בשנת 2006 קיבל סמירנוף תואר שני בפסיכולוגיה חיובית מאוניברסיטת פנסילבניה, ובשנת 2019 קיבל תואר דוקטור במנהיגות גלובלית מאוניברסיטת פפרדיין. הוא מלמד פסיכולוגיה חיובית ומעביר סדנאות בתחומי זוגיות ועזרה עצמית.
חייו באוקראינה וההגירה לארצות הברית.
סמירנוף נולד בשם יעקב נאומוביץ' פוחיס (ברוסית: Яков Наумович Похис) באודסה שבברית המועצות (כיום באוקראינה) במשפחה יהודית. במשפחה לא היו סממנים יהודיים, ורק בגיל 15 הבין שהוא יהודי.
בצעירותו היה מורה לאמנות באודסה, וכן הופיע כבדרן על ספינות שהפליגו בים השחור. בהופעותיו פגש מדי פעם אמריקאים שסיפרו לו על החיים בארצות הברית.
בשנת 1977 היגר לארצות הברית עם הוריו. הם לא ידעו אנגלית, אך המשפחה הורשתה לעזוב את ברית המועצות במסגרת הסכם מיוחד בו ארצות הברית סיפקה חיטה לברית המועצות.
בתחילה עבד כפקיד קבלה ומוזג בבית מלון בהרי קטסקיל, שם התגורר במעונות העובדים.
קריירה כקומיקאי.
לקראת סוף שנות ה-70 החל להופיע במופעי סטנד-אפ במדינת ניו יורק, תחת שם הבמה יעקב סמירנוף, על שם וודקה סמירנוף שהייתה מוכרת בארצות הברית. לאחר מספר שנים עבר ללוס אנג'לס, שם הופיע במועדוני סטנד-אפ ושיתף פעולה עם קומיקאים אחרים, בהם תומאס פ. וילסון. לאחר שהחל להתפרסם, סמירנוף קיבל תפקידים קטנים בסרטים, בהם הסרט "מוסקבה על ההדסון" (1984). כמו כן הופיע כקומיקאי אורח בתוכנית "טונייט שואו" של ג'וני קרסון, ובתפקידים שונים בסדרות טלוויזיה.
בשנת 1988 הציג סמירנוף את מופע הבידור המרכזי בארוחת הערב השנתית של תא כתבי הבית הלבן.
בשנת 1992 רכש מבנה תיאטרון בספרינגפילד (מיזורי). סמירנוף הופיע במקום באופן קבוע עד שנת 2015, וכן נערכו בו מופעי בידור נוספים, בלט ומחול רוסי.
בשנת 2006 קיבל סמירנוף תואר שני בפסיכולוגיה חיובית מאוניברסיטת פנסילבניה. כיום הוא מלמד פסיכולוגיה חיובית ומעביר סדנאות בתחומי זוגיות ועזרה עצמית.
סגנונו הקומי.
חלק מההומור של סמירנוף מכיל התפעלות מאורח החיים האמריקאי, בליווי האמרה "אמריקה, איזו ארץ!" חלק מבדיחותיו הן משחקי מילים באנגלית.
בדיחות אחרות מלגלגות על אורח החיים תחת השלטון הקומוניסטי, או משוות אותו לזה האמריקאי:
כאשר ג'וני קרסון שאל אותו אם קומיקאים בברית המועצות יכולים להתבדח על מנהיגיהם, השיב סמירנוף, "כמובן – פעם אחת."
חיים אישיים.
סמירנוף קיבל אזרחות אמריקאית בשנת 1986.
היה נשוי ללינדה משנת 1989 עד 2001. לזוג נולדו בת, נטשה, ילידת 1990, ובן, אלכסנדר, יליד 1992.
סמירנוף מצייר בשעות הפנאי בסגנון פוינטיליסטי. בציורים רבים שלו מופיע פסל החירות.
שבתון (עלון)
שבתון הוא עלון שבת הפונה למגזר הדתי לאומי ומחולק מדי שבוע בבתי כנסת.
העלון נוסד בשנת תש"ס (2000) על ידי העיתונאי מוטי זפט, ששימש לימים כממלא מקום ראש עיריית פתח תקווה. בעלון מאמר מרכזי שכותבו משתנה (בין השאר כתבו בו הנשיא ראובן ריבלין, מפכ"ל המשטרה ואחרים).
