כיום בארקר מנגן בלהקת הפאנק רוק בלינק-182 שהתאחדה ב-2009.
בנוסף בארקר מנגן עם dj am הם עושים קאברים לשירי היפ הופ. בשנת 2019 הוא הוציא תקליט משותף עם להקת SuicideBoys.
בספטמבר 2020, שיתף פעולה עם הראפר משין גאן קלי וניגן באלבומו "Tickets to My Downfall". באפריל 2021, ניגן בשירה של וילו סמית' "Transparent Soul".
חיים אישיים.
בארקר התחתן שלוש פעמים. בפעם הראשונה למליסה קנדי ב-22 בספטמבר 2001. הם התגרשו ב-6 באוגוסט 2002, לאחר 11 חודשים.
&lt;BR&gt;בארקר התחתן בפעם השנייה עם מיס ארצות הברית לשנת 1995, שאנה מואקלר, ב-30 באוקטובר 2004. לבארקר ושאנה יש שני ילדים ביחד, לאנדון אשר ואלבמה לולה. המשפחה הופיעה בתוכנית מציאות "לפגוש את הבארקרים", בה הם היו מתועדים על ידי מצלמות כל הזמן. התוכנית שודרה ב-MTV מ-2005 עד 2006.
ב-8 באוגוסט 2006, החל הזוג בתהליך הגירושין, לאחר שנתיים יחד. במהלך פרידתם, בארקר ניהל רומן קצר עם פריס הילטון בספטמבר 2006.
ב-20 בספטמבר 2008 נפצע קשה בתאונת מטוס אך רופאו אמר שהוא צפוי להחלים מפציעתו לחלוטין.
בסוף שנת 2015, יצא בארקר עם הזמרת ריטה אורה.
בשנת 2018 אושפז בארק בבית חולים כשהוא סובל מקרישי דם בזרועותיו, וכן סבל מזיהום סטפילוקוקס וצלוליטיס.
בינואר 2021, החל לצאת עם קורטני קרדשיאן. באוקטובר 2021 הם התארסו, ובמאי 2022 השניים נישאו בחתונה סודית.
ב-28 ביוני 2022 הובהל בארקר למרכז הרפואי סידרס-סייניי בלוס אנג'לס, ולפי כמה מקורות, אובחנה אצלו דלקת הלבלב. בבוקר יום אשפוזו פרסם בארקר בחשבון הטוויטר שלו את ההודעה: "אלוהים, עזור לי". אחר הצהריים באותו יום פרסמה בתו בת ה-16, אלבמה לואלה, פוסט עם בקשה להתפלל עבור אביה, אך מחקה את הפוסט מאוחר יותר.
טבעונות ופעילות למען בעלי חיים.
בארקר הוא צמחוני מגיל 13. בעקבות תאונת המטוס שעבר ב-2008, החליט אף לעבור לטבעונות. בריאיון ב-2017 סיפר שמאז המעבר לטבעונות הוא מרגיש אנרגטי ובריא יותר, ושכושרו הגופני השתפר. הוא גם השתתף בקמפיין לעידוד תזונה מהצומח של עמותת PETA, לצד ביתו אלבמה, שגם היא צמחונית.
פייבוריט וורסט נייטמר
אטלנטה ת'ראשרס
אטלנטה תראשרס
אטלנטה ת'רשרס
אטלנטה תרשרס
בוסטון ברווינס
ריה (ציפור)
הגיבן מנוטרדם (סרט)
החטיבה המזרחית (NHL)
החטיבה המזרחית (באנגלית: Eastern Conference, בצרפתית: Conférence de l'Est) היא אחת משתי החטיבות בליגת ה-NHL המחלקות את 32 קבוצות הליגה על פי בסיס גאוגרפי. החטיבה השנייה היא החטיבה המערבית.
אלופת החטיבה המזרחית משחקת בסדרת הגמר של הליגה מול אלופת החטיבה המערבית על הזכייה בגביע סטנלי ועל תואר אלופת ה-NHL.
האלופה הנוכחית של החטיבה המזרחית (2020) היא טמפה ביי לייטנינג, שזכתה גם בגביע סטנלי אחרי שניצחה בסדרת הגמר את אלופת החטיבה המערבית, דאלאס סטארס. כיוון שבעונת 2020/21 בוטלו החטיבות באופן זמני בשל מגפת הקורונה, לא הוכתרה אלופה חדשה לחטיבה.
מבנה.
החטיבה המזרחית כוללת 16 קבוצות הנמצאות כולן באזור הזמן המזרחי של צפון אמריקה.
