החברה נוסדה בשנת 1993 על בסיס החטיבה המקומית של חברת אארופלוט (חברת התעופה של ברית המועצות) במדינה. בשנת 2004 החברה הפכה לחברה ב- IATA ובשנת 2007 רשמה עלייה של 20% במספר הנוסעים. ביוני 2008 החליטה ממשלת מולדובה להפריט את חברת התעופה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון ליולי 2018:
פעילות החברה בישראל.
במרץ 2018 הודיעה החברה על פתיחת קו בין נמל התעופה קישינב לנמל התעופה בן-גוריון. הקו החל לפעול ב-6 במאי של אותה השנה והוא פועל בתדירות של טיסה יומית .
ליגת הכדורגל של גלאזגו
שקרן בריבוע
שקרן בריבוע (Big Fat Liar) הוא סרט קומדיה בבימויו של שון לוי שהופץ ב-2002 בכיכובם של פרנקי מוניז, פול ג'יאמטי ואמנדה ביינס (בהופעתה הקולנועית הראשונה).
עלילה.
ג'ייסון שפרד (מוניז) הוא נער בן 14 שאוהב לשקר. הוא צריך לכתוב עבודה והוא כותב תסריט. ביום שהוא צריך להגיש את העבודה הוא שוכח את הדפים בלימוזינה שפגעה בו כשרכב על האופניים. בלימוזינה יש את מפיק הסרטים הידוע- מרטי וולף (ג'יאמטי)
מרטי הוא יותר שקרן מג'ייסון והוא גונב לג'ייסון את התסריט ועושה את הסרט. ג'ייסון מחליט לנסוע להוליווד כדי להתמודד עם וולף שגנב לו את הסרט ואליו מצטרפת חברתו הטובה קיילי (ביינס).
ליגת הכדורגל של גלאזגו ומערב סקוטלנד
קונון
ליגת הכדורגל הבין-עירונית
יונה אלון
יונה אלון (5 בינואר 1935 - 29 ביוני 2013) היה סופר, פילוסוף ומשורר ישראלי.
ביוגרפיה.
אלון נולד בקיבוץ עין שמר, ובשנת 1958 עבר לירושלים, שם התגורר עד מותו. למד באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בירושלים והשתלם בפילוסופיה אצל פרופ' ישעיהו ליבוביץ ופרופ' מרסל דיבואה. בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 פיתח תאוריה מוסרית חדשה (ראו להלן), אותה הציג בשני ספריו הראשונים. לאחר מכן, כתב בעיקר שירה. חלק משיריו תורגמו לאנגלית בידי ד"ר בן שפירו. לאחר מותו יצא לאור בשנת 2018 ספר פרוזה שכתב במשך שנים: "כך להישאר לעולם".
לאלון היה אח תאום, המשורר עלי אלון.
תמצית התאוריה: אין רשעים בעולם.
הרשע הוא אדם העושה רע בזדון. עושה רע בשגגה לא התכוון לעשות רע, או לא ידע שמעשהו הוא מעשה רע. לכן אינו רשע (לדוגמה: מי שמפיל אבן תוך כדי טיפוס על הר, והאבן פוגעת באחר).
לכן רק מי שיודע שמעשהו רע, ומתכוון לעשותו, הוא הרשע.
וכאן טוען אלון את טענתו המרכזית: אדם העושה רע ויודע שהוא עושה רע, אינו קיים במציאות.
למה?
מנגנון האבולוציה יצר במוחנו מבנה המכוון לטוב. שיקול הדעת האנושי מכוון תמיד אל הטוב, ולא ייתכן אחרת. כי אילו היה שיקול הדעת מכוון אל הרע, היה מין האדם נשמד במהרה. ומכיוון שכך, לא קיים אדם שעושה רע, ויודע שהוא עושה רע. כי האדם עושה תמיד מה שתודעתו רואה כטוב.
ובתגובה לטענה כי יש אדם שעושה את הטוב לעצמו ואת הרע לאחרים, וכך הוא מתקיים – הרי אלון טוען שהטוב לעצמו נחשב בעיניו הטוב העליון, האמיתי. ומשום כך הוכיחו מחקרים שלפושעים יש סולם ערכים המעמיד בראשו את טובת עצמם.
