ההגנה הראשונה שאומצה נגד נשק מונחה הייתה הלוחמה האלקטרונית, בצורת פודים עם מכשירי שיבוש אקטיבי שיכלו לזהות נעילת מכ"ם, שיגור טיל, ולשבש נעילת מכ"ם על המטוס. ההגנה הזאת הייתה מוגבלת בשל התפתחות מהירה של המכ"מים וריבוי סוגי מכ"מים שיכולים לשדר באזור אחד, שכן פוד שיבוש יחיד אינו מסוגל לחסום את כל התדרים וטכניקות השידור בו-זמנית. אמצעי ההגנה הבאים שפותחו היו מוץ ונורי הטעיה.
מוץ הוא פיסות ארוכות ודקות של חומר מוליך חשמלית (בדרך כלל אלומיניום), המחזירות קרינת מכ"ם. שיגור פיסות אלו מאחורי המטוס יכול לבלבל את מכ"ם האויב, ולגרום לו לאבד את הנעילה ולהפסיק לרדוף אחרי המטוס המתגונן. נורי הטעייה מיועדים נגד טילים מונחי חום המתבייתים על הקרינה האינפרא אדומה שמנוע המטוס פולט. הנור מטעה את הטיל על ידי יצירת מקור חום עז "המאפיל" על חום המנוע וגורם לטיל לחשוב שהנור הוא המטרה.
התפשטות טכניקות הגנה נגד טילים מונחים הביאו לפיתוח אמצעי נגד המיועדים להתגבר עליהן, ובכך ללוחמה אלקטרונית (ל"א) בין מערכות ליירוט ומערכות להתגוננות. דוגמה ראשונית הייתה שיפור התוכנה של הטילים ובעיקר האופן שבו הטיל מנתח את המטרה, ללא שיפור בחיישן התת-אדום עצמו. התפתחות מאוחרת יותר היא חיישן תת-אדום בעל יכולת הדמיה ברזולוציה גבוהה, המאפשרת לטיל לראות לא רק את הנקודה החמה בגוף המטוס אלא גם את שאר הגוף, וכך לנתח את מראה המטרה ולקבוע האם המטרה היא מטוס או לא. בנוסף, טיל יכול להבדיל בין מטוס לנור על פי אופן הטיסה השונה. אמצעי נגד שיכול להתמודד כנגד טיל בעל ביות עם הדמיה הוא מטרת דמה נגררת, אשר המטוס המתגונן מסוגל לפרוש במרחק בטוח מאחוריו, כיוון שלמטרת הדמה יש גוף ובהיותה נגררת על ידי מטוס, גם טסה באופן דומה.
זריזות-על.
באווירודינמיקה זריזותו של מטוס נקבעת על ידי עומס הכנף (היחס בין המשקל לשטח הכנף של המטוס), כלומר ככל שיש יותר שטח כנף ופחות משקל, המטוס יוכל לפנות טוב ומהר יותר. בנוסף לכך, בסוף המאה ה-20 הדחף הווקטורי – מנועים המסוגלים לכוון את הדחף שלהם לכיוונים שונים בעזרת נחירי פליטה מתכווננים. בעזרת יכולת זו מסוגל מטוס להתגבר על מגבלות אווירודינמיות שונות (כגון מהירות הזדקרות וזווית התקפה) ולבצע תמרונים שנחשבו בעבר לבלתי אפשריים מבחינה אווירודינמית, כגון פנייה בזוויות התקפה גבוהות במיוחד, או תמרונים תוך כדי הזדקרות. תמרונים קיצוניים אלו נקראים תמרוני עבר-הזדקרות (Post Stall). אף על פי שתמרונים אלו מרשימים מאוד, יעילותם בקרבות אוויר מוגבלת שכן ככל שהמטוס מבצע תמרון חריף יותר כך הוא מבזבז יותר אנרגיה (מהירות אוויר), ובמיוחד נפגעת יכולתו לנתק מגע ולברוח או להשיג את יריבו. השימושים העיקריים בתמרונים אלו בקרבות אוויר הם לצורך פנייה חדה כדי להפוך את כיוון הטיסה ולפגוש את האויב, או תמרון מבזבז אנרגיה כדי לגרום לאויב לחלוף על פני המטוס (overshoot).
אימון.
אימוני קרבות אוויר הם גורם מכריע באופן התנהלות קרבות אמיתיים, אשר בא לידי ביטוי במורכבות ובאלמנטים השונים המבוצעים בקרב. קרב אוויר אופייני נמשך דקות בודדות בהן שני המטוסים (או יותר) מתמרנים במהירות גבוהה, שבה המרחב הקיים מספיק רק להחלטות של רגע, כאשר כל אחת מההחלטות קריטית ויכולה להפוך את הקרב על פיו.
