בעבר גם המין עגולשון שחור גחון (Latonia nigriventer), האנדמי לישראל שויך לסוג, אך עתה הוא שייך לסוג יחידי.
מינים.
בסוג זה 6 מינים:
איי צ'ינג
איי צ'ינג (בסינית:艾青, בפין-יין: Aì Qīng, בוייד-ג'יילס: Ai Ch'ing, 27 במרץ 1910 - 5 במאי 1996) היה משורר סיני, אחד מהנציגים המובילים של השירה הסינית המודרנית ("השירה החדשה" - "שינשי"). נודע גם בשמות העט "לינבי" (בסינית: 林壁, בכתיב פִּין-יִין: Línbì), קה-אה (בסינית: 克阿, בפִּין-יִין: Kè'ā) וא-צ'יא (סינית: 莪伽, בפִּין-יִין: Éjiā).
ביוגרפיה.
השנים המוקדמות.
איי צ'ינג נולד תחת השם צ'יאנג האי-צ'נג בכפר פנטיאנצ'אנג (贩田蒋) בנפת ג'ינ-הואה, במחוז המזרחי ג'ג'יאנג, כבנו של בעל אחוזות. בשנים הראשונות לחייו גודל על ידי אומנת ענייה, לה הקדיש בשנת 1933 שיר מפורסם תחת הכותרת "האומנת שלי".
אחרי שנרשם בשנת 1928 לבית הספר לאמנויות הנגז'ואו שיהו, תחת הדרכתו של מנהל בית הספר, לין פנגמיאן, נסע איי צ'ינג לאירופה והתחיל לימודים בפריז.
נשאר בצרפת בשנים 1929–1932 והשתלם בחקר האמנות של רנואר ווינסנט ואן גוך, בפילוסופיה של קאנט והגל. כמו כן עיין
איי צ'ינג בשירת מאיאקובסקי ווולט ויטמן ובמיוחד שאב השפעות מיצירות המשורר הבלגי אמיל ורהארן.
פעילותו אחרי חזרתו מצרפת.
אחרי שחזר לסין, לשאנגחאי, במאי 1932, הצטרף איי צ'ינג לאיגוד אמני השמאל הסינים וביולי אותה שנה נעצר בעילת התנגדות לקואמינטנג. בימי המאסר הוא תרגם שירי והארן לסינית וכתב את ספריו הראשונים -"דאיאנהה - האומנת שלי", "חליל הקנה" (芦笛) ו"פריז" (巴黎). הוא שוחרר לבסוף מן הכלא באוקטובר 1935.
אחרי פריצת מלחמת סין–יפן השנייה בשנת 1937, אחרי שהגיע לווהאן כדי לתמוך במאבק הלאומי, כתב איי צ'ינג את "שלג על הארץ" (雪落在中国的土地上). ב-1938 עבר לגווילין, כדי לעבוד בה כעורך העיתון "גווישי דיילי". בשנת 1940 התמנה לדקאן של הפקולטה לשפה הסינית של אוניברסיטת יוקאיי בצ'ונגצ'ינג.
בשנת 1941 עבר איי-צ'ינג ליאנאן וכעבור שנה הצטרף למפלגה הקומוניסטית הסינית.
חייו בימי השלטון הקומוניסטי.
בימי שלטון מאו.
אחרי כיבוש סין על ידי הכוחות הקומוניסטית בשנת 1949 הזדהה המשורר עם האידאולוגיה של המשטר והעריץ את המנהיג הקומוניסטי מאו דזה-דונג. אפילו כתב שיר לכבוד מאו. הוא התקבל כחבר בוועדים לתרבות, ערך את "המגזין לשירה" והיה עורך שותף של כתב העת "ספרות העם".
עם זאת, בשנת 1957, בימי הטיהורים נגד האקדמאים הידועים בשם "המערכה נגד הימין", למד איי צ'ינג סנגוריה על הסופרת דינג לין וכתב שיר תחת הכותרת "חלום הגנן" שהעביר מסרים בעד קיומו של מגוון דעות יצירתיות. אז הואשם בעצמו ב"ימניות" ו"פורמליזם ריאקציוני" על ידי משורר עמית בשם פנג ג'י. איי צ'ינג גורש מאיגוד הסופרים ובשנת 1958 הוגלה אל חוות בצפון-מזרח סין. ב-1959 הועבר על ידי השלטונות הקומוניסטים לחבל שינג'יאנג שבצפון-מערב. בימי המהפכה התרבותית שוכנה המשפחה במערה תת-קרקעית שנועדה בעבר להיות אתר מליטה של בעלי חיים של החוות. איי צ'ינג אולץ לנקות יום יום את בתי השימוש של הכפר בן 200 הנפשות, שאליו הוגלה. נדרש לבצע עבודה פיזית מכבידה זו למשך 5 שנים, בהיותו בן שישים לחייו. לא פעם זרקו עליו דיו ואבנים. לפי פרטים מפי בנו, איי וייוויי, איי צ'ינג איבד את הראייה באחת מעיניו בגלל החסכים בתזונה. למשך שנים רבות נאסר עליו לפרסם ספריו - "שיר השיבה" (归来的歌) ו"אודה לאור" (光的赞歌).
