הוכחת אפס ידיעה לא אינטראקטיבית, היא גרסה של הוכחה באפס ידיעה שבה אין צורך באינטראקציה בין המוכיח למוודא. בלום, פלדמן ומיקאלי הראו שמחרוזת סמך משותפת (CRS) בין המוכיח והמוודא מספקת ליצירת הוכחת אפס ידיעה חישובית ללא צורך באינטראקציה. להוכחה באפס ידיעה לא אינטראקטיבית שימושים רבים, למשל אפשר להשתמש בה לפרוטוקול אימות זהויות או חתימה דיגיטלית שבה מחרוזת האתגר מוחלפת בתמצית הגיבוב של המסמך. כמו כן פרוטוקול zkSNARK שהוא גרסה של הוכחה באפס ידיעה לא אינטראקטיבית מהווה בסיס חשוב במטבע הדיגיטלי ZCASH.
קופיקו
קוֹפִיקוֹ היא סדרת ספרי ילדים מאת תמר בורנשטיין-לזר העוסקת בקורותיו של קוף בשם קופיקו הגר עם משפחה ישראלית בשכונת עין גנים שבפתח תקווה. קופיקו הוא קוף חצוף ושובב, עוסק תמיד במתיחות, התחזויות ופריקת עול. סדרת קופיקו מחזיקה בשיא של הסדרה מאריכת הימים בשפה העברית.
היסטוריה.
קופיקו הופיע לראשונה כדמות בסיפור בדבר לילדים בשנת 1951. בסיפור המקורי, "הקוף שהתחפש", הגיבורה הייתה ילדה בשם אפרת שדודה הביא לה את קופיקו במתנה. דמותו של קופיקו התפתחה וכמה חוברות מאוחר יותר הוא החל גם לדבר בסיפור "גם קופיקו מביא ביכורים". בשנת 1957 יצא הספר הראשון בסדרה, "קופיקו האורח". נכתבו גם כמה ספרים בסדרה על קופיקו שנקראה "האנציקלופדיה העליזה של קופיקו". הסדרה גם דומה לסדרה "קופיקו אולי תדע". בשנת 2015 יצא קופיקו בגרסת עלילון ונקרא "קופיקומיקס".
מספר רב של דמויות בסדרה התבססו על אנשים מסביבתה הקרובה של ברנשטיין לזר. ארבעה מהם, יניב ליטני, צביקה שינדל, יוני פרידמן ואמיר בנימיני, נספו במערכות ישראל.
במהלך השנים כתבה לזר יותר מ-165 ספרים שגיבורם היה קופיקו. רוב הספרים אוירו על ידי מ. אריה. בעוד הספרים עצמם זכו לפופולריות רבה, חלקם זכו לביקורות שליליות מסוימות מצד מורים ומבקרים ספרותיים ובראשם אוריאל אופק, עקב מה שכונה בפיהם "רמת כתיבה נמוכה".
הספרים זכו לעיבודים רבים, בין השאר שלמה בר-שביט ולזר הקריאו סיפורי קופיקו ברדיו, קופיקו היה גיבור של רצועת קומיקס בשם "תעלולי קופיקו" במקומון "רחוב ראשי" ב-1983, הומחזו כ-15 מחזות שונים המתבססים על הספרים, וב-1993 עובדה סדרת הספרים לתוכנית טלוויזיה בשם זהה בת 15 פרקים ששודרה בערוץ הילדים, וכל פרקי הסדרה נמכרו גם בקלטות וידאו. הסדרה עצמה שודרה בשידורים חוזרים בערוץ הילדים וערוץ 2 בין השנים 1994–1997. בעקבות הצלחת הסדרה התחילו להימכר מוצרים רבים של קופיקו כמו בובות, מחברות, תיקים, גביעי גלידה, ופלים, כדורים מאוירים, משחקי קופסה ומחשב, פוג של קופיקו במסגרת פוגים של "הורוספוג" ועוד. ב-2009 חברת YES העלתה את ההפקה הטלוויזיונית החדשה והעכשווית ל"קופיקו" ללקוחותיה ב-YES VOD. דמותו של קופיקו אף הוסרטה, בסרט Going Bananas שביים בועז דוידזון ב-1987. בשנת 2013 השתתף קופיקו בתוכנית מציאות פיקטיבית בשם "הגיבורים".
במקביל לקורותיו של קופיקו, פרסמה לזר גם סדרת ספרים על קוף נוסף, צ'יפופו, בן דודו של קופיקו, קוף בלש הנודד ברחבי העולם ועוזר לילדים במצוקה, שחלק רבים מקווי האופי שלו עם בן דודו הספרותי, אולם הרקע להרפתקאותיו היה לרוב מחוץ לארץ ישראל.
