הולמס וווטסון מבטיחים לוילסון כי הם יפתרו את התעלומה עד יום שני, והולכים להיפגש עם ספולדינג. הולמס מבחין מיד כי מכנסיו של ספולדינג מלוכלכות באדמה. לאחר מכן הולמס דופק קלות על המדרכה שליד בית העבוט של וילסון, ובמוחו פותר את התעלומה כולה. הולמס מזמין את מפקח המשטרה ג'ונס ואת מר מריוודר, מנהל בנק הממוקם ליד בית העבוט של וילסון.
הולמס, ווטסון, ג'ונס ומריוודר מתחבאים במרתף הבנק ששימש ככספת, וכפי שחזה הולמס, תופסים בפעולה גנבים שמופיעים ממנהרה המגיחה אל רצפת המרתף. אחד מהגנבים הוא וינסנט ספולדינג.
מסתבר שספולדינג ודונקן רוס המציאו את אגודת אדומי השיער על מנת להעסיק את וילסון – ובעצם להוציא אותו מבית העבוט, כדי שיוכלו לחפור משם מנהרה עד לקרקעית הבנק ולגנוב ממנו. אף על פי שהיה עליהם לשלם לוילסון על עבודתו, הוצאה זו הייתה מינורית יחסית לסכום שחשבו שירוויחו לאחר הגנבה מהבנק.
חזרה ברחוב בייקר, הולמס מסביר לווטסון כיצד פתר את התעלומה.
עיבודים.
הסיפור "אגודת אדומי השיער" עובד פעמים רבות לפרקים בסדרות, ביניהן לפרק טלוויזיה בסדרה "שרלוק הולמס" ב-1951, לפרק בסדרה של 1954, וגם לפרק בסדרה של 1965.
בגרסה שהופיעה בסדרה "שרלוק הולמס" ב-1985, בכיכובו של ג'רמי ברט, הפשע כולו תוכנן על ידי פרופסור מוריארטי.
משה פרימו
משה פרימו (נולד ב-14 בנובמבר 1960) הוא עיתונאי ושדרן ספורט ישראלי.
ביוגרפיה.
פרימו החל את דרכו בתקשורת הספורט בישראל ב-1988 כשהצטרף לקול ישראל לאחר שעבר קורס שדרים בן חצי שנה בהנהלת עמי פזטל ודני דבורין.
במקביל לעבודתו כנהג אוטובוס בחברת דן, הצטרף פרימו ב-1992 כשדרן מן המניין לתוכנית הרדיו "שירים ושערים". תחילה שידר פרימו משחקים משניים בחשיבותם, ובסוף שנות התשעים שידר בתוכנית את המשחק המרכזי בליגת העל בימי שבת.
קולו של פרימו היה מוכר לחובבי הכדורגל בישראל מדיווחי הספורט שהגיש ברשת ב', אולם בתחילת דרכו הוא מיעט להופיע בטלוויזיה.
בתחילת שנות האלפיים הצטרף לראשונה כחבר קבוע בפאנל של תוכנית הספורט הטלוויזיונית, "בטריבונה" בהנחיית אבי רצון שאיתו עבד ב"שירים ושערים".
בין השנים 2004–2006 הגיש את תוכנית האולפן "שבת של כדורגל" במסגרת שידורי שלם וצפה של חברת צ'רלטון.
בשנת 2009 עזב פרימו את קול ישראל, והחל לשדר ברדיו ירושלים את תוכנית הרדיו "שבת של כדורגל", בעלת פורמט דומה לזה של "שירים ושערים". באותה שנה הצטרף לערוץ הספורט שם הוא משתתף בתוכניות שונות, המרכזית שבהן "יציע העיתונות", כפרשן המשלב בד בבד דיווחים חדשותיים.
בשנת 2011 הצטרף לפאנל המגישים לצד מאיר איינשטיין, של תוכנית הספורט ברדיו 103FM ("רדיו ללא הפסקה") המשודרת מדי ערב, במקביל, שב לשמש כשדרן בתוכנית "שירים ושערים".
