מאשן עצמו, במכתב משנת 1783 ששלח ליוהאן ברנולי השלישי (נכדו של יוהאן ברנולי), טען ש-M102 היא למעשה תצפית חוזרת בערפילית M101, שאותה גילה מאשן עצמו באותו הלילה ורשם אותה בטעות פעמיים בשני מיקומים שונים. אף על פי שההסבר של מאשן מבהיר שאין למעשה עצם אמיתי מאחורי M102, יש בו מספר קשיים: התיאור של הערפילית לא דומה לתיאור של M101 כפי שמסיה כתב בקטלוג, ולפיו M101 היא ערפילית גדולה למדי, וכן אין לידה כוכב עם דרגת בהירות 6. הכוכב הקרוב ביותר אליה עם דרגת בהירות סביב 6 הוא 86 בדובה הגדולה שנמצא במרחק זוויתי של כמעלה וחצי ממערב-דרום-מערב ל-M101. כמו כן, M101 נמצאת במרחק של כ-4 מעלות מהכוכב θ ברועה דובים בכיוון ניצב לקו המחבר אותו עם ι בדרקון, כך שקשה להבין איך מאשן היה יכול לצפות בה ולרשום מיקום כל כך רחוק ממיקומה האמיתי.
NGC 5866.
NGC 5866 היא גלקסיית עדשה עם בהירות מדרגה 9.9 והיא הגלקסיה הבהירה ביותר שנמצאת בסמוך לקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון. אם אכן המיקום שמאשן תיאר הוא נכון (ובהנחה שבאמת התכוון ל-θ ברועה דובים), אז זאת המועמדת הטובה ביותר להיות M102. כמו כן, הקואורדינטות שרשם מסיה בעותק האישי של הקטלוג שלו, דומות לקואורדינטות של NGC 5866, אך עם סטייה של בעלייה הישרה, שעשויה להיות טעות בהעתקה. כמו כן, במרחק של כ-11 דקות קשת מדרום-מערב ל-NGC 5866 יש כוכב עם דרגת בהירות 7.5 שיכול להיות הכוכב שאליו התכוון מאשן בתיאור של M102.
NGC 5905, NGC 5907, NGC 5908 ו-NGC 5897.
מסביב ל-NGC 5866 יש קבוצת גלקסיות קטנה שהבהירות שבהן הן NGC 5905, NGC 5907, NGC 5908 ו-NGC 5897, כולן עם דרגות בהירות 11.5 עד 13.5 וכולן נמצאות לא רחוק מהקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון. מכיוון שהעצם העמום ביותר בקטלוג מסיה הוא מדרגת בהירות 10.2 ומכיוון שבאותו הלילה שבו נצפתה M102 התגלתה גם גלקסיית גלגל הרוח (בהנחה שאכן מדובר בעצמים שונים), שבהירותה היא מדרגה 7.8 ומסיה ציין שהיא עמומה מאוד וקשה לצפייה, לא סביר שמאשן הצליח להבחין בעצמים עם דרגת בהירות 11.5 או עמומים יותר. אם בכל זאת מאשן הצליח לצפות באחת מהן (בלי להבחין ב-NGC 5866 הבהירה מהן בהרבה) אז המועמדת הסבירה ביותר מביניהן היא NGC 5907 שלה דרגת בהירות 11.5. בסביבת NGC 5866 ולאורך הקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון יש עוד כ-10 גלקסיות שלכולן דרגת בהירות מעל 13.5, כך שלא סביר שמאשן או מסיה היו יכולים לראותן.
NGC 5928.
NGC 5928 נמצאת כמעלה מדרום לקו המחבר את הכוכב ο ברועה דובים עם הכוכב ι בנחש. אם מאשן התבלבל בין קבוצת הכוכבים דרקון לקבוצת הכוכבים נחש, אז ייתכן שהוא צפה באזור אחר לגמרי ממה שמקובל להניח. עם זאת, מכיוון של-NGC 5928 בהירות מדרגה 14 לא סביר שמאשן הצליח להבחין בה ומכיוון ש-M101 שהתגלתה באותו לילה קרובה הרבה יותר ל-ι בדרקון מאשר ל-ι בנחש, סביר שמאשן צפה בעצם שנמצא באותו אזור ולא ב-NGC 5928.
