הארמייה שתחת פיקודו השתתפה במבצע אורנוס תחת חזית הדון, והנחיתה התקפה מוחצת על אגפה השמאלי של הארמייה הגרמנית השישית. לאחר כיתור הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד בסוף נובמבר 1942, השתתף במבצע טבעת שנועד לצמצם את הכוחות הגרמנים המכותרים בסטלינגרד וסביבותיה. לאחר קרב סטלינגרד סופחה הארמייה שלו לחזית המרכזית בפיקודו של קונסטנטין רוקוסובסקי, וביולי 1943 היוותה את חוד החנית של החזית במהלך קרב קורסק. לאחר הקרב השתתפה הארמייה בקרבות משניים שנועדו לנצל את הניצחון, וצברה מוניטין עצום. לאחר מכן הועברה הארמייה תחת החזית הבלארוסית הראשונה, גם כן תחת פיקודו של רוקוסובסקי שעמו כבר הספיק באטוב להתיידד.
כחלק מהחזית הבלארוסית הראשונה הארמייה לחמה במבצע רגושב-זלובין, ולאחר מכן השתתפה במבצע בגרטיון באזור בלארוס שבו השמידה את הארמייה הגרמנית התשיעית. בתחילת המבצע, ב-29 ביוני 1944, הועלה באטוב לדרגת גנרל-פולקובניק. ב-22 ביולי חצה עם הארמייה שלו את הבוג המערבי, וב-4 בספטמבר חצה את הנהר נרב מדרום לוורשה והקים ראש גשר על גדתו השנייה. הגרמנים פתחו בהתקפות עזות על ראש הגשר שלו, ולפיכך הוא נאלץ לבלום. לאחר המבצע הועברה הארמייה תחת החזית הבלארוסית השנייה, וב-1945 באטוב השתתף עמה במבצע פרוסיה המזרחית ומבצע פומרניה המזרחית.
אחריתו.
ביוני 1946 הוא מונה למפקד הארמייה הממוכנת ה-7 אשר הוצבה בפולין, ופיקד עליה עד אוקטובר של אותה שנה. לאחר מכן מונה למפקד דיוויזיית הטנקים המיוחדת ה-7, ופיקד עליה עד אוקטובר 1949. ב-1950 מונה למפקד ארמיית המשמר ה-11 אשר הוצבה בקלינינגרד. ב-1954 מונה לסגן מפקד הכוחות הסובייטיים בגרמניה, וב-1955 הועלה לדרגת גנרל של ארמייה ומונה למפקד המחוז הצבאי קרפטים, ובמסגרת תפקידו זה השתתף בדיכוי המרד ההונגרי ב-1956, וב-1958 מונה למפקד המחוז הצבאי הבלטי. בתקופה זו החל להתבלט כתאורטיקן וסופר צבאי פורה. ב-1959 נשלח לסין ומונה כיועץ בכיר לצבא השחרור העממי במלחמת האזרחים הסינית. ב-1960 הוחזר לאירופה ומונה למפקד קבוצת הכוחות הדרומית. בין 1962–1965 שימש כסגן מפקד הרמטכ"ל של ברית ורשה.
ב-1965 פרש מהצבא אך המשיך לשמש כמפקח במשרד הביטחון, וכתב את זיכרונותיו. הוא נותר חבר קרוב של רוקוסובסקי עד מותו של זה ב-1968, והיה מופקד על המשימה של עריכה והוצאה לאור של ספרי הזיכרונות של מפקדו לשעבר. הוא נפטר בביתו שבמוסקבה ב-19 באפריל 1985 בגיל 87. הוא נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
ארון מרטון
ארון מרטון (בהונגרית: Márton Áron; 28 באוגוסט 1896 – 29 בספטמבר 1980), היה בישוף של הכנסייה הקתולית בטרנסילבניה במהלך מלחמת העולם השנייה ובתקופת המשטר הקומוניסטי ברומניה, וחסיד אומות העולם.
ביוגרפיה.
מרטון היה בן למשפחת איכרים מקבוצת הסקלרים ההונגרים מטרנסילבניה, אז בממלכת הונגריה (היום ברומניה). הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון בשנת 1915, וגויס לצבא האוסטרו הונגרי. הוא היה מעורב בקרבות מלחמת העולם הראשונה בזירות שונות ונפצע מספר פעמים. לאחר המלחמה עבד בתור חקלאי ועובד מתכת במפעל בבראשוב.
ב-1920 החל מרטון בלימודי תאולוגיה באלבה יוליה. לאחר מכן הפך לכומר ולאחר מכן - מורה לתאולוגיה ביישובים שונים בטרנסילבניה. משנות השלושים היה בתפקידים שונים בבישופות אלבה יוליה והכומר של אוניברסיטת קלוז'. בשנת 1938 מונה הגמון של אלבה יוליה על ידי האפיפיור פיוס האחד-עשר.
דבריו למען היהודים.
מרטון היה אחד האינטלקטואלים הראשונים שקרא בגלוי - כבר ב-1938 - נגד ההכנות למלחמת העולם השנייה. הוא נשאר בדרום טרנסילבניה, אשר נותר חלק מרומניה אחרי תכתיב וינה. בנאום שנשא בכנסיית סנט מיכאל, במהלך ביקור בקלוז'-נאפוקה במאי 1944, גינה את גירוש יהודי רומניה והונגריה (ראו שואת יהודי הונגריה).
לאחר מספר ימים כתב מכתבים לממשלה ההונגרית, למשטרה ולרשויות אחרות, בבקשה לאסור על הגירוש. כתגובה, גורש מן העיר. על פעילותו במהלך תקופה זו, הוענק לו ב-1999, לאחר מותו, התואר "חסיד אומות העולם" על ידי יד ושם.
תחת הדיקטטורה הקומוניסטית.
בשנת 1945, לאחר מותו של החשמן יוסטיניאן סרדי , האפיפיור פיוס השנים עשר ביקש להפוך את מרטון לקרדינל הבא של הונגריה, אבל המפלגה הקומוניסטית ההונגרית התנגדה לו ויוזף מידסנטי נבחר לתפקיד.
מרטון נשאר במולדתו טרנסילבניה והמשיך להיות טוען נמרץ למען חופש הדת וזכויות האדם. בפעולותיו אלה הצטייר כאויב המפלגה הקומוניסטית של רומניה וכאויבו של המשטר הדיקטטורי שהוקם בשלהי 1947. הוא נעצר ביוני 1948 ונידון למאסר עולם; חמש שנים מאוחר יותר, עם שינוי האקלים הפוליטי ברומניה, תנאי מאסרו הפכו נסבלים יותר. הוא הועבר לווילה בפרבר של בוקרשט וקיבל בחזרה את ספר התפילה שלו, אבל נאסר עליו ליצור קשר עם העולם החיצון. הוא שוחרר ב-1955.
מרטון ביקר באזור הבישופות והתקבל על ידי קהל נלהב. הרשויות הובכו והוא הוגבל למעצר בית. נאסר עליו לעזוב את בניין הבישופות 11 שנה, ורק ב-1967 שוחרר, בעקבות משא ומתן שערך החשמן האוסטרי פרנץ קוניג Franz König בבוקרשט. לאחר מכן נזהר מרטון מהטרדות אפשריות על ידי הרשויות ולווה על ידי קבוצות של סקלרים מתנדבים בכל המסעות שערך בתפקידי כמורה.
פסואה (פירושונים)
איירון פיסט (סדרת טלוויזיה)
איירון פיסט (באנגלית: Marvel's Iron Fist) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שעלתה ב-17 במרץ 2017, ומבוססת על חוברות הקומיקס "איירון פיסט" מבית מארוול קומיקס. הסדרה היא חלק מן היקום הקולנועי של מארוול ועלתה לצפיית סטרימינג ב-17 במרץ 2017 ברשת נטפליקס, כשהעונה הראשונה כללה 13 פרקים. את הסדרה פיתח סקוט באק ואת התפקיד הראשי מגלם פין ג'ונס. העונה השנייה עלתה לשידור ב-7 בספטמבר 2018, וכללה 10 פרקים. ב-12 באוקטובר 2018 בוטלה הסדרה לאחר 2 עונות.
הסדרה היא האחרונה מבין ארבע סדרות הטלוויזיה שהובילו למיני סדרה על קבוצת דפנדרס, כשלפניה הועלו לצפייה ישירה בנטפליקס הסדרות "דרדוויל", "ג'סיקה ג'ונס" ו"לוק קייג'".
תקציר העלילה.
לאחר מותם של משפחתו במשלחת בסין, דניאל ראנד מאומץ בידי אזרחים מהעיר המיסטית קאן-לאן, שם הוא לומד אמנויות לחימה מיסטיות. בשובו לניו יורק אחרי שנות היעדרות, ראנד נלחם בפשע המשחית את העיר באמצעות יכולות הקונג-פו שלו, ובאמצעות זימון כוח "אגרוף הברזל".
הפקה.
פיתוח.
