המלך מחזיק באופן טקסי בדרגה הגבוהה ביותר בכל שלוש הזרועות של הכוחות המזוינים של שוודיה. דרגות אלה של גנרל ואדמירל הוענקו לו מתוקף היותו המפקד העליון של הזרועות על פי החוקה של 1809 שהייתה בתוקף בעת עלייתו לכס המלוכה. על פי החוקה של 1974 המלך לא משמש עוד כמפקד העליון והוא מחזיק בדרגות באופן טקסי בלבד. סמכות הפיקוד היחידה שלו היא על הסגל הצבאי שבחצר מלכותו.
ברמה העולמית ידוע קרל השישה עשר גוסטב כמי שמעניק מדי שנה את פרסי נובל. המלך הוא גם זה שמעניק מדי שנה את פרס פולר למוזיקה. המלך מחזיק תוארי דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה השוודית למדעי החקלאות, של המכון המלכותי לטכנולוגיה, של בית הספר לכלכלה של סטוקהולם ושל האוניברסיטה האקדמית של אובו בפינלנד.
תחומי עניין.
המלך מגלה עניין רב בתחומי הסביבה, הטכנולוגיה, החקלאות, הסחר והתעשייה. כמו רבים מחברי משפחת המלוכה השוודית, יש למלך עניין רב במכוניות. בבעלותו כמה מכוניות פורשה 911, דגם שנחשב לחביב עליו, בנוסף למכוניות מהדגמים וולוו PV444 ופרארי 456M GT, AC קוברה ומכוניות נוספות. התמונה הראשונה של המלך ושל מי שהייתה אז אשתו לעתיד צולמה כשהם יישובים במכונית פורשה 911. בקיץ 2005 היה המלך מעורב בתאונת דרכים בנורשפינג, שבה לא נגרמו פציעות רציניות, אך היא גרמה לכותרות ראשיות בעיתונות השוודית.
תנועת הצופים.
המלך קרל השישה עשר גוסטב הוא יושב ראש הכבוד של תנועת הצופים העולמית ונשיא הכבוד של קרן הצופים העולמית. לעיתים קרובות הוא משתתף בפעילות של תנועת הצופים בשוודיה ומחוצה לה ומבקר באופן קבוע בכינוסי הג'מבורי העולמיים.
נישואין ומשפחה.
קרל השישה עשר גוסטב נשא לאישה את סילביה סומרלאט שאביה היה גרמני ואמה ברזילאית, ושגדלה בשתי הארצות הללו. השניים נפגשו באולימפיאדת מינכן ב-1972, שם שמשה סילביה כמתורגמנית וכמארחת. החתונה התקיימה ב-19 ביוני 1976 בקתדרלה של סטוקהולם. ערב קודם לכן התקיימה הופעה שבה ביצעה להקת אבבא לראשונה את השיר Dancing Queen, כמחווה למלכה החדשה. ב-1980 עברו המלך ומשפחתו להתגורר בארמון דרוטנינגהולם שממערב לסטוקהולם. את ענייניהם הרשמיים מנהלים המלך והמלכה בארמון סטוקהולם.
למלך קרל השישה עשר גוסטב ולמלכה סילביה שלושה ילדים ושמונה נכדים:
עם לידתו, היה הנסיך קרל פיליפ ליורש העצר. עם זאת, רפורמה חוקתית, שנכנסה לתוקף לאחר לידתו, הפכה את אחותו הבכורה, הנסיכה ויקטוריה, ליורשת העצר ולנסיכת הכתר החל מ-1 בינואר 1980. המלך לא התנגד לשינוי, אלא להחלתו הרטרואקטיבית, שבעקבותיה איבד בנו את תוארו כיורש העצר שאותו החזיק מאז לידתו.
קרל השישה עשר, מלך שוודיה
דת יהודית
זלמן לייב טייטלבוים
חומרא דרבי זירא
בהלכה היהודית, חומרא דרבי זירא היא מנהג מחמיר שנוצר בתקופת האמוראים על ידי בנות ישראל (ועל כן נקרא לעיתים חומרת בנות ישראל), ומשמעו: חיוב על כל אשה לספור שבעה נקיים בתום כל ראיית דם כלשהי. חומרה זו מהווה המשך לתקנת רבי בשדות, לפיה כל אשה הרואה דם למשך שלושה ימים ומעלה צריכה לספור שבעה נקיים כזבה גדולה. הרלוונטיות המרכזית של חומרה זו היא בחיוב כל נידה לספור שבעה ימים נקיים בתום הווסת, במקום שבעה ימים מתחילת הווסת כדין כל נידה.
