לאחר המלחמה היה שיארס לרופא הסינגפורי (יליד סינגפור) הראשון שמונה לפרופסור בפועל (acting Professor) במילדות וגינקולוגיה ב"קולג' לרפואה על שם המלך אדוארד השביעי", תואר בו החזיק עד לתחילת הלימודים לתארים המתקדמים בשנת 1947 ב"בית הספר המלכותי ללימודים מתקדמים ברפואה" בלונדון. בינואר 1948 היה לסינגפורי הראשון שהיה לחבר בקולג' המלכותי לרופאים מילדים וגניקולוגים של אנגליה. במרץ 1948 במהלך לימודיו לתואר עמית הקולג' המלכותי למנתחים באדינבורו נקרא לשוב לבית החולים קנדאנג קרבאו בסינגפור כדי לשמש כפרופסור למילדות וגינקולוגיה שם. ביוני 1948 מונה ליועץ כבוד לבית החולים הצבאי הבריטי (בית החולים אלכסנדרה). בשנת 1950 הפך לפרופסור מן המניין באוניברסיטת מלאיה שם עבד עד יוני 1960. בשנת 1957 נמנה עם מייסדי האקדמיה לרפואה של סינגפור ובשנת 1960 עבר לעבוד ברפואה פרטית ומונה ליועץ כבוד לבית החולים קנדאנג קרבאו.
נשיאות.
בנג'מין שיארס מונה לנשיאה השני של סינגפור ב-2 בינואר 1971 לאחר פטירתו של הנשיא הקודם, יוסוף בן אישק.
שיארס כיהן שלוש כהונות רצופות כנשיא החל מ-2 בינואר 1971 עד 12 במאי 1981. הוא תכנן לפרוש לאחר שסיים את כהונתו השנייה, אך ראש הממשלה לי קואן יו שכנעו להישאר וכך היה. שיארס החזיק במשרה עד ליום מותו בשנת 1981. את מקומו כנשיא ירש דבן נאיר.
מותו.
הוא נישא ליאו סה גאוק (1917–2012) ב-1939 ולהם שני בנים ובת.
בנובמבר 1980 התגלו גידולים בריאה של שיארס, בעת שכיהן את כהונתו השלישית כנשיא. הוא נכנס לקומה ב-3 במאי 1981 ונפטר תשעה ימים לאחר מכן ב־12 במאי 1981. 85,000 איש חלקו עם ארונו של שיארס שהוצב באיסטנה, כבוד אחרון. הוא נקבר בבית הקברות הממלכתי קרנג'י.
גשר בנג'מין שיארס ושדרת שיארס נקראים על שמו. כמו גם מעון הסטודנטים "שיארס הול" באוניברסיטה הלאומית של סינגפור, הפרופסורה למיילדות וגינקולוגיה, הפרופסורה ברפואה, ומכללת בנג'מין שיארס בבית הספר לתארים מתקדמים ברפואה של סינגפור "Duke-NUS" נקראים כולם על שמו.
Let Me Love You (שיר של דיג'יי סנייק)
אוזנן החרמון
אוזנן החרמון (שם מדעי: "Plecotus macrobullaris"; מכונה גם אוזנן אלפיני) הוא מין של עטלף מהסוג אוזנן. הוא תואר לראשונה ב-1965 בידי החוקר הרוסי אלכסנדר קוזיאקין , שראה בו תת-מין של אוזנן חום ובהמשך ראו בו תת-מין של אוזנן אפור, אך ב-2002 הוחלט להפרידו למין עצמאי.
למרות כינויו הוא אינו חי רק בהרי האלפים ונפוץ במרכז ודרום אירופה, דרום-מערב אסיה וגם בישראל הוא מצוי בחרמון כשמו.
תיאור.
האוזנן הוא עטלף באורך 46 עד 55 מילימטרים, אורך האמה 37 עד 46 מילימטרים, אורך הזנב 41 עד 53 מילימטרים ומשקלו 6 עד 10 גרם בממוצע. הוא בעל פרווה אפורה-כהה ובהירה יותר באזור הבטן, פנים אפורות-בהירות עם חוטם ורדרד ואוזניים ארוכות ורחבות איתם הוא מאזין לסביבתו. הלסתות לבנות והכנפיים והזנב בעלי קרום חום-אדמדם.
לא ידוע בוודאות איפה הוא מצוי אך הוא נצפה מדרום הפירנאים במערב, לאורך האלפים, האלפים הדינריים ומערבה בדרום אירופה דרך הבלקן, ביוון, כרתים, קורסיקה, בהרי הקווקז בארמניה וטורקיה ומזרחה עד צפון-מערב איראן וסוריה וכן בחרמון. הוא נפוץ עד גובה 2,800 מטרים, לרוב במישורים או באחו אלפיני. הוא רודף אחרי עשים, פרפרים וחרקים אחרים צמוד לצמחייה ובימים ישן תחת נקרות עצים או מבנים נטושים. בחורפים קרים יימצאו עד 50 אוזננים צמודים אחד לשני. מצב שימור העטלף ללא חשש.
ריונגרו אגילס
נחש גופר פסיפי
נחש גופר פסיפי (שם מדעי: Pituophis catenifer) הוא מין של נחש מהסוג נחש גופר שבמשפחת הזעמניים החי במדבריות של דרום ארצות הברית. משמעות שמו המדעית היא: "נושא שרשראות", עקב דפוסי הרצועות דמויי-הטבעות שעל גבו.
נחש זה מזכיר במראהו את עכסן הערבות ("Crotalus viridis"), מה שעוזר לו להתחקות ולהתגונן מטורפים. ההבדל העיקרי בין שני הנחשים היא צורת הראש הצרה יותר של נחש הגופר והיעדר זנב מפוספס בשחור-לבן בקצהו.
אורך נחש גופר יכול להגיע ל-91 עד 213 סנטימטרים בממוצע. הוא משתלב עם הנוף החולי וצבעו צהוב-חיוור עם רצועות שחורות, כתומות או חומות בהירות לסירוגין לאורך הגוף והראש חום. הנחש אינו ארסי, אך בעל לסתות רחבות ושיניים חדות. הנחש חי בטבע 12 עד 13 שנים, אך בשביה נרשמו פרטים שחיו מעל 33 שנים.
נחש זה מתחבא במחילות ובין שיחים בחום היום והוא פעיל בשעות בין הערביים או בלילה הקרירים. הוא ניזון מטרף של מכרסמים, עופות קטנים ושאר זוחלים ולעיתים ייכנס לבריכות לציד צפרדעים. את טרפו הוא הורג באמצעות לחיצה חזקה בכוח שריריו.
הנחש עלול ליפול טרף לטורפים כמו עופות דורסים, קויוטים, סמוריים גדולים ועוד טורפים, ביניהם נחשים אחרים. להגנה הוא מתחקה לעכסן, מתנפח ומתכרבל בתנוחה המזכירה עכסן וגם מנפנף בזנבו שמזכיר "עכס". לרוב הטורפים עוזבים אותו לאחר חיקוי כזה.
טמיאס סיבירי
טמיאס סיבירי (שם מדעי: Eutamias sibiricus) הוא מין של מכרסם ממשפחת הסנאיים הקרוב לטמיאס ושייך לשבט המרמיטות. עם זאת הוא הופרד מהסוג לסוג עצמאי - Eutamias. טמיאס זה מצוי בטבע בצפון אירופה, רוסיה וסיביר וגם במזרח אסיה בסין ובקוריאה. זהו הטמיאס היחיד שאינו חי באמריקה הצפונית בטבע.
תיאור.
הטמיאס הוא יונק קטן באורך של 18 עד 25 סנטימטרים, כאשר שליש מהאורך מרכיב הזנב הארוך ומשקלו הממוצע הוא 50 עד 150 גרם. ישנה דו-צורתיות זוויגית בין הזכרים הגדולים יותר לנקבות, אך המראה של הצעירים דומה מאוד לבוגרים למעט גודלם. הוא בעל פרווה כתומה-בהירה בעלת 5 פסים כהים ולבנים לסירוגין לאורך גבו עד הזנב. הטמיאסים אינם מאריכים ימים בטבע, לרוב 2 עד 5 שנים, אך בשבי נצפו פרטים שהגיעו לגיל 10 שנים.
הטמיאסים חיים במחילות בקרקע באזורים של חורש טבעי, יערות מחטניים שונים כמו הטייגה אך גם ביערות נשירים ובהרים שונים לאורך צפון ומזרח אסיה ובצפון אירופה, אך האדם הפיץ אותם כחיית מחמד לאורך פארקים רבים באירופה, בין השאר בבלגיה, צרפת, שווייץ, גרמניה, אוסטריה, הולנד ואיטליה. רבים מהטמיאסים המופצים הם מינים פולשים שברחו כשבעליהם לא רצו בהם או שנמלטו מהשבי.
הטמיאסים הם אוכלי כל המחבבים בעיקר אגוזים וזרעי אורנים הנפוצים בסביבתם. בנוסף הם יאכלו מיני זרעים שונים, שורשים, פירות, דגנים, פטריות, רכיכות, חרקים, ביצים, גוזלים וזוחלים קטנים ואף נבלות. הם עצמם עלולים להיטרף בידי דורסי יום, שועלים, סמורים, ינשופיים וחתולים. הטמיאסים הם בעלי חושים דרוכים ובמקרה של איום פרוותם עוזרת לטשטש את סביבתם והם יכולים לרוץ במהירות למאורתם.
הטמיאסים מתרבים באזור אפריל, כשהם קמים מתרדמת החורף והם מתרבים רק פעם או פעמיים בשנה. הנקבות ממליטות לאחר 32 יום של היריון 3 עד 8 גורים המתבגרים תוך 7 עד 8 שבועות. שני הזוויגים מגיעים לבגרות מינית תוך 9 חודשים.
ג'וליאן מוריס
ג'וליאן דייוויד מוריס (באנגלית: Julian David Morris; נולד ב-13 בינואר 1983) הוא שחקן אנגלי-יהודי. התפרסם בסרטי האימה האמריקאים "זאב, זאב" ו"נקמה כפולה" והוא ידוע בשל תפקידו כוורן קינגסטון בסדרה "שקרניות קטנות" ברשת Freeform, כפול קרטיס בסדרת הדרמה "יד האלוהים" מבית פריים וידאו, ובתור ג'ון ברוק במיני-סדרה של ה-BBC "נשים קטנות".
קורות חיים.
מוריס נולד בקראוץ' אנד, צפון לונדון, וגדל במוסוול היל. הוא בנם של גלן יליד דרום אפריקה ואנדריאה מוריס ילידת זימבבואה, ובילה זמן רב בשתי המדינות כשגדל. יש לו אחות צעירה, איימי, והוא בן למשפחה יהודית. סבו של מוריס נתפס על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה ונשלח למחנה ריכוז באיטליה למשך חודשיים.
קריירה.
מוריס החל לשחק בתיאטרון "אנה שר" בלונדון. שם, כשהיה בן 13, הבחין בו במאי בסדרת הדרמה הבריטית "The Knock" וביקש ממנו לגלם ילד שנפל לסחר בסמים. מוריס המשיך את הכשרתו האינטנסיבית בבית הספר למשחק "אנה שר" במשך שמונה השנים הבאות. בתקופה זו צצו הזדמנויות נוספות, ולאחר שהופיע בכמה תוכניות טלוויזיה, סרטים ופרסומות, הוא המשיך לשחק בשלוש עונות בלהקה השייקספירית המלכותית, ועבד עם במאים כמו סטיבן פימלוט, טים אלברי ואליה מושינסקי, ולצד שחקנים כמו סיימון ראסל ביל, סמואל וסט ורוג'ר אלאם.
מוריס ערך את הופעת הבכורה שלו בארצות הברית בסרט האימה "Cry Wolf" בשנת 2005 כדמות הראשית אוון מתיוס, ואחריו בתפקיד של ג'יימס אדוארדס בסרט הדרמה "Whirlygirl" משנת 2006.
תפקידו הבא היה בסרט האימה העצמאי "דונקי פנץ" בתפקיד ג'וש, שזכה לביקורות טובות לאחר הקרנתו בפסטיבל הסרטים סאנדנס 2008. הוא גם הופיע בסרט בכיכובו של טום קרוז "מבצע ואלקירי" ובסרטון הווידאו של שוגאבייבז. לאחר מכן שיחק מוריס בתפקיד משנה בסרט הסלאשר "נקמה כפולה" בתפקיד אנדי. בשנת 2010 שיחק בתפקיד חוזר של הסוכן אוון בסדרת הטלוויזיה "24", ובאותה שנה מוריס שיחק בתפקיד ראשי בסדרה המוקומנטרית האמריקאית "My Generation" של רשת ABC כשגילם את "הילד העשיר" אנדרס הולט. מוריס החל גם לשחק בסדרת המסתורין לנוער "שקרניות קטנות" ברשת ABC Family, בתפקיד ד"ר וורן קינגסטון.
ביולי 2012 הצטרף מוריס לסדרה האמריקאית של רשת ABC, "עד עצם היום הזה" כשגילם את הנסיך פיליפ.
מוריס כיכב כוויקטור בסרט "קלי + ויקטור", שהוקרן בבכורה ב-16 באוקטובר 2012 בפסטיבל הסרטים של לונדון, ושהוקרן בבכורה בבתי הקולנוע בבריטניה ב־20 בספטמבר 2013. הסרט זכה בפרס באפט"א לסרט הביכורים הטוב ביותר של תסריטאי, במאי או מפיק בריטי לשנת 2014.