בתפיסה הנזיקית המסורתית, המטרה המרכזית של הטלת אחריות על מזיק היא פיצוי הניזוק. מטרה נוספת לפי התפיסה המסורתית היא השגתו של צדק מתקן. לפי אריסטו, ניתן לחלק את מושג הצדק ל-2: צדק מתקן וצדק מחלק. צדק מתקן מתמקד בשני הצדדים לאירוע קונקרטי, בעוד שצדק מחלק מבקש לבחון לא רק את הצדדים לאירוע המסוים אלא גם את ההשפעה על החברה כולה. צדק מתקן מניח שוויון מוחלט בין הצדדים, ומטרתו היא לתקן עיוותים בשוויון זה, שנגרמו כתוצאה מעסקאות רצוניות או לא רצוניות (כמו אירוע נזיקי). הדרך בה הצדק המתקן משיג את מטרתו היא העברת נכסים מהמזיק לידי הניזוק.
לדעת פלטשר, הצדק המתקן מתבטא בעיקרון הדדיות הסיכון. אם הסיכון אליו חשף המזיק את הניזוק גדול יותר מהסיכון אליו חשף הניזוק את המזיק, על האחרון לשאת באחריות בנזיקין. לדוגמה, מטוס הטס בשמיים חושף אנשים על הקרקע לסיכון שאינו הדדי.
מנקודת המבט של צדק מתקן אין הבדל של ממש בין נזק בלתי ממוני טהור לנזקים אחרים. נזק בלתי ממוני טהור, ככל נזק, מפר אף הוא את השוויון שבין שני אנשים, המזיק והניזוק. גם בנזק מסוג זה, המזיק חשף את הניזוק לסיכון באופן חד-צדדי. מנקודות אלו עולה כי אין מניעה, לפי התפיסה הנזיקית המסורתית, לאפשר פסיקת פיצוי בגין נזק בלתי ממוני טהור.
הניתוח הכלכלי של המשפט.
מבוא.
הניתוח הכלכלי של המשפט הוא אסכולה העושה שימוש ברעיונות ושיטות המושאלים מדיסציפלינת הכלכלה ליצירת תאוריה משפטית. אסכולה זו משמשת הן לחיזוי תוצאות של חוקים שונים (ניתוח פוזיטיבי) והן להמלצות על המדיניות הראויה שיש לנקוט בה (ניתוח נורמטיבי).
גישת הניתוח הכלכלי של המשפט.
הניתוח הכלכלי חולק על התפיסה המסורתית ביחס למטרות של דיני הנזיקין. גישה זו מציבה מטרות של יעילות: הרתעה, פיזור הנזק (המושג על ידי ביטוח) והקטנת העלות של ההתדיינות המשפטית.
הניתוח הכלכלי מבקר, בין השאר, גם את מתן הפיצוי בגין נזק בלתי ממוני טהור. נקודת המוצא של הניתוח היא הרעיון העומד בבסיס שוק הביטוח. המבוטח בוחר לשלם סכום מסוים וקטן יחסית עכשיו, כדי להימנע מתשלום סכום לא ברור ומשמעותי בעתיד אם ייגרם לו נזק, או יגרום נזק ויהיה חייב בפיצוי. הסיבה להעדפה זו מתקשרת לתאוריה הכלכלית בדבר התועלת השולית מכסף. בתמצית, המשמעות היא שאנשים מפיקים סיפוק רב יותר מ-1000 השקלים הראשונים שיש להם, מאשר מכל שקל שיתווסף בהמשך. לכן אנשים מעדיפים להשתמש בשקלים הבאים שירוויחו, שאותם הם מעריכים פחות, כדי לרכוש ביטוח מפני מצב בו יאבדו גם את 1000 השקלים הראשונים.
נדמיין שני בני זוג המחזיקים ברישיון נהיגה. הערכת הזוג את המכונית הראשונה שירכשו תהיה גדולה, שכן הרכישה עונה על צורך בסיסי. כשירכשו בני הזוג רכב נוסף, הדבר ישפר את איכות חייהם, אולם השיפור יהיה קטן מזה שבא בעקבות רכישת הרכב הראשון. ככל שיוסיפו בני הזוג לרכוש עוד ועוד מכוניות, השיפור באיכות החיים שכל מכונית תביא עימה ילך ויקטן.
זו הסיבה שאנשים יעדיפו להגן על עצמם מפני אובדן הרכב הראשון באמצעות רכישת ביטוח, גם אם המשמעות הכספית של הדבר היא ויתור על רכב נוסף. הביטוח מאפשר לפזר את העלות של נזק עתידי על פני תקופה ממושכת, ובכך מגן על הרוכש אותו מפני הפסד כספי גדול בבת אחת.
