בשנת 1988 כיכב בסרט הקולנוע "יהושע יהושע" בתפקיד יהושע. לאחר מכן עבר לערוץ הראשון, שם הגיש מספר תוכניות, בהן "עד פופ" ו"להיט בראש". בטלוויזיה החינוכית היה בין מנחי שעשועון הטריוויה לנוער "פיצוחים". החל משנת 1990 הנחה עם ארז טל את תוכנית ההומור והסאטירה "העולם הערב" בשידורי הניסיון של ערוץ 2, במשך שלוש עונות.
בערוץ 2 המסחרי הנחה את תוכנית המוזיקה "מהקליפייה באהבה" (1993) לצד שרון קנטור וקובי אוז, את השעשועונים "עשינו עסק" (1994), "קטן עלינו" (1996), ו"יהיה טוב" (1997). לאחר פרישתו של רפי רשף מגלי צה"ל ב-1995 הגיש עם קובי מידן את תוכנית האקטואליה "נכון לעכשיו". במהלך שנות התשעים דיבב את סדרת הקלטות לילדים "הפלא שבחיות הפרא".
עוד מהתוכניות שהגיש: "אברהם ויעקב" בערוץ 2 (1999) יחד עם קובי מידן, השעשועון "הפיתוי" (2000), תוכנית הסאטירה "המצב" (2001) ביחד עם עלמה זק, תוכנית הבוקר של ערוץ 10 "כל בוקר" (2004) ביחד עם לינוי בר-גפן, השעשועון "מה נהיה" ( 2007) והשעשועון "אחד נגד 100". גלעד הגיש גם את תוכנית האקטואליה לילדים "חמש וחצי" בערוץ הילדים, עד שהוחלף על ידי גיא זהר, והיה ממגישי התוכנית "סדרת חינוך" לצד הפרופסור לחינוך עמוס רולידר.
ב-1998 החל להגיש לסירוגין את תוכנית האקטואליה "המילה האחרונה" בגלי צה"ל. הוא השתתף בתוכנית בימי ראשון, שלישי וחמישי לצד ג'קי לוי. בימי חמישי נכללה בתוכנית פינה העוסקת בפרשת השבוע ובה נתן גלעד פירוש משלו לפרשה. במהלך 2013 צומצמה "המילה האחרונה" לימים ראשון עד רביעי בלבד, ופינת פרשת השבוע עברה ליום שלישי.
ב-2009 יצר עם צחי קליין את הסרט התיעודי "גראס באישור רופא", על הקנאביס הרפואי. בשנת 2010 הופיע גלעד בשיחות עם שמחה יעקובוביץ' במסגרת התוכנית "הארכאולוג העירום" בערוץ 8.
מספטמבר 2009 עד מרץ 2010 הגיש תוכנית אישית בזכיינית "רשת" בשם "אברי גלעד - תוכנית האירוח".
ב-2010 הגיש את התוכנית "שחקו אותה בגדול", המבוססת על שעשועוני עבר ("גלגל המזל", "מקבילית המוחות" ועוד), ולאחר מכן את השעשועון "חכמים בריבוע".
מפברואר 2006 ועד סוף ינואר 2022 הגיש את תוכנית הבוקר של "רשת", "העולם הבוקר", יחד עם עינב גלילי, ולאחר מכן לצד הילה קורח ומגישות נוספות.
מאז ינואר 2007 עומד גלעד בראש בית הספר למקצועות הטלוויזיה של "רשת".
החל משלהי 2013 מגיש גלעד בטלוויזיה החינוכית את התוכנית "תראו אותי", בה מוצגים ידוענים אשר סבלו בילדותם מקשיים מסוגים שונים. ביולי 2019 החל להגיש את התוכנית "מה אתם הייתם עושים?" בערוץ רשת 13.
ב-17 במרץ 2015 שודרה התוכנית "המילה האחרונה" בפעם האחרונה במתכונתה הישנה. שבוע אחר כך החל גלעד להגיש בגלי צה"ל את "משפחה גרעינית", תוכנית בנושאי משפחה והורות. בנוסף, החל להגיש בטלוויזיה החינוכית הישראלית לצד ג'קי לוי את התוכנית "אם לא עכשיו", העוסקת בפרקי אבות, ואת תוכנית האקטואליה המרכזית של ערוץ 20. מנחה גם את שעשועון הטלוויזיה "שוברי קופות", שעלה בספטמבר 2015 בערוץ 2 ואת השעשועון "הטוב מכולם", שעלה בנובמבר 2016. משנת 2019 הוא מגיש בגלי צה"ל את התוכנית "השיח", שבה הוא מקיים שיחות עם מאזינים.
