באופן בינלאומי, השיר הפך לסינגל הראשון של דאפי שנכנס למצעד הבילבורד האמריקאי. "Mercy" נכנס לראשונה לבילבורד הוט 100 במקום ה-87. ב-22 במאי 2008, הגיע הסינגל לשיאו בהוט 100, במקום ה-27, והפך למרוויח הדיגיטלי הגדול ביותר של המצעד באותו השבוע, עם 59,000 הורדות. השיר גם הגיע גם למקום הראשון באירופה הוט 100, ושהה בסך הכל שישה שבועות בראש המצעד, בהם ארבעה שבועות רצופים. Mercy הגיע גם למצעדי בילבורד אחרים, בהם מקום שלישי ביפן הוט 100, מקום 27 בפופ 100, ו-13 בשירים הדיגיטליים החמים. הסינגל נחל הצלחה גם במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד, והגיע למקום ה-35, וכן הגיע למקום ה-16 במצעד שירי הפופ למבוגרים. בארצות הברית בסך הכל, "Mercy" זכה לתואר פלטינה למכירות של מיליון עותקים על ידי האיגוד האמריקאי לתעשיית ההקלטות, ה-RIAA. בקנדה, נכנס השיר לראשונה במקום ה-94 ב-קנדה הוט 100 ב-12 באפריל 2008, והגיע בסופו של דבר למקום ה-11 ב-23 באפריל באותה השנה.
Mercy נכנס למצעד המוזיקה האוסטרלי במקום ה-50 ב-4 במאי 2008, והגיע לשיאו במקום ה-26 כמעט חמישה חודשים אחר כך, ב-14 בספטמבר 2008, לאחר ששהה על המצעד במשך שמונה-עשר שבועות. למרות ההשפעה הקטנה של השיר על המצעד האוסטרלי, הסינגל היה ל-72 הנמכר ביותר בשנת 2008, וזכה לתואר לפלטינה למכירות של 70,000 עותקים. Mercy נכנס לראשונה למצעד הסינגלים של איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי בניו זילנד במקום ה-40, והגיע בסופו של דבר למקום הרביעי. הסינגל היה לשיר ה-30 הנמכר ביותר ב-2008 בניו זילנד, שם נושא השיר תואר זהב, למכירות של 7,500 עותקים.
באירופה נחל השיר הצלחה במצעדים, והגיע למקום אחד לפחות בשמונה מדינות ביבשת. באירלנד, Mercy הוכיח את עצמו כמוצלחים מאוד, תוך שהוציאו שתי שהיות נפרדות בראש המצעד בשנת 2008. "Mercy" כבש את ראשי המצעדים ההונגרי, ההולנדי, הגרמני, היווני, הנורווגי, השווייצרי והאוסטרי בין היתר.
וידאו קליפים.
הווידאו הקליפ העיקרי של "Mercy", בוים על ידי דניאל וולף. השיר היה מועמד לשני פרסים בטקס פרסי הווידאו למוזיקה בבריטניה, לפרסי בחירת האנשים והווידאו פופ הטוב ביותר". הקליפ שוחרר לחנות iTunes הבריטית ב-26 בינואר 2008, בהיותו הקליפ הראשון של השיר. בתגובה לקליפ, צוין ב-RealMusic ציין שדפי "אכן מצליחה לעמוד בראש הפלטפורמות הללו בצורה טובה מאוד".
הווידאו קליפ השני לשיר יצא לשוק בארצות הברית, בבימויה של אדריה פטי. בקליפ מוצגת דאפי בשידור חי על במה בזמן שאנשים רוקדים לשיר. הגרסה האמריקאית זכתה לביקורת חיובית על ידי ניק לוין מ-Digital spy.
גרסאות כיסוי.
השיר זכה למספר גרסאות כיסוי מאז יציאתו לאור.
רשת אוטרכט
רשת אוטרכט (באנגלית: The Utrecht Network) היא רשת של 31 אוניברסיטאות אירופאיות שהוקמה בשנת 1987, לקידום בין־לאומיות ההשכלה הגבוהה באמצעות בתי ספר בקיץ, חילופי סטודנטים, סגל ותארים משותפים. שש המטרות העיקריות של הרשת מוגדרות בתוכנית האסטרטגית:
יחסי יוון–קנדה
יחסי יוון–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים בין קנדה לבין יוון. שתי המדינות החליפו שגרירים לראשונה בשנת 1942. שתי המדינות הן חברות הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, לה פרנקופוני, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, נאט"ו והאו"ם. קיימת קהילה יוונית גדולה המתגוררת בקנדה.
