תחרויות העל בשחמט, טאטא סטיל 2018, התקיימה בוייק אן זה, שבהולנד, בין התאריכים 13 בינואר ל-28 בינואר 2018. זו הפעם ה-80 שתחרות טאטא סטיל התקיימה. בתחרות השתתפו 14 רבי-אמנים, והיא התקיימה בשיטת ליגה, כך שנערכו בה 13 סיבובים. התחרות הייתה בקטגוריה 20 (מד כושר ממוצע 2750). מנצח התחרות היה אלוף העולם מגנוס קרלסן. קרלסן היה לשחמטאי שזכה במספר הגדול ביותר של תחרויות העל טאטא סטיל - שש פעמים, ובכך עקף את וישוואנתן אנאנד שזכה חמש פעמים בתחרות.
תוצאות התחרות.
בראש הטבלה סיימו אניש גירי ומגנוס קרלסן שצברו 9 נקודות מ-13 אפשריות. בפלייאוף של שני משחקי בזק ניצח קרלסן במשחק הראשון, הגיע לעמדה זכויה במשחק השני וכאשר לגירי בעמדה אבודה ונותרו בשעונו 8 שניות בלבד לסיום המשחק הציע קרלסן במחוה ספורטיבית תיקו, תוצאה שהספיקה לזכות בגביע ובתחרות כולה. בסיכום שני המשחקים: 1.5 -0.5 לקרלסן.
פורד דורנגו
פורד דורנגו (באנגלית: Ford Durango) הוא טנדר, 2 נוסעים, בתצורת "Coupé utility", מתוצרת קונצרן הרכב פורד בשותפות עם "National Coach Works", אשר יוצר בלוס אנגלס, קליפורניה, ארצות הברית, בין השנים 1979–1982, במהלכן יוצרו כ-200 יחידות.
תצורת טנדר "Coupé utility".
לעומת הטנדרים שיוצרו בשנות ה-30 של המאה העשרים, המונח "Coupé utility" הוגדר שילוב של טנדר יותר אלגנטי, נוח ומרווח.
קווי הגג - קווים עם מגש (תא) המטען משולבים.
ביטוש קומפורטי
בִּיטוּש קומפורטי (בבולגרית: Битуш Комфорти; 15 בדצמבר 1921, סופיה, ממלכת בולגריה – 3 באפריל 1988, תל אביב-יפו, ישראל) היה אדריכל ואומן שעבד למעלה מעשרים וחמש שנה בשירות המדינה. במסגרת עבודתו זו תרם תרומה משמעותית לבנייה הציבורית בארץ בשימו דגש רב על פיתוח טיפוסים שונים של מבני מגורים המותאמים לאקלים ולסביבה. במקביל, עבד ביטוש קומפורטי יחד עם אשתו האדריכלית, איקה (חורסי) קומפורטי עובדיה, ויחדיו תכננו מבני ציבור ובתים פרטיים.
קורות חיים.
ביטוש קומפורטי נולד בסופיה, בולגריה. אביו היה מומחה ליצור ולשיווק מוצרי טבק ושימש המנכ״ל של "בלקן טבק" בעיר פלובדיב, לשם עברה המשפחה כאשר היה ילד .
בתקופת מלחמת העולם השנייה, גויס קומפורטי למחנה עבודת כפייה על ידי המשטר הפרו נאצי בבולגריה. הוא הועסק בעבודות פרך ונפצע בזמן עבודתו.
לאחר המלחמה החל קומפורטי בלימודי ארכיטקטורה בפוליטכניקה בסופיה, אותם סיים ב-1949. הוא עלה לארץ עם אשתו האדריכלית איקה חורסי עובדיה-קומפורטי ובתם ב-1950. ב-1954 נולד לביטוש בן ג'קי קומפורטי, לימים במאי, סופר, דוקומנטר וחוקר שואה.
בתחילת דרכו המקצועית בארץ עבד קומפורטי כאדריכל במשרדו של היינץ פנחל בשנים 1950–1954 ובהמשך, במשרדם של אל מאנספלד - דורה גד בשנים 1954–1956. במסגרת עבודתו זו היה שותף מרכזי בעיצוב הפנים של אניות הנוסעים הישראליות הראשונות של צים.
