נולד בוייבורן ססקצ'ואן וגדל בוויניפג בירת פרובינציית מניטובה. כסטודנט באוניברסיטת מניטובה, קאי יצר קשר עם כריסטופר טולקין, דרך קשרים משפחתיים - אשתו השנייה של כריסטופר, הייתה קנדית וקרובת משפחה של קיי. כאשר טולקין הזדקק לעזרה בעריכת עבודת אביו שלא יצאה לאור, הוא יצר קשר עם קיי, שלבסוף עבר לאוניברסיטת אוקספורד בשנת 1974 כדי לעבוד עם טולקין על עריכת "הסילמריליון". גאי לא מוכן לדבר המון על התהליך והיחסים עם כריסטופר, אולם מציין שהסיבות שטולקין בחר בו הן ההעדפה שלא להיעזר באקדמאי, אלא בקרוב משפחה. גאי הצהיר שהעבודה על ה"סילמריליון" הייתה מלמדת ומאירת עיניים עבורו, ככותב, שלמד שמלאכת הכתיבה לא מתחילה מגרסה סופית ומצוינת, אלא כרוכה בהרבה עבודת שכתוב, עריכה, מחיקה והוספה.
בתום השנה של קיי באוקספורד, הוא חזר לקנדה ב-1976 על מנת לסיים תואר במשפטים באוניברסיטת טורונטו, והחל להתעניין בכתיבת ספרים בדיוניים. הוא נעשה לכותב הראשי ולאחד המפיקים של סדרת רדיו קנדית, "מאזני הצדק".
ב-1984 יצא לאור ספר הפנטזיה הראשון שלו, "עץ הקיץ", שהיה הספר הראשון בטרילוגיה "מארג פיונאבאר".
קיי הגיע לישראל בשנת 2004 והיה אורח הכבוד של פסטיבל אייקון של אותה השנה.
ספריו.
ספרים שתורגמו לעברית.
כל הספרים תורגמו לעברית בהוצאת אופוס הוצאה לאור.
ישיבת מעלות
ישיבת מעלות יעקב (על שם הרב ד"ר יעקב הרצוג) היא ישיבת הסדר השייכת למרכז ישיבות בני עקיבא. הישיבה ממוקמת בעיר מעלות-תרשיחא שבגליל המערבי. בראש הישיבה עומד הרב יהושע ויצמן.
היסטוריה.
בשנת 1974 החליטה הממשלה על הקמת ישיבת הסדר נוספת. באוגוסט 1974 החליטה ועדה של משרד הדתות שהישיבה תוקם במעלות, כדי לחזק את המקום בעקבות הפיגוע במעלות. בינואר 1975, לאחר שהבטחת שר הדתות, יצחק רפאל, להקים ישיבת הסדר בקרית שמואל העלתה חשש שישיבה זאת תבוא על חשבון הישיבה המובטחת במעלות, הבטיח שר הדתות להעניק 100,000 ל"י לצורך הקמת הישיבה במעלות. בתחילת מרץ 1975 החליטה ועדת החינוך של הכנסת שתוקם ישיבה במעלות ולא בקריית שמואל, על פי הצעתו של חבר הכנסת יוסי שריד.
הישיבה הוקמה תחת מרכז ישיבות בני עקיבא בעזרת תלמידים מישיבות כפר הרא"ה, נתיב מאיר ועוד. בראשות הישיבה עמד בתחילה הרב מנחם גרינשפן, ולאחר מכן הרב שמואל דיקמן, שמונה באפריל 1977 לדיין בחיפה.
בשנת ה'תשל"ט התמנה לראשות הישיבה הרב חיים אליעזר מילר מקריית מוצקין. באותה תקופה לימד בישיבה בין היתר הרב ברוך גיגי.
בשנת ה'תש"ן התמנה לראשות הישיבה הרב יהושע ויצמן ומאז הוא עומד בראשה.
מנהל הישיבה בשנים תשל"ט–תשע"ה היה משה ברח"ד.
בשנת 2014 הוענק לישיבה ולרב ויצמן פרס היצירה התורנית ע"ש הרצי"ה.
דרך חינוכית.
הרב ויצמן מוביל בישיבה ובשלוחותיה גישה הנקראת 'תורת ארץ ישראל'. על פי דרך זו, המסתמכת על דברים שכתב הראי"ה קוק, לימוד הגמרא נעשה באופן של חיפוש והעמקה בקווים מחשבתיים המתחברים לפרטי הסוגיות ההלכתיות. בשיעוריו מבאר הרב ויצמן מחלוקות ראשונים בסוגיות הלכתיות בעזרת פסקאות מהזוהר, מכתבי הרב קוק, ומכתבי הגות ומחשבה נוספים. הרב ויצמן מסביר שזוהי דרכה של תורת ארץ ישראל, וקורא לכל לומדי התורה לאמץ את שיטתו הלימודית.
בישיבה פועלת "תוכנית חו"ל" המיועדת לבני התפוצות הבאים ללמוד בישיבות בארץ.
ישיבות נוספות שהקימה הישיבה.
בשנת ה'תשנ"ז הישיבה קיבלה על עצמה לשקם את ישיבת נוה דקלים (לשעבר ישיבת ימית אשר הוקמה במקור במקביל לישיבת מעלות, על מנת לחזק את חבל הארץ ימית), הרב ויצמן שלח לשם את הרב דוד גבריאלי, יחד עם שני ר"מים ועשרה תלמידים. מאלול ה'תשנ"ח חזרה ישיבת נוה דקלים להיות ישיבה עצמאית.
בשנת ה'תשס"א הוקמה ישיבת נתיב טפחות על ידי הרב אייל גריינר והרב אביגדור ויצמן מבוגרי הישיבה במטרה להוות מסלול ראשון מסוגו לבוגרי תיכונים דתיים אשר ממעטים להמשיך את לימודיהם בישיבות הסדר רגילות.
ארבע ישיבות הסדר נוספות הוקמו על ידי הישיבה:
הישיבות פועלות כיום באופן עצמאי.
כתב עת
כתב עת (באנגלית: Magazine) הוא תקופון היוצא בתדירות קבועה ולפחות אחת לשנה. רוב כתבי העת מוקדשים לתחום עניין מסוים, כגון כתבי עת לספרות או כתבי עת אקדמיים.
כתבי עת יוצאים לאור על ידי גורמים שונים ובהם ארגונים שכתב העת משמש להם במה עבור חברי הארגון בנושא הקושר אותם יחד. במקרה זה נקרא כתב העת ביטאון, בהיותו מבטא דעות או עובדות המפורטות על ידי חברי הארגון או עבורם. מקובל לכנות כתבי עת גם על פי תדירות הפצתם.
כתבי עת על פי תדירות.
המילונאי ראובן אלקלעי הציע במילונו את החידוש שְׁנָתוֹנַאי במובן עורך שנתון (תפקיד שבו שימש בעצמו).
הפצה.
כתבי עת מופצים בשתי דרכים:
בשנים האחרונות מופצים כתבי עת גם (ולעיתים באופן בלעדי) באמצעות האינטרנט, הם נשלחים בדואר אלקטרוני או מועלים לאתר אינטרנט. כתב עת כזה קרוי כתב עת אלקטרוני. בעקבות הופעת כתבי עת אלקטרוניים, תפוצת כתבי עת רגילים פחתה ורבים מהם נסגרו. כך למשל בתחום המחשוב היו מופצים בישראל מספר כתבי עת, אחרון מהם נט מגזין נסגר בשנת 2006.
כתבי עת מדעיים.
כתב עת מדעי מתאפיין במספר תכונות:
כתב-עת
מרדכי ספקטור
מרדכי סְפֶּקטוֹר (ביידיש: ספּעקטאָר; 5 במאי 1858 או א' באייר תרי"ח, אומן, פלך קייב, רוסיה (אוקראינה) – 15 במרץ 1925, ניו יורק) היה סופר יידיש, עורך ומתרגם. היה מעורב גם בראשיתה של הספרות העברית החדשה.
קורות חיים.
ספקטור נולד בשנת 1858 בעיירה אוּמַן שבפלך קייב שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה) למשפחה של חסידים, אבל למד דווקא בבית ספר חקלאי בעיר. בנעוריו עזב את הבית ונדד בערי אוקראינה, הגיע לעיר ז'יטומיר והחל לימודיו בבית המדרש לרבנים שבעיר. תוך לימודי הרבנות שלו נתפס להשכלה ולחילוניות, ולספרות היידיש והרוסית. בשנת 1883 נדפס סיפורו הראשון (סיפור בהמשכים, כנהוג אז בעיתונות היידיש): "רומן בלי שם", בשבועון "יידישע פאלקסבלאט" ('עלון יהודי עממי'), שהופיע בסנקט פטרבורג בעריכתו של אלכסנדר צדרבוים (אר"ז). צדרבוים התרשם מאוד מיכולתו של הצעיר ספקטור והזמין אותו להשתתף בעריכת השבועון.
בשנת 1887 יצא ספקטור לפולין הרוסית והשתקע בוורשה. בוורשה התמסר לכתיבה ובעיקר לעריכה והוציא מאספי ספרות יידיש שונים. הוא עבד עם י"ל פרץ, ובשנת 1894 הוציאו במשותף כתב עת ספרותי. ספקטור קנה לו שם של אישיות משפיעה על הנוער היהודי שנהר מהעיירות אל הערים הגדולות, נטש את המסורת וניסה להשתלב בחיים החדשים במזרח אירופה. הוא הפך לדמות מדריכה לצעירי סופרי היידיש של סוף המאה, ובהם גם שלום עליכם.
