צדוק, בן לרב יהושוע השיל יואל בסאן ונכד לרב אליהו שלמה זלמן בסאן, נולד בירושלים ונקרא על שם סב-סבו הרב צדוק בסן מתלמידי הגר"א מווילנה. בצעירותו התנסה בציור דיוקנאות ונופים, למד במוסדות תורניים, ולצד לימודיו למד צילום אצל ויליאם אדלשטיין. בשנת ה'תרס"א (~1901) נישא ללאה שרה בת אפרים ניסן זקס, בת העיר העתיקה בירושלים.
ב-1900 הקים את הסטודיו הראשון שלו בעיר העתיקה, ומאוחר יותר הקים את חנות הצילום (ה"צלמוניה") שלו, ברחוב החבשים במרכז ירושלים. הוא התחרה בצלמים הארמנים שפעלו בירושלים לפניו לבדם.
רבים מדיוקנותיהם המפורסמים של אישים ביישוב הישן צולמו בידי בסן.
ב-1954 מסר בסן לארכיון הציוני המרכזי את ארכיון צילומיו ובו למעלה מ-1,000 צילומים מחמישים שנות צילום בירושלים וסביבותיה.
בספטמבר 2005 הוצגה תערוכה מעבודותיו בשם "יתומות", שאצר הצלם וחוקר הצילום הארץ-ישראלי גיא רז, ובה הוצג תיעוד מחיי היומיום של בית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן בשכונת קריית משה שצילם בסן מאז הקמת המוסד ב-1902 ועד 1934, צילומי התערוכה לקוחים ברובם מאוסף בוקי בועז לצילום ישראלי, מבשרת ציון.
משפחה.
אחותו, גולדה רוזנטל, הייתה מרַפאה ומיילדת ידועה בירושלים. בתה אסתר איטה שטמפפר הייתה אשתו של שלמה יצחק שטמפפר (בנו של יהושע שטמפפר). נכדה בנימין שטמפפר היה ממייסדי נתניה, ונכדתה שושנה הייתה מחלוצות העבודה הסוציאלית בארץ. בין ניניה: פרופ' יהושע בן אריה, פרופ' שאול שטמפפר ופרופ' דוד תמר.
יוהנס פטר
יוהנס פטר (בגרמנית: Johannes Vetter; נולד ב-26 במרץ 1993) הוא אתלט גרמני, אלוף העולם (לונדון 2017), בעל התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה בהטלת כידון (97.76 מטר), המדרגת אותו במקום השני בכל הזמנים אחרי יאן ז'לזני מצ'כיה.
ביוגרפיה.
פטר נולד וגדל בדרזדן שבגרמניה.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין בסוף אוגוסט 2015 סיים פטר במקום שביעי בהטלת כידון בתוצאה של 83.79 מטר.
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם בתחילת יולי 2016 הוא סיים במקום 16 בהטלת כידון בתוצאה של 79.98 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 85.32 מטר, שישה סנטימטר פחות מקשורן וולקוט מטרינידד וטובגו שזכה במדליית הארד.
בתחרות שנערכה בדוחה במאי 2017 קבע בהטלת כידון שיא אישי חדש של 89.68 מטר ובהמשך באותה שנה זכה באליפות גרמניה בשיא אליפות חדש של 89.35 מטר. בתחרות שנערכה בלוצרן שבשווייץ ב-11 ביולי אותה שנה הוא קבע בהטלת כידון שיא גרמני חדש של 94.44 מטר, לפני בן ארצו תומאס רולר (89.45 מטר), שיפור של כמעט חמישה מטרים לשיאו ותוצאה המדרגת אותו במקום השני בכל הזמנים לאחר יאן ז'לזני מצ'כיה. באותה תחרות הוא קבע ארבע פעמים תוצאה מעבר ל-90 מטר.
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בלונדון בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 89.89 מטר, לפני יקוב ודלייך (89.73 מטר) ופטר פרידריך (88.32 מטר), שניהם מצ'כיה. בעקבות הישגיו הוכתר כאתלט השנה באירופה.