החל מחודש יולי 2019 הוא כותב במגזין "שישבת" של עיתון "ישראל היום".
ב-2021 החל להנחות את הגרסה הישראלית של "אל תפילו את המיליון" בערוץ 13, ששודרה קודם לכן בשידורי קשת בערוץ 2 ב-2011 בהנחיית ארז טל.
ב-2022, הנחה את התכנית "מדד ישראל" בערוץ 13 לאחר שהפסיק לשדר בתוכנית הבוקר של הערוץ ובהמשך אותה השנה הודיע שמנכ"ל רשת בישר לו שהתוכנית עומדת לרדת משידור עקב רייטינג נמוך
באוגוסט 2022 דווח כי ישוב להנחות תוכנית בוקר אך רק בימי שישי
משפחתו.
גלעד היה נשוי לשחקנית חלי גולדנברג והם הורים לבת. ב-2012 נישא גלעד לנעמה שוחט בטקס אזרחי שנערך על ידי ג'קי לוי, שותפו לתוכנית הרדיו "המילה האחרונה". שוחט שימשה כעורכת "המילה האחרונה", ולאחר מכן כעורכת התוכנית "משפחה גרעינית". בהמשך, החלה לערוך ולהגיש לצידו מדי יום את התוכנית "השיח". בני הזוג מתגוררים בתל אביב ולהם שתי בנות. רעייתו היא קרובת משפחתו של משה נוסבאום.
אביו של גלעד כתב על קורותיו ב את הספר "עיר על הדנובה". בראיון ב-2019 סיפר גלעד על התמודדותו כדור שני לשואה: .
השקפותיו.
גלעד תמך תחילה בתוכנית ההתנתקות, אולם לאחר ביצועה שינה את עמדתו. הוא התנגד במיוחד לראש הממשלה אריאל שרון. לדעתו, שרון היה אחראי לביטול כוחה של התקשורת כגורם מרסן בפוליטיקה הישראלית והוא ביצע את ההתנתקות כך שזו תכסה על פשעיו. גלעד העיד כי בבחירות 2009 הוא הצביע לרשימת "התנועה הירוקה-מימד".
בפברואר 2017 כתב בפייסבוק, בעקבות גזר דינו של אלאור אזריה, ש"מפגע נוטל סכין הוא בן מוות", ו"אין קדושת חיים במי שבא לקחת חיים, זה דיבור שמתאים לחברות מתאבדות כמו שוודיה". גלעד טען כי חטאו של אזריה היה בכך שהיה חובבני ופעל באיחור ולעיני כל. לאחר ניסיון הלינץ' בנובמבר 2017 בקוסרה, גלעד הצדיק את המתנחלים שבאו למחות בכניסה לכפר קוסרה ואמר "לא נהיה יהודונים שמחכים שהפריץ יגיע" ו"רבים מתושבי הכפר השתתפו בדבר הזה, וזה לא יכול לעבור ללא תגובה".
הוא עורך טקסי נישואים אזרחיים והרצה במכינה הקדם-צבאית "בני ציון" בתל אביב.
הוא ידוע בזיקתו לנושאי איכות הסביבה וזכויות בעלי חיים. בהיותו צמחוני מטעמי מוסר, הביע אהדה בשנת 2012 לפעילותו של גארי יורופסקי בנושא, אך הסתייג משיטותיו לאחר ששמע מפי אראל סג"ל שהלה נהג כלפיו באלימות. ב-2013 יצא נגד קמפיין החינוכי של מועצת החלב.
באפריל 2013 ערך סיור בנגב בליווי אנשי תנועת "רגבים". בחשבון הפייסבוק שלו הביע התנגדות לפעולות ביזה, הצתה, תקיפה ואלימות שהבדואים מבצעים באזור. הוא תקף את המתווה שהציג בני בגין בראשית 2013, המציע לבדואים בעלות חוקית על 63% מהקרקע שעליה הם יושבים. בתגובה להצעה של בגין קרא גלעד "לכבוש מחדש את הנגב". לאור העניין הציבורי מימין ומשמאל שעורר הפרסום, ערך גלעד בחודש יוני סיור נוסף עם ד"ר תאבת אבו ראס ואחרים, ובעקבותיו פרסם סטטוס נוסף בפייסבוק, שבו כתב כי ראה צילומי אוויר שלפיהם כבר ב-1945 היה רוב הנגב מיושב בבדואים, כתב שהבדואים מודים בעבריינות בקרבם ותולים אותה בפער העצום בינם ובין היהודים, וקרא למדינה לקיים איתם דיאלוג אמיתי ולא פטרוני.
