ב-1738 קיבל דה מלו את משרתו הציבורית הראשונה, כשמונה לשגריר פורטוגל בממלכת בריטניה הגדולה. ב-1745 עבר לשמש כשגריר באוסטריה. הוא היה חביב על הארכידוכסית מריה אנה, מלכת פורטוגל, ולאחר מותה של אשתו הראשונה, שידכה לו מריה אנה את בתו של הפילדמרשל האוסטרי ליאופולד יוזף פון דאון. בניגוד לארכידוכסית, המלך ז'ואאו החמישי לא היה מרוצה ממנו, והחזירו לפורטוגל ב-1749. שנה לאחר מכן מת ז'ואאו, ובנו, ז'וזה הראשון, הומלך תחתיו. ז'וזה האמין בכישוריו של דה מלו ובאישורה של המלכה האם מינה אותו לשר החוץ. ככל שגבר ביטחונו של המלך בדה מלו, הוא הפקיד בידיו סמכויות שלטוניות נוספות.
ב-1755 מונה דה מלו לראש ממשלתו של ז'וזה הראשון. דה מלו, שהתפעל מהצלחת הכלכלה האנגלית בזמן ששימש כשגריר בלונדון, הנהיג בפורטוגל מדיניות כלכלית דומה. הוא ביטל את העבדות בהודו הפורטוגזית, ארגן מחדש את הצבא וסיים את האפליה נגד נוצרים לא-קתולים בפורטוגל.
במשך הזמן החל דה מלו להאמין כי הישועים מהווים איום על התפתחות פורטוגל. כחלק משליחותו הדיפלומטית, חי דה מלו בלונדון ובווינה, ערים מרכזיות בעידן האורות האירופי. שם פגש את חרארד ואן סוואיטן, מתנגד חריף לישועים האוסטרים, ולמד להכיר את המסורת האנטי-ישועית של האנגלים. כראש ממשלה יזם מלחמת תעמולה נגד הישועים והפיץ מספר תאוריות קשר בנוגע לרצונו של המסדר לצבור כוח. דה מלו היה אחד ממבשרי דיכוי הישועים, שהגיע לשיאו ב-1773, כשהאפיפיור קלמנס הארבעה עשר חתם על צו האוסר על פעילות המסדר בכל הארצות.
ב-1 בנובמבר 1755 התרחשה רעידת האדמה בליסבון, שהגיעה לרמה 9 בסולם ריכטר והחריבה חלקים ניכרים מהעיר. היא לוותה בגלי צונאמי ובשריפות רבות. דה מלו שרד את הרעידה, ומיד החל בשיקום ובנייה מחדש של העיר, באומרו: "מה עכשיו? נקבור את המתים ונאכיל את החיים". על אף גודל האסון, תוך שנה נבנתה ליסבון מחדש. העיר החדשה אופיינה בכיכרות גדולות ושדרות רחבות. כשנדרש דה מלו לצורך רחובות כה רחבים הוא ענה: "יום אחד הם יהיו קטנים".
דה מלו תרם רבות גם לחקר הסייסמולוגיה, כשהורה על הפצת שאלות הנוגעות לרעידת האדמה ולהשפעותיה בכל רחבי פורטוגל.
לאחר רעידת האדמה, העניק המלך כוח נוסף לדה מלו, שהיה למעין דיקטטור בפורטוגל. ככל שגדל כוחו, כך גם גדל מספרם של אויביו. בשנת 1758 נפצע ז'וזה הראשון, מלך פורטוגל בניסיון התנקשות. משפחת טאבורס ודוכס אביירו הואשמו במעשה, והוצאו להורג לאחר משפט קצר. דה מלו האשים גם את אנשי מסדר הישועים בבגידה ובקשירת קשר לניסיון ההתנקשות, מה שפגע קשות בדעת הקהל וביחסי הציבור של הישועים בעידן האבסולוטיזם הנאור. שנה לאחר מכן גורשו הישועים מפורטוגל. דה מלו לא הראה שום מידה של רחמים, והעמיד לדין כל אדם שהיה מעורב, אפילו נשים וילדים. בעקבות טיפולו המהיר במשבר, בשנת 1759 העניק לו המלך את תואר "רוזן אואירס".
דה מלו ביצע רפורמות גדולות בחינוך: הוא יצר את הבסיס לבתי ספר חילוניים ברמה היסודית והתיכונית, יצר מאות משרות הוראה, פתח את מחלקות המתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטת קוימברה ויזם מסים חדשים למימון הרפורמות האלו.
בנוסף, ביצע דה מלו שינויים משמעותיים בכלכלה, כשיצר מספר חברות וגילדות במטרה לווסת כל פעילות מסחרית. כמו כן, הוא גידר את האזור בו הופק יין הפורט כדי להבטיח את איכותו של היין. הייתה זו הפעם הראשונה באירופה שנעשה פיקוח על איכות היין ועל הפקתו.
ב-1770 קיבל את התואר "מרקיז פומבל".
נפילתו ומותו.
בשנת 1777 מת המלך ז'וזה הראשון ומריה הראשונה הומלכה למלכה. השליטה החדשה לא אהדה את דה מלו. היא לא סלחה לו על האכזריות בה נהג כלפי משפחת טאבורה ופיטרה אותו מכל תפקידיו. בנוסף, הוצא נגדו צו הרחקה על פיו דה מלו חייב לשהות במרחק של 20 מייל לפחות מהמלכה, ובמקרה שמריה הגיעה לאזור מגוריו, היה חייב דה מלו לעזוב את ביתו עד שתסיים את ביקורה.
לאחר שפוטר בנה דה מלו וילה שבשטחה היו מפלים וגנים צרפתיים.
בשנת 1782 מת דה מלו באחוזתו שבפומבל.
כיום, אחת מהכיכרות החשובות בליסבון נקראת "מארקש דה פומבל", ובמרכזה עומד פסל בדמותו.
המרקיז דה פומבל וברזיל.
המרקיז דה פומבל נחשב בפורטוגל הקונטיננטלית לגיבור לאומי. לעומת זאת, המתיישבים במושבה ברזיל ראו בו רודן מדכא, בעיקר בדרום המושבה.
הפקת העושר והמשאבים ניצבה תמיד בראש מעיינם של קובעי המדיניות הפורטוגזים בברזיל הקולוניאלית. תחת האדמיניסטרציה של פומבל לא חל כל שינוי בעניין זה. מדיניות המונופול המסחרי נותרה על כנה ואף זכתה לעדנה בתקופתו של מרקיז פומבל. בכך ניסו הפורטוגזים להחיל יתר יעילות בשליטתם בהתנהלות המסחר במושבה ברזיל.
המרקיז של פומבל
מרקיז פומבל
אגודת חסידי חב&quot;ד בישראל
אגודת חסידי חב"ד בישראל (שמה המלא: אגודת חסידי חב"ד בארצנו הקדושה. מכונה בראשי תיבות: אַגוּ"ח) היא ארגון הגג של תנועת חב"ד בישראל. האגודה מייצגת את ענייני חב"ד וכלל מוסדות חב"ד בישראל, מתאמת בין הגופים והמחלקות של חב"ד בישראל ומפקחת עליהם, ומפעילה פרויקטים שונים בתוך ומחוץ לקהילה, כמו איתור מקומות תעסוקה, סיוע למוסדות ועוד. העמותה מסווגת אצל רשם העמותות כבמצב של "פירוק זמני".
על אודות הארגון.
האגודה הוקמה על ידי האדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון בקיץ ה'תש"א (1941), במטרה לחזק את הקשרים בין חסידי חב"ד בישראל, ולפתח את לימוד תורת חסידות חב"ד. בשנים הראשונות ניהלה האגודה מערך שיעורי תורה וחסידות בבתי כנסת בישראל ובהקמת היישוב כפר חב"ד וריכוזי מגורים חב"דיים ברחבי הארץ. ממלא מקומו, האדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון, קבע בשנת ה'תשי"א (1951) את האגודה לגוף הארגוני העליון בחסידות חב"ד בישראל. מאז, האגודה מייצגת את ענייני חב"ד, ומתאמת ומפקחת על המוסדות ועל קהילת חב"ד בישראל. האגודה הקימה מוסדות רבים בישראל.
היו"ר הראשון של האגודה היה הרב שאול דוב זיסלין. אחריו מונה בשנת ה'תש"ט (1949) הרב אליעזר קרסיק. לאחר פטירת קרסיק בשנת ה'תש"ך (1960) מונה אפרים וולף. החליפו בתפקיד זה בשנת ה'תש"ן (1990) שלמה מיידנצ'יק ששימש בתפקיד עד לפטירתו בתשס"ד.
בשנת ה'תשס"ד (2004) מונה ליו"ר יוסף יצחק אהרונוב ולעמותה צורפו שישה חברים המזוהים עם הזרם המתון בחסידות. נגד המהלך הוגשה עתירה משפטית. באביב תשע"ג (2013) ניתן פסק בוררות שפסל את חוקיות הליך צירופם של החברים החדשים עד לכינוס אספה בפיקוח עורך דין מטעם בית המשפט. האספה כונסה בח' בתמוז תשע"ג (16 ביוני 2013), ובה נבחר ועד העמותה שאישר מחדש את הוספת ששת החברים, ואת מינויו של אהרונוב ליו"ר העמותה.
