דל וצ'ו הפיק עבור דיסני מספר סרטים. מלבד "לשבור את הקרח" (2013) הפיק גם את "הנסיכה והצפרדע" (2009), "פו הדב" (2011), ושימש כמפיק שותף בסרט "כוכב המטמון" (2002) שביימו ג'ון מוסקר ורון קלמנטס.
באביב של שנת 2015 הפיק את סרט האנימציה הקצר "קדחת הקרח" שהתבסס על הדמויות מהסרט "לשבור את הקרח" שגם הוא בוים על ידי לי ובאק.
במרץ 2015 הודיעה דיסני שדל וצ'ו יפיק את הסרט "לשבור את הקרח 2", סרט המשך ל"לשבור את הקרח", שגם הוא יבוים על ידי לי ובאק.
גיקה
נסיכות ליכטנשטיין
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Ferdinand Georg August von Sachsen-Coburg-Saalfeld-Koháry; 28 במרץ 1785 - 27 באוגוסט 1851), היה נסיך גרמני, וגנרל בצבא האוסטרי בתקופת המלחמות הנפוליאוניות. פרדיננד הקים את הענף הקתולי של בית סקסה-קובורג-גותה, שממנו יצאו מלכי פורטוגל ומלכי בולגריה.
ביוגרפיה.
פרדיננד נולד ב-28 במרץ 1785 בקובורג, שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד. אביו היה פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד ואמו הייתה אוגוסטה, נסיכת רויס-אברסדורף. פרדיננד היה אחיהם של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, לאופולד הראשון, מלך בלגיה וויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד - אמה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
ב-10 בדצמבר 1791 התגייס פרדיננד לצבא האוסטרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-6 (קובורג). ב-29 בספטמבר 1804 הועלה פרדיננד לדרגת מיור, וב-6 באוגוסט 1805 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.
ב-15 בספטמבר 1808 הועלה פרדיננד לדרגת אוברסט ברגימנט ההוסרים ה-3 (הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו), ולחם עמו במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית. פרדיננד קיבל את אביר צלב המסדר הצבאי של מריה תרזה, ולפני קרב וגראם הוא קיבל את התואר גנרל חיל הפרשים של נסיכות ליכטנשטיין. ב-15 באפריל 1811 הועלה פרדיננד לדרגת גנרל מיור.
במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השישית נלחם פרדיננד בקרב קולם ובקרב לייפציג, ובשנת 1814 קיבל את עיטור מפקד צלב המסדר הצבאי של מריה תרזה.
ב-30 בנובמבר 1815 התחתן פרדיננד עם מריה אנטוניה קוהארי דה צ'אבראג, בתו של פרנץ יוזף קוהארי דה צ'אבראג. לאחר מות חמיו בשנת 1826 ירשה אשתו מריה את נחלות אביה בהונגריה, ובעקבות כך הוסיף פרדיננד לשם משפחתו את השם "קוהארי".
ב-8 במאי 1822 מונה פרדיננד לפטרון של רגימנט האולנים (הנסיך קרל שוורצנברג), וב-22 בנובמבר 1828 מונה לפטרון של רגימנט ההוסארים ה-8, וזמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
ב-27 באוגוסט 1851 מת פרדיננד בווינה, והוא בן 66 שנים.
משפחתו.
ב-30 בנובמבר 1815 התחתן פרדיננד עם מריה אנטוניה קוהארי דה צ'אבראג, בתו של פרנץ יוזף קוהארי דה צ'אבראג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
מפלגת העם ההודי
צולר
צולר (בגרמנית: Zoller) הוא שם משפחה ממקור גרמני ופירושו "גבאי", גובה-מכס מטעם השלטון.
קפלר-1647b
קפלר-1647b (באנגלית: Kepler-1647b, נקרא גם Kepler-1647(AB)-b על מנת להדגיש שנמצא במערכת של כוכב כפול, מוכר גם בשם KOI-2939.01) הוא כוכב לכת חוץ-שמשי הנמצא בתוך מערכת מרובת כוכבים ובה שני כוכבים הדומים בגודלם לשמש, במרחק 3,700 שנות אור (1,100 פארסק) מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים ברבור. גילה של מערכת הכוכבים הוא 4.4 מיליארד שנים, כגילה של מערכת השמש. למרות שכוכב הלכת נמצא באזור ישיב, היותו ענק גזים ככל הנראה לא מאפשרת חיים - עם זאת, היה ויש לו ירחים גדולים, הרי שיש סיכוי למצוא בהם חיים.
