לאחר המלחמה חזרו יהודים לעיר, אולם תחת המשטר הקומוניסטי נמנעה כל פעילות דתית יהודית. רק לאחר נפילת ברית המועצות ועצמאות אוקראינה ב-1991, קמו מחדש מוסדות הקהילה, כולל מוסדות חינוך קטנים.
ב-1995 שלח ארגון הג'וינט לקהילה את הרב נועם שלזינגר אשר שיקם את החיים הדתיים היהודים בעיר. מ-1997 החליף אותו שליח חב"ד, הרב נחום ערנטרוי.
כיום, מונה הקהילה היהודית כ-10,000 יהודים בעיר ובמחוז. ברשות הקהילה היהודית קיימים בית ספר וגן ילדים מהמתקדמים והמצטיינים בעיר. ב-2012 הוקם בית כנסת ומרכז קהילתי חדש במרכז העיר, אשר החליף את בית הכנסת הישן שהוקם לפני 120 שנה ברחוב טורגנייבה 22. הקהילה מנהלת גם את הפעילות היהודית בערים ברדיאנסק ומליטופול.
ניו וייב
זאפורוז'יה
רבנו יונה
לודגר
לודגר (Liudger) היה מיסיונר פריזי שחי במאה השמינית והתשעית לספירה. הוא יסד את המנזר הגדול בוורדן (Werden) ואת המנזר בהלמשטדט (Helmstedt). לודגר היה ההגמון הראשון של העיר מינסטר.
חייו.
לודגר (או לודגרוס) נולד בשנת 742 לספירה באוטרכט (שנמצאת כיום בהולנד) למשפחה נוצרית מהאצולה הפריזית. כבר בשנות ילדותו הוא הוכן לחיי כמורה. הוא התחיל את לימודי התאולוגיה בעיר הולדתו, ובגיל 24 נשלח ליורק, שם למד אצל אחד המלומדים המפורסמים של זמנו, אלקווין (Alkuin). מתחים בין שני השבטים הגרמאניים, הפריזים והאנגלים, הכריחו את לודגר לחזור לאוטרכט בשנת 772.
לאחר שהוסמך ככומר, נשלח לודגר למסעו לנצר את הפריזים והסקסונים. בזמן מרד הסקסונים נגד קרל הגדול, עלה המיסיונר הצעיר לרגל לרומא ומונטה קאסינו. עם חזרתו הוא נשלח על ידי קרל הגדול להמשיך להטביל את השבטים הגרמאניים. הוא יסד את מנזר ורדן בשנת 799. ב־30 במרץ 805 הוא הוכתר כהגמון הראשון של מינסטר וזאת על ידי הארכיבישוף של קלן. לודגר נפטר ב-26 במרץ 809 בעת שביקר את אחת מקהילותיו ליד העיר בילרבק (Billerbeck). לודגר קבור במנזר אותו יסד בוורדן.
בניגוד לדרכו המקובלת של קרל הגדול לנצר את הגרמאנים בכוח, חתר לודגר לכוח המילה. הוא גם לא הסתפק בניצור הנסיכים והאצולה אלא דאג לשכנע את העם עצמו.
אבק (פירושונים)
שארל חילו
שארל חילו (בערבית: شارل الحلو; 25 בספטמבר 1913 – 7 בינואר 2001) היה פוליטיקאי לבנוני שכיהן כנשיא לבנון בשנים 1964–1970.
ביוגרפיה.
חילו נולד בביירות למשפחה מארונית מבעבדה. סיים בהצטיינות את אוניברסיטת סנט ג'וזף בביירות ב-1929 והשלים לימודי משפטים ב-1934. חילו היה איש עסקים מצליח וייסד בלבנון שני עיתונים בצרפתית - L'Eclair du Nord ו- Le Jour. ב-1936 הוא נכנס לראשונה לזירה הפוליטית כשהצטרף לפייר ג'ומאייל בהקמת מפלגת הפלנגות. חילוקי הדעות שלו עם ג'ומאייל, עם זאת, הובילו מאוחר יותר לפרישתו מהמפלגה.
תפקידו הרשמי הראשון של חילו היה כשגריר לותיקן בשנת 1947. לאחר מכן שימש כשר הבריאות והמשפטים בשנים 1954–1955, וכשר החינוך (1964). כבן טיפוחיו של פואד שהאב, הוא נבחר על ידי הפרלמנט הלבנוני להחליף אותו בנשיאות ב-1964.
