בית הכנסת הגדול - לא שרד.
ייגאלניצע
יגיילניצה
פתח גנובה
פַּתַּח גנוּבה (מכונה גם: פתח גנוּב) הוא סימן הניקוד פַּתָּח, המסמן את תנועת העזר הבאה לפני העיצורים הגרוניים בניקוד טברני.
השימוש בפתח גנובה.
פתח הגנובה חוצץ בין סימן הניקוד המסמן תנועה גבוהה (כלומר, שורוק, חולם, חיריק או צירי אך לא קמץ או פתח), ובין אות גרונית סופית: חי"ת, עי"ן וה"א מופּקת.
פתח הגנובה מסמן את תנועת העזר, המכונה "התנועה הגנובה".
תפקידה המקורי של התנועה הגנובה, הנהגית כתנועת /a/, היה לסייע בהגיית עיצור סדקי או לועי הבא בסוף מילה. כדי למנוע מעבר מתנועה גבוהה לעיצור הגרוני הנהגה במנח נמוך, נכנסה תנועת עזר נמוכה חוצצת.
באופן מסורתי, התנועה הגנובה אינה נחשבת כגרעין הברה עצמאית, אלא כחלק מגרעין ההברה המקורית, לדוגמה, במילה תַּפּוּחַ שתי הברות – תַּפּ-פּוּחַ /tap-puaħ/.
סימון.
במקור פתח גנובה סומן בין שתי האותיות האחרונות, וכך הוא מנוקד בכתבי היד הקדומים. בגלל אילוצי דפוס נהגו לסמנו מתחת לאות האחרונה. אם כי בגופנים מסוימים, חזרו לסמנו בין האותיות כמו במקור, ברוב הגופנים מקובל לסמנו תחת האות האחרונה, כשהוא ממורכז מתחת לאות, כמו שאר סימני הניקוד.
חאפז מחלוף
קרל וולפגנג דויטש
קרל וולפגנג דויטש (21 ביולי 1912 - 1 בנובמבר 1992) היה חוקר בתחום מדעי המדינה.
ביוגרפיה.
דויטש נולד בפראג, האימפריה האוסטרו-הונגרית למשפחה יהודית. אימו מריה דויטש הייתה פעלה פוליטית בולטת, בין הנשים הראשונות שנבחרו לפרלמנט הצ'כי. הוא למד באוניברסיטת קארל בפראג וסיים אותה בשנת 1934. לאחר מספר שנים באנגליה הוא חזר לפראג וסיים עבודת תואר שלישי בשנת 1938.
בעקבות הסכם מינכן הוא ואשתו החליטו לא לחזור לצ'כוסלובקיה מסיור בארצות הברית. בשנת 1939 הוא קיבל מלגת לימודים באוניברסיטת הרוורד ובשנת 1951 סיים בו דוקטורט נוסף.
במהלך מלחמת העולם השנייה השתתף כסטודנט בוועידת האומות המאוחדות בנושא ארגון בינלאומי, אשר נערכה בסן פרנסיסקו, ארצות הברית, שתוצאותיה היו חתימת מגילת האומות המאוחדות והקמת האו"ם בשנת 1945.
דויטש שימש כפרופסור אמריטוס לשלום בינלאומי באוניברסיטת הרווארד, תפקיד שהחזיק בו עד יום מותו.
דויטש חקר את בעיות פוליטיות תוך שימוש ביישומי של הדמיה ומודלים קיברנטים.
דויטש חיבר את הספר "The Nerves of Government: Models of Political Communication and Control", העוסק בהתמודדויות עם הרעיונות החדשניים של למידה, שליטה וניטור עצמי.
דויטש נפטר בשנת 1992.
BB-8 היא דמות של דרואיד שירות מכני דמוי-כדור שמופיעה בסרט שובר הקופות ", בסרט " ובסדרה ". הוא נמצא בבעלותו של פו דמרון, טייס בברית המורדים. בסרט " היה תפקידו העיקרי העברת המפה שמובילה אל מקום המסתור של לוק סקייווקר לידי ברית המורדים תוך כדי שהוא נרדף על ידי קיילו רן והמסדר הראשון.
