לפי מסורת זקני העיר, בבית הקברות בדמנאת היה מתחם מיוחד בו היו קבורים חכמים קדמונים אשר כונו "מוואלין לגמרא" ("מוואלין" - בעלי, "לגמרא" - התלמוד, או: הירח). בית הקברות משך אליו אנשים ממקומות שונים והתפרסם באותן התקופות כמקום שהתפילה בו מחוללת ניסים. המשורר המפורסם בתקופתו, רבי יעקב אלכאבאש (ראש המאה ה-19), כתב פיוט "למעלת הרבנים הקבורים בעיר דמנאת זי"ע". בפיוטו הוא הזכיר כמה מחכמי העיר: דניאל שומר; משה טולידאנו; אברהם טולידאנו; אברהם בוחבוט; משה קדוש ובנו אברהם; מסעוד אוחנה; דוד אוחנה; מרדכי אוחנה; מימון עטייא; מרדכי עטייא"; יעקב קדוש; יהודה עמור; יעקב עמור; הדיין דוד הרוש; שלמה הרוש; אהרן כהן; אהרן אזולאי; דוד אזולאי; מסעוד ואענונו; ו"שלמה בר יעקב".
דמוגרפיה.
לפי אומדנים שונים, בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 חיו בדמנאת כ-1800 יהודים. עם זאת, מקור אחר מוסר פרטים שונים לכאורה: ב-1920 - 2500 נפש. ב-1930 - 3000, ב-1936 - 3600, ב-1949 - 3900. אך לפי אומדנים אחרים המספרים נמוכים יותר. הרעב והמחסור בימי מלחמת העולם השנייה, בפרט בשנת 1944, גרמו לכך שכמעט מחצית היהודים עזבה את העיר. בשנת 1949 נמצאו בה 1852 יהודים, ורובם עלו לישראל. עם התגברות הלאומנות המרוקאית, החל ב-1953, שגרמה לאלימות קשה בשנים 1954–1955, העלייה לישראל קיבלה קצב מואץ. בשנות ה-60 נשארו בדמנאת אך מתי מעט.
חינוך והשכלה.
לאורך השנים התחנכו ילדי המקום בחדר המסורתי ולאחר מכן המשיך מספר מצומצם מהם את לימודיו הגבוהים בבתי המדרש, או בישיבותיה של מרקש.
בשנת 1929 נפתח בית ספר על ידי כל ישראל חברים (כי"ח), ומקור משנות ה-30 של המאה ה-20 מוסר כי ידיעת השפה הצרפתית פשטה בקרב בני המקום הודות לפעילות זו.
לפי מפקדים, ב-1936 בבית הספר של כי"ח למדו 99 תלמידים, וב-1953 היה מספר התלמידים: 85 בנים ו-70 בנות. בתלמוד תורה למדו 50 תלמידים, ב'צלא' (בית הכנסת) למדו כמאה תלמידים, 75 נערים ונערות לא קיבלו כל חינוך פורמלי.
רשת אוצר התורה הפעילה אף היא סניף בדמנאת. בין תלמידיה נמנה מי שיהיה לימים ראב"ד ירושלים, רבי אליהו עצור.
תעסוקה.
לפי מכתב מ-25 בספטמבר 1884, מספר יהודים מבוססים מדמנאת ניהלו קשרי מסחר עם מרקש, קזבלנקה וכפרי הסביבה, מבלי ידיעת מושל העיר. במכתב אחר שנכתב שנה אחר כך, על ידי דרומנד האי שגריר בריטניה במרוקו לשר החוץ, נזכרים בורסקאים יהודים. במקורות אחרים נזכרים יהודים בעלי מלאכה: בנאים, צורפים ונפחים. בנוסף לסוחרים והאומנים, היו בדמנאת רבים שעסקו בייצור מאחייה, ויין. לטעמו של החוקר נחום סלושץ, היה היין הדמנאתי מן הטעימים ביותר במרוקו..
מצוקותיהם של יהודי דמנאת במחצית השנייה של המאה ה-19.
החל משנות השישים של המאה ה-19 סבלו היהודים מסדרה של מעשי טבח, שוד, פוגרומים, אפליה והצקות שונות. אם לא די בכך, הטיל המושל המקומי על היהודים גזירות נוספות: שלא לשבות ביום השבת, ולעבוד עבודות כפייה שכללו ניקוי המקומות המלוכלכים ומשא משאות כבדים. בהובלת מנהיגם רבי דוד עמאר ובאמצעות הגביר יהושע קורקוס ממרקש, נאבקו התושבים היהודים לשפר את המצב ולהשיב את הרכוש שנגזל, ואף תבעו פיצויים על סבלם, לשם כך הם עירבו את שגריר בריטניה במרוקו דרומנד האי, ואת חבר הפרלמנט הבריטי סמואל מונטגיו, שאף הגיע למנאת על מנת להשקיף על המצב. ב-1865 לאחר מאבקים ממושכים מינה הסולטן את יהושע קורקוס לשמש כדובר בשם היהודים, ואף הוציא ט'היר המקנה להם זכויות לקיים את חיי הדת. אולם רק לאחר 1885 חלו שיפורים ניכרים במעמדם של היהודים, הודות למשלחת מכובדת של יהודים שהופיעה בפני הסולטאן. הנציגים הדיפלומטיים פרשו על הסוחרים היהודים את חסותם, והסולטאן שלח מכתב למושל המקומי המורה לו על ביטול גזירותיו ואף הוציא ט'היר ברור המשחרר את היהודים מן ההגבלות והעבודות שנאלצו לבצע בעבר.
בצל המצוקות הללו פעל בדמנאת ארגון עזרה לנזקקים, אך היו חילוקי דעות למי להעניק סיוע ולמי לא ואף היו יהודים שנחשדו במעילה מן הכספים. כמו כן, השנים האלו לוו גם במתחים בין המעמדות.
פרעות נוספות אירעו בחודש אב ה'תרנ"ד (1894), וכפי שמספר כרוניקן בן התקופה:
העלייה לארץ ישראל.
במהלך 1955 עלו כ-600 מתושבי דמנאת לארץ ישראל. שתי פרשיות נקשרו בבואם לארץ: האחת החלה בחודש מרץ של אותה שנה, בה נקלעו תושבי המקום למאבק בין נציג תנועת המושבות של מפא"י לבין זה של הפועל המזרחי, כאשר בחזית עמדה ההבטחה בכתב ובעל פה לקיים את דרישתם הבלתי מתפשרת של העולים, שהתיישבותם בארץ תהיה ביישוב דתי בלבד. ההבטחה לא מומשה. הפרשייה השנייה הייתה בחודש מאי, אז נאבקו חלק מהעולים נגד ההפנייה לפריפריה. במהלך מסעם הם התנו את העלייה בהתיישבות באחת מערי המרכז. כשהגיעו לנמל חיפה ביום חמישי השתהו שם גם במהלך יום שישי, לאחר מספר ניסיונות שכנוע שלא צלחו הם הובלו בכוח משטרתי אל עבר ערי הפריפריה. שתי פרשיות אלו שהסתיימו במאבקם הכושל שאף דוכא בכוח הזרוע ולווה בסערה תקשורתית, לא הקלו על קליטת העולים הטריים שמן הסתם לוותה ממילא בקשיים משמעותיים.
מיה מוטלי
מיה אמור מוטלי (באנגלית: Mia Amor Mottley; נולדה ב-1 באוקטובר 1965) היא פוליטיקאית ועורכת דין, המכהנת כראש ממשלת ברבדוס השמינית וראש מפלגת הלייבור של ברבדוס . מוטלי היא האישה הראשונה המחזיקה בתפקיד ראש ממשלת ברבדוס.
ביוגרפיה.
מוטלי נולדה בברבדוס. בשנת 1994 נבחרה לראשונה מוטלי לפרלמנט של ברבדוס. משנת 1994 עד 2008, החזיקה מוטלי במספר תפקידי שרים בממשלה, כן כיהנה מוטלי בתפקיד היועצת המשפטית לממשלה של ברבדוס והייתה לאישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה. מוטלי גם הייתה חברה בדיאלוג הבין-אמריקאי .
בשנים 2008 עד 2010 וכן 2013 עד 2018 הייתה מוטלי כראש האופוזיציה בפרלמנט של ברבדוס.
ב-24 במאי 2018, נבחרה מוטלי לתפקיד ראש ממשלת ברבדוס, כאשר מפלגה זכתה בבחירות בהישג חסר תקדים של כל 30 המנדטים בפרלמנט והייתה למפלגה הראשונה בהיסטוריה שזוכה בהישג זה. בנוסף זכתה המפלגה ב-72.8% מהקולות - הנתון הגבוה ביותר שהשיגה מפלגה אי פעם בבחירות הכלליות בברבדוס.
בתקופתה ברבדוס הפכה ממונרכיה חוקתית לרפובליקה.
רסלמניה 21
רסלמניה 21 היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי ה-WWE. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-3 באפריל 2005, באצטדיון סטייפלס סנטר שבלוס אנג'לס, קליפורניה. האירוע היה האירוע ה-21 בסדרת אירועי רסלמניה.
מופע.
קרבות.
