תיירי הנרי () מארסנל כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם הרביעית בקריירה.
תיירי הנרי () מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. זאת בפעם השנייה בקריירה.
סטיבן ג'רארד מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. זאת בפעם השנייה ברציפות.
חוסה מנואל ריינה () מליברפול זכה ב"פרס כפפת הזהב" לשוער הטוב של העונה.
נחל ייט&quot;ב
נחל ייט"ב (ראשי תיבות: נחל יד יצחק טבנקין, בערבית: ואדי עוג'א – נחל מפותל, על שם פיתוליו הרבים) הוא נחל איתן ואחד הערוצים הגדולים במזרח בנימין. אורכו של הנחל כ-24 ק"מ והוא נשפך אל נהר הירדן בבקעת הירדן ובו כמה אתרים קדומים.
היסטוריה.
לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל II. בחירבת עוג'ה אל פוקא, במוצא הוואדי, נמצאו שרידי חומות ומגדלים מתקופה זו.
במלחמת העולם הראשונה ואדי עוג'ה היה הגבול בסוף 1917 ותחילת 1918 בין הטורקים לבריטים. הבריטים ישבו מדרומו והטורקים מצפונו. קו החזית בין הבריטים והטורקים בארץ ישראל השתרעה בין הירקון (שגם קרוי עוג'ה בערבית) ממערב לואדי עוג'ה ממזרח. קו זה כונה "קו שתי העוג'ות". ב-21 בפברואר 1918 נכבשה יריחו על ידי צבאו של הגנרל אלנבי. ב-8 במרץ 1918, החלה פעולה, שתוכננה להתבצע בר זמנית במספר גזרות, לכיבוש האזור שמצפון ליריחו, אל מעבר לוואדי אל-עוג'ה העשיר במים והשתלטות על רכס הגבעות שמצפון לוואדי. הכוח התרכז בתל א-סולטן ונע בשעות החשיכה לואדי אל עוג'ה. לאחר הרעשה ארטילרית החלה ההתקפה הבריטית ממערב על רכס אבו תולול, שנבלמה לזמן מה, כוח אחר תקף את הרכס מדרום מזרח ובשעות אחר הצהריים המוקדמות של 9 במרץ הושלמה ההשתלטות על ואדי אל עוג'ה ועל הרכס החולש עליו מצפון, מזרחה משם, כוח בריטי קטן תפס את שפך ואדי עוג'ה אל נהר הירדן. ניתן למצוא המון שרידי פגזים מקרב זה בגבעות שמשני צידי הנחל עד לטווח של כ-2 ק"מ ממנו.
מסלול הנחל.
הנחל מתחיל צפונית ליישוב כוכב השחר. ושם נמצאת תחנת שאיבה של חברת המים הפלסטינית. אורך הנחל הוא 24 ק"מ במדבר שומרון ובקעת הירדן. תחילתו של המסלול כ-350 מטרים מעל גובה פני הים במורדות רמת חצור (ג'בל עסור), ומכאן הוא יורד לצפון-מזרח ומתרחב לאחר קילומטרים אחדים לבקעה ושמה בקעת סאמיה. הנחל עובר ברובו בתחום שמורת נחל ייט"ב וכוכב השחר, חולף לכל אורך קניון הנחל והמפלים, ומגיע לעין עוג'א. חורבת סמיה היא תחילת מסלולו של נחל עוג'א. יובליו העליונים של הנחל יורדים מהר בעל חצור, שיא הגובה בשומרון 1,016 מטרים מעל פני הים, והוא נשפך לירדן בגובה 330 מטרים מתחת לפני הים. שמות קטעי הנחל בערבית הם ואדי סאמיה, ואדי א-לסם וואדי אל עוג'א.
קניון הנחל.
מתחת לנחל נמצא קניון ענק שהאורך שלו הוא כ-7.5 ק"מ ויש בו מצוקים ומערות. בקטע של הקניון מצויים מספר מפלים נמוכים ולא גבוהים. נחשפים שם סלעים מיוחדים כגון סלעי גיר קשים וסלעי דולומיט, שהם יוצרים טור מצוקים ובהן חיים דורסים נדירים כגון: עיט נצי, בז צוקים, נשר, רחם, אח ועקב עיטי.
צמחייה.
