בפרשוב עצמה, גרו ערב השואה 4,481 יהודים. לאחר הקמת המדינה הסלובקית ב-1939, הייתה פרשוב אחת הערים הראשונות בסלובקיה בהן התחוללו מהומות נגד יהודים. פעם אחר פעם פרצו קבוצות של צעירים אנטישמים לבתי היהודים ולבתי העסק שלהם, השחיתו ובזזו רכוש וגרמו הרס רב. גזרות שחוקקו נגד יהודי פרשוב על ידי מושל המחוז האנטישמי א. דודש, הקדימו את החקיקה האנטי יהודית בשאר מחוזות סלובקיה. באוגוסט 1939 פוטרו כל היהודים למעט אחד ממשרותיהם במנהל הציבורי, וב-6.9.1939 הורה מושל המחוז על סימון בתי עסק של יהודים בשלט שעליו הכתובת "עסק יהודי". פרשוב הייתה העיר הראשונה בסלובקיה בה נצטוו היהודים לענוד סרט זרוע ועליו מגן דוד. בינואר התקיימה תהלוכה המונית ברחובות, בסיומה פרצו ההמונים לבית הכנסת האורתודוקסי, השליכו החוצה את תשמישי הקדושה וספרי התורה וחיללו אותם, והעלו באש את הבניין. במרוצת 1941 סגרו הרשויות 585 עסקים של יהודים בפרשוב וברחבי הנפה, בהם החנות של שמואל ריינר.
במהלך 1942, גורשו מהעיר למחנות ריכוז והשמדה כ-80% מיהודי פרשוב והנפה. כ-500 יהודים מפרשוב הוברחו בתקופת הגירושים להונגריה, על ידי פעילי תנועות נוער ציוניות, בסיועם של עובדי רכבת ושומרי גבול.
עם עצירת הגירושים מסלובקיה בסתיו 1942 עוד נותרו בפרשוב 554 יהודים שהוגדרו חיוניים לכלכלה והונפקו להם תעודות חסות, ועוד כמאה יהודים שהתנצרו למראית עין או התחזו לארים באמצעות תעודות מזויפות.
שאר קורבנות השואה נרצחו בסוף 1944, עם הכיבוש הגרמני, בידי הגרמנים עצמם או אנשי "משמרות הלינקה". סה"כ נספו בפרשוב כ-6400 נפשות (תושבי פרשוב, כפרי הסביבה וכן פליטים שהגיעו מערים אחרות). עשרות יהודים ניצלו בזכות סיוע שקיבלו מתושבים מקומיים לא יהודים ומאיכרים, ומוכרים 22 מתושבי פרשוב והסביבה שזכו לתואר "חסידי אומות עולם".
בתקופה זו ניסו יהודים רבים לברוח להונגריה. אולם, במרץ 1944 גרמניה כבשה את הוגריה והחלה ליישם גם שם את המדיניות של "הפתרון הסופי" והשמדת היהודים.
בקיץ 1944 פרץ המרד הסלובקי שנתמך על ידי מדינות בנות הברית: ברית המועצות מחד, והממשלה הסלובקית הגולה בלונדון מאידך, נגד הממשלה הסלובקית. בתגובה למרד פלשה גרמניה לסלובקיה וכבשה אותה באופן ישיר. לאחר כישלון המרד התחדשו השילוחים לאושוויץ - הפעם, בניהול גרמני ישיר.
בחודש אפריל 1945 – סלובקיה שוחררה על ידי ברית המועצות. רק כ־20% מיהודי סלובקיה שרדו את המלחמה, השאר נרצחו בשואה.
ג'יידן ליברהר
מרוץ אמסטל גולד לנשים
מרוץ אמסטל גולד לנשים (שם רשמי: Amstel Gold Race Ladies Edition) הוא מהדורת הנשים של מרוץ אמסטל גולד, מרוץ אופני כביש חד-יומי שנערך במחוז לימבורג שבהולנד.
היסטוריה.
המרוץ נוסד בשנת 2001, אז ניצחה בו דבי מנסוולד ההולנדית, הוא התחיל והסתיים במאסטריכט וכלל 100.5 קילומטרים בסך הכל המרוץ התקיים גם בשנת 2002 ו-2003, אולם מאז לא התקיים במשך 14 שנים, וחזר להתקיים ב-2017. גם במהדורה של 2017 המרוץ התחיל במאסטריכט, אך הסתיים בברג וטרבלייט, כשאנה ואן דר ברחן מנצחת במרוץ. שנה לאחר מכן שנטל בלאק ניצחה במרוץ, במדי חולצת הקשת של אלופת העולם.