טייסים לא מנוסים נוטים לבצע שגיאות אופייניות שמקטינות את סיכויי הניצחון. הראשונה והבולטת היא התלהבות ומוטיבציית יתר, הגורמת בדרך כלל לטייס לוותר על כללי הזהירות, כמו שמירה על מבנה ועל קשר עין. תכונה אופיינית נוספת היא אגרסיביות יתר, כלומר השאיפה של הטייס לחתור למגע עם היריב ולהפילו מהר: כאשר הטייס אגרסיבי יתר על המידה הוא ינסה לשים את הכוונת על היריב בכל מחיר, תוך תמרונים אגרסיביים וזוללי אנרגיה. תמרונים כאלו יכולים להפוך את הקרב ולהעביר את הטייס למצב של מגננה. טייס לא מנוסה המוצא את עצמו במגננה, יפנה באופן אינסטינקטיבי לברוח ולנתק מגע, מה שלרוב נותן ליריב יתרון. לעומתו, טייס מנוסה יפנה אל תוך ההתקפה, בניסיון להפוך את היוצרות ולקחת את היוזמה לידיו.
תכונות אלו של טייסים מתחילים אינן רצויות ולכן נדרשים אימונים מפרכים כדי לפתח אצל הטייס את המידה הנכונה של האגרסיביות, את המשמעת הנדרשת כדי לשרוד את הקרבות (הן בשמירת מבנה והן בשמירת כללי בטיחות בסיסיים) ואת היכולת לחשוב קדימה כדי לנהל קרב אוויר בהצלחה.
מבנה תרגילים ואימונים.
האימונים מתחלקים למספר דוקטרינות קרב:
האימונים כוללים גם כמה מצבים ייחודיים איתם נדרש הטייס להתמודד, לדוגמה: קא"ב בו מטוס אחד מתחיל מעמדת נחיתות אנרגטית (גובה או מהירות); קרב אחד על אחד עם יתרון מצבי, לדוגמה מטוס אחד מאחורי יריבו, וכדומה. בכל אלה לא אמור הטייס בהכרח לנצח או להפסיד, הרעיון הוא לתת לו את הניסיון והידע להתמודד עם מצב זה או אחר.
הבנת היריב.
תורת האימון גורסת שיש לדעת את האויב. הבנת הטקטיקות והמכשור של היריב נותנות הן יתרון טקטי והן פסיכולוגי.
בחילות שונים ישנן טייסות המתמחות בביום אויב. הן משתמשות בתורות לחימה של היריב ואף מתאימות את יכולות מטוסיהן לאלה של מטוסי האויב (כלומר הטייס המדמה את האויב לומד איך להתאים את הטיסה ליכולות האויב) כדי לספק את הדימוי המדויק ביותר.
לדוגמה, כאשר לקח חיל האוויר הישראלי מטוס מיג-21 כשלל, בוצעו טיסות מבחן רבות להבנת יכולותיו ותכונותיו של המטוס. טייסים אחדים הורשו לטוס עליו בעוד אחרים התאמנו נגדו. אימונים אלו נשאו פרי ונתנו לטייסי חיל האוויר את הכלים והביטחון העצמי להתמודד מול המטוס המתקדם, שבאותה תקופה סופק לצבאות ערב.
תחקור.
כמו בכל מבצע צבאי, לפני כל משימה יש לבצע תדריך כדי שמהלך המבצע וכל הדקויות בו יהיו ברורות לכל המעורבים, ולאחריה יש לבצע תחקיר להסקת מסקנות והפקת לקחים. במשימות אוויריות התחקיר הפך להכרח מקצועי וכלי לימוד מרכזי בו כל טייס סוקר את פעולותיו ואת פעולות שאר חברי המבנה בזמן המשימה או האימון, כדי להפיק את מרב התובנות. בחיל האוויר הישראלי, לדוגמה, אף מקובלת הסיסמה: "טסים בשביל לתחקר".
שתי שיטות של תחקור קרב אוויר נפוצות במיוחד: האחת מסתמכת על דברי הטייסים המתארים לפי זיכרונם את מהלך הקרב, והשנייה טכנולוגית, בה משתמשים בסרט הטיסה או בנתוני טלמטריה להבנת הקרב.
