רק ביום השני למתקפה, 17 בדצמבר, בשעות הצהריים, הצליחו כוחות החלוץ של דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-12 ודיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-277 להבקיע אל "הכפרים התאומים" קרינקלט ורוכראת (Rocherath), כ-8 ק"מ מאחרי קו החזית האמריקאי, ולתקוף אותם. לנארד ג'ראו, מפקד הקורפוס האמריקני החמישי, הבין שחיוני להחזיק בשני הכפרים, ששכנו במדרון הקדמי של "רכס אלסנבורן", כדי לא לאפשר לגרמנים לנתק את הדיוויזיות ה-99 וה-2 מעורפן, ולאפשר להן לסגת בצורה מסודרת לרכס אלסנבורן ולהתארגן להגנה עליו. במהלך שעות הבוקר הצליחה הדיוויזיה ה-2 לנתק מגע מהגרמנים בצומת וולרשייד, מצפון-מזרח לרכס אלסנבורן, וכוח שכלל רגימנט וחצי שלה נסוג דרומה לכיוון קרינקלט ורוכראת והתארגן להגנה עליהם. פקקי תנועה קשים עיכבו חלק גדול מדיוויזיית הפאנצר האס אס ה-12 מאחור, בעוד יחידות החלוץ שלה תקפו את שני הכפרים. הגרמנים איבדו מספר ניכר של כלי רכב משוריינים במהלך ניסיונות חוזרים ונישנים להשתלט על הכפרים, והסתבכו בלוחמה בשטח בנוי, שלא אפשרה להם לנצל ביעילות את עדיפותם בשריון והקלה על המגנים האמריקנים. ההתנגדות האמריקנית העיקשת אפשרה לדיוויזיה 2 לסגת במשך היום מהבליטה החשופה בה היא נמצאה, ולתפוס עמדות מגננה סביב וירצפלד, ממערב לקרינקלט ורוכראת.
ב-18 בדצמבר ריכזו הגרמנים את המאמץ העיקרי שלהם נגד "הכפרים התאומים" בניסיון לכבוש אותם ולפתוח את הדרך לרכס אלסנבורן. רוב הכוח של דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-12, בסיוע עשרות משחיתי טנקים של רגימנט הנ"ט הכבד ה-560, וחיילי דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-277, תקף את העמדות האמריקניות. אולם כלי הרכב המשוריינים הגרמניים התקשו לתמרן ברחובות הצרים של שני הכפרים, והחי"ר הגרמני ספג אבדות כבדות מאש מרוכזת של הארטילריה האמריקנית, שהשתמשה בפעם הראשונה במלחמה בפגזים בעלי מרעום קרבה. קבוצות קטנות של רגלים אמריקאים הצליחו לפגוע בטנקי האויב באמצעות מוקשים נגד-טנקים ומטולי בזוקה. הקרב על הכפרים ניטש ללא הכרעה עד לרדת החשיכה, כששני הצדדים סופגים אבדות כבדות. הפיקוד האמריקני ניצל את הזמן כדי לתגבר את כוחותיו באזור רכס אלסנבורן ולארגן מערך הגנה חדש לאורך הרכס ומשני עבריו. עד סוף היום תוגבר הכוח האמריקני באזור עד שכלל ארבע דיוויזיות חי"ר (ה-2, ה-99, ה-9 וה-1), ואת כל הארטילריה של הקורפוס החמישי, שנפרסה מאחרי רכס אלסנבורן.
ב-19 בדצמבר הורה דיטריך לדיוויזיית הפאנצר אס אס ה-12 לנתק מגע, ולנוע לכיוון דרום מערב לעבר בוטגנבאך, כדי לאגף משמאל את מערך ההגנה על רכס אלסנבורן ולפתוח את הדרך למאלמדי, אולם השריון הגרמני נבלם שוב על ידי דיוויזיית החי"ר ה-1 המנוסה, שהספיקה לתפוס עמדות באזור זה. הכוח האמריקני שהגן על קרינקלט ורוכראת ניצל את ההזדמנות כדי לפנות את חורבות שני הכפרים ולסגת לקו ההגנה החדש על רכס אלסנבורן. ב-20 בדצמבר חידשה דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-12 את התקפתה לעבר בוטגנבאך, ובמקביל תקפה דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-3 (שתגברה את ארמיית הפאנצר השישית) את החלק הצפוני של רכס אלסנבורן, במאמץ לאגף אותו מימין. כל ההתקפות הגרמניות במהלך היום נהדפו באבדות כבדות לתוקפים. ארמיית הפאנצר השישית המשיכה במאמצים להבקיע את החזית האמריקאית באזור רכס אלסנבורן עד ה-26 בדצמבר, אולם כל התקפותיה נהדפו. הפיקוד הגרמני הבין כבר ב-19 בחודש, שהסיכויים להשיג הבקעה בגזרה זו קלושים, ולכן היפנה את קורפוס הפאנצר אס אס ה-2 מהארמייה של דיטריך דרומה, כדי לנצל את ההצלחה היחסית, שהושגה בגזרת ארמיית הפאנצר החמישית, ולתגבר את כוחותיו של מנטויפל.
