הוא עולה בקנה אחד עם אבסולוטיזם מוסרי, בכך שהפרט יכול להחזיק בביטחון בכלליו המוסריים וליישמם מבלי להתייחס לנסיבות. סובייקטיביזם מוסרי תואם גם ל-"רלטיביזם" כשהלה נתפש כאומר את ההפך מאבסולוטיזם, היינו, שיש להתאים את הכללים המוסריים למציאות.
הסובייקטיביסט המוסרי עשוי לטעון, למשל, שהכוונה בהיותו של משהו נכון מוסרית היא שהוא מתקבל בחיוב על ידי האיש או האנשים בעלי העניין במקרה זה. (דבר זה יכול להוביל לאמונה שדברים שונים נכונים להשקפות מוסריות שונות.) אחת המשמעויות של אמונות אלה היא, שבניגוד לספקנים המוסריים או לנון-קוגניטיביסטים, הסובייקטיביסט עשוי לחשוב שטענות מוסריות הן אמנם סובייקטיביות, אך אף על פי כן נמנות עם סוגי הדברים שעשויים להיות בעלי ערך אמת, כתלות באדם מחווה הדעה.
קייפלטון
קייפלטון (נולד בשם קליפטון ג'ורג ביילי השלישי ב-13 באפריל 1967) הוא מוזיקאי רגאיי ודאנסהול ג'מייקני המוכר בזירה המוזיקלית הבינלאומית ופעיל מאז שנות השמונים המאוחרות ועד ימינו.
קייפלטון מאמין בדת הראסטפארי וחבר במסדר ה-Mansions of Rastafari.
מחלוקות.
בדומה למספר מוזיקאי דאנסהול אחרים, נמתחה ביקורת על קייפלטון בשל התוכן ההומופובי הקיצוני של רבים משיריו, אשר קוראים לרצח ולשריפה של הומואים ולסביות. בעבר, ארגון אמנסטי פרסם דו"ח שמתח ביקורת על האלימות הנפוצה נגד הומוסקסואלים או אלו הנחשדים כהומוסקסואלים בג'מייקה, הכוללת הטרדות מהמשטרה ולעיתים עינויים. מילות שיריו של קייפלטון, אשר חלקם מכילים כינויי גנאי ג'מייקניים וקריאות לרצח של הומואים ולסביות, ספגו ביקורת מצד ארגוני זכויות להט"ב ואחרים.
בישראל התעוררה מחלוקת דומה בעקבות הופעתו המתוכננת של קייפלטון בהאנגר 11 בתל אביב ביום העצמאות, ה-23 באפריל 2007. מופע החימום המתוכנן, מוש בן ארי, ביטל את הופעתו. הנהלת האנגר 11 סירבה לבטל את ההופעה. סערות דומות אירעו בארצות אחרות; בצרפת בוטלו שש הופעות של קייפלטון ב-2005 בעקבות מחאה של ארגון InterPride, בעוד ארגוני להט"ב אחרים מחו על תוכן שיריו אך התנגדו לביטול הופעותיו.
אוניפורמיטאריאניזם
להקת הסטודנטים ירושלים
להקת הסטודנטים ירושלים היא להקת מחול, אשר נוסדה בשנת 1956 על ידי קבוצת סטודנטים מירושלים ובראשם ד"ר דן רונן. במהרה הפכה הלהקה לאחד מהרכבי הפולקלור המובילים בישראל.
הלהקה נחשבה לשגרירת התרבות והפולקלור של מדינת ישראל כאשר הייתה בין הלהקות הראשונות שייצגה את מדינת ישראל בפסטיבלים רבים ברחבי העולם ואף זכתה בעשרות פרסים.
הלהקה מתמקדת בעיקר בפולקלור ישראלי יהודי. רפרטואר הלהקה הוא אוסף של ריקודים, שירים ונעימות של הפולקלור הישראלי והיהודי. הרפרטואר מציג פולקלור אתני של קהילות יהודיות מתימן, איראן, טורקיה, צפון אפריקה, מדינות הבלקן, רומניה, פולין ומדינות ברית המועצות לשעבר. בנוסף מוצגות בהופעה יצירות ישראליות בעלות אופי וניחוח ים תיכוני.
הריקודים ושירי הלהקה מלווים לרוב על ידי תזמורת כלים אקוסטיים ביניהם: חליל, קלרינט, חצוצרה, גיטרה, אקורדיון, גיטרה בס וכלי הקשה מסורתיים.
הלהקה השתתפה בפסטיבלי פולקלור רבים ברחבי העולם וזכתה במספר פרסים בינלאומיים.
מנהל ומפיק הלהקה: איתמר מדלל
מנהל מוזיקלי: דן בירון
מדריכה: סיון שפר.
בין הכוריאוגרפים של הלהקה: דר' מיכה ספירו, יונתן כרמון, יוסי מדלל ופרופ' תמר רז.
נמר הודי
נמר הודי (שם מדעי: Panthera pardus fusca), הוא תת-מין של נמר הנפוץ בעיקר בתת-היבשת ההודית.
אוכלוסיית הנמר ההודי מפוזרת ברחבי תת-היבשת ההודית. בנוסף הנמר נפוץ בפקיסטן, בנגלדש, בהוטן ואזור הגבול של סין. אזור המחיה של נמר זה מגוון מאוד כשם שתת-היבשת מגוונת, הוא נפוץ באזורים שונים כגון יערות גשם עבותים, מדבריות וערבות.
נמר זה לא נרתע מכך שבני אדם חיים בקרבתו והוא כיום חי גם ליד אזורים שבהם ישנה פעילות אנושית.
התנהגות.
הנמר ההודי הוא בעל חיים מתבודד. נקבות נמר זה חיות בטריטוריה אשר גודלה הוא כ-10-30 ק"מ רבועים ומעלה, הטריטוריות יכולות לחפוף עם טריטוריות אחרות במקרה של צפיפות גבוהה. טריטוריות אלו מוגנות על ידי טופרי הנמר ועל ידי סימונן בשתן על גזעי עצים, ענפים ובולי עץ גדולים.
לנמר ההודי אין עונת הזדווגות קבועה, הנמרה יכולה להזדווג במשך כל ימות השנה כמו האדם. כמות הצאצאים הנולדת בשגר בדרך כלל היא כשני גורים קטנים ועיוורים. עיני הגורים נפקחות כחודש ימים לאחר הלידה.
תזונת הנמר ההודי מגוונת, הנמר ניזון ממכרסמים קטנים כגון ארנבות עד לבעלי חיים גדולים ובנוניים כגון: אייל סמבר, אייל נקוד, אייל חזירוני, אנטילופה הודית, נילגאי, צבי הודי, חזיר בר הודי, כבש אוריאל, ארבע קרן, מונטיאק מצוי, קופים וכדומה.
הנמר מתגנב לטרפו כדי לתפסו ולאחר מכן נושך אותו נשיכה חזקה וקצרה בצווארו עד מות הטרף. לאחר מכן הנמר תופס את גופת טרפו ומעלה
אותה על העץ הסמוך במטרה להגן על שללו מפני טורפים אחרים העלולים לגנוב את שללו כגון הנשרים והצבועים.
טרה רוזה
Phleum graecum
ז'אן לה פונטיין
Panthera pardus orientalis
מטריית קוקטייל
מטריית קוקטייל היא מטרייה או שמשייה קטנה העשויה נייר או קרטון וקיסם עץ. מטריות אלה משמשות לעיטור מזון - ובעיקר לעיטור קינוחים וקוקטיילים.
ניתן לפתוח את המטרייה ולסגור אתה כפי שפותחים מטרייה רגילה. הדבר מתבצע באמצעות צלעות המטרייה המחוברות לגליל סביב מקל המטרייה.
מקורן של מטריות אלה, ככל הנראה במזרח הרחוק, בסין או ביפן והם פיתוח של האוריגמי היפני. השימוש הראשון שנעשה במטריות לעיטור משקאות היה ברשת המסעדות בסגנון הפולינזי טריידר ויק (Trader Vic) בקליפורניה, ביוזמת הבעלים של הרשת, ויקטור ברגרון (Victor J. Bergeron), במטרה לעורר אווירה אקזוטית בסגנון פולינזי. המטריות הופיעו גם ברשת המסעדות Don the Beachcomber, אף היא בסגנון פולינזי, שם הם שמשו לעיטור מזון (לא משקאות). הרעיון נלקח ממסעדות סיניות שפעלו בקליפורניה, שם עיטרו המטריות מאכלים סיניים.
