אליס בראון צ'יטנדן (באנגלית: Alice Brown Chittenden; 14 באוקטובר 1859 - 13 באוקטובר 1944) הייתה ציירת אמריקאית, שפעלה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, והתמחתה בפרחים, דיוקנאות ונופים. היא לימדה במכון מארק הופקינס לאמנות (המכון לאמנות בסן פרנסיסקו) משנת 1897 עד 1941.
חיים אישיים.
אליס צ'יטנדן נולדה בברוקפורט, ניו יורק ב-14 באוקטובר 1859 לג'וזף גלדינג צ'יטנדן ואן מרי גרין צ'יטנדן. הוריה עברו לסן פרנסיסקו בשנת 1858 מניו יורק, אך אמה חזרה לניו יורק כדי לחכות ללידתה. הייתה לה אחות קארי, שהייתה צעירה ממנה בשנתיים.
אביה עבד בתעשיית העץ בסן פרנסיסקו. היא למדה בבית הספר של דנמן וזכתה במדליית כסף על היותה בראש כיתתה כשסיימה את לימודיה בשנת 1876. היא למדה אצל וירג'יל ויליאמס בבית הספר לעיצוב (בהווה, המכון לאמנות בסן פרנסיסקו) משנת 1880 עד 1882. וקיבלה מדליות לציור.
היא נישאה לצ'ארלס פרשל אוברטון בשנת 1886 אך עזבה אותו וחזרה לבית הוריה בשנת 1887, כמה חודשים לפני שנולדה בתה מרים אוברטון בשנת 1887. אוברטון הפך לסגן הנשיא ומנהל חברת הדגים יוניון בסן פרנסיסקו. אליס התגרשה בשנת 1900 כאשר היא ובתה, מרים, התגוררו עם אמה ברחוב אוקטביה בסן פרנסיסקו. אחותה קארי ומשפחתה התגוררו גם הם עם הוריה. בעלה של קארי היה ויליאם טיילור, רב חובל בים. אליס צ'יטרדן מעולם לא התחתנה בשנית.
אישה חדשה.
ככל שהזדמנויות החינוך הועמדו לרשותן יותר במאה ה-19, הפכו אמניות נשים לחלק מארגונים מקצועיים, כולל הקמת עמותות אמנות משלהן. יצירות אמנות שנעשו על ידי נשים נחשבו כנחותות, וכדי לסייע להתגבר על כך הן הפכו ל"קולניות ובטוחות יותר ויותר" בקידום עבודותיהן, וכך הפכו לחלק מהדימוי המתהווה של "האישה החדשה" המשכילה, המודרנית והחופשית יותר. אמניות, "מילאו תפקיד מכריע בייצוג "האישה החדשה", הן על ידי רישום תמונות של האייקון והן על ידי שינוי דרך חייהן."
אליס צ'יטנדן הדגימה את "האישה החדשה" באמצעות האקטיביזם שלה לרפורמה חברתית, בזכות הבחירה ותנועה.
קריירה.
היא ציירה לאורך כל חייה. אף על פי שהיא נסעה לחוף המזרחי של ארצות הברית, איטליה וצרפת כדי ללמוד במהלך חייה, הקריירה שלה מעוגנת בסן פרנסיסקו שם היא נחשבה לציירת גדולה שנאמר עליה כי היא "מגלמת גאון רב עוצמה" באמצעות "קסם המכחול שלה."
היא יצרה ציורים רבים של פרחים, בעיקר ורדים, חרציות ואדמוניות. מפעל חייה היה סדרה של יותר מ-256 ציורים בוטניים של 350 זנים של פרחי בר בקליפורניה במשך 50 שנה.
אליס צ'יטנדן נבחרה לציירת הפרחים המובילה של אמריקה, במארס 1895. היא אספה דגימות רבות בעצמה באופן מקומי באזור מפרץ סן פרנסיסקו, אך גם במהלך נסיעות ארוכות דרך הרי סיירה נבדה או מדבריות דרום קליפורניה. ציורים אלה נצבעו בעזרת צבעי שמן על נייר. היא קיבלה סיוע מחברתה אליס איסטווד, שהייתה אוצרת הבוטניקה באקדמיה למדעים בקליפורניה בסן פרנסיסקו.
עבודותיה היו כה מדויקות עד שהוסיפו לא רק לאמנות, אלא גם לתחום המדע.
