כשליילה מתעוררת מהחוויה שעברה, היא מוצאת את המומיה של איה במערה, ולוקחת טיפות מהדם שלה כדי לשחזר את זיכרונותיה של איה, אך לא מדווחת על הגילויים וההתקדמות בחקירה ל"אבסטרגו" בזמן שחברתה דיאנה מפצירה בה לעשות זאת, אך ליילה לא מקשיבה לה.
כשליילה מתעוררת שוב, היא מתעוררת לשמיעת צעקות של חברתה דיאנה, הצועקת לליילה שהיא צריכה עזרה, ושהחיילים של "אבסטרגו" הגיעו אליה במטרה להרוג אותה משום שליילה לא דיווחה לאבסטרגו על הגילויים שלה, שניות ספורות לאחר מכן, חיילים של "יחידת סיגמה" מגיעים גם אל המערה שנמצאת בה ליילה, במטרה להרוג אותה.
בזכות הכישורים שקיבלה ליילה בזמן ששהתה במכונת "האנימוס", היא מצליחה להתגבר על החיילים ולנטרל אותם, אך דיאנה כנראה מתה על ידי החיילים. מיד לאחר מכן, ליילה מקליטה הקלטה שבה היא מספרת את כל מה שקרה לה מאז שניסתה להתקבל לפרויקט האנימוס, והיא מצטערת שהיא לא הקשיבה לחברתה, לאחר מכן ליילה חוזרת שוב ל"אנימוס".
בפעם האחרונה שליילה מתעוררת, יושב מולה וויליאם מיילס, אביו של דזמונד מיילס, שמשמיע לה את ההקלטה, בנוסף, הוא מציע לליילה להצטרף למתנקשים כדי שתוכל להצטרף ל"פרויקט האנימוס" שלהם ולהיות אחת מהם, וגם בשביל נקמה בסופיה ריקין. ליילה מסכימה, אך עדיין לא מוכנה להצטרף רשמית לאחוות המתנקשים.
שעה לאחר מכן, השניים עוזבים את המערה יחד לאלכסנדריה בהליקופטר.
הרחבות למשחק (DLC):
The Hidden Ones (הנחבאים):
"הנחבאים" הוא סיפור הרחבה ששופך אור נוסף על עלייתם של אחוות המתנקשים. סיפור זה מתרחש 4 שנים אחרי אירועי המשחק המרכזי, סיפור זה עוסק באותה דמות ראשית, באייק, אשר מביא את באייק לאזור חצי האי סיני, שם הוא צריך לחקור את ההתנגשות בין המורדים לכובשים הרומיים. בנוסף לפרק הסיפור החדש, The Hidden Ones מציג מגוון של פריטים חדשים עבור השחקן לרכוש, כולל תלבושות, שני סטים של נשקים נדירים, סוסים חדשים, וכלי נשק אחרים. הרחבה זו נותנת לשחקן את האפשרות להגיע לרמה 45 כאשר ללא ההרחבה הרמה המקסימלית היא 40.
הרחבה זו נוספה למשחק ב - 23/1/2018.
The Curse of the Pharos (קללת הפרעונים) :
ההרחבה השנייה היא מסע חדש, בעיר ת'יבס. קללה עתיקה, המאיימת על הארץ בגלל שוד קברי אלים שנעשה על ידי בני אדם. "קללת הפרעונים" המבוססת על המיתולוגיה המצרית, מציבה את השחקן נגד פרעונים מפורסמים וחיות מצריות, בזמן שבאייק מגלה את הגורם שהביא לחיים שליטים מתים לחיים. הרחבה זו נותנת לשחקן את האפשרות להגיע לרמה 55. כמו ב "הנחבאים", ההרחבה מוסיפה בגדים חדשים, ציוד וכלי נשק, סביב המיתולוגיה המצרית העתיקה. הרחבה זו נוספה למשחק ב - 13/3/2018.
משחקיות.
במשחק קיימים שינויים רבים בהשוואה למשחקים הקודמים, כאשר המשימות הם ליניאריות עם סט של מטלות שצריך להשלים בשביל להתקדם בסיפור. מחוץ למסגרת המשימות, השחקנים יכולים לנוע באופן חופשי במצרים ברגל, בסירה, או כאשר הם בוחרים לרכב על סוס, גמל, או מרכבה. במשחק זה חוזרת האפשרות לעלות על מבנים גבוהים שיאפשרו להרחיב חלקים מהמפה ולהרחיב את שטח התעופה של הנשר "Senu", ומערכת הקרב השתנתה לחלוטין.
