בשכונה פועלים קופת חולים, מתנ"ס, מרכז קניות, שלושה בתי ספר יסודיים (אוריין - ממלכתי, רמב"ם - ממלכתי-דתי, קורצ'אק - אנתרופוסופי, בעבר שימש כבית ספר ממלכתי רגיל במשך עשרות שנים ) ובית ספר על יסודי ממלכתי, מקיף ג'. נוסף לכך פועל בשכונה בית ספר "אילנות" לחינוך מיוחד, במבנה שבו פעל במשך כ-26 שנים בית ספר יסודי ממלכתי "מעיין".
בשכונה שניים מסמלי העיר - "שיכון רבע הקילומטר", המוכר גם כ"מרכז קליטה יעלים" או "בית רמט", היה בניין המגורים הארוך ביותר במזרח התיכון ואורכו כרבע קילומטר. בסמוך לו, בשטח המפריד בין השכונה לשכונה ב', שוכן האצטדיון העירוני (לשעבר) על שם וסרמיל. סמוך למרכז הקליטה נמצא המרכז המסחרי המכונה "הגשר" (או בשמו הרשמי כיכר יצחק ורדימון), על שם הגשר הסמוך לו המתוח מעל רחובה הראשי של השכונה, רחוב יעלים, ונועד לחבר בין שני חלקיה. בשכונה פועל מבנה ה"מחוז" של הנוער העובד והלומד שזהו מרכז הדרכה אזורי של התנועה. מאפיין ייחודי נוסף בשכונה, הוא שיכון "השטיח" (המכונה משעולים).
בתחומי השכונה, באזור הידוע כשכונה ה' לדוגמה, שוכן בית כנסת הכיפה העל-עדתי ("היכל אהרון") על שם צורתו האדריכלית (כיום לאחר הרחבתו קשה להכיר את המבנה המקורי), והוא משמש כבית כנסת מרכזי לציבור הדתי-לאומי בעיר. מלבדו שוכן בשכונה בית הכנסת הספרדי "רינת ירושלים". מוסד דתי נוסף בחלק אחר של השכונה הוא חצרה של משפחת אבוחצירה (בעבר הרב אלעזר אבוחצירא וכיום בנו הרב פנחס), המושכת אליה חסידים מכל רחבי הארץ ואף מחו"ל.
במרכז השכונה, משתרע פארק ה' ובשמו הרשמי "פארק גדולי ישראל". בחודשי הקיץ נערכים בו מופעים. כיום ישנה תוכנית להרוס את הפארק ולהקים במקומו שכונת מגורים. תושבי השכונה מתנגדים לתוכנית זו.
פרט
קוריה הוסטיליה
הקוריה הוסטיליה (בלטינית: Curia Hostilia - החצר ההוסטיליאנית) הוא המבנה בו היה מתכנס הסנאט הרומי בפורום ברומא העתיקה. המבנה נמצא בקצה המערבי של הפורום, לרגלי גבעת הקפיטוליום.
היסטוריה.
על פי המסורת, המבנה המקורי נבנה באתר זה במאה השישית לפני הספירה על ידי המלך השלישי של רומא - טולוס הוסטיליוס, וקרוי על שמו. המבנה הראשון הורחב על ידי לוקיוס קורנליוס סולה בשנת 80 לפנה"ס כדי לאפשר את הכפלת מספר חברי הסנאט, אך שם המבנה (קוריה הוסטיליה) נשמר. במבנה זה נערכה ההוצאה להורג של לוקיוס אפוליוס סטורנינוס, ובו נשרפה בשנת 52 לפנה"ס גופתו של פובליוס קלודיוס פולכר שגרמה לשריפת המבנה כולו.
בית הסנאט נבנה שנית לאחר שרפה זאת על ידי פאוסטוס קורנליוס סולה ונקרא על שמו - קוריה קורנליה. יוליוס קיסר בנה שוב את בית הסנאט שנקרא מאז על שמו - קוריה יוליה. בעת השיפוצים, התכנס הסנאט בתיאטרון פומפיוס ושם נרצח יוליוס קיסר באידו של מרץ בשנת 44 לפנה"ס. הבנייה נעצרה אחרי הרצחו של קיסר אך סוימה על ידי בנו המאומץ, הקיסר אוגוסטוס.
