הקהילה ובית הקברות היהודי בטושין כיום.
אין כיום קהילה יהודית פעילה בטושין ולא ידוע על יהודים החיים בעיירה.
בית הקברות היהודי של טושין הוקם בשנות ה-30, ברח' 3 במאי (ul. 3 Maja) בחלק הצפוני של העיירה המכונה "טושין-יער" או "טושין-לאס" (Tuszyn-Las). כיום אין זכר לבית הקברות והוא אינו מסומן בשום צורה. על פי "פורום יהודי פולין בישראל", לאחר השואה מקומיים הקימו חומה משברי מצבות מבית הקברות היהודי בטושין. נכון ל-2015, החומה מוצבת ברח' פופז'צ'נה (Poprzeczna) בעיירה ומשמש כגדר עבור אחוזה שנמצאת במקום.
ישנה אנדרטה לזכר קהילת טושין בבית הקברות "הקוממיות", בדרום חולון-בת ים.
פוליטיקה של סוריה
הפוליטיקה בסוריה מתנהלת בשיטה של רפובליקה נשיאותית אשר מורכבת ממספר גורמים מבצעים: הנשיא, שני סגני נשיא, ראש ממשלה, קבינט והרשות המחוקקת של סוריה, מועצת העם הסורית אך בפועל המדינה מתפקדת כדיקטטורה העוברת בירושה, הפוליטיקה בסוריה נשלטת על ידי משפחת אל-אסד ומפלגת הבעת', מאז מהפכת התיקונים בסוריה ועלייתו לשלטון של חאפז אל-אסד ולאחר מכן של בנו, בשאר אל-אסד לא נותרו פוליטיקאים דומיננטיים במדינה.
החוקה הסורית משנת 2012 מחייבת את הנשיא להיות מוסלמי אך אינו הופך את האסלאם לדת הרשמית של המדינה. מערכת המשפט בסוריה היא מיזוג של חוקים עות'מאניים, צרפתיים ואסלאמיים ומכיל כ-3 סוגים של בתי משפט: בתי משפט לערכאה ראשונה, בית משפט לערעורים ובית המשפט החוקתי, בנוסף, קיימים גם בתי משפט דתיים שמטפלים בדיני משפחה.
היסטוריה.
משטר משפחת אסד החזיק בשלטון תקופה ארוכה כיוון ששמר על היציבות הפוליטית, אותה השיג בין השאר על ידי הענקת זכויות לקבוצות מיעוט אתניות. כמו כן, ניתן לזקוף את כוחו של הנשיא לנאמנות המתמשכת של הצבא עליו ולדיכוי האכזרי של האופוזיציה הפנימית, וכן חקיקת חוקים שבעזרתם תתרחב הבירוקרטיה הממשלתית שתיצור גם מעמד של אנשים נאמנים למשטר בכלל ולמשפחת אסד בפרט.
במדינה נערך בתחילת 2000 משאל עם אשר אישר את המשך כהונתו של בשאר ברוב של כ-97%, אסד נבחר מחדש לתפקיד נשיא סוריה גם בבחירות לנשיאות שנערכו במאי 2007 והפעם ברוב של כ-97.62%. המתמודד היחידי בבחירות אלו היה אסד ותוצאות מערכות הבחירות במדינה החלו לספוג גינויים ממדינות מכל רחבי העולם בטענה כי סוריה לא באמת מדינה דמוקרטיות. לטענת שר הפנים הסורי, אחוזי ההצבעה היו גבוהים ואחוזי התמיכה הגבוהים באסד משקפים את "זוהרה של הדמוקרטיה שלנו".
ב-26 בינואר 2011 החל גל מחאות והפגנות בסוריה וזאת כחלק מאפקט הדומינו של גל ההתקוממויות בארצות ערב ב-2011. התמשכות והתגברות ההפגנות ברחבי המדינה, במשך יותר משנה, הצביעה על כך שמדובר בהתקוממות עממית רחבת היקף. בהפגנות השתתפו רוב תושבי המדינה, המשתייכים לאסלאם הסוני (כ-80% מהאוכלוסייה) וכן בני מיעוטים דרוזים וכורדים. ההתקוממות מסכנת את שלטונו הדיקטטורי של אסד, שמתבסס על בני העדה העלווית, שמחזיקים בכל המשרות הבכירות במשק ובתפקידי הקצונה בכוחות הביטחון הסוריים. במאי 2011 הכריז נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, לראשונה, על הרחבת הסנקציות שהוטלו על בכירי השלטון בסוריה, כך שיכללו גם סנקציות אישיות נגד בשאר אל-אסד, סגנו, ומספר בכירי שלטון נוספים אשר היו מקורבים לו.
