או'ריורדן נישאה למנהל של להקת דוראן דוראן ולהם שלושה ילדים. הזוג נפרד בשנת 2014 לאחר 20 שנות נישואין. בשנת 2006 פורסם כי או'ריורדן היא אחת מ-10 הנשים העשירות ביותר באירלנד.
בהמשך נודע, כי או'ריורדן בילדותה סבלה מהתעללות מינית מאחד האנשים הקרובים אליה במשך ארבע שנים ברציפות.
במהלך חיה סבלה או'ריורדן מדיכאונות רבים, אנורקסיה, אלכוהוליזם ואף ניסתה להתאבד באמצעות כדורים מספר פעמים.
ב-15 בינואר 2018 או'ריורדן נמצאה מתה לבדה במלון בלונדון. מותה נגרם כתוצאה מטביעה באמבטיה, בעת שהייתה שיכורה.
מיכאיל לסין
מיכאיל יורייביץ' לסין (ברוסית: Михаил Юрьевич Лесин; 11 ביולי 1958 - 5 בנובמבר 2015) היה איש תקשורת ואישיות פוליטית רוסית, יועצו הקרוב של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. לסין נחשב למייסד סוכנות הידיעות הממלכתית הרוסית "Russia Today".
ביוגרפיה.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הקים את חברת הפרסום "וידאו אינטרנשיונל" והיה לנשיאה. הוא היה שותף לקמפיין הבחירות לנשיאות רוסיה של הנשיא בוריס ילצין לקדנציה שנייה ב-1996 ושותף פעיל להסתרת מצבו הבריאותי של ילצין מציבור הבוחרים בשנות ה-90 הייתה וידאו אינטרנשיונל בבעלותו, הלקוחה היחידה של זמן מסך לפרסומות של ערוץ NTV, אז בבעלות ולדימיר גוסינסקי. בסוף שנות ה-90 נותקו היחסים בין שתי החברות.
בשנת 2000 לאחר מינויו הרשמי של ולדימיר פוטין לקדנציה הראשונה שלו כנשיא רוסיה, מינה את מיכאיל לסין מחדש לתפקיד שר העיתונות בממשלת קסיאנוב לאחר שכיהן כשר העיתונות והדפוס החל מממשלת סטפאשין וכיהן גם תחת ממשלת פוטין הראשונה. בפרשת גזפרום וסילוקו של גוסינסקי מהשליטה בערוץ NTV שימש לסין כמתווך לכאורה בין גוסינסקי לאנשי הקרמלין, אך לדברי גוסינסקי לסין הוא שאילץ אותו לקבל את תנאי הקרמלין. לדברי דייוויד הופמן שחקר את מערכות היחסים בצמרת הפוליטית והתקשורתית במוסקבה בשנות פעילותם של אישים אלו, פעלו לסין וחברו אלפרד קוך בפרשה זו ממניעים של נקמה אישית על יחסו המתנשא של גוסינסקי אליהם, והובילו למינויו של ידידם בוריס ג'ורדן למנהל NTV לאחר הדחתו של יריבם. לסין שימש כיועץ לנשיא רוסיה לענייני תקשורת.
גופתו של לסין נמצאה ב-5 בנובמבר 2015 במלון בוושינגטון די. סי. ולמחרת דיווח ערוץ RT כי סיבת המוות הייתה התקף לב.
לסין הניח אחריו בת מנישואיו הראשונים ובן מנישואיו השניים. בתו קתרין ניהלה את הסניף האמריקאי של סוכנות RT. מילדיו אלו היה לסין סב לחמישה נכדים בעת מותו.
הטלת פצצת האטום על הירושימה ועל נגסאקי
סמהורודוק
סמהורודוק (באוקראינית וברוסית: Самгородок, ברוסית נהגה: "סמגורודוק") היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
העיירה נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-17, וסבלה ממאבקי כוחות בין הפולנים והקוזקים. בסוף המאה ה-17 נכבשה העיירה בידי הטורקים.
בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.
יהודי סמהורודוק.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,300 יהודים, כשליש מתושביה. במרץ 1919 נערך בעיירה פוגרום, בו נרצחו 4 משפחות יהודיות.
ב-22 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת תשלום סכומי כופר.
במאי 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-4 ביוני 1942 נרצחו כ-500 מיהודי הגטו בבור ירי בסמוך לעיירה. כ-50 בעלי מלאכה שעברו סלקציה נשלחו לעיר קוזיאטין, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום.
ידיעת כל
גאורג פוקס
גאורג פוקס (בגרמנית: Georg Fuchs; 25 בדצמבר 1856 – 30 בספטמבר 1939) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוסים ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המערבית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פוקס נולד ב-25 בדצמבר 1856 בדנציג שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1877 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1911 מונה למפקד חטיבה בפוזן, ובשנת 1914 מונה למפקד הדיוויזיה ה-16.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פוקס מפקד הדיוויזיה ה-16, וכבש עימה את לוקסמבורג. לאחר מכן לחם פוקס עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. בסוף אוגוסט 1916 מונה פוקס למפקד קורפוס המילואים ה-10, ובאוקטובר מונה למפקד קורפוס המילואים ה-14. ב-5 במרץ 1917 מונה פוקס למפקד פלגת הארמייה C, ופיקד עליה עד ה-9 בנובמבר 1918. על הצלחתו בקרבות קיבל פוקס ב-22 באוגוסט 1917 את העיטור פור לה מריט.
