לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1906, הוא הפך למבקר המוזיקלי של העיתונים פסטר לויד ו"פולגר" (Polgár). בתחילת דרכו התנסה במוזיקה קלאסית, כתב סוויטת בלט, פתיחה, רביעיית כלי-מיתר וכמה יצירות לפסנתר בהשראה צרפתית. ששה קטעי הפסנתר היו חדשים על "לוח המוזיקה" ההונגרי.
משנת 1907 היה פסנתרן החזרות (קורפטיטור) של "תיאטרון העם" ((Népszínház (Budapest, 1875–1908)). בתקופה זו הציגו את עבודתו הבימתית הראשונה, "הדומינו הצהוב", שעלה 200 פעמים. מאותה שנה ואילך הוא היה מנצח ב"קברט התיאטרון המודרני" (Modern Színház Cabaret) ולאחר מכן ב"תיאטרון שדרת אנדראשי". הצלחתו הגדולה הראשונה הגיעה שנתיים לאחר מכן עם "ההוסרים הרוקדים" שנכתב לטקסט של פרנץ ריינה (קודם: ריינר) ואז סירמאי פנה לאופרטות. בשנת 1916 הושלמה מאגנאש מישקה, האופרטה שנכתבה כמוזיקה קליטה לאוזן וכקומדיה גרוטסקית. תוך זמן קצר הוצגה גם בווינה, בברלין ובמילאנו. אופרטה זו סימנה את הפיסגה בקריירה של סירמאי. בהמשך חיבר שתי אופרטות נוספות, הרוזן רינאלדו ועוגת דבש.
האופרטות שלו הועלו על ידי תיאטרון קיראי עד שנת 1928. רוב יצירותיו הוצגו גם בווינה, בברלין ובלונדון. הוא כתב מוזיקה לשיריהם של ינה הלטאי, אנדור גאבור, מיהאי באביץ' וארנה ספ. משנת 1928 ועד מותו התגורר בניו יורק. הוא הפך שם תחילה ליועץ המוזיקלי ואחר כך למנהל האמנותי של חברת הוצאת המוזיקה שאפל (Chappel). כמלחין, כבר לא היה פעיל כמו במולדתו, בין השאר בגלל חוסר יכולתו להסתגל לסגנון ברודוויי. זמן מה הוא עוד שלח את עבודותיו להונגריה בדואר, אך לאחר מכן עסק בעיקר בעבודתם של אחרים. באמריקה הוא עזר למוזיקאים שהתפרסמו מאוד לאחר מכן כמו ליאונרד ברנשטיין וג'ורג' גרשווין. יצירותיו היו אסורות בהונגריה בין השנים 1939–1945 בגלל מוצאו היהודי. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא ביקר כמה פעמים בהונגריה, אך מעולם לא חזר להתגורר בה. הוא נפטר בגיל 86 בניו יורק.
יצירותיו.
הבימתיות
מספר הופעות הבכורה של יצירותיו כפי שנרשמו ב"מאגר התיאטרון" מאז 1946: 83.
בקולנוע
יחסי איי בהאמה–הממלכה המאוחדת
יחסי איי בהאמה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין איי בהאמה לבין הממלכה המאוחדת. שתי המדינות הן מונרכיות בחבר העמים הבריטי.
סקירה כללית.
מסוף המאה ה-15 ועד למאה ה-17 שלטה ספרד באיי בהאמה. במאה ה-18, מתיישבים בניו אינגלנד שהיו נאמנים לבריטניה עזבו את ניו אינגלנד בשל התגברות הרגשות האנטי-בריטיים במקום, ועברו לאיים. בשל המספר הגדול של מתיישבים בריטיים ברחבי האיים, הבעלות על האיים הועברה מספרד לידי בריטניה, ואיי הבהאמה הוכרזו כקולוניה בריטית ב-1783.
באותה תקופה שימשו איים רבים בבהאמה כבסיס לשודדי ים.
בשנת 1964 קיבלו האיים ממשל עצמי וב-1973 הצביעו תושבי בהאמה במשאל עם לטובת עצמאות מבריטניה.
היחסים כיום.
ב-10 ביולי 1973 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. מאז קבלת העצמאות משגשגים איי הבהאמה בעיקר בזכות תעשיית תיירות מפותחת, והיותם מרכז לבנקאות בינלאומית וניהול השקעות.
לאחר שקיבלו עצמאות נותרו איי הבהאמה חלק מחבר העמים הבריטי, ומלכת אנגליה אליזבת השנייה היא ראש המדינה. נציג המלכה באיים הוא המושל הכללי של בהאמה (Governor General of the Bahamas), שממונה על-ידה.
