על פי כמה דיווחים, בראשית המאה ה-13 ג'ון, מלך אנגליה שלח משלחת לסולטן אל-מוואחידון מוחמד אל-נסיר, וביקש תמיכה צבאית וברית נגד צרפת. בארצו התמודד המלך ג'ון עם מצב קשה, בו התמרדו הברונים שלו, הוא הוחרם על ידי האפיפיור, וצרפת איימה לפלוש לאנגליה. את המשלחת הוביל הבישוף רוג'ר, והמלך ג'ון כביכול הציע להתאסלם ולחלוק כבוד לאל-נסיר בתמורה לעזרתו. אל-נסיר ככל הנראה דחה את ההצעה.
ברית אנגלו-מרוקאית.
היחסים התפתחו בעקבות שיט "האריה" למרוקו בשנת 1551. על פי ריצ'רד האקלוט, שציטט את אדמונד הוגאן, השליט "עבדמלך" (אבו מרוואן עבד אל-מליק הראשון סעדי) נשא "חיבה גדולה יותר לאומתנו מאשר לדתות אחרות בגלל דתנו האוסרת על עבודת אלילים".
בשנת 1585, בעקבות הקמתה של חברת ברברי האנגלית, התפתח סחר בין אנגליה למדינות הברבריות ובעיקר מרוקו. יחסים דיפלומטיים וברית נוצרו בין אליזבת למדינות הברבריות. המלכה אליזבת שלחה את השר רוברטס לשליט המרוקאי אחמד אל-מנסור לבקר במרוקו ולקבל יתרונות לסוחרים אנגלים.
אנגליה נקשרה במערכת יחסים מסחרית עם מרוקו הפוגעת בספרד, מכרה שריון, תחמושת, עץ, מתכת בתמורה לסוכר מרוקאי, למרות איסור האפיפיור.
המשלחת ב-1600.
בשנת 1600 ביקר עבד אל-אוחאד בן מסעוד, המזכיר הראשי של השליט המרוקאי אחמד אל-מנסור, באנגליה כשגריר בחצר המלכה אליזבת הראשונה. עבד אל-אוחאד בן מסעוד שהה שישה חודשים בבית המלוכה של אליזבת, על מנת לנהל משא ומתן על ברית נגד ספרד. השליט המרוקאי רצה את עזרתו של צי אנגלי לפלוש לספרד, אליזבת סירבה, אך בירכה על המשלחת, ובמקום זאת קיבלה כינון הסכמים מסחריים. המלכה אליזבת והמלך אחמד המשיכו לדון בתוכניות שונות למבצעים צבאיים משולבים, כאשר אליזבת ביקשה תשלום של 100,000 לירות שטרלינג מראש למלך אחמד לאספקת צי, ואחמד ביקש לשלוח ספינה שתשיג את הכסף. עם זאת, הדיונים נותרו דו משמעיים ושני השליטים מתו תוך שנתיים משיגור המשלחת.
יחסים מאוחרים.
אמנה שנחתמה בשנת 1728 הרחיבה את הפריבילגיות הללו, במיוחד אלה הנוגעים להתנהלות בטוחה של אזרחים אנגלים.
במאה ה-19, אדוארד דרומונד-היי ובנו ג'ון דרומונד-היי שימשו כקונסולים כלליים מטעם בריטניה בטנג'יר במשך עשרות שנים, ועיצבו את מדיניות המדינה והישרדותה במהלך המרוץ לאפריקה. ההסכמים האנגלו-מרוקאים, הידועים גם בשם "אמנות הידידות האנגלו-מרוקאיות", נחתמו ב-9 בדצמבר 1856. זה עזר להאריך את עצמאות מרוקו, אך צמצם את יכולתה לשמור על מונופול סחר במדינה וצמצם את יכולתה לגבות מכסים על סחר חוץ.
גיברלטר.
לגיברלטר קשרים חזקים עם מרוקו בגלל קרבתה למדינה, עם טיסות סדירות ושירותי מעבורת. קיימת קהילה מרוקאית בגיברלטר.
סיף בכסאות גלגלים
יחסי סין–רואנדה
יחסי סין–רואנדה הם היחסים הדיפלומטיים בין סין לרואנדה. סין ורואנדה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 בנובמבר 1971.
סיוע סין לרואנדה.
בשנים 2000 עד 2011 היו כ-56 פרויקטים רשמיים של מימון פיתוח סיני שזוהו ברואנדה באמצעות דיווחים שונים בתקשורת. פרויקטים אלה נעים בין ביטול חוב של 160 מיליון דולר בשנת 2007, ועד למימון הקמה ותפעול של מפעל המלט (CIMERWA) בבוגאראמה בשנת 2009, והלוואת 219 מיליון RMB ללא ריבית לשיקום של רשת הדרכים קיגאלי בשנת 2009.
יחסי כלכלה וסחר.
בשנת 1972 חתמו סין וממשלת רואנדה על הסכם סחר שקבע כי יש לשלם את הסחר בין שני הצדדים במזומן. במאי 1983 חתמו שתי המדינות על הסכם להקמת ועדה מעורבת לשיתוף פעולה כלכלי, טכנולוגי ומסחרי. 7 מפגשים נערכו בקיגאלי ובבייג'ינג במאי 2013.
נכון לסוף 2013, הסיוע של סין לפרויקטים ברואנדה כלל מטע אורז, טחנות סוכר, כביש קיגאלי-רוסומו, פיתוח שדות האורז לופנדי ורואממנה, מפעלי מלט, אצטדיונים, בנייני משרדים של משרד החוץ, שני בתי ספר יסודיים כפריים, מרכז הדגמת טכנולוגיה חקלאית, בית חולים כללי של קיגאלי וכו'.
היקף הסחר בין סין לרואנדה בשנת 2016 היה 142 מיליון דולר, ירידה של 15.29% בהשוואה לתקופה המקבילה בעבר. ביניהם היצוא הסיני היה 109 מיליון דולר, ירידה של 12.28%; היבוא היה 33 מיליון דולר, ירידה של 23.86%. סין מייצאת מוצרים מכניים וחשמליים, מוצרי היי-טק ויבוא מעגלים משולבים וטכנולוגיות אלקטרוניות. ב-1 ביולי 2013 העניקה סין 95% פטור ממס על טובין של רואנדה. בינואר 2015, סין הגדילה את הטיפול ללא מכסים ל-97% מהסחורות. ביוני, China UnionPay פתחה רשת ברואנדה.
יחסי דנמרק–תאילנד
יחסי דנמרק-תאילנד מתייחסים ליחסי החוץ הדיפלומטיים בין דנמרק לתאילנד.
יחסים עם סיאם.
הסכם ידידות בין דנמרק לסיאם נחתם בבנגקוק ב-21 במאי 1859.
שיתוף פעולה סביבתי.
באמצע שנות ה-90, תאילנד הפכה למדינה בהכנסה בינונית. כתוצאה מכך, בוטל שיתוף הפעולה הרשמי של הדו-צדדיים בין דנמרק לתאילנד ושיתוף הפעולה הסביבתי בין תאילנד לדנמרק הסתיים רשמית ב-31 בדצמבר 2009 לציון סיום שיתוף הפעולה בפיתוח בין תאילנד לדנמרק לאחר יותר מ-45 שנה.
נציגויות דיפלומטיות.
דנמרק מחזיקה בתאילנד שגרירות בבנגקוק, ואילו תאילנד מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן.
ים + מיאו
ים + מיאו (באנגלית: Peg + Cat) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית-קנדית לילדים. הסדרה שודרה לראשונה ב-7 באוקטובר 2013 בערוץ PBS Kids. הסדרה היא בת 2 עונות ו-63 פרקים באורך 28 דקות.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2014 בערוץ הופ!, ונכון לשנת 2020, הסדרה משודרת תחת רצועת השידור "הופ! לדעת". ב-2018, הסדרה דובבה מחדש תחת השם "פג + קאט", והיא משודרת בערוץ A+; השמות בדיבוב של ערוץ A+ נשארו דומים למקור, לעומת הדיבוב של ערוץ הופ! בו השמות עוברתו.
עלילה.
בכל פרק, ים ומיאו נתקלים בבעיה מתמטית ויוצאים להרפתקה כדי למצוא את הפתרון.
דמויות ומדבבים בעברית.
ערוץ הופ!
במאית הדיבוב בעברית הייתה טליה ברקאי, ומפיקת הדיבוב הייתה יעל אללוף.
ערוץ A+.
במאית הדיבוב בעברית הייתה תמי ברק, ומפיקת הדיבוב הייתה עדי וולוצקי.
יחסי דנמרק–מלזיה
יחסי דנמרק–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק למלזיה. היחסים הדיפלומטיים כוננו בשנת 1963.
שיתוף פעולה.
בשנת 1990 נחתם הסכם ערבות בין דנמרק למלזיה. שיתוף הפעולה הדו-צדדי החל בשנת 1994, עם תוכנית סביבתית. בהמשך דנמרק שיתפה פעולה גם עם המגזר הפרטי. סיוע דני למלזיה נפתח כחלק מסיוע למען הסביבה והסיוע לאסונות. בין המדינות נחתם הסכם על תמיכה כספית וטכנית. שתי המדינות עובדות יחד על החומרים הסביבתיים. בשנת 2008 חתמו שתי המדינות על הסכם מנגנון פיתוח נקי.
יחסים כלכליים.
היצוא הדני למלזיה הסתכם בשנת 2008 ב-792 מיליון קרונה דנית, ואילו היצוא המלזי היה 1.7 מיליון קרונה דנית. קיימת גם מועצה לעסקים דנית-מלזית.
ועדת ההקצבות של הסנאט של ארצות הברית
ועדת ההקצבות של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית: United States Senate Committee on Appropriations) היא ועדה קבועה בסנאט של ארצות הברית, מהחשובות והמשפיעות ביותר בקונגרס. תחום השיפוט של הוועדה מתפרש על כל החקיקה הקשורה בהוצאת כספים על-פי שיקול דעת עצמי. תפקיד הוועדה מוגדר על ידי חוקת ארצות הברית, המחייבת "הקצבות בחוק" לפני הוצאת כספים כלשהם מתקציב המדינה הפדרלי, ולכן היא אחת הוועדות החזקות ביותר בסנאט. הוועדה התכנסה לראשונה ב-6 במרץ 1867, אז הסמכות להקציב כספים ניטלה מידי ועדת הכספים של הסנאט. יו"ר הוועדה הנוכחי הוא הסנאטור פטריק לייהי מוורמונט, והחבר הבכיר (המוגדר "סגן יושב הראש") הוא ריצ'רד שלבי ממדינת אלבמה.
תהליך ההקצבות.
התקציב הפדרלי מחולק לשתי קטגוריות עיקריות: הוצאות לפי שיקול דעת והוצאות חובה (Discretionary and mandatory spending). כל ועדת משנה של ועדת ההקצבות מפתחת טיוטה ל"הצעת חוק מקציבה" המכסה כל סוכנות ממשלתית הנמצאת בתחום שיפוטה על בסיס החלטת תקציב הקונגרס, אשר מנוסחת על ידי ועדת התקציב המקבילה. על כל ועדת משנה לדבוק במגבלות ההוצאות שנקבעו בהחלטת התקציב וההקצבות שנקבעו על ידי כלל חברי הוועדה, אם כי מליאת הסנאט רשאית להציע ויתור על מגבלות אלה אם 60 סנאטורים יצביעו יתמכו בזאת. הוועדה בודקת גם הצעות חוק משלימות הקשורות בהוצאות ממשלתיות.
כל הצעת חוק מקציבה חייבת לעבור בשני בתי הקונגרס — בבית התחתון, בית הנבחרים של ארצות הברית ובבית העליון, הסנאט. אחרי שעברה חובה עליה להיחתם בידי נשיא ארצות הברית לפני תחילת שנת הכספים הפדרלית, שראשיתה ב-1 באוקטובר. אם ההצעה לא נחתמת עד יעד זה, הוועדה מנסחת תקן מאריך להצעה כמקובל בשנים האחרונות, המאושר בידי הקונגרס ונחתם על ידי הנשיא כדי להפעיל את הממשלה הפדרלית של ארצות הברית עד לאישור הצעות החוק הבודדות.
תחומי שיפוט.
בהתאם לכלל 25 של הסנאט בארצות הברית, כל הצעות החקיקה, ההודעות, העתירות וכל הנושאים האחרים הנוגעים לנושאים הבאים מופנים אל ועדת ההקצבות של הסנאט:
כמו כן, סעיף 7 לפסקה התשיעית בפרק 1 לחוקת ארצות הברית, המאציל סמכויות בכל הנוגע לשליטת הקונגרס בקופה הלאומית של ארצות הברית, קובע: סעיף זה הוא הבסיס לתהליך ההקצבות בקונגרס והמקור הבסיסי לכוח המוסדי של ועדת ההקצבות של הסנאט — ותקף כמו כן לתהליך ההקצבות בבית הנבחרים האמריקאי. הסעיף הנידון לעיל מחייב את הקונגרס של ארצות הברית לשלוט בהוצאות הממשלה ולהוות גורם של בדיקה ואיזון משמעותיים במערכת החוקתית האמריקאית.
מבצע צוק סלע