תומאס נשאר בתפקיד זה עד מרץ 1942, אז הועלה לדרגת מייג'ור גנרל והפך למפקד הדיוויזיה ה-43 (וסקס), שהורכבה מחטיבות הרגלים 128, 129 ו-130, יחד עם כוחות תומכים - הייתה המערך הטריטוריאלי הראשון שגויס מהאזור המערבי של אנגליה, ושירתה בקנט בתפקידים נגד פלישה כחלק מהקורפוס ה-12, תחת פיקודו של ג'יימס גאמל, שהוחלף בנובמבר על ידי מונטגיו סטופפורד, שבנובמבר שלאחר מכן הוחלף בעצמו על ידי ניל ריצ'י.
ביוני 1942, הייתה הדיוויזיה ה-43 אחת מני רבות שנבחרו להמרה לדיוויזיה "מעורבת", של חטיבת טנקים אחת ושתי חטיבות חי"ר. כתוצאה מכך, החטיבה ה-128 של בריגדיר מנלי ג'יימס עזבה את הדיוויזיה והוחלפה על ידי חטיבת הטנקים ה-25, שבספטמבר הוחלפה על ידי חטיבת הטנקים ה-34. עם זאת, בספטמבר 1943 ננטש הניסוי עם דיוויזיות "מעורבות", ועם הגעתה של החטיבה ה-214 של בריגדיר הוברט אסמה, לשעבר יחידה עצמאית, חזרה הדיוויזיה להיות דיוויזיית חי"ר רגילה. בשלב זה נבחרה הדיוויזיה של תומאס להשתתף בפלישת בעלות הברית לנורמנדי, אשר הייתה אמורה להתקיים במאי 1944, כחלק מהארמייה הבריטית השנייה שהוקמה קודם לכן (בתחילה תחת פיקודו של קנת' אנדרסון, אשר הוחלף בינואר 1944 על ידי מיילס דמפסי), והאימונים בשיתוף פעולה של כל הזרועות, שהיו כבר בסטנדרט גבוה מאוד בגלל שיטותיו האנרגטיות והאכזריות של תומאס, התגברו, והוא דרש רק את הסטנדרטים הגבוהים ביותר.
לאחר שנים של אימונים בפיקודו של תומאס, הדיוויזיה ה-43 נחתה בנורמנדי באמצע יוני 1944, אך לא הייתה מעורבת מייד בשום לחימה מהותית. ב-24 ביוני הוקצתה הדיוויזיה ה-43 מהקורפוס ה-12 של ריצ'י לקורפוס ה-8 של ריצ'רד אוקונור, וימים אחדים לאחר מכן לקחה חלק במבצע אפסום, בניסיון לכבוש את קן, שלמרות שהייתה המטרה של הדיוויזיה ה-3 ליום ה-D, עדיין נותרה בידי האויב. הדיוויזיה מילאה רק תפקיד מינורי יחסית במבצע אך מילאה תפקיד מרכזי במבצע יופיטר, הניסיון הבריטי לכבוש את גבעה 112. הפעולה, שהחלה ב-10 ביולי והסתיימה למחרת, הייתה בסופו של דבר ניצחון בריטי, אך עלתה לדיוויזיה של תומאס, יחד עם התמיכה המשוריינת של חטיבת השריון ה-4 של מייקל קארבר, כמעט 2,000 נפגעים.
כשהוחזרה הדיוויזיה לקורפוס ה-12 של ריצ'י, היא נשלחה לקרב הבא שלה, הקרב השני באודון. הפעולה לא הצליחה להשיג את יעדיה במלואם, ועלתה לדיוויזיה בנפגעים נוספים שהיא לא יכלה להרשות לעצמה. אולם זה משך את תשומת לבם של דיוויזיות הפאנצר הגרמני מהחזית האמריקאית לחזית הבריטית.
התפקיד הבא של הדיוויזיה של תומאס היה עדיין כחלק מהקורפוס ה-30 של הורוקס, במבצע מרקט גארדן, ניסיון בעלות הברית לסיים את המלחמה לפני חג המולד 1944. תומאס היה מעורב מקרוב במבצע ברלין להצלת הדיוויזיה המוטסת ה-1 לאחר שכוחות הדיוויזיה הובסו בקרב על ארנהם, בספטמבר 1944.
מ-27 בדצמבר 1944 עד 28 בינואר 1945, במהלך הקרב על הבליטה בו לא נטלה חלק הדיוויזיה ה-43, פיקד תומאס באופן זמני על הקורפוס ה-30, בעוד הורוקס, שהה באנגליה לצורך מנוחה.
