עם כניסת הרוסים לעיר נמנע חיסולם של 94,000 תושבי הגטאות. 25,000 יהודים יצאו מן המחתרת, וכ-20,000 חזרו ממחנות ריכוז ועבודה. בתום המלחמה נותרו בעיר כ-90,000 יהודים, כלומר למעלה מ-50% מיהדות בודפשט נספו בשואה. בודפשט שוחררה ב-13 בפברואר 1945, והונגריה כולה שוחררה ב-4 באפריל 1945. בשבועות שלאחר השחרור עוד מתו אלפי יהודים מרעב, ממחלות ומתשישות.
לאחר השואה.
בתום השואה, רבבות מתושבי בודפשט עזבו את העיר ופנו לארץ ישראל או למקומות מקלט אחרים ונעשו מאמצים בקרב הנותרים בעיר לשקם את הקהילה שנהרסה. ב-1956, אחרי המרד ההונגרי נגד הסובייטים, עזבו את בודפשט כ-25,000 יהודים.. רבים מהנותרים בעיר פנו עורף למסורת היהודית, אם משום טראומת השואה, אם בשל השפעתה של הממשלה האתיאיסטית בהונגריה.
בתקופה הקומוניסטית, הקהילה היהודית בבודפשט הייתה תחת סמכותה של מחלקה לענייני דת במשרד הפנים ההונגרי. מאז 1968, בכל אחד מ-18 המחוזות האדמיניסטרטיביים של העיר היה תמיד לפחות בית כנסת אחד, בהם בית הכנסת הגדול ברחוב דוהאני. בכל מחוז היה גם רב, תלמוד תורה ואולם לימוד. בעיר פעל גם בית ספר תיכון יהודי, ובו למדו כ-140 תלמידים. הקהילה החרדית ייסדה ישיבה ובה למדו 40 תלמידים. בית המדרש לרבנים, שחודש אחרי המלחמה, היחיד מסוגו במדינות הקומוניסטיות, המשיך בפעילות הודות לתמיכת התנועה הנאולוגית. החל משנת 1950 ניהל את בית המדרש לרבנים פרופסור אלכסנדר שייבר, שנפטר בשנת 1985, הוא פרסם מחקרים על תולדות יהדות הונגריה ופעל בשנותיו האחרונות לגיבוש חיי הקהילה היהודית בעיר.
תחיית החיים היהודיים.
בשנים 1989-1990, בעקבות השבת הדמוקרטיה להונגריה, חלה התעוררות יהודית בבודפשט, וכיום שוב פועלים בה בתי כנסת, מרכזים קהילתיים, מוסדות תרבות וחינוך, איגודי ספורט וארגונים ציוניים. בודפשט היא כיום הקהילה היהודית הגדולה בהונגריה ובמרכז אירופה, ובה 23 בתי כנסת ובתי תפילה, שתי מכללות, שלושה בתי ספר יסודיים, 3 גני ילדים, בית חולים, שני מוסדות סיעודיים וכמה בתי עלמין. בבודפשט נמצאים גם המשרדים הראשיים של הארגונים היהודיים הארציים. שתי הקהילות העיקריות הן הקהילה הנאולוגית והקהילה החרדית. זו האחרונה התמזגה בתקופת המשטר הקומוניסטי, בשנות ה-50, אל תוך קהילת בודפשט, חידשה את עצמאותה בשנת 1994, ויש לה מוסדות, בתי כנסת, בתי עלמין, בתי ספר, מקווה וחנויות כשרות משלה. בקיץ 1999 נערך בבודפשט פסטיבל יהודי, על ידי מרכז התרבות והתיירות של הקהילה. הפסטיבל כלל קונצרטים, תפילות בציבור, מופעי קברט, ירידי ספרים, סרטים, ועוד.
פעילות תרבותית.
