ב-12 בספטמבר של אותה שנה, אכל קאוואלרו ארוחת ערב עם קסלרינג בבית מלון בעיר פראסקאטי, השניים דנו במיניו של קאוואלרו כרמטכ"ל, אולם קאוואלרו דחה את ההצעה בנימוס. בבוקר המחרת הוא נמצא ירוי בחדרו שבבית המלון, נסיבות המוות אינן ברורות עד ימינו, יש הטוענים שהתאבד, ויש הטוענים שהגרמנים רצחו אותו לאחר שאיבדו עניין בו.
חיי כבאי אמריקני
חיו של כבאי אמריקני
קרל פרידריך פון שטיינמץ
קרל פרידריך פון שטיינמץ (בגרמנית: Karl Friedrich von Steinmetz; 27 בדצמבר 1796 - 27 באוגוסט 1877) היה איש צבא פרוסי, שפיקד על כוחות במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה.
ביוגרפיה.
שטיינמץ נולד בשנת 1796 בעיר אייזנך, שהשתייכה לדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך. לאחר תבוסתה של פרוסיה במלחמת הקואליציה הרביעית, נכבשה פומרניה בידי הקיסרות הצרפתית. הצרפתים היו אמורים לעזוב את האזור, אולם דחו שוב ושוב את העזיבה, מה שגרם לכך שבילדותו נחשף שטיינמץ לעוני ואומללות שהביא הכיבוש. הוא התחנך בבית ספר צבאי, בין השנים 1807-1811. בשנת 1812 פרצה מלחמת הקואליציה השישית (הידועה בגרמניה בשם "מלחמת השחרור"), במהלכה איחדו כוחות פרוסיה, שוודיה, אוסטריה, בריטניה וספרד נגד צרפת. שטיינמץ ואחיו הבכור חמקו דרך העמדות הצרפתיות הגיעו לברסלאו, והתגייסו לצבא הפרוסי. שטיינמץ הועלה לדרגת לוטננט שני, ולמרות שאיפתו לשרת תחת פיקודו של גבהרד לברכט פון בליכר שאותו העריץ מילדות, הועבר לגדוד של לודוויג יורק פון וארטנבורג. שטיינמץ לחם בקרב לייפציג בשנת 1813, במהלכו נפצע ואחיו נהרג. הוא השתתף בקרבות האחרונים שנערכו בצרפת עצמה, ועל גבורתו בהם הוענק לו צלב הברזל דרגה שנייה. לאחר המלחמה שרת בחיל הכיבוש הפרוסי בפריז, אם כי נכנס לעיר רק פעם אחת, משום שחשש לבזבז את המשכורת החודשית שלו שחצי ממנה היה שולח לאמו.
הוא חי בברלין שם פיקד על גדוד בחיל המשמר העירוני, הוא חי בצמצום רב מהמשכורת שלו. בין השנים 1820–1824 למד באקדמיה הצבאית, וסיים אותה בהצטיינות רבה, הוא נישא לבת דודתו ג'ולי, בתו של הגנרל קרל פרידריך פרנציסקוס פון שטיינמץ (Karl Friedrich Franciscus von Steinmetz). מאז הוטב מצבו מעט, והוא יכל להרשות לעצמו לקנות בית וסוס. הוא מונה למפקד בריגדה שהוצבה בפוטסדאם. במהלך מהומות אביב העמים בברלין בשנת 1848, פיקד על גדוד שהוצב בעיר, אם כי לא לקח חלק מעשי בדיכוי המהומות. באותה שנה נשלח להילחם במלחמת שלזוויג הראשונה. לאחר המלחמה נשלח לפקד על גדוד בברנדנבורג, בשנת 1851 מונה למושל הצבאי של קאסל. שנה לאחר מכן למדריך בבית ספר לצוערים בברלין. בשנת 1854 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנת 1858 לדרגת לוטננט-גנרל.
בשנת 1863 מונה למפקד הקורפוס ה-5 שהוצב בפוזן זמן קצר לאחר מכן מתה אשתו. שנה לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל. במהלך מלחמת שבעת השבועות נגד אוסטריה, פיקד על הקורפוס החמישי שלו, וזכה בניצחונות בשלושה ניצחונות בשלושה קרבות שנערכו יום אחר יום. הוא נישא שוב בשנת 1867 לאליס פון קרוזיק, והיה כעת בפעם הראשונה בחייו איש עשיר למדי. הוא נבחר כחבר בפרלמנט של הקונפדרציה הצפון-גרמנית. עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה, פיקד על הארמייה הראשונה שהוצבה על הריין. בתחילת המערכה הוא נע עם הארמייה שלו קדימה אל תוך צרפת בקצב מהיר מדי, מה שהותיר את הגבול הפרוסי חשוף להתקפות צרפתיות. הוא לחם במהלך קרב גרבלוט, אולם שוב ביצע התקפה פזיזה שכמעט הכריעה את הכף לרעת פרוסיה. הקרב הסתיים בכל זאת בניצחון פרוסי. באפריל 1871, פרש מהצבא, לא לפני שהועלה לדרגת פילדמרשל. הוא חי ברווח בשלזיה, מפנסיה שקיבל עד מותו בשנת 1877 והוא בן 80.
