הסרט הוא פרי יוזמתה של המפיקה אסנת טרבלסי. ג'וליאנו התלבט עקב התנגדותה של אימו לעשות סרט על עצמה, עד שבשלב מסוים אובחנה ארנה כחולה במחלת הסרטן, ונודע לה ולבנה כי נותרה לה כשנה לחיות. גילוי זה וגיוס מוצלח של תקציב לסרט הכריעו את הכף. עם התקדמות המחלה החל ג'וליאנו להתמקד פחות בתיאטרון ובילדים ויותר באימו החולה. ארנה התנגדה לכך משום שרצתה שהסרט יעסוק בנושאים שהיו ברקע - הכיבוש, מצב זכויות האדם בשטחים והקשר בין פעילי השלום הישראלים והפלסטינים. הפעם האחרונה בה ג'וליאנו צילם את אימו הייתה בנסיעתה האחרונה לג'נין שמופיעה בסרט. לאחר מכן הפסיק ג'וליאנו את צילום הסרט ומספר ימים לאחר מכן, בפברואר 1995, מתה ארנה ממחלתה. לאחר מותה של הפסיק ג'וליאנו את העבודה על הסרט לגמרי, ונראה היה שהוא נגנז.
בשנת 2001, בעודו צופה בטלוויזיה, זיהה ג'וליאנו את יוסף כמחבל שביצע את הפיגוע בחדרה, וסקרנותו התעוררה לגבי גורלם של שאר ילדי התיאטרון. במרץ 2002, מספר ימים לאחר תום הקרבות בג'נין ו-7 שנים לאחר מות אימו, חזר ג'וליאנו לעיר כדי להפגש עם הנערים שבגרו. הוא תיעד את המפגשים עימם עד למותו של עלא. בשלב הצטרף להפקה הבמאי והעורך ההולנדי הישראלי לשעבר דניאל דניאל. העריכה נמשכה חמישה חודשים, והסרט יצא לאקרנים בסינמטקים ובפסטיבלים במרץ 2004, כהפקה הולנדית-ישראלית.
פרסים.
הסרט זכה בפרס הראשון בפסטיבל הסרטים טרייבקה בניו יורק בשנת 2004, בפרס "דסק המבקרים" בפסטיבל הקולנוע התיעודי בטורונטו, קנדה, בפרס "חביב הקהל" בפסטיבל בפינלנד, במקום הראשון בפסטיבל זכויות האדם בפראג, ובפרס "השופטים הצעירים" בפסטיבל בשווייץ.
בשנת 2006, בעקבות גל תמיכה בינלאומי שעורר הסרט, פתח מר תיאטרון קהילתי לילדים ולמבוגרים בג'נין בשם "תיאטרון החופש".
בירוביגאן
NCIS (ראשי תיבות: Naval Criminal Investigative Service, תרגום לעברית: שירות החקירות הפליליות של הצי) (בעבר: NIS) היא סוכנות אכיפת החוק של מחלקת הצי של ארצות הברית וממשיכת דרכו של שירות החקירות של הצי (Naval Investigative Service) שפורק.
כמחצית מ-2,400 עובדי השירות הם סוכנים מיוחדים אזרחיים. הם מאומנים לבצע מגוון רחב של משימות ברחבי כדור הארץ. הסוכנים המיוחדים של NCIS הם חוקרים פדרליים חמושים ולעיתים קרובות הם נדרשים להיות מתואמים עם סוכנויות ממשלתיות אחרות. הסוכנים מקבלים תמיכה מאנליסטים ואנשים אחרים המתמחים בדיסציפלינות שונות כגון זיהוי פלילי, מעקב והתחמקות ממעקב, חוקרי מחשב, אבטחה ומאבחני פוליגרף.
בשנת 2003 יצאה סדרת טלוויזיה המבוססת באופן מלא על הסוכנות NCIS ושמה זהה.
היסטוריה.
המקור של NCIS הוא בצו כללי שנחתם ב-1882 על ידי ויליאם ה. האנט, מזכיר הצי של ארצות הברית, שהורה על הקמת משרד המודיעין הימי (ONI). בתחילת דרכו, ייעודו של המשרד היה לאסוף מידע על המאפיינים וכלי הנשק הנמצאים על כלי שיט ממדינות זרות, לתכנן דרכי מעבר בנהרות או גופי מים אחרים, ולאבטח מתקנים ימיים המשתייכים לארצות הברית.
לקראת כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה הורחבו תחומי האחריות של המשרד והוכללו בהם ריגול, חבלה וכל צורה של מידע על יריבי הצי. במלחמת העולם השנייה המשרד היה אחראי על חקירת חבלות, ריגול וכל פעילות שהיוותה איום כלפי צי ארצות הברית.
