בשלב השני שהוא שלב מדינתי / אזורי (National Phase) הבקשה להגנה על פטנט מסוים במדינה מסוימת (אשר אמורה להיות משויכת לאמנת ה-PCT) מגיעה מתוך בקשה של משרד פטנטים מהמדינה (שגם היא צריכה להיות משויכת לאמנת ה-PCT) שאליה שייך הממציא המבקש. במהלך שלב זה כל מדינה עשויה לבקש אגרה לאומית, תרגומים מתאימים והוספה של מסמכים שונים לבקשה לשם שמירה על זכויות הפטנט, בהתאם לחוקים השונים בכל מדינה הנוגעים לנושא הקניין הרוחני.
באופן כללי ניתן לומר שהתהליך מתחיל כבינלאומי ולאחר מכן נכנס לרזולוציה עמוקה יותר, עת הגשת הבקשה לפטנט בכל מדינה בנפרד.
הגשת הבקשה.
ההגשה, שכאמור נקראת גם "בקשה בינלאומית", אמורה להיות מוגשת בשפה אחת בלבד, ואולם עשויים להידרש תרגומים שונים לשם חיפוש או פרסום בינלאומיים, כתלות בצרכי "האיגוד הבינלאומי לחיפוש פטנטים".
לפחות אחד מממציאי האמצאה נשוא בקשת הפטנט, חייב להיות תושב של מדינה אשר חתומה על אמנת ה-PCT.
חיפוש וחוות דעת כתובה.
במהלך ההליך, מתבצע תהליך של חיפוש ובדיקה לקיומו של פטנט דומה או זהה. לרוב, על הפטנט לכלול לפחות אלמנט אחד שהוא חדשני או מציג התקדמות המצאתית (כלומר, מציג פתרון מסוים לבעיה שהוא אינו ברור ומובן מאליו).
תוצאות החיפוש מורכבות מדו"ח חיפוש (באנגלית ISR, ראשי תיבות: International Search Report) בצירוף חוות דעת כתובה (IPRP) אודות רמת החדשנות וההמצאתיות בנוגע לפטנט. ישנן מספר רשויות חיפוש בינלאומיות, והבחירה ברשות אשר תבצע את החיפוש תלויה במשרד הפטנטים אשר דרכו הוגשה הבקשה ובמדינה ממנה מוגשת הבקשה.
דו"ח החיפוש אמור להינתן למבקש הבקשה כ-9 חודשים לאחר הגשת בקשת ה-PCT (במידה והוגשה רק בקשת PCT תחילה) או כ-16 חודשים לאחר כל בקשה אחרת שאינה בקשת PCT אם הוגשה קודם. ואולם, ייתכנו עיכובים ארוכים עד לרמה כזאת שדו"ח החיפוש לא יהיה מוכן אפילו כאשר תגיע העת של שלב הכניסה לשלב המדינתי (National Phase).
במידה ודו"ח החיפוש לא נכתב באנגלית, הוא עובר תרגום לשפה האנגלית ורק אז מתפרסם. דו"ח החיפוש עשוי לסייע למבקש להעריך את הכדאיות של הפטנט ואם אכן כדאי לו להשקיע בניסיון לרשום את ההמצאה שלו ולהגן עליה, ואם כן אז בכמה ובאילו מדינות, שכן תהליך הגשת הבקשה לפטנט בכל מדינה כרוך בעלויות תרגום ובעמלות שונות.
אחד היתרונות בהגשת בקשת PCT לפטנט הוא דו"ח החיפוש הבינלאומי שמתקבל, שעשוי להקל על רשויות לאומיות שונות במדינות שונות את נטל החיפוש (אם כי אין מחויבות להשתמש בדו"ח החיפוש הבינלאומי) ובכך גם לחסוך למבקש הבקשה עלויות ועמלות חיפוש שונות.
בנוסף לתהליך החיפוש הבינלאומי אשר מתבצע בין כה וכה, ייתכן ביצוע חיפוש משלים נוסף לפי בקשת הממציא, ותשלום מצידו לעניין זה. המטרה היא להפחית את הסיכויים שתימצא המצאה זהה ודומה להמצאה בבקשת ה-PCT, תוך לקיחה בחשבון של מגוון לשוני רחב לפיו נכתבו המצאות קודמות.
פרסום.
כ-18 חודשים לאחר הגשת הבקשה, בקשת ה-PCT מפורסמת על ידי הלשכה הבינלאומית בארגון הפטנטים הבינלאומי (World Intellectual Property Organization, ראשי תיבות: WIPO), הממוקמת בעיר ז'נבה שבשווייץ. הפרסום מתבצע באחת מ-10 שפות שונות: ערבית, סינית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, יפנית, קוריאנית, פורטוגזית, רוסית וספרדית.
