לאחר מות בנו לוקיאן העביר את ביתו לידי האגודה הפומרנית להגנת ילדים. הוא הפך למייסד משותף ונשיא של אחוות האמנים. במהלך הפגישות של יום חמישי נולדו יוזמות חשובות נוספות, כמו החברה למוזיקה פומרניאנית וקונסרבטוריון המוזיקה, אגודת ידידי האמנויות.
הוא השתתף בישיבות מועצת העיר כאשר נדונו ענייני תרבות, ישב בוועדות כבוד, ותמך בפעולות חברתיות שונות. הוא צייר את נופי הוויסלה ופינות בטורון. עד סוף ימיו נותר נשיא של האחווה והיה בקשר מתמיד עם טורון. הוא מונה להיות מנהל המחלקה לאמנות בלשכתו של השר אנטוני פוניקובסקי.
בסוף ימיו ארגן תערוכות רטרוספקטיביות בקרקוב ובוורשה בשנת 1925.
הוא נקבר בבית העלמין בביסטרה.
מהפכה בבית
מהפכה בבית (באנגלית: Parental Guidance) הוא סרט קומדיה לכל המשפחה אמריקאי, בכיכובם של בילי קריסטל, בט מידלר, ומריסה טומיי, וטום אברט סקוט, שביים אנדי פיקמן ויצא לאקרנים בדצמבר 2012.
עלילה.
אנדי דקר הוא שדרן ספורט של קבוצת הבייסבול "פרנזו גריזליס" מהליגה הלאומית. הוא מפוטר בשל סגנונו הכולל הערות פרועות ללא רסן.
בתו אליס מבקשת ממנו ומאשתו דיאן להגיע לביתם שבאטלנטה כדי לשמור על ילדיהם הארפר, טרנר וברקר, לצורך נסיעה קצרה לדרום קרוליינה המשלבת עסקים ונופש. בין ההורים לסב והסבתא ישנם פערים בגישת חינוך הילדים. בעוד ההורים נוקטים בגישת הורות צמודה, גישת הסבא והסבתא מתירנית יותר ואינה תומכת בכללים נוקשים. ארטי ודיאן נתקלים בקשיים הנכנדים של כל אחד מהם קושי אישי: הארפר הבכורה שואפת למצוינות יתר, טרנר מגמגם ולברקר יש חבר דמיוני בדמות קנגורו ששמו קרל.
אליס ופיל יוצאים לנמל התעופה אך בעקבות צורך הקשור לעבודתה נאלצת אליס לחזור לביתה ולדחות את טיסתה, ומותירה את פיל לבדו במסע. ארטי מנסה לסייע לנכדיו: הוא לוקח את טרנר לקבוצת קלינאות התקשורת אך מתבטא בפניו באופן פוגעני. כדי לפייס אותו הוא מסכים לצפות איתו בסרט האימה "המסור". הוא מביא לטרנר וברקר עוגה, אך הם מלכלכים קשות את הבית.
הארפר מתכוננת לקראת מבחן בד לקבלתה לבית ספר למוזיקה. ארטי מלמד את ברקר לקריין כמו שדרן ספורט והוא מתגבר על הגמגום. החבר הדמיוני קרל "נהרג" בתאונת דרכים. בהמשך אליס חוברת לבעלה לחופשה וממליצה לבתה לא לגשת למבחן.
ארטי ודיאן מרגישים כעת שהם לא עוד "הסבא והסבתא השניים". ארטי מתקבל לשדר משחקי בייסבול בליגה לצעירים. הוא עושה זאת יחד עם נכדו ברקר.
יאנוש קרקש
יאנוש קֶרֶקֶש (בהונגרית: Kerekes János; בודפשט, 18 באפריל 1913 – בודפשט, 16 באוגוסט 1996) היה מלחין ומנצח יהודי-הונגרי. כיום שמו נודע בעיקר כמלחין של האופרטה ההונגרית המצליחה ביותר בשנות ה-50 של המאה ה-20, "חנות הכלבו הממשלתית".
ביוגרפיה.
