לפי סברה אחרת של ההיסטוריונים, בחותם ניכרה השפעתו של חיים סולומון, הבנקאי היהודי אשר מימן את כוחותיו של ג'ורג' וושינגטון במלחמת העצמאות האמריקאית. לפי סברה זו מסודרים הכוכבים בראש הסמל בצורת מגן דוד, לאות תודה על עזרתו של סולומון היהודי.
במקור צוירו הכוכבים ככוכבים בעלי שש קרניים (בדומה למגני דוד), ורק בסוף המאה ה־19 החלו לציירם ככוכבים בעלי חמש קרניים.
תולדות החותם.
ב-4 ביולי 1776 מינה הקונגרס הקונטיננטלי ועדה לתכנון חותם עבור המדינה. הוועדה התחלפה שלוש פעמים, ולקח לה למעלה משש שנים להחליט על הסמל. בין היתר הועלתה על ידי בנג'מין פרנקלין הצעה לעצב חותם המתאר את עם ישראל לאחר חציית ים סוף בזמן שפרעה וצבאו טובעים בים. לבסוף החליט צ'ארלס תומסון לאחד אלמנטים של שלוש הוועדות השונות וב-20 ביוני 1782 החליט הקונגרס על חותם המדינה.
בחותם נעשה שימוש לראשונה ב-16 בספטמבר 1782 לאישור חתימתו של ג'ורג' וושינגטון על החלטה להחליף שבויים. לאחר קבלת חוקת ארצות הברית בשנת 1789 העביר תומסון את החותם למזכיר המדינה של ארצות הברית תומאס ג'פרסון. מאז ועד ימינו מחזיק החותם הוא מזכיר המדינה של ארצות הברית.
בשנת 1841 הוחלף לראשונה החותם עצמו, שהתבלה מרוב שימוש, בחותם בעל עיצוב דומה. מאז, הוחלף החותם מספר פעמים בשל שחיקה. כל החותמים מוצגים בארכיון הלאומי של ארצות הברית בוושיגנטון.
החותם הנוכחי.
החותם שמור כיום באולם תצוגה במחלקת המדינה של ארצות הברית. איש מחלקת המדינה חותם על המסמכים הרשמיים באמצעות החותם לאחר חתימתם של נשיא ארצות הברית וחתימת מזכיר המדינה. משתמשים בחותם בין 2,000 - 3,000 פעמים כל שנה.
אצטדיון קוולקום
יעקב טימן
יעקב (יאן) טימן (תאומים) (28 בפברואר 1903 – 1 בפברואר 1975) היה משחקניו הבולטים של תיאטרון המטאטא.
ביוגרפיה.
טימן נולד בניקולאייב שברוסיה, בנם של רוזליה לבית סקולבסקי ושלמה תאומים, ממשפחת רבנים. אחיו הצעיר של מאיר טימן.
לאחר שסיים לימודיו בבית ספר תיכון למד משפטים במשך שנה, ואחר כך סיים את לימודיו באקדמיה למשחק באודסה.
עלה לארץ ישראל בשנת 1925, ועבד כחלוץ. היה ממייסדי התיאטרון הסאטירי הקומקום בשנת 1927. יחד עם השחקן אליעזר דונת יצר את הצמד "חכם ותם", בו גילם את התם ("למעשה היה המצב הפוך: כלומר ה'תם' היה פיקח וה'חכם', סכל גמור"). לאחר שנסגר "הקומקום" כעבור שנה היה בשנת 1928 ממקימי התיאטרון הסאטירי המטאטא. טימן היה מעמודי התווך של המטאטא מאז היווסדו ועד לסגירתו בשנת 1954. בשנותיו האחרונות של המטאטא שימש גם כמנהלו.
לאחר סגירת המטאטא הופיע יעקב טימן במסגרות חולפות שונות.
בימי מלחמת העולם השנייה, כאשר כשלושים אלף מבני היישוב התנדבו לצבא הבריטי, שר טימן את השיר "מכתב מאמא", שכתב נתן אלתרמן על פי שירו היידי של שלמה שמולביץ'. היה זה שיר סאטירי על עודף דאגת אם לבנה החייל המשרת בנכר, בו היא שולחת לו סרטים להרבות את דרגותיו, לאחר שכתב לה כי הוענקה לו דרגת קורפורל (רב"ט) וכי זכה לסרט על שרוולו ("סרטים לך שולחת אמא") ומציעה לו עצות טקטיות לקראת הקרב ("קצת תתקדם וקצת תנוח"). אף על פי שהכוונה הייתה לשיר סאטירי, שיקף השיר רגשות עזים של אנשי היישוב כלפי בניהם המשרתים בנכר והפך ללהיט והוא מושמע בגרסאות שונות עד היום. לאחר שנים השמיע יעקב טימן שיר זה במופע "היה היו זמנים - מצעד פזמוני היישוב" שהתקיים בשנת 1960.
הופעת הפרידה של יעקב טימן הייתה בסרט הישראלי "קזבלן" בשנת 1973, שבו שיחק דמות נטולת שם שהכינוי היחיד שבה מתייחסים אליה היא "הגרוזיני", על כל שלל הסטראוטיפים המלווים למוצא הגרוזיני.
משנת 1932 היה נשוי לרבקה לבית רבינוביץ, והיה אב לגבריאלה (אמה של השחקנית רותי תמיר) ולשלי טימן, שופט ומשפטן.
אחיו, שחקן תיאטרון האוהל מאיר תאומי, אביו של השחקן עודד תאומי, נהרג בפיגוע הידוע כרצח בגן הוואי ב-10 באוגוסט 1947.
ברית החייל
ברית החייל היה איגוד ברוח התנועה הרוויזיוניסטית, של חיילים יהודים משוחררים, אשר פעל בשנות ה-30 של המאה ה-20, באירופה ובארץ ישראל.
תולדותיה.
הקמתה ופעולותיה.
האיגוד נוסד בעיר ראדום שבפולין בשנת 1932. בראש הברית עמד זאב ז'בוטינסקי, שקיים תכתובת ענפה עם מפקדתה. עקרונות החינוך וההתנהגות של חברי ברית החייל כללו משמעת, צבאיות, טקסיות, הדר ונאמנות. חזון הברית היה הקמת מדינה עברית משתי גדות הירדן. וחבריה ערכו פעולות הסברה בקרב יהדות פולין. חוקת "ברית החייל" הייתה נושא לדיונים ובעלת חשיבות רבה לתפיסתם של חברי והנהגת התנועה הרוויזיוניסטית.
רוב אנשי "ברית החייל" היו חיילים ומפקדים לשעבר בצבא הפולני, בסביבות שנות השלושים לחייהם בעת הקמתה. חלקם היו חניכי תנועת בית"ר. עם זאת לא ראתה תנועת בית"ר ב"ברית החייל" מסגרת-המשך לחבריה, אלא בברית הציונים הרוויזיוניסטים (צה"ר). שנה לאחר הקמתה כללה "ברית החייל" למעלה מ-30 סניפים ונבחרה לה מפקדה. באוקטובר 1932, בוועידה הארצית של הברית, אושרו עקרונותיה של הציונות הרוויזיוניסטית. בסוף 1934 הוקמו סניפים של "ברית החייל" בשמונה ארצות אחרות באירופה. בתחילת 1935 החל יישום תוכנית להקמת בתי ספר להכשרה צבאית. הברית קיימה קשרים עם הצבא הפולני, ופעלה באישורו ובאישור משרד הפנים הפולני. אנשי "ברית החייל" העבירו הכשרות צבאיות ואימונים לחברי בית"ר.
ב-1937 התרחבו שורות האיגוד בפולין. דוד קרול, שהיה קצין מילואים בצבא פולין, היה ממנהליה המרכזיים אותה עת. מפקדה הראשי היה מירון שסקין. סניפים מרכזיים הוקמו בערים ורשה, ביאליסטוק ולובלין. בסניפים רבים פעלו גם אנשי אקדמיה ונכבדי קהילה, שראו זכות לעבוד יחד במסגרת אחת עם "אנשי העם".
ערב מלחמת העולם השנייה היו בשורות ברית החייל 25,000 חברים. בגטו ורשה היו אנשי הברית מרכיב באיגוד הצבאי היהודי. בתקופת השואה נספו רוב חברי הברית באירופה.
בארץ ישראל.
רבים מחברי "ברית החייל" וחניכיה עלו לארץ ישראל, ועל פי חוק יכלו לקחת עמם נשק שהיה בבעלותם. עם בואם לארץ ישראל הם היו לעתודות לוחמים של מחתרת האצ"ל.
משנת 1936 היו כמה מאות חברים בסניף "ברית החייל" בארץ ישראל. ב-1937 הוקם סניף מרכזי לברית בתל אביב, שקיים קשרים עם סניפי וחברי הברית ברחבי העולם. רבים מאנשי "ברית החייל" נשלחו לשרת כשוטרים ונוטרים. קבוצה של נשים ארגנה הכשרת "עזרה ראשונה". מפקדי ברית החייל בארץ ישראל היו משה רוזנברג ומנחם ארבר, שגם היו מפקדים בבית"ר.
