בזמן מלחמת העולם השנייה, משפחתו של פלטיאל ניהלה מפעל טקסטיל בעיר טרונדהיים. ב-6 באוקטובר 1942, נעצר יחד עם משפחתו ונשלח למחנה הריכוז פלסטד, שם הוחזקו עד לגירושם למחנה אושוויץ ב-24 בפברואר 1943. כאשר הצבא האדום התקרב לגבול פולין בינואר 1945, הנאצים החלו לפנות את 66,000 האסירים שנשארו במחנה בצעדת מוות לעבר בוכנוואלד. בתום הצעדה, משקלו של פלטיאל היה 39 קילוגרמים בלבד.
יום אחד, האסירים קיבלו ידיעה שכל האסירים הסקנדינביים יישלחו בחזרה לארץ מוצאם, אך לרוע מזלו של פלטיאל, וידקון קוויזלינג, נשיא נורווגיה הפרו-נאצי, ביטל את אזרחותם של יהודי נורווגיה. ב-11 באפריל 1945 הוא שוחרר מהמחנה על ידי חיילים אמריקאים יחד עם עוד ארבעה יהודים מנורווגיה.
מותו.
פלטיאל נפטר בגיל 83 ונקבר בעיר הולדתו טרונדהיים. ממשלת נורווגיה שילמה את הוצאות קבורתו ובהלוויתו נכחו האראלד החמישי, מלך נורווגיה, שר התרבות טרונד קיסגה ועוד. הותיר אחריו אישה, הסופרת הדנית ורה קומיסר, ושני ילדים.
קטורה אורג'י
קטורה אורג'י (באנגלית: Keturah Orji; נולדה ב-5 במרץ 1996) היא אתלטית אמריקאית, שיאנית ארצות הברית בקפיצה משולשת.
ביוגרפיה.
אורג'י נולדה בהובוקן שבניו ג'רזי בתם של אנטוני וניקול ולה שלושה אחים. כילדה הצטיינה בהתעמלות מכשירים בטרם עברה להתחרות באתלטיקה. ב-2013 זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק ובמדליית ארד בקפיצה משולשת באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בדונצק שבאוקראינה. היא החלה ללמוד באוניברסיטת ג'ורג'יה וחברה בנבחרת האתלטיקה שלה.
ב-2015 זכתה באליפות ה-NCAA בקפיצה משולשת בשיא מכללות של 14.17 מטר. ב-2016 זכתה שוב באליפות בשיא אמריקאי של 14.53 מטר, ב-2017 זכתה בפעם השלישית וב-2018 בפעם הרביעית. כמו כן זכתה ב-2018 באליפות המכללות בקפיצה לרוחק.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה בפורטלנד סיימה רביעית בתוצאה של 14.14 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה רביעית בשיא אמריקאי של 14.71 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה חמישית בתוצאה של 14.32 מטר. ביוני 2018 זכתה באליפות ארצות הברית בשיא אליפות של 14.59 מטר. על הישגיה במכללות זכתה בגביע באוורמן.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיימה במקום השביעי בתוצאה של 14.46 מטר. באולימפיאדת טוקיו סיימה שביעית בתוצאה של 14.59 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 סיימה במקום השביעי בתוצאה של 14.22 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיימה שישית בתוצאה של 14.49 מטר.
אריקה היימן
אריקה היימן (אופנבורג, גרמניה 1895 - 6 באפריל 1950, אמסטרדם) הייתה חסידת אומות העולם מגרמניה, הוכרה על ידי מוסד יד ושם לאחר מותה בגין עזרתה ליהודים בהולנד הכבושה.
תחילת חייה.
אריקה היימן נולדה באופנבורג, גרמניה בשנת 1895. בתם של אדולף ומרי גק, שלישית מבין חמישה ילדים. אביה היה סוציאליסט ואימה נוצרייה קתולית. אריקה לא הייתה דתייה והגדירה את עצמה כ-"אוהבת טבע".
בשנת 1921 אריקה גק נישאה לסטפן היימן, חייל גרמני שלחם במלחמת העולם הראשונה וקומוניסט. אריקה וסטפן חיו במנהיים, היו פעילים בארגונים חברתיים ופרסמו מאמרים בכתבי עת קומוניסטיים. לזוג נולדו שני ילדים, סוניה בשנת 1922 ודייטר בשנת 1927.
ברלין.
בשנת 1930 סטפן התחיל לעבוד בתור עורך של העיתון רוט פחן ("דגל אדום" בהולנדית) בברלין. בשנת 1933 הוא נאסר מאחר שסירב לגלות את זהותו של עיתונאי שמאמרו פורסם בעיתון.
