מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים כאשר הסינגל הראשון היה השיר "Reach". השיר הפך לבין השירים הבולטים בקריירה של אסטפן ואף הפך לשיר הנושא של אולימפיאדת אטלנטה. בנוסף מתוך האלבום יצאו עוד שני סינגלים באנגלית והשיר "No Pretendo", גרסה ספרדית לשיר "Steal Your Heart" אשר היה לסינגל הרביעי והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הלטיני.
האלבום הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית עם מכירות של מיליון עותקים ולמעמד פלטינה כפולה בספרד.
מהדורות.
לאלבום יצאו מספר גרסאות: גרסה ברזילאית, קולומביאנית ומקסיקנית אשר כללה את "No Pretendo", גרסה מיוחדת שהייתה בצורה של דיסק קטן שכללה גרסת רמיקס ל-"Reach" ויצאה כדיסק רגיל ביפן, גרסה מקסיקנית מיוחדת שיצאה על גבי דיסק וכללה גם את "No Pretendo" וגרסה אוסטרלית מוגבלת שיצאה על גבי דיסק וכללה ביצועים חיים ורמיקסים לחלק משירי האלבום.
בשנת 1997 יצאה לאלבום מהדורה מחודשת באירופה אשר כללה את כל שירי האלבום ביחד עם "No Pretendo". מהדורה זו יצאה כמהדורה מחודשת שוב אבל רק בספרד בשנת 2000.
1908 בקולנוע
וסט ברומיץ'
וסט ברומיץ' (באנגלית: West Bromwich; ) היא עיירת שוק ברובע סאנדוול, שבמערב מידלנדס, אנגליה. מבחינה היסטורית העיר היא חלק מסטפורדשייר, והיא ממוקמת כ-10.3 ק"מ צפונית מערבית לברמינגהאם. וסט ברומיץ' היא חלק מאזור המכונה "המדינה השחורה", מבחינת גאוגרפית, תרבות וניב. נכון לשנת 2018, אוכלוסיית העיר מונה כמעט 80,000 תושבים.
היסטוריה.
וסט ברומיץ' הוזכרה לראשונה בשם ברומוויץ' בספר יום הדין משנת 1086. על פי ההערכות, במקור הייתה העיר חלק מהקהילה של האנדסוורת'. החל משנת 1727, הפכה העיר למקום בו עצרו רבים מהסוחרים שנסעו מלונדון לשרוסברי, דבר שמתואר כתחילת צמיחתה הכלכלית של העיר. הקידומת "וסט"- מערב, נועדה על מנת להבדיל את העיר מהכפר "טירת ברומיץ'", הממוקם כ-13 ק"מ מזרחה מברמינגהאם.
במאה ה-19 התגלה פחם בעיר, מה שהבטיח לעיר צמיחה כלכלית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, רבים מהבתים הישנים בעיר, הפכו לבלתי ראויים למגורים, מערכת הבריאות לא הייתה מספקת, ריקבון התרחש והבתים הפכו לסכנה ממשית לבריאותם ובטיחותם של תושביהם. לאחר תום המלחמה החלה המועצה המקומית בבניית בתים חדשים אשר יושבו מחדש, אף על פי כן, גם כיום עדיין ישנם מספר מבנים קיימים מאותה התקופה. העיר ספגה נזק משמעותי כתוצאה מתקיפות אוויריות במלחמת העולם השנייה, עם 58 מקרי מוות, רובם בתקיפה של 19 בנובמבר 1940.
וסט ברומיץ' הייתה בין העיירות והערים הרבות באנגליה שנפגעו מהמהומות בממלכה המאוחדת, ב-9 באוגוסט 2011, חנויות סגרו את דלתותיהן מוקדם על מנת להילחם בביזה ובוונדליזם, לאחר מכן הגיעו מעשים נרחבים של ונדליזם ואלימות, המשטרה סגרה את הכבישים הראשיים המובילים לעיר עד למחרת בבוקר.
ממשל.
עיירת וסט ברומיץ' מחולקת לשני, וסט ברומיץ' מזרח ווסט ברומיץ' מערב, וסט ברומיץ' מזרח מנוהלת על ידי ניקולה ריצ'רדס (המפלגה השמרנית) שנבחרה ב-12 בדצמבר 2019. בוסט ברומיץ' מערב, מכהן שון ביילי (המפלגה הקונסרבטיבית) שנבחר גם הוא, ב-12 בדצמבר 2019.
ספורט.
