לאחר סיום לימודיה האקדמיים, עסקה מנג'י כיועצת לחבר פרלמנט, ואחר כך כמזכירת העיתונות של השר של אונטריו לענייני נשים וככותבת נאומים למפלגה הדמוקרטית החדשה. בשנת 1992, בהיותה בת 24, החלה לכתוב מאמרי מערכת למגזין "אוטווה סיטיזן". בכך הייתה לאדם הצעיר ביותר שמונה כחבר במערכת יומון קנדי כלשהו. את תפקידה עזבה כשחזרה לקריירה פוליטית כאישה הראשונה שהנהיגה מפלגה קנדית. אז כתבה את ספרה הראשון "לסכן אוטופיה: על סף דמוקרטיה חדשה" שיצא לאור ב-1997.
סוגיות מגדר.
מנג'י הנחתה מספר תוכניות טלוויזיה, ביניהם "קוויר טלוויז'ן" של הטלוויזיה הקנדית "סיטי T.V", בה היא ראיינה מוסלמים ומוסלמיות בעלי נטייה הומוסקסואלית. כאורחת הופיעה בתוכניות טלוויזיה ברשתות אמריקאיות רבות, והיא נפגשת עם אנשים שונים ומרצה בקמפוסים שונים.
אסלאם מודרני.
עיקר פרסומה הוא בשל ספרה הצרה עם האסלאם - קול קורא לדיבור גלוי, אשר פורסם בלמעלה מ-30 מדינות ושפות. ספר זה, המפנה אצבע מאשימה כלפי המוסלמים בבעיות שהאסלאם מציב, נוצר לטענתה במתכונת של מכתב פתוח ממנג'י, הרואה עצמה כקול שינוי מוסלמי לאזרחי העולם.
בספר היא קוראת למוסלמים ולא מוסלמים כאחד לעזור במבצע האג'תהאד, ומעודדת נוער מוסלמי לבחון פירושים אורתודוקסיים ואחרים של האסלאם וליצור רשת של מוסלמים המעוניינים בתיקון ליברלי של האסלאם. מנג'י מיודדת עם הסופר סלמאן רושדי, כמוהו קיבלה מכתבי איומים רבים.
נגלקט
גלאוודיוס, קיסר אתיופיה
גלאוודיוס (געז: "ግላዉደዎስ", גרסה אתיופית של השם "קלאודיוס") היה קיסר האימפריה האתיופית בתחילת תקופת השפל האתיופית. גלאוודיוס היה בנו השני של הקיסר דווית השני מאשתו הקיסרית וונג מוגסה. הוכרז כקיסר אתיופיה ב-12 בספטמבר 1540 כאשר אביו נפטר, הוכתר בשם "אצנף סגד" ("לו הפסגות סוגדות").
תקופת שלטונו התאפיינה במאבק עם האימאם אחמד אבן איברהים אל-גאזי במלחמת אתיופיה-אדאל ועד לתבוסתו של אל-גאזי ומותו בקרב ווינה דגה ב-21 בפברואר 1543 בעזרת סיוע פורטוגזי. לאחר מותו של אחמד גראן כל האיחוד האיסלאמי שהיה תלוי באישיותו הכריזמטית התפורר, וגלאוודיוס גירש את המוסלמים חסרי המנהיג מהרמה האתיופית. אולם כשהיה במסע צבאי נגד האגאווים באגאו מדר וגוג'אם, פלש אמיר הרר נור איבן מוג'יהד לאתיופיה. גלאוודיוס הגיב מיד בתפיסת העיר הרר היכן שהסולטאן בראקאת איבן עומר דין מנהיג סולטנות אדאל נהרג. והיה האחרון בשושלת וולאשמה ששלטה באדאל.
מיסיונרים ישועים הגיעו בתקופתו לאתיופיה וניסו להעביר את תושבי אתיופיה הנוצרים אורתודוקסים לנצרות קתולית. בתגובה לניסיון זה הוא כתב את הצהרת גלאוודיוס שבה הגן על הדוקטרינה המונופיזיטית של הכנסייה האתיופית.
גישת אתיופיה לעולם דרך הים האדום שובשה מספר פעמיים בתקופת שלטונו ב-1557 כאשר האימפריה העות'מאנית כבשה את מסוואה. כיבוש מסוואה מנע יבוא של נשק חם לאתיופיה והחלה את מלחמת טורקיה-אתיופיה.