גרשון מנדלבאום
ממלכת וירטמברג
ממלכת וירטמברג (בגרמנית: Königreich Württemberg) הייתה מדינה ששודרגה על ידי נפוליאון בשנת 1806 מנסיכות הבוחר מוירטמברג. הממלכה התקיימה כמדינה עצמאית, ולאחר מכן כמדינה בקיסרות הגרמנית, עד לאחר התבוסה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
בשנת 1803 שודרגה דוכסות וירטמברג למעמד של נסיכות הבוחר, וסופחו אליה שטחים כחלק מחילוט נכסי הכנסייה באימפריה.
בשנת 1805 הצטרפה וירטמברג לנפוליאון במלחמותיו כנגד מדינות הקואליציה השלישית, וכהוקרה על כך שודרגה הנסיכות בחוזה פרסבורג למעמד של ממלכה.
ב-1 בינואר 1806 הוכתר פרידריך הראשון למלך וירטמברג, ולאחר מכן סיפח פרידריך את נכסי הכנסייה במדינה וביטל את החוקה הישנה. פרידריך צירף את ממלכתו לקונפדרציה של הריין, ושלח את צבאו להילחם לצד נפוליאון. לאחר קרב לייפציג בשנת 1813 נטש פרידריך את נפוליאון ועבר להילחם לצד מדינות הקואליציה השישית, בתמורה לשמירה על תאריו ונחלותיו.
בקונגרס וינה אושרו תאריו ונחלותיו של פרידריך, והמדינה הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית.
בשנת 1816 הציג פרידריך בפני נתיניו חוקה חדשה, אך היא נדחתה על ידם. במהלך המהומות שנוצרו כתוצאה מכך, מת פרידריך ב-30 באוקטובר 1816, ובמקומו עלה לשלטון בנו וילהלם הראשון, מלך וירטמברג.
לאחר עימותים רבים, הציג וילהלם בשנת 1819 חוקה חדשה, שהייתה בתוקף עם שינויים מסוימים עד לשנת 1918.
מצב הממלכה בתקופת וילהלם השתפר מאוד; החינוך, החקלאות, המסחר והכלכלה השתפרו, נבנו מסילות ברזל, והמדינה הצטרפה לאיגוד הצולפריין.
במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1848 נאלץ וילהלם לפטר את ראש ממשלתו, ולהסכים על חוקה יותר ליברלית, אולם לאחר שוך המהפכה הצליח וילהלם להרכיב דיאט כנוע באוקטובר 1849, ובשנת 1851 החזיר את החוקה הישנה.
בשנת 1864 חתם וילהלם על קונקורדט עם האפיפיור, וב-25 ביוני 1864 מת וילהלם, ובמקומו עלה לשלטון בנו קרל הראשון, מלך וירטמברג.
קרל עמד לצידה של אוסטריה במאבק על השליטה בגרמניה, ואף השתתף במלחמת אוסטריה–פרוסיה לצד אוסטריה. וירטמברג הובסה במהירות, יחד עם שאר בעלות הברית של אוסטריה, וחלקה הצפוני נכבש על ידי הפרוסים. בשלום פראג נאלצה וירטמברג לשלם לפרוסיה 8 מיליון גולדן בתור פיצויים, אך לא איבדה שטחים מהממלכה. לאחר מכן חתם קרל על הסכם הגנה והתקפה חשאי עם פרוסיה, ובשנת 1870 לחמה וירטמברג לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה.
בשנת 1871 וירטמברג הפכה למדינה בתוך האימפריה הגרמנית, אבל שמרה על השליטה שלה בתחומי הדואר, הטלגרף ומסילות ברזל. כמו כן, היו לה גם זכויות מיוחדות בתחום המיסוי והצבא. במהלך השנים הבאות, נעשו רפורמות חשובות רבות במדינה, בעיקר בתחום הכספים. בשנת 1879 נעשו שינויים קלים בחוקת המדינה, וב-6 באוקטובר 1891 מת קרל, ובמקומו עלה לשלטון אחיינו וילהלם השני, מלך וירטמברג.
