ליוקי תחילה אין כל רצון לנצח במשחק, אבל אחרי שדאוס מודיע למתמודדים האחרים כי יוקי, כבעל היומן ה"ראשון", הוא המועדף עליו לנצח במשחק, הוא נאלץ להירתם בצוות עם בעלת היומן השנייה—המאהבת האובססיבית והמטרידה שלו, יונו גאסאי—על מנת לשרוד את הניסיונות הרצופים להורגו על ידי משתמשי היומן האחרים, אשר רואים אותו כאיום הגדול ביותר. אף על פי שיוקי רק מזייף חיבה ליונו במטרה לתמרן אותה להגן עליו, הוא מתחיל לחשוש לדחות אותה לאחר שראה את האובססיה הפסיכוטית שלה לגבי ה"סוף טוב" שלהם (תחזית ביומנה של יונו שבה היא ויוקי "יהפכו לאחד" ב-28 ביולי, היום ה-90 של המשחק) והשיטות המבעיתות בהן היא משתמשת כדי להדיר כל דבר וכל אחד שהיא תופסת כמהווים איום לזה. למרות האי שפיות לכאורה של יונו, והראיות המוצקות כי היא מסתירה משהו מיוקי, הצהרות האהבה שלו הופכות לכנות יותר ויותר במהלך המשחק. אפילו כאשר הוא לומד שהוא לא יכול לסמוך על אף אחד המתמודדים האחרים, יוקי ממשיך לבטוח ביונו כי רגשותיה כלפיו הם אמיתיים, וכי הוא אינו מוכן לרדת לטקטיקות המלוכלכות שהתחרות דורשת על מנת לשרוד.
מאוחר יותר במשחק, הוריו של יוקי נרצחים. משנודע לו מיונו כי הוא יכול להביא את ההורים שלו בחזרה לחיים על ידי הפיכה לאל החדש של הזמן והחלל, יוקי נהפך לחסר רחמים, בוגדני, ומניפולטיבי שלא מהסס להרוג אנשים חפים מפשע, למען הניצחון במשחק. פעולותיו של יוקי מפתיעות את החברים שלו, ארו אקסי בפרט, בלש שאפתן שחושד כי יונו היא לא מי שהיא מתיימרת להיות. לאחר שיונו ויוקי הופכים להיות המתחרים האחרונים, ארו ושאר חבריו של יוקי מבקרים אותו על איך הוא הפך להיות גרוע בדיוק כמו שאר המתמודדים. ארו מנסה להזהיר את יוקי כי יונו מתמרנת אותו, ושיש לה מניע נסתר. בעודו מסרב לקבל את האמת ומציית לדוחק של יונו, יוקי הורג את חבריו בחוסר רצון תחת האמונה כי הוא יכול להחזיר אותם לחיים מאוחר יותר. בניסיון נואש אחרון לשכנע את יוקי להבין את הסכנה בה הוא נמצא, ארו מקריב את חייו, מסרב להתחמק מפגיעה אנושה מיונו על מנת לתת ליוקי רמז על זהותה האמיתית של יונו.
כאשר ה"סוף טוב" מתקרב, יוקי מתחיל לתהות על הרמז האחרון של ארו. כאשר הוא בלי לשים לב מעלה את זה אחרי קיום יחסי מין עם יונו, עם הרצון שלו לבצע התאבדות כפולה במקום לנצח על ידי רציחתה, היא מנסה להרוג אותו והוא נאלץ להימלט. בתפנית מרכזית בעלילה, יוקי נבלם על ידי מורמור, שחושפת כי יונו היא האל של הזמן והחלל, מורמור היא משרתה של יונו אשר ירשה מדאוס, ושהיקום שהם שוכנים בו כיום הוא למעשה פרדוקס אשר נוצר כשיונו, הזוכה במשחק היומנים הראשון, השתמשה בכוחותיה החדשים כדי לנסוע אחורה בזמן ולהתחיל את המשחק מחדש. במשחק היומנים הראשון, האגו המשתנה של יוקי ויונו גם הביסו את כל המתחרים האחרים והחליטו לבצע התאבדות כפולה. עם זאת, יונו זייפה את המוות שלה, כי היא האמינה שהיא יכולה להביא את יוקי חזרה לחיים עם כוחות האל של הזמן והחלל. בתרגיל אכזרי של הגורל, יונו הייתה מסוגל להקים לתחיה את גופו של יוקי, אך לא להחיות את הנשמה שלו. כועסת ואבלה, יונו החליטה לנסוע אחורה בזמן עם מורמור, להרוג ולהחליף אותה בעצמה הקודמת, כשמורמור של היקום השני לוכדת ומחליפה "את עצמה הקודמת", כך שהיא תוכל לקחת חלק במשחק עוד פעם, ולהיות עם יוקי פעם אחת נוספת.
לאחר שמורמור מסיימת את ההסבר שלה, יונו מופיעה ומכריזה כי זה יהיה חסר טעם ומגוחך אם שניהם מתו. היא טוענת, כי מכיוון שהוא לא יכול להרוג אותה, הוא ימות בכל מקרה, בין עם דרכה או בין אם זה בגלל האפוקליפסה. אז היא מחליטה להרוג את יוקי על מנת להיות אלוהים, לחזור אחורה בזמן ולהיות מאוחדת עם יוקי שוב במשחק היומנים של העולם השלישי. כשיונו מתחילה לסגור על יוקי, יוקי ניצל על ידי הופעתה הפתאומית של מיננה אוריו, כביכול הבעלים המנוח של היומן התשיעי. ללא מורא, יונו ומורמור ממשיכות לנסוע אחורה בזמן כדי להתחיל את משחק היומנים בפעם השלישית, תוך כדי נטישת יוקי ומיננה להרס העולם. להפתעתם, מיננה ויוקי מסוגלים לעקוב אחריהם, הקודמת חושפת כי למרות שהיא כבר לא מתחרה במשחק היומנים, היא בעלת חלק מכוחותיו של דאוס והיא נמצאת מטעמו על מנת לאשר את חשדותיו כי יונו ומורמור הן מיקום מקביל ולמנוע מהם לשבש את משחק היומנים. בהגיענו לשנתיים האחרונות לפני המשחק, מיננה מפריעה ובסופו של דבר מונעת אירועים נוראים רבים אשר קרו במקור לבעלי היומן האחרים, ובכך ליצור את היקום השלישי. כתוצאה מכך, יונו מגלה כי הוריה מהיקום החדש, מוכנים להגן על הבת של היקום שלהם. יוקי משכנע את יונו להתעשת ולהיכנע כאשר הוא אוהב אותה, מבקש שהיא תהרוג אותו ותחזור ליקום שלו כדי ליצור עולם טוב יותר עבורה. המומה על ידי רגשותיה כלפי יוקי, אשר לא מאפשרים לה להרוג אותו, ואת גורל חייהם שמפריד אתם מלהיות ביחד לנצח מהצד השני, יונו במקום זאת מתאבדת, מסיימת את המשחק, מה שהופך את יוקי לאלוהים החדש של היקום שלו.
למרות התואר החדש שלו ואת כוחות, יוקי אינו מסוגל לעשות דבר מלבד להתאבל על יונו. אחרי 10,000 שנות אבל ביקום החלל הריק הפוסט-אפוקליפטי שלו, למורמור נמאס מלקרוא אותה מנגה שוב ושוב, ויוקי המום מדיכאונו כאשר המרחב-זמן של היקום שלו מתנפץ ומגלה מעבר ליקום השלישי, נוצר באמצעות מאמץ משותף של מורמור מהיקום השלישי, מורמור מהיקום השני, ויונו מהיקום השלישי. יונו של היקום השלישי מזהה את יוקי, מגלה כי יש לה את אותם זכרונות כשל יונו מהיקום הראשון (באדיבות מורמור של היקום הראשון), ומזמינה את יוקי לתוך היקום השלישי, כך שהם סוף סוף יכולים להיות ביחד. דאוס של היקום השלישי מפסיק את משחק היומנים ועושה את יוקי ואת יונו היורשים שלו, ויוקי מתאחד עם יונו ביקום חדש, שמח יותר.
מדיה.
מנגה.
המאנגה פורסמה במגזין "קאדוקאווה שוטן של שונן אס "מ-26 בינואר 2006, ל-25 בדצמבר 2010 ולוקטה לתוך 12 כרכים שפורסמו על ידי קאדוקאווה שוטן, ועוד שני סיפורי צד של המאנגה, "יומן העתיד: פסיפס" ואת "יומן העתיד: פרדוקס", שנאספו לכרך אחד כל אחד. הרישיון למנגה באנגלית ניתן ל Tokyopop עבור צפון אמריקה, אך רק עשר כרכים פורסמו לפני מבצעי הפסקת הפרסום של Tokyopop ב-31 במאי 2011. מנגה נוספת בשם "העתיד היומן: חיוג חוזר" (未来日記リダイヤル, "מיראי ניקי Ridaiyaru"?) הוצגה ב "Shōnen Ace "במאי 2013 ונמכרה ב-26 במרץ 2013, וכרך אחד של "חיוג חוזר" פורסם בחודש יולי 2013.
