ההר ממוקם 11 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מהר ספיבי; בצדו המערבי של קרחון טוינבי; 14 קילומטרים ממפרץ ג'ורג' השישי.
היסטוריה.
גילוי ההר.
הר ניקולאס נצפה ממרחק לראשונה ב-21 בינואר 1909, על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו; שארקו לא הבין שההר הוא חלק מהאי אלכסנדר, וסבר שהוא שייך לארץ גרהאם.
ההר צולם מהאוויר על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם ב-16 באוגוסט 1936 וב-1 בפברואר 1937 בהנהגת ג'ון רידוך ריימיל (המשלחת גילתה כי האי אלכסנדר הוא אי, ולא חלק מארץ גרהאם).
ההר נסקר על הקרקע על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948.
מקור השם.
ההר נקרא על שמו של ג'ון סידי רודני האקל (John Sydney Rodney Huckle), שסייע לסקר שטחי חסות איי אפוקלנד, בביצוע המיפוי של צידו המערבית של מפרצון ג'ורג' השישי בשנת 1949.
לקריאה נוספת.
• Damien Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 377
יחסי אוגנדה–רוסיה
יחסי אוגנדה–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות רוסיה ואוגנדה. לרוסיה שגרירות בקמפלה ולאוגנדה שגרירות במוסקבה. הקשרים בין המדינות ידידותיים.
היחסים בין שתי המדינות.
ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם אוגנדה ב-11–12 באוקטובר 1962. בשנת 1964, ברית המועצות ואוגנדה חתמו על הסכם סחר והסכם על שיתוף פעולה כלכלי וטכני, אשר קבע הלוואה של 14 מיליון רובל לאוגנדה. ביוני 2004, נשיא אוגנדה יובי מוסבני ניהל שיחה קצרה עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין באי הים, פסגת ה-G8. ביוני 2008 - סגן שר החוץ הראשון של הפדרציה הרוסית אנדריי דניסוב ביקר בקמפלה וחתם על מזכר ההתייעצויות בין משרדי החוץ של רוסיה ואוגנדה. היחסים הדו-צדדיים הפעילים ביותר החלו להתפתח בשנים 2009 ו-2010. באוגוסט 2009 היה נשיא אוגנדה יוורי מוסווני במוסקבה בביקור פרטי. הוא קיים שיחות עם שר החוץ סרגיי לברוב, ועם שר המסחר והתעשייה הרוסית יבגני פרימקוב. המנהיג האוגנדי גם ביקר בסלון האווירי במוסקבה בז'וקובסקי, במוזיאון הטנקים בקובינקה, החברה-היצרנית של ציוד לתעשיית מזון FSUE. ב-6 ביוני 2011 ניהלו נשיא הפדרציה הרוסית דמיטרי מדבדב ונשיא אוגנדה יוורי מוסווני שיחה טלפונית. בשנת 2010 מחזור המסחר, על פי שירות המכס הפדרלי של רוסיה הסתכם ב-49 מיליון דולר. רוסיה ייצאה סחורה לאוגנדה בשווי 29.3 מיליון דולר (חיטה, תרופות, צמיגים, מתכות, חלפים), יבוא - 19.7 מיליון דולר (אגוזי קשיו, תה, קפה, תבלינים, טבק). באוגנדה יש ייצוג של מפעל המסוקים קאזאן, הוא קבוצת מומחים רוסים לתפעול ותחזוקת מסוקים. בפברואר 2011 קבוצת משקיפים מוועדת הבחירות המרכזית ברוסיה עבדו בבחירות הכלליות באוגנדה.
זווית מרכזית
במעגל, זווית מרכזית היא זווית שקודקודה במרכז המעגל ושוקיה הם שני רדיוסים במעגל. גודל הזווית ברדיאנים שווה לאורך הקשת שזווית זו חותכת ממעגל שרדיוסו 1. גודלה של זווית מרכזית הוא או רדיאנים.
בהגדרה של זווית מרכזית הנשענת על נקודות A ו-B שנמצאות על המעגל, יש לקבוע האם זו הזווית הקמורה (&lt;180°) או הקעורה (&gt;180°). שתי זוויות אלה שוות בגודלן כאשר הזווית המרכזית היא בת 180° (והזווית המרכזית היא למעשה קוטר).