זמן קצר לאחר מכן, אריקה קיבלה צו משר הפנים של פרוסיה, הרמן גרינג, המורה למשפחתה לצאת משטח המדינה. עם הקמתה של רפובליקת ויימאר אריקה הייתה אזרחית של מחוז באדן, ולכן היה ניתן להורות לה לצאת משטח הרפובליקה. אריקה וסטפן הסכימו כי הגיע זמנם לעזוב את גרמניה לחלוטין.
אחותה של אריקה, טרודל, שכנעה את האחראי על התחבורה באמסטרדם להעסיק את אריקה בתור אומנת בתנאי שתלמד את ילדיו גרמנית. ב-14 ביולי 1933 המשפחה עברה לאמסטרדם. הם שכרו שתי דירות בדרום העיר. אריקה עבדה בתור מנקה ומבשלת בשעות היום. היא אף יצרה קשרים עם תנועות סוציאליסטיות באמסטרדם.
במרץ 1936 סטפן סיים לרצות את עונשו, אך הוא נעצר בשנת בשל חברותו במפלגה הקומוניסטית של גרמניה ונשפט למאסר עולם. בשנת 1938 הוא נשלח לדכאו על מנת לבנות בית כלא חדש. לאחר מעצרו אריקה וסטפן נהגו להתכתב ועם התקרבות המלחמה הדבר נעשה קשה יותר ויותר.
המלחמה וכיבוש הולנד.
במאי 1940 גרמניה הנאצית כבשה את הולנד. אריקה נשלחה למטה האס דה. היא נחקרה והובהר לה כי אם תעזוב את בעלה היהודי היא תזכה למשרה טובה. על אף כן היא סירבה והשמידה את כל תכתובותיה עם סטפן.
תבוסת הצבא הגרמני בקרב סטלינגרד החישה את רדיפת היהודים באירופה הכבושה. אריקה הכניסה לביתה מספר דיירים למרות שידעה על יהדותם: ארווין גייסמר, אברהם "אפי" קייזר והנדריק ווסטרמנס ששמו האמיתי היה חנן פלוהרשיים.
לאחר המלחמה, מחתרת ההתנגדות ההולנדית הנפיקה תעודה לאות הוקרה לפועלה של אריקה במספר פעילויות מחתרתיות בזמן הכיבוש.
מעצר ושבי.
ב-4 בספטמבר 1943, קרוביו של פלוהרשיים, משפחת פולק, הגיעו לדירתה של אריקה כדי להצטרף אליו למסתור, לאחר שגורשו מבתיהם בהוראת החוק הנאצי. ביום שלמחרת המשטרה הגרמנית פשטה על הדירה ועצרה את כל הנוכחים בה לאחר הלשנה של השכנים. הבוגר היחיד שניצל ממעצר היה אפי קייזר שלא נכח בדירה באותה עת. גם ילדיה של אריקה לא נכחו בדירה והם נשארו באותו הרחוב למשך שארית המלחמה.
בני משפחת פולק וארווין גייסמר נעלמו וקרוב לוודאי שנרצחו במחנות הריכוז. אפי קייזר מצא מקום מסתור חלופי וכך שרד את המלחמה. חנן פלוהרשיים נמלט לבלגיה, לצרפת ומשם הגיע לספרד בה שהה עד לשנת 1944 ולאחר מכן עלה ארצה.
אריקה נשפטה למאסר לכל משך המלחמה באשמת סיוע ליהודים (יודנהילף "Judenhilfe"). בפרק זמן קצר מאוד מלכידתה היא נשלחה למחנה ריכוז בעיר ווכט. במחנה היא אולצה למיין ולתפור בגדים גנובים. לאחר מכן היא הועברה למפעל בו האסירים הרכיבו מסכות גז לצבא הגרמני. בעקבות חשיפה לבנזן היא חלתה בסרטן הדם.
אריקה נכחה במחנה ווכט בעת תקרית שארעה בו וכונתה "טרגדיית הבונקר", 74 נשים צוו להיכנס לתא שגודלו היה תשעה מטרים רבועים בלבד, עשר מהן מתו מחנק. היא ניסתה למנוע את ההתמרדות שהובילה לאסון אך מאחר שהיא הייתה גרמנייה ורוב האסירים במחנה היו הולנדים, התעלמו מעצתה. מסיבות שאינן ידועות, אריקה שוחררה ממחנה ווכט ב-20 באפריל 1944.
מותה.
