בבוקר ה-8 באוגוסט נשלחה הגדוד השלישי של רגימנט הנחתים השני לגווטו כתגבורת. הגדוד נחת באי בשעה 10:00 והחל לסייע בטיהור האי, שהסתיים בשעה 12:00. לאחר מכן התכונן הגדוד לתקיפת טנמבוגו, ולפני ההתקפה הפגיזה את האי הסיירת סן חואן. בשעה 16:15 החלו הנחתים לנחות בטנמבוגו, ובסיוע שני טנקים קלים מדגם M3 סטיוארט וחיפוי מגווטו, הצליחו להתקדם מעט לפני האי. אחד מהטנקים נתקע בין שני עצים, והיפנים העלו אותו באש והרגו שניים מאנשי הצוות, בעוד שניים אחרים הצליחו להימלט.
במהלך היום טיהרו הנחתים את עמדות ההגנה היפניות בגבעה 121 באופן שיטתי ותוך שימוש במטעני חבלה ורימונים, ועד שעות הערב איבטחו אותה. שורדים בודדים ערכו מתקפות בנזאי במהלך הלילה, אך ההתנגדות הסתיימה למעשה, ובשעות הצהריים ב-9 באוגוסט איבטחו האמריקנים את טנמבוגו.
הנחיתות בגוודלקנל.
בניגוד להתנגדות שהעמידו היפנים בטולאגי, בגווטו ובטנמבוגו, נתקלו הנחתים בגוודלקנל בהתנגדות מועטה בלבד. בשעה 09:10 ב-7 באוגוסט נחתו 11,000 נחתים אמריקנים בגוודלקנל והתקדמו לכיוון שדה התעופה לאורך היום ללא התנגדות. ביום המחרת המשיכו הנחתים בהתקדמותם ועד שעות הצהריים כבשו את שדה התעופה. הכוחות היפנים נסוגו לפנים האי תוך שהם מותירים מאחוריהם אספקה, ציוד רפואי וציוד מכני לבניית שדה התעופה.
תוצאות הקרב.
במהלך הקרב נמלטו כ-80 יפנים מטולאגי ומגווטו-טנמבוגו לאי הסמוך פלורידה בשחייה. אולם בחודשיים שלאחר מכן הם נלכדו על ידי התושבים המקומיים או על ידי כוחות בעלות הברית.
בעלות הברית הקימו בטולאגי בסיס ימי ותחנת תדלוק, שהיה חיוני ביותר במהלך קרב גוודלקנל והמערכה באיי שלמה. בנוסף, המעגן בטולאגי שימש גם כמקום מפלט לאוניות המלחמה של בעלות הברית שנפגעו במהלך הקרבות הימיים שנערכו במהלך קרב גוודלקנל. מאוחר יותר גם הוקם בטולאגי בסיס ספינות טורפדו שמטרתו הייתה תקיפת שיירות האספקה והחיילים ששלחו היפנים לגוודלקנל, וכן בסיס מטוסים ימיים.
על אף חשיבותו של האי, מרבית הכוחות שנשלחו לכבוש אותו ואת גווטו וטנמבוגו נשלחו לאחר מכן לגוודלקנל כדי לסייע בהגנת שדה התעופה שבו, ושם למעשה נערכה הלחימה העיקרית בחודשים הבאים.
אצטדיון הילסבורו
אצטדיון הילסבורו (באנגלית: Hillsborough Stadium) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בפרבר אולרטון בעיר שפילד שבאנגליה, ונושא את השם הילסבורו על שם מחוז הבחירה בו הוא שוכן. האצטדיון נחנך בשנת 1899 ומכיל 39,732 מקומות ישיבה. הוא משמש מאז הקמתו כאצטדיון הבית של שפילד ונסדיי.
ב-15 באפריל 1989 התרחש במקום אסון הידוע בשם אסון הילסבורו, ובמהלכו נמחצו למוות 96 מאוהדי קבוצת ליברפול, במסגרת חצי גמר גביע ה-FA. בעקבות האסון חויבו שיפורים בטיחותיים באצטדיון, כמו כן באצטדיונים נוספים ברחבי בריטניה.
