נסיוב.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 פותח נסיוב נגד ארס הנחש הזה בידי חוקרים מאוניברסיטת תל אביב.
נחשי חלזונות
בת' שפירו
בת' שפירו (באנגלית: Beth Shapiro; נולדה ב-14 בינואר 1976) היא ביולוגית אמריקאית המכהנת כפרופסור במחלקה לאקולוגיה וביולוגיה אבולוציונית באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. מחקריה עוסקים ב-DNA עתיק, בהתפתחות אבולוציונית של מינים על פני זמן ובפרט בגורמים להיווצרות המינים ובהכחדתם.
ביוגרפיה.
שפירו נולדה באלנטאון שבפנסילבניה. בנעוריה רצתה לעסוק בתקשורת והחלה ללמוד לתואר ראשון בתחום באוניברסיטת ג'ורג'יה, במהלך הלימודים שינתה את התמקדותה לאקולוגיה וסיימה תואר ראשון ושני בתחום ב-1999. היא זכתה למלגת רודז ללימודים באוניברסיטת אוקספורד בה השלימה ב-2003 תואר שלישי בזואולוגיה. בשנת 2000 נתן לו אוצר מוזיאון הטבע של אוקספורד גישה לדגימת עצם של עוף הדודו שנכחד, מהדגימה הצליחה שפירו להראות את שיוכו למשפחת היוניים. מאמר שפרסמה על כך בשם "Flight of the Dodo" התפרסם בכתב העת Science. בשנת 2001 הצליחה עם המנחה שלה אלן קופר ללקט דגימה מעצם הירך של ממותה צמרית שקפאה לפני כ-21,000 שנים ולהשלים בעקבותיה ריצוף DNA ליונק נכחד זה.
בשנים 2004–2007 עמדה בראש מכון הנרי ולקם לביומולקולה עתיקה באוקספורד, בשנתים הראשונים שימשה עמיתה בקרן ולקם ולאחר מכן שימשה כעמיתת מחקר מטעם החברה המלכותית. ב-2007 מונתה למרצה בכירה במחלקה לביולוגיה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה וב-2011 מונתה לפרופסור חבר במחלקה.
בשנת 2012 עברה לכהן כפרופסור במחלקה לאקולוגיה וביולוגיה אבולוציונית שבאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. משנת 2015 היא מכהנת גם כראש תחום האבולוציה במכון הגנום שבאוניברסיטה.
שפירו זכתה ב-2007 להכרה מטעם מכון סמית'סוניאן כאחת המדעניות הצעירות החדשניות וב-2009 זכתה במלגת מקארתור.
לאורך השנים פרסמה עשרות מחקרים. היא חיברה ספר לימוד וב-2015 יצא לאור ספרה "How to Clone a Mammoth: The Science of De-Extinction" (איך לשבט ממותה) בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון.
Aven (נגזר מהשם "אוונטין" - אחת משבע גבעות רומא) או PDCD12 (ראשי תיבות באנגלית של Programmed cell death 12) הוא גן המקודד לחלבון ממברנלי תוך-תאי מעכב אפופטוזה, אשר לו תפקיד גם בבקרה של מחזור התא ובתיקון נזקי דנ"א. חלבון זה שמור אצל יונקים, ומצוי ברקמות רבות בגוף אך בעיקר בלב, בכליות, בשרירי שלד, בכבד, בלבלב ובאשכים.
אצל בני אדם הגן נמצא בכרומוזום 15. הוא מורכב מ-6 אקסונים באורך כ-70 עד כ-500 זוגות בסיסים, ומ-5 אינטרונים שגודלם יכול להגיע מ-100 ועד לכמה אלפי זוגות בסיסים. קיימים 3 וריאציות של תעתיקים, כאשר רק אחד מהם מוביל לתרגום וליצירה של חלבון פונקציונלי.
תפקיד.
עד כה ידוע כי ל-Aven פעילות אנטי-אפופטוטית וכן פעילות הקשורה לתיקון נזקי דנ"א.
החלבון Aven נתגלה לראשונה בשנת 2000 כחלבון היוצר אינטראקציה עם החלבון האנטי-אפופטוטי Bcl-xL;בהמשך נמצא כי Aven מייצב אותו ומסייע בפעילותו למניעת התרחשות האפופטוזה. עוד נמצא כי Aven יכול להיקשר גם לדומיין CARD של החלבון הפרו-אפופטוטי Apaf1, אשר לו תפקיד חיוני בהפעלת המסלול הפנימי של האפופטוזה, ולעכב את פעילותו. Aven עובר עיבוד פרוטיאוליטי על ידי הפרוטאז הליזוזומלי קטפסין D, באופן שהוא עובר ביקוע ב-2 אתרים של שיירי ליזין - L144 ו-L196, כך שנוצר איזופורם קצר יותר (ΔN-Aven); תהליך זה דרוש לפעילותו האנטי-אפופטוטית של Aven.
בנוסף לפעילותו האנטי-אפופטוטית, נמצא ב-2008 כי Aven יכול להיקשר גם לקינאז ATM, אחד משחקני המפתח הקשורים לתיקון נזקי דנ"א. אנזים זה מזרחן מספר חלבונים המשפעלים את מערכת בקרת מחזור התא ומובילים לעצירת מחזור התא ומשם לתיקון נזקי הדנ"א או לאפופטוזה. ביטוי יתר של Aven באורגניזם המודל קסנופוס, השרה עצירה של מחזור התא בשלבים G2/M, שברובה היא תלוית-ATM. בנוסף, חוסר ב-Aven פגם בפעילות של נקודות בקרה תלויות-ATM במחזור התא. לאחר ש-Aven נקשר לדומיין הקינאז של ATM, הוא מזורחן ב-2 אתרים של שיירי סרין: S135 ו-S308, וזרחון זה ככל הנראה מגדיל את השפעתו של Aven על ATM. ל-Aven יש רצף סיגנל יציאה מהגרעין (NES), ותחת תנאים פיזיולוגיים תקינים הוא יוצא מגרעין התא לציטוזול בעזרת אקספורטין 1 או CRM1.
מנגנון פעולתו של Aven טרם הובן באופן מלא.
חשיבות קלינית.
ב-2003 פורסמו לראשונה דיווחים לפיהם קיים ביטוי ביתר של Aven ברמת ה-mRNA בקרב חולי לוקמיה חריפה (אקוטית) מ-2 הסוגים: הן לוקמיה מיאלואידית חריפה (AML) הנפוצה יותר בקרב מבוגרים, והן לוקמיה לימפוציטית חריפה (ALL) הנפוצה יותר בקרב ילדים. ב-2013 הוכיחה קבוצת חוקרים מגרמניה כי ביטוי ביתר של Aven תורם לעלייה בממאירות בנאופלזיות המטופויטיות (שקשורות בהיווצרות תאי דם) בחולי לוקמיה אקוטית. החוקרים השתמשו, בין היתר, בעכבר טרנסגני עם ביטוי ביתר של Aven בתאי T, ותוצאות הניסוי המחקר הראו כי קיים שיתוף פעולה אונקוגני של Aven עם הגן מדכא הסרטן p53 מוטנט שנפגע מאובדן הטרוזיגוטיות. בנוסף, הפחתת הביטוי של Aven באמצעות שימוש ב-shRNA גרמה לירידה משמעותית בצמיחת הגידול בקרב חולי AML ו-T-ALL.
שלוון
שלוון (שם מדעי: "Eirenis") הוא סוג נחשים לא ארסיים ממשפחת הזעמניים. הם חיים באירופה, אסיה ואפריקה וכמה מהם חיים גם בישראל.
מינים אלה קטנים מאוד ובעלי ראש קטן עם שיניים קטנות, עיניים גדולות שחורות וגוף בצבע אפור עד כתום. לחלק מהמינים צבעים כהים על ראשם ולעיתים בשילוב עם צהוב. אורכם יכול להגיע ל-75 ס"מ אך רוב המינים קטנים יותר.
הם צדים יצורים קטנים יותר הכוללים חרקים גדולים, עכבישים, לטאות ונחשים קטנים יותר וכן מכרסמים קטנים. הם בולעים את טרפם בשלמותו.
שלושת ה-Bs
טיפולות
טיפּוּלוֹת (שם מדעי: Tipuloidea) היא על-משפחה בסדרת הזבובאים המכילה את המשפחות Cylindrotomidae, Limoniidae, Pediciidae וטיפולתיים. על-משפחה זו מכילה לפחות 15,300 מינים, רובם (75%) תוארו על ידי האנטומולוג צ'ארלס פול אלכסנדר .
