בחקירת המשטרה בתיק 1270, עלה חשד כי ניר חפץ מלשכת ראש הממשלה בנימין נתניהו הציע לה דרך יועץ התקשורת אלי קמיר שתיבחר אם תתחייב לסגירת תיק פרשת מעונות ראש הממשלה, שבו נמנית עם החשודים אשת ראש הממשלה, שרה נתניהו. גרסטל סירבה וסיפרה על כך לשופטת בית המשפט העליון, חברתה אסתר חיות. בינואר 2019 החליטה הפרקליטות לסגור את התיק נגד אלי קמיר, מחוסר תשתית ראייתית לביצוע עבירות.
קיבוץ צרעה
יואב ספיר
יואב ספיר הוא פרופסור, חבר סגל בהפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב. כיהן כסניגור הציבורי הארצי בישראל בשנים 2011–2021.
ביוגרפיה.
בוגר הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו, שימש סגן עורך של כתב העת "עיוני משפט". לאחר התמחות אצל שופט בית המשפט העליון מישאל חשין הצטרף לסניגוריה הציבורית עם הקמתה בשנת 1996. כסניגור ציבורי ייצג ספיר נאשמים רבים בכל הערכאות. בשנת 1999 יצא ללימודים בבית-הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד, שם השלים לימודי תואר שני (2000) ודוקטורט (2004) שבו התמקד בהליך הפלילי ובתאוריה של לגיטימציה, ובחן באופן ביקורתי את ההיסטוריה של הזכות לייצוג בישראל. בזמן שהותו בארצות-הברית עבד ד"ר ספיר בסניגוריה הציבורית בבירה וושינגטון ובמשרד עורכי-הדין Paul, Weiss Rifkind Wharton &amp; Garrison בניו יורק. כמו כן הוא עבד בארגון זכויות האדם Bureau des Avocats internationaux בהאיטי, שם סייע בהכנת כתבי-אישום בגין פשעים נגד האנושות כנגד ראשי המשטר הצבאי בהאיטי. מחקריו ופרסומיו עוסקים בהליך הפלילי ובזכויות נאשמים וחשודים. לצד עבודתו בסניגוריה הציבורית לימד ד"ר ספיר סדר דין פלילי בפקולטה למשפטים של אוניברסיטאות חיפה ותל אביב וכן בקליניקה המשפטית לייצוג בהליך הפלילי הפועלת באוניברסיטת בר-אילן, קליניקה הקרויה של שמו של ד"ר דייוויד וינר, שהיה ממלא מקום הסניגור הציבורי הארצי.
ספיר הוא חבר בוועדה לסדר דין פלילי וראיות, בראשות השופטת עדנה ארבל, והיה חבר בצוות לבחינת הרפורמה בעבירות ההמתה, בראשות פרופ' מרדכי קרמניצר.
בספטמבר 2011 נבחר על ידי ועדה בראשות שר המשפטים יעקב נאמן לעמוד בראש הסנגוריה הציבורית, והחל לשמש בתפקיד זה בפברואר 2012. ספיר גם פעל למען הקמת סנגוריות במדינות עולם שלישי באפריקה. בתחילת שנת 2017 קיבל הארכה לכיהון קדנציה נוספת כסניגור הציבורי הארצי. במהלכה ספיר התייחס במיוחד לנושא של עודף מעצרים וייחס לו משמעות רבה מאוד הכוללת כתיבת מאמרים וחשיפה בתקשורת. הוא התעסק בפרשת תכנון הפיגוע במלון בי סנטר באילת כנציג הסנגוריה הציבורית.
במאי 2021 סיים ספיר את תפקידו כסניגור הראשי והוחלף על ידי ד"ר חגית לרנאו, שתמלא את מקומו עד שימונה אדם אחר במינוי קבע.
עם סיום תפקידו כסניגור הציבורי הארצי מונה כפרופסור חבר והצטרף לסגל הפקולטה למשפטים שבאוניברסיטת תל אביב. בחודש ספטמבר 2021 נכלל ספיר ברשימת המועמדים לכהונה כשופט בבית המשפט העליון.
חיים אישיים.
