פניהן של הדמויות הימניות שבציור שונה בתקופה מאוחרת יותר והן עוצבו כפני מסכות שבטיות.
פרשנות.
בשרטוטי ההכנה המקוריים של התמונה היו גם שני גברים בתמונה - מלח וסטודנט לרפואה (שניתן לזהותו בשל העובדה שהחזיק ספר או גולגולת). שרטוטים אלה גרמו לבאר לשער שמודבר בציור מסוג ממנטו מורי - "זכור את יום המוות".
במשך שנים רבות הייתה מקובלת עמדתו של אלפרד באר, אוצר המוזיאון לאמנות מודרנית, כי היצירה מהווה שינוי בסגנונו של פיקאסו - מריאליזם לקוביזם, וכל אחת מהעלמות מהווה שלב בתקופת מעבר זו. לעומתו, מבקר האמנות ליאו סטיינברג סבור, במאמרו משנת 1974, "The Philosophical Brothel", כי לאור השרטוטים שצייר פיקאסו לפני היצירה, שבהם יש עדות לכך שעוד בטרם תחילת ציורה עבר פיקאסו לסגנון הקוביסטי, ומדובר בקומפוזיציה מתוכננת של פיקאסו שמטרתה לגרום אי נוחות לצופה ולתפוס את מבטו. כאשר העלמות במרכז התמונה הן מעט יותר ריאליסטיות מהעלמות שבצדדיה, וכך נשמרים מרכז מבטו ותשומת לבו של הצופה במרכז התמונה, וגורמים לו אי נוחות בניסיון להסיט את מבטו ממנה.
כלי שיט של חיל הים הישראלי
לישראל שני גבולות ימיים - בים התיכון ובים סוף, וכן גבול ימי בים המלח. מרבית היצוא והיבוא אל ישראל וממנה עוברים בדרך הים והדבר מקנה חשיבות יתרה לקיום יכולת הגנה על חופש השיט בים התיכון ובים האדום על ידי חיל הים הישראלי.
A Momentary Lapse of Reason
A Momentary Lapse of Reason (רגע של התדרדרות חשיבה) הוא האלבום הראשון של להקת פינק פלויד ללא רוג'ר ווטרס, שעזב בשנת 1985. האלבום הכיל בתוכו מספר שירים שהפכו ללהיטים, כגון "Learning to Fly" ו-"On the Turning Away", אשר הביאו את האלבום למקום השלישי במצעדים של ארצות הברית ואירופה.
רוב האלבום בוצע על ידי דייוויד גילמור ונגנים אחרים. כתוצאה, המתופף, ניק מייסון, הרגיש שלא שותף דיו ביצירה. כך לדוגמה צורמת נגינתו של קרמין אפיס על התופים במקום מייסון בשיר "The Dogs of War". נגן הקלידים, ריצ'רד רייט, הצטרף בחזרה ללהקה באמצע הכנת התקליט, ולכן השתתף רק במספר שירים. באלבום, על הבס מנגן טוני לוין הבסיסט של להקת קינג קרימזון.
עיצוב התקליט.
על התקליט נראית תמונה ובה 800 מיטות של בית-חולים. התמונה צולמה על ידי סטורם ת'ורג'רסון.
האיחוד האפריקאי
האיחוד האפריקאי (באנגלית: African Union או בקיצור AU, בפורטוגזית: União Africana, בערבית: الاتحاد الأفريقي) הוא ממשיכו של ארגון אחדות אפריקה. הארגון נבנה במודל של האיחוד האירופי (אולם בפועל השפעתו היא בדומה לחבר העמים הבריטי). האיחוד הוא ארגון התנדבותי של המדינות האפריקאיות השונות, ומטרותיו העיקריות הן לקדם דמוקרטיה, זכויות האדם ופיתוח בכל יבשת אפריקה, בעיקר על ידי הגברת השקעות החוץ דרך תוכניות ההשקעות של הארגון. כיום יש 55 חברות בארגון - 54 מדינות ביבשת אפריקה ובנוסף סהרה המערבית, שכידוע אינה מוכרת כמדינה.
מטה הארגון נמצא באדיס אבבה. מדינות האיחוד פועלות בהדרגה למיסוד של מטבע משותף (המכונה אפרו) עד לשנת 2025, במטרה ליצור גוש כלכלי חזק, בדומה לגוש האירו.
היסטוריה.
