במאמר בעיתון הבוסני Oslobođenje שסקר את היות 2017 שנה עגולה לאירועים ישראליים-פלסטיניים, נכתב שהספר אינו רק הד מהעבר לאמירתה של גולדה מאיר "אין דבר כזה כפלסטינים" אלא שהספר משקף את הלך הרוח של הימין הישראלי למרות שפלסטין מקבלת הכרה גוברת באו"ם.
הסרה מהמכירה באמזון.
אמזון הפסיקה למכור את הספר ביוני 2017, והסירה אותו לחלוטין מהאתר שלהם, אך הספר נותר למכירה במקומות אחרים.
במכתב לוול כתבה אמזון:
"במהלך ביקורות איכות של כותר ה-CSP שלך, מצאנו שהספר מוליד חוויית קונה מאכזבת. אינדקטורים לחוויית קונה גרועה עשויים לכלול בקשות להחזרים וביקורות. כתוצאה, הסרנו את הספר ממכירה באמזון". וול בתגובה טען שישנם ספרים ריקים אחרים למכירה באמזון, ובפרט הכותר "סיבות להצביע למפלגה הדמוקרטית", וכי לא הייתה כוונה להטעות קונים פוטנציאליים, שיכלו לראות את תוכן הספר מראש לפני הקנייה, ושחלק מביקורות המשתמש הירודות היו כתוצאה מקמפיין של פעילים אנטי-ישראליים שאורגנו באמצעות האתר "Welcome to Palestine".
לפי "ג'וויש פרס", הסרת הספר מסיבות פוליטיות מאמזון היא צבועה לאור המשך מכירות של כותרים אנטישמיים כגון הפרוטוקולים של זקני ציון וחומרים מסיתים אחרים הקוראים להשמדת ישראל. גם ב"Legal Insurrection", אתר משפטי קונסרבטיבי, טענו שההסרה אינה מוצדקת ופוגעת בחופש הביטוי, בפרט כשאמזון ממשיכה למכור כותרים ריקים אחרים, את מיין קמפף, הפרוטוקולים של זקני ציון, ומרצ'נדיס של "Free Palestine" ("לשחרר את פלסטין"). מנגד טום סווארז במונדווייס טען שטענת הפרוטוקולים של זקני ציון נכונה אמנם ושאף ניתן לקבוע שאמזון מהווה הלכה למעשה "common utility" או משאב ציבורי ולא פרטי, אך שספרו של וול מהווה דה-היומניזציה של העם הפלסטיני לצרוך שעבוד וטיהור אתני של העם הפלסטיני. בהתייחסות להמשך מכירת הפרוטוקולים של זקני ציון באמזון, אמזון הגיבה ש"אמזון מאמינה באופן חזק שאספקת גישה פתוחה לכתבים, גם אם מלאי שנאה או מכוערים, הוא אחד מהדברים החשובים שאנו עושים".
לאחר ההסרה מאמזון, הספר טיפס למקום ה-16 במספר הקוראים בבארנס אנד נובל, לפני שהוסר ממכירה.
הסוכנות להגנה מפני טילים
הסוכנות להגנה מפני טילים (באנגלית: The Missile Defense Agency, בראשי תיבות: MDA) היא סוכנות ממשלתית אמריקאית בתחום המחקר, פיתוח ורכש הפועלת תחת מחלקת ההגנה. משימת הסוכנות היא פיתוח, בחינה, ניסוי, פריסה ושילוב מערכות הגנה מפני טילים בליסטים בכל שלבי מעופם, במטרה להגן על ארצות הברית.
היסטוריה.
שורשי הסוכנות ביוזמת ההגנה האסטרטגית שנוסדה ב-1983 על ידי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן. ב-1994 שונה שמה של היוזמה לארגון ההגנה מפני טילים בליסטיים (BMDO).
ב-1999 הוגדרו משימות הארגון בחוק ההגנה הלאומית מפני טילים. בחוק נקבע כי מדיניות ארצות הברית היא לפרוש במוקדם האפשרי מבחינה טכנולוגית, מערכת הגנה לאומית המסוגלת להגן על שטחי ארצות הברית מפני מתקפה של טילים בליסטיים.
לאחר פרישת ארצות הברית מאמנת הטילים נגד טילים בליסטיים ב-2002, שונה שם הארגון לסוכנות להגנה מפני טילים.
שיתופי פעולה.
הסוכנות משתפת פעולה עם מדינות שונות ברחבי העולם, כולל פיתוח מערכות ופריסת מערכות הגנה כגון מערכות הגנה מרחבית בגובה רב, ומערכות PAC-3. עם ישראל קיים שיתוף פעולה בפיתוח מערכת ה"חץ", בפיתוח "קלע דוד" ובמערכת "כיפת ברזל".
