בשלב זה הסוכן פלין וטרוי לוקחים את השליטה על ההגאים ומנחיתים את המטוס בהצלחה בשדה התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. הדבר מתאפשר הודות למומחיות של טרוי שבאה מ-2,000 שעות טיסה במדמה טיסה של סוני פלייסטיישן 2. ברגע שהמטוס נוחת, הנוסעים יוצאים דרך מגלשות החירום. כשהסוכן פלין ושון יורדים מהמטוס, נחש אחרון נופל מהתקרה ומכיש את שון. פלין שולף את אקדחו ויורה בנחש, ושון מועד ונופל במורד המגלשה. חובשים קורעים את חולצתו של שון ומגלים אפוד מגן שנעוצים בו שני כדורים. בזמן שהנוסעים והצוות יורדים מהמטוס, הסוכן פלין אומר לקלייר שהוא יפצה אותה על ידי כך שהוא ייקח אותה לארוחת ערב רומנטית, וטיפני רושמת את מספר הטלפון שלה על ידו של שון. בסצנת הסיום של הסרט רואים את ג'ונס ופלין גולשים בים, ככל הנראה בבאלי.
מבין נוסעי הטיסה שרדו הסוכן פלין, שון ג'ונס, קלייר מילר, מרצדס הארבונט, צ'אן ליאונג, טיפני אנגלהרד, קן קוסטה, 3G’s / קלרנס דיואי, טרוי, לירוי, קרטיס בראון, טומי בראון, מריה והתינוקת שלה איזבלה ונוסעים נוספים.
פרסום סמוי.
הסרט כולל פרסום סמוי של מספר חברות ומותגים כמו קוואסקי ורד בול בסצנות הפתיחה, משאיות של חברת GMC בבעלותו של אדי קים, שימוש בקונסולת סוני פלייסטיישן ואזכור של Xbox ופלייסטיישן 2 (שהסוכן פלין זוקף לזכותו את הצלת המטוס בעקיפין: "השבח לפלייסטיישן" (כהקבלה לביטוי "השבח לאל"), טלפון סלולרי Palm Tree 650 (מרצדס השתמשה בו כדי לקדם את העלילה, על ידי צילום של הנחשים ושליחת התמונות בדואר אלקטרוני לצוות ההצלה על הקרקע כדי שיוכלו להכין את תרופות נוגדי הארס הנכונות), נינטנדו DS, מים מינרליים שמשווקים בארצות הברית (Pelegrino mineral water), ומוצרים של פפסי בטיסה עצמה.
בקופות.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-18 באוגוסט 2006, כאשר התקיימו מספר הקרנות בשעות המאוחרות של 17 באוגוסט 2006. בשל ההתעניינות הרבה בסרט באינטרנט, עובדים בתחום תעשיית הקולנוע העריכו שהסרט יגרוף בימי הקרנתו הראשונים בין 20 ל-30 מיליון דולר. בפועל, הסרט לא עמד בציפיות האלה וגרף רק 15.25 מיליון דולר בימי הקרנתו הראשונים, דבר שהיווה אכזבה מסוימת לחברת ניו סינמה ליין. בשבוע השני, הסרט הידרדר למקום השישי בדירוג הסרטים שוברי הקופות וגרף 6.4 מיליון דולר, ירידה של 57.6% לעומת ההכנסה בשבוע הקרנת הבכורה. נכון ל-16 בספטמבר 2006, הסרט גרף 50.4 מיליון דולר ברחבי העולם.
דירוג.
הסרט קיבל דירוג של סרט "למבוגרים בלבד" או "בהשגחת הורים לילדים מתחת גיל 13" במדינות הבאות: ארצות הברית, אנגליה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, אירלנד, מלזיה וסינגפור. הדבר נבע משימוש במילים גסות בסרט, שימוש בסמים, סקס (זוג שמקיים יחסי מין במטוס), האלימות הרבה בסרט (הכשות הנחשים, היריות ועוד) והאימה הרבה שבעלילה. הסרט עבר עריכת צנזורה במלזיה, וכן בסינגפור.
