4 שנים לאחר שירדה לליגה הרביעית חזרה ויגאן לליגה השלישית לאחר שסיימה ראשונה בליגה הרביעית והחל מעונתה השנייה הפכה לקבוצת צמרת שמנסה לעלות לליגת המשנה אך נכשלת.
בין השנים 1999–2001 העפילה ויגאן למשחקי הפלייאוף על ההעפלה לליגת המשנה כאשר בשנים 1999 ו 2001 היא הפסידה בחצי גמר הפלייאוף למנצ'סטר סיטי ורדינג בהתאמה ואילו בשנת 2000 היא העפילה לגמר הפלייאוף על ההעפלה לליגת המשנה אך נוצחה במשחק הגמר בידי ג'ילינגהאם כאשר עד לדקה ה 114 של ההארכה היא הוליכה 1–2 אך נוצחה לבסוף 2–3.
בסיום עונת 03–2002 העפילה ויגאן לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה לאחר שזכתה באליפות הליגה השלישית עם 100 נקודות ליגה.
את עונתה הראשונה בליגת המשנה סיימה ויגאן במקום השביעי כאשר היא מפספסת ב 2 נקודות את הכרטיס למשחקי הפלייאוף על ההעפלה לפרמייר ליג. שנה מאוחר יותר העפילה ויגאן לראשונה בתולדותיה לפרמייר ליג לאחר שסיימה שנייה בליגת המשנה ואת עונתה הראשונה בפרמייר ליג סיימה במקום העשירי, המקום הגבוה בתולדותיה.
הייתה זאת עונתה היחידה של וויגאן בחלק העליון של הטבלה וכבר בעונתה הבאה היא נאבקה נגד הירידה תוך שהיא ניצלה במחזור הסיום בזכות ניצחון חוץ על שפילד יונייטד בקרב ראש בראש נגד הירידה כאשר ויגאן הייתה חייבת ניצחון ואילו שפילד יונייטד היה מספיק לה תיקו.
גם ביתר העונות לא הצליחה וויגאן לשחזר את הצלחתה מעונתה הראשונה בפרמייר ליג והיא נאבקה במרבית עונתיה נגד הירידה לליגת המשנה.
ב-11 במאי 2013 זכתה הקבוצה בגביע האנגלי לראשונה בתולדותיה כאשר ניצחה בגמר 0–1 את מנצ'סטר סיטי. 4 ימים לאחר שזכתה בגביע האנגלי נשרה וויגאן לליגת המשנה לאחר 8 עונות בפרמייר ליג לאחר הפסד לארסנל במחזור הלפני האחרון. הייתה זו הפעם הראשונה בממלכה בה קבוצה שירדה ליגה זכתה בגביע.
בזכות זכייתה בגביע האנגלי הקבוצה שיחקה בשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2013/2014. הקבוצה הוגרלה לבית הכולל את הקבוצות רובין קאזאן, מריבור וזולטה ורכם. הקבוצה סיימה את הבית במקום האחרון עם 5 נקודות והודחה מהטורניר.
בסיום עונת הקבוצה ירדה לליגה שלישית לאחר 12 עונות בהן שיחקה באחת משתי הליגות הראשונות.. בעונת 2015/2016 העפילה הקבוצה חזרה לליגה השנייה.
בסיום עונת נשרה הקבוצה חזרה לליגה השלישית. ובסיום עונת העפילה הקבוצה חזרה לליגת המשנה. בסיום עונת 2019/2020, נשרה הקבוצה לפוטבול ליג הראשונה, אף על פי שלא סיימה באחד משלושת המקומות האחרונים עקב בעיות כלכליות, כתוצאה מהן, הורדו לקבוצה 12 נקודות והיא לא שרדה בליגה.
בסיום עונת 2021/2022 שבה הקבוצה לצ'מפיונשיפ.
מניית שליטה
מניית שליטה היא מניה המעניקה לבעליה שליטה בחברה, על ידי זכויות הצבעה עדיפות המוקנות לה. המחזיק במניית השליטה יכול לכפות את רצונו על בעלי המניות האחרים ולהחליט כיצד תתנהל החברה, אף אם ערכן של מניותיו אינו רוב בהון החברה.
רקע.
כאשר לחברה יש מספר סוגים של מניות שהונפקו, ניתן להעניק לכל סוג של מניות זכויות שונות. למניות בכורה, למשל, ישנה זכות ראשונים לקבלת דיבידנד ועדיפות על פני מניות רגילות בפירוק החברה, אך הן אינן מקנות לבעליהן זכויות מיוחדות בהליך ההצבעה. לעומתן, מניות שליטה מזכות את בעליהן בזכויות הצבעה יתרות מאלה של בעלי המניות הרגילות.
