המכשיר הראשון שהוכרז תחת כנפיה של HP היה ה- iPAQ h1910, התשובה של HP למכשירי ה-Palm שעדיין שלטו בשוק שאותה תקופה. הדגם החדש היה קטן וקל באופן משמעותי מהדגמים הקודמים של iPAQ וגם מחירו לא היה גבוה, בדומה למחירים הנמוכים של דגמי Palm. בדגם החדש, לאכזבתם של רבים, זנחה HP את מורשת שרוולי ההרחבה שאפיין את כל דגמי ה- iPAQ הקודמים, והשאירה רק אופציית הרחבת זיכרון באמצעות כרטיסי SD/MMC. אחת מהפונקציות שחברת HP הורישה לדגמי ה- iPAQ החדשים מקו המוצרים הקודם שלה הייתה האפשרות להחליף את הסוללה בצורה פשוטה בלי צורך לפרק את השלדה של המכשיר.
במקביל להשקת iPAQ h1910 הכריזה HP גם על סדרת דגמים מתקדמים ויקרים יותר. הדגם iPAQ h5450 כלל בתוכו את כל התכונות המתקדמות שהיו במחשבי כף יד באותה תקופה: מעבד מהיר, התקני אלחוט WiFi ו- Bluetooth, זיכרון 64MB וחריץ הרחבה SD בנוסף לתמיכה בשרוולי ההרחבה מדגמי Compaq. החידוש בדגם זה הוא שילוב של סורק טביעות אצבע כמנגנון אבטחה להפעלת המכשיר. רבים התייחסו לפונקציה הזאת כאל גימיק שיווקי בלבד.
תקופת Windows Mobile 2003.
מערכת ההפעלה החדשה מתוצרת מיקרוסופט לא הביאה איתה שינויים מרחיקי לכת, אך דגמי iPAQ המבוססים עליה זכו דווקא להשקעה מסיבית מצד HP. בחציון השני של שנת 2003 השיקה חברת HP לא פחות משבעה דגמים חדשים, חלקם שדרוגים של דגמים ישנים וחלקם דגמים חדשים לחלוטין.
הדגמים שזכו לשדרוג היו ה-h1910, שהסתמן כהצלחה בעיקר בזכות ממדיו, וה-h5450. דגמי h1930 ו-h1940 החדשים היו דומים במראה לדגם h1910, אך הם באו עם מערכת ההפעלה החדשה ושיפורים מינוריים. דגם h1940 (להבדיל מ- h1930) כלל התקן תקשורת Bluetooth מובנה. ה-h5550 (המשכו של ה-h5450) כלל 128MB מובנים (לראשונה במחשב כף יד כלשהו) ומעבד משופר. בנוסף השיקה HP את הדגם h5150 שנבנה בהשראת ה-h5550 אך הכיל זיכרון פנימי מצומצם מאוד (32mb), תקשורת Bluetooth בלבד וללא אופציית אבטחה באמצעות טביעות אצבע.
הדגמים החדשים שנחשפו, לעומת זאת, היו חדשניים יותר אך לאכזבת חלק מהמשתמשים הם לא תמכו עוד בשרוולים. ה-h2210 הושק כמעט במקביל ל-h5550 והיה לדגם ה-iPAQ הראשון שכלל שני חריצי הרחבה מובנים (SD ו CF), למרות שדגמים בעלי שני חריצי הרחבה מיצרנים אחרים היו זמינים זה זמן רב. כ-4 חודשים לאחר מכן הושק הדגם h4150 אשר הכיל, בדומה ל-h5550\h5450, התקני תקשורת WiFi ו-Bluetooth מובנים, אף על פי שהגודל שלו הזכיר יותר את סדרת ה-h1900. שני הדגמים האלו זכו להצלחה רבה מאוד וביססו את מעמדה של HP כנגד מתחרות כגון דל שהוציאה דגמים במחירים זולים יותר.
HP השיקה דגמים נוספים באותה תקופה שלא זכו להצלחה רבה. ה-h4350, לדוגמה, היה זהה בתכונותיו ל-h4150 אך כלל מקלדת מלאה בחזית המכשיר. על אף הביקורות החיוביות, הביקוש לדגם היה דליל, כנראה עקב ממדיו הגדולים. ניסיון נוסף של HP היה ה-h6315, מחשב כף יד עם דגש על קישוריות אלחוטית שכלל גם תקשורת סלולרית GSM וגם התקני Wi-Fi ו- Bluetooth. הדגם נחשב בעיני רבים לכישלון הגדול ביותר של HP, בעיקר בגלל האיטיות ממנה סבל בשל השימוש במעבד חלש.
תקופת Windows Mobile 2003 SE.
לאחר שהשיקה HP את הדגמים החדשים של סוף שנת 2003, החברה נכנסה לתרדמת שנמשכה כמעט שנה עד ששמועות על דגמים חדשים החלו לדלוף החוצה. מעט לפני ההשקה של Windows Mobile 2003SE הכריזה HP על סדרה חדשה של דגמים שיכללו את מערכת ההפעלה החדשה. הדגמים החדשים הראו שינוי קיצוני בקו העיצובי של מכשירי ה-iPAQ שעד עכשיו התאפיינו בצבע מטאלי בהיר ובקווים מעוגלים. הדגמים החדשים התאפיינו בגוונים של אפור עם אזורים שחורים ומבנה מרובע פשוט. הדעה הרווחת בנוגע לדגמים החדשים הייתה שהם לא מושכים את העין בדומה לדגמים הקודמים, אך יש להם מראה של מכשיר מאופק, סולידי ורציני.
הדגם הראשון שהושק היה אחד המאכזבים לטענת רבים. ה-rz1715 היה מיועד לשוק של המשתמש הפשוט המתחיל את דרכו בעולם מחשבי הכף יד. הוא הגיע עם מעבד איטי (203MHz), זיכרון מצומצם מאוד (32mb) אפילו לעבודות פשוטות וללא שום קישוריות אלחוטית (מלבד תת-אדום). ביקורות רבות קטלו את המכשיר עוד לפני שנמכר. הכול טענו שבשל התכונות הפשוטות שלו, שאפיינו מחשבי כף יד בני 4 שנים ויותר, הוא היה אמור להמכר במחיר נמוך בהרבה מהמחיר שנקבע לו. בהתחשב במפרט הטכני הדל שהוא הציע, רבים העדיפו לרכוש דגמים מהדור הישן אשר המחירים שלהם ירדו מתחת לרמות של הדגם החדש.
לאחר מכן השיקה HP דגמים נוספים בעלי עיצוב דומה ל-rz1715, אך שונים לחלוטין בתכונות שלהם. הדגמים rx3715 ו-rx3115 היו מיועדים, לדברי HP, למולטימדיה. שניהם הגיעו עם התקני תקשורת Wi-Fi ו-Bluetooth מובנים. הדגם rx3715, להבדיל מ-rx3115, מכיל זיכרון אחסון גדול, והוא כולל מצלמה דיגיטלית מובנית ברזולוציה של 1.3 מגה פיקסל. בסך הכול לא היה מדובר בקפיצה רצינית מאז הדגמים בדור הקודם והדגם rx3715 זכה להצלחה מוגבלת.
חודשיים נוספים עברו, ו-HP השיקה לחנויות את ספינת הדגל שלה, ה-hx4700. החידוש המרכזי בדגם החדש היה המסך. המסך החדש היה גדול וחד במיוחד והתאפיין ברזולוציה של 640 על 480 פיקסלים, להבדיל מ-320 על 240 בדגם סטנדרטי. בנוסף, הדגם כולל את מיטב התכונות: מעבד מהיר של 624MHz, שני חריצי הרחבה מובנים, התקני תקשורת Wi-Fi ו-Bluetooth מובנים וזיכרון אחסון גדול. הדגם זכה להצלחה אך המכירות נפגעו עקב התחרות מצד יצרניות אחרות. דגמים בעלי מפרט טכני דומה הושקו על ידי החברות Asus, דל ו- Fujitsu Siemens, והם זכו בנתח שוק מכובד.
בתחילת 2005 השיקה HP סדרה נוספת של דגמים שגם הם לא הזכירו את העיצוב הרגיל של דגמי iPAQ. הסדרה כללה את הדגמים: hx2110, hx2410, hx2750. בשלושת הדגמים היו שני חריצי הרחבה מובנים והתקן תקשורת Bluetooth. בדגמים hx2410 ו- hx2750 היה גם התקן תקשורת Wi-Fi. הדגם hx2750 כולל, בניגוד לשאר הדגמים בסדרה, אבטחה באמצעות טביעת אצבע וזיכרון מורחב. הדגמים בסדרה גם נבדלו אחד מהשני במהירות המעבד, החל מ-312MHz בדגם hx2110 עד 624MHz בדגם hx2750.
דגל האי מאן
דגל האי מאן מורכב מטריסקל - שלוש הרגלים של סמל האי מאן, במרכזו של דגל אדום. הרגלים מחוברות בירך ומכופפות בברך. כדי שהאצבעות יצביעו לכיוון השעון בשני צידי הדגל, משתמשים בסמל דו-צדדי. הטריסקל הוא גרסה של סמל שמש או צלב קרס ששימש תרבויות עתיקות.
