לאחר שבזז את תרמון, פנה פיליפוס לחזור אל נמל לימאניה. במהלך הדרך הותקף פיליפוס בידי פרשים איטוליים. בתחילה היה הקרב שקול, אולם בהמשך הצטרפו בני בריתו האילירים של פיליפוס אל הקרב, והאיטולים נאלצו לסגת. לאחר מכן הפליג פיליפוס ללאוקאס, התעכב שם יומיים, ולאחר מכן הפליג ללכאיון ליד קורינתוס, ודרש מכל בעלות הברית לשלוח את צבאותיהן לשם לעזרתו. כאשר הגיעה התגבורת, נע במהירות אל לאקדמון, חבל הארץ שבו שכנה ספרטה שכאמור הייתה עוינת למוקדון. פיליפוס השחית בשיטתיות את לאקדמון, והביס את הצבא הספרטני בקרב. המלך ליקורגוס עצמו מת.
ביזת תרמון היוותה מכה אדירה לאיטולים, וכעת הם כבר היו נכונים להסכם שלום. גם רודוס וכיוס שלא היו מעורבות במלחמה לחצו עליו בכיוון זה, אולם פיליפוס פטר אותם בדיבורי סרק. הוא עצמו לא היה להוט לשלום, וסבר שהניצחון במלחמה כבר בידיו. הוא גם התארח אותה תקופה בעיר סיקיון בביתו של אראטוס, ואפשר שדברי החנופה של הסטרטגוס האכאי הממולח נעמו לאוזניו יותר מאשר הביקורת של המפקדים המוקדוניים. למרות זאת, הצליחו להשיג בכל זאת הפסקת שלום זמנית, ונקבע ששני הצדדים יפגשו לשיחות ברִיוֹן (Ρίων, Rhion) שבמפרץ הקורינתי. אולם כאשר נודע לאיטולים שהפלטסטים ממורמרים בשל הוצאתו להורג של ליאונטיוס, וכי קיימת אופוזיציה בצבא המוקדוני, דחו את הצעות השלום, ופיליפוס שש על התירוץ שהזדמן לו להמשיך את המלחמה.
217 לפנה"ס.
פיליפוס שלח את חייליו אל מוקדון דרך תסליה למשך החורף, והוא עצמו הגיע לדמטריאס דרך הים. בתחילת השנה הבאה (217 לפנה"ס), החליט פיליפוס לאבטח את גבולו הצפוני נגד שבט הדארדאנים. הוא פלש לפאיוניה ארץ השוכנת מצפון למוקדון, וכבש את העיר בילאזורה על נהר וארדאר, כיבוש בילאזורה שהייתה עיר מרכזית בצומת שבין ארצם של הדארדאנים לבין מוקדון, שלל למעשה כמעט לחלוטין אפשרות של פלישה דארדאנית בעתיד. לאחר מכן שיגר קצין בשם כריסוגונוס אל מוקדון במטרה לגייס תגבורת, ולאחר שזו הגיעה נע אל העיר לאריסה בדרום תסליה. מלאריסה הוא תכנן ללכוד בהתקפת פתע את העיר מליטייה. הוא נע בלילה במהירות מלאריסה ועם שחר כבר היה במליטייה. כיבוש העיר נמנע ממנו רק משום שהתברר שהסולמות שהביאו אנשיו קצרים מדי. פיליפוס לא התאכזב במיוחד מהכישלון, כיוון שהמטרה העיקרית של מסעו הייתה העיר תבאי (אין הכוונה לעיר תבאי המפורסמת ששכנה בבויאוטיה), בחבל פתיאוטיס. האיטולים שלטו בעיר, והסבו ממנה נזק רב למבצרים המוקדונים הסמוכים.
פיליפוס ערך הכנות ראויות למצור, ולאחר מכן פתח בהתקפה. אנשי העיר התגוננו באומץ, אולם בהדרגה מטר הקליעים ששיגרו הקטפולטות של פיליפוס איפשרו למוקדונים להתקרב אל החומות מרחק קרוב מספיר כדי לחתור תחתיהן. החומה קרסה עוד לפני שהמוקדונים הספיקו להצית אש תחתיה, ובטרם הסתערו חייליו של פיליפוס לתוך העיר נכנעו התושבים. פיליפוס מכר את התושבים לעבדות, וקרא לעיר מחדש על שמו "פיליפופוליס". כיבוש העיר ושינוי שמה גילו ליוונים מלך מוקדוני חדש, שונה מקודמיו ובעל יחס שונה כלפי יוון והיוונים. לאחר סיום המצור פנו אל פיליפוס שוב שליחים מרודוס ומכיוס בבקשה לשלום, ואליהם הצטרפו גם שליחים מביזנטיון ומצרים התלמיית, שחפצה אותה תקופה להתקרב למוקדון כדי לרכוש בעל ברית נגד האימפריה הסלווקית. פיליפוס הודיע לשליחים שיפנו אל האיטולים, ותכנן לנצל את המלחמה עד הסוף.
