האן התעניין במיוחד בלוגיקה סימבולית ושאף להרחבת הפרינציפיה מתמטיקה של ראסל לצורך בניית פילוסופיה מדויקת. הוא הושפע מאוד מהפנומנליזם של מאך ועקב כך תמך ברדוקציה של המושגים המדעיים לבסיס פנומנליסטי. כן הדגיש, הן בדיוני החוג והן במאמריו, את חשיבות קידום ופיתוח האמפיריציזם. כחבר ה"אגף השמאלי" של החוג יחד עם רודולף קרנפ ואוטו נוירת חיפש האן קריטריון משמעות ליברלי יותר לאימות. גישה זו הובילה, בין היתר, לניסיון (כושל בדיעבד) לחקר אמפירי של תופעות הפאראפסיכולוגיה, דבר שנחשב אפריורי לא ראוי בקרב פילוסופים שמרנים יותר, דוגמת לודוויג ויטגנשטיין.
אחותו של האן, אולגה האן, הייתה מתמטיקאית בפני עצמה וחברת החוג. נישאה לנוירת.
קבר בני חזיר
קבר בני חֵזיר הוא מערת קבורה בנחל קדרון שבירושלים. הקבר מתוארך לתקופת החשמונאים, והוא חצוב כולו בתוך הצוק. לצדו של הקבר ניצב קבר זכריה וסמוך לו ניצב יד אבשלום.
כתובת עברית שנחקקה כנראה בתקופה החשמונאית ונמצאת מעל המערה מלמדת כי במערה קבורים משפחת כוהנים מבני חֵזיר:
מכתובת זו מסתבר שהמערה שימשה את משפחת בני חֵזיר במשך כמה דורות. כמו כן ניתן ללמוד על עושרה של משפחה זו, שיכלה להרשות לעצמה חציבת קבר בנחל קדרון, מול הר הבית.
במקרא נמנה חֵזיר (; ), בין חותמי האמנה בימי נחמיה, אך על פי הברייתא המובאת בתלמוד הבבלי, משמרת בני חזיר לא הייתה אחת מכ"ד משמרות כהונה, שפעלו במקדש בראשית ימי הבית השני.
מלכיור דה ווה ושמואל קליין העלו את ההשערה כי אין המדובר אלא במשפחתו של ביתוס המפורסם, שעל שמו נקראו הבייתוסים.
בכתובת ישנו ציון של "נפש" (מבנה מיוחד ומפואר שנבנה לצד הקבר או עליו, כגון יד אבשלום), אך נפש זו לא נמצאה. הארכאולוגים משערים שמעל הקבר אכן הייתה קיימת נפש שנהרסה במשך הזמן.
סגנון הקבר מושפע מהאדריכלות היוונית בלבד (שני עמודים בעלי כותרות דוריות) וללא השפעת אדריכלית מזרחית.
המסורת היהודית בעבר קישרה את המערה עם "בית החפשית" בו ישב עוזיהו מלך יהודה לאחר שהצטרע עד יום מותו.
מבנה הקבר.
חזית הקבר.
חזית הקבר מתחלקת לשני חלקים. החלק הימני, המהווה את הכניסה האורנמנטלית לקבר, בנוי בסגנון היווני Distylos in Antis - שני עמודים בין שתי אומנות. החזית משתייכת לסדר הדורי, ובניגוד לשאר מצבות נחל קדרון הסמוך, היא עשויה כולה בסגנון יווני אחיד, בלא ערבוב סגנונות שונים, ובלא השפעות רומיות. עם זאת, יש בחזית כמה חריגות מהסדר הטהור: רוחב הטריגליף עולה על גובהו, אין מתחתיו סרגל, ומניין הטיפות הוא שלוש, במקום שש.
החלק השמאלי, הוא חזית דמה של מבנה שבחלקו התחתון ניתן לראות דלת העומדת שקועה בין שתי אומנות. חלקו העליון של המבנה נעלם במהלך הדורות, ושחזורו האפשרי כולל פירמידה, בדומה לקבר זכריה הסמוך, או המשך ישר של המבנה התחתון, עם חלון-דמה משושה במרכזו.
שלגיה ושבעת הגמדים (סרט)
שלגיה ושבעת הגמדים (באנגלית: Snow White and the Seven Dwarfs) הוא סרט אנימציה אמריקאי משנת 1937 שהופק על ידי וולט דיסני והופץ בקולנוע על ידי RKO.
