אחד מהאזכורים הראשונים הקשורים למסחר בבשמים, והמצביעים על הבושם כמרכיב חשוב במסחר הקדום, מופיע בפרשת מכירתו של יוסף. שם מוזכר כי יוסף הורד למצרים בשיירה של סוחרים שהובילו בשמים:רש"י מפרש במקום: "למה פרסם הכתוב את משאם? להודיע מתן שכרן של צדיקים, שאין דרכן של ערביים לשאת אלא נפט ועטרן שריחן רע, ולזה נזדמנו בשמים שלא יוזק מריח רע".
אזכור נוסף וחשוב של בושם בתורה הוא בעניין עשיית שמן המשחה, אשר מופק משמן זית, מור, קינמון, קידה וקנה בושם. בשמן זה היו מושחים את הכהנים הגדולים, והמלכים בשעת הכתרתם והמלכתם. וכן את כלי המקדש ראשונים:האזכור החשוב ביותר לבשמים הוא כנראה בפרשיית "קטורת הסמים". על פי המתואר בתנ"ך, הקטורת היא תערובת בשמים שהיו הכהנים מקטירים פעמיים בכל יום, בבוקר ובין הערביים על מזבח הזהב, שהיה בהיכל שבבית המקדש. כמו כן, הכהן הגדול היה מקטיר קטורת בקדש הקדשים ביום הכיפורים. שמה, קטורת, נתן למזבח הזהב את שמו הנוסף "מזבח הקטורת":
עשיית הקטורת (המכונה "פיטום הקטורת") הייתה מלאכה שדרשה מומחיות מיוחדת. בימי בית שני הכנת הקטורת נעשתה על ידי משפחת בית אבטינס, ששמרה בקנאות על סוד עשיית הקטורת. וכך מופיע בתלמוד:אזכור נוסף נמצא בספר מלכים שם מתואר המפגש בין המלך שלמה למלכת שבא, במהלכו העניקה למלך מתנות ובשמים:בכל התרגומים הקדומים מתורגמים 'בשם' ו'בשמים' כשם כללי, אולם מהקשר הפסוק בו מפורטים מתנות מלכת שבא לשלמה ניתן לכאורה להבין שה'בשמים' בתחילת הפסוק הם אכן שם כללי, אולם בהמשך הפסוק נראה כי מדובר בבושם מסוים ויוקרתי מאד: "לא בא כבשם ההוא".
סוגי בשמים נוספים מוזכרים במגילת שיר השירים:מאזכור נוסף המופיע במגילת אסתר, ניתן לראות בו עדות לשימושו הנרחב של הבושם בארמונות המלוכה של העולם העתיק, במגילה מסופר על תהליך ההכנה הארוך של הנשים שיועדו למלך אחשוורוש:מבין הבשמים המפורסמים שנזכרו על ידי חז"ל בתלמוד, ניתן למנות את בושם האפרסמון, ששימש להנאה, לקטורת, לרפואה ואף למשיחת כלי המקדש, הכוהנים, ומלכי יהודה וישראל לאחר שפסק השימוש בשמן המשחה.
מוצאו של בושם האפרסמון הוא במזרח אפריקה וחצי האי ערב. לצמח זה שמות רבים, ביניהם: balsamon ביוונית, בלסאן ובשאם בערבית. כולם כנראה נגזרים מהמילה העברית-כנענית בָּשָֹם, אחותה של בֹּשֶׂם. תעתיק השֹי"ן ברצף ls מעיד על מבטאו הצדי של עיצור זה בתקופה קדומה.
הבושם בהלכה.
ברכות הריח על מיני הבשמים.
השימוש בבושם מוזכר בספרות חז"ל בהקשרים שונים. חז"ל תיקנו את ברכות הנהנין על ריחות טובים, ובכלל זה על כל מיני בשמים.
הרמב"ם בספרו "משנה תורה" מסכם את ההלכות אודות הבשמים שעליהן, אין לברך:המונח "מוגמר" מתייחס למנהג שרווח בימי התלמוד לפיו נהגו לברך על מיני בשמים בסיום הסעודה. את הבשמים הניחו על גחלים בוערות, והללו גרמו להפצת הריחות הטובים. הגחלים והבשמים שעליהן נקראו יחד בשם "מוגמר". זהו מקורו של הביטוי "לברך על המוגמר", שנמצא בשימוש גם בעברית המודרנית.
ברכת הבשמים בהבדלה.
השימוש בבשמים הוא חלק מטקס ההבדלה שנערך במוצאי השבת, בו מברכים את ברכת הנהנין על מיני בשמים.
יחס חז"ל להתבשמות.
הבושם מוזכר בדברי חז"ל כדבר ששימושו צריך להיעשות בתבונה, ומתוך חשיבה על הצניעות. חז"ל ראו בהתבשמותן המוגזמת של הנשים כדבר העשוי לגרום להרהור עבירה ותאווה אצל הגברים:עוד אמרו חז"ל בעניין ההתבשמות, שגנאי הוא לתלמיד חכם לצאת לשוק כשהוא מבושם:הסיבה לאיסור "אל יצא כשהוא מבושם לשוק" - אמר רבי אבא בריה דרבי חייא בר אבא אמר רבי יוחנן: במקום שחשודים על משכב זכור (שהיו מבשמין עצמן כדי שיתאוו להם).
אולם להלכה, בימינו, אין איסור להשתמש בו, כשהבושם מיוחד לאיש, ואין ריחו חריף ומיוחד.
יום פטריק הקדוש
יום פטריק הקדוש (באנגלית: Saint Patrick's Day, באירית: Lá Fhéile Pádraig) הוא חג נוצרי-אירי הנחוג מדי שנה ב-17 במרץ לזכרו של הקדוש הנוצרי פטריק הנחשב לקדוש המגן של האי האירי. החג מסמל את הבאת הנצרות לאירלנד, המקור לשימוש בתלתן בעל שלושה עלים ביום זה הוא מפני שפטריק השתמש בתלתן על מנת להסביר את השילוש הנוצרי לתושבים הילידים של אירלנד.
החג נחוג על ידי צאצאים של אירים גם במדינות רבות אחרות מחוץ לאיים הבריטיים, ובעיקר בארצות הברית, בקנדה, באוסטרליה ובניו זילנד. החג נחוג בתהלוכות גדולות ולחגיגות מצטרפים גם אזרחים לא ממוצא אירי. התהלוכות הגדולות בעולם נערכות בדבלין, ניו יורק, מנצ'סטר וסוואנה.
החג הוא חג נוצרי קתולי, הנחוג גם על ידי מאמיני כנסיית אירלנד, ועל כן אם הוא חל ביום ראשון הוא נדחה ליום למחרת, וכן אם החג נופל במהלך תקופת התענית מותר באותו יום לאכול בשר. אם החג נופל במהלך השבוע הקדוש, החג נדחה ליום שני הראשון לאחר חג הפסחא.
חגיגת החג באירלנד.
חגו של פטריק הקדוש נחגג בצורה כלשהי באירלנד גם במאה התשיעית והעשירית, ובתקופות מאוחרות, הפך ליום חג לאומי של מדינה זאת.
חגיגות יום פטריק הקדוש בצורתן הנוכחית - של תהלוכות רחוב גדולות החלו בסוף המאה ה-19, בעקבות עליית תחושת הלאומיות ברחבי אירופה וארצות הברית באותה עת.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 החליטה ממשלת אירלנד להפוך את החג לפסטיבל לאומי, והפסטיבל הראשון נערך ב-1996 ונחוג רק יום אחד. במהלך השנים התארך הפסטיבל ומאז שנת 2000 מדובר בפסטיבל שנמשך ארבעה ימים.
החגיגות הגדולות באירלנד נערכות בעיר דאונפטריק בה נקבר הקדוש.
חגיגות מחוץ לאירלנד.
חגיגות יום פטריק הקדוש בארצות הברית עולות בהיקפן על החגיגות באירלנד עצמה.
החגיגה הראשונה של יום פטריק הקדוש ביבשת אמריקה אירעה בבוסטון ב-1737. החגיגה הראשונה של היום בניו יורק אירעה ב-1756 בפאב בשם "הכתר והאטד" (The Crown and Thistle Tavern). כיום התהלוכה הנערכת בעיר ניו יורק היא הגדולה בעולם. התהלוכה הראשונה בעיר התרחשה בשנת 1762, וכיום בתהלוכה צועדים למעלה מ-150,000 משתתפים. התהלוכה צועדת לאורך חמישית מאורכו של האי מנהטן וצופים בה למעלה משני מיליון צופים, העומדים משני צידי השדרה החמישית.
בעשרים השנים האחרונות עוררה התהלוכה ויכוח פוליטי מאחר שהמארגנים אסרו על השתתפותם של הומואים ולסביות בתהלוכה. פעילים הומוסקסואלים נהגו לשכב על הכביש על מנת לחסום את מהלך התהלוכה לאות מחאה. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 נעצרו בכל תהלוכה מאות מפגינים, אולם מספר המפגינים ירד בשנים האחרונות, מאחר שבתהלוכה מקבילה הנערכת ברובע קווינס של העיר מותרת השתתפותם של ארגונים הומוסקסואליים.
עד לשנות ה-90 של המאה ה-20 התהלוכה העיקרית נוהלה על ידי . מאז שנות ה-90 ישנן במקביל תהלוכות שונות ואירועים שונים המאורגנים על ידי קבוצות של יוצאי אירלנד בארצות הברית.
בשנים שבהן החג חל ביום ראשון, מוקדמת התהלוכה הנערכת בעיר ניו יורק ליום שבת ה-16 במרץ הקודם ליום פטריק הקדוש. כמו כן, במקרים בהם נופל החג בתענית נדחית התהלוכה בשבוע (אירוע זה אירע לאחרונה בשנת 1913).
התהלוכות העיקריות הנערכות בארצות הברית:
התהלוכה העיקרית הנערכת בקנדה נערכת בעיר מונטריאול מאז 1824.
תהלוכות נוספות נערכות מדי שנה בלונדון, בואנוס איירס, פריז, רומא, מינכן, מוסקבה, בייג'ינג, הונג קונג, סינגפור, קופנהגן וברוב ערי ארצות הברית וקנדה.
אירועים נוספים.
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 נוהגים ראשי ממשלת אירלנד להיפגש יומיים לפני יום פטריק הקדוש עם נשיא ארצות הברית בבית הלבן ולהעניק לו תלתן במתנה. באירוע זה נהוג שמשתתפים ראשי המפלגות האיריות השונות ובהם גם ראשי השין פיין. כמו כן נהוג ששאר השרים בממשלת אירלנד נוסעים לחגוג את החג בערים שונות בעולם.
ג'ף אמריק
ג'ף אמריק (אנגלית: Geoff Emerick; 5 בדצמבר 1945 - 2 באוקטובר 2018) היה טכנאי קול שעבד עם הביטלס בשנותיהם האחרונות. אמריק נודע בזכות השתתפותו בהקלטות לאלבומים החשובים: Revolver, Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, האלבום הלבן וAbbey Road. השיר הראשון שעליו עבד אמריק היה "Tomorrow Never Knows" מהאלבום Revolver.
כמו כל מי שעבד עם הביטלס, אמריק היה טכנאי בעל ראש פתוח וגישה הרפתקנית. לבד מעבודתו עם הביטלס עבד אמריק עם להקות בריטיות אחרות באותה תקופה כמו הזומביס ובדפינגר ומאוחר יותר עם Wings של פול מקרטני, אלביס קוסטלו ונייל מקאי.
נפטר ב-2 באוקטובר 2018.
ז'אן פייר פפין
תיאטרון
תיאטרון (מיוונית עתיקה: θέατρον) הוא ענף של אמנויות הבמה, שעניינו הצגת סיפורים (נרטיב) בפני קהל, בעזרת שילוב אמצעי תקשורת, כדיבור, תנועה, שפת גוף, מוזיקה, קול, תאורה, או מיצג חזותי (כמו תפאורה או וידאו ארט) - למעשה, כל אחד מהאמצעים המקובלים באמנויות הבמה משמש בתיאטרון. הופעה על בימת-תיאטרון נקראת משחק.
בנוסף לסגנון המוכר של הצגת עלילה (מחזה) באמצעות דו-שיח על הבמה, תיאטרון עשוי ללבוש גם צורות אחרות, כמו אופרה, בלט, פנטומימה, מחזמר, תיאטרון בובות, קבוקי ואופרה סינית.
מלבד השחקנים, בהפקה לוקחים חלק גם במאי תיאטרון (אשר אמון על הניהול האמנותי של כלל ההפקה), המפיק (אשר מנהל את הפן הטכני של ההפקה), מעצבי התפאורה, התלבושות והתאורה, ולעיתים אף דרמטורג, וכן המחזאי או המעבד הטקסטואלי.
בהגדרתו הרחבה אירוע תאטרוני מתרחש כאשר א' מגלם את ב' בפני ג', שחקן המגלם דמות בפני קהל. ערך זה עוסק בעיקר בתיאטרון בהגדרתו המצומצמת, כלומר, הצגתם של מחזות עלילתיים כאוסף תמונות (סצנות) עוקבות של דו-שיח, רב-שיח או מונולוג, שהשחקנים מנהלים על הבמה.
ההיסטוריה של התיאטרון המערבי.
התיאטרון ביוון העתיקה.