מאז ימי הביניים קנדהאר הייתה מרכז שבט הפשטו, שהתאפינו באחווה מיוחדת ופעמים נטו לאסלאם קיצוני. בספטמבר 1826 אחמד שהיד גייס חיילים לצבאו המוסלמי כדי להילחם בממלכת הסיקים של רנג'יט סינג. מתוך 400 איש שהביעו רצון להצטרף נבחרו 270.
הודו הבריטית נלחמה באפגנים וכבשה את קנדאהר במלחמה הבריטית-אפגנית הראשונה בין 1739 ל-1742, ובשנייה בין 1878- 1880. ב-1880 יצא המושל הבריטי של קנדהר, בריגדיר גנרל ג'ורג' בורוז, בראש כוח של 1,500 חיילים בריטיים והודים וב-27 ביולי 1880 נלחם נגד כוחותיו של איוב חאן בקרב מאיוואנד וניגף בפניהם. ב-1 בספטמבר של אותה שנה, ניצח כוח בריטי שמנה כ-10,000 איש בפיקודו של פרדריק רוברטס, רוזן רוברטס הראשון (רובם לוחמים הודים) בקרב קנדהר ורוברטס מינה את עבד רחמן חאן ( عبد رحمان خان) כשליט אפגניסטן, שלטון בו החזיק עד 1901.
בשנת 1960 נבנה בעיר בסיוע ארצות הברית נמל התעופה הגדול ביותר באפגניסטן. הצבא הסובייטי השתלט על העיר לאחר כיבוש אפגניסטן ב-1979 והחזיק בה עד 1989. בתקופה זו ידעה העיר אבדות רבות, ופליטים רבים שסירבו לחיות תחת כיבוש סובייטי נמלטו ממנה. ממשלת נג'יבולה שנותרה אחרי נסיגת הסובייטים לא האריכה ימים וב-1994 נכבשה העיר על ידי הטליבאן, שהפכו בהדרגה את קנדהאר למרכז שלטונם ולמקום מושבו של המנהיג מוחמד עומאר. לאחר תחילת מתקפת הברית הצפונית בעזרת ארצות הברית, בנובמבר 2001, נסוגו אנשי הטליבאן והעיר עברה לשליטת ממשלתו של חאמיד כרזאי.
ב-12 באוגוסט 2021 כבשו כוחות הטליבאן את העיר מידי כוחות הצבא האפגני.
אתרי תיירות.
העיר קנדאהר כאחת הערים העתיקות באפגניסטן ובאירן הגדולה היא בעלת אתרי תיירות רבים, ביניהם מאוזולאים, מסגדים, שווקים, אנדרטאות, ורחובות וסמטאות עתיקים.
קריינים
מנחים
מגישים
דליק ווליניץ'
פיניין
בחילת בוקר
בחילות בוקר הן תופעת לוואי של היריון, המופיעה בקרב יותר ממחצית מהנשים ההרות, וכן במידה נדירה יותר אצל נשים הנוטלות גלולות למניעת היריון או מטופלות בהורמונים תחליפיים. הבחילה עשויה להיות קלה או להגיע לכדי הקאה ממש, מצב הקרוי הקאות יתר בהיריון העשוי להוביל להתייבשות.
משך התופעה.
הבחילות יכולות להתרחש בכל שעה ביממה, אך הן נפוצות ביותר בבוקר, מיד עם היקיצה, שכן אז רמות הסוכר בדם הן הנמוכות ביותר. הבחילות מתחילות לרוב כבר בחודש הראשון להריון, מגיעות לשיא עצמתן בשבועות ה-5 עד ה-7 וממשיכות עד השבוע ה-14 או ה-16. אצל קרוב למחצית הנשים הן חולפות עד השבוע ה-16 להריון. בקרב האחרות נדרש כחודש נוסף עד שהן שוככות.
סיבות.
הסיבה המדויקת לבחילות בוקר אינה ידועה בוודאות, אך השערות נפוצות הן:
טיפול.
רוב הטיפולים בבחילות בוקר מטרתם להקל על הסימפטומים, ולא למנוע את הבחילות כליל:
סיבוכים.
הקאת יתר בהריון.
