דרו נולד בעיירה ורידנברג שבאלבמה, ולמד בביאטריס הסמוכה. בשנת 1972 החל ללמוד באוניברסיטת גרדנר-וב הפרטית שבקרוליינה הצפונית, בה למד בעבר השחקן ארטיס גילמור.
קריירה מקצועית.
אטלנטה הוקס.
דרו נבחר בבחירה ה-25 של דראפט ה-NBA לשנת 1974 על ידי קבוצת אטלנטה הוקס, בה שיחק בשמונה עונותיו הראשונות בליגה. כבר בעונת הרוקי שלו הציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 18.5 נקודות ו-10.7 ריבאונדים למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 4.6 ריבאונדים התקפיים למשחק. בעונתו השנייה ב-NBA כבר הפך לקלע המוביל של ההוקס, בפעם הראשונה מתוך 6 עונות רצופות, כשקלע 21.6 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. בעונות ו-, במהלכה השתתף בשנית במשחק האולסטאר, הוביל את ההוקס לשלב חצי גמר המזרח, לצד דן ראונדפילד ואדי ג'ונסון.
יוטה ג'אז.
לקראת עונת נשלח בטרייד ליוטה ג'אז, בתמורה לזכויות הדראפט על דומיניק וילקינס. ביוטה חבר לכוכבי הקבוצה אדריאן דאנטלי ודארל גריפית', ועזר לקבוצה בעונת לעלות לפלייאוף ה-NBA לראשונה בתולדותיה, ואף להעפיל לסיבוב השני. באותה עונה קלע 17.7 נקודות למשחק כשחקן ספסל, וסיים במקום השני בהצבעות לתואר השחקן השישי של העונה (אחרי קווין מקהייל).
התמכרות לסמים.
באמצע עונת 1982/1983 נעדר מ-38 משחקים בזמן שעבר תהליך גמילה משימוש בסם הקוקאין, ובמהלך עונת , לאחר שנמצא משתמש שוב בסם, נופה מסגל הג'אז. לאחר השחרור הודיע קומישינר ה-NBA דאז, דייוויד סטרן, על השעייתו של דרו מהליגה לפחות עד עונת . בשנים 1985–1986 שיחק בקבוצת "ויומינג ויילדקטרס" מליגת ה-CBA, אך בדצמבר 1986 נעצר באטלנטה בגין רכישה, מכירה והחזקה של קוקאין, ובכך הסתיימה קריירת המשחק שלו.
מותו.
נפטר ביוסטון, טקסס ב-10 באפריל 2022 כתוצאה מגידול בעצמות.
נד בלוק
נד ג'ואל בלוק (נולד ב-1942) הוא פילוסוף אמריקאי העוסק בתחום הפילוסופיה של הנפש ותרם מספר תרומות חשובות בהבנה של ההכרה ובפילוסופיה של מדעי הקוגניציה. הוא פרופסור לפילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת ניו יורק מאז 1996.
השכלה וקריירה.
בלוק הוא קיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת הרווארד ב-1971 תחת ניהולו של הילרי פטנאם. הוא הצטרף למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) כמרצה בכיר לפילוסופיה (1971–1977), ולאחר מכן שימש כפרופסור חבר לפילוסופיה (1977–1983), וכפרופסור לפילוסופיה (1983–1996), וכראש המחלקה לפילוסופיה באוניברסיטה (1989–1995). מאז 1996, הוא פרופסור בחוג לפילוסופיה ובחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת ניו יורק (NYU).
בלוק קיבל את פרס ז'אן ניקו ב-2013, והוזמן להרצות כחלק מהרצאות ויליאם ג'יימס באוניברסיטת הרווארד בשנת 2012 וב-2013 הוזמן להרצות באוניברסיטת אוקספורד כחלק מהרצאות ג'ון לוק ב-2013.
בלוק הוא הנשיא לשעבר של חברת הפילוסופיה והפסיכולוגיה (SPP) ונבחר להיות חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-2004.
הוא התחתן עם הפסיכולוגית ההתפתחותית סוזן קארי.
עבודה פילוסופית.
