שנה לאחר הקמתו שונה שם המשרד ל"משרד המדע והטכנולוגיה". השם הוחזר לשמו המקורי כשנה לאחר מכן, וחזר לשמו השני בשנת 1988. בשנת 1993, במסגרת הממשלה ה-25 שונה שם המשרד למשרד המדע והאמנויות, וצורף אליו תיק התרבות שהיה חלק ממשרד החינוך, זאת במטרה לפצות את שולמית אלוני שאולצה לפרוש מתפקידה כשרת החינוך והתרבות.
בנימין נתניהו שהקים את הממשלה ה-27 שב והפריד את תיק התרבות מהמשרד ושמו שונה ל"משרד המדע והטכנולוגיה".
עם הקמתה של ממשלת ברק, בשנת 1999 שונה שם המשרד ל"משרד המדע, התרבות והספורט" וצורפו אליו תיקי התרבות והספורט, השר שכיהן במשרד היה מתן וילנאי.
בשנת 2003 הפריד אריאל שרון מהמשרד את תיקי התרבות והספורט ושם המשרד שונה ל"משרד המדע והטכנולוגיה".
במסגרת הקמת הממשלה ה-31 הופרדו תיקי התרבות והספורט מתיק החינוך, והועברו למשרד המדע והטכנולוגיה. בממשלה זו כיהן אופיר פינס-פז כשר המדע התרבות והספורט, עד להתפטרותו עקב הצטרפות סיעת ישראל ביתנו לקואליציה. לאחר מכן שימשה יולי תמיר כממלאת מקום שר המדע התרבות והספורט, ואחריה מונה לתפקיד ראלב מג'אדלה.
בעקבות ההסכמים הקואליציוניים שנחתמו לקראת הקמת הממשלה ה-32 הופרדו הסמכויות בתחום התרבות והספורט ממשרד המדע, והוקם משרד חדש, משרד התרבות והספורט, בראשות השרה לימור לבנת. בראש משרד המדע והטכנולוגיה הועמד השר דניאל הרשקוביץ, ראש מפלגת "הבית היהודי", שהיה פרופסור למתמטיקה בטכניון בטרם הצטרף לפוליטיקה.
בממשלה ה-33 שונה שם המשרד למשרד המדע, הטכנולוגיה והחלל, ובראשו עמד השר יעקב פרי. בתחילתה של הממשלה ה-34, עמד בראש המשרד דני דנון עד שמונה לשגריר ישראל באו"ם, במהלך כהונתה של הממשלה ה-34, בעת שבראש המשרד עמד השר אופיר אקוניס, הוחזר שם המשרד לשם משרד המדע והטכנולוגיה.
במהלך כהונת ממשלת ישראל השלושים ושש, ב־3 באוגוסט 2021, שונה שם המשרד למשרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה, ובראשו עומדת השרה אורית פרקש-הכהן.
יעדי המשרד.
יעדי המשרד המוצהרים הם:
מועצות ותוכניות באחריות המשרד.
במסגרת המשרד פועלים המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה, תוכנית התשתיות הלאומיות, המועצה הלאומית למחקר ופיתוח אזרחי, סוכנות החלל הישראלית, ומרכזי מחקר ופיתוח אזוריים.
תמיכה במחקר ופיתוח.
אחד הנדבכים העיקריים של משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה הוא קידום פעילות המו"פ בישראל. במסגרת זו המשרד מוביל את התוכנית הלאומית לפיתוח תשתיות מדעיות וטכנולוגיות בישראל. המטרות העיקריות של התוכנית הן מיצוי כוח האדם המקצועי והפוטנציאל הכלכלי הטמון בתחומי המדע והטכנולוגיה שבהם לישראל יתרון יחסי.
במסגרת התוכנית, משקיע המשרד במחקרים בתחומי עדיפות לאומית מתוך ראייה אסטרטגית כוללת של צורכי המשק לטווח הבינוני והארוך. יותר מ-80% מתקציב המשרד מופנה למימון מחקרים באקדמיה ובמכוני המחקר ולטיפוח תשתיות מדע אנושיות ופיזיות.
המשרד משקיע בתוכנית בשלושה אמצעים עיקריים:
מרכזי מחקר ופיתוח אזוריים.
משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה הקים ותומך במרכזים למחקר ופיתוח (מו"פ) אזוריים הפזורים ברחבי הארץ. פעילות המרכזים היא חוליה נוספת במערך המחקר הישראלי. המרכזים עוסקים במחקרים בתחומי מדעי הטבע והסביבה, מדעי החברה והחקלאות. המחקרים נעשים באזור, עבור האזור ועל האזור, על ידי מדענים וחוקרים שלרוב מתגוררים באזור.