הדגל דומה בצורתו לדגל סיציליה.
בשיקטש
מועדון הכדורגל של בשיקטש (בטורקית: Beşiktaş Jimnastik Kulübü) הוא מועדון כדורגל טורקי מהעיר איסטנבול. בשיקטש הוא אחד משלושת מועדוני הכדורגל המובילים בליגת העל הטורקית, יחד עם פנרבחצ'ה וגלאטסראיי. יחד עמן היא אחת משלוש הקבוצות היחידות בטורקיה שמעולם לא ירדו לליגת המשנה.
המועדון זכה ב-16 אליפויות, עשרה גביעים, והגיע לגמר הגביע שש פעמים נוספות.
למועדון קבוצות בשם זה גם בענפי ספורט אחרים, כגון כדורסל, כדורעף, כדוריד ועוד.
היסטוריה.
העשורים הראשונים.
מועדון התעמלות ברקת נוסד ב-3 במרץ 1903, תחת השם "מועדון התעמלות ברקת", ומאוחר יותר שונה שמו ל"מועדון ההתעמלות העות'מאנית בשיקטש". ב-1910 המועדון הפך למבנה מקיף יותר, בו הודגשו הענפים התעמלות, היאבקות, איגרוף, סיף ואתלטיקה. ב-13 בינואר 1910, המועדון הפך למועדון הספורט הטורקי הרשום הראשון באימפריה העות'מאנית.
במשך שנים האמינו שהצבעים המקוריים של בשיקטש הם "אדום ולבן", ולאחר מכן שונה באופן זמני ל"שחור ולבן", לזכר חללי מלחמות הבלקן שכללו שחקנים מהמועדון. אף על פי שרוב המקורות הכתובים תומכים בטענה זו, מחקר מפורט שנערך לסרט התיעודי לכבוד 100 שנה להיווסדה של בשיקטש הראה שצבע אדום מעולם לא היה בשימוש בצבעים הראשונים של המועדון, והצבעים של המועדון היו תמיד "שחור ולבן".
עם הפיכת הכדורגל לספורט העיקרי של האימפריה העות'מאנית בסביבות 1910, הנהלת המועדון החלה לתת דגש על ענף הכדורגל. למועדון לא היו אליפויות עד 1918, אז זכתה בליגת הספורט הטורקית הראשונה באיסטנבול.
ב-1921, העונה האחרונה של אותה ליגה, המועדון זכה שוב באליפות. בשנת 1924 בשיקטש נכנסה לליגת הכדורגל של איסטנבול יחד עם גלאטסראיי, פנרבחצ'ה וקבוצות אחרות מאיסטנבול. בשיקטש הפכה לאלופה הראשונה של הליגה בעונת 1923/1924, אך לא הצליחה מעבר לכך, וגלאטסראיי ופנרבחצ'ה היו שתי הקבוצות הדומיננטיות עד אמצע שנות ה-30. בשיקטש זכתה באליפות הליגה השנייה באיסטנבול בעונת 1933/1934.
המקצוענות בכדורגל בטורקיה נכנסה בשנת 1952, כאשר בשנת 1959 הוקמה ליגת הכדורגל המקצוענית הראשונה במדינה. והמועדון זכה בתואר האליפות הראשון בתואר הראשון שלהם בעונה שלאחר מכן. בשנת 1960, המועדון השתתף גם בליגת האלופות, והפך למועדון הטורקי הראשון אי פעם שהשתתף בטורניר.
לאחר שזכתה בשתי אליפויות רצופות, בעשור שלאחר 1967 המועדון נשאר מאחור ביחס למועדונים הגדולים האחרים בטורקיה, והישגה הגדול של הקבוצה באותו עשור היה כשסיימה במקום השני בעונת 1973/1974, בו-1975 זכתה לראשונה בגביע הטורקי. לאחר תקופה של 15 עונות ללא תואר אליפות, בשיקטש שמה קץ לבצורת כשזכתה באליפות בעונת 1981/1982 תחת המאמן הסרבי דורדה מיליץ׳, עמו זכתה באליפות נוספת בעונת 1985/1986, וסיימו 4 פעמים כסגנית האלופה במחצית השנייה של העשור. הישג נוסף היה כשהקבוצה העפילה לשלב רבע גמר גביע אירופה בעונת 1986/1987, שם הודחה על ידי דינמו קייב.
השנים המוצלחות.