בשנים 2005–2015 ניתן הפרס אחת לשנתיים לסופר חי, על מכלול יצירתו שיצא לאור לאנגלית. המועמדים לפרס נקבעו על ידי חבר השופטים. הפרס היה בסך 60,000 ליש"ט, וסופר יכול היה לזכות בו רק פעם אחת בימי חייו. לסופר הזוכה ניתנה זכות לבחור מתרגם של ספריו לאנגלית, וזה זכה בפרס בסך 15,000 ליש"ט.
החל משנת 2016 הפרס ניתן לספר יחיד שתורגם לאנגלית. הפרס הוא בסך 50,000 ליש"ט ומתחלק שווה בשווה בין הסופר והמתרגם. בנוסף ניתן פרס של 1,000 ליש"ט לכל אחד מהסופרים והמתרגמים שברשימה המצומצמת של המועמדים לפרס. בתהליך בחירת הספר הזוכה נוצרת תחילה רשימה של 12 או 13 מועמדים, ממנה נבחרת רשימה מצומצמת שבה שישה מועמדים, וממנה נבחר הזוכה.
הזוכים בפרס.
שנת 2017.
בשנת 2017 זכו הסופר דויד גרוסמן מישראל על ספרו "סוס אחד נכנס לבר" שנכתב בעברית, והמתרגמת לאנגלית ג'סיקה כהן. בכך היה גרוסמן לסופר הישראלי הראשון שזכה בפרס זה. סכום הזכייה, 50,000 ליש"ט, התחלק בינו ובין המתרגמת. יושב ראש ועדת השופטים של הפרס, ניק בארלי, שהוא גם מנהל פסטיבל הספרים הבינלאומי של אדינבורו שבסקוטלנד, אמר בנימוקי מתן הפרס:
הספר ראה אור באנגליה בהוצאת ג'ונתן קייפ, וזכה מול 126 מתחרים ב"רשימה הארוכה", שצומצמה לשישה ספרים ב"רשימה הקצרה" הסופית, שכללה אותו ואת הסופרים:
דוד אלכסנדר וינטר (זמר)
דוד אלכסנדר וינטר (במקור: David Alexandre Winter; נולד בשם לאון קלירקופר ב-4 באפריל 1943) הוא זמר פופ יהודי יליד הולנד.
קורות חיים.
וינטר נולד באמסטרדם במלחמת העולם השנייה. הוא והוריו שרדו מחנות השמדה גרמניים שונים והתאחדו שוב בהולנד ב-1945 עם תום המלחמה.
בשנים 1966 עד 1968 היה וינטר סולן להקת "Daddy's Act". הוא הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים עם שירם של הביטלס "Eight Days a Week" בשם הבמה ג'וני ואן-דורן. וינטר היה די ג'יי ברדיו הפירטי Radio 227, ואחר כך ברדיו ורוניקה. הוא הקליט שני סינגלים בפיליפס ליבל. ב-1968 עזב את הולנד ונסע לפריז. שם גילה אותו לאו מיסיר מריביירה רקורדס. בנובמבר 1968 יצא הסינגל הראשון שלו "Oh Lady Mary" שהפך ללהיט. עד אפריל 1969 נמכרו בצרפת 750,000 תקליטים, ובאוגוסט הגיעו נתוני המכירות למיליון עותקים. בצרפת היה השיר במקום הראשון במצעד הפזמונים במשך 36 שבועות, ובין עשרת הגדולים במשך תשעה חודשים. השיר היה להיט גם באיטליה (מקום 4), ספרד (מקום 5), גרמניה (מקום 2), הולנד (מקום 1), בלגיה (מקום 1). בסך הכל נמכרו יותר 3.6 מיליון עותקים באירופה. את השיר כתבה פטרישה קרלי ללחן מאת המלחין הטורקי מטין בוקיי. ב-1970 הקליט את השיר הזמר האוסטרי פיטר אלכסנדר שגם הוא היה ללהיט.
דוד אלכסנדר וינטר הקליט 10 אלבומים ו-42 סינגלים ומיני-אלבומים, בהם ארבעה שהגיעו למקום ראשון במצעדי פזמונים בצרפת, בלגיה, הולנד איטליה וגרמניה. הסינגל "Vole S'Envole" מכר 1,250,000 עותקים, "Je Suis Tombe du Ciel" מכר 3,850,000 עותקים, "Amsterdam" מכר 1,100,000 עותקים והגיע למקום ראשון במצעדי פזמונים בהולנד, בלגיה וצרפת.
