עונת הבכורה המחודשת של פלקנמאייר באיינטרכט פרנקפורט, 1989/90, הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר הוא הבקיע שישה שערים, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השלישי בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה עם דיטר אקשטיין, יורן אנדרסן, אובה ביין ושטפן שטודר. בעונת 1990/91 פרנקפורט ופלקנמאייר סיימו במקום הרביעי בבונדסליגה, אך הודחו כבר בסיבוב הראשון של גביע אופ"א לאחר שהפסידו 5-0 לברונדבי, וניצחון 4-1 בגומלין לא הספיק. בעונת 1991/92 פרנקפורט ופלקנמאייר סיימו שוב במקום השלישי, והיו רחוקים רק שתי נקודות מהאלופה שטוטגרט, אך שוב הודחו מוקדם מגביע אופ"א לאחר הפסד בסיבוב השני לגנט הבלגית. פרנקפורט שמרה על המקום השלישי גם בעונת 1992/93, בה פלקנמאייר היה פצוע ומיעט לשחק. בגביע אופ"א פרנקפורט ופלקנמאייר הצליחו להשיג ניצחון בתוצאה 9-0 במשחק הגומלין מול וידז'ב לודז', אך שוב הודחו בשלב השני בלבד, הפעם על ידי גלאטסראיי הטורקית. בעונת 1993/94 חזר פלקנמאייר להרכב, ופרנקפורט סיימה חמישית בבונדסליגה. בגביע אופ"א הגיעו פרנקפורט ופלקנמאייר לרבע הגמר, בו הודחו בפנדלים על ידי רד בול זלצבורג. בעונת 1994/95 פרנקפורט ופלקנמאייר סיימו רק במקום התשיעי בבונדסליגה, והגיעו שוב לרבע גמר גביע אופ"א, בו הודחו על ידי יובנטוס. בשמינית הגמר הבקיע פלקנמאייר שער ניצחון במשחק החוץ מול נאפולי שהסתיים בתוצאה 1-0 לפרנקפורט. עונת 1995/96 הייתה האחרונה של פלקנמאייר בפרנקפורט. בעונה זו הוא מיעט לשחק עקב פציעות, וערך 12 הופעות בלבד. פרנקפורט נשרה בעונה זו לבונדסליגה השנייה לאחר שעזבו את הקבוצה המצליחה של תחילת העשור מספר שחקנים חשובים. לאחר ירידת הליגה, עזב פלקנמאייר את פרנקפורט, בה שיחק בקדנציה זו שבע עונות, בהן הבקיע 12 שערי ליגה ב-164 הופעות. פלקנמאייר צבר 337 הופעות ליגה בשתי הקדנציות באיינטרכט פרנקפורט, והוא מדורג חמישי בטבלת שיאני ההופעות של הקבוצה בבונדסליגה בכל הזמנים.
לאחר עזיבת פרנקפורט, חתם פלקנמאייר באיינטרכט טריר מהליגות הנמוכות, שם שיחק שנתיים, ולאחר מכן שיחק עוד תשע עונות במועדון החובבני SV נידראורסל, עד לשנת 2007, בה היה בן 44.
קריירה בינלאומית.
פלקנמאייר זומן לסגל של נבחרת גרמניה המערבית ליורו 1984, אך לא שותף כלל בטורניר זה. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך פלקנמאייר לאחר הטורניר, בהפסד 3-1 לנבחרת ארגנטינה במשחק ידידות. לאחר מכן ערך עוד שתי הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 1986 והופעה נוספת במשחק ידידות בניצחון 1-0 באפריל 1986 על נבחרת שווייץ, שהייתה האחרונה שלו במדים הלאומיים. פלקנמאייר לא זומן לטורנירים גדולים נוספים.
תארים.
עם איינטרכט פרנקפורט:
עם באייר לברקוזן:
ראלף פלקנמאייר
ליטל שמש
ליטל שמש (נולדה ב-3 באפריל 1983) היא עיתונאית, מגישת טלוויזיה ופובליציסטית ישראלית. מגישת התוכנית "סוגרים שבוע" בערוץ עכשיו 14, ובעבר מגישת "ערב חדש" בטלוויזיה החינוכית.
בעלת תואר ראשון במדעי הרוח והחברה ותואר שני ביהדות ארצות הברית מאוניברסיטת חיפה. בוגרת לימודי קופירייטינג במכללת תרצה גרנות ובוגרת המכללה למדינאות בירושלים.
ביוגרפיה.
