העורבים פעילים במשך כל העונות ובחורפים הם מתקהלים יחדיו כדי לשמור על החום. הם לא חוששים מהאדם ולעיתים מסתקרנים ומתקרבים לאנשים המאכילים אותם, או מתחרים בעופות כמו שחפיים או ברווזיים על מזון. הם אוכלי כל אך הם ניזונים לרוב מנבלות, מה שנתן להם את שמם. הם מתבססים על נבלות בעיקר בחורף, אז נעלמים רוב סוגי המזון הרגילים.
קבוצת עורבים תתגודד ותתקיף כל טורף המגיח לעברה, בייחוד כשמדובר בזוג עם גוזלים. פרטים בודדים של עורבים פגיעים יותר למתקפה של עופות דורסים חזקים כמו עיט זהוב, אוח מצוי, בז נודד, עיטם או נץ גדול וכן יונקים כמו שועלים, כלבים או חתולים.
בס מנומר
בס מנומר (שם מדעי: Morone saxatilis) הוא מין של דג גרם בן למשפחת הלברקיים והוא המין הגדול ביותר במשפחה. הוא מצוי לאורך חופי האוקיינוס האטלנטי המערבי, לחופי אמריקה הצפונית והקריביים. הוא דג מאכל הנידוג בכמויות מסחריות גדולות מאוד.
הבס המנומר הוא הדג הלאומי של המדינות: מרילנד, רוד איילנד וקרוליינה הדרומית וכן דג המים המלוחים של ניו יורק, ניו ג'רזי, וירג'יניה וניו המפשייר.
תיאור.
זהו דג מוארך בעל קשקשים כסופים-לבנים ומאחורי הזימים עוברים פסים כהים לאורך הגוף עד הזנב. אורך הבס הממוצע מגיע ל-50 עד 90 ס"מ ולמשקל של 2 עד 9 ק"ג, אך הפרטים הגדולים ביותר הגיעו למשקל 56 ק"ג. מעריכים שהם חיים עד 30 שנה בטבע. לדג ישנו פה גדול ולסתות חזקות מלאות שיניים קטנות והוא יכול למתוח החוצה את פיו במהירות. מאפיינים אלה עושים אותו לטורף זריז של דגים אחרים, בייחוד מינים מתקהלים כמו ברדינים.
דג זה יכול לשרוד הן במים ממוזגים והן במים טרופיים לחופי האוקיינוס האטלנטי, בין נהר סנט לורנס ללואיזיאנה והוא יכול לשרוד הפרשי מליחות בין נהרות למי הים. פרטים נודדים לנהרות כדי להשריץ והצאצאים מתבגרים במים מתוקים ובהמשך עוברים לחיים בים. אנשים הכניסו דג זה גם לאזורים בהם הוא לא התקיים, ביניהם לאקוודור, איראן, לטביה, מקסיקו, רוסיה, דרום אפריקה וטורקיה, בעבור גידול למאכל או לדיג ספורט.
הדג נידוג בכמויות, בייחוד במפרץ מקסיקו. מאז 2007 הוא מוכר בחוקת ארצות הברית כמין מוגן לדיג, כדי לאפשר לאוכלוסייתו להתאושש.
בס יפני
בס יפני (שם מדעי: Lateolabrax japonicus) הוא מין של דג גרם מקבוצת דגי הבס, השייך למשפחה בסים אסייתים והוא קרוב ללברקיים. הוא מצוי באוקיינוס השקט שלחופי מזרח אסיה ובעיקר יפן, משם קיבל את שמו. הוא מופיע גם בים סין הדרומי. מין זה הוא קרובו לסוג של בס שחור-סנפיר ("Lateolabrax latus").
תיאור.
דג זה מגיע לאורך ממוצע של 16 סנטימטרים, אך הדג הגדול ביותר שתועד הגיע לאורך 102 סנטימטרים ולמשקל 78.7 קילוגרם. הוא בעל גוף מוארך, מעט שרירי, עם סנפיר גבי המוטה אחורה וזנב שרירי וגדול העוזר לו לנוע במהירות קדימה. ראשו עבה ובעל לסתות חזקות ונוקשות, כשהלסת התחתונה בולטת יותר מהעליונה ויכולה להיפער קדימה במהירות. מאפיינים אלה עושים אותו לטורף רב-כוח של דגים קטנים יותר, לרוב להקות של דגים כמו סרדיניים ועפייניים וכדומה וכן חסילונים וקרילאים. הצעירים ניזונים מזואופלנקטון.
