בקדם-הפזמון נמצאת השורה "ואני לא יכולה לדבר איתך כשאתה ככה"; אותה השורה שסוויפט פרסמה במודעה בניו יורק טיימס ובהודעה קולית עבור ספוטיפיי. הטיזרים של השיר הופצו ברחבי העולם כ"מכתבי אהבה" לפני היציאה הרשמית של "Lover". השורה הראשונה הוצגה גם בווידאו קליפ של "". בתחילת הקליפ, טיילור מקריאה את השורה לברנדון יורי בתגובה שהוא אמר לה להירגע. "False God" כולל מוטיב דתי דומה לרצועה של סוויפט מ-2017, "Don't Blame Me". שני השירים משלבים בין רוחניות ומיניות כדי להדגיש תחושת "קדושה" בזוגיות, כמו גם להמחיש עד כמה זה יכול להיות חיובי והכרחי עבור שני הצדדים. בהמשך השיר, משתמשת סוויפט גם במוטיב הגיהנום.
סוויפט בוחרת לסגור את השיר עם ארבע השורות "עדיין סוגדים לאהבה הזו; גם אם זה אלוהים כוזבים; אלוהים כוזבים; עדיין סוגדים לאהבה הזו".
הצלחה מסחרית.
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הבילבורד אף על פי שלא יצא כסינגל. במצעד הבילבורד הוט 100 התברג במקום ה-77, תוך שבמצעד ה- התברג במקום הראשון. בסמוך לכך, התברג במקום ה-77 במצעד קנדה הוט 100 ובמקום ה-40 במצעד שירי הסטרימינג לפי דרישה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-60 מיליון השמעות.
ביקורת.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות ומעורבות כאחד, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-147 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
ג'וזף פנל
ג'וזף פנל (באנגלית: Joseph Pennell; 4 ביולי 1857 - 23 באפריל 1926) היה אמן וסופר אמריקאי.
ביוגרפיה.
פנל נולד בפילדלפיה, ולמד שם. אך כמו חברו, ג'יימס מקניל ויסלר הוא היגר לאנגליה, והקים את ביתו בלונדון. פנל הפך למורה לציור בבית הספר לאמנות סלייד. הוא זכה במדליית זהב בתערוכה העולמית בפריז (1900) וב־1904 בתערוכה בלואיזיאנה. הוא לימד גם בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק והיה חבר באגודת האמנים הגרפיים האמריקאיים.
יצירה.
פנל יצר תחריטים המתארים ציוני דרך בפילדלפיה. ההגדרה העיקרית שלו היא כחרט וליתוגרף, בפרט כמאייר.
הוא כתב ואייר ספר נסיעות אנטישמי, "היהודי בביתו: רשמים של קיץ וסתיו" ( ניו יורק, 1892), המבוסס על מסעותיו באירופה. הוא הפיק ספרים אחרים, רבים מהם בשיתוף פעולה עם אשתו אליזבת רובינס פנל. בשנת 1886 פרסם את "התקדמות הצליינים", ספר מאויר של מסעו עם אליזבת מפירנצה לרומא, רכוב על תלת אופן כבד. הוא כתב ביוגרפיה על ויסלר בשנת 1906, ולאחר התדיינות עם עורך הדין על הזכות להשתמש במכתביו של ויסלר, הספר פורסם ב־1908.
בשנת 1912 נסע פנל לפנמה כדי ליצור ליתוגרפיות של תעלת פנמה, שעדיין הייתה בבנייה.
פנל ביקר בסן פרנסיסקו במרץ 1912, שם לקח על עצמו סדרה של "נושאים עירוניים". אלה הוצגו בדצמבר 1912 ב"גלריה היוקרתית של ויקרי, אטקינס וטורי". ייתכן שביקורו של פנל עורר את המוציאים לאור של סן פרנסיסקו רוברט הארשה ופדרו למוס, יחד עם הפסל ראלף סטאקפול והצייר גוטרדו פיאזוני, לייסד את אגודת החרטים בקליפורניה בשנת 1912, בהווה אגודת היוצרים של קליפורניה.
פנל עיצב את הכרזה לקמפיין למלווה המלחמה הרביעי בשנת 1918. הכרזה מתארת את הכניסה לנמל ניו יורק תחת הפצצה אווירית וימית, כאשר פסל החירות נהרס בחלקו.
