סבאדל הגיעה לליגה הבכירה לראשונה בעונת 1943/1944 לאחר שבעונה הקודמת סיימה כסגנית האלופה בליגה השנייה. את עונתה הראשונה בלה ליגה הקבוצה סיימה במקום התשיעי, והגיע לשלב רבע הגמר בגביע הספרדי. בעונה הבאה שבה הקבוצה לליגה השנייה, אולם שבה לליגה הראשונה לאחר עונה אחד בלבד. בעונת 1946/1947 הקבוצה סיימה במיקום השיא שלה עד אז - חמישית, במרחק של ארבע נקודות בלבד מהאלופה ולנסיה. בעונת 1948/1949 סבאדל שבה לליגת המשנה לאחר שלוש עונות של היעדרות. הקבוצה בילתה את 14 השנים הבאות בליגה השנייה, עד אשר בעונת 1962/1963, ירדה לראשונה לליגה השלישית. עונה לאחר מכן, סבאדל חזרה לליגה השנייה, ועונה מאוחר יותר העפילה הקבוצה לליגה הראשונה, ובכך רשמה עלייה של שתי ליגות בשנתיים. את עונת 1968/1969 הקבוצה סיימה במקום הרביעי - הגבוה בתולדותיה, וכתוצאה מכך הוזמנה להשתתף בגביע ערי הירידים, אך היא הפסידה לקלאב ברוז' מבלגיה והודחה מהטורניר. בסוף עונת 1971/1972, לאחר שבע שנים בליגה הבכירה, סבאדל שבה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-18, שהיה אז האחרון. הקבוצה שבה לליגת העל בראשית עונת 1986/1987 לאחר 14 שנות היעדרות, אך שרדה שם רק שתי עונות, בטרם שבה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-19 שהוא הלפני-אחרון. מאז הקבוצה לא שיחקה לליגה הראשונה יותר.
בעונת 1992/1993 הקבוצה הגיעה למקום ה-20 בליגה השנייה, אך במקום לרדת לליגה השלישית, סבאדל ירדה לליגה הרביעית בעקבות בעיות כלכליות קשות וחוסר יכולת להעמיד תקציב מספק לליגה השלישית. בעונת 1993/1994 הקבוצה זכתה באליפות הבית שלה של אזור קטלוניה, ושבה לליגה השלישית. את 17 השנים הבאות הקבוצה בילתה בליגה השלישית, למעט עונה אחת בליגה הרביעית. בעונת 2010/2011 הקבוצה זכתה באליפות הבית שלה, ובשלב הפלייאוף על העלייה, שיחקה נגד אייבר. המשחק בבית של סבאדל הסתיים בתוצאה 0-0, והמשחק בחוץ הסתיים בתוצאה 1-1 וסבאדל העפילה לליגה השנייה בזכות חוק שערי החוץ. את העונה הראשונה שלה בליגה השנייה סיימה סבאדל במקום ה-19, שמשמעותו ירידה לליגה השלישית. הקבוצה ניצלה מירידה בעקבות העובדה שויאריאל ירדה מהלה ליגה וקבוצת המילואים שלה נאלצה לרדת במקום סבאדל מכיוון שאסור שקבוצת בת של מועדון תשחק איתו באותה הליגה. את עונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום ה-21 וכתוצאה מכך שבה לליגה השלישית, בה היא משחקת היום.
בעונת 2015/2016 הקבוצה זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע קטלוניה.
בעונת 2019/2020, סבאדל חזרה לליגה השנייה לאחר חמש שנות היעדרות, כשהיא משתתפת בגרסה מיוחדת של פלייאוף העלייה עקב התפרצות מגפת הקורונה. בעונה שלאחר מכן, עונת 2020/2021, סבאדל ירדה לליגה השלישית החדשה שהוקמה על ידי ההתאחדות, היא "Primera RFEF", מהמקום ה-19 בליגה השנייה.
קרולינה גומס
קרולינה גומז (בספרדית: Carolina Gómez Correa; נולדה ב-26 בפברואר 1976) היא שחקנית, מנחת טלוויזיה ודוגמנית קולומביאנית. מחזיקת התואר "מיס קולומביה" לשנת 1993 ובתחרות מיס תבל של 1994 היא נבחרה לסגנית ראשונה.
ביוגרפיה.
