// convert the input byte array 'm' into the big number 'c'
for j = 0 to 15 and j &lt; l do
c = c + (m[j] « (8 * j));
c = c + (1 « (8 * j)); // add 1 at the beginning
h = ((h + c) * rbar) mod p;
m = m + j; // point to next block
l = l - j;
for j = 0 to 15 do
h = h + (s[j] « (8 * j));
for j = 0 to 15 do
out[j] = (h mod 256); // extract LSB from h
h = h » 8; // next byte
דמויי-שפתן
דמויי-שפתן (שם מדעי: "Labroidei") היא אחת מ-18 התת-סדרות של סדרת הדקראים הגדולה.
בקבוצה זו מינים צבעוניים ומרשימים וחלקם משמשים לדגי נוי באקווריומים. הם כוללים דגים בינוניים או קטנים בעלי גוף מעוגל, סנפיר גב מוגבה או מעוגל, זנבות גדולים ופה קצר או נוקשה כמו מקור. מינים הבוצה חיים הן במים מלוחים והן במים מתוקים בכל היבשות, בעיקר באזור הטרופי. חלק מהמינים מצויים בחופים ליד ישראל או במקווי המים המתוקים שלה וחלקם כמו מיני האמנון הם דגי מאכל מבוקשים.
דגי הים חיים בעיר בשוניות אלמוגים וביניהם בולטים דג הנקאי המנקים דגים גדולים יותר מפסולת וחיידקים.
דמויי-אנאבס
דמויי-אנאבס (שם מדעי: "Anabantoidei") היא אחת מ-18 התת-סדרות של סדרת הדקראים הגדולה. בתוך קבוצה זו מצויים 3 משפחות של דגים היכולים לנשום אוויר וחלקם אף לצאת ממים ואפילו לטפס על עצים. הם חיים רק באזור של אפריקה ושל דרום-מזרח אסיה בביצות ונהרות טרופיים.
לדגים אלה סנפירים בשרניים או סנפירים ראוותניים כמו לדג הקרב האסייתי המשתמש בזנבו כדי להתחרות בדגים יריבים. הם יכולים לנשום אוויר באיבר מיוחד דמוי ריאה הכולא אוויר בזימיהם. ואולם רק משפחת האנאבסיים יכולה לצאת מן המים.
דגים אלה מוחזקים בהרבה מקרים כדגי נוי באקווריומים.
גוראמי נשקן
גוראמי נשקן (שם מדעי: "Helostoma temminckii") הוא מין של דג קטן החי במים מתוקים ברחבי דרום-מזרח אסיה ושייך לסדרת הדקראים ולמשפחה גוראמים נשקנים (Helostomatidae). מין זה הוא היחיד ממיני המשפחה והוא קרוב משפחתם של הגוראמיים המקושטים החיים באותם אזורים. דג זה חביב על מגדלי דגים והוא דג נוי מבוקש.
דג זה מגיע לאורך 30 ס"מ בשני הזוויגים ואין הבדלים משמעותיים בין השניים. הוא בעל גוף מעוגל עם קצוות סנפירי הגב, הבטן והזנב בצורת זיזים חדים לבנים. הראש קטן ובעל שפתיים עבות המשורבבות קדימה ומשוות לו מראה מנשק. מאחורי השפתיים ישנם שיניים קטנות. סנפירים החזה קטנים ובשרניים ולדג ישנו מבנה דמוי-ריאה העוזר לו לנשום אוויר מים בהם הוא חי. לגורמי צבע ירקרק עם פסים רוחביים בהירים וסנפירים חומים אך לדגים החיים בג'אווה ישנו גוף ורדרד לבן עם סנפירים לבנים.
הגוראמי הוא אוכל-כול הניזון בעזרת השפתיים הגדולות בעיקר מפלנקטון אותו הוא מסנן על ידי הכפלים של השפתיים. כמו כן הוא ניזון מחרקי מים, אצות וצמחייה מימית. הם יכולים לשרבב את השפתיים מבעד לאבנים ולגרד משם אצות.
הגורמים משריצים את ביציהם ליד צמחי מים בכפלים בצמח. כך הביצים הפגיעות לא מתפזרות. ואולם שני הזוויגים אינם דואגים לביציהם או לצעירים הבוקעים מהם.
