קורפוס הפאנצר ה-14 (בגרמנית: XIV. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקמת הקורפוס.
הקורפוס הוקם במגדבורג ב-1 באפריל 1938 בשם "הקורפוס ה-14", והועמד תחת פיקוד גוסטב אנטון פון ויטרסהיים, ונועד להוות את יחידת האם של הכוחות הממונעים בורמאכט.
המערכה בפולין.
במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה העשירית בפיקודו של ולטר פון רייכנאו, וכלל את הדיוויזיות הממונעות ה-13 וה-29. הקורפוס השתתף בקרב קוצק, ומאוחר יותר השתתף בקרב על ורשה.
המערכה על צרפת.
במהלך המערכה על צרפת, פעל הקורפוס כחלק מקבוצת הפאנצר קלייסט בפיקודו של אוואלד פון קלייסט, וכלל את הדיוויזיות הממונעות ה-13 וה-29. הקורפוס השתתף בקרב סדאן, ובהתקדמות לעבר תעלת למאנש. בהמשך פעל הקורפוס במהלך מבצע אדום, כחלק מהארמייה הרביעית בפיקודו של גינתר פון קלוגה.
הקרבות בבלקן.
באביב 1941 השתתף הקורפוס בפיקודו של פון ויטרסהיים במערכה בבלקן, כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ואף לחם במערכה על יוון.
מבצע ברברוסה.
במהלך מבצע ברברוסה פיקד פון ויטרסהיים על הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה ולאחר מכן חלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב קייב.
החזית המזרחית.
ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר, והשתתף במבצע מקרה כחול, כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והיה הקורפוס הראשון שהגיע לסטלינגרד. ב-14 בספטמבר 1942 הודח פון ויטרסהיים מתפקידו, עקב הצעתו לנסיגה חלקית לעבר נהר הדון, בעקבות האבדות הקשות שספגו כוחותיו, והנס הובה מונה במקומו למפקד הקורפוס. עם תחילת התקפת הנגד הרוסית (מבצע אורנוס) שבסיומה כותרה הארמייה השישית, ניסה פרידריך פאולוס לשכנע את היטלר להרשות לו לסגת מסטלינגרד ולפרוץ את הכיתור אך היטלר סירב. פאולוס ידע שהיטלר מחבב את הובה וכאשר היטלר ביקש להעלות את הובה בדרגה ולהעניק לו עיטור במו ידיו ביקש פאולוס מהובה לעדכן את היטלר במצב החמור ולשכנעו לסגת מסטלינגרד. הוא צייד אותו במסמכים החל בשיעורי הדלק שנותר וכלה במחסור בציוד רפואי. הובה הוטס למאורת הזאבים ברסטנבורג שם העניק לו היטלר ב-21 בדצמבר 1942 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות. הובה ניסה לשכנע את היטלר להורות על נסיגה אבל ללא תועלת.
הובה חזר לכיס הנצור בסטלינגרד אבל היטלר שכבר לא תמך בגנרלים התבוסתנים שלו וכבר חשב לשקם את הצבא עם מפקדים נאמנים כמו הובה, ציווה על הובה לעזוב את הכיס הנצור למרות מחאותיו. הובה הוטס מהכיס ב-18 בינואר 1943, ובמקומו מונה למפקד הקורפוס הלמוט שלמר. ב-31 בינואר 1943 נכנעו שרידי הקורפוס לרוסים, יחד עם רוב שרידי הארמייה השישית.
החזית האיטלקית.
ב-5 במרץ 1943 הוקם הקורפוס מחדש בצרפת, והועמד תחת פיקוד הנס הובה. ב-2 בספטמבר 1943 מונה הרמן באלק למפקד הקורפוס, ונשלח עם הקורפוס לאיטליה כחלק מהארמייה העשירית, בניסיון להדוף את נחיתת בעלות הברית בסאלרנו. ב-8 באוקטובר 1943 חזר הובה לפקד על הקורפוס, וב-24 באוקטובר הוחלף על ידי פרידולין פון זנגר אונד אטרלין. בהמשך לחם הקורפוס בקרב מונטה קאסינו, ולאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים באיטליה כחלק מהארמייה העשירית והארמייה ה-14 לסירוגין, עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
המערכה בפולין.
במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
המערכה בצרפת.
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
המערכה בבלקן.
במערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ברברוסה.
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב סטלינגרד.
בקרב סטלינגרד כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב מונטה קאסינו.
בקרב מונטה קאסינו כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קורפוס הפאנצר ה-14
איל&quot;ת – אגודה ישראלית לבולאות תימאטית
אַיֶלֶ"ת – אגודה ישראלית לבולאות תימאטית היא עמותה שמטרתה לאגד את הבולאים התימאטיים בישראל, לקדם בארץ את תחום איסוף הבולים ודברי הדואר על פי נושא תוך יצירת קשר וסיוע הדדי באיסוף, מחקר בולאי והצגה בתערוכות.
העמותה חברה בהתאחדות בולאי ישראל, ופועלת למען שילוב אספני ישראל בפעילות האיסוף התימאטי הבינלאומי.
מהות האיסוף התימאטי (נושׂאי).
איסוף תימאטי הוא אוסף המציג ומפתֵח סיפור אודות נושא נבחר, וכולל חומר דוארי מגוון - לא רק בולים, כי אם גם מעטפות, גלויות, איגרות אוויר, חותמות ועוד.
ההבדל העיקרי בין האיסוף התימאטי לבין יתר סוגי האיסוף הבולאי (המסורתי, דואר אוויר, היסטוריה דוארית, כלילים, אסטרו-בולאות, גלויות מירב) טמון בשימוש בחומר הבולאי: הדגש הוא על נושא/תוכן הפריט ומה הוא מייצג. ניתן לבחור נושא איסוף באופן חופשי על פי תוכן הפריטים או על פי המטרה המיוחדת של הוצאת החומר הבולאי (לכבוד אולימפיאדות, ארגונים בינלאומיים וכדומה).
תחום האיסוף התימאטי אינו מכיר בגבולות גאוגרפיים, בהגבלות זמן או במגבלות של שימוש בחומר בולאי. הוא דורש הכרה מפורטת של הנושא עצמו ושל החומר הבולאי באותו נושא נחקר.
בחירת הנושא.
רוח הבולאות התימאטית מחייבת שימוש מאוזן ואופטימאלי בהיבטים התימאטיים והבולאיים של החומר. התצוגה התימאטית צריכה לכלול את ההיקף הגדול ביותר האפשרי של פריטים מתאימים, תוך התחשבות גם ביכולת שילובם בנושא הנבחר, וגם בחשיבותם הבולאית.
בחירת הנושא יכולה להיעשות על פי אחת מהגישות הבאות:
דוגמאות לאפשרויות איסוף נושאי (וכמשתמע מכך - נושא התצוגה בתערוכה) בהתאם לכל אחת משתי הגישות שתוארו לעיל:
הקמת האגודה.
אספת היסוד של האגודה התקיימה ב־9 באוקטובר 1990, ה' חוה"מ סוכות ה'תשנ"א, במהלך תערוכת הבולים הלאומית "באר שבע 90", בבית יד-לבנים, שדרות הנשיאים, באר-שבע.
מייסדי האגודה והועד הזמני: נחום שרשבסקי, מנחם לדור, מיכאל הירשפלד, שלום ברגר ואריה לביא.
האספה הכללית הראשונה של איל"ת התקיימה ב-26 במרץ 1991 בנוכחות של 62 חברים בה נבחר מנחם לדור כיו"ר האגודה.
פרסומי האגודה.
חברי איל"ת מקבלים את פרסומי האגודה:
פעילויות האגודה.