הסרט מבוסס על האגדה הגרמנית של האחים גרים, "שלגיה ושבעת הגמדים", הוא סרט האנימציה הראשון באורך מלא בהיסטורית הקולנוע, הראשון שהופק בצבע מלא, והראשון שהופק על ידי חברת וולט דיסני, בשל כך, רבים התעניינו בו וצפו בו בקולנוע. הסרט היה הכנסה קופתית ענקית ביחס לתקופתו כשהכניס $7,846,000 בתקופת ההקרנה המקורית שלו.
הסרט נחשב לאחד הסרטים הפופולריים ביותר בהיסטוריה של הקולנוע כאשר בטקס פרסי האקדמיה ה-11, וולט דיסני זכה בפרס אוסקר לשם כבוד, והסרט היה מועמד לסרט המוזיקלי הטוב ביותר, ב-1989 הוא התווסף לרשימת הסרטים הפופולריים ביותר של מכון הסרטים הבינלאומי ומדורג ברשימה של המכון האמריקאי לקולנוע כאחד מ-100 הסרטים האמריקאים הגדולים ביותר של כל הזמנים והוא מבין שני סרטי האנימציה היחידים ברשימה (השני הוא פנטסיה), והוא מדורג כסרט האנימציה האמריקאי הגדול ביותר של כל הזמנים. יש לו גם השפעה תרבותית עצומה על התרבות האמריקאית ועל ההצלחה הרבה של דיסני שהגיעה לאחר הוצאת הסרט, כתוצאה מכך יש לסרט פארק שעשועים, משחק וידאו ומחזמר בברודוויי, בנוסף לכך שלגיה קבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד והיא אחת מהדמויות המצוירות היחידות שקבלו כוכב.
בשנת 2016 נמסר כי לסרט יופק עיבוד לייב אקשן.
עלילה.
פתיח טקסטואלי המסופר דרך ספר סטופ מושן מספר לקהל כי שלגיה היא נסיכה החיה עם אמה החורגת, מלכה גאוותנית ומרשעת שקיבלה על עצמה את הממלכה לאחר מותו של אביה של שלגיה. מתוך חשש שהיופי של שלגיה יעלה על שלה, המלכה הכריחה אותה לעבוד בתור עוזרת ושאלה את ראי הקסמים שלה מדי יום "מי הכי יפה בעיר". במשך שנים רבות המראה תמיד ענתה שהמלכה היא היפה, מה שהשביע את רצונה.
בפתיחת הסרט, ראי הקסמים מודיע למלכה כי עכשיו שלגיה היא הכי יפה בממלכה. המלכה הקנאית ציוותה על הצייד הסרבן לקחת את שלגיה ליער ולהרוג אותה. היא עוד דרשה שהצייד יחזור עם ליבה של שלגיה בקופסת תכשיטים כהוכחה למעשה. הצייד נפגש עם שלגיה אבל אינו מסוגל לפגוע בה. הוא מתחנן בדמעות לסליחתה ומגלה לה שהמלכה רוצה במותה, ודוחק בה לברוח ליער ולא לחזור לעולם. הצייד חוזר עם לב של חזיר במקום ליבה של שלגיה וכך הוא מרמה את המלכה.
אבודה ומפוחדת, שלגיה מתיידדת עם יצורי היער המובילים אותה לבקתה עמוק ביער. שלגיה מוצאת שבעה כיסאות קטנים בחדר האוכל של הבקתה, ומשערת כי הבקתה הלא מסודרת היא ביתם של שבעה ילדים יתומים. עד מהרה מתברר כי הבית שייך למעשה לשבעה גמדים מבוגרים; דוק, רטנוני, עליזי, ישנוני, ביישני, אפצ'י, ושטיא, העובדים במכרה סמוך. בעודם חוזרים הביתה, הם מודאגים למצוא את הבקתה שלהם נקיה ומשערים כי פולש פלש לביתם. הגמדים מוצאים למעלה את שלגיה, ישנה על פני שלוש מיטות. שלגיה מתעוררת ומוצאת את הגמדים ליד מיטתה ומציגה את עצמה, וכל הגמדים בסופו של דבר מקבלים אותה אל ביתם לאחר שהם לומדים שהיא יכולה לבשל ולנקות יפה. שלגיה מתחילה חיים חדשים של בישול, ניקוי, ושמירה על בית הגמדים כשהם כורים בשביל תכשיטים ובלילה שרים, מנגנים ורוקדים.
בינתיים, המלכה מגלה כי שלגיה עדיין בחיים כאשר המראה שוב עונה כי שלגיה היא היפה ביותר בממלכה. המלכה שותה שיקוי שהופך אותה לזקנה מכוערת, ומכינה רעל בשם "תרדמת נצח" וטובלת בו תפוח. המלכה הרעה מסבירה כי שלגיה תיפול לתוך שינה קסומה אם רק תנגוס בתפוח. ניתן להתעורר משינה זו אך ורק באמצעות "נשיקת אוהב ראשונה". המלכה סבורה כי לא נשקפת סכנה לתוכניותיה, כי הגמדים יקברו את שלגיה, כאשר יחשבו שהיא מתה. המלכה פוקדת את בקתת הגמדים בשעה שהם בעבודה, ומפתה את שלגיה לנגוס בתפוח המורעל. שלגיה שוקעת בשינה והמלכה קוראת "ואני אהיה היפה מכולן!". חיות היער מזעיקות את הגמדים, ואלה דולקים אחרי המלכה עד לצוק. היא מנסה לגלגל סלע עליהם, אבל ברק מכה את הצוק עליו היא עומדת, וגורם לו לקרוס. המלכה נמחצת על ידי הסלע.
הגמדים חוזרים הביתה ומוצאים את שלגיה מתה לכאורה. הם משכיבים אותה בארון זכוכית מעוטר בזהב בקרחת היער. יחד עם יצורי היער הם משגיחים עליה במשמרות. לאחר זמן מה, נסיך, שנפגש בעבר והתאהב בשלגיה, מגיע למקום. שבוי אחר יופייה, הוא נושק לה, מה ששובר את הכישוף ומעורר אותה. הגמדים ובעלי החיים שהיו שקועים באבל עמוק עד ששלגיה התעוררה מהכישוף, שמחים וצוהלים בעוד הנסיך לוקח את שלגיה לטירה שלו, שזוהרת בנוכחותה של שלגיה.
מדבבים ודמויות.
דמויות משניות.
כמו כן משתתפים בגרסה העברית בשירה: עמי מנדלמן, שי זורניצר, חני בודגוב ויוסי מאיר.
פיתוח הסרט.
פיתוח הסרט החל בתחילת 1934, וביוני 1934, וולט דיסני הודיע על הפקת סרטו באורך מלא בניו יורק טיימס. לפני "שלגיה ושבעת הגמדים", האולפן של דיסני היה בעיקר מעורב בהפקת סרטים קצרים בסדרת מיקי מאוס ו"הסימפוניות הטיפשיות". דיסני קיווה להרחיב את היוקרה וההכנסות של האולפן שלו על ידי הכנת סרטים באורך מלא, והעריך כי "שלגיה ושבעת הגמדים" יכול להיות מופק בתקציב של $250,000; מה שהיה פי עשרה מתקציב ממוצע של "הסימפוניות הטיפשיות".
ההצלחה.
"שלגיה ושבעת הגמדים" זכה להצלחה עצומה והוקרן לראשונה ב-21 בדצמבר 1937 בתיאטרון קארת'י סירקל, וכלל ארצי ב-4 בפברואר 1938. הסרט הוסף לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בשנת 1989, בטענה שהסרט "משמעותי מבחינה תרבותית היסטורית או אסתטית". הסרט גם כן היה אחד משני סרטי האנימציה שדורגו ברשימת מאה שנים... מאה סרטים של מכון הסרטים האמריקאי בשנת 1997 (הסרט השני הוא "פנטסיה"), ודורג במקום ה-49. הסרט דורג במקום ה-34 בגרסת 2007 של הרשימה, כשהפעם הוא סרט האנימציה היחידי ברשימה. בשנת 1998, מכון הסרטים האמריקאי דירג את הסרט כסרט האנימציה האמריקאי הגדול ביותר של כל הזמנים.
הסרט זכה לביקורות טובות מאוד ואף קיבל ציון של 98% באתר הביקורת "Rotten Tomatoes".
הסרט זכה לביקורות טובות עד כדי כך שאפילו יוצרי סרטים גדולים כמו סרגיי אייזנשטיין וצ'ארלי צ'פלין שיבחו את הסרט כ"הישג בולט בקולנוע", ואייזנשטיין אף הרחיק לכת וקרא לו הסרט הגדול ביותר שנעשה אי פעם.
ההכנסות מהסרט הגיעו ל-$7,846,000 בתקופת ההקרנה המקורית שלו, וכן ל-$416,000,000 מהקרנות חוזרות של הסרט לאורך השנים.
פסקול.
הפסקול המקורי של הסרט יצא בשנת 1938 וכולל את כל השירים שהוצגו במהלך הסרט, במשך השנים יצאו עוד גרסאות וחידושים של הפסקול.
גוארפארי