החברה חייבת לקיים להגנתה סולם ערכים קבוע הכולל טוב ורע, ומדרג את האנשים מבחינה מוסרית. לפי סולם ערכים זה מי שעושה מעשה רע בניגוד לצדק וליושר, ועושה אותו בזדון – הוא רשע. לפי סולם ערכים זה קל מאוד להגדיר את הצדיק ואת הרשע. מספיק להראות שאדם התנגד לחוקים ולמוסר ופעל בניגוד לאמות המידה היסודיות של החברה – ועשה זאת בזדון – וכבר קבעת והוכחת שהוא רשע.
אלא שהחוק והמוסר החברתי הם מבנים מלאכותיים ומוסכמים. הם מציגים מוסר טהור, בנוי על יסודות התבונה הטהורה, ומייצגים אדם כללי, טהור, סכמטי, שאינו קיים במציאות. לכן גם מושג הרוע במוסר הוא תוצר של התבונה הטהורה. הוא נוח מאוד לחברה למימוש מטרותיה וקיום הסדר החברתי, אבל אינו מתאר נכונה את האדם החי, הרלוונטי, הקונקרטי. האדם הקונקרטי לעולם עושה את מה שתודעתו משיגה כטוב, כאשר הוא פועל בהכרה ובידיעה.
יוצא מכאן, שמושג הרוע הוא מושג טהור, מלאכותי, ללא תוכן קונקרטי. אדם העושה בהכרה וידיעה מעשה שהחברה רואה בו רע מוחלט – כולל סאדיזם, מזוכיזם, וכו'... – בתודעתו ייראה מעשהו שונה לגמרי מבתודעת החברה.
גם אדם המשוכנע שעשה רע בכוונה וידיעה, והוא מגדיר את עצמו רשע – קיבל מושג זה בהשאלה מתודעת החברה. כמובן – כל אדם יכול לשנות את דעתו לאחר מעשה, להתחרט ולשים עצמו רשע. אבל ברגע הפעולה, תמיד הוא עושה את מה שתודעתו מורה לו כטוב.
מיקרו-גליה
אוליגודנדרוציטים
האוליגודנדרוציטים או אוליגודנדרוגליה הם מגוון תאי גלייה היוצרים את מעטה המיאלין מסביב לסיבים עצביים במערכת העצבים המרכזית של בעלי חוליות. כל תא אוליגודנדרוציטי שולח זרועותיו לעבר מספר אקסונים, עד 50 במספר, המתלפפות כל אחת למעטה מיאלין באורך כמיקרומטר. המרווחים בין המקטעים על אותו האקסון, נקראים מרווח ראנוויה. שמם בא מיוונית, בה משמעו "מספר תאים עציים" (Oligodendrocytes) או "מספר עצי דבק" (oligodendroglia). על אף שמם הדומה לזה של דנדריטים, אין מגע בין השניים והדמיון הוא רק בצורתם. המקבילים לתאים אלה במערכת העצבים ההיקפית הם תאי שוואן.
תפקיד.
מעטה המיאלין שיוצרים האוליגודנדרוציטים מקטין באופן ניכר את המוליכות והקיבול החשמליים של קרום הסיב העצבי. כתוצאה מכך מתארך קבוע הזמן האופייני לזליגת זרם חשמלי מהסיב, ומצטמצמת הנחתת הזרם החשמלי העובר בסיב. בפרט, בסיבים מצופי מיאלין מהירות הדחף העצבי גדלה ביחס ישר לקוטר הסיב, בעוד שבסיבים חשופים היא גדלה ביחס לשורש הריבועי של קוטר הסיב. כמו כן, מעטפת המיאלין מונעת קצרים בין הנוירונים. הודות לכך, סיבי עצב העטופים במיאלין מסוגלים להעביר דחפים עצביים במהירות דומה לזו של סיבים חשופים עבים הרבה יותר. המזעור המושג מאפשר למוחם של בעלי חוליות להכיל מספר גדול הרבה יותר של תאי עצב וסיבים המקשרים ביניהם.
מחלות.
מספר מחלות אוטואימוניות, כגון טרשת נפוצה, כרוכות בפגיעה במעטה המיאלין שיוצרים האוליגודנדרוציטים, תהליך המכונה דמיאלינציה. איבוד המיאלין עשוי להביא לביטוי גנים ייעודיים הרותמים תאי גזע להתמיין לאוליגודנדרוציטים שישקמו חלקית את מעטה המיאלין. מנגנון שיקום זה אינו מצליח להתמודד עם התקפות חוזרות ונשנות של תאי T על האוליגודנדרוציטים, ונוצרת רקמה צלקתית על הסיבים העצביים.