אולם, יש יוצא מן הכלל בהקשר לנוהל זה: במידה ולאחר 18 חודשים מיום ההגשה הבקשה מאושרת רק בארצות הברית, אזי הבקשה לאו דווקא מתפרסמת באופן אוטומטי.
מיום פרסום בקשת ה-PCT ועד כ-28 חודשים לאחר ההגשה עצמה, כל גוף שלישי יכול להגיש חוות דעות הנוגעות לחדשנות ולרמת החידוש בהמצאה של הפטנט. ניתן להגיש חוות דעת אלו באופן אנונימי ועל כן הן אינן כרוכות בכל עמלה.
ביסוס לאומי-מדינתי.
לבסוף, לאחר 30 חודשים מיום הגשת בקשת ה-PCT או מזמן הבקשה המוקדמת ביותר (במקרים רבים מוגשות בקשות שונות לפני בקשת ה-PCT, כאשר יש עניין לרשום את הפטנט רק במדינה אחת למשל), מסתיים תהליך ההגשה הבינלאומי ויש מעבר לתהליך הגשה לאומי ומדינתי בכל אחת מהמדינות הרלוונטיות. ואולם אין לראות בנוהל זה כמשהו קבוע שלא ניתן לשנותו, משום שכל מדינה או אזור יכולים להגביל את זמן המעבר לשלב הלאומי-מדינתי בהתאם לחוקים ולתיקוני חוקים הרלוונטיים לאותה מדינה, ובכך להחליט למשל ששלב המעבר יתבצע לאחר יותר מ-30 חודשים. לעיתים תיתכן הקדמה במועד השלב המדינתי (אפילו לפני פרסום הבקשה) כאשר מבצעים בקשה מהירה לרישום פטנט.
על כל בקשה לעמוד בלוח הזמנים אשר מוגדר עבורה, כדי שאכן הבקשה תיבחן, תיבדק ותיענה.
סטטיסטיקות.
בקשת ה-PCT המיליון במספרה הוגשה בסוף שנת 2004, והבקשה ה-2 מיליון הוגשה בשנת 2011. הירידה הראשונה אי פעם בשיעור הגשות בקשות ה-PCT בזמן מצטבר של כ-30 שנים, אירעה בשנת 2009, בה התרחשה צניחה של כ-4.5 אחוזים ביחס לשנת 2008. בשנת 2013 כ-205,000 בקשות בינלאומיות הוגשו, ובכך הפכה שנת 2013 לשנה בה הוגשו יותר מ-200 אלף בקשות PCT שונות. עדכונים בנוגע לסטטיסטיקות על הפטנטים מתפרסמים באתר של ארגון הפטנטים העולמי WIPO.
הורינגרוד
הורינגרוד (באוקראינית: Гориньград Перший, הורינְהְראד פיירשי; בפולנית: Horyńgród) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
הורינגרוד, שנקראה בתחילה קריפה, שוכנת על נהר הורין, כ-6 ק"מ דרומית מערבית לטוצ'ין. העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-16, והייתה רכושן של משפחת רדזיוויל ושל משפחת צ'טברטינסקי.
במהלך פשיטת האימפריה השוודית בראשית המאה ה-18 חרב היישוב, בהמשך שוקם, ובשנת 1777 הוענקו לו מחדש זכויות עיר. במועד זה שונה שם היישוב ל"הורינגרוד".
יהודי הורינגרוד.
בין מלחמות העולם השתייכו יהודי הורינגרוד לקהילת טוצ'ין הסמוכה, והתקיימו בה שני בתי כנסת. כמו כן, פעלו בעיירה סניפים של תנועות הנוער החלוץ ובית"ר. בשנים אלה נמנו בעיירה למעלה מ-300 יהודים.
בתחילת יולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, וכעבור מספר ימים, רצחו שוטרים אוקראינים 25 גברים יהודים בה. בלילה של אותו יום נערך פוגרום ביתר יהודי העיירה, במהלכו נרצחו באכזריות כ-70 יהודים באמצעות נשק קר, ורכוש יהודי נשדד והוחרם. בהמשך, גורשו יהודי העיירה הנותרים לגטו טוצ'ין. מעטים מאלו שהשתתפו במרד בו, והצליחו להימלט ליערות, נותרו בחיים.
מערכת הכבישים המהירים הלאומית (ארה&quot;ב)
הורינגרד
קריפה
הורינגרוד קריפה
הורינגרד קריפה
פתח אליהו
משאבים מתחדשים
גוף שמיימי
אהרן ליב שטינמן
יהושע בוימל
הרב יהושע בוימל (בכתיב יידי: בוימעל; באנגלית: Joshua Baumol; תר"ם, 1880 – ד' באלול ה'תש"ח, 8 בספטמבר 1948) היה רב בגליציה ובארצות הברית, מחבר הספר "עמק הלכה".