גלאוודיוס נהרג בלחימה מול סולטאן הרר נור אבן מוג'היד בפטגר ב-12 במרץ 1559 ביום שישי הטוב, נקבר בכנסיית מריאם שבטדבה.
ספוטניק 2
ספוטניק 2 (ברוסית: Спутник-2; מילולית: לוויין 2) הייתה החללית השנייה ששוגרה מכדור הארץ. היא שוגרה ב־3 בנובמבר 1957, והייתה הראשונה שכללה יצור חי – כלבה בשם לייקה. לייקה שכנה בתא מדוחס־אוויר. לחללית הייתה יכולת שידור של הנתונים הטכניים והביולוגיים במשך 15 דקות בכל הקפה, אך לא הותקנו בה מצלמות טלוויזיה.
המשימה.
ספוטניק 2 שוגר ב-3 בנובמבר 1957, 32 ימים לאחר שיגורו של הלוויין ספוטניק 1, ונועד להעצים את ההצלחה התדמיתית של ברית המועצות מתוכנית ספוטניק. הכוונה לשגר את ספוטניק 2 דווח ברדיו כשבוע לפני השיגור ובדיווחים נקשר מועד השיגור עם ציון 40 שנים למהפכת אוקטובר. ספוטניק 2, כמו ספוטניק 1, היה גם לוויין ניסוי שנועד לבדוק את ההתכנות של שיגור לוויין לחלל, לפני שיגור הלוויין הראשי, ספוטניק 3.
בתחילה פורסם שעל פי התכנית, אמור היה התא שבו שכנה הכלבה לשוב לכדור הארץ לאחר כ-10 ימים. אולם, בהמשך פורסם שאין כוונה להשיב את הכלבה ושהמדענים עמלים על פתרונות להגן על החללית בכניסתה לאטמוספירה. לאחר כמה ימים פורסם שהכלבה הורעלה במנת האוכל האחרון שלה כדי למנוע ממנה סבל.
החללית שוגרה באמצעות משגר מדגם זהה לזה ששיגר את ספוטניק 1. עקב בעיות הפרדה בין הלוויין למשגר נפגעה מערכת בקרת הטמפרטורה בלוויין. כתוצאה מכך, הטמפרטורה הפנימית בתוך החללית הגיעה לכ־40 מעלות צלזיוס והכלבה שרדה רק מספר שעות בודדות במקום כ־10 ימים שתוכננו. בשעות הראשונה שידרה החללית אותות חיים מהכלבה, אולם לאחר מספר ימים נפסקו השידורים מספוטניק 2 וההערכה הייתה שהכלבה מתה.
החללית חדרה לאטמוספירה ונשרפה לאחר 162 ימים בחלל.
בעלי החיים הראשונים שטסו לחלל וחזרו בחיים היו בספוטניק 5.
מבנה.
משקל הספוטניק 2 היה 508 קילוגרם.
בארי לינדון
בארי לינדון (באנגלית: Barry Lyndon) הוא סרט קולנוע של סטנלי קובריק מ-1975, המבוסס על ספרו של ויליאם מייקפיס תאקרי "מזלו של בארי לינדון" מ-1844. הסרט, הנחלק לשני חלקים, סוקר את הרפתקאותיו של רדמונד בארי, אירי כפרי מהמאה ה-18, שלאחר חתונת אהובת ליבו עם קצין בריטי, מחליט לעשות מעשה ולטפס לאט לאט בסולם האצולה. לאחר שרדמונד בארי מתחתן עם ליידי לינדון, הוא מספח אליו את השם לינדון, ומתקרא מעתה והלאה בארי לינדון.
'בארי לינדון' נוכח בדרך כלל ברשימות כמו 100 הסרטים הטובים ביותר. מרטין סקורסזה סיפר כי זהו הסרט האהוב עליו ביותר מבין סרטיו של קובריק. לעומתו, סטיבן ספילברג השווה את חוויית הצפייה בסרט לביקור במוזיאון הפראדו בלי הפסקת צהריים.
עלילה.
מערכה ראשונה: באילו אמצעים רכש רדמונד בארי את סגנונו ומעמדו של בארי לינדון.
