ניתן להכניס אבני סטיאטיט למקפיא ובהמשך להשתמש בהן במקום קוביות קרח לצינון משקאות אלכוהוליים ללא דילול. הן קרויות לפעמים אבני ויסקי (whiskey stones). רוב אבני הוויסקי כוללות גימור למחצה המשמר את המראה הרך של סטיאטיט טבעי, בעוד שאחרות מלוטשות לחלוטין.
סטיאטיט משמש לעיתים קרובות כמבודד חשמלי למבנים ולרכיבים חשמליים, בגלל עמידותו ומאפייניו החשמליים, ומכיוון שניתן ללחוץ אותו לצורות מורכבות לפני החימום.
אבן סבון
מלקולם בראון
מלקולם ווילד בראון (אנגלית: Malcolm Browne; 17 באפריל 1931 - 27 באוגוסט 2012) היה עיתונאי וצלם אמריקאי. עבודתו הידועה ביותר הייתה התצלום עטור הפרסים של ההצתה העצמית של הנזיר הבודהיסטי טיק קואנג דוק בשנת 1963.
ראשית חייו.
בראון נולד וגדל בעיר ניו יורק. אמו הייתה קוואקרית בעלת דעות נחרצות כנגד המלחמה, אביו היה רומי קתולי ואדריכל. בראון למדה בסמינר Friends, בית ספר קוויקרי במנהטן מהגן ועד כיתה י"ב. הוא למד במכללת סוורתמור בפנסילבניה ולמד כימיה.
קריירה.
הקריירה של בראון בעיתונאות החלה כשגויס במהלך מלחמת קוריאה, והוצב במהדורה הפסיפיקית של עיתון הכוכבים והפסים"," שם עבד במשך שנתיים. הוא עבד ב-עיתון Times Herald-Record, שהופץ במידלטון בניו יורק, לאחר מכן הצטרף לסוכנות הידיעות AP, עבד בבולטימור בין השנים 1959 עד 1961, ובשלב זה התמנה לכתב הראשי של אינדוצ'ינה. ב-11 ביוני 1963, הוא צילם את תצלומיו המפורסמים של מותו של טיק קואנג דוק. לאחר שזכה בפרס פוליצר לדיווח בינלאומי וקיבל הצעות עבודה רבות, הוא עזב בסופו של דבר את ה-AP בשנת 1965.
הוא עבד ב-רשת הטלוויזיה ABC במשך כשנה אך לא אהב את עיתונות הטלוויזיה. הוא עבד כפרילנסר במשך כמה שנים, ועשה מלגה שנתית באוניברסיטת קולומביה עם המועצה ליחסי חוץ. בשנת 1968 הצטרף לעיתון הניו יורק טיימס, ובשנת 1972 הפך לכתב של דרום אמריקה. לפני שהפך לעיתונאי בראון עבד ככימאי, ובשנת 1977 הוא הפך לסופר מדעי, וכיהן כעורך בכיר ב- Discover. הוא חזר "ל"טיימס בשנת 1985. הוא סיקר את מלחמת המפרץ הפרסית בשנת 1991.
מוות.
בראון נפטר ביום שני, 27 באוגוסט 2012, בגיל 81, מסיבוכים של מחלת הפרקינסון.
ז'אק ווהן
ז'אק ווהן (באנגלית: Jacque Vaughn; נולד ב-11 בפברואר 1975) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר משמש כעוזר מאמן בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA. אימן בעבר את קבוצות ה-NBA אורלנדו מג'יק (2012–2015) וברוקלין נטס (2020).
לאורך 12 עונותיו כשחקן ב-NBA שיחק עבור 5 קבוצות שונות, ורשם ממוצעים כוללים של 4.5 נקודות, 2.5 אסיסטים ו-1.3 ריבאונדים למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות.
ווהן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, וגדל בפסדינה הסמוכה. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של "תיכון ג'ון מיור", 1992/1993, נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, ואף זכה בתואר ה-MVP של המשחק יחד עם ג'רי סטקהאוס.
