לפי המנהג המקובל, כאשר נישא הפסקס בתוך הפומריום, הגבולות הקדושים של העיר רומא עצמה, הוסר ממנו להב הגרזן. מטרת ההסרה הייתה לציין, בנסיבות פוליטיות רגילות, את העובדה שלמגיסטארים בעלי האימפריום אין סמכות שיפוטית של חיים ומוות בתוך העיר, מכוון שבתוך גבולותיה, סמכות זאת ניתנה לעם דרך האספות. לעומת זאת, במצב חירום, כאשר הוכרז על דיקטטורה ברומא, הליקטורים שליוו את הדיקטטור בתוך הפומריום, נשאו את הפסקסים עם להבים מחוברים, וזאת כסמל לכוחו הבלתי מוגבל של הדיקטטור באותה עת.
שימוש בסמל הפסקס בתקופה המודרנית.
מאז ימי רומא נעשה שימוש בפסקס על ידי תנועות לאומיות וחברתיות. אלה השתמשו בסמל הגרפי בלבד ולא נעשה עוד שימוש בחפץ עצמו.
פאסקס
בזיליקת סן אפולינר נואבו
רקבן מפוספס
רקבן מפוספס (מוכר גם בתור דבורני עין-פסים, שם מדעי: Eristalinus taeniops), הוא מין של זבוב ממשפחת הרחפניים. הרקבן המפוספס ידוע בכך שהוא מתחזה לדבורה, כמו רבים ממשפחת הרחפניים. חקיינות זאת משמשת להסוואה מפני טורפים המשתמשים בחוש הראייה כעופות. חקיינות זו אינה יעילה כנגד חרקים אחרים, הנסמכים פחות על ראייתם.
סגנון התעופה של הרקבן המפוספס, כמו שאר חברי משפחת הרחפניים, מיוחד בקרב החרקים. הוא כולל רפרוף כנפיים מהיר מאוד, המאפשר לרקבן לשהות באוויר במקום אחד.
הוא ניזון מצוף, המספק את האנרגיה הדרושה לסגנון תעופתו הרחפני. הנקבות אוכלות אבקת פרחים כמקור חלבונים להבשלת הביצים.
יצחק דדון
יצחק (ג'ק) דדון (נולד ב-29 בנובמבר 1951) הוא קצין משמר הגבול בדימוס, מפקדו התשיעי של משמר הגבול, בין השנים 1998–2001.
ביוגרפיה.
נולד בקזבלנקה, מרוקו בשנת 1951 ועלה לישראל בשנת 1961 בגיל 10. דדון גויס לצה"ל בשנת 1971 לסיירת חרוב בצנחנים, שם שירת כלוחם וכקצין, והשתחרר בשנת 1975. את שירותו הצבאי סיים דדון בדרגת רב-סרן. בהשכלתו הוא בוגר תואר ראשון (B.A.) ותואר שני (M.A.) במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה, וכן בעל תואר שני (MBA) במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.
בשנת 1985 הושאל ממג"ב על ידי משרד החוץ ונשלח למערב אפריקה לנושאי הדרכה, אימונים והקמת יחידות. במהלך שירותו במג"ב, מילא שורת תפקידים מרכזיים, בהם מפקד מג"ב איו"ש, מפקד מג"ב ירושלים.
לאחר שירותו במג"ב, עשה הסבה למשטרת ישראל ומילא תפקידים נוספים, בהם מפקד מרחב לכיש, סגן מפקד מחוז צפון וסגן ראש אגף מבצעים. משם הועלה לדרגת ניצב ומונה למפקד משמר הגבול התשיעי על ידי השר לביטחון הפנים אביגדור קהלני ועל ידי מפכ"ל המשטרה רב-ניצב יהודה וילק. בשנים 1998–2001 שירת כמפקד משמר הגבול. במהלך שירותו הקים יחידות רבות, הבולטות שבהן - יחידת המסתערבים של משמר הגבול (ימ"ס) ויחידות מיוחדות של לוחמים/בלשים (ימ"ג). בשנים 2001–2004 שימש כנספח המשרד לביטחון הפנים ומשטרת ישראל בארצות הברית וקנדה.
באוקטובר 2005 פרש ממשטרת ישראל לאחר 34 וחצי שנים בשירות כוחות הביטחון (צה"ל, מג"ב והמשטרה).
כיום הוא מתגורר בירושלים, נשוי לשושנה ואב לארבעה ילדים.
כנסיית אנגליה
פאסקים
דינר בחרייני
דינר בחרייני הוא המטבע הרשמי של מדינת בחריין. סימנו של המטבע הוא BHD לפי תקן ISO 4217, ب.د בערבית, או BD באנגלית. השם דינר משמש כיחידת מטבע של מדינות רבות רובן דוברות ערבית, והוא מבוסס על שמו של המטבע הרומי העתיק דנאריוס. הדינר הבחרייני מתחלק ל-1000 פילס.
