נוגדנים מואנשים או נוגדנים כימריים הם נוגדנים שמקורם אינו מבני האדם, אלא מבעלי חיים אחרים, שעוברים תהליך האנשה. בתהליך זה, רצפי החלבון שנלקחו מהחיות עוברים תהליך שבסופו הם נהיים דומים במידת האפשר לנוגדנים שמיוצרים באופן טבעי בבני אדם. תהליך ההאנשה מבוצע בדרך כלל על נוגדנים חד-שבטיים.
האזור המשתנה (Fv) בכל נוגדן מואנש מקורו בעכבר, ואילו היתר מקורו באדם. נוגדנים מואנשים מיוצרים בהנדסה גנטית וחשיבותם היא בכך שהם אינם מזוהים כאימונוגן (גורם זר) על ידי מערכת החיסון ולכן אינם מותקפים על ידה.
גריסקירכן (מחוז)
גריסקירכן הוא מחוז בצפון מערב מדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה. בירתו והעיירה הגדול בו היא העיירה גריסקירכן, ויש בו 34 עיירות. שכניו הם המחוזות: שרדינג בצפון מערב, רוהרבאך בצפון, אורפאר במזרח, מחוז לינץ בדרום מזרח ומחוז ולס בדרום. המחוז משתרע על 579 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 42,000 תושבים.
דרגות בצה&quot;ל
ג'אן מישל ג'אר
MTHFR (אנזים)
MTHFR, ראשי התיבות של 5,10-מתילן-טטרא-הידרו-פולאט רדוקטאז (באנגלית: 5,10-Methylenetetrahydrofolate Reductase) הוא אנזים בגוף האדם, אשר משמש בתהליך המטבוליזם של הפולאטים.
מוטציות באנזים זה עלול לגרום לרמה גבוהה של הומוציסטאין.
פעילות כימית.
הפעילות הכימית של האנזים - תרשים 1:
פעילות זו היא חלק מהמטבוליזם של הפולאטים - תרשים 2:
גנטיקה.
הגן נמצא בכרומוזום 1.
חוסר MTHFR הוא פגם גנטי נפוץ ביותר בקרב של כמחצית מהאוכלוסייה.
האלל הפגום הנפוץ ביותר קרוי C677T, כי במיקום 677 בגן של MTHFR מוחלף ציטוזין (C) ב-תיאמין (T).
מטילדה (ספר)
מָטִילְדָה (באנגלית: Matilda) הוא ספר ילדים מאת הסופר הבריטי רואלד דאל שאויר בידי קוונטין בלייק. הספר יצא לאור בשנת 1988 בלונדון שבבריטניה. הוא תורגם לעברית על ידי יעל ענבר, ויצא לאור בישראל כחלק מסדרת "מרגנית" של הוצאת זמורה ביתן בשנת 2000.
ב-1996 הופק סרט הוליוודי בשם "מטילדה", בהפקתו, בימויו ובכיכובו של דני דה ויטו, המבוסס על עלילת הספר.
עלילה.
הוריה של מטילדה סטמבל מפגינים כלפיה חוסר אכפתיות, על אף שהיא מראה סימנים של גאונות, הם מעודדים אותה לשבת ולצפות בטלוויזיה במקום לעסוק בפעילות המועדפת עליה - קריאת ספרים. מטילדה מבלה שעות ארוכות בספרייה ורוכשת שם ידע רב וכאשר היא מתחילה ללמוד בבית ספר היא כבר מכירה את החומר הנלמד. מורתה הטובה, העלמה ג'ניפר מרשמלו, מעוניינת להעלות את מטילדה כתה, אך המנהלת, העלמה אגאתה טרופדרוס, מסרבת.
העלמה טרופדרוס מתגלה כאשה אכזרית שמענישה ילדים בחומרה, לעיתים על לא עוול בכפם. העונשים שלה כוללים כליאה בארון צר וחשוך הנקרא "חנקרון" או יידוי התלמידים עצמם למרחק רב. היא מאמינה שהטלת אימה היא הדרך הטובה ביותר לחנך. לדבריה בית-הספר הטוב ביותר הוא "בית-ספר שאין בו תלמידים". התלמידים מרגישים שהם נמצאים במלחמה נגדה ובמסגרת זו מבצעים נגדה תעלולים באומץ רב. העלמה טרופדרוס לרוב מצליחה לנחש מי האחראי למעשה הקונדס ומענישה אותו ביד קשה.
