מגוון העונשים שבידיו להפעיל. כמו כן כלולים בהצעה זו תיקונים לחוק העמותות אשר מבהירים ומייעלים את הניהול השוטף של העמותות, כגון: תנאי החברות, זימון אסיפות כלליות ודרכי פעולתן, אופני בחירת חברי ועד וקריטריונים לכהונתם.
בתיקון מס' 11 לחוק העמותות, שנחקק בשנת 2008 ביוזמת ח"כ אורי אריאל, נוסף לחוק החיוב של עמותה, שקיבלה במהלך שנה תרומות מצטברות של יותר מ-20,000 ש"ח מישויות מדיניות זרות, לדווח על כך בדו"ח הכספי שלה. דברי ההסבר להצעת החוק הציגו את מטרתה:
הוראה זו הורחבה בשנת 2011 בחוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על ידי ישות מדינית זרה.
בתיקון מס' 12 נוסף לחוק פרק ד'2, העוסק במיזוג של עמותה עם עמותה אחרת או עם חברה לתועלת הציבור.
טניסאית שולחן
ווינסוריזציה
הארמייה השישית (צרפת)
הארמייה השישית הייתה ארמייה צרפתית שפעלה הן במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, והן במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
ב-26 באוגוסט 1914 הוקמה על בסיס ארמיית לורן הארמייה השישית מהקורפוסים ה-4 וה-7, קבוצות המילואים ה-5 וה-6, והדיוויזיות ה-37 והמילואים ה-45, חטיבה קולוניאלית וקורפוס פרשים. הארמייה לחמה בקרב הראשון על המארן, וסייעה בבלימת המתקפה הגרמנית.
בשנת 1916 השתתפה הארמייה בקרב על הסום, ובשנת 1918 השתתפה במתקפת מאה הימים. הארמייה פורקה ב-11 בספטמבר של אותה שנה, וב-15 באוקטובר הפכו הכוחות שהרכיבו אותה להיות "הצבא הצרפתי בבלגיה". ב-18 בנובמבר הוקמה הארמייה השישית מחדש.
מלחמת העולם השנייה.
במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השישית בפיקוד גנרל רובר טושון פרוסה בדרום צרפת. לאחר פריצת הכוחות הגרמניים בארדנים הועברה הארמייה לנהר האן, ולחמה בגרמנים במהלך מבצע אדום.
הארמייה החמישית (צרפת)
הארמייה החמישית הייתה ארמייה צרפתית שפעלה הן במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, והן במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסה הארמייה ב-2 באוגוסט 1914, והתייצבה באזור הגבול עם בלגיה תחת פיקוד גנרל שארל לנרזאק. הארמייה השתתפה במערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב שרלרואה וספגה אבדות כבדות, אך הצליחה לבסוף לבלום את המתקפה הגרמנית במהלך הקרב על המארן בראשות מפקדה החדש לואי פראנשה ד'אספרה. הארמייה השתתפה בין היתר בקרב השני על האן, בבלימת מתקפת האביב הגרמנית, ובמתקפת מאה הימים.
מלחמת העולם השנייה.
במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה החמישית בפיקוד גנרל ויקטור בורה פרוסה בקו מאז'ינו, כחלק מקבוצת הארמיות השנייה, ונכנעה לגרמנים כגוף אחד ב-26 ביוני 1940.
NCR ישראל
וילוובי נורי, ברון נורי הראשון
לוטננט גנרל צ'ארלס וילוובי מוק נורי, ברון נורי הראשון (; 26 בספטמבר 1893 – 25 במאי 1977) היה קצין בכיר בצבא הבריטי שלחם בשתי מלחמות העולם ולאחריהן הוא כיהן כמושל אוסטרליה הדרומית וכמושל הכללי של ניו זילנד.
קריירה צבאית.