במשחק גם יש בזיזות קברים ולחימה ימית.
למשחק הוסף מצב חינוכי שמאפשר לשחק את המשחק ללא קרבות אלא לחקור את מצרים וללמוד על תרבותה.
דבר נוסף שהתווסף למשחק, אפשרות "מצב תמונה" המאפשרת לשחקן לעצור את התמונה ולעצב אותה כרצונו כדי שיוכל לעצב את מצרים היפה עד כמה שאפשר.
מריה גבריאלה, דוכסית בבוואריה
מריה גבריאלה מבוואריה (מגרמנית Marie Gabriele Herzogin in Bayern ; 9 באוקטובר 1878 - 24 באוקטובר 1912), הייתה נכדתו של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואשתו של רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה.
ביוגרפיה.
מריה גבריאלה נולדה ב-9 באוקטובר 1878 בטגרנזי, לקרל תאודור, דוכס בבוואריה ולמריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל בתם של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואדליידה מלוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג. מריה גבריאלה גדלה בטירת פוסנהופן, והיה לה ילדות מאושרת, אותה חלקה עם אחותה אליזבת, והיא גילתה נטייה לציור.
ב-10 ביולי 1900 התחתנה מריה גבריאלה במינכן עם דודנה רופרכט, נסיך בוואריה, והשתתף בה יואכים, נסיך פרוסיה בשם אביו וילהלם השני, קיסר גרמניה. לאחר חתונתם התגוררו בני הזוג בבמברג, שם שכנה יחידתו של רופרכט.
בני הזוג טיילו הרבה, ובשנת 1903 ערכו טיול ביפן, ושבו לגרמניה דרך ארצות הברית. הנסיעה הייתה לצורך מדעי, וליווה אותם פרופסור מאוניברסיטת מינכן. מריה שהייתה חובבת מדע וטבע, כמו גם שירה ומוזיקה, כתבה בהתלהבות על המסע. בעת שהותם ביפן חלתה מריה גבריאלה, ובעת שובם לבוואריה היא נותחה עקב דלקת התוספתן, אולם החלימה מכך במהירות.
ב-24 באוקטובר 1912 מתה מריה גבריאלה בסורנטו באיטליה, כתוצאה מאי-ספיקת כליות. בשנת 1913 הוכתר חמיה כלודוויג השלישי, מלך בוואריה, אולם בעלה לא עלה אחריו לשלטון, עקב ביטול המונרכיה בתום מלחמת העולם הראשונה בעקבות המהפכה הגרמנית. בשנת 1918 התחתן בעלה שנית, עם בת דודתה אנטוניה, נסיכת לוקסמבורג.
משפחתה.
ב-10 ביולי 1900 התחתנה מריה גבריאלה עם רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
רוג'דה פילאט
יוסף יצחק בלינוב
הרב יוסף יצחק בלינוב (נולד בי' באלול תשכ"א, 22 באוגוסט 1961) הוא ראש ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בכפר חב"ד, רב מרכז העיר בני ברק, ראש אב בית דין ובית הוראה 'מורשת משה' בית ההוראה המרכזי של בני ברק, וראש כולל להוראה ומכון הוצאה לאור "פעמי יעקב".
ביוגרפיה.
נולד בפריז לשיינא רבקה ולרב מרדכי בלינוב, אב בית דין ועד רבני ליובאוויטש בצרפת.
למד בישיבת תומכי תמימים בברינואה ובישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770. בשנת תשמ"ג נסע בשליחות הרבי מלובביץ' לשמש כר"מ ראשי בישיבה גדולה של חב"ד בקזבלנקה, מרוקו.
בסיון תשמ"ה נישא לנחמה דינה בת הרב משה יהודא ליב לנדא, ולאחר מכן למד בכולל צמח צדק בירושלים. במסגרת הכולל, היה מעורכי קובץ "יגדיל תורה" וקובצי "הערות וביאורים בשולחן ערוך הרב".
בקיץ תשמ"ו התחיל לשמש כראש כולל להוראה פעמי יעקב שנפתח לזכרו של הרב יעקב לנדא. בראשותו יוצא ירחון תורני-הלכתי "פעמי יעקב".
בב' בסיוון תשס"א הכתירו חמיו לשמש כרב מרכז העיר בני ברק, במעמד הרב שמואל וואזנר, האדמו"ר מקאליב ועוד.
