בשנת 2014 נבחר ליו"ר עמותת העורף, שמטרתה לשקוד על טיפוח מורשת פיקוד העורף, להנציח את זכרם של חללי חיל העורף, ולתמוך במשפחות החללים.
בחודש יוני 2018 הכריז בר-לב כי הוא מתמודד לראשות העיר רמת השרון בבחירות המוניציפליות שייערכו באוקטובר 2018, אך לא עלה לסיבוב השני ומשמש מאז כחבר מועצה.
בנובמבר 2020 החל בר-לב במיזם אינטרנטי בעמוד הפייסבוק שלו, שמטרתו העלאת מודעות כנגד הטרדות מיניות ואלימות כנגד נשים.
בוגר לימודי מינהל חינוכי במכללת ספיר.
נשוי לנורית, מנהלת בית ספר ברמת השרון לשעבר וכיום מנהלת מחלקת חינוך כוכב יאיר, צור יגאל. אב ל-3 וסב ל-5 נכדים.
משה בן שלמה אבן חביב
רדיבוי קוראץ'
רַדיבוֹי קוֹראץ' (בסרבית: Радивој Кораћ; 5 בנובמבר 1938 – 2 ביוני 1969) היה כדורסלן יוגוסלבי ששיחק באירופה בין השנים 1954–1969, בעמדת הפאוור פורוורד. בשנת 1969 נהרג קוראץ' בתאונת דרכים על יד סרייבו שבבוסניה, בגיל 30.
קוראץ' מחזיק בשיא הנקודות למשחק אחד ביורוליג (שבאותה תקופה היה קרוי גביע אירופה לאלופות בכדורסל), אותו קבע בעונת 1964/1965 כאשר קלע 99 נקודות במשחק של קבוצתו אוקק בלגרד מול אלוויק.
קריירת מועדונים.
קוראץ' נולד בעיר סומבור שבסרביה, עת הייתה חלק מממלכת יוגוסלביה. בגיל 16 החל לשחק עבור קבוצת אוקק בלגרד, ובמהרה הפך לשחקן מפתח בקבוצה וזכה לכינוי זוּקוֹ (Žućko) אשר ליווה אותו לאורך הקריירה. בתקופתו בבלגרד זכה עם קבוצתו ארבע פעמים באליפות ליגת העל היוגוסלבית, והוביל את כל קלעי הליגה בשבע עונות שונות, עם ממוצע כולל של 32.7 נקודות למשחק. כמו כן הוביל את קבוצתו שלוש פעמים לשלב חצי גמר גביע אירופה לאלופות, שהייתה ליגת הכדורסל הבכירה למועדוני כדורסל באירופה.
בשלב שמינית גמר גביע אירופה 1964/1965 קלע קוראץ' 71 נקודות במשחק הראשון בסדרה (מתוך שניים) מול קבוצת אלוויק, ובמשחק השני קבע את שיא הליגה עם 99 נקודות מתוך ה-155 שקלעה קבוצתו.
בעונת 1967/1968 עבר לשחק בקבוצת סטנדרד לייז', אותה הוביל לזכייתה הראשונה באליפות ליגת העל הבלגית. בעונה העוקבת שיחק בפטררקה פדובה מהליגה האיטלקית, והוביל את כל קלעי הליגה עם 581 נקודות.
נבחרת יוגוסלביה.
קוראץ' החל לשחק עבור נבחרת יוגוסלביה בכדורסל באליפות אירופה 1959, ובתשע השנים הבאות זכה עם נבחרתו במדליית כסף באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), שתי מדליות כסף באליפויות העולם (1963 ו-1967) ושתי מדליות כסף (1961 ו-1965) ומדליית ארד (1963) באליפויות אירופה.
באולימפיאדת רומא (1960) הוביל קוראץ' את כל הקלעים בטורניר עם 23.6 נקודות בממוצע למשחק, אך נבחרתו סיימה במקום השישי. כמו כן בטורנירי אליפות אירופה 1959, 1961 ו-1963 הוביל קוראץ' את טבלת הקלעים (עם ממוצעים של 27.6, 24.0 ו-26.4 נקודות למשחק, בהתאמה), ובאליפות אירופה 1961 אף נבחר ל-MVP של הטורניר.
