קירקגור טוען שאדם שעבר בין שלושת המעגלים יעדיף לבסוף את המעגל הדתי שכן הוא האותנטי ביותר. אדם שנמצא במעגל הדתי נמצא בתוך פרדוקס מתמיד - האדם שהוא סופי וחולף קובע לעצמו מערכת נצחית שבה הוא מאמין. מתוך הסופיות נוצרת האינסופיות.
זהו הפרדוקס שבו חי נרקיס - מתוך חייו שעוברים הוא יוצר רעיונות מחשבתיים על זמניים והוא מאמין באל ומכאן שורש ההבדל בין נרקיס וגולדמונד. גולדמונד אינו מחויב לאל, המיזוג בין המישור האפוליני והמישור הדיוניסי מחייב טומאה שאינה מתאימה לאמונה באל, אבל למרות כל זה הוא קרוב מאוד לשורשיו הקדמוניים. לעומתו נרקיס מחויב להאמין באלוהים בעל כרחו, שכן הוא ברא את האינסופיות ומכיוון שהוא סופי, הוא אינו יכול להשתחרר ממנה.
הלכה ואין מורים כן
מאנוס חג'ידאקיס
מאנוֹס חג'ידאקיס (ביוונית: Μάνος Χατζιδάκις [נהגה "חאדְזיד'אקיס"]; 23 באוקטובר 1925 – 15 ביוני 1994) היה אחד מגדולי מלחיני המוזיקה היוונית. חג'ידאקיס נולד בקסנתי, יוון. בשנת 1960 זכה בפרס אוסקר בקטגוריה של השיר הטוב ביותר, על שירו "רק בימי חול", מתוך סרט באותו שם, בכיכובה של מלינה מרקורי. המוזיקה שלו פופולרית מאוד בקרב היוונים ואפשר לזקוף לזכותו את הכנסתה של מוזיקת בוזוקי למרכז התרבות.
חייו.
יצירתו הראשונה הייתה המנגינה לשיר "ירח של נייר" (Χάρτινο το Φεγγαράκι), מתוך "חשמלית ושמה תשוקה" של טנסי ויליאמס, שעלה על בימת תיאטרון האמנות של קרולוס קאון באתונה, שיתוף פעולה שנמשך 15 שנים. יצירתו הראשונה לפסנתר, "לקונכייה קטנה ולבנה" (Για μια Μικρή Λευκή Αχιβάδα) יצאה לאור ב-1947 וב-1948 חולל זעזוע בממסד המוזיקלי כשנשא את הרצאתו האגדית על רמבטיקו, שירי העם העירוניים ששגשגו בערי יוון, בעיקר בפיראוס, בעקבות זרם הפליטים שהגיע מאסיה הקטנה בשנת 1922. עד אז נשא הרמבטיקו קשר ברור לעולם התחתון ולצריכת חשיש, וכתוצאה מכך נחשב לנחות בעיני הממסד המוזיקלי. חג'ידאקיס התמקד בחסכוניות הביטוי, בשורשים המסורתיים העמוקים וברגש האמיתי שמציג הרמבטיקו והילל מלחינים כמו מרקוס ומוואקאריס וואסיליס ציצאניס (Vassilis Tsitsanis). בצעד מהלכה למעשה שילב רמבטיקו קלאסי ביצירת הפסנתר שלו מ-1961, "שישה ציורי פולקלור", שהוצגה בשלב מאוחר יותר כבלט עממי.
בנקודה זו החל לפתח את הקריירה שלו בשני מסלולים נפרדים - כתיבת שירים פופולריים ביותר ומוזיקה לסרטים מכאן, והלחנת יצירות רציניות יותר, כדוגמת "מחזור C.N.S." משנת 1954, מחזור שירים לקול ופסנתר, המזכיר את הליד הגרמני בצורתו, אם לא בסגנונו. ב-1955 כתב את המוזיקה לסרטו של
מיכאל קאקויאניס, "סטלה"; השחקנית מלינה מרקורי, ידידה קרובה שלו, שרה את השיר, שהיה לסימן ההיכר של הסרט, "אהבה שהייתה לחרב פיפיות". חג'ידאקיס טען תמיד, שאת יצירותיו הרציניות כתב להנאתו ואת הפחות רציניות, לשם פרנסה. אלא שכישרונו המלודי היה רב כל כך, שההבדל ברמה ובאיכות בין השניים איננו מורגש כמעט.
