הסכר הוקם בערוץ נחל הרייראן (Reyran) על מנת לספק מים לשתייה ולהשקיה ליישובים שבקרבתו. האתר נבחר לאחר בדיקות גאולוגיות והידרולוגיות שנעשו ב-1946. הקמתו החלה ב-1952 והסתיימה ב-1954. הוא תוכנן על ידי המהנדס הנודע אנדרה קווין (André Coyne) והוקם במימון של שלטונות מחוז ואר (Var). גובה חומת הסכר היה 60 מטר. במקביל להקמת הסכר נבנה מעל ערוץ הנחל כ-1,400 מטר דרומה ממנו הכביש המהיר A8.
האסון.
הסכר נפרץ ב-2 בדצמבר 1959 בשעה 21:13. כל קיר הסכר קרס למעט חלק קטן בעברו הימני, ונפרץ המאגר שהכיל אז 50 מיליון מטר מעוקב מים. עקב כך נוצרה חומת מים בגובה של 40 מטרים, שנעה במהירות של 70 קילומטר לשעה. חומת המים הרסה את הכפרים מלפסה ובוזון (Bozon). כעבור 20 דקות הגיעה אל העיר פרז'וס (Fréjus) כשהיא עדיין בגובה של שלושה מטרים והציפה את חלקה המערבי של העיר. מי השיטפון נבלעו בים התיכון 37 דקות לאחר קריסת הסכר.
צבא צרפת וכן מסוקים של צבא ארצות הברית שהיו מוצבים באזור סייעו בפעולות ההצלה באזור שנפגע. בנוסף ל-423 בני אדם נספו בשיטפון 1,000 כבשים, נהרסו 50 חוות וכ-2.5 קילומטר של מסילות רכבת. אתר הבנייה של הכביש המהיר A8 ודרכים באזור נהרסו גם הם.
חקירת התאונה העלתה מספר ממצאים: מתחת לסכר הייתה הקרקע עשויה סלע גנייס, שלא אפשר חלחול מים דרכו ועובדה זו לא התגלתה במהלך הבדיקות שקדמו להקמתו. אפשר שפיצוצי סלעים שנעשו לצורך הקמת הכביש המהיר גרמו נזק לשלמות הסכר והסלע שתחתיו. מספר שבועות לפני הקמת הסכר נשמעו בקרבתו מספר קולות התבקעות, אך הם לא נבדקו. כמו כן בצידו הימני של הסכר נמצאו נזילות בחודש שלפני האסון. לבסוף, בשבועיים שלפני האסון ירדו באזור 500 מילימטר גשם, מהם 130 מילימטר ביממה שלפני שנפרץ הסכר. מפלס המים במאגר הסכר הגיע ל-28 סנטימטר משפת חומת הסכר. שומר הסכר ביקש לפתוח את שסתומי הניקוז כדי להוריד את מפלס המים, אך הרשויות אסרו עליו לעשות זאת מחשש שייגרם נזק לאתר הבנייה של הכביש המהיר שמדרום לסכר. כשלוש שעות לפני שנפרץ הסכר נפתחו לבסוף שסתומי הניקוז, אך קצב הניקוז מהם לא היה מספיק כדי למנוע את האסון.
שרידי הסכר ניצבים על מכונם עד היום.
עונת 1995/1996 בגביע האירופי
עונת 1995/1996 בגביע האירופי הייתה העונה ה-30 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה העונה החמישית, במתכונת החדשה.
המשחק הראשון התקיים ב-5 בספטמבר 1995 ומשחק הגמר התקיים ב-12 במרץ 1996. בתחרות השתתפו 44 קבוצות.
במשחק הגמר של התחרות גברה טאוגרס על פאוק סלוניקי בתוצאה 81:91, וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון. זאת הייתה ההופעה השלישית ברציפות של טאוגרס בשלב הגמר.
מתכונת התחרות.
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בשיטת משחק בית/משחק חוץ. לשלב המוקדמות השלישי הצטרפו 8 קבוצות שנשרו בשלב 1/16 של הליגה האירופית של פיב"א. 12 קבוצות אלו אורגנו בשני בתים. המשחקים בבתים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. בהמשך התקיימו משחקי חצי הגמר בשיטת עד שני ניצחונות והגמר במגרש שנקבע בתחילת התחרות.
מהלך התחרות.
שלב הבתים.
בית א'
בית ב'
ישראל בתחרות.