במלחמת העולם הראשונה עבר לאודסה, ועבר שם את השנים הקשות של המלחמה ושל המהפכה. שנים שבהן סבל מצרות רבות, רעב, מחסור ומחלות. בשנת 1921 היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק. שם התמנה עם הגיעו לעורך יומון היידיש הגדול "יידישעס טאגעבלאט". ספקטור כתב ופרסם כארבעים שנה. ספריו היו מאוד אהובים על קהל הקוראים וזכו לתפוצה מאוד נרחבת. הוא ראה בספרות היפה אמצעי חינוכי בידורי מהמעלה הראשונה, ואהב את המוני קוראיו.
ספקטור נפטר בניו יורק בשנת 1925. אלמנתו בתיה (שהייתה גם גיסתו של דוד פינסקי) נפטרה ב-1949 בתל אביב.
מרדכי ספקטור היה גם מעורב בספרות העברית החדשה. סיפור חייו נתרחש במחוזות ילדותו וגידולו של ח"נ ביאליק, ואכן תרגם ביאליק כמה מסיפוריו בעילום שם, ואף ערך מתרגומיו. ספרו "סיפורים וציורים" תורגם לעברית בידי א"נ גנסין, וכן תרגם גנסין מסיפורי הילדים שלו. ספרו "המוז'יק היהודי", כלומר האכר היהודי, הוא מעין ספר חזוני על ההתיישבות החקלאית היהודית בארץ.
אף על פי כן נשארה יצירתו חתומה בפני הקורא העברי עד היום. ספקטור פרסם כמאה כרכים של סיפורים, מעשיות, רומנים, רשימות, אוטוביוגרפיה, וסיפורי ילדים, אך לעברית תורגם רק ספר אחד וסיפורים בודדים.
ספריו.
אוטוביוגרפיה:
לקריאה נוספת.
ביבליוגרפיה של פרסומיו:
שבועון
ירחון
שנתון
א&quot;נ גנסין
צמקת הכבד
משרד ראש הממשלה
משרד ראש הממשלה בישראל הוא המשרד הממשלתי האחראי ליישום מדיניות ראש ממשלת ישראל, תיאום פעילויות משרדי הממשלה בתחומים השונים וניהול מהלכי שינוי ועבודות מטה ברמה הלאומית. זהו משרד המטה המרכזי של ממשלת ישראל. משרד ראש הממשלה ממוקם בקריית הממשלה בגבעת רם בירושלים.
לשכת ראש הממשלה, הפועלת כחלק מהמשרד, מסייעת לראש ממשלת ישראל בניהול סדר יומו ומרכזת את כלל ההיבטים בעבודתו. צוות הלשכה הבכיר כולל, בנוסף לראש הלשכה, חמישה בעלי תפקידים בכירים, המנהלים את יחידות המשרד השונות. מזכירות הממשלה אחראית לניהול ישיבות הממשלה השונות, ובראשה עומד מזכיר הממשלה. המזכירות הצבאית מהווה זרוע קישור בין המשרד לבין חלקים שונים במערכת הביטחון הישראלית. המטה לביטחון לאומי מרכז את עבודת המטה בתחומי החוץ והביטחון. מערך ההסברה הלאומי, בראשו עומד יועץ התקשורת של ראש הממשלה, מרכז את היבטי ההסברה השוטפים. מנכ"ל משרד ראש הממשלה מרכז את עבודת המטה בתחומי החברה והכלכלה, בין היתר באמצעות אגף כלכלה ותשתיות, האגף לממשל וחברה ואגף פנים, תכנון ופיתוח.
במשרד מספר יחידות נוספות, בהן: המחלקה העברית, המחלקה האנגלית, הלשכה המשפטית ומחלקת הבנא"מ (בינוי, נכסים, אפסנאות, משק). בשנים האחרונות חוזקו משמעותית יכולות התכנון וגופי המטה במשרד, כחלק מתפיסה כוללת שמטרתה לשפר את איכות הניהול בממשלת ישראל.
ראש סגל ראש הממשלה.
ראש סגל ראש הממשלה, המוכר גם כראש לשכת ראש הממשלה, הוא עוזרו הבכיר של ראש ממשלת ישראל. הוא עובד בצמוד לראש הממשלה על בסיס יומיומי, וכתוצאה מרוכזת בידיו עוצמה רבה. ראש הסגל הנוכחי הוא דני וסלי.