בתום הטורניר הוחלף טרים במוסטפא דניזלי, שלא הצליח להעפיל ממוקדמות מונדיאל 1998 אך הוביל את נבחרתו לטורניר יורו 2000. אלפאי זומן לסגל לקראת הטורניר, ופתח בהרכב בכל משחקי שלב הבתים. הוא הפגין גיוון רב כששיחק בעמדות הבלם והמגן הימני. הטורניר נפתח בהפסדה של טורקיה 2-1 ל ובשוויון 0-0 במשחקה מול . במפגש גורלי גברה טורקיה 2-0 על והעפילה לשלב הבא. ברבע הגמר פתח אלפאי בהרכב מול , אך הורחק כבר בדקה ה-30 בעקבות לאחר שהכה ללא כדור את פרננדו קאוטו בזמן השניים על הדשא לאחר שהתעמתו בניסיון להתמקם לקראת כדור חופשי. בהיעדרו ספגה טורקיה פעמיים, הפסידה 2-0 והודחה מהטורניר.
משחק השיא של אלפאי בנבחרת היה במהלך מוקדמות מונדיאל 2002, כשכבש שלושער (מתוך ארבעה שערים בסך הכול שכבש במדי טורקיה) לרשתה של , בדרך לשוויון 3-3 בסיום. הוא זומן על ידי המאמן שנול גינש לסגל טורקיה לקראת מונדיאל 2002, הטורניר המוצלח ביותר של אלפאי בנבחרת. הטורניר נפתח ברגל שמאל עבור אלפאי, במשחק הפתיחה מול . בדקה ה-86, במצב של שוויון 1-1, בעט השוער רושטו רצ'בר את הכדור לגופו של לואיזאו הברזילאי. האחרון היה בדרכו לכיבוש שער בטוח, כשאלפאי תפס בחולצתו והכשילו ברחבה. הוא ספג כרטיס צהוב שני והורחק, ואת כדור העונשין תרגם ריבאלדו לשער ניצחון, 2-1 לברזיל בסיום. בעקבות ההרחקה החמיץ אלפאי את המשחק מול שהסתיים בשוויון 1-1, ולא שותף גם בניצחון 3-0 על שהעניק לנבחרתו מקום בשמינית הגמר.
בשלבי הנוק-אאוט של הטורניר חזר אלפאי להיות מרכיב חשוב בהגנת הנבחרת. הוא פתח בהרכב וסייע לנבחרתו לשמור על רשת נקייה בניצחון על בשמינית הגמר. ברבע הגמר שמר עם נבחרתו פעם נוספת על רשת נקייה, בניצחון 1-0 על בהארכה (המשחק הסתיים בשער זהב בדקה ה-94). בחצי הגמר שוב פגשה טורקיה את ברזיל, ונכנעה לה פעם נוספת, 1-0. אלפאי, ששיחק לאורך כל שלבי הנוק-אאוט, פתח ושיחק גם לאורך כל המשחק על המקום השלישי, בו גברה טורקיה 3-2 על . הופעותיו המרשימות של אלפאי זיכו אותו במקום בנבחרת הטורניר.
הופעתו האחרונה של אלפאי בנבחרת הייתה בשלב הפלייאוף המכריע במוקדמות מונדיאל 2006. לאחר הפסד חוץ 2-0 ל, אירחה טורקיה את משחק הגומלין. כבר בדקה השנייה נגע אלפאי בידו ברחבה וגרם לפנדל, אותו תרגם אלכסנדר פריי לשער יתרון שווייצרי. הניצחון הטורקי 4-2 בסיום לא הספיק, ושווייץ עלתה בזכות חוק שערי חוץ. בסיום המשחק התפתחה קטטה, בעקבותיה הורחק אלפאי על ידי פיפ"א משישה משחקים.
בסך הכול רשם אלפאי 87 הופעות במדי טורקיה, בהן כבש ארבע פעמים.
גביע המדינה בכדורגל 1969/1970
גביע המדינה בכדורגל 1969/1970 הייתה התחרות ה-32 מאז היווסדה וה-17, לאחר קום המדינה. המשחקים החלו ב-20 בספטמבר 1969 והסתיימו ב-7 באוקטובר 1970.
מכבי תל אביב ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע ה-14 שלה.
התוצאות.
השלבים המוקדמים.
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השישי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית.
שלבי הגמר.
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
הארי פוטר והאסיר מאזקאבאן
וינסנט אבובאקר
אוניברסיטת קנטקי
אוניברסיטת קנטקי (באנגלית: University of Kentucky ובקיצור UK) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בלקסינגטון שבמדינת קנטקי בארצות הברית. האוניברסיטה הוקמה ב-1865 ולומדים בה כ-30,100 סטודנטים.
היסטוריה.
האוניברסיטה נוסדה ב-1865 כקולג' ללימודי חקלאות ומכונאות המשויך לאוניברסיטת טרנסילבניה. הקולג' הוקם על ידי היזם ג'ון בראיין באומן, במימון פדרלי שניתן במטרה לעודד הקמת מוסדות להשכלה גבוהה בתחומים אלו ברחבי ארצות הברית. ב-1878 הופרד הקולג' מאוניברסיטת טרנסילבניה. החל מ-1880 פתח הקולג' את שעריו גם לסטודנטיות. ב-1882 עבר הקולג' למיקומו הנוכחי של הקמפוס בלקסינגטון. ב-1908 שונה שם המוסד לאוניברסיטת המדינה לקסינגטון, קנטקי, וב-1916 שונה שם האוניברסיטה לשמה הנוכחי.
מבנה וארגון.
האוניברסיטה מורכבת ממספר קולג'ים ובתי ספר:
ספורט.
באוניברסיטה פועלות קבוצות ספורט ב-19 ענפים שונים. הנבחרת הבולטת ביותר היא נבחרת כדורסל הגברים שזכתה ב-8 אליפויות ה-NCAA (בשנים 1948, 1949, 1951, 1958, 1978, 1996, 1998, 2012).
אוניברסיטת קנטאקי
מלחמת האזרחים הנורווגית
מלחמת האזרחים הנורווגית או עידן מלחמת האזרחים הנורווגית (בנורווגית: borgerkrigstiden) הוא מונח המשמש לתאר תקופה בהיסטוריה של נורווגיה בין השנים 1130 – 1240. במהלך תקופה זו התנהלה סדרה של מלחמות בין מלכים יריבים וטוענים לכתר. הסיבות למלחמות אלו מהוות את אחד הנושאים השנויים ביותר במחלוקת בהיסטוריה של נורווגיה במהלך ימי הביניים. מטרתם של הצדדים הלוחמים הייתה תמיד להעלות את מי שהם ייצגו לכס המלוכה הנורווגית, החל ממותו של זיגורד הראשון ("הצלבן") ב-1130, שהיה מלך נערץ. בעשורים הראשונים של המלחמה הועברה תמיכתם של המעורבים בה ממלך או מטוען לכתר אל משנהו, אך בסופו של דבר, לקראת סוף המאה ה-12, נוצרו בנורווגיה שני פלגים יריבים, שהיו ידועים כ"בירקביינר" (בנורדית עתיקה: Birkibeinar, בנורווגית חדשה: Birkebeinane, בנורווגית ספרותית: Birkebeinene) כינוי גנאי של מתנגדיהם שרמז על העוני שלהם ועל מנהגם לנעול נעליים העשויים מעץ שדר, מצד אחד וכ"בגלר" (בנורדית עתיקה: Baglarr, בנורווגית ספרותית: Bagler, בנורווגית חדשה: Baglar; שהיו בעיקר מקרב חוגי האצולה, הכמורה והסוחרים), מצד שני. לאחר שהתפייסו שני הפלגים הללו ב-1217, הגיע השלב האחרון של המלחמה בו ממשל מלכותי מרכזי נוצר בהדרגה והצליח להביא קץ ללחימה הבלתי פוסקת. מרידת הנפל של הדוכס סקול ברדסון ב-1240 הייתה למעשה האירוע הסופי של עידן מלחמת האזרחים.
רקע.
איחודה של נורווגיה לממלכה אחת נחשבת באופן מסורתי כהישג של האראלד הראשון בקרב הרפספיורד שנערך בשנת 872, אך תהליך האיחוד התמשך זמן רב עד שהושלם והתייצב. באמצע המאה ה-11 נראה היה שהתהליך הושלם. אף על פי כן, עדיין היה מקובל שכמה שליטים יחלקו ביניהם את המלוכה. נראה היה שזו דרך מקובלת לפתור סכסוכים במקרה שהיו כמה מתמודדים ראויים לכתר. היחסים בין שותפים כאלה לשלטון היו לעיתים קרובות מתוחים, אך עימותים גלויים נמנעו באופן כללי. חוקים ברורים בנוגע לסדר ירושה לא היו קיימים. הקריטריון העיקרי להיות מועמד ראוי לכס המלכות היה היותו של המועמד צאצא של האראלד הראשון בקו זכרי. היותו של המועמד בן לא חוקי או לאו לא היה שיקול שעמד על הפרק.
זיגורד הראשון ("הצלבן") חלק גם הוא את המלוכה עם שני אחיו, אייסטיין הראשון ואולף הראשון, אך כאשר שניהם מתו מבלי להותיר אחריהם צאצאים, נעשה זיגורד השליט היחיד ובנו, מגנוס, היה ליורש העצר. בסוף שנות העשרים של המאה ה-12 הגיע מאירלנד לנורווגיה אדם בשם האראלד גילה, וטען להיותו בנו של אביו של זיגורד, מגנוס השלישי. המלך מגנוס בילה זמן מה במערכה הצבאית שניהל באירלנד והאראלד היה עשוי להיות אחיו-למחצה של זיגורד הראשון. האראלד הוכיח את טענתו באמצעות משפט האל, דרך מקובלת באותה תקופה לפתרון סוגיות מסוג זה ובעקבות עמידתו במבחן, הכיר בו זיגורד כאחיו. יחד עם זאת, היה על האראלד להישבע שהוא לא יטען לכס המלכות כל עוד זיגורד או בנו עדיין בחיים.
ירושתו של זיגורד הראשון.
ב-1130, כאשר מת זיגורד הראשון, הפר האראלד גילה את שבועתו. בנו של זיגורד, מגנוס, הוכרז כמלך, אך האראלד טען גם הוא לתואר המלכותי וזכה לתמיכה רחבה. הושג הסדר על פיו מגנוס והאראלד ימלכו במשותף. השלום ביניהם ארך עד 1134, כאשר פרצה מלחמה גלויה. ב-1135 הצליח האראלד להביס את מגנוס ולשבות אותו בברגן. עיניו של מגנוס נעקרו, הוא סורס, אחת מרגליו נכרתה והוא נכלא במנזר. מכאן והלאה הוא נודע בכינוי "מגנוס העיוור". בערך באותה תקופה הגיע אדם נוסף מאירלנד בשם זיגורד סלמבה, וטען גם הוא להיותו בנו של מגנוס השלישי. הוא טען שהוא עבר את מבחן האל בדנמרק, אך האראלד לא הכיר בו כאחיו-למחצה. ב-1136 רצח זיגורד את האראלד בשנתו בברגן והכריז על עצמו כמלך. תומכיו של האראלד לא הכירו בהכרזה זו והכריזו על שני בניו הקטינים של מגנוס, זיגורד ואינגה, כמלכים. זיגורד סלמבה שחרר את מגנוס העיוור מכלאו וכרת עמו ברית. המלחמה בין זיגורד סלמבה ומגנוס העיוור, מצד אחד, לבין תומכיו של האראלד גילה ושני בניו הצעירים, מצד שני, התמשכה עד 1139, כאשר מגנוס וזיגורד הובסו בקרב הולמנגרה שליד איי הבלר שבדרום נורווגיה. מגנוס נהרג בקרב וזיגרוד נפל בשבי ועונה עד מוות.
בניו של האראלד גילה.