המרכז הקהילתי "באלינאט" נוסד ב-1995. יש בו פעילויות מגוונות, כגון תיאטרון חובבים, מועדון לאם ולילד, "ברית עברית עולמית" – מועדון לעברית, "קמפותורה" – לימוד תנ"ך לילדים, באמצעות תוכנת מחשב, ריפוי בדיבור, חוגי אמנות ויצירה לילדים, ספריית אודיו, חוגי יוגה, שחמט, ועוד. שחקנים יהודים צעירים וותיקים ייסדו את תיאטרון "ריבארי", ויש גם תיאטרון לילדים. כמו כן פועלות בבודפשט חמש מקהלות יהודיות, מקהלת ילדים, להקת ריקודי עם, שתי להקות כלייזמרים, תזמורת נוער, פאב יהודי ושירות פנויים פנויות.
הנצחת הקהילה.
קהילת בודפשט הונצחה במקומות רבים על ידי אנדרטאות, ציורים, שירים, מוזיאונים ועוד.
סטיב ג'ונסון
קלרנס סטיבן "סטיב" ג'ונסון (באנגלית: Clarence Stephen "Steve" Johnson; נולד ב-3 בנובמבר 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1981–1991. בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן פורטלנד טרייל בלייזרס, וממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגה הם 11.7 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק. בעת פרישתו ניצב במקום השלישי בתולדות ה-NBA באחוזי קליעה מהשדה בקריירה, אחרי ארטיס גילמור ומארק וסט, עם 57.2%.
קריירת מכללות.
ג'ונסון נולד באקרון שבאוהיו, וגדל בסן ברנרדינו, קליפורניה. בין השנים 1976–1981 למד באוניברסיטת המדינה של אורגון ("אורגון סטייט"), ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל רלף מילר. מכיוון שנפצע בתחילת עונתו השנייה, והחמיץ את מרביתה, היה זכאי לשחק בקבוצת האוניברסיטה עונה אחת נוספת לאחר תקופת הלימודים הסטנדרטית (של 4 שנים). בעונתו האחרונה, 1980/1981, שבר את שיא ליגת המכללות לאחוזי קליעה מהשדה למשך עונה שלמה, כשקלע ב-74.6%; שיא מכללות זה היה שייך לג'ונסון במשך 36 שנים, עד שנשבר בשנת 2017. בסיום אותה עונה נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), לצד אייזיאה תומאס, רלף סמפסון, מארק אגוויר ודני איינג'. ב-5 עונותיו בליגת המכללות רשם ממוצעים כוללים של 17.5 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק.
קריירה מקצועית.
בדראפט ה-NBA 1981 נבחר ג'ונסון בבחירה השביעית, על ידי קנזס סיטי קינגס. ב-2 וחצי עונותיו עם הקינגס פתח בכמחצית מהמשחקים, וקלע 11.6 נקודות בממוצע למשחק.
בפברואר 1984 הועבר בטרייד לשיקגו בולס, יחד עם 3 בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לרג'י ת'יאוס. עד לסיום עונת קלע 9.8 נקודות למשחק עבור הבולס.
ביוני 1985 נשלח ג'ונסון בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לג'ין בנקס. בעונתו היחידה בסן אנטוניו קלע 13.8 נקודות למשחק, והוביל את כל שחקני הליגה באחוזי קליעה מהשדה, עם 63.2%.
לקראת עונת הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, בתמורה למייקל תומפסון ולארי קריסטקוביאק. בעונתו הראשונה בפורטלנד קבע שיאי קריירה של 16.8 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק, והוביל את הקבוצה לצד קלייד דרקסלר וקיקי ואנדוויי למאזן ניצחונות 49–33. בסיבוב הפלייאוף הראשון של אותה עונה הצטיין ג'ונסון עם ממוצעים של 20.8 נקודות ו-10.0 ריבאונדים למשחק, אך קבוצתו הפסידה מול יוסטון רוקטס בתוצאה 1–3. בעונה העוקבת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר לאחר שרשם ממוצעים של 17.9 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק במחצית הראשונה של העונה, אך הוא לא השתתף במשחק עצמו בשל פציעה באגודל. בעונת קלע 10.0 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של קווין דאקוורת'.
בדראפט ההרחבה של שנת 1989 נבחר ג'ונסון על ידי מינסוטה טימברוולבס, בבחירה השישית. לאחר 4 משחקים בלבד הועבר בטרייד לסיאטל סופרסוניקס, במדיה שיחק עד לסיום העונה. בעונתו האחרונה בקריירה, , שיחק עבור גולדן סטייט ווריורס.
סלברייט די.איי
לריסה עמיר
Three Coins in the Fountain
"Three Coins in the Fountain" (בעברית: "שלוש מטבעות במזרקה") הוא שיר פופולרי, שזכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בשנת 1955.
הפקה.
ז'ול סטיין הלחין את השיר, וסמי קאהן כתב את המילים. השיר נכתב עבור הסרט הרומנטי "שלוש מטבעות במזרקה", ומתייחס להטלת מטבע לתוך מזרקת טרווי שברומא תוך כדי הבעת משאלה. כל אחת מכוכבות הסרט מטילה מטבע לתוך המזרקה.
קאהן וז'ול סטיין התבקשו לכתוב שיר שיתאים לסרט, אבל הם לא ראו את הסרט ולא קראו את התסריט. הם השלימו את כתיבת השיר תוך שעה, ולמחרת יצרו הקלטת דמו עם פרנק סינטרה. השיר שולב בפסקול הסרט, אבל פוקס המאה ה-20 לא חתמו על חוזה עם הכותבים, מה שאיפשר להם לתבוע זכויות יוצרים על השיר. ב-1954 הוקלט השיר על ידי "ארבעת האסים" בליווי תזמורת ג'ק פלייס. ההקלטה של פרנק סינטרה הגיעה לראש מצעד הסינגלים הבריטי ושהתה בו שלושה שבועות בספטמבר ובאוקטובר אותה שנה.
במרץ 1954 הקליטה הזמרת דינה שור את השיר בליווי תזמורת בניצוחו של הארי גלר באולפן ההקלטות Radio Recorders שבהוליווד. התקליט יצא לאור בתקליטי RCA בארצות הברית, ובחברת EMI בלייבל His Master's Voice. הארי ג'יימס הקליט גרסת כיסוי של השיר ב-1955 עבור אלבומו "Jukebox Jamboree" בחברת קולומביה רקורדס. הפסנתרן וינצ'ה גוארלדי הקליט גרסה אינסטרומנטלית לאלבום הבכורה שלו "Vince Guaraldi Trio" בשנת 1956.
ב-8 באוקטובר 1966 שר הזמר סטיב סמית' את השיר "Three Coins in the Fountain" בתוכנית הבידור "The Lawrence Welk Show" של רשת ABC, בסיבוב הופעות באיטליה.
זמר הטנור סרג'ו פרנקי שר את השיר בסרט נוסף של פוקס המאה ה-20, שהיה פיילוט לסדרת טלוויזיה. גרסה זו שודרה ב-1970.
השחקן סטיב מרטין שר את "Three Coins in a Fountain" בסרט הקולנוע "תקועים בדרך" משנת 1987.
ב-1990 הקליט את השיר הזמר ג'ק ג'ונס. גרסה זו הושמעה בסרט "Coins in the Fountain" מאותה שנה.
גרסה פרודית של השיר בוצעה בתוכנית "The Goon Show", למילים אחרות ובהם "Three Goons in a fountain, which one will the fountain drown?".
נוטיומסטודון
נוטיומסטודון (שם מדעי: Notiomastodon; מילולית: "מסטודון דרומי") הוא סוג של פילאי ממשפחת הגומפותריומיים, אשר חי לאורך אמריקה הדרומית (למעט בהרי האנדים הגבוהים) במשך אמצע תקופת הפליסטוקן עד לתחילת ההולוקן, לפני 1.2-0.006 מיליון שנה. הסוג כלל מין יחיד - "Notiomastodon platensis", אשר הוגדר כבר ב-1888 בידי החוקר פלורנטינו אמגינו. סוג זה, כמו מינים נוספים ממשפחת הגומפותריומיים הדרום אמריקאים, התגלו כבר מהמאה ה-17 ותוארו ביד ז'ורז' קיוויה, אך הוא החשיב את הממצאים שכללו בעיקר מאובני שיניים טוחנות לשייכים לסוג מסטודון, כשסיווג אותם למספר מינים.