בפברואר 2020 ראש ממשלת איי בהאמה ד"ר הוברט מיניס אמר כי איי בהאמה מחויבים להסכם השותפות הכלכלית שנחתם עם בריטניה בסוף 2019 והוא ייכנס לתוקף לאחר שתקופת המעבר של הברקזיט תסתיים ב-31 בדצמבר 2020.
ההסכם מבטיח המשכיות סחר עם בריטניה בעקבות הסכם השותפות הכלכלית (EPA) בן 10 שנים שנחתם בין הפורום הקריבי (CARIFORUM) לבין האיחוד האירופי.
השפעות ארוכות טווח של הקורונה
השפעות ארוכות טווח של הקורונה (באנגלית: Long COVID) הם סיבוכים של מחלת נגיף קורונה 2019 (COVID-19). מתוך האנשים שאובחנו כחיוביים לקורונה כ-10 עד 20 אחוז חוו מגוון תסמינים שנמשכים יותר מחודש, ו־2.3 אחוז (1 מכל 44 אנשים) חוו תסמינים שנמשכים יותר מ־12 שבועות. סימפטומים לטווח ארוך כוללים עייפות קיצונית, כאבי ראש, קוצר נשימה, תתרנות, עיוות חוש הטעם, כאבי שרירים, חום נמוך, בעיות בתפקוד הקוגניטיבי ("ערפל מוחי"), נשירת שיער ואובדן שיניים. מחקרים נערכים על היבטים שונים של ההשפעות הללו, אך נכון לדצמבר 2020, מוקדם להסיק מסקנות, אם כי מחקר אחד הציע גורמי סיכון להתפתחות המחלה.
מערכות בריאות במדינות או בתחומי שיפוט מסוימים גויסו לטיפול בקבוצת חולים זו על ידי יצירת מרפאות מיוחדות או מתן ייעוץ לרופאים.
מחקרים הראו שנטילת חיסון נגד COVID-19 מפחיתה את הסיכון לסבול מההשפעות ארוכות הטווח.
רקע כללי.
החל מהדיווחים הראשונים על המחלה בדצמבר 2019 דרך התפשטות מגפת הקורונה, החל להתברר כי מחלת נגיף הקורונה היא מחלה ארוכת טווח עבור אנשים רבים, כמו אצל אנשים שסבלו מזיהום ראשוני קל או בינוני וכן אצל אלו שאושפזו בבית חולים עם זיהום חמור יותר.
כמה מחקרים מוקדמים מצביעים על כך שבין 1 מכל 5 ל-1 מתוך 10 אנשים עם מחלת נגיף הקורונה יחוו תסמינים הנמשכים יותר מחודש. ניתוח מוקדם של המכון הלאומי לחקר הבריאות בבריטניה מעלה שתסמינים ארוכי טווח של מחלת נגיף הקורונה עשויים לנבוע מארבע תסמונות: נזק קבוע לריאות וללב, תסמונת טיפול פוסט אינטנסיבי, תסמונת עייפות פוסט-ויראלי, והמשך סימפטומים של מחלת נגיף הקורונה. מחקר מנובמבר 2020 הגיע למסקנה כי מאובחני מחלת נגיף הקורונה נמצאים בסיכון מוגבר להשלכות פסיכיאטריות – 20% מהנדבקים מאובחנים כסובלים מהפרעה פסיכיאטרית תוך 90 יום, כאשר חרדה, דיכאון ונדודי שינה הם הנפוצים ביותר.
מטא־אנליזה שפורסמה בשנת 2022 ובחנה נתוני מחקר על 80,000 ילדים מצאה שכ־25% מהילדים שנמצאו מאומתים לנגיף הפגינו תסמין ממושך אחד לפחות, כאשר התסמינים הנפוצים ביותר היו קשורים לפן הנפשי.
רוב (עד 80%) של מי שאושפזו עם בעיות חמורות נותרו עם השפעות לטווח ארוך כולל עייפות וקוצר נשימה. חולים עם זיהום ראשוני חמור, במיוחד אלה שנזקקו להנשמה מלאכותית כדי לסייע בנשימה, עשויים לסבול גם מתסמונת טיפול פוסט אינטנסיבי לאחר התאוששות.
טרמינולוגיה.
"Long COVID" הוא מונח שנוצר על ידי מטופלת, שלפי הדיווחים שימש לראשונה במאי 2020 כהאשטאג בטוויטר על ידי אליסה פרגו.
