בוב דילן התרשם מן החדשנות שבשירי הביטלס ואמר "הם עשו דברים שאף אחד אחר לא עשה. האקורדים שלהם היו מדהימים וההרמוניות ששרו יצרו מקשה אחת." עם זאת, דילן חשב בטעות, תקופה מסוימת, כי הביטלס שרים I get high (אני מתמסטל) ולא I cant hide. באופן טבעי הוא הופתע מאוד, לאחר שפגש את הלהקה לראשונה וגילה כי איש מהם לא עישן מריחואנה עד לאותה עת. אפילו הביטלס לא היו תמיד בטוחים במילות השיר, בחלק מההקלטות בהופעות שערכו נשמע לנון שר I want to hold your head (אני רוצה לאחוז בראשך...).
I Want to Hold Your Hand לא זכה לגרסאות כיסוי רבות כפי שזכו שירים אחרים של הביטלס כמו Yesterday או Something, אף על פי שארתור פידלר ותזמורת הטיילת של בוסטון הקליטו גרסה תזמורתית של השיר בשנת 1964/ גרסת כיסוי בולטת נוספת הייתה של להקת The Moving Sidewalks שיצרו גרסה פסיכדלית של השיר בסוף שנות השישים. התזמורת הפארודית הצרפתית Odeurs נגנה גרסה של השיר כנעימת לכת צבאית עם שירה במבטא גרמני כבד. הגיטריסט גראנט גרין ביצע גרסת ג'אז לשיר לאלבומו I Want to Hold Your Hand משנת 1965. באופן מעניין שאר המנגינות באלבום היו מנגינות ג'אז קלאסיות, דבר המצביע אולי על הערכתו של גרין לשיר זה. להקת הפיוז'ן הביטלס/מטאליקה, אשר נקראה ביטאליקה ביצעה שיר המהווה מחווה לשיר זה, בשם I Want to Choke Your Band (אני רוצה לחנוק את תזמורתך), המופיע באלבומה השני.
מלודיה ומילים.
בביצוע המקורי של השיר קשה לזהות זמר סולן או אפילו מלודיה המוגדרת בבירור, זאת כיוון שלנון ומקרטני שרים יחדיו בהרמוניה. ניתן לטעון כי לנון מוביל את מקרטני בשירה, זאת כיוון שקולו של לנון בולט יותר בהקלטה. אולם, כאשר הביטלס ביצעו את השיר בתוכניתו של אד סאליבן ב-9 בפברואר 1964, נשמע קולו של מקרטני ברור יותר (למרות שייתכן והדבר קרה עקב כיוון לקוי של עוצמת האודיו). השיר נפתח במספר אקורדים מגמגמים בגיטרה ואז הם פותחים בשירה כשהם מסתמכים על אקורד שקט באופן מפתיע, כשהם מלווים על ידי ג'ורג' האריסון בגיטרה. במהלך כל בית בשיר הזמרים מבצעים קפיצה פתאומית באוקטבה שלמה, בהגיעם למילה hand, כשהדבר מלווה בהרמוניה עם קפיצה בחמישית אוקטבה.
השיר מספר על גבר המבטא את רגשותיו לאהובתו, בתחילה מבוצע השיר בסגנון ביישני משהו, כאשר הזמר מפסיק את השירה לאחר כל כמה מילים: Oh yeah, I... (הפסקה) tell you something... (הפסקה) I think you’ll understand. אולם כאשר מגיע השיר לקטע המקהלתי והזמרים עולים באוקטבה, אין הם מסתירים עוד את רגשותיהם, ושרים ללא הפסקה I Want to Hold Your Hand. מילות השיר פשוטות וחד-משמעיות בהשוואה לשיריהם האחרים של הביטלס.
לנטנה ססגונית
לַנְטָנָה סַסְגּוֹנִית (שם מדעי: "Lantana camara") היא שיח ירוק עד ממשפחת הוורבניים שמוצאו במרכז ודרום אמריקה הטרופית. לארץ הובא כצמח נוי, כנראה באמצע המאה ה-20, אך הוא התפשט כפליט תרבות ונמצא כיום ברשימות צמחים פולשניים של המשרד להגנת הסביבה.
מאפיינים.