הוריה של מטילדה מגיעים לנקודות שפל ביחסם למטילדה בתם (אביה קרע ספר ששאלה מהספרייה וקרא לה שקרנית לאחר שחישבה במהירות את רווחיו), ולכן מטילדה מחליטה להענישם. ה"עונשים" שהיא מחליטה להעניק להם כוללים יצירתיות רבה. באחת הפעמים מטילדה מורחת דבק פלא על כובעו של אביה כדי שלא יוכל להורידו ואמה נאלצת לגזוז את שערו; בפעם אחרת היא מחביאה תוכי בארובה ומשכנעת את בני משפחתה שהוא בעצם רוח רפאים.
בינתיים, מגלה מטילדה שהיא בעלת יכולת טלקינזיס, ומספרת זאת לעלמה מרשמלו בלבד. היא מגלה זאת כאשר חברתה הטובה, לוונדר, שמה סלמנדרה בתוך מי השתייה של הגברת טרופדרוס, שהאשימה בכך את מטילדה. בזעמה, מצליחה מטילדה, באמצעות עיניה, להטות ולהפיל את כוס המים של העלמה טרופדרוס.
העלמה מרשמלו לוקחת את מטילדה לביתה הדל כדי לעמוד על יכולתה יוצאת הדופן, ושם מתברר למטילדה שהעלמה טרופדרוס היא דודתה של העלמה מרשמלו, שנתמנתה לאפוטרופוסית עליה לאחר מות אביה בנסיבות מחשידות. העלמה טרופדרוס, שהפכה את העלמה מרשמלו לשפחתה, השתלטה על בית אביה ואילצה אותה לשלם על האוכל והביגוד שסיפקה לה במשך תקופה זו, ולכן היא ענייה כל כך. מצוידת במידע זה, מתכננת מטילדה להיפטר מהעלמה טרופדרוס בעזרת היכולת המיוחדת שלה.
כאשר נכנסת העלמה טרופדרוס לכיתתה של העלמה מרשמלו, כותבת מטילדה בגיר שאותו היא מזיזה באמצעות עיניה, על הלוח, בשם אביה של העלמה מרשמלו. היא מצווה על העלמה טרופדרוס לשלם את המשכורת שהיא חייבת לעלמה מרשמלו ולהשיב לה את דירתו של אביה. למחרת, נוטשת גברת טרופדרוס את הבית, ולאחר עזיבתה עולה מטילדה לכתה הגבוהה, שבה היא מאבדת את יכולת הטלקינזיס. להשערת העלמה מרשמלו, הדבר נובע מכך שעל מטילדה לאמץ את מוחה על מנת להתמודד עם הלחץ הכללי של הכיתה הגבוהה, ולכן לא נותר לה "כוח מוחי" מיותר שאותו היא יכולה לנצל על ידי הזזת דברים עם עיניה.
באותה עת, מגלות רשויות החוק שאביה של מטילדה מוכר מכוניות גנובות, והוא מחליט להימלט לספרד. מטילדה מבקשת את רשותם של הוריה להישאר ולגור עם העלמה מרשמלו, הם מסכימים ונפרדים ממנה לנצח.
ביקורת.
הספר זכה להצלחה רבה, וב-1996 אף הופק סרט הוליוודי בשם "מטילדה", בהפקתו, בימויו ובכיכובו של דני דה ויטו, המבוסס על עלילת הספר. ב-2013 הופק מחזמר על ידי טים מינצ'ין, על פי עלילת הספר.
עדי ה'
ערבית פלסטינית
ערבית פלסטינית (اللهجات الفلسطينية) או ערבית ירדנית היא כינוי למספר להגים ערביים, תת-קבוצה של השפות הערביות הלבנטיניות, המדוברות באזור המנדט הבריטי על פלשתינה (א"י) לשעבר.
השפה הערבית היומיומית המדוברת בקרב הפלסטינים, הירדנים וערביי ישראל מגוונת וכוללת מספר להגים. כל הלהגים משתייכים לענף המזרחי של הלהגים הערביים, והם נחלקים לשתי קבוצות עיקריות: להגים דרום-סוריים שמדוברים בקרב מיעוט מהפלסטינים, בקרב חלק מערביי ישראל ובעיקר הדרוזים, ולהגים בדואיים, שמדוברים בקרב הבדואים. אפשר להבחין בהבדלים בשפה המדוברת בין אזורים גאוגרפיים שונים בישראל, ב וברצועת עזה, וכן בין קבוצות שונות: הערבית המדוברת בפי תושבי הערים (מַדַנית) שונה מזו המדוברת בפי תושבי הכפרים (פַלאחית). לערבית הפלסטינית יש מאפיינים לשוניים ייחודיים המבדילים אותה מהסוגים האחרים של הלהגים הערביים המודרניים, אך הערבית הפלסטינית העירונית קרובה יותר ללהגים הצפון-לבנטיניים שמדוברים בסוריה ולבנון.
