פרארי קליפורניה T היא עדכון לקליפורניה אשר מציעה שלדה משופרת בעיצוב חדש והתווסף מגדש טורבו. ה-T בשם הדגם החדש מדגיש את קיומו של מגדש טורבו וזה השימוש הראשון במנוע הטורבו של החברה מאז הפרארי F40 משנת 1987. מטרתו העיקרית של הטורבו היא הפחתת צריכת הדלק ופליטת המזהמים. בזכות שיפור זה צריכת הדלק ירדה ב-15% ועומדת על 9.5 ק"מ לליטר ופליטת ה-CO2 ירדה מ-270 גרם/ק"מ ל-250 גרם/ק"מ. המנוע שבחזית משודך לתיבת שבעה הילוכים כפולת מצמדים המעבירה את הכוח אל הגלגלים מאחור כדי לשמור על חלוקת משקל אופטימלית. עם המנוע החדש ועם משקל של 1625 ק"ג, הביצועים של הקליפורניה T עומדים על 3.6 שניות 0-100 קמ"ש ומהירות מרבית של 315 קמ"ש, זאת לעומת 3.8 שניות ו-312 קמ"ש בדגם היוצא. מגדש הטורבו מזין מנוע בעל שמונה בוכנות, בנפח 3,855 סמ"ק, ומפיק 560 כוחות סוס ו-77 קג"מ, 70 כ"ס יותר מקודמתה ושיפור של כ-50% בנתון המומנט. כדי לעצור ממהירות של 100 קמ"ש, נדרשים לקליפורניה 34 מטרים. בדור החדש, המתלים כוילו מחדש כדי לחדד את התנהגות הכביש, התווספו בלמים קראמיים ובקרת יציבות שמזהה טוב יותר מצבי החלקה ומשפרת את כושר היציאה מפניות. כמו כן, מערכת הבולמים המגנטיים/אדפטיביים המשופרת (Magnaride) מגיבה מהר יותר ב-50% מבעבר. הקליפורניה T מקבלת גם את הגרסה העדכנית ביותר של מערכת בקרת היציבות F1-Trac. בנוסף, פרארי התקינה מערכת המתאימה את המומנט המרבי מהמנוע להילוך בו נמצא הרכב, כך שבהילוכים הנמוכים המומנט המרבי נמוך יותר והוא עולה בהתאם להילוך הנבחר. זאת בצירוף העובדה שהקליפורניה T נמכרת רק עם תיבת הילוכים אוטומטית-רובוטית כפולת מצמד.
עיצובה החדש של הקליפורניה T מיישר קו עם שאר דגמי החברה, עם חזית מודרנית יותר, המזכירה את הפרארי F12 ברלינטה והפרארי FF. בחלקה האחורי הפגוש וצמד המפלטים עוצבו מחדש ואליהם נוסף דיפיוזר חדש. בדומה לקליפורניה הקודמת, גם דגם ה-T מצוידת בגג נפתח קשיח, המתקפל אל תוך תא המטען תוך שניות אחדות. שפת העיצוב העדכנית של פרארי מוצאת ביטוי בעיקר בגריל הקדמי ובפנסים הראשיים. תא הנוסעים שומר על הסגנון העיצובי של הדגם היוצא, אך שודרג בין היתר במערכת המולטימדיה CarPlay מבית אפל וגלגל הגה חדש, שנעשה בו שימוש בדגמים אחרים, המאגד את הפעלת התאורה, המגבים, מחווני איתות, כפתור התנעה, כפתור שליטה על קשיחות הבולמים וכפתור השליטה על מערכת בקרת היציבותF1-Trac. לדגם ה-T התווספה גם מערכת עצור/סע שלא הוצעה בדגם הקודם. מפרט האבזור הבסיסי בדגם כולל, בין היתר: פנסי מטל הליד, חיישני תאורה וגשם, חיישני חנייה קדמיים ואחוריים, בקרת שיוט, מערכת מולטימדיה עם מסך מגע מרכזי "6.5 עם כניסת USB וממשק בלוטות', מפתח חכם, בקרת אקלים דו אזורית, חישוקי סגסוגת "19 וריפודי עור.