בלוק מוכר כהוגה "טיעון בלוקהדד" שהוא טיעון נגד מבחן טיורינג כמבחן אינטליגנציה במאמר שכותרתו "פסיכולוגיזם וביהביוריזם" (1981). הוא ידוע גם בשל הביקורת שלו על פונקציונליזם, בטענה כי מערכת עם אותה מצבים פונקציונליים כמו בן אדם היא לא בהכרח בעלת מודעות. בעבודתו החדשה על התודעה, הוא ביצע הבחנה בין הכרה פנומנלית ובין הכרה נגישה, כאשר הכרה פנומנלית מורכבת מחוויה סובייקטיבית ורגשות והכרה נגישה מורכבת ממידע הזמין במערכת הקוגניטיבית למטרות חשיבה, דיבור ופעולות ברמה שליטה גבוהה. הוא טוען כי הכרה פנומנלית והכרה נגישה לא תמיד קיימות באופן חופף אצל בני אדם.
בלוק היה שופט בתחרות פרס לובנר, תחרות הנערכת במתכונת דומה למבחן טיורינג כדי לקבוע אם המשתתף הוא בוט או אדם.
יחסי ספרד–קרואטיה
יחסי ספרד–קרואטיה הם יחסי החוץ שבין ספרד לקרואטיה. שתי המדינות (ששתיהן בעלות אוכלוסייה קתולית) הן בעלות יחסים טובים ביותר, וחברות באיחוד האירופי ונאט"ו.
לקרואטיה יש שגרירות במדריד וקונסוליות בברצלונה, פלמה דה מיורקה, סביליה ופמפלונה. לספרד יש שגרירות בזאגרב ובקונסוליה בדוברובניק.
היסטוריה.
יחסי המדינות החלו עוד במאה ה-16, כאשר האימפריה הספרדית תמכה בקרואטיה בעימותיה כנגד האימפריה העות'מאנית. בזמן מלחמת האזרחים בספרד, קרואטים רבים התנדבו לשרת במלחמה, במיוחד לטובת הכוחות הרפובליקניים, בהם יוסיפ ברוז טיטו שלימים הנהיג את יוגוסלביה. התקשורת הקרואטית סיקרה רבות את המלחמה. גופים קומוניסטים ופשיסטיים קרואטים הביעו תמיכה בכוחות השונים שנלחמו.
יחסים דיפלומטיים אלו החלו ב-9 במרץ 1992 לאחר עצמאותה של קרואטיה מיוגוסלביה. בשנת 2013 ספרד פעלה למען הצטרפותה של קרואטיה לאיחוד.
נשיא קרואטיה, סטייפן מסיץ' ביקר בספרד פעמיים (בשנים 2000 ו-2005). בשנים 1997 ו-2001 ביקר ראש הממשלה הקרואטי בספרד. בשנת 2000 ביקר ראש ממשלת ספרד, חוסה מריה אסנאר בקרואטיה. מלבד ביקורים אלו, התקיימו ביקורים רבים של שרי החוץ משני הצדדים.
כלכלה.
בשנת 2013 סחורות בשווי 40.8 מיליון אירו יוצאו מקרואטיה לספרד וסחורות בשווי 234 מיליון אירו יוצאו מספרד לקרואטיה.
איקטינוס
איקטינוס (ביוונית Ἰκτῖνος) היה אדריכל שפעל באמצע המאה ה-5 לפנה"ס ביוון. לא ידוע עליו הרבה מלבד המבנים שתכנן - כולל את הפרתנון באקרופוליס שבאתונה, את מקדש אפולו אפיקוריוס בבאסאי שבמערב הפלופונסוס, ואת אולם הטלסטריון באלפסינה.
שלושת המבנים שתכנן הם מבנים דתיים ציבוריים גדולים והם בעיקרם בנויים בסגנון הסדר הדורי של האדריכלות היוונית, אך לפחות הפרתנון ומקדש אפולו כוללים גם אלמנטים איונים כמו העמודים והאפריז המעוטר של הנאוס (ההיכל הפנימי).