ההגיון מאחורי מהלך של הנפקת מניות שליטה, הוא לאפשר לציבור המשקיעים הכללי להשתתף בבעלות על החברה ובהצלחתה, אך בעת ובעונה אחת לשמר בידי מייסדיה או בעליה העיקריים, את זכות ההחלטה הבלעדית בענייניה. באופן זה שומרים הם בידם גם את האפשרות לקבוע מי ינהל את החברה, מי יהיה חבר מועצת המנהלים, ועוד.
מניות שליטה בישראל.
בעבר היה מקובל להנפיק לחברות בבורסה לניירות ערך בתל אביב שני סוגי מניות, שנבדלו ביניהן בערכן הנקוב ובזכויות ההצבעה שלהן. הדבר שרת את רצונם של בעלי השליטה בחברות לגייס הון עבור החברה מבלי לאבד את שליטתם בה. לדוגמה: חברה אשר הנפיקה מניות 1 ש"ח ומניות 5 ש"ח, כאשר לכל מניה מכל סוג שהוא קול אחד, כלומר זכות הצבעה שווה. 100 ש"ח של המשקיע שרכש 100 מניות מסוג 1 הביאו עימם פי חמישה זכויות הצבעה מ-100 ש"ח של מי שרכש 20 מניות מסוג 5 ש"ח. בעלי השליטה שמרו לעצמם רוב גדול במניות השליטה, בדוגמה זו מניות 1 ש"ח, ויכלו להוסיף ולהנפיק כמויות גדולות של מניות 5 ש"ח שנקראו מניות הון, מבלי לאבד את הרוב שלהם באספות בעלי מניות.
לפני מספר שנים, תחת לחצה של רשות ניירות ערך, סגרה הבורסה לניירות ערך פרצה זו, באפשרה לחברות להנפיק מניות חדשות (והמירים) רק מהסוג העדיף בזכויות ההצבעה. בעקבות החלטה זו, בעלי שליטה בחברות בעלות שני סוגי מניות ויותר, אשר היו מעוניינים לגייס הון נוסף בהנפקת מניות, ביצעו איחוד של סוגי המניות השונים לסוג אחד תוך מתן פיצוי לבעלי המניות העדיפות בזכויות ההצבעה, תמורת הוויתור על עדיפות זו. למרות זאת, בבורסת תל אביב עדיין נסחרות מספר מועט של חברות בעלות מניות הון ומניות שליטה, שבעליהן העדיפו לשמר את השליטה בידיהם, על פני גיוס הון מניות נוסף.
מניית זהב.
סוג מיוחד של מניית שליטה היא מניית זהב, שהיא מניה בודדת אשר למחזיק בה מוקנים 50% מזכויות ההצבעה בחברה. המשמעות היא שלמחזיק מניית הזהב (בתוספת מניה רגילה אחת), יש רוב אוטומטי בכל אספת בעלי מניות. החברה הידועה ביותר בישראל בה קיימת מניית זהב היא הכשרת היישוב. מדינת ישראל החזיקה באותה מניית זהב במקור, עד שנמכרה ליעקב נמרודי. בעת המכירה נמתחה ביקורת על המדינה על כך שלא השוותה את זכויות ההצבעה במניות החברה טרם המכירה. בדרך כלל משמשת מניית הזהב כלי בידי מדינות, כדי לשמור את שליטתן בחברות מופרטות, כאשר יש אינטרס מובהק שלא לאבד את השליטה באותן חברות.
מניית הנהלה.
מניה אשר מקנה לבעליה זכויות מיוחדות בבחירת הנהלת החברה, ועל ידי כך בעצם להשיג שליטה בחברה. מניות אלה לא נסחרות בבורסה בדרך כלל.
מניית יסוד.
מניה הניתנת בדרך כלל למייסדי החברה והן נושאות זכויות יתר לגבי השליטה והניהול בחברה. המניה ניתנת להם על מנת שלא יידרשו לוותר על השליטה בחברה עם הנפקת מניות לאנשים נוספים. מניות היסוד מאפשרות לשלוט שליטה מוחלטת בחברה, אף על פי שלמחזיק בהן אין בהכרח החזקה ברוב זכויות הבעלות וברוב הזכויות לקבלת דיבידנדים מהחברה.
ממשלת ישראל לדוגמה מחזיקה מניות כאלה בחברות הממשלתיות, ודרכן היא יכולה לקבוע את מדיניות החברות ופעולותיהן.