גוראמים נשקנים
גוראמים-נשקנים
אנאבסיים
אנאבסיים (שם מדעי: Anabantidae) היא משפחה של דקראים החיים במים מתוקים וחלקם יכולים לצאת מן המים ואף לטפס על עצים. מצידי ראשם, ליד פתח הזימים ישנו איבר מיוחד הדומה לריאה ומאפשר לדג להכניס אוויר ולהכיל אותו עד שהוא מתמוסס וככה להישאר למשך זמן ממושך מחוץ למים.
חלק מדגי האנאבס חיים בסין, דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה וחלקם חיים באפריקה, בעיקר סביב נהר הקונגו, אך גם באזורים נוספים. הם חיים בביצות, ביצות מנגרובים ונהרות אך לא בימים.
לאנאבסים סנפירים בשרניים העוזרים להם לצאת מהמים ויחד עם זנבם הרירי ומכסה הזימים להתקדם ואפילו לטפס על צמחים נמוכים. אורכם מגיע ל-3.5-30 ס"מ והם בעלי ראש ופה גדול ואוכלים יצורים אחרים כמו דגים קטנים או סרטנים.
דגי האנאבס, בניגוד לדגים אחרים משגיחים על הביצים והצאצאים שלהם.
אנבסיים
תחנת הרכבת נשר
תחנת הרכבת נשר היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל במסילת העמק העתידה לשרת את העיר נשר. התחנה תמוקם מאחורי מתחם הקניות "מבנה תל חנן" בדרך בר יהודה.
בתוכנית המתאר החדשה של העיר נשר שאושרה במאי 2022 על ידי הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה מחוז חיפה, אושרה תחנת הרכבת כחלק מתוכנית המתאר של העיר.
באוקטובר 2018 החלה להיבנות תחנת רכבת תפעולית נשר ומבנה שליטה ובקרה באזור גשר של הרכבת סמוך לתחנת הדלק תפוז.
היסטוריה.
תקופת רכבת העמק.
בתקופת רכבת העמק נמצאו מספר תחנות ונקודות עצירה בתחומה של העיר נשר.
חידוש הקו.
במסגרת תוכנית החומש של רכבת ישראל הוחלט להקים מחדש את קו רכבת העמק מחיפה לבית שאן. התוכנית, בהסתייגויות מסוימות, אושרה בידי ועדות התכנון לקראת סוף 2005 והייתה אמורה להיבנות בין השנים 2005–2008, אך בפועל עבודות הסלילה בקו החדש-ישן התעכבו בשל מחלוקות על הכדאיות הכלכלית של הקו ובשל עדיפויות קודמות לתקציב.
בשנת 2010 החליטה ממשלת ישראל על הקמתה של מסילת העמק, כחלק ממיזם "נתיבי ישראל", שנועד לקצר זמני נסיעה בין מרכז המדינה לפריפריה. החלטת ממשלה קבעה שמימוש המיזם, בנוסף לסלילתה של מסילת עכו - כרמיאל יתחיל במהלך שנת 2011 ויבוצע על ידי נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה, שעד אז עסקה בהקמת רשת הכבישים הבינעירונית בלבד, ולא על ידי רכבת ישראל, כפי שהיה עד אז. במרץ 2016 הסתיימה הנחת פסי המסילה. כלל העבודות של קו הרכבת הושלמו עד קיץ 2016, והקו המחודש הופעל ב-16 באוקטובר 2016.
ביחס למסלול ההיסטורי של המסילה, בחלקה המערבי בין גשר פז למחלף יגור עוברת המסילה מעט מצפון לתוואי המקורי (שעבר דרך צומת הצ'ק פוסט). בין מחלף יגור לצומת העמקים עוברת המסילה בתוואי כמעט זהה לתוואי המקורי.
הקמת התחנה.
במסגרת תוכנית מסילת העמק תוכננה תחנה גם בנשר, אך עקב סיבות תקציביות ומחלוקת על מיקום התחנה בניית התחנה לא מקודמת. מתכנני מסילת העמק טוענו כי המיקום היחיד שהתאים לתחנה, לאור תוואי המסילה, נמצא מצפון למתחם הקניות "מבנה תל חנן" בדרך בר יהודה, באזור התעשייה והמסחר של נשר. מנגד, עיריית נשר טוענת כי היא מתנגדת לבניית התחנה במקום זה, כיוון שהיא רחוקה מדרך השלום, המתוכננת להיות מרכז העסקים הראשי (המע"ר) של העיר, ולא נגישה מספיק להולכי רגל ותחבורה ציבורית.
ז'אן-פייר סובאז'
ז'אן-פייר סובאז' (בצרפתית: Jean-Pierre Sauvage, נולד ב-21 באוקטובר 1944) הוא כימאי אי-אורגני, מומחה בקומפלקסים, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת שטרסבורג וחבר האקדמיה הצרפתית למדעים.
