הקבוצה שזכתה במירב התארים הייתה קבוצת VVA מחוז מוסקבה, שהיא קבוצת אקדמיית חיל האוויר ע"ש גגארין מהעיר מונינו שבמחוז מוסקבה, שזכתה ב-9 אליפויות.
האליפות הרוסית.
הליגה פעלה בתור הסופרליגה הרוסית ואורגנה מחדש בשנת 2005 בשם "ליגת הרוגבי המקצוענית" (Профессиональная регбийная лига). הליגה הוקמה בדמות הליגה האנגלית ברוגבי ואיחדה תחתיה את כל קבוצות הרוגבי הרוסיות.
בשנת 2014 אורגנה מחדש בחסות פדרציית הרוגבי הרוסית בשם "הפרמייר-ליג הרוסי ברוגבי", או "ליגת העל הרוסית ברוגבי" (Регбийная премьер-лига) וארגון הליגה המקצוענית שניהל קודם את הליגה פורק והפך למלכ"ר.
יחסי בלגיה–לוקסמבורג
בין ממלכת בלגיה לבין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
היסטוריה.
ימי הביניים.
באזור הולנד ובלגיה של היום, חיו לפני כאלפיים שנה שבטים קלטים וגאלים. בשנת 57 לפנה"ס הרחיב יוליוס קיסר את כיבושי האימפריה הרומית והגדיל את שטחה עד לאזור "גאליה-בלגיקה", אזור החופף לשטחי בלגיה והולנד של היום, אך במאה הרביעית מסר הקיסר יוליאנוס את גאליה-בלגיקה לפרנקים. במאה השביעית הומרה דתם של תושבי המקום לנצרות, ובמהלך ימי הביניים נשלטה בלגיה יחד עם שאר ארצות השפלה בידי ממלכות סמוכות שונות.
ארצות השפלה.
במאה ה-14 הגיע תור הזהב של המדינות באזור, תחת שליטתו של הדוכס לבית בורגון הצרפתי. בתקופה זו פרחו הכלכלה, התעשייה והאומנות. הערים הפלמיות איפר, ברוז' וחנט שגשגו בזכות ייצור האריגים והבגדים, ובזכות הסחר בהם. בהמשך הפכה אנטוורפן לעיר נמל חשובה שאפשרה העברת סחורות לכל אירופה מהאיים הבריטיים ואליהם. באמצע המאה ה-15 הגיעה השקיעה. ארצות השפלה עברו לידי ספרד ההבסבורגית, ותושביהן פתחו במאבק ארוך נגד שלטונם של הספרדים הקתולים.
בשנת 1568 פרצה מלחמת העצמאות של מדינות השפלה, "מרד ארצות השפלה". מלחמה זו ארכה 80 שנה, ובסופה גירשו הולנד והמחוזות בני בריתה את הספרדים מעל אדמתם, ואילו בלגיה ולוקסמבורג נותרו בשליטת ספרד הקתולית ונודעו כארצות השפלה הדרומיות או ארצות השפלה הספרדיות. במסגרת חוזה אוטרכט (1713), שסיים את מלחמת הירושה הספרדית, עברו ארצות השפלה הספרדיות לידי אוסטריה. בעקבות המהפכה הצרפתית פלשו הצרפתים לאזור, ובשנת 1794 כבשו את ארצות השפלה האוסטריות. הכיבוש הצרפתי היה הזרז להתבססות התנועה הלאומית הפלמית, שהתנגדה לשלטון צרפת. ארצות השפלה לשעבר הפכו לחלק אינטגרלי מצרפת, שחילקה אותן מחדש לתשעה חבלים.
המאה ה-19.
בקונגרס וינה, אחרי תבוסת נפוליון בשנת 1815, האזור ניתן לשליטת וילם הראשון, מלך הולנד כהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, ושטחי לוקסמבורג היו תחת שלטונו באוניה פרסונלית. כעבור 15 שנה, בשנת 1830, התרחשה המהפכה הבלגית: המחוזות הדרומיים (הקתולים) של ארצות השפלה מרדו בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. הם זכו בעצמאות, והקימו את ממלכת בלגיה, שכללה כשני שלישים של הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג.
המאה ה-20.
בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה וללוקסמבורג וכבשו אותם, ובלוקסמבורג אף התמקם המטה הכללי הגרמני.
בשנת 1940 נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרו תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944. בדצמבר 1944 התחולל בשטחי בלגיה הקרב על הבליטה, שבו ניסו הגרמנים להתקדם לעבר אנטוורפן מחדש, אך נבלמו על ידי בעלות הברית.
לאחר המלחמה הצטרפו לוקסמבורג ובלגיה לנאט"ו, ובשנת 1958 הקימו יחד עם הולנד את בנלוקס, שהיוותה את הבסיס שעליו קם מאוחר יותר האיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים ותרבותיים.
שיתוף פעולה.
שתי המדינות חברות בנאט"ו, באיחוד האירופי ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ומשתפות פעולה ביניהם במגוון תחומים. מכיוון ששתי המדינות חתומות על אמנת שנגן, המעבר בין הגבולות חופשי ואין שום הגבלת מעבר ביניהם.
יחסים דיפלומטיים.
לוקסמבורג מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל, ו-5 קונסוליות באנטוורפן, גנט, ליאז', נאמור ואוסטנד. מאידך, בלגיה מחזיקה בלוקסמבורג רק שגרירות בלוקסמבורג
ליגת הרוגבי המקצוענית של רוסיה
מעבר אנרגיה בתהודה פלואורסצנטית
מעבר אנרגיה בתהודה פלואורסצנטית או FRET (באנגלית: Fluorescence Resonance Energy Transfer או Förster Resonance Energy Transfer) הוא תופעה פיזיקלית המתארת מעבר אנרגיה בין 2 מולקולות רגישות לאור (כרומופורים).
בתהליך זה, הכרומופור התורם (donor), מעורר על ידי בליעת אור (פוטון) לרמת אנרגיה גבוהה יותר, אך אינו פולט אור. במקום זאת, מתקיים מעבר אנרגיה באמצעות צימוד דיפול דיפול אל רמת העירור בכרומופור המקבל (acceptor). כתוצאה מכך, המקבל פולט אור (פלואורסצנציה).
היעילות של העברת אנרגיה זו עומדת ביחס הפוך לחזקה ה-6 של המרחק בין התורם למקבל, מה שהופך את FRET לתהליך רגיש מאוד לשינויים קטנים במרחק.
מנגנון זה הוא הבסיס לספקטרוסקופיית FRET המשמשת בביופיזיקה למדידת מרחקים במערכות ביולוגיות בסקאלה של ננומטרים בודדים (דוגמת חלבונים וחומר תורשתי).
התופעה קרויה על שם תאודור פורסטר (Theodor Förster), מדען גרמני שהצליח לתאר אותה כמותית ולקשר את המנגנון לגדלים מדידים, החל משנות ה-40 של המאה ה-20, בד בבד עם התבססות מכניקת הקוונטים.
קיימת אנלוגיה בין FRET לבין תקשורת בשדה קרוב, בכך שרדיוס האינטראקציה הרבה יותר קטן מאורך הגל של האור הנפלט. באזור השדה הקרוב, הכרומופור המעורר פולט פוטון וירטואלי הנבלע באופן מיידי על ידי הכרומופור המקבל. מאחר שחוקי שימור האנרגיה והתנע לא מתקיימים עבורו, הפוטון הווירטואלי לא ניתן לגילוי ולכן FRET הוא מנגנון לא-קרינתי. חישובים שנעשו במסגרת אלקטרודינמיקה קוונטית כי מעבר לא-קרינתי (FRET) ומעבר קרינתי הם למעשה 2 אסימפטוטות, קצרת-טווח וארוכת טווח בהתאמה, של אותו מכניזם.
טרמינולוגיה.
התופעה קרויה על שם המדען הגרמני תאודור פורסטר. כאשר 2 הכרומופורים הם גם פלואורפורים נעשה שימוש במקום זאת במונח מעבר אנרגיה בתהודה פלואורסצנטית,(fluorescence resonance energy transfer), על אף שמעבר האנרגיה אינו פלואורסצנטי. כמו כן התהליך יכול להתרחש גם בין 2 פוספורים.
רקע תאורטי.
הסבר פיזיקלי.
