טרבס השתתף כשחקן אורח בסדרות דרמה רבות כגון "רוזמרי ותיים", "בחזרה לאחוזת העמק", "The Bill", "ההרפתקאות החדשות של הסייח השחור", "עדות אילמת", "קוואנה QC", "ג'יבס וווסטר", "המפקח מורס", "פוארו" על פי אגאתה כריסטי, "לאבג'וי", "כן, אדוני ראש הממשלה", "ברז'ראק", "רציחות במידסומר", "Follyfoot", "מיס מארפל", "Minder", הסדרה "Z-Cars", "הגומלים", "Doomwatch", ובסיפור "Meglos" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
בקולנוע שיחק טרבס בסרטים "פרילאנס" (1971), "One Hour to Zero" (מ-1976), "Sweeney 2" (מ-1978), "צ'ארלי מופין" (1979), "איש הפיל" (1980), "מרדף אל תוך הלילה" (1981), "מותו של עיתונאי" (1985), "Paper Mask" (מ-1990), "The Fool" (מ-1990), "פחד בחשכה" (1991), "Mad Dogs and Englishmen" (מ-1995), וב-"Sunshine" (מ-1999).
בנוסף לקריירה על המסך הופיע טרבס גם על במות התיאטרון ובתוכניות רדיו. הוא שיחק עם התיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "Plenty" מאת דייוויד הר, "The Philanderer" מאת ג'ורג' ברנרד שו, "חסד" מאת ארנולד וסקר, "איש הקרח" מאת יוג'ין או'ניל, ובמחזות השייקספיריים "מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד לאונטו, וב"קוריולנוס" בתפקיד מנניוס (1984).
חיים אישיים.
טרבס היה נשוי למרגרט ג'ין. בנו הבכור הוא השחקן סיימון טרבס.
ב-30 בינואר 2002 נפטר במיצ'ם שבלונדון.
אליפות גרמניה בכדורגל 1957
אליפות גרמניה בכדורגל 1957 הייתה העונה ה-47 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1956/1957 בכדורגל הגרמני.
התחרות הסתיימה בניצחון של בורוסיה דורטמונד, וזאת בפעם השנייה בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות.
ארגון האליפות.
התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:
תחילה, קיקרז אופנבך והולשטיין קיל התחרו על המקום השמיני בתחרות. קיקרז אופנבך ניצחו 3:2 בהארכה. הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר.
כדורגלנים מצטיינים.
אלפרד נפקלו, בורוסיה דורטמונד כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה ברציפות.
אליפות גרמניה בכדורגל 1958
אליפות גרמניה בכדורגל 1958 הייתה העונה ה-48 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1957/1958 בכדורגל הגרמני.
התחרות הסתיימה בניצחון של שאלקה 04, וזאת בפעם השביעית בתולדות המועדון. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות.
להמבורג זה היה ההפסד השני ברציפות במשחק הגמר.
ארגון האליפות.
התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:
תחילה, פ.צ. קלן ופ.צ. קייזרסלאוטרן התחרו על המקום השמיני בתחרות. קיקרז אופנבך ניצחו 3:0 במשחק נוסף. הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית המשחקים נערכו במגרש נייטרלי, תוך מפגש יחיד בין הקבוצות. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר.
כדורגלנים מצטיינים.
ברנהרד קלודט, שאלקה 04 כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
ב.מ.וו 700
ב.מ.וו 700, ( BMW 700) - היא מכונית סופרמיני תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין אוגוסט 1959 לנובמבר 1965. יוצרו 188,211 יחידות. בשנת 1960 חברת ב.מ.וו ייצרה 155 יחידות ליום. בשנת 1963 הוגדל בסיס הגלגלים ב-160 מ"מ בדגם 700 LS (סדאן).
הרכבת ב.מ.וו 700 בישראל.
היה ניסיון להרכבת דגם ב.מ.וו 700 בישראל על ידי התעשיין אפרים אילין. בשנת 1962 אילין התחייב לפני חברת ב.מ.וו להרכיב 840 יחידות בשנה, אבל לבסוף ההסכם לא יצא לפועל. הורכבו 4 יחידות, דגמי ב.מ.וו 700 אשר שווקו בשנת 1963, 2 יחידות בתל אביב, 1 בירושלים, ו- 1 בחיפה. במאי 1963 חתם אילין על חוזה להרכבת מכונית קטנה, עם הינו מוטורס היפנית, ה-קונטסה 900.
