רוב הסיפורים בנויים כדרמות של התבגרות, כאשר הדמות הראשית (ולעיתים גם יריבו) ורוב אישיותם, השקפת עולמם ודרכי פעולתם של צוות המשתתפים משתנים באופן דרמטי לפי הדרך בה האירועים סביבם מתפתחים, מה שהופך את העלילה למציאותית יותר. וזאת בניגוד לסדרות סופר-רובוטים מוקדמות (כדוגמת וולטרון או מקרון 1), שבהם הגיבורים והצוות מתפקדים בדרך כלל בצורה צפויה, כאשר אין להם כל קשר בין פרק לפרק. כמה מהדמויות בסדרות גנדאם השונות משיגות את מטרתן, כמה מתקשחות עקב המלחמה, וכמה אפילו מחליפות צד (בין אם מתוך אינטרס עצמי או מתוך נקיפות מצפון לאחר שינוי בפילוסופיית חשיבתן).
רובוט הגנדאם: אפיונים מיוחדים.
לסדרות השונות יש דרכים משלהן לשמור על המראה המסורתי של רובוט הגנדאם, וקיימים מספר מאפיינים בלעדיים המשותפים לכל הגנדאמים מלבד שמם.
החליפה הניידת הידועה בשם גנדאם היא למעשה מעטפת שריון של שלד חיצוני בצורה דמוית אנוש ופנים בעלות עיניים המבזיקות כשהיחידה מופעלת. צורת הסנטר של הרובוט היא קבועה, ושני פתחים של כונסי אוויר מצויים משני צידי הראש. הצבעים השכיח לגנדאמים הם לבן, אדום, כחול ולעיתים צהוב כאשר בכל סדרה באשר היא, לפחות לגנדאם אחד - בדרך כלל זה שמוטס בידי גיבור הסיפור - יהיה טורסו כחול וזרועות וראש לבנים. מערך התקשורת של הגנדאם בנוי בצורת V על ראשו, וברוב המקרים צבוע בצהוב/זהב. רוב הגנדאמים נושאים מוטת כנפיים גדולה ומכנית על גבם, המשתנה מסדרה לסדרה ויכולה להכיל מערך נשק מסיבי.
לבסוף, יחידת הגנדאם מחזיקה בביצועים עילאיים יותר מכל יתר היחידות לתקופתה.
מדיה.
סדרות טלוויזיה וסרטים.
כל סדרות גנדאם למעט "גנדאם 00" (המתרחשת בתחילת המאה ה-24 לתקופת הזמן הנוכחית) מתרחשות בתקופת זמן בדיונית אשר מתחילה לאחר אסון קיצוני או רצף של אירועים דרמטיים. הרקע משתנה ככל שהסיפור מתקדם, ונע בין כדור הארץ, החלל, תחנות חלל, הירח ולעיתים גם כוכבי לכת בהליכי הארצה.
לפחות שלוש תקופות זמן נושאות מספרים המייצגים את השנה בה הסדרה עלתה לשידור: "Mobile Suit Gundam" מתרחשת ב"מאה אוניברסלית 0079", כאשר הסדרה עלתה לשידור ב-1979; "Mobile Suit Gundam Wing" מתרחשת ב"לאחר התיישבות 195", כאשר הסדרה עלתה לשידור ב-1995; הסרט "Mobile Suit Gundam F91" נעשה בשנת 1991; ואילו "Gundam Reconguista in G" מתרחשת במאת רג'ילד 1014, כאשר הסדרה עלתה לשידור ב-2014.
מאנגה ורומנים גרפיים.
עיבודי מאנגה ורומנים גרפיים לסדרות גנדאם פורסמו בשפה האנגלית באמריקה הצפונית בידי מספר חברות הוצאה לאור כדוגמת "Viz Media", "Del Ray Manga" ו-"Tokyopop", ובסינגפור בידי חברת "Chuang Yi".
משחקי מחשב.
זיכיון גנדאם הביא להשקתם של כ-80 משחקי מחשב לפלטפורמות הארקייד, Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים, כאשר כמה מהם הציגו דמויות אשר לא הופיעו בעיבודי המדיה השונים. כמה מהמשחקים היוו השראה בעצמם למוצרי ספין אוף כרומנים גרפיים ומאנגה. מרבית המשחקים, למעט "Dynasty Warriors: Gundam", שווקו ביפן בלבד.
השפעה תרבותית.
