מיד לאחר פרישתו בשנת 1987, מונה דיץ כמאמן ASC שופינגן, שם אימן חמש שנים, ולאחר מכן אימן שנתיים במועדון SC ורל. בשנת 1994 החל דיץ לעבוד בבוכום כמאמן קבוצת המילואים, תפקיד אותו מילא במשך שבע שנים כמעט רצופות. באוקטובר 1999 מונה דיץ כמאמנה הזמני של הקבוצה הבכירה של בוכום, שפתחה את העונה בצורה חלשה עם המאמן ארנסט מידנדורפ שפוטר. עם דיץ השיגה בוכום חמישה ניצחונות, הפסד אחד ותיקו אחד, כאשר היה ידוע שתפקידו של דיץ הוא זמני. דיץ נשאר בתפקיד עד דצמבר 1999, עת מונה המאמן הקבוע ראלף צומדיק, שהמשיך את עבודתו של דיץ והעלה את בוכום לבונדסליגה, בעוד דיץ חזר לקבוצת המילואים ונשאר בתפקידו עד לתום עונת 2000/01. בתום עונה זו נשרה הקבוצה הבכירה של בוכום לבונדסליגה השנייה, וצומדיק פוטר מתפקידו. דיץ החליף את צומדיק בתפקיד בתחילת עונת 2001/02, אך לא קצר הצלחה, פוטר בדצמבר 2001, ועזב את המועדון.
בשנת 2002 החל דיץ לעבוד כמאמן קבוצת המילואים של המועדון בו עשה את שנותיו היפות ככדורגלן, דיסבורג. דיץ שימש בתפקיד זה עד לשנת 2006, כאשר לאורך תקופה קצרה בשנת 2002 שימש מאמן זמני לאחר פיטוריו של המאמן פייר ליטבארסקי והחלפתו בנורברט מאייר. דיץ השיג בשבעת המשחקים כמאמן הקבוצה הבכירה של דיסבורג חמישה ניצחונות ושני הפסדים. בשנת 2006 החליט דיץ שלא להאריך את חוזהו בדיסבורג, ועבר לאמן את רוט-וייס אהלן מהליגה הגרמנית השלישית. דיץ פתח אמנם בניצחון 3-0 על פורטונה דיסלדורף, אך לאחר תבוסה בתוצאה 3-0 לקיקרס אמדם באוקטובר 2006, התפטר דיץ מתפקידו.
תארים.
עם נבחרת גרמניה המערבית:
ברנארד דיץ
כנימת עש הטבק
כנימת עש הטבק (שם מדעי: "Bemisia tabaci") הנקראת גם Tobacco whitefly, Cotton whitefly, Sweetpotato whitefly, היא חרק רב פונדקאי קטן מסדרת הפשפשאים, משפחת כנימות העש תת-משפחת Aleyrodinae. היא מזיק קשה הפוגע במגוון גידולים חקלאיים. הכנימה ניזונה ממוהל הצמח כאשר היא נעזרת בגפי פה דוקרים-מוצצים. תפוצתה עולמית במיוחד באזורים טרופים וסוב-טרופים. לבוגרים ארבע כנפיים, גוף הכנימה מכוסה בשכבה דקה של שעווה לבנה שמקנה לה את צבעה הלבן ומכאן השם Whitefly. היא בעלת גלגול חסר. גודלה זעיר, אורך גוף בוגר הוא 0.91 ± 0.04 מ"מ.
מחזור חיים וביולוגיה של כנימת עש הטבק.
כנימת עש הטבק בעלת מאפיינים רבים הזהים לכנימות עש אחרות ממשפחת Aleyrodidae. היא ניזונה בעזרת גפי פה דוקרים מוצצים. לבוגרים ארבע כנפיים בעלי ממברנות וגופה מכוסה בשכבה דקה של שעווה לבנה. היא בעלת גלגול חסר בו הדרגות הצעירות דומות לשלב הבוגר אך הם קטנים ממנו וחסרי כנפיים. כנימת עש הטבק מתרבה במנגנון ארנוטוקי (arrhenotokous) בו נקבות בלתי מופרות יכולות להטיל ביצים מהן יתפתחו זכרים בלבד, לעומת זאת מביצים שהוטלו על ידי נקבות מופרות יתפתחו גם זכרים וגם נקבות. מחזור החיים כולל 6 שלבי חיים: הביצה, זחלן ראשון, זחל שני, זחל שלישי, זחל רביעי (המכונה "גולם") ובוגר. הכנימה מייצרת 11–15 דורות לשנה כאשר משך כל דור הוא תלוי טמפרטורה ונמשך בקיץ כשלושה שבועות ובחורף 7 עד 10 שבועות.
