הממשל האמריקאי הכריז על קאסם כטרוריסט בינלאומי, ואסר על אזרחים ועסקים אמריקאיים לקיים עמו קשרים.
קאסם חיבר 11 ספרים, בהם קיימים אמירות אנטישמיות כנגד ישראל.
מטריות שרבורג
מטריות שרבורג (בצרפתית: Les Parapluies de Cherbourg) הוא סרט מחזמר/אופרה צרפתי בבימויו של ז'אק דמי שיצא בשנת 1964.
כל משפט ומשפט בסרט מולחן ומושר, כמו באופרה. ברוב הסרט הזמרה הוקלטה על ידי זמרים ולא על ידי השחקנים. המוזיקה למחזמר נכתבה על ידי מישל לגרן.
תקציר העלילה.
גברת אמרי ובתה ז'נבייב מוכרות מטריות בבוטיק שלהן בשרבורג. ז'נבייב (קתרין דנב) בת ה-17, מתאהבת בגִי (נינו קסטלנובו, בצרפתית: Guy), מכונאי רכב במוסך. גי גר עם הסנדקית שלו אליז החולה ועם המטפלת המסורה שלה מדלן. ז'נבייב וגי מאוהבים מאוד ואף מתחילים לבנות תוכניות לעתיד שבהם כלולים: חתונה, ילדה שתקרא פרנסואז ותחנת דלק פרטית משלהם שתהיה עסק מצליח. בנובמבר 1957 מקבל גי זימון מהצבא לשרת באלג'יריה, שם מתרחשת מלחמה. במרץ 1958 מגלה ז'נבייב, לאחר ביקור אצל רופא, שהיא בהריון מגי. היא מיואשת מכך שלא קיבלה מכתבים חדשים מגי ובעצת אמה היא נישאת לרולן קסאר, סוחר תכשיטים עשיר.
במרץ 1959 גי חוזר מאלג'יריה ומגלה כי ז'נבייב התחתנה, ונעשה אדם ממורמר. אליז נפטרה לאחר שראתה כי הוא שב. בעזרת הירושה שנותרה לו ממנה הוא קונה תחנת דלק. גי מתחתן עם מדלן, המטפלת של אליז, אשר עזרה לו בתקופה הקשה לאחר שנודעה לו הבשורה אודות אהובתו.
בחג המולד בשנת 1963 עוברת בתחנת הדלק מכונית ובה ז'נבייב עם בתה (שהיא גם בתו של גי). היא נפגשת עם גי ומגלה כי הוא נשוי וכי יש לו ילד. הוא לא מעוניין לדבר עם בתו, פרנסואז, שנותרה במכונית. ניכר כי הוא עדיין אוהב אותה, אך הוא נותר נאמן לבחירתו. כך הם נפרדים. הסרט מסתיים בכך שתוך כדי עזיבתה של ז'נבייב, גי משחק עם בנו, פרנסואה, בשלג.
הסרט זכה בפסטיבל קאן בפרס הסרט הטוב ביותר (פרס דקל הזהב), והיה מועמד לפרס האוסקר בחמש קטגוריות וביניהן הסרט הזר הטוב ביותר והסיפור והתסריט הטוב ביותר.
גזע המח
גירפות
יותם הלפרין
יותם הלפרין (נולד ב-24 בינואר 1984) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדות הרכז והקלע. וכיום משמש כמנהל הספורטיבי בהפועל ירושלים.
קריירה קבוצתית.
הלפרין שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, עמה זכה באליפות ובגביע ליגת הנוער בשנים ו-. במקביל, שיחק גם בקבוצת הכדורסל של תיכון מטרו ווסט ברעננה, והוביל אותה לאליפות בתי הספר התיכוניים בעונת .
משחק הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב היה ב-11 באוקטובר 2001, בגיל 17, במשחק יורוליג נגד אלבה ברלין הגרמנית. עם זאת, בעונה זו שותף הלפרין מעט במשחקיה של הקבוצה, במיוחד ביורוליג. במהלך שנותיו במכבי לא הצליח להשתלב בחמישייה הפותחת, שכללה באותה עת שחקנים כמו שארונאס יאסיקביצ'יוס ואנתוני פארקר. בניגוד למשחקיו בנבחרת, שבהם היה דומיננטי, במכבי היה שחקן ספסל, והאשראי שקיבל ממאמן הקבוצה, פיני גרשון, היה מוגבל.