הקלות הבלתי-נסבלת של הקיום
הקלות הבלתי-נסבלת של הקיום (בצ'כית: "Nesnesitelná lehkost bytí"; בצרפתית: "L'insoutenable légèreté de l'être") הוא רומן מאת מילן קונדרה שיצא בשנת 1984. העלילה מתרחשת החל מ־1968 בפראג וממשיכה בז'נבה וציריך שבשווייץ ובמקומות נוספים בצ'כיה ובעולם. הרומן מתאר את קשיי החיים של העם הצ'כי ואינטלקטואלים בצ'כיה תחת השלטון הסובייטי, לפני ואחרי האביב של פראג, תוך השוואת חיים אלה לחייו יוצאי הדופן של גיבור הסיפור, טומאש, לקלות החיים ולאדישות של השווייצרים ולחיי השמאל תומך הקומוניזם בצרפת. הספר דן גם בנושאים פילוסופיים כגון עקרון החזרה הנצחית של ניטשה, "שאלת היש" של פרמנידס ומושג הקיטש.
הדמויות העיקריות בספר הן: טומאש, מנתח בעל שם ומרבה נשים שאיבד קשר עם בנו ועם הוריו בעקבות גרושין מחברת המפלגה הקומוניסטית. מאמר שהוא כותב שמשווה בין תומכי הקומוניזם שחלקם הביאו אסון על עמם מתוך תום לב לאדיפוס המלך וכתוצאה מכך מאבד את משרתו והופך להיות מנקה חלונות. דמויות חשובות נוספות (הרביעייה של קונדרה) הן תרזה, אשתו של טומאש, צעירה כפרית, חובבת ספרות בעלת היסטוריה משפחתית קשה. סבינה, המאהבת של טומאש, ציירת בעלת סלידה מקיטש. המאהב השני של סבינה, פרנץ, פרופסור מז'נבה.
הספר לא ראה אור בצ'כוסלובקיה, בשל האיסור על פרסום ספריו של קונדרה במדינה (המחבר כבר חי אז מספר שנים בצרפת, ואף נשללה ממנו אזרחותו הצ'כוסלובקית). הוא ראה אור לראשונה בתרגום לצרפתית - תרגום שהפך למהדורה הדפניטיבית של הטקסט, ושעל פיו תורגם לשפות נוספות. כשנה מאוחר יותר, בשנת 1985, נדפס בשפת המקור בהוצאת 68 Publishers בטורונטו - בית הוצאה שייסד הסופר הצ'כוסלובקי הגולה יוזף שְׁקְבוֹרֶצקי כדי לפרסם בו ספרות צ'כית של סופרים גולים בשפת המקור (זוהי המהדורה שעל פיה תורגם הרומן לעברית; ראו להלן). אחרי מהפכת הקטיפה החל בית ההוצאה הצ'כי "אטלנטיס" להוציא לאור את כתבי קונדרה, ובמסגרת זו ראה אור לראשונה בצ'כיה גם הרומן "הקלות הבלתי-נסבלת של הקיום", בשנת 2006.
הספר תורגם לעברית על ידי רות בונדי ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 1985. בשנת 1988 עובד הרומן לסרט הנושא את אותו השם. קונדרה עצמו טען כי הקשר בין רוח הסרט לרוח הרומן רופף, ובעקבות זאת הוא אינו מאפשר אדפטציות קולנועיות נוספות ליצירותיו.
שחקי שחקי
הנבחר באמונות ובדעות
סוניק יות'
סוניק יות' (באנגלית: Sonic Youth) הייתה להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית שהוקמה בשנת 1981 בניו יורק ופעלה עד 2011.
בתחילת דרכה סוניק יות' נחשבה לאחת הלהקות הבולטות היחידות בזרם ה"נו וייב" (No Wave) הניו-יורקי. הלהקה היא אחת הבודדות ששרדו מאותו גל מוזיקלי ובין המעטות שזכו להצלחה מסחרית יחסית. היא נחשבה כיום לאחת הלהקות החשובות והמשפיעות ברוק האלטרנטיבי. סוניק יות' הושפעו מפוסט-פאנק ומוזיקה אקספרימנטלית, בין השאר ישירות מיוצרים כמו ולווט אנדרגראונד ואיגי פופ ושילבה במוזיקה שלה גם נויז רוק ואוונגרד.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
ת'רסטון מור, לי רנאלדו וריצ'רד אדסון נפגשו לראשונה בתזמורת הגיטרות החשמליות של המלחין האוונגרדי גלן ברנקה והחליטו להקים להקה יחד עם קים גורדון, חברתו (לימים אשתו) של מור (בימים הראשונים של הלהקה הייתה בה הקלידנית אן דמריניס שפרשה לאחר זמן קצר). הלהקה נקראה סוניק יות' על שם גיטריסט להקת MC5 פרד "סוניק" סמית וזמר הרגאיי ביג יות'. ברנקה עזר ללהקה להשתלב בסצנת הפאנק של ניו-יורק ולהוציא בשנת 1982 את המיני-אלבום הראשון שכלל חמישה שירים ונשא את שם הלהקה. אדסון פרש לאחר הוצאת המיני-אלבום.
