בדומה לענייני ייצור וקהילה, אנרכיסטים מצביעים על הצלחתה של מערכת הדואר, שלמרות היותה מאורגנת בצורה היררכית בתוך כל סניף דואר, אינה היררכית בכך שהיא מאורגנת דרך סניפי דואר עצמאיים. פדרציות ורשתות של רופאים, בתי ספר ומוסדות קהילתיים אחרים יכולים להתארגן באותה צורה, וליישם עקרונות אנרכיסטים גם בתוך המבנה הארגוני שלהם. דוגמה לפעולה שכזו אפשר למצוא במאה ה-19 בתנועת החינוך המודרני, שהייתה בעצם בתי ספר שנוהלו בצורה אנרכיסטית למען ילדי עובדים. התנועה 'המודרנית' לבתי הספר המודרניים חיה ופועלת, עם בתי ספר חופשיים שצצים בכל העולם המציעים שיעורים חופשיים המנוהלים בצורה אנרכיסטית.
יחסים מיניים.
בשביל רוב האנרכיסטים, נישואים ויחסי מין הם עניינים פרטיים שצריכים להישאר בין אנשים בוגרים בהסכמה הדדית. לדעתם, לרשויות כמו המדינה והדת אין זכות להתערב בעניינם הפרטי של יחידים שלא מעוניינים לסור למרותם – ובנקודה זו, לרשויות אין יותר כוח להכריח את מי שמסרב לשתף עימם פעולה.
אחרים, לעומת זאת, מאמינים שמוסד הנישואים הוא מוסד מדכא מיסודו, ומצביעים על הדעה הרווחת על נישואים שאינם בין זכר ונקבה, על מספר האנשים ש"מותר" להם להיות מעורבים במערכת יחסים, ועל תפקידי המגדר המסורתיים בתוך מסגרת הנישואים. הם טוענים שרעיון הנישואים הוא בסופו של דבר מוסד הטרונורמטיבי, ושזוהי צורה מעודנת של שליטה.
מיעוט מהאנרכיסטים בספרד ראו באהבה רעיון מסוכן, ותמכו ב"שינוי קומונה" לאלו החווים את "מחלת האהבה". זו, כאמור, הייתה דעתם של מיעוט מבוטל ולדעת רוב האנרכיסטים, ביניהם אמה גולדמן, האהבה בין אנשים נמצאת בליבתו של כוח עוצמתי ונשגב, למרות שאפשרי שכוח זה הושחת על ידי מוסדות ומסורות.
כפר מרמורק
כְּפַר מַרְמוֹרֶק היא שכונה ברחובות שמאוכלסת ברובה על ידי עולים מתימן. השכונה הוקמה בשנת 1929 כמושב העובדים הראשון של עולי תימן בישראל.
היסטוריה.
בשנת 1926 נרכש שטח של 1100 דונם מאדמת זרנוגה על ידי קק"ל בעזרת תרומה של ד"ר אלכסנדר מרמורק שעל שמו נקראה השכונה.
היישוב הוקם על ידי עולים מתימן ממחוז שרעב שחיו תחילה בכנרת אך גורשו ממנה והתיישבו בכפר מרמורק, ואליהם הצטרפו תושבים משכונת שעריים הקרובה. לאחר התיישבות המשפחות משעריים ומכנרת היו בשנת 1931 במקום עשר משפחות מכנרת וכ־35 משפחות משעריים. הכפר תואר באוגוסט 1931:
בשנת 1934 הגיעו ליישוב עוד כ־70 משפחות של עולים משרעב. לעולים החדשים נמכרו בין דונם לחצי דונם לכל משפחה למטרת בניית בית.
ביישוב התפתח ענף הפרדסים עד ימי המאורעות ומלחמת העולם השנייה שגרמו להפסקה ארוכה בייצוא פרי ההדר לחו"ל כתוצאה מסגירת שערי ארץ ישראל.
בשנת 1939 הגיע גל עלייה נוסף משרעב שגרם להעלמות הגידולים החקלאיים בשכונה, במקום פרדסים הוקמו מחנות עבודה בשביל העולים בתהליך שנמשך עד לשנת 1949 אז נעלם כליל הצביון החקלאי של היישוב והוא הפך ליישוב עירוני.
בינואר 1949 החליטה מועצת עיריית רחובות על הכללת השכונה בעיר רחובות והמהלך אושר סופית על ידי משרד הפנים בספטמבר 1949.
הרב ישי שרעבי, מגדולי רבני תימן שימש כרב השכונה למשך כ-40 שנה, לאחר פטירתו (ו' שבט תשע"ב), הוכתר בנו הרב פנחס שרעבי לרב השכונה.
לשכונה יש קבוצת כדורגל בשם הפועל מרמורק אשר משחקת בליגה א' (דרום).
אתרים בשכונה.
במרכז השכונה כיכר הקרויה על שמו של רבי שלום שבזי, ובכיכר בית כנסת תימני גדול, הנקרא גם הוא בשם שבזי.
הרחוב הראשי של השכונה "הרב דוד ישראל" קרוי על שם מקים הכפר, הרב דוד בן ישראל צאירי (מרגלית), וכן גם הוקם על ידי בני משפחתו בית כנסת על שמו "מגן דוד" באותו רחוב.
ליאונרד וולי
בקריפטוגרפיה, MD5 (ראשי תיבות באנגלית: Message Digest algorithm 5, בתרגום חופשי: "אלגוריתם תמצות מסרים גרסה 5") היא פונקציית גיבוב קריפטוגרפית שהייתה פונקציה קריפטוגרפית פופולרית בכל העולם ועדיין נמצאת בשימוש למרות שהתגלתה כפונקציה פגיעה ולא נחשבת בטוחה יותר. MD5 מקבלת קלט באורך כלשהו ומפיקה ממנו "תמצית" באורך 128 סיביות שהיא מחרוזת סיביות חסרת משמעות המשמשת מעין טביעת אצבע דיגיטלית. עיקר מטרתה היה לספק אמצעי קריפטוגרפי להגנה על שלמות ואימות מסרים ברשת האינטרנט וכחלק ממנגנון חתימה דיגיטלית. ההתאמה בין התמצית לבין הקלט היא חד כיוונית באופן שקשה מאוד למצוא קלט אחר שממנו אפשר להפיק תמצית זהה לכן התמצית מהווה הוכחה לאותנטיות הקלט. נהוג לייצג את תמצית MD5 כמחרוזת טקסט הקסדצימלית.
היסטוריה.
פונקציית הגיבוב MD5 פותחה על ידי רונלד ריבסט ב-1991 והחליפה את קודמתה MD4. מקור שמה הוא ראשי התיבות של "Message Digest" (בתרגום חופשי: "תמצית מסרים"). האלגוריתם היה בעבר תקן, כלומר, הוא הוגדר וסווג על ידי ה-IETF, ולכן הוא כלול בתוכנות אבטחה רבות. תיאורו וקוד המקור שלו נמצאים בטיוטה . ב-1996 נמצא פגם באלגוריתם MD5 ואף על פי שלא פגע בביטחונו באופן מהותי, מספר מומחי אבטחה ייעצו לעבור לאלגוריתם בטוח יותר. כיום מרבית התקנים ומומחי ההצפנה ממליצים שלא להשתמש בו כלל לצורך קריפטוגרפי אלא לעבור לאלגוריתם תיקני מסדרת SHA. במרוצת השנים מאז המצאתו התגלו ב-MD5 בעיות וחולשות רבות שנוצלו לצורך התקפות נגד מערכות שעשו בו שימוש, כשהמפורסמת שבהן הייתה הנוזקה להבה שניצלה את חולשתו כדי לזייף חתימה דיגיטלית של מיקרוסופט. הוכח שהוא אינו מספק את המטרה לשמה נועד ואינו מקיים את התכונות החיוניות הנדרשות מפונקציית גיבוב קריפטוגרפית, בעיקר התכונה החזקה יותר שלה - עמידות מפני התנגשויות. הוא עדיין נמצא בשימוש מוגבל בעיקר בגלל תאימות לאחור ושיקולי יעילות. הוא הוצא כליל מפרוטוקולי חתימה דיגיטלית כמו DSA ופרוטוקולי תקשורת כמו SSL, אך נמצא עדיין בשימוש כאלגוריתם תיקון שגיאות או סכום ביקורת, להבטחת שלמות מידע כל עוד השגיאות נגרמות עקב תקלות תקשורת שאינן זדוניות.
תיאור האלגוריתם.
