המצרית הקדומה היא שפת אנשי מצרים העתיקה הנמנית עם משפחת השפות האפרו-אסיאתיות. שפה זו היא ניב מצרי שהתפתח מהמצרית הארכאית. השפה הייתה נפוצה במצרים בסביבות השנים 2000-2600 לפנה"ס בממלכה הקדומה ובתקופת הביניים הראשונה. הטקסט החשוב ביותר בניב זה, הוא כתבי הפירמידות. בנוסף, קירות הקברים של מעמד האצולה במצרים מכילים מידע אוטוביוגרפי רב על בעליהם במצרית קדומה. ככלל, המצרית הקדומה אינה שונה בצורה משמעותית מהמצרית התיכונה שהתפתחה ממנה.
כתיבת השפה.
המצרית הקדומה נכתבה בכתב ההירוגליפי שממנו השתלשלו מאוחר יותר הכתב ההיראטי והדמוטי. לאחר כיבוש מצרים על ידי אלכסנדר הגדול במחצית השנייה של המאה ה-4 לפנה"ס והתבססות בית תלמי, עברו השלטונות להשתמש לכתיבת חולין בכתב הקופטי (שבוסס על האלפבית היווני בצירוף כמה אותיות מן הכתב הדמוטי), אך הכתבים הקודמים המשיכו לשמש בכתבי הקודש.
בתלמוד המצרית מכונה "גיפטית" (כמו Egypt, מצרים) ומצוין שספרי קודש הכתובים בשפה זו, כמו אחרות, פסולים.
פנה קוטה
מצרית עתיקה
מספרי ברנולי
במתמטיקה, סדרת מספרי ברנולי היא סדרה של מספרים שגילה יאקוב ברנולי, ובזכות תכונותיה הבסיסיות היא מופיעה בהקשרים שונים באנליזה של פונקציות מרוכבות ובתורת המספרים. הסדרה איפשרה לברנולי לחשב את הסכום formula_1 ב"פחות מרבע שעה" (Ars Conjectandi, 1713).
אבריה הראשונים של הסדרה הם:
מספרי ברנולי מופיעים כמקדמים בפיתוח טיילור של פונקציות טריגונומטריות ושל הפונקציות ההיפרבוליות המקבילות להן. אוילר גילה שמספרים אלה קשורים לערכים מיוחדים של פונקציית זטא של רימן, והם הופיעו שוב בפתרונו של קומר למשפט האחרון של פרמה, עבור ראשוניים רגולריים.
סכומים של חזקות עוקבות.
הנוסחאות לסכום טור כגון:
ואחרות, היו ידועות זמן רב לפני ברנולי. ברנולי ביקש נוסחה כללית לסכום formula_7, שתהיה קלה לחישוב לכל m קבוע, כלומר, פולינום ממעלה m+1 במשתנה n. הוא הבחין שאפשר להציג את formula_8 כטור טלסקופי, formula_9, והסיק מכך את נוסחת הנסיגה formula_10. מנוסחה זו הסיק ברנולי את השוויון formula_11,
כאשר המקדמים, מספרי ברנולי formula_12, מוגדרים לפי נוסחת הנסיגה
פיתוחי טיילור.
מנוסחת הנסיגה של הסדרה אפשר להסיק את השוויון החשוב formula_14 (על ידי הכפלת שני אגפי השוויון בפונקציה formula_15). מכיוון שהפונקציה
formula_16 זוגית (כאשר formula_17 היא פונקציית הקוטנגנס ההיפרבולי), נובע מן השוויון כי formula_18 לכל 1&lt;n אי-זוגי. על ידי הצבה מתאימה מתקבל פיתוח לורן של הקוטנגנס: formula_19.
ערכים של פונקציית זטא.
מפיתוח אחר לפונקציית הקוטנגנס הסיק לאונרד אוילר את הזהות formula_20, כאשר formula_21 היא הפונקציה שלימים תקרא פונקציית זטא של רימן. מכאן נובע מיד כי הסימנים של formula_22 מתחלפים, וגם כי formula_23, כך שהסדרה גדלה מהר מאוד (חרף הערכים הקטנים המופיעים בתחילתה). למעשה, formula_24.
ראשוניים רגולריים.
בזכות הקשר שלהם לפונקציות היסודיות formula_25 וקוטנגנס, הופיעו מספרי ברנולי מאז בנוסחאות רבות מספור. במחצית השנייה של המאה ה-19 גילה ארנסט קומר שהראשוני p הוא רגולרי אם ורק אם p אינו מחלק את המונים של formula_26. מונים אלה עדיין אינם מובנים די הצורך. באשר למכנים של מספרי ברנולי - אותם קל לחשב, מכיוון ש- formula_27 (משפט של Claussen ו- von Straudt, משנת 1840).
מספר ברנולי
גבינה לבנה
גבינה לבנה היא גבינה טרייה (איננה עוברת תהליך הבשלה כחלק מתהליך הייצור של הגבינה) בעלת צבע לבן אופייני, הניתנת למריחה. לגבינה טעם חמצמץ אופייני, הנובע מתהליך ההחמצה של חיידקי המחמצת המשמשים בייצור הגבינה.
גבינה זו נחשבת לאחת הגבינות הנמכרות ביותר בישראל. היא משווקת ברמות שונות של אחוזי שומן.
תהליך הייצור.
לאחר פסטור החלב וקירורו לטמפרטורת דגירה של כ-30 מעלות צלזיוס מוסיפים לחלב מחמצת לקטית מזופילית ומשהים את החלב עד שחומציותו מגיעה לכ-4.6pH (הנקודה האיזואלקטרית של חלבון החלב הקזאין). יש הנוהגים להוסיף מעט אנזים הגבנה לחלב כדי להפוך את הגבן לקשיח יותר. לאחר מכן יש הפרדה של חלק ממי הגבינה על ידי תליית הגבן בבד טפטוף (שיטה מסורתית) או בעזרת מפרדה.
גבינה זו נקראת בשם "גבינה לבנה" בחלק משפות אירופה, למשל Weißkäse בגרמנית ו-biały ser בפולנית. השם מבדיל גבינה זו מגבינות פרה קשות, המכונות גבינות צהובות.
כשרות ביהדות.
בתהליך הייצור משתמשים באנזים הגבנה על מנת לגבן את הגבינה. אנזים זה מופק בדרך כלל מקיבתם הרביעית של בעלי חיים מעלי גירה. בישראל, בגלל שיקולי כשרות, נוהגים להשתמש למטרה זו באנזים הגבנה צמחי.
בשונה מגבינות צהובות וקשות שקיימת בהן לכל הדעות גזירת גבינות עכו"ם האוסרת לקנותן מגוי, בגבינות רכות יש שהקלו ודימו אותן לחמאה, שבמידה ומבשלים אותה כך שכל הנוזלים מתאדים מותרת לדעת רבים מהפוסקים. עם זאת, פוסקים רבים לא הסכימו להקל בכך.
מליאת הכנסת
מליאת הכנסת היא התכנסות מלאה של כלל חברי הכנסת לישיבת עבודה, להבדיל מן הישיבות והפעילות בוועדות הכנסת השונות. ישיבות מליאת הכנסת מתקיימות באולם המליאה, הממלא את החלל המרכזי בבניין הכנסת. באולם המליאה מתקיימים הדיונים המרכזיים שעל סדר יומה של הכנסת.
בניין הכנסת הנוכחי נחנך בישיבת המליאה הראשונה ב־30 באוגוסט 1966 שאותה פתח ראש הממשלה לוי אשכול ובראשה עמד יושב ראש הכנסת, קדיש לוז.
אולם.
באולם המליאה יושבים חברי הכנסת לפי הסיעות שאליהן הם משתייכים, לפי קביעתה של הוועדה המסדרת.
נהוג שסיעות הקואליציה והסיעה הגדולה בה יושבות משמאלו של יושב ראש הכנסת, וסיעות האופוזיציה והסיעה הגדולה בה, לימינו.
במליאה ישנם 116 מושבים לחברי הכנסת המסודרים בצורת מנורה. השולחן המרכזי, בצורת פרסה, הוא שולחן הממשלה, בראשו יושב ראש הממשלה, לצידו סגניו, ומסביב שאר השולחן השרים. פעמיים מאז קום המדינה, בעת כהונת ממשלה בעלת מספר שרים רב, הותקן שולחן קטן נוסף במרכז המליאה, לשימוש שרי הממשלה. בצידי האולם ישנם תאים המשמשים את מזכירי הוועדות והסיעות, יועצים ועוזרים פרלמנטרים.
באולם המליאה יש מקום קבוע לכל חבר כנסת ושמו מצוין עליו, על שולחנו של כל חבר כנסת נמצאים תקנון הכנסת, סדר היום והצעות חוק הנדונות באותו היום. מול חבר הכנסת מצוי מסך ממוחשב המופעל בעזרת מגע אשר משמש להצבעות, סדר היום ועוד. בכל הצבעה אלקטרונית מצביע חבר הכנסת במסך המגע על האפשרות המועדפת עליו: אדום - מתנגד, ירוק - בעד וצהוב - נמנע. חבר הכנסת רשאי להצביע אך ורק ממקום מושבו.
