רוחבו של הגשר 24 מטרים, ואורכו 246.5 מטרים. הגשר בנוי מחמש קשתות פלדה המוצבות על יסודות מגרניט. סדרה של פסלי נשים המסמלות את המדעים והאמנויות, מעטרת את הגשר משני צידיו.
ג'ק אלברטסון
ג'ונתן 'ג'ק' אלברטסון (אנגלית: Jack Albertson; 16 ביוני 1907 - 25 בנובמבר 1981) היה קומיקאי, רקדן, זמר ושחקן יהודי אמריקאי. הוא אחד מהבודדים ש: פרס אוסקר, פרס אמי ופרס טוני.
חייו.
אלברטסון נולד בעיר מולדן שבמסצ'וסטס לזוג הורים יהודים, פלורה קראפט, מהגרת רוסייה ולאו אלברטסון, מהגר פולני. גם שני אחיו היו לשחקנים. אחותו הגדולה הייתה השחקנית מייבל אלברטסון . אלברטסון נשר מבית ספר תיכון ונסע לניו יורק כדי להצליח בשואו-ביזנס. הוא היה עני מדי מכדי לרכוש חדר במלון עלוב ולכן בחורף ישן בתחנת רכבת והתגנב לרכבות כשהסדרנים הלכו. בקיץ היה ישן בסנטרל פארק. עבודתו הראשונה בעסקי השעשועים הייתה בלהקת רקדני ווֹדְבִיל נודדת. עד מהרה החל להופיע כרקדן וכבדרן במקומות קבועים, כשמשם הגיע לככב בהצגות רבות בברודוויי הכוללים את "Top Banana" (שעובד אחר כך לסרט קולנוע בו כיכב אלברטסון), "The Cradle Will Rock" (שביים אורסון ולס והפיק ג'ון האוסמן), "Show Boat", "נערי הזהב" מאת ניל סיימון, עליו קיבל מועמדות לפרס הטוני לשחקן ראשי המחזה וב"הנושא היה שושנים" מאת פרנק. ד. גילרוי, עליו קיבל בשנת 1965 פרס טוני לשחקו המשנה הטוב ביותר. כשעל אותו תפקיד קיבל את פרס האוסקר ב־1969 בעיבוד הקולנועי למחזה, בו כיכבו גם פטרישה ניל ומרטין שין. הוא נודע גם בזכות שתי תוכניות רדיו מצליחות ששידר.
עוד כיכב בקולנוע בסרט האסונות "הרפתקה בפוסידון", בקומדיה המוזיקלית "דודנים מתנשקים", בכיכובו של אלביס פרסלי, "כיצד לרצוח את אישתך", לצד ג'ק למון, בדרמה "הנושא היה שושנים" לצד פטרישה ניל, וגם תרם את קולו לסרט האנימציה "השועל והכלבלב", שהיה האחרון שנעשה ברוח האנימציה הקלאסית של חברת וולט דיסני ושיחק את התפקיד בסרט "וילי וונקה ומפעל השוקולד" ב-1971 את סבא של צ'ארלי.
הוא נודע גם כשחקן טלוויזיה פורה. הבולט בתפקידיו היה בקומדיית מצבים מצליחה בשם "צ'יקו והאיש" ששודרה בין השנים 1974–1978. הוא גילם בסדרה את אד בראון (האיש) וזכה על תפקידו בפרס אמי בשנת 1976. אלברטסון הופיע גם בשורה של הופעות אורח בסדרות טלוויזיה, כגון "אזור הדמדומים", "לוסי אהובתי", "המופע של אנדי גריפית'", "בוננזה" ו"המלאכיות של צ'רלי". רובם שודרו במהלך שנות השבעים.
אלברטסון גם דיבב את עמוס סלייד בסרט "השועל והכלבלב" של אולפני וולט דיסני, שיצא לאקרנים ב-10 ביולי 1981. אלברטסון נפטר בנובמבר אותה שנה, לאחר מאבק של שלוש שנים בסרטן המעי הגס שהתגלה אצלו. הוא לא סיפר על מחלתו וכך יכול היה להמשיך לעבוד עד ליום מותו. גופתו נשרפה ואפרו פוזר במימי האוקיינוס השקט.
Scalable Vector Graphics (בקיצור SVG) הוא שמה של שפת XML, המשמשת לתיאור גרפיקה וקטורית דו-ממדית סטטית או דינמית. השפה היא תקן פתוח והיא מוגדרת על ידי ה-World Wide Web Consortium.
מבנה המסמך.
