לשיטת ה-pyrosequencing יש כרגע מגבלה שאורך הקריאות האינדיבידואליות של רצף ה-DNA הוא בסביבות 300–500 נוקלאוטידים, קצר יותר מהקריאות באורך 800–1,000 נוקלאוטידים שניתן להשיג בשיטות מסוג סיום שרשרת (chain termination) (לדוגמה, שיטת סנגר). הקריאות הקצרות עלולות להקשות על הרכבת הגנום, במיוחד עבור רצפים שכוללים כמות גדולה של DNA חוזרני. בנוסף, העובדה שאין בשיטה פרוצדורה לגילוי שגיאות, מגבילה את מידת הדיוק שלה. נכון לשנת 2007, השיטה משמשת בעיקר לריצוף חוזר או לריצוף גנומים שעבורם כבר קיים רצף של קרוב משפחה קרוב.
מיסחור.
חברת Pyrosequencing AB שבאופסלה, שוודיה, נוסדה באמצעות מימון שסיפקה קרן ההון סיכון HealthCap, במטרה לפתח ייצור מסחרי של מכונות וריאגנטים עבור ריצוף רצפי DNA קצרים תוך שימוש בטכניקת ה-pyrosequencing. Pyrosequencing AB הייתה רשומה בבורסת סטוקהולם ב-1999. שם החברה הוחלף ל-Biotage ב-2003. קו עסקי ה-pyrosequencing נרכש על ידי קיאגן ב-2008. טכנולוגיית ה-pyrosequencing ניתנה ברישיון לחברה 454 life sciences. 454 פיתחה טכנולוגיית pyrosequencing מבוססת מערך (array) שיצאה כפלטפורמה לריצוף DNA בקנה מידה רחב. הראויים ביותר לציון הם היישומים לריצוף גנום ולמטגנומיקה. GS-FLX, פלטפורמת ה-pyrosequencing האחרונה שייצרה 454 יכולה לייצר 400 מגה-בייט בריצה של 10 שעות באמצעות מכונה אחת. עלות כל ריצה כזאת היא בין 5,000–7,000 דולרים אמריקאים. פלטפורמה זו היא כעת בבעלות החברה Roche Diagnostics.
בשנת 2013 הכריזה חברת הופמן לה-רוש שהיא מפסיקה לייצר את פלטפורמת הריצוף 454.
פעטער עליע
בית הכנסת הנשיא
בית הכנסת הנשיא (לשעבר: בית הכנסת "רחביה") הוא בית כנסת מרכזי בשכונת רחביה בירושלים, השוכן ברחוב אוסישקין 24.
היסטוריה.
בית הכנסת הוקם בשנת 1932, ביוזמת התעשיין הירושלמי אהרן חיות, ונקרא בית הכנסת "רחביה". לפני הקמתו פעלו בשטח המבנה גן ילדים ובית ספר יסודי, ולצורך פתיחת בית הכנסת הורחב המבנה. מבנה בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכלים מאיר רובין ואלכסנדר פרידמן.
בבית הכנסת התפללו תושבי השכונה, ובהם אישים ידועים שהתגוררו בה, בראשם נשיא מדינת ישראל יצחק בן-צבי. כמו כן התפלל בו חותנו של בן צבי, יונה לישנסקי, אביהן של רחל ינאית והפסלת בתיה לישנסקי. בבית הכנסת הוצבה מנורה שפיסלה בתיה לישינסקי ונתרמה על ידי רחל ינאית. בקומה העליונה מוצב ויטראז' של האמן דוד הילמן. בשנותיו הראשונות שכן במקום כולל אוהל תורה בראשותו של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג.
במשך שנים רבות כיהן חיות כיושב ראש ועד בית הכנסת והיה הרוח החיה שלו. באחת השנים הגיע יהודי אמריקאי להתפלל בבית הכנסת בתפילות ראש השנה. בית הכנסת היה מלא עד אפס מקום. גבאי בית הכנסת הוליך את האורח למושב הפנוי היחיד, ובמקרה היה זה המושב שליד מושבו של הנשיא בן צבי. היהודי התרגש מהמחווה, הוא התכבד לעלות לתורה ונדר לבית הכנסת 250,000 דולר. כספי התרומה שימשו להשלמת בנייתו של בית הכנסת. על הקיר תלוי שלט הוקרה לנדיב האלמוני.
לאחר מותו של הנשיא בן צבי, בשנת 1963, שונה שם בית הכנסת ל"הנשיא", לזכרו של בן צבי. על מושבו של בן צבי בכותל המזרח של בית הכנסת חקוק שלט זיכרון.
מאז שנות ה-90, בית הכנסת נעשה מרכז לעולים מאמריקה ושאר מדינות דוברי אנגלית המתגוררים ברחביה. בית הכנסת ידוע גם בשם ישראל הצעיר של רחביה, התפילות מנוהלות עם אופי אמריקאי, והדרשות והשיעורים המתקיימים בבית הכנסת, כמו אתר האינטרנט של בית הכנסת, הם באנגלית. עם זאת, בנוסח התפילה עצמו, שומרים על מנהגי הפרושים כמו שעשו תמיד ומאז בבית הכנסת. רבני בית הכנסת הם הרב דוב ברל ויין והרב איתיאל גולדוויכט.
יחידת עילית (סרט, 2011)
יחידת עילית הוא סרט פעולה בריטי-אוסטרלי משנת 2011, בכיכובם של ג'ייסון סטיית'האם, קלייב אוון ורוברט דה נירו ובבימויו של גארי מק'קנדרי. הסרט מבוסס על רומן משנת 1991 בשם "אנשי הנוצות" מאת ראנולף פינז.
עלילות הסרט.
הסרט מגולל אפילוג משנת 1980 המתאר קבוצת שכירי חרב, דני ברייס (ג'ייסון סטיית'האם), האנטר (רוברט דה נירו), דייוויס (דומיניק פרסל), ומאייר (עדן יאנג), שנשלחו למקסיקו במטרה לרצוח גבר מסוים. דני מבלי משים הורג אותו מול הילד הצעיר שלו, ואז נפצע במהלך המילוט. כתוצאה מאירוע זה, דני פורש וחוזר אל מולדתו אוסטרליה.
בשנה שלאחר מכן, זומן דני לעומאן על ידי שייח' עומר, חולה סרטן סופני, אשר אסר את האנטר מאחר שלא עמד במשימתו עליה הובטח לו שכר 6,000,000 דולר. בפגישה נאמר לדני כי באם הוא לא יבצע את משימתו, האנטר יוצא להורג.
בפגישה התבקש דני להרוג שלושה סוכני SAS לשעבר, סטיבן האריס (לאצ'י האלמה), סטיבן קריג (גרנט באולר) וסימון מקאן (דניאל רוברטס) אשר מואשמים בכך שרצחו את שלושת בניו של השייח' בעת היותם חפים מפשע. השייח' הציב תנאי לדני, לפיו הוא יקבל את שכרו רק אם ימסרו הקלטות בהם ישמעו הנאשמים מתוודים ומודים ברצח האנשים אותם ביצעו ולהפוך את מותם לתאונות. דני נתבקש לעשות זאת בטרם מות השייח'. דני מתאחד עם דייוויס ומאייר. הם מסכימים לעזור לו תמורת חלק מן הכסף.
כאשר דני ומאייר מתגנבים אל בית היעד הראשון שלהם, נשלחים שאר חברי החוליה לחקור אודות מיקום חברי ה-SAS ששירתו באותה עת וחשודים באותו הרצח. סטיבן האריס החל לתחקר בעומאן, ודייוויס באנגליה אצל אנשי הבר המקומיים. כך נודע לאנשי "נוצות", חברה סודית של פעילים לשעבר, על תחקור זה, כשבעקבותיו נשלח ספייק לוגן (קלייב אוון), לחקור.
בהמשכו, דני חוזר לעומאן ונותן לשייח את ההודאה המוקלטת האחרונה, שאותה זייף בהתאם לנסיבות. האנטר שוחרר וחוזר אל משפחתו, בעוד דני חוזר לאוסטרליה ומתאחד עם אן (איבון סטרהובסקי), היכרות ילדות. בקרוב, הוא הודיע על ידי הסוכן כי יש אדם אחד האחרון שהשתתף רצח בני השייח' וכי האיש הזה, ראנולף פינז, עומד לשחרר ספר על חוויותיו כחבר של SAS.
הספר.
העלילה לסרט מבוססת על הרומן "אנשי הנוצות" של רנולף פינז והוא מבוסס על סיפור אמיתי, לטענת פינז. כמה אלמנטים מתוך הספר השתנו כדי להפוך את הסרט לאמין יותר לקהל.