פרימו מתגאה על הקשרים הרבים שרקם לאורך השנים, המסייעים לו להשיג סקופים עיתונאיים. עם זאת, ידיעות ודיווחים שפרסם התגלו לא אחת כ"ברווז עיתונאי". המקרה המפורסם ביותר היה דיווח שמסר בתוכנית "יציע העיתונות", לפיו החל מהלך מתן אזרחות ישראלית לשחקנה הזר של מכבי תל אביב, קרלוס גרסיה, כך שיוכל לשחק בנבחרת ישראל. בדיעבד התברר כי פרימו ביסס את הדיווח על מסרון שקרי שנשלח על ידי צופה שביקש להטעותו במזיד.
פרימו ידוע בסגנונו התקיף ובאופן הנוקב והנחרץ שבו הוא נוהג למתוח ביקורת בפרשנותו. הביטוי "ציון 3" שבו הוא משתמש לציון לגנאי בביקורתו הפך עם הזמן למזוהה עמו. הסקופים והביקורת הנוקבת הגובלת לעיתים בהשתלחות היוו בסיס לדמותו בתוכנית הסאטירה "בובה של לילה" שאותה גילם אלי יצפאן.
בשנת 2014 הגיש מועדון הכדורגל מכבי תל אביב תביעת לשון הרע נגד פרימו על דיווחים כוזבים בעניין הקבוצה, לטענתם. לאחר מכן פרסמו ערוץ הספורט ופרימו התנצלות בפני מכבי תל אביב.
בהופעותיו ברדיו ובטלוויזיה לא מסתיר פרימו את אהדתו מילדות למכבי נתניה, ובשל קרבתו לגורמים במועדון לאורך השנים הוא מרבה לדווח על הנעשה בקבוצה.
באפריל 2016 שידר בערוץ הספורט ראיון טלפוני עם אלי טביב בלי ליידע אותו כי מדובר בשידור חי, מה שגרם לטביב להתייחס לשיחה כאל שיחה פרטית שאינה מוקלטת או משודרת. טביב תבע את ערוץ הספורט בבית משפט במיאמי.
בינואר 2017 הושעה מעבודתו בערוץ הספורט, לאחר שנודע כי הוא מעביר הרצאות בתשלום לקבוצות כדורגל משתי הליגות הבכירות, אותן הוא מסקר במסגרת עבודתו, בניגוד לנהלים.
ב-2018 לוהק לעונה ה-9 של "הישרדות". הוא פרש ביום הרביעי, והגיע למקום ה-17.
משנת 2020 מגיש פרימו תוכנית ספורט בערוץ הטלוויזיה באינטרנט "אונליין tv".
באוגוסט 2021, הושעה משידורים בערוץ הספורט, לאחר שאמר במהלך שידור משחק בין הפועל פתח תקווה לבני יהודה ש-"הפועל פתח תקווה משחקת כדורגל ליגה ז".
מכתש אמה דהאן
מלחמות הבננות
קודן
קודן (בפולנית: Kodeń) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לנהר בוג ולגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. הכפר נודע בשל בזיליקה שנבנתה בו במאה ה-16, בה מוצגת דמותה של מריה.
תולדות היישוב.
קודן נזכר בראשית המאה ה-16 כיישוב כפרי, ובשנת 1511 הוענקו לו זכויות עיר. מהמאה ה-18 הפך היישוב ליעד נופש ולמרכז אריגה וסנדלרות אזורי. בשנת 1869 ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוצתו בתי הכפר בידי הרוסים, ולאחר מכן נכבש בידי הגרמנים. כשנה לאחר מכן פרצה ביישוב מגפת טיפוס הבהרות. בימים הראשונים למלחמת העולם השנייה הופצץ הכפר קשות, והוא נקבע בשטח הכיבוש הגרמני, בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב.
יהודי קודן.
יהודים ישבו בכפר מהמחצית השנייה של המאה ה-18, ונטלו חלק פעיל בפיתוח התעשייה בו. תוך שנים ספורות התארגנה בכפר קהילה עצמאית, אשר רבה נרצח יחד עם בנו בשנת 1774. בתחילת המאה ה-20 הוקם בכפר בית מדרש.
בשנת 1920, עת נכלל היישוב בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה, פרעו חיילי הצבא הכחול ביהודי הכפר. בין מלחמות העולם השתקמה הקהילה ביישוב בסיוע הג'וינט, והתקיימה במקום פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד. בשנים אלה נמנו בכפר כ-800 יהודים, כשליש מתושביו. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי הכפר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך הכרזה על חרם על עסקי היהודים ביישוב.
