טאיניו הועלה לקבוצת הבוגרים במועדונו הראשון מעיר הולדתו, טי פי - 47 (TP-47), במסגרת הליגה השלישית הבכירה בפינלנד, כבר בגיל המדהים 14. הוא הוחתם בידי קבוצת האקה מהליגה הפינית הבכירה לעונת 1996. טאיניו הצטרף למועדון הצרפתי אוקזר בשנת 1997, ובילה שם 8 שנים. הוא זכה בגביע הצרפתי פעמיים עם אוקזר, וגם הצליח לצבור קצת ניסיון בליגת האלופות. במהלך שהותו הארוכה במועדון, הוא סבל לאורך כל התקופה מפציעות חוזרות, דבר שכנראה מנע ודחה ממנו את המעבר לקבוצות בחירות יותר מהליגות המובילות של אירופה.
כאשר חוזהו של טאיניו עם אוקזר הסתיים ב-2005, הוא להיות שחקן חופשי. בינואר 2005, הוכרז על מעברו לטוטנהאם, המועדון שאותו העריץ מילדותו. בטוטנהאם הוא חתם על חוזה לארבע שנים, בקיץ 2005. הוא הפך להצלחה מסחררת ומהירה בקרב האוהדים והמאמן מרטין יול כבר במהלך משחקי קדם העונה, וכך קנה את מעמדו הקבוע בהרכב הפותח של הקבוצה, כבר בעונתו הראשונה, בה שיחק בתפקידים שונים בקישור. טאיניו כבש את שערו הראשון בשביל קבוצתו החדשה בדצמבר 2005 במשחק נגד ניוקאסל בפרמייר ליג, במגרשו הביתי, וויט הארט ליין.
הוא הצטרף לסנדרלנד ב-23 ביוני 2008. בעת שחתם טאיניו בקבוצתו החדשה הפך להחתמתה הראשונה באותו הקיץ וגם לשחקן הפיני הראשון אי פעם בסנדרלנד. בשנת 2009 הושאל לקבוצת ברמינגהאם סיטי ובשנת 2010 חתם בקבוצת אייאקס אמסטרדם. לאחר עונה אחת עבר לקבוצת ניו יורק רד בולס ובשנת 2013 חתם בקבוצת ה.י.ק. הלסינקי שם שיחק עד לפרישתו ממשחק פעיל בשנת 2014.
טאיניו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת פינלנד ב-5 בפברואר 1998, נגד נבחרת קפריסין, ובמהלך שנות ה-2000 הפך להיות שחקן הרכב בנבחרת. כיום הוא נחשב לעיתים השחקן הטוב ביותר בנבחרת, ולעיתים קרובות הוא מוזכר כקפטן הבא של הנבחרת. בעיית הפציעות של טאיניו גרמו לכך שהפסיד גם משחקים רבים וחשובים עבור מולדתו.
מפוזאורוס
מַפּוּזָאוּרוּס (שם מדעי: "Mapusaurus") הוא סוג של דינוזאור טורף, פירוש שמו "לטאת הארץ" או "לטאת האדמה".
בסוג התגלה מין יחיד, מפוזאורוס רוסה ("Mapusaurus roseae"), שהיה דינוזאור תרופוד ענק שחי בפטגוניה 100-95 מיליון שנה לפני זמננו, אורכו הוא נושא למחלוקת בקרב מומחים רבים וככל הנראה היה בין 10.2 ל- ומשקלו נע בין 3 ל-5 טונות.
בשנת 1995 החלו החפירות בפטגוניה שבארגנטינה וכעבור חמש שנים התגלו ממצאים (שהתפרסמו בכתב העת הצרפתי Geodiversitas) שהוכיחו שלפני כמאה מיליון שנים חיו באזור זה טורפי ענק השייכים לקבוצה Carcharodontosaurids (קרכרודונטוזאוריים). בתוך החפירות נמצאות מאות עצמות של הטורף שנחשב לאחד הטורפים הגדולים ביותר שחיו על פני כדור הארץ. החוקרים משערים שהמצאות פרטים כה רבים במקום אחד מצביעה על התנהלות הטורף בלהקות או קבוצות דבר שמסביר בבירור איך הדינוזאור הזה הצליח לצוד חיות שגדולות פי 20 ממנו. שיניו הם בצורת להבים, חדים ומשוננים שנועדו לחתוך בקלות בבשר הטרף ובכך להשיג את בשרו ללא כול צורך בהרג ממשי של הטרף הניצוד, גם זה מרמז על כך שהמפוזאורוס צד דינוזאורים שגדולים ממנו משמעותית. אף שמומחים סבורים שהטורף היה בוחר בפרטים הקטנים (הצעירים) או בזקני הלהקה של הטרף ובכך מקל מאוד את הציד.
