כישלונו של אמלריך בהדחתו של צלאח א-דין יצרה מצב חדש בו מאוימת ממלכת ירושלים בשתי חזיתות על ידי יריבים בעלי כח רב. בשנת 1170 פלש צלאח א-דין לשטח הממלכה וכבש את העיר אילת, כשהוא מנתק בכך את הקשר של ממלכת ירושלים לים סוף. בשנת 1171, עם מותו של אחרון השליטים מהשושלת הפאטמית, לקח צלאח א-דין לעצמו את התואר סולטאן מצרים.
עלייתו לשלטון של צלאח א-דין במצרים גרמה לאנחת רווחה בירושלים, וזאת לאור התדרדרות היחסים בין מצרים וסוריה עקב מרידתו כביכול של צלאח א-דין בריבונות הסורית על מצרים, התדרדרות בעטייה נמנעו השליטים המוסלמים לתקוף את הממלכה הצלבנית. אולם, ההפוגה הזמנית בקרבות לא עיוורה את עיניו של אמלריך, והוא יצא בעצמו לקונסטנטינופול כדי לבקש את הגנת הקיסר הביזנטי לאחר ששלח בקשה שנייה לקבלת סיוע צבאי משליטי אירופה, בקשה שהושבה בשלילה.
מותו של אמלריך.
מותו של נור א-דין בשנת 1174 הביא למפנה בזירת הלחימה הצפונית. מיד עם הגיען של השמועות בדבר מותו של המנהיג הסורי יצא אמלריך לצפון ממלכתו והטיל מצור על העיר בניאס. אולם המצור נכשל, ובדרכו חזרה לכיוון ירושלים חלה אמלריך במחלת הדיזנטריה. בתחילה הצליחו רופאיו של אמלריך למנוע את התדרדרות מצבו, אולם כעבור זמן מה, בהגיעו לירושלים, הוא לקה בקדחת. ויליאם מצור כותב כי "לאחר מספר ימים של סבל בלתי נתפס, [אמלריך] הורה לקרוא לרופאים מיוון, סוריה ושאר האומות השכנות, והתעקש שיתנו לו מתרופותיהם המשלשלות". חרף ניסיונות הרופאים השונים שהוזעקו לירושלים, מת אמלריך ב-11 ביולי בגיל 38.
כשהיה על ערש דווי העניק אמלריך לאשתו מריה קומננה ובתו איזבלה (העתידה למלוך גם היא בירושלים ביום מן הימים), את העיר שכם כנחלה עצמאית, וזאת מאחר שידע כי לאחר מותו ירש אותו בנו מנישואיו הראשונים. עם מותו של אמלריך עלה לשלטון בממלכה בנו המצורע בלדווין הרביעי, שהשיב את אימו המגורשת לירושלים.
אמלריך נחשב בקרב ההיסטוריונים למלך החזק האחרון של ממלכת ירושלים. יורשיו לאחר מותו לא צלחו במלאכת ההגנה על הממלכה, שהחלה מתפוררת כעבור שנים ספורות. שנים מספר לאחר מותו של אמלריך מת גם מנואל הראשון קיסר ביזנטיון, וצלאח א-דין נשאר השליט החזק היחיד בכל המזרח התיכון, דבר שיבוא לידי ביטוי היטב בדברי ימיה של הממלכה הצלבנית לאחר מותו של אמלריך.
סטיינד
סטיינד (באנגלית: Staind, נשמע כמו "מוכתם") היא להקת נו-מטאל / פוסט-גראנג' מצליחה ממסצ'וסטס, ארצות הברית. הלהקה היא חלק קטן מיוצרי גל הלהקות, אבל בקשרים טובים עם יוצרי גל הלהקות קורן ולימפ ביזקיט.
היסטוריה.
הלהקה התגלתה על ידי פרד דורסט סולן הלהקה לימפ ביזקיט, אשר הפיק את אלבומה השני והשלישי, לאחר שהוציאה את אלבומה הראשון באופן עצמאי. האלבום Dysfunction היה כבד יותר מהאלבומים שיצאו אחריו, שבהם הרחיבה הלהקה את סגנונה. הלהקה מזכירה בגישתה המוזיקלית את הלהקות טול ואליס אין צ'יינס קורן ולימפ ביזקיט. האלבומים Chapter V ,14 Shades of Grey ו-Break the Cycle הגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. Dysfunction הגיע עם הזמן למעמד של פלטינה כפולה.
סולן הלהקה ארון לואיס כתב את השיר "Layne" בעקבות מותו של ליין סטאלי מאליס אין צ'יינס. לואיס נחשב לאחד מהזמרים שהשפעתו של סטאלי ניכרת עליהם בבירור. השיר נכלל באלבום "14iShades of Grey" ("שמעתי היום שהלכת, הייתי חייב לעצור ולשיר איתם את השיר שהם ניגנו על מנת להיפרד, שיר שהעניק לי את חיי בחזרה... את חייך הענקת, את חיי הצלת, שמך היה ליין").
ג'וואהרלל נהרו
דפוס האלמנה והאחים ראם
דפוס וילנה
פיזיותרפיה
פִיזְיוֹתֵרַפְּיָה הוא מקצוע בריאות העוסק באבחון, שיקום ומניעה של בעיות במערכת התנועה. התחום עוסק בשיפור יכולות תפקודיות וטיפול בבעיות עצב - שריר - שלד. תחומים אלה כוללים טיפול נשימתי בפגים, ילדים ומבוגרים, טיפולים התפתחותיים, טיפול ושיקום אורתופדי ונוירולוגי בבוגרים, פגיעות ספורט, כאבי שרירים, טיפול יציבתי, דליפות שתן, שיקום לאחר אירוע מוחי, שיקום קטועים ועוד. תפקיד הפיזיותרפיה הוא להביא את המטופל לתפקוד מיטבי.
הפיזיותרפיה משתמשת בבדיקות אבחנתיות, ובתרגילים המותאמים אישית, כאשר המקצוע הוא מקצוע מדעי - מבוסס ידע במהותו. פיזיותרפיסטים משתמשים בטכניקות ידניות שונות (מניפולציות / מוביליזציות / עיסויים במגוון של גישות טיפוליות), באמצעים של תרמותרפיה (כרית חימום, פאראפין, קרח, מכשירי אולטרסאונד), בטכנולוגיות מתקדמות (גלים קצרים, גירויים חשמליים), והנחיה לתרגול סיבולת וכוח של קבוצות שרירים ומערכת הלב והריאות (בדומה לחדר כושר).
במדינות שונות, יש לפיזיותרפיסטים הסמכות החוקית לרשום תרופות ולתת זריקות בנוסף לאמור.
תחומי התמחות.
ככלל, הפיזיותרפיסט יכול להתמחות במספר תתי-תחומים נפרדים, או בשילוב שלהם:
היסטוריה.
הפיזיותרפיה כמקצוע החלה להתפתח בסוף המאה ה-19. באנגליה של אותה תקופה עסקו אחיות בעיסוי רפואי, לשיקום של בעיות אורתופדיות ונוירולוגיות. בעקבות החדרת תחום העיסוק לתחום הרפואה, התעורר הצורך בביסוסו כמקצוע ולכן נדרש לכך בסיס מדעי, שיאפשר את קבלת המקצוע תחת קורת הגג של הרפואה. בשלהי מלחמת העולם הראשונה עסקו גם אחיות בארצות הברית בשיקום פצועי מלחמה. רק ב-1942 הוקם ארגון הפיזיותרפיה הראשון באנגליה.
שיטות טיפול.
בבסיס הפילוסופיה המקצועית ניצבת הידיעה, כי תהליכי ריפוי בגוף האדם נועדו לתקן ליקויים או באים על מנת לתת מענה לנזקים אשר נוצרו עקב מחלות או תהליכים פתולוגיים אחרים. הפיזיותרפיה מסייעת בתהליך הריפוי הטבעי ומעודדת את התפתחותו בכיוונים הרצויים. לדוגמה: בשיקום לאחר שבר, התרגילים הרפואיים המבוצעים נועדו לעודד ריפוי אופטימלי של השבר, וכן החזרת היכולת של השרירים ותנועת המפרקים המעורבים.
הפיזיותרפיסטים משולבים בצוות רב-מקצועי בבתי חולים, בתי-חולים שיקומיים, בתי-אבות, קבוצות ספורט, מכונים בקופות-החולים, גני ילדים ובתי ספר שיקומיים, בריכות טיפוליות וגם בקליניקות פרטיות. מקצוע הפיזיותרפיה עוסק בשיקום של בעיות בתפקוד וכאב, לצד מקצועות פרא-רפואיים אחרים כגון ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת, תזונאות וכדומה. במסגרת תפקיד פיזיותרפיסטים פועלים בשיתוף פעולה עם עובדים במקצועות הבריאות ובענפים פרא רפואיים כגון אחיות ואחים, דיאטנים, רופאים ועובדים סוציאליים, בין היתר בפיתוח תוכניות התערבות וטיפול משותפות לשיפור איכות החיים של המטופלים.
כמו כן, יש פיזיותרפיסטים שעוסקים בייעוץ והכוונה, בייצור והתאמת עזרים אורתופדיים, אורתוטיקה (מכשירי עזר להליכה), פרוסתטיקה (תותבות), טכנולוגיה מסייעת, הדרכת קבוצות התעמלות וייעוץ ארגונומי (תכנון סביבת עבודה).
כלכלה.
שיעור העוסקים בפיזיותרפיה ל-100,000 תושבים הוא גבוה יחסית, מעל 150, במדינות אירופה הצפונית, כמו איסלנד, גרמניה, הולנד, דנמרק ובלגיה ומגיע לכ-250 בפינלנד ונורווגיה. בצרפת, שוודיה ושווייץ השיעור קצת יותר נמוך ונע בין 100-130. במדינות דוברות האנגלית, אוסטרליה, ניו זילנד, הממלכה המאוחדת, קנדה וארצות הברית, ובחלק ממדינות דרום אירופה ומזרח אירופה, נע השיעור בין 40-110. בחלק מהמדינות, כמו בולגריה, קפריסין ופורטוגל, השיעור אף קטן יותר. מחקר משנת 1997 מצא ששיעור העוסקים בפיזיותרפיה במדינה נמצאת בקורלציה גבוהה עם שיעור הקשישים באוכלוסייה ושיעור הרופאים.
בישראל.
המומחים הראשונים לפיזיותרפיה הגיעו לארץ ישראל מגרמניה בעלייה החמישית. בשנת 1951 הוקם הארגון הארצי של הפיזיותרפיסטים שמנה 30 איש. בדצמבר 1953 נפתח בית ספר לפיזיותרפיה לצד בית החולים אסף הרופא ובשנת 1958 היו באגודה 156 פיזיותרפיסטים. בית ספר שני לפיזיותרפיה הוקם על ידי קופת חולים כללית באמצע שנות ה-60 במכון וינגייט. בשנת 1986 כבר היו בישראל ארבעה בתי ספר לפיזיותרפיה לאחר שהוקם בית ספר באוניברסיטת בן-גוריון ובמרכז רפואי שיבא הוקם בית ספר שהיה מסונף לאוניברסיטת תל אביב. באותן שנים נודעה ישראל כיצואנית של פיזיותרפיסטים, כאשר רבים מהם ירדו מישראל.
מאז 2008, בעקבות חקיקת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, חל איסור על אנשים ללא תעודת מקצוע המונפקת וניתנת על ידי משרד הבריאות (לאחר בחינה ממשלתית) להציג את עצמם כפיזיותרפיסטים. כמו כן חל איסור על אנשים להעסיק פיזיותרפיסטים ללא אותה תעודת מקצוע.
בתחילת המאה ה-21 נלמד מקצוע הפיזיותרפיה כתואר ראשון אוניברסיטאי (BPT) מטעם המל"ג באוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם מרכז רפואי אסף הרופא, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ואוניברסיטת אריאל. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נפתח מסלול לימודים נוסף בקמפוס מכללת צפת ומספר הבוגרים עלה מ-180 לשנה לקרוב ל-300. בעקבות הגידול במספר הלומדים את המקצוע, הועלתה טענה שאין מספיק מקומות לעבודה מעשית לפיזיותרפיסטים. מאז 2007 הוקמו חמש ועדות של המועצה להשכלה גבוהה להסדרת לימודי הפיזיותרפיה בישראל. במסגרת זאת הוקפאו הלימודים במכללת קריית אונו, שבקשה לפתוח מסלול ללימודי פיזיותרפיה, וקוצצו מכסות הסטודנטים בתחום ל-246 סטודנטים לשנה, 41 סטודנטים לכל מוסד למעט אוניברסיטת תל אביב שקבלה מכסה כפולה.
תואר מתקדם בפיזיותרפיה (MPT) נלמד כיום במסלולים קליניים או מחקריים בארבע האוניברסיטאות הללו בלבד.
פצלת השדה