בין ספרי ההיסטוריה של המתמטיקה שכתב מצויים "היסטוריה של התאוריה המתמטית של הסתברות מזמנו של פסקל ועד זמנו של לפלס" (1865, נדפס מחדש ב-1965) ו"היסטוריה של תורות מתמטיות של משיכה" (1873).
עבודתו תוארה בשנת 1898 באופן הבא:
פנטזיה אורבנית
פנטזיה אורבנית היא תת-ז'אנר של פנטזיה המוגדרת על ידי מקום; הסיפור הפנטסטי מתרחש בסביבה עירונית. פנטזיה אורבנית ממוקמת בקצה אחד של קשת ספרות הפנטזיה, הרחק מפנטזיה אפית, המתרחשת בעולם מדומיין לחלוטין. הרבה מספרי הפנטזיה האורבנית מתרחשים בתקופה הנוכחית ומכילים אלמנטים על-טבעיים. עם זאת, הסיפורים יכולים להתרחש בתקופה היסטורית, מודרנית או עתידנית, ועיצוב הסביבה עשוי לכלול אלמנטים בדיוניים. תנאי מוקדם בסוגה הזו הוא כי העלילה חייבת בעיקרה להתרחש בעיר.
מאפיינים.
פנטזיה אורבנית היא יצירה המתרחשת בעיקר בעולם האמיתי ומכילה היבטים של פנטזיה. היבטים אלה עשויים להיות הגעתם של גזעים חייזרים, גילוי יצורים מיתולוגיים, חיים משותפים של בני אדם ויצורים על-טבעיים וקונפליקטים בין בני אדם ובין ישויות על-טבעיות זדוניות.
למרות שהרבה סיפורים מתרחשים בסביבה עכשווית, מאפיין זה אינו הכרחי כדי להחשיב יצירה לפנטזיה אורבנית, שכן יצירות בז'אנר הזה יכולות להתרחש גם בסביבה היסטורית או עתידנית, אמיתית או מדומה. המחברת מארי ברנן השתמשה בתקופה האליזבתנית בלונדון בספריה, ואילו הסופר צ'ארלס דה לינט השתמש בכתיבתו בסביבת העיר הדמיונית ניופורד.
רומנים.
סיפורים למבוגרים.
הרבה ספרי פנטזיה אורבנית המיועדים למבוגרים מסופרים בגוף ראשון, ולעיתים קרובות כוללים יצורים מיתולוגיים, רומנטיקה וגיבורות העוסקות באכיפת חוק רשמית או לקיחת החוק לידיים. לדוגמה, סדרת אניטה בלייק של הסופרת לורל ק' המילטון — העוקבת אחר סוכנת פדרלית על-טבעית במהלך חקירותיה מקרים על-טבעיים — נחשבת ליצירה משמעותית ובעלת השפעה בסוגה זו. ספרי רייצ'ל מורגן של קים הריסון, מציגים שדה ממוצא מכשפתי הנלחמת במסגרת עבודתה באויבים על-טבעיים. סדרת צ'רלי מדיגן מאת קלי גאי, עוקבת אחרי האתגרים העומדים בפני קצינת משטרה המנסה לאזן את המקרים העל-טבעיים עם חייה כאם יחידנית.
בנוסף לספרים אשר מציגים דמויות עצמאיות הפועלות לבדן, סיפורים מסוימים מציגים גברים ונשים אשר חולקים הרפתקאות באופן סדיר, לעיתים קרובות בתוספת מימד רומנטי חבוי. הגיבורים של סדרת ציידת הלילה מאת ג'אנין פרוסט הם חצי-ערפדית בשם קתרין וערפד צייד ראשים בשם בונז, שבמהלך הזמן (והסדרה) מתאהבים תוך כדי מאבקם באל-מתים.
ספרות נוער.
בעוד ספרות המבוגרים בסוגה זו מתמקדת לרוב באנשי מקצוע, הרבה מספרי הפנטזיה האורבנית לנוער עוקבים אחרי גיבורים בלתי מנוסים שבאופן בלתי צפוי נגררים לתוך מאבקים על-טבעיים. במהלך מאבקים אלה הגיבורים רוכשים בני ברית, מוצאים אהבה, ובמקרים מסוימים מפתחים או מגלים את היכולות העל-טבעיות שלהם.
משולשי אהבה תופסים מקום נכבד בספרי הנוער, כמו בסוגה כולה.
חוט מקשר הנמצא כמעט בכל ספרי הפנטזיה האורבנית לנוער הוא מעין מסע חניכה לגילוי העצמי שעוברים הגיבורים. בנוסף להתמודדותם עם סיכונים גדולים, הם גם נאבקים למען גיבוש הזהות העצמית שלהם ומנסים להבין מי הם. תחום זה מבדיל את הספרות לנוער מספרות המבוגרים בסוגה.
