ב-19 ביוני 2003 נסע ויליאמס באופנועו והתנגש בפנס רחוב בצפון שיקגו. כתוצאה מהתאונה סבל ויליאמס משבר באגן, פגיעה בעצב ראשי ברגלו ושלושה קרעים ברצועות ברכו השמאלית, כולל קרע ברצועה הצולבת הקדמית. ויליאמס נהג ללא קסדה וללא רישיון נהיגה על אופנוע במדינת אילינוי, וכן הפר את תנאי חוזהו עם הבולס, לפיהם אסור עליו לנסוע כלל באופנוע. משהתברר כי לא יוכל לשחק כדורסל למשך זמן רב, אם בכלל יחזור לשחק, נופה ויליאמס מסגל הקבוצה. לאחר שחרורו מהקבוצה שילמה לו שיקגו 3 מיליון דולר עבור הוצאות טיפולי השיקום, על אף שלא הייתה מחויבת לכך מאחר שוויליאמס הפר את תנאי החוזה עמה.
לקראת עונת ניסה ויליאמס לחזור לשחק ב-NBA כשחתם על חוזה לא-מובטח בניו ג'רזי נטס, אך הוא נחתך מהסגל לפני תחילת העונה. לפני עונת ניסה לבצע קאמבק נוסף כאשר השתתף במחנה אימונים של מיאמי היט, אשר בסופו של דבר לא החתימה אותו.
מאז פרישתו ממשחק משמש ויליאמס כפרשן בשידורי טלוויזיה של משחקי ליגת המכללות האמריקאית. בשנת 2016 פרסם ספר אוטוביוגרפי בשם "Life Is Not an Accident: A Memoir of Reinvention".
ויליאם לם (רופא)
ויליאם לם (; 26 בפברואר 1765 - 11 ביוני 1847) היה רופא אנגלי, מחלוצי התזונה הטבעונית.
ביוגרפיה.
לם נולד ב-26 בפברואר 1765 כבן שלישי להוריו שהתחתנו בשנת 1762 בכנסיית פטרוס הקדוש ליד העיר הרפורד. אביו, לקון לם (Lacon Lambe) היה עורך דין. מקום לידתו שנוי במחלוקת: לפי הכתוב במילון הביוגרפיות הלאומי של בריטניה הוא נולד בוורוויק אנגליה, אולם לפי הכתוב במקום קבורתו, הוא נולד בהדרספילד אנגליה. בשנת 1768, בהיותו בן שלוש, עבר עם משפחתו להתגורר בכפריר הנווד ליד דילווין , אנגליה.
לם למד בבית הספר של הרפורד . בשנת 1782, החל ללמוד בקולג' סנט ג'ון של אוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1786 השלים לימודי B.D , בשנת 1789 השלים לימודי M.B , ובשנת 1802 השלים לימודי רפואה (M.D) . ב-11 במרץ 1788, נבחר לכהן כעמית קולג' סנט ג'ון. בשנת 1790, עבר לוורוויק כדי להתמחות ברפואה אצל רופא שפרש לגמלאות, וולטר לנדור (אביו של וולטר סוואג' לנדור). בוורוויק החל לגלות עניין במי מעיינות שבעיר לימינגטון . בשנת 1800, שב ללונדון וב-22 בדצמבר 1804, נבחר לכהן כעמית הקולג' המלכותי לרופאים. בקולג' זה מילא תפקידים שונים, ביניהם משרת מרצה בכיר 'Croonian Lecture' משנת 1814, ובשנת 1818 נבחר להיות הנואם בהרצאה השנתית שנקראת 'הרצאת ויליאם' על שמו של ויליאם הארווי.
בשנת 1805, החל לעבוד כרופא בלונדון, ובשנת 1810 החל לעבוד במרפאה הכללית של לונדון. רבים ממטופליו היו נזקקים ולם לא גבה מהם תשלום. בשנת 1806, בהיותו בן 41, החליט לם, מטעמי שמירה על הבריאות, לשנות את תזונתו ולאכול אך ורק מזון מן הצומח ולשתות מים מזוקקים. תזונתו נקראה בפיו 'vegetable diet' וכללה פירות, ירקות, דגנים, קטניות ואגוזים. לם לא כינה את תזונתו 'צמחונית' או 'טבעונית' משום שהשימוש במושג 'צמחונות' החל להופיע רק בשנות השלושים של המאה ה-19, עם כינון קהילת בית אלקוט , והשימוש במושג 'טבעונות' החל להופיע בשנת 1944, עם כינון האגודה הטבעונית.
