הקהילה היהודית נשלטה עד שנת 1918 בידי נציגי הציונים ו"המזרחי". לאחר מכן נשלט מנגנון הקהילה על ידי אגודת ישראל, אף על פי שגם עתה לא היה להם רוב בהנהלה. השפעת אגודת ישראל הלכה וגדלה, ובשנת 1931 היא זכתה בשישה מנדטים בשלטון הקהילה. במועצת העיר לאסק הוסיף לכהן אחד מחברי המועצה היהודיים בתפקיד חבר ראשות העיר כפי שהיה נהוג קודם מלחמת העולם הראשונה.
השואה.
לאחר שהפולנים עזבו את לאסק בספטמבר 1939, ברחו יהודים רבים לכפרי הסביבה כדי למצוא מחבוא מהצבא הגרמני המתקדם. לאחר שהגרמנים נכנסו ללאסק חזרו רוב היהודים לעיר. ברגע כניסת הצבא הגרמני, החלו הגזירות על היהודים. נאסרו תפילה בציבור ושחיטה כשרה, הרכוש היהודי נשדד, ויהודים הוכו נמרצות בכל הזדמנות.
בראש היודנראט עמד זלמן קוכמן, שקודם לכן כיהן כיו"ר ועד הקהילה. הגרמנים החשיבו את דעתו של קוכמן, ולא אחת קיבלו את דבריו. זה האחרון עם שאר חבריו השתדלו להעלים מעיני הגרמנים את העבירות של היהודים, בעיקר כשדובר על שחיטה יהודית שנאסרה, הברחת מזון וכיוצא בזה. עד ראשית חודש מרץ 1940 קיבלו המאפיות של היהודים קמח באופן סדיר ואפו לחם. בחודש אפריל 1940 נסגרו המאפיות היהודיות, ולחם סופק על ידי מאפיות גרמניות על סך תלושי מזון שהונהגו. היהודים שהועסקו על ידי הגרמנים קיבלו תוספת מזון, בה בשעה שבכלל האוכלוסייה היהודית הונהג קיצוב מזון חמור. המזון ליהודים ניתן בחנות החלוקה ברחוב גארבאסקה בעיר. ההברחות של מצרכי מזון לא חוקי נמשכו כל תקופת הכיבוש הגרמני.
הגרמנים חטפו יהודים רבים לעבודות כפייה, והם הועסקו בתיקון גשרים, פינוי הריסות, ניקיונות ועבודת חקלאות שונות. שילוח היהודים למחנות עבודה החל בסתיו 1940. המינהל היהודי סיפק לגרמנים אנשים למחנות העבודה, על פי רשימות שפורסמו במקומות ציבוריים. בתור הראשונים לכך נבחרו לשילוח גברים צעירים שאינם נשואים.
הגטו.
הגטו של לאסק הוקם בהדרגה החל ממרץ ועד נובמבר 1940. ב-18 בנובמבר 1940 ציוו הגרמנים על כל היהודים לעבור לגטו ומי שלא ציית להוראה הוכה נמרצות.
באוקטובר 1940 היו בלאסק 3,467 יהודים, מהם 2,800 מבני המקום והשאר עקורים ופליטים יהודים. מרבית העקורים והפליטים באו מערי הסביבה. בשנתו הראשונה הגטו בלאסק לא היה סגור או שמור מבחוץ, והתנועה ברחובות הייתה מותרת בין השעות שש בבוקר עד חמש אחר הצהריים. רק בשלהי שנת 1941 נאסר על היהודים לצאת מהגטו, ומי שלא ציית נורה למוות במקום.
בגטו הוקם בית חולים באחד הבתים ברחוב טילנה ובראשו עמד ד"ר זינגר. בשנת 1940 פעל בגטו גן ילדים, שעה שילדי בית הספר למדו רק במסגרת שיעורים פרטיים. חיי הדת נמשכו אף הם, על אף האיסור הגרמני.
לגטו החלו להגיע ידיעות על חיסול יהודי האזור בגז בכפר חלמנו. התגובה לידיעות אלה לא הייתה אחידה. חלק האמינו וחלק דחה ידיעות אלה על הסף. ימים אחדים לפני חיסול הגטו ביצעו הגרמנים תלייה פומבית של שני אחים צעירים מקאליש, שהואשמו בגנבת פחם.
