הרב פרנקל נשא עמו תמיד את תודעת השואה, ובכל נאום שנשא העלה את עניין השואה ואת השמדתם של יהודי פולין. בשנת 1950 קרא לקביעת צום מיוחד לזכר השואה, מבלי להסתפק בקביעת עשרה בטבת כ"יום הקדיש הכללי". בשנת 1963 ביקר בפולין כחבר משלחת ישראל לציון עשרים שנה למרד גטו ורשה. אמירת ה"קדיש", הראשון לאחר החורבן, על יד מצבת הגטו בעת טקס האזכרה, השאירה רושם עז. בביקורו במחנה ההשמדה בטרבלינקה גילה כי עצמות היהודים עדיין פזורות בשטח המחנה ההרוס. הוא אסף את העצמות והביאן לקבורה בבית העלמין נחלת יצחק. על הקבר הקים את האנדרטה הגדולה עליה חרוטה המילה "טרבלינקה". מדי שנה היו מתאספים לידה שרידי הנספים וקרוביהם, ואת טקס האזכרה היה עורך הרב פרנקל. כמו כן יזם את הקמת האנדרטאות לקדושי "באבי יאר" וקהילות אחרות, בבית קברות נחלת יצחק.
הרב פרנקל פעל רבות גם במסגרת "האגודה להשבת נדחי השואה" בעזרה ליתומי - שואה שנשארו בפולין ולא עלו לישראל.
הרב פרנקל היה ידידו הקרוב ואיש סודו של האדמו"ר מגור, רבי שמחה בונים אלתר, ושימש לצידו כחבר נשיאות ישיבת חידושי הרי"ם בתל אביב.
בשנת ה'תשל"ג (1973) נבחר לכהן כרבה האשכנזי של תל אביב יפו, במקומו של הרב שלמה גורן שנבחר לכהן כרב הראשי לישראל, וכיהן בתפקיד זה עד יום פטירתו. הרב פרנקל היה מועמד יחיד לתפקיד וקיבל 84 מתוך 95 קולות, מאחר שצעירי המפד"ל החליטו להימנע בהצבעה.
במקביל לתפקידו כרבה הראשי של תל אביב יפו מונה הרב גם לתפקיד ראש אבות בתי הדין בבית הדין הרבני האזורי בתל אביב יפו.
כעשר שנים לפני פטירתו עזב את שכונת פלורנטין ועבר להתגורר בלב תל אביב. מאז היה לו בית כנסת בביתו ברחוב בלפור וכן היה נוהג להתפלל את תפילת שחרית של שבת בבית הכנסת הגדול ברחוב אלנבי בתל אביב.
בשנות כהונתו כרב ראשי לתל אביב היה הרב פרנקל נושא דרשה מיוחדת בשפת היידיש בבית הכנסת הגדול בתל אביב בלילה הראשון של אמירת הסליחות למנהג האשכנזים. דרשה זו הייתה מיועדת ליהודים בברית המועצות בעידן מסך הברזל. הדרשה שודרה אליהם באמצעות הרדיו ורבים מהם היו מקשיבים לה.
הרב פרנקל היה חתן פרס הרב קוק לספרות תורנית (1984),וכן קיבל את פרס הרב מימון ופרס הרב טולידאנו לספרות תורנית (תשמ"ב) על ספרו "דרך ישרה".
בשנת חייו האחרונה נבחר כ"אזרח כבוד" של העיר תל אביב. הרב פרנקל נפטר בד' באלול תשמ"ו (8 בספטמבר 1986), ונטמן בבית הקברות נחלת יצחק בתל אביב.
לזכרו ועל שמו הוקמה ישיבת "נתיבות יצחק" בתל אביב. נשיא הישיבה הוא חתנו הרב ישראל מאיר לאו ובראשה עומדים שניים מנכדיו: הרב צבי יהודה לאו והרב משה קירשטיין.
בשנת תשנ"ד הוסב שמו של "רחוב עמק יזרעאל" בשכונת פלורנטין בתל אביב ל"רחוב הרב יצחק ידידיה פרנקל" על פי החלטתה של עיריית תל אביב יפו. בקצה הרחוב במקום בו הוא נפגש עם רחוב אברבנאל שוכן בית הכנסת אהבת חסד אותו ייסד הרב פרנקל.
משפחתו.
לרב פרנקל ולרעייתו חנה לאה (נפטרה: ד' בשבט ה'תשנ"ז, 12 בינואר 1997), נולדו ארבעה בנים ובת:
מתלמידיו.
מלבד בני משפחתו, על תלמידיו נמנים:
יששכר איש כפר ברקאי
יששכר איש כפר ברקאי היה כהן גדול בבית המקדש השני.
יששכר איש כפר ברקאי נזכר לגנאי, בשל זהירותו המופרזת שלא יתלכלכו ידיו בשעת עבודת הקרבנות, ומנהגו לעבוד בכפפות של משי בשל כך, דבר שנתפס כביזוי עבודת בית המקדש:
התלמוד מספר גם מה עלה בגורלו (בתרגום לעברית):
התלמוד בהמשך מביא אמוראים שמסבירים מדוע דבריו של יששכר לא היו נכונים.
בספרות התורנית מוזכר סיפורו לא אחת בהקשר של דיני חציצה במצוות (כגון לולב) ובזיון המצווה בכך.
מלחמות הוורדים
יהודה בר אילעאי
יהודה בן אילעאי
ז'אן-פיליפ רמו
במבי 2
במבי 2 (באנגלית: Bambi II) הוא סרט אנימציה מבית היוצר של אולפני וולט דיסני, אשר יצא לאקרנים בשנת 2006 ומהווה פריקוול לסרט במבי. עלילת הסרט מתארת את האירועים שקרו לאחר מות אמו של במבי, לפני הסצנות בסרט המקורי בהן הוא נראה כמבוגר.
תקציר העלילה.
לאחר שאמו נהרגה, עובר במבי לגור אצל אביו, נסיך היער, אף על פי שלאביו אין ניסיון בגידול עופרים צעירים. במבי מתאמץ לזכות בתשומת לבו ובהערכתו של אביו. בנוסף הוא מתמודד עם עופר חדש ושחצן שמגיע ליער - רונו, שמנסה להשפיל את במבי ולקחת ממנו את פלין (שנלחם בבמבי כשגדלו בסרט הראשון). בין היתר, רונו לועג לו על שבעבר כשנתקל בכלבי ציד, הוא קפא במקום וניצל רק בזכות אביו.
אביו של במבי מרגיש שהוא איננו מתאים לגידול בנו, ולכן שולח את במבי לאימוץ. יום אחד, אמו המאמצת נלכדת במלכודת ציידים, וכלבי צייד באים לתקוף אותה. כדי להציל את אמו המאמצת, במבי מושך את תשומת לבם של הכלבים, מתעמת איתם, ומנצחם, אף על פי שכמעט נהרג. אביו מבין שבמבי חשוב לו, ולוקח אותו בחזרה תחת חסותו.
בינג קרוסבי
הארי ליליס "בינג" קרוסבי, (באנגלית: Harry Lillis "Bing" Crosby; 3 במאי 1903 - 14 באוקטובר 1977) היה זמר ושחקן קולנוע אמריקאי, אחד מהמוזיקאים המצליחים ביותר במאה ה-20.
ביוגרפיה.
קרוסבי נולד בטקומה שבמדינת וושינגטון. בהיותו בן שלוש עבר עם משפחתו לעיר ספוקיין. הוא למד שלוש שנים באוניברסיטת גונזגה בעיר, אך פרש מלימודים לפני שהוענק לו תואר.
בין השנים 1926–1930 היה זמר בתזמורתו של פול וייטמן, ממנה פרש לקריירת סולו ב-1930, יחד עם הגיטריסט אדי לאנג כמלווהו.
להיטו הגדול ביותר של קרוסבי הוא "חג מולד לבן", שיר חג מולד שכתב אירווינג ברלין ובוצע לראשונה על ידי קרוסבי ב-1941. לפי ספר השיאים של גינס זהו הסינגל הנמכר ביותר בכל הזמנים: לפחות 50 מיליון סינגלים נמכרו, ולמעלה מ-100 מיליון אלבומים הכוללים את השיר. קרוסבי שר את השיר הזה בסרטים Holiday Inn (1942) ו"חג מולד לבן" (1954).
האומדנים לסך כל מכירות התקליטים של קרוסבי נעים בין 500 ל-1000 מיליון. רק בודדים - הביטלס, אלטון ג'ון, אלביס פרסלי, אבבא, מייקל ג'קסון - הגיעו לנתוני מכירות הדומים או עולים בשיעורם על מכירות התקליטים של קרוסבי.
