ב-1 במאי, החל משעה 4:00 בקירוב, נערכה על היישוב התקפה כבדה, תוך הסתייעות בתותחים ובשריוניות, על ידי גדוד הירמוכ השני של צבא ההצלה, בפיקודו של אדיב שישקלי. המשוריינים תקפו את היישוב מצפון, ואילו כוח רגלים תקף את ג'בל אל-בילאווי. לנוכח התקפת הרגלים, נעזב משלט ג'בל אל-בילאווי, בחיפוי אש מן המושב, כאשר אחד ממגיניו נהרג והושאר במקום. כן נעזב משלט 'מענית'. על המושב עצמו נערכו במשך היום שלוש הסתערויות, כאשר באחרונה שבהן, כבר נראה היה כי עוצמת ההתקפה פחתה. הסתערויות אלה נהדפו, ולמגינים היו ארבעה הרוגים ו-25 פצועים. כמו כן, נפסק במהלך הקרב הקשר האלחוטי, כיוון שהקשר נפצע קשה. טייסת הגליל של שרות האוויר, אשר הצניחה תחמושת ואספקה, ואף הטילה מספר פצצות, סייעה משמעותית להגנת המושב. לפנות ערב פסקה ההתקפה, והתוקפים נסוגו לנבי יושע. כמו כן הגיעה למושב תגבורת בגודל מחלקה מוגברת, אשר כללה לוחמים מהקיבוצים בסביבה. זו הוזעקה על ידי שלושה שליחים מן המושב שהגיעו רגלית, לאחר שפסק הקשר. התגבורת נשאה איתה תחמושת נוספת וחומרי רפואה. מיום המחרת, 2 במאי, ואילך, לא נערכה הסתערות, אולם נמשכו יריות והפגזות. ב-5 במאי הגיעה תגבורת נוספת, וכן פונו מהמקום הפצועים. כיוון שכוחות ההגנה נערכו בעת ההתקפה למבצע יפתח, סירב מפקד המבצע, יגאל אלון, לפצל את כוחותיו על מנת לתגבר את היישוב מעבר לתגבורות שנשלחו כאמור, וזאת למרות בקשות בהולות לסיוע, אשר שוגרו מן המושב. הוא טען כי הצלחת המבצע תשפר ממילא את מצב היישוב, ותביא להפסקת ההתקפה. ואכן, הנחה זו התאמתה במלואה, אלא שהדיפת ההתקפה הושגה בעמל רב. בפועל, סביר שהקרב על רמות נפתלי סייע להצלחת מבצע 'יפתח', בכך שריתק ושחק כוחות רבים של 'צבא ההצלה'. אבדות הערבים היו שמונה הרוגים וכארבעים פצועים. במהלך הקרבות הגיע אלמנתו של צ'ארלס אורד ווינגייט בלוית יגאל אלון למנחת מחניים וביקשה לטוס אל מעל מצודת רמות נפתלי ולהשליך את ספר התנ"ך האישי שלו, שליווה אותו בכל מסעותיו, אל המגינים (שנקראו על שמו). הספר בלוית מכתב הסבר נעטף בסמרטוטים כדי להגן עליו בשעת הנפילה והושלך מהשמיים אל המצודה אך ככל הנראה לא נחת בתחומה.
המשך מלחמת העצמאות.
כיבוש נבי יושע ומלכיה, באמצע ובסוף מאי, על ידי הפלמ"ח, שיפר את מצבו הביטחוני של המושב. בתחילת יוני כבשו הערבים מחדש את מלכיה מידי פלוגה מגדוד 11 של חטיבת עודד שזה עתה הוקמה (גדוד 11 עבר מ'גולני' ל'עודד', עם הקמת החטיבה ב-1 ביוני). אותה פלוגה נסוגה לרמות נפתלי ובמשך זמן קצר תגברה את הכוחות המגינים על המקום. חייל אחד מן הפלוגה נהרג כאשר עלה על מוקש ישראלי. הפלוגה הוחלפה על ידי מחלקה מגדוד 23 של חטיבת כרמלי, אשר הוכפף זמנית לחטיבת 'עודד'. ב-10 ביוני, אותה מחלקה הותקפה על ידי כוח פשיטה של 'צבא ההצלה' וסבלה אבדות כבדות, כולל 12 הרוגים. כיבושה מחדש של מלכיה על ידי הערבים היווה איום מתמיד על המושב, עד לסוף אוקטובר, עת ערך צה"ל את מבצע חירם, וכבש את כל שטח הגליל. הצלחת המבצע נתנה את האות לחזרת הבלתי לוחמים ולהתארגנות מחודשת, זו הפעם כמושב שיתופי.