לאחר שהפריצה בקריירה שלו בוששה לבוא, החליט הלפרין, בשנת 2005 לנסות את מזלו בקבוצת אולימפיה ליובליאנה הסלובנית, אותה הוליך לזכייה בדאבל. העונה בליובליאנה, שבה שוב היה לשחקן דומיננטי, הייתה מוצלחת מבחינתו, והוא אף נטל חלק במשחק האול-סטאר הסלובני בשנת 2006.
עם סיום העונה ניסה הלפרין את מזלו בדראפט ה-NBA. על אף ההערכות המוקדמות, לפיהן יצליח להיבחר בסיבוב הראשון של הדראפט, נבחר רק בסיבוב השני, במקום ה-53, על ידי קבוצת סיאטל סופרסוניקס. הבחירה בסיבוב השני לא הבטיחה לו חוזה בקבוצה זו, ועל כן חזר למכבי תל אביב, בה חתם על חוזה לשלוש שנים, על פי ההערכות, תמורת סכום של 300,000 דולר לעונה.
לאחר שתי עונות במכבי, הצטרף הלפרין בשנת 2008 למועדון הכדורסל היווני אולימפיאקוס. הוא חתם על חוזה לשלוש שנים, בהן היה צפוי להרוויח כ-4.5 מיליון דולר. מאחר שהיה חתום על חוזה במכבי עד 2009, פיצתה אולימפיאקוס את הקבוצה בסכום המוערך בכ-950 אלף דולר. במדיה של קבוצה זו זכה בגביע היווני בשנת 2010.
בסוף עונת שוחרר הלפרין מאולימפיאקוס, אך לאחר מספר חודשים הוחזר לסגל הקבוצה.
ביולי 2011 חתם על חוזה לשחק במשך שנתיים בקבוצת ספרטק סנקט פטרבורג. ב-31 במאי 2012 שוחרר הלפרין מהקבוצה, אחרי עונה בה קלע כ-9 נקודות בממוצע למשחק ביורוקאפ.
ב-5 ביולי 2012 הגיע הלפרין להבנות מול רשות המיסים בישראל, ונראה היה כי הוא ישחק בעונה הקרובה במכבי תל אביב, אך ב-16 ביולי 2012 בהיעדר תשובה כלשהי מרשויות המס, סיכם את תנאיו בבאיירן מינכן, שם שיתף פעולה עם הגארד האמריקאי-מונטנגרי טייריס רייס.
ב-1 באוגוסט 2013 חתם הלפרין בהפועל ירושלים לשלוש שנים ולאחר שאלישי כדיר, פורוורד וקפטן הקבוצה, עזב להפועל אילת, מונה כקפטן הקבוצה. הוא זכה עם הקבוצה באליפות בעונת , הראשונה בתולדות הפועל ירושלים. בעונת 2016/2017 הגיע עם הפועל לחצי גמר היורוקאפ שבו הפסיד לוולנסיה 2:1 בסדרת הטוב משלוש. באותה שנה זכה עם הפועל ירושלים באליפות המדינה, השנייה בתולדותיה.
ב-21 באוגוסט 2018 אחרי חמש שנים בהפועל ירושלים, הודיע הלפרין על פרישה מכדורסל בגיל 34 והפך למנהל הספורטיבי של הפועל ירושלים. ב-28 באוקטובר 2021 מונה כמאמן ראשי (זמני) בהפועל ירושלים, ואף זכה בתואר מאמן החודש בליגת העל בכדורסל, והיה הראשון לזכות בתואר זה ובשחקן החודש בליגת העל בכדורסל.
נבחרת לאומית.
כבר מגיל צעיר סומן הלפרין כאחת התקוות הגדולות של הכדורסל הישראלי. הוא היה חבר בכל נבחרות הכדורסל של ישראל, החל מנבחרת הקאדטים וכלה בנבחרת הבוגרת.
פעמים רבות שיחק הלפרין בנבחרות של שנתונים מבוגרים ממנו. כך, למשל, בשנת 2000, בגיל 16, הוביל את נבחרת הנוער, המורכבת מבני 18, לניצחון על יוגוסלביה, כשהוא קולע 23 נקודות ב-24 דקות. שנתיים מאוחר יותר, עם נבחרת נוער חדשה, מורכבת מבני גילו, סיים כסגן מלך הסלים של הטורניר.
בשנת 2003, בגיל 19, החל לשחק לראשונה בנבחרת הבוגרת, אך במקביל שיחק גם בנבחרת העתודה, אותה הוביל, יחד עם רביב לימונד וליאור אליהו לסגנות אליפות אירופה בשנת 2004. בשנת 2005 השתתף עם הנבחרת באליפות העולם עד גיל 21 בארגנטינה. הנבחרת סיימה במקום העשירי, והלפרין נבחר לחמישיית האליפות, ואף סיים כמלך הסלים.