Afterglow (שיר של טיילור סוויפט)
Afterglow (בעברית: דִּמְדּוּמֵי עֶרֶב) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השביעי, "Lover". השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-75 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, לואי בל ופרנק דוקס והופק על ידי דוקס, בל וסוויפט גם כן. השיר נכתב על מערכת יחסים של סוויפט ובן זוגה. היא מתארת בשיר כי היא מבקשת סליחה ממנו, על מנת שמערכת היחסים תינצל ולא תתפרק, היות שהיא (סוויפט) מודעת לכך שיחסיהם עלו על שרטון.
האודיו הרשמי של השיר הועלה ליוטיוב ב-23 באוגוסט 2019, תוך שזכה להצלחה כאשר צבר קרוב ל-10 מיליון צפיות.
הצלחה מסחרית.
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הבילבורד אף על פי שלא יצא כסינגל. במצעד הבילבורד הוט 100 התברג במקום ה-75, תוך שבמצעד ה- התברג במקום הרביעי. בסמוך לכך, התברג במקום ה-72 במצעד קנדה הוט 100 ובמקום ה-39 במצעד שירי הסטרימינג לפי דרישה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-70 מיליון השמעות.
ביקורת.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-114 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
פופקורן טיים
קיזה בסיג'ה
וורן קיזה בסיג'ה קיפפה (נולד ב-22 באפריל 1956) הוא רופא, פוליטיקאי לשעבר וקצין צבאי באוגנדה. הוא כיהן כנשיא מפלגת הפורום לשינוי דמוקרטי (FDC) והיה מועמד בבחירות לנשיאות אוגנדה בשנים 2001, 2006, 2011 ו-2016, והפסיד את כולן ליוורי מוסווני המכהן, שהיה הנשיא של אוגנדה מאז 26 בינואר 1986.
משפחתו, לימודיו וראשית הקריירה.
נולד ברוואקאבנגו, מערב אוגנדה, ב-22 באפריל 1956, כילד שני מתוך משפחה בת שש נפשות. למד בבית הספר היסודי קיניאסאנו ומאוחר יותר הצטרף לתיכון קיטאנטה בקמפלה. אביו היה שוטר. שני הוריו נפטרו לפני שסיים את בית הספר היסודי.
בשנת 1975 נרשם לאוניברסיטת מקררי , ובשנת 1980 סיים תואר ברפואה. הפך לרופא האישי של יוורי מוסווני, עם השתלטותו של צבא ההתנגדות העממי על השלטון בינואר 1986.
ב-7 ביולי 1999, בסיג'ה התחתן עם וויני ביאנימה , חברת הפרלמנט האוגנדי.
חיים פוליטיים.
בשנת 1999 כתב בסיג'ה מסמך ביקורתי כלפי הממשלה, שכותרתו "מבט מבפנים על האופן שבו תנועת ההתנגדות הלאומית איבדה את הבסיס הרחב". המסמך האשים את התנועה בהפיכתה לקלפטוקרטיה עדתית ודיקטטורה של איש אחד. בסיג'ה הואשם לפני שופטת והוגש נגדו כתב אישום בגין "שידור עמדותיו בפורום הלא נכון".
באוקטובר 2000 הודיע בסיג'ה כי הוא יתמודד מול מוסווני בבחירות 2001. הוא פרש מצבא ההגנה העממי באוגנדה בשנת 2001, וזאת לאחר שהגיע לדרגת אלוף-משנה. במהלך מסע הבחירות שלו בסיג'ה, שהיה היריב החזק ביותר של מוסווני, האשים את הממשלה בשחיתות והפציר לסיום תקופת שלטונה של צבא ההגנה ברשות מוסווני, שלדבריו שימשה את השליט לחסימת האפשרות לשינוי שיטת הממשל של אוגנדה לדמוקרטיה מרובת מפלגות.
ביוני 2001 נעצר בסיג'ה לזמן קצר על ידי המשטרה והואשם בבגידה. הממשלה האשימה אותו מאחר שהוא הנהיג באותה תקופה את קבוצת המורדים, צבא הגאולה העממי .
