בפברואר 2015, מפלגת מפלגת העם הרפובליקני (CHP) הציגה הצעת חוק לאיסור אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית במגזר הציבורי והפרטי. הצעת החוק מבקשת גיוס שכר, קידום, פיטורים במקום העבודה ורפורמות בקוד המשמעת של הצבא הטורקי שיאפשרו לאנשי הצבא לשרת באופן גלוי.
בשנת 2015, המפלגה הכורדית הפרו-להט"בית, מפלגת העמים הדמוקרטית, הודיעה בפומבי כי יהיו להם מועמדים להט"בים ופמיניסטים. באריש סולו, המועמד השמאלני במפלגה, הפך לגבר ההומוסקסואל הראשון שרץ להתמודד בפרלמנט הטורקי.
בינואר 2019 הוציא בית הדין ה-34 לעבודה באיסטנבול את פסק הדין הראשון בתיק משפטי סביב שלושה אנשי אספני אשפה שהודחו על ידי עירייה מעבודתם על פי החשד כי הם מנהלים מערכת יחסים הומוסקסואלית עם אחד מעמיתיהם לעבודה. בית המשפט פסק לטובת אחד התובעים, שזוהה כ-ר.ס, והגיע למסקנה כי חוזהו הופסק שלא בצדק. שלושה נהגי משאיות הזבל שבבעלות עיריית קגיתאנה באיסטנבול פוטרו על ידי מעסיקם לאחר שנטען בשנה שעברה כי הם מנהלים מערכת יחסים הומוסקסואלית עם אספן אשפה בן 27. אספן האשפה, שזוהה רק כ-מ.ס, אמר לרשויות כי הוא ניהל "מעת לעת" קשר מיני עם שלושת נהגי המשאיות. הנהגים, בני 43 עד 51, תבעו את העירייה ואת קבלן המשנה שלה באפריל 2018, וציינו את מה שהם תיארו כ-"סיום בלתי צודק של חוזהם".
בית הדין ה-34 לעבודה באיסטנבול פסק ב-29 בינואר לטובת אחד התובעים, שזוהה כ-ר.ס, והגיע למסקנה כי חוזהו הופסק שלא בצדק. פרקליטו אמר לבית המשפט כי לתובע "לא היה שום קשר לאירוע ההוא", בעוד שעורכי הדין של החברה טענו כי פיטוריו הם חלק מ-"סיום חוקי בשל הקשר המיני בעבודה". אם הפסיקה תאושר גם בהליך הערעורים, קבלן המשנה ייאלץ להחזיר את התובע למשרתו הקודמת או לפצות אותו. דיון באחד משני התיקים האחרים, שעדיין נמשך, נערך בפברואר 2019.
תנאי מחיה.
אנשי להט"ב בטורקיה עלולים להתמודד עם אפליה, הטרדה ואף אלימות מצד קרוביהם, שכניהם, עמיתים לעבודה, בוסים, עובדים, מורים ואפילו אנשי משטרת טורקיה. הומוסקסואליות היא נושא הנחשב כטאבו ברחבי טורקיה, וניתן לראות את תרבות "הרג הכבוד" במשפחות החברה הטורקית שרוצחות את חבריהם (בדרך כלל נשים) העוסקות בהתנהגויות חד מיניות "לא מוסריות" הנחשבות כבלתי הולמות. רצח אחמט ילדיז, הומו כורדי-טורקי בן 26 מסאנליורפה, עשוי להיות הדוגמה הראשונה הידועה במדינה להריגת כבוד עם קורבן הומוסקסואל. מחקרים בשנים 2007–2009 שנעשו על ידי פורום טורקיה הדמוקרטית הגרמנית מראים כ-13 הרוגים בשנת 2007, 5 בשנת 2008 ולפחות 4 הרוגים בשנת 2009 הקשורים לנטייתם המינית של הקורבנות. ב-21 במאי 2008 הארגון "Human Rights Watch" פרסם בניו יורק דו"ח שכותרתו "אנחנו צריכים חוק לשחרור". הדו"ח מתעד כיצד גברים הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים מתמודדים עם מכות, שוד, הטרדות שוטרים ואיום ברצח. הארגון מצא כי ברוב המקרים, תגובת הרשויות אינה מספקת אם בכלל קיימת. במקרה של רציחת שנאה נגד הומוסקסואלים, בתי המשפט מחילים את התנאי של "פרובוקציה כבדה" ועונשים קלים יותר בעבור הרוצחים.
ב-20 באוגוסט 2018, במהלך משבר הלירה של 2018, דיווח העיתון הטורקי התומך ברג'פ טאיפ ארדואן "סבאח", כי ארצות הברית מתכננת "להטיל פצצות הומוסקסואליות" על מדינות אויביה אשר "ישנו את ההעדפות המיניות של אוכלוסיית אותה מדינה".
בטורקיה דעות קדומות כלפי הומוסקסואלים נפוצות באזורים רבים. בשל דעות קדומות נפוצות כלפי הומוסקסואלים, מאז תחילת שנות האלפיים, ביצעו מוסדות מינהליים נהלים מפלים רבים כגון פשיטות משטרה על ברים הומוסקסואליים, סגירת עמותות להט"ב, פשיטות על אנשים הומוסקסואליים בביתם וצנזורה על מגזינים ואתרים. באופן דומה, בשנות העשרים של המאה ה-20 נעשו איסורים על כל אירועי הלהט"ב במחוז. על פי המחקר של "KAOS GL" כ-27% מאנשי קהילת הלהט"ב שלא הסתירו את זהותם המינית הופלו בתהליך גיוסם הצבאי בשנת 2017, 8% בשנת 2018, ו-11% בשנת 2019. המחקר קבע כי אנשי הקהילה, הסבורים כי המוסדות שהם פונים אליהם מושחתים, נוטים יותר להסתיר את זהותם המינית, ולכן שיעור האחוזים יהיה גבוה יותר אם המועמדים יהיו גלויים בפני המעסיקים.
מדיה.
בטורקיה, לא נאסרים סרטים בנושא להט"ב. הר ברוקבק, לדוגמה, נראה ביציאתו בבתי הקולנוע הטורקיים ללא שום צנזורה ממשלתית, כאשר כל בן 18 ומעלה יכול היה לקנות כרטיס לצפייתו. ניתן למכור באופן חוקי תקליטורי DVD בנושא להט"ב באופן חוקי בטורקיה, אם כי תקליטורי DVD עם תוכן מיני מפורש רשאים למכור רק לאנשים בני 18 ומעלה.
בשנת 2013, הואשם ספק טורקי במכירת תקליטורי DVD "לא מוסריים" מכיוון שבסרטי ה-DVD היו תכנים הומוסקסואליים מפורשים. השופט מחמוט ארדמלי מבית המשפט באיסטנבול ביטל את האישומים הפליליים. הוא קבע כי יחסי מין הומוסקסואלים הם "טבעיים", קבע שיש לכבד את נטייתו המינית של הפרט, והביא דוגמאות לנישואים חד מיניים מיבשות אירופה ואמריקה.
דעת קהל.
על פי סקר שערכה אוניברסיטת קדיר באיסטנבול בשנת 2016, 33 אחוז מהנשאלים אמרו כי להט"בים זכאים לשוויון זכויות. אחוז זה עלה ל-45 בשנת 2020. סקר אחר של אוניברסיטת קדיר משנת 2018 מצא כי 55.3 אחוז מהנשאלים לא היו רוצים שכן או שכנה להט"בית. אחוז זה ירד ל-46.5 אחוז בשנת 2019.
העמדות כלפי לגליזציה של איגודים חד מיניים בטורקיה מעורבות. סקר שנערך על ידי "Ipsos" משנת 2015 מצא כי 27% מהציבור הטורקי היה בעד לגליזציה של נישואים חד מיניים, ואילו 19% העדיפו במקום איגודים אזרחיים. 25% מהנסקרים היו נגד כל סוג של הכרה משפטית לזוגות חד מיניים ו-29% ציינו כי אינם יודעים באיזו אפשרות לבחור.
על פי מחקר "Pew" מיוני 2020, 25% מהטורקים אמרו כי חייבים לקבל הומוסקסואליות בחברה, כאשר 57% התנגדו לקבלתה. הקבלה הייתה גבוהה יותר בקרב אנשים בעלי השכלה גבוה (41%) ואזרחים צעירים (34%).
ארגוני זכויות להט"ב.
