בשנת 2008 יצאה לאור המונוגרפיה "בנימין אוראל: אדריכל ללא דיפלומה", מאת בנו ונכדו אלוף ודרור אור-אל, המסכמת את פועלו של אוראל. במקביל הועלה אתר אינטרנט הסוקר את עבודותיו המרכזיות.
שטף דם
מדד גלאזגו
מדד ההכרה גלאזגו (או סולם גלאזגו; באנגלית: Glasgow Coma Scale ובקיצור: GCS) הוא מדד נוירולוגי להערכת רמת ההכרה של אדם. לפי מדד זה המטופל מוערך לפי מספר קריטריונים קבועים, וסיכום הנקודות מהווה הערכה כללית על פי מדד הגלאזגו. תוצאת מדד הגלאזגו מסייעת לניבוי סיכויי ההתאוששות של החולה.
בתחילה נעשה שימוש במדד על מנת להעריך את רמת ההכרה של חולה לאחר ניתוח ראש, אך כיום המדד מיושם במגוון תחומים - כולל רפואת חירום, בה הוא מתבצע על ידי רופא, פרמדיק או חובש מיד בהערכה הראשונית. המדד פורסם בשנת 1974 על ידי גרהאם טיסדייל ובריאן ג'.ג'נט, פרופסורים לנוירוכירורגיה מאוניברסיטת גלאזגו. השניים המשיכו וכתבו את הספר "טיפול בפציעות ראש" (, 1981, FA Davis), שהוא ספר מפורסם בתחום.
ה-GCS מהווה חלק ממספר מערכות ניקוד של טיפול נמרץ, הכולל את הבדיקות APACHE II, SAPS II ו-SOFA, כתרומה להערכת המצב של מערכת העצבים המרכזית. סקאלה דומה, סקאלת רנצ'ו לוס אמיגוס, משמשת להערכת ההתאוששות של חולים שסבלו מטראומה מוחית.
יסודות השיטה.
המדד מורכב משלושה מבחנים: תגובת העין (E - Eye opening), תגובה מילולית (V - Verbal Response) ותנועה (M - Motor Response). הערכים הללו נשקלים ביחד ולחוד. סכום ה-GCS המינימלי הוא 3 (תרדמת עמוקה או מוות), בעוד שהגבוה ביותר הוא 15 (אדם עירני באופן מלא).
מדד גלאזגו למבוגרים.
תגובת עין מיטבית (E).
ישנן ארבע רמות:
תגובה מילולית מיטבית (V).
ישנן חמש רמות:
תגובה מוטורית מיטבית (M).
ישנן שש רמות:
פירוש הממצאים.
מרכיבים בודדים של המדד כמו גם הסכום הכולל שלהם חשובים מאוד. לפיכך, התוצאה של מבחן גלאזגו מבוטאת בצורה הבאה: GCS 9 = E2 V4 M3 בשעה 07:35.
בדרך כלל, מסווגים תרדמת בתור:
ל-GCS יש אפשרות מוגבלת ליישום על ילדים, בייחוד מתחת לגיל 36 חודשים, שכן בגילים האלה גם הביצועים המילוליים של ילד בריא צפויים להיות נמוכים מאוד. לכן פותח מדד גלאזגו לילדים, שהוא מדד נפרד אבל דומה, עבור הערכת ילדים צעירים.
מדד גלאזגו לתרדמת עבור ילדים.
כיוון שאופי התגובות של מטופלים צעירים שונה מאופי התגובות של מטופלים מבוגרים (לדוגמה, לא סביר שתינוק בן יומו יצליח להגיב מילולית כמו אדם בוגר), נערכו מספר שינויים במדד גלאזגו למבוגרים, והתקבל מדד גלאזגו לילדים (Pediatric Glasgow Coma Scale). סכום התוצאות במדד זה נע בין 3 ל-15 (כמו במבוגרים). כל תוצאה של פחות מ-8 מייצגת סיכון ממשי למוות.
אזיד
מעון הצייד של סטופיניג'י
שבעת ימי המשתה
קסטל דה ריבולי
קסטל דה ריבולי (באיטלקית: Castello di Rivoli) היא מצודה בריבולי שבקרבת טורינו שבאיטליה, אשר שימשה כאחד המעונות המלכותיים של בית סבויה. כיום משמש המבנה כמוזיאון לאמנות עכשווית של טורינו.
תולדות המקום.
מניחים כי המצודה נבנתה בין המאה ה-9 למאה ה-10, אך העדות הראשונה לקיומה היא מסמך משנת 1159, בחתימת ידו של פרידריך "ברברוסה" קיסר האימפריה הרומית הקדושה, המאשר את העברת הבעלות על אזור ריבולזה (Rivolese) הכולל את המצודה, לבישוף של טורינו.
במאה ה-11 נרכשה המצודה על ידי בית סבויה, אשר הסתכסך תוך זמן קצר עם הבישוף, סכסוך שבשנת 1184 גרם נזקים למבנה. בשנת 1330 הועברה למצודה פעילות המועצה המנהלית העליונה (Consiglio dei Principi) של האזור הכפרי, על ידי הרוזן אמדאו ה-4. שם גם הוצגו לראשונה תכריכי טורינו בדרכם ליעדם הסופי לתצוגה בכנסייה בטורינו.
בשנת 1559 נקבע ב"הסכם שאטו-קאמברסיס" (Treaty of Cateau-Cambrésis) כי הדוכס אמנואלה פיליברטו לא יוכל לשבת בטורינו אלא אם ייוולד לו בן זכר. הדוכס עבר להתגורר במצודה וביצע בה שיפוצים עד להולדת בנו, צ'ארלס אמנואלה ה-1, בשנת 1562, אז עזב את המצודה וחזר לטורינו. השיפוצים במצודה נמשכו עד 1644 עם ייסוד מיבנה ה"גלריה של בית סבויה" אשר נקרא "מניקה לונגה" ("Manica Lunga"). רוב שכיות החמדה שהוצגו בגלריה נבזזו על ידי החילות הצרפתיים במהלך מלחמת תשע השנים, בסוף המאה ה-17, וכיום ניתן לצפות רק בשרידיהן.
בתחילת המאה ה-18 חידש האדריכל פיליפּוֹ יובָרָה את מלאכת השיפוצים בהזמנתו של הדוכס ויקטור אמדאו ה-2, אשר התגורר במצודה כאסיר לאחר שוויתר על כס המלוכה ונכשל לזכות בו שוב. יובָרָה הקים רק את חזית המצודה, אך גם אותה לא הספיק לסיים. עם מותו של אמדאו ה-2 ננטשה המצודה עד לשנת 1863, אז החליטה עיריית ריבולי להפכה לקסרקטין. עשרים שנה מאוחר יותר שימש אגף של המצודה כספרייה.
במלחמת העולם השנייה ניזוקה המצודה קשות ונשארה נטושה עד לשנת 1979, אז חודשו עבודות השחזור. כיום כוללת המצודה שני מבנים בלבד: ה"מניקה לונגה" (הגלריה) והחזית הבלתי גמורה שהקים יובָרָה. בשנת 1984 נפתחה המצודה לקהל כמוזיאון לאמנות בת זמננו, הנחשב לאחד המוזיאונים הידועים מסוגו באירופה.
עבודות השיפוץ הראשונות נעשו על ידי האדריכל אנדריאה ברונו. היוזמה לא הושלמה מכיוון שהתקציב הספיק רק לתיקון הנזקים למבנה. כעבור כמה שנים, בשנת 1967, המשיך ברונו לשבור את החלקים המתפוררים של האטריום, שנבנו בתחילת המאה ה-10. הוא שימר את הטירה במלואה והקים שם את המוזיאון לאמנות מודרנית.
הרכבת התחתית של סלוניקי
הרכבת התחתית של סלוניקי (ביוונית: Μετρό Θεσσαλονίκης), היא מערכת הסעת המונים תת-קרקעית בעיר סלוניקי שביוון, המתוכננת להתחיל לפעול באפריל 2023.
אודות הפרויקט.
השלב הראשון של המיזם יכלול קו רכבת באורך של 9.6 ק"מ, 13 תחנות ודפו בקצהו המזרחי. העבודות החלו, מהקצה המערבי של הקו, כבר בחודש יוני 2006, אך הן אינן צפויות להסתיים לפני 2018. עלותו המוערכת של שלב זה עומדת על כ-1.1 מיליארד אירו. הקרונות של הרכבת התחתית של סלוניקי יהיו זהים לזו של קופנהגן ולרכבת דוקלאנדס הקלה בלונדון, והמנהרות לכיווני הנסיעה המנוגדים תהיינה נפרדות. הרכבת התחתית תכלול 18 רכבות ללא נהג, והתחנות יצוידו בקירות ובדלתות זכוכית שיחצצו בין הרציפים לבין פסי הרכבת. המיזם נבנה על ידי תאגיד איטלקי-יווני אנסלוברדה-אנסלדו אס.טי.אס. (Ansaldobreda-Ansaldo STS), וחברת "אטיקו מטרו" האחראית על הפעלתה של הרכבת התחתית באתונה מפקחת עליו.