בינואר 2016 הציגה פרארי ערכת התנהגות חדשה הנקראת "Handling Speciale" ("התנהגות מיוחדת"), הכוללת כיול מתלים שונה עם בולמים וקפיצים משודרגים ונוקשים (ב-16% יותר מלפנים ו-19% מאחור). בנוסף מצב ה"ספורט" במערכת ניהול מערכות הרכב, "Manettino", נעשה קיצוני יותר, וכולל בין היתר העברות הילוכים מהירות יותר ורעש מנוע נוכח יותר, אך ללא תוספת כוח. לפי היצרנית, הערכה מיועדת למי שאוהב נהיגה בכבישים מפותלים במיוחד, ובאה על חשבון הנוחות. ערכת ההתנהגות מלווה גם במערכת פליטה חדשה עם צליל בשרני יותר, לדברי פרארי. בנוסף הוצגו שינויים קוסמטיים ביניהם מסיט רוח שונה מלפנים, סבכה באפור-מט ופתחי מפלט שחורים. הקליפורניה, צוידה בצמיגי פירלי P-Zero במידות 245/40ZR19 מלפנים ו-285/40ZR19 מאחור.
המהנדסים בפרארי ניסו להוציא ממנוע הטורבו את הצליל האופייני למנועים האטמוספיריים של החברה. לשם כך פרארי ביצעה שדרוגים בגל הארכובה, בית מגדש הטורבו וסעפת הפליטה. בנוסף לכך, פרארי שמה דגש רב על אופי פעולת המנוע ותגובת דוושת הגז כך שלמרות מגדש הטורבו, הנהג לא ירגיש השהיית גדישה והתחושה תהיה דומה יותר למנוע אטמוספירי עם תגובת דוושה מיידית ומדודה.
מחיר ההשקה של הקליפורניה T בישראל, לפני תוספות מיוחדות, הוא 1.85 מיליון שקלים. בין השנים 2015-2017 נמכרו בישראל 15 יחידות מדגם הקליפורניה T.
אחזור.
בדצמבר 2012 נעצר השיווק של פרארי קליפורניה T ופרארי 488 GTB והוחזרו 185 מכוניות בארצות הברית לאחר שהתגלה כשל שעשוי להוביל לשריפה בתא המנוע. בתגובה, פרארי הזמינה רכיב חדש ותקין, אשר החליף את צינור הדלק הלקוי.
באותו החודש, פורסם אחזור נוסף, לאחר שהתגלה כי כריות האוויר לא התוקנו בהן כראוי במפעל. הקריאה העולמית לתיקון כוללת כ-2,600 מכוניות (כ-800 מהן בארצות הברית) מדגמי 458-איטליה, F12 ברלינטה, FF, קליפורניה T ולה-פרארי. בדיקות שנערכו למוט ההיגוי ב-458 איטליה, חשפו כי כרית האוויר בצד הנהג הורכבה בזווית לא נכונה וכיסוי העור שמותקן מעל הכרית לא הודבק כראוי, כתוצאה מכך הכרית עשויה להיפתח באופן לקוי ולגרום לפציעה. הקריאה לתיקון התייחסה למכוניות שיוצרו במראנלו בין דצמבר 2014 לאפריל 2015, והתגלתה במסגרת בקרת איכות במפעל.
קרב לימנובה
קרב לימנובה היה קרב שהתרחש במסגרת החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה בין הצבא האוסטרו-הונגרי לצבא האימפריה הרוסית. הקרב התרחש ב-1 ל-13 בדצמבר 1914, בקרבת העיירה לימנובה, והסתיים בניצחון אוסטרו-הונגרי.
רקע.
ב-20 בנובמבר 1914, פתח מפקד החזית הדרום-מערבית ניקולאי איוואנוב בהתקפה לכיוון נובי סונץ' מתוך כוונה לכבוש את קרקוב מידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. ההתקפה העיקרית באה מדרום, מידיה של הארמייה השלישית של רדקו דימיטרייב, שנעה בין גריבוב לנובי סונץ'. במקביל, הקורפוסים ה-11 וה-9 תקפו במרכז, בעוד הקורפוס ה-21 שהה על הגדה הצפונית של הוויסלה, ולא פתח בהתקפה כיוון שהמתין לקורפוס ה-10 שהיה אמור לתגבר אותו. הארמייה השמינית של אלכסיי ברוסילוב שהתה בקרפטים והייתה מוכנה גם כן לפתוח במתקפה. הרוסים כבשו את העיירה לימנובה, כ-40 ק"מ מקרקוב, ושם החליטו האוסטרים להנחית את מתקפת הנגד שלהם שהחלה ב-1 בדצמבר.
המתקפה העיקרית שנועדה לכתר את הארמייה השלישית הרוסית נקבעה ל-3 בדצמבר. עיקר המשימה הוטלה על הארמייה הרביעית של יוזף פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה. התוכנית הראשונית הייתה שהקורפוס ה-14 בפיקודו של יוזף רוט יאגף את הארמייה השלישית הרוסית, בעוד הארמייה האוסטרו-הונגרית השלישית תתקוף בקרפטים את הארמייה הרוסית השמינית, ותמנע ממנה לבוא לעזרת הארמייה השלישית הרוסית. הרמטכ"ל האוסטרו-הונגרי קונרד פון הצנדורף, פנה לקיסרות הגרמנית בבקשת תגבורת, ועמיתו הגרמני פאול פון הינדנבורג שלח אליו בסוף נובמבר את דיוויזיית המילואים ה-47, בפיקודו של אלפרד פון בסר.
סדר הכוחות.
שתי ארמיות של הצבא האוסטרו-הונגרי לחמו בקרב זה:
שתי ארמיות של צבא האימפריה הרוסית לחמו בקרב זה:
הקרב.
בבוקר ה-3 בדצמבר הורה הארכידוכס יוזף פרדיננד לכוחותיו לנוע כנגד הארמייה השלישית של דימטרייב. בעוד באגף השמאלי כוחותיו של רוט נחלו הצלחות ואילצו את הרוסים לסגת כעשרה ק"מ, הרי שבאגף הימני נתקלו האוסטרים בהתגוננות רוסית עיקשת שנמשכה עד בוקר ה-4 בדצמבר. ב-5 בו הבינו הרוסים את המטרה האמיתית של המתקפה האוסטרית, והורו לברוסילוב להכניס את הארמייה השמינית שלו לקרב. ברוסילוב הבחין בפער שנוצר בין הארמיות האוסטריות השלישית והרביעית, וניצל אותו כדי להורות לקורפוס ה-8 בפיקודו של דרגומירוב לפתוח במתקפה על כוחותיו של רוט שהעמידו בסכנת כיתור את הארמייה הרוסית השלישית. ה-6 וה-7 בדצמבר היו ימים עקובים מדם של חוסר ודאות. מחד, הצלחותיה של הארמייה הרביעית האוסטרית אילצו את הארמייה הרוסית השלישית לבצע נסיגה דרומה, ומאידך כוחותיו של רוט נמצאו בסכנת כיתור בין הארמייה הרוסית השלישית לקורפוס הרוסי ה-8, מה שיכול היה לסכן את הצלחת המבצע כולו.
הצנדורף שקל להורות לארמייה הרביעית בפיקודו של בורוייביץ' לתקוף את כוחותיו של ברוסילוב בקרפטים, וכן להורות לוויקטור דנקל מפקד הארמייה הראשונה לחצות את הוויסלה ולהגיע לעזרת הארמייה הרביעית. התקדמותם של הרוסים על הוויסלה ב-10 בדצמבר גרמו לכך שבסופו של דבר רק הקורפוס ה-18 נשלח מהארמייה הראשונה על הארמייה הרביעית. במקביל, רוט המשיך בתמרון האיגוף שלו, כשבורוייביץ' מחפה עליו באמצעות התקדמות עקבית בקרפטים. ב-11 בדצמבר הגיע רוט לאזור לימנובה, כשהקורפוס של דרגומירוב ממש מאחוריו. באזור נובי סונץ' נלחמו הרוסים לחימה עזה, ועיכבו את המשך ההתקדמות. ב-12 בדצמבר נאלץ ברוסילוב להורות לדרגומירוב לבצע נסיגה בשל ההתקדמות המפתיעה של הארמייה השלישית האוסטרית, שהעמידה בסכנת כיתור גם את הארמייה השמינית. כעת היה יכול הארכידוכס יוזף פרדיננד להרשות לעצמו לתגבר את רוט, ושלח לעזרתו את הקורפוס ה-6 בפיקודו של ארץ. עוד באותו היום הצליחו שני הקורפוסים לשבור את ההתנגדות הרוסית בין נובי סונץ' ללימנובה, ותקעו טריז בין הארמיות הרוסיות השלישית והשמינית.
הקרב יכול היה להסתיים במפלה מוחצת לצבא הרוסי, אולם האוסטרים לא הצליחו להשיג את מטרתם הסופית, כיתור הארמייה השלישית. הסיבה לכך הייתה שהחיילים האוסטרו-הונגרים כבר היו מותשים מהמאבק הארוך וחסרים ציוד ותחמושת. כמו כן החורף התקרב ומסילות הברזל האוסטריות לא היו יעילות מספיק כדי לאפשר תנועה של כוחות גדולים. רק לאחר מתקפת גורליצה-טרנוב סולקו סופית הרוסים משטחי פולין וגליציה. עם זאת, מכיוון שהרוסים סולקו מהעמדות שאיימו על קרקוב, האוסטרו-הונגרים טענו לניצחון בקרב, ורוט קיבל את תואר האצולה "פון לימנובה" מידיו של הקיסר.
משוואת איינשטיין