החל משנת 1957 ועד לפרישתו בסוף שנת 1983 עבד ביטוש כאדריכל בשרות המדינה. תחילה במחלקת השיכון של משרד העבודה, והחל משנת 1961 במשרד השיכון, שהפך למשרד עצמאי. בין השנים 1968–1983 הוא שימש בתפקיד הממונה על המחלקה לתכנון מגורים, והאחראי על בקרת התוכניות של מתכננים חיצוניים. אחרי פרישתו, עם מעבר המשרד לירושלים, המשיך לעבוד כיועץ חיצוני למשרד השיכון, עד למותו בטרם עת בשנת 1988.
בנוסף לעבודתו כאדריכל עסק ביטוש בעיצוב פנים, ובכלל זה בעיצוב רהיטים.
קומפורטי היה גם צייר ופסל חובב. ב-1977 התקיימה בבית יד לבנים בתל אביב תערוכה של ציוריו. לצד עיסוקים אלה, היה קומפורטי שחקן כדורעף, שארגן קבוצת כדורעף לחברים יוצאי בולגריה.
מורשתו.
במסגרת עבודתו בשרות המדינה, תכנן קומפורטי שכונות ובנייני מגורים לבניה ציבורית בכל הארץ. הוא השתתף בתכנון שכונה ה', ו-ט' בבאר שבע, ובתכנון שכונות נוספות בעיר זו; כמו כן תכנן כאדריכל ראשי יחד עם עמיתים, שכונות שנבנו בכרמיאל, בנצרת עלית, בקרית ארבע, בקרית גת, באופקים ובנתיבות. גישתו הארכיטקטונית התאפיינה בדגש על קיימות ועל התאמת התכנון לצורכי הדיירים ולסביבה הגאוגרפית והפיזית. תרומתו המרכזית לתכנון הדיור הציבורי בארץ הייתה פיתוח טיפוסי מגורים שונים המותאמים לתנאי הסביבה והאקלים. מומחיותו וסמכותו המקצועית בכל הקשור לתכנון למגורים זכו להכרה רחבה מצד עמיתים ודיירים.
תחרויות ופרסים.
ביטוש ואיקה קומפורטי השתתפו בתחרויות ארציות ובינלאומיות לעיצוב אנדרטאות, פארקים ומבני ציבור. הפרויקטים בהם זכו היו:
פרויקטים נבחרים.
מבין הפרויקטים שתוכננו ונבנו ניתן למנות את הפרויקטים הבאים:
פרסומים.
א. פריאון, ש. פובזנר, ב. קומפורטי, הנחיות והוראות לאדריכלות מבני מגורים, משרד השיכון, האגף לתכנון, המכון לחקר הבניה והטכניקה, המכון לחקר הבניה והתעשייה, 1973.
יחסי ארצות הברית–גרנדה
יחסי ארצות הברית–גרנדה הם היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה לבין גרנדה.
ארצות הברית הכירה בגרנדה ב-7 בפברואר 1974, בדיוק באותו היום שבו קיבלה גרנדה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת. ב-29 בנובמבר 1974, ארצות הברית וגרנדה כוננו יחסים דיפלומטים.
הערכה היא שכ-2,600 אמריקאים מתגוררים בגרנדה, בהם כ-2,000 סטודנטים לרפואה הלומדים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ורג' הקדוש.
היסטוריה.
ב-7 בפברואר 1974, ארצות הברית הכירה בגרנדה, בדיוק באותו היום שבו קיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת. המדינות כוננו יחסים דיפלומטים רשמיים ב-29 בנובמבר 1974.
באוקטובר 1983ֿ, ארצות הברית הובילה את הפלישה לגרנדה במסגרת מבצע אשר נקרא "מבצע זעם דחוף". הפלישה התקיימה בעקבות הפלתו של ראש ממשלת גרנדה מאוריציוס בישוף ותפיסת השלטון על ידי מפקד הצבא הדסון אוסטין.
בנובמבר 1983, ארצות הברית בנתה את שגרירותה בגרנדה.
סיוע ומאבק בפשע.
הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי מילאה תפקיד מרכזי בפיתוח של גרנדה. בנוסף לסיוע חירום בסך 45 מיליון דולר לשיקום הוריקן איוון ב-2004, הסוכנות סיפקה יותר מ-120 מיליון דולר לסיוע כלכלי לגרנדה בין השנים 1984 ועד 1993. גרנדה מקבלת סיוע נגד סמים מארצות הברית ולמידה מצבא ארצות הברית על בנייה ופעילויות אזרחיות.
גרנדה וארצות הברית משתפות פעולה באופן הדוק במאבק נגד הברחות סמים ופשע בינלאומי. בשנת 1995, ארצות הברית וגרנדה חתמו על אמנה לאכיפת החוק הימי. ארצות הברית ממשיכה לספק הכשרה, ציוד ואמצעים לכוחות הביטחון וההגנה של גרנדה.
