בלוך היא בוגרת האוניברסיטה העברית בירושלים בפסיכולוגיה ובפיזיקה בהצטיינות (1996) ומוסמכת האוניברסיטה העברית בנוירופסיכולוגיה (1999). בשנת 2010 קיבלה תואר דוקטור של אוניברסיטת בר-אילן במדעי המוח. עבודת הדוקטורט נכתבה בהנחייתו של פרופ' אלי וקיל.
בלוך עבדה במכון להתפתחות הילד (2000–2003) וביחידה להפרעות קשב והסתגלות (2004–2007) במרכז הרפואי ע"ש שיבא בתל-השומר. ב-2007 החלה לעבוד במחלקה לשיקום נוירולוגי בשיבא, ומ-2010 שימשה כפסיכולוגית הראשית במחלקה. במקביל שימשה כמנהלת המעבדה לזיכרון ולאמנזיה באוניברסיטת בר-אילן תחת ניהולו של פרופ' אלי וקיל. ב-2015 עברה למכון הלאומי לשיקום נוירופסיכולוגי (בעת ההיא הוא נקרא "המכון הלאומי לשיקום נפגעי ראש") והיא משמשת מאז כמנכ"לית המכון וכמנהלת המקצועית שלו.
החל בשנת 2003 אילה בלוך מלמדת באוניברסיטת אריאל בשומרון, ומשנת 2018 היא משמשת כחברת סגל במחלקה למדעי ההתנהגות שם. תחומי המחקר שלה הם למידה בקרב נפגעי חוט שדרה, נוירופסיכולוגיה, שיקום בקהילה של אנשים עם פגיעה מוחית ומדיניות בריאות בתחום הנוירופסיכולוגיה.
השכלה תורנית ופעילות ציבורית.
בשנת 1991 למדה במדרשה התורנית ברוריה. בשנים 1999-2000 למדה בתוכנית "קרן אריאל" של מדרשת "נשמת" והוסמכה כיועצת הלכה. במשך כעשור עבדה כמשיבה בקו הטלפון ההלכתי של המדרשה.
ב-2008 ייסדה יחד עם הרב אבנר בן-יוסף את עמותת "יחד באריאל (ע"ר)", הפועלת בעיר אריאל לקידום נושאים חברתיים, והיא משמשת כיו"ר העמותה.
החל משנת 2012 שימשה כחברה בוועדה המקצועית לפסיכולוגיה שיקומית במשרד הבריאות ובשנים 2017–2020 עמדה בראשה.
באוקטובר 2020 הודיע שר הבריאות יולי אדלשטיין על מינויה של בלוך לתפקיד יו"ר מועצת הפסיכולוגים.
חיים אישיים.
אילה בלוך נשואה ואם לשבעה, מתגוררת באריאל. אחותה היא שרית קראוס, והיא גיסתה של עליזה בלוך.
ליל השטן
ליל השטן (באנגלית: Devil's Night) חל ב-30 באוקטובר בכל שנה; ערב לפני ליל כל הקדושים. הלילה הזה קשור לליל השובבות, שמתקיים בחלקים של ארצות הברית כמו פילדלפיה. עם זאת, הוא קשור גם לוונדליזם ולהצתות שפקדו את דטרויט, מישיגן, בשנות ה-90 של המאה ה-20. כמו כן, הוא הוביל לייסוד "ליל המלאכים".
תיאור.
ליל השטן התקיים כבר בשנות ה-40 של המאה ה-20. באופן מסורתי, צעירים בעיר עסקו בביצוע מעשים פליליים ושובבים, שכללו בדרך כלל מתיחות קלות עד למעשי ונדליזם קלים (כמו השלכת ביצים על בתים, שפיכת סבון ושעווה על חלונות ודלתות, השארת ירקות רקובים או שקיות בוערות של צואת כלבים בכניסות של בתים וגרימת נזקים לשירותים ציבוריים).
עם זאת, בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20, הוונדליזם כלל בתוכו מעשים הרסניים וקטלניים יותר כמו הצתה ושריפה של מבנים וחפצים שונים. מעשים אלו התרחשו בעיקר בעיר הפנימית, אך לעיתים קרובות התרחשו גם בפרוורים שמסביב.
הפשעים הפכו להרסניים יותר בערים כמו דטרויט וכללו מאות מעשי ונדליזם והצתות ב-30 באוקטובר של אותן השנים. ההרס הגיע לשיאו באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, עם למעלה מ-800 הצתות שנגרמו בשנת 1984, עם עלייה משמעותית של הצתות עד שנת 2011. בשנים שלאחר מכן, חלה ירידה בהצתות בעיר.
היחלשות ההצתות.
ההצתות שהתרחשו בליל השטן בדטרויט לא דעכו בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, אלא התגברו ככל שעבר הזמן. לאחר ליל השטן האכזרי בשנת 1994, ראש העיר דאז דניס ארצ'ר הבטיח לתושבי העיר כי לא יהיו יותר הצתות. בשנת 1995 ייסדו אנשי העיירה את "ליל המלאכים", בתאריכים 29–31 באוקטובר. בכל שנה כ-50,000 מתנדבים משוטטים בשכונות בעיר. מתנדבים רבים שמרו על פרופיל גבוה וסיירו בשכונות, תוך שכל פעולה חשודה דווחה באמצעות הטלפונים ומכשירי הרדיו השונים.
לאור הפעילות של המתנדבים ולאור ייסוד "יום המלאכים", ההצתות ומקרי הפשע בעיר ירדו באופן משמעותי. בשנת 2008, נקבע באופן רשמי כי בזכות "ליל המלאכים", אכן ירדו מקרי ההצתות בעיר. באותה השנה, 35,000 אנשים החליטו להצטרף למאבק כנגד ההצתות ומעשי הפשיעה. כתוצאה מהמאמצים, מקרי ההצתות צנחו כבר בעשור הראשון של המאה ה-21. בשנת 2010 מספר ההצתות טיפס ל-169; עלייה של 42 אחוזים בהשוואה לשנה הקודמת. עם זאת, בשנים שלאחר מכן ירד הממוצע שוב.
בשנת 2015 נרשמו כ-52 מקרי הצתות בלבד, שמתוכם רק 24 נחשבו להצתות אפשריות. בשנת 2018 הפסיקו לקיים את "יום המלאכים" היות שהמשאבים שהיו לעיר הוקצו לקיום מסיבות ליל כל הקדושים. באותה השנה, היו חמישה מקרי הצתות בלבד. בעשור השני של המאה ה-21, הייתה ירידה משמעותית במקרי ההצתות, אך בעקבות יום העצמאות שחל ב-4 ביולי, עלה המספר.
יחסי ספרד–קמרון
יחסי קמרון–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ספרד וקמרון.
יחסים דיפלומטיים.
למעלה מ-50 שנה חלפו מאז פתיחת השגרירות ביאונדה ומאז היחסים בין המדינות התחזקו בתחומים שונים. היחסים המדיניים נחתמו בתזכיר ההבנות בנושא התייעצויות פוליטיות, מאפריל 2009, שנחתמו על ידי שני השרים במהלך ביקורו של שר החוץ הקמרוני במדריד.
בהמשך נחתמו שני הסכמים דו צדדיים:
ספרד ממשיכה להראות את נכונותה להשתתף באופן פעיל בחיזוק הביטחון במפרץ גינאה, הן ברמה הכללית של האו"ם והן של האיחוד האירופי (תוכנית נתיבי הים הקריטיים של הנציבות). ברמה דו-צדדית מאז 2011 הם התאמנו יחד עם אנשי הסיור בחיל הים הקמרוני.
יחסים כלכליים.
באופן מסורתי מאזן הסחר נוטה לרעת ספרד מכיוון שקמרון היא ספקית מרכזית של פחמימנים. קמרון היא הספקית ה-61 בגודלה של ספרד. היתרה השלילית קוזזה בשנים האחרונות על ידי התכווצות הביקוש המקומי בספרד.
המצב יכול להשתנות אם מחיר הנפט הגולמי יישאר ברמתו מסוף 2014. בהיותו המוצר העיקרי שמייבאת ספרד, ירידה מתמשכת במחיר הנפט יכולה להוריד את חשבון הייבוא.
שיתוף פעולה.
קמרון אינה מדינה מועדפת בתוכנית המתאר הספרדית לשיתוף פעולה, ולכן לא קיים משרד לשיתוף פעולה טכני (TBT) במדינה.
החלק החשוב ביותר בשיתוף הפעולה בפיתוח מתבצע על ידי קהילות דתיות, במיוחד בתחום הבריאות והחינוך, ולאחרונה על ידי כמה ארגונים לא ממשלתיים, אשר מקבלים לעיתים סיוע מהמינהל המרכזי ובפרט מהאוטונומיות ומהמינהל המקומי. פרויקט הצלב האדום הספרדי שהושלם בשנת 2012 ומומן על ידי AECID לפליטים צ'אדים, ובמיוחד RCA, היווה אמת מידה לשיתוף הפעולה בין המדינות.
