הבניין הוסתר לחלוטין בימי השלטון הקומוניסטי מאחורי שיכונים ונמצא לא רחוק מבית המשפט לערעורים. הגישה לבית הכנסת נעשית באחת הדרכים הפנימיות של השכונה. החל משנת 1955 בית הכנסת אינו פעיל יותר. בשנת 1991 הוא הוכרז על ידי שלטונות רומניה כיעד מוזיאוני ובשנת 2004 כמורשת היסטורית. הוא עבר תהליך שיפוצים בתחילת העשור השני של המאה ה-21. בית הכנסת הגדול הוא, לצד "בית הכנסת הקטן" על שם הרב אברהם אריה רוזן (ששוכן ברחוב ארו רוסו 31), בית הכנסת היחיד ששרד מבין 22 בתי כנסת שפעלו בבקאו בשנת 1920. (בשנת 1940 צוינו 9 בתי כנסת ו-15 בתי תפילה). קירות וכיפת הבניין מצוירים בציורי קרי 1926–1927 מאת הצייר המקשט מנדל (אברהם מנדל בן שלמה) גרינברג (Mendel Grünberg), מיאש (נפטר ב-1928), שצייר ב-50 בתי כנסת בחבל מולדובה.
קהילת בית הכנסת.
בית הכנסת שירת בין מלחמות העולם כ-107 מתפללים. בבניין היו 100 כיסאות לגברים ו-100 בעזרת הנשים. הפולחן הדתי בו נשא צביון אשכנזי-אורתודוקסי. סגל בית הכנסת כלל רב, חזן וגבאי.
פרטים אדריכליים.
בית הכנסת משתרע על שטח של 397 מטרים מרובעים. הבניין נראה מבחוץ כמו חווילה או "תיאטרון" בן שתי קומות בסגנון נייטרלי מקומי. לבניין שתי שורות של חלונות וכניסה מהודרת. החלונות בשורה התחתונה גבוהים יותר עם חלק עליון חצי-מעגלי. בקומה העליונה החלונות נמוכים יותר, ומסתיימים בקשתות מקומרות במקצת. הגג המכוסה בפח צבוע, מוגבה ועקמומי. בחלל הפנימי של בית הכנסת קיימת ספינה (נאוס) מרכזית, מרובעת. כנדרש בבתי הכנסת האורתודוקסים הבימה ניצבת באמצע הספינה, מוקפת בגדר מסורגת, וסביבה ממוקמים כיסאותיהם של חברי הקהילה. משלושה צדדים מוקפת הספינה המרכזית של בית הכנסת בגלריה רחבה הנשענת על עמודים שעליהם נשענת גם התקרה.
פנים בית הכנסת עתיר קישוטים בסגנון נאו-בארוקי וציורים של מנדל גרינברג על הקירות, על מעקות עזרת הנשים, ועל כל שטח התקרה המרכזית העקמומית, עם תמונות נוף תנ"כיות, תמונות בעלי חיים (אריות, כבשים, פרות, צבאים), תמונת דמיונית של בית המקדש לפי דגם כיפת הסלע שעל הר הבית (על הקיר הדרומי), יסודות צמחיים וקוויים. על תמונה בקיר הצפוני רואים שקיעת חמה וכינורות תלויים על עצי הערבה, ככתוב בתהלים קלז ,א-ג ב. ציורים דומים יצר גרינברג גם בבית הכנסת גדול בחרלאו. במרכז התקרה צויר עיט ומימינו ושמאלו - השמש והלבנה ממול לארון הקודש צייר גרינברג תמונה בהשראת חזון ימי המשיח מפי הנביא ישעיה י"א, ו. מסביב לארון הקודש נראים על הקירות מזלות שבטי ישראל.
ארון הקודש המקושט בתבליטים קלאסיים והבימה המרכזית מוקפים מעקות עץ עם רכיבים מנוסרים בצורה אלגנטית.
לבניין מספר חדרים נספחים, ששימשו את הרב ואת החזן, חדר תפילה לימי החורף וכיתת שיעור.
קישורים חיצוניים.
BetTfila,org/info nr.17 2/14 Boris Khaimovich Synagogue Wall Paintings – A New
Research Project of the Center for Jewish Art עמוד 3
/rak_18/2018_nina/2018_kipa.html]
האנס טילקבסקי
הקרב על תעלת סואץ במלחמת העולם הראשונה
סרג'י גומס
סרג'י גומס אי סולה (בקטלאנית-ספרדית: Sergi Gómez i Solà, נולד ב-28 במרץ 1992 בארניס דה מר שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני המשחק בעמדת הבלם באספניול. גומס גדל במחלקת הנוער של ברצלונה, ולאחר ששיחק מספר עונות במדי קבוצת המילואים שלה, עבר לסלטה ויגו.
קריירה.
גומס הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה ב-2006 והוא התקדם במהרה בין דרגיה השונים. את עונת 2009/2010 החל בקבוצת הנוער, אך לקראת סוף העונה זומן על ידי לואיס אנריקה כדי להחליף את אנדראו פונטאס בהגנת ברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון ששיחקה באותה עונה בליגה השלישית. הוא פתח בשלושה מארבעת ממחזורי הסיום של העונה ואף הבקיע שער, ולאחר מכן השתתף בכל משחקי פלייאוף ההעפלה לליגה השנייה, בהם הצליחה ברצלונה ב' במשימתה ועלתה ליגה.
בקיץ 2010 הופיע במדי הקבוצה הבוגרת, אותה אימן ז'וזפ גוארדיולה, במספר משחקי ידידות. במשחק הראשון של הסופר קאפ הספרדי מול סביליה, שנערך ב-14 באוגוסט, נעדרו מספר שחקנים של ברצלונה בשל השתתפותם במשחקי נבחרות זמן קצר לפני המשחק. בשל כך פתח גומס בהרכב ברצלונה והוא היה שותף להפסד 3-1. בגומלין, בו גומס לא לקח חלק, ניצחה ברצלונה 0–4 וזכתה בתואר. הנהלת המועדון החליטה להשאיר את גומס בקבוצת הנוער לעונת 2010/2011 ולשלבו בהדרגה בקבוצת המילואים. הוא עזר לקבוצת הנוער לזכות באליפות ספרד לנוער, והוא אף פתח במשחק הגמר מול ריאל מדריד בו ניצחה קבוצתו 3-1. במקביל, ערך במהלך העונה 9 הופעות בליגה השנייה במדי ברצלונה ב'. בעונה הבאה, תחת המאמן אוסביו סקריסטן, ערך גומס 21 הופעות בליגה השנייה, וקבוצתו הגיעה למקום ה-8.
בקיץ 2012 השתתף פעם נוספת עם הקבוצה במשחקי הידידות שערכה במהלך הקיץ, והוא כבש במשחק מול רג'ה קזבלנקה בו ניצחה ברצלונה 0–8. גומס נשאר בקבוצת המילואים של ברצלונה, והוא כבש שערים ראשונים בליגה השנייה - הראשון בניצחון 1–4 על וסקה ב-31 באוקטובר והשני בתיקו 1-1 על אלקורקון ב-18 במאי 2013. בסוף העונה הגיעה ברצלונה ב' למקום ה-9 בליגה השנייה. בעונה הבאה, עונת 2013/2014, היה מעמודי התווך של הקבוצה שהגיעה להישא שיא בתולדותיה - מקום 3 בליגה השנייה. במהלך העונה הופיע גומס 36 פעמים.
ב-30 ביוני 2014 חתם במדי סלטה ויגו שמהליגה הראשונה בספרד, שם הצטרף לחברו מברצלונה ב', קרלס פלאנס. בעונתו הראשונה בקבוצה החדשה, תחת המאמן אדוארדו בריסו, ערך 22 הופעות, מתוכן 14 בהרכב, והוא סייע לסלטה ויגו להגיע למקום ה-8 בסוף העונה.
איב מיילס
איב מיילס (באנגלית: Eve Myles; נולדה ב-26 ביולי 1978) היא שחקנית ולשית. בשנת 2000 סיימה את לימודי המשחק ב-"Royal Welsh College of Music &amp; Drama". באותה שנה התחילה לשחק בתפקיד סרי לואיס בסדרת הדרמה בשפה הוולשית "Belonging", והמשיכה להופיע בסדרה עד לסיומה ב-2009. בין הופעותיה הראשונות בטלוויזיה הבריטית היו ב-2001 במיני-סדרה "Tales from Pleasure Beach", ב-2003 בדרמה הטלוויזיונית "קולדיץ" וב-2005 בתפקיד הנערה המשרתת גווינית' בפרק "מתים חסרי מנוח" בסדרה "דוקטור הו".
הופעתה של מיילס ב"דוקטור הו" הובילה לקבלת תפקיד ראשי בסדרת הספין-אוף "טורצ'ווד" בה גילמה בין השנים 2006 ו-2001 את הדמות של גוון קופר. על תפקיד זה זכתה בפרס "Bafta Cymru" לשחקנית הטובה ביותר ב-2007. היא חזרה וגילמה את אותה דמות בסדרת תסכיתי הרדיו "Torchwood Radio Plays" בשנים 2009 ועד 2011. עוד הופיעה מיילס בטלוויזיה במיני-סדרה "דוריט הקטנה" מ-2008, בפרק הראשון בסדרת הפנטזיה "מרלין" וב-2013 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "פרנקי". ב-2014 הצטרפה לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "ברודצ'רץ'" וגילמה את קלייר ריפלי. ב-2001 דיבבה דמות ראשית במשחק הווידאו "Dragon Age II".
על משחקה בתיאטרון זכתה מיילס ב-2004 בפרס איאן צ'ארלסון כשהופיעה בהפקות של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזות "טיטוס אנדרוניקוס" ו"אילוף הסוררת". בנוסף שיחקה במחזה "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"הנרי הרביעי, חלק שני" בתיאטרון הלאומי, ובתפקיד אמה במחזה "All New People" מאת זאק בראף שהועלה ב-2012.
ביוגרפיה.
מיילס נולדה בעיר איסטרדגינליס שבמחוז פוויס. היא למדה ב-"Ysgol Maes Y Dderwen", ובצעירותה התעניינה מאוד באיגרוף. היא ויתרה על עיסוק בספורט זה אחרי ששברה את פרקי האצבעות כשחבטה בשק אגרוף רטוב. בשנת 2000 אחרי שסיימה תואר בוגר אוניברסיטה ב-"Royal Welsh College of Music &amp; Drama" שבקארדיף, עברה מיילס ללונדון.
קריירה.
בשנת 2000 החלה מיילס להופיע בסדרת הדרמה "Belonging" של BBC ויילס בתפקיד סרי אוון (לואיס). היא שיחקה בסדרה מהפרק הראשון ועל לסיומה ב-2008, וכן בפרק ספיישל ב-2009. ב-2001 שיחקה מיילס בסרט הטלוויזיה "Score" ובמיני-סדרה "Tales from Pleasure Beach". ב-2003 התמקמה בסטרטפורד אפון אייבון והחלה להופיע בהפקות של הלהקה השייקספירית המלכותית. בהתחלה בתפקיד לביניה במחזה "טיטוס אנדרוניקוס" עליו זכתה ב-2004 בפרס איאן צ'ארלסון. ואחרי כן שיחקה בתפקיד ביאנקה ב"אילוף הסוררת" וב-2005 הופיעה לצדו של מייקל גמבון במחזה "הנרי הרביעי" בתיאטרון הלאומי. ב-2005 השתתפה מיילס בדרמה "קולדיץ" של ITV.
מיילס שיחקה בתפקיד אורח בפרק "מתים חסרי מנוח" בסדרה "דוקטור הו". היא משכה את תשומת לבו של ראסל טי דייוויס, שהיה התסריטאי של "דוקטור הו" והיוצר של סדרת הספין-אוף "טורצ'ווד". דייוויס כתב את התפקיד של גוון קופר ב"טורצ'ווד" במיוחד עבור מיילס. לדבריה לקבל תפקיד שנכתב עבורה זה כמו לזכות ב"אוסקר אישי". בעקבות תפקידה ב"טורצ'ווד" הופיעה מיילס שוב ב"דוקטור הו" בפרקי הסיום של העונה הרביעית לצדם של חבריה מ"טורצ'ווד" ג'ון בארומן וגארת' דייוויד-לויד. מיילס השתתפה בכל אחד מפרקי הסדרה "טורצ'ווד".
מיילס הופיעה בפרק "The Dragon's Call" בסדרה "מרלין" בתפקיד ליידי הלן ממורה ובתפקיד מרי קולינס, מכשפה המתחזה אליה.
ב-2008 שיחקה מיילס בתפקיד מגי פלורניש ב"דוריט הקטנה", עיבוד של אנדרו דייוויס לרומן באותו שם מאת דיקנס. עוד ב-2008 הנחתה מיילס תוכנית רדיו אודות המתאגרף הוולשי ג'ו קלזאגי , וקראה סיפור קצר בשם "Sorry for the Loss" מאת ברידג'ט קיהאן. שתי התוכניות שודרו ברדיו ויילס של ה-BBC.