ציפורים מתות בסתר (באנגלית: The Thorn Birds) היא מיני סדרת-טלוויזיה אמריקאית של רשת ABC. מככבים בה ריצ'רד צ'מברלין, רייצ'ל וורד, ברברה סטנוויק, כריסטופר פלאמר, ג'ין סימונס, ריצ'רד קיל, בריאן בראון, מייר וינינגהם ופיליפ אנגלים. הסדרה בוימה על ידי דריל דיוק, והיא מבוססת על רומן מאת קולין מקאלוג בעל אותו שם. הסדרה הצליחה מאוד, והפכה למיני סדרה השנייה הנצפית ביותר, לאחר שורשים. שתי הסדרות הופקו על ידי דייוויד ל. וולפר. הסדרה שודרה מ-27 במרץ עד 30 במרץ 1983 ובעקבותיה הפכו שניים מהגיבורים הראשיים רייצ'ל וורד ובריאן בראון לזוג גם בחיים.
הסדרה מתרחשת בדְרוֹהְדָה, חוות כבשים בערבות אוסטרליה, בקרב המהגרים האירים החיים במקום. הסיפור עוסק בשלושה דורות של משפחת קלירי, בין דצמבר 1902 לדצמבר 1962.
עלילה.
הרומן מתמקד במשפחת קלירי ובחייה באחוזת דרוהדה המבודדת, מקום דמיוני באוסטרליה ובו נחלה לעדרי כבשים. העלילה מתפרשת על פני יבשות ונמתחת לאורך כ-42 שנים, החל משנת 1920 ועד 1962.
הבדלים בין הספר לסדרה.
קיימים הבדלים בין הסדרה לספר, חלקם משמעותיים יותר וחלקם פחות. לדוגמה, הספר מתחיל בניו זילנד ב-8 בדצמבר 1915, יום הולדתה של מגי, ואילו הסדרה מתחילה באוסטרליה, חמש שנים מאוחר יותר. בספר, שיערה האדמוני ("טיציאני") של מגי מוזכר לעיתים קרובות, והסופרת משתמשת בו לצורכי עלילה פעמים רבות. לרייצ'ל וורד, מי ששיחקה את מגי בסדרה, היה שיער ערמוני או חום-אדמדם. ברומן יש למגי שמונה אחים. בעוד במיני סדרה, ישנם רק חמישה. בסדרה מגי וסטיוארט מבקרים את פרנק בכלא, בו פרנק מת בסופו של דבר. בספר, המשפחה לא רואה את פרנק עד שהוא משתחרר מהכלא לאחר 30 שנה. הסדרה מסתיימת במותו של ראלף, ואילו הספר ממשיך עם סיפורים של ג'סטין וריינר.
צבי קרש
צבי קרש הוא ספורטאי פאראלימפי זוכה מדליות בכדורעף ובאתלטיקה, לשעבר קפטן נבחרת כדורעף נכים.
חייו.
קרש נכה צה"ל קטוע רגל בעקבות פגיעה שספג במלחמת ששת הימים.
היה שחקן נבחרת הנכים של כדורעף בעמידה. השתתף חמש פעמים בנבחרת הכדורעף שיצאה למשחקים הפאראלימפיים, מאולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) ועד המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000). בתחרויות הכדורעף היה שותף לשתי זכיות במדליות זהב (1980, 1984) וזכייה במדליית כסף (1988).
באולימפיאדות הנכים של 1980 ו-1984 התחרה גם בהדיפת כדור ברזל. ב-1980 זכה במדליית כסף וב-1984 דורג במקום התשיעי.
באולימפיאדת הנכים סידני (2000) היה נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה.
מרקוס ויינצירל
מרקוס ויינצירל (בגרמנית: Markus Weinzierl, נולד ב-28 בדצמבר 1974 בשטראובינג, גרמניה) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני.
קריירת משחק.
ויינצירל החל לשחק במועדונים קטנים בגרמניה, עד שהגיע לקבוצת המילואים של באיירן מינכן, בה שיחק במשך 4 שנים, הופיע במדיה 113 פעמים והבקיע עשרה שערים. לאחר תקופה מוצלחת זו עבר ויינצירל לסגל הקבוצה הראשונה, אך לא הספיק לשחק במדיה ולו משחק אחד. לאחר עונה ללא משחק רשמי במדי באיירן, עבר לקבוצת שטוטגרטר קיקרס ששיחקה בבונדסליגה 2, ליגת המשנה הגרמנית. במשך שתי עונות הופיע ויינצירל במדי הקבוצה 40 פעמים וכבש שער אחד. בסיום שתי עונות אלו הקבוצה ירדה לליגה השלישית ודרכיהם של הקיקרס ושל ויינצירל נפרדו. לאחר מכן עבר לחצי עונה במדי אונטרהאכינג ושתיים במדי יאהן רגנסבורג. ב- פרש ממשחק פעיל.
