אלן פליקס (בגילומו של אלן), הוא מבקר קולנוע יהודי נוירוטי, אשר אך זה יצא מגירושים לא נעימים מננסי (סוזן אנספק). שני ידידיו, לינדה (אותה משחקת דיאן קיטון) ודיק (אותו משחק טוני רוברטס), מנסים לשכנע אותו לצאת שוב לפגישות עם נשים. הוא מסכים, ומסתבר כי הוא מקבל עצות ביחסיו עם נשים מדמותו של המפרי בוגרט.
כאשר העלילה מתקדמת, מסתבר כי ביחסיו עם נשים שומר פליקס על חזות כוזבת. הוא מנסה להיראות סקסי ומתוחכם, אך כל מאמציו כושלים כאשר לרוב, ברגע האמת, מתגלה אופיו הנוירוטי וחסר הביטחון.
עם התקדמות הסרט מסתבר כי הניצוץ קיים בין פליקס ובין לינדה, הנשואה לדיק. כמו דמותו של בוגרט בסרט "קזבלנקה", פליקס נקרע בין אהבתו ללינדה ובין רגשי המחויבות שהוא חש כלפי דיק.
סיומו של הסרט הוא פרודיה על סופו המפורסם של הסרט , כולל לבישת מעילי הגשם הארוכים, המטוס והערפל. הדיאלוג השנון בא לחקות את הדיאלוג של הסרט המקורי, שכבר הפך למיתוס הוליוודי.
שם הסרט.
שמו של הסרט במקור היה "נגן זאת שוב, סאם" והוא מחווה למשפט "נגן זאת, סאם" מתוך הסרט "קזבלנקה". בסרט "קזבלנקה" סאם (דולי וילסון), הפסנתרן בבר של ריק (המפרי בוגרט), מתבקש תחילה על ידי אילזה (אינגריד ברגמן) לנגן את שירו "בחלוף הזמן" (As time goes by) ("נגן זאת פעם אחת סאם, לזכר הימים שחלפו"). סאם משקר כי אינו זוכר את השיר, וריק אומר "נגן זאת, סאם". לאחר מכן מבקש ממנו ריק לנגן במילים "ניגנת בשבילה, נגן זאת בשבילי". השורה המפורשת "Play it again, Sam" אינה נאמרת על ידי ריק או אילזה.
השם העברי לסרט "שחק אותה סם" הוא טעות תרגום שנבעה כנראה מהעובדה שהמילה האנגלית לנגן (Play) זהה למילה לשחק.
בתיאטרון.
המחזה הועלה מספר פעמים על הבימות בישראל. אחת הגרסאות הייתה זו של הבמאי אילן אלדד בכיכובם של מאיר סויסה ומיקי קם, שהועלתה בצורה עצמאית בשנת 1989. ב-2010 הוא הועלה על ידי תיאטרון באר שבע, בבימויו של אילן אלדד ובכיכובם של גורי אלפי (לסירוגין עם עידן אלתרמן), אפרת בוימוולד (לסירוגין עם יעל גרובגלס), גיא לואל ומירב שירום. ההצגה הפכה לשלאגר הגדול ביותר בתולדותיו של תיאטרון באר שבע, הגיעה ל-260 הצגות בשנה הראשונה להופעתה, וירדה מהבמות בשנת 2014 לאחר 300 הצגות. ההצגה זכתה בפרס התיאטרון הישראלי לקומדיה הטובה ביותר לשנת 2010.
בתרבות פופולרית.
בדצמבר 2019, בשעשועון הטלוויזיה המרדף, נשאל איתי הרמן מי ביים את הסרט "שחק אותה, סם" והוא השיב: "וודי אלן". טעות זו "עלתה" 175 אלף ש"ח.
קלרה הקדושה (פסקול)
קלרה הקדושה הוא פסקול מאת ברי סחרוף לסרט ישראלי בשם זה בכיכובם של לוסי דובינצ'יק, חליל אלוהב, ג'וני פיטרסון ומאיה מרון.
על עבודתו זו זכה ברי סחרוף בפרס אופיר בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר.
מיס מיוזיק (אלבום)
מסדר הרחצה
פרוק לגורמים
נטישת הדת
תאופיק פאשא
תאופיק פאשא (בערבית: محمد توفيق باشا; תעתיק מדויק: מחמד תופיק באשא; 15 בנובמבר 1852 - 7 בינואר 1892) היה ח'דיו מצרי.
ביוגרפיה.
תאופיק נולד ב-15 בנובמבר 1852, לאסמאעיל פאשא שאף הוא היה ח'דיו מצרי ולנסיכה שאפיק-נור. למרות שהיה בנם הבכור, לא נשלח ללמוד באירופה כשאר אחיו, ונשאר לגדול במולדתו.
