ליחסים בין המדינות היסטוריה ארוכה, שהחלה ב-1929 עם כינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן. באותה עת שלט באיטליה בניטו מוסוליני ודרום אפריקה הייתה דומיניון בריטי וחברה בחבר העמים הבריטי.
עם פרוץ המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה התעורר ויכוח בדרום אפריקה באשר לעתיד חבר הלאומים. הוויכוח התנהל בעיקר בין שני הצדדים, המתיישבים האירופים מחד והאפריקאנרים, שמצידם היו מפולגים בתוכם באשר ליחס לאימפריה הבריטית. במצב עניינים זה נאלצה ממשלת האיחוד שנשלטה על ידי האפריקאנרים לפעול תוך שמיעת קולות ביקורת מצד האופוזיציה האפריקאנרית הקיצונית שטענה שריבונות האיחוד הצטמצמה בעקבות מעורבותה של בריטניה. ויכוחים אלו הושפעו מהשיח על "ציוויליזציה" שלא רק גרמה להשקפות שונות לגבי מעמדה של אתיופיה בחבר הלאומים, אלא גם לגבי יציבות ההגמוניה הלבנה במדינה שתמכה בהפרדה על רקע גזעי.
במלחמת העולם השנייה סייעו כוחות מדרום אפריקה לכיבוש איטליה על ידי בעלות הברית, וביניהם הדיוויזיה המשוריינת הדרום אפריקאית השישית שלחמה בחזית האיטלקית בשנים 1944–1945.
בשנת 2014 נערכה ועידה משותפת לאיטליה ודרום אפריקה.
הגירה.
בין השנים 1876–1976 היגרו לאפריקה 460 אלף איטלקים, כ-2% מכלל ההגירה ליבשת, נתון נמוך ביחס למדינות אירופאיות אחרות, שעיקרה הייתה בהגירה למושבות האיטלקיות בצפון ומזרח אפריקה. עם זאת, באמצע שנות ה-90 הגיע מספרם של האיטלקים בדרום אפריקה ל-120 אלף איש, חלקם איטלקים שהיגרו וחלקם בעלי מוצא איטלקי.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוחזקו בדרום אפריקה 92 אלף שבויי מלחמה איטלקים, שייתכן ותרמו לעלייה במספר המהגרים האיטלקים למדינה.
סחר.
בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-3.349 מיליארד דולר. עיקר הסחורות שייצאה איטליה לדרום אפריקה בהיקף של 949 מיליון דולר כללו מתכת ופלדה, עופרת, סיג ודגה; בין הסחורות בהיקף של 2.4 מיליארד דולר שייצאה דרום אפריקה לאיטליה היו מכונות, מינרלים וציוד אלקטרוני.
שוהימרדן
שקימרדון
השגעון הגדול (סרט)
השגעון הגדול הוא סרט קומדיה מטורפת ישראלי משנת 1986 בבימויו של נפתלי אלטר, עם ספי ריבלין ואריק לביא בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי מנחם גולן לפי סיפור של יוסי סויה.
העלילה היא על אדם שפוי שחייו השגרתיים מתהפכים לחלוטין כשיום אחד הוא נחשד בטעות למטורף ונכנס בעל כורחו לבית משוגעים לאשפוז ממושך.
חלק גדול מהסרט, צולם בבית החולים הממשלתי לחולי נפש בנס ציונה (בית הבק). המוזיקה חוברה על ידי נפתלי אלטר והשיר "לילה במוסד הסגור" עם מילים של אהוד מנור, מושר בידי גרי אקשטיין ומזי כהן.
תקציר העלילה.
אפרים רובין (ספי ריבלין) הוא מנהל בנק למשכנתאות והלוואות. יחסיו עם אשתו מילכה (אירית אלטר) מעורערים והוא אינו יודע שהיא מנהלת מערכת יחסים עם משה (אושיק לוי), אחד מעובדי הסניף. עובד אחר, דב, (דורון צפריר) מתרשל בתפקידו ואפרים לא יכול לפטרו כי חמיו הוא פקיד גבוה בהנהלה הראשית.
ג'קוזי (יוסף שילוח) הוא עבריין שמבלה את רוב זמנו בג'קוזי ומפעיל את העבריינים שלמה (אריה צ'רנר) ואבי (שמואל וילוז'ני) בתור שליחים אלימים לגביית חובותיו. אחד החייבים הוא מנשה גרגשווילי (יהודה אפרוני) שבנו שבתאי (דב נבון) נמצא באשפוז ממושך במוסד לחולי נפש "מרגוע". שבתאי מבטיח לאביו שידפיס לו דולרים מזויפים בבית הדפוס של המאושפזים.
