כאשר האמין שהשיקוי שהכין הוא אותו שיקוי שנותן עוצמה לגאלים, הרומאים שתו את השיקוי והבינו לרעתם שזה שיקוי שמצמיח שיער. רובם רחמו על אשפיקס כאשר צמחו להם זקנים ושיער ללא שליטה, דבר אשר הפך אותם לחסרי תועלת. אשפיקס אמר שהוא יוכל להמציא שיקוי נגד, כאשר ידעו שההשפעה תעבור למחרת. יחד עם הרומאים הם אספו את המרכיבים לשיקוי הקסם האמיתי, אשר הכין אותו רק לאסטריקס, ונוגדן, אשר הפסיק את צמיחת השערות. כאשר שניהם גברו על השובים, פונוס זכה לביקור פתע מיוליוס קיסר אשר ביקש לפגוש את הגאלים. אסטריקס גילה שפונוס תכנן להשתמש בשיקוי כדי להפיל את הקיסר, אשר שחרר את פונוס מחובותיו והעניק חופש לאסטריקס ואשפיקס, למרות שאמר להם שהם שוב ייפגשו.
רב המנונא סבא (אמורא)
רב המנונא סבא (רב המנונא הזקן) היה אמורא בבלי בן הדור השני.
חייו.
את תורתו קיבל מרבו, שהיה האמורא רב, אך הוא קיבל גם מרב אדא בר אהבה, ורב יצחק בר אשיאן.
מסופר שפעם אחת ישבו תלמידי רב ועמם רב חנניא בר שלמיא בסעודה בערב שבת, והם ביקשו מרב המנונא סבא שיגיד להם האם כבר נכנסה השבת, כדי שהם ידעו האם לעקור את השולחן ולקבוע את סעודתם כסעודת שבת. רב המנונא אמר להם שהם אינם צריכים לעשות זאת, משום שרב אמר שהשבת חשובה להיכנס מעצמה, ומספיק לפרוס את המפה ולקדש.
תלמידיו היו רב שמואל בר חתאי ורבה בר שילא.
בלבול בזיהוי.
היוחסין כתב שרב המנונא סבא הוא רב המנונא שארונו הועלה לארץ ישראל יחד עם רבה בר רב הונא, אך לרוב מקובל לפצל ביניהם ולומר שאותו רב המנונא הוא רב המנונא תלמידו של רב יהודה.
קברו.
מקובל לזהות את קברו של רב המנונא סבא בהר מירון, בסמוך לנחל מגידו.
ר' יוסף סופר מצפת, מזהה את מקום קבורתו של רב המנונא סבא בבית הקברות היהודי העתיק בצפת, על יד מקווה האר"י, אך אין לדעת האם מדובר על האמורא רב המנונא סבא, או על רב המנונא סבא המוזכר בספר הזוהר כתנא בשם זה.
קרול קרמרה
קרול קרמרה (באנגלית: Carole Karemera; נולדה ב-1975) היא שחקנית, רקדנית, נגנית סקסופון, ומחזאית רואנדית שנולדה בבלגיה.
ביוגרפיה.
קרמרה נולדה בבריסל, בירת בלגיה, בשנת 1975 לזוג שהוגלו מרואנדה. כילדה, היא הצטיינה במתמטיקה וחלמה לפתוח מאפייה. היא למדה בקונסרבטוריון הלאומי לתיאטרון ומחול שבבריסל. היא גם רקדה עם קבוצת Ultima Vez Vandekeybus. אביה היה עיתונאי, וחזר לבלגיה רק ב-1994 כתוצאה מרצח העם ברואנדה. קרמרה גילתה את רואנדה לראשונה ב-1996, כאשר נסעה במדינה על אופנוע.
קריירה.
לפני התחלת הקריירה שלה בקולנוע, קרמרה הופיעה בכמה מחזות, כגון נשות טרויה של אוריפידס, "The Ghost Woman" של קיי אדשד, ו-"Anathema". בין השנים 2000 עד 2004, היא כיכבה בסדרה "Rwanda 94", שדוד שלה, ג'ין-מרי מויאנגו, כתב את הפסקול שלה.
