במאמר שכתב בשנת 1934, בעיצומו של השפל הגדול, טען שומפטר כי אירועים של שפל הם חלק מתפקודה הרגיל של המערכת הכלכלית. היזמים הקפיטליסטיים פועלים בתנאים של אי ודאות: הם מהמרים על השקעות מסוימות ובחלק מהמקרים מייצרים יתר על המידה מוצר אחד ובמקרים אחרים מייצרים מוצרים שאין בהם עניין בשוק. כדי לאפשר לשוק להפטר מהשקעות שגויות אלו מתקיים לפרקים הליך של "פירוק" (ליקווידציה) שבו השוק משיר השקעות שגויות.
הניסיון למנוע תהליך זה בשוק באמצעות מדיניות מוניטרית או באמצעים פיסקליים שתנקוט הממשלה לא יעלה יפה, טוען שומפטר. בהקדמה ל"מחזורי עסקים" שלו משנת 1939 הוא קובע כי מחזורי עסקים אינם "... כמו שקדים בגרון, עניין נפרד שניתן לטפל בו כשלעצמו." השפל הכלכלי הוא "כפעימת הלב של האורגניזם [הכלכלי]." כאשר הממשלה מתערבת בתהליך הכלכלי, היא מפריעה ליזמים לערוך חישובי עלויות באופן משביע רצון "והקושי שבתכנון דברים חדשים והסיכון של כישלון מועצמים במידה ניכרת."
ממשלות, לפיכך, אינן יכולות לבחור בין מצב של שפל או אי-שפל אלא רק בין שפל עתה ושפל חמור יותר מאוחר יותר. "אינפלציה... אם תתמשך די זמן תוביל ללא ספק להפיכת השפל לשגשוג-כוזב, המוכר כל–כך מכלכלות אירופה אחרי המלחמה," קבע שומפטר ב-1934 והוסיף: "בסופו של דבר [מדיניות מוניטרית מסוות שפל] תוביל להתמוטטות חמורה יותר מזו שבאה לתקן." לפיכך:
שקיעת הקפיטליזם.
יחסו של שומפטר לקרל מרקס ולמרקסיזם, כפי שהוא מתבטא בספרו "קפיטליזם, סוציאליזם ודמוקרטיה," היה מורכב. שומפטר דחה את טענתו של מרקס לפיה הקפיטליזם ייחרב ביד הפרולטריון, אויבו המושבע, וגרס כי הוא יתמוטט דווקא בגלל הצלחתו. היזם הקפיטליסטי, טען שומפטר, מחולל הרס יצירתי בהחריבו בהתמדה את הדרכים המוכרות והמסורתיות בהן נעשו דברים. רעיונות, טכנולוגיות, מיומנויות וציוד קיימים הופכים בהתמדה למיושנים בגלל היוזמה הקפיטליסטית. פעולה של החרבה ויצירה מתמדת זו של הקפיטליזם, סבר, היא הגורם המניע את הקדמה ואת השיפור ברמת החיים עבור הכלל.
הבעיה העיקרית עם ההרס היצירתי שמחולל הקפיטליזם, טען שומפטר, היא שהוא מקים עליו מתנגדים רבי עוצמה, ובראשם מעמד אינטלקטואלי רחב החש מאוים בגלל השינויים התכופים שמחולל הקפיטליזם. מעמד זה, שקיומו נובע מהקפיטליזם והצלחתו, מתקיף בהתמדה את הרעיון הבורגני ואת היוזמה הקפיטליסטית המבוססת על קניין פרטי, וחותר לכינון עולם ממנו תיעלם היוזמה הכלכלית לטובת קיפאון מתמשך. כתוצאה מכך, טען שומפטר, האקלים החברתי והאינטלקטואלי הדרוש ליזמות ייעלם ועל מקומו יבוא שלטון סוציאליסטי מסוג זה או אחר, במיוחד בדמות המגמה לבחור מפלגות סוציאל-דמוקרטיות.
תחרות שומפטריאנית.
שומפטר חלק על התפישה הרווחת שתחרות "מושלמת" היא הדרך להגיע לרווחה כלכלית מרבית. במצב של תחרות מושלמת באווירה סטטית, כל החברות בתעשייה מייצרות אותו מוצר, מוכרות אותו באותו מחיר ומשתמשות באותה טכנולוגיה. כל עוד הרווח בענף מסוים נמצא "מעל לנורמלי", יכנסו עוד ועוד חברות, עד שהרווח בכל הענפים ישתווה.