בין השנים 1993–1997 למד באוניברסיטת קנזס, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל רוי ויליאמס. בכל 4 עונותיו בקבוצה העפילו ה"ג'ייהוקס" לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), ובעונת 1995/1996 אף הגיע לרבע הגמר, בו הפסידו מול אוניברסיטת סירקיוז. בעונות 1996 ו-1997, בהן רשם ממוצעים של 10.6 נקודות ו-6.4 אסיסטים למשחק, נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American). לאורך תקופתו בקנזס שיתף פעולה, בין היתר, עם שחקני ה-NBA לעתיד גרג אוסטרטאג, סקוט פולארד, ריף לפרנץ ופול פירס.
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 1997 נבחר ווהן על ידי יוטה ג'אז, בבחירה ה-27. בעונתו הראשונה ביוטה העפילה הקבוצה לגמר ה-NBA, אולם הפסידה מול שיקגו בולס בתוצאה 2–4, בזהה לעונה הקודמת. ב-4 עונותיו עם הג'אז שימש ווהן כשחקן ספסל, ורשם ממוצעים של 4.3 נקודות ו-2.4 אסיסטים למשחק.
בין השנים 2001–2006 שיחק לתקופות קצרות עבור אטלנטה הוקס, אורלנדו מג'יק וניו ג'רזי נטס. לאורך התקופה פתח ב-110 משחקים, והעמיד ממוצעים של 5.0 נקודות ו-2.7 אסיסטים למשחק.
ביולי 2006 חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס, במדיה שיחק ב-3 עונותיו האחרונות בקריירה. בעונת זכה עם הספרס באליפות ה-NBA, לאחר שגברה על קליבלנד קאבלירס בסדרת הגמר. ווהן שותף בכל 20 משחקי הקבוצה בפלייאוף, כמחליפו מהספסל של טוני פארקר, ותרם 2.2 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 34.
קריירת אימון.
לקראת עונת הצטרף ווהן לצוות האימון של גרג פופוביץ' בסן אנטוניו ספרס, בו שיתף פעולה עם עוזרי המאמן ברט בראון ומייק בודנהולצר. בעונת הודחה הקבוצה בגמר האזור המערבי בפלייאוף, מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ביולי 2012 מונה ווהן למאמן הראשי של קבוצת אורלנדו מג'יק, במקומו של סטן ואן גנדי. בשתי עונותיו הראשונות בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן כולל של 43 ניצחונות לעומת 121 הפסדים, ולאחר שפתחה את עונת עם מאזן 15–37 פיטרה אורלנדו את ווהן מתפקידו ומינתה במקומו את עוזר המאמן ג'יימס בורגו. השחקנים הבולטים של המג'יק באותה תקופה היו טוביאס האריס, ארון אפללו וניקולה ווצ'ביץ'.
לקראת עונת מונה לעוזר מאמן ברוקלין נטס, תחת המאמן הנכנס קני אטקינסון. ב-7 מרץ 2020, כאשר עמדה הקבוצה על מאזן שלילי 28–34, מונה ווהן למאמן הראשי של הנטס במקומו של אטקינסון. בסיום אותה עונה חזר לעמדת עוזר המאמן בברוקלין, כאשר מונה סטיב נאש למאמן הראשי.
ז'אק וון
ז'ק ווהן
צאריצינו
צאריצינו (ברוסית: Царицыно) היא שמורה ומוזיאון במוסקבה שנוסדה בשנת 1984 בפארק בעל אותו השם.
בצאריצינו ישנו מוזיאון להיסטוריה ולארכיטקטורה, פארק עם יער סמוך, מוזיאון לאמנות ומפל של בריכות צאריצינו. בפארק מספר ביתנים, פרגולות, שדירות עצים, מערות מלאכותיות, גשרים דקורטיביים, ובית תפילה אורתודוקסי רוסי בשם "מקור חיים". צאריצינו ממוקם בין הנפות צאריצינו, ביריוליובו המזרחית, דרום אורחובו-בוריסובו וצפון אורחובו-בוריסובו.
ויליאם מודי
ויליאם הנרי מודי (באנגלית: William Henry Moody; ) היה פוליטיקאי ושופט אמריקאי, שהחזיק במשרות בכל שלוש זרועות הממשל של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית.
ראשית חייו.
