ארברטו אלדר (בפורטוגזית: Herberto Helder; 1930 – 23 במרץ 2015) היה סופר ומשורר פורטוגלי. הוא נולד בהרברטו הלדר לואיס ברנרדס דה אוליביירה ב־23 בנובמבר 1930, למשפחה יהודית באי מדיירה באוקיינוס ​​האטלנטי. אמו, מריה אסתר דוס אנג'וס לואיס ברנרדס, נפטרה כשהלדר היה בן שמונה, אירוע שהותיר עליו רושם עמוק. נושא האם יהפוך לאלמנט שחוזר על עצמו בשירתו. כנער הוא עזב את האי לפורטוגל ביבשת, שם למד משפטים ופילולוגיה רומנית בליסבון ואחר כך בקוימברה, אך מעולם לא השלים את לימודיו.
ביוגרפיה.
אלדר נולד בעיר פונשל שבארכיפלג מדיירה ב־1930. מאז פרסום ספר שיריו הראשון, "האהבה בביקור" (1958), כבש לעצמו מקום חשוב כאחד ממחדשיה העכשוויים של שירת פורטוגל. אלדר נטש את לימודי המשפטים והבלשנות הרומאנית, נדד ברבות מארצות אירופה וחי תקופה ארוכה באנגולה. למרות הצלחת יצירתו התרחק מאור הזרקורים, לא העניק ראיונות, סירב לכיבודים ולפרסים והעדיף להתמסר כליל לכתיבה. אלדר העדיף תמיד את אמנותו השירית על פני פרסום. יש מעט מאוד תמונות שלו, והיו לו מעט חברים קרובים. בשנת 1994 הוחלט להעניק לו את פרס פסואה, אך גם אותו סירב לקבל.
ירחית ארבע-קשתות
יְרֵחִית אַרְבַּע־קְשָׁתוֹת או אורליה כחולה (שם מדעי: "Aurelia aurita"; מכונה: מדוזת ירח) היא מדוזה נפוצה, המהווה מין בסוג אורליה.
הירחית חיה בים הפתוח, להוציא את שלבי ההתפתחות לאחר הפלנולה הקשורות למצע. בארץ ישראל הן מצויות בחוף הים התיכון ובחופי סיני, הצבע הטבעי של המדוזות הוא מלבנבן שקוף ועד סגול, וצריבתה אינה כואבת. מדוזה זו אינה מזיקה לאדם ואפשר להחזיק אותה ביד.
כינוייה "מדוזת הירח" ניתן לה עקב צורתה העגולה המזכירה ירח במילואו.
המדוזה ניזונה בעיקר מפלנקטון, חסילונים, קרילאים ושטרגליים.
תפוצה.
ירחית ארבע-קשתות נפוצה לאורך קו החוף המזרחי של אירופה, הגובל עם האוקיינוס האטלנטי, בחוף המערבי של צפון אמריקה ובמזרח קנדה. באופן כללי - הירחית מעדיפה את קו החוף, בדגש על אזורי שפכים ונמלים.
תזונה.
ירחית ארבע-קשתות ניזונה ממגוון אורגניזמים הכוללים: רכיכות, סרטנים, מיתרני זנב, פרוטוזואנים, אצות, ביצי דגים ואורגניזמים קטנים אחרים. מדי פעם הם נראים גם ניזונים מזואופלנקטון ג'לטיני כגון הידרתים ומסרקניות. גם למדוזות הבוגרות וגם לצעירות יש תאים צורבים ללכידת טרף וגם כדי להגן על עצמם מפני טורפים.
המזון נלכד בזרועות העמוסות תאים צורבים, שם הוא נקשר בריר ומובא אל חלל מערכת העיכול. אנזימי עיכול מהתאים הסרסים מפרקים את המזון. מעט ידוע על הדרישות לוויטמינים ומינרלים מסוימים בקרב האורליות, אך בשל הימצאותם של כמה אנזימי עיכול אנו יכולים להסיק באופן כללי שהירחית יכולה לעבד בצורה מסוימת פחמימות, חלבונים ושומנים.
אני סומרי
אני סומרי (פינית: Anni Sumari; נולדה ב-1965) היא משוררת פינית. נחשבת לאחת המשוררות הצעירות הבולטות ביותר בשירה הפינית העכשווית.
ביוגרפיה.