העלילה מתרחשת באירלנד, בזמנו של המלך ג'ורג' השלישי שמלך בבריטניה במחצית השנייה של המאה ה-18. לאחר שאביו של רדמונד, בארי (ריאן אוניל), נהרג בדו-קרב; אמו של בארי ( מארי קין ) דוחה כל חיזורים ממאהבים חדשים, ומקדישה את חייה אך ורק לבנה רדמונד.
כנער, בארי מתאהב בבת דודתו המבוגרת ממנו, נורה בריידי ( גיי המילטון ) אשר מפתחת זוגיות עם קצין בריטי בעל רכוש בשם ג'ון קווין ( לאונרד רוסיטר ). נורה מתארסת לקצין במטרה להציל את המצב הכלכלי של המשפחה, אך בארי מסרב לקבל את המצב ויורה למוות בקווין בדו-קרב שהוא עצמו זימן.
לאחר מכן, בארי מחליט לברוח, ובדרכו לדבלין הוא נשדד מכל רכושו על ידי שודד דרכים מפורסם בשם קפטן פיני (ארתור או'סאליבן). כתוצאה מכך, בארי מצטרף לצבא הבריטי בשעת מלחמת שבע השנים. במלחמה הוא פוגש את קפטן גרוגן ( גודפרי קוויגלי), ידיד המשפחה, שמודיע לו כי למעשה הוא לא הרג את קווין אלא ירה כדור סרק והקרב היה מבוים על ידי משפחתה של נורה במטרה להיפטר מבארי ולשמור על המצב הכלכלי של המשפחה באמצעות הנישואין של נורה וקווין.
בעקבות מותו של קפטן גרוגן על ידי הצרפתים בקרב בגרמניה, בארי עורק מהצבא, גונב מדים של שליח, סוס ומסמכי זיהוי, ובורח. בדרך להולנד הנייטרלית הוא פוגש קפטן פרוסי, שעולה על התרמית של בארי ומטיל עליו אולטימטום להתגייס לצבא הפרוסי אחרת יוסגר. בארי מתגייס לצבא פרוסיה, ומאוחר יותר מקבל צל"ש מיוחד מפרידריך הגדול על הצלת חייו של אותו קצין בקרב.
בסיום המלחמה בשנת 1763, בארי מועסק על ידי שר המשטרה כמשרתו של האביר דה בליברי (פטריק מגי), מהמר מקצועי ונהנתן. כשעולה החשד שבליברי הוא מרגל אירי, שולחים את בארי כסוכן סמוי על מנת לאשש את החשדות. בארי חושף את עצמו לאביר מיד והם הופכים לבני ברית במשחקי הקלפים. הם מחליטים שבארי ימשיך לרגל עבור משרד המשטרה, אך לא ימסור פרטים מחשידים אודות האביר.
אחרי שבליברי מרמה את הנסיך טובינגן, הנסיך מאשים את בליברי ומסרב לשלם את חובו. כאשר בארי מעביר את המידע לפרוסים, הם מחליטים לגרש את האביר מהארץ. בארי מעביר את התוכנית לאביר, שמחליט לברוח בלילה שלפני הגירוש. למחרת בבוקר, בארי, שמחופש לאביר בליברי, "מגורש" לגבול הפרוסי ושם ממשיך לעבוד עם האביר.
בשנים שלאחר מכן, שני הרמאים מסתובבים ברחבי אירופה ומרוויחים הון מלרמות בהימורים. לאחר שהפך לרם מעלה, בארי מחליט להינשא לרוזנת העשירה של לינדון (מריסה ברנזון) מיד לאחר מות בעלה.
מערכה שנייה: דין וחשבון על האסונות ורוע המזל שפקדו את בארי לינדון.
בארי מתחתן בשנת 1773, לוקח את שם המשפחה של הרוזנת ומשתקע באנגליה כדי ליהנות מעושרה הרב של אשתו, עדיין ללא רכוש בבעלותו. הלורד בולינגטון (דומיניק סאבאג'), בנה בן ה-10 של הליידי לינדון הקשור מאוד לאמו, מתחיל לסלוד מבארי, ומודע לכך שבארי לא באמת אוהב את אימו. הרוזנת יולדת לבארי בן בשם בריאן פטריק, אבל בכל זאת הנישואין נשארים אומללים. בארי בוגד בגלוי באשתו, וחי חיי נהנתנות על חשבון אשתו שמחויבת להישאר בביתה.