יותר מ-1,000 אנשים היו מעורבים במבצע החילוץ, כולל צוותים מיחידת אריות הים המלכותיים של תאילנד, בריטניה, סין, מיאנמר, לאוס, אוסטרליה, שוודיה, וארצות הברית.
המערה.
מערכת המערות שבה נמצאו הלכודים היא רחבת ידיים ומורכבת, מתחת להר דוי נאנג נון , על הגבול בין תאילנד למיאנמר. המערכת היא באורך 10 ק"מ, ואחת הקשות לניווט, עקב מעברים צרים ומנהרות מפותלות. בפתח המערה מוצב שלט שמזהיר נכנסים למערות במהלך העונה הגשומה (יולי–נובמבר).
האירועים.
ב-23 ביוני 2018 יצאה קבוצה של שנים עשר נערים בגילאי 11–16 מקבוצת כדורגל מקומית, לחקור את המערה עם עוזר המאמן בן ה-25. לאחר שנכנסו למרחק של 4 ק"מ לתוך המערה, גשם שוטף פתאומי הציף אותה. הם נתקעו במערה ובחושך עקבותיהם אבדו.
צוללי הצבא חיפשו במערה, דבר שהיה מסובך עקב התגברות הגשמים, והמים העכורים אשר הציפו את המערה. עקב כך, החיפוש הופסק לפרקים.
אחרי ארבעה ימים הצטרפו לאריות הים התאילנדים קבוצה של שלושים אנשי סגל של הפיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית ומומחי הצלה בריטים.
שוטרים עם כלבי גישוש ערכו חיפוש למציאת פתחים אלטרנטיביים בהסתעפויות המערה.
הנעדרים התגלו ב-2 ביולי 2018, בשעה 22:00, על ידי שני צוללים בריטים כ-400 מטר מעבר לתא המכונה פטאיה ביץ'. הסלע המוגבה עליו הנערים נמצאו נמצא כ-4 ק"מ מפתח המערה. במהלך החיפושים המחלצים נעזרו בטכנולוגיה שפותחה על ידי חברת מקסטק נטוורקס.
סרטון של המפגש, שפורסם בפייסבוק, הראה את הנעדרים ואת האינטראקציות שלהם עם הצוללים. בסרטון הנערים ההמומים אינם יודעים כמה זמן הם היו לכודים עמוק מתחת לאדמה, כאשר הם נשאלו על ידי הצוללים איזה יום היום.
המושל הודיע לציבור על ההתפתחות באומרו "מצאנו אותם בטוחים, אבל המבצע עדיין לא נגמר."
עונת המונסון בתאילנד נמשכת, והיה חשש שגשם נוסף יגביר את הצפת המערה עד לסיכון הלכודים בה. מעבר מפתח המערה ועד למקום הימצאם של הנערים, מצריך חמש שעות של צולל מנוסה. לחילוץ הלכודים נשקלו דרכים אחדות, שבכולן היה טמון סיכון ללכודים:
ב-6 ביולי מת אחד מן המחלצים מחוסר חמצן. לאחר מכן הוכנס למערה צינור חמצן, שאיפשר לשמור בה על רמת חמצן נאותה.
ב-8 ביולי החלו הרשויות בתאילנד במבצע לחילוץ הנערים, החילוץ התבצע כששני צוללים מלווים כל נער, באמצעות חבלים, במעברים השונים במערה, במסע שנמשך 11 שעות הלוך וחזור. במבצע השתתפו 13 צוללים זרים וחמישה צוללים מיחידת אריות הים המלכותיים של תאילנד. ביום הראשון חולצו ארבעה נערים מהמערה. למחרת חולצו ארבעה נערים נוספים.
יום לאחר מכן, ב-10 ביולי, חולצו ארבעת הנערים האחרונים ומאמנם, ובכך הושלם בהצלחה מבצע חילוץ כל הלכודים.
לאחר החילוץ.
מיד עם חילוצם פונו כל הנערים לבית חולים, שם הם אושפזו בבידוד כדי לשלול חשדות לזיהום, וב-18 ביולי הם שוחררו מבית החולים.
