עם סגירת רשות השידור ותחילת פעילותו של תאגיד השידור הישראלי, המשיך וינרב להגיש, באופן זמני, את "חדשות השבוע", המהדורה שהיוותה את המשכה של "יומן", ועשה זאת עד לסוף שנת 2017. באותו זמן סיים את תפקידו ככתב המדיני של הערוץ. מאז, הוא מגיש את יומן הכלכלה של כאן ב', "צבע הכסף", בארבעת הימים בהם משודרת התוכנית מדי שבוע. נוסף על כך, הוא משמש מבזקן חדשות במהדורות הבוקר המשודרות בכאן 11.
בשנת 2006 זכה ויינרב ב"פרס הכתב המצטיין על שם אילן רועה".
ויינרב נשוי ואב לשלושה. מתגורר ברעננה.
קבוצת כל הזמנים של ה-ABA
קבוצת כל הזמנים של ה-ABA (באנגלית: ABA All-Time Team) היא רשימה של 30 השחקנים הטובים והמשפיעים ביותר לאורך 10 שנות קיומה של ליגת ה-ABA, אשר נבחרה בשנת 1997, במלאת 30 שנה להקמת הליגה.
רשימת השחקנים התפרסמה ב-23 באוגוסט 1997, בעיר אינדיאנפוליס, במהלך טקס איחוד יוצאי ליגת ה-ABA. את הקבוצה בחר פאנל של 50 מצביעים שהורכב מעיתונאים, שדרנים ופרשנים של ה-ABA, שופטים, בעלי קבוצות ומנהלי קבוצות לשעבר, וכן מספר אוהדים נבחרים. אף אחד מהמצביעים בפאנל לא היה שחקן לשעבר, גם אם לאחר מכן מילא תפקידים נוספים ב-ABA.
השחקנים נבחרו על סמך כישוריהם ככדורסלנים, ונלקחו בחשבון גם מידת הספורטיביות והמנהיגות שהפגינו, ותרומתם הכוללת להתפתחות הליגה. השחקנים נבחרו ללא תלות בעמדתם במגרש. חמישה מהשחקנים בקבוצת כל הזמנים נבחרו שנה קודם לכן גם לקבוצת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA – ג'וליוס ארווינג, ריק בארי, ג'ורג' גרווין, מוזס מלון ובילי קנינגהם.
מלבד קבוצת כל הזמנים, נערכו הצבעות נוספות לשחקן ולמאמן המצטיינים של ה-ABA בכל הזמנים. ארבעה שחקנים בלבד קיבלו קולות עבור תואר השחקן המצטיין, והסמול פורוורד ג'וליוס ארווינג זכה בפער ניכר עם 46 קולות. מלבדו קיבלו קולות גם מל דניאלס (2), ארטיס גילמור (1) וקוני הוקינס (1).
שבעה מאמנים שונים קיבלו קולות לתואר המאמן המצטיין של ה-ABA, ובמספר הקולות הרב ביותר (34) זכה בובי "סליק" לאונרד, מאמנה של אינדיאנה פייסרס בין השנים 1968–1976, אשר הוביל אותה ל-3 אליפויות ABA בעונות 1970, 1972 ו-1973. לארי בראון, אשר כמעט ונכלל בקבוצת כל הזמנים כשחקן כשזכה ב-19 קולות, סיים במקום השני בהצבעה למאמן המצטיין עם 6 קולות. כמו כן קיבלו קולות המאמנים יובי בראון (4 קולות), בייב מקארתי (2), ביל שרמן (2), אל ביאנקי (1) ובוב באס (1).
קבוצת כל הזמנים של ליגת ה-ABA
ואפילו בהסתרה
ואפילו בהסתרה הוא שיר של הזמר יואל קליין שהולחן על ידי שעיה גרוס על פי מילים של רבי נחמן מברסלב מליקוטי מוהר"ן. השיר מושר במקור בהברה חסידית, וזכה לגרסאות כיסוי רבות.
רקע.
השיר הולחן על ידי שעיה גרוס לקראת זיץ שנערך לקראת חג הפסח בישיבת "מאורות נתן" בחשמונאים אליו הוזמן יחד עם הזמר יואל קליין, שניהם חסידי סאטמר. את מילות השיר מצא חזקי גליק, חברם של השניים, בליקוטי מוהר"ן באקראי.