היא ציירה גם דיוקנאות רבים, לעיתים קרובות עם צבעי פסטל. היא עשתה דיוקנאות של ג'יימס וו. מרשל, רוברט גורדון ספול, נשיא אוניברסיטת קליפורניה, והשופט ג'ון ה. בולט. כמו כן ציירה גם נופים רבים.
בשנות השמונים של המאה ה-19 היה לה סטודיו בסן פרנסיסקו בקומה הרביעית בבניין פלן.
אליס צ'יטנדן הציגה שני ציורים (אחד חרציות ושני ורדים) בבניין "מדינת קליפורניה" בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי. בשנת 1885 קיימה האגודה לאמנות בסן פרנסיסקו תערוכה של כל הנשים, שנחשבה התערוכה הגדולה הראשונה מסוגה בארצות הברית, שכללה את עבודותיה של צ'יטנדן.
היא לימדה אמנות החל משנת 1897 בבית הספר לאומנויות הופקינס (לימים בית הספר לעיצוב בקליפורניה) באוניברסיטת קליפורניה ובשנת 1902 הרצתה במכון ברוקלין על "פרחי בר בקליפורניה". בשנת 1907 עד 1918 הייתה אליס צ'יטנדן פרופסור לרישום בבית הספר לעיצוב בקליפורניה.
בשנת 1941 פרשה מתפקידה בהוראה בבית הספר לאמנויות יפות בקליפורניה, והייתה חברה לחיים באיגוד האמנות בסן פרנסיסקו במשך הקריירה הנכבדה שלה.
אליס בראון צ'יטנדן נפטרה ב-13 באוקטובר 1944 בסן פרנסיסקו.
בשנת 1965 הוצגו בחברה ההיסטורית בקליפורניה 261 ציורי שמן של פרחי בר. הציורים היו באחסון באקדמיה למדעים בקליפורניה.
פרסום מוגבל של 1,000 עותקים של ארבעה מציורי פרחי הבר שלה נדפס והוצא בשנת 1968 על ידי לוטון ואלפרד קנדי.
תערוכה בשם "עצים ילידים בקליפורניה" נערכה בשנת 1992 בספריית הלן קרוקר ראסל, הגן הבוטני של סן פרנסיסקו, פארק גולדן גייט.
לאגודת החלוצים בקליפורניה יש דיוקן ושני ציורים של מבנים היסטוריים.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2020
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2020 נערך ב-31 ביולי 2020 בהנחיית השחקן ריצ'רד אייואדי.
שמות המועמדים פורסמו ב-4 ביוני 2020, ואילו המועמדים בקטגוריית "Virgin TV’s Must-See Moments" ("רגעים שחייבים לראות") פורסמו ב-3 ביוני 2020.
טקס פרסי האוּמנויות של האקדמיה הבריטית לטלוויזיה לשנת 2020 נערך ב-17 ביולי 2020.
הלמונד
הלמונד (בהולנדית: Helmond, באלפבית פונטי בינלאומי: ɦɛlmɔnt; בניב מקומי: Héllemond; ) היא עיר במחוז צפון בראבנט שבדרום הולנד. נכון ל-2019, בעיר מתגוררים כ-91,524 תושבים.
היסטוריה.
ההתיישבות הראשונה באזור היו בסביבות 1000, והלמונד קיבלה זכויות כעיר בערך בשנת 1232. במרכז הלמונד ישנה טירה שהוקמה על ידי האפיפיור אלכסנדר השלישי, בסביבות 1350.
מאז המאה ה-19 הפכה הלמונד לעיר תעשייתית עם הרבה תעשיית מתכת וטקסטיל. תעשייה זו הובילה לפער ניכר בין העניים לעשירים, דיכוטומיה שבאה לידי ביטוי גם מבחינה גאוגרפית. חלק גדול מהתעשייה המקורית נעלם, אם כי חברות מסוימות מאותה תקופה, כמו Vlisco, עדיין קיימות. חברת פליסקו פעילה בעיר מאז המאה ה-19 כיצואנית גדולה של 'הדפסי שעווה' למערב אפריקה. כמו כן צצו חברות חדשות רבות, חלקן פעילות בתחום ההיי-טק.
ספורט.
את העיר מייצגת קבוצת הכדורגל הלמונד ספורט המשחקת בליגת המשנה ההולנדית
ורוניקה רוסי
ורוניקה רוסי (באנגלית: Veronica Rossi; נולדה ב-16 ביוני 1973, ריו דה ז'ניירו) היא סופרת אמריקאית.
ביוגרפיה.
