בשנות עבודתו כסולן במקהלות שתי הקתדרלות, החלה גם התפתחותו כסולן בפני עצמו. את הדחיפה הראשונית כסולן קיבל מהמלחין האנגלי מייקל טיפט ששמע אותו בקנטרברי, עמד על היופי הייחודי של קולו והציגו לציבור כקונטרה טנור ולא כגבר -זמר אלט.
פרסומו הגדול החל לאחר שידור הבכורה בהעלאת הערוץ השלישי של ה-BBC בשנת 1946 בו ביצע דלר את יצירתו המפורסמת של הנרי פרסל "בואו בני האמנות". במהלך השנים הראשונות של הקריירה שלו, הוא התמקד בביצוע מוזיקה ווקאלית מתקופת הבארוק אנגלי וכן מלחינים שקדמו לתקופה זו כגון ג'ון דאולנד והנרי פרסל. בקיאותו והמוזיקליות הרבה שלו הביאה לו הערצה בינלאומית.
דלר קונסורט Deller Consort.
בשנת 1950 הקים דלר את הדלר קונסורט, אנסמבל קולי - כלי, כאשר הוא משמש כסולן וכמנצח ברפרטואר של מוזיקה אנגלית מוקדמת. הקבוצה הקדישה עצמה לביצוע מוזיקה עתיקה תוך שימוש בטכניקת ביצוע אותנטית ובכלים עתיקים. מפעל ייחודי זה של הוביל לתחייה מחדש של מדריגלים אנגליים מתקופת הרנסאנס. מ 1955 עד 1979, סיירה הקבוצה ברחבי העולם והציגה לקהלים חדשים את המוזיקה העתיקה, תוך הצבת רמה טכנית גבוהה לביצוע אותנטי של מוזיקת הבארוק. הרפרטואר כלל יצירות של י. ס. באך, הנדל, פרסל, דאולנד ואחרים. חברי האנסמבל התחלפו במרוצת השנים ובין הזמרים היה גם מרק דלר, בנו של אלפרד דלר, שהצטרף לקבוצה ב 1964.
שיתוף פעולה עם מוזיקאים חשובים.
בשנת 1960, שר דלר את תפקידו של אוברון Oberon בביצוע הבכורה של אופרה "חלום ליל קיץ" מאת בנג'מין בריטן, שהלחין תפקיד זה במיוחד עבור דלר. כאשר הועלתה האופרה על במת הקובנט גרדן, הוחלף דלר, בניגוד לדעתו של בריטן, עקב "יכולת משחק חלשה וקול קטן", לטענת המפיקים. הוא חזר לתפקיד בהקלטת האופרה בניצוח המלחין בשנת 1967. הצגת הבכורה בשנת 1960, ששודרה על ידי ה- BBC, הוקלטה והיא זמינה כיום בתקליט מסחרי, כאשר המבקרים מהללים את שירתו של דלר. בנוסף לבריטן, המלחינים Fricker, Mellers, Ridout, ו Rubbra כתבו יצירות במיוחד עבורו.
בשנת 1963 הקים דלר את פסטיבל המוזיקה של Stour על מנת לשלב אומנים נוספים שהתמחו במוזיקה עתיקה וביניהם פרנס בריכן וגוסטב ליאונהארדט.
דלר הופיע והקליט עם אומנים ידועים שליוו את זמרתו, תחילה עם נגן הלאוטה דסמון דופרה ונגן הצ'מבלו וולטר ברגמן ולאחר מכן גם עם נגן הלאוטה רוברט ספנסר ונגני הצ'מבלו וויליאם כריסטי והרולד לסטר.
במהלך הקריירה המוזיקלית שלו, הקליט דלר יותר מ 136 תקליטים עם חברות ידועות ביותר ותקליטיו זכו להצלחה מסחרית גדולה.
בשנת 1970 קיבל תואר חברות במסדר האימפריה הבריטית (OBE).
דלר מת במפתיע מהתקף לב בגיל 67 כאשר שהה בבולוניה במטרה לשמש כשופט בתחרות זמרים בשנת 1979.
הוא נקבר בכנסיית "כל הקדושים" ב-Boughton Aluph בקנט, ליד רעייתו קטלין, שנפטרה ב-2006.
היה נשוי ואב לשלושה. בנו הבכור, מארק דלר, הפך לזמר מוכשר בזכות עצמו ולעיתים קרובות הופיע וגם הקליט עם אביו. בן נוסף, סיימון, הוסמך כמורה למוזיקה בשנות ה -60 ולימד בבית הספר למקהלת קתדרלת גוילפורד, ולימים הפך למנהלו. דלר קיבל תואר אבירות בריטי בשנת 1970 עבור עשייתו האומנותית.
