בפארקים באנגליה נצפתה תופעה מעניינת של "טפילות תוך מינית" במין זה, כאשר כ-10% מקיני הסופיות מכילים גם ביצים שהוטלו שם על ידי פרטים אחרים כאשר הזוג המקנן לא היה במקום.
מאקס פלאנק
חצץ
חצץ הוא מונח גאולוגי המתייחס לכל סוג של סלע הגדול משני מילימטר וקטן מ-64 מילימטר. חצץ הוא גם כינוי לאבנים קטנות. יש המתייחסים לחצץ כאל סלעים או אבנים בגודל 2–4 מילימטר, בעוד חלוקים הם אבנים גדולות יותר (4–75 מילימטר). סלע או אבן שגודלם קטן מ-2 מילימטר (אך גדול מ-0.02 מילימטר) ייקרא בגאולוגיה "גרגר חול".
השימוש בחצץ לבניית תשתיות נרחב וכולל שימוש, תוך עירוב עם בטון, לבנייה; עירוב עם זפת ליצירת טרמק, המשמש לסלילת כבישים, ושימוש ללא בטון ליצירת דרכים. זה האחרון נפוץ ביותר בעיקר בדרכים כפריות או במקומות עניים יותר. כיום קיימות בעולם יותר דרכי חצץ מאשר דרכים סלולות בטון, אספלט או טרמק. ברוסיה, למשל, יש יותר מ-400,000 ק"מ של דרכי חצץ.
קיימים מרבצי חצץ טבעיים, הנוצרים כתוצאה מתנאי האקלים ושחיקת סלעים. פעילותם של גורמי מים (נהרות, גלים) מפיקה ערימות של חצץ, שלעיתים מתלכדות לכדי קונגלומרט. צורכי התעשייה אינם מאפשרים הסתפקות בחצץ טבעי, וקיים גם ייצור חצץ, באמצעות הפקה של חצץ במחצבות, בעיקר מסלעים כמו אבן חול, גיר, או בזלת.
סוגי חצץ.
פרמטר המציין חלק יחסי של משקל של גרגרים קטנים מאוד מתוך כמות של חומר גרגרי נקרא דקים.
מאקס פלנק
היפה והחיה (סרט, 1991)
היפה והחיה (באנגלית: Beauty and the Beast) הוא סרט אנימציה אמריקאי, שהופק על ידי חברת וולט דיסני. סרט ההנפשה באורך מלא השלושים במספר של אולפני ההנפשה של וולט דיסני והסרט השלישי שנכלל בתקופת הרנסאנס של דיסני. הסרט מבוסס על האגדה "היפה והחיה" מאת ז'אן מארי לה פרינסס דה ביומונט ומשתמש בכמה רעיונות מסרט משנת 1946 בעל אותו שם.
הסרט מתמקד במערכת היחסים בין החיה (בקולו של רובי בנסון / יובל זמיר), נסיך אשר הפך למפלצת ומשרתיו הפכו לחפצים עקב יהירותו, ובל (בקולה של פייג' או'הרה / רינת גבאי), עלמה צעירה ויפה שנכלאה בטירה. על מנת לשוב להיות נסיך, החיה חייב ללמוד לאהוב את בל ולזכות באהבתה אליו בחזרה, בטרם ינשור עלה הכותרת האחרון מן הוורד המכושף, אותו נתנה לו המכשפה שקללה את החיה, ולא ייגזר על החיה להישאר מפלצת לעולמי עד.
היסטוריה.
וולט דיסני ניסה לפתח את הסיפור של "היפה והחיה" לסרט בשנות ה-30 וה-50, אך ויתר בסופו של דבר, בשל האתגר המשמעותי. בעקבות ההצלחה של "בת הים הקטנה" (1989), חברת וולט דיסני החליטה לעבד את האגדה, כאשר ריצ’ארד פורדום ייעד אותה תחילה להיות סרט לא מוזיקלי. ג'פרי קצנברג דחה את הרעיון ודרש כי הסרט יהיה מוזיקלי בדומה ל"בת הים הקטנה". הסרט בוים בידי גארי טרוסדייל וקירק וייס, ונכתב בידי לינדה וולברטון. התמלילן הווארד אשמן והמלחין אלן מנקן חיברו את שירי הסרט. אשמן שהיה גם מפיק בסרט, נפטר ממחלת האיידס שמונה חודשים לפני שהסרט יצא, והסרט הוקדש לזכרו.
"היפה והחיה" הוצג לראשונה כגרסה לא גמורה בפסטיבל הסרטים של ניו יורק ב-29 בספטמבר 1991, הסרט הוקרן לבסוף בבכורה בתיאטרון אל קפיטן בהוליווד ב-13 בנובמבר 1991 והופץ בכל העולם. "היפה והחיה" היה להצלחה מסחרית וביקורתית משמעותית במהלך יציאתו לאקרנים. הוא הכניס 424 מיליון דולר ברחבי העולם. הסרט היה מועמד למספר פרסים, וזכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי ובשני פרסים נוספים עבור המוזיקה שלו. הסרט קיבל שש מועמדויות לפרס אוסקר, כולל הסרט הטוב ביותר, הפסקול המקורי הטוב ביותר, הסאונד הטוב ביותר, ושלוש מועמדויות עבור שיריו. בסופו של דבר הסרט זכה בשני פרסים, עבור הפסקול המקורי הטוב ביותר והשיר המקורי הטוב ביותר על השיר "היפה והחיה".
באפריל 1994 הפך "היפה והחיה" לסרט ההנפשה הראשון של דיסני שעובד למחזמר בברודוויי. הצלחת הסרט הובילה ליצירת שני סרטי המשך: " (1997) ו" (1998), אשר שניהם לוקחים חלק במהלך פרק הזמן של הסרט המקורי. לאחריהם הייתה סדרת טלוויזיה בשם "שירו לי סיפור עם בל".
הסרט שוחזר עבור ההפצה המחודשת שלו בשנת 2002 בקולנועי IMAX תחת "מהדורה מיוחדת" אשר כללה קטע מוזיקלי חדש. עבור הגרסה הזו, קטעי ההנפשה נוקו מחדש, נוסף קטע חדש של השיר הגנוז "שוב בני אדם" במערכה השנייה של הסרט, ובכך התארך הסרט בכחמש דקות נוספות. הסרט הוצא ישירות מהקבצים הממוחשבים המקוריים בהפרדה גבוהה. באותה השנה נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו "משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית". לאחר ההצלחה של יציאתו מחדש ב-3D של "מלך האריות", הסרט חזר לאקרנים ב-3D ב-13 בינואר 2012. עיבוד לייב אקשן של הסרט בוים בידי ביל קונדון והופץ ב-17 במרץ 2017.
עלילה.
קוסמת המחופשת לאישה זקנה מציעה לנסיך צעיר ורד תמורת מקלט ללילה. הנסיך היהיר נגעל מכיעורה, ושולח אותה לדרכה. בתמורה היא מענישה אותו על ידי הפיכתו לחיה מכוערת והופכת את משרתיו לרהיטים וחפצי בית אחרים. היא נותנת לו מראה קסומה שתאפשר לו לראות אירועים מרוחקים, וכן נותנת לו את הוורד, אשר ילבלב עד יום הולדתו העשרים ואחת. על מנת לשבור את הכישוף עליו ללמוד לאהוב ולהיות נאהב, לפני שכל עלי הכותרת של הוורד יפלו. אם לא יצליח, יאלץ להישאר חיה לנצח.
שנים לאחר מכן, אישה צעירה ויפה בשם בל, חיה בכפר צרפתי סמוך עם אביה מוריס, ממציא. בל אוהבת קריאה ומשתוקקת לחיים מחוץ לכפר. היופי שלה מושך תשומת לב בעיר והיא נרדפת על ידי גברים רבים, בעיקר על ידי הצייד המקומי היהיר, גסטון; אך בל אינה מעוניינת בו, אף על פי שהוא מבוקש על ידי כל הנשים הרווקות ונחשב לכליל השלמות על ידי אוכלוסיית הגברים של העיר. גסטון מארגן טקס חתונה מול כל אנשי הכפר, עוד לפני שקיבל את הסכמתה. כאשר היא מסרבת להנשא לו גסטון מובך מאוד.
כשמוריס נוסע ליריד, הוא הולך לאיבוד בדרך, ונרדף על ידי זאבים. אז הוא נתקל בטירה של החיה, שם הוא פוגש את המשרתים ששינו צורה: לומייר (פמוט), שעוני (שעון אח), גברת תֵּיוֹן (תֵּיוֹן), ובנה צ'יפ (ספל תה). החיה כולא את מוריס. בל מובלת לטירה על ידי סוסו של מוריס ומציעה לקחת את מקומו של אביה והחיה מסכים. מוריס מספר לגסטון ולבני הכפר האחרים מה שקרה, אבל הם חושבים שהוא יצא מדעתו.
בטירה, החיה מצווה על בל לסעוד איתו, אבל היא מסרבת, ולומייר מפר את ההוראה לא לתת לה לאכול. לאחר ששעוני עורך לה סיור בטירה, היא מוצאת את הוורד באגף המערבי האסור, והחיה בכעס מסלק אותה. מפוחדת, היא מנסה לברוח, אבל היא וסוסה מותקפים על ידי זאבים. אחרי שהחיה מציל אותה, היא מטפלת בפצעיו, והוא מתחיל לפתח רגשות כלפיה. החיה מעניק לבל גישה לספרייה של הטירה, אשר מרשימה את בל. הם הופכים לחברים, ומתקרבים כאשר הם מבלים יותר זמן ביחד. בינתיים, גסטון שמרגיש מבוזה, משלם למנהל בית המשוגעים של העיירה כדי שיאשפז את מוריס, אלא אם בל תסכים להצעתו.
בטירה חולקים בל והחיה ערב רומנטי ביחד. בל מספרת לחיה שהיא מתגעגעת לאביה, והוא מאפשר לה להשתמש במראה הקסומה כדי לראות אותו. כאשר בל רואה אותו גוסס ביערות, בניסיון להציל אותה, החיה מאפשר לה לעזוב כדי להציל את אביה, ונותן לה את המראה כדי לזכור אותו. כשהוא מתבונן בה עוזבת, החיה מודה בפני שעוני שהוא אוהב את בל.
בל מוצאת את אביה ולוקחת אותו הביתה. גסטון מגיע לבצע את זממו, אבל בל מוכיחה שמוריס שפוי בכך שהיא מראה להם את החיה עם המראה הקסומה. גסטון מבין שלבל יש רגשות כלפי החיה, ומעורר זעם המוני נגד החיה; הוא אומר לבני הכפר כי החיה היא מפלצת טורפת אדם החייבת להיתפס מיידית, ומוביל אותם אל הטירה. גסטון נועל את בל ומוריס במרתף, אך צ'יפ, שהסתתר במטען של בל, משתמש באחת ההמצאות של מוריס כדי לשחרר אותם.
בעוד המשרתים וההמון של גסטון נלחמים בטירה, גסטון צד את החיה. החיה בתחילה מדוכא מדי מכדי להשיב מלחמה, אבל מתעשת כשהוא רואה את בל חוזרת לטירה עם מוריס. לאחר שזכה בקרב, החיה חס על חייו של גסטון, בדרישה שיעזוב את הטירה ולא יחזור לעולם. כשהחיה עומד להתאחד עם בל, גסטון, המסרב להודות בתבוסה, דוקר את החיה מאחור, אבל מאבד את שיווי המשקל ונופל מהמרפסת אל תוך החפיר של הטירה.
בדיוק כשהחיה נכנע לפצעיו, בל לוחשת שהיא אוהבת אותו, וכך שוברת את הכישוף בדיוק כשעלה הכותרת האחרון של הוורד נופל. החיה חוזר לחיים בדמותו האנושית. כשהוא ובל מתנשקים, הטירה ותושביה חוזרים למצבם הקודם גם כן. בסיום הסרט רוקדים בל והנסיך באולם הנשפים, בעוד אביה והמשרתים האנושיים צופים בשמחה.
הפקה.
גרסאות מוקדמות.
לאחר ההצלחה של "שלגיה ושבעת הגמדים", חיפש וולט דיסני סיפורים נוספים שניתן יהיה להפוך לסרטים, ו"היפה והחיה" נמנה עם הסיפורים שהוא שקל. ניסיונות לפתח את הסיפור של "היפה והחיה" לסרט נעשו בשנות ה-30 וה-50, אך אנשי אולפני דיסני ויתרו בסופו של דבר, בשל האתגר המשמעותי. פיטר מ' ניקולס טען כי דיסני ויתרו גם לאחר שז'אן קוקטו יצר גרסה משלו לסרט, ב-1946.