דוקטור מלטסטה מציג בפני דון פסקואלה את אחותו סופרוניה (שהיא נורינה, למעשה). נורינה מיטיבה לגלם את העלמה היפה התמה והענוגה, והזקן נופל שבי בקסמיה תוך זמן קצר. עתה מגיע נוטריון, היודע על תוכניתו של הדוקטור ועורך את טקס הנישואים בין השניים, בנוכחות מלטסטה וארנסטו (שבינתיים סופרו לו פרטי התוכנית). אולם לאחר טקס הנישואים המדומה, נורינה עורכת קניות שעולות הון עתק, לועגת לפסקואלה, מפלרטטת בגסות עם ארנסטו וממנה משרתים חדשים. התנהגותה של נורינה מעוררת את זעמו של דון פסקואלה, שאינו יודע מה לעשות.
מערכה שלישית.
תמונה ראשונה.
דון פסקואלה הזועם, העד לשינוי שבהתנהגות אשתו הבזבזנית, העוקצנית והשתלטנית, מגלה מכתב שנפל מידיה של נורינה (בכוונה תחילה). במכתב נאמר שנורינה תיפגש עם מאהב בפגישה רומנטית בגינה. דון פסקואלה רוצה להשתמש בפגישה הרומנטית כאמתלה להיפטר מאשתו הטרייה והאיומה, והוא קורא למלטסטה כדי שיעזור לו להפתיע אותה בגינה ולתפוס אותה בשעת מעשה.
תמונה שנייה.
נורינה וארנסטו שרים דואט אהבה. לפתע מגיעים דון פסקואלה ומלטסטה. פסקואלה מאשים את אשתו בבגידה, אך ארנסטו מתרחק בינתיים ונורינה מכחישה הכל. דון פסקואלה אובד עצות. אז מבקש הדוקטור חופש פעולה. הוא מספר ל"סופרוניה אחותו" שארנסטו ונורינה יעברו למחרת לגור יחד בביתו של דון פסקואלה. לשמע הבשורה נורינה ממש יוצאת מכליה. היא מציבה אולטימטום: שתי הנשים לא יוכלו לחיות יחד באותו הבית. על דון פסקואלה לבחור מי תישאר לגור ומי תעזוב. דון פסקואלה, שרוצה להיפטר מאשתו, מחליט לתת לארנסטו וזוגתו לגור בביתו והוא מעניק להם גם הכנסה שנתית בסך ארבעת אלפים כתרים. אז מגלה מלטסטה את התוכנית לדון פסקואלה, שמבין שסופרוניה היא למעשה נורינה אהובתו של ארנסטו ושנישואיו לנורינה היו נישואים מדומים. הוא מברך את הזוג הצעיר ונורינה מסיימת במוסר השכל: אסור לאיש זקן לשאת לו אישה צעירה, כי בכך יביא על עצמו רק צרות.
האופרה העליזה מכילה כמה קטעים מפורסמים מאוד, כמו האוברטורה, האריה של נורינה "ידעתי את סגולת הקסם""so anch'io la virt'u nagica", האריה של ארנסטו "אתור ארצות מרחקים "lontana terra Cercher'o", הקוורטט מהמערכה השנייה, בו מביע כל אחד מהמשתתפים את דעתו על התנהגותה של נורינה, והסרנדה של ארנסטו "מה ענוג הוא הליל" " come gentil".
C (פירושונים)
האשכול (אנציקלופדיה)
הַאֶשכּוֹל (שם מלא: האשכול / אללגעמיינע ענציקלאפעדיע) הוא אנציקלופדיה כללית בעברית, שהחלה לצאת לאור בוורשה, בשנת 1888 (תרמ"ח), אחד הניסיונות הראשונים להוצאתה לאור של אנציקלופדיה כזו.
במפעל החל המו"ל העברי הוורשאי יצחק גולדמן (נכתב: גאָלדמאן), מראשוני תנועת ההשכלה היהודית בעיר, אך הוא לא זכה לראות בצאת החוברת הראשונה, שכן נפטר בטרם נדפסה. בניו המשיכו במשימה, והוציאו חוברת ראשונה ב-30 במרץ 1888. עורך האשכול היה אברהם שלום פרידברג.
הכוונה הייתה לפרסם חוברת מדי שבועיים ולשלוח אותה למנויים, אך בסופו של דבר יצאו לאור 6 חוברות בלבד.
היקף האנציקלופדיה.
