ב-2019, זכה מקנולטי במדליית ארד באליפות העולם עד גיל 23 בנגד השעון, 58 שניות ממיקל ביירג, כשרק שנייה אחת מפרידה בינו לבין איאן גאריסון שזכה במדליית הכסף. באותה עונה ניצח מקנולטי את הטור של סיציליה באיטליה, לאחר שניצח את הקטע הרביעי במרוץ.
יו. איי. אי. אמירטס (2020–היום).
ב-2020, הצטרף מקנולטי ל-יו. איי. אי. אמירטס מאיחוד האמירויות הערביות. הוא פתח את העונה בוואלטה אה סאן חואן וסיים רביעי את המרוץ, 1:21 דקות מרמקו אוונפול המנצח. לאחר מכן סיים שביעי בוואלטה אה אנדלוסיה, 3:05 דקות מיאקוב פוגלסן המנצח.
רוברט בנט
מורשת של מרגלים
מורשת של מרגלים (באנגלית: A Legacy of Spies) הוא רומן ריגול משנת 2017 מאת ג'ון לה קארה. הספר תורגם לעברית על ידי קטיה בנוביץ', בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן שיצא לאור בינואר 2018.
פיטר גווילם, תלמידו של ג'ורג' סמיילי ועמיתו הנאמן בשירות החשאי הבריטי, המכוּנה גם 'הקרקס', פרש לחווה המשפחתית שלו בחוף הדרומי של בריטני. כעת הוא מקבל מכתב מהשירות המזמן אותו ללונדון, כשעברוֹ ב רודף אחריו. מבצעי מודיעין שפעם זכו לתהילה בלונדון עומדים להיחקר בידי דור חדש, שלא ידע את המלחמה הקרה. מישהו חייב לשלם על דם חפים מפשע שנשפך בשם המטרה הגדולה.
רקע כללי.
"מורשת מרגלים" מהווה גם פריקוול וגם המשכון לרומן "המרגל שחזר מן הכפור" שכתב ג'ון לה קארה. בספר ההוא, סוכן MI6 אלק לימאס, המושפע ממותו של הפעיל שלו קארל רימק במזרח ברלין, מסכים לצאת למשימה אחת אחרונה כדי לנקום באדם שלדעתו הוא רוצחו של רימק, חבר בכיר בשטאזי בשם האנס דיטר מונדט.
במהלך משימתו של לימאס, שמגלה אותו נוסע למזרח ברלין, הוא - יחד עם אהובתו, אוהדת קומוניסטית צעירה בשם ליז גולד - נורית למוות בחומת ברלין. האחראי לשליחתו של לימאס - ראש בקרת המודיעין ויד ימינו של ג'ורג סמיילי, פיטר גווילאם - נמלט ללא פגע.
בריאיון לסדרה של הרדיו הציבורי הלאומי "Fresh Air" ששודרה בארצות הברית ב-5 בספטמבר 2017, אמר לה קארה למנחה טרי גרוס כי אחת הסיבות לכתיבת הרומן הייתה רצונו "למלא תיק על אירופה" בעקבות משאל העם הבריטי ב-2016, שהביא להצבעה בעד עזיבת האיחוד האירופי.
עלילה.
כעת, מבוגר וחי בפנסיה בחווה בבריטניה מולדתו, פיטר גווילאם - המספר את הסיפור בגוף ראשון - זומן למטה MI6 כדי להסביר את מעשיו במהלך מבצע Windfall, משימת הריגול המתוארת בספר "המרגל שחזר מן הכפור". לאחר שנודע כי בנו הבוגר של לימאס, כריסטוף, תובע את ממשלת בריטניה בגין מוות שלא כדין, משמיע גווילאם את מהלך האירועים שהביאו למותו של הסוכן קארל רימק ואיך גווילאם ולימאס פעלו יחד כדי לנסות להציל לא רק את חייו של רימק אלא את חייהם של כמה אזרחים גרמנים אחרים העובדים איתו על מנת לספק מידע מודיעיני לבריטניה.
הספר מתחלף בין זיכרונותיו של גווילאם מהאירועים שקדמו למותו של לימאס לבין ניסיונותיו עכת להפסיק לחוש אשמה על תפקידו; הימנעותו מכריסטוף שרוצה לסחוט אותו; ומאמציו ללמוד היכן נמצא סמיילי, שנעלם לאחר פרישתו.
ביקורת.