מורשתו.
בשנת 1971 נקרא על שמו גביע קוראץ', אשר היה טורניר הכדורסל השלישי בחשיבותו באירופה. בשנת 2002, לאחר שהתפרק טורניר גביע קוראץ', שינתה פדרציית הכדורסל של סרביה את שם גביע הליגה הסרבית ל"גביע רדיבוי קוראץ'".
בשנת 1991 נכלל ברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות פיב"א, בשנת 2007 הוצג כחבר בהיכל התהילה של פיב"א ובשנת 2008 נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג.
ב-2022 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
מרכוס סלוטר
וידוי מעשר
סרף
שגיאת העתקה
מערכת היחסים בין מחנכים וילדים במסגרות החינוך והטיפול בגיל הרך
מערכת היחסים בין מחנכים וילדים בגיל הרך הוא תחום אשר זוכה להתעניינות מחקרית רבה בעשורים האחרונים, כחלק מבחינת הממדים השונים לאיכות הטיפול הניתן לילדים במסגרות החינוכיות, והשפעתם של אלה על התפתחות הילד.
חינוך ילדים בגיל הרך מחוץ למסגרת המשפחתית התקיים מאז ומתמיד, ואולם, בחברה המערבית קיימת עלייה ניכרת במספר הילדים הנכנסים למסגרות חינוכיות, שאינן הוריות, בהן הם מבלים את חלק הארי של שעות ערותם, וזאת כבר מינקותם. תופעה זו וההבנה הקיימת כי להתנסויות בגיל הרך ישנה חשיבות מכרעת להמשך התפתחותו של הילד, הביאו למחקר מעמיק, אשר מצא כי איכות האינטראקציות והקשר בין הילדים לבין המבוגרים שסביבם, מהווים מאפיין משמעותי המגדיר את איכות הטיפול שהילדים זוכים לו. מחקר זה מצא כי מבוגר משמעותי בתוך המערכת החינוכית, המקיים קשר משמעותי עם הילד, ישפיע לטובה על התפתחותו, גם כאשר האלמנטים המבניים של המערכת החינוכית אינם תומכים בתהליכי התפתחות טובים. חוקרים שתרומתם לתחום רבה, כמו פרופסור רוברט פיאנטה ואחרים, הוסיפו והתמקדו בתחום איכות מערכת היחסים של הילד עם המבוגרים במסגרת החינוכית, וכן באקלים הרגשי המאפיין אותה, על מנת לתמוך בהתפתחות הילדים ובתהליכי למידה המתקיימים בה. בנוסף למדדים של הוראה איכותית, מערכת היחסים בין המחנך והילד היא מרכיב חשוב בהתנסויותיו של הילד במסגרת החינוכית, אשר קובע באיזו מידה הוא יזכה להפיק תועלת מסביבתו החינוכית. למערכת יחסים זו השפעה מכרעת על נתיבי התפתחותו בשנות הילדות, והיא אף מנבאה את איכות התפתחותו גם בשנים מאוחרות יותר. מסיבות חשובות אלה, יחסים מיטביים של הילד עם מחנכיו במסגרת החינוכית נחשבים כיום לגורם מגן משמעותי, במיוחד להתפתחותם של ילדים המוגדרים בסיכון, ומהווים יעד מועדף להתערבות.
מאפייניה של מערכת היחסים בין המחנכת והילד במסגרת החינוכית.
מערכת היחסים בין המחנכת והילד מתאפיינת בתהליכים פסיכולוגיים פנימיים, בתפיסות, ציפיות וברגשות של כל אחד מן השותפים בקשר. לפי מודל שהציג פיאנטה מערכות היחסים הללו כוללות את מאפייניהם האישיים של המחנכת והילד, את הייצוגים המנטליים שיש לכל אחד על הקשר המשותף, וכן תהליכים של העברת מידע הדדיים, אינטראקציות התנהגותיות ותקשורת ומשא ומתן בין השניים, המעצבים מערכת יחסים הייחודית להם.
