עבודתו לפני מלחמת העולם השנייה וה-Z1.
צוזה נולד בברלין שבגרמניה וסיים את לימודי ההנדסה האזרחית בשנת 1935. במשך לימודיו, ערך צוזה חישובים שגרתיים רבים באופן ידני והשעמום הטביע בו את חותמו. כך נולד חלומו לבצע חישובים באמצעות מכונה.
הוא החל לעבוד כמהנדס תכן במפעל המטוסים "הנשל" (Henschel) שבדסאו, אולם שנה לאחר מכן פרש מעבודתו כדי לממש את חלומו לבנות מכונה בת-תכנות.
צוזה עבד בדירת הוריו בשנת 1936. המכונה הראשונה שתכנן נקראה מחשבון ה-Z1. המחשבון האלקטרו-מכני עשה שימוש בשיטה הבינרית והציג יכולת תכנות מוגבלת, שהתבטאה ביכולת לקרוא הוראות מסרט מנוקב. אולם, ה-Z1 מעולם לא פעל היטב, שכן לא היו בנמצא באותה תקופה רכיבי מחשב מדויקים דיים. ה-Z1 ושרטוטיו המקוריים הושמדו במהלך מלחמת העולם השנייה.
שנות מלחמת העולם השנייה ומחשבי ה-Z2 ,Z3 ,Z4.
בשנת 1939 גויס צוזה לחיל הרגלים, אולם הצליח לשכנע את השלטונות כי יועיל יותר בתחום המחשוב. בשנת 1940 קיבל את תמיכת מכון המחקר האווירודינמי שנעזר בעבודתו לצורך ייצור פצצות דאייה. מחשביו שימשו לחישוב מסלולים בליסטיים ויציבות טילים.
צוזה בנה את ה-Z2 (האות Z היא האות הראשונה של שמו, ו-2 היות שזה היה המחשב השני שבנה), מקווי תמסורת של טלפונים. באותה שנה, הקים חברה בשם "צוזה הנדסת התקנים" (Zuse Apparatebau), כדי לייצר את מחשביו בני-התכנות.
שבע רצון מפעולת ה-Z2, ניגש צוזה לבנות את ה-Z3 והשלים אותו ב-1941. היה זה מחשבון בינארי בעל 64 סיביות זיכרון, שהיה מסוגל לבצע חישובי נקודה צפה והייתה לו יכולת לבצע לולאות. לא היה ניתן להשתמש בקפיצות מותנות. יחידת החישוב התבססה על קווי תמסורת של טלפונים.
צוזה, שעד המלחמה מימן את עבודתו בתמיכת משפחתו החל להיתמך על ידי השלטונות הנאצים בגרמניה. הוא מעולם לא היה חבר המפלגה הנאצית אך גם לא הביע הסתייגות כלשהי ממעשיה.
חברתו של צוזה ומחשב ה-Z3 שבנה הושמדו ב-1945 בהתקפה של בעלות הברית. התברר שמחשב ה-Z4 שהיה בהליכי בנייה הועבר למקום מוגן לפני ההתקפה ושרד.
בין השנים 1941 ל-1945 תכנן צוזה את פלנקלקול, שפת התכנות העילית הראשונה, אך לא הפיץ אותה במלואה עד שנת 1972. לא היה מהדר או מפרש לשפה זו, אולם בשנת 2000 מימש אותם לראשונה צוות מהאוניברסיטה החופשית של ברלין, חמש שנים לאחר שצוזה הלך לעולמו.
לאחר המלחמה נחקרו צוזה ומדענים אחרים אודות עבודתם בידי מדענים בריטים. ייתכן כי בין החוקרים היה גם אלן טיורינג.
איש העסקים צוזה.
בשנת 1946 הקים צוזה את חברת הסטארט אפ הראשונה בהיסטוריה. גיוס ההון בוצע דרך המכון הטכנולוגי של ציריך ובאמצעות אופציה של יבמ על הפטנט של צוזה.
ב-1949 הקים צוזה חברה נוספת בשם "Zuse KG". מחשב ה-Z4 נבנה ונשלח למכון הטכנולוגי של ציריך, בספטמבר 1950. באותה תקופה, היה זה המחשב הפועל היחיד ביבשת אירופה והמחשב הראשון בעולם שנמכר. בכך הקדים המחשב את ה-Ferranti Mark I בחמישה חודשים ואת ה-UNIVAC I בעשרה חודשים.
