עקב היקף מכירות כושל בשנת 2009, חברת EA שכרה את שירותיה של החברה המפתחת "Slightly Mad Studios", והוציאה את הכותר "Need for Speed: Shift", כאשר שנה לאחר מכן הפיצה את "Hot Pursuit" דרך חברת הבת שלה "Criterion Games" הממוקמת באנגליה. בשנת 2011, חברת "Slightly Mad Studios" הוציאה משחק המשך ל-"Shift", בעוד "EA Black Box" הוציאו את הכותר "Need for Speed: The Run".
החל מהמשחק "Need for Speed: Hot Pursuit" של שנת 2010, חברת EA הציגה את ממשק חברתי חדש בשם אוטולוג, שמספק תוספות חברתיות דרך אפליקציית מובייל או דרך האתר הרשמי. ממשק זה איפשר לשחקנים לעקוב אחרי התקדמות המשחק, לצפות בלוחות ציונים, לשתף תמונות ברשת עם חברים וכיוצא בזה. בתערוכת E3 2012, מנכ"ל "Criterion Games" הודיע שסדרת המשחקים לא תפותח יותר בידי חברות פיתוח אקראיות ורק תחת פיקוחה של "Criterion Games". אולם, בעקבות צמצומים בחברה באוגוסט 2013, נודע כי החברה השוודית "Ghost Games" תשיג שליטה על כותרי המשחק ותפתח משחקים עתידיים נוספים. בתקופה זו, 80% מכוח העבודה של החברה כלל עובדים לשעבר מחברת "Criterion Games".
משחקיות.
כמעט כל המשחקים בזיכיון "Need for Speed" משתמשים באותם חוקים בסיסיים ומכניקה – השחקן שולט במכונית מרוץ ומשתתף במגוון רחב של מרוצים כשהמטרה הסופית היא לנצח במירוץ. במצב הטורניר/קריירה, השחקן צריך לנצח במהלך מספר מרוצים כדי לפתוח כלי רכב ומסלולי מרוץ נוספים. לפני כל מרוץ, השחקן צריך לבחור מכונית ושיטת היגוי (ידני/אוטומט). לכל המשחקים בסדרה יש מצב מרובה משתתפים על ידי שימוש במסך מפוצל, רשת מקומית או רשת האינטרנט. מאז המשחק "Need for Speed: High Stakes" הסדרה הוסיפה מאפיין של כוונון מכוניות בהתאמה אישית לתוך המשחקיות.
למרות שהמשחקים כולם נושאים את אותו שם, הטון והמיקוד שלהם משתנה בצורה זו או אחרת. כך למשך, במשחקים מסוימים, כלי הרכב יכולים לספוג נזקים מכניים וויזואליים, בעוד באחרים לא ניתן להינזק כלל. זאת ועוד, בכמה משחקים המערכת מדמה התנהגות של העולם האמיתי, בעוד אחרים מכילים פיזיקה קצת פחות ריאליסטית.
החל מהמשחק "Need for Speed: Underground", הסדרה שינתה מיקוד ממרוצי מכוניות ספורט במסלולים עוצרי-נשימה מנקודה לנקודה לתת-תרבות של מכוניות מיובאות בהתאמה אישית המשתתפות במרוצים לא-חוקיים. נכון להיום, תמה זו נשארה עיקרית במשחקים הבאים בסדרה.
המשחק "Need for Speed: Shift" והמשכו נקט בגישה של סימולציה, וכלל מרוצים סגורים במסלולים ידועים בנורבורגרינג ו, כמו גם מסלולי רחוב בדיוניים בערים כדוגמת לונדון ושיקגו. רשימות המכוניות כוללות מכוניות מרוץ אקזוטיות, מכוניות ספורט ומכוניות מיובאות בהתאמה אישית.
מרבית המשחקים בסדרה כוללים מרדפים בצורה זו או אחרת. בכמה מאלה הכוללים מרדף משטרתי (כמו "Need for Speed III: Hot Pursuit"), השחקן יכול לשחק בתור הפושע או השוטר. אלמנטים נוספים שהוצגו לתוך המשחקים החל מהמשחק "Need for Speed: Underground" הם הדריפט והדראג. מכניקה חדשה זו נכללת במצב טורניר/קריירה לצד מרוצי הרחוב הרגילים. במרוצי הדריפט, על השחקן להביס את יריביו על ידי השגת הניקוד הגבוה ביותר, שנקבע לפי אורכו של המסלול ומשך הזמן בו מתבצע הדריפט. במרוצי דראג, השחקן צריך לסיים ראשון כדי לנצח במירוץ, למרות שאם הוא מתנגש לתוך מכשול או בקיר אז המירוץ מסתיים.