BB-8 מהווה מעין מחווה ו"דור המשך" ל-R2-D2 (שמופיע אף הוא בפרק 7) שממלא תפקיד כמעט זהה בסרט המקורי, "".
אבירם גרובר
אבירם (אבי) גְרוּבֶּר (נולד ב-כ"ד בתמוז ה'תשל"ב, 6 ביולי 1972) הוא ראש עיריית רמת השרון.
ביוגרפיה.
אבירם גרובר נולד וגדל ברמת השרון. למד בתיכון רוטברג. שירת בצה"ל ולאחר מכן למד באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר ראשון בכלכלה ובמנהל עסקים, תואר ראשון במשפטים ותואר שני במנהל עסקים. עבד כעוזר פרלמנטרי, דובר אגודת סטודנטים, וכיועץ במשרדי ממשלה אחדים.
בשנת 2003, בתקופת ממשלת שרון השנייה, עבד במשך כחצי שנה בלשכת השרה לשיתוף פעולה אזורי מטעם מפלגת הליכוד, ציפי לבני.
עבד כעורך דין בתחום המסחרי, בשוק ההון ובנושאי תכנון ובנייה. תחילה היה שכיר, ובהמשך הפך לבעלים ושותף-מנהל של משרד עורכי דין "סרוסי וגרובר" ברמת השרון.
בשנים 2009–2015 כיהן כחבר דירקטוריון וחבר ועדת ההשקעות בקרן רוטשילד קיסריה, בשנים 2012–2015 היה יו"ר ועדת ההשקעות של הקרן, ובשנת 2011 כיהן כדירקטור בחברה לנכסי קיסריה והחברה לפיתוח קיסריה.
בשנת 2008 התמודד לראשונה על ראשות עיריית רמת השרון. הוא קיבל כ-10% מהקולות (לעומת 85% שקיבל ראש העירייה המכהן, יצחק רוכברגר), וסיעתו, "בית", קיבלה מנדט אחד. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 2013 דורג במקום השלישי, עם כ-16% מהקולות, וסיעתו קיבלה שני מנדטים, ונשארה באופוזיציה.
בבחירות המיוחדות לראשות עיריית רמת השרון, שנערכו בינואר 2016, חבר גרובר ליו"ר סניף מרצ בעיר, עידן למדן, מה שחיזק את המועמדות שלו. בסיבוב הראשון קיבל גרובר כ-35% מקולות הבוחרים, יותר מכל מועמד אחר. בסיבוב השני התמודד מול יעקב קורצקי, קיבל כ-71% מקולות הבוחרים ונבחר לראש העירייה.
בדצמבר 2017 הודיע גרובר למנהלי ישיבת רמת השרון שהם נדרשים להתפנות בתוך חודש ממבנה הישיבה. הרב הראשי לישראל, דוד לאו, פנה לראש העיר בבקשה למנוע את פינוי הישיבה, ואף הציע עצמו כמגשר בין ראש העיר לבין הנהלת הישיבה אך לאחר מכן חזר בו מהצעה זו. נכון לספטמבר 2020, הישיבה טרם פונתה.
בשנת 2018 התמודד שוב על ראשות עיריית רמת השרון. בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2018 קיבל כמעט 40% מהקולות, אולם חסרו לו 6 קולות בלבד להיבחר לראשות העיר כבר בסיבוב הראשון. הוא עלה לסיבוב השני מול רון (רוני) בלקין, ונבחר לכהונה נוספת כראש העיר. סיעתו התחזקה וקיבלה שלושה מנדטים.
גרובר נשוי בשנית, ואב לבן ולשתי בנות.
הערות שוליים.
יאבלונקה קושצ'יילנה
יאבלונקה קושצ'יילנה (בפולנית: Jabłonka Kościelna) הוא כפר קטן במחוז ויסוקה מזובייצק שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בסמוך לזמברוב, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
עד ראשית המאה ה-19 היו היהודים תושביו הבלעדיים של הכפר, ובמהלך המאה ה-19 התיישבו בו גם פולנים. בשנת 1897 נמנו בכפר 638 יהודים. היהודים התיישבו בכפר במהלך המאה ה-18, ובשנת 1760 נבנה במקום בית כנסת.
עקב הגירה, בין מלחמות העולם נותרו ביישוב 157 יהודים בלבד, שעדיין היוו רוב בקרב תושביו. בשנים אלה התקיימה בכפר פעילות ציונית. ביוני 1936 פרעו ביהודי היישוב כנופיות פולניות.
ב-24 ביוני 1941, יומיים לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, וב-23 בנובמבר 1941 גורשו כל יהודיו לגטו בויסוקה מזובייצק הסמוכה, שם חלקו את גורל יתר יהודי המקום. רב העיירה, הרב יחזקאל שרגא ליפשיץ הלברשטאם, לימים האדמו"ר מייסד חסידות סטרופקוב בישראל, הוגלה בתאריך ה' בניסן תש"ד (29 במרץ 1944) עם משפחתו לאושוויץ, שם נספו אשתו וששת ילדיהם.
אבגד
יבלונקה קושצ'יילנה
טרספול
טרספול (בפולנית: Terespol) היא עיירה במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לגבול בלארוס ועל גדת הבוג המערבי, מול ברסט, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
טרספול נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-17, ובשל מיקומה על הדרך לבריסק, הואצה התפתחותה הכלכלית, ונקבעו בה ימי שוק וירידים שנתיים.
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1865 חוברה העיירה לקו מסילת הברזל לוורשה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי טרספול.
יהודים ישבו בעיירה מראשית המאה ה-18, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי. בתחילה היו יהודי היישוב כפופים לקהילת בריסק, אך עד מהרה הקימו קהילה עצמאית, עם בית כנסת ובית עלמין. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,573 יהודים, אך בשנים אלה, וביתר שאת לאחר מלחמת העולם הראשונה, עזבו את העיירה רבים מיהודיה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,200 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציוניות ופעילות של אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות מצד שכניהם הפולנים, שכללו חרם על עסקיהם. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו יהודים רבים מהיישוב מזרחה, לעבר שטח הכיבוש הסובייטי.
בתחילת תקופת הכיבוש הגרמני, סבלו יהודי העיירה מגזירות ורדיפות, והם גויסו לעבודות כפייה יומיות. 284 היהודים האחרונים שנותרו בעיירה גורשו ממנה בידי שוטרים גרמנים ופולנים למיינדזיז'ץ פודלסקי, ומשם שולחו לטרבלינקה.
Works (פירושונים)
אסתי שושן
אסתי (אסתר) שושן (נולדה בכ"ט באלול תשל"ז, 11 בספטמבר 1977) היא פובליציסטית, פרסומאית, משוררת ופעילה חרדית פמיניסטית. מייסדת תנועת "נבחרות-נשים חרדיות לייצוג שוויון וקול" וקמפיין המאבק "לא נבחרות, לא בוחרות" למען ייצוג לנשים חרדיות בכנסת ובמוקדי קבלת החלטות.
חייה.
שושן נולדה וגדלה בצפת, בת בכורה למשפחה ברוכת ילדים. התחנכה בסמינר "הרב וולף" בבני ברק. אם לארבעה ילדים.
היא עוסקת בפרסום ובמיתוג עסקים וחברות, ביצירת קולנוע ובפעילות חברתית ותקשורתית למען זכויות וייצוג לנשים חרדיות.
פעילותה הציבורית.
את דרכה בעולם התקשורת החלה בכתיבה פובליציסטית במקומונים חרדיים, בהמשך כתבה טור אקטואליה קבוע בשבועון החרדי "משפחה" בשם א. שושן, לטענתה עורך העיתון אמר לה שעליה להצניע את שמה הפרטי - כי הקורא החרדי לא בשל לקבל דעה מאשה.
שושן פרסמה מאמרים רבים באתרי תקשורת חרדיים וכלליים, כמו "כיכר השבת", "בחדרי חרדים", "Nrg" ו-"ynet" סביב סוגיות דת ומדינה וזכויות נשים.