ב-20 בספטמבר 2010 חזר ברינדיסי פעם נוספת להוראקן, ממנה התפטר ב-22 בפברואר 2011 בעקבות רצף תוצאות מאכזבות. ב-15 באפריל 2013 חזר ברינדיסי לאינדפנדיינטה במטרה להציל אותה מירידה, אך חודשיים אחר כך נשרה הקבוצה באופן רשמי לליגת המשנה לראשונה בתולדותיה. ברינדיסי שוחרר מהקבוצה לאחר כארבעה חודשים בלבד בתפקיד.
פאבל סודופלאטוב
פאבל אנטולייביץ' סודופלאטוב (ברוסית: Пáвел Aнатóльевич Cудоплáтов) היה בכיר בשירותי הביון הסובייטיים (נ.ק.ו.ד) בתקופת סטלין. היה ראש המחלקה האחראית על חיסולים (הממונה על המבצעים המיוחדים). עמד בראש שירות ביון החוץ של ברית המועצות בשנת 1938.
היה אחראי על כמה מהמבצעים הסובייטיים הידועים והחשובים ביותר: רצח טרוצקי, רצח הלאומן האוקראיני יבהן קונובליץ וריגול האטום הסובייטי. שירת עד שנעצר עם קבוצה של תומכי בריה בשנת 1953 וריצה תקופת מאסר של 15 שנים. הגיע עד לדרגת לוטננט גנרל בסולם הדרגות של ה-נ.ק.ו.ד. (מקבילה לדרגת רב-אלוף בצה"ל).
היה נשוי ליהודיה בשם אמה כהנוב, ובזכרונותיו (בספרו "מבצעים מיוחדים") הזכיר את האנטישמיות בצמרת הסובייטית.
חיים וסרצוג
רבי חיים וסרצוג (מוכר בשם ר' חיים פיליפובר ובכתיב יידי: חיים פיליפאווער; נפטר בח' באדר ה'תרכ"ה, 6 במרץ 1865) היה רב וראש ישיבה ליטאי שהתפרסם בכך שהיה מיקל בהלכה.
ביוגרפיה.
נולד לרב שמשון וסרצוג בפלונסק למד בצעירותו בקוכרי בבית הכנסת של ר' זלמן פוזנר, עמו למד בתקופה זו ישראל יהושע טרונק. הוא התפרסם כעילוי. כיהן כרבן של צ'נסטוחובה, רייגרוד, פיליפובה (שבה התפרסם מאוד וכינויו על שמה "פיליפובר" דבק בו), סרהיי ווישטיניץ. הוא היה נחרץ בדעותיו ההלכתיות, ונטה להקל בפסיקותיו ככל שיכל, לפעמים גם כנגד אוטוריטות הלכתיות כמו הרמ"א. בשל כך חפצו רבנים אחדים, כמו רבי יצחק אייזיק חבר רבה של סובאלק שהייתה העיר המרכזית שחלשה על עיירת מגוריו פיליפובה, וכנראה גם רבי משה יצחק אביגדור להחרימו. ואולם בשל אורח חייו הסגפני והערכתו כירא שמים ולמדן מופלג, לא רצו לפגוע בכבודו ונמנעו מלנקוט בסנקציות כלשהן נגדו, בעיקר בהשפעת רבי לייבל'ה קובנר.
הוא שימש מודל לרב מיקל ברומן "הדת והחיים" של ברודס.
הוא היה מתנגד חריף לחסידות, ובמקורות אחדים הוא מוצג בשל כך כמשכיל.
כנראה חיבר כמה ספרים אולם הם נותרו בכתב יד, ט"ף שפירא כתב הקדמה לספר השו"ת שלו "נשמת חיים" הכולל גם חידושים לסוגיות הש"ס.
ר' חיים וסרצוג (פיליפובר) נפטר בוישטיניץ בח' באדר ה'תרכ"ה, 6 במרץ 1865
חיים פיליפובר
חיים פיליפאווער
חיים וואסערצוג
Ich habe genug, רי&quot;ב 82
Ich habe genug (בעברית: די לי) רי"ב 82, היא קנטטה לבס שהולחנה על ידי יוהאן סבסטיאן באך והיא מהקנטטות הנודעות שלו. החלק השלישי של הקנטטה כלול בקובץ המחברת של אנה מגדלנה באך.
באך הלחין את הקנטטה ב-1727 בהיותו בלייפציג, לכבוד חג הקנדלמאס, והיא בוצעה לראשונה ב-2 בפברואר באותה שנה. ב-1731 בוצעה גם גרסה של הקנטטה לסופרן הממוספרת כרי"ב 82a.