בדומה למספר מיני דגים דג זה בעל דיכוגמיה וזכרים צעירים יכולים עם התבגרותם להחליף את מינם לנקבות, מה שעוזר לדג להתרבות. דגי הבס מפיצים את ביציהם בים הפתוח, שם הם נסחפים כחלק מהפלנקטון עד לבקיעתם, אז הם עולים לשפכי נהרות המכילים פחות טורפים יחסית, עד שהם גדלים. רוב ההזדווגיות מתרחשות לחופי יפן.
הדג נידוג בלהקות גדולות למאכל או לגידול בחקלאות ימית.
גוף מארח (סרט)
גוף מארח (באנגלית: The Host) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת המדע הבדיוני שיצא לאקרנים במרץ 2013. את הסרט, המבוסס על הרומן הפופולרי 'גוף מארח' מאת סטפני מאייר, כתב וביים אנדרו ניקול.
תקציר העלילה.
גזע של חייזרים המכונים "נפשות" משתלט על כדור הארץ במטרה לאכלסו. החייזרים לא רואים את ההשתלטות על גזע בני האדם כפגיעה בהם ואף רואים את ההשתלטות כטובה, כיוון שהם מחזיקים באמונה כי בני האדם הם גזע אלים, רווי מלחמות שהורס את כדור הארץ בשיטתיות. הספר מתמקד בסיפורה של נפש אחת המכונה בספר 'נוודת', ועל מאבקה העיקש במחשבותיה של הדיירת הקודמת בגוף המארח הניתן לה ששמה הוא 'מלאני', המסרבת לשתף פעולה.
ה'נוודת' שבהמשך מקבלת את השם וואנדה מתוודעת לאהבתה של 'מלאני' לגבר בשם 'ג'ארד' ומפתחת אף היא רגשות דומות אליו, כמו כן מתוודעת וואנדה לדאגתה של מלאני לאחיה ג'יימי ואף אליו היא מפתחת רגשות של חיבה ואחריות.
בהמשך פוגשים וואנדה ומלאני קבוצה של 'אנושיים' (בני אדם שלא השתלטו על גופם) בתחילה הם מקבלים אותם בעוינות ובחשש אך בהמשך הם מפתחים איתם מערכות יחסים מורכבות.
הפקה.
בספטמבר 2009, השתמשו המפיקים ניק ווצ'לר, סטיב שוורץ ופאולה מיי שוורץ במימון עצמאי על מנת לקנות את הזכויות של הרומן "גוף מארח" מאת סטפני מאייר ולהפוך אותו לסרט קולנוע.
אנדרו ניקול כתב את התסריט וביים את הסרט.
אשרה גז-איזנשטיין
אשרה גז-איזנשטיין היא עורכת דין ישראלית. החל מ-2017 מכהנת כפרקליטת מחוז תל אביב (פלילי) בפרקליטות המדינה.
ביוגרפיה.
אשרה גז-איזנשטיין בעלת תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במשפט ציבורי מאוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם אוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו.
פרקליטות המדינה.
בשנת 1990 החלה לעבוד כמתמחה בפרקליטות מחוז תל אביב (פלילי), והחל מ-1992 עובדת כפרקליטה במחוז. כיהנה כראש תחום (פלילי) וראש צוות פרקליטים. במסגרת תפקידה ניהלה תיקים רבים במהלך השנים, בהם תיקי פשיעה חמורה רבים ומורכבים, בין היתר נגד העבריינים יוסי ורוני הררי, יצחק מכני שרצח את מרק פורן מזכיר ארגון נכי צה"ל, מני עמיאל שסייע לרצח את אבי אוחיון, תיק רצח הקשישה שושנה לוי, ועוד. כן ניהלה תיקי מרמה וצווארון לבן, בין היתר נגד יעקב שפירא שהיה מנהל רשת מוסדות חינוך של בני עקיבא ברעננה.
התיק המרכזי בה נקשר שמה של גז-איזנשטיין היה הרצח בברנוער. גז-איזנשטיין הייתה הפרקליטה המלווה בתיק, ובהמשך התובעת שהגישה את כתב האישום נגד חגי פליסיאן באשמת הרצח. במהלך המשפט התברר כי עד המדינה בתיק זאור (זוהר) חנקישייב, שגויס על ידי המשטרה, סיפק מידע כוזב. התיק קרס ובוטל בהובלתה של גז-איזנשטיין. חרף המבוכה במערכת התביעה והביקורת הציבורית, זכתה גז-איזנשטיין בשבחים על ביטול התיק מפרקליט המדינה שי ניצן, והשופט דוד רוזן אשר ציין בגזר הדין של עד המדינה: "ללא פעילותה והתעקשותה המבורכת של הפרקליטות בניצוחה של הפרקליטה המלווה גז, יכול להיות וחגי היה נמק בבית סוהר לשארית ימי חייו".
