את עיקר הצלחתו קצר פאנצ'ב במועדון הכוכב האדום בלגרד, עמה זכה בגביע אירופה לאלופות בשנת 1991. לפאנצ'ב 27 הופעות ו-17 שערים במדי נבחרת יוגוסלביה, עמה השתתף במונדיאל 1990, ועוד שש הופעות ושער אחד במדי נבחרת מקדוניה הצפונית.
קריירת מועדונים.
פאנצ'ב החל את הקריירה בוארדאר סקופיה מליגת העל היוגוסלבית, והפך עד מהרה לאחד החלוצים הבולטים בכדורגל היוגוסלבי, כאשר את עונת 1983/84 סיים כמלך השערים עם 19 כיבושים, ובעונת 1984/85 סיים עם 20 כיבושים. בקיץ 1988 עזב פאנצ'ב את וארדאר סקופיה לאחר שהבקיע 84 שערי ליגה ב-151 הופעות, וחתם בשורות הכוכב האדום בלגרד, גם מליגת העל היוגוסלבית, בצוותא עם דיאן סביצ'ביץ'. גם פאנצ'ב וגם סביצ'ביץ' גויסו להילחם בשורות הצבא העממי היוגוסלבי, והחמיצו את עונת 1988/89. בעונת 1989/90 פאנצ'ב חזר לשחק, ובעונה זו הבקיע 25 שערים, הוכתר כמלך השערים וזכה בדאבל מקומי. עונת 1990/91 הייתה עונת שיא עבור פאנצ'ב והכוכב האדום בלגרד, כאשר פאנצ'ב הבקיע 34 שערי ליגה והוכתר שוב כמלך השערים, והקבוצה זכתה הן באליפות, והן בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון בגמר גביע אירופה לאלופות על אולימפיק מרסיי בבעיטות הכרעה לאחר 0-0 בתום 120 דקות. פאנצ'ב הבקיע את הפנדל המנצח עבור הכוכב האדום בלגרד. זכייה זו העניקה לקבוצה השתתפות במשחק הגביע הביניבשתי לשנת 1991, בו זכתה הכוכב האדום בלגרד לאחר ניצחון 3-0 על קולו קולו הצ'יליאנית. פאנצ'ב הבקיע את השער השלישי לכוכב האדום בלגרד. בתום שנת 1991 זכה פאנצ'ב במקום השני בפרס כדור הזהב, אותו חלק עם חברו לכוכב האדום בלגרד דיאן סביצ'ביץ' ועם לותר מתאוס, כאשר את המקום הראשון קטף ז'אן-פייר פאפן. בנוסף, זכה פאנצ'ב בפרס נעל הזהב האירופית, בזכות 34 השערים שהבקיע. בעונת 1991/92 זכה פאנצ'ב באליפות נוספת עם הכוכב האדום בלגרד, והבקיע 25 שערי ליגה, והוכתר בפעם השלישית ברציפות והרביעית בסך הכל כמלך השערים של ליגת העל היוגוסלבית. בתום עונה זו עזב פאנצ'ב את הכוכב האדום בלגרד לאחר ששיחק בקבוצה שלוש עונות מלאות בהן הבקיע 84 שערי ליגה, וחתם באינטר מילאנו, תמורת כשבעה מיליון לירה שטרלינג.
