האלגוריתם של האפליקציה משווה בין נתונים שמוזנים מהאפליקציה המותקנת אצל המשתמש לבין תכנים מערוצי השידור בפלטפורמות השונות והאפליקציה מזהה אם פתוח בסביבה ערוץ מסוים ובכל פרק זמן הנקבע מראש הוא לוקח דגימה מהקולות בסביבה, ובאמצעות השוואה בין השידורים בפועל ניתן לקבוע למה בעל המכשיר האזין באותו רגע.
שיאי צפייה בישראל.
בטבלה שלהלן מופיעים המשדרים הנצפים ביותר בישראל מאז תחילת מדידת הרייטינג הרשמית בחודש פברואר 1998.
הנתונים הם לפי מספר הצופים מגיל 4 ומעלה, ולא לפי אחוזי הצפייה מתוך משקי הבית, שלפיהם מתומחרים הפרסומות.
GRP ו-TRP.
המונחים GRP ו-TRP הם מונחים מקצועיים המשמשים את תעשיית הפרסום וכן את המפרסמים על מנת למדוד את הישגי הצפייה של הקמפיין הטלוויזיוני וכן את אפקטיביות המדידה של הקמפיין ועלותו.
GRP פירושו Gross Rating Point והוא מייצג צבירה של סך נקודות הרייטינג שצברו כלל הספוטים של הקמפיין בקרב כלל האוכלוסייה (בישראל - משקי בית יהודים).
TRP פירושו Target Rating Point והוא מייצג צבירה של סך נקודות הרייטינג מקרב קהל היעד (לדוגמה גילאי 25–54 בעלי הכנסה מעל הממוצע).
ביקורת על שיטת הפיפל מיטר.
ערוץ 10 ביקר את השיטה והרכב הפאנל, שהורכב לפני הקמתו של הערוץ, אשר לדעתו אינה מייצגת את קהל צופיו, ועל כן גורמת לנתוני הצפייה שלו להראות נמוכים יותר.
ביקורת נוספת הוטחה בשיטה בעקבות שינויים בטעמים ובהרגלי הצפייה של הצופה. כניסתם לשימוש רחב של שירותי VOD, הקלטות וצפייה אינטרנטית, מעוותות את נתוני הצפייה. ישנן מדינות המשקללות נתונים אלו.
סקר TGI.
על מנת למדוד את שיעורי ההאזנה לתחנות הרדיו ואת שיעורי ההפצה של העיתונים במדינת ישראל, מפורסם פעם בחצי שנה סקר TGI, אשר בו נשאלת קבוצה של אנשים באשר להרגלי ההאזנה והקריאה שלהם. סקר דומה מפורסם ועוסק בהפצת העיתונים במדינה. את הסקר עורכת חברת קנטאר מדיה.
צום הרמאדן
צבע אדום
במסגרת הגנת העורף בישראל, צבע אדום היא מערכת התרעה המזהירה, באמצעות מערכת כריזה, מפני ירי של רקטות קצרות טווח ופצצות מרגמה אל עבר יישובי עוטף עזה. כאשר המערכת מזהה שיגור רקטה אל עבר אזור מאוכלס, מושמעת בו מספר פעמים הקריאה "צבע אדום" בקול נשי, המתריעה מפני פגיעה צפויה תוך 15 שניות ומיידעת שיש לתפוס מחסה במהירות. התרעת צבע אדום צפויה להישמע אף באזורים מאוכלסים נוספים, העלולים להיפגע משברי יירוט הרקטה.
מערכת ההתרעה נועדה להוות תחליף מקומי למערכת האזעקות הארצית, אך בפועל היא מושמעת בדרך כלל מאותם צופרים של פיקוד העורף המיועדים להשמיע צפירת אזעקה עולה ויורדת אם הם מותקנים בשאר חלקי הארץ. כיום, מאחר שלאורך השנים התרחב מעגל הירי מרצועת עזה לטווחים הרחוקים יותר מעוטף עזה, נעשה לעיתים שימוש מורחב יותר במונח "צבע אדום", כאשר הוא מתאר אף אזעקה עולה ויורדת רגילה הנשמעת באזורים אחרים בארץ, ולפעמים גם אם היא בשל ירי רקטי שמקורו אינו ברצועת עזה.
היסטוריה.
המערכת הופעלה לראשונה בשנת 2004 בשדרות וביישובי עוטף עזה, על מנת להתריע על שיגור רקטות קסאם מתוך רצועת עזה. הכריזה מתבצעת באמצעות צופרי האזעקה של פיקוד העורף הפרושים בעיקר על גגות של מבני ציבור. במקרה של מטחים מושמעת מעין צריבה אלקטרונית המסמלת שהמטח עוד לא חלף ושיש להמתין במקלטים עד לקבלת הנחיות סותרות.
באשקלון הופעלה המערכת לראשונה ב-27 בפברואר 2008, לאחר שטילי קסאם וגראד פגעו פגיעות ישירות בבתי מגורים. מערכת ההתרעה הותקנה כשנה לפני הפעלתה, אך עיריית אשקלון חששה שמערכת הכריזה תופעל בכל פעם שישוגר טיל מהרצועה, ותגרום לאזעקות שווא אשר יובילו לירידת ערך הנדל"ן. לאחר שנתברר כי מערכת הכריזה לא מכסה את כל אזורי העיר אשקלון, הוחלט לחבר את מערכת ההתרעה של צבע אדום לאזעקות המלחמה הרגילות, כצפירה עולה ויורדת, כך שבנוסף למערכת הכריזה של צבע אדום הנשמעת בדרום העיר יושמעו גם צפירות עולות ויורדות בעיר בעת שיגור רקטה לעבר העיר. כמו כן, הוסיף פיקוד העורף כעשרה צופרים נוספים ברחבי העיר.
עד חודש יוני 2006 נקראה המערכת "שחר אדום", אך שמה שונה ל"צבע אדום" ב-9 ביולי 2006 עקב תלונות רבות של תושבים ששמם או שם ילדיהם הוא שחר.
בשנת 2004 חוברה למערכת צבע אדום המערכת "מאמין בריבוע", המערכת פותחה בחטיבה טכנולוגית ליבשה של מז"י, בשיתוף רפא"ל, מפא"ת, פיקוד העורף ומחלקת אמל"ח. מפתחי המערכת זכו בשנת 2009 בפרס ביטחון ישראל.
מערכת "מאמין בריבוע", העוסקת ברמה יומיומית בהתראה מוקדמת לתושבי הדרום בפני נפילת רקטות, הופעלה לראשונה בשנת 2004, אז חוברה למערכת "צבע אדום" בעוטף עזה. בהמשך סיפקה התראה לתושבי הצפון במלחמת לבנון השנייה ובשנים שלאחריה היוותה נדבך מרכזי ביכולת העמידה של תושבי הדרום במהלך מבצע 'עופרת יצוקה'. המערכת פותחה בחט"ל בשיתוף רפא"ל, מפא"ת, פקע"ר ומחלקת אמל"ח. בנימוקי הפרס נכתב: "ניתן לומר בוודאות כי המערכת הביאה להצלת חייהם של אזרחים רבים. קיומה של המערכת מאפשרת לתושבי אזור העימות להיכנס למרחבים מוגנים תוך המשך קיום שגרת חייהם במצב חירום - ובכך הוכחה תרומתה לחוסן העורף בעת מתקפה על המדינה".
אות ההתרעה מופץ מפיקוד העורף ליחידות הקצה באמצעות רשת תקשורת ייעודית שהוקמה ומתופעלת על ידי חברת "ביפר תקשורת ישראל" וללא קשר להפצת האות למערכות הצפירה העירוניות.
כיום מערכת ההתרעה עובדת בשיתוף פעולה עם מערכת כיפת ברזל. ניתן לקבל התרעה גם באמצעות אפליקציית מובייל.
ג'ריס ג'ריס
ג'ריס ג'ריס (בערבית: جريس جريس; נולד ב-1948) הוא אישר ציבור ערבי-ישראלי שכיהן כראש מועצת פסוטה בשנים 2001–2003. הורשע ב-2006 במגע עם סוכן איראני.
ביוגרפיה.
ג'ריס הוא אחיו של צברי ג'ריס, בכיר באש"ף וחבר המועצה הלאומית הפלסטינית.
ב-1970 יצא ג'ריס מישראל. הוא שהה בין השאר בלבנון ופעל לטובת פת"ח. ב-1996 שב לישראל במסגרת הסכם אוסלו. במאי 2001 החל לכהן כראש מועצת פסוטה, וכיהן בתפקיד זה עד נובמבר 2003.
ב-6 בינואר 2006 דווח כי ג'ריס נעצר ב-12 בדצמבר 2005 על ידי כוחות הביטחון בחשד של ריגול חמור למען המודיעין האיראני, במסגרתו היה אמור לאסוף מידע במסווה של ניהול מרכז מחקרים. עוד דווח, כי הוטל על ג'ריס להתפקד לאחת המפלגות ולחדור דרכה למערכת הפוליטית. ג'ריס התפקד למפלגת מרצ-יחד, ככל הנראה על מנת להתמודד על מקום בכנסת בבחירות המקדימות במפלגה.
עם הגשת כתב אישום התברר שההאשמות נגד ג'ריס קלות יחסית לפרסום הראשוני, והוא הואשם בעבירות של קשירת קשר למסור מידע לאויב, מגע עם סוכן חוץ ועבירת חיפוי. משרד המשפטים הודיע כי "הפרסומים הקודמים בכלי התקשורת, לפיהם ג'ריס נאשם בריגול חמור לטובת האיראנים, היו שגויים"
בעסקת טיעון הודה ג'ריס כי נפגש עם סוכנים איראנים בקפריסין בשנים 2004 ו-2005.
בנובמבר 2006 הורשע ג'ריס בעבירה של מגע עם סוכן זר ונגזרו עליו ארבע שנות מאסר, מתוכן 34 חודשים בפועל.
בוכרים
לוכסמבורגית
אהלן וסהלן
"אהלן וסהלן" הם זוג דמויות בדיוניות אשר הומצאו על ידי דודו גבע וקובי ניב בסדרת ספרי הקומיקס "מגוחך" ובטורי העיתונות שיצרו השניים בשנות ה-80, אותם כתב ניב ואייר גבע.
אהלן וסהלן הם זוג בלשים ירושלמים חובבנים. כמו שאר דמויותיהם של גבע ושל ניב (יוסף, האביר זיק והברווז), גם אהלן וסהלן לא מצליחים למלא את תפקידם כהלכה, ומצליחים להסתבך בפרשות משעשעות והומוריסטיות. המאפיין המייחד את זוג הבלשים הוא ה"ירושלמיות" שלהם - האהבה לחומוס, הזיקה ל"חבר'ה" מהשכונה והפשטות והתמימות שגילו הדמויות. עוד דבר שהבליט את צמד הדמויות משאר דמויותיהם הם הציטוטים והביטויים הרבים שאותם אימצו מעריציהם הרבים, והמפורסמים שבהם הם: "זה חשוד מאוד" (נאמר על ידי סהלן) ו"זה נראה מודבק" (נאמר על ידי אהלן); כחלק מהמגוחכות של חקירותיהם.
מבנה סיפוריהם של זוג הדמויות, שמאוירים בסגנון הקומיקס, הוא מבנה ה"סיפור בהמשכים" השכיח בעלילות חוקרים, דבר המבליט את חוסר ההצלחה של השניים, שבסוף כל פרק מצליחים להסתבך עוד יותר ולהקלע למצבים משעשעים עוד יותר. לטור הקומיקס הרוחבי הוספו בסופו שתי דמויות נוספות - החתולים - שדיברו ביניהם, תוך הבאת הערות מלאות הומור ציני. מבנה הסיפורים של אהלן וסהלן דומה דמיון רב למבנה עלילות "יוסף ואחיו" שיצרו גם הצמד גבע וניב: קומיקס רוחבי, ללא צבע, עם הערות שוליים של צמד דמויות שונות מעלילת הסיפור (במקרה של "יוסף" אלה הקקטוס והמנורה המואנשים). כמו כן, שני הטורים פורסמו ברשת שוקן, בעוד שיוסף התל אביבי הופיע ב"העיר", המקומון של תל אביב, הופיעו השניים במקבילו הירושלמי - "כל העיר".
בשנת 1984 התנהל סכסוך קטן בין גבע לניב וזה הוביל לחתימת הסכם משפטי על זכויות יוצרים משותפות.
בשנת 1979 החלו שני היוצרים ביצירת עלילות "אהלן וסהלן בפרשת הפנדל המפוקשש" שהתפרסמו, כאמור, במקומון הירושלמי "כל העיר". עלילות אלה התפרשו, בנוסף ל"חדשות", על פני סדרת ספרי "מגוחך" שיצרו השניים - "ספר מגוחך" (1981), "בנו של מגוחך" (1983) ו"מגוחך בעורף האויב" (1985). לאחר הוצאת הסדרה, פרסמו השניים את הספר-חוברת "אהלן וסהלן במערב הפרוע" (1985), המתארת את עלילותיהם של צמד הבלשים במערב הפרוע, בסגנון של סרט מערבון. ארבעת ספרים אלה זכו להצלחה גדולה ולקהל מעריצים רחב.
אינרציה
יהדות אזרבייג'ן
יהדות אזרבייג'ן היא קהילה יהודית עתיקת יומין שהתקיימה בהרי הקווקז באזור אזרבייג'ן של היום.
הקהילה הוקמה לכל המאוחר במאה ה-3–5 לספירה, כחלק מגלות בבל או פיזור היהודים ברחבי האימפריה הפרסית.