My December הוא אלבומה השלישי של הזמרת קלי קלרקסון. הוא יצא ב-22 ביוני 2007 בארצות הברית ונכנס למקום השני במצעד הבילבורד, עם מכירה של 291,000 עותקים בשבוע.זהו האלבום הראשון שבו קלרקסון הייתה שותפה לכתיבת כל השירים.
האלבום דלף לראשונה לאינטרנט ב-8 ביוני 2007 וזכה לביקורות נלהבות מצד מעריציה של קלרקסון ומגזין Elle על טקסטים רבי משמעות ומורכבים, אך לביקורת על "טקסטים לא בשלים" מצד פוקס ניוז.
חברת התקליטים של קלרקסון לא רצתה להפיץ את האלבום בשל טקטסים אפלים מדי והעדר סינגלים קליטים.
סינגלים.
קלרקסון הצהירה שהשיר One Minute יהיה הסינגל השני, אך מסיבות לא ידועות בסופו של דבר הוחלט לבחור ב-Sober. בנוסף סיפרה קלרקסון, שהיא הייתה רוצה שהשיר Judas יצא כסינגל, אך היא לא בטוחה מה תהיה תגובת הקהל אליו, כי הוא שיר מאוד אישי.
מונטפיורי
דגנים מלאים
דגנים מלאים הם גרעיני דגנים (כגון גרעיני חיטה), המכילים את גרעין הדגן במלואו, כלומר את ארבעת רכיבי הגרעין, הנקראים נבט, אנדוספרם, מעטפת פנימית, ומעטפת חיצונית (הנקראת גם "סובין"). זאת בניגוד לגרעינים מעובדים המכילים בדרך כלל רק את האנדוספרם.
מוצרים הנקראים מוצרי מזון מלא מיוצרים מקמח או גרעינים של דגנים מלאים. הדגן הנפוץ ביותר הוא החיטה אך נפוצים גם מוצרי מזון מלא מדגנים אחרים דוגמת כוסמין, שעורה, שיפון, שיבולת-שועל, אורז, ועוד.
דוגמה למזון מלא נפוץ הוא לחם חיטה מלאה.
השפעות בריאותיות.
גרעיני דגנים מלאים עדיפים מבחינה תזונתית על גרעינים מעובדים משום שהם עשירים יותר למשל בסיבים תזונתיים, נוגדי חמצון, חלבונים (במיוחד חומצת האמינו ליזין), מינרלים (כולל מגנזיום, מנגן, זרחן וסלניום) וויטמינים (כולל ניאצין, ויטמין B6, וויטמין E).
דגנים מלאים לא מעובדים הם בעלי מדד גליקמי נמוך משמעותית מדגנים לא מלאים, כלומר הפחמימות שבהם מתפרקות לאט יותר, ומשחררות גלוקוז באופן הדרגתי למערכת הדם. אולם יתרון זה לא בהכרח נשמר כאשר טוחנים את הגרעינים לקמח. קמח מלא בכל מקרה נחשב פחות מזיק עקב תכולת ויטמינים, מינרלים וסיבים תזונתיים גבוהה יותר.
בחוק לא קיימת אסדרה למונחים "קמח מלא" ו"דגן מלא", וכך נוצר מצב בו "חיטה מלאה" יכולה להיות עם סובין או ללא סובין (כלומר עם או ללא המעטפת החיצונית), כאשר הסובין עצמו יכול להימכר על ידי היצרנים הן כתוסף מזון עצמאי והן כמספוא במחיר גבוה יותר.
לפעמים החוק מחייב יצרני מזון להוסיף למוצריהם רכיבים של גרעינים מלאים כדי לפצות על התזונה החסרה של ויטמינים ומינרלים.
אחד הראשונים להמליץ על אכילה של דגנים מלאים במקום דגנים מעובדים היה הרופא הבריטי תומאס אלינסון.
בית דוד (שכונה)
שכונת בית דוד היא השכונה היהודית הרביעית שהוקמה מחוץ לחומות ירושלים. היא הוקמה ב-1873, ושוכנת ברחוב הרב קוק שבמרכז ירושלים. היא משמשת כיום בעיקר למגורים ולישיבה. עד ינואר 2015 שכן בה מוזיאון התהילים. החצר המקבילה כוללת את בית הרב קוק ובעבר שכנה בה ישיבת מרכז הרב.
רקע.
