בהופעת הבכורה שלו ב-NBA, ב-18 באוקטובר 2017, קלע סימונס 18 נקודות והוריד 10 ריבאונדים בהפסד קבוצתו לוושינגטון ויזארדס. במשחקו הרביעי בלבד בליגה השיג טריפל-דאבל של 21 נקודות, 12 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון מול דטרויט פיסטונס. לאורך העונה הסדירה רשם סימונס ממוצעים של 15.8 נקודות, 8.1 ריבאונדים ו-8.2 אסיסטים למשחק, כולל 12 טריפל דאבלים, ועזר לקבוצתו להשיג את המקום השלישי באזור המזרחי לאחר שסיימה את העונה עם רצף של 16 ניצחונות. בפלייאוף 2018 גברה פילדלפיה על מיאמי היט בתוצאה 4–1, והפסידה בסיבוב השני לבוסטון סלטיקס בתוצאה זהה. בסיום העונה זכה בפרס רוקי העונה, ונבחר פה אחד לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונת נבחר סימונס להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, ובכך היה הכדורסלן האוסטרלי הראשון אי פעם שלוקח חלק במשחק היוקרתי. בפלייאוף 2019 שוב הודחה פילדלפיה בסיבוב השני, לאחר שהפסידה לטורונטו ראפטורס בתוצאה 3–4.
ביולי 2019 חתם סימונס על הארכת חוזה בפילדלפיה ל-5 שנים נוספות, עבור כ-170 מיליון דולר. ב-5 באוגוסט 2020 נפצע בברכו השמאלית, ונאלץ להחמיץ את המשך עונת .
לאחר פלייאוף 2021 סימונס בוקר רבות על ידי אוהדים, התקשורת ואף על ידי חבריו לקבוצה ומאמן הקבוצה דוק ריברס. הקשר של סימונס עם פילדלפיה נותק והקבוצה החלה לחפש אחר טרייד עבורו במשך חודשים רבים.
במהלך עונת 2021/2022 שבת סימונס ולא שיחק כלל במדי פילדלפיה.
ברוקלין נטס.
ב-10 בפברואר 2022 עבר סימונס בטרייד לברוקלין נטס ביחד עם סת' קרי ואנדרה דראמונד בתמורה לג'יימס הארדן ופול מילסאפ.
נבחרת אוסטרליה.
סימונס הצטרף לקבוצה הבוגרת של נבחרת אוסטרליה בגיל 17, כשהשתתף באליפות אוקיאניה בכדורסל 2013. בשני משחקיו בטורניר קלע 4 נקודות בסך הכול. בשנת 2014 נכלל בסגל הנבחרת המורחב לקראת אליפות העולם בכדורסל 2014, אך נופה מהסגל הסופי לפני תחילת הטורניר. באפריל 2016 הודיע כי לא ישתתף עם נבחרתו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, על אף זימונו לקבוצה, עקב רצונו להתכונן כראוי לעונת הרוקי שלו ב-NBA.
חיים אישים.
בשנים 2018-2019 יצא סימונס עם דוגמנית העל קנדל גנר.
.ye היא הסיומת הלאומית (ccTLDs – Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (Domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בתימן. הסיומת נפתחה בשנת 1996, היא סיומת פעילה ונפוצה ביותר בעיקר בקרב תושבי תימן.
סיומת זו מנוהלת על ידי YemenNet.
תתי סיומות.
ישנן שמונה תתי סיומות:
כדורגלן השנה בצ'כיה
כדורגלן השנה בצ'כיה (בצ'כית: Fotbalista Roku, כדורגלן השנה) הוא פרס המוענק על בסיס שנתי לכדורגלן הצ'כי הטוב ביותר באותה השנה. הזוכה בפרס נבחר על התאחדות הכדורגל הצ'כית.
החל משנת 1965 ועד לפירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, חולק הפרס במתכונתו הקודמת, כדורגלן השנה בצ'כוסלובקיה. הפרס הנוכחי חולק החל משנת 1993, במקביל לתואר מאמן השנה. החל מ-1994 מחולקים גם פרסים לכישרון השנה ולאישיות השנה בליגה.
סדיק חאן
ארנסט וינברגר
ארנסט וינברגר (וורמש) (1 באפריל 1916 - 14 בינואר 2000) היה כדורגלן ומאמן כדורגל הונגרי-ישראלי, אשר שיחק בנבחרת ישראל ומזוהה בעיקר עם קבוצת בית"ר תל אביב.
