אמילי רוז (באנגלית: Emily Rose; נולדה ב-2 בפברואר 1981) היא שחקנית אמריקנית. היא ידועה בעיקר בשל תפקידה בסדרת משחקי הווידאו "Uncharted" בתור אלנה פישר, ובשל תפקידה הראשי בסדרת הטלוויזיה "הייבן" ששודרה בערוץ Syfy בשנים 2010–2015.
ביוגרפיה.
רוז נולדה ברנטון, וושינגטון, היא הבכורה מבין שלושה ילדים, ולה אחות ואח צעירים ממנה.
רוז קיבלה תואר מאסטר לאמנויות במשחק מאוניברסיטת UCLA בשנת 2006. היא בוגרת תואר באומנויות התיאטרון מאוניברסיטת Vanguard בדרום קליפורניה.
רוז נישאה לדיירק מורגן ב-6 בדצמבר 2009 בוושינגטון. ב-29 באפריל 2013 נולד בנם הבכור, מיילס כריסטיאן מורגן. ב-31 בדצמבר 2015 נולד בנם השני, ממפיס ריי מורגן.
קריירה.
רוז גילמה את דמותה של אלנה פישר בסדרת משחקי הפלייסטיישן 3 "Uncharted" באמצעות דיבוב ולכידת תנועה,
היא התחילה בתפקיד בשנת 2007 ב"", שבה לתפקיד בשנת 2009 עבור "Uncharted: Eye of Indra" ו", שוב בשנת 2011 עבור ", ובשנת 2016 עבור "".
רוז שיחקה במשך 5 עונות בסדרה "הייבן" בערוץ Syfy בתפקיד ראשי. רוז גילמה את הגיבורה אודרי פרקר, סוכנת FBI שנשלחת לצוד אסיר שנמלט לעיירה בשם הייבן. פרקר מוצאת את עצמה מעורבת בתעלומות שונות בעיירה, עוזבת את ה-FBI ומצטרפת למשטרה העירונית בהייבן כדי לסייע לתושבי העיר. במהלך העונות רוז גילמה דמויות נוספות במקביל לאודרי פרקר.
האי שיאמן
יוהן וילהלם רנגל
התפרצות מימית
התפרצות מֵימִית (באנגלית: Limnic Eruption, נקרא גם היפוך אגמי) היא סוג נדיר יחסית של אסון טבע, בה כמות ניכרת של פחמן דו-חמצני מומס מתפרצת באופן פתאומי מתוך מימי האגם העמוקים, ובתוך כך גורמת לחנק של בעלי חיים בסביבה, כולל בני אדם. התפרצות שכזו יכולה גם לגרום לצונאמי באגם מפני שעליית ה- CO2 מזעזעת ומסיטה את המים. חוקרים סבורים כי ההתפרצות יכולה להיגרם כתוצאה מרעידת אדמה, פעילות וולקנית, או פיצוץ עז.
אגמים בהם קרו תופעות של התפרצות מימית נקראים לפעמים "אגמים מתפוצצים".
כיום ידוע על שלושה אגמים המועדים להתפרצות מימית בשל פחמן דו-חמצני המצטבר בתחתיתם: אגם ניוס ואגם מונון בקמרון (בשניהם תועדה התפרצות), ואגם קיוו בגבול רואנדה-הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בו מצטבר בנוסף לפחמן גם גז מתאן.
מקור הגזים באגם הוא בגוף מגמטי פעיל הנמצא מתחת לאגם, ופולט פחמן לתוך המים. באגמים בהם אין ערבוב בין שכבת המים העליונה והתחתונה, הפחמן מומס במים ומצטבר בתחתית האגם, כשלחץ המים שומר את המים הרווים בפחמן בתחתית האגם בדומה לגזים הכלואים בבקבוק סודה. במצב זה האגם נמצא במצב לא יציב, אך עדיין דרוש אירוע שיגרום ל"היפוך" האגם ולשחרור הגזים. אירוע כזה יכול להיות רעידת אדמה, התפרצות געשית, או אף סופת גשמים, הגורמים לערבוב שכבות המים. המים הרווים בגז מתחתית האגם עולים למעלה, וללא לחץ המים משתחרר הגז לאוויר. התפרצות כזו מביאה לתנועה חריפה של המים שעשויה לגרום לצונאמי באגם.
היסטוריה.
ההתפרצות המימית המתועדת הראשונה בהיסטוריה אירעה ב-15 באוגוסט 1984 באגם מונון בקמרון, ו-37 בני אדם מתו מחנק.
התפרצות נוספת התרחשה ב-21 באוגוסט 1986 באגם ניוס בקמרון. בהתפרצות השתחרר מהאגם ענן של פחמן דו-חמצני בנפח של כקילומטר מעוקב. כ-1,700 מתושבי הכפרים הסמוכים לאגם נחנקו למוות כתוצאה מההתפרצות, בנוסף לבעלי חיים רבים.
בשל העובדה שהתפרצות מימית אינה נראית לעין וכמעט אינה משאירה סימנים בשטח, קשה לזהות מקרים של התפרצות מימית בעבר. קיימת סברה כי בבור מסל בגרמניה התרחשה התפרצות כזו בתקופת האאוקן (56-34 מיליוני שנים לפני זמננו).
דרכי מניעה.
לאחר ההתפרצות באגם ניוס החלו מדענים לחקור את התופעה בצורה נרחבת יותר ולאחריה התבררה הסיבה להתפרצות והמנגנון הגורם לה. חוקרים ניסו להביא לשחרור קבוע ומבוקר של הגז מתחתית האגם, ובכך למנוע התפרצויות נוספות.
בשנות ה-90 נערכו ניסיונות להצבת צינורות אנכיים בשני האגמים המתפוצצים בקמרון, כשהקצה העליון של הצינור נמצא מעל פני המים. הפחמן המומס במים עולה במעלה הצינור, ובעקבות ירידת הלחץ משתחרר לאוויר. בפתרון זה אין צורך בשאיבה רציפה של מים מלבד השאיבה הראשונית, שכן שחרור הגז מהמים יוצר שאיבה המעלה מים נוספים בצינור.
בשנת 2001 הותקן הצינור הראשון באגם ניוס, ושניים נוספים הותקנו בשנת 2011. באגם מונון הותקן הצינור הראשון בשנת 2003, ולאחריו שניים נוספים בשנת 2006. התקנת הצינורות מונעת את הצטברות הפחמן בשני האגמים האלו, והם אינם צפויים להתפרץ שוב.
באגם קיוו לא הותקנו צינורות דומים, משום שבשל גודלו (האגם גדול פי 1,700 מאגם ניוס) על המערכת להיות גדולה ויקרה בהרבה. התפרצות מימית באגם קיוו עשויה להביא לאסון גדול בשל גודלו של האגם וכמות הפחמן והמתאן הגדולה שהוא עשוי להכיל. סביב האגם חיים מעל לשני מיליון בני אדם. בנוסף, האגם נמצא באזור בו מתרחשות רעידות אדמה באופן תדיר, ואלה עשויות להתחיל את פעולת השרשרת המביאה להתפרצות האגם.
Quarterly Journal of Economics
The Quarterly Journal of Economics (בר"ת: QJE) הוא כתב עת מדעי לכלכלה אשר יוצא לאור מאוקטובר 1886.
כתב העת הוא כתב העת המקצועי הוותיק ביותר בתחום הכלכלה בשפה האנגלית ומהיוקרתיים ביותר בתחומו. הוא נערך במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת הרווארד. כתב העת יצא לאור בהוצאת המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וב-2011 עבר להוצאת אוניברסיטת אוקספורד.
נכון ל-2015 העורכים הראשיים של כתב העת הם רוברט בארו, אנדריי שלייפר, לורנס כץ ופול אנטרס, כולם פרופסורים באוניברסיטת הרווארד.
יוסף דה לה וגה
יוסף דה לה וגה (באנגלית: Josseph de la Vega ; 1650 - 13 בנובמבר 1692) היה סוחר, משורר ופילנתרופ יהודי-הולנדי ממוצא ספרדי-פורטוגזי. זכה לפרסום בזכות ספרו Confusion of Confusions, שנחשב לספר הראשון בהיסטוריה על בורסה לניירות ערך.
קורות חייו.
יוסף נולד בשנת 1650 לערך, בעיירה אספחו שבמחוז קורדובה בספרד, למשפחה יהודית-פורטוגלית, בנם החמישי של אייזיק פליקס ואסתר דה לה וגה, אשר את שם משפחתה אימץ יוסף. יוסף היה בן למשפחת אנוסים. אביו נעצר ונכלא על ידי האינקוויזיציה הפורטוגזית. לאחר יציאתו מהכלא, ברח האב לאנטוורפן ואחר כך הגיע לעיר מידלברג שבהולנד. בצעירותו באמסטרדם, יוסף למד והתחנך אצל יצחק אבוהב דה-פונסיקה ומשה רפאל ד'אגילר.
למרות שמשפחתו דחפה אותו לעולם הרבנות, יוסף נעשה לסוחר מצליח ולמשורר ונבחר למספר תפקידי מפתח בקהילה היהודית והעסקית באמסטרדם. בשנת 1667, בהיותו בן 17 בלבד, השלים את כתיבת הדרמה הראשונה שלו בעברית בשם "פרדס שושנים", שפורסמה באמסטרדם בשנת 1673. יוסף נבחר כנשיא Academia de los Sitibundos, אשר נוסדה על ידי מנואל דה בלמונטה בשנת 1676. בשנת 1685, הקים מועדון דיבייט בתחום הספרות בשם Academia de los Floridos והפך למזכיר המועדון.
Confusion of Confusions.
בשנת 1688 כתב אייזיק את יצירתו Confusion of Confusions. היא נחשבת לספר הראשון בעולם שנכתב על הבורסה לניירות ערך. על אף העובדה שהספר אינו מפרט את ההליך הטכני של מסחר בניירות ערך, הוא מתאר את ההיסטוריה של ספקולציות במניות ואת הכלים המתוחכמים של אותה תקופה אשר אפשרו לבצע זאת. הספר בנוי בצורה של שיחה בין פילוסוף, סוחר ובעל מניות. השיחה מתארת את דרך הפעולה של הבורסה לניירות ערך של אמסטרדם, שהייתה לבורסה הראשונה בעולם, את השחקנים השונים שלוקחים חלק במסחר ואת המורכבות הרבה הקיימת בתחום של ספקולציות במניות.
בספר מציין יוסף מספר הנחות יסוד בסיסיות הקשורות למסחר במניות:
מורשת.
החל משנת 2000 מעניקה הפדרציה האירופאית לניירות ערך את "פרס דה לה וגה" כהוקרה לפועלו. הפרס ניתן לחוקרים אירופאים מצטיינים בנושא הבורסות לניירות ערך באירופה.
נעמי נבו
נעמי נבו (1924 – אוקטובר 2015) הייתה סוציולוגית ופמיניסטית ישראלית. נאבקה למען קביעת גיל פרישה אחיד לנשים ולגברים.
ביוגרפיה.
נעמי בן נון נולדה בלונדון, אנגליה לבלה (לבית פלטצקי) ושמואל בן נון. היא למדה באנגליה וקיבלה תואר אקדמי בסוציולוגיה מבית הספר לכלכלה בלונדון.
עלתה לישראל בשנת 1946 ועברה להתגורר בקיבוץ רמת יוחנן. ב-1947 עברה לירושלים ובמאי 1948 התחתנה עם יוסף נבו (ראש עיריית הרצליה בשנים 1969–1983) בעת המצור על ירושלים. באותה תקופה שירתה בשירות הידיעות של ההגנה (ש"י), בפיקודו של שלהבת פראייר, בתפקיד בקונסוליה הבריטית. במסגרת עבודתה הצליחה להעביר ל"הגנה" מידע רב ובראשו הידיעה החשובה על המועד המדויק של עזיבת הבריטים את ארץ ישראל.
בתחילת שנות ה-50 החלה לעבוד כאנתרופולוגית וסוציולוגית במחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית. עבדה בחבל הנגב בין השנים 1959–1961, במושבי עולים מארצות האסלאם. במהלך עבודתה עקבה וסייעה בקליטתם והתפתחותם של עולים מארצות שונות בין השאר ביישובים: שקמה, רמת רזיאל, אדרת, כוכב, נווה יחייא ועוד. ב-1961–1964 עבדה כסוציולוגית של חבל ההר בירושלים. ב-1964–1965 עבדה במדור הקליטה במחלקה להתיישבות. ב-1965–1970 עבדה במרכז לחקר ההתיישבות הכפרית והעירונית, ברחובות. ב-1970–1985 הייתה סוציולוגית באגף לתכנון אזורי כולל במחלקה להתיישבות. במסגרת תפקידה האחרון הייתה אחראית מטעם הסוכנות להקמתו של היישוב "הר גיבורים", לימים "גן נר" (בתרומתה של ליידי ג'אנר מאנגליה).