עורכי "האשכול" (יצחק גולמן, ד"ר היינריך גולדמן ושותפם) צלחו במשימתם כדי הוצאת 6 חוברות בלבד.
שש החוברות נכרכו אחר כך לכרך שמהווה את הכרך הראשון והיחיד של אנציקלופדיה "האשכול". בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי בירושלים נמצאים מספר עותקים של כרך זה וכן אצל אספנים.
ההתייחסות לאנציקלופדיה בעיתונות העברית.
הערכים תורגמו בחלקם מתוך אנציקלופדיות ומקורות גרמניים וחלקם נכתבו לראשונה בעברית. בעיתונות התקופה נערך דיון על הסגנון ואופן השימוש שנעשה בעברית. העיתונים 'הצפירה' בוורשה ו'הצבי', שיצא לאור בירושלים בעריכת אליעזר בן-יהודה, ברכו על התחלת המפעל המרשים מחד ותקפו ללא הרף מאידך.
עיתון 'הצפירה' פתח במאמר ביקורת על החוברת הראשונה (בגיליון 6 באפריל 1888) שגלש לכדי שלושה גיליונות. המאמר מציין חלק נכבד מהטעויות שנמצאו בחוברת, טעויות של נתונים ובעיקר טעויות של כתיבת עברית וכללי תעתיק שמות לועזיים.
"...פעמים הם כותבים E אי ופעמים ע ופעמים א ס ג ו ל, ויש אשר הם מנקדים אבדירה ד' חירק, אבליגציה ל' חירק ובחצאי לבנה ... ונמצא כל התועלת מן הערכין של גאוגרפיא והיסטוריא עולה בתהו".
ועוד מוסיף המבקר ב'הצפירה':
"... אמת-המרה דרושה להיות ביד מסדרי האשכול שיהיו הערכים נקצבים ונמדדים בכמותם לפי איכותם, שלא תהיה אריכות במקום זה וקיצור במק"א (במקרה אחר) לבנה אחת גדולה ולבנה שנייה קטנה לא תצטרפנה לבנין. סוד הצמצום וההערכה הוא הסוד היותר גדול שבמלאכת ענציקלאפעדיע ולזה דרוש לסופרי האשכול, מלבד חכמה יתרה, גם טעם טוב והרגשה".
המורה לעברית דוד ילין כתב ב'הצבי' בגיליון 8 ביוני 1888 (על החוברת הראשונה שפורסמה כחודשיים קודם לכן) ביקורת נוקבת לא פחות: "שמחים אנו לראות את ספרותנו הולכת הלוך וגדול הלוך ורחב עד כי לא יחסר כל בה... למין הראשון יחשבו כל השמות בשפות הנכריות אשר הָלבשו אותיות עבריות ויהיו לבני עֵבֶר כמו אֲאַרוֹנוֹטִיקָה (מסע באוויר) אֲאֵרוֹסטֲט (כדור פורח) אֲאֵרוֹקְלִינוֹשְקוֹף (מודיע מצב האוויר) אשר בשום אופן אין להם תמונה עברית... אין לנו עוד בשפת עֵבֶר שמות קצובים לדברים החדשים האלה"
הוא ממשיך ומונה עשרות שגיאות כתיב בעיקר בשמות ערביים, לדוגמה הוא טוען שהשם "אבולפיה" צריך להיות כתוב "אבו אלעפיה".
על מנת להעשיר בערכים עבריים ויהודיים את "האשכול" פונה המו"ל לקהל מנויו ומבקש בחוברת השישית:
"ואלה הידיעות העיקריות הנחוצות לעניין הזה מכל קהלה וקהלה
לימוד התגובות והביקורת על פרסום חוברות "האשכול" בעברית, מלמד על הניסיונות לאחד את חוקיה וסגנונה של השפה העברית המתחדשת.
פריטאון
פריטאון (באנגלית: Freetown) היא בירת סיירה לאון והעיר הגדולה בה. העיר ממוקמת באזור המערבי של המדינה. היא עיר נמל מרכזית באוקיינוס האטלנטי שנמצאת על חצי אי לחוף האוקיינוס האטלנטי. פריטאון מהווה מרכז עירוני, כלכלי, תרבותי ופוליטי של המדינה. בשנת 2006 היו בעיר מעט יותר ממיליון תושבים, ב-2010 היו בעיר 1.2 מיליון תושבים. מבחינה אתנית, העיר מאוד מגוונת (כך שלשום קבוצה אתנית אין רוב מובהק), וכמעט כל הקבוצות האתניות שבמדינה שוכנות גם בפריטאון.
