אמריקה שמגיעה לנו (באנגלית: The America We Deserve) הוא ספר על מדיניות ציבורית שנכתב על ידי איש העסקים האמריקאי ולימים נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בשיתוף עם הסופר האמריקאי, דייב שיפלט.
הספר פורסם בינואר 2000, בזמן שטראמפ שקל להתמודד בבחירות לנשיאות שנערכו באותה שנה כמועמד המפלגה הרפורמית. הספר מפרט מערך הצעות מדיניות שטראמפ אמר שמתכוון ליישם אם יהפוך אי פעם לנשיא ארצות הברית.
עמדות והצעות.
בספר הביע טראמפ עמדות נגד הגירה בלתי חוקית הדומות לאלה שדגל כאשר התמודד בשנית לנשיאות במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 (בהן אף הצליח להיבחר לנשיאות), דוגמה לעמדתו נגד ההגירה היא ש"נראה כי מדיניות ההגירה הליברלית משקפת ביטחון ונדיבות אך בפועל היא מראה על פזיזות והתעלמות ממי שחי כאן באופן חוקי", טראמפ אכן יישם ועמד על עמדתו בעניין ההגירה ואף בכהונתו בת ה-4 שנים הכריז כי יבנה חומה חדשה בגבול ארצות הברית–מקסיקו.
עם זאת, טראמפ גם כתב בספר כמה הצעות שיזנח עד הבחירות ב-2016. לדוגמה, טראמפ כתב בספר שהממשל האמריקאי צריך לזרז ואף ליזום הקמת מערכת בריאות אוניברסלית.
ציפיות לטרור.
במהלך קמפיין הבחירות שלו ב-2016, ציטט טראמפ את הספר באופן תדיר וטען כי הספר הוא הוכחה שהוא ניבא את פיגועי 11 בספטמבר וזאת מאחר שהזכיר את הטרוריסט הסעודי וראש אל-קאעידה, אוסאמה בן לאדן ואמר כי "אני באמת משוכנע שאנחנו בסכנה מפיגועים שיגרמו לפיגוע במגדלי התאומים להראות כמו ילדים שמשחקים בזיקוקים", עם זאת טראמפ לא באמת ניבא בספר שבן לאדן אכן יבצע פיגועי ענק נגד ארצות הברית.
שרשיר קרוליינה
שרשיר קרוליינה (שם מדעי: Anas carolinensis) הוא מין של ברווז אמריקאי בן למשפחת הברווזיים. הוא מצוי בעיקר באמריקה הצפונית והאיים האלאוטיים, אך נמצא גם במרכז אמריקה ולעיתים גם דרומה יותר. בעבר נחשב לתת-מין של שרשיר מצוי ("Anas crecca"), החי באירואסיה. חלק מהחוקרים עדיין רואים בו תת-מין.
תיאור.
ברווז זה הוא מהקטנים שבברווזי אמריקה ואורכו 31 עד 39 סנטימטרים, מוטת כנפיו 52 עד 59 סנטימטרים ומשקלו 140 עד 500 גרם בממוצע. הברווז דומה במראה לשרשיר המצוי אך בעל חזה בהיר יותר ואזור שת לבן ואין לו פס לבן לאורך צידי כנפיו. הזכר בעל ראש ערמוני עם עורף ירוק והמקור ארוך ואפור. הנקבות דהויות ומזכירות במראם נקבות ברכיות והם גם קטנות מהזכרים.
ברווזים אלה חיים בקבוצות קטנות במקווי מים כמו אגמים בין דרום אלסקה וקולומביה הבריטית, מערבה עד להוואי ודרומה לאמריקה המרכזית כשכמה פרטים נצפו גם בצפון אמריקה הדרומית.
ברווז זה בדומה לרוב הברווזים המצויים ניזון בשכשוך מצמחייה ויצורי מים קטנים מפני המים והוא מקנן על גדות המים בקן עשוי צמחייה מימית או עשבים ולעיתים גם מתחת לעצים.
הטורפים העיקריים של הביצים והאפרוחים הם ראקונים, בואשים, שועלים, עורבים ועורבנים.
זקני צפת (אלבום, 1994)
זקני צפת (המכונה האלבום הכחול או זקני צפת 2) הוא אלבומה השני של להקת הרוק הישראלית זקני צפת. האלבום יצא בשנת 1994.
רקע.
בשנת 1993 עזבו את הלהקה אורן לוטנברג, רע מוכיח ויוני בן-טובים, ואת מקומם תפסו תום מוכיח, יובל קיינר ואביב פאפו.
בשנת 1994 יצא האלבום "זקני צפת", הנחשב למצליח ביותר של הלהקה. את האלבום הפיק מוזיקלית חיים רומנו ואת המילים והלחנים כתב מאור כהן.