סרט המבוסס על דמותו של איירון פיסט היה בפיתוח בידי אולפני מארוול סטודיוס וארטיסן אנטרטיינמנט כבר בשנת 2000. ריי פארק לוהק לתפקיד הראשי, אך האולפנים לא הצליחו לשכור במאי לפרויקט, שנגנז ובוטל. החל מאמצע שנות האלפיים, אולפני מארוול סטודיוס החלו לממן באופן עצמאי את סרטיהם, ונודע כי האולפנים שכרו קבוצת תסריטאים לפתח פרויקטים המבוססים על הדמויות הפחות-ידועות של החברה, ביניהם איירון פיסט. בשנת 2010, ריץ' וילקס נשכר לכתוב טיוטה לתסריט לסרט המבוסס על דמותו של איירון פיסט, ובמאי 2013 נודע כי "איירון פיסט" מתוכנן להיות "פרויקט עתידי" עבור אולפני מארוול.
מאוחר יותר באותה השנה, נודע כי חטיבת הטלוויזיה של מארוול מפתחת ארבע סדרות לייב אקשן אודות דמויותיהם של דרדוויל, ג'סיקה ג'ונס, לוק קייג' ואיירון פיסט, העתידות לעלות לשידור ברשת נטפליקס ויהיו חלק מן היקום הקולנועי של מארוול, וכי לאחר שידורן כל אלו יתאחדו בקרוס-אובר לכדי סדרה אחת אודות קבוצת הדפנדרס. באפריל 2015, נודע כי הסדרה על דמותו של איירון פיסט תיקרא בפשטות "איירון פיסט של מארוול". בנובמבר של אותה שנה, ראש חטיבת הטלוויזיה של אולפני מארוול ג'ף לואב התייחס לשמועות לא מבוססות, שלפיהן האולפנים מתקשים באיזון האלמנטים המיסטיים של איירון פיסט ביקום הקולנועי ולכן הסדרה תוחלף בסרט או בסדרה המבוססת על דמותו של המעניש, ואמר כי האולפנים נמנעו מלעדכן בנוגע למצב הסדרה כדי לחכות לקבלת הקהל לסדרה "ג'סיקה ג'ונס", העוסקת בגיבורת-על הפחות מוכרת לקהל הרחב. כמו כן, לואב אמר כי חדשות הנוגעות לזהותו של המפיק בפועל של הסדרה יגיעו בקרוב. חודש לאחר מכן, אולפני מארוול הכריזו כי סקוט באק ישמש כמפיק בפועל של הסדרה. במקור, הסדרה תוכננה להיות השלישית בסדר הפצת ארבע הסדרות, אך הוחלפה ב"לוק קייג'" לאחר הופעתו של מייק קולטר כלוק קייג' בתפקיד ראשי בסדרה "ג'סיקה ג'ונס".
כתיבה.
תמרה בכר משמשת ככותבת בסדרה, אשר כל פרק בה קרוי על שם מהלך קונג פו. המנהל היצירתי של חברת מארוול קומיקס, ג'ו קסאדה, אמר ביולי 2016 כי "הרבה דברים קורים בסדרה", כי הכותבים בסדרה משלבים בתוכה "אגדות" מן העבר וההווה של מארוול קומיקס וכי זו הסדרה בעלת המספר הרב ביותר של אנטגוניסטים מבין כל ארבע הסדרות. באוקטובר של אותה השנה, באק אמר כי לסדרה טון יותר מואר וקליל מהסדרות הקודמות, וכי "דני ראנד הוא בעצמו דמות הרבה יותר קלה. יש לו אופטימיות ותקווה, ולמרות כל הסיכויים, הכל הולך להסתדר". על כוחותיו של ראנד, באק אמר כי "אין לו הכוחות הגדולים ביותר. הוא יכול רק להכות ממש חזק... אפשר להשתמש בזה במובנים מסוימים, אך לשארית חייו, זה לא כל כך משמעותי. הכישרון הגדול שלו הוא יכולת אמנויות הלחימה שלה, שעבורה הוא סבל ועבד". לואב תיאר את הסדרה כ"פלישה של מארוול לסרטי אמנויות לחימה", ובאק אמר כי הסדרה סובבת סביב מסע הגילוי העצמי של ראנד, שחוזר לניו יורק לאחר 15 שנות היעדרות שבהן נחשב למת ומחפש את מקומו. כמו כן, בהמשך לרעיון שלפיו העיר ניו יורק היא "הדפנדר החמישית", לואב אמר שהסדרה תבחן ותבקר את המעמד העליון של העיר.
גליזה 729
פאול שימן