באוקטובר 2016 הודיעו צמד המפיקים מאת'יו מאלק ואניטה גו על הקמת חברת ההפקות העצמאית "Foxtail Entertainment", וסרט הביכורים של החברה יהיה "אומה של רוצחים". בהמשך, הצטרפו להפקה החברות "Bron Studios" ו"Phantom Four", תוך שיתוף פעולה עם "Creative Wealth Media".
ב-דצמבר 2016 נמסר על הצטרפותן לצוות השחקנים העיקרי של סוקי ווטרהאוס, אודסה יאנג, הארי נף ואברה, ובמרץ 2017 הצטרפו בלה ת'ורן, מוד אפאטאו, ביל סקושגורד, ג'ואל מקהייל, קולמן דומינגו ונואה גאלווין. באפריל 2017 נמסר על הצטרפותה של אניקה נוני רוז לגלם דמות "אישה מושכת עם טעם נורא בגברים ומוניטין ביש-מזל בעיירה השמרנית סיילם".
שלב הצילומים התקיים בניו אורלינס, לואיזיאנה, במרץ 2017. רצף אירוע הפלישה לביתן של בנות משפחת לייסי צולמה בטייק אחד באמצעות מנוף על גבי דולי. לצורך זה הוקם דגם בן שלוש חזיתות לפי בית אמיתי שאותר בלואיזיאנה. הרצף צולם במבט מן החוץ לתוך הבית כדי ליצור אצל הצופים תחושת חוסר אונים לנוכח הסכנה המתפתחת. כמו כן, לווינסון סיפר שבמהלך סצנת תפיסתה של אם, שבה נראה התוקף מטיח את ראשה בשמשת החלון, השמשה התנפצה מעוצמת המכה ולא היה אפשר להחליפה, ולכן זו הייתה הסצנה האחרונה שצולמה במסגרת אותו רצף. בראיון בערב הבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו סיפרה אברה המגלמת את אם, שהיא וחברותיה לא ידעו מראש שעומדים לתקוף אותן, וחלק מתגובותיהן היו אמיתיות.
השחקנית סוקי ווטרהאוס המגלמת את שרה, סיפרה שבאחת מסצנות הפעולה היא ירתה ופגעה בטעות באדם ששהה באתר הצילומים. לדבריה, הקליע ניתז לעבר אותו אדם, והתאונה אירעה משום שאימוני הירי לא היו מקיפים כראוי.
הפצה.
הצגת הבכורה של "אומה של רוצחים" התקיימה במסגרת פסטיבל הסרטים סאנדנס, ב-21 בינואר 2018. כבר בליל ההקרנה בפסטיבל, זכתה חברת ההפצה "Neon" במכרז ורכשה את הזכויות על הסרט תמורת יותר מעשרה מיליון דולר, הרכישה היקרה ביותר של אחד מסרטי הפסטיבל באותה שנה. חברת "30West", בעלת השליטה ב-"Neon", חתמה על חוזה להפצה משותפת עם "AGBO" שבבעלות האחים רוסו, וביולי 2018 נחתם חוזה עם חברת "Refinery29" כשותפה שלישית להפצת הסרט.
הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל טורונטו ב-6 בספטמבר 2018, ב-20 באותו חודש בפסטיבל הסרטים בקלגרי, ויצא לבתי הקולנוע בארצות הברית וקנדה ב-21 בחודש. חברת "סרטי יוניברסל" הפיצה את הסרט בפורמט Blu-ray ו-DVD ב-18 בדצמבר 2018 באמצעות חטיבת ההפצה לצפייה ביתית שלה.
הכנסות.
בבתי הקולנוע ברחבי העולם הסתכמו ההכנסות מהסרט ב-2.9 מיליון דולר בקירוב. ההכנסות מסוף שבוע הבכורה בארצות הברית היו מאכזבות והסתכמו במיליון דולר לעומת תחזית שצפתה הכנסה של 4 מיליון. באותו שבוע יצאו לבתי הקולנוע גם "הבית עם השעון המסתורי", "החיים האלה" ו"פרנהייט 11/9", סרטו התיעודי של מייקל מור.
