הכורים שובתים בדרישה לשכר שווה לשכרם של פועלים ממוצא אירופאי, וכן בנושאים של בריאות ובטיחות. רמון קווינטרו (ג'וחן קאקון) עוזר לארגן את השביתה, אבל בביתו הוא מתייחס אל אשתו כאל אזרח סוג ב'.
אשתו, אספרנזה קווינטרו, הנמצאת בהריון עם בנם השלישי, פאסיבית בתחילה, ומסרבת לקחת חלק בשביתה או לעמוד על זכויותיה לשיווין בבית.
אלא שהגברים נאלצים לסיים את אספות ההפגנה שלהם מול המכרה מכוחו של חוק טאפט-הארטלי משנת 1947. דבר זה גורם לאספרנזה, לשנות את התנהגותה. לאחר דיון ארוך באולם של איגוד העובדים, הנשים משכנעות את הגברים להמשיך בשביתה, ומתחילות לקחת חלק בהפגנות המחאה סביב השביתה.
פרסים.
הסרט זכה בפרסים בפסטיבל קרלובי וארי בקרסבלד צ'כוסלובקיה בשנת 1954. רבלטאס זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר, ופרס עבור הסרט הטוב ביותר הוענק לביברמן. האקדמיה לסרטים בפריז העניקה לסרט את הפרס הבינלאומי לשנת 1955.
בעקבות הסרט.
בשנת 2000, יצא הסרט "בצל המקארתיזם" (במקור "One of the Hollywood Ten"), שכתב וביים קרל פרנסיס. הסרט מתמקד בסיפורו של הרברט ביברמן (ג'ף גולדבלום), בהכנסתו לרשימה השחורה, מאסרו והפקת הסרט. רוזארה רבלטאס משוחקת בסרט על ידי אנג'לה מולינה, והוא כולל גם קטע קצר מהסרט המקורי בו רבלטאס מבצעת את המונולוג של אספרנזה.
מלח הארץ (סרט)
מלח הארץ (סרט אמריקאי)
שירה חדשה (ירושלים)
שירה חדשה היא קהילה הנמצאת במושבה הגרמנית בירושלים
המגדירה עצמה אורתודוקסית ומקיימת "מניין הלכתי משתף".
הקהילה הוקמה בשנת 2001 על ידי קבוצה בראשות ד"ר טובה הרטמן במטרה "ליצור קהילה דתית המשלבת מחויבות להלכה עם מחויבות לתפילה ופמיניזם", בהתאם לרצונם של חברי הקהילה להגדיר מחדש את מקומן של נשים בבית הכנסת.
הקהילה הייתה הראשונה שמימשה את העמדה שהוצגה במאמרו של הרב מנדל שפירא, שלפיה נשים יכולות לעלות לתורה ואף לקרוא בה יחד עם גברים, בכפוף למספר תנאים. רעיון עליית נשים לתורה זכה גם לתמיכת הרב פרופ' דניאל שפרבר.
התפילות בשירה חדשה.
נוסח התפילות בקהילה הוא הנוסח האורתודוקסי הרגיל. התפילות משלבות קטעי שירה רבים בנגינות מסורתיות ומודרניות ונשים קוראות בתורה, עולות לתורה ומשמשות שליחות הציבור בקבלת שבת ובפסוקי דזמרה.
כמקובל בבתי כנסת רבים לצד התפילות הרגילות נערכות בשירה חדשה תפילות ילדים במספר קבוצות גיל. התפילות הן גרסאות מקוצרות מאוד של תפילת שחרית של שבת ובמהלכן מתקיימים טקסים של הוצאת והכנסת ספר תורה והילדים שומעים סיפור המתייחס לפרשה הנקראת באותו שבוע.
פורמט התפילה של המניין הועתק לקהילות אחרות בישראל, ומשמש גם קהילות בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה.
פעילות חברתית והתנדבותית.
מלבד התפילות,קהילת "שירה חדשה" מקיימת גם פעילות חברתית הכוללת "קידושים" בכל שבת, שיעורים שבועיים בכתבי הרמב"ם ובשפת אמת וערבי עיון בנושאים יהודיים. הקהילה מארגנת גם פעילות התנדבותית כמו עזרה לקשישים בבתי אבות, איסוף תרומות למשפחות במצוקה, סיוע למסתננים מסודאן וכיוצא בזה.
ביקורת.