המרוץ מאורגן על ידי חברת "קרן מרוץ אמסטל גולד", שהיא גם המארגנת של מרוץ הגברים. המרוץ גם מתקיים באותו היום של הנשים.
להחזיק ולאבד
להחזיק ולאבד (באנגלית: To Have and Have Not) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1944 בבימויו של הווארד הוקס עם המפרי בוגרט ולורן באקול בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס בחלקו על הספר "להחזיק ולאבד" (1937) של ארנסט המינגוויי שגם השתתף בכתיבתו. העלילה הועברה מקי וסט וקובה לאי מרטיניק והתרכזה בקשר הרומנטי המתפתח בין שני הגיבורים הראשיים.
זה היה סרטה הראשון של לורן באקול שהייתה אז בת 18. במהלך הצילומים התפתח רומן אהבה בינה לבין בוגרט שהיה נשוי ומבוגר ממנה ב-24 שנים. הם נישאו כשנה לאחד סיום הצילומים. למרות החששות, הנישואים החזיקו מעמד עד למותו ב-1957.
הסרט מזכיר את קזבלנקה שצולם שנתיים קודם, סיפור אהבה סבוך בפוליטיקת מלחמת העולם השנייה, אישה זמרת פאם פאטאל ומועדון עם פסנתרן מזמר, הפעם זה עם המלחין והפסנתרן הוגי קרמייקל. האישה החושנית בעלת הקול העמוק מושכת את התעניינותו של הגבר. הם מכנים זה את זו בשמות חיבה כפי שנהגו הזוג הוקס לקרא לעצמם - הוא קורא לה "Slim" והיא קוראת לו "Steve". בפגישה הראשונה שלהם היא עומדת בפתח והוא זורק לה לה קופסת גפרורים. היא אומרת אז את המשפט המפורסם: "אינך צריך לומר או לעשות משהו, רק לשרוק"...
התסריט העביר את זמן העלילה מתקופת השפל הגדול בארצות הברית למלחמת העולם השנייה מיד לאחר נפילת צרפת והקמת ממשלת וישי. האי מרטיניק נשלט על ידי תומכי ממשלת וישי אבל הייתה בו מחתרת של תומכי צרפת החופשית של דה גול.
בוגרט זכה בפרס השחקן הטוב ביותר ב-National Board of Review.
תקציר העלילה.
הארי מורגן (המפרי בוגרט) הוא בעל ספינת דיג בנמל פור-דה-פראנס במרטיניק. הוא מסיע תיירים חובבי דיג לים הפתוח עם רישיון והתחייבות לא לעבור את המים הטריטוריאליים של האי. יש לו עוזר בשם אדי (וולטר ברנן) המוגבל בהתנהגותו בגלל שתיית יתר.
תייר אמריקאי בשם ג'ונסון חייב להארי 825 דולר ומבטיח להחזיר לו למחרת. במלון פוגש הארי בחורה נאה ומבחין שהיא נטלה/גנבה את ארנקו של ג'ונסון. הוא עוקב אחריה לחדרה שנמצא מול חדרו ומכריח אותה למסור לו את הארנק ובו כסף שג'ונסון חייב לו. הבחורה, מרי בראונינג (לורן באקול) מוצאת חן בעיניו. הוא מכנה אותה Slim (דקה) והיא קוראת לו סטיב.
בעל המלון, פרנצ'י (מרסל דליו) פעיל במחתרת של צרפת החפשית. הוא מבקש מהארי להעביר לחוף שני אנשי מחתרת אבל הארי לא רוצה להסתבך.
במבואת המלון חוגגים עם תזמורת והפסנתרן "קריקט" (הוגי קרמייקל) ומרי "סלים" המצטרפת אליו בשירה. לפתע פוצים שוטרים בפיקודו של קפיטן רנאר (דן סיימור) ומתפתחת קרב יריות עם חברי המחתרת שנמצאים שם הם מצליחם להמלט אבל ג'ונסון נהרג מכדור תועה.
כולם נעצרים לחקירה ומפקד המשטרה מחרים להרי את דרכונו והארנק עם הכסף.
הארי זקוק לכסף ולכן מסכים כעת להעביר את איש המחתרת של המחתרת מלב הים לחוף. הוא יוצא עם אדי נפגש בלב ים בספינה שממנה מורדים אליו פול דה בורסק (וולטר סורבי) ואשתו הלן (דולורס מורן). בחזרה לחוף הם נתקלים בספינה של משמר החופים הפותחת עליהם באש. הם מצליחים להסתלק. פול נפגע מכתפו ופרנצ'י מסתיר אותם במרתף המלון. לאחר שמצבו של פול מידרדר, הארי מצליח לשלוף את הקליע מגופו. פול מוסר להארי שמטרתו היא לחדור לאי השדים ולשחרר משם מנהיג של המחתרת למרות שהוא חושב שזה כמעט בלתי אפשרי.
אדי נעצר על ידי קפיטן רנאר שמגיע לחדרו של הארי ודורש לגלות לו היכן מוסר פול ואשתו. ברגע האחרון שולף הארי אקדח, הורג את אחד השוטרים ואוסר את המפקד וסגנו. הוא מכריח אותו להתקשר למשטרה, לשחרר את אדי ולאפשר להם לצאת עם הספינה. הארי מודיע לפול כי הוא ישוט אותו ביחד לביצוע המשימה באי השדים.
משל היולדת
משל היולדת הוא אחד ממשלי ישו המופיע בבשורת יוחנן בלבד (יוחנן טז:28-16).
במשל, משווה ישו את צער והכאב של יולדת בזמן הלידה "חבלי הלידה", לצער שעתיד להיגרם לתלמידיו כאשר יעזוב את העולם במותו על הצלב וישאיר אותם לבד. בדומה ליולדת שכאבה את הלידה אך שמחה בתינוקה, כך תהיה השמחה שתמלא את התלמידים לאחר שיווכחו לדעת שמותו של ישו לא היה לשווא כיוון שכך ימלא את ייעודו ויגיע לאביו שבשמיים, יישב לימינו וישמש כמי שיעתיר עבורם ועבור עמו ישראל לפני הקדוש ברוך הוא.
פרשנות.
ישו מתאר לפני תלמידיו את העתיד לקרות לו בזמן הקרוב, כי ידע שהוא עתיד להיהרג בצליבה. הוא יודע שהם יתעצבו מאוד כאשר ילך לגורל שייעד לו אביו שבשמים, אבל הוא מנחם אותם שזה ייעודו מראש, ושהוא עתיד לקום לתחייה ולהגיע לשמיים ולתפוס את מקומו לימין הגבורה. 'אתם תתעצבו והעולם ישמח על מותי', דומה הדבר לאישה יולדת הזועקת מכאבים בחבלי הלידה (בדומה לחבלי משיח). אולם לאחר שהיא יולדת היא מתמלאת בשמחה ושוכחת את הצירים ואת כאבי הלידה. התלמידים עתידים לשמוח והעצב יתחלף לששון, שכן עתה הם יכולים לבקש מאלוהים בתפילות בשמו של ישו, תפילות שייענו על ידי הקדוש ברוך הוא בזכות האמונה שלהם. וכשם שהקדוש ברוך הוא אוהב את בנו, את ישו, כן הוא אוהב גם אותם התלמידים והמאמינים, בזכות יחסם ההדדי לישו ובזכות זה שהאמינו בו.
אין ספק שישו נסמך גם על הפסוק מישעיהו כ"ו 17: ""כְּמוֹ הָרָה תַּקְרִיב לָלֶדֶת, תָּחִיל תִּזְעַק בַּחֲבָלֶיהָ, כֵּן הָיִינוּ מִפָּנֶיךָ ה':" וגם על נבואות דניאל על הצרות הגדולות שיבוא על עם ישראל לפני בואו/שובו של המשיח דניאל י"ב 1: "וּבָעֵת הַהִיא יַעֲמֹד מִיכָאֵל הַשַּׂר הַגָּדוֹל, הָעֹמֵד עַל-בְּנֵי עַמֶּךָ, וְהָיְתָה עֵת צָרָה, אֲשֶׁר לֹא-נִהְיְתָה מִהְיוֹת גּוֹי עַד הָעֵת הַהִיא; וּבָעֵת הַהִיא יִמָּלֵט עַמְּךָ, כָּל-הַנִּמְצָא כָּתוּב בַּסֵּפֶר." .
עופר רגירר
עופר רגירר (נולד ב-16 במאי 1977) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.