ב־19 בדצמבר 2017 עלה ערוץ "DIY ישראל" ערוץ ראשון מסוגו בארץ ל"עשה זאת בעצמך" בחברת HOT וב־1 בינואר 2019 הערוץ עלה גם בחברת yes.
בברית המועצות.
הרכבה ותיקון של מכשירים ביתיים ושיפוצים עצמיים היו דבר מאוד מקובל בברית המועצות לאורך רוב ההיסטוריה שלה וממשיך להיות נפוץ במדינות חבר המדינות. לדוגמה יצא ג'ורנל בשם "עשה זאת בעצמך" (Сделай сам), שבין היתר פרסם גם מתכונים להכנת מזון. בנוסף, אפשר לציין את הגישה של הדפסת והעתקת ספרים בהוצאה פרטית (סאמיזדאט).
סאס וודה
סאס (ברומנית: Sas), השליט השני של נסיכות מולדובה (1354-1358), בנו של דראגוש וודה ואביהם של באלק Balc, דראג Drag, דראגומיר Dragomir ושטפאן Ştefan.
סאס עלה לשלטון נסיכות מולדובה בשנת 1354, לאחר מות אביו, דראגוש.
בדומה לאביו מלך בחסות מלך הונגריה, לאיוש הגדול. מולדובה שימשה באותה עת מעין מארקה למטרת הגנה על הממלכה ההונגרית בעיקר מפני אורדת הזהב הטטרית.
כעבור 5 שנים מת סאס ואת השלטון ירש בנו באלק שהודח באותה שנה על ידי בוגדאן הראשון.
משפחות האצילים ההונגרית דראגפי ובלאלפי הן צאצאי בניו של סאס, דראג ובאלק.
תחנת הרכבת להבים – רהט
תחנת הרכבת להבים – רהט היא תחנת רכבת ישראל במועצה המקומית להבים הסמוכה לעיר רהט. התחנה ממוקמת בסמוך למחלף עידן הנגב.
היסטוריה.
המכרז להקמת התחנה, בנקודה שבה כבר הייתה תחנת רכבת תפעולית, פורסם בשנת 2004. לאחר שהועלו במועצה בקשות רבות להקמת תחנת רכבת לנוסעים במקום. בניית התחנה החלה בשנת 2005. התחנה נפתחה ב-24 ביוני 2007.
בחודש הראשון להפעלת התחנה קיימו תושבי העיר רהט הסמוכה הפגנות למען שינוי שם התחנה מ"להבים" ל"להבים – רהט".
רכבת ישראל נענתה לבקשת התושבים ושינתה את שם התחנה ללהבים – רהט בתאריך 27 באוגוסט 2007.
מבנה התחנה.
בתחנה יש שלוש מסילות ושני רציפי צד: שתי מסילות צמודות לרציפים ומסילה שלישית לא פעילה שהייתה אמורה לשמש למעקף של רכבות משא ורכבות מהירות אך לא הושלמה.
קווי אוטובוס היוצאים מהתחנה.
ישנם מספר קווי אוטובוס העוברים בסמוך לתחנה המקשרים אותה עם להבים עצמה, רהט וישובי האזור. כל הקווים אינם נגישים לנכים.
תחנת הרכבת קריית גת
תחנת הרכבת קריית גת היא תחנת רכבת ישראל בעיר קריית גת. התחנה ממוקמת בסמוך לאזור התעשייה קריית גת.
היסטוריה.
מסילת הברזל לבאר שבע הושלמה בתחילת 1956, כאשור נתיב המסילה נבחר כדי לעבור בתחנה בקריית גת. הרכבות לבאר שבע החלו לעצור בקריית גת ביוני 1956 ועברו במקום בשנים 1958–1960 שתי רכבות בכל יום לכל כיוון ובשנת 1967 ארבע רכבות לכל כיוון.
תחנת הרכבת קריית גת נפתחה ב-21 ביולי 1960, בטקס בנוכחות שר התחבורה יצחק בן אהרן. התחנה תוארה כקטנה וכפרית. התחנה נסגרה אחרי 19 שנה (1979) ביחד עם סגירת קו נען - באר שבע לשירות נוסעים. הקו נפתח מחדש ב-1997 ושופץ ב-1999. שיפוץ נוסף של התחנה נערך בין השנים 2004–2006.
מבנה התחנה.
בתחנה יש ארבע מסילות ושני רציפי אי (ארבעה רציפים).
היציאה אפשרית באמצעות המעבר התת-קרקעי וגשר הולכי רגל.
שירותי הזנה לתחנה.
מקרא סימנים:
מתחם ציוד הנדסי מסילתי ושלוחות תעשייתיות.