גטו לאסק חוסל ב-24 באוגוסט 1942. 3,500 יהודי הגטו הוצאו מבתיהם אל כיכר השוק ומשם הובאו אל כנסייה שנמצאת מחוץ לעיר. הגרמנים דחקו את כולם פנימה למשך שלושה ימים. התנאים בכנסייה היו מחרידים כמעט ללא מזון ומים. לאחר שלושה ימים הוצאו היהודים, ובסלקציה שנעשתה בניהולו של הנס ביבוב, ראש מינהל גטו לודז', נבחרו כ-760 גברים ונשים לעבודות כפייה בגטו לודז'. יתר האנשים הוסעו למחנה ההשמדה חלמנו שם נרצחו. בכך באו לסיומם הטרגי שלוש מאות שנות נוכחות יהודית בעיר לאסק
סונאטה דה קייסה
מרגל להשכרה
מרגל להשכרה היא סדרת ספרי מתח ופעולה העוסקת בחייו של אייל גלבוע, "סוכן-על", בוגר המוסד, בעל יכולות אגדיות. הסדרה נכתבה תחת שם העט "יונה ספיר". הסדרה מפורסמת בעיקר בקרב הציבור הדתי והחרדי.
על הסדרה.
הסדרה עוסקת בסיפורו של סוכן המוסד אייל גלבוע, שניחן בכוחות בלתי רגילים (יש המפרשים אותם ככוחות על) בהם הוא משתמש לבצע פעולות הנראות כבלתי הגיוניות ומסוכנות ביותר. בספרים בסדרה ישנו מוטיב חוזר בו ארגוני ביון וגופים שונים מבקשים מאייל לבצע עבורם משימות קצה שרק הוא מסוגל לבצען. לפעמים מדובר במשימות הנוגדות את החוק, או אפילו משמשות בבירור כנגד מדינת ישראל וכנגד הצדק, אך אייל נאלץ לבצען מכיוון שהוא נסחט באיומים על חייו, משפחתו, או חבריו. פעמים רבות הוא נקלע למצבים המעמידים אותו בהתלבטות בין אחריות למשפחתו וחבריו שלו לבין מחויבותו למדינה ולמוסד. אייל מנסה ללהטט בין ערכיו לבין המשימות המוטלות עליו במטרה להשיג את הצדק, וכשהוא מסתבך - הוא שוכח מחוק וסדר ועושה ככל העולה על רוחו על מנת להציל את והמדינה ומשפחתו, בהצלחה לא מועטה.
נכון למרץ 2022 הסדרה כוללת שמונה ספרים. ב-2022 הודיעה הסופרת יונה ספיר כי הסדרה הסתיימה והיא מתחילה לכתוב סדרה חדשה.
תקציר הסדרה.
אויב באדמת ידיד.
אריה להב, ראש ממשלת ישראל, שחלה בסרטן, מעדיף למות כגיבור, ומבקש מסוכן המוסד אייל גלבוע, השוהה באיראן בפעילות סודית, לעזור לו לביים את חטיפתו ולגרום לכך שימות בשבי כגיבור. המשימה מסתבכת ויוצאת מכלל שליטה, עד שבסופה משתלטת קבוצת החוטפים המורכבת למעשה משישה סוכנים, סוכני מוסד וסוכנים כפולים כאחד, על 40 חברי ומאבטחי הכנסת. החוטפים דורשים לקבל נשק סודי וחדשני שפיתחה מדינת ישראל בשיתוף ארצות הברית, ומאיימים שאם לא יתקבלו דרישותיה, הם יפוצצו שש נקודות בליבם של ערים חשובות במדינת ישראל. סוכני המוסד חששו לבצע פעולות נגד חבריהם לחוליה, מכיוון שכל אחד מששת הסוכנים הטמין את הפצצה שניתנה לו במקום הידוע רק לו, ויכול בכל רגע נתון לפוצצה באמצעות שלט רחוק. הם לא ידעו מיהו סוכן אמיתי ומיהו סוכן כפול, ולכן ידיהם היו כבולות. אייל גלבוע, שברח בינתיים מאיראן ונחשד כסוכן כפול ובוגד בגלל מספר מעשים תמוהים שביצע, חש להציל את הכנסת, ובתוכנית גאונית ובשיתוף פעולה עם חברו אלי וצעיר חרדי בשם בני, הצליח להציל את חברי ומאבטחי הכנסת ולהרוג את הבוגדים, ובכך להוכיח גם את חפותו.
מבוקש.
בן דודו של אייל חולה, וזקוק להשתלת מח עצם. מתברר, שהיחיד המתאים לתרום מח עצם הוא מחבל שסומן לחיסול על ידי המוסד. בעוד המוסד שולח חוליה לחסל את המחבל, יוצא אייל להגן עליו. בסופו של דבר, נפטר בן הדוד, ואייל מחסל את המחבל. בעקבות מעשה זה מפוטר אייל מן המוסד, הוא מתחתן עם אשת בן דודו, אפרת, אם לשלושה ילדים, והם מתיישבים ביישוב "שלומים" שבצפון.
לוחמי הצללים.
אייל מתחיל לעבוד בתור חוקר פרטי. בעקבות חקירת מותו של אדם בשם יום טוב כהנא בה הוא פתח, הוא מגלה את קיומו של ארגון "אחוות מלאכי השלום", השואף לשלום עולמי ולא בוחל בשום אמצעי על מנת להגיע לשלום הזה. בראש הארגון עומדים עשרה אנשים מצמרת השלטון העולמית, המכונים "מושבעים", וזהותם בלתי ידועה. המוסד והשב"כ מבקש מאייל להיענות לבקשת האמריקנים ולחדור לארגון על מנת לחסל אותו מבפנים. אייל מצליח לחדור לארגון, אך נחשף במהירות. פעילי האחווה מחדירים לגופו שבב ממוחשב למעקב, שהוצאתו מן הגוף גורמת לקריסת כל המערכות ולמוות.
התנקשות.
ארגון "אחוות מלאכי השלום" שולח את אייל לבצע את משימת חיסולו של אוליגרך אוקראיני בשם דימטרי רובנוב. אייל טס לאוקראינה ביחד עם חברו אלי, קונה את אמונו של האוליגרך ונעשה למאבטחו האישי. הוא לא מתכוון לבצע את הרצח, אלא לגרום לכולם לצאת 'בזול', כשמישהו מקדים אותו ורוצח את רובנוב, אך גורם למשטרה לחשוב שאייל רצח אותו. אייל נתפס על ידי המשטרה ובורח, אך אדם המכנה עצמו איקס ומזדהה בפני אייל כסורי שצבא סוריה הפגיז את ביתו והרג את משפחתו כחלק ממלחמת האזרחים בסוריה, חוטף את בנו, וסוחט את אייל על מנת לעזור לו להביא את נשיא ארצות הברית לאזורי הקרבות בסוריה. תוך שאייל יודע שעומדים לחטוף את נשיא ארצות הברית הוא מנסה ללהטט בין ערכיו לבין אחריותו על משפחתו, אך לבסוף הנשיא נרצח, ואייל הורג את איקס ואנשיו. לבסוף מתברר, שרובנוב שלח את איקס (שהתגלה כשכיר חרב אמריקאי ושהסיפור שסיפר לאייל על משפחתו בסוריה - אינו נכון) על מנת לסחוט את אייל, וזאת כיוון שעל מנת לזכות להיות אחד מעשרת ה"מושבעים" של ארגון ה"אחווה", הוטלו עליו שתי משימות: רציחתו של הנשיא, והימלטות מאייל שנשלח להורגו. המזימה נחשפה וסגן ראש הCIA, פול פרוגסון, מצליח להפליל את רובנוב על עסקיו הלא חוקיים באמצעות הקלטת שיחה בה רובנוב כמעט רוצח את אייל. פגרסון מציל את אייל ממעצר למרות מעורבותו ברצח הנשיא, ודורש ממנו בתמורה לנסות להפיל את האחווה בשנית. הספר מסתיים בכך שאייל שומע מגיסו גידי על כך שרובנוב התאבד בתא כלאו.
שתול.
גיסו של אייל, גידי, מסתבך עם מאפיה מסוכנת בקובה. אייל חש להצילו, ומגלה כי המאפיה מורכבת מקבוצת כפריים המנסים להשיג תרופה על מנת להציל את כפרם המבודד מהמחלה המכה בו. אייל משיג להם את התרופה תוך עבירה על החוק וסיכון שיתפס על ידי ממשלת קובה, שהתנגדה למהלך. בינתיים, באופן מפתיע, מתים תשעה מתוך עשרת ראשי "אחוות מלאכי השלום", ואייל מגלה כי העשירי הוא ראש המוסד, זאב אבשלום. הוא לוכד אותו ומחזיק בו. בספר מתברר כי רובנוב לא התאבד, אלא מת כתוצאה משיבוש השבב שהושתל בגופו, ובגופם של כל מושבעי האחווה. שיבוש השבבים הייתה משימה של המוסד שבוצעה על ידי אלי הדר, חברו הטוב של אייל.
טווח אפס.