בשנת 2016, שר במסגרת התוכנית "ארץ נהדרת" שלושה שירים קומיים: "מתוקה מהחיים", "זכית בי" ו"בא אלייך במטוס" בדמותו הפארודית של הזמר המזרחי "דדי דדון". השירים, שיצאו גם כסינגלים, ואותם כהן שר וגם השתתף בכתיבתם, נוצרו כפרודיה על להיטים במוזיקה המזרחית באותה תקופה בישראל. הסרטונים זכו לצפיות רבות, לשיתופים, ואף להשמעות בתחנות הרדיו המקומיות. באותה שנה, זכה השיר "מתוקה מהחיים" במקום השני במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ו. שנה לאחר מכן, ב-2017, שר יחד עם "ערוץ הכיבוד" את השיר "טניה" במסגרת אותה תוכנית. השיר גם הוא יצא כסינגל.
בשנת 2017 החל לשחק לצד עמיתו ל"ארץ נהדרת", יובל סמו, בסדרת הילדים "אלישע", בבימויו של אופיר לובל.
בשנת 2018, החל לשחק תפקיד ראשי בסדרת הדרמה החרדית "אוטונומיות" וכמו כן, לשוב ולשתף פעולה עם דנה מודן בסדרת דרמה קומית חדשה בשם "ככה זה" - העוסקת בקשר שנרקם בין זוג שכנים, מודן וכהן, בשנות ה-40 לחייהם.
בשנת 2018, פרש בשנית כהן מ"ארץ נהדרת" מהצוות הקבוע, אך למרות זאת השתתף במספר תוכניות בעונות הבאות כאורח קבוע.
בשנת 2019, הדמות של שאולי אותו מגלם כהן ב"ארץ נהדרת" וב"הפרלמנט" נבחרה על ידי וואלה! NEWS כדמות הטלוויזיונית הגדולה של העשור השני של המאה ה-21.
בדצמבר 2020 חזר לקאסט "ארץ נהדרת" כשחקן קבוע לאחר כשנה וחצי כשחקן אורח.
באפריל 2021 זכה בפרס האקדמיה לשחקן הראשי בסדרה קומית הטוב ביותר על משחקו בסדרה ככה זה. באותה שנה יצא לסיבוב הופעות בדמותו של שאולי.
ביולי 2022 השתתף עם עלמה זק בפרסומת של מאוחדת בתפקידם מארץ נהדרת : חי וספיר טורטל.
חיים אישיים.
כהן נשוי לליאן, ואב לשלוש בנות. מתגוררים בגבעתיים.
פרסים והכרה.
כהן זכה בפרסי האקדמיה לטלוויזיה (6 פעמים) ובפרס אנשי השנה.
סמטה פלונית וסמטה אלמונית
סמטה פלונית וסמטה אלמונית הן שתי סמטאות קטנות, המקבילות זו לזו, ויוצאות מרחוב המלך ג'ורג' במרכז העיר תל אביב.
הסמטאות, אשר מחוברות זו לזו בצידן המזרחי, נבנו בשנת 1922 בסגנון האקלקטי. הסמטאות הפכו עם השנים למרכז תרבותי והן מהוות את מקום משכנם של בוטיקים אופנתיים, גלריית פלונית לאומנות ומרכז אינדימדיה הישראלי.
מקור השם.
שמן של הסמטאות כרוך זה בזה ומסורת של אגדות אורבניות ניסו לבאר את שם הסמטאות. לפי אחת המעשיות מאיר גצל שפירא, בונה הבתים בסמטאות, ביקש לקרוא לאחת הסמטאות על שמו (ולפי גרסה אחרת, על שם רעייתו, סוניה) אך ראש העירייה, מאיר דיזנגוף לא ראה זאת בעין יפה. בסופו של דבר, החליט דיזנגוף לשנות את שמותיהן של הסמטאות כך שיהוו אי-הנצחה מושלמת לשמו של שפירא: האחת תקרא סמטה אלמונית, והשנייה סמטה פלונית. חלק מהסיפורים גורסים כי המחלוקת יושבה במחלקת שמות הרחובות, שם הוצע השם כשם זמני אשר הפך לקבוע.
פסל האריה.
בקצה סמטה פלונית ניצב פסל אריה מבטון, אשר שוררת מחלוקת סביב זהות יוצרו. קרוב לוודאי שהפסל היה יעקב דב גורדון והוא נעזר בפסל חיים כץ. טוען נוסף הוא הפסל משה נימובסקי. הפסל הוזמן על ידי מייסד הרחובות מאיר גצל שפירא כמחווה לאשתו. הפסל היה מוזנח, לסת האריה נשברה והוא נצבע על ידי חברת פרסומת בצבע ברונזה. עיריית תל אביב יזמה את שיקום הפסל שכלל תיקון הלסת, הזנב, השבת הצבע מקורי בשיטת התזה וקביעת שלט הנצחה לפסלים גורדון וכץ.
עמודי השער.
בתחילת רחוב סימטה פלונית ישנם 2 עמודי בטון אפורים שהיו בעבר עמודיו של שער הרחוב.
הטבח בבית הספר בבסלאן
שעונית נאכלת
שעונית נאכלת (שם מדעי: "Passiflora edulis"; שם עממי: פסיפלורה) הוא צמח מטפס, אשר מטופח מסחרית לשם פריו האכיל. מקור הצמח באזורים הטרופיים והסב-טרופיים של אמריקה הדרומית ויער האמזונאס ומגדלים אותו בהיקף נרחב במספר גדל והולך של מדינות כדוגמת הודו, ניו זילנד, הקריביים, ברזיל, אקוודור, קליפורניה, פלורידה, הוואי, אוסטרליה, מזרח אפריקה, דרום אפריקה וישראל. שמו של הפרי בא לו כפי הנראה בגלל הפריחה שלו, המזכירה את לוח השעות של השעון. ידועים מעל 400 זנים של פסיפלורה. בישראל נפוצה בעיקר השעונית הסגולה אשר הובאה לארץ מאוסטרליה בתחילת המאה הקודמת, עם תפוצה בכל אזורי הארץ.
תיאור.
לפרי השעונית הנאכלת צורה עגולה עד אובלית, קוטר הפרי 4 - 10 ס"מ, צבעו סגול או צהוב כאשר הוא בשל בהתאם לזן, תוכנו רך עד קשה, נוזלי ובו גרגרים שחורים רבים. טעמו מתוק חמצמץ, ויש המייחסים לו תכונות מרגיעות. הפרי ניתן לגידול לשם מאכל או להפקת מיץ, אשר לעיתים קרובות משמש כתוספת למיצים אחרים בשל הארומה שלו. הדרך הנפוצה למאכל הפרי הוא בחצייתו לשניים והוצאת הזירעונים בכפית.
קיימים שני זנים של פסיפלורה, והם נבדלים בצבע ובגודל הפרי אחד מהשני.
מבנה השיח.
הפסיפלורה הוא שיח מטפס בעל קנוקנות המאפשרות לו להיאחז בעצמים קרובים, כמו: גדר, שיח אחר, קיר ועוד, ולטפס עליהם. פסיפלורה היא ירוקת עד, הפרחים בקוטר של 5 עד 8 ס”מ, צבעם לבן והמרכז סגול. זמן הפריחה בארץ הוא אפריל – מאי. הפסיפלורה בעלת צמיחה אגרסיבית ולכן יש לגזום אותה מדי פעם ולהכווין את צמיחתה.
שימושים קולינריים.
לפסיפלורה בשלה יש ארומה חזקה וטעם מתוק-חמצמץ. חוצים עם כפית ואוכלים את התוכן, הכולל גרעינים קטנים, מוסיפים לשייק חלב או יוגורט, או יוצרים ממנו סירופ שמשמש לרטבים, לקינוחים, ציפוי לעוגות, למרק פירות קר או לקוקטיילים.
שימושים רפואיים.
מבחינה תזונתית, פרי טרי מכיל רמות גבוהות של ויטמין A, אשלגן, וסיבים תזונתיים. הסוג הצהוב משמש להכנת מיצים, ואילו הסגול נמכר טרי בשווקים. המיץ הוא מקור טוב לחומצה אסקורבית (ויטמין C). הפסיפלורה דלת קלוריות (רק כ-50 ב-100 גרם) ומכילה גם כמויות מרשימות של ויטמינים C ,B, A ו- E . הפרי הוא מקור טוב לברזל, אשלגן וסיבים תזונתיים.
המרכז הארצי לבריאות משלימה ואינטגרטיבית (NCCIH) של המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית סיכם את האפקטיביות הרפואית של הפסיפלורה. בסיכום נרשם שלא נערכו מספיק מחקרים כדי לטעון שלפסיפלורה ישנן השפעות רפואיות. ייתכן שפסיפלורה יכולה להפחית חרדה, אך הממצאים עדיין אינם חד-משמעיים. אין עדיין מספיק עדויות כדי לומר אם פסיפלורה מסייעת לבעיות רפואיות אחרות כגון הפרעת קשב, נדודי שינה ומתח. אף על פי שאין עדיין ביסוס מדעי לאפקט התרפויתי של הפסיפלורה, הפסיפלורה משווקת בתכשירים טבעיים המבוססים עליה, כדוגמת הקלמנרבין, תערובת של צמחי הולריאן והפסיפלורה.
