על יצירות ספציפיות:
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
אלאדין (סרט, 1992)
אלאדין (באנגלית: Aladdin) הוא סרט אנימציה שהופק על ידי חברת וולט דיסני, בוים על ידי ג'ון מוסקר ורון קלמנטס והוא מבוסס על האגדה המזרח-תיכונית "אלאדין ומנורת הקסמים" מתוך "סיפורי אלף לילה ולילה". זהו הסרט ה-31 שהופק על ידי החברה.
"אלאדין" יצא לאקרנים ב-25 בנובמבר 1992 וזכה בעיקר לביקורות חיוביות, פרט לביקורות בחברה הערבית בהן נטען שהסרט גזעני. "אלאדין" היה הסרט המכניס ביותר ב-1992, כשגרף הכנסות של 217 מיליון דולר בארצות הברית ו-504 מיליון דולר בעולם. הסרט זכה בפרסים רבים, רובם עבור הפסקול.
בשנת 2019 יצאה לסרט גרסת לייב אקשן בבימויו של גאי ריצ'י בעלת אותו השם.
עלילה.
ג'אפר, יועצו של הסולטאן בעיר אגרבה (עיר דמיונית), מנסה להשיג ממערת הקסמים מנורת שמן קסומה המכילה ג'יני המסוגל להגשים את משאלותיו. לאחר שראה את ניסיונו של גנב קטן להיכנס למערה, ג'אפר והתוכי שלו, יאגו, מגלים שרק אדם מיוחד המכונה על ידי שומר המערה "יהלום בלתי מלוטש" יכול להיכנס למערה.
יסמין, בתו של הסולטאן, מתוסכלת מחייה בארמון ובורחת לשוק של אגרבה. שם היא פוגשת בנער אשפתות בשם אלאדין והקוף שלו, אבו. השניים מגלים שיש להם הרבה מן המשותף. כאשר אלאדין נעצר על גנבה, יסמין מצווה לשחררו, אבל ג'אפר משקר לה שאלאדין הוצא להורג.
במסווה של איש זקן, ג'אפר משחרר את אלאדין מהכלא ומוביל אותו ואת אבו למערת הקסמים. ראש המערה הדומה לטיגריס אומר שאסור לגעת בכלום חוץ מהמנורה. אלאדין ואבו הקוף נכנסים למערה, שם מרבד קסמים מנחה אותם למנורה. ניסיונו של אבו לגנוב אבן אֹדֶם גורם למערה להתחיל לקרוס, אולם המרבד מעיף אותם לכניסה. כשאלאדין מוסר לו את המנורה, ג'אפר מנסה להרוג אותו, אבל אבו הקוף נושך את ג'אפר בידו ומקבל את המנורה בחזרה כשהוא, המרבד ואלאדין נופלים חזרה לתוך המערה כשהיא נסגרת.
במערה שקרסה אלאדין משפשף את המנורה, ומשחרר באופן בלתי צפוי ג'יני שמגלה לאלדין שהוא יעניק לו שלוש משאלות, חוץ מאשר לרצוח, לגרום למישהו להתאהב או להחיות את המתים. אלדין מערים על ג'יני וגורם לו לשחרר אותם מן המערה ללא שימוש במשאלה. בעוד אלאדין שוקל את משאלותיו, ג'יני מודה שהוא היה רוצה להיות חופשי, שכן הוא אסיר במנורה שלו. אלאדין מבטיח לשחרר את השד במשאלה האחרונה שלו. לאחר שמדבר על יסמין עם ג'יני, אלאדין מחליט להשתמש במשאלה הראשונה שלו על מנת להפוך לנסיך כדי שיוכל לחזר אחרי יסמין.
אלאדין חוזר לאגרבה בדיוק כשג'אפר מנסה להערים על סולטאן לסדר נישואים בינו לבין יסמין. כשאלאדין עושה תהלוכה בארמונו של הסולטאן כ"הנסיך עלי", יסמין דוחה את עלי כמחזר. למרות הצעתו של ג'יני שאלאדין יספר לנסיכה מי הוא באמת, אלאדין נשאר נסיך נעים ההליכות, ולוקח את יסמין ברחבי העולם על מרבד הקסמים. במהלך הנסיעה, יסמין חושפת את עלי כאלאדין, ודורשת ממנו את האמת. אלאדין במקום זה בודה סיפור שלפעמים הוא מתלבש כהמוני כדי לברוח מהחיים בארמון. בני הזוג מתנשקים כשאלאדין מחזיר אותה הביתה.
