מלבד החזון איש, רבנים נוספים הקפידו לברך על האתרוג התימני בארבעת המינים, ובהם הרב איסר זלמן מלצר, הרב יחזקאל אברמסקי הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב יעקב מוצפי והרב עובדיה יוסף.
מנגד, יש שכתבו לפקפק על טוהרו של האתרוג התימני בשל השוני הניכר שבינו לבין המינים המקובלים בארץ ישראל, הן מבחינת גודלו וצורתו הייחודיים והן בשל החוסר בשקיקי המיץ המצויים באתרוגי ארץ ישראל. יש שהוכיחו גם מדברי התוספתא שגם האתרוגים בזמן חז"ל היו בעלי מיץ שלא כאתרוג התימני. דעה זו אינה מקובלת, וכיום רבים מקפידים לברך גם על אתרוג תימני בשל יופיו וטוהרו.
גודל האתרוג.
האתרוג התימני, עשוי כאמור להגיע לגודל של כמה קילוגרמים. במשנה נחלקו תנאים האם ישנה הגבלה על גודלו של האתרוג. לפי רבי יהודה השיעור המקסימלי של האתרוג הוא כדי "שיאחז שתים בידו". לדעתו, אם האתרוג גדול מדי שאין אפשרות להחזיק שניים כמותו ביד אחת הרי הוא פסול. לעומתו סבור רבי יוסי שאין כל הגבלה על גודל האתרוג ואפילו אם אי אפשר להחזיק אלא "אחד בשתי ידיו" הוא כשר למצוה. להלכה נפסק כרבי יוסי ולפיכך אין כל בעיה עם גודל האתרוג התימני. בגמרא אף סיפרו על רבי עקיבא "שבא לבית הכנסת ואתרוגו על כתפו" מרוב גודלו.
לקריאה נוספת.
פרופ' אליעזר גולדשמידט, מחקר גנטי השוואתי של 12 טיפוסי אתרוג, בתוך: הליכות שדה, 146, עמ' 21 והלאה.
אלמר באטרס
אלמר באטרס (באנגלית: Elmer Batters; 24 בנובמבר 1919 - 25 ביוני 1997) היה צלם אמריקאי, שהתפרסם בעיקר בזכות צילומיו החלוציים בתחום הפטיש לכפות רגליים, לרגליים ולגרביים.
קריירת צילום ופרסום.
אלמר באטרס היה צלם חלוצי של פטישיזם שהתמקד בעיקר בצילום נשים, עם דגש על גרביים, רגליים וכפות רגליים. עבודתו החלוצית החלה בשנות ה-50, והיא תרמה רבות להפיכת התחום של הפטיש לכפות רגליים למקובל ואף לאופנתי.
באטרס החל לפרסם את תצלומיו בעצמו. בשנת 1956 ייסד ופרסם את המגזין "Man's Favorite Pastime" שבו הציג את תצלומיו לראשונה. מאז סוף שנות ה-60 הוצגו עבודותיו במגזינים שונים כמו: "Sheer Delight" ,"Black Silk Stockings" ,"Leg-O-Rama" ,"Nylon Doubletake" ו-"Tip Top". הוא היווה השראה לצלמי פטיש מפורסמים שזכו לשבחי הביקורות, כמו אד פוקס וג'וני ג'אן.
אחת הדוגמניות החביבות על באטרס הייתה אישה צעירה בשם קארושקה. מעט ידוע על חייה של הדוגמנית, עם זאת, היא הייתה אהובה ביותר על באטרס ועל מעריציו. באטרס כתב עליה פעם: .
לקראת סוף ימיו, באטרס "התגלה מחדש" על ידי המו"ל הגרמני בנדיקט טאשן שהוציא לאור שלושה ספרים על עבודותיו, ביניהם: ""מקצות האצבעות ועד קצה הצינור" של אריק קרול ו-"הרגליים המרקדות לצלילי אלמר". טאשן למד והכיר את עבודתו של באטרס מהמגזין "leg show", כאשר עורכת המגזין, דיאן הנסון הציגה את תצלומיו לדור הצעיר של הפטישיסטים בשנות ה-80 וה-90.
כיום, תצלומים מקוריים של באטרס נמכרים בקרב אספני אומנות פטיש במחירים של עד 1500 דולר.
קריירה צבאית.
באטרס היה חייל בצי ארצות הברית, ולחם במלחמת העולם השנייה ב-"USS Sunfish (SS-281)" - אחת מספינות הקרב המוכרות. הקריירה הצבאית שלו מוזכרת בקצרה בספר "השמיים הבודדים"" של טייס הניסוי ויליאם ברידג'מן.
אליזבת דול
מרי אליזבת אלכסנדר הנפורד "לידי" דול (באנגלית: Mary Elizabeth Alexander Hanford "Liddy" Dole, נולדה ב-29 ביולי 1936) היא פוליטיקאית וסופרת אמריקאית. היא כיהנה כשרה בקבינט הנשיאותי של הנשיאים רונלד רייגן (כמזכירת התחבורה) ושל ג'ורג' הרברט ווקר בוש (כמזכירת העבודה). כיהנה כסנאטורית מטעם מדינת קרוליינה הצפונית בשנים 2003–2009 מטעם המפלגה הרפובליקנית, והייתה האישה הראשונה בתפקיד זה. היא הייתה נשואה לפוליטיקאי בוב דול עד למותו ב-2021.
ביוגרפיה.
תחילת דרכה.
דול נולדה בקרוליינה הצפונית בשנת 1936. בשנת 1958 סיימה בהצטיינות תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת דיוק. בזמן לימודיה, הייתה דול פעילה מאוד בארגונים ובאגודות הסטודנטים. בשנת 1959 החלה ללמוד לקראת תואר שני באוניברסיטת אוקספורד, תואר אותו סיימה באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1965 סיימה את לימודי הדוקטורט במשפטים באוניברסיטת הרווארד. באביב 1972 פגשה לראשונה את בעלה לעתיד בוב דול. הם עברו להתגורר ביחד, והזוג התחתן ב-6 בדצמבר 1975 בקתדרלה הלאומית של וושינגטון שבוושינגטון די. סי. לזוג לא נולדו ילדים. מבחינה דתית, הזוג השתייך בתחילה לזרם המתודיסטי, אך לאחר מכן עברו לזה הפרסביטריאניסטי.
עשייה ציבורית.
בצעירותה, דול תמכה במפלגה הדמוקרטית. בשנת 1960 הייתה דול מעורבת בקמפיין הבחירות הדמוקרטי של המועמד לנשיאות ג'ון פיצג'רלד קנדי ושל סגנו לינדון ג'ונסון. היא החלה לעבוד בבית הלבן בשנותיו של ג'ונסון כנשיא. בשנים 1969–1973 שימשה עוזרת לריצ'רד ניקסון בנושא צרכנות. בשנת 1973 מונתה על ידי ניקסון לכהונה בת 7 שנים בוועדת הסחר הפדרלית. היא הייתה מבין הדמוקרטים היחידים שלא עזבו את עבודתם בבית הלבן לאחר פרשת ווטרגייט. בשנת 1975 שינתה את עמדותיה ועברה אל המפלגה הרפובליקנית. באותה השנה עזבה את עבודתה למשך כמספר חודשים על מנת לעזור בקמפיין של בעלה בפריימריז הרפובליקאיים לקראת הבחירות לנשיאות שהתקיימו באותה השנה. בסופו של דבר, דול הפסיד לג'רלד פורד. היא עשתה את אותו הדבר לקראת הבחירות של שנת 1980. לאורך פעילותה הציבורית, תמכה דול ברעיונות פמיניסטיים. היא לקחה חלק בגל השני של הפמיניזם ופעלה למען התיקון לשוויון זכויות.
בשנים 1981–1983 עבדה דול כמנהלת משרד הקישור בבית הלבן. לאחר מכן הייתה האישה הראשונה שכיהנה כמזכירת התחבורה הפדרלית בקבינט של הנשיא הרפובליקני רונלד רייגן. היא גם כיהנה למשך פחות משנתיים כמזכירת הפדרלית בקבינט של ג'ורג' הרברט ווקר בוש. בשנים 1991–1999 שימשה כנשיאת הסניף האמריקאי של הצלב האדום. בשנת 1996 ליוותה את בעלה כשהיה המועמד הרפובליקני בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
בשנת 1999 הכריזה על מועמדותה לנשיאות ארצות הברית. היא לבסוף פרשה באוקטובר, עוד לפני תחילת הפריימריז. זאת בגלל מחסור בכספים ופער גדול בסקרים מאחורי ג'ורג' ווקר בוש. לקראת הוועידה המפלגתית שהתקיימה ביולי 2000 אנשיו של בוש טענו כי דול אולי תהיה מועמדת לתפקיד סגן הנשיא. בסופו של דבר בוש הפתיע ובחר בדיק צ'ייני כסגנו.
בסנאט.
בסוף דצמבר 2001 חזרה דול לגור בקרוליינה הצפונית, לאחר שהתגוררה במתחם ווטרגייט בוושינגטון די. סי. זאת על מנת שתוכל להתמודד לסנאט. היא זכתה בפריימריז המקומיים ברוב של למעלה מ-80%. דמוקרטים ביקרו את מועמדותה של דול, זאת מכיוון שלא התגוררה בצפון קרוליינה מאז שנת 1959. בבחירות אשר התקיימו בנובמבר, דול הביסה את ארסקין באולס, שהיה ראש סגל הבית הלבן של הנשיא היוצא ביל קלינטון בפער של כ-8%. זו הייתה הפעם הראשונה שבה בו זוגו של סנאטור לשעבר נבחר במדינה אחרת מזו של בן הזוג (בוב דול נבחר בקנזס). משנת 2004 ירדה פעילותה בסנאט. למרות זאת, היא כיהנה כשנתיים כיושבת ראש הוועדה הרפובליקנית בסנאט. היא האישה הראשונה שהחזיקה בתפקיד זה. בנוסף על כך, היא כיהנה בוועדת הביטחון, וועדת הדיור, הבנקאות ולעניינים אורבניים, ובוועדה לעסקים קטנים ויזמות.
בשנת 2008 הפסידה דול את מקומה למועמדת המפלגה הדמוקרטית קיי הייגן בהפרש של כ-8.5% (הפער הכי גדול שבו הפסיד סנאטור מכהן באותה השנה).
לאחר הפוליטיקה.
בשנת 2012 הקימה קרן לטיפול בחיילים פצועים.
עונת 2008/2009 ביורוקאפ
עונת 2008/2009 ביורוקאפ הייתה העונה השביעית ואחרונה של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל ווהראשונה שאורגנה על ידי יורוליג בסקטבול ופיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-14 באוקטובר 2008 ומשחק הגמר הסתיים ב-12 באפריל 2009. בתחרות השתתפו 48 קבוצות מ-22 מדינות.
בסדרת הגמר של התחרות ניצחה ריטאס וילנה וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדות המועדון. בעקבות כך היא קיבלה זכות להשתתף בעונת 2009/2010 ביורוליג.
מתכונת התחרות.
בשלב הקדם הראשון 16 קבוצות נפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. בשלב הקדם השני 8 מנצחות נפגשו עם 8 קבוצות שהחלו את התחרות בשלב הקדם השני. בסוף שלב זה נקבעו 8 קבוצות שעלו לשלב הבתים. שלבי הקדם אורגנו על ידי פיב"א אירופה.
בשלב הבתים השתתפו 32 קבוצות - 24 עלו ישירות לשלב זה ו-8 הועלו מהמוקדמות. מ-8 בתים הועלו לשלב הבא 2 קבוצות מכל בית.
16 קבוצות אורגנו ב-4 בתים בהם נקבעו 8 עולות לשלב הסופי - הטוב מ-8 שנערך בטורינו.
לתחרות הוזמנו קבוצות ממדינות הבאות:
איטליה הייתה אמורה להיות מיוצגת על ידי שלוש קבוצות, אומנם הקבוצה השלישית קיבלה עונש מהפדרציה האיטלקית ונפסלה מלהשתתף.
ישראל בתחרות.
שתי נציגות ישראליות השתתפו בתחרות:
The Red Tour
The Red Tour הוא סיבוב ההופעות השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. סיבוב ההופעות נועד לעזור בקידום אלבום האולפן הרביעי שלה "Red", משנת 2012. הוא החל ב-13 במרץ 2013, באומהה והסתיים ב-12 ביוני 2014 בסינגפור, בהיקף של 86 הופעות. במהלך סיבוב ההופעות ביקרה סוויפט במקומות כמו אמריקה הצפונית (ארצות הברית וקנדה), אירופה (בריטניה וגרמניה), אוקיאניה (אוסטרליה וניו זילנד) ואסיה (סין, יפן, אינדונזיה, הפיליפינים, סינגפור ומלזיה). את התאריכים לסיבוב ההופעות פרסמה בשנת 2013.