בארבע השנים הראשונות של מגוריו בסידני, בין השנים 1840–1844, ערך פרוט מספר סיורי שרטוט במחוזות סביב סידני. פרוט הלך במסלול של אמנים רבים באותה תקופה, נסע מערבה דרך ההרים הכחולים לעבר באת'רסט, דרומה לברולי ולמחוז אילאווארה, וצפונה לניוקאסל ולפורט סטפנס. בשובו ממסעות אלה, פרוט היה מעבד את רישומיו ליצירות מוגמרות בליטוגרפיות, צבעי מים וצבעי שמן למכירה.
בזמן שהתגורר בסידני, ערך פרוט תערוכות ונתן הרצאות על טכניקת הרישום והציור בצבעי מים. עבודותיו בצבעי מים מקוריים נמכרו היטב והוא הפיק סדרה של תצוגות ליטוגרפיות על המושבה, אשר מספר מהן פורסמו בשנת 1842.
בגלל הביקוש הנמוך ליצירותיו, התחרות עם אמנים מבוססים יותר כמו קונרד מרטנס, והמיתון הכלכלי הקשה בסידני בשנות ה-40, פרוט ומשפחתו עזבו וביקרו בטסמניה וזכה שם להצלחה מסוימת מאפריל 1844. הוא צייר את המושל סר ג'ון פרנקלין ואשתו וקיים שם את תערוכתו הראשונה בשנת 1845.
פרוט חזר לאנגליה ביוני 1848. עם שובו, הציג בגלריה בכיכר לסטר, את עבודתו על החיים במושבות אוסטרליה, והרצה על התושבים, האסירים ואבוריג'ינים. בשנות ה-50 של המאה ה-19 הפיק מספר ספרים מאוירים המפרטים את מסעותיו באוסטרליה.
פרוט נפטר בקנטיש טאון, לונדון, ב־29 באוגוסט 1876.
נכדו היה המאייר הרולד קופינג, שהתחתן בשנת 1888 עם בת דודתו ויולט איימי פרוט (1865–1894) בתו של הבן ויקטור אלברט.
אסטריקס וההפתעה של קיסר
אסטריקס וההפתעה של קיסר (בצרפתית: Astérix et la surprise de César, באנגלית: Asterix Versus Caesar) הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על ספרי הקומיקס "אסטריקס הגלדיאטור", הספר הרביעי ו"אסטריקס הלגיונר", הספר העשירי בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הסרט בוים על ידי פול וגטן בריזי.
במקור ב"אסטריקס הגלדיאטור" חמשיריקס הוא זה שנחטף לקולוסיאום, אבל שני הספרים שולבו לסרט אחד כך שפנסאה והארוס שלה נחטפו פעמיים. כמו במקור גם כאן רקתעמיס מופיע, אבל כסוחר עבדים.
תקציר העלילה.
בכפר הגאלים, אובליקס מתאהב בפנסיאה היפה, אחייניתו של לוחמאמיקס, שמגיעה לביקור. אולם פנסיאה מאוהבת בטראגיקומיקס הצעיר ויפה התואר ואובליקס שבור לב. רומאי אחד שבמחנה חוטף את השניים ושולח אותם לעבדות באפריקה. אסטריקס ואובליקס מצטרפים ללגיון הזרים הרומאי כדי למצוא אותם ומגיעים עד לרומא ליום החגיגות של קיסר. שם הם נלחמים בגלידאטורים ואריות בסגנון הגאלי בקולוסיאום.
ג׳ון סקינר פרוט
תחת שמש טוסקנה
תחת שמש טוסקנה (באנגלית: Under the Tuscan Sun) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2003, שנכתב, הופק ובוים על ידי אודרי ולס, בכיכובה של דיאן ליין. הסרט מתבסס על ספר זיכרונותיה של פרנסס מייס משנת 1996 באותו השם. הסרט עוסק בסופרת גרושה, שרוכשת וילה בטוסקנה, בתקווה שהיא תוביל לשינוי בחייה. דיאן ליין קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב על הופעתה.
עלילה.
פרנסס מייז (דיאן ליין) היא סופרת מסן פרנסיסקו, שהתגרשה לא מכבר מבעלה. למייז בת השלושים וחמש יש מחסום כתיבה, וחברתה הטובה פאטי (סנדרה או) חוששת שהיא לא תתאושש לעולם. מייז נוסעת לאיטליה ומחליטה בהחלטה רגעית לרכוש וילה כפרית בטוסקנה, שם היא בונה את חייה מחדש, מתאהבת, מתאכזבת ומוצאת אהבה חדשה.
