בעוד מדינות הלאום מתקשות להתמודד עם משבר האקלים, להגיע בינן לבין עצמן להסכמות על דרכי הפעולה, ואינן מיישמות מסקנות שעולות מוועידות האקלים השונות, יכולת התגובה והפעולה של הערים מהירה ויעילה הרבה יותר, וכך גם היכולת שלהן ליצור שיתופי פעולה והסכמים עם ערים אחרות. הן לא תלויות בהסכמים דיפלומטיים מדיניים ויכולות לייצר שיתופי פעולה עם ערים אחרות גם כאשר יש מתיחות בין המדינות אליהן הן שייכות. דוגמה לכך ניתן לראות ביוזמת C40 Cities Climate Leadership Group, קבוצה המונה 96 ערים מרכזיות שמתאגדות יחד כדי להתמודד עם שינויי האקלים.
תחומים בהם המדינות נאלמות/נעלמות – העיר נדרשת לתפקד ולספק שירותים לתושביה ברמה היומיומית ולכן חייבת לפעול ולספק פתרונות במצבים ותחומים מהם נפקדת המדינה. הוואקום הזה יכול לנבוע ממגוון סיבות: בין אם טכניות – ממשלה משותקת בגלל תקופת בחירות – ובין אם מהותיות, כגון הרצון לשמר את הסטטוס קוו בנושאי דת-מדינה. המחויבות של ערים לתפקד מכריחה אותן ומאפשרת להן לפעול באותם חללים מהם נפקדת המדינה.
תרבות אורבנית – ישנם גורמים רבים שתורמים לעליית מעמדן של ערים, אך התרבות האורבנית היא גם הסיבה וגם התוצאה של מרכזיותן של ערים. בארצות הברית, למשל, הטלוויזיה היא אינדיקטור טוב דרכו ניתן לראות את השינויים במעמדן של ערים. בעוד שהעיר תמיד היוותה תפאורה לסרטי פשע וסדרות משטרה, אופרות סבון וקומדיות התרחשו בפרברים. משנות ה-90 ניתן לראות שינוי מובהק – התחילו להופיע סדרות שהתרחשו בערים והציגו צעירים יפים, משכילים ומצליחים. סיינפלד, חברים, סקס והעיר הגדולה הן דוגמאות בולטות. שינוי זה מיוחס לגורמים רבים (תמורות כלכליות, דמוגרפיות, שינויים פוליטיים ועוד) וגם לקשר הקיים בין יצירתיות תרבותית בתחומי האומנות והתקשורת, לכלכלה. משנות ה-90, "יצירתיות" ו"ידע" (תעשיית הידע) הפכו מזוהות עם קהילות עירוניות ועסקים מקומיים –עירוניים. הקשר בין תרבות ועירוניות מתבטא גם בערכים של קיימות סביבתית. ערים מציעות אפשרות אידיאלית לחיים ברי קיימא כיון שהתושבים מתבססים פחות על שימוש ברכב פרטי ויותר בתחבורה ציבורית, הולכים יותר, המגורים בעיר יותר יעילים מבחינה אנרגטית ועוד. אקטיביזם אזרחי סביבתי ואורבני מתבטא גם בשאיפה לשימוש מחדש בסביבה הבנויה הוותיקה לצרכים הנוכחיים.
הגות רלוונטית.
בעת העתיקה היה המודל הפוליטי של ערי מדינה נפוץ מאוד, ולאחר מכן עלתה קרנן של מדינות הלאום, שהוא המודל הפוליטי המוביל בעידן המודרני. במאה ה-20, עם חיזוק מעמדן של הערים, התפתחה גם ההגות האורבנית.
אחד ההוגים המשפיעים בנושא האורבניות החדשה היה כריסטיאן נורברג-שולץ , אדריכל ואקדמאי נורווגי. שולץ עשה שימוש במושג הרומי גניוס לוקי ("genius loci") , שמשמעותו היא הרוח המגנה של מקום. בספרו משנת 1979 השתמש שולץ במושג זה על מנת לתאר את הרוח החיה של העיר, וטען שיש לשים אותה במרכז התכנון האורבני, במקום להתמקד רק בהיבטים המרחביים של העיר.