זיכיון גנדאם הפך ברבות השנים לאייקון תרבותי ביפן, ונחשב אף בתור המסע בין כוכבים שלה. מבחינה שיווקית, זיכיון גנדאם מקיף כתשעה יקומים בדיוניים ומורכב מכתריסר סדרות טלוויזיה, מעל לעשרים סרטי אנימציה באורך מלא ומעשרות נובלות וחוברות מאנגה. חברת Bandai Namco, הקניין הרוחני של הזיכיון, מדורגת במקום השני ברשימת יצרני הצעצועים המובילים בעולם, ומוצרי גנדאם מהווים כעשרים אחוזים מנתח המכירות של החברה, שהרוויחה למעלה מ-54.5 מיליארד ין בשנה. עד לשנות ה-2000, הפופולריות הרבה של גנדאם עזרה ליצירתם של מאות ערכות מודלים להרכבה, כאשר כ-350 מיליון יחידות נמכרו מתוכם.
צבא וחקר החלל.
הרקע המדעי שתואר באופן כה מציאותי בעולם גנדאם השפיע גם על התחום. שם הזיכיון - גנדאם - היה שם הקוד לפרויקט של כוחות ההגנה של יפן לפיתוח מערכת קרב פרסונלית. מגזין יפני בשם "טכנובאן" התייחס לשימושים המדעיים השונים שבסדרת האנימה עם פיתוחם של שני מחקרים ברי ימינו: ב-18 ביולי 2007, הציגה פרופסור דייבה ניומן ממחלקת האסטרונאוטיקה של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס חליפת חלל ביולוגית בדומה לזו המוצגת בסדרת האנימה. בנוסף, ב-14 בפברואר 2008 העלתה סוכנות החלל נאס"א את האפשרות לתחילתו של מחקר לפיתוח טיל תרמי-גרעיני (לפי הסדרה, היה שימוש נרחב במנועים תרמיים-גרעיניים בחליפות הגנדאם השונות). כמו כן, רובוטי הזיכיון שימשו לצורך קידום כוחות ההצלה ומכבי אש.
מודלים של גנדאם.
מאות מודלים של גנדאם יצאו לשיווק, הבנויים לרוב מפלסטיק אך גם משרף, פוליסטירן בהזרקת פלסטיק וציפוי מתכתי (Die-Casting). איכויותיהם משתנות מערכות צעצועים לילדים למודלים לאספנים ותצוגת ירידים וכנסי חובבים. קנה המידה השכיח שלהם הוא 1:35, 1:48, 1:60, 1:100, או 1:144. מודלים פרסומיים בגודל 1:6 ו-1:12 משווקים לחנויות לממכר דגמים ואינם זמינים למכירה. מודלים אלה - הידועים ביפן כ-Gunpla (קיצור ל-Gundam Plastic Model) מגיעים לרוב בערכות הרכבה המיועדות לחיתוך ומחולקות לפי צבעי החלקים, אם כי יש מורכבים מהם המגיעים ללא צבע מוכן מראש ודורשים צביעה פרטנית יותר.
תצוגות.
"גנדאם פרונט טוקיו" הוא מוזיאון המציג מגוון רחב של מידע ותצוגות של רובוטי הגנדאם, והוא מכיל אוסף נרחב של כאלף מודלים. לרגל חגיגות 30 שנים לזיכיון גנדאם, נבנה מודל בגודל אמיתי של גנדאם מדגם RX-78-2 מהסדרה המקורית והוצג באי אודאיבה שביפן עד לפירוקו במרץ 2017. בשנת 2011 הוצגו חלקיו של הפסל בתצוגה פומבית שמטרתה נועדה לאסוף מגבית תרומות לרעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011). במקומו נבנה מודל מסדרת "גנדאם חד-קרן". בשנת 2012 הוצג גינון אמנותי של רובוט הגנדאם לצד תצוגת המודל בגודל אמיתי, המורכב מעשרות אלפי בגוניות, חרציות וציניות במטרה לתמוך בתנועה הירוקה.
מוצרים נוספים.