קרקש למד קומפוזיציה באופן פרטי אצל לאו ויינר, הכשרתו כמנצח רכש במכללה למוזיקה בברלין כתלמידו של יוליוס פריבר בין השנים 1931 לבין 1933. בבירת גרמניה הוא שמע מדי יום את הקונצרטים של מיטב המנצחים בתקופתו, כמו אוטו קלמפרר. הוא נאלץ לעזוב את העיר בגלל השתלטות המפלגה הנאצית. בתחילת דרכו בהונגריה עבד כמלווה בפסנתר, הוא היה שותף קאמרי תכוף של הכנר והמלחין ההונגרי אמיל טלמני שחי אמנם בדנמרק משנת 1919, אך הופיע תכופות בהונגריה. מעונת 1936–1937 הוא קיבל משרת חונכות בבית האופרה של בודפשט. הוא גורש משם בשנת 1939 בגלל החוקים האנטי יהודיים ההונגריים המפלים. בשנת 1942 נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה של גברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא נשבה על ידי הכוחות הסובייטים של הצבא האדום שנכנסו לשטח הונגריה ונכלא במחנה שבויים בטימישוארה. שם ארגן להקה מחבריו האסירים. לאחר שחרור הונגריה, רק בשנת 1946 יכול היה לחזור לבית האופרה. הוא קודם למנצח וערך את הופעת הבכורה שלו עם האופרה של אנגלברט הומפרדינק "עמי ותמי" או במקור הגרמני הנזל וגרטל (Hänsel und Gretel). הוא עבד בעיקר ברפרטואר האיטלקי וניצח בעיקר באופרות קומדיות ובאופרטות. הוא פרש בשנת 1981. (בשנת 1998 הוענק לו לאחר מותו תואר חבר לנֶצח של בית האופרה). במקביל לעבודתו בתיאטרון, בין השנים 1952–1957, מילא תפקיד בימוי ב"אנסמבל האמנים הונבד". עם תחילת שידורי הטלוויזיה ההונגרית הוא ויתר על תפקידו זה כמנהל האנסנבל וקיבל על עצמו את תפקיד "מנהל ההטור המוזיקלי" של הטלוויזיה ההונגרית ובהמשך כהפך למנהל תוכניות המוזיקה הקלאסית עד 1976. הוא פיקח על אינספור תוכניות חינוכיות ותוכניות של דיוקנאות. במשך זמן מה הוא היה גם נשיא התאחדות המוזיקאים ההונגרית.
הוא יצר את הדור האחרון של מלחיני האופרטות ההונגרים יחד עם המלחינים פרנץ פרקש וסאבולץ' פנייש. בנוסף לארבע יצירות הבימתיות שלו, הוא חיבר כמה יצירות של אופרטת רדיו, ז'אנר שהיה פופולרי בשנות החמישים וה-60. הוא גם כתב כמה לחנים קצרים שהפכו ללהיטים.
אייאנה פרסלי
אייאנה סויאיני פרסלי (באנגלית: Ayanna Soyini Pressley; נולדה ב-3 בפברואר 1974) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של קהיליית מסצ'וסטס. בתחומי מחוז קונגרס זה נכללים שלושת הרבעים הצפוניים של בוסטון, מרבית העיר קיימברידג', חלקים ממילטון כמו גם מערים אחרות. היא נבחרה לראשונה בבחירות 2018 והיא נחשבת לחלק מ"הסקווד", קבוצה של חברי פרוגרסיבים הכוללת אותה ואת אלכסנדריה אוקסיו-קורטז, קורי בוש, ג'מאל באומן, אילהאן עומאר ורשידה טליב.
ביוגרפיה.
תחילת דרכה.
פרסלי נולדה בסינסינטי שבאוהיו אך גדלה בשיקגו, הגדולה שבערי אילינוי. היא ילדתם היחידה של סנדרה ומרטין פרסלי. אמה עבדה במספר עבודות כדי לפרנס את המשפחה וגם עבדה כמארגנת קהילתית עבור "הליגה העירונית בשיקגו" שפועלת למען דיור ציבורי, בעוד אביה היה אסור בבית סוהר לאורך מרבית ילדותה של פרסלי עקב התמכרות ממנה סבל, אם כי בהמשך חייו השתקם וקיבל תארים אקדמיים ואף לימד במכללה. בסופו של דבר נישואין אלה תמו בגירושים.
