בתחילת 1958 מקרטני הזמין את ג'ורג' האריסון (אשר למד איתו באותו בית הספר) להצטרף לקוורימן. גילו הצעיר של האריסון (יליד 1943) הדאיגו בתחילה את לנון, אך הוא שוכנע על ידי מקרטני. כך למעשה נוצר ההרכב הבסיסי של הביטלס. ביולי 1958 החלה הלהקה להקליט גרסאות כיסוי לשיריו של באדי הולי. הכיוון האמנותי של הלהקה הוביל את שאר חבריה (מלבד לנון, מקרטני והאריסון) לעזוב. בתחילת 1960 הצטרף ללהקה הנגן סטיוארט סאטקליף וההרכב שינה את שמו לביטלס.
חברי הלהקה המקוריים מתחילתה (מלבד חברי הביטלס) התאחדו בשנות ה-90 וממשיכים להופיע עד היום.
צבא ההגנה לישראל במלחמת ששת הימים
מלחמת ששת הימים הייתה מלחמתו השלישית של צבא הגנה לישראל מאז הקמתו. במלחמה זו נלחם צה"ל בשלוש חזיתות: ירדן, סוריה ומצרים. מדינות ערב נוספות (עיראק, לבנון, ערב הסעודית, מרוקו, אלג'יריה, לוב, תוניסיה וסודאן) שלחו גם הן כוחות צבא כנגד ישראל. במלחמה זו כבש צה"ל שטחים רבים, ובהם רמת הגולן, יהודה ושומרון וסיני.
עם פרוץ המלחמה, היו לכוחות צה"ל היו כ-50,000 חיילים בסדיר ועוד למעלה מ-200,000 חיילי מילואים. בנוסף על כך, לצה"ל היו כ-197 מטוסים וכ-800 טנקים. מן הצד השני לצבאות ערב היו למעלה מ-545,000 חיילים, 957 מטוסי קרב וכ-2,500 טנקים.
במהלך המלחמה נהרגו כ-779 חיילי צה"ל, ונפצעו כ-2,593. כ-15 חיילים נפלו בשבי, והופלו כ-46 מטוסים.
לאחר המלחמה הוענק אות מלחמת ששת הימים למשתתפים במלחמה. בנוסף על האות הוענקו (החל מ-1973) כ-11 עיטורי גבורה, 39 עיטורי עוז ו-204 עיטורי מופת.
מהלך המלחמה.
חזית הדרום.
5 ביוני.
המלחמה החלה במבצע מוקד בבוקר 5 ביוני 1967 כשחיל האוויר הישראלי תוקף במקביל 11 שדות תעופה מצריים ומשמיד 197 ממטוסיהם. בשעות שלאחר המבצע אוגדה 84 החלה בתנועה לתוך רצועת עזה. לקראת הצהריים חטיבה 7 וחטיבה 35 הכריעו את הקרב באזור רפיח. באותו יום נכבש כל אזור ח'אן יונס והושמדה חטיבה 16 המצרית.
בשעה 23:00 החל קרב אום-כתף שבמזרח סיני.
6 ביוני.
בשעה 07:00 החלה תנועת הצנחנים מרפיח לכיוון עזה.
בשעה 06:00 הסתיים קרב אום-כתף בניצחון ישראלי עם כ-43 הרוגים ישראלים אל מול 2,000 הרוגים מצרים. כשעתיים לאחר מכן הסתיים הכיבוש של שדה התעופה באל-עריש. בשעה 13:00 כיבוש העיר עזה הושלם.
7 ביוני.
בשעה 08:00 הושלם כיבוש ההר ג'בל ליבני שבצפון סיני על ידי אוגדה 31. בשעה 11:00 נכבשה העיירה קוסיימה שבסמוך להר. בשעה 12:15 נכבש שארם א-שייח'. בנוסף על כך, נכבשו גם מצרי טיראן.
8 ביוני.
בשעה 08:30 הושלם כיבוש שדה התעופה ביר גפגפה. בשעה 14:00 אירעה תקרית ליברטי שבה הופגזה אוניית ביון אמריקאית וכ-34 מלחים נהרגו. לקראת הערב נכבשה העיר קנטרה שבסמוך לתעלת סואץ.
9 ביוני.
בשעה 07:00 נכבשת העיירה ראס סודר הממוקמת בדרום מערב סיני, על חוף מפרץ סואץ. כחצי שעה לאחר מכן נכבש גשר פירדאן שעל גדות התעלה. בשעה 14:30 חטיבות 7 ו-35 חוברות על גדת תעלת סואץ. בכך למעשה תם כיבוש סיני בידי ישראל. באותו היום נחתמה הפסקת אש בין המדינות.
החזית הירדנית.
5 ביוני.
עם פרוץ המלחמה ב-5 ביוני החלו הפגזות ירדניות על מובלעת הר הצופים שבמזרח ירושלים ובהתקפות אוויריות של חיל האוויר הירדני. בהמשך אותו הבוקר החלו הפגזות לאורך הגבול גם לכיוון גוש דן. בשעה 15.30 נכבש ארמון הנציב בידי חטיבה 16 של צה"ל. כשעתיים מאוחר יותר חטיבת הראל פותחת באש על המוצבים הירדניים בפרוזדור ירושלים.
ביום השני למלחמה החטיבה התמקמה באזור נבי סמואל ומשם התקדמה מזרחה לכיוון תל אל פול. לאחר כיבוש תל אל פול, הכוחות המשיכו וכבשו את האזור הסמוך שכלל את גבעת המבתר והגבעה הצרפתית. בשעות הערב נכבשו המוצבים הירדניים באזור ג'נין.
6 ביוני.
בשעה 01:00 כוחות צה"ל החלו להפגיז את גבעת התחמושת. כשעה שלאחר מכן החלה תנועת הצנחנים לגבעה. הקרב הסתיים בשעה 06:15.
בשעה 03:30 חטיבה 4 סיימה את כיבוש לטרון. מיד לאחר מכן החלה המתקפה על ג'נין. כמספר שעות שלאחר מכן חיל האוויר הירדני הפציץ את נתניה.
בשעות הבוקר צה"ל כבש את צפון השומרון, והתרחש קרב השריון היחדי בין ירדן לישראל בעמק דותן.
בשעה 08:00 נכבש מוזיאון רוקפלר שבירושלים על ידי גדוד 28 של חטיבה 55 והמקום הפך לחדר הפיקוד של מח"ט הצנחנים, מוטה גור. בשעות 15:45-18:00 נכבשה השכונה אבו תור שמדרום לעיר העתיקה על ידי גדוד 163 מחטיבת ירושלים. בקרב באבו תור נהרגו כ-15 חיילי צה"ל. בשעות הערב כוחות מחטיבה 55 ומסיירת חטיבה 80 בסיוע טנקים מחטיבה 10 ניסו לכבוש את מתחם אוגוסטה ויקטוריה ללא הצלחה.
בשעה 19:30 נכבשה רמאללה.
7 ביוני.
בשעה 08:30 החלה ההפגזה על אוגוסטה ויקטוריה על ידי חיל האוויר הישראלי. כשעה לאחר מכן החלה הפריצה הישראלית לעיר העתיקה דרך שער האריות. בשעה 10:00 נכבשו הכותל המערבי והר הבית. בשעה 11:00 המושל הירדני של ירושלים המזרחית נכנע לצה"ל. באותה השעה בדיוק הושלם כיבוש העיר טולכרם. בשעה 14:30 נכבשה בית לחם ובערב נכבשו הערים שכם ויריחו.
בשעות אחר הצהריים הושלם כיבוש צפון השומרון. בקרבות באזור זה נהרגו כ-30 חיילי צה"ל וכ-150 חיילי צבא ירדן.
8 ביוני.
בשעות הבוקר הושלם כיבוש חברון. באותו היום הושלם כיבוש יהודה ושומרון ונחתמה הפסקת אש בין ישראל לירדן.
החזית הצפונית.
5-8 ביוני.
הפגזות סוריים על יישובי אצבע הגליל וקיבוצי עמק הירדן. ההפגזות מביאות את התושבים ללחוץ על ראש הממשלה לוי אשכול להגיב צבאית כנגד סוריה. האירוע המשמעותי בימים אלו היה הניסיון הסורי לכבוש את קיבוץ דן, אך נבלמו על ידי צה"ל.
9 ביוני.
בשעה 07:00 שר הביטחון משה דיין מורה לפיקוד הצפון לפעול כנגד סוריה. בשעה 11:30 חטיבה 8 פותחת בהבקעה בצפון רמת הגולן. בשעות הצהריים מתרחש קרב תל עזזיאת הצפון הרמה ומסתיים בניצחון חטיבת גולני. בשעה 18:20 מסתיים בסמוך לשם קרב תל פאחר, גם בניצחון חטיבת גולני.
10 ביוני.
קוניטרה נכבשה על ידי ישראל בשעה 08:30. בשעה 11:30 החל מבצע מוסק לכיבוש דרום הגולן. בשעה 18:00 נכבש הכפר מסעדה. בשעה 18:00 הושגה הפסקת אש ותמה המלחמה.
בית הכנסת מגן אברהם (עדן)
גבעת בייפאס
גבעת בייפאס (באנגלית: Bypass Hill) היא גבעה באזור חוף בורכגרווינק בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הגבעה ממוקמת בנקודת ההתמזגות בין קרחון טאקר, וקרחון טרפלגר.
גובהה של הפסגה 660 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמה של הגבעה ניתן לה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
משלחת הסקר הגאולוגי הקימה תחנת סקר על הגבעה.
מגנר איסאקסן
מגנר איסאקסן (בנורווגית: Magnar Isaksen; 13 באוקטובר 1910 – 8 ביוני 1979) היה כדורגלן נורווגי, ששיחק בעמדת החלוץ.
בקריירה הקבוצתית זכה בגביע הנורווגי עם Lyn בשנים 1945 ו-1946. במדים הלאומיים כבש 5 שערים ב-14 הופעות. הופעת הבכורה שלו הייתה ב-26 ביולי 1936 בניצחון 3–4 נגד שוודיה בסטוקהולם, בה גם כבש. איסאקסן היה שותף לזכייה במדליית ארד באולימפיאדת 1936. ברבע הגמר כבש צמד בניצחון 0–2 על גרמניה הנאצית, המשחק היחיד בו הרודן אדולף היטלר צפה מהיציע. בנוסף לכך שיחק במונדיאל 1938 בו נורווגיה סיימה את דרכה במשחק הראשון.
ניקולאיה צ'וקה
ניקולאיה יונל צ'וקה (ברומנית: Nicolae Ionel Ciucă, נולד ב-7 בפברואר 1967 פלניצה, דולז') הוא איש צבא (במילואים) ופוליטיקאי רומני, ראש ממשלת רומניה החל מ-25 בנובמבר 2021 . הוא עומד בראש קואליציה מורכבת ממפלגתו - המפלגה הלאומית ליברלית, המפלגה הסוציאל-דמוקרוטית (שבראשות מרצ'ל צ'ולאק), האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה ונציגי המיעוטים הלאומיים.
כסגני ראש הממשלה מכהנים סורין גרינדיאנו, מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית, וקלמן הונור מהמפלגה ההונגרית UDMR. צ'וקה כיהן בחודש דצמבר 2020 לזמן קצר כראש ממשלה זמני של רומניה. החל מ-4 בנובמבר 2019 ועד לנובמבר 2021 כיהן כשר הביטחון של רומניה - בהתחלה בממשלות לודוביק אורבן ואחר כך בממשלת פלורין קיצו.
בשנים 2015–2019 הוא היה ראש המטה הכללי של הצבא הרומני. ב-28 באוקטובר 2019 פרש למילואים.
ב-21 באוקטובר 2021 ואחר כך שוב ב-21 בנובמבר 2021 התבקש על ידי הנשיא קלאוס יוהאניס להרכיב ממשלה חדשה בעקבות התפטרות ממשלת פלורין קיצו .
קורות חייו.
שנותיו המוקדמות.
ניקולאיה יונל צ'וקה נולד בשנת 1967 בכפר פלניצה במחוז דולז' בחבל אולטניה ברומניה. גדל כאחד מארבעת ילדיה של משפחה דלת אמצעים. אביו, גאורגה צ'וקה, שירת בצבא כקצין זוטר. בשנת 1985 הוא סיים את התיכון הצבאי "טודור ולדימירסקו" בקראיובה ובשנת 1988 סיים לימודיו בבית הספר לקצינים על שם "ניקולאיה בלצ'סקו" של כוחות היבשה של רומניה, הפועל בעיר סיביו.
הקריירה הצבאית.
במהלך הקריירה הצבאית שלו השתתף במשימות צבאיות באנגולה, אפגניסטן, בוסניה והרצגובינה ובעיראק. בשנים 2001–2004 פיקד על גדוד הרגלים 26 ("העקרבים האדומים") שהשתתף במבצע חופש קבוע באפגניסטן ובמבצע בבל העתיקה בעיראק. במאי 2004 בנאסיריה בעיראק פיקד על הקרב הראשון שבו היו מעורבים חיילים רומנים מאז מלחמת העולם השנייה