א-מיניות נבדלת מאי-פעילות מינית או התנזרות, שהן התנהגויות המונעות משיקולים, בהם בחירות אישיות של בני אדם או אמונות דתיות. נטייה מינית, שלא כמו התנהגות מינית הנחשבת לבלתי ניתנת לשינוי. חלק מהאנשים הא-מיניים עוסקים בפעילות מינית, למרות העדר משיכה מינית, וזאת עקב שלל סיבות כמו הרצון לעינוג עצמי, הרצון בפרטנרים רומנטיים או הרצון להביא ילדים.
הספרות המחקרית בנושא א-מיניות היא יחסית חדשה ולא מפותחת, אך תחום מחקר זה צובר תאוצה בשנים האחרונות. ייתכן כי הסיבה לכך היא שחוקרים שונים מגדירים א-מיניות בצורה שונה, מה שמקשה על יצירת עולם מושגים משותף שיאפשר שיח מחקרי פורה. א-מיניות זוכה לחקר בפרספקטיבות פסיכולוגיות ופרספקטיבות סוציולוגיות. למעשה חוסר ההסכמה בתחום המחקר הוא כה עמוק, עד כדי כך שישנם חוקרים הטוענים כי א-מיניות מהווה נטייה מינית, בעוד אחרים שוללים טענה זו.
ראשית התודעה החברתית של קהילות א-מיניות החלה בעידן הרשתות החברתיות. אחד מהאתרים הראשונים והמזוהים ביותר עם הקהילה א-מינית הוא , שהוקם בשנת 2001. כיום רוב המחקר האקדמי מתבצע בשיתוף עם קהילת AVEN ומקדם את מטרת העל של האתר – לשנות את החשיבה על א-מיניות מתופעה פתולוגית, לנטייה מינית ייחודית.
הגדרות, זהות ומערכות יחסים.
אלפרד קינסי, ביולוג אמריקאי שנחשב למייסד ענף הסקסולוגיה במדעי האדם, אשר היה מהראשונים שמיפו את מאפייני ההתנהגות המינית האנושית על נטיותיה השונות, דירג נבדקיו על סקאלה בין 0 ל-6 בהתאם לנטייתם המינית. הדרוג נע על ציר, מהטרוסקסואליות להומוסקסואליות, במדד שנקרא "סולם קינסי". הוא כלל קטגוריה נוספת לה קרא "X", עבור נבדקים "חסרי יחסים או קשרים סוציו-סקסואליים". כיום, זוהי הקטגוריה המייצגת את הא-מיניים. על פי קינסי, 1.5% מאוכלוסיית הזכרים הבוגרים דורגו כ-"X".
הסתכלות מפותחת יותר שאפה למפות את קשת הנטיות המיניות הכוללת בתוכה את א-המיניות. היא פותחה על ידי סטורמס ב-1980, ושינתה את המודל החד ממדי של קינסי לדו ממדי. לשיטתו של סטורמס, הטרוסקסואלים הם בעלי ציון גבוה במשיכה לבני המין השני (גבוהים בהטרו-ארוטיות), הומוסקסואלים הם בעלי ציון גבוה במשיכה לבני אותו מין (גבוהים בהומו-ארוטיות), ביסקסואלים הם בעלי ציון גבוה במשיכה לבני שני המינים (גבוהים הן בהומו-ארוטיות והן בהטרו-ארוטיות), וא-מיניים הם בעלי ציון נמוך במשיכה לשני המינים (נמוכים הן בהומו-ארוטיות והן בהטרו-ארוטיות). הגדרה זו נותנת ביטוי לעוצמת המשיכה המינית ולמושאה, אך לא בהכרח מכלילה היעדר התנהגות מינית (בין אם עם בני אותו המין או בני המין השני), ואף לא הגדרה עצמית של הפרט כ"א-מיני".
גישה נוספת הוצגה בשנים האחרונות על ידי התנועה הא-מינית שהתפתחה ברשת האינטרנט. אחד העמודים הפופולריים הראשונים, הוא של AVEN – The Asexual Visibility and Education Network והוא תומך בהגדרה עצמית. רוב המחקר האקדמי העכשווי מתבצע בשיתוף עם קהילת AVEN, ומשתף פעולה עם מטרת העל של הארגון – לשנות את החשיבה על א-מיניות מתופעה פתולוגית לנטייה מינית ייחודית. על פי AVEN (ובהתאמה למחקרם של קינסי וסטורמס), א-מיני הוא מישהו שלא חווה משיכה מינית. "בניגוד להתנזרות, שאותה אנשים בוחרים, א-מיניות היא חלק אינטרגלי ופנימי ממי שאתה". הגדרה זו מדגישה את השקפת AVEN כי א-מיניות היא נטייה מינית אותנטית וייחודית.
אחד הכינויים הנפוצים והמקובלים שקהילת הא-מיניים מזוהה עמם הוא "ace", הכינוי מוכר בקרב קהילת הא-מיניים ובקרב החוקרים העוסקים בא-מיניות. בשל הגיוון וההבדלים הקיימים בין האנשים המזוהים והמזדהים כא-מיניים, א-מיניות טומנת בחובה מנעד רחב של הגדרות. לרוב חוקרים מגדירים א-מיניות כהעדר משיכה מינית או חוסר עניין מיני, אך קיימות הגדרות נוספות. מנעד התנהגויות הכלולות במונח כולל מערכות יחסים של יחידים בעלי רמה נמוכה של משיכה מינית או היעדר משיכה מינית, רמה נמוכה או העדר של התנהגות מינית, יחסים רומנטיים נטולי יחסי מין, ושילוב בין היעדר חשק מיני להתנהגות מינית.
הגדרת AVEN לא-מיניות היא "מישהו שלא חווה משיכה מינית" וכמו כן, על פי אתר הארגון, "מיעוט נוסף יגדיר עצמו כא-מיני למשך תקופה קצרה, בהיותם חוקרים ושואלים עצמם לגבי מיניותם". בנוסף, הארגון מדגיש כי אין מבחן שיכול לקבוע באופן ודאי אם מישהו הוא א-מיני. באתר מדגישים כי א-מיניות, כמותה כזהויות אחרות והיא רק שם תואר שמסייע לאנשים להגדיר את זהותם.
על אף חוסר המשיכה לכל מגדר שהוא, אנשים א-מיניים, עשויים לחוות מערכות יחסים רומנטיות טהורות, בעוד שחלקם לא יוכלו לעשות כן. ישנם א-מיניים המדווחים על משיכה, אך לא על הנטייה לפעול בהתאם אליה וזאת משום שאין להם תשוקה או רצון להתחייב במערכת מינית ואף בפעילות לא מינית בהגדרתה (חיבוקים, החזקת ידיים וכדומה). אמנם ישנם א-מיניים אחרים המעוניינים בגינוני חיבה ובפעולות פיזיות, אך לא מיניות. יש א-מיניים שמשתתפים בפעולות מיניות מתוך יצר סקרנות. יש כאלו שעשויים לאונן ביחידות כאקט של הרגעה עצמית, בעוד שיש כאלה שאינם מרגישים צורך לעשות כך.
בהתחשב בפעילות מינית בפרט, הצורך או התשוקה באוננות נתפשים על ידי א-מיניים לעיתים קרובות כליבידו (דחף מיני) גרידא והם לא מקשרים זאת למשיכה מינית או לזהותם העצמית כמיניים. א-מיניים המאוננים, ככלל, מחשיבים זאת כתוצר נורמלי של הגוף האנושי ולא כסימן של מיניות והם אף לא יגדירו זאת בהכרח כפרקטיקה מענגת. ישנם גברים א-מיניים אשר לא מסוגלים לחוות זקפה בפעילות מינית ועבורם הניסיון לקיים משגל הוא בלתי אפשרי. ישנו מגוון רחב מאוד של עמדות בהם אוחזים אנשים א-מיניים ביחס לרעיון והביצוע של אקטים מיניים. מגוון זה מכיל בתוכו כאלו אשר יהיו נכונים לבצע אקטים מיניים במסגרת תנאים מסוימים, מהצד השני של המתרס ימצאו אלו שלא ירצו להשתתף בשום אקט הטומן בחובו מיניות, אך לא יחושו אנטגוניזם כלפי אלו המקיימים מגע מיני.
אנשים רבים המזדהים כא-מיניים מזדהים גם עם תיוגים נוספים. הזהויות האחרות הללו כוללות אך לא מגבילות את האופן שבו אלו מגדירים את המגדר שלהם, או את הנטייה הרומנטית שלהם. לעיתים קרובות תערך אינטגרציה בין האפיונים הללו אל תוך הגדרה עצמית רחבה יותר. במישורים רומנטיים או רגשיים של נטייה מינית וזהות מינית, א-מיניים יכולים להזדהות לדוגמה כ:הטרוסקסואלים, לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים וקוויר. באמצעות מונחים אלו מתאפשר לא-מיניים להגדיר את עצמם על ידי משיכה רומנטית ולאו דווקא על ידי משיכה מינית.
אנשים מסוימים מזדהים כשייכים לתחום האפור (grey a) שבין מיניים לא-מיניים: דמי-רומנטיים, דמי-סקסואליים או סמי-סקסואליים. האנשים המזדהים בכשייכים לתחום האפור של המיניות חווים משיכה מינית רק כמשנית למערכת יחסים ותוכן רגשי שנוצר לפני כן. ישנן מילים נוספות וייחודיות הנמצאות בשימוש קהילת הא-מיניים. אוצר המילים והשדה הסמנטי הייחודי הזה, תכליתו לשחרר ולאפשר את קיומן של שלל זהויות או מערכות יחסים על גווניהן.
מחקר.
שכיחות.
מחקרים העוסקים בא-מיניות נתקלים בבעיה היות שאין הכללה עקבית של א-מיניות בקשת הנטייה המינית. נטייה מינית מוגדרת כמתמשכת ועמידה בפני ניסיונות לשינוי והתערבות חיצונית. בהתאם, א-מיניות יכולה להיות מוגדרת כנטייה מינית משום שהיא מתמשכת ועקבית לאורך זמן. בעוד שההטרוסקסואליות, ההומוסקסואליות והביסקסואליות בדרך כלל, אך לא תמיד, נקבעות במהלך השנים המוקדמות של החיים לפני ההתבגרות, לא ידוע מתי נקבעת הנטייה הא-מינית. טרם הובהר האם הנטייה היא מולדת ומתקיימת לאורך כל החיים או שמא נרכשת.
א-מיניות היא איננה היבט חדש במיניות האדם, אבל היא מושג יחסית חדש ברמת השיח הציבורי. יש הטוענים כי השכיחות של א-מיניות בחברה לא עלתה, אלא הנראות שלה גברה. אלפרד קינסי, אשר מיפה מאפייני התנהגות מינית של אנשים על ידי סולם שנקרא "סולם קינסי", כלל קטגוריה שנקראת "X" עבור נבדקים "חסרי יחסים או קשרים סוציו-סקסואליים". כיום, זוהי הקטגוריה המייצגת את הא-מיניים. על פי קינסי, 1.5% מאוכלוסיית הזכרים הבוגרים דורגו כ-"X" דהיינו א-מיניים.
מאגר נתונים דמוגרפי-אמפירי הנוגע לא-מיניים הופיע ב-1994, כאשר צוות מחקר מאנגליה הציג מחקר השוואתי שכלל כ-18,876 אזרחים בריטיים. נתונים אלו נאספו על רקע הצורך במידע על מיניות מתוך מודעות למגפת האיידס. השאלון כלל שאלות על משיכה מינית שעליהן 1.05% מתוך העונים השיבו כי "מעולם לא חשו במשיכה מינית לאף אחד". המחקר של תופעה זו המשיך על ידי חוקר קנדי בשם אנטוני בוגרט ב-2004. בוגרט חקר א-מיניות במישור הדמוגרפי בסדרה של מספר מחקרים. המחקר של בוגרט מצביע על כך ש-1% מהאוכלוסייה הבריטית לא חש במשיכה מינית, אך הוא האמין כי 1% הוא אינו שיקוף מדויק. לדידו, יש סבירות שאחוז גבוה יותר באוכלוסייה עשוי להזדהות כא-מיניים בהסתמך על ההנחה ש-30% מהאנשים שהשתתפו במחקר ההתחלתי בחרו לא להשתתף במחקר ההמשך. ניתן להניח שאנשים שפחות מנוסים בפרקטיקות מיניות יטו להשתתף פחות במחקרים העוסקים במיניות. אי לכך, סביר להניח שא-מיניים, כמי שעוסקים פחות במיניות, יטו להשתתף פחות במחקרים אלו ולחלקם יינתן אומדן בצורה פחות מהימנה מחלקם האמיתי באוכלוסייה.