בסיבוב ההופעות שליווה את האלבום "The Figure One Cuts" גברו המתחים בין חברי הלהקה. שפיגל הייתה בהיריון בתקופה זו, וחברי ההרכב בחנו אפשרות של בסיסט מחליף להרכב, אך החליטו שהדבר אינו מעשי. באותה תקופה הוזמנה מינימל קומפקט להשתתף בפסטיבל New Music Seminar בניו יורק, ותכננה להמשיך בסיבוב הופעות בארצות הברית, אך חבריה כשלו בשנית בהשגת אשרות עבודה, וסיבוב ההופעות בוטל. ביטול הסיבוב המתוכנן לצד המחלוקות הפנימיות בין חברי הלהקה באותה תקופה יצרו מתחים רבים, וב־1988 החליטו החברים על פירוק הלהקה. היא יצאה לסיבוב הופעות אחרון בחודשי האביב של אותה שנה, והופעתה בעיר רן ביוני 1988 כחלק מפסטיבל המוזיקה Transmusicales תועדה על גבי האלבום "Live", שיצא בהמשך אותה שנה, לאחר שהלהקה כבר התפרקה. נגד אלבום ההופעה הופנו ביקורות בשל איכות ההקלטה הירודה שלו.
1990 ואילך: הופעות איחוד.
בדצמבר 1990 הודיעו חברי הלהקה על איחודה לקראת שלוש הופעות פרדה בישראל: שתי הופעות במועדון "רוקסן" בתל אביב ואחת במועדון "העיר השנייה" בחיפה. הופעות אלו הגיעו בעקבות חזרתם של פורטיס וסחרוף לישראל והבנתם לגבי האהדה הרבה שלה זכתה הלהקה גם בישראל. הן נקבעו מלכתחילה לסוף ינואר 1991, אך נדחו בעקבות מלחמת המפרץ, ולבסוף נקבעו לאפריל. בחזרות לקראת ההופעות יצרו חברי הלהקה שיר חדש, "Dedicated". השיר מצטט שורה משירה הראשון של הלהקה, "Creation is Perfect (I am a Camera)", ובכך השלימו חבריה סגירת מעגל. באותה שנה נכלל השיר באלבום האוסף "אוסף נענע מספר II" של חברת נענע דיסק.
בשנת 2002 הפיק הבמאי נתן מנדלבאום סרט תיעודי על הלהקה בשם "Raging Souls", שהוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים בחיפה ב־22 בספטמבר באותה שנה. ב־2003 הוזמנה הלהקה להופיע בפסטיבל Transmusicales בעיר רן, וחבריה ניאותו להזמנה והתאחדו להופעה בפסטיבל. האיחוד הוביל להופעות נוספות בבלגיה, בצרפת ובישראל בסוף אותה שנה, והופעות אלו זכו לביקורות חיוביות רבות. עם הלהקה ניגן בהופעות אלו קולין ניומן, בעלה של שפיגל, וכן חצוצרן אורח. במקביל יצא אוסף משולש של שירי הלהקה בשם "Returning Wheel". התקליטור הראשון בו כלל את מיטב להיטיה של הלהקה, ונכלל בו גם השיר "Dedicated", שהוקלט ב־1991 ולא הופיע באלבום של הלהקה קודם לכן. התקליטור השני כלל רמיקסים חדשים וגרסאות מחודשות לשיריה המוכרים של הלהקה, שביצעו אומנים שבחר בירנבך. התקליטור השלישי הורכב מ־30 קטעים של הלהקה שהוקלטו בשנות השמונים ולא התפרסמו קודם לכן, רובם אינסטרומנטליים או יצירות שנכתבו בחלקן בלבד, ובהם הוצג צידה האקספרימנטלי של הלהקה. חוברת האלבום כללה גם את אוסף השירים המלא שכתב בירנבך.
ב־21 במאי 2008 הודיעו חברי הלהקה כי יתאחדו לשתי הופעות במועדון זאפה, ב־8 וב־9 ביולי, לכבוד יום הולדתו השישים של בירנבך. בעקבות ההיענות המהירה נוספו שתי הופעות, ב־11 וב־13 ביולי. בהופעות אלו הצטרף להרכב המוזיקאי אסף רוט, שניגן במרימבה, בקסילופון ובאקורדיון. שילובו בהופעות אפשר ללהקה לפתח את סגנונה לכיוון תזמורתי. זמן קצר לאחר הופעות אלו הופץ הסרט "Raging Souls" לראשונה על גבי DVD.
