לוויט תיאר את וירוס שפעת העופות כאיום החמור ביותר לביטחון האמריקאי. ליוויט ציטט את עבודתו של ד"ר מייקל מקוי מארגון הבריאות העולמי, כעבודה המדעית המשכנעת ביותר בנושא איום שפעת העופות. זה עודד את ליוויט לגייס את צוות המוכנות למגפה במדינה להביא לתצורה מחודשת של תוכניות החירום הרפואיות של המדינה.
ייעוץ למיט רומני.
באוגוסט 2012 האתר פוליטיקו פרסם כתבה שבה דווח על כך שליוויט " מתכנן את התוכנית ממשלתית למעבר נשיאותי עבור מיט רומני " וכי אם ירצה יוכל לקבל שריון לאחד מהתפקידים החשובים בממשל רומני פוטנציאלי כגון ראש מטה הבית הלבן או מזכיר האוצר אם רומני היה זוכה בבחירות לנשיאות שנערכו באותה השנה נגד הנשיא ברק אובמה המכהן. אובמה ניצח באותן בחירות.
רפורמת בחירות.
בשנת 2013, ליוויט שיתף פעולה עם הגברת הראשונה של יוטה לשעבר, נורמה מת'סון ואשת העסקים גייל מילר , כדי להשיק את "Count My Vote", מיזם דו-מפלגתי שנועד להוביל לשינוי שיטת הבחירות ביוטה. יחד הם קידמו בהצלחה חוק חדש המאפשר בחירות מקדימות פתוחות במדינה.
יום סנטה לוסיה
יום סנטה לוסיה הוא יום חג נוצרי שנחגג מדי שנה ב-13 בדצמבר. החג מוקדש לקדושה המעונה הסיציליאנית הנוצרית לוצ'יה הקדושה מסירקוזה אשר לפי המסורת במהלך המאה ה-4 הביאה אוכל וסייעה לנוצרים שהסתתרו בקטקומבות הרומיות, בעת כשהיא ענדה זר עם נרות על ראשה, על מנת שתוכל לראות את הדרך ויחד עם זאת לשאת כמה שיותר אוכל עימה. יום סנטה לוסיה נחשב כיום בו מתחילה עונת חג המולד.
יום סנטה לוסיה נחגג באופן נרחב במדינות סקנדינביה ובאיטליה, כאשר בכל אזור מודגש היבט אחר בסיפורה של לוצ'יה. בסקנדינביה לא מושם דגש על האספקטים הדתיים של יום סנטה לוסיה, ועל כן החג נחוג במרבית הגנים ובתי הספר, כאשר חלק מילדי הגנים ותלמידי בתי הספר נוהגים להשתתף בתהלוכות במסדרונות של מוסדות הלימוד בהם הם שרים את שירי החג המסורתיים בעודם לבושים בבגדים לבנים, נושאים נרות, וחלק מהבנות/נערות לעיתים יחבשו זר עם נרות על ראשיהן. בהמשך היום רבים מילדי הגנים ותלמידי בתי הספר מקיימים תהלוכות דומות בבתי האבות, ובבתי החולים ביישובים בהם הם גרים. כמו כן, בסקנדינביה נהוג גם לחלק לחמניות זעפרן, המכונות בשוודית "Lussekatt", ביום החג.
יום סנטה לוסיה נחגג באיטליה במיוחד בצפון המדינה באזורים לומברדיה, אמיליה-רומאניה, ונטו, פריולי-ונציה ג'וליה, טרנטינו-אלטו אדיג'ה, ובדרום המדינה בסיציליה.
קן שימורה
קן שימורה (ביפנית: 志 村 け ん; 20 בפברואר 1950 – 29 במרץ 2020) היה שחקן וקומיקאי יפני.
שימורה התפרסם בתחילה כאשר לקח חלק כחבר בקבוצת הקומיקאים "הנוודים" (ザ・ドリフターズ), עמה הוא לקח חלק בתוכנית הטלוויזיה היפנית "" ששודרה במקור בין השנים 1974 עד 1985 ובהמשך גם בתוכנית הטלוויזיה היפנית "Katō-chan Ken-chan Gokigen", ששודרה במקור בין השנים בין השנים 1986 עד 1992. בשנים 1993–1996 הוא הופיע בתוכנית ביחד עם מאסאשי טאשירו.
שימורה נחשב לאחד הקומיקאים הבולטים והנודעים ביותר ביפן, והשתתף בתפקידי אורח בתוכניות קומיות שונות ביפן לאורך השנים.
שימורה נפטר ב-29 במרץ 2020, בגיל 70, כתוצאה מסיבוכים בריאותיים שנבעו מהידבקות במחלת הקורונה.
