לאחר לימוד הקורסים הבסיסיים שפורטו לעיל עובר הדגש ללימוד הביולוגיה ברמת הייצור השלם. הסטודנט נדרש לקורסים בזואולוגיה, בוטניקה, מיקרוביולוגיה ופיזיולוגיה (בחלק מתוכניות הלימוד, במיוחד בביולוגיה טכנית ותעשייתית, מושמטים לימודי הצומח כליל). במסגרת לימודי הזואולוגיה, אך לעיתים כקורס נפרד, נלמדת הפיזיולוגיה של האדם עם נגיעה בנושאים רפואיים.
במקביל לומד הסטודנט עשרות שיטות ביולוגיות המשמשות במחקר. חלק מהשיטות נלמד במסגרת הקורסים השונים; מספר תוכניות לימוד מציעות קורסים נפרדים לשיטות ("אנליזה אינסטרומנטלית", "שיטות חלבונים").
סיכונים מקצועיים.
העבודה הביולוגית טומנת בחובה מספר סיכונים, אך שמירה על כללי זהירות ובטיחות מפרי הניסיון מבטיחה הימנעות מתאונות עבודה אפשריות:
לבווה
לבּוֹוה (באנגלית ובאפריקאנס: Lebowa) הייתה בנטוסטן שהורכבה משתי מובלעות קטנות באזור הטרנסוואל שבצפון מדינת דרום אפריקה. העיירה סשגו שימשה כבירת לבווה עד שתסתיים בניית העיר הדשה לבוואקגומו.
לבווה זכתה בשלטון-עצמי ב-2 באוקטובר 1972, חזרה לשלטון דרום אפריקאי ב-1994 וכיום מהווה חלק מפרובינציית לימפופו. לאורך רוב התקופה שלט סדריק פאטודי במדינה.
גאזאנקולו
גאזאנקולו (באנגלית ובאפריקאנס: Gazankulu) הייתה בנטוסטן בדרום אפריקה שיועדה כמולדת לבני עם הצונגה. גאזאנקולו נוסדה בשטחי מחוז הטרנסוואל, כשבירתה בעיירה גיאני, וזכתה לשלטון עצמי מוגבל בשנת 1971. באותה עת מנתה אוכלוסייתה כ-955,000 איש. לאנשי הצונגה, תושבי האזור המסורתיים, הצטרפו מהגרי שנגאן מהמאה ה -19 ממה שנמצא כיום מוזמביק, והגיעו לשיאם בגל פליטים אחרון לאחר שממלכת עזה (שנשלטה על ידי מפקד שנגאן, גונגונהנה) נכבשה על ידי הפורטוגזים בשנת 1898. לגאזאנקולו הייתה אספה טריטוריאלית משנת 1962 עד 1972, אז הוקמה אספה מחוקקת. הבנטוסטן הפך לממשל עצמי רשמית בשנת 1973 וקיים בחירות באותה השנה.
גאזאנקולו חזרה לשלטון דרום אפריקאי ב-1994 וכיום היא חלק מפרובינציית לימפופו.
קוואנדבלה
קוואנדבלה (באנגלית ובאפריקאנס: KwaNdebele) הייתה בנטוסטן בדרום אפריקה אשר יועדה על ידי שלטון האפרטהייד למולדת חצי עצמאית עבור בני עם המטבלה. היא נוצרה כאשר קנתה ממשלת דרום אפריקה 17 חוות בבעלות לבנים בלב פרובינציית טרנסוואל, לא הרחק מיוהנסבורג ופרטוריה והקימה בהם ממשלה. המולדת זכתה לאוטונומיה מוגבלת בשנת 1981 והעיירה סיאבוסווה שימשה כבירתה. ב-1986 הועברה הבירה לקוואמלאנגה.
קוואנדבלה חזרה לשלטון דרום אפריקאי ב-26 באפריל 1994.
ממלכת ירושלים הצלבנית
מזבח הקטורת
ג'ון הרטסון
ג'ון הרטסון (באנגלית: John Hartson; נולד ב-5 באפריל 1975) הוא כדורגלן עבר ולשי, אשר שיחק כחלוץ. להרטסון יותר מ-50 הופעות בנבחרתו הלאומית, נבחרת ויילס.
קריירה.