מבחינה כמותית, אפשר לתאר את המולקולה התורמת (שהיא נייטרלית חשמלית) כדיפול חשמלי בעל וקטור דיפול formula_1 המתנדנד בתדר formula_2 לאור הימצאותו בשדה חשמלי חיצוני, שהוא מקור האור בניסוי. המולקולה המתנדנדת מייצרת שדה חשמלי של דיפול, ובתחום השדה הקרוב בו המרחק formula_3 קטן בהרבה מאורך גל האור formula_4 השדה החשמלי הוא בקירוב:
formula_5
כאשר formula_6 הוא מקדם השבירה בחומר ו-formula_7 וקטור המיקום בו נמדד השדה החשמלי. שדה קרוב זה נבלע במולקולה המקבלת בהספק אנרגטי formula_8 שהוא הממוצע בזמן של מכפלת השדה בנגזרת הזמנית של מומנט הדיפול של המולקולה המקבלת, formula_9 :formula_10ההספק מחולק באנרגיה של פוטון לקבל קצב בליעת פוטונים formula_11 והוא פרופורציוני לגורם גאומטרי formula_12, לאינטגרל החפיפה formula_13 ותלוי במרחק:
formula_14כאשר הגדרנו formula_15 כזמן הבליעה כאשר המולקולות מרוחקות ביניהן פורסטר. הגורם הגאומטרי formula_12 תלוי בשלוש זוויות: formula_17 היא הזווית בין מומנטי הדיפול של המולקולות, formula_18 ו-formula_19 הן בהתאמה הזוויות בין מומנטי הדיפול של המולקולה התורמת ושל המולקולה המקבלת לציר המחבר בין המולקולות formula_20 :
formula_21
אינטגרל החפיפה formula_13 מתאר את החפיפה בין ספקטרום הפליטה המנורמל של המולקולה התורמת formula_23 לספקטרום הבליעה המולרי של המולקולה המקבלת formula_24 בשקלול אורך הגל ברביעית, כתוצאה מהתלות בתדר של אנרגיית קרינת דיפול חשמלי:
formula_25
תופעה מקבילה קיימת בפיזיקה אטומית, בה גרעין מעורר מעביר אנרגיה באופן לא קרינתי לאלקטרונים קשורים, במקום לפלוט קרינת גאמא.
יעילות ה-FRET.
יעילות ה-FRET, formula_26, מוגדרת כיעילות הקוונטית של מעבר האנרגיה, כלומר, היחס בין התדירות שבה מתרחש אירוע העברת אנרגיה לבין התדירות שבה מתרחש אירוע עירור תורם:
formula_27
כאשר formula_28 הוא קצב מעבר האנרגיה הלא קרינתית, formula_29 הוא קצב דעיכה קרינתי (פלואורסצנטי) ו-formula_30 הוא סכום קצבי כל תהליכי הפליטה האחרים.
חישוב קצב המעבר הלא קרינתי, formula_28, כפונקציה של המרחק בין המולקולות (formula_3) נעשה כך:
formula_33כאשר, formula_34 הוא זמן החיים של התורם בהיעדר מעבר האנרגיה.
יעילות ה-FRET תלויה בפרמטרים הפיזיקליים הבאים:
יעילות ה-FRET, formula_26, תלויה במרחק בין שתי המולקולות (formula_3) באופן הבא:
formula_37
כאשר formula_38, אורך פורסטר, הוא המרחק בו היעילות היא 50% והוא תלוי במידת החפיפה בין ספקטרום הפליטה של המולקולה התורמת לספקטרום הבליעה של המולקולה המקבלת, ובזווית בין שתי המולקולות.
ניתן להתאים את formula_38 לצורכי הניסוי, והוא נע לרוב בן ננומטרים בודדים לעשרות ננומטרים. מכיוון שהיעילות תלויה בחזקה השישית של המרחק, העקומה משתנה מהר בסביבות formula_38 ומאפשרת מדידה מדויקת של מרחק.
שיטות מדידה ליעילות ה-FRET.
מדידת זמן חיים פלואורסצנטי.
ניתן לקבוע את יעילות ה-FRET, formula_26, על ידי מדידת השינוי בזמן החיים הפלואורסצנטי של התורם כתוצאה מנוכחות המקבל:formula_42