בשנת 2004 יכול היה סטיוארט בול לדווח שבקרב ההיסטוריונים, "המטוטלת נעה כלפי גישה חיובית". הוא ציין: "בולדווין נראה כעת כמי שעשה יותר מרבים ואולי אף הרבה ככל שניתן בנסיבות העניין, אך למעשה עדיין ניתן לומר שלא היה מספיק להרתיע את התוקפנים ולהבטיח את תבוסתם. פחות דו-משמעית הייתה התגלותו מחדש כשמרן המתון של העידן המודרני, חלק מ'השמרנות של אומה אחת' (One-nation conservatism)".
בית המלכה
בית המלכה (באנגלית: Queen's House) הוא מבנה בגריניץ' שבמזרח לונדון המהווה חלק מהמוזיאון הימי הלאומי של הממלכה המאוחדת ואתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו.
הקמת המבנה.
המבנה תוכנן על ידי האדריכל איניגו ג'ונס ונבנה בשנים 1616-1617 עבור אן מדנמרק, אשתו של המלך ג'יימס הראשון. המבנה עבר שיפוץ והרחבה תחת פיקוחו של ג'ונס בשנת 1635 כדי לשמש את המלכה הנרייטה מריה, אשת המלך צ'ארלס הראשון. המבנה נחשב לאחד המבנים החשובים ביותר בהיסטוריה האדריכלית הבריטית בשל סגנונו הקלאסי הפלדיאני והיותו המבנה הראשון שנבנה בבריטניה בסגנון זה.
בית המלכה נבנה בסמוך לארמון גריניץ' (שלימים כונה ארמון פלסנטייה), שהיה בנוי לבנים אדומות (בדומה לארמון המפטון קורט), ועל כן היווה ניגוד ארכיטקטוני לשאר מבני הארמון בשל צבעו הלבן וסגנונו.
המבנה שימש בית אירוח של המלכה, בו ארחה את מקורביה, ולא התקיימו בו אירועים רשמיים - אלה נערכו בארמון פלסנטייה עצמו.
בשנת 1642, בשל מלחמת האזרחים האנגלית הפסיק מבנה בית המלכה לשמש ארמון מלכותי לאחר שריפת ארמון פלסנטייה.
שימושי המבנה.
בית המלכה נותר מבנה המשמש לאירועים רשמיים, אף ששרידי ארמון פלסנטייה נהרסו בין 1660 ל-1690 ובמקומם נבנה בין השנים 1696–1752 בית החולים גריניץ' עבור אנשי הצי המלכותי לפי תוכניותיו של האדריכל סר כריסטופר רן. על פי הוראות המלכה מרי השנייה נהרסו מבני הארמון הישן כך שניתן יהיה לראות מבית המלכה את נהר התמזה (ולהפך). בשל הנחיה זו נמצאים מבני בית החולים משני צדדי בית המלכה - ובין שני חלקים אלה חצר גדולה שרוחבה בדיוק כרוחב בית המלכה - 115 מטרים.
בשנת 1806 הפך הבניין לחלק מבית הספר לרפואה עבור בני ימאים. בשל מחסור במקום נבנו שני אגפים לבית הספר משני צידי בית המלכה. אגפים אלה קושרו לבית המלכה באכסדראות עמודים בשנת 1807. לאגפים אלה התווספו מבנים נוספים עד שנת 1876. בשנת 1933 הפסיק המבנה לשמש את בית הספר לרפואה שעבר להולברוק בסאפוק, ובית המלכה הפך לחלק מהמוזיאון הימי הלאומי שהוקם מכוח חוק של הפרלמנט הבריטי משנת 1934. המוזיאון נפתח לציבור בשנת 1937.
בשנים 1986-1999 שופץ הבניין, וכיום הוא מציג את אוסף האמנות של המוזיאון הימי הלאומי - ובעיקר יצירות שנוצרו בין המאה ה־17 למאה ה-20.
אליס מאדגארדן
אליס מאדגארדן (באנגלית: Alice Mudgarden) היא הלהקה לה ניתנו הקרדיטים על השיר "Right Turn" מאלבומה של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס, Sap שיצא בשנת 1992.
השיר נכתב על ידי גיטריסט אליס אין צ'יינס ג'רי קאנטרל, והושר על ידי קאנטרל, וסולנה של הלהקה ליין סטאלי, יחד איתם שרו כריס קורנל מלהקת סאונדגארדן ומרק ארם מלהקת מאדהני.
אליס מאדגארדן הוא שילוב של כל שמותיהן שלוש הלהקות.
בנגל
בֵּנְגָל (בבנגלית: বাংলা/বঙ্গ) הוא חבל ארץ בצפון-מזרח אסיה הדרומית. כיום הוא מחולק בין המדינה העצמאית בנגלדש, ובין המדינה ההודית מערב בנגל. בעבר הייתה בנגל ממלכה, ושטחים מממלכת בנגל העתיקה מצויים כיום אף במדינות ההודיות ביהר, טריפורה ואודישה. בנגל מיושבת בבני העם הבנגלי המוסלמי שדובר ברובו את השפה הבנגלית. האזור הוא אחד מהאזורים הצפופים בעולם עם למעלה מרבע מיליארד איש שחיים בצפיפות של למעלה מ-1,000 נפש לקמ"ר.
תוחלת החיים היא בסביבות 70.36 שנים בבנגלדש ו-63.4 שנים במערב בנגל. כשמדובר באוריינות, מערב בנגל מובילה עם שיעור אוריינות של כ-77%. בבנגלדש שיעור האוריינות הוא כ 59.82%. רמת העוני והבערות היא גבוהה. אחוז האנשים החיים מתחת לקו העוני הוא יותר מ -30%.
הדר יוסף
שכונת הדר יוסף היא שכונה בצפון-מזרח העיר תל אביב, מצפון לנחל הירקון. שמונה כ-7,000 תושבים.
תולדות השכונה.
השכונה נוסדה בשנת תש"ו (1946) אך אוכלסה רק ב-1949. חלקו הראשון של שם השכונה משמר את שמו של 'גִ'סְר אֶל-הַדָּאר' (גשר שאון המים) הוא גשר עשר טחנות ('טאחונת אל הדר') הוא, בגלגולו המודרני, גשר הדר יוסף אשר נבנה בסוף שנות ה-30 ביוזמת רשויות המנדט ובביצוע סולל בונה במהלך סלילת 'דרך הרצליה', שחיבר את קריית שאול, רמת השרון והרצליה לתל אביב. ואילו החלק השני על שמו של יוסף ש. אלישר, שיזם את רכישת אדמות שבט אבו כישכ שעל מקצתן נבנתה השכונה. מצפון מזרח לשכונה 'Khirbet Hadrah', תוארכה על ידי הארכאולוג יעקב קפלן לימי החשמונאים, וסומנה במפת ה PEF בשנות ה-70 של המאה ה-19.
מאפייני השכונה וגבולותיה.
השכונה גובלת מצפון ברחוב מבצע קדש, ברחוב בני אפרים ממערב, ברחוב פנחס רוזן ממזרח, וברחוב שטרית מדרום, אך בפועל עד נחל הירקון. השכונה סמוכה לשכונות שיכון דן, נאות אפקה א', ומעוז אביב, ולפארק הירקון מדרום.
רחובות מרכזיים.
רוב שמות הרחובות בשכונה מנציחים קהילות יהודיות שחרבו בשואה - קהילת אודסה, קהילת ורשה, קהילת לבוב, קהילת בודפשט, קהילת לודז', קהילת ביאליסטוק, קהילת צ'רנוביץ, קהילת בריסק וקהילת יאשי. רחובות אחרים הם רחוב פנחס רוזן (בתים 1-25), רחוב הרב מרק, רחוב מינץ, רחוב הדר יוסף, רחוב שלום אש, רחוב יד המעביר, רחוב יוסף קיציס ורחוב אמיל בריג.
אופי הבתים בשכונה.
בשל הבנייה החפוזה והצורך לשכן את אלפי העולים למדינה הצעירה, נבנו מבני מגורים בני שתי קומות בדרך כלל, שמונה משפחות בכל בניין. גודלה הממוצע של כל דירה היה 22 מ"ר. ככל שחלפו השנים תושבים רבים הגדילו בהזדמנויות שונות בתים אלו, לרוב בקומות התחתונות. את בתים אלו ניתן לראות בעיקר ברחובות קהילת ורשה וקהילת לודז'. חלקה ה'חדש' יותר של הדר יוסף נבנה החל משנות ה-70 וכולל מבני מגורים בני שבע עד שתים עשרה קומות אשר נבנו סביב רחוב שלום אש.
החל משנת 1994 נערכו תוכניות בניין עיר שונות בפרקי זמן שונים, הכוללות מתווה של התחדשות עירונית (פינוי-בינוי). במסגרתה מפונים הדיירים לתקופת הבנייה, ובגמר הבנייה חוזרים הדיירים הוותיקים לדירות חדשות, גדולות יותר. כיום ישנם מספר רב של בתים באזור אשר נבנו מחדש במסגרת תוכניות 'פינוי-בינוי' וכן פרויקטים נוספים מתוכננים בעתיד.
בשנת 2006 נעשה ניסיון כושל לאחד את השכונה עם שכנתה נאות אפקה, לשכונה אחת בשם 'הדר-אפקה'. ניסיון זה כשל לאור התנגדויות שונות של תושבי שתי השכונות.
שירותים עירוניים.
בהדר יוסף ממוקמים מספר שירותים עירוניים לרווחת תושבי השכונה והשכונות השכנות. ניתן למנות את מתנ"ס בית פרנקפורט, סניף של שירותי בריאות כללית, שבעה בתי כנסת וחמישה גנים ציבוריים. בשכונה קיים בית ספר יסודי אחד על שם דוד ילין, ועוד בית ספר של החינוך המיוחד.
תחבורה.
השכונה ניזונה משני צירי תנועה מרכזיים: רח' בני-אפרים (המחבר בין גני התערוכה לצומת הפיל) ורח' פנחס רוזן (דרך הרצליה לשעבר) המחבר בין צומת הפיל לקניון איילון. לתוך השכונה נכנסים ארבעה קווי אוטובוסים. בנוסף לקווים ברחובות הסובבים את השכונה לרחבי המטרופולין. בפאתי השכונה אמורה לקום תחנה של הקו הירוק של הרכבת הקלה.
מרכזי קניות.
הדר-יוסף מאופיינת בשלושה מרכזי הקניות הפתוחים שבה. המרכז המסחרי הראשי (השוק הישן), מרכז מסחרי ברח' שלום-אש, וכן מרכז מסחרי ישן ברח' קהילת לבוב הפונה לרח' קהילת ורשה. בין החנויות ניתן למנות חנויות מחשבים, אופנה, מזון, בעלי-חיים, מספרות, מסעדות וכן סניף דואר.
מרכז הספורט הלאומי תל אביב.
בסמוך אל השכונה ברחוב בכור שלום שיטרית ובצמוד אל פארק הירקון נמצא "מרכז הספורט הלאומי" המהווה גוף המשלים את מכון וינגייט ובו משרדי הוועד האולימפי בישראל, מרכז הספורט הלאומי תל אביב, שבו נערכת אליפות ישראל באתלטיקה קלה. באצטדיון נמצאים גם משרדי איגוד האתלטיקה הישראלי ואיגוד הג'ודו הישראלי. כמו כן, כחלק מהקומפלקס נבנה אולם הדר יוסף בן ה-1,400 מקומות המשמש מספר מקבוצות הספורט בעיר, והן מגרשי טניס רבים. הנהלות אגודות ספורט נוספות נמצאות במקום. בנוסף בסמוך אל המתחם נמצא אצטדיון רמת גן בו נמצאים משרדי ההתאחדות לכדורגל בישראל.
מוזיאון הורנימן
מוזיאון הורנימן (באנגלית: Horniman Museum) הוא מוזיאון בשכונת פורסט היל שבדרום לונדון.
הקמת המוזיאון החלה בשנת 1898. מבנה המוזיאון תוכנן על ידי צ'ארלס הריסון טאונסנד והוא נפתח לציבור בשנת 1901. המוזיאון נוסד ביוזמת סוחר התה פרדריק ג'ון הורנימן על מנת להכיל את אוספיו שכללו כלים מוזיקליים, אוסף אתנוגרפי ואוספים של מאובנים, צמחים ובעלי חיים.
בשנת 1911 נבנה אגף נוסף בתרומת בנו של הורנימן - אמסלי הורנימן. בשנת 1999 נסגר המוזיאון לשם שיפוץ, ונפתח מחדש ב-14 ביוני 2002.
מבנה המוזיאון ואוספיו.
מוזיאון הורנימן כולל כיום את מבנה המרכז להבנת הסביבה (Centre for Understanding the Environment) ובקיצור CUE, שנפתח לציבור בשנת 1996. מבנה זה, הכולל גג מעשב, מאפשר אוורור טבעי של הבניין.
המוזיאון מציג אוסף שבו יותר מ-350,000 מוצגים בתחום האנתרופולוגיה, המוזיקה וההיסטוריה של הטבע, כולל פוחלצים רבים.
המוזיאון מנוהל על ידי מחלקת התרבות, התקשורת והספורט של בריטניה.
גני המוזיאון.
גני המוזיאון משתרעים על שטח של 65,000 מטר רבוע ונמצאים בהם חממה שהיא מבנה היסטורי לשימור, בניין תזמורת שנבנה בשנת 1912, גן חיות קטן ומסלולי הליכה.
גאלפסטרים G500/G550
ארתור ליבהנשל