התפקיד הבא של הדיוויזיה היה במבצע בלקוק. שוב חלק מהקורפוס ה-30, שהועבר עכשיו מהארמייה הבריטית השנייה של דמפסי לארמייה הקנדית הראשונה של הארי קריראר, ולאחר מכן מילאה הדיוויזיה ה-43 תפקיד מרכזי במבצע וריטבל.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה הוא מונה למפקד הקורפוס ה-1 בארמיית הריין הבריטית (BAOR), ואחר כך למנהל כוחות פולין במערב במפקדה הבריטית בשנת 1947. בשנת 1948 הוא הפך למפקד כוחות הנ"מ, ובשנת 1950 מונה לראש אגף האפסנאות בצבא. תומאס פרש בשנת 1952, ומת בביתו בסליסבורי, רודזיה ב-29 באוגוסט 1972.
ארנסט אטצ'י
ארנסט אטצ'י-אובן (; נולד ב-4 ביוני 1975 בבואאה) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת הבלם.
אטצ'י גדל בקבוצת הפאר המקומית קוטון ספורט. במהלך הקריירה האירופית שיחק בלאנס ובשאטורו הצרפתיות וכן שיחק שלוש עונות בליגת העל הבלגית, ולאחר מכן הגיע לליגת העל, שם שיחק במדיהן של בני סכנין (כולל זכייה בגביע המדינה), מ.ס. אשדוד, בני יהודה והפועל בני לוד.
קריירת משחק.
סונג החל את הקריירה בקבוצת הנוער של קוטון ספורט, קבוצת הפאר הקמרונית. בעונת החל לשחק במדיה של הקבוצה הבוגרת, והיה שותף לשתי אליפויות קמרון שבהן זכתה הקבוצה, ב- וב-.
לקראת עונת , החל אטצ'י את הקריירה האירופית, כאשר הצטרף ללאנס של המאמן דניאל לקלרק. את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית ערך ב-10 בספטמבר 1998, בהפסד קבוצתו 0–2 למונקו, ובסך הכול ערך חמש הופעות ליגה, מתוכן ארבע בהרכב, ורשם בישול אחד. במקביל, ייצג את הקבוצה בשלב הבתים של ליגת האלופות, וערך שתי הופעות בהרכב, כאשר קבוצתו הפתיעה וסיימה במקום השני בבית, לפני ארסנל, אך לא צברה מספיק נקודות כדי להמשיך לשלב הבא. אטצ'י שיחק לסירוגין גם בקבוצת המילואים של המועדון, במדיה ערך 13 הופעות. לאחר עונה אחת במדי לאנס, הושאל אטצ'י לשאטורו מליגת המשנה. אטצ'י זכה לדקות משחק רבות יותר, וסיים את עונת עם 24 הופעות ליגה.
לקראת עונת , בתום שתי עונות בצרפת, עבר אטצ'י לאנדרכט אלסט מליגת העל הבלגית. המועדון סבל מבעיות כלכליות קשות, אך ברמה המקצועית הצליח לשרוד עונה נוספת בליגה הבכירה, כאשר סיים במקום ה-16, מקום אחד ונקודת ליגה אחת מעל המקום המוביל לליגת המשנה. אטצ'י תרם שער ליגה בודד ב-21 הופעות להישארותה של הקבוצה, ובתום עונה אחת הצטרף לשרלרואה, בעונת הבכורה של אנזו שיפו כמאמן לאחר שפרש במדיה של הקבוצה. תחת שיפו ערך אטצ'י 22 הופעות ליגה. לאחר עונה אחת במרכז הטבלה, וחילופי המאמנים בתום העונה, שוב מצא עצמו אטצ'י במאבק נגד הירידה, ובמקביל סבל מירידה בדקות המשחק, אך הצליח לסייע לקבוצה לשמור על מקומה בליגה הבכירה.
לקראת עונת 2003/2004, חתם אטצ'י בבני סכנין מליגת העל, תחת המאמן אייל לחמן. אטצ'י סייע לקבוצתו לזכות בעונה זו בגביע המדינה, כאשר פתח בהרכב במשחק הגמר בו ניצחה סכנין 1–4 את הפועל חיפה. אטצ'י המשיך בסכנין לעונה נוספת, בה לא הצליח להרשים ולהזכיר את יכולתו מעונת הזכייה בגביע. הוא שוחרר בתום העונה, ובסך הכול סיים את דרכו בסכנין עם שלושה שערי ליגה ב-52 הופעות.
