לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2010, חתם תומאס על חוזה בקבוצת אוסטין טורוס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-46 משחקיו בקבוצה קלע 12.6 נקודות ואסף 5.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
במהלך עונת שיחק לסירוגין עבור אוסטין טורוס וניו אורלינס הורנטס, אשר החתימה ושחררה אותו מספר פעמים. ב-3 עונותיו בניו אורלינס שותף ב-106 משחקים בסך הכול, ותרם 3.0 נקודות בממוצע למשחק.
בדצמבר 2013 הצטרף לקבוצת פושאן דראליונס מליגת העל הסינית. לאורך עונתו היחידה בקבוצה רשם ממוצעים של 26.1 נקודות ו-10.8 ריבאונדים למשחק, בעוד הדראליונס סיימו במקום ה-15 בליגה.
לקראת עונת חזר לשחק ב-NBA, במדי אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
לאחר 22 משחקים עם הת'אנדר הועבר לניו יורק ניקס במסגרת טרייד משולש, בו השתתפה גם קליבלנד קאבלירס. ב-22 במרץ 2015 קלע תומאס שיא קריירה של 24 נקודות, בהפסד קבוצתו מול טורונטו ראפטורס, ובדצמבר 2015 השווה שיא זה בהפסד הניקס מול אורלנדו מג'יק. לאורך אותה עונה, , שימש כאחד משחקני הספסל הבולטים של הניקס, וקלע 8.2 נקודות בממוצע למשחק.
ביולי 2020, לאחר כ-4 עונות וחצי עם הניקס, חתם על חוזה בברוקלין נטס עד לסיום עונת .
מכמ&quot;ת 160
אלכסיי פוקושבסקי
אלכסיי פוקושבסקי (בסרבית: Aleksej Pokuševski, ביוונית: Αλεξέι Ποκουσέβσκι; נולד ב-26 בדצמבר 2001) הוא כדורסלן סרבי, בעל אזרחות יוונית, המשחק בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA.
נעוריו.
הוריו של פוקושבסקי הם אזרחי קוסובו, אשר היגרו לבלגרד שבסרביה בשנת 1999, בעקבות מלחמת קוסובו. לאחר לידתו של אלכסיי, עברה המשפחה להתגורר בעיר נובי סאד.
בשנת 2015, בגיל 13, החל לשחק בקבוצת הנוער של מועדון אולימפיאקוס היווני, ומכיוון ששיחק בליגה יוונית מקצועית לפני גיל 14, זכה לאזרחות יוונית. בשנת 2018, לקראת טורניר גביע העולם בכדורסל עד גיל 17, בחר לייצג את נבחרת סרביה, ובכך ויתר למעשה על כל השתתפות עתידית במדי נבחרות יוון. באותה שנה השתתף במחנה "כדורסל ללא גבולות" האירופי שהתקיים בבלגרד, ובשנת 2019 השתתף ב"משחק האולסטאר" של הטורניר הבינלאומי אשר נערך בשארלוט, ארצות הברית.
קריירה מקצועית.
אולימפיאקוס.
בעונת שיחק לסירוגין עבור קבוצת הבוגרים של אולימפיאקוס מליגת העל היוונית, ועבור קבוצת הבת שלה מהליגה היוונית השנייה ("ליגת A2"). ב-19 במרץ 2019 השתתף במשחק היורוליג הראשון שלו, בין אולימפיאקוס לבאיירן מינכן, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בתולדות המועדון אשר משחק ביורוליג – בגיל 17 שנים ו-83 ימים. בעונה העוקבת הפך לשחקן רוטציה קבוע בקבוצת הבת של המועדון, ורשם ממוצעים של 10.8 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק בליגת A2. לאורך שתי עונותיו עם אולימפיאקוס ביורוליג שותף בשלושה משחקים בלבד, במשך כ-8 דקות בסך הכול.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר פוקושבסקי בבחירה ה-17 על ידי מינסוטה טימברוולבס, ומיד הועבר בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
איוב הארימן
ריינהרד גנצל
ריינהרד גנצל (בגרמנית: Reinhard Genzel; נולד ב-24 במרץ 1952) הוא אסטרופיזיקאי גרמני, מנהל-שותף של מכון מקס פלאנק לפיזיקה מחוץ לכדור הארץ בגרכינג ליד מינכן, פרופסור באוניברסיטת מינכן ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 2020 זכה בפרס נובל לפיזיקה "על הגילוי של עצם קומפקטי על-מאסיבי במרכז הגלקסיה", לצד אנדריאה גז ורוג'ר פנרוז.
ביוגרפיה.
גנצל נולד בבאד הומבורג ששכנה אז בגרמניה המערבית, בנם של אווה-מריה גנצל ולודוויג גנצל, פרופסור לפיזיקה של מצב מוצק (1922–2003). הוא למד פיזיקה באוניברסיטת פרייבורג ובאוניברסיטת בון, שם ערך את לימודי הדוקטורט שלו ב-1978 ובאותה שנה את עבודת הדוקטורט שלו בתחום הרדיו-אסטרונומיה במכון מקס פלאנק לרדיו אסטרונומיה . לאחר מכן עבד במרכז הרווארד-סמית'סוניאן לאסטרופיזיקה בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. בשנים 1980–1982 היה חבר בתוכנית "עמיתי מילר". הוא פרופסור מן המניין בפקולטה לפזייקה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי החל מ-1981.
בשנת 1986 הפך לחבר מדעי באגודת מקס פלאנק ומנהל במכון מקס פלאנק לפיזיקה מחוץ לכדור הארץ בגרכינג ליד מינכן. כמו כן, מאז 1988 הוא פרופסור כבוד באוניברסיטת מינכן שם החל להרצות באותה השנה. ב-1999 מונה לפרופסור קבוע באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. נוסף על כך, הוא חבר בוועדת הבחירה של פרס שאו באסטרונומיה.
גנצל חוקר אסטרונומיית אינפרא אדום ותת-מילימטרים . הוא ועמיתיו פעילים בפיתוח מכשירים מבוססי קרקע וחלל אסטרונומיים והם השתמשו באלה כדי לעקוב אחר תנועות של כוכבים במרכז שביל החלב סביב קשת A*, ובמטרה להוכיח שהם מקיפים אובייקט מסיבי מאוד, הידוע בדיעבד כחור שחור. גנצל פעיל גם במחקרים העוסקים בהיווצרות והתפתחות גלקסיות.
לגנצל שיתופי פעולה מדעיים נרחבים עם פיזיקאים ישראלים בהם חגי נצר ועמיאל שטרנברג מבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב, אבישי דקל וראם סרי מהאוניברסיטה העברית וכן, בעבר גם עם טל אלכסנדר ממכון ויצמן למדע.
באוקטובר 2020 הכריזה האקדמיה המלכותית השוודית למדעים על הזוכים בפרס נובל לפיזיקה. חציו העונק לרוג'ר פנרוז מאוניברסיטת אוקספורד "על התגלית כי חורים שחורים הם תוצר ישיר של תורת היחסות הכללית", וחציו השני העונק לגנצל ולאנדריאה גז מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס "על הגילוי של עצם קומפקטי על-מאסיבי במרכז הגלקסיה". גנצל וגז חלקו את הפרס על גילויים שעצמים בלתי נראים וכבדים ביותר שולטים במסלול הכוכבים שבמרכז גלקסיית שביל החלב.
סובהאז צ'נדרה בוסה
סוֹבְהאָז צָ'נְדְּרָה בּוֹסֶהָ (בהינדי: सुभाष चन्द्र बोस; 23 בינואר 1897 – 18 באוגוסט 1945) היה לאומן הינדי רדיקלי אשר לחם נגד שלטון הראג' הבריטי על תת-היבשת ההודית בעזרת הקמת הלגיון ההודי. בשנות ה-20 ושנות ה-30 היה בוסה למנהיג של הפלג הימני, דתי ורדיקלי בקונגרס הלאומי ההודי ולבסוף קיבל מתומכיו את התואר נֶטַאָגִ'י ("המנהיג הדגול"). עקב האידאולוגיה הרדיקלית שהנהיג נוצר בין פלגו לפלגו הפוליטי של מהטמה גאנדי קרע שהביא להוצאתו של בוסה מן המפלגה.
בוסה היה תומך של תורת הגזע ויצר קשרים עם האימפריה היפנית וגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה כאשר פעל עם כוחותיו של הלגיון ההודי הנשמע לו נגד הבריטים במערכה על בורמה. הצבא הלאומי שהנהיג בוסה נכנע לבסוף במהלך מבצע טיידרייס לידי כוחות האימפריה הבריטית. בעוד זה קרה, בוסה פעל לברוח אל מנצ'וריה אך נהרג כאשר מטוסו התרסק בעיר טאיפיי, דאז בטאיוואן היפנית.
שנותיו הראשונות.
במסגרת עידן הקולוניאליזם מדינות אירופאיות רבות נלחמו על השפעה בתת היבשת ההודית, לאחר המלחמות הנפוליאוניות מצאו עצמם הבריטים שולטים על השטחים הנרחבים מכל ובהם בבנגל ונהר הגנגס. לאחר סיפוח האימפריה המראטהית וכיבוש האינדוס התרחש המרד ההודי הגדול (במקביל למרד טאיפינג) ולבסוף האימפריה הבריטית הפכה את שטחיה ההודים למושבה בפני עצמה אשר נודעה בתור הראג' הבריטי.
בוסה נולד ב-23 בינואר 1897 בעיר קוטאק אשר נמצאה על חוף מפרץ בנגל בנשיאות בנגל אשר שימשה חלקה מנהלית בתוך כלל הראג' הבריטי (כיום במדינת אודישה) למשפחה עשירה ומלומדת. אביו, ג'נקינט בוסה היה עורך דין מפורסם ומצליח, מפועל אביו היה יכול בוסה לגדול באורח חיים פריווילגי.
הוריו רשמו אותו ללמוד במכללה הנשיאותית של העיר אך בשנת 1916 בוסה גורש מבית ספרו עקב פועלו הלאומני במסגרתו בוסה הביע תמיכה בתנועת העצמאות ההודית ופועלה נגד שלטון הראג' הבריטי. לאחר גירושו נשלח ללמוד במכללת כנסיית סקוטלנד ממנה השכיל בהצלחה בשנת 1919.
בבריטניה.
לאחר שהוכשר במכללת כנסיית סקוטלנד בוסה נשלח בידי הוריו אל הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד למען ילמד באוניברסיטת קיימברידג' שבלונדון דין אזרחי. בפיו של ההיסטוריון לאונרד גורדון על נושא הרשמתו של בוסה ללימוד הדין האזרחי נאמר כי:
בוסה עבר את בחינותיו הראשוניות אך לקראת בחינות ההכשרה האחרונות החל מתח אזרחי בתוך הודו כאשר תחת המושל הכללי פרדריק טסינגר, הוויקונט צ'למספורד הפסידה לאמירות אפגניסטן אשר השיגה עצמאות במסגרת המלחמה האנגלו-אפגנית השלישית ואי נראותה של התערבות ממשלתית שסיפקה את האזרחים בכל הנוגע לאירועי טבח אמריטסר. בוסה עצר את בחינותיו ושב במהרה חזרה להודו.
בקונגרס הלאומי.
בוסה לא הסכים לגמרי עם מדיניותו של מוהנדס קרמצ'נד גנדי למאבק לא אלים דרך פילוסופיית הסאטיאגרהא אך לבסוף הצטרף אל הקונגרס הלאומי ההודי תחת חסותו של צ'יטרג'אן דאס, נשיא לענייני בנגל. לאורך הקריירה שלו, בוסה נתמך כלכלית בידי אחיו, סאראט צ'נדרה בוסה אשר המשיך בדרך אביהם והפך לעורך דין אזרחי ועשיר אשר גם כן הצטרף אל מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי מתוך דעותיו למען עצמאות הודו.
בוסה הוסיף להצטרף גם אל תנועת אי-שיתוף הפעולה של גנדי, בעודו שם הפך למחנך, עורך עיתון ומפקד על יחידות המגויסים של בנגל. בדצמבר 1921 נתפס ונשלח למאסר על ניסיונו ליצור חרם נגד ביקורו של נסיך ויילס אדוארד השמיני, יורש העצר של הממלכה המאוחדת.
בשנת 1924 החל לעבוד בתאגיד העירוני של קולקטה אך עורר את חשדם של רבים עקב פועלו המובהק לעצמאות הודו ועל כן נשלח אל בורמה הבריטית (החלקה המזרחית של הראג' הבריטי אשר נכבשה לגמרי לאחר המלחמה האנגלו-בורמזית השלישית, כיום מיאנמר).