ג'ואל פויאנפאלו
אלנה מאוולור
אלנה מאוולור (באנגלית: Elena of Avalor) היא סדרת אנימציה אמריקאית המשודרת בערוץ דיסני החל מה-22 ביולי 2016, ובדיסני ג'וניור ישראל החל מה-23 בדצמבר 2016. הסדרה מהווה ספין אוף לסדרה הנסיכה סופיה הראשונה ומספרת על נערה בת 16 אשר צריכה לשלוט על ממלכתה.
אלנה היא נסיכת דיסני הראשונה ממוצא לטיני, זאת לאחר שהנסיכה סופיה מהסדרה האם הוצגה בשגגה ככזו שהיא ממוצא לטיני, דבר שעורר לא מעט ביקורת כלפי הערוץ ואילץ את מנהל הערוץ להתנצל. העונה הראשונה הסתיימה ב-1 באוקטובר 2017 בארצות הברית וב-23 בפברואר 2018 בישראל.
ב-11 באוגוסט 2016 הסדרה חודשה לעונה שנייה. העונה החלה את שידוריה בארצות הברית ב-14 באוקטובר 2017.
ב-13 בפברואר 2017 הסדרה חודשה לעונה שלישית.
עלילה.
אלנה היא נסיכה ממוצא לטיני בממלכת אוולור. כשהייתה בת 16 (כפי שניתן לראות באלנה והסוד של אוולור) הייתה כלואה בתליון של אוולור, לאחר 41 שנים שוחררה על ידי הנסיכה סופיה הראשונה. מאז אלנה עוברת הרפתקאות עם חבריה הטובים, במיוחד עם אחותה, ובמקביל צריכה ללמוד לשלוט על הממלכה.
פרדרג רדוסבלייביץ'
אופק 10
תיאטרון רומי
התיאטרון הרומי היה מבנה ציבורי בתקופת האימפריה הרומית, ששימש למופעי בידור לקהל הרחב, בדרך כלל להצגות.  ההבדל העיקרי בין אמפיתיאטרון לתיאטרון רומי, בנוסף להבדל בשימוש, הוא שהאמפי הוא עגול או עגלגל, בעוד שהתיאטרון צורתו חצי עיגול. בדומה למבני ציבור רבים בתרבות הרומית, גם מקורם של התיאטרון הרומי ושל האמפיתיאטרון, שאוב מהאדריכלות של יוון העתיקה. עם זאת, לתיאטרון הרומי ישנם מאפיינים ייחודיים מסוימים. לדוגמה, הוא נבנה לרוב על יסודות משל עצמו, ללא הסתמכות על מורדות טבעיים של גבעה או מדרון, והיה במבנה סגור מכל צדדיו ולא פתוח.
מבנה.
תיאטראות רומיים נבנו בכל רחבי האימפריה הרומית, מספרד ועד למזרח התיכון.
יש דמיון בין התיאטרון הרומי לבין האמפיתיאטרון. שניהם בנויים מהבטון הרומי, ושניהם סיפקו לציבור הרחב אפשרות לאירועי בידור והנאה במתחם ציבורי. עם זאת, מדובר בסוגי מבנים שונים, שנועדו לאירועים שונים לחלוטין.  אחד ההבדלים העיקריים הוא באקוסטיקה שאפיינה את התיאטרון הרומי. הבדל זה נועד לשרת את המטרות השונות של המבנים. בעוד שבאמפיתיאטרון התקיימו מרוצים, קרבות בין גלדיאטורים לבין עצמם, או בין גלדיאטורים לחיות מסוכנות, אירחו התיאטראות הרומיים מחזות,  מחזות שבהן שירה, שירת מקהלה, ונאומים לקהל.  ההבדל העיקרי בין השניים הוא במבנה: בניגוד לאמפיתיאטרון, התיאטרון הרומי לא נבנה בצורת היקף מלא (עיגול או אליפסה), והיה לו אזור של "אחורי הקלעים" ואזור של קדמת הבמה. קיומה של במה הסגורה מאחור בקיר, אפשרה אקוסטיקה שלא הייתה קיימת במבנה העגול המלא של האמפי. מעבר לאקוסטיקה, אפשרה קדמת הבמה לשחקנים, לזמרים או לנואמים, לצאת אל הקהל מכיוון אחורי הקלעים, לבחור מתי ברצונם להיראות וכיצד, ולתת את הופעתם, ואף להשתחוות בסיום לכיוון הקהל, שהיה בכיוונים מוגדרים.
