כל אחד מזרמי היונים תלוי במוליכות הקרום לאותו יון ובממתח החשמלי Vm על פני הקרום:
formula_3
כאשר Vi הוא מתח נרנסט לאותו יון. באופן פרטני לכל אחד מהזרמים:
formula_4
formula_5
formula_6.
הודג'קין והקסלי מדדו את זרמי הנתרן והאשלגן המתקבלים עבור ממתחים שונים על הקרום וכך חישבו את המוליכויות כפונקציות של המתחformula_7. הם ניסו למצוא פונקציות פשוטות ככל הניתן שיתאימו לעקומי המוליכות שמדדו באופן נסיוני. הוצעה פונקציה מהתבנית הבאה:
formula_8
כאן formula_9 הוא מקדם קבוע, k ו-l הם מספרים שלמים ו-formula_10 הם משתנים שערכם נע בין אפס לאחד כפונקציה של מתח הקרום. משתנים אלה מכונים "משתני מיתוג" (gating variables). עבור תעלות אשלגן די במשתנה מיתוג יחיד n המועלה לחזקה רביעית:
formula_11
פתיחת תעלות נתרן תוארה באמצעות שני משתני מיתוג, m ו-h:
formula_12
ניתן לטפל בכל שער כמכונת מצבים עם שני מצבים: פתוח וסגור. תהי formula_13 ההסתברות לפתיחת שער סגור ו-formula_14 ההסתברות לסגירת שער פתוח. מערכת המשוואות הבאה מתארת את הדינמיקה של משתני המיתוג:
formula_15
formula_16
formula_17
הוצעו פונקציות formula_18 מהצורה:
formula_19
formula_20
formula_21
formula_22
הפרמטרים במשוואות אלה נקבעו באופן אמפירי. עבור הסיב העצבי הענק של הדיונונים שבחנו הודג'קין והקסלי הותאמו הערכים הבאים:
formula_23
formula_24
formula_25
formula_26
formula_27
formula_28
כל הממתחים במיליוולטים
מערכת המשוואות הלא-ליניאריות היא לרוב סבוכה מכדי לפתור אותה באופן אנליטי, למעט מקרי קצה מופשטים. הפתרון נמצא בדרך כלל באמצעות שיטות מספריות. עבור תאי עצב בודדים די בעוצמת החישוב של מחשב ביתי, אך להדמיית רשתות עצביות נדרשת עוצמת חישוב ניכרת ופישוט מקורב של מערכת המשוואות.
תקפות המודל.
המודל מבוסס על מערכת משוואות דיפרנציאליות רגילות לא-ליניאריות, המקרבות את התכונות החשמליות של קרומי תאים הניתנים לעירור, כדוגמת תאי עצב וסיבי שריר מיוגניים בלב.
פרויקט SETI
פרוייקט סט&quot;י
פרויקט סטי
ברז
ברז הוא שסתום הנועד לווסת את זרימתו החוצה של חומר- לרוב נוזל, אם כי קיימים גם ברזים לגזים ולמוצקים.
סוגי ברזים.
המונח ברז נכון לשימוש כאשר מדובר בברזי הכיור הנפוצים בבתים. כאשר הכוונה היא לברזים בתוך צנרות ומערכות שונות ואחרות יש להשתמש במונח "מגוף" או "מגופים".
קיימים סוגי ברזים שונים בהתאם לסוג החומר המיועד לזרום בהם, וכן בהתאם לטמפרטורה והלחץ בהם הם מיועדים לעמוד. חלק מהברזים מונעים על ידי לחץ בלבד. ברזים אלה משמשים בדרך כלל לצורכי בטיחות, למשל במנועי קיטור ובטמפרטורות גבוהות. הברזים מחולקים לשתי קבוצות עיקריות:
ברזי בקרה.
ברזי בקרה הם ברזים בעלי שני מצבים (פתוח או סגור). ברז פרפר וברז כדורי הם בין הברזים מסוג זה.
ברזי ויסות.
בברזי ויסות ניתן לשלוט על עוצמת הזרימה על ידי הצרה או הרחבה של פתח מעבר הזורם. עם ברזי הוויסות נמנים:
דפנה דקל
דפנה דקל (נולדה ב-7 במאי 1966) היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. החלה את דרכה כחברה בלהקת הנח"ל ואף שימשה בה כמפקדת הלהקה. דקל יצגה את ישראל באירוויזיון 1992 עם השיר "זה רק ספורט". כמה שנים מאוחר יותר הייתה מנחת האירוויזיון שהתארח בישראל בירושלים. עד 2015 שימשה דקל גם ככוכבת ילדים.
