הרב יקותיאל פרקש (נולד בכ"ג בשבט תש"ח) הוא רב חסיד חב"ד, מחבר ספרי הלכה, המתפקד כמו"צ בקהילת חב"ד בירושלים. בעבר עמד בראשות "ישיבת מרכז-גוטניק" המיועדת לעולי ברית המועצות לשעבר. היה חבר בבית דינו של הרב שמואל הלוי וואזנר.
קורות חייו.
נולד במחנה פליטים בפוקינג שבגרמניה ללאה רחל ולאהרן גרשון פרקש. כשנה לאחר לידתו עלה עם הוריו לישראל, למד בישיבת פרשבורג בירושלים ובישיבת תולדות-אהרן והוסמך לרבנות. במשך תקופה למד בישיבת חכמי לובלין (בני ברק) אצל הרב שמואל וואזנר, הוסמך על ידו לרבנות וערך אצלו שימוש.
נישא לרחל בתו של מנחם גרומן, חתן הרב עמרם בלוי. מכהן כמורה-צדק בירושלים, ונחשב למומחה בעיקר בהלכות שבת, בהלכות חול המועד והלכות טומאה וטהרה. בעבר היה מורה צדק במסגרת העדה החרדית. עמד בקשר עם פוסקים כמו הרב שלמה זלמן אוירבך והרב יצחק יעקב וייס.
בשנות ה-70 נחשף לחסידות חב"ד ולספר התניא, והפך לחסיד של הרבי מלובביץ', אשר עודדו לעסוק בפסיקת הלכות. הרבי הורה לו ולאשתו שלא לעבור ללבוש המקובל כיום בחב"ד, ולהישאר בלבוש המקובל בחוגי העדה החרדית.
הוציא מספר ספרים בהם הוא מכסה נושאים שונים בהלכה. בשל היקפם וחשיבות הנושאים בהם עסקו, זכו הספרים לפופולריות ולמהדורות חוזרות.
משפחתו.
לרב פרקש 15 ילדים, בהם:
אוהד שם-טוב
אוהד יעקב שם-טוב (נולד ב-1979 בירושלים) הוא פעיל חברתי, מייסד ויושב ראש מפלגת הפיראטים בישראל. בעבר יושב ראש מפלגת עלה ירוק ומפלגת ניצולי השואה עם בוגרי עלה ירוק אותה ייסד.
ביוגרפיה.
אוהד שם-טוב נולד בירושלים ב-1979. ב-1995 היגר לממלכה המאוחדת, אך חזר כעבור שנה על מנת להתגייס לחטיבת הצנחנים. ב-2005 השלים לימודי תואר ראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. באוניברסיטה הקים את תא הסטודנטים של עלה ירוק ונבחר למועצת הסטודנטים מטעם התא בבחירות לאגודת הסטודנטים. במהלך לימודי התואר השני התמנה למזכ"ל עלה ירוק והתמודד במקום השלישי ברשימתה בבחירות לכנסת ה-17. לאחר בחירות אלו ולאחר פרישתו של בועז וכטל, מייסד המפלגה, התמנה שם-טוב ליושב ראש. לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הודח מתפקיד יושב ראש עלה ירוק והקים ביחד עם מספר פורשים ועם מפלגת הציונות החדשה (מפלגת ניצולי השואה) בראשות יעקוב כפיר את רשימת ניצולי השואה עם בוגרי עלה ירוק שלא עברה את אחוז החסימה.
באפריל 2012 סייע בתכנון מצעד מחאה של תנועת occupy בבריסל. באותה שנה הקים את מפלגת הפיראטים הישראלית. לאחר הקמת המפלגה הסתכסך שם-טוב עם קבוצת פעילים ותיקה יותר ממפלגתו שקראה לעצמה "הפירטית הישראלית" ומאוחר יותר "המפלגה הפיראטית הישראלית" לאחר שזו סירבה להתאחד עם מפלגתו, פעילי קבוצה זו טענו כי מפלגתו של שם-טוב אינה מפלגת פיראטים אמיתית וכי הבחירות הפנימיות במפלגה היו מכורות מראש וכי הן אינן עמדו בתקן של מפלגות הפיראטים באירופה לפיו כל אזרח שאינו חבר מפלגה אחרת רשאי לבחור ולהיבחר לרשימה. בעקבות כך התלונן שם-טוב לפייסבוק על הפרת זכויות יוצרים (מעשה שלטענת המפלגה הפיראטית הישראלית מנוגד לעקרונות של מפלגות הפיראטים בעולם).
בבחירות לכנסת התשע עשרה קיבלה המפלגה 2,076 קולות, שהיוו 0.05% מכלל הקולות הכשרים. תוצאה זו לא הספיקה כדי שהמפלגה תעבור את אחוז החסימה.
בבחירות לכנסת העשרים הגישה המפלגה רשימה בת 13 מועמדים. שם-טוב מוביל את הרשימה למרות מגוריו בארצות הברית והודעתו שאינו מתכוון לשוב לישראל ולהצביע.
וינטון רופר
וינטון אלן ואי רופר (באנגלית: Wynton Alan Whai Rufer, נולד ב-29 בדצמבר 1962 בוולינגטון שבניו זילנד) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ניו זילנדי. רופר שיחק בעמדת החלוץ בעיקר בקבוצות בשווייץ ובגרמניה, והיה מזוהה בעיקר עם ורדר ברמן, עמה זכה בתארים רבים. רופר ערך 23 הופעות והבקיע 12 שערים במדי נבחרת ניו זילנד, עמה השתתף במונדיאל 1982. רופר נבחר שלוש פעמים ככדורגלן השנה באוקיאניה, ואף הוכתר ככדורגלן המאה באוקיאניה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה.
קריירת מועדונים.
תחילת הקריירה והמעבר לשווייץ.
רופר נולד בוולינגטון שבניו זילנד לאב שווייצרי ולאם ניו זילנדית מאורית, ושיחק כנער במועדון המקומי ולינגטון דיאמונד, במדיו נבחר בשנים 1981 ו-1982 לכדורגלן הניו זילנדי הצעיר של השנה. הצלחתו של רופר משכה את עינו של קן בראון מאמנה של נוריץ' סיטי האנגלית, שהזמין אותו ואת אחיו הגדול, שיין רופר, להתרשמות. באוקטובר 1981 חתם וינטון רופר על חוזה מקצועני בנוריץ' והתאמן בקבוצה, אך לא קיבל אשרה לעבוד באנגליה, ולכן נאלץ לבטל את החוזה. במאי 1982 חתם רופר בפ.צ. ציריך, שם שיחק בהצלחה במשך ארבע שנים, בהן הבקיע 43 שערים במאה הופעות ליגה. גם את השנים הבאות העביר רופר בשווייץ, ולאחר שעזב את פ.צ. ציריך בשנת 1986, חתם בפ.צ. אראו, עמה הגיע למקום הרביעי בליגה בעונת 1987/88, והבקיע 21 שערים באותה עונה, ו-31 בסך הכל בשתי עונותיו בקבוצה. בקיץ 1988 חתם רופר בגראסהופרס ציריך, שם שיחק עונה אחת, בה הבקיע 18 שערי ליגה, וזכה בגביע השווייצרי, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על אראו, קבוצתו הקודמת. בתום עונה זו נבחר בפעם הראשונה ככדורגלן השנה באוקיאניה.
ורדר ברמן.
בקיץ 1989, לאחר שבע שנים בשווייץ בהן הבקיע מעל למאה שערים בכל המסגרות, חתם רופר במועדון הגרמני ורדר ברמן מהבונדסליגה, בה אימן אוטו רהאגל. ביולי 1989 ערך את הופעת הבכורה בתיקו 0-0 מול פ.צ. סנט פאולי, וב-13 המחזורים הראשונים באותה עונה הבקיע שישה שערים, ועשרה בסך הכל בעונת הבכורה, 1989/90, בסיומה נבחר ככדורגלן השנה באוקיאניה בפעם השנייה ברציפות. בעונתו השנייה בקבוצה, 1990/91, הבקיע רופר 15 שערים, והיה חלק מהתקפה איכותית שכללה גם את קלאוס אלופס, מרקו בודה, פרנק נויבארט ואובה הארטגן. ברמן סיימה עונה זו במקום השלישי, ובתום העונה זכתה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון בפנדלים על פ.צ. קלן, במשחק בו רופר שיחק 120 דקות והבקיע את הפנדל שלו בבעיטות ההכרעה. בעונת 1991/92 ירדה תפוקתו של רופר בליגה, כאשר הבקיע חמישה שערים בלבד והקבוצה סיימה רק תשיעית, אך הוא היה חלק חשוב בזכיית הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע, כאשר בדרך לגמר הבקיע שלושער בניצחון 6-0 על בקאו הרומנית, ובגמר הבקיע את השער השני בניצחון 2-0 על מונקו. בתום עונה זו, נבחר רופר בפעם השלישית בקריירה ככדורגלן השנה באוקיאניה.
עונת 1992/93 הייתה עונת השיא של רופר בבונדסליגה, כאשר הוביל את ורדר ברמן לזכייה באליפות במרחק נקודה אחת מהסגנית באיירן מינכן, לאחר שהבקיע 17 שערי ליגה באותה עונה, מרחק שלושה שערים ממלכי השערים לעונה זו, אולף קירסטן וטוני יבואה. רופר שיתף פעולה בהתקפת הקבוצה בעיקר עם אנדי הרצוג וברנד הובש בעונה זו. באוגוסט 1993 זכה רופר עם ורדר ברמן בגביע הסופר קאפ הגרמני, לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו 1-1 בתום 90 דקות. רופר הבקיע שער יתרון לורדר ברמן בפתיחת ההארכה, אך אולף קירסטן השווה ללברקוזן. לאחר 120 דקות, הוכרע המשחק בבעיטות הכרעה, כשרופר הבקיע את הפנדל שלו. את עונת 1993/94 בבונדסליגה ברמן סיימה רק שמינית, ורופר הבקיע עשרה שערי ליגה. באותה עונה השתתפה ברמן בליגת האלופות, והודחה ברבע הגמר, שנערך במתכונת של שלב בתים, לאחר שסיימה במקום השלישי בבית שלה. רופר הבקיע שמונה שערים בליגת האלופות בעונה זו, אותה סיים כמלך השערים של המפעל, בצוותא עם רונאלד קומאן. באותה עונה, זכה רופר עם ורדר ברמן בפעם השנייה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על רוט-וייס אסן. רופר הבקיע את השער השלישי לברמן בגמר זה. באוגוסט 1994 זכה רופר עם ורדר ברמן בפעם השנייה ברצף בסופר קאפ הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בהארכה על באיירן מינכן. רופר הבקיע את השער השלישי לברמן. את עונת 1994/95 החל רופר בברמן, בה שיחק עד לפגרת החורף והבקיע שני שערים. בינואר 1995 עזב רופר את ורדר ברמן לאחר חמש עונות וחצי, בהן הבקיע 59 שערי ליגה ב-174 הופעות, וחתם ביונייטד איצ'יהארה צ'יבה היפנית.
שלהי הקריירה.
בינואר 1995 חתם רופר ביונייטד איצ'יהארה צ'יבה מליגת העל היפנית, כמו שחקנים רבים מהבונדסליגה שעברו אל הליגה היפנית בתקופה זו. רופר הצליח מאוד בליגה היפנית, והבקיע 25 שערים ב-49 הופעות. בחצי השני של עונת 1996/97, חזר רופר לגרמניה, כאשר חתם בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה, שאומנה על ידי אוטו רהאגל, שהיה מאמנו של רופר בורדר ברמן. רופר הובא כחיזוק להתקפת הקבוצה, שנשרה בעונה הקודמת באופן מפתיע לבונדסליגה השנייה, לראשונה בתולדותיה. רופר היה חלק מקבוצה שהעפילה בחזרה אל הבונדסליגה בקלות מהמקום הראשון, והוסיף כוח בהתקפה שכללה את אולף מארשל, יורגן רישה ופאבל קוקה, כאשר הבקיע ארבעה שערי ליגה בחצי עונה. עם זאת, למרות שהקבוצה העפילה בחזרה לבונדסליגה, רופר לא נשאר בקייזרסלאוטרן, וחזר למולדתו ניו זילנד. עד לפרישתו בגיל קרוב ל-40, הוסיף רופר לשחק בקבוצות הניו זילנדיות סנטרל יונייטד, נורת' שור וקינגז, כאשר בשתי האחרונות שימש מאמן-שחקן, יחד עם אחיו שיין.
קריירה בינלאומית.