במהלך שלב ההגנה העיד אזריה ואמר שביצע את הירי כיוון שחש סכנה וחשש שמא המחבל נושא על עצמו חגורת נפץ. מטעם ההגנה העידו האלופים (מיל') דן ביטון ועוזי דיין, שהצדיקו את הירי. מטעם ההגנה העידו גם מפקד המחלקה שהיה בזירה וקצין ההנדסה החטיבתי, שאמרו שהייתה התרעה על פיגוע משולב בגזרה שכולל מטען חבלה ושהיה חשש למטען בזירת הפיגוע, שכן המחבל לא "זוכה" (כלומר: נבדק שאינו נושא מטען) על ידי חבלן כנדרש. גם הלוחם שנפצע במהלך פיגוע הדקירה העיד לטובת אזריה ואמר כי חש סכנה גם לאחר שירה בשני המחבלים שתקפו אותו ונמנע מלירות במחבל פעם נוספת רק בגלל מעצור בנשק. במהלך פרשת ההגנה ביקשו הסנגורים לקבל את התחקיר המבצעי בעניין הירי במוחמד האני אלכסבה, שבוצע על ידי אל"ם ישראל שומר בזמן שאלכסבה נמלט מפניו לאחר שהשליך אבן על רכבו, וכן להעיד אותו לצורך ביסוס טענה של הגנה מן הצדק על בסיס אכיפה בררנית. בית הדין קיבל חלקית את דרישת ההגנה והורה לתביעה להעביר חלקים מהתחקיר המבצעי בעניינו של אל"ם ישראל שומר, אך דחה את בקשתם להעיד אותו.
פסק הדין.
ב-4 בינואר 2017 הרשיע בית הדין פה אחד את אזריה בהריגה ובהתנהגות שאינה הולמת. השופטים קיבלו את חוות דעתם של הפתולוגים מטעם התביעה שלפיה המחבל מת מהירי של אזריה ודחו את חוות דעתו של היס וכן מומחה נוסף מטעם ההגנה. עוד נכתב בהכרעת הדין כי גרסת אזריה לגבי חשד למטען לא הייתה אמינה, ואף אם הייתה מתקבלת, , ו. השופטים מתחו ביקורת על ההגנה על כך שנמנעה מלשאול שאלות מהותיות את עדי התביעה, דבר אשר עמד לחובת הנאשם לפי הפסיקה, ואף טענו טענות ללא ביסוס ראייתי, כמו טענת הגנה מהצדק.
ב-24 בינואר 2017 החל שלב הטיעונים לעונש, במסגרתו דרשה התביעה הצבאית לגזור על אזריה עונש של בין שלוש לחמש שנות מאסר בפועל (בניכוי תשעת ימי המעצר שריצה בכלא הצבאי בשלב חקירתו), מאסר על תנאי והורדה בדרגה לדרגת טוראי.
גזר הדין.
ב-21 בפברואר 2017 גזר בית הדין הצבאי על אזריה 18 חודשי מאסר בפועל, 12 חודשי מאסר על תנאי והורדה לדרגת טוראי.
ערעור.
ב-1 במרץ 2017 הגיש צוות ההגנה של אזריה ערעור על הכרעת הדין ועל גזר הדין. מיד לאחר מכן, רוב פרקליטיו של אזריה, שליוו אותו לכל אורך ההליך המשפטי, הודיעו כי הם פורשים מייצוגו, כך שבצוות ההגנה נותר רק עו"ד יורם שפטל, שהצטרף לצוות ההגנה רק לאחר גזר הדין. בית הדין הצבאי לערעורים החליט לעכב את ביצוע עונש המאסר שהוטל על אלאור אזריה עד לאחר קבלת החלטה בערעור שהגיש. התביעה הצבאית ערערה על קולת העונש.
ב-30 ביולי 2017 דחה בית הדין הצבאי לערעורים הן את ערעורי ההגנה והן את ערעור התביעה. בראש ההרכב שדן בערעור עמד נשיא בית הדין הצבאי לערעורים, האלוף דורון פיילס, וחברים בהרכב נשיא בית הדין הארצי לעבודה יגאל פליטמן, שופט בית המשפט המחוזי צבי סגל, האלוף (מיל') איל איזנברג ותת-אלוף אבי פלד. בפסק הדין קבעו השופטים:
עם הקראת פסק הדין בערעור המליץ שר הביטחון ליברמן למשפחת אזריה לא להגיש ערעור נוסף אלא לפנות בבקשת חנינה לרמטכ"ל. הרמטכ"ל איזנקוט אמר ש"אם יבחר אזריה להגיש בקשה להקלה בעונש, היא תישקל בכובד ראש, תוך בחינת מכלול השיקולים הנוגעים בדבר ומתוך מחויבותי אך ורק לערכי צה"ל, ללוחמיו ולמשרתיו".
ריצוי העונש ובקשות להמתקת עונש וחנינה.
ב-3 באוגוסט 2017 פנה אזריה בכתב אל הרמטכ"ל איזנקוט בבקשה להמרת העונש שנגזר עליו – 18 חודשי מאסר בפועל – בעבודות שירות. במקביל הצהיר אזריה: "אני נכנס לכלא בראש מורם". ב-9 באוגוסט החל אזריה לרצות את עונשו בכלא 4 שבמחנה צריפין.
ב-27 בספטמבר 2017 השיב הרמטכ"ל רב-אלוף גדי איזנקוט לבקשת ההמתקה של אזריה, והחליט לקצר את עונשו מ-18 ל-14 חודשי מאסר בפועל, מ"שיקולי חסד ורחמים". במכתב שנשלח לאזריה הודגש כי לדעת הרמטכ"ל התנהגותו של אזריה הייתה פסולה ושלנגד עיניו עמדה העובדה שאזריה לא הביע חרטה.
ב-19 באוקטובר 2017 הגיש אזריה בקשת חנינה לנשיא המדינה ראובן ריבלין. בבקשתו כתב אזריה כי על פי תחושתו לא זכה למשפט צדק. ב-5 בנובמבר פנה גם שר הביטחון, אביגדור ליברמן לנשיא, בבקשה שיחון את אזריה. ב-19 בנובמבר דחה הנשיא את בקשת החנינה. בהודעת הנשיא נכתב כי "הקלה נוספת בעונש תפגע בחוסנם של צה"ל ושל מדינת ישראל". בעקבות זאת חתמו ראש הממשלה, בנימין נתניהו, השרים משה כחלון, אביגדור ליברמן, נפתלי בנט, איילת שקד, גלעד ארדן ואריה דרעי וכ-50 חברי כנסת על פנייה לנשיא שישקול מחדש את בקשת החנינה.
ב-19 במרץ 2018 ועדת השחרורים הצבאית דחתה את בקשתו של אזריה לנכות מחצית מעונשו, אך החליטה לנכות שליש. ב-8 במאי 2018 השתחרר מהכלא.
תגובות ואירועים במקביל להליך המשפטי.
בישראל.
בחודש יוני 2016, לאחר שפורסמה עדותו של מפקד הפלוגה, רס"ן תום נעמן, דווח על איומים שהופנו כנגדו מצד תומכים באזריה, זאת לצד טענות ענייניות בדבר סתירות לכאורה בעדותו. חשוד בהסתה נעצר תוך זמן קצר. בעקבות האיומים שוחח הרמטכ"ל עם המ"פ וגיבה אותו. ב-12 ביולי, בעקבות האיומים על נעמן, נערך דיון בנושא ההסתה והשיימינג ברשת האינטרנט בוועדת החינוך, התרבות והספורט.
ביום מתן פסק הדין, ב-4 בינואר 2017, התקיימה בסמוך לקריית הממשלה בתל אביב הפגנת תמיכה באלאור אזריה. במהלך ההפגנה נחסם רחוב קפלן לזמן קצר והמפגינים ניסו לחסום גם את דרך בגין. מספר מפגינים נעצרו. לצד פעילי תנועת המחאה המלווים את משפחת אזריה ופעילי ימין שונים ואישים המזוהים עם הימין (כגון איתמר בן-גביר, בנצי גופשטיין, הצל ואריאל זילבר) השתתפו בהפגנה גם פעילי ארגון לה פמיליה אשר השמיעו קריאות בגנות התקשורת, הפעילו אלימות כלפי אנשי תקשורת וניסו למנוע מהם לצלם באירוע.
ברשתות חברתיות פורסמו פוסטים נגד השופטים הצבאיים ואף איומים ברצח הרמטכ"ל. בעקבות אירועים אלו הוצמדה אבטחה לשופטים ולתובע והיועץ המשפטי לממשלה פנה למשטרה בהוראה לחקור את האיומים נגד הרמטכ"ל. מספר חשודים בהסתה נעצרו תוך זמן קצר.
בעקבות ההתרחשויות שלאחר מתן פסק הדין, סרן זיו שילון פרסם בפייסבוק פוסט שזכה להדים רבים, ובו קרא לקיים הפגנה בכיכר רבין למען אחדות העם. קריאתו זכתה לתמיכה של מספר אישים וארגונים בהם משפחות שלושת הנערים החטופים, אלעזר שטרן, יאיר לפיד, ארגון גשר ופרס ירושלים לאחדות ישראל. בעצרת שנערכה ב-7 בינואר השתתפו כ-2,000 איש. במהלך העצרת התפרץ לבמה רן כרמי בוזגלו, פעיל של תומכי אלאור אזריה.
בעקבות מתן פסק הדין בערעורו של אזריה אמר פרופ' אסא כשר, ממחברי רוח צה"ל, הקוד האתי של צה"ל, שהעונש שנגזר על אזריה נמוך מדי, ומשקף "פגיעה בקוד האתי ובערכים של חיי אדם וטוהר הנשק".
יום לפני מתן פסק הדין, בטקס ההשבעה וקידום השופטות אל"ם הלר ואל"ם מרקמן, שר הביטחון אביגדור ליברמן קרא להן "לשפוט תוך התעלמות מרעשי רקע". הרמטכ"ל גדי איזנקוט התבטא בנוגע למשפט:
בתגובה להתבטאות הרמטכ"ל, משפחת אזריה גינתה את עצם ההתבטאות בעת ההליך השיפוטי. שרת התרבות מירי רגב יצאה כנגד האמירה "הוא לא הבן של כולנו". מאידך, האלוף במילואים גרשון הכהן פרסם מאמר התומך בדברי הרמטכ"ל ומגדיר את הנאום כקאנוני.
לאחר שהתפרסם פסק הדין, אישים שונים במערכת הפוליטית קראו לחון את אזריה, בהם השרה רגב, שלי יחימוביץ' וסגנית שר החוץ ציפי חוטובלי, שאף כינתה את ההליך "משפט ראווה".
מנגד, שר הביטחון ליברמן גיבה את המערכת המשפטית וקרא לאיפוק. שר הביטחון לשעבר יעלון גינה את הפוליטיקאים שלדבריו פגעו באזריה ומערכת המשפט הצבאית. אישים שונים בהם אמנון סטרשנוב והעיתונאי דן מרגלית יצאו כנגד ההסתה כלפי המערכת המשפטית והביעו צער על הגיבוי הרפה שמגיע מכיוון הפוליטיקאים והתקשורת.
בנוגע לעבודת התקשורת הישראלית, אישים שונים ובהם אמנון סטרשנוב, מירי רגב וענת ברקו התלוננו על אי הקפדה על עקרון הסוב יודיצה, כדוגמת פרסום תחקיר בתוכנית עובדה, וטענו שהמשפט הושפע מהפרסומים בתקשורת, אמירות במערכת הביטחונית, הפוליטית והרשתות החברתיות. מאידך, נטען כי גם למשפחת אזריה והמלווים אותה היה תפקיד בהגדלת את הסיקור ואת הרעש סביב המשפט, בניגוד לאינטרס של מערכת הביטחון לשמור את הפרשה בממדים קטנים (זאת, בסתירה להודעה לתקשורת שהוציא דובר צה"ל לאחר שהתפרסם סרטון האירוע).
יש הסוברים כי לפרשת אזריה הייתה השפעה על המוטיבציה של חיילי צה"ל, שבאה לידי ביטוי באי-חתירה למגע במהלך גל הטרור הפלסטיני של 2016 ו-2017, שלכאורה נבעה מחששם של החיילים שיינקטו נגדם הליכים משפטיים. השפעה זו מכונה "אפקט אזריה".
בעולם.
לאחר פרסום פסק הדין, הצניעו חלק מהדיווחים בתקשורת העולמית את העובדה שהפצוע הפלסטיני שאזריה ירה בו היה מחבל וחלקם תיקנו את הפרסומים לאחר שקיבלו פנייה לעשות כן.
נציבת זכויות האדם באו"ם יצאה נגד העונש הקל שהושת על אזריה לדבריה.
לאחר שחרורו מהכלא.
בינואר 2019 הצטלם אזריה לקמפיין הבחירות של ח"כ ירון מזוז בפריימריז של הליכוד, לקראת הבחירות לכנסת ה-21.
במרץ 2019 פתח אזריה במיזם גיוס המונים למימון הוצאת ספרו ‘מחושך אל אור – ירייה אחת בחברון’ שבו יגולל את סיפור חייו ואת גרסתו לאירוע הירי בחברון.
ב-2020 הגיש אזריה תביעה למשרד הביטחון להכרה בו כנכה צה"ל. משרד הביטחון דחה את התביעה.
ב-2021 פתח אזריה מאפיה בעיר רמלה בשם "בוטיק הניצחון".
ב-2022 הודיע תיאטרון חיפה על העלאת היצירה "שירת אלאור", שכתב עודד ליפשיץ וביים משה נאור, במסגרת פסטיבל מקור.
קאמי פוליה
קאמי פוליה (; 1908, אנסי - 9 באפריל 1945, אקס-לה-בן) היה חסיד אומות העולם מצרפת שנהרג בקרב עם הגרמנים.
קורות חיים.