העיר שבתוך החומות של אמרספורט השתמרה היטב מאז ימי הביניים. בנוסף למגדל של הכנסייה, שער הקופלפורט ובתי החומה, השתמרו גם כנסיית ג'ורג' הקדוש (Sint-Joriskerk), מערכת התעלות והגשרים ומבנים נוספים מימי הביניים, רבים מהם הוכרזו כאתרים לאומיים. בימי הביניים הייתה אמרספורט מרכז חשוב לתעשיית הטקסטיל ופעלו בה מבשלות רבות.
היהודים הראשוניםשהתיישבו ב-1655 באמרספורט היו ממוצא פורטוגזי, הם הביאו עמם את תעשיית הצמר והסדינים. יוסף פרארה [Josef Pereira] יליד וילה ריאל [Vila Real] בפורטוגל היה היהודי הראשון שנשבע אימונים לעיר ב-1661. זמן קצר אחריו הגיע עמנואל פור אלטו [Emanuel For Alto] ואחריהם הגיעו עוד אנוסים ויהודים, כמה מהם הגיעו מאיטליה.
במאה ה-18 פרחה אמרספורט בעקבות ביות הטבק, אך החל מראשית המאה ה-19 חלה שקיעה. השקיעה נעצרה עם חיבורה של העיר לרשת הרכבות ב-1863 וכמה שנים לאחר מכן על ידי בנייתם של מחנות רגלים ופרשים חשובים בעיר, שהוקמו לצורך הגנת הערים המערביות של הולנד. לאחר שנות העשרים של המאה ה-20 חלה שקיעה נוספת, עד אשר בשנות השבעים אשר הגדירה ממשלת הולנד את אמרספורט, שאוכלוסייתה מנתה אז כ-70,000 תושבים כ"עיר בצמיחה". ב-2009 הגיעה אוכלוסייתה העיר ליותר מ-140,000 תושבים.
מלחמת העולם השנייה.
מאחר שאמרספורט הייתה העיר בה שכן חיל המצב הגדול ביותר בהולנד עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה, עם שמונה מחנות צבא שהיו חלק מקו ההגנה הראשי של הולנד, פונתה כל אוכלוסיית העיר שמנתה אז 43,000 תושבים כהכנה לקראת הפלישה הגרמנית שהייתה צפויה במאי 1940. לאחר ארבעה ימי קרב, הותר לאוכלוסייה לשוב אל העיר.
בתחילת המלחמה הייתה באמרספורט קהילה יהודית פעילה שמנתה כ-700 איש. מחציתם גורשו ונרצחו, בעיקר לאושוויץ ולסוביבור. בספטמבר 1941 סירב ממלא מקום ראש העיר, המחוקק הסוציאליסטי ב. נורדאויר [ B. Noordewier] לתלות שלטים אנטי - יהודיים בעיר, וכשזה נעשה בניגוד לרצונו, הוא הסיר אותם.
ב-1943 ניזוק קשות בית הכנסת של הקהילה, שנבנה ב-1727, בהוראת שלטונות העיר שהיו בשליטת הנאצים. לאחר המלחמה שוקם בית הכנסת ונפתח מחדש.
ליד העיר פעל במהלך המלחמה מחנה ריכוז. מחנה הריכוז אמרספורט שכן למעשה בתחומי העיר לוסדן השכנה. לאחר המלחמה ריצה מפקד המחנה, יוזף קוטלה, עונש של מאסר עולם וב-1979 הוא מת בכלאו.
"עיר הסלע".
מקור כינוייה של אמרספורט, Keistad ("עיר הסלע") הוא ב-Amersfoortse Kei ("סלע אמרספורט"), סלע במשקל של 9 טונות שנגרר ב-1661 מביצות סוסט אל העיר על ידי 400 איש, במסגרת התערבות בין שני בעלי קרקעות. האנשים שגררו את הסלע תוגמלו על ידי המנצח בהתערבות שרכש עבורם בירה ופרצלים. תושבי הערים הסמוכות כינו את תושבי אמרספורט Keientrekker ("גוררי הסלע"). הסיפור גרם לתושבי העיר למבוכה וב-1672 הם ניסו לקבור את הסלע, אך לאחר שהסלע התגלה מחדש ב-1903, הוא הוצב במקום מרכזי כאנדרטה. אין סלעים רבים בגודל כזה בהולנד, כך שהסלע יכול להיחשב כסמל.
בראיין מק'קוי
בראיין פטריק מק'קוי (באנגלית: Bryan Patrick McCoy) הוא סופר אמריקאי.