ALD היא דוגמה למחלה נוספת הנובעת מליקוי תורשתי בהתפתחות מעטה המיאלין.
אוליגודנדרוציטים פגיעים גם להידבקות בנגיף JC, המביא להתפרצות חולי מוח מתקדם רב-מוקדי. מרבית האוכלוסייה האנושית (70%-90%) נדבקת בנגיף עד גיל ההתבגרות, הנותר רדום עד להיחלשות המערכת החיסונית. התפרצות המחלה כרוכה בהרס אוליגודנדרוציטים, המביא לתסמינים השונים של איבוד מעטה המיאלין. מעריכים כי כחמישה אחוזים מחולי האיידס עשויים ללקות במחלה זו.
קיימים טיפולים העשויים להאט את אובדן מעטה המיאלין ולשכך כמה מתסמיני המחלות. בשלב זה לא קיים טיפול המשקם את מעטה המיאלין מחדש, אך זהו נושא ער למחקר.
גידולים באוליגודנדרוציטים מכונים אוליגודנדרוגליומות ().
תאי שוואן
תאי שוואן הם תאי גלייה (תאי התמך) של מערכת העצבים ההיקפית ונקראים על שם תאודור שוואן, הפיזיולוג הגרמני שגילה אותם.
הם ממלאים את כל התפקידים שממלאים תאי הגליה של מערכת העצבים המרכזית (אסטרוציטים, מיקרו-גלייה ואוליגודנדרוציטים).
תפקידם של תאי שוואן הוא ייצור מעטפת מיאלין של האקסונים. כל תא שוואן מייצר מקטע אחד. לתא אין צורה מוגדרת והוא מלופף סביב הסיב העצבי. אפשר לזהות מקטעי מיאלין שעשויים מתאי שוואן לפי גרעין התא הבולט בהם. המרווחים בין תאי השוואן מכונים מרווח ראנוויה (nodes of Ranvier). מעטה המיאלין שנוצר מקטין באופן ניכר את המוליכות והקיבול החשמליים של קרום הסיב העצבי. כתוצאה מכך מתארך קבוע הזמן האופייני לזליגת זרם חשמלי מהסיב, ומצטמצמת הנחתת הזרם החשמלי העובר בסיב. בפרט, בסיבים מצופי מיאלין מהירות הדחף העצבי גדלה ביחס ישר לקוטר הסיב, בעוד שבסיבים חשופים היא גדלה ביחס לשורש הריבועי של קוטר הסיב. הודות לכך, סיבי עצב העטופים במיאלין מסוגלים להעביר דחפים עצביים במהירות דומה לזו של סיבים חשופים עבים הרבה יותר.
בנוסף לכך, במקרה של פגיעה עצבית בתא עצב, תאי השוואן יבלעו פאגוציטוזה וינקו את תא העצב הפגוע, אך בניגוד לאסטרוציטים במערכת העצבים המרכזית, הם לא יצרו רקמת צלקת, אלא יעזרו לסיב העצבי להתחדש ויסתדרו בטור על מנת להכווין אותו שוב למקומו. כך מתאפשר שיקומו של סיב עצבי פגוע.
בר מגן ירוק
כריסיפוס מסולי
כריסיפוס מסולי (ביוונית: Χρύσιππος ὁ Σολεύ; בערך 280 לפנה"ס - בערך 207 לפנה"ס) היה פילוסוף סטואי יווני.
ילדותו של כריסיפוס לוטה בערפל, אך ידוע שגדל בעיר סולי שהייתה בחבל קיליקיה בדרום מזרח אסיה הקטנה. הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה אחרי שאיבד את ירושתו בגין תביעה משפטית. באתונה היה תלמידו של קלאנתס שעמד בראש האסכולה הסטואית, מיסודו של זנון מקיטיון. אחרי מות קלאנתס הפך כריסיפוס לראשה של אסכולה זו.
אם כי זנון היה מייסדה של האסכולה הסטואית, כריסיפוס היה המלומד והפורה שבאנשיה. הוא נתן את הצורה ההיסטורית לאסכולה זו שאחרי מותו התפשטה בכל רחבי העולם העתיק כחלק של התרבויות היוונית והרומית. הוא סיווג את התורה הסטואית ללוגיקה (תורת ההיגיון), לפיזיקה (מדעי הטבע) ולאתיקה (תורת המוסר).