הדינר הבחרייני שווה כ 8.44 ש"ח (נכון לשנת 2021 )
המטבע הונפק לראשונה ב-1965 והוא החליף את רופי המפרץ הפרסי כמטבע הרשמי של בחריין, בערך של 10 רופי לדינר.
נכון לשנת 2007, קיימים במחזור מטבעות של 5 פילס, 10 פילס, 25 פילס, 50 פילס, 100 פילס וחצי דינר. בעבר היה גם מטבע של פילס אחד, אך הוא הוצא משימוש. כמו כן קיימים שטרות של ½ דינר, 1 דינר, 5 דינר, 10 דינר ו-20 דינר.
שערי חליפין.
הדינר הבחרייני הוא המטבע השני הכי יקר בעולם. שער המטבע לעומת מטבעות לדוגמה : בשקלים במחיר של 8.9 ש"ח, בדולרים ב-2.64 דולר אמריקני, באירו: 2.22, בדינר כוויתי, המטבע החזק בעולם 0.81 בריאל עומאני: 1.02 בריאל סעודי: 9.95.
המטבעות החזקים בעולם.
1.דינר כוויתי
2. דינר בחרייני
5. לירה שטרלינג (פאונד בריטי)
6.דולר קיימני
7. אירו
מערת כבארה
מערת כַּבַּארַה היא מערת אבן גיר הממוקמת בשמורת חוטם הכרמל, צפונית-מערבית לרמת הנדיב. המערה שוכנת בגובה של כ-60 מטרים מעל גובה פני הים וכ-3 ק"מ מחוף הים. המערה ממוקמת במורדות הערוץ היורד ממזרח אל אזור ביצות כבארה לשעבר. המערה היא המערה הדרומית שבמערות הפרהיסטוריות שבכרמל, ובה אולם מרכזי שאורכו כ-26 מטר ורוחבו כ-20 מטר. המערה יושבה לפרקים החל מהתקופה הפלאוליתית התיכונה ועד סוף התקופה האפיפלאוליתית בין השנים 11,000–60,000 לפני זמננו, והתפרסמה בשל ממצאים ארכאולוגיים ושרידי שלד אנושיים חשובים שהתגלו בה בחפירותיהם של הארכאולוגים פרנסיס טרוויל-פיטר, משה שטקליס, עופר בר-יוסף, ושותפיהם.
המערה התגלתה על ידי משה שטקליס בשנת 1929 ונערכו בה חפירות רבות: ב-1930 על ידי דורותי גארוד ות"ד מקקאון, בשנת 1931 על ידי טרוויל-פיטר ודורותי ביינס מבית הספר הבריטי בירושלים ובית הספר האמריקני לחקר הפרהיסטוריה, בשנים 1951-1957, 1964-65 על ידי שטקליס מהאוניברסיטה העברית. בשנת 1968 על ידי עופר בר-יוסף ואיתן צ'רנוב, ובשנים 1982–1990, על ידי צוות ישראלי-צרפתי, בראשותם של עופר בר-יוסף, ברנאר ונדרמרש וברוך ארנסבורג.
באתר שש שכבות עיקריות, המסומנות ב-A ועד F.
שכבה A - השכבה העליונה ביותר, שייכת לבין ימינו לתקופה הכנענית.
שכבה B - שכבה נאטופית (לפני כ-11,000-12,000 שנים).
שכבה C - שכבה כבארית (לפני כ-16,000-18,000 שנים, הכינוי בא משם המערה).
שכבה D - שכבה אוריניאקית.
שכבה E - שכבה אוריניאקית.
שכבה F - שכבה מוסטרית (לפני כ-41,000 שנים ויותר).
בחפירות שטקליס ב-1965 נתגלה שלד תינוק ניאנדרתלי כבן שבעה חודשים מהתקופה המוסטרית, שנקבר קבורה ראשונית מכוונת.הממצא העיקרי שנמצא במערה בחפירות בשנת 1982 על ידי הצוות הישראלי-צרפתי, הוא שלד של אדם ניאנדרתלי. השלד, שכינויו "משה", תוארך בשיטת הלומינסצנסיה התרמית לסביבות 60,000 לפנה"ס. זהו השלד המקיף והשמור ביותר של האדם הניאנדרתלי שנמצא עד כה. השלד שנמצא כלל עמוד שדרה, צלעות ואגן, אך לא נמצאו הגולגולת והגפיים התחתונות. מאז שנת 1856, התבסס חקר הניאנדרתלים ברובו על גולגולות שונות שנמצאו בחפירות. עם זאת עד ל"משה" לא התגלה אף לא חלק קטן משלד הגוף של אדם ניאנדרתלי, ובשל כך חשיבותו הרבה. הממצא עורר הדים בעולם ופתר חלק מהמחלוקות שהיו בנושא זה במשך תקופה ארוכה.