היסטוריה.
הגירה יוונית לקנדה החלה בשנת 1843, כאשר החלו להגיע מהגרים ומתיישבים יוונים למונטריאול. עד לשנת 1941, יותר מ-5,000 מהגרים יוונים התגוררו בקנדה. במהלך מלחמת העולם השנייה שתי המדינות לחמו זו לצד זו במהלך הזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה. ב-1942, קנדה כוננה יחסים דיפלומטיים עם הממשלה היוונית הגולה. מיד לאחר מכן, שני העמים פתחו נציגויות דיפלומטיות .
נכון ל-2016, מעל 271,405 קנדים הם ממוצא יווני. ב-2012, שני העמים חגגו 70 שנה מאז כינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
יחסי סחר.
הייצוא העיקרי של קנדה ליוון הוא נייר, פרוות, מכונות, ירקות, כלי טיס ומוצרים פרמצבטיים. יבוא הסחורה הקנדי מיוון כולל שימורי מזון, מוצרי אלומיניום, שמנים ושומנים, ודשנים.
קהילת העסקים של יוון עם היחסים לקנדה וחברות קנדיות הפועלות ביוון הקימה את לשכת המסחר ההלנית-קנדית בשנת 1996, שתפקידה לטפח את התפתחות היחסים העסקיים בין המדינות בתחום המסחר, הכספים, השירותים וההשקעות.
הסחר הדו-צדדי בין קנדה ליוון הגיע ל-303 מיליון דולר קנדי בשנת 2014. הייצוא הקנדי ליוון הסתכם ב-117 מיליון דולר קנדי, בהובלת פרוות, ירקות ומוצרי תרופות. היצוא היווני לקנדה הסתכם ב-186 מיליון דולר קנדי בשנת 2014, בהובלת מוצרי מזון, שומנים, נפט (לא גולמי) וברזל / פלדה.
נציגויות דיפלומטיות.
יוון מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה, ו-3 קונסוליות במונטריאול, טורונטו וונקובר. מאידך, קנדה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה וקונסוליה כללית בסלוניקי.
יחסי הוותיקן–יוון
יחסי הוותיקן–יוון כוננו בשנת 1980. קריית הוותיקן הקים מיד את הנונציאטור האפוסטולי שלו ליוון באתונה. שגריר יוון בכס הקדוש התגורר תחילה בפריז, שם הוסמך במקביל לצרפת; אך בשנת 1988 הוקמה שגרירות יוונית נפרדת לכס הקדוש שנמצאת ברומא.
במאי 2001 ערך האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקור עלייה לרגל ביוון.
היסטוריה.
הפילוג המזרחי-מערבי חילק את העולם הנוצרי של ימי הביניים לנוצרי אורתודוקסי ומערבי-קתולי. היחסים בין מזרח למערב נעכרו במהלך הזמן על ידי הבדלים פוליטיים וכנסייתיים וסכסוכים תאולוגיים.
יחסים אקומניים.
היחסים עם יוון קשורים ברובם ליחסים אקומניים עם הכנסייה היוונית האורתודוקסית והפטריארך האקומני של קונסטנטינופול. בשנת 2007 נתן ברתולומאיוס מקונסטנטינופול את אישורו להצהרת רוונה, מסמך קתולי-אורתודוקסי הנוגע לפרוטוסים, אם כי יתקיימו דיונים עתידיים על התרגיל האקלקיולוגי הקונקרטי של ראשוניות האפיפיור.
משבר הגירה.
בשנת 2016 ערך האפיפיור פרנציסקוס ביקור מתוקשר באי היווני לסבוס כדי לפגוש מהגרים ופליטים. לסבוס היה ביתם של מהגרים ופליטים רבים שברחו ממלחמה ואלימות במזרח התיכון ובצפון אפריקה.
יחסי דרום אפריקה–יוון
יחסי דרום אפריקה–יוון הם היחסים הדיפלומטיים בין יוון לבין דרום אפריקה. נוכחותה של קהילה יוונית גדולה בדרום אפריקה הביאה לכינון יחסים דיפלומטיים כבר בראשית המאה ה-20. היחסים היו לבביים והתחזקו מאז מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה שתי המדינות היו בעלות ברית.
