פלוגת חיל הים תקפה את הכפר מצפון מכיוון משלט עיבדיס. הם נתקלו באש עזה, אך הצליחו לכבוש מספר בתים. כאשר הוברר שפלוגת גבעתי נסוגה מהכפר הוחלט על נסיגת הפלוגה. הקשר נעשה על ידי רצים וכשהם נפגעו נשארו חלק מהאנשים בכפר, בתוך חצר מוקפת חומה, כי לא קיבלו פקודת נסיגה. המצרים חיסלו כמעט את כולם, על אף שהונף דגל לבן. במרוצת הנסיגה המבוהלת נעזבו הפצועים ומתו מפצעיהם או נרצחו על ידי המצרים. אומדן האבידות היה גבוה מאוד: 22 הרוגים ו-23 פצועים. היחיד שנותר בחיים מבין הנשארים בכפר היה יעקב קונפינו, שהעמיד פני מת. אחד החיילים המצרים ניסה להוריד טבעת מאצבעו של קונפינו ללא הצלחה, התרגז והכה את אפו בקת רובה. לאחר שקונפינו נאנק מכאב המצרים גילו שהוא חי ולקחו אותו בשבי. הוא הוחזר לישראל במסגרת הסכמי שביתת הנשק עם מצרים, וסיפר על שקרה.
רוב חללי חיל הים במלחמת העצמאות היו בקרב זה.
מאז לא הותקף הכפר. ב-9 בנובמבר 1948 נכבשה משטרת עיראק סואידן. בעקבות כיבוש זה פינו המצרים את הכפרים עיראק סואידן ובית עפה. ב-10 בנובמבר 1948 נכנס כוח של גבעתי לבית עפה ללא קרב.
בשנת 1953 הוקם המושב יד נתן ליד חורבות בית עפה.
37 חיילי צה"ל נפלו בקרבות בית עפה ורבים נפצעו. חלקם נותרו נעדרים עד סוף המלחמה, בהם כאלו שנקברו במקום בידי המצרים. לקראת סוף 1949 הגיעה לאזור משלחת מצרית שסייעה באיתור החללים, ועצמותיהם הועברו לקבורה בבתי קברות צבאיים.
לזכרם הוקמה אנדרטה בשנת 2006. האנדרטה נמצאת צפונית ליד נתן ודרך כבושה מובילה אליה. באנדרטה חקוקים שמותיהם של 37 הנופלים ולידה שלט הסבר.
קוואפיס
In bloom
קופסה שחורה
קופסה שחורה באמצעי תחבורה היא בדרך כלל תיאור של אוסף רכיבים אשר מקובצים בתוך יחידה אחת, שמטרתם היא לרשום ולתעד (באמצעים מכניים, אנלוגיים או דיגיטליים) נתונים שונים כגון מהירות, נתוני חיישנים, דיבור (בתא הטייס במטוסים), כוחות פיזיקליים שונים, נתוני מחשב וכדומה מרכיבי הקופסה ומרכיבי חוץ, כדוגמת חיישנים ובקרים מתוכנתים.
היסטוריה.
הקופסה השחורה הומצאה על ידי דייוויד וורן (נפטר ביולי 2010), בשנת 1953, בשל נסיבות טרגיות. אביו נהרג בתאונת מטוס בשנת 1934. לבן לא סופק הסבר. לא תועדו עדים ולא היו ניצולים. המתנה האחרונה שהעניק לו אביו טרם מותו הייתה מקלט רדיו, ובשנותיו בבית הספר התמחה וורן בבניית מקלטי רדיו.
הרעיון החדשני של קופסה שחורה התבסס על גרסה מזערית של טייפ מנהלים. הרשויות דחו את הצעתו של וורן, אולם בשנת 1956 הוא בנה את האב-טיפוס הראשון, שהיה מסוגל להקליט ארבע שעות של שמע. בכיר בריטי שהגיע לביקור באוסטרליה בשנת 1958 התלהב מהרעיון, ובהמשך קיבלה ההמצאה את השם "קופסה שחורה", ונעשתה לפריט חיוני בכל מטוס בימינו.
מבנה.
הקופסה היא אמצעי לשליפת מידע מסוים מתוך הרכיבים שמאחזרים את הנתונים ממכשירי הקופסה. הקופסה נפוצה בעיקר בכלי טיס כמו מטוסים, מסוקים ומעבורות חלל ובכלי שיט כמו אוניות וצוללות, אך גם במשאיות, אוטובוסים ורכבות (שבהם נפוץ בעיקר הטכנוגרף), ומכוניות (לרוב במכוניות מרוץ ומכוניות ניסוי).
