שוק המטבע חוץ (ר"ת: מט"ח) העולמי, בו נסחרים מטבעות של מדינות, הוא הגדול בעולם מבחינת היקף מחזור המסחר (4.7 טריליון דולר מדי יום ב-2013) ופועל 24 שעות ביממה בימים שני עד שישי (כולל), כאשר ה"שחקנים" המרכזיים בו הם בנקים מוסדיים גדולים. בעקבות מידע שהודלף לרגולטור המגזר הפיננסי בבריטניה (Financial Conduct Authority) במרץ 2013, רגולטורים מאסיה, שווייץ, בריטניה וארצות הברית החלו לחקור את הפרשה, וביוני-יולי של אותה שנה פרטיה נחשפו לציבור.
במסגרת הקרטל, החל משנת 2005 סוחרי מט"ח של הבנקים סיטיגרופ, ברקליס, ג'יי. פי. מורגן, הבנק של סקוטלנד ואחרים תיאמו באופן יומי קבוע את ה"מרווחים" ו"ציטוטי המרווח" של הדולר והאירו, כמו גם את הפיפסים של WM/Reuters ("daily benchmark exchange rates") ובכך היטו את השער היציג העולמי. התקשורת התבצעה בחדרי צ'אט וירטאולים סגורים ואקסקלוסיביים, להם נתנו שמות שונים כגון "The Mafia" ("המאפיה"), שם אף צחקו על כך שהם משפיעים על השערים. הבנקאים המעורבים הריצו הוראות באופן מתואם ושיתפו אחד עם השני הוראות של לקוחותיהם לפני ובמהלך חלון ה-60 שניות בשעה 16:00 שעון GMT בו שערי הבנצ'מרק נקבעים, ובכך למעשה הזיזו את תנודות השוק והשערים.
בין היתר, הוערך שההפסדים לקרנות פנסיה בבריטניה בלבד, הגיעו ל-11.5 מיליארדי דולרים בשנה. ההפסדים הכספיים לנפגעים בעקבות תיאומים אלו הוערכו במאות מיליארדי דולרים, ופגעו בסוחרים מכל רחבי העולם.
קנסות.
לאחר שהפרשה התפוצצה, הוגשו תביעות (גם אזרחיות) בארצות הברית, אירופה ואסיה בסך מיליארדי דולרים נגד המעורבים.
בשנת 2014, שבעה בנקים מעורבים נקנסו על ידי רשויות ברחבי העולם בסכום כולל של 10 מיליארד דולר (ראו טבלה מטה).
כתוצאה מהפרשה נפתחו הליכים פליליים; סוחר בכיר נכנס לכלא ועשרות אחרים פוטרו. הבנקים המעורבים ספגו ביקורת קשה על תפקודם, ונקבע שאלו כשלו בשמירה על חסיון לקוחותיהם, פעלו בניגוד עניינים, שיתפו הוראות מסחר של לקוחות ביניהם עת שבכירים תיאמו פעולות אחד עם השני, וסיכמו על אסטרטגיות מסחר שהיטיבו עם האינטרסים של הבנקים על חשבון לקוחותיהם והציבור.
m=מיליון, b=מיליארד.
יחסי נורווגיה–שווייץ
יחסי נורווגיה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת נורווגיה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה.
שווייץ פתחה קונסוליה באוסלו בשנת 1847. הקונסוליה שודרגה למעמד קונסוליה כללית בשנת 1921. נורווגיה כוננה קונסוליה כללית בציריך בשנת 1906. ב-1918 השגריר הנורווגי ברומא הואמן על שווייץ והנציגות השווייצרית בסטוקהולם הואמנה על נורווגיה. הצירויות שנפתחו באוסלו ובברן לאחר מלחמת העולם השנייה שודרגו למעמד שגרירות ב-1957 וב-1955 בהתאמה.
מאז שנת 1951, השגריר השווייצרי לאוסלו אמון גם על איסלנד. בשנת 2006, ביקר האראלד החמישי, מלך נורווגיה, בשווייץ בפעם הראשונה. ב-2010 ביקרה נשיאת שווייץ דוריס לויטהרד בנורווגיה.
שווייצרים בנורווגיה.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו בנורווגיה אלפיים שש מאות עשרים וארבעה אזרחים שווייצרים.
ז'לקו בובאץ'
ז'לצ'קו בובאץ' (בבוסנית: Željko Buvač; נולד ב-13 בספטמבר 1961, אומרסקה) הוא כדורגלן עבר יוגוסלבי ובוסני, מאמן ומנהל ספורט. מכהן כמנכ"ל ספורטיבי במועדון הכדורגל דינמו מוסקבה.
קריירת משחק.
בובאץ' נולד באומרסקה, בבוסניה והרצגובינה, שהייתה ביוגוסלביה, במשפחה של סרבים אתניים. הוא שיחק בבוראט (באניה לוקה) בליגה הראשונה של יוגוסלביה. במדי מועדון זה, בשנת 1988 זכה בגביע יוגוסלביה.
בשנת 1991 עבר לגרמניה, והחל לשחק אצל רוט-וייס (ארפורט), ובהמשך עבור מיינץ 05 בבונדסליגה השנייה.
קריירת אימון.
לאחר שסיים קריירה, הוא הפך למאמן. בובאץ', סיים את קריירת המשחק שלו בניוקירכן בשנת 1998 ומיד נכנס לתפקיד המאמן. בשנת 2001, לאחר שלוש עונות בניוקירכן, הוא הפך לעוזר מאמן במועדון הקודם האחר שלו, מיינץ, שם הצטרף לחברו לקבוצה לשעבר, יורגן קלופ. במשך שבע שנים של עבודה במועדון הם השיגו העפלה לבונדסליגה, ואז קיבלו כרטיס למוקדמות גביע אופ"א.
יחד עם יורגן קלופ עבר ליברפול בסתיו 2015. באנגליה, ז'לקו עבד שלוש עונות, ועזב את ליברפול בגלל אי הסכמות עם קלופ.
ב-1 בפברואר 2020 הוכרז כמנהל ספורטיבי במועדון הכדורגל דינמו במוסקבה.
ג'נין טיסורי
ג'נין טיסורי (נולדה ב-10 בנובמבר 1961, ידועה קודם לכן בקריירתה כג'נין לבנסון) היא מלחינה ומעבדת מוזיקלית יהודייה-אמריקאית. היא המלחינה התיאטרלית הכי פורייה ומצליחה בהיסטוריה, עם חמישה מחזות זמר בתיאטראות ברודוויי וחמש מועמדויות לפרס טוני, מתוכן זכייה אחת. היא זכתה בפרס דרמה דסק לשנת 1999 למוזיקה יוצאת דופן במחזה, להפקה של ניקולס הייטנר ל"לילה השנים עשר" במרכז לינקולן, פרס דרמה דסק לשנת 2004 למוזיקה יוצאת דופן עבור "Caroline, or Change", ופרס טוני למוזיקה המקורית הטובה ביותר לשנת 2015 עבור "Fun Home" (משותף עם ליסה קרון), מה שהפך אותן לצוות הכתיבה הנשי הראשון שזכה בפרס. טיסורי הייתה מועמדת לפרס פוליצר לדרמה פעמיים - עבור "Fun Home" בשנת 2014 ועבור "Soft Power" בשנת 2020.
עבודותיה העיקריות כוללות את "Fun Home", "Caroline, or Change", "שרק המחזמר", "מילי המודרנית והמתוקה", "מולאן 2", "ויולט", "עוצמה רכה".
ראשית חייה וחינוך.
המפגש הראשון שלה עם תיאטרון היה כשראתה את המחזמר "גודספל" באוף ברודוויי כשהייתה בת ארבע-עשרה. היא אמרה על האירוע שהיא חשה "באיזה שהוא מקום קורה משהו, ואני לא רוצה להיות באף מקום אחר".
היא למדה בבית הספר התיכון פול ד. שרייבר בפורט וושינגטון בניו יורק. היא בוגרת אוניברסיטת ברנרד קולג' עם התמחות ראשונית קדם-רפואית, אבל היא שינתה את המגמה שלה למוזיקה.
קריירה.
טיסורי ביצעה את הבכורה שלה בברודוויי כאשר עיבדה את מוזיקת הריקוד להפקה משנת 1995 של המחזמר "איך להצליח בעסקים בלי לנסות באמת". בשנת 1997 הלחינה את המוזיקה עבור המחזמר אוף ברודוויי "ויולט", שעבורו היא זכתה בפרס אובי, בפרס מעגל מבקרי הדרמה הניו יורקי עבור המחזמר הטוב ביותר, ובפרס לוסיל לורטל למחזמר הטוב ביותר. היא עיבדה את המוזיקה להפקה משנת 1998 של המחזמר "צלילי המוסיקה" ובשנת 1999 את הרביו "סווינג!" היא גם שימשה כמנצחת של הפקות ברודוויי של "סוד הגן הנעלם" ושל "טומי".