שמש נולדה בגדרה, מגיל 12 כתבה שמש בעיתוני ילדים ונוער, בשבועונים כולנו וראש אחד, ושידרה ברשת א' תוכניות לנוער. שירתה כלוחמת במשמר הגבול במשך כשלוש שנים בגזרת איו"ש בזמן האינתיפאדה השנייה. במהלך שירותה נשלחה גם להרצות על ישראל בארצות הברית ובקנדה. כיום היא משרתת בשירות מילואים פעיל כקצינת הסברה בפיקוד העורף.
קריירה עיתונאית.
בשנת 2004 חזרה לקבוצת ידיעות אחרונות ובמשך כארבע שנים שימשה כעורכת הראשית של עיתוני הילדים של הקבוצה. בשנת 2008 עברה לעבוד ככתבת בחדשות הוט, שם סיקרה את אזור הדרום. בתקופה זו סיקרה את מבצע עופרת יצוקה, ושידרה כתבות במבט בערוץ הראשון. בנוסף ערכה באתר סלונה ועבדה כקופירייטרית עצמאית בתחום הדיגיטל. שנה לאחר מכן הקימה את פורטל הנשים "פינקיש" המיועד לנשים צעירות.
החל מ-2010 פעילה בתחום ההסברה הישראלית וכן בוגרת התוכנית בדיפלומטיה ציבורית של ארגון "Stand With Us". היא מרצה על ישראל ועל שירותה כלוחמת ברחבי העולם, בקמפוסים, קהילות יהודיות, כנסיות ועוד. הייתה ממקימי תנועת האמת שלי אך עזבה את הארגון, אשר ממשיך לפעול באופן עצמאי.
משנת 2012 משמשת כעורכת וכמגישת אולפן החדשות באתר של ישראל היום וכפובליציסטית המפרסמת את משנתה בנושאים אקטואליים שונים. כמו כן היא כותבת באתר מידה.
ב-2015 סמוך לאחר הקמת ערוץ 20, לימים ערוץ עכשיו 14, הצטרפה שמש לתוכנית הפאנליסטים הפטריוטים, וביוני 2016 החלה להגיש בערוץ רצועה לילית בשם "היום הזה" יחד עם אמיר איבגי. בהמשך הגישה את "המהדורה המוקדמת עם ליטל שמש" ושימשה כמגישה מחליפה בתוכניות שונות בערוץ, בהן "ריקלין ושות'" ו"הסיפור המרכזי".
שמש היא גם יוצרת של פורמטים לטלוויזיה ומכרה מספר פורמטים לחברות זרות. הפורמט "Come to bed", דוקו-ריאליטי המתעד שיחות לפני השינה של זוגות, זכה באפריל 2016 בתחרות הפורמטים "Small world Big Ideas" שנערכה בקייב. הפורמט מופץ בעולם על ידי חברת "Small World". פורמט אחר שיצרה הוא תוכנית בישול בשם "Cook for the Chefs", אותה מפיצה חברת ההפצה הטורקית "Global Agency". הפורמט מבוסס על תוכנית בישול רבת משתתפים המשלבת אלמנטים תחרותיים. באוקטובר 2016 פורמט שיצרה, "Last chance to run", זכה בתחרות פיץ' ביריד מיפ.
בדצמבר 2016 נבחרה במכרז לצוות המנחים של התוכנית ערב חדש בטלוויזיה החינוכית אותה הנחתה לסירוגין עם דן מרגלית, אראל סג"ל ושרה ב"ק.
באפריל 2018, זכתה במקום השני בתחרות הפורמטים הבינלאומית של מיפ שנערך בקאן, עם הפורמט "I Need A Hero" במסגרתו חמישה גברים מתמודדים במספר אתגרים פיזיים כדי לזכות בליבה של אישה שעוקבת אחריהם בחשאי.
ביולי 2020 נבחרה לשמש שופטת בשלב חצי הגמר של פרסי האמי לטלוויזיה, בקטגוריית חדשות.. ביולי 2021 נבחרה בפעם השנייה לשמש כשופטת בתחרות בקטגוריית חדשות.
הגישה תוכנית שבועית בגלי צה״ל לצד יבגני זרובינסקי. מגישה אורחת בתוכנית יומית של פתחי וזמרי בעם בגלי ישראל.
בינואר 2021, עם השקת ערוץ הטלוויזיה עכשיו 14, התחילה להגיש את תוכנית האקטואליה "סוגרים שבוע" בערוץ וגם מגישה לסירוגין את התוכנית "עכשיו ברשת".
לאחר שינויים בליינאפ של הערוץ, עברה שמש להגיש את התוכנית "עכשיו לילה", ובנוסף מגישה לסירוגין את תוכניותיו השונות של הערוץ.
ברוקליניות
בדינמיקת נוזלים, ברוקליניות של נוזל משוכב היא מדד לנטיית גרדיאנט הלחץ מגרדיאנט צפיפות הנוזל.
במטאורולוגיה, אטמוספירה נחשבת ברוקלינית כאשר הצפיפות תלויה הן בטמפרטורה והן בלחץ; זאת לעומת אטמוספירה ברוטרופית שבה הצפיפות תלויה בלחץ בלבד. במונחים אטמוספיריים, אזורים ברוטרופיים בכדור הארץ נחשבים בדרך כלל לאזורי קווי הרוחב המרכזיים או הטרופיים, ואילו אזורים ברוקליניים נחשבים בדרך כלל לקווי הרוחב הבינוניים או הקוטביים.
הברוקליניות מתכוניתית ל- formula_1
ביטוי זה פרופורציוני לסינוס הזווית בין המשטחים שווה הלחץ ובין משטח שווה הצפיפות. לפיכך, בנוזל ברוטרופי, (אשר מוגדר על ידי ברוקליניות אפסית), אלה משטחים מקבילים.
אזורים שבהם ברוקליניות גבוהה מאופיינים ביצירה תכופה של שקעים ברומטריים.
רלף פאלקנמאייר
ראלף פאלקנמאייר
רחובות ההולנדית
יחסי ישראל–סנגל
בין ישראל וסנגל מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. שגרירות ישראל בסנגל ממוקמת בעיר דקר, לישראל שיתופי פעולה שונים עם סנגל בין השאר בתחום החקלאות.
היסטוריה.
ב-16 בספטמבר 1960 סנגל ביקשה ממספר מדינות ובין היתר מישראל שיכירו בה כמדינה. ב-27 בספטמבר הודיעה ישראל כי היא מכירה בסנגל כמדינה. בשנת 1962 פורסם כי היחסים בין המדינות מתחממים. כן באותה שנה מינתה ישראל שגריר בסנגל.
ב-1966 ביקר ראש הממשלה לוי אשכול בסנגל, היה זה הביקור הראשון של ראש ממשלת ישראל.
ב-1971 הגיעה לישראל משלחת של ארבעה נשיאים ממדינות אפריקה מניגריה, קונגו, קמרון וסנגל לטובת קידום השלום במזרח התיכון וליישום החלטת מועצת הביטחון 242 (לסיום השליטה בשטחים שכבשה ישראל ב-1967). בעת ביקורו בארץ, הנשיא לאופולד סנגהור - שכיהן בתפקיד מאז סנגל הפכה למדינה עצמאית ב-1960 ועד לשנת 1980 - השווה את הציונות לתנועות השחרור הלאומי והדה-קולוניזציה באפריקה.
בשנת 1973, הודיע נשיא סנגל, כי על אף ששיתוף הפעולה בין המדינות הוקפא, היחסים לא ינותקו. בשנת 1978 הודיע הנשיא כי יחדש את הקשרים עם ישראל, עד אשר יוכח כי השלום עם מצרים מתקדם דיו.
ב-1994 נחתם הסכם שיתוף פעולה כלכלי בין שתי המדינות, בשנת 2010 עמד היצוא מישראל לסנגל על 3.3 מיליון דולר.
בשנת 2008 דווח כי התקיימו דיונים בין הפת"ח לחמאס בתיווך נשיא סנגל עבדוליי ואד, כאשר נידונו גם נושאים הקשורים לעמדה בנוגע להסדר קבע עם ישראל.
משרד החקלאות מקיים פרויקטים משותפים במטרה לספק מענה למחסור במים לחקלאי סנגל. פרויקט "טיפה" כלל הטמעת מערכת השקיה מתקדמת על ידי ישראל.
בספטמבר 2016, נפגש ראש הממשלה בנימין נתניהו עם נשיא סנגל מאקי סאל, בפגישה אמר נתניהו: "יש לנו מערכת יחסים נהדרת בין ישראל לסנגל, ואנחנו עתידים לעשותה נהדרת עוד יותר", ואף הזמין את הנשיא לביקור בישראל.
בדצמבר 2016, בעקבות קבלת החלטה 2334 של מועצת הביטחון של האו"ם, שהוגשה ונתמכה בין היתר גם על ידי סנגל, הורה ראש הממשלה נתניהו להחזיר את שגריר ישראל בסנגל להתייעצות, לבטל את תוכניות הסיוע ולבטל את ביקורו של שר החוץ של סנגל בישראל.