שכונת בית דוד נבנתה ביוזמתו ובמימונו של דוד רייז, נדבן יהודי בן העיר יאנובה שבפולין, אשר השכונה נקראת על שמו. רייז התגורר באחרית ימיו בעיר העתיקה בירושלים, ובראשית שנת 1873 בילה את סוף השבוע בשכונת נחלת שבעה הסמוכה. במהלך השבת שמע רייז דרשה נלהבת בבית הכנסת מפיו של יוסף ריבלין, ממקימי נחלת שבעה, שקרא לציבור לתת כתף ולהשתתף בהקמת שכונות חדשות מחוץ לחומות ירושלים. רייז התרשם עמוקות מן הדברים והחליט בו במקום לממן בעצמו את הקמתה של שכונה חדשה.
הקמת השכונה.
במהרה אותר מגרש קטן בצדו הצפוני של רחוב יפו, קרוב מאוד לנחלת שבעה, ונקנה מיושבי הכפר הערבי ליפתא. את הרכישה והרישום בטאבו ביצע ריבלין, שהיה מעורה בתחום וביקש לסייע לרייז להוציא את תרומתו מהכוח אל הפועל. בתוך כמה חודשים החלה הבנייה, ובסוף אותה השנה, 1873, עמדה שכונת בית דוד על תלה.
באגף הדרומי שבקומה השנייה השתכן "ועד הכוללים כנסת ישראל" - ארגון חברתי-כלכלי שהוקם במטרה לעזור לעניים, ולרכוש קרקעות בירושלים לשם הקמת שכונות. ועד הכוללים היה מעורב לימים בהקמת השכונות כנסת ישראל א', ב', וג', הנמצאות בתחומי שכונות הנחלאות. משרדי הכולל קיימים עד ימינו בשכונת בית דוד.
תיאור השכונה.
שכונת בית דוד היא "שכונת חצר" אופיינית, אשר דירותיה בנויות בצמוד זו לזו, והכניסה אליהן היא דרך חצר פנימית משותפת. הכניסה אל החצר היא דרך שער אחד, שננעל מדי לילה, עד ימינו. החצר כולה מכסה על פני בור מים ענק, שלו שני פתחים, מהם נשאבו המים במשאבות ידניות.
בכניסה אל החצר ישנו מכסה ביוב עשוי מתכת, ועליו המילים בצרפתית: "אליאנס הישראלי, ירושלים". בתחתית מכסה הביוב רשומות האותיות העבריות כי"ח - כל ישראל חברים. מכסה זה הוא אחת המזכרות הבודדות בעיר ממחלקת הפרזול בבית הספר היהודי המקצועי בירושלים - כל ישראל חברים, שנבנה על ידי רשת החינוך היהודית-צרפתית - אליאנס.
בניית בית הרב קוק.
בראשית המאה ה-20 החל הרב אברהם יצחק הכהן קוק לשמש כרב הראשי של יפו ושל המושבות הראשונות בארץ ישראל, ובשנות ה-20 הפך לרב הראשי האשכנזי הראשון בארץ ישראל ורבה הראשי של ירושלים. במסגרת מינוי זה העתיק הרב קוק את מגוריו לירושלים, ולשם כך הוספה לכבודו קומה שנייה באגף המערבי של שכונת בית דוד. בקומה זה שכן בית המדרש הראשון של הישיבה המרכזית העולמית (ישיבת מרכז הרב), משרדו האישי של הרב קוק וכן דירת המגורים שלו. הבניה עצמו התאפשרה בזכות תרומתו של הנדבן הארי פישל.
מאחר שהשכונה עצמה ננעלה מדי ערב, ביקש הרב קוק כי הכניסה לביתו תהיה מסביב, כדי לאפשר לקהל המבקש לפגשו להגיע אל הבית בכל עת. לשם כך נבנה גרם מדרגות חיצוני, המוליך מבחוץ ישירות אל הקומה השנייה.
בית דוד כיום.
שכונת בית דוד, בניגוד לרוב השכונות הוותיקות בירושלים, השתמרה באופן נדיר בצורה כמעט מושלמת, כולל הריצוף המקורי בחצר, שרידי המשאבות, ולוח ההקדשה לזכרו של רייז. עד היום מתגוררות במקום משפחות ותיקות לצד משרדי "הכולל המרכזי כנסת ישראל" ובית הרב קוק. מאמצע שנות ה-90 ועד ינואר 2015 פעל בחצר מוזיאון התהילים, בו הוצגו ציורים, המתארים בצבעים שונים את פרקי ספר התהילים, על פי המשמעות הקבלית של כל צבע. בינואר 2015 התמקמה בחצר ישיבה, ישיבת קניין דעת אשר מיועדת לבחורים בגילאי הבגרות אשר לומדים במקום, המוזיאון הועבר לרובע היהודי.