בתוך החטיבה מחולקות הקבוצות לפי חתך רוחב - 8 הקבוצות של מרכז החוף המזרחי של ארצות הברית נמצאות בבית המטרופוליטני, ו-8 הקבוצות הצפוניות והדרומיות נמצאות בבית האטלנטי.
היסטוריה.
שמה המקורי של החטיבה היה חטיבת נסיך ויילס, על שם גביע נסיך ויילס שחולק עד אז לאלופת הבית המזרחי שממנו נוצרה החטיבה החדשה. הגביע נתרם לליגה עוד ב-1925 על ידי נסיך ויילס דאז, לימים המלך אדוארד השמיני. גביע נסיך ויילס הפך לגביע המוענק לאלופת חטיבת נסיך ויילס בתום הגמר החטיבתי של הפלייאוף (ומוענק עד היום לאלופת החטיבה המזרחית).
החטיבה נוצרה לראשונה ביחד עם החטיבה המערבית (בשמה המקורי חטיבת קלרנס קמפבל) ב-1974, כאשר בעקבות התרחבות הליגה, שחולקה עד אז לשני בתים ללא חלוקה גאוגרפית, הוחלט לחלק אותה לראשונה לשתי חטיבות בנות שני בתים כל אחת. כמו הבתים מהן חולקו החטיבות, החטיבות לא התחלקו לפי חלוקה גאוגרפית עם יצירתן.
הבתים בחטיבה המזרחית בעת היווצרותה נקראו "בית אדמס" (על שם צ'ארלס אדמס, מייסדה של בוסטון ברואינס) ו"בית נוריס" (על שם ג'יימס נוריס, שהיה בעליה של דטרויט רד וינגס לאורך עשרות שנים).
ב-1981, על מנת לחסוך בהוצאות הנסיעה לקבוצות וליצור יריבויות מסורתיות על בסיס קרבה גאוגרפית, חולקו מחדש החטיבות והבתים על בסיס גאוגרפי. חטיבת נסיך ויילס כיסתה את החלק המזרחי של היבשת. במסגרת החלוקה מחדש הועבר "בית נוריס" לחטיבת קלרנס קמפבל (כיום החטיבה המערבית), ואחד הבתים של חטיבת קלרנס קמפבל, "בית פטריק", הועבר לחטיבת נסיך ויילס.
ב-1993 התמנה גארי בטמן לנציב הליגה. אחת מפעולותיו הראשונות הייתה לשנות את שמן של החטיבות ושמם של הבתים המרכיבים אותן, כדי לפשט עבור אוהדי הענף את החלוקה הגאוגרפית. חטיבת נסיך ויילס הפכה לחטיבה המזרחית, והבתים בתוכה היו הבית האטלנטי, שכיסה את מרבית שטח החוף המזרחי של ארצות הברית, והבית הצפון-מזרחי שכלל את קבוצות צפון החוף המזרחי של ארצות הברית והחוף המזרחי של קנדה.
ב-1998, בעקבות המשך התרחבות הליגה ותנועתה לכוון דרום ארצות הברית, נוסף לחטיבה בית שלישי - הבית הדרום-מזרחי, שכלל קבוצות מהמדינות הדרום-מזרחיות של ארצות הברית כגון פלורידה, ג'ורג'יה וצפון קרוליינה. מבנה זה החזיק מעמד עד החלוקה מחדש האחרונה של הליגה ב-2013, בה נוצר המבנה הנוכחי שלה.
בעונת 2020/21, בעקבות היערכות הליגה למגפת הקורונה, בוטלו שתי החטיבות באופן זמני והקבוצות חולקו מחדש לארבעה בתים עצמאיים זמניים, על מנת למנוע מפגשים בין קבוצות מאזורים שונים ולמנוע מעברי גבול בין קנדה וארצות הברית.
גביע אליפות החטיבה.
גביע נסיך ויילס (באנגלית:Prince of Wales Trophy), שעל שמו נקראה החטיבה בעת היווצרותה, משמש עדיין כגביע האליפות שלה ומוענק לאלופת החטיבה לאחר הגמר החטיבתי בפלייאוף.
הגביע נתרם לליגה ב-1925 על ידי נסיך ויילס דאז, הנסיך אדוארד (לימים המלך אדוארד השמיני) ולכן הוא נושא את נוצות נסיך ויילס ואת הסמל המלכותי של קנדה. באותם ימים, בהם התחרתה אלופת ה-NHL על גביע סטנלי מול אלופות ליגות אחרות שהיו קיימות אז, הוענק הגביע לאלופת ה-NHL לפני המשחקים על גביע סטנלי מול אלופות הליגות האחרות.
החל מעונת 1927/28, כאשר גביע סטנלי הפך לנחלתה הבלעדית של ליגת ה-NHL, חולק הגביע לאלופת הבית האמריקאי של הליגה (הליגה חולקה אז לבית אמריקאי ובית קנדי). ב-1938, כשבוטלה חלוקת הליגה לבתים, הוענק הגביע לאלופת העונה הרגילה לפני הפלייאוף.
ב-1967 עם ההתרחבות הגדולה של הליגה שהכפילה את גודלה מ-6 ל-12 קבוצות, חולקה הליגה שוב לבתים - הבית המזרחי והבית המערבי, למרות שחלוקת הבתים לא הייתה גאוגרפית. הקבוצה שדורגה ראשונה בבית המזרחי - שכלל את הקבוצות הוותיקות של הליגה שהיו קיימות לפני ההתרחבות - בסוף העונה הרגילה, זכתה בגביע נסיך ויילס.
כשהליגה חולקה לראשונה לחטיבות ב-1974 הוענק הגביע לקבוצה שזכתה במקום הראשון בחטיבה המזרחית בתום העונה הרגילה. החל מ-1981 מוענק הגביע לאלופת החטיבה המזרחית לאחר הגמר החטיבתי, לפני סדרת הגמר על גביע סטנלי מול אלופת החטיבה המערבית.
כיוון שהזוכה בגביע - אלופת החטיבה המזרחית - צריכה עדיין להתחרות על הזכייה בגביע סטנלי ועל תואר אלופת ה-NHL, קיימת אמונה טפלה בקרב שחקני הליגה שאין לגעת או להניף את הגביע בעת קבלתו. שחקני הקבוצה הזוכה נוהגים להצטלם עם הגביע בעודו מונח על הדוכן בטקס הענקתו, אך נדירים המקרים בהם השחקנים אכן מניפים את הגביע.
אברהם בן יצחק אשכנזי
אברהם בן רבי יצחק אשכנזי היה תלמיד חכם, מאנשי היישוב בצפת במאה ה-16, שד"ר ומדפיס הספרים הראשון בארץ ישראל.
ביוגרפיה.
אשכנזי הקים בצפת את בית הדפוס העברי הראשון, בשנת ה'של"ז (1577). בבית דפוס זה הדפיס ספרים של חכמי צפת כגון הספרים: "לקח טוב" לר' יום טוב צהלון, "קהלת יעקב" לר' יעקב גלנטי ו"שר שלום" לר' שמואל אריפול.
בשנת 1579 יצא כשד"ר בשליחות העיר טבריה והגיע אל קהילות בטורקיה, איטליה, מצרים, מסופוטמיה, ותימן.
אחד המקורות המלמדים על פעילותו כשליח הוא ספר המקאמות המכונה בשם "ספר המוסר" שכתב המשורר התימני ר' זכריה אלצ'אהרי שהיה בארץ ישראל עוד בשנת 1562 וחזר לתימן, ובימי בואו של אשכנזי הוא היה כלוא יחד עם רבים מיהודי תימן במשך מספר שנים בבית הסוהר.
ובאחד מאגרותיו הוא כותב כך : "שמע יהודי אחד בא למחוז אלמכה... ועוד הביא ספרי הקודש, ובזה העניין התחדש שלא ביקש דמיהם... שכוונתו להתרחק מהנאת כבוד תורה ובזה הדבר נהג כשורה... ותכלית בקשתו הייתה להרביץ תורה, וליהודים הייתה שמחה ואורה, ויפשטו בכל ארץ תימן, לכל משכיל ומבין מזומן, ויגיע מהם למגדלות (=בתי הסוהר)... כל העם באו לשמוע חכמתו" (מחברת כ"ה למשורר זכריה בן סעדיה אלצ'הרי).
למרות מצבם הקשה של יהודי תימן, הוא קיבל מיהודי תימן תרומה עבור העיר טבריה.
במשך התקופה ששהה בשליחות הנ"ל שבת בית הדפוס שלו, אולם בשנת ה'שמ"ז (1587) חזר והדפיס בו מספרי חכמי צפת.
בעקבות המצב החמור בצפת עקב הבצורת הקשה והמגפות וההתנכלויות שפקדו את היישוב בגליל והידלדלות הרבה של היישוב בו, סגר את בית הדפוס.
שני בניו יצחק ויעקב, הביאו את שרידי בית הדפוס לדמשק והדפיסו בשנת (1605) את הספר "כסף נבחר" לר' יאשיהו פינטו. ידוע לנו שבשנה זו ר' אברהם בן יצחק אשכנזי כבר לא היה בחיים.
בגרט השלישי, מלך גאורגיה