הסרט מתחיל בהצגת דמותו של קולונל מורטימר העוצר רכבת בה הוא נוסע על מנת לרדת בעיירה טוקומקארי. עם הגיעו לעיירה רואה מורטימר כרזה בה מופיע מבוקש בשם גאי קלאווי, ופרס של 1,000 דולרים על ראשו. מורטימר מוצא את קלווי והורגו, וכשהוא מקבל את הכסף הוא שואל את השריף על מבוקש אחר בשם בייבי קוואנה (חוסה מרקו), אשר על ראשו מובטח פרס של 2,000 דולרים. השריף אומר כי קוואנה נראה בפעם האחרונה בווייט רוקס, והוא מוסיף כי זר אחר בשם מנקו כבר שאל על קוואנה.
בשלב זה עובר הסרט להראות את דמותו של מנקו, המגיע לעיירה וייט רוקס, בחיפושיו אחרי המבוקש קוואנה, הוא תופס את קוואנה במסבאה בעיצומו של משחק פוקר והורג אותו ואת אנשיו.
כעבור כמה זמן מופתעים שני ציידי הראשים לראות כרזה ובה דיוקנו של הפושע הידוע אינדיו, שברח מהכלא, ועליה נקוב סכום של 10,000 דולר. שני הציידים מגיעים לעיר אל פאסו, בחושבם כי אינדיו ינסה לשדוד את הבנק שם, הם נפגשים ומחליטים כפשרה, לשתף פעולה ביניהם ולהתחלק שווה בשווה בסכום הפרס על אינדיו ועל חבורתו, השווה בפני עצמה עוד כ-17,000 דולר. השניים מחליטים כי מנקו, אותו אינדיו וחבורתו אינם מכירים, יצטרף אל החבורה, ומורטימר יישאר בחוץ. מנקו קונה את אמונו של אינדיו לאחר שהוא משחרר את אחד מידידיו מהכלא, ואינדיו מסכים לצרפו לשוד הבנק באל פאסו.
מנקו נשלח עם שלושה מאנשיו של אינדיו לשדוד את הבנק בסנטה קרוז, עיירה הסמוכה לאל פאסו, על מנת לגרום להזעקת שומרי הבנק באל פאסו לסנטה קרוז וכך לפנות את השטח לאינדיו ולשאר החבורה על מנת שיוכלו לשדוד את הבנק באל פאסו ללא הפרעה. בדרכם לסנטה קרוז הורג מנקו את שלושת האחרים, הוא מגיע לסנטה קרוז ומכריח את איש הטלגרף באיומים, לטלגרף לאל פאסו ולהודיע כי הבנק בסנטה קרוז נשדד. אחר כך הוא חוזר לאל פאסו ומגיע בדיוק בזמן על מנת לראות את השוד.
לאחר השוד לוקח אינדיו את חבורתו לעיר ספר קטנה בשם אגואה קליינטה, קולונל מורטימר מגיע גם הוא לעיירה ונפגש עם אינדיו, הוא אומר לו כי גם הוא תכנן לגנוב את הכספת מהבנק וכי אינדיו הקדימו, ומוסיף כי אם ישלם לו 5,000 דולר הוא יפתח את הכספת ללא פיצוץ כך שכל השטרות שבתוכה יישמרו. אינדיו מסכים לעסקה אך מחליט כי החבורה תישאר באגואה קליינטה כחודש עד שתשכך הסערה על שוד הבנק.
באמצע הלילה מתגנבים מנקו ומורטימר לחדר בו נמצאת הכספת וגונבים ממנה את הכסף, אך השודדים תופסים אותם בשעת המעשה ומכים אותם קשות. בפקודת אינדיו הורג ניניו, יד ימינו, את השומר של שני ציידי הראשים ומשחררם לחופשי. אינדיו מודיע לכנופייתו כי שני ציידי הראשים ברחו, ושולח את החבורה לתופסם ולהורגם. תוכניתו היא ששני הציידים יהרגו את הכנופיה וכך הוא וניניו יוכלו להתחלק בכסף לבדם. אלא שתוכניתו של אינדיו נכשלת; גרוגי, אחד מאנשי החבורה, מזהה את כוונתו של אינדיו. הוא הורג את ניניו אך כשבא לקחת את הכסף מהכספת, הוא מגלה כי קולונל מורטימר כבר רוקן את הכספת לפני כן. אינדיו משכנע את גרוגי לחבור אליו על מנת להרוג את שני ציידי הראשים ולהתחלק ביניהם בכסף.
למחרת בבוקר, נלחמים מנקו ומורטימר עם חבורתו של אינדיו והורגים אותם אחד אחד ברחובות העיירה. מורטימר עומד ליד הבית בו נמצאים אינדיו וגרוגי, וצועק לאינדיו לצאת החוצה תוך שהוא מגלה לו את שמו. אינדיו מזהה את הקרבה המשפחתית בין הקולונל לבין הנערה אותה אנס והרג בעבר. הוא שולח את גרוגי לצאת בריצה מהבית, וכשמורטימר יורה בגרוגי הוא מתקדם לעבר הנפגע בחושבו שירה באינדיו ואז יוצא אינדיו מכניסה אחרת של הבית ויורה באקדחו של מורטימר. אינדיו מפעיל את מנגינת השעון כפעמון המסמן את סופו הקרב של מורטימר אך בדיוק ברגע בו נגמרת המנגינה, מגיע מנקו עם שעון זהה ומכוון רובה לכיוונו של אינדיו. הוא נותן לקולונל מורטימר את אקדחו ומתיישב בצד לצפות בדו-קרב. המנגינה מסתיימת ומורטימר יורה באינדיו.
מורטימר מחליט כי הוא מוותר על חלקו בשלל. מנקו מעמיס את הגופות על העגלה, תוך כדי שהוא סופר אותם לפי הפרסים על ראשיהם. כשחסר לו להשלמת ה-27,000$ הוא יורה לפתע לאחור בפושע האחרון שהתחבא. מנקו לוקח את הכסף השדוד ורוכב על העגלה לדרכו.
הדמויות.
מנקו.
בגרסה האנגלית של הסרט, אומרת דמותו של איסטווד "נלך על השם מנקו" כביטוי לכך שהשם אמור לשמש ככינוי ולא כשם אמיתי לדמות. מנקו היא מילה בספרדית שפירושה הוא "זרוע אחת" ו"פגוע ביד אחת". איסטווד מבצע כמעט את כל הפעולות רק בידו הימנית כשהוא משאיר את ידו השמאלית חופשיה.
המקבילה האיטלקית של המילה הספרדית מנקו היא "monco", במקורות רבים נקרא אדם ללא שם "monco", מה שמבטא את אלמוניותה של דמותו של איסטווד המבוטאת גם בסרטים האחרים בטרילוגיה.
אינדיו.
אינדיו (בספרדית אינדיאני), בגילומו של זאן מרי וולנטה, הוא דמות אכזרית הנחשב על ידי הרשויות בסרט כאחד הפושעים הגדולים ביותר. כשמבקש מורטימר מפקיד הבנק שיגיד לו מהו הבנק הבטוח ביותר באזור אומר לו הפקיד "הבנק באל פאסו, אפילו אינדיו לא יעז לשדוד אותו". בפלאשבקים רואים כי הוא אנס את אחותו של קולונל מורטימר והרג את מאהבה, תוך כדי האונס ירתה הנערה בעצמה. אינדיו מעשן מה שנראה כחשיש או אופיום על מנת להקל מעליו את עוצמת הכאב שבאובדנה של הנערה שאהב.
קולונל דגלאס מורטימר.
קולונל דגלאס מורטימר הוא צייד ראשים על אף שהוא הרבה יותר מבוגר מדמותו של איסטווד; "הגעתי כמעט לגיל חמישים בשיטה שלי". כשמנקו מנסה לברר על מורטימר אצל איש המכונה "הנביא" אומר לו "הנביא"; "מורטימר... איש אמיץ, חייל, הוא היה מוכר כצלף הטוב ביותר ב, חייל דגול. כיום הוא הידרדר להיות צייד ראשים כמוך." בניגוד למנקו, המוטיבציה של מורטימר במהלך הסרט ללכוד את אינדיו וחבורתו, היא לא בגלל הפרס אותו יקבל אלא כנקמה על מותה של אחותו. בפגישה בין אינדיו ומורטימר בסוף הסרט, קורא מורטימר "זה קולונל מורטימר, דגלאס מורטימר, האם השם אומר לך משהו?". לאחר שמורטימר הורג את אינדיו הוא משאיר את כל הכסף למנקו באומרו "זה הכל בשבילך, אני חושב שמגיע לך", ורוכב משם כשמטרתו הושלמה.
הפקה.
לאחר הפקתו של "בעבור חופן דולרים" רצו הבמאי סירג'יו לאונה והמפיק החדש שלו אלברטו גרימלדי להתחיל את הפקתו של סרט ההמשך, לשם כך הם היו צריכים את הסכמתו של קלינט איסטווד לככב בו. איסטווד לא הסכים להתחייב לסרט נוסף בטרם נוכח בהצלחתו של הקודם, לכן הזדרז ליאונה להוציא גרסה באיטלקית לסרט על מנת לבדוק את הצלחתו. חששו של איסטווד התברר כמופרך, ועל אף שהסרט הוקרן באיטלקית הוא הצליח. כשנוכח בהצלחה, הסכים איסטווד להשתתף גם בסרט הבא.
"הצלפים" צולם באלמריה, ספרד, התפאורה נעשתה באולפני צ'ינצ'יטה ברומא.
מעצב ההפקה קרלו סימי, בנה את העיר אל פאסו במדבר אלמריה והוא קיים עד היום כאטרקציה תיירותית, העיירה אגואה קליינטה נמצאת במישור ניג'ר (Níjar) באלמריה.
מוזיקה.
הפסקול של הסרט הולחן בידי אניו מוריקונה שהלחין את המוזיקה לשלושת סרטי הטרילוגיה. בארצות הברית הוגו מונטנגרו הוציא גרסת כיסוי לפסקול הסרט ואחריו גם לירוי הולמס.
להקת הרוק band Year Long הקליטה שיר בשם "Per qualche dollaro in più" אם כי לא ברור כמה הוא קשור לסרט.
היינריך שלימאן
מדחת יוסף
מדחת יוסף (בערבית: مدحت يوسف, 5 בינואר 1981 – 1 באוקטובר 2000) הוא חלל דרוזי של משמר הגבול, שנפצע בקבר יוסף בתחילת האינתיפאדה השנייה ומת מאיבוד דם כשלא פונה במועד לקבלת טיפול רפואי. מותו של יוסף גרר ביקורת ציבורית נוקבת, על פיקוד צה"ל ועל ממשלת ישראל.
ביוגרפיה.
מדחת יוסף נולד לפרחה וסלמאן יוסף בכפר הדרוזי בית ג'ן שבהר מירון, הצעיר מבין תשעה אחים ואחיות. יוסף גדל והתחנך בבית ג'ן, היה לתלמיד מצטיין בכל שנות לימודיו ובתיכון היה ליו"ר מועצת התלמידים. יוסף היה פעיל חברתית ונהג לסייע לאוכלוסיות חלשות בכפרו באמצעות לשכת הרווחה, היה "נאמן נוער" ופעיל ב"נוער אומר לא לסמים". כמו כן, השתתף בלהקת מחול דרוזית אשר רקדה מחול עממי ודבקה עמה הופיע בהופעות ארציות.
לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים במגמה הריאלית-כימית, שקל לפנות ללימודי רפואה בטכניון באמצעות מסלול העתודה האקדמית. לבסוף התגייס לצה"ל ביולי 1999 והצטרף למשמר הגבול, בדומה לאביו אשר שירת במג"ב במשך 28 שנה. לאחר שסיים בהצטיינות את הטירונות, שובץ לפלוגת "שכם" והוצב במתחם קבר יוסף. יוסף שירת במקום תשעה חודשים לפני פרוץ האינתיפאדה השנייה.
פציעתו ומותו.
ב-1 באוקטובר 2000, בתחילת האינתיפאדה השנייה תקפו אלפי פלסטינים, חלקם חמושים, את מתחם קבר יוסף, מתחם מבודד בשכם שהוחזק על ידי כח מצומצם. במהלך האירוע נורה יוסף על ידי צלף פלסטיני בסביבות השעה 15:00, ונפגע בצווארו. אסף פרלמן, הפרמדיק החטיבתי העניק לו טיפול רפואי ראשוני, ודיווח בקשר שיש בכח פצוע.
בפני המפקדים הבכירים, שהתכנסו בשטח, עמדו שתי אפשרויות לחילוץ הכח הנצור. המתנה לפינוי הכח על ידי הביטחון המסכל הפלסטיני בפיקוד ג'יבריל רג'וב, או חילוצו באמצעות הפעלת כוח משוריין של צה"ל. ההחלטה שהתקבלה בשטח הייתה להמתין לפינוי מטעם המנגנונים הפלסטינים. למרות הבטחות של אנשי הרשות הפלסטינית הם לא הגיעו לפנותו. ככל שהתארך היום, מצבו של יוסף המשיך להתדרדר. בשעה 18:00 הוא איבד דופק. בשעה 18:40 הפסיק הפרמדיק את ניסיונות ההחייאה וקבע את מותו.