בית הבטון הוא בית משאבות בן שתי קומות שנמצא במקורות הירקון סמוך לכפר הבפטיסטים. הוא נקרא כך מפני שבבנייתו נעשה השימוש הראשון בבטון בארץ ישראל. המבנה נבנה בשנת 1912 על ידי חברת "פלשתינה" בבעלותו של בצלאל יפה, על מנת לספק מים לפרדסי המושבה פתח תקווה והסביבה.
היסטוריה.
בשנת 1911 חתם בצלאל יפה על חוזה עם ועד המושבה פתח תקווה לאספקת מים. לאחר מכן הקים את חברת "פלשתינה".
בשנת 1912 החלה בניית המבנה. היזם, דניאל ליכטנשטיין, שהיה הראשון שהביא לארץ ישראל ב-1910 את שיטת הבנייה בבטון, שכנע את יפה להקים את בית המשאבה מבטון. אדריכל המבנה היה גדליהו וילבושביץ, שלמרות יעודו התעשייתי של המבנה, תכנן אותו בסגנון האקלקטי כהצהרה מודרנית וחדשנית.
חידוש נוסף בבית הבטון, מלבד השימוש בבטון, היו המשאבות הצנטריפוגליות ומנועי הדיזל החדשים אותם הביא לארץ ישראל נתן שיפריס עובד החברה.
המחסור בנפט עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 גרם להפסקת פעילות בית המשאבות זמן קצר לאחר הפעלתו.
לאחר מותו של בצלאל יפה נמכר המבנה לחברת "ירקון" שהייתה בבעלות "חברת החשמל א"י". בית הבטון היה פעיל עד שנות ה-70 של המאה ה-20 ומאז ננטש. כיום, ניתן להבחין בו לצידו הדרומי של כביש 5. כמו כן, מסלול שביל ישראל עובר בסמוך אליו.
ניורון
בורך ליזרוביץ'
אלכסנדרו גראור
אלכסנדרו גראור (רומנית: Alexandru Graur; 9 ביולי 1900–1988) היה בלשן יהודי רומני, כיהן כפרופסור באוניברסיטת בוקרשט, והיה חבר האקדמיה הרומנית.
קורות חיים.
גראור נולד בשם אלכסנדרו בראואר בבוטושאן, בצפון מזרח רומניה, בצפון חבל מולדובה, כאחד מילדיהם של לזר בראואר, מנהל חשבונות ושל אשתו, ז'אנט לבית לנדסקו.
מוצא משפחת בראואר או ברויאר היה במערב הונגריה. נציגים מפורסמים של המשפחה היו הרב שלמה זלמן ברויאר חתנו של רש"ר הירש ורב הקהילה החרדית בעיירה פאפה והרב יצחק ברויאר, ממייסדי אגודת ישראל. אביו של גראור היה צאצא לפלג המשפחה שהתיישב ברומניה. האם, בתו של הרב אברהם לנדסקרונר, הייתה מיוחסת למשפחת המלומדים סניילביץ', מתוכה בלטו מבקר הספרות הנריק סניילביץ' והמתמטיקאי סימיון סניילביץ'.
גראור היה בוגר הפקולטה לספרות ופילוסופיה של בוקרשט בתחום הבלשנות הקלאסית והשפה הרומנית. בשנים 1924–1929 היה בפריז, צרפת תלמידו של הבלשן המפורסם אנטואן מייה. הוסמך בבית הספר ללימודים גבוהים וקיבל דוקטורט מאוניברסיטת סורבון. הוא שב לבוקרשט ועסק בהוראה ומחקר.
בין השנים 1941 - 1944, בתקופת שואת יהודי רומניה, גראור הקים וניהל את בית הספר התיכון היהודי הפרטי, שיועד לתלמידים היהודים שסולקו מבתי הספר הרומנים. לאחר מלחמת העולם השנייה שולב בחינוך הגבוה. בשנת 1955 התקבל כחבר האקדמיה הרומנית. בין השנים 1954–1956 היה דקאן הפקולטה לבלשנות. בין השנים 1955–1974 היה מנהל הוצאת האקדמיה. בין השנים 1958–1988 היה נשיא החברה ללימודים קלאסיים.
גראור פרסם עבודות רבות, ביניהן: "הערות אטימולוגיות "Note etimologice, "אטימולוגיה רומנית" Etimologii româneşti, "התפתחות השפה הרומנית" Evoluţia limbii române, "לימודי בלשנות כללית" Studii de lingvistică generală, "ספר קטן לללימוד אורתוגרפיה" Mic tratat de ortografie, "מלכודות השפה הרומנית" Capcanele limbii române ועוד.