גומס נולדה בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה. בשנת 1993 זכתה בתואר "מיס קולומביה", ובתחרות מיס תבל 1994 נבחרה לסגנית הראשונה. גומס היא הקולומביאנית השלישית ברצף לזכות בתואר הסגנית הראשונה, לאחר פאולה טורבאי ב-1992 ופאולה אנדריאה בטנקור ב-1993. נכון ל-2021, היא גם אוחזת בשיא של הניקוד הגבוה ביותר על שמלת ערב בהיסטוריה של התחרות.
היא עבדה כדוגמנית באיטליה ובמיאמי. היא החלה להנחות בקולומביה תוכנית אירוח הנקראת "כוכבים", בה מראיינים ידוענים שונים.
בשנת 2007 גילמה את בלאנקה בסדרה "Mujeres asesinas"; המבוססת על סדרה ארגנטינאית באותו שם.
ב-2010 שיחקה בשני פרקים של הגרסה הקולומביאנית של הסדרה עקרות בית נואשות, ובאותה שנה החלה לשחק בתפקיד הראשי בגרסה הקולומביאנית של הסדרה האנטומיה של גריי, בתפקיד המקביל לד"ר אדיסון מונטגומרי אותה מגלמת קייט וולש. הסדרה בוטלה ב-2011 לאחר שתי עונות. בשנת 2013 גילמה את הדמות הראשי בסדרת הדרמה "Mentiras perfectas", הגרסה הקולומביאנית לסדרה האמריקאית "ניפ/טאק".
שיחקה בסרטים "האחד הנבחר" (2010) לצד סטיב בושמי ו-"Greetings to the Devil" (2011) לצד אדגר רמירס.
בשנת 2015 שיחקה בסרט הפעולה האמריקאי-קולומביאני "תחרות נשק".
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה האמריקאית "רשת חברתית". באותה שנה החלה לשחק בטלנובלה האמריקאית "דם מאדמתי" ("Sangre de mi tierra), שבוטלה לאחר 59 פרקים."
קריה למחקר גרעיני - נגב
רודי רודריגס
רודי רוסריו רודריגס דה לוסיה (בספרדית: Ruddy Rosario Rodríguez de Lucía; נולדה ב-20 במרץ 1967) היא שחקנית, דוגמנית ואשת עסקים ונצואלית.
ביוגרפיה.
רודריגס נולדה באנסואטגי, ונצואלה, וביצעה בתחילת הקריירה שלה מספר תפקידים בתיאטרון.
ב-1985 זכתה במקום השני בתחרות "מיס ונצואלה" וייצגה את ונצואלה בתחרות מיס עולם 1985 שם זכתה במקום הרביעי.
ב-1987 שיחקה תפקיד קטן בסרט "007 באזור המסוכן".
ב-2007 שיחקה את דמותה של ברי ואן די קמפ בגרסה הקולומביאנית של "עקרות בית נואשות" ושיחקה בטלנובלות רבות במדינתה.
בשנת 2013 שיחקה בסדרת הדרמה הקולומביאנית "קומביה נינג'ה" בדמותה של כרמנזה אקונה.
רודריגס הוציאה קו של מוצרי קוסמטיקה הנקרא "Ruddy Rodríguez Cosmetics".
ברכת יוסף
סימונה ונטורה
סימונה ונטורה (באיטלקית: Simona Ventura; נולדה ב-1 באפריל 1965) היא מגישת טלוויזיה איטלקייה.
קורות חיים.
ונטורה נולדה בנפת בולוניה, ב-1988 ייצגה את איטליה בתחרות מיס תבל.
היא עבדה ככתבת ספורט בערוץ "ריי 1" וסיקרה את מונדיאל 1990, יורו 1992 ואולימפיאדת ברצלונה (1992), ב-1996 סיקרה את חדשות פסטיבל סן רמו וב-2004 הנחתה את הפסטיבל.
בשנת 1997 היא הייתה בין המנחות הראשונות של תוכנית טלוויזיה Le Iene. בשנת 2016 היא חזרה לתוכנית תוך ביצוע שיר ביחד עם המנחה פאביו וולו.
ב-2006 היא לקחה חלק בדיבוב האיטלקי לסרט ספייס ג'אם, היא הנחתה את הגרסה האיטלקית של תוכנית המציאות הישרדות וב-2008 החלה לשמש כשופטת בגרסה האיטלקית של התוכנית The X Factor.
כריסטופר ביני
כריסטופר ביני (באנגלית: Christopher Beeny; 7 ביולי 1941 - 3 בינואר 2020) היה שחקן אנגלי, שהחל את הקריירה שלו כשחקן בהיותו ילד. ביני נודע בעיקר מהופעתו בתפקיד המשרת אדוארד בסדרת הטלוויזיה "על אדונים ומשרתים" משנות השבעים של המאה העשרים. תפקידים ידועים נוספים שלו הם בילי הנשו בסיטקום "In Loving Memory" וגובה החובות הלא מוצלח בסדרה הקומית "בערוב ימי היין".
ביוגרפיה.
ביני נולד בלונדון. הוא למד שנים אחדות ב-"Arts Educational School" ואחר כך בבית הספר למשחק האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. הקריירה של ביני החלה בהיותו ילד, כשהיה בן שש רק עם להקת המחול "בלט רמברט" .
התפקיד הראשון של ביני על המסך היה ב-1953 בסרט "The Long Memory" בכיכובו של ג'ון מילס. בסרט השתתפה ת'ורה הירד, שכיכבה לצדו של ביני בסדרה "In Loving Memory" ובסדרה "בערוב ימי היין".
טלוויזיה.
ביני שיחק בדמות לני גרוב באופרת הסבון הבריטית הראשונה "משפחת גרוב" של ה-BBC. הסדרה שודרה בימי שישי באמצע שנות החמישים של המאה העשרים.
הפריצה הגדולה שלו הייתה כשהופיע בתפקיד אדוארד ברנס בסדרת הדרמה זוכת הפרסים "על אדונים ומשרתים" ששודרה במשך חמש עונות, ביותר מתשעים מדינות ברחבי העולם. אחרי כך שיחק ביני בתפקיד ג'פרי בסדרה הקומית "Miss Jones and Son", בתפקיד טוני בגרסה המחודשת של הסיטקום "The Rag Trade" ובתפקיד בילי הנשו לצדה של ת'ורה הירד בסדרה "In Loving Memory".
ב-2001 שיחק ביני בתפקיד אורח בסדרה הקומית "בערוב ימי היין", וחזר להופיע בסדרה פעמים רבות עד 2009, אז הצטרף לצוות השחקנים הקבועים של הסדרה. בתחילה שיחק בדמות הרמן טיסדייל, ואחר כך בדמות מורטון בימיש.
ב-2006 הופיע ביני בתפקיד קמע באופרת הסבון "אמרדייל". במקרה הוא שיחק בתפקיד בן דוד של נורין בל בגילומה של ג'ני תומאסין, מי ששיחקה לצדו בסדרה "על אדונים ומשרתים". ביני השתתף במיני-סדרה "תבונה ורגישות" של ה-BBC, ובסדרה "Honest" של רשת ITV.
תיאטרון.
בתיאטרון הופיע ביני בין השאר במחזות "עצרו את העולם אני רוצה לרדת", "The Long and the Short and the Tall", "סקאפינו", "How the Other Half Loves" מאת אלן אייקבורן, "Night Must Fall", "אוליבר!", "Who Saw Him Die", המחזה "The Unexpected Guest" מאת אגאתה כריסטי, "בואינג בואינג", "Move Over, Mrs. Markham" מאת ריי קוני, "Bedroom Farce" מאת אייקבורן, "Run for Your Wife" מאת ריי קוני, "חצייה קשה" מאת טום סטופארד, "Present Laughter" מאת נואל קאוורד, "היכרות חטופה", "Caught In The Net", המחזמר "Crazy for You", המחזה "Ten Times Table" והעיבוד לספר "מלארק רייז לקנדלפורד".
ביני יצא לסיבוב הופעות עם המחזה "There's No Place Like a Home" יחד עם השחקן גורדון קיי. ב-2011 שיחק בסיבוב הופעות במחזה "Five Blue Haired Ladies Sitting On A Park Bench".
בנו של ביני, ג'יימס, הקים ב-2009 את הלהקה "Virgin Soldiers", והיה שותף לכתיבה של הפקה לציון 100 שנה למלחמת העולם הראשונה בשם "The Dreamers". הופעת הבכורה הייתה באוקטובר 2014 בתיאטרון אסמבלי הול בטאנברידג' ולס. בקיץ 2015 הועלתה ההצגה בתיאטראות וסט אנד. ביני גילם בהצגה את דמות המספר.
נפטר ב-3 בינואר 2020.
אולג ורניאייב