מוואלייבו מתחיל לאורך 90 ק"מ העמק של קולוברה, המחולק לשניים: קולוברה העילית (גורניה קולוברה) וקולוברה התחתית (דולניה קולוברה) (בסביבות הפרבר אוברנובאץ של בלגרד)
קולוברה העילית.
בוואלייבו קולטת קולברה את נחל גראדאץ מימין ויוצרת את עמק ולייבו בין ההרים בהסביבה, ומתחלקת בהם לכמה זרמים מקבילים. אחרי ולייבו, העיר המאוכלסת ביותר של מערב סרביה, אין על גדות הנהר יישובים גדולים, פרט לכפרים מלאג'בו וסלובאץ. הנהר מקבל בהמשך את היובלים ריבניצה ולפניצה מימין וראבאס משמאל.
בסלובאץ, קרוב לשפך של היובל טופליצה, חצבה קולברה את הקניון האפיגנטי "סולבצ'קה סוטייסקה" (Slovačka sutjeska - כלומר "הקניון של סלובאץ") המפריד בין קולברה העילית לקולברה התחתית. קולברה העילית מהווה חלק הארי של המחוז קולברה של היום.
קולברה התחתית.
הקולברה פונה צפונה וממשיכה לזרום בכמה זרמים מקבילים. תוך כדי כך היא מקבלת בקטע זה את יובליה העיקריים: נחל ליג, טורייה, לוקביצה ופשטאן, מצד ימין, קלדניצה וטאמנאווה מצד שמאל. בגלל השיטפונות התכופים, אף על פי שהעמק עצמו מאוכלס מאוד, על גדות הנהר עצמו אין יישובים, עד שהוא מגיע לאוברנובאץ, כמה קילומטרים לפני שנשפך לסאווה. השיט אפשרי רק קרוב לשפך לתוך סאווה. עם זאת הרבה כפרים גדולים וערים שוכנות בקרבת קולברה: לייקובאץ, יאבוצ'יה, לזרבאץ, שופיץ', וראוצי, מאלי בוראק, וליקי צרלני, דראז'באץ, מיסלוג'ין ובאריץ', שבונמצא שפך הקולברה לסאווה.
קולברה התחתית מתחלקת לשני תת-אזורים:אגן הפחם קולברה (העילי) והמיקרו-אזור אוברנובאץ (התחתי)
אגן הפחם קולוברה.
בעידן הנאוגן אזור הקולוברה היווה מפרץ ענק של הים הפאנוני (המפרץ קולוברה). כתוצאה מן הצמחייה העשירה בים הקדום, אזור קולוברה ומסביב ליובל שלה, טאמנאווה, הפך כיום לשדה ליגניט ענק המכסה מעל 1,200 קמ"ר. משערים כי עתודות הליגניט מגיעים ל -22 מיליארד טון, עם שכבות פחם בעומק של 50 מ'.מהם מופקים כל שנה כ-20 מיליון טון פחם. המכרות הראשיים הם רודובצי, קולוברה (בווליקי צרלייני) וקוסמאי וחפירות שטחיות רבות שהתפתחו מאוחר יותר. קולוברה נחשבת למכרה הגדול בחבל בלקן עם שטח של 600 קמ"ר.
באגן הוקמו סדרה של תחנות כוח מבוססות על פחם, לרבות "קולוברה" (130 MW בווליקי צרלני), "ניקולה טסלה B-1 ו B-2 באוברנובאץ (כל אחת עם תפוקה של 615 MW
בגלל חשיבותו בתעשייה ובכלכלה, העיר לזרבאץ, שאליה משתייך רוב אגן סופחה מבחינה מנהלית לעיר בלגרד בשנת 1971
ב-19 בספטמבר 2007 קטע הנהר שבין וראוצי לווליקי צרלייני הוטה לאפיק מלאכותי חדש. פעולה זו אפשרה בספטמבר 2008 את פתיחת שדה הפחם השטחי החדש וליקי צרלייני הכולל עתודות פחם של מעל 30 מיליון טון.
מיזמי הכרייה באזור קולוברה הוכתמו במעשי שחיתות. בשנת 2011 16 אנשי החברה אלקטרופריוורדה סרביה (Elektroprivreda Srbije) נעצרו בחשד הונאה. בנוסף לפי ארגונים של החברה האזרחית, מהלכי היישוב מחדש לתושבי היישובים הנוגעים בדבר לא נערכו באופן חוקי.