איל"ת מארגנת השתלמויות מציגים ומכירות פומביות ומפגשי חברים. בנוסף, מקבלים החברים את כל השירותים של התאחדות בולאי ישראל (הב"י):
המישור הבינלאומי.
במישור הבינלאומי איל"ת מעודדת את חבריה להשתתף ולהציג בתערוכות בולים תימאטיות מקומיות ובינלאומיות, ותורמת את חלקה באמצעות שליחת שופטים תימאטיים מומחים מישראל לתערוכות אלו.
חברי הוועד.
בתאריך 16/03/2017 נערכו הבחירות הדו-שנתיות לוועד האגודה, ונבחרו בה חברים למלא את התפקידים הבאים:
בוועדת הביקורת של האגודה חברים:
הגיס ה-20 (האימפריה העות'מאנית)
הקורפוס הרביעי (ורמאכט)
הקורפוס הרביעי (בגרמנית: IV. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקמה ראשונה.
הקורפוס הוקם בדרזדן ב-1 באוקטובר 1934 בשם "הקורפוס הרביעי", ולמפקדו מונה וילהלם ליסט, שהוחלף ב-2 בפברואר 1938 על ידי ויקטור פון שבדלר.
בפרוץ המלחמה היה פון שבדלר מפקד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליו בפלישה לפולין. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ולאחר מכן נשאר כחיל כיבוש בצרפת. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-17 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והשתתף עמו בקרב קייב ובקרב אומן.
בקיץ 1942 השתתף הקורפוס במתקפת הקיץ הגרמנית כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך הסתיו הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה בקרב סטלינגרד. ב-1 בנובמבר 1942 פרש פון שבדלר מתפקידו, עקב פציעתו בקרבות, וארווין ינקה מונה למחליפו. ב-17 בינואר 1943 נפצע ינקה והוטס אל מחוץ לכיס סטלינגרד, ובמקומו מונה למפקד הקורפוס מקס פפר. ב-31 בינואר 1943 נכנעו שרידי הקורפוס לרוסים, יחד עם רוב שרידי הארמייה השישית.
הקמה שנייה.
בדצמבר 1942 הוקם צוות קרב מית, בפיקודו של פרידריך מית, שהשתייכה לפלגת הארמייה הולידט, שהפכה בהמשך להארמייה השישית החדשה, וב-21 ביולי 1943 הפך צוות הקרב לקורפוס הרביעי החדש. הקורפוס פעל כחלק מהארמייה השישית ומהארמייה השמינית לסירוגין בקרבות באוקראינה, וב-10 באוקטובר 1944 הפך לקורפוס הפאנצר הרביעי, תחת פיקודו של אולריך קלימן. הקורפוס שהפך בפברואר 1945 לקורפוס הפאנצר פלדהרנהאלה, פעל כחלק מהארמייה השישית ומהארמייה השמינית בקרבות בסלובקיה ובאוסטריה עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
המערכה בפולין.
במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
המערכה בצרפת.
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ברברוסה.
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב סטלינגרד.
בקרב סטלינגרד כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב קייב.
בקרב קייב כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע יאשי-קישינב.
במבצע יאשי-קישינב כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הערות שוליים.
פאנדורי טרגו ז'יו
קלובול ספורטיב פאנדורי ליגניטול טרגו ז'יו (ברומנית: Clubul Sportiv Pandurii Lignitul Târgu Jiu) הוא מועדון כדורגל מקצועני מהעיר טרגו ז'יו ממחוז גורז' שברומניה, המשחק בליגה השנייה ברומניה.
פאנדורי נוסדה בשנת 1962 כאיחוד בין שני מועדונים מהעיר טרגו ז'יו, ושיחקה בליגה הבכירה החל מעונת ועד שירדה לליגת המשנה בתום עונת היא מארחת את משחקיה באצטדיון העירוני בדרובטה-טורנו סברין, המכיל כ-20 אלף מקומות ישיבה. צבעי המועדון הם לבן וכחול.
היסטוריה.