המרכזים פועלים תחת חסות מוסד להשכלה גבוהה. המרכזים הקיימים היום הם : אגודת הגליל, אזורי המשולש, אזורי יהודה, מרכז מדע ים המלח, המכון לחקר הגולן, מרכז ידע גליל עליון, מרכז מדע רמון ומרכז מו"פ אזורי השומרון ובקעת הירדן שממוקם במרכז האוניברסיטאי אריאל. תנאי להקמת מרכז הוא היותו לפחות במרחק של 20 ק"מ לפחות מאחת מארבע הערים הגדולות.
התמיכות למחקרים ניתנות על בסיס עקרונות התמיכה לשם קידום המדע והטכנולוגיה בישראל. בין השאר ניתנת תשומת לב לביסוסו, העמקתו של המחקר המדעי התשתיתי, כולל באזורי הפריפריה של המדינה וכן העלאת מודעות הציבור לנושאי המדע.
המגוון של האזורים אקולוגיים, בעלי עניין חברתי וכלכלי, הם הבסיס למחקר אזורי הייחודי. (המחקר והפיתוח (המו"פ) האזורי מתבסס על חוקרים המעורים במקום אשר יש להם זיקה ועניין בפיתוח האזור. אופי הפעילות משתרעת על מגוון רחב ביותר של נושאים נשענת על התמיכה של המשרד.
קשרי חוץ מדעיים.
המשרד פועל מתוך תפיסה שכדי לשמור על רמה גבוהה במחקר מדעי דרוש טיפוח מערך איתן של קשרי חוץ מדעיים. נחיצות טיפוח קשרים מדעיים בין מדינות גוברת על רקע התחזקותה של הגלובליזציה של המדע וההתפתחויות המהירות במדע.
המשרד פועל בשלושה מישורים לטיפוח קשרי החוץ המדעיים:
שר המדע והפיתוח
שר המדע והטכנולוגיה
משרד המדע והפיתוח
שר המדע
משרד המדע
אלנד רואד
אלנד רואד (באנגלית: Elland Road) הוא אצטדיון בעיר לידס שבאנגליה, והוא ביתה של קבוצת הכדורגל האנגלית, לידס יונייטד.
היסטוריה ונתונים.
האצטדיון הוקם בשנת 1897 ושימש כאצטדיון למשחקי רוגבי. ב-1904 נרכש האצטדיון בידי מועדון הכדורגל לידס סיטי שהתפרק ב-1919. מאז בנייתו שופץ האצטדיון מספר פעמים. הפעם האחרונה הייתה בתום עונת 1992–1993, כאשר נבנה אגף חדש אשר הוסיף לאצטדיון 17,000 מקומות ישיבה, ובכך הקנה לו את מספר המושבים שהוא מכיל כיום: 37,792. אורכו של מגרש הכדורגל באצטדיון הוא 105 מטרים, ורוחבו כ-68 מטרים. אלנד רואד הוא האצטדיון ה-13 בגודלו באנגליה והרביעי בגודלו מחוץ לפרמייר ליג.
כל יציעיו של האצטדיון הם מקורים וקרובים מאוד אל כר הדשא כמקובל בדרך כלל באצטדיונים באנגליה, עובדה התורמת לאווירה מיוחדת במהלך המשחקים. אלנד רואד אירח בעבר גם מספר מופעי רוק, ביניהם של להקת קווין ב-1982, ושל להקת U2 בשנת 1987.
מחוץ לאצטדיון ניצבים פסלי ברונזה של בילי ברמנר, אחד מגדולי שחקני הקבוצה בכל הזמנים, ושל דון ריווי, גדול מאמני הקבוצה בכל הזמנים.
היציעים.
היציע המערבי.
תפוסה: 12,000 מושבים. קרוי על שמו של שחקן העבר האגדי של המועדון, ג'ון צ'ארלס. יציע זה עלה באש בשנת 1956, נבנה מחדש ונפתח לקהל כשנה מאוחר יותר. יציע זה משמש כיציע העיתונות, ובו נמצאות גם עמדות השידור של הטלוויזיה והרדיו המשדרים את מהלך המשחקים. כמו כן מאכלס היציע המערבי את תאי הצפייה של בעלי ומנהלי המועדון הבכירים.
היציע הדרום מערבי.
ביציע זה הותקן בשנות השמונים מסך וידאו ענק המשדר את השערים שהובקעו במהלך המשחק, וכן קטעים חוזרים מן המשחק למען הצופים באצטדיון שהחמיצו אותם. כמו כן משמש המסך כלוח תוצאות וכשעון.
היציע הדרומי.
תפוסה: 6,500 מושבים. היציע הדרומי שופץ בשנת 1974 בעלות של כחצי מיליון ליש"ט, ונבנו בו בין היתר כ-16 תאי צפייה פרטיים, וכן מסעדה המשמשת את בכירי המועדון. היציע שופץ בפעם האחרונה בעונת 1988–1989, ונוספו לו כ-16 תאי צפייה פרטיים נוספים.
היציע הדרומי-מזרחי.
יציע זה משמש את אוהדי הקבוצות האורחות.
היציע המזרחי.
תפוסה: 15,000 מושבים. יציע זה נבנה בעונת 1992–1993 והחליף את היציע הישן, ומשמש גם כיציע המשפחות. הוא מכיל מרכז קניות, מסעדות ובתי קפה.
היציע הצפוני.
תפוסה: 7,000 מושבים. יציע זה קרוי על שמו של דון ריווי, מאמנה המפורסם והמצליח ביותר של הקבוצה בכל הזמנים. היציע הצפוני מכונה גם ה"קופ", (The Kop), סלנג באנגלית ליציע ה"אוהדים השרופים". תקרתו נבנתה בשנת 1968, והוא שופץ בעונת 1993–1994 והותקנו בו כ-7000 מקומות ישיבה חדשים, עובדה שהפכה את אלנד רואד לאצטדיון המכיל מקומות ישיבה בלבד, בניגוד לשנות השבעים והשמונים בהם היו קיימים גם יציעי עמידה. את היציע חנכה אלמנתו של ריווי, והוא מכיל טרקלין כניסה מפואר בעל שטיחים מקיר אל קיר, וכן דוכני מזון מהיר.
וויפאסאנה
משרד המדע, הטכנולוגיה, התרבות והספורט
שר המדע, הטכנולוגיה, התרבות והספורט
שר הכלכלה
מוחמד אבו-טיר
ספריית שער ציון
מפגר
שר החינוך, התרבות והספורט
השר לאיכות הסביבה
ריאלפוליטיק
צ'ארי
נהר צ'ארי או שארי הוא נהר שיחד עם יובלו אוהם אורכו 1,740 ק"מ. הנהר זורם מהרפובליקה המרכז-אפריקאית דרך קמרון וצ'אד לתוך ימת צ'אד. רוב אוכלוסיית צ'אד, ביניהם תושבי עיר הבירה נג'מנה, מרוכזים מצידיו. הוא מספק כ-90% מהמים שזורמים לתוך ימת צ'אד.
הפלג העיקרי של הנהר הוא הנהר לוגון. הנהר מספק תעשייה מקומית חשובה של דיג.
שארי
נהר שארי
דגל צפון אירלנד
דגל צפון אירלנד אינו דגל רשמי מאז שנת 1972, ולמעשה אין דגל רשמי עצמאי לצפון אירלנד, ונעשה שימוש בדגלים רבים ושונים.
דגל ממשלת צפון אירלנד.
דגל אלסטר (באנגלית: Ulster Banner) היה השם הרשמי של הדגל הרשמי של צפון אירלנד בעבר. דגל זה כלל את צלב ג'ורג' הקדוש שבמרכזו יד אדומה על כוכב לבן בן שש פינות ומעליו כתר המסמל את הקשר לבית המלוכה הבריטי.
דגל זה משמש כיום דה פקטו דגל צפון אירלנד (יש להבדילו מדגל פרובינציית אלסטר).
היסטוריה.
בשנת 1924 הוענקה לממשלת צפון אירלנד מכוח צו מלכותי הזכות להניף דגל או להשתמש בסמל. בשנת 1953 מומשה זכות זו לרגל הכתרת המלכה אליזבת השנייה בשנת 1953 וממשלת צפון אירלנד הכריזה על הדגל כדגל רשמי. בדגל זה נעשה שימוש עד 1972. הדגל הפסיק להיות הדגל הרשמי של המדינה עם פירוק הפרלמנט של צפון אירלנד על ידי ממשלת בריטניה בשנת 1972.
הדגל מבוסס על הדגל העתיק של פרובינציית אלסטר. דגל זה שונה מדגל צפון אירלנד בכיוון האגודל. בדגל צפון אירלנד האגודל פתוח בעוד שבדגל אלסטר הוא צמוד ליד. מקורו של ההבדל - בניסיון להבדיל בין ששת המחוזות של צפון אירלנד לעומת תשעת המחוזות של פרובינציית אלסטר.