באוגוסט 2001 נמלט בסיג'ה מאוגנדה, והסביר שהוא מפחד לחייו. הוא חי בדרום אפריקה במשך ארבע שנים, ובמהלכן המשיך להעביר ביקורת על ממשלתו של מוסווני. בסיג'ה חזר לאוגנדה ב-26 באוקטובר 2005, בדיוק בזמן כדי להירשם לנשיאות בבחירות 2006.
מסע הבחירות של בסיג'ה נעצר באופן פתאומי ב-14 בנובמבר כאשר בסיג'ה נעצר באשמת בגידה ואונס. פרשת הבגידה התייחסה לקשריו לכאורה ל-PRA ולצבא ההתנגדות של האל בצפון אוגנדה. פרשת האונס התייחסה לאירוע שהתרחש בנובמבר 1997 בו לכאורה אנס בסיג'ה בת של אחד מחבריו. מעצרו עורר גל פרעות בקמפלה וברחבי הארץ. מוסווני הואשם בכך שתגבר את האשמות נגד יריבו העיקרי בניסיון להכפיש את בסיג'ה, בניסיון למנוע ממנו אפילו את עצם ההתמודדות לבחירות. הקהילה המקומית והבינלאומית התנגדו בכבדות נגד המהלך של מוסווני, וקראו לו לשחרר את בסיג'ה בערבות.
ב־25 בנובמבר, בית המשפט העליון באוגנדה קיבל ערבות ובסיג'ה שוחרר, אך הוא הוחזר מיד לכלא באשמת החזקת נשק בלתי חוקי. בסיג'ה הכחיש את האישומים נגדו. הוא שוחרר בערבות על ידי בית המשפט העליון של אוגנדה ב-6 בינואר.
הבחירות בפברואר 2006.
בסיג'ה היה המתמודד העיקרי נגד מוסווני לנשיאות. מוסווני נבחר לכהונה נוספת של חמש שנים, לאחר שזכה ב -59% מהקולות מול 37% של בסיג'ה. בסיג'ה טען כי התרחשה הונאה לכאורה ודחה את התוצאות. בית המשפט העליון קבע מאוחר יותר כי הבחירות נפגעו מאיומים, אלימות, ביטול זכויות מהבוחרים ואי סדרים אחרים. עם זאת, בית המשפט אישר ברוב של 4–3 את תוצאות הבחירות.
בחירות ופברואר 2011 לאחר מכן.
בסיג'ה הפסיד בבחירות 2011 בפעם השלישית ברציפות ליריבו הקבוע, יורווי מוסווני, הנשיא המכהן.
בסיג'ה נעצר בפעם הרביעית ב-28 באפריל. במהלך מחאת "הליכה לעבודה" על מחירי המזון והדלק הגבוהים, הוא רוסס בגז פלפל ונעצר. מעצרו גרם להפגנות נוספות שהובילו להתפרעויות ברחבי קמפלה, בהן נהרגו כ-2 אנשים ונפצעו כ-120 איש, ונעצרו כ-360 מעצרים.
מעצר 2012.
בסיג'ה נעצר ב-1 באוקטובר 2012 לאחר ניסיון לנאום בפני ספקים בשוק קיסקה בקמפלה. הוא נלקח לתחנת משטרה מרכזית בעיר.
בחירות 2016.
בבחירות ב -2016 שוב התמודד בסיג'ה כמועמד לנשיאות. בסיג'ה שוב הפסיד למוסווני, וקיבל רק 34% מהקולות, בעוד מסווני זכה ב-62%.
ב־11 במאי 2016 הוא השביע את עצמו בסתר כנשיא אוגנדה, יום לפני טקס ההשבעה הרשמי של הנשיא יוורי מוסווני. הוא נעצר על ידי צבא אוגנדה ברגע שנשבע.
איגוד הנשים היהודיות של פשט
איגוד הנשים היהודיות של פשט (בהונגרית: Pesti Izraelita Nőegylet, בראשי תיבות לעיתים קרובות בהונגרית: PIN) היה איגוד שפעל בין השנים 1866 לבין 1945. מקום מושבו היה בבודפשט ברובע 7 של היום (ארז'בטווארוש) ומטרתו העיקרית הייתה צדקה.
היסטוריה.