ב-1997 הוסיף לעבוד עם עמוס לביא בשני סרטי טלוויזיה: "שאכטה" ו"משחק חייו".
באותה שנה כתב יושע וביים את "קשר דם", סרט אפל על משולש אהבה מסוכן השואב את מקורותיו מהסיפור המקראי על יעקב, רחל ולאה.
שנה לאחר מכן ביים יושע את "שבזי", סרט באורך מלא, המבוסס על הסדרה "המונה דופק".
ב-1999 התלווה יקי יושע לנסיעות ליליות בניידות משטרה ותיעד את המרדפים, המעצרים והרגעים שביניהם. לילות אלו הפכו לסדרת טלוויזיה דוקומנטרית בשם "שוטרים".
שנות ה-2000.
ב-2000 תיעד את ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל ואת ההכנות אליו בסרטו "הר האושר". על הקריינות הופקד ליאם ניסן. במהלך הצילומים פגש יקי יושע את ניצב אליק רון, מפקד המחוז הצפוני של משטרת ישראל, שהיה לנושא סרטו התיעודי הבא "החשוד העיקרי" (2002).
בין השנים 2003–2005 ביים יושע ארבעה סרטים תיעודיים על חבורת נוצרים החיים על פי עיקרי האמונה של ראשוני תלמידיו של ישו מנצרת.
במרץ 2008 יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד ספרו הראשון "עוד אני הולך". לדברי יושע: "עוד אני הולך' הוא האח הגדול של "שלום", ומציג את הצעירים המתחבטים במצב החברתי והפוליטי שהם חיים בו, כשהם מבוגרים בשנות דור. הסרט שילך בעקבות הספר, יתחקה אחר יפי הבלורית והתואר שבלוריתם כבר נשרה, שהתואר שלהם מפוקפק, ושהמקום שבו הם חיים – לא עלינו."
בסוף 2010 יצא סרטו "עוד אני הולך".
צפרדע חץ ארסית
צבי גליל
צבי גליל (נולד ב-26 ביוני 1947) הוא פרופסור ישראלי למדעי המחשב, הנשיא השביעי של אוניברסיטת תל אביב וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. כיהן כדיקן הפקולטה להנדסה ומדע יישומי באוניברסיטת קולומביה.
ביוגרפיה.
צבי גליל נולד בתל אביב ב-1947, בן לבוטנאי יעקב גליל, שהיה לימים אחד ממייסדי אוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1967–1970 למד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב, וסיים לימודיו בהצטיינות יתרה. בשנת 1971 קיבל תואר שני במתמטיקה מאותו מוסד, אף הוא בהצטיינות יתרה. בשנת 1975 סיים לימודי דוקטורט במדעי המחשב באוניברסיטת קורנל, בהנחייתו של ג'ון הופקרופט. את הפוסט-דוקטורט עשה במרכז המחקר של חברת IBM ביורקטאון הייטס.
בשנים 1976–1995 עבד כחוקר במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב וב-1981 מונה לפרופסור מן המניין. בשנת 1982 החל לכהן במקביל כפרופסור במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק. בנוסף היה בשנים 1983–1986 יו"ר האגודה הבינלאומית למדעי המחשב התאורטיים. ב-1989 מונה לראש המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה ובשנת 1995 החל לכהן כדקאן הפקולטה להנדסה ומדע יישומי באוניברסיטה זו.
בשנת 1995 נבחר לעמית ACM.
כיהן כעורך הראשי של שני כתבי עת מדעיים, Journal of Algorithms ו-SIAM Journal of Computing.
ביוני 2007 החל לכהן כנשיאה השביעי של אוניברסיטת תל אביב. ביוני 2009 אולץ להתפטר מהתפקיד, בתום תקופת כהונה קצרה יחסית של שנתיים בלבד, עקב חילוקי דעות עם הוועד המנהל של האוניברסיטה.
מבקר המדינה החליט לבדוק את נסיבות סיום הכהונה, ופרסם את מסקנותיו במסגרת דוח שנתי 61ב לשנת 2010.
מאפריל 2010 ועד יוני 2019 כיהן כדיקאן הקולג' למחשבים של המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. שם היה אחראי לפיתוחה של תוכנית לימודי תואר שני מקוונת.
נשוי לפרופסור בלה גליל, ביולוגית ימית במכון לחקר הימים והאגמים בחיפה, ולהם בן. במאי 2022 תרמו הזוג גליל סכום של מיליון וחצי דולר למוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב.
היטל ניומן
היטל ניומן (Newman) הוא צורת רישום של מבנה מולקולה תלת-ממדית המאפשר תיאור של הקונפורמציה שלה. ברישום זה מוצג קשר בין שני אטומי פחמן על ציר הניצב לדף. הפחמן הקדמי מיוצג כנקודה והאחורי כמעגל. שני הפחמנים מצויים בהכלאת sp3, כלומר קשר אחד קושר ביניהם, ושלושה קשרים נוספים מיוצגים על ידי קווים היוצאים מהפחמנים.
היטל ניומן משמש ברישום בעיקר בתיאור סטריאוכימיה של אלקאנים. בעזרת היטל ניומן ניתן להבדיל בקלות בין קונפורמציית זיגזג (staggered conformation), בה נמצאים המתמירים על הפחמנים השונים בזווית של 60° זה מזה (כמו במולקולת הבוטאן בתרשים למעלה), לקונפורמציה סכוכה (eclipsed conformation), בה נמצאים המתמירים בדיוק זה מול זה (כמו במולקולת האתנול המוצגת למטה).
דרכים נוספות לתיאור מולקולות הן: היטל פישר, היטל הוורת' והיטל נטה.
היטל ניומן נקרא על שם מלווין ספנסר ניומן, אשר המציא אותו ב-1952.
Rimonabant
אקסטרפולציה
אֶקְסְטְרַפּוֹלַצְיָה (בעברית: חִיּוּץ) היא שיטה להעריך בקירוב נתונים לא ידועים על סמך נתונים ידועים.
במתמטיקה.
בתחום האנליזה הנומרית, אקסטרפולציה הוא שמו של התהליך המתאר יצירת נקודות חדשות מחוץ לתחום סופי של נתונים ידועים. התהליך דומה לאינטרפולציה, שזהו התהליך ליצירת נקודות בתוך התחום הנתון, אולם הוודאות והדיוק של האקסטרפולציה חלשים יותר מאלה של האינטרפולציה. כמו כן באקסטרפולציה עצמה, ככל שהנקודה החדשה רחוקה מתחום המדידה, כן פוחתת ודאותה.
אחת הדרכים הבסיסיות לביצוע אקסטרפולציה היא יצירת פונקציה על בסיס הנתונים הקיימים והצבה של ערכים מחוץ לתחום בפונקציה שהתקבלה.
אקסטרפולציה ליניארית.
אקסטרפולציה ליניארית נעשית על ידי לקיחת הערכים האחרונים בתחום, יצירת ישר העובר ביניהם והמשכתו אל מחוץ לתחום. שיטה זו יעילה בעיקר למקרים שהגרף של הנתונים קרוב לקו ישר, והמרחק של הערכים החדשים מהנתונים הוא קטן.
ניתן לשפר את הדיוק של האקסטרפולציה על ידי חישוב השיפוע הממוצע בין הערכים הנתונים, או בין חלק מסוים של ערכים נתונים.
אקסטרפולציה באמצעות פולינום.
בהינתן אוסף נקודות formula_1 קיים פולינום אחד ויחיד ממעלה שאינה עולה על formula_2 אשר עובר דרך כל הנקודות הנתונות, וכל שנותר הוא לחשב אותו.
צורת לגראנז'.
דרך אחת לחשב את הפולינום היא באמצעות השיטה שמכונה "הפולינום בצורת לגראנז'": עבור אוסף הנקודות, הפולינום בצורת לגראנז' המתאים הוא:
formula_3
קל לראות כי לכל formula_4 מתקיים formula_5 וכן: formula_6. לכן ברור כי: formula_7, כלומר הפולינום שהוגדר בצורת לגראנז' אכן עובר דרך הנקודות הנתונות.
צורת ניוטון.
דרך נוספת לחשב את הפולינום היא באמצעות צורת ניוטון. לשיטה זו יתרונות על פני השיטה הקודמת בכך שהיא דורשת פחות פעולות חישוב, וקל להוסיף לפולינום הקיים נקודות נוספות, בעוד שבשיטת לגראנז' יש לחשב הכול מחדש.
