לצד ספרות פרוזאית ושירה, הספרות האנגלו-סקסונית כללה גם ספרים בעלי יומרה מחקרית ומדעית. כך למשל היה אפשר למצוא בה מדריכים לרטוריקה מוצלחת, מילונים אנגליים-לטיניים ורשימות חוקי דקדוק לשוניים; ספרי רפואה הכוללים הדרכות מפורטות לשימוש בתרופות, צמחי מרפא, קמעות ולחשים; ספרי מתמטיקה וגאוגרפיה; לוחות שנה; ואף כתב המסייע לנבא את מידת הגאות בהתאם למיקום הירח.
חיבורים היסטוריים.
באנגליה בתקופה האנגלו-סקסונית נכתבו לאורך השנים מספר חיבורים היסטוריים חשובים, אשר מהווים מקור היסטורי משמעותי לתקופה ואמצעי להבנת תפיסותיהם של האנגלו-סקסונים עצמם על מוצאם שלהם. חיבור יוצא דופן שכזה הוא ההיסטוריה הכנסייתית של העם האנגלי, פרי עטו של ההיסטוריון בן המאה ה-8 בדה ונרביליס. הספר, אשר במקור יצא בלטינית, מתאר את תולדות הנצרות באנגליה הקדומה בפרט ואת ההיסטוריה של אנגליה בכלל. את כתבי היד של ההיסטוריה הכנסייתית אפשר למצוא כיום בין השאר בספרייה הבודליינית, אוניברסיטת קיימברידג', הספרייה הלאומית הרוסית, המוזיאון הבריטי ובמספר ספריות בגרמניה. בדומה לספר זה, גם ההיסטוריה בריטונום המיוחס לוולשי נניוס, שנכתב גם כן בלטינית אך כמאה שנה מאוחר יותר, מהווה ספר היסטוריה. עם זאת במובן חשוב הוא שונה באופן בולט. בניגוד להיסטוריה הכנסייתית, הוא מערב באופן נרחב מוטיבים מיתיים וביחס לאמינות רבים מהסיפורים המובאים בו החוקרים מטילים ספק רב.
בשונה מההיסטוריה בריטונום ומההיסטוריה הכנסייתית שהם ספרי היסטוריה, הכרוניקה האנגלו-סקסונית היא הכרוניקה – רשימת תיעוד אירועים בסדר כרונולוגי. למעשה זו הכרוניקה הגדולה ביותר שנכתבה באנגליה האנגלו-סקסונית, והיא מתעדת את ההיסטוריה של אנגליה באותן השנים ובאלו שלפניהם ונכתבה על ידי בני התקופה. מלאכת הכתיבה החלה בממלכת וסקס בימיו של המלך אלפרד הגדול במהלך המחצית השנייה של המאה ה-9, ונמשכה למעלה מ-300 שנה, עד לשנת 1154, כמאה שנה לאחר הכיבוש הנורמני. בכמה מחלקיו המקור נחשב לאמין, אך לא פעם האובייקטיביות שלו מוטלת בספק. שבעה מתוך תשעה כתבי היד של הכרוניקה נמצאים כיום בספרייה הבריטית, אחד נוסף שוכן בספרייה הבודליינית, והכתב הנותר ממוקם באוניברסיטת קיימברידג'.
דג סלמנדרה
דג סלמנדרה (שם מדעי: "Lepidogalaxias salamandroides") הוא מין של דג מסדרת הסמלטאים שבמחלקת מקריני סנפיר. דג זה מכונה דג סלמנדרה, לא עקב דמיונו לדו-חיים או לדגי הריאות ודומיהם, אלא כיוון שהוא יכול לשרוד עונות בצורת קשות על פני היבשה, קבור בחול. מין זה הוא היחידי בסוגו ובמשפחתו.
מאפיינים.
ע"פ חוקרים מסוימים הוא צריך להיות בסדרה עצמאית (Lepidogalaxiiformes), אך ע"פ רוב שייך לסדרת הסמלטאים, בתוכם נמצאים דגי הסמלט שהם דגי מאכל נפוצים המדיפים ריח חזק.
זהו דג דק באורך של עד 7 ס"מ וצבעו חום-ירוק מלמעלה ושקוף מהצד. עיניו אדומות והוא יכול לסובב את צווארו לכל כיוון.