ב-1866, עשה אסמאעיל פאשא מאמץ גדול לשנות את סדר הירושה בשלטון לצורת הח'דיו, מאמץ שלבסוף הצליח בו. התואר ח'דיו, עבר ישירות מאב לבן, במקום המנהג הקודם, שלפיו הצאצא המבוגר ביותר של השליט הראשון מוחמד עלי היה השליט. אסמאעיל רצה לשנות צורת ירושה זו, בעיקר מאחר שלא חיבב את דודו, חאלים באשא, שהיה היורש המשוער. סיבה נוספת היא שאסמאעיל שאף לקבל את זכות הבחירה בנוגע למי מבניו יהיה השליט אחריו. אולם, לאחר שכבר נעשה השינוי, הוא גילה שהאנשים שהייתה להם הסמכות על השינוי, פירשו את רצונו של אסמאעיל באופן כזה שהוביל לירושה העוברת ישירות לבן הבכור. לכן, תאופיק היה היורש העתידי.
ניתן לו ארמון ליד קהיר כדי לחיות בו, ושם, למשך תריסר שנים, עבר חיים ללא אירועים חשובים. הוא עבד בחקלאות, ועשה לעצמו שם של בעל שכל טוב וישר.
ב-1878 הוא מונה להיות ראש הממשלה של מצרים, אחרי פיטורו של נובאר באשא. הוא החזיק במשרה זו חודשים ספורים אך הספיק להוכיח, שאף שלא היה שאפתן או חכם במיוחד, ידע להימנע מלקחת חלק במזימות וקנוניות שהיו עניין נפוץ בחיים הפוליטיים במצרים של אותה תקופה.
הוא חזר לארמונו, ושוב חזר לחיות חיים כפריים רגועים ושלווים. אבל, ב-26 ביוני 1879, אסמאעיל פוטר מתפקידו כשליט מצרים, אחרי לחצים כבדים של בריטניה וצרפת. הסולטאן הטורקי שלח צוים למצרים שממנים את תאופיק לח'דיו המצרי. תאופיק, לא היה ממש מרוצה מהחדשות על המלכתו לשליט. מצרים בזמן ההוא הייתה מעורבת בבעיות כלכליות ופוליטיות שהגיעו בגלל מדיניותו השגויה של אסמאעיל. אנשיו של תאופיק לא היו מרוצים, וצבאו מנוכר. יועציו היו חסרי דעה, ולו עצמו לא הייתה אישיות של מנהיג: לא הייתה לו דמות של מנהיג חזק, ולא היה לו אף ניסיון.
אי סדר שלט במצרים עד נובמבר 1879, כאשר שלטון צרפתי-בריטי התבסס שם. למשך שנתיים שלטו בצורה מעשית צרפת ואנגליה במדינה, כשהם משתדלים להנהיג שינויים, בזמן שלא רצו לכפות שום דבר על המצרים. למשך כל הזמן הזה, חוסר הנאמנות של הצבא גדל. תאופיק הואשם בכשלונו לנקוט יד חזקה במורדים, אך עמדתו בנושא נשלטה גם היא על ידי השלטון הזר.
אי-שביעות הרצון הגיעה לשיאה כאשר אחמד עוראבי, שהנהיג מהלך נגד השלטון הזר, שלט כמעט לחלוטין בצבא. ביולי 1882, גישתו של ערבי, שהחל לעבוד בשיפור ההגנות בהיקף נרחב, גרמה לאדמירל בריטי להצהיר שהוא יפציץ את מבצריה של העיר אלכסנדריה אלא אם הוא יוכל לקבל אותם אליו. לפני שהחלו ההפצצות הוצע לתאופיק שיעזוב את העיר, או דרך אוניית מלחמה של כוחות נטרליים, או דרך היאכטה שלו, או דרך אוניית דואר שהייתה אז בנמל. תשובתו הייתה: "אני עדיין ח'דיו, ואני אשאר עם אנשיי בשעת צרה". ארמונו שהיה במרחק של חמישה קילומטרים מאלכסנדריה, היה מחוץ לטווח ההפצצות, אך חייו היו עדיין בסכנה. כאשר החיילים המורדים התקיפו את ארמונו, הוא הצליח לברוח ולהגיע לארמון אחר, אחרי שעבר ברחובות הבוערים של העיר. שם הוא חויב להסכים לכך ששמירה בריטית תגן עליו. תאופיק הראה את אותו האומץ גם במהלך מגפת הכולרה באלכסנדריה בשנת 1883. הוא התעקש ללכת עם אשתו לעיר, ושם עבר בין בתי חולים, נתן דוגמה מצוינת לרשויות המקומיות, ועודד את החולים.