אנימה.
עיבוד אנימה טלוויזיוני על ידי  Asread אשר בוימה על ידי נאוטו הושודה שודרה החל מ-10 באוקטובר 2011. עיצובי הדמיות נעשו על ידי אייג'י היראיאמה ורוריקו ווטנבה. "פיילוט" באורך של כשמונה דקות של מהדורת ה-DVD פורסם יחד עם מהדורות מוגבלות של הכרך האחד עשר במנגה, שפורסם ב-9 בדצמבר 2010. הסדרה משתמשת בארבע יצירות של שירי נושא: שני שירי פתיחה ושני שירי סיום. בארבעה עשר בפרקים הראשונים, שיר הפתיחה הוא "Kūsō מיתולוגיה" (空想メソロギヰ, "Kūsō Mesorogii"?, "פנטזיה, מיתולוגיה") על ידי Yōsei Teikoku, שיר הסיום הוא "דם טלר", על ידי Faylan. מפרק 15 ואילך, שיר הפתיחה הוא "מבוי סתום" על ידי Faylan, ושיר הסיום הוא "נימה" על ידי Yōsei Teikoku. עבור הפיילוט, השר המרכזי הוא "בורא" על ידי Yōsei Teiko.
Funimation רכשה את הרישיון להפצת הסדרה בצפון אמריקה, בעודה משדרת את הסדרה ב Niconico. מאוחר יותר הם הודיעו כי רכשו את הזכיות להפצת הסדרה בווידאו הביתי.
פרק אנימציה מקורי בשם "יומן העתיד: חיוג חוזר" משמש כאפילוג לסדרת הטלוויזיה. זה קיבל שידור מיוחד ב Niconico ב-19 ביוני 2013. זה גם צורף יחד עם הסיקוול של כרך המנגה באותו השם. שיר הפתיחה של פרק זה הוא "Kyōki Chinden" (狂気沈殿?, "טירוף משקעים") על ידי Yōsei Teikoku, ושיר הסיום הוא "סוף טוב" על ידי Faylan.
רומן חזותי.
"קאדוקאווה שוטן "יצרה רומן חזותי המבוסס על המאנגה בשם "העתיד היומן: 13 היומן הבעלים" (未来日記 -13人目の日記所有者-, "מיראי ניקי 13-nin-אני לא ניקי Shoyūsha"?) עבור פלייסטיישן נייד, פורסם ב-28 בינואר, ב-2010 ביפן. פרסום מחדש עם גרפיקה חדשה, יצירות אמנות, הכולל את שחקני קול מן האנימה פורסם ב-26 באפריל 2012.
דרמה.
סדרת לייב אקשן בעלת 11 פרקים שודרה בין ה-21 באפריל ל-30 ביוני 2013 ב- פוג'י TV. לסדרת הטלוויזיה יש קו עלילה מקורי, שונה מזה של המנגה והאנימה.
ביקורות.
במהלך אמצע נובמבר 2008, הכרך השביעי של המאנגה "יומן העתיד "מדורג כאחד מעשרים סדרות המאנגה הנמכרות ביותר ביפן. הכרך נשאר ברשימת השלושים הנמכרים ביותר במהלך השבוע שאחריו, למרות שירד למקום העשרים וחמישה. באפריל 2012, זה מכר 4 מיליון עותקים ביפן.
ארנו קרלן
ארנו חנוך קרלן (7 במאי 1937 - 13 במאי 2010) היה משורר, פסיכואנליטיקאי וסופר מדע פופולרי אמריקאי יהודי. הוא זכה בפרס ספרי המדע המפורסם בשנת 1996, על ספרו "Plague's Progress".
קורות חיים.
נעוריו ותחילת דרכו.
קרלן נולד ב-1937 בפילדלפיה, ארצות הברית. הוריו היו מהגרים יהודים מבלארוס ואוקראינה, אשר היגרו לארצות הברית בתחילת המאה ה-20.
ארנו היה ילד מחונן, אשר הוקפץ שתי כיתות לימוד וסיים את לימודי בית הספר התיכון בגיל 15. כנער הוא התעניין בספרות, מדעים ומוזיקה קלאסית, וכן למד מוזיקה והתמחה בספרות אנגלית וצרפתית בקולג' אנטיוק (Antioch College).
קריירה אקדמאית.