ממזרח לתחנת נוסעים נמצא מתחם ציוד הנדסי מסילתי עם מבנה מסילאים. דרומית לתחנת נוסעים יוצאות מספר שלוחות: למתחם ציוד הנדסי מסילתי, למסוף פלדה ולממגורות.
ג'ורג' סטיבנסון
ג'ורג' סטיבנסון (באנגלית: George Stephenson; 9 ביוני 1781 – 12 באוגוסט 1848) היה מהנדס מכונות אנגלי אשר פיתח את קו הרכבת הראשון ועזר לבנו רוברט סטיבנסון שתכנן את קטר הקיטור המפורסם "רוקט" (אנגלית: Rocket – טיל) והידוע בכינויו "אבי מסילות הברזל". בני התקופה הוויקטוריאנית ראו בסטיבנסון דוגמה ומופת לאדם שקדן, בעל רצון מתמיד לשיפור המביא לידי ביטוי את עקרונות העזרה העצמית. רוחב מסילת הרכבת שקבע סטיבנסון במידה של 4 רגל ו-8.5 אינץ' (1435 מ"מ), הפך לרוחב התקני של מסילות רכבת בעולם ולעיתים נקרא "רוחב סטיבנסון".
תולדות חייו.
התחלות.
ג'ורג' סטיבנסון נולד בווילאם שבחבל נורת'אמברלנד באנגליה, כ-15 ק"מ מערבית לעיר ניוקאסל. בשנת 1748 נבנתה בסמוך לעירו מסילה לקרונות שנגררו על ידי סוסים, בדומה למסילת רכבת, אך הייתה עשויה מעץ. סטיבנסון גדל בסמוך למסילה ובשנת 1802 החל לעבוד כמכונאי במכרה פחם. במשך עשר שנים צבר ידע בטיפול ובאחזקת מנועי קיטור ובשנת 1812 פרש מעבודתו והחל לבנות מנועי קיטור בעצמו.
בשנת 1814 בנה סטיבנסון את קטר הקיטור הראשון בתכנונו, אשר נועד לגרירת קרונות פחם מן המכרה. הקטר נקרא "בליכר" (Blücher), על שם גנרל פרוסי בשם גבהרד בליכר (Gebhard Leberecht von Blücher) אשר נלחם בנפוליאון בקרב ווטרלו. הקטר היה מסוגל לגרור 30 טון פחם והיה הקטר הראשון שנע בזכות החיכוך שבין גלגליו למסילה. בין השנים 1814-1819 בנה 16 קטרים נוספים. סטיבנסון לא הגביל את עיסוקו רק לבניית קטרים ואף פיתח בשנת 1815 מנורת כורים, לשימוש במכרה הפחם.
בשנת 1820 נקרא סטיבנסון להקים מסילה לאורך של כ-13 ק"מ ממכרה בהטון לעיר סנדרלנד. במורדות נעו הקרונות על המסילה בכוח הכבידה ואילו במישור ובעליות נגררו על ידי קטרי קיטור. הייתה זו המסילה הראשונה באנגליה שבה לא נעשה כל שימוש בגרירה בכוח בהמות.
בשנת 1821 החל במפעל בניית מסילת סטוקטון ודרלינגטון (Stockton and Darlington Railway). התוכנית המקורית הייתה לעשות שימוש בסוסים לגרירת קרונות על מסילות ברזל, אולם לאחר שמנהל החברה פגש בסטיבנסון הוא שינה את התוכניות. העבודה על המסילה החלה בשנת 1822 ובחודש ספטמבר 1825 השלים סטיבנסון את בניית הקטר הראשון למסילה, אשר כונה בתחילה "אקטיב", אולם אחר כך שונה שמו ל"לוקומושן" (תנועה באנגלית). המסילה נפתחה לתנועה ב-27 בספטמבר 1825, כאשר הקטר "לוקומושן" נהוג על ידי סטיבנסון, גרר 80 טון של פחם לאורך 15 ק"מ והשלים את המסע בשעתיים. בקטע אחד של הנסיעה הוא הגיע למהירות של 39 קמ"ש. כחלק מן הרכבת הראשונה היה גם קרון נוסעים שנבנה במיוחד לצורך כך ובו ישבו מכובדים שהגיעו לטקס הפתיחה. הייתה זו רכבת הנוסעים הראשונה שנגררה על ידי קטר קיטור.
עלייתו לתהילה.
