במרץ 2010 הודיעה ג'ונס על חזרה לכדורסל, והחלה בקריירה מקצוענית בקבוצת טלסה שוק מליגת ה-WNBA, כשאת משחק הבכורה שלה רשמה במאי 2010. ביולי 2011 שוחררה מהקבוצה.
רחוב קינג ג'ורג'
ויליאם ג'פרסון קלינטון
מנזר סן סלוודור
מנזר סן סלוודור (בספרדית: "San Salvador", המושיע הקדוש - כלומר: ישו הנוצרי) המצוי ברחוב סנט פרנסיס ברובע הנוצרי שבעיר העתיקה בירושלים הוא מנזר פרנציסקני שנמצא במיקום זה החל מאמצע המאה ה-16.
בשטח המנזר מצויים מבני מגורים לנזירים, בית ספר וספריה, וכן בית דפוס, בתי מלאכה ויקב.
הכנסייה פתוחה למבקרים בכל ימות השבוע, אך לא ניתן לבקר במנזר עצמו אלא בתיאום מראש.
היסטוריה.
השטח עליו בנוי המנזר נרכש בשנת 1560 מידי הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית והמנזר נבנה בהדרגה.
עם השנים נבנו במתחם המנזר בתי ספר לבנים ולבנות וכמו כן בית דפוס ואף בית מלאכה לבניית עוגבים הפעיל עד היום. מבנה הכנסייה שבמנזר נבנה בשנת 1885 על פי תוכניותיו של האב רפאלה צ'ינגולאני (Cingolani). את התרומה הראשית לבניית הכנסייה העמיד הקיסר האוסטרו-הונגרי פרנץ יוזף בעת ביקורו בירושלים בשנת 1869. תחילה התנה את תרומתו בכך שהכנסייה תבנה על פי תוכנית שיכין אדריכל מטעמו. ראשי המסדר דחו את התנאי אך למרות זאת הסכים פרנץ יוסף לתרום כשישים אלף פרנק לבניית הכנסייה. בניית הכנסייה במתכונתה הנוכחית ארכה כשלוש שנים והסתיימה ב-29 בנובמבר 1885.
אחיות ממסדר סן ז'וזף של ההתגלות, שהגיעו לארץ בשנת 1847, השתכנו במנזר סן סלוודור. הנזירות ניהלו את בית החולים הקשור למנזר, בסיוע שני גברים 'בלתי מקצועיים' העניקו טיפול לבני כל הדתות וכן החזיקו משק בית, ספריה, בית מרקחת וחדר תפילה, עד להשלמת בנייתו של בית החולים הצרפתי סן לואי בשנות התשעים של המאה ה-19.
מבנה הכנסייה בעל צורת בזיליקה האופיינית לכנסיות, אך בשונה מכנסיות רגילות הבנויות על ציר מזרח מערב כשמרכז הכנסייה (האפסיס והמזבח) במזרח, כנסייה זאת נבנתה על ציר צפון-דרום. לצד הכנסייה הוקם מגדל פעמונים. בשנת 1932 נוספו למגדל הפעמונים שתי קומות וזאת על מנת לציין את שנת ה-700 למותו של הקדוש אנטוניוס מפדובה. בשנת 1985 שופצו המנזר והכנסייה לרגל מלאות מאה שנים להקמתו.
במקום צפוי להיפתח אגף של מוזיאון טרה סנטה אשר מוקדש לנצרות המוקדמת ולשימור המקומות הקדושים. המוזיאון מחולק לשני אגפים: התצוגה הארכאולוגית ותצוגת המולטימדיה שמיועדים לשכון בבית הספר הפרנציסקני למקרא ברובע המוסלמי, והתצוגה ההיסטורית שצפויה לשכון במנזר סן סלוודור.
הטבח בסרברניצה
אכסניית קזה נובה
אלכסנדר בוסקוביץ'
חטיבה 35
סדרה הרמונית
מטאמיזול
חנאן עשראווי
חנאן דאוד ח'ליל עשראווי (בערבית: حنان داوود خليل عشراوي, נולדה ב-8 באוקטובר 1946) היא מדינאית פלסטינית ופעילה פוליטית פמיניסטית. עשראווי היא האישה הראשונה שנבחרה לוועד המרכזי של אש"ף והאישה הראשונה שנבחרה למועצה המחוקקת הפלסטינית. שימשה בתפקיד שרה בממשלת הרשות הפלסטינית. דוקטור לספרות אנגלית בהכשרתה. הייתה חברה במשלחת הפלסטינית למשא ומתן עם ישראל.
