ברעות ישנן שבע מסגרות של וועדות וענפים אותן מרכזים חניכי קבוצת י"א, המובילה באופן מסורתי את פעילות חברת הנעורים. כל צוות רכזים ורכזות מקבל ליווי מחבר צוות המחנכים. הוועדות והענפים נפגשים אחת לשבוע, ומהווים את אחד מעמודי התווך של הפעילות החברתית ברעות.
את פגישות הוועדה והענף מנהלים הרכזים, והם אחראים ומעצבים את סדר היום ומטרות הפעולה. הוועדות והענפים עוסקים בתחומי עניין ויצירה מגוונים, המאפשרים לחניכי חברת הנעורים להתנסות בשורה של כישורים ויכולות חדשים, על מנת לפתח בהם אינטליגנציות מרובות. הוועדות שמות דגש על יצירת פעילות חברתית. הענפים לעומתן, מכוונים לעשייה הקשורה בתוצר, ובחלק מן המקרים אף בניהול מוצר שניתן למכור ולקבל רווח כספי תמורתו, המושקע על ידי חברי הענף באופן חוזר בפעילות ובציוד. חברי הענף מנהלים אותו יחד ומקבלים החלטות באופן משותף על כיוון הפעולה שלהם. הם מתנסים בניהול תקציב ועבודה הדומים למפעל קואופרטיבי, כאשר הרווחים מחולקים יחד ואינם מוזרמים לכיסו הפרטי של איש.
בתחילת כל שנה חינוכית מחליטים חניכי רעות איזה ועדות וענפים ברצונם לקיים במהלך השנה. על פי רוב, נמשכת עבודת הוועדות והענפים משנה שעברה, אך לעיתים מחליטים לערוך שינויים בהתאם לצרכים ולרצונות של חבריהן. כפי שניתן להבחין, למסורות הקיימות ברעות משקל רב בסדר הקיום שלה.
כיום פועלות הוועדות הבאות: ועדת תרבות, ועדת תקשורת, ועדה צופית, ועדת אמצ"ש (פעילות אמצע שבוע).
הענפים הפועלים הם: ענף מאפייה, ענף הגברה-תאורה וענף פרויקטים.
פורומים דמוקרטים.
בהתאם לעיקרון הפרדת שלוש הרשויות בדמוקרטיה פרלמנטרית, מתקיימות ברעות שלוש רשויות, הקרויות 'צוותים', ובכל אחת מהן מתקיים עיקרון אחר מתוך אחת הרשויות, המובילות את תהליך קבלת ההחלטות וההתנהלות השוטפת בחברת הנעורים. את שלושת הצוותים מרכזים חניכים משכבת הגיל הבוגרת ביותר, קבוצת י"ב.
צוות הסכם.
מורכב משני נציגים מכל קבוצה משכבות י' עד יב'. צוות הסכם אמון על כתיבת ההסכם הנחתם בתחילת כל שנה בין שלושת הגורמים: החניכים, המחנכים והקהילה, המיוצגת בדרך כלל על ידי ההורים. בהסכם מוגדרות הנורמות ונקבעים החוקים המוסכמים על מי שנכנס בשערי רעות. חתימה על ההסכם מהווה אישור לכך שכל הצדדים מכירים ומקבלים על עצמם את עקרונותיו. התפיסה החינוכית גורסת, כי כאשר חניך או חניכה עוברים על ההסכם, הם מוציאים עצמם מפעילות בחברת הנעורים. על מנת לחזור לפעילות ברעות עליהם להפגש עם צוות הסכם, החושב יחד איתם על האופן ההולם בו הם יכולים לחזור. צוות הסכם יכול להוות גם צוות גישור כאשר נוצרים סכסוך או מתיחות בין חניכים או קבוצות של חניכים.
הפרלמנט.
הפרלמנט הוא צוות נציגותי המורכב משני חניכים מכל קבוצה, ואמון על קבלת החלטות השוטפת, הנוגעת לחברת הנעורים. כאשר הפרלמנט מתכנס, יכולים חבריו לבחור את הנושאים שיעלו על סדר היום של 'מועצת חכמים'- מליאה כללית של כל חניכי חברת הנעורים. ב'מועצת החכמים' מקיימים הצבעה בקלפי על החלטה מסוימת. לקראת כל הצבעה מתקיים דיון בנושא בקבוצות מעורבות, אשר בו מוצגות (לרוב) שתי חלופות, עליהן מצביעים בקלפי. למשל, בתחילת שנה חינוכית, מכנס הפרלמנט את מועצת החכמים על מנת להחליט האם להאריך את ימי הפעילות או ליצור יותר הפרדה בפעילויות של הגו"צ ('גוף צעיר': ז'-ט') או הגו"ב ('גוף בוגר': י'-יב').
