ב-1956 פורסם בתקשורת העולמית כי היא וג'ו דימאג'יו עומדים להתארס, ולדברי הביוגרף של דימאג'יו מקורה של ידיעה זו היא בשמועה שהפיץ העיתונאי וולטר וינצ'ל.
ב-1958 נישאה לשחקן פרנק אלטר ונולדו לה שתי בנות (1960 ו-1963).
גיור לחומרא
פרשת עוזי משולם
אוליבר מילבורן
אוליבר מילבורן (באנגלית: Oliver Milburn; נולד ב-25 בפברואר 1973) הוא שחקן אנגלי, הידוע גם בשם אוז מילבורן.
ביוגרפיה.
מילבורן נולד בדורסט. הוא למד בבית הספר דראגון באוקספורד ואחר כך באיטון קולג'.
מילבורן שיחק בתפקיד מתיו בנרמן בסדרת הטלוויזיה "משפחות" ובתפקיד ליאם בסדרה "מחלקה אלטרנטיבית". עוד הופיע בסרט "אני בלעדיך", בסדרה "The Bill", בסדרה המשטרתית "Backup", בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "טס לבית דרברוויל" בתפקיד אנג'ל קלייר, בסרט "דייוויד קופרפילד" בתפקיד ג'יימס סטירפורת', בסדרת הדרמה "תרופה מתוקה", בסרט הטלוויזיה "ביירון", בסדרה "Born and Bred", בעיבוד הטלוויזיוני מ-2003 לספרי "ההגדה לבית פורסייט" ובסדרה "Bodies". ב-2009 הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה "מאהבות". ב-2011 שיחק בתפקיד אדגר לינטון בעיבוד קולנועי לרומן "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה. ב-2013 דיבב את הדמויות בארתולומיאו רוברטס וג'ון במשחק הווידאו "".
חיים אישיים.
מילבורן נשוי לכתבת החדשות של ערוץ 4 קייטי רזאל, בתו של הברון טים רזאל חבר המפלגה הליברל-דמוקרטית. לבני הזוג יש בת אחת, מטילדה. מילבורן ואשתו היו בירח דבש בסרי לנקה כשהתרחשו רעידת האדמה והצונמי באוקיינוס ההודי, קייטי דיווחה מהשטח על האירועים.
אוליבר מילברן
רוג'רו פסקווארלי
רוג'רו פסקווארלי (באיטלקית: Ruggero Pasquarelli; נולד ב-10 בספטמבר 1993) הוא שחקן וזמר איטלקי. ב-2010 השתתף בעונה הרביעית של הגרסה האיטלקית של "אקס פקטור". מוכר גם בתור מי שגילם את פדריקו בסדרה הארגטינאית של ערוץ דיסני "ויולטה", את מטאו בלסאנו בסדרה "סוי לונה" ואת טורו בסדרה "ארגנטינה, ארץ האהבה והבגידות".
ביוגרפיה.
פסקווארלי נולד ב-1993 בצ'יטה סנט'אנג'לו, בנפת פסקארה שבאברוצו, לאנטונלה וברונו פסקווארלי. יש לו אח אחד הצעיר ממנו, לאונרדו פסקווארלי. ב-2004 למד בבית ספר למשחק.
בשנים 2009–2010 היה חלק מלהקת "אנולונגו 65013", בה רוג'רו נתן את הקול הגברי בלהקה; הלהקה ניגנה בעיקר קאברים של שירים.
בספטמבר 2010 נכנס לתחרות "אקס פקטור" בקבוצה של מרה מאיונקי, בקטגוריה של הגברים מתחת לגיל 24. ב-2012 נבחר לשחק בעונה הראשונה של "ויולטה", ובשל כך נאלץ לעבור לגור בארגנטינה וללמוד ספרדית במרץ 2012 כדי לגלם את פדריקו. הוא המשיך את התפקיד שלו בעונה השנייה (2013) והשלישית (2014–2015).
ב-2013 וב-2014 השתתף במסע ההופעות של "ויולטה" בספרד, בצרפת ובאיטליה, וב-2015 במסע ההופעות "ויולטה לייב" בגרמניה, בספרד, בצרפת, באיטליה, בפולין, בפורטוגל ובעוד ארצות רבות.
ב-2016 החל לשחק בסדרה החדשה של ערוץ דיסני "סוי לונה", בתפקיד מתאו בלסאנו, אותו גילם במשך שלוש עונות. ב-28 בנובמבר 2017 הסתיימו הצילומים לעונה השלישית.
