כשהייתה בת 20, בשנת 1964, עזבה את חייה בעיר הגדולה של לונדון, על מנת לממש את ייעודה בהודו. שם פגשה את המורה הרוחני שלה קמטרול רינפוצ'ה השמיני.
בשנת 1973 עברה חניכה מלאה בהודו, שהכשירה אותה להעביר חניכות לתלמידותיה הנזירות הצעירות, המגיעות כיום למנזר שהקימה.
היא חייתה בקהילתו של קמטרול רינפוצ'ה וניסתה להשתלב בתרגולים ובתפילות של הגברים, אך ללא הצלחה. כך הבחינה בהבדלים הניכרים ביחס של המסורת הטיבטית לגברים ולנשים. היא הייתה מזכירתו של המורה קמטרול רינפוצ'ה השמיני. כעבור שש שנים עזבה את המקום בתחושה שלא הצליחה לממש את הפוטנציאל הטמון בה.
היא ידועה בעיקר כאחת מהיוגים המעטים ביותר, בעולם המערבי, אשר הוכשרו במזרח. נטייתה האישית הייתה לחיות בהתבודדות, ולכן בחרה בדרך זו, בהסכמתו והנחייתו של קמטרול רינפוצ'ה. כך חיה 12 שנים במדיטציה ובהתבודדות, במערה נידחת בהרי ההימלאיה, כל אותן השנים במדיטציה קפדנית של שלוש שעות שינה בלבד. ארוחת בוקר, שלוש שעות מדיטציה. ארוחת צהריים, שלוש שעות מדיטציה, וכך הלאה. כמו כן שתלה ירקות בקרבת מקום. גידלה את מזונה על ההרים וחוותה חוויות של סגירות, קור וסערות שלג. בסרט "מערה בשלג", היא מספרת על התקופה הזו של המדיטציה האינטנסיבית, כזמנים המאושרים ביותר בחייה.
קמטרול רינפוצ'ה נפטר בשנת 1980 לפני מותו בגיל 48, ביקש ממנה להקים מנזר לתרגול ותפילה של נזירות. בשנת 1988 פאלמו עזבה את הודו ונסעה לאיטליה, בה שהתה כמה שנים ולימדה במרכזי דהרמה. עם שובה להודו, החלה במסע לאיסוף כספים, על מנת להקים את מנזר הנשים הבודהיסטיות הטיבטיות. בסרט "מערה בשלג" היא פוגשת את הדלאי למה (הנוכחי, טנזין גיאטסו) ומבקשת גם ממנו, לשנות את המסורת על מנת לקדם את תוכניתה זו.
ויקי מקנזי, שכתבה את הספר: "מערה בשלג", על טנזין פאלמה, מספרת כי מה שהניע את כתיבתו של הספר נובע מהצהרתה של טנזין פאלמו למגזין בודהיסטי, בו אמרה כי ""יש לי נדר להגיע להארה, בצורתה הנקבית - ולא משנה כמה גלגולי חיים זה ייקח".
הערות על הספר מערה בשלג.
בעז עמיחי על טנזין פלמו:
"בעולם חיים כיום לא מעט תלמידי בודהיזם מערביים שהפכו לנזירים במסורת הבודהיזם הטיבטי. ג'טסונמה טנזין פאלמו בולטת ביניהם בייחודה. לא רק שהיא אחת הנזירות הוותיקות ביותר, אלא שהיא הצליחה לעשות מה שמתרגלים מערביים רבים שאפו אליו, אך לא הצליחו לממש. היא הקדישה שנים רבות וארוכות ללימוד ותרגול וחיה באורח חיים נזירי פשוט ומסורתי... מאז סיימה את תקופת פרישותה במערה בילתה ג'טסונמה טנזין פאלמו את מרבית זמנה בקידום הפרויקט החשוב של מנזר הנזירות. לשם כך פינתה חלק מזמנה בתקופה מסוימת להוראה, ששולבה עם מסעות גיוס כספים ותמיכה. ברגע שפחת הצורך בכך, הודיעה מיד כי תפסיק את מסעותיה, והיא מבלה את ימיה יחד עם נזירותיה בצפון הודו, מנצחת על עבודת הבניין והתנהלות המנזר."
ספר חדש מפרי עטה.
"טיפוח הפוטנציאל האנושי" (שש השלמויות) - מאת ג'טסונמה טנזין פאלמו. זהו ספר חדש בהוצאת ידידי הדהרמה: (מבט רחב על האימון הבודהיסטי מעבר לישיבה על הכרית). הספר מכיל תרגום הקורס שנתנה ג'טסונמה טנזין פאלמו בישראל בשנת 2006.
