מדד אלפא-קרונבך הוא מדד קשר הבודק את המהימנות הפנימית בין מספר משתנים, למשל גובה של אדם שנמדד על ידי שני סרטי מדידה שונים. השימוש במדד זה נפוץ בעיקר במדעי החברה, לצורך בדיקת מהימנות פנימית בין משתנים הנמדדים בסולם ליקרט. ערכו של המדד נע בין 0 ל-1, כאשר הערך 1 מציין מהימנות פנימית מרבית.
מוטיבציה.
נניח כי גובהם של 10 אנשים נמדדו על ידי שני מכשירי מדידה שונים, למשל על ידי סרט מדידה ועל ידי מכשיר לייזר. אם המהימנות הפנימית בין שתי המדידות גבוהה, נצפה כי מקדם המתאם (של פירסון) בין המדידות יהיה גבוה ואף קרוב ל-1. אם המהימנות נמוכה, נצפה כי ערכו של מקדם המתאם יהיה נמוך. לעומת זאת, אנו לא מצפים כי מקדם המתאם יהיה שלילי, אלא מניחים כי יש התאמה חיובית כלשהי בין שתי המדידות: אם אדם אחד נמצא גבוה יחסית באחת משיטות המדידה, אנו מניחים כי גם שיטת המדידה תראה כי הוא גבוה יחסית.
מאחר שערכו וסימנו של מקדם המתאם בין שני משתנים נקבע על ידי השונות המשותפת של שני המשתנים, נצפה כי במקרה של מהימנות נמוכה השונות המשותפת תהיה נמוכה ובמקרה של מהימנות גבוהה השונות המשותפת תהיה גבוהה.
מדד אלפא מתבסס למעשה על ערכה של השונות המשותפת: מכיוון שהשונות של הסכום של שני המשתנים שווה לסכום השונויות ועוד השונות המשותפת, המדד משווה את השונות של הסכום לסכום השונויות. אם השונות המשותפת קרובה לאפס אין הבדל משמעותי בין שונות הסכום וסכום השונויות, והיחס ביניהם יהיה קרוב ל-1. ככל שהשונות המשותפת גבוהה יותר, היחס יהיה רחוק יותר מ-1.
הגדרה.
יהיו formula_1 מדדים כלשהם (כאשר formula_2), ונגדיר formula_3.
נסמן ב-formula_4 את השונות של formula_5, ובאופן דומה נסמן ב-formula_6 את השונות של formula_7.
מדד אלפא של קרונבך מוגדר על ידי: formula_8
דוגמה.
גובהם של 10 אנשים נמדדו על ידי שני מכשירי מדידה שונים: סרט מדידה ומכשיר לייזר. נסמן ב-formula_9 את הגובה כפי שנמדד על ידי סרט המדידה, וב-formula_10 את הגובה כפי שנמדד על ידי מכשיר הלייזר. סכום המדידות הוא formula_11. להלן נתוני המדידות:
בדוגמה זו formula_12. מקדם המתאם בין שתי המדידות הוא formula_13.
חישובי השונויות מראים כי: formula_14, formula_15, ו-formula_16 .
לכן
formula_17
N12 הוא אתר ואפליקציית חדשות ישראלית, המופעלים על ידי חברת החדשות של שידורי קשת. האתר והאפליקציה החלו לפעול בפברואר 2020.
היסטוריה.
במשך שנים, חברת החדשות, ששידרה בערוץ 2, נוהלה בבעלות משותפת של קשת ורשת, והחדשות ששידרה הופיעו גם באתרים של שתי הזכייניות. בינואר 2020, שנה לאחר ביטול האחזקה המשותפת, חברת החדשות הודיעה על הקמת האתר, שמטרתו להוות זרוע דיגיטלית לחדשות 12 שתספק דיווחים חדשותיים על פני כל היום, זאת בדומה לחברות החדשות הגדולות הפועלות ברחבי העולם. האתר והאפליקציה החלו לפעול ב-17 בפברואר 2020.
ביולי 2020, ועדת החדשנות של איגוד השיווק הישראלי בחרה ב-N12 בין הזוכים בפרס ההשקה המנצחת לרבעון הראשון של 2020. לגבי הבחירה ב-N12 נימקו השופטים כי: "ההחלטה לשנות את הפורמט הוותיק בו מוגשות החדשות בדיגיטל, לצ'אט עם הכתבים המוכרים של חדשות 12, הוכיחה את עצמה. זאת מתוך תובנה צרכנית לפיה הקוראים יעדיפו לצרוך חדשות ב-N12 אם ישתכנעו שהכתבים הם העומדים מאחורי הכתבות באפליקציה. שבוע לאחר עליית הקמפיין לאוויר נרשמו קרוב לחצי מיליון הורדות ותוך חודשיים וחצי – 1.4 מיליון, והביא את N12 למקום הראשון בחנויות האפליקציות".
בפברואר 2021 עלה לשידור פודקאסט בהנחייתו של כתב חברת החדשות באירופה, אלעד שמחיוף, בשם "אחד ביום", ובו מובא נושא אחד בכל פודקאסט, ובו הוא מכוסה מזווית נרחבת בשיתוף כתבי ופרשני הערוץ.
ב-25 במרץ 2021 האתר השיק גרסה חדשה עם 8 מדורים חדשים, ביניהם גם מדור מדע חדש ומדור ספורט חדש, שכולל גם את צ'אט הכתבים של ערוץ הספורט, אשר נקרא "צ'אט הספורט".
תכונות.
העיתונאים של חברת החדשות לוקחים חלק פעיל ביצירת התכנים באתר. הם מדווחים באתר באופן שוטף, ולא רק בכתבות מצולמות אלא גם בדיווחים כתובים. בנוסף, גויסו כתבים ועובדים נוספים.
באתר קיים רכיב המכונה "צ'אט הכתבים", המבוסס על קבוצת טלגרם פנימית, בה חברים כל כתבי ועורכי חדשות 12, ובה הם מתכתבים ומעדכנים זה את זה בזמן אמת – עוד לפני פרסום המידע בערוצי ההפצה הרשמיים של החברה. בצ'אט מתפרסמים עדכונים מידיים ושיחות בין כתבי חברת החדשות. צ'אט דומה באתר נקרא "צ'אט הספורט", המופעל על ידי כתבי ועורכי אתר ערוץ הספורט.
האתר מנוהל על ידי מערכת עצמאית, שמקום מושבה בנווה אילן. אתר mako מקבל את החדשות ממערכת N12. ההיבט המסחרי של האתר מנוהל על ידי קשת ובהפרדה מהחדשות.
מקור השם.
האות N בשם מתייחסת למילה News (חדשות) ו-12 מתייחס לשם המותג של חברת החדשות והאפיק בו משדרים את תוכניות החדשות, ערוץ קשת 12.
נבחרת הכתבים של N12.
תמיר סטיינמן - כתב בדרום.
יונית לוי - מגישת המהדורה המרכזית.
דני קושמרו - מגיש אולפן שישי והמהדורה המרכזית.
עודד בן עמי - מגיש שש.
אורן וייגנפלד - מגיש מהדורה ראשונה.
דנה וייס - פרשנית מדינית ומגישה חדשות סוף השבוע.
אהוד יערי - פרשן לענייני ערבים.
אמנון אברמוביץ' - פרשן חדשות.
רוני דניאל ז"ל - כתב צבא וביטחון לשעבר.
רינה מצליח - מגישת פגוש את העיתונות לשעבר.
משה נוסבאום - כתב משטרה.
גיא פלג - כתב משפט.
ניר דבורי - כתב צבאי.
ערד ניר - עורך חדשות החוץ.
אסף יחזקאלי - כתב חדשות החוץ.
רותי שילוני - כתבת מגזין.
עמית סגל - פרשן פוליטי.
קרן מרציאנו - עורכת כלכלית.
מנחם הורביץ - כתב.
יוסי מזרחי - כתב תחקירים ומגזינים.
יואב אבן - כתב בריאות.
סיון רהב מאיר - כתבת.
ברהנו טגניה - כתב.
ציון נאנוס - כתב מגזין.
בן מיטלמן - כתב ספורט.
אילן לוקאץ' - כתב תרבות.
פוראת נאסר - כתב המגזין הערבי.
דפנה ליאל - כתבת בכנסת.
שושי חתוקה - כתבת בית הנשיא.
עידו סולומון - כתב מגזין.
יעל אודם - כתבת לענייני חינוך.
אלעד שמחיוף - שליח החדשות באירופה.
גדעון אוקו - מגיש.
אוהד חמו - כתב לענייני פלסטינים.
גלעד שלמור - כתב.
אילנית אדלר - חזאית.
עמית ולדמן - כתב החדשות ONLINE.
גיא ורון - כתב בצפון.
לי אברמוביץ' - כתבת צרכנות ותיירות.
יונתן ריגר - כתב תרבות.
עמליה דואק - כתבת כלכלה.
עופר חדד - כתב התיישבות.
נטעלי שם טוב - מבזקנית.
ירון שניידר - כתב הדסק לענייני ערבים.
אביבית מיסניקוב - כתבת החדשות ONLINE.
יונה לייבזון - שליחת החדשות בארצות הברית.
עמרי ברק - כתב טכנולוגיה, הייטק וסלולר.
לירון זייד - כתב.
אדווה דדון - כתבת תחקירים.
אפרת לכטר - כתבת מגזין.
יאיר שרקי - כתב לענייני דתות.
ירון אברהם - כתב בירושלים.
לי נעים - התכנית הכלכלית.
מור לוי - כתבת החדשות ONLINE.
מיכל פעילן - כתבת החדשות.
שיבל כרמי מנסור - מבזקן.
מעיין פרתי - כתבת התכנית הכלכלית.
מתן יעקב - חזאי.
יגאל מוסקו - כתב מגזין.
אלינור צוקרמן - כתבת מגזין.
רפי רשף - מגיש חמש.
מבצע דיפ פריז
מבצע דיפ פריז (באנגלית: Operation Deep Freeze OpDFrz או ODF) הוא שם צופן לסדרת משימות אמריקאיות, החל ב"מבצע דיפ פריז I" ב־1955–1956, שאחריו באו "מבצע דיפ פריז II", "מבצע דיפ פריז III" וכן הלאה (היה מבצע ראשוני לפני שאדמירל ריצ'רד בירד הציע את "דיפ פריז"). לאור נוכחותה המתמשכת והקבועה של ארצות הברית באנטארקטיקה מאז אותו מועד, התקבל השימוש ב"מבצע דיפ פריז" כמונח כללי למבצעים אמריקאים ביבשת זו, ובייחוד למשימות הסדירות לחידוש המלאי בבסיסים אנטארקטיים, בתיאום צבא ארצות הברית.
לפני השנה הגאופיזית הבינלאומית.
לצי ארצות הברית השיג כבר שיא של מחקר קודם באנטארקטיקה. עוד בשנת 1839, הוביל קפטן צ'ארלס וילקס את המשלחת הראשונה של צי ארצות הברית למימי אנטארקטיקה. ב־1929 הקים אדמירל ריצ'רד בירד בסיס צי למחקר באמריקה הקטנה I, עמד בראש משלחת בירד הראשונה, 1930-1928 לחקר פנים היבשת, וניהל את הטיסה הראשונה מעל הקוטב הדרומי. בשנים 1934–1935 יצאו בירד ואנשיו במשלחת שנייה, שהרחיקה עוד הרבה אל פנים הארץ, ואף נשארה לחרוף שם. משלחת בירד השלישית ב־1940 מיפתה את ים רוס.
בירד מילא תפקיד חשוב במבצע הייג'אמפ של הצי אחרי מלחמת העולם השנייה, בשנים 1946–1947, שמיפה את רוב קו החוף האנטארקטי. ב־1948 הוביל המפקד פין רון משלחת שצילמה יותר מ־1.1 מיליון קמ"ר מן האוויר. אחר, בשנים 1954–1955, ערכה שוברת הקרח האמריקאית USS אטקה (AGB-2) משלחת חיפוש ותצפית לאיתור אתרי נחיתה עתידיים ומפרצים.
מבצע דיפ פריז I.
התמריץ למבצע דיפ פריז I היה השנה הגאופיזית הבינלאומית 1958-1957. IGY, כפי שנודע, היה מאמץ משותף לארבעים אומות להוציא לפועל מחקרים במדע כדור הארץ מן הקוטב הצפוני עד לקוטב הדרומי ובנקודות בין השניים. ארצות הברית יחד עם ניו זילנד, הממלכה המאוחדת, צרפת, יפן, נורווגיה, ארגנטינה, וברית המועצות הסכימו לצאת אל הקוטב הדרומי, האזור שנחקר פחות מכל אזור אחר עלי אדמות. מטרתם הייתה לקדם ידע עולמי על ההידרוגרפיה ומערכות מזג האוויר, תנועת קרחונים וחיים ימיים ביבשת אנטארקטיקה. על צי ארצות הברית הוטלה משימת התמיכה במדעני ארצות הברית בקיום חלקם במחקר השנה הגאופיזית הבינלאומית.
בשנת 1955 נוצר כוח משימה 43 לביצוע עבודה זו. מבצע דיפ פריז I הכין תחנת מחקר קבועה וסלל את הדרך לעוד מחקר מקיף במבצעי דיפ פריז הבאים. המשלחת פעלה במשך הקיץ האנטארקטי, מנובמבר 1955 עד 1956, וצי ארצות הברית ואולפני וולט דיסני צילמו את פעולותיה. כגמול על עיצוב הסמל לכוח משימה 43, היה וולט דיסני לחבר כבוד של המשלחת.