פורום רכזים.
פורום בו יושבים כל רכזי הוועדות והענפים ברעות, מורכב בעיקר מחברי קבוצת י"א. פורום רכזים אחראי על הפעילות השוטפת והיומיומית ברעות. הוא נפגש על מנת לקיים שיתוף עמיתים- לחלוק יחד בחוויית ההובלה, לחשוב במשותף איך ניתן לשפר אותה, ולתמוך בשותפים בהתמודדות עם שינויים וצרכים העולים מתוך המציאות של חברת הנעורים. למשל, קבוצה מסוימת החליטה ביום רביעי, שהיא לא מארגנת פעילות לערב שישי הקרוב. במקרה כזה על פורום רכזים להתכנס ולהחליט יחד על פתרון לעניין, ולהוציאו לפועל.
מקום הצוות בתוך חברת הנעורים.
הצוות החינוכי ברעות מורכב ממחנכי הקבוצות, 12 במספר, ושלושה בעלי תפקידים: מנהלת, רכזת חברתית, ורכזת ארגונית. משימתו של הצוות החינוכי היא לתת מענה חינוכי לשאלות ולדילמות העולות בכל עת לגביי מידת האוטונומיה של החניכים, ולהוביל את הקו החינוכי והתפעולי של חברת הנעורים. הצוות נדרש לגבש עמדה משותפת בנוגע להצבת גבולות, שהיא אחד מנקודות ההתמודדות העיקריות שלו עם החניכים. כל דילמה חינוכית ומענה לה, יוצרים רובד נוסף בבניית מערך התגובות והמענים שהצוות לומד לתת לסוגיות שעולות מתוך החיים ברעות. בדומה למתכונת בקרב החניכים, שואפת התנהלות הצוות לאופי דמוקרטי ככל האפשר, על ידי קבלת החלטות משותפת ומיעוט 'הנחתות' מלמעלה, ייעוץ ושיקוף של המציאות והיחסים בתוך צוותי השכבות והצוות ככלל. את הצוות מובילים המנהלת, הרכזת החברתית, והרכזת הארגונית. חלוקת האחריות ביניהם מתבססת על כך, שהמנהלת מובילה את האקלים הארגוני ואת אופן קבלת ההחלטות, הרכזת החברתית בונה את התהליכים החינוכיים ומלווה את הצוותים השונים של המחנכים, והרכזת הארגונית מנחה ומקדמת ענייני בירוקרטיה, אדמיניסטרציה ותפעול שוטף.
הקשר לקהילה.
הורים.
ההורים הם האחראים הבלעדיים על ילדיהם גם כאשר הם מחוץ לבית. מתוך ראייה זו, רעות מעודדת את ההורים להיות מעורבים בחיי ילדיהם ולהיות מעורבים בנעשה בה. חברת הנעורים מאמינה בחשיבות עקרון אחדות גורמי החינוך, הנשען על שיטת החינוך של השומר הצעיר. חיים עומר ניסח אותו בספרו "הסמכות החדשה", בתארו את משולש היחסים ההכרחי בקשר שבין הורים, מורים ותלמידים. שיתוף הפעולה עם ההורים וצוות בית הספר מהווה עוגן משמעותי עבור תחושת הביטחון של החניכים, היכולת שלהם לתת אמון בעולם המבוגרים, והזכות שלהם לקבל מסר אחיד כלפיי הגבולות שישנם למעשיהם. זאת לעומת מצב שגורמי החינוך זורעים תחושת בלבול ופירוד, כאשר כל מסגרת מעבירה מסר סותר לזה של רעותה. שיתוף פעולה בין מחנכים, מורים והורים מסוגל להטמיע בקרב החניכים את תחושה כי הם חשובים ונחשבים, בעלי ערך ומוגנים, וזאת על מנת לחזק אצלם את האמון בגורמי החינוך וחבריהם לקבוצת השווים.
הקשר בין רעות למועדון הנעורים בקיבוץ ולתנועות הנוער.
