עיתון השיקגו טריביון פרסם מיד לאחר קרב מידווי סדרה של תחקירים בהם נטען, שהניצחון האמריקאי הושג בעיקר בזכות העובדה שהאמריקאים שברו את הצפנים היפניים (שמות הצפנים לא נחשפו). למזלם של האמריקאים, היפנים וידידיהם לא נתנו דעתם לכיסוי העיתונאי שאף התרחב לעיתונים אחרים בארצות הברית. באותה מידה הם גם לא נתנו דעתם להכרזות שניתנו על במת הקונגרס האמריקאי. זו הסיבה שהצפנים היפניים לא עברו כל שינוי או שיפור.
תחקור לאחר המלחמה.
היכולת לפענח את תעבורת ההודעות היפניות בכלל ושל PURPLE בפרט, הייתה נושא לשימועים בקונגרס לאחר מלחמת העולם השנייה. היה ניסיון להבין מי, אם בכלל, אשם במחדל המתקפה על פרל הארבור. במהלך השימועים למדו היפנים לראשונה שמכונת ההצפנה PURPLE נפרצה. זמן מה לאחר המלחמה, המשיכו היפנים להשתמש במכונה בעידוד הכיבוש האמריקאי. בלבול רב שרר בנוגע למידת הידיעה שהייתה בוושינגטון או בהוואי. היו שסברו ש"מישהו בוושינגטון" ידע אודות ההתקפה הממשמשת והכישלון להתריע בפני הוואי היה בוודאי מכוון.
ברם, PURPLE שימש לתקשורת דיפלומטית, לא צבאית. ניתן היה רק למצוא רמזים ב- PURPLE לגבי פעולה צבאית יפנית עתידית. בנוסף, הצופן שהיה בשימוש הצי היפני, JN-25, לא נשבר טרם ההתקפה על פרל הארבור. ידוע גם שצופן זה הוחלף על ידי היפנים ממש לפני ההתקפה מטעמי זהירות.
טענה שהרוסים פענחו את PURPLE.
הספר "חרב ומגן" שנכתב על ידי ההיסטוריון כריסטופר אנדרו ומבוסס על ארכיון מיטרוחין שהוברח מחוץ לרוסיה בתחילת שנות ה-90 על ידי איש הארכיון של הק.ג.ב. ואסילי מיטרוחין, מעלה טענה שהרוסים שברו באופן עצמאי את צופן ה PURPLE היפני וכן את צופן RED. הספר מעלה טענה שהחלטת סטלין להסיט חיילים מאסיה המזרחית לעבר מוסקבה לצורך מתקפת הנגד בדצמבר 1941, נבעה מפענוחי הודעות PURPLE שמהן עלה מידע מהימן לפיו היפנים לא יתקיפו את הרוסים.
בספרות.
הספר של ניל סטיבנסון, קריפטונומיקון (באנגלית Cryptonomicon), כולל תיאור גרסה דמיונית של Magic. שם מערכת הצופן היפנית מוחלף מ "PURPLE" ל"אינדיגו".
סדרת הספרים "The Corps" היא תיאור של פעולות מודיעין שביצעו הצי והמארינס באוקיינוס השקט במהלך מלחמת העולם השנייה.
אשרת כניסה
שוקית
שוקית (TA: Fibula) היא העצם הצמודה לחלקה הצידי של השוקה דרך שני מפרקים בחלקה העליון והתחתון. השוקית קטנה מהשוקה ובהשוואה לעצמות ארוכות אחרות בשלד האדם, היא הצרה ביותר יחסית לאורכה. הקצה העליון שלה ממוקם מעט למטה ממפרק הברך, כך שהיא איננה מהווה חלק מהמפרק. הקצה התחתון שלה מתמשך מעבר לשוקה ומתעבה קלות ליצירת הפטישון הצידי של הקרסול.
מבנה אנטומי.
חלק עליון (מקורב).
חלקה העליון של השוקית הוא ראש השוקית (Caput fibulae). עבה יותר מהגוף ומופרק בחלקו התיכון עם נישה מתאימה בתחתית העלי הצידי של השוקה, ליצירת מפרק השוקה והשוקית העליון. בחלקו העליון של הראש, בליטה גרמית בשם זיז החרט או חוד הראשיש של השוקית (Apex capitis fibulae). בחוד נאחזים שריר הירך הדו ראשי והרצועה העקיפה הצידית של הברך.
גוף העצם.
לגוף העצם ארבעה גבולות המחלקים אותו לארבעה פנים:
הגבולות מכונים לפי מיקומם היחסי: הקדמי-צידי, הקדמי-תיכון, האחורי-צידי והאחורי-תיכון. הגבול הקידמי-תיכון הוא הרכס הבין גרמי (Margo interosseus fibulae) אליו מחובר הקרום הבין גרמי (Membrana interossea) - רקמה חזקה המחברת בין השוקית לשוקה. הגבול האחורי-תיכון, מכונה גם הקו המלוכסן.
לאורך פני העצם השונים, נאחזים שרירים רבים המניעים את כף הרגל ובהונותיה. בין היתר, נאחזים שם ריכוז של שרירים המניעים את הבוהן הגדולה וריכוז של שרירים האחראים לתנועת איברציה (סיבוב כף הרגל לאורך צירה האורכי, כאשר הבוהן הגדולה יורדת והבוהן הקטנה עולה).
חלק תחתון (מרוחק).
חלקה התחתון של השוקית מתעבה למבנה דמוי פירמידה, מעט משוטח מצד לצד. זהו הפטישון הצידי (Malleolus lateralis), הנמוך יותר מהפטישון התיכון של השוקה. אפשר למשש את הפטישון הצידי ואת המשטח שמעליו מכיוון שהם תת-עוריים. בחלקו התיכון של הפטישון, משטח מפרקי המתאים לחיבור עם עצם הערקום (talus). מעל למשטח המפרקי, אזור החיבור של הרצועה הבין גרמית של מפרק השוקה והשוקית התחתון.
השוואת מחירים באינטרנט
אתר השוואת מחירים מציג לצרכן רשימות מחירים של מוצר מסוים או של קבוצת מוצרים מסוג מסוים ואת חנויות האינטרנט המוכרות אותם. שירות זה מאפשר לצרכן לבצע סקר שוק בדקות בודדות. לרוב, אתרי האינטרנט המספקים שירות זה אינם מוכרים את המוצרים בעצמם אלא מקבלים עמלות מכירה מהחנויות אליהן הם מקשרים.
התקדמות מהירה בטכנולוגיות מסחר באינטרנט ושל הטכנולוגיה והאינטרנט בפרט, הצמיחו את תופעת השוואת המחירים באינטרנט.
אתרי השוואות מחירים אלו פועלים כסוכנים דיגיטליים, אשר מחלצים מידע רלוונטי עבור הצרכן ממסדי נתונים נרחבים ומציגים לצרכן את ההצעות העונות לחיפוש שלו. כתוצאה מכך הצרכן מסוגל לבצע השוואת מחירים מקיפה יותר מאשר על ידי ביקור בחנויות או על ידי חיפוש עצמאי באינטרנט.
אתרי השוואות מחירים מאפשרים לצרכן לבצע מיונים וסינונים למידע הדרוש, אתרים אלו משתמשים בטכנולוגיות סוכנים חכמים על מנת לסייע לצרכן לקבל את התוצאות והחלופות הרצויות. הצגת החלופות האפשרויות מקלות על הצרכן בעת ביצוע קבלת החלטה על ביצוע הרכישה המותאם לצורכיו. כיום ניתן להשתמש באתרים להשוואת מחירים בסוגים שונים של ענפים, כגון לבחירת חופשות, ביטוח, חבילות סלולר, בנקים ועוד. באתרי השוואות אלו הצרכן נכנס בוחר מוצר מסוים ומוצגות לו מספר אפשרויות של חברות קמעונאות רלוונטיות המותאמות לחיפוש. החלופות מציגות מחירים ומאפיינים נוספים כגון מאפייני המוצר וזמינות המוצר לביצוע הזמנה. הצרכן מעריך את החלופות שמוצעות לו ומבצע בחירה באמצעות הקלקה על הצעה מסוימת.