קרב רדינג (871)
קרב רדינג (באנגלית: Battle of Reading) נערך ב-4 בינואר 871 ברדינג המשתייכת בימינו למחוז האנגלי של ברקשייר. קרב זה היה חלק מסדרת קרבות שנערכו במסגרת פלישת הוויקינגים הדנים לאי הבריטי, בפיקודם של בגסק והאלפדן רגנרסון, כנגד האנגלו-סקסונים של ממלכת וסקס, הממלכה האחרונה אשר עדיין לא נכבשה על ידם. הקרב והמערכה כולה מתוארים בכרוניקה האנגלו-סקסונית, ובתיעוד זה מופיע האזכור הכתוב המוקדם ביותר של רדינג.
בסוף שנת 870 יצאו הדנים מבסיסם במזרח אנגליה, הפליגו דרומה לאורך חופו המזרחי של האי הבריטי ונכנסו אל תוך התמזה. לאחר שהפליגו במעלה הנהר, תקפו הדנים בהפתעה את העיירה רדינג, כבשו אותה והקימו בסיס מבוצר, אשר היה מוגן משני צדדיו על ידי נהרות התמזה והקנט ועל ידי סוללות עפר מצידו המערבי. שלושה ימים לאחר הגעתם, נעה קבוצת דנים לעבר הכפר אנגלפילד, שם המתין להם כוח אנגלו-סקסוני מקומי בפיקודו של אתלוולף, רוזן מחוז ברקשייר מטעם ממלכת וסקס. בקרב שנערך במקום נהרגו מרבית הדנים והנותרים נמלטו בחזרה לרדינג.
ארבעה ימים לאחר הקרב באנגלפילד, הצטרף המלך אתלרד עם צבאו לאתלוולף, יחד עם אחיו אלפרד (אשר כונה לימים אלפרד הגדול), והכוח המאוחד צעד לעבר רדינג. הייתה זו ההתנסות הראשונה בקרב עבור אתלרד ואלפרד, והדנים היו ידועים בשימוש בטקטיקה הגנתית של ביצורים במטרה לגבות מחיר כבד מכל ניסיון לעקור אותם מעמדתם. ההסתערות הראשונה הפתיעה את הדנים, כאשר לוחמיהם אשר שהו מחוץ למבצר חוסלו או נהדפו לעבר שעריו. כאשר קרבה הלחימה אל המבצר, נפתח השער שבין סוללות העפר, הדנים הסתערו מתוכו והחל קרב אכזרי ועקוב מדם שאילץ את האנגלו-סקסונים לסגת. בין ההרוגים הרבים, משני הצדדים, היה גם אתלוולף, המפקד המנוסה ביותר שעמד לרשות הצבא האנגלו-סקסוני. הקרב המוצלח אפשר לדנים להמשיך בתוכניתם להתקדם אל תוך וסקס.
לאחר התבוסה ברדינג ארגנו אתלרד ואלפרד מחדש את צבאם וב-8 בינואר נחלו ניצחון בקרב אשדון. כתוצאה מכך נסוגו הדנים פעם נוספת בחזרה לרדינג, אך ב-22 בינואר הובסו האנגלו-סקסונים בקרב בסינג וב-22 במרץ בקרב מרטון. באפריל 871 מת אתלרד ואלפרד ירש את כסאו. לאחר קרב וילטון במאי 871 הגיע אלפרד להסכם עם הדנים ושילם להם כופר. בהתאם לתנאי ההסכם עזבו הדנים את רדינג עד סוף אותה שנה, אז הקימו בסיס בלונדון שבממלכת מרסיה כדי לבלות בו את החורף, ומרבית תקופת שלטונו בת 28 השנים של אלפרד הוקדשה להתמודדות מולם.
פורד ZX2
פורד ZX2 (באנגלית: Ford ZX2) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, 2 דלתות אשר יוצרה על ידי פורד בין השנים 1997–2003, בארצות הברית, ובין השנים 1998–2000 בקנדה ובמקסיקו.
דגם "פורד ZX2" התבסס על "פורד אסקורט", דור שלישי, אשר יוצר בצפון אמריקה.
תאוצת דגם "פורד ZX2" בין 0 - 60 מייל (96.56 ק"מ) היא 7.4 שניות.
נצה מובשוביץ-הדר
נצה מובשוביץ-הדר (נולדה בחיפה, ישראל בח' בשבט תש"א, 5 בפברואר 1941) היא פרופסור אמריטה בטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, כיהנה כמנהלת מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל בחיפה וכדקאנית הפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון. הקימה ומנהלת את "קשר חם" – מרכז מו"פ לקידום, שיפור וריענון החינוך המתמטי בישראל, הטכניון, מאז שנת 1986.
