חידושו של הקמפיין בחודש ספטמבר הביא תקווה לאוהדים האנגלים, בזכות ניצחון ביתי מרשים 3:0 על פולין. בזמן שנורווגיה הבטיחה את העפלתה, נותר המשחק בין הולנד לאנגליה ב-13 באוקטובר כמשחק בעל חשיבות עליונה במאבק על הכרטיס השני למונדיאל 1994. המחצית הראשונה של המשחק התנהלה בשליטה הולנדית, ובהתקפות מתפרצות מסוכנות מן העבר השני. המחצית הסתיימה עם שער של פרנק רייקארד ההולנדי, שנפסל בטענת נבדל שגויה. במחצית השנייה שופטי המשחק קיפחו דווקא את האנגלים במספר החלטות מכריעות. מצד אחד לא נשלף כרטיס אדום לרונאלד קומאן על אף שביצע עבירה כשהוא אחרון בדרך אל השער. מן העבר השני, בדקה ה-61 בעט קומאן בעיטה חופשית שנהדפה על ידי החומה, אך השופט סימן על בעיטה חוזרת, עקב התקרבותה של החומה לבועט טרם הבעיטה. מן הבעיטה החוזרת נכבש השער הראשון במשחק. שבע דקות אחר כך כבש דניס ברגקאמפ את השער השני, שלא נפסל על אף שברגקאמפ השתמש בידו במהלך ההשתלטות על הכדור. טיילור תועד כשהוא מאבד את עשתונותיו ומתפרץ בזעם על צוות השיפוט. הולנד שמרה על התוצאה עד לסיום, 2:0 שהעלה אותה למקום השני על חשבון אנגליה, כשנותר מחזור אחד בלבד לסיום.
אנגליה הייתה צריכה ניצחון על סן מרינו והפסד של הולנד בפולין. היא אמנם הביסה את סן מרינו 7:1, אך לא לפני שספגה השפלה נוספת מהיריבה הקטנה, שעלתה ליתרון 1:0 מפתיע 8.3 שניות מפתיחת ההתמודדות, השער המהיר בתולדות הטורניר. הניצחון האנגלי לא הספיק, והולנד שגברה 3:1 על פולין הותירה את האנגלים מחוץ למונדיאל. שבוע אחר כך, ב-24 בנובמבר, הגיש טיילור את התפטרותו מאימון הנבחרת.
וולברהמפטון וונדררס.
במרץ 1994, ארבעה חודשים לאחר התפטרותו מהנבחרת, חזר טיילור לאימון מועדונים כשהתמנה לתפקיד מאמן וולברהמפטון וונדררס מליגת המשנה, על אף הפיכתו לדמות לא פופולרית בכדורגל האנגלי בעקבות כישלונו עם הנבחרת. הוא פתח עם הקבוצה את עונת והוביל אותה למקום הרביעי ולשלב הפלייאוף, מיקום הליגה הגבוה ביותר של הקבוצה מזה 11 שנים, והפסידה בפלייאוף לבולטון וונדררס.
טיילור פתח עם וולברהמפטון את עונת עם יכולת חלשה מאוד, וקבוצתו רשמה ארבעה ניצחונות בלבד ב-16 מחזורי הפתיחה. הוא פוטר מתפקידו בנובמבר 1995, לאחר לחץ גובר מצד האוהדים, שהתקוממו כנגד המאמן. עד לפיטוריו גבר הקרע בין המאמן לאוהדים, כאשר במקרה אחד אף ניסה טיילור לבצע מעצר אזרחי באחד האוהדים אשר תקף אותו פיזית וירק עליו.
קדנציה שנייה בווטפורד.
בפברואר 1996, זמן קצר לאחר שאלטון ג'ון רכש בשנית את ווטפורד, הוא חזר לשתף פעולה עם המאמן שהוביל את קבוצתו להישגים מרשימים כעשור קודם לכן כשמינה את טיילור לתפקיד המנהל המקצועי בקבוצה. עד לסיום אותה עונה ירדה הקבוצה לליגה השלישית, ולאחר שכשלה להעפיל חזרה בעונת , בחר טיילור לעזוב את תפקיד המנהל ולהתמנות בעצמו למאמן הקבוצה במקומו של קני ג'אקט, שקיבל תפקיד בצוות המקצועי.
