על פי הקבלה הסעודה השלישית היא כנגד הבחינה הקבלית הנקראת "זעיר אנפין" - המהווה כינוי לספירת תפארת. זמנה של סעודה שלישית לעת דמדומי ערב ("בין השמשות") מכונה "רַעֲוָא דְּרַעֲוִין" ("רצון הרצונות") שמשמעותו עת רצון מיוחדת שבה יכולות התפילות להתקבל ברצון, כמבואר בפיוט "בני היכלא". סעודה זו נקראת סעודתו של יעקב ובזכותה ניצולים ממלחמת גוג ומגוג.
תורת החסידות פיתחה רעיון זה למושג חשוב ומרכזי. חסידים רבים נוהגים לשיר שירי נשמה ודבקות בשעת ה'רעוא דרעוין' ורבים מהם אף נוהגים לשבת אז בחושך על מנת לאפשר לאלו שרוצים להרהר בתשובה לתת פורקן לרגשותיהם ואף לבכות מבלי להתבייש מאחרים. כמו מושגים רבים אחרים בתורת הקבלה, גם מושג זה נכתב ונאמר בשפה הארמית שבה נכתב ספר היסוד של הקבלה "ספר הזוהר". פירוש נוסף למושג הוא שהקב"ה הוא "רצון הרצונות", כלומר שהקב"ה הוא סיבת כל הסיבות והרצון הראשון שממנו נוצרים כל הרצונות.
אלחנן סמט
הרב אלחנן סמט (נולד ב-1953) הוא מרצה, מורה ומחבר ספרי פרשנות לתנ"ך. היה ר"מ בישיבת ברכת משה במשך כעשרים וחמש שנים.
ביוגרפיה.
נולד בשנת תשי"ג בירושלים. בצעירותו למד בבית הספר "דוגמה לבנים ע"ש הרב בן ציון עוזיאל", בישיבת נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת הכותל. שירת בצה"ל בחיל השריון. בשנים תשל"ז-תשמ"ג למד בישיבת מרכז הרב, היה חבר במכון "הלכה ברורה ובירור הלכה" והשתתף בכתיבת בירורי הלכה למסכת סנהדרין.
במקביל ללימודיו הישיבתיים למד במכון להכשרת מורים בישיבת הר עציון. את לימודיו לתואר שני בהיסטוריה של עם ישראל סיים בטורו קולג'.
בשנים תשל"ז-תשל"ט לימד בבית הספר התיכון "פלך" ובישיבת "נתיב מאיר", ומשנת תשל"ט החל ללמד תנ"ך וגמרא בישיבת ברכת משה שבמעלה אדומים למשך כעשרים וחמש שנים, ואף שימש בה ר"מ. משנת תשנ"ג החל ללמד ב"מכללת הרצוג" שליד ישיבת הר עציון באלון שבות. הוא מרצה מדי שנה ב"ימי העיון בתנ"ך" שמקיימת המכללה.
העיונים שפרסם באינטרנט על פרשות השבוע במסגרת בית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון יצאו לאור בספריו "עיונים בפרשות השבוע" שיצאו בשלוש סדרות (תשס"ב, תשס"ד, תשע"ג). כמו כן פרסם את הספרים "פרקי אליהו" ו"פרקי אלישע" אשר עוסקים בניתוח ובפרשנות של פרקי אליהו ואלישע בספר מלכים, את הספר "יד לרמב"ם" אשר מקבץ מאמרים למדניים העוסקים בפסקי הרמב"ם, וכן את הספר "עיונים במזמורי תהילים". הרב סמט פרסם מאמרים רבים בתנ"ך ובגמרא בביטאונים ובכתבי עת שונים, כגון "מגדים", "מעליות", "כתלנו", ו"תחומין".
הרב סמט רואה את עצמו כממשיך את דרכם הפרשנית של נחמה ליבוביץ, אריה לודוויג שטראוס ופרופ' מאיר וייס. דרכו הפרשנית משלבת ניתוח ספרותי עם עיון בפרשנות המקרא לדורותיה.
אב לתשעה ילדים, ומתגורר עם משפחתו בקיבוץ כפר עציון. בנו הרב אורי סמט משמש כרב קיבוץ מגדל עז.
כריסטיאנה ניסליין-פולהרד
כריסטיאנה ניסליין-פולהרד (בגרמנית: Christiane Nüsslein-Volhard; נולדה ב-20 באוקטובר 1942 במגדבורג, סקסוניה-אנהלט) היא ביולוגית גרמנייה, זוכת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1995.
קורות חיים.
ילדות וצעירות.
כריסטיאנה פולהרד נולדה בשנת 1942 בהיירוטסנגרה (Heyrothsberge), על יד מגדבורג, כשנייה מבין חמשת ילדי הוריה. אביה, רולף פולהרד, היה אדריכל. אמה, בריגיטה לבית האס, הייתה גננת. נחשפה מילדותה המוקדמת לאמנות והפכה לדבריה להיות "מאומנת להסתכל על דברים ולזהותם".
בילדותה בילתה תקופה אחרי מלחמת העולם השנייה אצל סבה מצד אביה, פרנץ פולהרד, פרופסור למחלות פנימיות בדימוס, מומחה ידוע במחלות לב וכליות, שעבר לגור על יד פרנקפורט על נהר מיין, ואירח בני משפחה רבים בהימלטותם ממזרח גרמניה שנכבשה על ידי הסובייטים. התעניינה מילדותה בצמחים ובבעלי חיים וכבר בגיל 12 ידעה שתהיה ביולוגית. בסיום הבגרות הציגה בהשפעת כתביהם של קונרד לורנץ ושל חוקרים אחרים של התנהגות בעלי החיים, עבודה על שפתן של החיות.
אחרי בחינות הבגרות בתיכון שילר בפרנקפורט, התחילה בשנת 1962 ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת "יוהאן וולפגנג פון גתה" של פרנקפורט. ב-1964 עברה ללימודי ביוכימיה באוניברסיטת טיבינגן.
פעילותה המדעית והאקדמית.
כיום היא מנהלת את מחלקת הגנטיקה במכון מקס פלאנק לביולוגיה התפתחותית בעיר. את פרס נובל, שאותו חלקה עם שני ביולוגים אמריקניים (אריק וישאוס ואדוארד לואיס), קיבלה עבור מחקריה בביולוגיה התפתחותית בתסיסנית המחקר ("Drosophila melanogaster", אחד מאורגניזמי המודל העיקריים בגנטיקה), ועבור גילוי קבוצה של גנים בעלי חשיבות עליונה בקביעת המיקום של האיברים השונים בייצורים חיים: גני הומאובוקס (Homeobox). מאוחר יותר התגלה כי לגנים אלו יש גנים מקבילים במרבית בעלי חיים; מכאן שהמחקר הוא בעל פוטנציאל רב להבנת תהליכי התפתחות ואבולוציה.
ניסליין-פולהרד הייתה מהראשונים שיזמו ניסויים ביולוגיים רחבי היקף ועתירי משאבים ותקציב, כשלפני כן היו מרבית הניסויים צנועים ובקנה מידה קטן. ניסליין-פולהרד יצרה מאגר מידע עצום העוסק במוטציות בזבוב הפירות, אותן יצרה במעבדתה באופן כמעט תעשייתי; המספר הרב של המוטציות תרם ליצירת נקודת מבט רחבה בכל הנוגע לגנטיקה של הביולוגיה ההתפתחותית.
חייה הפרטיים.
בשנים 1967–1977 הייתה נשואה לפיזיקאי וולקר ניסליין. לא נולדו להם ילדים. הם התגרשו בשנת 1977.
היא מתגוררת ברובע בבנהאוזן בעיר טיבינגן.
בשנת 2004 הקימה את קרן כריסטיאנה ניסליין-פולהרד, המעניקה סיוע למדעניות צעירות כדי להתפנות למחקר.
הזדווגות
הזדווגות היא מגע בין איברי מין של בעלי חיים המתרבים ברבייה מינית. מונח זה כולל גם את בני האדם, אך מקובל בשימוש בעיקר אצל בעלי חיים. אצל האדם מקובל השימוש במינוח "יחסי מין".
ההזדווגות היא הדרך העיקרית ועד לדורות האחרונים הדרך הבלעדית, ליצירת הפריה. עם התפתחות המחקר והטכנולוגיה, החלה להתאפשר גם הפריה מלאכותית.
בקרב בעלי החיים קיום הזדווגות שלא למטרת רבייה אלא למטרות עונג בלבד שכיח פחות לעומת האדם, אבל מצוי אצל כמה בעלי חיים בהם חלק מהקופים (שימפנזים ובונובו), הדורבנים והדולפינים. אצל רוב בעלי החיים קיים חלון הזדמנויות צר מאוד, פעם או פעמיים בשנה, שבו הנקבה מתייחמת ומסוגלת להזדווג.