באירוע נערכו 8 קרבות וביניהם קרב "כסף בבנק" הראשון בהיסטוריה. בקרב השתתפו אדג', כריס בנואה, כריס ג'ריקו, כריסטיאן, קיין והאלוף הבין יבשתי, שלטון בנג'מין. בסיום הקרב, אדג' חבט בגבו של בנואה עם כיסא, שהיה קרוב להסיר את המזוודה מוו התלייה ולנצח בקרב. אדג' טיפס על הסולם, הסיר את המזוודה וזכה באפשרות לקרוא תיגר על אחד האלופים בכל עת שיחפוץ.
בקרב נוסף ניצח אנדרטייקר, שהיה אז בלתי מנוצח באירוע רסלמניה, את "מחסל האגדות" רנדי אורטון.
קרב נוסף שהתקיים היה בין קורט אנגל לבין שון מייקלס שבסיומו, אנגל הכניע את מייקלס וניצח. הקרב נחשב לאחד מהקרבות הטובים בהיסטוריה של אירועי רסלמניה.
קרב נוסף שהתקיים באירוע בין אלוף ה-WWE, ג'ון "בראדשו" לייפילד, לבין ג'ון סינה על אליפות ה-WWE. סינה ביצע את מהלך הסיום שלו וזכה לראשונה באליפות ה-WWE.
הקרב המרכזי של האירוע התקיים בין אלוף העולם במשקל כבד, טריפל H, לבין זוכה הרויאל ראמבל לשנת 2005, דייב בטיסטה, בקרב על אליפות העולם במשקל כבד, בו בטיסטה ניצח את טריפל אייץ' וזכה לראשונה בתואר.
גנתוזאורוס
גנתוזאורוס (שם מדעי: Gnathosaurus; מילולית: "לסת לטאה/זוחל") הוא סוג של פטרוזאור בן למשפחת הקטנוצ'סמטיים אשר חי בסוף היורה באירופה. הממצאים שלו התגלו לראשונה בתצורת זולהופן , שבבוואריה, גרמניה ותוארו בידי החוקר הגרמני כריסטיאן אריך הרמן פון מייר . המין אליו השתייך המאובן נקרא: "Gnathosaurus subulatus". מין נוסף מהסוג, "Gnathosaurus macrurus", התגלה לחופי דורסט שבדרום אנגליה. שם הסוג נקבע כבר בשנה קודמת לכך, אך על סמך טעות של זיהוי לסת טלאוזאור אשר הוחלף כסוג של תנין נכחד.
הגנתוזאורוס היה פטרוזאור בינוני עם מוטת כנפיים של 1.7 מטר בממוצע. הוא היה בעל גולגולת באורך 28 סנטימטרים שהסתיימה בלסת ישרה ובתוכה מעל 130 שיניים חרוטיות שדמו ללסתות גוויאל הודי. לסתות אלה כנראה נועדו לתפוס ולשלות דגים מהמים. המבנה גם הזכיר מקור של כפן שטובל את לסתותיו לאורך הגדות וסוגר אותם כשמשהו נתקל בהם. הוא עצמו נטרף בידי זוחלים ימיים כמו הדקוזאורוס כאשר הנמיך עוף לעבר המים.
מבנה גופו של הגנתוזאורוס דמה לזה של הפטרודקטיל ושל פטרוזאורים קדומים מקבוצת הפטרודקטיליים בהתבסס על מבנה הלסתות והכנפיים. לצידו של הגנתוזאורוס התגלו שרידים של קרוב משפחתו - הקטנוצ'סמה ששרד עד תחילת הקרטיקון.
בובו סיסה
בובו סיסה (בצרפתית: Boubou Cissé; נולד ב-1974) הוא פוליטיקאי שכיהן כראש ממשלת מאלי עד הפיכה הצבאית במדינה באוגוסט 2020.
ביוגרפיה.
סיסה נולד בבמקו. בוגר אוניברסיטת אוברן ובעל תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת אקס-מרסיי.
בשנת 2005 החל סיסה החל את הקריירה ככלכלן בבנק העולמי בוושינגטון די. סי.. בשנת 2008 הוא קודם לתפקיד כלכלן ראשי ומנהל פרויקטים בחטיבה לפיתוח אנושי. בהמשך עבד בניגריה וניז'ר כנציג הבנק העולמי.
בשנת 2013 מונה סיסה לתפקיד שר התעשייה והמכרות. בשנת 2016 מונה סיסה לשר האוצר.
בשנת 2019 מונה סיסה לראש ממשלת מאלי לאחר התפטרות ראש הממשלה הקודם.
סיארדקטילוס
אופל אסטרה F