אחרי הרפורמות במשטר הקומוניסטי.
בשנת 1979, בעקבות הדחת כנופיית הארבעה, הוחזרו לו זכויותיו וספריו הורשו להתפרסם. ב-1979 הוא נבחר לתפקיד סגן יושב ראש איגוד הסופרים הסיניים. ב-1980 התאפשר לו ביקור שני בצרפת ובשנת 1985 העניק נשיא צרפת, פרנסואה מיטראן לו את התואר מפקד מסדר האמנויות והספרות.
חייו הפרטיים.
איי צ'ינג היה נשוי פעמיים ונולדו לו 5 בנים ו-3 בנות. מנישואיו הראשונים לגאו יינג, שהייתה פעילה באיגוד הסופרים, נולדו האמן והאדריכל המפורסם איי וייוויי והאמן איי שואן. מנישואיו השניים נולדו לו שתי בנות.
שם העט.
בשנת 1933, בה עונה ונאסר על ידי אנשי הקואומינטנג ושבה כתב את הספר "נהר דא'אן - האומנת שלי", התחיל לכתוב את שמו צ'יאנג אך עצר לרגע בסימן הראשון "艹" שהזכיר לו את מנהיג הקאומינטנג, צ'יאנג קאי-שק. מתוך סלידה לשאת אותו שם משפחה הוא הוסיף X על הסימן וכך נוצר שמו החדש 艾 - "איי". מכיוון שלשאר שמו "האי צ'נג" משמעות של "בהירות הים", המתקשר למילה "צ'ינג" - 青, כלומר "טורקיז, כחול או ירוק", אימץ בסופו של דבר את השם איי-צ'ינג.
ספרים.
איי צ'ינג כתב כ-20 פואמות ליריות ואפיות, כ-1,000 שירים קצרים, וכן 200 מסות.
מינו בן-גיגי-יגר
בית הוועד
בית הוועד היה בניין בן 3 קומות אשר שימש כמקום מושבה הראשון של עיריית תל אביב.
היסטוריה.
ב-11 באפריל 1909 התכנסו חברי אגודת "אחוזת בית" בחולות שמצפון ליפו, על אדמות כרם ג'יבלי, שקנו במטרה להקים את העיר העברית הראשונה. הקרקע שנקנתה חולקה באופן פשוט לחלקות משני צדי רחוב הרצל, וארבעה רחובות קטנים החוצים אותו. כדי לחלק באופן שוויוני את החלקות בין 66 המשפחות המייסדות, הוחלט לערוך הגרלה. ההגרלה נערכה בחולות, במרכז השטח שנקנה על ידי האגודה, ומיקום התרחשותה של הגרלה זו הפך לאחד המקומות הסמליים ביותר בעיר ואף במדינת ישראל. המקום בו עמדו חברי האגודה היה לימים חלק משדרות רוטשילד שבתל אביב, שהוקמו כחלק מעבודת יישור הדיונות באזור.
בהמשך אותה שנה הוקם בדיוק במקום זה מכון המים הראשון של שכונת אחוזת בית. המכון נבנה בתכנונו של האדריכל יוסף ברסקי ומתחתיו שכן חדר קטן בשם "בית הוועד", אשר שימש כמשרד הדואר הראשון של השכונה. במשך השנים התרחב החדר הקטן הזה לבניין גדול בעל 3 קומות, עד שבמאי 1921, עם התנתקותה של תל אביב מיפו, קיבל הבניין את שמו החדש "עיריית תל אביב" (Tel-Aviv township) והחל לאכלס בו בית משפט עירוני וגם את התחנה העירונית של משטרת תל אביב.
באוקטובר 1925 הקים אבא כהן בצמוד לבית הוועד ומכון המים צריף קטן ופשוט אשר פעל כתחנת כיבוי אש, שהייתה לתחנה הראשונה בארץ ישראל. בשנת 1930 הוקם בצמוד לתחנה זו צריף "האגודה לעזרה מהירה", אשר נודעה בשם מגן דוד אדום. בשנת 1942 נהרס מתחם התחנה ובאפריל 1949 הוקמה עליה האנדרטה למייסדי העיר תל אביב.