כאשר הקשת הקטנה התחומה בין שוקי הזווית המרכזית היא באורך L, ורדיוס המעגל הוא באורך R, היקף המעגל הוא והקשת L היא החלק formula_1 של ההיקף, ומכאן:
כאשר המשיק למעגל בנקודה A והמשיק למעגל בנקודה B נפגשים בנקודה P מחוץ למעגל, אז (הקמורה) ו- משלימות זו את זו ל-180°.
גודלה של זווית היקפית, הנשענת על אותה קשת שעליה נשענת זווית מרכזית, שווה לחצי גודלה של הזווית המרכזית.
שוקי הזווית המרכזית והקשת התחומה ביניהן יוצרים גזרה. היחס בין שטח הגזרה לכלל שטח העיגול שווה ליחס בין הזווית המרכזית לסיבוב שלם, השווה ליחס בין אורך הקשת של הגזרה לבין היקף המעגל כולו. כלומר שטח הגזרה הוא:
formula_3
כאשר formula_4 הוא אורך הקשת והזוויות נמדדת ברדיאנים.
זווית מרכזית במצולע משוכלל.
למצולע משוכלל בעל n צלעות יש מעגל חוסם העובר דרך כל קודקודי המצולע. מרכז המעגל הוא גם מרכז המצולע, וגודל זווית מרכזית הנשענת על שני קודקודים סמוכים הוא formula_5.
המכלול הארכאולוגי במרידה
המכלול הארכאולוגי במרידה (בספרדית: Conjunto arqueológico de Mérida) בספרד הוא אסופה של מבנים היסטוריים, כולל האתר הארכאולוגי הרומי החשוב ביותר בחצי האי האיברי. העיר אמריטה אוגוסטה (Emerita Augusta) הוקמה על ידי אוגוסטוס קיסר בשנת 25 לפנה"ס בסוף המערכה הצבאית בספרד. העיר, שהייתה בירת הפרובינקיה הרומית לוסיטניה, נועדה לשכן יוצאי צבא משני לגיונות רומיים שלחמו עבור האימפריה הרומית במהלך המלחמות הקנטבריות: הלגיון החמישי אלאודה והלגיון העשירי גמינה.
עד נפילת האימפריה הרומית המערבית הייתה אמריטה אוגוסטה, כיום מרידה, מרכז כלכלי, משפטי, צבאי ותרבותי של האימפריה. השפעתה הייתה כזו שאוסוניוס הגדיר אותה כעיר התשיעית החשובה ביותר בעולם הרומי.
השרידים הארכאולוגיים החשובים ששרדו עד היום הם עדות לחיוניותה של עיר זו. התיאטרון, האמפיתיאטרון וגם אמת המים הם מההישגים העיקריים של הגאונות האדריכלית של התרבות הרומית בספרד. לאור מורשת זו נחנך במרידה בשנת 1986 המוזיאון הלאומי לאמנות רומית, שתוכנן על ידי האדריכל הספרדי . שבע שנים לאחר מכן, בשנת 1993, צורף המכלול לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, כשבנוסף לשרידים מהתקופה הרומית נוספו לו שרידים מהתקופה הוויזיגותית ומהשלטון המוסלמי בספרד.
מונומנטים מהתקופה הרומית.
התיאטרון.
התיאטרון נבנה לבקשת הקונסול מרקוס ויפסניוס אגריפה, ונחנך בין השנים 16–15 לפנה"ס. עם קיבולת של כ-6,000 צופים, הוא נסמך אל גבעת סן אלבין (Cerro de San Albín, הנקודה הגבוהה ביותר בעיר), שהמדרון שלה מאפשר אֲקוּסְטִיקָה מעולה. הוא נותר קבור עד המאה ה-20, אך הוא משמש שוב בתפקידו המקורי בפסטיבלים חשובים של תיאטרון, מוזיקה קלאסית ואירועים אמנותיים אחרים.
תוכנית התיאטרון היא קלאסית: אורכסטרה, הבמה, קיר הבמה וחצי מעגל של מדרגות אבן. בין האורכסטרה למושבים, ישנם שלושה ספסלים, מרווחים יותר משאר המושבים, ספסלים השמורים מראש לאנשים במעמד גבוה, כגון שופטים. המושבים מחולקים לשלושה חלקים: נמוך, בינוני וגבוה. גם כאן, נראה שמדובר בחלוקה של מעמדות חברתיים. ניתן גם להבחין בין המעברים הנמצאים בין החלק התחתון לאמצעי.