מסיה 102
עונת 1965/1966 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
עונת 1965/1966 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה התשיעית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-3 בנובמבר 1965 ותחרות הסתיימה ב-1 באפריל 1966. בתחרות השתתפו 26 קבוצות.
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. ברבע הגמר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני עלו לפיינל פור שנערך באיטליה.
התחרות הסתיימה בניצחון של סימנטל מילאנו, בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מהלך התחרות.
בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר.
שלב הגמר.
שלב המגר נערך במילאנו ובולוניה.
ישראל בתחרות.
הפועל תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות והפסידה לסימנטל מילאנו בשני משחקים 80:65 ו-87:53.
David Bird
דייוויד בירד
דייוויד בירד (באנגלית: David Lyster Bird; נולד ב-29 במרץ 1946) הוא שחקן ברידג' בריטי, המפורסם יותר ככותב ספרי ברידג'. בירד כתב יותר ממאה ספרי ברידג', יותר מכל כותב ספרי ברידג' אחר. במרץ 2010 פרסם את ספרו המאה. שנה אחרי זה עבר את טרנס ריס במספר הספרים שכתב, כאשר הגיע ל-108 ספרים. חלק מספריו נכתבו ביחד עם שחקני ברידג' מפורסמים וכותבי ספרי ברידג' בולטים. בין השאר כתב ספרים ביחד עם טרנס ריס, גאייר הלגמו, רון קלינגר,טוני פורסטר, עומר שריף, מרטין הופמן וברברה סיגרם.
בנוסף לכתיבת ספרים, כתב על ברידג' בעיתונים כמו: The Mail on Sunday, London Evening Standard. הוא תרם ככותב לעיתוני ברידג'.
את הרשימה המלאה של הספרים שכתב אפשר למצוא באתר האינטרנט BridgeGuys.
בירד נולד בלונדון ומתגורר באיסטליי (Eastleigh) שליד סאות'המפטון.
רמת ברן
תקופת לידה והורות
בובי ג'ונס (כדורסלן)
רוברט קלייד "בובי" ג'ונס (באנגלית: Robert Clyde "Bobby" Jones; נולד ב-18 בדצמבר 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-ABA וליגת ה-NBA בין השנים 1974–1986. לאורך הקריירה נבחר 8 פעמים לחמישיית ההגנה של העונה, היה הזוכה הראשון בפרס השחקן השישי של העונה וזכה באליפות ה-NBA כשחקן פילדלפיה 76' (בעונת 1982/1983). ממוצעיו לאורך הקריירה הם 12.1 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים, 1.5 חטיפות ו-1.4 חסימות למשחק.
בספטמבר 2019 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל.
נעורים ומכללות.
ג'ונס נולד וגדל בעיר שארלוט שבקרוליינה הצפונית. כילד שלא אהב לעשות ספורט, שיחק כדורסל לראשונה בגיל 11, כאשר קבוצה של כנסייה מקומית חיפשה שחקנים גבוהים. בשנתו השנייה ב"תיכון דרום מקלנבורג" החל לשחק עבור קבוצת הכדורסל שלה, בעיקר הודות לכך שנישא לגובה 1.98 מטרים. בשנתו השלישית זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של שארלוט, וקבוצתו הפסידה בפלייאוף ל"תיכון גרינסבורו" אותה הוביל חבר היכל התהילה לעתיד בוב מקאדו. בשנתו האחרונה בתיכון הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות התיכונים של קרוליינה הצפונית, לצד שחקן השנה השנייה וולטר דייוויס.
בנעוריו הצטיין גם באתלטיקה קלה; בשתי שנותיו הראשונות בתיכון זכה באליפות קרוליינה הצפונית בקפיצה לגובה, בשנה השלישית הגיע למקום השני אחרי בוב מקאדו, ובשנתו האחרונה שבר את שיא המדינה כשעבר את רף 2.03 המטרים.
בשנת 1972 השתתף ג'ונס באולימפיאדת מינכן כחבר נבחרת ארצות הברית, אשר הפסידה בגמר הטורניר לנבחרת ברית המועצות בתוצאה 51–50. הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות המשחקים האולימפיים בה נבחרת ארצות הברית לא זוכה במדליית הזהב. לאורך הטורניר מיעט ג'ונס לקבל דקות משחק, וסיים עם ממוצעים של 5.3 נקודות ו-3.6 ריבאונדים למשחק.
בין השנים 1970–1974 למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה לצד חברו בוב מקאדו ותחת הדרכתו של המאמן דין סמית'. לאחר שנתו השלישית באוניברסיטה נבחר ג'ונס בדראפט 1973 של ליגת ה-ABA על ידי קבוצת "קרוליינה קוגרס", אך בחר להמשיך בלימודיו על מנת לסיים את תוארו בפסיכולוגיה. בשנתו האחרונה באוניברסיטה השיג ממוצעים של 16.1 נקודות ו-9.8 ריבאונדים למשחק, ונבחר ל"חמישיית העונה השנייה של ליגת המכללות" (Second-team All-American).
קריירה מקצועית.
דנוור נאגטס.
בדראפט ה-NBA לשנת 1974 נבחר ג'ונס בבחירה החמישית, על ידי יוסטון רוקטס. במקביל, רכשה קבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-ABA את זכויות השחקן מקרוליינה קוגרס, והחתימה את ג'ונס על חוזה ל-7 שנים עבור 1.4 מיליון דולר. תחת מאמן הקבוצה לארי בראון רשמו הנאגטס את מאזן הניצחונות הטוב ביותר ב-ABA, 65–19, בעוד ג'ונס קולע 14.8 נקודות בממוצע למשחק עם שיא ליגה של 60.4% קליעה מהשדה. כמו כן נבחר ג'ונס לחמישיית הרוקיז ולחמישיית ההגנה של העונה. בעונת 1975/1976 הצטרפו לדנוור דן איסל ודייוויד תומפסון, עמם העפילה הקבוצה לגמר ה-ABA, בו הפסידה לניו יורק נטס של ג'וליוס אירווינג בתוצאה 4-2. במהלך אותה עונה השתתף ג'ונס לראשונה במשחק האולסטאר של ה-ABA, וקלע במשחק עצמו 24 נקודות.
בעונת עברו הנאגטס לשחק בליגת ה-NBA, והמשיכו להציג יכולת טובה כשסיימו עם המאזן השני בטיבו באזור המערבי, 50–32. בסיבוב הפלייאוף הראשון הפסידה דנוור לאלופה שבדרך, פורטלנד טרייל בלייזרס, בתוצאה 4–2. בסיום העונה נבחר ג'ונס לחמישיית ההגנה של העונה בפעם הראשונה מתוך 8 בחירות רצופות. בעונתה השנייה ב-NBA הובילו איסל, תומפסון וג'ונס את הקבוצה לגמר המערב, אך היא שוב הודחה בתוצאה 4–2, הפעם לסיאטל סופרסוניקס. ב-4 עונותיו בדנוור רשם ג'ונס ממוצעים כוללים של 14.8 נקודות, 8.6 ריבאונדים, 3.5 אסיסטים, 2.0 חטיפות ו-1.9 חסימות בממוצע למשחק.
פילדלפיה 76'.
לקראת עונת נשלח ג'ונס בטרייד לפילדלפיה 76', יחד עם רלף סימפסון, בתמורה לפאוור פורוורד ג'ורג' מקגיניס. החל מעונתו השנייה בפילדלפיה שימש כשחקן ספסל, כגיבוי לקו הקדמי שכלל את ג'וליוס אירווינג, קולדוול ג'ונס ודריל דוקינס, והמשיך להציג יכולת טובה עם כ-13.6 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק ב-3 העונות הבאות. בעונות ו- השתתף בפעם הרביעית והחמישית במשחק האולסטאר, בהתאמה.