לאחר מכן אלאדין נתפס על ידי ג'אפר ומושלך לים, אבל ג'יני מציל אותו כמשאלה השנייה שלו. אלאדין חוזר לארמון וחושף את המזימה של ג'אפר; וג'אפר בורח ותוך כדי הבריחה הוא מבחין שהמנורה ברשותו של הנסיך עלי, ומבין שהוא אלאדין. כשאלאדין ספקני לגבי חשיפת זהותו האמיתית בפני יסמין, יאגו גונב את המנורה של ג'יני ומביא אותו לג'אפר, אשר הופך לאדון החדש של ג'יני. ג'אפר משתמש בשתי המשאלות הראשונות שלו על מנת להפוך לסולטאן ולקוסם החזק ביותר בעולם. באמצעות הכוחות החדשים שלו, ג'אפר חושף את אלאדין כנער אשפתות ומגלה אותו ואת אבו אל שממה קפואה.
אלאדין משתמש במרבד הקסמים כדי לחזור לאגרבה, שם ג'אפר כלא את יסמין והסולטאן כעבדים שלו. יסמין מסיחה את דעתו של ג'אפר כשהיא מעמידה פנים שהיא התאהבה בו בגלל בקשתו של ג'אפר מהג'יני, כאשר אלאדין מנסה לגנוב בחזרה את המנורה, אבל ג'אפר מעמת אותו. הוא כולא את יסמין בשעון חול גדול והופך את עצמו לקוברה ענק. כשג'אפר לוכד את אלאדין בזנב שלו, הוא מתגאה בהיותו "החזק ביותר עלי אדמות", מה שגורם לאלאדין לצעוק כי ג'יני חזק יותר. לנוכח ההבנה הזאת, ג'אפר משתמש במשאלתו האחרונה להיות הג'יני החזק ביותר בעולם, מבלי לדעת שהג'יני הוא עבד למנורה שלו. ג'אפר הופך לג'יני כל יכול אך חסר רצון חופשי, נשאב לתוך מנורה שחורה, וגורר את יאגו איתו. ג'יני מעיף את המנורה אל מערת הקסמים.
לאחרי שאלאדין מבין שהוא לא יכול להתיימר להיות מישהו שהוא לא, הוא מחליט לקיים את הבטחתו ומבקש במשאלתו האחרונה שג'יני יהיה חופשי. הסולטאן רואה את אהבתה של יסמין לאלאדין, ומשנה את החוק על מנת לאפשר לה להתחתן עם מי שהיא מוצאת ראוי. ג'יני עוזב על מנת לחקור את העולם ואלאדין ויסמין חוגגים את אירוסיהם.
מורשת.
סרטי המשך וספין-אוף.
בעקבות ההצלחה של הסרט הופק סרט המשך ישר לווידאו הנקרא "שובו של ג'אפר" בשנת 1994. סרט ההמשך מתאר דמות חדשה, אביס מאל, המדובב על ידי ג'ייסון אלכסנדר, וכל צוות השחקנים של הסרט המקורי חזרו, חוץ מוויליאמס שהוחלף על ידי דן קסטלנטה, ודאגלס סיל שהוחלף על ידי ואל בטין. העלילה מתמקדת בעיקר בג'אפר הרוצה לנקום באלאדין. עם זאת, הפעם כשיאגו לצד אלאדין, אביס מאל הופך לעוזרו החדש של ג'אפר. זמן קצר לאחר "שובו של ג'אפר", סדרת טלוויזיה על אלאדין שודרה בטלוויזיה. הפרקים התמקדו בהרפתקאותיו של אלאדין לאחר אירועי הסרט השני. בשנת 1996, סרט ההמשך האחרון, "אלאדין ומלך הגנבים", יצא בווידאו. הסיפור מסתיים כשאלאדין ויסמין עומדים להינשא ואלאדין מגלה שאביו עדיין חי, אבל הוא מלך הגנבים באגרבה. בסרט זה ויליאמס חזר לדבב את הג'יני.
הדמויות באלאדין לאחר מכן מופיעות בסדרה "הרקולס".
בשנת 2013 יצאה מחזמר "מעוות- סיפורו הלא נודע של הוואזיר המלכותי" שהוא פרודיה על הסרט.
משחקי וידאו.
יחד עם יציאת הסרט יצאו שלושה משחקי וידאו שונים המבוססים עליו. המצליח ביותר מביניהם הוא קופרודוקציה בין וירג'ין ואולפני ההנפשה של וולט דיסני לסגה מגה דרייב בשם "Disney's Aladdin" שיצאה בשנת 1993, ואחר כך עברה המרה למחשב האישי, לגיים בוי ולגיים בוי קולור. במשחק זה עשרה שלבים - השוק, המדבר, גגות אגרבה (עם גאזים וראזול בתור בוסים), הצינוק, שלושה שלבים במערה, עולם הג'יני ושני שלבים בארמון עם קרב נגד יאגו ביניהם ולבסוף ג'אפר.