ב-1970 ייצג וינטר את לוקסמבורג באירוויזיון בשיר "Je suis tombé du ciel", אך זכה מקום אחרון.
ב-1980 עבר וינטר לארצות הברית. הוא הקליט אלבום עם איסבה רקורדס חברת תקליטים עצמאית קנדית, והוציא את הסינגל "L'Étoile du Berger". ב-2010 חזר וינטר להופיע על הבמות בצרפת בסיבוב הופעות בשם "Age Tendre &amp; Tetes de Bois" במקומות שונים בפני יותר מ-550,000 צופים. ב-2014 הקליט אלבום אולפן בשם "Winter Country" בנאשוויל, טנסי.
דייוויד אלכסנדר וינטר
דויד אלכסנדר וינטר
גייטאן וראן
ג'סיקה כהן
ג'סיקה כהן (נולדה ב-1973) היא מתרגמת אמריקאית-ישראלית ילידת בריטניה. עיקר עבודתה עוסק בתרגום ספרים מעברית לאנגלית. זוכת פרס מאן בוקר הבינלאומי לשנת 2017 על תרגום הספר "סוס אחד נכנס לבר" של דויד גרוסמן לאנגלית.
ביוגרפיה.
כהן נולדה בקולצ'סטר שבאנגליה בשנת 1973, בתם של רות וסטנלי כהן, שהיה פרופסור לסוציולוגיה. בשנת 1980 עלתה עם הוריה לירושלים, שם החלה ללמוד בעברית. בירושלים היא למדה בתיכון בגימנסיה העברית רחביה וספרות אנגלית באוניברסיטה העברית. בשנת 1997 היגרה יחד עם בעלה לארצות הברית, שם גרה במקומות שונים ולבסוף התיישבה בדנוור. היא בעלת תואר שני בשפות המזרח הקרוב ותרגום מאוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון. היא החלה לתרגם בצורה מקצועית חומרים מסחריים מעברית לאנגלית ולהפך בשנת 1998 והספר הראשון בתרגומה יצא לאור ב-2003 והחל מ-2012 היא עוסקת אך ורק בתרגום חומרים ספרותיים.
תרגומיה כוללים ספרים של חלק מהבולטים בסופרים הישראליים, ביניהם דויד גרוסמן, אתגר קרת, אמיר גוטפרוינד, רותו מודן ודורית רביניאן.
כהן הייתה מועמדת פעמיים לפרס הסיפורת הזרה של האינדיפנדנט (פרס שאוחד בהמשך לתוך פרס מאן בוקר הבינלאומי) על תרגומיה לספרים של דויד גרוסמן. היא הופיעה פעמיים ברשימה הארוכה לפרס - ב-2006 על תרגומה ל"בגוף אני מבינה" שמכיל שתי נובלות של גרוסמן וב-2011 על תרגומה ל"אשה בורחת מבשורה".
בנאום הזכייה שלה בפרס מאן בוקר, הודיעה כהן שתתרום מחצית מכספי הפרס לארגון בצלם.
מנקר
מֶנְקָר (מערבית, منخر - מוּנחר - "נחיר") או α בלווייתן, הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים לווייתן אחרי הכוכב דנב קאיטוס (β בלווייתן). הסדר ההפוך של ציוני באייר נובע ככל הנראה ממיקומם של שני הכוכבים - מנקר צפוני בהרבה מדנב קאיטוס ולכן יותר קל לצפייה מאירופה. לכוכב בהירות נראית מדרגה 2.53 והוא נמצא במרחק של כ-250 שנות אור ממערכת השמש.
תכונות.
מנקר הוא ענק אדום מסוג ספקטרלי M1.5 III, מסתו כ-2.3 מסות שמש, רדיוסו קרוב ל-90 רדיוסי שמש - יותר מרדיוס המסלול של כוכב חמה, טמפרטורת פניו כ- 3,800 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 485 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 3 מכך. בהירותו של מנקר משתנה באופן לא סדיר בין דרגות בהירות 2.45 ו-2.54 והוא מסווג כמשתנה לא-סדיר איטי. מנקר נמצא בשלבים מתקדמים של התפתחותו והוא כבר סיים להתיך הליום לפחמן בליבתו. הוא צפוי להתנפח עוד ולהתקרר תוך איבוד יציבות, מה שיגרום להגברת ההשתנות של בהירותו בדומה למירה, עד שלבסוף יאבד את שכבותיו החיצוניות ויהפוך לננס לבן.
אלפא בלווייתן
לייב בקשט
אריה ליב בקשט
לודוויג החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ
לודוויג החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Ludwig V. von der Pfalz; 2 ביולי 1478 - 16 במרץ 1544), היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1508–1544.
ביוגרפיה.
לודוויג נולד ב-2 ביולי 1478 בהיידלברג, לפיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ ולמרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ, בתם של לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה ואמליה מסקסוניה, דוכסית בוואריה.
בשנת 1508 מת אביו פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ולודוויג עלה לשלטון במקומו. עם עלותו לשלטון נאלץ לודוויג להתמודד עם הנזקים ממלחמת לנדסהוט.
ב-23 בפברואר 1511 התחתן לודוויג עם זיבילה מבוואריה, בתם של אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה וקוניגונדה מאוסטריה, אך לא היו להם ילדים.
בשנת 1518 השיג לודוויג את ביטול החרם הקיסרי שהיה על הנסיכות, ובשנת 1519 תמך בבחירתו של קרלוס הראשון, מלך ספרד למלך גרמניה. במהלך מרד האיכרים הגרמני בשנת 1525, הוקף לודוויג בנוישטאדט אן דר ויינשטראסה על ידי 8,000 איכרים חמושים, ומשום כך הזמין אותם לסעודה וקיבל את דרישותיהם.
ב-16 במרץ 1544 מת לודוויג בהיידלברג, ואחיו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו.
לינדסי וגנר
חיבת ציון (כתב עת)
חיבת ציון הוא כתב עת אשר נוסד במאה ה-19 ופעילותו העיקרית התקיימה בדרום רוסיה.
היסטוריה.
כתב העת יוסד כחלק מההתעוררות הלאומית והחברתית שחלה אצל יהודים ברוסיה ומחוצה לה בעקבות פרעות בעיירות, בערים ובכפרים בדרום רוסיה. הוא נועד לתת מענה לפגיעה בעיתונות היהודית הרוסית שאירעה בשל הפרעות, לעורר אצל יהודי רוסיה מודעות ציונית, ולמצוא פתרונות לבעיות רוחניות, מדיניות וכלכליות שהתעוררו בקרבם. קהל היעד העיקרי שלו היה משכילים ויושבי בתי מדרש.
כתב העת "חיבת ציון" תמך בעלייה לארץ ישראל, בתנועת חיבת ציון ובתנועה הציונית. התפרסמו בו תכנים מגוונים, ובהם ידיעות על יישוב ארץ ישראל, תכנים דתיים ומסורתיים (כגון הסברים מפורטים על מצוות ועל מנהגים שונים ביהדות), דיונים הקשורים בבעיות שונות של יהודי רוסיה, ודיווחים על הנעשה בקרב היהודים המפוזרים בעולם. כתב העת טיפח גם ספרות יהודית חדשה, ועסק בקידום מפעלי עזרה ליהודי רוסיה וארץ ישראל, כגון ייסוד חברה לנפגעי הרעב ברוסיה ובפולין בשנת 1867, או גיוס עזרה כלכלית למושבות בישראל.
הקומונה החדרתית
"הקומונה החדרתית" הייתה הגרעין המייסד של קבוצת דגניה. הקבוצה מנתה שתי חברות ועשרה חברים.
חברי הקבוצה החליטו ליזום הקמה של תנועה המתבססת על עקרונות של שיתוף ושל עזרה הדדית. הם התארגנו באנייה בדרך לישראל בשנת 1908, ובארץ ישראל נדדו בין תחנות רבות עד שהגיעו לאום ג'וני, שבה הקימו בה את דגניה, וממנה לנקודת הקבע של היישוב, ליד מוצא הירדן מהכנרת.
תולדות הקומונה.