קריירת אימון.
באפריל החל ויינצירל לשמש כעוזר מאמן בקבוצה האחרונה שבה שיחק, יאהן רגנסבורג, ששיחקה אז בליגה השלישית וירדה בסיום העונה לרביעית. בנובמבר קודם לתפקיד המאמן הראשי במקומו של תומאס קריסטל שפוטר, כשהקבוצה נמצאת בליגה השלישית. בעונת סיים עם רגנסבורג במקום השלישי בליגה ועלה איתה לבונדסליגה השנייה. מספר ימים לאחר העלייה חתם ויינצירל באאוגסבורג מהבונדסליגה כמאמן ראשי.
בעונת האריך ויינצירל את חוזהו באאוגסבורג עד עונת 2019. שנה לאחר מכן, ב-3 ביוני 2016, חתם בשאלקה 04 כמאמן ראשי לקראת עונת 2016/2017 בבונדסליגה. בסיום העונה פוטר מאימון הקבוצה..
באוקטובר 2018 מונה ויינצירל כמאמן שטוטגרט, שפתחה בצורה חלשה את עונת , במקומו של טייפון קורקוט שפוטר. באפריל 2019, פוטר ויינצירל משטוטגרט לאחר רצף תוצאות חלשות וסכנת ירידה שריחפה מעל הקבוצה, כאשר במשחקו האחרון הפסידה הקבוצה 6-0 לאאוגסבורג.
סטטיסטיקה כמאמן.
נכון לסיום עונת 2020/2021
איליה גלפרין
איליה רומנוביץ' גלפרין (ברוסית: Илья Романович Гальперин, אפריל 1905 סימפרופול, חצי האי קרים - 1 באפריל 1984, מוסקבה) היה בלשן ומילונאי יהודי רוסי, שפעל בברית המועצות וכיהן כפרופסור במכון הממלכתי לשפות זרות במוסקבה. גלפרין התמחה בשפה האנגלית ובחקר המשלב או הסגנון הלשוני, בין השאר של הסגנון העיתונאי.
קורות חיים.
איליה גלפרין נולד בסימפרופול בשנת 1905 ובגיל 3 עבר עם משפחתו למוסקבה.
גלפרין סיים בשנת 1929 את לימודיו במחלקה לספרות ולבלשנות בפקולטה לחינוך של האוניברסיטה הממלכתית השנייה של מוסקבה. באותה שנה התחתן עם נדז'דה גולדמן,(ילידת 1908). החל משנת 1937 הואעבד במכון הממלכתי הפדגוגי לשפות זרות, שנקרא אז על שם מוריס טורז. עמד בראש הקתדרה לשפה האנגלית העכשווית, היה דקאן של הפקולטה לאנגלית, ועמד בראש הקתדרה למילונאות ולסגנון לשוני של השפה האנגלית. בשנת 1940 סיים את עבודת ה"קנדידט" במדעים. בעקבות פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות בשנת 1941 התפנה גלפרין עם המכון לשפות זרות לצ'ליאבינסק בהרי אורל. ובשנת 1962 את עבודת הדוקטורט בפילולוגיה אנגלית בנושא "חקר הסגנון (סטיליסטיקה) של השפה האנגלית".
איליה גלפרין היה הדקאן הראשון של הפקולטה לתרגומים ולפירושים לשוניים שהוקמה במוסקבה, שהוקם בשנת 1942. הוא היה נשוי לנדז'דה לבית גולדמן, גם היא בלשנית, מומחית בצרפתית, שלימדה במכון לשפות הזרות. בנם, יורי גלפרין, (2001-1932) היה אסטרופיזיקאי ידוע.
עם חברי המשפחה נמנה הסופר והמשורר סמואיל מרשק.
בשנת 1967 יחד עם הפסיכולוג אלכסיי לאונטייב ארגן קבוצה שעסקה ב"פסיכו-בלשנות".
בשנת 1972 בברית המועצות יצא לאור מילון אנגלי-רוסי במספר כרכים שכלל כ-160 מילים. המילון הוכן על ידי צוות מדענים בערכיה כללית של איליה גלפרין. יורי אפרסיאן שהיה חלק של הצוות בשנת 1988 הוציא מהדורה מורחבת שכללה כ-250 אלף מילים.
ספרים.
(ספר לימוד לשפה האנגלית - לפקולטות לחינוך ולשפות זרות)- עם 35,000 דוגמאות
(סוגיות לקסיקולוגיות ושל סגנון בתפקוד המילים ושילובן)
נודולות מנגן
נודולות מנגן (אנגלית: Manganese Nodules), או, נודולות רב מתכתיים (Polymetallic Nodules), הן תצבירי סלע עם תכולת מתכות גבוהה מאוד, בעיקר של מנגן וברזל, הפזורים על קרקעיות כל האוקיינוסים, בעיקר בעומקים של 4 עד 6 ק"מ.
תיאור.
נודולות המנגן, בנויות משכבות של מינרלי מנגן וברזל אשר משוקעות סביב ליבה, בדומה לבצל. עיקר המינרלים הם תחמוצות והידרוקסידים. הליבה עשויה להיות מיקרוסקופית והיא על פי רוב חתיכת סלע, או שריד של בע"ח כמו חלק משלד, שן וכו'. העובי של השכבות משתנה בהתאם לקצב ההשקעה ולשלביה.
גודל הנודולות נע בין מספר מילימטרים ועד עשרות סנטימטרים, כאשר הגודל הממוצע הוא כשל ביצה או תפוח אדמה (5 ס"מ). הצפיפות הגושית הממוצעת של נודולות המנגן היא 1.35 גרם לסמ"ק.
נודולות המנגן הן סלעים שנוצרו בתהליכי השקעה בים, בשל כך, הן בעלי נקבוביות גבוהה (מיקרוסקופית ברובה), בסדר-גודל של כ-60%. כמו כן, שטח הפנים של הנודולות, עשוי להגיע לכ-150 מ"ר לגרם, זאת בשל האופי המחוספס של הנודולות.
הנודולות שוכבות (בצורה חצי משוקעת, עד לעומק של כמה עשרות סנטימטרים) על קרקעית האוקיינוס ולעיתים קרובות הם מכוסות חלקית על ידי משקעים. הנודולות עשויות להימצא כמעט בכול עומק, אך הן נמצאות בריכוזים גדולים רק בעומקים שמתחת ל-4 קילומטרים. הפריסה העולמית של נודולות המנגן היא גבוהה ביותר, יש מקומות שבהן הנודולות מהוות כ-70 אחוזים מהכיסוי הכולל של הקרקעית.
הנודולות הן בעלי פוטנציאל כלכלי גדול מאוד שכן הן עשויות לשמש כמחצב עבור מתכות מעבר חשובות, בעיקר מנגן, ברזל, קובלט ונחושת, אך גם כמקור למתכות נדירות. על פי רוב אזורים בעלי פוטנציאל כרייה כלכלי הם כאלה שבהן צפיפות הנודולות הן מעל ל-10 קילוגרם למטר רבוע.
היסטוריה.
נודולות המנגן התגלו לראשונה בסוף המאה ה-19 (1868) בים קארה (אוקיינוס הקרח הצפוני) לא הרחק מחופיה הצפוניים של סיביר.
משלחת המחקר צ'לנג'ר, הייתה הראשונה שביצעה עבודת מחקר מקיפה בנושא. המשלחת מצאה שנודולות המנגן נמצאים בקרקעית של כל האוקיינוסים בעולם.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוחל במחקר מדעי אינטנסיבי אודות נודולות המנגן. בתחילה התמקד המחקר בהיבטים הקשורים למינרלוגיה ולפריסה של הנודולות על פני האוקיינוסים. בהמשך, ובעיקר משנות ה-80 ניתן דגש רב למחקרים גאולוגיים שעסקו בלימוד מנגנוני ההיווצרות וההשקעה של הנודולות ובדגש למחקרים שהראו שלנודולות פוטנציאל להוות ארכיון ייחודי למאורעות ולשינויים גאולוגים שהתרחשו בכדור הארץ כמו השתנות השדה המגנטי ודפוסיו, לכימיה הימית ולשטפי הקרינה הקוסמית שהגיעו לכדור הארץ.
מנגנון ההיווצרות.
כבר משלב גילוי הנודולות, הן עוררו מחקר פורה בדבר עצם היווצרותן. בתחילה היו שחשבו שנודולות המנגן אינן אלא תוצרי בלייה של משטחי בזלת תת-ימיים, אך לאחר בחינה מדוקדקת של מבנה הנודולות, הנחה זו נשללה, והובן שהתאוריה ההגיונית יותר עשויה להיות קשורה לתהליכי השקעה (בשל המבנה השכבתי דמוי הבצל).