הארטסון החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת לוטון טאון בשנת 1992, ועוד בטרם מלאו לו 20 עבר תמורת 2.5 מיליון ליש"ט לקבוצת ארסנל. לאחר שנתיים במדי ארסנל עבר לשחק במדי וסטהאם יונייטד עם הקשר הישראלי אייל ברקוביץ'. לשניים ארעה תקרית מפורסמת, בה תועד הרטסון במצלמות הטלוויזיה כשהוא בועט בפניו של ברקוביץ' במהלך אימון הקבוצה.
בינואר 1999 עבר הארטסון לוימבלדון תמורת 7.5 מיליון ליש"ט, והיה לרכש היקר ביותר בתולדות המועדון. עם וימבלדון נשר הארטסון לליגת המשנה האנגלית בתום עונת , ובינואר 2001 עבר אל קובנטרי סיטי עד לסיום העונה.
באוגוסט 2001 הצטרף הארטסון לקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית. הוא שיחק בסלטיק במשך חמש עונות, לאחריהן עבר לוסט ברומיץ' אלביון, ובשנת 2008 פרש ממשחק פעיל.
קרייג בלאמי
קרייג דאגלס בלאמי (אנגלית: Craig Douglas Bellamy; נולד ב-13 ביולי 1979) הוא כדורגלן עבר ולשי.
בלאמי היה שחקן סגל גם במדי נבחרת ויילס. הוא שיחק בעבר בליברפול, אליה עבר מבלקברן רוברס בקיץ 2006. אל בלקברן הגיע מן המועדון הסקוטי סלטיק ולפניו שיחק במועדון האנגלי ניוקאסל יונייטד. בשנת 2002 הוא זכה בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית כאשר שיחק במדי ניוקאסל. ב-2007 עבר לווסטהאם יונייטד, ובינואר 2009 עזב אותה ועבר למנצ'סטר סיטי.
ב-17 באוגוסט 2010 הושאל בלאמי לקארדיף סיטי מהעיר קארדיף, בה נולד.
באוגוסט 2011 חזר לקדנציה נוספת בליברפול וב-2012 חזר שוב לקארדיף סיטי, בה סיים את הקריירה.
ב-22 במאי 2014 הודיע בלאמי על פרישה ממשחק פעיל.
Theobroma cacao
פיליפ קוקו
פיליפ ג'ון-ויליאם קוֹקוּ (בהולנדית: Phillip John-William Cocu; נולד באיינדהובן, 29 באוקטובר 1970) הוא כדורגלן עבר הולנדי שאימן לאחרונה את דרבי קאונטי מהצ'מפיונשיפ. קוקו היה שחקן בסגל נבחרת הולנד בה שיחק מ-1996 עד 2006.
קריירת משחק.
התחיל את הקריירה בא.ז. אלקמאר, כשהיה בן 18. בהמשך הקריירה שיחק גם בפ.ס.וו. איינדהובן. בין 1998 לבין 2004 שיחק בברצלונה. בברצלונה נפצע והחמיץ עונה וחצי לאחר היתקלות ברגלו של חבייר זאנטי מאינטר מילאנו. ב-2004 חזר לאיינדהובן, וב-2007 עבר לעונה בודדת לאל-ג'זירה.
קריירת אימון.
ב-13 במאי 2013 חתם על חוזה ל-4 שנים כמאמן פ.ס.וו. איינדהובן. כמאמן איינדהובן זכה קוקו ב-3 אליפויות.
ביוני 2018 מונה למאמן פנרבחצ'ה מהליגה הטורקית. ב-28 באוקטובר פוטר מהקבוצה עקב הידרדרותה לתחתית הליגה.
ב-5 ביולי 2019 מונה קוקו למאמנה של דרבי קאונטי מליגת המשנה באנגליה. ב-14 בנובמבר 2020 פוטר מתפקידו לאחר ניצחון אחד ב-11 משחקי ליגה.
פרנקו מודיליאני
פרנקו מודיליאני (באיטלקית: Franco Modigliani; 18 ביוני 1918 - 25 בספטמבר 2003) היה מקרו-כלכלן אמריקאי יהודי, יליד איטליה. בשנת 1985 זכה בפרס נובל לכלכלה על "ניתוחיו החלוציים בתחום החיסכון והשווקים הפיננסיים".
קורות חייו.
מודיליאני נולד ברומא לאב רופא ילדים ואם עובדת סוציאלית. משפחתו ייעדה אותו ללכת בדרכי האב, שמת כשפרנקו היה בן 13, אך הוא החליט ללמוד משפטים במקום רפואה, משום שלא היה יכול לסבול את מראה הדם ומשום שתואר במשפטים נחשב אז כאמצעי שיכול לפתוח דלתות רבות.
בשנתו השנייה באוניברסיטה השתתף בתחרות ארצית לכתיבת עבודות בכלכלה וזכה במקום הראשון. לאחר מכן, במקביל ללימודי המשפטים (אותם השלים ב-1939) למד מודיליאני כלכלה באופן עצמאי ובהדרכתם של כלכלנים שהכיר.
מודיליאני היה פעיל אנטי-פשיסטי ועם חקיקת חוקי הגזע באיטליה ב-1938 הצטרף לחברתו סרנה קלבי והוריה - גם הם מתנגדים למנהיג האיטלקי וראש המפלגה הפשיסטית, בניטו מוסוליני - בפריז. באביב 1939 הם נישאו ולאחר ביקור קצר במולדת על מנת לקבל את תוארו במשפטים מאוניברסיטת רומא, היגרו לארצות הברית כדי להימלט ממלחמת העולם הקרבה ובאה.
את שנותיו הבאות העביר במכירת ספרים למחייתו ביום ולימודי כלכלה בלילה. לאחר שהשלים את השכלתו האקדמית בבית הספר ניו סקול למדעי החברה בניו יורק הצטרף ב-1948 לסגל אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. ב-1952 עבר לאוניברסיטת קרנגי-מלון, שם לימד וחקר במשך כעשור.
ב-1946 התאזרח בארצות הברית.
תחנתו האקדמית האחרונה הייתה MIT, שם כיהן כפרופסור מ-1962 עד מותו. שם גם העמיד תלמידים רבים ובהם רוברט סי. מרטון, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1997.
במקביל לקריירה האקדמית, המשיך מודיליאני להיות מעורב בפוליטיקה. סמוך למותו גייס את חבריו ל-MIT פול סמואלסון ו-רוברט סולו, גם הם כמוהו חתני הפרס, לכתוב יחד מכתב שפורסם בניו יורק טיימס במחאה נגד התבטאותו של סילביו ברלוסקוני כי "מוסוליני לא רצח אף אחד".
מודיליאני לא היה תאורטיקן בעלמא, אלא עסק בכלכלה מעשית: הוא היה שותף בשנות השישים לפיתוח המודל המקרו כלכלי המשמש את הבנק המרכזי באמריקה. כמו כן היה שותף פעיל לדיון הציבורי בענייני מדיניות כלכלית באיטליה וארצות הברית, מומחה לאינפלציה ונזקיה ומטיף תמידי כנגד גירעונות ממשלתיים מוגזמים.
מודיליאני נפטר ב-25 בספטמבר 2003 בקיימברידג' שבמסצ'וסטס.
תרומותיו למדע הכלכלה.
מודיליאני עסק בחקר האינפלציה, בסוגיות שונות במקרו-כלכלה, מימון ואקונומטריקה. אך עיקר תהילתו הייתה על שתי עבודות להן היה שותף בשנות החמישים, אותן ציינה האקדמיה השוודית המלכותית למדעים בעת שהעניקה לו את הפרס:
המתחם הצרפתי
כנימות מגן
כנימות מגן (שם מדעי: Coccoidea) היא על-משפחה של חרקים בסדרת הפשפשאים. קבוצה זאת כוללת כ-8,000 מינים הנמנים עם 48 משפחות. בישראל מצויות 13 משפחות של כנימות מגן והן מונות כ–200 מינים. כל כנימות המגן ניזונות מצמחים והן נפוצות באזורים הטרופיים, הסוב-טרופיים והממוזגים של העולם, בערך בין קוי רוחב 45° צפון ל-45° דרום. מרבית המינים, כ-98%, עדיין קיימים, אך ידועים מינים אשר תוארו אך ורק כמאובנים, וגילם בין 3 מיליון ל-40 מיליון שנה.
מאפיינים.
הכנימות ניזונות מן הצמח באמצעות גפי פה מוצצים (חדק) אותם הן מחדירות אל צינורות ההובלה של הצמחים או אל תוכן תאי הצמח. הכנימות השונות, בהתאם, מתפתחות בעיקר על צמחים חשופי זרע (אצטרובלניים, שרביטנאים) ומכוסי זרע אך קיימים מינים אשר מתפתחים על שרכים.
קיימים הבדלים גדולים בגודל הגוף של כנימות השייכות למשפחות השונות. אורכו של הגוף נע בין 1 ל-2 מ"מ בכנימות הממוגנות ("Diaspididae") ועד ל-30 מ"מ במינים של משפחת האיצריות ("Margarodidae").