בחלק השלישי, קולוניאליזם תאגידי, מוצגת מעברם של התאגידים מפעילות במסגרת מדינתית לפעילות כלל עולמית. הסופר מראה את השפעת הפעילות התאגידית על התהליך הדמוקרטי וכיצד מכפיפים את האינטרסים הציבוריים לאינטרסים של התאגידים. בפרק זה מדגים הסופר את השפעתה המשחיתה של כוח הכסף על הפוליטיקה האמריקאית ועל הדמוקרטיה בעולם כולו.
בחלק הרבעי, שיטה פיננסית נבזית, מועלית הטענה כי הפעילות הפיננסית הגלובלית מקדשת את הרווח המהיר ועושקת את הכלכלה היצרנית. תאגידים יעילים ובעלי אחריות חברתית נופלים טרף לציד בידי מפרקי תאגידים אשר באים לקצור רווחים מהירים. לתאגידים חיים משל עצמם ושיטת פעילותם מזיקה לציבור כיוון שהפרטים העובדים בתאגידים מעדיפים את האינטרס התאגידי על פני הציבורי למען קידום אישי.
בחלק חמש, השיבו לנו את כוחנו, הסופר קורא לדרך כלכלית אחרת ומהפכה אקולוגית בה יש פעילות כלכלית מקומית ובה קהילות שומרות על משאביהן ומחזקות את קשריהן הפנימיים ועם קהילות אחרות.
בחלק השישי, משלטון תאגידי לחברה אזרחית, קורטון קורא למעבר ממה שהוא מכנה שלטון תאגידי לחברה אזרחית. הסופר מציג את פעילותה של ה"תנועה לדמוקרטיה חיה" ואת פעילותה נגד הגלובליזציה, את הישגיי התנועה ואת הדרך בה לדעתו יש להמשיך את המאבק.
פעילות ציבורית.
קורטן הוא אחד המייסדים וחבר במועצת המנהלים של "רשת העתיד החיובי" המוציאה לאור את כתב העת YES!, כתב עת לעתיד חיובי, המתפרסם כל רבעון. הוא חבר בהנהלת "ברית העסקים לכלכלות חיות מקומיות" ושותף בפורום הבינלאומי לגלובליזציה. הוא גם אורח קבוע בתוכניות רדיו וטלוויזיה ברחבי העולם בייצגו עמדות של אנטי-גלובליזציה.
תחנת הרכבת קריית מלאכי – יואב
תחנת הרכבת קריית מלאכי – יואב היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל בשטח המועצה האזורית יואב, שנפתחה ב-18 בספטמבר 2018.
התחנה, שממוקמת בין כפר מנחם וכפר הרי"ף, ממוקמת מצפון לכביש 383, משום שהאפשרות להסטת המסילה לכיוון קריית מלאכי קשה לבנייה. התחנה כוללת שני רציפים באורך של 300 מטרים, מעבר תת-קרקעי בין הרציפים, מגרש חנייה הכולל כ-200 מקומות חנייה ומתקני חנייה לאופניים. עלות ההקמה של התחנה היא כ-55 מיליון ש"ח.
היסטוריה.
תחנת א-תינה.
ב-1917 הקימו הטורקים במקום תחנת רכבת כחלק ממסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה. התחנה נבנתה על ידי היינריך אוגוסט מייסנר ולידה נבנתה תחנת מורס ורדיו.המקום היווה מרכז לוגיסטי גדול, של הצבא העות'מאני, שכלל מחסני תחמושת ונשק עבור החזית הדרומית. לייד התחנה הוקם שדה תעופה בו חנו מטוסים גרמניים. במהלך המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה קלטו הבריטים שידורי רדיו מהבסיס והפציצו את המטוסים על הקרקע וכן את מחסני התחמושת ותחנת הרכבת.
הקמה.
תחנת קריית מלאכי – יואב נמצאת על מסילת הדרום, בין תחנת הרכבת קריית גת מדרום ותחנת הרכבת מזכרת בתיה מצפון. הקמת התחנה החלה בשנת 2011 כחלק מהפרויקט של רכבת ישראל להכפלת המסילה ויישור העקומות בקו הרכבת בין לוד לבאר שבע, הכולל בין השאר את שיפור התוואי בין קריית גת - לבאר שבע באמצעות מנהרות וגשרים, הקמת תחנות קריית מלאכי - יואב ולהבים - רהט ושדרוג תחנת רמלה. על-פי הנתונים של רכבת ישראל הקו המוכפל החדש קיצר את הנסיעה מבאר שבע לתל אביב ל-55 דקות והעלה משמעותית את מספר הרכבות היכולות לנוע בקו. אורך התוואי שעבר שדרוג במסגרת הפרויקט הוא 87 ק"מ.