בשכבה C נמצאו עצמות שרופות של ילדים ומבוגרים, המעידות על מנהג של שריפת מתים. נמצאו כלים רבים ומגוונים השופכים אור רב על הכלים של בני האדם והחומרים מהם יוצרו בתקופות הקדומות (בעיקר כלי צור וכלים עשויים מעצמות כמו צלצלים, חכות, מגרדים וידית מגל). כמו כן נמצאו שרידים של בעלי חיים שונים, שחלקם נכחדו מארץ ישראל (כמו קרנף), שיש בהם ללמד על החיות שהיו קיימות בארץ ישראל, השימוש של בני האדם בבעלי חיים בתקופות הנאטופית והכבארית, בארץ ישראל, ועל שינויים גאוגרפיים שחלו במקום בתקופות אלו.
כבארה
מערת כברה
בכורות (יהדות)
בכורות
בכורה (יהדות)
אורי גרוס
אורי גרוס (נולד ב-28 במרץ 1974) הוא תסריטאי ויוצר סדרות טלוויזיה ופורמטים.
קורות חייו.
גרוס נולד בגבעתיים ועבר בכיתה ג' לרעננה. החל לכתוב לטלוויזיה עם הקמת ערוץ 2 לתוכנית "הקרנבל של מיכל" של מיכל ינאי ששודרה בערוץ 2. לאחר מכן כתב לתוכניתה של ינאי "קצפת" בערוץ הילדים, שם הכיר את ארז טל שהתארח באחת התוכניות. טל הציע לו להצטרף אליו ואל תמר מרום, וביחד לכתוב תוכנית לארז טל ולאורנה בנאי - "רק בישראל". התוכנית זכתה להצלחה ונמשכה חמש עונות. בהמשך פיתחו טל וגרוס יחד את השעשועון הטלוויזיוני "הכספת" שנמכר לערוצים שונים בכ-20 מדינות. בשנת 2001 שימש מנהל פיתוח התוכניות של "קשת" (ערוץ 2). כן עסק בפיתוח הגרסאות הישראליות של תוכניות ראליטי רבות כמו "הישרדות", "המירוץ למיליון" ופרויקט Y של yes. הוא יוצר שותף בפורמט "הכוכב הבא" שנמכר לעשרות מדינות ב-2015. בשנת 2004 כיהן כיועץ תוכן של רשת, שהתמודדה למכרז השני של ערוץ 2 וזכתה בו. כמו כן היה יועץ תוכן במכרז של קבוצת "ישראל 10" שזכתה אף היא בזיכיון להפעיל את ערוץ 10.
בשנת 2004 החל לכתוב עבור יס וטדי הפקות את סדרת הדרמה היומית "השיר שלנו" בכיכובם של נינט טייב ורן דנקר, ששודרה ב-yes במשך ארבע עונות. בשנת 2008 יצר סדרה נוספת בכיכובו של רן דנקר, "דני הוליווד", קומדיה מוזיקלית הכוללת מסע בזמן. הסדרה שודרה ביס, ארכה 200 פרקים וזכתה לפיילוט אמריקאי עבור רשת CW.
ב-2012 יצר עבור הוט את הסדרה "תנוחי" שאיגדה לראשונה ארבע דמויות נשיות מסדרות שונות: חנה לסלאו (נעמי שחר) מ"השיר שלנו", צופית גרנט (מרב בן-בסט) מ"חשופים", אוולין הגואל (ברוריה פסקל) מ"פיק אפ" וגילת אנקורי (עידית לינוביץ') מ"רמת אביב גימל", כשלצידן כיכבה בתפקיד ראשי גם יעל גרובגלס (גבי בר לב).
ב-2017 השיק במקביל את הסדרות "Oboy" המשודרת בערוץ הילדים שזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריות דרמת השנה לנוער ושחקנית השנה ג'וי ריגר, ואת הסדרה "לצבי יש בעיה" בכיכובו של צביקה הדר המשודרת ב"רשת".
בין השנים 2015-2018 כתב את המחזה, את השירים ואת סרט הפתיחה למופע הפסטיגל ("היי סקול פסטיגל" 2015, "היי סקול פסטיגל 2" 2016, ״סטורי של פסטיגל״ 2017). במאי 2021 פורסם כי גרוס ישוב לכתוב את מופע הפסטיגל לאותה שנה.