אנסמבל שיר אדמה הוא הרכב מוזיקלי אקוסטי המתמחה בשירי ארץ ישראל. ההרכב פעיל מאז 2008.
ההרכב מתייחד במופעי מוזיקה ותוכן המשלבים בין ישראליות ליהדות, באמצעות חיבורים מקוריים בין טקסטים מהזמר העברי לטקסטים מהמסורת היהודית. דוגמה לחיבור מסוג זה הוא המופע "שרים מדרשיר", המחבר בין שירי ארץ ישראל לפרשות השבוע. המופע התבסס על הגותו של חנן פורת, ועל הטור מדרשיר שכתב בעלון השבת מעט מן האור.
השירים שמנגן ההרכב שייכים לרפרטואר הארץ-ישראלי הקלאסי, ומשלב בהם נגיעות של ג'אז, מוזיקה אתנית ורוק, תוך שמירה על המסגרת הכללית של הביצועים המקוריים.
חברי ההרכב.
אדם צחי נולד ב-1980. זמר, גיטריסט ומלחין. למד שירה בשיטת בל קנטו. דוקטור לקולנוע מאוניברסיטת תל אביב, ומרצה במכללת הרצוג.
נעם גולדשטיין נולד ב-1981. נגן חליל צד וסקסופון. בעל תואר ראשון מהאקדמיה למוזיקה בירושלים. למד הלחנה אצל רפי קדישזון. בעל תואר שני בפסיכולוגיה קלינית.
יוני שרון נולד ב-1986. נגן כלי הקשה. למד דף, דרבוקה וריק אצל אמן כלי ההקשה זוהר פרסקו, למד בוראן וכפות אצל אייב דורון, ולמד מוזיקה אצל יאיר דלאל ופרץ אליהו.
הקלטות.
בשנת 2015 הוציא ההרכב אלבום קאבר לשירי ארץ ישראל, המבוסס על המופע "שרים מדרשיר".
בשנת 2016 החל ההרכב להקליט פרויקט חידוש שירי מחתרות. עד כה חודשו השירים חיילים אלמונים, שיר בית"ר ועיר שלום של זאב ז'בוטינסקי.
אנה ברנדה קונטררס
אנה ברנדה קונטררס (בספרדית: Ana Brenda Contreras; נולדה בשם אנה ברנדה קונטררס פרז Ana Brenda Contreas Perez ב-24 בדצמבר 1986) הידועה בשם אנה ברקו היא שחקנית, דוגמנית וזמרת מקסיקנית. היא שיחקה את דמותה של קריסטל ג׳נינגס בשושלת.
ביוגרפיה.
אנה ברנדה קונטררס נולדה בטקסס, ובגיל 15 היא עברה למקסיקו. היא הופיעה בתוכנית הריאליטי "כוכבי הפופ". היא עלתה לגמר, והייתה חברה בקבוצה של טדליטה (tedlita). לאחר מכן הוציאה את אלבומה הראשון. היא החלה ללמוד משחק בשנת 2003 במרכז אמנויות לחינוך של Televisia.
בשנת 2005 גילמה את דמותה של חואניטה בסדרה "Amor de barerra" ("אהבה של אמת"), ובשנת 2006 שיחקה בסדרה "Duelo de pasion" ("דו-קרב של תשוקות") בתפקיד קלאודיה. בשנים 2008–2009 שיחקה בסדרה "Joro que te amo" ("נשבע שאני אוהב אותך") בתפקיד הדמות הראשית ויולטה מדריגל.
ב-2009 שיחקה בסדרה "Mujeres asesinas" ("נשים רוצחות") בתפקיד מרסלה גארידו. באותה שנה שיחקה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "כישוף" בתפקיד של האנטוגוניסטית מאורה אלברן.
בשנים 2010–2011 שיחקה בסדרה "Tereza" בתפקיד אורורה אלקאזאר, לצד סבסטיאן רולי ואנג'ליק בוייר, ובשנים 2011–2012 שיחקה בטלנובלה "Podia no que amar" ("יכולתי לא לאהוב") בתפקיד הראשי, אנה פאולה קרמולה.
בשנת 2013 שיחקה בטלנובלה "Corazon Indomable" ("לב פראי") בתפקיד הראשי וגילמה את דמותה של מריקרוס אוליברס/מריה אלחנדרה מנדוסה לצד דניאל ארנס. בשנת 2015 שיחקה בסדרה "Impordonable" ("בלתי נסלח") בתפקיד ראשי וגילמה את דמותה של ורוניקה פראדו קסטלו. בשנים 2016–2017 שיחקה בסדרה הספרדית "שד כחול" לצד איוון סנצ'ז.
בשנת 2018 החלה לככב בטלנובלה "באהבה אין חוקים" בתפקיד אלחנדרה פונסה, לצד דוד ספדה. ב-2019 עלתה העונה השנייה לשידור, ונכון ל-2021 מתוכננת עונה שלישית.
חיים אישיים.
אנה הייתה נשואה לאלחנדרו אמאיה בשנים 2013–2014. משנת 2016 מנהלת מערכת יחסים עם השחקן איוון סאנצ'ס ששיחק לצידה בסדרה "Impordonable".
החזית הבלטית השנייה
החזית הבלטית השנייה (ברוסית: 2-й Прибалтийский фронт), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש לטביה.
היסטוריה.
ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של החזית הבלטית לחזית הבלטית השנייה, ולמפקדה מונה מרקיאן פופוב.
החזית השתתפה במבצע לנינגרד-נובגורוד, ולאחר מכן לחמה במבצע סטאראיה רוסה-נובורז'ב. בקיץ 1944 לחמה החזית במתקפה הבלטית ובמבצע ריגה, ולאחר מכן מילאו כוחותיה חלק חשוב במצור על קבוצת ארמיות קורלנד הגרמנית.
ב-1 באפריל 1945 פורקה החזית, ויחידותיה הועברו לחזית לנינגרד.
הבחירות לנשיאות גרמניה 2017
מערכת הבחירות השש עשרה לנשיאות הרפובליקה הפדרלית של גרמניה נערכה ב-12 בפברואר 2017, ובה נבחר פרנק-ואלטר שטיינמאייר לנשיא המדינה.
הנשיא נבחר על ידי ועידה שהורכבה מחברי הבונדסטאג וממספר זהה של אלקטורים משש עשרה מדינות גרמניה. הוועידה כללה 1,260 בעלי זכות הצבעה. ב-14 בנובמבר 2016 בחרו המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ו-CDU/CSU בשר החוץ שטיינמאייר כמועמדן לנשיאות.
שטיינמאייר נבחר עם 73.89% מקולות חברי הוועידה. בהצבעה השתתפו 1,253 מבעלי זכות ההצבעה. שטיינמאייר החל את כהונתו כנשיא ב-19 במרץ 2017 והחליף את הנשיא יואכים גאוק, שהשלים כהונה בת חמש שנים בתפקיד.
בוטץ' אוטר
דיר עמאר
דיר עמאר (בערבית: دير عمار) הוא כפר פלסטיני ומחנה פליטים בשומרון, הממוקם כ-12 ק"מ צפונית-מערבית לרמאללה. יחד עם הכפרים ביתילו וג'מאלא מהווה דיר עמאר חלק מהמועצה המקומית אל-איתיחאד (מועצה מקומית) המשתייכת לנפת רמאללה ואל-בירה של הרשות הפלסטינית.
היסטוריה.
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 81 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 316 תושבים, כולם מוסלמים.
לאחר מלחמת העצמאות בשנת 1949 הוקם ליד הכפר מחנה פליטים. על-פי מפקד של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה בשנת 2007 במחנה הפליטים התגוררו 311 משפחות והוא מנה כ-1,834 תושבים.
ליד הכפר שוכנת שמורת נבי ע'ית ובה נמצא מקאם לזכר השייח נבי ע'ית ("נביא גשם הנדבות"), המבנה אינו קבר ואין בו מצבת קבורה. השמורה ממוקמת על גבעה בגובה כ-580 מטר ובה גדלה חורשת אורנים אשר בולטת מאוד בנוף האזור. העצים הסמוכים למבנה הם עתיקים, והעצים סביבם ניטעו לפני עשרות שנים. לצד המבנה נמצאת במת סלע קדומה, וכן בור מים הרוס ומערה בצד המזרחי של הגבעה.
לפי מסורת מקומית נבי ע'ית היה אחראי ל"פתיחת ארובות השמיים" ובשנות בצורת היו מתפללים אליו תושבי האזור. יש המזהים את הגבעה כמקומו של "תומר דבורה" המקראית. כל אזור השמורה נכלל כיום בשטח B באחריות הרשות הפלסטינית, וככל הידוע אינו מנוהל כיום כשמורת טבע. הטיול בשמורה אסור לישראלים, ומחייב אישור של כוחות הביטחון.
השמורה אושרה בתאריך 10/12/1987, אולם לא הוכרזה עד היום מסיבות מדיניות.
