בשנת 2008 לקחה אוניברסיטת הרווארד בבוסטון חסות על יצירותיו של שוחט, והיא מפרסמת ומנהלת את הארכיון המלא שלו.
יצירותיו.
שוחט הלחין עד כה 9 סימפוניות, 15 קונצ'רטי לכלי סולו ותזמורת, 4 אופרות, ויותר מ-50 יצירות קאמריות ויצירות לכלי סולו. את רוב יצירותיו הוא מוציא לאור בהוצאת "ריקורדי" באיטליה, בה החל את דרכו כצעיר המלחינים בהיסטוריית ההוצאה, או בהוצאה לאור אשר הקים בעצמו ונושאת את שמו. הקונצ'רטו השני שלו לפסנתר בנגינתו, והתזמור שלו לפרלודים של דביסי יצאו לאור בתקליטור. האופרה שלו "אלפא ואומגה" הועלתה בהפקת האופרה הישראלית החדשה ובניצוחו של גארי ברתיני. יצירות בולטות אחרות שלו הן "שיר השירים", "חזון העצמות היבשות" והסימפוניות "הישראלית", "האש", "האורות" ו"הגרמנית".
בשנת 2010 העלתה האופרה הישראלית החדשה את האופרה שלו "הילד חולם", לפי מחזה של חנוך לוין.
יצירותיו הוזמנו ובוצעו בעונות המנויים של מוסדות המוזיקה החשובים בעולם כגון: התזמורת הפילהרמונית של טוקיו, הפילהרמונית של בייג'ינג, התזמורת הלאומית של תאילנד, סולני מוסקבה, הקאמרית של ההרמיטאז׳ בסנקט פטרבורג ועוד תזמורות רבות ברחבי העולם.
בשנת 2021 הוציא עם יסמין לוי את האלבום, "Voice &amp; Piano".
תפקידים נוספים.
בזמן שירותו הצבאי שירת כמתאם ומפקד התזמורת הקאמרית והלהקות הצבאיות, וכפסנתרן הרשמי של צה"ל.
בנוסף לפועלו כמלחין מופיע שוחט כפסנתרן וכמנצח. כפסנתרן הופיע כסולן עם התזמורות הישראליות וכן עם תזמורות שונות בחו"ל, ובמאות רסיטלים ברחבי אירופה, ואלפי קונצרטים בכל רחבי הגלובוס, שוחט הופיע ויצירותיו בוצעו בפסטיבלים רבים בעולם, וביניהם פסטיבל לונדון, הביאנאלה בוונציה, פסטיבל הונג קונג, הקרנגי הול בניו יורק, פסטיבל העיר האסורה בבייג'ינג ועוד. בעבר - היה מנהל מוזיקלי ומנצח ראשי של התזמורת הקאמרית הישראלית ושל התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה, מלחין הבית ומנהל הסדרות הקאמריות של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, ראש המוזיקה הקלאסית בפסטיבל ישראל בירושלים, מנהל אומנותי של אנסמבל "אליסיום" שהקים ב 2004, יועץ אומנותי של פסטיבל "קלאסי בים האדום", מנהל אומנותי של פסטיבל "מאסטרו" למוזיקה קלאסית בעין הוד, מנהל אומנותי של פסטיבל צלילי ילדות בחולון, מנהל אומנותי של פסטיבל בטהובן בנצרת. כיום שוחט הוא מנהל האנסמבל המוזיקלי, "פוליפוניה" וכן מנהל את כל סדרות המוזיקה בהיכלי התרבות של מודיעין, אור עקיבא, קריית מוצקין, וכן סדרות עצמאיות ברוב היכלי התרבות החשובים במדינה, לרבות היכל התרבות בתל אביב. חברת ההפקות אשר בבעלותו ובראשותו, משלבת יוצרי פופ וג'אז עם קונצרטים קלאסיים. יד ימינו ומנהל ההפקות של שוחט הוא חגי קורן.
מחוץ לישראל, מנהל שוחט את הסדרה הקאמרית באולמות "פולי" של סין, הוא מנצח אורח קבוע בפסטיבל "אמיליה רומנה" באיטליה, ופסטיבל מוצרט בוורמונט, ארצות הברית.
שוחט עורך סדרות רסיטלים והרצאות לקהל הרחב, רובן במסגרת "אסכולות" של האוניברסיטה הפתוחה, ו"קתדרה" של מוזיאון ארץ ישראל. החל מקיץ 2011 הוביל מדי קיץ סדרה של קונצרטים בפארק הרצליה, בהם ניצח על סימפונט רעננה, תזמורת האופרה הקאמרית הישראלית אשדוד והרכבים אחרים, ובחלק מהיצירות גם השתתף כפסנתרן. כל אחד מקונצרטים אלה משך קהל רב ואלפי מאזינים.
ביוני 2012 החל הערוץ הראשון להקרין את סדרת הטלוויזיה "סיפור מנצח" בהנחייתו של שוחט ובהשתתפות התזמורת הסימפונית ירושלים, בכל פרק בסדרה יצא שוחט במסע דוקומנטרי חווייתי, אל מאחורי הקלעים של היצירה הקלאסית. הסדרה בת 8 פרקים זכתה בציון לשבח בתחרות הפורמטים של איגוד השידור האירופי.
פרסים והוקרה.
שוחט זכה בפרסים ובמענקים רבים, ובהם בפרס התיאטרון על האירוע הבולט של השנה שהוענק לאופרה פרי עטו "אלפא ואומגה" (2001), ופרס מלחין השנה בתיאטרון על "צור וירושלים" (2004), פרס ראשון בתחרות ארתור רובינשטיין להלחנה (1997), פרסי תחרויות האקדמיה למוסיקה, פרס תל אביב לאומנויות הבמה, פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים, ופרס קרן קיסריה – אדמונד בנימין דה-רוטשילד (2001).
בין המלגות שהוענקו לשוחט במהלך דרכו ניתן לציין מלגות מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל, הקונסוליה הבריטית וממשלת איטליה, מענקים מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן ברכה, קרן ריץ', מוטורולה ישראל, בנק ספרא, הבנק הבינלאומי, צפונות תרבות, קרן סוזן רוז (ניו יורק) ומענק מראי פפר (לוס אנג'לס).
שוחט הוא אמן נבחר של הקרן למצוינות בתרבות החל משנת 2004. שוחט מקדיש מזמנו לפעילות ציבורית בישראל, הן ברסיטלים עבור גיוס כספים לעמותות כגון "לתת" ו"עזרה",מרכז נפגעות תקיפה מינית, בתי החולים וולפסון בחולון, מאיר בכפר סבא והמרכז הרפואי רבין.
בשנת 2008 בחר מגזין "פורבס" בגיל שוחט כדמות המשפיעה ביותר בתחום המוזיקה בישראל. בחודש יולי 2009 קיבל שוחט תואר אביר מסדר האמנויות והספרות מטעם ממשלת צרפת.
באוקטובר 2012 זכה בפרס מפעל הפיס לאמנויות על שם לנדאו בתחום המוזיקה הקלאסית.
חיים אישיים.
בריאיון לעיתון "הארץ" בדצמבר 2009 דיבר לראשונה על היותו הומוסקסואל. שוחט התגורר ביפו עם בן זוגו בריאן בולטון. בהמשך נפרד מבולטון וחי עם בן זוג אחר, ממנו נפרד. נולדו לו שני ילדים.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
גור בנטביץ'
גור בנטביץ' (נולד ב-23 ביולי 1964) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ושחקן ישראלי, אשר ידוע בעיקר בזכות "סרטי השוליים" שביים, ובהם "הכוכב הכחול" ו"משהו טוטאלי", שעם השנים הפכו לסרטי קאלט בתעשיית הקולנוע המקומי.
ביוגרפיה.
בנטביץ' למד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בסרט הגמר שלו, "מצב החסה" (1991), נמצאים המרכיבים המרכזיים של יצירתו העתידית: סמים, חיי הצעירים בתל אביב, אווירה עצלה והזויה.
בשנת 1995 יצא סרטו "הכוכב הכחול", סרט מסע סוריאליסטי, דל תקציב, שהפך לסרט פולחן והוקרן למעלה משבע שנים ברציפות בהקרנות חצות בסינמטק תל אביב. את דמותו של מולי, התפקיד הראשי בסרט, גילם השחקן אלון אבוטבול.
בשנת 2000 יצא סרטו "משהו טוטאלי", סרט מסע קליל על שלושה בחורים היוצאים להציל אהובה משותפת מהכלא בהודו, על רקע המצאתו של סם חדשני. הסרט צולם בישראל, בהולנד ובהודו. בכתיבת התסריט בנטביץ' שיתף פעולה עם אתגר קרת, ובתפקידים הראשיים שיחקו מאור כהן וטינקרבל.
בשלושת הסרטים האלה, בנטביץ' גם שיחק תפקידים - הן משניים והן ראשיים יותר.
הוא ביים מספר פרקים בסדרות הטלוויזיה: "טייק אווי" (2001), "בסימן ונוס" (2005), "הילדים מגבעת נפוליאון" (2003) ו-"מסכים" (2008) ואת סרטי האנימציה: "סטטוס קוו" (2002) ו"שייקספיר מעורב" (2003), בשילוב עם ניר מטרסו.
באוקטובר 2009 יצא סרטו "פרילנד", והוא הוקרן מדי יום שישי בהקרנת חצות בסינמטק תל אביב. הסרט הוא למעשה עריכה מחודשת של קטעים שביים בנטביץ' עבור סדרת הטלוויזיה "מסכים" והוא עוסק בבועז (אמנון פישר), רוקיסט מתוסכל המוצא מפלט מהשעמום הקיומי בפרי לנד - מן עולם וירטואלי תלת ממדי דמוי Second Life. מלבד פישר משחקים בסרט טינקרבל, מאיה מרון ואנטוני קול.
ב-2012 שיחק תפקיד ראשי בסרט הקולנוע "אורחים לרגע", שביימה אשתו - הבמאית מאיה קניג.
בשנת 2013 יצא לאקרנים סרטו, "לרדת מהעץ", בכיכובם של שרה אדלר וגל תורן. הסרט מספר על ניצ (תורן), החוזר מנדודיו בתקווה להשיב אליו את חברתו שעזב (אדלר), ובמקום זה מוצא את עצמו תחת הדירה שלה, תקוע על צמרתו של עץ המיועד לעקירה וזה הופך בלית ברירה לדמות מפתח במאבק האקולוגי שמנהלת השכונה כנגד הגזירה.
ב-2019 יצא סרטו האוטוביוגרפי-למחצה "קצפת ודובדבנים", שבו הוא מגלם את דמותו של צורי שוסטק, במאי שסרטו האמנותי לא נוחל הצלחה, והוא מבלה לילה עם שלל דמויות שמנסות לסייע לו.
בנטביץ' הוא נינו של הלל יפה ונכדו של יוסף בנטואיץ'. ב-2015 יצא סרטו התיעודי "סינדרום בנטביץ'", העוסק בתולדות משפחת בנטביץ' המתפרשת על פני כ-150 שנה.
בנטביץ' נשוי למאיה קניג, ולהם שתי בנות ובן. מתגורר עם משפחתו בתל אביב.
אלטרנטיב 4
אלטרנטיב 4 (Alternative 4) הוא אלבומה של להקת הרוק/מטאל הבריטית אנת'מה. הוא יצא לאור ב-22 ביוני 1998 דרך Peaceville Records. אלטרנטיב 4 מתאפיין, שלא כמו האלבומים הקודמים של אנת'מה, בשירה נקייה שמובלת על ידי פסנתר לאורך כל האלבום. ביקורות רבות דיברו על האלבום כאקספרימנטלי, דיכאוני ואטמוספירי. האלבום נחשב לשינוי מסגנון הדום־מטאל המקורי של אנת'מה.
שם האלבום.
השם לאלבום מגיע מספרו של לזלי ווטקינס, אלטרנטיב 3, אותו הבסיסט של הלהקה, דנקן פטרסון, קרא מספר שנים לפני שהם כתבו את האלבום. הספר מדבר על תאוריות קונספירציה ורוב השירים באלטרנטיב 4 מדברים על אמון – ולכן הם בחרו בשם זה.
Alternative 4
ויטולד לוטוסלבסקי
ויטולד לוטוסלבסקי (בפולנית: Witold Lutosławski, נהגה Lutoswavski – "לוטוסוואבסקי"; 25 בינואר 1913 – 7 בפברואר 1994) היה מלחין, פסנתרן ומנצח פולני.
לוטוסלבסקי היה מחשובי המלחינים באירופה במאה ה-20 ומן המוזיקאים הבולטים בפולין בשלושת העשורים האחרונים לחייו. בתקופת חייו קיבל מספר רב של פרסים ואותות כבוד בינלאומיים, בהם "מסדר הנשר הלבן", אות הכבוד הגבוה ביותר של פולין.