עוד ערך בדיוני הקיים באתר איןציקלופדיה הוא ערך אודות ערוץ פיקטיבי הנקרא "רשע 15", והוא פארודיה על הערוצים המסחריים: "ערוץ עשר", "רשת" ו"קשת".
ב-2009 האתר נכלל ברשימת "עשרה אתרים ישראליים להוסיף למועדפים" של העיתון "כלכליסט".
לאחר שחברת FANDOM הודיעה על אי-רצונה להמשיך לארח את פרויקט איןציקלופדיה על כל גרסאותיו, כל נתוניה של איןציקלופדיה העברית הועברו לכתובת URL נפרדת במרץ 2019, לרבות חשבונות המשתמשים המקוריים. לאחר ההעברה, העותק המקורי, שפעל במסגרת ויקיה, נסגר.
האיןציקלופדיה ביידיש.
קיינציקלאפעדיע, האיןציקלופדיה ביידיש, נוסדה כשנה לאחר היווסדותה של האיןציקלופדיה העברית, כאשר הערך הראשון בה עוסק בטשולענט (חמין).
במאי 2019 נפתחה קיינציקלאפעדיע מחדש כאתר עצמאי, בדומה לאיןציקלופדיה העברית.
האבסבורג
לואי האחד עשר
קובי שמעוני
מלכה לי
מלכה לֵיאוֹפּוֹלד-רַפָּפּוֹרט (4 ביולי 1904, , גליציה – 22 במרץ 1976, ניו יורק, ארצות הברית), שנודעה בשם העט מלכָּה לִי (באנגלית: Malka Lee), הייתה משוררת, מספרת ועיתונאית יידיש אמריקאית.
ביוגרפיה.
מלכה לי נולדה ב-1904 במונסטרישץ' שבגליציה, אוסטריה (כיום באוקראינה). למדה בגימנסיה, ופרסמה את שיריה הראשונים בלשון הגרמנית עוד כתלמידה. בגיל שמונה-עשרה היגרה לארצות הברית והשתקעה בניו יורק. פרסמה שירים ביידיש, לילדים ולמבוגרים, בעלי נימה רומנטית בולטת. שירי טבע וגעגועים לנופי ילדותה שלחופי נהר הדניסטר. באמריקה המירה את נופי גליציה בנופי הרי הקטסקיל שבצפון מדינת ניו יורק; עולם החוות, היערות וכרי הדשא שעל מורדות הרי הקטסקיל החליפו בשירתה את מראות הטבע של מחוזות ילדותה.
מלכה לי קוננה בשירתה המאוחרת על חורבן יהדות מזרח אירופה, ופרסמה ספרי קינה אחדים. הקמת מדינת ישראל והתקווה להמשך חייו של העם היהודי בארץ הפכו גם הם לנושאי כתיבתה המאוחרת. השתתפה שנים רבות בכתיבה לעיתוני ילדים ביידיש בניו יורק, ובעיקר בירחון "קינדערצייטונג" ('עיתון הילדים'). שירתה התקבלה בברכה על ידי גדול המבקרים של שירת היידיש באמריקה, שמואל ניגר.
מלכה לי פרסמה כעשרה כרכי שירה ומעשיות ביידיש. לעברית תורגמו רק שירים בודדים מיצירתה, בידי שמשון מלצר, אוריאל אופק, ואחרים. ספריה לא תורגמו לעברית.
Web service
שירות רשת (באנגלית: Web Service) נקרא גם: Web-API, היא דרך להתחבר לתוכנה, לקבל שירותים ממנה ולהשתמש בהם. למשל מתכנת רוצה להשתמש בשירותי מפות של חברה המספקת שירותי מפות כמו Google או Apple, המתכנת מתחבר לשירותי ה-Web Service שלהם ובכך מוסיף לתוכנה שהוא מפתח את היכולות שיש כבר לשירותי המפות, במקום לפתח בעצמו שירות מפות.
בעבר נבנו שירותים כאלו רק לפי אוסף תקנים מורכב, הכולל למשל את תקן SOAP, אך בהמשך הופיעו חלופות פשוטות יותר שלא ענו לתקן רשמי, כדוגמת שירותי רשת מבוססי REST.
הגדרה.
שירותי רשת מתבססים על תקנים המהווים מכנה משותף לסביבות תוכנה שונות ברשת, כגון HTTP. הגדרה של כל תקן כזה היא באמצעות תפקיד, פונקציונליות, מבנה המסרים ותוכניהם, במטרה לשלב בקלות יחסית רכיבי תוכנה מסביבות תוכנה שונות.
אין הגדרה אחת מקובלת של Web Services. חלק מההגדרות מציינות את השימוש בטכנולוגיות סטנדרטיות וחלק מההגדרות מתייחסות להיבט של אינטגרציה. להלן מספר הגדרות:
מבוא.
התחלת השימוש במושג Web Services הייתה בשנת 1999, עם הצגת מהדורה ראשונה של SOAP. התפיסה הפכה למקובלת בעשור הראשון של המאה ה-21. אופן פעולת שירותי הרשת מתואר באיור 1.
ניתן לראות מהאיור כי קיים ממשק מצד ספק השירות וממשק מצד צרכן השירות. היות שהאינטראקציה היא ביניהם ולא בין השירות לצרכן ישירות, מופחתת באופן משמעותי התלות בטכנולוגיית השירות עצמו. משמעות מעשית של הקטנת תלות זו היא היכולת להחליף באופן שקוף למשתמש את השירות בשירות זהה פונקציונלית המתבצע בסביבה טכנולוגית אחרת. החלפה כזו עשויה להידרש למשל במקרים של שימוש בטכנולוגיות ישנות שאינן נתמכות על ידי היצרן או בטכנולוגיות ששכיחות השימוש בהן נמוכה ולכן קיים קושי למצוא אנשי מקצוע שיתחזקו את התוכנה. מהאיור ניתן ללמוד כי לא בהכרח הקשר בין ממשק השירות לממשק הצרכן הוא קשר ישיר: המסר המורכב ממסמך XML תקני עשוי לעבור דרך שרתים מתווכים שעל פי תכנים במעטפת המסר ידעו מי השירות המהווה יעד למסר.
ניתן לתאר את התקנים באמצעות מחסנית בת שלוש שכבות הקרויה Web Services Stack ומתוארת באיור 2.
בנוסף לתקנים הניתנים למיפוי, קיימים תקנים המטפלים בכל שכבות המחסנית. באיור 2 הם מתוארים בחלק האדום של האיור. תקנים בולטים המתייחסים לכל שכבות המחסנית הם אלה של אבטחת מידע והתקנים המטפלים בטרנזקציות.
בפיתוח Web Services מתווסף שלב של פרסום (Publishing), שבדרך כלל אינו חלק מתהליך של פיתוח יישום בסביבה שאינה סביבת Web. הפרסום הוא הצגת הפונקציונליות של השירות ואופן ההתקשרות אליו ופרטים מזהים על יצרן השירות בקטלוג המתאר שירותים. להלן תיאור סכמתי פשוט של מימוש פניה של צרכן ל-Web Service על בסיס שלושת התקנים הבסיסיים:
ארגוני התקינה ותהליך הגדרת תקנים.
התקנים של Web Services נקבעים על ידי שני ארגונים:
תהליך הגדרת תקן חדש מתחיל בהצעת טיוטה (draft) של חבר או חברים בארגון התקינה. אם היא מתקבלת ממונה ועדה שמטפלת בקידום הגדרת התקנים החדש. תקנים קיימים מורחבים במהדורות חדשות על פי היזון חוזר מהשטח. חבר בארגון התקינה עשוי להיות אדם פרטי או חברה. באופן מעשי מציעי הטיוטות הם בדרך כלל נציגי חברות. לפני הצעת הטיוטה מתאגדות מספר חברות ודנות ביניהן על הטיוטה ואז מציעות אותה במשותף. היות שלחברות פתרונות קנייניים, בדרך כלל מבוססת הטיוטה על הטכנולוגיות הקנייניות של החברות המציעות. לכל חברה יש אינטרס מסחרי, שהתקן יהיה דומה ככל שניתן לפתרון הטכנולוגי הקנייני שלה, וכתוצאה מכך בהחלטות ביחס לתקנים יש מרכיב פוליטי. כפי שצוין לעיל יש שני ארגוני תקינה, כך שההחלטה לאיזה ארגון להפנות את הטיוטה, עשויה אף היא לכלול מרכיבים פוליטיים. באופן מעשי שתי החברות הדומיננטיות בקביעת התקנים הן מיקרוסופט ויבמ, כך שהיוזמה לתקנים שמתקבלים על ידי ארגוני התקינה היא במקרים רבים של שתי חברות אלה בצירוף לפחות חברה נוספת, שמיוצבת היטב בתחום אליו מתייחסת הטיוטה. כך למשל בתקן של
WS-Reliable-Messaging צורפו לטיוטה חברת Tibco וחברת BEA ולטיוטת תקן UDDI צורפה חברת Ariba. בין התוצאות של השפעת שיקולים עסקיים של חברות על תקנים ניתן למנות:
על מנת להתמודד עם חוסר התאימות בין יצרנים והחשש להתפצלות היוזמות הקשורות לתקנים של שירותי רשת הוקם ארגון נוסף ששמו
-WS-I (Web Services Interoperability Organization) ארגון זה אינו מייצר תקנים, אלא מתמקד בהבטחת עבודה משותפת (Interoprability) בין מימושי Web-Services של יצרנים שונים בשטח. לצורך כך הוא מעניק מעין תו תקן ליצרנים.
WS-I הוא ארגון המאגד את מרבית היצרנים המובילים, במטרה לאפשר Interoperability אמיתי במציאות בין סביבות טכנולוגיות שונות בהקשר של Web Services. קיומו של ארגון כזה מעיד על כך שאין די בתקנים על מנת ליצור Interoperability. התוצר המרכזי של פעילות WS-I הוא WS-I Basic Profile. בתוצר זה כמו גם בתוצרים אחרים מוגדרות דרישות מעשיות לתאימות. התוצר מספק הנחיות למימוש ומתייחס לאוסף מצומצם של תקנים, כשלגבי כל אחד מהם מוגדרת מהדורה ספציפית.
תקנים.
מספר התקנים של Web Services הוא גדול. יש כ-50 תקנים שונים אליהם מתווספים תקנים חדשים. בתעשייה נהוג להתייחס לאוסף תקנים אלו בשם WS-*. שכיחות שימוש גבוהה קיימת רק בחלק קטן מהתקנים. בחלק זה של הערך יוצגו בקצרה מספר תקנים, חלקם בשלים יחסית וחלקם בעלי חשיבות מבחינת הפונקציונליות המוכלת בהם.
תקנים בהעברת מידע בינארי.
כיוון שלא הוגדרו תקני העברת מידע בינארי מראשית השימוש ב-SOAP, התקבעו מספר פורמטים ולאחר מכן תוקננו.
ביקורת על Web Services.
למרות היתרונות של התקניוּת וקלות הפיתוח של Web Services יש להם גם חסרונות שהעיקרים בהם מצוינים להלן:
Web Services וסביבות פיתוח וריצה.
מרבית סביבות הפיתוח יודעות לחולל באופן אוטומטי Web Services, על בסיס הגדרות פרמטריות של התוכניתן. בסביבת ‎.NET של מיקרוסופט, שפותחה מאוחר יחסית, Web Services הם חלק אינטגרלי מסביבת הפיתוח הכוללת. סביבת J2EE הוותיקה יותר הורחבה לתמיכה ב-Web Services באמצעות שימוש ב-API. בין ה-APIs אפשר לציין JAX-RPC ואת JAX-WS המאוחר יותר. גם בסביבות אחרות כגון CICS במחשבים מרכזיים (Mainframe) התווספה תמיכה.
בשפות אחרות יש צורך בכתיבה ידנית של אוסף הפעולות שיבצעו את סרליזציית המידע וינהלו את העברת ההודעות. לשם כך ניתן להשתמש למשל בשפת C וב-JAVA בספריות (frameworks) המאפשרות יצירת קוד stub לפי הגדרת WSDL, או יצירת WSDL מקובץ הגדרות. דוגמאות לספריות כאלו:
חוסר תאימות.
מספר מערכות שמייצרות קוד (code generation) מקשות במיוחד שימוש בתקני W3C חדשים בנושאי SOAP:
נושא ה complexTypes במערכות .NET ישנות מקשה על מתכנת לא מנוסה ליצור תמיכה בעבודה ב rpc/literal ו document/literal ולמעשה מאפשר עבודה רק ב rpc/literal. (הבעיה לא קיימת בשימוש ב C, Java, פרל וכו').
שימוש במבני נתונים מתקדמים (לדוגמה מערכים ורשימות מקושרות כמעט ולא נפוץ במערכות . NET כלפי מערכות אחרות -