במקביל ללימודי הפסיכולוגיה, לונגדן המשיכה להיות פעילה בתנועת שומעי הקולות. התנועה נולדה בהולנד בסוף שנות השמונים בעקבות דיאלוג בין הפסיכיאטר ההולנדי מריוס רום לבין מטופלת שלו בשם פטסי הייג, ששמעה קולות ושכנעה אותו שעליו לזנוח את ההתייחסות לשמיעת קולות כאל סימפטום שיש למגר, ולסייע לה להתמודד טוב יותר עם הקולות באמצעות התייחסות אליהם כאל חוויות בעלות משמעות. רום סייע להייג להגיע ולהתחבר לשומעי קולות אחרים שיוכלו להעניק לה תמיכת עמיתים ולסייע לה מתוך ניסיונם האישי, וכך נולדה למעשה תנועת שומעי הקולות. קבוצות התמיכה של התנועה הגיעו לבריטניה בעקבות ביקורים של פרופסור רום ושותפתו, הפסיכולוגית ד"ר סנדרה אשר, וכך הגיע לידיה של לונגדן הצעירה פלאייר המזמין אותה להצטרף למפגשי קבוצת תמיכה ברוח התנועה בעיר מגוריה.
לונגדן הפכה לפעילה בתנועה ונעזרה בה, ולימים גם נבחרה לתפקיד רשמי בארגון שומעי הקולות הבינלאומי InterVoice, כמרכזת שותפה של ועדת המחקר הבינלאומית של הארגון, שמטרתה לעודד מחקר על שמיעת קולות ולנסח שאלות מחקר רלוונטיות עבור העולם האקדמי.
כחוקרת, לונגדן כתבה והייתה שותפה לכתיבת עשרות מאמרים אקדמיים. בין היתר שיתפה פעולה עם רום ואשר, הפסיכיאטר והפסיכולוגית ההולנדיים שהיו שותפים להקמת התנועה, הפסיכולוג ג'ון ריד חוקר השיקום הפסיכיאטרי מייק סלייד וחוקרים אחרים בעלי ידע מניסיון בשמיעת קולות דוגמת ג'קי דילון, יו"ר רשת שומעי הקולות של אנגליה. לונגדן חוקרת את תנועת שומעי הקולות כמומחית מתוך ניסיון אישי, מנסה לאסוף ממצאים אמפיריים אודות ההשפעה של השתתפות בקבוצות התמיכה של התנועה, היא חוקרת את הקשר בין חוויות של טראומה בילדות ובפרט טראומה מינית לבין שמיעת קולות וחוויות יוצאות דופן אחרות המוגדרות בידי הפסיכיאטריה כ"פסיכוזה", והיא מציעה לפסיכולוגים דרכי התערבות לביצוע פסיכותרפיה באמצעות דיאלוג עם הקולות. עבודת הדוקטורט שלה עוסקת בקשר שבין טראומה לבין דיסוציאציה ופסיכוזה.
בשנת 2016 הצטרפה כחוקרת ליחידת המחקר על פסיכוזה – יחידה משותפת לאוניברסיטת מנצ'סטר ולאגודה בריטית בתחום בריאות-הנפש. במסגרת תפקידה ביחידה היא אחראית בין היתר על שילובם של חוקרים בעלי ידע מניסיון אישי, ועל קבוצת ביקורת של אנשים בעלי ידע מניסיון אישי שמסייעים לחוקרי היחידה בפיתוח וגיבוש מחקריהם.
לונגדן ממשיכה להתראיין ולהשתמש בחשיפה על מנת להוביל שינוי ביחס של החברה בכללותה ושל מערכת בריאות-הנפש לשומעי קולות ולאנשים המתמודדים עם משברים נפשיים וחוויות קצה. הרצאת ה-TED שלה, שהתפרסמה בשנת 2013, נכללה ברשימה של עיתון הגרדיאן הבריטי של "20 הרצאות הרשת שיכולות לשנות את חייכם". בעקבות אותה הרצאת TED היא גם פרסמה ספר בהוצאת ארגון TED על חייה וחוויותיה. פרט לאותה הרצאה היא התראיינה פעמים רבות לעיתונות. היא שיתפה פעולה עם סרטון האנימציה זוכה הפרסים "חמלה כלפי הקולות: מעשה של אומץ ותקווה", ומקריינת אותו בקולה.
המסר העיקרי של אלינור לונגדן לגבי משברים נפשיים הוא שהשאלה העיקרית שצריכה להיות מופנית אל מי שעוברים משברים כאלו היא לא "מה לא בסדר אתך?" אלא "מה קרה לך?" – כלומר, להפסיק עם הגישה הרפואית המבקשת לאפיין סימפטומים ולאבחן מחלות, ולעבור לגישה שנותנת כבוד לנרטיב של האדם, לסיפור שהוא מספר על עצמו ועל הסיבות והנסיבות שהובילו אותו לחוות את חוויות הקצה, ובפרט לשאול ולהקשיב לסיפורים על טראומות שאנשים המתמודדים עם בעיות נפשיות חוו בעברם.
מקס אייזיקוביץ'
מקס אייזיקוביץ' או מיכאי אייזיקוביץ' (בהונגרית: Eisikovits Mihály Miksa; 8 באוקטובר 1908, בלאז' – 13 בינואר 1983, קלוז'-נאפוקה) הוא מלחין ומורה למוזיקה הונגרי-יהודי.
ביוגרפיה.
