ספטמבר.
בספטמבר, נמצא הקרדינל הפיליפיני לואיס אנטוניו טגל חיובי לנגיף הקורונה לאחר שהגיע לפיליפינים מהוותיקן.
אוקטובר.
באוקטובר, נדבקו 4 אנשי המשמר השווייצרי, בנוסף לשלושה מקרים אחרים בוותיקן. בהמשך החודש, 7 שומרים שווייצרים נוספים נמצאו חיוביים לנגיף.
צעדי מנע.
הטלת הסגר של איטליה השתקפה גם בקריית הוותיקן. האטרקציות התיירותיות נסגרו. כדי להימנע מהתכנסויות פומביות והעברת הנגיף, האפיפיור פרנציסקוס ביטל את הופעותיו הקבועות בציבור והעביר אותן באינטרנט.
באפריל אמר האפיפיור פרנציסקוס למראיין כי תושבי קאסה סנטה מרתה עובדים מחדריהם וכעת מוגשות ארוחות בשתי משמרות כדי לאפשר התרחקות חברתית.
יורם לב-רן
יורם לב-רן הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שפיקד על אגד ארטילרי במילואים ושימש כסגן ראש רשות חירום לאומית.
שירותו הצבאי.
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים, השלים קורס קצינים ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון כמפקד סוללה. בהמשך שימש כמפקד גדוד 405 וכמפקד אגד ארטילרי במילואים. לאחר מכן עבר לשירות בפיקוד העורף ושימש כמפקד מחוז ירושלים של פיקוד העורף דאז. בשנים 2010–2013 שימש כמפקד בה"ד 16 (בית הספר הלאומי לחילוץ והצלה של פיקוד העורף אשר זכה לתואר לאומי כחלק מתפקידו בהכשרת חיילי וקציני פקע"ר).
במהלך שירותו, לב-רן הוביל תרגילי התגוננות לעורף האזרחי וכן פיקד על מאמצי חילוץ והצלה נרחבים בהם פיקוד על חילוץ נפגעים כתוצאה מפיצוץ גז בנתניה, קריסת מבנה כתוצאה מרע"ד ועוד.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש לב-רן כסגן ראש רשות חירום לאומית. הוביל בנייה והובלה של פרויקטים לאומיים של משרדים ממשלתיים כדוגמת משרד הבריאות וכיום משמש כמכשיר גופים אזרחיים רבים בתחומים הנוגעים להגנה על העורף האזרחי בארץ ובחו"ל.
בשנת 2020 הצטרף לתנועת "הביטחוניסטים", שקוראת לסיפוח יהודה ושומרון. והניו מתפקד במגה שגריר המוביל קבוצות להשרשת ערכים חברתיים, ביטחוניים וחינוכיים.
סופלי
סוּפְּלִי (Supplì) (איטלקיזציה של המילה הצרפתית "surprise", שפירושה בעברית "הפתעות") הוא חטיף איטלקי מטוגן, האופייני למטבח הרומי, המצופה בפירורי לחם וממולא בכדור אורז (בדרך כלל ריזוטו) עם רוטב עגבניות וחתיכת מוצרלה.
במקור, הם היו ממולאים באיברי פנים של עוף, בשר טחון או פרובאטורה (סוג של גבינה מאזור מחוז לאציו).
הסופלי קשור קשר הדוק לארנצ'יני ולקרוקט הסיציליאניים. כמו כן, ניתן להכין סופלי גם ללא רוטב עגבניות.
הם נאכלים בדרך כלל בידיים כאשר אחד נשבר לשני חלקים, והמוצרלה המותכת נמתחת בדומה לחוט המחבר מכשיר טלפון. זה הוביל לכך שמנות אלה ידועות בשם "סופלי בסגנון טלפון" (supplì al telefono).
הסופלי מוגש בדרך כלל בפיצריות ברחבי איטליה כאנטיפסטו.
דיר אבו סלאמה
מנשם ידני
מנשם ידני (באנגלית: Bag valve mask ובקיצור BVM, מוכר גם בשם אַמְבּוּ או מפוח הנשמה) הוא מכשיר ידני המבצע הנשמה מלאכותית כחלק מטיפול רפואי. מכשיר זה מכניס ומוציא אוויר לריאות מטופל, אשר אינו מסוגל לנשום בכוחות עצמו (דום נשימה), או שמידת יכולתו לנשום לא מספקת די חמצן על מנת להזין את הגוף, מצב הקרוי אי-ספיקה נשימתית.
מנשם ידני הוא חלק מערכת החייאה בסיסית לצוותי רפואת חירום (כמו לצוות אמבולנס) או כחלק מעגלת החייאה המוצבת במקומות שונים (למשל בחדר מיון לאספקת חמצן במקרה של אי-ספיקה נשימתית עד לחיבור החולה למכונת הנשמה ביחידה לטיפול נמרץ).
היסטוריה.
את מפוח ההנשמה בצורתו המודרנית המורכבת משק וממסכה, המציא ב-1953 המהנדס הגרמני הולגר הס ושותפו המרדים הדני הנינג רובן כחלק מעבודתם על משאבת יניקה. חברתו של הס, שינתה את שמה לאחר מכן לאמבו (Artificial Manual Breathing Unit), שמייצרת את המכשיר עד היום החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20. המכשיר שמייצרת החברה הוא רב פעמי ומכיל מסנן אוויר, המאפשר שימוש חוזר לאחר ניקוי וחיטוי. קיימים דגמים נוספים של המנשם לשימוש חד פעמי, כגון אלו הנמצאים בערכות החייאה במקומות ציבוריים.
ציוד.
ערכת הנשמה ידנית בסיסית מורכבת ממפוח הנשמה, שסתום T, מסנן ויראלי, שקית העשרה ומסיכה לפנים (ישנם גדלים שונים של מסיכות, להתאמה מלאה לילדים ומבוגרים), וקיימת אפשרות לחיבור המפוח לבלון חמצן להחדרת 100% חמצן.
אופן הפעולה.
לפני השימוש במפוח הידני, יש להחדיר מנתב אוויר בהתאם לגודל החולה. ניתן להנשים את החולה באמצעות אוויר החדר בלבד, אך ניתן להגדיל משמעותית את רמת החמצן האמצעות חיבור המנשם לבלון חמצן. אחרי החדרת מנתב האוויר המטפל מצמיד ומהדק את המסיכה לפניו של החולה, כך שתעטוף את אזור האף והפה באופן הרמטי, וסוחט את המפוח עד תחילת התרוממות בית החזה של המטופל, בפעולה זו מוחדר אוויר בלחץ חיובי למערכת הנשימה.
הסבת מפוח הנשמה ידני למערכת הנשמה אוטומטית.
במהלך מגפת הקורונה עקב המחסור העולמי במכונות הנשמה, נעשו ניסיונות להמרת מפוחים ידניים, באמצעות מעטפת אוטומטית למכונות הנשמה אוטומטיות.
ניל ברנן
ניל ברנן (באנגלית: Neal Brennan; נולד ב-19 באוקטובר 1973) הוא קומיקאי, תסריטאי ובמאי אמריקאי.
הוא ידוע כמי שיצר וכתב יחד עם דייב שאפל את הסדרה "המופע של שאפל" עבור הערוץ קומדי סנטרל. בסוף העונה השנייה היא דורגה כתוכנית הפופולרית ביותר בערוץ. עלתה לראשונה בינואר 2003 ונמשכה עד 2006.
ביוגרפיה.
ברנן התגורר עד גיל שש בווילנובה, פנסילבניה והתגורר בשנים 1978 עד 1986 בווילמט, אילינוי. הוא נולד למשפחה אירית קתולית והוא הצעיר מבין 10 ילדים. לדברי ברנן, הצד של אביו של המשפחה היה מצחיק, כמו גם חמשת אחיו הגדולים. ברנן אמר שהוא הבין שהוא מצחיק ואוהב קומדיה כבר בגיל 8, וכבר מאז הוא ביצע חומר מתוכנן עבור חבריו לכיתה בסגנון שחיקק את הקומיקס ריצ'רד לואיס, ג'רי סיינפלד ודוד ברנר. הוא גם צפה בכמות גדולה של קומדיה בטלוויזיה במהלך שנות לימודיו בתיכון, ולעיתים קרובות נשאר עד מאוחר כדי לצפות בתוכניות 'לייט נייט' עם דייוויד לטרמן וארסיניו הול.
אחיו הגדול של ברנן קווין הפך לקומיקאי וסופר שהתחיל לעשות קומדיה סטנד-אפ בזמן שניל עדיין היה בתיכון. ניל השתתף בהופעותיו של קווין באימפרוב שבניו יורק בסופי שבוע, שם היה פוגש קומיקאים כמו ריי רומנו, דייב אטל, מייק רויס ​​ודייוויד ג'וסקוב. ברנן אמר בריאיון לערוץ הקולנוע העצמאי (IFC) כי לאחר שצפה באחיו עושה סטנד-אפ, הוא הבין שאפשר להתפרנס בקומדיה.
ברנן עבר לניו יורק ללמוד בבית ספר לקולנוע בניו יורק, אך הוא נשר לאחר שנה. הוא החל כשוער במועדון הקומדיה של בוסטון בגריניץ 'וילג', שם פגש את דייב שאפל, שהופיע בקביעות. השניים התיידדו, וברנן לעיתים קרובות הציע בדיחות לצ'אפל. ברנן היה שותף בדירה עם הקומיקאי ג'יי מוהר כשהוא מתגורר בניו יורק.
לאחר שישה חודשים שעבד כשוער במועדון הקומדיה של בוסטון, בשנת 1992, ברנן ביצע לראשונה סטנדאפ בגיל 18. בהמשך הוא סיפר: "לא צחקתי"; הוא לא ביצע שוב סטנד-אפ עד 1997. ברנן כתב גם למגזין The Source בשנת 1992.
ברנן הוא אתאיסט.
מפוח הנשמה
ישראל גיל
ישראל גיל (נולד באוקטובר 1929) היה היועץ המשפטי של ההסתדרות בחיפה, יקיר חיפה בשנת 2010.
ראשית חייו.
יליד השכונה החרדית "בית ישראל הישנה" בירושלים (אוקטובר 1929) לאביו חבר הכנסת יעקב גיל (ליפשיץ) ולאמו ציפורה גיל. דור חמישי בארץ למשפחה חרדית משושלת חסידות קרלין.
שירת ב"הגנה" ועם קום המדינה שירת שירות חובה בצה"ל. בעל דרגת סרן.
בין ספטמבר 1948 למאי 1949 היה חבר במשלחת הראשונה של קציני צה"ל לצ'כיה וצרפת ששלחה ארצה משלוחים גדולים של נשק כבד וקל, וכן מתנדבים, מהלך שהיה בין הגורמים להטיית מלחמת השחרור לטובת צה"ל.
בסוף תקופה זו שימש כמפקד מחנה מח"ל "נחשון" במרסיי, וסייע בהעלאת עולים חדשים ומתנדבים באניות מנמלי דרום צרפת לישראל.
השכלה ולימודים.
בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת ירושלים (1953).
התמחה בדיני עבודה, ביטוח לאומי, פנסיות וגמלאות וחיבר ספר עב כרס "דיני פנסיות וגמלאות" שיצא ב-7 מהדורות מעודכנות.
שימש כ-20 שנים מרצה בטכניון על "דיני עבודה". 26 שנים שידר ברדיו "קול ישראל" שידורים קבועים בנושאי חוקי עבודה ופנסיות.
ייעוץ משפטי.
בשנת 1955 נבחר על ידי מנהיג מועצת פועלי חיפה יוסף אלמוגי לתפקיד היועץ המשפטי של ההסתדרות בחיפה שמנתה אז כ-200,000 חברים. בתפקיד זה ייצג את כל האיגודים המקצועיים ומאות ועדי עובדים במחוז חיפה. כן העניק ייעוץ והגנה משפטיים לאלפי עובדים, ללא תשלום מצידם, במאבקם נגד מעסיקיהם, הביטוח הלאומי וקרנות הפנסיה, וסייע לנפגעי תאונות עבודה, לאלמנות ויתומים, ולפועלים שמפעליהם התמוטטו או פשטו את הרגל.
מאז 1977 הוא בעל משרד לעריכת דין מומחה בדיני עבודה המייצג עשרות מעלים וארגונים ארציים ומקומיים.
התנדבות.
שנים רבות ביצע מטלות בהתנדבות. ביניהן:
חיים אישיים.
נשוי ליהודית אב לשתי בנות מירב ועינת וסב לשישה נכדים.
פרסים והוקרה.
בשנת 2009 קיבל מ"קהילת אומני ישראל" את פרס היצירה "כוכב העיר 2009".
בשנת 2010 קיבל את אות "יקיר חיפה". מנימוקי הוועדה: עו"ד ישראל גיל הוא פּוֹרֵץ דֶּרֶךְ בְּמִשְׁפַּט הָעֲבוֹדָה, לוֹחֵם לַעֲשִׂייַּת צֶדֶק לְנִזְקָקִים. הפרס מוענק על תרומתו למיסוד חוקת העבודה של עובדי המדינה כאחד "האבות המייסדים" של משפט העבודה בישראל.
על יוזמות החקיקה שקידם לרווחת העובדים, הרצאותיו במשך עשרות שנים בדיני עבודה וחיבור הספר "דיני פנסיות וגמלאות" המהווה ה"אורים והתומים" ביחסי עובד מעביד.
יעקב בנאור-קלטר