המחזה מנסה לעורר את השאלות מדוע גרושה צריכה להפסיד במשפט, והאם הורות ביולוגית גוברת על הורות נרכשת. ברכט למעשה מבקר בחריפות את שרירות הלב של מערכת המשפט והחוקים האנושית. דרך הילד מישל הוא שואל האם יש בכלל זכויות של קניין: למי שייך מפעל, למשל, לאדם שעובד בו מיום עד ליל, או לבעל המפעל החוקי, שמגיע לקחת את הרווח בסוף החודש? למי שייכת אחוזה, למשרתים המטפלים בה, או לבעלי האחוזה, שמושווים במחזה לפשפשים על סדין צחור.
לאורך המחזה כולו, המושפע מרוח הקומוניזם, מוצג עולם המעמדות - העניים מול העשירים. כשגרושה, "הדמות הטובה", מנסה להתחזות לעשירה, כדי להציל את התינוק, מבינות האצילות שהיא לא משלהן כי היא יודעת לקפל סדין.
ברכט בורא את השופט הליצן אצדק כדי להראות שצדק בעולם כזה יכול לקום רק כשהשופט שיכור. כשהשופט מציע לגרושה לוותר על הילד כי כך יחיה כעשיר, היא אומרת שהיא מעדיפה שיחיה כעני, כי "אם יצעד בסנדלי זהב\ צונן ליבו יהיה כטל\ ינצל אנשים זקופי גו\ הוא ישכחני בנקל".
ביקורת.
שני המושגים השונים (1) קניין על רכוש ולעומתו (2) חזקה על ילד משמשים במחזה בערבוביה, למרות שמערכות משפט רבות מבחינות ביניהם ואף מתנגדות לרעיון קיומה של בעלות על בני אדם בכלל (עבדות) ובעלות על ילדים על ידי הוריהם בפרט.
המחזה בישראל.
שבע הפקות של "מעגל הגיר הקווקזי" הועלו בתאטרות הרפרטוארים בישראל, נכון לשנת 2012:
כח עליון
פדרציית הכדורגל האיראנית
פדרציית הכדורגל האיראנית היא הגוף הממונה על ענף כדורגל המקצועי באיראן והגוף המנהל של נבחרת איראן בכדורגל.
הפדרציה נוסדה ב-1920 והצטרפה לארגון פיפ"א ב-1945. הפדרציה שייכת להתאחדות הכדורגל של אסיה. נשיא הפדרציה, נכון ל-2018, הוא דוקטור מחדי טאג'.
תחרויות.
פדרציית הכדורגל האיראנית מקיימת מספר תחרויות:
אמברוזיה
רפי וייכרט
רפי וַיְיכֶרְט (נולד ב-8 במרץ 1964) הוא מתרגם, משורר, מסאי, פרופסור מן המניין לספרות באוניברסיטת חיפה, ובמכללה האקדמית לחינוך אורנים, ומוציא לאור ישראלי.
ביוגרפיה.
עד גיל שתים-עשרה התגורר בשכונת רמת אביב שלה הקדיש בספריו השונים שירים וקטעי פרוזה רבים. ספר שיריו השלישי, "מבט חוזר" (2002), הוא מחזור שירים המתאר את הילדות בשכונה בשנות השישים והשבעים מפרספקטיבה של עשורים.
בשנת 1976 עבר להתגורר בשכונת יד אליהו, למד בחטיבת הביניים בעירוני ט' ולאחר מכן (1982-1978) במגמת מחשבים בתיכון אורט יד סינגאלובסקי. את שירותו הצבאי (1985-1982) עשה כמש"ק תכנון כ"א במפקדת קצין שלישות ראשי בתל-השומר.
בין השנים 1986 ל-1992 למד ספרות בחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטת תל אביב. את התואר הראשון סיים בהצטיינות ואת השני בהצטיינות יתרה. את עבודת המוסמך הקדיש לשירתו של יאיר הורביץ ("התהוות של משורר – על שירת יאיר הורביץ 1968-1959"). כיהן בעבר כראש ועדת מקצוע הספרות במשרד החינוך. לימד בעבר בטכניון במסגרת המחלקה ללימודים הומניסטיים ואמניות. מכהן כיום (פברואר 2019) כראש התוכנית לכתיבה יוצרת במחלקה לספרות עברית והשוואתית באוניברסיטת חיפה.
ספריו.