כוכב הלכת התגלה לראשונה בשנת 2009 על ידי טלסקופ החלל קפלר באמצעות שיטת גלוי של ליקוי (טרנזיט), אך הגילוי לא היה מספיק לאשש את קיומו ונדרשו עוד שלוש תצפיות נוספות. צוות אסטרונומים ממרכז טיסות החלל גודרד ומאוניברסיטת סן-דייגו זיהו את כוכב הלכת באמצעות נתוני טלסקופ החלל קפלר, עד שגילויו אושר ב-13 ביוני 2016.
ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי
הרוזן ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי (בגרמנית: Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi, נולד ב-16 בנובמבר 1894, הלך לעולמו ב-27 ביולי 1972), היה מדינאי ופילוסוף אוסטרי. מספר שנים לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, קונהובה-קלרגי יסד את 'התנועה הפאן-אירופית', והוא נחשב לאחד מחלוצי רעיון האיחוד האירופי, עשרות שנים לפני יסודו בפועל. קודנהובה-קלרגי הציע את המנון האיחוד הנוכחי: האודה לשמחה.
שנותיו המוקדמות.
אביו של ריכרד פון קודנהובה-קלרגי, היינריך פון קודנהובה-קלרגי (1906-1859), היה דיפלומט בשירות החוץ של אוסטריה-הונגריה ממוצא רב-לאומי: מצד אחד - קודנהובה - משפחה פלמית שנמלטה לאוסטריה בעת המהפכה הצרפתית. מן הצד שני - קלרגי - מוצאו היה מכרתים, עם זיקה משפחתית הן לשושלת הקיסרית הביזנטית, הן לאריסטוקרטיה של ונציה. כן היו להיינריך שורשים נורווגיים, בלטיים, פולניים, צרפתיים וגרמניים. היינריך שלט ב-16 שפות והיה חובב מסעות נלהב. אמו של ריכרד, מיצוקו אאויאמה (1941-1874), הייתה בת למשפחת אנשי עסקים, בעלי קרקעות וסוחרי עתיקות מיפן, אשר בטוקיו בירתה ריכרד נולד. גם בהמשך חייו היו לריכרד קודנהובה-קלרגי קשרים ענפים עם יפן ועם יפנים, כולל מספר ביקורים, כמו גם חילופי רעיונות. ריכרד שהה בנעוריו בנחלת המשפחה ברונספרג (Ronsperg, אז באוסטריה-הונגריה, כיום פובזוביצה (Poběžovice) בצ'כיה). באותן שנים לימד אותו אביו רוסית והונגרית. כן דאג אביו לחישולו הגופני, בין היתר, הוא לקח אותו למסעות רגליים בכל מזג אוויר. בנוסף ריכרד קיבל באותן שנים שיעורי קליעה וסיוף. למרות שאביו מת בגיל צעיר יחסית, הוא הספיק לטייל עמו לא מעט ברחבי העולם, כולל אתונה, קונסטנטינופול, ריו דה ז'ניירו וטוקיו. ריכרד למד בגימנסיה בבריקסן (Brixen) שבדרום טירול (אז באוסטריה-הונגריה, כיום ברסנונה בצפון איטליה), ואחר כך למד, בין השנים 1908 ו-1913, באקדמיה התרזיאנית (Theresianische Akademie, על שם מריה תרזה) בווינה. כך, ריכרד תואר לימים כ'איחוד אירופי של איש אחד'. את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת וינה, והגיש את עבודת הדוקטורט בפילוסופיה ב-1917. באפריל 1915, במהלך לימודיו באוניברסיטה, נשא לאישה את השחקנית הוינאית אידה רולנד (Roland, 1951-1881), גרושה המבוגרת ממנה ב-13 שנה. נישואין אלה זכו ליחס שלילי במשפחתו, ואף להחרמתו הזמנית. בדצמבר 1921 קודנהובה-קלרגי הצטרף בווינה ללשכה המקומית של הבונים החופשיים, ולימים זכה לתמיכה ברעיונותיו מן הארגון בכלל, ומן הלשכה בפרט. עם זאת, בשנת 1926, כדי למנוע זיהוי של הפאן-אירופיות עם הארגון, עזב את הלשכה.
