ברטי מייעץ לדודה דהליה לפרוט על נימי לבו של טום על ידי כך שתעמיד פנים שאיבדה את התיאבון מרוב צרות. הוא משיא את אותה עיצה לטאפי כדי לרכך את אנג'לה, וגם לגאסי כדרך להפגין את אהבתו למדלן. כולם מקבלים את עצתו, והצלחות שמושבות ריקם למטבח גורמות לטבח העילוי הרתחן של ברינקלי קורט, השף אנטול, להגיש מכתב התפטרות. דודה דהליה, לא בלי צדק, מאשימה את ברטי באסון.
כשברטי מנסה לבחון את רגשותיה של מדלן כלפי גאסי, היא מפרשת את הגישושים שלו כהצעת נישואין. לשמחתו היא אומרת לו שאינה יכולה להתחתן איתו כי התאהבה בגאסי. ברטי מוסר לגאסי את החדשות הטובות, אך אפילו עם גיבוי זה גאסי חושש להציע נישואין, וברטי מחליט לחשל את רוחו על ידי מהילת אלכוהול במיץ התפוזים שלו. אלא שגם ג'יבס נוקט בשיטה זו כדי לחזק את גאסי, ובסופו של דבר המיץ של גאסי מכיל יותר אלכוהול ממה ששניהם התכוונו. בעזרת האלכוהול גאסי עובר בהצלחה את הצעת הנישואין למדלן, ולאחר מכן נושא נאום שיכורים שערורייתי בפני התלמידים בטקס חלוקת הפרסים. מדלן המזועזעת מבטלת את האירוסין איתו ומחליטה במקום זה להיענות לברטי. הרעיון לבלות את חייו עם מדלן באסט מחריד את ברטי, אך קוד האבירות של בני ווסטר לא מתיר לו לתקן את הרושם שנוצר בה. בינתיים גאסי, עדיין שיכור, נוקם במדלן על ידי הצעת נישואין לאנג'לה, שמקבלת אותה כדי להרגיז את טאפי. טאפי רודף אחרי גאסי בכל הבית בהתקף קנאה כדי לתלוש לו את הראש.
לנוכח הכאוס ברטי מודה בחוסר יכולתו לטפל במצב, ובצר לו פונה אל ג'יבס. ג'יבס מארגן היעדרות של ברטי לכמה שעות, ובזמן הזה פותר בגאוניות כתמיד את הבעיות, מוודא שאנג'לה וטאפי ישלימו, גאסי ומדלן יתארסו שוב, אנטול יבטל את ההתפטרות, ודוד טום ייתן לאנג'לה צ'ק על 500 פאונד. ברטי לומד לקח ומחליט להבא לתת לג'יבס לטפל בעניינים.
הוצאות ותרגומים.
הספר פורסם לראשונה באנגליה ב-1934, ובאותה שנה בארצות הברית בשם 'אחוזת ברינקלי'. הוא תורגם לשפות רבות. בעברית הוא יצא לאור רק ב-2005, שבעים שנה אחרי שנכתב, בחרגול הוצאה לאור, וזהו התרגום הראשון לעברית של פ. ג'. וודהאוס שספריו נחשבים קשים לתרגום.
עיבודים והשפעה.
הספר עובד למחזות וסדרות טלוויזיה, הסדרה האנגלית ג'יבס וווסטר מבוססת בין השאר על פרקים מ'טוב ויפה, ג'יבס'. סטיבן פריי מגלם בסדרה את הבאטלר ג'יבס ויו לורי את ברטי ווסטר.
סטיבן פריי כתב על נאום חלוקת הפרסים של גאסי: "הפרק הגאוני שבו גאסי פינק-נוטל מחלק את הפרסים בבית הספר היסודי נכלל פעמים רבות באסופות של ספרות קומית גדולה, ולא אחת תואר כקטע המצחיק ביותר בשפה האנגלית. אבל אני מפציר בכם לגשת לספרייה או לחנות הספרים ולקנות את 'טוב ויפה, ג'יבס', שם תכירו את כל ההקשר ותראו שהוא קם בצורה אפילו עוד יותר מצחיקה לחיים".
ג'ון לה קארה מונה את 'טוב ויפה, ג'יבס' בין הספרים האהובים עליו ביותר.
ב-2009 בסקר של העיתון הגרדיאן האנגלי נבחר הספר למקום הראשון בקטגוריית 'הספר הטוב ביותר של סופר אנגלי'.
