ועדת בדיקה ממשלתית בישראל היא ועדה ציבורית שמוקמת על-פי החלטתו של שר בממשלת ישראל, מכוח סמכותו לפי סעיף 8א לחוק הממשלה, לשם בדיקת נושא בתחום אחריותו. בראש הוועדה יכול שיעמוד כל אדם, עם זאת, כאשר עומד שופט בדימוס, אזי שר המשפטים קובע לגביה, לבקשת השר הממנה את חברי הוועדה ובאישור הממשלה, כי סמכויות מסוימות שלה תורחבנה לכאלה של ועדת חקירה.
התוקף החוקי.
סעיף 8א לחוק הממשלה, התשס"א-2001 מגדיר מהי ועדת בדיקה ממשלתית ומפרט מגבלות החלות על ועדה כזו. לפי סעיף זה, סמכויות ועדת החקירה המוענקות לוועדת בדיקה ממשלתית הן הסמכויות המוקנות לוועדת חקירה בסעיפים 9–11 ו-27(ב) לחוק ועדות חקירה, התשכ"ט-1968. סעיפים אלה קובעים את זכויותיהם וחובותיהם של עדים בוועדות חקירה. סעיף 8א אוסר על מינוי אנשים בעלי ניגוד עניינים בתחום עיסוק הוועדה לחברי ועדה, וקובע כי במקרה שהוועדה מוצאת כי יש חשש לביצוע עבירה פלילית היא תיידע את היועץ המשפטי לממשלה. על הוועדה חלות הוראות סעיפים 14 ו-22 לחוק ועדות חקירה, לפיהן כל עדות שנמסרה בפני ועדת הבדיקה לא תשמש ראיה בהליך משפטי, חוץ ממשפט פלילי בשל מסירת אותה עדות, ודו"ח ועדת הבדיקה לא ישמש כראיה בכל הליך משפטי. את תוצאות הבדיקה והמלצות הוועדה אמורה זו להגיש לשר הממנה, והוא מביא אותן לממשלה.
סעיף 8א נוסף לחוק הממשלה בתיקון מס' 2 לחוק, ונכנס לתוקף ביום כניסתו לתוקף של החוק העיקרי, עם כינונה של הממשלה ה-30, ב-28 בפברואר 2003. הצעת החוק להוספתו של סעיף זה הוגשה על ידי חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ובדברי ההסבר לה נאמר:
כתב מינוי.
ככל ועדה ציבורית, גם ועדת בדיקה ממשלתית ממונה על ידי שר בממשלת ישראל, אשר מנסח את כתב המינוי של הוועדה. בכתב המינוי מפורטים שמות חברי הוועדה ושם היו"ר - כאמור שופט בדימוס, מטרותיה של הוועדה ולוח הזמנים שבו תפעל הוועדה. דבר זה מעורר, לעיתים, ביקורת ציבורית, שכן חברי הוועדה ומטרותיה ממונים או מוגדרות על ידי גורם שייתכן שיש לו שיקולים זרים או מעורבות מסוימת בליקויים שבעטיים הוקמה הוועדה. ועדות בדיקה ממשלתיות שמקבלות סמכויות של ועדת חקירה ממלכתית על פי סעיפים 9–11 ו-27(ב) לחוק ועדות חקירה זוכות ליוקרה ציבורית רחבה.
ממצאים.
כאמור, לפי סעיף 8א לחוק הממשלה, ועדת בדיקה ממשלתית אמורה להגיש את תוצאות הבדיקה והמלצותיה לשר הממנה והוא מביא אותן לממשלה. תפקיד הממשלה הוא ללמוד את הממצאים העובדתיים ולקבל החלטות, על פי הבנתה, לגבי הקשר בין הממצאים להמלצות, אפשרויות הביצוע של ההמלצות והסנקציות הפוליטיות הכרוכות בהתעלמות מהמלצות פומביות.
ועדות בדיקה ממשלתיות.
ועדת זיילר.
ועדת זיילר מונתה ב-4 בדצמבר 2005 לבדיקת פעילות משטרת ישראל ופרקליטת המדינה בפרשת האחים פריניאן. בראשה עמד השופט בדימוס ורדי זיילר ועמו היו חברים בוועדה עו"ד נורית שניט, לשעבר פרקליטת מחוז מרכז, וניצב עוזי ברגר, לשעבר ראש אגף חקירות במשטרה. הוועדה שלחה מכתבי אזהרה ל-13 אישים וגופים, בהם המפכ"לים משה קראדי ושלמה אהרונישקי, פרקליטת מחוז הדרום, יסכה ליבוביץ, ומנהל המחלקה לחקירות שוטרים, עו"ד הרצל שפירו, והמליצה להדיח את ניצב משנה יורם לוי ורב פקד רובי גלבוע.
