אוסקר רוברטסון
אוסקר פאלמר רוברטסון (באנגלית: Oscar Palmer Robertson; נולד ב-24 בנובמבר 1938 בשרלוט, טנסי), הוא כדורסלן עבר אמריקאי הנחשב לאחד מגדולי הכדורסלנים בליגת ה-NBA בכל הזמנים.
קריירה.
בארבע עשרה עונותיו בליגת ה-NBA השתתף רוברטסון ב-1040 משחקים והעמיד ממוצעי קריירה של 25.7 נקודות, 9.5 אסיסטים ו-7.5 כדורים חוזרים למשחק. "Big O" רוברטסון, כמו מג'יק ג'ונסון אחריו, היה גארד גבוה (1.96 מ') ששלט בכל ההיבטים השונים של משחק הכדורסל ושיחק כמעט בכל העמדות (עמדתו הטבעית הייתה רכז). כה מגוון היה משחקו, שבעונת 1961/1962 הגיע לממוצעים של 30.8 נקודות, 11.4 אסיסטים ו-12.5 כדורים חוזרים למשחק, כלומר השיג טריפל דאבל בממוצע לאורך עונה שלמה. הוא היה הראשון ב-NBA לעשות זאת. בעונת 2016/2017 הצטרף אליו ראסל וסטברוק שגם הוא סיים את עונתו עם ממוצעים של טריפל דאבל, 55 שנה לאחר מכן.
רוברטסון נבחר על ידי הסינסינטי רויאלס (כיום הסקרמנטו קינגס) בדראפט של 1960 ושיחק עימם במשך עשר עונות. ברמה האישית היה במהלך העשור לאחד מהשחקנים הדומיננטיים בליגה, שבה שיחקו כוכבים כמו וילט צ'מברלין וביל ראסל. ב-1961 נבחר לשחקן השנה הראשונה המצטיין בליגה וב-1964 ל-MVP של הליגה כולה. שש פעמים הגיע עם הרויאלס לפלייאוף אולם חסרונם של שחקנים טובים נוספים סביבו מנע מהקבוצה מלהתמודד על האליפות. ב-1970 הועבר בטרייד למילווקי באקס, שם חבר לסנטר כרים עבדול-ג'באר. עם הבאקס זכה באליפות בעונת 1970-1971, בגיל 31. שלוש שנים לאחר מכן, בעונתו האחרונה כשחקן, העפילו הבאקס לגמר אך הפסידו את האליפות לבוסטון סלטיקס, במשחק השביעי והאחרון של אחת מהסדרות המותחות והאיכותיות בתולדות ה-NBA.
הישגיו האישיים הרבים כללו, את הטריפל-דאבל המפורסם ותואר ה-MVP. בליגת המכללות החזיק בארבעה עשר שיאים, ובראשם שיא הנקודות, אותו שיפר ב-1970 פיט מרוויץ'. רוברטסון מדורג במקום ה-12 מבין שחקני ה-NBA לדורותיהם בנקודות בקריירה (26,710), תשיעי בנקודות למשחק (25.7), רביעי בקליעות עונשין (7,694) ובאסיסטים למשחק (9.5), וכן שישי בסך אסיסטים בקריירה (9,887). כל אלה, יחד עם שתים עשרה הופעות רצופות במשחקי האול סטאר ותשע הפעמים בהן נבחר לקבוצת העונה, הבטיחו את בחירתו להיכל התהילה של הכדורסל ב-1980 ומקומו ברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA שפורסמה ב-1996, במלאת יובל שנים לליגת ה-NBA.
רוברטסון השחור חווה על בשרו בנעוריו את ההפרדה גזעית שנהגה אז ברבות ממדינות ארצות הברית. עד לשנתו השלישית במכללת סינסינטי, בה לא שיחק מעולם שחור עור לפניו, לא יכול היה לשהות במלונות יחד עם חבריו לקבוצה בגלל צבע עורו. בראיון שנערך שנים לאחר מכן הצהיר שלעולם לא יסלח על האפליה שחווה. לאחר שפרש מכדורסל חזר לאינדיאנפוליס, העיר בה גדל, ופעל שם למען זכויותיהם של השחורים, בעיקר בתחום הדיור.