מרק פו
פו (בוייטנאמית: Phở) הוא שמם של מספר סוגי מרק וייטנאמים המוגשים עם אטריות אורז. הפו נחשב המאכל הלאומי של וייטנאם. אטריות האורז המשמשות לפו נקראות באן פו (וייטנאמית: bánh phở), מלבד להם המרק מכיל ציר עוף או בקר המבושל עם תבלינים האופייניים למטבח הווייטנאמי, כגון הל, אניס וקינמון, ובשר – לרוב בקר (מרק פו בו) אך לעיתים עוף (מרק פו גא) וירקות. פו הוא מאכל רחוב פופולרי בווייטנאם וישנן מספר רשתות מזון המתמחות בהכנתו ברחבי העולם. בווייטנאם נפוצות מסעדות קטנות רבות ומאולתרות לאורך המדרכות בערים. זוהי מנה זולה ובדרך כלל וייטנאמים צורכים אותה בכל שעות היום.
מקורו של הפו בצפון וייטנאם במאה ה-20 ולאחר מלחמת וייאטנם הופץ בעולם על ידי פליטים מהמלחמה. כמו מאכלי רחוב אחרים, גם למרק פו אין תיעוד מתי הוכן לראשונה ומהם מקורותיו. דבר זה יצר מחלוקת מהותית לגבי ההשפעות התרבותיות שהובילו להתפתחותו בווייטנאם. ישנם סגנונות שונים בהאנוי ובהו צ'י מין סיטי שנבדלים ברוחב האטריות, מתיקות המרק ועשבי התיבול.
תוספות.
נהוג להגיש את הפו עם צלוחית תוספות בצד. צלוחית זו כוללת לרוב בצל, פלפל חריף, נבטים, בזיליקום תאילנדי, כוסברה ופלח ליים. ככלל, מנות וייטנאמיות מוגשות עם עלים טריים רבים, עשבי תיבול, ירקות ורטבים שונים כגון רוטב דגים, רוטב הויסין וסיראצ'ה. כמו כן, ישנם מרכיבים מסוימים שלא מוגשים עם המנה וניתן להוסיפם על פי בקשה.
היסטוריה.
הפו נעשה נפוץ לראשונה בתחילת המאה ה-20 בצפון וייטנאם, דרום מזרחית להאנוי במחוז נאם דין (Nam Dinh). לפי המסורת מקורו בכפרים וואן קו (Van Cu) וזאו קו (Dau Cu). לפי הכפריים, הפו נאכל בואן קו הרבה לפני תקופת הקולוניה הצרפתית שבזמנה היה פופולרי. למרות שייתכן שמנות שדומות לפו היו קיימות בנאם דינג (Nam Dinh) לפני, חוקרים מאמינים שהפופולריות שלו ומקורותיו של הפו המודרני נבעו מהצטלבות של מספר גורמים תרבותיים והיסטוריים בתחילת המאה ה-20. אלו כוללים את זמינות גבוהה יותר של בשר בקר בשל הביקוש הצרפתי, אשר בתורו יצר עצמות בקר שנרכשו על ידי פועלים סינים כדי לייצר מנה הדומה לפו שנקראת nguu nhuc phan"".
תחילה הפו היה נמכר בשעות הבוקר המוקדמות ובערבים על ידי מוכרי רחוב נודדים שסחבו על כתפיהם מטבחים ניידים באמצעות מוטות נשיאה. מהמוט נתלו שני ארונות עץ - האחד כולל מדורה קטנה והשני מאחסן אטריות, תבלינים, כלי בישול ומקום להכנת קערת הפו. כמו כן, מוכרי הפו שמרו על ראשם חם באמצעות כובע לבד ייחודי שנקרא מו פו (mu pho).
בעקבות פיצול וייטנאם לצפון וייטנאם ודרום וייטנאם בשנת 1954, כפי שנקבע באמנות ז'נבה, יותר ממיליון בני אדם ברחו מצפון וייטנאם לדרום וייטנאם. וכך מרק הפו, שלא היה פופולרי לפני כן בדרום הפך לפופולרי באזור זה. הפו כבר לא היה מוגבל למסורות קולינריות של צפון וייטנאם, והחלו להופיע וריאציות של המרק כגון תוספות שונות, ליים, בזיליקום, קינמון, נבטי שעועית, רוטב צ'ילי חריף ועוד. במקביל, בצפון וייטנאם מסעדות פו פרטיות ועסקים רבים אחרים הולאמו על ידי המפלגה הקומוניסטית. בהאנוי שרר מחסור במזון והמדינה אסרה להשתמש באורז אמיתי למרק פו. החלו להופיע מנות פו שכללו אטריות שעשויות מאורז רקוב, בשר בקר קשה ומרק תפל. ברית המועצות, שתמכה בצפון וייטנאם שלחה סיוע כלכלי שכלל בנוסף קמח תפוחי אדמה וחיטה וכך מוכרים נאלצו להשתמש באטריות שעשויות מקמח תפוחי אדמה כתחליף.
לאחר מלחמת ווייטנאם, החלה "תקופת הסבסוד" בין השנים 1975–1986. תקופה זו לוותה בקשיים רבים, ואופיינה במנגנונים סוציו-אקונומיים בלתי הולמים אשר גרמו למחסור חומרי ונפשי בחיי האנשים. בתקופה זו הייתה אינפלציה גדולה בשל מערכת ייצור איטית ולא יעילה, חוסר איזון בין היצע וביקוש, שחיתות שלטונית והחרמת נכסים על ידי הרשויות. וייטנאם הייתה שרויה במצב של הידרדרות כלכלית חדה והיא לא הצליחה להשתקם לאחר המלחמה. היא קיבלה סיוע כלכלי משמעותי מברית המועצות, סין וממדינות מזרח אירופה אך גם זה לא הספיק כדי להפחית את הבעיות. בתקופה זו היה מחסור במוצרי מזון כמו בשר ואורז ולכן מרק הפו לא כלל בשר. מסעדות שהיו בבעלות המדינה הגישו מנות פו ללא בשר שכונו "פו ללא טייס", שהתייחסו למזל"טים של חיל האוויר האמריקאי. לחם או אורז קר לעיתים קרובות שימשו כמנה צדדית, מה שיצר את מנהג טבילת הקואי (Quay).
גלובליזציה.
ב-1975 וייטנאם התאחדה על ידי השתלטות הצפון הקומוניסטי על הדרום. כשני מיליון וייטנאמים (רובם המכריע מהדרום) ברחו מהשלטון הקומוניסטי והתיישבו בצפון אמריקה, מערב אירופה ואוסטרליה. פליטים אלו הפיצו את הפו והפכו אותו לפופולרי במערב. מסעדות המתמחות בפו החלו להופיע בערים רבות בצרפת, ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה ועוד. החלו להיפתח רשתות של מסעדות פו הן בווייטנאם והן ברחבי העולם כדוגמת: פו 24 שבבעלותה 60 סניפים בווייטנאם ועוד כ-20 סניפים ברחבי העולם, פו הואה (Pho Hoa) המפעילה מעל 70 סניפים ב-7 מדינות ברחבי העולם. גם בישראל מרק הפו הפך לפופולרי וישנן מספר מסעדות שניתן למצוא אותו.
פרשת ביבי-נוני
חוק &quot;ישראל היום&quot;
פיאט 1100 (1937)
פיאט 1100 (איטלקית: Fiat 1100) היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בשנים 1937-1953.
הפיאט 1100, החל משנת המודל 1937 הוצגה כתחליף עבור פיאט 508 באלילה.
מנוע הסימקה 8 של חברת סימקה הצרפתית נלקח מדגם הפיאט 1100 (ברישיון פיאט).
בינואר 1940 מחירה של "פיאט 1100 שנת 1937–1953" היה 20,750 לירטות איטלקיות. מחירו של דגם מתחרה ה-לנצ'יה ארדאה היה 26,500 לירטות איטלקיות.
שיווק בישראל.
בשנת 1938 שווקה הפיאט 1100 בארץ ישראל המנדטורית על ידי "פיאט סוכנות ארץ-ישראל בע"מ". דגמים נוספים ששווקו על ידי פיאט היו: פיאט 1500, פיאט 508 באלילה והפיאט 500 טופולינו שמחירה היה 130 לירות א"י לגרסת גג סגור ו-140 לירות א"י לגרסת גג מתקפל.
חקירת תיק פלילי
חקירה תחת אזהרה
הקרב על מאגר צ'וסין
הלינה קונופצקה
הלינה קונופצקה (באנגלית:(Matuszewska, Szczerbińska) Halina Konopacka; 26 בפברואר 1900 - 28 בינואר 1989) הייתה אתלטית פולנייה, האלופה האולימפית הראשונה (אמסטרדם 1928), פעמיים ברציפות אלופת העולם (גטבורג 1926 ופראג 1930) ושיאנית העולם בזריקת דיסקוס. הייתה לאתלטית הפולנייה הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית.
ביוגרפיה.