נכון לעכשיו קיים פרויקט באותו אזור שפותח על ידי ה-NGO Red Deporter y Cooperation במימון AECID. מאז 2011, מימון זה צומצם משמעותית. העמותות הספרדיות שבקמרון כוללות: רשת הספורט והשיתוף פעולה, Zerca and Far, Globalmón, Medicus Mundi, Agermanament ו-CEIBA. ארגונים לא ממשלתיים אחרים מממנים פרויקטים, במיוחד מקהילות דתיות, כמו Manos Unidas או PROCLADE.
ערב כל הקדושים
פסטיבל המתים
פסטיבל המתים או חג האבות הקדמונים מתקיים על ידי תרבויות רבות ברחבי העולם, לכבוד או להכרה של בני הקהילה שנפטרו, בדרך כלל לאחר הקציר באוגוסט, ספטמבר, אוקטובר או נובמבר.
בתרבויות רבות נערך בסוף אוקטובר ובתחילת נובמבר פסטיבל המתים, שנמשך עד 3 ימים; דוגמאות שנוהגות כך כוללות את הפרואנים, תושבי האוקיינוס השקט, תושבי איי טונגה, הפרסים הקדומים, הרומאים הקדומים והמדינות הצפוניות באירופה. בדת האינקה כל חודש נובמבר הוא 'Ayamarca', שמתורגם לפסטיבל המתים.
הפסטיבל בעולם.
פסטיבל העגלות המצרי העתיק התקיים בתחילת אוגוסט (וכונה כ"ת'וט" בשפה הקופטית), כאשר אנשים השאירו סירות קטנות על נהרות כדי לזכור את מותו של אוסיריס וכדי לכבד את הנפטרים במסע שלאחר המוות שלהם. במאה ה-21 המסורת באירופה היא חגיגת ליל כל הקדושים. בין היתר, סברו כי פסטיבל המתים הוא זיכרון פולחני של המבול שבו הלילה הראשון (ליל כל הקדושים), מתאר את רשעות העולם לפני המבול. בלילה השני חוגגים הניצולים ששרדו את המבול ואת הלילה האחרון חוגגים אלה שיאכלסו מחדש את כדור הארץ.
במנהג הבודהיסטי-יפני הפסטיבל שמכבד את רוחם של אבותיהם מכונה פסטיבל אובון והוא מתקיים ביולי או באוגוסט. פסטיבל שנתי זה מתחיל במשתתפים שנוהרים לעבר האוקיינוס עם מתנות, מסרים ופנסים מוארים עבור הנפטרים. כל המתנות הללו נמצאות בסירות קטנות אשר מושטות במים בחצות אותו היום. הפסטיבל הבודהיסטי-סיני נקרא פסטיבל רפאים. עבור ההינדים, הטקס שנעשה עבור האבות הקדמונים שלהם נקרא פיטרי פקשה. הוא מבוסס על לוח השנה הירחי ההינדי והתקופה שלו נמשכת 15 יום ומסתיימת לקראת סוף ספטמבר. בנפאל, הפסטיבל הפופולרי של גאי ג'טרה מציין ומכבד את הנפטרים.
הכנסייה הרומית-קתולית חוגגת שלושה ימים של תקופת האלוומס בין 31 באוקטובר ל-2 בנובמבר ומציינת את ערב כל הקדושים, יום כל הקדושים ואת יום כל הנשמות.
במקסיקו חוגגים את יום המתים; החג הוא חג מקסיקני המוקדש לזכרם של אבות המשפחה שהלכו לעולמם. החג נחוג ביום הראשון והשני של חודש נובמבר, באותו מועד בו חלים יום כל הקדושים ולאחריו יום כל הנשמות של הכנסייה הנוצרית קתולית. החג נחוג בעיקר במקסיקו, באזורים בהם קיימת קהילה מקסיקנית גדולה בארצות הברית, בפיליפינים, במדינות אחרות באמריקה הלטינית ובברזיל. בחג זה נהוג לבקר בבתי הקברות ובכנסיות, ולהביא נרות ופרחים לקברי אבות המשפחה. על אף נושא החג, אין זה חג עגום והוא נחוג באווירה של קרנבל, בדומה לליל כל הקדושים האמריקאי.
הטנק בדגניה