דמיון נוסף בין המקדשים של אתנה ואפולו (ואולי גם באולם הטלסטריון, אך זה לא שרד מספיק טוב כדי לשפוט) הוא השימוש בעקמומיות מכוונת באלמנטים של המבנה. בפרתנון למשל הרצפה מוגבהת במרכזה בעקמומיות עדינה (כ-10 ס"מ בצלע הארוכה של כ-70 מטר), וכך גם כל הקווים המקבילים לה. האדריכל הרומי ויטרוביוס מספר בספרו על אודות האדריכלות שאם ריצפת המקדש (הסטילובטה) תהיה לגמרי ישרה אזי היא תיראה לעין כשקועה. סיבה אחרת לעקמומיות הרצפה היא אולי כדי לנקז מים. העמודים בפרתנון נוטים כולם מעט פנימה לכוון ההיכל - אולי כדי לתרום ליציבות המבנה בעת רעידת אדמה, וגם כדי ליצור אשליה אופטית המתקנת את עיוות הפרספקטיבה עבור מי שמביט במקדש מלמטה. העמודים, בשני המקדשים, הם בעלי עקמומיות שוויטרוביוס מכנה אנטזיס. זהו עיבוי קל של העמודים קצת מתחת לחצי גובהם שאחר כך הולך וקטן ככל שעולים במעלה העמוד. בפרתנון עובי העמודים, שגובהם כ-10 מטר, מוקטן בכ-1.75 ס"מ. כמה הסברים אפשריים ניתנו לאנטזיס. הסבר אחד הוא שצורה זאת מוסיפה לחוזק של העמודים, או שלפחות האדריכל חשב כך. דעה יותר סבירה היא שעיבוי מסוים של החלק התחתון של העמודים יוצר תחושה של מבנה "אורגני" הלוחץ על העמודים. נוצרת תחושה של מסיביות וחוזק ואשליה של גובה רב לעמודים.
הפרתנון.
הפרתנון הוא מקדש יווני לאלה אתנה הניצב על האקרופוליס של אתונה והוא נחשב לבניין המפורסם ביותר מתקופת יוון העתיקה, ולאחד הבניינים המפורסמים ביותר בעולם. ויטרוביוס מספר בספרו מהמאה הראשונה לפנה"ס שאיקטינוס וקרפיון מונו על תכנון הפרתנון.
ההיסטוריון היווני פלוטרכוס מספר בספרו חיי אישים מסוף המאה הראשונה לספירה במסגרת תולדות חיי פריקלס שפידיאס מונה, מלבד על פיסול הפסלים והעיטורים בפרתנון, גם על הפיקוח הכללי על עבודות השיקום באקרופוליס באתונה ועל כל האומנים הגדולים שעסקו שם כל אחד לפי מומחיותו. ביניהם צוינו איקטינוס וקליקרטס כמנויים על הפרתנון.
הגאוגרף היווני פאוסניאס בספרו "תיאור יוון" (מהמאה השנייה לספירה - בו הוא מספר את שראה במסעותיו ברחבי יוון) מזכיר את איקטינוס פעמיים כבן דורו של פריקלס וכבונה הפרתנון. הפעם כבר לא מוזכרים שמות אדריכלים נוספים לצד איקטינוס, מה שמרמז שאולי היה האדריכל הראשי של הפרתנון או שנתפס ככזה אחר כך.
מקדש אפולו אפיקוריוס בבאסאי.
המקדש הוזמן על ידי תושבי פיגליה הסמוכה לכבוד אפולו אֶפּיקוּרְיוֹס ("אפולו המסייע") באמצע המאה ה-5 לפנה"ס. אתר המקדש, שהשתמר היטב, הוא בגובה של 1,131 מטרים מעל גובה פני הים, על המדרון של הר קוטייליון המרובה בערוצי נחל (באסאי ביוונית - נְקִיקֵי סלעים) במערב הפלופונסוס.
פאוסניאס מציין בספרו שאיקטינוס תכנן את מקדש אפולו בבאסאי. הוא מוסיף שהמקדש בנוי אבן, כולל גגו. הוא מעריכו כיפה ביותר מכל המקדשים בפלופונסוס, אחרי המקדש שבטגיאה, ומציין במיוחד את יופי האבן והסימטריה של המבנה. לפי פאוסניאס, הכינוי "אפיקוריוס" ניתן לאפולו בשל ההצלה שהביא בימי מגפה.
מלבד, כאמור מעלה, העמודים מהסדר הדורי בהיקף, ומהסדר האיוני בהיכל הפנימי, נמצא גם עמוד בודד בהיכל עם כותרת מהסדר הקורינתי. הכותרת אבדה מאז שנמצאה, אך היא הדוגמה הקדומה ביותר המוכרת של כותרת קורינתית. העיטורים הפיסוליים נמצאו ברובם באפריז הפנימי של ההיכל הפנימי (בפרתנון להיכל הפנימי היה אפריז עם עיטורים פיסוליים בצידו החיצוני). העיטורים כוללים, כמו בפרתנון, דמויות של לפיתים, קנטאורים, אמזונות, ואתונאים.
אולם הטלסטריון באלפסינה.