אפרים יוצא לעבודה מטושטש לאחר שבנו הקטן (אורי אלטר) הכניס שני כדורי שינה לקפה שלו. במקרה עוברת במקום מונית המסיעה את שבתאי בחזרה למוסד. שבתאי יוצא לרגע ממנה ואז נכנס אליה אפרים ונרדם. הנהג (שלמה תרשיש) מביא אותו למוסד ואינו מאמין כשאפרים אומר לו שהוא מנהל בנק.
אפרים נקשר בכתונת משוגעים וכל טענותיו נדחות על ידי האחות הראשית חוה (דינה דורון) ודוקטור אלוני (שמוליק טנא). הוא מתקבל לאשפוז ומתוודע לחבריו החדשים שמשכנעים אותו שבמוסד הכל רגוע וטוב ובחוץ כולם משוגעים.
הוא מתיידד עם יחזקאל הראל (אריק לביא) שנמצא שם כבר עשר שנים ומתאהב באחות נוגה (ענת וקסמן) בגלל עיני השקדים שלה. גרגשווילי מחזיר את החוב שלו לעבריינים והם מגלים שהכסף מזויף ושהודפס במוסד. שלמה חודר למוסד, קושר את חוה אך נתפס על ידי יחזקאל ונכלא בארון. אבי משחרר אותו והם מתחילים במרדף אחרי אפרים, מגיעים לדירתו שם שוכבת מילכה עם משה. הם מבריחים את משה וקושרים את מילכה.
אפרים ויחזקאל ממהרים לשר האוצר (מנחם זילברמן) כדי להזהיר אותו על הדפסת הכסף המזויף אך הוא מבין שאפרים "משוגע" וקורא לביטחון. אפרים ויחזקאל בורחים אל שגרירות ארצות הברית ובעזרת בתיה (יעל אופיר) הם חודרים לבניין. אפרים מתקשר לנשיא ארצות הברית רונלד רייגן ומזהיר אותו, אך הנשיא סבור שמדובר בהצעת תסריט מהוליווד. לבסוף מופעלת אזעקה והם בורחים עם קסדות משטרה צבאית אמריקאית לראשם ומגיעים לדירתה של נוגה.
אפרים ונוגה מגיעים לבנק, משה מודיע זאת לעבריינים ולמשטרה והם נמלטים. מתפתח מרדף מטורף של המשטרה אחרי אבי ושלמה. המרדף מסתיים כשהרכב של העבריינים שוקע בים. בסוף הסרט נראים אפרים, יחזקאל ושבתאי במפעל הפרטי שלהם להדפסת כסף מזויף. הם "מצילים" את אוצר המדינה בכך שקונים מלוב, איראן וכווית, נפט בדולרים מזויפים ומוכרים אותו ליפנים בינים. אבל כדי לא לגרום למשבר עולמי הם סידרו שהצבע של הדולרים המזויפים דוהה בחום של 35 מעלות, הקיים לרוב במדינות האלה.
בית החולים במעבר ארז
בית החולים במעבר ארז אשר נקרא גם בית החולים "האמריקאי" הוא בית חולים שדה שהוקם מספר פעמים, בפעם הראשונה ב-18 בינואר 2009, בשנית ב־20 ביולי 2014 ובשלישית בסוף 2019, כל גלגולי בית החולים הוקמו על מנת לטפל בפלסטינים חולים ופצועים מרצועת עזה וכולם הוקמו באזור אשר נמצא בסמוך למעבר ארז שבצפון הרצועה.
היסטוריה.
בית החולים בזמן מבצע עופרת יצוקה.
בית החולים נפתח לראשונה בימי האחרונים של מבצע עופרת יצוקה והוא הכיל חדר רטנגן, חדר מיון, בית מרקחת ומעבדות לרופאים, מימון בית החולים היה בעזרת הצלב האדום ומד"א. בית החולים היה מסוגל לתת שירותים לכ-30 חולים בשעה. במרבית המקרים החולים היו מקבלים אבחון ראשוני ונשלחים למרפאת הבריאות באזור בהם הם גרים אבל במקרים חמורים יותר נשלחו החולים לאחד מבתי החולים בישראל על מנת לקבל מענה רפואי טוב יותר.
בית החולים בזמן מבצע צוק איתן.
