למד בקונסרבטוריון מוזיקה ונגינה ומשבגר החל להפיק מופעי פולקלור לעדה הבוכרית, תחילה בירושלים ולאחר מכן גם מחוצה לה.
ב-1950 התקבל לעבודה ב"קול ציון לגולה", תחנת השידור של הסוכנות היהודית ושם ערך והגיש תוכניות פולקלור שונות. המיכסה שהוקצתה בתחנה אז למוזיקה הפולקלוריסטית ("עממית") הייתה בת 10 דקות ליום לכל היותר, והוא הצליח תוך מאבק מר להגדילה ל-30 דקות יומיות. בן ישראל היה זה שנתן לאמנים המזרחיים של התקופה, כמו שלמה מוקעה, שלמה דחיאני ועוד את החשיפה הראשונה לקהל הישראלי והיהודי הכללי.
קול ישראל.
ב-1953 עבר ל"קול ישראל", שם עבד במשך 40 שנה עד פרישתו לגמלאות ב-1993, בהיותו כבר מנהל מחלקת התרבות של רשות השידור.
בן ישראל היה המייסד של "המדור לפולקלור ומוזיקה מזרחית", ברדיו, אשר נתן במה למיטב האמנים ה"מזרחיים" שמסגרות אחרות סירבו לקבלם. הידוע באמנים אשר בן ישראל גילה וחשף לציבור באמצעות מדור זה היה ג'ו עמר ואחריו באו אריס סאן, אהרון עמרם, פטי ארמו (אביו של קובי פרץ), פלפל אל מסרי ( בשירים העבריים שלו), נעמי לוי ועוד.
מפיק המחזמר "תעלולי נאסר א-דין".
בשנת 1954 בה החל לעבוד ב"קול ישראל", השתתף בן ישראל יחד עם הבמאי והשחקן יוסף מילוא, בהפקת המחזמר המצליח "תעלולי נאסר א דין", שהועלה ב. הלחנים של חלק גדול משירי המחזמר היו עיבוד מוזיקלי של בן ישראל ללחנים אוזבקים עממיים מצליחים, כאשר הוא גם היה המנצח על שירת מקהלת הליווי הבוכרית, "האחים אליעזרוב", שליוותה את השחקנים בשיריהם. בין הבולטים בשירים אלה היו: "שיר הפרידה", בביצועה של חנה אהרוני, "יקירי מה עשיתי", אף הוא בביצועה, "שיר הנדודים" (בגרסת 1965 למחזמר ביצע את השיר חיים טופול), "שיר הצעיף" בביצועו של אברהם חלפי והבולט מכולם "שיר המשפט", המכונה גם "בבוכרה היפה", בביצועו של אריק לביא (אחד מלהיטיו הראשונים של זמר זה). המחזמר הועלה שוב בהצלחה ב-1965 בכיכובו של חיים טופול ובשלישית גם בשנת 2000 בכיכובו של יעקב כהן.
מפיק מוזיקלי.
לאורך השנים הקים בן ישראל, ניצח וניהל מוזיקלית מקהלות זמר ולהקות פולקלור שונות, שהופיעו ברחבי הארץ עם מיטב שירי וריקודי העדות השונות, במופע שהוא קרא לו "מהווי המזרח". אחת הנודעות במקהלותיו הייתה מקהלת "מזמור שיר", אותה הוא הקים ב-1958. מקהלה זו ליוותה את תזמורת רשות השידור בערבית וכן זמרים כמו: עליזה קשי, ג'ו עמר, אהובה צדוק, חנה אהרוני ועוד.
ב-1970 החל בן ישראל להפיק את פסטיבל הזמר המזרחי, שנערך בבנייני האומה בירושלים, מדי שנה ושודר בטלוויזיה. בן ישראל המפיק היה גם זה שליהק את המשתתפים והעורך הראשי של הפסטיבל כולו. הפרויקט שיצר נמשך 16 שנים רצופות, הפך להצלחה מסחררת והזניק את הקריירות של זמרים "מזרחיים" רבים, כמו: זהר ארגוב, שימי תבורי, עפרה חזה, אורי שבח, אבנר גדסי, ניסים גרמה, ועוד. הוא אף פרץ את הדרך לאביהו מדינה, שכתב את מיטב הלהיטים שהושמעו בו. ב-1985 נערך פסטיבל הזמר המזרחי האחרון.
