בשנת 1983 יצר 3 סדרות של הדפסים, במהדורה של 125 עותקים כ"א, בסדנת ההדפס ירושלים, המבוססים על תצלום האדמה הבקועה. ההדפסים הופיעו בצבע אדום, שחור ו-כסף. בסדרה זו הועבר הדימוי בעזרת טכניקה של תצריב צילומי. כאן, המיר קדישמן את הזכוכית בצבעי ההדפס השונים, כביטוי של תרבות וכעימות עם הטבע. גרסה נוספת הופיעה בסדרת הדפסים שהודפסו בדפוס רשת בסדנת "Kelpra" בלונדון, אנגליה, ובה הופיעו צורות גאומטריות מעל האדמה, או הדפסים שהבקעים בהם נצבעו בכתמי צבע שונים.
אח&quot;י יפו (סער 4)
בשם אח"י יפו נקראו שלוש ספינות מלחמה בחיל הים הישראלי. הראשונה הייתה המשחתת אח"י יפו, אשר נרכשה באנגליה ב-1955 יחד עם אחותה אח"י אילת. השנייה, ספינת טילים מסדרת סער 4 ונשוא הערך הנוכחי, נבנתה במספנות ישראל, הושקה לאחר מלחמת יום הכיפורים ושירתה רוב ימיה בבסיס חיל הים בחיפה. השלישית היא ספינת טילים מדגם סער 4.5 'נירית', המשרתת בימינו בשייטת ספינות הטילים.
הספינות מסדרת סער 4 נועדו לשרת בזירת ים סוף. תעלת סואץ הייתה אז חסומה לשיט ספינות, והעברתן לים סוף תוכננה בהפלגה מחיפה למפרץ שלמה סביב יבשת אפריקה. מועד היציאה נקבע ל-15 באוקטובר 1973, אך הפלגתן נדחתה בשל פרוץ מלחמת יום הכיפורים. שתי הספינות הראשונות מתוך הסדרה השתתפו באופן פעיל במלחמה והיוו תוספת כוח משמעותית בזירת הים התיכון.
אח"י יפו הייתה השישית והאחרונה בסדרת סער 4 'תכלית' שהוזמנה לפני מלחמת יום הכיפורים. הספינות שקדמו לה היו: אח"י רשף, אח"י קשת, אח"י רומח, אח"י כידון ואח"י תרשיש.
שירות מבצעי.
מבצע פעמון החירות.
לרגל חגיגות 200 שנה לעצמאות ארצות הברית, הפליגו זוג ספינות סער 4 לניו יורק וייצגו את ישראל בחגיגות. אח"י יפו, בפיקוד בני אריאלי, שימשה כספינת הפיקוד. על המבצע פיקד אל"ם אלי רהב, לאחר שסיים את תפקידו כמפקד שייטת הסטי"לים, ולהפלגה הצטרף מפקד חיל הים האלוף בנימין תלם. הספינה השנייה בהפלגה הייתה אח"י תרשיש בפיקוד שאול חורב.
בתום הביקור המוצלח בארצות הברית וביזמת התעשייה הביטחונית המשיכו הספינות לביקור בנמל קרטחנה שבקולומביה, בו נעשתה הצגת יכולות לחיל הים המקומי. הביקור שודר בטלוויזיה על ידי צוות שהגיע במיוחד מעיר הבירה בוגוטה. הספינות עשו רושם מצוין והאדמירל הקטור סלאזר, מפקד הצי האטלנטי הקולומביאני היה מלא התפעלות, אך לא היה די בכך כדי לשנות את תוכניות חיל הים הקולומביאני, אשר רכש כלי שיט באיטליה.
מידע על ספינות הטילים הישראליות שעשו היסטוריה הגיע גם לידיעת מפקדי חיל הים של צ'ילה. נספח צה"ל בדרום אמריקה, אל"ם פנחס שחר, אשר מקום מושבו הקבוע בריו דה ז'ניירו, העביר הזמנה דרך הנספחים האחרים לבוא ולבקר בספינות. לקרטחנה הגיע מהנדס ימי בדרגת סגן-אלוף שנשלח מחיל הים של צ'ילה כדי לבדוק את הספינות. הקצין דיבר אנגלית שוטפת, הראה בקיאות ומקצוענות, חזר לצ'ילה ומסר דו"ח חיובי ביותר. כתוצאה מכך נחתמה עסקה בה נמכרו שלוש ספינות סער 4 לחיל הים של צ'ילה.
חימוש.