עד פרוץ ההתקוממות בסוריה הייתה לנשיא, בשאר אל-אסד סמכות רחבה ונטולת ביקורת חיצונית וזאת מאחר שהמדינה פעלה תחת חוקי חירום, עם לא די בכך חוקת סוריה מעגנת את מעמדה העליון של מפלגת הבעת', בנוסף לכך צבא סוריה ושירותי הביטחון שמרו על נוכחות ניכרת במדינה השכנה, לבנון (דבר בהמשך הביא לזליגת המלחמה למדינה) והחזיקה שם כוחות משנת 1975 ועד אפריל 2005 וזאת מאחר שרצח ראש ממשלת לבנון רפיק אל-חרירי באותה שנה ומחאת מהפכת הארזים שבאו לאחר הרצח הביאו ליצירת משבר עמוק בין המדינות, בשל כך צבא סוריה משחק תפקיד מכריע בפוליטיקה הסורית; חאפז אל-אסד, עמד בראש הצבא וחיל האוויר בטרם היה לנשיא ואף תפס את השלטון בכוח הנשק. בשאר נכנס לאקדמיה הצבאית בחומס שנמצאת מצפון לדמשק ועם השנים נסק בסולם הדרגות עד לקבלת דרגת קולונל (דרגה שמקבילה לאלוף-משנה) בינואר 1999.
ביוני 2014 זכה אסד בבחירות לנשיאות שנערכו באותה שנה וניצח ברוב של 88.7% מול שני מתמודדים שנחשבו אלמונים, והחל את כהונתו השלישית. הבחירות נערכו רק באזורים שבשליטת ממשלו וגם ללא השתתפות המורדים.
בסוף מאי 2021 הוכרז שוב אסד כמנצח בבחירות שוב מול מתחרים אלמונים והפעם ברוב של 95.1%.
יוזף הלר
ויקטור צ'רנומירדין (שוברת קרח)
ויקטור צ'רנומירדין (ברוסית: Ви́ктор Черномы́рдин) הוא שמה של שוברת קרח רוסית מונעת דיזל מפרויקט 22600 ("LK-25"), על שם ויקטור סטפנוביץ' צ'רנומירדין. כלי שיט זה נחשב לאחת משוברות הקרח הלא-אטומיות החזקות והגדולות ביותר בעולם.
היסטוריה.
תאגיד המספנות המאוחד קיבל הזמנה מהסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות לבניית שוברת קרח בשנת 2011. עלות החוזה עמדה על 7.95 מיליארד רובל והעבודות החלו באוקטובר 2012 במספנה הבלטית (BZS). תוכנן להשיק את שוברת הקרח בקיץ 2014 ולהשלים את בנייתה בסוף 2015. אך הבנייה התעכבה.
סכסוך עם Nordic Yards.
באוגוסט 2013 חתמו המספנה הבלטית ומספנת "Nordic Yards" על חוזה לייצור שלדה עבור ה-LK-25. על פי תנאי החוזה, משקלו יהיה כ-2.5 אלף טון ובשווי 1.5 מיליארד רובל שאמור היה להיבנות במפעל גרמני ויועבר לסנקט פטרבורג דרך הים. Nordic Yards קיבלה מקדמה של 223 מיליון רובל. עם זאת, שגיאות בתיעוד התכנון שנחשף השעו עד מהרה את ביצוע החוזה ובשנת 2016 החוזה הופסק מכיוון שלאחר המשבר הכלכלי בשנת 2014 הפך רווחי יותר לבנות שלדה ברוסיה. בעניין זה התגלע וויכוח בנושא החזרת חלק ממקדמת הסכום בסך 185 מיליון רובל. בשנת 2017 סירב בית המשפט להחזיר את המקדמה למפעל הבלטי.
שגיאות בפרויקט.
בשנת 2013, הפרויקט נקל בקשיים לאחר שנודע כי ישנו עודף משקל בלתי מקובל של הספינה המתוכננת והחוזה הופסק מול לשכת העיצוב "אייסברג". פרויקט שוברת הקרח תוכנן מחדש על ידי לשכת העיצוב וימפל בניז'ני נובגורוד. ב-30 בדצמבר 2016 שוברת הקרח נגררה למעגן המספנה מספר 2.