חייו.
בשנת 1984 לאחר שהשלים את לימודיו באוניברסיטת אוקלהומה התגייס מק'קוי לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים והוסמך כקצין בדרגת סג"ם ושירת כמפקד מחלקה. כקצין צעיר לחם מק'קוי בסופה במדבר ובהמשך מילא שורת תפקידי פיקוד ומטה ביחידות הרגלים של החיל, ושימש בין היתר כמפקד פלוגה. במלחמת עיראק פיקד מק'קוי על הגדוד ה-3 ברגימנט הנחתים ה-4. מק'קוי הוביל את גדודו במערכה ובכלל זה בלחימה בערים כות ובגדאד. בשנת 2004 הוביל את גדודו לתעסוקה מבצעית נוספת בעיראק, במהלכה פיקד עליו בלחימה כנגד פעילי טרור בעיר פלוג'ה. בשנת 2007 פרסם מק'קוי ספר אודות מנהיגות צבאית בשם "להט הפיקוד". בהמשך שירת כקצין המבצעים של פיקוד המרכז האמריקני. מק'קוי פרש לגמלאות בדרגת קולונל בשנת 2011.
במהלך שירותו עוטר מק'קוי בכוכב הארד, בלב הארגמן ופעמיים בלגיון ההצטיינות. הוא בעל תואר שני מטעם האוניברסיטה לביטחון לאומי.
תלמי, מלך אפירוס
תלמי (ביוונית: Πτολεμαῖος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מלך אפירוס למשך תקופה קצרה.
ביוגרפיה.
תלמי היה בנו השני של אלכסנדר השני, מלך אפירוס ואשתו אולימפיאס השנייה, שהייתה גם אחותו. אחותו של תלמי, פתיה, נישאה לדמטריוס השני איטוליקוס, מלך מוקדון. היה לו אח גדול בשם פירוס השני. אין זה מן הנמנע שהוא נקרא על שם דודו תלמי, אחי אמו.
בשנת 242 לפנה"ס מת אביו אלכסנדר, בזמן שהוא ופירוס עוד היו צעירים. אמם אולימפיאס שימשה כעוצרת. זו הייתה תקופה קשה עבור אפירוס, מכל השבטים השונים שהרכיבו את הממלכה, רק שבט המולוסים נותר נאמן לבית המלוכה. גורמים רפובליקניים התעוררו ודרשו לבטל את המשטר המלוכני של אפירוס לטובת משטר רפובליקני. רעב שרר, ובנוסף לכך הליגה האיטולית הכריזה מלחמה. אולימפיאס הצליחה אך בקושי לשמר את קיומה של הממלכה.
כשבגר פירוס, הוא הוכתר כמלך. עם זאת, הוא מת בתאריך לא ברור בנסיבות לא ברורות. תלמי הוכתר כמלך במקומו, אולם גם הוא מת במהרה. נסיבת המוות לא ברורה, יוסטינוס טוען שהוא יצא למסע מלחמה שבמהלכו מת ממחלה, בעוד מפוליאינוס ניתן להבין שהוא נרצח. לאחר מותו עלתה לשלטון אחייניתו דידמאיה השנייה, שגם היא נרצחה במהרה. לאחר מותה הפכה אפירוס לרפובליקה.
אדוארד רוט
אדוארד ניקיטוביץ' רוט (ברוסית: (Эдуард Никитович Рот; 1924 - אחרי אוגוסט 1945) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
נולד מסטניסלב ב-1924 במשפחת פקיד. סיים 7 שנות בית ספר ועבד כחרט במפעל והתגייס ביולי 1941. השתתף בקרב על קייב, וחרקוב. במסגרת הארמייה ה-13 השתתף במתקפה על יילץ עם הדיפת כוחות ורמאכט כ-100 ק"מ חזרה מערבה.
נפצע במהלך מגננה על חרקוב ב-12 במאי 1942 והיה כמעט שנה בבית חולים בשיקום, אחריו חזר לחזית באפריל 1943. צורף לדיוויזיית הרובאים של המשמר ה-33 השייכת לחזית הדרומית במבצע דונבאס שם נפצע שנית כבר בקרב הראשון באזור וורושילובגראד.
בחזרה ליחידתו באוגוסט מונה לתפקיד ריגול ובתפיסת אישיות חשובה נפצע בפעם השלישית בתחילת ספטמבר. חזר מן הפציעה תוך חודש. בחורף 1944 השתתף עם יחידתו שהועברה לארמייה ה-51 שבחזית האוקראינית הרביעית בפריצה לחצי האי קרים דרך ביצות סיוואש ומצר פרקופ. במהלך הקרב על סבסטופול הוא נפצע בפעם הרביעית אך טופל במקום והמשיך עם יחידתו שקיבלה על שחרור העיר תוספת לשם "של סבסטופול".
היחידה הועברה לחזית הבלטית הראשונה לשחרור ליטא. שם באזור גורדי בסמוך לשאולאי על חיסול מטול והבאת אישיות חשובה משורות האויב קיבל ב-15 בספטמבר 1944 את עיטור התהילה מן הדרגה השלישית. שבוע לאחר מכן נפצע במהלך ריגול בפעם החמישית.
במהלך מתקפה על קניגסברג בסמוך לעיר טילזיט חיסל עם רימון מקלע עם שני חיילים לידו וקידם השתלטות על הכפר. על כך הוחלט ב-22 במרץ 1945 להעניק לו את עיטור התהילה מן הדרגה השנייה.
לאחר שהשתתף בכיבוש קניגסברג בסמוך לעיר פירבודרקרוג במהלך מתקפת נגד של כוחות ורמאכט עמד בראש יחידתו כשחוסלו כ-18 חיילי אויב, 4 נלקחו בשבי והכוחות הגרמניים חזרו למקומם ההתחלתי. בהמשך במהלך המבצע בסמוך לעיר קאווידיטן במהלך צליחת נהר עמד בראש הכוח שחיסל כ-10 חיילים ותפס שמונה בשבי ביניהם קצין אחד. על כך הוענק לו עיטור התהילה מן הדרגה הראשונה ב-29 ביוני.
נעלם באוגוסט אותה השנה.
נראיס מאפירוס
נראיס (ביוונית: Νηρηΐς; המאה ה-3 לפנה"ס) הייתה נסיכה אפירוטית, אמו של היירונימוס מסירקוסאי. היא הייתה הנצר האחרון של השושלת האייקידית ששלטה באפירוס.
ביוגרפיה.
מעט מאוד ידוע על מוצאה וילדותה. היא הייתה נצר לשושלת האייקידית, ששלטה בממלכת אפירוס. פאוסניאס מכנה אותה "בתו של פירוס", עם זאת, ידוע על שני מלכים מאפירוס ששמם היה "פירוס". יוסטינוס טוען שהיא הייתה בתו של פירוס השני, אולם מרבית החוקרים דווקא סוברים שמדובר בפירוס הראשון. נראה שגם פוליביוס רומז על כך.
היא נישאה לגלון השני, יורש העצר של סירקוסאי. בהנחה שאכן היא הייתה בתו של פירוס הראשון, הנישואים אירעו ככל הנראה הרבה אחרי מותו של אביה. בינתיים, ארץ מולדתה - אפירוס, התפרקה לחלוטין. בני משפחתה מתו בזה אחר זה, והארץ הידרדרה לאנרכיה ורעב. במהרה היא נותרה הנצר היחיד של משפחת המלוכה. ידוע על בן אחד שילדה לגלון, היירונימוס. גלון מת לפני מות אביו היירון השני, והיירונימוס ירש את הכס. תאריך מותה של נראיס לא ידוע.
היידן פאדון
היידן פאדון (באנגלית: Hayden Paddon, נולד ב-20 באפריל 1987) הוא נהג מרוצים ניו זילנדי המתחרה באליפות העולם בראלי עבור קבוצת יונדאי. פאדון זכה באליפות ניו זילנד בראלי בשנים 2008, 2009, 2013 ו-2018 ובאליפות קטגוריית ה-PWRC בשנת 2011.
קריירה.
היידן, בנו של כריס נהג עבר במרוצי ראלי, החל להתחרות בגיל צעיר במרוצי קארטינג. בשנת 2002 ערך את מרוץ הבכורה שלו בראלי, כשהוא נוהג במיצובישי איבו. בשנת 2006 החל להתחרות באליפות ניו זילנד בראלי ובסיום העונה זכה באליפות בקטגוריית הראלי והוכתר לרוקי השנה. בשנת 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בסבב אליפות העולם בראלי במסגרת התחרות שהתקיימה בניו זילנד. הוא השתתף גם בראלי בריטניה, המרוץ הסוגר של העונה, אך נאלץ לפרוש במהלכו. באותה שנה זכה שוב באליפות בקטגוריית הג'וניור בניו זילנד והיה רחוק נקודה אחת מזכייה באליפות כולה. בשנת 2008 זכה לראשונה באליפות ניו זילנד ושנה לאחר מכן זכה באליפות השנייה.