קיימים מספר יתרונות לשימוש באתרים מסוג זה, לרבות הגדלת השקיפות בתהליך הרכישה וכן הגדלה של התחרות בין מוכרים ברשת. השוואת מחירים גם יכולה לסייע לצרכנים בחיסכון בעלויות ובפיתוח הרגלי צרכנות נבונים יותר.
הרמב&quot;ם והרציונליזם
קווה-קווה
קווה-קווה (אנגלית: Cootie Catcher) היא יצירת אוריגמי אשר משמשת כמשחק ילדים בעל גרסאות שונות. בישראל בגרסה נפוצה של המשחק, המחזיק בקווה-קווה פותח את הקווה-קווה מספר פעמים לפי בחירת השחקן השני פותח את הקיפול וקורא את התשובה שתחת הסימון שבחר עמיתו למשחק. התשובה אשר רשומה בפנים יכולה להיות כל דבר, לרוב היא "תחזית עתידות", משימה כלשהי או תואר (כגון יפה, מכוער, חכם, טיפש וכדומה) המיוחסים לשחקן השני.
מריה מונטסורי
(איטלקית: Maria Tecla Artemisia Montessori; 31 באוגוסט 1870 - 6 במאי 1952) הייתה מחנכת איטלקייה, מדענית, רופאה ופסיכיאטרית, פילוסופית, פמיניסטית ופעילה למען זכויות אדם.
קורות חיים.
מריה מונטסורי נולדה בעיירה קיארוואלה השייכת למחוז מארקה שבאיטליה, ב-31 באוגוסט 1870. ילדותה ושנות בגרותה התאפיינו בשבירת התבניות הפאסיביות של האישה האיטלקית באותה תקופה. דבר זה התאפשר הודות לפתיחותם הרעיונית של הוריה ובעיקר של אמה, שתמכה ברעיון של נשים משכילות. בהיותה בת 13 התחילה מונטסורי ללמוד בבית הספר הטכנולוגי, מוסד לימודי בו למדו בעיקר בנים ולא היה מקובל נוכחותן של בנות בלימודים אלה. עם זאת, מונטסורי התעקשה להישאר בבית הספר בשל סקרנותה והתעניינותה הרבה במקצועות המדעים. בסוף לימודיה הגיעה מונטסורי להישגים גבוהים, בעיקר במקצועות מדעים ומתמטיקה. הוריה ובמיוחד אביה, עודדו אותה להיות מורה, בחירה שכיחה לנשים באותה התקופה, אך מונטסורי בחרה בלימודי הנדסה, והתעלמה מביקורת הסביבה.
שיטת מונטסורי.
בשנת 1890 סיימה מונטסורי את לימודי התואר בפיזיקה ומתמטיקה והחליטה כי מקצוע זה לא לרוחה. לאחר התעניינותה הקצרה בביולוגיה, החליטה ללמוד רפואה - תופעה שכמעט ולא נשמעה כמותה לגבי אישה צעירה באותה תקופה. בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת רומא עברה מונטסורי תקופה שהייתה קשה במיוחד עבורה- היא נתקלה בעוינות רבה מהמרצים והסטודנטים שמסביבה בשל היותה אישה. ידוע כי היא לא הורשתה להשתתף בנתיחת גופות עם שאר כיתתה בשל הטענה שאין זה ראוי שאישה תהיה עם גברים בחדר בו מונחות גופות ערומות. מונטסורי נאלצה להשלים לבדה את לימודים אלה בשעותיה החופשיות וללא כל עזרה ממרציה. בשנה זו היא כמעט ונכנעה, אך היא החליטה שלא תשבר והמשיכה להילחם על חלומה. מונטסורי זכתה בפרס אקדמי בשנתה הראשונה ובשנת 1895 מצאה עבודה כמתמחה בבית חולים, לפני שאר הסטודנטים. בשנתיים האחרונות ללימודיה היא למדה רפואת ילדים ופסיכיאטריה והפכה למומחית ברפואת ילדים.
בשנת 1896 הייתה מריה מונטסורי לאישה הראשונה שקיבלה תואר דוקטור לרפואה מספיאנצה - אוניברסיטת רומא ומהראשונות באיטליה.
צעדים ראשונים בפיתוח שיטת מונטסורי.