לצמח עלים פשוטים מסורגים, בעלי שפה משוננת. הפריחה בתפרחת ססגונית, כשם המין, בגווני אדום-כתום-צהוב; פורח בארץ בחדשים אפריל עד אוקטובר. הפירות באשכול הדומה בצורתו לפירות הפטל, ירוקים בתחילה ושחורים בהבשלתם. הפירות הירוקים מכילים רעל בשם לנטנין אשר מתפרק בעת הבשלת הפרי.
הצמח מוכרז פולשני, בנוסף לארץ, גם באיים באוקיינוס השקט, אוסטרליה, ניו זילנד, סין, דרום-מזרח אסיה, מערב אפריקה, קניה, מדגסקר, איים באוקיינוס ההודי, הודו, דרום אפריקה, זמביה, זימבבווה וטורקיה.
Lantana camara
Ailanthus altissima
Tipuana tipu
נוצרית
אוסיפ גברילוביץ'
אוֹסיפּ סולומונוביץ' גַבּרילוביץ' (ברוסית: Осип Соломонович Габрилович; 26 בינואר (לפי הלוח היוליאני) או 7 בפברואר (לפי הלוח הגריגוריאני) 1878 – 14 בספטמבר 1936) היה פסנתרן ומנצח אמריקאי ממוצא יהודי רוסי.
קורות חיים.
גברילוביץ' נולד בסנקט פטרבורג ולמד נגינה בפסנתר וקומפוזיציה בקונסרבטוריון של עיר זו.
בין מוריו לפסנתר היו אנטון רובינשטיין, אנטולי ליאדוב, אלכסנדר גלאזונוב. אחרי שסיים את לימודיו בשנת 1894, המשיך להשתלם בפסנתר אצל תאודור לשטיצקי בווינה.
משנת 1910 עד 1914 ניצח על הפילהרמונית של מינכן. הוא השתקע בארצות הברית ובשמת 1918 התמנה למנהל המייסד של התזמורת הסימפונית של דטרויט ובמקביל המשיך בקריירה של פסנתרן קונצרטים. לפני שנתן את הסכמתו למינוי, דרש שיוקם לתזמורת אולם חדש ודרישתו נענתה.
בשנת 1906 נישא לבתו של מארק טוויין, קלרה קלמנס, זמרת שהופיעה עמו ברסיטל. גברילוביץ' חיבר כמה יצירות, בעיקר קטעים קצרים לפסנתר לשימושו האישי. הוא מת בדטרויט בשנת 1936 וקבור, לצד קלרה ואביה, באלמירה, ניו יורק.
אוטו לימן פון זאנדרס
אוטו לימן פון זאנדרס (בגרמנית: Otto Liman von Sanders; 17 בפברואר 1855 - 22 באוגוסט 1929), היה גנרל ומצביא גרמני בתקופת מלחמת העולם הראשונה, שבין היתר היה היועץ הגרמני לאימפריה העות'מאנית.
ביוגרפיה.
נעוריו ותחילת דרכו.
אוטו לימן פון זאנדרס נולד בפומרניה. הוא היה בנו של בעל אדמות פרוסי ממוצא יהודי. בשנת 1874 הצטרף לצבא כצוער. הוא התקדם בדרגות עד שבשנת 1908 הוא קיבל דרגה של גנרל-מיור], ובשנת 1911 הוא הועלה לדרגה של גנרל-לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-22, שהייתה מוצבת בקאסל.
בשנת 1913 הוענק לפון זאנדרס תואר אצולה לרגל חגיגות 25 שנה לעליית הקייזר וילהלם השני לשלטון. באותה שנה הוא מונה לראש משלחת הצבא הגרמני לאימפריה העות'מאנית.
בתפקידו כראש המשלחת הצבאית הוא ניסה לבצע רפורמות בצבא העות'מאני במטרה להעביר אותו תהליך של מודרניזציה.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ואחרי כמה מן המפלות המוקדמות בשדה הקרב העות'מאנים איפשרו לקצינים הגרמנים לקחת חלק יותר משמעותי ומרכזי בפיקוד הצבא.
פון זאנדרס מונה למפקד הארמייה החמישית בשנת 1915 ופיקד עליה בזמן קרב גליפולי שבו הצליחו הכוחות הטורקים להדוף את הפלישה הצרפתית-בריטית, קרב זה נחשב להצלחה הגדולה ביותר של הצבא העות'מאני במלחמת העולם הראשונה.
על חלקו בניצחון פון זאנדרס עוטר בפור לה מריט עם עלי האלון - אחד מהעיטורים הגבוהים ביותר של האימפריה הגרמנית.
