בשנת 1939 הוענקה אזרחות איטלקית למספר מצומצם של אזרחים מלוב על פי צו מלכותי מס' 70 מ-9 בינואר 1939. אזרחות זו הייתה הכרחית לכל לוב בעל שאיפות להתקדם בצבא או בארגונים אזרחיים. לוב הפכה ל"חוף הרביעי של איטליה "(Trye 1998). שילוב לוב באימפריה האיטלקית העניק לצבא האיטלקי יכולת גדולה יותר לנצל לוביים ילידים לשירות צבאי. לובים ילידים שירתו בדיוויזיות איטלקיות מראשית הכיבוש האיטלקי של לוב. ב-1 במרץ 1940 הוקמו דיוויזיות לוב 1 ו-2. הארמייה האיטלקית החמישית קיבלה את דיוויזיית חיל הרגלים הלובית השנייה, אשר שולבה בקורפוס ה-13. הארמייה העשירית האיטלקית קיבלה את דיוויזיית חיל הרגלים הלובית הראשונה, אותה שילבה בעתודת הארמייה. דיוויזיות הרגלים הלוביות האיטלקיות היו דיוויזיות קולוניאליות ("קולוניאליות" במובן המורכב מכוחות ילידים). ביחידות אלו פיקדו עליהם קצינים איטלקיים, עם מש"קים וחיילים לוביים. האימונים והמוכנות של דיוויזיות אלו היו שווים לדיוויזיות האיטלקיות הרגילות בצפון אפריקה. המקצועיות ורוח הלחימה שלהם הפכו אותם לכמה מדיוויזיות החי"ר האיטלקיות הטובות ביותר בצפון אפריקה.
בשנת 1940 קיבלו הלובים באזורי החוף אזרחות איטלקית כחלק מהמאמצים הפשיסטיים ליצור את איטליה הקיסרית בטריפוליטניה ובקירנאיקה. זה הפחית את ההתנגדות של תנועת ההתנגדות הלובית, אשר נותרה מרוכזת בעיקר באזור פזאן, אבל נותרה היה כמעט אפסית עד להגעת כוחות צרפתיים באזור בשנת 1942.
לאחר התרחבות לוב האיטלקית עם רצועת אוזו, כיוונה איטליה הפשיסטית להמשך הרחבה דרומה. ואכן התוכניות האיטלקיות, במקרה של מלחמה נגד צרפת ובריטניה הגדולה, הציגו את הרחבת לוב עד דרום אגם צ'אד והקמת גשר יבשתי רחב בין לוב למזרח אפריקה האיטלקית. במהלך מלחמת העולם השנייה, הייתה תמיכה חזקה באיטליה מצד לובים מוסלמים רבים שנרשמו לצבא איטליה. כוחות לובים אחרים (סווארי [גדודי הפרשים] והספאחי או שוטרים רכובים) נלחמו למען ממלכת איטליה מאז שנות העשרים. מספר קרבות גדולים התרחשו בלוב במהלך המערכה בצפון אפריקה. בספטמבר 1940 החלה הפלישה האיטלקית למצרים מלוב.
בדצמבר אותה שנה, הארמייה הבריטית השמינית פתחה במתקפת נגד בשם מבצע מצפן והכוחות האיטלקיים נדחקו חזרה ללוב. לאחר שאיבדה את כל קירנאיקה וכמעט את כל הארמייה העשירית שלה, איטליה ביקשה סיוע גרמני כדי לסייע למערכה הכושלת שלה.
בתמיכת גרמניה, השטח הלובי האבוד הוחזר במהלך מבצע זוננבלום ובסיום מבצע "בריביטי" נכנסו כוחות גרמנים ואיטלקיים למצרים. המצור הראשון על טוברוק באפריל 1941 סימן את הכישלון הראשון בטקטיקות הבליצקריג של רומל. בשנת 1942 נערך קרב גזאלה כאשר כוחות הציר כבשו סופית את טוברוק ודחפו שוב את הכוחות הבריטיים המובסים לעבר מצרים. תבוסה במהלך קרב אל עלמיין השני במצרים הטילה אבדון על כוחות הציר בלוב והביאה לסיום המערכה במדבר המערבי.
בפברואר 1943 נאלצו כוחות גרמניים ואיטלקיים נסוגים לנטוש את לוב כשהם נדחקו מקירנאיקה וטריפוליטניה ובכך הסתיימה השליטה האיטלקית בלוב. פזאן נכבשה על ידי צרפת החופשית בשנת 1943. בסיומה של מלחמת העולם השנייה, הבריטים והצרפתים שיתפו פעולה כנגד התנגדות חדשה קטנה.
