במרץ 2006 ניגן ברונפמן את הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של שוסטקוביץ' עם התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו בניצוח מסטיסלב רוסטרופוביץ'.
ברונפמן היה בעבר אמן הבית של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
העולם התחתון
העולם התחתון הוא כינוי מקובל למרחב חברתי אשר בו פועלים קבוצות של אנשים ללא מרות החוק הקיים בסביבתם. אין לו גבולות ברורים אך יש לו קווי אופי עם מאפיינים ידועים, והקודים הפועלים בו אינם תואמים את הנורמות המקובלות, והם מתנגשים עם החוק והסדר. בעולם התחתון פועלים כנופיות פשע, אנשי מאפיה, ואנשים אשר מאמצים דפוסי פעולה עברייניים. דמויות מהעולם התחתון שימשו מאז ומתמיד יוצרים בתחומי הספרות והקולנוע במדינות רבות בעולם.
מרחבי פעולה.
מרחבי העולם התחתון משתרעים בדרך כלל במקומות הנחשבים מפוקפקים בעיני האזרח המהוגן. בתי קזינו והימורים, מועדוני חשפנות, שטחי פעולה של זנות, בארים אפלוליים, תחנות סמים, מקורות של חלפני כספים ובתי סוהר. הפעילות במקומות אלה אינה תמיד בגדר עבירה על החוק, ומי שמגיע למועדון חשפנות או לבאר אפלולי בסימטה חשוכה אינו נחשב איש העולם התחתון, אך סביר להניח כי יתקל שם בעבריינים ובפשיעה. זוהי פעילות הקרובה אל השוליים של החברה ולכן היא מקושרת באופן אסוציאטיבי עם פשע. גם אם המשטרה מקיימת סיורים בסביבה אין היא יכולה להיות נוכחת בכל פינה או בכל מועדון, ולכן קל יהיה לעבריין לתכנן או לבצע שם את מעשיו.
עבריינים המכונים "אנשי העולם התחתון" יכולים לפעול גם בסביבה רגילה. ה"בכירים", כמו ראשי משפחות פשע ואנשי מאפיה, פועלים גם במקומות מהוגנים המשמשים להם כיסוי כלפי רשויות החוק, אך קודי ההתנהגות שלהם תהיה קשורה לקודים של העולם התחתון. עבריינים כאלה יכולים גם לפעול באמצעות שליחים המגיעים לגבות דמי חסות מבעלי עסקים באזורי תעשייה ומסחר רגילים.
אין התאמה מוחלטת בין עבירות על החוק לבין העולם התחתון. מעשי פשע מתבצעים גם על ידי עבריינים שאינם חלק מהעולם התחתון, ואשר בחרו לבצע את מעשיהם לבד או בהתחברות אל עבריינים אחרים. אך מקובל לראות את הרוב הגדול של מעשי הפשע, ככאלה שבוצעו בידי עבריינים הפועלים תחת השפעת הנורמות המקובלות בעולם התחתון, במיוחד הפשיעה בעלת היקפים גדולים כמו: סחר בנשים, גביית דמי חסות, או סחר בסמים.
מאפייני התנהגות.
אף על פי שאין תעודה רשמית המעידה על "חברות בעולם התחתון", ניתן לראות בו דפוסי התנהגות הניתנים לאפיון. דפוסים אלה יוצרים הזדהות בין אנשים ממקומות שונים, ומחברת ביניהם גם אם אינם קרובים זה לזה. המאפיין הבולט הוא ההתעלמות מהחוקים הכתובים ומהנורמות המקובלות. גם מעשי רצח ופגיעה פיזית הם חלק בלתי נפרד מהתנהלות אנשי העולם התחתון.
מאפיינים אחרים:
ערכים פנימיים.
במרחבי העולם התחתון אין חוקים כתובים, אך ישנם קודים מוכרים אשר עליהם מקפידים בדרך כלל לשמור ולא לחרוג מהם. המוכרים ביניהם:
בתי סוהר.
הכלא הוא סביבה מובהקת של אנשי העולם התחתון. עבריינים המרצים עונשי מאסר פוגשים איש את רעהו, לעיתים לראשונה בחייהם, ונוצרת אחווה המבוססת על האופן בו הם חיים, תוך כדי היתקלות עם החוק. עבריין שפעל לבדו עד שנאסר, יכול למצוא בכלא שותפים לפשיעה הבאה. אחרים יכולים ליצור התאגדויות בהן יתקיים סולם מעמדות אשר ימשיך גם לאחר שחרורם והיותם פעילים בפשע.
גיבורי תרבות.
העולם התחתון עורר מאז ומתמיד את סקרנותם של יוצרים. הם כתבו על כך ספרים ומחזות, הפיקו סרטים וסדרות טלוויזיה, ותיעדו את החיים בעולם התחתון ובעיקר את הדמויות בו באופן רומנטי אשר עורר עניין רב בקרב הציבור כולו. בין המוכרים ביותר נחשב דיימון ראניון, אשר שאב את סיפוריו מהיכרות הטיפוסים שפגש במועדוני הימורים ובסימטאות ניו יורק. ז'אנר סרטי הפשע אשר החל בקולנוע ונמשך גם בסדרות טלוויזיה, עוסק בהרחבה בהתנהלות החיים בעולם התחתון ובמאבקים בין העבריינים למשטרה ובינם לבין עצמם. ברבות מהיצירות הספרותיות משובצים דמויות רומנטיות מהסוג של רובין הוד, המתוארים כמי שפועלים להשגת צדק חברתי באמצעי אלימות והפרת חוק.
העיתונות נוהגת לייחד כתבות ומאמרים על דמויות מהעולם התחתון.
סרטי פשע ידועים הם טרילוגיית הסנדק וספרות זולה, ואילו בטלוויזיה ידועה סדרת הפשע הסופרנוס העוקבת אחרי משפחת מאפיה בארצות הברית.
כנגד סדרות וסרטים אלה נטען שהם מפארים את העבריינים ותרבות הפשע, והופכים אותם למודל לחיקוי עבור בני נוער וצעירים, ובכך מעודדים פשיעה, סמים ואלימות.
העולם התחתון בישראל.
הפשע המאורגן בישראל מתאפיין במאבקים אלימים, כולל התנקשויות בין עבריינים שמתרחשים לעיתים קרובות במרכזי אוכלוסייה. מעשי הרצח האלה זכו לכינוי "טרור פלילי" ו"פיגוע פלילי" ומרביתם לא פוענחו. מבקר המדינה, יוסף שפירא, אמר בפברואר 2014, :"אנחנו בתקופה של אווירת טרור, אנשים מפחדים לצאת מהבית. זה משליך גם על החיים הכלכליים, וזה מצב שצריך לטפל בו".
בעיתונות בישראל עסקו בכך העיתונאים יגאל לב, נתן דונביץ' ואהרן בכר. הם נהגו לתאר את עולמם של העבריינים דרך סיקור משפטם ומעצרם, והירבו לכתוב על אורח חייהם העברייני כפי שהשתקף מהדיונים המשפטיים, ומאירועים פלילים בהם היו מעורבים. הסופר והעיתונאי מנחם תלמי נהג לפרסם טור קבוע שנקרא "תמונות יפואיות", ובהן תיאר דמויות מהעולם התחתון של יפו. הרשימות לוקטו לספר שיצא לאור בשנות ה-70. בימינו עוסק בכך העיתונאי והכתב הפלילי בוקי נאה בעיתון ידיעות אחרונות ואמיר זהר.
בונה אמריקאי
אתאתורכ
המסך הקרוע
המסך הקרוע (שם הסרט באנגלית: Torn Curtain) הוא סרטו ה-45 של הבמאי אלפרד היצ'קוק. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1966 והיה הסרט השני המצליח ביותר באותה השנה. הוא נחשב לאחת מהקלאסיקות המוערכות ביותר של סרטי המתח והאימה.
עלילת הסרט.
מייקל ארמסטרונג (פול ניומן), מדען פיזיקאי ורקטות אמריקאי מוערך, נוסע להשתתף בכנס מדעי בקופנהגן. הוא לוקח את ספינת תענוגות לקופנהגן יחד עם עוזרתו וארוסתו, שרה שרמן (ג'ולי אנדרוז). ארמסטרונג מנסה למנוע מארוסתו להגיע איתו לקופנהגן. שם הוא עורק למזרח גרמניה במטרה לעזור לגוש המזרחי ממניעים פציפיסטיים.
לאחר מכן מתברר (לצופים) כי עריקתו היא למעשה תחבולה כדי לזכות באמון של הממסד המדעי הקומוניסטי ולדעת מה מצב מערכות הטילים של ברית המועצות. בנוסף, ארמסטרונג מגלה כי ארוסתו הגיעה אחריו למזרח גרמניה.
לאחר מסע ארוך, שבו ארמסטרונג כמעט נתפס על ידי סוכן שטאזי והורג אותו, הוא מגיע לאוניברסיטת לייפציג. שם הוא מצליח לגלות סודות גרעין של הגוש הסובייטי, ולאחר מכן בורח עם אשתו למזרח ברלין. הזוג בורח באוטובוס מדומה של ארגון פאי, אשר סייע לארמסטרונג מתחילת הסרט. האוטובוס מלא באנשי המחתרת, שמתיימרים להסוות את האוטובוס המדומה לאוטובוס רגיל כדי לחפות על הזוג. כאשר מגיע האוטובוס לברלין, אנשי השטאזי מגיעים לאוטובוס במטרה לתפוס את הזוג, אך אנשי המחתרת יורדים במהירות ומתפזרים לכל עבר במטרה להסוותם. הזוג יורד בבטחה. לאחר מרדף של אנשי השטאזי, הזוג מצליח לשוט עם להקת בלט לשוודיה ולחזור למערב.
רומן ג'ינג'יחאשווילי
רומן יעקובלביץ' ג'ינג'יחאשווילי (בגאורגית: რომან ჯინჯიხაშვილი, נולד ב-5 במאי 1944 בטביליסי), היה שחמטאי יהודי-גאורגי בדרגת רב אמן, מאמן שחמט ומפיק סרטוני הדרכה בתחום. תלמידו הבולט הוא גטה קמסקי.
עלה לישראל בשנת 1976, אך בשנת 1979 עזב את הארץ והתיישב בארצות הברית. שיחק בתפקיד אורח בסרט "לחפש את בובי פישר" משנת 1993.
ציוני דרך בולטים בקריירה.
1962 - זכה באליפות הנוער של ברית המועצות.
1978, 1966 - זכה באליפות האוניברסיטאות של ברית המועצות.
1970 - קיבל את התואר אמן בינלאומי.
1977 - קיבל את התואר רב אמן.
1978 - זכה באליפות ישראל.
1979-1980 - זכה בתחרות היוקרתית הייסטינגס (אנגליה), בתוצאה של 10.5 נקודות מ-14 אפשריות, בהקדימו בנקודה שלמה את טיגראן פטרוסיאן.
1980 - זכה בתחרות הפתוחה "לון פיין".
1989 ,1983 - זכה באליפות ארצות הברית, יחד עם שחמטאי נוסף.
הופעות באולימפיאדות.
ג'ינג'יחאשווילי שיחק בנבחרות האולימפיות של ישראל וארצות הברית.
ליגת העל השוויצרית
איגואסו
איגוואסו
שש סיגמא
שש סיגמא היא מתודולוגיית איכות הבוחנת משתנים בייצור, שיוצרים פגמים וסטיות במפרט הייצור ובאופן שיטתי פועלת להקטנת השונות על-מנת למזער את הפגמים. אופן היישום מתבצע באמצעות שימוש בכלים סטטיסטיים (חישוביים וחזותיים), על מנת לעקוב ולשפר את התהליכים הקשורים במוצר או בשירות.
פירמה הבוחרת להשקיע משאבים ולהשתמש במתודולוגיה זו, מצפה להגיע ליכולת קירוב של לא יותר מאשר מספר תקלות בודדות על כל מיליון אפשרויות לתקלה, דבר אשר בטווח הארוך עשוי להקטין משמעותית את עלויות הייצור.
היסטוריה.
גישת שש סיגמא פותחה בשנת 1986 על ידי ביל סמית, מהנדס במחלקת התקשורת של מוטורולה (ואולם, יש הטוענים כי פותחה קודם לכן, בשנות ה-20, על ידי מייסדי הגישות החדישות דאז לניהול סטטיסטי: וולטר שוורץ, ו. אדוארדס דמינג, ג'וזף ג'ורן, קאורו אישיקאווה, טאייצ'י אונו, שיגאו שינגו, טאגוצ'י ושיינין, אך הללו לא פיתחו את הגישה לכלל מתודולוגיה עצמאית).
לאחר שקיבל ביל סמית את תמיכת המנכ"ל, רוברט וו גאלווין, הוטמעה והופצה התורה בחברה. בשנת 1987 הוחלט כי גישת שש סיגמא תהפוך לתרבות החברה ולנחלתו של כל עובד. במהלך המערכה, "אוניברסיטת מוטורולה" העבירה קורסי יישום שש סיגמא לכל העובדים. מתחילת הטמעת המתודולוגיה ועד לשנת 2006 (פרק זמן של 18 שנים), השיגה מוטורולה לטענתה
חיסכון חסר תקדים של 17 מיליארד דולר בעלויות הייצור.