מי שמשגיח עליו ומטפל בו כמו ילד קטן הוא משרתו האישי הובסון (ג'ון גילגוד). אביו של ארתור מודיע לו כי הוא עומד לקבל 750 מיליון דולר מכספי המשפחה בתנאי שיישא לאישה את חברתו ממעמד חברתי גבוה, סוזן ג'ונסון (ג'יל אייקנברי).
ארתור נכנס לחנות גדולה במנהטן מלווה בהובסון ורואה בחורה צעירה ונאה גונבת עניבה. היא נתפסת על יש איש האחזקה אך ארתור מחלץ אותה ממעצר. היא מציגה את עצמה כלינדה מורולה (לייזה מינלי) וארתור מתאהב בה מיד ומתחיל לחזר אחריה.
ארתור מתקשה לעמוד בפני לחץ משפחתו לשאת את סוזן. הובסון מרגיש באהבתו של ארתור ללינדה וחש שהוא מתחיל להתבגר. הוא מדרבן את לייזה לבוא לטקס האירוסין של ארתור וסוזן והנוכחים מבחינים באהבה שלו ללינדה.
לאחר מות הובסון נערך טקס החתונה של ארתור וסוזן בכנסייה. ארתור השתוי מבחין ברגע האחרון בלינדה וזמן קצר לפני ההתייצבות לפני הכומר הוא מודיע לסוזן כי אינו מאוהב בה אלא בלינדה וכי אינו רצה להתחתן. הוא אינו חוזר מדבריו גם לאחר שאביה של סוזן מפליא בו את מכותיו.
לבסוף מודיעה לו דודתו מרתה (ג'רלדין צ'פלין) כי למרות כל זאת הוא יקבל את חלקו ברכוש המשפחה בסך 750 מיליון דולר כי לא המשפחה לא תסבול שאחד מבניה ישתייך למעמד הנמוך. ארתור מודיע זו ללינדה ושניהם נכנסים למכונית המשפחה המפוארת והנהג מוביל אותם ברחובות מנהטן.
הלמה של ניימן ופירסון
ג'אי ראם ת'אקור
ג'אי ראם ת'אקור (בהינדית: जयराम ठाकुर, באנגלית: Jai Ram Thakur, נולד ב-6 בינואר 1965) הוא ראש הממשלה (Chief Minister) ה-13 של מדינת הימאצ'ל פראדש שבצפון הודו. הוא נבחר למנהיג BJP של הימאצ'ל פראדש ב-24 בדצמבר 2017 אחרי התבוסה של מועמד BJP הקודם, פרם קומאר דומאל, באספה הבחירות שנערכה בנובמבר 2017. מערכת הבחירות הראשונה שניצח בהן הייתה בשנת 1998 במחוז צ'אצ'יוט (סראג').
קספר לויאס
קספר לויאס (ליטאית: Caspar Levias; ) חוקר הלשון העברית והארמית.
נולד בזאגר שבליטא. קיבל בנעוריו חינוך מסורתי וכן ספג אהבה לשפה העברית וספרותה. בשנת 1882 הגיע לארצות הברית ולמד בלשנות של השפות השמיות באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור. לימד בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי, ומשם התפטר (כמו יהודה לייב מאגנס ואחרים), עקב עמדותיו הציוניות להן התנגד בחריפות ראש המוסד. מאז לימד בניו יורק וניוארק במוסדות חינוך שונים ושקד על הוצאת כתביו. ערך ביחד עם אחרים את כתב העת העברי "הדרור", ופעל למען השימוש בשפה העברית המודרנית.
כתביו.
לויאס כתב מאמרים וספרים בחקר הלשון העברית והארמית. הוא תכנן להוציא את כל אוצרות הלשון העברית בצורת מילון, ומתוך זה הספיק להוציא שתי חוברות בלבד. ספריו בנושא הדקדוק של התלמוד הבבלי והירושלמי מהווים עד היום את הבסיס המחקרי בתחום זה. בהקדמתו לספרו דקדוק הלשון הבבלית הוא כותב "את הספר הזה כתבתי בעברית לבקשת משוררנו ח.נ. ביאליק".
חיבורו "לשון הרפואה" היה בידיו של ביאליק שהשתדל להוציאו לאור ולא עלה בידו.
מרדכי מקס לבנשטין
מרדכי מקס לבנשטין (13 ביולי 1896 – 7 ביולי 1974) היה רופא פנימי, רופא קיבוץ בית אורן, מהרופאים הראשונים ביישוב, שעסק בריכוז שרותי הרפואה ובטיפול במעפילים בשנים שלפני קום מדינת ישראל
קורות חיים.
לבנשטין נולד בפולדה, במדינת הסן, בגרמניה, ללנה ולמחנך שמואל לבנשטין שהיה מורה בבית הספר היהודי ושליח ציבור.
אחיו ואחיותיו של לבנשטין: ארנסט, פרידל, פאולה, הנס, קאטה ואלזה-אסתר. לבנשטיין קיבל חינוך מסורתי-דתי.
לבנשטין סיים בית ספר ריאלי בשנת 1914 ולמד גם לימודי יהדות.
בין השנים 1914- 1920 למד לבנשטין רפואה ב-וירצבורג, היידלברג, ופרנקפורט
בשנת 1918 נפטר אביו של לבנשטין, ממגפת השפעת שפשטה בגרמניה, והבן מקס נטל את מקום האב, ודאג לאחיו ולחמש אחיותיו.
בסיום לימודיו התחתן לבנשטין עם לוטה רחל, לבית פפויפר.
לאחר לימודיו, התמחה לבנשטין ברפואה פנימית, והיה רופא הקהילה בפולדה
בין עיסוקיו הרפואיים של לבנשטין: ביצע ניתוחים קטנים, מיילד ומוהל.
בישראל.
בשנת 1938 עלו בני הזוג לבנשטין, עם שלוש בנותיהם לישראל, והתיישבו בחיפה. הבן נולד בארץ ישראל.
לבנשטין עבד בתחילה כרופא קלינאי ב"קופת חולים כללית" ובהמשך בקופת חולים מכבי, ב״שילוח״ וכרופא עצמאי
בהמשך היה גם רופא קיבוץ בית אורן.
בהגנה.
לבנשטין היה חבר ב"הגנה". תפקידו היה לרכז את שירותי הרפואה, ולטפל במעפילים שהגיעו לנמל חיפה.
בטיפוליו במעפילים, מול שלטונות המנדט הבריטי היו השלכות לגבי כמות המעפילים שהבריטים תכננו לגרש, למחנות העקורים, ולבנשטיין השתדל לגרום לכמות גדולה של מעפילים שלא יגורשו.
לאחר קום המדינה.
לאחר קום המדינה, עבד לבנשטין במד"א, כרופא קלינאי, כולל תפקידי הדרכה.
בשנות החמישים של המאה העשרים היה לבנשטין רופא של לשכת הגיוס של צה"ל.
לבנשטין טיפל בחולים ערבים ולכן למד לדבר בערבית.
במלחמת ששת הימים עסק לבנשטין בהכנת שרותי מד"א בחרום. בין עיסוקיו של לבנשטין, טיפול בנפגעי הנאצים.
לבנשטין נפטר ב-7 ביולי 1974. השאיר 3 בנות ובן.
משפחתו.
אשתו רחל הייתה בת דודה של הסופר יהודה עמיחי.
יונה חצור היה אחיין חורג של לבנשטין, אמו נפטרה כשהיה תינוק ואביו נישא בשנית לאחותו של לבנשטין, כל חייו חצור התייחס אליה כאל אמו. לאחר ליל הבדולח החליט חצור לברוח מגרמניה, ועלה לארץ ישראל, השתקע בחיפה, שם המתין לו לבנשטין. בית סבו וסבתו היה לו לבית.
נכדותיו: מדענית המחשב פרופ' חוה זיגלמן והאונקולוגית ד"ר נאוה זיגלמן-דניאלי, מנהלת תחום האונקולוגיה בקופת חולים מכבי.
טאו בירכתי הספינה
τ בירכתי הספינה הוא כוכב בולט בקבוצת הכוכבים ירכתי הספינה עם בהירות נראית מדרגה 2.93. הכוכב נמצא בקצה הדרומי של הקבוצה, על הגבול עם קבוצת שדרית, כ-4.5 מעלה מצפון-מזרח לקאנופוס, במרחק של כ-180 שנות אור ממערכת השמש.
מאפיינים.
τ בירכתי הספינה הוא ענק כתום מסוג ספקטרלי K1 III, מסתו כ-3.2 ממסות שמש, רדיוסו גדול פי 27 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו קרובה ל-4,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 180 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך חלק ניכר של קרינתו הוא בתחום התת-אדום כך שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 280 מעוצמת ההארה של השמש. גילו של הכוכב כחצי מיליארד שנים והוא סיים כבר להתיך מימן להליום והוא נמצא בשלב היתוך ההליום ליסודות כבדים יותר. כשיאזל ההליום הוא צפוי להפוך לננס לבן.
שינויים מחזורים במהירות הרדיאלית של הכוכב מצביעים על קיומו של בן זוג עמום שלא ניתן לצפות בו ישירות ולא ידוע דבר על תכונותיו. בני הזוג מקיפים זה את זה במסלול כמעט מעגלי בזמן הקפה של 2 שנים ו-335 ימים. מכיוון שלא ידועה נטיית מישור הסיבוב ביחס לקו הראייה אל הכוכב, לא ניתן לחשב את מסתו של בן הזוג או את המרחק ביניהם, אך המרחק הזוויתי ביניהם מוערך ב-0.033 שניות קשת, ששקול ללפחות 1.8 יחידות אסטרונומיות.
חיסונים בהיריון
חיסונים במהלך הריון
מנזר דנילוב
מנזר דנילוב (ברוסית: Данилов монастырь) הוא המנזר העתיק ביותר במוסקבה. משמש כמושבו של פטריארך מוסקבה ורוס כולה.
המנזר הוקם בשנת 1282 ושימש שנים רבות כאמצעי הגנה על העיר מפני פלישת אויבים. תהפוכות רבות עברו על המנזר לאורך השנים ופעמים רבות הוא שימש מקום מקלט לנרדפים שונים (ילדים, כמרים, סופרים). כיום הוא משמש כאתר דתי לכל דבר.
את המנזר קל לזהות לפי צבעיו: הוא צבוע כולו בלבן וכיפתו צבועה בירוק.
רקם (עיר)
רקם היא עיר קדומה שמוזכרת במקורות יהודיים שונים, ונמצאה בקצה ארץ ישראל.
מקורות.
בתרגום אונקלוס רקם הוא תרגום שמה של קדש בכל הופעותיה (גם קדש מדבר צין וגם קדש ברנע).
במשנה, רקם מופיעה בתור גבולה המזרחי של ארץ ישראל:
לפי יוסף בן מתתיהו, רקם היא פטרה, והעיר נקראה על שמו של האיש רקם התנ"כי, שהיה אחד מחמשת מלכי מדין.
אולם, יש חוקרים מודרניים שמזהים את העיר רקם עם אתר יותר צפוני, ליד העיר עמאן של היום.
יחסי אסטוניה–רוסיה
היחסים בין אסטוניה לרוסיה קיימים כבר מאות שנים, וחלק גדול מהתקופות שלטה רוסיה באסטוניה.
היסטוריה.
נסיכות מוסקבה.
האסטונים היו מהעמים האחרונים באירופה שהוטבלו לנצרות. בשנת 1193 קרא האפיפיור סלסטינוס השלישי לעריכת מסע צלב נגד הפגאניזם בצפון-אירופה. לאורך תקופה ארוכה ניהלו השבטים האסטונים מלחמות נגד צלבנים אשר ניסו לנצרם בכוח הזרוע. צלבנים גרמנים הקימו את מבצר ריגה בלטביה המודרנית, והחלו לפשוט על אסטוניה בעזרת שבטים לטבים. השבטים האסטונים התנגדו להתקפות, ולעיתים אף הצליחו לתקוף שטחים נוצריים. מאוחר יותר, צפון אסטוניה נכבש על ידי צלבנים דנים, ובשנת 1227, מסדר צלבני גרמני הביס את אחרון כיסי ההתנגדות האסטונים. לאחר הכיבוש, האסטונים נוצרו ואיבדו את עצמאותם; ניסיונות לשמר את העצמאות דוכאו, ואסטוניה חולקה בין המסדר הליבוני, בישופות טאלין ובישופות אוסל-וויק. אסטוניה הצפונית הייתה תחת כיבוש דנמרק עד 1346, ולאחר מכן אסטוניה נשלטה על ידי ברונים גרמניים.
בשנת 1343, החלו תושבי צפון אסטוניה והאי סארמאה במרד שכונה התקוממות ליל ג'ורג' הקדוש (Jüriöö ülestõus) נגד ברונים גרמניים שהשתלטו על המדינה. המרד דוכא בידי אבירי המסדר הטבטוני ונכשל. כתוצאה מן המרד נחלשו הדנים בצפון אסטוניה והמלך ולדמר הרביעי מכר את נחלות הדנים באסטוניה למסדר הטבטוני בשנת 1346. למרות ניסיונות רבים למרוד, פשיטות רוסיות שזכו להצלחה בשנת 1481 ובשנת 1558, הברונים הגרמנים המקומיים המשיכו לשלוט באסטוניה.
רוסיה הצארית.