בדומה לנהוג בישראל, הנשיא ממנה לתפקיד ראש הממשלה את האדם שהוצע לכך על ידי מרבית חברי ה"לוק סבהה". רוב זה ניתן להשיג הן על ידי מפלגה שזכתה ברוב מוחלט והן על ידי צירוף של סיעות בפרלמנט ההודי. לאחר מכן, מתייעץ הנשיא עם ראש הממשלה ובסוף התהליך ממנה שרים הכפופים לראש הממשלה. בפועל, אין לנשיא שום שיקול דעת את מי למנות לראש הממשלה, חוץ מאשר במצבים בהם שום מפלגה או צירוף מפלגות אינם מהווים רוב מוחלט בלוק סבהה. מרגע מינוי ראש הממשלה, אין לנשיא כל שיקול דעת בנוגע לכל עניין אחר, לרבות מינוי שרים. החלטות הממשל המרכזי נחשבות "החלטות שנתקבלו על ידי הנשיא".
נשיא הודו מתגורר במבנה שנודע באופן מסורתי כרשטרפטי בהוון שממוקם בניו דלהי, לצד כמה מבני ממשל נוספים. משכורתו החודשית היא 150,000₹.
נשיאת הודו ה-15 והנוכחית היא דרופדי מורמו, שנבחרה ב-17 ביולי 2022 והושבעה ב-25 ביולי 2022. נשיא הודו הראשון היה ראג'נדרה פראסאד, שנבחר לתפקיד ב-26 בינואר 1950.
רשימת נשיאים.
רשימה זו ממוספרת על פי הנשיאים הנבחרים בבחירות לנשיאות הודו. הכהונות של ורהגירי ונקטה גירי, מוחמד הייאטולה, וב"ד ג'אטי, שתיפקדו כנשיאים בפועל , אינם ממוספרות. נשיא הודו אינו מייצג שום מפלגה פוליטית. הצבעים המשמשים בטבלה מציינים את הפרטים הבאים:
נשיא הרפובליקה של הודו
אביבה ברק
אביבה ברק (נולדה ב-27 במרץ 1936) היא מתרגמת ישראלית מצרפתית.
ביוגרפיה.
נולדה בתל אביב לרחל ולדוד הוּמי. למדה בתיכון חדש. למדה באוניברסיטה העברית תואר ראשון בספרות אנגלית ובספרות צרפתית ולאחר מכן באוניברסיטת תל אביב תואר שני בספרות צרפתית.
לאחר שעבדה שנים מספר בהוראה בבתי ספר תיכוניים הצטרפה ליחידה להוראת שפות זרות באוניברסיטת תל אביב. הקימה גם את המגמה ללימודי תרגום במסגרת החוג לשפה וספרות צרפתית. בין תלמידיה ארזה טיר-אפלרויט, עדינה קפלן, מיכל אסייג ומיכל סאבו.
תרגמה עשרות ספרים, בהם ספרי הגות, רומנים, קובצי סיפורים קצרים, ומסות.
הפסל של פרנץ קפקא
החזית לשחרור בעלי חיים
פלאיינג פיש קואוב
פליינג פיש קואוב (באנגלית: Flying Fish Cove - מילולית "מפרץ הדג המעופף") היא העיירה הראשית, המהווה את עיר הבירה של  אי חג המולד.
העיירה נקראת על שם ספינת הסקר הבריטית "הדג המעופף" (Flying-Fish) ואולם במרבית המפות ובקרב תושבי האי נקראת בשם "היישוב" (“The Settlement”). העיירה הוקמה בשנת 1888 והייתה היישוב הראשון שהוקם באי.
האוכלוסייה הכוללת באי מונה כ- 2,000 נפשות, וכשליש מתוכה מתגוררת בעיירה.
העיירה ממוקמת בקצה הצפון מזרחי של האי, ובה נמל קטן המשמש תיירים עם יאכטות. הבאים בעיקר לצלול לחופי האי.
העולם האנגלו-סקסי
צ'נופסידיים
צ'נופסידיים (שם מדעי: Chaenopsidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים וקרובי משפחה של הקרנוניים. דגים אלה חיים בעיקר באזורים הטרופיים, בין אמריקה הצפונית לאמריקה הדרומית. הם נצפו גם במימי יפן, טאיוואן וקוריאה. במשפחה זו 14 סוגים ו-90 מינים.
אלו דגים קטנים יחסית באורך 1.3-30 ס"מ. לחלקם גופים דחוסים ואחרים מוארכים ודמויי צלופחים. הם בעלי לסתות חזקות, סנפירי חזה גדולים ולעיתים גם מקושטים. יש להם 17-28 קוצים על סנפירי הגב הגדול ועוד כמה על סנפירי השת.
