אנדוסקופיה מסוג HD בדרך כלל מציבה דרישות גבוהות יותר למקורות אור כירורגיים, לעומת אנדוסקופיה סטנדרטית (SD). כדי לקבל תמונות אנדוסקופיות מסוג HD חדות וברורות ברזולוציה מעולה, יש לספק תאורה אופטימלית. מצלמות HD הן בעלות רגישות נמוכה יותר בשל גודל פיקסל קטן יותר, מומלץ לעיתים קרובות להשתמש במקור אור חזק של 300W (וולט) Xeon.
סוגי ניתוחים.
כיום משתמשים בסוג ניתוח זה כדי לכרות כיס מרה, לתקן בקעים מסוגים שונים כגון בקע סרעפתי, בקע טבורי ואף בכירורגיה אונקולוגית. היתרונות של ניתוח לפרוסקופי הם גדולים, שכן יש צלקות זעירות המונעות התפתחות של בקעים בצלקות בעתיד, זמן ההתאוששות מהיר יחסית לניתוח בטן פתוח, ונוסף על כך חלל הבטן לא נחשף לאוויר והסיכון לזיהום פוחת.
לפרוסקופיה משמשת לזיהוי ואבחון כאבים באזור הבטן והאגן. במקרים רבים, בעיות בבטן ובאגן יכולות להיות מאובחנות על ידי טכניקות דימות כגון אולטרסאונד, CT, וסריקת MRI.
לפרוסקופיה מתבצעת כאשר בדיקות לא פולשניות אלה לא מספקות מספיק מידע או תובנות לגביי האבחנה. בנוסף, לעיתים יבצעו שימוש בלפרוסקופיה על מנת לקחת ביופסיה או דגימה מרקמה מאיבר מסוים בחלל הבטן או האגן.
הרופא יכול להמליץ על לפרוסקופיה על מנת לבחון את האיברים הבאים:
באמצעות צפייה באיברים אלו במכשיר הלפרוסקופ יוכל הרופא לאבחן- גוש או גידול, נוזלים בחלל, מחלות כבד, יעילות של טיפול ושלבי התקדמות של סרטן.
סוגי סרטן שניתן לאבחן באמצעות לפרוסקופיה:
יתרון נוסף הוא שהרופא יוכל לבצע התערבות באופן מיידי לאחר האבחון על מנת לסייע במהרה בטיפול.
לפרוסקופיה בעת מגפת ה-COVID-19.
עם התפשטות נגיף הקורונה, עלו חששות הנוגעים להעברת הנגיף בין מטופלים עקב פרוצדורות רפואיות פולשניות, לרבות לפרוסקופיה ושימוש ברובוטים במהלך ניתוח. מקור חששות אלו נובע מההבנה כי וירוס COVID-19 הוא RNA, אשר יכול להימצא בין היתר בצואה ובשכבת המוקוזה שבמערכת העיכול. ניפוח חלל הבטן באוויר (פחמן דו-חמצני) עלול לגרום לנידוף של הווירוס באוויר שבבטן, אשר עלול לצאת מאותם פתחים המשמשים להכנסת כלי הניתוח לחלל הבטן. יתר על כן, בשל התנדפות הווירוס בחלל הבטן, הוא עלול להימצא על גבי אותם כלים המשמשים לניתוח, שישמשו גם לניתוחים הבאים. סיכונים אלו אינם שונים מאוד מסיכוני העברת זיהומים בניתוחים כאלה בתקופות רגילות, ללא COVID-19, אך בכל זאת ישנן מספר מדינות ובתי חולים שיצרו הנחיות ייחודיות לניתוחים לפרוסקופיים בעת מגפת ה-COVID-19. ההמלצה העיקרית שמשותפת היא להמעיט שימוש באמצעים טכנולוגיים פולטי עשן בניתוחים, על מנת לצמצם את פיזור הווירוס, וכן, ביצוע ניתוחים עם החיתוך האפשרי המועט ביותר, וכן, ביצוע הניתוח בתצורה ה"סגורה" ביותר, ובכך לצמצם את חשיפת איבריו הפנימיים של המטופל לסביבה החיצונית שאינה סטרילית דיה.
הלן נולטון
הלן מרי נולטון (באנגלית: Helen Knowlton; 1832-1918) הייתה אמנית, מדריכת אומנות וסופרת אמריקאית. היא לימדה בבוסטון משנת 1871 עד אמצע שנות ה -1910. המדריך שלה ומעבידה לימים, ויליאם מוריס האנט, היו נושא לביוגרפיה שהיא כתבה עליו.
ראשית חייה.
