בנדיקט מגלה שהווידאו מהכספת הוא מפוברק, היות שמרצפות החדר שאך לאחרונה הונחו חסרות את הלוגו של הקזינו. באותה עת, אנשיו של בנדיקט העוקבים אחר המסחרית מגלים שהיא נשלטת מרחוק ומלאה בעלונים במקום כסף. פלאשבק לאחור מגלה שדני השתמש בחדר הכספת המזויף כשידור הווידאו המפוברק, ושאנשיו התחפשו לצוות ה-SWAT ולקחו את כל הכסף מתחת לאפם של השומרים. בנדיקט חוזר לחדר השירות בו עדיין מוחזק דני, מה שאינו יכול לקשור אותו לביצוע הפעולה. דני מציע לבנדיקט עזרה במציאת הכסף אם יוותר על טס, ובנדיקט מסכים. מה שבנדיקט לא יודע הוא שהצוות קישר את מצלמת האבטחה של חדר השירות עם חדרה של טס. כשטס מגלה את חוסר נאמנותו של בנדיקט, היא עוזבת אותו וחוזרת לדני. דני עצור באשמת הפרת תנאי שחרורו, לאחר שבנדיקט התריע על כך למשטרה. מספר חודשים אחר כך, הוא משתחרר ונפגש עם ראסטי וטס, לעיניהם הפקוחה של שומריו של בנדיקט.
שחקנים.
האחד עשר של דני אושן.
לפי סדר גיוסם:
אחרים והופעות אורח.
בנוסף, צוות שחקנים אורחים הופיעו בתפקיד עצמם, כדוגמת הולי מארי קומבס, טופר גרייס, ג'ושוע ג'קסון, בארי ווטסון, שיין ווסט, הנרי סילבה ואנג'י דיקנסון, כאשר השניים האחרונים הופיעו גם בסרט המקורי. במאי הסרט, סטיבן סודרברג, הופיע כאחד משודדי הבנק יחד עם באשר. שני המתאגרפים ולדימיר קליצ'קו ולנוקס לואיס הופיעו בתפקיד שומרי הקזינו.
התחבולות.
בתחילת הסרט, כאשר הם מתחילים להכין תוכנית פעולה לביצוע השוד, ראסטי אומר לדני:
רשימת התחבולות שבסרט נכתבו בידי הבמאי סטיבן סודרברג והתסריטאי טד גריפין כדי לתאר את סוגי האנשים ואת מעשי הפשע שנדרשים על-מנת לבצע את שוד בתי הקזינו:
מגזין אנטרטיינמנט ויקלי כלל את סצנת השוד של הסרט אושן 11 ברשימת "הטובים ביותר של סוף העשור", באומרו כי "באמצעות שלושה בתי קזינו בלתי חדירים של וגאס ו-11 פושעים ממולחים, סיבוב הקוביה משנת 2001 של סטיבן סודרברג מספק את סצנת השוד המנצחת ביותר של העשור".
הכנסות וביקורות.
הסרט נעשה בתקציב של 85 מיליון דולר, והכניס למעלה מ-450 מיליון דולר ברחבי העולם - סכום ההכנסות החמישי בגודלו לשנת 2001. הסרט זכה ל-81% רייטינג באתר הביקורות "Rotten Tomatoes". מגזין פיפל ציין כי הסרט הוא "הנאה צרופה מתחילתו עד סופו".
קישורים חיצוניים.
ביקורות
יון (מחוז)
יון (בצרפתית: Yonne) הוא מחוז בצרפת הנקרא על שמו של הנהר יון החוצה אותו מדרום לצפון.
המחוז נמצא בחבל הארץ בורגון ועיר הבירה שלו היא אוסר. ב-2012 חיו בו 342,000 תושבים ב-455 רשויות מקומיות. גידול האוכלוסייה השנתי הממוצע במחוז הוא 0.41%
יון (כימיה)
רחוב צ'רצ'יל 1
רחוב צ'רצ'יל 1 (באנגלית: One Churchill Place) הוא גורד שחקים המצוי בלונדון באזור הדוקלנדס שבקרבת קנרי וורף. מבנה זה משמש כבניין ההנהלה של בנק ברקליס.
גורד השחקים מתנשא ל-156 מטרים ו-32 קומות. המבנה תוכנן על ידי משרד האדריכלים הוק אינטרנשיונל, והוא המבנה השביעי בגובהו בממלכה המאוחדת והרביעי בגובהו באזור הדוקלנדס (אחרי כיכר קנדה 1, מגדל HSBC ומרכז סיטיגרופ).