בדצמבר 2019 מת אחד מאנשי חיל הים התאילנדי כתוצאה מזיהום שבו לקה במהלך השתתפותו במבצע החילוץ.
הפסטיבל הקלאסי לכדורים פורחים באלבמה
הפסטיבל הקלאסי לכדורים פורחים באלבמה (באנגלית: Alabama Jubilee Hot Air Balloon Classic) מתקיים מדי שנה בסוף השבוע של יום הזיכרון (בארצות הברית) בפארק פוינט מלארד שבדיקייטר, אלבמה. מדי שנה מוצגים בפסטיבל כ-60 כדורים פורחים מכל רחבי העולם.
מהלך הפסטיבל.
האירוע פתוח לקהל הרחב והכניסה אליו חופשית וללא תשלום. אירועי הפסטיבל כוללים:
הפסטיבל נחשב לייחודי בכך שהוא מאפשר לכ-50,000 המבקרים בו להסתובב בין הכדורים הפורחים השונים ולראות מקרוב את תהליך הניפוח וההמראה, כמו גם לשוחח עם המטיסים.
הפסטיבל מתקיים בשטח פארק פוינט מלארד , מתחם נופש עירוני בגודל של 35 דונם (140,000 מ') שכולל פארק מים עם בריכת גלים, בריכות שחייה אולימפיות, נהר, מגלשות מים, מגרשי טניס, מגרשי כדור, מסלולי הליכה, מתחם קמפינג, מגרש גולף אולימפי עם 18 חורים, החלקה על הקרח במבנה מקורה ומרכז בילוי.
היסטוריה.
פסטיבל כדורים הפורחים הקלאסי באלבמה, הוא אחד הפסטיבלים הוותיקים בתחום הכדורים הפורחים. הפסטיבל הראשון התקיים בשנת 1978, וכלל תחרויות בין 17 כדורים פורחים ממדינות שונות מארצות הברית: אלבמה, קנטקי, אוהיו, ג'ורג'יה, מיסיסיפי ולואיזיאנה. כיום מושך אליו הפסטיבל כ-60 מטיסים מלמעלה מ-20 מדינות בארצות הברית ועוד מספר ארצות מכל העולם. במסגרת הפסטיבל שנמשך כיומיים, מתקיימות מספר תחרויות בין הצוותים המשתתפים.
הפופולריות רבת השנים של הפסטיבל זיכתה את העיר המארחת, דיקייטר, בתואר הרשמי  כ"בירת הכדורים הפורחים של אלבמה".
סלאטינה (קרואטיה)
סְלָאטִינָה (בקרואטית: Slatina, במקורות בעברית מוכרת גם כ:פּוֹדְרָאבְסְקָה סלאטינה) היא עיירה במזרח קרואטיה, השוכנת במחוז וירוביטיצה-פודראבינה, 29 קילומטרים דרומית-מזרחית מבירת המחוז וירוביטיצה.
היסטוריה.
היישוב מתועד לראשונה במסמכים מ-1297 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבשה העיר על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית ונכללה בהמשך בשטחי סנג'ק פוז'גה. ב-1684, במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת הבסבורג.
בהמשך, נשלטה העיר על ידי האימפריה האוסטרית ומאוחר יותר על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. בתקופה האוסטרו-הונגרית נכללה בשטחי ממלכת קרואטיה-סלאבוניה אשר הייתה ישות אוטונומית בתוך שטחי האימפריה. במקום התפתחו בהדרגה תעשייה קלה כגון תעשיית לבנים, טחנות רוח לצד חקלאות ענפה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל האזור בשטחי ממלכת יוגוסלביה. בראשית אפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נכללה וירוביטיצה בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. במאי 1945, שוחררה העיר על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ולאחר מלחמת העולם השנייה נכללה בשטחי יוגוסלביה.
ביוני 1991 הכריזה קרואטיה על עצמאותה והתנתקה מיוגוסלביה והעיירה עברה לתחומה.
הקהילה היהודית.