במסגרת ניסיונותיה של התאחדות הכדורגל האנגלית לארח בעתיד פעם נוספת את גביע העולם בכדורגל, אושרה תוכנית להרחבתו של האצטדיון לכ-45,000 מקומות. בעבר אירח האצטדיון משחקים במסגרת מונדיאל 1966 ויורו 1996 שהתקיימו במדינה.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
במהלך שנת 1898, התבשרה קבוצת שפילד ונסדיי כי השטח אותו השכירה לטובת מגרשה הביתי נחוץ להרחבת קווי רכבת. הקבוצה רכשה שטח בפרבר אולרטון בצפון-מערב העיר שפילד, תמורת סכום של כ-5,000 ליש"ט. במקום 2,000 מקומות עמידה באצטדיון הישן, נבנו באצטדיון החדש יציעים שהכילו 3,000 מקומות עמידה. האצטדיון נפתח ב-2 בספטמבר 1899, עם פתיחת העונה בליגת המשנה באנגליה, במשחקה של שפילד מול צ'סטרפילד. הרברט מאנדיי, שחקנה של צ'סטרפילד, היה הראשון לכבוש במגרש החדש, אך שפילד ניצחה במשחקה הראשון באצטדיון בתוצאה 1–5. על אף מיקומו של האצטדיון מחוץ לגבולות העיר, והיעדר תחבורה ציבורית ראויה לאזור, האצטדיון התמלא בכ-3,000 צופים בכל משחק בשלושת החודשים הראשונים מהקמתו.
האצטדיון, שעד לשנת 1914 נקרא "אצטדיון אולרטון", הביא איתו גם הישגים למועדון. בשמונה השנים הראשונות מהיווסדו, זכתה שפילד בשתי אליפויות אנגליה הראשונות בתולדותיה, ( ו-), ובגביע ה-FA השני בתולדותיה ב-1907.
ב-1913, בעקבות רווחי המועדון, הוחלט על הרחבת האצטדיון ושיפוצו. שמו שונה ל"אצטדיון הילסבורו", על שם מחוז הבחירה שנקבע באזור באותה התקופה, ונוספו לו גם חדרי הלבשה, משרדים, חדרי התרעננות וחדר ביליארד, בנוסף ל-5,600 מקומות ישיבה ויציעי עמידה חדשים. ב-4 בפברואר אירחה הקבוצה את נוטס קאונטי לעיני קהל שיא של 43,000 צופים, אך אחת מחומות האצטדיון קרסה במהלך המשחק וגרמה לפציעתם של כ-70 אנשים.
ב-10 באפריל 1920, אירח האצטדיון לראשונה משחק בינלאומי, ובו ניצחה את בתוצאה 4–5 במסגרת אליפות הבית הבריטית, לעיני כ-35,000 צופים.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, היה הילסבורו לאחד מהאצטדיונים המובילים באנגליה. הוא הורחב פעם נוספת, ב-1961, והעלה את מספר מקומות הישיבה שלו מכ-9,000 לכ-16,000 בעקבות שיפוץ היציע הצפוני של האצטדיון. היה זה היציע השני בלבד באנגליה שנבנה עם גג מתקפל, והראשון שנבנה כך לכל אורכו של האצטדיון. שנה אחר כך אירח האצטדיון, לראשונה אחרי 42 שנים, משחק בינלאומי נוסף, ובו נפרדו אנגליה ו בשוויון 1-1 במסגרת מוקדמות יורו 1964.
במסגרת מונדיאל 1966 אירח האצטדיון ארבעה משחקים, בהם ניצחונה של 4-0 על בשלב רבע הגמר. בשנת 1977, אירח האצטדיון לראשונה משחק גמר, כשאברטון ואסטון וילה נפגשו באצטדיון למשחק החוזר של גמר גביע הפוטבול ליג, לעיני 52,135 צופים.
אסון הילסבורו.
ב-15 באפריל 1989, אירח האצטדיון את משחק חצי גמר הגביע האנגלי בין ליברפול לנוטינגהאם פורסט, כפי שקרה עשרות פעמים בעבר. עקב פתיחה מאוחרת של שערים לא מסומנים אל יציע העמידה של אוהדי ליברפול, נהרו מאות אוהדים אל תוך היציע, וכתוצאה מדוחק ומצפיפות שנגרמו בין היתר מגדרות הברזל בצידו השני של היציע, נמחצו למוות 96 אוהדי ליברפול ומאות רבות נפצעו. עיקרי דו"ח טיילור לחקירת ממצאי האירוע הטילו אצבע מאשימה, בין היתר, גם על שפילד ונסדיי, שלא עמדה בסטנדרטים הבטיחותיים הנדרשים. כחלק מממצאי הדו"ח, הוחלט להסיר באצטדיון הילסבורו ובשאר האצטדיונים במדינה את הגדרות שבין הקהל למגרש, וכן לבטל לחלוטין את יציעי העמידה. במהלך ארבע השנים שלאחר האירוע, עבר האצטדיון את השיפוץ הדרוש, הפך לאצטדיון בעל מקומות ישיבה בלבד, והגדר בין הקהל למגרש הוחלפה במעקי בטיחות נמוכים.
