בשנת 1940, פותח הבטאטרון כמאיץ החלקיקים הראשון המבוסס על השראה אלקטרומגנטית על ידי הפיזיקאי דונלד קרסט באוניברסיטת אילינוי. הבטאטרון הראשון העניק לאלקטרונים אנרגיה בסך 2.5 MeV והאיץ אותם למהירות הגדולה מ-254,000 קילומטרים לשנייה, המהירות הגבוהה ביותר שנוצרה על ידי מכונה עד לזמן זה.
בזמן זה רווח מאיץ הציקלוטרון, אשר מאיץ את החלקיקים במסלול ספירלי. לעומת זאת, קרסט רצה ליצור מאיץ אשר מקנה לחלקיקים מסלול מעגלי קבוע ושיהיה קשה להסיט אותם ממסלול זה.
כדי לקבוע שם למאיץ, ערך קרסט תחרות באגף בו עבד. בין השמות שהוצעו היה השם המעניין "Ausserordentlichhochgeschwindigkeitelektronenentwickelndenschwerarbeitsbeigollitron", שתרגומו המילולי לעברית הוא "מכונה העובדת קשה ובכל האמצעים יוצרת אלקטרונים בעלי מהירות גבוהה במיוחד" . בסופו של דבר, השם שהעניק קרסט למאיץ הוא "בטאטרון".
לאחר הצלחתו הראשונית המשיך קרסט לפתח גרסאות משכוללות יותר של הבטאטרון. הדור השני נבנה ב-1941 והגיע לאנרגיה בסך 24 MeV והדור השלישי הגיע ל-80 MeV. בטאטרונים משוכללים מסוגלים להגיע לאנרגיה בסך 340 MeV.
שימושים.
לבטאטרון שימושים רבים במגוון תחומים. בטאטרונים גדולים, המגיעים לאנרגיות של 300 MeV ומעלה, משמשים למחקר בפיזיקת חלקיקים, לשם חקר קרינת רנטגן ותופעות נוספות המתרחשות באנרגיות גבוהות. בטאטרונים המגיעים לאנרגיות נמוכות יותר משמשים כמקור קרינת רנטגן ברדיוגרפיה, המשמשת בין השאר לבדיקת חומרי בניין ולצילום הגוף האנושי. כמו כן, הקרינה הנוצרת על ידי בתאטרונים משמשת ברפואה להסרת גידולים סרטניים. בנוסף, קרינת הרנטגן יכולה לשמש כזרז לביקוע גרעיני בראשי נפץ גרעיניים.
גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרו
גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרו (בגרמנית: Gustav Adolf, Herzog zu Mecklenburg-Güstrow; 26 בפברואר 1633 - 6 באוקטובר 1695), היה דוכס מקלנבורג-גיסטרו בין השנים 1636–1695.
ביוגרפיה.
גוסטב אדולף נולד ב-26 בפברואר 1633 בגיסטרו, ליוהאן אלברכט השני, דוכס מקלנבורג ולאלאונורה מריה מאנהלט-ברנבורג, בתם של כריסטיאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג ואנה מבנטהיים-טקלנבורג. בשנת 1636 מת אביו, וגוסטב אדולף עלה לשלטון במקומו, ואמו ודודו אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין רבו מי יטול עליו את האפוטרופסות עד לבגרותו. בשנת 1654 הכריז עליו פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כבגיר, וגוסטב אדולף נטל את השלטון בדוכסות לידיו. ב-28 בדצמבר 1654 התחתן גוסטב אדולף עם מגדלנה זיבילה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה, ממנה נולדו לו 11 ילדים. בשנת 1661 ערך גוסטב אדולף מפקד בדוכסות, ובשנת 1662 הוא הוציא צו לגירוש הזאבים מהדוכסות, ולהפרחת השממה שנותרה ממלחמת שלושים השנים.
ב-6 באוקטובר 1695 מת גוסטב אדולף ללא בנים חיים, ובעקבות כך פרץ סכסוך ירושה בין אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ לאחיינו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין. לאחר מאבק ירושה למעלה מ-5 שנים, הגיעו השניים בשנת 1701 להסכם: אדולף פרידריך ייסד את דוכסות מקלנבורג-שטרליץ, ואילו פרידריך וילהלם קיבל את דוכסות מקלנבורג-שוורין.
משפחתו.