חמש שנים אחרי הקמת "פסטיבל הזמר המזרחי", ב-1975 החל בן ישראל להפיק גם את הפסטיבל הבינלאומי לפולקלור- "מעטף", פסטיבל בינלאומי לריקודים ושירה פולקלורית מכל העולם, הממשיך להתקיים עד היום. בן ישראל ניהל אותו עד 1993, עת פרש מרשות השידור לגמלאות.
במהלך הקריירה המוזיקלית הארוכה שלו עיבד בן ישראל וניצח על ביצוע מעל 200 שירים, ביניהם: "שיר המשפט", "הבי יין", "מתי שוב ניפגש", "ילדתי", "הכל בגלל האהבה", "אהבת הדסה", "יד ענוגה", "שובי שובי השולמית" ועוד.
באחרית ימיו הוא גר עם אשתו יהודית במושב שורש, שם גם נפטר ב-2020, בן 92.
דור הסתלבט
דור הסתלבט הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2017, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום הרביעי של גושן, שלושים, על ידי חברת התקליטים טדי הפקות.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי גלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בסגנון הפופ.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל למיליון השמעות.
וידאו קליפ.
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא לשיר, העלה גושן לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר. האודיו מציג בתוכו את עטיפת הסינגל.
נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-1.5 מיליון.
דרק גודפרי
דרק גודפרי (באנגלית: Derek Godfrey; 3 ביוני 1924 – 18 ביוני 1983) היה שחקן אנגלי, שעבד עם הלהקה השייקספירית המלכותית החל משנת 1960. גודפרי הופיע בסרטי קולנוע ובתוכניות דרמה של ה-BBC בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20.
ביוגרפיה.
גודפרי נולד בלונדון. ב-1956 החל להופיע בתיאטרון האולד ויק, וגילם תפקידים כגון לקימו במחזה "סימבלין" ואנוברבוס במחזה "אנטוניוס וקלאופטרה". עם הלהקה השייקספירית המלכותית הופיע בתפקידים של אורסינו ("הלילה השנים עשר"), הקטור ("טרוילוס וקרסידה"), פטרוקיו ("אילוף הסוררת") ומלווליו ("הלילה השנים עשר").
הוא גילם את הדמות של ג'ק גורני בהפקה של המחזה "The Ruling Class" מאת פיטר בארנס. עוד הופיע בסרטי קולנוע כגון "Hands of the Ripper" ו-"The Abominable Dr. Phibes". בטלוויזיה גילם גודפרי את רוברט קנדי בסדרת הדרמה "משפחת פאליסר", קפטן אדוארד הולט בסדרה "Warship", ואת ראלף ניקלבי מעיבוד משנת 1977 של הרומן "ניקולס ניקלבי".
חיים אישיים.
דרק גודפרי היה נשוי לשחקנית ילידת אוסטרליה דיאנה פיירפקס. לבני הזוג נולדו שתי בנות, ג'ולס ופיפה.
Amazon Studios
משבר קיומי
משברים קיומיים הם רגעים בהם אנשים מהרהרים בשאלה האם חייהם הם בעלי משמעות, מטרה או ערך.
משבר קיומי עשוי להיות קשור לדיכאון או לספקולציות שליליות שלא ניתנות לשליטה בנושאים הנוגעים לשאלה: "מה מטרת החיים?" (למשל: "אם יום אחד אף אחד לא יזכור אותי, מה הטעם בכל עבודתי?"). סוגיה זו של המשמעות והייעוד של הקיום האנושי היא מוקד מרכזי במסורת הפילוסופית של האקזיסטנציאליזם.
תיאור.
משבר קיומי עשוי לנבוע כתוצאה מאבחנה שגויה או בשילוב עם (אך לא בהכרח) חלק מהבאים:
משבר קיומי עשוי להידמות לאנומיה (מצב אישי הנובע מחוסר נורמות) או משבר אמצע החיים.
המשבר יכול להתעורר בעקבות אירוע משמעותי בחייו של האדם - טראומה פסיכולוגית, נישואין, פרידה, אובדן גדול, מותו של אדם אהוב, חוויה מסכנת חיים, בן זוג חדש, שימוש בסמים פסיכואקטיביים, עזיבתם של ילדים בוגרים את בית ההורים, הגעה לגיל משמעותי וכו'. משבר כזה יכול לעורר אצל אדם אינטרוספקציה (התבוננות פנימית) ולחשוף הדחקה פסיכולוגית של המודעות לכך שהאדם הוא בן חלוף.
