באליפות העולם באולם זכתה במדליית זהב בתוצאה של 4750 נקודות. במשחקי חבר העמים 2018 זכתה במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6255 נקודות. באליפות אירופה באתלטיקה 2018 זכתה במדליית כסף בשיא אישי של 6759 נקודות לאחר המנצחת נפיסטו ת'יאם.
באליפות אירופה באולם שנערכה בגלאזגו, זכתה ג'ונסון תומפסון במדליית הזהב בקרב חמש בתוצאה של 4983 נקודות. במהלך התחרות היא קבעה שני שיאי אליפות חדשים לקרב חמש, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.96 מטר ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:09.13 דקות. במאי 2019 שיפרה את שיאה האישי בקרב שבע וקבעה תוצאה של 6,813 נקודות.
באליפות העולם זכתה במדליית זהב בשיא בריטניה של 6,981 נקודות, במהלך התחרות שיפרה את שיאיה האישים בריצת 100 מטר משוכות, בהדיפת כדור ברזל, הטלת כידון וריצת 800 מטר.
באולימפיאדת טוקיו פרשה במהלך התחרות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיימה במקום השמיני בתוצאה של 6,222 נקודות.
רפי וולפסון
רפי וולפסון (נולד ב-8 באוקטובר 1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה במילואים, משמש כיום כמנכ"ל ישיבת מקור חיים. בתפקידו האחרון היה סגן מפקד עוצבת געש. קודם לכן שימש ראש מחלקת הדרכה בזרוע היבשה ומפקד עוצבת יפתח.
ביוגרפיה.
וולפסון נולד וגדל בפתח תקווה למשה ובת ציון. שני מתוך שישה אחים. בוגר ישיבת ההסדר במעלות. עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. שירת כסגן מפקד גדוד 198, סגן מפקד גדוד 53 וקצין אג"ם של חטיבה 188. בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 71 בחטיבה 188. בשנת 2013 מונה למפקד גדוד 196, גדוד הפיקוד בחטיבה 460, ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2015, במהלך התפקיד הוביל את הגדוד בלחימה במהלך מבצע צוק איתן, תחת פיקוד חטיבת הצנחנים. לאחר מכן שירת כסגן מפקד חטיבה 188 בין השנים 2015–2016.
ב-21 ביולי 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת יפתח, במקביל שימש כראש מחלקת הדרכה בזרוע היבשה, את תפקידיו אלו סיים בשנת 2018. בשנת 2018 מונה לסגן מפקד עוצבת געש.
וולפסון בוגר פו"ם, קורס מג"דים וקורס מח"טים.
הוא השתחרר משירות בצה"ל באוגוסט 2021 ומונה לשמש כמנכ"ל ישיבת מקור חיים בגוש עציון.
חיים אישיים.
וולפסון נשוי לעינת ואב לארבעה. הוא משמש כיושב ראש קהילת "לב אחים" במודיעין. אחיו, הרב חיים וולפסון הוא ראש ישיבת ההסדר ירוחם.
בראיין קולנג'לו
בראיין סם קולנג'לו (באנגלית: Bryan Sam Colangelo; נולד ב-1 ביוני 1965) הוא מנהל קבוצות כדורסל (ג'נרל מנג'ר) בליגת ה-NBA. אביו הוא איש העסקים וטייקון הספורט ג'רי קולנג'לו.
קריירת ניהול ב-NBA.
פיניקס סאנס.
קולנג'לו הוא בוגר אוניברסיטת קורנל, בה למד ניהול עסקי וכלכלה יישומית. עם סיום לימודיו הוא עבד בחברת נדל"ן מסחרית בוול סטריט במשך ארבע שנים.
בשנת 1994 החל את קריירת הניהול שלו כג'נרל מנג'ר של קבוצת פיניקס סאנס, כשהחליף את אביו אשר החזיק בתפקיד מאז הקמת המועדון בשנת 1968. אביו, שכיהן גם כבעלים של הקבוצה, נשאר בתפקיד נשיא הקבוצה במקביל לבראיין. באותה תקופה הייתה פיניקס אחת הקבוצות החזקות בליגה, ואף העפילה לגמר ה-NBA בעונת תחת הדרכתו של המאמן פול וסטפאל. בשנים הראשונות שלו בפיניקס מיעט קולנג'לו בפעולות קיצוניות, ודאג לבסס את סגל הקבוצה סביב צמד שחקני האולסטאר צ'ארלס בארקלי וקווין ג'ונסון; הפעולות המשמעותיות ביותר שביצע באותן שנים היו החתמתו של דני מאנינג ל-6 עונות (עבור כ-40 מיליון דולר), בחירתו של מייקל פינלי בבחירה ה-21 של דראפט 1995 ושליחתו של חביב הקהל המקומי, דן מארלי, לקליבלנד קאבלירס בתמורה לסנטר המאכזב ג'ון "הוט רוד" ויליאמס.
בינואר 1996, לאחר שתי הדחות רצופות בשלב חצי גמר המערב, פיטר קולנג'לו את וסטפאל מתפקיד המאמן ומינה במקומו את קוטון פיטסימונס, שאימן בעבר את הסאנס בשתי קדנציות שונות. בסיום אותה עונה המשיך קולנג'לו עם בניית הקבוצה מחדש כשהעביר את בארקלי בטרייד ליוסטון רוקטס, בתמורה לחבילה שכללה את סם קאסל ורוברט הורי, ובחר את סטיב נאש בבחירה ה-15 של דראפט 1996. במהלך עונת החליף דני איינג' את פיטסימונס בתפקיד המאמן הראשי, וכן נפרדו הסאנס בטריידים שונים מפינלי, הורי וקאסל וצירפו את הרכז הצעיר ג'ייסון קיד ואת הפורוורד קליפורד רובינסון. הקבוצה המשיכה להעפיל לשלב הפלייאוף בכל העונות עד , הודות ליכולת טובה שהפגינו קיד ורובינסון, אך לא צלחה את שלב חצי גמר המערב באף אחת מהעונות.
בשנים הבאות ביצע קולנג'לו מספר עסקאות שהקנו לו שבחים רבים ברחבי הליגה והחזירו את הסאנס למעמד אחת הקבוצות החזקות באזור המערבי. לצד בחירות דראפט מוצלחות, כגון שון מריון (בחירה תשיעית ב-1999), אמארה סטודמאייר (בחירה תשיעית ב-2002) ו-ליאנדרו ברבוזה (בחירה 28 ב-2003), צורפו לקבוצה ג'ו ג'ונסון (ב-2002), סטיב נאש וקוונטין ריצ'רדסון (ב-2004).
ששת השחקנים המוזכרים היוו את הבסיס לקבוצה שפרצה בעונת , תחת מאמן הקבוצה מייק ד'אנטוני, והובילה את פיניקס למאזן הטוב בליגה, 62–20. בסיום אותה עונה זכה נאש בתואר ה-MVP של העונה הסדירה וד'אנטוני נבחר למאמן העונה, בעוד סטודמאייר ומריון נבחרו לחמישייה השנייה והשלישית של העונה, בהתאמה. על הרכבת הקבוצה זכה קולנג'לו בתואר מנהל השנה ב-NBA. בפלייאוף 2005 הגיעו הסאנס עד שלב גמר המערב, לראשונה מאז 1993, אך הפסידו לסן אנטוניו ספרס בתוצאה 4–1, בין היתר בשל פציעה של ג'ונסון.
לקראת עונת החליף קולנג'לו את ג'ונסון וריצ'רדסון בבוריס דיאו, ראג'ה בל וקורט תומאס, שלצד נאש ומריון הובילו את פיניקס להופעה נוספת בגמר המערב, על אף היעדרותו של סטודמאייר הפצוע מהעונה כולה. בסדרת גמר המערב, מול דאלאס מאבריקס, הפסידו הסאנס בתוצאה 4–2.
לצד הפעולות החיוביות הרבות שביצע בפיניקס, ניתן לציין לרעה את ויתורו על לואל דנג, הבחירה שביעית בדראפט 2004, עבור ג'קסון ורומן ובחירת דראפט עתידית.
טורונטו ראפטורס.
בינואר 2006 עזב קולנג'לו את פיניקס לטובת טורונטו ראפטורס, אליה הצטרף כחודש לאחר מכן בתפקידי הג'נרל מנג'ר והנשיא לענייני כדורסל. בדראפט 2006 זכו הראפטורס בבחירה הראשונה, אותה ניצל קולנג'לו כדי לבחור את אנדראה ברניאני האיטלקי. בהמשך אותו קיץ שלחה טורונטו את שחקן השנה השנייה צ'ארלי וילנואבה למילווקי באקס בתמורה לרכז טי ג'יי פורד, והחתימה שניים משחקני היורוליג הבולטים בשנים האחרונות - אנתוני פארקר (ממכבי תל אביב) וחורחה גרבאחוסה (מאוניקאחה מאלגה). כמו כן דאג קולנג'לו להשאיר את כוכב הקבוצה, כריס בוש, כשהחתים אותו על הארכת חוזה בראפטורס ל-4 עונות נוספות עבור 65 מיליון דולר. בסך הכול צירף קולנג'לו תשעה שחקנים חדשים באותה פגרת משחקים, והרכיב סגל בעל אוריינטציה אירופית, כאשר מלבד ברניאני האיטלקי וגרבאחוסה הספרדי, שיחקו בקבוצה גם חוסה קלדרון הספרדי וראשו נסטרוביץ' ואורוס סלוקאר הסלובנים.
