בדומה לתת-ז'אנרים רבים במוזיקה, קשה לאתר את המקורות המדויקים של סטונר רוק. למרות זאת, ניתן לאבחן את הלהקות שתרמו ליצירת הסאונד המאפיין את הז'אנר. הלהקה בלו צ'יר נחשבת לאחת הלהקות הראשונות ששיריה נחשבים לאבני יסוד בז'אנר. במגזין רולינג סטון נכתב, "מה שסטונר רוק מביא, מוגדל על ידי זכוכית מגדלת, הוא הריף, המורשת הנצחית של הבלוז ממיסיסיפי. לד זפלין ובלאק סבאת' היו הראשונות לעשות זאת". הלהקה Sir Lord Baltimore נקראה "סנדקית הסטונר רוק". להקות ותיקות בז'אנר, דוגמת Kyuss ו-Monster Magnet מחשיבות את הלהקה הבריטית Leaf Hound כהשפעה מרכזית בסטונר רוק.
מקורות נוספים לסגנון הז'אנר ניתן למצוא באלבומים Master of Reality של בלאק סבאת', Machine Head של דיפ פרפל וגם "Workshop of the Telescopes" של בלו אויסטר קאלט. לעיתים קרובות, האלבום Master of Reality, שיצא בשנת 1971, נחשב לאלבום הראשון של הז'אנר. מבקר המוזיקה מרטין פופוף ציין כי "כאשר 'Sweet Leaf' מתחיל, ניתן לשמוע את היווצרותו של הסטונר רוק".
התפתחות מוקדמת (סוף שנות ה-80 ועד שנות ה-90).
להקת הדום מטאל הוותיקה Trouble השתמשה לראשונה באלמנטים של אסיד רוק באלבומה משנת 1990, סאונד אשר הפך להיות מרכזי באלבומה משנת 1992, "Manic Frustration". באופן דומה, להקת דום המטאל הבריטית Cathedral שהוקמה בשנת 1989, החלה לשלב סאונד פסיכדלי/סטונרי על פני שלושת האלבומים הראשונים שלה, כאשר השני בהם הוא האלבום המוערך "The Ethereal Mirror" שיצא בשנת 1993.
במהלך שנות ה-90 המוקדמות, מספר להקות מדרום קליפורניה פיתחו את הסגנון שלימים נקרא סטונר רוק. בשנת 1992, הלהקה Kyuss פרסמה את אלבומה "Blues for the Red Sun". מבקרי מוזיקה תיארו האלבום זה כ-"אבן דרך במוזיקה כבדה" ובמגזין NME תיארו את המוזיקה, בלשון ציורית, כניסיון "להמיס את החול הלוהט של המדבר למתכת". באותה שנה, להקת הדום מטאל Sleep פרסמה את אלבומה השני "Sleep's Holy Mountain" וביחד עם Kyuss, הובילו את יצירתה של סצנת הסטונר רוק. אלה היו הלהקות הראשונות ששילבו גרוב פסיכדלי ביחד עם השפעות של דום מטאל. להקות משפיעות נוספות מהתקופה הן Acid King, Fu Manchu וגם Corrosion of Conformity. בנוסף, למרות שנחשבת ללהקת גראנג', אלבומה הרביעי של סאונדגארדן "Superunknown," נחשב גם הוא ליצירה קלאסית בסטונר רוק.
שנות האמצע (סוף שנות ה-90).
Kyuss התפרקה בשנת 1995 וחברי הלהקה המשיכו לפעול בסצנת הדזרט רוק ולהקים פרויקטים חדשים. בשנת 1997, ג'וש הומי, ממייסדיה של הלהקה, הקים את הקולקטיב "The Desert Sessions" אשר פעל בין השנים 1997–2003, בו השתתפו חברי הלהקות Kyuss, Fu Manchu, Soundgarden, Monster Magnet, Goatsnake ועוד. באותה השנה שחררה חברת התקליטים Roadrunner Records את אלבום האוסף "Burn One Up! Music for Stoners", אשר כלל בתוכו שירים של להקות מן הקולקטיב וכמו כן שיר מלהקתו החדשה של הומי, קווינס אוף דה סטון אייג'.
בספטמבר שנת 1997 הוקמה חנות אינטרנטית בשם All That's Heavy, אשר מכרה הקלטות נדירות של Kyuss, Monster Magnet, and Fu Manchu. תוך זמן קצר, החנות החלה גם למכור אלבומים של להקות נוספות שהיה להן סגנון אשר השיק ללהקות אלה. בשנת 1998, החנות הוציאה לאור אלבום אוסף של שירים מובילים מן הז'אנר, אשר נקרא "Welcome to MeteorCity". הדבר הוביל להקמתה של חברת התקליטים MeteorCity שהיוותה שער כניסה עבור להקות צעירות לז'אנר והייתה לגוף בולט בסצנה.
חשיפה למיינסטרים (שנות ה-2000 ואילך).
ביוני 2000 קווינס אוף דה סטון אייג' הוציאה לאור את אלבומה "Rated R", אלבום פורץ דרך אשר הביא את הסאונד של סטונר רוק לאוזניהם של המונים, וזאת למרות שחברי הלהקה סירבו להזדהות עם סטונר רוק כז'אנר ולהכיר בקיומו. אלבומה השלישי, "Songs for the Deaf" שיצא בשנת 2002, כלל סינגל אשר הגיע למקום הראשון במצעד "רוק מודרני" של מגזין בילבורד.
בשנת 2009 שני מגזינים המסקרים מוזיקת הבי מטאל, Decibel ו-Terrorizer, פרסמו רשימות של מאה האלבומים החשובים והמשפיעים של העשור הראשון של המאה ה-21. האלבום "Dopethrone" של הלהקה Electric Wizard הופיע בשתי הרשימות, כאשר הוא ממוקם במקום העשירי במגזין Decibel ובמקום הראשון במגזין Terrorizer.
קיפודג
קיפודג (שם מדעי: Cyclichthys) הוא סוג של דגים ממשפחת הדו-שיניים, שידועים בגופם המכוסה קוצים, וביכולתם להתנפח. המינים במשפחה מתאפיינים בפה דמוי-מקור קשיח, שנועד לפיצוח סרטנאים ורכיכות, שמהווים את עיקר תזונתם. הם מאופיינים בגוף קשיח ובצבע חום-אפרפר.
מנגנון ההגנה העיקר שלהם הוא הקוצים שמכסים את גופם, וכמו מינים אחרים בסדרת הנפוחיתאים, הם מסוגלים להתנפח עד פי שלושה מממדי גופם. מנגנון הגנה זה עוזר להרתיע אויבים וטורפים פוטנציאליים, אך ההשלכות שלו על גופם של הקיפודגים הן קשות, ועלולות להוביל למות הדג אם הוא נאלץ להתנפח לעיתים קרובות מדי. הם לעיתים יכולים להיות רעילים.
בסוג 3 מינים:
גרינסבורו
דירוג גידול סרטני
הטבח בפורט סעיד
צב ים גילדי
צב הים הגלדי
קיפודג רב-קוצי
קיפודג רב-קוצי (שם מדעי: Cyclichthys spilostylus) הוא מין של דג ממשפחת הדו-שיניים, שידוע בגופו המכוסה קוצים וביכולתו להתנפח כשהוא חש מאוים. הקיפודג חי באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט, כשתפוצתו במערב מגיעה לים האדום ולדרום אפריקה, ובמזרח תפוצתו מגיעה ליפן, אוסטרליה, הפיליפינים וקלדוניה החדשה. קיימת גם אוכלוסייה מבודדת באיי גלאפגוס, ואוכלוסייה בים התיכון כתוצאה מהגירה לספסית.
קיפודגים מגיעים לאורך של 34 סנטימטר, וגופם קשיח ומכוסה קוצים. פיהם מעוצב כמקור קשיח, שנועד לפיצוח השריון של רכיכות, סרטנאים וחסרי חוליות אחרים, שמהווים את עיקר מזונם. על מנת להסוות את עצמם, גבם בגוון חום, ובטנם בהירה בגוונים לבנים יותר, כמו אצל דגים רבים אחרים. בשרם מכיל טטרודוטוקסין, רעלן עצבי חזק שיכול לגרום למוות, ואכילתם גורמת גם לסיגואטרה. למרות זאת, קיפודגים נחשבים למעדן ביפן, כמו נפוחיתאים אחרים, וישנם שפים שמתמחים בבישולם תוך כדי הוצאת הרעלן העצבי.
הקיפודגים חיים בקרבת חופים בשוניות אלמוגים, בעומקים של 3 עד 90 מטר. הם מעדיפים לחיות בקרבת שדות עשב ים או מרבצי ספוגים. הקיפודגים הם בעיקר פעילי לילה, במהלך היום הם מסתתרים בין הסלעים או האלמוגים. הקיפודג הוא דג שנוטה להתבודד. הצעירים חיים בים פתוח. כמו נפוחיתאים אחרים, כאשר הם מאוימים הם יכולים לנפח את עצמם לממדים גדולים פי שלושה מממדיהם הרגילים, אך לניפוח זה יש השלכות קשות על גופם, ואם הקיפודג נאלץ להתנפח לעיתים קרובות הוא עלול למות מהמאמץ הכרוך בכך.
בישראל הקיפודג הרב-קוצי חי במפרץ אילת בשונית האלמוגים, ובמאה ה-21 הוא נצפה גם בים התיכון, כתוצאה מהגירה לספסית. קיפודגים מוצגים באקווריום ישראל ובפארק המצפה התת-ימי באילת.
וילאקה
וישטניץ'
גילדן כלבי
קיפודג רב קוצי
האנטינגטון (וירג'יניה המערבית)
טאקאשי מוראקאמי
יונה
לוח עריכה
בקרקס
"בקרקס" (1958) הוא כינויו של רישום מאת הציירת הישראלית אביבה אורי.
תיאור.
"בקרקס" הוא חלק מסדרה של כ-4 רישומים בנושא הקרקס, שיצרה אורי בשנת 1958. שניים מן הרישומים נקראים "לוליינית", והם מציגים לולינית בעת קפיצה בטרפז. במרכז רישום זה נמצאת דמות נשית של לוליינית על חד-אופן. היא רוכבת על מעין משטח או בימה המוקפת באורות הפנסים ובקפליו של אוהל הקרקס. אופן רישומה של הדמות, באמצעות עיפרון, הופך אותה לאנונימית.
העבודה פורשה במשך השנים כביטוי סמלי לרגשותיה של אורי: ביטוי ראשוני לתחושת ריחוף של הדמות. ריחוף זה יהפוך לאיקונוגרפי בעבודותיה המאוחרות של אורי. עם זאת, שרה ברייטברג-סמל הצביע על אפשרות למקור ממשי לרישומים מתקופה זו. גם בתה של אורי, רחל ימפולר, תיארה בדיעבד ביקור משותף של השתיים ב"קרקס מדראנו" וכן ביקורים בסרטים על קרקס, בהם יצרה אורי רישומים של אנשי הקרקס.
העבודה הייתה בעבר באוסף עמי בראון. ב-30 ביוני 2012 נמכרה העבודה במכירה פומבית תמורת סכום של 17,250 דולר. העבודה הוצגה בתערוכה "העשור הראשון: הגמוניה וריבוי" (2008), בתערוכה הרטרוספקטיבית של אביבה אורי (2002) ובתערוכה מאוסף עמי בראון (2009) שהתקיימו בהמשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד.
גלד
כאיעם גילדין
יחסי קובה–קיריבטי
יחסי קובה–קיריבטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קובה לבין הרפובליקה של קיריבטי. היחסים בין שתי המדינות הם יחסים לא היסטוריים והתפתחותם החלה בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת. כמו במדינות אחרות באזור אוקיאניה, מקבלת גם קיריבטי מענקים וסיוע בתחומים שונים מקובה. נתינה זו של שירותים היא חלק ממדיניות החוץ של קובה עם מדינות אוקיאניה.
סיוע קובני.
בשנת 2007 שלחה קובה לקיריבטי משלחת של רופאים מומחים, כדי שיספקו שירותים רפואיים יותר מתקדמים מאילו הקיימים בקיריבטי. קובה הציעה לקיריבטי לאמן רופאים בני העם הקיריבטי הילידי. המהפך ברפואה שהציעה קובה לקיריבטי עבד בסופו של דבר: שיעורי תמותת התינוקות והילדים ירדו ב-80% מאז הגעת הקובנים לאיים.
בשנים האחרונות נוסעים יותר קיריבטים ילידים ללימודים בקובה, כך למשל בשנת הלימודים 2008, למדו עשרים קיריבטים לימודי רפואה בקובה עם מלגה וכיסוי הוצאות מלא מהממשלה הקובנית. הסטודנטים הקיריביטים שותפים לתוכנית המתקיימת בכל איי האוקיינוס השקט להעלאת איכות החיים של התושבים. בשנת 2010 למדו 33 סטונדטים קיריבטים בקובה, מהם 21 למדו רפואה.
ביקורים מדרג גבוה.