בשנת 1828, ירש את בית משפחתו בהנווד לאחר שאחיו הגדול נפטר, אולם המשיך לעבוד ולחיות בלונדון. בשנת 1840, בהיותו בן 75, פרש מעבודתו כרופא, חזר לכפריר הנווד וחי שם מספר שנים עד שנפטר בשנת 1847 בגיל 82.
לם נקבר בקבר המשפחתי בכפר דילווין.
משפחה.
לם התחתן בשנת 1794. בנו, ויליאם לקון לם (William Lacon Lambe), נולד בוורוויק בשנת 1797, השלים לימודי M.B באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1820, ועבד בה כחוקר. בנוסף, לם אימץ את אוגוסטוס וולני וולר בנעוריו.
השקפה ופעילות.
בשנת 1809, לם היה בין הראשונים להגדיר את תזונתו כתזונה המבוססת רק על הצומח. הוא כתב ספרים בנושא תזונה טבעונית ובריאות בהם טען לתועלת התזונה מן הצומח, והציג סקירה של מצבו הבריאו וכן מקרה בוחן של מטופליו. בכתביו הוא טען כי ביצים, חלב, גבינות ובשר אינם מזונות המתאימים לתזונתו של האדם. כמו כן, הוא קידם מאוד מים מזוקקים כמשקה הבריא היחיד עבור בני אדם (כנראה סבר זאת עקב מצב המים שרשויות אנגליה סיפקו בתחילת המאה ה-19). באותה תקופה, שתיית חלב ומי גבינה נחשבה למרפאת בעיני הרופאים, ולם טען כי שתייה זו נחשבת לבריאה רק משום שהיא מהווה תחליף למי השתייה המזוהמים שהרשויות מספקות ולא משום שיש בחלב ובמי הגבינה סגולות ריפוי. בחיבור שכתב, בשנות השמונים לחייו, בכתב העת הרפואי לנסט , לם יצא להגנת התזונה מן הצומח וזקף לזכותה של תזונה זו את בריאותו. באוקטובר 1844, הוא פרסם חיבור בכתב העת הפילדלפי 'The Bulletin of Medical Science' בו טען כי הניסיון בכל הגילאים מראה שבני האדם מסוגלים להזין את עצמם היטב ללא שום מזון מהחי, וכי ניסיונו האישי מראה כי תזונה מן הצומח היא בריאה הרבה יותר מהתזונה הנפוצה (המכילה מזון מהחי). הוא השתתף באופן קבוע בכנסים השונים של הקולג' המלכותי לרופאים, ותפיסתו השונה בנושא בריאות ומזון מהצומח לא הייתה פופולרית בקרב עמיתיו למקצוע שתפסו אותו כאקסצטנרי.
ספריו זכו לפופולריות באירופה ובאמריקה. בשנת 1850, הרופא ג'ואל שו (Joel Shew), שהיה סגן נשיא האגודה הצמחונית האמריקאית, הוציא לאור את אחד מספריו. הסופר הווארד ויליאמס טען בשנת 1883 בספרו The Ethics of Diet (בעברית: האתיקה של התזונה) כי לם היה מייסד מדע תזונת הצומח בארצו, יחד עם הרופא ג'ורג' צ'ייני , וכן היה בין המקדמים הבולטים ביותר לתזונה מן הצומח.
לם השפיע גם על חברו, המשורר הנודע פרסי ביש שלי, שעסק בכתביו בקידום תזונה מן הצומח ובהימנעות מאכזריות כלפי בעלי חיים (המוכר בהם הוא חיבורו 'אישוש התזונה הטבעית' משנת 1813).
רשימת מחלקות סיבוכיות
זוהי רשימה של מחלקות סיבוכיות בתורת הסיבוכיות.
לרבות ממחלקות אלו יש שותף 'co' שמורכב מהשפות המשלימות של כל השפות במחלקה המקורית. למשל, אם שפה L היא ב NP אז המשלימה של L נמצאת ב- co-NP. (אין הכוונה שהמשלים של NP הוא co-NP—ישנן שפות שידוע כי נמצאות בשתי הקבוצות, ושפות אחרות שידוע שאינן נמצאות בשתיהן.)
הכינוי "הבעיות הקשות ביותר" של מחלקה, מתייחס לבעיות השייכות למחלקה כך שכל בעיה אחרת במחלקה זו ניתנת לרדוקציה אליה. יתר על כן, הרדוקציה היא גם כן בעיה במחלקה הנתונה, או של תת-קבוצה שלה.
עמית גילוץ
עמית גילוץ (נולד ב-1983 בבאר שבע) הוא מלחין ופסנתרן ישראלי.
קריירה.
גילוץ החל את לימודי הפסנתר בגיל 12 אצל מינה עוז. גילוץ הוא בוגר התיכון למדעים ואומנויות בירושלים, שם למד קומפוזיציה אצל אנדרה היידו, מיכאל וולפה ובת-שבע רובינשטיין. למד פסנתר בכיתת הפרופסור ואדים מונסטירסקי, ושירת כמוזיקאי מצטיין בצה"ל. את לימודי התואר הראשון בקומפוזיציה החל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל ינעם ליף, ואצל מרק קופיטמן. במקביל, עושה עמית תואר בניצוח אצל יבגני צירלין.
השתתף בכיתות אמן בקומפוזיציה בביירוית, גרמניה (פרופסור פיטר מיכאל האמל, המבורג) בבראזה, רומניה (פרופסור דואינה רוטרו, בוקרשט), וברואיומו, צרפת (פרופסור בריאן פרניהו, סטנפורד, פרופסור מיכאל ז`ארל, ז`נבה).
יצירותיו בוצעו על ידי גופים רבים בארץ ומחוצה לה, והן מוקלטות ומשודרות בקול המוסיקה. בשנת 2005 הוזמן לכתוב יצירה לתזמורת קאמרית על ידי אנסמבל סולני תל אביב ומנצחם ברק טל. על ביצוע היצירה, "חושך לבן", זכו מבצעיה בפרס שר החינוך והתרבות לביצוע יצירה ישראלית לשנת 2005.
זכה בפרסים הבאים: פרס ראשון בתחרות הקומפוזיציה הבינלאומית שעורך המרכז למוזיקה בלמיה, יוון (2004), פרס ראשון בתחרות למלחינים ע"ש חנה ידור-אבני שערכה האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (2006), וכן בפרס ראש האקדמיה לשנת 2005.
זוכה במלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל בקומפוזיציה ברציפות מאז 1999.
הגנת סייבר
האישה בלבן
האישה בלבן (באנגלית: The Woman in White) הוא הרומן החמישי שכתב וילקי קולינס והוציא לאור בשנת 1860. הוא נחשב לאחד ספרי המתח הראשונים, ואחד הראשונים והטובים בסוגת "ספרי הסנסציה".
הרומן נחשב לדוגמה מוקדמת של ספרות בלשית שבו הגיבור וולטר הרטרייט משתמש בטכניקות בילוש דומות לאלה שישמשו בעתיד בלשים פרטיים. השימוש של מספרים שונים (שכולל את הדמויות העיקריות בסיפור) נובע מהכשרתו המשפטית של קולינס. כפי שכתב בהקדמה לספרו "הסיפור מסופר על ידי יותר מעט אחד, כפי שתיאור עבירה על החוק מתוארת בבית המשפט על ידי יותר מעד אחד". ב-2003 נכלל הרומן "האישה בלבן" במקום ה-23 ברשימת "מאה הספרים הגדולים בכל הזמנים" של עיתון האובזרבר. בסקר "The Big Read" של ה-BBC מופיע הספר במקום ה-77.
תקציר עלילה.
וולטר הרטרייט הוא גבר צעיר מורה לאמנות. לילה אחד הוא פוגש בדרכו אשה מסתורית במצוקה שלבושה כולה לבן. היא מחפשת את דרכה בלונדון, והוא עוזר לה להגיע למחוז חפצה. בהמשך שוטרים מספרים לו שהאישה ברחה מבית מחסה לחולי נפש. זמן קצר אחר כך נוסע וולטר לבית לימרידג' במחוז קמברלנד, שם הוא קיבל משרת הוראה בעזרת חברו הטוב פסקה, מורה לאיטלקית. בבית לימרידג' מתגוררים פרדריק פיירלי החולני, ותלמידותיו של וולטר: לורה פיירלי, אחייניתו של מר פיירלי, ומריאן הלקומב, אחותה למחצה של לורה. וולטר מגלה שיש דמיון מדהים בין לורה לבין האישה בלבן, שמוכרת בבית לימרידג' בשם אן קתריק. אן הייתה ילדה פגועה נפשית שהתגוררה זמן מה בכפר סמוך ללימרידג', והייתה מסורה לאמה של לורה, אשר הייתה הראשונה שהלבישה אותה בלבן.