במשך השנים וכתוצאה מחשיפה לחברה הישראלית העברית חדרו מילים עבריות לערבית הפלסטינית כגון: פלאפון, רמזור (המשובש לעיתים ל"רמזוּן"), מחסום, אזעקה, משטח, שמנת, עסיס, מזגן, בסדר, מים ועוד. חלק מן המילים האלו אף קיבלו ריבוי שבור (לדוגמה: מחסום - מחאסים; משטח - משאטיח) ולא ריבוי שלם נקבה (ات), שמצורף בדרך כלל למילים הזרות (לדוגמה: מזגן - מזגנאת). חדירה של מילים עבריות לערבית מתקיימת בעיקר אצל ערביי ישראל.
אוצר מילים.
אוצר המילים של הערבית הפלסטינית, בחלק מהמקרים, שונה מזה שבערבית הספרותית, בעיקר במילות יחס ושאלה.
טבלה המשווה בין מילות שאלה בערבית ספרותית לבין מקבילותיהן הפלסטיניות:
הגייה.
הגיית עיצורים.
ישנם מספר עיצורים הנהגים בערבית הפלסטינית בצורה שונה מהערבית הספרותית. רוב צורות ההגייה משותפות לקבוצת הערביות הלבנטיניות. צורות ההגייה הנפוצות בדרום ישראל וברשות הפלסטינית משותפות ללהגים הבדואים.
הגיית מילים.
בניגוד לערבית הספרותית, הערבית המדוברת, ובכללה הערבית הפלסטינית, נוטה לקצר את הגיית המילים. לפיכך, הפלסטינים מקצרים הגייתן של מילים שמקורן בערבית הספרותית לפי הקווים הכלליים הבאים:
הניקוד הסופי אינו קיים בשמות עצם ובשמות תואר. בחלק מתוארי הפועל הניקוד הסופי התקבע עם צורתה של המילה, לדוגמה, تقريبًا ("בקירוב", בעברית). כמו כן, סיומות פעלים בגופים היחידים מסתיימות בהיעדר תנועה, וסיומות פעלים בגופי הרבים מסתיימות בהברה פתוחה - כתוצאה של השמטת האות האחרונה, המופיעה במילה בגרסתה הספרותית. הגייה זו מקבילה להגיית הפעלים בעברית.
צָ'מַּה קצרה לעיתים נהגית כקמץ קטן ולעיתים כקובוץ, בהתאם לבניין ומשקל. כַּסְרַה קצרה נהגית כסגול.
דיפתונג פַתְחַה-סֻכּוּן על ואו הקיים בערבית הספרותית יהפוך לצָ'מַּה הפוכה שנהגית כחולם. לדוגמה: ثَوْر-&gt;ثٝور
דיפתונג פתחה-סכון על יא (צליל אַי) הקיים בערבית הספרותית יהפוך לכַּסְרַה הפוכה שנהגית כצירי.
פתחה לפני תא מרבוטה על אותיות בערבית הספרותית תהפוך לכַּסְרַה הפוכה חוץ מאותיות נחציות או גרוניות והאות רא. במילה שהיא בסמיכות תהפוך הפתחה לכסרה הפוכה על כל האותיות.
כלל אצבע אומר שכאשר יש שני עיצורים בראש מילה, אחד מהם ינוקד בסכון. כלל זה אינו מתקיים כאשר האות השנייה דגושה, שכן אין בערבית סכון לפני אות דגושה. מיקומן של אמות קריאה לאחר העיצור השני מחייב את הגיית הסכון על האות הראשונה, שכן לא ייתכן סכון לפני אם קריאה.
דקדוק.
בערבית המדוברת, ובכללה הפלסטינית, ההתייחסות בפעלים לנוכחות ונסתרות הן לנוכחים ונסתרים, בהתאמה. הדבר מקביל למגמות בעברית, לפיהן צורות פעלים ייחודיות לעבר נסתרות כבר אינן קיימות יותר והשימוש בצורות העתיד לנוכחות ונסתרות הולך ופוחת.
צורת ההתייחסות לריבוי שאינו מציין בני אדם (רשמב"א) היא בשלוש צורות: כנקבה יחידה — בדומה לערבית הספרותית, כזכרים רבים וכנקבות רבות. שלוש הצורות קבילות ובשימוש, כאשר האחרונה שימושית רק כאשר היחיד הוא נקבה.
בניגוד לערבית הספרותית שבה הפועל מקדים את הנושא, בערבית המדוברת הצורה הנפוצה היא שהנושא קודם לפועל, בדומה לעברית.