ביוגרפיה.
דקל נולדה, גדלה והתחנכה באשדוד למשפחה יוצאת תימן, כבת בכורה ולה שני אחים קטנים. אימה, אביבה, הייתה מזכירה ואביה, יוסף, היה קצין משטרה, היא אחותו של אלרן דקל, זמר וסולן להקת "פאנקנשטיין".
שנות ה-80.
בצעירותה שרה ורקדה בלהקת הנוער העירונית "פשוש", בהדרכתו של אבי חן. את שירותה הצבאי עשתה בלהקת הנח"ל שם הייתה בין היתר מפקדת הלהקה תחת בימויו והדרכתו של צדי צרפתי.
לאחר שחרורה מהצבא, בשנת 1987, שיחקה ושרה במחזמר הטלוויזיוני "פיגומים" לצדם של חנה רוט, אלברט כהן, שמעון ישראלי ובבימויו של אורי פסטר עם מוזיקה של קובי אושרת. באותה שנה הופיעה גם כזמרת ליווי בתחרות הקדם-אירוויזיון של דורית פרקש בשיר "ירושלם". מיד לאחר הופעת הקדם החתים אותה המפיק שלמה צח לחוזה ארוך טווח כשצדי צרפתי היועץ האמנותי.
ב-1988 שיחקה במחזמר "סאלח שבתי", בתור חבובה, בתו של סאלח, שוב ב"תיאטרון הבימה".
כזמרת הוציאה בשנת 1989 את אלבומה הראשון, שנשא את שמה. חלק מהשירים בו נכתבו והולחנו על ידי דקל עצמה, הוא הופק מוזיקלית בידי מיקי גבריאלוב וכלל בין היתר את הלהיטים "הצילו" ("מי יציל את הבית שלי"), שכתבה רחל שפירא, והלחינו יובל דור ומיקי גבריאלוב, "שירה של ירמה" ו״תמונות בחושך״ (בשניהם - מילים: אהוד מנור, לחן: שאול בן-אמיתי). באותה שנה שיחקה גם בסרט ההונגרי "האזור המוזהב של טרנסילבניה" ("Erdély aranykora") בבימויו של זולטן אורבט ושרה בו גרסת א-קפלה לשיר "איפה היית" מתוך אלבומה הראשון.
בספטמבר 1989 נבחרה כ"תגלית השנה" של מגזין הנוער "ראש אחד". בסוף השנה הוציאה דקל סינגל חדש לרדיו "זמנים משתנים" שכתב והלחין ברוך פרידלנד והשתתפה בפסטיגל עם השיר "מה קורה לי" שהלחין ירון ניב למילותיו של ברוך פרידלנד והשיר זכה במקום התשיעי. באותו הפסטיגל, ביצעה את ״פסטיגלבי״, מחרוזת תימנית עם מרגלית צנעני והאחיות יוספי.
שנות ה-90.
בקיץ 1990 נבחרה דקל לייצג את ישראל בפסטיבל סופוט בפולין עם השיר "אנאהיא" (מילים: גידי שטרן, לחן: גידי שטרן ורן בגנו) וזכתה בו במקום השני. השיר זכה להצלחה עם במצעדי הפזמונים, והגיע למקום ה-20 במצעד השנתי תש"ן של רשת ג'. בחנוכה של אותה שנה השתתפה במופע המוזיקלי "הכל נשאר במשפחה" לצידם של ספי ריבלין, ציפי שביט ואבי קושניר. כמו כן באותה שנה הופיעה בתוכנית הילדים "הופה היי".
ב-1991 הוציאה דקל את הסינגל "יד אבודה" שהלחין עובד אפרת למילותיה של חנה גולדברג. באותה שנה השתתפה בפסטיבל "חג היין" בראשון לציון עם השיר "עת הבציר" שכתב והלחין ברוך פרידלנד ועיבד ננסי ברנדס. בנוסף השתתפה דקל בתוכנית "נתיב הזמר" בהפקת חטיבת התוכניות הקלות בקול ישראל - מיבחר באנתולוגיה של נתיבה בן-יהודה המתעדת את שירי ארץ ישראל כגון "עברים היינו" "האניות עגנו במלטה", "יום שבת" ו"יום חופש" לצידה השתתפו הזמרת לאה שבת והזמרים אריק סיני, דני בסן ואפרים שמיר. באותה שנה הקליטה דקל אלבום בצרפת.
