מקור הביטוי בא מהאות "ה", "H" היפנית המבוטאת Ecchi או אצ'י, שהיא גם האות הראשונה במילה הנטאי (Hentai). משמעות שתי המילים ביפנית זהה ומשמעותן 'סוטה'. מחוץ ליפן נהוג להפריד בין המושג אצ'י להנטאי, כאשר אצ'י הוא המושג הממותן והפחות גס והנטאי הוא מושג קיצוני בהרבה.
מוטיבים חוזרים.
מוטיבים חוזרים בסדרות אצ'י קשורים לרמזים מיניים, ביגוד מינימלי ונאיביות למצבים מסוימים, הכל כאמצעי קומי לשם פניה לקהל צופים יותר בוגר.
לעיתים קרובות האלמנטים הנ"ל מסייעים לבניית סיפור אהבה בין שתי דמויות ראשיות.
Pica pica
עורב זנבתן
אליעזר בן יואל הלוי
רווח גולמי
רווח גולמי של חברה יצרנית או מסחרית הוא ההפרש בין ההכנסה ממכירות לבין עלות המכר. אם הרווח שלילי, הוא נקרא הפסד גולמי. יש להבדיל בין הרווח הגולמי במספרים מוחלטים לבין שיעור רווח גולמי, שהוא היחס בין הרווח הגולמי לבין ההכנסה ממכירות, שמבוטא בדרך כלל באחוזים.
רווח גולמי הוא סעיף בדוח רווח והפסד של חברה ויכול ללמד על דברים שונים בהתאם לאופי החברה:
למעשה, ניתן לראות את הרווח הגולמי כמדד ראשוני לרווחיות החברה מהפעילות העסקית הבסיסית ביותר, כל זה ללא העמסה של עלויות שיווק, מכירה, הנהלה או כלליות. מובן שבמידה וחברה רושמת הפסד גולמי, יש טעם לשאול האם פעילותה בכלל כדאית מכיוון שבוודאי שאת שאר העלויות (יעילות ככל שתהיינה) לא ניתן יהיה לכסות מבחינת רווחיות תפעולית. מדד זה הוא על בסיס צבירה ולאו דווקא מצביע על מצב הנזילות של החברה. לדוגמה, חברה שרושמת הוצאות כבדות בעלות המכר בגין פחת והפחתות, או לחלופין, חברת היי-טק בתחילת דרכה שמוכרת מוצר במחירי הפסד על מנת לפרוץ לשוק.
מושגים.
בחברה יצרנית, עלות המכר מוגדרת כסך העלויות הקשורות באופן ישיר לייצור המוצר. הוצאות כאלה יכולות לכלול את עלות חומרי הגלם, שכר העבודה של פועלי הייצור, עלויות הפחת של ציוד הייצור ועוד. בחברה מסחרית, שהיא חברה העוסקת בקנייה ומכירה של סחורות, עלות המכר היא עלותן (לחברה) של הסחורות שנמכרו במהלך התקופה שעליה מדובר.
חישוב והצגה של נתוני רווח גולמי.
אנשי מכירות צריכים לעיתים לקבוע כמה לחייב את הלקוח מעבר לעלות המוצר. תוספת זו ביחס למחיר העלות תבנה את המחיר הסופי של המוצר. ישנן שתי דרכים בסיסיות לעשות זאת, שתיהן אמורות להביא לאותה תוצאה שמהווה אינדיקציה לרווח הגולמי שנובע מהמכירה. שתי השיטות מבטאות את התוצאה בצורה שונה:
ייקור (אנגלית: markup).
ייקור ניתן לבטא כאחוז, אך נשתמש בנתון כמכפיל. לדוגמה: אם מוצר עולה לחברה 100 ₪, והחברה מבקשת להרוויח 50% על המוצר, יצטרכו למכור אותו ב-150 ₪. כדי לחשב את המחיר ללקוח הסופי, ניקח את מחיר העלות בייקור שקבענו, נבצע את הכפלה ונגיע למחיר המכירה, 150 ₪ .
אנו מבינים כי הרווחנו 50 ₪ בדוגמה זו, אך הייקור לא אומר לנו ישירות איזה אחוז ממחיר המכירה הוא רווח. אם למשל מכרנו את המוצר ב-339 ₪ והייקור היה 66.666% יהיה קשה לזהות ישירות כמה שקלים מהווה הרווח על המכירה.
בדוגמה זו 339/1.66666 = 203.4 ₪ והרווח על המכירה הוא 136.6₪ .
שולי רווח גולמי.
אנשים רבים מוצאים שקל לעבוד עם שולי רווח גולמי משום שמיד יודעים כמה שקלים מתוך מחיר המכירה הם הרווח.
מתוך 150 ₪ בדוגמה הראשונה המחיר כולל 50% ייקור שמייצג 33% רווח גולמי. כפי שניתן לראות, הרווח הגולמי הוא האחוז ממחיר המכירה שמהווה את הרווח. במקרה זה 33% ממחיר המכירה הוא רווח, או 50 ₪.
בדוגמה השנייה הייקור של 66.666% משקף רווח גולמי של 40% . פירוש הדבר ש-40% מתוך 339 ₪ הם רווח, דהיינו 136.6 ₪ .
משמעות.
במינוח החשבונאי רווח גולמי פירושו מכירות בניכוי עלות המכר. זה לא רווח משום שנותר לנכות הוצאות אחרות כגון הוצאות המכירות, ההנהלה והכלליות, הוצאות המימון ועוד.
שיעורי רווח גולמי גבוהים יותר משקפים את היעילות הגדולה יותר בהפיכת חומרי גלם להכנסה. עבור חברה שמשווקת סחורות פירוש אחוזי רווח גולמי גבוהים הוא במרווח של המחיר שהיא מצליחה לקבל מלקוחותיה.
מפלגת האיסור
מפלגת האיסור היא מפלגה בארצות הברית התומכת בהטלת איסור על שתייה והפצה של משקאות אלכוהוליים. על אף שהישגיה בקלפי לא היו רבים, השפיעה רבות על דעת הקהל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, דבר שהביא להעברת התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית בשנת 1920.
המפלגה נוסדה בשנת 1867 ובשנותיה הראשונות הנהיג אותה ג'ון רסל ממישיגן. המפלגה הצליחה להביא לחקיקת חוקים האוסרים ייצור ומכירה של משקאות אלכוהוליים במועצות מקומיות רבות ובכמה ממדינות ארצות הברית. מצע המפלגה כלל גם אלמנטים פרוגרסיבים.
נציגים של מפלגת האיסור שהצליחו בבחירות כללו את סוזנה סאלטר מארגוניה קנזס, שהייתה האישה הראשונה בארצות הברית לכהן כראש עיר, את צ'ארלס רנדל שכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אחד ממחוזות קליפורניה בין השנים 1915–1921, ואת סידני כץ שכיהן כמושל פלורידה בין השנים 1917–1921.
עם העברת התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית בשנת 1920, השיגה המפלגה את יעדה כאשר רבים לא ראו עוד צורך לתמוך בה. לאחר שתוצאות האיסור על ייצור והפצת אלכוהול בארצות הברית נחשבו בדעת הקהל כשליליים, התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית ביטל את התיקון ה-18 ומפלגת האיסור הפכה למפלגה שולית. עם זאת, המפלגה ממשיכה להתקיים ומעמידה מועמד לנשיאות בכל מערכת בחירות החל משנת 1872. מועמדה בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008 הוא ג'ין אמודסון ממדינת וושינגטון. מועמדה בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2012 הוא ג'יימס האדג'ס מפנסילבניה.
אריתמטיקה/היסטוריה של האריתמטיקה
אולבריכט
אולבריכט הוא שם משפחה ממקור גרמני (Olbricht או Ulbricht).
אנטי-פרומגנטיות
בחומרים שמראים אנטי-פֶרומגנטיות (Antiferromagnetism), הספינים של האלקטרונים מסתדרים בתבנית רגילה עם ספינים שכנים המצביעים בכיוונים מנוגדים. תכונה זו היא ביטוי נוסף של מגנטיות.
באופן כללי, חומרים אנטי-פרומגנטיים מראים אנטי-פרומגנטיות בטמפרטורה נמוכה, והופכים ללא מסודרים מעל טמפרטורה מסוימת; טמפרטורת המעבר נקראת טמפרטורת ניל. מעל טמפרטורת ניל, החומר הוא פאראמגנטי טיפוסי.
ההתנהגות האנטי-פרומגנטית בטמפרטורה נמוכה גורמת בדרך כלל לתכונות דיאמגנטיות, אבל יכולה להראות לפעמים התנהגות פרימגנטית, שדומה מאוד לתכונות פיזיקאליות מדידות.
הסוספטיביליות המגנטית של חומר אנטי-פרומגנטי תעבור דרך נקודת מקסימום ככל שהטמפרטורה יורדת; באופן מנוגד, זו של פאראמגנט תגדל עם הנמכת הטמפרטורה.
