פול פאריי (בצרפתית: Paul Paray; 24 במאי 1886 - 10 באוקטובר 1979) היה מנצח, נגן עוגב ומלחין צרפתי.
פול פאריי נולד בלה טרפור, צרפת, לאב פסל ונגן עוגב בכנסיית סן ז'אק, וראש אגודת מוזיקאים חובבים. הוא הכניס את פול הצעיר לתזמורת האגודה כמתופף. בהמשך נסע פאריי לרואן ללמוד מוזיקה אל הנזירים בורז'ואה ובורבון, ונגינה בעוגב אצל הלינג. לימודים אלה הכינו אותו לכניסה לקונסרבטואר בפריז. בשנת 1911 זכה פול פאריי בפרס רומא על קנטטה יאניצה שלו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פול פאריי לצבא צרפת. בשנת 1914 היה שבוי מלחמה במחנה דרמשטדט, שם חיבר רביעיית מיתרים.
אחרי המלחמה עבר פאריי מתזמורת לתזמורת בתפקיד מנהל מוזיקלי. בשנת 1922 חיבר פאריי את הבלט Adonis troublé ובשנת 1931 כתב מיסה ליובל ה-500 לשריפת ז'אן ד'ארק על המוקד, שבוצעה בהשמעת בכורה בקתדרלה ברואן. בשנת 1935 כתב את הסימפוניה הראשונה ב-דו מז'ור, ובשנת 1940 את הסימפוניה השנייה ב-לה מז'ור.
פאריי ניצח לראשונה על הפילהרמונית של ניו יורק בשנת 1939. בשנת 1952 התמנה למנהל מוזיקלי של תזמורת דטרויט, שעליה המשיך לנצח עד 1963. בתקופתו גם הרבה להקליט עם התזמורת.
נתיב אקספרס
חברת נתיב אקספרס – תחבורה ציבורית בע"מ היא חברה ישראלית, המפעילה קווי תחבורה ציבורית בגליל, מטרופולין חיפה ואזור בית שמש. עד 2015 החברה הפעילה קווים גם בזכרון יעקב, קריית טבעון, יקנעם עילית והעמקים (חלקם באמצעות חברת הבת "אומני אקספרס"). החברה בבעלות מלאה של חברת הנסיעות והתיירות נצרת של משפחת עפיפי.
בהנחיית משרד התחבורה מפעילה החברה יחד עם חברת "אגד" שירות "חופשי חודשי" במסגרתו נמכרות כרטיסיות המכובדות על ידי שתי החברות.
היסטוריה.
החברה נוסדה בראשית שנת 2001, לקראת פתיחת שוק התחבורה הציבורית בארץ לתחרות. היא הייתה חברת התחבורה הציבורית הראשונה לפעול במסגרת הרפורמה, כאשר השירות באזור נתניה–חדרה נחנך ב-31 בדצמבר 2001. השירות של החברה באזור צפת–מעלות–נהריה נחנך ב-28 בינואר 2002. בנוסף לנסיעות תחבורה ציבורית רגילות, לחברה אישור להפעלת נסיעות מיוחדות.
בשנת 2005 הייתה החברה מעורבת בסכסוך העבודה של חברת "מטרודן" בבאר שבע, כאשר ב-14 במרץ 2005 החליט בג"ץ בהרכב בן שלושה שופטים, בראשות הנשיא אהרן ברק, לקבל את עתירת עיריית באר שבע ולאפשר לחברת האוטובוסים "נתיב אקספרס" להפעיל חלק מהקווים אותם השביתו נהגי "מטרודן" במשך יותר ממאה ימים.
בשנת 2009 נתיב אקספרס החלה להפעיל קווים המקשרים בין נתניה, הרצליה ותל אביב, לאחר שמשרד התחבורה החליט לערוך רפורמה בקווים אלה. בנוסף, החברה הציבה מכונות כרטוס לכרטיס החכם "רב-קו", הפועל גם בשאר חברות התחבורה הציבורית בארץ.
ביולי 2013, רכשה חברת קרסו מוטורס 50% מהבעלות בחברה, לפי שווי של 93 מיליון שקל. במרץ 2016 מכרה קרסו מוטורוס את חלקה חזרה למשפחת עפיפי.
ב-2014 סיימה החברה את הפעלת קווי אשכול נתניה–חדרה וקווי האשכול הועברו לחברת קווים, במקביל החלה להפעיל קווי אוטובוס בינעירוניים מהעיר צפת ואליה, בנוסף לקווים העירוניים. וכן קווים בינעירוניים נוספים בעיקר עבור המגזר החרדי בין השאר בעפולה, כרמיאל, רכסים, זכרון יעקב, בית שמש, ירושלים ובני ברק. בנוסף לשירות בערים נהריה, עכו, מעלות וישובים נוספים בגליל.