תיירות.
גרנדה היא יעד תיירות פופולרי עבור אזרחי ארצות הברית. מתוך 98,548 המבקרים בגרנדה בשנת 2005, כ-25,181 היו אזרחי ארצות הברית.
יחסים דיפלומטים.
שגריר ארצות הברית בברידג'טאון שבברבדוס משמש כשגריר אזורי של ארצות הברית, גם לגרנדה. השגרירות האמריקאית בגרנדה מנוהלת על ידי מתאם ראשי אשר מדווח לשגריר האזורי בברבדוס. מאידך, גרנדה מחזיקה בשגרירות בוושינגטון די. סי. ובקונסוליות בשיקגו, דטרויט, מיאמי וניו יורק.
פורד פיירמונט
פורד פיירמונט (באנגלית: Ford Fairmont) היא מכונית משפחתית גדולה, מתוצרת קונצרן הרכב פורד, אשר יוצר בארצות הברית, קנדה, ונצואלה ומקסיקו בין השנים 1977–1983.
דגמי "פורד פיירמונט" יוצאו לאוסטרליה.
פורד פיירמונט בישראל.
דגמי "פורד פיירמונט" יובאו לישראל.
פורד פיירמונט היה בשירות משטרת ישראל ושימשה ניידת מבצעית במערך התנועה, במשטרת ישראל.
רכבים אמריקניים גדולים ומרווחים אלה, בעלי מנוע 4 צילינדרים בנפח 2,300 סמ"ק, שהצטיינו במהירותן וביציבותן, שובצו ברובן כניידות מבצעיות במערך התנועה במשטרה, ותופעלו בעיקר בכבישים הבין עירוניים.
הניידות המבצעיות נצבעו בצבעים המשטרתיים כחול ולבן וסומנו בסמלי המשטרה. בחלקן נשארו, בצבע הלבן המקורי שבו נרכשו, ושמשו כניידות תנועה מוסוות.
לרוחב גגן של הניידות המבצעיות הותקן גשר, שכלל פנס כחול מהבהב בצידו האחד ורמקול בצידו השני.
סדרת תקלות שונות, חוזרות ונשנות, שהתעוררו במהלך תפעולן המבצעי, וקשיים מתמשכים בתחזוקת הרכבים, הביאו בהדרגה לסיום שירותם של ה"פיירמונטים" במערך צי הרכב המשטרתי.
המרד האלבני (1910)
המרד האלבני (1910) (בטורקית: 1910 Arnavutluk İsyanı, באלבנית: Kryengritja e vitit 1910) היה מרד שהתחולל בין החודשים מאי - יוני 1910, הובל על ידי מיליציות אלבניות וכוון נגד שלטון האימפריה העות'מאנית, בעיקר באזור וילאייט קוסובו. המרד דוכא באכזריות על ידי כוחות הצבא העות'מאני תוך חורבן יישובים רבים והוביל לכ-150,000 פליטים. קהילות יהודיות ביישובים קטנים חרבו ובני הקהילות עזבו בעיקר לסקופיה ולביטולה.
המרד ותוצאותיו.
המרד האלבני התחולל בין החודשים מאי - יוני 1910 באזור וילאייט קוסובו של האימפריה העות'מאנית (בימינו שטחים המצויים ב:אלבניה, מקדוניה וקוסובו). ההתקוממות החלה במחאה נגד המדיניות הריכוזית הנוקשה שהוחלה באזור אלבניה, על ידי הממשל העות'מאני החדש של הטורקים הצעירים. היא לובתה וזכתה לתמיכה כלכלית וחומרית של ממלכת סרביה.
מיליציות אלבניות בהיקף של כ-50,000 לוחמים תקפו את הכוחות העות'מאניים בפרישטינה ופץ' וחסמו את קו מסילת הברזל לסקופיה. המורדים השתלטו על יישובים אחדים בחבל וביניהם פריזרן ושקודרה. בנוסף, הוחרבו יישובים רבים בעלי אוכלוסייה נוצרית. השלטון העות'מאני החיל משטר צבאי ברחבי הויילאייט ושלח כ-16,000 חיילים לסקופיה לצורך דיכוי המרד. היקף הכוחות לא הספיק לדיכוי המרידה והצבא העות'מאני הגדיל את חיל המשלוח באזור ל-50,000 חיילים.