התוכנית שודרה תחילה בימי שלישי, ולאחר מכן שובצה בימי שבת בשעות הצהריים המוקדמות (בדרך כלל 12:00). ב־23 באוקטובר 2003 עברה התוכנית להיות משודרת בימי חמישי בשעה 17:30, כשבימי שבת היא ממשיכה להיות משודרת בשידור חוזר. בהמשך עבר השידור החוזר לימי שישי בשעה 10:30 בבוקר (ערוץ 2) ו-14:30 בצהריים (ערוץ 1). כמו כן, התוכנית שודרה בשידורים חוזרים בימי חמישי בשעה 21:30 בערב בערוץ 23 ולאחר מכן במהלך השידור המחזורי הלילי של הערוץ בלילות חמישי, וכן בימי ראשון בשבוע שלאחר מכן בערוץ 1, בשעה 10:30 בבוקר ו-14:00 בצהריים.
מאז העשור הראשון של המאה ה-21 הייתה התוכנית זמינה לצפייה במלואה גם באתר הבית של הטלוויזיה החינוכית, ומאוחר יותר בערוץ החינוכית באתר YouTube. מאז סוף שנת 2013, עלתה התוכנית המלאה לצפייה ישירה באתר "YouTube" בימי חמישי, עוד לפני שידורה הראשון בטלוויזיה.
ב-3 במרץ 2016 שודרה התוכנית ה-1,000 של "תיק תקשורת", בהשתתפות רוב מנחי התוכנית לדורותיה (מיכה פרידמן, רזי ברקאי, דוד גלבוע וחיים זיסוביץ'), ובה שולבו קטעים בולטים מהתוכנית לאורך שנותיה. מאז, כל תוכנית הסתיימה בקטע ארכיון מאחת מתוכניות העבר.
לאחר סיום שידורי החינוכית, פורסם כי תאגיד השידור הישראלי אשר מפעיל את ערוץ "כאן חינוכית" שקל אם להמשיך לשדר את "תיק תקשורת" בכאן 11. נכון לנובמבר 2018, התוכנית טרם שבה לשידור ואין צפי לעלייתה המחודשת לאוויר.
מנחי התוכנית.
לאורך השנים הנחו את התוכנית שורה של מנחים, והם:
כמו כן, לאורך שנותיה ובעיקר בשנותיה הראשונות של התוכנית הנחו אותה מדי פעם מנחים מחליפים, וביניהם סיגל השילוני, יצחק רועה, יעל קובץ ורוני דניאל ז"ל (היה הכתב הצבאי של חדשות ערוץ 2).
מחלוקות.
תביעת לשון הרע כנגד יוסי משולם.
בתוכנית ששודרה בפברואר 2005, ראיין המנחה חיים זיסוביץ' את יוסי משולם, ששימש כמנהל התוכנית בערוץ הראשון. במהלך הראיון התבקש משולם להתייחס לטענה כי רשות השידור מעסיקה מקורבים לבעלי תפקידים בכירים, והובאה כדוגמה לכך תוכנית האירוח של מיכל זוארץ, "שישי עם מיכל", אשר על פי רמזיו של זיסוביץ' ניתנה לה אך ורק משום שהייתה זוגתו של משולם. משולם הכחיש בזעם את כל הטענות, והוסיף כי זיסוביץ', אשר הועסק בעבר ברשות השידור, נאלץ לעזוב אותה עקב דיווח כוזב של שעות נוספות בשעה שעבד במקביל כמתווך דירות בחדרה.
בעקבות התגוששות זו הוגשו שתי תביעות הדדיות: תביעת דיבה של משולם כנגד זיסוביץ', ומנגד תביעה של זיסוביץ' על הוצאת לשון הרע. ב־3 בדצמבר 2008 הורה בית משפט השלום בתל אביב למשולם לשלם פיצויים של 41,500 שקלים לזיסוביץ' בגין פגיעה בשמו הטוב. כמו כן, על הטלוויזיה החינוכית הוטל תשלום של כמחצית מהקנס, מכיוון שיכלה למנוע את שידור הדברים מאחר שהתוכנית הוקלטה מראש. השופטת סיגל רסלר קבעה כי שאלתו של זיסוביץ' לגבי זוארץ הייתה רלוונטית, וכי "לא היה (בה) כדי להשפיל או ללעוג למשולם."
תחקיר "פירמה".