רבנים אורתודוקסים רבים יצאו נגד המניין. הרב דב ליאור אמר כי "כל מי שיש בו יראת-שמים אמיתית לא ישתתף במניין כזה, מפני שכך מתחילה השבירה של מסורת ישראל". הרב יעקב אריאל אמר כי אין להתפלל במניין מעין שירה חדשה, משום שמעורבות נשים בתפילה או בקריאת התורה נוגדת את ההלכה. הרב יהושע שפירא, ראש ישיבת רמת גן הגדיר את בית הכנסת "מחוץ לגבול". הרב שלמה ריסקין מאפרת, המגדיר עצמו כ"פמיניסט בגבולות ההלכה", אמר כי לפי ההלכה אישה אינה יכולה לקרוא בתורה או להיות שליחת ציבור ולהוציא גברים ידי חובתם.
תאלס איש מילטוס
אדגיי (בגרמנית: Edguy) היא להקת פאוור מטאל מפולדה, גרמניה.
היסטוריה.
אדגיי נוסדה ב-1992 על ידי התלמידים בני ה-14 טוביאס סאמת', ג'נס לודוויג, דירק סאוור ודומיניק סטורצ'.
השם אדגיי היה כינוי חיבה למורה למתמטיקה שלהם באותו הזמן, מר אדגר זימרר.
עד 1998, כאשר טוביאס אקסל הצטרף ללהקה, לא היה להם בסיסט וטוביאס סמאת' ניגן את צלילי הבאס על קלידים.
לאחר שני דמואים הם השיגו חוזה עם איי.אף.אם רקורדס (AFM records) ב-1995. שני האלבומים הראשונים שלהם לא נחלו הצלחה גדולה, אבל עם יציאת האלבום ווין גלורי אופרה (Vain Glory Opera) ב-1998 זכו לפריצת דרך. לאחר שני אלבומים נוספים הם קיבלו חוזה ב-2004 מהליבל הגרמני "ניוקליר בלאסט".
ב-2001/2002 הוציא טוביאס סאמת' את שני האלבומים הראשונים של פרויקט הצד שלו אוואנטסיה, אופרת מטאל רחבת היקף בהשתתפות מוזיקאים מפורסמים רבים אשר זכתה להצלחה לא מעטה.
סגנון.
אדגאיי משתמשים במלודיה קלה וזורמת, משולבת בקולו הגבוה של סאמת' אשר אופייני לפאואר מטאל האירופאי. לעיתים קרובות הליריקה שלהם מטאפורית, מרמזת על נושאים מטפיזיים או חברתיים: קונפרמיות (The Headless Game, Mysteria, King of Fools), כפייה על ידי הכנסייה (The Kingdom, Theater of Salvation), וסכנות של הציוויליזציה המודרנית (Navigator, The Devil and the Savant). כדי לבטא כאלה נושאים, אדגאיי משתמשים בביטויים אזוטריים או אטומים.
ובכל זאת חלק מן השירים שלהם קלילים או קומיים (Das Reh, Save Us Now, Lavatory Love Machine, Life And Times Of A Bonus Track, Trinidad).
אדגאיי אינם תובעים לבטא אידאולוגיה כלשהי. טוביאס סאמת' טען כי "אנחנו לא פוליטיים ולא דתיים, לפחות אין בשירים שלנו מסר אשר אומר לך מה לחשוב במושגים כלשהם". אדגאיי משתמשים גם בקטעים ארוכים ואפיים כמעט בכל אלבום.
ראש ממשלת אירלנד
לוקשן
סמבוסק
סמבוסק הוא מאפה פופולרי בעיראק ובמטבחים המזרח-תיכוניים. בדרך כלל, מאפה בצק זה ממולא בחומוס, בבשר או בגבינות, ומוגש בתחילת הארוחה כמתאבן.
המילה "סמבוסק" הגיעה מפרסית אמצעית, בה "סנבוסג" פירושו "מאפה משולש", דרך הערבית. בטורקיה ובאסיה התיכונה קוראים לכיסן בשם דומה "סַמְסָה", באתיופיה – "סמבוסה" ובהודו – "סַמוֹסָה" (Samosa).
גרסאות.
לרוב מטגנים את הסמבוסק בשמן עמוק. קיימות גרסאות נטולות בשר לסמבוסק, בהן הוא ממולא בחומוס או בגבינות. בסמבוסק עם גבינה אופים את הסמבוסק בתנור.
במאפיות בישראל קיים גם סמבוסק פיצה. זהו בצק פיצה עם שומשום בצורת משולש גדול, ממולא ברוטב פיצה, אורגנו וגבינה.
בישראל.
הסמבוסק הגיע לישראל כחלק מהמסורת הקולינרית של עדות המזרח. על-פי היסטוריון המזון גיל מרקס, הסמבוסק הפך לחלק מארוחת השבת ביהדות ספרד כבר במאה ה-13.
יהודי עיראק נוהגים לאכול סמבוסק ממולא חומוס בפורים, על פי המובא בבן איש חי:
הסמבוסק מהווה מאפה בצק פופולרי בישראל, בדומה לבורקס. על מאכל זה נכתב השיר הפארודי "תן לי סמבוסק" במסגרת תוכנית הטלוויזיה הקומית "שידורי המהפכה" של הקומיקאים אסי כהן וגורי אלפי.
הסמבוסק דומה מאוד למאפה הפטאייר, מאפה מאזור הלבנט הנפוץ בקרב ערביי ישראל.
מרקוע
איטרייה
אטריה
When You're Gone (שיר של אבריל לאבין)
When You're Gone (בעברית: כשתלך) הוא הסינגל השני מאלבומה השלישי של הזמרת אבריל לאבין "The Best Damn Thing." השיר יצא לאור ביוני 2007. אבריל אישרה זאת ב-8 במרץ באותה השנה, כאשר התראיינה ברדיו Kiss FM.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע.
לאבין אמרה שהשיר "מדבר על להיות עם מישהו שאתה אוהב, ואתה חייב להיפרד, ואלו כל הדברים הקטנים שאתה תתגעגע להם". השיר יכול להיות בהשראת בעלה, דריק ויבלי, למרות ששמועה זו לא אושרה על ידי לאבין עצמה. הקליפ לשיר בוים על ידי מארק קלספלד והופיע לראשונה בקנדה ב-5 ביוני.
קין (פירושונים)
אמפנאדאס
סמוסה
סמוסה הוא מאפה הנאכל כחטיף במטבחי דרום אסיה ובייחוד בהודו, בבנגלדש, בנפאל ובפקיסטן. מקורו של מאכל זה במאה ה-10 במרכז אסיה.
מאכל זה לרוב עשוי בצורת משולש או ארבעון, והוא עשוי בצק הממולא תפוחי אדמה, בצל ואפונה המטוגן בשמן עמוק.
יש הממלאים את המאפה במיני בשר או דגים. המילוי מתובל בתבלינים שונים ובהם צ'טני, מנטה, כוסברה או תמרינדי.
הסאמוסה מוגשים לרוב כחלק מצ'אאט (מגש חטיפים) ועמו מוגשים יוגורט, צ'טני וצ'אאט מאסאלה.
מקור המאכל במזרח התיכון, משם הוא עבר לתת-היבשת ההודית בתקופת סולטנות דלהי. עם עליית הפופולריות של המטבח ההודי באירופה וארצות הברית הפך גם מאכל זה למאכל פופולרי, הנמכר הן במסעדות והן כמזון מוכן וקפוא במרכולים.
גרסאות אחרות של המאכל, בו הבצק נאפה במקום טיגונו בשמן עמוק, הפכו נפוצות במערב משיקולים בריאותיים.
צנובר
צנובר הוא זרע אכיל של עץ האורן. באצטרובל, הצנובר מכוסה בקליפה קשה. החלק האכיל אינו פרי מבחינה בוטנית, אלא זרע (לא אוכלים את הציפה). לצנוברים מקולפים חיי מדף ארוכים אם הם נשמרים בקירור וביובש. צנוברים בקליפתם (או צנוברים מקולפים בתנאי רטיבות) מתעפשים תוך שבועות ספורים.
יש כ-20 מיני אורנים שזרעיהם גדולים דיים להצדיק איסוף למזון. צנוברים מעצי בר לוקטו באירופה ובאסיה מאז התקופה הפלאוליתית. לאירופה הגיע אורן הסלע (Pinus pinea) שמקורו במזרח הים התיכון במהלך ההולוקן, כנראה עקב פעילות אנושית. באמריקה הצפונית התפשט תחום הצמיחה של אורנים מניבי צנוברים עם אוכלוסיית האדם. שרידי צנוברים מצפון לגבול התפוצה הטבעית של העץ שתוארכו ל-7,400 שנים לפני זמננו מעידים על איסוף צנוברים בידי ציידים לקטים.
ניתן להוסיף צנוברים למאכלי בשר, דגים ומנות צמחוניות. רוטב הפסטו האיטלקי מכיל בדרך כלל צנוברים קלויים. צנוברים הם גם תוספת לקינוחים דוגמת בקלאווה.
שמם הירושלמי של הצנוברים הוא פיניונס (מספרדית: piñones).
ערך תזונתי.