ניסיון חברת אוטוקרס להרכיב את דגם ב.מ.וו 700 בישראל.
ביולי 1965 נחתם הסכם על ידי יצחק שובינסקי מנכ"ל אוטוקרס עם חברת ב.מ.וו ולפיו ב.מ.וו תספק לאוטוקרס את תיבת ההילוכים והמנוע של הב.מ.וו 700, כאשר יתר החלקים המכניים ייוצרו בארץ והמרכב יבנה מפיברגלס. בדצמבר 1965 חברת ליילנד הפכה לבעלת מניות עיקריות באוטוקרס, ולספקת הרכיבים העיקרי של אוטוקרס והפרויקט נגנז.
שיווק ב.מ.וו 700 בישראל.
ב.מ.וו 700 שווקה בישראל מספטמבר 1960 על ידי סוכנות "אוטו סטוק", שמשרדיה היו ברחוב לבונטין 8, בתל אביב.
בשנת 1961 שווקו 376 יחידות, תחת הסיסמה : "המכונית שנבחרה לאחת מהטובות בעולם והאידיאלית לתנאי הארץ".
חוק אי-הסתירה
תחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג
תחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ'
תחום אי רציפות
Stadt des KdF-Wagens bei Fallersleben
זקן כחול
זקן כחול (באנגלית: Bluebeard) הוא רומן מאת הסופר האמריקאי קורט וונגוט. הספר פורסם ב-1987 באנגלית, ויצא לאור בעברית בשנת 1990 בהוצאת זמורה ביתן. גיבור הספר, הצייר הבדוי ראבּו קאראבקיאן (1916–1988) מספר את תולדות חייו, ספק אוטוביוגרפיה, ספק יומן. קאראבקיאן (המופיע כדמות משנה בספרו של וונגוט 'ארוחת בוקר של אלופים') הוא אמריקאי ממוצא ארמני הגר בגפו לאחר שהתאלמן, בלונג איילנד, בבית רחב-ידיים בו הוא מציג את אוסף הציורים הגדול ביותר בזרם האקספרסיוניזם המופשט. את מלאכת הכתיבה הוא נוטל על עצמו בדרבונה של סירסי ברמן, אלמנה אנרגטית ודעתנית המופיעה ומתערבת בחייו, נחושה גם לגלות את סודו של קאראבקיאן, אותו הוא מסתיר תחת מנעול ובריח באסם. מכאן שם הספר, המתייחס לאגדת כחול הזקן.
תקציר העלילה.
ראבו קאראבקיאן נולד ב-1916 בסן איגנסיו, קליפורניה להורים ארמניים ששרדו את שואת הארמנים. בגיל צעיר מתגלה כישרונו לצייר והוא נוסע לניו יורק להיות שוליה בביתו של דן גרגורי, מאייר מפורסם ומצליח ממוצא ארמני. במלחמת העולם השנייה שירת כסרן במחלקה של אמנים שהתמחו בהסוואה, ובמהלך המלחמה איבד את עינו השמאלית. כצייר הוא ידוע בעיקר לשמצה לאחר שציוריו המופשטים החלו מתפוררים ומתקלפים כשהצבע האקרילי בו השתמש התגלה כלא עמיד. בתחילת הסיפור, כשנתיים לאחר מותה של אידית, אשתו השנייה לה היה נשוי עשרים שנה, קאראבקיאן בן ה-71 גר בבית בעל ה-19 חדרים כמעט לבדו. כל המשרתים עזבו, ורק טבחית חדשה ששכר ובתה בת ה-15 גרות בבית. לעיתים באים מבקרים לראות את אוסף הציורים שלו, אבל חברו היחיד הוא שכנו, הסופר פול שלזינגר, שנמצא רוב שעות היממה בביתו של קאראבקיאן ואוכל אצלו.