בשואה.
עם הפצצת הכפר בתחילת מלחמת העולם השנייה, נמלטו ממנו רוב יהודיו. כאשר נכנסו לכפר חיילי הוורמכט, נותרו בו כ-100 יהודים בלבד. באביב 1940 הצטרפו אליהם 105 יהודים שגורשו מקרקוב, וכל יהודי היישוב רוכזו בגטו שהוקם במקום.
בספטמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו שבכפר לגטו מיינדזיז'ץ פודלסקי, וממנו שולחו באוקטובר 1942 יחד עם אלפי יהודי גטו זה למחנה ההשמדה טרבלינקה.
קוז'מינק
קוז'מינק (בפולנית: Koźminek) הוא כפר במחוז קאליש שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1369, עת הוענקו לו זכויות עיר. מהמאה ה-15 היה היישוב בבעלות משפחות אצולה פולניות, ובסוף המאה ה-18 התיישבו בו גרמנים משלזיה.
בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1870, תחת השלטון הרוסי בפולין הקונגרסאית, ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות.
יהודי קוז'מינק.
יהודים נזכרים ביישוב מסוף המאה ה-18, הם היו חלק גדול מהאוכלוסייה שנעמד בכמה מאות אך פיתוחה של הקהילה הוגבל במאה ה-19 בשל איסור על התיישבות יהודים באזור הגבול עם פרוסיה, ועד אמצע המאה ה-19 הייתה הקהילה המקומית כפופה לקהילת קאליש.
היהודים בעיר היו בעלי מלאכה כגון חייטים, נגרים, קצבים, סנדלרים ואופים. בתחילת המאה ה-20 חל שיפור ניכר במצבם הכלכלי של היהודים והם החלו גם לחדור לתחומים מסחר שונים כמו סחר בעצים ובתבואה חקלאית בפולין אך גם במדינות שכנות.
בתחילת המאה ה-20 נבנה בכפר בית מדרש, שנשרף קודם לכן. בשנת 1917 הוקם ביישוב חוג ציוני בשם "בני ציון", ובין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות של תנועות נוער ציוניות, לצד פעילות של אגודת ישראל ומוסד של הכנסת אורחים שעזרו רבות לבני הקהילה. בתקופה זו נמנו ביישוב 729 יהודים, כשליש מתושביו. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים ואף התריעו על כך בכנס של סוחרי האזור היהודיים שנערך במארס 1936 בקאליש.
בשואה.
עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, וסיפוח האזור לשטח הרייך, הוטלו על יהודיו סכומי כופר גבוהים, תוך לקיחת בני ערובה להבטחת התשלומים. בתחילת 1940 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים רבים מהסביבה, וממנו נלקחו היהודים לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. הם עבדו בכפייה בניקוי תעלות, בסלילת כבישים ובפריקת פחם. בשיאו מנה הגטו כ-2,900 יהודים, כולל יהודים שהועברו מסטאווישין.
בתוך הגטו הועסקו היהודים בעבודות כפייה על פי מקצועם המקורי טרם המלחמה. כאמור, בסנדלרות ובחייטות. כמו כן, יהודים צעירים הוצאו מחוץ למחנה והועבדו בחקלאות. במהלך היציאה לעבודה מחוץ לגטו הצליחו מספר יהודים להימלט ולברוח.
בסוף נובמבר 1941 נערכה בגטו שבכפר אקציה גדולה בחצר בית הכנסת, בה נרצחו בין 600 ל-700 ילדים, קשישים וחולים יהודים ביער גולוחוב הסמוך. בתחילת 1942 נערכה בגטו אקציה נוספת, בה שולחו כמה מאות יהודים למחנה ההשמדה חלמנו.
במאי 1942 שולחו כ-100 צעירים מהגטו למחנה עבודה ליד פוזנן. ביולי 1942 חוסל הגטו שבכפר, תוך העברת חלק מיושביו לגטו לודז' ושליחת כל היתר ישירות לחלמנו.
הטיה (סטטיסטיקה)