בשנת 2019 שיחק בטלנובלה התקופתית הארגנטינאית "ארץ אהובה" ("Argentina, tierra de amor y venganza)."בתפקיד של טורו, לצד אאוחניה סוארס, גונסלו הרדיה ובנחמין ויקוניה.
ב-2019 הוציא סינגלים שזכו להצלחה בספוטיפיי וביוטוב. הראשון יצא ביוני 2019 ״Problabemente" (בעברית: "סביר להניח") והופיעה איתו בקליפ הזמרת דנה פאולה. הוא זכה להצלחה רבה בערוץ דיסני הלטיני וערך סיבוב הופעות מורחב גם ברחבי אירופה.
בספטמבר יצא הסינגל השני ״No Te voy a fallar" ("לא אפשל").
באוקטובר שיתף פעולה יחד עם להקת "MYA" יחד עם חברו הטוב אגוסטין ברנסקוני ששיחק איתו בסוי לונה, הוציאו יחד את השיר "apenes son Las 12" (בעברית: בקושי 12). וביולי 2020 יצא השיר "Puede" ((בעברית: "יכול"), בספטמבר 2020 יצא השיר "Bella" (בעברית: יפה). ב-19 בנובמבר 2020 יצא השיר "Dos Extraños" (בעברית: "שני זרים"). בדצמבר 2020 הוציא את השיר "Mil Razones" (אלף סיבות).
חיים אישיים.
פסקווארלי היה בן זוגה של השחקנית הארגנטינאית קנדלריה מולפסה, אותה הכיר על סט הסדרה "ויולטה". יחד הם ניהלו ערוץ יוטיוב מצליח בשם "Ruggelaria" (שילוב השמות של שניהם), ובו הם העלו סרטונים זוגיים. באוקטובר 2020 נפרדו לאחר שש שנות זוגיות.
קריירת משחק.
סדרות
מנוע סילון
מנוע סילון הוא שם כולל ליחידת הנעה המייצרת דחף אוויר להנעת כלי רכב, ונפוץ בעיקר במטוסים. מנוע סילון משתמש לרוב בטורבינות כדי לדחוס אוויר בשלב כניסתו למנוע, וכן כדי להניע ולהמשיך את פעולת המנוע על ידי טורבינה ביציאתו מהמנוע.
המנוע מייצר סילון של אוויר על ידי הגדלת הלחץ שלו, הבערתו והזרמתו. האוויר זורם מאזור שנפחו קטן, מהירותו נמוכה, והלחץ שלו גבוה לאזור טורבינת היציאה, ובו האוויר הופך למהיר ובלחץ נמוך. האוויר המהיר הנפלט מהמנוע גורם לדחף כתוצאה מהחוק השלישי של ניוטון.
מנועי סילון מצטיינים ביעילות בתנאי טיסה בגובה רב ובמהירות גבוהה יחסית. לעומתם מנועי בוכנה מצטיינים בביצועים במהירות וגבהים נמוכים. שילוב יתרונות מנוע הסילון ועיצוב בית מנוע מתקדם מאפשר טיסה יעילה במהירויות על קוליות.
ישנם כמה סוגי מנועי סילון עיקריים: "טורבו־סילון", "טורבו־מניפה", "טורבו־פרופ" ו"טורבו־ציר". קיימים מנועי סילון, כדוגמת מגח־סילון ועל־מגח סילוני, המשתמשים במערך גלי הלם לדחיסת האוויר במהירויות על קוליות, בלי שימוש ברכיבים מסתובבים (מדחסים וטורבינות) כלל.
היסטוריה.
ניסיונות הנעה סילונית מוקדמים.
בשנת 1903 ייצר הממציא הנורווגי אגידיוס אלין (Ægidius Elling) מנוע טורבינת גז שהשתמש בטורבינה צנטריפוגלית בשביל לדחוס את האוויר החיצוני לפני בערתו. זה היה מנוע הסילון הראשון שעבד בכוחות עצמו.
בשנת 1906 רשם המהנדס הרוסי ו"ו קראבודין (В.В. Караводин) פטנט על מנוע הבערה פעימתית הראשון, ובשנת 1907 ייצר אותו לראשונה.