מערכת היחסים בהקשר דיאדי.
מערכת היחסים בין המחנכת והילד נבחנת כיום ברוח המחקר והתאוריות ההתפתחותיות העוסקות ביחסי הורה וילד, מתוך הנחה כי זו תאפשר הבנה מעמיקה יותר של תהליכי למידה והתפתחות במסגרת החינוכית, כפי שההתמקדות ביחסי הורה וילד קידמה את הבנת ההתפתחות במסגרת המשפחתית. מערכת היחסים בין המחנכת והילד מתאפיינת בדמיון רב למערכת היחסים של הילד והוריו, או מבוגר משמעותי אחר ובתפיסתם כמערכת דיאדית. דמיון זה משתקף באלמנטים הטיפוליים הקיימים בתפקידה של המחנכת, המזכירים את תפקידי ההורים במשפחה. כמו כן, יחסי הורה-ילד ויחסי מחנכת-ילד חולקים מטרות בסיסיות דומות, כמו עידוד פעילות חקרנית (רגשית ואינטלקטואלית), ופיתוח מיומנויות חברתיות ליצירת קשרים עם מבוגרים ועמיתים.
לפי גישה זו, מנגנונים שנצפו ביחסי הגומלין הורה-ילד עשויים להסביר את יחסי הגומלין בין המחנכת והילד. כך, חוקרים היוצאים מגישה זו מעריכים את איכותה של מערכת היחסים בדגש על מרכיבים כמו: הדדיות, התאמה, מעורבות, תגובתיות, וורבליות, סינכרוניזציה, רגישות, תמיכה וזמינות רגשית. איכויות אלה קשורות ליכולת של המבוגר להבין את המסרים הרגשיים– חברתיים של הילד (מילוליים ולא מילוליים כאחד), להגיב עליהם בסמיכות ובאופן מותאם, לשדר קבלה וחום רגשי, להציע עזרה כאשר יש צורך בכך, להדגים התנהגות מווסתת ולהציב מסגרת מתאימה הכוללת גבולות הולמים להתנהגות. מערכת היחסים בין המחנכת והילד מתוארת בספרות במושגים של קרבה, קונפליקט ותלות: מערכת יחסים חיובית מתאפיינת ביחסי קרבה, שמהווים מקור של ביטחון ותמיכה לילד, ואשר מאפשרים לו לחקור את סביבתו. בניגוד לה, מערכת יחסים שלילית המתאפיינת בקונפליקט אינה מאפשרת תחושת ביטחון, וזו המתאפיינת בתלות רבה של הילד במחנכת שלו מעכבת את יכולתו לחקור את סביבתו. באופן מתון יותר, יש המציעים כי יחסי מחנכת-ילד מוגדרים כחיוביים כאשר הם עונים על צורכיהם של שני השותפים במערכת היחסים, וכשליליים כאשר הם פוגעים בצרכיו של אחד, או של שני השותפים במערכת היחסים.
מערכת היחסים בהקשר קבוצתי.
מערכת היחסים הייחודית שבונה המחנכת עם הילד נובעת מהגדרת תפקידה כאשת חינוך, השונה מהאופן בו מוגדר התפקיד ההורי: הקשר של המחנכת עם הילד מוגבל למספר שעות קבוע ביום ומסתיים בדרך כלל לאחר פרק זמן של שנה או שנתיים. סדר היום והנורמות ההתנהגותיות במסגרת החינוכית קבועות, ונוגעות לכלל הילדים, וכן מירב האינטראקציות של המחנכת עם הילד מתרחשות במסגרת קבוצתית, שהיא מובנית ברובה, פחות אינטימית, כאשר תשומת הלב של המחנכת מתחלקת בין כל הילדים הנמצאים בה.