בשנת 1917 המצב החמיר מאוד עם לכידת רשת הריגול של נילי. העיר טבריה הוקפה על ידי כוחות טורקיים גדולים שפתחו בחיפושים מבית לבית. אחד מראשי הרשת, אהרון אהרונסון, עמד בראש "ועד הסיוע האמריקאי" באזור הגליל ועל כן נפל חשד גדול על כל מי שהיה בקשרים אתו. באחד החיפושים בביתו של ברוך נמצא שטיח עליו הייתה רקומה תמונתו של הרצל, "הוכחה ניצחת" לתמיכתו בציונים. ברוך נכלא בטבריה, ביחד עם חברו המורה ארליך ואחר כך הועבר לנצרת בה סבלו רבים מהעצורים עינויים קשים. לאחר זמן הוחלט שכ-50 מהעצירים, כולל בן-טובים, ישלחו למשפט בדמשק. בדרך לא דרך הרעיות חנה בן-טובים, ביחד עם בנה התינוק אליעזר, ודבשה ארליך הגיעו ברכבת לדמשק. עם רדתן מהרכבת ב־16 בדצמבר 1917 הן התבשרו כי עומדים לתלות שני יהודים בככר העיר וליבן ניבא להן את הגרוע מכל. בהגיען למקום הן היו עדות לתליית אנשי נילי יוסף לישנסקי ונעמן בלקינד. הנשים הצליחו, לאחר תשלומי שוחד, לבקר את העצירים ולהעביר להם מזון ומכתבים. "יום אחד סיפרה חנה לדבשה, כי בביקורה האחרון אצל בעלה עם התינוק, יצא שכנו לתא השירותים וחנה נשארה עם ברוך לבדו. היא חלצה מיד את שני שדיה, האחד לתינוק והשני לבעלה. החלב החם והמתוק הרווה את שניהם והשכיח מהבעל את מצוקתו". כאשר הוסר לבסוף החשד מבן-טובים והוא כבר הורשה לחזור לטבריה הורה לפתע המנהיג הטורקי אחמד ג'מאל פחה לעכב את השחרור ולשלוח 21 איש לאיסטנבול. הם הוסעו מעיר לעיר ופוזרו ברחבי האימפריה העות'מאנית. בן-טובים ו-2 מעמיתיו נשלחו לעיר בתומי שלחוף הים השחור, שם הועסק על ידי הצבא כמתורגמן.
במרץ 1919, רק לאחר שחרור העיר מהשלטון הטורקי, הורשה בן-טובים לחזור לטבריה, כשהעיר כבר תחת השלטון הבריטי. הוא חזר לנהל את סניף טבריה במשנה מרץ, כדי לאושש את הפעילות הכלכלית בעיר לאחר המלחמה ולקדם את ההתיישבות היהודית שהחלה לפרוח מסביב. הוא יזם את רכישת הבניין שהבנק פעל בו. כאות הערכה לפועלו המושל הצבאי הבריטי קפטן מודי מינה אותו ב-27 בנובמבר 1919 לסגן ראש עירית טבריה, חבר מועצת העיר וחבר וועדת התכנון של טבריה. בעת הזו ראש העיר היה ערבי ורק שלושה מחברי המועצה ייצגו את הציבור היהודי. עד אז כל פרסומי העירייה ודו"חותיה לציבור היו אך ורק בשפה הערבית, ובן-טובים פעל לפרסומם גם בעברית ובאנגלית, כדי להנגישם לאוכלוסייה היהודית.
עוד בשנת 1914 השתתף בן-טובים במשלחת שנפגשה בטבריה עם הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד וביקשה ממנו למכור ליהודי טבריה שטח קרקע על ההר מצפון לעיר, כדי לבנות עליו שכונה מודרנית חדשה. הברון הסכים ויפה את כוחו של הנרי (צבי) פרנק להסדיר את הרכישה. בינתיים פרצה מלחמת העולם הראשונה וחלפו 4 שנים עד שהמכירה יצאה לפועל. מיד עם שובו מגלותו לטבריה צורף בן-טובים לוועד של חברת "אחוזת בית" שנוסדה חודש קודם לכן, ב־27 בפברואר 1919, במטרה להקים שכונה יהודית ראשונה מחוץ לחומות. בהשוואה לירושלים או ליפו, טבריה איחרה לצאת מחוץ לחומה, בין היתר בגלל "דלות האמצעים של אוכלוסייתה היהודית והיותה נעדרת קבוצה משמעותית של יזמים."