הפילוסוף והסוציולוג אנרי לפבר פיתח את רעיון הזכות לעיר. תפיסה זו רואה באזרחות עירונית כחברות בקהילה פוליטית עירונית, אשר הקריטריון לקבלתה הוא מגורים בעיר והיא אינה כרוכה בסטטוס חוקי רשמי כלשהו. לפי המודל של הזכות לעיר, האזרחות העירונית נותנת לתושבים שתי זכויות עיקריות: הזכות למרחב עירוני ראוי, והזכות להשתתפות בהליך עיצוב המרחב העירוני.
הזכות לעיר נהייתה פופולרית והיא אומצה על ידי מספר תנועות של מחאה עירונית בעולם, בין היתר בוושינגטון, מונטריאול והמבורג. עם זאת, השימוש הפופולרי במונח זה הוביל לביקורות מאחר שהוא מפרש את הזכות לעיר כדרישה לשינוי במסגרת הסדר הקיים לעיר הומאנית ושוויונית יותר, בעוד שהזכות לעיר לפי לפבר חותרת לא רק כנגד הרעיון המסורתי של אזרחות, אלא גם כנגד התפיסה הכלכלית הקפיטליסטית.
מקרי קצה.
העיר האפורה: מרחב אפור הוא מושג תאורטי שפותח על ידי הגאוגרף אורן יפתחאל, המסביר את הגורמים והתוצאות של התרחבות מהירה לא פורמלית וארעית באזורי פיתוח עירוניים, הנפוצה מאוד כיום. טענה מרכזית במושג זה גורסת כי התרחבות השטחים שאינם מוכרים רשמית משקפת שינוי משמעותי בצורות ממשל מקומיות ואופי האזרחות העירונית. שטחים אפורים כוללים תערובת מגוונת של פרויקטי פיתוח, שטחים, אוכלוסיות ויחסי גומלין, הממוקמות בטווח שבין התחום "המואר" בו הכל חוקי, רשמי ובטוח לבין ה"חושך" המכיל גירוש, הרס ומוות. השטחים האפורים אינם חלק אינטגרלי מהעיר אך גם לא מנותקים ממנה לגמרי, והם מהווים שוליים זמניים-קבועים של האזורים העירוניים של ימינו. העיר האפורה אינה אלתור חד פעמי ספונטני, אלא תופעה בעלת אופי מערכתי, עם השפעות מבניות עירוניות ופוליטיות ארוכות טווח. יפתחאל טוען שהגדרת אזור כ"אפור" הפכה למדיניות מקובלת ודרך לשלוט בקבוצות שוליים, לסמן את התושבים כחריגים ולדון אותם לקיום אורבני ארעי, תחת איום מתמיד של מאסר, אלימות ועקירה.
עיר מקלט (sanctuary city) – ערים (בדרך כלל בצפון אמריקה ובמערב אירופה), המגבילות את שיתוף הפעולה שלהן עם מאמצי המדינה לאכיפת חוקי ההגירה. מטרתה של מדיניות זאת מצד אחד הפחתת החשש מגירוש ופירוק משפחות בקרב מהגרים לא חוקיים, כך שאנשים כאלה יהיו מוכנים יותר לדווח על פשעים, להשתמש בשירותי בריאות ורווחה, ולרשום את ילדיהם למערכת החינוך, ומן הצד השני לאפשר לרשות לדעת כמה ואילו תושבים חיים בשטח השיפוט שלה.
יוזמות של ערים להרחבת מעגל הזכויות של תושביהן.
יוזמות בישראל.
בישראל התאגדו העיריות אינן מקבלות ממשלתיים התאגדו ויצרו את פורום ה-15, במטרה להעצים את סמכויותיהן של הערים החברות בו באמצעות ביזור סמכויות ומתן עצמאות ניהולית רחבה יותר לערים. הפורום מבקש להניח יסודות שיובילו את החברות בו להיות ערים איכותיות ומתקדמות, עם מרחב ציבורי איכותי, שירותים חברתיים וקהילתיים מיטביים, מערך תחבורה יעיל ועוד. בין העיריות החברות בפורום נמצאים מטרופולין חיפה, תל אביב, ובאר שבע. העיריות החברות בפורום משרתות כ-80% מהאוכלוסייה בישראל.
