בשנת 1950 התמודד פאראן כמועמד מטעם המפלגה השמרנית הבריטית בבחירות לפרלמנט, אך הפסיד למועמד מפלגת הלייבור הבריטית.
בשנת 1951 עקר פאראן לקנדה, בה חי עד סוף ימיו. פאראן התיישב בפרובינציית אלברטה, הפך לחוואי ומגדל בקר והיה לאיש ציבור נודע. הוא היה לעיתונאי ומו"ל וחיבר כעשרה ספרים, בהם ספרים נוספים העוסקים בפעולותיו במלחמת העולם השנייה. ב-1961 נבחר כחבר מועצת העיר קלגרי, ובין השנים 1971 ל-1979 היה חבר בית הנבחרים של הפרובינציה, ב-1973 מונה לשר התקשורת בממשלת אלברטה ולאחר מכן שימש שר המשפטים (התובע הכללי). בשנת 1980 התמנה לפרופסור אורח באוניברסיטת אלברטה. פאראן ייסד קרן למימון חילופי סטודנטים בין קנדה לצרפת. על כך הוענק לו בשנת 1994 אות לגיון הכבוד הצרפתי, שהתווסף לאות צלב המלחמה שהוענק לו על ידי הצרפתים בשנת 1946.
באחרית ימיו חלה פאראן במחלת הסרטן ואיבד את קולו, אך המשיך לדבר באמצעות התקן שהוכנס לגרונו.
רוי פאראן מת בשנת 2006 והוא בן 85 שנים.
מספר CAS
מספר CAS registry number) CAS),
הוא מספר זיהוי יחיד במינו הניתן על ידי שירות התקצירים בכימיה (Chemical Abstracts Service – CAS) של האגודה האמריקנית לכימיה, לכל חומר שתואר בספרות המקצועית.
סוגי החומרים הממוספרים הם יסודות, איזוטופים, חלקיקים תת-אטומיים, מתכות, סגסוגות, מינרלים, אורגנומתכות, חלבונים, חומצות גרעין, פולימרים, תרכובות ותערובות נוספות.
מטרת המספור להקל על חיפושים במסדי נתונים, שכן אותו חומר מופיע לעיתים קרובות בשמות שונים. מרבית מסדי הנתונים של מולקולות בעולם תומכים היום בחיפוש לפי מספר CAS.
נכון לנובמבר 2013, המרשם של CAS כולל מעל 75 מיליון חומרים. כ-50 אלף מספרים חדשים נוספים בממוצע כל שבוע.
מבנה המספר.
מספר CAS בנוי משלושה חלקים המופרדים במקפים. בחלק הראשון עד שש ספרות ובחלק השני שתי ספרות; שני חלקים אלה ניתנים לחומרים באופן עוקב, ללא משמעות למספרים. החלק השלישי הוא ספרת ביקורת, המחושבת כך: מסכמים את הספרה האחרונה, עם הספרה הלפני אחרונה כפול 2, עם הספרה שלפניה כפול 3, וכן הלאה. ספרת הביקורת היא השארית מחלוקת הסכום ב-10.
לדוגמה, מספר ה-CAS של מים הוא 7732-18-5; ספרת הביקורת היא 5, שכן:
8×1 + 1×2 + 2×3 + 3×4 + 7×5 + 7×6 = 105
השארית מחלוקת 105 ב-10 היא 5.
דוגמאות.
יסוד
תרכובות
תערובות
קרתחדשת
סינגפור איירליינס
סינגפור איירליינס (במנדרינית: 新 加 坡 航 空 公 司; באנגלית: Singapore Airlines, ידועה גם כ-SIA) היא חברת התעופה הלאומית של סינגפור. בסיס הבית שלה נמצא בנמל התעופה סינגפור צ'נגי, מהעמוסים בעולם. נחשבת לאחת מחברות התעופה היוקרתיות והטובות בעולם, בשנת 2018 זכתה במקום הראשון בתואר "חברות התעופה הטובות בעולם", ובשנת 2019 זכתה במקום השני.
תולדות החברה.
סינגפור איירליינס נוסדה ב-12 באוקטובר 1947 בשם "מלאיאן איירוויז לימיטד".
כאשר סינגפור יצרה ברית עם מלזיה בשנת 1963, שונה שמה של החברה ל"מלזיאן איירליינס" או בקיצור MAS.
בשנת 1966 כאשר פורקה הברית בין המדינות שונה שמה של החברה ל"מלזיה-סינגפור איירליינס" או בקיצור MSA. השנה הבאה הייתה שנת מפנה בחברה, יעדים חדשים נוספו, וכן הגיע מטוס הבואינג הראשון של החברה מסוג בואינג 707 וזמן קצר לאחר מכן נוספו גם מטוסי בואינג 737.
החברה במתכונתה הנוכחית פורקה בשנת 1972 בעקבות סכסוכים פוליטיים בין שתי המדינות. החברה התפרקה לשתי חברות, סינגפור איירליינס ומלזיה איירליינס.
בשנת 2000 רכשה החברה 49% ממניותיה של חברת התעופה הבריטית וירג'ין אטלנטיק..
באוקטובר 2007 נמסר לחברה מטוס איירבוס A380, ובכך הפכה סינגפור איירליינס למפעילה הראשונה בעולם של מטוס זה.
בשנת 2012 מכרה החברה את כל מניותיה בווירג'ין אטלנטיק לחברת התעופה האמריקאית דלתא איירליינס.
עד 2013 הפעילה החברה את קו הטיסה המסחרי הארוך ביותר בעולם: מסינגפור לניו יורק, שהם 16,700 ק"מ בזמן טיסה של כ-18 שעות, שבוצעה במטוסי איירבוס A340 שהוסבו לצורך הפעלת הקו לתצורת מושבים הכוללת 100 מושבי מחלקת עסקים בלבד. ב-2013 בוטל הקו, והוא שב לפעול ב-11 באוקטובר 2018 במטוסי איירבוס A350-900ULR בתצורת מחלקת תיירים פלוס, ומחלקת עסקים. לאחר מגפת הקורונה שבה החברה להפעיל את הקו, ושדרגה את הטיסה בעוד כמה קילומטרים לאחר שהחלה לנחות בקו זה בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי.
בחודש ספטמבר 2016 הודיע להחברה שהיא תוציא משירות את מטוס ה-A380 הראשון שלה 9V-SKA ושהיא תחליפו באחד ממטוסי הA380 שהזמינה.
במרץ 2018 קיבלה החברה את הבואינג 787-10 הראשון של החברה. החברה היא גם לקוח ההשקה של דגם זה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון למאי 2020:
פעילות החברה בישראל.
בנובמבר 2018 התפרסם שהחברה שוקלת לפתוח קו מסינגפור לתל אביב החל משנת 2019.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא סינגפור איירליינס באתר Airliners.net
Crocus
קרת-חדשת
ריינאייר
ריינאייר (באנגלית: "Ryanair") היא חברה לטיסות חסך אירית. החברה היא בעלת צי המטוסים הגדול ביותר באירופה, ושנייה רק לקבוצת לופטהנזה (הכוללת מספר חברות תעופה), במספר הנוסעים השנתי הכללי (לפיכך, בפועל היא החברה הגדולה ביותר גם בתחום זה). החברה ידועה במחירי הטיסות הנמוכים במיוחד שהיא מציעה, אפילו בהשוואה לחברות לואו-קוסט אחרות.
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 1985 על ידי כריסטי ריאן, ליאם לונרגאן, ואיש העסקים טוני ריאן. החברה החלה בטיסות בין ווטרפורד ללונדון גטוויק במטוס טורבופרופ של חברת אמבראר הברזילאית בעל 15 מושבים.
בעשור השני של המאה ה-21, ריינאייר היא חברת התעופה הגדולה ביותר לטיסות בתוך אירופה. היא מתמחה בטיסות לשדות תעופה משניים, שאינם עמוסים וששירותיהם זולים יותר. יותר מ-90% מהזמנות הכרטיסים נעשות באינטרנט, והשאר במוקד הזמנות טלפוני. ריינאייר אינה עובדת עם סוכני נסיעות.
בשנת 2014, הוגדרה החברה כ"חברת התעופה הגרועה ביותר לשנת 2014" על פי מספר דירוגים בינלאומיים, אשר בוחנים את תפקודן של חברות תעופה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2021:
פעילות החברה בישראל.
החברה החלה לפעול בישראל בשנת 2015 כשפתחה שלושה קווים לנמל התעופה עובדה שליד אילת. בשנת 2021 סיכמה ריינאייר את הפעילות בנתב״ג עם גידול של 119% לעומת 2020. זאת כאשר לראשונה היא נמצאה במקום השני בפעילות בנמל בן-גוריון ולמעשה במקום הראשון מבין כל חברות התעופה הזרות.
נמל התעופה רמון.
החברה הפעילה טיסות בתדירות של 2 טיסות שבועיות מהיעדים הבאים – בודפשט, בראטיסלבה, בריסל (שרלרואה), ברגמו (מילאנו), ברמן, גדנסק, דיסלדורף, ורשה-מודלין, פוזנן, פראג, פרנקפורט, קובנה, קרלסרוהה/באדן-באדן, קרקוב.
הפעילות לשדה התעופה הופסקה ב-2020 עם פרוץ מגפת הקורונה.
נמל התעופה בן-גוריון.
בשנת 2017 החלה החברה לפעול גם מנמל התעופה בן-גוריון.
ריכוז טיסות לפי מדינות מנמל התעופה בן-גוריון
דלתא איירליינס
דלתא איירליינס (באנגלית: Delta Air Lines) היא חברת תעופה אמריקאית, השנייה בגודלה בעולם לאחר אמריקן איירליינס, בהיקף הנוסעים וצי המטוסים. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים באטלנטה, ג'ורג'יה, שם גם שוכן נמל הבית שלה.
בנמל התעופה ג'ון פ. קנדי בניו יורק מחזיקה דלתא בבעלות בלעדית בטרמינל 2 ובחצי מטרמינל 4.
החברה מפעילה טיסות סדירות למגוון יעדים בארצות הברית ואמריקה הלטינית, וכן לאירופה, אסיה ולמזרח התיכון. רשת קווי התעופה שלה היא הגדולה ביותר בעולם.
לדלתא יש הסכמי שותפות קוד (Code Sharing) עם חברות תעופה רבות, כמו אייר פראנס, KLM, קוריאן אייר, וירג'ין אטלנטיק, קניה איירווייז ועוד. כמו כן היא חברה בברית התעופה סקאיי טים.
תולדות החברה.
השנים הראשונות.
החברה החלה את פעילותה כחברה הראשונה בעולם לריסוס אווירי בשם Huff Daland Dusters, Inc. החברה נוסדה ב-2 במרץ 1925, במייקון, ג'ורג'יה, לפני שעברה למונרו, לואיזיאנה, בקיץ 1925. המנכ"ל הראשון של החברה, הוביל קבוצת משקיעים מקומיים שרכשו את נכסיה. חברת Delta Air Service התאגדה ב-3 בדצמבר 1928, ונקרא על שם אזור הדלתא של מיסיסיפי.
שירותי טיסות נוסעים החלו ב-17 ביוני 1929, מדאלאס טקסס, לג'קסון מיסיסיפי, עם עצירות בשברופורט ובמונרו, לואיזיאנה. עד יוני 1930, השירות התרחב מזרחה לאטלנטה ומערבה לפורט וורת', טקסס.
בשנת 1934, החלה לפעול בשם "דלתא איירליינס" והעבירה את המטה שלה ממונרו, לואיזיאנה, למיקומה הנוכחי באטלנטה בשנת 1941. שם החברה הפך רשמית ל "דלתא איירליינס" בשנת 1945. בשנת 1946 החלה החברה בהפעלת שירות מטענים קבועה.
בשנת 1953 השיקה החברה את הקווים הבינלאומיים הראשונים שלה, לאחר רכישת חברת "שיקגו וסאות'רן אייר ליינס". ב-1959, היא הייתה חברת התעופה הראשונה שהפעילה את דאגלס DC-8. בשנת 1960, היא הייתה חברת התעופה הראשונה שהפעילה מטוסי Convair 880. בשנת 1964, היא השיקה את מערכות ההזמנות Deltamatic באמצעות מחשבים מסדרת IBM 7070. בשנת 1965, דלתא הייתה חברת התעופה הראשונה שהפעילה את מטוסי דאגלס DC-9.
התרחבות בינלאומית.