לחמניית זעפרן
לחמניית זעפרן (באנגלית: Saffron bun, בשוודית: Lussekatt) היא לחמנייה מתוקה בטעם זעפרן המכילה גם מעט פירות יבשים, כגון דומדמניות או צימוקים. המרכיבים העיקריים של לחמניות הזעפרן הם קמח רגיל, חמאה, שמרים, סוכר, ודומדמניות או צימוקים. גרסאות גדולות יותר של המאכל, אשר נאפות בתבנית כיכר, מכונות "עוגות זעפרן".
במדינות סקנדינביה, בהן לחמניות הזעפרן פופולריות במיוחד מדי שנה ב-13 בדצמבר, במהלך חגיגות יום סנטה לוסיה, מכונות לחמניות הזעפרן "לוסה בולה" (Lussebulle) או "לוסה קט" (Lussekatt) בשוודית, ו"לוסקט" בנורווגית (Lussekatt). במדינות אלה נהוג במיוחד להשתמש בצימוקים במאפה במקום דומדמניות. הלחמניות נאפות בצורות רבות באופן מסורתי כאשר הצורה הנפוצה ביותר וגם הפשוטה ביותר היא צורת האות S הפוכה.
ברנהרד קלודט
ברנהרד קלודט (בגרמנית: Bernhard Klodt; 26 באוקטובר 1926 – 23 במאי 1996) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ. זכה עם גרמניה המערבית במונדיאל 1954.
ביוגרפיה.
קלודט נולד ב-26 באוקטובר 1926 בגלזנקירכן שבגרמניה. אחיו, האנס קלודט, היה כדורגלן ששיחק בעמדת השוער. במשך קריירת הקבוצות הוא שיחק בעיקר בשאלקה 04 וגם לזמן קצר ב-TSV הורסט-אמשר. הופעת הבכורה הרשמית שלו עם שאלקה 04 הייתה ב-17 בינואר 1943 כשהוא בן 16, בה כבש בניצחון 2–6 על ווסטפליה הרן. למשך כל הקדנציה השנייה שלו במועדון הם שיחקו בליגה המערבית הבכירה בגרמניה. קלודט כבש בליגה זו 129 שערים ב-330 הופעות, ואף זכה בעונת 1957/58 לעלות עם שאלקה 04 לליגה הגרמנית בניסיון לזכות בה לאחר וסיימו במקום הראשון. בגמר הליגה הגרמנית קלודט כבש צמד בניצחון 0–3 על המבורג וגם סיים כמלך שערי הטורניר עם 5 שערים. כשהוא בן 36 ערך את הופעת הפרישה שלו עם פתיחת הבונדסליגה בשנת 1963, והוא זכה לכבוש את שער הניצחון במשחק ב-0–1 נגד בולגריה.
במדי נבחרת גרמניה המערבית קלודט ערך 19 הופעות וכבש 3 שערים. הוא לקח חלק בזכייתה במונדיאל 1954, בו שיחק תחילה על חשבון הלמוט ראן. בשני משחקי שלב הבתים נגד טורקיה היה שותף וכבש גם בראשון מביניהם בניצחון 1–4. מאמן הנבחרת, זפ הרברגר, החליט להכניס במשחק נגד יוגוסלביה ברבע הגמר את ראן על פניו ודבר זה התקבל לא טוב מצד העיתונות. אך משום שראן כבש באותו משחק הוא תפס את מקומו של קלודט עד סיום הטורניר. במונדיאל 1958 גם שיחק והגרמנים סיימו במקום הרביעי. קלודט ערך את הופעתו האחרונה במדיה ב-20 במאי 1959 נגד פולין בהמבורג.
לאחר שפרש מכדורגל הוא אימן בין היתר את קבוצת הנוער של שאלקה 04. לאחר שסבל מהתקף לב ושבץ מוחי בשנת 1990 הצד הימני של גופו היה משותק. קלודט נפטר ב-23 במאי 1996 בגרמיש-פרטנקירכן שבגרמניה בגיל 69.
בלומה אייפרס-עמדין
בלומה אייפרס-עמדין (26 ביולי 1926 – 18 ביולי 2016) הייתה מורה ופסיכולוגית ילדים יהודייה-הולנדית, שחקרה רבות את תופעת "הילדים המוסתרים" במהלך מלחמת העולם השנייה וכתבה ארבעה ספרים בנושא בשנות ה-90. העניין שלה נבע מחוויותיה שלה במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר נאלצה להסתתר מפני הנאצים ונעצרה לאחר מכן וגורשה לאושוויץ בטרנספורט האחרון שעזב את מחנה המעבר וסטרבורק ב-3 בספטמבר 1944. יחד איתה ברכבת היו אנה פרנק ומשפחתה, אותם הכירה באמסטרדם. היא שוחררה ב-8 במאי 1945.
