האסטרונום היפני קיוצוגו היראיאמה היה הראשון שזיהה משפחת אסטרואידים. ב-1918 הוא מצא שהדמיון במסלולם של מספר רב של אסטרואידים אינו יכול להיות יד המקרה וקבע שחייב להיות להם מוצא משותף. הוא שיער שחברי המשפחה הם שרידיה של התנגשות בדומה להשערת ההתנגשות הענקית. חמש המשפחות שזיהה נקראות על שמו משפחות היראיאמה.
התגלית לא הייתה טריביאלית היות שלכל אחד מהאסטרואידים המרכיבים משפחה יש מאפייני מסלול המשתנים במעט במחזוריות של אלפי ועשרות אלפי שנים ( באנגלית: osculating orbit ). הסיבה לכך היא מידת השפעה שונה של כוחות הכבידה באזור (בעיקר של צדק) ונקיפה שונה בעת התקרבות לפריהליון. היראיאמה היה הראשון שנטרל השפעות אלה מהנתונים, אם כי לא לחלוטין, וכך הוכיח שלאורך מיליוני שנים נתוני המסלול של חברי המשפחה נותרים דומים (באנגלית: proper orbit).
התרחבות והצטמצמות המושג.
ב-1951 המשיך דירק ברואר (Dirk Brouwer) את מחקרו של היראיאמה, אישר את קיומן של משפחות היראיאמה והוסיף להן אחרות. עד 1990 מחקרים אחרים, המבוססים על בסיסי נתונים שונים אך שכללו מידה של סובייקטיביות בפירוש שניתן להם, הציעו רשימות של משפחות נוספות, מה שהוביל בסופו של דבר לאי-התאמות וסתירות. ב-1969 ג'יימס ר. ארנולד (James R. Arnold) הניח שאסטרואידים שמאפייני מסלולם מראים ריכוזיות בהתפלגות פואסון, שייכים לאותה משפחה. ב-1971 שופרה עבודתו כך שתתאים לתוצאותיו של ברואר וב-1978 היא הותאמה גם למשפחות היראיאמה. ב-1979 קוזאי (Kozai) מצא שקיימת מידה רבה של שרירותיות בטכניקה זו ויחד עם אי ההתאמות בין התוצאות השונות הוטל ספק בנוגע לאמינות המשפחות החדשות. לכן, רק משפחות היראיאמה נלקחות בחשבון למחקרים פיזיקליים. מחקרים אחרי 1989 הראו אי התאמה כימית במשפחות החדשות מה שמבטל אפשרות למוצא משותף.
איתור משפחות נעשה היום בעזרת מחשב ועל ידי אלגוריתמים כגון:
מספר, שוני ומיקום.
קיימות בין 20 ל-30 משפחות המוכרות באורח אמין ועוד כמה עשרות קבוצות נוספות שמאפייניהן המשותפים מוטלים בספק. מספר החברים בכל משפחה משתנה מעשרה לערך במשפחות קומפקטיות ועד מספר מאות. המשפחות הגדולות כוללות מספר לא ידוע של גופים קטנים נוספים שטרם זוהו או נבדקו. מניחים ששליש מחגורת האסטרואידים משתייך למשפחה כלשהי.
מירב המשפחות נמצאות בחגורת האסטרואידים גם אם חלקן כמו משפחת פאלאס, משפחת הונגריה או משפחת פוֹקֵאָה מראות נטיית מסלול העולה על זו של מישור החגורה או שהציר הראשי שלהן קטן מזה של החגורה. מספר מחקרים מצביעים על קיומן של משפחות בין האסטרואידים הטרויאנים.
שייכותם של אסטרואידים הנמצאים בגבולות הקבוצה אינה ודאית ולכן מספר החברים המדויק במספר רב של משפחות איננו ידוע.
כמו כן יש אסטרואידים זרים הנמצאים ברקע, בקרבת מסלול המשפחה ואשר יכולים לחדור גם למרחבה המוגדר. בדיקת תכונות ספקטראליות שמגלות את הרכב האסטרואיד עשויה להצביע אם הוא שייך למשפחה או לא. דוגמה בולטת מהווה קרס, האסטרואיד הגדול מכולם, שנמצא במשפחת גלפיון ואשר פעם נקראה 'משפחת קרס'.
משפחה אחת זוהתה סביב כוכב הלכת הננסי הָאוּמִיָה שמעבר למסלולו של נפטון.
מוצא והתפתחות.
המשפחות נוצרות כתוצאה מהתנגשויות בין אסטרואידים. במירב המקרים הגוף שיוצר אותם מתפרק לחלוטין, אך קיימות משפחות שמוצאן מגוף ראשי ומחומרים שניטחו ממנו בזמן התנגשות. ההתנגשות הותירה בגוף המרכזי מכתש. דוגמה לכך הן המשפחות וֶסְטָה, משפחת פאלאס, היגְיָה ומאסאליה. במשפחות אלה יש גוף אחד גדול וצביר אסטרואידים קטנים. למשפחות אחרות כדוגמת משפחת פלוֹרה יש מבנה פנימי מורכב שניתן להסבר רק על ידי מספר התנגשויות שקרו באותו אזור של החלל בזמנים שונים. תהליך ההיווצרות המתואר מסביר את ההרכב הגאולוגי הדומה של גופים מאותה משפחה. יוצאת דופן היא משפחת וסטה שנוצרה מגוף בו הספיקה להיעשות דיפרנציאציה גאולוגית.
גילן הממוצע של המשפחות הוא מיליארד שנה, תקופה קצרה בהרבה מגילה של מערכת השמש. לכן סביר להניח שהן שיירים של הערפילית שקדמה למערכת זו. היעלמותן ההדרגתית של המשפחות קורית על ידי התפזרותם בתוך מסלול הגופים הקטנים יותר עקב אפקט יארקובסקי שדוחף אותם לתהודה מסלולית עם שדה הכבידה של צדק ולהפרעות מסלול הנגרמות על ידי צדק וגופים גדולים אחרים. האסטרואידים הגדולים ממשיכים להצטמצם בגודלם עקב התנגשויות נוספות. מכאן עולה ההשערה שבמשפחות העתיקות מספר הגופים הקטנים היה נמוך יותר ועל כך מתבססת השיטה לחישוב גיל המשפחות הקיימות היום.
התוצאות שחושבו מראות גילאים הנעים בין מיליוני שנים, כמו במקרה של משפחת קארין, למאות מיליוני שנים.
מניחים שהמשפחות העתיקות ביותר איבדו את כל חבריהן הקטנים והבינוניים כמו משפחות מטיס ואמלטאה. עדות נוספת למשפחות עתיקות שהתפזרו ונעלמו מגיעה מבדיקות של יחסי היסודות הכימיים במטאוריטים ברזליים. בדיקות אלו מאששות את קיומם של חמישים עד מאה גופים גדולים דיים שגלעינם הגאולוגי נחשף בשרשרת התנגשויות ויצר את המטאוריטים הנופלים כיום.
עמיצדוקה
סן-סן-דני
סֵן-סַן-דני (בצרפתית: Seine-Saint-Denis) הוא מחוז בחבל איל-דה-פראנס שבצרפת. המחוז נמצא צפונית-מזרחית לפריז. הוא אחד משלושת המחוזות המרכיבים את הטבעת הפנימית שמקיפה את פריז יחד עם רמות הסן ועמק המארן. המחוז הוכרז ב-1968.
סן-סן-דני הוא המחוז השישי בכמות אוכלוסייה מבין מחוזות צרפת.
קונובלוב
אסמולול
אֶסמוֹלוֹל (Esmolol) היא תרופה מקבוצת חוסמי בטא מסוג β1 סלקטיביים, המשמשת להורדת לחץ דם, האטת הדופק והפחתת עוצמת התכווצות הלב. לעומת תרופות אחרות מסוגה, תרופה זו מתחילה לפעול במהירות ויש לה משך פעולה קצר.