חברת Bandai, המחזיקה ברישיון הקנייני למוצרי גנדאם, משווקת מגוון רחב של מוצרי גנדאם. חברות אחרות משווקות מוצרים לא רשמיים כמו צעצועים, מודלים וחולצות. המוצרים כוללים בין היתר אקשן פיגרס ("Mobile Suits in Action", בקיצור MSiA) וערכות מודל מורכבות יותר של הגנדאמים בגדלים שונים. לכל סדרה יש אקשן פיגרס ומודלים משלה, ברמת איכות Master Grade ו-High Grade. ליין האקשן פיגרס הנודע ביותר הוא סדרת Gundam Fix, הכולל רובוטים מסדרות האנימה, מהמאנגה ומהרומנים הגרפיים בגרסאות מתכת יוקרתיות. בנוסף לגרסאות ה-Master Grade ו-High Grade, חברת Bandai השיקה ליין מודלים חדש בשנת 2010 לרגל 30 שנים לקיומו של הזיכיון. ליין זה - Real Grade Gundams - שילב את המבנה הפנימי המורכב והפרטני של גרסאות ה-Master Grade עם הפרדת צבעים באיכות גבוהה יותר, מה שהפך את המודלים בקנה מידה 1:144 למורכבים בעיצובם ולקומפקטיים בגודלם. אחרי הצגתו של ליין RG Gundams, חברת Bandai החלה בשיווקו של ליין Metal Build במרץ 2011.
קרפ
המנון סנגל
פרטו כולם על קורותיכם, הכו בבלפונים (בצרפתית: Pincez tous vos koras, frappez les balafons) הוא ההמנון הלאומי של סנגל. השיר נכתב על ידי לאופולד סדאר סנגור והולחן על ידי ארבר פפה. הוא אומץ על ידי המדינה ב-1960. ההמנון מושר בצרפתית שהיא השפה הרשמית במדינה.
הקורה והבלפון שמוזכרים בהמנון ובשמו הם כלי נגינה ייחודיים לסנגל.
בית הכנסת הגדול של פירנצה
בית הכנסת הגדול של פירנצה (באיטלקית: Tempio Maggiore Israelitico) הוקם בשלהי המאה ה-19. מראשית המאה ה-20 הוא משרת את יהדות פירנצה, אשר עזבה את מקום מושבה הקודם ליד הגטו לשעבר, שעל חורבותיו הוקמה "כיכר הרפובליקה" והתפזרה ברחבי העיר. בית הכנסת הגדול נחנך ב-24 באוקטובר 1882. לאור התגובות הנלהבות לחנוכת בית הכנסת בפירנצה ובעקבות ביקורו של מלך איטליה אומברטו הראשון בבית הכנסת בשנת 1887, נבנו בתי כנסת גדולים נוספים בערים רומא וטורינו במבנה אדריכלי זהה. כיום נמצא במקום גם המוזיאון היהודי של פירנצה.
תכנון ובנייה.
בשנת 1848 נהרסו שעריה של השכונה היהודית (הגטו לשעבר) במרכז העיר פירנצה, במקום בו עומדת כיום כיכר הרפובליקה. עד אז התגוררו כל יהודי העיר במרוכז, אולם לאחר מכן התרחב תחום מושבם לכל רחבי העיר. מצב זה עורר את פרנסי הקהילה להקים בית כנסת חדש ובסמוך לו מבנים נוספים של הקהילה, שישמשו כמוקד מרכזי עבור יהודי העיר. מגרש מתאים לקומפלקס זה אותר ברחוב ויה פריני (Via Farini) והוא נרכש על ידי ראשי הקהילה, כשאת הסכום הראשוני להתחלת הבנייה תרמה משפחת מונטברוצ'י. שלושים שנה לאחר מכן, בשנת 1874, הוריש נשיא הקהילה דוד לוי, את אחוזתו ורכושו לבניית "מקדש כביר הראוי לפירנצה". מה שנתן דחיפה רצינית למימוש התוכניות שהחלו בפועל רק שנה קודם לכן.
בשנת 1874 נמסר תכנון בית הכנסת לאדריכל מרקו טְרֵוֱוס (Marco Treves), אשר ארבע שנים קודם, בשנת 1878, תכנן את בית הכנסת המשוחזר בוורצ'לי. אליו הצטרפו לאחר מכן מריאנו פַאלצ'יני (Mariano Falcini) ווינצ'נצו מיקלי (Vincenzo Micheli), שתכננו את מבנה בית הכנסת בשילוב של שני סגנונות אדריכליים שקמה להם עדנה באותה תקופה; אדריכלות נאו-מורית ואדריכלות נאו-ביזנטית. בשנת 1882, כעבור שמונה שנים מתחילת תכנונו של הבניין, הסתיימה בנייתו. בסמוך לבית הכנסת הוקמו בית האבות של הקהילה שהוקדש לזכרו של Settimio Saadun (סעדון). נתן קאסוטו (בנו של הרב משה דוד קסוטו ) היה רב של פירנצה ב-1943. נספה בשואה ועל שמו נקרא בית הספר שהקימו לאחר המלחמה .
תיאור המבנה.
גינת בית הכנסת.