האלבום הוקלט על ידי ההרכב המקורי של הוולווט אנדרגראונד, לו ריד, ג'ון קייל, סטרלינג מוריסון ומורין "מו" טאקר, ביחד עם הזמרת ניקו שצורפה להקלטות בעצתו של המנטור של הלהקה אנדי וורהול ושרה כסולנית מובילה בשלושה שירים וקולות רקע ב"Sunday Morning". ההקלטות מומנו על ידי וורהול ומנהל המכירות של קולומביה רקורדס נורמן דולף במטרה להציע את האלבום המוכן לחברת הקלטות גדולה. לאחר שנדחה בידי קולומביה, אטלנטיק רקורדס ואלקטרה רקורדס התקבל האלבום על ידי Verve רקורדס שבבעלותה של MGM רקורדס לאחר שזה מכבר החלה לעסוק בז'אנר הרוק האלטרנטיבי. השיר "Sunday Morning" היה האחרון שהוקלט בהפקה מקצועית ומלוטשת יותר משאר שירי האלבום שהותאמה במיוחד להשמעתו ברדיו כסינגל מייצג. "I'm Waiting for the Man" ,"Venus in Furs" ו-"Heroin" הוקלטו מחדש בידי מפיק האלבום טום וילסון שלדעתו גרסתם המקורית הייתה מחוספסת מדי.
האלבום זוכה לעיתים לכינוי "אלבום הבננה" בשל תדפיס הבננה שהכין וורהול עבור עטיפתו. הגרסאות המוקדמות של העטיפה הזמינו את רוכש האלבום "לקלף באיטיות ואז לראות" ("Peel slowly and see"), כאשר קילוף השכבה העליונה חשף תדפיס של בננה מקולפת בצבע עור גוף.
השיר "I'm Waiting for the Man" מתאר אדם הממתין לסוחר ההרואין שלו בהארלם וכולל נגינת פסנתר דומיננטית של ג'ון קייל. "Heroin" האוונגרדי מתאר אף הוא שימוש והתמכרות להרואין (ריד היה מכור כבד להרואין בעת כתיבתו). המבקר מארק דמינג כתב כי "למרות שקשה לומר שהשיר מעודד צריכת סמים, הוא גם אינו מגנה אותה באופן ברור, מה שהפך אותו לבעייתי אפילו יותר בעיניהם של מאזינים רבים". השיר מתחיל בקצב איטי וקיצבו מתגבר באיטיות כשהוא מדמה את תחילת השפעתו של הסם על המשתמש, עד הוא הופך להיות רועש מאוד בסיועה של נגינת ויולה פרועה ושרקנית של קייל. השיר חוזר לקצב בו התחיל וחוזר על התהליך פעם נוספת לפני שהוא מסתיים. "The Black Angel's Death Song" והשיר החותם "European Son" נחשבים לאוונגרדיים אפילו יותר, עם נגינת ויולה אלקטרונית חורקת ופרצים רעשניים של צלילי משוב (פידבק) ברקע.
השיר "Venus in Furs" עוסק בסאדומאזוכיזם,BDSM ושליטה. השיר הושפע מספרו בעל אותו השם של לאופולד פון זאכר-מאזוך וכולל נגינת ויולה קקופונית של קייל.
מתוך "The Black Angel's Death Song", המהווה דוגמה טובה למילות השירים מעוררות המחלוקת יחסית לאותה התקופה של הלהקה:
ביל וולטון
ויליאם (ביל) ת'אודור וולטון השלישי (באנגלית: William Theodore "Bill" Walton III; נולד ב-5 בנובמבר 1952 בלה מסה, קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר.
וולטון החל את הקריירה המקצוענית שלו ב- לאחר קריירת קולג'ים מפוארת במהלכה נבחר שלוש פעמים לכדורסלן השנה במכללות וזכה באליפות המכללות עם UCLA. נבחר במקום הראשון בדראפט על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, אך בשנתיים הראשונות שלו כשחקן מקצועני סבל מפציעות רבות ושיחק מעט. עונת הייתה עונת השיא של וולטון ואחת הבודדות במהלך הקריירה שלו שבה לא הוגבל בשל פציעות. בעונה זו זכתה פורטלנד באליפות ה-NBA לאחר שגברה על הלוס אנג'לס לייקרס והפילדלפיה 76' הפייבוריטיות. וולטון נבחר ל-MVP של סדרת הגמר, ובעונה הבאה ל-MVP של העונה הסדירה. לקראת סוף העונה נפצע שוב וחיסל את סיכוייה של פורטלנד לאליפות נוספת.
וולטון הפצוע הועבר ללוס אנג'לס קליפרס ושוב לבוסטון סלטיקס, שם זכה, ב-, לעונה נוספת נטולת פציעות, בה זכה בתואר השחקן השישי של העונה ובאליפות כמחליף לגבוהים קווין מקהייל ורוברט פאריש.
פציעות חוזרות ונשנות אפיינו את שנותיו האחרונות עד , בה פרש סופית.
ביל וולטון מחזיק בשיא של עשיית הכי הרבה דאבל דאבל ברצף מתחילת העונה כשהוא עשה 34 כאלה ברצף
ביל וולטון נחשב לאחד הסנטרים המוסרים הטובים בתולדות הכדורסל, אם לא הטוב שבהם. הוא נחשב לשחקן הגנה מצטיין, והקבוצות אותן הוביל התאפיינו בקבוצתיות ואינטליגנציית משחק מעולה. ב-1993 הונצח בהיכל התהילה של הכדורסל וב-1996, לרגל ציון 50 שנה להקמתה של ה-NBA, נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
בשנים האחרונות משמש וולטון כפרשן ברשתות NBC, ABC ו-ESPN.
בנו, לוק וולטון, שיחק בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס, איתה זכה באליפויות בעונות ו-, ובקליבלנד קאבלירס.
רוברט פאריש
רוברט לי פאריש (אנגלית: Robert Lee Parish, נולד ב-30 באוגוסט 1953 בלואיזיאנה שבארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר בליגת ה-NBA. פאריש מחזיק בשיא NBA למספר המשחקים הרב ביותר (1,611) ושני רק לוינס קרטר במספר העונות כשחקן פעיל ב NBA (21 לעומת 22 של קרטר).
קריירת משחק.
רוברט פאריש שיחק בזמן לימודיו העל-תיכוניים במסגרת מכללת סנטנרי. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת גולדן סטייט ווריורס בשנת 1976, ובשנת 1980 עבר לבוסטון סלטיקס. הוא שיחק 12 עונות רצופות לצד קווין מקהייל ולארי בירד, שיחד היוו את מה שנחשב עד היום ל הטוב בתולדות הכדורסל. יחד זכו בשלוש אליפויות.
לאחר פרישת שני חבריו, שיחק פאריש בשארלוט הורנטס ובשיקגו בולס, איתה זכה באליפות נוספת ב-1997 כשחקן ספסל. לאחר עונה זאת פרש מכדורסל.
פאריש זכה לכינוי "הצ'יף", על שמה של דמות סטואית בסרט זוכה פרס האוסקר "קן הקוקייה". הוא נבחר תשע פעמים להשתתף במשחק האולסטאר.
ב-1996, לרגל ציון 50 שנה להקמת הליגה, נבחר פאריש לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
מרד הסטודנטים
תזמורת פיטסברג
מתקפת דוליטל
בישופסוורדה
בישופסוורדה (בגרמנית: Bischofswerda; בלוזטית: Biskupicy) היא עיר קטנה במחוז באוצן במדינת סקסוניה שבגרמניה. העיר ממוקמת על גדות נהר ווסניץ, 33 ק"מ מזרחית לבירת המדינה דרזדן. בדצמבר 2005 מנתה אוכלוסיית העיר 11,605 תושבים.
אוטו פון ביסמרק קיבל מהעיר אזרחות של כבוד בשנת 1891.
גשר פאטי סולטן מחמט
באסל אל אסד
משחק המלכים
אישקוקה
רווח בר-סמך
בתורת האמידה הסטטיסטית, רווח בר-סֶמֶך (או רווח סֶמֶך) עבור פרמטר לא ידוע של התפלגות ממשפחה ידועה של התפלגויות, הוא קטע המחושב מתוך תוצאות של מדגם, באופן כזה שהסיכוי הא-פריורי (טרם לקיחת המדגם) שהקטע שנקבל יכלול את הפרמטר הוא קבוע, הקרוי "רמת הסמך" של הרווח. משמעות הדבר היא, שאם נבצע מספר אינסופי של דגימות, אחוז הדגימות שהקטע שיחושב עבורן יכלול את הפרמטר שווה לרמת הסמך. "רמת המובהקות" של הרווח היא המשלים של רמת הסמך (למשל, אם רמת הסמך היא 95%, אז רמת המובהקות היא 5%).