בשנת 1959 פגש חג'ידאקיס את ננה מושקורי, "הפרשנית האידיאלית" הראשונה שלו, זמרת ביישנית אך מוכשרת להפליא, שעיצבה את צלילי המוזיקה שלו בקולה, המצטיין ביופיו הייחודי. שנת 1960 הביאה לו הצלחה בינלאומית, כשהמוזיקה לסרטו של ז'ול דאסן "רק בימי חול" זיכתה אותו בפרס האוסקר ו"הבחורים מפיראוס" היה ללהיט מבוקש בעולם כולו.
ב-1961 הלחין את השירים למופע הערב אימפרוביזציה מאת לואיג'י פיראנדלו, בו ככיבה זואי פיטוסי ששרה את השירים "Ο Ταχυδρόμος πέθανε" (שתורגם לעברית על ידי נעמי שמר ונקרא איילת אהבים) ו-"το μαντολινο" ("המנדולינה").
ב-1962 הפיק את המחזה המוזיקלי "רחוב החלומות" והשלים את המוזיקה למחזה "הציפורים" של אריסטופאנס, עוד הפקה של "תיאטרון האמנות", שחוללה שערורייה בגלל הבימוי המהפכני של קרולוס קאון. המוזיקה למחזה שימשה אחר כך גם את בלט המאה ה-20 של מוריס בז'אר. חג'ידאקיס כתב גם את המוזיקה לשיר, שארתור אלטמן הוסיף לו מילים באנגלית ונתן אותו לברנדה לי. השיר היה "לגמרי לבדי" (All Alone Am I). ב-1964 חיבר את המוזיקה לסרט טופקאפי בו השתתפה מלינה מרקורי.
בשנת 1965 יצא תקליטו "חיוך ג'וקונדה" בחברת מינוס-EMI. ב-2004 הייתה הפקה חוזרת דיגיטלית שלו בתקליט אספנים אריך נגן ובתקליטור באוסף הקלאסיקה של TMI.
בשנת 1966 נסע חג'ידאקיס לניו יורק להצגת הבכורה של Ilya Darling, מחזמר של ברודוויי, המבוסס על "רק בימי חול" ובכיכובה של מלינה מרקורי. הוא לא שב ליוון עד 1972, בעיקר בשל התנגדותו לדיקטטורה הצבאית שהשתלטה על המדינה. בתקופת שהותו באמריקה השלים כמה יצירות חשובות, ביניהן "ריתמולוגיה" לפסנתר סולו, הקובץ התזמורתי המפורסם "חיוך ג'וקונדה" (בהפקת קווינסי ג'ונס), ופסגת הישגיו המוזיקליים, מחזור השירים "מגנוס ארוטיקוס", שבו השתמש בפואמות יווניות מן התקופה העתיקה (סאפפו, אאוריפידס), מימי הביניים (בתים משירי עם והרומנסה "ארופילה" של גיאורגי הורטאציס) ומימינו (דיוניסיוס סולומוס, קונסטנדינוס קוואפיס, אודיסאוס אליטיס, ניקוס גאטסוס, מיטיוטיסה, גיאורגי סאראנטריס), יחד עם מובאה מספר משלי. תקליטו "Reflections" עם "אנסמבל הרוק'נרול של ניו יורק" הכיל אחדים משיריו היפים ביותר, אם בצורה תזמורתית ואם בצירוף מילים באנגלית שהוסיפה הלהקה - תקליט שהקדים בכמה עשורים את מגמות הפיוז'ן.
חג'ידאקיס חזר ליוון ב-1972 והקליט את "מגנוס ארוטיקוס" עם פלרי דנטונאקי, זמרת אלט אופראית שקולה עמוק ואפלולי ואשר התגלתה כפרשנית המושלמת למוזיקה שלו, ועם הזמר דימיטרי פסאריאנוס. עם הפלת שלטון החונטה, נעשה פעיל בחיים הציבוריים והתמנה למספר משרות בתזמורת הממלכתית של אתונה, באופרה הלאומית של יוון וברדיו הלאומי. בשנת 1985 הקים חברת הקלטות משלו בשם "סיריוס". בשנת 1989 ייסד את "תזמורת הצבעים" Orhistra ton Chromaton) תזמורת סימפונית קטנה, שהופיעה בניצוחו.
לאחר מותו של נינו רוטה התכוון חג'ידאקיס לחזור ולחבר מוזיקה לקולנוע בשביל הסרטים של ידידו, פדריקו פליני, אך שיתוף הפעולה לא יצא לפועל בגלל ההִתְדַּרְדְּרוּת בבריאותו. הוא מת ב-15 ביוני 1994, ממחלת לב וסוכרת. הוא היה הומוסקסואל שהעדיף לחיות בגפו.
מאנוס חג'ידאקיס במוזיקה העברית הקלה.
