אברהם ולד (בהונגרית: Wald Ábrahám; 31 באוקטובר 1902 - 13 בדצמבר 1950) היה מתמטיקאי יהודי, יליד טרנסילבניה, שהיגר לארצות הברית. הוא תרם בתחומים של קבלת החלטות, גאומטריה ואקונומטריקה. ולד הוא מייסד התחום של ניתוח סטטיסטי סדרתי (באנגלית: Sequential analysis). בסטטיסטיקה הייתה לו תרומה משמעותית בתחום של הסתברות בייסיאנית.
קורות חיים.
ולד, נכדו של הרב משה שמואל גלזנר, נולד במשפחה יהודית אורתודוקסית בעיר קולוז'וואר (כיום קלוז') בטרנסילבניה, אז בשלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית והיום ברומניה. לאור אורח חייו הדתי, לא היה יכול ללמוד בבית ספר, שחייב לימודים בשבת, ולמד בחינוך ביתי. הוריו לימדו אותו עד תחילת הלימודים האקדמיים. בשנת 1928 קיבל תואר במתמטיקה באוניברסיטת המלך פרדיננד הראשון (היום אוניברסיטת באבש-בויאי). הלימודים היו בשפה הרומנית. משנת 1927 עד שנת 1931 למד באוניברסיטת וינה וקיבל תואר דוקטור במתמטיקה בהנחיתו של קרל מנגר.
בגלל אפליה נגד יהודים, ולד לא היה יכול לקבל משרה כמרצה בחוג למתמטיקה באוניברסיטה בה סיים דוקטורט. אוסקר מורגנשטרן הצליח למצוא לו עבודה כמרצה בכלכלה. כשהנאצים כבשו את אוסטריה בשנת 1938, ההפליה הפכה לרדיפת יהודים. ולד הצליח להגר לארצות הברית כשהוזמן לעסוק שם במחקר אקונומטרי.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נוצלו כישוריו הסטטיסטיים על מנת למזער את מספר המפציצים הנפגעים מאש האויב. חוקרים אחרים בדקו באילו אזורים נפגעו מפציצים והמליצו למגן אותם. ולד טען שהמחקרים כללו רק את המפציצים ששרדו את הפגיעות ולא את אלה שהושמדו ולכן המליץ למגן דווקא אזורים שלא נפגעו. לטענתו, העובדה שהמפציצים הצליחו לחזור למרות הפגיעות באזורים מסוימים, מעידה שהם עמידים לפגיעות באותם אזורים. ולד עצמו פרסם מאמר המתאר את מחקרו בנושא זה בתקופת מלחמת העולם.
בשנת 1943 הוא היה שותף להוכחת משפט המיפוי הרציף.
ולד ואשתו נספו בשנת 1950 בהתרסקות מטוס בהרי נילגירי שבמדינת קרלה בהודו. בנו רוברט ולד הוא פיזיקאי אמריקאי ידוע, המתמחה באסטרופיזיקה.
לאחר מותו של ולד, ביקר אותו בחריפות רונלד פישר. לטענתו של פישר, ולד היה מתמטיקאי ללא ניסיון מעשי במחקר מדעי, שכתב ספר לא ראוי על סטטיסטיקה. פישר ביקר במיוחד את עבודתו בהקשר של תכנון ניסויים.
ג'רזי ניימן הגן על עבודתו של ולד במיוחד בהקשר של תכנון ניסויים. גם לוסיאן להקם תמך בוולד ואפילו ייחס לו בספרו Asymptotic Methods in Statistical Decision Theory השפעה מכרעת על עבודתו.
פרסומים.
ולד פרסם יותר ממאה מאמרים וכתב גם מספר ספרים. רשימת המאמרים שפרסם מופיעה באתר פרויקט אוקלידס.
דלית עופר
דלית עופר - ירקוני (נולדה ב-2 במאי 1957) היא עיתונאית ואשת תקשורת ישראלית, אשר ניהלה בעבר את תחנת הרדיו גלגלצ. במאי 2016 הצטרפה לרדיו ללא הפסקה ובין השאר משמשת שם כעורכת המוזיקלית של התוכנית "שבת עברית".
ביוגרפיה.