הנעה סילונית הוצעה כמקור כוח בתעופה כבר ב־1908 כאשר המהנדס הצרפתי רנה לאורין (René Lorin) המציא מנוע מגח סילון פשוט. הפטנט שנרשם אומנם הקדים את זמנו בכמה עשורים, אך הנדסת החומרים בזמנו לא אפשרו ליצור מנוע מעשי שהיה שורד את טמפרטורות הדליקה הגבוהות. כמו כן המנוע דרש תנועה קדמית התחלתית מהירה כדי שהמנוע יוכל לעבוד.
בשנת 1910 הציג הממציא הרומני אנרי קואנדה את מטוס הקואנדה 1910. המטוס שלו כלל מנוע בוכנה שהניע מניפה בתוך צינור, ונחשב למנוע דמוי־הסילון המוקדם ביותר שטס. המטוס התרסק ונשרף בטיסת הבכורה שלו, אך נחשב ציון דרך חשוב בהתפתחות מנוע הסילון.
בשנת 1915 רשם אלברט פונו (Albert Fonó) פטנט על פגז תותח שכלל מבנה של מנוע מגח־סילון. הפטנט הבטיח מהירויות פגז גבוהה גם אם מהירות הלוע הייתה נמוכה ביציאה מהתותח. תאורטית ההמצאה אפשרה ירי פגזים כבדים מתותחים קטנים יחסית.
בשנת 1920 המהנדס הבריטי ו"ג סטרן (W. J. Stern) פרסם מאמר לטובת חיל האוויר המלכותי הבריטי, ובו טען שטורבינות אינן יכולות לשמש להנעת מטוסים בשל חוסר יעילותן. מאמר זה ומאמר נוסף מ-1923 גרמו למיעוט העניין במנועי סילון בבריטניה.
בשנת 1921 רשם הממציא הצרפתי מקסים גילום (Maxime Guillaume) פטנט למנוע טורבו־סילון מוקדם שכלל מדחס בעל כמה שלבים, תא בערה גדול וטורבינה ביציאה מהמנוע. העיצוב הקדים את זמנו ודמה מאוד למנועי סילון מאוחרים יותר, אך הטכנולוגיה לא אפשרה ייצור של מנוע מעשי מהתכנון.
בשנת 1926 פרסם הממציא הבריטי אלן גריפית (Alan Griffith) מאמר בשם "Aerodynamic Theory of Turbine Design", במאמר הוא טען שבשל עיצוב הטורבינות המצויות הן עובדות בתנאים של הזדקרות להבים, ושיש לשפר אותן ולעצב ללהבים פרופיל אווירודינמי טוב יותר. לגרסתו, מנועי טורבינה יכולים להשתוות ואף להתעלות על מנועי הבוכנה. במאמר הוא הציע מנוע שמאוחר יותר הפך למנוע טורבו־פרופ.
בשנת 1928 הגיש אלברט פטנט לכמה צורות של מנועי מגח סילון. הפטנט אושר ב-1932 אך תכנוניו לא יושמו. בשנת 1929 פרסם המדען הרוסי בוריס סטצ'קין (Борис Стечкин) מאמר על מנועי מגח־סילון לכלי רכב חלליים, ובו הציג את תובנותיו במחקר תאורטי. בשנת 1933 רשם רנה לדוק (René Leduc) פטנט על מנוע מגח־סילון, התכנון שלו יושם בשנת 1936. הוא הדגים את פעולת המנוע, וממשלת צרפת הזמינה מטוס ניסוי בעל מנוע המגח של רנה בשנת 1937. בתחילת מלחמת העולם השנייה הופסק הפיתוח, אך המטוס הראשון בעל מנוע מגח סילון של רנה המריא בשנת 1949.
מנועי טורבו סילון מוקדמים.
בשנת 1929 פרסם פרנק ויטל מאמר על טכנולוגיה עתידית בתעופה בתזה שלו בסיום קורס הקצינים של חיל האוויר הבריטי, ובו הציג את דעותיו לגבי מנועי סילון. זה היה בעצם מנוע תרמו סילון שכלל מנוע בוכנה הדוחס את האוויר ומחמם אותו לפני פליטתו מצינור באחורי המטוס. בשנת 1930 הוא שינה את העיצוב שלו למנוע עם מדחס צנטריפוגלי וטורבינה בשלב העבודה ורשם על זה פטנט. באותה שנה הוא הציג את העיצוב למשרד האווירייה הבריטי שדחה אותו לאחר התייעצות עם אלן גריפית. בשנת 1933 תיאר הנס פון אוהיין הגרמני בתזה שלו מנוע סילון בעל טורבינות מדחס ועבודה צנטריפוגליות.