ב-24 במרץ 2019 שוחרר ניוטון מהפנתרס לאחר 9 שנים בקבוצה. ביולי 2020 חתם על חוזה מינימום לעונה אחת בניו אינגלנד פטריוטס. את העונה סיים עם שמונה טאצ'דאונים במסירה ועוד 12 בריצה, הקבוצה סיימה במאזן של 7–9 והחמיצה את הפלייאוף. לקראת פתיחת עונת 2021 נופה מסגל הקבוצה והצטרף שוב לקרוליינה פנתרס.
סטטיסטיקה בולטת.
מעודכן לסוף עונת 2020:
עונה סדירה.
מקרא טבלה:
Att - ניסיונות מסירה, Comp - מסירות מוצלחות, Pct - שיעור מסירות מוצלחות, Yds - כמות יארדים במסירה, Y/A - כמות יארדים לניסיון מסירה, TD - טאצ'דאונים במסירה, Int - מסירות שנחטפו, Rtg - קוורטרבק רייטינג (מדד יעילות), Avg - ממוצע יארדים לניסיון ריצה, Sack - סאק (הפלה על ידי ההגנה), Yds - כמות יארדים שאבדו כתוצאה מההפלות, Fum - השמטות כדור, Lost - השמטות שהובילו לאיבוד כדור.
מוניטור (CRA)
מוניטור (אנגלית: Clinical Research Associate; CRA) הוא מקצוע בתחום המחקר הקליני בבני אדם המתמקד במחקר רפואי. עבודת המוניטור מתבצעת במסגרות שונות כגון חברות תרופות, מכוני מחקר רפואיים וגופים ממשלתיים. מוניטור נדרש להיות בעל תואר פרא-רפואי, לרוב ישנן דרישות להסמכה רלוונטית וכן על המוניטור להיות בקיא ברגולציה המקומית. משימות המוניטור העיקריות הוגדרו על ידי ה-GCP.
משימתו המרכזית של המוניטור היא לנטר את המחקר הקליני, כלומר על המוניטור לוודא כי מבצעי המחקר הקליני פועלים לפי דרישות פרוטוקול המחקר,
עליו עוד לבדוק את פעילות המרכז המבצע את המחקר (בתי חולים / מרפאות), בנוסף לבצע ביקורים במרכזי המחקר, לעבור ולאשר את המידע הנאסף במהלך המחקר - CRF) Case Report Forms) (וכן עליו להיות בקשר מתמיד עם מתאמי המחקר והחוקרים הראשיים).
בנוסף לכך, המוניטור אחראי להבטיח הגנה על הזכויות, הבטיחות והרווחה של המטופלים בכל המחקרים הקליניים. כמו כן, על המוניטור לוודא כי הנתונים שנאספו הם מהימנים אמיתיים ונכונים וכן שכל תופעות הלוואי במהלך המחקר הקליני מתועדות ומדווחות כנדרש.
ריינר בונהוף
ריינר בונהוף (בגרמנית: Rainer Bonhof, נולד ב-29 במרץ 1952 באמריך אם ריין שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי, ונחשב לאחד השחקנים המעוטרים ביותר בתולדות הכדורגל הגרמני. בונהוף מכהן כיום (2015) כסגן נשיא המועדון בורוסיה מנשנגלדבך.
קריירת מועדונים.
בורוסיה מנשנגלדבך.
בונהוף החל את קריירת הבוגרים שלו בבורוסיה מנשנגלדבך בשנת 1970, והפך במהרה לחלק מקבוצה שזכתה בתארים רבים בשנות ה-70 ונחשבה לאחת הקבוצות המובילות של הכדורגל הגרמני. בונהוף הצטיין בבעיטת כדורים חופשיים ובהוצאות חוץ ארוכות, ובשמונה עונותיו בבורוסיה מנשנגלדבך זכה עמה בארבע אליפויות הבונדסליגה ופעמיים סיים במקום השני. בונהוף זכה עם הקבוצה פעם אחת בגביע הגרמני, ופעם אחת בסופר קאפ הגרמני. גם בזירה האירופית נחל בונהוף הצלחות, כאשר זכה עם בורוסיה מנשנגלדבך בגביע אופ"א בשנת 1975 לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על טוונטה ההולנדית. בונהוף ידע גם אכזבות במדי המועדון, כאשר קבוצתו הפסידה בגמר גביע אופ"א בשנת 1973 במפגש כפול לליברפול, וכעבור ארבע שנים הפסידה שוב לליברפול, הפעם בתוצאה 3-1 בגמר גביע אירופה לאלופות, וגם לבוקה ג'וניורס בגמר הגביע הביניבשתי בתוצאה 5-2. בשנת 1978, לאחר שמונה עונות במנשנגלאדבך, עזב בונהוף את המועדון, לאחר שצבר 231 הופעות בבונדסליגה, בהן הבקיע 42 שערים.
ולנסיה.
לאחר מונדיאל 1978 עבר בונהוף לוולנסיה, כאשר הוסרה מגבלה שמנעה משחקנים המשחקים בליגות שאינן הבונדסליגה לשחק בנבחרת גרמניה המערבית. בונהוף עבר לוולנסיה מעט אחרי שחברו לבורוסיה מנשנגלדבך אולי שטיליקה עבר לריאל מדריד. בונהוף שיחק שנתיים במועדון הספרדי, בהן כבש עשרה שערים ב-61 הופעות בליגה. עם ולנסיה זכה בונהוף בגביע המלך בשנת 1979 ובגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1980, לאחר ניצחון בגמר מול ארסנל בבעיטות הכרעה, שבונהוף הבקיע אחת מהן.
פ.צ. קלן והרטה ברלין.
לאחר שנתיים בספרד, חזר בונהוף לבונדסליגה וחתם בפ.צ. קלן, שם שיחק שלוש עונות, וכבש 14 שערים ב-74 הופעות. עם קלן זכה בונהוף בגביע הגרמני בשנת 1983, ובשנת 1982 סיים עם הקבוצה במקום השני בבונדסליגה. בשנת 1983 עבר שטיליקה להרטה ברלין, אך נאלץ לפרוש באותה שנה בגין פציעה לאחר שש הופעות בלבד במדי הקבוצה, כאשר היה בן 31.
קריירה בינלאומית.
בונהוף שיחק בנבחרת גרמניה המערבית החל משנת 1972, וייצג את מדינתו בחמישה טורנירים גדולים. בונהוף זכה עם נבחרתו ביורו 1972 לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ברית המועצות, ובמונדיאל 1974, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת הולנד. בונהוף הפסיד עם נבחרתו בגמר יורו 1976 לנבחרת צ'כוסלובקיה למרות שהבקיע בבעיטות ההכרעה, ובמונדיאל 1978 הודח עם נבחרתו בשלב הבתים השני. בשנת 1980 זכה בונהוף בתואר הבינלאומי השלישי שלו עם הנבחרת, כאשר זכה ביורו 1980. למונדיאל 1982 בונהוף לא קיבל זימון, על אף הצלחתו באותה עונה בפ.צ. קלן, ולמעשה הופעתו האחרונה בנבחרת הייתה בשנת 1981. סך הכל בונהוף כבש תשעה שערים ב-53 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית.
לאחר הפרישה.
בונהוף קיבל רישיון לאמן בשנת 1988, ובשנת 1990 מונה לעוזרו של ברטי פוגטס באימון נבחרת גרמניה. בתפקיד זה החזיק בונהוף שמונה שנים, ולאחר מכן החל לאמן את נבחרת גרמניה הצעירה, ואחר כך את בורוסיה מנשנגלדבך. בהמשך אימן את נבחרת כווית, ואת נבחרת סקוטלנד הצעירה. לאחר מכן מונה לסקאוט בצ'לסי, אך ההתקשרות הופסקה לאחר זמן קצר.
החל משנת 2009 מכהן בונהוף כסגן נשיא בורוסיה מנשנגלדבך.
הגביע האוסטרי
הגביע האוסטרי (בגרמנית: ÖFB-Cup) הוא תחרות כדורגל שנתית, שנערכת על ידי התאחדות הכדורגל האוסטרית (ÖFB). במהלך עונת 2008/09, אוסטריה וינה זכתה בטורניר בפעם ה-27, יותר מכל מועדון אחר.
היסטוריה.
הגביע מתקיים מעונת 1918/1919, למעט הזמן של האנשלוס בין 1939 ל-1945 והתקופה שבין 1950 ל-1958, כאשר התחרות נחשבה עניין קטן. מפני שאוסטריה ארחה את יורו 2008, רק קבוצות מהליגה האוסטרית הראשונה (הליגה השנייה באוסטריה) או ליגות התחתונות לקחו חלק בגביע האוסטרי בעונת 2007/2008.
עד לשנת 2010, הטורניר נקרא על שם נותן החסות הראשי שלו (האחרון זה המבשלת האוסטרית סטיגל). מאז, הטורניר כבר נערך תחת המוטו "מטרות לאירופה" (בגרמנית:"Tore für Europa") להדגיש כי זה הוא הדרך המהירה ביותר לקבוצות האוסטריות להעפיל לליגה האירופית (6-7 משחקים, בהתאם לחלוקה של המועדון).
שיאנית הזכיות בגביע האוסטרי היא אוסטריה וינה, שזכתה בתואר 27 פעמים. מחזיקת הגביע הנוכחית (2022) היא רד בול זלצבורג.
משחקי הגמר.
ביאורים:
ביצועים לפי קבוצות.
הערות:
אברהם סכנין
אברהם (אברשה) סכנין (1 בינואר 1905, כ"ד בטבת תרס"ה – 17 במאי 1986, ח' באייר תשמ"ו) היה סגן ראש עיריית חיפה, חבר מועצת העיר, יקיר העיר חיפה ואסיר ציון.
ביוגרפיה.
אברהם סכנין נולד בשם אברשה סכנין בפולטבה שבאימפריה הרוסית. בשנת 1920, כתלמיד בגיל 15, הצטרף לתנועה הציונית. שנתיים לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917 החלו רדיפות נגד התנועה הציונית. בהיותו חבר ועד גלילי של הנוער הציוני וסטודנט באוניברסיטת חרקוב להנדסה נעצר ב-2 בספטמבר 1924 בעיר חרקוב באוקראינה, מחוסר הוכחות שוחרר אחרי שלושה חודשים בבית הסוהר באוקראינה. אחרי מספר חודשים עזב את לימודיו באוניברסיטה בחרקוב ונסע לפי הוראות של הנוער הציוני לויניצה וביקר בעשרות מקומות, בהם הייתה פעילות של הנוער הציוני. בשנת 1925 נבחר כחבר המרכז של הנוער הציוני המורכב מ-5 חברים, שמושבו היה בעיר מוסקבה. שנת 1925 הייתה שנת השיא של הנוער הציוני כאשר היו לנוער הציוני למעלה מ-5,000 חברים.
במרץ 1926 נאסר בלנינגרד, בוועידה של תנועת הנוער הציוני שבה השתתפו כ-20 צירים מאזורי ברית המועצות. שני חברי המרכז של התנועה הציונית מישה ויסברג ואברהם סכנין נאסרו לכשלוש שנים בכלא בסיביר ללא משפט. אחרי מאסרו, במאי 1929 גורש לאשחבד. במשך כמה חודשים לאחר שסירב לתת הצהרה שהוא עוזב את התנועה הציונית גורש לאזור אסיה התיכונית למשך שבע שנים יחד עם אסירי ציון נוספים. בשנת 1933, הוא הגיע לעיר טשקנט, שבה היו נפגשים עם אסירי ציון אחרים. בעיר זו הוא הכיר את מסיה דרביצקי, אסירת ציון גם היא והתחתן איתה.
בשנת 1935 נולדה בתו, ומסיה ובתו קיבלו רשות לעזוב את ברית המועצות לארץ ישראל, אך סכנין לא קיבל רשות ללוות אותן לארץ ישראל ונשאר במקום מאסרו בטשקנט, כשסיכויו להצטרף למשפחה היו קלושים. רק ב-1936 קיבל רשות לצאת מברית המועצות לארץ ישראל, לאחר 7 שנות מאסר.
פעילותו הציבורית בישראל.
סכנין הגיע לארץ ישראל באפריל 1936. כשהגיע לארץ ישראל החל המרד הערבי הגדול. בשנתו הראשונה בארץ ישראל החל לעבוד כפועל בניין והתגורר בחיפה, אך בגלל מצב בריאותו עזב את עבודתו כפועל בניין והחל לעבוד בטכניון שבחיפה. אחרי תקופה קצרה התמנה תחילה כמזכיר הכספים ואחר כך כסגן מנהל בית הספר המקצועי של הטכניון, שבו עבד עד מאי 1964.
בשנת 1937 החל את פעולתו הציבורית, כחבר מפא"י ומספר שנים היה חבר הוועד בטכניון העברי. כנציג המפלגה נבחר למרכז הסתדרות הפקידים. בשעת הפילוג במפלגת פועלי ארץ ישראל הצטרף לסיעה ב והיה חבר מרכז האחדות ומפלגת העבודה במשך השנים 1955 עד 1986.
עם הקמת מפלגת העבודה הישראלית נבחר כחבר המרכז וגם למזכירות וללשכת המפלגה במחוז חיפה.