אותה תקופה נודע לפיליפוס ששודד הים האילירי סקרדיליאדס, שעד אז היה בעל בריתו, בגד בו ובזז ספינות מוקדוניות בחופי יוון. פיליפוס אייש במהירות כל ספינה שהשיג, ויצא למרדף אחרי סקרדיליאדס שנראה לאחרונה בוזז באזור דרום הפלופונסוס. הוא איחר, ועל כן העלה את הספינות על החוף בקורינתוס וקיווה להמשיך במרדף מאוחר יותר. מכיוון ששהה ממילא בפלופונוסוס, פנה אל ארגוס כדי לצפות במשחקים הנמאיים.
שלום נאופקטוס.
בעודו צופה במשחקים, הגיע אליו שליח ממוקדון ובישר לו את החדשות שהמצביא הקרתגי חניבעל ברקה הביס את הרומאים בקרב טראסימנוס, וכי הוא שולט למעשה בחלקים גדולים מחצי האי האפניני. פיליפוס, שהנוכחות הרומית באיליריה הטרידה אותו מאוד, סבר שזו שעת הכושר המתאימה לכרות ברית עם חניבעל נגד רומא. פיליפוס שיגר אל האיטולים הצעת שלום עם קלאוניקוס מנאופקטוס, פוליטיקאי איטולי חשוב שנפל בשבי המוקדוני. האיטולים, שמחו מאוד על ההצעה, והציעו לפיליפוס להיפגש בנאופקטוס. פיליפוס הגיע עם כל צבאו, בעוד האיטולים הופיעו בהמוניהם לא חמושים. פיליפוס הציע "שכל אחד מן הצדדים יחזיק את אשר הוא מחזיק" והאיטולים קיבלו זאת, אף שפירוש הדבר היה שלמעשה אבדו להם ערים רבות וחשובות.
השפעות.
המלחמה עם רומא, אשר כונתה "המלחמה המוקדונית הראשונה", הסתבכה עד מהרה למלחמה גדולה בהרבה ממה שפיליפוס ציפה. האיטולים, היו ממורמרים מאוד מתנאי שלום נאופקטוס, ועד מהרה חברו לברית עם רומא נגד פיליפוס.
You've Got to Pick a Pocket or Two
You've Got to Pick a Pocket or Two הוא שיר מתוך המחזמר הבריטי זוכה פרס הטוני "אוליבר!" ומתוך סרט הקולנוע משנת 1968 זוכה פרס האוסקר באותו השם, המבוססים על הרומן "אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס. את המחזמר כתב ליונל בארט, והוא הוצג לראשונה בווסט אנד בלונדון בשנת 1960.
רקע.
השיר מושר בבית המסתור של פייגין בסצנה המבוססת על חלק בספרו של דיקנס, בו פייגין (בגילומו של רון מודי בסרט) מלמד את אוליבר טוויסט ואת שאר הבנים איך לכייס את כיסיהם של הג'נטלמנים של לונדון, על מנת שיוכלו לגנוב מהם מטפחות וכדומה, מבלי שייתפסו. השיר מופיע במערכה הראשונה, בסצנה השישית.
פייגין והבנים מניחים בכיסיהם מטפחות, כך שהן תלויות ומתנדנדות מתוך הכיסים שלהם החוצה, בעת שהם רוקדים מסביב לחדר, על מנת להדגים לאוליבר עד כמה זה קל לכייס כיס, מבלי שיבחינו בך.
אמנם הדבר פחות בולט מאשר בשיר "Reviewing the Situation", אך לשיר "You've Got to Pick a Pocket or Two" יש מנגינה יהודית.
You've Got To Pick A Pocket Or Two
Pick a Pocket or Two
אוליבר!
טא-נהאסי קואוטס
טא-נהאסי קואוטס (באנגלית: Ta-Nehisi Coates; נולד ב-30 בספטמבר 1975) הוא עיתונאי, בלוגר, סופר, וקומיקסאי אפרו-אמריקאי.
ביוגרפיה.
קואוטס נולד וגדל במערב בולטימור שבמרילנד. אביו פול היה חבר בתנועת הפנתרים השחורים ומייסד הוצאת הספרים בלאק קלאסיק פרס שמתמחה בספרות אפרו-אמריקאית. אמו שריל הייתה מורה. ב-1993 החל ללמוד ספרות אנגלית ואמריקאית באוניברסיטת הווארד בוושינגטון אך לא סיים את התואר.
קואוטס החל לעבוד כעיתונאי ב-Washington City Paper ולאחר מכן עבד בפילדלפיה ויקלי, בוילג' ווייס ובטיים, מכל משרות אלו פוטר. בשנת 2008 פרסם את המאמר "This Is How We Lost to the White Man" במגזין The Atlantic, לאחר שקודם לכן נדחה פרסומו על ידי הטיים. במאמר ביקר קואוטס את ביל קוסבי על שמרנותו וגישתו כלפי הקהילה השחורה. המאמר זכה להצלחה וקואוטס קיבל מהמגזין במה בדמות בלוג העוסק בנושאי תרבות פופולרית ונושאים הקשורים לקהילה האמריקאית-אפריקאית. כמו כן מונה לעורך בכיר ולכתב ראשי במגזין. במהדורת יוני 2014 פרסם המגזין בכתבת השער את המאמר פרי עטו של קואוטס "The Case for Reparations" עליו עבד במשך קרוב לשנתיים. במאמר שטח קואטס את דעתו באשר לגזענות המובנת בארצות הברית וטען כי על הממשל האמריקאי להעניק שילומים לקהילה השחורה. את ההתנגדויות לרעיון השווה קואוטס להתנגדויות בישראל ובגרמניה להסכם השילומים.
במקביל לכתיבתו באטלנטיק כותב קואוטס מאמרי אורח בהניו יורק טיימס בוושינגטון פוסט ובעיתונים נוספים.
קואוטס כתב עבור חברת מארוול קומיקס את הסדרה החדשה של עלילות "הפנתר השחור" תחת השם "A Nation Under Our Feet", ששואבת השראתה מספרו של סטיבן האן על מאבקם הפוליטי של השחורים בארצות הברית. חוברת ראשונה בסדרה, באיורו של בריאן סטלפריז, התפרסמה באפריל 2016.
בשנים 2012 - 2014 שימש פרופסור אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וב-2014 היה עמית בבית הספר לעיתונאות של אוניברסיטת העיר ניו יורק. ב-2015 נבחר לעמית מקארתור.
בשנת 2021 החל לעבוד כתסריטאי בסרט "Wrong Answer" בבימויו של ראיין קוגלר ובכיכובו של מייקל בי. ג'ורדן. הסרט עתיד לצאת במהלך 2023.
קואוטס הוא אתאיסט, מתגורר בהארלם שבניו יורק, נשוי ואב לבן.
ספריו.
קואטס הוא מחברם של חמישה ספרים:
אנדר (מחוז)
אֶנְדְר (בצרפתית: Indre) הוא מחוז בחבל סאנטר-עמק הלואר שבמרכז צרפת. המחוז נקרא על שם נהר אנדר. אנדר הוא אחד מ-83 המחוזות שנוסדו ב-4 במרץ 1790 במהלך המהפכה הצרפתית. המחוז נוצר מחלק של פרובינציית ברי לשעבר.
גאוגרפיה.
שטחו של מחוז אנדר הוא 6,791 קמ"ר ונמצא בתוך חבל הארץ סאנטר-עמק הלואר, בירת המחוז היא הקומונה שאטורו. המחוז מוקף בשישה מחוזות אחרים: אנדר ולואר, לואר ושר, שר, קרז, ויין והוט-וויין. נכון לשנת 1999, מתגוררים במחוז זה 231,139 תושבים.
תיירות.
באנדר יש שני כפרים המסווגים בין הכפרים היפים ביותר בצרפת: סן-בנואה-דו-סו וגארגילס דמפייר. כנסייה בעיירה נווי-סן-ספולקר זכתה לקבל הכרה כאתר מורשת עולמית בהיותה חלק של דרך סנטיאגו.