כיום ישנה מחלוקת גדולה באופן ההגדרה של פשעי לאופולד ואנשיו במדינת קונגו. כיום קיימים המונחים "רצח העם הגדול בקונגו" או , אך למעשה חוקרים והיסטוריונים רבים מתקשים לקבל את השמות הללו כמתארים את מה שהתחולל בקונגו בסוף המאה ה-19 ותחילת ה20. כמה שנים לאחר מלחמת העולם השנייה ב-1948 האומות המאוחדות הגדירו את המונח "רצח עם" כ-"פעולות שיטתיות שננקטות במטרה להשמיד באופן מלא או חלקי קבוצה אתנית, עם, גזע או קבוצה דתית".
ונזונגולה נטלייה ג'אורג'ס הם שני החוקרים המרכזיים של אירועי אימפריית לאופולד בקונגו. הם דוחים בכל תוקף את הטענות על רצח עם. לטענתם, אין עדות אחת לכך שמעשי אנשי לאופולד היו במטרה להעלים או לפגוע בקבוצות אתניות בקונגו. יתרה מכך, לאופולד ושותפיו העסקיים ב ניצלו את האוכלוסייה המקומית לטובת עבודה ולכן היה להם אינטרס בשימורה. נציגי הקולוניה דאגו להילחם במחלות שהתפשטו בקרב המקומיים באמצעות גופים רפואיים מערביים, לדוגמה "". כדברי הוכשילד – "שום היסטוריון מכובד של קונגו לא מעלה האשמות בדבר רצח עם. הייתה שם מערכת של ניצול ועבדות, שכנראה הייתה קטלנית באותה מידה אך זה לא אותו דבר כמו רצח עם. גם אם לא רצח עם, הזוועות בקונגו היו אחד ממעשי הטבח המחרידים שהאנושות אי פעם ידעה".
אליו מצטרף - "זה אבסורד לדבר על מעשי רצח עם או שואה. רצח עם מתייחס לתכנון וביצוע מודע של השמדת אוכלוסייה מסוימת, אך זו לעולם לא הייתה הכוונה או התוצאה כאן. היה כאן טבח בקנה מידה גדול מאוד כתוצאה ממדיניות חמורה של ניצול".
ההבחנה הזו חשובה להיסטוריונים על מנת שהציבור ידע להבין את המשמעויות והאמת בנוגע למה שהתרחש בכל אירוע באשר הוא. כולם מסכימים על כך שבמלחמת העולם השנייה התרחשה שואה ורצח עם כנגד העם היהודי באירופה, ושבתחילת המאה ה-20 התרחש רצח העם של בני ההררו וה בנמיביה על ידי . בשני המקרים האלו מדובר על רצח שיטתי מכוון ומודע כלפי קבוצה דתית ואתנית בהתאמה. מה שלא אפשר , עם זאת אין להקל בחשיבות ההיסטורית וההשפעה של תקופה ואירועים אלו על החברה הקונגולזית היום.
אחרית דבר.
מורשתו של לאופולד.
בדצמבר 1908 נפטר המלך לאופולד השני. הוא נשאר מלך בלגיה עד יום מותו. מאחר שלא היו לו ילדים זכרים ירש אותו אחיינו, המלך אלברט. למרות דעת הקהל בעולם המערבי שהייתה מאוד נוקבת וביקורתית כלפי לאופולד , הממשל הבלגי התייחס אליו כאל משחרר העם הקונגולזי מעבדות, וכזה שתרם רבות לפיתוחה של החברה בקונגו. בעת שהתקיימה בבריסל נשמעו קריאות בוז רבות לנוכח מעשיו בקונגו. עם זאת דעת הקהל הבלגי היא אמביוולנטית בנוגע למורשתו של לאופולד. מצד אחד הוא נתפס כמלך שתרם רבות ואחראי לפיתוחם המהיר של ערי בלגיה בתחילת המאה ה-20, מצד שני קשה להתעלם מהסיפורים והעדויות שמראות את אשר התחולל בקונגו בזמן שלטונו שם. מוסדות בלגיה הרשמיים עד היום מנציחים את דמותו של המלך כמי שתרם רבות לעם ולחברה הקונגולזית, מסמכים רבים מאותה תקופה נגנזו ואסורים לפרסום עד היום, במסגרת שיעורי היסטוריה הממלכתיים לא נלמד על הזוועות שבוצעו שם. הממשל הבלגי נזף באופן בוטה ברשת הטלוויזיה BBC שפרסמה סדרה תיעודית על לאופולד ומעשיו בקונגו והשוותה אותו לאדולף היטלר- . שמתאר את קולוניית בלגיה במרכז אפריקה אין שום תיעוד לזוועות מאותה תקופה. יתרה מכך בשנת 1960, בודואן, מלך בלגיה הזכיר את המלך לאופולד כמי שמעשי ידיו תרמו רבות לפיתוח המדינה ולחברתה. גישה זו ליוותה את בלגיה גם בימיה כקולוניה רשמית במדינה, וגם לאחר שנתנה לקונגו עצמאות, שהיום נקראת "הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו". כיום אנשי עסקים בלגים רבים שולטים על ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו – אורניום, יהלומים ועוד, בנוסף לכך, סיפורי הזוועות הללו אינם נלמדים גם במערכת החינוך המקומית. להפך, ברוח הבלגים, מוסדות המדינה מציגים את לאופולד כמלך "בונה", ששיפר תשתיות ובנה בכמויות אדירות ברחבי המדינה, מכנים אותו אף Noko- "דוד האומה" בשפה המקומית. לעומת המאמצים של הרשויות הבלגיות למחוק סיפורים אלו מההיסטוריה הספרות, התרבות וארגונים עצמאיים ובלתי תלויים, לא מוכנים להרפות כל כך מהר. בקונגו מדי שנה בתאריך ה-2 באוגוסט, ארגון קונגולזי עצמאי- Congolese Action Youth Platform מיסד את יום הזיכרון הGeno Cost, שמטרתו היא לציין ולהזכיר את מעשיהם האכזריים של לאופלד וממלכתו בסוף המאה ה-19 ובתחילת ה20, ושל הקולוניה הבלגית הרשמית לאורך המאה ה-20.
מקומן של הזוועות בתרבות קונגו היום.
בתרבות היום ישנו קונצנזוס רחב בנוגע לדימויו השלילי של לאופולד בנוגע לתקופת שלטונו בקונגו. סרטים, ספרים אקדמיים ונובלות רבות מתארים את התקופה, חלקם כסיפורי יומן אישיים, חלקם כסיפורים עלילתיים ברוח התקופה וחלקם כדוקומנטריים תיעודיים. המפורסמים שבהם הם , סרט וספר תיעודיים (ספר – 1997, סרט- 2006), שנכתב על ידי . גומי אדום, ספרו של שיצא לאור בתחילת המאה ה-20, היה מבין אבני הדרך המשמעותיים שתרמו לחשיפת הזוועות בקרב העולם המערבי, הכיל עדויות ותיעודים רבים. כמו כן גם ספרו של ג'וזף קונראד – "לב המאפליה", שפורסם בשנת 1902, תרם לחשיפת המאורעות. ג'וזף בסיפור עלילתי מתאר את חוויותיו האישיות מתקופתו בקונגו כרב חובל בספינת קיטור. ספר זה יצא לאקרנים כסרט בשנת 1993, .
קימבל מאסק
קימבל מאסק (באנגלית: Kimbal Musk; נולד ב-20 בספטמבר 1972) הוא יזם, פילנתרופ ומסעדן יליד דרום אפריקה. מאסק מכונה "יזם חברתי גלובלי" על משנתו להביא את אמריקה למצב שבו "לכל אדם תהיה גישה למזון לבריא ומזין". מאסק נחשב לאב המייסד של תנועת המזון המודרנית, ולאחד האנשים המובילים בשינוי הרגלי האכילה באמריקה.
מאסק הוא הבעלים של "קיטשן קאפה", "אל.אל.סי", וקהילת מסעדות הממוקמות בליבה של ארצות הברית, בקולורדו, בשיקגו, בממפיס ובאינדיאנפוליס.
קימבל מאסק הקים את ארגון ללא מטרות רווח הנקרא "Big Green", הוא הקים מאות כיתות חוץ הנקראות "גינות לימוד" לגינות בית ספר. מאסק הקים אקסלרטור (בעברית 'תוכנית האצה' - גוף המספק תמיכה כספית ומקצועית לסטארט אפים) בתחום החקלאות העירונית בברוקלין, ניו יורק. מאסק חבר דירקטוריון במספר חברות שהקים אחיו הגדול אילון מאסק, כגון טסלה, המייצרת מכוניות חשמליות ואוטונומיות וספייס-איקס המפעילה שירותי שיגור לחלל. בנוסף לזאת קימבל מאסק חבר ברשת המסעדות המקסיקנית צ'יפוטלה.
ילדות ונעורים.
