בזמן שושלת האן הפולחן המסורתי התרחש במזבחות של קהילות מקומיות (בסינית "שה" 社 שמשמעו קבוצה או גוף). במקרים רבים הדמות אליה כוון הפולחן במזבחות אלו (הנקראת לעיתים "אדון השה") היה אל העולם, ובמקרים אחרים היה זה דמות המכונה שיאן, (סינית: 仙, פין-יין: "xiān", מילולית: האלמוות), דמות המייצגת את האדם המושלם בפילוסופיות הסיניות. כמה כתות כמו זו שעובדת את ליו ז'אנג (המלך על אזור שהיום נקרא שאנדונג) קיימות עד ימינו.
מהמאה השלישית לספירה בזמן של אימפריית צפון וואי (北魏), הבודהיזם התפשט ברחבי סין והשפעות חזקות מהיבשת ההודית חדרו לתוך הדת הסינית המסורתית. כת המוקדשת לאל ההינדואי גנש הופיעה לראשונה בשנת 531 לספירה.
המאות ה-19 וה-20.
הדת הסינית המסורתית הייתה נתונה לרדיפות במאות ה-19 וה-20. מקדשים מקומיים רבים נהרסו במהלך מרד הבוקסרים בסוף שנת 1900. אחרי מהפכת שינהאי בשנת 1911 הועברו רוב המקדשים לשימושים אחרים או נהרסו, רבים מהם הפכו לבתי-ספר. במהלך מלחמת סין–יפן השנייה מקדשים רבים הפכו לקסרקטינים לצבאות הנלחמים ונהרסו בלחימה.
במהפכת התרבות בסין התבצע ניסיון בידי השלטון להעלים את הדת הסינית העממית, בעוד המדיניות הטאיוואנית הייתה לשמר את פולחנים אלו. השלטון הקומוניסטי ראה בדת זו אמונה טפלה מזיקה המונעת מסין להפוך לאומה תעשייתית מודרנית. בשנים האחרונות השלטון הקומוניסטי הפסיק לראות בדת העממית איום ואף מעודד פולחן זה תחת המדניות של שימור מורשת סין.
פול מסטר
גנרל של דיוויזיה פול אנדרה מארי מֶסְטְר (בצרפתית: Paul André Marie Maistre; 20 ביוני 1858 – 25 ביולי 1922) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
מסטר נולד ב-20 ביוני 1858, בעיר ז'ואנוויל, שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. הוא למד באקדמיה הצבאית סן-סיר, ובשנת 1878 התגייס לצבא צרפת. ב-24 בדצמבר 1882 הועלה לדרגת לוטננט, וב-30 בנובמבר 1887 הועלה לדרגת קפטן. ב-6 ביולי 1897 מונה למפקד בטליון ברגימנט החי"ר ה-162, והחל מאוקטובר 1898 לימד אסטרטגיה צבאית. ב-24 ביוני 1905 הועלה לדרגת לוטננט-קולונל, וב-24 ביוני 1909 הועלה לדרגת קולונל מלא. בשנת 1909 מונה למפקד רגימנט החי"ר ה-106, ופיקד עליו עד 23 בספטמבר 1912, עת הועלה לדרגת גנרל של בריגדה ומונה למפקד רגימנט החי"ר ה-43. בתקופה זו הוא פרסם ספר העוסק במלחמת צרפת–פרוסיה.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 מונה לראש המטה הכללי של הארמייה הרביעית. ב-12 בספטמבר של אותה שנה הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-21, וב-14 בספטמבר הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה. בשנת 1915 הקורפוס שלו לקח חלק בקרב ארטואה השני וקרב ארטואה השלישי. מ-25 בפברואר עד 20 במרץ 1916 הוא לקח חלק בקרב ורדן, ומ-3 בספטמבר עד 29 בדצמבר של אותה שנה השתתף בקרב על הסום. הוא פיקד על הקורפוס עד 1 במאי 1917, וב-4 במאי קיבל פיקוד על הארמייה השישית עליה פיקד עד 11 בדצמבר.
לאחר מכן קיבל פיקוד על הארמייה העשירית שלחמה במסגרת החזית האיטלקית. ב-26 במרץ 1918 חזרה הארמייה לצרפת (ללא הקורפוס ה-12 שנשאר באיטליה), והשתתפה בקרב השלישי על האן ובקרב השני על המארן שהיו חלק ממתקפת האביב הגרמנית. ב-10 ביוני 1918 עבר מסטר לפקד על קבוצת הארמיות הצפונית, והחל מ-6 ביולי פיקד על קבוצת הארמיות המרכזית עליה פיקד עד סוף המלחמה.