בשלב הראשון (שבוצע בזמן העבודות על הכפלת המסילה לבאר שבע) נבנו רק רציפי התחנה והמעברים ביניהם בעלות של 30 מיליון שקל, מאחר שלא אושר תקציב נוסף להשלמת התחנה על ידי משרד האוצר.
ביולי 2012 נחנך הקו המשופר ונסיעה מבאר שבע לתל אביב התקצרה לכ-55 דקות, אולם בניית תחנת הרכבת לא הושלמה והרכבת לא עצרה בתחנה.
בפברואר 2016 פורסם מכרז להשלמת הקמת התחנה ומאתיים מקומות חנייה. הבנייה החלה באוגוסט 2016 לאחר שחברת י.ד. עשוש בע"מ זכתה במכרז. על-פי אבני הדרך היה אמור להסתיים תוך 78 שבועות עד ינואר 2018. לפי משרד התחבורה והבטיחות בדרכים אמורה הייתה התחנה להיפתח כבר במאי 2018.
ביוני 2018, לטענת משרד התחבורה, נתגלו עתיקות בסמוך לצומת הגישה לתחנה, ונמסר כי הרכבת תחל את עבודתה רק לאחר פינוי העתיקות על ידי רשות העתיקות.
בתחילת הפרויקט כונתה התחנה "תחנת כפר מנחם" בשל קרבתה של התחנה לכפר מנחם, אולם ב-2017 הוחלט - אחרי מאבק - לקרוא לתחנה "קריית מלאכי – יואב" על-שם המועצה האזורית יואב, שבתחום שיפוטה הטריטוריאלי היא שוכנת, ועל-שם קריית מלאכי, שהיא העיר הקרובה ביותר לתחנה זו.
פתיחת התחנה.
טקס הפתיחה של התחנה נערך ב-17 בספטמבר 2018 בהשתתפות ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, שר התחבורה ישראל כ"ץ, יושב ראש דירקטוריון הרכבת דן הראל ומנכ"ל הרכבת שחר איילון. למחרת, ב-18 בספטמבר 2018, נפתחה התחנה לציבור.
לקידום השימוש בתחנה - במשך 90 ימים מיום פתיחת התחנה הנסיעה ממנה הייתה חינם, ובמשך שנתיים לאחר מכן הנסיעה הייתה בחצי המחיר, בתנאי "שהכרטיס ששימש לנסיעה הוא כרטיס לנסיעה בודדת, או הלוך ושוב, שנרכש בתחנת קריית מלאכי – יואב באמצעות כרטיס נסיעה שאינו כרטיס נייר, הנושא את תמונתו של הנוסע".
כיום מופעלים על ידי משרד התחבורה שאטלים - שרות אקספרס לרכבת - בהזמנה מישובי האזור: בעבר על ידי מטרופולין ומשנת 2022 על ידי תנופה - בהזמנה לפי קריאה.
שרות רכבות בתחנה.
בתחנה זו עוצרות רכבות בקו באר שבע – מרכז — נהריה.
קווי אוטובוס היוצאים מהתחנה.
את התחנה משרתים ארבעה קווי אוטובוס אשר כולם מתוזמנים עם זמני הגעת הרכבת; חלקם מחייבים הזמנה מראש.
יעקב ביטון
יעקב ביטון (נולד ב-1974) הוא משורר ישראלי.
ביוגרפיה.
יעקב ביטון נולד בבאר שבע בשנת 1974 וגדל בראשון לציון, בן להורים יוצאי מרוקו שגדלו במעברה. ביטון גודל רוב ילדותו על ידי סבתו. ב-2001 החל ללמוד תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה שבירושלים.
ביטון פרסם לראשונה שירים בכתב העת "מטעם" ולאחר מכן באנתולוגיית השירה המעמדית "אדומה". ב-2007 זכה בפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית בקטגוריית "משוררים בתחילת דרכם". סיפרו "אינה דדה" (במרוקאית: "האם הגדולה"), יצא לאור בינואר 2008, בהוצאת כתר וזכה בפרס טבע לשירה לשנת 2008.
ספר השני, "מחברות התבוסה", הופיע ב-2013 בהוצאת הספרים של הליקון. בשנת 2015 זכה בפרס מתנאל (במסגרת כנס כיסופים), ובפרס היצירה לסופרים עבריים, ובשנת 2016 בפרס לנדאו של מפעל הפיס, בשנת 2018 בפרס בוסתן של הספרייה הלאומית ובשנת 2022 בפרס דוליצקי מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.
דוד באזוב
דוד בָּאַזוֹב (בגאורגית: დავით ბააზოვი, דַוית באאזוֹב, 1883 - 17 באוקטובר 1947) היה רב גאורגי ציוני, ממנהיגי הציונות הדתית בגאורגיה.
קורות חיים.
באזוב נולד בשנת תרמ"ג בצחינוואלי שבגאורגיה למשפחת מנחם באזוב, משפחה של רבנים. שם הוא היה מתלמידיו הראשונים של אברהם חוולס עד גיל בר מצווה. לאחר מכן הוא למד פילוסופיה יהודית והיסטוריה בסלוצק, קובנה ווילנה שם נחשף גם לרעיונות הציונות. ב-20 באוגוסט 1901 השתתף באזוב בוועידת ציוני הקווקז, שנערכה בטביליסי. בהשתתפותו של מנחם אוסישקין, השליח הממונה על הקווקז מטעם הוועד הפועל הציוני, כשהוא עוד בן 18, אשר השפיעה עליו רבות.
בשנת 1903, כשחזר מסלוצק לגאורגיה הפך באזוב לרב של העיר אוני. עם תחילת כהונתו כרב העיר הודיע כי אינו רב דתי הוא השתדל להביא רב דתי מליטא. תוך זמן קצר הפך למנהיג הציונות בגאורגיה. בשנת 1907 נאם באזוב בקונגרס הציוני השמיני שהתקיים בבזל, בעברית, על יהדות גאורגיה, וזכה לתגובות נלהבות, ואף הספיק לערוך ביקור בארץ ישראל, בשנת 1908. הוא התקבל באהדה בשורת הציונות בגאורגיה, והסתובב בכל רחבי גאורגיה במטרה להפיץ את הציונות. רעיונותיו התקבלו בהתלהבות, גם בין עשירי העיר כותאיסי, שהביעו נכונות לסיוע כספי.
בשנת 1904 (תרס"ד) הוא הקים את תלמוד התורה הראשון בעיר, שפעילותו הופסקה לאחר זמן קצר אך חודשה בשנת 1910. בתלמוד תורה זה למדו בנוסף ללימודי גמרא ופוסקים, עברית ותנ"ך, גם דקדוק והיסטוריה, וכן רוסית וגאורגית. מגמת ההשכלה הבולטת שבתלמוד תורה זה, ופעילותו הציונית הנלהבת של באזוב, עוררו התנגדותם של רבים והרחיקה מעליו את עשירי כותאיסי, שבתחילה תמכו בו בתרומות. פניותיו הנואשות של באזוב למנחם אוסישקין בבקשה לסיוע כספי, שיאפשר את המשך קיום המוסד לא זכו למענה, ובית הספר נסגר בשנת 1917.
פעילותו הציונית של באזוב עוררה התנגדות עזה בחוגים שמרניים בראשות הרב ראובן אלואשווילי מכותאיסי. חוגים אלה נתמכו ברבנים אנטי-ציוניים ברוסיה ובמיוחד על ידי חסידות חב"ד. בין השותפים להתנגדות היו רבני היהדות המקומית, רבנים אשכנזים. במאבקם בציונות פנו אל החכם באשי בירושלים בדרישה שיטיל חרם על באזוב, ואף הלשינו לשלטונות, שממילא גילו חשדנות כלפי הציונות, שהביאה ליד קשה כלפי היהודים ברוסיה לאחר מהפכת 1905.
מדיניות הממשלה הביאה את רבני היהדות המקומית להתבדלות מחודשת מן האשכנזים, והם פנו למושל בטענה שאתנית הם גאורגים והם יהודים על פי דתם בלבד.