האלמנט של כוונון מכוניות התפתח בכל משחק חדש שיצא, ומה שהחל בהתמקדות במכניקה של המכוניות כעת התמקד גם במראה החיצוני שלה. בכל משחק למעט "Need for Speed III: Hot Pursuit" יש אלמנט לכוונון מכוניות שיכול לשנות את מערכות ה-ABS, מערכת בקרת משיכה וכוח עילוי, או לשדרג חלקי מכוניות כמו המנוע ותיבת ההילוכים. כוונון ויזואלי של רכב השחקן הופך לחשוב ביותר במצב טורניר/קריירה לאחר יציאתו של המשחק "Need for Speed: Underground 2", כשחזות המכונית מקבלת דירוג בסקאלה מ-0 ל-12. כאשר מכונית מקבלת דירוג ויזואלי גבוה במיוחד, היא זוכה להופיע על שערי מגזינים בדיוניים.
כמו כל משחקי מרוצים, סדרת "Need for Speed" מכילה רשימת מכוניות רחבה ומגוונת הממודלת לפי מכוניות מרוץ אמיתיות. מכוניות אלו מחולקות לארבע קטגוריות – מכונית-על, , מכונית בהתאמה אישית ומכונית מיוחדת. מכוניות-על מתאפיינות במכוניות יוקרה עתירות ביצועים כדוגמת למבורגיני מורצ'יילאגו, מרצדס-בנץ SLR מקלארן, שברולט קורבט ופורד GT; מכוניות שרירים מתאפיינות ברכבים כדוגמת פורד מוסטנג, דודג' צ'אלנג'ר ושברולט קמארו; ומכוניות בהתאמה אישית מתאפיינות ברכבים כדוגמת ו; המכוניות המיוחדות הן מכוניות משטרה או אזרחיות שניתן להשתמש בהן בכמה מהמשחקים, כמו פורד קראון ויקטוריה ב-"Need for Speed: Hot Pursuit", ומשאיות זבל, כבאיות ומוניות ב-"Need for Speed: Carbon".
במקור, הסדרה התרחשה באתרים בינלאומיים סובבי עולם וכללה מסלולי מרוצים באוסטרליה, אירופה ואפריקה. החל מהמשחק "Need for Speed: Underground", הסדרה מתרחשת בערי מטרופולין בדיוניים. המשחק הראשון הציג תנועה נגדית במצב של "התנגשות חזיתית". במשחקים מאוחרים ניתן היה לבטל את מצב התנועה והחל מ-"Underground", התנועה מהווה מכשול קבוע. מרבית המשחקים המאוחרים בסדרה מתרחשים במיקומים בדיוניים בעולם האמיתי ובתקופות זמן שונות. מקומות אלה כוללים את בייוויו, רוקפורט, פלמונט סיטי, סיקרסט קאונטי, פיירהייבן סיטי, רדוויו קאונטי, ונטורה ביי ופורטון ואלי.
המשחקים בסדרה.
הצורך במהירות (1994).
המשחק המקורי משנת 1994 היה הניסיון הרציני הראשון בסדרה לספק סימולציה מציאותית, וזאת באמצעות שיתוף פעולה עם נהגים מנוסים וצוות הכותבים של מגזין הרכב "Road &amp; Track". חברת EA תיאמה בין פיתוח דינמיקת ההיגוי לבין התנהגות ריאליסטית של כלי הרכב. המשחק כלל מידע נרחב אודות כל רכב, בצורת מגזין, וכן סרטוני וידאו קצרים על כל רכב. ניתן היה לשחק ברוב כלי הרכב והמסלולים כבר מתחילת המשחק, כאשר מטרת המשחק הייתה "לפתוח" את יתר תכולת המשחק על ידי ניצחון בטורנירים. גרסה זו הייתה הראשונה להכיל מרדפי משטרה – מוטיב שילווה את המשך הסדרה. בשנת 1996 יצאה גרסה מיוחדת של המשחק. גרסה זו כללה שני מסלולים נוספים, והשמיטה את ההתהפכות הידועה לאחר תאונה באתחול חלק יותר – סימן היכר מקדים למשחקיות הארקייד הנודעת של המשחקים הבאים בסדרה.
הצורך במהירות 2 (1997).
המשחק השני הציג כמה מהמכוניות הנדירות והאקזוטיות ביותר לאותה תקופה, לדוגמה מכונית הקונספט וגם הכיל מסלולים בשטחים כפריים באמריקה הצפונית, אירופה, אסיה ואוסטרליה. מצב מרוץ חדש הוצג תחת השם "נוקאאוט", שבו המתחרים האחרונים שמגיעים לקו הסיום מנופים מהתחרות עד שנותר המנצח. נוסף על כך, עיצובי מסלול נעשו פתוחים יותר, ושחקנים יכלו לראשונה לנהוג בדרכים צדדיות בשבילי בוץ, עפר וחול לצורך קיצורי דרך, מאשר בכביש עצמו. הגרסה המיוחדת של המשחק כללה מסלול נוסף, מכוניות חדשות, וכן תמיכה במנוע GLIDE של חברת .
הצורך במהירות 3: מרדף לוהט (1998).
המשחק השלישי הציג לראשונה את מצב "מרדף לוהט", שבו יש להתחמק מרכבי המשטרה או לחלופין לשחק את המשטרה ולעצור נהגים המפריזים במהירותם. המשחק היה גם הראשון שאיפשר להוריד מכוניות נוספות מהאתר הרשמי של החברה, מה שאיפשר לקהילת המודינג ליצור מכוניות חדשות. האינטליגנציה המלאכותית הייתה מתקדמת, מה שהצריך שימוש בטקטיקה כדי לעצור את המתחרה או את השחקן. הנוף הנשקף במשחק מגוון יותר: מקניונים מדבריים נרחבים לאזורים כפריים והרים מושלגים. קיימת האפשרות לכוונון מכוניות ליצירת אווירודינמיקה טובה יותר.
הצורך במהירות: הימור גבוה (1999).
המשחק הרביעי מבוסס רבות על קודמו, "מרדף לוהט", הן מבחינת המסלולים שבו והן מבחינת המוזיקה, שהייתה קיימת גם במשחק הקודם. אולם, במשחק זה הוצגו מספר מצבי מרוץ חדשים – "הימור גבוה", מצב שבו ניצחון מזכה את המנצח במכונית המפסידה; "הימלטות", מצב שמצריך את המשתתף לחמוק ממכוניות המשטרה בפרק זמן מסוים; "מלכודת מהירות", מצב שמצריך סיום הקפה בפרק זמן מסוים; ו"קריירה", מצב שמאפשר שימוש בכספי זכייה במרוצים לצורך שדרוג ביצועי הרכב וקניית רכבים חדשים. משחק זה הציג אף לראשונה באופן ויזואלי את ההרס הנגרם למכונית כתוצאה מתאונות ופגיעות. לכוחות המשטרה הרודפים אחר השחקן נוסף המסוק המשטרתי, אשר ניתן היה לחמוק ממנו במנהרות או במבנים. גרסת הפלייסטיישן כללה מספר מסלולים חדשים וכן אינטליגנציה מלאכותית משופרת, הכוללת חמישה מצבים לחסימת הרכב המתחרה.
הצורך במהירות: פורשה ללא מעצורים (2000).
שלא כמו קודמיו, המשחק התמקד במכוניות מתוצרת פורשה בלבד וכן סיפק מידע רחב לגביהן בתקופות הזמן שבין שנות ה-50 לבין שנות ה-2000. המכונית ניתנה לשליטה בצורה יותר ריאליסטית מאשר במשחקים הקודמים. במסגרת מצב "קריירה התפתחותית", השחקן היה צריך לנצח במרוצים כדי לפתוח מכוניות בסדר כרונולוגי משנות ה-50 ועד שנות ה-2000. מצב משחק נוסף היה "נהיגת מוסך", שבו ניתנת לשחקן הזדמנות לבחון את המכונית בתנאי שטח ותוך ביצוע פעלולים שונים. המשחק זכה לתשבחות עקב המידע הרב שניתן למכונית אחת, הכולל קטעי וידאו היסטוריים ותמונות פיתוח רבות. כמו כן, ביצועי הגרפיקה היו מרשימים ביותר יחסית לשנה בה פותח המשחק לדוגמה: בניגוד למשחקים הקודמים היה אפשר לראות את ידיו של הנהג.
הצורך במהירות: מרדף לוהט 2 (2002).