עכשיו האנושות האוניברסלית מתעוררת לסליחה. ירושלים סוף סוף ממזגת אהבה עם זעם, ומתעמתת עם צילה ואלה אשר בנותיה אורגות מוות. כאשר לוס מתחיל לשיר, ירושלים מתגלה בשלושה מופעים, הנראים כדמות מלאכית, ויורדת כעיר וכאישה. עימותים מיניים מגבילים את עבודתו של לוס  וואלה נועצת את כוס זעמה בירושלים, אשר נאכלת על ידי הדרקון, כדי שזו תוכל לעלות שוב. לוס ממשיך לבנות, משחרר את עצמו מסכסוכים בין הזכרי לנקבי. הזמן נגמר. נשימת האלוהים נושמת. אלביון מתעורר, ורואה כי לוס הוא המשיח, המשיח הוא לוס. הוא זורק את עצמו לתוך כבשניו של לוס  אשר הופכים למזרקות של מים חיים. הזואות המפוצלות מתאחדות מחדש במלחמות של אהבה, בשירה של ירושלים. כל היצורים החיים הופכים להיות  גוף אלוהי אחד ענק.
מריסול מיסנטה (Isol)
מורנת שרשרת
מורנת שרשרת (שם מדעי: "Echidna catenata") הוא מין של צלופח ממשפחת המורניים המצוי במערב האוקיינוס האטלנטי. היא חיה בסמוך לחופים אך נמצאת גם בכמה איים באוקיינוס.
אורך המורנה 40 ס"מ בממוצע אך כמה פרטים הגיעו לאורך של 165 ס"מ. היא בעלת עור כחול עם "שרשראות" צהובות מעליו. פיה ושיניה גדולים ובעלי יכולת נשיכה חזקה. העיניים צהובות.
המורנה חיה במערב האוקיינוס האטלנטי מפלורידה וברמודה ועד האיים האנטילים וברזיל אך נמצאה גם בכמה איים ממזרח האוקיינוס האטלנטי כמו אסנשן וכף ורדה. המורנה חיה גם בשוניות ובין סלעים עד עומק 12 מ' אך יכולה להיות גם על חופים רדודים לעומק של 2 מ' או פחות והיא יכולה לזחול על היבשה לפרקי זמן קצרים. מורנות שנתקעות בבריכות סלעים יכולות לשרוד חצי שעה ללא חמצן.
זוהי טורפת מארב תוקפנית המחפשת סרטנים לרבות סרטני יבשה, תולעים, דגים אחרים ורכיכות ימיות כמו תמנונים ודיונונים. היא תופסת את הטרף בעזרת שיניה וקורעת אותו לגזרים או בולעת אותו בשלמותו.
The Sweet Sweet Fantasy Tour
The Sweet Sweet Fantasy Tour הוא סיבוב ההופעות התשיעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי אשר נועד לקדם את סדרת הדוקו שלה "Mariah's World" אשר משודרת ב. כמו כן, ביצעה קארי במהלך סיבוב ההופעות מחצית מלהיטיה.
ההופעה אשר הייתה צריכה להתקיים ב-27 במרץ 2016, בבריסל שבבלגיה, בוטלה בעקבות פיגועי מרץ 2016 בבריסל.
רקע.
סיבוב ההופעות החל בסקוטלנד ב-15 במרץ 2016 והסתיים בהוואי ב-26 בנובמבר 2016 כאשר במהלך סיבוב ההופעות הופיעה באירופה, אפריקה, צפון אמריקה ואמריקה הלטינית. זו הייתה הפעם הראשונה מזה 13 שנים בה הזמרת ביקרה באירופה וגם הפעם הראשונה שלה מזה כמעט 20 שנה בה הופיעה בהוואי. רשימת השירים של סיבוב ההופעות הייתה בעצת המעריצים וכללה שירים שמריה לא ביצעה קודם לכן בסיבובי הופעות שלה כמו "Loverboy", "Against All Odds (Take a Look at Me Now)" ו-"I Know What You Want".
רשימת השירים.
אירופה.
הערות:
אמריקה הלטינית.
הערות:
"" לא בוצע במקסיקו סיטי
תחנת הכוח בגלבוע
כיבוש ירושלים בידי הבריטים
כריש קצר-גף
כריש קצר-גף (שם מדעי: "Carcharhinus brevipinna") הוא מין של דג סחוס ממשפחת הכרישיים המצוי לאורך הימים הטרופיים והממוזגים, למעט במערב האוקיינוס השקט.