תחום התמחותה הוא חינוך מתמטי: הוראה, מחקר, פיתוח תוכניות לימודים במתמטיקה לתלמידים ופיתוח רעיונות דידקטיים למורים.
ביוגרפיה.
נצה מובשוביץ-הדר נולדה בחיפה, ישראל ב-ח' בשבט תש"א - 5 בפברואר 1941, להוריה, ד"ר אליעזר בונה (לשעבר באומן), כלכלן וגב' בתיה בונה (באומן, לבית פריזנד), מורה. אחיה, ד"ר ארנון בונה, הוא מהנדס מים בהכשרתו ומומחה לחקר ביצועים.
עד כיתה ה' למדה נצה בבית הספר כי"ח-אליאנס בחיפה ואז עברה לבית הספר הריאלי, אותו סיימה בשנת 1958 (מחזור העשור למדינה). במהלך הלימודים הייתה פעילה בשבט "משוטטי-בכרמל" של תנועת הצופים העבריים ובמקביל סיימה את המכון למוזיקה ע"ש דוניה ויצמן במגמת פסנתר, אצל המורה יונה שפייכר. שירתה בצה"ל כמנהלת חשבונות של הספקת מזון למרחב פיקוד צפון, חיל התחזוקה (אז נקרא חיל הספקה).
נישאה ליואל הדר (עו"ד) ב-1963, ואם לשניים: תומר הדר (יליד 1964) ופלג הדר (יליד 1969).
ב-1983 נישאה שנית למרדכי-שלמה מובשוביץ (הידרוגאולוג) אביהם של יורם מובשוביץ (יליד 1965) ונורית לונדון לבית מובשוביץ (ילידת 1969).
נצה ומרדכי מתגוררים החל מ-2015 בהרצליה.
לימודים.
נצה מובשוביץ-הדר סיימה בשנת 1964 תואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה, באוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחיית פרופ' שמשון עמיצור, פרופ' מיכאל משלר ואחרים, יחד עם תעודת הוראה לבתי"ס תיכוניים, בהנחיית ד"ר ברוך בן-יהודה, אבי המנהיגות החינוכית.
בשנת 1969 סיימה תואר שני בטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, התמחות בחינוך מתמטי, בהנחיית פרופ' שמואל אביטל. התזה שלה, "ניסוי בלמידה אינדיבידואלית של מתמטיקה", זכתה בפרס ע"ש עמוס דה-שליט.
בתחילת דרכה המקצועית, כשהייתה מורה למתמטיקה, נשלחה מובשוביץ-הדר, בשנת 1971 על ידי המפקח הארצי, מר מרכוס, לאוניברסיטת קולומביה להשתלמות. בעקבותיה הביאה לישראל את התוכנית שזכתה בישראל לכינוי "תוכנית קולומביה", ועד היום מיושמת לחינוך למחוננים במתמטיקה. בעקבות זה החליטה להמשיך ללימודי דוקטורט, שהתממשו הודות למלגה מקרן פולברייט.
בשנת 1975 קיבלה דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ברקלי, עם התמחות בחשיבה לוגית של ילדים, בהנחיית הלוגיקן פרופ' ליאון הנקין .
קריירה אקדמית.
תחום עיסוקה של נצה מובשוביץ-הדר הוא חינוך מתמטי: הוראה, מחקר, פיתוח תוכניות לימודים במתמטיקה לתלמידים ופיתוח רעיונות דידקטיים למורים.
אחרי 12 שנות הוראה תיכונית, עברה נצה מובשוביץ-הדר לטכניון, והתמסרה להכשרת פרחי-הוראה ולמחקר ופיתוח בתחום התמחותה. הייתה גם היועצת המדעית של הטלוויזיה החינוכית הישראלית (טח"י), להפקת שתי סדרות של משדרים דרמטיים: "חשבון פשוט" ו"גאומטריה – נא להכיר" שזיכו את טח"י בפרסים יוקרתיים.
בין היתר, כיהנה כמנהלת מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל בחיפה וכדיקאנית הפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון. הקימה ומנהלת את "קשר חם" – מרכז מו"פ לקידום, שיפור וריענון החינוך המתמטי בישראל, הטכניון, מאז שנת 1986.
במסגרת "קשר חם" נצה מובשוביץ-הדר יזמה פרויקטים רבים, שביניהם יצוינו: