בסרט התיעודי "סיפורים מהארץ הקרה" שליווה את מהדורת ה-DVD של הסרט, לואיס ג'נסן אמרה: "אני חושבת שזה חשוב שאנשים יראו את זה". ולגבי שרליז ת'רון, היא אמרה ש"היא ידעה את התפקיד. היא ידעה מה נדרש בו - העומק אליו הייתה צריכה להגיע. היא עשתה עבודה מצוינת."
K-12 (נהגה: "k through twelve", "k twelve" ,"k to twelve") הוא מושג המתאר מבנה מערכת חינוך פורמלית, הכוללת את שנת גן הילדים, בית הספר היסודי, חטיבת הביניים ובית הספר התיכון. קרי, שנות גן הילדים (באנגלית: Kindergarten) ושתים-עשרה השנים הבאות בעקבותיו. זהו המינוח המקובל במדינות כגון ארצות הברית, קנדה, קוריאה הדרומית, טורקיה, הפיליפינים, מצרים ואוסטרליה. מינוח דומה הוא P-12, המקובל באוסטרליה.
מבנה מערכת החינוך האמריקאית.
מבנה מערכת החינוך בארצות הברית עוקב אחר דפוס דומה לזה שבמערכות חינוך דומות: חינוך לגיל רך (בדרך כלל מתחיל בגיל 4 ונמשך כשנתיים) ואחריו בית ספר יסודי (Elementary School), חטיבת ביניים (Middle School) ובית ספר תיכון (High School).
לאחר סיום שתים-עשרה שנות לימוד, תלמידים יכולים להמשיך את השכלתם האקדמית בקולג'ים ובאוניברסיטאות המציעות שש רמות שונות של תארים והסמכות. הטבלה הבאה מציגה את השלבים השונים במערכת החינוך האמריקאית, החל מגן הילדים ועד לשלבים השונים במערכת ההשכלה הגבוהה.
שימוש.
המנח בדרך כלל מופיע כתיאור סגמנטים במערכת החינוך- מוצרים או סקטורים המתייחסים למערכת החינוך הפורמלית
לעיתים יעשה שימוש גם בצירוף PK-12) pre kindergarten) המתאר מסגרות חינוכיות הקודמות לכניסה לגן בגיל ארבע.
לעיתים יופיע הצרוף K-13, K-14 וכו', במקרים אלו הכוונה לשנות חינוך הכוללות בתוכן גם ספירה של שנות הקולג'. K-16 מתייחס לשנות הלימוד בגן, בבית הספר היסודי, בחטיבת הביניים, בבית הספר התיכון וארבע שנות קולג'.
מבנה מערכת החינוך בישראל.
אפשר לחלק את מערכת החינוך בישראל לארבעה שלבי חינוך (או דרגי חינוך) עיקריים, לפי גיל התלמידים:
חלוקה זו היא החלוקה הראשית, אך בכל רמת חינוך יש מגוון מסגרות אפשריות, שבחלקן צירוף של שני שלבים ובחלקן פיצול של כל שלב, כמו בתי-ספר לכיתות גן עד ו', א'-ח' או א'-ט' או חטיבות צעירות של גן עד א' וגן עד ב'.
אמנות הסלע באזור הייל
ג'סטין בלדוני
ג'סטין לואיס בלדוני (באנגלית: Justin Louis Baldoni; נולד ב-24 בינואר 1984) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור רפאל סולנו בסדרה "ג'יין הבתולה" ברשת The CW, ובשל סרטיו כבמאי "במרחק נשימה" ו"עננים"
ראשית חייו.
בלדוני נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה וגדל והתחנך במדפורד, אורגון שבארצות הברית. אימו, שרון, היא בת למשפחה יהודית-אשכנזית, ואביו, סאם, הוא ממשפחה נוצרית. סבו מצד אביו, לואיס בלדוני, היה מהגר מאיטליה שבהמשך הפך לסנטור במדינת אינדיאנה. בהמשך, הוריו הצטרפו לדת הבהאית, שבה מאמין גם בלדוני. הוא אינו חוגג חגים יהודיים כיום, אך גאה במוצאו היהודי. "סבא שלי היה במלחמת העולם השנייה והרבה מהמשפחה שלי נהרגו בשואה", הוא מציין. "אחת הדודות שלי הייתה ניצולה." בצעירותו נהג לשחק כדורגל ולהתחרות בריצות, אך פציעה בשרירי מיתר הברך גדעה את תקוותיו לקריירת ספורט מקצוענית.
קריירה.
משחק.
בשנת 2004 קיבל את תפקידו הטלוויזיוני הראשון באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" של רשת CBS בתפקיד בן, אותו גילם למשך 3 פרקים. בהמשך שיחק בתפקידי אורח בסדרות: "ג'אג", "מכושפות", "", "גיבורים", "החיים היפים של זאק וקודי", "היפים והאמיצים" ועוד. בשנת 2013 התארח בסדרה הקומית "הכול לטובה" אשר שודרה ברשת ABC. בשנים 2019-2015 גילם בלדוני את דמותו של רפאל סולאנו בסיטקום "ג'יין הבתולה" בכיכובן של ג'ינה רודריגז ויעל גרובגלס.
בימוי.
בשנת 2008 כתב, הפיק וביים את הוידאו קליפ הראשון שלו, שנבחר והוקרן בפטיבל הסרטים דואון ברייקרס הבינלאומי. בהמשך ביים עבור הזמר ג'ייסון דירולו סרטון בשם "The Walk to Fame" ומספר וידאו קליפים לאמנים ברנדן ג'יימס ואנדי גרמר. בהמשך יצר יחד עם "סול פנקייק" והמועמד לאמי רייאן וילסון את הסדרה התיעודית "My last Days" על חולים סופניים.
בנשנת 2019 ביים והפיק את סרט הדרמה הרומנטית "במרחק נשימה" בכיכובם של היילי לו ריצ'רדסון וקול ספראוס.
בשנת 2020 ביים את סרטו השני "עננים", סרט מוזיקלי-ביוגרפי אודות הזמר זאק סובייך שמת בגיל 18 לאחר שנלחם באוסטאוסקרומה; בהשתתפותם של סברינה קרפנטר ונב קמפבל.
חיים אישיים.
מאז יולי 2013 הוא נשוי לשחקנית השוודית אמילי בלדוני (פוקסלר במקור); לאחר שנה של זוגיות. לזוג בת בשם מאיה שנולדה ביוני 2015, ובן בשם מקסוול שנולד באוקטובר 2017.
צ'יריאקו ספורצה
צ'יריאקו ספורצה (באיטלקית: Ciriaco Sforza; נולד ב-2 במרץ 1970 בווהלן שבשווייץ) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ממוצא איטלקי ששיחק בעמדת הקשר בעיקר בקייזרסלאוטרן, באיירן מינכן ואינטר מילאנו, ובנבחרת שווייץ בכדורגל.
קריירת מועדונים.
אראו וגראסהופרס ציריך.
ספורצה גדל בקבוצת הנוער של עירו, פ.צ. ווהלן, ובשנת 1989 עבר לשחק בקבוצה הבוגרת של אראו מליגת העל השווייצרית. ספורצה נחשב לכישרון גדול, ותוך שנה כבר עבר לגראסהופרס ציריך, בגיל 20. ספורצה הצטיין כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, והיה לשחקן הצעיר ביותר בתולדות גראסהופרס לערוך הופעת בכורה בקבוצה הבוגרת. בשנת 1991 זכה עם הקבוצה באליפות, ובשנת 1993 זכה בתואר כדורגלן השנה בשווייץ. בתום עונה זו עזב ספורצה את גראסהופרס, לאחר שלוש שנים מצוינות בהן שיחק 75 משחקים וכבש שבעה שערים.
קדנציה ראשונה בקייזרסלאוטרן.
בשנת 1993 חתם ספורצה בקייזרסלאוטרן לקדנציה ראשונה מתוך שלוש בקבוצה. ספורצה הצטיין בקייזרסלאוטרן, ואף היה מועמד לפרס כדור הזהב בשנת 1994. קדנציה זו בקייזרסלאוטרן ארכה שתי עונות, בהן ייצב ספורצה את הקבוצה בצמרת, צבר 61 הופעות והבקיע 15 שערים.
קדנציה ראשונה בבאיירן מינכן.
בקיץ 1995 עבר ספורצה לבאיירן מינכן. ספורצה זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א בשנת 1996 לאחר ניצחון כפול בגמר על בורדו, אך נקלע לאווירה לא טובה ששררה בקבוצה בגין מאבקי כוח בין יורגן קלינסמן, ששיחק באותו תפקיד של ספורצה, ללותר מתאוס. זו הייתה אחת הסיבות לעזיבתו בתום עונה אחת, בה שיחק 30 משחקים והבקיע שני שערים.
אינטר מילאנו.
ספורצה חתם באינטר מילאנו בקיץ 1996 והתאחד עם מאמנו שפרש מנבחרת שווייץ, רוי הודג'סון. גם באינטר ספורצה שיחק עונה אחת בלבד, בה שיחק 26 משחקים וכבש שער אחד, ועזב לאחר שהתקשה להסתגל לסרייה א'. אינטר סיימה באותה עונה במקום השלישי, אך הגיעה עם ספורצה לגמר גביע אופ"א בשנת 1997, בו הפסידה 1-0 לשאלקה 04, כשספורצה פותח בהרכב.
קדנציה שנייה בקייזרסלאוטרן.
בקיץ 1997 חזר ספורצה לקייזרסלאוטרן, בה שיחק שלוש עונות, וכבש ארבעה שערים ב-91 הופעות. קייזרסלאוטרן העפילה מהבונדסליגה השנייה, וספורצה הגיע כשחקן האמור להחזיר את הקבוצה לצמרת. המהלך הצליח מעל למשוער, וכבר בעונה הראשונה של קייזרסלאוטרן לאחר שובה לבונדסליגה, זכתה באליפות, כשספורצה משתף פעולה עם כוכבים כאנדראס ברמה, מיכאל באלאק ואולף מארשל. ספורצה שיחק בעונה העוקבת עם הקבוצה בליגת האלופות, שם נעצרה ברבע הגמר על ידי באיירן מינכן.
קדנציה שנייה בבאיירן מינכן.
בשנת 2000 חזר ספורצה לקדנציה נוספת בבאיירן מינכן. ספורצה הרבה לשבת על הספסל, ובמהלך שתי עונות צבר רק 35 הופעות והבקיע שער אחד. עם זאת, בעונתו הראשונה זכה ספורצה עם הקבוצה הן באליפות הבונדסליגה והן בליגת האלופות, לאחר ניצחון במשחק הגמר על ולנסיה, אולם הוא לא שותף באותו המשחק. בהמשך אותה שנה, זכה ספורצה עם באיירן מינכן בטורניר הגביע הביניבשתי, לאחר ניצחון 1-0 לאחר הארכה בגמר על בוקה ג'וניורס, בו נכנס כמחליף בדקה ה-76.
קדנציה שלישית בקייזרסלאוטרן.
בשנת 2002 חתם ספורצה בפעם השלישית בקייזרסלאוטרן. ספורצה סייע לקבוצה להינצל מירידה, אך בשנת 2005 הסתכסך עם המועדון וכמעט שלא שיחק יותר. בקיץ 2006, לאחר ארבע עונות נוספות בקייזרסלאוטרן בהן צבר 41 הופעות והבקיע שער אחד, פרש ספורצה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
ספורצה שיחק לראשונה בנבחרת שווייץ בשנת 1991. ספורצה זומן לסגל הנבחרת השווייצרית למונדיאל 1994, בו הגיעה שווייץ לשמינית הגמר והודחה על ידי נבחרת ספרד, וליורו 1996 בו הודחה שווייץ בשלב הבתים. ההופעה האחרונה של ספורצה בנבחרת התרחשה בשנת 2001, כאשר נבחרת שווייץ לא הצליחה לעלות עד אז לטורנירים גדולים נוספים. לספורצה 79 הופעות ושבעה שערים במדי נבחרת שווייץ.
קריירת אימון.
ספורצה חתם בשנת 2006 בלוצרן מליגת העל השווייצרית, ואימן בה שנתיים, עד שפוטר למרות הצלחה יחסית. בשנת 2009 חתם בגראסהופרס ציריך, אך עזב בשנת 2012 בגין תוצאות דלות. בשנת 2014 אימן ספורצה במועדון נעוריו פ.צ. ווהלן במשך שנה, ולאחר מכן עבר לאמן בפ.צ. תון. בשנת 2019 מונה למאמן ויל מהליגה השווייצרית השנייה. לאחר שנה מונה למאמן פ.צ. בזל.
תארים.
עם גראסהופרס ציריך:
עם קייזרסלאוטרן:
עם באיירן מינכן:
דנה שמש
דנה שמש (נולדה ב-31 באוגוסט 1975) היא מאמנת כושר אישית, בוגרת וינגייט, מיס פיטנס ישראל IFBB, ספורטאית פיתוח גוף ופיטנס באיגודי ה-NPC/ IFBB העולמי. הספורטאית הישראלית הראשונה שמתחרה בארצות הברית בפיתוח גוף. ב-2018 זכתה בתואר אלופת העולם בפיתוח גוף בארצות הברית.
קורות חיים.