ילדות ונעורים.
חנאן עשראווי נולדה ב-8 באוקטובר 1946 בעיר שכם, תחת שלטון המנדט הבריטי, הבת הצעירה מבין חמש בנות למשפחה פלסטינית נוצרית מהמעמד הבינוני. אמה, ודיעה אסעד מיכאל, הייתה אחות בתחום רפואת העיניים, ואביה, דאוד מיכאל, היה רופא.
במלחמת העצמאות בשנת 1948 ברחה המשפחה לעמאן בירדן. שנתיים מאוחר יותר התיישבה המשפחה ברמאללה, שם למדה עשראווי בבית ספר לבנות. את ההשראה לאקטיביזם קיבלה מאביה, אשר צידד במתן משקל רב יותר לתפקידה של האישה בחברה. אביה נעצר פעמים רבות על ידי שלטונות ירדן בשל פעילותו האקטיביסטית במפלגה הערבית הלאומית סוציאליסטית ובאש"ף.
פעילות פוליטית ופמיניסטית באקדמיה.
קיבלה תואר ראשון בספרות אנגלית באוניברסיטה האמריקנית בביירות וסיימה תואר ראשון. באותה תקופה, תוצאות מלחמת ששת הימים עוררו את מעורבותה הישירה במאבק הפלסטיני והיא התמנתה לדוברת ארגון הסטודנטים הכללי של הסטודנטים הפלסטינים. במסגרת תפקידה סייעה עשראווי בארגון קבוצות מהפכניות של נשים והדריכה עיתונאים זרים אשר ביקרו במחנות הפליטים הפלסטינים. לאחר סיום לימודיה לתואר שני בספרות הרנסאנס ובביקורת טקסטואלית בשנת 1970, נדחתה בקשתה לקבלת אשרת כניסה לגדה המערבית. עם זאת, היא קיבלה מלגה מלאה לאוניברסיטת וירג'יניה בעיר שרלוטסוויל בארצות הברית, שם השלימה תואר דוקטור באנגלית וספרות השוואתית.
בשנת 1973, כאשר ממשלת ישראל התירה לפלסטינים בגלות להתאחד עם משפחותיהם, חזרה לגדה המערבית. עשראווי הקימה את המחלקה לשפה האנגלית באוניברסיטת ביר זית בה לימדה ועמדה בראשה בשנים 1973–1978 ו- 1981–1984 וכיהנה כדיקנית הפקולטה למדעי הרוח בשנים 1986–1990. באותה תקופה היא פרסמה ספרי ספרות השוואתית רבים וביניהם ספרה Contemporary Palestinian Literature under Occupation. בעקבות סגירת שערי האוניברסיטה על ידי צה"ל במטרה לבלום הפגנות של סטודנטים, הקימה עשראווי את ועדת הסיוע המשפטי. באותה תקופה, ארגנה קבוצות מחקר של נשים על סוגיות כמו: גירושין, מוהר, וזכות האישה לבחור את בן זוגה. פעילותה למען נשים נמשכת גם בארגון מפתא"ח שעוסק גם בזכויות נשים.
באוגוסט 1975 התחתנה עם אמיל עשראווי, אמן, יוצר סרטים וצלם של האו"ם. לזוג נולדו שתי בנות, אמל וזינה.
בשנת 1987, תקופת האינתיפאדה הראשונה, עשראווי ונשים נוספות קיבלו תפקידי מפתח שונים, החל מפרויקטים כלכליים, דרך השתתפות בוועדות פוליטיות וכניסה לשיחות עם ישראלים אשר התנגדו לכיבוש. עשראווי השתתפה בכנסים ובפעילויות באירופה ובירושלים, ולקחה חלק בדיאלוג המתמשך בו נשים ישראליות ופלסטיניות בחנו אפשרויות לשלום.
תרומתה לתהליך השלום בין ישראל לפלסטינים.
חנאן עשראווי בלטה בכושרה הרטורי ודיבורה הרהוט. באפריל 1988, זמן קצר אחרי פרוץ האינתיפאדה הראשונה, הופיעה בתוכנית Nightline של רשת ABC ועוררה רושם רב. היא שירתה כדוברת הרשמית של המשלחת הפלסטינית לתהליך השלום בין 1991 ל-1993. במסגרת תפקיד זה השתתפה בועידת מדריד כחברה במשלחת ועדת המנהיגות הפלסטינית. העיתונאית ברברה ויקטור, מחברת הספר A Voice of Reason, מתארת בספרה את הסיפור של השינוי הדרמטי בתפיסה ואת הסיפור של האישה העומדת מאחוריו, אישה אשר מעמדה נחשב לאנומליה בקרב בני עמה – אישה מנהיגה, אמא ואשת איש, נוצרייה בחברה שרובה מוסלמית, מעמד אשר התאים לה בתפקיד אשת הביניים המתווכת בין המערב לעולם הערבי.
לאחר הסכמי אוסלו, בספטמבר 1993, התפטרה מתפקיד הדוברת וסירבה בתחילה להשתתף בכינון הרשות הפלסטינית החדשה. במקום זאת, היא הקימה את ארגון PICCR- Palestinian Independent Commission for Citizens Right אשר חקר הפרות זכויות אדם ביוזמה ישראלית ופלסטינית. במטרה להעלות מודעות גלובלית למצב הפלסטינים תיעדה את מעורבותה במאבק בספר This Side of Peace: A Personal Account בשנת 1995.
בבחירות הראשונות לרשות הפלסטינית בשנת 1996, עשראווי נבחרה למחוז ירושלים של המועצה המחוקקת הפלסטינית. באותה שנה, מונתה לשרה למחקר ולהשכלה גבוהה בממשלת הרשות הפלסטינית. בדצמבר 1998 הקימה את מפתא"ח, "היוזמה הפלסטינית להעמקת הדו-שיח הגלובלי והדמוקרטיה", הממוקם בירושלים. הארגון פועל לקידום זכויות האדם, דמוקרטיה ודיאלוג המבוסס על חילוף חופשי של מידע ופיתוח מדיניות פרואקטיבית. באותו זמן, השתתפה גם באופן פעיל באינתיפאדה השנייה ונפגעה ברגל מרימון הלם במהלך הפגנה בשנת 2001. מאוחר יותר באותה השנה, נבחרה על ידי הליגה הערבית לתפקיד הנציבה למידע ומדיניות ציבורית. לאחר פיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית, ביטאה בעיתונות המערבית את הרגשת ההלם והשכול בעולם הערבי והתנגדות הערבים לפעולה.
חנאן עשראווי ממשיכה לעמוד בראש מפתא"ח ומכהנת כחברה במועצה המחוקקת הפלסטינית. היא מרבה לכתוב מאמרים ונאומים על מצבם של הפלסטינים לגופים כמו הפורום הכלכלי העולמי, משרתת בוועדות ייעוץ לארגונים רבים כולל הבנק העולמי של המזרח התיכון וצפון אפריקה ולמועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם.
עמדותיה הפוליטיות ביחס לסיכויי השלום.
בריאיון לכתבת הארץ בוושינגטון באפריל 2010 נשאלה חנאן עשראווי, חברת הוועד המרכזי של אש"ף והמועצה המחוקקת הפלסטינית, האם היא מאמינה בשלום עם ממשלת נתניהו. עשראווי סיפרה שהיא מכירה את נתניהו זמן רב והיא אינה חושבת שממשלה בראשותו עשויה להביא שלום.
פעילות פמיניסטית.
חנאן עשראווי הייתה פעילה בארגונים פמיניסטיים בגדה המערבית, כמו כן בארגונים שקוראים להעצמת מעמד האישה הפוליטי. דוגמה לאחד מהארגונים שהיא לקחה בהם חלק הוא ארגון מפתא"ח בגדה המערבית ובעזה. ארגון זה הוקם בחסות האו"ם ובמסגרתו יזמה עשראווי כנסים רבים לשם עידוד והכוונת הצעירות הפלסטיניות לשילובן במישור הפוליטי. היא קראה לכל הנשים להתלכד סביב זכיותיהן הפוליטיות והשגת החלטות להגנה על זכויות האישה ומתן התמיכה לשם עמידה חזקה בפני הקשיים והמכשולים שמטרתם לגרוף אותה לשוליים. היא טענה כי שילוב האישה בפוליטיקה יכול לחזק את מעמדה החברתי והכוחני לשם חקיקת חוקים נגד האפליה הנשית.