לאחר ההצלחה בשמינית הגמר, הוגרלה אלאבס למפגש מול בת ארצה, ראיו ואיקאנו, ברבע הגמר. במשחק הראשון הכניעה אלאבס את יריבתה ללא תנאי, וניצחה 0–3 משערים של חורחה אסקויטיה, דן אגן ויוריצה ווצ'קו. בגומלין כבש קרויף והעלה את אלאבס ליתרון 0–1. עד לסיום הצליחה ראיו להפוך ל-1–2, אך בסיכום המפגשים 2–4 לאלאבס, שממשיכה לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה אלאבס את פ.צ. קייזרסלאוטרן הגרמנית, בדו-קרב שהפך לתצוגת תכלית התקפית של הקבוצה הספרדית. אלאבס אירחה את המשחק הראשון, ותוך חצי שעה כבר הובילה 0–2 מצמד פנדלים של קונטרה. קרויף קבע 0–3 בהפסקה, ובחצי השני כבשה אלאבס פנדל שלישי במשחק, מרגליו של אלונסו. קייזרסלאוטרן עוד צימקה (שער רביעי במשחק בפנדל), אך מגנו מוסלין קבע את תוצאת הסיום, 5-1 לאלאבס. בגומלין בחוץ העלה יורי דז'ורקף את קייזרסלאוטרן ליתרון מוקדם, אך אלונסו השווה עוד בחצי הראשון. ווצ'קו (צמד) וראול גניאן קבעו את תוצאת הסיום במחצית השנייה, 4-1 במשחק וניצחון מרשים של 2–9 בסיכום המפגשים.
סיכום המשחק.
מחצית ראשונה.
ליברפול, תחת המאמן הצרפתי ז'ראר הוייה, העפילה לגמר לאחר שכבר זכתה בשני גביעים באותה העונה, גביע הפוטבול ליג וגביע ה-FA. הוייה העלה הרכב זהה כמעט לחלוטין לזה שניצח בגמר הגביע את ארסנל, כאשר גארי מקאליסטר החליף בהרכב את ולדימיר שמיצר. בחוד מערך ה-4-4-2 של הוייה ניצבו אמיל הסקי ומייקל אואן, כאשר רובי פאולר פותח על הספסל. מנגד, חוסה מנואל אסנאל העלה מערך של שלושה בלמים וחלוץ בודד, חאבי מורנו. ליברפול הגיעה למשחק כפייבוריטית ברורה, על אף שההתקפה של אלאבס הייתה פורה יותר באופן משמעותי לאורך העונה האירופית (31 שערי זכות לעומת 14 בלבד של ליברפול ב-12 משחקים). ההגנה של ליברפול, לעומת זאת, הפגינה יציבות רבה (ספגה חמישה שערים בלבד לאורך הטורניר, שמרה על רשת נקייה בתשעה מפגשים) לעומת ההגנה הספרדית (ספגה 15 שערים ב-12 מפגשים, שמרה על רשת נקייה בשלושה מפגשים בלבד).
הפתיחה הייתה שייכת באופן בלעדי לליברפול, שעלתה על לוח התוצאות כבר לאחר ארבע דקות. בעיטה חופשית של מקאליסטר מאגף ימין מצאה את ראשו של מרקוס באבל, שנגח משישה מטרים לרשת, 1-0 לליברפול. בדקה ה-12 התקרבה אלאבס לשוויון, כשכדור חופשי של אוסקר טייס מצא את סנדר וסטרוולד מוכן. שלוש דקות עברו, וליברפול הכפילה את התוצאה במהלך קבוצתי נאה. דיטמר האמאן מסר את הכדור לאואן, ששלח כדור עומק לעברו של סטיבן ג'רארד. הקשר האנגלי בעט בנגיעה מתוך הרחבה והכניע את מרטין הררה, 2-0 לליברפול.
החילוף הראשון במשחק התבצע כבר בדקה ה-22. מאנה, מאמנה של אלאבס, החליט לוותר על דן אגן, בלם הקבוצה, והעלה במקומו חלוץ נוסף, איבן אלונסו. החילוף התברר כמוצלח, כאשר חמש דקות בלבד לאחר מכן, הצליחה אלאבס לצמק את התוצאה. קוסמין קונטרה פרץ באגף ימין ושלח כדור לרחבה. אלונסו, רק חמש דקות על המגרש, התרומם מעל באבל ונגח לרשת של וסטרוולד, כדי לקבוע 1–2. אלאבס הרגישה טוב באותן הדקות והתקרבה לשוויון, כאשר קונטרה שלח כדור נוסף לרחבה, אך הפעם הכדור לא מצא שחקן ספרדי. דקות ספורות אחר כך, וסטרוולד השאיר את ליברפול ביתרון לאחר הצלה כפולה להזדמנויות של חאבי מורנו ואיוון טומיץ'.
בדקה ה-41 שילמה אלאבס על ההחמצות. ליברפול יצאה להתקפה מתפרצת בראשותו של מייקל אואן, שהצליח להתגבר על השוער הררה על סף הרחבה. השוער הכשיל את אואן מאחור, ספג כרטיס צהוב, וליברפול זכתה בפנדל. מקאליסטר שלח כדור נמוך לפינה הימנית, הררה זינק נכון והצליח לגעת בכדור, אך לא למנוע ממנו להיכנס. 3-1 לליברפול בסיומה של המחצית הראשונה.
מחצית שנייה.
בניגוד לפתיחת המחצית הראשונה, החצי השני נפתח היטב עבור אלאבס. שלוש דקות בלבד מפתיחת המחצית השנייה, שוב הצליחה אלאבס לצמק את התוצאה. קונטרה פרץ באגף ימין והיתל בג'יימי קראגר, לפני שהגביה לרחבה. חאבי מורנו עלה היטב לנגיחה, וקבע 2–3. שלוש דקות בלבד אחר כך, ושש דקות בלבד מפתיחת המחצית השנייה, השלימה אלאבס את החזרה שלה למשחק וקבעה שוויון 3-3. שוב היה זה חאבי מורנו, ששלח כדור חופשי שטוח ומדויק שעבר מתחת לרגלי השחקנים הקופצים בחומה, ומצא את דרכו לפינה הקרובה של וסטרוולד. צמד בזק למורנו, שהעלה את מאזנו לשמונה שערים בטורניר.
בדקה ה-73 חזרה ליברפול להוביל. רובי פאולר, שהחליף דקות קודם לכן את הסקי, קיבל כדור עומק ממקאליסטר, חתך עם הכדור לכיוון מרכז הרחבה ושלח כדור מדויק לפינה הרחוקה, שער נאה לחלוץ המחליף. ליברפול חיפשה לשמור על התוצאה בדקות שנותרו, ואף ויתרה על אואן החלוץ תמורת פטריק ברגר הקשר, אך נענשה על כך סמוך לסיום. אלאבס חיפשה את שער השוויון, דרשה פנדל שלא התקבל (ועלה למגנו מוסלין בכרטיס צהוב), ולבסוף באה על שכרה שתי דקות בלבד לסיום ההתמודדות. כדור קרן מימין מצא את ראשו של ז'ורדי קרויף, שנגח מקרוב לרשת, שוויון 4-4. עמוק בתוספת הזמן שוב דרשה אלאבס פנדל לאחר שקונטרה נפל ברחבה תחת לחץ של ג'רארד, אך השופט קבע כי לא נעשתה עבירה, ושרק לסיום הזמן החוקי, 4-4 והמשחק עבר להארכה.
הארכה.
ההארכה יצאה לדרך תחת חוק שער הזהב, שקבע כי הראשונה להבקיע תביא לסיומו המיידי של המשחק ותזכה בתואר.
שלוש דקות מפתיחת ההארכה נדמה היה כי היא הגיעה להכרעה, כשאיבן אלונסו כבש לזכות אלאבס, אלא שהשער נפסל בטענת נבדל. בדקה ה-98 נותרה אלאבס בעשרה שחקנים, לאחר שמגנו פגע עם שתי רגליים במרקוס באבל אחרי שהאחרון כבר שחרר את הכדור. השופט שלף לו את הכרטיס הצהוב השני, ואלאבס נותרה בעשרה שחקנים. דקה לסיום חציה הראשון של ההארכה, שוב היה נדמה כי הושגה הכרעה, הפעם מרגליו של פאולר, אך שוב השער נפסל בטענת נבדל.
בדקה ה-115 נותרה אלאבס בתשעה שחקנים. קפטן הקבוצה אנטוניו קרמונה הכשיל מאחור את שמיצר, ספג כרטיס צהוב שני והורחק. ליברפול זכתה בבעיטה חופשית באגף השמאלי, אותה הגביה מקאליסטר לכיוון תיבת החמש. דלפי ז'לי נגח את הכדור לאחור, לא ראה כי הררה השוער ניצב ממש מאחוריו, והכדור עשה את דרכו לרשת. שער עצמי לז'לי, שהיה לשער הזהב שקבע 4–5 והעניק לליברפול את גביע אופ"א בפעם השלישית בתולדותיה.
סטיב אדלר (פוליטיקאי)
סטיב אדלר (באנגלית: Steve Adler; נולד ב-1956) הוא עורך דין ופוליטיקאי יהודי-אמריקאי המכהן כראש עיריית אוסטין שבטקסס.