כיום חי בתל אביב עם משפחתו.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים]]
[[קטגוריה:סניגורים ציבוריים ראשיים]]
[[קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים]]
[[קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד]]
[[קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים]]
[[קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: משפטים]]
[[קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: משפטים]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20]]
וויגאן אתלטיק
ויגאן אתלטיק
התמכרות לאינטרנט
התמכרות לאינטרנט (אנגלית: Internet Addiction Disorder, ראשי תיבות: IAD) הוא מונח המתאר שימוש יתר באינטרנט, במידה המהווה הפרעה למהלך החיים היומיומי של האדם. בשל המחלוקת הקיימת בקרב חוקרים וארגונים שונים ובציבור הרחב על השימוש במונח "התמכרות" לתיאור תופעה זו — נפוצים גם השמות "שימוש יתר באינטרנט" או "שימוש בעייתי באינטרנט" להגדרת התופעה.
רקע.
המושג "התמכרות לאינטרנט" הוגדר בשנת 1995 על ידי ד"ר איוון גולדברג במתיחה סאטירית, תוך שימוש בהגדרת הימור פתולוגי ב-DSM-IV כמודל. הרעיון זכה לכיסוי תקשורתי נרחב ועורר דיון ציבורי.
למרות מקורו הסאטירי, יש התומכים בראיית מושג זה כמצביע על הפרעה נפשית של ממש, תוך שהם מחלקים אותו לקטגוריות משנה כגון התמכרות לפורנוגרפיה, התמכרות להימורים, מעורבות שלילית ברשתות חברתיות מקוונות ובלוגים, והתמכרות לקניות באינטרנט. המתנגדים להגדרת התופעה כהתמכרות, טוענים בין השאר כי התנהגויות אלה בצורתן הפתולוגית מאפיינות את האדם הלוקה בהן גם ללא קשר לאינטרנט, וכי האינטרנט הוא רק אחד האמצעים לביטוין (למשל, אדם המכור לקניות מבצע רכישות מופרזות גם מחוץ למרחב הווירטואלי, והאינטרנט הוא רק אמצעי נוח העשוי להקל עליו לבטא התמכרות זו). עד שנת 2013 התופעה לא הייתה מוגדרת במדריך האבחוני DSM-IV, ולכן לא נחשבה להפרעה, אך לאחר מחקרים ודיונים הוחלט לציין אותה במהדורה הנוכחית של מדריך זה, DSM-V, שיצאה ב-2013. בסופו של דבר היא הוכללה תחת השם "התמכרות למשחקי מחשב באינטרנט", במסגרת פרק 3 במדריך זה: "מצבים הדורשים מחקר נוסף"; כלומר, כיום היא לא משמשת לאבחון קליני, אך הדבר דורש בדיקה מקיפה נוספת.
התמכרות או שימוש יתר באינטרנט נחשבת לבעיה האופיינית לדור הפלזמה. מאפייניה כוללים עיסוק יתר בפעולות באינטרנט ובמחשבות עליהן, קושי בעת התנתקות מהאינטרנט, ותגובה נרגזת להפרעה בזמן גלישה באתרים. מחקרים מעריכים כי כ-9 מיליון אמריקאים סובלים משימוש יתר באינטרנט, והערכות גבוהות לתופעה קיימות גם לגבי צעירים ממדינות מזרח אסיה כגון סין, טאיוואן וקוריאה הדרומית.
גורמים.
התומכים בהגדרת התופעה כהתמכרות טוענים כי בדומה לסוגי התמכרות אחרים, אדם המכור לאינטרנט מפתח בו יחסי תלות.
לדעתם, המאפיינים של האינטרנט התורמים ליצירת תלות זו הם מגוונים:
טיפול.
יש הטוענים כי הירידה בשימוש היתר באינטרנט מתרחשת לא פעם מעצמה, וכי רבים מה"מכורים" מפחיתים בהדרגה את השימוש המוגזם באינטרנט בתוך כשנה, ללא טיפולים חיצוניים. אחרים טוענים כי הגמילה בתופעה זו דומה בעיקרה לגמילה מהתמכרויות אחרות, וניתן להשתמש בשיטות כגון מניעת גלישה באתרים מסוימים באמצעות תוכנות שליטה על תכנים באינטרנט או ייעוץ פסיכולוגי וטיפול קוגניטיבי התנהגותי. ההבדל הוא שבגמילה מאינטרנט לא נדרשת בהכרח התנזרות מוחלטת, אלא תיתכן גם ירידה בצריכה תוך רכישת יכולת לחוש שליטה על השימוש העצמי לצורך שימוש נחוץ בלבד.
ביקורת על עצם המושג.
