אנפה זו מגיעה לאורך 66-76 ס"מ. היא אנפה צבעונית ורבגונית בעלת צוואר וגחון ערמוניים עם פס לבן באמצע הגרון. הכנפיים ירוקות-כחולות, הבטן אדומה והרגליים קטנות וצהובות-חיוורות. הראש, צידי הצוואר והגב בעלי נוצות תכולות והמקור החום, קצר יחסית אך עדיין חד מאוד.
אנפה זו חיה בטבע בביצות וביערות מוצפים באמריקה הטרופית המרכזית והדרומית. היא מקננת במושבות גדולים על העצים בביצה ומטילה בקנים על העצים 2 ביצים בממוצע. הם מקננים גם עם מגלני שני ומגלנים לבנים ועם חסידות עצים.
זו אנפה שקטה שנמצאת הרבה מזמנה בין השיחים והענפים ביערות ולא משמיעה הרבה רעש אלא אם כן זו משפחה עם אפרוחים. היא מדשדשת בים ושולה דגים קטנים, צפרדעים וחרקים וכן יצורי יבשה קטנים שונים.
היא נדירה יחסית עקב הפגיעה ביער והיא גם לא מאוד בולטת ביער ונמצאת בטבע בסכנה.
אנפת לבה
אנפת לבה או אנפת גלאפגוס (שם מדעי: "Butorides sundevalli") היא מין אנפה כחולה קטנה וייחודית לאיי גלאפגוס ולאיים אחרים באזור.
מאפיינים.
אנפה זו היא כחולה-אפורה מה שעוזר לה להסתוות עם צבעי הלבה (ומכאן שמם) הקשה שפזורים ברחבי האיים כשהכנפיים ירוקות כהות. על החזה פס של נוצות כסופות ועל הראש ישנו כתר קטן. המקור ארוך וחד שבעונת הרבייה צבעו הופך לכחול יחד עם הרגליים הכתומות ששניהם צהובים במהלך רוב השנה. הם נראים כפופים בדרך כלל ואורכם הממוצע מגיע ל-35 ס"מ, מוטת הכנפיים עד 65 ס"מ ומשקלם 195-230 גרם. הם מזכירות מעט אנפת לילה.
האנפות חיות לאורך כל איי גלאפגוס ומעדיפות חופים סלעיים וביצות מנגרובים שם הם מחפשים דגים וסרטנים קטנים אותם הם משפדים עם מקורם החד והם מחפשים גם חרקים שנמשכים לקקטוסים באזורים יבשים יותר. הם מתרבים לאורך כל עונות השנה אך בדרך כלל יעשו זאת רק פעמיים או שלוש בשנה והזכר נשאר עם הנקבה שלו, בניגוד לרוב האנפות, לאורך כל עונת הרבייה. הם יעדיפו לקנן על קקטוסים או על אבני לבה.
כמרבית יצורי האיים, עופות אלה לא פוחדים מאנשים למרות גודלם הקטן.
סולת נסקה
סולת נסקה (שם מדעי: Sula granti) היא מין של עוף טרופי ממשפחת הסולתיים, עופות ים בעלי מקור ארוך הצוללים למים על מנת לתפוס את טרפם. סולת נסקה חיה באיים מבודדים באוקיינוס השקט, בהם איי גלאפגוס, אטול קליפרטון וכמה איים וולקניים בחצי האי באחה קליפורניה.
סולה זו נחשבה בעבר לאחד מתת-המינים של סולת המסיכה, הדומה לה מאוד וחולקת איתה אזורי מחיה. בעקבות מחקרים גנטיים שנעשו בשנים האחרונות, החליטו לפצל בין שני המינים. עם זאת, באזורי המחיה המשותפים קיימות מושבות מעורבות וישנן עדויות על בני-כלאיים טבעיים.
הסולה היא עוף גדול ולבן ברוב גופו למעט קצוות הכנפיים, הרגליים ו'מסיכת הפנים' השחורים וכן המקור הארוך הכתום. מוטת כנפיה מעל מטר והיא מסוגלת לכופף את כנפיה אחורה כאשר היא צוללת, על מנת להאיץ ולהוריד את החיתוך בכניסה למים.
הסולות ניזונות מלהקות דגים בים. הן מעופפות בלהקות גדולות וכאשר מוצאות להקת דגים, הן צוללות יחדיו מטה מגובה רב ומגיעות עד עומק של מטר מתחת למים, שם הן תופסות את טרפן.