בגיליון דצמבר 2007 של הירחון "פירמה" בעיתון "גלובס", פורסם כי חיים זיסוביץ', בנוסף לתפקידו כמנחה התוכנית, משמש גם בעליו של משרד יחסי ציבור. בעקבות כך הוקמה ועדה על ידי מועצת העיתונות לשם בדיקת העניין, וזו קבעה ב־9 בינואר 2008 כי מדובר בעבירה אתית המהווה הפרה של הסכם ההתקשרות בין זיסוביץ' לבין הטלוויזיה החינוכית.
בטלוויזיה החינוכית הוחלט להפסיק את ההתקשרות עם זיסוביץ' תוך 14 יום, אך בסופו של דבר נשאר זיסוביץ' בתפקידו עד שפרש ממנו בסוף העונה לטובת תפקיד דובר אוניברסיטת בר-אילן.
הבחירה בעמנואל רוזן.
העיתונאי דניאל בלוך ("העין השביעית"), העלה טענות נגד הבחירה בעמנואל רוזן להנחיית התוכנית, בעיקר משום שרוזן פעיל במקביל גם בשידור המסחרי, ואף הועסק בעבר בתחנת רדיו 99. לדבריו, "בתוכנית כה חשובה ורגישה הצדק חייב גם להיראות, ובמקרה (הזה) אינני בטוח שהעיקרון הזה נשמר."
ב-26 באפריל 2013 פורסם בעיתון "הארץ" תחקיר ובו שורה של עדויות של נשים שהוטרדו מינית על ידי רוזן. לאחר הפרסום חדל רוזן להגיש את תיק תקשורת, לצד הפסקת עבודתו בשורה של כלי תקשורת בהם עבד. את מקומו כמגיש תפס רוגל אלפר באופן זמני ובהמשך ניב רסקין.
ג'ון נאפייר
שיטה
שיטה (שִׁטָּה, שם מדעי: "Acacia") הוא סוג עץ או שיח לעיתים רחוקות מטפסים מעוצים מתת-משפחת המימוסיים, ממשפחת הקטניות (."Fabaceae" Juss). בסוג זה 1,393 מינים רובם נפוצים באזורים בעלי אקלים טרופי או סובטרופי; בעיקר באוסטרליה (שבה לבדה יש כ-950 מינים). לרוב מיני השיטה קוצים. פרחי השיטה צהובים או לבנים ולפירות צורת תרמיל מוארך. שרף עץ השיטה נקרא "גומי ערבי" או "גומי ערביקום" והוא משמש בתור צמח מרפא או בתור דבק לתעשייה ושימוש ביתי. להבדיל משרף עץ הלבונה ושרף עץ האלה הנקראים בשם "מסטיק ערבי" או "מסטיק תימני".
אטימולוגיה ומיון מדעי.
מקור שמה המדעי של השיטה - Acacia - הוא בשפה היוונית akakia שהוא מרמז על הקוצניות של השיטה והוא נגזר מהמילה היוונית akis שמשמעותה "קוץ". בערבית ספרותית נקראת השיטה סנט; כך גם עמק האלה מכונה בערבית ואדי סנט כי בו גדלה השיטה המלבינה. בערבית הרגילה נקראת השיטה בשם סיאל ומכאן צאלה. זהו שורש השם של קיבוץ צאלים ונחל צאלים על שום עצי השיטה הגדלים באזורים אלו. על שם השיטה נקראים אבל שיטים ונחל השיטים אשר בבקעת הירדן.
על פי מסורת חז"ל, תרגום השבעים ומסורת המתרגמים מערבית עץ השיטה שמש לבניית המשכן וחלק מכליו ().
השם שיטה (תורניתה) ניתן במילון "ילקוט הצמחים" (עמוד 40, הערה 677) משנת 1930 ואושרר במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 3 בעמ' 8.
בעבר, ובספרים רבים ולא מעודכנים, מיני השיטה שויכו למשפחת השיטיים (המימוסיים, Mimosaceae). לפי הטַקְסוֹנוֹמְיָה (תורת המיון) העכשווית (2022) משפחה זו בוטלה ושולבה כסוג שיטה (Acacia) במשפחת הקטניות.
תיאור.
בישראל גדלים בר שיטת הנגב, שיטה סלילנית, שיטה מלבינה, ושיטת הסוכך. שיטה רעננה (Acacia laeta Benth.) היא צמח נדיר בבקעת ים המלח, מצדו השני של ים המלח, בירדן. שיטה כחלחלה היא צמח זר ופולש.