בין הגורמים המשפיעים על אורכו של רווח הסמך: גודל המדגם (מספר התצפיות), השונות של הפרמטר (האמיתית אם ידועה, או אומד לשונות על סמך המדגם אם לא ידועה) ורמת הסמך. ככל שהמדגם גדול יותר, השונות נמוכה יותר ורמת הסמך קטנה יותר, כך רווח הסמך יהיה קצר יותר, ולהפך.
רווחי סמך הוצגו לראשונה על ידי ג'רזי ניימן במאמר שפורסם בשנת 1937.
רקע.
הצורך בבניית רווח בר-סמך עולה כאשר ההתפלגות של משתנה מקרי מסוים אינה ידועה באופן מלא; ידוע שההתפלגות שייכת למשפחה מוכרת של התפלגויות, אבל לא ידוע איזו מבין החברות במשפחה היא ההתפלגות הנכונה. למשל, ידוע משיקולים תאורטיים שמספר השקדים המרים בחבילה גדולה הוא בעל התפלגות פואסונית - אבל ללא מדידה מעשית של החבילות, לא ניתן לקבוע באיזו התפלגות מדובר, מבין אינסוף ההתפלגויות השונות הקרויות בשם זה, הנבדלות זו מזו בערכה של התוחלת formula_1. (מספר, כגון formula_1, המבדיל בין חברות שונות במשפחה של התפלגויות, קרוי פרמטר).
תורת האמידה עוסקת בחילוץ מידע על ערכו של הפרמטר, מתוך נתונים שנאספו במדגם (מתוך ההתפלגות שאינה ידועה). את תורת האמידה אפשר לחלק באופן גס לשני תחומים - אמידה נקודתית, בה מנסים לקלוע לערכו המדויק של הפרמטר, ואמידת רווח, שבה בונים רווח בר-סמך לפרמטר, שגם אם אינו מדויק, יש סיכוי טוב לכך שהוא מכיל את הפרמטר.
תיאור מתמטי.
נתון מדגם formula_3 מהתפלגות formula_4, הידועה למעט ערכו של הפרמטר formula_5. רווח בר-סמך בעל רמת מובהקות formula_6 עבור הפרמטר formula_5 הוא קטע formula_8, ששני קצותיו הם "סטטיסטים" (כלומר, פונקציות של המדגם, שאינן תלויות בפרמטר), כך שההסתברות למאורע formula_9 היא formula_10.
אם כך, הסיכוי לכך שהפרמטר שייך לרווח שווה ל- formula_10, והסיכוי לכך שהטענה "הפרמטר שייך לרווח זה" תהיה שגויה, הוא formula_6. ביישומים שונים מקובל לדרוש שהסיכוי לטעות יהיה formula_13 או formula_14.
לאחר ביצוע הליך הדגימה בפועל, המשתנים המקריים formula_3 מקבלים ערכים מספריים, וכך הופכים גם קצות הקטע formula_16 למספרים, נאמר formula_17.
מכשלה נפוצה היא לומר שבמקרה זה, "הסיכוי לכך שהפרמטר formula_5 נמצא בין formula_19 ל- formula_20 הוא formula_10". ניסוח זה שגוי בתכלית, משום שלפרמטר אין התפלגות - הוא מספר (וגם אם הוא נקבע על-פי התפלגות כלשהי, התפלגות זו אינה נלקחת בחשבון בחישוב הרווח). אם כך, הסיכוי לכך שהפרמטר יהיה בין שני מספרים הוא אפס, או אחד (גם אם איננו יודעים איזו אפשרות היא הנכונה). מה שכן נכון לומר, הוא שא-פריורית לביצוע הניסוי, הסיכוי לכך שהפרמטר האמיתי יהיה שייך לקטע אותו נקבל כרווח בר-סמך הוא בדיוק formula_10 (וסיכוי של formula_6 שיהיה מחוץ לו); אבל לאחר שהניסוי כבר בוצע, רווח הסמך כבר נקבע, ולכן המאורע שהפרמטר האמיתי בתוך או לא בתוך הקטע איננו מאורע הסתברותי (כלומר, או שהוא בוודאות בתוך הקטע או בוודאות מחוץ לו).
חישוב רווחים בני-סמך.
דוגמה.