נוכח הקרבה לבלגרד קיים באזור גם פוטנציאל תיירותי. נמצאים בו שני נופים טבעיים מעניינים הנשקפים מעל המכרות: אחד הוא טאמנאווה, המהווה גם תצפית אל אתרים ארכאולוגיים שבתוך המכרות, והשני הוא מדושוואץ, הנחשב לזירת תצפית הנוף הרחבה בבלקן, שממנה נראים כל המכרות תוך יצירת מראה דמוי "שטח הירח". בסביבה נמצאת גם תערוכת קטרי קיטור ישנים ששימשו בעבר את המכרות. כמו כן בפירי מכרות נטושים נוצרו כמה אגמים.
כבר בשנת 2007 התחיל גם תהליך הטיית מי קולוברה לשם ניצול שדה הפחם "וליקו פוליה G" . השלב השני של המיזם הסתיים ביולי 2017 כשעוד 2.6 ק"מ מהנהר הוטו לאפיק חדש. לפי ההשערות בשדה "וליקו פוליה G" ישנן עתודות פחם של כ-36,4 מיליון טון.
הידרוגרפיה.
לקולוברה יובלים רבים מאוד היוצרים מערכת ענפה בתוך שטח הניקוז של הנהר. הקולוברה הקצרה מנקזת אליה חלק גדול ממנה - 3,638 קמ"ר. היא משתייכת לאגן הניקוז של הדנובה ו- הים השחור.
תחבורה.
הנהר אינו כשיר לשיט, אבל העמק מכיל אמצעי התחבורה חשובים של המדינה:דרכו עובר הכביש בלגרד-ולייבו, חלקים של הכביש בלגרד-שאבאץ, הכביש המהיר של הנהר איבאר (איבארסקה מגיסטראלה) ומסילת הרכבת בלגרד-בר.
היסטוריה.
אחרי שנת 395 הגבול (limes) בין האימפריה הרומית המערבית והאימפריה הרומית המזרחית עבר, בין היתר, דרך שפך הקולוברה לסאווה.
בוולייבו התנהל ב-12 באוגוסט 1914 במלחמת העולם הראשונה אחד הקרבות החשובים בחזית הבלקנית - קרב קולוברה - שבו הסרבים נחלו ניצחון על הכוחות האוסטרו-הונגריים. . בו הצטיין הגנרל ז'יוויין מישיץ' מהארמייה הסרבית הראשונה.
לקריאה נוספת.
(פטר דוברה - מאה שנות עיוורון) 2006
(פוטר קולדארוב - גאוגרפיה פוליטית במדינה הבולגרית בימי הביניים) 1989/1979
מיה ברקי
מיה ברקי (נולדה ב-22 בספטמבר 1985 בקיבוץ כברי) היא כדורגלנית עבר ישראלית, ששיחקה בליגה הבכירה בכדורגל נשים מתחילת שנות ה-2000 ועד 2018. בתקופה זו זכתה ב-5 אליפויות ו-10 גביעים ורשמה 48 הופעות במדי נבחרת ישראל בין השנים 2002–2016.
קריירה.
ברקי החלה דרכה במועדון מכבי חיפה בגיל 15 ועמו זכתה בדאבל בעונת 2001/2002. בתקופה זו רשמה 11 הופעות במדי נבחרת הנערות עד גיל 19 של ישראל. עם התפרקות קבוצת הנשים של מכבי חיפה ב-2003 עברה למכבי חולון עמה זכתה ב-4 אליפויות ו-5 גביעים. ב-2008 עברה לשחק במכבי כישרונות חדרה ולאחר 3 עונות חזרה ל-3 עונות נוספות במכבי חולון שם הוסיפה עוד גביע למאזנה. ב-2014 חזרה לשתי עונות נוספות למכבי כישרונות חדרה והייתה שותפה לזכייה ההיסטורית של הקבוצה בגביע. בשנת 2016 עברה לשחק באס"א תל אביב ושוב זכתה בגביע. שנה לאחר מכן עברה לשחק במדי מ.כ רמת השרון וגם כאן לקחה חלק בזכייה הראשונה של המועדון בגביע. בתום עונה זו פרשה מהמשחק.
