בעונה הבאה עזב את ה-NBA כששיחק בקבוצות "סיידר רפידס סילבר בולטס" ו"ממפיס רוקרס", שתיהן מליגות אמריקאיות נמוכות. לקראת עונת חתם על חוזה בניו יורק ניקס, ונכנס במהרה לרוטציית הקבוצה כמחליפו מהספסל של הקלע ג'רלד וילקינס. ב-8 העונות הבאות הפך סטארקס לחלק משלד הקבוצה הקשוחה וההגנתית בניו יורק, לצד פטריק יואינג, צ'ארלס אוקלי, אנתוני מייסון ומארק ג'קסון. בכל עונותיו בניקס העפילה הקבוצה לפלייאוף, וב-7 מתוכן עברה לפחות סיבוב אחד.
בעונת , בה רשם סטארקס שיאי קריירה של 19.0 נקודות ו-5.9 אסיסטים בממוצע למשחק, העפילו הניקס לגמר ה-NBA לראשונה מאז עונת . במשחק השביעי והמכריע של סדרת הגמר, מול יוסטון רוקטס של האקים אולאג'ואן, קלע סטארקס שתי זריקות בלבד מתוך ה-18 שלקח במשחק (11%), כולל 0 מ-10 ברבע האחרון, והניקס הפסידו בתוצאה 90-84.. מאז אותו משחק הודבקה לסטארקס תווית של "מפסידן" ברחבי הליגה, על אף שהיה אחד השחקנים האהודים ביותר בניו יורק. בעונה הבאה קבע שיא NBA לשלשות בעונה, עם 217 (דניס סקוט שבר שיא זה בעונה הבאה). בעונת הצטרף לניקס הקלע אלן יוסטון, ותפס את מקומו של סטארקס בחמישייה הפותחת. באותה עונה קלע 13.8 נקודות למשחק וזכה בפרס השחקן השישי של העונה.
לקראת עונת נשלח סטארקס בטרייד לגולדן סטייט, יחד עם טרי קאמינגס וכריס מילס, בתמורה ללטרל ספריוול. בעונה וחצי הבאות המשיך להציג יכולת גבוהה כשקלע 14.2 נקודות למשחק עבור הווריורס, ובמהלך עונת הועבר בטרייד לשיקגו בולס. בשתי העונות הבאות, שהיו עונותיו האחרונות בקריירה, שיחק עבור יוטה ג'אז.
ג'ון סטרקס
מריצה סיילרו
מריצה סיילרו (נולדה ב-16 בפברואר 1961) היא דוגמנית, מעצבת ואשת עסקים ונצואלית. מיס תבל 1979.
ביוגרפיה.
סיילרו נבחרה ב-1979 למלכת היופי של ונצואלה כנציגת מחוז ורגאס ובתחרות מיס תבל זכתה במקום הראשונה לאחר שניצחה בשלושת שלבי התחרות (שמלת ערב, בגד ים וריאיון עם השופטים), מיד לאחר שניצחה בתחרות הבמה התמוטטה עקב כך שצלמים ועיתונאים רבים הסתערו עליה על מנת לסקר את מיס תבל החדשה והיא הצילה מתמודדת בתחרות מליפול לתוך החור שנפער בבמה.
סיילרו היא הוונצואלית הראשונה שזכתה בתואר זה ולאחר מכן נהייתה ונצואלה אחת המדינות המצליחות בתחרות ועקב כך שמה נהפך למילה נרדפת ליופי בארצות דוברות הספרדית, והשם "מריצה" נהפך להיות פופולרי כשהורים רבים קראו לבנותיהם מריצה על שמה, ובנוסף ישנה גם ספינה שנקראת על שמה.
ב-2010 היא שיחקה תפקיד בטלנובלה לנוער. כיום היא בעלת בוטיק בקליפורניה בו היא מוכרת את העיצובים שלה, היא נשואה לטניסאי המקסיקני ראול רמירז ולה שלושה ילדים.