באותה שנה הוציאה קאפקום משחק "אלאדין" משלה לקונסולת סופר נינטנדו שהומר לגיים בוי אדוונס בשנת 2002. בגרסה זו ה"בוס" הראשון הוא פארוק והאחרון הוא ג'אפר בשתי צורותיו.
בשנת 1994 יצא משחק "אלאדין" לקונסולות גיים גיר ומאסטר סיסטם, שעקב אחר רצף העלילה באופן מדויק יותר.
סדרת הטלוויזיה הביאה השראה למשחק נוסף מבית Argonaut Games בשם "אלאדין ונקמתה של נאסירה" שיצא בשנת 2000 לפלייסטיישן ולמחשב האישי.
תיאטרון.
בשנת 2014 הועלה בברודוויי מחזמר על פי הסרט, שבו ג'ונתן פרימן שדיבב את ג'אפר בסרט גילם אותו על הבמה במחזמר. כמו כן הוסרה דמותו של הקוף אבו, ובמקומו נוספו דמויות אנושיות בשמות בבקק, עומר וקאסים, שהיו אמורות להופיע בסרט.
סאן מרינו
דניאל בומברג
דניאל בומברג (בומברגי, בומבירגי, בומבירגו, 1475–1549 בערך) היה מדפיס נוצרי בן ונציה, שהדפיס ספרי קודש עבריים, בהם תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי ומהדורת מקראות גדולות של התנ"ך.
קורות חייו.
דניאל בומברג נולד בשנת 1475 בעיר אנטוורפן, שם למד את מלאכת הדפוס מאביו, סוחר בשם קורנליוס, ובגיל צעיר בא לוונציה, שם חי רוב ימיו. ב-1515 בערך פתח, בהשפעת יהודי מומר בשם פליקס פראטנסיס, בית דפוס ובו הדפיס בשנים הבאות כמאתיים ספרים עבריים. לצורך הגהת הספרים והכנתם לדפוס הוא נעזר ביהודים כמו רבי אליהו בחור, אך בעיקר ביהודים מומרים, בהם יעקב בן חיים אבן אדוניהו. לצורך ההדפסה גם פיתח אותיות דפוס חדשות ובכלל השקיע ממון רב.
בדצמבר 1516 (טבת רע"ז) ראו אור שני הספרים הראשונים בבית הדפוס: הראשון - מהדורת תורה, חמש מגילות והפטרות עם תרגום ופירוש, והשני - תורה, מגילות והפטרות ללא הוספות. הספר הראשון הורחב למהדורת "מקראות גדולות" הראשונה, מהדורה של המקרא עם תרגומים ארמיים, הערות המסורה ופירושים של הראשונים. עורך המהדורה הראשונה היה פליקס פרטנסיס, והיא הושלמה בדצמבר 1517 (טבת רע"ח).
עקב הביקוש הרב לספרים אלו, כל עותקי מהדורה זו נרכשו במהרה, ובית הדפוס החל בעבודה על המהדורה נוספת של "מקראות גדולות", מהדורת רפ"ד-רפ"ו, 1524-1525, נערכה בידי יעקב בן חיים אבן אדוניהו, והיא שימשה יסוד לכל מהדורות המקרא הבאות עד המאה ה-20.
הדפסת ש"ס ונציה.
בשנים ר"פ-רפ"ג, 1520-1523 הוציא ברישיון האפיפיור לאו העשירי מהדורה מלאה של התלמוד הבבלי, מהדורה זו ידועה בשם 'ש"ס ונציה'. זו הייתה המהדורה הראשונה שכללה את כל התלמוד, לאחר שחלקים ממנו כבר הודפסו בבית הדפוס של משפחת שונצינו. בומברג הוא שקבע (ככל הנראה בעקבות שונצינו) את עיצוב העמוד (צורת הדף) המקובל היום, שבו נוסח התלמוד במרכז העמוד, פירוש רש"י בצד הפנימי ופירוש התוספות בצד החיצוני. במהדורה זו גם נקבעה חלוקת התלמוד לדפים המשמשת עד היום.
בשנים רפ"ג-רפ"ד, 1523 - 1524 הדפיס את התלמוד הירושלמי על פי כתב יד ליידן. הוא גם הראשון שהדפיס את ספר רב אלפס (הלכות הרי"ף, בשנים רפ"א-רפ"ב), את התוספתא, את הקונקורדנציה "מאיר נתיב" של רבי יצחק נתן ועוד עשרות חיבורים יהודיים.