הצפנות מבוססות סריגים נכשלו לא אחת בגלל התקפות שניצלו מבנה מיוחד של הסריג למשל בחוג הפולינומים או שדה מסדר ראשוני גבוה. מסיבה זו הוצעו מספר מבנים שונים שנועדו לחזק את המערכת נגד קריפטואנליזה המנצלת חולשות הנובעות ממבנה החוג וכן נגד קריפטואנליזה קוונטית. כמה מבנים אפשריים הם:
ב-2011 הציעו Damien Stehlé ו-Ron Steinfeld גרסה משופרת בשינויים קלים של הצפנה/חתימה דיגיטלית NTRU המוכחת כבטוחה נגד התקפת מוצפן-נבחר במסגרת מודל אורקל אקראי או מודל סיבוכיות סטנדרטי, תחת הנחת הקושי שבפתרון בעיות סריגים (במחשב קלאסי או קוונטי) עם הגבלה לסוג מסוים של סריגים מעל שדה ציקלוטומי. הם הראו שאם בוחרים את הפולינומים הסודיים של המקבל כפונקציית גאוסיין בדידית אז המפתח הציבורי ייראה מבחינה סטטיסטית אחיד ובלתי ניתן להבחנה מעל הטווח שלה. תכונת אי-הבחנה בהקשר של מפתח ציבורי פירושה קושי בניחוש המפתח הפרטי מתוך המפתח הציבורי.
בתהליך ההכנה של NTRU. המפתח הפרטי הוא שני פולינומים "דלילים" ממעלה הנמוכה מ-formula_184 עם מקדמים formula_185. המפתח הציבורי הוא המנה שלהם בחוג formula_186. בחירת המפתח הפרטי נעשית כפונקציה גאוסיאנית בדידית באופן כזה שסטיית התקן תהיה בערך formula_187. השינויים שהוצעו לעומת הגרסה המקורית הם כדלהלן:
השינויים הללו מעלים מעט את סיבוכיות ההצפנה לעומת ההצעה המקורית, בעיקר בגלל התוספות האמורות, אך בתמורה מושג שיפור משמעותי בביטחון ההצפנה.
תקנים.
NTRU נמצא בתהליך תקינה של שני גופים בינלאומיים:
בנוסף האלגוריתם הוצע בטיוטת IETF כמועמד לפרוטוקול TLS. ב-2009 הוזכר NTRU על ידי NIST כמועמד אפשרי לאלגוריתם הצפנה אסימטרי פוסט-קוונטי, שיחליף את האלגוריתמים הנוכחיים. במסגרת המאמץ להתכונן לקראת העידן הקוונטי ב-NIST מתכוונים לפרסם בסוף 2016 תחרות פתוחה שבה יבחנו הצעות לאלגוריתם פוסט-קוונטי.
יישומים.
NTRU זמינה כקוד פתוח תחת רישיון GPL ו-FOSS. בתנאי שכל שימוש בו יהיה זמין גם הוא כקוד פתוח. זאת במטרה להסיר מכשולים ולאפשר למפתחים להטמיע את האלגוריתם מהר ככל האפשר. כמו כן האלגוריתם ניתן לשימוש מסחרי תחת רישיון BSD. כיום ישנם ב-GitHub שני פרויקטי קוד פתוח ב-C וב-Java המיישמים את NTRU; פרויקט NTRU תחת רישיון GPL וספריית NTRU ברישיון BSD.
ג'יהאד מורנייה
ג'יהאד מורנייה (בערבית: جهاد مغنية; בתעתיק מדויק: ג'האד מע'ניה; 2 במאי 1991 - 18 בינואר 2015) היה מפקד בכיר בארגון הטרור חזבאללה באזור הגולן הסורי ובנו של אחד ממנהיגי הארגון - עימאד מורנייה שחוסל ב-2008. ג'יהאד חוסל בסיכול ממוקד במהלך מלחמת האזרחים בסוריה בשנת 2015 בפעולה שמיוחסת לישראל.
ביוגרפיה.
ג'יהאד מורנייה היה בנו של מפקד החזבאללה עימאד מורנייה, אסלאמיסט שיעי ממוצא לבנוני שנלחם בכוחות הזרים בלבנון בפעולות טרור שגרמו לכ-400 אבדות והביאו ליציאת הכוח הרב-לאומי מלבנון ולהעמקת החסות הסורית על לבנון, וכן בלחימה נגד צה"ל וצד"ל ברצועת הביטחון וירי קטיושות לעבר עורף ישראל. בספטמבר 1991, אשתו של מורנייה וילדיו - ג'יהאד, מוסטפא ופטימה נשלחו להתגורר בטהראן בשל החשש שהם יהוו יעד לניסיונות חיסול. מאוחר יותר חזרה המשפחה להתגורר בדרום לבנון. עימאד מורנייה נהרג בפיצוץ מכונית בדמשק שבסוריה בשנת 2008.