ביטוח כנגד נזק בלתי ממוני טהור, שהם בלתי ממוניים בהגדרתם, הוא בעייתי לדעת הניתוח הכלכלי, שכן בניגוד למוצרים רגילים, רגשות אינם פריטים הניתנים להחלפה בשוק במקרה של פגיעה בהם. המסקנה של הניתוח הכלכלי היא שדרישתם של אנשים לביטוח בגין נזקים לא ממוניים תלויה בהערכתם האם וכיצד אותם נזקים ישפיעו על הצורך שלהם בכסף.
הניתוח הכלכלי מבחין בין אירועים שמשפיעים על רווחת היחיד באופן ישיר על ידי נזק לרכוש, כמו נזק למכונית או לבית, לבין אירועים שמשפיעים באופן בלתי ישיר על רווחת היחיד על ידי יצירת צורך בהוצאות שיאפשרו לו לחזור לחייו הרגילים, כמו צורך בהתקנת מעלית בביתו בשל פגיעה פיזית. שני סוגי האירועים מגדילים את הצורך של היחיד בכסף, ולפיכך בעבור שניהם אנשים ידרשו ביטוח. לעומת זאת, עבור נזקים שלא מגדילים את הצורך בכסף, כמו נזקים בלתי ממוניים טהורים, אנשים לא ידרשו ביטוח. היעדר קיומו של שוק ביטוח לנזקים אלה מצביע לדעת הניתוח הכלכלי על חוסר רצונם של אנשים בביטוח שכזה. כיוון שביטוח הוא מנגנון פיצוי, מסקנת הניתוח הכלכלי היא כי היעדר דרישה לביטוח משמעותה היעדר דרישה לפיצוי.
גם בקרב אנשי הניתוח הכלכלי של המשפט ישנם אלה המוצאים בסיס למתן פיצוי בגין נזק בלתי ממוני טהור. קרולי והנסון מערערים על הנחת המוצא הסמויה במודל של אנשי הניתוח הכלכלי לפיה התועלת השולית מכסף לא מושפעת מרמת התועלת הבסיסית של הניזוק. קרולי והנסון טוענים כי כיוון שהנזק הבלתי ממוני משפיע על רמת התועלת הבסיסית של הניזוק, כלומר, מוריד אותה כלפי מטה, בכל זאת יש צורך בפיצוי כדי לסייע להעלות את רמת התועלת הבסיסית בחזרה למקום בו הייתה לפני קרות הנזק. אדם שנגרם לו נזק נפשי מפיק פחות תועלת והנאה מהחפצים שברשותו והפעילויות בהן הוא עוסק. לדוגמה, ניזוק שכזה מפיק פחות הנאה מרכבו לעומת ההנאה שהפיק מהרכב טרם קרות הנזק. על מנת שיוכל לשוב וליהנות מרכבו באותה המידה, הוא יזדקק לרכב משופר. כדי שיוכל הניזוק לשדרג את רכבו, הוא זקוק לפיצוי כספי. מכיוון שהמזיק הוא שגרם את הנזק ראוי שהוא יהיה זה שישא בעלות הפיצוי. לפיכך, יש דרישה לביטוח בגין נזק בלתי ממוני טהור חרף העובדה שלא התפתח שוק לכך.
קרולי והנסון אף טוענים שגם בהיעדר דרישה לביטוח בגין נזק בלתי ממוני טהור ישנם נימוקים הרתעתיים המצדיקים פיצוי על נזקים מסוג זה.
משלי שועלים
משלי שועלים הוא קובץ משלים שחוברו ולוקטו על ידי רבי ברכיה בן נטרונאי הנקדן במאה ה-13. חלק מן המשלים מופיעים במקורות מוקדמים יותר. הקובץ מכיל 107 משלים, בהם מוצג השועל כחיה ערמומית שהאדם יכול ללמוד ממנהּ מוסר השכל.
הקובץ נדפס לראשונה במנטובה בשנת שי"ז-1557; בהמשך, בשנת תכ"א-1661, יצאה לאור מהדורה מתורגמת ללטינית בפראג, ובהּ גם יצא תרגום ליידיש בשנת תרכ"ז-1867. מהדורות רבות של הספר מעוטרות באיורים. בישראל יצאו משלי שועלים לאור בהוצאות שונות, בהן הוצאת שוקן ו"מעיין החיים".
משלי שועלים בספרות חז"ל.
