דפנסור ספורטינג נוסדה ב-15 במרץ 1913 תחת השם דפנסור פוטבול קלוב בשכונת פונטה קרטאס במונטווידאו. שמו של המועדון נלקח מקבוצה חובבנית שהוקמה ב-1906 על ידי עובדי מפעל "דפנסורס דה לה הואלגה". אנשי המועדון רצו לשחק בצבע הירוק, אך מכיוון שהיה תפוס על ידי קבוצה אחרת, נבחר הצבע השחור בעל פס חוצה בצבע כחול. כשנרשמה הקבוצה למשחקי הליגה, הצבע היחיד שלא היה רשום לקבוצה אחרת הוא סגול, ומשם זהו הצבע הבולט של המועדון עד היום.
עם הקמתה, ועוד בטרם החלה לפעול במדינה ליגה מקצוענית, החלה דפנסור לשחק בליגה השלישית. בתוך שתי עונות העפילה הקבוצה עד לליגה הבכירה, וב-1915, עונת הבכורה שלה בליגה, סיימה במקום הרביעי בטבלה. באותה שנה שיחקה הקבוצה את משחקה הבינלאומי הראשון, כשפגשה ב-25 במאי את אטלנטה הארגנטינאית, וגברה עליה 2-1.
לאחר שסיימה אחרונה בטבלה ב-1917, התפרקה הקבוצה, ומירב שחקניה הצטרפו לקבוצת אוניברסל השכנה. ב-1922 התפצלה השליטה בכדורגל באורוגוואי לשתי התאחדויות נפרדות, פדרציית הכדורגל והתאחדות הכדורגל האורוגוואית. עם ההתפצלות, הוקמה הקבוצה מחדש תחת השם קלוב אתלטיקו דפנסור והצטרפה לפדרציה. ב-1926, עם האיחוד בין הפדרציה להתאחדות, חזרה הקבוצה לפעילות בהתאחדות.
תחילת העידן המקצועני (1932 - 1975).
ב-1932 שיחקה דפנסור בעונת הבכורה של ליגת העל האורוגוואית בעידן המקצועני, וסיימה במקום הרביעי בטבלה. ב-1935 זכה לראשונה שחקן מדפנסור בתואר מלך השערים - קסטלדו אנטוניו, שכבש 12 פעמים באותה העונה. הקבוצה עצמה סיימה את העונה במקום החמישי.
ב-1944 נכללה הקבוצה לראשונה בין שלוש הראשונות בליגה, לאחר שסיימה במקום השלישי עם שתי נקודות פחות מהאלופה פניארול וסגניתה נסיונל. שנה אחר כך שחזרה הקבוצה את ההישג, אם כי במרחק גדול יותר מן המוליכות.
בתום עונת 1949 ירדה הקבוצה לליגת המשנה לראשונה בעידן המקצועני, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה. שהותה בליגת המשנה הייתה קצרה במיוחד, ועונה אחר כך כבר זכתה דפנסור באליפות ליגת המשנה והעפילה חזרה לליגה הבכירה, לאחר שהשיגה 13 ניצחונות ב-14 משחקים. בעונת שוב ירדה הקבוצה לליגת המשנה, ושוב הצליחה להעפיל תוך עונה אחת בחזרה לליגה הבכירה.
האליפויות הראשונות (1976 - 1989).
בעונת , תחת המאמן ריקרדו דה לאון, השיגה דפנסור את תואר האליפות הראשון בהיסטוריה של המועדון, ולראשונה מזה 44 שנות כדורגל מקצועני באורוגוואי הוכתרה אלופה שאינה פניארול או נסיונל. שיטת המשחק של דה לאון התבססה בעיקרה על משחק הגנתי ומבוקר שבעקבותיה ספג ביקורות רבות, ואף את הכינוי "אנטי-כדורגל".
ההישג המרשים זיכה את דפנסור במקום בפלייאוף ההעפלה לגביע ליברטדורס, אותו צלחה בהצלחה בדרך להופעת בכורה במפעל היוקרתי. הקבוצה השתתפה בליברטדורס 1977, ושיחקה בבית א' עם יריבתה פניארול, ועם בוקה ג'וניורס וריבר פלייט הארגנטינאיות. משחק הבכורה של דפנסור במפעל התקיים באצטדיון סנטנאריו מול פניארול, והסתיים בניצחון היסטורי, 2-0 לדפנסור. לאחר שלושה משחקים ניצבה דפנסור עם מאזן נקי מהפסדים, אך בשלושת המשחקים הבאים כשלה להשיג ניצחון, סיימה פעם אחת בתיקו ורשמה שני הפסדים. בסך הכול עמד מאזנה על ניצחון אחד, שלוש תוצאות תיקו ושני הפסדים, שהספיקו למקום השלישי בלבד, מרחק נקודה מריבר פלייט. במהלך העשור שלאחר הופעת הבכורה שלה, הצליחה הקבוצה להעפיל פעמיים נוספות למשחקי גביע הליברטדורס, ובשתיהן סיימה את דרכה בשלב הבתים.