ארגון זכויות האזרח המבוסס על הקהילה הלהט"בית הוא "KAOS GL", שהוקם בשנת 1994 באנקרה על ידי סטודנטים ביניהם יסמין אוז. הארגון "Lambda Istanbul" וחברת "ILGA-Europe", שהוקמה בשנת 1993 באיסטנבול, נתבעה באשמת "פעולה נגד המוסר הציבורי". הפרקליטות טענה ששמה ופעילותו "מנוגדים לחוק ולמוסר". פסק דין זה, שקיבל ביקורת חריפה על ידי הארגון "Human Rights Watch", בוטל סופית על ידי בית המשפט העליון לערעורים במדינה ב-22 בינואר 2009.
בראשית שנות התשעים נדחו הצעות הארגונים לשיתוף פעולה על ידי נציבות זכויות האדם הממשלתית. באפריל 1997, כאשר חברי "Lambda Istanbul" הוזמנו לקונגרס הלאומי בנושא איידס, זו הייתה הפעם הראשונה שארגון להט"ב טורק מיוצג ברמת הממשלה. בתחילת עשור שנות האלפיים החלו להיווצר ארגונים חדשים בערים שאיננה איסטנבול, כגון " Pink Life LGBT Association" באנקרה, "Rainbow Group" באנטליה ו-"Piramid LGBT Diyarbakır Initiative" בדיארבקיר.
בשנת 1996, ארגון להט"ב נוסף, "LEGATO", נוסד כארגון של סטודנטים, בוגרים ואקדמאים בטורקיה, עם משרדו הראשון באוניברסיטה הטכנית במזרח התיכון באנקרה. הארגון המשיך לצמוח עם סניפים אחרים במספר רב של אוניברסיטאות אחרות ודווח על 2000 חברים. במרץ 2007, סטודנטים להט"ב התארגנו לראשונה כמועדון סטודנטים ומועדון גוקקוסאגי אושר רשמית על ידי אוניברסיטת בילגי.
ביוני 2003 נערך בשדרת איסטיקלאל מצעד הגאווה הציבורי הראשון של קהילת הלהט"ב בתולדות טורקיה, שאורגנה על ידי "Lambda Istanbul". ביולי 2005 הארגון "KAOS GL" פנה למשרד לענייני פנים וזכה להכרה משפטית והיה לארגון הלהט"ב הראשון במדינה עם מעמד חוקי. בספטמבר אותה שנה הוגשה תביעה של מושל אנקרה לביטול מעמד משפטי זה, אך הדרישה נדחתה על ידי התובע. באוגוסט 2006 בוטל מצעד הגאווה בבורסה שאורגנה על ידי "Rainbow Group", שאושרה רשמית על ידי לשכת המושל, עקב מחאות ציבוריות רחבות בהיקף של קבוצת אזרחים מאורגנת.
הארגונים משתתפים באופן פעיל בתוכניות חינוך למחלת האיידס ובמצעדים רשמיים של חודש מאי.
בספטמבר 2005 לשכת מושל אנקרה האשימה את "KAOS GL" בהקמת ארגון "הנוגד את חוקי ועקרונות המוסר". כמו כן, לשכת המושל ניסתה ביולי 2006 לסגור את הארגון, "Pink Life LGBT Association". שני האישומים כלפי הארגונים בוטלו בסופו של דבר, שטענו וטוענים בפני התובעים כי העמותה מתנגדת ל-"מוסר ולמבנה המשפחתי".
בשנת 2006 גורשה "Lambda Istanbul" מחצריה מכיוון שבעלת הבית לא הייתה מרוצה מהעובדה שהארגון מקדם זכויות להט"ב. בשנת 2008 הושק משפט בבית המשפט לסגירת הארגון, ואף על פי שבית משפט קמא נמוך יותר בהיררכיה, תחילה הוחלט לטובת סגירתו אך ההחלטה נשללה על ידי בית המשפט החוקתי הטורקי והארגון נותר פתוח.
ב-10 ביוני 2018 התקיים באלסנקק מצעד הגאווה השישית של איזמיר. במהלכו, כ-50,000 מחברי קהילת הלהט"ב, בעלי ברית ותומכי זכויות אדם השתתפו במצעד שנערך לאורך הרחוב על קו המים, קורדון. הוא התחיל ב-Kıbrıs Şehitleri Avune והסתיים מול מרכז התרבות טורקאן סיילן.
באפריל 2019 ביטל בית המשפט באנקרה את איסור אירוע הלהט"ב בבירת טורקיה. ביטל זה נוצר מאחר שהארגון "KAOS GL" הצליח לערער על ההחלטתה של הביטול לאחר שלא הצליח בשנה שעברה.
מצעד גאווה.