הלן מרי קונטלטון נולדה ב־16 באוגוסט 1832 בליטלטון, מסצ'וסטס, השנייה מתוך תשעה ילדים שנולדו להוריה.
היא גדלה בווסטר, מסצ'וסטס ולמדה בבתי ספר פרטיים וציבוריים. החל משנת 1834, אביה היה בעלים וניהל את "פלדיום ווסטר". הוא נפטר בשנת 1871 ואחריו שלוש האחיות של נולטון ניהלו את העיתון במשך מספר שנים. במשך ארבע שנים, החל משנת 1865, העבירה שיעורי גיטרה.
חינוך.
היא למדה אצל האמן והמורה ויליאם מוריס האנט, שהיה בעל "גישה ניסיונית" כלפי אמנות. החל משנת 1868 האנט החל לתת שיעורים לנשים לאחר שהודיעו לו על 40 נשים המעוניינות ללמוד אמנות.
למרות ביקורת מצד אלה שחשבו שהוא מבזבז את זמנו, האנט הציע לתלמידותיו כישורים טכניים, השראה ותחושת ערך עצמי. את מאמציו המשיכה תלמידתו הלן נולטון (1832–1918), שהשתמשה בשיטותיו בכיתותיה במשך שנים רבות. האנט העצים את האמניות המוקדמות הללו, והלן נולטון שמרה על מעגל התמיכה והידידות שלהן.
בשנות השמונים של המאה ה-19 למדה אצל פרנק דובנק במינכן, גרמניה. בהמשך, בקיץ 1881, הייתה נולטון תלמידתו של דובנק בגלוסטר, מסצ'וסטס, שם הוא קיים שיעורי אמנות "בין הנסיעות לאירופה". הלן כתבה מאוחר יותר על אותה תקופה ואמרה "גלוסטר מעולם לא היה מלאה עם כל כך הרבה אמנים, ולכן קיבלה את הכינוי בריטני של אמריקה." איתה יחד למדה אלן דיי הייל, שהייתה תלמידה בשנת 1874. הן הפכו לחברות ועמיתות אמניות. שתיהן יצאו למסע לימודים באירופה באיטליה, בלגיה והולנד. לאורך חלק מהמסע הצטרפה אליהן בת דודה רחוקה של הייל, הציירת מרגרט לסלי בוש-בראון.
קריירת אמנותית.
בבוסטון, נולטון הייתה ציירת ומבקרת אמנות עבור העיתון "בוסטון פוסט" ועיתון נוסף.
נולטון הקימה סטודיו בבוסטון בשנת 1867. היא הכינה ציורי שמן של דיוקנאות ונופים ורישומי פחם. עבודותיה הוצגו בלונדון, ניו יורק באקדמיה הלאומית לעיצוב, פילדלפיה באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, ובבוסטון בין השנים 1873 ל־1897 במועדון האמנות בוסטון. בשנת 1878 נשרפו רבים מציוריה.
היא התמקדה בנופים בתחילה ובשנת 1880 החלה לצייר דיוקנאות. הדיוקן הראשון שלה, היה של ויליאם מוריס האנט, והוצג במוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון. הציור נרכש על ידי מוזיאון האמנות בווסטר בשנת 1896 זה היה הציור הראשון של המוזיאון.
עבודותיה נמצאות במוזיאון האמנות בווסטר ובמוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון במסצ'וסטס ובמוזיאון טלפייר לאמנות בסוואנה, ג'ורג'יה.
מחנכת וסופרת.
נולטון, שהייתה תלמידו של ויליאם מוריס האנט, השתלטה על הוראת הרישום והציור של האנט בשנת 1871 ולימדה במשך ארבע שנים. החל מקיץ 1877 שימש הסטודיו שלה ככיתה. אחת התלמידות שלה הייתה הציירת אלן דיי הייל. אחרת הייתה הציירת מארי דנפורט פייג'.
עם מותו של האנט, נולטון תרמה כסף לחדר ייעודי ליצירותיו במוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון. היא סייעה גם בתיאום תערוכת רטרוספקטיבית של עבודתו בבוסטון במוזיאון לאמנויות יפות והייתה "הביוגרפית הראשית שלו".
שנים מאוחרות ומוות.
בשנת 1910 אחיותיה התגוררו עמה ביישוב נדהאם במסצ'וסטס. היא נפטרה בגיל 85 ב־5 במאי 1918 בנדהאם, מסצ'וסטס.
היא קבורה בווסטר בבית העלמין הכפרי.
גרהרד רוזנקרנץ
גרהרד רוזנקרנץ (24 ביוני 1900 – 1 באוגוסט 1979) היה רופא פנימי ישראלי, ייסד וניהל את המחלקה הפנימית בבית חולים הכרמל, היה ממייסדיו ומנהלו הראשון של בית חולים הכרמל (1970–1945).
ביוגרפיה.
רוזנקרנץ נולד ב-אינסטרבורג גרמניה. למד רפואה בקניגסברג, מינכן, לייפציג ודרזדן שם סיים את לימודיו בשנת 1925.
בין השנים 1933 – 1925 עבד כרופא פנימי באינסטרבורג.
בשנת 1933 עלה לארץ ישראל עם רעייתו עליזה ובתו רות. השתקע בחיפה. התקבל לעבודה בקופת חולים כרופא מחליף, בהמשך עבד כרופא בקיבוצים.
לאחר מספר שנים מונה לסגן רופא מחוזי של קופת חולים כללית בחיפה.
רוזנקרנץ יזם את הקמת "בית חולים הכרמל" ומונה למנהלו הראשון בשנת 1945, תפקיד אותו ביצע במשך 25 שנים. במקביל לעבודתו כמנהל בית החולים מונה רוזנקרנץ למנהל מחלקה פנימית כ-60 מיטות אשפוז.
רוזנקרנץ פרש לגמלאות בשנת 1970. לאחר שיזם את הקמת "בית חולים הכרמל" החדש, שכנע את משה סורוקה שלבית חולים הכרמל במתכונתו המצומצמת אין זכות קיום וצריך לבנות בית חולים כללי גדול, או לסגור אותו לאלתר.
במרכז קופת חולים הוחלט להתחיל בבניית בית חולים "הכרמל" חדש. רוזנקרנץ השתתף בתכנון בית החולים החדש שנפתח בשנת 1976.
רוזנקרנץ נפטר ב-1979.
חיים אישים.
ב-4 באפריל 1948 איבד את בתו היחידה רות ואת נכדתו אילנה בת 11 החודשים בהפגזה על משמר העמק.
הניח בן ובת (כרמלה 1958–2009) מאשתו השנייה פרנציסקה.
אדם ללא גבולות (עמותה)
אדם ללא גבולות (אל”ג) היא עמותה המסייעת לילדים ממשפחות פלסטיניות החיות בשטחי הגדה המערבית וזקוקים לטיפול רפואי בבתי חולים בישראל.
הפעילות העיקרית של העמותה היא הסעת משפחות מהמחסומים הצבאיים שסביב לירושלים לבתי חולים בירושלים ובאזורים אחרים בארץ. בנוסף, העמותה מארגנת ימי כיף לילדים החולים ולמשפחותיהם ועוזרת בהשגת ציוד רפואי לאלה שזקוקים לכך, בביתם.
היסטוריה.
אל”ג הוקמה בשנת 2002 על ידי ג’מילה יפית ביסו כעמותה לא ממשלתית, א-פוליטית והוכרה כעמותת צדקה. העמותה הוקמה בתגובה להצבת המחסומים על ידי הצבא שמנעו מעבר חופשי בין הגדה לישראל ופגעו במשפחות פלסטיניות שנזקקו לסיוע בריאותי. מערכת הבריאות של הרשות הפלסטינית לא מסוגלת לספק את כל הטיפולים שיכולה המערכת הישראלית.
ב-2008 הכיר משרד המשפטים הישראלי באופן רשמי ב”אדם ללא גבולות” בתור ארגון צדקה ורשם אותה כעמותה.
בשנת 2019, פעילותה הבסיסית של עמותת "אדם ללא גבולות", עזרה למשפחות פלסטיניות עם ילדים הזקוקים לטיפול רפואי בבתי חולים בישראל, גדלה באופן ניכר. מספר הנסיעות הגיע ל 4650 בהן הוסעו כ-80 ילדים. כ 97% מהנסיעות היו לבתי חולים באזור ירושלים.
הילדים שמסיעה העמותה, זקוקים לטפולים שונים כמו טיפולי דיאליזה על בסיס יומי ועד לטיפולי כימותרפיה או הקרנות פעם או פעמיים בחודש.
ההסעות מתחילות במחסומים הצבאיים שסביב לירושלים, בעיקר מחסום קלנדיה ומחסום בית לחם ומשם לבתי חולים בירושלים, תל אביב ותל השומר.
ב-2019, היו פעילים בעמותה כמאה מתנדבים. אחדים מחויבים לנסיעה אחת בחודש ויש כאלה שמסיעים ארבע פעמים בשבוע.
עם התפרצות מגפת הקורונה, נעשים בעמותה מאמצים לשמור על בריאות הנוסעים והמסיעים.
פעילות.