ב-2014, לבקשת עיתון הארץ, התיר בית המשפט לפרסם כי בתיק חסוי שנוהל עשור קודם, בהובלת אפרים ברכה, ששימש ראש צוות חקירה ביחידה המרכזית של משטרת מחוז תל אביב, ועמו גז-איזנשטיין ששימשה כתובעת, בוצעה רשלנות חמורה אשר חשפה עד מדינה בסביבת העבודה בה פעל, וסיכנה את חייו ואף חיי משפחתו. בתגובה לחשיפה הגיבו משטרת ישראל ופרקליטות המדינה כי "עמדת המדינה הייתה ועודנה כי תנ"צ אפי ברכה, עו"ד אשרה גז והממונים עליהם, פעלו במקצועיות ובסבירות".
פרקליטת מחוז תל אביב (פלילי).
באפריל 2017 מונתה גז-איזנשטיין לתפקיד פרקליטת מחוז תל אביב (פלילי). במסגרת תפקידה הייתה בין מקבלי ההחלטות בתיקי מותה של מזל הדדי, רצח דוד צ'צ'אשווילי, ועוד.
בתחילת דצמבר 2019 הייתה בין מועמדי שר המשפטים אמיר אוחנה לתפקיד ממלא מקום פרקליט המדינה. זמן קצר לאחר מכן הסירה את מועמדותה לתפקיד, לדברי השר אוחנה, "הן מסיבות מקצועיות והן מסיבות אישיות". במאי 2020 הייתה בין בכירי הפרקליטות שתקפו בחריפות את ממלא מקום פרקליט המדינה דן אלדד, בטענה שבדיקה שפתח כנגד היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט בפרשת הרפז נעשתה משיקולים שאינם עניינים ופרסומה ברבים היה "מעשה שלא ייעשה".
חיים אישיים.
נשואה ואם לשלושה.​
דקר חישוקים
דַּקַּר חִשּׁוּקִים או דקר הפסים (שם מדעי: Epinephelus fasciatus) הוא מין של דג גרם בן לסוג דקר שבמשפחת הדקריים, החי במי האזור האינדו-פסיפי, לרבות במפרץ אילת.
מאפיינים.
דקר זה קטן יחסית ומגיע לאורך של 22 סנטימטרים ומשקל של עד 2 קילוגרם. נמצאו גם פרטים באורך 40 סנטימטרים. הדג בעל סנפירים נמוכים עם סנפירי חזה רחבים העוזרים לאיזון. סנפיר הגב מורכב מחמישה קוצים פרוקים לאורך הגב והזנב קצר. העיניים גדולות בצבעי צהוב וכחול-כהה. הגוף בעל קשקשים אדומים חיוורים עד אפור-צהבהב ולאורך הגוף פסים לבנים המזכירים מעט "חישוקים". קצה הראש יותר כהה מהגוף והלסתות לבנות ובולטות.
הדג חי לאורך האזור הטרופי האינדו-פסיפי מים סוף עד לכף התקווה הטובה בדרום אפריקה ומזרחה עד פיטקרן וקלדוניה החדשה. הוא נפוץ בעומק 4 עד 160 מטרים, לרוב באזורי שוניות אלמוגים. זהו דג האורב לטרף כמו דגים קטנים או סרטנים ומזנק עליהם במהירות בעזרת לסתותיו החזקות. הוא מצוי גם בין שורשי מנגרובים ולעיתים אף במים מליחים.
על דג זה נמצאים מספר טפילים והאוכל מבשרו עלול לקבת הרעלת סיגואטרה, תופעה נפוצה בבשר של דגי אלמוגים.
דקר הפסים
לברק חלק
לברק חלק (שם מדעי: Dicentrarchus labrax) הוא מין של דג ממשפחת הלברקיים ומהסוג לברק. הוא מצוי בטבע לחופי האוקיינוס האטלנטי המזרחי שלחופי אירופה ואפריקה מנורווגיה עד לסנגל. הוא מצוי גם (כאוכלוסייה נפרדת) גם במימי הים התיכון והים השחור, אך לא בים הבלטי. אפשר למצוא אותו גם בחופי ישראל.
מקור השם.
מקור השם העברי כנראה בשמו היווני (לברקי – Λαβράκι), שמקורו בשם הלטיני (Dicentrachus labrax). באנגלית הוא נקרא European Seabass, ובאיטלקית Spigola.