המבנה נחנך ביוני 2005 על ידי יו"ר קבוצת ברקליס - מתיו ברט.
שימושי המבנה.
בנק ברקליס משתמש בשני שלישים מהמבנה (קומות 1 - 3, 6 - 16 ו-24 - 31). חדרי ההנהלה מצויים בקומה ה-31, וחדרי הישיבות בקומה ה-30. קומות 17 - 23 משמשות משרדים אחרים.
המבנה מקושר במעבר תת-קרקעי למרכז הקניות של כיכר קנדה ולתחנת הרכבת התחתית קנרי וורף.
השפעת פיגועי 11 בספטמבר על תכנון המבנה.
תכנון המבנה הושפע מפיגועי 11 בספטמבר - בעקבות הפיגועים נבנו במבנה חמש מערכות מדרגות - אחת בכל אחת מפינות המבנה, ומערכת מרכזית הכוללת גם את המעליות במרכז המבנה. כל אחד ממערכות המדרגות מסוגלת להכיל את כל עובדי המבנה, במקרה ורק מערכת מדרגות זו תישאר חופשית למעבר בשעת חירום.
איי.סי.אל גרופ
ICL (לשעבר: כימיקלים לישראל בע"מ, ובקיצור: כיל) היא חברה בת של החברה לישראל (הנשלטת על ידי עידן עופר) וחברת האם של חברות המייצרות אשלג ודשנים אחרים,פוספט, מגנזיום, ברום ותרכובותיו - במסגרת החברות הבנות מפעלי ים המלח, תרכובות ברום, רותם אמפרט נגב, פריקלאס ים המלח, דח"כ (דשנים וחומרים כימיים), תמי (תעשיות מחצבי ישראל - המופ המרכזי של כיל) וחברות מחוץ לישראל. החברה ציבורית ונסחרת בבורסה לניירות ערך בת"א תחת הסימן איי.סי.אל ובבורסה לניירות ערך בניו יורק (NYSE) תחת הסימן ICL.
היסטוריה.
ICL הוקמה כחברה ממשלתית ב-1968, ואיגדה את מפעלי ים המלח וכימיקלים ופוספטים, ומפעלי חיפה כימיקלים וערד כימיקלים שהיו אז בהקמה.
עד תחילת 1995 הזרימה החברה לתקציב הממשלה רווחים בסדר-גודל של כ-120 מיליון שקל מדי שנה.
הליך ההפרטה.
בפברואר 1992 החל הליך ההפרטה של ICL, עם הנפקת 20% ממניותיה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. 24.9% נוספים מהמניות נמכרו בפברואר 1995 לחברה לישראל, שנשלטה אז על ידי שאול אייזנברג, וקיבלה מממשלת ישראל את מלוא סמכויות הניהול של ICL.
בפברואר 1997 רכשה החברה לישראל, נתח נוסף - 17% ממניות הממשלה בחברה תמורת כ-200 מיליוני דולרים נוספים, ובסך הכול שילמה 930 מיליון דולר במצטבר, שעה ששווי נכסי ICL הוערך בכ-2 מיליארד דולר.
ב-1999 רכשו האחים עופר את השליטה בחברה לישראל וקיבלו כך את השליטה על ICL. בעל השליטה בחברה לישראל הוא עידן עופר. במבנה הבעלות הנוכחי, החברה לישראל מחזיקה 45.73% מהמניות, 10.95% מהמניות מוחזקות על ידי גופים מוסדיים, והיתרה, 43.29% מוחזקת על ידי הציבור.
נתונים.
סך התמלוגים ששילמה ICL בחמש השנים האחרונות עמד על 379.9 מיליון דולר, כאשר היא הרוויחה באותה תקופה 6.6 מיליארד דולר. על פי משרד האנרגיה והמים נתוני התמלוגים ששילמה ICL בגין הפקת הברום - כ–15.5 מיליון שקל ב–2012, מכרייה של 6,000 טון, כשהמחיר העולמי לטון פוספטים היה 185 דולר. על פי ICL, התקבולים ש-ICL מעבירה למדינת ישראל עומדים על 1.5 מיליארד שקל, כמיסים ישירים, תמלוגים ומס דיווידנד, שהם כ-41% מהרווחים של ICL בישראל.
המקור העיקרי לחומרי הגלם בישראל הוא ים המלח (ICL מחזיקה בזיכיונות לכריית מינרלים באיכות גבוהה מים המלח), ומחצבי פוספטים בנגב, אולם לחברה מתקני כריית אשלג גם באנגליה וספרד ומתקני ייצור מהותיים גם בגרמניה, הולנד, ספרד, אנגליה, ארצות הברית, סין וצרפת. מתקני ייצור משניים נמצאים באוסטריה, בלגיה, טורקיה, ברזיל, ארגנטינה ואוסטרליה. בנוסף מתוכננת הקמת מפעל בהודו.
