נשיא קוריאה לי ערך ביקור חשוב בהודו, בתפקיד האורח הראשי בחגיגות יום הרפובליקה של הודו ב-26 בינואר 2010, אז הועלו הקשרים הדו צדדיים לרמת השותפות האסטרטגית. מרכז תרבות הודי הוקם בקוריאה הדרומית באפריל 2011 ופסטיבל הודו בקוריאה נחנך על ידי ד"ר קראן סינג, נשיא המועצה ההודית ליחסי תרבות ב-30 ביוני 2011, כדי להחיות את יחסי התרבות בין שתי המדינות. נשיאת הודו פרטיבה פטיל הגיעה לביקור ממלכתי בקוריאה בין התאריכים 24–27 ביולי 2011, במהלכו נחתם הסכם שיתוף הפעולה באנרגיה גרעינית אזרחית.
ביוני 2012 תכננה הודו, יבואנית גדולה של כלי נשק וחומרה צבאית שמונה ספינות מלחמה מדרום קוריאה, אך החוזה הסתיים בביטול.
ראש הממשלה ד"ר מאנמוהאן סינג ערך ביקור רשמי בסיאול בין התאריכים 24–27 במרץ 2012, הנוגע לוועידות הביטחון הגרעיניות, שהובילו להעמקת השותפות האסטרטגית הדו-צדדית שנרקמה במהלך ביקורו של הנשיא לי מיונג-בק בהודו. הסכם לפישוט הוויזה נחתם ב-25 במרץ 2012 בנוכחות שני המנהיגים בבית הכחול. הצהרה משותפת הונפקה גם במהלך ביקורו של ראש הממשלה.
נשיא דרום קוריאה, פאק גון-הייה, ביקר בהודו בשנת 2014. ביולי 2018 חנכו יחד נשיא דרום קוריאה, מון ג'יאה-אין, וראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, את מפעל הרכבות הסמארטפונים של סמסונג אלקטרוניקה בניידה, המפעל הגדול ביותר בעולם.
מגי סיוונטוס
מגי סיוונטוס (בספרדית: Maggie Civantos; נולדה ב־28 בדצמבר 1984) היא שחקנית ספרדייה, ידועה בשל תפקידה בתור מקרנה פריירו מולינה בסדרת הטלוויזיה "בפנים" ובתור אנחלס וידאל בסדרה "נערות הכבלים".
ביוגרפיה.
מגי גדלה והתחנכה במאלגה, ספרד, בתם של טכנאי סאונד וזמרת. היא למדה בבית הספר הגבוה לאומנות דרמטית של מאלגה.
היא נקראה על שם הדמות מגי ג'וברטי, בגילומה של סוזן סאליבן, בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "פלקון קרסט".
היא הצליחה לקדם כמה מותגים באמצעות מדיה חברתית הכוללת את "מייבלין ניו יורק אספניה", "קריגאם","אמפרו תינוקות" ועוד חברות מותגים אחרות. מגי העלתה את הופעתה הקולנועית הראשונה כשיחקה בתפקיד אססורה דה שיווה בסרט המותחן "זמן שיא".
קריירה.
מגי התחילה את הקריירה שלה בסדרה "אווה וקולגאס" שם שיחקה את הדמות מרתה, והיא השתתפה בסרטים כמו "פריים טיים", "שמחה ועצב", "פני הארץ", "והקיץ הטוב ביותר".
בשנת 2015 לוהקה לתפקיד הראשי של מקרנה פריירו מולינה בסדרת הפשע והמתח "בפנים" שיצר אלכס פינה לערוץ Antena 3. היא המשיכה גם לעונה השנייה של הסדרה שנה לאחר מכן, אך פרשה לאחריה כדי להצטלם לסדרה המקורית של נטפליקס "נערות הכבלים" שעלתה בבכורה ב-2017, בה שיחקה באחד התפקידים הראשיים כאנחלס וידאל.
בשנת 2019 שיחקה בסרט האימה "ההשפעה" את דמותה של שרה, ושיחקה בסרט הקומי מבית נטפליקס "שווייצריה הקטנה" בדמותה של יולנדה.
בשנת 2020 שבה מגי לגלם את דמותה של מקרנה פריירו מולינה בסדרת הספין-אוף ".
בשנת 2022 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת המתח הספרדית "Express"" בתפקיד של ברברה, פסיכולוגית קרימינולוגית שהופכת לקורבן של חטיפת אקספרס.
משירי ארץ ישראל הישנה
משירי ארץ ישראל הישנה הוא אלבום אוסף של שירים עבריים שהוקלטו במסגרת תוכנית רדיו, ובהמשך הפכה לאלבום מוזיקה מצליח שיצא לאור בשנת 1975.
המשתתפים באלבום התפתחו להיות זמרים ושחקנים מפורסמים בישראל: אריק לביא, אילנה רובינא, חנן יובל, גידי גוב, רבקה זוהר, אילי גורליצקי, אופירה גלוסקא האלבום נעשה בהדרכת המפיקה המוזיקלית והבמאית נעמי פולני.
בנוסף לאלבום זה יצא אלבום נוסף בשם "משירי תנועות הנוער", שניהם מתוך תוכנית רדיו באולפני רשות השידור בשם "דו רה מי" בליווי גיל אלדמע באקורדיון.
רשימת רצועות.
כל השירים עובדו על ידי ירון גרשובסקי (אלא אם כן מצוין אחרת)
בתקליט המקורי שירים 1–7 היו בצד א', שירים 8–14 היו בצד ב'
פלישת גרמניה הנאצית לבלגיה
אנג'ל דה קורה
אנג'ל דה-קורה דיץ (Angel De Cora Dietz ; 1871 – 1919) הייתה ציירת, מאיירת, תומכת זכויות ילידי אמריקה ומורה בבית הספר האינדיאני קרלייל. היא הייתה האמנית הילידית הידועה ביותר לפני מלחמת העולם הראשונה.
רקע כללי.
אנג'ל דה קורה או הינוק-מהוי-קלינאקה, נולדה במחוז דקוטה (ת'ורסטון), נברסקה, ב -3 במאי, בתו של דייוויד טיל דה קורה, אינדיאני עם שורשים צרפתיים. אנג'ל נולדה לשבט "טנדרביירד". שמותיה באנגלית ובשפת השבט הו-צ'ונק נבחרו על ידי קרובת משפחה שהתבקשה לקרוא לה בשם. היא פתחה את התנ"ך והמילה "מלאך" (אנג'ל) תפסה את עיניה. אמה הייתה בת למשפחת LaMere.
היא נחטפה בגיל צעיר מאזור השבט, ונשלחה לבית הספר בהמפטון, וירג'יניה. "הופיע גבר לבן מוזר ושאל אותה באמצעות מתורגמן אם היא תרצה לנסוע עם מכונית קיטור. עם עוד שישה ילדים נוספים היא החליטה לנסות את זה, וכשהסתיימה הנסיעה היא מצאה את עצמה בהמפטון ...שלוש שנים אחר כך חזרתי לאמי" אומרת אנג'ל דה קורה. "היא אמרה לי שבמשך חודשים היא בכתה והתאבלה עליי. אבי וראש השבט הזקן ואשתו נפטרו, ואיתם החיים האינדיאנים הישנים נעלמו."
כנכדתו של ראש שבט וינבאגו, דה-קורה הייתה בעמדת השפעה שכן "בקרב מרבית האזורים האינדיאנים, כוח וידע תרבותי הצטברו על ידי הנשים". אם כי אמה של דה-קורה גם הייתה עם שורשים צרפתיים, דה-קורה הייתה צפויה ללכת בדרכן התרבותית של סבתותיה. "בקיץ גרנו בשמורה, אמי טיפחה את הגינה שלה ואבי תיפקד כבנו של הצ'יף. במהלך החורף נהגנו ללכת לאורך נהרות ויערות. אבי סיפק מזון לא רק למשפחתו אלא גם לאביו. תמיד עברנו מחנה. כילדה חיי היו אידיאליים. בכל ילדותי מעולם לא קיבלתי מילה מעליבה מאף אחד. החינוך שלי היה ללא הפסק, מגיל צעיר- למדתי את החוקים והמנהגים שאבי או סבא וסבתא שיננו כל הזמן, והם הסדירו את חיי היומיום שלנו - הנכדים. דרך מצוות ומנהגים כאלה רכשתי את ההתחייבות הכללית של ילד אינדיאני - מכבד אחרים ומתחשב."
חינוך.
דה-קורה, שנלקחה ממשפחתה והועברה להמפטון, הועברה בעידוד הממשל הפדרלי בארצות הברית במטרה - "לחנך בנות אינדיאניות בתקווה שנשים שהוכשרו כעקרות בית טובות יעזרו לבני זוגן להיטמע" בתרבות המיינסטרים האמריקנית. דה קורה למדה במכינה מקומית בהמפטון, וירג'יניה, ועבדה עבור משפחה מקומית. אחר כך התחנכה בבית הספר הקלאסי לבנות בורנהאם. לאחר מכן למדה אמנות במכללת סמית'.