כבר מתקופת התלמוד הפך מנהג זה לדין מחייב בהלכות טהרת המשפחה, וכך הוא היחס אליו כיום. עדות על חומרת בנות ישראל מובאת בגמרא בשם רבי זירא, ולכן קרויה גם על שמו.
רקע הלכתי.
מן התורה, אישה נחשבת לנידה במשך שבעה ימים מיום תחילת דימום המחזור החודשי, ואסורה בקיום יחסי אישות עם בעלה. בסוף היום השביעי, אחר צאת הכוכבים, יכולה לטבול ולהיטהר, ומותרת ביחסי אישות.
כאשר האשה רואה דם מעבר לשבעת הימים שמתחילת הווסת, היא נחשבת לזבה הרואה דם "בלא עת נידתה". על פי מסורת חז"ל, זמן זה נמשך 11 יום אחר שבעת ימי הנידה, מיום השמיני עד יום השמונה עשרה לתחילת ראית דם וסתה. בניגוד לדימום הנידה שנחשב נורמלי, זיבה נחשבה לחולי.
את דין הזבה חילקו חכמים לשניים - זבה קטנה היא אשה שראתה דם במשך יום או יומיים, באותם 11 יום, ודינה לספור יום כנגד יום, דהיינו לספור יום נקי אחד מדם כנגד היום או היומיים שראתה, שבסופו היא טובלת ונטהרת לבעלה לערב. זבה גדולה היא אשה שהדימום שלה נמשך שלשה ימים ומעלה באותם 11 יום, ודינה לספור שבעה ימים נקיים מדם, ולטבול בתום היום השביעי לספירה, ואז היא נטהרת לבעלה.
תקנת רבי וחומרת בנות ישראל.
בסוף תקופת התנאים תיקן רבי לעמי הארצות שלא היו בקיאים בספירת ימי הנידה והזיבה, לספור שישה ימים נקיים על ראיית יום או יומיים של דימום, ושבעה נקיים על ראיית שלושה ימי דימום ומעלה: .
בימי האמוראים הוסיפו בנות ישראל על תקנת רבי, והנהיגו שעל כל ראיית דם, אפילו יום אחד ודם מועט ביותר, האישה צריכה לשמור שבעה נקיים כזבה גדולה: . מכיוון שרבי זירא העיד על חומרה זו, בדרך כלל היא נקראת על שמו 'חומרת רבי זירא', או 'חומרא דרבי זירא'.
טעם החומרא.
בתלמוד לא התבאר טעם לחומרא זו, ומספר ראשונים כתבו שעל אף שתקנת רבי מנעה כל טעות אפשרית בספירה, בנות ישראל החמירו על עצמן לספור שבעה נקיים אפילו על טיפת דם אחת, משום "הרחקה יתירתא".
טעמים נוספים שהובאו בראשונים לחומרה:
היחס לחומרא בפסיקה.
במסכת נידה מובא שמקור החומרה הוא במנהגן של בנות ישראל, שבעקבותיו קבעו חכמים שכל הנשים שנטמאו מכוח החומרה דינן כספק זבות, כלומר המנהג קיבל אשרור ותוקף של חכמים.
במסכת ברכות אביי מביא את החומרת בנות ישראל כדוגמה להלכה פסוקה. בעקבות זאת גם כמה מהראשונים כתבו שמדובר בהלכה פסוקה (למשל הרי"ף והרמב"ן). הרמב"ם קובע בהקשר לחומרות בדיני נידה, ובכללן חומרת רבי זירא, שאין לסור מהן לעולם.
במקרה של ספק או מחלוקת - יש שכתבו שתוקף החומרה כדין דאורייתא, ויש שכתבו שבספק כתמים תוקפה כדין דרבנן ואף קל ממנו, ויש לצדד להקל.
תקנת רבי, במיוחד כשמצרפים אליה גישות מחמירות נוספות, מאחרת אצל מקצת הנשים את מועד הטבילה עד לאחר הביוץ, תופעה המכונה עקרות הלכתית. הפוסקים האחרונים דנים בתופעה זו והציעו לה פתרונות שונים, רפואיים והלכתיים.
גרורות
מאט קמרון
מת'יו (מאט) קמרון (אנגלית: Matthew D. Cameron; נולד ב-28 בנובמבר 1962, בסן דייגו, קליפורניה), הוא מוזיקאי אמריקאי, ומתופף להקת הגראנג' פרל ג'אם. מאט ניגן בהרכבים רבים, אך ידוע במיוחד בשל תקופת נגינתו כמתופף בלהקת הגראנג' סאונדגארדן, שהתפרקה בשנת 1997.
