (Subregiones) כדלהלן:
פילרכוס
פילרכוס (ביוונית: Φύλαρχoς) היה היסטוריון יווני שפרח במחצית השנייה של המאה ה-3 לפנה"ס. כתביו אבדו, אולם שימשו היסטוריונים יוונים רבים אחרים.
חייו ויצירתו.
פילרכוס חי במאה ה-3 לפנה"ס, במקביל בערך לזמנו של אראטוס מסיקיון. מקום לידתו שנוי במחלוקת. בסודא נאמר כי יש הטוענים שהיה מאתונה, אחרים מסיקיון, ואחרים טוענים שבא מנאוקרטיס שבמצרים. גם אתנאיוס מכנה אותו "פילרכוס האתונאי", אך מציין שיש המכנים אותו יליד נאוקרטיס. ייתכן לפיכך שהוא נולד בנאוקרטיס, אך עבר לאתונה ושם פעל.
פילרכוס השתייך לחוג ההיסטוריונים ה"טראגיים" אשר ניסו להשפיע בכתיבתם לא רק על שכלו של הקורא, כי אם גם לגרום לו הנאה, ולעורר בו רגשות כמו רחמים, שנאה וכו'. יצירותיו אבדו כולן, אולם מהן ניתן ללמוד שפילרכוס אהב לתאר אנקדוטות, מעשיות ואמרות כנף, אשר ניתן לתארן בצורה חיה ולעורר רגש. מחיבוריו מצטטים פלוטרכוס, פומפיוס טרוגוס, אתנאיוס ודיוניסיוס מהליקרנסוס. יצירתו הידועה ביותר היא "ההיסטוריות" (Iστoριαι) ב-28 ספרים. פילרכוס תיאר בה מאורעות היסטוריים שקרו בזמנו. היצירה הקיפה את התקופה שממות פירוס בשנת 272 לפנה"ס ועד מותו של קלאומנס השלישי מלך ספרטה בשנת 220 לפנה"ס – בסה"כ 52 שנים. ממה שהשתמר ממנה ניתן ללמוד שפילרכוס התעניין בעיקר בספרטה, ובמיוחד בקלאומנס. ייתכן אף שהוא היה אחד ממקורביו.
עם זאת, החיבור "היסטוריות" דן גם במזרח ההלניסטי. הוא מתחיל מנקודת הזמן שבה מסתיים חיבורו ההיסטורי של הירונימוס מקארדיה. פלוטרכוס הסתמך עליו בביוגרפיות של מלכי ספרטה אגיס וקלאומנס, והוא עשה בו שימוש גם בביוגרפיות של אראטוס ושל פירהוס.
פרט ל"היסטוריות", הסודא מזכירה עוד חמישה חיבורים פרי עטו.
ביקורת.
פילרכוס וסגנון כתיבתו, זכו לביקורת נוקבת מצד מחברים אחרים בני העת העתיקה. פלוטרכוס כותב ש"פילרכוס נוהג בהיסטוריה כאילו הוא כותב מחזה טרגדיה, ואין בינו לבין זה אלא השימוש במכונה... וכוונתו לעשות מחזה ולנגוע אל הלב, אך ניכרים הדברים כי בדויים הם". מבקרו הנודע יותר הוא פוליביוס. סגנון כתיבתו של פוליביוס הוא ביקורתי, תמציתי ופרגמטי, ומשתדל להתמקד באירועים החשובים יותר במקום בפרטים סנסציוניים. מלבד זאת, פילרכוס היה מוטה מראש לטובת קלאומנס השלישי, אשר היה אויב מר של הליגה האכאית - מולדתו של פוליביוס. פוליביוס מותח ביקורת ארוכה על תיאורו של פילרכוס את המלחמה הקלאומנית. כדוגמה, הוא מביא את תיאורו של פילרכוס להחרבת העיר מנטינאה בידי האכאים והמוקדונים במהלך המלחמה:
פוליביוס טוען שתפקידו של ההיסטוריון הוא למסור את הדברים המדויקים ככל האפשר ולא להאריך בתיאורים מוגזמים. הוא טוען שפילרכוס היה מוטה מראש לטובת קלאומנס, ומביא כדוגמה את תיאורו של פילרכוס למותו של אריסטומכוס (Αριστόμαχος) טיראן ארגוס מידי אנטיגונוס השלישי דוסון, מלך מוקדון:
עם זאת, יש לציין שגם פוליביוס אינו נייטרלי במאה אחוזים, ומוטה מראש לטובת מולדתו הליגה האכאית ונגד הספרטנים. הוא אף השתמש כמקור בזיכרונותיו של אראטוס מסיקיון אשר כמובן לא היה נייטרלי.
Everyday Is Christmas
Everyday Is Christmas (בעברית: כל יום הוא חג המולד) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה. האלבום יצא לאור ב-17 בנובמבר 2017, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ומאנקי פאזל.
האלבום הוא אלבום חג, אך חברות התקליטים וסיה החליטו כי הוא ישמש כאלבום אולפן לכל דבר.
רקע והפקה.
את כל שירי האלבום כתבה סיה, והם הופקו על ידה ועל ידי גרג קורסטין. שירי האלבום הם מקוריים, ולא ניתן למצוא גרסאות כיסוי או רמיקסים, לשירי חג מולד מן העבר כפי שנהוג לעשות בדרך כלל באלבומי חג המולד.
עטיפת האלבום יצאה בכמה חלקים, תחילה פרסמה סיה באינסטגרם שלה חלק של עטיפת המתנה בלבד, לאחר יממה פרסמה עטיפה נוספת שעליה פחות ניירות, ולאחר מכן ביום השני לפני הוצאת העטיפה המלאה, פרסמה את העטיפה כשכבר היה ניתן לראות את עיניה של מאדי זיגלר, לבסוף, ב-15 באוקטובר 2017, פרסמה את העטיפה המלאה.
סינגל.
ב-30 באוקטובר 2017, הוציאה סיה את הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Santa's Coming for Us", ביחד עם ההזמנה המוקדמת של האלבום.
אברהם אביכזר
כריש מלאך
כריש מלאך פסיפי
יוסף בר' אליעזר טוב עלם הספרדי
יום סדאן
יום סדאן או סדאנטאג (בגרמנית: Sedantag) היה יום זיכרון שנחגג בקיסרות הגרמנית מדי שנה ב-2 בספטמבר. יום זה נועד להנציח את זכרו של קרב סדאן שבו נחלה הקונפדרציה הצפון-גרמנית ניצחון מוחץ על הקיסרות הצרפתית השנייה. החג התבטל בעקבות פירוקה של הקיסרות הגרמנית לאחר מלחמת העולם הראשונה.
זמן קצר לאחר ייסודה של הקיסרות באולם המראות בארמון ורסאי כבר עתרו פוליטיקאים בפני וילהלם הראשון, קיסר גרמניה להכריז על יום חג לאומי לזכר המאורע. התאריך הפוטנציאלי היה 18 בינואר, יום הכרזת הקיסרות. עם זאת, ה-18 בינואר כבר היה יום בעל חשיבות רבה בעיני הפרוסים כיוון שבו הכריז על עצמו פרידריך הראשון כ"מלך פרוסיה" הראשון. תאריך נוסף שהוצע הוא 10 במאי, שבו הסתיימה סופית מלחמת צרפת–פרוסיה. עם זאת, הצעה זו לא התקבלה בברכה מצד המדינות הגרמניות הדרומיות - ממלכת בוואריה, הדוכסות הגדולה של באדן וממלכת וירטמברג, אשר העדיפו לבחור בתאריך לזכר קרב שבו גם הן לקחו חלק פעיל. כפשרה, הוצע ה-2 בספטמבר, אשר בו כאמור, נחלו מדינות גרמניה ניצחון משותף על הצרפתים. עם זאת, החג מאולם לא הוכרז רשמית, ונחגג דה פקטו. בשל כך, הוא לא נחגג בכל רחבי גרמניה, ואף זכה להתנגדות מצד גורמים קתוליים ופציפיסטים.
גם אופיו של היום מעולם לא הוגדר רשמית. במהלך היום הופיעו בדרך כלל שליטי המדינות כשהם לבושים במדים, ונערכו מצעדים צבאיים ותהלוכות של ותיקי מלחמה. המוני העם חגגו את היום באמצעות קישוט הרחובות, הבערת מדורות, ריקודים ושירת שירים פטריוטיים. פעמוני הכנסיות צלצלו, והכמרים היו נושאים דרשות מיוחדות והספדים לזכר קורבנות הקרב. בימי שלטונו של וילהלם השני, המצעדים הצבאיים נדחו לאוגוסט, כיוון שההכנות התנגשו עם חגיגות יום הולדתו שחל ב-27 בינואר.
בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ופירוקה של הקיסרות, הודיעה שיום סדאן מבוטל רשמית.
הארווי ויינשטיין
טירת צ'ירק
טירת צ'ירק (בוולשית: Castell y Waun, באנגלית: Chirk Castle) היא טירה ואחוזה משפחתית בצפון-מזרח ויילס בסמוך לגבול עם אנגליה.
הטירה הוקמה בשנת 1295 מספר שנים לאחר הכיבוש האנגלי של ויילס, היא הוקמה כחלק ממערך ביצורים ומרכזי שלטון אנגלים לאורך גבולות וחופי ויילס. החל מהמאה ה-16 הייתה הטירה בבעלות משפחת מידלטון אשר חיו בטירה עד לשנת 2004 כאשר עברה לבעלות בלעדית של הקרן הלאומית אשר מתחזקת את הטירה והאדמות מסביב. מאז שנות ה-40 של המאה ה-20 חלקים שונים בטירה פתוחים לציבור הרחב ובשנים האחרונות היא הפכה ליעד תיירותי מוכר ופופולרי באזור.
היסטוריה.
טירת צ'ירק נבנתה על קו הגבול האנגלי-ולשי כחלק ממערך ביצורים שנועדו לשלוט בוויילס לאחר הכיבוש האנגלי ב-1282. טירות אלו הוקמו בעיקר לאורך הגבול וחופי ויילס עם דגש על צפון ויילס - היכן שהשליטה האנגלית הייתה יחסית רופפת עם תסיסה לאומית וולשית מובהקת יותר. כחלק ממאמץ משלים לכיבוש ויילס, אדמות לאורך הגבול ניתנו לאצילים אנגליים במטרה לבצר ולבסס את השלטון האנגלי, שטחים אלו זכו לכינוי "המארצ'ים הוולשים" והאצילים ששלטו בהם מטעם הכתר כונו "אדוני הספר".