אנשי המכון הלאומי לבריאות בבריטניה (NICE) חילקו את התסמינים שמופיעים לאחר ההחלמה לשלוש קבוצות: עד ארבעה שבועות לאחר ההחלמה התסמינים מוגדרים כ"זיהום אקוטי", כלומר כהמשך ישיר של המחלה. בטווח שבין ארבעה ל–12 שבועות התסמינים מוגדרים כ"לונג קוביד" ("Long COVID") ואילו תסמינים שנמשכים יותר מ–12 שבועות לאחר ההחלמה ולא ניתן להסביר אותם על ידי אבחנה אחרת מוגדרים כ"פוסט קוביד".
תסמינים.
תסמינים שדווחו על ידי אנשים עם השפעות ארוכות טווח כתוצאה מהנגיף כוללים:
גורמי סיכון.
על פי מחקר של קינגס קולג' לונדון שדווח ב־21 באוקטובר 2020 (אך טרם עבר ביקורת עמיתים) גורמי הסיכון להשפעות ארוכות טווח עשויים לכלול:
מחקר שערך קינגס קולג' לונדון מצא כי לפי ההערכות 10% מהסובלים ממחלת נגיף הקורונה בבריטניה לא התאוששו תוך שלושה שבועות, וכ-250,000 איש חוו תסמינים במשך 30 יום ויותר.
באפריל/מאי 2020, 143 מטופלים שאושפזו בטיפול אקוטי היו במעקב ברומא, איטליה, ו־87.4% דיווחו על לפחות סימפטום אחד מתמשך, במיוחד עייפות וקוצר נשימה.
אוניברסיטת לסטר ובתי החולים האוניברסיטאים של לסטר ומכון הבריאות הלאומי מבצעים מחקר עיקרי בנושא ההשפעות הבריאותיות ארוכות הטווח של מחלת נגיף הקורונה.
ב־1 בספטמבר 2020 פרסם "לאנסט" מאמר של 15 רופאים המסכם את התלונות הנפוצות ביותר של אנשים שהחלימו ממחלת נגיף הקורונה, שחוו דרגות חומרה שונות בשלב החמור, כפי שנראו בפרקטיקה הקלינית שלהם. הם דיווחו על מחקר תצפיתי שנערך בקרב 100 חולים שהחלימו שפורסם ביולי 2020 ומצא כי 78 מהחולים הללו הראו ממצאים חריגים ב־MRI קרדיווסקולרי (חציון 71 יום לאחר האבחנה), ו־36 מהם חוו קוצר נשימה ועייפות חריגה. בעוד שלא היה ידוע על השלכות ארוכות טווח של המחלה, החוקרים אמרו שיש צורך במחקר על היבטים של תופעות ארוכות טווח אלה, כולל חיזוי של אילו חולים עלולים לסבול מהשפעות כאלה, ניהול השלב החריף שעשוי לסייע במניעת תסמינים, שלבי התגובה החיסונית בחולים אלה, גורמים גנטיים אפשריים וטיפולים בתסמינים.
ב־9 בנובמבר 2020, מחקר מצא כי לחולי קורונה היה סיכוי של כ־18.1% לפתח הפרעה פסיכיאטרית תוך 90 יום ממועד הידבקות במחלת נגיף הקורונה, בעוד 5.8% מהחולים הללו קיבלו לראשונה אבחון פסיכיאטרי. בנובמבר 2020 אמר ד"ר אנתוני פאוצ'י כי "בין 5% ל-35% מחולי הקורונה סובלים מתסמינים מתמשכים כמו עייפות, קוצר נשימה, כאבי שרירים, הפרעות שינה ו"ערפל מוחי".
מחקרים נוספים פורסמו בהמשך.
תגובה ציבורית.
קבוצות מרובות של חולי קורונה הצטרפו לקבוצות באתרי מדיה חברתית שמבוססות על בסיס בינלאומי או על אזורים גאוגרפיים קטנים יותר. ברבים מהקבוצות הללו אנשים מפרסמים תסכולים מהחיים לצד הסימפטומים ומכך שאנשי מקצוע בתחום הרפואה פוטרים את ההשפעות הללו ככאלה שלא קשורות לנגיף.
מוז (פירושונים)
המוזיאון הלאומי (שוודיה)
המוזיאון הלאומי (או המוזיאון הלאומי לאמנויות יפות) הוא הגלריה הלאומית של שוודיה, הממוקמם על חצי האי בלאסיהולמן במרכז סטוקהולם.
היסטוריה.