שתי נציגות מישראל השתתפו בתחרות בעונה זו:
משה מלכא (רב)
הרב משה (בן) מלכא (1835 – 1900) היה מורה, שד"ר ואיש ציבור, חזן ודרשן, מנהיג ואב בית הדין של העדה המערבית בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד במקנס שבמרוקו לרב יעקב מלכא, ובצעירותו עלה לארץ ישראל והשתכן בירושלים. עם הגיעו לעיר, החל לשמש כמורה בתלמוד תורה ובישיבה של העדה המערבית, ובהמשך שימש כדרשן וכחזן.
נסע מספר פעמים לחו"ל כשד”ר מטעם הערים חברון וירושלים, ועד העדה הספרדית בירושלים ווועד העדה המערבית בעיר. בשנת 1865 יצא למסע ארוך בערי אירופה ובטורקיה כשד”ר מטעם וועד העדה המערבית, ובשנת 1871 (ה'תרל"א) הגיע להונגריה, וסיים בשנה זו את המסע. בנסיעתו זו, שמטרתה הייתה איסוף כספים לבניית שכונה לבני העדה המערבית, הפך לשד”ר הראשון מטעם הוועד שנסע לערים שמחוץ לצפון אפריקה.
בשנת 1873 (ה'תרל"ג) נסע כשד”ר למצרים מטעם וועד העדה המערבית, ולמדינות אירופה מטעם ועד העדה הספרדית. בחודש מאי 1874 (אייר ה'תרל"ד) נסע לאמסטרדם שבהולנד מטעם עניי חברון וירושלים, וחזר אליה בשנית בחודש אוגוסט (אלול) של אותה השנה. בעזרת הכספים שגייס בנסיעותיו, ייסד בין היתר מבני חסד ציבוריים, והוקמו בתי המחסה של העדה המערבית בירושלים, שני בתי כנסת בעיר העתיקה ירושלים ובית החולים משגב לדך.
בשל עיסוקיו בפעילות ציבורית, קמו לו מתנגדים שונים, והרבנים רפאל מאיר פאניז'ל ואברהם אשכנזי יצאו להגנתו, כשזה האחרון אף איים להטיל חרם על מי שידבר רעה נגדו.
בשנת 1886 (ה'תרמ"ו), לאחר פטירת רב העדה המערבית אלעזר בן טובו, מונה לשמש כאחד משבעה טובי העיר וגזבריו של ועד העדה המערבית, לצד הרב נחמן בטיטו, הרב מאיר עובדיה, הרב שלמה אבושדיד, הרב יצחק עמאר, הרב משה הכהן והרב משה בן סמחון.
לאחר פטירת הרב יששכר אצראף, נבחר בשנת 1892 (ה'תרנ"ב) לשמש כאב בית הדין וכמנהיג העדה המערבית בירושלים. לצידו, כיהן גם הרב נחמן בטיטו כמנהיג העדה, ומחלוקת שפרצה על כיסא הרבנות בעדה בשנת 1899 (ה'תרנ"ט), הביאה להתפלגות העדה לשתי סיעות: סיעה גדולה שתמכה ברב מלכא והתנגדה לרב בטיטו, וסיעה קטנה יותר שתמכה ברב בטיטו והתנגדה לרב מלכא.
לאחר מאבק ממושך שכלל ההאשמות הדדיות מצד תומכי שני הרבנים, ולאחר התערבותו של הרב יעקב שאול אלישר (שצידד בעד הרב מלכא), בחודש מאי 1900 (אייר ה'תר"ס) הגיעו בעדה להסכמה, במסגרתה הושאר הרב מלכא כמנהיג היחיד של העדה. אחת מהסיבות להרגעת הרוחות הייתה פשרה של הרב אלישר, במסגרתה מונה חיים אהרון ולירו על חלוקת כספי הוועד לעניים, כאדם נייטרלי.
נפטר ב-כ"ד באב ה'תר"ס (19 באוגוסט 1900) ונקבר בהר הזיתים בירושלים.
בתו שמחה נישאה לפעיל הציבור שלמה אשכנזי, בנו של הרב יצחק אשכנזי.
במשך שנים רבות לא נודע מקום קברו. במסגרת מבצע איתור קברים שעורך מדי תקופה "מרכז מידע הר הזיתים" נמצא קברו בחודש ספטמבר 2017, לאור ממצאים בשטח ותיאור ב"פנקסי פרנס", בו מצוין מקום קברו בצירוף המינוח "באב ג'דיד" ("השער החדש") המכונה כיום "שער הרש"ש". על קברו הונחה מצבה חדשה, והכיתוב עליה הורכב משבחים שנכתבו עליו במהלך חייו.
HOT VOD Young
HOT VOD Young (בתרגום חופשי לעברית: הוט ויאודי לצעירים) הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים שמשודר ב-HOT. הערוץ פועל בשיטת VOD וכולל בו את כל תוכניות כוכבי הילדים ונוער של HOT. השירות עתיד לשדר גם ב-4K.
הערוץ הוקם ב-11 במרץ 2010 וכולל את הכוכבים של HOT. חוץ מכוכבי ילדים כמו רינת גבאי, שי ורועי ואודי ואביעד ניתן למצוא גם תוכניות לנוער כמו "סוסי פרא", "שכונה" ו"פוראבר".
באוגוסט 2016 עלו שני מופעי "HOT VOD Young LIVE", מופע לקטנטנים ומופע לילדים ונוער. בקיץ 2017 חזרו המופעים ובקיץ 2018 חזר רק למופע ילדים ונוער.
ב-12 באוגוסט 2018 עלתה דרמת הנוער "אילת" מבית HOT VOD Young מיוצרי הלהיט "גאליס" (למרות שהסדרה הופקה על ידי ערוץ הילדים, הסדרה לא משודרת בערוץ הילדים בשל סיום הערוץ ב-HOT). בנוסף הסדרה משודרת ב-HOT3 ובערוץ ספיד.
חיות במה יוצרות
חיות במה יוצרות היא תוכנית אירוח ישראלית לילדים ונוער. בסדרה מתארחים יוצרים ממגוון תחומים שונים. את התוכנית מנחה תם אהרון.
התוכנית שודרה בטלוויזיה החינוכית מ-10 בספטמבר 2017 עד 14 באוגוסט 2018, ומשודרת בכאן חינוכית מ-15 באוגוסט 2018.
משה מלכה (פירושונים)
טודרוס ורשבסקי
טודרוס ורשבסקי (1877 - 28 באפריל 1940, כ' בניסן ה'ת"ש) היה מוכתר העדה האשכנזית בירושלים. מחלוצי ענף המלונאות בירושלים. בעלים של מלון "תל אביב" ומלון "פלטין" וכן היה בין האישים שרכשו את הקרקעות למען בניינה של שכונת גאולה, והיה בין מייסדי השכונה.
ביוגרפיה.
ורשבסקי נולד וגדל בירושלים, בנו של שמואל מרדכי ורשבסקי, שהיה המוכתר של עדת האשכנזים בירושלים כחמישים שנה. אמו אסתר פריידל הייתה בת הרב יצחק גליקין. נישא לשיינה רחל (יפה) בת מרדכי זילברמן ("קירשנר").
ורשבסקי התמנה למוכתר העדה האשכנזית בירושלים. הוא ניצל את מעמדו וקשריו אצל אנשי השלטון העות'ומאני, ובין השאר פעל לסלילת הרחובות בירושלים. בשנות מלחמת העולם הראשונה הגיש עזרה רבה ליהודי ירושלים.
בשנת 1917 חכר ורשבסקי את חאן באב אל ואד שבשער הגיא ממשפחת כותנא המוסלמית. הוא הפעיל את החאן כמלון דרכים לעולים לירושלים ועבר להתגורר עם משפחתו במתחם של החאן. בעקבות מאורעות תרפ"א נטשה משפחת ורשבסקי את החאן ושבה לירושלים.
לאחר שובו לירושלים ייסד ורשבסקי את מלון "ורשבסקי" ברחוב סנט פול (לימים רחוב שבטי ישראל). בעקבות זהות השמות של מלון זה ומלון "ורשבסקי" שבבעלות המלונאי יעקב יוסף הרלינג, פרסם הרלינג מודעת הבהרה בעיתונות ובה הודיע כי אין לו קשר למלון ורשבסקי האחר. כעבור זמן שינה הרלינג את שמו של בית המלון שלו ל"ורשבסקי-הרלינג".
בשנת 1926 שכר ורשבסקי את בית הדירות ברחוב יפו 44 ממשפחת קוקיא והפך אותו לבית מלון תל אביב. ב-1936 היה בעליו של מלון "פלטין".
בשנות העשרים היה בין גואלי אדמות שנלר, והיה בין מייסדי שכונת גאולה שנבנתה על אדמות אלה. כמו כן סייע בגאולת אדמות בירושלים ובבניית שכונות חדשות, ובהן שכונת רוממה.
נפטר בירושלים בשנת 1940. בנו, שאול, המשיך בעסקי המלונאות. הוא ניהל את מלון תל אביב וכן את בית המלון "אטלנטיק" שברחוב בן-יהודה פינת בן הלל. המלון פוצץ בפיצוץ מכונית התופת ב-22 בפברואר 1948.
שלטון הצללים