חום יולי אוגוסט הוא שיר מאת שלמה ארצי מתוך האלבום באותו השם. השיר יצא לאור בשנת 1988.
רקע.
את השיר כתב ארצי לאחר שצפה בסרט פלאטון של אוליבר סטון, ובהתבסס על סיפורי קרב ישראליים. השיר מבוסס גם על "ועקנין"- בהתייחסות לאלברט אוקנין, חייל שנשר עם ארצי משייטת 13 והגיע עמו לטירונות בחיל התותחנים. ארצי אמר עליו ש"הוא היה בזמנו בחור צעיר, מקסים, פיקח מאוד, ואחד משני החברים הטובים שהיו לי במחלקה".
במקור קרא ארצי לשיר בשם "הפלוגה".
השיר.
השיר מתחיל עם קול של מסוקים. במהלכו מוצגות שלוש עלילות שונות: של הפלוגה, של "ועקנין" ובת הזוג.
במסגרת כתבה מיוחדת בידיעות אחרונות לרגל יום הולדתו ה-70 של ארצי כתב רז שכניק על השיר כי השיר, בדומה ללילה לא שקט, כולל "ההתבוננות על הקרבות לא מגיעה מנקודת מבט הרואית או מעריצה אלא ממבט אנושי ורגיש של פחד, חולשה, סבל". השיר זכה להשמעות רבות ברדיו.
Say Somethin'
(בעברית: תגיד משהו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, ביחד עם הראפר סנופ דוג והזמר פארל ויליאמס, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, The Emancipation of Mimi. השיר יצא לאור ב-3 באפריל 2006, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל השביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מריה קארי, צ'אד הוגו, פארל ויליאמס וסנופ דוג והופק על ידי הנפטונז. השיר זכה להצלחה גדולה, כאשר דורג במקום ה-35 ברשימת שירי הדאנס קלאב המצליחים ביותר בארצות הברית בשנת 2006. כמו כן, זכה השיר להצלחה גם בפלנדריה.
כמה שנים לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-7 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי פול האנטר אשר ביים עבור קארי גם את הקליפים של להיטיה "Honey" ו-"Don't Forget About Us". הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של מריה קארי ב-17 ביוני 2009. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את קארי כשהיא יושבת על מזוודות של כלי מוזיקה שונים, תוך שהיא שרה את השיר.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-11 מיליון צפיות.
מעברת זרעין
מעברת זרעין הייתה מעברה שהוקמה בשנת 1953, על שטח הכפר הערבי הנטוש זירעין (זרעין) מזרחית לצומת תל יזרעאל. היא שוכנה בכ-200 משפחות עולים בעיקר עולים מיוצאי עיראק, איראן וכורדיסטן והתגוררו בה על-פי הערכה כ-800 נפש.
כמו במעברות אחרות באזור, רוב העולים הבוגרים במעברה עבדו ביעור ובעבודות פיתוח ביערות הקק"ל. חלק מאנשי המעברה עבדו בחקלאות בקיבוץ יזרעאל הסמוך ובקיבוצים ובמושבים נוספים בסביבה. תושבי המעברה עבדו בעבודות שונות בקיבוצים באזור: בית אלפא, עין חרוד, תל יוסף ועוד. עבודות דוגמת קטיף, עבודות משק, נגרות, שירותים שונים בקיבוצים ועוד.
בשנת 1956 חוסלה המעברה באופן רשמי חלק מתושביה עברו להתגורר ביישובי התענך. חלק עברו לעפולה ולמקומות אחרים בארץ. בין המתגוררים במעברת זרעין, יצחק מרדכי לימים אלוף בצה"ל ושר בממשלות ישראל שהתגורר כילד במעברה זו במשך כשנתיים.
בית הקברות במעברה.
17 ממתי המעברה נטמנו בקרבת מקום, בבית קברות מאולתר שנפתח לצורך כך. בית הקברות הוקם במורד התל, כל קבר סומן באמצעות שתי אבנים, לא הוקמו מצבות ולא נרשמו שמות. ככל הידוע, אין בנמצא רישום של הנפטרים במקום. במשך שנים רבות לאחר חיסולה של המעברה, עמד בית הקברות נטוש ולפני שנים אחדות שופץ המקום. כיום מסומנים הקברים באופן ברור בשטח.
מוצב שקד
מוצב שקד היה מוצב של צה"ל ברצועת הביטחון בלבנון. המוצב היה ממוקם מצפון מזרח למושב אביבים וממערב לקיבוץ מלכיה, כ-1 ק"מ מצפון לגבול הצפון. המוצב חלש על שטחים מצפון מערב – העיירה בינת ג'בייל והכפרים יארון ומארון א-ראס, מצפון - הכפר עייתרון, וצפון מזרח על גדר המערכת ושטחי קיבוץ מלכיה.
המוצב היה מאויש במחלקת חיל הרגלים, ולעיתים בצוות טנק ובמכ"ם קשת.
עם נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, ננטש המוצב, ובמקום הוקם מוצב של חזבאללה עד למלחמת לבנון השנייה שבה הופצץ על ידי חיל האוויר ומאז לא שוקם.
מבנה המוצב.
המוצב הוקם על גבעה ששולטת על המרחב שמסביבה. המבנה שלו היה כמו רוב המוצבים – סוללת עפר גבוהה שהקיפה אותו, עם עמדות שמירה ותצפית. היה בו בניין חמ"ל, מטבח, חדר אוכל, חדר תדריכים, שירותים ומקלחות, מגורי סגל.
דרכי ההגעה למוצב.
הדרך למוצב הייתה סלולה ומצדו הדרומי של ההר, ועל כן מוגנת יחסית. הכניסה הייתה מתבצעת באמצעות רכב בט"שית.
חבקוק (דונטלו)
חבקוק (באיטלקית: Zuccone) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בין השנים 1423–1435 ומתאר את חבקוק הנביא. הוא נחצב בגודל טבעי (195x54x38 ס"מ) ומוצג במוזיאון הדואומו בפירנצה.
היסטוריה ורקע.
אחד הנושאים החביבים על דונטלו היה ייצוג אנשים דתיים שחוו חוויה דתית קיצונית שהביאה אותם לתובנות אלוהיות מעבר להבנתם של האנשים הרגילים. הצורה שבה דונטלו הציג דמויות קדושות הייתה שונה לחלוטין מזו של רוב האמנים בתקופתו, שלא תיארו קדושים כסובלים. חבקוק, אשר ספרו הקצר מתאר את עלייתם של הבבלים, הוא אחד הניסיונות הראשונים של דונטלו לייצג דמות כזאת. המילה הראשונה בספר חבקוק היא "הַמַּשָּׂא", ומעולם לא היה כובד המשא של הנבואה מתואר בצורה כה בהירה כמו בפסל זה. האמן מייצג את הנביא כאשר הוא הרוס למשמע ההתגלות הנבואית, עליה הוא עכשיו חייב לדווח.
הפסל הוזמן עבור גומחה במגדל הפעמונים קמפנילה די ג'וטו בקתדרלה של העיר פירנצה.
מראהו של חבקוק קירח וכה רחוק משלמות, עד שהפלורנטינים העניקו לו את הכינוי העממי zuccone, שמשמעותו "שוטה". וזארי מייחס בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר את הכינוי לבן המקום שמת בשנת 1416, הוא היה קירח ובעל גולגולת מוארכת. וזארי גם מציין שדונטלו נהג להישבע על הפסל בכל היקר לו.
נאמר כי דונטלו צעק "דַּבֵּר, לעזאזל, דַּבֵּר!" לעבר השיש כשהוא פיסל אותו.
חבקוק הוא אחד מארבעת הפסלים האחרונים שנחצבו בין 1420 ל-1435 והיו מיועדים עבור גומחות בצד הצפוני והפחות נראה לעין של מגדל הפעמונים, בסמוך לחומת הקתדרלה. עם סיום יצירת הפסלים, היו עובדי הקתדרלה כה מרוצים שהם הציבו אותם בצד המערבי, והחשוב ביותר מכיוון שהוא מקביל לחזית. אחד משלושת הפסלים האחרים הוא ירמיהו, גם הוא של דונטלו.
הפסלים הועברו למוזיאון בשנת 1937 ובמקומם הוצבו עותקים.
תיאור וסגנון.
חבקוק נמנה עם יצירות המופת של פיסול הרנסאנס בכלל ודונטלו בפרט. הוא באופן משמעותי רב הבעה בהשוואה ליצירותיו הקודמות של דונטלו, כמו שלושת הפסלים בצד המזרחי של מגדל הפעמונים (הנביא חסר הזקן, הנביא המהורהר ועקדת יצחק).
הפסל ידוע בנטורליזם שלו, אשר מבדיל אותו מרוב הפסלים שהוזמנו באותה תקופה. הוא תואר כפסל השיש החשוב ביותר של המאה ה-15.
הנביא מוצג כאדם זָקֵן, קירח ובעל רזון סגפני, הלבוש טוניקה ומעליה טוגה ארוכה המשתפלת מכתפו השמאלית ויוצרת קפלים אנכיים עמוקים המדגישים את הוד הדמות ויסוריה הפנימיים. הפה פתוח למחצה, והעיניים שקועות ועמוקות. המבט עז ומופנה מטה, כלומר לעבר הצופים מכיוון שהגומחה הייתה בגובה רב.
שער הרחמים (שיר)
שער הרחמים הוא שיר מאת מאיר בנאי מתוך אלבומו הרביעי, "וביניהם".
רקע.
השיר יצא לאור ב-1992, כסינגל מתוך האלבום "וביניהם", שהגיע למעמד "אלבום פלטינה", על מכירת 40,000 עותקים.
מילות השיר נכתבו והולחנו על ידי מאיר בנאי. השיר מורכב משני בתים, וביניהם פזמון חוזר. השיר הוא בלדת רוק שקטה, בה מתאר הדובר את געגועיו לשער הרחמים, אחד משערי העיר ירושלים, העיר בה גדל בנאי.
השיר הגיע בשיאו למקום ה-3 במצעד השבועי של רשת ג', תוך ששהה בו כ-28 שבועות רצופים. במצעד השנתי של התחנה, דורג השיר במקום ה-14, באותו מצעד, זכה בנאי בתואר "זמר השנה".
גרסאות כיסוי.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי רבות על ידי אמנים רבים, בהם:
אובר לויטננט
מקסי ג'אז
מקסוול פרייזר (נולד ב-14 ביוני 1957) הידוע בשם הבמה מקסי ג'אז הוא מוזיקאי, ראפר, זמר-יוצר ודי. ג'יי. בריטי. נודע בעיקר בשל תפקידו כסולן המוביל של להקת פיית'לס.
קריירה מוזיקלית.
קריירת היפ-הופ.
ג'אז הקים את להקת "The Soul Food Cafe System" בה שימש כדי. ג'יי. בשנת 1984. הסגנון המוזיקלי היה מוזיקת היפ-הופ אליה נחשף שנה לפני כן. בשנים 1985–1986 שידר את התוכנית "In the Soul Kitchen with DJ Maxi Jazz" בתחנת הרדיו הפיראטית Reach FM ששידרה בלונדון. בשנת 1987 העביר את התוכנית לתחנת LWR, שהייתה אף היא תחנה פיראטית. בשנת 1992 הקים את חברת "נמו רקורדס" על מנת להוציא לאור את חומרי הלהקה שיצאו כשלושה מיני-אלבומים. הלהקה החלה להופיע ושימשה כמופע חימום לאומנים דוגמת ג'אמירוקוואי באמסטרדם, להקת Soul II Soul בברצלונה וג'ייסון רבלו בברזיל. בשנת 1996 הקליטה הלהקה את האלבום "Original Groovejuice vol.1". לאחר התפרקות הלהקה שיתף פעולה עם ג'ה וובל ברחבי אירופה.
בשנת 2002 השתתף יחד עם רובי ויליאמס בשיר "My Culture" של ההרכב "1 Giant Leap". בשנת 2006 שיתף פעולה עם טייסטו בשיר "dance4life".
פיית'לס.