הוא כפה הסדרי כשרות קבועים על בעלי האיטליזים בעיר, חלקם התנגדו והביאו לעיר את הרב יעקב דוד וילובסקי (רידב"ז) כדי לבטל את התקנות, אך לאחר שהגיע לעיר הביע את תמיכתו בהסדריו של הרב אידלסון.
בשנת 1917, תרע"ז, עקר לג'רזי סיטי והתמנה כרב בבית הכנסת "אגודת שלום" ברחוב ברגן בעיר. גם בג'רזי סיטי סייע בהקמת מוסדות הקהילה היהודית ונמנה עם מייסדי בנין הקהילה בשדרות ברגן. בשנת 1919, תרע"ט, נפטרה אשתו והותירה אותו ואת בתם דבורה רחל. הוא כיהן במשרתו בג'רזי סיטי במשך שבע שנים. ב-1921 נישא בשנית לחיה דאבא בת טוביה וולף.
בשנת 1924, תרפ"ד, התמנה כרב ואב"ד קהילת "מגדל ציון" ברובע הברונקס שבניו יורק. הוא היה שותף להקמת אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה, חבר פעיל בוועד הרבנים דניו יורק, שותף לייסוד ארגון "עזרת תורה" וועד ההצלה, ומיוזמי "ועד הכשרות הכללי בניו יורק". לאחר שבע שנים (1931) התמנה כרב "קהל עדת ישורון" שמרכזו בבניין המפואר של בית הכנסת ברחוב אלדרידג' בעיר. במשרתו זו כיהן עד פטירתו בח' בשבט ה'תש"ג, 11 בינואר 1943, לאחר שהות של חודשיים במיאמי שבפלורידה בשל מחלת לב ממנה סבל. הוא הובא לקבורה בניו יורק.
משפחתו.
בתו היחידה דבורה רחל נישאה לשמואל אינזלבוך, בנו של הרב אליהו אינזלבוך. היא הייתה פעילה מרכזית בהסתדרות הציונית הדסה, עמדה במשך עשור בראש הקרן הקיימת של הדסה ועם הקמת מדינת ישראל התמנתה כיו"ר המחלקה לתעמולה חלוצית בקרב הנוער האמריקאי בהדסה.
פלוטארכוס
יהודה אידל אידלסון
אידל אידלסון
יידל אידלסון
קלוואריה זבז'ידובסקה
קלוואריה זבז'ידובסקה (בפולנית: Kalwaria Zebrzydowska) היא עיירה במחוז ודוביצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. העיירה נודעת בשל המתחם הדתי ההיסטורי שבה.
תולדות היישוב.
העיירה נוסדה באופן רשמי בשנת 1617, סביב מנזר וכנסייה שהוקמו באתרה כמה שנים קודם לכן, אשר היוו מוקד עלייה לרגל לנוצרים באזור. מהמאה ה-18 התפתחה בעיירה תעשיית נגרות ענפה.
יהודי קלוואריה זבז'ידובסקה.
בשל היותה של העיירה מרכז נוצרי, נמנעו היהודים מלהתיישב בה עד אמצע המאה ה-18. בתקופה זו נתלה במנזר שבעיירה ציור המתאר יהודים מקיזים דם מילד נוצרי. בשל גודלה הקטן יחסית של הקהילה במקום, נטמנו בניה בבתי העלמין של זאטור ושל ודוביצה. במחצית השנייה של המאה ה-19 הוקם בעיירה בית מדרש.
מסוף המאה ה-19 נטלו היהודים חלק מרכזי בתעשיית ייצור הרהיטים בעיירה. שגשוג הקהילה נבלם במידת מה כתוצאה מפרעות אנטישמיות שאירעו בעיירה ביולי 1898, במהלכן נבזזו כל חנויות היהודים ביישוב. פרעות אלה חזרו על עצמן בנובמבר 1918 ובינואר 1919. בין מלחמות העולם נמנו רוב יהודי העיירה על החסידות, והתקיימה ביישוב גם פעילות ציונית. בתקופה זו נמנו בעיירה 486 יהודים, קרוב לשליש מתושביה.
בשואה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו רוב יהודי העיירה לערים הגדולות שבסביבתה. עם כניסת הגרמנים לעיירה, רצחו אלו מספר יהודים בה, ובזזו ביחד עם הפולנים המקומיים את בתי היהודים הנטושים, תוך החרמת עסקי היהודים. בהמשך, חולל בית המדרש שבעיירה, תוך השחתת ספרי התורה שבו. עם שובם של חלק מהפליטים היהודים לעיירה, חטפו אותם הגרמנים לעבודות כפייה מפרכות. יודנרט שמונה בעיירה בהמשך, הסדיר את התייצבות היהודים לעבודות הכפייה.