בניית הכוח של סוכנים אזרחיים החלה עם מלחמת קוריאה בשנת 1950, והמשיכה במהלך שנות המלחמה הקרה. ב-1966 אומץ השם שירות החקירות של הצי (NIS) על מנת להבדיל בין הארגון ובין שאר הגופים המרכיבים את משרד המודיעין, וב-1969 הסוכנים המיוחדים של NIS קיבלו מעמד של עובדי ציבור וחדלו להיות מועסקים על בסיס חוזה תעסוקתי.
בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 החלה ההפעלה של תוכנית בשם "פריסת הסוכנים המיוחדים הצפים", שבמסגרתה הוצבו סוכני NIS על ספינות הצי. ב-1972 הועברו חקירות הרקע לאחריותו של שירות מודיעין ההגנה (DIS), ואפשרו ל-NIS להקדיש תשומת לב גדולה יותר לחקירות פליליות וריגול נגדי. ב-1982 קיבל NIS את האחריות על אכיפת החוק בצי ותוכנית האבטחה הפיזית.
כחודשיים לאחר הפיגוע שביצע החזבאללה במחנה מפקדת הנחתים בביירות, הסוכנות פתחה את המרכז ההתרעה נגד איומי טרור (ATAC). מרכז זה הוא מרכז מודיעין מבצעי הפועל במהלך כל שעות היממה ומספק התרעות בנושא טרור לצי ולחיל הנחתים. ב-1984 הסוכנים המיוחדים של NIS החלו להתאמן במרכז הפדרלי לאימוני אכיפת חוק בג'ורג'יה – מתקן אימונים המשמש את רוב סוכנויות החקירות הפדרליות, מלבד ה-FBI.
ב-1982 התמנה אדמירל קאת'אל פלין למפקד NIS. ב-1986 הורחבו תחומי האחריות של NIS והוכלל בהם אבטחת כוח אדם ואבטחת מידע, וכן האחריות על מתן סיווג ביטחוני (אך לא ביצוע התחקיר הביטחוני עצמו).
ב-1992 שונה הייעוד של NIS פעם נוספת והוא הפך לסוכנות אזרחית ברובו. רוי ד. נדרואו, סוכן השירות החשאי לשעבר, התמנה למנהל האזרחי הראשון ושם הסוכנות שונה ל-NCIS. החל מצעד זה כל אנשי כוח האדם העוסקים בחקירות, פלילים, ריגול נגדי והגנת אישים מועסק כעובדים אזרחיים בעלי סמכות מעצר והגשת צווים מטעם רשויות החוק המוסמכות. יוצאי דופן הם חיילי המילואים המספקים תמיכה בתחום המודיעין הנגדי.
נדרואו פיקח על הבנייה מחדש של NCIS כסוכנות אכיפת חוק פדרלית בעלת 14 משרדי שדה המפקחים על מבצעי שדה ב-140 מקומות ברחבי העולם. ב-1995 הוקמה ב-NCIS יחידת הפענוח לתיקי רצח קרים.
במאי 1997 התמנה דייוויד בראנט לתפקיד המנהל של NCIS על ידי מזכיר הצי ג'ון הווארד דלטון, והוא כיהן בתפקידו במשך שמונה שנים. מחליפו של בראנט הוא תומאס בטרו שמונה בינואר 2006 על ידי דונלד וינטר.
ההכרה באיומים שאיתם מתמודדת מחלקת הצי במאה ה-21, כולל הפיגוע במשחתת קול ופיגועי 11 בספטמבר, הובילו לכך שמרכז ההתרעה נגד איומי טרור (ATAC) הפך למרכז ההתרעה לאיומים משולבים (MTAC) ב-2002.
סוכני NCIS היו אנשי אכיפת החוק הראשונים לאחר הפיגוע על המשחתת קול, הפיגוע בלימבורג והפיגועים בקניה (2002). יחידת תיקי הרצח הקרים פתרה מאז הקמתה 50 תעלומות רצח – כאשר אחת מהן הייתה בת 33 שנים.
NCIS ניהלה מספר חקירות הונאה שהסתיימו בהחזרת למעלה מחצי מיליארד דולרים לממשלת ארצות הברית ולצי מאז 1997. סוכני NCIS חוקרים כל מקרה מוות המתרחש על כלי שיט, כלי טיס או מתקן של הצי וחיל הנחתים (מלבד מקרים שבהם סיבת המוות נקבעת על ידי גורמי הרפואה כמחלה או סיבה טבעית).