בכתב העת הגרדיאן כינה הסוקר רוברט מקרום את הרומן "נוקב ומבריק". הסוקר דווייט גרנר מהניו יורק טיימס תיאר את הרומן כ"תוסס".
קישורים חיצוניים.
ביקורות
אנאבל סקולי
אנאבל סקולי (באנגלית: Annabel Scholey; נולדה ב-8 בינואר 1984) היא שחקנית אנגלייה. היא גילמה את לורן דרייק בסדרת הדרמה העל-טבעית "כמעט אנושיים" (2009), ושיחקה בתפקיד ראשי בדמות מאדי בסרט המוזיקלי "אהבה ביום שמש" (2014). סקולי שיחקה בתפקיד קונטסינה דה מדיצ'י בסדרה "מדיצ'י" בכיכובם של דסטין הופמן וריצ'רד מאדן (2016).
ביוגרפיה.
סקולי נולדה בווייקפילד שבמערב יורקשייר. היא למדה משחק בבית הספר לדרמה של אוקספורד, וסיימה את הלימודים ב-2005.
סקולי מרבה להופיע על מסכי הקולנוע והטלוויזיה ועל במות התיאטרון. ביולי ואוגוסט 2013 הופיעה בהפקה מחודשת של המחזה "Passion Play" מאת פיטר ניקולס בתיאטרון הדוכס מיורק. עוד עבדה בתיאטרון המלכותי הלאומי בהפקה הקייצית של המחזה "אנטיגונה" בתפקיד איסמנה. ביוני 2011 גילמה סקולי את ליידי אן בהפקה של סם מנדס למחזה "ריצ'רד השלישי" בכיכובו של קווין ספייסי, שהועלתה בתיאטרון אולד ויק בלונדון, ובאקדמיה למוזיקה של ברוקלין בניו יורק. ב-2010 שיחקה סקולי בתפקיד הרמינה במחזה "חלום ליל קיץ" בתיאטרון The Rose בקינגסטון. בהמשך אותה שנה שיחקה בתפקיד ג'וליה במחזה "The Rivals" מאת שרידן, לצדם של פנלופה קית' ופיטר בולס, שהוצג בתיאטרון היימרקט בלונדון.
סקולי שיחקה בתפקיד ראשי של מישל "מידג'" לרנר בדרמה הקומית "Personal Affairs" של ערוץ BBC Three, לצדן של לורה אייקמן, רות נגה ומיימי מק'קוי.
ב-2006 השתתפה במיני-סדרה "ג'יין אייר", עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם, בו גילמה את דיאנה ריברס. עוד הופיעה בתפקידי אורח בפרקים בסדרות "ג'ורג' ג'נטלי", "איסטאנדרס", "הולבי סיטי", ו"פוארו".
הופעותיה בתסכיתי רדיו כוללים את "All Passion Spent", "דרכה של זונה" (A Harlot's Progress) ו"תחת חורש חלב". ב-2011 דיבבה את דמותה של ג'יני ויזלי במשחק וידאו על פי הספר "הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק שני|".
National Public Radio
עונת 2003/2004 בליגת כדורגל נשים
עונת 2003/2004 בליגת כדורגל נשים הייתה העונה ה-6 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. בעונה זו הליגה הופסקה באמצע ולא הוכרזה אלופה.
הליגה עצמה החלה באיחור של שלושה חודשים בשל היעדר תקציבים שהובטחו לקבוצות. גם אחרי שהליגה יצאה לדרך היא הושבתה פעמיים על ידי ראשי הקבוצות לאחר שכל ההבטחות של משרד החינוך וההתאחדות לא קוימו. לאחר הפסקה של חודש הליגה חודשה אך בסופו של דבר הופסקה ללא הכרזה על אלופה.
הליגה הסדירה כללה 12 קבוצות ולפי הפורמט שנקבע היו אמורות לשחק שני סבבים (22 מחזורים). בפועל, הליגה ננטשה במחזור ה-11, כשעדיין לא שוחקו 6 משחקים במסגרת הסיבוב הראשון. הצעה לקיום פלייאוף של 6 הקבוצות הראשונות כדי לקבוע את זהות האלופה נפלה.
אף על פי שלא הוכרזה רשמית כאלופה, מכבי חולון, אלופת העונה הקודמת וזו שהובילה את הליגה כשהופסקה, נבחרה לייצג את המדינה בשלב המוקדמות של ליגת האלופות בכדורגל נשים.
