יוסף בן מתתיהו, שהבין את הטקטיקה בה נקט אספסיאנוס, שלח את החלשים שבחייליו לקטעים הרגילים שבחומה, מכיוון שידע ששם לא תהיה ההתקפה העיקרית. כנגד עיקר צבאו של אספסיאנוס, העמיד את החזקים שבחייליו, כשהוא מעלה בגורל את אלו שיצטרכו להילחם ראשונים. הוא פקד על הלוחמים לחכות עד שיגמרו הקשתים את אשפתותיהם, ואז להסתער על הרומאים. בנוסף, ציווה על לוחמיו לפעול מתוך נקמה על הרס העיר העתיד לבוא, ולא מתוך תקווה להצילה. על מנת שזעקות נשות העיר לא יחלישו את מגיניה, פקד עליהם להסתגר בבתיהם.
הקרב פרץ, ולמרות גבורה רבה שהפגינו הלוחמים היהודים, לא יכלו לעמוד בפני מבנה הטסטודו (הצב) הרומאי, בו צמודים החיילים זה לזה, ומגנים בעזרת מגיניהם מכל צדדיהם, אף מלמעלה. הטסטודו היה בלתי חדיר, ואט-אט, נהדפו היהודים, כשהרומאים כמעט ונכנסים מבעד לחומה.
כאשר ראה יוסף את חומרת המצב, ציווה לשפוך שמן רותח על שורות החיילים. השמן, שחדר מבעד למגינים, פרק את מבנה הצב, והקל על היהודים להורגם. בינתיים, הגו היהודים תחבולה נוספת: הם שפכו שחת שלוקה (שיוצרת ריר חלקלק) על קרשי מכונות ההעפלה, וגרמו להחלקתם של רבים מהחיילים הרומאים. משראה אספסיאנוס את גודל אבדותיו, ציווה לקראת ערב לעצור את ההתקפה. בקרב גבורה זה מתו מלוחמי יודפת שישה בלבד, אולם שלוש מאות לוחמים נפצעו.
הגבהת הסוללות והקמת המגדלים.
אספסיאנוס החליט על שיטה אחרת, איטית יותר: הוא ציווה להגביה את הסוללות, ולהכין שלושה מגדלים המצופים בברזל, כך שלא יהיו ניתנים לשריפה, ולהעמידם מעל הסוללות. מעל המגדלים, הציב את מובחרי הקשתים, הקלעים וזורקי החניתות, בנוסף למכונות מצור. התוצאה הייתה קטלנית: היהודים היו טרף קל לעומדים בראש המגדלים שנישאו מעליהם, והפעם, כבר לא יכלו להעלותם באש. כך אבדו מדי יום רבים מלוחמי יודפת, כשהם מחזיקים מעמד בקושי.
כיבוש העיר.
לאחר התקפותיו האחרונות, אשר נחלו כישלון חרוץ למרות חוזקם, עצר אספסיאנוס את התקפותיו, והמשיך באסטרטגיית הרעבה ובלוחמה ממגדלי המצור ומכונות המצור. אך למעשה, הייתה ההגנה של יודפת מידלדלת ונחלשת מיום ליום, ואספיאנוס היה חסר במודיעין על המתרחש בתוככי העיר. לבסוף, הגיע עריק מיודפת, וגילה לו את מצבה האמיתי של יודפת. בנוסף, גילה לו ששומרי החומות לא מצפים להתקפות בסוף הלילה, ובשעה זו הם נרדמים. אספסיאנוס, למרות שלא שם את מבטחו בעריק, החליט לנסות את המידע.
בא' בתמוז בלילה, עלו בשקט יחידות רומאיות מועטות מעבר לחומה והרגו את שומריה. אלו פתחו את הדרך בפני שאר הצבא, וכאשר עלה השחר ובני העיר קמו משנתם, היה עיקר הצבא הרומאי בתוך העיר, ואף המצודה על ראש הגבעה נפלה לידי הרומאים.
החיילים הרומאים הדפו את הלוחמים היהודים מהמצודה בראש הגבעה למדרונות התלולים, תוך כדי הרג רב. הרומאים שטפו את העיר בשני גלים עיקריים, מהמצודה, ומשערי העיר, ומחמת מבנה העיר הצפוף, והמדרון הטבעי עליו נבנתה, כמעט לא יכלו היהודים להשיב מלחמה שערה. רבים, בראותם שאינם מצליחים להילחם כלל, התאבדו. לוחמים מעטים הצליחו להימלט מעיקר ההתקפה, עלו לאחד ממגדלי השמירה בצפון העיר, והצליחו להתגונן לזמן מה, אך נהרגו לבסוף, לאחר שהוקפו בידי המוני חיילים רומאיים.
בכיבוש העיר היה הרוג אחד בלבד לצבא הרומאי, הקנטוריון אנטוניוס שנהרג כאשר יהודי שהתחבא במערה הושיט לו את ידו על מנת שיעזור לו לצאת מהמערה. כאשר אחז אנטוניוס בידו, דקרו היהודי במפשעתו, והרגו.
עם כיבוש העיר הרגו הרומאים את כל מי שנתקלו בהם, ובימים שלאחר מכן, המשיכו וחיפשו אחר יהודים שהסתתרו, והרגו את כולם, למעט הנשים והתינוקות. מספר השבויים שנלקחו היה 1,200, ומספר ההרוגים, מתחילת המצור, הגיע ל-40,000. לאחר סיום הקרבות, ציווה אספסיאנוס להחריב את העיר עד היסוד, ולהעלות אותה על כל ביצוריה באש.
לכידתו של יוסף בן מתתיהו.
לאחר סיום כיבוש העיר החלו הרומאים בחיפושים מדוקדקים אחר יוסף בן מתתיהו, עד כדי בדיקת גוויות המתים. במהלך הכיבוש, הצליח יוסף לקפוץ לבור אשר היה מחובר למערה שנסתרה מעיני העוברים. הוא הצליח להיחבא שם יומיים אשר בהם ניסה לצאת את העיר ללא הצלחה, עקב משמרות החיילים הקפדניות. ביום השלישי, אישה ששהתה איתו במערה, הסגירה את מקום מחבואו לרומאים. ברצותו ללכוד את יוסף חי, שלח אספסיאנוס את הטריבון ניקנור שהכיר את יוסף עוד לפני המרד, ובפיו הבטחת חנינה.
לאחר שכנוע ממושך, הסכים יוסף להיכנע, אך משהבינו היהודים שהתחבאו עמו במערה את כוונתו, איימו לרוצחו אם יסגיר את עצמו. למרות ניסיונות השכנוע של יוסף, לא התרצו הללו ודרשו התאבדות כללית.
לבסוף, הצליח יוסף לשכנעם לא להרוג עצמם, כי אם להפיל גורלות שעל פיהם יהרוג אחד את זולתו הקרוב אליו. את תוצאות הגורלות, מתאר יוסף כך: . על פי סיפור זה מתוארת בעיית יוספוס.
כאשר הובא יוסף בן מתתיהו לאספסיאנוס, לימד עליו טיטוס זכות, ושכנע את אביו שלא להורגו. אספסיאנוס הטיל על יוסף שמירה הדוקה, והתכוון לשולחו לנירון קיסר לרומא, אולם בינתיים החל יוסף למצוא חן בעיניו בעקבות נבואותיו של יוסף שתיארו את אספסיאנוס וטיטוס עולים לכס קיסר רומא. בין כך ובין כך, מת נירון קיסר, ולאחר מלחמת אזרחים בהשתתפות ארבעה טוענים לכתר, היה אספסיאנוס לקיסר רומא בעצמו.
ארכאולוגיה.
זיהוי מיקומה של יודפת נעשה לראשונה בשנת 1847 על ידי החוקר הגרמני ארנסט גוסטב שולץ שכיהן כקונסול ראשון של פרוסיה בירושלים. סקרים שונים נערכו באתר וסביבתו במהלך המאה ה-20, וב-1990 התבצעה חפירה ראשונה במקום, שהייתה מוגבלת בהיקפה לבית בד באחת המערות. בין השנים 1992 ו-1999 נערכו באתר שמונה עונות חפירה מטעם רשות העתיקות ואוניברסיטת רוצ'סטר בניהולו של מרדכי אביעם.