האיחוד האפריקאי הוא ממשיכו של ארגון אחדות אפריקה אשר הוקם ב-25 במאי 1963 כדי לקדם את האחדות והסולידריות של מדינות אפריקה ולשמש קול קולקטיבי ליבשת כולה על מיליארד תושביה. הארגון שם דגש גם על סילוק הקולוניאליזם משטחו ויצירת קהילה ליברלית שתעזור לתנועות עצמאיות באפריקה, ואולם בפועל עשה הארגון מעט כדי להגן על הזכויות והחירויות של אזרחי אפריקה.
ב-9 בספטמבר 1999 הוציאו ראשי מדינות אפריקה הכרזה משותפת בדבר רצונם להקים ארגון חדש בשם האיחוד האפריקאי על בסיס ארגון אחדות אפריקה. ההכרזה התקבלה בפסגת לומה (טוגו) בשנת 2000. ובהמשך, בפסגה לוסקה (זמביה) בשנת 2001 התקבל "חוק יסוד האיחוד האפריקאי", ואומצה התוכנית להקמת האיחוד האפריקאי. האיחוד החדש התבסס ברובו על מודל האיחוד האירופאי ביבשת אירופה, השכנה מצפון, אולם ישנם הבדלים משמעותיים רבים בין שני האיחודים.
האיחוד האפריקאי החל לפעול בדרבן (דרום אפריקה) ב-9 ביולי 2002 על ידי היושב ראש הראשון שלו תאבו מבקי הדרום אפריקאי.
בשנת 2016 הושק על ידי הארגון מרכזי אפריקה לבקרת מחלות ומניעתן. בשנת 2017 החל לפעול אפריפול.
ב-1 בינואר 2021 הכריז הארגון על אזור סחר חופשי בין כל מדינות אפריקה (על ההכרזה חתומות כל מדינות היבשת למעט אריתריאה), אולם בעקבות מחסור מהותי בתשתיות הנדרשות ליישם מדיניות סחר חופשי, משמעות ההכרזה היא בעיקר בתחילת שיתוף פעולה לקראת קיום אזור הסחר בפועל בעתיד.
המדינות החברות בארגון.
האיחוד האפריקאי מאגד את כל מדינות אפריקה. מרוקו פרשה מארגון אחדות אפריקה בשנת 1985, בתקופה שהאיחוד האפריקאי עדיין לא היה קיים. הסיבה לפרישה הייתה צירוף סהרה המערבית כחברה בארגון בשנת 1982 - למרות טענת מרוקו לבעלות על סהרה המערבית, ולכן כשהאיחוד החדש הוקם ב-2002 מרוקו נשארה בחוץ. בשנת 2017, מרוקו חזרה לאיחוד.
(*)- בהשעיה/תחת סנקציות.
האיחוד וישראל.
ישראל נהנתה בעבר ממעמד של משקיפה באיחוד, אך הושעתה ממנו כתוצאה מלחץ, שהפעיל מנהיג לוב מעמר קדאפי.
ביולי 2016 נפגש ראש הממשלה בנימין נתניהו, במסגרת סבב ביקורים באפריקה, עם נשיא קניה. בפגישה זו הצהיר נשיא קניה כי יפעל להחזרת ישראל כמשקיפה באיחוד. גם גאנה וטוגו הביעו תמיכה ברעיון.
ביולי 2021 חזרה ישראל לארגון כמדינה משקיפה בעקבות קמפיין של משרד החוץ הישראלי.
צעד זה התקבל בביקורת חריפה מצד מספר מדינות ערביות החברות באיחוד: אלג'יריה, לוב, מאוריטניה, קומורו ותוניסיה, גם דרום אפריקה, אריתריאה, ניז'ר, ניגריה, וזימבבואה התנגדו לצעד.
המומה
ברודוויי בוגי ווגי
ברודוויי בוגי ווגי (באנגלית: Broadway Boogie-Woogie), יצירתו של פיט מונדריאן המוצגת במוזיאון לאמנות מודרנית שבעיר ניו יורק.
היצירה צוירה בשנת 1943 בסגנון ציור מופשט גאומטרי, סגנון הצביעה הוא לוקאלי עבודת האומן עם המכחול אינה חשופה והיא מתארת בסגנון אבסטרקטי, במבט-על, את רחובות ניו יורק, הבנויים שתי וערב. מונדריאן, שהגיע לעיר שנים ספורות קודם לכן (בשנת 1940), הושפע מהתנועה התוססת במנהטן וממוזיקת הבוגי ווגי שאהב.