הקאת יתר בהריון (Hyperemesis gravidarum) היא צורה נדירה אך חמורה של בחילות והקאות במהלך ההריון. קיימות הערכות לפיהן אחת מכל 200 נשים הרות סובלת מתופעה זו.
סימפטומים של הקאת יתר בהריון כוללים:
משום כך נשים הרות הסובלות מבחילות והקאות חמורות עד כדי שאפילו שתיית נוזלים גורמת להן להקיא צריכות לפנות לקבלת טיפול רפואי בהקדם האפשרי.
טיפול בהקאת יתר בהריון.
הקאת יתר בהריון מחייבת קבלת טיפול רפואי הולם. במקרה של אובדן נוזלים חמור האישה תאושפז ויינתן לה עירוי של נוזלים ומלחים. אם היא סובלת מקטוזיס, היא תטופל בהתאם.
במקרים מסוימים יינתן גם טיפול בתרופות נוגדות הקאה.
הקאת יתר בהריון בדרך כלל אינה גורמת נזק לעובר. עם זאת, אם היא גורמת לירידה במשקל במהלך ההריון קיים סיכון שגם התינוק ייוולד במשקל לידה נמוך.
פקקת ורידים עמוקים.
התייבשות שנגרמת על ידי הקאת יתר בהריון עלולה להגביר את הסיכון להתפתחות פקקת ורידים עמוקים המתבטאת בנוכחותו של קריש דם בתוך אחד מוורידי הגוף העמוקים.
פרשת התלידומיד.
התרופה תלידומיד פותחה ונרשמה כמונעת בחילות בוקר בבריטניה. השימוש בה הופסק לאחר שנתגלה כי היא גרמה למומים קשים בעוברים. ה־FDA האמריקאי מעולם לא אישר תרופה זו לטיפול בבחילות בוקר.
שלגון
שַׁלְגּוֹן או שִׁלְגּוֹן (הידוע גם בשמו העממי אַרְטִיק) הוא מעדן גלידה על מקל. בדומה לו, קרחון ("קרטיב") הוא מעדן קרח על מקל (בדרך כלל בתוספת צבעי מאכל).
השם העממי "ארטיק", המשמש בפי רבים כשם גנרי למוצר, הוא במקורו שם מותג של מפעל וחברה "ארטיק" שפעלה בישראל ושיווקה מותג שלגון נפוץ. המפעל בתורו נקרא על שם המפעל בבלגיה שממנו נרכש הידע לייצור שלגונים. השם ארטיק הוא שיבוש של המילה הלועזית arctic, שמתארת את חוג הקוטב הצפוני.
קרחון.
נקרא עממית קרטיב (גם הוא במקור שם מותג) או ארטיק קרח, ובעבר אֶסְקִימוֹ.
קיימים מקורות פופולריים המייחסים את ההמצאה לאמריקאי פרנק אפרסון, אך לכך אין ביסוס - וקיימות עדויות למעדן דמוי שלגון-קרח עוד במאה ה-19. גם אם אפרסון לא היה הראשון שייצר שלגוני קרח, הוא היה הראשון שניצל את ההמצאה לייצור תעשייתי ומסחרי של המעדן. הקרחון הראשון שיוצר והוגן על ידי פטנט יוצר בארצות הברית על ידי חברת Popsicle של אפרסון ב-1924. השם "פופסיקל" עודנו שם גנרי בארצות הברית לשלגוני קרח.
שלגון.
שורשי השלגון ב"סנדוויצ'י גלידה" (גלידת קסטה), גלידה מצופה בשתי עוגיות. גלידות כאלו הופיעו במחצית השנייה של המאה ה-19 בניו יורק ובסן פרנסיסקו. בראשית שנות ה-20 החלו להופיע בארצות הברית מוצרי גלידה על מקל. אחד המוצרים הראשונים היה Good Humor, גלידה על מקל מצופה שוקולד שפיתח הארי ברט ב-1920. מוצר אחר שהופיע באותה תקופה היה ה-Eskimo Pie, שפיתח מהגר מדנמרק, כריסטיאן נלסון, שהוציא פטנט על המצאתו ב-1921 (תוקף הפטנט פג ב-1929). ה"אסקימו פיי" היו שלגונים בטעם וניל עם ציפוי שוקולד.
