כדי להסתתר מהחוק מורו הצטרף ללהקה של שחקני קומדיה דלט'ארטה המטיילים בהנהגתו של מ. בינת. מורו קיבל על עצמו את התפקיד של סקרמוש. לאחר שהפגין יכולות משחק וכתיבה, שהרימו את הלהקה מכמעט עוני להצלחה שלוקחת אותם בסופו של דבר לתיאטרון פיידו בנאנט. בינת, שמגלם את "פנטלון", התמרמר יותר ויותר על מורו והשפעתו על הלהקה. מורו התארס לקלימן, בתו של בינת, אך לאחר שאנדרה-לואי גילה לה, שהוא לא בן אצולה, כפי שהאחרים חשבו, היא (לשמחת אביה) קיבלה את הצעת המרקיז להפוך לפילגשו. אלין למדה על הרומן, וזעמה על לה טור ד'אזיר על כך שהוא המשיך עם קלימן בזמן שהיה אמור לחזר אחריה (אלין), וניתקה את היחסים עמו. המרקיז, שנודע לשמצה בשל דיכוי אכזרי של התקוממות ברן, הגיע להצגה בנאנט. כאשר המרקיז נכח במופע, מורו חשף את נוכחותו בפני הקהל ועורר מהומה. כאשר בינת, שזעם על ההרס, תקף אותו, מורו ירה בו בהגנה עצמית. בינת נפצע, ומורו ברח. בהמשך נודע כי במהלך החלמתו של בינת, כל הלהקה שלו עזבה אותו ולמעשה שגשגה בלעדיו, ושניהם (גם בתו, שנעזבה על ידי המרקיז בעקבות ההתפרעות) הרוסים לחלוטין.
החרב.
מורו נאלץ להסתתר. כשהוא הגיע לפריז, הוא מצא אקדמיה לסיוף המחפשת "צעיר בעל מענה טוב עם מעט ידע בתחום החרב". מורו הצליח לשכנע את מ. ברטרנד ד'אמיס להעסיק אותו; מאוחר יותר, ד'אמיס, כשהוא ראה שאנדרה-לואי מפגין כישרון, הפך אותו למתלמד שלו. עם הזמן אנדרה-לואי פיתח סגנון סיוף משלו, על בסיס חישוב מהלכים שונים, ובית הספר התחיל לשגשג. עם פרוץ המהפכה הצרפתית, מ. דה אמיס נהרג בהתפרעות ברחוב ומורו ירש את בית הספר. בית הספר שגשג והוא ניסה בעזרת אלין וגברת דה פלוגסטל, קרובת משפחתו של סנדקו, שאותה ראה רק פעם אחת בחייו, אך התעניינה בו בצורה אימהית, להתפייס עם סנדקו. עם זאת, הפיוס החזיק מעמד זמן קצר והסתיים, כאשר חבריו של מורו, שגילו את כישורי הסיוף שלו, שכנעו אותו לתפוס מקום באספה הכללית משנת 1789.
תומכי המהפכה התמודדו עם אריסטוקרטיים "שעוררו" את הרפובליקנים חסרי הניסיון להילחם בדו-קרב ואז פצעו אותם או הרגו אותם, בדיוק כמו שעשה המרקיז לווילמורין, ואכן לה-טור ד'אזיר היה "המוציא לפועל" הראשי. אנדרה-לואי הצליח להרוג או לפצוע קשה את כל המתגרים בו. מורו הצליח להגיע למרקיז, כדי לאתגר אותו לדו-קרב; סוף סוף קיווה שיוכל להתעמת עם רוצחו של חבר ילדותו וילמורין. לאחר ששמעו על זה, גברת דה פלוגסטל ואלין נזעקו לעצור את הדו-קרב. הן להגיעו באיחור, ראו את המרקיז עוזב את הדו-קרב פצוע, אם כי לא אנוש. אנדרה-לואי הפך לחבר במשרה מלאה באספה הלאומית ואילו המרקיז הופך למהפכן נגדי.
עניינים משפחתיים.
בשנת 1792, בפריז, היו מהומות. אלין וגברת פלוגסטל, ששהו באותה עת בפריז היו בסכנה גדולה, משום שבעלה של גברת פלוגסטל היה מראשי המחנה האנטי מהפכני. מורו, שהיה בשליחות בברטאן, נסע לבקר את סנדקו וזה סיפר לו על הסכנה בה נמצאות שתי הנשים. מורו הביע נכונות לעזור לאלין, אך לא לגברת פלוגסטל. סנדקו ניסה לשכנע אותו לעזור גם לגברת פלוגסטל ולבסוף, כדי לשכנע אותו להושיט לה עזרה, סיפר למורו שגברת פלוגסטל היא אימו. מורו השיג אישורי מעבר והביא אותם לשתי הנשים, אך באותו מעמד הגיע לדירתן גם המרקיז לה-טור דאזיר, שחיפש מקלט מרודפיו. שני הגברים מתעמתים, שולפים כלי נשק ואז גברת פלוגסטל, בניסיון למנוע את הקרב, מספרת להם שהם אב ובן.