בתחילת חודש יולי 2018 החברה סיימה את פעילותה באשכול נתניה–תל אביב, לאחר הפסדה במכרז לחברת מטרופולין אשר זכתה במכרז להפעלת אשכול "שרון–חולון מרחבי", אשר קווים אלה נכללו במכרז.
ביוני 2019 זכתה החברה יחד עם "" הטורקית במכרז להפעלת הרכבלית בחיפה והן הקימו את חברת כבל אקספרס לצורך הפעלת הרכבל.
באוקטובר 2020 זכתה החברה בהפעלת קווי בית שמש במקום חברת סופרבוס. היא שווקה כבית שמש אקספרס, כשפעילותה החלה ביולי 2021.
חברות בת.
לחברה שתי חברות ייעודיות, בית שמש אקספרס שמפעילה את התחבורה הציבורית בבית שמש וכבל אקספרס שמפעילה ומתחזקת את הרכבלית בחיפה.
כמו כן בעבר פעלה גם חברת אומני אקספרס.
מאה
MVRDV הוא משרד אדריכלים ומתכנני ערים הולנדי שהוקם ב-1991 ושוכן ברוטרדאם. שם המשרד הוא שילוב ראשי התיבות של מקימיו ויני מאס (Winy Maas), יאקוב ואן רייס (Jacob van Rijs) ונטאלי דה פריס (Nathalie de Vries). מאס וואן רייס עבדו ביחד במשרד OMA, משרדו של האדריכל ההולנדי רם קולהאס.
השלושה התפרסמו לראשונה בעקבות זכייה במקום הראשון בתחרות האדריכלית החשובה 2 Europan לשנת 1991. מאז זכו בתחרויות אדריכליות בינלאומיות רבות, ביניהן: תוכנית לקו המים ב-Bjørvika, אוסלו (2003), תוכנית אב לטיראנה, אלבניה (2008), מרכז העיר Gwanggyo בקוריאה הדרומית (2008) וגורד השחקים Rødovre בקופנהגן (2008). פרויקטים נודעים של MVRDV הם משרדי חברת VPRO בהילברסום שבהולנד (1993-1997), פרויקט Wozoco Housing באמסטרדם, הביתן ההולנדי בתערוכת אקספו 2000 בהאנובר ובניין מיראדור במדריד (2004).
לרוב משייכים את MVRDV לזרם הפוסט מודרניזם באדריכלות בשל תפישת החלל של מבניהם וסגנון העיצוב שלהם. המשרד פרסם גם מספר ספרים יוצאי דופן מבחינה עיצובית הפורסים את משנתם האדריכלית והפילוסופית.
אמסטרדאם
רוטרדאם
רוברט בונזן
רוברט וילהלם אברהארד בונזן (גרמנית: Robert Wilhelm Eberhard Bunsen; 30 במרץ 1811, גטינגן - 16 באוגוסט 1899, היידלברג) היה כימאי גרמני.
בונזן היה מהחלוצים בחקר הפליטה הספקטרוסקופית של גופים חמים בעזרתם גילה יחד עם גוסטב קירכהוף את היסודות צסיום (ב-1860) ורובידיום (ב-1861). כמו כן שיכלל את "מבער בונזן" הקרוי על שמו (אשר הומצא למעשה על ידי מייקל פאראדיי).
בין תלמידיו שלושה חתני פרס נובל בהם פריץ הבר.
בשנת 1860 זכה במדליית קופלי.
בשנת 1877 היה לזוכה הראשון (יחד עם גוסטב קירכהוף) במדליית דייווי מטעם החברה המלכותית בלונדון.
רבן גמליאל הרביעי
רבן גמליאל הרביעי היה נשיא הסנהדרין בדור השני לאמוראים בארץ ישראל. בנו של רבי יהודה נשיאה, ונינו של רבי יהודה הנשיא, עורך המשנה.
לא נמסרו בשמו מאמרים בתלמוד הבבלי. התלמוד הירושלמי מספר עליו (לפי אהרן היימן):
"ביקש רבן גמליאל בר רבי להנהיג את הדמאי בסוריה, ולא הניח לו רבי הושעיה." מכך שכמעט ולא הוזכר בתלמודים פעמים רבות כמו שהוזכרו אביו ובנו ניתן להעריך שתקופת כהונתו כנשיא הייתה קצרה.
על כיסאו ישב בנו, רבי יהודה נשיאה השני, שהיה תלמידו של רבי יוחנן.
רוברט וילהלם בונזן
אני מאמין (שחקי שחקי)
אני מאמין, הידוע גם במילותיו הראשונות, שחקי שחקי, הוא שיר שכתב המשורר שאול טשרניחובסקי (1875 –1943) באודסה בשנת 1892, ונכלל בשנת 1898 בקובץ שיריו הראשון, "חזיונות ומנגינות".
השיר.
בשיר שמונה בתים בני ארבע שורות כל אחד. השורה הרביעית בכל בית מתחרזת עם השורה השנייה בו. ההטעמה בשיר היא מלעילית, לפי ההברה האשכנזית. למשל, בשורה הראשונה, "שחקי, שחקי על החלומות" מוטעמות ההברות "שח" במילה "שחקי" ו"לו" במילה "חלומות".
מבנה השיר:
השיר מבטא תקווה אוטופית (), ורעיונות כהומניזם (), סוציאליזם (), אחוות עמים () וציונות ().
הועלו מספר הצעות להפוך את השיר להמנון מדינת ישראל, לצדה או במקומה של "התקווה", מאת חברי הכנסת מוחמד ברכה ואברהם בורג. שכן השיר הוא בעל מסר אוניברסלי ולכן הוא עדיף בעיניהם מ"התקווה" בעלת הצביון היהודי המובהק. השיר משמש היום כהמנון רשמי של "הנוער העובד והלומד", של תנועת "המחנות העולים" ושל תנועת "השומר הצעיר". השיר שולב בסידור התפילה של היהדות הרפורמית בישראל, תפילת האדם, שיצא לאור בשנת 2021.
שורה מהשיר משמשת כחלק מעיצוב שטר של 50 שקל חדש, שנכנס למחזור בספטמבר 2016 ונושא את דמותו של טשרניחובסקי - .
תרגום ליידיש.
השיר תורגם ליידיש בידי אורי ניסן גנסין, בשם "איך גלויב", ופורסם בשנת 1900 בשבועון הציוני "די ולט", שיצא לאור בווינה. תרגום נוסף ליידיש, בידי י.י. שווארץ, יצא לאור בשנת 1957, בספר "לידער און אידיליעס".
לחן.
השיר הולחן על ידי טוביה שלונסקי (אביהם של המשורר אברהם שלונסקי והמלחינה ורדינה שלונסקי). טשרניחובסקי היה מבאי ביתה של משפחת שלונסקי, ובאחד מביקוריו קרא בפניהם את מילות השיר. מסופר כי שלונסקי התאים את הלחן לשיר תוך זמן קצר.
יש הטוענים כי הלחן איננו מקורי: לדברי חוקר המוזיקה החסידית והזמר העברי יעקב מזור, אברהם צבי אידלסון הגדיר את הלחן "עממי", בעוד שעל פי חוקר הזמר העברי אליהו הכהן, מקורו של הלחן בשיר רוסי על נהר דון.
בישיבות ליטאיות היו שייחסו אותו לרבי אברהם אליהו קפלן, משום שהוא הושר עם שירו של קפלן "שקעה חמה".
השיר מולחן במשקל מורכב של תשע שמיניות, ערוכות בשלשות שבהן כל שמינית ראשונה מודגשת ויוצרת התאם עם ההטעמה המלעילית כבהגייה האשכנזית.
ברבות הימים השיר זכה לעיבוד של גיל אלדמע.
השיר זכה לביצועים רבים, בין השאר על ידי אריק לביא, נחמה הנדל, רונית אופיר, רונה קינן ואבישי כהן.
ביום העצמאות ה-71 למדינת ישראל בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל שרה שירי מימון את השיר.
לוקמיה חריפה מיאלואידית
כרמליתים
הר אלברוס
נחשים על המטוס
נחשים על המטוס (באנגלית: Snakes on a Plane) הוא סרט קולנוע המשתייך לז'אנר סרטי מתח ואימה, בכיכובו של סמואל ל. ג'קסון. הסרט יצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-18 באוגוסט 2006. הסרט בוים על ידי דייוויד ר. אליס ונכתב על ידי דייוויד דאלסנדרו, ג'טו הפרנן ושלדון טרנר.
הסרט נאסר לצפייה בפני קטינים בארצות מסוימות, בשל התוכן שלו שמכיל שפה גסה, סצנה של קיום יחסי מין ושימוש בסמים, וסצנות רבות של אימה ואלימות.