הבחנה בין פנטזיה אורבנית ובין רומנטיקה על-טבעית.
בפרשנות מקוונת, הסופרת ג'יני הולמס תיארה את ההבדלים בין פנטזיה אורבנית ובין רומנטיקה על-טבעית:
מחברים.
מסקר שערך בית ההוצאה טור בשנת 2013 עולה כי בקרב סופרי פנטזיה אורבנית יש 57% נשים ו-43% גברים, ואילו בקרב סופרי פנטזיה היסטורית או אפית מספר הסופרים הגברים עולה על מספר הנשים בערך פי שניים. בקרב סופרי מדע בדיוני, הפער גדול אף יותר.
ניתן למנות כמה מן הבולטים שבסופרי הפנטזיה האורבנית:
קארי בראונשטיין
קארי רייצ'ל בראונשטיין (באנגלית: Carrie Rachel Brownstein; נולדה ב-27 בספטמבר 1974) היא שחקנית, קומיקאית, מוזיקאית, תסריטאית ובמאית אמריקאית-יהודייה. היא התפרסמה לראשונה כחברה בלהקה Excuse 17 לפני שהרכיבה את שלישיית הפאנק-אינדי סלייטר-קיני. במהלך הפסקה מסלייטר-קיני, היא הקימה את הלהקה Wild Flag. במהלך תקופה זו, בראונשטיין כתבה והופיעה במערכונים עם פרד ארמיסן, אשר פותחו אחר כך לסדרת הטלוויזיה הסטירית זוכת פרסי האמי "פורטלנדיה". להקת סלייטר-קיני התאחדה בשנת 2014, וב-2015 בראונשטיין יצאה לסיבוב הופעות עם הלהקה, בשילוב עם מסע פרסום לספר זכרונותיה שיצא באותה שנה.
קורות חיים.
בראונשטיין נולדה למשפחה יהודית בסיאטל, וושינגטון שבארצות הברית. היא גדלה בעיר רדמונד. אמה הייתה עקרת בית ומורה, ואביה היה עורך דין; הוריה התגרשו כשהיא הייתה בת 14, והיא עברה לחיות עם אביה. לה אחות צעירה.
בראונשטיין התחילה לנגן בגיטרה בגיל 15, ולמדה אצל ג'רמי אניק, מוזיקאי אינדי מקומי. כשסיימה תיכון, התחילה ללמוד לתואר ראשון באוורגרין סטייט קולג' באולימפיה, שם פגשה את קורין טאקר, קתלין האנה, טובי וייל, ובקה אלבי. היא הקימה עם אלבי וסי.ג'יי. פיליפס את הלהקה Excuse 17, שהייתה מופיעה יחד עם להקתה של טאקר, Heavens to Betsy. לאחר שהוציאו אלבום משותף, בראונשטיין וטאקר יסדו את סלייטר-קיני כפרויקט צדדי, והוציאו את הסינגל Free to Fight. לאחר שסיימה את התואר, נשארה באולימפיה עוד שלוש שנים, ואז עברה לגור בפורטלנד.
קריירת מוזיקה.
Excuse 17.
בשנת 1993, בעודה סטודנטית, הקימה בראונשטיין יחד עם בקה אלבי וסי.ג'יי. פיליפס את Excuse 17, להקה חלוצה בתנועת riot grrrl שקמה בסצנת המוזיקה באולימפיה, ואשר שיחקה תפקיד חשוב בגל השלישי של הפמיניזם. הלהקה התפרקה בשנת 1995.
סלייטר-קיני.
לאחר שהתפרקה להקת Excuse 17 הפכה להקת סלייטר-קיני למוקד הפעילות העיקרי של בראונשטיין וטאקר. השתיים - שהיו אז במערכת יחסים - הקליטו את האלבום הראשון שלהן "סלייטר-קיני" בתחילת 1994 במהלך טיול לאוסטרליה. האלבום יצא באביב 1995. הן הקליטו והופיעו עם מגוון מתופפות, עד שג'נט וייס הצטרפה ללהקה בשנת 1996. הן הוציאו עוד שישה אלבומי אולפן לפני שיצאו להפסקה לתקופה לא מוגדרת ב-2006. ב-20 באוקטובר 2014, בראונשטיין הודיעה בטוויטר כי סלייטר-קיני יוצאת באלבום חדש, No Cities to Love, וכן למסע הופעות בינואר 2015. בעת ההכרזה, יצא הקליפ של הסינגל הראשון מתוך האלבום. הסינגל, "Bury Our Friends", היה זמין להורדה בחינם.