חברת הנעורים פועלת במקביל למסגרות חברתיות-קהילתיות נוספות במועצה: מועדוני הנעורים בקיבוצים וביישובים, ותנועות הנוער. רעות רואה עצמה שותפה של אותן מסגרות ומבקשת להיות מתואמת איתן. מועדוני הנעורים מהווים את הקשר של החניכים לקיבוציהם ולקהילות ביישובים, ופעילותם ניכרת במיוחד בתקופת החופשים. שלוש תנועות נוער פעולות במועצה האזורית מגידו: השומר הצעיר, בני עקיבא והצופים. תנועות הנוער מהוות את עמוד השדרה הערכי, הפוליטי והזהותי של מערכת החינוך. חברת הנעורים רואה חשיבות רבה בפעילותן, ומעודדת את חניכיה לקחת חלק בפעילות, אשר לא פעם מסוגלת להעניק מרכיבים שרעות איננה נותנת להם מענה, כמו מסגרת העברת פעולות של 'נוער מחנך נוער', מחנות וטיולים ארציים ויציאה למסגרות של הגשמה. כמסגרת מועצתית, פתוחה רעות לשיתופי פעולה ומעודדת את תנועות הנוער לקחת חלק בפעילות השוטפת בחברת הנעורים ולהשתמש במתקניה.
קלוואריה (ליטא)
כייבל
פלאוטילה נלי
פלאוטילה נלי (באיטלקית: Plautilla Nelli; 1524, פירנצה – 1588, פירנצה), הייתה נזירה ציירת, הציירת הידועה הראשונה בפירנצה.
רקע.
נשים אמניות היו נדירות ביותר בתקופת הרנסאנס. ההכשרה של אמנים באותה תקופה הייתה כשוליות בסדנאות. אבל לפי מנהגי התקופה נשים לא יכלו להתקבל לסדנאות אלו, משום שהדבר היה עלול לפגוע בצניעותן. לעומת זאת דווקא מנזרי הנשים של אותה תקופה, בהיותם קהילות נשים סגורות, "מוגנות מהסכנות לתומתן", אפשרו לנשים התפתחות בתחום היצירה הן בספרות והן באמנות הפלסטית
. המנזר שאליו השתייכה פלאוטינלה נוהל על ידי נזירים דומיניקנים ובראשם ג'ירולמו סבונרולה. סבונרולה קידם את הרעיון של ציור יצירות דתיות על ידי נשים וכך הפך המנזר למרכז של נזירות-ציירות. ג'ורג'ו וזארי בספרו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר" מציין כציירות נזירות, בנוסף לפלאוטינלה, את אנטוניה אוצ'לו (בתו של הצייר פאולו אוצ'לו. הנזיר הדומיניקני סרפינו רצי בספרו על אותו מנזר הזכיר עוד נזירות-ציירות שפעלו שם: אגטה טרבלסי, דיוניסיה ניקוליני, פרודנצה קמבי, מרינה רוג'ירי ומריה אנגליקה רצי .
קורות חייה.
נולדה בסוף שנת 1524 למשפחה פלורנטינית אמידה. היא הוטבלה ב-29 בינואר 1529 בשם פוליסנה מרגריטה (Pulisena Margherita). אביה, פיירו דה לוקה נלי, היה סוחר אריגים.
כשהייתה נערה נפטרה אמא ואביה נישא בשנית. לאחר מכן, בגיל 14, הפכה לנזירה ושינתה את שמה לפלאוטילה. היא הצטרפה למנזר הדומיניקני ע"ש סנטה קתרינה מסיינה. במהלך חייה אף שימשה שלוש פעמים בתפקיד אם המנזר.
במנזר פיתחה את כישרון הציור שלה. היא גם הקימה סדנה שאיפשרה לנזירות נוספות להכשיר עצמן כציירות. העבודות שלה ושל תלמידות הסדנה היו פופולריות מאוד בפירנצה וההכנסות ממכירתן תרמו לקיום המנזר.
פלאוטילה נשארה במנזר עד מותה ב-1588.
יצירתה.
פלאוטינלה הייתה יוצרת פורייה מאוד, ציירה מיניאטורות וגם תמונות גדולות ממדים, כולן יצירות דתיות.
היא הושפעה מעבודותיהם של הציירים-הנזירים פרא ברתולומאו ופרא פאולינו , שסקיצות ורישומים שלהם נשמרו במנזר שלה. אוטודידקטית לימדה את עצמה לצייר תוך העתקת סקיצות ורישומים אלו.