יחסי רוסיה–סרי לנקה הם היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה לסרי לנקה.
היחסים במהלך התקופה הסובייטית.
ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם סרי לנקה ב-3 בדצמבר 1956. בשנת 1958, ברית המועצות וסרי לנקה חתמו על הסכם על שיתוף פעולה כלכלי וטכני. בשנת 1967 הם הקימו מפעל פלדה (כושר ייצור - 50,000 טון מלאי בשנה), מפעל צמיגים ומפעל לחומרי בנייה ליד קולומבו, כולם בסיוע ברית המועצות.
היחסים במהלך הפדרציה הרוסית.
יחסים פוליטיים.
במהלך המלחמה בין כוחות צבא סרי לנקה (ממשלת סרי לנקה) לבין הנמרים הטמילים, רוסיה עזרה לסרי לנקה על ידי מתן אימונים על טקטיקות שדה קרב לצבא סרי לנקה.
באו"ם, רוסיה תמכה בסרי לנקה כמעט בכל החלטה שהוצעה נגדם. הדבר הבולט ביותר היה במהלך השלבים האחרונים של מלחמת האזרחים בסרי לנקה בשנת 2009, כאשר מדינות אירופה יחד עם קנדה ומקסיקו הביאו הצעת הפסקת אש נגד צבא סרי לנקה. עם זאת, סין ורוסיה הטילו וטו על הצעת החוק. בהמשך, הצעת חוק נוספת לפשע מלחמה שהוגשה על ידי מדינות המערב נגד ממשלת סרי לנקה נתקלה בווטו של רוסיה וסין יחד עם מספר מדינות אחרות.
סרי לנקה הגיבה לטובת רוסיה במהלך המשבר האוקראיני, והכירה בדאגותיה של רוסיה כמוצדקות.
יחסים צבאיים.
רוסיה עזרה לסרי לנקה להשיג נשק רוסי ממספר מדינות במהלך 30 השנים האחרונות. דוגמאות לכך היו מטוסי מיג-27, ומסוקי מיל מי-17 המשמשים את חיל האוויר של סרי לנקה וטנקי T-55/54, ונגמ"שים BTR-80 המשמשים את צבא סרי לנקה.
בשנת 2017, סרי לנקה הזמינה פריגטה מסדרת גפרד בשווי 158.5 מיליון דולר עבור חיל הים של סרי לנקה.
יחסים כלכליים.
סרי לנקה ורוסיה הרחיבו לאחרונה את שיתופי הפעולה להרחבת סחר התה בין שתי המדינות. נכון לעכשיו, כ-17 אחוז מיצוא התה של סרי לנקה יוצא לרוסיה. התה בסרי לנקה מהווה 30% משוק התה ברוסיה. בשנת 2016 הגיעו לסרי לנקה 58,176 תיירים רוסים. מספר זה עולה בהדרגה בשנים האחרונות.
בדצמבר 2017 רוסיה הטילה מגבלה זמנית על יבוא מוצרי חקלאות מסרי לנקה כולל תה ציילון לאחר שנמצא חרק בשם חיפושית החאפרה במשלוח תה. אולם מאוחר יותר התגלה כי החיפושית אינה ילידת סרי לנקה ואינה מתגוררת בה. רוסיה אחראית לכמעט 19 אחוז מייצוא התה בשווי 1.27 מיליארד דולר בסרי לנקה. לאחר דיון עם משלחת רשמית מטעם מועצת התה של סרי לנקה, רוסיה הסכימה להסיר את המגבלות החל מ-30 בדצמבר. סרי לנקה אף הסירה איסור על אזבסט, המיובא בעיקר מרוסיה. על פי החשד, רוסיה לא הייתה מרוצה מהמדיניות הפרו-מערבית של האו"ם שהובילה את ממשלת סרי לנקה.
ויקטוריה דאפילד
ויקטוריה איילין אליזבת' דאפילד (באנגלית: Victoria Eileen Elizabeth Duffield; נולדה ב-3 בינואר 1995) היא זמרת-יוצרת, רקדנית ושחקנית קנדית. התפרסמה עם סינגל הבכורה שלה "Shut Up and Dance" שהגיע למקום ה-12 במצעד הפזמונים קנדה הוט 100 בשנת 2011, ואיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי העניק לו תעודת פלטינה עקב מכירותיו.
קורות חיים.
נולדה בעיר אבוטספורד , קולומביה הבריטית, קנדה. יש לה שני אחים: ברקלי ומיצ'ל.
קריירת שירה.
ב-2010 הגיעה דאפילד לשלב הגמר של תחרות המציאות "הכוכב הבא" של ערוץ הטלוויזה הקנדי YTV .
ב-2011 החלה להקליט שירים אצל Warner Music Canada , המחלקה הקנדית של וורנר מיוזיק גרופ.
ב-2012 הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, "Shut Up and Dance" .
ב-2014 הוציאה לאור את אלבומה השני, "Accelerate".
ב-2019 הוציאה לאור את אלבומה השלישי, "Day Won", כאלבום עצמאי.
קריירת משחק.
דאפילד שרה בסדרת ההנפשה לילדים "תותית" את קטעי השירה של הדמות דובדבנית (Cherry Jam). השתתפה מגיל 10 בתפקיד שחקנית אורחת במספר סרטי טלוויזיה ופרקי סדרות טלוויזיה שצולמו בפרובינציה הקנדית קולומביה הבריטית.
פעילות צדקה.
דאפילד תומכת בעמותת "Free The Children" ו בתנועת .
פטר בצ'ו
פטר בצ'ו (במקור בֶּהְם-Böhm, בהונגרית: Bacsó Péter; קושיצה, 6 בינואר 1928 – בודפשט, 11 במרץ 2009) היה במאי קולנוע ופרופסור באוניברסיטה הונגרי-יהודי זכה בפרס קושוט - ובפרס בלה באלאז', הוא קיבל הן את פרס האמן המצטיין והן את הפרס האמן הדגול.
ביוגרפיה.
בצ'ו הוא יליד קושיצה, אמו הייתה סופרת הילדים והנוער בוריש פלוטאי, אביו היה אלפרד בהם, פקיד. בשנת 1940 עבר עם משפחתו, ביוזמת אמו לבודפשט, כדי להציל את המשפחה מגירוש יהודי הונגריה מערי השדה שאכן התרחש מאוחר יותר. כ-450,000 יהודים אכן נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ. בצ'ו סיים בבודפשט את לימודיו בתיכון ועבר שם את השואה. בשנת 1946 התקבל לאוניברסיטה לאמנויות התאטרון והקולנוע, שהיא מוסד להשכלה גבוהה בבודפשט למתן הכשרה לאמנים בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. שם סיים את לימודיו בשנת 1950. בתחילה עבד כמחזאי (דרמטורג) וכתסריטאי. הבימוי הקולנועי הראשון שלו היה בקיץ 1963 של סרט בשם "בקיץ פשוט" (Nyáron egyszerű). ההצלחה האמיתית שלו הגיעה בשנת 1967 עם סרטו "ירייה בראש" (Fejlövés), ששיחזר סיפור אמיתי. המיוחד בסרט היה כי התפקידים העיקריים לא בוצעו על ידי שחקנים, אלא על ידי קטי קובאץ', הזמרת האייקונית והמפורסמת של תקופת הביטלס ועל ידי המוזיקאי צ'ארלי הורבאט. בשנת 1969 ביים את הסרט האגדי "העד", שהחיה את משפטי הראווה של שנות החמישים. הסרט היה נועז מדי למדיניות התרבותית של אותה תקופה בהונגריה ולא הוצג עד 1979, אך הוא זכה להצלחה גדולה בפסטיבל קאן בשנת 1981 וכיום הוא סרט פולחן בהונגריה.
בצ'ו כתב מילות שירים רבים כפזמונאי, בעיקר לסרטים משלו. אחד הלהיטים הגדולים שלו היה עם המוזיקה של סבולץ' פנייש "תאהב אותי לפחות". בין השאר, אוה מיקש וז'וּזַ'נָה קוֹנץ זכו איתו להצלחה גדולה. הוא כתב גם את "אחר הצהריים הגשום של יום ראשון", שוב יחד עם סבולץ' פנייש. למרות מחלתו, עבד כמעט עד יום מותו. בשנת 2005, ביים את הקומדיה "אך מי הן האחיות לומניצר?" וב -2008 ביים את הסרט "כמעט בתולה". ב -2009 זכה בפרס על מפעל חיים והתנצל על שהכין סרטים עצובים מדי.