עצמאות.
בין השנים 1943–1951, טריפוליטניה וקירנאיקה היו תחת ממשל צבאי בריטי, ואילו הצרפתים שלטו בפזאן. על פי תנאי הסכם השלום עם בעלות הברית משנת 1947, ויתרה איטליה על כל התביעות בלוב. נערכו דיונים לשמירה על מחוז טריפוליטניה כמושבה האיטלקית האחרונה, אך אלה לא צלחו.
אף על פי שבריטניה וצרפת התכוונו לחלק את האומה בין האימפריות שלהן, ב-21 בנובמבר 1949 קיבלה העצרת הכללית של האו"ם החלטה לפיה לוב צריכה להיות עצמאית לפני ה-1 בינואר 1952. ב-24 בדצמבר 1951 לוב הכריזה על עצמאותה כממלכת לוב המאוחדת, מונרכיה חוקתית ותורשתית.
אוניברסיטת קיל (אנגליה)
אוניברסיטת קיל (באנגלית: Keele University) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בקיל שבממלכה המאוחדת אשר הוקמה ב-1949. נכון ל-2020 לומדים באוניברסיטת קיל כ-11,000 סטודנטים.
האוניברסיטה חברה בארגונים חדשנות מידלנדס ובאיגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי.
היסטוריה.
אוניברסיטת קיימברידג' ואוניברסיטת אוקספורד הפעילו תוכניות לימודים באזור עוד בשנות ה-90 של המאה ה-19. בשנת 1904 תעשיינים מקומיים ניסו להקים מוסד אקדמי עצמאי, אך ללא הועיל. אוניברסיטת קיל עצמה הוקמה כמכללה בשנת 1949 והפכה לאוניברסיטה בשנת 1962. התארים הראשונים החלו להינתן בשנת 1951 והסטודנטית הראשונה סיימה את לימודיה בשנת 1954. עם הפיכת המוסד לאוניברסיטה בשנת 1962, כבר למדו בו כ-1,200 סטודנטים.
המחלקה ליחסים בינלאומיים של קיל נוסדה בשנת 1974 על ידי פרופסור אלן ג'יימס והייתה מהמוסדות הראשונים שהציעו תואר מלא בנושא. בתחילת שנות ה-80 האוניברסיטה הייתה על סף קריסה כלכלית, ואף נשקל לאחד אותה עם מכללות אחרות. בסופו של דבר מספר מכללות מקומיות למקצועות הרפואה אכן סופחו לאוניברסיטה.
אוניברסיטת ראדבאוט
אוניברסיטת ראדבאוט (בהולנדית: Radboud Universiteit, ובראשי תיבות RU, לשעבר האוניברסיטה הקתולית ניימכן) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, שממוקמת בניימכן בהולנד, אשר נוסדה בשנת 1923. האוניברסיטה נושאת את שמו של הקדוש ראדבאוט , בישוף הולנדי מהמאה ה-9, שנודע בזכות האינטקלקט שלו ודאגתו לאוכלוסיות מוחלשות ומקופחות.
האוניברסיטת חברה בגילדת האוניברסיטאות האירופאיות עתירות המחקר. מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את פראנס דה ואל, קונסטנטין נובוסלוב, דריס ואן אכט, גודפריד בומאנס וביורן קויפרס.
באוניברסיטה שבע פקולטות: אמנויות, משפטים, ניהול, מדעי הרפואה, מדעי החברה ותאולוגיה, פילוסופיה ולימודי דת. נכון לשנת 2020, לומדים באוניברסיטה כ-23,000 סטודנטים, מתוכם 10.6% זרים.
היסטוריה.
שורשי האוניברסיטה במוסדות האקדמיים שנוסדו באזור עוד באמצע המאה ה-17 שעסקו בעיקר בתאולוגיה, רפואה ומשפט. מוסדות אלו אמנם שגשגו מאוד בתחילתם, אך קרסו בעקבות פרוץ מגפת הדבר ומלחמת הולנד–צרפת.
בשנת 1923 הוחלט להקים שוב את האוניברסיטה בשביל לשרת את האוכלוסייה הקתולית באזור, שנתפשה כמוחלשת. למרות ההצלחה בשנים הראשונות, האוניברסיטה נפגעה קשות במהלך מלחמת העולם השנייה. רבים מאנשיה נהרגו ומבנים נהרסו במהלך ההפגזות. הלימודים התחדשו במרץ 1945 לאחר השחרור על ידי בעלות הברית.