היא למדה איור ספציפי במכון דרקסל (אוניברסיטת דרקסל) ולמדה גם בבית הספר לאמנות של קוולס בבוסטון.
אישי.
דה קורה הייתה נשאה לויליאם הנרי דיץ שטען כי הוא מדקוטה וממוצא גרמני, אך זהותו האמיתית נותרה לא ברורה. דיץ לימד גם בבית הספר האינדיאני קרלייל. הוא ודה קורה נפגשו ביריד העולמי בסנט לואיס בשנת 1904. [3] בנוסף לאמנותו, דיץ היה גם שחקן פוטבול בולט, ובשנת 1915 הפך למאמן הראשי של מדינת וושינגטון. לימים היה המאמן הראשי הראשון של וושינגטון רדסקינס.
עבודת אומנות.
בתחילת הקריירה שלה, דה קורה פיתחה את הסגנון הטונליסטי שלה בהשפעת דווייט ויליאם טריון. התנועה הטונליסטית "התמקדה בנופים וציירה את המקומות ברכות כוללת כדי לדמות מצב של ערפל " [9] בעבודות האמנות הטונליסטיות שלה ציירה דה-קורה אור אש כדי להאיר זיכרונות חמים מחיי ילדותה בערבות נברסקה. לאחר שהתיישבה הרחק מהבית במזרח ".
ציורי השמן שלה הוצגו בתערוכה הפאן-אמריקאית בבופלו, ניו יורק ציורים אלה מדגימים את יכולותיה הטכניות ואת העומק הרגשי של אמנותה. כשהחלה לעבוד עם המאייר האוורד פייל, הסגנון שלה השתכלל, הוא עודד אותה לבקר בשמורת האינדיאנים בפורט ברתולד בצפון דקוטה על מנת לחבר אותה מחדש עם המנהגים הילידים והמקומיים.
דה-קורה יצרה את העיצובים בשער הספר "האינדיאנים" של נטלי קרטיס, אוסף של שירים, סיפורים ויצירות אמנות אמריקאיות שפורסמו לראשונה בשנת 1907.
לקראת סוף הקריירה שלה, לימדו דה קורה ובעלה אמנות בבית הספר בקרלייל, פנסילבניה.
לא נותרו הרבה מהציורים המקוריים של דה קורה, אך היא איירה את סיפוריה שלה שפורסמו במגזין "הרפר". הספר "הכוכב הצהוב" משנת 1911, מאת איליין גודייל איסטמן, כולל איורים של דה קורה ובעלה, ויליאם הנרי דיץ.
האיורים שלה נדירים לתקופת זמנה והיא הציגה בהם את הילידים האמריקאים לבושים בבגדים מודרניים.
במקרים מסוימים, דה קורה לא נכללת ברשימת האמנים ילידים אמריקה, מכיוון שיצירות האמנות שלה נתפסות עכשיו כ"מערביות" מדי בביצוע כדי להיחשב לאמנות אינדיאנית אמריקאית אותנטית. "[13] עם זאת,"בזמנה, הציבור הכתיר את אנג'ל דה קורה כאמן האינדיאני הראשון האמיתי. "
מוות.
אנג'ל דה קורה חלתה בדלקת ריאות, ונפטרה בבית החולים קולי דיקינסון בנורת' המפטון, מסצ'וסטס ב־6 בפברואר 1919. היא קבורה בבית העלמין ברחוב ברידג'.
סיידי סינק
סיידי סינק (באנגלית: Sadie Sink; נולדה ב-16 באפריל 2002) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בזכות גילומה של מקסין "מקס" מייפילד בסדרה דברים מוזרים ובכך שגילמה את דמותה של כריסטין "זיגי" ברמן בטרילוגיית סרטי "רחוב הפחד". בנוסף, סינק עבדה גם בברודוויי במחזות אנני ו"הקהל".
קורות חיים.
סינק נולדה בברנהאם, טקסס, ארצות הברית, למשפחת מאמני כדורגל אמריקאית כרביעית מבין חמישה ילדים. יש לה שלושה אחים גדולים: קיילב, ספנסר ומיטשל, וגם ג'אסי האחות הצעירה. אביה מאמן כדורגל אמריקני. בגלל האובססיה שלה לשחזר את בית הספר התיכון של דיסני עם אחיה, מיטשל, כשהייתה בת שבע, אמה החליטה לשלוח אותה לשיעורי משחק בתיאטרון קהילתי, בסמוך ליוסטון. בתורו, זה הוביל לאודישן בברודוויי ולהוביל בתחיית 2012 של אנני.