היה נשוי לאמנית ניאגה ובנו דומיטרו היה לעיתונאי ספורט ואיש טלוויזיה מוערך. בין תלמידיו נמנו ינקו פישר, מריוס סאלה ואחרים.
אלזוס גראואר
ממלכת אוסטרו הונגריה
הגיון אבסורדי
בית הבובות באושוויץ
GIGO (ראשי התיבות של: Garbage In, Garbage Out, בתרגום חופשי: "קלט זבל, פלט זבל") מונח מעולם מדעי המחשב המתייחס למצב בו קלט שגוי שהוזן לתוכנית מחשב או לפונקציה מבלי לוודא את נכונותו יוביל לפלט שגוי.
המונח משמש בהשאלה גם לתיאור של קבלת החלטות שגויות על בסיס מידע שגוי או חסר.
בתחום התוכנה, על מנת להימנע מהתופעה מקובל לבצע בדיקות תקינות והגבלות על נתוני הקלט בכניסה לפונקציה.
אטימולוגיה.
המונח מבוסס על משקל של מונחים מוכרים.
מתחום מדעי המחשב:
מתחום הבקרה:
פיש
אגודת הסטודנטים אוניברסיטת ת&quot;א
גאוגרפיה של אוסטריה
אוסטריה היא רפובליקה ללא מוצא אל הים במרכז אירופה, אשר חלק ניכר ממנה מכוסה הרים. הרפובליקה גובלת במדינות רבות, לאורך גבול של 2,563 קילומטר: ממערב שווייץ (לאורך 164 ק"מ) וליכטנשטיין (35 ק"מ); מצפון גרמניה (784 ק"מ), צ'כיה (362 ק"מ) וסלובקיה (91 ק"מ); ממזרח הונגריה (346 ק"מ); ומדרום סלובניה (311 ק"מ) ואיטליה (430 ק"מ). צורת גבולות המדינה היא כעין אגס, שקצהו המערבי הוא מעין פרוזדור צר וארוך שרוחבו המרבי הוא כ-60 ק"מ, אשר נמצא בין המדינות גרמניה, שווייץ ואיטליה, וחלקו השני, המהווה את רוב המדינה, הוא מעין עיגול. אורכה המרבי של המדינה הוא 560 ק"מ ורוחבה המרבי הוא 280 ק"מ.
שטחה הכולל של המדינה הוא 83,859 קילומטר רבוע, ובכך היא המדינה ה-115 בגודלה בעולם. 1.3% משטחה מכוסה מים, 62% מכוסה בהרים (בעיקר הרי האלפים) ו-32% נמוך יחסית ופורה יותר, הודות לנהר הדנובה. הנקודה הגבוהה ביותר באוסטריה הוא הר גרוסגלוקנר, המתנשא לגובה של 3,797 מטר.
את הקצה המערבי והמזרחי של אוסטריה מעטרים שני מקווי מים גדולים - נויזידלרזה וימת קונסטנץ. הראשון, נויזידלרזה, הוא אגם ערבתי, ואילו השני הוא ימה אלפינית אופיינית. עובדה זו ממחישה את הגיוון בין אזוריה השונים של אוסטריה.
מאז 1918 מחולקת אוסטריה רשמית לתשע מדינות פדרליות (ראו: מדינות אוסטריה): בחלקה המערבי פורארלברג וטירול, ובמזרחי קרינתיה, זלצבורג, שטיריה, אוסטריה תחתית, אוסטריה עילית, וינה ובורגנלנד.
פני השטח.
ניתן לחלק את אוסטריה לשלושה אזורים גאוגרפים שונים: הגדול מביניהם הוא אזור הרי האלפים המכסה 62% מהשטח, השני בגודלו הוא עמק הדנובה הפורה, ומצפון לו נמצא החלק הקטן ביותר, הרי רכס יער בוהמיה, המהווה רק 10% משטחה של אוסטריה.
נהר הדנובה.
הדנובה נובע באזור היער השחור (Schwarzwald) בגרמניה ונשפך לים השחור כדלתה בתחום רומניה. נהר זה הוא אחד מנתיבי המים הבינלאומיים החשובים ביותר, מכיוון שזהו הנהר היחיד הזורם ממרכז אירופה לכיוון מזרח. באוסטריה הנהר יוצר עמק גדול ופורה, המנקז לתוכו את כל הרי אוסטריה וסביבתו. הנהר החשוב ביותר שזורם אל הדנובה בתחום אוסטריה הוא נהר אנס.
הרי האלפים.
שלושה רכסים עיקריים של הרי האלפים - האלפים המרכז-מזרחיים, רכס האלפים הגיריים הצפוני, ורכס האלפים הגיריים הדרומיים הם הרכסים אשר נמצאים בתחומי אוסטריה.
האלפים המרכזיים, אשר מורכבים בעיקר מבסיס גרניט, הם הרכס הגדול והגבוה ביותר באוסטריה. רכס זה חוצה את אוסטריה מטירול ועד גבול אוסטריה תחתית ושטיריה, ומכילים בתוכם את רכסי הוהה טאורן והאלפים האצטליים אשר מכוסים בקרחוני עד.
רכס האלפים הגיריים הצפוני, שמשתרע מפורארלברג דרך מדינת זלצבורג לאורך הגבול עם גרמניה ודרך אוסטריה תחתית ואוסטריה עילית לכיוון וינה, ורכס האלפים הגיריים הדרומי, על גבול קרינתיה-סלובניה, עשויים בעיקר מאבני גיר ודולומיט.
רכס יער בוהמיה.
רכס הגרניט המיוער של יער בוהמיה, רכס הרים נמוך, בעל רמות חשופות ומוכות-רוחות ואקלים קר וקשה מאוד, ממוקם בצפון עמק הדנובה ומהווה 10% משטח אוסטריה. מלבד אוסטריה הוא עובר גם במדינות צ'כיה וגרמניה.
מאפיינים גאוגרפים.
הרים.
ההרים הם המאפיין הבולט ביותר של אוסטריה. כ-62% מהמדינה מכוסה הרים, אשר רובם והעיקריים ביניהם הם הרי האלפים, אך מצפון-מזרח נמצאים גם רכס יער בוהמיה וחלק קטן מהרי הקרפטים. מבחינה תיירותית ההרים מהווים בעיקר מוקד סקי חשוב. הרי האלפים שבתחום אוסטריה נפרשים בשלושה רכסים עיקריים: האלפים המרכז-מזרחיים, רכס האלפים הגיריים הצפוני ורכס האלפים הגיריים הדרומי. שלושה רכסים אלו מתחלקים לארבעה רכסי-משנה: הוהה טאורן, נידרה טאורן, רכס יער וינה והאלפים האצטליים. הנקודה הגבוהה ביותר באוסטריה היא הר גרוסגלוקנר, הנמצא ברכס הטאורן הגבוה. להלן רשימת 10 ההרים הגבוהים ביותר באוסטריה:
אגמים.
אוסטריה זרועה באגמים רבים, מימות ערבה במזרח ועד ימות אלפיניות במערב. האגם הגדול ביותר באוסטריה הוא נויזידלרזה, השוכן על גבול אוסטריה-הונגריה, במדינה הפדרלית בורגנלנד, ומשתרע על 315 קמ"ר, כש-240 קמ"ר מן האגם נמצא בתחום אוסטריה. לאחר מכן מגיעים האגמים אטר עם 46 קמ"ר וטראון עם 24 קמ"ר שבאוסטריה עילית. חלק קטן מן ימת קונסטנץ השוכנת במשולש הגבולות של גרמניה, שווייץ ואוסטריה, וגודלה מסתכם ב-536 קמ"ר, נמצא בתחום אוסטריה, בקצה מדינת פורארלברג.
מבחינת תיירות הקיץ באוסטריה האגמים הסמוכים להרים מהווים את הפופולריים יותר, בייחוד ימות קרינתיה וימות אזור הנופש זלצקמרגוט. בין הידועים שבאגמים אלו ניתן למנות את אגמי ורטר, מילשטטר, אוסיאך והאגם הלבן בקרינתיה, ומונדזה ווולפגנגזה בזלצקמרגוט.
נהרות.
רוב שטח אוסטריה, 80,566 קמ"ר, מתנקז מזרחה על ידי נהרות אל תוך נהר הדנובה ומשם לים השחור, ורק חלק קטן מן השטח מתנקז צפונה אל נהרות הריין (2,366 קמ"ר) והאלבה (918 קמ"ר), ומשם לים הצפוני. להלן רשימת הנהרות הגדולים לפי אזור הניקוז שלהם:
יובלי הדנובה לפי אזורי הניקוז שלהם באוסטריה:
נהרות הנשפכים לים הצפוני:
גאוגרפיה אנושית.
שימושי הקרקע.