ב-1995 אירחה בידינגהויזן שבתחומי דרונטן את הג'מבורי ה-18 של תנועת הצופים העולמית, בו השתתפו 28,9602 צופים מ-166 מדינות. בתחומי בידינגהויזן שוכן גם פארק השעשועים ווליבי הולנד.
רובוטים ואנשים מכאניים ארצות הברית
רובוטים ואנשים מכאניים ארה&quot;ב
האנס פפלוגלר
האנס סלייה
האנס להר
האנס קלזן
האנס סארפיי
האנס ליאו האסלר
האנס בלדונג
האנס ליפרסהיי
האנס לנגסדורף
האנס אייזלר
האנס אספרגר
אלאוטרודקטיים
אלאוטרודקטיים (שם מדעי: Eleutherodactylidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב.
עד 2008, נחשבה המשפחה לתת-משפחה של משפחת הלפטודקטיליים (Leptodactylidae), אך לאחר מחקר גנטי סווגו כמשפחה עצמאית. בני הסוג "Eleutherodactylus", כוללים 197 מינים.
צפרדעים אלה חיות באמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית והאיים הקריבים. הם מטילות ביצים ליד המים ומהם בוקעים ראשנים החיים במים ועוברים גלגול רגיל. בני המשפחה מגוונים בגודלם מאורך 10.5 מ"מ אצל ה-"Eleutherodactylus iberia", עד ל-88 מ"מ אצל ה-"Eleutherodactylus inoptatus".
הילודיים
הילודיים (שם מדעי: Hylodidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב.
בעבר משפחה זו הייתה חלק ממשפחת הלפטודקטיליים וממשפחת האלסודיים, אך עקב בדיקות הוחלט לשייכה למשפחה נפרדת. היא סווגה ב-1858.
צפרדעים אלה שוכנות יערות וחיות בטבע בברזיל, ארגנטינה ומדינות נוספות בדרום אמריקה. למיניה יש לסת קצרה עם "אף" הפונה כלפי מעלה. חלקם רעילות ובעלי צבעי אזהרה לטורפים. בכך הם מזכירות את קרוביהם הרחוקים - הדנדרובטיים.
יקהת רוזן
יקהת רוזן (נולד ד' אלול תשכ"ט, 17 באוגוסט 1969) הוא סופר ילדים ישראלי.
ביוגרפיה.
יקהת רוזן נולד לשלומית והרב ישראל רוזן. בגיל צעיר עברה המשפחה ליישוב אלון שבות, ושנות התבגרותו עברו ביישוב זה. למד בישיבה התיכונית שעלבים ובישיבת ההסדר אור עציון, ושירת בצה"ל בחיל השריון. הוא נשוי ולו שמונה ילדים.
מאז נישואיו מתגורר בקריית מלאכי ונמנה עם מייסדי ופעילי הגרעין התורני מרכז נריה, הפועל בעיר.
שנים אחדות עבד כמורה בבית ספר יסודי וכעורך ספרים, והחל משנת תשס"ט (2009) הוא משמש כמנהל הוצאת הספרים של המכון התורני אור עציון.
יצירתו הספרותית.
עבודות עריכה.
במשך השנים ערך רוזן או היה שותף בעריכה של ספרים רבים בתחום היצירה התורנית. ובהם: נר למאור, מאורות נריה, מלכות יהודה וישראל, מצות ישיבת ארץ ישראל, משמיע ישועה.
יהודה עמיחי (רב)
הרב יהודה הלוי עמיחי (נולד בתשט"ז) הוא פוסק ועורך ספרים העומד בראש מכון התורה והארץ. דיין בבתי דין לגיור, מרבני קריית ארבע. לשעבר יו"ר ועדת השמיטה של הרבנות הראשית לישראל, רב מושב כרמל, ראש ישיבת אורות הנגב בבית הגדי ודיין בבתי דין לממונות.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב לישראל ורחל וגנר. למד בבית הספר מוריה, בישיבת נחלים ובישיבת מרכז הרב בירושלים. קיבל תעודת סמיכה לרבנות, שירת בצבא במסגרת 'הסדר מרכז'.
אחרי חתונתו שינה את שם משפחתו לעמיחי בעקבות המלצה של הרב צבי יהודה הכהן קוק, בגלל הקשר של השם למלחין הגרמני וגנר.
משנת תשמ"ד עד תשמ"ט היה רב המושב כרמל בדרום הר חברון. בשנת תשמ"ט עד סוף תש"נ היה ראש ישיבת "אורות הנגב" בבית הגדי.
בשנת תשנ"ד שימש כיו"ר ועדת השמיטה שליד הרבנות הראשית לישראל. משנת תשנ"ה שימש כדיין בבית הדין לממונות בקריית ארבע וכן בבית הדין לגיור של הרבנות הראשית לישראל.
הרב עמיחי עוסק רבות בשאלות בהלכה, בעיקר בהלכות הנוגעות למצוות התלויות בארץ ולשמיטה. הוא עונה לשאלות באתרי אינטרנט, בהם אתר ישיבה, אתר כיפה ואתר מכון התורה והארץ.
הרב עמיחי עומד בראש מכון התורה והארץ, מכון למחקר, ליישום ולהסברה של המצוות התלויות בארץ, שבו פועלים מדענים ואגרונומים. הוא הצטרף למכון בשנת תש"נ כראש המחלקה ההלכתית.
חבר ההנהגה הרבנית של "חותם". משמש כרב בית הכנסת "אלון יוסף" בקריית ארבע.
ספרים שההדיר וערך.
ספרים שההדיר:
ספרים שערך:
כמו כן עורך את כתב העת 'אמונת עתיך' היוצא לאור מספר פעמים בשנה, מזה עשרות שנים.
פרסם מאמרים רבים בכתבי העת תחומין ו'צוהר' ובבמות נוספות.
משפחתו.
נשוי לאסתר, בתו של הרב משה צבי נריה, ומתגורר בקריית ארבע. לזוג ארבעה בנים וחמש בנות. בשנת ה'תשס"ז נרצח בנו בפיגוע בנחל תלם יחד עם חברו דוד רובין.
רחל הרץ לזרוביץ
רחל הרץ לזרוביץ (נולדה ב-24 ביולי 1940) היא פסיכולוגית חברתית וחינוכית, חוקרת, משוררת ופרופסור אמריטה בפקולטה לחינוך של אוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה.
הרץ נולדה בחיפה בקו התפר בין האזור הערבי והיהודי בבית סראקבי לזוג חלוצים שנישאו בארץ. משפחתה של אמה מפולין הייתה דתייה וחיה בארץ משנות ה-30 של המאה ה-20. משפחת אביה מרמרוש טרנסילבניה נרצחה רובה בשואה. הרץ גדלה במשפחה דתית ולמדה רוב שנותיה במסגרות דתיות. עברה לירושלים בשנת 1957 וסיימה סמינר למורות אפרתה. התחתנה עם ראובן לזרוביץ "השמוצניק" שעלה מרומניה עם עליית הנוער לארץ בשנת 1947 אחרי חוויות המלחמה ואחרי שהות במחנות המעצר בקפריסין, הוא התחנך בקיבוץ ניר דוד של השומר הצעיר.
הרץ יצאה בשאלה לפני נישואיה אבל נשארה קשורה לעולמם הדתי של משפחתה הגדולה. היציאה בשאלה הייתה תהליך ארוך עליו כתבה בשירה ובפרוזה וחקרה את תהליכי השידוכים. הייתה מורה בחינוך המיוחד בנהריה, בבית ספר אילנות משנת 1960 עד 1971. בשנת 1967 התחילה ללמוד לקראת תואר ראשון בייעוץ חינוכי ופסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה (שהייתה אז שלוחה של האוניברסיטה העברית בירושלים). בשנת 1971 נסעה עם בעלה ושלושת ילדיהם לארצות הברית (בעלה למד לקראת תואר דוקטור בהוראת המדעים והשתלב לאחר לימודיו במחלקה להוראת המדעים בטכניון בחיפה. הוא פרש כפרופסור אמריטוס בשנת 2002). באוסטין הרץ לזרוביץ לימדה עברית במחלקה לשפות שמיות ואפריקניות והייתה סטודנטית לתואר שני ודוקטורט במחלקה לפסיכולוגיה חברתית-חינוכית באוניברסיטת טקסס באוסטין. הדוקטורט עסק בחקר "חשיבה מוסרית והתנהגות אלטרואיסטית". בשנת 1974 חזרה המשפחה לחיפה, ראובן לטכניון ורחל לאוניברסיטת חיפה כמרצים צעירים.
בשנת 2008 פרשה הרץ לזרוביץ בדרגת פרופסור מן המניין.
תחומי מחקריה.
אלטרואיזם וחשיבה מוסרית בסדרת מחקרים נבדקו בסביבות שונות התנהגויות פרו-סוציאליות בכיתה, בקיבוץ ובעיר, בבתי ספר יסודיים ובתי ספר על-יסודיים בארץ ובארצות הברית. מחקרים אלה התבצעו באינטראקציה אקדמית עם סטודנטים לתארים מתקדמים – ונחקרו דמויות בולטות בפוליטיקה בחברה הישראלית כמו דב ירמיה.
היבטים חברתיים- חינוכיים.
בשנת 1979 הייתה הרץ לזרוביץ מבין המייסדים של האגודה הבינלאומית לחקר למידה שיתופית בחינוך "International Association for the Study of Cooperation in Education - IASCE" שנוסדה בארץ. במסגרת הלמידה השיתופית פעלה האגודה ליישום פרויקטים בבתי ספר יהודים וערבים בישראל, במשך העשור הראשון לעבודתה המחקרית פרסמה האגודה מספר ספרים בעברית ואנגלית וקיימה כנסים בכל שנה בארצות שונות.
הרץ לזרוביץ קשרה את נושאי הלמידה השונים להיבטים פרו-סוציאליים של הוראה ואינטראקציה בכיתה כגון: בולטות מגדרית, חברויות, עזרה הדדית, תמיכה בתלמידים מרקע שונה בתוך הקבוצה, אקלים כיתה, הכנסת שינויים בשיטות הוראה ולמידה שיתופית, יישום שיטות חדשות של הצלחה לכל ואל"ש (אוריינות בלמידה שיתופית), שינוי מערכתי בבתי ספר ובקהילות (עכו, כפרים בגליל וחיפה). פרויקטים אלה היו בשיתוף עמותת יד ביד: המרכז היהודי ערבי בישראל ומשרד החינוך בפעילות לעודד את בתי הספר הדו-לשוניים בישראל.
מגדר, לאום ומנהיגות.
בעקבות חוקרות קודמות, בדקה הרץ לזרוביץ את נושא אי השוויון במעמד הנשים בישראל באספקטים שונים, מחקר ייחודי בדק את נושא הדרת נשים בקיבוץ. נכתב ספר בשיתוף של גבי אסם – מעגלים של הדרה – המתאר את סיפורן של אמהות החינוך הקיבוצי. שלוש נשים בולטות עמדו שמרכז הספר: מרים רות מקיבוץ שער הגולן, שהודרה ממעגל אמהות הקיבוץ וזכתה לתהילת עולם כמשוררת ילדים, מלכה האס מקיבוץ שדה אליהו שחקרה התפתחות ילדים דרך ציוריהם, וחווה שמיר משער הגולן, שפתחה דרכי הוראה פעלתניות בגן הילדים. נשים אלה אינן נחשבות לאמהות החינוך הקיבוצי, והבכורה בפיתוח החינוך הקיבוצי ניתנה לגברים, שזכו לתואר אבות החינוך הקיבוצי. בנוסף, נחקרה מנהיגות נשים בחברה הערבית ונכתבו מספר ספרים בנושא במימון קרן ריץ'.
הפסיכולוגיה החברתית.
בשנות השבעים (1979) הוקם המרכז לחינוך ערבי- יהודי באוניברסיטת חיפה, רחל הרץ הצטרפה למייסדים סמי מרעי, מוסא קרייני יחד עם יוחנן הופמן, בנימין בית-הלחמי ונדים רוחאנא. בשנות השמונים הרץ לזרוביץ פעלה בבית הגפן בחיפה יחד עם פרופסור הופמן במחקר על מפגשי תלמידי תיכון יהודים וערבים, וכן הפעילה פרויקטים של התערבות חינוכית במסגרת התוכנית ההוליסטית של משרד החינוך בעיר עכו.
בשנות אמצע התשעים פיתחה הרץ לזרוביץ את הסמינריון השיתופי בו יישמה מתודולוגיה שיתופית ומשתפת באוניברסיטת חיפה. למסגרת זאת הוכנס סמינריון תואר ראשון ותואר שני לתוכנית הלימודים בפקולטה לחינוך. עיקרו היה חקר החיים האקדמיים והחברתיים באוניברסיטה. הסטודנטים הקימו קבוצות מחקר בנושאים שונים והסמינריון ליווה אותם בתהליך עד ליצירת מסמכים אקדמיים שחלקם התפתחו לעבודות תואר שני ודוקטורט, וגם פורסמו בז'ורנאלים מקצועיים.