בפרק הראשון של העונה, גיבס, טוני ומקגי מצילים את זיוה משבי, זיוה חוזרת לוושינגטון, פורשת מהמוסד ומתגייסת כסוכנת מן המניין ב-NCIS. עיקר הפוקוס בעונה הוא סביב מלחמות הסמים במקסיקו וקולונל מרטון בל (רוברט פטריק) החשוד ברצח ששכר את עורכת הדין אליסון הארט שתייצג אותו. אליסון הארט מופיעה מספר פעמים בעיקר על תקן של מציקה לגיבס ולצוות שלו.
העונה מתקרבת לסיומה כאשר גיבס נחטף על ידי פאלומה רינוזה, בתו של סוחר הסמים פדרו הרננדז, בו ירה גיבס כעשרים שנה לפני כן מאחר שהרננדז היה אחראי לרצח אשתו הראשונה של גיבס, שאנון, ובתו קלי. בעוד גיבס מוחזק כאסיר, פאלומה מאיימת שעליו לעבוד בשבילה או שכל מי שהוא אי פעם הכיר ימות אם דרישותיה לא יענו.
העונה מסתיימת כאשר פאלומה נוסעת לסטילווטר על מנת לפגוע באביו של גיבס, ג'קסון גיבס, והעונה נגמרת כאשר גורל האב לא ידוע.
עונה 8.
פרקים 163–187 (24 פרקים). החלה ב־ 21 בספטמבר 2010 והסתיימה ב־ 17 במאי 2011.
הפרק הראשון של העונה מתחיל כהמשך ישיר של סיום העונה הקודמת, כאשר פאלומה מנסה לפגוע באביו של גיבס. לאחר חילופי יריות בין השניים, פאלומה נכנעת ועוזבת את המקום, רק על מנת לאפשר לסוכניה להפציץ ולהרוס את המקום. לבסוף מתגלה שג'קסון ברח מהמקום טרם ההתקפה, והסתתר במרתף נגד סופות. לאחר מכן, ג'קסון עובר לגור לביתו של גיבס בנו, ובהשגחתו.
עונה 10.
עונה 11
עונה 12
עונה 13
עונה 14
עונה 15
עונה 16
עונה 17
עונה 18
עונה 19
דמויות.
דמויות משנה.
שחקנים ישראלים שהשתתפו בסדרה בתפקידים זוטרים: אלון אבוטבול, נועה תשבי, שרי גבעתי, עודד פהר, אלי דנקנר ועידו גולדברג. בשנת 2021 לצוות השחקנים הצטרף כריס בודרו.
יסודות הגאומטריה האלגברית (ספר)
יסודות הגאומטריה האלגברית (בצרפתית Éléments de géométrie algébrique) הוא ספרו רב ההשפעה של אלכסנדר גרותנדיק אשר בו המציא גרותנדיק את המהפכה בתחום הגאומטריה האלגברית. הספר נחשב לאחד מאבני היסוד בתחום. את הספר, שהוא חיבור לא-מושלם בן 1500 עמודים, כתב גרותנדיק בצרפתית, בעזרתו של ז'אן דיידונה. הספר פורסם ב-8 חלקים בין השנים 1960-1967 בידי Institut des Hautes Études Scientifiques.
בספר מבסס גרותנדיק את יסודות הגאומטריה האלגברית על מושג הסכמה (מתמטיקה) אותו הוא הגדיר. ספר זה הוא אחד החשובים בתחום.
תוכן העניינים של הספר הוא כדלקמן:
בהתחלה תוכננו 13 חלקים. חלק מהחומר שתוכנן להיכתב בחלקים האחרונים ניתן למצוא, בצורה פחות משויפת, ב-Séminaire de géométrie algébrique. את הרשימות הלא-שלמות של גרותנדיק על חלק 5 ניתן למצוא כאן.
גרותנדיק כתב מאוחר יותר גרסה מתוקנת של חלק 1, והוא פורסם בידי ספרינגר-ורלאג. בכרך זה עדכן גרותנדיק את הטרמינולוגיה, החליף "פרה-סכמה" ב"סכמה" ו"סכמה" ב"סכמה מופרדת" והדגיש רבות את השימוש בפונקטורים הניתנים להצגה. גרותנדיק מעולם לא נתן אישור לפרסם גרסה זו, כך שעותקים ממנה נדירים, למרות שניתן למצוא אותם בלא מעט ספריות.
צל&quot;ש אלוף פיקוד
איטן החולות
אִיטָן החולות (שם מדעי: "Phleum graecum/Phleum exaratum") הוא עשב דגני חד שנתי.