פקועה דו-נבגית
פקועה דו-נבגית (שם מדעי: "Agaricus bisporus") מוכרת כשמפיניון, פורטובלו או פורטובלה היא מין של פטריית בסיסה אכילה. הפטרייה גדלה באופן טבעי באירופה וצפון אמריקה, מגודלת באופן מסחרי במעל 70 מדינות, והיא אחת הפטריות הנצרכות ביותר בעולם. הפקועה נדירה במקצת בישראל והיא גדלה בתקופת החורף (נובמבר עד מרץ).
הפטריות מהוות מקור מצוין למינרלים וויטמינים רבים (ראו טבלה) זאת בעודן דלות קלוריות ומלאות מים. ב-100 גרם פטריות שמפניון טריות לבנות ניתן למצוא ויטמינים מקבוצת B - ריבופלאבין, ניאצין וחומצה פנטוטנית (בסך של כ-19% מהצריכה היומית המומלצת).
כשהיא גדלה בר, כובע הפטרייה חום-אפור חיוור, ובעל קשקשים רחבים ושטוחים, הכהים מן הרקע ואשר פונים לכיוון חוץ הכובע. הזן התרבותי לבן. תחילה הכובע כדורי והופך שטוח יותר עם הבשלת הפטרייה. קוטר הכובע הסופי כ-5-10 ס"מ. אורך הרגל עד 6 ס"מ ועליה טבעת. החלק הפנימי של הפטרייה לבן ומרקמו בשרי ביחס לפטריות אחרות.
הפטרייה גדלה בשדות ובכרי דשא אחרי גשמים החל מהאביב ועד הסתיו.
במשקים מודרניים גידול הפטריה אינו דורש קרקע ומים. לצורך גידול הפטריות מקימים מבנים מיוחדים בהם הפטריות מגודלות במשטחי קומפוסט בכמה קומות. למבנים יחידות בקרה השומרות על התנאים האופטימליים לגידול- לחות, אוורור וטמפרטורה.
למרות מספרם המועט של המגדלים בישראל (בין 15 ל-20) כושר הייצור גדול משמעותית הודות לשיטות הגידול המתקדמות הנהוגות כיום במשק.
סימפלי רד
סימפלי רד (באנגלית: Simply Red, "פשוט אדום") היא להקת פופ בריטית שפעלה בין השנים 1984–2010, וחזרה לפעול החל משנת 2015.
הלהקה הוקמה ב-1984 במנצ'סטר על ידי מיק האקנל (Mick Hucknall, שירה), טים קלט (Tim Kellett, חצוצרה וקלידים) ופריץ מק'אינטייר (Fritz McIntyre, שירה וקלידים), שהיו לגרעין הקבוע של הלהקה; סביבם הצטרפו ועזבו אמנים אחרים באופן תדיר. סימפלי רד ידועה למעשה כפרויקט של אדם אחד—האקנל; הוא עצמו ציין זאת בראיונות רבים. שם הלהקה מתייחס לשערו האדמוני של האקנל וגם למועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד, שאותו הוא אוהד.
בלהקה השתתפו נגנים ממוצא מגוון: ברזיל (הגיטריסט הייטור ט"פ, Heitor T. P.) ויפן (המתופף גוטה, Gota, אשר הוציא מספר אלבומי סולו), למשל. האקנל כתב כמעט את כל שירי הלהקה בעצמו (בחלקם השתתף מק'אינטייר בהלחנה), למעט מספר שירים שהלהקה חידשה. כל עטיפות אלבומי הלהקה מציגות את האקנל לבדו, ללא עמיתיו.
סימפלי רד יצרה שירי פופ קליטים עם השפעה גדולה של מוזיקת נשמה שחורה. בחלק משיריהם משולבים אלמנטים של ג'אז, פאנק ורגאיי. החל מאלבומם החמישי ניכרת השפעה של מוזיקת דאנס.
אלבומה הרביעי של סימפלי רד, "Stars", אשר יצא ב-1991, הוא המצליח ביותר של הלהקה ואחד האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, עם למעלה מ-20 מיליון עותקים שנמכרו. "Stars" היה נקודת השיא של הלהקה; האלבומים שהקליטה מאז זכו לביקורות צוננות ולהצלחה מסחרית מצומצמת.
ב-27 באוגוסט 1992 הופיעו סימפלי רד בפארק הירקון בתל אביב במסגרת סיבוב ההופעות של האלבום Stars.
ב-19 בדצמבר 2010, התקיים מופע סיום חגיגי באולם O2 ארנה שבלונדון, מופע שציין את פירוק הלהקה לאחר 25 שנות פעילות, אך הקבוצה שבה להקליט ולהופיע בשנת 2015.
ב-14 ביוני 2016 הופיעה הלהקה בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב.
אדריכלות גותית