צורת ניוטון מחושבת כך:
formula_8
כאשר הביטוי formula_9 נקרא "הפרש מחולק", והוא מוגדר בצורה הרקורסיבית הבאה:
formula_10
formula_11
שיטה זו מניבה אותו הפולינום שהניבה שיטת לגראנז', אך השימוש בה יעיל יותר; כדי להוסיף נקודה נוספת לאקסטרפולציה די לחשב את האיבר החדש שמוסיפים לסכום, ואין צורך לחשב את הסכום כולו מחדש.
במדעים המדויקים.
במדעים המדויקים כמו אסטרונומיה, קוסמולוגיה ופיזיקה, משתמשים לרוב באקסטרפולציה לשם הכללת נתונים נצפים לטווח זמן גדול יותר או למרחבים יותר גדולים. לדוגמה:
ההנחה בפיזיקה היא שחוקי הכבידה מתקיימים לא רק במקומות בו צפו בהם אלא גם בכל מקום שהוא ביקום.
ההנחה בקוסמולוגיה היא שאם התפשטות היקום כרגע היא בקצב מסוים ניתן לחשב אחורה בעזרת אקסטרפולציה את גיל היקום, ואת התחלתו מנקודה בודדת בתהליך המכונה המפץ הגדול.
הר הקפיצה
הר הקפיצה (בערבית: جبل القفزة), הנקרא גם הר קדומים, הוא הר בהרי נצרת המתנשא לגובה של 397 מטר מעל פני הים. הר הקפיצה שוכן בדרומה של העיר נצרת, והוא משקיף דרומה אל עמק יזרעאל ומזרחה אל הר תבור, הכנרת ורמת הגולן. מקור הכינוי להר במסורת המייחסת לישו קפיצה מההר אל העמק עת נמלט ממבקשי נפשו. מקורו של השם הר קדומים, הוא ככל הנראה בשמו של נחל קישון הזורם למרגלותיו בעמק יזרעאל, והמוזכר בדברי דבורה הנביאה: "נחל קישון גרפם נחל קדומים נחל קישון" ().
ממצאים פרהיסטוריים.
ב"מערת קדומים", "מערת קפזה" (Qafzeh Cave) או "מערת הקפיצה" שלמרגלות ההר, נמצאו שרידים חשובים של האדם הקדמון. זו אחת הדוגמאות הקדומות בעולם לבני אדם בעלי אנטומיה מודרנית. החפירות במקום נערכו בשנת 1933, ובהפסקות בין 1965 ל-1979. במקום התגלו כירות אש, כלי אבן מהתרבות המוסטרית, עצמות אדם ועצמות בעלי חיים, שמעידים כי המערה שימשה הן כמקום מגורים והן כאתר קבורה.
הממצאים כללו 13 שלדים שלמים, שישה מהם שייכים למבוגרים והשאר לילדים. חמישה מבני האדם נקברו באופן מסודר בקרקע המערה, ושניים מהם נקברו מסיבה כלשהי עם קרני אייל. השרידים מתוארכים ל-85,000 עד 100,000 שנים לפני זמננו.
ממצא חשוב נוסף היה שרידי אוכרה שנמצאו הן על עצמות והן ב-71 ריכוזים לפני שימוש, ומשמעות הדבר היא כי פולחן קבורה טקסי בעל משמעות סמלית רווח כבר לפני כ-100,000 שנים.
באמונה הנוצרית.
בברית החדשה מסופר כי ישו הרגיז את מתפללי בית הכנסת בנצרת כשרמז על היותו משיח. בית הכנסת מזוהה לפי המסורת עם כנסיית בית הכנסת השוכנת בשוק בנצרת. המתפללים הוציאו את ישו מהעיר וביקשו להתנכל לו, אך הוא עבר בתוכם וניצל:
מסורת זו לפיה קפץ ישו מההר אל העמק, איננה מקובלת עוד, הן בשל מרחקו של ההר מהמרכז ההיסטורי של העיר והן בשל כך שהמקורות אינם רומזים לכך. לאחר הדברים האלה עבר ישו לפעול באזור הכנרת. במקום שכן מנזר ביזנטי ששרידיו נמצאים על המורדות המערביים של ההר.
על ההר שמצפון להר הקפיצה, מעברו האחר של כביש 60, שוכנים שרידים של כנסייה נוספת מהמאה ה-19 המוכרת ככנסיית ההשלכה או כ"כנסיית ארמון הבישוף".