12. אין להשתמש בשתי מילות שלילה במשפט.
13. סיומת n מייצגת גם כיוון או מגמה. כדי להבדיל את המילה 'איפה' מ'לאן' יש להוסיף למילה kie את n המייצגת כיוון - kien.
14. לכל מילית יחס באספרנטו יש משמעות מוגדרת. אם יש צורך להשתמש באיזה מילת יחס, וזה לא ניכר לגמרי מהמשמעות שהיא צריכה להיות, משתמשים במילה je.
15. מילים שמקורן משפות אחרות אינן עוברות שינוי כשהן מוטמעות באספרנטו, מעבר להתאמה למערכת הכתב. ניתן להוסיף להן את הסיומות השונות של השפה על מנת להשתמש בהן בהתאם לחלקי הדיבר השונים - o לשם עצם, a לשם תואר, e לתואר הפועל וכן הלאה.
16. ניתן, בייחוד בשימוש אמנותי בשפה בשירה ובסיפורת, להשמיט את הסיומות o ו-a ולהחליפן באפוסטרוף (').
רפורמות מוצעות באספרנטו.
על אף ההחלטה כי אין לחרוג או לשנות מכללי היסוד של האספרנטו שנקבעו בפונדמנטו, בכל זאת הוצעו לאורך השנים מספר שינויים ורפורמות בשפה. חלקן הצעות לשינויים מרחיקי לכת בכלליה אשר הולידו שפות חדשות לחלוטין דוגמת שפת האידו, אחרות - ביקשו רק להוסיף על כללי השפה הקיימים או לשנות אותן באופן מינורי יותר. הצעות אלו על פי רוב אינן מקובלות על כלל דוברי השפה ומעוררות ויכוח בקרב קהילת הדוברים בהיותן מנוגדות לפונדמנטו. עם זאת, לחלקן תומכים רבים בקהילת הדוברים המשתמשים בהן, וגם רבים מהמתנגדים להן מכירים אותן ומבינים אותן (בדומה לשימוש בדיבור בלשון רבות לקבוצה מעורבת בעברית, או לשימוש בכתיבה ובדיבור בצורת הריבוי הלא רשמית: 'רביםות').
הרפורמה הבולטת ביותר המוצעת היא להוסיף לרשימת שמות הגוף באספרנטו גם מילה שתייצג גוף שלישי יחיד נייטרלי מבחינה מגדרית, זאת על מנת להתייחס לאנשים בעלי זהות מגדרית א-בינארית או לאדם שלישי שמינו איננו ידוע. בין החלופות הבולטות שהוצעו ושבחלקן גם נעשה שימוש, המילים: Ŝli (שילוב של Li - הוא, ו-Ŝi - היא), ו-Ri. חלק ממתנגדי רפורמה זו טוענים כי המילה Ĝi המשמשת (בדומה למילה It באנגלית) יכולה לשמש גם להתייחסות לאנשים א-בינאריים או לאדם שלישי שמינו אינו ידוע - אולם תומכי רפורמה זו טוענים כי שימוש שכזה הוא מחפיץ ומעליב שכן מילה זו משמשת לציון חפצים דוממים ובעלי חיים (ולעיתים נעשה בה שימוש גם ביחס לתינוקות).
רפורמה מוצעת נוספת היא חידוש הסיומת iĉ לייצוג מילה זכרית. על פי כללי הדקדוק הרגילים באספרנטו, שם העצם בכר הוא גם השם הסתמי, ועל מנת להופכו לנקבה, יש להוסיף לו in. כך למשל koko הוא תרנגול ו- kokino - תרנגולת. תומכי רפורמה זו סבורים שיש בצורת התחביר הנוכחית משום אפליה, ולכן מבקשים לקבוע סיומת זכרית בדומה לסיומת הנקבית, ולהותיר את השורש נייטרלי מבחינה מגדרית.
עוד רפורמה שהוצעה היא השימוש במילית Na (שהומצאה לצורך זה) במקרים של מושא ישיר או מגמת כיוון, שבהם לא מתאים להשתמש בסיומת הרשמית n, כגון בשמות אנשים ומקומות שמקורם אינו באספרנטו.
לאורך השנים השתנתה האספרנטו גם באופן טבעי, שלא כתוצאה מרפורמות מכוונות, שינויים שחלקם מנוגדים לפונדמנטו. כך, למשל, בניגוד לכוונתו המקורית של זמנהוף שלכל מילית תהיה משמעות קבועה אחת ויחידה - ושהמילית Je תשמש בכל מקום שאין מילית ספציפית מתאימה - בפועל, בהשפעת שפות אחרות, התחבוו תפקידיהן של חלק מהמיליות, ואילו השימוש במילית Je הלך והצטמצם.
סוזן בונמיצ'י
סוזן מרי בונמיצ'י (באנגלית: Suzanne Marie Bonamici; נולדה ב-14 באוקטובר 1954) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת אורגון, מאז 2012. מחוז בחירה זה ממוקם בצפון-מערב אורגון, ומשתרע מהפרברים המערביים של פורטלנד ועד לחלקים מהחוף הצפוני של אורגון. ערי המחוז העיקריות הן ביברטון, הילסבורו וטיגרד, כולן באזור המטרופולין של פורטלנד. הוא כולל את מחוזות קלצופ, קולומביה, וושינגטון ויימהיל, וחלק מדרום-מערב מחוז מולטנומה שבירתו פורטלנד.
טרם היבחרה אל הקונגרס האמריקאי הייתה בונמיצ'י, אשת המפלגה הדמוקרטית, חברת בית המחוקקים של אורגון, בין השנים 2007–2008 בבית הנבחרים של אורגון מטעם מחוז האספה ה-34, ובשנים 2008–2011 כיהנה כחברת הסנאט של אורגון, מטעם המחוז ה-17.
ביוגרפיה.
בונמיצ'י נולדה בדטרויט וגדלה בעיירה קטנה במישיגן. באוניברסיטת אורגון השלימה את לימודי התואר הראשון שלה במשפטים, וביוג'ין הייתה עוזרת משפטית במחוז אורגון. בתום לימודי המשפטים, החלה לעבוד כפרקליטה להגנת הצרכן בנציבות הסחר הפדרלית שבוושינגטון הבירה. לאחר מכן החלה לעבוד כעורכת דין בפורטלנד וייצגה עסקים קטנים.
בשנת 2006 החליט בראד אווקיאן, חבר בית הנבחרים של מדינת אורגון, להתמודד אל הסנאט של המדינה. בונמיצ'י התמודדה על מושבו שעזב בבית התחתון של בית המחוקקים במחוז הבחירה ה-34. בבחירות אלה גברה על מועמדת המפלגה הרפובליקנית ג'ואן דרייפר ברוב של 62%. ב-30 באפריל 2008 מונתה בונמיצ'י על ידי נציבים ממחוזות וושינגטון ומולטנומה לייצג את המחוז ה-17 בסנאט המדינתי של אורגון. המושב התפנה כאשר אווקיאן מונה לנציב לשכת העבודה והתעשיות באורגון. היא הושבעה לתפקידה ב-19 במאי 2008.
בבחירות הציוחדות לסנאט המדינתי שהתקיימו בנובמבר 2008 התמודדה בונמיצ'י ללא התנגדות, ונבחרה כְשֶׁלָה 97% מקולות הבוחרים. ב-2010 היא זכתה בבחירות לתקופת כהונה שנייה עם 64% מהקולות. בראשית 2011, שמה של בונמיצ'י עלה כיורשת אפשרית למושבו הפתוח של חבר הקונגרס האמריקאי דייוויד וו, אחרי שמספר עיתונים באורגון דיווחו על התנהגות תמוהה מצדו של וו והתכתשויות עם הסגל שלו כתוצאה ממחלה נפשית לכאורה, בעיצומן של בחירות אמצע הכהונה ב-2010. לאחר התפטרותו של וו מהקונגרס, הכריזה בונמיצ'י על מועמדותה בבחירות המיוחדות להחלפתו. בבחירות אלה נבחרה עם 53.8% מהקולות.
ב-31 ביולי 2014 הציגה בונמיצ'י בפני מליאת בית הנבחרים את "חוק החינוך, המחקר ואזהרת הצונאמי" בקונגרס ה-113 של ארצות הברית. הצעת החוק הסמיכה את מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי להוציא כ-27 מיליון דולר אמריקני אחת לשנה, במשך שלוש שנים, במסגרת עריכת תוכניות התרעות מפני צונאמי ומחקר התופעה.
בונמיצ'י נשואה למייקל ה. סיימון, שופט פדרלי, ולהם שני ילדים. היא יהודייה, גדלה והתחנכה כנוצרייה אפיסקופלית ואוניטרית, ולאחר מכן התגיירה. היא לומדת עם בעלה (שנולד יהודי), ועם ילדיהם בקהילת בית ישראל, קהילה רפורמית הפועלת באורגון.
שושלת מוחמד עלי
שושלת מוחמד עלי (בערבית: الأسرة العلوية; השושלת העלויית) הייתה השושלת המונרכית של מצרים המודרנית מאז עצמאותה מהאימפריה העות'מאנית בתחילת המאה ה-19 בידי מוחמד עלי, שליט מצרים, ועד למהפכת הקצינים החופשיים בשנת 1953. השושלת הייתה שלטת בתקופת איילט מצרים, ח'דיוות מצרים, סולטנות מצרים וממלכת מצרים ובחלק מזמן זה הייתה נתונה לשליטה וההשפעה המרובה של האימפריה הבריטית.
היסטוריה.
לאחר פלישת נפוליאון בונפרטה אל מצרים העות'מאנית ונסיגתו, מצרים נפלה לאי שקט ממושך. מרד ממלוכים איים על העליונות המדינית של הפאדישאה העות'מאני אך קבוצת אלבנים תחת מוחמד עלי לקחו כוח מעל קהיר והדלתא של הנילוס ועם הזמן כבשו את כלל מצרים והקימו את איילט מצרים, אשר תהיה מדינה עצמאית דה פקטו אך תישאר מבחינה סמלית כאוטונומיה של האימפריה העות'מאנית.
מוחמד עלי דרש להפוך את אומתו לאימפריה ויצא למערכות מלחמה נרחבות לכבוש את סודאן, חג'אז ולאחר הפסד במלחמת העצמאות היוונית גם אל המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה שלאחריה היו בידיו מכה, אל-מדינה, ירושלים, דמשק ועוד. מדיניות ההתפשטות של מוחמד עלי הסתיימה לאחר המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה שהאדירה את ההשפעה של בריטניה על מצרים.
עם שלטון יורשיו התפתחה ההשפעה הבריטית עד לשלטון אסמאעיל פאשא שבתקופתו היו הבריטים חזקים ומשפיעים די כדי להדיח את הח'דיו מהשלטון. הבריטים השיגו השפעה וסמכות על מצרים עד אשר הפכו את השליט השושלתי ללא יותר מבובה שלטונית שלהם.
במהלך מלחמת העולם הראשונה השתמשו הבריטים במצרים למען המערכה על סיני וארץ ישראל. לאחר סיום המלחמה מרדו המצרים בשם הסולטאן המצרי, פואד הראשון במהומות 1919 במצרים אשר לאחריהם עלתה תנועת הלאומיות המדינית והסולטאן הועלה לתוארו של מלך מצרים. היה זה רק לאחר מלחמת העולם השנייה שמצרים הפכה עצמאית במסגרת הדה-קולוניזציה של אפריקה.
שלטונו של פארוק, מלך מצרים אשר פגע ביוקרת השלטון הביא בשנת 1952 למהפכת הקצינים החופשיים שלבסוף הפילה את ממסד השלטון בעוד בנו ויורשו של פארוק, פואד השני, מלך מצרים היה רק בן כשנתיים. כיום פואד הוא ראש השושלת אך אין בשלטונו עוד השפעה.
סונטות לקלרינט של יוהנס ברהמס
סונטות לקלרינט, אופוס 120, הן צמד יצירות שנכתבו לקלרינט ופסנתר על ידי המלחין הרומנטי יוהנס ברהמס. הסונטות נכתבו בשנת 1894 ומוקדשות לנגן הקלרינט ריצ'רד מולפלד. הסונטות נכתבו בתקופה מאוחרת בחייו של ברהמס שבה הוא "גילה" את יופיו של הצליל והצבע הטונאלי של הקלרינט. מבנה הסונטה לקלרינט לא היה מפותח במידה רבה עד לאחר השלמת הסונטות הללו, שלאחריהן נעשה שימוש קל יותר בשילוב קלרינט ופסנתר ביצירות חדשות של מלחינים. אלו היו היצירות הקאמריות האחרונות שכתב ברהמס לפני מותו והן נחשבות לשתי יצירות מופת ברפרטואר לקלרינט. ברהמס גם עיבד את היצירות הללו עבור ויולה ופסנתר עם שינויים המתאימים יותר לכלי.
היסטוריה.