הוא חי רק במערב אוסטרליה ומצוי רק בכמה נהרות כמו "נהר העצים השחורים" (Blackwood River) או "נהר קאנט" (Kent River). הנקבות מחכות לגובה המרבי של הנהרות ואז מטילה 400-500 ביצים במים. הדגיגים הקנים בוקעים באורך 5 מ"מ אך צריכים לצמוח במהירות והם טורפים חרקי מים למזונם. לקראת העונה היבשה הם חופרים מחילה בבוץ ונרדמים בה עד שהחורף חוזר. הם מגיעים לבגרות בגיל 5 שנים.
דג זה מצוי בקרבה לסיכון.
דגי סלמנדרה
דג צינורי עין
דג צינורי עין (שם מדעי: "Stylephorus chordatus") הוא מין דג החי באוקיינוס הפתוח, מסדרת הלמפיריים, והוא המין היחיד במשפחת דגי צינורי עין (Stylephoridae) ובסוג "Stylephorus".
מספר חוקרים משייכים דג זה כמין היחיד בסדרה עצמאית - Stylephoriformes, אך רוב החוקרים מכלילים אותו בסדרת הלמפיריים.
מאפיינים.
דג זה חי במצולות הים של הימים הטרופיים והסובטרופיים בעולם. הוא עולה מהמצולות בעת החשיכה לאכול פלנקטון מפני המים ויורד בזריחה.
אורכו של הדג 28 ס"מ, אך זיזים בקצה הזנב מאחוריו יכולים להגיע ל-90 ס"מ. עיניו צינוריות ודמויות משקפת ומהן הדג קיבל את שמו.
בעת תזונתו, מרחיב הדג את לסתותיו לפי 40 מגודלם ובולע כמויות גדולות של פלנקטון. את המים הוא מסנן דרך הזימים ומשאיר את טרפו לכוד.
דגי צינורי עין
פרימה לינק
פרימה לינק הוא מלון מרשת מלונות פרימה השוכן בפתח תקווה, בצמוד לקניון אבנת. המלון נפתח בשנת 2016 והוא המלון היחיד בפתח תקווה. המלון מיועד בעיקר לשוהים למטרות עסקים ורפואה, אך מכיל גם חדרים המיועדים לצרכים אישיים.
המלון משתרע על שטח של כ-4,000 מ"ר, ותוכנן על ידי האדריכל ארי שאלתיאל.
היסטוריה.
המלון נפתח בשנת 2016, והוא המלון הראשון שנבנה אי פעם בפתח תקווה. אזור התעשייה בפתח תקווה הוא השני בגדלו בישראל, והמלון הוקם כדי להציע פתרון לקהל העסקי באזור. בתוך המלון נבנו חדרים מעוצבים וסוויטות, בנוסף לאולמות וחדרי ישיבות. המלון פונה גם לקהל היעד של משפחות חולים מבית החולים בילינסון הסמוך אליו.
בהקמת המלון הושקעו 45 מיליון ש"ח, והוא נבנה במשך כ-3 שנים.
ספרינגדייל (ארקנסו)
ספרינגדייל (באנגלית: Springdale) היא העיר הרביעית בגודלה במדינת ארקנסו שבארצות הברית. היא שוכנת על שטחם של מחוזות וושינגטון ובנטון שבצפון-מערב ארקנסו, על מישור ספרינגפילד בלב הרי אוזרקס. ספרינגדייל מהווה כבר שנים רבות מרכז תעשייתי חשוב לאזור. בנוסף לכמה חברות הובלה, שוכן בה המטה העולמי של טייסון פודס (Tyson Foods), חברת ייצור הבשר הגדולה בעולם.
ספרינגדייל נוסדה ב-1838 ובמקור נקראה "שילה" (Shiloh). ב-1840 נוסדה בה כנסייה בפטיסטית. במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית עלתה הכנסייה באש, אך ב-1868 היא נבנתה מחדש. ב-1878 התאגדה העיר תחת השם ספרינגדייל. השם שונה כבר ב-1872 כאשר הגישה העיר בקשה להקמת סניף דואר.
בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 חוותה ספרינגדייל צמיחה מהירה ובין מפקד האוכלוסין של 1990 לבין זה של 2010 נרשם גידול של 133% באוכלוסייתה. במהלך תקופה זו, הוקמו בעיר מוזיאון שילה להיסטוריה של אוזרק, הקמפוס המקומי של הקולג' הקהילתי של צפון-מערב ארקנסו וקבוצת הבייסבול, צפון-מערב ארקנסו נטורלס, מהליגה הזוטרה, עברה במגרש ארבסט שבספרינגדייל. חברת טייסון ממשיכה להיות המעסיק הגדול ביותר בספרינגדייל וחותמה ניכר בכל רחבי העיר. מוסדות ציבוריים רבים בה נקראים על שם החברה, כולל מרכז פנאי, פארקים ובתי ספר. ב-2013 חתם מושל ארקנסו, מייק ביבי, על חוק המכיר בספרינגדייל כ"בירת בשר העוף של העולם".