במאי 1920 הוא נבחר לנשיא החברה, תפקיד בו כיהן עד שעזב את העיר לרגל מינויו למנהל הסניף הראשון של הבנק בתל אביב. בין היתר, החברה רכשה שטח קרקע מיק"א, שחולקה למגרשים והוגרלה בין המשתכנים; הוקמה רשת אספקת מים, שלצורך מימונה דאג בן-טובים לקבל היתר מיוחד מהנהלת הבנק שעדין ישבה בלונדון; נסללו כבישים, ניטעו עצים, שדרות וגנים. בן-טובים ניהל את התכתובת עם הנציב העליון סר הרברט סמואל כדי לקבל את הסכמתו לקריאת השכונה על שמו – "קריית שמואל". לפי הצעת ד"ר ארתור רופין, האדריכל הסקוטי הנודע פטריק גדס, הופקד על הכנת תוכנית האב, בשיתוף עם האדריכל יוסף טישלר.
ב-12 באפריל 1921 השתתף בן-טובים בהנחת אבן הפינה לבית החולים ע"ש פטר שוויצר במעמד הנדבן והנרייטה סולד.
ב-26 בנובמבר 1922 השתתף הנציב העליון בטקס הנחת אבן הפינה ל"קריית שמואל". בתחילת 1923 הוקמו 26 הבתים הראשונים.
ב־4 בנובמבר 2020 אישרה מועצת הוועדה הממונה של עיריית טבריה את החלטת וועדת השמות מ־20 בנובמבר 2020 לקרוא בטבריה רחוב ע"ש ברוך בן-טובים, כהוקרה לפועלו למען העיר. ב-12 בינואר 2022 הוסר הלוט מעל שלט הרחוב החדש בטקס שהתקיים בטבריה במעמד ראשי העירייה, נציגי בנק לאומי והמשפחה.
תקופת תל אביב.
ב־1923 מונה בן-טובים למנהל הסניף הראשון של הבנק בתל אביב, שנפתח בבניין בקרן הרחובות הרצל ויהודה הלוי, מקום שבו שכן הסניף המרכזי של בנק לאומי עד 2021. היה זה הסניף הראשון של בנק כלשהו בעיר, שהוכרזה כעיר נפרדת מיפו רק שנתיים קודם לכן. הצורך לפתוח סניף בתל אביב נבע בעיקר מתנועת מעבר גדולה של תושבים יהודיים מיפו לתל אביב לאחר מאורעות תרפ"א. את ביתם בנו ברוך וחנה בן-טובים בקרן הרחובות אחד העם ומזא"ה, בנין אייקוני בעל מרפסת עגולה עם עמודים שתכנן האדריכל יוסף טישלר. בשנות ה-40 נוספו לו שתי קומות, ואחת הדירות הפכה ב־1948 לדירת השרד של הרמטכ"ל הראשון של צה"ל רב-אלוף יעקב דורי ובני משפחתו. הבית נמכר בתחילת שנות ה-80 ונהרס על ידי הרוכשים לפני שתקנות השימור בתל אביב נכנסו לתוקף.
ב־1926 מונה לעמוד בראש הסניף הראשי של הבנק ביפו. באוגוסט 1938 ניסו ערביי יפו לשרוף את הסניף, ואז פונה הבניין והוא עבר לעבוד מתל אביב. ברוך המשיך לנהל משם את עסקי סניף יפו עד יציאתו לגמלאות בסוף 1949, אחרי 45 שנות עבודה בבנק.
בתל אביב היה בן-טובים ממייסדי בית-הספר למסחר ("גימנסיה גאולה") ופעיל בהנהלת בית היתומים שיסד יעקב בלאושטיין. ניהל בהתנדבות את מחלקת הכספים של הליגה למלחמה בשחפת במשך כמה שנים. היה חבר בהנהלת לשכת המסחר ישראל-פולין ובמועצת התאחדות בעלי הבתים בתל אביב. רעייתו חנה הקימה את "אגודת נשים לגמילות חסדים" ועמדה בראש הנהלתה שנים רבות.
אחרי הקמת המדינה מונה לחבר בוועדה המייעצת למס הכנסה, שתפקידה היה להסדיר את תביעותיהם של מפקחי מס הכנסה מהאזרחים, והתנגדותם של אזרחים לתביעות, פעיל בוועד שוחרי האוניברסיטה העברית בירושלים.
נפטר בתל אביב ב-4 בפברואר 1969.
משפחתו.