אלגוריתם MD5 הוא פונקציית גיבוב איטרטיבית הבנויה בסגנון מרקל-דמגרד. בהינתן הקלט formula_1 באורך formula_2 סיביות שעבורו מעוניינים לייצר תמצית. תחילה מחלקים אותו למקטעים באורך 512 סיביות אותם מעבדים בזה אחר זה, כל מקטע נקרא בלוק. הקלט לא תמיד מתחלק באורך הבלוק. אם למשל מחרוזת הקלט מכילה 75 אותיות, לפי קידוד ASCII שבו כל אות תופסת שמונה סיביות, אורכה הכולל הוא 600 סיביות ולכן היא מתחלקת לשני בלוקים, בלוק אחד מלא באורך 512 סיביות ובלוק שני חלקי המכיל רק 88 סיביות משמעותיות והיתר מאופסות. הבלוקים מסומנים כאן על ידי:
הקלט חייב להיות לפחות באורך בלוק אחד, אך יכול להיות ריק (מכיל רק אפסים). מספר הבלוקים מיוצג על ידי formula_4. להלן פירוט חמשת הצעדים של האלגוריתם לחישוב תמצית הקלט.
1. ריפוד.
תחילה הקלט "מרופד" כך שאורכו בסיביות יהיה שקול ל-448 מודולו 512. כלומר הקלט מורחב כך שיהיה רק 64 סיביות פחות מכפולה של 512. וב-64 הסיביות הנותרות בבלוק האחרון מעתיקים את קידוד אורך הקלט (להלן). הריפוד מתבצע כך, תחילה מוסיפים את הסיבית '1' לסוף מחרוזת הקלט ולאחר מכן מוסיפים אפסים כנדרש. במקרה הטוב תידרש תוספת של סיבית אחת בלבד ובמקרה הגרוע 512 סיביות. הריפוד חייב להתבצע בכל מקרה גם אם המסר כבר באורך בלוק שלם (במקרה כזה מוסיפים בלוק ריק). הרעיון של תוספת ה-'1' הוא שניתן יהיה תמיד לדעת היכן סוף הקלט מבלי לדעת כמה אפסים נוספו. פשוט מוחקים את כל האפסים המסיימים מסוף הקלט (אם ישנם) עד שנתקלים ב-'1' ואז מסירים גם אותו ומתקבל הקלט באורכו המקורי.
לדוגמה אם מחרוזת הקלט היא המשפט:
"Hello World!"
בבסיס הקסדצימלי המחרוזת נראית כך:
כל ספרה הקסדצימלית היא באורך 4 סיביות. כולל הרווח (קוד אסקי 20) וסימן הקריאה (קוד אסקי 21) המחרוזת מכילה 12 תווים שתופסים לפי קידוד ASCII בדיוק 12 בתים בזיכרון (96 סיביות). היות שהמחרוזת נכנסת בבלוק אחד, מוסיפים formula_5 סיביות כשהראשונה היא הסיבית '1' ולאחריה 351 אפסים (בסך הכול 44 בתים) ומתקבלת המחרוזת הבאה:
ב-64 הסיביות הנותרות של הבלוק מקודדים את אורך המחרוזת המקורית שהוא 96 סיביות או בבסיס הקסדצימלי formula_6 ומתקבל:
כעת מתקבל בלוק שלם (אחד או יותר) באורך 512 סיביות כך שהקלט מוכן לעיבוד.
2. קידוד האורך.
אורך הקלט בסיביות formula_2 (לפני הריפוד) מקודד במשתנה באורך 64 סיביות לפי סדר בתים קטן. משתנה זה מוצב ב-64 הסיביות האחרונות של הבלוק האחרון. בשל כך אורכו הכולל של הקלט לא יעלה על formula_8 סיביות כי אז לא ניתן לייצג את אורכו במשתנה באורך 64 סיביות. אם במקרה אורך הקלט עולה על מספר זה יש לקחת רק את 64 הסיביות האחרונות (הפחות משמעותיות) של formula_2. הקידוד לפי סדר בתים קטן פירושו שהבית בכתובת הנמוכה ביותר מייצג את הספרות הפחות משמעותיות של המספר. דהיינו המילה formula_10 באורך 32 סיביות מורכבת מארבעה בתים formula_11 כאשר formula_12 הוא הבית הראשון (בכתובת הראשונה בזיכרון). אזי לפי סדר בתים קטן formula_13. במקרה שהמספר מתפרס על פני שתי מילים אזי המילה הראשונה מכילה את החלק הפחות משמעותי של המספר.
לאחר ריפוד ותוספת קידוד האורך מתקבל מערך סיביות המתחלק ללא שארית ב-512. הסיבה לתוספת קידוד אורך המסר נועדה כדי למנוע התקפות שמתמקדות בבלוק האחרון, כך שיהיה קשה יותר למצוא קלט אחר באורך שונה שמפיק פלט זהה.
3. אתחול זיכרון.