בצאתו, לא זכה השיר להצלחה ממשית, אולם בשנת 2020 הצליח השיר להיכנס לפלייליסט של תחנת הרדיו גלגלצ, ואף להגיע למקום הראשון במצעד השבועי הרשמי של התחנה. גם במצעד הפזמונים העברי השנתי של התחנה בשיתוף עם אתר ynet לשנת תש"ף זכה השיר להצלחה רבה, והגיע למקום השביעי, כשלצידו השירים "פשוטים" בביצוע תורג'מן במקום ה-24, ו"שלמים" בביצוע עידן רפאל חביב שכתב והלחין תורג'מן ביחד עם אבי אוחיון ומתן דרור במקום הראשון.
רכבת הרים (שיר)
רכבת הרים הוא שיר של הזמר אייל גולן, מתוך אלבומו, "מכאן ועד הנצח", אשר יצא לאור ב-12 באפריל 2020.
רקע וכתיבה.
השיר הוא בלדה בסגנון הפופ הים-תיכוני, המאפיין את מרבית שירי האלבום "מכאן ועד הנצח", והוא נכתב והולחן על ידי מורן דוד ואבישי רם והופק על ידי מתן דרור.
הצלחה.
עם צאת האלבום, זכה השיר להצלחה, כשהגיע בשיאו אל המקום ה-72 במצעד שירי הספוטיפיי הישראליים השבועי, וצבר באותו השבוע כ-34,735 השמעות. נכון לספטמבר 2020, הוא עומד על כ-600 השמעות בפלטפורמה, וכ-7 מיליון צפיות באתר יוטיוב. במצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ ואתר ynet לשנת תש"ף הגיע השיר למקום ה-23.
ביקורת.
אבי שושן מאתר ynet ביקר את האלבום "מכאן ועד הנצח", ואמר על השיר כי הוא מבין "הבלדות היותר חזקות שלו". גם דודי פטימר ממעריב אונליין העניק ביקורת לאלבום, ואמר על השיר כי הוא "כולל אמנם טקסט טוב ומלנכולי, אבל הלחן שלו מרדים, משעמם, מייגע ולא סוחף את המאזין להמשיך לשמוע את כולו".
מהשדה לצלחת
"מהשדה לצלחת", "מהחווה לשולחן" (באנגלית: Farm-to-table; מוכר גם בשימוש הלועזי "פארם טו טייבל") היא תנועה חברתית, המקדמת הגשת מזון מקומי במסעדות ובמזנונים בבתי ספר, בעדיפות על ידי רכישה ישירה מהיצרן (שעשוי להיות יקב, מבשלת בירה, חווה, מדגה או סוג אחר של יצרן מזון). זה יכול להתבצע על ידי יחסי מכירה ישירים, הסדר חקלאי הנתמך על ידי הקהילה, שווקי איכרים, מפיץ מקומי או על ידי המסעדה או בית הספר המגדלים אוכל משלהם. "מהשדה לצלחת" משלב לעיתים קרובות סוג של עקיבות מזון (מוכר כ"דע מנין מגיע המזון שלך") כאשר מקור המזון מזוהה בפני הצרכנים. לעיתים קרובות מסעדות אינן יכולות למצוא את כל המזון הדרוש להן למנות באופן מקומי, ולכן רק חלק מהמנות או רק מרכיבים מסוימים מתויגים כמקומיים.
התנועה "מהשדה לצלחת" התעוררה פחות או יותר במקביל לשינויים בעמדות לגבי בטיחות במזון, טריות המזון, עונתיות המזון וכלכלת החווה הקטנה. כמו כן, ניתן לראות את ההשפעה של המטבח הנורדי החדש במסעדות, במאמצי "מהשדה לצלחת" ובמדיניות ציבורית סביב הסביבה, החקלאות והתזונה.
בישראל.
מסעדת "המטבח של רמה" ביישוב הקהילתי נטף שבהרי יהודה פועלת על פי עקרונות השיטה ומשתמשת בחומרי גלם מקומיים ונחשבת למסעדה הראשונה בישראל בסגנון זה.
מסעדת "משק ברזילי" נולדה במושב ירקונה, במשק שנוסד בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, ולימים, בשנת 2002, הוקמה המסעדה בלב השדה.
מסעדת "חוות צוק" בתל אביב נסמכת באופן כמעט בלעדי על תוצרת חוות צוק בעמק האלה.
גם מסעדת "גריל עץ" במלון מצפה הימים של השף ארז קומרובסקי מגישה אוכל גלילי בסגנון "מהשדה לצלחת".
בדצמבר 2019 הוקמה מסעדת "איגרא במשק" במשק מלמד שבכפר הנגיד, הדוגלת בהגשת מנות שמבוססת על חומרי הגלם במשק.
מהשדה לשולחן
פשוטים
פשוטים הוא סינגל של הזמר-יוצר עקיבא תורג'מן, אשר יצא לאור ב-15 במרץ 2020.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי תורג'מן יחד עם אשתו, צורית, בדומה ללהיטו הקודם "אל תעזבי ידיים", הולחן על ידי תורג'מן והופק על ידי מאור שושן. על השיר סיפר תורג'מן: "אחרי כל השאלות, החיפושים, הרצונות הגדולים, בסוף, ישנה בקשה פשוטה, אבל כל כך לא פשוטה: לבית, לבריאות. כששום דבר הוא לא מובן מאליו אז כל דבר הוא מתנה. בתפילה לשגרה מבורכת שתבוא עלינו על כולנו אמן", וכן הגדיר את השיר כ"בן הזוג" של שירו של הזמר עידן רפאל חביב, "שלמים", שכתב והלחין תורג'מן.
הצלחה.
השיר זכה להצלחה, כשהגיע בשיאו למקום השישי במצעד הרשמי של גלגלצ, ואף למקום ה-24 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet, כשלצידו השירים "אל תעזבי ידיים" בביצוע תורג'מן שהגיע למקום השביעי ו"שלמים" בביצוע עידן רפאל חביב, שכתב והלחין והגיע למקום הראשון.
וידאו קליפ.
בסמוך לצאת הסינגל, פורסם בערוץ היוטיוב של תורג'מן וידאו קליפ רשמי לשיר, אשר בוים על ידי יעקב אסרף. נכון לינואר 2022, עומד הקליפ על כ- 9.4 מיליון צפיות.
בית הסוהר סלולר
בית הסוהר סלולר, הידוע גם בשם קאלה פאני או קאלאפאני (בהינדי: Kālā Pānī; מילולית: מים שחורים), היה בית סוהר קולוניאלי באיי אנדמן וניקובר, הודו. הכלא שימש את הבריטים למטרה מפורשת להגלות אסירים פוליטיים לארכיפלג הנידח. במהלך תנועת העצמאות ההודית, לוחמי חופש הודים רבים נכלאו, וביניהם באטוקשוואר דאט , יוגנדרה שוקלה ווינאיק דאמודר סאווארקר . כיום, בית הסוהר סלולר משמש כאנדרטת זיכרון לאומית.
היסטוריה.
רקע.
אף על פי שמתחם הכלא עצמו הוקם בין השנים 1896–1906, הבריטים השתמשו באיי אנדמן כמושבת עונשין מספר ימים לאחר תחילת המרד ההודי הגדול ב-1857.
זמן קצר לאחר דיכוי המרד, הבריטים הוציאו להורג מורדים רבים. אלו ששרדו הוגלו לכל החיים לאיי אנדמן כדי למנוע את המשך המרד. כ-200 מורדים הועברו לאיים בחזקת הסוהר דייוויד בארי, ורופא הצבאי שהיה סוהר בכלא באגרה, מייג'ור ג'יימס פטיסון ווקר. באפריל 1868, הביאו 733 מורדים מקראצ'י. ב-1863, נשלח לשם גם הכומר הנרי פישר קורבין, מהכנסייה הבנגלית, והוא הקים שם את הבית האנדמני, שהיה גם מוסד דכאני אם כי התחפש למוסד צדקה. הכומר קורבין הוצב ב-1866 כויקאר בכנסיית סנט לוק באבוטאבאד, ומאוחר יותר נפטר שם ונקבר בבית העלמין הנוצרי העתיק באבוטאבאד. אסירים נוספים הגיעו מהודו ובורמה עם התגברותה של תנועת העצמאות ההודית.
האיים הנידחים האלו נחשבו למקום מתאים להעניש את פעילי העצמאות. לא זו בלבד שהם היו מבודדים מהיבשת, המסע מעבר לים (קאלה פאני) לאיים איים עליהם גם באובדן הוארנה, וכתוצאה מכך גם הדרה חברתית.