ביוגרפיה.
וינברגר נולד בשנת 1916 בבודפשט שבהונגריה, ומצעירותו שיחק כדורגל. בין השנים 1936–1938 שיחק בקבוצה המקומית בוודאי 11 ולאחר מכן שיחק בקבוצת לבסקי סופיה בשנת 1939. בסוף שנה זו עלה לארץ ישראל והצטרף לקבוצת בית"ר תל אביב שם שיחק בתפקיד החלוץ והיה קפטן הקבוצה. בין השנים 1948–1949 זומן וינברגר לנבחרת ישראל והיה הקפטן במשחקי ידידות ובמשחקי מוקדמות מונדיאל 1950 נגד נבחרת יוגוסלביה שהסתיימו בתבוסה לישראל. בסך הכל ערך ארבע הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שני שערים.
וינברגר נשאר בבית"ר תל אביב עד גיל 40 כשחקן וכעוזר מאמן, עד שנת 1956 בה נחלץ לעזרתה של בית"ר ירושלים ואימן אותה על מנת להשאירה בליגת המשנה, ואף הפך עצמו למאמן-שחקן בחלק מהמשחקים בעונת 1956/1957. בעונה שלאחר מכן הצליח להוביל את הקבוצה למקום הראשון בליגה א', אך הליגה הוקפאה ודבר שמנע מהקבוצה העפלה לליגה הבכירה. ב-1959 חזר וינברגר לאמן את בית"ר תל אביב, לאחר שתי עונות פרש מכדורגל ופתח חנות תכשיטים.
וינברגר נפטר בשנת 2000, בגיל 83, ונקבר בבית העלמין ירקון.
נוצ'ה טריסטה
הלילה העצוב או ליל היגונים הידוע יתר בשמו הספרדי: נוצ'ה טריסטה (La Noche Triste), הוא הכינוי לקרב שהתרחש בין ה-30 ביוני ל-1 ביולי 1520 בין כוחות האימפריה הספרדית לכוחות האימפריה האצטקית. הכוחות הספרדיים שהיו נצורים בעיר הבירה האצטקית טנוצ'טיטלאן, ניסו לחמוק מהעיר, אולם אותרו בידי האצטקים ונכנסו לקרב קשה. בסופו של דבר הצליחו הספרדים לפרוץ החוצה, אולם הותירו מאחור אבדות כבדות. לפיכך ידוע הקרב בשם "הנוצ'ה טריסטה".
למרות שמבחינה טקטית הקרב נראה כניצחון אצטקי, הרי שהספרדים בפיקוד הרנאן קורטס, הצליחו להתארגן מחדש ולשים קץ לאימפריה האצטקית.
רקע.
ב-8 בנובמבר 1519, משלחת ספרדית בפיקוד הרנאן קורטס, נכנסה לטנוצ'טיטלאן, עיר הבירה של האימפריה האצצטקית ("הברית המשולשת"). הקיסר מוקטסומה השני, קיבל אותם בפאר והדר מתוך מחשבה מוטעית שהם שליחי האלים, והקצה להם למגורים את אחד הארמונות הישנים בבירה. לאחר ששהה בעיר שישה שבועות, במהלכם הספיק ללמוד אותה היטב, קיבל קורטס ידיעה על רצח של שני ספרדים בווראקרוס. קורטס ניצל את רצח הספרדים כתירוץ לשבות את מוקטסומה בעצמו. מוקטסומה נאלץ לעבור לגור יחד עם הספרדים, וטען שהוא עושה זאת מרצונו. הוא המשיך לנהל את העיר כשליט בובה של הספרדים במשך 98 ימים. רבים מאנשי החצר, וכן ההמונים בטנוצ'טיטלאן, מאסו בספרדים ודחקו במלך לצאת נגדם. אלא שהמלך המשיך להעמיד פנים שהכול כשורה "וכי במלחמה אנו איתם?" הוא אמר לאנשיו.