בחפירות במקום נמצאו כ-1600 ראשי חצים רומאים, אבנים שנורו מבליסטראות, וחלקי שריון של חייל רומאי. כמו כן נמצאו שרידי עצמות אדם שנטבחו ונשרפו, ככל הנראה של התושבים במקום, מה שמוכיח כי הרומאים הרגו את התושבים לאחר הפריצה לעיר.
במקום ישנו יד זיכרון למגיני יודפת במרד הגדול, ושלטי הדרכה.
ארכיון העבודה
חוסאם אבו סאלח
חוסאם אבו סאלח (בערבית: حسام أبو صالح, תעתיק מדויק: חסאם אבו צאלח; נולד ב-9 במאי 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי-פלסטיני ומאמן כדורגל בהווה. אבו סאלח הוא קרוב משפחה של הכדורגלן עלאא אבו סאלח.
קריירה.
אבו סאלח התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין. בעונת 2000/2001 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק נגד בית"ר באר שבע במסגרת הליגה הלאומית. אבו סאלח היה שותף להעפלה ההיסטורית של בני סכנין לליגת העל בסיום עונת 2002/2003, ואף זכה עמה בגביע המדינה בעונת 2003/2004. בקיץ חתם במכבי כפר כנא מהליגה הארצית, ובקיץ חתם במכבי עירוני טמרה מליגה ב'.
בקיץ חתם אבו סאלח בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית, והוא זומן לסגל נבחרת פלסטין. ב-4 ביוני 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק מול שהסתיים בתיקו 1–1. ב-28 ביוני 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2–2 נגד במסגרת גביע האומות הערבי. אבו סאלח השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בשנת 2015, ובסך הכל לזכותו 49 הופעות במדי נבחרת פלסטין, בהן כבש שלושה שערים.
בקיץ חזר אבו סאלח לכדורגל הישראלי אחרי 6 שנים כאשר חתם באיחוד בני מג'ד אל-כרום מליגה א'. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה ב' ואבו סאלח חתם בהפועל אכסאל. לאחר שנתיים בליגה א' עם הפועל אכסאל עלה עם הקבוצה לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה.
בקיץ פרש מכדורגל והצטרף לצוות המקצועי של הפועל אכסאל. ב-7 בדצמבר 2021 התפטר מאימון הקבוצה.
מכבי עירוני טמרה
אדם האנגה
אדם האנגה (בהונגרית: Ádám Hanga; נולד ב-12 באפריל 1989 בבודפשט, הונגריה) הוא כדורסלן הונגרי שמוצאו מגינאה המשוונית, המשחק בעמדת הסווינגמן בקבוצת ריאל מדריד מליגת העל הספרדית והיורוליג ובנבחרת הונגריה.
קריירה.
קריירת מועדונים.
האנגה החל לשחק באופן מקצועני בהיותו בן 17, בקבוצת אלבה פהרוואר מארץ הולדתו, ושיחק שם מ- עד . עונת היוותה עונת פריצה עבורו, כשממוצעיו למשחק עומדים על 17.7 נקודות, 4.3 ריבאונדים, 3.3 אסיסטים ו-2.9 חטיפות למשחק על פני 32.6 דקות בממוצע. הישגיו עם הקבוצה כללו זכיות בפרס ה-MVP של משחק האולסטאר של הליגה, וזכייה בליגת ה-CEBL (Central European Basketball League, בעברית: ליגת הכדורסל המרכז אירופאית), הכוללת קבוצות מאוסטריה, צ'כיה, רומניה, סלובקיה והונגריה. בשנה שבה סיים את תקופתו בהונגריה העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA, ונבחר על ידי סן אנטוניו ספרס בבחירה מספר 59, אחת לפני האחרונה בבחירות הדראפט. האנגה מעולם לא שיחק ב-NBA. בקיץ 2011 עבר האנגה לקבוצת באסקט מנרסה מליגת העל הספרדית.