אודטה שוורץ
אודטה שוורץ (נודעה בעבר בשם אודטה דנין; נולדה ב-12 בינואר 1953), נודעת גם בשמה הפרטי אודטה, היא מנחת טלוויזיה ישראלית, סופרת, ועיתונאית בעלת טור בנושאי סגנון חיים ופנאי. נודעת כ"כוהנת הטיפים והלייף סטייל".
ביוגרפיה.
נולדה בשם אודטה שוורץ ברומניה להוריה מריאטה וברקו. לה אח צעיר. ב-1959 משפחתה עלתה עמה לישראל כשהייתה בת שש.
קריירה.
בעיתונות.
ב-1977, כשהייתה בת 24, החלה את הקריירה העיתונאית שלה בשבועון "העולם הזה" במדור בישול, הורות וסגנון חיים.
ב-1982 עברה עם מדורה למוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות".
ב-2003 עברה עם מדורה למוסף השבת של "מעריב" לאחר שמו"ל ידיעות, נוני מוזס, סירב לאפשר לה לעבוד בערוץ 10 במקביל. כתבה במעריב עד לירידת המדור בשל קשיים כלכליים של העיתון ב-2011.
ספרים שכתבה.
אודטה הוציאה ארבעה ספרים ושני יומני בית, כולם רבי מכר.
בטלוויזיה.
בשנת 1996 החלה את דרכה בטלוויזיה, בערוץ 2, כשהפיקה והגישה פרסומות בהן המליצה על מוצרים שונים. בהמשך הנחתה פינה בתוכנית הבוקר "קפה טלעד" בערוץ 2. בראשית שנת 2003 החלה להנחות את תוכנית האירוח וסגנון חיים "אודטה" ששודרה בערוץ 10 בהפקת "ענני תקשורת". בתחילה שודרה התוכנית בשעות הבוקר 8:00–10:00, במשך חמישה ימים בשבוע ולאחר מספר חודשים עברה התוכנית לשעות הערב (16:00–18:00). בהמשך, קוצרה תוכניתה לשעה אחת בלבד. התוכנית זכתה להצלחה כבירה. ב-19 במרץ 2007 שידרה שוורץ את תוכניתה האלף, ולאחר מכן הודיעה לערוץ כי ברצונה לסיים את התוכנית. בשנים אלו, תוכניתה אף זכתה שלוש פעמים ברצף בפרס מסך הזהב. עד 2011, תוכניותיה שודרו בערוץ בשידורים חוזרים.
ב-2005 זכתה גם לתהודה ציבורית בזכות השתתפותה בדרמה היומית "השיר שלנו" בתור עצמה, ובזכות החיקוי שלה ב"ארץ נהדרת" על ידי טל פרידמן.
באוקטובר 2011 חזרה אודטה עם תוכנית חדשה בערוץ 2 אצל רשת, בשם "החיים על פי אודטה". כשב-2012 הופסקו שידורי התוכנית, ושוורץ חזרה לעיתונות בלבד.
בשנת 2006 נתבעה על ידי אורן זריף בטענה של לשון הרע, אך בית המשפט דחה את תביעתו. באותה שנה הגיעו תלונות לרשות השנייה על כך שאודטה מקדמת את כת הסיינטולוגיה בתוכנית האירוח שלה שבערוץ 10. ב-2014 בריאיון לחדשות 2 הודתה אודטה שהיא אכן למדה מספר קורסים בסיינטולוגיה (וזאת הסיבה שהתנגדה לריטלין, קמפיין המזוהה כסיינטולוגי), אך היא איננה משתייכת לסיינטולוגיה.
בשנת 2006 ספגה ביקורת מצד גורמים שונים בציבור הישראלי בשל הכפשת הורים הנותנים לילדיהם הסובלים מ-ADHD תרופות לשיפור הריכוז בהוראת רופא, מהן שוורץ המליצה בתוכניותיה להימנע. דבריה שודרו בתוכנית הטלוויזיה שלה ונכתבו בטור שלה בעיתון.
באוקטובר 2015 שבה לטלוויזיה והנחתה תוכנית ראיונות "עצה טובה מאודטה", ששודרה בערוץ 20.
בדצמבר 2015 ספגה ביקורת קשה באתר המדע הפופולרי "מדע גדול, בקטנה", על פרסום המלצות רפואיות-תזונתיות שגויות, אודטה הודתה בטעות והסירה את פרסומיה מהרשת.