מחוץ לשערי האצטדיון הוקמה אנדרטה לזכר הרוגי האסון. האנדרטה נחנכה ב-15 באפריל 1999, יום השנה העשירי לאסון. על האנדרטה נכתב: "לזכרם של 96 גברים, נשים וילדים שמצאו את מותם הטרגי ואין-ספור האנשים שחייהם השתנו לנצח. חצי גמר גביע ה-FA, ליברפול נגד נוטינגהאם פורסט. 15 באפריל 1989. "לעולם לא תצעדו לבד"."
תקופת האצטדיון הכל-מושבי.
אצטדיון הילסבורו נכלל רשימת המגרשים המארחים של יורו 1996, ואירח את שלושת משחקיה של בשלב הבתים. שנה אחר כך אירח האצטדיון, לראשונה מאז האסון, משחק גדול באנגליה כאצטדיון נייטרלי - גמר גביע הפוטבול ליג בין לסטר סיטי למידלסבורו.
שיא הצופים באצטדיון מאז שיפוצו נקבע ב-2 בפברואר 2000, במשחקה של שפילד מול מנצ'סטר יונייטד, לעיני 39,640 צופים. האצטדיון עדיין זוכה לממוצעי צופים גבוהים יחסית. נכון לעונת , האצטדיון הוא הגדול מבין אצטדיוני קבוצות הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, עם כ-500 מקומות יותר מאלנד רואד.
ב-25 ביוני 2007, הכה שיטפון גדול את אזור האצטדיון, לאחר שסכר הנהר המקומי נפרץ. המגרש כוסה כולו בכמה מטרים של מים, שפגעו בין היתר גם בחדרי ההלבשה, במסעדות, במטבחים, במשרדים ובחנויות באצטדיון. עלות השיפוץ הוערכה במיליוני ליש"ט, אם כי השיפוץ לא פגע רבות בקבוצה המקומית שהייתה בפגרת הקיץ.
בשנת 2009 אושרה הרחבת האצטדיון, בעלות כוללת של כ-22 מיליון ליש"ט. המטרה הייתה התאמתו לסטנדרטים העדכניים הנדרשים על ידי פיפ"א לאירוח משחקי גביע העולם בכדורגל. השיפוץ תוכנן כך שיגיע לסיומו עד לשנת 2013, וכלל שינויים נרחבים במגרש, ביציעים ובסביבת האצטדיון, והעלאת תכולת האצטדיון בכ-5,000 מקומות. בסופו של דבר, כישלונה של הצעת אנגליה לאירוח מונדיאל 2018 גרמה להקפאת תוכניות השיפוץ, ועד כה טרם החלו העבודות באצטדיון.
מיקום, יציעים ומבנים.
אצטדיון הילסבורו ממוקם בצידה הצפון מערבי של העיר שפילד, באזור המשמש בעיקר למגורים. באצטדיון שישה יציעים:
חנות המועדון הרשמית של הקבוצה נמצאת מתחת ליציע הצפוני של האצטדיון, ובה ניתן לרכוש, בנוסף למוצרי מרצ'נדייז, גם כרטיסים ביום המשחק. מתחת ליציע הדרומי ניתן למצוא מספר מסעדות, וכן משרדים, חדרי ישיבות, לאונג' ובאר וסוויטות עסקיות. ב-1996 נבנה גשר להולכי רגל החוצה את הנהר הסמוך לאצטדיון, לרווחת האוהדים שהגיעו למשחקי יורו 1996.
משחקים בינלאומיים.
אצטדיון הילסבורו אירח עד כה עשרה משחקים בינלאומיים, ביניהם שלושה משחקים של , ארבעה משחקים במסגרת מונדיאל 1966 ושלושה משחקים במסגרת יורו 1996.
אלי אברם
אליהו (אלי) אברם (28 במרץ 1963 – 26 באוגוסט 1992) היה קצין ביחידה למלחמה בטרור של הימ"מ ומייסדה של יחידת המסתערבים של משמר הגבול ביהודה ושומרון (ימ"ס). נהרג באוגוסט 1992 במהלך היתקלות עם אנשי פת"ח בג'נין. על פועלו ואומץ לבו הוענקו לו עיטור האומץ של משטרת ישראל וצל"ש אלוף פיקוד המרכז.
קורות חייו.
אלי אברם נולד ב-28 במרץ 1963, בנם של אברהם ובתיה אברם. גדל והתחנך בראשון לציון. הוא למד בבית הספר היסודי "בארי" ובתיכון "אורט ג'וליס". הוא נבחר כיו״ר ועד התלמידים במחוז דרום.