תחקור הטייסים לוקה בחוסר אמינות מסוים של גרסאותיהם בשל זיכרון לא מושלם, בלבול בזמן הטיסה או רצון "להגן על האגו". לעומת זאת, המידע בסרט או בנתונים הוא ודאי, אך לא יכול לבטא מחשבות ותחושות.
שתי השיטות הן בעלות נקודת מבט מוגבלת ולא מתארות את מהלך הקרב במלואו ולכן משלבים ביניהן כדי לקבל את מרב המידע.
מנטור
מנטור (מיוונית: Μέντωρ) או חוֹנֵךְ הוא אדם המשמש כיועץ או מדריך, לרוב בעל ניסיון עשיר בתחום התמחותו. הביטוי קרוי על שמו של מנטור, חברו של אודיסאוס, במיתולוגיה היוונית, ששימש כחונך לבנו טלמאכוס.
מנטור במיתולוגיה היוונית.
באודיסאה, כאשר אודיסאוס מפליג למלחמת טרויה הוא משאיר את טלמכוס בנו תחת השגחתו של מנטור. בספר השני של האודיסאה, טלמאכוס פונה לשווא אל מצפון מחזרי אימו, פנלופי, ומבקש מהם לחדול מלחזר אחריה. הם בזים לו, והאלה אתנה, מחופשת בדמותו של מנטור, מעודדת אותו לפעול נגדם ולצאת לחפש את אביו הנעדר. טלמאכוס שואל ספינה ומפליג בלילה אל פילוס בלווית אתנה, המחופשת למנטור.
בספר השלישי, הם מגיעים לפילוס וזוכים לקבלת פנים נאה מידי נסטור, מלך פילוס, שמוסר כי אין בידיו חדשות על גורלו של אודיסאוס; אתנה נעלמת, וטלמאכוס ממשיך לספרטה כדי לקבל מידע על אביו. אתנה חוזרת רק בסוף העלילה, שוב בדמות מנטור, על מנת לסייע לטלמאכוס ולאביו לגבור על המחזרים.
מנטור כחונך.
הגדרה מודרנית למושג מנטור ניתן לייחס לסופר הצרפתי פרנסואה פנלון, ברומן הדידקטי Les Adventures de Télémaque ("הרפתקאות טלמאכוס", 1699).
בחלק מהמקצועות מקובל תהליך חניכה שבו יש קשר מובנה בין המנטור והמתמחה החדש. תהליך זה בשימוש גם באקדמיה. יש דוגמאות רבות של תהליך ה"מנטורינג". שימוש בתהליך מקובל בעולם העסקים, הפוליטיקה והספורט. כדוגמה ניתן לציין את הסיוע של אדי מרקס (חמש פעמים מנצח טור דה פרנס) ללאנס ארמסטרונג (שניצח לבסוף שבע פעמים בטור דה פרנס, אך זכיותיו בוטלו בהמשך, לאחר שנתפס בשימוש בסמים).
מודל המפל.
ישנם מודלים שונים המתייחסים למנטורינג, המודל המסורתי מתייחס לקשר פנים אל פנים, קשר ארוך טווח בין מומחה ואדם בתהליך למידה מקצועי, אקדמאי או תהליך התפתחות אישי.
מודל המפל (Cascade mentoring) הוא מודל מקובל של מנטורינג קבוצתי בהכשרה למקצועות מדעיים. המודל כולל את הפרופסור הבכיר המנחה קבוצת סטודנטים בשלבי מחקר מתקדמים והללו מהווים מנטורים לסטודנטים במסגרת התואר הראשון והשני. מודל זה שם דגש על מערכת היחסים והרשת הנוצרת בין השכבות השונות. הקשר יכול להיות קצר או ארוך, פנים מול פנים או באמצעים דיגיטליים בהתאם לצורך.
איקריוס
במיתולוגיה היוונית,ישנם שני אנשים הנקראים איקריוס (Icarius):
סיטיזנדיום
סיטיזנדיום (באנגלית: Citizendium) הוא מיזם של לארי סנגר, אחד מצמד מייסדי ויקיפדיה, המכוון להקמת אנציקלופדיית תוכן חופשי בשפה האנגלית, מתחרה לוויקיפדיה. המיזם מנוהל ומתופעל בידי ארגון Tides Center, מוסד ללא כוונת רווח שמרכזו בארצות הברית.
היסטוריה.
בספטמבר 2006 ציינו מייסדי המיזם כי המיזם יתבסס בשלב ראשוני על ערכי ויקיפדיה, אך לבסוף רעיון זה ננטש לפני שהאתר הושק באופן רשמי. במקום זאת הוחלט כי האתר יתמקד ביצירת מאמרים מקוריים.