תוואי הנוף של סוואנתי כולל בעיקר הרים המופרדים בערוצים עמוקים. רוב המחוז, המתנשא לגובה הנמוך מ-1800 מטר מעל פני הים, מכוסה ביערות מחטניים ומעורבים. אזור היערות מורכב מזני עצים כמו, אשוחית (עץ מחט), אשוח נורדי, אשור אוריינטלי, אלון ואלה לבנה. זנים אחרים הנפוצים פחות אבל עדיין מופיעים באזורים מסוימים כוללים, ערמון, שדר, אדר, אורן סקוטי ותאשור.
האזור המשתרע בגובה שמעל ל-1800 מטר ועד לגובה 3000 מטר מעל פני הים, מכיל אדמת מרעה הררית וערבה. האזור שמעל לגובה 3000 מטר מעל פני הים כוסה שלג נצחי וקרחונים. האזור ידוע בקרחוניו הציוריים על פסגות ההרים במחוז. הפיסגה המרשימה ביותר היא כנראה של הר אושבה המתנשאת מעל לערוץ נהר האנגורי, וניתן לראותו ממקומות רבים באזור.
אקלים.
האקלים בסוואנתי לח בגלל קרבתו לים השחור והחורפים בחבל מושלגים מאוד; בחלק מן האזורים השלג יכול להיערם עד לגובה של חמישה מטרים, מה שיכול לגרום למפולות שלגים, שבעשורים האחרונים נוטות להיות קטלניות יותר. הטמפרטורה הממוצעת והמשקעים מושפעים מאוד מהרמה.
כמות המשקעים השנתית נעה בין 1000 ל-3200 מ"מ, הרמה הגבוה ביותר של המשקעים בהרי הקווקז הגדול. החלק הדרומי של סוואנתי, סוואנתי תחתית, המתנשא לגובה של 800-1200 מטר מעל פני הים, מאופיין בקיץ חמים וחורץ קר ומושלג יחסית. האזור הגבוהיותר, בגבהים 1200-1800 מעל פני הים, מאופיין בקיצים חמים יחסית וחורפים קרים יחסית. תושבי האזורים הגבוהים יותר, מעל 2000 מטר מעל פני הים, מאופיין בקיץ קצר וקריר יחסית (הנמשכים כשלושה חודשים) וחורף ארוך וקר מאוד. חלק גדול מסוואנתי מתנשא לגובה שמעל ל-3000 מטר מעל פני הים, באזור זה אין כלל קיץ.
היסטוריה.
בעת העתיקה וראשית ימי הביניים סוואנתי הייתה חלק מממלכת אגריסי שבמערב גאורגיה. במאה השישית הייתה יריבות גדולה בין האימפריה הביזנטית לאימפריה הפרסית על השליטה בחבל, כי מעברי ההרים שבתחומו שימשו לפשיטות הדדיות; בעקבות מלחמות או בריתות עם אחד מן הצדדים, השליטים הזרים של החבל התחלפו בתקופה זו מספר פעמים. בעקבות ההשתלטות הערבית על החבלים המישוריים של גאורגיה במאה השביעית, סוואנתי זכתה בעצמאות, אך המשיכה להתקיים כחברה שבטית. במאות הבאות באזורים הדרומיים של החבל החל להתפתח פיאודליזם, או לפחות ריכוז סמכויות בידי משפחות רמי-מעלה, שייסדו דוכסות. בשנת 786 נכבשה סוואנתי, כמו כל מערב גאורגיה, על ידי נסיכות אבחזיה, שבעקבות כך שינתה את שמה לממלכת האבחזים. ממלכה זו, ודוכסות סוואנתי בתוכה, הצטרפה בשנת 975 לממלכה הגאורגית המאוחדת. במסגרת הממלכה הזאת, הצליחה הדוכסות להכפיף למרותה את לצ'חומי במשך תקופה מסוימת. במאה השלוש עשרה החבל הבלתי-נגיש שימש כמקלט לגאורגים שנרדפו על ידי הכובשים המונגולים וכמקום מסתור של אוצרות האמנות מחבלים מישוריים של גאורגיה.
עם התמוטטותה הסופית של הממלכה הגאורגית במאה החמש עשרה סוואנתי התפצל לשלושה אזורי שליטה: חלקו הצפוני והמבודד יותר, סוואנתי עילית, זכה בעצמאות גמורה והתנהל מאז כחברה שבטית ללא שיעבוד פיאודלי; חלקו המרכזי הפך לנחלתה הבלעדית של שושלת דאדשכליאני המקומית, שיסדה את נסיכות סוואנתי; חלקו הדרומי צורף לדוכסות סמגרלו, שפרשה אף היא מן הממלכה המאוחדת. נסיכות סוואנתי שתחת שלטונם של דאדשכליאנים חתמה בשנת 1833 על הסכם, שהפך אותה לבת-חסותה של האימפריה הרוסית. למרות זאת, שמרה הנסיכות על מידה רבה של עצמאות עד שנת 1857, שבה הרוסים ניצלו סכסוכים במשפחת ה כדי לנשלה מסמכויותיה.
בתקופת העצמאות הקצרה של גאורגיה בשנים 1921-1918, סוואנתי היה חלק מהרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, ולאחר מכן חלק מהרפובליקה הסוציאל פדרטיווית הסובייטית של עבר הקווקז והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה. אחרי התפרקות ברית המועצות ב-1991, סוואנתי הוא חלק מן הרפובליקה של גאורגיה. השנים שאחרי העצמאות היו קשים במיוחד עבור סוואנתי: החבל סבל מקרבתו לאזורי הקרבות במלחמת האזרחים שהתנהלה באבחזיה, והיה ליעד הראשון של הפליטים הגאורגים שנעקרו ממנה; ההינתקות מן הכלכלה הסובייטית הריכוזית שללה מן הסוואנים את ההכנסות הצנועות מביקושים מלאכותיים של חלק מתוצרתם; תקופת המעבר השלטונית התאפיינה בחולשה כללית של רשויות האכיפה, שהפכה את החבל המבודד למקלט עבור פושעים נמלטים; אסונות טבע, בדמותם של מפולות שלג ובוץ, שהחלו להתרגש על החבל בתכיפות הולכת וגוברת מסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, גרמו לקורבנות בנפש והותירו רבים חסרי-בית. כל הגורמים האלה יצרו גלי הגירה של סוואנים ממולדתם לחבלים המישוריים של גאורגיה.
אוכלוסייה.
הסוואנים הם אחת מן הקבוצות האתניות שמרכיבות את העם הגאורגי ודוברים בשפה משלהם, הסוואנית, בנוסף לגאורגית. עד לשנות השלושים נכללו המגרלים והסוואנים כקבוצה אחת במפקדי האוכלוסייה שנערכו. לאחר מכן נכללו יחד עם הגאורגים.
הסוואנים הם נוצרים ומשתייכים לכנסייה הגאורגית האורתודוקסית אפוסטלית, שהתנצרו בין המאה הרביעית למאה השישית. יחד עם זאת, שרידים של הפגניזם הישן עדיין קיימים. גיאורגי הקדוש, המכונה ג'גֶראֶג בפי המקומיים, הקדוש המגן של גאורגיה, הוא הקדוש המכובד ביותר. הסוואנים שמרו על הרבה ממסורותיהם הישנות, ובכללם נקמת דם. משפחות הסוואנים קטנות, והבעל הוא ראש המשפחה. הסוואנים מאוד מכבדים את הנשים הזקנות במשפחה.
הסוואנים הם דו-לשוניים המתמשים בגאורגית ובסוואנית, השפה המקומית שנקראת על שמם. לכתיבה הם משתמשים באלפבית הגאורגי כיוון שלא נשתמר אלפבית סוואני. הסוואנית יחד עם הגאורגית, המגרלית והלאזית נקראים משפחת השפות הכרתווליות או שפות דרום קווקזיות. הסוונית עצמה היא שפה שהולכת ונכחדת ומוחלפת על ידי הגאורגית.