קישורים חיצוניים.
מידע נוסף אודות השכונה ובית הרב קוק, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
קרבן (יהדות)
המטכ&quot;ל
cn. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בסין. הסיומת נרשמה בשנת 1990, ומנוהלת על ידי "מרכז המידע הסיני לרשת האינטרנט" (CNNIC). חברת הטכנולוגיה האמריקאית "Neustar" נכנסה לשותפות עם CNNIC על מנת לשווק את סיומת האינטרנט cn. מחוץ לגבולות הרפובליקה הסינית.
סיומות אינטרנט משניות.
סיומות אינטרנט עם אותיות סיניות.
בשנת 2003 השיק ארגון המחקר והפיתוח הפולני NASK את טכנולוגיית IDN , המאפשרת להשתמש באותיות לטיניות, יווניות, עבריות, סיניות או קיריליות בשמות התחום. ב-25 ביוני 2010, אישרה חברת ICANN את השימוש בטכנולוגיית IDN תחת סיומת האינטרנט הסינית.
מזון מלא
חומצה חנקיתית
חומצה חנקיתית, או חומצה ניטריטית, היא חומצה חלשה חד בסיסית המתקיימת רק בתמיסה ובצורה של מלחי חנקית.
חומצה חנקיתית משמשת להכנת דיאזידים מֵאָמִינִים; תגובה כימית זו היא מסוג התקפה נוקליאופילית של האמין על החנקית, רה־פרוטונציה על ידי הממס, ויציאה של שתי מולקולות מים. הדיאזיד יכול להשתחרר כיון קְרְבֶּניוּם.
הכנה.
ניתן להכין חומצה חנקיתית על ידי הוספת מינרל חומצי כלשהו לנתרן חנקיתי.
פירוק.
חומצה חנקיתית מתפרקת במהירות לחנקן דו־חמצני, חד תחמוצת החנקן ומים כאשר היא בתמיסה.
2HNO2 → NO2 + NO + H2O
כמו כן, חומצה חנקיתית מתפרקת לחומצה חנקתית חמצן דו־חנקני ומים.
4HNO2 → 2HNO3 + N2O + H2O
תגובות כימיות נפוצות.
ניתן לעשות שימוש בחומצה חנקיתית על מנת להכין מלחי דיאזוניום שמגיבים עם אנילינים ופנולים ליצירת תרכובות אזו כמדד איכותי לבדיקת אמינים ארומטיים. תגובה כימית זו משמשת גם ליצירת צבעי־אזו. משתמשים בחומצה חנקיתית כדי להרוס תמיסות נתרן אזיד שהן בעלות פוטנציאל פיצוץ ורעילוּת. חומצה חנקיתית נוצרת בדרך כלל על המקום באמצעות התגובה של חומצה מינרלית עם נתרן חנקיתי.
הקשר לאטמוספירה.
חומצה חנקיתית היא חומר ביניים אטמוספירי חשוב. היא נוצרת על ידי התגובה ההטרוגנית של דו־תחמוצת החנקן ומים על פני משטחים שונים כגון גז אטמוספירי. החומצה עוברת מיד פוטוליזה והופכת לרדיקל הידרוקסיל המהווה חלק גדול משכבת האוזון שבטרופוספירה (האטמוספירה התחתונה).
חלב נכרי
יום הניצחון (שיר)
יום הניצחון (ברוסית: День Победы) הוא שיר רוסי על ניצחון ברית המועצות את גרמניה הנאצית. את מילות השיר כתב ולדימיר חריטונוב (רוסית: Владимир Харитонов) והלחין דויד טוחמנוב (Давид Тухманов), והוא הפך ברבות הימים לאחד השירים הרוסיים הפופולריים והמוכרים ביותר.
השיר נכתב בשנת 1975 עבור תחרות כתיבה שהוכרזה בארגון המלחינים והכותבים, בעת שהתכוננה ברית המועצות לחגיגות 30 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה. הביצועים הראשונים של השיר לא משכו תשומת לב והוא אף נאסר להשמעה ברדיו הסובייטי. במהלך אותה השנה הוא בוצע על ידי לב לשצ'נקו מאז הוא מושמע ומושר בחגיגות יום הניצחון על הנאצים - חג לאומי ברוסיה ובשאר מדינות ברית המועצות לשעבר - המצוין ב-9 במאי. מילים:
שקיעת תרבות המערב