צוזה וחברתו בנו מחשבים נוספים שכינויים החל באות Z. במיוחד ראויים לאזכור מודל ה-Z11 שנמכר לתעשיות האופטיות ולאוניברסיטאות וה-Z22, המחשב הראשון שהכיל זיכרון המבוסס על מדיה מגנטית.
עד 1967 בנתה חברת "Zuse KG" כ-251 מחשבים. בשל בעיות תקציב נמכרה החברה לבסוף לחברת סימנס.
"מרחב החישוב": תחיית ה-Z1.
כבר בשנת 1967 גרס צוזה שהיקום עצמו מונע על ידי שבכת מחשבים (פיזיקה ספרתית). בשנת 1969 פרסם צוזה את הספר "מרחב חישוב" (Rechnender Raum) שתורגם אחר כך לאנגלית על ידי MIT ויצא לאור על ידם בשם
"Calculating Space" בפברואר 1970.
מאז פרסום ספרו של סטפן וולפרם, "סוג חדש של מדע", (באנגלית: A New Kind of Science), משך הרעיון של צוזה תשומת לב רבה, בעיקר משום שאין בנמצא עדות פיזיקלית כנגד התאוריה של צוזה. מבקרי עבודתו של וולפרם טוענים שהרעיונות הבסיסיים שהוא מציג הם למעשה במקור רעיונותיו של צוזה.
אף פרופ' אמריטוס אדוארד פרדקין (באנגלית: Edward Fredkin) מאונ' קרנגי מלון, כתב בראשית ספרו "מכניקה דיגיטלית" (באנגלית: Digital Mechanics) על ההשפעה המרובה של צוזה על גיבוש רעיונותיו.
בין השנים 1987 ו-1989 עמד צוזה בראש צוות ששחזר את ה-Z1 למרות שתוך כדי הפרויקט לקה בהתקף לב. התוצאה הסופית כללה 30,000 רכיבים והצריכה כארבעה אנשים (ביניהם צוזה עצמו) שעמלו על מלאכת ההרכבה. העלות הייתה 800,000 מרקים גרמניים. את המימון לפרויקט השחזור סיפקה חברת סימנס, בשיתוף עם תאגיד של חמש חברות.
צוזה זכה במספר פרסים עבור עבודתו. לאחר שפרש, התמקד בתחביב הציור. הוא נפטר ב-18 בדצמבר 1995 בהונפלד שבגרמניה, השוכנת בקרבת פולדה.
Muscicapidae
אפרת שטיגליץ
אפרת שטיגליץ (נולדה ב-22 בפברואר 1961) היא סופרת ועיתונאית ישראלית.
שטיגליץ נולדה בתל אביב-יפו וסיימה את המגמה לקולנוע בבית צבי.
בין ספריה:
סיפור מסע לפולין התפרסם באנתולוגיה "געגועים לשינויים" בהוצאת עם עובד. סיפורים נוספים התפרסמו ב-2007 וב-2008 בכתב העת "מסמרים" ובכתב העת "קשת החדשה".
קישורים חיצוניים.
על כתביה:
ערימת פיבונצי
Ilities
בהנדסת מערכות, ilities הוא כינוי להיבטים או מאפיינים לא-פונקציונליים של מערכת. באנגלית, רוב המונחים המשמשים לתיאור מאפיינים אלה מסתיימים באותיות 'ility' (ברבים 'ilities') ומכאן מקור הכינוי. בעברית, הסיומות המקבילות הן 'וֹת' ו-'וּת'.
ב-'ilities' נכללים המאפיינים וההיבטים הבאים:
מריוס בונדיאה
זנו מריוס בונדיאה (ברומנית: Zeno Marius Bundea; נולד ב-4 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה.
בונדיאה החל את הקריירה שלו בקבוצה הבוגרת של פ.צ. ביהור הרומנית בעונת . בקבוצה זו המשיך בונדיאה שנתיים וחצי, עד שעבר במהלך עונת לקבוצת ראפיד בוקרשט. באמצע עונת עבר לקבוצת קיקרז אופנבך הגרמנית אך בתום אותה העונה חזר לראפיד בוקרשט.
את עונת החל בקבוצת ראפיד בוקרשט ובמהלך העונה עבר לקבוצת בקאו. בעונת עבר בונדיאה לקבוצה הגרמנית מנהיים, בה שיחק עונה אחת. את עונת החל בונדיאה בקבוצת זניט סנקט פטרבורג הרוסית ובמהלך העונה חזר לרומניה, לקבוצת אוניברסיטטה קראיובה. באוניברסיטטה קראיובה המשיך עד סוף עונת . את עונת שיחק בונדיאה בקבוצת נאציונל בוקרשט.
בעונת הגיע בונדיאה לישראל וחתם בקבוצת מכבי נתניה, אך במהלך עונת חזר לרומניה וחתם בקבוצת אוניברסיטטה קלוז'. לאחר מכן חזר לקבוצת נעוריו, פ.צ. ביהור, ולאחר מכן שיחק גם ב ACU אראד. בשנת 2011 חתם בקבוצת לוצ'אפרול אוראדיה, ובקיץ 2013 פרש ממשחק פעיל.
בשנת 2003 רשם בונדיאה הופעה אחת בנבחרת רומניה.
רוטוטום
רוטוטם או רוטוטום (באנגלית: Rototom) הוא תוף חסר-מעטפת, לו רק ראש ומסגרת אבץ או אלומיניום. בניגוד לתופי "טם" אחרים (כמו טמטמים), לרוטוטמים יש גובה צליל מדויק, ויש הכותבים להם תפקידים כמו לכלים הרמוניים. את הרוטוטמים ניתן לכוון בקלות על ידי סיבוב ראש התוף. מכיוון שהראש מסתובב על חוט, הסיבוב מגביר או מוריד את הראש ביחס לקצה התוף, ולכן מגדיל או מקטין את המתח בראש.
שני מתופפים שהשתמשו ברוטוטמים בתחילת דרכם היו ביל ברופורד וטרי בוזיו. בן בבן, המתופף של Electric Light Orchestra השתמש ברוטוטמים, בעיקר באלבומים Discovery ו-Secret Messages. הרוטוטמים הומצאו על ידי חברת REMO. ניק מייסון מלהקת פינק פלויד השתמש בהם בפתיחה של השיר Time באלבומם "The Dark Side of the Moon" של 1973.
מאסטר ג'יימס הולאנד, מתופף לשעבר בתזמורת הפילהרמונית של לונדון, ממליץ מאוד על השימוש ברוטוטמים בספרו Percussions, חלק מאנציקלופדיה מוזיקלית שפורסמה על ידי יהודי מנוחין. הולאנד המליץ עליהם כתחליף לתופי הטימפני, כיוון שיש להם צליל דומה והם יותר שקטים וזולים (ולכן מתאימים לתלמידי טימפני, שלא רוצים להשקיע בקניית טימפני).
רוג'ר טיילור מקווין משתמש בהם בגרסת הכיסוי של "Let There Be Drums" ב-Return of the Champions.
הפורד-פילקו GAU-7/A הייתה תוכנית כושלת, שיזם חיל האוויר האמריקני בשלהי שנות השישים לפיתוח תותח חדש עבור ה-F-15 איגל שיחליף את ה-M61 וולקן. ה-GAU-7/A היה תותח גאטלינג בקליבר 25 מ"מ שעשה שימוש בפגזים חסרי תרמיל. הוא יועד להיות בעל טווח ארוך יותר ועוצמת פגיעה רבה יותר מהוולקן, בעוד שהפגזים חסרי התרמיל נועדו להפחית את בעיות האחסון או הפליטה של התרמילים המשומשים, שתיהן היוו בעיות משמעותיות עבור מטוסי קרב. חרף ההוצאה הכספית הרבה, המיזם והתחמושת שלו התגלו ככישלון, והוא בוטל ב-1974. על-כן תותח ה-M61A1 וולקן שימש גם את ה-F-15, כפי ששימש את מרבית מטוסי הקרב האמריקניים מאז 1956.
אוגוסטין לואי קושי
מבצע תרנגול
מערכת משובצת מחשב
מערכת משובצת מחשב (באנגלית: Embedded system) היא מערכת או מכשיר, בו משולב מחשב (או, ליתר דיוק, מעבד) המבצע רק פונקציות ספציפיות המיועדות לתפעול המערכת או המכשיר. אלו דורשות לעיתים ביצועי זמן-אמת. זאת להבדיל ממחשב כללי כגון ממחשב אישי המאפשר גמישות רבה יותר והתקנת מגוון תוכנות המבצעות פונקציות בהתאם לצורכי המשתמש.