עד שנת 2000 רוסיה הייתה במקום הראשון בכמות האסירים למאה אלף איש. ברם, כיום זו ארצות הברית ורוסיה נמצאת במקום הרביעי אחרי ברזיל והרפובליקה העממית של סין.
נכון ליולי 2017, לפי נתוני אתר PrisonStudies, במתקני המאסר והכליאה ברוסיה שהו 618,490 איש. בפברואר 2021 פורסם כי ברוסיה 482 אלף איש אסירים.
הארדי בינגילה
הארדי בינגילה (בצרפתית: Hardy Binguila; נולד ב-17 ביולי 1996 ברפובליקה של קונגו), הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דיאבלס נוארס הקונגולזית.
בינגילה נולד ברפובליקה של קונגו. הוא גדל במחלקת הנוער של ACNFF, מועדון כדורגל מקומי. בגיל 14 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, וב-13 בפברואר 2015 חתם באוסר מליגת המשנה הצרפתית והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה, אוסר ב'.
ב-17 במאי 2014 ערך בינגילה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה של קונגו, כשנכנס כמחליף בהפסד 1-0 לנבחרת נמיביה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015. ב-14 בנובמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-3 על נבחרת אתיופיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
המשמר הלאומי של רוסיה
המשמר הלאומי של רוסיה (ברוסית: Национальная Гвардия России) הוא גוף דמוי-צבאי, המהווה מעין ז'נדרמריה ועוסק במגוון תפקידים לרבות לוחמה בטרור, בפשע מאורגן, שמירה על הסדר הציבורי, לוחמה בסחר לא חוקי בנשק, פיזור הפגנות ואבטחת מתקנים ממשלתיים רגישים. חיילי המשמר מצוידים בנשק קל עד בינוני ובמגוון אמצעים לפיזור הפגנות ובעת הצורך מעניק גיבוי למשטרת רוסיה ולכוחות החילוץ והצלה של המשרד למצבי חירום.
בראש המשמר הלאומי עומד ויקטור זולוטוב, בעבר ראש מעגל האבטחה של פוטין. המשמר נוסד באפריל 2016 ביוזמת הנשיא ולדימיר פוטין, על מנת ליצור גוף פדרלי חדש למטרות אכיפת חוק ושמירה על הסדר הציבורי.
ב-16 בינואר 2017 הוכרז כי יום חגם של אנשי המשמר הלאומי הוא ה-27 במרץ המהווה לחג המשמר הלאומי ולמעשה היום שבו הוקם משמר הפנים (Внутренняя стража) על ידי קיסר רוסיה, אלכסנדר הראשון, בשנת 1811.
המשמר מהווה גוף ניהול מרכזי של כוחות המשמר הלאומי של הפדרציה הרוסית, שנוצר על בסיס כוחות הפנים של משרד הפנים של רוסיה והוא אחד מהארגונים הממשלתיים המזוינים שיש להם את הזכות לרכוש נשק צבאי.
היסטוריה.
ב-5 באפריל 2016, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין נפגש עם ויקטור זולוטוב, מפקד כוחות הפנים של משרד הפנים הרוסי והודיע על פירוק הכוחות והפיכתן למשמר הלאומי של רוסיה, תוך הוצאת צו נשיאותי רשמי המורה על כך.
ב-6 באפריל מסר פוטין לדומה הממלכתית, הבית התחתון של האספה הפדרלית של רוסיה, טיוטה של הצעת החוק עבור הקמת הגוף בכותרת "אודות כוחות המשמר הלאומי", יחד עם תיקוני חוק מתאימים המכילים ומעניקים למשמר סמכויות שירותי שמירה ואבטחה על נשים בהריון, ילדים, אנשים בעל מוגבלויות וקהלים שונים.
בדומה לגוף שקדם לו (כוחות הפנים), המשמר מתמקד בביצוע משימות לגיבוי משטרת רוסיה, התמודדות עם הפרות סדר גדולות, הפגנות, עימותים פנימיים ואבטחת מתקנים ממשלתיים וביטחוניים אסטרטגיים. בנוסף מוזגו אל תוך המשמר כל הכוחות המיוחדים המשטרתיים לרבות אומו"ן ויחידת SOBR.