סוּמַרִי התחילה את דרכה הספרותית בשלושה ספרים בפרוזה – "סיפורי-מסע מהחושך" (1986), (Beautiful Dreamer" (1987" ו"שיר מתקצר על הצדדים המאושרים של הסֵבל" (1992) – והמשיכה בשישה ספרי שירה: "הסרקופג" (1994), "הענק של חייך" (1996), "מידה וכמות" (1998), "סִינֶרִיאָנִי" (2000), "שנים על-פני המים" (2003) ו"אדום שקוף" (2005).
אחדים משיריה תורגמו לעברית וראו אור בגיליונות כתב-העת "שבו". מאפייני כתיבתה של סוּמַרִי הם חדות ראייתה, תאוריה הצבעוניים ומלאי החיוניות ותפיסתה הרגישה והמפוכחת בעת ובעונה אחת.
למרחב (רשת מוסדות חינוך)
למרחב היא רשת מוסדות חינוך דתית לאומית תורנית הממוקמת בפתח תקווה וכוללת בתי ספר יסודיים (בנים ובנות), חטיבת ביניים ואולפנה. בראש המוסדות עומד הרב אברהם גרנביץ' שגם הקים את המוסדות. עד שנת תשע"ד נכללה ישיבת צביה פתח תקווה בין מוסדותיה.
בית ספר יסודי.
הוקם בשנת 1996, והחל את שנת הלימודים עם שש כיתות בלבד, ארבע כיתות בנים (א'-ד') ושתי כיתות בנות (א'-ב') ובכל שנה נוספה שכבה חדשה, כך עד שהושלמו כל השכבות החסרות. בתחילה שכן בית הספר היסודי (לבנים ובנות בנפרד) באזור התחנה המרכזית, אך בהמשך עברו הבנות למבנה נצח ישראל ואילו הבנים נשארו במבנה עד שנת 2009, בה בוצעה החלפה עם תלמידי הישיבה כך שבית הספר היסודי עבר למבנה חדש בשכונת אם המושבות, והישיבה ירשה את השטח. מנהל בית הספר לבנים הוא הרב יעקב ליפשיץ, ומנהל בית הספר לבנות היה הרב שם שרפר שהוחלף בשנת 2010 על ידי לבנת שגיב.
בשלהי שנת 2006 פורסם כי בית הספר הקצה כיתה נפרדת לארבע תלמידות ממוצא אתיופי, וזאת לכאורה במטרה להפרידן משאר התלמידות עקב מוצאן.
בבית הספר קיים נוהל מיוחד, ולאחר סיום שנת הלימודים לומדים התלמידים שלושה שבועות נוספים לימודי קודש, ובמקביל נהנים מפעילויות שונות.
חטיבת הביניים.
הוקמה בשנת התשנ"ט (1999) ובראשה עמד הרב מאיר רוזיליו. בסוף שנת הלימודים תשע"ז סיים רוזיליו את עבודתו כראש החטיבה ואת מקומו תופסים הרב חנן מרמורשטיין, הרב גילי אהרון והרב אלעד נווה. החטיבה ממוקמת יחד עם בית הספר היסודי בשכונת אם המושבות.
בבית הספר ישנם נהלים מסוימים, וביניהם הקפדה על לבישת חולצות צווארון ומכנסיים ארוכים בלבד.
פעם בחודש חטיבת הבינים בלמרחב מתכנסת להתוועדות עם רבנים שונים (הרב אהרון כהן, הרב אורי שטטנר ועוד), בנוסף כל שנה החטיבה יוצאת לטיול שנתי של 2 ימים באזור חודשי האביב וישנים באכסניית אלוני הבשן.
אולפנה לבנות.
הוקמה בשנת התשס"ג. בראשה עמד הרב עמיחי פרל. כיום עומדת בראשה הרבנית ורד שוורצבוים. האולפנה שוכנת במתחם ליד נצח ישראל יחד עם בית הספר היסודי של הבנות אך בקטע מגודר ומופרד.
ניקוטין
ניקוטין הוא אלקלואיד וסם פסיכואקטיבי ממריץ, המצוי בצמח הטבק ומהווה את החומר הפעיל במוצריו, כגון סיגריות, וסיגרים.
בטבע, הניקוטין נמצא בעיקר בצמח הטבק, בשיעור של בין 0.3% ל־5% ממסת הצמח (בכמויות מזעריות החומר נמצא גם בצמחים אחרים ממשפחה הסולניים, כגון חציל, עגבנייה, תפוח אדמה ופלפל ירוק). הוא נוצר בשורשי הצמח ונאגר בעליו. ניקוטין מזוקק הוא נוזל שמנוני היגרוסקופי ומסיס במים בצורתו הבסיסית. מלחיו וחומצות הנגזרות ממנו מסיסים במים גם כן.