ראנולף פינז, מחבר הספר, טוען כי חברה חשאית בשם "אנשי הנוצות", המורכבת מחברי SAS בדימוס, פעלו בין הצללים. הם נקראים "אנשי נוצות" משום שהשפעתם והתערבותם היו מתוחכמים, כמו מגע נוצה. זה גם רמז לשלוש נוצות של גדודי הצבא הבריטי. תפקידם היה להגן על אנשי SAS ועל משפחותיהם ולנקום על עוולות או על נזק שנגרם להם.
המתרחש מאחורי החלקה השתנה מקבוצת טרור טרוריסטית שהוכשרו על ידי הסובייטים, המכונה "המרפאה" לשיח' עומר, שנשלח בגלות לאחר מותו, לאחר ששלושת בניו הבכורים מתים בג'יהאד. השייח 'שוכר קבוצה של שכירי חרב מעולים ומיומנים, מעניק להם תקציב בלתי מוגבל, ומחזיק את אחד מחבריהם כבני ערובה, כדי שיסיימו את המשימה שהציב עבורם.
היעדים הם שלושה סוכני SAS (אחד שעדיין משרת וגיבור מלחמה מעוטר) ששירתו בעומאן בשנות ה-70. מותם חייב להופיע בטעות כדי למנוע מעשי תגמול. בסרט, נוסף לו תנאי שהם חייבים להודות שהם הרוצחים לפני שהם נהרגים.
מיקי גורקה
מיקי גורקה (נולד ב-15 בנובמבר 1972) הוא כדורסלן עבר ומאמן. גורקה החל את דרכו בהפועל חיפה ושיחק במספר קבוצות בארץ בעמדת הרכז וכן בליגת המכללות בארצות הברית. לאחר פרישה ממשחק פנה גורקה לקריירת אימון ומאז אימן מספר קבוצות בליגת העל ובליגה הלאומית. החל מעונת , גורקה מאמן במחלקת הנוער של הפועל חיפה.
קריירת משחק.
גורקה החל את דרכו בכדורסל בהפועל חיפה שם שיחק בקבוצות הילדים והנוער. בפברואר 1990 רשם גורקה את הופעתו הראשונה בליגת העל במשחק נגד מכבי תל אביב. גורקה המשיך לשחק בהפועל חיפה גם לאחר שהקבוצה ירדה ליגה. לאחר מכן עבר גורקה לארצות הברית ושיחק במכללות ווסט פלורידה, וולאס סטייט קומיוניטי קולג' ומכללת ספרינג היל באלבמה (שם שיתף פעולה עם אריק קמפבל ששיחק במספר קבוצות בישראל). גורקה שב לשחק בהפועל חיפה, שחזרה לליגת העל, לשתי עונות נוספות. לאחר מכן עבר גורקה למכבי קרית-ביאליק בליגה הלאומית שם שיחק שלוש עונות לפני שעבר למכבי רמת-גן בעונת 5–2004.
קריירת אימון.
גורקה החל את דרכו באימון קבוצות ילדים ונוער, לעיתים במקביל לעבודתו כמאמן קבוצות בוגרים. ב-2005 אימן גורקה את קבוצת הנערים של אליצור קרית-אתא והוביל אותה לאליפות מחוז חיפה של הליגה הארצית. לאחר מכן עבר לאמן את קבוצת הנערים של עירוני קרית-ביאליק. כמו כן אימן גורקה את נבחרת הכדורסל של תיכון ליאו בק בחיפה. גורקה שימש גם כסוכן שחקנים והביא לארץ מספר שחקנים זרים.
ב-2006 מונה גורקה לעוזר מאמן בקבוצת עירוני נהריה בליגת העל. בתפקיד זה שימש שתי עונות, בתחילה תחת אריאל בית הלחמי ואחר כך תחת רוני בוסאני. ב-2008 עבר למכבי חיפה שם שימש כעוזרו של אבי אשכנזי (לצדו של אלעד חסין) במשך שתי עונות. במהלך עונת 2010/11 שימש גורקה במשך תקופה קצרה כמאמנה של נהריה ששיחקה אז בליגה הלאומית (היה מאמנה הרביעי של נהריה באותה עונה) ובינואר 2011 מונה לעוזרו של עמי נאווי במכבי חיפה. לאחר שנאווי פוטר התמנה גורקה למאמן הראשי. גורקה השיג עד תום העונה ארבעה ניצחונות בשמונה משחקים. חיפה סיימה את העונה במקום התשיעי ונמנעה מירידת ליגה.