אוסף גדול, הכולל תעודות ומסמכים רבים על "ברית החייל", פעילותה וחבריה, נמצא בארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל.
ריש מתיבתא
כדורגלן היובל של אופ&quot;א
בשנת 2004, לכבוד ציון 50 שנה להיווסדו, החליט ארגון אופ"א לבחור את הכדורגלן האירופי הטוב ביותר ב-50 השנים האחרונות. ההצבעה נערכה באתר של אופ"א וסך כל הקולות היה שישה מיליון. בתואר זכה זינדין זידאן הצרפתי שקיבל 123,582 קולות.
אריאל זילבר
אריאל זילבֶּר (נולד ב-22 בספטמבר 1943, כ"ב באלול ה'תש"ג) הוא זמר, מלחין ופזמונאי ישראלי. לאחר פעילותו בלהקת הרוק החלוצית "תמוז" ניהל קריירת סולו מגוונת במסגרתה יצר שירים עבריים בסגנונות רוק, פופ, היפ הופ, מוזיקה ערבית ומוזיקה אתיופית. בשנת 2014 הוענק לו פרס אקו"ם על תרומתו למוזיקה וב-2016 פרס אמ"י על מפעל חיים. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 גילה מעורבות רבה במחאה נגד תוכנית ההתנתקות. בתקופה זו גם חזר בתשובה והפך לחסיד חב"ד המזוהה עם הזרם המשיחיסטי.
קורות חייו.
אריאל זילבר נולד בתל אביב ב-22 בספטמבר 1943 לזמרת ברכה צפירה ולכנר הפילהרמונית בן עמי זילבר (בנו של הצייר אריה זילבר, ממייסדי תל אביב). זילבר הוא אחיה למחצה של הזמרת נעמה נרדי מצד האם. גם נרדי גדלה כילדת חוץ במספר קיבוצים ולא עם הוריה. בגיל חמש נשלח לגור כילד חוץ בקיבוץ גן שמואל ושב לגור עם הוריו רק 10 שנים אחר-כך. בנעוריו למד בפנימיית "הדסים", אולם הנהלת המוסד סילקה אותו לאחר שפוצץ נפל תחמושת בחדרו. בתקרית זו נקטעה כף רגלו.
החל ללמוד מוזיקה אצל ד"ר צבי קרן וב.
בשנת 1967 החל בקריירה מוזיקלית. הוא נסע לאנגליה ואחר כך לצרפת, שם זכה להצלחה בעיקר ככותב מוזיקה לפרסומות. בתקופה זו הקליטו משיריו צמד "העופרים". זילבר עבר ב–1968 לצרפת, שם הלחין שירים לצמד העופרים, אז בשיא הצלחתם. העופרים הקליטו שניים משיריו: "Let’s Try" ו"Purple Eyes". בזכות צמד העופרים הפך למלחין ג'ינגלים מבוקש בצרפת והלחין שירים לזמרות הצרפתיות פרנסואז ארדי, ורג'ין (רג'ינה זילברברג) .
בשנת 1971 כתב למבצעים שונים, ביניהם "הגשש החיוור", תיקי דיין, אילנה רובינא והלחין את פסקול הסרט "לאן נעלם דניאל וקס?" (שבו גם הופיע זילבר בתפקיד אורח). בסרט של אברהם הפנר הופיע לראשונה השיר אגדה יפנית ועוד מספר שירים שנכללו לימים בתקליטו הראשון (1976).
בשנת 1971 הקליט תקליטון בכורה בצרפת ובו שני שירים: "Movie Instead" ו-"When It's Time". התקליטון לא זכה לפריצה המיוחלת מחוץ לישראל, אך השיר "Movie Instead", שהיה שיר רוק פרוע ביחס למה שהיה מקובל בישראל, זכה להצלחה במצעד הפזמונים הלועזיים בישראל. בשנת 1973 שב לישראל, אחרי שהקליט (וגנז) אלבום ראשון באנגלית.
בשנת 1974 הצטרף זילבר ללהקת "תמוז", ובמסגרתה ביצע מספר שירים שאותם הלחין, בהם "ככה את רצית אותי" ו"הולך בטל", וכן היה שותף (עם שלום חנוך) להלחנת השיר "סוף עונת התפוזים".