וילהלם היה מלך מאוד פופולרי ומאוד אהוד על נתיניו, והיה מכונה "האדון המלך". וילהלם היה יוצא לטייל בפארקים בשטוטגרט לבד עם שני כלביו, ללא ליווי של שומרי ראש. כמו כן, וילהלם שהיה חובב יאכטות, טרח בהקמת מועדון היאכטות המלכותי של וירטמברג באגם קונסטנץ.
ב-23 ביולי 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה, קיבל וילהלם דרגת גנרל-פלדמרשל בצבא האימפריה הגרמנית. לאחר תבוסת גרמניה במלחמה, נאלץ וילהלם להתפטר מתפקידו ב-30 בנובמבר 1918, והמדינה הוכרזה כרפובליקה.
ליבס
ליבס הוא שם משפחה.
קלאו סרי-לנקה אפור
ס.ו. סאנדהאוזן
המשימה (סרט, 1986)
נבחרת שבדיה בכדורגל
נבחרת גביע דייוויס של שבדיה
יחסי ישראל-שבדיה
סמל שבדיה
נבחרת שבדיה בכדורגל נשים
קרל השישה עשר גוסטב, מלך שבדיה
נבחרת שבדיה בכדורסל
נבחרת שבדיה בכדורגל עד גיל 21
קרל השנים עשר, מלך שבדיה
קרל השביעי, מלך שבדיה
קרל פיליפ, נסיך שבדיה
מגנוס השלישי, מלך שבדיה
היסטוריה של שבדיה
התזמורת הסימפונית של רדיו שבדיה
האימפריה הקולוניאלית השבדית
המונרכיה השבדית
מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שבדיה
גוסטב השישי אדולף, מלך שבדיה
האיחוד השבדי-נורווגי
שבדית
גוסטב השני אדולף, מלך שבדיה
מגנוס הראשון, מלך שבדיה
אוסקר השני, מלך שבדיה
יוהאן השלישי, מלך שבדיה
מלכי שבדיה
קרל הארבעה עשר, מלך שבדיה
חלוקה מנהלית של שבדיה
קרונה שבדית
יהדות שבדיה
סילביה, מלכת שבדיה
שבדיה החדשה
קרל התשיעי, מלך שבדיה
גוסטב ואסה, מלך שבדיה
מוטלה (שבדיה)
שבדים
שבדיה אהובתי
התאחדות הכדורגל השבדית
גוסטב השלישי, מלך שבדיה
קרל החמישה עשר, מלך שבדיה
אדולף פרדריק, מלך שבדיה
ויקטוריה, נסיכת שבדיה
שבדיה באירוויזיון
המנון שבדיה
מחוזות שוודיה
הטבח השבדי
כלכלת שבדיה
האנציקלופדיה הלאומית (שבדיה)
האקדמיה השבדית
דגים שבדים (ממתק)
האקדמיה המלכותית השבדית למדעים
חוק השמות השבדי
דגים שוודים (ממתק)
איחוד שוודיה-נורווגיה
איחוד שוודיה-נורבגיה
האיחוד השוודי-נורבגי
כדורגל בשבדיה
שבדיה במשחקים האולימפיים
יחסי איסלנד–ישראל
בין מדינת ישראל והרפובליקה של איסלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים מאז 1949, אשר החלו עם הכרתה של איסלנד במדינת ישראל.
שגרירות ישראל בנורווגיה משמשת גם כשגרירות ישראל באיסלנד, בעוד שלאיסלנד יש קונסוליה השוכנת בתל אביב-יפו.
היסטוריה.
איסלנד הצביעה באו"ם בכ"ט בנובמבר 1947 בעד תוכנית החלוקה, הכירה בישראל דה פקטו בפברואר 1949 ותמכה בקבלתה לאו"ם במאי 1949. בדצמבר 1950 הכירה איסלנד בישראל דה יורה. בקיץ 1951 הגיש אברהם קצנלסון, ציר ישראל בסקנדינביה, את כתב האמנתו לנשיא איסלנד ומונה ציר לא תושב של איסלנד בישראל.
בדצמבר 1950 נכרת הסכם סחר ראשון בין המדינות. ישראל רכשה מאיסלנד דגים תמורת מוצרי ביגוד. בשנת 1953 התקיימו בין המדינות שיחות לכינון הסכם סחר.
ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון ביקר באיסלנד במסגרת מסע שערך בארצות סקנדינביה ב-1962. בסוף שנת 1964 ביקר ראש ממשלת איסלנד ביארני בנדיקטסון בישראל ונפגש בירושלים עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול.