ב-14 באפריל 776, הכתיר לאון את בנו הקטין לקיסר בשם קונסטנטינוס השישי, תופעה נפוצה בביזנטיון בה מכתירים את יורש העצר בעודו ילד לקיסר, כדי להבטיח שאכן הוא יעלה לשלטון בבוא העת. שלטונם המשותף של האב והבן נמשך עד לפטירתו של לאון בשנת 780, ועם מותו ב-780 התמנתה אירנה, המלכה האם להיות העוצרת בשמו של קונסטנטינוס הקטן שהיה בן תשע בלבד.
שלטון תחת עוצרות אירנה.
מיד לאחר מותו של לאון התרחש ניסיון הפיכה מצד אחיו למחצה אך הוא סוכל, והקושרים נענשו והוגלו והאימפריה נותרה בניהולה של אירנה בעוד בנה הקיסר לא מעורב בשלטון. כדי לבסס את שלטונה אירנה השאירה בעמדות מפתח רבים מנושאי המשרות ששירתו בתקופתו של בעלה המנוח לאון, אך גם העלתה לתפקידים בכירים סריסים רבים מאנשי שלומה. שלטונה דה פקטו של אירנה יוצא קרע בין הכנסייה הביזנטית לכס הקדוש שהתנגד לשלטון של נשים והאפיפיור לאו השלישי הכתיר את קרל הגדול לקיסר "הכתרה בחסד האל" (gratia dei rex) זו הייתה היסוד להקמת הקיסרות הגרמנית של ימי הביניים, שכונתה האימפריה הרומית הקדושה. הכתרתו כקיסר קראה תיגר על מעמדה של האימפריה הביזנטית כיורשת רומא החוקית.
בשנת 787 כינסה אירנה בחסות הפטריארך של קונסטנטינופול את ועידת ניקיאה השנייה בעיר ניקאה, הוועידה החזירה את מנהג כיבוד האיקונין אשר בוטל וגונה בועידת האיקונוקלסטים בשנת 754, וסיימה את מלחמת האיקונין (איקונוקלאזמוס) הראשונה. במקביל, חל שינוי לרעה ביחסים בין האימפריה הביזנטית לאימפריה הקרולינגית בעקבות כיבושיו של קרל הגדול בדרום איטליה. בעקבות זאת, ביטלה אירנה את אירוסי קונסטנטינוס עם רוטרודיס , ובנובמבר 788 קונסטנטינוס עם מריה מאמניה. אירנה יזמה גם מהלך צבאי על מנת להגן על האינטרסים הביזנטיים באיטליה ושלחה כוחות צבאיים לדרום איטליה אך המערכה נסתיימה בתבוסה שהחלישה את מעמדה של אירנה.
נישואים ראשונים.
בשנת 784 התארס קונסטנטינוס עם רוטרודיס בתו בת ה-6 של קרל הגדול. אירוסים אלו שאורגנו על ידי אירנה נועדו לשמור את האינטרסים הביזנטיים באיטליה מול הכוח העולה של האימפריה הקרולינגית. הידרדרות היחסים בין 2 האימפריות וההשתלטות של קרל הגדול על חלקים מאיטליה וההתרחקות של הכנסייה הביזנטית מהכס הקדוש הביאו לביטול האירוסים בשנת 788.
באותה שנה הכריזה אירנה על תחרות בין 13 מועמדות שנבחרו מבתי-אצולה שונים לשמש כאשתו של קונסטנטינוס. בתחרות זכתה מריה מאמניה שנבחרה על ידי אירנה והזוג נישא כדת וכדין על בנובמבר 788. לבני הזוג נולדו 2 בנות אך לאחר 6 שנים עלו הנישואים על שרטון. ככל הנראה הסיבה העיקרית הייתה כישלונה של מריה ללדת יורש עצר אבל היסטוריונים ביזנטיים בני התקופה טוענים כי אירנה הייתה הגורם העיקרי והכוח מאחרי הקלעים שהביא לפרוד. את שארית חייה העבירה מריה כנזירה.
שליט יחיד.
ב-790 היה קונסטנטינוס בן 19 ומאס בשלטון אמו. בתמיכת הצבא הוא תופס את השלטון ובאוקטובר 790 קונסטנטינוס מוכר כשליט היחיד של ביזנטיון. עם עלייתו לשלטון יחיד, פעל קונסטנטינוס לבסס את שלטונו ולהתרחק מהשפעתה וצילה של אימו. הוא הוציא לגלות את סריסי החצר, ואת אימו הוא כלא בארמון אלתריוס (Ελευθέριος).