מאז תום המלחמה, מספר הסטודנטים עלה בהתמדה מ-3,000 בשנת 1960 ל-15,000 בשנת 1980.
אופנידן
אופנידן הוא פרויקט הקמת רשת שבילי אופניים בין-עירונית ברחבי גוש דן, שצפוי לקשר בין אזורי מגורים ומרכזי תעסוקה ולהקל על העומס התעבורתי בכבישים. הפרויקט מבוצע על ידי חברת נתיבי איילון וצפוי להסתיים במלואו עד שנת 2023.
מבנה הפרויקט.
הפרויקט מורכב מתתי פרויקטים שמבוצעים על ידי הערים המשתתפות, וכולל שבעה שבילים.
היסטוריה.
יוזמות קודמות לקידום שימוש באופניים בגוש דן.
ב-2007 הכריז משרד התחבורה על תוכנית שלא מומשה לסלול עד 2009 שביל אופניים באורך של 22 קילומטרים לאורך כביש 2 בין נתניה לתל אביב. בהמשך להחלטה זו, החל משנת 2008 החל משרד התחבורה להקצות 50 מיליון שקל מדי שנה לפיתוח תשתיות אופניים, תקציב שהועבר לרשויות המקומיות במטרה לעודד שימוש באופניים. ערים רבות החלו לתכנן תוכנית מתאר לשבילי אופניים, שהובילו לסלילת עשרות קילומטרים של שבילים. עד שנת 2018 נסללו 170 קילומטרים של שבילי אופניים בגוש דן, 120 מתוכם בתל אביב.
פרויקט אופני דן.
התוכנית לרשת שבילי אופניים בגוש דן הוכרזה על ידי משרד התחבורה ב-12 ביולי 2015 לאור העלייה בשימוש באופניים חשמליים בישראל. תכנונה המקורי כלל 10 שבילים שאורכם הכולל היה 150 קילומטרים, תאריך הסיום הצפוי של הפרויקט היה קיץ 2019 בעלות של 250 מיליון שקלים.
ב-2017 עודכנו פרטי הפרויקט, שמו שונה ל״אופנידן״, האחריות על ביצועו ניתנה לחברת נתיבי איילון ועודכנו תאריכיו, היקפו ועלותו, שבשלב זה עלתה מעל 600 מיליון שקלים. התכנון הצפוי לתחילת העבודה בשלב זה היה ב-2019.
תחילת הסלילה.
חלק משבילי הפרויקט נכללו בתוכניות אחרות, ביניהן "הדנקל", ו"מהיר לעיר" שבמסגרתו נסללו שבילי אופניים, בעיקר לתחנות מרכזיות. תחילת הסלילה על השבילים המרכזיים החלה כבר ב-2019. באוגוסט 2019 החלו העבודות במערב ראשון לציון. ושכונת נווה עופר בתל אביב על מקטע שביל איילון. ב-2020, החלו העבודות על שבילי ירקון, שדה, אריאל, חולות ושרון. בתחילת 2021, החלו העבודות על שביל חוף.
ביולי 2021 הושק שביל "שדה".
אוניברסיטת פואנג למדע וטכנולוגיה
אוניברסיטת פואנג למדע וטכנולוגיה (בקוריאנית: 포항공과대학교) היא אוניברסיטה פרטית, הממוקמת בקוריאה הדרומית, אשר הוקמה ב-1986. באוניברסיטה לומדים כ-3,500 סטודנטים, והיא מתמקדת בטכנולוגיה ומדע. מאז שהוקמה לאוניברסיטה מוניטין יוקרתי ביותר בתחומיה.
אוניברסיטת פואנג חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה.
היסטוריה.
אוניברסיטת פואנג הוקמה בשנת 1986 במזרח המדינה, על מנת להכשיר מהנדסים לאזור זה. בשנת 1989 הוקמה המחלקה למדעי החיים.
מבנה.
הלימודים לתואר ראשון מתקיימים ב-11 מחלקות:
ישנם לימודים גם לתארים מתקדמים בכ-11 מחלקות, 4 חטיבות ו-5 בתי ספר.
חיים ועוד חיים
חיים ועוד חיים (באנגלית: Life after Life) הוא רומן משנת 2013 מאת קייט אטקינסון. זהו הראשון משני רומנים על משפחת טוד. השני, חיים אחרים, פורסם בשנת 2015. "חיים ועוד חיים" זכה לשבחים מצד המבקרים ובפרס קוסטה (ספר השנה).