בתום שתי עונות בסכנין, ולקראת עונת 2005/2006, חתם אטצ'י בשורות מ.ס. אשדוד. אטצ'י לא הצליח להפגין יכולת גבוהה ולזכות באמונו של המאמן יוסי מזרחי, ועל אף שרשם 14 הופעות ליגה במדי הקבוצה, עבר כבר לאחר חצי עונה לבני יהודה תל אביב. אטצ'י החליף בקבוצה את אדריאן גמאן, בין היתר בעקבות רצונו של המאמן ניצן שירזי להחתים שחקן מתוך הליגה. את הופעת הבכורה שלו במועדון רשם כבר לאחר שבוע, במשחק ביתי מול סכנין. אטצ'י היה שותף לחצי עונה מוצלחת של המועדון, בסיומה התייצבה הקבוצה במקום הרביעי בטבלה ואף העפילה לגמר גביע המדינה, שם נוצחה 0–1 על ידי הפועל תל אביב. אטצ'י שיחק במשחקי חצי הגמר מול מכבי חיפה והגמר מול הפועל תל אביב, ובליגה ערך 11 הופעות במדי הקבוצה.
לקראת 2006/2007 ירד אטצ'י לליגה הלאומית וחתם במדיה של הפועל בני לוד. בעונת הבכורה שלו הספיק לערוך שבע הופעות ליגה בלבד, לאחר שנעדר כחצי שנה מהמגרשים, וקבוצתו הצליחה לשרוד בליגת המשנה. עונה לאחר מכן, חזר אטצ'י לכושר והיה שותף לעונה מוצלחת עם 23 הופעות ליגה. על עונה זו האפילה תקרית במהלך משחק הליגה מול הפועל באר שבע בנובמבר 2007. אטצ'י הורחק בכרטיס צהוב שני, ובעת ירידתו מהמגרש תפס בחולצתו של יניב אלול וגרר אותו על הדשא באגרסיביות. המאמן מישל דיין הודיע בתום המשחק כי אטצ'י ייענש על התנהגותו. בסופו של דבר סייע אטצ'י לקבוצתו לסיים את העונה במקום החמישי, מרחק חמש נקודות בלבד מהמקום החמישי המוביל לליגת העל.
בתום העונה פרש אטצ'י ממשחק פעיל בגיל 33.
נבחרת קמרון.
אטצ'י החל את דרכו במדי נבחרת קמרון במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 1998, בניצחונה של קמרון 0–4 על ב-26 בינואר 1997. בסך הכול ערך ארבע הופעות במדי הנבחרת בטורניר המוקדמות, וסייע לה להעפיל מהמקום הראשון בבית.
לאחר ששיחק בשורת משחקי ידידות וכן ערך הופעה בודדת במוקדמות מונדיאל 1998, זומן אטצ'י לסגל קמרון לקראת גביע אפריקה 1998. הוא שיחק בכל ארבעת משחקיה של קמרון בטורניר, שהסתיימו בהדחה ברבע הגמר על ידי .
את הופעתו האחרונה במדי קמרון ערך ב-23 בינואר 1999, כשנתיים לאחר הופעתו הראשונה, בשוויון 0-0 מול במוקדמות גביע אפריקה לאומות 2000. בסך הכול ערך 17 הופעות במדי קמרון.
חצי האי פלצ'ר
חצי האי פלצ'ר או חצי האי פלטשר (באנגלית: Fletcher Peninsula) הוא חצי אי רחב המכוסה בקרח הבולט לתוך ים בלינגסהאוזן בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
חצי האי מצוי בין מדף הקרח אבוט, ולמדף הקרח ונאבל.
שיא גובהו של חצי האי 242 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי חצי האי.
חצי האי מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961–1966.
מקור השם.
שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
חצי האי נקרא על שמו של פרד ס. פלצ'ר (Fred C. Fletcher), מבוסטון שבארצות הברית, אשר תרם לשירות האנטארקטי של ארצות הברית בין השנים 1939–1941.
גואנג סו
איסטרה (כדורגל)
איסטרה (Футбольный клуб «Истра») הוא מועדון כדורגל רוסי מעיר באותו שם. בשנים 2008—2012 התמודד בליגה השנייה, אזור "מערב".
היסטוריה.