על רקע כישלון המאבק כנגד תוכנית ההתנתקות טענה וייס כי דרך המאבק הפייסנית שאותה הובילה מועצת יש"ע, צריכה להיות מוחלפת במאבק אגרסיבי נחוש ונוקשה, הנושא אף אופי של ארגוני גרילה. בעקבות גישה זו ותמיכתה בהקמת מאחזים חדשים נחשבת וייס לאחת ממנהיגי נוער הגבעות. חרף המאבק הנוקשה אותו מובילה וייס כנגד גורמי שלטון שונים, וייס רואה במדינת ישראל את ראשית צמיחת גאולתנו.
וייס הובילה יחד עם אחרים מאבק כנגד מיגון ביהודה ושומרון, ותמכה מנגד בפעילות התקפית נרחבת כתחליף למיגון.
בריאיון עם רון קופמן ברדיו תל אביב אמרה וייס כי ברוך גולדשטיין מנע בטבח מערת המכפלה טבח נגדי ביהודים רבים, ובאופן דומה עמי פופר שרצח 7 פועלים פלסטינים מנע הרג ביהודים. עם זאת אמרה וייס כי היא מתנגדת לרצח. בנוסף טענה וייס כי יצחק רבין נרצח על ידי צד שלישי ולא על ידי יגאל עמיר, בהתאם לאחת מגרסאות תאוריות הקשר על רצח רבין. וייס גילתה הבנה לפעולות המחתרת היהודית על רקע אירועי הטרור שקדמו להן, וסייעה למשפחות הכלואים במאבק הציבורי לשחרור האסירים.
דניאלה וייס קראה לחיילי צה"ל לסרב פקודה בכל מקרה של פינוי מאחז או יישוב.
בריאיון למעריב בעניין אלימות הפגנות 'המחאה החברתית' טענה דניאלה וייס שהיא מתנגדת לאלימות, חושבת שהפגנות אלימות אינן מועילות, ושהאשמותיה באלימות כמו תקיפת שוטרים תמיד הייתה בהתגוששות עם שוטרים אשר תקפו אותה והתנגדות למעצר. לדעתה הצלחת הפגנה היא בהתמדה ומסירות.
מעצרים והרשעות.
ב-5 בינואר 1989 נרצח נהג המונית שמעון אדרי בפעולת איבה בצומת יקיר שבשומרון. הצומת הוכרזה כשטח צבאי סגור על מנת למנוע ממפעילי ימין למחות בו, אך וייס ועמיתיה הפרו את הצו והגיעו לצומת כדי למחות. ב-14 בדצמבר 1993, הורשעה וייס בגין כניסה לשטח צבאי סגור ונקנסה ב-3000 ש"ח במסגרת עסקת טיעון.
בעקבות חטיפת מסמכי הפינוי בגוש קטיף מידיה של שוטרת וקריעתם לעיני המצלמות, והתנגדות בכוח למעצרה בעקבות זאת, תוך אמירה חוזרת "נגמר המנדט", הורשעה וייס ביוני 2007, בעבירות הפרעה לשוטר בשעת מילוי תפקידו, העלבת עובד ציבור ותקיפת שוטר, ונידונה ל-5 חודשי מאסר על תנאי למשך 3 שנים שלא תעבור עבירה של תקיפת שוטרים, וכן ארבעה חודשי מאסר על תנאי למשך שלוש שנים, שלא תעבור עבירה של הפרעה לשוטר במילוי תפקידו האירוע הוסרט ושודר בטלוויזיה באותה עת, ושודר שוב במסגרת תוכניתו של אמנון לוי.
בראש חודש אלול ב' באלול ה'תשס"ח נעצרה וייס לקראת הגעתה להפגנה חוקית ובאישור המשטרה, מול ביתו של תת-ניצב שמני. באותה דרך, ולפני הגעתם להפגנה נעצרו עשרה אנשים נוספים המזוהים עם מנהיגי הימין הקיצוני וביניהם איתמר בן-גביר, נדיה מטר ונועם פדרמן, ושוחררו לאחר עיכוב לחקירה. האחד-עשר תבעו את המדינה ואת המשטרה, ובפסק דין שניתן שלוש שנים מאוחר יותר (בי"ז בשבט ה'תשע"ב), בית המשפט הצדיק את התובעים, קבע שמדובר במעצרי שווא, וחייב את המדינה לשלם לכלל התובעים 4,700 ש"ח.