לחומרים אנטי-פרומגנטיים יש "תסכול גאומטרי" (מצב, המוכר מהאנומליה של המים, שבו המבנה הגאומטרי לא מאפשר להגיע לרמת היסוד, כך שנשארת אנטרופיה מסוימת) נמוך, וזיווג שלילי בין שני מומנטים סמוכים.
חומרים אנטי-פרומגנטיים אינם נפוצים. דוגמה לחומר כזה היא מוליך העל הפרמיוני URu2Si2. רוב הדוגמאות מהיומיום כוללות מתכות כגון כרום, סגסוגות כגון ברזל מנגני (FeMn), ואוקסידים כגון ניקל אוקסידי (NiO). ישנן הרבה דוגמאות בקרב צברים מתכתיים בעלי גרעינים כבדים. מולקולות אורגניות יכולות גם כן להראות זיווג אנטי-פרומגנטי בנסיבות נדירות, כפי שנראה ברדיקלים חופשיים כגון 5-דהידרו-m-קסילילן.
אנטי-פרומגנטים יכולים גם להיצמד לחומרים פרומגנטיים דרך מנגנון הידוע כחילוף אניזוטרופיה, שבו השכבה הפרומגנטית תגדל בנוכחות הפרומגנט או תתחשל בשדה מגנטי ערוך, מה שיגרום למשטח האטומים של הפרומגנט להיערך עם משטח האטומים של האנטי-פרומגנט. דבר זה מספק את האפשרות "לכוון" את האוריינטציה של השכבה הפרומגנטית, שמספק את אחד מהשימושים העיקריים בשסתומים מסתובבים, שהם הבסיס של חיישנים מגנטיים כולל ראשים של כוננים קשיחים מודרניים.
ישנן גם דוגמאות של חומרים לא מסודרים (כגון זכוכית ברזל פוספט) שנהפכים לאנטי-פרומגנטיים מתחת לטמפרטורת ניל שלהם. הרשתות האטומיות הללו שאינן מסודרות "מפריעות" לאנטי-מקביליות של ספינים סמוכים, ובמילים אחרות זה בלתי אפשרי לבנות רשת במקום שבו ספין מוקף על ידי ספינים שכנים מנוגדים. ניתן רק לקבוע שההתאמה הממוצעת של ספינים שכנים היא אנטי-פרומגנטית. סוג זה של מגנטיות מכונה "ספרומגנטיות".
יונתן ברק
יונתן ברק (נולד ב-1 באוגוסט 1983) הוא סטנדאפיסט, תסריטאי, עורך וידאו, במאי קליפים ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
ברק הוא בנם של הזמרת רותי הולצמן ורופא הילדים ד"ר שמעון ברק. במשפחתו של ברק שחקנים רבים, בהם יוסף מאורער, שברק הוא נינו.
את דרכו כשחקן החל כתלמיד בית ספר תיכון כאשר נמנה עם חברי סדנת התיאטרון של מרכז ביכורי העיתים בתל אביב. לאחר גמר הלימודים החל להופיע כקומיקאי במסגרת ערב הבמה הפתוחה של הקאמל קומדי קלאב, ברק עבד לאורך כל שירותו הצבאי כתסריטאי. מיד עם שחרורו מצה"ל הצטרף ברק לצוות "יתוש בראש", שם השתתף כחלק מהפאנל במשך כ־25 תוכניות. הוא המשיך לכתוב טקסטים לתוכניות קומיות ובין היתר כתב בתוכניות "היכל התרבות", "גריל" של ליאור שליין, "רצועת הביטחון" ו"משחק מכור". השתתף בתוכנית "עסק שחור" בגלגלצ והתארח במספר תוכניות טלוויזיה כולל תוכנית הלילה "אחרי הכל", של טל ברמן. ברק היה בין מפתחי תוכנית "הלילה עם ליאור שליין".
בשנת 2006 הצטרף לתוכניתו של יאיר לפיד כ"פרשן אקטואלי" והגיש פינת סטנד-אפ על אירועי השבוע.
בשנת 2007 הופיע ברק בתפקיד אודי, בנו האמצעי של אהר'לה ברג (נתן דטנר) בסדרת הטלוויזיה "משמורת" שכתבה וביימה עירית לינור. בדצמבר של אותה שנה הוא יצא בהופעת יחיד של סטנד-אפ. בהמשך השתתף בעונה הראשונה של תוכנית הבידור "צחוק מעבודה".