יערות קונגו
עדי אלון
עדי אלון (נולד ב-27 בינואר 1995) הוא שחקן וזמר ישראלי.
ביוגרפיה.
אלון נולד וגדל בירושלים. הוא למד בבית הספר היסודי ע"ש גרשון אגרון ולאחר מכן עבר לבית הספר ע"ש זיו ומרקס, שם למד במגמת תיאטרון. בשנת 2008 השתתף בפסטיבל שירי ילדים.
שירת בתיאטרון צה"ל.
בין השנים 2010–2013 גילם את איליי, בנם של גדי (צביקה הדר) וקרן (דפנה דקל) בשתי העונות של הסדרה "בלו נטלי". בשנת 2011 שיחק תפקיד קטן בסדרה "החולמים".
משנת 2013 הוא גילם את דמותו של מני אסייג בסדרה הקומית "שנות ה-80", בזכיינית ערוץ 13, "רשת" עד לסיומה ב-20 באוגוסט 2020, בו שודר הפרק האחרון של הסדרה.
בשנת 2016 גילם את דמותו של דייוויד בסדרת הנעורים "כוכב הצפון". באותה שנה החל לגלם את דמותו של עידו בסדרת הנעורים "נעלמים" בערוץ ניקלודיאון ללקוחות HOT, וכן החל לגלם את דמותו של זוהר בקומדיית הפשע "מטומטמת", המשודרת בהוט 3.
בשנת 2017 הופיע בעונה הראשונה של הסדרה "כיפת ברזל" בתפקיד שימי. בקיץ אותה שנה הוציא אלון סינגל בשם "מתחיל הקיץ", בשיתוף עם דניאל אסייג.
בשנת 2018 שיחק בסדרה "מלכות" ששודרה בהוט. באותה שנה שיחק במיני סדרה "מעורבבים".
בשנת 2019 שיחק ושר במחזמר "זה אני".
בשנת 2020 גילם את גורי, לוחם באצ"ל, בסדרת הנוער "פלמ"ח".
בשנת 2021 משתתף במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי, בתפקיד שמעון שבתי.
החל משנת 2022 חזר לגלם את דמותו של מני אסייג בסדרה הקומית "שנות ה-90". באותה שנה שיחק במחזמר "הלהקה", המבוסס על סרטו של אבי נשר, ובנוסף שיחק בסדרת הטלוויזיה "מיוחדת" של כאן חינוכית את זוהר.
הוא בזוגיות עם הרקדנית שחר אברהם.
החטא ועונשו (פירושונים)
החטא ועונשו (סרט בריטי, 2002)
החטא ועונשו (באנגלית: Crime and Punishment) הוא עיבוד טלוויזיוני בריטי משנת 2002 לרומן "החטא ועונשו" מאת פיודור דוסטויבסקי. את התסריט כתב טוני מרצ'נט, ביים ג'וליאן ג'ארולד וכיכב בסרט ג'ון סים.
בוני
טניס באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
אולימפיאדת 1920 נערכה באנטוורפן, בלגיה. תחרויות הטניס נערכו בין ה-16 באוגוסט ל-24 באוגוסט במגרשי מועדון הטניס וההוקי של העיירה קוניך ליד אנטוורפן.
נערכו תחרויות הגברים, הנשים, זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבות (סך הכל 5 מדליות זהב).
סוזן לנגלן מצרפת זכתה בשתי מדליות זהב. מקס דקוז'י, שזכה במדליה כבר באולימפיאדת 1900 זכה בשתי מדליות נוספות.
משתתפי התחרות.
בתחרות השתתפו 75 טניסאים (52 גברים ו-23 נשים) מ-14 מדינות:
תוצאות התחרויות.
תחרות הגברים.
בתחרות השתתפו 41 טניסאים מ-14 מדינות.
במשחק על המקום השלישי צ'ארלס וינסלו () ניצח את אוסוואלד טרנבול וזכה במדליית ארד.
תחרות הנשים.
בתחרות השתתפו 18 טניסאיות מ-7 מדינות.
במשחק על המקום השלישי קטלין מקיין () ניצחה את זיגריד פיק () בשתי מערוכת וזכתה במדליית ארד.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 44 טניסאים מ-11 מדינות. במשחק הגמר אוסוואלד טרנבול ומקס ווסנם () ניצחו את איצ'ייה קומגאה וסאיצ'ירו קאשיו () ב-4 מערכות. במשחק על מדליית ארד מקס דקוז'י ופייר אלברן () נפגשו עם פרנסואה בלנשי וז'ק בריניון () וזכו ב-4 מערכות.
תחרות זוגות נשים.