קנה שורשו של איטן החולות קצר. גובה הצמח כ-30 ס"מ, עליו צרים וצומחים לסירוגין משני צידי הגבעול. פריחתו בחורף והיא דומה למכבד ארוך - עד כ-8 ס"מ. בכל שיבולית פרח חד מיני אחד המכוסה בשתי גלומות שוות. אבקניו הלבנים - ורודים בולטים מתוך המכבד. גב הגלומה מכוסה זיפים ארוכים ובמרכזו קרין בולט.
שמו המדעי של הסוג נגזר משמו היווני של אחד המינים. שמו העברי, איטן, נזכר בתלמוד ירושלמי אך אין ודאות באשר לזיהויו.
איטן החולות צומח בכל האזורים הממוזגים בעולם, בארץ ישראל הוא צומח על חולות מיוצבים או על אדמות חמרה באזור הים תיכוני.
מגזין TheMarker
פיקניק
פיקניק היא ארוחה הנאכלת בחיק הטבע או במקום פתוח (פארק ציבורי) בקרב בני המשפחה או חברים. ארוחה זו מוכנת מראש (בניגוד לברביקיו המוכן בסמוך למועד האכילה) ומובאת למקום עריכת הפיקניק בצידנית או ב"סל פיקניק". הארוחה נאכלת לרוב בישיבה על הקרקע על גבי מחצלת או שמיכה.
היסטוריה.
מקורה של המילה "פיקניק" במילה הצרפתית pique-nique, שהופיעה בשנת 1692 בספר "Origines de la Langue Françoise" מאת ז'יל מנאז' (Ménage). מצרפתית עברה המילה לשפה האנגלית לצורה "picnic" (יש הסבורים שהמילה הגיע לשפה האנגלית דרך הגרמנית - Picknick). בראשית המאה ה-20 חדרה המילה גם ללשון העברית. בעבר הוצעה המילה "טוּזִיג" (מארמית) כתחליף העברי ל"פיקניק", אולם לא השתרשה.
לאחר המהפכה הצרפתית נפתחו לציבור הצרפתי הפארקים המלכותיים להם הכניסה הייתה אסורה לפשוטי העם. הבילוי של הצרפתים בפארקים כלל ארוחות שהתפתחו לאירוע הפיקניק המוכר בימינו.
בראשית המאה ה-19 הוקם בלונדון מועדון הפיקניק (Picnic Society) שהביא לאנגליה את הנוהג הצרפתי לאכול בפארקים בליווי משחקי בידור או נגינה.
הפיקניק בתרבות.
הפיקניק הפך למנהג מקובל בתרבות המערבית ומופיע רבות הן באמנות והן בקולנוע. ציור הפיקניק הידוע ביותר הוא יצירתו של האמן הצרפתי אדואר מאנה משנת 1862 - ארוחת בוקר על הדשא.
הסרט "פיקניק" משנת 1955 שעלילתו מתרחשת בעת ארוחת פיקניק, זכה בשני פרסי אוסקר.
עקום פרמה
במתמטיקה, ובעיקר בגאומטריה אלגברית ובגאומטריה אריתמטית, עקום פרמה הוא העקום האלגברי המרוכב, המוגדר בקואורדינטות ההומוגניות formula_1 של המישור הפרויקטיבי, לפי משוואת פרמה formula_2. במונחי המישור האפיני, מתקבל העקום formula_3.
את משפט פרמה, הקובע שלמשוואה formula_4 אין פתרון במספרים שלמים לכל formula_5 (למעט כאשר אחד המשתנים שווה לאפס), אפשר לנסח גם כטענה שלעקום פרמה אין נקודה רציונלית מעל המספרים הרציונליים, למעט הנקודות הטריוויאליות.
עקום פרמה הוא עקום חלק. מכיוון שעל פי משפט הנורמליזציה, הנקודות של כל עקום אלגברי פרויקטיבי חלק מהוות משטח רימן קומפקטי, הרי שאם מוגדר מעל שדה המספרים המרוכבים, הנקודות של עקום פרמה אף הן מהוות משטח רימן קומפקטי. ניתן להוכיח כי הגנוס של עקום אלגברי פרויקטיבי חלק ממעלה "n" הוא formula_6, ולפיכך זהו הגנוס של עקום פרמה.
במקרה n=2 הגנוס הוא 0, והעקום ניתן לפרמטריזציה מלאה סביב כל אחת מן הנקודות הרציונליות שלו. במקרה n=3, הגנוס המתקבל הוא 1. עקום אלגברי פרויקטיבי חלק עם גנוס 1 נקרא עקום אליפטי.
