292,682 תנועות מטוסים. שני המובילים הגדולים ביותר בנמל בשנת 2019 מבחינת מספר נוסעים היו החברות אמריקן איירליינס וסאות'ווסט איירליינס.
תחבורה אל הנמל וממנו.
ברכבת.
תחנת הרכבת רונלד רייגן וושינגטון נמצאת על המסלול של הרכבת התחתית של וושינגטון ומשרתת את הקו הצהוב והכחול. היא ממוקמת בתחנת פלטפורמה חיצונית מוגבהת הנמצאת בקרבת הטרמינלים B ו-C. שני מסלולי הליכה מתחברים בין התחנה ישירות לטרמינלים של טרמינלים B ו-C. שביל תת-קרקעי להולכי רגל ושירותי הסעות מספקים גישה אל טרמינל A.
באוטובוס.
שירות ההסעים, מטרובאס מספק שירות בבקרים של סוף השבוע, לפני שתחנת המטרו נפתחת או במהלך שיבושים בקו המטרו.
במונית.
מוניות זמינות באזור התחבורה הקרקעית של כל בנייני הטרמינלים. מוניות המשרתות את נמל התעופה נדרשות להיות מורשות ומוסדרות על ידי וושינגטון די. סי. או וירג'יניה.
שירות קריאת רכבים.
החברות אובר וליפט רשאיות לאסוף או להוריד נוסעים בנמל התעופה.
שאטל.
שירותי ההסעים בנמל התעופה מופעל על ידי מספר חברות: SuperShuttle ,Limos 4 Less ו-High Shuttle.
כבישים.
נמל התעופה ממוקם על הכביש הנופי, George Washington Memorial Parkway ומקושר אל כביש 1 הבין מדיני דרך נמל התעופה (כביש המדינה 233). הכביש המדיני 395 ממוקם מצפון לנמל התעופה.
ברוויסיפיטיים
ברוויסיפיטיים או צפרדעי גשם (שם מדעי: Brevicipitidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב החיה באפריקה שמדרום לסהרה. במשפחה 34 מינים ב-5 סוגים.
אלו קרוביהם של משפחת המיקרוהיליים, ובעבר גם השתייכו אליה, וכן של ההמיסוטיים. הם חיות בטבע באזורים יבשים יותר משאר הקרפדות.
צפרדעים אלה מעוגלות, קצרות רגליים ובעלות גב מנופח ומעוגל. הן נראות לעיתים נדירות עקב שהותם מתחת לאדמה או לעלים במשך היום ורק במהלך הלילה הן יוצאות לצוד חרקים. במינים אלה בדרך כלל הנקבות גדולות יותר מהזכרים.
מינים אלה הופכים לראשנים ללא שהייה במים, והם בוקעים בקבוצות ביצים, בשלוליות מתחת לאדמה, עד להתבגרותם.
צפרדעי גשם
חלונות Me
הדם והירח
הדם והירח הוא שיר שחובר ב-1928 על ידי המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס  ושפורסם באוסף השירים " ה"מדרגה המתפתלת"" בשנת 1929, בטרם הודפס מחדש באוסף השירים ה"מדרגה המתפתלת ושירים אחרים" בשנת 1933. ייטס הלחין את השיר ב-1927,  בתגובה  להתנקשות בחייו של קווין או'היגינס,  סגן הנשיא של מדינת אירלנד החופשית, אשר ייטס היה ידוע כמכרו  באופן אישי. השיר מכיל נושאים רבים השכיחים בשיריו של ייטס משנות ה-20  ביניהם ניתן לציין את  ה"מגדל", התייחסות ל-"ת'ור בלילי", שהיה הכותרת של אוסף של שירים שהודפסו  שנה לפני שה"דם והירח" פורסם. נושא נוסף המשמש את ייטס בשיר הוא רעיון  "הג'ייר הספירלי", אשר היה המוקד  העיקרי של השיר  "הביאה השנייה", שפורסם ב-1920.
רקע.
הירצחו של קווין או'היגינס שימש  כזרז העיקרי אשר הניע את ייטס לחבר את השיר.  כסגן הנשיא וכשר הפנים בממשלת קוסגרייב, או'היגינס אכף  את חוק כוחות החירום של הצבא. יתרה מכך, הוא אף הוקיע וגינה את פעילותם של שבעים ושבעה הפעילים הרפובליקנים ה"בלתי-סדירים", כולל הסופר ארסקין צ'ילדרס, אשר רבים מהפעילים הללו, היו חבריו האישיים של או'היגינס ואף היו בני בריתו במהלך מלחמת העצמאות האירית. או'היגינס נרצח בירית רובה על ידי פעיל  רפובליקני  ב-10 ביולי 1927. כאשר ייטס שמע על דבר הירצחו של או'היגינס, הוא סירב לאכול ובילה את הערב בהליכה לאורך הרחובות עד שהשמש שקעה.
ת'ור בלילי, המודל הפואטי למגדל המוזכר בשירו זה, היה בניין אנגלו-נורמני בן המאה ה-16 ששימש כטירה ואשר שכן  בתחומי נחלת ברונות קילטרטאן, אירלנד. הבניין נקרא במקור "טירת איילנדמור" ו "טירת בלילי", אך ייטס שינה את שמו כאשר הוא רכש את הבניין בשנת 1917 עבור £35. ייטס האמין כי המילה "טירה" הייתה יותר מדי מרהיבה עבור המגדל. הוא החליט אפוא, להשתמש במילה "Thoor" כתחליף ראוי לשם הקודם, מאחר שהמילה הייתה מילה מאונגלזת למילה  האירית ל "מגדל", 'túr'. ייטס מציין את המקום  כמקור ההשראה למסגרת השיר. בחלק העליון של המגדל היה חדר חסר שימוש, אשר השרה על ייטס לכתוב על דימוי החדר הריק הנדון בשורות 8-12:
בזמן שייטס רכש את המגדל, הוא הכיל בתוכו שבעים ושלוש מדרגות המתוארות  בשורות 16-18 של השיר:
הטירה הייתה מורכבת מארבע קומות. בקומה הראשונה היה חדר האוכל, הסלון נמצא בקומה השנייה. הקומה השלישית הכילה  את חדר השינה, והקומה העליונה הכילה את "חדר הזרים" אשר נוסף לו היה גם חדר סודי. נוסף על כך,  בקומה זאת של המגדל חלונות גדולים נפתחו לכיוון נהר סטרימסטאון הזורם  מלמטה . החלונות  מוזכרים בשיר בשורות  43-46:
מבנה.
השיר מסודר בארבעה בתים בעלי חוסר סימטריה, המשתנים בגודל ובמבנה. הבית הראשון מכיל שלושה חלקים בני ארבע שורות בעלות מבנה חריזה של אבבא אשר אינם מכילים הפסקות בין השורות. הבית השני מכיל 18 שורות של טקסט המכיל שישה טרצטים ארוכים, כאשר ישנו שימוש בחריזה של aaa, אשר גורמת לבתים להיראות מאוד שונים על הדף מהבתים הקודמים להם ומהבתים הבאים לאחר מכן. הבית השלישי הוא דוזיין, בלוק ריבועי של שתים עשרה שורות של שירה המורכבות מארבע שורות כל אחת ובעלות פנטמטר כשהן שבות על חריזה של אבבא. הבית הרביעי והאחרון חוזר על המבנה של זה הקודם לו.
ייטס הסביר את מבנה השיר ברומזו כי שורות השיר מסודרות על הדף בצורה חזותית כך שהן ייצגו את התמונות שמתוארות בטקסט. הבית הראשון מסמל את המגדל המוצג בשורה 2. הוא טען שהוא הלחין את השורות האלה, כפי שהן היו אמורות להיראות, ארוכות ודקות על הדף על מנת להשיג את קווי המתאר של המגדל ואת האופן שבו הוא בנוי. הבית השני מייצג את גרם המדרגות המוזכר בשורה 17, מה שיכול להסביר את העובדה כי הבית חסר סימטריה בינות לשורות שלו, אשר נראה כי הן מתרחבות באורכים שונים על הדף בצורה שלא נראתה בבתים האחרים. בתים שלוש וארבע, זהים בצורתם ובמראם על הדף ומייצגים שתי דרכים להסתכל על חלונות המגדל. הבית השלישי מסמל את החלונות הנוצצים מאור הירח החודר מבעד לזכוכית והבית הרביעי מייצג את פנים החדר המאובק אשר בו נאחזים הפרפרים הלכודים.
נושאים.
על פי מבקר הספרות נורת'רופ פריי, "הדם והירח" מנסה להציג את ההישגים של התרבות באמצעות משל, המתאר את החלק העליון של המגדל כאותו חלק שהחברה בונה ההופך להיות סמל למוות ולריקבון. בשיר, הפרפרים המגיעים לחלק העליון של המגדל, אינם מסוגלים לברוח דרך החלון ונפוצים לכל עבר ברחבי החדר. הבית השני מוקדש לתיאור אמצעים אחרים שמשוררים עשו בהם שימוש כדי לנסות להסביר את הניסיון הפרטי שלהם לבנות מגדלים משלהם כדי לרומם את התרבות דרך שירה רק כדי לגלות את עצמם וג'ונתן סוויפט בפרט, נגררים חזרה "לתוך האנושות".
היסודות המנוגדים של הדם המתואר בשורה 3, וה"טוהר" של בהירות הירח בשורה 30 מייצגים את הנושא העיקרי של היצירה. פני השטח של הירח נראים כבלתי משתנים, זאת בניגוד לכדור הארץ, אשר הוכתם זה מכבר בדמם של בני האדם כתוצאה מ"הכוח היהיר". כיוון שהשיר מדבר על טהרתם של פני הירח, בבית השלישי, הלן ונדלר מציעה כי השיר מרחיב את הניגוד בין פני הקרקע של הירח לאלו של כדור הארץ, כדי להדגיש את ההבדל בין "בני התמותה לבין הבלתי ניתן להשחתה". עם זאת, היא קובעת בנוסף כי נושא החיים והמוות של השיר הזה משתנה מבחינת המיקוד בבית האחרון כשהמשורר מדבר על הפרפרים הלכודים, אשר "מציג לנו, הקוראים את השיר, את הפאתוס של החיים, ולא את הטבע האלים", כהגדרתה.
תגובת המבקרים.
בספרו "ייטס", מבקר הספרות הרולד בלום מתאר את השיר כשיר נפלא, אך אמנם תיאטרלי. תוך שהוא מצביע על כך שהבית השני הוא החלק היחיד של השיר הזה אשר נכשל בהשגת המטרה, אותה כינה טירוף "פסאודו-סוויפטיאני". ונדלר נותנת גם היא את תגובתה שלה, באומרה על הבית השני, כי העובדה היא שהוא הבית היחיד שיש בו הפסקות בין השורות, כמו גם חוסר ההתאמה של צורתו ביחס לבתים האחרים. בלום, לעומתה, משתמש בבעיה הטמונה בבית השני של השיר ואף מדגיש כדי להראות שבשיר ישנם פגמים שאינם קיימים ביצירות אחרות שייטס כתב באותה תקופה וטוען כי בעוד שהשיר מייצג ניסיון כן של המשורר, "העוצמתיות חסרה בו".
יונה בן גרשון מוילנא
ריב&quot;ג מוילנא
דניפרודזרז'ינסק
ריב&quot;ג מווילנא
פ.צ. תון
קופה אמריקה סנטנריו
זולקובה
המלך ג'ון (פירושונים)
איליצ'יבסק
ג'ון ר. ויין
סר ג'ון רוברט ויין (באנגלית: John Robert Vane; ) היה רוקח יהודי אנגלי, שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1982 (יחד עם בנט סמואלסון וסונה ברגסטרם) "על גילוייהם לגבי פרוסטגלנדינים". קיבל את המדליה המלכותית בשנת 1989.
למרות חשיבותו הכימית הגדולה ושלל השפעותיו על גוף האדם, דרך פעולתו של האספירין בגוף פוענחה רק בשנת 1970 על ידי ג'ון ר. ויין שגילה, במחקר שזיכה אותו בפרס נובל ובתואר אבירות, שהאספירין "מעניק" את קבוצת האצטיל שלו לאנזים הנקרא ציקלואוקסיגנאז (COX). דבר זה מדכא לחלוטין את פעילותו של האנזים, והיא - ייצור פרוסטגלנדינים ותרומבוקסאנים בגוף.
קורות חיים.
ויין נולד בווסטרשייר שבאנגליה ב-1927 למאוריס ויין, בן למשפחת מהגרים יהודים מרוסיה, ולפרנסיס ויין, ממשפחת חקלאים מקומית. החל ללמוד כימיה באוניברסיטת בירמינגהם וקיבל תואר ראשון בפרמקולוגיה באוניברסיטת אוקספורד, שם קיבל גם תואר דוקטור בשנת 1953. לימד זמן קצר באוניברסיטת ייל וחזר לפוסט דוקטורט באוניברסיטת לונדון.