בשנת 2017 עסק פוסטר ביזמות והקים חברת מציאות מדומה בשם TAU VR.
פוסטר החל להתפרסם בתקשורת החל משנת 2018 כאשר היה בין המארגנים של השלוחה האמריקאית של שביתת בתי הספר למען האקלים. בשנת 2019 ביצע שיתופי פעולה נוספים עם גרטה טונברי. לאחר שצבר פרסום ביצע מספר שיתופי פעולה אקטיביסטים גם עם גרינפיס ועם ג'יין פונדה, שמובילה מאבק להפסקת קידוחי נפט באזורים רגישים סביבתית.
בשלב זה של פעילותו החל פוסטר להיות מזוהה גם עם מאבק האקלים העולמי, והוא נפגש עם מספר מנהיגים פוליטיים ונאם בפני נציבות האו"ם לזכויות אדם . פוסטר החל לכתוב טורים בעיתונות האמריקאית ולהתראיין באופן קבוע בכלי תקשורת רבים.
פוסטר השתתף בתכנונו של חוק האנרגיה המתחדשת של וושינגטון שנחקק בשנת 2019, והיה חוק שאפתני במיוחד בהשוואה לחוקים דומים בעולם באותה התקופה.
בשנת 2020 החל את לימודיו ב-MIT בלימודי מדעי כדור הארץ. באותה שנה היה הפרזנטור של מותג הילדים והנוער של גאפ. על רקע התקרבותן של הבחירות בארצות הברית באותה השנה, יזם את OneMillionOfUs, ארגון בינלאומי לעידוד הצבעה בקרב צעירים, בו משתפים פעולה יחד מספר ארגונים שפועלים לקידום אג'נדות שונות.
בשנת 2021, לאחר היבחרו של ג'ו ביידן לנשיא ארצות הברית, מונה פוסטר כחבר במועצה המייעצת לצדק סביבתי של הבית הלבן.
Ddu-Du Ddu-Du (אלבום סינגל)
לשכת הראיות
לשכת הראיות (בגרמנית: .k. u. k Evidenzburea או באיות מודרני: Evidenzbüro) או לשכת הראיות, היה מינהל המודיעין הצבאי של האימפריה האוסטרו-הונגרית, שמשרדיה שכנו בווינה, אוסטריה.
הקמה.
הסוכנות הוקמה בשנת 1850 כשירות הביון הצבאי הקבוע הראשון בעולם, והפכה לפעילה במלחמת אוסטרו-סרדיניה ב־1859 ובמערכה נגד פרוסיה בשנת 1866, אם כי בהצלחה מועטה.
תחילה דיווחה הלשכה למשרד החוץ האוסטרו-הונגרי, אך הועברה שוב למטה הכללי עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. הלשכה התקיימה עד סופה של המלוכה בשנת 1918.
הלשכה הפעילה את Kundschaftsbüro, שהוטל עליה לפקח על מדינות זרות.
משימות.
לקראת סוף המאה ה־19 גברה המתיחות בקרב המעצמות הגדולות באירופה, שהובילה להגברת הפעילות של שירותי הביון. שיקוף האינטרסים הפוליטיים, תשומת הלב של השירותים האוסטרו-הונגריים הופנתה בעיקר מזרחה ודרומה (לרוסיה והבלקן); בעוד, רוסיה התעניינה בעיקר בענייני אוסטריה-הונגריה והרייך הגרמני.
הלשכה אספה מודיעין צבאי רלוונטי ממקורות שונים לדיווחים יומיים לרמטכ"ל (Generalstabschef) ודיווחים שבועיים לקיסר פרנץ יוזף; עד 1913 היה צריך להגיש את הדיווחים לקיסר בכתב מחובר.
ליבת הלשכה דאז כללה 20 קצינים, חלק קטן מהמספרים שהועסקו בשירותים הגרמניים או הרוסים. מחסור זה נבע בעיקר מכך שהשירות היה חלק ממשרד החוץ, שכמוסד אימפריאלי נהג לקבל רק את סכום המימון המינימלי המקובל מהצד ההונגרי (ראו גם הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867).
מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1903 הצליחו השירותים הרוסיים לגייס את אלפרד רדל, קצין מטכ"ל ובהמשך ראש המודיעין הנגדי וסגן מנהל לשכת הראיות, כסוכן כפול. תגליתו בשנת 1913 הובילה למשבר פוליטי וצבאי קשה באוסטריה ערב מלחמת העולם הראשונה.
במהלך המלחמה ההיא, חשיבות הלשכה גברה; המשימה החדשה יחסית ליירט שידורי רדיו נוספה לתפקידיה המסורתיים כמו צנזורת דואר.
בשנה האחרונה למלחמה (1918), הלשכה - שבראשה עמד מקסימיליאן רונג - בשילוב עם שירות המודיעין המקומי (Staatspolizei) דווח כי העסיק 300 קצינים, 50 פקידים, 400 סוכני משטרה, 600 חיילים ו־600 מודיעים.
בתרבות הפופולרית.
הביוגרפיה הבדיונית של הבלש, נירו וולף, כוללת התייחסות לוולף - במקור מונטנגרי - שפעל כסוכן לשכת הראיות בשנים של הגברת המתיחות הבלקנית שהובילה לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. נירו הוא הדמות הראשית בספרים מאת רקס סטאוט.
משרד המודיעין הצבאי (אוסטריה)
Heeresnachrichtenamt (משרד המודיעין הצבאי) הייתה סוכנות מודיעין של כוחות הצבא האוסטרים. המשרד חוקר מידע על פעולות צבאיות ופרויקטים זרים ומבצע ניתוח נתונים של מודיעין שנאסף. השירות מפעיל סניפים בלינץ, גראץ וקלגנפורט.
היסטוריה.
המודיעין הצבאי האוסטרי הוקם לראשונה לאחר שנת 1850 כלשכת הראיות. במהלך מלחמת העולם הראשונה מחלקת המודיעין של משטרת המדינה האוסטרית (StaPo) עסקה בתפקידי איסוף מודיעין ולאחר מכן תפקידי אלה נלקחו על ידי ענף אוסטריה של האבווהר. לאחר 1955 הכוחות המזוינים האוסטרים הוקמו מחדש ובהם גם סוכנות מודיעין צבאית חדשה.
הסוכנות הנוכחית פועלת מאז 1985.
Miracle (שיר)
שירות המודיעין הסלובקי
שירות המודיעין הסלובקי (בסלובקית: Slovenská informačná služba, בראשי תיבות: SIS) היא סוכנות מודיעין של ממשלת סלובקיה. הוקמה ב־15 בפברואר 1993 מתוך "Federálna bezpečnostná informačná služba" (סוכנות הביון והביטחון הפדרלית של צ'כוסלובקיה).
השירות משתמש במודל מודיעיני משולב, כלומר מכסה מודיעין מקומי וזר, בעוד Vojenské spravodajsvo אחראית על המודיעין הצבאי.
היסטוריה.
הרפובליקה הסלובקית העצמאית הוקמה ב-1 בינואר 1993 לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-31 בדצמבר 1992 ואיתה סוכנות הביון הפדרלית שלה ("Federálna bezpečnostná informačná služba", FBIS). על בסיס משפטי סלובקיה הייתה ללא שירות מודיעין בימים הראשונים לקיומה. ב-21 בינואר 1993 העביר הפרלמנט הסלובקי את חוק מספר 46/1993, אודות שירות המודיעין הסלובקי, שנכנס לתוקף ב-15 בפברואר 1993.
שירות המודיעין סלובקי בניגוד לקודמו היה אחראי לא רק על מודיעין פנימי אלא גם על ביון חוץ. המנהל הראשון היה ולדימיר מיטרו, ששנתיים אחר כך ביקש מנשיא סלובקיה לקבל את התפטרותו. מאוחר יותר טען מיטרו שהסיבה לכך הייתה לחץ פוליטי עצום עליו, במיוחד הפקודה להקים מעקב אחר עיתונאים מסוימים.
ממשלת ולדימיר מצ'יאר שינתה אז את החוק כדי לתת היתר למנות את מנהל המודיעין לעצמו, ולא נשיא סלובקיה. מצ'יאר מינה אז את איוואן לקסה כמנהל המודיעין. תחת לקסה, השירות נודעה בינלאומית בשל מחלוקות רבות, כולל חטיפת בנו של הנשיא לאוסטריה ועינוייו בשנת 1995, רצח רוברט רמיאס ב-1996 ופרשיות רבות אחרות.
ב-3 במאי 2012 מינה הנשיא איוואן גשפארוביץ' את יאן וולקו לתפקיד מנהל שירות המודיעין הסלובקי, לאחר שוולקו הועמד על ידי ראש הממשלה רוברט פיצו למועמד ומועמדותו אושרה על ידי ממשלת סלובקיה ב-27 באפריל 2012.
ב-6 ביולי 2016 מינה הנשיא אנדריי קיסקה את אנטון שפאריק לתפקיד מנהל השירות.
דהבייבי
מיטות נשיקה
מיטות נשיקה (באנגלית: Silk Stalkings) היא סדרת דרמה ופשע אמריקאית שעלתה במקור לשידור בערוץ CBS האמריקני במהלך שנת 1991 ושודרה באותה העת במהלך שעות הלילה המאוחרות. הסדרה שודרו בערוץ CBS במשך שתי עונות בלבד, בעוד ש-6 עונות נוספות הופקו בהמשך לסדרה ושודרו אך ורק בערוץ USA Network עד שהסדרה הסתיימה ב-18 באפריל 1999.
הסדרה עוסקת בחקירותיהם של צמד החוקרים ריטה לי לאנס וכריס לורנצו אשר חוקרים פשעים קשים בקרב האוכלוסייה האמידה של פאלם ביץ' שבפלורידה - פשעים הקשורים בדרך כלל למין, כסף וכוח. רוב הפרקים צולמו בסן דייגו שבקליפורניה, ויתר הפרקים צולמו בסקוטסדייל שבאריזונה.
ג'ונתן לינדייל קירק
DaBaby
יחסי החוץ של סוריה
הבטחת הביטחון הלאומי, הגברת ההשפעה בקרב שכנותיה הערביות והבטחת החזרת רמת הגולן לשטחה, היו המטרות העיקריות במדיניות החוץ של הרפובליקה הערבית הסורית. בנקודות רבות בהיסטוריה שלה, חוותה סוריה מתח ארסי עם שכנותיה הגאוגרפיות, כגון טורקיה, ישראל, עיראק ולבנון. סוריה נהנתה משיפור היחסים עם כמה מדינות באזור שלה במאה ה-21, לפני האביב הערבי ומלחמת האזרחים במדינה
היסטוריה.
ב-17 באפריל 1946 הכריז נשיא סוריה שוכרי אל-קוותלי על עצמאותה של סוריה מידי השלטון המנדטורי הצרפתי. הפוליטיקה הסורית, מתקופה זו ועד לשנות השישים המאוחרות, עמדה בסימן חוסר יציבות מובהק. המדינה ידעה כמה הפיכות עד לדיקטטורה של חאפז אל-אסד ממפלגת הבעת'. בתקופה זו התקרבה סוריה לברית המועצות כאשר שיתוף הפעולה הצבאי בין השניים החל בשנת 1956. במקביל היו איחוד כושל עם מצרים בראשות גמאל עבד אל נאצר במסגרת הרפובליקה הערבית המאוחדת ושיחות אחרות לאיחוד עם עיראק ומצרים שכשלו גם הן.
בימי חאפז אל-אסד, גברה מערבות סוריה בלבנון השכנה. נוכחות הכוחות הסורים במדינה החלה במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית ונמשכה עד 2005. הנוכחות הצבאית בלבנון הסתיימה ב-26 באפריל על רקע מהפכת הארזים, שבאה בעקבות חיסולו של ראש הממשלה לשעבר רפיק אל-חרירי בשנת 2005. המדינות כוננו יחסים לראשונה בשנת 2007.
במהלך המאה ה-20 סוריה היוותה גורם מרכזי בסכסוך הערבי-ישראלי, ומצויה בעימות עם מדינת ישראל מאז הקמתה. סוריה עד היום תובעת מישראל את החזרת השליטה על שטח של כ-1,200 קמ"ר ברמת הגולן המערבית, שנכבש על ידי ישראל במלחמת ששת הימים בשנת 1967. לסוריה היה סכסוך טריטוריאלי גם עם טורקיה על שטח של 5,403 קמ"ר סביב מפרץ איסכנדרון, שסופח לטורקיה ב-1939, אם כי סוריה נוטה להשלים עם שליטת טורקיה באזור זה.
האמריקאים תיווכו במספר שיחות שלום בין הסורים והישראלים. לאחר שצדדה בגוש המזרחי במהלך המלחמה הקרה, החליטה סוריה בשנים 1990-1991 להדק את קשריה עם וושינגטון, לאחר קריסת ברית המועצות. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, ממשלת ארצות הברית הטילה שורה של סנקציות כלכליות על סוריה על רקע יחסה של סוריה לטרור וסוגיות אחרות.