הרב בלינוב משמש כאב בית דין וראש "לשכת הלכה למעשה" בבית ההוראה שהקים חמיו ונקרא לאחר פטירתו על שמו "מורשת משה", כן אחראי על מחלקת העירוב בבני ברק. הוא ניהל גם חלקים במערכת הכשר הרב לנדא, ועזב בקיץ תשע"ג בשל חילוקי דעות עם גורמים במערכת. בנוסף משמש הרב בלינוב כרב קהילת חב"ד בבני ברק המונה כשלוש מאות משפחות.
כמו כן משמש כחבר ההנהלה הרוחנית של תלמוד תורה 'בני מנחם' חב"ד בבני ברק.
בכ"ו תמוז ה'תשע"ט התמנה לראש ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בכפר חב"ד.
משפחתו.
נשוי לנחמה דינה לנדא, אב לשמונה ומתגורר בבני ברק.
מבניו:
חתניו:
אחיו:
מספריו.
בנוסף לזה ערך והוציא לאור כמה ספרים של אביו.
מגדל הדרום
מגדל הדרום הוא בניין רב-קומות אשר משמש למגורים וממוקם בסטוקהולם בירת שוודיה. תחילה, תוכנן הבניין לכלול כ-40 קומות אך כאשר בנייתו הסתיימה בשנת 1997 הוא כלל רק 24 והגיע לגובה של 86 מטרים. מגדל הדרום חולק ביחד עם מגדל סקטסקראפן את התואר בניין המגורים הגבוה ביותר בסטוקהולם.
הבניין עוצב על ידי האדריכל הדני הנינג לארסן אך הוא עזב את הפרויקט במחאה על הפשרות שנעשו במהלך הבנייה.
ציפי שוחט
ציפי (ציפורה) שוחט היא עיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בשטייר, שבאוסטריה לרבקה והילל טננבאום.
גדלה תחילה בשכונת כפר שלם, שבתל אביב, ואחר כך ברמת גן, בה התגוררה חלק עיקרי מחייה. למדה בתיכון בליך. בוגרת אוניברסיטת תל אביב במגמות תיאטרון וקולנוע וטלוויזיה.
עבדה כעיתונאית בידיעות אחרונות במשך ארבע שנים. החל מ-1990, עבדה בעיתון הארץ ככתבת התרבות בעיתון וסיקרה את שלל תחומי התרבות: מחול, אמנות פלסטית, מוזיקה, אופרה ובמיוחד תיאטרון. הייתה מבקרת תיאטרון וכתבה תחקירים.
בשנים 1992–1993 הנחתה את תוכנית הטלוויזיה "בין הכיסאות", מגזין בנושא משפחה וחברה, בערוץ הראשון.
בשנת 1997 תבע אותה ואת העיתון פסנתרן בשם גילארד לרנר בגין הוצאת לשון הרע, על סך של 1.2 מיליון שקל. בשלהי שנת 1995 ניהל לרנר מסע פרסום לקידום סדרת קונצרטים ופסטיבל, אותו כינה "פסטיבל הפסנתר" ואת עצמו הציג כ"נסיך הפסנתרנים". כשבוע לפני הקונצרט הראשון נכווה בכף ידו, ונאלץ לבטל את הפסטיבל ולהשיב לרוכשי הכרטיסים את כספם. הביטול גרר מספר כתבות לא מחמיאות בעיתונות, במסגרתן נשאלה השאלה מיהו אותו "נסיך" ולאן הוא נעלם, ביניהם כתבה של ציפי שוחט. התביעה נדחתה וכן תביעה דומה שהגיש נגד דוד ויצטום ורשות השידור.
היא פרשה מעיתון הארץ בתום 22 שנות כתיבה בשנת 2012.
חיים אישיים.
הייתה נשואה ליהודה שוחט, שהיה מורה למתמטיקה ומנהל מכללת מקס פיין, ונפטר בשנת 2010. אם לשני בנים. בנה הצעיר הוא המלחין, המנצח והפסנתרן, גיל שוחט.
מתגוררת בתל אביב.
בשם בתי
בְּשֵׁם בִּתִּי (בצרפתית: Au Nom de Ma Fille) הוא סרט דרמה בהפקה צרפתית-גרמנית משנת 2016. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי – פרשת קלינקה במברסקי, שתחילתה בשנת 1982.
עלילת הסרט.
בשנת 1982, מקבל אנדרה במברסקי הודעה טלפונית מאת גרושתו על דבר מות בתם בת הארבע-עשרה קלינקה, בזמן ששהתה ביחד עם אחיה בגרמניה אצל אמה, הנשואה בשנית לרופא בשם דיטריך קרומבך. נאמר לו כי הילדה מתה כתוצאה מתאונה, אך האב חושד ומבקש לחקור את סיבת המוות.