בעת בניית מסילת סטוקטון ודרלינגטון הבחין סטיבנסון כי אף עליות מתונות במסילה מפחיתות במידה רבה את מהירות הרכבת. הוא הגיע למסקנה כי יש לתכנן מסילות רכבת כך שתהיינה מישוריות ככל האפשר. ידע זה הוא יישם בעת שעבד בבנית מסילת בולטון ולי וכן מסילת ליברפול ומנצ'סטר. לצורך השגת המטרה של מישוריות המסילה הוא תכנן שורה של סוללות, תעלות וגשרים בתוואי הדרך. בשנת 1829, לקראת סיום סלילת מסילת ליברפול ומנצ'סטר הכריזו מנהלי החברה על תחרות לבניית הקטרים בהם ייעשה שימוש במסילה זו. סטיבנסון עזר לבנו רוברט לבנות לצורך התחרות את הקטר "רוקט", אשר גבר על תשעה מועמדים אחרים והפך לקטר הקיטור המפורסם ביותר בעולם.
ב-15 בספטמבר 1830 נפתחה לתנועה מסילת ליברפול - מנצ'סטר, בטקס רב-רושם בהשתתפות נכבדים רבים ובהם ראש ממשלת בריטניה, הדוכס מוולינגטון. על הטקס העיבה תאונת רכבת שבה נהרג חבר פרלמנט בריטי, ויליאם האסקיסון, כתוצאה מפגיעת הקטר "רוקט", אולם המסילה הייתה להצלחה מיידית ושמו של סטיבנסון יצא למרחוק.
סטיבנסון הוזמן לתכנן מסילות רבות נוספות, אולם לעיתים טבעו השמרני היה לו לרועץ. הוא העדיף תמיד לבחור בתוואי מסילה מישורי, אפילו במחיר של הארכת התוואי במידה ניכרת, בעוד שמהנדסים אחרים הצליחו לעיתים להציע ולבצע תוכניות מסילה בעלות תוואי קצר יותר, המתגבר על מכשולי גובה. בשנת 1847 היה סטיבנסון לנשיאו הראשון של המוסד למהנדסי מכונות בבריטניה. בתקופה זו כבר הפחית במידה ניכרת את עבודתו. לאחר שצבר הון רב בחייו, הוא הלך לעולמו בביתו בצ'סטרפילד שבמחוז דרבישייר, ב-12 באוגוסט 1848.
מורשתו.
בנו, רוברט סטיבנסון, היה אף הוא למהנדס רכבות ידוע והיה מעורב ברבים מן הפרויקטים של אביו. בשנת 2001 נוסד על שמו קולג' ג'ורג' סטיבנסון, באוניברסיטת דורהאם שב. בעיירה נורת' שילד קם מוזיאון הרכבת על שם סטיבנסון. במוזיאון בצ'סטרפילד קיים חדר המוקדש כולו לחפציו האישיים של סטיבנסון.
דיוקנו של ג'ורג' סטיבנסון הופיע על שטרות בערך 5 לירות שטרלינג של בנק אנגליה בין השנים 2003-1990.
רכבות בקריית הותיקן
שארל הראשון, דוכס אורליאן
שארל הראשון, דוכס אורליאן (בצרפתית: Charles Ier d'Orléans; 24 בנובמבר 1394 - 5 בינואר 1465), נכדו של שארל החמישי ואביו של לואי השנים עשר, מלכי צרפת.
חייו.
שארל היה בנם של לואי הראשון, דוכס אורליאן (בנו של שארל החמישי, מלך צרפת) ושל ולנטינה ויסקונטי, בתו של דוכס מילאנו. ילדותו עברה בצילם של מעשי האיבה בין בית אורליאן לבין בית בורגונדיה, שנאבקו על השלטון בצרפת. ב-1407 נרצח אביו בידי עושי דברו של ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, ובהיותו בן 14 שנה בלבד, ירש שארל את התואר דוכס אורליאן. בשנה שלאחריה נפטרה אמו ברוב יגון על רצח בעלה, ושארל נשבע לנקום את מות אביו. עם מות אמו ירש את התואר רוזן אסטי, שזיכה אותו בנחלותיה של אמו באיטליה.
ב-1415 לקח שארל חלק בקרב אז'נקור, בו הובסה צרפת בידי הנרי החמישי, מלך אנגליה. הוא נפל בשבי, נלקח לאנגליה והוחזק במבצר ואלינגפורד (שעל נהר התמזה ליד אוקספורד) במשך 25 שנה. אף כי שוביו אפשרו לו תנאי מעצר נוחים, בהתאם למעמדו הרם, הם סירבו לשחררו תמורת כופר נפש בעקבות צוואתו של הנרי החמישי, שראה בו נצר למלכי צרפת שלחמו נגד אנגליה במלחמת מאה השנים. בתקופת שביו הארוכה התמסר שארל לכתיבת שירים שביטאו את יגונו, ובהם כינה את שביו "יער של צפייה ארוכה".