משבר קיומי עשוי לנבוע מתפיסת חיים חדשה של האדם. באופן אנלוגי, האקזיסטנציאליזם מצביע על כך שאדם "יכול ואכן" מגדיר את המשמעות של חייו ואת המטרות שלו בחיים, ולכן עליו "לבחור" לפתור את משבר הקיום.
בפילוסופיה האקזיסטנציאליסטית, המונח 'משבר קיומי' מתייחס באופן ספציפי למשבר של אדם יחיד כאשר אותו אדם מבין שהוא חייב להגדיר את חייו באמצעות הבחירות שהוא בוחר. המשבר הקיומי מתרחש כאשר מכירים בכך שאפילו ההחלטה להימנע מפעולה או לעכב את ההסכמה לבחירה מסוימת היא כשלעצמה בחירה. במילים אחרות, המין האנושי "נידון" לחופש.
טיפול.
פיטר ווסל זאפה, פילוסוף נורווגי וחסיד נלהב של ניהיליזם קיומי ואנטי-נטליזם, מפרט במאמרו, "המשיח האחרון", ארבע דרכים שהוא מאמין שכל יצור בעל מודעות עצמית משתמש בהן כדי להתמודד עם נושאים הקשורים לאדישות, בידוד, הסחות דעת ועוד:
הקשרים תרבותיים.
במאה ה-19 סרן קירקגור טען כי ייסורים וייאוש קיומי יופיעו כאשר השקפות עולם שעוברות בתורשה או שאולות (לעיתים קרובות השקפות בעלות אופי קולקטיבי) מוכחות כהשקפות שאינן מאפשרות לאדם להתמודד עם חוויות חיים בלתי צפויות וקיצוניות. פרידריך ניטשה הרחיב את השקפותיו והציע כי מותו של אלוהים - אובדן האמונה הקולקטיבית בדת והמוסר המסורתי - יצר משבר קיומי נרחב יותר עבור המודעים הפילוסופיים.
משבר קיומי אכן נתפס כליווי הבלתי נמנע של מודרניזם. בעוד שאמיל דורקהיים ראה במשברים אינדיבידואליים תוצר לוואי של פתולוגיה חברתית והיעדר (חלקי) של נורמות קולקטיביות, אחרים ראו באקזיסטנציאליזם כדבר הנובע באופן נרחב יותר מהמשבר המודרניסטי של אובדן המשמעות ברחבי העולם המודרני. הניסינות למלא את החוסר שנוצר בעקבות אובדן המשמעות כוללות למשל דת שהתחדשה על ידי חוויית האנומיה (כמו אצל מרטין בובר), או קיום אקזיסטנציאליזם אינדיבידואליסטי המבוסס על התמודדות ישירה עם המוח האבסורדי של גורל אנושי בתוך יקום חסר משמעות וזר, כמו אצל סארטר וקאמי.
ארווין יאלום, סופר ופסיכיאטר יהודי אמריקאי, פרופסור אמריטוס לפסיכיאטריה באוניברסיטת סטנפורד, תרם תרומה מהותית לתחום הפסיכותרפיה הקיומית. רולו מיי הוא אחד ממייסדי הגישה הזו.
פרדריק ג'יימסון הציע כי הפוסטמודרניזם, עם התרחבות המרחב החברתי על ידי תרבות צריכה חזותית, החליף את הזוועה המודרניסטית של הנושא המסורתי ואת המשבר הקיומי של פעם, על ידי פתולוגיה חברתית חדשה של השפעה שטוחה ונושאים מקוטעים.
אולפני אמזון
אולפני אמזון (באנגלית: Amazon Studios) היא חברת-בת של תאגיד הענק האמריקאי אמזון, המתמחה בהפצה, פיתוח, והפקת סדרות טלוויזיה וסרטים החל מסוף 2010. התוכן מופץ דרך בתי קולנוע ודרך שירות הסטרימינג וה-VOD, "פריים וידאו", שמתחרה בשירותים של חברות אחרות כמו נטפליקס והולו.