קונסטנטינוס לא הצליח לבסס את מעמד האימפריה הביזנטית מול אויביה, לאחר כישלון צבאי להדוף את כוחות בית-אומיה הובס הצבא הביזנטי בשנת 792 בקרב מָרְקָלַה מול השבטים הבולגריים, תבוסה שחייבה אותו לשלם מס שנתי לבולגרים ולהכיר דה-פקטו בשליטה של הבולגרים במזרח הבלקן. כישלונות אלו הביאו לתסיסה בצבא שניסה לקדם את ניקופורוס, דודו של קונסטנטינוס כשליט. קונסטנטינוס הגיב באכזריות וציווה שעיני דודו ומשפחתו ייעקרו ולשונם תכרת. גזר דין דומה ציפה לגנרל ארמני שהוביל מרד כנגד קונסטנטינוס.
בשנת 795 התחתן קונסטנטינוס בפעם השנייה עם תיאודוטה, מנשות הלוויה של אירנה והעניק לה את התואר אוגוסטה. הנישואים היו לא מקובלים על הכנסייה הן בגלל הגירושים ממריה של קיבלו את ברכת הכנסייה ונעשו למרות התנגדות אנשי הדת, הנישואים לתיאודוטה התקבלו כניסיון לתת מעטה של כשרות למעשה ניאוף. ההתנגדות הייתה כל כך עזה שהפטריארך של קוהסטנטינופול שנאלץ לתת את הסכמתו בדיעבד לגירושים סירב לערוך את טקס הנישואים ובסיכומו של דבר הטקס בוצע על ידי אחד הכמרים של כנסית איה סופיה. האירוע הרחיק מקונסטנטינוס את מעט התמיכה שנותרה.
ב-796 הצליחה אירנה לקרב אליה את מתנגדיו של קונסטנטינוס, היא גייסה לצידה קציני צבא על ידי שוחד. קונסטנטינוס שהבין כי נותר ללא בני ברית וללא תמיכת מוקדי הכוח החליט לברוח מקונסטנטינופול אך נתפס נאסר ועיניו נעקרו בפקודת אימו, השליטה החדשה של האימפריה הוא נעלם מעל דפי ההיסטוריה. ההשערה היא שהוא נפטר, ככל הנראה זמן קצר שהתעוור ולא מאוחר משנת 805.
YBN Cordae
גימראייש
חוק בריאות הציבור
טוני אייברס
פסיבציה
בן גרדאן
בן גרדאן (בערבית: بنقردان; בצרפתית: Benguerdene) היא עיר בדרום מזרח תוניסיה, במחוז מדנין. בעיר התקיימה קהילה יהודית ותיקה.
דרומית לעי ממוקם הפארק הלאומי סידי א-טווי.
יהדות בן גרדאן.
בבן גרדאן פעלה קהילה יהודית קטנה. הרב אבא שאול חדאד פעל בעיר וכיהן כרבה הראשי החל מאמצע שנות ה-20 ועד סוף שנות ה-30 של המאה ה-20. אחריו כיהן בתפקיד הרב נסים הכהן.
Sicko Mode
Sicko Mode הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי טראוויס סקוט, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Astroworld. השיר יצא לאור ב-21 באוגוסט 2018, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים קקטוס ג'ק, גראנד האסטל ואפיק. השיר כולל בתוכו הופעת אורח של הראפר הקנדי דרייק, וכן קולות רקע של הראפרים סוואה לי וביג הוק . השיר הועמד לפרסי גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר ולביצוע הראפ הטוב ביותר.
השיר כולל בתוכו דגימה של שירו של הראפר הנוטוריוס בי. איי. ג'י., "Gimme the Loot", שנכתב על ידי הנוטוריוס בי. איי. ג'י ואיזי מו בי .
ביקורת.
השיר זכה לשבחים רבים, כאשר כמה מהמבקרים ראו בשיר כשיר הטוב ביותר באלבום Astroworld. כריסטופר ר. ויינגרטן כתב ברולינג סטון כי השיר הוא ה"היילייט של האלבום". ברנדן קלינקנברג מאותו המגזין תיאר את השיר כ"פסגת האינסטינקטים הסינתטיים של סקוט". בריאן ג'וזף מאנטרטיינמנט ויקלי כינה את השיר כ"מיני סוויטה של חבטנים". רויסין או'קונור מהאינדיפנדנט הרגישה כי דרייק "נשמע יותר חשוב בשיר הזה מאיך שהוא נשמע באלבומו האחרון, Scorpion, עם נשמה וזרימה בטוחה".
הצלחה.
השיר הופיע לראשונה במקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100. לאחר הוצאתו של הווידאו קליפ של השיר, הגיע השיר למקום השני, ומאוחר יותר, ב-8 בדצמבר 2018, הגיע למקום הראשון, לאחר שבעה עשר שבועות בעשירייה הראשונה. השיר הוא השיר הראשון של סקוט שהגיע למקום הראשון במצעד זה.
וידאו קליפ.
את הקליפ של השיר ביימו דייב מאיירס וטראוויס סקוט, והוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 2018 בערוץ היוטיוב של סקוט. הקליפ מתחיל עם ראשו של סקוט על בניין בזמן שמצלמה מתקרבת אליו, ונחתך לסצנה הבאה, בה נראים אנשים שונים בבתים צבעוניים. בסצנה הבאה נראה דרייק הולך עם כלב כשהוא נשרף על ידי ליקוי וסקוט רוכב על סוס. הקליפ מסתיים כשדרייק וסקוט מתרחקים מהמצלמה.
רמיקס.
ב-28 בנובמבר 2018 יצא רמיקס אלקטרוני של המפיק המוזיקלי האמריקאי סקרילקס. קטעי האודיו והליריקה הנלווים של הרמיקס יצאו בערוצי היוטיוב של סקוט וסקרילקס באותו היום.
פיל ראד
פיל ראד (באנגלית: Phil Rudd; נולד ב-19 במאי 1954) הוא מתופף רוק אוסטרלי. ראד התפרסם כמתופף בהרכב הקלאסי של להקת AC/DC, אליה הצטרף בשנת 1974.
פיל ראד הקליט מספר אלבומים עם AC/DC לאורך השנים וביניהם האלבומים המצליחים Highway to Hell ו Back in Black. בשנת 2003 הונצח ראד עם להקת AC/DC בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.
פיל ראד דורג במקום 86 ברשימת 100 המתופפים הגדולים בעולם שפורסמה על ידי המגזין המוזיקה רולינג סטון.
ביוגרפיה.
פיל ראד נולד בעיר מלבורן, אוסטרליה והחל לנגן על תופים בשנות העשרה לחייו. כבר מראשית דרכו כמתופף התפרסם ראד כשהחל לנגן בלהקות שונות עמן הקליט אלבומים והופיע בסצנת המועדונים של מלבורן עד להצטרפותו ל-AC/DC בשנת 1974.
ראד הוא החבר היחידי מההרכב הקלאסי של AC/DC שנולד באוסטרליה. בשנת 1983, בשיא הצלחתה של הלהקה, בחר להשתקע בניו זילנד שם ניהל עסקי תעופה ומסעדנות.
ההצטרפות ל AC/DC.
בשנת 1974 פיל ראד כבר היה מתופף מוכר בסצנת הרוק של מלבורן כששמע שלהקת AC/DC עורכת מבחני במה למתופפים על מנת למצוא מתופף חדש ללהקה וניגש לאודישן. מייסדי הלהקה, האחים מלקולם ואנגוס יאנג, התרשמו מאוד מנגינתו של ראד והציעו לו להצטרף ללהקה.
בין השנים 1975 ו 1983 הקליט ראד 10 אלבומי אולפן עם הלהקה ויצא איתם לסיבובי הופעות חובקי עולם. כדי לבסס את ההצלחה הבינלאומית של הלהקה, אף עקר איתם ממולדתו אוסטרליה והשתקע בלונדון, אנגליה.
בשנת 1983 ראד, שהיה מוכה יגון בעקבות מותו בטרם עת של סולן הלהקה בון סקוט והתקשה להתאושש, עזב את הלהקה לאחר ריב עם מייסד הלהקה מלקולם יאנג. ראד הוחלף על ידי המתופף סיימון רייט ולאחר מכן על ידי המתופף כריס סלייד.
ראד עזב את לונדון והשתקע בניו זילנד. הוא חדל לנגן, הקים עסקי חקלאות, מסעדנות ותעופה והוסמך כטייס מסוקים.
החזרה ל AC/DC.
בשנת 1994 פנו האחים יאנג אל ראד וביקשו ממנו לחזור למקומו מאחורי התופים. האחים יאנג טענו שחסר היה להם ״הסווינג״, שאפיין את סגנון נגינתו של ראד שהיה מאוד מזוהה עם הלהקה. ראד נעתר לבקשתם ונכנס ישירות להקלטת האלבום Ballbreaker.