בית החולים נפתח בשנית בעקבות תגובות ודיווחים לגבי המצב הבריאותי ברצועה, ככל הנראה בגלל מבצע צוק איתן. ההחלטה על הקמת בית החולים התקבלה על ידי ממשלת ישראל השלושים וארבע וזאת בעקבות המלצת מתאם פעולות הממשלה בשטחים יואב מרדכי, ההחלטה קיבלה את אישורו של הרמטכ"ל בני גנץ. מלבד הגורמים הצבאיים היו גורמים נוספים שפעלו להקמת בית החולים בהם בין היתר היה ארגון צדקה אמריקאי אוונגלי בשם RIEND-SHIPS אשר גם פועל למען פצועים אשר נמלטו מאזורי המלחמה של מלחמת האזרחים בסוריה וכן עם תרומות של מכשירים רפואיים ואף עם עזרה של ארגון אמריקאי נוסף בשם NGO.
במקום היו כ-20 רופאים, אחיות טכנאים וחיילי צה״ל, מכשיר צילום רנטגן, מכשיר אק"ג, בית מרקחת, חדר לידה, ציוד החייאה מתקדם, חדר מיון ומכשיר לביצוע בדיקות דם.
עם זאת, ברצועת עזה הייתה התנגדות להעביר אזרחים פצועים, כדי שיקבלו טיפול בישראל, ולכן בית החולים נשאר רוב הזמן כמעט ריק. במהלך ירי הרקטות במסגרת מבצע צוק איתן שיגר החמאס עשר פצצות מרגמה לעבר בית החולים.
בזמם מבצע צוק איתן עבדו בבית החולים כ-20 רופאים וכמה אחיות וטכנאים.
ב-26 באוגוסט 2014 נסגר בית החולים ועל פי מקורות טופלו כ-51 אנשים.
הקמת בית החולים עוררה סערות רבות הן בגורמים ברצועת עזה והן בגורמים בגדה המערבית.
מפקדי בית החולים בעת מבצע צוק איתן היו אל"ם ד"ר סלמן זרקא וסא"ל רחלי מיזן.
כיום.
הקמת בית החלים מחדש הייתה אחד מהסעיפים החשובים במסגרת הבנות והסכמי הסדרה בין ישראל חמאס על אף התנגדות הרשות הפלסטינית והגורמים הבכירים בה בטענה כי הרעיון והקמת בית החולים בוצע ללא תיאום או יידוע משרד הבריאות של הרשות הפלסטינית ואף האשים את החמאס כי במסגרת עסקת המאה של הנשיא טראמפ הוא מקים בסיס מודיעין אמריקני של ה-CIA במסווה של בית חולים שדה לתושבי הרצועה שגם הוא בשיתוף פעולה עם המוסד.
מלבד הכעס על ארגון החמאס פורסם כי הרשות גם כועסת על התנהלות מצרים והסכמתה להקים את בית החולים בצפון רצועה בסמוך למעבר ארז ולא בדרום הרצועה ובסמוך למעבר רפיח.
בספטמבר 2019 במסגרת כנס של ועדת הקישור לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית הוצעו כמה פתרונות וכלים שיעזרו לפיתוח הרצועה ובניהם: הקמת מתקן התפלה בח'אן יונס, החזרת הפעילות באזור התעשייה קרני שנמצא בסמוך למעבר קרני והחזרת הפעילות של בית החולים שהיה במעבר ארז, בפועל חודש לפני הכנס כבר החלה הקמתו מחדש של בית החולים שיהיה בשטח של כ-40 דונם וצפוי לספק טיפול רפואי לחולים ופצועים ברצועת עזה למשך 10 שנים לפחות וזאת בעזרת מימון שבא מכספו של השליח הקטרי לרצועה מוחמד אל-עמאדי אשר השקיע מיליון דולר במיזם, במקור היה תכנון להקים את בית החולים במעבר רפיח שבציר פילדלפי אך הדבר לא יצא לפועל כי היזמים של הפרויקט להקמת בית החולים העדיפו להקימו כמו קודמו, בסמוך למעבר ארז וזאת בעקבות הקושי לתת מענה רפואי באזור זה.
גם בפעם הזאת הארגון RIEND-SHIPS וצה"ל מסייעים בהקמת בית החולים בעזרת ציוד אשר נמצא ברשותם.
בינואר 2020 התקדמו עבודות הבנייה של המקום ואף פורסם כי בבית החולים יוקמו שיכלול כ-16 מחלקות ויתן מענה לעד 500 חולים, בנוסף לאלו לראשונה תושבי הרצועה יוכלו לבצע במקום טיפול כימותרפי.