מאור כהן סיפר בראיון ל-103FM כי האלבום הוקלט בארבעה ימים.
האלבום נחשב לפחות פרובוקטיבי מקודמו והתאפיין בסגנון מוזיקה רך יותר. הוא כולל בין היתר את הלהיטים: "השכן", "שישי שבת (יום הבוחר)" ו"רק אל תלכי".
במקביל הופיעה הלהקה ב"זהו זה" עם שתי גרסאות כיסוי לשירים "לוח וגיר" של שמוליק קראוס ו"היה לנו טוב נהיה לנו רע" של אריק איינשטיין. במסגרת התוכנית גם שודר קליפ לשיר "רק אל תלכי".
בניגוד לשאר השירים, הסינגל "שישי שבת" הולחן גם על ידי אורן לוטנברג, והוא דורג במקום השביעי במצעד הפזמונים העברי השנתי.
האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב.
חה יינג-צ'ין
חֶה יִינְג-צִ'ין (במנדרינית: 何应钦) היה פוליטיקאי ומצביא, חבר מפלגת הקְווֹמִינְטַנג בתקופת הרפובליקה הסינית, אשר פעל במהלך מהפכת שינהאי, המשלחת הצפונית, והמערכות האנטי-קומוניסטיות של שנות העשרים ושנות השלושים כבעל תפקיד צבאי ומאוחר יותר בתפקיד מדיני שירת במלחמת סין–יפן השנייה כראש ממשלת הרפובליקה הסינית ומלחמת האזרחים הסינית כשר ההגנה הלאומית השני והרביעי במניין. היה מהמקורבים ביותר אל ראש המפלגה צ'יאנג קאי שק. תפקידו הפוליטי של חה נגמר עם נסיגת הממשלה הלאומית לטאיוואן אך הוא המשיך לשאת בתואר טקסי עד מותו.
ביוגרפיה.
תקופת צ'ינג.
חה נולד בשנת 1890 למשפחת בעלי אדמות יציבה בתת-המחוז שינגי, מחוז גוויג'ואו, האימפריה הסינית בזמן שלטונה של שושלת צ'ינג. מגיל שבע החל ללמוד עם מורה פרטי, פריבילגיה יחסית לימים אלה. בשנת 1905 מצא את אקדח אביו ובטעות ירה איתו ופגע בחדר הראשי בבית. הוא ברח לבית מקורבים מחשש לעונש שיקבל. ביום למחרת פגש בדרכו חזרה מורה באקדמיה של צבא בייאנג זמן קצר לפני שהחל במבחן לתלמידיו. חה, אשר התעניין עוד מילדותו בצבא, הצטרף ועבר את המבחן, מנקודה זאת החל בלימודי פנימייה צבאית שתוקצבה בחסות הממשלה אותה סיים בהצלחה בשנת 1908, כאשר נכנס לשורות צבא בייאנג. בהמשך, הועבר חה ללמוד באקדמיה הצבאית הקיסרית באימפריה היפנית. חה היה בין מספר מנהיגים סינים עתידיים שלמדו באקדמיה היפנית, בהם יאן שיאן, צ'יאנג קאי שק ועוד רבים אחרים.
תקופת המצביאים.
בזמנו באקדמיה, החל חה לעבוד ביחד עם צירים מהפכנים ובשנת 1911 שב לסין כדי להשתתף במהפכת שינהאי שהפילה את שואנג-טונג, קיסר סין האחרון, והסדירה את ממשל הרפובליקה הסינית. לאחר שיואן שה-קאי יצא בהפיכה שנועדה להפוך אותו לקיסר סין בשנה מהקמת הרפובליקה, חה שב ליפן והשלים שם את לימודיו האקדמיים. לאחר הפלת ממשל יואן שה-קאי והתפרקות סין לתוך תקופת המצביאים בה לא נראה כל שלטון ריכוזי, שב חה לסין והוצב כקולונל המפקד על הרגימנט ה-4 האזורי של גוויג'ואו, תחת המשימה לאמן חיילים חדשים לצבא הרפובליקה. שנה אחר כך התחתן חה עם ואנג ון-שיאנג, אחותו של איל המלחמה המחוזי, ואנג ון-חואה.
ואנג ון-חואה נהרג בהתנקשות פוליטית בשאנגחאי במהלך 1920 ויורשו, אשר התנגד לחה, הביא את האחרון לברוח מתפקידו הצבאי בגוויג'ואו אל יונאן. לאחר שברח מסביב לסין חה גויס בשנת 1924 אל תוך האקדמיה צבאית של וואמפואה בשורות הקוומינטנג בגואנגג'ואו אשר הונהגו בידי סון יאט-סן, אבי הרפובליקה הסינית. משטר הקוומינטנג תמך באיחוד כל סין תחילה תחת ממשל דיקטטורי אשר ימחץ כל התנגדות, ומאוחר יותר עם הזמן יהפוך לתוך משטר דמוקרטי. במות סון שנה לאחר גיוסו של חה, ירש אותו צ'יאנג קאי-שק שהמשיך את קודמו בתוכניות לכבוש ולאחד את כל סין תחת המפלגה. לקראת המשלחת הצפונית לאיחוד סין הושם חה כמפקד רגימנט הצוערים הראשון בחיל הרגלים. במהלך המשלחת גדל מספר חיילי הרגימנט הראשון וחה פיקד על קרבות בגואנגדונג, פוג'יין וג'ג'יאנג במהלך המשלחת שהסתיימה בהצלחה.
בממשל הקוומינטנג.
חה עם הזמן התקרב יותר ויותר לתוך הפוליטיקה ובשנת 1927 היה בעל תפקיד מרכזי בביצוע טבח שאנגחאי במסגרתו כוחות הקוומינטנג טבחו בפלג הקומוניסטי של המפלגה, דבר שהביא בסופו של דבר להקמת המפלגה הקומוניסטית של סין ולתחילתה של מלחמת האזרחים הסינית. חה לא הביע את תמיכתו בצ'יאנג במהלך ניסיון הפיכה של לי דזונגז'ן ועוד מספר מקורבים לכוח, על כן, כאשר צ'יאנג הצליח לעצור את ההפיכה נגדו, הוא הוריד את חה מדרגותיו על אי נאמנותו במהלך תחילת שנת 1928.
עם הזמן חה עלה מחדש בדרגות ועבד קשה להבטיח את נאמנותו לצ'יאנג. במהלך מלחמת המישורים המרכזיים חה היה במרכז המאבק כאשר נודע לו שאביו נפטר. חה, עקב מחויבותו הצבאית לא יכול היה לעזוב את שדה הקרב ולהיות בהלוויית אביו, בעת הגיעה ידיעה זאת לצ'יאנג, האחרון הלך בעצמו להלוויית אביו של חה, מה שסימל את סיום היריבות ביניהם. במהלך 1930 הפך חה לראש המטה הכללי של הצבא ולראש המערך הפוליטי של הצבא. תדמיתו של חה כמפקד צבאי נחלשה במעט כאשר בשנת 1931 תקף את הממשלה הסובייטית בג'ינהאי אשר הוגנה בידי פנג דה-חואי, הפלישה הייתה אסון לכוחות הקוומינטנג והבטיחה את המשך מלחמת האזרחים לעוד לפחות מספר שנים האלה.
עם התקדמות הפלישה היפנית למנצ'וריה הוצב חה בשנת 1933 כמפקד העליון של המערך הצבאי הצפון-מזרחי ופיקד מתוך בייג'ינג לאחר שהחליף בתפקיד זה את ג'אנג סואה-ליאנג. חה פעל להגיע להסדר מדיני עם יפן אך האחרונה כבשה את כלל מנצ'וריה והסדירה בתוכה את מדינת החסות של מנצ'וקוו. חה חתם הסכם סודי להסדר עם יפן במטרה שכוחות הקוומינטנג יוכלו להתרכז על מאבקם ב. במהלך חטיפת צ'יאנג בתקרית שיאן, חה הפך למפקד הראשי של הצבא ונכנס למאבק פוליטי עם סונג מיילינג ותומכיה, בשובו של צ'יאנג הושב התפקיד לידי האחרון.
בעת תקרית גשר מרקו פולו והקרב על שאנגחאי החלו רשמית את מלחמת סין–יפן השנייה, חה אימן חיילים בסצ'ואן. בשומעו על המתרחש נגד יפן הוא שב במהרה אל הבירה נאנג'ינג, אשר נפלה זמן קצר אחר כך. חה לחם במספר קרבות במהלך המלחמה, בהם הקרב על ווהאן והקרב הראשון על צ'אנגשה. בנובמבר 1944 הוחלף מתפקידו כראש המטה הכללי בידי צ'ן צ'נג. עם כניעת האימפריה היפנית היה זה חה שקיבל את חתימת הכניעה מידי הגנרל היפני יאסוג'י אוקאמורה. חה ישר בסיום המלחמה החל בגירוש של עובדים יפנים מסין, הוא פעל לסבסוד יחסים חדשים עם יפן בתקופת הכיבוש האמריקאי בטענה כי לבסוף זה יעזור לשפר את יחסי יפן–סין העתידיים.