ב-1884 מונה קונסול בריטי חדש במצרים. משימתו הראשונה הייתה לדרוש מתאופיק שינטוש את סודאן. תאופיק נתן את הסכמתו, למרות שהסתייג מכך. עם זאת, הוא עשה ככל יכולתו כדי להבטיח את הצלחת המדיניות החדשה שהקונסול הבריטי רצה להנהיג.
הוא התנהג בהגינות במהלך המשא ומתן בין הבריטים לבין הטורקים ב-1886. אבל, עמדתו במשא ומתן הייתה נחותה בהשוואה לשליט, כאשר שני צדדים שוחחו וניהלו את המדינה שהוא עצמו שולט בה.
לעיתים, הוא פעל לפי יוזמתו שלו. לדוגמה, ב-1888, הוא פיטר את נובאר באשא ומינה במקומו את ריאז באשא כדי ליצור שינוי במשרדי הממשלה, שהושפע בעיקר על ידי השוני בין עמדותיהם של נובאר והבריטים.
הקונסול הבריטי עודד את תאופיק להפגין את פעילותו בענייני ניהול, חקלאות, חינוך וצדק. הוא לא היה איש חזק בשכלו ובדמותו, אבל הוא הראה רצון ישר לשלוט במדינה בשביל להועיל ולעזור לה. הוא הבין את חשיבותה של העזרה הבריטית; פיקחותו הטבעית גרמה לו לקבל את התנאים שהציבו הבריטים; מחשבותיו הישרות מנעו ממנו מלהשתתף במזימות ובשחיתות.
בחייו הפרטיים היה אדם אדיב וחביב. לא היה לו הרצון לשמור את המצב של אי-נגישות לעם, כנהוג אצל שליטים מזרחיים אחרים. למעשה, בהרבה דרכים היה אופיו ותחביביו יותר אירופאים מאשר מזרחיים. הוא התחתן ב-1873 עם קרובת משפחתו, אמינה חאנם, שאיתה הוא חי באושר רב. היא הייתה אשתו היחידה ותאופיק תמך מאוד במונוגמיה (נישואין לבן זוג אחד).
הוא מת ב-7 בינואר 1892 בארמונו בחלואן ליד קהיר, ובנו הבכור, עבאס, שלט אחריו.
ארץ לעולם לא
ארץ לעולם לא (באנגלית: Neverland, מוכרת בעברית גם בשם ארץ שום מקום משום שמה בסדרת האנימה בדיבובה לעברית) היא אי בדיוני המתואר בספרו של ג'יימס מתיו ברי "פיטר פן" ובספר ההמשך "פיטר וונדי".
על פי ספרו של ברי, כל מי שנמצא בארץ לעולם לא אינו מזדקן, ועל כן הפך שם האי הבדיוני למטפורה לילדות נצחית וחיי נצח.
בטיוטות הראשונות של הספר נקרא האי "ארץ לעולם לעולם לעולם לא של פיטר" (Peter's Never Never Never Land). במחזה שהוצג קוצר שם האי ל-"ארץ לעולם לעולם לא" (Never Never Land) ובספר שפורסם נקרא האי "Neverland".
על פי התיאור בספר, אל האי ניתן להגיע במעוף "הכוכב השני מימין, ואז ישר עד הבוקר" (בסרטי פיטר פן פירשו משפט זה כ"עד הכוכב השני מימין, ואז ישר עד הבוקר").
באי מתגוררים הילדים האבודים יחד עם פיטר פן, אינדיאנים, בנות ים, שודדי הים אותם מנהיג קפטן הוק, וכן התנין שאכל את ידו של הוק ומנסה למצוא אותו על מנת לאכול את ידו השנייה.
האי סב למעשה סביב פיטר פן וכל תושביו מושפעים ממעשיו.
ולמרות שאף אחד לא מזדקן, ושכל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה. כשהלילה יורד, זה הזמן שכל הילדים מתחילים להתגעגע להורים שלהם. הם בוכים כל הלילה, עד שהם נרדמים או עד שהבוקר עולה.
מקומות באי: מפרץ הפיראטים (עם ספינת "רוג'ר העליז"), עץ לעולם-לא/התליין (מקום המחבא של הילדים האבודים, השם השתנה), לגונת בנות ים, יער הפיות.
עבאס הראשון
תופיק באשא
תופיק פאשא
תופיק פחה
ארץ לעולם לא (פירושונים)
עבאס חלמי השני