בין השנים 2000–2002 היה מיואק אמן אורח בגלריה הלאומית בלונדון. בתקופה זו הוא השלים את יצירותיו "אם ותינוק" (Mother and Child), "אישה הרה" (Pregnant Woman), "אדם בסירה" (Man in a Boat), ו"תינוק מחותל (Swaddled Baby) שהוצגו בתערוכה המסכמת את שיתוף הפעולה עם הגלריה הלאומית ב-2003. הפסל "אישה הרה" (כ-2.5 מטרים גבהו) נרכש על ידי הגלריה הלאומית לאמנות האוסטרלית בקנברה, בסכום של למעלה מ-460 אלף דולר בשנת 2002. הייתה זו היצירה היקרה ביותר שנרכשה ידי הגלריה הלאומית האוסטרלית עד אז. לאחר התערוכה בלונדון הוצגה העבודה גם בסידני, בברלין, ובהארלם (הולנד).
ב-2006 הוצגו עבודותיו בתערוכות באקדמיה הלאומית הסקוטית באדינבורו, ובמוזיאון לאמנות בברוקלין ניו-יורק. בשנת 2011 הציג מספר עבודות בתערוכת יחיד בגלריית ג'יימס קוהן (James Cohan) בניו-יורק. באותה שנה השיג פסלו "תינוק גדול (Big baby) מחיר שיא של 1.32 מיליון דולר במכירה פומבית שנערכה בבית המכירות כריסטי בלונדון.
אמן מבוקש.
משנת 2013 הוצגו עבודותיו במוזיאונים וגלריות רבות ברחבי העולם ביניהם, מוזיאון קרן קרטייה לאמנות עכשווית בפריז, הגלריה של מכון פרואה (Fundacion Proa) לאמנות עכשווית בבואנוס איירס, ארגנטינה, המוזיאון לאומנות מודרנית (MAM) בריו דה ז'ניירו (בתערוכה בשנת 2004 בה נרשם מספר שיא של מבקרים במוזיאון זה) וכן מוזיאון הפינקוטקה (Pinacoteca) בסאו פאולו, ברזיל.
בשנת 2016 הוצגו עבודותיו בהיכל תזאוס השייך למוזיאון האמנות בווינה וכן במוזיאון לאמנות "שרה הילדן" (Sara Hildén) בעיר טמפרה בפינלנד. בשנת 2017 הציג מיואק 13 יצירות (כשליש מכלל עבודותיו עד אז) בתערוכת יחיד חשובה ביוסטון, טקסס. באותה שנה הוצגו יצירותיו "תנוחת כפיות" (Spooning Couple), "איש פרא" (Wild Man), "בחרות" (Youth) ואחרות, בגלריית "פרנס" (Ferens Art Gallery) בעיר הול בבריטניה, לצד יצירות של לוסיאן פרויד ואדוארד מאנה.
עבודותיו נמצאות באוספי גלריית טייט מודרן בלונדון, במוזיאון לאמנות בפילדלפיה, בגלריה הלאומית בקנברה אוסטרליה ובידי אספנים פרטיים.
בשנת 2020 עזב את הסוכנות שייצגה אותו במשך כעשור והעביר את ייצוגו לרשת הגלריות של סוכן האמנות האוסטרי תדאוש רופאק (Thaddaeus Ropac) הפועלת בלונדון, פריז ובזלצבורג.
עגלה ופר שחור
עגלה ופר שחור (בהולנדית: Kar met zwarte os) הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך, שנוצר בשנת 1884. הציור נחשב כאחת מהיצירות המוקדמות החשובות ביותר של הצייר.
היצירה נוצרה בנונן לפני המעבר של ואן גוך לדרום צרפת. בציור נעשה שימוש בצבעים כהים המעוררים תחושת אי שקט. כמו כן, הפר והעגלה נראים 'תשושים', מה שמוסיף לאלמנט הקודר ביצירה. מומחים טענו כי ביצירה זו מומחשות הטכניקות של ואן גוך כצייר וייחודיותו האמנותית. היצירה הייתה שייכת למשפחה שרכשה אותה ב-1950. ב-2007 היא נתרמה על ידם למוזיאון האמנות בפורטלנד, והיא נחשבת כאחת התרומות בעלות השווי הגבוה ביותר למוזיאון.