בשנת 2011 יצא אלבום אוסף של הלהקה בשם "Raging And Dancing - The Anthology". בדצמבר באותה שנה הודיעה הלהקה על שלוש הופעות איחוד בינואר–פברואר 2012, לציון יום הולדתו השישים של מקס פרנקן. הופעות אלו זכו להצלחה מסחרית רבה. בהזמנתו של סחרוף הצטרף קולין ניומן גם להופעות אלו. התכנון המקורי היה שיתארח רק בשירים אחדים, אך לאחר שניומן התאמן על נגינת כל שירי הלהקה, הוחלט לשלבו בהופעות במלואן. ניומן השתתף גם בכל מופעי האיחוד הבאים של הלהקה.
ב־8 בנובמבר 2015 הודיעו חברי הלהקה על שתי הופעות איחוד שייערכו בינואר 2016 במועדון הבארבי, לציון 35 שנה ליציאת אלבומה הראשון. גם באיחוד זה נוספו בעקבות הביקוש הרב עוד שלוש הופעות.
הופעות הלהקה ב־2016 הוקלטו וצולמו, והתכנון היה להפיצן על גבי DVD. קולין ניומן הציע שיערוך את ההקלטות מההופעות, בשאיפה להפיצן על גבי אלבום. הקו שהנחה אותו בעריכה היה שמינימל קומפקט נחשבה ללהקה טובה בהופעות, אך אלבומי הלהקה לא הצליחו לשקף זאת, והוא שאף להציג לקהל את העיבודים ואת הדינמיקה שאפיינו את הופעות הלהקה. אף על פי שהשתמש בהקלטות מהופעות, מטרתו לא הייתה להפיק אלבום הופעה, ומכיוון שכך הוא הסיר את כל הרעשים מהקהל. כניסיון עריכה ראשוני הוא בחר בביצוע ההופעה של השיר "Take Me Away", והחליף את נגינתם של שפיגל ושל פרנקן בהקלטות אולפן חדשות. לאחר מכן ערך בצורה דומה גם את השירים "", "The Well" ו"Not Knowing", שבו שילב כדואט את שירתו של פורטיס בהופעה ואת שירתה של שפיגל באולפן. חברי הלהקה התרשמו מהתוצאות, והמפיק ניצן זעירא הציע להפיצן על גבי מיני־אלבום בסמוך להופעות מתוכננות של הלהקה ב־2018. לצורך השלמת המיני־אלבום נערך גם השיר "Raging Souls" עם נגינת גיטרה חדשה של סחרוף באולפני קיצ'ה ושירה חדשה של בירנבך באולפנו של ניומן בלונדון. ההופעות המתוכננות של הלהקה ב־2018 בוטלו, אך באוקטובר באותה שנה הגיעו שפיגל וניומן לישראל כחלק מסיבוב הופעות של שפיגל לרגל הוצאה מחודשת של אלבומה "Rosh Ballata". כיוון שגם בירנבך ופרנקן היו בישראל באותה עת, נפגשו חברי הלהקה לחזרות באותו חודש, ובהן יצרו שיר חדש, "Holy Roller".
במרץ 2019 הוכרז על מספר הופעות נוספות שיתקיימו בנובמבר של אותה השנה במועדון רדינג 3, היכל התרבות ופסטיבל SoLow בחיפה. באפריל באותה שנה הושלם האלבום החדש, עם עריכת גרסאות ההופעה גם של השירים "Nada" ו"My Will". האלבום המלא, "Creation Is Perfect", יצא ב־25 באוקטובר 2019. הוא כלל בסך הכול שבעה שירים מוכרים של הלהקה בגרסאות מחודשות, וכן את השיר החדש "Holy Roller". מהדורת התקליטור של האלבום לוותה בספר בן שמונים עמודים הסוקר את תולדות הלהקה וכולל צילומים רבים משנות פעילותה.
מאפייני יצירה.
רובם המוחלט של שירי הלהקה נוצרו בכתיבה או בהלחנה משותפות של כל חבריה, ודרך יצירה זו אפיינה אותה כבר מראשית דרכה. פעמים רבות קדמו הלחנים לכתיבת המילים. יצירת השירים נעשתה בדרך כלל בתהליך ספונטני, וללא תכנון מראש של סגנון מוזיקלי מסוים.
שירים אחדים של הלהקה נוצרו מהרכבת קטעי משפטים ממגזינים שונים, דרך כתיבה שהושפעה מהיוצר ויליאם בורוז.
הערות שוליים.