לסובאז' תרומה מרכזית במחקר פורץ דרך בכימיה סופרא מולקולרית ושימוש ננוטכנולוגי במכונה מולקולרית, בעבור תרומתו הוענק לו פרס נובל לכימיה בשנת 2016 יחד עם בן פרינחה ופרייזר סטודרט.
קורות חייו.
סובאז' נולד בפריז שבצרפת.
את עבודת הדוקטורט עשה בהנחיית ז'ן-מארי להן (מי שיהיה חתן פרס נובל 1987), באוניברסיטה על שם לואי פסטר (כיום אוניברסיטת שטרסבורג). בעבודת מחקר זו תרם לפיתוח החלוצי של סינתזת ליגנדים מסוג קריפטנדים .
לאחר שהשלים פוסט-דוקטורט במחקר משותף עם מלקום גרין שב לשטרסבורג עם מינויו למרצה.
סובאז' מדען פורה, חקר במספר תחומים בהם "חיזור אלקטרוכימי של פחמן דו-חמצני", ופיתוח מודלים של "מרכז התגובה" בפוטוסינתזה.
ענף מרכזי במחקרו הוא "טופולוגיה מולקולרית" (יישום תובנות מטופולוגיה מתמטית בכימיה סופרא מולקולרית) ובפרט "ארכיטקטורות מולקולריות משולבות מכנית". במחקריו תיאר סינתזת "קטניינים" , מקרומולקולות שהן למעשה כלים ננומטריים, וקשרים כימיים על פי "קואורדינציית קומפלקסים".
ב-26 במרץ 1990 נבחר לעמית מכותב של האקדמיה הצרפתית למדעים וב-24 בנובמבר 1997 לחבר מן המניין.
פרופסור אמריטוס מאוניברסיטת שטרסבורג.
זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 2016.
בית הספר לדיפלומטים
לוגאס
לוגאס (בספרדית: Lugás; בגליסיאנית: Llugás) הוא כפר ופרוקיה על הר קחידה (Cajide) שברשות המקומית וייאביסיוסה בקהילה האוטונומית אסטוריאס שבצפון ספרד. הכפר מצוי בשטח הררי בקרבת נהר ריו דה לה ריה וממוקם כ-30 דקות נסיעה מעיר החוף חיחון וכ-40 דקות נסיעה מהעיר אוביידו, בירת הקהילה האוטונומית.
היסטוריה.
הכפר הוקם בתקופה הקלטית כמקום פולחן לאל הקלטי, לוגוס; מקבילו של מרקוריוס.
בימי הביניים שכנה במקום, שהיה עיירה, קהילה יהודית שהגיעה למקום ככל הנראה במאה ה-12, שכן מקור הדן ביהודי ספרד של ימי הרמב"ם מזכיר את השם "לוגסי" באיות מעט שונה. ייתכן כי הקהילה גדלה לאחר הגבלת ישיבת היהודים בבירה אוביידו לג'ודריה של 500 נפש ב-1274 או כמה שנים לאחר מכן בימי אברהם אל ברצ'ילון, איש עסקים יהודי ששימש כגובה המיסים של ממלכת קסטיליה, ששכר אדמות באסטוריאס מהמלך סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה עבור יהודים. הקהילה גורשה מהמקום במסגרת גירוש ספרד וצאצאיהם כיום הם בעלי שם המשפחה .
נשמרו בלוגאס ובמחוז וילהויסיוסה (אליו היא שייכת) שמות משפחה שלדעת חוקרים ובהם הכומר יליד לוגאס, אגוסטין הווייה-באלינה אשר משמש כארכיונאי של קתדרלת אוביידו, הם שמות משפחה יהודיים ששובשו ומעידים על היות שורשיהם באנוסים. אותו הכומר טוען כי בוילהויסיוסה נשתמרו תפישות שגויות ואנטישמיות בנוגע ליהודים.
צפונית-מערבית לכפר קיימת כנסייה קתולית המוקדשת למרים אם ישו הנקראת: "כנסיית סנטה מריה אשר בלוגאס", זהו המנזר השני שהוקם באסטוריאס מאז קבלת הנצרות בחבל ארץ זה. המבנה הוקם ב-1180 על גבי קסטרום בסגנון רומנסקה שהתקיים במקום. כיום פועל בכפר בית מלון בשם: "חצר לוגאס" (La Corte de Lugas).
עולה ויורד