משנת 2002 שיחקה בנבחרת ישראל והייתה שותפה לקמפיינים רבים וכן לניצחון על נבחרת דנמרק במוקדמות גביע העולם 2015 שנחשב לאחד הניצחונות הגדולים של הנבחרת אי פעם. כשפרשה מהנבחרת בשנת 2016 הובילה את טבלת ההופעות של שחקניות בנבחרת עם 48 משחקים.
ברקי בעלת הכשרה בהידרותרפיה, עיסוי רפואי, מאמנת כושר, מדריכת שחייה ומדריכת כדורגל.
הדיוויזיה ה-33 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-33 (בגרמנית: 33. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1887, וחייליה גויסו בתחילה מאזור שטרסבורג, אולם בשנת 1890 היא החליפה יחידות עם הדיוויזיה ה-30 וחייליה גויסו מאז מאזור מץ.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-16 בפיקוד ברונו פון מודרה, אשר היה חלק מהארמייה החמישית. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה על הגבולות ובקרב לורן. בשנת 1916 לחמה הדיוויזיה בקרב ורדן וב, ובשנת 1917 היא לחמה ב. בשנת 1918 השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ובכלל זה לחמה ב וב, ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-19 במרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.
תמיר צור
תמיר צור (נולד ב-1977) הוא קלידן, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה.
תמיר צור נולד וגר בחולון. נשוי ואב לשלושה. במהלך לימודיו בבית ספר תיכון, הכיר את הזמר ליאור נרקיס. יחד, הם שירתו בצוות הווי של להקת חיל האוויר. הקשר ביניהם הוביל לשיתופי פעולה מוזיקליים בין השניים, בין היתר הפקת אלבום הפלטינה הכפולה של נרקיס, "רק איתך", ושירים נוספים של הזמר במשך הקריירה המוזיקלית שלו.
ב-2006 החל שיתוף פעולה נוסף יחד עם הזמר אייל גולן, תוך שהפיק לו את האלבום "הוזה אותך מולי, שיצא לאור בשנת 2008. השיר כלל את השיר "הוזה אותך מולי" שזכה בתואר "שיר השנה" של תחנת הרדיו רשת ג'.
ב-2009 יצא אלבומו של אייל גולן, "זה אני". ממנו יצא השיר "זה אני", שזכה בתואר "שיר השנה" של רשת ג'. השיר היה לשיר השלישי אותו הפיק פרץ לזכות בתואר זה.
ב-2010 יצא אלבומו של ליאור נרקיס, "ערב טוב" שהפיק צור. באותה השנה, זכה צור בפרס אקו"ם על הישג השנה למעבד. נימוקי השופטים, דנה ברגר, דודי לוי, יאיר ניצני, יוני רועה ויורם רותם היו כי
ב-2011 יצא הסינגל "סוף שבוע בפריז" של הזמרת שרית חדד אותו עיבד צור. השיר נכלל באלבומה ה-20 של חדד, "20", בו הפיק צור גם את השיר "שישמעו אותי". ב-2012 הפיק לחדד שיר נוסף בשם "כמה כמה".
ב-2015 יצא סינגל הבכורה של הזמרת עדן בן זקן, "מנגינה" אותו הפיק צור. השיר זכה להצלחה רבה, תוך שדורג בעשירייה בפותחת של המצעדים השונים. באותה השנה, לקח חלק בהפקת אלבום הפלטינה של שרית חדד, "שרית חדד".
צל הכוכבים
צל הכוכבים (במקור: Тень звезды) הוא סרט מותחן-רומנטי רוסי משנת 2020 בבימויו של דמיטרי גובארב ובכיכובם של אלכסנדרה צ'רקאסובה-סלוז'יטל ופאבל פרילוצ'ני. הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הרוסי ומשרד התרבות של רוסיה.
תאריך בכורת הסרט תוכנן ל-28 במאי 2020, אך בהמשך Megogo.net הודיעה שבעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה יציאתו נדחתה לאוגוסט 2020. בסופו של דבר, הקרנת הבכורה נערכה במסגרת פסטיבל "Gorky Fest" ב-18 ביולי 2020.
עלילה.