קרוסבי שר בצורה קלילה ושירתו הייתה כמעט כמו שיחה, לוותה בדרך כלל ב"ביג בנד" ושילבה שריקה, סקאט ואלתורים קצביים מגוונים. סגנון זה, הנקרא באנגלית crooning, השפיע רבות על הזמרים שהופיעו אחריו ובראשם פרנק סינטרה, פרי קומו ודין מרטין.
ב-1944 הופיע בדרמה הקומית "הולך בדרכי". בסרט הופיע בתור כומר בעל יוזמה, האב הצעיר פרנק צ'אק או'מלי וביחסיו עם כומר בכיר ממנו. סרט זה היה המצליח ביותר באותה שנה בארצות הברית, בעקבותיו הופיע באותו תפקיד בסרט, "פעמוני סנט מרי", שיצא לאקרנים שנה אחר כך. ב-1949 הופיע בסרט "יאנקי בחצר המלך ארתור" לצידה של רונדה פלמינג.
בשנות ה-30 של המאה הקליט בין השאר שירים עם האחים מילס Gems From George White's Scandals, Dinah, ו-Shine.
מעבר להשפעה שהייתה לו על תעשיית המוזיקה כאמן פופולרי על פני כחצי מאה, נודעה לו חשיבות גם בצד העסקי והטכנולוגי של התעשייה. הוא השקיע בחברה החדשנית אמפקס, שפיתחה את טייפ הסלילים הראשון. הוא היה האמן הראשון בעולם שהקליט את תוכנית הרדיו שלו, ושעותק המאסטר של אלבומו הוקלט בטייפ. את אחד ממכשירי ההקלטה של אמפקס הוא נתן לחברו לס פול, אשר השתמש בו כדי להמציא את ההקלטה על ערוצים נפרדים.
קרוסבי נישא פעמיים, קודם לשחקנית דיקסי לי ולאחר מותה (מסרטן השחלות) לקתרין גרנט, שחקנית שהייתה צעירה ממנו בשנים רבות. ילדיו מנישואיו הראשונים היו גדולים בשנות דור מאלה שנולדו לו ולקתרין. לאחר מותו פרסם בנו הבכור גארי ספר זיכרונות שנוי במחלוקת בו האשים את האב בקור, ריחוק והתעללות. בן אחר, פיליפ, הכחיש את הטענות בתוקף, והאשים את אחיו שכתב את ספרו מתוך תאוות בצע.
ב-1962 זכה קרוסבי בפרס הגראמי הראשון שהוענק למפעל חיים. ממשפחתו הענפה יצאו לא מעט שחקנים וזמרים. ב-1964 שיחק בסרט "ימי שיקגו העליזים" לצידם של פרנק סינטרה, דין מרטין וסמי דייוויס ג'וניור.
קרוסבי מת ב-1977 במדריד, כתוצאה מהתקף לב לאחר סיבוב של גולף. הוא אהב מאוד לשחק גולף, ויחד עם חברו הטוב בוב הופ כובד ב-1978 בפרס בוב ג'ונס היוקרתי של התאחדות הגולף האמריקנית.
סמל ליבריה
סמל ליבריה הוא סמלה הרשמי של מדינת ליבריה. הסמל מתאר מגן שעליו מתוארת ספינת מפרש מהמאה ה-19 המסמלת את הספינה שבה הגיעו העבדים המשוחררים מארצות הברית לליבריה.
מעל המגן מופיע מוטו המדינה באנגלית: "אהבת החירות הביאה אותנו לכאן" ("The love of liberty brought us here") ומתחת למגן שמה הרשמי של המדינה: "רפובליקת ליבריה" (Republic of Liberia).
מזראטי 3200GT
המזראטי 3200GT היא מכונית ספורט שיוצרה על ידי חברת מזראטי האיטלקית בין השנים 1998 ל-2001.
דגמים.
הדגם נמכר ברובו באירופה. ה-3200GT חולקת את מנוע ה-3.2 ליטר טורבו כפול בתצורת V8 שקיים במזראטי קוואטרופורטה IV ובמזראטי Shamal, ששופר, ובעל הספק מרבי של 365 כ"ס.
דגם ה-3200GTA צויד בתיבת הילוכים אוטומטית והמנוע שלו סיפק 363 כ"ס.
ה-"Assetto Corsa" היה דגם בייצור מוגבל של ה-GT עם חבילת החזקה מיוחדת, והוא הוצג לראשונה לציבור בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2001.
עיצוב.