בשנים 1941-1940 הגיעו לעיירה פליטים יהודים ממערב פולין, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. במחצית השנייה של שנת 1941 הוטל עוצר על יהודי העיירה, וחלק מהיהודים גורשו מבתיהם. מתקופה זו החלו הגרמנים לשלח יהודים מהעיירה למחנות עבודה, ובאוגוסט 1942 הוטל על יהודי העיירה סכום כופר גבוה, אשר נאמר להם כי בתמורה לתשלומו יימנע גירושם. עם זאת, ב-12 באוגוסט גורשו בין 600 ל-1,000 יהודי העיירה לסקאווינה. שם נערכה בהם וביתר יהודי המקום ב-30 באוגוסט 1942 אקציה, תוך רצח כ-180 קשישים וחולים בירי, ושילוח כל היתר למחנה ההשמדה בלז'ץ.
זמן מה לאחר הגירוש הוצאו להורג בקלוואריה זבז'ידובסקה 16 יהודים מקרקוב שנתפסו ביערות הסביבה, ובפברואר 1943 הוצאו להורג שלושה יהודים נוספים בעיירה - שני חברי השומר הצעיר ונערה בת 15.
מקהילת העיירה שרדו את השואה 10 יהודים.
קאלוואריה זבז'ידובסקה
ניראון חשאי
ניראון חשאי (נולד ב-28 באוגוסט 1965) הוא פרופסור מן המניין לאסטרטגיה ועסקים בינלאומיים באוניברסיטת רייכמן, החל מספטמבר 2021 הוא משמש כדיקן בית הספר אריסון למנהל עסקים באוניברסיטת רייכמן.
ביוגרפיה.
פרופ' חשאי נולד וגדל בנתניה. הוא בנם של בלה ויהודה חשאי. חשאי הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מערכות מידע מהטכניון, משנת 1990. את תואר המוסמך והדוקטור קיבל מהפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, בשנים 1994 ו-2002. בשנים 1990-1994 שימש מנהל פרויקטים בחברת "אמנת". לאחר מכן, היה שותף מייסד של חברת "מיתר" - חברת ייעוץ וסחר בינלאומי, אשר פעלה בעיקר בטיפוח קשרים עסקיים בין ישראל, מצרים, ירדן וטורקיה, עד שנת 2000. בשנת 2002 החל לשמש מרצה באוניברסיטה העברית וב-2012 מונה לפרופסור חבר בבית הספר למנהל עסקים שבאוניברסיטה העברית. במהלך שנותיו באוניברסיטה העברית פרופ' חשאי שימש כסגן דיקן וראש ההתמחות באסטרטגיה ויזמות בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית. כמו כן, כיהן כמנהל האקדמי של תוכנית ה-Executive MBA של האוניברסיטה העברית, כראש הקדתרה על שם אלברטסון-וולטאצ' במנהל עסקים וכמנהל האקדמי של מרכז אספר ליזמות וחדשנות שבבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית.
בשנת 2017 עבר פרופ' חשאי לבית הספר אריסון למנהל עסקים באוניברסיטת רייכמן. החל משנת 2019 פרופסור חשאי משמש כראש תוכניות המוסמך במנהל עסקים (MBA) באוניברסיטת רייכמן. פרופסור חשאי הוא גם פרופסור אורח באוניברסיטת מנצ'סטר וב-Dunning Research Center, אוניברסיטת רדינג. בעבר החזיק משרות אורח גם בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק, בבית הספר בלווטניק לממשל באוניברסיטת אוקספורד ובבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת לידס. פרופסור חשאי הוא אחד המייסדים של מרכז היזמות של האוניברסיטה העברית, וכן של כנס האסטרטגיה הישראלי (ISC)..
מחקריו.
במחקריו של פרופ' חשאי הוא מתמקד בתאוריה של חברות רב לאומיות, בתהליכי הצמיחה של חברות היי-טק קטנות, בקשר שבין גיוון מוצרים וביצועי חברות, בקשר בין חדשנות טכנולוגית והתרחבות בינלאומית, ובדפוסי צמיחה של חברות היי-טק קטנות.