נונה גפרינדאשווילי
תא אפיתל
נתרן אזיד
אזיד הנתרן (נוסחה כימית: NaN3) היא תרכובת אי-אורגנית רעילה ביותר המתקיימת כמוצק גבישי חסר ריח. טמפרטורת הרתיחה שלה היא 300 מעלות צלזיוס בקירוב.
בהמסתו במים מתרחשת הידרוליזה איטית לגז רעיל מאוד, אזיד המימן (HN3), שנוצר כאשר אזיד הנתרן מגיב עם חומצה חזקה. הוא עשוי להגיב גם עם יונים של מתכות כבדות כגון נחושת, כסף או עופרת ליצירת אזידי המתכת שאינם יציבים, מסונתזים בקלות, ומאוד נפיצים.
טיפול בפסולת, תגובות כימיות ושימושים שונים.
בהיותו חומר רעיל וריאקטיבי, החומר נוטה להגיב עם מתכות ולכן הפסולת שלו מופרדת מחומרים אחרים. התרכובת מזיקה מאוד לסביבה בצורתה הפעילה, ומקובל להרוס אותה על ידי חמצון או חיזור לפני השלכתה כפסולת.
הסינתזה הנפוצה של אזיד הנתרן מערבת שימוש בתהליך וויסליסנוס (Wislicenus), כשבתחילה מגיב נתרן מתכתי, Na, עם אמוניה, NH3, לקבלת נתרן אמיד
לאחר מכן, נתרן אמיד מגיב עם ניטריט החמצן.
אזיד הנתרן ידוע במיוחד ככימיקל הנמצא בכריות אוויר שבמכוניות. מטען חשמלי שנוצר כתוצאה מהתנגשות המכונית, עשוי לגרום לאזיד הנתרן להתפוצץ ולשחרר גז חנקן בתוך כרית האוויר. המשוואה הכימית לתגובה זו היא 2NaN3 → 2Na + 3N2. הנתרן שנוצר הוא פוטנציאל סיכון בעצמו ומומר בעצמו בתגובה עם חומרים אחרים, כגון אשלגן חנקתי (KNO3) וסיליקה (SiO2), לזכוכית אלקלין סיליקט אינרטית.
אזיד הנתרן משמש גם ככימיקל הנשמר בבתי-חולים ומעבדות. בתפקידו זה, הוא משמש כקוטל ביולוגי; הוא חשוב במיוחד בריאגנטים גדולים ותמיסות אחסון שעשויים להיות כר נוח לגדילת חיידקים כשאזיד הנתרן פועל בהם בתור מעכב לחמצון של ציטוכרום בחיידקים גראם-שליליים; חיידקים גראם-חיוביים (סטרפטוקוק, פנאומוקוק, לקטובצילוס) הם עמידים (תכונה הדומה לעמידות אנטיביוטית). נעשה בו שימוש גם בחקלאות (בחוות) עבור מזיקים. אזיד הנתרן משמש למילוי כריות אוויר ברכב.
השפעות הרעלה באזיד הנתרן.
הרעילות של חומר זה מושווית הרבה פעמים לזאת של מלחי ציאניד כיוון שהם גורמים לסימפטומים דומים.
הקטלניות של הרעלה הנגרמת על ידי אזיד הנתרן תלויה בכמות, נתיב ואורך זמן החשיפה, כמו כן בגיל והמצב הרפואי הקודם של הנחשף. נשימת הגז (אזיד המימן) שנוצר מאזיד הנתרן גורמת את הנזק הרב ביותר, אבל עיכול (בליעה) של אזיד הנתרן יכול להיות רעיל גם כן. הגז הנוצר מאזיד הנתרן הוא מסוכן מאוד בחללים סגורים שיכולים לכלוא את הגז. הגז הרעיל מתפזר במהירות בחללים פתוחים, מה שהופך אותו לפחות מסוכן. הגז הוא פחות צפוף (קל) מהאוויר, ולכן הוא יעלה למעלה.
יונים של אזיד מונעים מתאי גוף להשתמש בחמצן, על ידי עיכוב הפונקציה של חמצון הציטוכרום באמצעות קשירה בלתי הפיכה לקבוצת ההם בתהליך הדומה לקשירת פחמן חד-חמצני. כשזה קורה, התא מת. אזיד הנתרן הוא קטלני יותר ללב ולמוח מאשר לאיברים אחרים, כיוון שאיברים אלו זקוקים לאספקה קבועה של חמצן.
אנשים הנחשפים לכמויות קטנות של אזיד הנתרן על ידי נשימתו, ספיגתו דרך העור, או אכילת מאכלים המכילים אותו עשויים לפתח חלק או את כל הסימפטומים הבאים בתוך דקות:
כמו כן, חשיפה לכמות גדולה בכל דרך שהיא עשויה לגרום להשפעות בריאותיות אחרות כגון: