הענק הירוק הוא האלטר אגו האמוציונלי והאימפולסיבי של הפיזיקאי ד"ר ברוס באנר, דמות של אדם מסוגר ומתבודד. הענק הירוק מופיע מיד לאחר שד"ר באנר נחשף בטעות לקרינת גמא במהלך ניסוי שערך. כתוצאה מכך, באנר הופך, ללא רצונו, לענק המתואר כמפלצת אנושית גדולה וזועמת - וחייו מסתבכים ללא הכר. לי תיאר את הדמות כשילוב בין ד"ר ג'קיל ומר הייד לבין פרנקנשטיין.
בשעה שצבע גופו משתנה לעיתים במהלך ההיסטוריה הפרסומית של החוברות, הענק מזוהה עם צבעו הירוק. בתור ענק, באנר ניחן ביכולות על-אנושיות, כאשר מידת עוצמתו גדלה ככל שכעסו גדל. רגשות חזקים כמו כעס, פחד וצער גם הם משמשים כטריגר לטרנספורמציה של באנר לענק הירוק. באנר, שחי בפאניקה מתמדת שמא אישיותו של הענק תפרוץ בכל עת, אינו מסוגל ליצור קשרים חברתיים, ומרכיב עלילתי שכיח בסדרת הכותרים הוא מרדפו של צבא ארצות הברית אחר הענק, וזאת בעקבות נתיב ההרס שהוא מותיר אחריו.
דמותו של הענק הירוק מדורגת במקום התשיעי ברשימת מאה גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN, וכן במקום ה-14 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים לפי מגזין אמפייר. את דמותו של ברוס באנר גילמו שלושה שחקנים בסרטי הלייב אקשן הקולנועיים - בסרט "הענק" מגלם אותו השחקן אריק באנה, בסרט "הענק הירוק" מגלם אותו אדוארד נורטון ובסרטי היקום הקולנועי של מארוול "הנוקמים", ", ", " ו" מגלם אותו השחקן מארק רופאלו, שגם הופיע בהופעת קמע בסרטים "איירון מן 3" ו"קפטן מארוול", ועתיד לשוב ולגלם את הדמות בסדרות הטלוויזיה "" ו"מה אם...?" של שירות הסטרימינג דיסני+.
היסטוריה פרסומית.
כרך ראשון, מאי 1962 - מרץ 1999.
הענק הופיע לראשונה במאי 1962 בחוברת "The Incredible Hulk #1", שנכתבה על ידי סטן לי ואוירה על ידי ג'ק קירבי ופול ריינמן. תחילה צבע גופו היה אפור משום שלי לא רצה לשייך את הדמות למוצא אתני כלשהו, אך עקב טכנולוגיית ההדפסה באותם ימים, הצבע עצמו יצא בגוונים שונים של אפור ולעיתים אפילו ירוק. החל מהחוברת השנייה התבקש סטן לי לבחור צבע ובחר ללא העדפה בירוק לצבעו האופייני של הענק, וכך זה נשאר. באמצע שנות ה-80, הצבע האפור חזר בסדרת פלאשבקים כחלק מסיפור מקורו של הענק. הענק הוסיף לככב בחוברות נוספות ביקום מארוול כדוגמת ספיידרמן וארבעת המופלאים והפך לחבר המייסד של קבוצת האוונג'רס. כשנה וחצי לאחר ביטול הסדרה המקורית, הענק הופיע בהופעת אורח בסדרת הקומיקס "Tales to Astonish" החל מחוברת מס. 60, שראתה אמנים כסטיב דיטקו, ג'ק קירבי, גיל קיין וביל אברט. החל מאפריל 1968 שם הסדרה השתנה ל-"The Incredible Hulk", והיא נמשכה עד לחוברת מספר 474 (מרץ 1999), כאשר בוטלה ואותחלה מחדש. סדרה זו הציגה את נבלי-העל הגדולים ביותר של הענק, אבומיניישן והמנהיג.
