בשנת 1927 שימש גריג כתב עיתונות בסין, שם היה עד למלחמת האזרחים בין הקוומינטנג לקומוניסטים. באותה שנה הועלו מחזותיו של גריג En ung manns Kjaerlighet (אהבת איש צעיר) ו-Barabbas (בר אבא). המחזה השני היה פרשנות מודרנית ומהפכנית לדמות מהברית החדשה. בשנת 1929 פרסם גריג את קובץ השירה Norge i våre hjerter (נורווגיה בלבבנו) שביטא אהבה עזה למולדתו ולעם הנורווגי למוד הסבל והעוני וזכה לתשבחות מצד הביקורת.
קומוניסט.
הזדהותו של גריג עם העניים הניעה אותו להצטרף למפלגה הקומוניסטית הנורווגית. בין השנים 1933-1935 הוא התגורר בברית המועצות, לשם הוזמן באופן רשמי כדי ללמוד את טכניקות הבמה והקולנוע הסובייטיות. כששב לנורווגיה היה לתומך נלהב במדיניותו של סטלין ונבחר ליו"ר הארגון ידידי ברית המועצות. ב-1937 הוא פרסם כתב הגנה למשפטי מוסקבה ותקף את הסופרים הנורווגים שהשמיעו ביקורת נגדם. כתב הגנה זה בא לידי ביטוי גם ברומן שלו Ung må verden ennu være (על העולם להיות צעיר עדיין). הוא גם פרסם מאמרים רבים שבם ביקר את תומכיו של לאון טרוצקי, אשר התגורר בנורווגיה בשנים 1937-1939.
מחזהו של גריג משנת 1935 Vår ære og vår makt (כבודנו ועוצמתנו) תיאר את קורותיהם של מלחים נורווגיים במלחמת העולם הראשונה, שבה נותרה נורווגיה נייטרלית וניהלה קשרי מסחר עם שני הצדדים. המחזה תקף את הניצול של יורדי הים מצד תעשיית הספנות. בין השנים 1936-1937 הוציא גריג לאור את כתב העת Veien Frem (הדרך קדימה), שנחל תחילה הצלחה ומשך אליו כותבים ידועים, אולם רובם של אלה ניתקו את הקשר עם כתב העת לאחר שזה אימץ עמדות יותר ויותר פרו-סטליניסטיות, והעיתון חדל להתקיים.
מחזהו הדראמטי של גריג Nederlaget (התבוסה) משנת  1937 עסק בקומונה הפריזאית  , ואילו המחזה Spansk Summer (קיץ ספרדי) משנת 1937 עסק במלחמת האזרחים בספרד, וכמוהו גם הרומן Ung må verden ennu være שעלילתו נעה בין ספרד לברית המועצות. המלחמות גם שימשו השראה לאחת מיצירותיו הידועות ביותר, הפואמה Til Ungdommen (למען הנעורים), אשר הולחנה בידי המלחין הדני אוטו מורטנסן ובוצעה באירועים רבים, ובכלל זה בטקס הזיכרון לקורבנות מתקפת הטרור בנורווגיה בשנת 2011.
הפואמה למען הנעורים.
Til ungdommen מאת נורדאל גריג
מלחמת העולם השנייה.
פרוץ מלחמת העולם השנייה, ובייחוד הכיבוש הגרמני של נורווגיה, גרמו למפנה בעמדותיו של גריג כנגד מדיניותו של סטלין. ב-1939 חתמה ברה"ב על הסכם ריבנטרופ–מולוטוב ועד לפלישה הנאצית לברית המועצות ב-1941 הונחו הקומוניסטים ברחבי העולם להתייחס אל המלחמה באירופה כאל מלחמה "אימפריאליסטית" ולא לקחת בה חלק. גריג היה פטריוט נורווגי נלהב ואנטי-נאצי וב-1940 הקדיש את עצמו למאבק נגד הכיבוש הגרמני. בחורף 1939-40 שירת גריג בצבא הנורווגי של פינמארק כמפקח נייטרלי בזמן מלחמת רוסיה-פינלנד. ב-1940, לאחר שהשתתף במערכה הנורווגית נגד הגרמנים, נמלט גריג לבריטניה באותה ספינה שעליה היו גם בני משפחת המלוכה הנורווגית ויתרות הזהב של נורווגיה.
כתב צבאי.
עם הגיעו לבריטניה, שירת גריג את הממשלה הנורווגית הגולה והשתתף בתשדירי רדיו פטריוטיים. הוא הצטרף לצבא הנורווגי ושירת ככתב צבאי. משימותיו כללו ביקורים ביחידות נורווגיות ברחבי בריטניה ומפגשים עם חיילים נורווגיים באיסלנד ובעמדות מרוחקות אחרות. כמו כתבים צבאיים אחרים, הצטרף גריג גם למשימות צבאיות מעל אירופה הכבושה. בלילה שבין 2-3 בדצמבר 1943 הצטרף גריג למשימת הפצצה מעל ברלין. המטוס ובו 37 אנשי צוות ועיתונאים נפגע והתרסק דרומית לברלין. גריג, שנשא דרגת סגן, ונוסעים ואנשי צוות נוספים נהרגו בהתרסקות.
מורשתו.
גריג הפך לגיבור לאומי בנורווגיה בזכות התנגדותו לכיבוש הגרמני, והוא עדיין פופולרי בארץ זו, בייחוד בשל שירתו האנטי-פאשיסטית. המחלוקות שעורר גריג לפני המלחמה נמוגו על רקע מעמדו זה.
ב-1945 התפרסם לקט משיריו ושמו Friheten (החירות) והיה מאז לקובץ השירה הנמכר ביותר בנורווגיה. ב-1957 נחנך פסל לזכרו של גריג בעיר ברגן, ובשנת 1990 הוצג בעיר זו המחזמר Nordahl Grieg i våre hjerter (נורדאל גריג בלבבנו).
מוחקיק כאבולי
האייתוללה העליון קורבּאן-עלי מוחקיק כאבּולי (בפרסית: حضرت آية الله العظمى قربانعلی محقق كابلى; 1 ביוני 1928 - 11 ביוני 2019) היה המרג'ע תקליד של המוסלמים השיעים מזרם האית'נא עשריה שבאפגניסטן.
ביוגרפיה.
נולד בכפר טורקמן שבמחוז פרואן שבאפגניסטן, מצפון מערב לקאבול. מוצאו האתני הוא מהעם דובר הפרסית הזארה.
בהיותו בן שבע החל את לימודיו בתחום הדת, בכך שהחל ללמוד את הקוראן וספרי דת בפרסית.
במהלך שנות לימודיו התעמק בתאולוגיה, לוגיקה, הלכה, ספרות, ובעוד ענפים של מדעי האסלאם והשריעה.
כדי להעמיק את השכלתו עבר לקאבול, אך הבין שדלות המשאבים והמצב הפוליטי אינם מהווים סביבת לימודים טובה.
מאפגניסטן עבר לאיראן, ומשם המשיך לנג'ף שבעיראק.
חזרה לאפגניסטן.
בשנת 1973, לאחר השלמת לימודיו, שב מוחקיק כאבולי כאייתולה עליון של אפגניסטן, שם הוא התקבל בברכה על ידי אלפים שהמתינו לו עם הגעתו.
נפטר ב-11 ביוני 2019.
מורשתו.
במהלך חייו, הקים האייתולה העליון מוחקיק כאבולי מוסדות רבים להשכלה ולחינוך, ותרם רבות לחיזוק האסלאם ולפיתוח המודעות התרבותית באפגניסטן.
קישורים חיצוניים.
האתר של מוחקק כאבולי (בפרסית)
Ginx tv
קייט לייכטר
מריאן קתרינה "קייט" לייכטר (בגרמנית: Marianne Katharina "Käthe" Leichter; 20 באוגוסט 1895 וינה – 17 במרץ 1942) הייתה כלכלנית יהודיה אוסטרית, פעילת זכויות נשים, עיתונאית ופוליטיקאית. היא הייתה חברה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אוסטריה ובלשכת העבודה של וינה. היא נעצרה במחנה ריכוז ראוונסבריק בתקופת המשטר הנאצי והוצאה להורג בשנת 1942.
החיים המוקדמים.
לייכטר נולדה כמריאן קתרינה פיק בשנת 1895 ב וינה, בתם השנייה של זוג יהודי, עורך הדין ג'וזף פיק ואשתו שרלוט רובינשטיין. אחותה הגדולה הייתה המלחינה אוסטרית-אמריקאית ומטפלת במוזיקה . קייט סיימה את גימנסיית Beamten-Töchter בשנת 1914 ולאחר מכן החלה ללמוד מדעי המדינה באוניברסיטה של וינה. מאחר שבאותה עת לא הורשו הנשים האוסטריות לסיים את לימודיהן, הועברה לאוניברסיטת היידלברג הגרמנית בשנת 1917; היא סיימה ביולי 1918 לפני החזרה לווינה כדי להשלים עוד שני סמסטרים באוניברסיטה.
