בשנת 1920 היא עברה עם בעלה להתגורר בגרמניה כדי להימלט מהתהפוכות (הימניות לאומניות) הפוליטיות בהונגריה. שם הפכה תרזה לעוזרת רופאה בקליניקה הנוירולוגית-פסיכיאטרית של אוניברסיטת לייפציג ובשנת 1921 פתחה את הפרקטיקה הפסיכואנליטית הפרטית הראשונה בעיר, והפכה גם למנתחת הכשרה. בשנים 1933–1935 הייתה אנליסטית הכשרה ופיקוח במכון הפסיכואנליטי בברלין.
אף על פי שכיהודיה היא הייתה יעד של המפלגה הנאצית בגרמניה באמצע שנות השלושים של המאה העשרים, בנדק לא חשה צורך להגר, מכיוון שראתה את עצמה הונגרייה ולא כיהודייה. אף על פי כן, בשנת 1936 שכנע אותה בעלה לעזוב את גרמניה ולקבל את הצעתו של פרנץ אלכסנדר לעבוד כאנליטיקאית הכשרה של מכון שיקגו לפסיכואנליזה. היא הייתה חברת סגל, עסקה בהוראה, פיקוח ומחקר במכון במשך 34 השנים הבאות. היא השיגה את רישיון הרפואה שלה בארצות הברית בשנת 1937 ואת אזרחותה בשנת 1943. בעלה הצטרף לפקולטה לרפואה של בית הספר לרפואה באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
מחקר.
בנדק "מילאה תפקיד מרכזי בהתפתחות הפסיכואנליזה בארצות הברית". בהשפעת תאוריות ההיסטריה שהועלו על ידי פרויד, המחקר המוקדם שלה חיפש קשר בין גורמים פסיכולוגיים ואנדוקריניים לבעיות כמו חרדה, תוקפנות וסוכרת. בארצות הברית, בעבודתה עם האנדוקרינולוג בוריס ב. רובינשטיין, היא ערכה מחקרים נרחבים על המתאם בין ביוץ לבין רגשות של האישה, שפורסמו בספר "המחזור המיני בנשים" בשנת 1942. בנדק בדקה את הקשר בין מחזור האסטרוגן / הפרוגסטרון לבין הרצון של האישה לקיים יחסי מין, לטפח הריון ולגדל ילדים. היא גם תיארה את המאבק של האישה "המודרנית" יחד עם תפקידה האימהי הטבעי. הניתוח של בנדק של "האם המודרנית הלא-אמהית" זכה לשבחים רבים ונכלל בספרי ההוראה של הפסיכולוגיה ושל הוראת הרפואה בכלל.
בנדק בחנה גם את ההשפעות של השוויון מגדרי והדמוקרטיה על מערכות היחסים בין בני זוג לבין ילדיהם. המאמר שלה הורות משנת 1949 "כשלב התפתחותי: תרומה לתאוריה של הליבידו" דחתה את התאוריה שרווחה לפיה ההתפתחות הפסיכולוגית נפסקת לאחר גיל ההתבגרות; בנדק טענה כי התהליך נמשך לאורך כל תקופת ההורות. בשנות השבעים לחייה היא פרסמה מחקרים נוספים בנושא הורות, קשרים משפחתיים ודיכאון, והמשיכה לראות מטופלים בפרקטיקה פרטית לאחר פרישתה לגמלאות ממכון שיקגו לפסיכואנליזה בשנת 1969.
חברויות.
בגרמניה בנדק הייתה חברה באגודה הפסיכואנליטית של ברלין. בארצות הברית השתייכה לארגונים פסיכואנליטיים לאומיים ובינלאומיים וכיהנה כנשיאת האגודה הפסיכואנליטית בשיקגו משנת 1958 עד 1959.
מיקל אויארסבאל
מיקל אויארסבאל אוגרטה (בספרדית: Mikel Oyarzabal Ugarte; נולד ב-21 באפריל 1997) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר בריאל סוסיאדד ובנבחרת ספרד.
קריירת מועדונים.
מיקל נולד באייבר שבספרד, וכבר בילדותו שיחק במועדוני הילדים של אייבר. בשנת 2011, כאשר היה בן 14, חתם אויאסבאל במועדון הנוער של ריאל סוסיאדד. כאשר היה עוד בן עשרה, ערך את הופעתו הראשונה בריאל סוסיאדד ב', כאשר עלה כמחליף ב-15 בנובמבר 2014, במהלך משחק הליגה השנייה בספרד.