בעונה זו בלטה בחולשתה קבוצת עירוני אריאל כשהפסידה את כל משחקיה ללא הבקעת שער זכות אחד ובממוצע ספיגות הקרוב ל-20 שערים במשחק. התבוסה הגדולה שלה הייתה 0–48 (בתחילה דווח בטעות 0–50) מול מכבי חולון כשסילבי ז'אן מבקיעה 15 שערים במשחק זה בלבד. הקבוצה הובסה גם 0–32 מול אס"א תל אביב כשמיטל דיין מבקיעה 17 שערים.
מריאן קלפטיאנו
מריאן קלפטיאנו (ברומנית: Marian Calafeteanu; נולד ב-8 בנובמבר 1965 בקראיובה שברומניה) הוא כדורגלן עבר רומני, ששיחק בעמדת הקשר שמאלי.
קריירה.
קלפטיאנו התחיל את הקריירה שלו באוניברסיטטה קראיובה מליגת העל הרומנית, בה שיחק במשך 4 עונות. בעונת 1989–1990 עבר לקבוצת אלקטרופוטרה קראיובה ששיחקה בליגה השנייה ברומניה. קלפטיאנו העפיל עם קבוצתו לליגה הבכירה והמשיך בה עד לשנת 1994.
בעונת 1994–1995 הביא אותו המאמן ויטאלי סבצ'נקו להפועל באר שבע מהליגה הלאומית. קלפטיאנו סיים עם קבוצתו במקום השלישי ועם הכרטיס לגביע אופ"א. בעונת 1995–1996 הצטרף לקבוצת מכבי עירוני אשדוד מהליגה הארצית כחלק מבניית קבוצה שתתמודד על העלייה ללאומית. קלפטאנו סיים את העונה עם קבוצתו במקום ה-5 וללא כרטיס העלייה. בעונה שלאחר מכן המשיך בעירוני אשדוד ובסוף העונה חגג איתה את החזרה לליגה הלאומית.
בעונת 1997–1998 חזר לקבוצת אלקטרופוטרה קראיובה שכבר שיחקה בליגה השנייה ברומניה ובסוף העונה פרש ממשחק בגיל 33. קלפטיאנו משמש כיום כמאמן במחלקת הנוער של אוניברסיטטה קראיובה.
מורשת מרגלים
ג'ון ניקולס
ג'ון סבסטיאן ניקולס (באנגלית: John Sebastian Nichols; 5 ביולי 1896 - 7 בפברואר 1954) היה קצין של הצבא הבריטי שנלחם הן במלחמת העולם הראשונה והן במלחמת העולם השנייה, אשר במהלכה פיקד על הדיוויזיה ה-50 (נורת'מבריה) במהלך קרב אל-עלמיין השני ובמהלך המערכה בתוניסיה בין השנים 1942 עד 1943.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
ניקולס נולד ב-5 ביולי 1896 בעיירה מרקינגטון, הרוגייט, צפון יורקשייר. אביו היה הכומר סבסטיאן אליהו ניקולס, איש דת אנגליקני, ואמו הייתה קרולינה איזבל מארה.
ניקולס התחנך באיטון קולג', וזמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא התגייס ל והוסמך כלוטננט משנה ברגימנט לינקולנשייר (לימים רגימנט לינקולנשייר המלכותי) בסוף ספטמבר 1914. הוא הועלה לדרגת לוטננט בתחילת אוגוסט 1915, ולקפטן בראשית יוני 1916, הוא שירת בגדוד 1/5, לינקולנס, כחלק מהחטיבה ה-138 (לינקולן ולסטר) של הדיוויזיה ה-46 (צפון מידלנד), בחזית המערבית במשך רוב המלחמה, וקיבל את עיטור הצלב הצבאי (MC) בשנת 1918, בנוסף לכך הוא נפצע פעמיים.
בין המלחמות.
לאחר המלחמה נשאר ניקולס בצבא, והוא הועבר לצבא ההודי ושירת עם רגימנט פנג'אב ה-21 במערכה בווזיריסטאן, שם הוענק לו עיטור הצלב הצבאי פעם נוספת בשנת 1921. הוא הועבר בחזרה לצבא הבריטי לרגימנט הגבול במרץ 1922. הוא חזר לאנגליה ולמד במכללה לפיקוד ומטה בקימברלי בין השנים 1930–1931, ושירת לצד חניכים כמו ג'ורג' הופקינסון, מיילס דמפסי, מנלי ג'יימס, ג'יימס סטיל, ויליאם גוט וג'ורג' סימס.