כלכלת העיר מתבססת על הנמל שנמצא בה. דרכו יוצאות הסחורות המיועדות ליצוא של סיירה לאון. התעשייה כוללת: אריזת דגים, טחינת אורז, זיקוק נפט וייצור סיגריות.
אחד מסמלי פריטאון הוא צמח הכותנה. הכותנה שימשה בסיס כלכלי של מתיישבי האזור החל משנת 1787. כיום מוצגים שיחי הצמח מחוץ למוזיאון העיר.
היסטוריה.
הראשונים שהתיישבו במקום היו 400 עבדים משוחררים שנשלחו מאנגליה ב-1787. האדמה נרכשה מממלכת קויה ששלטה באזור. סכסוך עם המלך של ממלכת קויה גרם לשריפת ההתיישבות ב-1789. פריטאון הוקמה באופן רשמי בתאריך 11 במרץ 1792, תחת הנהגתו של תומאס פטרס, עבד לשעבר, כחלק מתוכנית יישוב מחדש של אסירים לשעבר מנובה סקוטיה (פרובינציה של קנדה). בשנת 1794 נבזזה העיר בידי צרפת ושוקמה מחדש בשנת 1798.
בשנת 1808 סיירה לאון הפכה להיות מושבת כתר של הממלכה המאוחדת. עד שנת 1874 העיר שימשה כמרכז הבריטי במערב אפריקה. העבדים המשוחררים שר גרו בעיר אף שירתו כחיילים בריטים במלחמות הנפוליאוניות.
בזמן מלחמת העולם השנייה פריטאון שימשה בסיס מרכזי של הצי המלכותי הבריטי.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, העיר הפכה למרכז קרבות רבים בזמן מלחמת האזרחים במדינה.
בנובמבר 2021 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק בפריטאון בה נהרגו יותר ממאה אנשים.
תחבורה.
נמל התעופה הבינלאומי לונגי (Lungi) משרת את פריטאון וכן את סיירה לאון כולה. מנחת המסוקים של סיירה לאון בחצי האי אברדין (Aberdeen) מקשר בין העיר לנמל התעופה. משם יוצאים באופן קבוע מסוקים, רחפות ומעבורות אל עבר נמל התעופה.
פוליטיקה.
העיר מונהגת על ידי מועצת עיר וראש עירייה הנבחרים אחת לארבע שנים בבחירות דמוקרטיות.
דמוגרפיה וחברה.
מבחינה דתית, העיר מורכבת מ-63% מוסלמים ו-37% נוצרים. פריטאון נחשבת לעיר מאוד סובלנית מבחינה דתית, עם דו קיום בין הנוצרים למוסלמים.
ילדי תימן
מספר ארדוס
נטורופתיה
נטורופתיה היא סוג של רפואה אלטרנטיבית הכוללת מגוון של פרקטיקות פסאודו-מדעיות שממותגות כ"טבעיות", "לא פולשניות", או מקדמות "ריפוי עצמי". האידאולוגיה והשיטות של הנטורופתיה מבוססות על ויטליזם ורפואה עממית, ולא על רפואה מבוססת ראיות. מטפלים נטורופתיים בדרך כלל ממליצים כנגד הפעלת שיטות רפואיות מודרניות, כולל, אך לא רק, בדיקות רפואיות, תרופות, חיסונים וניתוחים. במקום זאת, הפרקטיקה הנטורופתית מסתמכת על מושגים לא מדעיים, ולעיתים קרובות מובילה את המטפלים הנטורופתים לאבחנות וטיפולים שאין להם אחיזה בעובדות.
נטורופתיה נחשבת על ידי המקצוע הרפואי כבלתי יעילה ועלולה להזיק, ומעלה סוגיות אתיות הנוגעות לביצועה . בנוסף להאשמות מצד הקהילה הרפואית, דוגמת החברה האמריקנית לסרטן לפיה "העובדות המדעיות אינן תומכות בטענות שרפואה על בסיס נטורופתיה יכולה לרפא סרטן או מחלה אחרת כלשהי, זאת משום שלמעשה אין שום מחקר על נטורופתיה כשיטה מלאה שאי-פעם פורסם, נטורופתים הואשמו שוב ושוב כי הם שרלטנים ועוסקים ברפואת אליל.
היסטוריה.