מטה האגודה שוכן בבניין 770 בכפר חב"ד שנבנה לבקשת הרבי באמצע שנות השמונים עבור האגודה. כמו בבניין המקורי בברוקלין, גם כאן הכיתוב בפתח הבניין הוא "בית אגודת חסידי חב"ד".
יוסף יצחק אהרונוב
יוסף יצחק הכהן אהרונוב (נולד בד' באלול תשי"ד, 2 בספטמבר 1954) הוא יושב ראש אגודת חסידי חב"ד בישראל, צעירי אגודת חב"ד ורשת אהלי יוסף יצחק. בנובמבר 2015 הורשע בעבירות מרמה ונידון לשנתיים מאסר בפועל.
ביוגרפיה.
נולד בקנדה לגולדה ומנחם מנדל אהרונוב. לאחר סיום לימודיו במוסדות חב"ד בקנדה, למד בישיבת תומכי תמימים המרכזית במרכז חב"ד העולמי – 770. בשנות ה-70, עלה ארצה ונישא לשפרה ריבקין מכפר חב"ד.
לאחר עלייתו ארצה, החל לעבוד בבית הספר למלאכה בכפר חב"ד. באמצע שנות ה-80 מונה למנהל שבועון כפר חב"ד.
בשנת 1987 מונה למנכ"ל ארגון צעירי אגודת חב"ד, שבראשו עמד הרב ישראל לייבוב. לאחר פטירתו של לייבוב ב-1994 נתמנה ליו"ר הארגון. בשנת 1990 מונה לחבר ולסגן יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל. שנה אחר כך מונה על ידי הרבי מליובאוויטש לחבר המשלחת להשבת ספרי אוסף שניאורסון ולחבר אגודת חסידי חב"ד ברוסיה.
בשנת 1986, בעקבות האסון הגרעיני בצ'רנוביל הקים את פרויקט ילדי צ'רנוביל והוא עומד בראשו.
בשנת 1991 נמנה אהרונוב עם חברי משלחת חב"ד ששלח רבי מנחם מנדל שניאורסון לרוסיה לפדות חלק גדול מספריית חב"ד, בה היו מאות ספרים שהשתייכו לחותנו, רבי יוסף יצחק שניאורסון, שנשארה ברוסיה. בשנת 1996 (תשנ"ו) התמנה אהרונוב ליו"ר רשת אהלי יוסף יצחק.
במערכת הבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה (1996) היה אהרונוב ממובילי הקמפיין של חב"ד שקרא להצביע לבנימין נתניהו, תחת הסיסמה "נתניהו. זה טוב ליהודים", וסייע לבחירתו לראשות הממשלה.
בשנת 2004, לאחר פטירת יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל, שלמה מיידנצ'יק, מונה אהרונוב גם ליו"ר אגודה זו.
בשנת 2007 פשטו חוקרי המשטרה על משרדיו של אהרונוב ועצרו אותו, בחשד להעלמת מס והלבנת הון. אהרונוב זכה אז לתמיכה בקרב ציבור אוהדיו. באוקטובר 2015 הוגש נגדו, במסגרת עסקת טיעון, כתב אישום שלפיו הפקיד כ-3.5 מיליון ש"ח מכספי תרומות בחשבון בנק פרטי בבעלותו, ללא ידיעת התורמים, ומשך שכר של 1.7 מיליון ש"ח שלא היה זכאי לו; וכן סייע לאחרים להעלים הכנסות ולקבל תמיכות ממשרד החינוך בניגוד לחוק.
ב-29 בנובמבר 2015 בית המשפט אישר את עסקת הטיעון, הרשיע את אהרונוב בעבירות של קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, מרמה והפרת אמונים בתאגיד, שימוש במרמה, ערמה ותחבולה במטרה להתחמק ממס ורישום כוזב במסמכי תאגיד, וגזר עליו שנתיים מאסר בפועל, שנה מאסר על תנאי למשך שלוש שנים וקנס של מיליון וחצי ש"ח. ב-2 בפברואר 2016 החל אהרונוב לרצות את עונשו בכלא חרמון. ב-12 באפריל 2017 שוחרר מהכלא לאחר ניכוי שליש.
משפחתו.
אהרונוב מתגורר בכפר חב"ד, נשוי לשפרה ואב לארבעה ילדים.
כפר חבד ב
כפר חבד ב'
כפר חב&quot;ד ב
כיבוש יפו על ידי צחותי