הקוריה יוליה שופצה (תוך שימור שמה) ראשית על ידי הקיסר דומיטיאנוס בשנים 81-96 לספירה. אחרי נזק נרחב בעקבות שרפה בשנת 283 בימי הקיסר קארינוס, שופץ המבנה שנית בשנים 284-305 בתקופת הקיסר דיוקלטיאנוס. מבנה זה פחות או יותר הוא הקיים היום.
המבנה שרד את ימי הביניים בשל העובדה שבשנת 658 הפך לכנסייה. על קירות המבנה נותרו ציורי קיר נוצריים. בתקופת שלטונו של בניטו מוסוליני שוחזר המבנה לצורתו המקורית.
גודל המבנה כגודל מגרש כדורסל ומשני צדדיו במות אבן ששימשו כמקומות ישיבה לסנאטורים.
החצר ההוסטיליאנית
נסים זווילי
נסים זווילי (נולד ב-31 בינואר 1942) הוא איש עסקים ישראלי בעברו היה פוליטיקאי ושגריר ישראל בצרפת. זווילי הוא מנכ"ל ג'נרל אלקטריק בישראל, ובעבר היה נשיא חברת אלסטום ישראל. קודם לכן כיהן זווילי במספר תפקידים ציבוריים. הוא היה מזכ"ל מפלגת העבודה וחבר כנסת מטעמה, ראש המחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית, ראש החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית ומזכ"ל תנועת המושבים.
רקע.
נולד במהדיה שבתוניסיה וב-1954 עלה לישראל עם הוריו. חבר מושב עולש שבעמק חפר. בשנת 1956 נשלח לכפר הנוער ויצו נחלת יהודה. התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים כסמל מחלקה. היה בין משחררי הכותל המערבי במלחמת ששת הימים, וכן היה שותף לצליחת התעלה במלחמת יום הכיפורים, תחת פיקודו של אריאל שרון.
עבר השתלמות במינהל ציבורי באוניברסיטאות קיימברידג' ואוקספורד והשתלמות במדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
מפלגת העבודה.
את פעילותו הפוליטית החל בשנות ה-80 במשמרת הצעירה במפלגת העבודה. הוא היה מטעמה ראש המחלקה לנוער ולצעירים בהסתדרות הכללית. כיהן כראש המחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית וראש החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית. היושב הראש השני היה מתתיהו דרובלס. החלוקה בין השניים הייתה כך שדרובלס הופקד על ההתיישבות ביהודה ושומרון וחבל עזה וזווילי על ההתיישבות ברמת הגולן ובקעת הירדן. בנוסף, זוילי היה הראשון שנבחר כמזכ"ל יחיד של תנועת המושבים.
לראשונה נבחר לכנסת ביולי 1992. הוא היה חבר בחוג הכפר הירוק ובשמינייה. בשנת 1993 ניצח בהתמודדות על תפקיד מזכ"ל מפלגת העבודה, כאיש מחנה פרס מול יובל פרנקל שהיה מזוהה עם מחנהו של יצחק רבין. למרות שלא כוננו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לתוניסיה, זוילי הוזמן על ידי נשיא תוניסיה זין אל-עאבדין בן עלי, לביקור בארץ הולדתו, שם נפגש עם יאסר ערפאת לפני חתימת הסכמי אוסלו.
בשנת 1998 בעת כהונתו של אהוד ברק כיו"ר מפלגת העבודה החליט זוילי לפרוש מתפקיד המזכ"ל. ב-1999 פרש יחד עם חגי מרום ממפלגת העבודה, בשביל להצטרף להקמת מפלגת המרכז לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה, אולם לא רץ ברשימתה.
לאחר הפוליטיקה.
באוקטובר 2002 התמנה כשגריר ישראל בצרפת. בתפקיד זה כיהן כשלוש שנים. תקופת כהונתו הייתה בזמן שיחסי שישראל עם צרפת היו בשפל. נשיא צרפת ז'אק שיראק סירב לפגוש את ראש ממשלת ישראל אריק שרון. לבסוף הצליח השגריר זווילי להפגיש בניהם בעקבות קידומה של תוכנית ההתנתקות.
שימש כיו"ר הוועד המנהל של בית הספר מקוה ישראל ויו"ר אגודת הידידים של בית חולים בילינסון.
בתחום העסקי, שימש כנשיא חברת אלסטום ישראל ולאחר מכן כמנכ"ל בפועל של ג'נרל אלקטריק ישראל.
חיים אישיים.