אורכו של כריש זה 2–3 מ' ומשקלו 56–90 ק"ג. הוא בעל ראש מחודד. צבעו העליון אפור, התחתון בהיר והסנפירים שחורים. הסנפירים שלו כהים וצורתם כשל משולש.
כריש זה מצוי בעיקר בימים רדודים בעיקר לאורך החופים עד נמצא גם במים עמוקים יותר. הוא שוחה בחבורות גדולות, לעיתים גם עם כרישים שחורי-שוליים. הוא צד דגים ודיונונים ולעיתים מקפץ מעל פני המים בטירוף האכילה. במין זה הנקבות משריצות צאצאים חיים.
הוא איננו מסוכן לאדם אך עלול להיות תוקפני בעת טירוף אכילה.
קרנון מקפץ פסיפי
קרנון מקפץ פסיפי (שם מדעי: "Alticus arnoldorum") הוא מין של דג ממשפחת הקרנוניים שבסדרת הדקראים. הוא חי בכמה איים באוקיינוס השקט.
אורכו של הדג לכל היותר 8 ס"מ והוא בעל דו-צורתיות זוויגית. בעוד הזכרים כהים ובעלי כתם כתום על סנפיר החזה שלהם. הנקבות והצעירים קטנים יותר ובעלי גוף חיוור ומפוספס בשחור. גופם מוארך ושטוח והם בעלי ראשים גדולים וסנפירים קטנים. הם מתמחים בקפיצה מסלע לסלע באמצעות שרירי זנבם הגדולים.
דגים אלה חיים באוקיינוס השקט בשוניות מסביב לסמואה, למריאנה, לאיי החברה ולאיי קוק, וכן בדרום האוקיינוס השקט. הם חיים על משטחי סלע קשים הסמוכים לחוף ומקפצים ביניהם. הם מתחמקים מהגלים מחשש שיפלו לים השורץ בטורפים מהירים מהם. הם יכולים לאכול ואפילו להזדווג מעל הסלעים אך הם חייבים זרמי מים על עורם כדי לנשום.
אבוקה (ארגון)
אבוקה (אנגלית: Avukah) הייתה ארגון סטודנטים ציוניים בארצות הברית שפעלה בשנים 1925-1943.
תולדות הארגון.
ארגון אבוקה נוסד בשנת 1925 על ידי יוסף שובו (Joseph Shubow) שהיה סטודנט באוניברסיטת הרווארד. תחילה ארגן שובו פעילויות בקמפוס שלו ובהמשך בעקבות שיחה עם מקס רוט ארגן ועידה ארצית של סטודנטים. בין מטרותיה היו קידום תוכנית בזל, פתוח ההכרה הלאומית, עזרה למפעלים ציוניים ויצירת קשרים עם החלוצים בארץ ישראל. השם אבוקה בא לבטא את האקטיביזים של הארגון לעומת העמדה הפושרת, לטענת מייסדי אבוקה, של ארגון מנורה.
לאבוקה היו עשרות סניפים ואנשיה התגאו בכך שיש לה סניפים בכל האוניברסיטאות החשובות בצפון אמריקה. כנהוג אז, לכל סניף היו מתמנים בעלי תפקידים, כמו נשיא, סגן נשיא וגזבר.
אבוקה ארגנה בקמפוסים ברחבי ארצות הברית קבוצות לימוד והרצאות בנושאים של לימוד עברית, היסטוריה יהודית ותרבות יהודית. בין האורחים שהגיעו לתת שיחות בסניפים ניתן למנות את הסופר לודביג לויסון (Ludwig Lewisohn) ואת גולדה מאיר.
הארגון הצליח להכניס אל שורותיו סטודנטים יהודים רבים. בסוף שנות ה-30, באוניברסיטת הרווארד, אבוקה הייתה הארגון היהודי היחיד, והוא משך אל שורותיו כ-12% מהסטודנטים היהודים, אשר לפחות חלקם באו כדי להכיר חברים יהודים.
לאחר מאורעות תרפ"ט פעלו באבוקה לסייע לשיקום חולדה.
הארגון קיים מדי שנה מחנות קיץ של כשבועיים בליברטי בהרי קטסקיל, ליד חוות הכשרה של השומר הצעיר. החל משנת 1935 הארגון העניק מלגות לסטודנטים לשהות של שנה בארץ ישראל. השהות כללה עבודה בקיבוצים, שהות בערים והכרות עם מוסדות של ההסתדרות. הכוונה היהת להביא לארצות הברית פעילים עם הכירות מעמיקה של ארץ ישראל.
הסניפים של אבוקה ניהלו מאבקים מקומיים שונים. בשנים 1929-1930 לקחה התנועה חלק פעיל במאבק להכללת העברית בשפות הנלמדות בבתי הספר הציבוריים בעיר ניו יורק. בשנים 1943-1944 חשף הסניף של הארגון באוניברסיטת מניטובה את הכללים המפלים לקבלת סטודנטים לבית הספר לרפואה, והביא לשינוי הכללים. בשנת 1936 נמנה הסניף של אבוקה באוניברסיטת הארוורד בין התנועות שעמדו מאחורי הפגנה אנטי-מלחמתית שקראה לבטל את החיוב לאימונים צבאיים בחלק מהאוניברסיטאות.
בשנת 1943, בעקבות גיוס רבים ממנהיגי התנועה לצבא ארצות הברית, נסגר המשרד הראשי של הארגון שהיה בשדרה החמישית בניו יורק. פעילויות של הארגון נמשכו בסניפים שונים עוד מספר שנים.
אופי הארגון.
כארגון סטודנטים, אבוקה פעלה במתח שבין עממיות בניסיון להקיף מספר גדול ככל האפשר של סטודנטים יהודיים, לבין הדרישה לאינלקטואליות. הארגון ספג ביקורת מבפנים ומבחוץ על כך שאינו מציב משנה אינטלקטואלית סדורה ואינו מהווה בית יוצר למנהיגות עם חזון.
עד סוף 1933 התגאה הארגון באי התערבות בחילוקי דעות בין הזרמים הפוליטיים בתוך התנועה הציונית. אולם, באמצע שנות ה-30 בעקבות היותו של זליג הריס לנשיא הארגון, היא החלה לנטות שמאלה. בוועידת התנועה בסוף 1935 הוחלט בתנועה לתמוך בתנועת העבודה הציונית. הארגון קשר קשרים קרובים עם השומר הצעיר ובפרסומיה היא התייחסה להקמת מרכז יהודי בארץ ישראל, במקום לקרוא למדינה יהודית, מתוך רצון לכלול גם את האופציה של מדינה דו-לאומית יהודית-ערבית, דבר שעורר אי נחת בארגונים הציוניים האחרים בארצות הברית. חברי הבונים ניסו במשך מספר שנים להשפיע על הארגון מבפנים, אולם בוועידתם בשנת 1942 החליטו לקרוא לכל חבריהם לפרוש מארגון אבוקה, שלא חדל לבקר את הבונים ואת תנועת העבודה הציונית המתונה. בסניף של אבוקה בסיטי קולג' של ניו יורק נוצר שיתוף פעולה בין אנשי אבוקה לטרוצקיסטים, שהגם שהתנגדו לציונות, מצאו איתם שפה משותפת בנושאים האחרים.
באותן שנים נשא הארגון אופי יותר אינטלקטואלי. נייתן גלייזר תיאר את המשיכה שלו לפעילות הארגון בניו יורק:
עם זאת, גלייזר ציין שהפעילות עצמה הייתה ציונית והנטייה לסוציאליזם הייתה אינטלקטואלית בלבד.
על הפעילות הציונית של הארגון נכתב בשנת 1941:
בשנת 1942 דחתה ההנהגה של אבוקה הצעה של בני ברית שאבוקה תעבוד תחת בני ברית, מתוך רצון לשמור על עצמאות. סיימור מלמן טען שהסיבה שמנהיגים ציוניים המשיכו לתמוך באבוקה למרות עמדותיו, הייתה שהיא פשוט הייתה ארגון הסטודנטים היהודי היחיד שהיה פעיל.
בעלי תפקידים וחברים נודעים.
נשיא הארגון בשנים הראשונות היה מקס רוט (Max Rhoade). פנחס סמולר כיהן כסגן נשיא. בשנת 1929 מונה ג'יימס וייז, בנו של סטיבן שמואל וייז, למזכיר הארגון. באותה שנה גם נכנס שמואל בלומנפלד לתפקיד נשיא הארגון במקום מקס רוט. בשנת 1930 נתמנה ג'ורג' היימן למזכיר הארגון. החל משנת 1934 עמד זליג הריס בראש הארגון. מזכיר הארגון בשנת 1934 היה שמואל דוקר.
בין הפעילים של הארגון בראשית שנות ה-40 ניתן למנות את נייתן גלייזר, צ'סטר רפקין (Chester Rapkin) והרולד אורלנס (Harold Orlans) שערכו את ביטאון הארגון, ואלפרד קאן (Alfred J. Kahn), מאיר רבן (Meir Rabban) וסיימור מלמן.