ב-20 בספטמבר 2015, כבש אויאסבאל את שערו הרשמי הראשון, כאשר כבש בניצחונה של ריאל סוסיאדד ב', במסגרת הליגה השנייה של ספרד. ב-25 באוקטובר אותה שנה, ערך את הופעת הלה ליגה הראשונה שלו כאשר עלה כמחליף בניצחונה של ריאל סוסיאדד, 4-0 את לבאנטה.
אויאסבאל כבש את שערו הראשון לזכות ריאל סוסיאדד ב--8 בפברואר 2016, בניצחון החוץ 0–5, של ריאל סוסיאדד על אספניול. שישה ימים לאחר מכן חתם על הארכת חוזה במועדון עד לשנת 2021. מיקל כבש צמד שערים נוסף כמה ימים מאוחר יותר בניצחונה של סוסיאדד על חטאפה 3-0.
ב-19 באוגוסט 2016, האריך פעם נוספת אויארסבאל את חוזהו, עד לשנת 2022. במהלך עונת המשחקים של 2016/2017, שיחק בכל המשחקים של ריאל סוסיאדד בלה ליגה ושיחק 38 משחקים בסך הכל ובכך עזר לקבוצתו לשוב לליגה האירופית לאחר שנתיים בהם לא שיחקה שם.
ב-19 באוקטובר 2017, ערך אויאסבאל את הופעת הבכורה שלו באירופה ובה גם כבש, במסגרת ניצחונה האדיר של סוסיאדד את ורדאר 0–6 במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. קבוצתו הצליחה להעפיל לשלב 32 הגדולות, אך הודחה לבסוף על ידי רד בול זלצבורג כשאויארסבאל עצמו כבש שער עצמי אשר הוביל להפסדה של סוסיאדד 3–4 בסיכום שני המשחקים. בסוף אותה עונה כבש 12 שערי ליגה מה שהיווה את עונת השיא שלו בלה ליגה.
ב-5 באוקטובר 2018, כבש אויארסבאל לאחר בצורת ארוכה הנמשכה כ-5 חודשים. אויאסבאל עזר לקבוצתו לנצח 1–3 את אתלטיק בילבאו, בדרבי הבסקי. באותו חולון העברות ניסתה אתלטיק בילבאו להחתים את מיקל אך הוא סירב ואף חידש את החוזה במועדון עד לשנת 2024.
ב-4 במרץ 2020, כבש אויארסבאל שער בפנדל במהלך ניצחונה של סוסיאדד במשחק חצי גמר גביע המלך הספרדי 1-0 (3-1 בסיכום שני המשחקים) ובכך עזר לסוסיאדד להעפיל לגמר הגביע לאחר כ-32 שנה.
קריירה בינלאומית.
במהלך תקופת הנעורים שלו, שיחק אויאסבל בנבחרות הנוער של נבחרת ספרד. ב-17 במאי 2015, בגיל 19 בלבד, נקרא אויאסבל, לראשונה לנבחרת הבוגרת למשחק הידידות מול נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורגל. שבועיים לאחר מכן ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת כשעלה כמחליף בניצחונה של נבחרת ספרד 1–3, על נבחרת שווייץ.
אויאסבל כבש את שערו הראשון ב-10 ביוני 2019, במסגרת מוקדמות יורו 2020, במהלך ניצחונה של נבחרת ספרד על נבחרת שוודיה 3-0. במאי 2020 זומן לסגל הנבחרת למשחקי יורו 2020.
אויאסבל משחק לעיתים גם בנבחרת הבסקים, בה כבש את שערו הראשון ב-30 בדצמבר 2016.
תארים.
בינלאומיים.
נבחרת ספרד עד גיל 21
פנינה בריק
פנינה בריק (נולדה ב-12 בנובמבר 1957) היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה.
בריק נולדה בפולין ובהמשך עלתה לישראל.
בתחילת שנות השבעים חברה לאנדריי צווייג, וביחד הם היוו את הצמד המוזיקלי "פנינה ואנדריי".
ב-1976 שרה בתקליט שירי הילדים "במדינת הגמדים" לצד גבי שדה ובהפקתו של אמנון ברנזון, בשנה זו גם לקחה חלק במופע המוזיקלי "אליהו הנביא המבשר".
בתחילה היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "פלפל לבן", שבמסגרת הרכב זה ליוותה את חדווה עמרני בשיר "בלב אחד" שזכה במקום השני בפסטיבל הזמר והפזמון 1978.
מ-1978 ועד 1983 הייתה חברה בלהקת סקסטה שזכתה להצלחה, ביחד עם הלהקה היא לקחה חלק בתחרויות הקדם אירוויזיון ובמספר פסטיבלי מוזיקה.
לאחר התפרקותה של "סקסטה", חברה ליאיר קלינגר ולחברתה ללהקה, רותי בן אברהם, והוקם ההרכב "ארבע לב אדום". יחד עם הרכב זה, לקחה חלק בקדם אירוויזיון 1985 עם השיר "הוא יבוא". בנוסף הוציא ההרכב עוד מספר שירים וביניהם "הנערה עם השחפים".
היא השתתפה בהפקת אלבומיה של ירדנה ארזי "נשמה צוענית" ו"עוד יום אחד".
בריק הייתה בת זוגו של מוטי רייף ונולדו להם זוג תאומים.
ניר טיבור
הפצצות בקלן במהלך מלחמת העולם השנייה
בלילה של ה-30 במאי 1942 העיר הגרמנית קֶלְן (בגרמנית: Köln) הופצצה על ידי חיל האוויר המלכותי של בריטניה (באנגלית: Royal Air Force, בראשי תיבות: RAF) במהלך מלחמת העולם השנייה. הפצצות אלו קיבלו את שם הקוד "מילניום", מאחר שהייתה זו הפשיטה הראשונה שכללה יותר מ-1,000 מפציצים אוויריים.
תוכנית המילניום.
הפשיטה הראשונה שכללה יותר מ-1,000 מפציצים אוויריים אורגנה על ידי חיל האוויר המלכותי של בריטניה בפיקוד סר ארתור טרוורס האריס (באנגלית: Arthur Travers Harris) וקיבלו את שם הקוד "מילניום". פשיטה זאת התקיימה בקלן בלילה של 30 במאי 1942. יותר מ-2,000,000 מטרים רבועים הושמדו, יותר מ-45,000 תושבים איבדו את בתיהם והדרכים בקלן היו חסומות לגמרי. בנוסף נאמר שכאשר גל המפציצים האחרון התקרב, השריפות בעיר היו כל כך חזקות עד שהיה אפשר לראותם מיותר מ-240 קילומטרים.
פרטי הפשיטה.
פשיטת המילניום כללה בפועל 1,047 מפציצים אווירים ובסופו של דבר בערך 900 לקחו חלק בהתקפה. בתוך שעה וחצי מתחילת הפשיטה, חיל האוויר המלכותי של בריטניה הטילו 1455 טונות של פצצות, שני שלישים מהם היו פצצות תבערה. לפי רשומות גרמניות 2,500 שריפות נדלקו במקומות שונים, מהם 1,700 נחשבו לגדולות. 3,330 בנייני מגורים נהרסו, 2,090 בני אדם נפגעו קשות ו-7,420 נפגעו קלות. 90 אחוז מהנזק נגרם על ידי השריפות ולא על ידי חומרי הנפץ. בסביבות 500 תושבים נהרגו, 5,027 נפצעו ו-45,132 הופצצו. העריכו כי 135,000 עד 150,000 מאוכלוסיית קלן - אוכלוסייה של כמעט 700,000 אנשים - ברחו מהעיר לאחר הפשיטה. בסופו של דבר קצת יותר מ-2,428,113 מטרים רבועים של קלן הושמדו. לעומת קלן שיעור הנפגעים של חיל האוויר המלכותי היה מרשים, 3.3 אחוז נפגעו במהלך הפשיטה, עם בסך הכל 39 כלי טיס חסרים. שיעור זה הוא קטן במידה ניכרת ביחס לממוצע של השנה הקודמת, אז 4.6 אחוז נפגעו בהתקפות בתנאים דומים.
הכנות לפשיטה.
כאשר סר ארתור האריס העלה את הרעיון של פשיטה הכוללת 1,000 מפציצים, היו בידיו בסך הכל קצת יותר מ-400 כלי טיס. כדי להגיע למספר כלי הטיס הרצוי האריס נעזר בשלושה מקורות עיקריים: יחידות הכשרה מבצעיות של פיקוד ההפצצות , פיקוד החוף ופיקוד אימון הטייס . מאוחר יותר נמצא שרוב המפציצים של פיקוד אימון הטייס לא היו מצוידים להפצצות ליליות. למרות זאת, האריס הצליח להגיע למטרתו, 1000 מפציצים אוויריים.
הסיבות העיקריות לפשיטה.