בשנת 1983 הלהקה הוציאה את האלבום המלא הראשון Confusion is Sex ("בלבול הוא סקס"). המתופפים באלבום היו ג'ים סקלאבונוס ובוב ברט. האלבום התאפיין בצליל קשה ואוונגרדי מאוד, ומילותיו עסקו באלימות ומרד נגד הממסד.
בשנת 1984 יצא Bad Moon Rising ("ירח רע עולה"), האלבום המלא השני של הלהקה. זה היה אלבום קונספט שעסק ברובו באובדן שפיות, טירוף ומוות. כל צד בתקליט היה רצף של שירים ללא הפסקות ביניהם. השיר הבולט היה השיר האחרון Death Valley '69, שהלהקה כתבה וביצעה יחד עם הזמרת האורחת לידיה לאנץ' (Lydia Lunch) ומילותיו עסקו ברוצח הסדרתי צ'ארלס מנסון. השיר היה קצבי ומלודי יחסית לשיריה הקודמים של סוניק יות' והבמאי רי'רד קרן ביים עבורו קליפ אלים. השיר הפך ללהיט קטן בסצנה האלטרנטיבית. לאחר הוצאת האלבום בוב ברט פרש מהלהקה לטובת קריירת משחק. ובמקומו הצטרף סטיב שלי.
בשנת 1986 הלהקה הוציאה את האלבום EVOL (משחק מילים בין המילה האנגלית Love - אהבה - בהיפוך אותיות, לבין המילה Evil - אכזרי - שנשמעות דומה). האלבום התאפיין בצליל פסיכדלי ונגיש יחסית לאלבומים הקודמים.
שיא ההצלחה כלהקה עצמאית.
בשנת 1987 הלהקה הוציא את Sister ("אחות"), אלבום שהורכב כולו משירים קצרים ומלודיים. למרות שהלהקה שמרה על צלילה אופייני, המלא בפידבק ונגינה בגיטרות בכיוון לא מקובל, סגנון האלבום היה קרוב יותר לפאנק פופ בהשוואה לעבודותיה הקודמות ו-Sister היה להצלחה גדולה בסצנת המוזיקה העצמאית בארצות הברית.
באותה שנה הלהקה הוציאה תחת השם Ciccone Youth את האלבום The White(y) Album ("האלבום הלבן (בן)"), שהיה "מחווה" מבודחת למדונה וכלל גרסאות כיסוי לשני שירים שלה, וכמה קטעים אלקטרוניים אוונגרדיים.
בשנת 1988 סוניק יות' הוציאו את האלבום שנחשב ליצירתם החשובה ביותר: Daydream Nation ("אומת החלומות בהקיץ"). האלבום יצא על גבי תקליט כפול, דבר נדיר עבור להקה פאנק שלא חתומה בחברת תקליטים גדולה. בסגנונו המוזיקלי הוא היה התפתחות של Sister, אך כלל שירים ארוכים ומורכבים יותר, שעסקו, בין היתר, בריקבון השלטון הרפובליקני של רונלד רייגן, בפִּרְווּר של ארצות הברית, בהתמסחרות התרבות הפופולרית ובעיר ניו יורק. השירים Teen Age Riot, שקרא למרד נגד הממסד, Silver Rocket, שעסק בהתמכרות לסמים ו-Candle היו ללהיטים אלטרנטיביים. האלבום זכה לביקורות משבחות בארצות הברית ובבריטניה ומשך את תשומת לבן של חברות התקליטים הגדולות ללהקה בפרט ולרוק אלטרנטיבי בכלל.
תחילת הקריירה בחברת תקליטים גדולה.
בעקבות הצלחת Daydream Nation סוניק יות' יצאו לסיבוב הופעות גדול בשיתוף נירוונה, אז להקה הצעירה ולא-ידועה וגם זמר הרוק הוותיק ניל יאנג, שנהנה אז משיבה אל מרכז במת הרוק לאחר מספר שנים של ריחוק מהזרם המרכזי. סיבוב זה משך לסוניק יות' עוד תשומת לב ובסופו של דבר הלהקה זכתה לחוזה הקלטות עם חברת התקליטים הגדולה של דייוויד גפן, DGC ובכך סיימה את השלב העצמאי בקריירה שלה.