פיגאפטה
עבדות באפריקה
העבדות באפריקה הייתה נפוצה מאז העת העתיקה, ונמשכת בה עד היום במספר מדינות. את העבדות ניתן לחלק לעבדות שנוגעת לייצוא עבדים ממדינות אפריקה לשאר העולם וכן עבדות נוספת המתרחשת בתוך המדינות ביבשת אפריקה.
עבדות חוץ אפריקאית כוללת בתוכה סוגים שונים של סחר בעבדים אפריקאים ושליחתם מחוץ לאפריקה. קיום הסחר השפיע באופן ניכר על עיצובן של מדינות אפריקה וכן על אוכלוסיות רבות בשאר מדינות בעולם. סוגי סחר העבדים המשמעותיים ביותר כוללים את סחר העבדים הערבי וסחר העבדים הטרנס אטלנטי. שני סוגי סחר אלו מתייחסים לתקופה שנמשכה מימי הביניים לתחילת המאה ה-20, ובה עבדים אפריקאים היו מוצר הייצוא העיקרי מאפריקה, ולכן היוו את התשתית הכלכלית של מדינות אפריקה במשך דורות. במשך תקופה זו נלכדו ושועבדו מיליונים מתושביה השחורים של אפריקה בידי סוחרי עבדים, והועברו בכפייה לארצות האסלאם ולאמריקה. חשוב לציין כי סחר בעבדים ועבדות ייצוא באופן כללי היו קיימים גם לפני תחילת סחר העבדים הערבי והטרנס אטלנטי. לאומים מסוימים כמו אשנטי הממוקמים בדרום גאנה של ימינו ויורובה הממוקמים בניגריה המודרנית היו מעורבים בסחר העבדים באופן משמעותי. בטנזניה חטפו וכלאו אנשים כדי למכור אותם כעבדים ועסקו בשליחתם לארצות אחרות מעבר לאוקיינוס. ההיסטוריונים ג'ון ט'ורנטון (John K. Thornton) ולינדה הייווד (Linda Heywood) מעריכים כי 90% מהעבדים שנחטפו ונמכרו לאירופאים נשלחו כחלק מסחר העבדים הטרנס אטלנטי.
עבדות פנים אפריקאית גם היא בעלת משמעות רבה לעיצוב פני אפריקה. מערכות השעבוד באפריקה עצמה היו נפוצות בחלקים רבים בהתאם לשאר מערכות השעבוד שהיו נהוגות בכלל העולם העתיק. בדומה למושג העבדות ברומא העתיקה ניתן לראות כי מאפיינים של סוגי עבדות שונים היו זהים לדרך ביטויים במדינות אפריקה. ניתן היה לקבל עבדים בירושה או במתנה, היה ניתן לקנות עבדים שבויי מלחמה, מנהג חטיפת העבדים היה נהוג, היו קיימות שושלות של עבדים שנולדו בבתי אדוניהם וגודלו שם וכן עבדים אחרים אשר הגיעו לעבדות בגין אי־פירעון חוב או כעונש על מעשי פשע שעשו. בכללותו נושא השעבוד נמצא כאמצעי ביסוס למעמדות חברתיים. כך אנשי המעמד הגבוה שאפו להיות בבעלות מספר רב של עבדים ובהתאמה העבדים עצמם היוו את המעמד הנחות ביותר ביבשת. אבן בטוטה, שהיה חוקר מוסלמי ידוע אשר פרסם את תיאורי מסעותיו ברחבי העולם, ביקר בממלכה העתיקה של מאלי באפריקה באמצע המאה ה-14, ודיווח כי התושבים התחרו ביניהם על כמות העבדים והמשרתים שהיו בבעלותם כסמל לעוצמה וכוח. בטוטה בעצמו קיבל כחלק מקבלת אורחים ילד בתור עבד, כמתנה מהמכובדים המקומיים. מאפיין זה מבטא את הביסוס הכלכלי והחברתי בעזרת השעבוד.
תצורות של עבדות פנים באפריקה.
עבדות בתחזוקת משק בית.