כושר הייצור של החברה נכון לסוף 2010 הוא כ-6 מיליון טון אשלג, כ-4.5 מיליון טון סלע פוספט וכ-1.9 מיליון דשני פוספט ודשנים מורכבים.
חברות בת.
ICL מוצרים תעשייתיים.
ICL מוצרים תעשייתיים מייצרת כשליש מאספקת הברום האלמנטרי (Br2) בעולם. החברה מייצרת מלחים על בסיס ברום ועל בסיס מגנזיום ומספקת תרכובות ברום ובהם מעכבי בעירה, מוצרים לטיפול במים, מוצרים לניטרול פליטות כספית מתחנות כוח פחמיות ועוד. מעכבי הבעירה של החברה הם רכיב קבוע במוצרי האלקטרוניקה, הטלפוניה, הרכב, הריהוט והבידוד לשוק הבניה. החברה מייצאת את מוצריה לחברות שונות בעיקר באירופה, אמריקה ואסיה.
ב-2011 עמדו הכנסות מגזר המוצרים התעשייתיים על כ-1.5 מיליארד דולר, המהווים שיעור של כ-20% מסך ההכנסות של ICL לשנה זו.
ICL דשנים.
ICL דשנים מפעילה מכרות תת-קרקעיים בספרד ואנגליה, מהם היא מפיקה אשלג וכן מפיקה אשלג מים המלח ופוספטים בנגב. החברה משווקת את האשלג כפי שהוא ובנוסף מעבדת אותו לייצור דשנים לחקלאות.
ב-2015 חתמה ICL על הסכם רכישה של חברת אלאנה פוטאש המחזיקה במכרה אשלג באתיופיה.
ICL דשנים מייצרת, במפעליה בישראל, בטורקיה, גרמניה, הולנד, ספרד, הודו ובלגיה חומצה גופרתית, חומצה זרחתית חקלאית, פוספט, דשני פוספט, דשנים מורכבים ותוספי מזון המבוססים על פוספט לבעלי חיים. החברה מייצאת לאירופה, ברזיל, ארצות הברית, הודו וסין.
ב-2011 עמדו הכנסות מגזר הדשנים על כ־4.1 מיליארד דולר המהווים כ-55% מסך המכירות של ICL לשנה זו.
לפי נתוני המשרד להגנת הסביבה שנחשפו בשנת 2008, מפעלי קונצרן ICL - מפעלי ים המלח, רותם אמפרט ומפעל המגנזיום השייכים לכיל דשנים, אחראים ליותר ממחצית מהזיהום התעשייתי החלקיקי במדינה (57 אחוזים במצטבר).
לחברה תוכנית לכריית פוספטים בשדה בריר הסמוך לערד. התוכנית נתקלה בהתנגדות מצד תושבי האזור והארגונים הירוקים. ביוני 2013 איים מנכ"ל ICL דשנים כי אם תסוכל היוזמה, תפסיק החברה את פעילותה בישראל.
חדשנות.
בשנת 2020 הקימה ICL את אגמטיקס (Agmatix), חברת סטארטאפ בתחום האגרוטק, המספקת תוכנה כשירות לאגרונומים ומגדלים שמבוססת על טכנולוגיה של בינה מלאכותית ומאפשרת לעשות שימוש בדאטה על מנת לטייב את שיטות העבודה החקלאיות, לשפר יבולים ולמנוע זיהום ביבולים וגידולים חקלאיים.
ב- 2021 הקימה איי.סי.אל חממה טכנולוגית בשם ICL Planet אשר מתמקדת בהשקעה בחברות הזנק בתחומי האגרוטק והפודטק. סכום של עד מיליון דולר מושקע בחברות שנבחרות לקחת חלק בחממה. חברות ההזנק מקבלות גישה למשאבי חברת ICL ומבצעות את המחקר והפיתוח במעבדות החברה או חברות הבת. בנוסף, לחברות ההזנק יש את האפשרות לבצע פיילוט במסגרת פעילותה של ICL בישראל ובעולם.
אנרגיה.
ביוני 2022 חברת ICL, יחד עם יבואנית הרכב קבוצת כלמוביל וחברת המחזור EMS, הכריזו על הקמתו של מפעל ייעודי למחזור סוללות ליתיום-יון של כלי רכב מכל הסוגים בישראל, בהשקעה של כ- 100 מיליון שקלים.