הטקסטים הנקראים בחג כוללים את תחילת פרק ג' בספר מלאכי ואת סיפור הבאת ישו למקדש, כמתואר בבשורה על-פי לוקאס. בסיפור זה מתואר צדיק בשם שמעון שלקח את ישו על זרועותיו ובברכו את אלוהים אמר "עתה תפטר את-עבדך כדברך אדני בשלום; כי-ראו עיני את-ישועתך; אשר הכינות לפני כל-העמים; אור להאיר עיני הגוים ותפארת ישראל עמך". על דברים אלו מבוססת הלברית של הקנטטה. הדברים משמשים גם בסיס לקנטטות רי"ב 83 ורי"ב 125, אך בקנטטה זו מורחב הטקסט ביצירה אנונימית נוספת שעוסקת בכמיהה לעזוב את תלאות החיים ולהתאחד עם ישו.
קנטטות נוספות שכתב באך למועד זה בשנים אחרות הן: רי"ב 161, רי"ב 157 ורי"ב 158.
דף התווים של הקנטטה ששימש את באך בעת ביצועה מראה שהוא ביצע אותה לאחר הבכורה ב-1727, עוד כמה פעמים: עם התאמה לסופרן, בה גם הוחלף האבוב בחליל ב-1731; גרסה נוספת לסופרן ב-1735; ופעם נוספת לבס ב-1745, בה הוחלף האבוב באבוב ציד. עיסוק חוזר זה של באך בקנטטה וכן הכללתה במחברת של אנה מגדלנה באך מעיד על החשיבות הרבה שהוא ייחס ליצירה.
כמו כן, הנושא הפותח את האריה בתחילת הקנטטה ומנוגן על ידי האבוב, מופיע ביצירות נוספות של באך, בהן האריה "Erbarme dich" מתוך מתאוס פסיון והאריה "?Wann kommst du, mein Heil" מתוך רי"ב 140 (עם פיתוחים נוספים).
מבנה והרכב מבצע.
הקנטטה נכתבה עבור זמר בס אחד ואבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
היא מורכבת מחמישה חלקים:
הקלטות.
זוהי אחת הקנטטות המוקלטות והמבוצעות ביותר של באך. באתר קנטטות באך נמנות למעלה מ-100 הקלטות במאה השנים האחרונות.
מבין הביצועים הידועים של היצירה ניתן להזכיר את שלוש ההקלטות של דיטריך פישר-דיסקאו ואת ההקלטה מ-1966 בה מנצח יהודי מנוחין עם סולנית המצו-סופרן ג'נט בייקר.
אנריקה וולף
אנריקה ארנסטו "קיקה" וולף דוס סנטוס (בספרדית: Enrique Ernesto "Quique" Wolff Dos Santos; נולד ב-21 בפברואר 1949) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום עיתונאי ופרשן כדורגל ברשת ESPN.
וולף שיחק בליגות הבכירות בארגנטינה ובספרד, וייצג את נבחרת ארגנטינה בין היתר במונדיאל 1974.
קריירת משחק.
וולף החל את הקריירה המקצוענית בגיל 18 במדי קבוצת ראסינג קלוב. הוא רשם את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-16 ביולי 1967, מול בוקה ג'וניורס. וולף שיחק בקבוצה עד לשנת 1972, ורשם במדיה 165 הופעות ליגה, בהן כבש 31 שערים. ב-1973 עבר וולף לריבר פלייט, ושיחק במדיה עד לקיץ 1974.
לקראת עונת הצטרף וולף לקבוצת לאס פאלמס מהליגה הספרדית. הוא שיחק במדיה במשך שלוש עונות, בהן היה שחקן הרכב משמעותי תחת שלושה מאמנים שונים. לקראת עונת , הצטרף וולף לריאל מדריד של המאמן לואיס מולוני. הוא היה לבורג משמעותי בחוליית ההגנה, וזכה עם קבוצתו בשתי אליפויות רצופות.
בשנת 1979 חזר לארגנטינה, כשחתם במדי ארחנטינוס ג'וניורס, שם שיתף פעולה עם דייגו מראדונה. וולף רשם רק שמונה הופעות ליגה במדי הקבוצה, עד שפרש באופן זמני מכדורגל. הוא חזר למגרשים כעבור שנתיים, כשחתם במדי טיגרה מליגת המשנה הארגנטינאית. לאחר שבע הופעות במדי הקבוצה, פרש באופן סופי ממשחק בגיל 32.
נבחרת ארגנטינה.
וולף החל את הקריירה הבינלאומית עם נבחרת ארגנטינה הצעירה, שזכתה באליפות דרום אמריקה עד גיל 20 בשנת 1967.
את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה רשם וולף בשנת 1972, ושנתיים אחר כך נכלל בסגל של ולדיסלאו קאפ למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית. הוא פתח בכל שלושת משחקיה של ארגנטינה בשלב הבתים הראשון, מול , ו. בפתיחת שלב הבתים השני, פתח וולף בהרכב אך הוחלף במחצית, בדרך לתבוסה 4-0 ל. הוא לא שותף בהפסד 2-1 ל, והוביל את ארגנטינה כקפטן למשחקה האחרון בטורניר, 1-1 עם .
וולף סיים באותה שנה את הקריירה הבינלאומית הקצרה שנמשכה שנתיים בלבד, ובה צבר 27 הופעות ושער אחד במדי ארגנטינה.
אולשאן
מרדכי אלישברג
יצחק אייזיק הירשוביץ
הרב יצחק אייזיק אליעזר הירשוביץ (8 בנובמבר 1870 - 4 ביולי 1941) היה רב ליטאי, רבן של העיירות טאלאסן בלטביה ואיהומן ווירבלין בליטא. חתנו של הרב אליעזר גורדון.
תולדותיו.
נולד בד' בכסלו ה'תרל"א כבן זקונים לרב אריה לייב ולמרת רבקה דבורה הירשוביץ בעיר ליבאו בלטביה, ונשלח ללמוד בעירו אצל הרב משה צבי גרינברג.
בשנת ה'תרמ"ה התחיל ללמוד בישיבת טלז ולאחר מכן למד מספר שנים בישיבת וולוז'ין, עם חזרתו לטלז נלקח כחתן לביתו של ראש הישיבה הרב אליעזר גורדון.
לאחר נישואיו חזר ללמוד בישיבת טלז, והיה מבכירי הלומדים בה, ואף מסר בה שיעורים מדי פעם, בשנת ה'תרס"ב ניסה חותנו ראש הישיבה למנותו לר"מ רשמי בישיבה אך הדבר גרר התנגדות מצד התלמידים והוא עזב את הישיבה.
בפורים ה'תרס"ו מונה לרב העיר טאלאסן בלטביה, ושימש בה עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה אז נמלט לעיר סמילוביץ שבאותה עת שהתה בה גם ישיבת ראדין יחד עם החפץ חיים והרב אלחנן וסרמן, ובתקופה זו סייע רבות לישיבה ואף מסר בה שיעורים.
לאחר המלחמה מונה לרבה של איהומן בה כיהן תקופה קצרה, לאחריה שב לליטא ונדד בין סלובודקה וטלז עד שמונה לרב העיר וירבלין.
לאחר כיבוש ליטא בקיץ ה'תש"א נמלט מעירו, ושהה תקופה בבית התלמוד תורה בקלם, לאחר מכן נמלט יחד עם תשעה רבנים נוספים לעיירה אוזבנד ושם נרצחו על ידי הנאצים בו' באב ה'תש"א.
בן-ציון הירשוביץ
בן ציון הראל
בן ציון הירשוביץ
הורודישץ'
K-219 הייתה צוללת גרעינית בצי הסובייטי מסדרת Navaga (לפי קוד דיווח נאט"ו: Yankee I) שנשאה טילים בליסטיים עם ראשי נפץ גרעיניים. היא נשאה 16 טילים בליסטיים מסוג R-27 וצוידה על פי הערכות ב-34 ראשי קרב גרעיניים.
K-219 הייתה מעורבת במה שהפך להיות אחד האירועים הכי שנויים במחלוקת בתאונות צוללות במלחמה הקרה.
התקרית.
רקע.
ביום שישי, 3 באוקטובר 1986, בעוד הצוללת בת 15 השנים מבצעת סיור באוקיינוס האטלנטי מרחק של כ-1,090 קילומטרים מברמודה, התרחש פיצוץ ובעקבותיו שרפה בצינור הטיל. כיסוי פתח הטיל כשל, ובכך דלפו מי ים לתוך צינור הטיל ונוצרה תגובה כימית כאשר הם באו במגע עם הדלק הנוזלי שבטיל. על אף שלא הייתה התייחסות רשמית מעולם, מספר מקורות טוענים כי הסובייטים אמרו שהדליפה נגרמה בעקבות התנגשות עם צוללת USS אוגוסטה של צי ארצות הברית. אוגוסטה בהחלט פעלה בקרבת הצוללת הסובייטית, אך גם צי ארצות הברית וגם מפקד ה-K-219, איגור ברטינוב, שללו שהייתה התנגשות. K-219 כבר חוותה בעבר אירוע דומה, אחד מצינורות הטילים שלה כבר נוטרל ונאטם בריתוך. הוא נאטם באופן קבוע לאחר שמי ים שחדרו לצינור גרמו לתגובה כימית במגע עם הדלק שבטיל וכתוצאה מכך נגרם פיצוץ.