פרסלי גדלה בצפון העיר שיקגו ולמדה בבית הספר התיכון ע"ש פרנסיס ו. פרקר. בזמן שהייתה בבית הספר הפרטי היוקרתי, פרסלי עסקה בעידוד, קריינות ודוגמנות, הופיעה במודעות של הארגון "הורות מתוכננת" על אוטובוסים והתמחתה בדיבייט תחרותי. בהמשך עברה אמה לברוקלין, שם עבדה כעוזרת מנהלת וכעבור זמן מה התחתנה בשנית. כשפרסלי נבחרה למועצת עיריית בוסטון, אמה הייתה נוהגת להשתתף בישיבות העירייה שהיו פתוחות לציבור, כשהיא חובשת כובע עם הכיתוב "פרסלי".
בין השנים 1992–1994 למדה פרסלי במכללה ללימודים כלליים באוניברסיטת בוסטון, אך היא עזבה את בית הספר כדי לעבוד במשרה מלאה במרכז המסחרי "בוסטון מריוט קופלי פלייס" כדי לתמוך כלכלית באמה שנהייתה מובטלת. פרסלי למדה קורסים נוספים בקולג' המטרופוליני של אוניברסיטת בוסטון במטרה להשלים את לימודיה הגבוהים. לאחר שעזבה את אוניברסיטת בוסטון עבדה פרסלי כנציגה מחוזית עבור ג'וזף פ. קנדי, בנו הבכור של רוברט קנדי ומי שכיהן אז כחבר בית הנבחרים האמריקאים מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מסצ'וסטס, עבורו התמחתה כשהייתה סטודנטית. העבודה כללה סיוע לבוחרים עם תביעות ביטוח לאומי ועבודה עם אזרחים ותיקים, חיילים משוחררים ואנשים עם מוגבלויות. פרסלי נהייתה מתכננת לוח הזמנים של קנדי, ונעשתה בכירה בלשכתו. במהלך שנת 2009 הייתה המנהלת הפוליטית של הסנאטור ג'ון קרי.
במועצת עיריית בוסטון.
פרסלי נבחרה לראשונה למועצת עיריית בוסטון בנובמבר 2009. עם השבעתה לתפקיד ב-4 בינואר 2010, היא הייתה האישה הצבעונית הראשונה בתולדות מאה שנות קיומה של מועצת עיריית בוסטון. כאישה היחידה במערכת בחירות בת 15 מתמודדים, פרסלי זכתה למושב במועצה מטעם אחד מארבעת המחוזות הכלליים במועצה המונה 13 חברים, עם כמעט 42,000 קולות. בבחירות למועצה שהתקיימו בנובמבר 2011 התמודדה פרסלי לתקופת כהונה נוספת, וסיימה ראשונה עם 37,000 קולות. היא זכתה ב-13 מתוך 22 רובעי העיר ובשלושה רבעים אחרים הגיעה אל המקום השני. פרסלי זכתה בקהילות לא-לבנות של בוסטון ובשכונות פרוגרסיביות רבות. היא נבחרה מחדש בשנים 2013, 2015 ובפעם האחרונה ב-2017.
בשנתה הראשונה במועצת העירייה הקימה פרסלי את "הוועדה לבריאות נשים, משפחות וקהילות", העוסקת בנושאים כמו אלימות במשפחה, התעללות בילדים וסחר בבני אדם. היא עבדה בשיתוף פעולה עם חברי קהילות ברחבי העיר לפיתוח תוכנית לימודים מקיפה לחינוך מיני ובריאות, ודחפה לעדכון מדיניות הציפיות מתלמידים והורים. שתי יוזמות אלה יושמו בהצלחה בבתי הספר הציבוריים של בוסטון. לדברי ארין אובראיין, פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת מסצ'וסטס בבוסטון, בתקופת כהונתה של פרסלי במועצת העירייה לא היה לה מוניטין כאחת ששנויה במחלוקת או אאוטסיידרית.
בית הנבחרים האמריקאי.