המבנה המרכזי הרבה יותר מפואר. קיר הבמה מהודר, כמו רוב המונומנטים הרומאים. הוא בנוי משני מפלסים (מהבמה), שניהם כוללים אכסדרת עמודים. ההבדל הבולט ביחס למונומנטים רומאים אחרים כמו הקולוסיאום, הם לא יוצרים ארקדה אלא מקורים בארכיטרב. המפלס הראשון כולל פסלים המייצגים גברים בשריון או בגלימות. אולי לוחמים נודעים או קיסרים שהפכו לאלים. שלושה פתחים מאפשרים גישה לבמה עבור השחקנים, שניים צדדיים קטנים, ופתח מרכזי שנפתח אל פריסטיל גדול. מעל כניסה מרכזית זו נמצא פסל של אישה, ככל הנראה אלה, ונוס או קרס.
מבנה העמודים מעיד על השראה רבה מהסדר הקורינתי, בעיקר הכותרות, כמו גם הטורוס והבסיס. בקיר הגמלון (מעוגל) במפלס השני יש אפריז. נראה שהעמודים עשויים משיש, כמו הסטילובטה של המפלס השני, אך ניתן גם להבחין בשימוש בלבנים ורודות, כמו גם אבנים פשוטות בחלק האחורי של הקיר. ההבדל בצבע במקומות, כמו בחלק השמאלי ביותר, חושף שחזורים גלויים לעין.
האמפיתיאטרון.
האמפיתיאטרון נפתח בשנת 8 לפני הספירה לאחר שנחנך בתקופת הקיסר אוגוסטוס. הוא היה ממוקם ממש ליד התיאטרון של מרידה. תוכנית המפלסים דומה למדי לזו של התיאטרון, אך מידותיו שונות למדי. אורכו של האמפיתיאטרון הוא 126 מטר, רוחבו 65 מטרים והוא יכול היה להכיל כמעט 15,000 איש דרך 26 המעברים שלו, יחסית יותר מהקולוסיאום ברומא.
קירקוס.
באורך של 400 מטרים ורוחב של 100 מטרים, הקירקוס היה מבנה המופעים הגדול ביותר בעיר. הוא נהנה, עם האמפיתיאטרון, מאהדת הציבור שהעדיף יותר ריגושים עזים מאשר יצירות תיאטרליות. בשל מידותיו הוא היה מחוץ למתחם החומה, סמוך לדרך שחיברה בין אמריטה אוגוסטה לקורדובה וטולטום.
נראה שנבנה בראשית המאה הראשונה תחת הקיסר טיבריוס. לקירקוס היה קיבולת של 30,000 מושבים, מחולקים למפלסים (מחולקים ביציע (cavea), במטרה להבדיל אנשים על פי מעמד חברתי). במתחם היה מסלול בו נערכו התחרויות. במרכז מסלול זה נמצא קיר, ה"ספינה" (spina), באורך של 223 מטרים ורוחב של 8.5 מטרים. הוא עוטר במונוליתים ופסלים מקודשים. המופעים שהתקיימו במקום היו מרוצי מרכבות, שהיו אחת האטרקציות המועדפות על הצופים באימפריה. הצוותים המובילים של מרכבות הרתומות לזוג (ביגה) או לארבעה סוסים (קוודריגה) נהנו מהצלחה מסוימת: רבים מהם מיוצגים בציורים או בפסיפסים.
קירקוס מרידה הוא כיום אחד מהשמורים הטובים ביותר מהעולם הרומי. במקום הוקם מרכז הסברים שיאפשר לנו להבין את תפקודו ומבנהו.
מקדש דיאנה.
דיאנה היה שייך לפורום העירוני. כיום בלא הגג, מדובר בבניין במצב טוב לשימור. זהו אחד המבנים הדתיים הנדירים שלא סבלו קשה מפגעי הזמן. ניתן להסביר את המאפיין הזה במיוחד על ידי שילובו בארמון בסגנון הרנסאנס של הרוזן של לוס קורבוס, שחלקים ממנו נותרו כשרידים בתוך המקדש עצמו. הוא ידוע כיום בזכות הקדשתו לדיאנה, אלת הציד במיתולוגיה הרומית. עם זאת, זו לא הייתה מטרתו המקורית. מקום זה הוקדש למעשה לפולחן הקיסר.