מינים רבים של שיטה הם צמחי נוי וצמחי תועלת. השרף שימש תרופה בימי קדם ובתלמוד מוזכרת תרופה כזו העשויה מאקציה. מקור השם הבינלאומי לגומי נגזר משם מצרי קדום שציין את השרף של עצי השיטה (אולי מהצליל המהדהד של המכה בגומי). עצים אחרים שימשו להפקת חומרי צבע. פצצת סירחון המשמשת תלמידים בבתי ספר כמעשה קונדס היא תרמיל הפרי של שיטה משתלשלת (Acacia Pendula) הגדלה בארץ כצמח תרבות בגלל פרחיה היפים.
שיטה כחלחלה ושיטה סלילנית הן אלרגניות לפי הספרות הבוטנית.
עצי השיטה הכחלחלה הם המין הנפוץ ביותר מבין עצי השיטה שהובאו מאוסטרליה. המין הובא לארץ ישראל בזמן המנדט הבריטי בשנת 1920 לצורך ייעור, יבוש ביצות ועצירת חולות נודדים כדי שאלו לא יגיעו לשטחים חקלאיים. העץ התאקלם במהירות והוא נפוץ בכל רחבי הארץ ובמיוחד בולט בצדי הכבישים. השיטה הכחלחלה מסווגת כצמח פולש ונחשבת כיום, יחד עם הקיקיון המצוי כצמחים הזרים הפוגעים ביותר במערכות האקולוגיות בשטחים הפתוחים בישראל .
בצרפת ובצפון אפריקה מפיקים לדוגמה בושם מהפרחים של שיטת המשוכות.
בישראל מגדלים יותר מעשרים מינים של עצי נוי, עצי יער (שיטה ארוכת עלים — "Acacia lonfifolia") ועצי משוכות (שיטת המשוכות — "Acacia farnesiana" — שמוצאה ממרכז אמריקה). מינים רבים של שיטה הם ירוקי־עד שאינם עומדים בשלכת ואינם מינים מדבריים. העלים של עצים אלה הם עלים פשוטים דמויי איזמל. הפרחים קטנים, האבקנים מרובים וארוכים.
סימביוזה.
ידועה סימביוזה בין עצי שיטה באמריקה לבין נמלים. במערכת שיתוף זו הנמלים מגינות על העץ על ידי כך שהן תוקפות חרקים ויונקים קטנים הבאים לאכול את העלים. מצד שני, מפרישה השיטה מזון לנמלים מבלוטות מיוחדות הנמצאות בעלים. בעצי השיטה בישראל הזרעים נגועים בזחלים של חיפושיות (Bruchidius spadiceus). אם זרעים אלה נאכלים על ידי צבאים, הזחלים הטפילים מתים בקיבה של הצבאים וכאשר הם מופרשים החוצה הזרעים מוכנים לנביטה.
השיטה במקורות.
השיטה נזכרת עשרים ושמונה פעם כעץ אשר שימש לבניין המשכן וכליו, למשל, לבניית הארון (שמות כה י) והשולחן (שם, כה כג). קרשי המשכן היו . העצים לבניית המשכן היו מתרומת העם: , אך לא ברור מאין השיגום, עניין שמהווה פתח לפרשנויות אחדות. המידות (6.5 מטר, על 0.3 מטר) אינן מתאימות לעץ השיטה, ולפי מקורות חז"ל מדובר בארזים שהובאו לארץ גושן בידי בני ישראל. פעם אחת נזכרת השיטה בין העצים שיפריחו את השממה (ישעיה מא יט). על שם העץ נקראו כנראה שמות מקומות: אחת מתחנות בני ישראל במדבר (במדבר כה א), מקום בערבות מואב שבעבר הירדן המזרחי (במדבר לג מט; יהושע ב א, ג א; מיכה ו ה), 'בית השטה' (שופטים ז כב) ו'נחל השטים' (יואל ד יח).
לפי מסורת חז"ל, ובאופן ברור יותר במסורת התרגום הערבית, ה'שיטה' היא אחת ממיני ה- Acacia הידועים גם בימינו בשם שיטה, אם כי לא ניתן להכריע באיזה מין מדובר. אפשר שיש להבחין בין מין עצי השיטים הנזכרים בנוגע לבניית המשכן וכליו ובין מין העץ הנזכר בישעיהו.