לחניו של חג'ידאקיס היו פופולריים בישראל של סוף שנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20. זמרים ישראלים רבים הקליטו לחנים של חג'ידאקיס שהותאמו להם מילים בעברית. התקליט "Reflections" של אנסמבל הרוק'נרול של ניו יורק נמכר היטב ולכמה מהשירים המופיעים בו נוצרו גרסאות בעברית ("שיר סיום", "מרקו פולו" ו"בת אצילים").
בשנת 2016 עלה "הדרך לאי שם" ערב משירי חג'ידאקיס שביים השחקן יוני אילת בגודמן - בית ספר למשחק בנגב.
רשימה חלקית של ביצועים לשירים של חג'ידאקיס:
ישנם שירים בעלי מספר גרסאות, בהן קיים שוני במלל או במבצע או בשניהם גם יחד:
ב 1974 הועלה מופע שאורגן על ידי קול ישראל ובו הוצמדו לחנים של חג'ידקיס לפסוקים מקראיים: תהילים כ"ג, מ"ב ,ע"ב פסוקים מספר יואל ועוד'.במופע השתתפו בין היתר הזמרת אילנית, צמד הפרברים וחבורת רננים. שמעון כהן עיבד וניצח על התזמורת."
ביצוע ביוונית ובעברית לשיר קסימירוני בוצע על ידי מקהלת צדיקוב בניצוח לסלו רוט ובתרגום גלעד בן שך.
לבנין הכרוב
לבנין הכרוב (שם מדעי: "Pieris brassicae") הוא פרפר ממשפחת הלבניניים. לבנין הכרוב הוא פרפר בינוני שאפשר לראותו רוב השנה (למעט בימים החמים והקרים במיוחד) והוא אחד הפרפרים הנפוצים המעופפים בגינות הנוי.
תיאור.
פרפר בינוני בעל מוטות כנפיים של כ-55 מ"מ. צבעו לבן וקצה הכנף הקדמית שחור. הנקבה גדולה מהזכר ולה שתי נקודות שחורות בולטות על הכנף הקדמית. צבע הכנף מצידה האחורי לבן ולעיתים ירקרק.
תפוצה.
לבנין הכרוב נפוץ בכל האזור הפליארקטי (אירופה, צפון אפריקה ואסיה הממוזגת). בישראל הוא נפוץ בכל הארץ למעט המדבר הקיצוני בכל ימות השנה ואפשר לראותו גם בימי חורף חמימים.
מחזור חיים.
הנקבה מטילה את הביצים (כ-230 ביצים לנקבה אחת) בקבוצות גדולות על עלי כרוב, כרובית או מיני מצליבים נוספים, וכן על צמחי הצלף וכובע הנזיר (הרוצה לגדלו בגינות הנוי יכול לשתול את כובע הנזיר). הסיבה להטלה על צמחים אלו היא משום שהזחלים ניזונים מעליהם.
צבע הביצה צהוב. טמפרטורה שבין 15 ל-17 מעלות צלזיוס היא האופטימלית להטלת הביצים.
בקיעת הזחלים מתרחשת בין 3 ל-13 ימים, בהתאם לטמפרטורה. אם הטמפרטורה יורדת אל מתחת ל-10 מעלות או שהיא עולה מעל 26 מעלות - כל הביצים מתות.
הזחלים הבוקעים מהביצים צבעם צהוב-ירקרק וראשם כהה. לאחר בקיעתם מהביצה הזחלים אוכלים את קליפות הביצים הריקות ואחר כך מתחילים לכרסם בעלים. בימיהם הראשונים הם חיים יחד, ועם גדילתם הם מתפזרים על פני הצמח שעליו הם חיים. במקום שבו מצויים זחלים אפשר לראות עלים שלמים מכורסמים, עד שלא נותרו אלא העורקים בלבד. צבע הזחלים הגדולים הוא אפור-ירוק ועל צדיהם נקודות שחורות וקווים צהובים. צבע הראש שחור. זחלים רבים מותקפים על ידי הצרעה הטפילית ברקונאי הלבנין.
תקופת התפתחותם של הזחלים היא מ-12 ל-50 ימים, בהתאם לטמפרטורה, והם מתנשלים עד 5 פעמים. בהגיע הזחלים לגודל של כ-40 מ"מ הם מתגלמים על השיח או בקרבתו. הגולם צבעו צהוב-חום, ואורכו עד 24 מ"מ ורוחבו עד 6 מ"מ. תקופת ההתגלמות תלויה מאוד במזג האוויר (מעשרה ימים בקיץ ועד חודשיים-שלושה בחורף). בתום תקופת ההתגלמות יוצא מהגולם פרפר צעיר.
מודרניות