בתחילת שנת 1992 השתתפה דקל בתוכנית "פלאי קלעים" ששודרה בערוץ הראשון, לצידם של הזמר אדם, צחי נוי ודני ארליך. במקביל, החלה ללמוד משחק אצל הלל נאמן ושיחקה במונודרמה "העלמה אלזה" ב"תיאטרונטו" שזיכה את הבמאי הלל נאמן בפרס הבימוי. בזמן ששיחקה על הבמה בתיאטרונטו השתתפה בקדם אירוויזיון וזכתה במקום הראשון לייצג את ישראל באירוויזיון 1992 עם השיר "זה רק ספורט" שכתב אהוד מנור והלחין קובי אושרת. המתחרה שהשתתפה בקדם והגיעה למקום השני עם השיר "התקווה", ענת עצמון, הגישה תביעה נגדה משום שלטענתה השיר "זה רק ספורט" ארוך ב-17 שניות מהאורך המותר על פי כללי התחרות, שלוש דקות. לאחר שהתברר שגם שירה של עצמון חרג באורכו מן האורך המותר במספר שניות, דקל זכתה במשפט, וקיצצה את 17 השניות האסורות. "זה רק ספורט" הגיע למקום השישי באירוויזיון עצמו.
ב-1993 שיחקה בסרט "זהר" של ערן ריקליס בתפקיד ברכה, גרושתו של זוהר ארגוב, לצידו של שאול מזרחי. הסרט זכה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה ועל השתתפותה בו, דקל הייתה מועמדת לפרס "שחקנית השנה" באותו טקס של האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה.
ב-1994 הוציאה את אלבומה השני שנקרא גם הוא "דפנה דקל" עם השירים "אני המים אני הסלע" (מילים: אסתר שמיר, לחן: מיקיאגי), "מה קרה" (מילים: אהוד מנור, לחן: יאניס מילוקוס היווני) וחידוש לשיר "אחכה לך" של "הנשמות הטהורות". לחידוש לשיר זה בוים גם קליפ שבו הופיעה דקל עם שיערה וגם עם פאה של קרחת. באותה שנה הנחתה דקל את העונה הראשונה של התוכנית "בטברנה" לצדו של שמעון פרנס. את שירי האלבום עיבד רועי זו-ארץ.
ב-1995 הוציאה דקל את קלטת הילדים "זרעים של מסטיק", שהייתה גרסה מחודשת ליצירה של לאה נאור ולחניו של נחום היימן. באותה שנה השתתפה דקל ביחד עם דני בסן ולהקת "צעירי תל אביב" במופע "תיבת נוח" ב"קסם של אגדה". בסוף אותה השנה השתתפה בשנית בפסטיגל עם השיר "בא אלי מלאך" שזכה במקום השלישי. באותה שנה לאחר הירצחו של רבין הוציאה דקל את הסינגל "לפני שיהיה מאוחר".
ב-1996 השתתפה דקל בסדרת הילדים "ימי" ביחד עם ג'וליאן שגרן וחנוך רעים.
בשנת 1997 השתתפה במחזמר "פיטר פן" בתפקיד לילי הנמרה האינדיאנית בבימויו של אורי פסטר לצידה שיחקו גיל ססובר, זאב רווח ושרון שחל. ושיחקה בסרט "אהבה ממדרגה ראשונה".
בשנת 1998 השתתפה דקל בתוכנית "סיפורי מישמיש", והוציאה את קלטת הילדים "כחולבן" לציון שנת יובל למדינת ישראל. באותה שנה הגישה דקל תוכנית ברדיו 91FM בשם "עלי דפנה".
ב-1999 נבחרה דקל להנחות את האירוויזיון שהתקיים בירושלים לצדם של סיגל שחמון ויגאל רביד. בסוף השנה השתתפה בפעם השלישית בפסטיגל עם השיר "כולנו יחד" שכתב, הלחין ועיבד עמית צח.
העשור הראשון של המאה ה-21.
בשנת 2000, כאשר החלו שידורי "ערוץ הופ!", החלה להשתתף בסדרת הילדים "דפנה ודודידו" שמבוססת על תוכנית העבר "אמיגו ואני", ובעקבות זאת החל פרסומה ככוכבת ילדים. בעקבות הצלחת הסדרה יצאו קלטות וידאו ו-DVD של הסדרה, ואף עלו שני מחזות זמר: "המסע לארץ כל יכול" ו"ממלכה ללא מלך" שאת כל השירים כתבה והלחינה דקל עצמה.
בנוסף באותה השנה, השתתפה בקלטת ילדים "הדוד פומפה" לצדו של דרור קרן.