כיום יש אנשי מקצוע הטוענים כי המושג "התמכרות לאינטרנט" הוא מכליל ורחב מדי, ולכן שגוי.
להלן חלק מהטענות כנגד המושג:
פאראמגנט
אמולטור ה-pSX (הנפוץ יותר תחת השם "pSX") הוא אמולציה לפלייסטיישן עבור מערכות ההפעלה לינוקס ו-Windows. הגרסה הציבורית הראשונה שלו (1.0) שוחררה ב-29 בינואר 2006, וההסבה הרשמית ללינוקס (1.11) שוחררה ב-24 בפברואר 2007.
pSX היא תוכנה חופשית, הזמינה להורדה.
pSX אינו עושה שימוש בתוספים על מנת לדמות את התכונות: יחידת העיבוד הגרפית, יחידת עיבוד השמע וכונני תקליטורים אשר מצויים בפלייסטיישן.
לעומת זאת, פשטות וקלות השימוש באות על חשבון יכולת ההתאמה האישית הגבוהה. למרות העובדה שהוא מתעלם משימוש בקבצים חיצוניים על מנת לסייע בתהליך הדמיית הפלייסטיישן, האמולטור עדיין דורש מהמשתמש גרסת BIOS משוכפלת.
מטרה.
pSX הנה ניסיון לדמות באופן מדויק את חומרת הפלייסטיישן ככל שניתן (עם דגש לתאימות רחבה יותר). יתרון אחד בהתמקדות רק על דיוק ותאימות הוא בכך שישנן פחות דאגות למחבר בנוגע להטמעת או תיקון אפשרויות הרחבה. ישנו גם חשש קל מתאימות כרטיס המסך כיוון שהגרפיקה ברובה מעובדת על ידי תוכנה. החיסרון העיקרי בגישה של pSX בנוגע להדמיה הוא שאין אפשרות לספק תמונה חדה יותר ובאיכות גבוהה יותר מאשר הפלייסטיישן.
תכונות.
סוגי דמויות תקליטורים נתמכים.
אמולטור ה-pSX תומך בטעינה ישירה של קובצי ISO, BIN/CUE, דמויות של Alcohol 120% (MDF/MDS) ודמויות של CloneCD (CCD/CUE/IMG/SUB). הצורך בסוגים של CloneCD ו-Alcohol 120% נדרשים רק במידה שהמשחק דורש נתוני תת-קוד. בנוסף לסוגי קבצים אלה, ביכולתו של "pSX" להשתמש בסוג קבצים דחוסים (שפותחו על ידי המפתח של pSX עצמו) הנקראים "CDZ". מנגנון הדחיסה המשתמש את "CDZ" מבוסס על דחיסת "zlib". סוג קבצים זה נוצר כדי לחסוך בשטח הכונן, בשימוש ובאותו זמן לשמור על היכולת לבצע גישות אקראיות למידע (הנדרשות על ידי המשחקים עצמם, אך אינן נתמכות עם סוגי דחיסת הנתונים הנפוצים). החל מגרסה 1.12 של "pSX", ניתן להמיר את כל סוגי קובצי דמות התקליטור ל-"CDZ" מלבד "ISO". ממיר ה-"CDZ" יכיל את כל הקבצים הרלוונטיים בקובץ ה-"CDZ" המוגמר, כך שסוגי דמויות אחרים העושים שימוש בכמה קבצים (כגון קובצי ה-CCD/CUE/IMG/SUB של CloneCD) מאוחסנים בקובץ CDZ יחיד. המשתמשים יכולים להמיר דמויות באמצעות הממשק הגרפי הכלול באמולטור, או להשתמש בכלי שורת הפקודה (cdztool.exe), הממוקם בתיקיה utils הכלולה יחד עם האמולטור.
ריבוי שפות.
תמיכה בריבוי שפות נוספה בגרסה 1.10, שכללה את תרגום ממשק המשתמש הראשי למספר שפות. התרגומים מסופקים בעיקר על ידי המשתמשים בפורומי התמיכה הרשמיים. אף על פי שקובץ ה-Readme (קרא אותי) עדיין קיים באנגלית בלבד, ישנן תוכניות שהוא יתורגם גם כן על ידי המשתמשים. תמיכה בשפות נוספות הנה מטרה קבועה, עם 24 שפות (כולל אנגלית ושפת 1337 ביניהן) הנכללות בגרסה 1.13.
דרישות מערכת.