כביש 8967
כביש 8967, הידוע ככביש הצפון הישן, הוא כביש רוחב מקומי במזרח הגליל העליון, העובר בצמוד לגבול ישראל-לבנון. אורכו של הכביש הוא 11 ק"מ. הכביש היה בעבר חלק מכביש הצפון, אולם בעקבות הסכנה הביטחונית הנובעת מקרבתו לגבול, נבנה קטע כביש מדרום לתוואי הישן.
בשנת 1970 בסמוך לקיבוץ ברעם, התרחש על הכביש הפיגוע באוטובוס ילדי אביבים.
כוחות צה"ל לעיתים מגבילים תנועת כלי רכב בכביש ואף סוגרים אותו לפרקים בעקבות המצב הביטחוני בגבול.
כביש 8967 המתחיל מכביש 899 בגן לאומי ברעם, עובר בסמוך לקברי צדיקים, קבר מר זוטרא, קבר נחמן קטופא, ציון המיוחס לעובדיה הנביא, וכן עובר בסמוך לאנדרטה לזכר אל"ם יצחק רחימוב.
מוזיאון לתעשיית השמנים בישראל
אורט גאולה
אסף וול
אסף ווֹל (נולד ב-23 באוקטובר 1973) הוא סאטיריקן ישראלי, כותב טורים לעיתונות הישראלית, עוסק בפרסום וביחסי ציבור ומתמחה בעיקר בפרסום גרילה .
חיים אישיים.
נולד במושב ניר עציון, בו גם גר שנים רבות, בנעוריו למד במדרשית נעם, כיום מתגורר בטירת הכרמל. אב לתאומים מנישואיו הראשונים ולתאומות.
מחזיק תואר ראשון בפילוסופיה ותואר שני בהיסטוריה של עם ישראל מאוניברסיטת חיפה, בה גם שימש מרצה מן החוץ, ודוקטורנט בחוג למקרא.
קריירה בתחום הפרסום והקריאטיב.
במקביל לפרסום טור יהדות באתר ynet וול שימש כטוקבקיסט ופרסם פשקווילים סאטיריים תחת שם העט "גורנישט". כנס של משרד התמ"ת פוצץ לאחר שהוקראו במהלכו חלקים מאחד מטוריו. פעל בעילום שם כ"גורנישט" עד 2011 בה נחשף בטעות על ידי אברי גלעד. בין השאר וול נהג לעקוץ את אורי אורבך בטוקבקים לטוריו, שהתכתב עמו בחזרה בתור "איתן מהבריכה", ופעל בתיאום עמו.
כתב את פרויקט "מכתבים מהתנ"ך", שלאחר מכן הושמעה כתוכנית רדיו.
ב-2012, הקים את המפלגה הסאטירית ה"אקזיט היהודי", שמטרתה הייתה לממש את האופציה הציונית ולמכור את המדינה לכל המרבה במחיר.
שימש כעורך קריאייטיב למגזין מוצש, מבית מקור ראשון, בעמודי האמצע של המגזין הודפס המדור הסאטירי "הפשקוויל" בעריכתו (תחת שם העט "גורנישט") ובעריכת גיל סלוביק. הפשקוויל עוצב לעיתים קרובות כפשקוויל חרדי, והשתמש בשפה "פאשקווילית" טיפוסית, עם משחקי מילים שהתבססו על ביטויים הלכתיים, תלמודיים, מקראיים וכדומה.
ב-2014 יזם את "כנס צ'אק נוריס", שהתיימר להיות המשך ישיר להילולות לזכר צדיקים.
הקים יחד עם גיל סלוביק ודרור גליקסמן את חברת ה"מתכנה", מערכת המייצרת תוכן עבור מותגים ונותני שירותים, העסיקה ב-2015 כ-15 עובדים. בין השאר היה אחראי לקמפיין פשקווילים לאבחון מוקדם של סרטן המעי הגס במגזר החרדי.
ביצע מספר קמפיינים של פרסום גרילה, כדוגמת "מצילים את ויזתא", בשיתוף או במסגרת משרד הפרסום זליגר-שומרון תקשורת.