השקפותיו.
בצעירותו, קודנהובה-קלרגי הושפע רבות מרעיונות כמו פציפיזם, ארגונים לאחדות עולמית ועוד. כך לדוגמה, קיבל בהתלהבות את ארבע עשרה הנקודות של וודרו וילסון, נשיא ארצות הברית. עם זאת, היה לדעותיו גוון אקסקלוסיבי ושמרני משהו, והוא שאף לדמוקרטיה מודרכת על ידי האליטות.
בשנים הראשונות לפעילותו, קודנהובה-קלרגי דגל בקיומן של חמש מדינות בלבד על פני כדור הארץ. האחת, אירופה המאוחדת, ביחד עם נחלותיהן האפריקניות של איטליה וצרפת, שהשתרעו, כללית, בחלקה הצפוני יותר של היבשת השחורה. מדינה נוספת אמורה הייתה להיות פאן-אמריקה. האימפריה הבריטית הייתה המדינה השלישית שחזה. ברית המועצות הייתה המדינה הרביעית, ומדינה פאן-אסיאתית, בעיקר בחלקה המזרחי של היבשת, בהנהגת סין ויפן - אמורה הייתה להיות החמישית. אנגלית נועדה לשמש כשפה בינלאומית, אותה אמורים היו ללמוד כל תושבי תבל, נוסף לשפת אימם. באשר לפאן-אירופה, הדגם שעמד לנגד עיניו היה מעין גרסה פדרלית של אוסטריה-הונגריה, בה בילה את רוב שנות צעירותו, עם שינויים ושיפורים מסוימים, וללא החסרונות אשר אפיינוה קודם מלחמת העולם הראשונה, מלחמה אשר הובילה לפירוקה של אותה אימפריה. בהזדמנויות אחרות הוא נשא עיניו, אם כי לא בהתבטאויות רשמיות, אל האימפריה של קרל הגדול כדגם לחיקוי. באשר לנושאי חברה וכלכלה, הוא האמין כי אינדיבידואליזם וסוציאליזם יכולים לשכון בכפיפה אחד. כן סבר כי קומוניזם וקפיטליזם יכולים להפרות האחד את השני, כשם שהרפורמציה אילצה את הקתוליות לערוך בדק בית. כללית, באשר לאירופה, הוא דגל במטבע יציב ובשוק נרחב ככל האפשר, כאמצעים אשר יאפשרו לאירופה לתפוס את מקומה הראוי בעולם.
בעקבות אביו, קודנהובה-קלרגי יצא כנגד שנאה על בסיס גזעי ודתי בכלל, וכנגד אנטישמיות בפרט. הוא סבר כי בהתגשמות רעיונותיו אודות איחוד אירופי צפונה ברכה גם ליהודים.
פעילות פוליטית פאן-אירופית.
בין מלחמות העולם.
בשנת 1922 יסד קודנהובה את 'האיחוד הפאן אירופי', במטרה - בימים שלאחר מהפכת אוקטובר - למנוע הגמוניה עולמית רוסית. קונדהובה-קלרגי עמד בראש אותו ארגון עד מותו ב-1972, ואז ירש ממנו את ראשות הארגון הארכידוכס אוטו פון הבסבורג, נסיך הכתר האוסטרו-הונגרי. בשנת 1923 פרסם מנשר במספר רב של שפות אירופיות ואחרות, כמו סינית ויפנית, אליו צורף טופס הצטרפות, להקמת 'התנועה הפאן-אירופית'. קודנהובה-קלרגי ותנועתו רכשו את תשומת לבם ואהדתם של אישים בולטים באירופה ובאמריקה. בין אלה היו אנשי רוח, כמו שטפן צווייג, תומאס מאן, היינריך מאן, פול קלודל, ארתור שניצלר, זיגמונד פרויד ואחרים. הרעיון והתנועה רכשו גם את אהדתם של אישים מן התחום הפיננסי, כמו הבנקאי הגרמני מקס ורבורג, אשר סייע כספית לתנועה, אנשי הכספים האמריקנים פאול ורבורג וברנרד ברוך ואחרים.