עיריית תל אביב מנפיקה לתושביה (הרשומים במרשם האוכלוסין ומבוגרים מ-13 שנים) כרטיס תושב בשם "דיגיתל", אשר מעניק זכויות והנחות בקבלת שירותים עירוניים.
כסף בבנק (2020)
כסף בבנק (2020) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-10 במאי 2020, ב-WWE Performance Center, המשמש כמתחם האימונים של ה-WWE בשגרה באורלנדו, פלורידה, בעוד שקרבות הסולם המסורתיים הוקלטו מראש ב-15 באפריל והתקיימו במשרדי המטה של הארגון שבסטמפורד, קונטיקט. האירוע היה האירוע ה-11 בסדרת אירועי כסף בבנק.
במקור, האירוע היה אמור להיערך בשידור ישיר ברויאל פארמס ארנה שבבולטימור, מרילנד. אולם, היכל הספורט וארגון ה-WWE נאלצו לבטל את קיום האירוע עקב התפרצות מגפת הקורונה. הארגון הודיע שקרבות הסולם המסורתיים של כסף בבנק יתקיימו במשרדי המטה שלו בסטמפורד, קונטיקט, כשניתן לקרב הסולם גימיק חדש בשם "הסולם התאגידי", ובו המתאבקים יחלו את הקרב בקומת הקרקע ויעשו את דרכם עד לגג המבנה, שם המנצח בקרב יקבע.
שמונה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, אוטיס ואסקה ניצחו בקרבות הסולם כסף בבנק, שהתקיימו במקביל. עוד ברשימת הקרבות, דרו מקינטייר ניצח את סת' רולינס ושמר על אליפות ה-WWE, ברון סטרומן ניצח את בריי וויאט ושמר על האליפות האוניברסלית, וביילי ניצחה את טמינה ושמרה על אליפות הנשים של סמאקדאון.
הפקה.
רקע.
האירוע כסף בבנק הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-WWE מאז שנת 2010 ובדרך כלל נערך בין חודש מאי לחודש יולי. שם האירוע נקרא על שם קרב הכסף בבנק, שהוא קרב סולם, שבו המשתתפים בקרב משתמשים בסולמות כדי להוריד את המזוודה מוו התלייה אשר נמצא מעל הזירה. המזוודה מכילה חוזה, המבטיח לזוכה בה קרב על אליפות עולם בכל זמן ובכל מקום שירצה במהלך השנה הקרובה. בדרך כלל, קרב זה כולל שמונה משתתפים המתחלקים שווה בשווה בין המותגים Raw וסמאקדאון (ארבעה מ-Raw וארבעה מסמאקדאון); לעומת זאת, בשנת 2020 פורסם שיהיו רק שישה משתתפים/ות (שלוש/ה מ-Raw ושלוש/ה מסמאקדאון). לזוכה בקרב הכסף בבנק של הגברים הייתה האפשרות לבחור בין האליפות האוניברסלית של Raw לבין אליפות ה-WWE של סמאקדאון. לזוכה בקרב הכסף בבנק של הנשים הייתה האפשרות לבחור בין אליפות הנשים של Raw לבין אליפות הנשים של סמאקדאון.
השפעת מגפת הקורונה.
כמו כל אירועי הספורט בכלל ובאירועי ההיאבקות המקצועית בפרט, אירוע זה הושפע על ידי מגפת הקורונה ולכן נדרשו להיעשות שינויים רבים בנושא. האירוע היה אמור להתקיים ברויאל פארמס ארנה שבבולטימור, מרילנד. אולם, ב-30 במרץ, כשבוע לפני רסלמניה 36, מושל מרילנד, לארי הוגאן הוציא צו הישארות בבתים. פרסומת על האירוע כסף בבנק הוצגה במהלך הלילה השני של רסלמניה 36, ששודר ב-5 באפריל, אך זאת ללא כל אזכור באיזו עיר ובאיזה אולם תתקיים. בסופו של דבר, אולם הרויאל פארמס ארנה ביטל את כל מופעיו בעקבות המגפה והחל במדיניות החזרים כספיים.