אינטר עברה באותו קיץ מהפכה גדולה בסגל, שנדרשה בעקבות כישלון הקבוצה בעונה הקודמת, בה סיימה במקום השמיני. במסגרת מהפכה זו, עזבו שחקנים חשובים כלותר מתאוס, אנדראס ברמה ויורגן קלינסמן, והצטרפו טוטו סקילאצ'י, רובן סוסה ואיגור שאלימוב, ופאנצ'ב היה אמור לחבור למערך זה בקבוצה שנבנתה תחת המאמן החדש, אוסבלדו בניולי. עם זאת, בניולי לא אהב את סגנון המשחק של פאנצ'ב, שלטענתו לא כלל מספיק תנועה, והם היו מסוכסכים ביניהם. פאנצ'ב עצמו התקשה להסתגל לסגנון המשחק של הסרייה א' ולהגנות הנוקשות של הכדורגל האיטלקי, והפך במהרה לאכזבה גדולה. יכולתו הגבוהה של רובן סוסה בהתקפת הקבוצה, הובילה לספסולו הממושך של פאנצ'ב, שהבקיע שער בודד בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 1992/93, ושיחק ב-12 משחקים בלבד. את העונה הזו אינטר סיימה במקום השני בסרייה א'. בעונת 1993/94 מעמדו של פאנצ'ב הורע אף יותר, עקב החרפת הסכסוך שלו עם בניולי, והחתמתו של דניס ברגקאמפ בקבוצה. פאנצ'ב לא שיחק ולו משחק אחד בחצי העונה הראשון, ובפגרת החורף הושאל ללוקומוטיב לייפציג, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה. פאנצ'ב הבקיע שני שערים עבור לייפציג, ולא הצליח למנוע את נשירתה אל הבונדסליגה השנייה. אינטר המשיכה ללא פאנצ'ב לזכייה בגביע אופ"א באותה עונה. בתום ההשאלה חזר פאנצ'ב לאינטר, שהחתימה מאמן חדש, אוטאביו ביאנקי. פאנצ'ב פתח את עונת 1994/95 היטב והבקיע שני שערים בשלב מוקדם של העונה, אך סדרה של פציעות גרמה להשבתה ארוכה שלו. במהלך עונה זו נמכרה הקבוצה לאייל הנפט מאסימו מוראטי, ומהפכה נוספת הייתה בדרך. פאנצ'ב עזב את אינטר בקיץ 1995, לאחר שבמהלך שתי עונות וחצי הופיע 19 פעמים בלבד והבקיע שלושה שערים, ובעיני אוהדי אינטר הוא מכונה bidone, פח זבל בתרגום חופשי, מאחר שנחשב בעיניהם לרכישה בלתי מוצלחת.
בקיץ 1995 חתם פאנצ'ב בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה, שם הופיע 14 פעמים והבקיע שני שערים. כעבור עונה אחת חתם בפ.צ. סיון השווייצרית, שם שיחק חמישה משחקים, ובשנת 1997 פרש מכדורגל.
קריירה בינלאומית.
פאנצ'ב החל לשחק בנבחרת יוגוסלביה בשנת 1984, והבקיע במדיה 17 שערים ב-27 הופעות. הטורניר הגדול היחיד בו השתתף היה מונדיאל 1990, בו הודחה יוגוסלביה ברבע הגמר לאחר הפסד בבעיטות הכרעה לנבחרת ארגנטינה. בשלב הבתים של מונדיאל 1990, הבקיע פאנצ'ב צמד בניצחון 4-1 על נבחרת איחוד האמירויות. פאנצ'ב הבקיע עשרה שערים במוקדמות יורו 1992 והיה למלך השערים של המוקדמות, אך נבחרתו הושעתה מהטורניר עצמו עקב המלחמה של יוגוסלביה בבוסניה. לאחר תחילת התפוררות הפדרציה היוגוסלבית למדינות שהרכיבו אותה, בחר פאנצ'ב לייצג את מקדוניה הצפונית, וערך שש הופעות במדי נבחרת מקדוניה הצפונית, בין השנים 1993 ו-1995, בהן הבקיע שער אחד.
חיים אישיים.
לאחר הפרישה מכדורגל, החל פאנצ'ב לעבוד בהתאחדות הכדורגל המקדונית, ובשנת 2006 מונה כמנהל ספורטיבי בוארדאר סקופיה. בבעלותו של פאנצ'ב בית קפה בעיר סקופיה. פאנצ'ב נשוי לזמרת מאיה גרוז'דנובסקה, ולהם שתי בנות.
תארים.
עם הכוכב האדום בלגרד:
תארים אישיים:
קישורים חיצוניים.
דארקו פאנצ'ב
דרקו פנצ'ב
דארקו פנצ'ב
יעקב רוטנר
יעקב (יענקל'ה) רוטנר (נולד ב-1955) הוא מלחין, מעבד ומנצח ישראלי.
ביוגרפיה.
רוטנר התחנך במגזר החרדי. הוא למד בבית ספר יסודי ת"ת רזי-לי בבני ברק ובהמשך בישיבות קול תורה ואיתרי בירושלים. בהגיעו לגיל צבא, הצטרף לגרעין צורים טירת צבי ואת שירותו הצבאי עשה בנח"ל.
לאחר שירותו הצבאי למד הוראת מוזיקה והמשיך להשתלם ולהתמקצע בניצוח תזמורות ומקהלות. בראשית דרכו המוזיקלית אף שימש כחזן במשך 11 שנים בבית כנסת גדול בניו ג'רזי, ארצות הברית.
מקהלותיו.
בשנת 1978 הקים את מקהלת הילדים "פרחי גנים" שהייתה הראשונה במקהלות הילדים בישראל שהופיעה לבדה במופע מלא בהיכל התרבות בתל אביב, וזכתה במשך תשע שנים רצופות במקומות הראשונים במצעדי קול ישראל. כן יצא אתה למסעות הופעות ברחבי אירופה.