השניים נהגו להופיע יחד בחתונות, ומאז שהלחינו את השיר שרו אותו מדי פעם. עם הזמן השיר הפך לפופולרי ואהוד, והשניים קיבלו פידבקים חיוביים מאנשים רבים, אך הם טרם הפכו אותו לסינגל והפיצו אותו באופן רשמי. לדברי קליין, מה שהביא אותם להוציא את השיר כסינגל היה בעקבות שיחה שקיבל מבחור צעיר שסיפר לו שהוא חולה בסרטן. הבחור סיפר שעל פי הרופאים ימיו ספורים, ושהוא מבקש שבשעת פטירתו יבוא קליין וישיר את השיר. קליין סיפר את הסיפור לגרוס, והשניים החליטו להוציא את השיר כסינגל ולהפיץ אותו לציבור הרחב. את השיר הם הקליטו באוגוסט 2014. השיר זכה במקום השני במצעד העשור של קול חי וקול חי מיוזיק.
מילות השיר.
מילות השיר הם עיבוד לדברי רבי נחמן מברסלב (ליקוטי מוהר"ן נ"ו ג') על הפסוק "וְאָנֹכִ֗י הַסְתֵּ֨ר אַסְתִּ֤יר פָּנַי֙ בַּיּ֣וֹם הַה֔וּא" () המתייחס לפורענות גדולה שיביא אלוהים על עם ישראל לאחר שיחטא. הוא שואל מדוע יש כפילות במילים "הסתר אסתיר" ודורש כי כשאדם יודע לפחות שהוא עיוור לנוכחות האל ועליו לחפשו, זו הסתרה אחת; אך לעיתים קרובות אינו מודע ולו לכך שהבורא נעלם ממנו כי ההסתרה עצמה נסתרת. אבל גם על מצב זה, נכתב ב'ליקוטי': "אֲבָל בֶּאֱמֶת אֲפִילּוּ בְּכָל הַהַסְתָּרוֹת וַאֲפִילּוּ בְּהַהַסְתָּרָה שֶׁבְּתוֹךְ הַסְתָּרָה בְּוַדַּאי גַּם שָׁם מְלֻבָּשׁ הַשֵּׁם יִתְבָּרַךְ, כִּי בְּוַדַּאי אֵין שׁוּם דָּבָר שֶׁלּא יִהְיֶה בּוֹ חִיּוּת הַשֵּׁם כִּי בִּלְעֲדֵי חִיּוּתוֹ לֹא הָיָה לוֹ קִיּוּם כְּלָל". המילים "גם מאחורי הדברים הקשים העוברים עליך אני עומד" הוספו על ידי גרוס וקליין לאחר שראו אותם בעלון חיזוק בשם "אור האמונה" של הרב מנחם אזולאי מתלמידי אליעזר ברלנד ומחברת המילים היא תהילה ברלנד אשתו.
גרסאות.
בין האמנים שביצעו את השיר:
קישורים חיצוניים.
יעקב שוואקי וקובי פרץ בגרסה משלהם לשיר באתר יוטיוב
השושלת הארגאידית
השושלת הארגאידית (ביוונית: Ἀργεάδαι) הייתה שושלת מלוכה אשר שלטה במוקדון החל מהמאה ה-8 לפנה"ס ועד 310 לפנה"ס. המלכים המפורסמים ביותר בשושלת זו הם פיליפוס השני ואלכסנדר הגדול. השושלת הגיעה אל קיצה עם רציחתו של אלכסנדר הרביעי, מלך מוקדון בידי קסנדרוס, והשלטון במוקדון עבר לידי השושלת האנטיפטרידית.
היסטוריה.
השם "ארגאידי" משמעותו "מארגוס", דבר המעיד על מוצאם של בני השושלת. על פי יוסטינוס ואוסביוס, מייסד השושלת היה קרנוס, שהיה הראשון שאיחד את כל השבטים המוקדוניים לממלכה אחת. הרודוטוס לעומת זאת, מייחס את הקמת השושלת למלך פרדיקס הראשון, שנמלט מארגוס אל מוקדון וכבש את הארץ בעזרת אחיו.
הארגאידים שלטו במוקדון במשך מאות שנים. בימיו של פיליפוס השני, מלך מוקדון הם משלו על כל יוון, ובימיו של בנו, אלכסנדר הגדול, נעשתה מוקדון לבירת אחת האימפריות הגדולות ביותר של הזמן העתיק. אלכסנדר מת בשנת 323 לפנה"ס, כאשר בנו אלכסנדר הרביעי היה עדיין תינוק. מצביאיו של אלכסנדר מינו עצמם כעוצרים עבורו, והאימפריה נקרעה לגזרים במהלך מלחמות הדיאדוכים. בשנת 310 לפנה"ס, רצח קסנדרוס, אחד הדיאדוכים, את אלכסנדר, וכך באה אל קיצה השושלת הארגאידית.