בתחרות שנערכה בלייריה, פורטוגל ב-1 במרץ 2018 הוא קבע בהטלת כידון תוצאה של 92.70 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בתחילת אוגוסט הוא סיים במקום חמישי בהטלת כידון בתוצהא של 83.27 מטר.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בתחילת אוקטובר 2019 הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 85.37 מטר, אחרי אנדרסון פטרס מגרנדה (86.89 מטר) ומגנוס קירט מאסטוניה (86.21 מטר).
בתחרות שנערכה בחוז'וב, פולין ב-6 בספטמבר 2020 קבע פטר בהטלת כידון שיא לאומי חדש של 97.76 מטר, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים.
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים תשיעי בהטלת כידון בתוצאה של 82.52 מטר.
אליהו יעקב נסים
הרב אליהו יעקב נסים (1804–1869) היה שד"ר ירושלמי וחבר בית הדין של העדה הספרדית בעיר.
ביוגרפיה.
נולד בסלוניקי שביוון בשנת 1804 לרב יעקב נסים וריינא נסים. שורשי המשפחה בחבל קאסטילייה שבספרד עת עוד היו נקראים משפחת 'בנדיטו-ברוך' ממגורשי ספרד. עלה לישראל בשנת 1832 (ה'תקצ"ב), ונישא לרבקה.
בין השנים 1856–1859 יצא כשד"ר לערי המערב הפנימי בצפון אפריקה מטעם כוללות הספרדים בירושלים, ובשנת 1863 יצא בשנית לשליחות בצפון אפריקה מטעם כוללות חברון.
שימש כדיין של עדת הספרדים בעיר העתיקה בירושלים. מקום מושבו כדיין היה בית הכנסת ק"ק (קהל קדוש) גדול - בית הכנסת יוחנן בן זכאי - שבארבעת בתי הכנסת הספרדיים בעיר העתיקה.
בשנת 1856 חתום על תעודות ההקמה של בית ספר למל בעיר העתיקה.
נשא לאשה את רבקה ונולדו להם ארבעה ילדים: הרב שמואל נסים, ריינה, רחל, וחיים נסים.
הלך לעולמו ב-2 ביוני 1869 (כ"ג בסיוון ה'תרכ"ט). הוספד על ידי הרב רחמים שאלתיאל יעקב ניניו בפרשת שלח לך בשבוע הפטירה. נקבר בהר הזיתים לצד אשתו רבקה בחלקת בוראק של הספרדים.
אוסטרובו
שמואל נסים
הרב שמואל נסים (1840–1916) היה אב בית הדין של העדה הספרדית בירושלים, מרבני העדה וממייסדי ומנהלי בית החולים משגב לדך.
קורות חיים.
נולד בירושלים בשנת 1840 (ה'תר"א) לרבקה ולרב אליהו יעקב נסים.
בשנת 1897 נבחר לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית בירושלים. בהמשך שימש כחבר בית הדין של העדה בירושלים, ובשנת 1900 (ה'תר"ס) מונה לשמש כאב בית הדין. תחתיו שימשו כחברי בית הדין הרב שלום הדאיה, הרב אברהם גאגין והרב אברהם ביג'אג'ו.
שימש כגבאי בית החולים "משגב לדך" בירושלים, ונמנה עם מנהליו ומייסדיו בשנת ה'תר"ם לצד הרב מרדכי ישראל והרב גבריאל שבתי. כן שימש במשך כ-28 שנים כגבאי צדקה של עניי כוללות הספרדים בירושלים.
בשנת 1906 נבחר שוב לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית לצד הרב נחמן בטיטו, הרב חיים משה אלישר והרב יעקב מאיר. בשנת זו, כשנפטר החכם באשי האחרון, הרב יעקב שאול אלישר, ספד לו הרב שמואל נסים ליד מיטתו ביציאה מבית הרב בדרך ההלוויה להר הזיתים. הרב שמואל התבקש לאחר מותו ברכה למלא את מקומו אך לא רצה, ובשנת 1907 מונה הרב אליהו משה פאניזיל לראשון לציון. כן ספד לרב חיים חזקיהו מדיני בבית הכנסת אשר בחצר משגב לדך.
במשך כ-40 שנה עבד ברבנות הדתית ושימש את מוסדות הקהילה של העדה הספרדית, במיוחד התבלט בחלוקת מזון לעניי העיר ירושלים, שימש כמנהל וראש ועד קופת התמחוי, והיה ממונה על כשרות המצות של העדה הספרדית.
הלך לעולמו ב-1 ביולי 1916 (ל' סיוון ה'תרע"ו) ונקבר בחלקת בוראק של הספרדים בהר הזיתים. הספידו אותו בביתו הרב אברהם ביג'אג'ו, ליד ביתו הראשון לציון הרב אליהו משה פאניז'יל, וכן הרב אברהם רומאנו. הרב שמואל נסים השאיר אחריו חיבור ספר דרושים בכתב יד, וחלק מחידושיו הודפסו ב'המאסף' בעריכת הרב בן ציון אברהם קואינקה, ובמספר ספרים נוספים של רבני התקופה.
חיים אישיים.
נישא ללאה, ויחד נולדו להם שני בנים: הרב יעקב חי בכור נסים, ואליהו נסים. מאוחר יותר נישא לתמר, ונולדו להם שני ילדים נוספים: משה נסים, ומרדכי נסים.
יעקב חי בכור נסים
הרב יעקב חי בכור נסים (1854 – ג' בניסן ה'תש"ח, 12 באפריל 1948) היה חבר ועד העדה הספרדית בירושלים וגבאי כוללות העדה בעיר, ממייסדי בית הכנסת הספרדי הגדול בשכונת ימין משה.
קורות חיים.
נולד בירושלים בשנת 1854 (ה'תרי"ד) כבן בכור ללאה ולרב שמואל נסים. הכינוי "בכור" נוסף לשמו בשל היותו בכור.
בצעירותו למד בבית המדרש דורש ציון, ובהמשך בישיבת תפארת ירושלים. שימש כגבאי כוללות הספרדים בירושלים, וחבר וועד העניים והוועד הכללי של העדה, ונמנה עם מייסדי בית הכנסת הספרדי הגדול בשכונת מגוריו - ימין משה.
פועלו.
בבית הכנסת שימש כגבאי בשנותיו הראשונות, ובהמשך כחזן. שימש כיושב ראש וועד שכונת ימין משה, וניהל חנות לממכר עיתונים וספרים ברחוב היהודים בעיר, והוציא לאור ספר ששמו 'בן-גוריון' בלאדינו "Libro de Bin Gurion".
ילדיו.
נישא לג'אמילה, ויחד נולדו להם: משה בר-נסים (לימים עוזרו של אליעזר בן-יהודה בהחייאת השפה העברית), יצחק חי נסים, ארמנדו נסים, אלברטו נסים, אברהם נסים, חוזה (יוסף) נסים, ויקטוריה (נסים) טוקטלי, פרלה (נסים) מזרחי. כמו כן היה נשוי לרחל קלדרון, ולחנה קרוואני.
ימין משה.
היה מאחרוני המפונים משכונת ימין משה עקב הפגזות והירי של הצבא הירדני על השכונה.
מסופר כי אפילו אחד המטחים של היריות של הצבא הירדני בזמן תפילה בבית הכנסת שייסד, לא גרם לו לזוז קמעה כי היה בעת התפילה, בעוד שאר מתפללי בית הכנסת השתטחו על הרצפה מחמת צליפות הכדורים. בכור נסים המשיך את התפילה ולא נע או זע ממקומט עד אשר סיים את התפילה עד תומה...
פטירה.
הלך לעולמו ב-12 באפריל 1948 (ג' בניסן ה'תש"ח) ונקבר בבית הקברות סנהדריה שבירושלים.
דרסי רוג'רס
דרסי ד. רוג'רס ג'וניור (באנגלית: .Darsie D. Rogers, Jr) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כסגן ראש סוכנות הפחתת האיום שבמחלקת ההגנה .
ביוגרפיה.
רוג'רס התגייס ב-1988, שירת כקצין בגדוד התמיכה ה-24 של דיוויזיית החי"ר ה-24 ולחם עמו במלחמת המפרץ.
לאחר שהוכשר כקצין בכוחות המיוחדים, שירת כקצין בגדוד השלישי של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, והשתתף עמו במאמצי הסיוע לפליטים הכורדים מצפון עיראק. פיקד פלוגה ושימש קצין האג"ם של הגדוד שנטל חלק בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. בשנים 2000–2002 שימש קצין מבצעים במחלקת המבצעים המיוחדים של אגף המבצעים במטות המשולבים. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד וקצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, עמה נלחם במלחמת עיראק.