על רקע זה מופיעה סירסי ברמן, אותה פוגש קאראבקיאן על החוף ליד ביתו. סירסי, בת 43 שהתאלמנה לא מזמן, היא סופרת פופולרית, הכותבת ספרי נוער תחת שם העט פולי מאדיסון. היא מתחילה את השיחה עם קאראבקיאן בבקשה שיספר לה כיצד הוריו מתו. לאחר שהוא עונה לה, קאראבקיאן מזמין אותה לארוחת ערב בביתו יחד עם פול, ובסוף הערב מציע לה להתארח בביתו במקום בבית המלון בו היא שוהה. סירסי, ששמה מרפרר לאלה-קוסמת קירקה מהמיתולוגיה היוונית, מסכימה להצעה, ובמהרה מתחילה להתערב בחייו של קאראבקיאן, לקרוא את מכתביו, ולחטט בחפציו. בעידודה, קאראבקיאן נוסע למספר ימים לניו יורק, ובשובו מגלה כי היא עיצבה מחדש את מבואת הבית ובמקום התמונות המופשטות ויקרות הערך שלו מוצגים הדפסים קיטשיים מהתקופה הוויקטוריאנית של ילדות על נדנדות. חברו פול סייע לה כנקמה על כך שקאראבקיאן הסתיר ממנו כי היא הסופרת פולי מאדיסון, וגרם לפול להיראות מגוחך כשהתייחס אליה בזלזול והתנשאות. בזעמו, קאראבקיאן מגרש את שניהם, אולם בהמשך העלילה הם חוזרים לגור בביתו. בסופו של הספר סירסי מצליחה לשכנע את קאראבקיאן להראות לה מה הוא מחביא באסם: ציור פוטוריאליסטי ענק בגודל עשרות מטרים, של העמק בו היה קאראבקיאן כשהסתיימה מלחמת העולם, ובו נראים חמשת אלפים מאתיים ותשעה עשר בני אדם - שבויי מלחמה מצבאות שונים, צוענים, וניצולי מחנות ריכוז. הציור הענק הופך לאטרקציה תיירותית מצליחה.
ניתוח ספרותי.
זקן כחול הוא בראש ובראשונה ספר על אמנים ותפקידה של אמנות בחברה האמריקאית כיום. הספר דן בשאלה של ריאליזם מול אקספרסיוניזם מופשט (ואמנות מודרנית בכלל). בנוסף, הספר נוגע בשאלה למה סוג אמנות מסוימת נחשב רציני, וסוג אחר לא. בהקדמה לספר וונגוט כותב:
בספרים רבים של וונגוט דמויות נשיות מהוות אלמנט סימבולי בסיפור ולא דמויות תלת-ממדיות. לעומתן, סירסי ברמן ומרילין קמפ (המאהבת של דן גרגורי, ומושא האהבה של קאראבקיאן כנער) מופיעות כאמביציוזיות, אינטליגנטיות, חדות תפישה, החלטיות, חזקות, דעתניות ורהוטות. הבדל זה מתבטא גם בשם הציור הענק באסם: "עכשיו תורן של הנשים".
הבט אחורה בזעם (סרט, 1959)
הבט אחורה בזעם (באנגלית: Look Back in Anger) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1959 המבוסס על מחזה בשם זה מאת ג'ון אוסבורן משנת 1956 בבימויו של טוני ריצ'רדסון עם ריצ'רד ברטון, מרי יור וקלייר בלום בתפקידים הראשיים.
המחזה והסרט מהווים דוגמה לסגנון ריאליזם "כיור המטבח" שהתפתח בתרבות הממלכה המאוחדת בשנות ה-50 ווה-60 בתיאטרון, בספרות, בקולנוע ובטלוויזיה. הגיבורים היו צעירים זועמים, חלקם בעלי השכלה, שהתפכחו מתקוותיהם בחברה המודרנית. הם חיו בדירות מרופטות, ברבעים מוזנחים ובילו את זמנם החפשי בשתייה בפאבים. את תסכולם וזעמם הם פרקו על חבריהם ובני זוגם.
התופעה הזאת צמחה אחרי מלחמת העולם השנייה כשבריטניה הייתה שקועה במשבר כלכלי עמוק. הצעירים שקיוו מהחברה שתשפר את מצבם התאכזבו. באותן השנים גדל גם אי השוויון החברתי אך עד מחזהו של אוסבורן לא הייתה לכך התייחסות.
אוסבורן לא גילה עניין בכתיבת התסריט והסתפק בהוספת מספר דיאלוגים. הוא מכר את זכויותיו בסכום פעוט של 2,000 לירה שטרלינג.