בשנת 2010, הציור עבר בדיקות טומוגרפיה ממוחשבת וסקירת קרני רנטגן כדי ללמוד על שיטות הציור של ואן גוך. בבדיקות התגלתה ציפור מתעופפת שנמחקה בשלב מסוים. ואן גוך צייר יצירה דומה הנקראת "עגלה ופר אדום-לבן", והיא כיום מוצגת במוזיאון קרולר-מילר שבהולנד.
דיסקוגרפיה של לינדזי אל
לינדזי אליזבת אל (באנגלית: Lindsay Elizabeth Ell; נולדה ב-20 במרץ 1989) היא זמרת-יוצרת קנדית, אשר פועלת בעיקר בקנדה. לינדזי אל נולדה בקלגרי, באלברטה שבקנדה, והחלה את הקריירה שלה בשנת 2003. את אלבום הבכורה שלה "Consider This", הוציאה בשנת 2008 על ידי חברת תקליטים לא מסחרית.
בשנת 2017 הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה, "The Project". האלבום זכה להצלחה רבה, והנפיק את הלהיט "Criminal" שזכה להצלחה רבה: הוא כבש את פסגת מצעד שירי הקאנטרי בסמוך לצאתו, מה שהפך אותו לשיר הסולו הנשי הראשון של זמרת קנדית שהצליח לעשות זאת מאז שנת 2008.
בהמשך, הוציאה את אלבומה הרביעי, "The Continuum Project". האלבום זכה להצלחה נאה והצליח להיכנס למצעד האלבומים העצמאיים.
מערת טיטו בוסטייו
מערת טיטו בוסטייו (בספרדית: cueva de Tito Bustillo, או באסטורית: El Pozu'l Ramu) שוכנת במועצה העירונית בקהילה האוטונומית אסטוריאס בצפון ספרד.
היא התגלתה בשנת 1968 על ידי קבוצת חוקרי מערות מטורבלנקה, בהדרכת כמה צעירים מהעיירה. כעבור שלושה שבועות נפטר סלסטינו "טיטו" בוסטייו (Celestino "Tito" Bustillo) בתאונת טיפוס הרים והם כינו את המערה לכבודו, מכיוון שאחותו הייתה בין המגלים המקוריים של המערה. ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו.
תיאור.
גישה למערה.
בשנת 1969 שיקם חבר הנאמנים של המערות הפרהיסטוריות של אסטוריאס את הכניסה המקורית שנחסמה עד אז על ידי מפולת שהתרחשה לאחר תקופת התרבות המגדלנית (לפני כ-16,500 ל-14,000 שנים), ובשנת 1970 פתח חבר הנאמנים פתח כניסה נוסף באמצעות קידוח מנהרה בסלע באורך 165 מטר סלע במרחק של שלושה קילומטרים מהעיירה ריבאדסיה.
המעבר המרכזי.
דרך המנהרה נכנסים למערה ומגיעים למעבר שהוא קטע מנהרה הארוך מבין שלושת הענפים של המערה. לאורך נתיב זה, אשר גם בזמנו נחסם על ידי מפולת נוספת, ישנה מצד ימין גומחה של סימני של מגן באדום, המזוהים כמייצגים את הפות של האישה, כאזכור של פוריות. לאחר 540 המטרים במעבר זה מגיעים לחדר בו המערה מתפצלת לשלושה ענפים.
מימין המערה ממשיכה לכיוון הכניסה המקורית, שם נמצא האתר החשוב והנרחב ששימש כמטבח והיו בו כלי האוכל של האדם הפרהיסטורי, מכיוון ששם הייתה הכניסה ששימשה את המשפחות שהתגוררו במערה. בחדר שבו מתרחש הפיצול לשלושה כיוונים, יש כתם של ציור המתאים לסוס הצבוע באדום כהה, כמעט סגול. הציור מטושטש מאוד מכיוון שמים זרמו על הסלע בזמן שיטפון.
משמאל המערה שמובילה לחדר הציור. בהליכה לאורכה משאירים מאחור, מימין, נקיק בעומק של כעשרים מטרים שבתחתיתו זורם נחל. קצת יותר רחוק על הקיר מתחיל אוסף הציורים יוצא דופן בן אלפי שנים.
חדר הציורים.
הציורים מתחילים ככתמים אדומים. במרחק קצר מהם, וקרוב מאוד לגובה הקרקע, יש כמה דמויות קטנות: שני איילים, ככל הנראה רצים זה אחר זה, תחומים בקו שחור וצבועים בחום בהיר למילוי פנים הציור.
ואז יש כמה כתמים ופסים, כנראה שרידים למספר דמויות נוספות שנעלמו. בהמשך מצוירים איילים קטנים ובמפלס נמוך יותר איילים. בהמשך, ובאותה גובה מהקרקע, יש סוס בגודל טבעי (באורך 1.75 מטר) צבוע לגמרי, עם שינויי צבע, בצבעים טבעיים סגול ושחור. תחת דמות זו יש עוד דמות גדולה לא ברורה צבועה בשחור.
הפאנל המרכזי.
בהמשך הסלע מתיישר ויוצר משטח חלק, נוח מאוד לצביעה וחריטה. הדמות הראשונה המזוהה בפאנל זה היא של איילה תחומה בקו שחור, וקרוב אליה ראש סוס המצויר גם הוא בקו שחור. בין שתי הדמויות יש חמישה סוסים, איילה, ושני איילים. כמו כן, בתוך לוח זה יש שתי דמויות סוסים חרוטות, ראש צבי וראש צבייה, פר ושני ראשי צבאים נוספים.
כל הדמויות המצוירות גדולות, אורכן עולה על שני מטרים. הם מיוצרים בעזרת מגוון צבעים: שחור, אדום, סגול וחום. רוב הדמויות משורטטות תחילה באמצעות חריטה, לעיתים עמוקה ופעמים אחרות שטחית מאוד.
הפאנל השני.
מול הפאנל הגדול הזה יש עוד אחד שכנראה היו מצוירים בו מספר דמויות, אך כיום ניתן לזהות רק פרה וביזון. ההשערה היא שלציורים יש מטרה פולחנית לשיפור הציד.
דמוי אנוש.
בשנת 2000 התגלתה בחלק העמוק והבלתי נגיש ביותר של המערה דמות של צורה אנושית, תערובת של אישה וגבר. תיארוך פחמן-14 הוכיח שזהו הציור העתיק ביותר, בן 33,000 שנים בערך. חלק מהמדענים טוענים כי את הציור עשה האדם הניאנדרטלי אם כי סברה זו לא הוכחה.
חפצים נוספים.
מלבד הציורים, השתמרו בצורה מושלמת כמה חפצים מתקופת התרבות המגדלנית. החשובים שבהם הם כמה חכות עשויות מעצם וראש עז מגולף מקרן של אייל.
מרכז אמנות הסלע של טיטו בוסטייו.
במרץ 2011 נחנך מרכז אמנות הסלע טיטו בוסטייו (Centro de Arte Rupestre Tito Bustillo), פרויקט מוזיאוני להפצת וקידום אמנות הסלע הפלאוליתית של אסטוריאס. המרכז נמצא 250 מטרים מהמערה על שטח של 6,500 מטרים רבועים ב-3 מפלסים: קומת הכניסה, קומת מרכז אמנות וקומת תצפית.
המוזיאון משלב מערכות אורקוליות, שבאמצעות טכנולוגיות חדשות ומערכות אינטראקטיביות מודרניות, נועדו להנגיש תוכן אמנותי והיסטורי.
לינדה קארדליני
משושה שבתאי
משושה שבתאי הוא ענן בצורת משושה, הנמצא בקוטבו הצפוני של כוכב הלכת שבתאי, אשר כנראה מורכב מזרם סילון של גזי אטמוספירה הנעים בכ-2342 קמ"ש. אורך צלעות המשושה הם 14,500 ק"מ בקירוב, כ-2,000 ק"מ יותר מקוטרו של כדור הארץ. רוחב המשושה הוא 29,000 ק"מ וגובהו כנראה כ-300 ק"מ בקירוב.
המשושה התגלה במהלך תוכנית וויאג'ר ב-1981 ולאחר מכן נחקר שנית על ידי הגשושית קאסיני ב-2006, כאשר צבעו השתנה מכחול לזהוב במהלך אותן שנים.
בקוטבו הדרומי של שבתאי אין משושה, כפי שהראה טלסקופ החלל האבל, אלא מערבולת. קיימת מערבולת נוספת במרכז המשושה הצפוני. קיימות השערות רבות למקור צורת המשושה העוסקות בזרימה טורבולנטית באטמוספירת שבתאי.
קלונגו
מחוז קלונגו (באנגלית, בסווהילי: Kalungu) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קלונגו.
רקע כללי.
היסטוריה.