קלארק נולד בעיר קונוויי שבארקנסו, וגדל בעיירות ריוור רוז' ואקורס שבפרווריי דטרויט. בסיום לימודיו התיכוניים התגייס לצבא ארצות הברית בו שירת במשך 3 שנים. בזמן שהשתתף במשחק כדורסל פנימי במסגרת הליגה הצבאית, נצפה על ידי סקאוט של אוניברסיטת מינסוטה אשר הציע לו מלגת לימודים. קלארק קיבל את המלגה ושיחק עבור קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בין השנים 1963–1966, תחת מאמן הקבוצה ג'ון קנדלה. בעונתו האחרונה קלע 24.5 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-Big Ten.
בדראפט ה-NBA לשנת 1966 נלקח קלארק בבחירה ה-37 על ידי לוס אנג'לס לייקרס, בהיותו בן 25. בלייקרס שיתף פעולה עם ג'רי וסט ואלג'ין ביילור, וכבר בעונתו השנייה הפך לשחקן מפתח בקבוצה; בעונת קלע 19.9 נקודות בממוצע למשחק, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר ועזר ללייקרס להגיע לגמר ה-NBA, בו הפסידו לבוסטון סלטיקס בתוצאה 2–4.
בסיום אותה עונה נשלח בטרייד לפילדלפיה 76', כחלק מחבילה ששלחה את וילט צ'מברלין מפילדלפיה ללוס אנג'לס. לצד האל גריר ובילי קנינגהם עזר לפילדלפיה לרשום מאזן של 144 ניצחונות ו-102 הפסדים בשלוש עונותיו בקבוצה (58.5%), בהן קלע ממוצע של 18.1 נקודות למשחק, אך הקבוצה לא הצליחה לעבור את שלב הפלייאוף הראשון בתקופה זו.
בתחילת עונת הועבר בטרייד לבולטימור בולטס, במדיה רשם את עונתו הטובה ביותר עם 25.1 נקודות ו-8.0 אסיסטים בממוצע למשחק. במהלך אותה עונה נבחר בפעם השנייה להשתתף במשחק האולסטאר, ובסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה. בבולטימור שיתף פעולה עם צמד הגארדים ארל מונרו ופיל צ'ניר, והרכיב לצידם קו אחורי זריז ונמוך במיוחד. בשלוש עונותיו בקבוצה הודחו הבולטס בסיבוב הפלייאוף הראשון.
בעונות ו- שיחק עבור סיאטל סופרסוניקס ודטרויט פיסטונס, בהתאמה, ובשנת 1976 פרש ממשחק, בגיל 34.
בשנת 1987 רץ קלארק, ללא הצלחה, למשרת ראש העיר של אקרוז שבמישיגן. בשנת 1992 הקים יחד עם דייב דבושר, דייב בינג, דייב קאונס ואוסקר רוברטסון את איגוד שחקני העבר ב-NBA (National Basketball Retired Players Association).
מיין פעטער עליע האט א בוים
Ghosting
גוסטר
אבדה מדעת
בהלכה, אבדה מדעת היא אבדה שנמצאה בתנאים מסוימים המעידים כי האובד איבד אותה בידיעה ברורה שלא תשוב, ושבשל כך אין בה חיוב השבת אבדה.
מקור הדין.
מקור הדין נמצא במסכת בבא מציעא בפרק אלו מציאות, והוא עוסק באדם שמצא כלי באשפה שדרך לפנותה. הגמרא פוסקת שאדם זה פטור ממצוות השבת אבדה שכן אבדה זו נחשבת אבדה מדעת והיה לו למאבד לקחת בחשבון שהאשפה תפונה בקרוב ועמה הכלי שהניח שם. דוגמאות נוספות מביא הרמב"ם אודות אדם שהשאיר את פרתו ברפת ללא דלת והלך, וברחה פרתו, או המניח כיסו (=ארנקו) ברשות הרבים והלך, וכיוצא בזה. במקרים כאלו המוצא אינו מחויב להשיב את האבדה לבעליה שכן המאבד "איבד ממונו לדעתו". לפי הרמב"ם המקור לדין זה הוא מלשון הפסוק , מן המלים "אשר תאבד" ניתן ללמוד שהמקרה אינו מתייחס למי שמאבד לדעתו.
הפוסקים נחלקו בעניין אבדה מדעת. לדעת הרמב"ם מוצא האבדה אמנם פטור מחיוב הכרזה והשבת אבדה וכפי שנלמד מן הפסוק, אך החפץ אינו הפקר ואסור לו ליטול את החפץ לעצמו. הטור לעומת זאת סובר שמאחר שהמאבד הניח את החפץ במקום האבד הרי זה כאילו הפקירו והיא שייכת למוצאה. כדעת הרמב"ם פסק השולחן ערוך, ואילו הרמ"א פסק כדברי הטור.
גדרי הדין.
בין האחרונים ישנן שתי גישות להגדרת המצב הממוני של אבדה שאבדה מדעת:
השלכה חשובה של הלכת 'אבדה מדעת' היא שגם במקרה של יאוש שלא מדעת אם האבדה מתחילתה הוגדרה כאבדה מדעת, המוצא יכול לקחתה לעצמו. כי בסיס ההלכה שמחייבת להשיב אבדה שנתייאשו ממנה שלא מדעת הוא חיוב השבת אבדה שחל על המוצא מיד עם מציאת האבדה בטרם ייאושו של האובד, אך באבדה מדעת אין כלל חיוב השבה ולכן ההיתר לקחת את האבדה אינו תלוי בשעת הייאוש בפועל.
תאודור יוסטאך, רוזן פפאלץ-זולצבאך
תאודור יוסטאך, רוזן פפאלץ-זולצבאך (בגרמנית: Theodor Eustach von Pfalz-Sulzbach; 14 בפברואר 1659 - 11 ביולי 1732), היה רוזן פפאלץ-זולצבאך בין השנים 1708–1732.
ביוגרפיה.
תאודור יוסטאך נולד ב-14 בפברואר 1659 בזולצבאך, לכריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך ולאמליה מנסאו-זיגן, בתם של יוהאן השביעי, רוזן נסאו-זיגן ומרגרטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג.
בשנת 1708 מת אביו כריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך, ותאודור יוסטאך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1714 ויתר תאודור יוסטאך על זכויותיו בפארקשטיין-ויידן תמורת 200,000 גילדן, ובשנת 1727 ויתר על טענתו לדוכסות יוליך-ברג לטובת בנו הבכור יוזף קרל, רוזן פפאלץ-זולצבאך.
ב-11 ביולי 1732 מת תאודור יוסטאך, ובנו יוהאן כריסטיאן, רוזן פפאלץ-זולצבאך עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-9 ביוני 1692 התחתן תאודור יוסטאך עם מריה אלאונורה, רוזנת הסן-רוטנבורג, בתם של וילהלם, רוזן הסן-רוטנברג ומריה, רוזנת לוונשטיין-ורטהיים-רוכפורט, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
קיי. ג'יי. אפא
קנטי ג'יימס פיצג'רלד ("קיי. ג'יי.") אפא (באנגלית: Keneti James Fitzgerald "KJ" Apa; נולד ב-17 ביוני 1997) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדי. מוכר בעיקר בשל תפקידו כשחקן ראשי בסדרת הטלוויזיה "ריברדייל" שמשודרת ברשת The CW.
ביוגרפיה.
אפא נולד באוקלנד שבניו זילנד, לקנטי וטסה אפא יש לו שתי אחיות טימנה ואריאטה. שורשי משפחתו הם סמואים, סקוטים ואנגליים. אביו ממוצא סמואי ומשמש גם כצ'יף בכפר בסמואה. הוא למד ב-"King's David College" באוקלנד לפני שהחל בקריירת המשחק שלו.
מ-2013 עד 2015 כיכב באופרת הסבון הניו זילנדית "רחוב שורטלנד" בתפקיד קיין ג'נקינס.
מ-2016 לקח חלק בעונה הראשונה של הסדרה ״ללא מוצא״ בתור ג׳יק.
בשנת 2017 השתתף כאית'ן מונטגומרי בדרמה הקומית "נשמה של כלב" שביים לאסה הלסטרם. באותה שנה החל להשתתף בסדרת הנוער "ריברדייל" של הרשת האמריקאית "The CW", בדמותו של ארצ'י אנדרוז. אפא קיבל מספר מועמדויות וזכיות לפרסים בין היתר לפרס סאטורן לפריצה השנה במשחק.
בשנת 2018 השתתף בסרט הדרמה "השנאה שנתתם " ושיחק את דמותו של כריס. בשנת 2019 השתתף בסרט הנעורים "הקיץ האחרון" שם משחק את גריפין הוריגאן, בהפקת "נטפליקס".
בשנת 2020 יצא הסרט "I Still Believe", בו אפא משחק בתפקיד הראשי את ג'רמי קאמפ, ובנוסף, שיחק לצד סופיה קרסון בסרט "ציפור שיר" בו גילם דמות בשם ניקו. שיחק גם בסרט האקשן "ניווט מקורב" לצדו של כוכב סרטי הפעולה סקוט אדקינס.
בנימין עוזר
רבי בנימין עוזר הכהן בן רבי מאיר היה רב פולני, אב"ד קהילת קלימנטוב. נפטר ביום כ"ה אייר ת"ע (1710) מחבר ספר אבן העוזר על תלמוד בבלי וספר אבן העוזר על שולחן ערוך.
תולדותיו.
רבי בנימין עוזר שהיה נכד לרבי שלמה לוריא (מהרש"ל), שימש כרב ואב"ד בעיירה קלימנטוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, על גדת נהר פוקז'בקה.
רבו היה רבי מרדכי גינצבורג אב"ד בריסק, בסוף ימיו שימש רבי עוזר כראש ישיבה בזלקווא.
חיבר את ספר אבן העוזר על תלמוד בבלי וספר אבן העוזר על שולחן ערוך.
על מצבתו בזלקווא נחרט:
"נפל שר וגדול בישראל, איש קדוש וטהור אשר הרביץ ישיבה בישראל, וחיבר ספרים הרבה ולא מש מתוך אוהל של תורה תמיד, הרב המאה"ג בנימין עוזר בעל מחבר 'אבן העוזר' ב"ר מאיר, תנצב"ה."
ג'יגר (כלי מדידה)
ג'יגר או כוס מדידה הוא כלי למדידת אלכוהול המשמש ברמנים בחישוב כמות האלכוהול לקוקטיילים. הג'יגר דומה בצורתו לגביע והוא בעל בית קיבול משני צידיו. צד אחד מיועד למידה הסטנדרטית הידועה בשם "מידת הבית" והצד השני הוא בדיוק חצי ממנה.
בכל מדינה נהוגה מידת הבית משלה. מידת הבית הנהוגה בישראל היא בין 50 ל-60 מ"ל.
בילורוס
ערכאה
ג'ון סטנדינג
סר ג'ון רונלד ליאון סטנדינג, הברונט הרביעי (באנגלית: Sir John Ronald Leon Standing, 4th Baronet; נולד ב-16 באוגוסט 1934) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה.
סטנדינג נולד בלונדון בשם ג'ון רונלד ליאון, בנם של השחקנית קיי המונד (שם הבמה של דורותי קתרין סטנדינג) ושל סר רונלד ג'ורג' ליאון, הברונט השלישי.
מצד אמו הוא בן למשפחת שחקנים מכובדת, בהם סבא רבא שלו הרברט סטנדינג (1846–1923), סבו סר גאי סטנדינג (1873–1937). אביו החורג סר ג'ון קלמנטס היה גם שחקן. סטנדינג למד באיטון קולג' ובמילפילד סקול בסאמרסט. הוא שירת בגיס רובאי המלך בדרגת סגן משנה. אחר כך למד בבית הספר לאמנות בייאם שו בלונדון.
קריירה.
תחילת הקריירה של סטנדינג הייתה ב-1955 כשהופיע בהפקה של פיטר ברוק של המחזה "טיטוס אנדרוניקוס" בכיכובם של לורנס אוליבייה ואשתו ויוויאן לי. בהמשך שיחק בתפקידים ראשיים במחזה "חשיבותה של רצינות" מאת אוסקר ויילד, במחזה "Ring Around the Moon", במחזה "A Sense of Detachment" מאת ג'ון אוסבורן, וב"חיים פרטיים" מאת נואל קאוורד יחד עם מגי סמית'. ב-1979 היה סטנדינג מועמד לפרס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש על הופעתו במחזה "Close Of Play" בתיאטרון הלאומי.
הופעת הבכורה של סטנדינג בקולנוע הייתה בסרט "The Wild and the Willing" משנת 1962. עוד הופיע בסרטים "מלך עכברוש" (1965), "לך, אל תרוץ" (1966), "הפסיכופת" (1966), "הנשר נחת" (1976), "איש הפיל" (1980), "Nightflyers" (מ-1987), "גברת דאלוויי", וב"אישה טובה" (2004).