אח"י יפו הייתה הספינה הראשונה בחיל הים הישראלי שחומשה בטילי הרפון שהתקבלו מארצות הברית.
מבצע ליטני.
בעקבות פיגוע אוטובוס הדמים בכביש החוף ב-11 במרץ 1978, ואירועים דומים נוספים, יצא צה"ל למבצע ליטני שנערך בין ה-14 ל-21 במרץ 1978. ספינות הטילים נטלו חלק בסיוע וחיפוי לכוחות שפעלו בחוף. הוטל סגר ימי על נמל צור והופגזו דרכים לשיבוש תנועת אויב.
אח"י יפו, בפיקוד סא"ל חנינא עמישב, נטלה חלק פעיל בהפגזות בסיסי המחבלים מהים. הספינה ירתה בסיכום כללי כ-1,000 פגזי 76 מ"מ. במאמץ לאתר ולפגוע בתותח נייד של המחבלים התקרבה הספינה באור יום לטווח קצר מאוד מהחוף. המחבלים שהגיחו, ירו והסתתרו חליפות, הצליחו לפגוע בבסיס תותח אוטו מלרה 76 מ"מ הממוקם בירכתיי הספינה. פגז חדר לתוכה ונתקע ב אך לא התפוצץ. טען התותח שנמצא במקום אף לא נפצע. הספינה נאלצה להפסיק את הירי וחזרה לנמל לתיקון התותח.
שירות במלחמת לבנון הראשונה.
במהלך מלחמת לבנון הראשונה סייעו ספינות הטילים, ואח"י יפו ביניהם, בתצפית ובירי לעבר יעדים בחוף בעת תנועת כוחות היבשה צפונה לעבר ביירות. עיקר ההפגזות היו באזור שבין צידון לביירות וכללו מסלולי נחיתה, דרכים, ריכוזי אויב, אמצעים ומחסני תחמושת. החל מה-9 ביוני הוטל סגר ימי על מרחב ביירות ונמנעה כניסה ויציאה של ספינות. סגר זה בוצע על ידי ספינות טילים (סטי"לים) ודבורים. לכל אורך המבצע הוצבו סטי"לים ככוח התערבות מיידי למניעת תקיפה סורית מכיוון הים.
מעצר אניית המחבלים "אדי".
ב-12 ביוני 1982 השתתפה "אח"י יפו" במעצר האנייה "אדי" ועליה 150 נוסעים, בהם מחבלים, שיצאה מביירות. בפעולה השתתפו שלוש ספינות טילים, אח"י רשף, אח"י חנית ואח"י יפו, ה"אדי" הובלה לנמל חיפה.
לכידת אניית המחבלים "אנג'ל".
בליל ה-4 באוגוסט 1988 נודע, כי היאכטה "אנג'ל", בבעלות מחבלים פלסטינים, מפליגה מיוגוסלביה ללוב כשהיא נושאית עליה קבוצת קציני פת"ח. ארבע ספינות סער – אח"י יפו, אח"י קשת (סער 4.5 נושב), אח"י מולדת (סער 4) ואח"י גאולה, בפיקוד המש"ט אל"ם יוסי לוי, נשלחו ליירטה. היאכטה נתפסה כ-25 מיל מדרום למפרץ טאראנטו באיטליה. ארבעה קצינים מהכוח הימי של הפתח נעצרו והיאכטה נגררה לחיפה.
לכידת אניית המחבלים "חנאן".
בליל ה-23 באוגוסט 1983 לכד כוח של ארבע ספינות סער – אח"י רשף, אח"י יפו, אח"י מזנק ואח"י געש, עם צוות השתלטות משייטת 13, את האנייה "חנאן" בדרכה לטריפולי שבלבנון כשהיא נושאת תריסר מחבלים ו-400 ארגזי נשק. המחבלים נעצרו והאנייה הושטה לחיפה.
לכידת אניית המחבלים "נדיג'ה".
ב-15 בנובמבר 1987 לכדו הספינות אח"י יפו ואח"י עליה, בסיוע מטוס שחף, את הגוררת "נדיג'ה" במרחק של כ-35 מיל מדרום לכף גרקו שבקפריסין. על הגוררת נעצרו חמישה אנשי פת"ח, ביניהם ארבעה קצינים.
מבצע אבק דרכים.
בין ה-27 ל-30 במאי 1990 השתתפה אח"י יפו יחד עם אח"י קשת, אח"י קוממיות, אח"י מזנק ואח"י שמרית ו-8 דבורים במבצע בפיקוד סא"ל זאב ינובסקי, בו נמנעה חדירת מחבלים בסירות מהירות לחופי הארץ.
השבתה והטבעה.
אח"י יפו הושבתה בשנת 1998 ומסרה את שמה לספינה חדשה מדגם סער 4.5 - אח"י יפו מדגם 'נירית'. הניסיונות למכרה לא צלחו ולאחר שעגנה כשנתיים בנמל חיפה הוטבעה במטווח טילים של ספינות השייטת.
מפקדי הספינה.
להלן רשימת המפקדים של אח"י יפו:
שארה פרוקטור
שארה פרוקטור (באנגלית: Shara Proctor; נולדה ב-16 בספטמבר 1988) היא אתלטית לשעבר מאנגווילה שייצגה את הממלכה המאוחדת, זוכת מדליית כסף בקפיצה לרוחק אליפות העולם באתלטיקה 2015 ומדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה באולם 2012.
ביוגרפיה.
פרוקטור נולדה בהוואלי שבאנגווילה באיים הקריביים המשתייכת לטריטוריות הבריטיות שמעבר לים. בנעוריה הייתה כדורגלנית מצטיינת והייתה חברה בנבחרת אנגווילה. כמו כן הצטיינה באתלטיקה תחת הדרכת אימה, וקבעה שיא תיכונים בהטלת כידון, זריקת דיסקוס, קפיצה לגובה וקפיצה לרוחק. בשנים 2006 עד 2010 למדה והתאמנה באוניברסיטת פלורידה בארצות הברית. משנת 2008 מאמנה הוא רנה ריידר (Rana Reider).
פרוקטור ייצגה את אנגווילה בתחרויות הקפיצה לרוחק באליפות העולם באתלטיקה 2007 בה לא עברה את שלב המוקדמות ובאליפות העולם באתלטיקה 2009 בה סיימה במקום השישי בשיא אנגווילה של 6.71 מטר. ב-2008 זכתה במדליית כסף במשחקי מרכז אמריקה והאיים הקריביים וב-2009 זכתה במדליית זהב.
היא קיבלה אישור מהתאחדות האתלטיקה הבינלאומית לעבור ולייצג בתחרויות בינלאומיות את הממלכה המאוחדת החל מנובמבר 2010, ואת הבכורה שלה עשתה באליפות אירופה באתלטיקה לנבחרות ב-2011 באליפות העולם באתלטיקה 2011 סיימה במקום ה-20 בשלב המקודמות בתוצאה של 6.34 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2012 זכתה במדליית ארד בשיא בריטניה של 6.89 מטר ובאולימפיאדת לונדון סיימה במקום התשיעי בתוצאה של 6.55 מטר. ב-2013 סיימה שישית באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה בתוצאה של 6.79 מטר, סיימה רביעית באליפות אירופה באולם שהתקיימה בגטבורג בתוצאה של 6.69 מטר וזכתה בסיכום השנתי של ליגת היהלום עם ניצחונות בתחרויות באוסלו ובציריך . באליפות העולם באתלטיקה באולם 2014 סיימה רביעית בתוצאה של 6.68 מטר.
ב-2015 זכתה במדליית כסף באליפות העולם שהתקיימה בבייג'ינג בשיא בריטניה של 7.07 מטר וסיימה לאחר המנצחת טיאנה ברטולטה מארצות הברית. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיימה במקום השמיני ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה במקום ה-21 בשלב המוקדמות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום ה-13 במוקדמות ולא העפילה לגמר. במשחקי חבר העמים 2018 זכתה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.75 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה 2018 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 6.70 מטר. ב-2022 הודיעה על פרישה.
שיאים אישיים.
קפיצה לרוחק:
קפיצה משולשת:
שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ
שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ (; 19 במאי 1744 – 17 בנובמבר 1818) הייתה נסיכה גרמנית, ולאחר מכן מלכת בריטניה, ולאחר מכן מלכת הממלכה המאוחדת, ובנוסף גם הייתה בסוף ימיה מלכת הנובר.
על שמה נקראת העיר שארלוט שבקרוליינה הצפונית, ארצות הברית.
ביוגרפיה.
ילדותה.
שארלוט נולדה ב-19 במאי 1744 במירוב שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שטרליץ, כבתו הצעירה של הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב, ואליזבת אלברטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתו של ארנסט פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן. שארלוט קיבלה חינוך פשוט, ורק בשנת 1760 לימד אותה אחיה את דרכי ההתנהגות בקרב האצולה הגבוהה.
חייה כמלכה.