במהלך הפיתוח של הטיל נערך מחקר מקיף ביותר על האפקט של אי דיוקים בקנה מידה קטן (ברמה המילימטרית) על העילוי הנוצר כמו גם על מומנטי גלגול הנוצרים על שלדת המטוס. קווי המתאר של שלדת המטוס נמדדו בדייקנות רבה על ידי אמצעי מדידה מתאימים. הקריאות של אמצעי המדידה האלו הוזנו לתוך מחשב אשר אמר למעצבי השלדה כיצד להתאים ולעצב מחדש את הפרופיל האווירודינמי של הטיל, כלומר באמצעות חישובי המחשב נקבעה התצורה המדויקת של הטיל. חלוץ המחשוב קונראד צוזה הוא זה שתכנן ובנה את המחשב הזה, וניתן לראות בו במידה מסוימת מעין גלגול קדום של התוכנות המודרניות לעיצוב מטוסים. השימוש הזה במחשב כאמצעי לתכנון פס ייצור היה אחד היישומים הראשונים של מחשבים אלקטרוניים דיגיטליים בינאריים, ובזכות מחשב חלוצי זה חברת Henschel הפכה לחברה הראשונה שייצרה באופן סדרתי טילים מונחים.
הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב (2003)
הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב היה פיגוע התאבדות כפול שביצעו שני מחבלים פלסטיניים ביום ראשון לפנות ערב, 5 בינואר 2003, אור לג' בשבט ה'תשס"ג במתחם התחנה המרכזית הישנה של תל אביב. 23 בני אדם נהרגו בפיגוע ויותר ממאה נפצעו. הזרוע הצבאית של הפת"ח, גדודי חללי אל-אקצא, נטלה אחריות לפיגוע.
הפיגוע.
ב-5 בינואר 2003, בשעה 18:30, פוצצו עצמם שני מחבלים מתאבדים במרחק 500 מטר ובהפרש של 30 שניות בלבד זה מזה, בשני רחובות מקבילים באזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב. האחד התפוצץ במדרחוב נווה שאנן, בפינת רחוב ראש פינה; השני התפוצץ ברחוב הגדוד העברי, המקביל למדרחוב. שני המחבלים נשאו מטענים רבי-עוצמה עם ברגים ואומים ממתכת, שגרמו לנפגעים רבים ולנזק רב לרכוש בסביבה. 23 בני אדם נרצחו, ויותר ממאה נפצעו. בין ההרוגים היו אדם בן 75, שש נשים, צעירות ומבוגרות, וכן פועלים זמניים, שניים מסין ואחד מגאנה. בין ההרוגים היו עולים חדשים מברית המועצות לשעבר כמו גם ישראלים ותיקים.
זמן קצר לאחר הפיגוע נטלו גדודי חללי אל אקצה, הזרוע הצבאית של הפת"ח, אחריות. בהודעה שפרסמו ציינו כי מבצעי הפיגוע הם סאמר נורי, בן 19, ובוראק חילפי, בן 21, שני תושבי שכם, אולם בלילה לאחר מכן פרסמו הודעה נוספת, לפיה המחבלים הם לא מאנשי התנועה. גם אנשי הג'יהאד האיסלאמי נטלו אחריות לפיגוע בשיחות עם כתבים, אולם ראשי התנועה לא ידעו לאשר את מעורבות אנשיהם באירוע.
העמדה לדין.
ב-24 בינואר 2005 הואשם נהג תושב יפיע בעבירות אחדות ובראשן סיוע לרצח, עקב הסעת המחבלים מאום אל-פחם לתל אביב, ונגזר עליו עונש של 42 שנות מאסר בפועל. בערעור לבית המשפט העליון קוצר עונשו ל-30 שנות מאסר.
צ'וגיאם טרונגפה
צ'וגיאם טרונגפה (באנגלית: Chögyam Trungpa; 28 בפברואר 1939 – 4 באפריל 1987) היה אחת הדמויות המשפיעות ביותר על התפתחות הבודהיזם במערב, בעיקר, בצפון-אמריקה. כתב ספרים רבים על הבודהיזם שנמכרו בלמעלה ממיליון עותקים והיה המייסד של אוניברסיטת נרופה בקולורדו, האוניברסיטה הבודהיסטית המוכרת הראשונה בעולם.
ביוגרפיה.
טרונגפה נולד במזרח טיבט ב-28 בפברואר 1937. בעקבות המרד שלא צלח נגד השלטון הסיני הקומוניסטי, ברח יחד עם הדלאי לאמה מטיבט בשנת 1959. בשנים 1959–1963 שימש כיועץ בבית ספר בודהיסטי בהודו. בשנת 1963 נסע ללימודים באוניברסיטת אוקספורד בבריטניה. בשנת 1967 הקים בסקוטלנד את המנזר הבודהיסטי הראשון במערב, בו למד תקופה קצרה, גם הזמר דייוויד בואי.
בשנת 1970 עבר להתגורר בארצות הברית. הוא צבר מוניטין כמורה המסוגל להעביר את עקרונות הבודהיזם תוך שילוב השפעות מערביות בצורה בהירה ומובנת לקהל מאזיניו. בשנת 1974 הקים את מכון נרופה, שהפך מאוחר יותר לאוניברסיטת נרופה, האוניברסיטה הבודהיסטית המוכרת הראשונה בעולם, בעיר בולדר בקולורדו. בין המורים שלימדו באוניברסיטה היו המשורר אלן גינסברג, הסופר ויליאם ס. בורוז, והזמרת מריאן פיית'פול.
הזמרת הקנדית ג'וני מיטשל שלמדה באוניברסיטה הבודהיסטית הקדישה לטרונגפה את הבית הראשון בשיר "Refuge of the Roads" ("למצוא מקלט בדרכים") שיצא לאור באלבומה בשנת 1976. בשיר כתבה:" 'אהבה, הומור וצניעות', הוא אמר, 'יקלו עליך לשאת את המשא הכבד'."
מתחילת דרכו בארצות הברית עודד טרונגפה את תלמידיו לשלב עם הבודהיזם אמנויות שונות כמו קליגרפיה, טקס התה היפני, תיאטרון, קולנוע, שירה ותחומים נוספים, כמו גם פסיכותרפיה. בשנת 1983 הקים מנזר בודהיסטי בנובה סקוטיה בקנדה, ובשנת 1986 העביר את מרכז פעילותו הבינלאומית לעיר הליפקס בירתה של נובה סקוטיה. ב-4 באפריל 1987 נפטר.
גאופוליטי
הפיגוע בקניון השרון (דצמבר 2005)
הפיגוע בקניון השרון היה פיגוע התאבדות שביצע מחבל פלסטיני ב-5 בדצמבר 2005, בכניסה לקניון השרון שבנתניה. חמישה בני אדם נהרגו בפיגוע ויותר מ-40 נפצעו. ארגון הג'יהאד האסלאמי נטל אחריות לפיגוע.
הפיגוע.
ביום שני, 5 בדצמבר 2005, בשעה 11:30, ניגש מחבל מתאבד פלסטיני לכניסה הצפונית של קניון השרון שבנתניה. עוברי אורח ושוטרים חשדו בו וקראו לעצור אותו. המחבל פוצץ את המטען כאשר אחד המאבטחים אחז בו והצמיד אותו לרצפה. ארבעה בני אדם נהרגו מיד ויותר מ-40 נפצעו.
ארגון הג'יהאד האסלאמי נטל אחריות לפיגוע ומסר כי מבצע הפיגוע היה לוטפי אמין אבו סעדה, תושב הכפר עילאר שבאזור טולכרם. פעיל בכיר בארגון מסר כי הפיגוע יצא לפועל בנקמה על חיסולו של לואי סעדי חודש וחצי לפני כן.
בינואר 2006 נחשף כי המחבל המתאבד שביצע את הפיגוע נכנס לישראל דרך שער בגדר ההפרדה הממוקם מדרום להתנחלות צופים סמוך לקלקיליה. השער נשאר פתוח לתנועה לאחר שביולי 2005, יו"ר מזכירות צופים דני נווה ביקש משר הביטחון שהשער ישאר פתוח, למרות צו לסגירתו. הסיבה לבקשה הייתה להקל על תנועת תושבי היישוב לכיוון כביש 55. בניגוד להמלצת גורמי ביטחון, החליט אלוף פיקוד המרכז יאיר נווה (אחיו של דני נווה) לאשר את הבקשה.
הפיגוע בקניון השרון (2001)
פיגוע ההתאבדות הראשון בקניון השרון אירע ב-18 במאי 2001, בקניון השרון בנתניה. 5 אנשים נרצחו ויותר ממאה נפצעו.
הפיגוע.
ביום שישי, 18 במאי 2001, מחבל מתאבד הלובש ג'קט כחול ארוך, שמתחתיו הוחבאה חגורת נפץ שחוברה לגופו, הגיע לעמדת הבידוק הביטחוני בקניון השרון, שם מאבטחים מנעו ממנו מלהיכנס; המחבל פוצץ עצמו בכניסה, בפיצוץ נהרגו 5 ונפצעו מעל מאה. חמאס לקח אחריות לפיגוע.
גלריה.
תמונות מזירת הפיגוע
פיגוע ההתאבדות הראשון בקניון השרון
פיגוע ההתאבדות השלישי בקניון השרון
גביע המדינה בכדורגל 2011/2012
גביע המדינה בכדורגל 2011/2012 הייתה התחרות ה-74 מאז היווסדה וה-59, לאחר קום המדינה. המשחקים החלו ב-2 בספטמבר 2011 והסתיימו ב-15 במאי 2012.
הפועל תל אביב ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע בפעם השלישית ברציפות בפעם ה-16 בסך הכל. בעקבות כך היא העפילה לליגה האירופית.
התוצאות.
השלבים המוקדמים.
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השמיני שהחל ב-7 בפברואר 2012 לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגת העל.
שלבי הגמר.
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
שבעה ימים במאי
שבעה ימים במאי (באנגלית: Seven Days in May) הוא סרט קולנוע אמריקאי בסוגת מותחן פוליטי משנת 1964 בבימויו של ג'ון פרנקנהיימר המתאר ניסיון צבאי - פוליטי להפיל את נשיא ארצות הברית וממשלתו על רקע החלטתו לחתום חוזה לפירוק נשק גרעיני עם ברית המועצות.
התסריט מבוסס על רב-מכר בשם זה מאת פלצ'ר קנבל וריצ'רד ביילי משנת 1962. הנשיא ג'ון קנדי קרא אותו ואמר שהוא לא כל כך דמיוני. בתקופת כהונתו הוא קבל את התפטרותו של גנרל אדווין ווקר שביטא את נטיותיו האנטי קומוניסטיות בצבא ויצא נגד הנשיאים הארי טרומן, דוויט אייזנהאואר, אלינור רוזוולט ועוד וכינה אותם "אוהדי קומוניזם" ו"ורודים". שמו מוזכר בסרט.
העלילה מתרחשת במשך שבעה ימים בחודש מאי 1974. הנשיא ג'ורדן ליימן (פרדריק מארץ') חתם זה עתה על חוזה לפירוק נשק גרעיני עם הסובייטים. ארצות הברית גועשת. חלק גדול מהאזרחים, כולל חברי סנאט וחברי המטות המשולבים ובראשם יושב ראש המטות המשולבים גנרל ג'יימס סקוט (ברט לנקסטר) מאשימים את הנשיא בהפקרת ביטחונה של ארצות הברית תמורת פיסת נייר שאין לה ערך. על רקע זה מתארגן המהלך להפלת השלטון.
השחקן אדמונד או'בריין זכה בפרס גלובוס הזהב ב-1964 כשחקן משנה על משחקו בסרט זה. באותה שנה היו מועמדים לגלובוס הזהב באותו סרט, פרדריק מארץ' כשחקן ראשי, ג'ון פרנקנהיימר כבמאי וג'רי גולדסמית' כמלחין.
הסרט זכה לביקורות טובות והצלחה קופתית. בעשור האחרון זכה להערכה-מחדש (דייוויד תומפסון ועוד) ונחשב כיום לסוג של קלסיקה אמריקאית. ב-1994, שלושים שנה לאחר ההפקה המקורית, הפיקה אייץ' בי או גרסה חדשה בבימויו של ג'ונתן דארבי ובכיכובם של סם ווטרסון, ג'ייסון רובארדס ופורסט ויטיקאר. רוב המבקרים מצאו כי היא נופלת בהרבה מן המקור.
תקציר העלילה.
הסרט מתחיל בהפגנה רבת משתתפים של אזרחים בחזית הבית הלבן בקבוצה אחת הם נושאים שלטי תמיכה בנשיא ובחוזה שחתם עם הסובייטים. בקבוצה השנייה נושאים שלטים הקוראים להפלת הנשיא המסכן את ביטחון ארצות הברית ולבחירת גנרל סקוט במקומו. עד מהרה הופכת ההפגנה השקטה לאלימה. שתי הקבוצות נלחמות זו בזו, השלטים נקרעים והמשטרה מוזעקת למקום כדי לפזר את ההפגנה ולבצע מעצרים.