במרס 1953 נשא אוד לאשה את חיה לבית אדלר, ילידת ירושלים. אמה, שרה לבית רוטר עלתה ארצה כחלוצה מהונגריה ביום בו פרצה מלחמת העולם השנייה. הזוג הצעיר השתקע בירושלים ונולדו להם שני בנים ובת,11 נכדים ונין אחד. חיה הייתה גננת וניהלה גן ילדים ממלכתי במרכז ירושלים. לימים, התגלה שברל שרד ושוחרר ממחנה עבודה על ידי הסובייטים. ברל חזר לפולין התחתן ונולדו להם שני ילדים, בן ובת. . אוד יצר קשר טלפוני עם אחיו והזמין אותו לבקר בישראל, והאחים נפגשו בשנת 1987. ברל לא גילה לילדיו כי יש לו אח בישראל וכי ביקר אותו בישראל; במקרה, התגלה לבן של ברל שלאביו יש משפחה בישראל. אוד שכנע את אחיינו לעלות ארצה עם משפחתו. ברל ואשתו ביקרו מספר פעמים בישראל. ברל נפטר בשנת 2012.
ספר על חייו ופעילותו.
ספר זה של הביוגרפיה של אשר אוד לא הופק ביוזמת המשפחה או חברים אלא, על ידי תלמידי- התיכון והוריהם אשר יצאו במשלחת לפולין לביקור לימודי על השואה של יהודי פולין. יציאת המשלחת אורגנה על ידי בית הספר התיכון מור במכבים רעות שהשתתף בהפקת הביוגרפיה. יעל יושפה, בשם ההורים, הקדימה מבוא לספר הביוגרפיה והסבירה את המניעים להפקה בלתי רגילה זו. וכך היא כתבה:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:יקירי ירושלים]]
[[קטגוריה:ניצולי השואה]]
[[קטגוריה:ישראלים ילידי פולין]]
[[קטגוריה:בוגרי כפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון]]
[[קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות]]
[[קטגוריה:מדליקי משואה ביום השואה]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016]]
עונת 1973/1974 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1973/1974 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה העונה ה-20 של הליגה. הליגה כללה 12 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל רמת גן והפועל חיפה. בעקבות מלחמת יום הכיפורים תחילת הליגה נדחתה. העונה הסדירה החלה ב-6 במרץ 1974 הסתיימה ב-5 ביולי 1974 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם החמישית ברציפות.
בעונה זו לא היו יורדות, עקב ההחלטה להגדיל את מספר הקבוצות בליגה הלאומית בעונה הבאה ל-14 קבוצות.
הפועל ניר דוד/בית אלפא התפרקה בסוף העונה והתאחדה עם הפועל עפולה שעקב כך זכתה במקומה בליגה הלאומית לעונה הבאה.
מרור הגינה
אצטדיון טוויקנהאם
אצטדיון טוויקנהאם (באנגלית: Twickenham Stadium) הוא אצטדיון רוגבי הממוקם בשכונת טוויקנהאם, אשר ברובע ריצ'מונד שעל התמזה שבלונדון, בירת אנגליה. האצטדיון מונה 82,000 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון השני בגודלו בממלכה המאוחדת, אחרי אצטדיון ומבלי, והרביעי בגודלו באירופה.
האצטדיון משמש בעיקר לתחרויות רוגבי מקומיות ובינלאומיות, וכן לקיום הופעות חיות. באצטדיון שוכן מוזיאון הרוגבי העולמי.
היסטוריה.
בעקבות עליית הפופולריות של ענף הרוגבי באנגליה, רכש הרוגבי פוטבול יוניון (איגוד הרוגבי האנגלי) בשנת 1907 שטח אשר שימש עד אז לגידול כרוב, תמורת כ-5,500 פאונד, לטובת בניית אצטדיון רוגבי חדש. האצטדיון נחנך ב-2 באוקטובר 1909 במשחק בין הרלקווין וריצ'מונד הלונדוניות. ב-15 בינואר 1910 נערך באצטדיון המשחק הבינלאומי הראשון, בו התמודדה נבחרת אנגליה מול נבחרת ויילס. בשנת 1926 נערך באצטדיון טורניר מידלסקס הראשון (רוגבי שביעיות). בשנת 1927 נערך באצטדיון לראשונה ה-Varsity Match השנתי, אשר מפגיש באופן מסורתי, החל משנת 1872, את נבחרות הרוגבי של אוניברסיטת קיימברידג' ואוניברסיטת אוקספורד.