לקראת סוף המאה ה-19, תנועת העצמאות ההודית תפסה תאוצה. כתוצאה מכך, גדל מספר האסירים הפוליטיים הנשלחים לאיי אנדמן והורגש הצורך בבית כלא לביטחון גבוה. מאוגוסט 1889 כיהן צ'ארלס ג'יימס ליאל כמזכיר הפנים ב, והוטל עליו גם לחקור את הסדר העונשין בפורט בלייר. הוא והמנתח בממשל הבריטי, א. ס. לטברדג', הגיעו למסקנה שעונש הגלות לאיי אנדמן אינו משיג את המטרה המיועדת וכי אכן פושעים מעדיפים ללכת לשם במקום להיכלא בבתי הכלא ההודים. בנוסף, הם המליצו להקים "שלב עונשין" בעונש הגלות, לפיו אסירים מועברים היו נתונים לתקופה של יחס קשה עם ההגעה. כתוצאה מכך, הוקם בית הסוהר סלולר, והוא תואר
כיבוש על ידי האימפריה היפנית.
האימפריה היפנית פלשה לאיי אנדמן במרץ 1942 ולכדה את חיל המצב הבריטי הקטן. בית הסוהר סלולר הפך אז לביתם של תומכי בריטניה, תומכי הודו הבריטית חשודים, ולאחר מכן גם לחברי ליגת העצמאות ההודית , שרבים מהם עונו ונהרגו שם. באופן רעיוני, במהלך תקופה זו השליטה באיים הועברה לידי סובהאז צ'נדרה בוסה, שהניף לראשונה את הדגל הלאומי של הודו באיים, בפורט בלייר, שמונה לאחר מכן למושל האיים, הודיע כי ממשלת אזאד הינד אינה רק ממשלה בגולה, ושיחרר את השטח משלטון בריטניה.
ב-7 באוקטובר 1945, חידשו הבריטים את השליטה באיים ובכלא, לאחר כניעת האיים, חודש לאחר כניעת יפן, בתום מלחמת העולם השנייה.
לאחר עצמאות הודו.
שני אגפים מבית הסוהר סלולר נהרסו לאחר שהודו קיבלה עצמאות. עם זאת, דבר זה הוביל להפגנות מצד מספר אסירים ומנהיגים פוליטיים לשעבר שראו בכך דרך למחוק את הראיות המוחשיות להיסטוריה שלהם.
ב-1963, בית החולים גובינד באלאבח פאנט הוקם בשטח בית הסוהר סלולר. כיום, הוא בית חולים עם 500 מיטות ובו כ-40 רופאים המשרתים את האוכלוסייה המקומית.
מאה שנה לבניית הכלא צוין ב-10 במרץ 2006. יום שנחגג על ידי אסירים לשעבר רבים באישור ממשלת הודו.
מלבד סיורים מודרכים בבית הסוהר סלולר, מופעל בערב מופע צליל ואור המספר ומציג את משפטיהם של אסירים. הדבר זמין באנגלית ובהינדי בלבד.
בית הקברות היהודי בשניפישוק
בית הקברות היהודי בשניפישוק (בליטאית: Šnipiškės, שניפישקס) הוא בית הקברות היהודי העתיק והגדול ביותר בבירת ליטא, וילנה. רובו נהרס בתקופת השלטון הסובייטי.
היסטוריה.
בשניפישוק התקיימה קהילה יהודית גדולה במשך מאות שנים, ולה בית כנסת גדול. בית הקברות בשניפישוק החל לשמש לקבורה ב, בשטח שעומד כיום במרכז וילנה, לגדת הנהר נריס. בשנת 1817 תכנן ממשל הצאר הרוסי להפסיק את הקבורה בבית העלמין, אך הוא לא נסגר בפועל עד 1831. בבית הקברות בשניפישוק עמד קברו המקורי של הגאון מווילנה שהועבר ברבות השנים לבית הקברות היהודי החדש בווילנה הסמוך לששקינה .
תחת השלטון הסובייטי, בין השנים 1949–1950 נהרס בית הקברות כמעט לחלוטין לשם הקמת אצטדיון ז'לגיריס הניצב כעת על מקומו. אבני המצבות פורקו, ושימשו להקמת פארקים ומבני ציבור, קווי המתאר של האותיות העבריות מבצבצים עדיין גם על אבני מדרכה בווילנה. רוב השטח שוטח ועמד ריק לצד האצטדיון.
בשנת 1971 הוקם "ארמון הספורט הסובייטי" (כיום "ארמון וילנה לקונצרטים וספורט" ) במרכז שטח בית הקברות.
ב-8 באפריל 2008 הוכרז המקום כאתר מוגן, בתור אנדרטה.
המאבק על תוכנית הבינוי החדשה.