דריל אימפי
דריל אימפי (באנגלית: Daryl Impey; נולד ב-6 בדצמבר 1984) הוא רוכב אופני כביש דרום אפריקאי בקבוצת מיצ'לטון סקוט. אימפי הוא אלוף דרום אפריקה בנגד השעון 10 פעמים, כשניצח ב-2011, 2013 ומ-2014 עד 2020. במקצה הרגיל אימפי הוא אלוף דרום אפריקה פעמיים, לאחר שניצח ב-2018 ו-2019. בנוסף לכך, אימפי הוא מנצח טור דאון אנדר באותן שנים.
ביוגרפיה.
אימפי נולד ביוהנסבורג, בירת דרום אפריקה.
ברלוורלד (2008–2009).
אימפי הצטרף לקבוצת "ברלוורלד" הבריטית ב-2008, שכללה עוד רוכבים בתחילת דרכם כמו גריינט תומאס וכריסטופר פרום.
ב-2009, אימפי סיים שני באליפות דרום אפריקה אך ההישג הגדול שלו באותה שנה הגיע ב, לאחר שניצח את הקטע הרביעי במרוץ ואת המרוץ כולו.
רדיושק (2010).
אימפי הצטרף לקבוצת רדיושק ב-2010 אך לא בלט במדיה.
Team MTN Qhubeka (2011).
ב-2011, הצטרף אימפי לקבוצת Team MTN Qhubeka, הוא ניצח במדיה את אליפות דרום אפריקה בנגד השעון וסיים שלישי בטור של דרום אפריקה, אימפי גם סיים שני בטור של מרוקו וניצח את הקטע השביעי במרוץ.
קבוצת נטאפ (2011).
אימפי עזב את Team MTN Qhubeka לאחר כמה חודשים בלבד והחל לרכוב בקבוצת נטאפ אך לא הצליח לרשום הישגים גדולים במדיה.
אוריקה גרין אדג' (2012–היום).
אימפי הצטרף לקבוצת אוריקה גרין אדג' האוסטרלית בשנת 2012. הוא ניצח את הקטע השני בוואלטה אל פאייס ואסקו וערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כשנבחר לג'ירו ד'איטליה, התוצאה הטובה ביותר של אימפי במרוץ הייתה בקטע ה-6, כשסיים שישי. אך אימפי נטש את המרוץ לפני הקטע ה-17. לאחר הג'ירו, אימפי ניצח את הקטע השני בטור של סלובניה. למרות השתתפותו בג'ירו, נבחר אימפי גם לטור דה פראנס, הוא סיים ארבע פעמים בתוך העשירייה הראשונה - כשסיים שביעי בקטע ה-4, תשיעי בקטע ה-6, חמישי בקטע ה-13 ותשיעי בקטע ה-18. אימפי היה חלק מסגל דרום אפריקה באולימפיאדת לונדון וסיים את מרוץ הכביש במקום ה-40.
ב-2013, ניצח אימפי שוב את אליפות דרום אפריקה בנגד השעון ואת הקטע השני בוואלטה אל פאייס ואסקו. אימפי ניצח את הקטע השני גם במרוץ באיירן רונדפארט. הוא השתתף שוב בטור דה פראנס וניצח ביחד עם קבוצתו את קטע נגד השעון הקבוצתי ובעקבות כך עלה למקום השני הכללי, לאחר בן קבוצתו, סיימון גרנס. בקטע ה-6, אימפי סיים בדבוקת המובילים ביחד עם עוד 15 רוכבים אחרים, שהגיעו 5 שניות לפני הפלוטון שבו נמצא גרנס, בעקבות כך אימפי עבר להוביל את המרוץ ולבש את החולצה הצהובה. אך בקטע ה-8, כשהמרוץ הגיע להרים, אימפי התדרדר בדירוג הכללי עד למקום ה-31 ואיבד את ההובלה לכריס פרום, בסופו של דבר סיים אימפי את המרוץ במקום ה-74. הוא סיים חמישי באנקו טור וזכה ביחד עם קבוצתו במדליית הכסף באליפות העולם בנגד השעון הקבוצתי.
את 2014 פתח אימפי באוסטרליה, כשהתחרה בטור דאון אנדר וסיים שביעי. הוא ניצח את אליפות דרום אפריקה בנגד השעון וסיים שני במרוץ הכביש באליפות. הוא ניצח את הקטע השלישי בבאיירן–רונדפארט וסיים שביעי כללי את המרוץ. אימפי התחרה בטור של אלברטה בקנדה וניצח את המרוץ לאחר שניצח את הקטע ה-5. הוא סיים רביעי בגרנד פרי קוויבק ובמקום ה-16 באליפות העולם.