הממצא הארכאולוגי.
עיקר המחקר הארכאולוגי, המתבצע במקביל לעבודות ההקמה של קו הרכבת, מתמקד בתחנות שבתחום העיר הבצורה מימי תאודוסיוס ובתחנות הסמוכות מחוץ לחומה. המחקר שנכלל בלוח הזמנים להקמת הפרויקט, חשף ממצאים ארכאולוגיים רבים והפתיע את החוקרים בעושרו. בתחנות האגיה סופיה ווניזלו שבתוך החומות התגלו קטעים מהדקומנוס מקסימוס של העיר הביזנטית, על המזרקות והאכסדרות שלאורכה. הדרך המקורית רוצפה בשיש אך במאה ה-6 הוחלף זה בפיסות אבן גדולות. בתחנת וניזלו התגלתה כיכר עירונית שלאורכה בתי מלאכה ושווקים, ואשר שכנה לצד ויה אגנטיה הקדומה שחצתה את העיר. בתחנות שמחוץ לחומות העיר הקדומה התגלו שרידים לפולחן נוצרי קדום, ובתחנת סינטריוואני שממזרח לחומה התגלתה כנסייה עתיקה שנבנתה מעל מבנה פולחני פרה-נוצרי, ובפסיפס שבה נראית דמותו של עוף החול. כנסייה נוספת ושדה קבורה התגלו בתחנת דימוקרטיאס שממערב לחומה. שיטת הקבורה במקום מעידה על כך ששדה הקבורה היה בשימוש עד הכיבוש עות'מאני במאה ה-15.
תוכניות עתידיות.
התוכנית העתידית להארכת המערכת כוללת בשלב הראשוני שלוחה דרומה אל קלמריה (Καλαμαριά) וצפונה לסטוורופולי (Σταυρούπολη). כמו כן נשקלת האפשרות להארכות נוספות אל קודליו (Κορδελιό) מצפון מערב ואל נמל התעופה הבינלאומי סלוניקי מקדוניה בדרום מזרח.
בתרבות הפופולרית.
עיכובים בבנייה הפכו את המטרו בסלוניקי לנושא מספר בדיחות ביוון.
ראש ממשלת יוון, אלכסיס ציפרס, התבדח על העיכובים ביריד הבינלאומי בסלוניקי 2018: "מה קורה עם המטרו, חבר'ה? האם זה ייבנה כאן?
אתרי סאטירה חדשותיים הזכירו את המטרו בהזדמנויות רבות עם סיפורים כמו "מטרו סלוניקי תפעל 24 שעות ביממה במהלך המהומה לחג המולד.
הטלוויזיה החברתית
PlayStation
חיים נאדל
עלילות בעל
חיים בן יעקב אבולעפיה
כושרות
כושרות, אלות הפריון הכנעניות שמופיעות כסנוניות. מכונות בשם "הסנוניות - בנות הלל". היחידות בין האלים הכנענים שמופיעות כקבוצת אלות.
בשירה האוגריתית באגדת אקהת מסופר כי שופט הצדק דנאל הערירי מתבשר כי ייולד לו בן, והוא חש לביתו, אליו מגיעות גם הכושרות. הוא טובח להן אלוף, מגיש להן לחם ומשקה במשך שבעה ימים, וביום השביעי הן יוצאות מביתו, ואז סופר דנאל ירחים לקראת הולדת בנו.
בנישואי ניכל ואיב עם ירח, הכושרות מגיעות בהקשר לידת הבן של ניכל ואיב - אלת הסהר או המטעים ממוצא שומרי. עוד מופיעה שם השירה:
יש הסוברים כי הביטוי "הסנונית הראשונה" כמבשרת תופעה, קשור לאלות הללו, שכאמור מבשרות על ההריון.
בתנ"ך מופיע המושג "כושרות" זה באופן יחידאי, במה שיש מפרשים כקשור לזיווג. "אֱלֹהִים מוֹשִׁיב יְחִידִים בַּיְתָה, מוֹצִיא אֲסִירִים בַּכּוֹשָׁרוֹת, אַךְ סוֹרְרִים שָׁכְנוּ צְחִיחָה".
אמבידקסטריות
אַמְבִּידֶקְסְטֵרִי (דו-ידי או שווה ידיים) הוא אדם השולט בשתי ידיו במידה שווה, בלי צד דומיננטי.
במצב זה לאדם אין העדפת צד, כלומר אינו "ימני" או "שמאלי" ומסוגל לבצע את אותן הפעולות באיכות זהה ביד ימין ושמאל.