מקור השם הוא הכינוי בצרפתית "דומסטיק" (Domestique) שפירושו משרת. את הכינוי הדביק ב-1911 מארגן ומנהל הטור דה פראנס, אנרי דגראנז', ככינוי גנאי לרוכב מוריס ברוקו שלאחר שאיבד סיכוי לנצח במרוץ, סייע לרוכב מתחרה כחלק מעסקה שסיכמו. סיוע בין רוכבים היה אסור באותה עת בטור דה פראנס, אף על פי שהיה כבר מקובל במרוצי אופניים אחרים. דגראנז' חשש לפסול את ברוקו מחשש שזה יערער לאיגוד האופניים הצרפתי ולכן בחר לגנותו בעיתונו לוֹטוֹ וכתב בדיווח היומי: "הוא אינו ראוי, הוא לא יותר ממשרת". הכינוי דומסטיק עבר לשפה האנגלית והתקבע בה ואף בשפות אחרות כגון גרמנית ופורטוגזית. לעומת זאת, בצרפת השם המקובל הוא: Équipier שמשמעותו חבר קבוצה.
באיטלקית ובספרדית מקובל המונח "גרגריו" (Gregario) שמשמעותו חייל בלגיון הרומאי או חבר בקבוצה. בבלגיה ובהולנד מקובל הכינוי "קנכט" (Knecht) שמשמעותו בהולנדית היא משרת או עוזר.
טרקטורים וציוד I.T.E
הולנד באירוויזיון 1958
הולנד ערכה תחרות קדם רבת משתתפים מתוכה נבחר הזוכה שייצג את הולנד באירוויזיון 1958. התחרות נערכה ב-11 בפברואר 1958 באולפני AVRO TV, אותו אולם בו אירחה הולנד את האירוויזיון באותה השנה. התחרות נערכה בעיר הילברסום והנחתה אותה טניה כהן. 11 שירים ו-6 זמרים לקחו חלק בתחרות, כאשר כל הזמרים, מלבד אנק ואן דר גרף, מבצעים שני שירים.
השיר הזוכה נבחר באמצעות שליחת גלויות לשיר המועדף כמו בשנים הקודמות. קורי ברוקן נבחרה ברוב קולות לייצג את המדינה בפעם השלישית ברציפות. כמו כן, כמו ב-1957, גם בשנה זו תפסה ברוקן את 2 המקומות הראשונים. הדירוג המלא של השירים ידוע, אולם המידע לגבי מספר הקולות שקיבל כל שיר ידוע רק לגבי 5 השירים שהגיעו הכי גבוה.
איטליה באירוויזיון 1958
איטליה באירוויזיון 1958 השתתפה עם השיר "Nel blu dipinto di blu", שבוצע על ידי הזמר האיטלקי, דומניקו מודוניו. אף על פי שהשיר לא ניצח בתחרות, הוא התפרסם תחת השם "Volare" והפך ללהיט ברחבי ברחבי העולם. השיר זכה חמש בפעמים במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. בנוסף, השיר זכה בפרס גראמי להקלטת השנה ולשיר השנה. השיר נחשב לשיר המפורסם ביותר שיצא מתחרות האירוויזיון בנוסף לשיר "Waterloo" של אבבא ו-"Ding-a-dong" של טיץ'-אין.
לפני האירוויזיון.
רשת השידור של איטליה, RAI, בחרה את השיר שייצג אותה באירוויזיון 1958 באמצעות פסטיבל סן רמו. התחרות נערכה במתכונת של שני שלבים - חצי גמר וגמר. בחצי בגמר התמודדו 40 שירים ומתוכם נבחרו 20 שעברו שלב לערב הגמר. עשרים השירים שהעפילו לגמר בוצעו פעמיים בפסטיבל על ידי שני זמרים שונים. דומניקו מודוניו נבחר לבצע את השיר באירוויזיון על פני ג'ינו לטילה.
באירוויזיון.
ב-12 במרץ 1958, מודוניו הופיע על בימת האירוויזיון. על פי סדר ההופעות, מודוניו עלה ראשון, לפני הולנד. מודוניו ביצע פעם נוספת את השיר בתום כל עשרת הביצועים עקב תקלה טכנית בשידור במהלך הביצוע שלו. בתום ההצבעה, איטליה זכתה במקום השלישי עם עשר נקודות.
שיר היובל באירוויזיון.
לכבוד יובל שנים לתחרות, בשנת 2005, איגוד השידור האירופי שידר משדר מיוחד בשם "שיר היובל באירוויזיון", בו נבחר שיר היובל של האירוויזיון. השיר "Nel blu dipinto di blu" הוכרז כאחד מ-14 השירים המתחרים ולאחר מכן הוכרז כי עלה לשלב השני של התחרות. השיר היה השיר היחידי משנות ה-50 והשיר היחידי של איטליה בתחרות הזו. איטליה הייתה אחת משלוש המדינות שבחרו לא לשדר את האירוע (יחד עם הממלכה המאוחדת וצרפת). בסיבוב הראשון השיר בוצע שישי בסדר ההופעות, לפני אבבא עם "Waterloo" (שוודיה) ואחרי ניקול עם "Ein bisschen Frieden" (גרמניה). בניגוד לשאר ההופעות שבוצעו על ידי הזמרים, השיר האיטלקי הוקרן על מסך ענק היות שמודוניו נפטר 9 שנים לפני התחרות ב-1994. השיר הגיע למקום השני עם 200 נקודות והצליח להעפיל לסיבוב הגמר. השיר זכה במקום השני עם 267 נקודות.
דנמרק באירוויזיון 1958
דנמרק בחרה את השיר שלה לאירוויזיון 1958 באמצעות קדם לאומי עם מספר משתתפים. התחרות נערכה ב-16 בפברואר 1958 באולם רדיוהאוס שבקופנהגן. השיר הזוכה נבחר על ידי צוות שיפוט שהורכב מ-10 אנשים ורק השיר הזוכה הוכרז.
צרפת באירוויזיון 1958
צרפת באירוויזיון 1958 השתתפה עם השיר "Dors, mon amour" שבוצע על ידי אנדרה קלאבו. השיר סיים במקום הראשון עם 27 נקודות.
לפני האירוויזיון.
רשת השידור של צרפת RTF בחרה באמצעות ועדה פנימית בזמר אנדרה קלאבו שייצג אותה באירוויזיון. קלאבה ביצע 4 שירים מתוכם נבחר השיר הזוכה איתו הוא התמודד באירוויזיון. התחרות נערכה ב-2 בפברואר 1958 באולפני גומונט פילם שבניי-סיר-סן, והנחתה אותה מריאן לסין. השיר הזוכה בגמר נבחר על ידי הצבעתם של השופטים שהורכבו מ-14 מוזיקאים.
באירוויזיון.
צרפת הופיעה בסדר ה-3 על הבמה, אחרי הולנד ולפני לוקסמבורג. צרפת סיימה במקום ה-1 עם 27 נקודות.
דלכורד
מועדון הכדורגל דלכורד (בשוודית: Dalkurd Fotbollsförening), ידוע גם כ-Dalkurd FF או בקיצור Dalkurd, הוא מועדון כדורגל בשוודיה המשחק בעיר אופסלה שבמרכז שוודיה. המועדון נוסד בשנת 2004 על ידי קבוצת מהגרים כורדים בעיר ברלינגה שמצפון לסטוקהולם. קבוצת הכדורגל, שהתחילה כניסיון לתת מענה לנוער הכורדי בעיר, משחקת נכון להיום (אפריל 2018) באלסוונסקאן - ליגת העל במדינה.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה ב-26 בספטמבר 2004 בידי קבוצה של כורדים ובראשם ראמאזאן קיזיל (היום נשיא המועדון) במטרה ליצור פעילות חברתית לנוער הקהילה. באותה שנה ארגון הפשע השוודי "לה פמיליה" הפיץ סמים בקרב הנוער, הרעיון היה לספק תעסוקה לנוער במקום שידרדרו לפשע ולסמים. בתחילה עזרה במימון הפרויקט קבוצת הכדורגל IK Brage, שנמצאת באותה העיר. בעונה הראשונה התעקשו חברי ההנהלה על ממוצע של 17 שנים. לראמאזאן הייתה מטרה: להביא את הקבוצה לשחק בליגות הגבוהות של הכדורגל השוודי. מהעונה הראשונה שלה ב-2005 ועד 2009, עלתה הקבוצה ליגה בכל עונה, מה שגרם לתשומת לב תקשורתית רבה, בשוודיה ומחוצה לה.
במרץ 2015 נמנעה הקבוצה מאסון בדרך חזרה הביתה מספרד. המועדון תכנן לטוס מברצלונה לדיסלדורף בטיסה 9525 של ג'רמנווינגס אבל ברגע האחרון החליט שהעצירה בגרמניה ארוכה מדי. ב-24 במרץ התרסק המטוס באלפים הצרפתיים יחד עם 150 האנשים שבתוכו. אף אחד מהנוסעים או אנשי הצוות נשאר בחיים.