הטרף המשוער של המפוזאורוס היו מיני זאורופודים כבדים כמו הארגנטינוזאורוס - זאורופוד שאורכו הגיע ל-30 עד 40 מטרים לפרט בוגר ומשקלו למעלה מ-70 טונות, והיה ככל הנראה בעל החיים היבשתי הגדול ביותר שחי בכדור הארץ בכל הזמנים. יש סבירות שהמפוזאורוס חלק טריטוריה ומזון עם קרוב המשפחה שלו שחי באזור באותה תקופה, הגיגאנוטוזאורוס, שהיה גדול, חזק ומפחיד ממנו, אך אולי היה טורף בודד, וכך התחרו על סוג שונה של מזון.
אמיל הלפרדסון
אמיל הלפרדסון (באיסלנדית: Emil Hallfreðsson, תעתיק מדויק: אמיל הלפרד'סון; נולד ב-29 ביוני 1984 ברייקיאוויק) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בקבוצת וירטוס ורונה ובנבחרת איסלנד.
הלפרדסון עבר לטוטנהאם הוטספר בתחילת שנת 2005, כאשר עד אז בילה את הקריירה שלו בקבוצת הפנרפיירדיר מליגת העל האיסלנדית. יש לו מספר הופעות במדי הנבחרת מתחת לגיל 21 של איסלנד. הוא מעולם לא שיחק בליגה במדי הקבוצה האנגלית, והושאל למשך שנה לקבוצה השוודית מאלמה. לאחר מכן שיחק במשך תקופו קצרות בלין אוסלו וברג'ינה, ממנה הושאל לבארנסלי האנגלית ב-2009.
בשנת 2010 עבר לקבוצת הלאס ורונה האיטלקית. ב-30 בינואר 2016 הושאל לאודינזה. ב-31 ביולי 2018 חתם בפרוזינטנה. ב-1 במרץ 2019 חזר לאודניזה וחתם עד לסוף העונה.
קווים (מכון)
מכון קווים הוא מכון לעיצוב ואדריכלות הפועל בתל אביב, ברעננה, בחיפה בראשון לציון בכפר סבא ובבאר שבע. ייחודו בכך שהוא משלב לימודי עיצוב עם עבודה מעשית, באמצעות משרד אדריכלים ומעצבים השייך למכון.
המכון נוסד ב-2003, והיה המוסד הראשון שהציע מכינות למועמדים ללימודי עיצוב במוסדות האקדמיים. כיום הוא מקיים גם לימודי תעודה בעיצוב פנים, בעיצוב אופנה, בעיצוב תעשייתי ובעיצוב גרפי, קורסי העשרה לבעלי מקצוע, וקורסים למעצבים חובבים כגון קורס הום סטיילינג, סטיילינג אישי, עיצוב מטבחים, עיצוב חלונות ראווה ועוד
סגל ההוראה כולל מעל לשבעים מורים מתחומי העיצוב השונים (אופנה, תקשורת חזותית, עיצוב תעשייתי, עיצוב פנים ואדריכלות) וכן אמנים ופסיכולוגים.
ב-2010 נחנך, בהאנגר 3 בנמל תל אביב, המרכז לעיצוב ואדריכלות קווים בנמל. בין מטרותיו - הנגשת עולם העיצוב לציבור הרחב. המרכז מקיים ימי עיון וכנסים לאנשי מקצוע, הרצאות לקהל הרחב, ומופעי מוזיקה. המרכז כולל גלריה, המציגה תערוכות עיצוב ואומנות.
מכון קווים נסגר בשנת 2016 ואינו פעיל.
סוככיים
סוככיים (שם מדעי: "Apiaceae" או גם "Umbelliferae") הם משפחת צמחים שרובם בעלי ניחוח וגבעוליהם חלולים. במשפחה זו מצויים הגזר (גזר קיפח), הפטרוזיליה, עשבי תיבול ותבלינים נוספים. זוהי משפחה גדולה למדי המונה כ-300 סוגים ולמעלה מ-3,000 מינים.
מאפיינים.
לפרחים 5 עלי גביע קטנים, 5 עלי כותרת ו-5 אבקנים.
במשפחת הסוככיים ישנם גם כמה צמחים רעילים ביותר, כגון הצמח רוש עקוד (hemlock) אשר שימש להריגתו של סוקרטס וכן למשיחת ראשי חץ רעילים. במשפחה גם צמחים שימושיים כגון גזר קיפח (הגינה), פטרוזיליה, שומר וכמון. לצמחים רבים במשפחה, כמו הגזר, יש מאפיינים אסטרוגניים, והם שימשו לשליטה בילודה ברפואה העממית.
הסוככיים קרובים במידת מה למשפחת הקיסוסיים והגבולות בין המשפחות אינם חד משמעיים. יש מערכות הכוללות את הקיסוסיים בתוך הרחבה של הסוככיים.
טקסונומיה.
מיון משפחת הסוככיים לסוגים ולמינים:
סמי הופייה
סמי טומאס הופייה (בפינית: Sami Tuomas Hyypiä; נולד ב-7 באוקטובר 1973) הוא כדורגלן עבר פיני, ומאמן כדורגל בהווה.
תחילת קריירה.
הופייה נולד בפורוו שלחופה הדרומי של פינלנד, כחמישים קילומטרים ממזרח להלסינקי. הוא שיחק בשני מועדונים מקומיים וב-1992 הצטרף למולוקוסקן פאלו 47 (או בקיצור מופה) מהליגה הבכירה. באותה עונה זכתה מופה, במדיה שיחק גם יארי ליטמאנן, בגביע הפיני, והופייה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד תוניסיה.
ב-1995 נקנה על ידי המועדון ההולנדי וילם II. בטילברך הוא המשיך להשתפר, והיה קפטן הקבוצה שזכתה בגביע ההולנדי ב-1999 וסיימה את עונת במקום השני בליגה, המוליך לליגת האלופות. אולם הופייה ויתר על ההזדמנות לשחק במפעל היוקרתי ועבר לליברפול תמורת 3 מיליון ליש"ט.
ליברפול.
הופייה הגיע לליברפול בשלהי עידן אוונס והפך מיד לאחד משחקני ההרכב הקבועים והיציבים ביותר של הקבוצה מצפון אנגליה, ולאחד מסמליה תחת יורשו של אוונס, ז'ראר הוייה ובניטז אחריו.
עונת השיא של הופייה הייתה גם עונת השיא של ליברפול תחת הוייה, שזכתה ב-2001 בשלושה גביעים - גביע אופ"א, גביע ה-FA וגביע הפוטבול ליג. הופייה שיחק לא פחות מ-58 משחקים ויחד עם שותפו במרכז ההגנה סטפן הנשוז והמגינים מרקוס באבל וג'יימי קראגר, היוו חוליית הגנה איכותית שאפשרה לליברפול להתקדם שלב אחרי שלב בגביעים השונים ולזכות בהם. משחקו בתקופה זו היה כה שוטף, שהוא הצליח להימנע מלספוג כרטיסים במשך 87 משחקים, בין ינואר 2000 לאוקטובר 2001. הישג מעין זה נדיר ביותר כשמדובר בשחקני הגנה המרבים לתקל את שחקני היריב ולהיכנס למגע פיזי חוזר ונשנה.
אופיו הנוח והשקט בא לידי ביטוי בהתמודדותו עם המשבר הרציני האחד שאירע לו בשנותיו בליברפול: סרט הקפטן, שניתן לו ב-2002 עם עזיבתו של ג'יימי רדנאפ, נלקח ממנו בשלהי 2003 לאחר רצף של הופעות פושרות, והועבר לסטיבן ג'רארד הצעיר. החלטה זו של הוייה התבררה כמוצלחת מאוד: הופייה קיבל אותה ברוח טובה וחזר ליכולתו הגבוהה במהרה, חופשי מהלחץ של הובלת הקבוצה. ג'רארד מצידו התפתח למנהיג הבלתי מעורער של ליברפול ולאחד מהשחקנים המובילים באירופה.
המאפיין הבולט ביותר במשחקו של הופייה היה השליטה בכדורי הגובה. יכולת זו באה לידי ביטוי כמובן במשחק ההגנה בעיקר, אך נוצלה גם בצד השני של המגרש. בכל שנה נהנתה ליברפול ממספר שערים שהבקיע הופייה לאחר שהצטרף להתקפה, במצבים נייחים לזכות הקבוצה. רובם של שערים אלה הובקע בנגיחה, אולם שערו החשוב ביותר הובקע דווקא בבעיטת יעף לאחר כדור קרן, במעמד חצי גמר ליגת האלופות נגד יובנטוס ב-2005.
עקב אכילס שלו היא האיטיות. חיסרון זה הקשה עליו מאז ומתמיד לרדוף אחרי שחקנים מהירים, כאלה יש בשפע בפרמייר ליג. עם זאת הוא מצליח לרוב לחפות על חולשתו באמצעות ראיית המשחק המפותחת שלו וניסיונו הרב. כאשר אלה מאכזבים אותו, הוא נזקק לחיפוי מצד שחקני ההגנה האחרים.