אסטריקס בבריטניה (סרט)
אסטריקס בבריטניה (בצרפתית: Astérix chez les Bretons, באנגלית: Asterix in Britain) הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי-איטלקי, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על ספרי הקומיקס "אסטריקס בבריטניה", הספר השמיני בסדרת הקומיקס "אסטריקס" שכתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הסרט בוים על ידי פינו ואן לאמסווירד.
תקציר העלילה.
יוליוס קיסר פולש עם לגיונותיו לבריטניה. רק כפר בודד בדרום האיים הבריטיים מצליח להחזיק מעמד, אך גם הוא עומד ליפול מול הכיבוש הרומי. אטאראקס, בן-דודו הבריטני של אסטריקס, נשלח לגאליה כדי להביא לבריטניה משיקוי-הפלא. זאת משום שהבריטנים לא יוכלו תמיד לעמוד מול הצבא הרומי שתוקף אותם.
אסטריקס, אטאראקס ואובליקס מצטיידים בחבית גדולה מלאה בשיקוי-הפלא. אובליקס, הודות לכוחו העל-אנושי שתמיד קיים אצלו, יכול היה לסחוב בקלות את החבית הכבדה. טרם יציאתם מן הכפר אסטריקס לקח עמו מעט עשבים שאשפיקס טרם ידע מה שימושם (בסוף הסיפור הסתבר שזהו תה). לרומים נודע על החבית והנציב הרומי בבריטניה רוצה לשים את ידיו על חבית שיקוי-הפלא ומטיל עוצר על כל הפונדקים הגאלים באי תוך החרמת החביות שלהן.
במהלך ההרפתקה החבורה מאבדת את החבית ועוברת שלל הרפתקאות בהן השתכרותו של אובליקס ומאסרו במצודת לונדון (אף על פי שזהו אנכרוניזם, שכן היא לא הייתה קיימת אז) וחיפושים אחרי החבית, תוך כדי מחוות של היוצרים לתרבות הבריטית. לבסוף הם גילו שמשתמשים בה במסגרת משחקי הראגבי כדי לטפל בשחקנים הפגועים. הגאלים לקחו אותה בחזרה אבל איבדו את החבית באופן סופי אחרי שנורתה לעברם אבן גדולה בעודם שטים בדוגית של אטאראקס.
הם מגיעים לכפר מאוכזבים, ומספרים למנהיגו איזדביגבוס את שקרה, אך לאסטריקס יש רעיון, להשתמש באפקט פלצבו: אסטריקס הודיע שהוא יכול לרקוח שיקוי-פלא בעזרת העשבים שלקח מכפרו (אף על פי שרק אשפיקס מכיר את המתכון) ורוקח לכל בני הכפר את "שיקוי הפלא" שהוא למעשה תה. הבריטנים, יחד עם אסטריקס ואובליקס, תקפו את הצבא הרומי וגרמו לרומאים לברוח. או אז הודה אסטריקס שמה שרקח לא היה שיקוי-פלא. איזדביגבוס, המנהיג של הבריטנים, אמר שהוא תיאר זאת לעצמו ובנוסף מכריז שיהפוך את המשקה למשקה הלאומי של הבריטנים.
פרנסיסקני
קהלת (פירושונים)
אבא בר קורייה
אבא בר קורייה היה אמורא בדור השלישי, דן עם רבי חייא בר אבא.
אמרותיו.
"ותאמר האשה אל הנחש, והיכן היה אדם באותה שעה, אבא בר קורייה אמר נתעסק בדרך הארץ וישן לו"
"אמר אבה חלפו בר קורייה תאומה יתירה נולדה עם בנימן"
"מפקיד אדם מעשר שיני שלו אצל חבר ושל דמיי אצל עמי הארץ אבא חלפי בן קרויא אומ' בראשונה היו עושין כן חזרו לומ' אפי' חבר אין מפקידין אצלו שאין אתה יודע מי עומד אחריו"
שמו.
כיוון שהוא מובא בספרות חז"ל פעמים מעטות יש חילופים רבים בשמו-
אבא- מובא גם כ"אבה".
ברוב המקומות מובא עם שם שני, בחילופים רבים- "חלפוי", "חלפו", "חליפא", "חלפי", "חלפון", "חלבו".
שמו של אביו מובא גם בחילופים רבים- "קורייה", "קוריה", "קרייה", "קורייה", "קרויא".