הקריירה הפוליטית.
לייכטר הייתה מעורבת ב-Wiener Jugendbewegung (ארגון הנוער הווינאי), ארגון שמאל קיצוני, כסטודנטית לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ומאוחר יותר הייתה חברה ב Parteischüler-Bildungsverein Karl Marx (איגוד קארל מארקס למלגות וחינוך של המפלגה), קבוצה מרקסיסטית של חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אוסטריה (SDAPÖ) שהתנגדו למלחמה". "כאשר הרפובליקה של אוסטריה נוסדה בשנת 1918, וכאחת הנשים הראשונות באוסטריה בוגרת מדעי המדינה שהתמחתה בכלכלה, היא הצטרפה "ל- "Reichswirtschaftskommission der Arbeiterräte (הוועדה הכלכלית של מועצות העובדים),ל- Sozialisierungskommission (וועדת המדינה של סוציאליזציה של התעשייה) ול- "Zentralverband für Gemeinwirtschaft" (הארגון המרכזי של מוצרים ציבוריים ותאגידים), כמו כן עבדה עבור משרד האוצר הפדרלי (1)
לייכטר הצטרפה ל" Frauenreferat der Wiener Arbeiterkammer "(מחלקת הנשים של לשכת העובדים המוסדית של וינה) ב -1925 והובילה את המחלקה עד 1934. היא נבחרה ל- Betriebsrat der Wiener Arbeitkammer (ועד העובדים של לשכת העובדים המוסדית של וינה) ב -1932 . [1] היא פרסמה מאמרים ודוחות על סמך נתונים סטטיסטיים שאספה על עבודת נשים באוסטריה, וכן נתנה הרצאות, קורסים בבתי ספר ושידורי רדיו לעידוד זכויות נשים. העלתה דרישות על שכר שווה, על שכירת יותר נשים במינהל חברתי ועל הזדמנויות תעסוקתיות לנשים משכילות.
החיים האישיים.
היא נישאה לאוטו לייכטר, סוציאליסט ועיתונאי, בשנת 1921. היא ילדה את בנם הראשון, היינץ, בשנת 1924 ואת השני, פרנץ( ), בשנת 1930.
רדיפה פוליטית ומוות.
כשפעילות ה- SDAPÖ נאסרה באוסטריה בפברואר 1934, הצטרפה לייכטר לארגון הסוציאליסטי המהפכני, ארגון סוציאליסטי מחתרתי שהוקם בתגובה לאיסור המפלגה. היא ובעלה אוטו היגרו לציריך בגלות במשך שישה חודשים בשנת 1934, אך חזרו לווינה כשנבחרה כיו"ר החינוך של הסוציאליסטים המהפכניים. היא כתבה חוברות אנטי-פאשיסטיות ופרסמה מאמרים בחו"ל תחת שמות בדויים מריה מאהלר ואנה גרטנר. לאחר שהמפלגה הנאצית פלשה לאוסטריה ב-1938 אנשלוס, היא ניסתה להימלט מאוסטריה עם משפחתה; על אף שבני משפחתה נמלטו, נעצרה ליכטר בידי הגסטאפו בווינה ב -30 במאי 1938 ונכלאה לאחר מכן. היא נשלחה למחנה ריכוז ראוונסבריק בשנת 1940 ונספתה בגז במרכז ברנבורג Bernburg Euthanasia Centre בתחילת 1942.
הנצחה.
רחוב קייט לייכטר, רחוב ברובע היצינג בווינה, נקרא על שמה של לייכטר בשנת 1949. הפרס השנתי של ממשלת אוסטריה לאישה היסטוריונית נקרא גם על שמה של לייכטר. ההיסטוריונית האוסטרית-אמריקנית גרדה לרנר כתבה כי לייכטר: "מגלמת את האידיאלים הגבוהים ביותר של פעילות פמיניסטית – פעילות רבת שנים לתועלת הנשים, אך בעיקר נשים ממעמד הפועלים; אמונה שרפורמות חברתיות הן מוצדקות רק אם הן משרתות את האינטרסים של הנשים כמו גם של הגברים; מאבק בלתי מתפשר נגד הפאשיזם והנאציזם, שעלה בחייה "(3).
מגדל הטלוויזיה של יקטרינבורג