ביוגרפיה.
אדלר נולד למשפחה יהודית בוושינגטון די. סי.
ב-1978 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת פרינסטון וב-1982 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין. לאחר הלימודים עבד כעורך דין בתחום זכויות האזרח, ב-1985 היה ממייסדי חברת עורכי הדין "Barron, Graham &amp; Adler LLP". ב-1996 חבר לאליוט שפלי ושימש ראש מטהו ויועצו המשפטי בעת שכיהן בסנאט של מדינת טקסס. בשנים 2009–2014 כיהן בהנהלת שלוחת אוסטין של הליגה נגד השמצה ושימש כיושב ראש השלוחה בשנים 2009–2011. פעילות ציבורית נוספת שלו הייתה כחבר בוועד המנהל של בלט אוסטין בשנים 1999–2014 כולל כהונה כיושב ראש הוועד בשנים 2003–2005, וחבר בהנהלת עמותת "Breakthrough Austin" למניעת נשירה מלימודי התיכון וקידום לימודי השכלה גבוהה.
ב-2014 נבחר לראשות העיר אוסטין והחל לכהן בתפקיד בינואר 2015. ב-2018 נבחר לתקופת כהונה נוספת ברוב של 59%.
אדלר נשוי לדיאן והם הורים לשלוש בנות.
סטיב אדלר (פירושונים)
עובאדה א-סאמת
עֻבאדה א-סאמִת (בערבית: عبادة الصامت' 586–655) היה סחאבי.
הגיס המטכ&quot;לי
גיס 446 (הגיס המטכ"לי) הוא יחידה בדרג המבצעי של צה"ל, ומורכבת מאוגדות סדירות ואוגדות מילואים. בראש הגיס עומד קצין בדרגת אלוף.
גיס אינו יחידה פעילה בזמן שלום, ומפקד הגיס משמש בתפקיד זה בנוסף לתפקיד סדיר בצבא, כגון ראש אגף במטכ"ל. בשעת חירום או מלחמה, מקבל מפקד הגיס פיקוד מבצעי על האוגדות שבגיס שלו, ובכך מקל על מפקד הפיקוד בהפעלת הכוחות שבמרחב. ייעוד הגיס במצב כזה הוא להפעיל את הכוחות ברמה הטקטית והאופרטיבית ולשחרר את הפיקוד לעיסוק בתכנון ובאסטרטגיה.
במלחמת לבנון הראשונה היה הגיס בפיקודו אביגדור בן-גל העוצבה הטקטית הגדולה ביותר ששלח צה"ל לשדה הקרב אי פעם. חודשים ספורים לפני מלחמת לבנון השנייה הוחלט על פירוק הגיס ושילוב הפונקציות שלו במטה הכללי של צה"ל ובפיקוד צפון. לפיכך לא נטל הגיס חלק במלחמה. לאחר מלחמת לבנון השנייה מונה למפקד הגיס משה עברי-סוקניק. במהלך השנים הפך הגיס מגיס המשויך לפיקוד הצפון לגיס מטכ"לי.
נונייס
נוּניֶיס (בספרדית: Núñez) הוא שם משפחה ספרדי, שהוא פטרונים של השם נוניו. הווריאנט הפורטוגזי (והגליסי) הוא נוּנֶס (Nunes).
נונז
WDG (בעברית: וודג'; בסלנג להט"בי: קלסתר הפנים) הוא אתר חדשות ותוכן ישראלי עצמאי המיועד לקהילה הגאה בישראל, ומתמקד בעיקר בנושאים הקשורים בה ומשיקים אליה.
היסטוריה.
רקע.
האתר הוקם בשנת 2015 על ידי ג'ורג' אבני, שיר נחמיאס ורעות נגר, שלושה כתבי עבר של מדור גאווה באתר החדשות mako, מתוך כוונה לייצר קול שיוצא מהקהילה, מדבר בשפתה, וקורא לפעולה.
הקמת האתר נבעה מההבנה כי .
האתר עלה לאוויר ב-24 בדצמבר 2015 בהשקה שקטה, ובחודש אפריל 2016 הושק רשמית במסיבת השקה בפאב האוויטה בתל אביב.
אטימולוגיה.
וודג' היא מילה מקובלת בסלנג הלהט"בי לתיאור קלסתר פנים. מקורו של המונח הוא מהמילה הערבית וָגְ'ה (وَجْه) שמשמעותה פנים. השם נבחר כדי לתאר את מטרתו של האתר - לשמש כבמה לקהילה הגאה ולהציג את הפנים המגוונות של חבריה וחברותיה.