ב-28 בדצמבר 1654 התחתן גוסטב אדולף עם מגדלנה זיבילה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
פמיניזם שמן
פמיניזם שמן (אנגלית: Fat feminism) הוא זרם בפמיניזם המודרני, המעודד חיוביות גוף לנשים עם השמנת יתר. הרעיון משלב ביו תנועת קבלת ההשמנה (Fat acceptance movement) לבין רעיונות של זכויות האישה. התנועה יוצאת כנגד שמנופוביה סקסיסטית ונגד אפליה על רקע משקל עודף. מכיוון שבאופן מסורתי ערכן של נשים נמדד על פי המראה החיצוני שלהן, הן סובלות משמנופוביה הרבה יותר מגברים. ולכן נשים עם השמנת יתר מתקשות להתקבל לעבודה וסובלות מאפליה על רקע משקלן והן מינן.
הרעיון מקדם דימוי גוף חיובי לנשים ואנשים, אשר סובלים באופן מסורתי מסטראוטיפים סקסיסטיים של עצלנות, גרגרנות וחולי.
רובר הראשון, רוזן אסביי
רובר הראשון, רוזן אסביי, "רופרט", (697-748), היה רוזן אסביי ודוכס נויסטריה.
ביוגרפיה.
רובר נולד בשנת 697, והיה בנו של למברט, רוזן אסביי, וקרותילד, בתו של תאודריק השלישי, מלך נויסטריה ואוסטרזיה, וסן אמלאברגה. הוא כיהן כפלטין תחת כילדריק השלישי, והוא בתמורה העניק לו נחלות נרחבות. עם מותו של רובר בשנת 748, ירש אותו גיסו זיגנראמנוס, רוזן אסביי.
אחד מצאצאיו של רובר היה איג קאפה, מלך צרפת, מייסד שושלת המלוכה הצרפתית אשר שלטה בצרפת ברציפות עד 1848, למעט הפסקה קצרה שנגרמה על ידי המהפכה הצרפתית והאימפריה הצרפתית הראשונה. הקו הצעיר שלט בספרד מאז 1700, והמלך הנוכחי פליפה השישי הוא צאצא ישיר שלו.
משפחתו.
רובר התחתן עם ויליסווינדה, בתו של אדלהלם, שליט אזור הריין, והיו להם שלושה ילדים:
הביטחון הלאומי של מצרים
תת־מערכה
תת-מערכה (טקסונומיה)
המועצה העליונה לעתיקות של מצרים
אלי קליין ואיצי ברי
אלי קליין ואיצי ברי הם צמד מוזיקאים חרדים ישראלים. אשר הלחינו ועיבדו עבור זמרים במגזר החרדי, מכונים לעיתים "הקליינבריס".
ביוגרפיה.
למדו בישיבת קול תורה שם הם הכירו לראשונה. הלחינו שירים בין היתר עבור הזמרים מרדכי בן-דוד, שלמה כהן, אוהד מושקוביץ ועוד. הם עובדים עם המפיק דוד פדידה, בעיבוד והלחנת שירים לזמרים אותם הוא מייצג, בין הלהיטים שהפיקו: "ויהי רצון" של אוהד מושקוביץ "פתח לנו שער" של מרדכי בן-דוד ואת "ואפילו בהסתרה" של יואלי קליין. הפיקו את האלבום "שהחיינו" של אהרון סיטבון האלבום "ליחדא שמא" של נפתלי קמפה ושירים נוספים.
השניים שימשו כשופטים בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי "הקול הבא" ברדיו קול-חי לבחירת המנצח כזמר הבא. קליין השתתף כשופט אורח בעונתה הראשונה של התכנית.
אלי קליין מגיש בעצמו מספר תוכניות מוזיקה, וביניהן בערוץ קול חי מיוזיק, וכמו כן הוא שר במספר שירים.
בספטמבר 2020 נבחרו למקום עשירי ברשימת "המעבדים המוזיקליים המושמעים ביותר בישראל" על פי דו"ח אקו"ם.
זכו בתואר "מעבדי השנה" לשנים ה'תש"ף, ה'תשפ"א וה'תשפ"ב במצעד השנתי שעורך רדיו קול חי מיוזיק.
באוגוסט 2021 יצא אלבומו הראשון של הזמר משה קליין - "ניצוץ יהודי", שהיו שותפים בהפקתו. האלבום זכה בתואר "אלבום השנה" במצעד השנתי של האתר כיכר השבת.
אינפרא-מערכה (טקסונומיה)
על-מחלקה (טקסונומיה)
אינפרא-מחלקה (טקסונומיה)
זמרה ארנת
זמרה ארנת (26 בספטמבר 1929 - 6 באוקטובר 2021) הייתה זמרת ישראלית, שהתפרסמה בשנות ה-50 וה-60.
ביוגרפיה.
זמרה ארנת נולדה בחיפה, בתם של מרדכי ושל תמר ליפשיץ. למדה בחוות הלימוד בשכונת בורוכוב. בשנת 1947 התגייסה לפלמ"ח ושירתה בפלוגה ז' בעין השופט, ובשנת 1948 עברה לפלי"ם בנווה ים.
בצה"ל שרתה כפקידה בחיל הים, ואחר כך במחלקת תרבות במשך ארבע שנים, כזמרת ומדריכת זמרה.
ארנת הייתה בוגרת המדרשה למחנכים למוזיקה, "טריניטי קולג'" לזמרה אומנותית ואופרה, וקונסרבטוריון ורדי במילאנו.
בשנות ה-50 פתחה ארנת בקריירה מוזיקלית כזמרת סופרן. הוציאה תקליטים של שירי ארץ ישראל, ובהם ביצעה כמה מלהיטי התקופה. כמו כן הופיעה ברחבי העולם בהופעות ובפסטיבלים של אופרה ומוזיקה קלאסית.
מאז סוף שנות ה-60 פעלה בעיקר כמורה למוזיקה וכן כמורה לפיתוח קול בבית צבי ובאירועים של שירה בציבור. קטעי שמע שלה מובאים באתר "זמרשת".
נפטרה ב-6 באוקטובר 2021.
סוקי ווטרהאוס
אליס סוקי ווטרהאוס (; נולדה ב-5 בינואר 1992) היא שחקנית, דוגמנית ויזמית אנגלייה.
ביוגרפיה.
ווטרהאוס נולדה בהאמרסמית' שבלונדון וגדלה בצ'יזיק. היא בתם של אליזבת, אחות במקצוע, ונורמן ווטרהאוס, מנתח פלסטי. יש לה אח בשם צ'ארלי ושתי אחיות צעירות ממנה – מדלן ואימוג'ן הידועה בשם אִימִי שגם היא דוגמנית.
דוגמנות.
קריירת הדוגמנות של ווטרהאוס החלה כשהייתה בת 16 והתגלתה בפאב בלונדון. בגיל 19 השתתפה דיגמנה לבני נשים במסע פרסום של מרקס אנד ספנסר.
היא ה"פנים" של חברת האופנה ברברי ושל המותג Redken. ווטרהאוס דיגמנה גם עבור מותגים כגון טומי הילפיגר (יחד עם אחותה אימי), סווטש, Lucy in Disguise,H&amp;M, אליס + אוליביה, Coast, מקס סטודיו, Sass &amp; bide, קתרינה גאטה ופפה ג'ינס.
ווטרהאוס הופיעה על שערי מגזין ווג הבריטי, הקוריאני, התאילנדי, הטייוואני והטורקי. היא הופיעה בשער מגזין Tatler, מגזין Elle הבריטי והקוריאני, וכן במגזין Lucky, מגזין L'Officiel, מגזין מארי קלייר האמריקאי, מגזין Grazia הצרפתי וב-1883 Magazine. היא צולמה למאמרי המערכת במגזינים ווג האמריקאי, הסיני, הרוסי והיפני. בין השאר צולמה גם למגזין Love, מגזין Elle האמריקאי, Velour ו-Stylist Magazine. ווטרהאוס השתתפה בתצוגות אופנה עבור מותגים שונים בהם ברברי ו-Balenciaga.
באפריל 2017 נבחרה ווטרהאוס ל"Mercier Muse" עבור מותג האיפור Laura Mercier.
צילום.
ווטרהאוס הציגה צילומים שלה בגלריית Eb and Flow בלונדון יחד עם רג'י ייטס ואימוג'ן מוריס קלארק בתערוכה בשם "I'll Be Your Mirror" שנערכה על ידי Next Model Management. בפברואר 2014 דיגמנה בעירום מלא עבור קמפיין הסתיו-חורף של תכשיטי דומיניק ג'ונס בשבוע האופנה בלונדון.
משחק.