ויליאם מודי נולד בניוברי, מסצ'וסטס. הוא היה בנם של הנרי לורד מודי ושל מליסה אוגוסטה (לבית אמרסון) מודי. אביו החזיק בבעלותו כמה חוות וניהל אותן. ויליאם מודי למד בבתי הספר המקומיים בניוברי, בסיילם ובדנברס. ב-1872 הוא סיים את לימודיו באקדמיית פיליפס. ב-1876 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד, שם הוא היה חבר באחוות פי בטא קפא. לאחר ארבעה חודשי לימודים בבית הספר הרווארד למשפטים, הוא החל להשתלם במשפטים במשרדו של ריצ'רד הנרי דאנה הבן וב-1878 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של מסצ'וסטס.
ראשית הקריירה.
ב-1888, בשלב מוקדם של הקריירה המשפטית שלו נבחר מודי כיועץ המשפטי של העיר הייווריל, מסצ'וסטס. לאחר מינויו ב-1890 כפרקליט של המחוז המזרחי של מסצ'וסטס, הוא זכה למוניטין ב-1893 כתובע הזוטר במשפט הרצח של ליזי בורדן. אף על פי שהוא לא הצליח להביא להרשעתה, הוא זכה למחמאות מצד פרקליטי צוות ההגנה כפרקליט המוכשר והיעיל ביותר בצוות התביעה.
חבר הקונגרס.
מודי נבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מסצ'וסטס וכיהן בו מ-1895 ועד 1902. הוא היה חבר בוועדת ההקצבות רבת העוצמה וכן בוועדת האזורים המבודדים, ועדת ההוצאות של מחלקת המשפטים והוועדה המשותפת לענייני הדואר. ב-1899 הוא היה מועמד להחליף את תומאס ב. ריד כיושב ראש בית הנבחרים, אך לתפקיד נבחר דייוויד ב. הנדרסון.
מזכיר הצי.
בין השנים 1902–1904 כיהן מודי בממשלו של הנשיא תאודור רוזוולט כמזכיר הצי של ארצות הברית. הוא פיקח על הרחבת הצי שהתקיימה בתקופת נשיאותו של רוזוולט, כולל הגדלת מספר הספינות, וכן המאמץ להגדלת כוח האדם של הצי באמצעות שיפור דרכי הגיוס של מלחים ממדינות שלא שוכנות לחופי הים. מודי גם ניהל את המשא ומתן עם ממשלת קובה על חוזה החכירה המקורי שאפשר את הקמת והחזקת בסיס הצי במפרץ גואנטנמו.
התובע הכללי.
לאחר תום כהונתו כמזכיר הצי, ועד 1906, כיהן מודי כתובע הכללי של ארצות הברית. בתפקידו זה הוא ניהל באופן פעיל את צעדי המדיניות של הנשיא רוזוולט להיטיב עם חברות "טובות" כמו תאגיד הפלדה U.S. Steel, ולהעמיד לדין חברות "רעות" כמו סטנדרד אויל.
לאחר שלא עלה בידו לשכנע את ויליאם הווארד טאפט להתמנות כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית, מינה הנשיא רוזוולט את מודי למשרת שיפוט זו. מינויו אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-12 בדצמבר 1906 והוא נכנס לתפקידו ב-16 בדצמבר.
שופט בבית המשפט העליון.
כהונתו של מודי בבית המשפט העליון הייתה קצרה יחסית, אך רצופת אירועים. הוא פרסם 67 חוות דעת וחמש חוות דעת מיעוט. חוות הדעת הבולטת ביותר שלו הייתה חוות דעת המיעוט ב"תיק חבות המעבידים" (Employers Liability Cases) ב-1908, שבו הוא החזיק בדעה שסמכות הקונגרס להסדיר את הסחר הבין-מדינתי כללה את היכולת לחוקק חוקים בנוגע ליחסי עובד-מעביד. בעוד שהוא בדרך כלל צידד בסמכות הממשלה הפדרלית, בחוות דעת שהוא פרסם בתיק כמו "טווינינג נגד ניו ג'רזי" משנת 1908, הוא החזיק בדעה שההגנה שמקנה התיקון החמישי כנגד הפללה עצמית, אינה קבילה במקרים שנדונים בבתי המשפט של המדינות. הוא גם היה זה שניסח את פסק הדין שהתקבל פה אחד במקרה המפורסם של "חברת הרכבות לואיוויל ונאשוויל נגד מוטלי", שהגביל את הסמכות השיפוטית הפדרלית למקרים בהם עילת התביעה מבוססת על החוק הפדרלי.