השפעותיו על גוף האדם.
ניקוטין הוא אגוניסט של חלק מקולטני האצטילכולין, המכונים בהתאם קולטני אצטילכולין ניקוטיניים. אצטילכולין משמש כמוליך עצבי הן במערכת העצבים המרכזית והן במערכת העצבים ההיקפית, בה ניתן למצוא קולטנים ניקוטיניים גנגליוניים בגנגליונים האוטונומיים.
ברגע שהניקוטין נשאף לריאות, הוא נספג עד מהרה במחזור הדם וחודר למוח בתוך 10–20 שניות, בעברו את מחסומי דם־מוח. במוח, הניקוטין גורם לשחרור של אדרנלין, מה שגורם לערנות, האצת קצב פעימות הלב ולעלייה בלחץ הדם; וכן הוא גורם לשחרור של דופמין, מה שגורם לתחושת ההנאה מהעישון ובסופו של דבר להתמכרות אל הניקוטין הבא בצורת טבק ומוצריו. ניקוטין מדכא תיאבון ועשוי לגרום בשל כך לירידה במשקל.
הנזק הקטלני הקשור לעישון, נגרם כמעט בלעדית ללא הניקוטין, על ידי חומרים מסרטנים ואחרים בעשן הטבק. ברם, הניקוטין הוא החומר הממכר העיקרי שמקשה על תהליך הגמילה.
לשם השוואה, 32% ממשתמשי הניקוטין יתמכרו לניקוטין, לעומת 23% ממשתמשי ההרואין שיתמכרו להרואין. הניקוטין גורם למשתמשים בו להתמכרות פיזית ונפשית כאחד. ההתמכרות הפיזית שהניקוטין יוצר בשימוש ממושך היא חמורה, והמשתמש בו מפתח סבילות אליו - כלומר, בכל פעם של צריכתו יהיה צורך בכמות גדולה יותר כדי להגיע לתוצאות הרצויות. אנשים המפסיקים לעשן מדווחים על תחושות של עצבנות, מתח, קשיי ריכוז וכדומה; תופעות אלה מתגברות לקראת השעה ה־48 או ה־72 לאחר ההפסקה, ואז נחלשות באופן מתמיד לאורך שבועיים עד שישה שבועות.
במצב טהור, הניקוטין הוא סם רעיל. מנה הקטלנית של ניקוטין משוערת להיות בין חצי גרם לגרם במבוגר.
ניקוטין ובעיות לב.
לפי דו"ח האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) משנת 2018, ניקוטין מגביר סיכוי למחלות לב וכלי דם, ובמיוחד בעל סיכון לאנשים בעלי רקע או נטייה למחלות אלו. ניקוטין מעורר תגובה מוגברת במערכת העצבים וזו בתורה מגבירה את הסיכון להיווצרות תופעות המודינמיות המתבטאות כעלייה בדופק ובלחץ הדם, התכווצות שריר הלב, אי ספיקת לב והפרעת קצב הלב. קשה לבודד במחקר את השפעתו הבלעדית של ניקוטין על תוספות אלו, ולהפרידה מהשפעתם של חומרים נוספים שישנם בסיגריה, אולם מחקרים הראו שבעיות אלו נצפו גם באנשים שצרכו תרופות מבוססות ניקוטין שאינן מכילות את החומרים המסוכנים המוכרים מסיגריות. תופעות נוספות כמו טרומבוגנזה, אנגיוגנזה, פגיעה באנדותל והשפעות דלקתיות שונות בכלי דם מציגות במחקר תוצאות שונות, וקשה להעריך את מידת השפעתו של הניקוטין עליהן.
מחקרים שונים ניסו להעריך את השפעותיהן קצרות-טווח של טיפולי החלפת ניקוטין. המחקרים הראו שבטווחי זמן קצרים הנדרשים לצורך טיפול ישנה אמנם עליה בולטת בסיכון לתופעות שונות של מחלות לב וכלי דם, אולם הסיכון לסיבוכים רציניים בנסיבות אלו זניח למדי. תחליפים שונים לסיגריות משתמשים בכמות שונה של ניקוטין, ולעיתים מורכב לקבוע את מידת הסכנה שבכל תחליף באופן פרטני, ובמיוחד לטווח ארוך.
מספר מחקרים הצביעו על חשש שניקוטין מעורר בגוף עמידות לאינסולין.
ניקוטין ומחלת הסרטן.