ביוגרפיה.
נולד בעיירת המרפא קרושצ'ינקו (Krościenko) שבגליציה, לרב נחום (נכד מהר"ם מטיקטין), שהיה רב המקום הראשון, לפנים רבה של שצבניץ (שצ'אווניצה ויז'נה) וחסיד שינאווא, ולשרה בת רבי מאיר רפאל ציגלר (נרצחה בשואה בכ"ד באב תש"ב). אחיו היו נפתלי הרץ, מחבר השו"ת "אמרי שפר", והרב יואל משה, אביו של הרב יוסף מרדכי בוימל ושל הרב יהושע בוימל שהיה רבה של אופוצ'נו, תלמידו של הרב מאיר שפירא ונרצח בשואה. תחילה למד אצל אביו, ועוד בילדותו עבר ללמוד בעיר טרנוב ונודע בשם "העילוי מטארנא". כשהיה בן 13 פגש ברב שמואל אנגל מרדומישל שהתרשם ממנו וסמכו לרבנות. כמו כן סמכו הרב בנימין אריה וייס מצ'רנוביץ. לאחר פגישה עם האדמו"ר מוויז'ניץ הובא לישיבת ויז'ניץ וכיהן כראשה משנת 1908 ועד שנת 1911. זמן לא רב לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה נקרא לשמש רבה של סלטין שבבוקובינה, עם פרוץ המלחמה נמלט לבוהמיה, וכיהן כרב בקהילת "מחזיקי הדת" ברין.
הרב בוימל היגר לארצות הברית בשנת תר"פ 1920 והיה לרב קהילת "עדת ישורון" בשכונת ויליאמסבורג שבברוקלין. באותה תקופה קיבל מכתב סמיכה נלהב מהאדמו"ר ממונקאטש. בוימל היה חבר אגודת הרבנים (UOR), והיה פעיל בוועד הכשרות שלהם, ושימש למשך זמן-מה כסגן-נשיא הוועד. היה גם ממקימי אגודת ישראל באמריקה, קבוצה לעזרה ליהודי אמריקה החרדים, היה נשיאה הראשון, ושימש במשך שנים כיושב ראש הוועד הפועל של אגודת ישראל.
הוא הוכר על ידי רבנים ופוסקי הלכה אחרים כפוסק חשוב, והופנו אליו שאלות רבות בנושאי השעה. בין השאר הופנו אליו שאלות בנושא האינקובטור (עמק הלכה ח"א סימן מ"ה), בנושא אבקת חלב (ח"א סימן נ"ו), על היתכנות השימוש בבדיקת פוליגרף בבית דין (ח"ב סימן י"ד), ומספר שאלות בנושאים מסובכים דוגמת השואה ועגינות. עבודתו המרכזית היא שו"ת "עמק הלכה", שנדפס בשני כרכים: הכרך הראשון בתרצ"ד והשני בשנת תש"ה, ושוב בשנת 1976, בתוספת חיבור נוסף בשם "שלושה דורות" שעוסק בתולדות המשפחה מאת בעלה של בתו פרידה ובן אחיו רבי יוסף מרדכי שהיה רבה של קראון הייטס בשנת 1976. בשנת תשס"ח יצאה בניו יורק מהדורה מחודשת על ידי מכון גנזי דוד. הוא הותיר אחריו כתבי יד רבים, שלא ראו עדיין אור, ובהם שאלות ותשובות נוספות, חידושים על התלמוד ועל התנ"ך ודרשות.
נפטר בברוקלין בהיותו בן 67 בעקבות התקף לב, ונקבר בבית הקברות בית דוד בלונג איילנד. הותיר אחריו את אשתו הענא בת שבתאי ויינברגר, בן ושלוש בנות.
אחד מנכדיו הוא הרב נחום לאם מישיבה יוניברסיטי. בספר "עמק הלכה" מצטט הרב בוימל דברים משל נכדו הצעיר, ועונה לשאלותיו בהלכה.
שאלון-אן-שמפאן
שאלון-אן-שמפאן (בצרפתית: Châlons-en-Champagne) היא עיר בצפון מזרח צרפת, היא בירת מחוז מארן שבחבל גראנד אסט. שאלון-אן-שמפאן שימשה כבירתו של חבל שמפאן-ארדן עד הרפורמה המנהלית של שנת 2015, למרות היותה כרבע מגודלה של העיר הסמוכה ריימס.