הקופסה נמצאת יעילה במיוחד בחקירת תאונות ובמיוחד נסיבות ונתונים אשר קדמו לתאונה ובמהלך התאונה, במיוחד בכלי תעופה, שכן היא מאפשרת לחוקרי התאונות לקבל מידע רב כגון: שיחות בתא הטייס (בדרך כלל הקלטה של עד חצי שעה ממועד התאונה) על ידי מכשיר ה-CVR, וכן נתוני הטיסה ממכשיר ה-FDR (רשם נתוני הטיסה). השימוש העיקרי בקופסה הוא לאחר תחקיר או תדריך של אירוע או ביצוע, או לאחר תאונה.
מבנה הקופסה, עמידות רכיביה וצבעה הייחודי מאפשרים למוצאה באתרי תאונות, גם לאחר התרסקות כלי התחבורה.
כלים שבהם קיימת הקופסה.
תעופה וחלל:
תחבורה יבשתית:
ימאות:
מבנה ומראה הקופסה.
בניגוד לשמה הקופסה לרוב צבועה בצבע כתום ולא שחור (על מנת למוצאה בקלות באתרי תאונות), היא בנויה בצורות ובגדלים שונים ולא אחידים כאשר המאפיין המרכזי והכולל בכלל תצורותיה הוא שישנה עמידות מרבית של הקופסה במצבים קשים כגון ריסוק, שרפה, טלטול, נפילה, מגע במים וכדומה. הקופסה אסורה לפתיחה שלא לצורך ומטופלת על ידי אנשי מקצוע מוסמכים.
הקופסה מצוידת לעיתים במקור כוח פנימי (סוללות או מצבר) שכן אז אין לה תלות במקור כוח חיצוני, ואף לעיתים ביכולתה לשדר אותות רדיו (בתדר תעופתי) שמאפשרים לצוותי החיפוש להגיע אליה בקלות יחסית (עניין שביכולתו לעזור בחיפוש הניצולים).
אמצעים הזנת וארכוב הנתונים לזיכרון הקופסה השחורה.
כלי תעופה:
חיישנים שונים במטוס, מחשבי טיסה, מחווני טיסה (מד גובה, שיעור נסיקה, כוחות תאוצה וכדומה), מדדי דלק ולחץ הידראולי, GPS, מיקרופון תא טייס (cockpit), ועוד מכשירים שונים ומשתנים (תלוי בדגם הכלי).
כלי רכב:
טכנוגרף, מחשב מנוע, מכשור מיוחד (מחשבים מיוחדים שפותחו להורים או למפעלים לצורך פיקוח על הרגלי נהיגה), מחשב כריות אוויר (בחלק מהדגמים ישנו רישום של מהירות פגיעה ופתיחת הכרית).
רכבות:
מידע ממחשב השליטה.
דבורנית הדבורה
דבורנית הדבורה (שם מדעי: "Ophrys apifera") גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים. אחת הדבורניות היפות והנדירות בארץ. מופיעה בחבל הים־תיכוני (באזור ההר והשפלה). ברוב אתרי הפריחה היא מופיעה בפרטים בודדים. דבורנית הדבורה היא "מין מיישב" המאכלס במהירות בתי גידול חדשים המאופיינים בתחרות נמוכה. כך לדוגמה ניתן למוצאה בבריכות דגים נטושות ועל פסולת מחצבות. עיקר ההאבקה במין זה היא עצמית - טלטול קל ביותר של הפרח גורם לנפילת האבקנים על הצלקת ולהפריה. עם זאת, קיימת גם מעט האבקה זרה, על ידי זכרים של דבורה ממין ספציפי, אותה הפרח מחקה.
השפית גדולה יחסית ושוליה מקופלים פנימה. בקצה השפית שן קטנה הפונה למטה. עלי העטיף וורודים-סגולים ומהווים סימן חשוב לזיהוי. דבורנית הדבורה היא אחד המינים המוכרים בסוג דבורנית. משרעת התפוצה העולמית רחבה יחסית וכוללת את המזרח התיכון ורוב מדינות אירופה כולל מדינות צפוניות והאיים הבריטיים.
זמן הפריחה בארץ: מרס-אפריל.
אתרי פריחה מומלצים בארץ: שמורת הסחלבים בחורשת טל, מחצבת נשר בכרמל, הר מירון, רמות מנשה.
ליבנה רפואי
קטלב
קְטָלָב (שם מדעי: "Arbutus") סוג עצים או שיחים ירוקי-עד ממשפחת האברשיים (שם מדעי: Ericaceae), הכולל 11 מינים, שרובם נפוצים בצפון אמריקה ובאיים הקנריים. רק שני מינים גדלים בר בחורש ים תיכוני - קטלב משונן וקטלב מצוי שהוא הנציג היחיד בארץ ישראל למשפחת האברשיים מלבד אלו שאוקלמו. הם נחשבים בין המינים המעטים במשפחה זו, שגדלים גם על קרקעות נייטרליות עד בסיסיות ובאזורים שעונת הקיץ בהם חמה וארוכה. אם כי קטלב משונן יצמח היטב גם בקרקע חומצית. באזור מפגש כמו למשל באי כרתים ימצאו זני כלאיים לא פוריים.
מאפיינים.
קליפת העץ אדומה-חומה. העלים מסורגים, פשוטים בלא לוויאים וקרחים.
באביב פורח הקטלב בשפעת פרחים לבנים ודמויי כדים נפוחים, הערוכים באשכולות. הפרחים דו-מיניים, נכונים, עטיף כפול, חמישה עלי גביע ירוקים וחמישה עלי כותרת בצבע לבן או קרם או כצבע הדונג, מאוחים היוצרים פרח דמוית-כד בעל חמש אונות. מספר האבקנים 10 כפול מזה של עלי הכותרת. המאבקים נפתחים לרוב בקשוות שבראשם והם מצוידים בשתי קרניים. בדרך כלל שחלה עלית, עמוד העלי והצלקת פשוטים.
הפרי ענבה אדומה עסיסית בגדלים שונים. הענבה עשירה בזרעים והיא טובה למאכל אדם.
מינים וזנים של קטלב.
קטלב משונן (Arbutus unedo).
קטלב משונן (שם מדעי: Arbutus unedo) ובשמו הנפוץ עץ תות שדה (strawberry tree), הוא מין שיח גדול רב-גזעים או עץ קטן ירוק-עד. גובהו 5 עד 10 מטר לעיתים רחוקות 15 מטר וקוטר נופו עד 4 מטרים. קליפת הגזע מחוספסת וצבעה חום. בניגוד לקטלב המצוי, אין קליפתו נושרת ברצועות אלא נשארת מחוספסת וצבעה חום-אפור.
העלים מסורגים, דמוי ביצה, אורכם 5 עד 10 ס"מ ורוחבם 2 עד 3 ס"מ, צבעם ירוק כהה מבריק ושפתם משוננת. הפרחים ערוכים באשכולות של 10 עד 30 פרחים דמויי-כד הפוך. הפרח בכותר של 4 עד 5 מ"מ ובצבע לבן (לעיתים רחוקות ורוד חיוור) עם ריח ניחוח מתקתק. הפריחה חלה בסוף הסתיו והחורף והיא בולטת על רקע העלים הירוקים. לאחר החניטה מתפתח פרי ענבה המזכיר תות-שדה. הפרי גדול יותר מהפרי של קטלב מצוי, אורכו 1 עד 2 ס"מ, צבעו אדום- פרות יער וקליפתו מחוספסת. כאשר הפרי בשל, הציפה מתוקה וערבה לחיכם של בני האדם והציפורים. במין זה הפרי מבשיל בחורף על פרחים מהשנה הקודמת ונראים על עץ אחד פרחים ופירות בו-זמנית.
מוצא העץ באגן הים התיכון, ביערות ירוקי-עד ובגבעות סלעיות באסיה הקטנה, בדרום אירופה ובדרום מערב אירלנד וכן בהרים של צפון אפריקה המערבית. קטלב משונן אינו גדל בר בישראל.
קטלב משונן "צפוף" ('Arbutus unedo 'Compacta).
קטלב משונן מזן "צפוף" הוא שיח גדול רב-גזעים או עץ קטן ירוק-עד. גובהו של 4 עד 6 מטר וקוטר נוף עד 4 מטרים. קליפת הגזע מחוספסת וצבעה חום. בניגוד לקטלב המצוי, אין קליפתו נושרת ברצועות אלא נשארת מחוספסת וצבעה חום-אפור.
העלים מסורגים, דמוי ביצה, אורכם 5 עד 10 ס"מ, צבעם ירוק כהה מבריק, גלדניים, ושפתם משוננת. הפרחים ערוכים במכבדים, הפרח דמוי כד הפוך וצבעו לבן. הפריחה חלה בסוף הסתיו והחורף והיא בולטת על רקע העלים הירוקים. לאחר הפריחה מתפתח פרי ענבה המזכיר תות-שדה. הפרי גדול יותר מהפרי האדום של קטלב מצוי, אורכו 2 עד 2.5 ס"מ, צבעו זהוב-אדום וקליפתו בעלת גבשושיות. כאשר הפרי בשל, הציפה מתוקה וערבה לחיכם של בני האדם והציפורים. במין זה הפרי מבשיל בחורף על פרחים מהשנה הקודמת ונראים על עץ אחד פרחים ופירות בו-זמנית.