ב-2017 הוציא לאור את הספר "ההיסטוריה של העם הפלסטיני", שתואר על ידו כ"פרי מחקר בן עשרות שנים, במהלכו אלפי מקורות נבחנו בקפידה בספריות וארכיונים ברחבי העולם. אין ספק שמדובר בעבודה הרחבה ביותר על 3000 שנות היסטוריה פלסטינית שמתארת את התרומה של הפלסטינים לעולם ולאנושות". בפועל הספר ריק. הספר הגיע למקום ראשון בקטגוריית "היסטוריה ישראלית ופלסטינית" באמזון לפני שהוסר ממכירה על ידי אמזון, אך ממשיך להיות מופץ בערוצים אחרים, ב־2019 העלה לאוויר את מבחן ה"גרושומטר" המודד את סיכוייו של זוג להתגרש. הוא משמש עורך ראשי בצוות תנועת הביטחוניסטים.
צאבאים
הצאבִּאים (בערבית: الصابئة או الصابئون; תעתיק מדויק: אלצַאבִּאָה או אלצַאבִּאוּן, בהתאמה) היו קבוצה דתית המוזכרת שלוש פעמים בקוראן כאהל אל-כתאב, כלומר, בעלי ספר שמיימי. בחדית' הם מוזכרים בפשטות בתור עם שהתאסלם. העניין בזהות ובהיסטוריה של קבוצה זו גדל לאורך השנים, הן באסלאם והן מחוצה לו. דיונים ומחקרים אודות הצאבאים החלו להופיע בספרות אסלאמית מאוחרת. חוקרים שונים זיהו את הצאבאים עם המנדעים, עם המאניכאים או עם קבוצה אחרת שהתגוררה בחרן. הרמב"ם במורה נבוכים מזכיר רבות את כת ה"צאבה" (או הצאביה), עדה שחיה באזור המזרח התיכון במשך מאות שנים, טרם עליית האסלאם.
אטימולוגיה.
מקור השם "צאבאים" אינו ברור לחלוטין. לשורש הערבי צב"א (ص-ب-ء) או צב"ו (ص-ب-و) יש משמעות של "לזרוח, לעלות" (נאמר על כוכב), ובהשאלה – "לעבור" (מדת אחת לדת אחת), "להמיר" (דת).
ג' פדרסן העלה סברה כי המונח לקוח מהמילה הסורית "צְבַא" ("לרצות", "להכיר תודה").
יהודה סגל, שהתמחה בלימודים ארמיים וסוריים, הציע כי מקור המונח בסורית, בהקשר של מקום גאוגרפי: האזור "סובה" ליד ניסביס.
אפשרות נוספת היא כי השורש המקורי היה צב"ע (או צב"ע', ص-ب-ع\ص-ب-غ), במשמעות של "לצבוע (בד)", להשקיע במים", ומשם התפתחה משמעות משנית של "להטביל" (בהקשר דתי). אפשרות זו אומצה על ידי דניאל חבולסון במאה ה־19.
הרב יוסף קאפח כותב שבשפה הכשדית "צואב" פירושו "בעלי הדעה הנכונה והצודקת"; שם זה תורגם לערבית כ"צאבה" – מונח בעל שתי משמעויות:
בקוראן.
הקוראן מזכיר בקצרה את הצאבִּאים בשלושה מקומות שונים:
מקורות מוסלמיים מאוחרים.
לדברי סופרים מוסלמים, הצאבאים נהגו לפי הספר השני של המסורת האברהמית - הזבור. לפי הקוראן, הספר הזה ניתן לדוד המלך. חוקרים מודרניים רבים מזהים את ה"זבור" עם תהילים. רוב מה שידוע אודות הצאבאים מגיע מחיבורו של אבן וחשיה א-נבטי החקלאות הנבטית, אותו תרגם ב־904 לסה"נ ממקורות סוריים.
הפהריסת של אבן נדים (סביבות 987) מזכיר קבוצה בשם "מע'תסלה" (בערבית: المغتسلة, "השוטפים [את עצמם]", או "המתנקים"). באמצע המאה ה־19, החוקר דניאל חבולסון זיהה קבוצה זו עם הצאבאים המוזכרים בקוראן, אך חוקרים אחרים הפריכו סברה זו.
אל־בירוני (תחילת המאה ה־11) כתב כי הצאבאים האמתיים היו "השרידים של השבטים היהודיים שנשארו בבבל כאשר שאר השבטים עזבו אותה וחזרו לירושלים בימיהם של כורש ושל ארתחששתא הראשון. אפשרות זו נראית פחות סבירה מכיוון שמהכתוב בספר עזרא, וכן בפרק ד' של מסכת קידושין ובמקורות נוספים, מובן כי העולים לארץ ישראל היו המיעוט, ואילו רוב היהודים נשארו בבבל מטעמי נוחות, וכי בבל המשיכה להיות המרכז היהודי הגדול ביותר עד שלהי תקופת הגאונים.
מקורות חוץ־אסלאמיים.
הרמב"ם.