Christus, der ist mein Leben, רי&quot;ב 95
Christus, der ist mein Leben (בעברית: כריסטוס הוא חיי), רי"ב 95, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-16 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-12 בספטמבר 1723.
רקע.
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.
קנטטה זו הייתה השש-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג. בשבוע הקודם הלחין את הקנטטה רי"ב 138.
ב-1875 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 22 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל האפסים בהם מתפלל פאולוס שהאמונה תתחזק בקרבם. בנוסף, נקראים פסוקים מהבשורה על-פי לוקאס בהם מתואר סיפור החזרתו לחיים של הנער מנין על ידי ישו. הלברית מתייחסת לסיפור התחייה ומביעה את התקווה שתגיע שעת המוות, על מנת להתאחד עם ישו. הטקסט כולל ארבעה כורלים של פסוקים מארבעה מזמורים שונים. זהו מספר חריג של כורלים בקנטטה אחת, כאשר בדרך כלל מספרם נע בין אחד לשניים בקנטטה. החלק הראשון נפתח בכורל ממזמור של מחבר לא ידוע ומסתיים בכורל ממזמור של מרטין לותר. החלק השלישי הוא ממזמור של ואלריוס הרברגר (Valerius Herberger), תאולוג ומשורר לותרני מסוף המאה ה-16. החלק האחרון הוא ממזמור של ניקולאוס הרמן (Nikolaus Herman), תאולוג ומשורר לותרני מתחילת המאה ה-16. זהותו של שאר הטקסט אינה ידועה.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, קרן טבעית, שני אבובי ד'אמורה, שני כינורות, ויולה, צ'לו ובאסו קונטינואו. לקנטטה 7 חלקים:
הקלטות.
היצירה הוקלטה במלואה 12 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1977), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
לה צ'וררה (פנמה)
לה צ'וררה (בספרדית: La Chorrera) היא בירת מחוז פנמה אואסטה בפנמה. העיר נמצאת במרכז פנמה, כ-7 קילומטרים צפונית לחוף האוקיינוס השקט ובמרחק של כ-30 קילומטרים דרום-מערבית לפנמה סיטי, בירת פנמה. בעיר מתגוררים 62,803 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה.
לה צ'וררה נוסדה ב-12 בספטמבר 1855. מקור השם לא ברור, אך יש תאוריה שאומרת שמקורו במפלים (בספרדית: chorros, צ'ורוס) הרבים באזור.
העיר הייתה חלק ממחוז פנמה עד שב-2014 פוצלו 5 נפות מן המחוז ליצירת המחוז החדש פנמה אואסטה. לה צ'וררה נקבעה כבירת המחוז החדש.
כלכלה.
האדמות באזור לה צ'וררה פוריות למדי ומגדלים בהן בין היתר אננס, אורז, מניהוט מצוי קנה סוכר.
סלבקו לושטיצה
סלבקו לושטיצה (בסרבו-קרואטית: Slavko Luštica; 11 בינואר 1923 - 14 ביולי 1992) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יוגוסלבי ממוצא קרואטי.
קריירה.
לושטיצה נולד בקהילת דייגים קטנה במפרץ קוטור. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של אוסביט שיברניק מהעיר שיברניק, ועלה לקבוצה הבוגרת שלה כשהוא בן 13 בלבד. לושטיצה פרץ לתודעה לראשונה כאשר גבר יחד עם הנבחרת הצעירה של יוגוסלביה על הנבחרת הצעירה של הונגריה, שהייתה ידועה כנבחרת חזקה. זמן קצר לאחר מכן חתם בהיידוק ספליט, בה שיחק במשך כל הקריירה שלו. ב-9 במרץ 1941 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 5-2 על קונקורדיה זאגרב. הוא שיחק בכל משחקי הקבוצה במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר סיום המלחמה המשיך לושטיצה לשחק בהיידוק ספליט וזכה איתה שלוש פעמים באליפות יוגוסלביה. בסך הכל ערך 634 הופעות במדי הקבוצה, נתון שממקם אותו במקום השלישי בהיסטוריית הקבוצה, והבקיע 86 שערים.
ב-23 באוגוסט 1951 ערך לושטיצה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוגוסלביה בניצחון 4-2 במשחק ידידות נגד נבחרת נורווגיה באוסלו. בהמשך ערך שתי הופעות נוספות בנבחרת.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל אימן לושטיצה את היידוק ספליט, אותה הוביל לזכייה באליפות. בהמשך אימן את אולימפיה ליובליאנה ואת נבחרת יוגוסלביה.
חמד (בחריין)
חמד (בערבית: مدينة حمد) היא עיר במערב בחריין במחוז הצפוני. בעבר העיר הייתה חלק מהאזור הדרומי של העיר רפאע עד שהתנתקה ממנה בשנת 1991 והפכה לעיר עצמאית. העיר קרויה על שם יורש העצר של בחריין באותה התקופה, חמד בן עיסא אאל ח'ליפה.
היסטוריה.
העיר הוקמה בשנת 1984 כעיר דירות של הממשלה עבור אלו שאינם יכולים להרשות לעצמם לקנות דירה בשאר חלקי הארץ עקב המחירים הגבוהים. בשנת 1990 פתחה הממשלה את העיר עבור העם הכוויתי שסבל מהשפעות מלחמת המפרץ וסיפקה לו בעיר בתי מגורים, בתי ספר ואת שאר המתקנים שבעיר, ובשנת 1991 חזרו הכוויתים לכווית.
גאוגרפיה.
העיר חמד נמצאת כ-18 קילומטר מבירת בחריין מנאמה. העיר חמד קרובה לאזור סאח'יר אשר מכיל את הפורמולה 1 הכי גדולה במזרח התיכון.
העיר חמד מפורסמת ב-22 הכיכרות, וכתובות מגורים בעיר מבוססות על הכיכר הקרובה. בשנת 2012 מנתה אוכלוסיית העיר כ-133,550 אנשים.
תחבורה.
נמל התעופה הבינלאומי בחריין נמצא כ-19 קילומטר מהעיר על האי מוחארק.
סטרטוניקה מסוריה
סטרטוניקה או סטרטוניקי (ביוונית: Στρατoνίκη; המאה ה-3 לפנה"ס) הייתה נסיכה מוקדונית, בתו של דמטריוס פוליורקטס. היא נישאה לסלאוקוס הראשון ולאחר מכן לבנו אנטיוכוס הראשון.
ביוגרפיה.
סטרטוניקה הייתה בתו של מלך מוקדון דמטריוס פוליורקטס, ואשתו פילה. סבה מצד אביה היה אנטיגונוס מונופתלמוס, וסבה מצד אמה היה המצביא אנטיפטרוס. היה לה אח בשם אנטיגונוס, שמאוחר יותר הוכתר כמלך מוקדון.
בשנת 300 לפנה"ס, כאשר היא הייתה בערך בת 17, ביקש את ידה מאביה סלאוקוס הראשון ("ניקטור") מלך האימפריה הסלאוקית (שמרכזה היה בסוריה). דמטריוס יצא להביא אותה לבעלה החדש עם כל ציו, ואמה, פילה, גם היא ליוותה אותה. החתונה נערכה בפאר והדר בעיר ראוסוס שבתראקיה, וסטרטוניקה הפכה למלכת סוריה. סלאוקוס היה מבוגר ממנה בהרבה, ובעוד שעבורה היו אלו נישואים ראשונים, הוא כבר היה נשוי בעבר, ואף היה לו בן, אנטיוכוס הראשון. למרות זאת, נראה שמספר שנים הם חיו בהרמוניה. היא ילדה לסלאוקוס בת בשם פילה, שמאוחר יותר נישאה לאחיה של סטרטוניקה, אנטיגונוס.