תפוצה.
מוצאה המשוער של כנימת עש הטבק הוא כנראה בהודו. תוארה לראשונה על ידי Gennadius בשנת 1889 ביוון כמזיק לצמחי טבק. הכנימה נצפתה באזורים טרופיים וסוב טרופיים בעולם והיא נוכחת כעת בכל היבשות פרט לאנטארקטיקה. תפוצה גאוגרפית בממדים גלובליים אלו, נובעת כנראה בשל פעילות סחר של חומרים צמחיים ברחבי העולם על ידי בני האדם. לפי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע כנימת עש הטבק נחשבת היום לאחד ממאה המינים הפולשניים ביותר. אזכורים ראשונים לכנימה בארץ, בגידולי שדה וירקות, ניתן למצוא החל משנות השלושים במאה הקודמת.
גזעים (או מינים) שונים של כנימת עש הטבק.
בשנת 2007, נוצר מתוך נתוני בנק הגנים, בסיס נתונים עבור רצף הגן ליצירת החלבון המיטוכונדריאלי ציטוכרום C אוקסידאז יחידת משנה 1 (COI (mtCOI של כנימת עש הטבק אשר שימש לאיתור היחסים הפילוגנטיים של כנימת עש הטבק השונות. נמצא כי כנימת עש הטבק היא למעשה קומפלקס מינים המורכב מלמעלה מ-34 ביוטיפים שונים המציגים זהות מורפולוגית ושוני ביולוגי וגנטי המתבטא בשונות בטווח פונדקאים, תפוצה, עמידות לחומרי הדברה, יכולת העברת וירוסים ועוד. ביוטיפים שונים אלו נחשבים למזיקים מרכזיים בחקלאות שכן הם מסתגלים בקלות לפונדקאים שונים ואזורים גאוגרפיים חדשים, ניזונים ממיני צמחים רבים ומשמשים וקטור לווירוסים צמחיים רבים ממשפחות שונות. קבוצת הווירוסים המשמעותית ביותר באזורים טרופיים וסאב טרופים הם (begomoviruses (Geminiviridae. הביוטיפים הדומיננטיים והפולשניים ביותר בארצות הברית, דרום אירופה והמזרח התיכון הם ביוטיפים B ו Q אשר מהווים איום מידי לחקלאות, הם נפוצים בישראל ובמדינות הים התיכון תוך קיום מחיצה רבייתית בניהם.
נזקים וחשיבות כלכלית.
כנימת עש הטבק נחשבת לחרק מזיק מרכזי בגידולים חקלאיים הגורם לנזקים כלכליים משמעותיים בעולם. היא בעלת טווח פונדקאים רחב הכולל גידולים חקלאיים רבים ובעיקר גידולי שדה, גידולי חממה, פרחים, תבלינים וירקות שונים. נוסף על כך, היא מזיקה גם בעציצים ביתיים. נמצא כי היא ניזונה מלמעלה מ-600 מיני צמחים שונים בניהם: פלפל, סויה, עגבנייה, מלפפון, כותנה וטבק. היא אחראית על הפצה של יותר מ-111 מחלות צמחיות הנגרמות ברובם על ידי ווירוסים מהקבוצות: Closteroviruses, Nepoviruses, Carlaviruses, Potyviruses, Luteoviruses, קבוצה של נגיפי DNA מקלונים והקבוצה בעלת המשמעות הכלכלית הגדולה ביותר ווירוסים מקבוצת ה Geminiviruses מהסוג Begomovirus.
נחום רגוזניצקי (עץ חיים)
הרב נחום רַגוֹזְנִיצְקִי (ה'תרכ"ה, 1865 - ד' באב ה'תרע"ח, 12 ביולי 1918) היה המנהל הראשי והבוחן של תלמוד תורה עץ חיים, ודמות בולטת ביישוב הישן בירושלים. הוא כיהן כמנהל עץ חיים במשך כ-16 שנה, בין השנים ה'תרס"ב–ה'תרע"ח.
ביוגרפיה.
נולד בעיירה רגוזניצקי מוסט הסמוכה לביאליסטוק שבפולין ליצחק שמעון ולשרה רבקה רגוזניצקי, מחסידי קוצק. אביו היה סוחר. בהיותו כבן 11 נפטר אביו. אמו שהתקשתה בגידולו שלחה אותו לארץ ישראל לבית סבו הרב ברוך מרדכי ראגאזניצקי, סוחר אמיד שהתגורר בירושלים, ואחיינו של רבי משה פאלייר מקוברין. בירושלים למד בת"ת ובישיבת עץ חיים.