כרים בנזמה
כרים מוסטפא בנזמה (בצרפתית: Karim Mostafa Benzema; בערבית: كريم مصطفى بنزيما; תעתיק מדויק: כרים מֻצטפא בנזימא; נולד ב-19 בדצמבר 1987 בליון) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הכדורגל ריאל מדריד, בה הוא משמש כקפטן, ובנבחרת צרפת. בנזמה גדל במחלקת הנוער של אולימפיק ליון, והוא השחקן הצרפתי שכבש הכי הרבה שערים בקריירה עם 425 שערים. בנוסף זכה בתואר כדורגלן השנה של אופ"א לעונת 2021/2022.
קריירה.
אולימפיק ליון.
בילדותו התאמן בנזמה במועדון המקומי "ברון טרליון SC" מקומונת ברון, פרבר של ליון. הופעותיו המרשימות בקבוצת הנוער של ברון משכו את עיני הסקאוטים של אולימפיק ליון, והוא הצטרף לאקדמיית הכדורגל של המועדון ב-1996, בגיל תשע. בנזמה החל במהירות להרשים במועדון עם 38 שערים שכבש בעונה אחת במדי קבוצת הנערים של ליון, והבקיע 12 שערים ב-14 משחקים עם קבוצת הנוער, לפני שהועבר על ידי המאמן פול לה גואן לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון.
בינואר 2005, אמצעה של עונת , ערך בנזמה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כאשר נכנס כמחליף במשחק מול מץ ובישל שער בניצחון 0:2. מספר ימים לאחר מכן הוא חתם על חוזה מקצועי במועדון. בעונה זו ובעונה שלאחר מכן היה בנזמה חלק קבוע בקבוצה הבוגרת, אך שותף ב-19 משחקים בלבד במסגרת ליגת העל הצרפתית ומיעט לקבל דקות משחק. במהלך עונת הבקיע בנזמה את שער הליגה הראשון שלו, מול אז'אקסיו, וכן את שערו הראשון בליגת האלופות, מול רוזנבורג הנורווגית.
בעונת הפך בנזמה לראשונה לשחקן חשוב בקבוצה הבוגרת של אולימפיק ליון. בעונה זו הוא שיחק 21 פעמים במדי קבוצתו בליגה, הבקיע חמישה שערים ובישל שניים, וסייע לקבוצה לזכות באליפות צרפת. הייתה זו האליפות השישית ברציפות של ליון. בנוסף, העפיל בנזמה עם קבוצתו עד לגמר גביע הליגה הצרפתית, שם היא הפסידה לז'ירונדן דה בורדו. בליגת האלופות באותה עונה הוא הבקיע שני שערים, שניהם במשחקי שלב הבתים מול דינמו קייב האוקראינית, וסייע לליון להעפיל לשמינית הגמר.
העונה שלאחר מכן, , הייתה עונת הפריצה של בנזמה. על אף שהיה בן 19 בלבד בקיץ 2007 הוא הועבר על ידי המאמן החדש אלן פראן להיות החלוץ המרכזי הפותח של הקבוצה. בעונה זו הוא כבש 31 שערים בכל המסגרות, מתוכם 20 בליגה, שזיכו אותו בתואר מלך השערים של הליגה הצרפתית וסייעו לליון לזכות באליפות נוספת. הוא הבקיע שישה שערים בגביע הצרפתי, וסייע לקבוצה לזכות גם בו ולהשלים את הדאבל הראשון בתולדות המועדון, וכן ארבעה שערים בליגת האלופות.
בעקבות הצטיינותו בעונה זו זכה בנזמה בתואר כדורגלן השנה בצרפת ונכלל בנבחרת העונה של הליגה הצרפתית. הוא אף זכה בפרס בראבו לכדורגלן הצעיר המצטיין של השנה באירופה, והועמד לפרס כדור הזהב.
בעונת כבש בנזמה 17 שערי ליגה, אך לא עזר לקבוצתו שאיבדה את האליפות.
ריאל מדריד.
ביולי 2009 הוא חתם בקבוצת ריאל מדריד מהליגה הספרדית, תמורת 35 מיליון אירו. הוא היה אחד משלושה שחקנים מובילים, יחד עם כריסטיאנו רונאלדו וקאקה, שהצטרפו לריאל מדריד באותו קיץ.