בשנת 1920 השתחרר גרזר מהצבא, וקנה לו אחוזה ברפן. בשנת 1927 מונה גרזר לראש מחלקת מנועים בAG. בשנת 1932 התגייס גרזר שוב לצבא ומונה למפקד מחוז הורנברג המערבי, וב-1 באוקטובר 1933 מונה למפקד המחוז הצבאי פרנקפורט על האודר. ב-1 במאי 1934 הועלה גרזר לדרגת מיור, והועבר לרגימנט הרגלים ה-8. בין יולי לספטמבר 1934 השתתף בקורס הכשרה לקצינים, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט הרגלים ה-8. ב-1 באפריל 1936 הועלה גרזר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1938 הועלה לדרגת אוברסט. ב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-29.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה גרזר מפקד רגימנט הרגלים ה-29, ולחם עמו במערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-3 במסגרת הקורפוס ה-2. במהלך המערכה על צרפת לחם גרזר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-3 במסגרת הקורפוס ה-3, וקיבל על פעולותיו ב-19 ביולי 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם גרזר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-3 במסגרת הקורפוס הממונע ה-56, וב-11 ביולי 1941 נפצע קשה ורגלו השמאלית נקטעה. לאחר תקופת החלמה ארוכה שבמהלכה הועלה גרזר לדרגת גנרל מיור, ב-1 באוקטובר 1941, מונה גרזר ב-1 במרץ 1943 למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-3, שהפכה ב-23 ביוני 1943 לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-3. ב-15 במאי 1943 הועלה גרזר לדרגת גנרל לוטננט, וב-26 ביוני 1944 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-27 ביוני 1944 מונה גרזר למפקד קורפוס הפאנצר ה-24, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה, וב-20 באוגוסט 1944 מונה גרזר למפקד קורפוס הפאנצר ה-48, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה. ב-1 בספטמבר 1944 הועלה גרזר לדרגת גנרל חיל השריון, וב-21 בספטמבר 1944 מונה למפקד ארמיית הפאנצר הרביעית, ולחם עימה במהלך מבצע ויסלה-אודר ובמהלך הקרב על ברלין. ב-8 במאי 1945 קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובאותו יום נפל בשבי בעלות הברית.
לאחר המלחמה.
גרזר שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר גרזר בגטינגן, עד למותו ב-4 בנובמבר 1960.
טריי גאודי
טריי גאודי (באנגלית: Trey Gowdy; נולד ב-22 באוגוסט 1964) הוא עורך דין ופוליטיקאי. גאודי הוא חבר המפלגה הרפובליקנית וכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הרביעי של קרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה.
גאודי נולד בגרינוויל וגדל בספרטנבורג שבקרוליינה הדרומית. ב-1986 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת ביילור וב-1989 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת קרוליינה הדרומית.
שימש עוזר שופט בבית המשפט לערעורים של קרוליינה הדרומית, לאחר מכן עבד כעורך דין פרטי וב-1994 נבחר לתובע פדרלי. בשנת 2000 נבחר לפרקליט מדינה בבית המשפט עבור הסבב השביעי בקרוליינה הדרומית וכיהן בתפקיד במשך שש קדנציות.
ב-2010 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז הרביעי של קרוליינה הדרומית בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא זכה לתמיכת תנועת מסיבת התה וניצח את חבר הקונגרס המכהן בוב אינגליס, ברוב של 70% בסיבוב השני. לאחר מכן ניצח גם בבחירות הכלליות ברוב של 63% ובינואר 2011 הושבע לחבר הקונגרס. הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2012, ב-2014 וב-2016. במאי 2014 נבחר ליושב ראש ועדת בית הנבחרים לחקירת אירועי מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי. בינואר 2018 הודיע שאין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת.
בבחירות לנשיאות ב-2016 הביע גאודי תמיכה במרקו רוביו.
גאודי נשוי ואב לשניים.
Tales of Dark
, שנקראת גם פשוט Tales of Dark, היא להקת דום מטאל/מטאל גותי מסרביה המנגנת דום-דת' גותי בסגנון הדומה ללהקות My Dying Bride ו-Draconian.