חברי הוועדה הגיעו למסקנה כי המפכ"ל לשעבר, משה קראדי, שיקר בעדותו, ורוב החברים קבעו כי יש לאפשר לו לסיים את כהונתו כמפכ"ל אך לא להאריכה. הוועדה קבעה גם כי ניצב אילן פרנקו לא יוכל להציג את מועמדותו למפכ"ל המשטרה. המפכ"ל לשעבר שלמה אהרונישקי יצא נקי ואף צוין לשבח על תפקודו. סגן ניצב אהרון זרביב הואשם כי פעל באופן בלתי הולם - הוועדה האשימה אותו בדיווח שקר לפרקליטות המדינה כדי לסגור את תיק רצח בוחבוט, למרות שידע לכאורה מיהו הרוצח. היא המליצה לפעול נגדו בהליכים מתאימים ואף לשקול הורדתו בדרגה.
ועדת וינוגרד.
הוועדה לבדיקת אירועי המערכה בלבנון 2006 (ועדת וינוגרד) מונתה ב-17 בספטמבר 2006 לבדיקת אירועי מלחמת לבנון השנייה והאירועים שקדמו לה. בראש הוועדה עמד השופט (בדימוס) ד"ר אליהו וינוגרד ועמו היו חברים בוועדה פרופ' רות גביזון, פרופ' יחזקאל דרור, אלוף במיל' מנחם עינן ואלוף במיל' ד"ר חיים נדל. הוועדה חיברה שני דוחות: דו"ח חלקי ודו"ח סופי. הדו"ח החלקי הוגש לממשלה ב-30 באפריל 2007 ונקבע בו כי ראש הממשלה, אהוד אולמרט, שר הביטחון, עמיר פרץ, והרמטכ"ל, דן חלוץ, כשלו במילוי תפקידם, בקבלת החלטות ובניהול המלחמה. עוד נקבע כי שרי הממשלה הצביעו על תוכנית בלי לדעת את טיבה. הדו"ח קבע שההחלטה לצאת למלחמה נעשה באופן מהיר ולא אחראי. הדו"ח הסופי הוגש ב-30 בינואר 2008 ובו הופיע כי הוועדה מצאה כשלים וליקויים רבים בהתנהלות הדרג המדיני והצבאי.
הוועדה קבעה בדו"ח הסופי כי המלחמה הייתה החמצה גדולה עקב העדיפות הצבאית הגדולה של צה"ל מול חזבאללה. עוד ציינה הוועדה בדו"ח את היעדרה של עבודת מטה מסודרת בדרג המדיני. מאידך, הוועדה ציינה לטובה את נכונותם של חיילי צה"ל והקרבתם ואת פעילות חיל האוויר, וכמו כן קבעה כי בעניין החלטת הממשלה לצאת לפעולה צבאית קרקעית ב-9 באוגוסט 2006, ההחלטה הייתה "כמעט הכרחית וכי היא הקנתה לממשלת ישראל גמישות צבאית ומדינית נחוצה" (סעיף 31 בהודעה לעיתונות).
ועדת פיינשטיין.
ועדת בדיקה ממשלתית בעניין המחלקה לחקירות שוטרים מונתה על ידי שר המשפטים אמיר אוחנה לבדיקת תפקודה של המחלקה לחקירות שוטרים בפרקליטות המדינה. השר אוחנה הודיע על כוונתו להקים את הוועדה כבר ב-14 ביולי 2019, אך היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט התנגד להקמת הוועדה, והשר אוחנה הסכים עם עמדתו של היועץ מנדלבליט. עם זאת, לאור הבטחה שניתנה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו לחבר הכנסת גדי יברקן עקב מעברו של יברקן למפלגת הליכוד, היוזמה חודשה. הקמת הוועדה והענקת סמכויות של ועדת חקירה אושרה בהחלטת ממשלה ב-9 בפברואר 2020, על אף התנגדותו של היועץ מנדלבליט. בראש הוועדה היה צריך לעמוד שופט בית המשפט השלום בדימוס הרן פיינשטיין ולצידו פרופ' אברהם דיסקין ופרופ' רינת קיטאי-סנג'רו. בהמשך אותו חודש הורה בג"ץ על הקפאת פעילות הוועדה עד לקבלת הכרעה בעתירות שהוגשו נגד הקמתה. ב-10 בפברואר 2021 בג"ץ קיבל את העתירה שהוגשה נגד הקמת הוועדה וביטל את הקמת הוועדה.
ועדת סטרשנוב.
ועדת הבדיקה הממשלתית לנושא רכש הצוללות וכלי השיט. לראש הוועדה מונה השופט בדימוס אמנון סטרשנוב, ולצידו היו גם מפקד חיל הים לשעבר אברהם בן-שושן, וישראלה פרידמן, עובדת לשעבר במינהל הרכש במשרד הביטחון.
הוועדה מונתה ב-22 בנובמבר 2020 על ידי שר הביטחון בני גנץ "לבחינת התנהלות מערכת הביטחון וכלל הגורמים שהיו מעורבים בתהליך קבלת ההחלטות שנתקבלו ביחס להליכי הרכש של ספינות המגן סער 6 והצוללות", אך לא אושרה בהחלטת ממשלה, ולא קיבלה סמכויות של ועדת חקירה. בסופו של דבר, התפטרו כל חברי הוועדה ב-22 בדצמבר 2020 בשל מגבלות שהטיל אביחי מנדלבליט על עבודתה.
ועדת וסרקרוג.
ועדת הבדיקה הממשלתית למניעת אסונות תוך כדי פעילות מכינות קדם צבאיות. מונתה ב-24 בנובמבר 2020 על ידי צחי הנגבי שר ההתיישבות, שממונה גם על מכינות קדם-צבאיות. בעקבות אסון נחל צפית שהתרחש ב-26 באפריל 2018. בראש הוועדה עומדת השופטת בדימוס שולמית וסרקרוג, לשעבר סגנית נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, ולצידה האלוף במילואים גרשון הכהן ואבי נעים, לשעבר מנכ״ל משרד ההתיישבות וראש המועצה המקומית בית אריה-עופרים. ב-22 בפברואר 2021 אישרה הממשלה להעניק לוועדה סמכויות מלאות של ועדת חקירה מתוקף סעיף 8א לחוק הממשלה.
ב-15 במאי 2022 הגישה הוועדה דוח ביניים, בין היתר קבעה הוועדה כי "הפיקוח על פעילויות של המכינות על ידי המשרדים האחראים היה דל, ולעיתים ללא פיקוח" .
ועדת פינקלשטיין.
הועדה לבדיקת אירוע בריחת האסירים הביטחוניים מבית הסוהר גלבוע ולהיערכות שירות בתי הסוהר למניעת בריחות אסירים ממתקני כליאה, היא ועדה בראשות הפרקליט הצבאי הראשי לשעבר, השופט בדימוס מנחם פינקלשטיין, לבדיקת המחדלים שהובילו לבריחה מבית הסוהר גלבוע ולמניעת הישנותה. לוועדה ניתנו סמכויות מלאות של ועדת חקירה מתוקף סעיף 8א לחוק הממשלה.
המנון קטר
א-סלאם אל-אמירי הוא ההמנון הלאומי של קטר. הוא נכתב על ידי שייח' מובארכ בין סייף אאל ת'אני.
פלוני
בעברית, פְּלוֹנִי, אַלְמוֹנִי או פַּלְמוֹנִי, ולעיתים הצירוף פְּלוֹנִי אַלְמוֹנִי, משמשים להתייחסות לאדם שזהותו איננה ידועה, או שהיא ידועה אך נשמרת בסוד. כמו כן, משמש המונח כאשר הזהות אינה רלוונטית או כשיש רצון להכליל (זהות בלתי ספציפית).
בתנ"ך.
בתנ"ך מופיע כמה פעמים הביטוי במשמעותו זו. פעמיים מוזכר הביטוי לגבי מקום ששמו אינו מפורט – (שמואל א' , מלכים ב' ), פעם אחת במגילת רות לגבי אדם ששמו אינו ידוע – , ועוד פעם אחת בשם משולב – "פַּלְמוֹנִי" – באשר למלאך שדיבר לדניאל (דניאל ). מלבד זאת קיים שם המשפחה "פְּלוֹנִי" בספר דברי הימים (; ; ), כנראה על שם מקום המוצא או אבי המשפחה. ובאמת, רבי יהושע בן לוי סבר כי "פלוני אלמוני" הוא שמו של האדם (רות רבה ).
הפרשנים הסבירו את מקור המילה "פלוני" כגזור מ"פלאי", סתום, ואת "אלמוני" מלשון "אלמון", דהיינו כאדם אלמן, או מלשון אילם, שכן אין יודעים לקרוא לו בשם.
שימושים אחרים.
שימוש בכינויים אלה ודומיהם נעשה בהקשרים מיוחדים אחדים:
אלמוני
פלוני אלמוני
האסיר X
האסיר איקס
תהילה לדוד
פלמוני
הדלפה
הדלפה היא העברת מידע מסווג או פנימי בחשאי ובאופן בלתי מוסמך לגורם חיצוני, בעיקר לאמצעי התקשורת.
היקף המושג.