הסולות מקננות בזוגות במושבות גדולות. הנקבות מטילות שתי ביצים בהפרש של כמה ימים. בדרך כלל שתי הביצים בוקעות והאפרוח הבוגר ירחיק את אחיו מהקן, שם הוא ימות מחום, מצמא או מטורפים - תופעה המוכרת בשם קייניזם. ההורים לא מנסים כלל לעצור את האפרוח מלעשות זאת. הסיבה לתופעה זו היא ככל הנראה כדי להגביר את סיכויי השרידה של המין - אם הצאצא הראשון מת (בין אם קרה משהו בעודו בביצה או לאחר הבקיעה), הצאצא השני משמש כגיבוי. בנוסף, קיימת אצל מין זה תופעה לא ברורה בה המבוגרים עלולים לנהוג באגרסיביות עם צאצאיהם, לריב איתם, לצווח לעברם ואף לנסות להזדווג עימם.
בית אורנז'-נאסאו
תפילין של רבנו תם
יצחק קטרה
יצחק קטרה הוא פרופסור במחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מחקריו הם בתחום הגאומורפולוגיה כולל אינטראקציות בין תופעות טבע לאדם.
ביוגרפיה.
קטרה סיים לימודי דוקטורט במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט עסקה בשטחי מקור ומבלע בפיזור של מים וסדימנטים במערכות אקו-גאומורפיות צחיחות וצחיחות למחצה. בשנת 2006 החל פוסט-דוקטורט במכון לחקר המדבר DRI (desert research institute) שבארצות הברית. במסגרת ההשתלמות עסק בתנועה של חלקיקים מינרליים (חול, אבק) על ידי הרוח כולל זיהוי ואפיון של שטחי מקור לאבק באזורים צחיחים ותהליכי פליטת חלקיקים מהקרקע אל האטמוספירה. יצחק קטרה הוא חבר סגל במחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטת בן-גוריון בדרגת פרופסור מן המניין, ומכהן כראש המחלקה משנת 2018. קטרה הקים את המעבדה לקרקע ואבק והמעבדה לסימולציה איאולית באוניברסיטת בן-גוריון. תחום המחקר הוא גאומורפולוגיה (מדע העוסק בתהליכי עיצוב הנוף המונעים על ידי האטמוספירה), סופות אבק, והיווצרות דיונות וגלוני חול בכדור הארץ ובמאדים. קטרה פרסם מאמרים על אבק מדברי ובהבנה של תהליכים איאוליים כולל פליטה, הסעה והשקעה של אבק וכן לימוד ההשפעה של תהליכים אלו על תחלואה, בריאות האדם והשפעות אנטרופוגניות ואקלימיות על סביבת האדם. נושאים אלו מהווים חזית מחקר בתחום חקר תהליכים אטמוספיריים ומונעי רוח המשפיעים על עיצוב פני השטח של כדור הארץ וכן הם עולים בקנה אחד עם ההתעניינות הגוברת בעולם בנושאים איאוליים. מאמריו של קטרה מיצבו אותו כחוקר מוביל בתחום האבק המדברי. במיוחד ניתן לציין את מחקריו הכוללים ניסיונות במנהרת רוח ללימוד המנגנונים המגבילים את ההתפתחות לגובה של גלוני ענק וכן אלו העוסקים במגוון ועושר בביומים המושפעים מסופות אבק.
מחקר.
מחקריו של קטרה עוסקים בתהליכים איאוליים של חול ואבק והשפעות סביבתיות על הנוף הטבעי והאדם. ליצחק יש מספר פרויקטים בתחום, כגון:
קרב סאיפאן
בלנק
בלנק (Blanc) הוא שם משפחה שמקורו בצרפתית ומשמעו לבן.
בלאנק
סיון יחיאלי
סיון יחיאלי (נולד ב-1964 בקיבוץ שריד) הוא יזם, מנכ"ל חברת i4Valley ועמית המכון למדיניות נגד טרור של אוניברסיטת רייכמן. כיהן כראש המועצה המקומית כפר ורדים ויו"ר פורום יישובי קו העימות בצפון עד לסוף שנת 2018.
ביוגרפיה.
סיון יחיאלי נולד ב-1964 בקיבוץ שריד. בשנות נעוריו התגורר בנס ציונה.
