בית הגידול של הוומבט הצפוני נופל בין אקלים סובטרופי גשום לאקלים צחיח למחצה, ומורכב מחורשי שיטה ויערות אקליפטוס דלילים, כיסי שיחים, שטחי מרעה קטנים, קרקעות סחף עמוק ואדמה חולית צחיחה לאורך אגני ניקוז של נהרות. הדרישה העיקרית של הוומבט היא לאספקה סדירה של מיני עשבים רב שנתיים בסמוך למאורותיו. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 20–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 250 - 1,000 מ"מ לשנה.
אקולוגיה.
הוומבט הצפוני הוא מין יחידאי הפעיל מרבית הזמן בגפו, ובשילוב עם העובדה שמדובר בבעלי חיים פעילי לילה הנדירים בלאו הכי, קשה לצפות בו בטבע. בהתאם לכך, אין מידע רב על האקולוגיה שלו לעומת מינים אחרים. כקרוביו, גם הוומבט הצפוני בונה מערכת מסועפת של מחילות ומנהרות גדולות, הנחפרות לרוב עמוק בבטן האדמה. מאחר שהוא חי באזור פחות צחיח מהמינים האחרים המתאפיין בצמחייה מגוונת ובחורשים, הוא נוהג להסתייע במהלך חפירותיו בשורשי עצים גדולים ועמוקים בתור תקרה יציבה למנהרות. מערכת המנהרות עשויה להיות מסועפת, אך בדרך כלל היא לא חורגת מאזור של 300 מטרים. לאורך צדי המנהרות והמחילות, הוומבט חופר מאורות גדולות שלהן יש מספר כניסות.
כל מערכת מנהרות ומאורות עשויה לשמש כבית לארבעה או חמישה וומבטים, אף שנדיר מאוד ששני וומבטים משתמשים בו זמנית באותה מאורה; הם עשויים גם להשתמש במאורות שנחפרו על ידי וומבטים מדורות קודמים במקום להוציא אנרגיה על חפירת מערכת חדשה. כמחצית מהנקבות הבוגרות מחליפות מאורה במשך חייהן. הוומבט נוהג לסמן את המאורות הפעילות שלו בשבילים של שתן וגללים, ולרוב, מחוץ למאורה יש שבילים בצמחייה המובילים אליה שנוצרו על ידי ההליכה הקבועה של הוומבט לאתרי האכלה. הוומבטים מותאמים לאקלים צחיח למחצה בכך שהם לא מבזבזים אנרגיה בחום היום אלא נחים במאורה, וכן בכך שדרישות המים שלהן הן בין הנמוכות ביותר מהיונקים, כאשר מספיק להם הלחות הנמצאת במזון. על אף מראיהם המגושם, הוומבטים הללו מסוגלים לרוץ במהירות של 40 קמ"ש כאשר הם חשים מאוימים.
הוומבט הצפוני הוא יונק מונוגמי החי עם בן זוג קבוע, ומדי פעם זכר ונקבה עשויים לשהות באותה מאורה בו זמנית. שטח הפעילות של הוומבטים מעל פני האדמה מוערך בכ-15 דונם. אף על פי שכאמור הוומבט יונק לילי, הוא אוהב לרבוץ בפתח המחילה ולהשתזף בשעות הבוקר המוקדמות. חוקר טבע אחד מצא שצפיפות הוומבט פחותת באזורים שבהם נוכח בקר הבית לעומת אזורים שבהם נוכח הקנגורו, והגורמת העיקרית לכך היא התחרות על מקורות המזון שמשמשים הן את הוומבט והן את הבקר. הוומבט הצפוני הוא אוכל עשב, ותזונתו העיקרית מורכבת מדשא טרי בעיקר מהסוגים עשב חנית ("Hetropogon contortus") ו-Aristida, וכן שורשים מדי פעם. השיניים שלו צומחות בדומה למכרסמים ללא הפסקה, והכסיסה המתמדת של עשב ושורשים שוחקת אותם שלא יגדלו יתר על המידה. הוא נוהג לרעות בעיקר בשעות הלילה, אך ייתכן גם שיצא לרעות כבר בשעות הערב. קצב חילוף הנמוך יחד עם מאגרי השומן של הוומבט, מאפשרים לו לשרוד ללא מזון במשך מספר ימים - התאמה נחוצה לאזור הלוקה בבצורות. שעות הרעייה שלו גם הן קצרות יותר מאוכלי עשב אחרים, כאשר בחורף הוא תר אחר מזון שש שעות לכל היותר, ובקיץ שעתיים בלבד; מיני קנגורו בגודל דומה לוומבט לעומת זאת, דורשים לפחות 18 שעות רעייה ביום. הוומבט מסתמך בעיקר על חושי הריח והשמיעה הטובים שלו, בעוד שחוש הראייה שלו גרוע למדי.