אחריתו.
לאחר המלחמה מילא מסטר תפקידי פיקוד ומטה בצבא. ב-9 בפברואר 1921 מונה למפקח הכללי של חיל הרגלים, והוא החזיק בתפקיד עד מותו ב-25 ביולי 1922 בפריז. בין אלו ששלחו תנחומים על מותו היה ג'ון פרשינג.
מחמוד אבו-שקרה
נשיונל ליג (אנגליה)
נשיונל ליג (באנגלית: National League, או בשמה הרשמי ונאראמה נשיונל ליג מסיבות פרסומיות) היא ליגת הכדורגל החמישית בחשיבותה במבנה הליגות של אנגליה והראשונה במערכת הליגות הלאומית. בעוד כל המועדונים בארבע הליגות העליונות של אנגליה הם מקצועיים לחלוטין, הליגה הזאת מורכבת ממועדונים מקצועיים ומועדונים חצי-מקצועיים. הנשיונל ליג היא הליגה הארצית הנמוכה ביותר בדרג הליגות באנגליה. עד תחילת עונת 2015/2016, שם הליגה היה קונפרנס נשיונל, והחל מעונה זו היא נקראת בשמה הנוכחי.
היסטוריה.
הליגה הוקמה בשנת 1979 תחת השם "אליאנס פריימר ליג" ושוחקה לראשונה בעונת 1979/1980. היותה של ליגה זו לא חובבנית גרמה לשיפור ניכר אצל המועדונים בדרגים הנמוכים, כאשר אלו הפכו למקצועיים ולחצי-מקצועיים. בנוסף, תקציב מועדונים אלו גדל בשל חסות של חברות גדולות תמורת תשלום רב יותר. בסוף עונת 1986/1987 החלה הליגה לקלוט מועדונים מהליגה הרביעית שסיימו במקום האחרון והמועדונים שסיימו במקום הראשון זכו לקידום במקום אלו שירדו. מאז עונת 2002/2003 המועדונים שסיימו במקום השני שיחקו בפלייאוף כנגד אלו שסיימו במקום שלישי, רביעי וחמישי. המועדונים שניצחו זכו להשתתף בעונה הבאה בליגה הרביעית. בעונת 2004/2005 נוצרה מערכת הליגות הלאומית ונוצרו ליגת הקונפרנס דרום וליגת הקונפרנס צפון, אשר העלו כל אחת את שתי הקבוצות אשר סיימו בצמרתן לליגה החמישית, ששינתה את שמה בעונה זו ל"קונפרנס נשיונל". עד אז, מספר קבוצות הליגה היה 22, והחל מעונה זו המספר גדל ל-24 קבוצות. בסוף העונה ארבע הקבוצות האחרונות יורדות לקונפרנס דרום ולקונפרנס צפון. ושתי הקבוצות הראשונות מעפילות לפוטבול ליג השנייה. בשנת 2013 שמה של הליגה שונה מ"קונפרנס נשיונל", לשמה הנוכחי: "נשיונל ליג".
נותנת החסות הראשונה של הליגה הייתה חברת "גולה", בעונות 1984/1985 ו-1985/1986. לאחר מכן ספונסרית הליגה הייתה יצרנית הרכב "ווקסהול מוטורס" למשך 12 שנים עד סוף עונת 1997/1998. הספונסרית הבאה נקראה "אגודת הבנייה הארצית" והיא שימשה כספונסרית עד עונת 2006/2007. לאחר עונה זו שמה הרשמי של הליגה נהפך ל"פריימר בלו סקוור", בעקבות שמה של נותנת החסות החדשה. חברת ההימורים הבריטית נתנה את חסותה לליגה עד לשנת 2013 כאשר מחליפתה הייתה חברת התשלומים האינטרנטיים "סקריל" ששימשה כספונסרית למשך עונה אחת. לאחר מכן, נחתם הסכם עם חברת ונאראנה המשמשת, נכון לשנת 2016 כספונסרית של הליגה. לפי הסכם שנחתם עם חברת שידורי הספורט "סטנטה ספורטס", חלק משחקי הליגה משודרים בערוצי הספורט של החברה.
אלופות הליגה.
הקבוצות אשר זכו באליפות הליגה מאז הקמתה.
קונפרנס נשיונל
קונפרנס דרום
יעקב יוסף טוורסקי
ספרות רשת
ספרות רשת היא סוגה ספרותית חדשה שנוצרה במרחב האינטרנט. נחשבת לספרות 'עממית' המצמיחה כותבים שלא היו מוכרים בדרך כלל על ידי מוסדות התרבות המסורתיים.