פעילותו הציבורית ליוותה אותו גם כשחקן. ב-1970 הגיש בתוקף תפקידו כיושב ראש ארגון שחקני ה-NBA, תביעה כנגד הליגה. השחקנים התנגדו למיזוג שהוצע בין שתי הליגות הנפרדות דאז (ה-NBA וה-ABA), לשיטת הדראפט ולהיעדר המעמד של שחקן חופשי (free agent) בחוקי הליגה. לבסוף יצא המיזוג לפועל לאחר שהושגה פשרה. הליגה הכירה במעמד החופשי של שחקנים שמסיימים חוזה ובזכותם של שחקנים הנבחרים בדראפט לסרב לחתום בקבוצה שבחרה אותם ולחזור ולהיבחר שוב לאחר שנה.
וילט צ'יימברליין
כיכר ניו אורלינס
כיכר ניו אורלינס (באנגלית: New Orleans Square ) היא אחת מה"ארצות" המרכיבות את פארק השעשועים של חברת וולט דיסני - דיסנילנד שבקליפורניה.
האזור נמצא רק בפארק זה - ולא בפארקים האחרים שהוקמו. הכיכר מבוססת על ניו אורלינס כפי שנראתה במאה ה-19. ה"ארץ" נפתחה לקהל ב-24 ביולי 1966.
באזור נמצאות שני המתקנים הפופולריים ביותר בפארק השעשועים: הטירה המכושפת ושודדי הקאריביים.
מתקנים.
הכיכר מהווה מתקן בפני עצמו, בשל בנייניה הבנויים בסגנון הרובע הצרפתי וכן מופעי מוזיקת הג'אז הנערכים ברחובותיה.
בכיכר שני מתקנים:
לרכבת דיסנילנד יש תחנה על הגבול שבין ארץ המערב הפרוע לכיכר ניו אורלינס.
מסעדות וחנויות.
בעת תכנון הכיכר, היו אמורים להיבנות בה שני מתקנים ובשניהם מסעדה. מסעדת הביצה הכחולה אכן נמצאת על חוף "הים הקאריבי" של מתקן שודדי הקאריביים, ומגישה אוכל קריאולי טיפוסי.
כמו כן נמצאים בכיכר חנויות התואמות לרובע הצרפתי ומוכרות מזון קריאולי וקאז'ון.
בכיכר נמצא גם המועדון הפרטי - מועדון 33 שבו המסעדה היחידה בפארק המגישה משקאות אלכוהוליים. עלות החברות במועדון גבוהה (בין 2,000 - 10,000 $) ורשימת ההמתנה להתקבל לחברות אורכת כמה שנים.
כיכר ניו אורלינז
כיכר החירות (דיסני)
כיכר החירות (באנגלית: Liberty Square) היא אחת משבע ה"ארצות" או ה"אזורים" שבממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה.
במרכז הכיכר ישנו העתק של "פעמון הדרור" והכיכר בנויה בסגנון קולוניאלי אמריקאי, ובייחוד בסגנון שהיה נפוץ בניו אינגלנד.
מתקנים בכיכר.
בכיכר מספר מתקנים ובהם האחוזה המכושפת, נהרות אמריקה וכן היכל הנשיאים בו מוצגים באמצעות אודיו אנימטרוניקס כל נשיאי ארצות הברית.
היסטוריה.
הכיכר תוכננה במקור עבור דיסנילנד שבקליפורניה אולם לא נעשה בתוכניות שימוש. בעת שנבנה הפארק בפלורידה הוחלט לבנות במקום כיכר הדומה לכיכר ניו אורלינס שנמצאת בפארק הקליפורני, אולם שתהא שונה מבחינה הקרבה הדמוקרטית - ועל כן הוחלט לבנות כיכר בסגנון ניו אינגלנד בתקופת המהפכה האמריקנית.
אפקט צ'יריוס
בהידרודינמיקה, אפקט צ'יריוס מתאר את המשיכה ההדדית בין עצמים קטנים הצפים על פני נוזל הודות למתח הפנים שלו. האפקט נקרא על שם דגני הבוקר צ'יריוס והוא נובע ממתח הפנים וכוח הציפה. ניתן לצפות בו גם בבועות על פני השטח של משקאות מוגזים ונוזלים מוגזים אחרים.
במאמר בכתב העת "American Journal of Physics", דנים דומיניק ולה ול. מהדוואן מאוניברסיטת הרווארד באפקט זה ובשימוש שלו בחקר של הרכבה עצמית של מבנים קטנים. על פי חישוביהם, הכוח בין שני כדורים בצפיפות formula_1 וברדיוס formula_2 הצפים במרחק formula_3 זה מזה בנוזל בצפיפות formula_4 מתואר על ידי הנוסחה:
כאשר formula_6 הוא מתח הפנים, formula_7 היא פונקציית בסל מהסוג הראשון, formula_8 הוא מספר בונד,
הוא מספר חסר ממדים במונחים של זווית המגע formula_10. כמו כן, formula_11 הוא אורך אופייני של עקמומיות הנוזל ליד דפנות הכלי. בשל הכוח השקול האמור formula_12, עצמים קטנים ורטובים הצפים על פני נוזל נוטים להתלכד לגוף אחד. במקרה של בועות, לגוף יהיו תכונות רבות דמויות מוצק. כמו כן, העצמים נוטים להימשך לעבר העקמומיות בנוזל ליד דפנות הכלי שנגרמת בגלל מתח הפנים. היפוך סימנו של הכוח formula_12 משמעו דחייה הדדית בין העצמים. ולה הראה שעצמים קטנים שצפים עם תכונות רטיבות זהות דוחים זה את זה אם הצפיפות היחסית ביניהם היא בסימן מנוגד.
עשויות להיות סיבות נוספות למשיכה בין עצמים בנוזל, כגון המקבילה הימית לאפקט קזימיר, או משיכה חשמלית בין עצמים הטעונים במטענים חשמליים מנוגדים או אף זהים בתרחיף מיונן.
מוסטאר
מוסטאר (בבוסנית: Mostar) היא עיר הנמצאת בבוסניה והרצגובינה, והיא העיר השלישית בגודלה בבוסניה אחרי סרייבו ובאניה לוקה. מוסטאר נחשבת לעיר המרכזית באזור הרצגובינה.
היסטוריה.
התיעוד הראשון ליישוב במקום הוא מ-1452. ב-1468 נכבש האזור על ידי צבאו של מהמט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית. בתקופתו של הסולטאן סולימאן הראשון הורחב היישוב וחוזקו ביצוריו ובהוראתו הוחל בבנייתו של הגשר במוסטאר אשר לימים הפך לאחד מסמליה הבולטים של העיר. ב-1878 סיפחו האוסטרו-הונגרים את אזורי בוסניה והרצגובינה לשטחם, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה מוסטאר בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 תקפו מדינות הציר את יוגוסלביה והכניעו אותה תוך ימים אחדים. צבא איטליה השתלט על אזור הרצגובינה ובכלל זה העיר מוסטאר. בהמשך, נמסר השטח רשמית לחזקת הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה, אך בפועל שלטו האיטלקים במקום. לאחר המלחמה נכללה מוסטאר בשטחי יוגוסלביה. לאחר פירוק יוגוסלביה נכללה העיר בשטחי בוסניה והרצגובינה. בין 1992 ל-1995, במהלך מלחמת בוסניה, התחוללו באזור קרבות כבדים בין צבא יוגוסלביה לבין מגיני העיר ובמהלכם הופגזה העיר מספר פעמים ונגרמו בה נזקים כבדים. עם זאת, לא עלה בידי הצבא היוגוסלבי לכובשה.
הגשר.
כאשר שלטו העות'מאנים בעיר, הם בנו חלק גדול מגשר המכונה בשם הגשר הישן במוסטאר. הגשר פוצץ בזמן מלחמת האזרחים בבוסניה, וב-1998 החלו לבנות אותו מחדש. בזמן הבנייה הקפידו המהנדסים להשתמש באותם חומרים שבהם השתמשו העות'מאנים, ובסגנון המרמז לצורת הגשר הישן. דבר זה מסביר את העובדה שזמן הבניה הגיע לשש שנים, והסתיים ב-2004. הגשר הוא אחד משני אתרי המורשת העולמית בבוסניה והרצגובינה, נכון ל-2007. הגשר משמש גם לתחרויות קפיצה.
בית עלמין ומרכז הנצחה לפרטיזנים.
בית עלמין ומרכז הנצחה לפרטיזנים נבנה ב-1965 לזכרם של 850 חיילים ואזרחים שהקריבו את חייהם, כמו רבים באירופה, כדי להגן על העיר נגד כוחות מדינות הציר במלחמת העולם השנייה.
מרכז ההנצחה הוא אחד ההישגים האדריכליים היפים ביותר במדינות הבלקן. תכנן אותו האדריכל ההומניסט היוגוסלבי בוגדאן בוגדאנוביץ'. המרכז משתרע על שישה מפלסים מפוארים ושטחו כ 5000 מ"ר. המרכז הוא אתר הנצחה לבני כל הקבוצות האתניות של מוסטר, ביניהם גם יהודים. מצבת זיכרון זו אמורה הייתה להיות מורה דרך לנוער ולדורות הבאים ולסמל לחימה וגבורה נגד הפשיזם.