בתחילת שנות ה-70, הענק הופיע בהופעות אורח בסדרות אחרות. דמותה של ג'ניפר וולטרס הוצגה, והיא קיבלה סדרה משלה. סדרת הדגל של הענק, שנמשכה לאורך שנות השבעים, ראתה אמנים כארצ'י גודווין וכריס קלרמונט, ואף הרלן אליסון. בעקבות שידורה של סדרת הטלוויזיה משנת 1977, חברת מארוול הוציאה מגזין בשחור-לבן תחת השם "The Rampaging Hulk", שנועדה להיות סדרת פלאשבקים, אך לאחר תשעה גליונות השתנה שמה ל-"!The Hulk" והיא הודפסה בצבע. אישיותו של הענק התפתחה ונהפכה למורכבת יותר במהלך שנות השמונים, כאשר מבין האמנים שתרמו לעלילות השונות ניתן למנות את ביל מנטלו, מייק מינולה, ג'ון ביירן, גרי פרנק ואדם קוברט. בינואר 1991 דמותו של הענק שונתה פעם נוספת, כאשר נעשה שימוש בהיפנוזה כדי לאחד בין שתי אישיויותיו של באנר והענק לכדי ישות אחת, "הפרופסור". במהלך המיני סדרה "Future Imperfect" משנת 1993, הכותב פיטר דייוויד והמאייר ג'ורג' פרז הציגו לקוראים ענק מעתיד דיסטופי בשם "מאסטרו". בשנה זו, חברת מארוול הריצה בשנית את הכותר Rampaging Hulk במהדורה חודשית.
"Hulk Vol.1", מרץ 1999 - פברואר 2000; כרך שני, אפריל 1999 - דצמבר 2007.
במרץ 1999, הכותבים ג'ון קייסי ופול ג'נקינס וכן המאייר רון גארני שיתפו פעולה להרצה מחודשת ("Hulk Vol.1") של הכותר הראשי, מיד לאחר סיומו בחוברת מספר 474. סדרה זו נמשכה 11 חוברות עד לפברואר 2000, עם תסריטים מאת ג'ון ביירן, אריק לרסן וג'רי אורדוויי, הכותר החדש הציג שלוש אישיויות ענקים שאיתן חולק באנר קשר מנטלי - הענק הפראי, הענק האפור והענק המאוחד ("הפרופסור"). במהלך האירועים, אישיות רביעית חדשה פורצת, והיא ענק סדיסטי ושטני החדור שאיפת נקם. לאחר מכן, "The Incredible Hulk Vol.2" החל בחוברת מספר 12, ונמשך עד לחוברת מספר 111 (דצמבר 2007). ברוס ג'ונס המשיך ככותב הכותר בין נובמבר 2004 לפברואר 2005, ולאחר מכן עזב לצורך כתיבת המהדורה המוגבלת "Hulk\Thing: Hard Knocks #1-4". הכותב פיטר דייוויד חזר לאחריו עם המהדורה המוגבלת "Tempest Fugit", ושכתב את הסיפור כך שסדרת סיוטים הכתיבה את צעדיו של הענק על ארבע אישיויותיו (אותן הציג ג'נקינס מקודם). לאחר אפילוג בן חוברת אחת וסדרה של ארבע חוברות שנועדו לשמש כקרוסאובר לאירועי "בית אם", דייוויד פינה את מקומו לעסוק בנושאים אחרים שאינם קשורים בענק. בשנת 2006, הכותב גרג פאק הביא לפרסומה של קשת הסיפור "כוכב הענק הירוק". קשת הסיפור נמשכה בין אפריל 2006 ליוני 2007 והובילה לאירוע הקרוסאובר "מלחמת-עולם הענק הירוק" כשנה לאחר מכן, תחת כתיבתם של פיטר דייוויד וגרג פאק. האירוע נמשך בין יולי לדצמבר 2007 ופורסם נוסף על סדרות הדגל של הענק גם בסדרות "גוסט ריידר", "איירון מן", "אקס-מן", "האוונג'רס" ו"המעניש".
"The Incredible Hercules", ינואר 2008 - אפריל 2010; "Hulk Vol.2", מרץ 2008 ואילך.
בינואר 2008 סדרת הדגל של הענק הירוק שינתה את שמה ל-"The Incredible Hercules" והמשיכה במספור החוברות עד לחוברת מספר 141 באפריל 2010. במקביל, כרך שני לכותר "Hulk" פורסם החל ממרץ 2008 בכתיבתו של ג'ף לואב ובאיורו של אד מק'גינס, ובו מוצגת דמותו של הענק האדום. הכותב ג'ף לואב ציין בראיון כי "הענק האדום הוא סוג ענק שלא נתקלנו בו מעולם - ענק חושב שמהווה נשק ברוטאלי ורב עוצמה". כדי להוסיף ולחדד את משמעות העניין, הוא הוסיף כי "כל מה שהענק הירוק איננו מצוי בענק האדום". לאחר חוברת מספר 111, המשיכה סדרת הכותרים תחת מספור ישן כ-"The Incredible Hulk #600" מספטמבר 2009 ואילך. בין דצמבר 2009 ליולי 2010 פורסם אירוע הקרוסאובר "נפילת הענקים" בכתיבתם של ג'ף לואב, ג'ף פארקר וגרג פאק.