ג'וואט ריפאט אטילהאן
ג'וואט ריפאט אטילהאן (בטורקית: Cevat Rıfat Atilhan; 1892, קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית – 4 בפברואר 1967, איסטנבול, טורקיה) היה סופר, פובליציסט ועיתונאי טורקי אשר נמנה עם הבולטים שבין הפעילים האנטישמיים בטורקיה בהשראת גרמניה הנאצית, ופעילותו הייתה מהגורמים המרכזיים לפרוץ הפרעות ביהודי תראקיה הטורקית ב-1934.
קורות חייו.
ג'וואט ריפאט אטילהאן נולד בקונסטנטינופול למשפחה שהיגרה מאזור בולגריה. הוא גדל בדמשק, בה כיהן אביו כקאימקאם מטעם השלטון העות'מאני. בהמשך, רכש השכלה תיכונית בקונסטנטינופול. הוא שירת כקצין בצבא העות'מאני במלחמת הבלקן השנייה ובמלחמת העולם הראשונה בה לחם בחזית ארץ ישראל ונחשף לפעילות מחתרת ניל"י. בהמשך, לחם במלחמת העצמאות של טורקיה. הוא נהג להתרברב שהוא שתפס את המרגלים היהודים בארץ-ישראל, והוציא להורג רבים מהם. על פי משנתו, תבוסת האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה נגרמה מ"בוגדנות היהודים" וממעשי הריגול שלהם. לאחר המלחמה כתב שני ספרים אנטישמיים: "המרגלים היהודים במערכה על סיני" ו"יומנה של סוזי ליברמן", אשר 40,000 עותקים ממנו נרכשו על ידי הצבא הטורקי וחולקו לחייליו. אטילהאן השתייך לזרם הפוליטי הפאן-טורקי (בטורקית: Türkçülük), שדגל באחדות לאומית גלובאלית של כל העמים ממוצא טורקי, ומשנה זו רווחה בחוגי הטורקים הצעירים.
בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 הקצינה משנתם של הפאן-טורקים לכיוון גזעני ושאבה את רעיון טוהר הגזע הטורקי מהמשנה הנאצית, שדגלה בטוהר הגזע הגרמני. ב-1933 יצא אטילהאן לגרמניה הנאצית ביחד עם קבוצת פאן-טורקים, ובמשך מספר חדשים למד את האידאולוגיה הנאצית, נפגש עם אנשי התנועה ובהם יוליוס שטרייכר, וזכה לכתבה אודותיו ואודות פעילותו בעיתון "דר שטירמר". ספרו "יומנה של סוזי ליברמן" תורגם לגרמנית והופץ בגרמניה.
עם שובו מגרמניה החל אטילהאן בהפצת העיתון האנטישמי "המהפכה הלאומית" (בטורקית: Milli Inkılap) באיסטנבול. בעיתון פורסמו מאמרים וקטעי ספרים אנטישמיים שונים וחומרי תעמולה שסופקו על ידי מערכת ה"דר שטירמר". ככל הנראה הושם דגש על פעילות אנטי-יהודית דווקא בחלק האירופי של טורקיה, בהנחיה ובמימון גרמניים לאטילהאן. אף על פי שהעיתונים הקשורים לגורמי השלטון ועיתוני השמאל תקפו בחריפות את המגמה שהוביל אטילהאן, מסריו נקלטו בקרב האספסוף והובילו לגל אנטישמיות נגד יהודי תראקיה הטורקית אשר כלל גם צעדים כלכליים וחברתיים נגד יהודי החבל. ב-21 ביוני 1934 התחוללו פרעות נגד יהודי צ'נקלה, ב-24 ביוני הותקפו יהודי קרקלארלי וב-3 ביולי יהודי אדירנה, אוזונקפרי, סיליברי, באבאסקי, לולבורגאז, צ'ורלו, ולאפסקי. נרשמו מעשי שוד, אונס וכן מעט פגיעות בנפש. כפועל יוצא מהפרעות, ברחו מבתיהם לפחות 3,000 מתוך 13,000 יהודי החבל, רובם לאיסטנבול, ולא שבו לבתיהם. לאחר התמהמהות ראשונית מצד השלטונות בטיפול באירועים, ובהנחיית מוסטפא כמאל אטאטורק, התערבו גורמי השלטון להפסקת המהומות והרגעת השטח.