עונת הרבייה של הוומבט מתרחשת אחת לשנה בתקופת האביב או הקיץ. הלידות מתרחשות בין נובמבר למרץ, עם צאצא אחד בכל פעם. הועלתה השערה שכמות משקעים כבדה בחודשי החורף לפני עונת הרבייה מובילה לעלייה בשיעורי הילודה, בשל שפע במקורות מזון אשר יקל על הנקבה לגדל את הגור (הוומבטים בדרך כלל לא מתרבים בשנות בצורת מאותה סיבה). נקבות מביאות לעולם גור אחד בשנה, ובדרך כלל יש הפסקה של שנה בין לידה ללידה ואף זאת כאשר יש תנאים סביבתיים טובים. תצפיות על גורי הוומבטים הצפוניים בבתי הגידול שלהם, הראו על שרידות נמוכה של הצאצאים מסיבה לא ברורה. מכיוון שקשה לצפות בוומבטים בטבע וקשה להרבותם בשבי, לא ידוע כמעט מאומה על הרבייה או משך ההריון. גור הוומבט שוהה בכיס האם במשך 8–9 חודשים, ונשאר לצידה 3–6 חודשים נוספים; הוא הופך לעצמאי לחלוטין בגיל 18 חודשים. הוומבטים הצפוניים אינם מסתגלים לתנאי השבי, ועלולים למות תוך זמן קצר.
תוחלת החיים המרבית של הוומבט הצפוני היא 23–30 שנה.
מצב.
הוומבט הצפוני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה חמורה (CR), עקב המספרים הנמוכים שלו, תפוצה מצומצמת ביותר שאינה עולה על 10 ק"מ, אובדן בית גידול מתמשך גם בתחומי האזור המוגן שבו הוא נמצא ושונות גנטית נמוכה. האיומים העיקריים שגרמו לכך הן עדרי הבקר והצאן שהובאו על ידי האירופאים לבית גידולו וצמצמו לו את מקורות המזון הזמינים, במיוחד בשנות בצורת. האוכלוסייה האחרונה של הוומבטים מאוימת בתוך השטח הקטן שלה מצד אסונות מקומיים כמו התפרצות מחלות או סופות אש, תחרות על מקורות מזון עם ארנבונים, ומטריפה על ידי דינגו, ויונקים אחרים שהובאו על ידי האדם. איום נוסף נשקף מצד הפלורה המקומית שנדחקת מפני מיני עשבים פולשים שהובאו על ידי האדם - במיוחד עשב התאו שדוחק מיני צמחים אחרים בתוך היער האחרון שמהווה מקום מפלט לוומבטים.
הוומבט הצפוני מסווג כמין מאוים על ידי ממשלת קווינסלנד, וכן על ידי החוק האוסטרלי, והוא רשום בנספח א' של אמנת CITES האוסרת לחלוטין מסחר בינלאומי במין זה או במוצריו. תפוצת האוכלוסייה האחרונה של הוומבט, נופלת בתוך תחומי הפארק הלאומי יער אפינג שהוקם במיוחד עבור המין בשנת 1971. תוכנית הבראה למין מתקדמת בהצלחה ונמצאת בשלב השלישי שלה, והיא הובילה להישג חסר תקדים בכך שהוא אחד המינים הבודדים בעולם שאם היותו נדיר כל כך מגמת האוכלוסייה שלו נחשבת כיום ליציבה. בין פעולות השימור המתבצעות או המתוכננות ניתן למנות את הבאות:
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הגיעה אוכלוסיית הוומבט למצב החמור ביותר שלה, כאשר מספר הפרטים צנח ל-30–40 פרטים בלבד. הפסקת רעיית הבקר בתחומי התפוצה שלו החל משנת 1982, הובילה לעלייה מתמדת במספרים. בשנת 2008, גודל האוכלוסייה היה כ-115 פרטים, ומאז היא עלתה ל-196 פרטים בשנת 2013, ול-230 פרטים בשנת 2015. האוכלוסייה עדיין מאוימת מתנודות קיצוניות שעשויות לבוא בעקבות שנות בצורת.
