שובם של הרומאים לזירה הימית והגעת הצי הרומאי לדרפאנה הפתיעו את הקרתגים. הם מיהרו לכנס צי אניות מלחמה עמוסות אספקה ותבואה ולשלחן אל חילותיהם שבאריקס (Eryx, בפיניקית "ארך"), מצודה טבעית צפונית לדרפאנה. תוכניתו של חנון, מפקד הצי, הייתה לפרוק את מטען האניות מתחת לאפם של הרומאים, להעלות עליהן את הטובים שבחיילים השכירים שבאריקס כדי שישמשו חיילי-צי, ולהתמודד בקרב ים עם הצי הרומאי כדי להשמידו. כשהגיעו הידיעות לאוזני לוטאטיוס, העלה את מיטב חייליו על סיפוני האניות, שט אל האי אייגוסה השוכן מול ליליבאום, והתכונן ליירט את הצי הקרתגי בעודו בדרך למחרת היום.
תנאי הרוח והגלים בבוקר שלמחרת לא היו נוחים לרומאים. הים החל לרגוש, ולוטאטיוס היסס אם להוציא את אניותיו אל לב ים. הוא שקל ומצא, כי מוטב להסתכן ולצאת להתנגשות בתנאי ים אלו מאשר להניח לחנון להגיע אל אריקס ולהתאחד עם כוחותיו של חמלקרת ברקה. לשיקוליו נוספו עוד גורמים: אניותיו היו קלות משקל וצוותי אניותיו מאומנים יותר בהשוואה לאלו של הקרתגים; שהרי אניותיו של חנון היו עמוסות אספקה וצוותיהן שנאספו בחופזה לא הספיקו להתכונן כראוי לקרב הימי. אם יחמיץ את ההזדמנות שנפלה לידיו, ייאלץ מאוחר יותר להילחם באניות שמטענן נפרק והן מהירות-שוט ומאוישות בטובים שבחיילי הצי.
הקרב ותוצאותיו.
לוטאטיוס הוציא את אניותיו לים וערך אותן בשורה חזיתית אל מול נתיב ההתקדמות של אניות האויב, שעשו דרכן בסיוע מפרשים. עדיפותם של הרומאים במשקל האניות, ביכולת התמרון ובכושרם של החותרים וחיילי הצי ניכרה כבר בתחילת הקרב. במהלומות ניגוח ובלוחמת סיפונים הצליחו אנשיו של לוטאטיוס להטביע חמישים מאניות הקרתגים וללכוד שבעים על צוותן. היתר פרשו את מפרשן הקדמי ונמלטו מזירת הקרב בחסדי רוח נוחה.
ניצחון הרומאים בקרב הימי ליד אייגוסה חתם למעשה את המלחמה הארוכה. חילות הקרתגים בסיציליה נותקו מעיר האם שבאפריקה, ולפונים המובסים לא נותרה כל ברירה אלא לחתום על חוזה שלום. רומא, שהמלחמה הממושכת דלדלה את משאביה, רצתה בסיומה במידה שווה. החוזה נחתם בשנת 241 לפנה"ס על ידי חמלקרת ברקה וגאיוס לוטאטיוס.
מקורות.
פוליביוס. היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.
התנועה הקונסרבטיבית
בית הספר הימי
המרחב הציבורי
קובר פידי
קובר פידי (באנגלית: Coober pedy) היא עיירה באוסטרליה הדרומית, המשמשת מרכז לכריית האבן היקרה אופאל (לשם), וייחודית בכך שחלקה הגדול נמצא מתחת לפני האדמה.
היסטוריה.
ייסוד.
קובר פידי ממוקמת בלב הספר האוסטרלי, האאוטבק (באנגלית: outback), באזור מדברי שבו נרשמות בחודשי הקיץ, נובמבר עד מרץ, טמפרטורות המגיעות עד 50 מעלות צלזיוס. עד המאה ה-20 היו התושבים היחידים באזור קובר פידי אבוריג'ינים, שנעו ונדו בשטח בחיפוש אחר מזון. בשנת 1915 יצאה משלחת בת ארבעה אנשים, ביניהם ג'ים האטצ'ינסון ובנו בן ה-14 ויליאם, לחפש זהב דרומית לקובר פידי, החיפוש נכשל והחבורה החלה בחיפושים אחר מים, כאשר ויליאם הבחין באבני אופאל על האדמה. תקופה קצרה לאחר מכן כבר החלו לכרות באזור אבני אופאל.
בשנת 1917, עם סיום מלחמת העולם הראשונה וחיבור האזור לרשת הרכבות, החלה תנועה של חיילים משוחררים, עובדי מסילת הרכבת לשעבר, ואחרים לקובר פידי בחיפוש אחר עושר. בתקופה זו גם החלו התושבים לגור בצורה המאפיינת את העיר עד היום, מתחת לפני הקרקע. התנאים היו קשים מאוד, ומים ומזון הובאו לאזור ממרחקים גדולים.
בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 ירדו מחירי האופאל בשל המיתון בעולם, והייצור בעיר כמעט ופסק, בסוף מלחמת העולם השנייה זכתה העיר לעדנה מחודשת בזכות כמה מציאות יוצאות דופן של אופאל באזור. בשנות ה-60 ובה-70 הפכה תעשיית האופאל לעסק המגלגל מאות מיליוני דולרים ומהגרים אירופים רבים הגיעו לעיר.
העיר כיום.
כיום מונה העיר כאלפיים נפש מחמישים לאומים שונים, היא מרוחקת מאות קילומטרים מכל נקודת יישוב אחרת ומכנה עצמה "בירת האופאל של העולם", מוסדות ציבור בעיר, כנסיות, מרכזי קניות, מלונות כמו גם מרבית התושבים חיים מתחת לפני האדמה בחללים הנחפרים בגבעות, העלות של בית מעין זה דומה לעלות של בניית בית על פני הקרקע ויש לו יתרונות רבים, מפני שהבית שומר על טמפרטורה אחידה לאורך כל השנה, כך שאין צורך במערכות של מיזוג אוויר.
מסביב לעיר ניתן לחזות בכ-250,000 חורי מכרות המאופיינים בחורים באדמה וערימת עפר ענקית הנערמת לידם הנוצרים על ידי המכונות המשמשות לכרייה. המכרות אינם נסתמים, כדי לאפשר חפירה נוספת בקלות והאזור משובץ בשלטים המזהירים מפני טיול בשטח בשל סכנת הנפילה לבורות אלו. למרות הסכנה ישנם כאלו המחטטים בעפר, בתקווה למצוא אבני אופאל שחמקו מעיניי הכורים.
מיקומה של העיר על הכביש המהיר סטוארט, כביש החוצה את אוסטרליה לאורכה, ותנאי החיים הייחודים בה, הופכים אותה גם לנקודת עצירה לתיירים, היכולים לבקר בבתים לדוגמה, לשהות במלונות מתחת לאדמה, לבקר במוזיאון לתולדות העיר, לבקר בכנסיות ואף לחפש בעצמם אופאל.
שמה של העיר.
תחילה נקרא האזור מכרה האופאל של רכס סטיוארט (Stuart Range Opal Field) על שמו של האירופי הראשון שחקר את האזור ג'ון מקדואל סטיוארט, אולם ב-1920 שונה השם לקובר פידי על שום השם האבוריג'יני של העיר, קופה פיטי (kupa piti) שמשמעו "אדם לבן בחור".
הת'ר אורורק
הת'ר אורורק (באנגלית: Heather O'Rourke; ) הייתה שחקנית אמריקאית מפורסמת בשנות ה-80 של המאה ה-20.
שנותיה הראשונות.
הת'ר נולדה בסן דייגו קליפורניה וכבר בגיל צעיר הופיעה בפרסומות, תחרויות והופעות בטלוויזיה. שיא הקריירה שלה הוא טרילוגיית סרטי האימה של פולטרגייסט. בגיל שלוש זכתה במקום הראשון בתחרות "Little Miss" בזמן שרקדה ושרה עם אחותה בת השבע תמי. בגיל ארבע הפכה לדוגמנית של יצרנית הצעצועים "מטל" ורשת מקדונלד'ס. לאחר מכן הופיעה לראשונה בטלוויזיה בסדרה "Fantasy Island".
בשנת 1980 זכתה תמי אחותה בתפקיד בסרט הוליוודי. באחד הימים בהם הייתה הת'ר בהוליווד, ישבו תמי אחותה, הת'ר ואמם לאכול באולפני MGM בזמן הפסקת הצילומים, כשסטיבן ספילברג עבר במסעדה וראה אותה. ספילברג, שבאותו זמן בדיוק חיפש דמות הילדה הקטנה והתמימה בסרטו "פולטרגייסט", ניגש אליה בזמן שישבה לבד והציג את עצמו. הת'ר הייתה אדישה אליו ואמרה לו שאסור לה לדבר עם זרים, אך הוא צחק ושיחק איתה ולספילברג היה ברור שהוא רוצה אותה עבור סרטו זה. מאוחר יותר סופר שהשחקנית המפורסמת דרו בארימור בת ה-6, שנבחנה אף היא לאותו התפקיד נכשלה במקום על ידי ספילברג שטען כי היא לא נראית תמימה מספיק. בעייתו היחידה של ספילברג הייתה גילה הצעיר של הת'ר, אך עם זאת, ספילברג בכל זאת הזמין אותה לאודישן אצלו במשרד וביקש ממנה לצרוח ולהראות פאניקה. הת'ר עמדה במבחן ונכנסה לתפקיד.
הקריירה.
בעקבות ההצלחה המסחררת של סרט הקולנוע "פולטרגייסט", הפכה הת'ר לכוכבת ומאותה שנה שיחקה בסדרות אמריקאיות שונות של אותה תקופה, שהבולטת בהן היא התוכנית המפורסמת "ימים מאושרים", שבה גילמה את בתה של אשלי פפיסטר, חברתו של ה"פונז" בעונה העשירית של הסדרה (1982–1983), ב-12 פרקים בסך הכל. בשנת 1984 צולם סרט הדרמה Surviving בו גילמה הת'ר אחות צעירה במשפחה שבה טרגדיה לא צפויה מתרחשת כאשר האח הבכור מתאבד. בין השחקנים בסרט זה מופיע ריבר פיניקס שנפטר מסמים ב-1993.
בשנת 1985 החלו צילומים לסרט הקולנוע "פולטרגייסט 2". רוב השחקנים בסרט חזרו פעם נוספת לצילומי הסרט השני בסדרה. באותו הזמן הת'ר בת התשע החלה להרגיש ברע והתלוננה בפני אמה על כאבי בטן. כמו כן, רגליה היו נפוחות. היא נלקחה לרופא משפחה אשר טען כי בעל חיים עקץ אותה. מאוחר יותר נלקחה לבדיקות והפעם טענו הרופאים שמדובר בסוג של שפעת, ניתנו לה תרופות והיא החלימה. בשנת 1986 יצא לאור הסרט "פולטרגייסט 2" וזכה להצלחה. בעקבות הצלחת הסרט, הוחלט להמשיך עם סרט שלישי בסדרה, "פולטרגייסט 3". צילומיו החלו בשנת 1987. הבמאי גארי שרמן לקח על עצמו את הסרט ונקשר מאוד להת'ר. לעומת זאת, מצבה של הת'ר המשיך להיות גרוע והתרופות שניתנו לה גרמו לה נפיחות בפנים, דבר אשר ניתן לראות בבירור בסרט זה.
מחלתה ומותה.
כאשר התחילה הפקת הסרט "פולטרגייסט 3" בתחילת 1987, הייתה אורורק חולה למשך כמה חודשים, ולבסוף התגלה שהיא חולה במחלת קרוהן. לאחר חופשה משפחתית, חזרה אורורק לביתה בקליפורניה, ומחלתה (לכאורה) הפסיקה.
היא הרגישה טוב וללא סימפטומים עד לבוקר ה-1 בפברואר 1988, בצילומי הסצנות האחרונות לסרט ניגשה הת'ר לארוחת הבוקר והתלוננה על כאבי בטן ואי יכולתה לבלוע. רגעים ספורים לאחר מכן היא התעלפה, ואמה הזמינה אמבולנס באופן מיידי. ניידת האמבולנס שהגיע לבית מצא את הת'ר מטושטשת אך בהכרה. הת'ר הקיאה בכניסה לבית בזמן שפונתה לבית החולים.
אורורק נפטרה בבית החולים בסן דייגו מאוחר יותר, בגיל 12 בלבד. בניתוח שלאחר המוות גילו הרופאים שהיה לה מום מולד במעי. התברר כי המעי שלה התפוצץ והיא מתה מזיהום שנוצר במקום.
פסיקתא דרב כהנא
פסיקתא דרב כהנא היא מדרש ארץ ישראלי קדום על הקריאות בתורה ובהפטרות במועדים ובשבתות מיוחדות, כגון שבת של פסח וסוכות, שבת חנוכה ועוד.
מדרש זה קדום יחסית, והוא מתוארך למאה ה-5, תקופתם של המדרשים הקדומים בראשית רבה וויקרא רבה.
שם המדרש.
הכינוי "פסיקתא דרב כהנא" נזכר לראשונה אצל רבי משולם בן משה ממגנצא, בן המאה ה-11, אך ציטוטים מהמדרש, לרבות הכינוי "פסיקתא" קיימים עוד קודם לכן, למשל אצל רב סעדיה גאון.