ככל שפה מסוג XML, מסמך SVG בנוי מתגיות – סדרה של מקטעי טקסט, המייצגים מידע לגבי אופן ההצגה של המסמך – המהוות הוראות ליצירת האלמנטים (אובייקטים) השונים של ה-DOM. למסמך עצמו צורה מלבנית. ראשית הצירים ממוקמת בפינה השמאלית-עליונה, וערכי ה-X וה-Y גדלים ככל שזזים ימינה או כלפי מטה.
קיימים מספר סוגי אלמנטים אפשריים. אלמנטים גרפיים (graphics elements), למשל, הם עצמים גרפיים, המוצגים על המסך, כמו אליפסות, קווים ומלבנים. שאר סוגי האלמנטים נחלקים לקטגוריות שונות: אחדים אחראיים על אנימציה או על רקע מורכב של אלמנטים גרפיים, בעוד שאחרים עשויים להעביר מידע על המסמך עצמו, כמו תיאור טיב המסמך. לתגיות האלמנטים עשוי להיות מצורף מידע נוסף (תכונות, או מאפיינים (attributes)), המתאר את האלמנט שהתגית מייצגת.
בתור שפת XML, ניתן גם לדמיין את מבנה המסמך של קובץ SVG כ"עץ", שהגזע שלו הוא "האלמנט הראשי", ושאר האלמנטים הם הסתעפויות של הגזע הראשי או של ענפים משניים.
תגיות XML עיקריות.
תגית ה-svg מהווה את ה"שורש" של מסמך ה-SVG, ועוטפת את כל יתר התגיות המהוות חלק מאותו מסמך. תגית ה-svg תכלול פרמטרים (properties), שקובעים, בין היתר, את ממדי המסמך, את סוג המסמך (namespace), ולעיתים גם הרחבות למבנה הבסיסי של SVG (כדוגמת XLink).
דוגמה למבנה האלמנט:
&lt;svg xmlns="http://www.w3.org/2000/svg" width="400" height="300" version="1.1"&gt;
&lt;!-- this is a comment --&gt;
&lt;/svg&gt;
בדוגמה זו, תוכן המסמך מוכל בין התגית הפותחת ("&lt;svg&gt;", שגם כוללת בתוכה פרמטרים) לבין התגית הסוגרת של אלמנט ה-SVG ("&lt;/svg&gt;"). בדוגמה זו, הרוחב (width) הוא 400 פיקסלים, והגובה (height) הוא 300 פיקסלים. הפרמטרים codice_1 ו-codice_2 מגדירים שזהו מסמך SVG וגרסת התקן היא 1.1 (פרמטרים אלו אינם נדרשים, לרוב, כאשר קובץ ה-SVG נכתב כחלק ממסמך HTML).
תגית ה-rect היא אחת הבסיסיות בתקן, ומשמשת ליצירת מלבן (או ריבוע). בנוסף לקביעת ממדי המלבן ומיקומו, ניתן גם לקבוע את מידת הקימור של הפינות (רדיוס העקומה העגלגלה של הפינה; פינות ישרות, כברירת מחדל).
לדוגמה:
&lt;rect width="6" height="8" x="0" y="0" /&gt;
circle.
תגית ה-circle מגדירה מעגל, על ידי קביעת מיקום מרכז המעגל ורדיוסו.
לדוגמה:
&lt;circle cx="10" cy="20" r="3" fill="red" /&gt;
בדוגמה למעלה, מוצג מעגל אדום שרדיוסו שלושה פיקסלים, ומרכזו בנקודה (10,20).
ellipse.
תגית ה-ellipse מגדירה אליפסה.
מבנה התגית הוא:
&lt;ellipse cx="30" cy="30" rx="10" ry="20" /&gt;
הפרמטרים cx ו-cy מייצגים את מיקום מרכז האליפסה (נקודה). rx מייצג את הרדיוס האופקי של האליפסה (אורך קו הרוחב), ו-ry מייצג את הרדיוס האנכי (אורך קו האורך).
polygon.
תגית ה-polygon מגדירה מצולע. התגית מציינת את מיקום הקודקודים של המצולע (כזוגות סדורים, ללא סוגריים), מחברת אותם לפי סדר כתיבתם, ולבסוף, מחברת את נקודת הסוף (הנקודה האחרונה) אל נקודת ההתחלה (הנקודה הראשונה).
לדוגמה:
&lt;polygon points="10,10 20,10 20,30 10,30" /&gt;
המצולע שבדוגמה למעלה הוא למעשה מלבן אנכי. נעשה בדוגמה שימוש ברווח כפול בין הנקודות, כדי להבליט את ההבדלים ביניהן, על אף שתקינות המסמך נשמרת גם ללא רווחים כפולים.