טום קווין, מייסד "Neon" הודה שההכנסות לא השביעו רצון. עם זאת, הוא ציין שסם לווינסון יצר "סרט אמיץ, בעל חזון, ומזכך בסופו של דבר, בתגובה לשנת 2018 האסונית", והביע אכזבה ממספר הצופים, אך ציין שתגובותיהם של אלה שצפו בסרט היו קולניות וחיוביות באופן גורף, ועם הזמן ימצא הסרט את הקהל שלו. עוד קודם ליציאה לקהל הרחב, האנליסט ג'ף בוק השווה את הסרט עם "מלכות הכיתה", והסביר שסרטים מהסוג הזה נוטים לרוב להיות סרטי פולחן פופולריים לצפייה ביתית, יותר מאשר להיטים קופתיים בבתי הקולנוע.
ביקורות.
במאגר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes קיבל הסרט 73% דעות חיוביות בשקלול 131 ביקורות עם דירוג ממוצע של 6.63 מתוך 10. סיכום הביקורות הוא שהסרט מלהטט בהיבטים של סרטי ניצול והיבטים של מודעות חברתית עם תוצאות מעורבות, אולם חובבי הסוגה ימצאו אותו אופנתי ונמרץ מבחינה רגשית מכדי להתעלם ממנו.
באתר Metacritic קיבל הסרט ציון 56 מתוך 100 בשקלול 28 ביקורות שהוגדרו "מעורבות או ממוצעות". סקר דעת קהל של PostTrack העניק לסרט תוצאה חיובית בשיעור של 60%, ו-39% מהצופים ציינו שהסרט "מומלץ בהחלט".
בישראל, אורון שמיר כתב שזהו סרט שטחי שקופץ באופן לא-קוהרנטי בין נושאים נפיצים, והפער בין המקוריות של הבמאי לבין מה שהוא חושב למקורי ומגניב קשה לצפייה.
מפלגת השמרנים הנורווגית
צבע טרי
שלומית (עמותה)
שלומית היא עמותה ישראלית המפעילה מתנדבים במסגרת השירות הלאומי. "שלומית" היא האגודה השנייה בגודלה בנושא לאחר האגודה להתנדבות. העמותה הוקמה בשנת 1993 על ידי עמי ברגמן אשר שימש כיושב הראש הראשון ועל ידי חיה שמואל אשר שימשה כמנהלת הכללית הראשונה. מאז הקמתה שירתו בשורותיה כ-35,000 מתנדבים מכלל המגזרים בחברה הישראלית. "שלומית" הייתה העמתה הראשונה בהפעלת בני שירות מהמגזר הערבי.
באתר העמותה חזון העמותה הוגדר כ"בניית אזרחות טובה בחברה רב תרבותית ותצוגת בבואה של החברה הישראלית במיטבה.". משרדי העמותה ממוקמים ברמת גן. נכון לשנת 2020, המנהלת הכללית של העמותה היא אבישג אזולאי משה.
כיום משרתים במסגרת "שלומית" כ-3,500 בני ובנות שירות. מבין מקומות השירות הגדולים במסגרת העמותה, ניתן למנות את משטרת ישראל, מגן דוד אדום ובתי החולים, עמותת אתגרים, יחדיו וכו'.
המפלגה השמרנית הנורווגית
היירוקלס
סוסיאנוס היירוקלס (Sossianus Hierocles; פעל סביב שנת 303 לספירה) היה אריסטוקרט רומאי ובעל תפקיד רשמי. הוא שימש כמושל בסוריה תחת הקיסר דיוקלטיאנוס בזמן כלשהו בשנות ה-290. לאחר מכן התמנה למושל ביתיניה. הוא זכור בעיקר בגלל פעילותו האנטי-נוצרית בביתניה, שם חיבר מאמר ביקורת על הנצרות בשם "אוהב אמת".
בפברואר 303 הוצאו צווי "הרדיפה הגדולה" נגד הנוצרים. היירוקלס נהג לאכוף את הגזרות הללו בלהיטות בתפקידו כמושל ביתיניה, ושוב בעת ששימש כמושל מצרים בסוף שנות ה-300 או תחילת שנות ה-310. ידוע לנו על פעילותו בעיקר דרך הערות מקריות בחיבוריו של הסופר הנוצרי לקטאנטיוס , "על מותם של הרודפים" ו"המוסדות האלוהיים" ובחיבוריו של אוסביוס מקיסריה, על "המרטירים של ארץ ישראל" ו"נגד היירוקלס". כתובות בתדמור משמרות את פרטי הקריירה המוקדמת שלו.
קריירה.