אלא שביוני 1520, הגיעה ידיעה שהמושל הספרדי של קובה, דייגו ולאסקס דה קואיאר, שיגר צבא ספרדי גדול בפיקוד פנפילו דה נארוואז כדי לעצור אות קורטס חסר המשמעת. קורטס יצא לפגוש את נארוואז, והשאיר את העיר בפיקוד סגנו האכזר ממנו פדרו דה אלווראדו. קורטס הצליח לגרום לעריקת צבאו של נארוואז אל צבאו, ועם הכוחות הגדולים החל לחזור אל טנוצ'טיטלאן. עם זאת, במהלך ההיעדרות של קורטס, הוזמנו אלווראדו ואנשיו לפסטיבל דתי גדול של האצטקים. עם זאת, הספרדים זעמו על המנהגים הפגאניים, וטבחו בחוגגים שהיו ברובם מאנשי האצולה. ההמונים זעמו על הטבח, והספרדים נאלצו להסתגר במתחם הארמון. מוקטסומה (שהיה עדיין שבוי), הודח מכסאו בידי האצילים, שהכתירו במקומו את אחיו קואיטלאואק. בסוף יוני חזר קורטס לעיר ומצא את אנשיו נצורים. קורטס הצליח לפלס לו דרך אל הארמון, ואילץ את מוקטסומה לעלות למרפסת כדי להרגיע את ההמונים. עם זאת, מוקטסומה איבד את מעמדו בעיניהם, והם לעגו לו ורגמו אותו באבנים. על פי חלק מהמקורות הוא נהרג מחיצים שירו עליו אנשיו, אולם ייתכן שגם ידם של הספרדים הייתה במעשה.
הנוצ'ה טריסטה.
קורטס מצא עצמו במצב מסוכן. הוא סבל מנחיתות מספרית, והיה נתון במתקפה מתמדת. אנשיו סבלו ממחסור של מזון ואבק שרפה. קורטס הציע לאצטקים הפסקת אש למשך שבוע, שבמהלכה הבטיח להחזיר את כל הזהב שהספרדים שדדו. טנוצ'טיטלאן הייתה בנויה על איים באגם טקסקוקו. האי המרכזי של העיר היה מוקף בכמה איים מלאכותיים שהיו מחוברים לעיר בגשרים. האצטקים, שחששו שהספרדים ינסו להימלט, החריבו ארבעה מתוך שמונה מהגשרים. לספרדים היה גשר נייד שהם התכוונו להשתמש בו, אולם מפאת הזמן הקצר לא יכלו לארגן את איסוף האוצרות שלא התכוונו לוותר עליהם. קורטס פתח בפני אנשיו את חדרי האוצרות המלכותיים, והורה לכל אחד לקחת ככל אשר יחפוץ. כל אחד לקח כמובן כמות גדולה מאוד, מה שעתיד להיות להם לרועץ.
בליל ה-30 ביוני הספרדים ובעלי בריתם החלו להסתנן החוצה ממתחם הארמון, ופנו מערבה אל דרך טלקופן (Tlacopan). רחבת הארמון הייתה נטושה, והגשר היבשתי היה ככל הנראה ללא שמירה משום מה. הספרדים עשו דרכם מבלי שהצרים על הארמון שמו לב. אפילו פרסות הסוסים כוסו בבד. במסווה של סופת גשמים, הם עברו ברחובות המתפתלים של העיר הישנה. לפני שהגיעו אל האגם, שמו לב אליהם לוחמי הנשר - חיילי עלית בצבא האצטקי. כוהני הדת השמיעו אזעקה, והאצטקים תקפו מכל כיוון.
הלחימה הייתה אכזרית, הספרדים ובעלי בריתם הגיעו אל האגם, ושם נאלצו לעלות על סירות תוך שהם לוחמים על חייהם. הגשם הכבד גם הוא הקשה עליהם, ורבים נפלו לאגם וטבעו בגלל הזהב הרב שנשאו עליהם. הספרדים השתמשו גשר הנייד כדי לחצות את התעלה הראשונה, אולם לאחר מכן הוא שקע בבוץ ולא היה להם זמן להתאמץ ולהוציא אותו. הספרדים הצליחו לעבור בקושי, כשגופות חבריהם משמשות אותם לעיתים בתור גשר. קורטס עצמו נע קדימה עם כוח מחיל הפרשים, והגיע אל הצד השני של האגם מותיר את אנשיו לדאוג לעצמם. קורטס והניצולים פנו אל הכפר הסמוך שם פגשו את אלווארדו עם קבוצה נוספת שהצליחה להינצל מהטבח. רבים היו הפצועים, ואף אלווארדו עצמו נפצע. ברנל דיאס מספר ביומנו כי קורטס קרס תחת אחד העצים ופרץ בבכי כאשר הבין את היקף הכישלון.