תגית ה-line מגדירה קו ישר, על ידי קביעת מיקום שתי נקודות הקצה שלו.
לדוגמה:
&lt;line x1="1" y1="1" x2="8" y2="5" stroke-width="2.5" /&gt;
בדוגמה זו, מועבר קו ישר בין הנקודה (1,1) לנקודה (8,5), שעוביו 2.5 פיקסלים.
polyline.
תגית ה-polyline יוצרת סדרה של קווים ישרים שבורים המחוברים אחד לשני. מבנה התגית זהה לתגית ה-polygon, אך ההבדל העיקרי בין השתיים הוא שהנקודה האחרונה ב-polyline לא בהכרח מחוברת בחזרה אל הנקודה הראשונה.
תגית ה-path מאפשרת שרטוט עקומות מסוגים שונים. התגית בנויה מרשימת פקודות. כל פקודה מתחילה באות אנגלית, המייצגת את סוג העקומה שתמשיך את המסלול (כמו קו ישר או קשת), וכן את שאר הפרמטרים הנדרשים לבניית אותה פקודה (כמו נקודת הסיום של הפקודה). כאשר שם הפקודה נכתב באות גדולה, מיקום הנקודה יהיה אבסולוטי (מוחלט) ביחס לראשית הצירים; שימוש באות קטנה יתאר את הנקודה החדשה ביחס לקצה הפקודה הקודמת (הנקודה האחרונה).
ניתן, למעשה, להחליף את כל התגיות הגרפיות עם עקומה זהה של תגית ה-path, אך זה לרוב לא פרקטי, כיוון שהתחביר של שאר התגיות נוטה להיות קצר ופשוט יותר.
סוגי פקודות.
בפסקה זו מוצגים סוגי הפקודות, תפקידן והמבנה שלהן. שם הפקודה מיוצג באות גדולה אחרי שם הפקודה. כפי שהוזכר, יש הבדל בין שימוש באות גדולה לבין שימוש באות קטנה, אך הדבר נעשה כאן אך ורק לשם ההדגמה ומתן שם הפקודה.
הנקודה שבה מתחילה העקומה. הפרמטרים שהפקודה מקבלת הם מיקום ה-X ומיקום ה-Y של נקודת ההתחלה:
קווים רגילים.
פקודות הקווים הן הבסיסיות ביותר. תפקידן ליצור נקודה חדשה במסמך (שרטוט), ולחבר בקו ישר בינה לבין קצה הפקודה הקודמת (הנקודה האחרונה).
קו אופקי. הפרמטר היחיד שמועבר אל הפקודה הוא שיעור ה-X של נקודת הסיום של הקו:
שימוש באות גדולה יציין את שיעור ה-X של הנקודה, בעוד ששימוש באות קטנה יציין את מרחקה מנקודת הסיום של הפקודה האחרונה.
קו אנכי. התחביר זהה לתחביר פקודת הקו האופקי, אך מייצג את שיעור ה-Y של נקודת הסיום של הפקודה. כמקודם, שימוש באות גדולה יציין את שיעור ה-Y של הנקודה, בעוד ששימוש באות קטנה יציין את מרחקה מנקודת הסיום של הפקודה האחרונה.
קו (אלכסון) המחבר בין סוף הפקודה האחרונה לבין נקודה חדשה. הפרמטרים הנדרשים הם שיעורי ה-X וה-Y של הנקודה החדשה:
חיבור קצה העקומה לתחילתה. האות Z נכתבת בפני עצמה, וללא פרמטרים. אין הבדל בין שימוש באות גדולה או באות קטנה בפקודה זו.
פקודות פיתול.
קיימות 3 פקודות ליצירת קו מפותל. שתיים מהן הן עקומות בזייה, והשלישית היא קשת של אליפסה. לכל פקודת עקום בזייה נלוות גם פקודה נוספת אופציונלית, המאפשרת המשכיות חלקה לעקומה.
עקום בזייה ריבועי (מהמעלה השנייה) משתמש בארבעה פרמטרים: שניים לתיאור נקודת בקרה, ושניים נוספים לתיאור נקודת הסיום. העקום יוצא מנקודת סיום הפקודה הקודמת לכיוון נקודת הבקרה, ומשם ימשיך להתקרב אל נקודת הסיום. מבנה הפקודה:
Q x1 y1 x y
בדוגמה זו, x1 ו-y1 הן מיקום נקודת הבקרה, ו-x ו-y הן מיקום נקודת סיום הפקודה.