ההצלחה של טיילור הייתה מיידית, והוא הביא את קבוצתו למקום הראשון בליגה בעונת , תוך שקבוצתו צוברת שישה הפסדים בלבד, ומעפילה בחזרה לליגת המשנה. תוך עונה אחת, בעונת , הצליחה הקבוצה לעלות ליגה פעם נוספת. ווטפורד, עם צמד הישראלים אלון חזן ורוני רוזנטל, סיימה במקום החמישי בליגת המשנה והעפילה לשלב הפלייאוף. לאחר ניצחון בדו-קרב בעיטות עונשין על ברמינגהאם סיטי, העפילה הקבוצה לגמר הפלייאוף שם גברה 2:0 על בולטון. בזכות הניצחון, היא זכתה במקום בפרמייר ליג לראשונה מאז הקמת הליגה ב-1992.
ווטפורד לא הצליחה להחזיק מעמד בפרמייר ליג, וירדה תוך עונה אחת בחזרה לליגת המשנה. היא סיימה במקום האחרון בליגה תוך שהיא משיגה שישה ניצחונות בלבד לאורך כל העונה. בעונת היא ניסתה לחזור לפרמייר ליג ופתחה את העונה בצורה מוצלחת, עם 15 משחקים ללא הפסד, אך אז חלה ירידה תלולה ביכולתה והיא סיימה במקום התשיעי. בסיום העונה הודה טיילור כי איבד את יכולת המוטיבציה שלו, ובחר לפרוש מאימון.
במהלך עונתו האחרונה בווטפורד היה טיילור למאמן השלישי בהיסטוריה של הכדורגל האנגלי שמגיע לאלף משחקי ליגה כמאמן.
קדנציה שנייה באסטון וילה.
טיילור חזר מפרישה בפברואר 2002, כשהתמנה לתפקיד מאמן אסטון וילה בפעם השנייה בקריירה, והחליף בתפקיד את המאמן המתפטר ג'ון גרגורי. כמו בווטפורד, טיילור זכה להצלחה כמאמן הקבוצה בקדנציה הקודמת. בסיום העונה ניצבו טיילור ואסטון וילה במקום השמיני בפרמייר ליג, ובעונת הוביל טיילור את הקבוצה למקום ה-16 בלבד, שלוש נקודות מעל לקו האדום. בסיום העונה פרש טיילור מאימון בפעם השנייה.
לאחר הפרישה.
עם סיום קריירת האימון ב-2003, התמנה טיילור לתפקיד סגן-נשיא קבוצת סקנת'ורפ יונייטד מהליגה הרביעית, שבה התלמד ככדורגלן בתחילת דרכו. במקביל החל לשמש כפרשן שנה אחר כך. בתקופתו עשה המועדון הצנוע התקדמות גדולה, לאחר שבעונה הראשונה מאז מינויו של טיילור הקבוצה ניצלה מירידה לליגה החמישית העפילה הקבוצה לליגה השלישית שנה בלבד לאחר מכן. בעונת , לאחר שנתיים בלבד בליגה השלישית, העפילה הקבוצה לליגת המשנה לאחר שזכתה באליפות הליגה השלישית.
ב-23 בינואר 2009 חזר טיילור לווטפורד, וקיבל מקום בדירקטוריון הקבוצה. בסוף אותה שנה, ב-16 בדצמבר, התמנה לנשיא הקבוצה, תפקיד בו כיהן עד להתפטרותו ב-30 ביוני 2012. גם לאחר ההתפטרות זכה טיילור בתפקיד נשיא של כבוד במועדון לכל חייו. ב-2014 שינתה ווטפורד את שמו של יציע רוס באצטדיון הבית של הקבוצה, ויקארג' רואד, שנקרא עד אז על שמו של נשיא פיפ"א לשעבר סטנלי רוס, ליציע גרהאם טיילור, כאות הוקרה על הישגיו בשתי הקדנציות שלו כמאמן הקבוצה.
גראהם טיילור
גרהם טיילור
מישור רותם
מישור רותם הוא אזור תעשייה הנמצא מדרום לערד ומזרחית לדימונה, בחלקו הצפוני של מישור ימין, בשטח שיפוטה של המועצה האזורית תמר. מישור רותם, ששטחו 28 אלף דונם, הוא אזור התעשייה הגדול בישראל.
במישור רותם ממוקמים מפעלי תעשייה כימית, ויש בו שטחים נרחבים לחציבת פוספטים ופצלי שמן (למעשה, מישור רותם הוא מהמקומות הבודדים בישראל בו חוצבים פצלי שמן וזאת לאור חוסר הכדאיות הכלכלית של פצלי שמן בישראל) המשמשים חומרי גלם למפעלים. כמו כן יש בו שטחים נרחבים שעשויים לשמש לכריית חול.
רשימת המפעלים.
המפעל החדש לאמוניה.