נכון ל-2022, פרסם וייכרט עשרים ושישה ספרי שירה, וספר פרוזה שירית:
'מיטה' (עכשיו, 1994), 'ימים בהולים' (2000), 'מבט חוזר' (2002), 'פתק אהבה לעולם - שירים נבחרים 2004-1994' (2004), 'שעה לא צפויה' (2006), 'בשנה הראשונה לחייך' (2007), 'רזים' (2008), 'שירים לדר' (2009), 'שברים ומכפלות' (2010), 'בקווים דקים' (2012), 'מאות' (2012).'גג החשיכה' (2013), 'עד לב השמש' (כולל דיסק) (2013), 'דהרה' (2014), 'איתותים'(2015), 'יקומים מקבילים' (2015). 'שחף וקעקועים אחרים' (2015), שניים (2016), 'זריחה' (2017), 'יפו, נגוהות' (הוצאת מטען, 2017), 'הבהובים של זמן' (אבן חושן, 2018), 'קנה נשימה' (אבן חושן, 2018), 'רכיבה' (ספרי עיתון 77, 2019), 'אהבה בלתי תלויה' (אבן חושן, 2019), 'מיטה' (מהדורה חגיגית בליווי פתח דבר מאת גיא פרל, אבן חושן, 2020), 'ברחובות ריקים' (כרמל, 2022).
בנימוקים להענקת פרס עמיחי למשורר רפי וייכרט בשנת 2013 נכתב:
"לספרו של רפי וייכרט, שלו נוכחות מורגשת היטב בשדה השירה בארץ, ישנם שני מרכיבים עיקריים : המרכיב האחד, שירי אהבה אל הבת, שהם שירים יפים להפליא, שמבטם מופנה אל העתיד. המרכיב האחר - שירי קינה ואבל על מותם של ידידים, בכללם משוררים שעמם היה בקשר דיאלוג במשך שנים רבות. חלק זה של הספר פונה אל העבר. נושא המוות חוזר גם בשירים אחרים, שבהם מתקיים פולמוס שכלתני ונוקב עם האידיאה של חיים לאחר המוות, שאותה שולל הכותב מכול וכול. בזיקתם ההדדית מעמידים שני רכיבי הספר עולם שלם, שיש בו אהבה ויופי, אך יש בו גם לא מעט מ"צער העולם"."
תרגומיו.
וייכרט מתרגם משפות רבות, אך התפרסם בעיקר בזכות תרגומיו לשירה פולנית, בין השאר של המשורר תדיאוש רוז'ביץ ושל המשוררת זוכת פרס נובל לספרות ויסלבה שימבורסקה.
נכון ל-2020, פרסם עשרה ספרי שירה מתורגמים מפולנית: 'אטלנטיס' מאת ויסלבה שימבורסקה (עכשיו, 1993), 'סוף והתחלה' מאת ויסלבה שימבורסקה (גוונים, 1996), 'שלהי המאה' מאת ויסלבה שימבורסקה (קשב לשירה, 1998),'מלתחה של עלטה' מאת אווה ליפסקה (קשב לשירה, 1999) 'אכרון בצהרי היום' מאת תדיאוש רוז'ביץ' (קשב לשירה, בשיתוף הוצאת עכשיו 2000) 'בשבח החלומות' מאת ויסלבה שימבורסקה (קשב לשירה, 2004), 'מוקדם לצעקה' מאת אווה ליפסקה (קשב לשירה, 2005) 'נקודתיים' מאת ויסלבה שימבורסקה (קשב לשירה, 2009), 'קריאת רשות' מאת ויסלבה שחמבורסקה (חרגול, 2011)
דואר ספרותי מאת ויסלבה שימבורסקה (חרגול, 2014)
עבודה עם מוזיקאים.
שיריו של וייכרט הולחנו ובוצעו בידי מלחינים וזמרים שונים ובהם מוני אמריליו, ירונה כספי, עודד גדיר, קובי פז, יסמין אבן וטובה גרטנר. גם אחדים מתרגומיו לשירה הפולנית ובהם שירים של ויסלבה שימבורסקה ואווה ליפסקה זכו ללחנים ולביצועים של אלון אולארצ'יק, גידי גוב, ירונה כספי ואחרים.
במרץ 2012 יצא לאור הדיסק "חוטים", תוצאה של שיתוף פעולה רב-שנים עם המוזיקאי והזמר עודד גדיר. בדיסק תשעה שירים שאת מילותיהם כתב וייכרט, שבעה לחנים חיבר גדיר. בשיר הנושא "חוטים" משתתפת הזמרת רונית שחר. השיר "קרבה" מתנגן פעמיים בתקליטור, כל פעם בסגנון אחר. שני שירים קורא וייכרט. בנוסף, משתתף בשיר "ערב טוב", בקריאת שורה. הערות מבוא מאת רוני סומק. בשנת 2013, ראה אור האלבום 'עד לב השמש' ובו שירים מאת רפי וייכרט בלחנים של מוני אמריליו, את כל השירים שר השחקן דרור קרן. בשנת 2015 ראה אור דיסק של יצירותיו עם קובי פז "בקצה הבדידות" בין הנגנים והזמרים באלבום זה: אבי סינגולדה, ניצן עין הבר, חני דינור ורמי הראל. בשנת 2018 ראה אור האלבום 'ז'ורנל' ובו שירים מאת רפי וייכרט, בלחנים של עודד גדיר. בין האורחים באלבום זה:ערן צור, אפרת גוש ודודי לוי.
מסאי ומבקר.
משלהי שנות השמונים ועד היום פרסם במוספי הספרות ובכתבי העת מאות מאמרי ביקורת ומסות על יוצרים מספרות העולם ומן הספרות העברית. רשימותיו על משוררים מן העולם עסקו בין השאר, בשירתם של קונסטנדינוס קוואפיס, פאול צלאן, תדאוש רוז'ביץ', זביגנייב הרברט, ויסלבה שימבורסקה, טד יוז, אלן גינסברג, יוסיף ברודסקי ורבים אחרים. בין המשוררים העבריים שלהם הקדיש מאמרים ניתן למנות (לפי סדר הא-ב) את דוד אבידן, משה בן-שאול, אורי ברנשטיין, משה דור, יאיר הורביץ, ישראל הר, דליה הרץ, יונה וולך, מאיר ויזלטיר, נתן זך, רחל חלפי, מאיה בז'רנו חזי לסקלי, רוני סומק, אריה סיון, יהודה עמיחי, דן פגיס, ישראל פנקס, דליה רביקוביץ, טוביה ריבנר, אהרן שבתאי, בן-ציון תומר, קובי נסים ורבים אחרים. בשנת 2018 ראה אור ספרו 'במילים מועטות: קריאה בט"ז שירים' בהוצאת עיתון 77, ובשנת 2020 ראה אור בהוצאת עיתון 77 ספרו 'באור חריף' אנתולוגיה פרטית של שירים קצרים וקצרצרים שלהם הוא מקדיש קריאה קרובה ואוהבת.
עורך ומרצה.
בשנת 1997 הקים את הוצאת "קשב לשירה", ביחד עם המשוררים גיורא לשם ומשה דור. כיום וייכרט הוא עורכה הראשי של ההוצאה, שבמשך חמש-עשרה שנות קיומה הראשונות פרסמה מאתיים ספרי שירה ומסה, מקור ותרגום (לרשימה מלאה של הספרים ראה "קשב לשירה". בין השאר ראו אור בהוצאה ספריהם של שבעה זוכי פרס נובל לספרות – ויליאם בטלר ייטס (1923), ת"ס אליוט (1948), נלי זק"ש (1966), פבלו נרודה (1971), צ'סלב מילוש (1981), אוקטביו פאס (1990), ויסלבה שימבורסקה (1996), תומאס טראנסטרמר (2011). הוא מתגורר בתל אביב. לימד כתיבה יוצרת באוניברסיטת תל אביב, כתיבה יוצרת ותרגום לתואר שני באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מלמד ספרות בתיכון עירוני ד' בעיר. החל משנת 2010 מרצה בחוג לספרות עברית והשוואתית באוניברסיטת חיפה. החל משנת הלימודים תשע"ג מלמד ספרות גם במכללת "אורנים" שבקריית טבעון ובטכניון בחיפה. הוא מרצה מבוקש במכללות, בספריות ובבתי ספר ומקדיש חלק ניכר מזמנו לקירוב קהלים רחבים אל השירה. וייכרט הוא חבר מערכת בכתב העת "עתון 77".
בשנים האחרונות הנחה וייכרט, בשיתוף עם אגף התרבות של עיריית תל אביב-יפו, את סדנת "מדברים שירה" בספריית בית אריאלה לתלמידי תיכון הכותבים שירה. בסוף הסדנה הופק ספר שירה בערב פתוח בו מקריאים התלמידים משיריהם.
קישורים חיצוניים.
מיצירתו:
על יצירתו:
מכון הלכה ברורה ובירור הלכה
אדם הכהן
עמוס 3
עמוס 3 הוא לוויין תקשורת ישראלי, השלישי בסדרת לווייני התקשורת "עמוס". הלוויין נועד להחליף את הלוויין עמוס 1 לאחר 12 שנות פעילות (מאז 1996), ולהצטרף לעמוס 2 לאותו מיקום חללי. עמוס 3 צפוי לפעול במשך כ-18 שנה.