בזמן כלשהו בין השנים 293–303, היה היירוקלס מושל (פראיסס ) הפרובינקיה פיניקיה ליבננסיס , בצד המזרחי של הר הלבנון. המחוז כלל את תדמור, שם נמצאת הכתובת המעידה על הקריירה שלו. לאחר מכן היה המושל (ויקאריוס ) של מחוז כלשהו, אולי המזרח ("Dioecesis Orientis", כולל סוריה, ארץ ישראל, ובאותה עת, מצרים).
בשנת 303 מונה היירוקלס למושל ("praeses") ביתיניה. אף על פי שמדובר בהורדה בדרגתו לכאורה ("praeses" הייתה דרגה נמוכה יותר מאשר "vicarius", עם פחות תחומי אחריות ופחות יוקרה), המעבר קירב את היירוקלס לחצר הקיסרית, ולמושב הכוח האמיתי: הקיסר.
בזמן שהותו בביתיניה, חיבר היירוקלס מאמר ביקורת על הנצרות בשם "אוהב אמת" (ביוונית: Φιλαλήθης, "Philalethes;" המכונה גם Φιλαλήθης λόγος, "Philalethes logos"). מאמר זה ידוע כמקרה הראשון של האמצעי, שהיה פופולרי בפולמוס הפגני המאוחר יותר, של השוואה בין האדם הקדוש הפגני אפולוניוס איש טיאנה לישו.
ככל הנראה, רבים מטיעוניו הושפעו מחיבורו המפורסם יותר של קלסוס.
היירוקלס היה בין הנאבקים למען מדיניות חזקה יותר נגד נוצרים שנכחו בחצרו של דיוקלטיאנוס בראשית המאה ה-4. מטרותיהם של הנאבקים התממשו בפברואר 303 עם הצווים של "הרדיפה הגדולה" , שסילקו נוצרים משירות ממשלתי, שללו מהם זכויות משפטיות רגילות והשאירו אותם חשופים למאסר והוצאה להורג אם הם לא יצייתו לטקסים דתיים מסורתיים. היירוקלס נהג לאכוף את הגזרות הללו בלהיטות.
היירוקלס נעשה מאוחר יותר מושל מצרים ("praefectus Aegypti"). מעיד על כך פפירוס מקראניס ("Papyri Cairo Isiodrus" 69). עם זאת, בעוד שתאריך הפפירוס ברור (ינואר), השנה שלו אינה ברורה. היא זוהתה כשנת 307 או 310/11; רוב המומחים מבכרים את התאריך המאוחר יותר. באופן דומה, גם אוסביוס מציין ב"מרטירים של ארץ ישראל" תאריך דו-משמעי: לאחר תיאורו את מות הקדושים של אפפיאנוס (2 באפריל 306), הוא עובר למות הקדושים של אחיו של אפפיאנוס, אדסיוס, אשר "מעט אחר כך" תקף את המושל היירוקלס באלכסנדריה והוצא להורג. גם הרשימות הקיימות של מושלי מצרים אינן מאפשרות דיוק נוסף: ישנם פערים בין קלודיוס קולקיאנוס ב-29 במאי 306 במאי ("Papyri Oxyrhynchus" 1104) וולריוס ויקטורינוס בשנת 308 ("Papyri Oxyrhynchus" 2674), כמו גם בין איליוס היגינוס 22 ביוני 309 ("Papyri Oxyrhynchus" 2667) ואורליוס אמוניוס ב-18 באוגוסט 312 ("Chrestomathie" 2.64).
אוסביוס מקיסריה, "נגד היירוקלס".
אוסביוס מקיסריה (263 בערך – 339) כתב ספר שכותרתו "נגד היירוקלס" ("Contra Hieroclem") בזמן כלשהו בראשית המאה ה-4. המועד שנוי במחלוקת. אדולף פון הארנאק , טען בתחילת המאה ה-20, שיש לתארך אותו ללפני שנת 303, מכיוון שהוא אינו מכיל שום התייחסות לרדיפה שהחלה באותה שנה. אולם ארנסט שוורץ האמין כי הספר הכיל התייחסות למותו של גלריוס, שאירע באפריל או במאי 311. כתוצאה מכך תיארך שוורץ את החיבור בין מותו של גלריוס למותו של מקסימינוס בקיץ 313. ג'יי סטיבנסון צידד במחקרו על אוסביוס (1929) בשנת 306/07, בנימוק שנראה כי אוסביוס מתייחס להיירוקלס כמושל מצרים. אולם התארוך שלו התגלה כפחות פופולרי בספרות מאשר התאריכים של הארנאק ושוורץ. רוב החוקרים באמצע המאה ה-20 הלכו בעקבות שוורץ.