בחול המועד פסח (י"ח בניסן ה'תשס"ט) 2009 נעצרה וייס יחד עם עוד 11 פעילים על ידי משטרת שדרות, בחשד שהתכוונו לקחת חלק בצעדה שתוכננה לצאת באותו היום לעבר רצועת עזה, ולעבר מה שהיה גוש קטיף. בית המשפט הורה על שחרור מיידי של העצורים ואף ביקר חריפות את המשטרה על המעצר הבלתי נחוץ: "השימוש בכוח, השררה ובסמכות המעצר כדי למנוע זכות ביטוי זו, מעבר להיות בגדר סתימת פיות, מלמד על הגעתם של ימים חשוכים ביותר לרחבי מדינת ישראל".
חודש לאחר מכן, בצום גדליה תשס"ט, בעת פינוי המאחז שבות עמי הסמוך לקדומים בעקבות תביעות ארגון יש דין לבעלות ערבית על הקרקע, נעצרו וייס ובעלה. וייס ניסתה למנוע משוטרים איסוף עדויות מרכב נטוש, אחריו רדפו השוטרים קודם. ברכב נסעו מציתי מטע זיתים, השייך לטוען על בעלות קרקע המאחז, תושב הכפר הערבי הסמוך, קדום. וייס סירבה למעצר, הסתתרה תחת המכונית ונגררה משם. בחקירתם נחשדו גם בהסתרת המציתים. למחרת, בהליך מהיר הוגש כתב אישום נגדה באשמת תקיפת שוטר ושיבוש הליכי חקירה. וייס הגיבה לדברים ואמרה שמדובר בטענות שקריות וברדיפה פוליטית. לטענתה, דווקא שיתפה פעולה עם שוטרי משמר הגבול, וסירבה רק למעצר שווא. היא נשלחה ליומיים מעצר בית עד תום פינוי המאחז.
בעקבות התנהגותה והתנגדותה בעת פינוי 'בית השלום' בחברון בשנת התשס"ח 2008, הוגש נגד וייס כתב אישום על הפרעה לשוטרים ושיבוש הליכי חקירה. חמש שנים מאוחר יותר היא הורשעה לאחר שבית המשפט לא קיבל את גרסתה. גזר הדין נדחה למועד מאוחר יותר.
בשבת, 21 באוגוסט 2012, פרצו שוטרים למאחז שבות עמי, בזמן סעודה שלישית, ועצרו את וייס יחד עם קבוצת צעירים שסירבו להתפנות בשבת ודרשו מהשוטרים להמתין לצאת השבת. לאחר שנחקרה, שוחררה בחצות.
פטי שנידר
פטי שנידר (בגרמנית: Patty Schnyder; נולדה ב-14 בדצמבר 1978 בבזל, שווייץ) היא שחקנית טניס שווייצרית מקצוענית. בשיאה דורגה במקום 7 בעולם (14 בנובמבר 2005) בדירוג ה-WTA.
שנידר שיחקה בסבב ה-WTA משנות ה-90 המאוחרות, ודורגה במקומות גבוהים דרך קבע. ב-1996 שיחקה שנידר בגראנד סלאם הראשון שלה - אליפות צרפת הפתוחה. ב-1997 התחילה את העלייה הגדולה שלה במעלה הדירוג העולמי ובאוגוסט 1998 נכנסה לטופ 10 העולמי. בשש השנים שלאחר מכן דורגה שנידר במקומות ה-15 - 30 בעולם. במאי 2005 נכנסה שוב לטופ 10 העולמי.
שנידר זכתה ב-11 תוארי יחידות ו-5 תוארי זוגות בסבב ה-WTA.
במאי 2011 הודיעה שנידר על פרישה מטניס, אך במהלך 2015 חזרה לשחק בסבב.
ריאן פיליפה
שוכה
שֹוֹכֹה (גם: שֹוכו או שֹׂכֹה במקרא, וסוכו בלשון חז"ל) הוא שמן של מספר ערים בארץ ישראל הנזכרות בתנ"ך, בספרות חז"ל ובמקורות נוספים, לרבות מקורות ארכאולוגיים.
היסטוריה.
העיר הנזכרת בדרום הר חברון, העיר הידועה הנזכרת בעמק האלה והעיר הנזכרת באזור עמק חפר בתיאור נפות שלמה המלך - כולן השתמרו עד ימינו בצורה הייחודית "שְוֵיכָּה" או "ח'רבת שְוֵיכָּה".
בסמוך לתל א־נצבה שבבנימין מוכרת עד ימינו "ח'רבת סוֵיכָּה", הנזכרת כבר במפת הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ואשר ייתכן כי משמרת את שם עיר מוצאו של התנא אנטיגנוס איש סוכו.
בקרב בין דוד לבין גָּלְיָת, נאספו צבא פלשתים בשוכה שבעמק האלה.
