בשנת 1997 השתתפה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "פלורנטין" של איתן פוקס ו"מרחב ירקון" של חיים בוזגלו, ושיחקה ב"גרגר על הריס", סרט קצר בהפקתו של חגי לוי, לצד אלון אבוטבול. באותה שנה השתתפה בשני סרטים, האחד בתפקיד אורח בסרט "בן-גוריון", לצד אסי דיין ורונית אלקבץ, והשני, תפקיד יותר משמעותי בסרטו של מנשה נוי "פתיחה 1812", בו שיחקה לצד קרן מור. ב-1998 השתתפה כאורחת בסדרות הטלוויזיה "זבנג", "20 פלוס", "דו"ח איבגי סוויסה" ו"הפוך", ובתפקיד משנה בסדרה של חיים בוזגלו "זינזאנה".
בשנת 2000 שיחקה טינקרבל בסרטו של גור בנטביץ' "משהו טוטאלי" לצד מאור כהן, וכן בסרטו של יוסף סידר "ההסדר". בטקס פרס אופיר הייתה מועמדת על משחקה בשני הסרטים, וזכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר, על משחקה ב"ההסדר" שזכה בפרס הסרט הטוב ביותר לאותה השנה. בשנת 2001 שיחקה, לצד רבקה מיכאלי ואסי דיין, בסרט הדרמה "זמזום" ובסרטו של צחי גראד "ג'ירפות", שעל תפקידה בו הייתה מועמדת לפרס אופיר נוסף. בשנת 2002 שיחקה לצד גיא זוארץ בסדרת הדרמה "בקצב הקצב" ובהפקה אמריקאית-צרפתית-ישראלית בשם "דירה 5C", בבימויו של רפאל נג'ארי. ב-2003 שיחקה בסדרת הילדים "הילדים מגבעת נפוליאון" וב-2004 שיחקה לצד גילה אלמגור בסרטו של אסי דיין "הבשורה על פי אלוהים", ושיחקה לצד דיין בסרט "בקרוב יקרה לך משהו טוב", שגם במסגרתו הייתה מועמדת לפרס אופיר נוסף. ב-2005 הייתה אמורה להשתתף בסרטו של עמוס גיתאי "אזור חופשי", אך בשל סיבות שונות החליטה לוותר על התפקיד וכמחליפתה המליצה על חנה לסלאו. באותה השנה שיחקה בסדרת הטלוויזיה "בסימן ונוס", לצד יהודה לוי וגורי אלפי.
ב-2009 השתתפה בסרט "עיניים פקוחות" לצד זוהר שטראוס ורן דנקר, אותו סרט זכה בפרס פסטיבל הסרטים הבינלאומי בגנט, בלגיה. ב-2015 הפיקה לצד איל שיראי את הסרט הקצר "אנטילופות", שהיה מועמד לפרס אופיר לסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר.
בנוסף השתתפה בפרויקט ציורי הרחובות של תל אביב, הציגה עבודותיה על שערי העיתון "עכבר העיר", באתר "נענע", ובחוברות הקומיקס שיצר דודו גבע "ספרות זולה" ו"ספרות זולה 6" והציגה במספר תערוכות, הן עצמאיות והן קבוצתיות, במסגרת לימודיה בבית הספר לאמנויות "בית ברל".
נכון ל-2015 שותפה לניהול פסטיבל הסרטים בערבה, ציירת, מנחה סדנאות משחק לנוער, מעבירה סדנאות השראה בני חמישה ימים לסטודנטים ויוצרים ועוסקת בגינון מקצועי.
ב-2019 שיחקה בסרטו של גור בנטביץ' "קצפת ודובדבנים".
חיים אישיים.
היא נשואה למפיק אייל שיראי ואם לשלושה. מתגוררת בצוקים.
הרוזן דאקולה
הרוזן דאקולה (אנגלית: Count Duckula) היא סדרת אנימציה בריטית בת 65 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1988 ל-1993. הסדרה שודרה במקור בערוץ ITV בבריטניה ובישראל היא שודרה בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים. היא מאותה יוצרים של הסדרה הפופולרית דיינג'רמאוס. רוזן דאקולה הופיע לראשונה בתור אחד נבלים בסדרה "דיינג'רמאוס", לאחר מכן המפיקים החליטו להחזיר את דמותו ולעשות סדרה משלו שגם הפכה להצלחה. הסדרה היא פרודיה על הרוזן דרקולה וסרטי אימה.