ביוגרפיה.
מאט התחיל לנגן בתופים בגיל צעיר מאוד. הוא ידוע כמתופף בעל סגנון יצירתי, מעניין ומגוון, המאפשר לו לעבוד עם להקות ומוזיקאים מסגנונות המוזיקה השונים.
בגיל 20 עבר מאט לסיאטל, וניגן בלהקת סקין יארד. בספטמבר של שנת 1986 הצטרף מאט ללהקת סאונדגארדן, בה ניגן עד פירוקה בשנת 1997. במקביל ניגן במיזמים שונים, כמו המיזם לזכרו של אנדרו ווד - טמפל אוף דה דוג, (בו היו שותפים גם כריס קורנל, אדי ודר, סטון גוסארד), והשתתף בהרכבים טון דוגס, הייטר, ואילבן. מיזם צד נוסף שיסד מאט יחד עם שותפו ללהקת סאונדגארדן, בן שפרד, הוא להקת Wellwater Conspiracy, שקיימת עד היום.
לאחר פירוקה של סאונדגארדן, ניגן מאט עבור להקת הסמאשינג פאמפקינס לצורך הקלטת אלבומם Adore (מתופף הלהקה המקורי - ג'ימי צ'מברלין - פוטר אז מהלהקה בגלל התמכרותו לסמים), ותקופה קצרה עבור קווינס אוף דה סטון אייג'. הוא השתתף גם באחד משירי אלבום הסולו של חברו כריס קורנל - Euphoria Morning, ולאחר מכן הצטרף ללהקת פרל ג'אם.
אלקלואיד
אַלְקָלוֹאִידים (באנגלית ביחיד: Alkaloid) הם קבוצה של תרכובות אורגניות המכילות בסיס חנקני.
משפחת האלקלואידים כוללת למעלה מ-15,000 תרכובות שונות. רוב האלקלואידים מיוצרים כמטבוליטים משניים בצמחים, אך גם יצורים מממלכות אחרות מייצרים אלקלואידים. לאלקלואידים רבים השפעות פיזיולוגיות ולעיתים קרובות פסיכואקטיביות על בני אדם ובעלי חיים; חלק גדול מהם אף רעילים. אלקלואידים כאלה מהווים בדרך-כלל אגוניסטים או אנטגוניסטים של קולטן או משפחת קולטנים מסוג ספציפי, והאינטראקציה שלהם עם הקולטן היא העומדת בבסיס המנגנון שמביא בסופו של דבר לתגובה הפיזיולוגית הנצפית.
כל האלקלואידים מכילים אטום חנקן אחד לפחות. בדרך כלל מהווה החנקן חלק מטבעת הטרוציקלית - טבעת המורכבת ממספר אטומי פחמן ומאטום אחר אחד לפחות. אלקלואידים רבים מכילים מספר טבעות; אלקלואידים אחרים מכילים קבוצות לא-חנקניות, כגון טרפנים ופחמימות.
בעבר הוגדרו האלקלואידים כתרכובות בסיסיות (ולכן שמן נגזר מן המונח אלקלי), חנקניות, בעלות השפעות פיזיולוגיות על בעלי חיים ואשר מקורן בצמחים. מהגדרה זו נותר כיום רק נוכחות החנקן; במשך השנים התגלו אלקלואידים שמקורם אינו בצמחים, חסרי השפעה פיזיולוגית ובעלי תכונות חומציות או נייטרליות.
כחמישית מכל הצמחים הווסקולריים מסנתזים אלקלואידים. מקורם של כמעט כל אלפי האלקלואידים בחמש חומצות אמינו: טריפטופן, טירוזין, פנילאלנין, ליזין ואורניתין. במקרים רבים מאבדת חומצת האמינו את קבוצת הקרבוקסיל שלה (COOH) כצעד ראשון בדרך לסינתזת האלקלואיד. במשך שנים רבות לא היה ידוע תפקידם של האלקלואידים בצמחים; אט אט התברר כי הם משמשים כחומרי הגנה נגד בעלי חיים. לאלקלואידים רבים טעם מר המרתיע בעלי חיים מלאכול את הצמח; אלקלואידים אחרים רעילים וגורמים לנזק בריאותי ואף למוות.
סיווג האלקלואידים.
אלקלואידים מסווגים על ידי המבנה המולקולרי הכללי שלהם, לפי המגיבים שמהם הם מופקים.