בספטמבר 2017, המשך העבודות על שוברת הקרח הועבר למספנות האדמירליות לצורך השלמת עבודתו. באוגוסט 2018 החלו ניסויי עגינה של הספינה.
שרפה.
ב-27 בנובמבר 2018 פרצה שרפה על שוברת קרח בבנייה עקב פיצוץ אדים דליקים. הסיפון השלישי והרביעי נפגעו, שטח של 300 מ"ר נשרף והשרפה גרמה להפסדים של כ-150 מיליון רובל ושוב עיכבה את המשך הבנייה.
ניסויי עגינה חוזרים החלו באביב 2019 ובאוקטובר 2019 עברה שוברת הקרח לניסויים בים. ביולי 2019 הודיע המנכ"ל הסוכנות לתחבורת ימים ונהרות כי בדיקות קרח של שוברת הקרח יתקיימו בים קארה במרץ-אפריל 2020, לאחר שהספינה הועברה ללקוח.
נכון לקיץ 2019, העלות הכוללת של בנייתה נאמדה בכ-12 מיליארד רובל. במרץ 2020 הודיע ראש הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות אלכסנדר פושיבה, כי שוברת הקרח שתוזמן בשנת 2020 לפעול באזור החוג הארקטי והים הבלטי. באפריל 2020, שר התעשייה והמסחר של הפדרציה הרוסית, דניס מנטורוב, הודה שהעלות הראשונית של בניית שוברת הקרח גדלה מ-8 מיליארד רובל ליותר מ-10 מיליארד רובל. הנפת דגל על שוברת הקרח וכניסתה לשירות צי שוברות הקרח הרוסי התרחשה ב-30 בספטמבר 2020.
מאפיינים.
אורכה של שוברת הקרח הוא 142.4 מטר, רוחבה – 29 מטר, הדחק – 22,258 טון, מהירות – כ-17 קשרים, בעלת יכולת שהייה במים של 60 יום, ובעלת יכולת שבירת קרח של 2 מטר. תכולת צוות – 38 איש.
הנסיכה יקתרינה דולגורוקובה
הנסיכה יקטרינה דולגורוקובה
עופר ישראלי (איש חינוך)
עופר ישראלי (נולד ב-20 באוגוסט 1939) הוא איש חינוך, ממייסדי "גרעין עודד". כיהן כיועץ לראש הממשלה גולדה מאיר ולסגן שר החינוך אהרון ידלין בנושא טיפול בילדים ונוער במצוקה.
ביוגרפיה.
ילדות.
ישראלי נולד בכפר ויתקין לעדה ויונה ישראלי ממייסדי תל חי וכפר גלעדי. אמו עדה שעלתה מרוסיה שם למדה רוקחות, הייתה מהאחיות הראשונות בארץ, בין השאר טיפלה ברחל המשוררת. רחל המשוררת אף הקדישה לה את השיר "אין בליבי עלייך". ישראלי הושפע רבות מהוריו ואימץ את ערכיהם החלוציים ציוניים. מגיל צעיר עסק בחקלאות ולאחר מכן בטיפול בנוער מנותק בשכונות מצוקה. בגיל 15 התנדב ישראלי להדריך ולסייע בקליטת עולים חדשים ביישובי עמק חפר המזרחית, שם נחשף עופר לעולם חדש של תרבויות שונות.
השכלה.
חינוך - בית ברל, סוציולוגיה ופסיכולוגיה - אוניברסיטת בר-אילן, קרימינולוגיה – אוניברסיטת תל אביב.
פעילות ציבורית.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 עסק עופר בטיפול ושיקום חבורות רחוב באמצעות מודל שפיתח ביחד עם אריה לייסנר. אריה עמד בראש פרויקט ניסוי חדשני, בתחום הטיפול בחבורות רחוב, ביוזמת משרד הסעד ובמימון אמריקאי. בנוסף, עופר ביצע תוכנית מחקר בנושא עבודה עם חבורות נוער וטיפול בנוער עזוב בשכונות ובפרברי ת"א.
ב-1964 עופר ייעץ בנושא לעיריית תל אביב וב-1967 לסגן שר החינוך, אהרן ידלין, שמינה את עופר לנהל את היחידה לטיפול בחבורות נוער בכל רחבי הארץ.