סמואל פרוט
סמואל פרוט (באנגלית: Samuel Prout; 17 בספטמבר 1783 – 10 בפברואר 1852) היה צייר צבעי מים בריטי. היה צייר של המלך ג'ורג' הרביעי בשנת 1829 ולאחר מכן של המלכה ויקטוריה. הוא היה דודו של האמן ג'ון סקינר פרוט.
ביוגרפיה.
סמואל פרוט נולד בפלימות', הרביעי מתוך ארבעה עשר ילדים שנולדו לסמואל פרוט (האב), ומרי קייטר. הוא למד בבית הספר בפלימות' והושפע מהמנהל ד"ר ג'ון בידלייק שעודד את פרוט הצעיר ובנג'מין רוברט היידון ללמוד אמנות. הם בילו תקופות בקיץ בציור קוטג'ים, גשרים כפריים וטחנות המים הרומנטיות של העמקים היפים של דבון. עם ג'ון בריטון הוא עשה מסע דרך קורנוול כדי לנסות את כוחו ברישומים ב"יפות בערי אנגליה" ברייטון.
בשנת 1803 עבר ללונדון, שם שהה עד 1812. התחתן עם אליזבת גילספי בשנת 1810 ונולדו להם ארבעה ילדים; רבקה אליזבת (נולדה ב־1813), אליזבת דלסי (נולדה ב־1817), איזבלה אן (נולדה ב־1820), וסמואל גלספי (נולד ב־1822).
בלונדון ראה סמואל פרוט יצירות חדשות, וניסה לתקן ולשפר את סגנונו על ידי לימוד עבודות של ציירי נוף. כדי להתפרנס, הוא צייר ציורים ימיים עבור בית דפוס, לקח סטודנטים ופרסם ספרי ציור עבור הלומדים. הוא היה מהראשונים שהשתמשו בליתוגרפיה.
אך רק בשנת 1818 גילה פרוט את הנישה שלו. כשהוא הוזמן לבקר את ביקורו הראשון באירופה, ולמד את הרחובות המוזרים ומקומות השוק של הערים העתיקות. הוא מצא את עצמו לפתע במחוז אמנות חדש וקסום. עינו תפסה את המאפיינים הציוריים של האדריכלות, וידו תיעדה אותם במיומנות. הרכב הרישומים שלו היה טבעי להפליא. צבעם הציג הרכב מעולה של אור שמש וצל. השרידים הציוריים של האדריכלות העתיקה הופיעו אצלו ברוחב ובגדולה, והחגיגיות של הקתדרלות הגדולות הובלטה בתמונות.
הוא ביסס את המוניטין שלו בנופי הרחוב האלה וזכה לשבחים מהסטודנט שלו לשעבר ג'ון ראסקין. לטענת ראסקין, פרוט אינו מתאר את סימני הגיל באופן סתמי. הוא מדגיש בעיקר טקסטורות מעניינות, ומשתמש בטקסטורות אלה כדי ליצור רשמים עמוקים של גיל שעבר על המקום המצויר. אף על פי שהם מושווים לעיתים קרובות, ויליאם טרנר וגם סמואל פרוט לא היו אמנים וולגריים. בעוד טרנר התרכז ביופיו האינסופי של הטבע, פרוט התעניין יותר בנוף העירוני.
פרוט מונה לתואר הנחשק "צייר צבעי מים" של המלך ג'ורג' הרביעי בשנת 1829, ולאחר מכן של המלכה לאחר מותו.
כמעט ולא היה מקום בצרפת, גרמניה, איטליה או הולנד בהם לא חיפש גמלונים עתיקים ופיסות אבן מפוסלות.
הוא נפטר לאחר אירוע מוחי בביתו, בדנמרק היל, לונדון ונקבר בבית העלמין ווסט נורווד.
כמות גדולה מספרי הרישומים המקוריים שלו, ליטוגרפיות, ספרי חשבונות, מכתבים וחומרים משפחתיים מוחזקים בצפון דבון. האוסף שלו נמכר במכירה פומבית בשנת 2010, ונרכש על ידי המוזיאון והגלריה לאמנות של פלימות' והוסיף לאחזקותיו הקיימות ביצירותיו.
סמואל גילספי פרוט הלך בעקבות אביו בציור צבעי מים. אחד מבני המשפחה, ג'ון סקינר פרוט, עשה לעצמו קריירה בציור וכתיבת ספרים בטסמניה.
תקופת יחוס (אסטרונומיה)
מיהאי קראוס