מחלת קיקוצ'י
מחלת קיקוצ'י (באנגלית: Kikuchi disease) היא מחלה דלקתית של קשרי לימפה מסיבה בלתי ידועה. היא תוארה לראשונה ביפן ב-1972 באופן בלתי קשור על ידי קיקוצ'י ופוג'ימוטו ונקראת גם "מחלת קיקוצי - פוג'ימוטו". מוכרת גם בשמות: histiocytic necrotizing lymphadenitis, Kikuchi necrotizing lymphadenitis, phagocytic necrotizing lymphadenitis, subacute necrotizing lymphadenitis, necrotizing lymphadenitis.
המחלה מחקה את מחלת הלימפומה ופעמים רבות קשה להבדיל ביניהן.
אפידמיולוגיה.
מחלת קיקוצ'י היא נדירה. תוארה לראשונה אצל אנשים צעירים (20 - 30) ביפן אבל לאחר מכן הופיעו תיאורים שלה בספרות הרפואית גם בצפון אמריקה, אירופה ואסיה. המחלה תוארה לראשונה בישראל באשה בת 37 ב-1999 בעיתון הרפואה.
אטיולוגיה.
סיבת המחלה אינה ידועה. הועלו השערות על גורמים זיהומיים ואימונולוגים אך עד עתה הן לא הוכחו.
תסמינים.
תסמיני המחלה הם חום (של יותר משבוע), הגדלת קשרי לימפה, פריחות בעור, אפטות בפה, חולשה וכאב ראש. לעיתים יש הגדלת טחול וכבד.
אבחנה מבדלת.
האבחנה נעשית על ידי ביופסיה של קשר לימפה. יש להבדיל בין המחלה לבין: שחפת, זאבת, וזיהומים ויראליים הגורמים להגדלת קשרי הלימפה. בעיקר קשה להבדיל בין המחלה ולימפומה לפי הממצא ההיסטולוגי, דבר שגרם לעיתים לטעות באבחנה ולמתן טיפול כימותרפי שלא לצורך.
טיפול.
אין טיפול ספציפי למחלה. יש לתת טיפול תומך להורדת החום ולשיכוך הכאבים. במקרים קשים אפשר לשקול מתן סטרואידים במינונים נמוכים.
פרוגנוזה.
הפרוגנוזה טובה. המחלה חולפת מאליה תוך מספר שבועות ללא כל טיפול ספציפי.
מטרופול פרסול
מטרופול פרסול (בספרדית Metropol Parasol; מילולית: מטרייה עירונית), נמצא בכיכר אנקרנסיון (La Encarnación) בסביליה. זהו מבנה רב תכליתי המשלב שוק עירוני, מוזיאון ארכאולוגי, טיילת עילית שצופה אל גגות העיר ושש "שמשיות" ענק המצילות את הכיכר. לדברי המתכנן, הארכיטקט הגרמני יורגן מאייר, "זהו טיפוס חדש לגמרי של מרחב ציבורי עירוני".
המקומיים מכנים אותו בשם Las Setas de la Encarnación (פטריות האנקרנסיון) בשל ה"פטריות" הענקיות המרכיבות אותו.
היסטוריה.
בשנת 1842 נבנה במקום שוק עירוני מקורה. הבניין נהרס בחלקו ב-1948 כחלק מתוכנית התחדשות עירונית שלא בוצעה בפועל. ב-1947 הבניין הוסר סופית והכיכר הפכה למגרש חניה.
ב-1990 הוחלט לבנות במקום חניון תת-קרקעי שמעליו כיכר פתוחה שתשמש כשוק. במהלך ההכנות לבנייה התגלו במקום עתיקות רומיות ומוסלמיות, והעבודה הופסקה.
ב-2004 הוחלט לשוב ולפתח את הכיכר והוכרזה תחרות בין לאומית להצעות למבנה מתאים, שיתחשב בקיום העתיקות. בתחרות זכה הארכיטקט הגרמני יורגן מאיר.
הבנייה בפועל החלה ב-2005 והושלמה באפריל 2011
המבנה.
תיאור המבנה.
המבנה דמוי שש שמשיות (parasol בספרדית), או פטריות (setas בספרדית), בעל חמש מפלסים:
למבנה חמש קומות:
שטח תכסית המבנה ההוא כ-5000 מטר מרובע.
השטח הבנוי: 12,760 מטר מרובע.
הקונסטרוקציה.