במדי הנבחרת הבוגרת, הלפרין הוא בין השחקנים המובילים. באליפות אירופה שנערכה ב-2007 דורג במקום השביעי ברשימת הקלעים של האליפות (14 נקודות בממוצע למשחק) ובמקום השביעי ברשימת מוסרי האסיסטים (2.8 במשחק).
בשנת 2012 עזב טל בורשטיין קפטן נבחרת ישראל לניתוח חשוב להמשך הקריירה ויותם הלפרין תפס את מקומו כקפטן נבחרת ישראל.
בשל פציעה לא שיחק הלפרין באליפות אירופה ב-2015, ועומרי כספי תפס את מקומו כקפטן נבחרת ישראל.
חיים אישיים.
ב-2009 התחתן עם אביבית ולהם שלושה ילדים.
צביעה יציבת חומצה
צביעה יציבת חומצה או צביעת ציל-נילסן היא תהליך סימון חשוב אשר פותח לצורך אבחנה מהירה בין חיידקים מסוג "Mycobacterium", אשר בתוכו נמנים מחוללי מחלת השחפת. לא ניתן לצבוע חיידקים אלה בצביעת גראם בשל הימצאות חומצות שומניות (מיקוליות) על פני דופן התא שלהם. על כן, כדי לאפיינם משתמשים בצביעה יציבת חומצה המבוססת על הצבע האדום, קרבופוקסין-בסיסי, המומס בממסים אורגנים פנול ואתנול. בצביעה זו תאי המיקובקטריום נצבעים באדום, בעוד שיתר החיידקים נצבעים בצבע כחול. הממסים האורגנים בצביעה מסייעים בהחדרת הצבע לחלק השומני בדופן (פעולה שנעשתה בעבר על ידי חימום באדים). לאחר מכן מתבצעת שטיפה באתנול חומצי השוטף את הצבע האדום מכל החיידקים שאינם מקבוצת חיידקי המיקובקטריום. לבסוף נצבעים שאר החיידקים בצביעה נגדית בצבע הכחול כחול מתילן.
היסטוריה של גרמניה המזרחית
גרמניה המזרחית, או בשמה הרשמי הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, היא מדינה שהתקיימה בין השנים 1949–1990, וכללה את המדינות הגרמניות מקלנבורג-מערב פומרניה, ברנדנבורג, ברלין (מלבד ברלין המערבית), סקסוניה, סקסוניה-אנהלט ותורינגיה. גרמניה המזרחית היא תולדה של ההפסד הגרמני במלחמת העולם השנייה. עם התפרקות הגוש הסובייטי התאחדה עם גרמניה המערבית.
להיסטוריה של האזור לפני הקמת הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית ואחרי פירוקה ראו בהיסטוריה של גרמניה.
הקמת המדינה 1945 - 1949.
ועידת יאלטה.
עם סיומה הקרב של מלחמת העולם השנייה החליטו המעצמות המנצחות בועידת יאלטה, שנערכה בפברואר 1945, על חלוקתה של גרמניה לארבעה אזורי כיבוש, לפי הערכות של הטריטוריות שכל אחת מצבאות בעלות הברית תכבוש. בתחילה נקבעו רק שלושה אזורי כיבוש (עבור ברית המועצות, ארצות הברית ובריטניה), אך בעקבות מחאותיה של צרפת הוקצה גם לה אזור כיבוש, על חשבון האזורים של בריטניה וארצות הברית. עם כניעתה של גרמניה הנאצית ופירוק ממשלתה לקחה את סמכויות השלטון בגרמניה מועצת השליטה של בעלות הברית שייצגה את בריטניה, ארצות הברית, ברית המועצות וצרפת.
ועידת פוטסדאם.
ועידת פוטסדאם שנערכה ביולי/אוגוסט 1945 הכירה בהחלטות ועידת יאלטה ובחלוקתה של גרמניה לאזורי הכיבוש. כן אישרה את הסמכויות של הממשל הצבאי הסובייטי בגרמניה (בגרמנית: Sowjetische Militäradministration in Deutschland, SMAD). אזור הכיבוש הסובייטי הקיף את המדינות הגרמניות לשעבר מקלנבורג-מערב פומרניה, ברנדנבורג, סקסוניה, סקסוניה-אנהלט ותורינגיה. עיר הבירה ברלין חולקה בחלוקת משנה בין ארבעת כוחות הכיבוש חרף העובדה שמבחינה גאוגרפית היא הייתה ממוקמת עמוק בתוך השטח הסובייטי, כך שנוצרה מובלעת מערבית בתוך שטח זה.
פיצויים.