הסוחוי Su-34 כולל 12 נקודות נשיאת חימוש. ישנן ארבע תחנות בכל כנף שתיים מתוכן מיועדות לשאת טילי אוויר אוויר. שתי תחנות נוספות קיימות על גבי בתי המנוע ושתי תחנות כבדות במרכז גוף המטוס. המטוס יכול לשאת את פצצות הלייזר הכבדות מדגם KAB-1500 במשקל 1,500 קילוגם.
על פי דיווחים לטובת ייצוא המטוס הוא הותאם לשאת חימוש מערבי, כולל פצצות חכמות.
היסטוריה מבצעית.
למרות שהמטוס לא התקבל רשמית עדיין לשירות הוא השתתף על פי דיווחים במלחמת גאורגיה-רוסיה, במלחמה זאת מערכת הלוחמה האלקטרונית של המטוס הוכיחה את עצמה כיעילה ביותר מבין כל המערכות הדומות בארסנל הרוסי.
ביולי 2010 מטוסי Su-34 ו-Su-24 רוסים ביצעו תרגיל ארוך טווח ראשון מסוגו, כאשר מספר מבנים המריאו מהבסיסים המערביים ברוסיה עם מטען מלא וטסו לכל אורכה, ביצעו תקיפות מדומות במזרח הרחוק של רוסיה, במהלך התרגיל מטוסי ה-Su-24 ביצעו שלושה תדלוקים אוויריים וה-Su-34 ביצעו שני תדלוקים.
בספטמבר 2015 שישה מטוסי Su-34 פרסו לבסיס חמימיים, שבסוריה. שמונה מטוסים נוספים הוספו למצבה ב-20 בנובמבר 2015. ב-30 בנובמבר אותה השנה לאחר הפלת מטוס ה-Su-24 הרוסי על ידי מטוסים טורקים, ה-Su-34 החלו לשאת טילי אוויר-אוויר להגנה עצמית.
במאי 2018 על פי דיווחים מטוסי Su-34 יירטו שני מטוסי F-16 ישראלים בשמי טריפולי שבלבנון וגרמו להם לסגת.
אנט לנגן
אנט לנגן (בגרמנית: Annette Langen; נולדה ב-29 באפריל 1967) היא סופרת גרמנייה הכותבת ספרי מבוגרים וילדים. היא ידועה בעיקר בשל סדרת הספרים "פליקס".
חייה.
אנט לנגן נולדה בלברקוזן שבגרמניה. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון, היא עברה לארצות הברית על מנת לעבור שם קורס (Radcliffe Publishing Course). כשחזרה לגרמניה היא החלה לעבוד כאחראית על בחירת הספרים שיוצאו לאור בבית הוצאות לאור, במקביל היא החלה לכתוב את ספריה הראשונים, ובשנת 2000 החלה לעבוד כעצמאית. יש לה בן ובת והיא מתגוררת בקלן שבגרמניה.
קריירה.
לנגן כתבה מעל ל-60 ספרים שתורגמו ליותר מ-29 שפות. ספר הילדים הראשון שלה פורסם ב-1989. הפריצה של לנגן כסופרת באה עם כתיבת סדרת הספרים "פליקס" המתארת את קורותיו של פליקס, בובת ארנב קטנה השייכת לסופי, המטייל בעולם כולו ומספר את חוויותיו במכתבים. רבים מהסיפורים והרעיונות בסדרה לקוחים מחייה של לנגן, שנהגה לטייל בעולם עם משפחתה עוד בילדותה.
דייגו מרטינז
אלאן ווטס
החטיבה לקשרי חוץ
חטיבת קשרי החוץ (קש"ח) (באנגלית: IDF - International Cooperation Unit / IDF ICU) היא יחידה של צה"ל, במסגרת אגף אסטרטגיה ומעגל שלישי, האחראית על קשרי צה"ל עם כוחות זרים (כו"ז), כוחות שמירת שלום (כש"ש) וארגונים בינלאומיים (ארב"ל). החטיבה מהווה סמכות מטכ"לית מקצועית לדיסיפלינת קשרי החוץ (קש"ח) ובכך, לכלל פעילות הקש"ח בשגרה ובחירום. המבנה הארגוני של החטיבה מבטא את ספקטרום העשייה הקש"חית, החל בקישור האזורי, דרך שיתוף הפעולה (שת"פ) הבינלאומי וזאת באמצעות מטה החטיבה ותמיכה מקצועית בכלל המערך בו נכללים גופי קש"ח שונים בגופים ובזרועות צה"ל.
