פטרוביצ'י (ברוסית: Петровичи; ביידיש: פעטראוויץ או פיטראוויץ) הוא כפר קטן במחוז סמולנסק שבמערב רוסיה, בסמוך לגבול בלארוס. הכפר נודע בעיקר בשל הולדתו של הסופר היהודי-אמריקאי אייזיק אסימוב במקום.
הכפר נזכר לראשונה בשנת 1403. ביישוב התקיימה קהילה יהודית גדולה לאורך השנים, ובשל סמיכות היישוב לתחום המושב, ניצלה הקהילה המקומית מגזירת הגירוש של יהודי רוסיה בזמן שלטונו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. בין השנים 1838–1848 בקירוב, כיהן הרב משה נחמיה כהניו כרב וראש ישיבה בפטרוביצ'י.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-930 יהודים, רוב תושביו. ב-2 באוגוסט 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים. באותו החודש רוכזו מאות יהודי היישוב וכפרי הסביבה שלו בגטו קטן שהוקם בו, והם חויבו בענידת טלאי צהוב ובביצוע עבודות כפייה. בגטו שררה צפיפות רבה, ומעת לעת פשטו עליו שוטרים גרמנים ומקומיים, שדדו רכוש ואנסו נשים.
במאי 1942 נרצחו בין 100 ל-170 מיושבי הגטו ברוסלאבל. ב-21 ביולי נרצחה קבוצת גברים יהודים מהגטו בכפר שומיאצ'י. למחרת רצחו הגרמנים את יתר יושבי הגטו. ערב האקציה הצליחו להימלט מהגטו כ-30 יהודים, אשר חברו ליחידות פרטיזנים סובייטיות ביערות הסביבה.
המערב הישן
פיאטקה
פיאטקה (באוקראינית: П’ятка; בפולנית: Piatka; ביידיש: פּיאַטקע) היא עיירה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1593, בהקשר של קרב בין הפולנים והקוזקים שהתרחש במקום. שמה של העיירה נגזר לפי הסברה משם הנהר העובר דרכה - פיאטוק.
יהודי פיאטקה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כרבע מתושביה, ופעל בה בית ספר יידי.
ב-7 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו מיד 11 מבכירי הקהילה היהודית בה. כ-200 היהודים שנותרו בעיירה רוכזו בגטו שהוקם במתחם בית הכנסת המקומי, וממנו הוצאו מדי יום לביצוע עבודות כפייה.
ב-24 באוקטובר 1941 נרצחו על גדת הנהר המקומי כל יושבי הגטו שבעיירה בידי שוטרים גרמנים ואוקראינים, תוך שוד רכושם. לאחר מכן נערך מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, ואלו הוצאו להורג.
משפחת רומצ'וק מתושבי הכפר קיבלו בשנת 1999 הכרה כחסידי אומות העולם
דולפין מצוי ארוך-חוטם
דולפין מצוי ארוך-חוטם או דולפין הכף (שם מדעי: Delphinus capensis) הוא מין של דולפין מהסוג דולפין מצוי החי בימים הטרופיים והרדודים.
דולפין זה מעט נדיר יותר מקרובו דולפין מצוי קצר-חוטם ובעל 2 תת-מינים:
הדולפינים הללו מגיעים לאורך 1.9–2.5 מטרים ולמשקל 80–235 קילוגרם. הזכרים גדולים מהנקבות. כפי ששמו מרמז לדולפין זה יש חוטם ארוך יחסית לקרובו ובכלל לדולפינים והוא בעל שיניים קטנות מרובות לאורך כל לסת. המצח רחב והסנפירים גדולים. הגוף מקושט בצבע צהוב או זהוב מהצדדים ואפור בהיר ואפור כהה מלמעלה יותר. הראש והלסתות שחורים למעט קצה החוטם הלבן.
דולפינים אלה חיים בטבע בלהקות של מאות פרטים בימים עשירים בדגה. בים הפתוח יותר נפוץ למצוא פרטים של 10–30 פרטים. הם נוטים לקפוץ מהמים הרבה ולעשות סלטות והם גם מתרגשים מנסיעה של ספינות. הם גם שוחים יחד עם דולפינים אחרים כמו נתב ועם מיני לווייתנים אחרים. הם גם מחפשים עופות ים שנוחתות באוקיינוס מספק שמצאו להקת דגים.
הדולפינים יכולים לצלול לעומק 900 מ' ולעצור את הנשימה ל-8 דקות בחיפושיהם אחר דגים שונים כמו סרדין, אנשובי, מקרל, בורי ועוד וגם דיונונים וסרטנים קטנים, בדרך כלל הם יחפשו פרטים המצויים בלהקות גדולות שמכלכלות הרבה דולפינים.
הדולפינים נמצאים בהריון 10–11 חודשים וממליטים באביב או בסתיו צעיר שאורכו 80–100 סנטימטרים ומשקלו 10 קילוגרם. הוא יכול לחיות בטבע עד 40 שנה.
הדולפינים מצויים באתרים המרוחקים אחד מהשני בימים טרופיים רדודים. הם חיים בין השאר בחופי דרום אפריקה וחופי מערב אפריקה, מערב דרום אמריקה, מרכז קליפורניה, מקסיקו המרכזית, חופי פרו, חופי יפן, קוריאה וטאיוואן. ייתכן שהם נפוצים גם ליד עומאן וליד איי ניקובר.
לא ידוע מה מצב שימורם, אך הם נפגעים מהדיג ובהרבה מקרים נתקעים ברשתות או נפצעים מקרסי צלצל.
נתב קטן-סנפיר
נתב קטן-סנפיר (שם מדעי: Globicephala macrorhynchus) הוא מין ממשפחת הדולפיניים השייך לסוג נתב שחור. הוא מצוי ברוב האוקיינוסים.
מין זה גדול יחסית למשפחתו. הוא שוקל 1,000–3,000 קילוגרם ואורכו 3.7–5.5 מטרים. בלידתם הם שוקלים 80 קילוגרם ואורכם 1.4–1.9 מטרים. הם בעלי ראש גדול ולסת קצרה. למין זה סנפירים קטנים מקרובו נתב גדול-סנפיר ובעלי סנפיר גבי גדול. צבעם אפור כהה עד שחור. הם יכולים לצלול לעומק רב ומעדיפים להימצא במים העמוקים, שם הם צדים דיונונים, תמנונים ודגים.
הם נמצאים בטבע בלהקות גדולות של 30–40 פרטים ולעיתים גם יותר. הלהקה מגוננת על הצעירים והיא מכילה הן זכרים והן נקבות.
דולפינן אוסטרלי
דולפינן אוסטרליי (שם מדעי: "Tursiops australis") הוא מין של לווייתן ממשפחת הדולפיניים החי בטבע בעיקר בחופי ויקטוריה שבאוסטרליה. דולפין זה נחשב לתת-מין של דולפינן מצוי עד ל-2011, אז נחשב למין עצמאי בגלל הבדלים בצורת הגולגולת ובדנ"א. כיום כמה חוקרים רואים בו תת-מין של דולפינן אנקולי.
צבעו של דולפין זה הוא כחלחל-אפור כהה עד לקו האמצע מצידי הגוף ובו הוא אפרפר-בהיר ומאחור מעט צהבהב. הראש אפרפר בהיר עם לסת לבנה דמוית מקור, כמו רוב בני הסוג. אורכו של דולפין זה 2.27-2.28 מ', מעט קטן יותר מהדולפינן המצוי.
זוהו 2 אוכלוסיות של דולפין זה, אחת במפרץ פורט פיליפ, בה זוהו 150 פרטים ואחת באגמי גיפסלנד בה זוהו 50 פרטים, שניהם בוויקטוריה שבאוסטרליה. בנוסף זוהו פרטים החיים במזרח טסמניה ובדרום אוסטרליה במפרץ ספנסר ובאיים סביבו.
לא ידוע מה מצב שימור הדולפינים. הם נחשבים למינים מוגנים באוסטרליה.
וולפין
הוולפין (שם מדעי: "Wholphin") הוא בעל חיים שנוצר מהכלאה של נקבה של דולפינן מצוי וזכר של עבשן קטלני. לעומת רוב בני הכלאיים הוולפין יכול להתרבות באופן מוצלח לעיתים. הכלאות כאלה נעשות בדרך כלל באופן יזום בשביה, אך לעיתים מתרחשות גם בים הפתוח.
גם הדולפינן וגם העבשן שייכים למשפחת הדולפיניים אך שייכים לסוגים שונים (העבשן יחידי בסוגו) ויכולת ההתרבות שלהם יחד היא דבר חריג.
הוולפין הראשון נמצא בפארק מים בטוקיו, אך הוא מת אחרי 200 יום. הוולפינית הראשונה באמריקה (ממין נקבה) שנקראה "קיקמלו" נולדה ב-1985 בפארק מים בהוואי והצליחה להתרבות בשבי, מזיווג עם דולפיננים אחרים ממין זכר, אם כי הצאצא מת אחרי כמה ימים. בהמשך היא הצליחה ללדת צאצאית נקבה בשם "קאווי" שהצליחה לשרוד ואחרי כמה חודשים הגיעה לאורך של דולפינן בן שנה.
כל הוולפינים יכלו להגיע למשקל של שלושת רבעי ממשקלו של דולפינן בוגר ורבע ממשקלו של עבשן בוגר.
לווייתן אומורה
לווייתן אומורה (שם מדעי: "Balaenoptera omurai") הוא מין של לווייתן מזיפות מהסוג לווייתן ואחד מהקטנים ביותר בסוג זה. לווייתן זה התגלה על ידי מדענים יפנים והוא קרוי ע"ש החוקר היפני הידאו אומורה. קודם לכן שוויך למין לווייתן בריד הגדול ממנו.
הלווייתן מזכיר במראהו את הלווייתן גדול-הסנפיר והוא בעל גוף כחול עם בטן ולסת תחתונה לבנים, פס כהה מעל העין וסנפירי חזה גדולים וארוכים. כמו רוב בני המשפחה הוא בעל מזיפות בתוך הלסת, העוזרים לו לסנן את הפלנקטון. מתחת ללסת ישנם קפלי עור עד לזנב.
זהו הלווייתן הקטן ביותר בסוג לאחר שני מיני לווייתן המינקי. אורכו הממוצע 7-11.5 מ'.
הוא נפוץ באזור הטרופי של האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט המזרחי. הם נצפו באיי קוקוס, תאילנד, מלזיה, אינדונזיה, הפיליפינים, סין, טאיוואן, ים יפן, הים הפנימי סטו, ים טימור, קלדוניה החדשה, דרום ומערב אוסטרליה, ים שלמה ומאורטניה. הם כנראה נפוצים גם בחופים הצפוניים של מדגסקר.
הם חיים בבדידות או בזוגות ועוצרים את נשימתם עד 20 דקות. הם ניזונים בעיקר מפלנקטון או מלהקות דגים קטנים.
לווייתן בריד
לווייתן בריד (שם מדעי: "Balaenoptera brydei") הוא מין של לווייתן מזיפות מהסוג לווייתן החי במרבית האוקיינוסים הטרופיים. לווייתן זה נחקר פחות מקרובי משפחתו הענקיים (כמו לווייתן כחול ולווייתן מצוי). הוא קרוי ע"ש החוקר שגילה אותו, יוהאן בריד (1858 – 1925).
הם בינוניים בגודלם ביחס לסוג, קטנים מהלווייתן הצפוני אך גדולים יותר מלווייתן אומורה ומלווייתן מינקי. אורכם המקסימלי יכול להגיע ל-14.5 מטרים ונמצאה אפילו נקבה שאורכה 15.51 מטרים. משקלם יכול להגיע ל-12–25 טון בממוצע. ישנם תת-מינים קטנים בהרבה מהממוצע, כמו אלו שליד חופי דרום אפריקה או יפן שאורכם רק 11–12 מטרים.
כמו רוב בני המשפחה, ללווייתן זה אין שיניים כלל, ובמקום יש לו מזיפות מחוספסות העוזרות לסנן חלקיקי פלנקטון מהמים. צבעם בדרך כלל כחול או אפור בהיר עם בטן לבנה ולעיתים מנומר מעט מלמטה. הזנב ארוך ושריר ועוזר ללווייתן לשעוט קדימה במהירות. לאורך הלסת האפורה ישנם קפלים לאורך כל פלג הגוף התחתון. ישנו סנפיר גב קטן בקצה הזנב שגובהו כ-30–37 ס"מ.
תפוצה.
הלווייתנים חיים בכל האוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים מוושינגטון ודרום קליפורניה עד פרו ואקוודור וכן צפון צ'ילה במערב ומהונשו עד ניו זילנד במזרח. הם נפוצים גם ברחבי האוקיינוס ההודי עד לדרום אפריקה וממשיכים עד לקצה המערבי אך לא נכנסים לים סוף. גם באוקיינוס האטלנטי הם לא נכנסים לים התיכון.
לווייתנים אלה חיים לבד או בזוגות ויכולים לצלול עד 20 דקות לעומק 1,000 מטר מתחת למים. הם ניזונים מיצורי פלנקטון קטנים אותם הם מסננים אך גם יזללו להקות של דגי סרדין ואנשובי וכן דיונונים קטנים.