בשנת 1908 בייס היה אחד משמונים האמנים הראשונים שהצטרפו לאגודת ברית האמנים (AAA) שהקים פרנק רוטר. בתערוכה הראשונה של אגודת ברית האמנים נפגש בייס עם וולטר סיקרט, שהזמין אותו להשתתף בפגישות השבועיות הקבועות של קבוצת רחוב פיצרוי. כאשר הוקמה קבוצת קמדן טאון בשנת 1911, וולטר בייס היה אחד מהמייסדים שלה. בייס הציג עבודות בכל שלוש התערוכות של קבוצת קמדן טאון ובשנת 1913 הפך לחבר מייסד בקבוצת לונדון. הוא גם הציג בתערוכה הפרנקו-בריטית בשנת 1908. בשנות העשרים של המאה העשרים נושא מתמיד של עבודתו של בייס היה רישומי שמן ישירים של אשתו ובניו.
מלחמת העולם הראשונה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה המשיך בייס ללמד בבית הספר לאמנויות ומלאכות קמברוול, שהיה קרוב לתחנת הרכבת התחתית "אלפנט אנד קאסל" בלונדון. זהו האתר של אחת היצירות הידועות ביותר של בייס, "תחנת התחתית במהלך התקפה אווירית בלונדון" (1918). קנה המידה של הציור והקומפוזיציה משקפים את עבודתו של בייס לפני המלחמה כמעצב תפאורות תיאטרון, שיוצרים רושם שהצופה נוסע ברכבת עובר בתחנה ורואה את האנשים על הרציף. התמונה הוצגה בתערוכת האקדמיה המלכותית בשנת 1918 ונרכשה על ידי מוזיאון המלחמה הקיסרי, ששאל את בייס אם יעשה עבודה נוספת עבורם.
בייס בילה זמן מה בדבון בשנת 1918 בהכנות למה שהפך לציור על "ניצולי ספינה". ציור זה היה מיועד לוועדת הזיכרון הבריטית בהיכל הזיכרון הלאומי. כאשר בוטל פרויקט הציור הוענק למוזיאון המלחמה הקיסרי אך נשרף בשריפה בשנת 1977.
קריירה מאוחרת.
בשנת 1918 מונה בייס למנהל בית הספר לאמנות בווסטמינסטר, תפקיד אותו מילא עד 1934. בין השנים 1927–1939 בייס היה מרצה לפרספקטיבה בבתי הספר המלכותיים של האקדמיה וכשעזב את ווסטמינסטר בשנת 1934, המשיך ללמד כמרצה אורח באוניברסיטת רדינג עד שנת 1937.
בתחילת מלחמת העולם השנייה בייס הגיש הצעה לוועדה המייעצת של אמני המלחמה אך היא נדחתה. אולם במאי 1942 הציעו לבייס משימה להפיק ציור שמן גדול בנושא הפשיטות האוויריות שהביאו לפגיעה בחלקים מארמון בקינגהאם בשנת 1940 וב־1941. הציור שהתקבל, "טייסי האויב שהופלו בניסיון להפציץ את ארמון בקינגהאם", הוביל להזמנות נוספות בזמן המלחמה.
במהלך המלחמה בייס תרם תרומה ראשונה לתוכנית התיעוד של בריטניה, והעלה תצוגות רבות של שהתרכזו לעיתים בפעילויות פנאי ובאנשים שאוכלים ושותים. הוא ייצר לפרויקט 29 צבעי מים מלונדון, 23 מאסקס ו 20 אזורים אחרים, כולל שבעה ציורים של אוקספורד .
בשנת 1944 בייס הפך למנהל ציור בבית הספר לאומנויות בלנקסטר, ולבסוף פרש בשנת 1949, בהיותו בן שמונים.
המכון למידע מדעי
המכון למידע מדעי (באנגלית: The Institute for Scientific Information; בראשי תיבות: ISI) הוא שירות פרסום אקדמי, שנוסד על ידי יוג'ין גארפילד בפילדלפיה בשנת 1956. המכון מספק שירותי מסדי נתונים סיינסטומטרים () וביבליוגרפיים. ומתמחה בתחום מדד הציטוטים (), תחום שגארפילד היה אחד החלוצים בו.
היסטוריה.
בתחילה דרכו נקרא המכון Documation. בשנת 1992 נרכש המכון על ידי מחלקת מדעי הבריאות בתאגיד תומסון () והתפרסמה בשם תומסון ISI, כחלק מעסקי הקניין הרוחני והמדעי של תומסון-רויטרס. ב-2016 נמכר תאגיד תומסון לחברת קריאייטיב אנליטיקס (). בפברואר 2018, הודיעה קריאייטיב כי תקים מחדש את ISI כחלק מקבוצת המחקר המדעי והאקדמי שלה והחל מנובמבר 2018 המכון מהווה מחלקה בתוך חברת קריאייטיב אנליטיקס.