בשנת 1882 בהיותו כבן שבע עשרה נשא את ציפורה בת הרב זלמן חיים ריבלין שהיה המנהל הראשי והבוחן בישיבת עץ חיים. חמיו היה נכדו של הרב משה ריבלין מגיד מישרים ומנהיג הקהילה האשכנזית בירושלים ואחיו של יוסף (יאשע) ריבלין בונה שכונות ירושלים מחוץ לחומות. לאחר נישואיו החל לעזור לחמיו בניהול המוסד ובהדרכת תלמידים. בשנת 1898 כשחלה חמיו החליף אותו הרב רגוזניצקי בניהול המוסד. לאחר פטירת חותנו מונה באופן רשמי על ידי הקהילה והרבנים למנהל הישיבה. מדי ערב היה לומד בחברותא עם הרב שמואל סלנט שולחן ערוך חושן משפט יחד עם גיסו הרב אליהו מרדכי אייזנשטיין. לימים כשהתעוור הרב סלנט היה מגיע הרב רגוזניצקי מדי בוקר להקריא לו את הספרים שרצה ללמוד בהם.
פעילותו במוסדות עץ חיים.
אחרי התמנותו למנהל החל להשלים מהלך שבו החל כבר חמיו לרענן את שורות המלמדים בישיבה ובמוסדותיה, הצוות החינוכי הורכב ברובו ממורים מבוגרים וחסרי הכשרה שהסיבה העיקרית לשכירתם הייתה עלותם הזולה, לרוב הם הסתפקו בזכות לאכול בחדר האוכל של הישיבה ובשכר מזערי. הוא החל להכניס כוחות צעירים ומוכשרים, על פי עדותו של הרב חיים מן שהיה ראש המלמדים ומייסד איחוד המלמדים, היה הרב רגוזניצקי מאתר אנשים שלטעמו התאימו לשמש בהוראת התלמידים ומתחנן בפניהם שיואילו לשמש כמורים. הוא אף טרח רבות לגייס עבור מטרה זו כספים על מנת לתגמל את המורים בהתאם לעבודתם וכישוריהם.
משהתפתח היישוב היהודי מחוץ לחומות העיר העתיקה עמל הרב רגוזניצקי למצוא מקום למוסד מחוץ לחומות. כשמצאו, הוא והרב יחיאל מיכל טוקצינסקי שהיה עוזרו, מקום בשכונת מחנה יהודה, טרח לגייס כספים מידידיו האמידים, כדי לבנות שם חנויות שיהוו מקור הכנסה מסודר למוסד לימים רבים.
לאורך שנות מלחמת העולם הראשונה, שררו ביישוב רעב ומחלות, בחודש יולי 1918 חלה הרב רגוזניצקי ומת, הוא נטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים בירושלים.
לאחר פטירתו נישאה אלמנתו מרת חוה בשנית לרב מרדכי חיים סלאנים ששימש בזקנותו כמנהיג חסידי סלונים בירושלים.
הנצחה.
בשנת תרצ"ה הוציא פנחס גרייבסקי חוברת לזכרו של רבי נחום ראגוזניצקי בשם 'חזון נחום', בהסכמת הרב הראשי לישראל אברהם יצחק הכהן קוק.
בחוברת הקדיש לו המשורר יעקב רימון שיר:
נכדו הרב אליעזר יהודה וולדנברג הזכירו בהקדמתו לספרו שביתת הים העוסק בדיני הפלגת והנהגת אונייה בלב ים:
ג'יין אוסטן בתרבות הפופולרית
הסופרת ג'יין אוסטן ויצירותיה הוצגו במגוון צורות בתרבות הפופולרית.
ג'יין אוסטן (16 בדצמבר 1775 – 18 ביולי 1817) הייתה סופרת אנגלייה שהביקורת החברתית שלה והשימוש שעשתה ביד אמן במבע עקיף חופשי ובאירוניה הובילו להיותה אחת הסופרות המשפיעות והמוערכות ביותר בספרות האנגלית. הרומנים של אוסטן, אישיותה ותולדות חייה היוו בסיס לעיבודים רבים לקולנוע, טלוויזיה ותיאטרון.
לקראת סוף המאה העשרים נעשו עיבודים מודרניים לספריה של אוסטן, כאשר קווי העלילה הבסיסיים נשמרים אבל השתנו זמן ומקום ההתרחשות. לדוגמה הסרט "קלולס" הוא עיבוד מודרני של איימי הקרלינג לספר "אמה" המתרחש בבוורלי הילס. הסרט הפך לתופעה תרבותית, ובהמשך נוצרה סדרת טלוויזיה באותו שם.
ג'יין אוסטן כדמות.
קולנוע וטלוויזיה.