בספרות חז"ל ובמדרשים מצויים כמה וכמה אזכורים למשלי שועלים. כך למשל, מסופר על התנא רבי מאיר, כי הכיר שלוש מאות משלות שועלים, ובדרשותיו היה מתבל רבים מהם. אף על בר קפרא מסופר במדרש ויקרא רבה כי הכיר משלי שועלים רבים. כאשר רבי יהודה הנשיא לא הזמין את בר קפרא לנישואי בנו ר' שמעון, כתב בר קפרא על שער ביתו: "אחר שמחתך אתה מת, מה יתרון לשמחתך"? למחר הזמין רבי את בר קפרא לסעודה. בזמן הסעודה סיפר בר קפרא לאורחים שלוש מאות משלי שועלים, והתקררו המאכלים ולא טעמו האורחים כלום, כי הטו אוזניהם לדבריו:
קיבת השרירים
קיבת השרירים (מוכרת יותר בשם העממי: קוּרְקְבָן) היא קיבה מיוחדת בעלת דפנות שריריות המשמשות לטחינת מזון אצל העופות, הזוחלים ותולעי האדמה, ואצל חלק מהחרקים, הדגים והחלזונות. לרוב משמשת במינים הללו כתחליף ללסת משוננת. בעלי חיים מסוימים נוהגים לבלוע גסטרוליתים ("אבני קורקבן") כדי לסייע לעצמם בתהליכים שונים. היען עשויה אף לבלוע פיסות של זכוכית כדי להקל על התהליך.
מבנה ותפקוד.
אצל העופות, המקור (שהוא מבנה קל שמאפשר תעופה קלה יותר) אינו יעיל ללעיסת מזון, ועל כן המזון (הציד) נבלע בשלמותו. המזון השלם מגיע אל הזפק להשריה קצרה; משם הוא עובר אל קיבת הבלוטות, המפרישה אל המזון את מיצי העיכול, אנזימים שונים וכל החומרים הנועדים לפירוק מזון החיה לפי צורכי גופה. מקיבת הבלוטות עובר המזון אל קיבת השרירים לשם תהליך טחינה. קיבת השרירים טוחנת את המזון באופן מכני. המזון עובר מקיבת הבלוטות אל קיבת השרירים מספר פעמים, לפי הצורך.
הדפנות הפנימיות של קיבת השרירים הן בעלות קשיחות מסוימת וקצב חילוף תאים מהיר ביותר, וכך נמנעת פציעת הדפנות.
רוטב צדפות
רוטב צדפות הוא רוטב כהה וסמיך הנפוץ במטבח הדרום סיני והפיליפיני. הרוטב מוכן מצדפות המבושלות במי מלח, מונוסודיום גלוטמט וחומרי שימור. השימוש הנפוץ ברוטב הוא להעשרת טעם של תבשילים שונים כירקות מאודים או מוקפצים.
היסטוריה.
הרוטב הומצא בשנת 1888 על ידי לי קם שונג, בעל דוכן מזון בכפר נאם שוי בפרובינציית גואנגדונג. הוא בישל מרק צדפות ושכח אותו על האש, עד שגילה כשחזר שהמרק הצטמצם לרוטב חום, עשיר וריחני. שונג החל לייצר את הרוטב מסחרית, עבר למקאו וממנה להונג קונג, וחברת הרטבים שלו "לי קום קי" מייצרת שם רוטב צדפות ורטבים אסיאתיים אחרים עד היום.
הכנה.
רוטב צדפות איכותי מוכן על ידי צמצום ציר צדפות על ידי בישול ואידוי המים עד להגעה לסמיכות הרצויה. אין להוסיף תבלינים כלשהם, ואף לא מלח, משום שהצדפות צריכות לתת את הטעם כולו. הרוטב אמור להיות ריחני ובעל טעם אוממי עז. שיטה זו היא ממושכת ויקרה ולכן מיעוט זעום של יצרני רוטב הצדפות פועלים לפיה.
רוטבי צדפות תעשייתיים הם בדרך כלל מי בישול צדפות שעובו בעמילן, הוכהו בקרמל ונוספו להם משמרים שונים. בחלקם שיעור מרכיב הצדפות זעום או לא קיים כלל, בין היתר בשל הגבלות על ייבוא מזון מפירות ים. קיימת גם גרסה צמחונית לרוטב המופקת בעיקרה מפטריות.
סלט ירקות ישראלי
סלט ירקות ישראלי (נקרא גם סלט ערבי או סלט שוק) הוא סלט שרכיביו הבסיסיים הם עגבניות ומלפפונים החתוכים לפיסות קטנות, מתובל במלח, שמן זית או מיץ לימון, או שניהם כאחד.