רוב תוכן העלון מוקדש לדברי תורה ולכתבות בנושאי פרשת שבוע ויהדות ליברלית. בין כותבי המדורים הרב יובל שרלו, פרופ' אביעד הכהן, הרב אליעזר שנוולד, הרב יעקב פילבר, הרבנית ד"ר מיכל טיקוצ'ינסקי, הרב שי פירון, הרב ד"ר עידו פכטר, הרב ד"ר רונן לוביץ, הרב מאיר נהוראי, ד"ר יצחק קניסברג, הרב אברהם רזניקוב, אבי רט, ד"ר משה רט, נעמי עיני, ד"ר גבריאל חזות, הרב אליהו בירנבוים, שוקי פרידמן, ליאת שוקרון, מרדכי גרנביץ, ועו"ד אלישי בן יצחק.
מאט הווארד
מאט הווארד (באנגלית: Matt Howard; נולד ב-23 בינואר 1989) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בהפועל תל אביב מליגת העל. גובהו 2.03 מ'.
ביוגרפיה.
האוורד נולד במדינת אינדיאנה בארצות הברית, שידועה במסורת הכדורסל המפוארת שלה. האוורד החל את דרכו בכדורסל המכללות בקבוצת באטלר בולדוגס מטעם אוניברסיטת באטלר. האוורד היה שותף להעפלת הקבוצה לגמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל של ה NCAA במשך שנתיים ברציפות (2010 ו-2011). בעונת 2010, כיכב בקבוצה גורדון הייוורד כספק הנקודות העיקרי, בעוד האוורד שיחק בתפקיד קבוצתי ומסייע יותר. אז החל להתפרסם בזכות סגנון המשחק הלוחמני, כמכונת ריבאונד וחסימות, ובזכות משחק הקרבה בהגנה. למרות שלא נבחר בדראפט 2011 של ליגת ה-NBA, לאור הצלחתו בכדורסל המכללות זכה בפרסים רבים שהעלו את מעמדו.
לאחר סיום לימודיו ב-2011 עבר לקבוצת הפאר האירופאית אולימפיאקוס מהליגה היוונית ומהיורוליג - למרות שהקבוצה זכתה בסיום העונה ביורוליג, האוורד שותף ב7 משחקים בלבד וקיבל דקות מועטות בליגה ועזב את הקבוצה. בשנת 2012 שיחק במועדון לודוויגסבורג מהליגה הגרמנית, ועונה מאוחר יותר עבר לרואן מהליגה הצרפתית. ב-2013 שיחק באולם מהליגה הגרמנית, אך גם אותה עזב בתום עונה אחת. בשנת 2014 חתם בשטרסבורג מהליגה הצרפתית ומהיורוקאפ, והפך לשחקן מוערך במועדון. בשנת 2016 שטרסבורג הגיע לגמר היורוקאפ, אך לאחר ניצחון במשחק הגמר הראשון הפסידה בהפרש גבוה יותר במשחק השני מול גלאטסראיי וסיימה כסגנית בלבד, כאשר גם את הליגה המקומית הקבוצה מסיימת כסגנית.
ב-2017 היה הזר הראשון בעונת ההעברות שהצטרף להפועל תל אביב, קבוצתו הנוכחית. למרות עונה מרובת פציעות, הצליח להתבלט במשחק הדרבי שחתם את הסיבוב השני והבטיח להפועל את המקום החמישי, כאשר הוביל את קלעי הקבוצה בשיא עונתי של 20 נקודות לניצחון ראשון על מכבי בהיכל קבוצת שלמה.
בתום העונה הודיע כי הוא שוקל את עתידו ואף עשוי לפרוש ממשחק עקב הפציעות המרובות.
פיג'ו BB1
פיג'ו BB1 (בצרפתית: Peugeot BB1) היא מכונית קונספט בתצורת רכב חשמלי מונע מצבר, ומוגדרת כמכונית מיקרו מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר הוצגה בשנת 2009 בתערוכת המכוניות הבינלאומית בפרנקפורט.
נבנו מספר אבות טיפוס.
מחליקה אמנותית
הדפדפן הגנומי של אוניברסיטת קליפורניה
הדפדפן הגנומי
ז'ונאס סווימבי
האיחוד הלאומי לעצמאות מוחלטת של אנגולה
אדוארדו דוש סנטוש
לייטנינג (פוד)
"לייטנינג" (באנגלית: Litening, סימולו AN/AAQ-28) הוא פוד המשמש לניווט מטוסי קרב, לאיתור מטרות והכוונת חימוש מונחה, פרי פיתוח של חברת "רפאל - מערכות לחימה מתקדמות".
היסטוריה.
הדור הראשון של המערכת פותח בשנת 1992 על ידי "רפאל".
בשנת 1995 חברה ל"רפאל" חברת "נורת'רופ גראמן" לצורך המשך פיתוח של המערכת. משנת 1996 ועד 2017, נמכרו מעלה 1,500 יחידות עבור למעלה מ-27 מדינות ברחבי העולם ובוצעו למעלה ממיליון שעות טיסה.
תיאור המערכת.
פוד (AN/AAQ-28(V מותקן מתחת לכנף המטוס ומצויד בחיישן CCD וחיישן תת-אדום לראיית לילה (FLIR) לאיתור מטרות ביום ובלילה בהתאמה ובמזג אוויר קשה. הכוונת החימוש המונחה מתבצעת באמצעות סמן לייזר. בנוסף לפוד עוקב לייזר - המסוגל גם לעקוב אחרי כתם לייזר שסומן על ידי סמן לייזר.
המערכת מאפשרת תהליך של סגירת מעגל מהיר ואמין לתקיפת מטרות קרקעיות, אוויריות, ימיות, נייחות וניידות - זאת החל משלב רכישת המטרה, זיהויה, וידוא אי-נוכחות גורמים בלתי מעורבים בסביבה - ותקיפתה באמצעות מגוון סוגי חימוש מונחים ומדויקים.
מבצעיות.
הפוד משמש כ-20 פלטפורמות שונות בהן מטוסים המשמשים את חיל האוויר הישראלי וחיל האוויר האמריקאי כמו מטוסי הקרב F-15E סטרייק איגל ונגזרותיו ו-F-16C/D פייטינג פלקון.
אצטדיון מנואל מוריו טורו
אצטדיון מנואל מוריו טורו (בספרדית: Estadio Manuel Murillo Toro) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר איבגה, בירתה של מחוז טולימה שבקולומביה, אשר מונה 28,200 מקומות ישיבה. האצטדיון משמש בתור מגרשה הביתי של קבוצת דפורטס טולימה.
האצטדיון שופץ והורחב מספר פעמים, כאשר האחרונה שבהן הייתה ב-2010 לקראת המונדיאליטו שנערך בקולומביה שנה מאוחר יותר. כמו כן אירח בין היתר גם הופעות של זמרים לאומיים ובין לאומיים.
היסטוריה.
בעקבות ההחלטה שבטולימה תהיה קבוצה מקצוענית שתשחק בליגה, הוחלט גם לבנות לה אצטדיון משלה שכן לא היה כזה במחוז באותם הימים. ב-20 ביולי 1955 נחנך האצטדיון בשמו "גוסטבו רוחאס פינייה" במשחק בין דפורטס טולימה ובוקה ג'וניורס קאלי, שבו ניצחה האורחת מקאלי 2-3. 3,000 צופים מילאו את האצטדיון וחזו במשחק ההיסטורי שחנך את האצטדיון. הוא נחשב דאז לאחד מהאצטדיונים המודרניים ביותר במדינה. הוא לא כלל גדר המגינה על הצופים וכן היה הראשון לכלול מנהרה ישירות אל המגרש.
האצטדיון נקרא בשנותיו הראשונות "גוסטבו רוחאס פינייה" על שם נשיא המדינה, אחר כך שונה השם ל"סן בוניפסיו" לכבוד העיר איבגה שנוסדה כ"סן בוניפסיו איבגה" ולבסוף שונה לשמו הנוכחי, "מנואל מוריו טורו" על שמו של הפוליטיקאי המקומי שנבחר בשתי קדנציות להיות נשיאה של קולומביה.
ב-18 בנובמבר 1981, אירחה דפורטס טולימה את דפורטיבו קאלי לעיני 20,000 צופים כשלפתע אחת היציעים העליונים קרס אל הטריבונה שמתחתיו וגרם לאסון כבד של 17 הרוגים ו-30 פצועים. בעקבות האסון בוצעו שינויים נרחבים באצטדיון בין השנים 1982–1985, מה שגרם לכך ששטולימה תשחק את משחקיה הביתיים באצטדיון אל קמפין. כמו כן, הוחלט על הריסת היציעים העליונים והשארת קומה אחת בלבד מסביב לאצטדיון.
האצטדיון עבר מספר שיפוצים והרחבות לאורך השנים כאשר הראשון שבהם היה ב-1970 שבו הורחבה התכולה מ-3,000 ל-18,000. נכון להיום תכולתו של האצטדיון היא 28,200 מקומות. השיפוץ האחרון שעבר האצטדיון היה ב-2010 לקראת אירוח של המונדיאליטו ב-2011.
בשנים 2016–2017 שימש האצטדיון גם בתור אצטדיונה הביתי של אתלטיקו וילה כאשר זו נאלצה לעזוב את מגרשה שנסגר לשיפוצים.
אירועים.