רוטנר הוא המנצח והמנהל המוזיקלי של מקהלות ותזמורות בישראל. תחת שרביטו הופיעו ומופיעות בקונצרטים ובשבתות חזנות מקהלות החזנות והשירה "שפתי נעם" מנתניה, "שירת מודיעין" ממודיעין, "רינת הכפר" מכפר סבא, מקהלת רחובות ואנסמבל החזנים "קולות ישראל", המופיע בארץ וברחבי העולם. בין היתר הופיע ההרכב בליטא, בפולין, ביוטה, בדלאס ובסן אנטוניו, טקסס. אלו, מופיעים מזה כמה שנים בהרכב מורחב בשבת חזנות מיוחדת המתקיימת פעם בשנה בבית הכנסת הגדול בירושלים במעמד קהל אלפים ומלווה את החזנים הראשיים של בית הכנסת. כן מופיע רוטנר זה שנים עם מקהלותיו בסליחות הראשונות בנוסח עדות אשכנז הנאמרות החל ממוצאי שבת שלפני ראש השנה, עם קטעי תפילה ושירה אותם עיבד בעצמו.
רוטנר הוא גם המנהל המוזיקלי והמנצח של מקהלות הילדים והנוער: "פרחי נתניה", "פרחי מודיעין". בשנת 2017 החל לנצח על מקהלת הנשים "צלילים באונו" (לשעבר "צלילי גבעתיים") הפועלת במסגרת המחלקה למוזיקה של הקריה האקדמית אונו.
בקונצרטים שהוא מנהלם המוזיקלי מנצח רוטנר על תזמורות סימפוניות של רעננה, הקאמרית הישראלית, נתניה הקאמרית הקיבוצית וחדרה.
יצירותיו המוזיקליות.
בשנת 1993 הלחין רוטנר את האורטוריה "שירת הים" על פי הזמנת הטלוויזיה הישראלית וניצח על 400 זמרי מקהלותיו, שהערוץ הראשון שב ושידר מעת לעת בעיקר בערבי שבת שירה. בהמשך הוציא רוטנר שלושה ספרי תווים לחזנים ומקהלות על תפילות שבת, חג, וימים נוראים. לחניו פזורים בין אלבומי חזנות ומקהלות ילדים.
בנוסף, יצר סדרת קונצרטים בשם "מפגש עולמות", בה עיבד ותזמר קטעי תפילה על נעימות אופרה ומחזמר במפגשים סימפוניים ומקהלתיים. הוא כתב מאות לחנים עיבודים ותזמורים סימפוניים לכל גוני המוזיקה, וביניהם יצירות חזנות מקוריים המשלבים ניחוח מעולם החזנות, הג'אז, האופרה והמחזמר.
בעשור השני של המאה ה-21 כתב את האורטוריה "חיים", אשר בוצעה עם מיטב החזנים והמקהלות בקונצרטים בישראל.
חיים אישיים.
רוטנר הוא תושב נתניה. הוא נשוי ואב לארבע בנות, ובהן אשת התקשורת רחלי רוטנר והסופרת ליאת רוטנר.
כדורגלני הזהב של אופ&quot;א
חגית בת אליעזר
אהרון מ-קאנגק
בלק קיוב
בי.סי. אסטרטגיה
קריס מרשל
קריסטופר "קריס" מרשל (באנגלית: Kristopher "Kris" Marshall; נולד ב-1 באפריל 1973) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ניק הרפר בסדרה הקומית "המשפחה שלי", בתפקיד קולי פריסל בסרט "אהבה זה כל הסיפור" מ-2003, אדם בפרסומות של "BT Retail", ובתפקיד דייב בעונה הראשונה של הסדרה "Citizen Khan".באפריל 2013 החל להופיע בתפקיד הראשי, מפקח בילוש המפרי גודמן, בסדרה "Death In Paradise".
ביוגרפיה.
מרשל נולד בעיר באת' שבמחוז סאמרסט. הוא עבר עם משפחתו לגור בהונג קונג ולאחר מכן לקנדה. כשחזר לבריטניה למד בבית הספר העצמאי "Wells Cathedral School" בעיר הקתדרלה ולס שבמחוז סומרסט. אחרי שנכשל בבחינות בגרות (A-levels) נרשם לבית הספר למשחק "רדרופס" בעיר מיידנהד שבמחוז ברקשייר לסיום לימודי התיכון.