תרומתו המחקרית של פרופ' חשאי כוללת:
מחקריו פורסמו בכתבי עת מובילים בתחום של אסטרטגיה עסקית ועסקים בינלאומיים כגון: Strategy Science, Strategic Management Journal, Journal of Management, Journal of International Business Studies, Global Strategy Journal, Strategic Entrepreneurship Journal, ו-Research Policy.
בנוסף, פרסם פרופ' חשאי מספר ספרים ופרקים בספרים בתחומי מחקרו. פרופ' חשאי הוא חבר מערכת בכתבי עת בולטים כולל: Strategic Management Journal,Journal of International Business Studies ו-Global Strategy Journal. כמו כן כיהן פרופ' חשאי כעורך ב- Journal of International Management בשנים 2019–2020.
פרסומים.
חשאי פרסם מעל 60 מחקרים, ציון h-index של 21 בגוגל סקולר
"פירוט חלקי של ספריו ומאמריו":
חיים אישיים.
חשאי נשוי לעינת ואב לשלושה. בזמנו החופשי פרופ' חשאי עוסק בריצה למרחקים ארוכים. מאז 2007 הוא חבר במועדון הריצה GRC.
פסיון ואליש
פסיון ואליש (שם מדעי: "Catreus wallichii") הוא מין יחיד בסוגו של פסיון אפור החי בהרי ההימלאיה בטבע. הוא נקרא על שמו של החוקר הדני נתניאל ואליש.
מאפיינים.
אורכו של הפסיון 90–118 ס"מ, גובהו 45–58 ס"מ ומשקלו 1.5-1.7 ק"ג. הוא בעל נוצות אפורות ומנוקדות מעט בשחור והכנפיים כתומות. לזכר נוצות זנב ארוכות בצבעי אפור וחום והן משמשות לראווה. לנקבות הקטנות יותר, זנב צנוע יותר וצבעם אפור-חום. הראש של שניהם לבן כולל המקור והלחיים אדומות. בקצה הראש ישנו כתר לבן.
הפסיונים חיים בטבע בעמקי ההרים של ההימלאיה בהודו, נפאל, בורמה ופקיסטן. הזכרים הם מונוגמיים ועוזרים לנקבה בבניית הקן. הנקבה מטילה 10–11 ביצים.
מצב השימור של הפסיון בטבע הוא פגיע עקב פגיעה בבית הגידול הטבעי שלו ועובדת היותו רגיש להפרעות אנושיות.
שירה נקיה
הימאצ'אל פרדש
פתיחה קטלאנית
פתיחה קָטָלָאנית היא פתיחת שחמט שבה הלבן מאמץ קומבינציה של גמביט המלכה ופתיחת רטי:
הלבן משחק ד4 ו-ג4 ומבצע פיאנקטו עם הרץ שלו לערוגה ז2.
הרצף הנפוץ לפתיחה זו הוא:
אנציקלופדיית פתיחות שחמט (ECO) מסמנת פתיחה זו בקודים E01-E09.
לשחור יש בחירה בין שתי גישות עיקריות:
היסטוריה.
שמה של הפתיחה הקטלאנית נובע מקטלוניה, לאחר שמארגני טורניר ברצלונה 1929 ביקשו מסבלי טרטקובר ליצור וריאציה חדשה כמחווה להיסטורית השחמט של האזור. פתיחה זו שוחקה מספר פעמים לפני שטרטקובר עשה בה שימוש בטורניר. עם זאת, במשחק של רטי נגד לאונהרדט בברלין 1928, למשל, המשחק הפך לקטלאנית פתוחה.
הפתיחה הקטלאנית הגיעה לשימוש שיא ברמת רב-אמן כאשר גם גארי קספרוב וגם ויקטור קורצ'נוי שיחקו אותה במשחקי חצי הגמר על המועמדות לאלוף העולם (חלק מהתהליך שנועד לקבוע מי יתמודד מול אלוף העולם אנטולי קרפוב על התואר) בלונדון בשנת 1983: 5 משחקים מתוך 11 היו קאטאלנים.
בשנת 2004, רובן פלגאר זכה בטורניר שציין את יום השנה ה-75 לברצלונה 1929 והולדתה של הפתיחה הקטלאנית, כשהוא מקדים בדירוג את רבי האמנים ויקטור קורצ'נוי ומיכאיל מארין. כל משחק בטורניר זה, שאף הוא נערך בברצלונה, החל במהלכים: