בטיניאן קיימת מערכת ביולוגית מגוונת, כמו גם מערות וצוקי אבן גיר. סביב האי ישנן שוניות אלמוגים והמים החמים והצלולים אידיאלים לצלילה ולדיג ספורטיבי. כלכלת האי מבוססת על תיירות ושני המעסיקים הגדולים ביותר הם הממשלה וחברת התעופה סטאר מריאנאס אייר. במרץ 2006 אושרה תוכנית להקמת ארבעה בתי קזינו נוספים, אך מאז לא נמצאו משקיעים והאי נותר ללא בתי קזינו פעילים כלל.
ז' באב
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בז' באב היא פרשת דברים, אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא בשבת או יום ראשון (שנים מקביעויות זחא, בשז, גכז, הכז, החא והשא), ופרשת ואתחנן אם פסח חל בשנת בר המצווה ביום שלישי או ביום חמישי.
נס חיל האוויר המלכותי
נס חיל האוויר המלכותי הוא הדגל הרשמי של חיל האוויר המלכותי של הממלכה המאוחדת.
המחלוקת סביב עיצוב הדגל והשימוש בו.
מאז ייסוד חיל האוויר המלכותי בשנת 1918, מועצת האווירייה (The Air Council) רצתה בדגל שיונף בבסיסי חיל האוויר המלכותי, אך לאדמירליות (Admiralty) הייתה הסמכות להטיל וטו על כל דגל שיוצב בתחומי האימפריה הבריטית באופן רשמי או על גבי כלי שיט של הממלכה המאוחדת. לאחר לחץ רב שהופעל על ידי מועצת האווירייה הסכים משרד הימיה לדגל עבור חיל האוויר, ובלבד שמדובר יהיה בנס שבקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב הדגל) יהיה היוניון ג'ק. מועצת האווירייה רצתה להשתמש בנס לבן שעליו לא יופיע צלב ג'ורג' הקדוש, אולם משרד הימיה התנגד לעיצוב זה בטענה שהנס הלבן נועד לשימוש של הצי המלכותי בלבד.
מועצת האווירייה הציע דגל המבוסס על היוניון ג'ק שסביבו משטח לבן, אולם משרד הימיה דחה הצעה זו בטענה שדגל זה הוא בעל משמעות באיתות ימי, ומשתמשות בו ספינות המסמנות לנווט שלהן.
מועצת האווירייה שבה והציעה את ההצעה המקורית, ומשרד הימיה שב והטיל וטו על הצעה זו.
המחלוקת הובאה להכרעה בפני מלך הממלכה המאוחדת - ג'ורג' החמישי אשר הפנה את השאלה לממשלת בריטניה על מנת שזו תדון בסוגיה באופן רשמי. הממשלה בחרה שלא לדון בשאלה והוויכוח החל להפוך לעניין ציבורי. לבסוף זכתה הצעתו של סר ג'ון סאלמונד, מארשל האווירייה הבכיר, להסכמתה של מועצת האווירייה. הצעה זו כללה דגל בצבע תכלת שבקנטון הדגל מופיע היוניון ג'ק ובמרכז הדגל מופיע הרונדל של חיל האוויר. הצעה זו הובאה למלך אשר אישר אותה. לאחר אישור המלך הסכים גם משרד הימיה לאישור הדגל בשנת 1920, וב-24 במרץ 1921 חתם המלך על צו רשמי המאשר את השימוש בדגל.
שימושים.
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 הונף נס חיל האוויר המלכותי על כלי שיט שהשיטו אנשי צוות של חיל האוויר. שימוש זה היה בהתאם לצו המלך משנת 1921 אבל משרד הימיה טען כי הצו סתר את חוק הסחר הימי המתיר רק למשרד הימיה לקבוע אילו דגלים יונפו על כלי שיט. בעקבות מחלוקת זו, בשנת 1947 עצרה אוניית משמר החופים והמכס המלכותי אונייה של חיל האוויר המלכותי והשתלטה עליה בטענה כי הנס המונף בו הוא בלתי חוקי. בעקבות אירוע זה הוסדר השימוש בנס לכלי שיט של חיל האוויר המלכותי.
הדגל מונף בשעות היום בכל בסיס מבסיסי חיל האוויר המלכותי.
מפקד חיל האוויר המלכותי, וכן נספחי חיל האוויר המלכותי בשגרירויות שונות ובקונסוליות יכולים להניף את הדגל על מכוניתם.
על פי הכללים של השימוש בדגל אין להשתמש בו בתהלוכות, להשתמש בו כקישוט או בלוויות. בלוויות של אנשי חיל האוויר המלכותי מונח על הארון היוניון ג'ק ולא דגל זה.
ישראל קושטא
ישראל קוֹשְׂטָא (1819; איטליה - 1897; ליבורנו, שבטוסקאנה) היה סופר עברי, רב, פרשן ומהדיר.
קורות חיים.
ישראל קושטא נולד בליבורנו, גדל ולמד בה, ולימים גם נתמנה לרב הקהילה היהודית בעיר. הוא היה מתלמידיו המובהקים של הרב אברהם ברוך פפירנו, שהיה גם חוקר שירה עברית.
בשנת 1864, בגיל 45, התמנה ישראל קושטא לרב הקהילה. הוא כיהן ברבנות ליבורנו עד פטירתו. הוא השתמש בעברית רהוטה, חיבר פירושים לתנ"ך, פיוטים ותפילות, כמו גם מחקרים בחכמת ישראל. נוסף על אלה היה גם מהדיר ומילונאי. הוא ההדיר מחזורי תפילות, והשתתף, יחד עם אחרים, בחיבור מילון איטלקי-עברי.
ישראל קושטא התייחד גם בכתיבתו הראשונית לילדי ישראל באיטליה בעברית. קובץ הסיפורים "מקוה ישראל" שכתב ופרסם בליבורנו, בשנת 1851, הוא לא רק קובץ הסיפורים העברי הראשון לילדים באיטליה, אלא גם אחד הראשונים בספרות הילדים העברית בכלל. את שיריו הלחינו במנגינות לימוד נעימות, וילדי ישראל באיטליה היו שרים אותם בבתי הספר היהודיים עד מלחמת העולם השנייה.
אלברט קטלבי
אלברט ויליאם קטלבי (באנגלית: Albert William Ketèlbey; 9 באוגוסט 1875 - 26 בנובמבר 1959) היה מלחין בריטי.
חייו.
קטלבי נולד בעיר ברמינגהאם. בגיל צעיר החל ללמוד נגינה בפסנתר ולהפגין כישרון מוזיקלי. בגיל 11 חיבר סונאטה לפסנתר וניגן אותה לפני אדוארד אלגר ששיבח את היצירה ואת מבצעה הצעיר. (בשנת 1998 נמכר כתב היד של הסונאטה במכירה פומבית על ידי חברת סותבי לעיריית ברמינגהאם).
לאחר שסיים את לימודי המוזיקה בברמינגהאם התחרה קטלבי על מלגת לימודים לטריניטי קולג' בלונדון וזכה בה תוך שהוא גובר על המלחין גוסטב הולסט.
קטלבי החל לחבר בהצלחה קטעים של מוזיקה קלאסית קלה. היצירות שלו מצטיינות במוזיקה המתארת אווירה מיוחדת. תקופה מסוימת השתמשו ביצירותיו כרקע מוזיקלי לסרטים אילמים. יצירותיו זכו להצלחה רבה. במשך מספר שנים היה המנהל המוזיקלי של חברת התקליטים קולומביה.
מיצירותיו של קטלבי יש לציין את:
קטלבי היה דודו של הפסנתרן הבריטי קליפורד קרזון.
מוד (תת-תרבות)
מוד (מלשון מודרניזציה) הייתה תת תרבות שהקיפה תחומים כמו אופנה, מוזיקה ואומנות (פופ ארט) בבריטניה בשנות ה-60 של המאה ה-20, תקופת "לונדון החוגגת".
תרבות המוד התחילה בשנת 1958 בלונדון, כאשר קבוצות נערים ממעמד הביניים מרדו במשפחותיהם, החלו להתלבש באופנה איטלקית ולהאזין למוזיקת ג'אז ורית'ם אנד בלוז. תרבות המוד הייתה גם מיסודות הפאנק (Punk), כאשר חברים בקבוצות הללו נהגו להסתובב ברחובות במשך כל הלילה, כאשר הם צורכים אלכוהול ותרופות מסממות (כגון אמפטמין). גם יריביהם של המודים, הרוקרים, היו כאלה שנפלטו מהחברה הפופולרית, וגם הם היו שייכים למעמד הביניים. התרבות הפופולרית הייתה מושפעת מתרבות הרוק אנד רול האמריקנית, כך שהמודים התנגדו אליה.
המונח "מוד" נובע מהכינוי למעריצי הג'אז המודרני, בניגוד לג'אז הקלאסי.
המוד התבטא בעיקר במוזיקה, ובעוד שחברתית הייתה התנגשות בין ה"מודים" ל"רוקרים", במוזיקה להקות רבות שילבו בין המוד (אשר במוזיקה הוא ההתחלה של הפופ) לבין הרוק. להקות לדוגמה: הקינקס, המי, ציפורי החצר, הפנים הקטנות ואף הביטלס. להקות אלה הצליחו ברמה בינלאומית עקב העובדה ששילבו גם רוק וסגנונות דומים עם המוד. להקות שנחשבו ללהקות מוד בלבד לא היו מוכרות מחוץ לאנגליה. אלבום בולט המדגיש את ההתנגשות בין מודים לרוקרים הוא Quadrophenia של המי.
מחלת גושה
מחלת גוֹשֶה (באנגלית: Gaucher's disease), על שם הרופא הצרפתי פיליפ גוֹשֶה שהיה הראשון לאפיין אותה ב-1882, היא מחלת אגירה ליזוזומלית מטאבולית תורשתית אוטוזומאלית רצסיבית, הנפוצה ביותר מבין המחלות הקשורות באחסון ליפידים בתא. המחלה נגרמת מפגם באנזים גלוקוצרברוזידאז שכתוצאה ממנו נוצרת הצטברות של הליפיד גלוקוצרברוזיד בטחול, בכבד, בכליות, במח העצם, בריאות ואף במוח. המחלה פוגעת בצורה שווה בגברים ובנשים.
תסמינים.
תסמיני המחלה כוללים:
אבחון.
באוכלוסיות שבהן המחלה נפוצה, כגון יהודים אשכנזים, שוודים מאזור נורבוטן ושבטים מסוימים באפריקה, ניתן לזהות אוכלוסיות בסיכון בקרב קרובי משפחה של חולים. מקרים ספורדיים לעיתים סובלים מאבחון מאוחר בגלל האופי הלא ממוקד של התסמינים השונים. אבחון גנטי מתבצע על ידי בדיקה של הגן גלוקוצרברוזידאז. מכיוון שמוטציות שונות בגן יכולות לגרום למחלה, לעיתים יש צורך בריצוף DNA לאבחון ודאי. מאחר שבסוגים קלים אין פגיעה בתוחלת החיים ואף לא פגיעה מהותית באיכות החיים, אין סיבה לבצע הפלה מלאכותית אם כי ניתן לגלות את המחלה כבר באמצעות בדיקה במהלך ההיריון. על כן אין המלצה לערוך בדיקת סקר גנטית לגילוי נשאות סמויה למחלה זו.
פתופיזיולוגיה וגנטיקה.
המחלה נגרמת מפגיעה בגן המקודד לאנזים גלוקוצרברוזידאז (בטא-גלקטוזידאז), הממוקם על כרומוזום מספר 1 (באזור 1q21). אנזים זה אחראי על פירוק גלוקוצרברוזיד, מרכיב בקרום התא של תאי דם לבנים ואדומים. כתוצאה מהמוטציה, המקרופאגים שאחראים על סילוק תאים אלה אינם מסוגלים לפרק ליפיד זה שמצטבר למבנים דמויי סיב והופכים לתאי גושה שניתן לראות במיקרוסקופ. במוח (בסוגים 2 ו-3) הפגיעה באנזים פוגעת בהתפחות הנוירונים ובשכבות המיאלין. הגלוקוצרברוזידאז החסר במחלת גושה הוא אנזים המצוי בתוך אברון תוך-תאי בשם ליזוזום. לפיכך הצטברות הגלקוצרברוזיד בתאי גושה תהיה בתוך הליזוזומים של התאים המקרופאגים.
ידועות מוטציות שונות שגורמות לפגיעות שונות ביעילות האנזים ולכן לפנוטיפ שונה אצל הנשאים של המוטציה. בסך הכול ידועות כ-80 מוטציות שונות, שכולן גורמות למחלה בצורה רצסיבית. משמע, אם שני ההורים הם נשאים של אלל פגום של האנזים, קיים סיכוי של 25% שצאצא שלהם יחלה במחלה. היום מעריכים כי ל-1 מכל 14 יהודים אשכנזים קיים עותק פגום של הגן בטא-גלקטוזידאז.
פורסמו מחקרים המראים קשר בין מוטציות בגלוקוצרברוזידאז לבין מחלת פרקינסון.
טיפול.