האצטדיון לקח חלק באירוח גביע העולם ברוגבי בשנים 1991, 1999 ו-2015. באליפויות של 1991 ו-2015 אירח האצטדיון גם את משחק הגמר של הטורניר.
במהלך השנים עבר האצטדיון שינויים רבים ותכולתו הורחבה מספר פעמים. כיום מכיל האצטדיון 82,000 מקומות ישיבה מקורים בשלושה מפלסים.
במהלך השנים אירח האצטדיון הופעות חיות של אמנים רבים, ביניהם: ריהאנה, איירון מיידן, בריאן אדמס, בון ג'ובי, ג'נסיס, יו 2, ביונסה, הרולינג סטונז, הפוליס, האיגלס, ליידי גאגא, אר.אי.אם. ועוד.
הספרייה המרכזית ע&quot;ש אלישר
הספרייה המרכזית ע"ש אלישר היא הגוף המרכזי במערך ספריות הטכניון ולה תפקיד דואלי: לספק תשתית לפעילות המקצועית עבור כלל ספריות הטכניון ולספק שירותי קהל מגוונים למשתמשיה השונים. הספרייה המרכזית מהווה את הסמכות המקצועית הקובעת מדיניות, נהלים והנחיות עבודה לכלל הספריות בטכניון. בניין הספרייה המרכזית ממוקם בלב קמפוס נווה שאנן בחיפה. הוא נבנה בכספים שתרם קולונל יחיאל אלישר ועל כן הספרייה קרויה על שמו.
רקע.
עם הקמת הטכניון בשנת 1924, בקמפוס ההיסטורי בשכונת הדר הכרמל, הוקמה ספרייה אשר פיתחה אוספים בתחומי הדעת שנלמדו ונחקרו בטכניון. בשנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה ה-20 עברו מרבית הפקולטות מהקמפוס ההיסטורי לקמפוס חדש בשכונת נווה שאנן ואז הוקמו בבנייני הפקולטות ספריות מחקר קטנות, כדי לקרב את האוסף המחקרי לאנשי הסגל, זאת בנוסף לספרייה המרכזית אשר ריכזה את רכש הספרות, הקיטלוג, המיון ואספקת המאמרים עבור כל הספריות הקטנות בפקולטות. בשנת 1965 עברה הספרייה המרכזית לקמפוס החדש בנווה שאנן, עם הקמת בניין ייעודי לספרייה בלב הקמפוס, על-שם קולונל יחיאל אלישר, אשר תרם את הכספים להקמת הבניין ועל כן הספרייה קרויה על שמו. בתרומות כספיות נוספות שהתקבלו מאלישר הספרייה הורחבה בשנת 1969 ושופצה בשנת 1982. בשנים 2020-2021 נעשו שוב שיפוצים בבניין הספרייה. אוספי ספרים שהיו באולמות הקריאה פונו לארכיון הספרייה ואולמות הקריאה הוסבו למרכז מידע ולמידה הכולל אוסף ספרי לימוד, אוסף ספרות יפה וספרייה חברתית, מערכות טכנולוגיות המספקות מידע במסכי מגע, מתחמי לימוד ופנאי מגוונים, חדרי לימוד בקבוצות, אזור השאלה והחזרת ספרים באופן עצמאי ושירותי מידענות והדרכה. מרכז המידע והלמידה רוהט מחדש והספרייה נפתחה שוב לקהל ב-13 ביוני 2021.
בניין הספרייה נבנה בסגנון הברוטליזם בתכנונם של האדריכלים אריה שרון ובנימין אידלסון והוא כולל אולמות קריאה בשלושה מפלסים וקומת מסד שנועדה לשמש לאחסון הספרים. מרחבי הלימוד באולמות הקריאה כוללים מתחמי לימוד שונים ונמצאים בהם ספרים בשימוש גבוה, כגון ספרי עיון, ספרי לימוד, ספרי יעץ וספרי קריאה. בקומת המסד של הבניין מרוכזים אוספים שנבחרו לשימור ארוך טווח מפאת חשיבותם המחקרית וההיסטורית והיא מהווה ארכיון אוספים היסטורי. בקומה זו נשמרים ספרים שמידת השימוש בהם מועטה, כתבי עת היסטוריים ואוסף התזות. בקומה זו הוקם חדר בקרת אקלים בו נשמרים אוספי הארכיון ההיסטורי של הטכניון, ספרים יקרי ערך, עתיקים ונדירים. קיימים עוד כמה אוספים היסטוריים ייחודיים החל מהמחצית השנייה של המאה ה-20, כדוגמת אוסף דוחות מחקר שנכתבו בטכניון, אוסף חוברות לימוד ותרגול שהופקו על ידי אגודת הסטודנטים בטכניון, אוסף פרסומי הטכניון, והאוספים ההיסטוריים של ארכיון אגף בינוי ותחזוקה וארכיון תזמורת הטכניון. במבואת הכניסה לספרייה הוקמה גלריה המציגה תערוכות מתחלפות הקשורות לעולמות התוכן של הטכניון, ובעתיד תיפתח בה גם קפיטריה. על פי נתוני הניטור שהספרייה מבצעת פוקדים את הספרייה כאלפיים איש ביום.
הספרייה המרכזית משמשת כספריית הפקדה לתזות לתואר דוקטורט (PhD), לתואר שני במדעים (MSc), ולתואר דוקטור לרפואה (MD) שנכתבו בטכניון. החל משנת 2006 התזות מופקדות בפורמט אלקטרוני בנוסף לגרסה המודפסת. בשנת 2016 הוחלט על הפקדת גרסה אלקטרונית בלבד. התזות מונגשות בטקסט מלא ברשת הטכניון ובעתיד תתאפשר גישה חופשית גם ברשת האינטרנט.
ועדת הספרייה היא גוף רשמי במינוי סנאט הטכניון. תפקידה לדון ולייעץ להנהלת הטכניון בענייני מדיניות פיתוח הספריות, תקציבים וכח אדם. הוועדה מורכבת מסגן המשנה הבכיר לנשיא, שלושה פרופסורים ומנהל הספרייה המרכזית.
תחומי פעילות.
הספרייה המרכזית כוללת ארבעה תחומים המהווים את בסיס הפעילות, קובעים את המדיניות ונותנים שירות לכלל מערך הספריות בטכניון.
תחום מערכות מידע.
תחום זה אחראי על מערכות המידע והתשתית הטכנולוגית לכלל הספריות.
שירותים ופיתוחים נוספים:
תחום שירותי קהל.
תחום זה אחראי על כל השירותים הניתנים לקהל המשתמשים בספריות הטכניון.
תחום תפעול ולוגיסטיקה.
תחום זה אחראי על כח האדם, קיטלוג, לוגיסטיקה ובניין הספרייה המרכזית.
תחומי אחריות נוספים:
גלריית תמונות.
תמונות לאחר שיפוץ הספרייה בשנת 2021.
די. ג'יי. סילי
דניס ג'רום "די. ג'יי." סילי (באנגלית: Dennis Jerome "D. J." Seeley; נולד ב-28 בנובמבר 1989) הוא שחקן כדורסל אמריקאי שמשחק בעמדות הקלע והרכז בקבוצת באיירן מינכן בליגת העל הגרמנית וביורוליג.
קריירה.
סילי שיחק בשנותיו בליגת המכללות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפולרטון.
בשנת 2013 ניגש סילי לדראפט ה-NBA, אך הוא לא נבחר ולכן חתם ברדניצ'קי קרגוייבץ הסרבית, שם שיחק עד לאמצע העונה, אז חתם במאדי ביירות מהבונדסליגה הגרמנית בכדורסל.
את עונת 2014/15 העביר סילי בדלאוור 87', קבוצת הבת של פילדלפיה 76' בליגת הפיתוח. לאחר שסילי לא קיבל חוזה ב-NBA הוא עבר לקראת סוף העונה למנרסה מליגת העל הספרדית.
בתחילת עונת 2015/16 חתם סילי בבשיקטש, אך בחלון ההעברות באמצע העונה עבר לגראן קנריה, והוביל את הקבוצה לחצי גמר היורוקאפ, שם הפסידה לגלטסראיי, שזכתה במפעל בתום העונה.
בקיץ 2016 חתם סילי במכבי תל אביב לעונה אחת עם אופציה לאחת נוספת.
ב-27 ביוני 2017 חתם סילי בגראן קנריה. ב-18 באוגוסט 2018 חתם סילי בריטאס וילנה. ב-29 ביולי 2019 חתם בסרגוסה באסקט.
צ'ארלס פרגוסון