בשנת 2000, טיסורי שיתפה פעולה עם הפזמונאי דיק סקנלן כדי לכתוב 11 שירים חדשים עבור העיבוד הבימתי לסרט "מילי המודרנית והמתוקה". ריצה מוצלחת בתיאטרון La Jolla Playhouse בסן דייגו הביאה למעבר המחזמר לברודוויי בשנת 2002, וטיסורי הייתה מועמד לפרס טוני עבור המוזיקה המקורית הטובה ביותר ולפרס דרמה דסק למוזיקה יוצאת דופן.
טיסורי שיתפה פעולה עם המחזאי טוני קושנר שלוש פעמים. בשנת 2004 היא הלחינה מוזיקה למחזמר "Caroline, or Change", שהביאה אותה למועמדות שנייה לטוני. בשנת 2006 היא כתבה מוזיקה מקורית לתרגומו החדש של קושנר ל"אמא קוראז' וילדיה" מאת ברטולד ברכט, שהופק במסגרת עונת שייקספיר בפארק 2006, שהועלתה בתיאטרון דלאקורט על ידי התיאטרון הציבורי. בקיץ 2011 אופרה מאת השניים בשת "A Blizzard on Marblehead Neck" הוצגה ב-Glimmerglass.
טיסורי הלחינה מוזיקה לסרטים "לילות ברודנט", "אובדן יהלום דמעה", "", "שרק השלישי", "מולאן השני", "והקיסר החדש של גרוב 2: קרונק של גרוב החדש".
טיסורי הלחינה את המוזיקה עבור "שרק המחזמר", אשר נפתח בברודוויי בשנת 2008 ועבורו היא הרוויחה מועמדויות לפרסי טוני ודרמה דסק עבור המוזיקה שלה.
בשנת 2011, היא כתבה את המוזיקה למחזמר "Fun Home" עם ספר ומילים מאת ליסה קרון, המבוסס על ספר זיכרון של אליסון בקדל. המחזמר הועלה באוף ברודוויי בתיאטרון הציבורי ב-17 באוקטובר 2013 והיה אמור להיסגר עד 4 בנובמבר 2013, עם הארכות רבות עד שהוא נסגר שם ב-12 בינואר 2014. גם הוא זיכה את טיסורי ב פרס אובי למחזמר לשנת 2014. בעקבות ההצלחה באוף ברודוויי, המחזמר הועבר לברודוויי לתיאטרון Circle in the Square, עם הצגות הרצה החל מ-27 במרץ 2015 ופתיחה רשמית ב-19 באפריל 2015. טיסורי וקרון זכו בפרס טוני למחזמר הטוב ביותר עבור "Fun Home", ובכך זו הייתה הפעם הראשונה שבה צוות כתיבה שכולו נשי זכה בפרס. המחזמר היה מועמד לפרס פוליצר לדרמה לשנת 2014.
טיסורי הייתה המנהלת האמנותית של סדרת הקונצרטים של מחזות זמר באוף ברודוויי, "Encores! Off-Center". האופרה שלה, "האריה, החד קרן ואני", הוצגה בבכורה עם האופרה הלאומית של וושינגטון במרכז קנדי בדצמבר 2013. הליברית שנכתב על ידי ג'יידי מקלאצ'י, מבוסס על ספר ילדים מאת ג'נט וינטרסון ובוימה על ידי פרנצ'סקה זמבלו.
עם ספר ופזמונים מאת דייוויד הנרי הוואנג, המחזמר החדש של טסורי, "Soft Power", החל להופיע בתיאטרון האמנסון בלוס אנג'לס, שנפתח בחודש מאי 2018 ועבר לתיאטרון קאראן בסן פרנסיסקו ביוני 2018. המחזמר נפתח באוף ברודוויי בתיאטרון הציבורי ב-14 בספטמבר 2019 בבימויה של לי סילברמן. המחזמר היה מועמד לפרס פוליצר לדרמה לשנת 2020.
ביולי 2019 הוציאה בכורה את האופרה שלה "כחול" (ליברטו: טזוול תומפסון) בפסטיבל גלימרגלאס בקופרסטאון, ניו יורק. האופרה עוסקת בנושא הנערים האפרו-אמריקאים שהפכו למטרה מרכזית לאכזריות משטרתית בארצות הברית.
חיים אישיים.
טיסורי חברה באגודת הדרמטיסטים של אמריקה. היא גרה עם בעלה, מייקל ראפטר, ועם בתם סיינה במנהטן.
כף מלאה במים
כף מלאה במים (באנגלית: Water by the Spoonful) הוא מחזה מאת קיארה אלגריה הודס. הוא זכה בפרס פוליצר לדרמה לשנת 2012.
הפקות.