התיאטראות הרומיים נבנו לרוב בצורה של חצי עיגול, ובאופן דומה בכל רחבי האימפריה, עם הבדלים קלים בהתאם לאזור שבו הם נבנו ולסוג החומר ששימש לבניה. הקיר האחורי שמאחורי הבמה (Scaenae frons) נתמך על ידי עמודים. הפרוסניום, מקום ההופעה, לא היה מוגבה, אלא מונמך, כך שכל הקהל היה יכול לראותו מכל כיוון. על הפודיום, הבמה המוגבהת מאחור, עמדה המקהלה, שנתנה את הרקע לדובר בנאום או לשחקנים במחזה. הפרוסניום, מקום ההופעה, הופרד מהקהל היושב על ידי עיטורים מעוצבים, בהם הייתה ניכרת השפעה הלניסטית. הקהל ישב באודיטוריום, תחום הישיבה, שהיה חלק בלתי נפרד ממבנה התיאטרון, והייתה בו הפרדה ברורה של הצופים לפי מעמדות.
האולם, בו התאספו הצופים, היה בנוי לעיתים על גבעה קטנה או מדרון, שעליו נבנו מקומות ישיבה מסודרים. אך בניגוד ליוונים, שבנו תיאטראות תוך היעזרות במשאבי הטבע, הרומאים נטו לבנות תיאטראות ללא תלות בזמינות של הגבעות, גם בשטח מישורי, והמושבים הוגבהו באופן מלאכותי בעבודות עפר. כל התיאטראות שנבנו בתוך העיר רומא נבנו בעבודת כפיים ללא היעזרות במבנה הקרקע. האולם לא היה מקורה, אך היו בו סוככים ("vela") שניתן היה להעלותם ולהשתמש בהם על-מנת להגן משמש חזקה או מגשם.
בתחילה נבנו תיאטראות רומיים מעץ , לצורכי פסטיבלים וחגיגות עונתיות, ופורקו בתום השימוש. זאת עקב מורטוריום (איסור) על בניית תיאטרון כמבנה קבע, איסור שנהג עד שנת 55 לפני הספירה. תיאטרון פומפיוס היה התיאטרון הראשון ככל הנראה שנבנה מאבן ומלט, והיה צורך לבנות בנוסף אליו מקדש על מנת לעקוף את האיסור.
בתוך העיר רומא שרדו מעט מבנים של תיאטראות. הראיות לקיומם נמצאות בשרידים בלבד. מבנה התיאטרון הרומי אמנם מוכר לנו, אך בעיקר מתיאטראות שנבנו מחוץ לרומא. התיאטרון הרומי העתיק של אורנז', במחוז אורנז' בצרפת, הוא אחד התיאטראות הקלאסיים השמורים ביותר, ומהווה הדגמה מוחשית לאופן הבניה של התיאטרון הרומי. קיר החזית, שאורכו 103 מטרים וגובהו 37 מטרים, וכן הבמה (פודיום) נותרו בשלמותם, אם כי ללא ציפוי השיש המקורי. מהתפאורה המקורית נותר מעט. פסל הקיסר אוגוסטוס הועבר אל שקע מרכזי גדול בקיר הבמה, והוא ניצב בו עד היום. עם זאת נגנבו עמודי האבן  שהיו כנראה מפוארים, וכן פסלים נוספים, שהיו בעבר במתחם.
אפסים מובילים
פורמולה 1 עונת 2013
עונת 2013 בפורמולה 1 היא העונה ה-64 בה התקיימה האליפות. 23 נהגים שייצגו 11 קבוצות השתתפו ב-19 מרוצים שהתקיימו במדינות שונות.
סבסטיאן פטל, הזוכה באליפות בעונה הקודמת, זכה שוב באליפות והשלים רצף של זכייה בארבע אליפויות.
משה שוהם
רבי מֹשֶׁה שׁוֹהַם מִדּוּלִינָה (בסביבות ה'ת"ק – כ"א בתשרי ה'תק"פ, אוקטובר 1819 (בערך)). היה רב, מקובל וצדיק חסידי, תלמידם של הבעל שם טוב ושל המגיד מזלוטשוב.
ביוגרפיה.
נולד לרבי דן מבראד, תלמיד הבעל שם טוב. בילדותו התחנך בבית הבעש"ט ואחרי פטירתו נסע אל רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב ומאוחר יותר אף השתדך עמו. לאחר נישואיו התמנה לרב בדולינה.
חיבר שלשה ספרים: "דברי משה" על התורה, "שרף פרי עץ חיים" בענייני קבלה, "אמרי שהם" על מסכתות כתובות, קידושין ובבא מציעא.
נפטר בכ"א בתשרי ה'תק"פ או ה'תקפ"א, ויש המאחרים לשנת תקצ"ב.
צאצאיו.
ילדיו הידועים הם ארבע, ומהם יצאו כמה משפחות מפורסמות; שהם, גרינבערג, פיקסלר, ואיינהורן.
משה שהם
פרידריך גוטליב קלופשטוק
פרידריך גוטליב קלופשטוק (גרמנית: Friedrich Gottlieb Klopstock; ) היה משורר גרמני. סגנון עבודתו הוא בתפר שבין תנועת הסער והפרץ הגרמנית בעיקרה, לבין השירה הקלאסית יותר, שזוהתה עם הסגנון הצרפתי.
ביוגרפיה.
קלופשטוק נולד בקוודלינבורג שבמרכז גרמניה כבנו הבכור של עורך דין. ב-1745 החל ללמוד תאולוגיה באוניברסיטה ביינה, שם כתב לראשונה שורות מתוך יצירתו החשובה, המשיח.
ב-1746 עבר ללמוד באוניברסיטה בלייפציג, שם החל להתפרסם בזכות כמה עבודות חשובות שלו, בעיקר בתחום 'שירי ההלל'. מאוחר יותר עזב את לימודיו באוניברסיטה והחל ללמד כמורה פרטי.
ב-1754 נישא למרגרטה מולר, שכונתה 'קידלי', והייתה נושא לכמה משירי ההלל שלו בהמשך. שמחתם של בני הזוג לא ארכה זמן רב, ומולר נפטרה ב-1758. קלופשטוק פרסם לאחר מכן כמה דברים שכתבה אשתו המנוחה.
ב-1773 סיים קלופשטוק את יצירתו החשובה, 'המשיח'.
ב-1775 ניפגש קלופשטוק עם גתה, הסופר הצעיר והמוכשר באותם ימים. לאחר מכן עבר להתגורר בהמבורג שם חי עד סוף ימיו. הוא נישא שם בשנית בגיל 67, ולא עסק בפעילות ספרותית. במהלך שנים אלו הוא גילה התעניינות ערה בכל הקשור לפוליטיקה העולמית (מלחמת העצמאות האמריקאית והמהפכה הצרפתית).
מורשתו.
קלופשטוק היה הנציג המובהק של התרבות הגרמנית שקדמה לדור ה'סער והפרץ'. מבחינה זו, ניתן לראות את הפגישה בינו לבין יוהאן וולפגנג פון גתה, שהתקיימה ב-1775, כנקודה סמלית ומכוננת. הנושאים בהם עסק קלופשטוק לא היו אותם נושאים שעניינו את דור המשוררים והסופרים שהגיעו אחריו. עם זאת, היחס אל קלופשטוק היה אמביוולנטי. גתה ופרידריך שילר העריכו את עבודתו מאוד, והודו כי הושפעו ממנו רבות. אכן, מבחינת הקצב הפנימי ועוצמת הביטוי שבשיריו, נראה כי היה קלופשטוק דמות מופת גם עבור התנועות שקמו אחריו - 'הסער והפרץ' והתנועה הרומנטית. כך למשל, בסימפוניה השנייה של גוסטב מאהלר, התחייה, הטקסט שמושר על ידי המקהלה בפרק האחרון, הוא עיבוד של הטקסט של קלופשטוק (מתוך 'Die Auferstehung', 'התחייה').
Grand Theft Auto 5
משה מדולינה
Grand Theft Auto 4
אינטרמצו (פירושונים)
המונח אינטרמצו משמש בעיקר במוזיקה – יצירה מוזיקלית קצרה ובסגנון חופשי, מיניאטורה, שנועדה להופיע בין יצירות ארוכות יותר.
ארבעטער פריינד
אַרְבֶּעטֶער פְרַיינְד, נכתב גם ארבייטער פריינד (ארבייטער פריינד – "חברו של הפועל") היה שבועון ביידיש שיצא לאור בלונדון והיה ביטאון השמאל הרדיקלי. הוא נוסד ב-1885 על ידי מוריס וינצ'בסקי.
אחרי ששאול ינובסקי היגר לארצות הברית ב-1894 התמנה וולף וס לעורך העיתון ב-1895 וב-1898 מילא תפקיד זה רודולף רוקר (גרמני לא-יהודי שהשקיע עצמו בחיי התרבות הרדיקלית ביידיש באיסט אנד של לונדון).
בשבוע חג המולד ב-1902 נפגשה ועידה של אנרכיסטים בלונדון, ובראש סדר היום שלה היו שני נושאים:
ב-1903 התחיל העיתון ארבעטער פריינד לצאת לאור בהנהלת קבוצת ארבעטער פריינד ובעריכתו של רודולף רוקר כביטאונה של הפדרציה של קבוצות אנרכיסטיות דוברות יידיש בבריטניה ובפריז.