מעונות היום לגיל הרך המוכרים על ידי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים הם מסגרות טיפוליות-חינוכיות לילדים עד גיל 3. במעון מטופלים לרוב כמה עשרות ילדים, ופועלות בדרך כלל שלוש כיתות המחולקות לפי קבוצות גיל: תינוקות, פעוטות וילדים. המעונות פועלים במבנים ייעודיים, ורובם מופעלים על ידי ארגונים שלא למטרות רווח (ארגוני נשים, רשויות מקומיות, מתנ"סים ועוד), תחת מסגרות אלו נכללות גם המסגרות הקיבוציות. מסגרות אלו נמצאות בפיקוח משרד העבודה, הרווחה, והשירותים החברתיים.
משפחתונים.
משפחתונים אלו מסגרות טיפוליות לקבוצות של עד חמישה תינוקות ופעוטות המופעלות מבית המטפלת. קבוצות הגיל במסגרות יכולות לנוע בין חצי שנה ועד שלוש שנים. משפחתון ציבורי נכלל ברשת המשפחתונים הציבוריים אשר מפוקחת על ידי משרד הכלכלה.
מסגרות פרטיות.
קיימות מסגרות פרטיות לא פורמליות רבות. אלו מוכרות לרוב בשמות כגון מעון, משפחתון, צהרון או גן. ההגדרות לגביי המסגרות המפוקחות אינן חלות עליהן והן יכולות להכיל מספרים משתנים של ילדים בגילאים לכן, אין להגדרות אלו משמעות פורמלית ואין בהכרח קשר בינם לבין גילאי הילדים השוהים במסגרת ומספר הילדים שונים.
סטנדרטים.
בישראל אין סטנדרטים עבור מסגרות הגיל הרך המעוגנים בחקיקה מסודרת. עם זאת, וועדה מייעצת בראשות פרופסור מרים (מיקי) רוזנטל יצרה מסמך סטנדרטים אשר מקובל על משרד העבודה, הרווחה, והשירותים החברתיים שאחראי על התחום ומשמש להנחיית המסגרות שנמצאות תחת פיקוח.
בטיחות.
בעל מסגרת לגילאי הגיל הרך צריך לוודא שכל הציוד, הריהוט והמתקנים במסגרת יהיו בטיחותיים, תקניים ומותאמים לצורכי הילדים, הצוות וההורים. כל הציוד והמשחקים יהיו בעלי תו תקן ישראלי וציוד שלגביו לא קיים תקן יאושר על ידי הפיקוח. בעל המסגרת יחזיק חומרים מסוכנים וכלי עבודה במקום בטוח. כמו כן, בעל המסגרת אחראי על קיום שגרת תחזוקה קבועה לשמירה על התנאים הבטיחותיים וההיגייניים של הילדים. מסמך הסטנדרטים מפרט עוד שכל טיפול יסודי בציוד המסגרת כגון טיפול בשירותים, במטבח או בחצר יעשה לאחר שעות הפעילות עם הילדים, דלתות יהיו ממוגנות כדי למנוע צביטה של אצבעות, ציוד כבד יעוגן לקיר ומכשירי חימום לא יהיו ניגשים לילדים.
יש לתכנן את הסביבה בה הילדים שוהים באופן שיעשיר את הילדים ויענה על צורכיהם ההתפתחותיים. בעל המסגרת צריך לוודא שהמבנה, הציוד והריהוט יותאמו לצורכי הילדים, הצוות וההורים. יש לוודא כי במבנה הקיים יש די מרחב לכל הרהיטים והציוד הדרושים לצוות ולטיפול בילדים ושבו זמנית יהיה מספיק מרחב לקיום פעילויות שונות בו. השטח יהיו תואם לגיל הילדים ויאפשר תנועה חופשית. לחברי הצוות יהיה חדר קטן שייועד לעבודה פרטנית או לעבודה עם קבוצה קטנה של ילדים. לצוות יהיה חדר או פינה המיועדים לפגישות או למנוחה. כמו כן, על בעל המסגרת לוודא שהסביבה מאורגנת בהתאם ליכולות ההתפתחותיות של הילדים, שיהיו בה אזורים שיאפשרו בחירה עצמאית של הילדים, ושהיא תאפשר יחסי גומלין בין הילדים ללא התערבויות והפרעות.