בשנת 2005, קרמרה כיכה בסרט לפעמים באפריל, של ראול פק, בנושא רצח העם ברואנדה. באותה שנה היא החליטה להשתקע בקיגאלי. עם המעבר לרואנדה, היא נהייתה מעורבת עם פרויקטים תרבותיים, הכוללים העלאת מחזות אינטראקטיביים ברחובות ערי רואנדה, כדי ליצור היסטוריה משותפת. יחד עם סיסיליה קנקונדה, היא הקימה "קתדרלת קול" הבנויה מהקלטות של אנשים המספרים על זיכרונותיהם מרואנדה לפני 1994. בשנת 2006, בעזרת עוד שבע נשים, קרמרה ייסדה את מרכז אישיו לאומנות בקיגאלי כדי לתמוך בתרבות בעיר בירה, בה לא היה תיאטרון עד זמן זה.
בשנת 2007, קרמרה כיכבה בסרט "Juju Factory" בתפקיד ביאטריס. על תפקיד זה היא זכתה בפסטיבל הסרטים של אפריקה שבאיטליה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. היא כתבה את המחזה "Chez l’habitant", המספר על חוויותיהן של נשים בבריסל, קיגאלי, וסבראן. בשנת 2016, היא כיכבה במחזה "Battlefield" של פיטר ברוק, המבוסס על המהאבהארטה. בשנת 2018, הוענק לה פרס ב-Les Journées théâtrales de Carthage, המוקיר את עבודתה ותרומתה לתיאטרון ברואנדה.
פרסים.
2007 – זכייה בפסטיבל הסרטים של אפריקה שבאיטליה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
יחסי גיאנה–צ'ילה
יחסי גיאנה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה.
צ'ילה וגיאנה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 ביולי 1971. בשנת 1994 שתי המדינות חתמו על הסכם בסיסי לשיתוף פעולה טכני ומדעי, שנכנס לתוקף שלוש שנים לאחר מכן.
באוגוסט 2015 מינתה צ'ילה את קלאודיו רוחאס רצ'ל לשגרירה בגיאנה, ובשנה שלאחר מכן חנכה הנשיאה מישל בצ'לט את הנציגות הדיפלומטית בג'ורג'טאון. צ'ילה רואה בגיאנה את אחת השותפות העיקריות שלה באזור הקריבי דובר האנגלית, ואילו גיאנה הביעה עניין לחלוק את הניסיון הכלכלי הצ'יליאני ואת תהליך פתיחתה לעולם.
ביקורים רשמיים.
ביולי 2016 קיימה נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט ביקור ממלכתי בגיאנה, שם השתתפה בכנס XXXVII של ראשי מדינות וממשלות הקהילייה הקריבית וחנכה את שגרירות ארצה בג'ורג'טאון.
באוקטובר 2016 ערך נשיא גיאנה דייוויד גריינג'ר ביקור ממלכתי בצ'ילה, והתקבל על ידי הנשיאה מישל בצ'לט בפלאסיו דה לה מונדה, בהזדמנות זו חתמו על הסכם לפטור אשרות בדרכונים רגילים והסכם התחבורה האווירית, ושיחות נערכו כדי ליזום יוזמות שיתופיות בענייני מסחר, טלקומוניקציה, גאולוגיה, כרייה וסביבה.
אירוויזיון לרוקדים צעירים 1989
האירוויזיון לרוקדים צעירים 1989 הוא התחרות הרביעית של האירוויזיון לרוקדים צעירים. את התחרות אירחה צרפת בפאלאס דאס קונגרס והתקיימה ב-28 ביוני 1989.
פורמט.
המשתתפים שנבחרו הם רקדנים לא-מקצועיים בין 16 ל-21. הריקוד של כל משתתף נבחר ומוכן מספר שבועות לפני התחרות.
השופטים.
המנצח נבחר לאחר הצבעת השופטים. השופטים שהצביעו הם:
מדינות משתתפות.
17 מדינות השתתפו בתחרות. להלן המדינות שלא העפילו לגמר:
גמר.