כיום מיוצרים גם שלגונים שאינם מורכבים מגלידה (על בסיס שמנת) אלא מסורבה, חלב סויה, ללא סוכר (עם תוספת אספרטם) ועוד.
שלגונים בתרבות הפופולרית.
בישראל נהנים שלגונים מפופולריות המתבטאת גם בתרבות הפופולרית:
ארז כץ
ארז כץ (נולד ב-9 באפריל 1980) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז, גובהו 1.93 מטרים.
כץ גדל במחלקת הנוער של הפועל ירושלים, והחל משנת 1999 החל לשחק גם בקבוצה הבוגרת. בהיותו שחקן בית, הפך לאחד השחקנים המזוהים עם הקבוצה בראשית שנות האלפיים, וגם היה קפטן הקבוצה. בשנת 2004 זכה, כקפטן, להניף את גביע יול"ב. עם זאת, בסוף אותה שנה, החליט המאמן שרון דרוקר להתבסס על שחקני הקבוצה גיא קנטור ורביב לימונד, וכץ מצא את עצמו מחוץ לקבוצה. הוא חתם באליצור אשקלון, כעבור שנה עבר להפועל תל אביב, וכעבור שנה נוספת לבני השרון. בפברואר 2007 הדיחו כץ ובני השרון את מכבי תל אביב מגביע המדינה בשלב חצי הגמר, אך בהמשך הפסידו בגמר להפועל ירושלים.
כץ היה חבר בנבחרות ישראל השונות. הוא זכה במקום השישי עם נבחרת הנוער באליפות אירופה בשנת 1998, ובמקום השני עם נבחרת העתודה בשנת 2000. בשנת 2003 זומן לראשונה לנבחרת ישראל הבוגרת, ושימש כקפטן שלה במהלך מוקדמות אליפות אירופה, בשנת 2006.
כץ היה רכז בעל אוריינטציה הגנתית. הוא נחשב לשחקן שנלחם על כל כדור, ועל כן במאזניו הסטטיסטיים בלטו חטיפות וריבאונדים רבים בכל משחק, לצד עבירות.
כץ נישא ביוני 2012 ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל בעקבות פציעה קשה.
בשנת 2013 החל לשמש כפרשן כדורסל, לצידו של השדר מאיר איינשטיין, בערוץ צ'רלטון.
ג'וחר דודייב
ג'וחר דודייב (בצ'צ'נית: Дудин Муса-кӀант Джохар, ברוסית: Джохар Мусаевич Дудаев; ) היה נשיאה הראשון של הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה העצמאית (כיום צ'צ'ניה) ומנהיג מפלגת השלטון בצ'צ'ניה. בתקופת ברית המועצות היה גנרל בחיל האוויר הסובייטי.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
ג'וחר נולד בכפר פרבומיסקויה שבועיים לפני הגירוש הכפוי של הצ'צ'נים ממולדתם לקזחסטן. בקזחסטן חי עד גיל 13 ובשנת 1957 חזר עם כל הצ'צ'נים למולדתם כשדבר זה התאפשר. במולדתו למד והוכשר כחשמלאי. לאחר מכן נרשם לבית הספר הצבאי לטייס בעיר טמבוב, אותו סיים ב־1966. כדי להתקדם בצבא הצטרף דודייב ב־1968 למפלגה הקומוניסטית. בין 1971 ל־1974 המשיך את לימודיו בחיל האוויר ולמד באקדמיה הצבאית על שם יורי גגארין. בשנת 1987 מונה למפקד בסיס חיל האוויר בעיר טרטו שבאסטוניה. דודייב התחבב מאוד על האסטונים, למד את שפתם, וכשפרצו באסטוניה מהומות ב־1989 סירב לפקודה מהממשלה לסגור את הטלוויזיה האסטונית ולפזר את הפרלמנט שלה. באותה שנה הועלה לדרגת גנרל והיה לצ'צ'ני הראשון (והיחידי) בעל דרגה בכירה זו בצבא הסובייטי.
כנשיא צ'צ'ניה ומלחמתו ברוסיה.