בן טובים נשא לאשה ב-1911 בירושלים את חנה בת הרב יעקב רבינוביץ', אז אב בית הדין באדינבורו. אחד מאחיה היה פרופ' לואיס יצחק רבינוביץ, הרב הראשי של דרום אפריקה ולימים סגן ראש עירית ירושלים. אחותה נישאה לדוד הילמן, אחיה של הרבנית שרה הרצוג, רעיית הרב הראשי יצחק הלוי הרצוג, אמו של נשיא המדינה השישי חיים הרצוג וסבתו של הנשיא ה-11 יצחק הרצוג. שלוש מאחיותיה היו רופאות שגדלו בלונדון, אחת מהן, ד"ר פאני רבינוביץ', עלתה לארץ והייתה ממייסדות בית הספר לאחיות שליד בית החולים הדסה בירושלים.
שלושת ילדיו, כולם נולדו בטבריה, הם: ד"ר אליהו בן-טובים (יליד 1914), מי שניהל במשך שנים רבות את המחלקה הכירורגית בבית החולים זיו בצפת; אליעזר בן-טובים (1916), איש ביטוח, לשעבר סוכן לוידס בתל אביב שפעל רוב שנותיו בארצות הברית; רחל מטלון (1922), אשת נתנאל מטלון, חבר מועצת עירית תל אביב יפו, שגריר ישראל באורוגוואי ובפרגוואי ובנו של משה יצחק מטלון מבוני תל אביב.
אחיו הבכור הוא המורה והעיתונאי זלמן בן-טובים. ביתו היא המחנכת פועה מנצ'ל ונכדו הארכאולוג אהוד נצר. נכדה נוספת היא החלילנית עטרה בן-טובים ונינתו היא אילה בן-טובים, מוזיקאית בריטית הידועה בכינויה . אחיו שמואל בן-טובים היה מראשוני שכונת תלפיות ובעל בתי מרקחת ליד שער יפו בירושלים ובאלכסנדריה. ילדיו הם האספנית והנדבנית אילה זקס-אברמוב; אריה בן-טובים, שהיה קונסול ישראל בניו יורק; רחל גרץ, אשת היינץ גרץ, שותפם של מאיר דיזנגוף ומאיר אריסון בחברת הספנות מ. דיזנגוף.
אחייניו (בני אחותו רבקה) הם רב-ניצב יחזקאל סהר, שהיה המפכ"ל הראשון של משטרת ישראל, אהרון סחרוב, ישראל סחרוב ואליהו סחרוב. שנים מאחייניו המשיכו את המסורת וכיהנו כמנהלי סניפים בבנק לאומי: שמואל מלך, בן-ציון מלך.
בין נכדיו: עו"ד מוריאל מטלון, יו"ר ועדת הניהול ובמשך כ-30 שנה השותף המנהל של משרד עורכי הדין, גורניצקי ושות'; שמואל בן-טובים, שכיהן כקונסול כלכלי בניו יורק, ציר כלכלי בלונדון וכראש המועצה המקומית כפר שמריהו.
סיטרואן אקסל
סיטרואן אקסל (בצרפתית : Citroën Axel, קרויה גם : Oltcit-Citroën Axel) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית Oltcit בשיתוף יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרה בין השנים 1996–1984 ב-רומניה
יצרנית הרכב הרומנית Oltcit בבעלות ממשלת רומניה פעלה בשיתוף פעולה "Joint venture" עם סיטרואן.
חלקה של "Oltcit" בשותפות 64%, וחלקה של "סיטרואן" 36%.
רוח זדונית
רוח זדונית (בתרגום מילולי מאנגלית: Sinister) הוא סרט אימה אמריקאי, שבוים על ידי סקוט דריקסון. בסרט מככבים אית'ן הוק, ג'ולייט ריילנס, ג'יימס רנסון, פרד תומפסון ו-וינסנט ד'אונופריו. עלילת הסרט עוקבת אחר סופר ספרי "פשע אמיתי" בשם אליסון שמגלה בעליית הגג של ביתו החדש קופסה מלאה בסרטים ביתיים המציגים רציחות זוועתיות.
ההשראה לסרט ניתנה לכותב סי רוברט קרגייל לאחר סיוט שחלם בעקבות צפייה בסרט "הצלצול". הצילומים החלו בסתיו 2011 ועלות ההפקה הסתכמה ב-3 מיליון דולר. על מנת להוסיף לאותנטיות של הסרטים הביתיים הישנים נעשה שימוש במצלמת "8 מ"מ" וגלגלי פילם. הסרט הופק בשיתוף ארצות הברית, קנדה ובריטניה.