רינה (רוזה) יונוביץ
רינה (רוזה) יונוביץ לבית גולדברג (1894 – 26 ביולי 1940) הייתה מהבקטריולוגיות הראשונות בארץ ישראל, מייסדת ומנהלת המעבדה הבקטריולוגית בבית החולים הדסה (תל אביב).
קורות חיים.
רינה (רוזה) יונוביץ נולדה באודסה, רוסיה, לאיתמר שהיה תעשיין, ובת-שבע (לבית סובול).
סיימה גימנסיה באודסה, התקבלה לבית ספר לרפואה באודסה, וסיימה את לימודיה בהצלחה.
עברה לעבוד כרופאה במוסקבה ובפטרוגראד, וצברה ניסיון בטיפול במחלות זיהומיות, עקב המגפות שהשתוללו שם.
ינוביץ התמחתה בבקטריולוגיה.
ב-1920 נישאה לד"ר יהודה יונוביץ בעיר יאלטה, בקרים, רוסיה. באותה השנה עלו בני הזוג לארץ ישראל.
אחותה מרים, שסיימה את לימודיה באוניברסיטה, והוריה עלו לארץ ישראל בשנת 1923.
התיישבה בירושלים ועבדה עד שנת 1929 במעבדה הבקטריולוגית של בית-החולים "הדסה" בירושלים.
בשנת 1929 עברה לתל אביב, ייסדה וניהלה את המעבדה הבקטריולוגית של בית החולים העירוני "הדסה".
נדבקה במחלת טיפוס, מחולים שהיו בטיפוליה, ונפטרה בתל אביב, כ' תמוז, ה'ת"ש, (26 ביולי 1940).
נקברה בירושלים.
אחותה מרים, שנישאה למאיר ויניק אשר ייסד את תחנת הניסיונות לחקלאות לחקירת הקרקע במקוה ישראל, תפקדה כעוזרתו הראשית בתחנת הניסיונות, הייתה בין העוזרות הראשונות במכון לביוכימיה של האוניברסיטה העברית, והראשונה בארץ בחקירה מיקרוביולוגית של הקרקע.
מחקריה.
יונוביץ התמסרה בייחוד לשכלול עירויי-דם, ארגנה את תורמי הדם לפי קבוצות-הדם שלהם, מחולקים בכרטיסיות לפי הקבוצות, והודות לכך נתאפשר להציל חיי אדם על ידי עירוי-דם בלי אובדן זמן בבדיקות נוספות.
הרבתה לעזור למגן דוד אדום בפעולות הצלת חיים ובזמני מהומות הייתה עובדת יומם ולילה להצלת חיי פצועים.
חקרה את קבוצות הדם של השומרונים וב- 1932 השתתפה במשלחת מדעית מרומא ב"חקירת חיי השומרונים" ולדו"ח המקיף של הפרופ' ג'יני, מנהל המשלחת, עיבדה את הפרק על קבוצות הדם של השומרונים. כן פרסמה בירחון צרפתי על חקירותיה בנושא זה.
ב- 1937 השתתפה כנציגת מד"א ו"הדסה" בכינוס בינלאומי לעירוי-דם בפריז והרצתה בו. חקרה את שאלות התנועה העונתית של מחלות מידבקות בארץ ואת מסקנותיה מסרה במאמרים ובהרצאות. חקרה את קבוצות הדם האופייניות לעמים ולגזעים שונים והגיעה למסקנה, כי ליהודים אין בדמם תכונה גזעית משותפת, אלא שייכים לקבוצות שונות לפי ארצות המוצא, ובזה סתרה מבחינה מדעית את התאוריה הנאצית. מאידך קבעה שיהודי ארץ ישראל הם לפי דמם יותר "אסיאתיים" מאשר ערביי הארץ.
יונוביץ פרסמה מאמרים מקצועיים בעיתונות המקצועית בצרפתית והשתתפה בכינוסים מדעיים בינלאומיים.
השקיעה הרבה מרץ ועבודה במלחמה במחלות מידבקות בארץ (טיפואיד, כולרה, בילהרציה, מלריה, מחלות מעיים וכו'), שיתפה פעולה עם העירייה, מוסדות החינוך, מחנכים ורופאי בתי-הספר וניהלה פעולת הסברה רחבה בצבור להשתמרות מהמחלות ולמלחמה בהן.
חוק ההסדרה
אנה ברנדה קונררס
החזית הבלטית השלישית
החזית הבלטית השלישית (ברוסית: 3-й Прибалтийский фронт), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש אסטוניה ולטביה.
היסטוריה.