המשימות הנוכחיות של NCIS כוללות חקירות פליליות, כוח הגנה, מניעת הברחות סמים, מניעת טרור, חקירות הונאה, פשעי מחשב וריגול נגדי.
ארבע המרות
סרט דביק
סרט דביק (נקרא בפי העם גם סרט הדבקה) הוא שם למשפחה של סרטים המכילים דבק (לרוב חד-צדדי), המשמשים להצמדה קבועה או זמנית של אובייקט אחד למשנהו או לאיחוי קרעים. הסרט הדביק הוא דבק רגיש לחץ.
יש המייחסים את המצאת הסרט הדביק לריצ'רד דראו (Richard Drew) מחברת 3M (בשמה דאז - Minnesota Mining and Manufacturing Company) בשנת 1926, אולם סביר להניח שהוא אימץ טכנולוגיה מוכרת והצליח לשווק אותה בארצות הברית.
הסרטים הדביקים הראשונים היו כנראה פלסטרים, ששימשו להצמדת גזה לפצעים, הסרטים הראשונים שיצאו לשימוש משרדי היו עשויים מנייר מצופה דבק ולכן נקראו נייר דבק.
מאוחר יותר יוצרו סרטי הדבקה מנייר שנקראו מסקינג-טייפ (Masking Tape), האיזולירבנד שהיה עשוי מוויניל, סרטי הסלוטייפ שהיו עשויים מצלופן.
שימושים רפואיים.
סרט דביק רפואי הוא סוג של סרט דביק המותאם לשימוש ברפואה. זהו אחד מהכלים המשמשים להגשת עזרה ראשונה.
טום
סרט הדבקה
Router
קטניה
תסמונת בתר חבלתית
קודורי
מקלובה
מקלובה (בערבית: مقلوبة – הפוכה) היא תבשיל אורז עם בשר וירקות. את המקלובה מכינים כך שהירקות והבשר מתבשלים בתחתית הסיר, כשמעליהם שכבת אורז המתבשלת תוך ספיגת טעמי השכבה שמתחתיה. בעת ההגשה הופכים את הסיר על מגש עגול, כך שמתקבל "תל" מעוצב של אורז שמעליו הבשר והירקות.
לרוב מכינים את התבשיל מבשר כבש או עוף, חצילים, כרובית, עגבניות וירקות שונים כגון קישואים, תפוחי אדמה, בצל ועוד.
המאכל פופולרי מאוד כתבשיל ביתי במטבח המזרח-תיכוני כגון במטבח הפלסטיני, הערבי-ישראלי, העיראקי והירדני.
עיריית טביליסי (מבנה)
רוברט קאהן
שלמה זלמן אריאל
שלמה זלמן אריאל (ליבוביץ) (1895 – 19 באוגוסט 1970) היה מחנך וסופר ישראלי, מחבר ספרי אגדות וסיפורים ועורך אנציקלופדיות.
ביוגרפיה.
אריאל נולד בשם שלמה זלמן ליבוביץ בעיירה ז'לובין שברוסיה הלבנה, בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית, לסטרנה ולרב נתן שניאור. למד בחדר ובישיבת "תומכי תמימים" של חסידות חב"ד. הוסמך לרבנות, ובמקביל רכש בכוחות עצמו השכלה כללית. כמו כן למד מזרחנות באוניברסיטת מוסקבה. בעיר קובל שבמזרח פולין (כיום בשטח אוקראינה), הורה עברית, תנ"ך וטבע בבית הספר העברי "הרצליה" ושימש מנהל בית הספר בין השנים 1924–1925. בין השנים 1921 עד 1926, לסירוגין, לימד גם בגימנסיה העברית "תרבות" את מקצועות היהדות לפי שיטות ההוראה המודרניות. הנחיל בקרב תלמידיו אהבה לשפה העברית ולציונות. ב-1926 עלה לארץ ישראל והשתקע בתל אביב. שם היה מורה בבית הספר ע"ש ח"נ ביאליק, ואחר כך מנהל, עד פרישתו לגמלאות בשנת 1962.
היה מפעילי הסתדרות המורים ויו"ר ועד סניף המורים בתל אביב.
היה נשוי להניה (1899–1972), ולהם שתי בנות: חנה ואורה.
בתו אורה נישאה לעיתונאי, הסופר והביוגרף שבתי טבת (בתם, נכדתו של אריאל, היא הסופרת, העיתונאית והפזמונאית יעל טבת קלגסבלד).
אחותו בלה נישאה למחנך יצחק אלטרמן, בנם הוא המשורר נתן אלתרמן.