רונן דוידוב
רונן דוידוב (נולד ב־3 באפריל 1988) הוא שחקן, מחזאי, תסריטאי, במאי, יוצר ומנחה ישראלי.
ביוגרפיה.
דוידוב הוא בן הזקונים למשפחה ממוצא בוכרי, בת ארבע נפשות, ואחיו של השחקן והיוצר חי דוידוב.
עוד בילדותו גילה עניין רב במשחק ובתיאטרון. בילדותו למד בבית הספר לאומנויות ת"א ובנעוריו למד בתיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון. היה גם חבר בלהקת השכנים של צ'יץ'. את שירותו הצבאי העביר דוידוב ב"תיאטרון צה"ל", לאחר השירות בצה"ל למד בסטודיו למשחק ע"ש ניסן נתיב.
קריירה בתיאטרון.
ב-2005 הקים רונן יחד עם אחיו חי את התיאטרון הבוכרי "חנדה חנדה" ובמסגרתו כתבו, ביימו ושיחקו באחת עשרה הצגות, בהן: מופעי הסטנד-אפ והמערכונים "חנדה חנדה 1,2,3,4,5", המחזמר "בבוכרה הייתי בוי (עשיר)" – עיבוד מודרני למחזמר "כנר על הגג" מאת שלום עליכם, וההצגה "נשמה של אמא". בשנת 2010 עלתה הצגתם המעובדת ל"הקמצן" של מולייר. שנה לאחר מכן העלו את ההצגה "המתאבד", עיבוד מודרני למחזה מאת ניקולאי ארדמן. בשנת 2013 העלו את ההצגה המקורית "אלטעזאכן", ומיד אחריה העלו את ההצגה "ג'אנג אנוזי". ההצגות דוברות עברית, רוסית ובוכרית.
במסגרת בית הספר למשחק ע"ש ניסן נתיב היה שחקן מוביל וקטף את התפקידים הראשיים ברוב ההצגות: "בשפל" בבימויו של מישה לוריא, "נוף ילדות" בבימויו של אמיר קליגר, "קריית כמעט" בבימויו של רותם קינן, "מלכה" בבימויו של ג'ייסון דנינו הולט, "המון רעש על לא כלום" בבימויו של שלום שמואלוב.
קריירה בטלוויזיה.
בין השנים 2004–2005 שימש דוידוב כמנחה שטח בתוכנית הטלוויזיה "יש מצב" בערוץ הראשון והונחתה על ידי עדן הראל. בשנת 2005 שיחק בתפקיד הראשי לצד תיקי דיין בסדרה "סיפורי מונה" בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 2006 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הילדים המצליחה "הפיג'מות" בתפקיד מוכר הפלאפונים.
בשנת 2014 לקח חלק בסדרה הדוקומנטרית "זוגות" בערוץ 2. הסדרה עקבה אחר דוידוב, אחרי זוגתו, אחרי משפחתם ואחרי התיאטרון. הסדרה זכתה לביקורות חיוביות רבות ועסקה במיקומם של ערכים מסורתיים בקרב עולי יהדות בוכרה והיכולת לשמרם במדינת ישראל המודרנית. היא תיעדה את התפתחות מערכת היחסים של רונן דוידוב עם אשתו, אורית דוידוב, מערכת יחסים זו התבטאה ברצון לשמור על הערכים המסורתיים עליהם גדלו השניים מבית ובמקביל לשלב את אורח החיים המודרני של צעירים בני גילם.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד אורח בסדרה הקומית "שנות ה-80" בערוץ 2, בתפקיד עובד מפעל בשם אלברט לצד שלום אסייג ולצד אחיו חי דוידוב. ב-2019 שיחק באותה סדרה בתפקיד פרמדיק.
באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי לצד אחיו בסדרה "איפה אתה חי?!" בערוץ הראשון, בו גילם את חי, לצד רבקה מיכאלי, טוביה צפיר, ועדי הימלבלוי. את הסדרה רונן דוידוב גם יצר וכתב יחד עם אחיו חי.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד אורח בעונה השנייה של סדרת המתח המצליחה של ערוץ עשר "בני ערובה", הסדרה שודרה בנוסף לישראל בכ-20 מדינות בעולם.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד אורח בעונתה השנייה של הדרמה הישראלית "טהרן", כסוכן מוסד המכונה אלפא.
קריירה בקולנוע.
בגיל עשרים נטל את התפקיד הראשי בסרט תדמית ל"אגודה למלחמה בסמים" בנושא סם האונס.
ב-2013 היה גיבור הסרט התעודי "חנדה חנדה 4" של הבמאים דויד אופק ונטע שושני. הסרט שודר בערוץ 2 ובערוץ 8 בהוט. הסרט הוקרן בפסטיבלים נחשבים ברחבי העולם וזכה בפרסים רבים, בין היתר בפסטיבל "דוקאביב 2013", בפסטיבל הסרטים במנהטן ניו יורק, בוושינגטון, בפרם רוסיה, בדיסלדורף גרמניה ועוד.
ב-2014 לקח חלק ב"פרויקט 48" בסרט "ארץ עץ" בתפקיד השוטר ואף קטף את פרס השחקן הטוב ביותר בתחרות.
פרסומות.
בשנת 2004 בגיל 16 קיבל קמפיין פרסומת לחברת "בורגראנץ'", ובמקביל באותה השנה השתתף בפרסומת ל"שוקו קרלו" של חברת "תנובה" לצד סאבלימינל. בשנת 2016 נבחר דוידוב לככב בפרסומת למוצר החדש "דנונה פרו" של חברת "שטראוס".
קריירה בבימוי.
החל משנת 2005 ועד ימים אלה ביים לצד אחיו 11 הצגות בתיאטרון "חנדה חנדה".
בשנת 2010 ביים את מופע הבידור "מגילת אסתר הDVD" עם תלמידי שנה א' ב"ניסן נתיב". בשנת 2012 ביים את "מופע משיריו של חנוך לוין" עם תלמידי שנה ב' ב"ניסן נתיב".
בשנת 2015 ביים את הצגת היחיד "אני בת אל".
תסריטאות.
בשנים 2013–2014 עמל על כתיבת הסדרה "איפה אתה חי?" לערוץ הראשון יחד עם אחיו חי דוידוב והתסריטאי גיא סידיס.
פרסים.
ב-2013 זכה הסרט "חנדה חנדה 4" של דויד אופק בשני פרסים: פרס הסרט התיעודי לשנת 2013 בפורום היוצרים הדוקומנטריים, וציון לשבח בפסטיבל "דוקאביב 2013".
ב-2014 זכה בפרס השחקן הטוב ביותר ב"פרויקט 48" בתפקידו בסרט "ארץ עץ".
חיים פרטיים.
דוידוב נשוי לאורית, ואב לאדיר. מתגורר עם משפחתו בראשון לציון.
גביע המדינה בכדורגל 1957/1958
גביע המדינה 1957/1958 הייתה התחרות ה-22 מאז היווסדה והשישית לאחר קום המדינה. המשחקים החלו ב-12 באוקטובר 1957 והסתיימו ב-30 בספטמבר 1958.
לראשונה, הצליחה קבוצה שלא שיחקה בליגה העליונה (שמשון תל אביב), להגיע לשלב חצי הגמר.
במשחק הגמר ניצחה מכבי תל אביב ובכך זכתה בגביע בפעם התשיעית, תוך השגת דאבל שלישי בתולדות המועדון.
התוצאות.
השלבים המוקדמים.
בשלב הראשון השתתפו קבוצות של ליגה ג' וליגה ב'. בהמשך התחרות הצטרפו קבוצות מהליגות הגבוהות. משחק רבע הגמר בין מכבי תל אביב לבין הפועל פתח תקווה הופסק בדקה ה-44. ערעור של הפועל על החלטת השופט לא התקבל אך דחה המשך התחרות.
שלבי הגמר.
הערות:
בניין המשרד הארצישראלי
בניין המשרד הארצישראלי היה מבנה שהוקם בשנת 1908 ושכן ברחוב רזיאל 17 ביפו. מטרתו הייתה לימוד וניתוח מצבה של ארץ ישראל מבחינה פיזית ואנושית ומתן המלצות לרכישת קרקע ודרכי התיישבות. אלכסנדר הוואדר, סוחר שהיה בעל הבניין, הוריש את נכסיו ובכללם את המבנה לידי הכנסייה המרונית. המועצה לשימור אתרים טענה כי הכנסייה זנחה את המבנה והחליטה להרסו ולבנות במקומו בית מגורים המשולב עם קומת מסחר תחתונה. כיום המבנה מוזנח ונטוש.
ארמיית ההלם הראשונה
ארמיית ההלם הראשונה (ברוסית: ударная армия я-1) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במסגרת מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.