"שוכה" הנזכרת כעירו של אחד מנציבי שלמה המלך אשר ישב בארובות (מזוהה בח'ירבת אל־חמאם), מזוהה עם הכפר שְוֵיכָּה הסמוך לטולכרם (מצפון לכפר מצוי תל בשם "ח'רבַּת שויכה א־רָאס").
העיר שוכה מופיעה גם בחותמות "למלך" כאחד מארבעה מקומות הנזכרים בשורה השנייה של החותמות: חברון, זיף, ממשת ושוכה. חותמות למלך הן הטְבּעות על ידיות קנקנים, מתקופת הברזל ב'. ההשערה המקובלת היא כי מדובר בארבעת המחוזות העיקריים של מלכות חזקיהו, שאגר מזון לקראת התקפה אפשרית על הממלכה. בסביבת התל עצמו נמצאו 13 חותמות למלך.
בנוסף, נזכרת בספר מקבים א' עיר ביהודה בשם "בית סוכו", עליה צר בקכידס. אוסביוס מזכיר באונומסטיקון מקום בשם "סוכו" בין בית גוברין לבין ירושלים, והעיר מופיעה במפת מידבא.
כיום, "שוכה" שבעמק האלה היא גבעה הידועה בשל פריחת תורמוס ההרים בשלהי החורף מדי שנה.
אזכורים מהתנ"ך.
בנחלת שבט יהודה בדרום הר חברון
בנחלת שבט יהודה בעמק האלה
בתיאור נפות שלמה המלך
ברשימת הערים המבוצרות של רחבעם
חפירות ארכאולוגיות.
עונת חפירות ראשונה בתל שוכה שבעמק האלה התקיימה בחודש יולי 2012 על ידי משלחת מן החוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום של אוניברסיטת תל אביב בהנהלת פרופ' יובל גורן וד"ר ארז בן יוסף. החפירה נערכה בשני שטחים בפסגת התל בפינתו הצפון־מערבית (שטחים A ו־C) ובעמק שלמרגלותיו מדרום (שטח B). בחפירות בפסגת התל התגלו שרידים דלים מתקופת הברזל המשויכים לימי חזקיהו שהושתתו ישירות על פני הסלע, אך הוסרו ברובם בראשית התקופה הרומית עת נבנתה מצודה איתנה הניכרת בראש התל. לבנית המצודה קדמה הקמת במה גבוהה הנתמכת בקירות תמך גבוהים ובתעלות יסוד שהעמיקו עד לסלע הטבעי ומולאו בשפכים שנחפרו משכבות קדומות יותר בתל. בשפכים אלה נמצאו ממצאים רבים מתקופת הברזל, התקופה הפרסית, התקופה ההלניסטית והתקופה הרומית.
בשטח B נמצאו עדויות לקיומו של בית יוצר, ככל הנראה מתקופת הברזל, בצורת פסולות ייצור אופייניות. בעונת החפירות הראשונה טרם נמצאו שרידיו של בית היוצר עצמו.
טבע.
תל שוכה שבעמק האלה והאזור שמסביבו עשירים בפריחה. מגוון הפרחים כולל בין השאר את תורמוס ההרים, ציפורני חתול, כלנית מצויה, מקור חסידה גדול, רקפת מצויה, חרצית עטורה וחרדל השדה. התל מפורסם בעיקר בזכות פרחי תורמוס ההרים היוצרים מרבדים כחולים בשלהי החורף.
שביל ישראל עובר בתל.
עירד מלכין
עירד מלכין (נולד ב-1951) הוא היסטוריון ומומחה ליוון העתיקה. פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב משנת 1996. חתן פרס ישראל להיסטוריה בשנת 2014.
חייו ופועלו.
נולד בשנת 1951 לפרופסור יעקב מלכין ולציירת פליס פזנר מלכין. עירד מלכין הוא נכדו של העיתונאי המבקר ואיש התרבות דב בר מלכין. עירד שירת בצה"ל בין השנים 1972 ל-1976 והשתחרר בדרגת סגן, במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין במטה אוגדה 440 בחזית המצרית, לאחר המלחמה שימש מזכיר הוועדה בראשות האלוף מנחם מרון לבחינת מוכנות הצבא וימי הלחימה הראשונים בחזית הסורית והמצרית. למד לתואר ראשון בחוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב בשנים 1969 עד 1972. למד לדוקטורט באוניברסיטת פנסילבניה בין השנים 1976 עד 1981. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בנושא: "דת ומייסדי הקולוניות היווניות". מלכין קיבל דוקטורט בשנת 1982. היה נשוי לז'נט מלכין, ראש החוג לתיאטרון באוניברסיטת ירושלים.