ספרות המסתמכת על הרשת החברתית כפלטפורמה לפרסום יצירה כתובה, במקום על מוסדות מסורתיים יותר כגון הוצאות ורשתות הספרים. לעיתים קרובות מדובר בספרות מאת יוצרים עצמאיים המתגלים בפייסבוק ומגייסים ממון להוצאת ספרם הראשון דרך מימון המונים.
כמה מסופרות-הרשת הבולטות בארצות דוברות אנגלית כוללות את וlang leav שהתפרסמו באינסטגרם ובפייסבוק, מכרו קרוב לחצי מיליון עותקים מספריהן, ואז הוחתמו על חוזים מול הוצאות ספרים לאחר הצלחתן.
אלכס אפשטיין נחשב לסופר הרשת הישראלי הראשון, לאחר שעשה את המעבר מספרות מודפסת לפרסום כתביו ברשת החברתית. ספריו של אפשטיין יצאו לתקופה אך ורק בפורמט דיגיטלי, אף שסיפוריו הקצרצרים המשיכו להתפרסם בעיתון "הארץ" המודפס מדי שבוע, עד שלבסוף חזר להוציא את ספריו גם בדפוס.
סופרי-הרשת של העת האחרונה מגיעים בדרך כלל ממסורת פחות "נחשבת" בעיני רבים, שכן מעולם לא זכו לגושפנקא של הוצאה לאור מסורתית. תחת זאת, ספרות הרשת כפי שהיא מתהווה בשנים האחרונות מקבלת נופך של "ספרות המונים" - דהינו, יצירה שצומחת מתוך כותבים 'עממיים' ונקראת בידי אלה שבאופן מסורתי לא נמנו על קוראי-הספרים. לספרות זו קמו מבקרים רבים מטעם מוסדות תרבות שונים, הטוענים שהיא לוקה באיכותה בהשוואה לספרות מסורתית, חסרה עריכה משמעותית ותכופות נכתבת ביד חובבנית. מנגד, תומכי ספרות הרשת מצביעים על כך שבזכותם חלה עלייה בצריכת המילה הכתובה, במיוחד בקרב צעירים שאינם נחשבים לקהל יעד האופייני לכך. כמו כן, קם בזכותם ערוץ הפצה מתחרה לדואופול השולט בשוק הספרים הישראלי, המורכב מרשתות השיווק: סטימצקי וצומת ספרים.
פופולריותה של ספרות הרשת עלתה בצורה יוצאת דופן בשנת 2016 כשהבולטים שבסופרים: מרסל מוסרי, לירן כהן, אסיף אלקיים, אלמוג בר, רן אפלברג, ברק פלדמן ותה, נקראים בידי רבבות אנשים מדי יום. הללו תכופות כונו 'סופרי-פייסבוק' בלעג בתחילה, אולם המושג 'סופר-רשת', שנהגה ראשית בידי הסופר תה, צבר פופולריות במהרה, וכיום הפך לכינוי המוכר יותר. תה נחשב לאחד מחלוצי התחום בישראל, שכן עוד בשנת 2014 כינה עצמו 'סופר-רשת' על כריכת ספרו הראשון והיה, לצד מרסל מוסרי, מהראשונים לפעול בזירה האינטרנטית.
חלק מסופרי-הרשת אף כיכבו ברשימת רבי-המכר של עיתון "הארץ" במשך שבועות רבים. יש מבין סופרי הרשת המשתמשים בפרופיליהם האישיים כדי להגיע לקהל, ובכך מסתמכים אך ורק על פרסום אורגני, מפה לאוזן, שמקורו בקוראיהם הקבועים. אחרים מתחזקים דפי כתיבה ומפרידים בין יצירתם ובין חייהם האישיים. חלקם אף מסתתרים מאחורי שמות-עט ונמנעים מלהיחשף בציבור. כותבי-הרשת יכולים להיות משוררים, כותבי פרוזה או קטעים קצרים. הדבר המגדיר סופר רשת אינו תוכן או סגנון - אף על פי שרבים מתוכם נוטים להתמקד בנושאים הפונים לקהל צעיר, כגון: אהבה, שברון-לב ויחסי גברים-נשים - אלא בדרך כלל המדיום שבו התגלה, והיותו סופר עצמאי המפרסם את ספריו מכיסו שלו, ללא תמיכת הוצאת ספרים.
יסמין פייג'