יהודים מאזור מוראביה התיישבו בעיירה במחצית השנייה של המאה ה-18. קהילה ממוסדת נוסדה באמצע המאה ה-19. ב-1858 הוקם בית עלמין וב-1896 בית הכנסת הקהילתי. ב-1900 מנתה הקהילה 100 נפשות וב-1926 התגוררו בפודראבסקה סלאטינה 304 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בעיירה פעילות ציונית. הוקמו תאים של תנועות נוער כגון השומר הצעיר, החלוץ ו"מקס נורדאו". בחוות גוֹלֶנִיץ' (בקרואטית: Golenić) הסמוכה הוכשרו עשרות רבות של בני נוער במהלך שנות ה-30 עשרות בני נוער לקראת עלייה לארץ ישראל המנדטורית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בפודראבסקה סלאטינה 136 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והחלת שלטון הבובות של האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ורובם המוחלט נרצחו. ב-1947 התגוררו בעיירה 8 יהודים.
ב-1942 נפגע מבנה בית הכנסת על ידי שלטונות האוסטאשה. לאחר המלחמה הופקע המבנה ושוקם. נכון ל-2000 עמד מבנה בית הכנסת על תילו בשטח העיירה. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 פונו שרידי בית העלמין היהודי מהמקום.
נארין אלכסאניאן
נארין אלכסאניאן (בארמנית: Նարինե Ալեքսանյան; נולדה ב-24 במאי 1967) היא שחקנית ומנחת טלוויזיה ארמנית. היא ידועה בשל תפקידה החוזר בתור ג'אנה בסדרת הטלוויזיה הארמנית "דומינו". בשנים 1992–1995 היא התחילה את דרכה כשחקנית בתיאטרון "מטרו", בירוואן. היא זכתה בפרס "ארטוואזד" לשחקנית הטובה ביותר של השנה, ואירחה יותר מעשר תוכניות טלוויזיה.
דורון בנדל
דורון בנדל (19 בינואר 1942 – 14 ביוני 2005) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף אשר פיקד על גדוד 932 וסגן מפקד אוגדה 162.
קורות חייו.
נולד ב-19 בינואר 1942 בתל אביב, גדל בראש פינה ובתל אביב. בן למייסדי ראש פינה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1960 עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר בנח"ל. בנדל שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד בחיל הרגלים ובשנים 1978–1976 שימש כ מפקד גדוד 932. בהמשך שירת באגף המבצעים ולאחר מכן שימש כסגן מפקד אוגדה במלחמת לבנון הראשונה וכמדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1985 השתחרר מצה"ל בדרגת אל"ם. בשירות המילואים הועלה לדרגת תא"ל והמשיך לשמש כראש מטה אוגדה 162 גם שנים לאחר שחרורו מצה"ל.
נפטר ביוון ב-14 ביוני 2005.
פודראבסקה סלאטינה
פודראווסקה סלאטינה
רחוב ירמיהו (ירושלים)
רחוב ירמיהו (במספור הארצי כביש 417) הוא רחוב ראשי בירושלים, המשמש כאחד מעורקי התחבורה המרכזיים של צפון ירושלים.
סקירה כללית.
רחוב ירמיהו הוא באורך של כ־1.7 קילומטרים. הרחוב מתחיל מצידו המזרחי כהמשך ישיר לרחוב בר-אילן בקרן הרחובות בר־אילן – עלי הכהן, ומסתיים בקרן הרחובות ויצמן–יפו, בסמיכות לתחנה המרכזית. הרחוב גובל מצידו הצפוני בשכונות שיכון חב"ד, גבעת קומונה, רוממה החדשה וגני גאולה, ובשכונות מקור ברוך, רוממה הישנה מצידו הדרומי. למרות המשכו הישיר מכביש בר־אילן וסמיכותו לשכונות החרדיות, הרחוב פתוח לתנועת כלי רכב בשבתות וימים טובים.
הרחוב כמעט אינו מאוכלס בדירות פרטיות, אך קיימים מגדלי מגורים הצופים לרחוב. בחלקו המזרחי של הרחוב קיימים בתי עסק, בדומה לרחוב בר־אילן, אך ככל שהרחוב ממשיך לכיוון התחנה המרכזית הוא נדמה יותר לאזור תעשייה, בהשפעת אזור התעשייה רוממה הסמוך לו.
הסימפוניה השמינית של מאהלר