וילוובי נורי התחנך באיטון קולג' והוכשר כקצין במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. ב-1913 הוא הוצב כקצין בדרגת לוטננט משנה ברגימנט ההוסרים ה-11 של הצבא הבריטי. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה שבמהלכה הוא עוטר באות השירות המצוין, פעמיים בצלב הצבאי וזכה לציון לשבח פעמיים. כמו כן הוא נפצע פעמיים. בהמשך הוא שימש כקפטן בבריגדה ה-73, כקצין מטה כללי מדרגה שלישית (GSO3) בגיס ה-18, כמייג'ור בבריגדה ה-90 ובבריגדת הטנקים השנייה וכקצין מטה מדרגה שנייה (GSO2) בגדוד השני של רגימנט הטנקים. בינואר 1919 הוא שינה את שם משפחתו באופן רשמי מ"נורי" ל"מוק נורי".
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הוא מילא מספר תפקידי שדה ותפקידי מטה, שבמהלכם הוא יצא לתקופת לימודים בבית הספר למטה בקמברלי ב-1924. ב-1931 הוא קודם לדרגת לוטננט קולונל והיה למפקד רגימנט ההוסרים ה-11. ב-1935 הועלה נורי לדרגת קולונל. בינואר 1936 השתתף נורי בהלווייתו של המלך ג'ורג' החמישי. באפריל אותה שנה הוא מונה לפקד על בריגדת הפרשים הראשונה בדרגה זמנית של בריגדיר גנרל. הבריגדה שעליה פיקד עברה ב-1938 להיות ממוכנת ושמה שונה לבריגדה הממוכנת הקלה הראשונה וב-1940 היא הייתה לבריגדה המשוריינת הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה המשיך נורי לשמש כמפקד הבריגדה. באפריל 1940 הייתה הבריגדה לחלק מהדיוויזיה המשוריינת השנייה, שעליה פיקד נורי באופן זמני למשך חודש לפני מינויו של מפקד דיוויזיה קבוע. בעקבות מינוי זה הוא מונה להיות מייג'ור גנרל בפועל והיה למפקח של חיל השריון המלכותי. ארבעה חודשים לאחר מכן הוא מונה להיות מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה וביוני 1941 הוא קודם לדרגה קבועה של מייג'ור גנרל. בנובמבר אותה שנה נשלחה הדיוויזיה למצרים, שם מונה נורי לדרגת לוטננט גנרל בפועל, כדי שיוכל לפקד על הקורפוס ה-30 במקומו של ויויאן פופ שנספה בתאונת מטוס זמן קצר לפני הגעתו של נורי למצרים. נורי פיקד על הקורפוס ה-30 במהלך מבצע צלבן במידה מסוימת של הצלחה, אך הטנקים שלו נחלו תבוסה כבדה בקרב גזאלה ביוני 1942. הוא ספג ביקורת על הגישה ה"פרשית" שלו ללוחמת שריון וגנרל קלוד אוקינלק, מפקד הארמייה השמינית, החליפו ביולי. הוא שב לבריטניה כדי להתמנות למפקד חיל השריון המלכותי ובמסגרת תפקידו זה הוא ייעץ לגנרל ברנרד פגט, מפקד כוחות העורף, בנושאי שריון. הוא המשיך לשמש כיועצו של פגט כאשר זה האחרון היה למפקד קבוצת הארמיות ה-21 הבריטית-קנדית, כאשר זו הוקמה ביולי 1943, אך כאשר קיבל ברנרד לו מונטגומרי את הפיקוד על קבוצת הארמיות בראשית 1944, הוא הביא אתו יועץ אחר. באפריל 1944 מונה נורי להיות ראש המשלחת הצבאית לוועדה הצרפתי לשחרור לאומי (CFLN) באלג'יר, תפקיד אותו הוא מילא עד לאמצע שנת 1944, כאשר המליץ עליו שר המושבות לתפקיד מושל אוסטרליה הדרומית.
נורי פרש מהצבא הבריטי בספטמבר 1944 כדי לכהן בתפקיד מושל אוסטרליה הדרומית. למרות שדרגתו הקבועה הייתה עדיין מייג'ור גנרל, הוענקה לו דרגת כבוד של לוטננט גנרל עם פרישתו.
משפחתו.
ב-9 ביוני 1922, נשא נורי לאישה את ג'וסלין הלן גוסלינג. לזוג נולדו שתי בנות, דיאנה ורוזמרי ובן אחד, ג'ורג'. ג'וסלין מתה ב-7 במרץ 1938 וב-28 בנובמבר אותה שנה נשא נורי לאישה את פטריסיה מריווטר ביינברידג'. גם מפטריסיה נולדו לו שתי בנות, שרה ואנבל ובן אחד, גאי. בנוסף הייתה לנורי בת מאומצת. אחייניתו, אלינור קרנס, שבגיל צעיר התייתמה מהוריה וכאשר הייתה בת 16 נהרג אחיה במערכה במדבר המערבי והיא נותרה ללא בני משפחה מדרגה ראשונה.
מושל אוסטרליה הדרומית.
בספטמבר 1944 מונה נורי להיות מושל אוסטרליה הדרומית ובה בעת הוענק לו תואר אביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. הוא, משפחתו ו-12 אנשי משק הבית שלו הגיעו לאדלייד בדצמבר. נורי ואשתו עבדו קשה כדי לשמור על "רוח האימפריה" חיה במהלך המלחמה. תוך שנתיים ביקר נורי בכל מחוזותיה של אוסטרליה הדרומית ועשה רבות כדי לקדם בברכה את פניהם של החיילים ששבו מן המלחמה. לידי פטריסיה, יחד עם רוזמרי ואלינור, ביצעו תפקידי התנדבות וצדקה על בסיס קבוע. ב-1945 הוענק לנורי תואר אביר מסדר ג'ון הקדוש.
למרות שבדרך כלל נקט נורי עמדה נייטרלית בסוגיות פוליטיות מקומית, הוא נדהם מנפילת הצעת החוק על חודם של קולות בודדים להלאמת חברת החשמל של אדלייד שהגיש ראש ממשלת אוסטרליה הדרומית, תומאס פלייפורד. באופן פרטי הוא הפעיל לחץ על המתנגדים הראשיים של החוק. כאשר הוגשה הצעת החוק מחדש ב-1946, היא התקבלה בסופו של דבר והוקמה חברת החשמל של אוסטרליה הדרומית.
כהונתו של נורי כמושל אוסטרליה הדרומית הוארכה בארבע שנים נוספות ב-1948. למרות תקופת כהונתו רבת הפעלים, הוא טען שהישגו הגדול ביותר היה לכידתו של עמלץ לבן במשקל של 1,009 ק"ג באמצעות חכה, ליד חופי פורט לינקולן.
המושל הכללי של ניו זילנד.
ב-1952 מונה נורי לתפקיד המושל הכללי של ניו זילנד והוענק לו התואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. בתפקיד זה הוא שימש עד 1957. במהלך תקופת כהונתו הוענק לו התואר אביר הצלב הגדול של המסדר הוויקטוריאני המלכותי עבור שירותים אישיים למלכה. עם סיום תפקידו הוענק לו התואר ברון נורי. בין השנים 1960 – 1968 הוא שימש בתפקיד נגיד מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
פרננדו השני, מלך פורטוגל
פרננדו השני, מלך פורטוגל (בפורטוגזית: Fernando II de Portugal; 29 באוקטובר 1816 - 15 בדצמבר 1885) היה מלך פורטוגל בזכות אשתו מריה השנייה, מלכת פורטוגל. פרננדו עלה לשלטון עם לידת בנם המשותף הראשון בשנת 1837, ושלט עד מותה של מריה השנייה בשנת 1853. עם זאת, גם לאחר מכן הוא המשיך לשמש כעוצר עבור בנו פדרו החמישי במשך שנתיים נוספות.
ביוגרפיה.
פרננדו נולד כנסיך גרמני בשם פרדיננד. הוא נולד ב-29 באוקטובר 1816 בווינה בירת האימפריה האוסטרית. אביו היה פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה ואמו הייתה מריה אנטוניה קוהארי דה צ'אבראג. ילדותו עברה עליו בין נחלות משפחתו בסלובקיה, אוסטריה וגרמניה. הוא היה אחיינו של לאופולד הראשון, מלך הבלגים ובן דודם של לאופולד השני, מלך הבלגים ושל שארלוט קיסרית מקסיקו. דודנית מפורסמת נוספת שלו הייתה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.