רפאל מורנו ארנסדי
רפאל מורנו ארנסדי (בספרדית: Rafael Moreno Aranzadi; 23 במאי 1892 - 1 במרץ 1922) היה כדורגלן ספרדי ממוצא בסקי ששיחק בעמדת החלוץ. ארנסדי היה ידוע בכינוי פיצ'יצ'י (בספרדית: Pichichi, ברווז קטן), ועל שמו קרוי תואר מלך שערי הליגה הספרדית.
פיצ'יצ'י שיחק לאורך כל הקריירה באתלטיק בילבאו מעיר הולדתו, וזכה עמה ארבע פעמים בגביע המלך הספרדי, ובחמש אליפויות אזוריות.
קריירת משחק.
ארנסדי, שנהג לשחק עם מטפחת לבנה סביב ראשו, החל את הקריירה בקבוצת אתלטיק בילבאו מעיר הולדתו. הוא הצטרף אליה בשנת 1911, אך לא שותף במסגרת רשמית עד ל-17 במרץ 1913, בניצחון 0–3 על ריאל מדריד. ב-21 באוגוסט של אותה שנה היה ארנסדי לראשון הכובשים אי פעם באצטדיון סן ממס, בניצחון 1–2 על ריאל אוניון.
ארנסדי שיחק בקבוצה עוד בטרם הקמת ליגת העל הספרדית. התחרות הלאומית הבכירה הייתה גביע המלך הספרדי, ובמקביל שיחקה בילבאו גם בליגה המחוזית הצפונית, שבהמשך שינתה את שמה לליגה המחוזית הבסקית. בין 1914 ל-1916 זכו ארנסדי ובילבאו בשלושה דאבלים רצופים. ארנסדי פתח בשלושת משחקי הגמר, ובגמר של 1915 אף כבש שלושער לשערה של אספניול בדרך לניצחון 0–5.
לאחר שהשיבה לעצמה את תואר אליפות המחוז ב-1920, הצליחה הקבוצה להשלים דאבל נוסף עונה אחר כך. מאזנו של ארנסדי בסוף אותה שנה עמד על עשרה שערים ב-17 משחקים בגביע המלך, ו-73 שערים ב-72 משחקים בליגה המחוזית.
ארנסדי פרש ממשחק פעיל ב-1921, בגיל 29 בלבד, לאחר שבשנות הקריירה האחרונות שלו, ספג ביקורות רבות על יכולתו מאוהדי בילבאו, שקראו להדחתו מהסגל.
נבחרת ספרד.
ארנסדי היה חלק מנבחרת ספרד הראשונה בהיסטוריה. ב-28 באוגוסט 1920, במשחקה הראשון אי פעם של ספרד שהתקיים במסגרת טורניר הכדורגל של אולימפיאדת אנטוורפן, פתח ארנסדי בהרכב בניצחונה של ספרד 0–1 על . ארנסדי שיחק בכל חמשת משחקיה של ספרד בטורניר, וכבש פעם אחת, בניצחון 1–3 על , שהעניק לנבחרתו את מדליית הכסף.
לאחר פרישתו.
לאחר פרישתו למד ארנסדי לקראת קריירה כשופט כדורגל, אך כשנה לאחר מכן, ב-1 במרץ 1922, נפטר כתוצאה ממחלת הטיפוס.
ב-1926 הוצבה פרוטומה של ארנסדי מחוץ לאצטדיון סן ממס. במהלך השנים נשמרת מסורת, לפיה כאשר קבוצה שמגיעה התארח לראשונה באצטדיון, מניח הקפטן שלה זר פרחים למרגלות הפסל. הפסל הוזז מספר פעמים מאז הצבתו. ב-1953 הוא הוזז לצורך הקמת יציע מרכזי חדש. ב-1982 הוא הוזז במסגרת שיפוצי האצטדיון לקראת אירוח משחקים במונדיאל 1982 בספרד. הוא הוזז לאחרונה עם הקמת אצטדיון סן ממס החדש ב-2013, וכיום הוא מוצב מחוץ למנהרת השחקנים בכניסה למגרש.
בזכות היותו של ארנסדי אחד מגדולי הכובשים בכדורגל הספרדי בתולדותיו, החליט עיתון הספורט מארקה לקרוא לפרס מלך השערים של הליגה הספרדית בשם "פיצ'יצ'י", על שם כינויו של ארנסדי. הפרס הוצג לראשונה ב-1953, ונותר אחד מהפרסים האישיים היוקרתיים ביותר בכדורגל הספרדי.
ענפי הסמפונות
עַנְפֵי הַסִּמְפּוֹנוֹת (TA: rami bronchiales), הנקראים גם עוֹרְקֵי הַסִּמְפּוֹנוֹת (arteriae bronchiales), הם ענפים עורקיים בחזה המספקים דם מחומצן לרקמה התומכת בריאה.
אנטומיה.
על פי רוב, ישנם שני ענפי סמפונות לריאה השמאלית ואחד לריאה הימנית, אם כי יש שונות גבוהה בין בני האדם. שני ענפי הסמפונות השמאליים מסתעפים בדרך כלל מאבי העורקים החזי, ואילו ענף הסמפונות הימני מסתעף בדרך כלל מאחד משלושת כלי הדם הבאים: ישירות מאבי העורקים החזי, מגזע עורקי משותף עם אחד מהעורקים הבין-צלעיים האחוריים העליונים מימין, לרוב השלישי, או מגזע משותף עם ענף הסמפונות השמאלי העליון.
ענפי הסמפונות מספקים דם לסמפונות ולרקמת החיבור של הריאה. במסלולם הם עוקבים אחר הסמפונות, נעים בצדם האחורי ומתפצלים עמם. הם מסתיימים ברמת הסמפונונים הנושמים, שם הם משיקים לענפים מעורק הריאה. יחד אתם הם מספקים דם לאדר הקרבי (ויסצרלי).
מכל ענף מענפי הסמפונות מסתעפים גם ענפים קטנים המספקים דם לחלקו העליון של הוושט.
בניגוד לעורקים במחזור הריאתי, אשר נושאים במחזור הדם הריאתי (הקטן) דם לא מחומצן מהחדר הימני של הלב אל הריאות, ענפי הסמפונות משתתפים במחזור הדם הסיסטמי (הגדול) ונושאים דם מחומצן מהחדר השמאלי לרקמת הריאה. ענפי הסמפונות גם קטנים בקוטרם לעומת העורקים במחזור הריאתי.
היבטים קליניים.
ענפי הסמפונות לרוב מורחבים ומפותלים ביתר לחץ דם ריאתי על רקע תסחיף ריאתי כרוני. ענפים אלה גם אינם מחוברים בחזרה בעת השתלת ריאה. מפרצת בענפי הסמפונות עלולה לדמות מפרצת באבי העורקים.
עורקי הסמפונות
שלומית כהן אסיף
סנגורוצקה
ענפי הוושט
עַנְפֵי הַוֵּשֶׁט (TA: rami oesophageales), שנקראו בעבר עוֹרְקֵי הַוֵּשֶׁט (arteriae oesophageae), הם ענפים עורקיים בבית החזה ובצוואר המספקים דם לוושט.
מקורם של ענפי הוושט השונים הוא בשלושה עורקים: עורק התריס התחתון, אבי העורקים החזי ועורק הקיבה השמאלי. הענפים מעורק התריס התחתון מספקים את חלקו העליון של הוושט, הענפים מאבי העורקים, 4–5 במספר, יוצאים מאבי העורקים החזי לפנים ובאלכסון מטה ומספקים את הוושט האמצעי, ואילו הענפים מעורק הקיבה השמאלי מספקים את הוושט התחתון. באזורי החפיפה שבין כל אחד משלישי הוושט יוצרים הענפים רשתות השקה.
מאבאשי
מָאֵבָּאשִׁי (ביפנית: 前橋市) היא עיר הבירה של מחוז גונמה שבחבל קאנטו שביפן. אוכלוסיית העיר מונה 339,701 תושבים, נכון לשנת 2015.
היסטוריה.
בתקופת נארה נקרא האזור בו שוכנת מאבאשי אומאיאבאשי (厩橋), שפירושו "גשר" (橋 "hashi") החוצה את נהר טונה, שבסמוך אליו שוכן בית הארחה עם אורווה (駅家 "umaya"). בתקופת אדו השתנה שם המקום למאבאשי (前橋) לאחר שנכבש על ידי שוגונות טוקוגאווה.