כרכים שלישי ורביעי, אוקטובר 2011 ואילך.
כרך שלישי של סדרת הכותרים החל בפרסום באוקטובר 2011 בכתיבתו של ג'ייסון אהרון ובאיורו של מארק סילבסטרי, תחת השם "The Incredible Hulks", וזאת במקביל לקשת הסיפור מלחמת-עולם הענקים, שהציגה את משפחתו הנרחבת של הענק. הרצה זו נמשכה 23 גליונות עד לאוקטובר 2011, כשלאחר מכן הוחלפה בכרך רביעי מדצמבר 2011 ועד דצמבר 2012, שנמשך כ-15 גליונות. כחלק מהרצת "מארוול עכשיו!", סדרת החוברות הוותיקה שינתה את שמה ל-"The Indestructible Hulk" החל מנובמבר 2012, בכתיבתו של מארק וייד ובאיורו של ליינל פרנסיס יו. הסדרה החדשה הוחלפה ב-2014 על ידי סדרה אחרת, "The Hulk".
ביוגרפיה בדיונית.
השנים המוקדמות.
רוברט ברוס באנר הוא בנו של הפיזיקאי לאנרגיה אטומית בריאן דייוויד באנר, שהיה אלכוהוליסט. בריאן נתקף קנאה מטורפת בשל האהבה הרבה אותה הרעיפה אשתו רבקה על הילד, ושנא אותו שנאה עזה. בנוסף לכך, בריאן האמין שעבודתו הרדיואקטיבית שינתה את ה-DNA של בנו וגרמה לכך שיהפוך למוטאנט. ברוס עבר התעללות בילדותו, עד אשר אביו רצח את אמו ואושפז בבית חולים פסיכיאטרי. ברוס גדל בצל קורתה של דודתו, גברת דרייק, כילד פלא מחונן מאוד אך גם מסוגר ומתבודד. הוא הפנים בתוכו את כל הזעם והכאב אותו חש בתקופת ילדותו.
לאחר שסיים בית ספר תיכון למדעים, באנר הצעיר למד פיזיקה גרעינית באוניברסיטת דזרט סטייט הבדיונית בניו מקסיקו ועד מהרה הפך לתלמיד המצטיין של פרופסור הרברט ג'וזיה וולר. הוא קיבל דוקטורט בפיזיקה גרעינית מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, יחד עם פיליפ סטרנס (אחיו של סמואל סטרנס). בבגרותו, הוא החל לעבוד במתקן למחקר גרעיני השייך למחלקת ההגנה של ארצות הברית וממוקם בבסיס הטילים "לוס דיאבלוס" בניו מקסיקו. שם באנר פגש בגנרל תדאוס "ת'נדרבולט" רוס, קצין בחיל האוויר של ארצות הברית שפיקד על המתקן, ובבתו בטי רוס. בין בטי לברוס מתפתחת משיכה כמעט מיידית, אך גנרל רוס אינו רואה בעין יפה חיבור זה מכיוון שהוא רואה בחזותו השבלונית של באנר סימן לחולשה. באנר תכנן ופיקח על בנייתה של "פצצת גמא", נשק גרעיני שמכיל מינון גבוה של קרינת גמא.
הענק.
באנר נוכח בבונקר אשר במתקן האימונים לשם ביקוע תת-קרקעי ראשוני של פצצת הגמא. הוא מגלה שאזרח פרץ את מחסום האבטחה וחדר לאזור הניסוי. באנר אומר לשותפו לעבודה, איגור סטארסקי, לדחות את הספירה לאחור בשעה שהוא ינסה להעביר את האזרח למקום מבטחים. סטארסקי - סוכן סובייטי חשאי - לא עושה דבר בתקווה שבאנר ימות בפיצוץ, מה שיוביל להקפאת הפרויקט. באנר מגיע לאזרח, צעיר בשם ריק ג'ונס, ומשליך אותו לעבר משוכת מגן. לפני שבאנר מצליח להגיע למקום בטוח, פצצת הגמא מתפוצצת וגלי רדיואקטיביות חזקים מתפשטים ומגיעים עד לפני הקרקע. באנר מוקרן בחלקיקים רדיואקטיביים ביותר, אולם בשל גורם גנטי לא ידוע בגופו הוא לא נהרג. כתוצאה מכך הוא משתנה למפלצת אפורה דמוית אדם.