בשנת 2017 נוספו לארגון סמכויות של הענקת שרותי אבטחה למושלי המחוזות ברוסיה. הוא גם אחראי לאכיפת חוקי הנשק ברוסיה.
מבנה.
יחידות הסמך.
השירות הפדרלי של כוחות המשמר הלאומי של הפדרציה הרוסית כולל את הגופים הבאים:
מספר מקורות מערביים טוענים כי המשמר הלאומי מפעיל גם יחידה מיוחדת ללוחמת סייבר ולאיסוף מודיעין סייבר ונועדה לנטר ולנתח רשתות חברתיות, כך על פי פרסומיו של סרגיי סוחאנין מקרן ג'יימסטאון (Jamestown Foundation).
מפקדים.
המפקד העליון של כוחות המשמר הלאומי של רוסיה הוא איש בעל רקע צבאי בדרגת גנרל הצבא, הממונה על ידי נשיא רוסיה.
קווינטון פורצ'ן
קווינטון פורצ'ן (באנגלית: Quinton Fortune; נולד ב-21 במאי 1977 בקייפטאון) הוא כדורגלן עבר דרום אפריקאי ששיחק בעמדות הקשר והמגן השמאלי.
פורצ'ן נולד בדרום אפריקה וייצג את נבחרת דרום אפריקה בקרוב לחמישים הופעות, בין היתר בשני טורנירי מונדיאל. עם זאת, הוא שיחק באירופה לאורך כל הקריירה המקצועית שלו, לאחר שהחל את דרכו בקבוצת הנוער של טוטנהאם הוטספור כשהיה בן 14. במהלך הקריירה שיחק פורצ'ן גם בספרד, איטליה ובלגיה, אך הקבוצה בה שיחק לאורך רוב הקריירה היא מנצ'סטר יונייטד, עמה זכה בין היתר בשלוש אליפויות אנגליה ובגביע אחד.
קריירת משחק.
פורצ'ן, יליד קייפטאון, הגיע לאקדמיית הנוער של טוטנהאם הוטספור באנגליה ב-1991, כשהיה בן 14 בלבד. הוא בילה ארבע שנים בקבוצות הנוער של המועדון, תוך שהשלים את לימודיו, אך כשהגיע לגיל בוגרים התקשה להשיג אישור עבודה, אשר הכרחי עבור שחקן הרוצה לשחק בפרמייר ליג. עקב בעיות אלו פורצ'ן לא ערך ולו הופעת ליגה אחת בקבוצה הבוגרת של טוטנהאם.
בהיעדר רישיון עבודה, עבר פורצ'ן לספרד והצטרף למיורקה מליגת המשנה. פורצ'ן, אז בן 18 בלבד, השתלב כשחקן מחליף בקבוצה, וערך במדיה 12 הופעות בלבד, מתוכן שמונה בליגה.
בחלון ההעברות של ינואר 1996 הצטרף פורצ'ן לאתלטיקו מדריד של המאמן רדומיר אנטיץ'. אתלטיקו פתחה את העונה היטב בליגה הבכירה, ופורצ'ן הספיק לערוך במדיה שלוש הופעות ליגה ושלוש הופעות בגביע, כולן כמחליף, ובכך להיות שותף לזכייתה של הקבוצה בדאבל של אותה העונה.
בעונת הועבר פורצ'ן לסגל קבוצת המילואים של אתלטיקו בליגת המשנה, אתלטיקו מדריד ב'. הוא השתלב היטב בקבוצת המילואים, עם שלושים הופעות ליגה ושני שערים ראשונים בקריירת הבוגרים. בזכות יכולתו בליגת המשנה, זכה פורצ'ן לשתי הופעות כמחליף בקבוצה הראשונה בליגה הבכירה, לקראת סיום העונה. עונה אחר כך שוב שיחק פורצ'ן בקבוצת המילואים, אך שדרג את מעמדו ויכולתו, והיה לשחקן הרכב חשוב בקבוצה. עם זאת, בניגוד לעונה החולפת הוא לא זכה להזדמנויות בקבוצה הראשונה.