קארל מלון
קארל אנתוני מלון (באנגלית: Karl Anthony Malone; נולד ב-24 ביולי 1963 בסאמרפילד, לואיזיאנה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי הידוע בכינוי הדוור (The Mailman), כינוי אשר הודבק לו בעת ששיחק במכללות בשל שמירתו על יכולת טובה לאורך זמן. הוא זכה פעמיים בתואר ה-MVP של העונה הסדירה. מלון קלע בקריירה 36,928 נקודות, שלישי רק לכרים עבדול-ג'באר ולברון ג'יימס ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA.
מלון כיכב בקבוצת יוטה ג'אז במשך 18 עונות, בהן שיתף פעולה עם ג'ון סטוקטון, בצמד שנחשב לאחד משיתופי הפעולה הבולטים והמוצלחים בתולדות ה-NBA. בשנת 2006, בטקס בו תלו את חולצתו של מלון על תקרת אולמה של יוטה ג'אז אנרג'י סולושן ארנה, חשפה הקבוצה פסל ברונזה שהוצב לכבודו של מלון מחוץ לאולם. פסלו של מלון הוצב ליד פסל דומה אשר הוצב לכבודו של סטוקטון.
בשנת 1996 נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA, וב-2010 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
קריירת ה-NBA.
לאחר שלוש שנים באוניברסיטת לואיזיאנה טק, נבחר מלון בדראפט במקום ה-13 על ידי יוטה ג'אז. לאחר עונת רוקי מוצלחת בה רשם של 14.9 נקודות ו-8.9 , החליטו ביוטה לבנות את הקבוצה סביבו לטווח ארוך, והוחלט להעביר ב את הפורוורד אדריאן דאנטלי לדטרויט פיסטונס. ההחלטה התבררה כנכונה, כשמלון גמל להם בממוצעים של 21.7 נקודות ו-10.9 ריבאונדים בעונתו השנייה.
בה בעת, זכה הרכז המחליף של הקבוצה, ג'ון סטוקטון, באמונו של סגל האימון ובאהבת הקהל, ובעונת החלו השניים לשכלל את התיאום ביניהם, כאשר מלון נלחם מתחת לסלים וסטוקטון מנהל את המשחק. בשנת 1988, בעונתו השלישית בליגה, נבחר מלון לראשונה למשחק האולסטאר בעקבות יכולתו הטובה כשקלע 27.7 נקודות למשחק באותה העונה, מלון המשיך ונבחר לשחק במשחק האולסטאר בכל עונה עד לשנת 2001. בסיום העונה נבחר לחמישיית העונה השנייה. הג'אז סיימו את העונה במאזן של 35–47 וסיימו במקום השלישי בבית הצפון-מערבי. בסיבוב הראשון של הפלייאוף ניצחה יוטה את פורטלנד טרייל בלייזרס, אך הפסידה בסיבוב השני לאלופת השנה הקודמת לוס אנג'לס לייקרס, עם כרים עבדול-ג'באר, מג'יק ג'ונסון וג'יימס וורת'י בשבעה משחקים, שזכו באליפות גם בשנה זו. מלון שיפר עוד יותר את ממוצעיו מהעונה כשקלע בפלייאוף 29.7 נקודות והוריד 11.8 ריבאונדים למשחק.
את העונה שלאחר מכן, עונת , סיים מלון כסגן מלך הסלים כשקלע 29.1 נקודות למשחק ובמקום החמישי בליגה בריבאונדים עם 10.7 למשחק. במשחק האולסטאר קלע מלון 29 נקודות, הוריד 9 ריבאונדים, מסר שלושה אסיסטים ונבחר לMVP של משחק האולסטאר. הג'אז סיימו את העונה הסדירה במאזן של 31–51, אך הודחו ב בשלושה משחקים על ידי גולדן סטייט ווריורס כבר בסיבוב הראשון. בעונה שלאחר מכן המשיך מלון לשפר את הסטטיסטיקות שלו כשקלע 31 נקודות והוריד 11.1 ריבאונדים למשחק, כולל משחק שיא של 61 נקודות ב-33 דקות מול מילווקי באקס, אך הג'אז שוב הודחו בסיבוב הראשון, הפעם על ידי פיניקס סאנס.
מלון וסטוקטון שיפרו את תיאום הפעולה ביניהם ובעיקר את תרגיל ה לרמה של כמעט שלמות, והמשיכו להוביל את הרכבי הטלאים של ג'רי סלואן לפלייאוף שנה אחר שנה, אך עד שנת 1996 לא הצליחו להעפיל אל מעבר לגמר המערב. הם אף זכו במשותף בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר בשנת 1993.