הכישלון של ארמיית הפאנצר השישית להבקיע את החזית האמריקאית באזור רכס אלסנבורן היה בעל השפעה מכריעה על תוצאות המתקפה הגרמנית בארדנים. הוא מנע מהגרמנים להתקדם לכיוון אנטוורפן, היעד העיקרי של המתקפה, בצירי התנועה הקצרים והנוחים ביותר, ואפשר לכוחות בעלות הברית לייצב את "הכתף הצפונית" של הבליטה, שיצרה המתקפה הגרמנית בקו החזית האמריקני. אף ששני הצדדים הותשו במהלך הלחימה, הקורפוס האמריקאי החמישי ניהל קרב מגננה מופתי נגד כוחות עדיפים, תוך שהוא מרתק כוחות גרמניים חזקים (8 דיוויזיות בסך הכל), וגורם להם אבדות כבדות פי כמה מהאבדות שספגו כוחותיו במהלך הקרב.
הלחימה בגרמניה.
ב-2 במרץ 1945 נעה הדיוויזיה לעבר קלן, ולאחר לחימה קצרה ממערב לריין חצתה הדיוויזיה את הגשר ברמאגן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בכיס הרוהר, ולאחר כניעתו ב-18 באפריל המשיכה הדיוויזיה להילחם בגרמניה עד לתום המלחמה ב-8 במאי.
פירוק הדיוויזיה.
ב-17 בספטמבר 1945 חזרו חיילי הדיוויזיה לארצות הברית, וב-15 באוקטובר פורקה הדיוויזיה.
תולעי פרקים
ליו צ'ינג
ליו צ'ינג (בסינית: 柳青, פין-יין: Liǔ Qīng; ידועה באנגלית בשם Jean Liu, ג'ין ליו; נולדה ב-1978 בבייג'ינג), היא אשת עסקים סינית ונשיאת DiDi (בעבר דידי קאויידי), פלטפורמת התחבורה הניידת הגדולה ביותר של סין. היא עבדה במשך 12 שנים בגולדמן זאקס אסיה, והתקדמה עד תפקיד מנכ"ל הפעילות באסיה ב-2012, לפני המעבר לתפקיד מנכ"לית של דידי דאש ביולי 2014.
לאחר שהצטרפה לדידי דאש, היא הובילה את אסטרטגיית המיזוג בין דידי דאש והמתחרה העיקרית שלה קאויידי דאש, אשר הובילה ליצירת ענקית התחבורה דידי קואיידי (מאוחר יותר שונה שמה לדידי צ'ושינג ב-2015, ואחר כך לסתם דידי - DiDi) . היא גם עזרה לדידי בייזום השקעה של מיליארד דולר מאפל, ותכננה את רכישת חטיבת הפעילות של Uber סין ב-2016.
היא בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת בייג'ינג ושני מאוניברסיטת הארוורד, שניהם במדעי המחשב.
יודי יובל רקנאטי
יודי יובל רקנאטי (נולדה בתל אביב-יפו בשנת 1951) היא יזמת חברתית, אשת עסקים ונדבנית ישראלית. מייסדת ויו"ר קבוצת גנדיר ועמותת נט"ל.
בשנת 2016 פורבס ישראל העריך את הונה ב-1.5 מיליארד שקלים.
ביוגרפיה.
יהודית יובל רקנאטי היא בת למשפחת רקנאטי, ממשפחות העסקים הבולטות בתולדות מדינת ישראל. סבה, ליאון רקנאטי היה מייסד בנק דיסקונט; אביה דניאל רקנאטי היה מנכ"ל הבנק; ואמה, מטילדה רקנאטי ממשפחת קרסו, הייתה פעילה חברתית. אחיה הוא הבנקאי ליאון רקנאטי.
למדה בגימנסיה העברית "הרצליה" והדריכה בתנועת הצופים. שירתה בצה"ל כקצינת ח"ן וסעד. בוגרת תואר ראשון בארכאולוגיה מאוניברסיטת תל אביב (בשנת 1976) ותואר שני בטיפול באמצעות אמנויות, מלסלי קולג', בבוסטון, שבארצות הברית.
יובל רקנאטי היא המייסדת והבעלים של "קבוצת גנדיר", המשלבת פעילות עסקית נרחבת עם פילנתרופיה ותמיכה בפעילות ארגוני החברה האזרחית בישראל, "קרן גנדיר" המשפחתית, השייכת לקבוצה, מתמקדת במספר תחומים עיקריים: קידום צעירים גילאי 20–35 בקהילות, קיבוצים עירוניים, מרכזי צעירים בפריפריות חברתיות וגאוגרפיות בישראל, שרות לאומי/אזרחי ותמיכה בבעלי צרכים מיוחדים במסגרת "קרן הזדמנות". נוסף על כך, שותפה בקרנות שחף, קרב, רש״י, אריסון ומריו סגל.
בשנת 1998 הקימה יחד עם ד"ר יוסי הדר את עמותת נט"ל, שמטרתה העיקרית היא להוות בית טיפולי רב מקצועי לנפגעי טראומה וקרוביהם על רקע הסכסוך הישראלי הערבי ואסונות בעלי אופי לאומי למען שיקום ושיפור איכות חייהם.
רקנאטי, המשמשת גם כיו"ר העמותה בהתנדבות, מעמידה את בית נט"ל לטובת העמותה, וכן תורמת לכיסוי הוצאות הנהלה וכלליות מדי שנה.
בין השנים 2001–2004 השתתפה מספר פעמים במשלחת ישראל ל-GA, העצרת הכללית של הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה. בפעמיים אלו הייתה נציגת המשלחת של פילנתרופים ישראלים.
בשנים 2014–2015 הייתה יושבת ראש מבצע "הקש בדלת" של האגודה למלחמה בסרטן.
עם הארגונים להם תרמה נמנים: מרכז רפואי דוידוף במרכז רפואי רבין, מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל, האגודה למלחמה בסרטן, המרכז הבינתחומי הרצליה, מוזיאון ישראל ובית האבות ע"ש ליאון רקנאטי. משמשת כדירקטורית בבית גיל הזהב ע"ש דניאל ומטילדה רקנאטי.
חיים אישיים.
יובל רקנאטי היא אלמנתו של ד"ר ישראל יובל, שהיה גינקולוג ואיש עסקים. נמצאת במערכת יחסים זוגית ואם לשלוש בנות. מתגוררת בהרצליה פיתוח.
פרסים והוקרה.
רשימות עיתונאיות שציינו את יובל רקנאטי.
נוסף על כך, יובל רקאנטי צוינה כאישה כמעוררת השראה בספר "24/7 - ישראלים מעוררי השראה" מאת להמן ורפאלי, בהוצאת מטר (2018).
יוטיוברית
הפארק הלאומי פינקלס
הפארק הלאומי פינקלס (באנגלית: Pinnacles National Park - "הפארק הלאומי פסגות") הוא פארק לאומי של ארצות הברית, שמורת טבע של אזור הררי ממזרח לעמק סאלינס במרכז קליפורניה, כ-8 קילומטרים ממזרח לסולדד, וכ-130 קילומטרים דרומית-מזרחית לסן חוזה. תוואיי הנוף שעל שמם קרוי הפארק הם שרידים סחופים של המחצית המערבית של הר געש כבוי שנע 320 קילומטרים ממקומו המקורי על העתק סן אנדראס, כשהוא מוטמע בחלק מרכסי החוף הפסיפיים. הפארק מנוהל על ידי שירות הפארקים הלאומי, ורוב שטחו של הפארק מוגן באמצעות הגדרתו כאזור טבע בראשיתי.
הפארק מחולק על פי תצורות הסלע לחלק מזרחי וחלק מערבי המקושרים ביניהם באמצעות שבילי הליכה. אין כביש לכלי רכב המחבר בין הכניסה המזרחית לפארק לכניסה המערבית אליו. תצורות הסלע יוצרות את הפסגות המרהיבות המושכות מטפסי הרים. הפארק כולל מערות יוצאות דופן בדרדרת הסלעים המהוות משכן ללפחות שלוש עשרה מינים של עטלפים. המבקרים מגיעים לפארק בעיקר באביב או בסתיו בגלל החום העז בחודשי הקיץ. אזור הפארק הוא בית גידול עיקרי של בז ערבות ("Falco mexicanus") והוא האתר שבו נוהגים לשחרר לטבע קונדורים קליפורניים, שנולדו בשבי.