מהלכים מסוימים יכולים זמינים לשימוש בעולם גם מחוץ לקרבות הפוקימונים, על מנת כדי לעקוף מכשולים, לנסוע במהירות בין מקומות במפה, להימלט ממקומות וכו'. בדרך כלל, פוקימון ילמד מהלכים אלה באמצעות HM, ויוכל להשתמש בהם בדרכים הנ"ל לאחר קבלת תגים מסוימים.
יוסף בן עמראן
יוסף בן עמראן (המאה ה-12) היה דיין בעיר סיג'ילמסה שבמרוקו וידידו הקרוב של רבי אברהם אבן עזרא.
ביוגרפיה.
רבי יוסף בן עמראן היה רב ודיין בעיר סיג'ילמסה שבמרוקו במאה ה-12. ככל הנראה היה נצר לשושלת חכמים בסיג'ילמסה, שכן רב האי גאון (939–1038) נשאל מדיין מסיג'ילמסה בעל שם זהה לשלו. יש המשערים כי דברי הרמב"ם באגרתו לתלמידו, אודות המחלוקת שהייתה לו עם הדיין מסגלמאסה, בעניין גט, מכוונים לרבי יוסף, ויש המפקפקים בכך.
בקשרי ידידות עם אבן עזרא.
רבי אברהם אבן עזרא בפגש בתקופת נדודיו שהחלה ב-1140 ברבי יוסף, הוא התפעל מחכמתו ואף הקדיש לו כמה שירי שבח: 1. "לשוני בחרי מבחר לשונות". 2. "אם הנדוד חלקי". לדעת חלק מן החוקרים, הוא כתב עליו עוד ארבעה שירים נוספים. מהשיר "אם הנדוד חלקי" עולה כי האבן עזרא חסה בצילו של רבי יוסף לזמן ממושך, שכך הוא כתב:
שנים לאחר מכן יחריבו גדודי אל-מוואחידון את קהילת סיג'ילמסה, על כך יבכה אבן עזרא בקינתו אהה ירד עלי ספרד:
התאסלמות למראית עין.
כמו רובם המוחלט של יהודי ספרד והמגרב שחיו תחת שלטון אל-מוואחידון, שנאנס להתאסלם. במכתב שנמצא בגניזה הקהירית, שנכתב על ידי איש בשם שלמה הכהן, שהיה במקום בשעת המהומות, נאמר כי רבי יוסף אולץ להתאסלם. הכותב מכנה בשל כך מכנה רבי יוסף בכינוי קשה: "ראש הפושעים". אך כבר העיר החוקר נפתלי בן-מנחם כי נראה שההמרה הייתה למראית עין בלבד, שכך יעיד אבן עזרא:
Don't Let Me Down (שיר של הביטלס)
Don't Let Me Down (מילולית: אל תאכזבי אותי) הוא שיר של להקת הרוק האנגלית "הביטלס", שהוקלט בשנת 1969 לאלבום Let It Be. הוא נכתב על ידי ג'ון לנון ונחתם על שם לנון – מקרטני. הלהקה הקליטה את השיר עם בילי פרסטון.
הטקסט נכתב על ידי ג'ון לנון כשיר אהבה מיוסרת ליוקו אונו. פול מקרטני תיאר אותו כ, כאשר לנון אומר לאונו, .
הוקלטו גרסאות רבות לשיר בימי הקלטת האלבום "Let It Be". הגרסה שהוקלטה ב-28 בינואר 1969 יצאה כצד B לסינגל "Get Back" שהוקלט באותו היום. "Get Back" הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 ו-"Don't Let Me Down" הגיע למקום ה-35. לאחר בחינה מחדש פיל ספקטור השמיט את הסינגל מהאלבום ובמקומו נכנס "Across the Universe".
על אף שלא נכלל באלבום Let It Be, הוא נכלל באלבום Let It Be... Naked, שיצא בשנת 2003, אשר היווה מעין רמיקס לאלבום ההוא.
כמו כן בוצע השיר בהופעה הפומבית האחרונה של הביטלס על הגג ב-30 בינואר 1969.
גרסאות כיסוי.
השיר הוא אחד משיריה המפורסמים ביותר של הלהקה וזכה לגרסאות כיסוי רבות, בהן:
מבצעים.
שום זיכוי של מפיק רשמי לא נכלל בגין ההופעה הבודדת בגלל "התפקידים המבולבלים של ג'ורג' מרטין וגלין ג'ונס". עם זאת, תווי האוסף בין השנים 1967-1970 זיכו את מרטין כמפיק השיר.
