גופים כמו הקונגרס הלאומי, הוועד המרכזי, המועצה הלאומית, הדירקטוריון הלאומי והמועצה הפשיסטית העליונה היו אמונים על ניהול מנגנון המפלגה. כך למשל הדירקטוריון הלאומי כלל את מזכיר המפלגה הכללי, סגניו ושמונה מנהיגים מפלגתיים שהתכנסו מדי שבוע. המועצה הלאומית כללה 92 מזכירי מפלגה פרובינציאליים ואת חברי הדירקטוריון אשר נהגו להתכנס פעם או פעמיים בשנה.
המועצה הפשיסטית העליונה.
המועצה העליונה הוקמה בשנת 1929 לשם עמדת נגד לפרלמנט, שלא היה עדיין בשליטת הפשיסטים. המועצה הייתה לגוף המפלגתי הבכיר ביותר. בראשה עמד הדוצ'ה והיו בה כשלושים חברי מפלגה נוספים: "הרביעייה" (באיטלקית: quadrumviri) שהובילה את מצעד רומא וקיבלה קביעות לכל החיים, שרי הממשלה הפשיסטיים הבכירים, מפקדי הכוח הצבאי והמשטרה, נשיא בית הדין המיוחד, נשיאי הפרלמנט והסנאט ונשיאי הקורפורציות של המעסיקים ושל הפועלים.
שנה לפני הקמתה קיבלה המועצה העליונה מעמד ממלכתי בכיר והוגדרה בחוק כגוף העליון ביותר, עליו הוטל תיאום פעולות המשטר שכונן בעקבות מהפכת אוקטובר 1922. בחוק נקבע כי תפקיד המועצה העליונה לייעץ למלך את בכל הנוגע למינויי ראשי ממשלה ושרים, כמו גם בכל הנוגע לנושאים החוקתיים. המועצה העליונה הייתה גוף חשוב במשטרו הפשיסטי של מוסוליני, אמנם גם הייתה לזו שהביאה להדחתו ב-23 ביולי 1943.
הדחת מוסוליני.
בישיבה מרתונית בת תשע שעות שנפתחה, ככל ישיבות המועצה, בקריאה "יחי הדוצ'ה" ובנאום בן שעתיים של מוסוליני, העזו אישים כגליאצו צ'אנו ודינו גראנדי להתריס בפני מוסוליני ולהעלות הצעת הצבעה על הדחתו מתפקידו. הישיבה נמשכה אל תוך ליל ה-25 ביולי 1943, ובסיומה הצביעה המועצה על הדחתו של מוסוליני ברוב של 19 קולות בעד, 8 נגד ונמנע אחד. למחרת ביקש מוסוליני להתקבל אצל המלך ויטוריו אמנואלה השלישי. אמנם, המלך פיטר אותו, החליפו במרשל פייטרו באדוליו והעבירו למעצר. בכך הגיע לקיצו המשטר הפשיסטי באיטליה.
פרנציסקוס הקדוש מאסיזי
רבקה לזובסקי
רבקה לזובסקי (נולדה ב-1946) היא חוקרת חינוך ישראלית, פרופסור לייעוץ חינוכי ולמידה במכללה האקדמית בית ברל ויו"ר תנועת ויצו העולמית לשעבר, פעילה לקידום ופיתוח מקצוע הייעוץ החינוכי בישראל ולקידום מעמד האישה.
ביוגרפיה.
לזובסקי נולדה בשנת 1946 במונטווידאו בירת אורוגוואי, וגדלה בשכונת מהגרים יהודים ניצולי שואה. משפחתו של אביה היגרה לעיר בשנת 1905 מרוסיה, וסבה מצד האב היה ממקימי הקהילה היהודית במונטווידאו. לאחר אירועי ליל הבדולח נמלטה משפחתה של אמה מווינה שבאוסטריה המסופחת לגרמניה הנאצית, והיגרה למונטווידאו בשנת 1939. סבתה מצד האם הייתה ממייסדות ארגון ויצו באורוגוואי. הוריה נפגשו במונטווידאו, ולאחר שלוש שנות היכרות התחתנו וילדו שלושה ילדים. אביה הפך לרופא השיניים היהודי הראשון באורוגוואי ואמה, שגדלה לתוך ארגון ויצו, הפכה לימים לנשיאת הארגון באורוגוואי.
לזובסקי למדה עברית בבית הספר היסודי במונטווידאו, ובגיל 16 סיימה סמינר למורות לשפה העברית. כשנה לאחר מכן, נשלחה ללימודים במכון גולד בירושלים, והשתתפה בחידון התנ"ך כנציגת אורוגוואי. בחידון היא פגשה את דוד בן-גוריון, ששכנע אותה להישאר בישראל ולעלות. בזמן שהותה בישראל היא הכירה את אריה לימים בעלה, אשר עבד במשרד אדריכלים, ולאחר שעלתה לישראל ב-1977 נישאו השניים.
לזובסקי סיימה תואר ראשון ושני בהצטיינות. את התואר הראשון למדה בחוג לסוציולוגיה, ואת התואר השני עשתה כחלק מהמחזור הראשון בחוג לייעוץ חינוכי.
עם סיום לימודי התואר השני, הצטרפה לצוות ההוראה בגימנסיה הרצליה בעיר תל אביב, ובנתה את הייעוץ החינוכי במוסד. 13 שנים לאחר מכן, היא חזרה לאקדמיה ללימודי התואר השלישי, וכתבה את עבודת הדוקטורט על הכוון תלמידים במעבר לתיכון.
עם סיום לימודי התואר השלישי, היא הצטרפה לסגל ההוראה באקדמיה בחוג לייעוץ חינוכי ובקורסים למנהלים. במקביל, היא חיברה ופיתחה את תוכנית הלימודים לתואר שני בייעוץ חינוכי במכללת בית ברל, ניהלה אותה, ושימשה כראש המגמה במשך 14 שנים. במקביל לתפקידה כראש המגמה, היא ייסדה את אגודת היועצים החינוכיים בישראל, ונבחרה פעמיים לכהן כיושבת הראש של האגודה. בנוסף, היא חיברה את קוד האתיקה המקצועית הראשון של היועצים החינוכיים בישראל, וחלקים מעבודת הדוקטורט שלה הופיעו באתיקה של החינוך. כמו כן, היא יסדה וערכה את כתב העת המדעי "הייעוץ החינוכי". בשנים 1991 ו-2004, היא קיבלה את "פרס הייעוץ", על תרומתה האקדמית והפרופסיונלית לקידום הייעוץ החינוכי בישראל.
לארגון ויצו היא הצטרפה לאחר שעלתה לישראל. בשנות ה-90 היא שימשה כיו"ר ארגון חינוך ודור ההמשך, בהנהלה העולמית של הארגון. משנת 2012 ועד ינואר 2020 כיהנה כיו״ר ויצו בהתנדבות.
מאמרים.
מאמרים לאנשי חינוך וייעוץ חינוכי.
לזובסקי ביצעה מחקרים וכתבה מאמרים עבור כתב העת האקדמי "דפים", המתמקד בתאוריה, במחקר ובפרקטיקה של הכשרת עובדי הוראה ופיתוחם.
כתבה מאמרים עבור כתב העת "מפגש", המשמש כבמה, המאפשרת ומעודדת שיתוף מפרה בין אנשי האקדמיה, בעיקר במדעי החברה, לבין אנשי השדה בתחום החינוכי-סוציאלי, עם דגש בילדים ובני נוער בסיכון בחברה רב-תרבותית כישראל.
מאמרי דעה בנושאים חברתיים.
לזובסקי כתבה מאמרי דעה בתחומים של חינוך ומעמד האישה.
ניסוי CMS
ניסוי CMS (ראשי תיבות: Compact Muon Solenoid) הוא אחד ממספר גלאים המשולבים במאיץ החלקיקים הגדול ה-LHC במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN, הנמצא בגבול שווייץ-צרפת. מיקומו של הניסוי במאיץ החלקיקים נמצא במקום בו מתרחשות האינטראקציות בין החלקיקים בתנועתם במאיץ LHC.
תיאור הניסוי.
מטרת הניסוי היא לחקור שאלות העומדות בבסיס פיזיקת חלקיקים ולהבין את המבנה הבסיסי ביותר של אבני החומר, הכוללים בין היתר את גילוי בוזון ההיגס (הידוע בשמו הפופולרי "החלקיק האלוהי"), ממדים נוספים, ומציאת חלקיקים העשויים להיות חלקיקי חומר אפל.
גלאי CMS, שצורתו כגליל, נמצא בעומק של כ-100 מטרים מתחת לפני הקרקע והוא כולל מגנט סילונואיד (על שמו נקרא הגלאי) והוא המגנט העצמתי והגדול ביותר שנבנה. קוטרו 6 מטרים, ואורכו 13 מטרים. הוא מקורר לטמפרטורה של 268.5 מעלות צלזיוס מתחת לאפס (או 4.65 מעלות קלווין). הוא חם יותר במעלה אחת מן הטמפרטורה השוררת בחלל החיצון. משקלו של הגלאי כולו בניסוי הוא בקירוב 14,000 טונות, והוא מהווה את הניסוי הכי כבד במאיץ החלקיקים. קוטרו כ-15 מטרים, ואורכו 21.5 מטרים. השדה המגנטי שהמגנט יוצר הוא 4 טסלה. זהו שדה מגנטי שעוצמתו גדולה מאוד, רק לשם השוואה ערכו גדול בחמישה סדרי גודל מהשדה המגנטי של כדור-הארץ.
מטרתו העיקרית של המגנט הוא מדידת התנע של חלקיקים טעונים, על ידי כך שמסלול תנועתם בשדה מגנטי מתעקם בעקבות הכוח המגנטי הפועל על ידי שדה זה. בעזרת כיוון תנועת החלקיק הטעון ניתן לדעת את סימן המטען החשמלי ואת התנע של החלקיק.
לניסוי CMS ולניסוי ATLAS (ניסוי נוסף לאורך מאיץ החלקיקים הגדול LHC ב- CERN) מטרות דומות, אמנם דרכי פעולתם שונות, זאת על מנת לאמת את תוצאותיהם אחד על ידי השני.
הגלאי הופעל לראשונה ב-10 בספטמבר 2008, והגילוי המרכזי שלו עד היום הוא, יחד עם ניסוי ATLAS, הוא בוזון ההיגס.
בניסוי זה עובדים כ- 3,800 אנשים מ-43 מדינות החברות בארגון המחקר של CERN, עמלו על הקמתו ועמלים על תחזוקתו.
השכבות בגלאי CMS.
גלאי CMS הוא גלאי המורכב ממספר שכבות, שמטרתן לאפשר לזהות חלקיקים שונים שיעברו דרכו. השכבות השונות מאפשרות לזהות ולמדוד באופן מדויק ביותר את התנע והאנרגיה של החלקיקים הנוצרים בנקודת התנגשות במאיץ LHC.
Tracker- השכבה הפנימית ביותר.
שכבה זו נועדה לתעד את הנתיבים שעשו החלקיקים בעלי מטען חשמלי על ידי מציאת מיקומם במספר נקודות מפתח.
השכבה בנויה מגלאי קטן (pixel detector) במרכז ועשר שכבות של גלאי פסי סיליקון שמגיעות לרדיוס של 130 סנטימטר העוטפות אותו. הפיקסלים בשכבה הפנימית של ה- tracker קטנים יותר על מנת לאפשר רזולוציה גבוהה בקרבת נקודת האינטראקציה, היכן שכמות החלקיקים ליחידת נפח צפויה להיות גדולה יותר.
שכבה זו היא שכבת הסיליקון הגדולה ביותר בהיסטוריה העשויה ממעל 220 מטר רבוע של סיליקון.
הקלורימטר האלקטרומגנטי.
בשכבה זו ניתן למדוד את האנרגיה של חלקיקים בעלי אינטראקציה עם השדה האלקטרומגנטי, כגון פוטונים ואלקטרונים.
שכבה זו מורכבת מסינטילטורים גבישיים, שעשויים בעיקר מעופרת טונגסטט (PbWO4). הגביש עשוי ברובו ממתכת אבל במגע עם חמצן בצורה הגבישית שלו הוא הופך לחומר שקוף ונוצץ שאלקטרונים ופרוטונים יכולים לעבור דרכו, מה שאומר שהגביש מפיק אור בהתאם לאנרגיה של החלקיק. גבישים כאלו - בעלי צפיפות גבוהה,  מפיקים אור בפרצי פוטונים מהירים, קצרים ומאוד מוגדרים, שהופכים את הגלאי למדויק, מהיר ובגודל יחסית קטן.
חיישני אור שעוצבו במיוחד כדי לעבוד בשדות מגנטים גבוהים מודבקים לגב של כל אחד מהקריסטלים כדי לזהות את נצנוץ האור ולהפוך אותו לאות אלקטרומגנטי שמוגבר ונשלח לניתוח.
הקלורימטר שמורכב מקטע "גלילי" ושני "endcaps" יוצר שכבה בין ה"גשש" לקלורימטר ההדרוני. הגליל מכיל 61,200 קריסטלים שמובנים בתוך 36 מבני על  ("super modules") שכל אחד מהם שוקל 3 טונות ומכיל 1700 קריסטלים.
הקלורימטר ההדרוני.