ב-1987 הייתה דפנסור לראשונה מחוץ ל"מועדון שתי הגדולות" (פניארול ונסיונל) שזוכה בתואר אליפות שני. דפנסור סיימה את הליגה במקום הראשון כשהיא מקדימה את נסיונל בשלוש נקודות.
דפנסור ספורטינג (1989 - ).
ב-15 במרץ 1989, בדיוק ביום בו צוינו 76 שנים להיווסדו, מועדון הכדורגל אתלטיק קלוב דפנסור התאחד עם מועדון הכדורסל ספורטינג קלוב אורוגוואי, וביחד נוצר מועדון מאוחד בשם דפנסור ספורטינג קלוב.
ב-1991, שנתיים לאחר האיחוד, זכתה הקבוצה בתואר האליפות השלישי בתולדותיה. מאמן הקבוצה היה חואן אהונטצ'איין, כדורגלן הקבוצה שפרש ממשחק רק שנה קודם לכן וקיבל את משרת המאמן. הוא הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות בנקודה הפרש מנסיונל, ולהופעה חמישית בגביע ליברטדורס. במסגרת טורניר הליברטדורס, הגיעה דפנסור למקום השלישי בבית שהפעם הספיק כדי להעפיל לשלב הפלייאוף. בשלב זה, הודחה הקבוצה על ידי ניואל'ס אולד בויס.
ב-2005 סיימה דפנסור עם מספר נקודות זהה לזה של נסיונל בראש הטבלה. התאחדות הכדורגל קבעה שני משחקי גמר לקביעת זהות האלופה, אך דפנסור סירבה להופיע למשחקים עקב הניצחון שהשיגה יריבתה נסיונל במחזור האחרון, מפנדל שנשרק שבע דקות בתוך תוספת הזמן. כתוצאה מכך בוטלו המשחקים ונסיונל הוכרזה כאלופה בפעם הארבעים. בהמשך אותה שנה רשמה הקבוצה השתתפות ראשונה בגביע סודאמריקנה ואף הדיחה בסיבוב הראשון את יריבתה הגדולה דאנוביו, אך הודחה בעצמה סיבוב אחר כך על ידי סרו פורטניו.
בשנת 2007 הצליחה הקבוצה להעפיל לראשונה בתולדותיה לרבע גמר גביע ליברטדורס. היא צלחה את שלב הבתים, והדיחה בשמינית הגמר את פלמנגו הברזילאית. ברבע הגמר הודחה הקבוצה על ידי גרמיו בדו-קרב בעיטות עונשין. באותה עונה הגיעה הקבוצה לאותו שלב גם בגביע סודאמריקנה, שם הודחה על ידי ריבר פלייט בגלל חוק שערי חוץ.
בעונת זכתה הקבוצה במקום הראשון בטורניר האפרטורה. הקבוצה סיימה שלישית בטורניר הקלאוסורה 2008, והעפילה לפלייאוף האליפות. ניצחון 2-1 על פניארול בפלייאוף בסיום העונה הספיק לדפנסור, שזכתה בפעם הרביעית בתולדותיה באליפות אורוגוואי.
ב-2009 רשמה הקבוצה הישג מרשים בגביע ליברטדורס. דפנסור הגיעה לשמינית גמר המפעל מול בוקה ג'וניורס, וסיימה את משחק הבית שלה בשוויון 2-2. במשחק הגומלין הגיעה דפנסור לאצטדיון הבונבוניירה, בידיעה שהיא חייבת לכבוש כדי להעפיל. דפנסור ניצחה 1-0 והדיחה את בוקה מהמשך המשחקים, ובכך הנחילה לה הפסד ביתי לראשונה לאחר שש שנים ללא הפסד בית בגביע ליברטדורס. על אף ההישג, הודחה הקבוצה ברבע הגמר, שלב אחד אחר כך, על ידי אסטודיאנטס לה פלאטה.
בגביע ליברטדורס 2014 רשמה הקבוצה את הישג השיא שלה אי פעם במפעל בינלאומי. היא סיימה את שלב הבתים במקום הראשון, לאחר מאבק צמוד עם קרוזיירו ועם אוניברסידד דה צ'ילה. בשמינית הגמר היא הדיחה את דה סטרונגסט מבוליביה בדו-קרב פנדלים, וברבע הגמר השיגה ניצחון כפול על אתלטיקו נסיונל מקולומביה, בדרך לחצי גמר ראשון בתולדותיה. בשלב זה סיימה הקבוצה את דרכה, לאחר שהפסידה 2-0 לנסיונל מפרגוואי במשחק הראשון, ובגומלין ניצחה 1-0 בלבד.
אצטדיון.
החל משנת 1963 מארחת דפנסור ספורטינג את משחקיה באצטדיון לואיס פרנסיני, הקרוי על שם נשיא הקבוצה לשעבר. האצטדיון, שממוקם בשכונת פארקה רודו במונטווידאו, נמצא בבעלות הקבוצה, ותכולתו עומדת על כ-18,000 מושבים.
האצטדיון משמש את הקבוצה באופן בלעדי במשחקי הליגה, אך במשחקים הבינלאומיים נעשה בו שימוש על ידי קבוצות נוספות בהן דאנוביו, חובנטוד וריבר פלייט המקומית.
ב-1997 עבר האצטדיון שיפוץ רחב היקף. הוא נסגר לתקופה של כשנה, ובמהלך השיפוץ הורחב האצטדיון ונוספו בו מקומות ישיבה, וכן משטח הדשא יושר. לפני השיפוץ, שקע חלקו המערבי של משטח הדשא הפונה לכיוון ריו דה לה פלטה.
יריבות.
היריבה הגדולה ביותר של דפנסור ספורטינג היא קבוצת דאנוביו. משחק הדרבי בין השתיים זכה לכינוי "קלאסיקו דה לוס מדיאנוס".
על אף שהמשחק הראשון בין השתיים שוחק כבר ב-1948, החלה היריבות הגדולה בין שתי הקבוצות לקראת סוף המאה העשרים. היריבות בין השתיים התחילה בקבוצות הנוער שהתחרו ביניהן על תארים באופן ישיר. במקביל, החל משנות ה-80 החלו המועדונים הבוגרים לצבור תארים, והמאבק שהחל בנוער עבר גם למחלקות הבוגרות.
עיקר המאבק הוא סביב התואר "השלישית בגודלה". מאחר שנסיונל ופניארול הן הקבוצות בעלות מספר הזכיות הרב ביותר בכדורגל באורוגוואי, ובהפרש ניכר מכל האחרות, המאבק שנותר הוא סביב הקבוצה שתהיה השלישית בגודלה בכדורגל האורוגוואי. שתי הקבוצות הן המצליחות ביותר מבחינת מספר האליפויות מחוץ למועדון שתי הגדולות. ב-2014 השוותה דפנסור את שיאה של דאנוביו, חצי גמר גביע ליברטדורס, ושתיהן הן נציגות אורוגוואי היחידות שאינן פניארול או נסיונל שמעפילות לחצי גמר המפעל.
סמל ומדים.
סמל.
סמל המועדון הנוכחי נמצא בשימוש מאז האיחוד בין דפנסור לספורטינג קלוב. הוא מורכב מהצבעים סגול ולבן, צבעי המדים של המועדון, ומציג את האותיות "DSC", ראשי התיבות של שם המועדון, בתוך טבעות בצבעי אדום וכחול, צבעיה של ספורטינג קלוב אורוגוואי. מעל לראשי התיבות של השם נמצא ציור של מגדלור, המייצג את מגדלור פונטה בראבה, שהוקם ב-1876 בשכונת פונטה קרטאס, בה הוקם המועדון.
מדים.
מדי המועדון הראשונים היו שחורים, ועיטר את חולצתם פס רוחבי בצבע כחול. ב-1915, עם תחילת דרכה של הקבוצה בליגה הבכירה, רצו בעלי הקבוצה לשנות את צבעי המדים. הצבעים שנבחרו בתחילה היו ירוק ואדום, כשהצבע הירוק היה מיועד לחולצות השחקנים. בעת הליך רישום הקבוצה נדחתה הבקשה למדים ירוקים עקב היותם בשימוש על ידי קבוצת בלגראנו מונטווידאו. לאחר שהחליטו כי לא ילבשו עוד מדים שחורים, פנו בעלי הקבוצה לחנות הספורט המקומית לרכישת חולצות. הצבע היחיד שהיה זמין ולא היה רשום בהתאחדות אצל קבוצה אחרת היה הצבע הסגול, ומאז מלווה הצבע את מדי הקבוצה.
הקול בראש