את תקופת נשיאותו של חילו אפיינה צמיחה כלכלית משמעותית, שנפגמה רק בשל קריסת אינטרה בנק ב-1966, ואי יכולתה של לבנון להימנע ממעורבות בסכסוך הישראלי-ערבי. מלחמת ששת הימים ב-1967 העלתה מחדש את השסעים בחברה הלבנונית. מוסלמים רבים דרשו כי לבנון תצטרף למאמץ המלחמתי הערבי, בעוד מרבית הנוצרים ביקשו להימנע מהמלחמה. חילו הצליח לשמור את לבנון מחוץ ללחימה, למעט תקיפת אוויר אחת, אך לא הצליח להשקיט את המתחים הפנימיים שזו יצרה. בבחירות לפרלמנט של שנת 1968 נוצרו שני גושים בעלי שלושים מושבים כל אחד - האחד פרו-ערבי ובראשו רשיד כראמי, והשני פרו-מערבי בהנהגת הנשיא לשעבר כמיל שמעון, פייר ג'ומאייל וריימונד אדה.
הממשלה הלבנונית ניצבה גם מול קריאת התיגר של הארגונים הפלסטיניים בדרום המדינה, והתנגשויות בין צבא לבנון לבין כוחות אש"ף הפכו תכופות יותר ויותר. חילו ניסה להתמודד מול דרישותיהם של הפלסטינים, אך משהבין כי לא יוכל להביא לסיום ההתקוממות באופן צבאי, הסכים לחתום על הסכם קהיר ב-1969, שהתיר למחבלים הפלסטינים לתקוף את ישראל מבסיסיהם בשטח לבנון. חילו קיווה כי הסכמתו זו תגרום לפלסטינים להסתפק בתקיפת ישראל, ותסיר את לחציהם מעל ממשלתו הוא. תקוותו התבדתה והפלסטינים רק החריפו את תקיפותיהם כלפי לבנון עצמה.
ב-1970 מינה חילו את אליאס סארקיס ליורשו בתפקיד, אך הוא הפסיד בבחירות באספה הלאומית, בקול אחד, לטובת סולימאן פרנג'יה. בניגוד לנשיאים קודמים, שנותרו פעילים בזירה הפוליטית גם לאחר תום כהונתם, בחר חילו להיעלם מהחיים הציבוריים. הוא המשיך לעסוק במפעלי רווחה, ועזר לייסד רשת בתי תמחוי לקשישים.
חילו נפטר מהתקף לב ב-7 בינואר 2001, בגיל 87.
ועידת בילטמור
ערוץ לוגי
הרברט לואיס סמואל
תורת הערך
תורת הערך (באנגלית: Prospect theory) היא תאוריה המתארת התנהגות אנושית בקבלת החלטות תחת תנאי אי-ודאות. התורה פותחה על ידי דניאל כהנמן ועמוס טברסקי ולה שימושים רבים בפסיכולוגיה חברתית ובכלכלה התנהגותית. התורה פותחה תוך מחקר ניסויי של התנהגות, והייתה אחת מהתאוריות הראשונות אשר השתמשו במחקר מסוג זה כדי לתאר התנהגות כלכלית.
בעקבות פיתוח התורה הוענק בשנת 2002 פרס נובל בכלכלה לדניאל כהנמן.
בניגוד לתאוריות קודמות אחד מהאלמנטים היסודיים של התורה הוא שבעת קבלת החלטה אנשים שוקלים רווח והפסד בצורה לא סימטרית. לפי התיאוריה, בני אדם נותנים משקל יותר גדול להפסד מאשר לרווח, ולכן יפחדו יותר להפסיד מאשר לא להרוויח. מסקנה זו נוגדת תאוריות המבוססות על התנהגות אנושית רציונלית הנובעת ממודלים מתמטיים שבהם להפסד ולרווח ערך ומשקל זהה.
התיאוריה פורסמה בשנת 1979 בכתב העת Econometrica. בשנת 2020 התבצע מחקר אשר שיחזר את הרוב המוחלט של ממצאיהם של כהנמן וטברסקי על מדגם נרחב הכולל מעל 4000 נבדקים מ-19 מדינות שונות.
רקע.
לפי תאוריית תוחלת התועלת (להלן), אשר פותחה על ידי ג'ון פון נוימן ואוסקר מורגנשטרן, אנשים רציונליים אמורים בעת קבלת החלטות תחת סיכון, לבחור את החלופה בעלת התוחלת הגבוהה ביותר. כך למשל, כאשר הם צריכים לבחור בין קבלת מתנה בשווי 4,000 שקלים בהסתברות 75% לבין קבלת מתנה בשווי 3,000 בוודאות, הם אמורים לבחור בשתי האופציות באותה מידה, כיוון שהתועלת של שתי החלופות שווה. תאוריה זו שלטה באנליזה של קבלת החלטות תחת אי ודאות והייתה מקובלת כמודל הנורמטיבי לבחירה בין חלופות וכמודל תיאורי להתנהגות כלכלית. לכן היה נהוג לחשוב שאנשים הגיוניים יפעלו לפי אקסיומות התאוריה.
כהנמן וטברסקי ביצעו ניסויים אשר הראו שאנשים לא מתנהגים בהכרח לפי תאוריה זו, והבחירות שלהם אינן בהכרח רציונליות. תורת הערך נועדה להסביר את הסטיות מההתנהגות המתבקשת לפי תיאורית תוחלת התועלת. על פי תורת הערך, אנשים נוהגים לתת משקלים שגויים להחלטות תחת אי ודאות ביחס להחלטות תחת ודאות. אפקט הוודאות מטה את החלטת מקבל ההחלטות אם יש ודאות. אף על פי שאין תצוגת ההחלטה אמורה להשפיע על מקבל ההחלטה, אנשים נוטים לשנות החלטתם לפי תצוגת האפשרויות. בתורת הערך, ניתנו משקלים שונים כדי לשחזר החלטות אלו ולמדל את ההחלטות שמקבלים אנשים, לפי תפישתם.
מושגי היסוד של התיאוריה.
בבחירה בין חלופות, אנשים משקללים את הערך של כל חלופה ברמת ההסתברות להשיגה, ובוחרים בחלופה שהיא בעלת התוצאה הגבוהה מביניהם. הכפלת הערך הסובייקטיבי בהסתברות מאפשר למשל להתאים ללקוח תוכנית חיסכון עם סיכון בהתאם למעמדו הכלכלי. התוצאה עשויה לנבא באיזה מהתוכניות הלקוח יראה הצעה משתלמת עבורו.
בתורת הערך ישנן שתי פונקציות המרכיבות את תהליך קבלת ההחלטה:
חישוב ערך החלופה בתורת הערך נעשה לפי הנוסחה: formula_3
תוחלת התועלת.
ניתן להציג קבלת החלטות תחת אי ודאות כסיכוי או כהימור. סיכוי formula_4 מציין תוצאה formula_5 עם הסתברות formula_6, כאשר סכום ההסתברויות שווה ל-formula_7. לפי תיאורית תוחלת הערך לבחירה בין חלופות מבוססת על שלושה עקרונות:
האקסיומות לפי נוימן ומורגנשטיין שמקבל החלטות רציונלי ינהג לפיהן הן : טרנזיטיביות, אי תלות ואי תלות בבסיס.
אי תלות בבסיס – האקסיומה מניחה כי מקבל החלטות רציונלי לא ישנה את החלטתו בין הימור רב שלבי עם מספר שלבי הסתברויות או הימור חד שלבי עם הסתברות משוכללת זהה.
לדוגמה: שני הימורים: א. הטלת קובייה וזכייה ב-10 ש"ח אם התוצאה היא מספר זוגי, אחרת הפסד. ב. הטלת מטבע פעמיים וזכייה ב-10 ש"ח אם בשתי ההטלות תהיה תוצאה זהה. שני ההימורים זהים, בשניהם הסתברות של 0.5 לזכות או להפסיד ולכן מקבל החלטות יהיה אדיש בין שני ההימורים. אם הבחירה בין שני ההימורים תוצג בפני כמות גדולה של פרטים (מקבלי החלטות) תהיה התפלגות אחידה בבחירה בין שני ההימורים.
כמו כן, גם כאשר ההסתברויות שונות בין 2 אפשרויות, נצפה לקבל תוצאות זהות בין מקבלי ההחלטות אם נחלק/נכפיל את ההסתברויות בקבוע, כלומר, הסתברויות של 0.1 או 0.02 או הסתברויות של 1 או 0.2 (הכפלה ב-10) – נצפה על-פי תוחלת התועלת לקבל תוצאות דומות.
מאפייני התאוריה:
תורת הערך.
הראשון שניסה לשנות את תאוריית תוחלת התועלת היה מרקוביץ' (1952). מרקוביץ' הגדיר רווחים והפסדים במקום מצב כספי סופי, דבר שנמצא נכון במחקרים אמפיריים לאחר מכן. פונקציית התועלת שהגדיר הייתה קמורה וקעורה בשני המקרים, רווחים והפסדים. למרות זאת, נמצאו סתירות לתאוריה זו.