בעקבות גל השרפות באוסטרליה 2019–2020 שב החשש לסכנת הכחדה של המין.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1966
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1966, הייתה האליפות האזורית העשירית שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה ברומניה בין ה-1 באוקטובר ל-9 באוקטובר 1966.
ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם השמינית בתולדותיה ובפעם הרביעית ברציפות.
מתכונת האליפות.
בתחרות השתתפו 12 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. הקבוצה המנצחת וסגניתה בכל בית המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף. יתר הקבוצות התמודדו על מקומות 5-12.
משחקי הגמר.
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
וניקאיאח נאידו
וניקאיאח נאידו (בהינדית: और निकयेहू नायडू; נולד ב-1 ביולי 1949) הוא פוליטיקאי הודי. בין היתר שימש בתפקיד סגן נשיא הודו (2017–2022), שר השיכון והקלת העוני העירוני, השר לפיתוח עירוני ושר המידע והתקשורת בממשלתו של נרנדרה מודי. נאידו הוא מנהיג בולט במפלגת העם ההודית המחזיקה בשלטון, ושימש גם כנשיאה בשנים 2002–2004. נאידו הושבע לתפקיד סגן נשיא הודו ב-11 באוגוסט 2017 באולם דרבאר, רשטראטי בהוואן, ניו דלהי.
ביוגרפיה.
נאידו נולד ב-1 ביולי 1949 בכפר Chavatapalem, מחוז נלורה שבמדינת אנדרה פרדש, דרום הודו. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון המקומי, ולאחר מכן המשיך ללמוד ב- V. R. College, שם הוציא את התואר הראשון שלו בפוליטיקה ומחקרים דיפלומטיים. מאוחר יותר הוא רכש תואר ראשון במשפטים עם התמחות במשפט בינלאומי באוניברסיטת אנדרה שבעיר ויסאקפאטנאם, אנדרה פרדש. לתפקידו הפוליטי הראשון הוא נבחר כנשיא איגוד הסטודנטים של המכללות המזוהות עם אוניברסיטת אנדרה.
נאידו מעורב בארגון Swarna Bharat Trust, שירות חברתי שנוסד על ידו בנלורה. הארגון מנהל בית ספר לילדים עניים, יתומים ובעלי צרכים מיוחדים, ומעביר תוכניות הכשרה עצמית, במיוחד עבור נשים ונוער.
נאידו נשוי לאושה מאז 1971 ולהם בן ובת.
קריירה פוליטית.
לאחר ששירת במספר תפקידים ארגוניים במפלגת העם ההודית, ברמה הארצית והלאומית, הוא נבחר לכהן כחבר ברג'יה סבהה (מועצת המדינות), הבית העליון של הפרלמנט ההודי מטעם מדינת קארנטקה ב-1998. לתפקיד זה הוא נבחר פעמיים נוספות ב-2004 ו-2010. בין השנים 1996 - 2000 שימש גם כדובר המפלגה.
לאחר הניצחון של "הברית הדמוקרטית הלאומית", (קואליציה שהורכבה ממספר מפלגות ימין בפרלמנט ההודי בראשות אטאל ביהארי וג'פיי) בבחירות הכלליות שנערכו ב-1999, נאידו הפך לשר לפיתוח עירוני בממשלתו של וג'פיי. בתפקידו זה נודע בגישתו התקיפה ובדחיפתו לביצוע רפורמות בתחום הפיתוח העירוני.
ב-29 במאי 2016 היה נאידו מועמדה של מפלגת העם ההודי לכהן ברג'יה סבהה מטעם מדינת ראג'סטאן, ונבחר.
ב-5 ביולי 2016 הוא שימש במקביל כשר ההסברה והתקשורת. שנה לאחר מכן, הוא התפטר משני המשרדים כדי להתחרות בבחירות 2017 לתפקיד סגן הנשיא. הבחירות התקיימו ב-5 באוגוסט ונאידו נבחר לשמש כסגן הנשיא ה-13 של הודו כשקיבל 516 קולות מאת חבר האלקטורים הכוללים את חברי שני בתי הפרלמנט ההודי. נגדו התמודד כמועמד עצמאי גופאלקריסאנה גנדי, מושל מערב בנגל, שקיבל 244 קולות.
באוגוסט 2022 סיים את כהונתו.
ונקאיה נאידו