שירותים.
המכון מחזיק מאגר מידע של ציטוטים המכסה אלפי כתבי-עת אקדמיים. הכולל את מדד הציטוטים המבוסס על דפוס ארוך-שנים, ומשכלל את מדד הציטוט המדעי (), מדד הציטוטים למדעי החברה () ומדד הציטוטים לאמנויות ומדעי הרוח (). בסיס נתונים זה מאפשר לזהות אילו מאמרים צוטטו בתדירות הגבוהה ביותר ומי ציטט אותם.
המכון מפרסם גם את ""דו"חות הציטוטים" "בכתבי העת" ()" השנתיים, המבוססים על רשימה של כ-14,000 כתבי עת מדעיים ומפרטים את האימפקט פקטור לכל אחד מכתבי העת . בתוך הקהילה המדעית, האימפקט פקטור של כתב העת ממשיך למלא תפקיד חשוב אך שנוי במחלוקת בקביעת היוקרה המלווה מחקר שפורסם על ידי מדען.
המכון מפרסם עלון דו חודשי שבו מתפרסמים מאמרים שעשו פריצת דרך מבחינת מדד הציטוטים ב-21 תחומים מדעיים כגון: מתמטיקה (כולל סטטיסטיקה), הנדסה, ביולוגיה, כימיה, ופיזיקה. המדד בעלון הדו חודשי מתבסס על הגידול במספר הציטוטים של מאמר ברווחי זמן של חודשיים.
המכון מפרסם גם את "רשימת המצוטטים ביותר של ה-ISI", אחד הגורמים הכלולים בדירוג האקדמי של אוניברסיטאות העולם שמתפרסם מדי שנה על ידי אוניברסיטת ג'יאו טונג שאנגחאי.
רשימת המצוטטים ביותר של ה-ISI.
"רשימת המצוטטים ביותר של ה-ISI" הוא מאגר נתונים שמכיל מידע על "החוקרים המצוטטים ביותר", כלומר חוקרים שפרסומיהם מצוטטים פעמים רבות בכתבי עת אקדמיים (במהלך העשור האחרון). ההכללה ברשימה זו מהווה מדד לא רשמי להערכה של אקדמאים. והיא משמשת להערכה והשוואה בין השאר בדירוג האקדמי של האוניברסיטאות בעולם .
המתודולוגיה למדד היא לבחון כמה פעמים מצוטט מאמר בתוך כל המאמרים שבמאגר הציטוטים המדעיים שפורסמו בשנה קבועה אחת. מאמרים שנמצאים באחוזון העליון הראשון ביחס לשנת הפרסום שלהם נקראים "מאמרים מצוטטים ביותר". כל מאמר במאגר הנתונים מוקצה לאחת או יותר מ-21 קטגוריות, על סמך סיווג ISI של כתב העת בו פורסם המאמר. רשימת החוקרים המצוטטים ביותר מורכבת מבחירה, בכל תחום, של אותם חוקרים עם המספר הגבוה ביותר של המאמרים המצוטטים ביותר, בתקופה של 10 שנים. מספר החוקרים המצוטטים ביותר משתנה מתחום לתחום והוא נקבע בהתאם למספר החוקרים הכולל התורם לתחום.
הקטגוריות הן כדלקמן:
ראלף ההוזאנוטל
ראלף ההוזאנטל (בגרמנית: Ralph Hasenhüttl; נולד ב-9 באוגוסט 1967) הוא כדורגלן עבר אוסטרי אשר משמש כיום כמאמנה של סאות'המפטון מהפרמייר ליג.
קריירה כשחקן.
ההוזאנטל, נולד בגראץ והחל את הקריירה שלו במועדון של עיר הולדותו, גראצר א.ק., ועשה את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת בעונת 1985/1986. הוא עבר לאוסטריה וינה בשנת 1989, עמה זכה בשלושה תארים רצופים, באליפות הליגה האוסטרית ובשני גביעים מקומיים. ב-1994 עבר לרד בול זלצבורג בה זכה באליפות נוספת ובסופר קאפ האוסטרי. בשנת 1996,יצא לראשונה מחוץ לאוסטריה כשחתם במכלן הבלגית, בה שיחק עונה אחת, לאחר מכן שיחק עונה אחת בליירסה, גם כן הבלגית. לאחר מכן עבר לשחק בגרמניה בפ.צ. קלן, בשתי עונות בקבוצה כבש רק שלושה שערים ב-41 הופעות ולאחריהן עבר לגרויטר פירט. ההוזאנטל סיים את הקריירה בקבוצת המילואים של באיירן מינכן.
ההוזאנטל הופיע שמונה פעמים בנבחרת אוסטריה בהן כבש שלושה שערים.
קריירה כמאמן.
אונטרהאכינג.
בין השנים 2004–2005, אימן ההוזאנטל בקבוצת הנוער של אונטרהאכינג, לאחר פיטוריו של מאמן הקבוצה הבוגרת, במרץ 2007, מונה למאמנה של הקבוצה הבוגרת, לאחר מכן היה עוזר המאמן של המאמן החדש, לאחריו מונה למאמנה הקבוע של הקבוצה הבוגרת. ב-22 בפברואר 2010, לאחר שלוש שנים במועדון, פוטר. הוא סיים את תפקידו במועדון עם שיא של 40 ניצחונות, 20 תוצאות תיקו ו-28 הפסדים.
ו.פ.ר. אאלן.
בינואר 2011, חתם ההוזאנטל ב-ו.פ.ר. אאלן מהליגה הגרמנית השלישית, אז הייתה במקום ה-16, נקודה מעל הקו האדום. הוא השאיר את הקבוצה בליגה, דבר אשר זיכה אותו בחוזה לעונה נוספת. לאחר שסיים בעונה זו בחלק העליון של הטבלה, חתם לשנתיים נוספות בנובמבר 2011. בסיום העונה, עונת 2011/2012, סיימה ו.פ.ר. אאלן במקום השני ועלתה לבונדסליגה השנייה. הקבוצה סיימה את העונה במקום התשיעי, המיקום הגבוה מבין הקבוצות שעלו ליגה. לאחר שנתיים וחצי מוצלחות ההוזאנטל התפטר מתפקידו ביוני 2013, בעיקר עקב בעיות כלכליות במועדון. הוא סיים עם שיא של 36 ניצחונות, 28 תוצאות תיקו ו-29 הפסדים.
אינגולשטאדט 04.
באוקטובר 2013 מונה ההוזאנטל למאמנה של אינגולשטאדט 04. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא סיים עמה במקום העשירי כאשר בשעה שמונה הייתה בתחתית. בעונת 2014/2015, ההוזאנטל עלה עם הקבוצה לבונדסליגה כשסיים עמה במקום הראשון בבונדסליגה השנייה. בעונת 2015/2016, סיים עם הקבוצה במקום ה-11 בבונדסליגה אך בחר שלא להאריך את חוזהו בתום העונה.
ר.ב. לייפציג.
במאי 2016 חתם ב-ר.ב. לייפציג. משחקו הראשון היה נגד דינמו דרזדן בגביע הגרמני, שם הפסיד בבעיטות עונשין. בעונת הבכורה שלו ושל המועדון בבונדסליגה ההוזאנטל הצעיד את לייפציג לסיים במקום השני. בעונה שלאחר מכן סיים עם המועדון במקום השישי אך עזב את המועדון במאי 2018.
סאות'המפטון.
ב-5 בדצמבר 2018, מונה ההוזאנטל למאמנה החדש של סאות' המפטון מהפרמייר ליג, המאמן האוסטרי הראשון בפרמיירליג. כאשר מונה לתפקיד, הייתה הקבוצה במקום האחרון בליגה, ושלושה ימים לאחר מכן, הפסיד עמה 0–1 לקארדיף סיטי. הניצחון הראשון שלו כמאמן בפרמייר ליג, היה ב-16 בדצמבר בניצחון 3–2 על ארסנל. ב-27 באפריל 2019 הבטיחה סאות'המפטון את הישארותה בליגה לאחר תיקו 3-3 נגד בורנמות', וסיימו במקום ה-16 בליגה.
ב-25 באוקטובר 2019 ספגה הקבוצה בניהולו של ההוזאנטל את ההפסד הביתי הגבוה בתולדות המועדון, כאשר הפסידה 0–9 ללסטר סיטי. ההוזאנטל התנצל על התוצאה וקיבל את תמיכת ההנהלה להישאר בתפקידו. ביוני 2020 הוא חתם על הארכת חוזה במועדון עד 2024. אף על פי שהקבוצה הייתה בסכנת ירידה לאחר התבוסה ללסטר סיטי, הקבוצה השתפרה ככל שהעונה התקדמה, וסיימה את העונה עם רצף של שבעה משחקים ללא הפסד וסיימה במקום ה-11 בליגה. ביולי 2020 זכה גם בפרס מאמן החודש בפרמייר ליג עקב שבעה משחקים אלו.