יושב ראש הכנסת וסגניו הממלאים את מקומו בהיעדרו יושבים בראש "במת הכנסת" בזמן ניהול הישיבה, משמאלו של יושב הראש יושב מזכיר הכנסת ומימינו עומד חבר הכנסת הנואם. מאחורי יושב הראש, שולחן קטן המשמש למטרות שונות: בהצבעות סבוכות יישובים אליו סגניו של מזכיר הכנסת; כאשר נואם ראש מדינה זרה בכנסת, יושב בו ראש מחלקת הטקס; בעת הצבעה חשאית במשכן, כמו בבחירת נשיא המדינה או מבקר המדינה, סופרים בו את הקולות.
אל אולם המליאה צופה יציע האורחים. היציע נמצא בחלקו העליון של האולם, והוא מחולק לשניים באמצעות מחיצת זכוכית משוריינת, זאת בעקבות מקרה שאירע בבית פרומין, שבו אדם מעורער בנפשו השליך רימון לתוך המליאה לכיוון שולחן הממשלה. בחלק הקדמי, הפתוח לאולם המליאה, יש מקומות ישיבה לאורחים מוזמנים, לרבות תא מיוחד המיועד לנשיא המדינה בצדו השמאלי (ביחס לנקודת המבט של היושב-ראש) של היציע הקדמי.
בצידו הימני של היציע (ביחס לנקודת המבט של היושב-ראש) נמצאת התקשורת, כתביה והמצלמות המצלמות את דיוני המליאה ומעבירות אותם בשידור חי בערוץ הכנסת.
מאחורי מחיצת הזכוכית, בחלקו העליון של היציע, ישנם מקומות ישיבה לציבור שאינו מוזמן, ואנשים המגיעים יכולים לצפות בישיבות המליאה ולהאזין להן.
האמן הישראלי דני קרוון עיצב את הפסל המכסה את הקיר שבחזית האולם הבנוי - "שאלו שלום ירושלם ישליו אהביך". ביצירה יש רכיבים המסמלים את נוף ירושלים. בצדו השמאלי של הקיר (במבט ממרכז המליאה אל עבר במת הכנסת) תלוי דיוקנו של בנימין זאב הרצל הצרוב בלוח אבץ כהה, ובמרכז דגל המדינה.
לרגל כינוס הכנסת העשרים ואחת הוחלף השטיח הבהיר במליאה בשטיח כחול.
פעילות.
החלטותיה של הכנסת, כגון אישורו של חוק או הצבעת אי אמון, מתקבלות באמצעות הצבעה במליאת הכנסת המתכנסת מדי שבוע בימים שני, שלישי ורביעי מלבד חודשי הפגרה והחגים. ההחלטה מתקבלת בקולותיהם של רוב חברי הכנסת המשתתפים בהצבעה. בנושאים מסוימים, כגון שינוי חלק מחוקי היסוד, נדרש רוב של 61 חברי כנסת.
באולם המליאה מתקיימים הדיונים המרכזיים שעל סדר יומה של הכנסת, עונים שרי ממשלת ישראל על שאילתות שהוגשו על ידי חברי הכנסת, מועלות הצעות לסדר היום, ומתקיימות הצבעות חברי הכנסת על הצעות אי אמון שהוגשו על ידי האופוזיציה ועל חוקים בקריאות טרומיות, קריאה שנייה ואישור סופי של חוק בקריאה שלישית.
כלי הנתון בידי חברי הכנסת הוא חיוב ראש הממשלה להגיע לדיון במליאה בתנאי שנאסף מספר החתימות הדרוש.
אל אולם המליאה מגיעים לעיתים ראשי מדינות וארגונים הנואמים בפני חברי הכנסת.
נשיא מצרים, אנואר סאדאת, היה מנהיג הראשון של מדינה ערבית שנאם באולם המליאה.
הצבעה.
ישנן דרכים אחדות להצבעה במליאת הכנסת:
ויקטורי רשת סופרמרקטים
ויקטורי רשת סופרמרקטים בע"מ, המוכרת במותג ויקטורי היא חברה ישראלית אשר בבעלותה רשת סופרמרקטים.
נכון לספטמבר 2020, לרשת 59 סניפים. חנויות הרשת נחשבות לחנויות דיסקאונט (במחירים זולים) בדומה לרשתות רמי לוי שיווק השיקמה ואושר עד.