צמחיית נחלים שופעת וכוללת עבקנה שכיח, פלגית שיחנית, סמר חד, סוף מצוי ועצי תמר. מדרונות השמורה מכוסים בצמחייה ערבתית. בה בולטים רותם המדבר ושלהבית קצרת שיניים. אוכלוסייה גדולה של חצבים, אירוס שחום, חלמונית גדולה, יקינטונת מעורקת, צבעוני ההרים, עיריוני צהוב, נורית אסיה, העשב הנדיר ציפורנית חדת שיניים, סתוונית וכרכום חורפי. בפברואר פורח באזור מין נדיר ואנדמי לבקעה, יקינטונת מעורקת. בתקופה זו פורח במצוקים גם צבעוני ההרים. במרץ פורחים במצוקי הנחל אירוס שחום ועיריוני צהוב, וכן גדלים באזור צמר מפוצל ונורית אסיה. בנובמבר פורחת חלמונית גדולה מעל למפל הגדול בוואדי קיס. בשני הוואדיות שמובילים לנחל יש הרבה רקפות וקצת סתווניות. בוואדי אל קיס חלמוניות וגם קצת כרכומים חורפיים.
אתרים קדומים בנחל.
בבקעת סאמיה יש מעיין גדול שלידו כמה אתרים קדומים (ח'ירבת סאמיה, ח'ירבת אל-קסר).
Deja Vu (שיר של פרינס רויס ושאקירה)
Deja Vu (בעברית: דז'ה וו) הוא סינגל של הזמר הלטינו-אמריקאי פרינס רויס, והזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלו Five, ואלבום האולפן האחד עשר שלה, El Dorado. השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2017, כסינגל הרביעי מתוך אלבומו של רויס.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעדים שבוונצואלה, הרפובליקה הדומיניקנית, וארצות הברית (מצעד השירים הטרופיים).
בשנת 2017, הועמד השיר בטקס פרסי גראמי הלטיני ה-18, בקטגוריית "השיר הטרופי הטוב ביותר", אך הפסיד לשיר "Bachata en Kingston", של ויסנטה גארסיה.
רקע וכתיבה.
את השיר כתבה שאקירה ביחד עם פרינס רויס, דניאל סנטרקרוז ומני קרוז והוא הופק על ידי רויס, ויליאם דרלה ודייוויד סוננברג. בארצות הברית קיבל השיר את מעמד תשע הפלטינות, על מכירות של למעלה מ-540,000 עותקים במדינה.
בשנת 2018, דורג השיר על ידי מגזין הבילבורד כשיר הטרופי ה-12 הטוב ביותר שיצא בכל הזמנים.
וידאו קליפ.
לפני שהוציאו את הקליפ הרשמי, החליטו שאקירה ורויס כי יעלה אודיו של השיר לערוצו של רויס. בהמשך יצא הקליפ המלא בו בהתחלה ניתן לראות את שאקירה, כשהיא מתעמלת ולאחר מכן את רויס אשר מגיח מדלת המבנה שבה היא נמצאת. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את שאקירה ורויס כשהם רוקדים טנגו לצלילי השיר.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-425 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לקליפ הנצפה ביותר מן אלבומו של רויס, ולקליפ החמישי הנצפה ביותר מן אלבומה של שאקירה. האודיו של השיר צבר 20 מיליון צפיות.
מיקומי שיא.
במצעדים זכה השיר להצלחה רבה, כאשר כבש שלוש פסגות מצעדים שונות סביב העולם.
יחסי ישראל–לאוס
יחסי ישראל–לאוס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס.
היחסים בין שתי המדינות נכונו ב-1955 עם הכרתה של ממשלת ישראל בלאוס בעקבות ועידת ז'נבה שנערכה ב-1954. עם השתלטות ארגון ההתנגדות "פאת'ט לאו" (אדמות לאוס) הקומוניסטי על המדינה ב-1976, ניתקה לאוס את קשריה עם ישראל שחודשו רק ב-1993.
היות שלמדינת ישראל אין שגרירות בלאוס, השגרירות הישראלית האמונה על לאוס נמצאת בהאנוי, בירת וייטנאם.
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת.
לאחר קיום ועידת ז'נבה בשנת 1954 החליטה ממשלת ישראל להכיר בלאוס ובקמבודיה. ההכרה נעשתה ב-13 בפברואר 1954. שגרירות ישראל בוושינגטון הודיעה על ההכרה לצירות לאוס בארצות הברית. הביקור הרשמי הראשון מטעם אחת מהמדינות היה ב-1956, כאשר ביקר בלאוס יעקב שמעוני, ציר ישראל ביאנגון (מיאנמר) במטרה לדון בכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים. העניין סוכם עוד באותה השנה, בעת ביקורו של שר החוץ משה שרת בלאוס. ב-12 בפברואר 1957 הגיש שמעוני את כתב האמנתו כציר לא-תושב בלאוס. שגריר לאוס בפריז מונה להיות הדיפלומט הממונה על ישראל, אם כי חלפו שנים רבות עד להגשתו כתב ההאמנה מצידו לנשיא מדינת ישראל.
ביולי 1964 הועלה הדרג הדיפלומטי בין שתי המדינות לשגרירות, ובכך הואמן שגריר ישראל בבנגקוק ללאוס. משנת 1971 עד ל-1993 נמסר התפקיד לשגריר ישראל בפנום פן, בירת קמבודה.
הציר לא-תושב הראשון של לאוס בישראל היה ראש ממשלה לשעבר הנסיך סובאנה פומה שמונה לשגריר ארצו בצרפת בשנת 1959. פומה הגיש את כתב האמנתו לנשיא יצחק בן-צבי ב-11 בינואר 1960. בחודש אוגוסט של אותה השנה נקרא פומה לעמוד שוב בראשות ממשלת לאוס עקב בעיות פנים. ברשויות הדיפלומטיות בלאוס לא עדכנו את פומה כי כהונתו כציר לא-תושב בישראל נפסקה וכך קרה מאורע חסר תקדים: ראש ממשלת לאוס המשיך לכהן גם כן כנציג מדינתו בישראל. לאוס לא שלחה לאחר מכן שגריר אחר לפריז ולכן גם לא נכח בארץ ציר מטעמה, מה שהפך את היחסים בין שתי המדינות לרדומים ומוקפאים דה פקטו.
עם החרפת מלחמת האזרחים בלאוס ולאחר שורה של קרבות, בחודש יוני 1962 הוקמה ממשלת אחדות לאומית בראשותו של פומה. לאור זאת כונסה שוב ועידת ז'נבה ב-2 ביולי 1964 שבסופה נחתם הסכם בינלאומי שהבטיח את הנייטרליות של לאוס בכל הנוגע למדיניות החוץ שלה.
המגעים התחדשו בין שתי המדינות באמצע שנת 1964. ב-29 ביוני אותה שנה נתקבלה בשגרירות ישראל בבנגקוק איגרת מממשלת לאוס שהודיעה על הסכמת מלך לאוס להעלות את דרג הנציגויות הדיפלומטיות לשגרירויות בין ישראל ולאוס. הדבר פורסם ב-1 ביולי 1964 בירושלים ובלאוס במקביל.
שיתוף פעולה חקלאי.
בשנת 1965 החלה ישראל בפעולת סיוע ללאוס שהייתה קשורה בתוכנית סיוע ופיתוח של האומות המאוחדות. במסגרת זו התבקשה ישראל לסייע בחוות הדגמה וניסיונות חקלאית בשם "הוטדוקאו" (Hotdokkao). החווה עסקה בטיפוח גידולים חקלאיים ובהכשרת איכרי הסביבה בשימושים בכלים חקלאיים. בחווה הועסקו שלושה מומחים ישראליים.
ישראל קיבלה עליה לערוך תכנון חקלאי נרחב בשיתוף פעולה עם ניו זילנד של אזור פיתוח כפרי בחבל נאם-נגום שליד בירת לאוס, ויינטיאן.
שיתוף פעולה ביטחוני וניתוק היחסים.
כאשר פרץ המשבר בין ישראל למצרים שהוביל למלחמת ששת הימים ב-1967, שיגר ראש ממשלת ישראל לוי אשכול מכתב למנהיגי מדינות בעולם, ובהם ראש ממשלת לאוס. מראש ממשלת לאוס לא התקבלה תשובה ובכך, לא נודעה עמדתה של לאוס במשרד החוץ.