התרגום לעברית.
ב-1952 תורגם סקרמוש לעברית על ידי חיים תרסי ופורסם ב, ירושלים. ברבות הימים המהדורה אזלה וב-2013 יצא לאור תרגום של בן ציון הרמן, שפורסם בהוצאת אסטרולוג. המוציא לאור של הוצאת אסטרולוג, אלישע בן מרדכי, הוסיף בסוף הספר פרטים על הסופר וביאורים על הדמויות של קומדיה דל'ארטה.
גאורגי צ'רדאנצב
גאורגי ולדימירוביץ' צ'רדאנצב (ברוסית: Гео́ргий Влади́мирович Черда́нцев; נולד ב-1 בפברואר 1971, מוסקבה) הוא פרשן ספורט רוסי ומנחה טלוויזיה. ידוע בעיקר בתור פרשן ספורט עבור ערוצי הטלוויזיה NTV ו-NTV-פלוס. דובר הפרמייר-ליג הרוסי (2004-2007). עובד כפרשן בערוץ הטלוויזיה Match TV.
ביוגרפיה.
צ'רדאנצב נולד ב -1 בפברואר 1971 במוסקבה. הוריו עבדו בפקולטה לביולוגיה של אוניברסיטת מוסקבה. . סבא רבא שלו כתב את ספר הלימוד הרוסי הראשון על קצרנות. סבא רבא אחר - גלב ניקנורוביץ' צ'רדנצב - יצר את המפה הגאוגרפית הראשונה של אוזבקיסטן ואחד הרחובות ואחוזת דיור בטשקנט נקראו על שם צ'רדנצב.
בשנת 1987 סיים את לימודיו בבית הספר המיוחד מספר 23 במוסקבה (כיום בית ספר 1253), בהוראת מספר מקצועות באנגלית. הוא החל לשחק כדורגל בגיל 7 בהדרכתו של המאמן אולג וסילביץ' שאחין, מורה לחינוך גופני. בשנים 1982–1989 שיחק באליפות הכדורגל במוסקבה במדי ספרטק-2, אך נאלץ לסיים את קריירת הכדורגל שלו בגלל פציעה בברך.
הוא סיים את לימודיו במחלקה הרומנו-גרמנית בפקולטה הפילולוגית של אוניברסיטת מוסקבה בשנת 1992. התמחה כמתרגם ומורה לאנגלית. הוא גם דובר איטלקית. לאחר סיום הלימודים הוא עבד במחלקה המשפטית באחד הבנקים ובסוכנות נסיעות. במשך 2 סמסטרים למד גם בפקולטה לכלכלה של המכון המלכתי ליחסים בינלאומיים של משרד החוץ במוסקבה.
טלוויזיה.
הוא עובד בטלוויזיה מאז 1996 - השנה שבה גויס לצוות חברת הטלוויזיה NTV-Plus. הוא התחיל כמתרגם, ואז החל להשמיע סיפורים קטנים, דיווחים, ביקורות על אליפויות הכדורגל. הוא היה כתב בתוכנית "מועדון הכדורגל" בהנחיית וסילי אוטקין. ככתב, הוא הכין כתבות על גביע העולם 1998 (בערוץ NTV). הוא היה פרשן במשחק הכדורגל משנת 1998 במסגרת גביע העולם בצרפת בין הנבחרות הלאומיות של איטליה ונורווגיה.
מסתיו 1999 ועד יוני 2001, הוא היה המארח ומנחה התוכנית "שבוע הכדורגל האירופי" בערוצי TNT ו-NTV Plus. הנחה מספר תוכניות של "מועדון הכדורגל" בתחילת שנות האלפיים במקום וסילי אוטקין.
בשנים 1999–2009 ניהל את תוכנית הניתוח "בעיטה חופשית" בערוץ NTV Plus Football. משנות האלפיים ועד 2015, צ'רדנצב היה גם המחבר והמארח של תוכניות הכדורגל האנליטיות Countdown, 2:1, PostScript, תעשים דקות ותוכניות אחרות ב-NTV Plus Football ואז בערוץ Nash Fooball.
בתקופתו ב-NTV Plus הוא היה פרשן בעיקר במשחקי אליפות איטליה בכדורגל. הוא גם עבד כפרשן בשידורי אליפות העולם ואליפות אירופה בשנת 2000 (ממוסקבה), 2002, 2008 ו-2016. הוא גם היה פרשן בשלושת משחקי גמר ליגת האלופות של אופ"א - בשנים 2003, 2007 וב-2015, כמו גם על משחק הגמר בגביע אופ"א 2007/2008 בין זניט לריינג'רס (עבור NTV Plus). הוא גם היה פרשן המשחק בין הנבחרות הלאומיות של הולנד ורוסיה באליפות אירופה ב-2008 שבה העפילה רוסיה לראשונה לחצי גמר היורו.
ממרץ 2008 ועד דצמבר 2011 הנחה את התוכנית "ליל הכדורגל" בערוץ NTV.
באוגוסט 2013 מונה לראש ערוץ הטלוויזיה Sport Plus באותו ערוץ, בפברואר 2014, הוא הנחה את הערוץ האולימפי מסוצ'י בד בבד עם מנחת רדיו ספורט FM, סופיה טרטקובה.
במהלך מונדיאל 2014, הוא הנחה את מדור "תא הכדורגל" בתוכנית "מועדון הכדורגל בגביע העולם" ברשת NTV-Plus.
מאז 1 בנובמבר 2015, בשל פירוק מערכת עורכי הספורט ברשת NTV Plus, הוא נכנס לתפקיד הפרשן והמארח של התוכנית "כולם לכדורגל!" ו-"אחרי הכדורגל" בערוץ הספורט החדש "Match TV". ב-10 ביולי 2016 יחד עם קונסטנטין גניץ' היה פרשן המשחק האחרון באליפות אירופה בכדורגל 2016 פורטוגל-צרפת בערוץ "Match! Football 1". ב-15 ביולי 2018, יחד עם יורי רוזנוב, הוא היה פרשן המשחק האחרון בגביע העולם 2018 קרואטיה-צרפת.
BEOK הוא אתר אינטרנט ישראלי, שהושק בשנת 2005, ומשמש כפורטל בתחום הרפואה והבריאות בעברית.
האתר הוקם בסוף שנת 2005, על ידי עוזי ויעל לוי כחלק משיתוף פעולה עם אתר MSN. BEOK היווה למעשה את ערוץ הבריאות של אתר MSN. האתר מנוהל על ידי חברת טרפיקו בע"מ.
האתר החל לפעול בשנת 2005 ובכל חודש מבקרים באתר מאות אלפי גולשים. לתשדירים בערוץ הווידאו של האתר יותר ממיליון ורבע צפיות.
מבנה האתר ותכניו.
אתר BEOK מספק מידע, ייעוץ והכוונה בתחומי הרפואה והטיפול ומאפשר קשר ישיר באמצעות רשת חברתית מקוונת, בין הגולשים לבין רופאים מומחים, מטפלים, פסיכולוגים ועורכי דין לזכויות רפואיות.
הפורטל כולל מאות פורומים, המנוהלים על ידי רופאים ואנשי מקצוע מומחים, כ-15,000 מאמרים, כ-220 סרטוני וידאו מקוריים, מחשבונים מתחום הבריאות והרפואה, אינדקס רופאים עם כ-46,000 רשומים, אינדקס נותני שירותים, אינדקס תרופות, מדור לפענוח בדיקות ואזורי תוכן נוספים.
האתר בנוי ממספר תחומי ידע:
חייג'ין
חייג'ין (סינית: 海禁), או איסורי ים, הייתה מדיניות התבדלות סינית, שהגבילה מסחר פרטי בים, שבקרבת סין בתקופת שושלת מינג ובחלק מתקופת שושלת צ'ינג. על אף היותה המדיניות המוצהרת, היא לא נאכפה בפועל והמסחר המשיך.
האיסור על מסחר ימי פרטי, שהוטל לראשונה על מנת להתמודד עם ספינות פיראטיות יפנית, שתקפו יחד עם פרטיזנים משושלת יואן, היה בתחילה משולל כל יעילות: עד המאה ה-16, בעיקר משום שהפיראטיות וההברחות היו מורכבות בעיקר מסינים שנפגעו מהמדיניות ועודד על ידי כך שסחר החוץ של סין היה מוגבל, לא סדיר ויקר. גם הלחץ הצבאי מצד המונגולים לאחר הקרב הרסני בטומו החליש את החייג'ין. תופעת הפיראטיות צנחה לרמות זניחות רק בשלהי המדיניות הזו בשנת 1567, שהמשיכה בצורה שונה. מה שיצר את מערכת הקנטון של 13 מפעלים, אך גם את הברחת האופיום שהובילה למלחמות הרות אסון עם בריטניה ומעצמות אירופיות אחרות במאה ה -19.