מיצוי פסיפלורה עלול לגרום לעייפות, בלבול ואטקסיה בקרב חלק מהמשתמשים. אין להשתמש בתוספי תזונה המכילים פסיפלורה במהלך ההיריון, שכן היא יכולה לעורר התכווצויות רחמיות. אין די מידע לגבי מידת הבטיחות של השימוש בפסיפלורה בזמן ההנקה.
ערלה וברכת הפסיפלורה.
פוסקי ההלכה היהודית דנו אודות צמח זה, האם להחשיבו כעץ אשר נוהג בו דין ערלה, או כירק אשר לא נוהג בו דין ערלה. דעת הרב אלישיב, שנוהג בפסיפלורה ערלה כמו באילן, וכן פסקו הרב יואל פרידמן והרב מצליח מזוז, כי צמחים המתקיימים כמה שנים נחשבים ירק רק אם כמה קריטריונים מצטרפים יחד: מוציא פרי תוך שנתו ואינו מתקיים יותר משלוש שנים ובפסיפלורה זה לא מתקיים. מנגד דעת הרב עובדיה יוסף שדינו כירק ואין נוהג בו איסור ערלה, וכן דעת הרב שניאור רווח, כיוון שמוציא פירות בתוך שנתו הראשונה.
לעניין ברכת הפסיפלורה הנידון אותו נידון, אם זה עץ מברכים בורא פרי העץ, ואם זה אדמה ברכתו בורא פרי האדמה, אך מכיוון שאם בירך על פירות האילן בורא פרי האדמה יצא, על כן הורו על הפוסקים לברך כך.
הזחה
הֲזָחָה (או אִינְדֶּנְטַצְיָה, על פי המקור הלועזי) היא הרחקה של שורה כתובה מהשוליים. הזחה נהוגה בדפוס ובתכנות מחשבים.
הרווח בין השוליים לתחילת השורה הכתובה נקרא זִיחַ. בתוכנות רבות, המקש Tab, משמש להזחה.
בדפוס.
בסלנג של אנשי הדפוס העבריים קרויה הזחה "אַבְּזָץ" (מהמילה הגרמנית: Absatz - פסקה).
בטקסטים מודפסים נהוג להתחיל פסקה חדשה בהזחה, המבהירה לקורא שלפניו פסקה חדשה. משקל גדול יותר יש להזחה כאשר היא משמשת לתת ביטוי ויזואלי למבנה הלוגי של מסמך כתוב. אחת הדוגמאות הנפוצות היא רשימת סעיפים ותתי-סעיפים, כמו בדוגמה הבאה:
הסיבות הנפוצות לעריכה בוויקיפדיה הן:
כפי שניתן לראות, ההזחות, אותן הרחקות מהשוליים, מאפשרות לקורא לראות בצורה קלה מה המבנה הלוגי של הסעיפים הכתובים כאן.
בדפדפות ובמחברות כתיבה, ישנה הזחה מפנים הדף, כדי להקל על כתיבה וקריאה וכדי שהטקסט לא יהיה צמוד מדי לקיפול.
בתכנות מחשבים.
בתכנות מחשבים משתמשים בהזחה באופן אינטנסיבי. ברוב שפות התכנות נהוג להזיח כל מבנה מקונן הזחה גדולה במעט מזו של המבנה העוטף אותו.משתמשים בהזחות בתיכנות כאשר כותבים בלוק חדש, למשל אחרי הצהרת פונקציה או מחלקה, בתוך לולאה או תנאי.
בתכנות, ההזחה היא בדרך-כלל לצורך שיפור הקריאות של הקוד הנכתב, שכן רואים היכן נמצאת תחילת שיגרה, ובדיוק מתחתיה (בהפרש של כמה שורות), סופה. עם זאת, קיימות שפות תכנות, כגון פייתון, שההזחה היא חלק מרכזי בהן והיא משפיעה על משמעות הקוד עצמו (ואינה משמשת לאסתטיקה בלבד).
דוגמה לשימוש בהזחה בשפה ויז'ואל בייסיק:
Private Sub Command1_Click()
Dim i_Loop As Integer
For i_Loop = 1 To 20
If i_Loop = Val(DEMO_Text.Text) Then
MsgBox "equal"
If i_Loop &gt; Val(DEMO_Text.Text) Then
MsgBox "not found"
Exit For
End If
End If
Next i_Loop
End Sub
שרשרת מרקוב
שרשרת מרקוב (באנגלית: Markov Chain) היא מודל הסתברותי המשמש בדרך-כלל לתיאור התפתחות של תהליכים כסדרה של מצבים.