לכן, כאשר הציעו הפוריטנים לקראת סוף הכנס את הרעיון של יצירת תרגום חדש של התנ"ך והברית החדשה שיהיה מקובל על פרוטסטנטים וקתולים כאחד, אימץ ג'יימס את הרעיון. הוא הזמין ומימן את התרגום החדש של התנ"ך (המכונה: תרגום המלך ג'יימס), אשר בסופו של דבר הפך לגרסה המפורסמת ביותר של התנ"ך בשפה האנגלית.
קישורים חיצוניים.
תנ"ך ז'נבה כולל ההערות - טקסט
מפלצות ים במפת ארץ ישראל בתנ"ך ז'נבה 1599 - מאתר ארץ ישראל EretzIsrael.co.il
ז'קלין טונג
ז'קלין טונג (באנגלית: Jacqueline Tong; נולדה ב-21 במאי 1951) היא שחקנית אנגלייה הידועה במיוחד מתפקידה כדייזי בארנס (פיל) בדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים". ב-1975 הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית המשנה בסדרת דרמה.
ביוגרפיה.
טונג נולדה בשנת 1951 בבריסטול שבמחוז גלוסטרשייר, ולמדה בקולג' רוז ברודפורד. היא התחילה להופיע בטלוויזיה בשנות השבעים של המאה העשרים, ואחד מתפקידיה הראשונים היה בפרק בסדרה "Thriller".
ב-1973 הצטרפה לצוות השחקנים של הסדרה "על אדונים ומשרתים" בתפקיד משרתת בשם דייזי פיל (בהמשך הסדרה התחתנה ושמה היה דייזי בארנס). היא שיחקה ב-32 מפרקי הסדרה עד לסיומה ב-1975. אחרי "על אדונים ומשרתים" חזרה טונג להופיע בתיאטרון ושיחקה בתיאטרון רפרטוארי בקובנטרי. בטלוויזיה שיחקה במיני-סדרה "זמנים קשים" המבוססת על הרומן באותו שם מאת דיקנס, בסדרת הדרמה "Spearhead", ובסרט הטלוויזיה "The One and Only Phyllis Dixey" לצדה של לזלי אן דאון, מי שהופיעה יחד איתה בסדרה "על אדונים ומשרתים". מפברואר 1982 ועד אפריל אותה שנה הופיעה טונג באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" בתפקיד ג'קי מופאט שכנתה של גייל טילסלי. בשנות השמונים ותשעים שיחקה בסדרות טלוויזיה כמו "Growing Rich", "מידלמארץ'" (עיבוד לרומן מאת ג'ורג' אליוט) ובסרט הטלוויזיה "דייוויד קופרפילד".
טונג השתתפה בשלושה סרטי קולנוע: "How to Get Ahead in Advertising" (מ-1989), "הנסיכה קראבו" (1994) ו"אנג'ל" (2007). היא הרבתה להופיע בתוכניות רדיו.
בתיאטרון שיחקה טונג במחזה "אגדת חורף", במחזה "What I Did in the Holidays" ובמחזה "Albertine in Five Times".
בשנת 2000 הופיעה טונג בסדרה המשטרתית "The Bill" ובמיני-סדרה "הממלכה העשירית". ב-2001 שיחקה בתפקיד גברת קראמלס בסרט הטלוויזיה "חייו והרפתקאותיו של ניקולס ניקלבי" המבוסס על הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. עוד ב-2001 הופיעה בסדרה "משפחת קזאלט". היא שיחקה בתפקיד לין ווקר בעונה החמישית ובעונה השישית של הסדרה "משפט ועונש". ב-2005 הופיעה בסדרה "20,000 Streets Under the Sky". ב-2016 שיחקה בתפקיד גברת טוד בסרט "הצבא של אבא".
עבדאללה בן ג'אסם אאל ת'אני
עבדאללה בן ג'אסם אל ת'אני (בערבית: عبد الله بن جاسم بن محمد آل ثاني; 1880–1957) היה אמיר קטר בין השנים 1914–1949.
שנותיו הראשונות.
עבדאללה בן ג'אסם אאל ת'אני נולד בשנת 1880 בדוחה שכבר אז הוכרזה כבירת קטר. היה בנו החמישי של ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני, גדל במשפחה עם 18 אחים ואחיות. זהותה של אימו לא ידועה. היה שליט קטר בין השנים 1914–1949.
ילדיו.
לעבדאללה הייתה אישה אחת ושלושה ילדים, דבר שלא היה מקובל בימים ההם בקטר, כשלכל משפחה היו כעשרה ילדים בממוצע.
בניו היו:
מותו.
עבדאללה מת ב־25 באפריל 1957 במוות טבעי. ויתר על תפקידו כאמיר 10 שנים קודם לכן.
ג'קלין טונג
אד אנטיקוויטם
דייל אל על
תיאגו אלקנטרה
גשר הרוח והגשם של צ'נג-יאנג
גשר הרוח והגשם של צ'נג-יאנג (בסינית מסורתית: 程陽風雨橋, בסינית מפושטת: 程阳风雨桥, בפין-יין: Chéngyáng Fēngyǔ Qiáo) הוא גשר מקורה להולכי רגל במחוז גואנגשי שבדרום הרפובליקה העממית של סין.
הגשר הוא אחד מבין מספר גשרים כמותו שניבנו על ידי בני הדונג, קבוצת מיעוט בסין. אורכו הוא 64.4 מטרים, רוחבו 3.4 מטרים וגובהו מעל ערוץ הנהר שעליו הוא נטוי הוא עשרה מטרים. בנייתו הושלמה בשנת 1912.
מבנה הגשר משלב בתוכו מסדרון, חמישה ביתנים סיניים ו-19 מרפסות. יש בו שלושה מפלסים ושוליו גדורים במעקות עץ. שלושת עמודי התמך של הגשר הקבועים בערוץ הנהר בנויים מאבן כמו גם המדרגות המעפילות אל שני קצותיו. מבנה הגשר בנוי ברובו מעץ וגגו מכוסה ברעפים.
הגשר מקשר בין שני כפרים ועקב כך יש בו תנועת הולכי רגל יומיומית רבה.
ואנדרסון
וונדרסון (1991)
וונדרסון
עץבעיר
עץבעיר הוא שם משותף של מספר קהילות עירוניות בישראל, המקיימות אורח חיים ידידותי לסביבה. הקהילות בנויות במתכונת של עסק חברתי, שמטרתו היא לקדם פרמקלצ'ר עירוני, פשטות מרצון, עירוניות מתחדשת, פיתוח בר-קיימא, בנייה ירוקה, כלכלה דמוקרטית, ועוד.
רקע.
בעקבות עליית המודעות לשמירה על הסביבה מפני פגיעה בידי האדם, נוצרו בכל העולם תנועות שמקדמות ומדגימות בפועל אורח חיים אקולוגי. מטרה אחת של הפעילות היא הקטנה של הפגיעה בסביבה; אולם עקב מיעוט הפעילים, זו איננה המטרה העיקרית בטווח המיידי. המטרה הכוללת יותר היא הסברה והפצה של רעיונות של קיימות מקומית ושמירה על הסביבה, באמצעות הדגמה שלהם בפועל.
קהילת עץבעיר החלה לפעול בישראל בשנת 2006, במטרה להדגים ולקדם חיים מודרניים לא רק באזורים כפריים, אלא גם במרכזים של הערים הגדולות, מתוך חיסכון במשאבי טבע, והימנעות כמעט מוחלטת מפגיעה בסביבה; ובנוסף, הפצת הרעיון וחינוך הציבור הרחב יעילה יותר בקרב האוכלוסייה הגדולה בעיר.
מיקום הקהילות בישראל.
"קהילת העץ" כפי שהיא מכונה בפי חבריה מוגדרת כבנויה ממעגלים, שבמרכזם הקומונה ובה הפעילים הקבועים, ומסביבה מעגלים של פעילים בעצימות נמוכה יותר. בתל אביב נמצאת קומונה ברחוב ביאליק, בה מתגוררים באופן קבוע בין 5 ל-8 דיירות ודיירים. בתים אקולוגיים אחרים, על בסיס פחות קבוע נמצאים במקומות אחרים בעיר. במעגל השני נמצאים "החברים של העץ", שהם פעילים המשתתפים בתרומה כספית קבועה, אך סכום התרומה נתון לשינוי בהתאם ליכולת התורם. הסיוע לקהילה נקרא "איכותי" ולא "כמותי". ב"תמורה" לסיוע הכספי (או האחר), זוכים החברים ל"תמורה" של אירוח, עצה, שימוש בדירה לצרכים חברתיים או הסברה, ועוד. בעץ מתקיימות באופן קבוע פעילויות אשר עליהן ניתן לשלם במחיר נקוב, כאשר חברי העץ רשאים לשלם בתשורה - כלומר, ככל שהם רואים לנכון ולאו דווקא לפי המחיר הנקוב.
קהילות אחרות של עץבעיר קיימות בחיפה, ובירושלים - "אקו-בית" בעין כרם; בית מגורים ובית כנסת אקולוגיים קיימים בקיבוץ נוה איתן.
Revolver (אלבום)
זאב הרצברגר
פאול נתן
ד"ר פאול נתן (25 באפריל 1857, ברלין – 15 במרץ 1927, ברלין), היה עיתונאי, פוליטיקאי ופילנתרופ יהודי-גרמני, שהקים ועמד בראש חברת עזרה של יהודי גרמניה (Hilfsverein der Deutschen Juden) פעל רבות בסיוע ליהודי העולם, ובמיוחד ליישוב היהודי בארץ ישראל, ונמנה עם מקימי הטכניון בחיפה.
תולדות חייו.
פאול נתן נולד לתוך שושלת של בנקאים, גם מצד אביו וגם מצד אמו. אך לאחר שנפטר אביו, בשנת 1877, החליט להקדיש את עצמו לעיסוק בפוליטיקה ובאקדמיה. הוא החל לפרסם מאמרים בשני עיתונים בברלין: העיתון הדמוקרטי המקומי והעיתון הליברלי. בד בבד הוא שמע שיעורים באוניברסיטה בהיסטוריה, כלכלה ופוליטיקה.
בשנת 1880 הוא עבר להיידלברג, שם הוא למד באוניברסיטה ארכאולוגיה, צרפתית עתיקה וספרות גרמנית, וכתב את עבודת הדוקטור שלו. בהשפעת חברים, הוא העדיף, בסופו של דבר, את הקריירה הפוליטית על פני זו האקדמית, ובשנת 1883 הוא החל לעבוד בעיתון הפוליטי Die Nation (האומה), שהיה הביטאון החשוב ביותר של המפלגה הליברלית. שנתיים לאחר מכן הוא הפך לעורך העיתון והמשיך בעבודתו זו במשך כעשרים שנים. ד"ר פאול נתן כיהן גם כחבר מועצת עיריית ברלין בשנים 1899- 1919.
תחילה ראה נתן את עצמו כגרמני ולא עסק בנושא היהודי, אלא רק במסגרת של חוקי המדינה והתמיכה הכללית שלו בליברליות ובשיווי זכויות. אך כשניסה להיבחר לרייכסטאג הוא לא התקבל בגלל דתו היהודית. מתוך מפח נפש מחד, ודאגה לנוכח עליית האנטישמיות הפוליטית מאידך, החליט נתן להקדיש את עצמו לענייני היהודים. הוא ערך 2 מחקרים סטטיסטיים על היהודים בגרמניה: היהודים בפשע הגרמני והשירות הצבאי של היהודים בגרמניה. ד"ר ארנסט פדר , עיתונאי וסופר יהודי-גרמני וידידו האישי של נתן, טוען שהרצל, בספרו "מדינת היהודים", הסתמך על הנתונים הסטטיסטיים שהופיעו במאמרים אלו.
לאחר פרסום המאמרים הוא קיבל את הסכמת משרד החוץ הגרמני להקים ארגון גרמני יהודי תואם אליאנס הצרפתי – ובשנת 1901 הוקמה חברת עזרה של יהודי גרמניה (Hilfsverein der Deutschen Jude) - החברה הגרמנית-יהודית למטרות עזרה ליהודים במזרח אירופה ובמזרח התיכון. החברה הוקמה ונוהלה על ידי פאול נתן וחברו ג'יימס סימון, סוחר ופילנתרופ גרמני–יהודי, אך היוזמות והביצועים יצאו לפועל בעיקר על ידי נתן. "עזרה", כד"ר פאול נתן עצמו, לא פעלו במסגרת התנועה הציונית. נתן ראה את עצמו כאזרח גרמני-יהודי שדואג באמצעות חברת "עזרה" לשפר את מצבם של היהודים בעולם.
רמת הסיוע שקיבלו היהודים מ"עזרה" לא תאמה שום רמה אחרת של ארגונים מסייעים. "עזרה" התמקדה בשלושה מישורים: עזרה חומרית ליהודים, עזרה בהגירה מאירופה ליהודים המעוניינים ועזרה בחינוך ובהקמת בתי ספר.