מבקרי המוזיקה גרייל מרקוס ורוברט כריסטגה החשיבו את הלהקה לאחת מלהקות הרוק החשובות של שנות ה-2000; ב-2015, כינה טום בריהן את סלייטר-קיני להקת הרוק הגדולה של שני העשורים האחרונים.
הכרה.
ב-2006, בראונשטיין הייתה האישה היחידה שנכללה ברשימת "25 הגיטריסטים הלא-מספיק מוערכים מכל הזמנים" של רולינג סטון.
קריירת כתיבה ובימוי.
בראונשטיין החלה לכתוב עוד לפני שסלייטר-קיני התפרקה. היא ראיינה את אדי ודר, מרי לין רייסקוב, קארן או ושריל היינס עבור המגזין The Believer. היא גם כתבה ביקורות על משחקי וידאו בהקשרים מוזיקליים עבור "Slate".
מנובמבר 2007 עד מאי 2010, בראונשטיין כתבה בלוג עבור NPR Music בשם "מוניטור מיקס".
במרץ 2009, בראונשטיין חתמה על חוזה לכתוב ספר ש"מתאר את הדינמיקה המשתנה באופן דרמטי בין המוזיקאי לאוהד, מאז הולדת ה-iPod ומותה של חנות התקליטים ועד הופעתה של תרבות "הייה אתה הכוכב" בסגנון "אמריקן איידול", ודילול המיסטיק של הרוק שזה גרר"; The book, called "The Sound of Where You Are", הספר, שנקרא The Sound of Where You Are, יצא בשנת 2011.
ב-2015 פרסמה בראונשטיין את ספר זכרונותיה, Hunger Makes Me A Modern Girl.
בתור תסריטאית, בראונשטיין כותבת לסדרה "פורטלנדיה", שפותחה מסדרת סקיצות שיצרה עם שותפה לעשייה פרד ארמיסן, בין השנים 2011–2016, וכן מככבת בתוכנית.
בשנת 2019 ביימה שני פרקים מתוך סדרת הטלוויזיה "גברת פלטשר" של HBO.
קריירת משחק.
בראונשטיין הופיעה במגוון סרטי אינדי וסרטים קצרים, וכן בסקיצות קומיות בווידאו יחד עם פרד ארמיסן, בתור הצמד "ThunderAnt". מתוך סקיצות אלו נולדה התוכנית הקומית פורטלנדיה, בה מככבת בראונשטיין בנוסף לכתיבת התסריטים יחד עם אליסון סילברמן (מהתוכנית הקולבר ריפור) וג'ונתן קיסל (מסאטרדיי נייט לייב). התוכנית שובחה על ידי קהלים ומבקרים, וחודשה ב-2016 לעונה שביעית.
בספטמבר 2014, בראונשטיין התחילה לגלם את דמותה של סיד בסדרה טרנספרנט.
חיים אישיים.
כשהייתה בת 21, בראונשטיין עברה אאוטינג כביסקסואלית בידי מגזין המוזיקה Spin. המאמר שפורסם דן ביחסיה עם חברתה ללהקה קורין טאקר בתחילת דרכה של סלייטר-קיני (השיר "עוד שעה" הוא על הפרידה שלהן). היא מספרת: "לא ראיתי את המאמר, וקיבלתי שיחת טלפון. אבא שלי התקשר אליי והיה כזה, 'המאמר של "ספין" יצא. אממ, את רוצה לספר לי מה קורה?' הקרקע נשמטה תחת רגליי... אבא שלי לא ידע שאני וקורין היינו יחד, או אפילו שיצאתי אי פעם עם בנות."
ב-2006, בניו יורק טיימס תוארה בראונשטיין כ"גיי-ית גלויה". בנובמבר 2010 בראיון ב-Willamette Week, היא סגרה את התהיות בנושא הזהות המינית שלה, וקבעה כי היא בהחלט מזדהה בתור ביסקסואלית. היא אומרת, "זה מוזר, כי למעשה, אף אחד מעולם לא שאל אותי. אנשים תמיד מניחים הנחות, שאתה כזה או אחרת, וזה כאילו, 'אוקיי. אני ביסקסואלית. פשוט תשאלו.'"
מאז שהתחילו לעבוד יחד על פרויקט ThunderAnt, בראונשטיין ופרד ארמיסן פיתחו מה שבראונשטיין מכנה "אחת ממערכות היחסים הכי אינטימיות, פונקציונליות, רומנטיות, אבל לא מיניות שהיו לנו אי פעם."
קח אותי הביתה