ראף ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות Evolve במסגרת האירוע ה-106, שבו הצטוות לשורות טומי מזראטי בהפסדם לאדריאן אלאניס וליאם גריי. באירוע Evolve 131, שנערך ב-13 ביולי 2019, ראף ו-AR פוקס ניצחו את The UnWanted (אדי קינגסטון וג'ו גייסי) וזכו באליפות הזוגות של Evolve. באירוע Evolve 142, שנערך ב-7 בדצמבר של אותה השנה, השניים הפסידו את חגורות האליפות לצמד The Besties in the World (דייבי וגה ומאט פיטצ'ט); תקופת כהונתם כאלופים נמשכה כ-147 ימים.
NXT (2018–2021).
אף על פי שלא היה תחת חוזה, ראף ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WWE ב-4 בדצמבר 2019 בפרק של התוכנית "NXT", כשהצטוות לאדריאן אלאניס בהפסדם ל-The Forgotten Sons (סטיב קאטלר ווסלי בלייק). במהלך תחילת שנת 2020, ראף התאבק כמתאבק מקומי אשר נועד לקדם מתאבקים אחרים בתוכניות השונות: Raw, סמאקדאון, NXT, 205 לייב ו-Main Event. מאוחר יותר באותה השנה, ראף חתם על חוזה רשמי ב-WWE ונשלח ל-WWE Performance Center.
ב-11 בנובמבר בפרק של התוכנית "NXT", ראף ניצח את ג'וני גרגאנו וזכה באליפות צפון אמריקה של NXT לאחר שהוא נבחר על ידי גרגאנו במסגרת גלגל המזל. שבוע לאחר מכן בתוכנית, ראף הגן בהצלחה על תוארו נגד גרגאנו כתוצאה מפסילה לאחר שדמיאן פריסט, יריבו של גרגאנו, הכה באופן מכוון את ראף. באירוע , שנערך ב-6 בדצמבר, ראף הפסיד את התואר בחזרה לגרגאנו בקרב משולש אשר כלל בנוסף את פריסט, הפסד זה קטע תקופת כהונה של 25 ימים מצידו של ראף. ב-16 בדצמבר, ראף וקושידה הפסידו בקרב זוגות לג'וני גרגאנו ואוסטין ת'יאורי. ב-23 בדצמבר, ראף גבר על טימותי טאצ'ר. שבוע לאחר מכן, ראף כשל בניסיונו להשיב אליו את אליפות צפון אמריקה של NXT, כשהפסיד לאלוף, ג'וני גרגאנו. ב-20 בינואר 2021, ראף וקושידה ניצחו את גרגאנו ות'יאורי בסיבוב הראשון של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס. לעומת זאת, הם הודחו מהתחרות שבוע לאחר מכן על ידי Grizzled Young Veterans (זאק גיבסון וג'יימס דרייק) במסגרת שלב רבע הגמר. ב-3 בפברואר, ראף נכשל בהשגת ניצחון על פני אוסטין ת'יאורי. שבועיים לאחר מכן, ראף גבר על אייזיאה "סוורב" סקוט. לעומת זאת, ב-13 באפריל, ראף נחל הפסד לאותו סקוט. ב-4 במאי, ראף הפסיד לסקוט במסגרת קרב ספירות בכל מקום. שבוע לאחר מכן, ראף נחל הפסד לפיט דאן כתוצאה מפסיקת שופט.
חיים אישיים.
ראפין נמצא במערכת יחסים עם שופטת ה-WWE, איה סמית'. השניים התארסו ב-30 בנובמבר 2020.
מרד בגדאד (1948)
מרד בגדאד (בערבית: انتفاضة الوثبة) היה מרד של סטודנטים קומוניסטים ודמוקרטים וצעירים כורדים בבית המלוכה העיראקי, שהתקיים בינואר 1948 בבירה בגדד. במהלך המרד נהרגו בסך הכל כ-300 עד 400 עיראקים. הסיבה לפרוץ המהומות הייתה כוונת הממשל לחדש את ההסכם האנגלו-עיראקי ולכאורה להפוך את עיראק לפרוטקטורט בריטי. בנוסף, כוח הקנייה של העובדים היה בשפל היסטורי, מה שהגביר את התסיסה בקרב הצעירים. מרבית המפגינים היו סטודנטים צעירים ועניים מפאתי הבירה, חלקם חברי המפלגה הקומוניסטית המקומית.
מהלך המרד.