העיר ידועה בזכות מועדון הכדורגל, וסט ברומיץ' אלביון, מועדון כדורגל שהוקם בעיר בשנת 1878. בתחילה שיחקה הקבוצה במספר מגרשים אקראיים, עד שעברו להות'ורנס ב-1900, בו הקבוצה משחקת עד היום.
וסט ברומיץ'- המכונה לעיתים, וסט ברום, הייתה בין 12 הקבוצות המייסדות של הפוטבול ליג (ליגת הכדורגל המקצועית הראשונה בעולם), יחד עם שתי יריבות מקומיות של הקבוצה, אסטון וילה ווולברהמפטון וונדררס.
המועדון זכה בתשעה תארים, חמישה גביעים: (1888, 1892, 1931, 1954, 1968), אליפות פוטבול ליג צ'מפיונשיפ (1920), גביע הפוטבול ליג (1966), ושני מגן הקהילה (1920, 1954). התואר האחרון של הקבוצה הגיע בשנת 1968, כאשר זכו בגביע האנגלי עם 0–1 על אברטון באצטדיון ומבלי. הם נהנו מהצלחה נוספת בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים, כשסיימו בחמשת המקומות הראשונים בליגה שלוש פעמים וכן הגיעו לרבע גמר גביע אופ"א. כיום משחק המועדון בפרמייר ליג, לאחר שחזר אליו בסיום עונת 2019/2020, לאחר שתי עונות בצ'מפיונשיפ.
מארי בארך
מארי בארך, לשעבר קנודסן (בדנית: Marie Barch; 1744 - 31 במרץ 1827), הייתה בלרינה דנית, חלוצה בתחום הבלט הקלאסי בארצה.
ביוגרפיה.
בארך סיימה את לימודיה בתיאטרון המלכותי הדני בגיל 14, בעונת 1758–1759. במדינה, שעד אז ראתה על בימת המחול בעיקר רקדנים ממוצא זר, נמנתה בארך עם החלוצים בתחום הבלט הדני, והיא בין הראשונים שהוכרו כרקדני בלט ילידי דנמרק: עונת 1758–1759 הייתה אולי הפעם הראשונה שרקדנים ילידי דנמרק השתתפו בלהקת הבלט של התיאטרון.
בעת הופעת הבכורה שלה, הייתה בארך מאורסת לעמיתה למחול ובעלה לעתיד, קרל וילהלם בארך, בן לאומן, שהופיע לראשונה כרקדן באותה הדמנות וחלק עמה את מעמד החלוציות. ידוע שהוא, לפחות, למד אצל מנהל הבלט האיטלקי של התיאטרון, אנטוני קומו, וייתכן שגם היא למדה אצלו. קומו, לשעבר חבר בלהקה האיטלקית של פייטרו מיניוטי, התמנה למנהל הבלט הראשון של התיאטרון רק שלוש שנים קודם לכן, ועליו הוטלה המשימה להכשיר את להקת הבלט הראשונה שלו.
בני הזוג בארך נחלו הצלחה רבתי בהופעת הבכורה שלהם וזכו לאהדת הקהל. מארי בארך נהנתה מהערכה הודות לכשרונה ויכולתה וניתנה לה משרה קבועה בתיאטרון. בשנת 1761 העליבה הרקדנית הראשונה של התיאטרון אותו זמן, האיטלקייה אנה ג'רינגלי קומו את אנה בארך, וארוסה התלונן לפני מנהל הבלט |(בעלה של העולבת). כתוצאה מכך, פוטרו שניהם, אלא שהפיטורין גרמו לגל מחאות כזה בקרב הקהל, שבני הזוג הוחזרו למשרותיהם וזכו לתשואות רמות מקהל הצופים בשובם. התקרית הביאה בסופו של דבר לכך, שהזוג קומו איבד את מקומו בתיאטרון בשנת 1763.
בארך נהנתה מקריירה מוצלחת במשך ארבעים שנה. בן-זוגה היה לרקדן הדני הראשון שלמד מעבר לים (וינה, ב-1763) והיה לרקדן שני, מלחין ומנהל בלט בשם בלבד לפני שפרש בשנת 1775. מארי בארך לא פרשה עד לאחר עונת 1798–1799.
בית החולים סן ונסן דה פול
בית החולים סן ונסן דה פול (נקרא גם סנט וינסנט ו-בית החולים הצרפתי) הוא בית חולים בנצרת.
מבנה.
בית החולים הוקם בשנת 1898 בידי האחות סיון (Sion), מארגון בנות הצדקה "Filles de la Charité" שאותו ייסד בצרפת האב ונסן דה פול ב-1629. בעת פתיחתו כלל 17 מיטות אשפוז בלבד. הוא נפתח לציבור באופן רשמי בשנת 1910.
בית החולים הצרפתי קיבל את כינויו בתקופת שלטון העותמאנים בארץ ישראל, במטרה לזכות בתמיכת שלטון צרפת, שבאה לידי ביטוי ברופאים צרפתים רבים שביקרו בו. ביניהם היה ד"ר פול פלסייר, רופא מנתח שנשלח לבדוק את בתי החולים במזרח התיכון, ולאחר שביקר בו מספר פעמים, מונה למנהלו הרפואי (בשנים 1964 עד 1989). בתקופה זו גם הוחלט על פתיחת מחלקת רפואת ילדים ועל פיתוח בית היולדות כדי להפוך את בית החולים למרכז לטיפול באם ובילד.
בשנות ה-70 פעל במקום גם בית ספר לאחיות סיעודיות.
בבית החולים מחלקות רבות ובהן מחלקת נשים, תינוקות ופגים, מכון להתפתחות הילד, רפואת עיניים, חדרי ניתוח ומחלקה גריאטרית סיעודית.
בשנת 2015 מונה ד"ר נאיל אליאס למנהל בית החולים.
במאי 2017 שופצה הכניסה לבית החולים ונחנך בו בית מרקחת חדש.
ג'ונו בירץ
ג'ונו בירץ (באנגלית: Juno Birch; נולדה ב-25 בדצמבר 1996) היא פסלת, מלכת דראג טרנסג'נדרית, וכן כוכבת רשת, אנגלייה. ג'ונו בירץ הוא שמה האמיתי בו היא משתמשת גם כשם במה לדמות הדראג שלה. בשנים האחרונות הפכה לשם מוכר בעיקר בזכות המדיה החברתית בדגש על ערוץ יוטיוב מצליח.
ביוגרפיה.
בירץ נולדה בעיר פרודסהאם באנגליה. בשנת 2015 עברה ניתוח להתאמה מגדרית, והיא מספרת על הניתוח כנקודת מפנה בחייה. באותה שנה החלה לעסוק בדראג בצורה מקצועית תחת שמה "ג'ונו בירץ", היא מתארת את דמותה כ"חייזר אשר התרסק על כדור הארץ, ומאז מנסה להסוות את עצמו כנקבה אנושית עם סטייל קיטשי ומוזר". בירץ׳ מופיעה במועדונים ברחבי אנגליה בדמות הדראג שלה, בשנת 2019 פתחה עמוד יוטיוב בו היא מעלה סרטונים הומוריסטיים בהם היא מתאפרת, ואחרים בהם היא משחקת במשחק המחשב The Sims ומשלבת הומור וסלנג של קהילת הלהט"ב. ערוץ היוטיוב שלה הפך מצליח מאוד ונכון ל-2020 מונה מעל מאתיים אלף עוקבים.
בירץ עוסקת באומנות פלסטית ובעלת עסק בתחום הפיסול, סגנונה האישי מיוחד מאוד והיא מפסלת בעיקר דמויות שמבוססות על דיוקנה בסיטואציות שונות, את פסליה מוכרת בירץ באתר האינטרנט שלה. בירץ׳ מספרת שהחלה לעסוק באומנות מתוך הדיכוי לנשיותה שהרגישה בילדותה.
ב-5 בפברואר 2019 בחר מגזין האופנה הנחשב Vogue לכתוב כתבה על בירץ וגם להפיק סרט קצר על שגרת האיפור שלה, אשר זכתה לשבחים בכתבה. סגנון האיפור של בירץ נחשב מיוחד ושונה בנוף של קהילת הדראג, והיא הוזמנה לאפר מלכות דראג מוכרות מאוד ביניהן טריקסי מטאל זוכת התכנית מרוץ הדראג של רופול, עונת האולסטארס השלישית, אשר צילמו סרטוני איפור יחדיו, וכן גם שיתוף פעולה עם אמן האיפור אלכסיס סטון.
בירץ מתחזקת בנוסף עמוד אינסטגרם פופולרי המונה כ-400 אלף עוקבים.
חיים אישיים.
כיום חיה בירץ בלונדון יחד עם בן זוגה פיל לופס.
בית החולים הצרפתי בנצרת
אלגרנון סידני
סרטים
פייו בילבאו
פייו בילבאו לופס דה ארמנטיה (בספרדית: Pello Bilbao López de Armentia; נולד ב-25 בפברואר 1990) הוא רוכב אופני כביש ספרדי-בסקי בקבוצת בחריין מקלארן.
ביוגרפיה.
נולד בגרניקה.
אוסקלטל–אוסקדי (2011–2013).