קימבל גדל בבית מאוד יזמי אשר דחף להצלחה ויצירתיות. קימבל גדל יחד עם אחיו אילון, אחותו טוסקנה ובני דודים רבים. אימו מיי מאסק הייתה דיאטנית מוכרת ולאביו הייתה חברת הנדסה משלו. כילד קימבל חי ונשם יזמות הוא מספר שבתור ילד נהג להכין ביצי פסחא ב-50 סנט ועבר דלת דלת בשכונתו ומכר את אותן הביצים המקושטות תמורת 10 דולר. קימבל מספר שבתור ילד שנא להעביר את הזמן בתוך כותלי בית הספר וראה בכך עינוי, ולכן אינו מאמין בשיטות הלימוד התאורטיות המסורתיות אלא בשיטות מעשיות ופרקטיות. לאחר סיום בית הספר התיכון בפרטוריה, דרום אפריקה, מאסק עזב את היבשת לפגוש את אחיו אילון בקינגסטון, אונטריו שבקנדה, ונרשם לאוניברסיטה ללימודי מנהל עסקים באוניברסיטת קווינס. בזמן הלימודים מאסק עבד בסקוטיהבנק, אחד הבנקים הבינלאומיים הגדולים בעולם. מאסק סיים את לימודיו בשנת 1995.
קריירה עסקית.
המיזם הראשון של מאסק שאותו הקים בשנת 1995 הייתה חברת ציור מקומית "פיינטרס", שהקים יחד עם אמנים נוספים. זו הייתה חברה שעסקה במסחר של ציורי אומנות. זוהי אותה השנה שבה קימבל ואחיו הגדול אילון מאסק הקימו את חברתם השנייה, "Zip2". חברה זו שיווקה מדריך עירוני אינטרנטי, שבין היתר סיפק תוכן לאתרי האינטרנט של עיתוני "הניו יורק טיימס" ו"שיקגו טריביון". החברה נמכרה בשנת 1999 לחברת "קומפאק" עבור 307 מיליון דולר.
לאחר מכירת "ZIP2" השקיע מאסק במספר חברות צעירות בתחום התוכנה והטכנולוגיה. מאסק היה אחד מהמשקיעים הראשונים במיזם של אחיו אילון "איקס. קום" חברה המספקת שירותים פיננסים מקוונים אשר דרכה ניתן לבצע תשלומים באמצעות דואר אלקטרוני. לאחר מכן שונתה שם החברה ל"פיי-פאל", חברת הענק המספקת שירותי העברת תשלומים P2P, כאשר באוקטובר 2002 החברה נרכשה על ידי "איביי" עבור 1.5 מילארד דולר במניות.
בזמן שאילון נשאר בקליפורניה, קימבל עבר לניו יורק הוא נרשם למוסד קולינריה צרפתי בעיר. באפריל 2004 מאסק פתח את ה"קיטשן בולדר" בבולדר, קולורדו יחד עם האדריכלית והמעצבת ג'ן לוין והשף הנודע הוגו מאת'סון. המטבח זכה להערכה רבה ולימים נודע כאחת המסעדות הטובות בארצות הברית.
מאסק ומאת'סון הרחיבו את הפעילות שלהם במסעדה, ולראשונה פתחו קומה עליונה ובה בר קוקטייליים. משנת 2006 עד 2011 מאסק כיהן כמנכ"ל של חברת "וואנריוט", חברת פרסום ושיווק אינטרנטית. בספטמבר 2011 ענקית הקמעונאות "וולמארט" רכשה את החברה תמורת מחיר שלא פורסם.
לאחר שבע שנים של תמיכה במוסד "גראוו" ליצור גינות בית הספר בקהילת בולדר, הקימו מאסק ומאת'סון את ה"קיטשן קומיוניטי" ארגון ללא מטרות רווח, אשר עוזר לחבר בין ילדים לאוכל בריא ומזין על ידי בנייה של גינות לימוד בבתי ספר ברחבי ארצות הברית. בעזרת גינות הלימוד הילדים מגלים את ההבנה מאחורי המזון, ומסגלים לעצמם תזונה בריאה וסגנון חיים בתחום האוכל דרך החומר המסורתי הנלמד בבתי הספר כמו מתמטיקה, מדע וספרות.
כל מסעדה החברה בקהילת המסעדות תורמת אחוז מסוים מהרווחים לטובת שיפור גינות הלימוד בקהילה המקומית שלה. בשנת 2012 ה-"Big Green" בנה 26 גינות בקולורדו, 16 בשיקגו ו-12 נוספות ברחבי ארצות הברית.