בעונת שיפרו הראפטורס את מאזנם ב-20 ניצחונות לעומת העונה הקודמת כשהשוו את שיא המועדון לניצחונות בעונה (47), והעפילו לפלייאוף מהמקום השלישי באזור המזרחי. בסיבוב הפלייאוף הראשון הפסידה טורונטו לניו ג'רזי נטס בתוצאה 4–2, ובסיום העונה זכה קולנג'לו בתואר מנהל השנה בפעם השנייה בקריירה. בעונה העוקבת הציגו הראפטורס סגל דומה והודחו שוב בשלב הפלייאוף הראשון, כשהפסידו לאורלנדו מג'יק בתוצאה 4–1.
במהלך עונת פיטר קולנג'לו את המאמן סם מיצ'ל לאחר כ-4 וחצי עונות בקבוצה, ומינה במקומו את ג'יי טריאנו, שהפך בכך למאמן הקנדי הראשון ב-NBA. ביולי 2010 עזב את טורונטו כריש בוש, הקלע המוביל של הקבוצה במשך 5 עונות רצופות, ובהיעדרו הובילו את הקבוצה ברניאני ודמאר דרוזן, שנבחר תשיעי בדראפט 2009. באותה תקופה צורפו לקבוצה מספר שחקנים בכירים שהיו מעבר לשיאם, דוגמת ג'רמיין אוניל, שון מריון, הידו טורקוגלו ופג'ה סטויאקוביץ', אך הגעתם לא מנעה את הידרדרות הקבוצה ל-5 עונות רצופות עם מאזן ניצחונות שלילי.
לקראת עונת מונה דוויין קייסי למאמן הראשי של הראפטורס, ונבחר הסנטר הליטאי יונאס ולנצ'יונאס בבחירה החמישית של דראפט 2011. שנה לאחר מכן המיר קולנג'לו בחירת דראפט עתידית בתמורה לרכז קייל לאורי, ובחר את טרנס רוס בבחירה השמינית של דראפט 2012.
בעקבות התוצאות המאכזבות של הקבוצה התפטר קולנג'לו מתפקידיו בקיץ 2013, לאחר כ-7 וחצי עונות בטורונטו. בדיעבד, ועל אף סיום הקדנציה הכושלת לכאורה, הסגל אותו הרכיב קולנג'לו הוביל את הראפטורס לשלוש העפלות רצופות לפלייאוף ה-NBA מיד עם עזיבתו, בעוד הקבוצה שברה את שיא ניצחונותיה לעונה במשך שלוש עונות רצופות. לשיאה הגיעה הקבוצה בעונת , אותה סיימה טורונטו עם מאזן 56–26 והעפילה עד לגמר המזרח, הודות לכוכבי הקבוצה דרוזן, לאורי וולנצ'יונאס, אותם צירף קולנג'לו.
פילדלפיה 76'.
בין השנים 2013–2016 עסק קולנג'לו בסקאוטינג כפרילנסר המייעץ לקבוצות וסוכני שחקנים ב-NBA. לקראת סוף עונת , באפריל 2016, מונה קולנג'לו לתפקידי הנשיא והג'נרל מנג'ר של קבוצת פילדלפיה 76', במקומו של סם הינקי. מוקדם יותר באותה עונה התמנה אביו ג'רי לתפקיד יושב הראש הקבוצה, אך הוא עבר לתפקיד יועץ עם הצטרפותו של בנו למועדון.
בסיבוב הראשון של דראפט 2016 בחר קולנג'לו את בן סימונס האוסטרלי (בחירה הראשונה), טימותי לואוו הצרפתי (בחירה 24) ופורקאן קורקמז הטורקי (בחירה 26). כן החתים את ג'ריד ביילס, ג'רלד הנדרסון וסרחיו רודריגס.