קיצורים ביבליוגרפיים:
דה פקטו
דֵּה פַקְטוֹ (בלטינית: De facto; בעברית: למעשה) הוא ביטוי לטיני שמשמעו "בפועל" או "למעשה". משתמשים בו לרוב כדי להבדילו מדה יורה (שמשמעו "להלכה" או "לפי החוק") כאשר מתייחסים לענייני חוק.
כאשר דנים בענייני משפט, "דה יורה" מציין את לשון החוק, בעוד "דה פקטו" מציין את המצב בפועל. הביטוי "דה פקטו" משמש גם כדי לציין מצבים בהם אין חוק או תקן רלוונטי, אולם ישנו נוהג קבוע ומקובל (גם אם אינו בהכרח אוניברסלי).
חתול אבסיני
דה פאקטו
דה יורה
דֵּה יוּרֶה (מלטינית: de jure; בעברית: לַהֲלָכָה) הוא ביטוי בלטינית שמשמעו "לפי החוק", בניגוד לדה פקטו, שמשמעו "למעשה".
הביטויים "דה יורה" ו"דה פקטו" משמשים כדי לציין את המצבים "בעקרון" ו"בפועל", בהתאמה, כשמתארים מצבים פוליטיים. בתקינה למשל, יכול תקן להתקיים "דה יורה" אבל לא "דה פקטו", ולהפך. למשל, בארצות הברית אין לשפה מעמד רשמי כשפת המדינה ("דה יורה"), אך השפה הרשמית "דה פקטו" היא אנגלית. כמו כן, התקן למדידת מרחקי דרך בארצות הברית הוא קילומטר (שכן ארצות הברית היא צד באמנה הבינלאומית למידות, "Convention du Mètre"), אך התקן "דה פקטו" למדידת מרחקי דרך הוא מיל.
דוגמאות.
ניתן למצוא מספר רב של משפטים סותרים (דה יורה) אך אף אחד מהם אינו בתוקף (דה פקטו). דוגמה לכך היא מצרים, אשר לפי החוק העות'מאני הייתה פרובינציה של האימפריה העות'מאנית אך דה פקטו הייתה חלק מהאימפריה הבריטית.
דוגמה נוספת היא לואי השבעה עשר, מלך צרפת, אשר שלט בצרפת דה יורה בלבד. הוא היה כלוא בזמן שהיה תורו למלוך כתוצאה מהמהפכה הצרפתית, ועל כן לא שלט דה פקטו בצרפת (בפועל).
אביסיני
אינפי
Iriver
iriver (בעבר iRiver) היא חברה קוריאנית בבעלות חברת SK טלקום, המייצרת נגני שמע דיגיטליים ומוצרים ניידים נוספים. מטה החברה ממוקם בסיאול. המכשיר הראשון מבית iriver יצא בנובמבר 2000.
נגניה של iriver עובדים בתקן USB Mass Storage או ב- Media Transfer Protocol. כמו כן, רובם תומכים במספר קידודים, קליטת רדיו, הקלטה, עדכון קושחה וקריאת מלל. החברה מייצרת נגנים המבוססים על דיסק קשיח או על זיכרון הבזק.
סדרת ה-H מבוססת על דיסקים קשיחים זעירים והיא הסדרה הוותיקה בקטגוריה זו. קיימת גם הסדרה החדשה E. דגמי הסדרה מתחלקים לשתי קבוצות H1xx ו-H3xx (נקראו בעבר iHP-1xx/3xx), כאשר סדרת ה-H3xx היא המאוחרת יותר, אשר שווקה עם כוננים גדולים יותר והציעה מאפיינים מתקדמים יותר, למשל דגמים בעלי יציאה וכניסה אופטית. שנים מהדגמים הפופולרים בסדרה זו הם ה- H10 וה- H340.
סדרת ה-T מבוססת על זיכרון הבזק והיא הסדרה הבולטת בקטגוריה זו. ניתן למצוא בסדרה זו דגמים המגיעים בנפחים שבין 128MB ועד 4GB.
גם בנגנים המבוססים על דיסק קשיח, וגם באלו המבוססים זיכרון הבזק, ישנן גרסאות אירופאיות ואמריקאיות. השוני בגרסאות מתבטא בתקן ה-USB שבו עובד הנגן ובאפשרויות מתקדמות. ניתן לעדכן קושחה מקורית באמצעות תוכנה ייעודית באתר החברה או לקושחות אחרות הנמצאות ברחבי האינטרנט. דוגמה בולטת הוא פרויקט RockBox המציע חלופה לקושחות המקוריות.
יהדות אוזבקיסטן