בינואר 2019 עלתה תוכנית הלייף סטייל השבועית שלה "אודטה" בקשת 12.
ב-7 במרץ 2019 הצטרפה כתושבת לתוכנית המציאות "2025" בקשת 12, והודחה לאחר ארבעה שבועות.
חיים אישיים.
נישואיה הראשונים נמשכו כחמש שנים, כשהתחתנה עם החבר הראשון שלה בגיל 18. נישואיה השניים נמשכו כ-17 שנים לאיציק דנין, ולהם בת (שנשואה למייק, אחיו של שוקי זיקרי) ובן משותפים.
נישואיה השלישיים נמשכו כ-14 שנים לאילן שוורץ, נוכל שהונה אותה וטען בפניה ובפני נשים אחרות שהיה בכיר במוסד, וטייס - ומעל באמונן. סיפור הגירושים שלה ממנו הובילו להד תקשורתי.
ב-2019 סיפרה אודטה בריאיון ל"ישראל היום" שהתגלה אצלה גידול טרום סרטני ליד השחלות, שהוסר בניתוח.
מתגוררת בהרצליה פיתוח.
צעקה (סרט, 1996)
צעקה (באנגלית: Scream) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1996 שנכתב על ידי קווין ויליאמסון ובוים על ידי וס קרייבן. בסרט מככבים דייוויד ארקט, נב קמפבל, קורטני קוקס, ודרו ברימור. הסרט יצא לאקרנים ב-20 בדצמבר ועוקב אחר דמותה של סידני פרסקוט (קמפבל), תלמידת תיכון בעיירה הבדיונית וודסבורו, שהופכת להיות המטרה של רוצח מסתורי המכונה "Ghostface" ("פני רוח"). דמויות ראשיות אחרות כוללות את חברתה הטובה של סידני, טייטום ריילי (רוז מק'גוון), החבר של סידני בילי לומיס (סקיט אולריך), חובב סרטי האימה רנדי מיקס (ג'יימי קנדי), סגן השריף דיואי ריילי (ארקט), וכתבת החדשות גייל ותרס (קוקס). הסרט משלב קומדיה ומסתורין עם האלימות של ז'אנר האימה וצוחק על הקלישאות של ז'אנר האימה הפופולרי בסרטים כמו "ליל המסכות" ו"יום שישי ה-13". הסרט נחשב ייחודי בעת השקתו בשל דמויות שהיו מודעות לסרטי אימה אמיתיים בעולם ודנו בגלוי בקלישאות ש"צעקה" ניסה לערער.
"צעקה" החיה מחדש את ז'אנר סרטי ה"סלאשר" (Slasher) בשנות ה-90 המאוחרות, בדומה להשפעה שלליל המסכות היה על הסרטים בשנות ה-70 המאוחרות. לסרט יצאו 4 סרטי המשך: צעקה 2 (1997), צעקה 3 (2000), צעקה 4 (2011) וצעקה 5 (2022).
בשנת 2015 עלתה לאוויר סדרה שנקראת "הצעקה: הסדרה", מבית היוצר של MTV ועלילתה אינה קשורה לסדרת הסרטים ועם זאת הרשע הוא אותו רשע בעל מסיכה של פני רוח.
עלילה.
הסרט נפתח כשתלמידת תיכון, קייסי בקר, מקבלת שיחת טלפון מאדם זר. השיחה בהתחלה מתנהלת באופן ידידותי ואפילו פלרטטני והשניים דנים על סרטי אימה. השיחה מקבלת תפנית כשקייסי מבינה שהזר מהצד השני של הקו צופה בה ולכן היא מנתקת לו אך הוא שוב מתקשר ומאז השיחה הופכת למאיימת. אחרי כמה איומים ועינויים פסיכולוגיים היא מגלה שהחבר שלה, סטיבן "סטיב" אורת', מוחזק כבן ערובה בחצר ביתה, חבול, קשור לכיסא ופיו סתום. הזר אומר לקייסי שהדרך היחידה להציל את החיים של שניהם היא לענות נכון על שאלות טריוויה מסרטי אימה. קייסי אינה מצליחה לענות נכון וסטיב נרצח באכזריות לנגד עיניה. לאחר מכן קייסי מפסיקה לשתף עם הרוצח פעולה ולכן גם היא מותקפת ונרצחת. כשהוריה של קייסי חוזרים הביתה הם מגלים את גופתו של סטיב על הכיסא וגופתה של קייסי תלויה על עץ.