ב-24 בנובמבר 2017 הוחלט שהקבוצה תשחק באופסלה אחרי פתיחתו של אצטדיון חדש בעיר בשנת 2020. לעומת זאת, ב-2018 הקבוצה שיחקה באצטדיון גאבלוואלן שבעיר יבלה. לא ידוע איפה תשחק הקבוצה בעונת 2019.
ארגון אוהדים.
ב-2010 נוסד בווסטרוס ארגון אוהדים של דלכורד בשם "Roj Fans", ארגון עצמאי ללא רווח.
סמל ומדים.
במשחקי בית המועדון משחק בחולצה, מכנסיים וגרביים לבנים ובמשחקי החוץ במדים שחורים. סמל הקבוצה הוא עיגול המורכב מדגל כורדיסטן ושני סוסים דאלקארליאנים (סוסים שוודים מסורתיים). "Dal" כתוב באותיות לבנות בראש הסמל, "Kurd FF" ושנת 2004 בתחתיתו.
שחקנים.
נכון ל-29 במרץ 2018
פייבוריט קו
פייבוריט קו בע"מ (באנגלית: Favorite Co., Ltd) היא חברה יפנית המייצרת מיניאטורות וצעצועים, בעיקר של דינוזאורים ובעלי חיים אחרים. את הדגמים יוצרת החברה ממגוון חומרים: פולירייזן, מתכת, פלסטיק וויניל. קו המוצרים שלה נע מצעצועים פשוטים ועמידים לילדים ועד לדגמי אספנות ("פסלי שולחן") הנמכרים גם בחנויות של מוזיאוני טבע. החברה הוקמה בשנת 2004 ומעסיקה פסלים ואמנים פלאונטולוגים (בהם מייקל טרצ'יץ' , שהשתתף בהכנת דגמי הדינוזאורים בסרט "פארק היורה") שיוצרים דגמים ומיניאטורות לפי הנחיות של פלאונטולוגים מוסמכים.
מונומנט לאומי (ארצות הברית)
מונומנט לאומי של ארצות הברית (באנגלית: United states National Monument) הוא אזור מוגן בדומה לפארק לאומי של ארצות הברית, אך יכול להיווצר בכל שטח השייך לממשל הפדרלי של ארצות הברית, או הנשלט על ידיו, באמצעות צו נשיאותי. רמת ההגנה הניתנת לאזורים המוכרזים כמונומנט לאומי דומה לרמת ההגנה הניתנת לפארק לאומי, אם כי יש שוני בין הסוכנויות. לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית מתירה ציד בשטחי המונומנטים הלאומיים בפיקוחה, בעוד ששירות הפארקים הלאומיים אוסר על ציד בשטחי המונומנטים הלאומיים בפיקוחו.
הסמכות להכריז על מונומנט לאומי הוענקה לנשיא באמצעות חוק העתיקות מ-1906. הנשיא תאודור רוזוולט השתמש בסמכות זו על מנת להכריז על מגדל השטן כמונומנט הלאומי הראשון של ארצות הברית. מונומנט לאומי יכול להיות מנוהל בידי אחת מכמה סוכנויות פדרליות: שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, שירות היערות של ארצות הברית, שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית, לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית או מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי. בעבר נוהלו כמה מונומנטים לאומיים על ידי מחלקת המלחמה של ארצות הברית.
היסטוריה.
חוק העתיקות מ-8 ביוני 1906 היה תוצאה של חששות ממידת ההגנה על חורבות ואובייקטים פרהיסטוריים של הילידים (המכונים יחד "עתיקות") באדמות פדרליות במערב ארצות הברית. החוק אישר היתרים למחקרים ארכאולוגיים לגיטימיים ועונשים למי שלוקח או הורס עתיקות בלא אישור. בנוסף, החוק אישר לנשיא להכריז על "ציוני דרך היסטוריים, מבנים היסטוריים ופרהיסטוריים, ואובייקטים אחרים בעלי ערך היסטורי או מדעי" על אדמות פדרליות כמונומנטים לאומיים, "שגבולותיהם בכל המקרים יוגבלו לשטח הקטן ביותר המותאם להשגחה והניהול הנכונים של האובייקטים העתידים להיות מוגנים".