מניה דחויה.
מניה המקנה זכויות נחותות ביחס למניות אחרות - כמו למשל זכות אחרונים בקבלת דיבידנד. לעיתים מניות אלה משוללות זכויות הצבעה.
סאפוק
סאפוק (באנגלית: Suffolk) הוא מחוז במזרח אנגליה. עיר הבירה של המחוז היא איפסוויץ'. העיר לווסטופת, הנמצאת בצפון סאפוק, היא הנקודה המזרחית ביותר באנגליה. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז כ-730,100 איש.
היסטוריה.
האנגלים התיישבו באזור במאה ה-5, וסאפוק היה חלק מממלכת מזרח אנגליה. מקור השם סאפוק הוא מאנגלית עתיקה, פשוטו כמשמעו "עם דרומי" ("South Folk"), לעומתו ה"עם צפוני" ("North folk") הפך לנורפוק. עד המאה ה-17, המחוז היה מפיק חשוב של צמר.
בין 1888 ו-1974 היו שלושה מחוזות; סאפוק מערב, סאפוק מזרח ואיפסוויץ'.
ב-1943, מצא גורדון בוצ'ר את אוצר מילדנהול, אוצר של כלי כסף מתקופה בה האימפריה הרומית שלטה באיים הבריטיים.
משפחת שפות
משפחת שפות היא קבוצת שפות טבעיות הקשורות זו לזו בכך שהתפתחו משפה אם (פרוטו-שפה) משותפת. בדומה לקרבה משפחתית ביולוגית בין בני אדם, עדויות לקרבה בין שפות מאובחנת על פי מאפייניהן. משפחת שפות שאופיינה ככזו במובחן היא יחידה פילוגנית, כלומר כל השפות הנמנות עליה הן תוצר של שפה אם משותפת. ישנן שפות רבות אשר שויכו למשפחת שפות כלשהי, אך קיימות גם שפות רבות אחרות שאין להן קשרי משפחה ידועים, ושיוכן למשפחה כלשהי או הגדרתן כקרובות לשפות אחרות נתון לוויכוח. שפות אלה הן .
שיטת החלוקה.
ביסוד החלוקה למשפחות שפות נמצאת ההנחה כי שפה נובעת משפה אם ממנה היא מתפתחת באופן הדרגתי, וכי שפה חדשה אינה נוצרת באופן פתאומי. החלוקה המסורתית של שפות לפי משפחות מניחה שקיימת הפרדה ברורה ביניהן, תפיסה אשר לוקה בפשטנות מסוימת. בפועל אין הדברים ברורים כל כך. ויכוחים רבים מתגלעים בין חוקרים לגבי הגדרת ענפי המשנה של משפחות השפות ואף לגבי הגדרת המשפחות עצמן. יחסי גומלין היסטוריים בין שפות - לעיתים באופן משמעותי וארוך טווח – עשויים להציג מצג מוטעה של קרבה (ראו לדוגמה שפראכבונד). יתר על כן, במקרה של שפות קריאוליות ושפות מעורבות, עשוי להתעורר ויכוח מי משפות היסוד של השפה החדשה היא השפה-האם, ועל כן לאיזו משפחת שפות יש לשייכה. עם זאת, דוגמאות אלה הן נדירות יחסית והשיטה ישימה לגבי רוב השפות.
בדרך כלל אין שפת האם המשותפת למשפחת שפות מתגלה בעדויות ישירות, עם זאת, ניתן לגלות מאפיינים רבים של שפת אם באמצעות בלשנות היסטורית, שיטה שנוסחה במאה ה-19 בידי הבלשן אוגוסט שלייכר. כך לדוגמה ניתן לשחזר מידע אודות קיומה של שפה אם הינדו-אירופית המכונה פרוטו הינדו-אירופית, על אף שהיא הייתה מדוברת בטרם המצאת הכתב, ואין לגביה עדויות כתובות. לעיתים ניתן לשחזר שפה אם (גם אם אינה הראשונה בשרשרת) גם באמצעות עדויות כתובות. דוגמה לכך היא הלטינית המדוברת ממנה התפתחו השפות הרומאניות, ועל כן הלשון הפרוטו-רומאנית היא לטינית, אף אם זו אינה זהה בדיוק ללטינית הסטנדרטית הספרותית. דוגמה נוספת שלה עדויות בכתב היא נורדית עתיקה ממנה התפתחו שפות הענף הגרמני הצפוני (שוודית, נורווגית, דנית, איסלנדית ופרואזית).