Daytona Sportscar
Daytona Sportscar היא מכונית ספורט בתצורת קופה, מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ האוסטרלית Borland Racing Developments אשר מיוצרת משנת 2001 ועד היום.
דגמי "Daytona Sportscar" שייכים לקבוצת גראן טוריסמו בסגנון רטרו.
דגם ה"-Daytona Sportscar" מבוסס על דגם "Shelby Daytona" אשר יוצר בין השנים 1964–1965.
מנוע דגם ה"Daytona Sportscar" כולל הבלמים, הגלגלים, הדיפרנציאל, ומערכת ההיגוי יוצרו על ידי "Holden (General Motors)" האוסטרלית, חברת בת של ג'נרל מוטורס.
מטה ומפעל היצרן מוקם ברובע "Braeside, Victoria" במלבורן, במדינת ויקטוריה.
דגמי "Daytona Sportscar" משתתפים במרוצי מכוניות.
נהג מרוצי המכוניות האוסטרלי פיטר ברוק נהרג ב-8 בספטמבר 2006 בדגם של "Daytona Sportscar".
דנה זרמון
דנה זרמון (נולדה ב-22 בנובמבר 1992) היא יוצרת תוכן ואשת עסקים בתחומי הלייף סטייל והאופנה, ודוגמנית ומנחה ישראלית. השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "itgirls" בהוט.
ביוגרפיה.
דנה זרמון נולדה וגדלה בשכונת רמת אביב שבתל אביב. אביה הוא הפרסומאי ואיש העסקים אילון זרמון, ואמה היא הפרסומאית והאמנית דרורית ברזילי. אביה החורג הוא השחקן גיא לואל. לה אחות צעירה מנישואיהם הראשונים של הוריה, ושתי אחיות-למחצה מנישואיהם השניים של הוריה. למדה בבית ספר אליאנס תל אביב.
שירתה בצה"ל כמש"קית ת"ש במודיעין ובחטיבת ביסלמ"ח.
בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה מהמרכז הבינתחומי הרצליה, שבו למדה בשנים 2013–2017.
קריירה.
ב-2014 פתחה את הבלוג "dandy-z" המתמקד באופנה ובלייף סטייל. בשנים 2015–2017 שודרו שלוש עונות של "איט גירלז" בהוט בידור ישראלי. זרמון ביחד עם שלוש נשים פתחה בלוג אופנה.
ב-2017 הנחתה את "לפני הקול", התוכנית המלווה את תוכנית המציאות The Voice ישראל.
בקיץ 2017 השתתפה יחד עם ארוסה גיא ביטון בתוכנית "זוג מנצח VIP" ששודרה בערוץ 10. הנחתה פינות אורח רבות בערוץ 2, פינה קבועה בתוכנית "המהפך" בשידורי קשת ("מהפכונים בחמש דקות", 2016) ופינה קבועה בHOT בידור ישראלי.
עבדה בשיתופי פעולה עם מותגים רבים, בהם המותגים הבינלאומיים טרסמה (Tresemme), פנדורה, סמסונג ומותגים ישראלים כמו קניון רמת אביב, רנואר, הוט מובייל ושימשה כפרזנטורית של קניון עזריאלי ראשונים, וחברת הסלולר ווי פון (We4G). בנוסף, עיצבה ויצרה קולקציות בתחום האיפור (לחברת פלורמר) ובתחום התכשיטים (למעצבת אפרת קסוטו) שנשאו את שמה.
הופיעה על שערי כתבי העת "פנאי פלוס", "מעריב לנוער", "בלייזר", "את" והמוספים "זמנים מודרניים" ו"זמנים בריאים" של העיתון "ידיעות אחרונות".
מארגנת הפקות אופנה למגזינים ואחראית סטיילינג אופנה בפרסומות.
בדצמבר 2017 פתחה את "אינסטקדמי" (Instacademy) – קורס לימודי בתקשורת ומיתוג בעולם הרשתות החברתיות, בדגש על אינסטגרם. מעבירה הרצאות אורח על רשתות חברתיות וסטיילינג בשנקר, בבית הספר המעשי למקצועות המדיה, MAKE, בשיתוף שידורי קשת ובתיכונים ברחבי ישראל.
בשנת 2020 החלה להנחות את התכנית "MyStory" בערוץ 24, שעוסקת בפעילויות באינסטגרם.
חיים אישיים.
זרמון נשואה לגיא ביטון, איש עסקים בתחום הנדל"ן. מתגוררים ברמת אביב שבתל אביב, ולהם בן
יונתן סע הביתה
יונתן סע הביתה הוא שיר עברי שכתב יהונתן גפן, הלחין נפתלי אלטר ובוצע ב-1973 על ידי אושיק לוי, שמאוחר יותר כלל אותו באלבומו השני, "אושיק לוי" (1974).
רקע.
השיר נוצר בלונדון ב־1971, בביקור של אושיק לוי בביתו של שלום חנוך, שהתגורר אז באנגליה בניסיון לפתח קריירה בינלאומית. באותו יום ביקרו את חנוך גם יהונתן גפן ונפתלי אלטר, ששהו גם הם בלונדון באותה תקופה. בעקבות מזג האוויר האפור כתב גפן את השיר, אלטר הלחין, ולוי הקליט אותו עם שובו לישראל. את קולות הרקע בשיר שרות ריקי גל ורותי נבון. השיר יצא לאור בפברואר 1973, ובמקור נקרא "סע הביתה יונתן", כשמו של מחזה מאת חנוך ברטוב שעלה בשנות השישים. הוא נכלל באלבום הסולו השני של לוי, "אושיק לוי", שהופיע בסוף 1974, ושם נקרא בשמו המוכר, "יונתן סע הביתה". המבקר יוסי חרסונסקי כתב כי השיר "הוא מאותם שירים בלתי אמצעיים, המספרים על רגשות פשוטים, ואלטר ידע ליצור מנגינה אקספרסיבית ואף להתאימה לסגנון שירתו של אושיק".
בשנת 2003 הוציא אושיק לוי את האלבום "אושיק לוי וחברים, אבל כולם – בהופעה חיה", שכלל ביצוע לשיר עם אסף אמדורסקי. במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל לשנת התשס"ג (2003) הגיע ביצוע זה למקום ה-30.
תוכן השיר.
השיר מציג קיטוב בין שני רגשות מנוגדים: ההנאה מן השהות מחוץ לישראל, ומנגד הגעגועים אליה. בשיר תיאורי מזג אוויר קודרים המציגים את הצד הלא מהנה של החיים בנכר.
בבית הראשון מתוארת עיר גדולה ללא חיילים. היא אינה מוזכרת בשמה. הדובר מדבר בגוף ראשון. הוא טוען כי מצד אחד הוא מרגיש בה נפלא, אך מצד שני הוא מרגיש בה זרות.
הפזמון החוזר מדבר בגוף שלישי, ובו קריאה ליונתן לנסוע הביתה לארץ ישראל. יהונתן גפן בחר בפזמון את הכתיב "יונתן" ולא את כתיב שמו שלו, "יהונתן".
בבית השני מתאר הדובר דמות אנונימית בשם מייקל. בנוסף מוזכר "שלום" שהוא שלום חנוך ששהה אף הוא בלונדון בניסיונו לפתח קריירה בינלאומית, ואיתו היה חבר גפן בחבורת לול. חנוך, יוצא קיבוץ משמרות, מדבר על פי השיר "אנגלית כמו שבקיבוץ". השורה "והוא הראה לי את העיר ומאיה שגדלה" מתייחסת לבתו של חנוך מאיה, שהוזכרה בשיר של חנוך שהוקדש לה (עוד לפני לידתה). בסוף הבית שוב הדובר מתייחס בדואליות לשהות במדינה זרה ואומר "האנשים בריאים אבל השמש כאן חולה".
הבית השלישי מציג שוב את הרגשות השונים: מצד אחד מנגנים רוקנ'רול בכל מיני צבעים, אך מצד שני החורף בא לכאן מוקדם והאור אינו עליז.
הפסטיבל הבין-לאומי לסרטי נשים שחורות
הפסטיבל הבין-לאומי לסרטי נשים שחורות (באנגלית: International Black Women's Film Festival; בראשי תיבות: IBWFF) נוצר בשנת 2001 על ידי אדריאן מ. אנדרסון בסן פרנסיסקו, קליפורניה. אנדרסון, כתבת, עיתונאית ופעילה חברתית, ייסדה את הפסטיבל כארגון ללא מטרות רווח למטרות. הפסטיבל התקיים עד שנת 2016, ובשנת 2017, שינה את שמו ומטרתו, והפך לחברת המדיה וההפצה Black Laurel Films, אשר עדיין מקיימת אירוע פסטיבל עם הקרנות ופרסים, אך גם תתחיל להפיץ סרטים ולפתח את השוק עבור סוג הסרטים שהפסטיבל אוצר.