הסדרה מספרת את עלילותיו של דמות בדיונית בשם הרוזן דאקולה שהוא ערפד ברווז צמחוני שמתגורר בטרנסלווניה ביחד עם איגור המשרת הקפדן ונני מטפלת עוזרת הבית הטיפשה של דאקולה.
אפקט כדור השלג
אפקט כדור השלג הוא ביטוי שמתאר תהליך המתחיל בהיקף קטן והמתרחב במהירות לממדי ענק.
מקור הביטוי הוא בתופעת טבע שמתרחשת לכאורה כאשר כדור שלג קטן ניתק ממקומו ובהשפעת כוח המשיכה של כדור הארץ מתחיל להתגלגל במדרון. במהלך התגלגלותו, גוש השלג סופח כמויות נוספות של שלג מנתיבו וגדל במהירות רבה.
במדעי החברה משתמשים במטפורת כדור השלג כדי לציין שיטה מתודולוגית של ראיונות עומק. חוקרים העוברים ממרואיין אחד למשנהו, בצורה של "חבר מביא חבר", ובכך משתמשים ברשתות החברתיות של המרואיינים, מציינים במחקר כי השתמשו בשיטת "כדור השלג".
בטבע.
כדורי שלג מופיעים באופן בטבעי לעיתים רחוקות. במציאות, קיימת תופעה דומה בשם "גליל שלג" בה שלג מתגלגל במדרון יוצר מין גלילים מוצקים. לרוב הגלילים קטנים למדי (גדול של כדור טניס), אך קיימים דיווחים לגלילים גדולים בהרבה. היווצרות הגלילים דורשת תנאי רוח, תווי שטח וטמפרטורה מיוחדים.
הסרת שיער בלייזר
הסרת שיער בלייזר הוא הליך קוסמטי, בו רופא או מטפל בהשגחת רופא מפעיל מכשיר לייזר ייעודי להסרת שיער מהמטופל. שיטה זו מסוגלת להוריד כמויות גדולות של שיער משטחים גדולים בגוף (כגון גב או חזה).
מאחר שקרן האור נספגת באופן בררני בפיגמנט החום, השיטה מתאימה לשיער כהה ולא לבעלי שיער ג'ינג'י, בלונדיני או לשיער שיבה וכמו כן אינה מתאימה לבעלי עור כהה, העלול לספוג את הקרניים ולסבול מכוויות. ככל שהשערה כהה יותר, והעור בהיר יותר, כך השיטה יעילה יותר ובטוחה יותר.
היסטוריה.
מכשיר הלייזר הראשון שנועד להרוס את זקיקי השיער הומצא על ידי תיאודור הרולד "טד" מיימן, פיזיקאי יהודי אמריקאי ב־7 ביולי 1960. לייזר זה מסוג אודם (RUBY) היה איטי ולא יעיל; הוא הצליח למזער את צמיחת השיער אך גם הביא לנזק קשה וכוויות בעור. לייזר זה היה יכול להרוס רק כמה זקיקי שיער בכל פעם, מה שהפך את הסרת השיער לתהליך מייגע מאוד.
לייזר מסוג אלכסנדרייט Alexandrite פותח לראשונה בשנות השבעים. אף על פי שהלייזרים הללו היו הרבה יותר בטוחים מקודמיהם, הם לא הצליחו לספק חום מספיק כדי להרוס את זקיק השיער. כתוצאה מכך נדרשו שנים על מנת להגיע לתוצאות קבועות.
לייזר מסוג יאג YAG היה הלייזר הראשון שאושר על ידי ה-FDA להסרת שיער בשנת 1964. לייזר זה הצליח להפחית את צמיחת השיער אך לא הצליח להסיר שיער באופן קבוע.
בשנת 1975, דרמטולוג הרווארד ד"ר תומאס ב פיצפטריק, דרמטולוג הארוורד יצר את סולם סוגי העור של פיצפטריק שמציע סיווגים לצבע עור האדם. משתמשים בו כיום כדי לקבוע מועמדים מתאימים לטיפול בלייזר והתאמת סוג הלייזר המתאים לטיפול.
בשנת 1983 המדענים הצליחו לפתח לייזר המצליח לאתר את זקיק השיער. כתוצאה מכך, היה ניתן להרוס את זקיק השערה מבלי ליצור נזק לעור.
מכשירי הסרת שיער בלייזר נהפכו לנגישים מסחרית בשנים 1995 ו-1996.
אופן פעולת המכשיר והטיפול.
העיקרון העומד מאחורי המכשיר הוא "פוטותרמוליזיס סלקטיבי" (הפירוש של "פוטותרמוליזיס" הוא פירוק על ידי אור). הלייזר עובר דרך העור הבהיר, נספג באזור המצמיח שיער כהה, הופך לאנרגיית חום ומשמידו. המטרה הכהה היא בדרך כלל מלנין אשר נמצא בריכוז גבוה בבסיס השיער. טכניקה זו יעילה ברוב המכשירים עבור אנשים בהירים בעלי שיער כהה – הם אשר מראים בידול מובהק בין עורם לשיערם. פיתוחים נוספים במכשיר הלייזר, אפשרו גם לכהי עור ובעלי שיער בהיר לעבור את הטיפול.
אופן הטיפול.
הסרת שיער בלייזר מתבצעת על ידי רופא או על ידי מטפל בהשגחת רופא. בדרך כלל ב-5–12 טיפולים שונים, זאת מכיוון שלא כל השיער חשוף בזמן הטיפול הבודד ולעיתים חלק מהשיער מתגבר על הטראומה וגדל שוב. מספר הטיפולים תלוי במגוון גורמים שהחשובים בהם הם תכונות השיער ושינויים הורמונליים בגוף. בכל מקרה, היעילות המקסימלית של טיפולי הלייזר היא הסרה של 90% מהשיער ואת השיער הנותר יש להוריד בשיטת האפילציה.
רקע פיזיקלי להסרת שיער בלייזר.
לייזר-רקע.
מודל האטום וקרינה אלקטרומגנטית.
בשנת 1913 הציע החוקר נילס בוהר שהאלקטרונים באטום של כל חומר שהוא, מסודרים במסלולים מסוימים-רמות אנרגיה שונות. הוא קבע כי אטומים יכולים לעבור בין המסלולים האלה. עלייה ברמת אנרגיה של אלקטרון היא תוצאה של ספיגת אנרגיה, וירידה ברמת אנרגיה-תוצאתה פליטת אנרגיה. האנרגיה הנפלטת, במקרה זה, היא אור בצבע מסוים (קרינה אלקטרומגנטית באורך גל מסוים). מעבר בין שתי רמות אנרגיה, לפי מודל האטום של בוהר, יביא לפליטת אנרגיה באורך גל ייחודי. אף על פי שמודל האטום התפתח מאז תיאור האטום על ידי בוהר-תפיסתו עומדת בבסיס עקרון הלייזר.
לייזר ופליטה מאולצת.
לייזר, הוא מכשיר אשר פולט אור באורך גל ספציפי. באמצעות עירור האלקטרונים בחומר מסוים, מועלים אלקטרונים באטום לרמות אנרגיה שונות. בנופלם לרמות אנרגיה נמוכות יותר, נפלט אור באורך גל מסוים. לשימוש בלייזר נבחרים חומרים שהאטומים שלהם מכילים 3–4 רמות אנרגיה.
במכשירי לייזר, לא מתרחשת פליטה ספונטנית בין רמות האנרגיה-כלומר, לא מעררים את החומרים ומאפשרים לו לפלוט אנרגיה בצורה ספונטנית. שימוש בתהליך של פליטה מאולצת, כפי שיוסבר בהמשך, מאפשר ניצול מקסימלי של החומר הפולט והפקת אור בעצמה גבוהה.
פליטה מאולצת עושה שימוש באפקט הנ"ל – אם אלקטרון נמצא במצב מעורר ועובר דרכו פוטון, חלקיק אור, בעל אנרגיה זהה לזו המופקת במעבר בין רמות האנרכיה-הפוטון יגרום לאלקטרון ליפול לרמת אנרגיה נמוכה יותר ולפלוט פוטון נוסף באותו אורך גל. שימוש באפקט זה מאפשר להכפיל פוטונים בעלי אותו אורך גל שוב ושוב.
פוטותרמוליזיס סלקטיבי.
אור באורכי גל שונים יכול להבלע על ידי אובייקטים והאנרגיה שלו תהפוך לאנרגיית חום. עובדה זו מנוצלת בהסרת שיער בלייזר לטובת תהליך של "פוטותרמולזיס סלקטיבי" שמשמעותו-פירוק על ידי אור.
אור נבלע על ידי אובייקטים כהים ומוחזר מאובייקטים בהירים. על כן, ניתן להתאים אורך גל שייבלע על ידי זקיק השערה ויביא לפגיעה ביכולת ייצור השיעור. כלומר-התאמת אורך גל אור, תדירותו ומשך הפעלתו כדי להשיג אפקט רצוי על רקמת המטרה (במקרה זה-זקיק השערה) תוך מזעור האפקט על רקמות אחרות.