בנו, ג'יהאד מורנייה, הכריז על נאמנותו למנהיג חזבאללה חסן נסראללה שבוע לאחר חיסול אביו, והוא האשים את ישראל כאחראית לחיסול. בהתאם לתפקידו של אביו, יועד ג'יהאד מורנייה באופן טבעי לרשת בעתיד את תפקידו של אביו, אם כי בתחילה את רוב זמנו הוא בילה בשהייה בחברת בן דודו ג'הול ג'מאל אדין. לאחר התגייסותו לחזבאללה, הוא התפרסם בכלי התקשורת באירועים לציון מות אביו, וכן קודם במהירות בארגון - אף על פי שמינויו בתחילה היה סמלי יותר ונועד לחזק את הנחישות של הארגון במלחמה מול ישראל.
באוקטובר 2014 מונה ג'יהאד על ידי נסראללה ומפקד כוח קודס האיראני קאסם סולימאני למפקד רשת חזבאללה שהייתה בתהליכי הקמה בגולן הסורי, וזאת בעקבות הכאוס במלחמת האזרחים הסורית שאפשר לכוחות של איראן וחזבאללה לשהות באזור בגיבויו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד. לאחר הקמת הרשת בגולן, ג'יהאד יחד עם פעילי חזבאללה אחרים כסמיר קונטאר החלו לתכנן התקפה מסיבית על ישראל בעת ובעונה אחת שתכלול פיגוע חדירה, ירי, התנקשויות, פיגועי התאבדות, ירי נ"ט, והתקפות טילים מתוך כוונה להרוג ולחטוף חיילי צה"ל, ובנוסף, פעלו להקמת בסיס טילים באזור קוניטרה שבשליטת ג'בהת אל נוסרה על גבול ישראל-סוריה. פעולות אלה הפכו את ג'יהאד ליעד מבוקש על ידי ישראל.
מותו.
ב-18 בינואר 2015 - מספר ימים לאחר הצהרת חסן נסראללה כי לרפובליקה הערבית הסורית יש זכות מלאה להגיב לכל תוקפנות אווירית ישראלית בסוריה, ג'יהאד מורנייה נסע בשיירה של כלי רכב לצד חיילים איראנים ממשמרות המהפכה ו-5 מפקדי חזבאללה אחרים בכפר מזרעת אמל במחוז קוניטרה בסמוך לגבול עם ישראל. על פי פרסומים זרים, כלי טיס ישראלים (מסוק קרב או כלי טיס בלתי מאויש) שיגרו מספר טילים אל עבר השיירה ובתקיפה נהרגו 10 חמושים מתוכם כ-6 אנשי חזבאללה. בין ההרוגים נמנו מוחמד עיסא - מחזיק תיק סוריה ועיראק בחזבאללה, הגנרל האיראני עלי אללה-דדי ששימש כיועץ לצבא הסורי מטעם משמרות המהפכה, אבו עלי טבטבאי - קולונל איראני שהיה אחראי לבניית הכוח שיפשוט על הגליל, וג'יהאד מורנייה, סגנו של טבטבאי. לווייתו של ג'יהאד מורנייה התקיימה ברובע הדאחייה בביירות בהשתתפות אלפים מתומכי הארגון.
תגובות.
גורמים רשמיים בישראל סירבו להתייחס לתקיפה, אך עם זאת, מספר פוליטיקאים רמזו שישראל עמדה מאחוריה. סוכנות הידיעות רויטרס מסרה כי מקור ביטחוני בישראל אישר שמדובר בתקיפה ישראלית. גורם צבאי סורי אישר לרשת אל-מנאר הלבנונית שמסוק קרב ישראלי שיגר שני טילים לעבר הכפר מזארע אל-אמל בפרברי קוניטרה וכתוצאה מכך נהרגו ששה לוחמי ג'יהאד. ארגון חזבאללה ומפקדים בכירים באיראן הכריזו שהם יבצעו פעולות נקם כבדות נגד ישראל בעקבות מותו. למחרת התקיפה, ארגון ג'בהת א-נוסרה נטל אחריות לתקיפה וטען שמדובר בירי מהמארב, שבוצע על ידי הארגון נגד בכירי חזבאללה.
ב-27 בינואר שיגר חזבאללה שתי רקטות מסוריה אל עבר רמת הגולן. הרקטות נפלו בשטחים פתוחים וצה"ל השיב באש ארטילרית אל עבר המשגר. למחרת, 5 מחבלי חזבאללה ירו ממארב בהר דב טילי נ"ט על שיירת כלי רכב של צה"ל סמוך לכפר ע'ג'ר. מהירי נהרגו שני חיילים מחטיבת גבעתי ועוד 7 נפצעו. חסן נסראללה נאם מספר ימים מאוחר יותר על חיסול מורנייה וכינה אותה "התנקשות בוגדנית לאור יום" ובהתייחסו לג'יהאד אמר כי "ההרוגים בקונייטרה מבטאים את התגלגלות הדורות של ההתנגדות". הוא הוסיף כי "לוחמי חזבאללה ימשיכו להיות בחזית", וכן פירט בהרחבה על תגובת הארגון והחשש של ישראל מיכולותיו. מפקד כוח קודס - קאסם סולימאני, ביקר בביירות יממה לאחר התקיפה בקונייטרה ועלה לקברו של ג'יהאד מורנייה בפרבר הדרומי של ביירות. בשנת 2016, העיתון א-שרק אל-אווסט היוצא לאור בלונדון דיווח כי אחיו הבכור של ג'יהאד - מוסטפא מורנייה - שפעיל בארגון באופן חשאי, מונה למחליפו של רמטכ"ל החזבאללה מוסטפא בדר א-דין שחוסל בדמשק.
לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (קונסול 16 לפנה&quot;ס)
לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (בלטינית: Lucius Domitius Ahenobarbus; ? - מת בשנת 25 לספירה) היה מגיסטראט רומאי שפעל בתחילת תקופת הקיסרות, וסבו של נירון קיסר.
ביוגרפיה.
הוא היה בנו היחיד של הקונסול גנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס, ושל אמיליה לפידה. סבתו מצד האב הייתה פורקיה קאטוניס, אחותו של קאטו הצעיר. בצעירותו, הוא נודע בכישרונו בנהיגת מרכבות. בסביבות שנת 22 לפנה"ס התארס לאנטוניה הזקנה, בתם של מרקוס אנטוניוס ואוקטביה, ואחייניתו של אוקטביאנוס. האירוסין נערכו בטאראנטום, לעיניהם של אנטוניוס ואוקטביאנוס.
בשנת 22 לפנה"ס הוא היה איידיל, ובשנת 16 לפנה"ס נבחר כקונסול. בין השנים 12-13 לפנה"ס שימש כמושל אפריקה, ולאחר מכן קיבל פיקוד על הצבא הרומי בגרמניה, ככל הנראה כיורשו של טיבריוס. במסגרת תפקידו זה, הוא חצה את האלבה, הקים מזבח לאוגוסטוס, ו"חדר עמוק יותר לתוך גרמניה מכל רומי לפניו". הוא גם היה האיש שהוציא לפועל את צוואתו של אוגוסטוס לאחר מותו של זה. סווטוניוס מתאר אותו בצורה שלילית ביותר וטוען שהוא היה "שחצן פזרן וגס רוח". עוד בהיותו איידיל הכריח קנסור לפנות לו את דרכו ברחוב, ובמהלך תקופת כהונתו כקונסול, הוא ערך מופעים ראוותניים ואכזריים של חיות פרא בכל העיר, והציג קרבות גלדיאטורים ברבריים כל כך, עד שאוגוסטוס נאלץ לנזוף בו בפרטיות, ולאחר מכן לרסן אותו באמצעות צו ציבורי. הוא מת בשנת 25 לספירה.
מאנטוניה היו לו שלושה ילדים: דומיטיה הזקנה, דומיטיה לפידה הצעירה (אמה של הקיסרית מסלינה), וגנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס (אביו הביולוגי של הקיסר נירון).
והארץ אינה יודעת
והארץ אינה יודעת (באנגלית: Earth Unaware) הוא ספר מדע בדיוני מאת אורסון סקוט קארד ואהרון ג'ונסטון. פורסם באנגלית בשנת 2012 ובעברית בשנת 2014. זה הספר הראשון בטרילוגיית הפריקוול של "המשחק של אנדר". הספר הבא בסדרת הפריקוול הוא "הארץ בלהבות". הספר מתרחש לפני הולדת אנדר ויגין, גיבור רוב ספרי הסדרה, ומספר את סיפורה של ראשית מלחמת הפורמיקים הראשונה.
עלילה.