אסמולול חוסמת קולטנים אדרנרגיים מסוג β1 של מערכת העצבים הסימפתטית הנמצאים בלב ובאיברים נוספים. היא גורמת להאטת הדופק, להפחתת עוצמת התכווצות הלב ולהורדת לחץ דם, ובכך היא משמשת בטיפול לטכיקרדיה מסוגים שונים. זוהי גם תרופת הבחירה לטיפול ראשוני בחשד לבתירת אבי העורקים. היא ניתנת בעירוי תוך-ורידי איטי בשל משך הפעולה הקצר שלה.
אסמולול מפורקת בהידרוליזה על ידי אסטראזים בדם. הפירוק המהיר מתאפשר בשל שרשרת צדדית אסטר-מתיל. תוצר הפירוק הוא חומצה חופשית ומתנול, אולם כמות המתנול הנוצרת דומה לזו הנוצרת באופן אנדוגני. זמן מחצית החיים של התרופה הוא 9 דקות.
צובל (פירושונים)
דילבת
דילבת הייתה עיר שומרית עתיקה קטנה, ששכנה מדרום-מזרח לבבל, על הגדה המזרחית של הזרוע המערבית של הפרת. מקומה של העיר זוהה באתר תל א(ל)-דַּיְלַם (Tell al-Deylam) במחוז אל-קאדסיה בעיראק, כ-25 ק"מ מבבל. בחפירות הארכאולוגיות בעיר זוהה הזיגוראת של אוראש, אלת האדמה השומרית, המופיע בעלילות גילגמש. האלה אוראש הייתה האלה הפטרונית של העיר.
היסטוריה.
דילבת נוסדה בשומר בתקופת השושלת הקדומה בשנת 2700 לפנה"ס לערך. העיר הייתה מיושבת בתקופה האכדית, בתקופה הבבלית הקדומה, בתקופה הכשית, בתקופת האימפריה הסאסאנית ובתקופה האסלאמית הקדומה. העיר שימשה כמרכז חקלאי קדום שטיפח את חיטת איינקורן (einkorn wheat) וייצור מוצרים מסוף. העיר שכנה לגדות תעלת ארחתום (Arahtum).
ההיסטוריה של העיר הייתה משולבת בהיסטוריה של הישויות המדיניות הגדולות יותר שהתקיימו בסביבתה. המלך הבבלי שומו-אבו, שייסד את השושלת הראשונה של בבל ומלך במאה ה-19 לפנה"ס, טען שהוא שלט על העיר. אבל עד שלטונו של בנו שומו-ל-אל, היא נשלטה כנראה על ידי כאזאלו, עיר מדינה שומרית שבדרום מסופוטמיה. בכתובות שנשארו מהמלך הבבלי שומו-ל-אל, הוא ציין שהוא בנה את חומות העיר. הוא העבירה לתחום השפעתו בשנה ה-12 למלכותו.
ארכאולוגיה.
האתר כולל שתי תלוליות. בתלולית המערבית הקטנה נמצאו שרידים מהאלף הראשון לפנה"ס והתקופה האיסלאמית הקדומה. בתלולית המזרחית הגדולה, שהיקפה הכולל הוא כ-500 מטר, נמצאו שרידים מהאלף השלישי ועד האלף הראשון לפנה"ס. האתר נחפר לתקופה קצרה על ידי הארכאולוג האשורי הורמוזד רסאם. הוא גילה באתר מספר לוחות בכתב יתדות בעיקר מהתקופה הנאו-בבלית. האתר נחפר ב-1989 על ידי ג'. א. ארמסטרונג (J. A. Armstrong) מהמכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו. למרות שהאתר נחפר מעט, הגיעו לאורך השנים לשוק העתיקות לוחות בכתב יתדות שהגיעו לשם כתוצאה משוד עתיקות. הלוחות שנחפרו באתר שוכנים באוסף מוזיאון אשמוליאן.
אברהם דוב מאווריטש
ז. שזר
ז' שזר
יהודה לוי נחום
יהודה לוי נחום (1915, צנעא - כ' באב ה'תשנ"ח, 12 באוגוסט 1998, חולון) היה חוקר ואספן ישראלי של כתבי יד תימניים. התפרסם בזכות הקמת "מפעל חשיפת גנזי תימן".
תולדות חייו.