בעיניו של שומפטר, הייתה תחרות מסוג זה זניחה בחשיבותה בהשוואה לתחרות מצד מוצרים, טכנולוגיות ושיטות ארגון חדשות. אלו, אינן מקזזות בשולי הרווח והתפוקה של החברות הקיימות אלא מערערות אותן מיסודן. חברות קיימות המבקשות לשמור מעמד דומיננטי בשוק, נאלצות להשקיע כסף במחקר ופיתוח, לחדש ולשפר את מוצריהן בהתמדה ולהפחית את מחירם, תהליך המתגמל את לקוחות אותן חברות.
המודל של שומפטר, תחרות שומפטריאנית, הוא דינמי בניגוד למודל הסטטי של הנאו קלאסי. בניגוד למודל הסטטי, היווצרותם של רווחים ושל שליטה של חברות מעטות על חלקים גדולים בשוק (מונופוליזציה), אינה נתפסת בהכרח כדבר הפוגע ברווחת הצרכנים או ברווחה הכלכלית - ללא חברות מובילות אלו, לא יהיה פיתוח טכנולוגי בתעשייה והרווחה על פני זמן תהיה קטנה יותר. מה שנראה טוב במודל סטטי, עשוי במודל דינמי להראות לא רצוי.
שומפטר והתאוריה הדמוקרטית.
בספרו "קפיטליזם, סוציאליזם ודמוקרטיה" חלק שומפטר על הרעיון לפיו דמוקרטיה היא תהליך שבו ציבור הבוחרים מזהה את טובת הכלל, ופוליטיקאים מוציאים בחירה זו אל הפועל. הוא טען שהנחה כזו אינה מציאותית ושהבורות והשטחיות של האנשים פרושה שלמעשה הם בעיקר מתומרנים על ידי פוליטיקאים, הקובעים את סדר היום. דבר זה הפך את הרעיון של 'שלטון העם' הן לבלתי סביר, והן לבלתי רצוי.
תחת זאת הוא קרא למודל מינימליסטי שהושפע רבות ממקס ובר, שבו דמוקרטיה היא המנגנון לתחרות בין מנהיגים, בדומה מאוד למבנה שוק. הוא הגדיר דמוקרטיה כ"הסדר מוסדי לשם השגת הכרעות פוליטיות שבו נמסרת ליחידים סמכות של הכרעה תוך מאבק של תחרות על קולות העם". למרות שהצבעות תקופתיות של הציבור הכללי נותנות לגיטימציה לממשלות ומשאירות אותן במצב של מתן דין וחשבון, המדיניות נתפסת במידה רבה כדבר שלהן עצמן ולא של העם, והתפקיד ההשתתפותי של הפרטים מוגבל מאוד. מכאן, שההבדל העיקרי בין תפיסת האליטות שלו לתפיסת האליטות של רוברט מיכלס הוא שבניגוד למיכלס שטען שהתחרות מיותרת, בעבור שהאליטות תמיד יישארו, ותמיד יהיו מנותקות מהעם, הרי ששומפטר מאמין שהתחרות בין האליטות חיונית ליציבות הדמוקרטיה וטובה לעם ולצרכיו.
מורשתו.
למשך זמן מה לאחר מותו, דעותיו של שומפטר היו בעלות השפעה רבה בקרב כלכלנים אפיקורסים, במיוחד אירופאים, שהתעניינו בארגון תעשייתי, כלכלה אבולוציונית, ופיתוח כלכלי. כלכלנים אלו נטו להיות בקצה השני של הספקטרום הפוליטי מזה של שומפטר, והושפעו בדרך כלל מקיינס, מרקס, ותורסטן וובלן. רוברט הילברונר היה אחד מתלמידיו המפורסמים ביותר, והוא כתב עליו באופן נרחב בספר "הפילוסופים הארציים".
כיום, שומפטר נחשב אחת הדמויות הבולטות בזרם המרכזי של ההגות, אך לא בכלכלה האקדמית המקובלת, אלא בתחומי המדיניות הכלכלית, לימודי ניהול, מדיניות תעשייתית, ובתחום החידושים וההמצאות. קשה להבין במלואו את הרעיון של יזמות עסקית ללא תרומותיו, בהיותו המלומד הראשון, כנראה, שפיתח את התאוריה בתחום זה. תוכנית ההמצאות של האיחוד האירופי, ותוכנית הפיתוח העיקרית שלה, אסטרטגיית ליסבון, מבוססות במידה רבה על רעיונותיו של שומפטר.
קישורים חיצוניים.
הרס יצירתי
ג'ומלה
ג'ומלה (!Joomla) היא מערכת ניהול תוכן (CMS) חופשית המשמשת לפרסום תכנים באינטרנט ובאינטרא-נט, אולם ניתן להשתמש בה בצורה נפרדת למטרות רבות אחרות. נחשבת לאחת משלוש המערכות החינמיות הנפוצות לניהול תוכן, לצד דרופל ווורדפרס.
ג'ומלה נכתבה בשפת התכנות PHP, והיא עושה שימוש בטכניקת פיתוח מונחה עצמים. המידע בה נשמר בבסיס נתונים MySQL, והיא כוללת תכונות כמו מטמון דפים, פיד RSS, גרסאות הדפסה, מבזקי חדשות, בלוגים, סקרים, חיפוש ותמיכה בריבוי שפות.
בשנת הוצאת הגרסה הראשונה, ג'ומלה צברה 2.5 מיליון הורדות. בין מרץ 2007 לבין פברואר 2011 היו למעלה מ-21 מיליון הורדות. ישנן למעלה מ-10,000 הרחבות שזמינות ישירות מספריית ההרחבות הרשמית של ג'ומלה וממקורות נוספים ברחבי האינטרנט.
קונספט.
התפיסה הבסיסית בפיתוח של ג'ומלה היא ליצור כלי שישמש בסיס ותשתית יעילה למנהל תכנים, שיהיה פתוח וגמיש לפיתוח רכיבים בידי צד שלישי. כמו מחוללים רבים הוא מורכב מצד של מנהל ומצד של משתמש הגולש באתר. כל הפריטים בכל היבט של ג'ומלה בצד המנהל, מאורגנים במבנה טבלאי. ניתן להקים אתר בג'ומלה מבלי לדעת תכנות או קוד HTML, תוך שימוש בו ברכיבים מוכנים שמשתלבים בג'ומלה.
לג'ומלה פתיחות וגמישות חזקה. כך למשל אפשר להתקין במערכת כמה עורכי מעבד תמלילים ויזואליים, ולהגדיר שמשתמש מסוים יקבל כבררת מחדל עורך מסוים. ניתן שכמה אנשים בו זמנית יערכו את התכנים של האתר, בשל קיום מערכת נעילות שמבקרת התנגשויות עריכה. לג'ומלה קיים מאגר שלם של סקינים, וניתן לשנות מראה של אתר מיום ליום בכמה לחיצות עכבר.
יכולות עיקריות המובנות בג'ומלה.
ישנו ניהול באמצעות עוגיות בלא מעט היבטים של ג'ומלה. במהלך הגלישה אפשר להמיר כל עמוד לדף PDF, לקבל בגרסת הדפסה או לשלוח באימייל (יש שלשה כפתורים מובנים המיועדים לכך).
פיתוח ועדכון גרסה ג'ומלה! 1.0 הופסק ביום 22 ביולי 2009 , כאשר הגרסה האחרונה בסדרה היא 1.0.15. הפיתוח של ג'ומלה! המשיך תחת עץ פיתוח 1.5 וכלל שינוי קוד כולל כל ספריות הליבה והפיכת ג'ומלה בנויה בתכנות מונחה עצמים. מגרסה 1.6.5 עדכון ג'ומלה מתבצע בלחיצת כפתור ממשק הניהול כך ששדרוגה נהפך לקל ונגיש.
רכיבים ותבניות.
ג'ומלה נבנתה כמערכת תשתיתית כדי שיוכלו לרוץ עליו תוספים ורכיבים רבים שנוצרו בידי צד שלישי, שמוסיפות פונקציונליות תכנותית לאתר. ניתן למצוא בג'ומלה מגוון גדול ביותר של רכיבים בתחומים רבים ושונים (מספרם עלה מ-3,000 רכיבים באפריל 2006 לכ-4,700 רכיבים באפריל 2010, ולכ-10,000 ביוני 2012). בין הרכיבים הקיימים (רובם תחת רישיון הקוד הפתוח): עורכי טקסטים, מערכות לתגובות, לוחות שנה ואירועים, מילון מונחים, סטטיסטיקות גלישה, מנהל הורדות והעלאות של קבצים, ניהול רשימות תפוצה, מנהלי קבצים, מנהלי טפסים, מנהלי גיבוי, מנהל הרשאות, פורומים, חנויות אלקטרונית, רכיבים לתצוגת פלאש ווידאו ואף רכיב להטמעת אתרי מדיה-ויקי.