עופר נולדה, גדלה והתחנכה בשכונת נווה שאנן שבחיפה. בשנת 1976 התגייסה לחטיבת שריון בסיני ובאוגוסט 1977 הגיעה לגלי צה"ל. תחילה, כמפיקה ביומן החדשות ולימים במגוון תפקידים במסגרת שירות סדיר, שירות קבע וכאזרחית עובדת צה"ל. בשנת 1996 סיימה את לימודי התואר הראשון בניהול ותקשורת, במכללה למנהל בתל אביב ובשנת 2001 סיימה בהצטיינות את לימודי התואר השני בתקשורת ועיתונאות באוניברסיטה העברית בירושלים.
מנובמבר 2006 ועד סוף דצמבר 2014, שימשה כמנהלת תחנת הרדיו גלגלצ. בסוף מאי 2015 החליטה לצאת לפרישה מוקדמת ולסיים את שירותה בגלי צה"ל.
גלי צה"ל.
אחת התוכניות המזוהות ביותר עם דלית עופר היא התוכנית "ארבע אחרי הצהריים" שאותה יזמה וערכה לסירוגין עם יורם רותם. התוכנית, שהחלה שידוריה בשנת 1980 הפכה מהר מאוד להיות הבית החם של אוהבי הזמר העברי לדורותיהם. שישה מארזים של אלבום משולש ממיטב השירים בתוכנית יצאו לאור בעריכתם של השניים ונמכרו בלמעלה ממאה ועשרים אלף עותקים.
דלית עופר הייתה ממייסדי התוכנית "המילה האחרונה" והייתה העורכת הראשית ובפועל של התוכנית מיום עלייתה לשידור (31 באוגוסט 1998) ועד נובמבר 2006. התוכנית, בהגשת אורי אורבך, עירית לינור, ג'קי לוי, אברי גלעד, היוותה לראשונה במה שבה שידרו בצוותא שני אישים המייצגים את שני הצדדים האידאולוגיים בחברה הישראלית - חילוני-דתי/ שמאל-ימין תוך שהם דנים על אירועי היום בשילוב הומור. בין מגישי התוכנית לאורך השנים נמנו בין השאר גם גידי גוב, קובי אריאלי, חנוך דאום, נרי ליבנה, גיא מרוז ועוד.
עופר יזמה, ערכה והפיקה את התוכנית "אחרי המלחמה" עם יהודה פוליקר ויעקב גלעד, התוכנית ששודרה במאי 1986, הייתה בין הראשונות שהעלו את נושא הדור השני לשואה לשיח הציבורי בישראל. בעקבות המפגש המוקלט כתבו השניים במיוחד לתוכנית 3 שירים, שהיוו מאוחר יותר את הבסיס לאלבומם של פוליקר וגלעד - "אפר ואבק".
המשדר האחרון אותו יזמה וערכה בגלי צה"ל היה "זאת המנגינה שלנו" (אוקטובר 2014) – 10 שעות ששודרו במקביל בגל"צ ובגלגלצ לזכר 72 חללי מבצע "צוק איתן".
במהלך 38 שנות עבודתה של דלית עופר בגלי צה"ל, ערכה תוכניות רבות נוספות. בין השאר את התוכנית "גל עברי ירוק", את הסדרה "מילים ומנגינות" עם חוה אלברשטיין, מצעדי פזמונים שבועיים ושנתיים ובהם עריכת "מצעד היובל של חיילי צה"ל", כמו כן ערכה יומני חדשות, את תוכניות הרדיו "שעתיים משתיים" ו"נכון לעכשיו" עם רפי רשף.
בין השנים 1986–1991 ו 1993–1998, ניהלה את מחלקת המוזיקה של גלי צה"ל.
גלגלצ.
מנובמבר 2006 ועד סוף 2014, ניהלה את תחנת הרדיו גלגלצ.
תחת ניהולה הפכה גלגלצ לתחנה המואזנת ביותר בישראל וזאת בהתאם לסקרי TGI והרשות השנייה. עופר הייתה אחראית לשינוי במאפייני השידור ובין היתר דאגה להרחיב את פּוּל המוזיקה הקיים, להכניס שירים חדשים לרצועת ההשמעה, להגדיל את אחוזי השמעת המוזיקה הישראלית, הרחבת גבולות המיינסטרים, קידום הרוק היהודי, הגדלת שעות שידור "קולות החיילים" ומיקומן בפריים טיים ולמיצוב התחנה כזרוע חינוכית משמעותית במלחמה בתאונות הדרכים.
אירועים בולטים בתקופת ניהולה בגלגלצ:
טלוויזיה.
עופר שימשה כיועצת מוזיקלית ועורכת בתוכניות מגוונות. בין השאר נתנה ייעוץ מוזיקלי לתוכנית בשידור חי עם דן שילון (1992), לתוכניות "החרצופים" (1996-8) "לא נפסיק לשיר" ו"כוכב נולד" (בעונה א' 2002–2003).
ערכה בין השאר את התוכנית קליפופ בהנחייתו של ליאור מילר (1996-7 רשת) ואת סדרת התוכניות "הצנועות והחסודות" (2003, ערוץ התכלת), "חגי ישראל" בהנחייתו של ג'קי לוי (2004, טלעד) ו"דרך המוזיקה" עם קובי אוז (2005 ערוץ המוזיקה). כמו כן שימשה כעורכת תוכנית האקטואליה "המטבחון" עם דן שילון (2003-4, טלעד).
חיים אישיים.
עופר הייתה נשואה לצלם מיכה קירשנר ולהם בת. לאחר שהתגרשו נישאה לעו"ד אבנר (נרי) ירקוני ולהם 3 ילדים. מתגוררת בתל אביב.
עונת 1985/1986 בליגה הלאומית
עונת 1985/1986 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-30 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. לעונת 1985/1986 לליגה הלאומית עלו בני יהודה תל אביב, מכבי שעריים והפועל ירושלים. בתום העונה סיימה הפועל תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיעים המצטיינים של העונה היו אורי מלמיליאן מבית"ר ירושלים ודורון רבינזון ממכבי פתח תקווה שכבשו 14 שערים כ"א.
בסיום העונה הפועל חיפה, הפועל ירושלים ומכבי שעריים ירדו ליגה. לעונת 1986/1987 לליגה הלאומית עלו בית"ר נתניה, בית"ר תל אביב והפועל לוד.
משחק העונה.
מכבי חיפה, האלופה בשתי העונות האחרונות, הייתה המועמדת העיקרית לתואר, ואף הובילה את הטבלה, כבר במחזור ה-9, ב-5 נקודות על הפועל תל אביב שהתמודדה מולה על תואר האליפות במרבית שלבי העונה. במחזורים שאחר מכן הצליחה הפועל תל אביב לצמצם את הפער עד למחזור ה-19 ואף להוביל את טבלת הליגה. במחזור ה-24 הצליחה מכבי חיפה לשוב לפסגרת הליגה, כשניצבה במקום הראשון בהפרש 2 נקודות מהפועל תל אביב ו-5 נקודות ממכבי תל אביב שגם היא הצטרפה למירוץ לתואר האליפות.
במחזור ה-29 ולפני האחרון, מכבי חיפה, אשר הובילה את הטבלה במרבית שלבי העונה, הובילה את טבלת הליגה עם 57 נקודות, כשבמקום השני ניצבה הפועל תל אביב עם 56 נקודות ובמקום השלישי מכבי תל אביב עם 54 נקודות, אשר גם לה היה סיכוי תאורטי לזכייה באליפות (אולם לא ריאלי בשל הבדלים גדולים בהפרש השערים). במחזור האחרון התמודדה הפועל תל אביב בביתה מול מכבי חיפה למשחק אשר יקבע את גורל האליפות בעונה זו.
מהלך המשחק.
בעקבות חשיבות המשחק החליטה ההתאחדות על שידור המשחק בשידור חי - השידור החי הראשון של משחק כדורגל שלם בליגה הישראלית. המשחק נערך באצטדיון בלומפילד, מגרשה הביתי של הפועל תל אביב, ב-24 במאי 1986, לעיני כ-20,000 צופים ביציעים, כאשר תיקו היה מספיק למכבי חיפה על מנת לזכות באליפות.
המשחק החל בלחץ של הפועל תל אביב על שער היריבה, אשר נכשלה לפרוץ את הגנת מכבי חיפה והמחצית הראשונה הסתיימה בתיקו מאופס. מאמן הפועל תל אביב, דוד שווייצר, ביצע שני חילופים התקפיים והכניס את החלוצים גילי לנדאו ואלי יאני, במקומם של שני קשרים, במטרה לנצח את המשחק.