אל הגמר העפילו 10 מדינות:
פאלאס דאס קונגרס דה פריז
פאלאס דאס קונגרס דה פריז (בצרפתית: Palais des congrès de Paris; בעברית: מרכז הכנסים בפריז) הוא אולם קונצרטים, מרכז כנסים וקניון בפורט מאיו ברובע השבעה עשר של פריז, צרפת. המקום נבנה על ידי האדריכל הצרפתי גילום ג'ילט, ונחנך בשנת 1974. בקרבת מקום נמצאים יער בולון והשכונה העשירה ניי-סיר-סן. תחנות הרכבת התחתית וה-RER הקרובות ביותר הן פורט מאיו וניי–פורט מאיו, אליהן ניתן להגיע דרך המפלסים התחתונים של הבניין.
מקומות התכנסות.
שלושת מקומות ההתכנסות העיקריים הם:
יחסי ניו זילנד–תאילנד
יחסי ניו זילנד–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים בין ניו זילנד לתאילנד. שתי המדינות חברות בשיתוף הפעולה הכלכלי באסיה ופסיפיק.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1956.
שתי המדינות חגגו את 60 שנות היחסים הדיפלומטיים שלהן בשנת 2016. ישנם כ-10,000 תאילנדים החיים בניו זילנד. משטרת תאילנד המלכותית עבדה בצמוד למשטרת ניו זילנד במשך יותר מ-30 שנה.
ניו זילנד שדרגה את היחסים עם ממשלת תאילנד בשנת 2016.
בית לותר
בית לותר (בגרמנית: Lutherhaus) הוא מבנה מוזיאון בעיר ויטנברג במדינת סקסוניה-אנהלט שבגרמניה, המשמש כאנדרטת הנצחה לרפורמטור מרטין לותר. הבניין נבנה ב-1504 כחלק מאוניברסיטת האלה-ויטנברג, והיה ביתו של מרטין לותר במשך רוב חייו הבוגרים ואתר משמעותי בתולדות הרפורמציה הפרוטסטנטית. לותר התגורר כאן כשכתב את 95 התזות שלו.
האוגוסטום (Augusteum) הוא הרחבה לבניין המקורי שנבנה לאחר מותו של לותר כדי לאכלס סמינר לכמרים פרוטסטנטיים (שפעל עד 2012) וספרייה שעדיין קיימת. שער הכניסה של האוגוסטום מוביל לחצר פנימית, בה היה בעבר הגן הבוטני של האוניברסיטה, ואל ביתו לשעבר של מרטין לותר. כיום שוכן בבניין המוזיאון לתולדות הרפורמציה ובאוספיו הנרחבים תמונות, כתבים ומוצגים מתקופת הרפורמציה. שני המבנים הוכרזו ב-1996 כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו, חלק מהאתר אנדרטאות מרטין לותר באייסלבן ובוויטנברג.
היסטוריה.
עם פתיחת האוניברסיטה בשנת 1503 קיבלו הנזירים של מסדר הנזירים האוגוסטינים (.O.S.A) מסקסוניה אדמות שהיו שייכות בעבר לבית החולים הייליגגייסט (Heiliggeisthospital, "בית החולים של רוח הקודש") שנמצא בסמוך לשער אלסטר (Elstertor). שם הם החלו בבניית קלויסטר, המכונה "המנזר השחור" (Schwarze Kloster) בגלל צבע גלימות הנזירים, שהיה אמור להיות בית מגורים ואקדמיה לאוגוסטינים שלומדים בוויטנברג. בשנת 1507, לאחר הסמכתו ככומר במנזר בארפורט, נשלח מרטין לותר על ידי ראש מסדר האוגוסטינים, יוהאן פון שטאופיץ (Johann von Staupitz), להמשיך את לימודיו במנזר החדש בוויטנברג, והוא התמקם בתא בפינה הדרומית-מערבית של המנזר החדש. בשנת 1512 סיים את לימודיו כדוקטור לתאולוגיה והיה חלק מהפקולטה התאולוגית של אוניברסיטת ויטנברג, בעל תפקיד רשמי של דוקטור לתנ"ך (Professur für Bibelerklärung). הוא החל לפתח ולהטיף לעיקרי היסוד של הרפורמציה הפרוטסטנטית ופרסם את 95 התזות שלו בזמן שלימד כאן.