גלעד תומך בהקלות במתן אישורים לצריכת קנאביס רפואי. בשנים 2013–2014 הנחה בערוץ 8 את התוכנית "שאיפות גדולות" שעסקה בנושא. בעבר הצהיר כי הוא מתנגד ללגליזציה של סמים קלים בישראל, אך מאוחר יותר חזר בו בטענה שרק כך יוכלו חולים לקבל קנאביס בקלות.
גלעד סיפר על עצמו שלמרות היותו חילוני, הוא עורך קידוש בליל שבת, ולומד חסידות. מעבר לכך, הוא עוסק בלימוד "שיטת ימימה" במסגרת "זמן חי".
דן מרגלית
דן מרגלית (נולד ב-13 במרץ 1938) הוא עיתונאי, פובליציסט, עורך ומגיש טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
מרגלית נולד וגדל בתל אביב. אביו, ד"ר ישראל (איז'ו) מרגלית, היה רופא הפרסונל, הרופא שאחראי לענייניהם הרפואיים של עובדי בית החולים הדסה בתל אביב, ואמו אורה, פסיכולוגית. אחיו הצעיר היה העיתונאי דוד (דודי) (1950-1988). דודו היה הנוירוכירורג פרופ' אהרון בלר.
דן מרגלית למד בגימנסיה העברית הרצליה, והוא מוסמך האוניברסיטה העברית בירושלים להיסטוריה יהודית בת-זמננו בשנת 1985, בהצטיינות. בצעירותו כתב בעיתון "חרות". בשנים 1964–1991 היה עיתונאי בעיתון "הארץ". בשנים 1968–1969 היה חבר ודובר של "התנועה למען משה דיין", ששמה לה למטרה להביא לבחירתו של דיין לראשות הממשלה.
מרגלית התפרסם במיוחד כאשר ב-1977, בעת שהיה שליח "הארץ" בוושינגטון, חשף את פרשת חשבון הדולרים. חשיפתו גילתה שראש ממשלת ישראל, יצחק רבין, שהיה קודם לכן שגריר ישראל בארצות הברית, החזיק חשבון בנק בארצות הברית, בניגוד לתקנות מטבע חוץ שהיו נהוגות אז. השמועה על קיומו של החשבון הגיעה לאוזני אליאורה מרגלית, רעייתו של מרגלית, במסיבת קוקטייל אצל הנספח הצבאי בשגרירות ישראל, ומרגלית אישש אותה בבדיקה שערך בבנק. חשיפת הפרשה הובילה להתפטרות רבין, ולהצבתו של שמעון פרס כמועמד מפלגת העבודה לראשות הממשלה.
מרגלית נמנה עם המנחים הקבועים של התוכנית "ערב חדש" בטלוויזיה החינוכית, החל מימיה הראשונים ב-1982, דרך המעבר לשם "הערב החדש" אחרי סגירת רשות השידור ב-2017, ועד ירידתה הסופית משידור באוגוסט 2018. התוכנית התפתחה לתוכנית ראיונות פוליטית ידועה, ומרגלית הפך למזוהה איתה, התוכנית שודרה בימים ראשון עד חמישי ב-16:59 בטלוויזיה החינוכית ובערוץ הראשון. ב-16 במרץ 1989 הוצתה דלת דירתו של מרגלית בירושלים, מספר ימים לאחר שראיין בתוכניתו את פייסל חוסייני. ארגון בשם "הסיקריקים" קיבל אחריות לפעולה.
ב-1992 מונה מרגלית על ידי עופר נמרודי לעורך "מעריב", אך פרש לאחר כחצי שנה תוך הטחת האשמות במשפחת נמרודי, שלטענתו התערבה בשיקוליו מטעמים מסחריים ובכך הקשתה על תפקודו כעורך.
ב-1996 הנחה את העימות הטלוויזיוני בין המתמודדים על ראשות הממשלה באותה שנה. תוצאותיו של עימות זה הביאו לפי ההערכות ליתרון לבנימין נתניהו, שניצח באותה מערכת בחירות.
לאורך שנות התשעים הנחה את התוכנית "פופוליטיקה" (מאוחר יותר "פוליטיקה") בטלוויזיה הישראלית, ותוכנית דומה בערוץ 2. "פופוליטיקה" זכתה להשפעה עצומה. מקובל לייחס לה את הצלחתם של חברי הפאנל המרכזיים שלה, בעיקר את הישגיו הפוליטיים של יוסף (טומי) לפיד, שבאו לידי ביטוי בהצלחת מפלגת שינוי.