סגלמסה
מאיה עשת
מאיה עשת (נולדה ב-1990) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
עשת נולדה בירושלים. אמה, אילווה עשת, עלתה משוודיה וכיום שחקנית ומדבבת ומורה למשחק. אביה, אריק עשת, הוא מפיק תיאטרון, שחקן, מדבב, מורה למשחק, והיה בין מייסדי הסניף הירושלמי של הסטודיו למשחק ניסן נתיב וניהל אותו במשך שנים, כשבהמשך הקים את תיאטרון האינקובטור, שבו הוא משמש עד היום כמנהל אמנותי. למדה בתיכון לאמנויות בירושלים. אחיותיהן הן השחקנית מילי עשת ונועם עשת, בעלת מותג בגדים.
קריירה.
בישראל.
בגיל תשע החלה עשת לעבוד בדיבוב, ודיבבה לעברית את הדמות של אולי בסדרת האנימציה לילדים "רולי פולי אולי". לאחר מכן, דיבבה לעברית גם בסדרת האנימציה לילדים "השלישייה".
בשנת 2003, בגיל 12, קיבלה את תפקידה הראשי הראשון בסרט הקצר "שיעור מולדת: עבדי השם", בו גילמה נערה דתייה שהתכוננה לבת המצווה שלה.
בנוסף, שיחקה בתפקידים זוטרים בסרט "מישהו לרוץ איתו", ובסדרת הדרמה "משמורת".
בארצות הברית.
בגיל 18 היגרה לארצות הברית כדי ללמוד בבית ספר למשחק ע"ש סטלה אדלר בניו יורק במשך שלוש שנים, ולאחר מכן עברה ללוס אנג'לס.
בשנת 2013 שיחקה בהצגה "The Outsider - Lovecraft Nightmare Suite" (עיבוד בימתי לסיפורו הקצר של ה.פ. לאבקרפט, "הזר") בתיאטרון לקס שבלוס אנג'לס.
בשנים 2016–2014 שיחקה בעשרה פרקים בתור מרדית' ווקר בסדרת פנטזיית הנעורים האמריקאית "זאב צעיר" מבית MTV.
ב-2017 שיחקה בסרט הדרמה האמריקאי "עד העצם" מבית נטפליקס, בכיכובם של לילי קולינס וקיאנו ריבס. בנוסף באותה שנה, שיחקה בסרט דרמת הפשע האמריקאי של הבמאית הישראלית הגר בן-אשר "נשים מתות מהלכות".
בנוסף ב-2017 שיחקה בסרט הקומדיית-דרמה האמריקאי "פרח", בכיכובה של זואי דויטש.
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד מרכזי בתור לומי ת'ורן בסדרת המדע הבדיוני האמריקאית "נייטפלייר" מבית רשת Syfy ונטפליקס. הסדרה בוטלה לאחר עונתה הראשונה.
חיים אישיים.
נשואה לקונסטנטין מליקוב, שחקן אמריקאי-יהודי ממוצא רוסי, אותו הכירה במהלך לימודי המשחק בניו יורק.
קהילת יהודי נובה מיאסטו (מחוז לבוב)
הכפר נובה מיאסטו (היו כפרים אחרים באותו שם במקומות אחרים בפולין ובארצות סמוכות), נודע בפי היהודים בשם "ניישטאט". הכפר שכן במערב אוקראינה, ועד תקופת השואה התקיימה בו קהילה יהודית קטנה.
גאוגרפיה.
נובה מיאסטו הוא כפר קטן השוכן באוקראינה של ימינו קרוב לגבולה המערבי, במחוז לבוב.
עד מלחמת העולם הראשונה האזור בו שוכן הכפר היה חלק מגליציה המזרחית, שהיוותה נסיכות כתר אוטונומית באימפריה האוסטרו-הונגרית.
בין מלחמות העולם עבר אזור זה לשליטת פולין, ואילו אחרי המלחמה התחלק האזור בין פולין ואוקראינה של ימינו.
בכפר חיה קהילה יהודית קטנה שהגיעה בשיאה (סוף המאה ה-19) לכ-350 יהודים.
הקהילה היהודית במקום התדלדלה עם השנים ושרידיה הושמדו בתקופת השואה.
תחילת ההתיישבות היהודית בנובה מיאסטו.
במקור יישוב עירוני (כפי שמציין השם שפרושו "עיר חדשה") בבעלות פרטית של האצולה, אך הוא נחרב פעמיים (בשנים 1498 ו-1648, בין שנים אלו נקרא היישוב שם "ביבלו"), ובמאות ה-18 וה-19 הוא הוקם מחדש ככפר חקלאי.
הקהילה היהודית בנובה מיאסטו מהמאה התשע עשרה.
יהודים מוזכרים ביישוב החל משנת 1634, והם התפרנסו בעיקר מחכירה ושרותי מסחר ומלאכה לאחוזות האצולה שבסביבה ולבעלי העיר (במאה ה-19 היו אלה אצילים למשפחת הרוזנים קראשיצקי). במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19 התיישבו יהודים נוספים בעיירה ככל הנראה בשל חיבורו של הכפר לקו מסילת הברזל פשמישל-לופקוב בתקופה זו.
בשנת 1880 התגוררו בכפר 356 יהודים מתוך 916 תושבים (39%), כאשר רובם התפרנסו ממסחר זעיר ומרוכלות, ומיעוטם ממלאכה וחקלאות.
בנובה מיאסטו היה בית כנסת ובית קברות יהודי (שניהם נהרסו בזמן השואה על ידי הגרמנים, שאף השתמשו באבני המצבות של בית הקברות כדי לדפן את גדות הנחל הזורם בכפר), וכן טחנת קמח שלפני מלחמת העולם הראשונה הייתה בבעלות יהודי (יוסף טוביה שולדנפריי).
היישוב הלך והתדלדל בשל דלות מקורות הפרנסה, ורוב היהודים הסתייעו בקופת גמ"ח שהוקמה בשיתוף הלנדסמנשפט בארצות הברית. על פי תושב העיירה סטפן ברז'ינסקי שהיה ילד בתקופה זו, היהודי העני ביותר בכפר התגורר בכוך בגב בניין העירייה, והתפרנס מטיפול בעלוקות וכוסות רוח.
במלחמת העולם הראשונה.
תוך מספר שבועות מפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ועם כיבוש האזור על ידי הרוסים, הכפר התרוקן מתושביו, לרבות התושבים היהודים. חלק ברחו לעיר הקרובה דוברומיל, ואחרים לאזורים מרוחקים באימפריה האוסטרית כגון הונגריה או צ'כיה. לא ברור באיזו שנה חזרו היהודים לכפר אך ברור שרק חלק מהם חזר.
טחנת הקמח שהייתה בבעלות יהודים, עברה אחרי מלחמת העולם הראשונה לבעלות של פולנים, ונהרסה כליל בזמן מלחמת העולם השנייה.
תקופת השואה.
קרוב לוודאי שכלל היהודים שנשארו במקום הושמדו על ידי הנאצים ועוזריהם בין התאריכים 27.7 ל-3.8 בשנת 1942 (במועד זה רוכזו היהודים מכפרי האזור בגטו פשמישל, משם נשלחו למחנה ההשמדה בלז'ץ). עם זאת על פי תושב העיירה סטפן ברז'ינסקי, עוד בשנת 1941 הגרמנים לקחו את היהודים על עגלה לעיר הנפה דוברומיל, וחלקם נורו ליד תחנת הרכבת יחד עם כמה פולנים.
לדברי סטפן ברז'ינסקי, אחרי המלחמה חזר לכפר יהודי יחיד, אך הוא עזב שכן לא היה לו מה לעשות במקום ללא בני קהילתו.
רבני הקהילה.
משנות ה-70 של המאה ה-19 ועד שנת 1896 כיהן כרב הקהילה הרב שלום הכהן יוללס, בנו של רבי אורי מסאמבור. לאחר מכן עבר לכהן כרב במושציסקה. בשנת 1911 החליף אותו הרב יהושע וידרקר במקור מהעיר בז'ז'ין, שכיהן כרב הכפר עד שנת 1916 ואז עבר לכהן כרב אב בית דין בפשמישל. בשנת 1922 הגיע לעיירה רב חדש בשם הרב מנחם הגר, שכיהן במקום עד שנת 1929, אז הוחלף על ידי הרב יואל אשכנזי שהיה רבה האחרון של הקהילה.
קהילת יהודי קולדזיאני
קולדזיאני הוא ישוב כפרי במערב אוקראינה של ימינו. ביישוב התקיימה קהילה יהודית קטנה עם מספר מועט של משפחות יהודיות.
גאוגרפיה.
הכפר קולדזיאני (בפולנית: , באוקראינית: Kolyndyany) נמצא במערב אוקראינה של היום. לפני מלחמת העולם הראשונה הכפר שכן במזרחה של גליציה, שהיוותה נסיכות כתר אוטונומית באימפריה האוסטרו-הונגרית.
בין מלחמות העולם עבר אזור זה לשליטת פולין, ואילו אחרי מלחמת העולם השנייה עבר לשליטת אוקראינה.
בימינו חיים ביישוב פחות מ-2,000 תושבים.
הקהילה היהודית בקולדזיאני עד מלחמת העולם השנייה.