יעוד וחזון.
יעדיו המרכזיים של שיתוף הפעולה (שת"פ) הצבאי - המובל על ידי חטיבת הקש"ח:
הסיסמה החטיבתית היא - !Aim2Engage - שאיפה מתמדת ליוזמה, יצירת מגע (engage) אנושי (ובמרומז גם צבאי, על בסיס rules of engagement), הדגשת החיוניות של השותפות (יותר מ-2), והמכוונות לאור מטרה ומתוך הקשר. כל אלה כ"אני מאמין" וכבסיס לעשיית קש"ח צה"ל.
תפיסת קש״ח צה״ל דוגלת בשותפות עם יתר שחקני קהילת החוץ הלאומית של מדינת ישראל - גופי החוץ, הצבאיים והממשלתיים, הפועלים בשיתוף מלא לקידום יעדיהם (MIDDLE - Military, Information/Intelligence, Defense, Diplomacy, Legal, Energy). סינכרון ורעות בין גופים אלו הם הערובה לתרגום פוטנציאל לפרקטיקה באמצעות מקצועיות (מימוש יתרון יחסי) ורשתיות (הפעולה המשותפת). תפיסה זו מאפשרת בהינתן ״נקודת משען״ היכולת ״למנף את העולם״ (כדברי ארכימדס).
מבנה ארגוני.
החטיבה ממוקמת באגף התכנון (אג"ת), כיחידת רישום עצמאית (437). תחתיה נמצאים הגופים האחראיים על הקישור בגבולות, שיתוף פעולה בינלאומי, גוף המבצעים של קשרי החוץ, מטה החטיבה ומערך הקש"ח של צה"ל. בנוסף, החטיבה תומכת בנספחי צה"ל ברחבי העולם.
במסגרת התוכנית הרב שנתית "תנופה", בקיץ 2020 תוכפף החטיבה לקשרי חוץ לאגף אסטרטגיה ומעגל שלישי.
עשיית החטיבה.
מבין הפעילויות בהן חטיבת הקש"ח לקחה חלק בשנים האחרונות:
היסטוריה.
גוף הקש"ח הראשון שהוקם בצה"ל הוא יחידת הקישור לאו"ם (קשל"ם) ב-1948, על רקע הגעת כוח שמירת השלום הראשון של האו"ם לארץ. בעקבות הגעת נספחים צבאיים זרים באותה השנה, הוקמה יחידת ש.מ. 9 (שירות מודיעין 9) – האמונה על הקשר עם הנספחים הזרים בארץ ונספחי צה"ל בחו"ל.
לאחר מלחמת ששת הימים, הוקמה מחלקת קש"ח באמ"ן – האחראית על הנספחים, סיוע למדינות אסיה ואפריקה, וקשרי חוץ מודיעיניים.
במסגרת הסכם השלום עם מצרים, הוקמה וועדה צבאית משותפת ישראלית-מצרית (1979). לאחר נסיגת צה"ל מסיני, אוחדה הוועדה על יחידת הקישור לאו"ם (קשל"ם), והוקמה יחידת הקישור לכוחות זרים (יקל"ז), בפיקוד תא"ל דב שיאון, תחת אג"ם (אגף המטה הכללי). היקל"ז עסקה בקישור לאו"ם ולמדינות שכנות, בעת מחלקת קש"ח עסקה בתחום שיתוף הפעולה הבינלאומי (נספחים, סיוע, מודיעין).
בשנת 1999 אוחדו מחלקת הקש"ח והיקל"ז, והוקמה חטיבת הקש"ח באמ"ץ (תא"ל דני ארדיטי). בשנת 2006 אוחדה החטיבה עם חטיבת התכנון האסטרטגי (תא"ל אודי דקל), וב-2015 הוקמה מחדש תחת אגף התכנון (תא"ל אבי פלד). בשנת 2018, הוקם רשמית מערך קשרי החוץ, סיכה מערכית הוענקה לכל המשרתים בו, והיחידה הפכה יחידת רישום עצמאית (תא"ל ארז דוד מייזל).
מפקדי החטיבה.
פרויקט חץ הדורות.
בשנת 2019, יזם רח"ט קש"ח, תא"ל ארז דוד מייזל, את פרויקט המורשת החטיבתי "חץ הדורות", שמטרתו לשקף את תרומת קשרי החוץ הצבאיים לקידום אינטרסים לאומיים ויעדי צה"ל. זאת באמצעות אירועי קש"ח היסטוריים, המדגימים שותפות אזורית-בינלאומית, מתקופת טרום המדינה ועד ימינו.