רחוב מאה שערים
רחוב מאה שערים הוא רחובה הראשי של שכונת מאה שערים בירושלים. הרחוב נמתח מכיכר השבת עד רחוב שבטי ישראל וחוצה את השכונה ממערבה ועד מזרחה. הוא מהווה את גבולה הצפוני של השכונה, מצפון לו שכונת בית ישראל.
שליש הרחוב המערבי רחב יחסית ובעבר הייתה התנועה בו דו-סטרית. הקטע שמפינת רחוב חבקוק מזרחה עד סוף הרחוב נעשה צר, מדרכותיו צרות מאוד, ומתאפשרת בו תנועת רכב רק בכיוון אחד. כיוון הנסיעה ברחוב, כמו גם מספרי הבתים בו ידעו שינויים: בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל החל הרחוב במזרחו, מספרי הבתים החלו בפינת רחוב שבטי ישראל והסתיימו בכיכר השבת. גם כיוון התנועה היה בהתאם ממזרח למערב. לאחר קום המדינה השתנה כיוון התנועה ושונה סדר מספרי הבתים כך שיתחיל במערב הרחוב. על בתים אחדים מתנוססים עדיין שלטי הרחוב האליפטיים בעלי מספר שאינו תואם. חלק מהרחוב נקרא בתקופת המנדט רחוב גאולה.
תיאו והוגו
תיאו והוגו (בצרפתית: Théo et Hugo dans le même bateau; באנגלית: Paris 05:59) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 2016 בבימוי אוליבייה דוקאסטל וז'ק מרטינו. הסרט הוצג כחלק מתוכנית ה-"Panorama" של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-66. הסרט זכה בפרס חביב הקהל בטקס פרסי טדי 2016 של פסטיבל ברלין.
הסרט צולם במשך חמישה עשר ימים, כולל תשעה לילות, בתקציב קטן. בתסריט המקורי, עלילת הסרט מתפרשת על פני 28 ימים, אך מאוחר יותר שוכתבה כך שתתרחש במהלך "זמן אמת" - 93 דקות הסרט - בשעות הבוקר המוקדמות.
תקציר העלילה.
תיאו (ג'ופרה קוט) והוגו (פרנסואה נמבוט) הם שני גברים הומואים שנפגשים לראשונה בחדר חושך בגיי בר. במהלך השעתיים שמיד לאחר מכן השניים לומדים להכיר אחד את השני, תוך כדי שהם הולכים ורוכבים על אופניים בצפון-מזרח פריז, מבקרים בבית חולים, נוסעים ברכבת התחתית של פריז ומשוחחים שם עם אחת הנוסעות, מבקרים בדירתו של אחד מהם, נפגשים עם מוכר בדלפק של מסעדת אוכל מהיר ועוד. עלילת הסרט מתרחשת בין השעות 4:27 לפנות בוקר לבין 5:59 בבוקר.
פרסים ומועמדויות.
הסרט זכה במספר פרסים בינלאומיים, לרבות פרס הסרט הטוב ביותר ופרס השחקן הראשי הטוב ביותר, במספר פסטיבלי סרטים בינלאומיים, לרבות בברלין, שיקגו וסן דייגו.
הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה
הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה (ברומנית: Republica Socialistă România) היה שמה הרשמי של רומניה בין השנים 1965–1989. עם עלייתו לשלטון ברומניה הקומוניסטית ב-1965 החליט ניקולאה צ'אושסקו להחליף את השם הקודם, הרפובליקה העממית הרומנית, כפי שהחליף וחידש גם את שם המפלגה השלטת. אחרי המהפכה הרומנית והפלתו של צ'אושסקו, בוטל שם זה ב"צו-חוק מספר 2" מיום 27 בדצמבר 1989, ושם המדינה נקבע ל"רומניה". אופי השלטון היה דיקטטורה טוטליטרית עם משטר חד-מפלגתי. הפרלמנט נקרא האספה הלאומית הגדולה של רומניה, ונשלט באופן מוחלט על ידי המפלגה הקומוניסטית הרומנית עד למהפכה. נכון לשנת 1987, שטחה של המדינה כ-238,391 קמ"ר, ומספר תושביה 23,102,000; עיר הבירה הייתה ועודנה בוקרשט.
ההמנון הרשמי נשאר תחילה Te slăvim, Românie ("אנו מהללים אותך, רומניה"), אך ב-1977 הוא הוחלף בהמנון חדש, Trei culori ("שלושה צבעים"), שנשאר בתוקף עד המהפכה הרומנית. השפות הרשמיות היו רומנית, הונגרית ורומאני. המטבע הרשמי היה ונותר לאו רומני.
היסטוריה.
מלחמת העולם השנייה ועליית הקומוניזם.