הסטנדרטים קובעים דרישות מינימום לקבלת אנשי צוות, את הליווי וההדרכה שאנשי צוות צריכים לקבל, את תנאי העבודה של הצוות ואת ניהול יחסי הצוות. אנשי הצוות במסגרת לפעוטות חייבים להיות בעלי הכשרה וניסיון מתאימים לעבודה עם ילדים. מנהלת המסגרת חייבת להיות בעלת תואר ראשון בחינוך לגיל הרך, לעבור קורס ניהול וסטאז'. מחנכת מובילה צריכה להיות בעלת 12 שנות לימוד, לעבור קורס סיווג 1 + 2 של משרד העבודה, הרווחה, והשירותים החברתיים  ולהיות בעלת ניסיון של שנתיים לפחות. מחנכת צריכה להיות בעלת 12 שנות לימוד ולעבור קורס סיווג 1. כל הצוות חייב לעבור השתלמות בנושא בטיחות, השתלמות בנושא עזרה ראשונה, וקורס בניהול מצבי חירום. כמו כן, אנשי הצוות חייבים להיות בעלי בריאות תקינה, שאינן מכורים לחומרים שונים וללא עבר פלילי.
אנשי הצוות השונים צריכים לקבל הדרכה קבועה על ידי מדריכה. מנהלת המסגרת צריכה לקבל 4 שעות הדרכה פרטניות בחודש ו- 4 עד 6 שעות הדרכה קבוצתיות, שאר אנשי הצוות צריכים לקבל שעה בחודש של הדרכה פרטנית ושעתיים הדרכה קבוצתית. מנהלת המסגרת צריכה לעבור במהלך השנה השתלמויות בנושאי עבודה חינוכית, בטיחות בריאות ומצבי חירום. שאר הצוות צריך לעבור במהלך השנה השתלמויות בנושאי עבודה חינוכית ובטיחות בלבד.
בעל המסגרת אחראי שתנאי השכר וההעסקה של צוות המסגרת יהיו על פי חוק וכי תנאי העבודה שלהם יבטאו כבוד והערכה למורכבות, לתובענות ולאחריות התפקיד. בעל המסגרת צריך לוודא שעבודות ניקיון לא מבוצעות על ידי הצוות במהלך יום העבודה, למעט למניעת תאונות ושמירה על תנאי תברואה בסיסיים. מנהלת המסגרת אחראית על שמירה על היחסים האישיים והמקצועיים בין חברי הצוות. עליה לקיים פגישות אישיות וישיבות צוות לעיתים קרובות ולבנות מערכת של תמיכה הדדית בהתאם לצרכים של הצוות. כמו כן, המנהלת תבדוק באופן שגרתי את תפקוד הצוות ואופן התנהלותו.
היחס בין מספר הילדים למספר המטפלות.
מסמך הסטנדרטים מפרט תנאים לגודל הקבוצה של הילדים במסגרות, למספר המחנכות\מטפלות לכל מסגרת וגם למספר הילדים לכל מטפלת\מחנכת. הטבלה הבאה מרכזת את הסטנדרטים לגודל הקבוצה וליחס הילדים-מטפלות בהתאם לגיל. השלבים השונים מתייחסים להגדלת מספר המטפלות שכל מסגרת צריכה לעשות מפתיחת המסגרת. אך, כאשר מדובר במסגרת שבה 20% ומעלה מהילדים באים מרקע של מצוקה חברתית הסטנדרט של המצב הרצוי הוא זה שקובע מהרגע הראשון.
על בעל המסגרת מוטלת האחריות לשמור על מספר המטפלות ועל גודל הקבוצה על פי התקן, במהלך כל שעות היום. כמו כן, בכל מקרה לא תהיה מטפלת אחת בלבד גם אם היחס המספרי מאפשר זאת. בנוסף, כל מטפלת תעבוד באותה קבוצה ברציפות במשך שנה לפחות.
עבודה חינוכית טיפולית.
על פי הסטנדרטים לכל מסגרת צריכה להיות מדיניות חינוכית טיפולית ברורה. זו תכלול כללי התנהגות ברורים, תתווה את התוכנית החינוכית טיפולית בהתאם לגיל הילדים ולהבדלים בין כל ילד וילד ותהיה מוכרת לכל אנשי הצוות ולהורי הילדים הנרשמים למסגרת. בעל המסגרת אחראי על כך שהצוות של המסגרת יגבש מדיניות, יכתוב אותה, ויעביר אותם להורים.
בנוסף, הסטנדרטים מתייחסים להשגחה על הילדים, קבלה ופרידה עם הילדים ושינה ומנוחה. על פיהם, בכל שעות הפעילות הילדים יימצאו תחת השגחת מבוגר הן במבנה עצמו והן מחוצה לו ובסוף היום המטפלת לא תצא בעצמה עד שאחרון הילדים נלקח מהמסגרת. בעל המסגרת הוא זה שאחראי לוודא שהילדים נמצאים תחת השגחת מבוגר כל הזמן. קבלת הילדים והפרידה מהם ייעשו באופן אישי עם כל ילד ועם ההורים שלו וילד לא יועבר לידי אדם שאינו בעל סמכות לקחת אותו מהמסגרת. בעת קבלת הילד המטפלות יעזרו לילדים שמתקשים בפרידות ובעת הפרידה המטפלות יעבירו להורים מידע חשוב. במקרים חריגים בהם ההורים לא הגיעו לקחת את הילד המטפלת שנשארה עם הילד תפנה למבוגרים אחרים המורשים לקחת אותו ותוודא את הגעתם. אם לא הגיע מבוגר כלשהו לקחת את הילד המטפלת תעדכן את מנהלת המסגרת, את המפקחת, ותפנה למשטרה או לעובדת סוציאלית ותפעל לפי הנחייתן. מבחינת שינה, ההשכבה וההשגחה בזמן המנוחה והשינה יהיו בהתאם לגיל הילדים, באווירה שלווה ונינוחה. בעל המסגרת יספק את סידור השינה בהתאם לגיל הילד ועל פי תקני הבטיחות והציוד.
מצבי חירום.
על פי הסטנדרטים, כל בעל מסגרת צריך להכין תיק חירום ובו נהלים ופעולות שיש לנקוט במצבי חירום, ידריך את הצוות ויתרגל אותם. עיקרי הפעולות ומספרי טלפון לשעות חירום יוצגו במקום בולט ובסמוך למכשיר הטלפון. אחת לשנה יתקיים תרגול למצב חירום. כמו כן, בעל המסגרת יתעד בכתב כל תקרית וכל אירוע של פציעה ופגיעה או של שינוי במצב הילד שמחייב דיווח להורים. דיווח יימסר להורים מיד בכל מקרה שדורש התערבות של גורם רפואי.
השוואת הסטנדרטים למצב הקיים.
בשנת 2013 כ-80% מהילדים בגילאי 0–3 שהו במסגרות. מתוכם, נכון לשנת 2014,  רק 23% שהו במסגרות שנמצאות בפיקוח. הסטנדרטים רלוונטיים ומשמעותיים רק עבור ילדים אלו שנמצאים במסגרות תחת פיקוח.
בטיחות.
מכון התקנים מציע למסגרות טיפוליות שירות בדיקה ומעניק תעודות על עמידה בתקני מכון התקנים. דבר זה מתבקש על ידי מסמך הסטנדרטים. עם זאת, אין מידע על כמות הגנים אשר השתמשו בשירות זה, ואין מידע על כמות הגנים בהן נמצאו ליקויים ובכמה לא נמצאו ליקויים.  גנים חדשים אשר מוקמים מחויבים לעמוד בכל הסטנדרטים בעת פתיחתם. אך אין פיקוח מספק על האם הם מבצעים מעקבים תקופתיים ובדיקות כנדרש ואין אכיפה בתחום. ובאופן דומה אין פיקוח על גנים שהוקמו לפני פרסום הסטנדרטים. סביר להניח כי במצב הנוכחי מסגרות רבות, גם כאלו שתחת פיקוח, אינן עומדות בסטנדרטים הקיימים.
למרות הקשיים בעמידה בסטנדרטים. רק 4.1% ממקרי ההיפגעות של ילדים מגילאי 0–17 התרחשו במוסד חינוכי. לא קיים מידע מפורט לגילאי 0–3. זאת לעומת כ-36% מהפגיעות שמתרחשות בבית, ו-37% שמתרחשות בדרכים. בנוסף, קיים מידע חלקי לגביי פניות למיון בשנת 2013. מתוך כלל הפניות בגילאי 0–4 רק 1198 פניות נעשו לגביי תאונות שהתרחשו במסגרות, כאשר כמות כלל הפניות לגביי פגיעות בלתי מכוונות בגילאים אלו הייתה 61,540. כלומר, הסיכוי להיפגע מחוץ למסגרת הוא גדול פי 50 מאשר הסיכוי להיפגע בתוך מסגרת. יש לזכור כי נתונים אלו אינם מפרידים בין ילדים אשר מגיעים ממסגרות מפוקחות ללא מפוקחות ושיכול להיות שיש דיווח חסר.
היחס בין מספר הילדים למספר המטפלות.