בשנות ה-80 אייפרס-עמדין סיימה את לימודי הדוקטורט שלה בפסיכולוגיה התפתחותית והחלה לראיין ולכתוב על תופעת "הילדים המוסתרים" מנקודת מבטם של הילדים, הוריהם הביולוגיים, הוריהם המאמצים הלא-יהודים ואחים אומנים יהודים. היא התראיינה גם למספר סרטי תעודה בטלוויזיה על זיכרונותיה של אנה פרנק ומשפחתה לפני שהם הסתתרו ולאחר גירושם למחנות.
ראשית חייה.
בלומה עמדין נולדה ב-26 ביולי 1926 באמסטרדם בהולנד לעמנואל עמדין, חותך יהלומים וסוציאליסט, ורוזה עמדין-דה-פריס, תופרת. אחותה הצעירה, ויה רוז'ה, נולדה ב-29 במאי 1932.
בשנת 1941 בלומה למדה ב היהודי, שם התיידדה עם אנה פרנק ואחותה מרגוט. בלומה הייתה באותה שכבת גיל של מרגוט, אבל למדה בכיתה מקבילה. ביולי 1942 קיבלה בלומה צו גירוש ממשרדי השלטון המקומי. אביה הלך למשרדי המרכז "ליישוב מחדש של היהודים" ומצא גרמני אוהד שהחתים את הצו "שוחרר". היא חזרה לבית הספר התיכון בספטמבר, אך כיתתה המשיכה להצטמצם כתוצאה מגירושים במהלך השנה, עד כדי כך שנותרו רק שלושה תלמידים בסוף השנה. כאשר נערכו בחינות בעל פה שלושה שבועות לאחר מכן, בלומה הייתה התלמידה היחידה בכיתתה.
ביום הראשון לבחינות בעל פה במאי 1943 הזהיר אותה החבר הלא-יהודי של בלומה כי הגרמנים מחפשים אותה. היא ביקשה מוועד בית הספר להיבחן על כל 12 בחינותיה בבת אחת, והיא קיבלה את תעודת הגמר באותו יום. כשהגרמנים הגיעו הם לקחו אותה לנקודת האיסוף של יהודי אמסטרדם, אך היא הצליחה להיכנס לבניין מבלי להיות רשומה. כעבור כמה ימים היא התחמקה עם קבוצת בני נוער צעירים יותר. בהתחלה היא הסתתרה בביתם של חברים נוצרים של הוריה שהיו פעילים במחתרת ההולנדית, אך הם פחדו שאם ייעצרו, גם בלומה תיתפס. לאחר מכן היא הסתתרה בעוד 15 עד 16 מקומות שונים, כולל בית אבות באמסטרדם ועבדה כמשרתת אצל אישה אלמנה ובנה ברוטרדם. כשחזרה למשפחה שהייתה פעילה במחתרת, היא נעצרה ונשלחה לווסטרבורק.
גירוש וכליאה.
בלומה גורשה לאושוויץ ברכבת האחרונה שיצאה מווסטרבורק ב-3 בספטמבר 1944. באותה הרכבת הייתה משפחת פרנק שהתגלתה במסתור ב-4 באוגוסט. בלומה ראתה את אנה, מרגוט ואת אמם באופן קבוע באושוויץ, אף שהייתה חלק מקבוצה נפרדת של שמונה נשים שנשארו יחד, הן עודדו ועזרו זו לזו. באוקטובר 1944 נבחרה בלומה וקבוצתה להעברה למחנה העבודה ליבאו בשלזיה העליונה. בצילומי הסרט התיעודי של ה-BBC "אנה פרנק" ב-1995, מספרת בלומה כי אנה, מרגוט, ואמם אדית, תכננו להצטרף גם כן לטרנספורט, אך נאסר על אנה להצטרף מכיוון שפיתחה גרדת. אמה ואחותה בחרו להישאר איתה, ובלומה המשיכה בלעדיהן. בלומה התראיינה גם לסרט התיעודי בטלוויזיה "שבעת החודשים האחרונים של אנה פרנק" משנת 1988 של הבמאי ההולנדי ווילי לינדוור.
בלומה שוחררה על ידי הצבא האדום מליבאו ב-8 במאי 1945. היא וקבוצת חברים קטנה החלו לחזור להולנד ברגל והגיעו כעבור שישה שבועות. היא גילתה כי הוריה ואחותה גורשו למחנה ההשמדה סוביבור, שם נרצחו כולם.
מחקר לאחר המלחמה.