ורוניקה רוסי נולדה בשנת 1973 בברזיל ואת רוב ילדותה עברה במקסיקו וונצואלה. לאחר סיום בית הספר היא למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ואחרי סיומה המשיכה בלימודי אמנויות בסן פרנסיסקו.
בשנת 2012 היא פרסמה את ספרה "תחת שמי האש" שהיה הספר הראשון בטרילוגיה שספרים נוספים פורסמו בשנת 2013 ו-2014. זכויות ליצירת סרט על בסיס הסדרה נמכרו לאחים וורנר אך טרם מומשו.
בהמשך ורוניקה רוסי כתבה מספר ספרים נוספים.
היא מתגוררת בקליפורניה.
מודל דביי
מודל דביי פותח על ידי הפיזיקאי והכימאי פטר דביי בשנת 1912. המודל פותח על מנת להעריך את קיבול החום כתלות בטמפרטורה במוצקים. המודל מהווה תיקון למודל המוצק של איינשטיין בכך שהוא מצליח לקבל בטמפרטורות נמוכות כי קיבול החום פרופורציוני ל-formula_1 ובנוסף לקבל כי עבור טמפרטורות גבוהות קיבול החום הוא formula_2 כאשר formula_3 הוא הטמפרטורה, formula_4 הוא מספר המולוקולות במוצק ו- formula_5 הוא קבוע בולצמן. עקב מספר הנחות פשטניות במודל מקבלים חוסר דיוק עבור טמפרטורות שאינן גבוהות או נמוכות מאוד.
פיתוח המודל.
הרעיון שעומד בבסיס הפיתוח של המודל הוא התייחסות לתנודות המולקולות שבמוצק כאל גלים עם אנרגיה מקוונטטת - פונונים. לגלים אלו יש שלוש דרגות חופש: שתי דרגות חופש של תנודות רוחביות ודרגת חופש אחת של תנודות אורכיות.
האנרגיה שתורמים כלל הפונונים בעלי תדירות formula_6 היא: formula_7 כאשר formula_8 הוא פונקציית האכלוס של פלאנק, המתאר את מספר הפונונים בעלי תדירות formula_6 ו-formula_10 . אם כן, האנרגיה הכוללת במוצק היא: formula_11 כאשר s מייצג את המצבים המיקרוסקופיים השונים האפשריים במוצק.
הנחות המודל:
יחס נפיצה ליניארי: formula_12 כאשר מניחים שמהירות הקול בחומר formula_13 אינה תלויה אם מדובר בתנודות אורכיות או רוחביות, בקיטוב בכיוון התקדמות הגל או בגודל של וקטור הגל formula_14.
מספר המצבים האפשריים:
עבור מוצק עם formula_4 מולקולות יש formula_16 מצבים אפשריים מאחר שלכל פונון יש שלוש דרגות חופש (שתיים של התנודות הרוחביות ואחת של תנודה אורכית).
מציאת תדירות הקטעון - תדירות דביי:
תדירות הקיטעון היא התדירות המקסימלית האפשרית במוצק נתון. תדירות זו מתקבלת מתוך ההנחה שיש מספר סופי של תנודות אפשריות מאחר שלמוצק יש מימד סופי ולכן מספר סופי של מולקולות. ניתן לחשב ולמצוא את תדירות הקטעון באופן הבא:
מניחים כי תנאי השפה של הבעיה לא משפיעים הרבה על פתרון הבעיה ולכן ניתן להניח כי המוצק הוא קובייה בעל נפח formula_17 ואורך כל אחת מצלעותיו formula_18 כך ש- formula_19. פתרון משוואת הגלים עם תנאי שפה של קובייה תלת ממדית ( - פונקציית הגל צריכה להתאפס על צלעות הקוביה) נותנת את מספרי הגל formula_20 כאשר n הוא מספר טבעי.
מספר המצבים האפשריים = formula_21 כאשר הפקטור 3 נובע משלוש דרגות החופש שיש לתנודות בחומר.
מניחים כי ניתן לקרב את הסכום על formula_22 לאינטגרל תלת ממדי על formula_22 באופן הבא: formula_24. (האינטגרל הוא אינטגרל בקואורדינטות כדוריות כאשר התחום הרלוונטי הוא האזור בו x&gt;0 ,y&gt;0 ,z&gt;0. כלומר, מתעניינים רק בשמינית מהמרחב ולכן החלוקה ב-8).
כלומר: formula_25.
מיחס הנפיצה מקבלים את תדירות הקיטעון: formula_26.
חישוב קיבול החום מתוך האנרגיה הכוללת: