חיל האוויר הברזילאי מפעיל כיום כ-730 מטוסים, מתוכם כ-90 מסוקים וכ-170 מטוסי קרב. קרוב ל-70% נבנו או הורכבו בברזיל.
מבצעים.
אחד המבצעים האחרונים של חיל האוויר הברזילאי היה הפצצת אתרי נחיתה בלתי-חוקיים ביער האמזונאס, אשר בהם משתמשים סוחרי סמים להעברת סמים לברזיל וממנה. בפעולה, שבה השתתפו גם צבא ברזיל והמשטרה הפדרלית הברזילאית, נעצרו סוחרי סמים רבים. גם מטוסי הקרב AMX נטלו חלק במבצע זו.
חיל האוויר הברזילאי שותף בשנים האחרונות במשימת ייצוב המשטר והשלטון בהאיטי, מטעם האומות המאוחדות. יחידות אוויריות של חיל האוויר הברזילאי מסייעות לכוח מטעם האו"ם, ובו חברות ברזיל, אורוגוואי וארגנטינה).
חיל האוויר הברזילאי מפעיל את מערכת SIVAM, קיצור של Sistema de Vigilância da Amazônia - מערכת מעקב באמזונס. מטרתה המוצהרת של מערכת זו היא מניעת פעילותם של סוחרי סמים ושליטה בשריפה או כריתה לא חוקית של יער גשם. המערכת כוללת שימוש במכ"ם קבוע ונייד, ובמטוסי אמבראר ERJ 145.
מי שברך
מִי שֶׁבֵּרַךְ הוא כינוי לקטע קצר של תפילה יהודית, הנאמרת בדרך כלל במהלך קריאת התורה, או לאחריה. מהות התפילה היא ברכה לזולת. קיימות תפילות מי שברך שונות המותאמות לזמנים ואירועים שונים.
בקריאת התורה.
תפילת המי שברך הידועה יותר היא זאת הנאמרת בעת הקריאה בתורה, ובה מברכים את מי שנקרא לעלייה לתורה:
בבתי כנסת רבים נהוג לשלב בעת ה"עליה לתורה" התרמה של העולה בתרומה המיועדת לפעולות בית הכנסת, ותפילת "מי שברך" היא חלק מהברכה המגיעה לו בזכות תרומתו.
יש הרבה שינויי נוסח קלים בין קהלות שונות.
בקהלות אשכנז המערבי, מקפידים לומר מי שברך לכל עולה לתורה, אפילו בימות החול; הפעם היחידה שאין מברכים את העולים בברכה זו היא בתשעה באב בשחרית, ובדרך כלל נוהגים לקרוא לאותם העולים במנחה כדי שיוכלו לברכם בברכה זו.
אירועים שונים.
תפילות "מי שברך" אחרות, נהוג לערוך לחולה ובעבור התקווה להחלמתו, וכן בבר-מצווה ובברית מילה, בעבור חיילי צה"ל, ובנסיבות שנקבעות מפעם לפעם.
ביהדות איטליה נכתבה ברכת "מי שברך" מיוחדת לנשים אשר תרמו לבית הכנסת מטפחת או כיסוי לספר התורה מעשה ידן.
נוסח נוסף נתקן על ידי הרב יום-טוב ליפמן הלר, בעקבות גזירות ת"ח ת"ט בהם נרצחו יהודים רבים:
נוסח זה נתקן לאחר שנתגלה לו מהשמים כי גזירות אלו באו עקב זלזול בבתי מדרשות ובבתי הכנסיות, על ידי דיבורים בטלים.
מהות התפילה היא ברכה למי ששומר פיו ולשונו ואינו מדבר בשעת התפילה וקריאת התורה, בקצת מקומות נהוגים לאומרו לאחר קריאת התורה:
ריבוי נוסחים.
מאחר שמדובר בתפילה פשוטה שאין בה הזכרת "שם ומלכות" - מתחברים נוסחים רבים בלי שניתן יהיה להתחקות אחר מחברם, ולפי הערכות שונות קיימים למעלה מ-80 סוגי "מי שברך" שונים – מברכת העלייה לתורה וברכות לחתן ועד לברכה למי שהגיע לגיל מופלג או למי שעומד להתגייס לצבא.
פטרופוליס
פטרופוליס (בפורטוגזית: Petrópolis), הידועה גם כ"עיר הקיסרית" של ברזיל, היא עיר במדינת ריו דה ז'ניירו הנמצאת כ-60 ק"מ צפונית לעיר ריו דה ז'ניירו. אוכלוסיית העיר כ-300,000 תושבים, ושטח המחוז לו היא משמשת כבירה 811 קמ"ר. גובה העיר 810 מטר מעל פני הים.
העיר נמצאת בין גבעות מיוערות המכונות סרה דוס אורגאוס, בעמק הנהרות קיטנדיניה ופיאבניה, והיא מקום נופש פופולרי בימי הקיץ. מלבד האקלים הנוח, והסביבה הציורית, מוקד המשיכה המרכזי בעיר הוא ארמון הקיץ של מלכי ברזיל, אשר משמש כיום כמוזיאון, המתמחה בהיסטוריה וממורביליה של האימפריה הברזילאית.
היסטוריה.
שמה של העיר ניתן לה על שמו של הקיסר פדרו הראשון, שליטה הקיסרי הראשון של ברזיל העצמאית. העיר הייתה מקום הנופש של המשפחה הקיסרית לימי הקיץ במהלך המאה ה-19, ובירתה הרשמית של מדינת ריו דה ז'ניירו בין 1894 ל-1902.
מקורותיה של העיר הם בפעולתו של ברנרדו סוארז דה פרואנסה, שבשנת 1720 פתח מסלול אלטרנטיבי בין ריו דה ז'אנירו ומדינת מינאס ז'ראיס, לאורך הסרה דל אסטרלה. כאשר נסע הקיסר פדרו הראשון בנתיב זה מצא כי האקלים באזור פטרופוליס הוא לרוחו, וכך רכש חווה חקלאית שנמצאה במקום, והחל בונה את ארמונו שם. בשנת 1830 הושלמה בניית הארמון, ואריסטוקרטים ברזילאים אחרים החלו עד מהרה לבנות אף הם מעונות קיץ בסמוך למעון המלכותי.
יורשו של פדרו הראשון, הקיסר פדרו השני, הביא למקום חוואים גרמנים, שאת הגירתם עודד, והפך את האזור השומם לעיר. היישוב פטרופוליס נוסד ב-16 במרץ 1843, ובשנת 1857 הוכרז כעיר. המחוז נוסד ב-1844. הדרך בין העיר פטרופוליס לריו דה ז'ניירו נפתחה רשמית ב-1910 ונסללה ב-1928.
בביקור בתערוכה שערכה ארצות הברית בפילדלפיה ב-1876 במלאת מאה שנה לעצמאות ארצות הברית, התרשם פדרו השני מן הטלפון והתקין בארמונו את הטלפון הראשון בברזיל, שחיבר בין ארמונו ובין משרדו.
אחרי ייסוד הרפובליקה והגליית המשפחה הקיסרית, בשנת 1889, ארמון הקיץ המשיך לשחק תפקיד חשוב בהיסטוריה הברזילאית. בשנת 1903 נחתם בארמון הסכם השלום עם בוליביה שהעניק לברזיל את השטח שעליו הוקמה מדינת אקרי. ב-15 באוגוסט 1947 נפתחה בארמון הוועידה הראשונה של ארגון מדינות אמריקה שנועדה לשמור על השלום והביטחון ביבשת, והביאה לעולם את האמנה הבין אמריקנית לעזרה הדדית.
העיר ידועה אף בכך שהסופר היהודי האוסטרי הגולה, שטפן צווייג, ואשתו, שכנו בה בשנותיהם האחרונות בטרם התאבדו בשנת 1942.
בעיר הוקמה בשנת 1966 הישיבה הראשונה על אדמת ברזיל. הישיבה - "מחנה ישראל" חב"ד - בראשותו של הרב חיים בנימיני ובניהולו של בנו הרב אברהם דוד בנימיני. בישיבה זו התחנכו רבים מרבני ברזיל מכל החוגים הדתיים וחרדים, והיא היוותה תשתית למוסדות היהדות הפועלים היום בברזיל.
בשנת 2022 התרחש באזור שיטפון שגרם ל-171 קורבנות.
גפיר
דארוין
פלסבו (להקה)
המג'סטיק
פל בל
נאו נאציזם
נאפסטר
נאפסטר (Napster) היא אחת מחלוצות התוכנה בתחום שיתוף קובצי מוזיקה בפורמט MP3, ברשת האינטרנט. התוכנה זכתה לפרסום רב בתקשורת עקב השאלות המשפטיות שהיא העלתה לגבי שיתוף קבצים ואחרי מאבק משפטי וציבורי התוכנה איבדה מכוחה ויכולתה.
היסטוריה.
בזמן לימודיו באוניברסיטת בוסטון נורת'איסטרן פיתח סטודנט בשם שון פנינג תוכנה אשר סרקה את רשת האינטרנט בחיפוש אחר קובצי MP3 ודיווחה על התוצאות לשרת מרכזי אשר היה מחובר לרשת האינטרנט. בעקבות תגובות חיוביות מהסביבה לתוכנה אותה פיתח, פרש פנינג במאי 1999 מהאוניברסיטה, כדי להקים את נאפסטר בעזרת חברו ושותפו העסקי שון פארקר. למרות ואולי בשל הצלחתה הרבה בקרב המשתמשים, נאפסטר נהפכה די מהר ליעד לביקורת רבה מצד אמנים רבים כגון מטאליקה ויעד לתביעות רבות מצד חברות התקליטים ואיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי המייצג אותן בשל העובדה ששימושה העיקרי הפר זכויות יוצרים של האמנים המיוצגים על ידה. לעומת זאת היו גם אמנים אשר תמכו בנאפסטר כגון Limp Bizkit
דרכי פעולה.
רשת זו הייתה מבוססת על שרת מרכזי שיצר אינדקס של כל השירים אשר כל המשתמשים ברשת שיתפו באותו זמן. לאחר התקנת נאפסטר על המחשב, נהפך המחשב לשרת קטן אשר ביכולתו להפוך את קובצי המוזיקה אשר מאוחסנים על המחשב הספציפי הזה, לזמינים לכל משתמשי נאפסטר. בשלב זה המחשב מחובר לכל השרתים המרכזיים של נאפסטר ומעביר להם מידע על כל קובצי המוזיקה במחשב, וכך לשרתי נאפסטר היו רשימות מלאות של כל השירים שנמצאו ושותפו על הדיסקים קשיחים שחוברו לתוכנה. כאשר משתמש היה רוצה להוריד שיר מסוים הוא הקליד את שם השיר ובחר בו מתוך רשימה של כל השירים הקיימים בתוכנה, ואז החלה ההורדה ישירות מהמחשב האחר. לדברי מפתחי נאפסטר לשיטה זו היו כמה סיבות: 1) בשלב מסוים מאגר השירים הגיע לממדים כאלה שלשום שרת מרכזי לא היה דיסק קשיח מספיק גדול שיוכל להכיל את כל השירים, או רוחב פס כדי לטפל בכל הבקשות. 2) נאפסטר גם ניסתה להשתמש בפרצה בחוק האמריקאי לגבי זכויות יוצרים אשר צוין בו כי חברים יכולים לשתף ביניהם מוזיקה. לכן הקונספט החוקי מאחורי נאפסטר היה "שכל האנשים האלו פשוט משתפים את המוזיקה עם חבריהם". בתי המשפט לא הסכימו עם ההיגיון של טיעון זה, אך זה נתן מספיק זמן לנאפסטר להוכיח שהשיטה שלה עובדת ולגדול לממדים עצומים. אך עוד לפני תחילת הבעיות המשפטיות של החברה, קהילת המשתמשים יצרה אלטרנטיבה - OpenNap - גרסת קוד פתוח של הפרוטוקול שבו השתמש נפסטר, שנוצרה בתהליך של הנדסה הפוכה (Reverse Engineering). רשתות אלו המשיכו להתקיים, אפילו לאחר קריסת נפסטר.
מורשתה של נאפסטר.
סגירת נאפסטר עודדה פיתוח של תוכנות שיתוף קבצים חדשות דוגמת קאזה, ביטורנט ו-Emule. בניגוד לתקוות חברות ההקלטות, סגירת נאפסטר לא גרמה להפסקת שיתוף הקבצים המוגנים בזכויות יוצרים, וכיום התעבורה בתוכנות שיתוף הקבצים גבוהה מזו שהייתה בנאפסטר. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי המשיך בניסיונותיו לעצור את שיתוף הקבצים אשר עם הזמן התפשט יותר ויותר. אחת הטקטיקות שנבחרו הייתה לתבוע משתמשים מסוימים בסכומים גבוהים, רוב המקרים האלו הגיעו להסדר מחוץ לבתי המשפט שבו שולם קנס כספי בצירוף התנצלות פומבית.
כיום.
לאחר קריסתה, בשנת 2003 נאפסטר חזרה כשירות מוזיקה מקוון בתשלום (בדומה ל-iTunes). בשנת 2011 מוזגה נאפסטר אל תוך שירות המוזיקה Rhapsody.
נפסטר
סליפר
סליפר (באנגלית: Sleeper) היא להקת בריטפופ שפעלה בשנות התשעים וזכתה להצלחה מסוימת בבריטניה.
הקמה.
הלהקה קמה בשנת 1993 בלונדון, בריטניה, והונהגה על ידי הסולנית לואיז וונר. יחד עם הלהקה אלסטיקה שבראשה עמדה הסולנית ג'סטין פרישמן, סליפר הייתה אחת מלהקות הבריטפופ הבודדות שהונהגו על ידי נשים.