מינים אלה חיים במים רדודים, לעיתים בשוניות. חלק מהמינים מספיק קטנים כדי לחיות בחורים נטושים של תולעים ואף בקונכיות ריקות, שם הם גם מקננים. הם ניזונים בעיקר מטרף סרטנים אותם הם תופסים בלסתותיהם הגדולות. הם גם טריטוריאליים מאוד.
מבצע מלט
מבצע מלט הוא מבצע שניהל "המוסד" משנת 1969 עד שנת 1972 להעלאת יהודים מסוריה לישראל.
רקע.
יהדות סוריה נרדפה על ידי השלטונות וזכתה ליחס עוין במיוחד מהפלסטינים שהגיעו לסוריה. לאחר מלחמת ששת הימים הייתה התעוררות ציונית בקרב יהדות סוריה שהתרכזה ברובה בחלב ובדמשק. צעירים וצעירות יהודים החלו בבריחה עצמאית לביירות בתקווה לעלות משם לישראל. קבוצה ראשונה של נערים עברה בתנאי סיכון דרך גבול הצפון, וזכתה לקבלת פנים של שר הביטחון משה דיין ואלוף פיקוד הצפון מוטה גור בבסיס בצת. עקב הסיכון הציע פעיל המוסד יצחק שושן, שכינויו אבו סחיק, להביאם בדרך הים.
הביצוע.
איש כמורה שהיה עובר בין ישראל וארצות ערב המליץ על מכר לבנוני שהיה ימאי חובב, בעזרתו הובאה דרך הים קבוצה ראשונה של נערים ונערות. את המבצע המשיך אחר כך יצחק שושן, שהרקע הקודם שלו כמסתערב בלבנון עמד לו להכיר היטב את התנאים, ולהביא לישראל, דרך הים, עוד ועוד קבוצות של נערים ונערות.
במבצע מלט העלה "המוסד" במהלך השנים 1969 ועד 1972 כארבע מאות יהודים שנמלטו מסוריה. היהודים, בעיקר נערים ונערות מהערים חלב ודמשק. היו חוצים את הגבול הסורי-הלבנוני ומגיעים ביוזמתם לביירות. בכל פעם שהתארגנה קבוצה של מספר יהודים נוצר קשר עם המוסד בנקודת ממסר באירופה. חיל הים היה מוציא כוח ימי שכלל ספינת דבור למפגש וספינות טילים לאבטחה מול חוף ביירות.
הנמלטים היו מתאספים בבית הכנסת מגן אברהם בביירות ומשם יוצאים לחוף. בחוף היה מקבל אותם איש קשר בעל ספינת מרוץ שהיה יוצא עימם אל הים הפתוח לפנות ערב. לאחר השקיעה היה הדבור מגיע בסמוך לחוף, מאתר את הסירה, מעלה את היהודים ועושה את דרכו בחזרה לנמל חיפה.
על המבצע בראשיתו פיקד אליעזר צפריר מטעם המוסד. על הכוח של חיל הים פיקדו קצינים בכירים החל בכך סא"ל גדעון רז שבתפקידו כמפקד שייטת הצוללות בהמתנה לחידוש הפעיל את הדבורים הראשונים. השם "מבצע מלט" נרשם רק לשלוש הגיחות הראשונות.
ההפלגות בוצעו במידור גבוה. נוהל הקרב הרגיל לא בוצע. לא יצאו פקודות כתובות גם לא נערך תחקיר ומפקד המבצע לא הוציא דו"חות מסכמים.
מקרים ותגובות.
באחת הפעמים עקב אי הבנה נוצר פיגור ביציאת הכח הימי למפגש. למשימה הוזנקו ספינות סער שמהירותן כפולה משל הדבור. ראש המוסד, צבי זמיר, באישורה של ראש הממשלה גולדה מאיר, יצא עם הכח הימי לאסוף את העולים.
המפגש עם סירת המילוט התקיים באיחור קטן. הנמלטים הועלו לספינת הטילים אך התקבצו כמפוחדים. כשיצאו לים נאמר להם שיגיעו לקפריסין. זמיר מתאר שדיבורים בעברית ובערבית לא עזרו. עד שהבריק לו רעיון ואמר . המשפט המסורתי שיכנע והרגיע שספינת הטילים היא ישראלית. סיפר על כך לראש הממשלה שהתרגשה גם היא.
יציאת ספינות חיל הים לאיסוף המעפילים נעשתה בצורה דיסקרטית ביותר. מפקדי פלגות משייטת ספינות הטילים יצאו עם ספינות בודדות מבלי לפרט את מטרת ההפלגה. למעשה לא התקיים נוהל קרב וגם כשחזרו לא מסרו דו"ח מסכם ולא נערך תחקיר. בכל מפגש הגיעו כעשרה מעפילים.
בשנת 1971 יצא סא"ל צבי גבעתי עם ספינת טילים למפגש מול חוף מערב בירות והביא משפחה יהודים מסוריה.
בהפלגה עליה פיקד מיכה לצרוס בהיות הדבור מול חוף בירות בשלב ההזדהות עם הסירה. פלט מקלע 0.5 צרור נותבים מעל לראשו. האירוע עבר ללא תגובה לבנונית הסירה התקרבה והנמלטים העפילו את הדבור. אך מאז סובל לצרוס מדרגת חרשות.
בהפלגה אחרת של מיכה לצרוס הייתה ידיעה מוקדמת שבין הנמלטים נמצאת אמו של נגד המשרת בחיל הים. הנגד שלא ידע על כך דבר הובא לנמל חיפה ונפגש עם אימו על הרציף. ההתרגשות הייתה רבה.
בשנת 1972 יצא מפקד חיל הים בנימין תלם למפגש מילוט על ספינת טילים. המבצע בפיקוד אלי רהב. המפגש התקיים וההזדהות עברה בהצלחה. אחת הנמלטות הייתה כבדה במיוחד ולא הצליחה להעפיל אל סיפון הסטי"ל. רס"ן גבי נוה ראש הלשכה ירד לסירה והרים דחף את המעפילה עד שעלתה לסיפון.
בצוותי כלי השיט הייתה מודעות לסבל שעברו הנמלטים בסוריה ובדרך. החוויה של קבלת הנמלטים לכלי השיט לראותם בשלב השחרור מכל תלאותיהם הייתה מרגשת ביותר לאנשי חיל הים.
סגירת הנתיב הימי.
בעקבות פתיחת מלחמת האזרחים בלבנון השתלט הפת"ח על חלק מהחוף הלבנוני והמבצע נגדע. לאחר שהתאספו כמאה יהודים שהתארחו אצל הקהילה היהודית בביירות, השיג "המוסד" הסכמה של ממשלת לבנון להטיס את היהודים מסוריה לצרפת.
המשך מילוט.
בשנים 1972–2001 ניהלה מורה יהודיה מקנדה ג'ודי פלד-קר מערך הברחה למילוט משפחות יהודים מסוריה דרך הגבול הטורקי. הפעילות נעשתה במשך שנים תוך מידור מקסימלי. בשנת 2012 זכתה לאות הוקרה מנשיא המדינה שמעון פרס.
משפחות יהודיות מסוריה חיפשו ומצאו דרכים להימלט. בדרך כלל בגנבת הגבול לטורקיה ומשם בסיוע הסוכנות לישראל
סיכניים
סִכָּנִיִּים או דגי ארנב (שם מדעי: "Siganidae") היא משפחת דגים מסדרת הדקראים בתוכה סוג יחיד - סיכן (Siganus) ובו 29 מינים. דגים אלה קיבלו את שמם השני עקב דמיונם לארנבים, בעיקר בעיניהם הקטנות וכן בשפתיים המשורבבות. ואולם לא כל המינים מזכירים במראם ארנבים. הם חיים בעיקר בשוניות אלמוגים טרופיים. תפוצתם העיקרית היא באזור האינדו-פסיפי אך כמה מינים עברו לים התיכון באמצעות הגירה לספסית. הסיכן ההודי והסיכן המשויש הם כמה מהפולשים האגרסיבית ביותר בים התיכון והפכו לדומיננטיים שבין דגי הסלע. הם ניזונים מאצות ובשל כך פוגעים בבית הגידול הטבעי ובמגוון המינים במקומי.
דגים אלה בעלי ראש גדול עם שפתיים קטנות משורבבות ולחלקם פס שחור לאור העיניים (למינים אלה קוראים באנגלית "foxfaces" - "פני שועל"). אורכם הממוצע 25–35 ס"מ והם בעלי סנפיר גב ארוך הנגמר בציצות קוצים גדולים לקראת הזנב וכן בסנפיר שת גדולים וקוצניים, אשר מכילים ארס. עם זאת הארס לא קטלני לבני אדם.
מינים אלו בעיקרם הם צמחוניים וניזונים מאצות בין האלמוגים. אך חלקם ניזונים גם ממדוזות, מסרקניות ואף מסרטנים קטנים. הסיכניים הם דגי נוי מבוקשים ולפעמים גם דגי מאכל.
בחופי ישראל.