בשנת 1983 התגייס יחיאלי לצה"ל. ב-1985 סיים קורס קציני חי״ר וקציני סיור, ומונה למ"מ סיור ביחנ"ט 94. בהמשך עבר השתלמות עורב ומונה למפקד צוות וסגן מפקד פלוגת עורב ביחנ"ט 94. לאחר שסיים קורס מפקדי פלוגות, מונה סיון למפקד פלוגת עורב ביחנ"ט 94 (שלימים הפכה לגדוד דוכיפת).
לאחר שחרורו מצה"ל עסק יחיאלי בפיתוח תוכנה, בשנת 2000 מונה לסמנכ”ל פיתוח ו-CTO בחברת טופטיקס. בשנת 2002 הצטרף לחברת OTI וכיהן בה כסמנכ"ל פיתוח תוכנה.
בנובמבר 2008 נבחר לתפקיד ראש המועצה המקומית כפר ורדים. באוקטובר 2013 נבחר בשנית ברוב גדול. בשנות כהונתו שם יחיאלי דגש על פיתוח כפר ורדים, ועל שיתוף פעולה של היישוב עם היישובים באזור הגליל המערבי, ואזור הצפון.
בשנת 2012 נבחר לתפקיד יו"ר פורום ישובי קו העימות בצפון. יחיאלי כיהן בתפקידים ציבוריים נוספים, ביניהם: חבר בהנהלת השלטון המקומי, סגן יו"ר הדירקטוריון של אשכול גליל מערבי וראש הצוות הכלכלי באשכול גליל מערבי.
במאי 2018 הודיע סיון יחיאלי כי לאחר שמילא שתי קדנציות כראש מועצת כפר ורדים הוא יסיים את תפקידו כראש מועצה.
יחיאלי בעל תואר ראשון בכלכלה ובלימודים רב תחומיים מאוניברסיטת חיפה ותואר שני בלימודי משפט מאוניברסיטת בר-אילן. בוגר המכללה ליזמות של סטף ורטהיימר.
נשוי לסוניה ואב לאביגיל ויונתן, מתגורר בכפר ורדים.
הישגים משמעותיים בכפר ורדים.
בשנת 2018 הודיע יחיאלי כי ישקול ביטול מכרז עתידי לשיווק קרקעות בכפר ורדים לאחר זכייתן של 58 משפחות ערביות. באיגרת לתושבים כתב: ״מבחינה ערכית, ואני חושב שאני מייצג כאן את הרוב הגדול של תושבי כפר ורדים, כל אזרח של מדינת ישראל מוזמן להתגורר ביישוב שלנו. זו הנורמה החוקית, זו הנורמה הערכית". בנוסף כתב יחיאלי כי כפר ורדים הוא יישוב בעל צביון יהודי, ציוני וחילוני, וכי "חשוב לדבר גם על זכויות הרוב, ובהן הזכות לקיים יישוב קהילתי המקיים ומשמר ערכי ליבה מוסכמים".
פורום קו העימות.
בשנת 2012 נבחר יחיאלי לעמוד בראש פורום ישובי קו העימות. במסגרת תפקידו כיו"ר הפורום הוביל יחיאלי מאבק לשיפור המוכנות של ישובי הצפון למערכה צפונית. בסדרה של דיונים בכנסת דרש יחיאלי כי המדינה תשקיע בשלושה נושאים מרכזיים:
בעקבות מאבק זה הודיעה המדינה על התכנית למיגון הצפון.
שוג'ירו איידה
שוג'ירו איידה (ביפנית: 飯田 祥二郎; 8 באוגוסט 1888 – 23 בינואר 1980) היה לוטננט גנרל יפני, שפיקד על ארמיות במהלך מלחמת העולם השנייה וכן על הפלישה היפנית לתאילנד והמערכה על בורמה.
ביוגרפיה.
איידה נולד בימאגוצ'י, שבאימפריה היפנית. הוא הצטרף לצבא הקיסרי בשנת 1908, ובשנת 1918 הוא כבר החזיק בדרגת קפטן. הוא לקח חלק בהתערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה, התערבות שיזמו ארצות הברית בריטניה ויפן במשותף במטרה לעצור את מלחמת האזרחים ברוסיה. בין השנים 1932–1934 מילא מגוון תפקידים ניהוליים. בשנת 1934 מונה כמפקד הרגימנט הרביעי של המשמר הקיסרי (近衛師団). בשנת 1935 ניתן לו לפקד על הדיוויזיה ה-4, הוא החזיק בתפקיד עד שנת 1937.