מכל האמוניה של מפעל חיפה כימיקלים הוקם ב-1989 במפרץ חיפה על גדות נחל קישון. הוא מסוגל לאחסן 12 אלף טונות של אמוניה, והוא מרכז את כל האמוניה המיובאת לישראל. המכל נחשב לסיכון סביבתי חמור, משום שפגיעה בו, עקב פעולה עוינת, תקלה או אסון טבע, עלולה להביא לדליפת אמוניה שתביא, על פי חלק מההערכות, למות אלפים מתושבי האזור.
באוקטובר 2013 החליטה ממשלת ישראל פה אחד להקים מפעל חדש ליצור אמוניה מקומי שיחליף את היבוא, וביוני 2015 פורסם המכרז למפעל האמוניה החדש שיוקם במישור רותם. המפעל החדש אמור לספק את צורכי השוק המקומי, הנאמדים ב-120 אלף טונות בשנה. האמוניה היא חומר חיוני לתהליכי קירור במפעלי מזון ולתהליכי ייצור שונים בתעשייה. חלק מהחברות שניגשו למכרז מעוניינות להקים גם מפעלי המשך, שיוכלו להפיק מוצרים נוספים מהגז הטבעי המשמש לייצור האמוניה.
בנובמבר 2016, נסגר המכרז להקמת מפעל האמוניה במישור רותם ללא הצעות, והזזת מכל האמוניה ממפרץ חיפה נדחתה.
ב-28 במאי 2017, החליט בית המשפט העליון שמכל האמוניה ירוקן באופן סופי עד ל-31 ביולי 2017. בספטמבר 2017 הושלם ריקון המכל מאמוניה. בדצמבר 2018 הודיעה חיפה כימיקלים שתקים מפעל לייצור אמוניה, שהוא חומר גלם חיוני לפעילותה, באתר הקבוצה שבמישור רותם, כך שלא יהיה צורך ביבוא ושינוע של האמוניה אותה היא מייבאת כיום.
פארק תעשיות רותם.
פארק תעשיות רותם הוא פארק לתעשיות היי-טק שהקימה החברה הממשלתית רותם תעשיות, שהוקמה במטרה לאתר שימושים מסחריים לפיתוחים שעליהם עובדים בקריה למחקר גרעיני. פארק תעשיות רותם נמצא כ-15 קילומטר ממערב למישור רותם בשטח השיפוט של דימונה.
ביוני 2008 חנכה חברת ברייטסורס אנרג'י את מרכז הפיתוח הסולרי SEDC (Solar Energy Development Center), שדה סולרי פעיל המשמש להדגמת הטכנולוגיה הסולרית של החברה ולפיתוחה, בפארק תעשיות רותם. המרכז מפיק כ-4–6 מגה ואט של אנרגיה תרמית. הפרויקט כולל יותר מ-1600 מראות בשטח כולל של 12 דונם.
תחבורה.
את מישור רותם חוצה כביש 258, המחבר בין דימונה לערד.
מהקו הראשי של רכבת ישראל מתפצלת באזור ממשית שלוחה למישור רותם (מסוף מטענים צפע), המשמשת בעיקר רכבות משא להובלת אשלג לנמל אשדוד.
מסוע מפעלי ים המלח.
בשנת 1986, הוקם מסוע המוביל אשלג ישירות משטח מפעלי ים המלח בסדום עד למישור רותם, למקום בו עוברת מסילת ברזל. באמצעותו ניתן להעמיס את החומרים על רכבות המיועדות לנמל אשדוד או למפעלים אחרים בצפון הארץ. המסוע הוא חגורת גומי המונחת על שני כבלים המונעים על ידי מנועים. המסוע מכוסה בכיסוי מיוחד המשתלב בנוף ומגן עליו בפני גשמים, רוחות ואבק. אורכו של המסוע הוא 18.2 קילומטר והוא מתגבר על הפרשי גובה של למעלה מ-800 מטר. כושר ההובלה שלו הוא כ-4.5 מיליון טון לשנה, אך בפועל הוא משנע כ-1.4 מיליון טון בשנה, מתוך ייצור אשלג שנתי של כ-3.7 מיליון טון (יתר האשלג משונע לנמל אילת במשאיות).
מקורות אנרגיה.
גז טבעי.
בשנת 1961, החלו מפעלי תעשייה באזור לקבל גז טבעי ממאגר ראש זוהר הסמוך, באמצעות חברת "מגל" – מפעלי גז לישראל בע"מ. החברה הניחה תשתית צינורות הולכת גז טבעי באורך כולל של כ-300 ק"מ, ממאגר ראש זוהר אל המפעלים באזור.
בשנת 2011, חיברה חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל את מישור רותם לרשת מערכת הולכת הגז הטבעי הארצית שהקימה.