עם פתיחתה של עונת , נותר פורצ'ן בסגל קבוצת המילואים, ופתח את העונה באופן חריג עם שני כרטיסים אדומים בשתי הופעות הליגה הראשונות שלו (מחזור ראשון ושלישי), ואת העונה כולה סיים עם ארבעה כרטיסים אדומים. עם זאת, לעומת הקבוצה הראשונה שנכשלה תחת אריגו סאקי, קבוצת המילואים רשמה הצלחה בליגת המשנה, וסיימה את העונה במקום השני, שהיה מוביל אותה לליגה הבכירה אלמלא הייתה קבוצת בת. כאשר מאמן קבוצת המילואים נקרא להחליף באופן זמני את סאקי בקבוצה הבכירה, הוא העניק לפורצ'ן שתי הופעות נוספות במדי אתלטיקו, שהיו האחרונות שלו במועדון. בסך הכול שיחק פורצ'ן שלוש עונות וחצי במדי אתלטיקו, ורשם שבע הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה, ו-81 הופעות במדי קבוצת המילואים, בה גם כבש שבעה שערי ליגה.
הופעותיו של פורצ'ן במדי קבוצת המילואים עוררה עניין בקרב אלופת אירופה הטרייה, מנצ'סטר יונייטד. ב-1 באוגוסט 1999 הוחתם פורצ'ן בקבוצה של אלכס פרגוסון תמורת סכום של כמיליון וחצי ליש"ט. פורצ'ן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-30 באוגוסט, במחזור השישי של העונה בפרמייר ליג, כשהחליף את פול סקולס עשרים דקות לסיום בניצחון הביתי 5-1 על ניוקאסל יונייטד. פורצ'ן מיעט לקבל דקות משחק בליגה, והופעת הליגה השנייה שלו הגיעה רק ארבעה חודשים אחר כך, ב-26 בדצמבר, במחזור ה-19 של העונה. פורצ'ן פתח בהרכב קבוצתו בניצחון 4-0 על ברדפורד סיטי, ואף כבש את שער הבכורה שלו באותו המשחק. פורצ'ן סיים את עונת הבכורה שלו עם זכייה באליפות אנגליה, לאחר שכבש פעמיים בשש הופעות בלבד, ועם זכייה בגביע הביניבשתי, במהלכו נכלל בסגל אך לא שותף בניצחון 1-0 על פלמיירס.
פורצ'ן יועד בתחילה לשמש כמחליף לראיין גיגס בקישור ההתקפי השמאלי, אך הוכיח את עצמו במספר עמדות שונות במגרש. פרגוסון העריך בעיקר את יכולות ההגנה של פורצ'ן, ועיקר תפקודו במנצ'סטר היה בעמדות המגן השמאלי ובמרכז הקישור. עם זאת, בשבע העונות בהן שיחק במנצ'סטר, התקשה פורצ'ן להפוך לשחקן הרכב קבוע. היוצאת מן הכלל היא עונת , בה רשם 23 הופעות פרמייר ליג. בתקופתו במנצ'סטר זכתה הקבוצה בשלוש אליפויות (, ו-), אך בכולן שותף פורצ'ן במספר חד-ספרתי של משחקים, שלא מקנים לו את מדליית המנצחים של הפרמייר ליג. בזכייה השלישית היה פורצ'ן קרוב עם תשע הופעות ליגה, ולפנים משורת הדין זכה לקבל מדליה יחד עם חבריו לקבוצה. לאחר שרשם 76 הופעות ליגה בלבד בקבוצה בשבע עונות, שוחרר פורצ'ן מהמועדון בסיום עונת .
לקראת עונת , נותר פורצ'ן בפרמייר ליג כשחתם בבולטון וונדררס של המאמן סם אלרדייס (באותה עונה שיחקו בקבוצה הישראלים טל בן-חיים ועידן טל). פורצ'ן פתח את העונה היטב, ועלה בהרכב בשלושה מתוך ארבעת מחזורי הפתיחה. לאחר מכן איבד את מקומו בהרכב, ומיעט לשחק במדי הקבוצה. הופעת הליגה השישית והאחרונה של פורצ'ן בקבוצה הייתה בחודש נובמבר 2006, כשפתח בהרכב בניצחונה הביתי של בולטון על ארסנל. באותו משחק סבל פורצ'ן מפציעה שהשביתה אותו לתקופה ארוכה, ומאז אותו המשחק שותף רק פעם אחת נוספת במדי בולטון, במסגרת הגביע האנגלי.