פון זאנדרס מונה למפקד הכוחות העות'מאנים בארץ ישראל בשנת 1918, בזמן זה הם כבר ספגו תבוסות מידיו של הצבא הבריטי בראשות גנרל אדמונד אלנבי ולכן פון זאנדרס נקט מדיניות הגנתית של התבצרות והחזקה בשטח הנוכחי שבידי הכוחות העות'מאנים.
למרות מאמציו של פון זאנדרס הכוחות העות'מאנים הובסו על ידי הצבא הבריטי בקרב מגידו ונסוגו בסופו של דבר מארץ ישראל.
לאחר המלחמה.
עם תום המלחמה פון זאנדרס נעצר במלטה ובילה שישה חודשים בכלא כחשוד בביצוע פשעי מלחמה אולם בסופו של דבר הוא שוחרר בשנת 1919.
פון זאנדרס פרש מן הצבא עם חזרתו לגרמניה והתרכז בכתיבת זיכרונותיו, שהתפרסמו בשנת 1927.
אוטו לימן פון זאנדרס נפטר בשנת 1929 בביתו שבמינכן.
פאונה של ישראל
הצומח בארץ ישראל
פאול הרמן מילר
פאול הרמן מילר (בגרמנית: Paul Hermann Müller; 12 בינואר 1899 - 12 באוקטובר 1965) היה כימאי שווייצרי וזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-1948, עבור תגליתו ב-1939 כי חומר ה-די-די-טי (DDT) משמש כחומר מדביר חרקים יעיל למחלות המועברות על ידי פרוקי-רגליים, דוגמת: מלריה וקדחת צהובה.
נולד באולטן בקנטון זולותורן שבשווייץ. לאחר שקיבל ב-1925 תואר דוקטור, עבר לבזל ועבד שם עבור חברת הכימיה גייג'י (שאחרי מיזוגים היום היא חלק מתאגיד התרופות נוברטיס). ב-1935 פיתח חומר המסייע לעיבוד עורות. בסתיו 1939, בעת עבודתו בגייג'י, גילה את תכונותיו של הדי-די-טי כקוטל חרקים.
פרס נובל ניתן לו עבור "גילוי יעילות ה-די-די-טי כרעל ישיר כנגד מספר סוגים של פרוקי-רגליים". הייתה זו הפעם הראשונה בה הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לאדם שאינו בעל תואר דוקטור לרפואה.
מילר רשם את ה-די די טי כפטנט בשווייץ ב-1940, בארצות הברית ב-1942 ובאוסטרליה ב-1943.
מילר נפטר בבזל ב-1965.
אנדרה מילר
אנדרה לויד מילר (באנגלית: Andre Lloyd Miller; נולד ב-19 במרץ 1976 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז. נכון לשנת 2020, הוא מדורג במקום ה-11 ברשימת מוסרי האסיסטים המובילים בתולדות ה-NBA.
קריירת המכללות.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים החל מילר לשחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת יוטה המשחקת בחטיבת ה-ACC של ה-NCAA. הוא שיחק במדי האוניברסיטה ארבע שנים, ובעונתו האחרונה במכללות אף נבחר לשחקן המצטיין בחטיבה, במשותף עם ג'ריל ססאר.
קריירת ה-NBA.
מילר נבחר שמיני בדראפט 1999 על ידי קליבלנד קאבלירס. בעונת הרוקי שלו רשם מילר ממוצעים של 11.1 נקודות ו-5.8 אסיסטים למשחק, ובסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז הראשונה. בעונתו השנייה בליגה, שיפר מילר את ממוצעיו כשרשם 15.8 נקודות ו-8 אסיסטים למשחק. בשנתו השלישית והאחרונה בקליבלנד, המשיך מילר ושיפר את מאזנו הסטטיסטי כשרשם 16.5 נקודות ו-10.8 אסיסטים בממוצע למשחק.
בקליבלנד יש למילר כמה הישגים: רוקי של העונה בשנת 2000, שחקן קליבלנד הראשון אי פעם שנבחר לשחקן השבוע פעמיים, הוא עדיין מחזיק שיא מועדון של כ-882 אסיסטים באותה עונה, והוא היה השחקן NBA היחיד שהעמיד ממוצע של יותר מ-10 אסיסטים בעונת 2001-2002.