אריקה התאחדה עם ילדיה מיד עם תום המלחמה. היא הייתה תשושה מתקופת המעצר שלה במחנה, ובשנה האחרונה של המלחמה היא נשארה לרוב בביתה.
סטפן היימן היה כלוא בבוכנוואלד ושוחרר בשנת 1945. אריקה וסטפן לא התאחדו לאחר המלחמה מאחר שסטפן רצה שהמשפחה תעבור לגרמניה המזרחית אך ילדיהם רצו להישאר בהולנד.
סרטן הדם של אריקה החמיר והיא נכנעה למחלה ב-6 באפריל 1950, ילדיה פיזרו את אפרה בים הצפוני.
חסידת אומות העולם.
דייטר היימן וחנן פלוהרשיים נפגשו בשנת 2003. משפחתה של אריקה, בעצתו של פלוהרשיים, פנו ליד ושם על מנת שהיא תוכר כחסידת אומות העולם. בקשתם נענתה בחיוב בשנת 2010. האות הוענק למשפחה במוזיאון השואה ביוסטון שנה לאחר מכן. חנן פלוהרשיים טס לארצות הברית מהארץ כדי להיות נוכח בטקס.
האומן סטריט
הליגה (סדרת טלוויזיה)
הליגה היא סדרת סיטקום אמריקאית ששודרה בשנים 2009–2015. היא מגוללת את חייהם של ארבעה חברים טובים המתגוררים בשיקגו, אילינוי אשר משחקים בליגת פנטזי פוטבול. הסדרה עוסקת בחיים היומיומיים של הדמויות בנושאים כמו סקס, הורות ועוד.
בישראל, הסדרה שודרה ב-yes.
עלילה.
הליגה עוקבת אחרי קבוצת חברי ילדות שמשחקת פנטזי פוטבול (ליגת פוטבול וירטואלית).
מקס ניומן
מקסוול הרמן אלכסנדר "מקס" ניומן (באנגלית: Max Newman; 7 בפברואר 1897 – 22 בפברואר 1984) היה מתמטיקאי ומפצח צפנים יהודי בריטי. עבודתו במלחמת העולם השנייה הובילה לבניית קולוסוס - המחשב המתוכנת האלקטרוני הראשון בעולם. בנוסף לכך, הוא הקים את מעבדת המחשב באוניברסיטת מנצ'סטר, אשר הפיקה את המחשב הראשון בעולם בעל תוכנה מאוחסנת ב-1948, בשם "המכונה הניסיונית קטנת המידות של מנצ'סטר".
חייו המוקדמים.
מקס ניומן נולד בתור מקסוול נוימן בצ'לסי, לונדון, אנגליה למשפחה יהודית, ב-7 בפברואר 1897. אביו היה הרמן אלכסנדר נוימן, שהגיע במקור מן העיר הגרמנית בידגושץ' (כיום חלק מפולין) והיגר עם משפחתו ללונדון בגיל 15. הרמן עבד כמזכיר והתחתן עם שרה אן (פייק), מורה לאנגלית, בשנת 1896.
המשפחה עברה לדולוויץ' בשנת 1903, וניומן למד בבית הספר של לונדון מ-1908. בבית הספר, הוא הצטיין במתמטיקה, וכן שיחק שחמט וניגן בפסנתר.
בשנת 1915 זכה נוימן במלגה ללימודי מתמטיקה בקולג' סנט ג'ון, שבקיימברידג'.
מלחמת העולם הראשונה.
לימודיו נדחו בעקבות מלחמת העולם הראשונה. אביו נעצר בתור אויב לאחר תחילת המלחמה ב-1914, ועם שחרורו חזר לגרמניה.
ב-1916 שינה ניומן את שמו מ"נוימן" לצורה האנגלית "ניומן", ואמו שרה עשתה זאת גם היא ב-1920. בינואר 1917 החל ניומן ללמד בבית הספר ביורק, ועזב באפריל 1918. הוא בילה כמה חודשים במחלקת הכספים של הצבא הבריטי, ולאחר מכן לימד בבית ספר שיגוול במשך שישה חודשים בשנת 1919, לפני שחזר לקיימברידג'.
הוא נקרא לשירות צבאי בפברואר 1918, אך טען לסירוב מצפוני עקב אמונותיו וארץ מוצאו של אביו, ובכך נמנע מכל תפקיד מרכזי בלחימה.
בין המלחמות.
סיום הלימודים.
ניומן המשיך את לימודיו באוקטובר 1919, וסיים את תוארו ב-1921. את התזה שלו ביצע על שימוש במכונות סימבוליות (כדוגמת מכונת טיורינג שהומצאה מאוחר יותר) בתחום הפיזיקה.