מוריץ נולד ב-25 במאי 1572 בקאסל. אביו היה וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל (1532–1592) ואמו הייתה סבינה מוירטמברג (1549–1581). לאחר מותו של אביו עלה מוריץ על כיסא השלטון במקומו.
בשנת 1604 ירש מוריץ את דודו לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, שמת ללא ילדים, ובכך הרחיב את הרוזנות.
בשנת 1605 מוריץ הפך לקלווניסטי, וגרם בכך לסכסוכי ירושה על רוזנות הסן-מרבורג, ולסכסוכים שנמשכו הרבה שנים עם רוזנות הסן-דרמשטדט. בהמשך השתתף מוריץ במלחמת שלושים השנים, ולחם כנגד הקיסר ובית הבסבורג. עקב כישלונותיו בקרבות נאלץ מוריץ לוותר על חלק משטחי הרוזנות לטובת רוזנות הסן-דרמשטדט.
כתוצאה מכישלונותיו ויתר מוריץ על שלטונו ב-17 במרץ 1627, ובמקומו עלה לשלטון בנו וילהלם, אולם חלק מנחלותיו ירשו בניו פרידריך וארנסט. ב-15 במרץ 1632 מת מוריץ בקאסל, והוא בן 60 שנה.
משפחתו.
בשנת 1593 התחתן מוריץ עם אגנס מזולמס-לאובאך, בתם של יוהאן גאורג, רוזן זולמס-לאובאך ומרגרטה משנבורג-לאוכאו, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
בשנת 1603 התחתן מוריץ עם יוליאנה מנסאו-דילנבורג, בתם של יוהאן השביעי, רוזן נסאו-דילנבורג ומגדלנה, רוזנת ולדק, ממנה נולדו לו 14 ילדים:
סקסה-ויימאר-אייזנך
הדוכסות הגדולה של זקסן-ויימאר-אייזנך
סקסה-קובורג-גותה
דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה
דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה או סקסוניה-קובורג וגותה (בגרמנית: זקסן-קובורג אוּנד גותה; Sachsen-Coburg und Gotha) הוא שמה של דוכסות גרמנית קטנה, שנוצרה מאיחוד פרסונלי של הדוכסויות סקסוניה-קובורג וסקסוניה-גותה (קובורג הסקסונית וגותה הסקסונית) ב-1826 והתקיימה עד 1918. השם ניתן גם למשפחת האצולה הגרמנית שהענף המרכזי שלה ישב על כס הדוכסות, וצאצאיה מילאו תפקיד חשוב בממלכות שונות באירופה, באמצעות נישואין ועל ידי מינוי למלכים במדינות חדשות.
היסטוריה.
הקמת הדוכסות.
קובורג וגותה היו שתיים מן הדוכסויות הארנסטיניות – מדינות קטנות בגרמניה, שנשלטו בידי הענף הארנסטיני של בית וטין, בית אצולה סקסוני עתיק.
ב- 1825, לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, התעוררה מחלוקת ירושה בין הדוכסויות השונות בתורינגיה: ארנסט, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, היה זכאי לרשת את הדוכסות מכוח נישואיו לאחייניתו של הדוכס האחרון, אך כיוון שהיה בהליכי גירושין ממנה, התנגדה המשפחה להעברת דוכסות גותה לחזקתו. ב-1826 התקבלה פשרה שלפיה יחולקו מחדש הדוכסויות; ארנסט ויתר על זאלפלד שהייתה ברשותו קודם לכן והועברה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, וקיבל את גותה בלבד, ללא אלטנבורג, שהועברה לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, שנאלץ להעביר את נחלותיו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן.
דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה.
הישות החדשה שנוצרה נקראה דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה, אך הדוכסויות היו נפרדות להלכה ואוחדו באיחוד פרסונלי בלבד, כך שהיו לדוכסות המשותפת שתי ערי בירה, קובורג וגותה. שטח הדוכסות, שכלל כ-1977 קמ"ר, לא היה רציף. קובורג וגותה היו נפרדות זו מזו, ונוסף לכך היו לכל אחת מהן מובלעות קטנות, נוסף על הטריטוריה העיקרית. אוכלוסייתן מנתה ב-1910 כרבע מיליון נפש.
ב-1867 שולבה הדוכסות בקונפדרציה הצפון-גרמנית; כעבור שנה צורף צבאה לצבא פרוסיה, וב-1871 הפכה יחד עם כל מדינות גרמניה לחלק מן הקיסרות הגרמנית.
חוקה שנקבעה ב-1852 קבעה את סדרי השלטון בדוכסות וחיזקה את הקשרים בין שני חלקיה על ידי מוסדות משותפים. בכל אחת מן הדוכסויות המרכיבות הוקם פרלמנט נבחר, שאת חבריו בחרו כלל הגברים מדי ארבע שנים. צירים מתוכו הרכיבו פרלמנט משותף. מטעם הדוכסות נשלח ציר אחד לבונדסראט, הבית העליון בפרלמנט של הקיסרות הגרמנית, ושני צירים, אחד לכל רכיב בדוכסות, לבית התחתון, הרייכסטאג.
בעקבות מותו ללא צאצאים של בנו של ארנסט, ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, עברה הדוכסות לענף הבריטי של המשפחה, צאצאי הנסיך אלברט, בעלה של המלכה ויקטוריה. אחרון הדוכסים ששלטו בפועל בדוכסות, קרל אדוארד, היה נכדם של ויקטוריה ואלברט מבנם לאופולד. במלחמת העולם הראשונה נשאר הדוכס נאמן לגרמניה במלחמתה במולדתו בריטניה, ואף קיבל דרגת קצונה בצבא גרמניה. הוא הוקע כבוגד ותאריו הבריטיים נשללו ממנו. מאוחר יותר הצטרף למפלגה הנאצית וכיהן כנשיא הצלב האדום בגרמניה בתקופת מלחמת העולם השנייה.
פירוק הדוכסות.
הדוכסות חדלה מלהתקיים בעקבות מהפכת נובמבר, 1918, שביטלה את המונרכיה בגרמניה. קובורג וגותה היו למדינות חופשיות קצרות-ימים ברפובליקה הגרמנית, וב-1920 נכללה קובורג במדינת בוואריה וגותה במדינת תורינגיה.
בית סקסוניה-קובורג-גותה.
צאצאיו של ארנסט עלו על כס המלוכה במדינות אירופיות שונות, והענף המרכזי במשפחה עודו נושא רשמית בתואר "הדוכס מסקסוניה-קובורג וגותה", אף שהדוכסות אינה קיימת.
לז ארק
לז ארק (צרפתית: Les Arcs) הוא אתר סקי בהרי האלפים של מחוז סבואה, צרפת. האתר הוא חלק ממרחב הגלישה פרדיסקי (Paradiski), המשותף עם אתר הסקי לה-פלאן ופייסי-ולנדרי. האתר נמצא מעל העיירה בור-סן-מוריס (Bourg-Saint-Maurice).
באתר פועלות 54 מעליות סקי והוא מכיל 106 מסלולי סקי באורך כולל של 200 ק"מ, בגובה 810 עד 3,225 מ'. באזור הגלישה פרדיסקי ישנם מסלולים באורך 425 ק"מ. את אתר הסקי משרתים ארבעה כפרים, שנבנו במיוחד עבור גולשי הסקי: ארק 1600, ארק 1800, ארק 1950 ו- ארק 2000.
דוכסות זקסן-קובורג-גותה
דירהם איחוד האמירויות הערביות
דִרְהַם אִחוּד הָאֵמִירוּיוֹת הָעַרְבִיּוֹת (בערבית: درهم إماراتي) הוא המטבע וההילך החוקי של איחוד האמירויות הערביות. המטבע הונפק לראשונה בשנת 1973, והוא נחלק ל-100 פילס. סימונו של הדירהם לפי תקן ISO 4217 הוא AED.
היסטוריה.
שמו של המטבע מגיע משם המטבע היווני העתיק דרכמה.
דירהם איחוד האמירויות הערביות הונפק לראשונה ב-19 במאי 1973, עת החליף את ריאל קטר ודובאי, אשר היה נהוג בכל האמירויות פרט לאבו דאבי, ביחס של 1:1. הדינאר הבחרייני, שהיה נהוג באבו דאבי, הוחלף בדירהם ביחס של 0.1 דינאר ל-1 דירהם.
מטבעות.
בשנת 1973 הונפקו מטבעות בעריכים של 1, 5, 10, 25 ו-50 פילס, וכן של דירהם אחד. המטבעות בערך של 1, 5 ו-10 פילס היו עשויים מארד, ואילו מטבעות העריכים הגבוהים יותר היו עשויים מקופרניקל. בשנת 1995 הוקטן גודל המטבעות של 50 פילס ושל דירהם אחד, והמטבע של 50 פילס קיבל צורת משובע שווה-צלעות.
הערכים והמספרים על המטבעות כתובים בספרות ערביות והכיתוב גם הוא בערבית. המטבעות של 1, 5 ו-10 פילס אינם בשימוש יומיומי, ולכן המחירים מעוגלים לכפולות של 25 פילס.
מאז שנת 1976 הטביעה מועצת המטבע של איחוד האמירויות הערביות מספר מטבעות הנצחה לציון אירועים שונים בהיסטוריה של המדינה ולכבוד שליטי המדינה.
שטרות.
ב-20 במאי 1973 הנפיקה מועצת המטבע של איחוד האמירויות הערביות שטרות בעריכים של 1, 5, 10, 50 ו-100 דירהם. שטר של 1,000 דירהם הונפק בינואר 1976. בשנת 1982 הודפסה סדרה שנייה של שטרות, ללא שטרות בני 1 ו-1,000 דירהם. שנה לאחר מכן הודפס שטר בערך של 500 דירהם, ובשנת 1989 הודפס גם שטר בערך של 200 דירהם. השטרות הנמצאים במחזור הם של 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500 ו-1,000 דירהם.
על חזית השטר כיתוב בערבית עם ספרות ערביות. בגב השטר כיתוב באנגלית עם ספרות הודיות-ערביות.
השטר של 200 דירהם הודפס בשנית ממאי 2008 בצבע צהוב-חום, במקום בשטר הקודם שהודפס בירוק-חום. כמו כן, הבנק המרכזי של איחוד האמירויות הערביות הדפיס שטר חדש של 50 דירהם, הכולל סימני ביטחון חדשים.
שערי חליפין.
ב-28 בינואר 1978 הוצמד שער הדירהם לסל המטבעות של קרן המטבע הבינלאומית. בפועל, הדירהם מוצמד לדולר אמריקני ברוב הזמן. מאז נובמבר 1997 מוצמד שערו של הדירהם לדולר האמריקני לפי ערך של 3.6725 דירהם לדולר.
הדוכסות הגדולה של הסן
הדוכסות הגדולה של הסן (בגרמנית: Großherzogtum Hessen und bei Rhein; ידועה גם כהסן-דרמשטאדט) הייתה מדינה ששודרגה על ידי נפוליאון בשנת 1806 מרוזנות הסן-דרמשטאדט, והתקיימה עד לסיום מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
לאחר מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן, חולקה נחלתו בין בניו, בנו הצעיר גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט ירש את רוזנות הסן-דרמשטאדט, ואילו אחיו ירשו את שאר הנחלה. במהלך מלחמת שלושים השנים לחמה רוזנות הסן-דרמשטאדט ברוזנות הסן-קאסל עקב סכסוכי ירושה וסכסוכי דת.
בשנת 1790 עלה לשלטון לודוויג העשירי, רוזן הסן-דרמשטאדט. בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, וחלוקתם בין הנסיכויות החילוניות. בעקבות זאת גדלה הרוזנות באופן משמעותי, על ידי צירוף שטחים מהנסיכויות של קלן, מיינץ, ווורמס, ובעיקר את דוכסות וסטפאליה, ובשנת 1806 שודרגה הרוזנות למעמד של דוכסות גדולה.
במהלך קונגרס וינה נאלץ לודוויג לוותר על דוכסות וסטפאליה לממלכת פרוסיה, אך קיבל בתמורה שטח בגדה המערבית של נהר הריין, כולל המבצר החשוב במיינץ.
בשנת 1815 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1816 שונה שם הדוכסות ל"הדוכסות הגדולה של הסן ועל הריין".
בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחו חלק משטחי הסן התחתית לממלכת פרוסיה, אך הדוכסות קיבלה בתמורה שטחים קטנים שהשתייכו לנסיכות הבוחר מהסן ולדוכסות נסאו. בשנת 1867 המחצית הצפונית של הדוכסות (הסן העליונה) הפכה לחלק מהקונפדרציה הצפון-גרמנית, ואילו המחצית הדרומית (הסן הריינית) לא הצטרפה לקונפדרציה. בשנת 1871 עם איחוד גרמניה, הפכה הדוכסות למדינה באימפריה הגרמנית.