אב לשלושה ילדים. בתו מיכל ייסדה את אגודת ההומואים והלסביות בבאר ­שבע.
שער ספטימוס סברוס
ישראל קנוהל
ישראל קנוֹהל (נולד ב-13 במרץ 1952) הוא חוקר מקרא והיסטוריון ישראלי. פרופסור מן המניין בחוג למקרא, ראש הקתדרה למקרא על שם יחזקאל קויפמן באוניברסיטה העברית בירושלים ועמית מחקר בכיר במכון שלום הרטמן ומרצה אורח באוניברסיטאות הארוורד, ברקלי, סטנפורד ושיקגו. ספריו עוסקים בין היתר בשילוב הממצאים המדעיים והארכאולוגיים, עם ההיסטוריה התנ"כית וכן באמונה הישראלית הקדומה, סקירת פולחנה ומקור היווצרותה.
ביוגרפיה.
קנוהל נולד בשנת 1952 בגבעת עלייה לדב ושושנה ממקימי כפר עציון. לאחר שירות צבאי המשיך ללימודי תואר ראשון בתלמוד באוניברסיטה העברית. לאחר מכן עבר לחוג למקרא ואת הדוקטורט שלו עשה בהדרכת פרופ' משה גרינברג בנושא המקור הכהני וספר הקדושה בתורה. לאחר לימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון הצטרף לסגל ההוראה בחוג למקרא באוניברסיטה העברית, שם גם שימש כראש החוג בשנים 1999–2001.
גר בירושלים, היה נשוי לרבקה עד פטירתה בשנת 2003. נשוי בשנית לסופרת והמחזאית דליה כהן-קנוהל ואב לשלושה ילדים. אחיו, הרב אלישיב קנוהל, היה רב קיבוץ כפר עציון.
מחקר.
קנוהל ידוע בין השאר בשל מחקריו בספרות הכוהנית של התורה וכן בפולחן במקרא ובישראל הקדומה. הוא חיבר את הספר "מקדש הדממה", שזכה בפרס ז. שקופ ללימודי מקרא.
קנוהל הוא יהודי דתי, וטוען ששיטת ביקורת המקרא אינה סותרת בהכרח את האמונה היהודית המסורתית. הוא טוען שהתפיסה לפיה התורה היא יצירה מורכבת שנוצרה על ידי מספר מחברים מתבטאת במסורת היהודית בתקופות שונות, החל במקרא עצמו וכלה בכתבי רבי אברהם אבן עזרא וחסידי אשכנז.
בספרו "בעקבות המשיח" (2000) התייחס קנוהל לתפיסה על פיה מות המשיח ותחייתו לאחר שלושה ימים הם חלק הכרחי בתהליך הגאולה, וטען כי תפיסה זו נוצרה ביהדות עוד לפני ראשית הנצרות. ב-2007, לאחר שחקר את כתובת חזון גבריאל, טען קנוהל כי התגלית מאשרת את עמדתו, כמו גם את טענתו בדבר קדמות הדמות של "משיח בן יוסף" המשיח הנהרג. דבריו, שהתבססו בעיקר על קריאת המילים "לשלושת ימין חאיה [=חֲיֵה, קום לתחייה]" בכתובת, עוררו הדים רבים. אך על קריאה זו קמו עוררין, וקנוהל עצמו חזר בו ממנה בסופו של דבר לטובת הקריאה המקובלת: "לשלושת ימין האות".
מאין באנו.
בספרו "מאין באנו" מציג קנוהל את פרשנותו ההיסטורית לראשית העם היהודי. על פי כותרת המשנה של הספר, מטרתו לפענח את "הצופן הגנטי של התנ"ך", כלומר לענות על שאלות הנוגעות למקורו של העם היהודי, לשורשי אמונתו, ולדרך בה הוא גיבש את חוקיו ומנהגיו.
קנוהל מתבסס על התנ"ך עצמו ועל ממצאים ארכאולוגיים ומנסה לקרוא רובד נוסף דרך הכתוב בתנ"ך. בספר "מאין באנו" הוא טוען כי עם ישראל התגבש במאה ה-12 לפנה"ס, מתוך שלוש קבוצות אתניות קרובות, וספר הספרים מציג שילוב של אמונות שלוש הקבוצות הללו.
על פי חישובו של קנוהל מימי עליית החיקסוס עד בריחת העפירו עברו בדיוק 430 שנה כמתואר במקרא ב.
השם - השערת יציאת מצרים בצפון.