חיסכון לכל ילד היא תוכנית חיסכון שבמסגרתה יפקיד המוסד לביטוח לאומי מדי חודש סכום קבוע (51 ש"ח בשנת 2020) בחשבון על שמו של כל ילד תושבי ישראל שטרם מלאו לו 18 שנים. הורי הילד רשאים להפקיד במקביל סכום זהה מדי חודש בחשבון זה, מתוך קצבת הילדים המשולמת בגין הילד.
היסטוריה.
בשנת 2008 הקימה ממשלת ישראל השלושים ואחת שבראשות אהוד אולמרט ועדת שרים לבחינת קצבאות הילדים. שר הרווחה יצחק הרצוג הציע לפתוח תוכנית חיסכון לכל ילד, כתחליף להגדלת קצבת הילדים. הצעה זו נתקלה בהתנגדות יו"ר ש"ס אלי ישי ושר האוצר רוני בר-און, וקידומה נעצר. בשנת 2010, כשכיהן כשר הרווחה בממשלת ישראל השלושים ושתיים בראשות בנימין נתניהו, חזר הרצוג על הצעתו, ובשנת 2011, לאחר שפרש מהממשלה, הגיש הצעת חוק פרטית בנושא, אך הצעותיו אלה לא מומשו.
במסגרת המשא ומתן הקואליציוני להקמתה של ממשלת ישראל השלושים וארבע בראשות בנימין נתניהו נקבע, לפי דרישת "יהדות התורה", לבטל את הקיצוץ בקצבאות הילדים שביצעה ממשלת ישראל השלושים ושלוש, לפי דרישת "יש עתיד". בהמשך הציע משרד האוצר לצמצם את הגדלת הקצבה, ובמקום זאת לפתוח תוכנית חיסכון לילדים במימון המדינה. הצעה זו מומשה במסגרת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2015 ו-2016), התשע"ו–2015 (שהוא "חוק ההסדרים" לשנים אלה), שבו נכלל תיקון לחוק הביטוח הלאומי בנושא זה.
עיקרי התוכנית.
החוק קובע שהחל בינואר 2017, למפרע ממאי 2015, יפתח המוסד לביטוח לאומי תוכנית "חיסכון לכל ילד", שבה יפקיד המוסד 50 ש"ח מדי חודש, והחיסכון יעמוד לרשות הילד בהגיעו לגיל 18. לילד שנולד מ-1 בינואר 2017 ואילך יופקדו עוד 250 ש"ח בהגיעו לגיל 3, ועוד 250 ש"ח יופקדו בהגיעו למצוות (גיל 12 לבנות וגיל 13 לבנים). לילדים שנולדו לפני תאריך זה יופקדו 500 השקלים בהגיעם לגיל 18. אם הכסף יושאר בחשבון עד הגעת הילד לגיל 21, יופקדו בו עוד 500 ש"ח. זכאי לחיסכון זה ילד שמשולמת בגינו קצבת ילדים, כלומר ילד תושב ישראל שטרם מלאו לו 18 שנים. אופן ההשקעה של כספי החיסכון נבחר על ידי ההורה הזכאי לקצבת ילדים בגין הילד, מבין אוסף תוכניות חיסכון בנקאיות ומסלולי השקעה בקופת גמל להשקעה. קרן החיסכון פטורה ממס הכנסה, אך הרווח הנצבר חייב במס רווח הון של 15% מהתשואה הנומינלית בתוכנית חיסכון בבנק ו-25% מהתשואה הריאלית בקופת הגמל להשקעה (אם הילד ישאיר בקופת הגמל להשקעה את כספי החיסכון עד הגיעו לגיל פרישה, וימשוך אותם כקצבה, הוא יהיה פטור ממס רווח הון). ניתן למשוך את הכסף לפני הגעתו של הילד לגיל 18, במקרה של פטירת הילד או בשל מצב רפואי העלול להביא לפגיעה בחייו, בגופו או בנפשו של הילד, ולטובת מימון צרכיו הרפואיים בלבד.
דברי ההסבר להצעת החוק מציינים שחיסכון זה בא "כדי לסייע לצעירים ולהקל על השתלבותם וקליטתם בחיי חברה תקינים בהגיעם לבגרות". קרן החיסכון, מהפקדות המוסד לביטוח לאומי במשך 18 שנה, תהיה 11,300 ש"ח, והיא תוכפל אם הורי הילד יפקידו אף הם 50 ש"ח מדי חודש. לקרן זו יתווספו רווחי תוכנית החיסכון.
מסלולי השקעה.
את כספי החיסכון ניתן להשקיע בתוכנית חיסכון בנקאית או בקופת גמל להשקעה, באחד מהגופים הפיננסיים שנבחרו במכרז שביצע משרד האוצר. הביטוח הלאומי משלם את עלות ניהול הפיקדון או את דמי הניהול של קופת הגמל, עד להגיע החוסך לגיל 21. לאחר הבחירה הראשונית, לא ניתן להעביר את הכספים מחיסכון בנקאי לקופת גמל או להפך.
בחיסכון בנקאי מוצעים שלושה מסלולי השקעה:
כמו כן ניתנת הבחירה האם לכלול בתוכנית החיסכון נקודות יציאה כל חמש שנים, שבהן יהיה ניתן להעביר את ההשקעה למסלול אחר באותו בנק או לבנק אחר.
קופות הגמל להשקעה מציעות חמישה מסלולים אפשריים: מסלול בסיכון נמוך, מסלול בסיכון בינוני, מסלול בסיכון גבוה, מסלול השקעה לפי כללי ההלכה (כולל השגחה על איסור ריבית - שכל ניירות הערך בקופת הגמל יהיו על פי היתר עסקה, הימנעות מבעלות על חמץ בפסח או על עסקים המחללים שבת, ושימוש במכשירים פיננסיים המחליפים החזקה ישירה במניות, כגון תעודות סל) ומסלול השקעה לפי כללי השריעה.
במחקר שפרסם המוסד לביטוח לאומי בשנת 2019 הושוו המסלולים מבחינת התשואה הצפויה ומבחינת מדד שארפ (על פי ביצועי התיק בשנים שקדמו לשנת 2017).
על פי מדד שארפ המסלול בסיכון גבוה עדיף על המסלולים האחרים גם מבחינת מזעור הסיכון. נמצא כי הורים בחמישון העליון נטו יותר לבחור במסלולים העדיפים מבחינת תשואה וסיכון ואילו הורים ברמות הכנסה נמוכות נטו יותר שלא לבחור חלופה כך שהכסף הושקע במסלול הנחות מבחינת תשואה וסיכון. בנוסף העלה המחקר כי ככל שעולה רמת ההכנסה גדל גם אחוז ההורים הבוחרים בהפקדה נוספת (100 שקלים בחודש במקום 50 שקלים): 68% מההורים בחמישון הגבוה בחרו בהפקדת 100 שקלים לעומת 45% בחמישון השלישי ו-24% מההורים בחמישון התחתון. מסקנת המחקר הייתה, לכן, כי התוכנית מעמיקה את אי השוויון בין הילדים המחושב במדד ג'יני מ-0.528 ל-0.573.
בהשקעה בקופת גמל ניתן לעבור בכל עת בין מסלולים בקופה ובין קופה לקופה.
פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין
פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Friedrich II, Herzog zu Mecklenburg-Schwerin; נולד ב-9 בנובמבר 1717 - מת ב-21 באפריל 1785), היה דוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1756–1785.
ביוגרפיה.
פרידריך נולד ב-9 בנובמבר 1717 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לכריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין ולגוסטבה קרולינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ומריה, דוכסית מקלנבורג-גיסטרוב. בצעירותו היה לדודתו אוגוסטה, דוכסית מקלנבורג-שוורין השפעה גדולה עליו, והיא תרמה רבות להתפתחותו האינטלקטואלית והרוחנית.
בשנת 1756 מת אביו כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין, ופרידריך עלה לשלטון במקומו, וזמן קצר לאחר מכן היה מעורב במלחמת שבע השנים. פרידריך שיפר את מערכת החינוך, קידם את ייצור הטקסטיל וביטל את העינויים. בשנת 1764 העתיק פרידריך את מקום מגוריו משוורין לארמון לודוויגסלוסט, ובשנת 1765 הורה על בניית הכנסייה הקיסרית בעיר (שהושלמה בשנת 1770). בין השנים 1772–1776, הרחיב פרידריך את ארמון לודוויגסלוסט.
ב-21 באפריל 1785 מת פרידריך, ומכיוון שלא היו לו ילדים, עלה לשלטון במקומו אחיינו פרידריך פרנץ הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין.
משפחתו.
פרידריך התחתן ב-2 במרץ 1746 עם לואיזה פרדריקה, דוכסית וירטמברג, שהייתה בתו של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של וירטמברג. לזוג נולדו 4 ילדים, אך כולם מתו בצעירותם.
אחריות מוסרית
מרינה חינסטה
מרינה חינסטה אי קולומה (29 בינואר 1919 – 6 בינואר 2014) הייתה לוחמת במלחמת האזרחים הספרדית, וחברה באיחוד הנוער הסוציאליסטי. היא התפרסמה בשל תמונה שצולמה על ידי חואן גוסמן על הגג של מלון קולון בברצלונה ביולי 1936, בזמן ההתקוממות הצבאית בעיר. הצילום הפך לאחד הדימויים האיקוניים של מלחמת האזרחים הספרדית.
חייה.
חינסטה נולדה בטולוז, שבצרפת, ב-29 בינואר 1919, למשפחה ספרדית שהיגרה לשם לצורך עבודה. משפחתה הייתה חלק מתנועות השמאל של מעמד הפועלים. שני הוריה היו חייטים: אמה - אמפרו קולומה צ'למטה, מוולנסיה, ואביה - ברונו חינסטה מנובנס, ממנרסה. היא עברה לברצלונה עם הוריה בגיל 11. מאוחר יותר, חינסטה הצטרפה למפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של קטלוניה. כשפרצה המלחמה, היא עבדה כעיתונאית וכמתורגמנית של מיכאיל קוצוב, כתב העיתון פרבדה. במהלך המלחמה, חינסטה נפצעה, ופונתה לבית חולים במונפלייה. מכיוון שצרפת הייתה תחת כיבוש הנאצים, היא ברחה לרפובליקה הדומיניקנית. בשנת 1946 היא נאלצה לעזוב את המדינה בגלל הרדיפות של הדיקטטור רפאל טרוחיו. ב-1952 חינסטה נישאה לדיפלומט בלגי וחזרה לברצלונה. היא עברה לפריז בתחילת שנות ה-70, ונשארה שם עוד מותה בגיל 94 בינואר 2014.
הצילום המפורסם.
התמונה המפורסמת צולמה ב-21 ביולי 1936. בצילום, נערה בת 17 עם הרובה על גג בית המלון Hotel Colón. מכיוון שעבדה כעיתונאית, זו בעצם הייתה הפעם היחידה שחינסטה נשאה נשק. התמונה הופיעה על עטיפת הספר "Las Trece Rosas" (13 השושנים) מאת קרלוס פונסקה, שסיפר על לכידתן והוצאתן להורג של 13 נשים צעירות על ידי כוחותיו של פרנקו במהלך מסע הטיהור שערך ואשר נקרא “saca de agosto” - איסוף אוגוסט.
המלון נהרס לאחר המלחמה, ובמקומו הוקם הבניין שמשכן את הבנק Banco Español de Credito.
עד כמה שהתמונה נהייתה מפורסמת, האישה שמופיעה בה לא ידעה על קיומה עד שנות חייה המאוחרות, וגם הציבור לא ידע מי בתמונה. לעיתים קרובות התמונה מתויגת בשוגג כתמונתה של לוחמת המהפכה הספרדית לוסיה סאנצ'ס סאורניל. היה זה רק בשנת 2006 שחוקרת בסוכנות חדשות זיהתה אותה בתמונה כשבחנה ארכיב היסטורי של המלחמה וראתה שזו אותה אישה שמופיעה בתמונה נוספת שהייתה זמינה הודות להיכללותה בספר הזכרונות של מיכאיל קוצוב. כשמצאו את חינסטה והראו לה את התמונה, היא אמרה, "התמונה אכן מייצגת את הרגשתנו באותו רגע. הגיע זמנו של הסוציאליזם, ואורחי המלון עזבו. היינו באופוריה."
כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין
כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Christian Ludwig II, Herzog zu Mecklenburg-Schwerin; נולד ב-15 במאי 1683 - מת ב-30 במאי 1756), היה דוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1747–1756.
ביוגרפיה.