לאחר הפסקת האש מונה פוקס לתפקיד בארמייה החמישית, ובאוקטובר 1919 פרש לביתו. ב-30 בספטמבר 1939 מת פוקס במינסטר, והוא בן 83 שנים.
אריך פון גינדל
אריך פון גינדל (בגרמנית: Erich von Gündell; 13 באפריל 1854 – 23 בדצמבר 1924) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוסים ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המערבית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון גינדל נולד ב-13 באפריל 1854 בגוסלאר שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1873 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1910 מונה למפקד הדיוויזיה ה-20, ובשנת 1913 פרש לביתו.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון גינדל למפקד קורפוס המילואים ה-5, שהיה חלק מהארמייה החמישית בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. בפברואר 1916 לחם פון גינדל עם הקורפוס שבפיקודו בקרב ורדן, ועל הצלחתו בקרבות קיבל פון גינדל ב-28 באוגוסט 1916 את העיטור פור לה מריט. ב-3 בספטמבר 1916 מונה פון גינדל למפקד פלגת הארמייה B, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.
ב-23 בדצמבר 1918 פרש פון גינדל לביתו, וב-23 בדצמבר 1924 מת בגטינגן, והוא בן 70.
סמילישוק
סמילישוק (בליטאית: Semeliškės, סמלישקס; בפולנית: Siemieliszki, סיימיילישקי; ביידיש: סעמעלישאק) היא עיירה קטנה במחוז וילנה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-14, ובתחילת המאה ה-16 הוקמה בו כנסייה ראשונה.
יהודי סמילישוק.
ערב מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-60 משפחות יהודיות, ופעל בה בית ספר עברי. עם סיפוח ליטא לברית המועצות ב-1940, נאסרה בה הפעילות הציונית. בתקופה הסובייטית הגיעו ליישוב כ-200 בחורי ישיבת ברנוביץ' ששהתה עד אז בטרקאי הסמוכה ועברה עם צוות הישיבה לסמילישוק. ראש הישיבה, הרב אלחנן וסרמן עזב את סמילישוק 12 ימים לפני כניסת הנאצים לליטא בשל מידע שקיבל על כך שהסובייטים מחפשים אחריו. בעקבותיו עזב גם הרב ישראל יעקב ליובצ'נסקי. שניהם נהרגו מאוחר יותר. הרב דוד רפפורט שנשאר בסמילישוק, הוגלה לסיביר ונפטר שם בספטמבר 1941.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בסוף יוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, ריכזו ליטאים לאומנים את יהודיה במתחם של הכנסייה המקומית, אשר הוסב לגטו. יהודי הגטו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, ומעת לעת נרצחו חלקם בידי ליטאים מקומיים, בעידוד הכומר המקומי. עם הבאת יהודים נוספים מהסביבה לגטו, הגיע מספר יושביו ל-995 איש.
ב-6 באוקטובר 1941 רצחו הליטאים את כל יהודי הגטו שבעיירה ביער סמוך. לפי דו"ח יגר נרצחו במועד זה 962 יהודים, מהם: 213 גברים, 359 נשים ו-390 ילדים. 23 יהודים מהעיירה הצליחו להימלט מהאקציה, וחלקם נתפסו בידי הגרמנים והליטאים.
ספיזישוק
ספיזישוק (בליטאית: Zapyškis, זפישקיס; בפולנית: Sapieżyszki, ספייז'ישקי) היא עיירה קטנה במחוז קובנה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
העיירה נקראה על שם משפחת האצולה הפולנית סאפייהה (Sapieha), אשר בנתה במקום כנסייה. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום פרוסיה.
יהודי ספיזישוק.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-300 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לרבות סניף של מכבי ובית ספר עברי. עם סיפוח ליטא לברית המועצות ביוני 1940 נאסרה פעילות זו.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, החלו הליטאים המקומיים לבצע מעשי שוד והתעללות ביהודי היישוב. באוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ונרצחו בידי שוטרים ליטאים 40 גברים יהודים.
ב-4 בספטמבר 1941 נרצחו על גדת נהר נימן הסמוך היהודים שנותרו בגטו שביישוב. לפי דו"ח יגר נרצחו במועד זה 47 גברים, 118 נשים ו-13 ילדים.
מנפרד פון ריכטהופן (גנרל)
מנפרד פון ריכטהופן (בגרמנית Manfred von Richthofen; 24 במאי 1855 – 28 בנובמבר 1939) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוסים במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון ריכטהופן נולד ב-24 במאי 1855 בבארצדורף שהשתייכה לממלכת פרוסיה, למשפחת האצולה פון ריכטהופן, והיה דודו של מנפרד פון ריכטהופן. ב-1874 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1913 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים של המשמר, ובשנת 1914 מונה למפקד הדיוויזיה ה-6.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון ריכטהופן למפקד קורפוס הפרשים ה-1, שפעל יחד עם הארמייה השלישית בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות, ובקרב הראשון על המארן. ב-6 בנובמבר 1914 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, כחלק מהארמייה התשיעית, ונטל חלק חשוב יחד עם קורפוס המילואים ה-25 בקרב לודז'. ב-23 בספטמבר 1916 מונה פון ריכטהופן למפקד קורפוס המילואים ה-38, וב-18 בנובמבר מונה למפקד קורפוס המילואים ה-25. ב-8 במרץ 1917 מונה פון ריכטהופן למפקד הקורפוס ה-53, ובינואר 1918 מונה לסגן מפקד חיל המשמר בברלין. על הצלחתו בקרבות קיבל פון ריכטהופן ב-18 בינואר 1918 את העיטור פור לה מריט.