סמל היחידה.
תחת פיקודו של תא"ל אורן שחור (1986–1988) נקבע סמל יחידת הקישור לכוחות זרים (יקל"ז): רקע צהוב, המזכיר את חולות מצרים, מסמל את הקשר המיוחד איתה; ענפי זית הם סמל השלום; במרכז, גלובוס ומנורה. בשנת 1999, ירשה את הסמל חטיבת הקש"ח.
בשנת 2018, הוענקה לכלל המשרתים במערך סיכה מערכית.
בשנת 2021, הוענקה סיכה נוספת, סיכה אגפית, מכיוון שהחטיבה נכללת באגף אסטרטגיה ומעגל שלישי.
פייר-מרי ז'רליה
פייר-מארי ז'רליה
אגוסטין רודריגס סנטיאגו
אגוסטין רודריגס סנטיאגו (בספרדית: Agustín Rodríguez Santiago; נולד ב-10 בספטמבר 1959 במרין שבספרד), הידוע בקיצור כאגוסטין, הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים.
אגוסטין נולד במרין שבספרד וגדל במחלקת הנוער של ריאל מדריד. בעונת החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ריאל מדריד קסטיליה, ששיחקה בליגה הספרדית השנייה. ב-16 בדצמבר 1978 ערך אגוסטין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כששיחק 90 דקות בניצחון 2-0 על אוסאסונה במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בעונתו הראשונה ערך 23 הופעות ליגה, ובעונתו השנייה 26 הופעות נוספות.
בעונת החל אגוסטין לשחק בריאל מדריד כשוער מחליף. ב-4 באפריל 1981 ערך אגוסטין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-14 בניצחון 3-1 על סלמנקה במסגרת המחזור ה-31 בליגה בשל פציעתו של מריאנו גרסיה רמון. הוא סיים את העונה עם 4 הופעות ליגה, ובעונה הבאה ערך 16 הופעות ליגה. בעונת ערך אגוסטין 29 הופעות ליגה, בהן ספג 25 שערים, דבר שהביא לזכייתו בפרס ריקרדו זאמורה, אך בעונות הבאות שימש כשוער מחליף לשוערי הקבוצה. בעונת שיחק אגוסטין בשני משחקי הגמר של גביע אופ"א, בו זכתה ריאל מדריד לאחר שניצחה את פ.צ. קלן 5-1 והפסידה לה 2-0 במשחק הגומלין.
לקראת עונת עבר אגוסטין לטנריפה, גם היא מליגת העל הספרדית, בה שיחק במשך 4 עונות וערך 55 הופעות.
בשנת 1994, כשהוא בן 35, פרש אגוסטין מכדורגל. הוא היה מאמן שוערים בטנריפה למשך תקופה קצרה.
תארים.
שיחק בעונות המודגשות בלבד.
גוסטב לוואן
דוד יארולים
דוד יארולים (בצ'כית: David Jarolím, נולד ב-17 במאי 1979 בצ'סלאב שבצ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת הקשר. לזכותו של יארולים 29 הופעות במדי בנבחרת צ'כיה.
קריירת מועדונים.
יארולים שיחק כנער בסלביה פראג, וכבר בגיל 18 עבר לבאיירן מינכן. יארולים השתלב מיד בקבוצת המילואים של המועדון, ובמקביל נכלל גם בסגל של הקבוצה הבכירה, אך שותף רק במשחק אחד בבונדסליגה, בהפסד של באיירן מינכן 2-1 לקייזרסלאוטרן בעונת 1998/99. עם זאת, רשומות על שמו של יארולים זכיות בשתי אליפויות הבונדסליגה, שני גביעים ושלושה גביעי הליגה הגרמנית, מאחר שנכלל בסגל הקבוצה הבכירה.
בקיץ 2000 חתם יארולים בנירנברג, ששיחקה בעונת 2000/01 בבונדסליגה השנייה. יארולים שיחק תשעה משחקים באותה עונה, וסייע לקבוצה להעפיל אל הבונדסליגה. בשתי העונות הבאות יארולים הפך לשחקן מפתח בנירנברג, אך בעונת 2002/03 נשר עם הקבוצה בחזרה לבונדסליגה השנייה. יארולים פתח את עונת 2003/04 בליגה השנייה עם נירנברג, אך הספיק לחזור לבונדסליגה ולחתום בהמבורג לקראת תום חלון ההעברות.