בארי גולדווטר
בארי מוריס גולדווטר (באנגלית: Barry Morris Goldwater; 2 בינואר 1909 – 29 במאי 1998) היה פוליטיקאי, איש עסקים וסופר אמריקאי ממוצא יהודי. כיהן כסנאטור מטעם מדינת אריזונה במשך חמש כהונות (1953-65, 1969-87) ומועמדה של המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ב-1964 בהן הפסיד למועמד המפלגה הדמוקרטית, לינדון ג'ונסון. נושא דגל השמרנות הפוליטית באמריקה שעל אף הפסדו בבחירות, היה בין מחולליה של התחייה השמרנית שהשיג "הימין החדש" בארצות הברית, בשנות השמונים והתשעים של המאה העשרים. בנוסף השפיע על התנועה הליברטריאנית. הגיע לדרגת מייג'ור ג'נרל בכוחות המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית.
גולדווטר התנגד לניו דיל והשתמש ב"קואליציה השמרנית" כדי לחסום חוקי ניו דיל. הוא הניע את השמרנים לבחור בו ב-1964 למועמדה של המפלגה הרפובליקנית לנשיאות לאחר מערכת בחירות קשה. אף על פי שגדל כאפיסקופלי, היה המועמד הנשיאותי הראשון מטעם המפלגות הגדולות שהיה ממוצא יהודי (אביו היה יהודי). המצע השמרני של גולדווטר לא זכה לתמיכת ציבור הבוחרים והוא הפסיד בבחירות לנשיא ג'ונסון בהפרש גדול, כשמועמדים רפובליקנים שמרנים אחרים מפסידים גם הם. ההפסד הוביל לפגיעה באגף השמרני של המפלגה.
גולדווטר חזר לסנאט ב-1969 והתמקד במדיניות ביטחונית, כשהוא מביא את ניסיונו כקצין טיס לתפקיד. ב-1974, כוותיק המפלגה, שכנע בהצלחה את הנשיא ריצ'רד ניקסון להתפטר לאחר שנראה היה שיודח בשל פרשת ווטרגייט. בשנות השמונים, עם עליית הימין הנוצרי במפלגה הרפובליקנית, הפך גולדווטר למתנגד לממסד הדתי בנושאים כגון הפלה מלאכותית, זכויות הומוסקסואלים ותפקיד הדת בחיים הציבוריים. לאחר שנבחר שוב לסנאט ברוב זעום ב-1980, בחר לא לרוץ לתקופת כהונה חמישית ב-1986, והוחלף בידי ג'ון מקיין. הישג גדול במהלך הקריירה שלו היה חוק גולדווטר-ניקולס, שהגדיר מחדש את שרשרת הפיקוד שבין מזכיר ההגנה לזרועות הצבא השונות.
חייו.
גולדווטר היה בן העיר פיניקס שבטריטוריית אריזונה, לימים מדינת אריזונה. הוא היה בנם של בארון גולדווטר והאטי ג'וזפין ("ג'וג'ו") ויליאמס. בבעלות משפחתו האמידה מצד אביו, שהייתה במקור מפוזן שבפולין, הייתה חנות כלבו גדולה בפיניקס. סבו של גולדווטר מצד אביו, מיכאל גולדוואסר, יהודי פולני, שנולד ב-1821 בפולין, והיגר ללונדון לאחר מהפכות 1848. לאחר הגירתו ללונדון, שינה את שמו לגולדווטר. מיכאל נישא לשרה נתן, בת למשפחה יהודית-בריטית, בבית הכנסת הגדול של לונדון.
אביו היה יהודי ואמו, שהייתה אפיסקופלית, באה ממשפחה מניו אינגלנד. הוריו נישאו בחתונה אפיסקופלית בפיניקס. גולדווטר היה אפיסקופלי כל חייו, אף על פי שלעיתים התייחס לעצמו כאל "יהודי". דודו של גולדווטר היה סאם גולדווטר, שהתמודד בשנת 1890 על ראשות עירית דטרויט. הוא לא נכח בכנסייה לעיתים קרובות, אולם טען שאדם דתי הוא אדם שמתנהג בצורה דתית ומוסרית, ולא אדם שהולך לכנסייה.
העסק המשפחתי הכניס למשפחה הכנסה נאה. גולדווטר סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של סטאונטון, בית ספר פרטי לאליטה בווירג'יניה, ולמד באוניברסיטת אריזונה במשך שנה. גולדווטר לא היה קרוב לאביו, אולם לאחר מותו של אביו ב-1930, החל לנהל את העסק. הוא התפקד למפלגה הרפובליקנית (במדינה דמוקרטית במיוחד), קידם שיטות עסקיות חדשניות, והתנגד לניו דיל שתמך באיגודים המקצועיים. גולדווטר פגש את הנשיא לשעבר, הרברט הובר, והעריץ את מדיניותו השמרנית.
משפחתו.