הפגישה הראשונה של מובילי המהומות נערכה ב-3 בינואר. ההפגנות הראשונות נערכו ביום שלאחר מכן. כשהמפגינים הגיעו לבית הספר המקומי למשפטים, המשטרה החלה לפזר את ההפגנה בכוח. סטודנטים רבים נפצעו ושלושים ותשע נעצרו. ב-6 בינואר החלה שביתת סטודנטים. כיומיים לאחר מכן שחררו הרשויות את הסטודנטים שנעצרו והשביתה נפסקה.
ב-16 בינואר דווח כי הממשלה חתמה על הסכם פורטסמות'. החתימה הובילה לשביתה בת שלושה ימים במכללות ולפריצה מחדש של המהומות. ב-20 בינואר התקיימה צעדת סטודנטים רחבת היקף. לראשונה מאז תחילת התסיסה הצטרפו לסטודנטים קבוצות חברתיות אחרות – בעיקר תושבי השכונות העניות שבדרום מזרח העיר. ב-21 בינואר ההפגנות עלו מדרגה. המשטרה ירתה על סטודנטים שהעבירו את גופות אלה שנהרגו יום קודם. חברי הסגל בבית הספר לרוקחות ורפואה התפטרו מתפקידם. הפגנות התפשטו ברחובות כולל כאלה שאינם סטודנטים וקומוניסטים רבים. באותו לילה ביטל העוצר, עבד אל-אילה, את הסכם פורטסמות'. היו מבין המפגינים שראו בכך ניצחון, והיו שרצו להמשיך בהפגנות עד הפלת הממשלה. בימים שלאחר מכך המפלגה הקומוניסטית המשיכה להתסיס בעד ההפגנות. בסוף החודש המשטרה שבה והפעילה כוח בפיזור ההפגנות, מה שגרם למותם של עשרות מפגינים.
בתחילת פברואר המחאה דעכה. עם זאת, באביב התרחשו מספר מחאות ושביתות. לאחר המחאות המפלגה הקומוניסטית דעכה אף היא, לאחר שנתקלה בקשיים כלכליים ומרבית מחבריה שנאסרו.
דולורס לאגה
דולורס לאגה (בצרפתית: Dolorès Laga; 4 באוקטובר 1930 – 21 באוגוסט 2017) הייתה רקדנית בלגית, אשתו של השחקן הבלגי ז'אן פייר לוריות.
הייתה רקדנית ראשית בתיאטרון "לה מוֹנֶה" ו"בלט המאה ה-20" (Ballet du XXe siècle).
ביוגרפיה.
תלמידתו של ריימונד הו. דולורס לאגה נשכרה כקוריפיה השנייה בתיאטרון דה לה מונאיי בשנים 1949–1950 והפכה לרקדנית ראשית בשנה שלאחר מכן, תוך שמירה על דרגה זו עד לאימונים, בשנים 1960–1961. נמצאת בבלט של המאה העשרים בו זכתה בתואר סולנית יחד עם יריבתה אנדרה מרלייר ורקדני הלהקה הטובים ביותר.
מהשנים 1966–1967, תוך שהיא שומרת על מקומה כסולנית, לימדה בקונסרבטוריון "לרקוד" (בית הספר למחול של תיאטרון דה לה מונאיי, רחוב דה לה פורשה); בשנים 1968–1969 עבדה כמורה רק באותו בית ספר. לאחר מכן לימדה בבית הספר מודרה.
דולורס לאגה הופיעה כאמנית אורחת בחברות אחרות ועיבדה כוריאוגרפיות שונות, בעיקר עבור לה ג'ומנט דו רועי מאת ז'אן קאנלה בתיאטרון הגלריות המלכותי.
השיעור שלה בקונסרבטוריון למחול שימש כמודל עבור מרסל מרליאר, המאייר של מרטין פטיט ראט דה ל'אופרה בשנת 1972.
קרפיון שחור
קרפיון שחור (שם מדעי: "Mylopharyngodon piceus") הוא מין יחיד בסוגו של דג השייך למשפחת הקרפיוניים.
מאפיינים.
בתי גידולו של הקרפיון הם אגמים ונהרות במזרח אסיה מנהר האמור בסין עד לווייטנאם. דג זה מוכר היטב במטבח הסיני ולרפואה הסינית. הקרפיון השחור מגיע לאורך של עד 1.9 מטרים ולמשקל של עד 35 קילוגרם אך האורך הממוצע שלו הוא 60 עד 120 סנטימטרים. הקרפיון השחור ניזון בעיקר מחלזונות. הקרפיון השחור יחד עם קרפיון גדול-ראש, קרפיון כסוף וקרפיון העשב מהווים את ארבעת הדגים המפורסמים ביותר במטבח הסיני.
הקרפיון השחור בארצות הברית.
תזונתו של הקרפיון השחור הובילה ליצואו לארצות הברית על מנת שיעזור לשלוט בכמות החלזונות לצורכי החקלאות הימית. החלזונות מהווים פונדקאים לטפילים ולקרציות מימיות שעלולים לפגוע בתוצרי החקלאות הימית. חוקי החקלאות של כמה מהמדינות קובעים שקרפיון שיוכנס לבריכת דגים יהיה קרפיון עקר, וכך לא יהיה סיכון שהוא עצמו יתרבה בבריכות או יצא מהן וישפיע על האיזון האקולוגי.
מתקפת הטרור על הפרלמנט ההודי, 2001
ב-13 בדצמבר 2001 אירעה מתקפת הטרור על הפרלמנט ההודי בניו דלהי. הטרוריסטים השתייכו ללשקאר-א-טייבה (LeT) ולג'יש-י מוחמד, שני ארגוני טרור אסלאמי שבסיסם בפקיסטן. המתקפה הובילה למותם של שישה אנשי משטרת דלהי, שני אנשי שירות הביטחון של הפרלמנט ועובד גינה, והובילה למתיחות גוברת ביחסי הודו–פקיסטן, ולעימות ביניהן בשנים 2001–2002. חמשת המחבלים נהרגו מחוץ לבניין הפרלמנט.
ג'וואד זריף
השליח הנשיאותי המיוחד לענייני האקלים
אדית וולף
אדית וולף (בגרמנית: Edith Wolf; כונתה גם "אוו", Ewo; 13 באפריל 1904, ברלין – 28 בינואר 1997, חיפה) הייתה ניצולת השואה, מתנגדת גרמנית לנאציזם בתקופת גרמניה הנאצית, וממייסדות קבוצת המחתרת היהודית "חוג חלוצי".
חייה.
אדית וולף הייתה הגדולה מבין שלוש אחיות במשפחה יהודית-נוצרית בברלין. בשנת 1925 קיבלה הסמכה (Abitur ) בפילוסופיה. היא הייתה חברה בתנועת הנוער היהודית-גרמנית כחול לבן.
היא התגיירה בשנת 1933 והפכה לפציפיסטית וציונית כמחאה על עליית הנאצים לשלטון. היא הוכרה כיהודיה מלאה למרות מוצאה כמישלינג מדרגה ראשונה לפי תורת הגזע. עקב כך עמדה בסכנה יותר מאשר המישלינג. למרות זאת הפיצה באופן מחתרתי ואנונימי עלונים פוליטיים, שקראו להתנגד למשטר הנאצי. היא הייתה בקשר עם יהודים, והצליחה לסייע להם בבריחה. דודתה הצליחה להשמיד את רישומי היהדות שלה בקהילה היהודית, וכך הוקל עליה לפעול.
דרך רחה פראייר הכירה וולף את עליית הנוער, וכן את יצחק שוורזנץ, שהיה מורה בארגון זה. כשהחלו הגירושים מגרמניה, ב-1941, ארגנה וולף מזון ואמצעי בריחה והסתתרות ליהודים, בעיקר תעודות זיהוי מזויפות. מבין 40 הילדים של "עליית הנוער" שהוסתרו בעזרת "חוג חלוצי" שרדו 33.
ב-27 בפברואר 1943 ייסדה וולף עם שוורזנץ את קבוצת המחתרת היהודית-ציונית "חוג חלוצי". קבוצה זו סייעה ליהודים נרדפים ברחבי גרמניה במשך למעלה משנה.
ב-19 ביולי 1943 נעצרה וולף על ידי הגסטפו. היא הצליחה להשמיד את פרטי הקשר של היהודים שלהם עזרה, אך נדונה לשנתיים מאסר על העברת כרטיסי קיצוב מזון ליהודים. היא שרדה 18 מחנות ריכוז, בהם דכאו וראוונסברוק.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה והשואה, ב-1950 עברה וולף לשווייץ. ב-1954 עלתה לישראל עם שוורזנץ. בישראל עבדה וולף בין היתר ביד ושם ולאחר מכן עסקה בקידום ההבנה בין יהודים לערבים.
הנצחה ואותות כבוד.
וולף קיבלה את עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית. בשנת 2004 הוצבה לכבודה לוחית זיכרון על קיר הבית בו גדלה ברחוב בונדסאלה 79 בברלין ועליה כתוב:
משבר לבנון (1958)