מקס אייזיקוביץ' נולד בבלאז' באזור טרנסילבניה שאז הייתה בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית למשפחה יהודית. הוא סיים בית הספר למוזיקה בקלוז' ובשנים 1935–1946 לימד מוזיקה בטימישוורה. בשנת 1946 הוא התמנה לפרופסור במכון לאמנות בקלוז' ובשנים 1948–1950 היה מנהל האופרה ההונגרית בעיר. החל משנת 1950 הוא ניהל קונסרבטוריון של קלוז'-נפוקה.
בין התלמידים הבולטים של אייזיקוביץ' נמנה ג'רג' קורטג.
היצירה הראשונה של המלחין הייתה סדרת שירים על מילים של אנדרה אדי שפורסמה בשנת 1933. בשנים 1938–1939 הוא פרסם אוסף שירים חסידיים שאסף באזור מרמורש. כמו כן הוא חיבר מספר אופרות, פואמה סימפונית וסדרת שירים על מילים של משוררים הונגרים כמו שנדור פטפי, בלה באלאז', אטילה יוז'ף ודומוקוש סילאג'י. הוא המשיך להלחין עד סוף שנות ה-70 של המאה ה-20.
פיברפאב אוונג'ר GT
פיברפאב אוונג'ר GT (באנגלית: Fiberfab Avenger GT) היא "מכונית ערכה" בתצורה מכונית ספורט מתוצרת יצרנית "מכוניות ערכה" Fiberfab אשר יוצרה בין השנים 1965–1978 בארצות הברית.
בין השנים 1970–1978 "פיברפאב אוונג'ר GT" יוצרה בקנדה על ידי Fiberfab Canada Limited (FCL).
"פיברפאב אוונג'ר GT" מוגדרת כ"מכונית ערכה" ("Kit car" ).
הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן
הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן (באזרית: Azərbaycan Xalq Cümhuriyyəti), המכונה גם הרפובליקה העממית של אזרבייג'ן, או פשוט אזרבייג'ן על פי ועידת השלום בפריס, 1919–1920, או אזרבייג'ן הקווקזית בכמה מסמכים דיפלומטיים, הייתה הרפובליקה הדמוקרטית החילונית השלישית בעולם הטורקי ובעולם המוסלמי, אחרי רפובליקת קרים ואידל-אוראל. הרפובליקה נוסדה על ידי המועצה הלאומית האזרית בטיפליס ב־28 במאי 1918 לאחר קריסת האימפריה הרוסית. גבולותיה היו עם רוסיה מצפון, הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בצפון מערב, הרפובליקה הראשונה של ארמניה ממערב ואיראן מדרום. התגוררו בה 2.86 מיליון תושבים. גנג'ה הייתה בירת הרפובליקה הזמנית שכן באקו הייתה בשליטת הבולשביקים. השם "אזרבייג'ן" שאימצה מפלגת מוסאוואת השלטת, מסיבות פוליטיות, שימש לפני הקמת הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן בשנת 1918, אך ורק כדי לציין את האזור הסמוך של צפון מערב איראן.
במסגרת הרפובליקה, פותחה מערכת ממשלתית בה פרלמנט שנבחר על בסיס ייצוג אוניברסלי, חופשי ויחסי והיה הארגון העליון של סמכות המדינה; מועצת השרים הייתה השנייה בחשיבותה כשבפרלמנט היה ייצוג עממי נרחב למדי וישבו בו גם נציגי מיעוטים, כגון המיעוט הרוסי, הפולני, היהודי והגרמני.
אחד ההישגים החשובים של הפרלמנט היה הענקת זכות בחירה לנשים, שהפכה את אזרבייג'ן לאחת המדינות הראשונות בעולם, ולמדינה הראשונה בעלת רוב מוסלמי, שהעניקה לנשים זכויות פוליטיות שוות לגברים. הישג חשוב נוסף היה הקמת אוניברסיטת באקו, שהייתה האוניברסיטה הראשונה בסגנון מודרני שהוקמה באזרבייג'ן.
ג'וביהא
ג'וביהא (בערבית: الجبيهة) הוא אחד הרבעים במטרופולין של עמאן, בירת ירדן. הוא הרובע ה-18 מתוך 27 רבעים בעיר. הרובע ממוקם בצפון מערב עמאן. ברובע מספר מתחמי מגורים, בילוי, תיירות, האוניברסיטה של ירדן, בתי חולים ומשרדי ממשלה. הרובע מחולק לשש שכונות, אל-ג'מעה, אל-ראשיד, קוטנה, אל-סאדק, אל-זייתונה ואל-בלדייה.
היסטוריה.
בתחומי ג'וביהא נמצא אתר ארכאולוגי בשם רוג'ם אל-ג'וביהא, בו התגלו שרידים של מגדל עמוני מבוצר. הוצע לזהות את ג'וביהא עם היישוב המקראי יגבהה. זיהוי זה עולה יפה גם מבחינה גאוגרפית וגם מבחינה לשונית.
הרובע.
המיקום.
הרובע ממוקם בצד הצפון מערבי של עמאן. הוא מחבר בין מספר שכונות ורבעים בעמאן. הוא גובל במזרח באזורי עמאן המזרחיים כמו טברבור, טאריק ובפרברי אל-אקצה. מצפון לשאפה בדרן ואבו נייסר. ממערב לסווילה, טלאא אל-עלי ואום אל-עלי סוממאק. מדרום לעבדאלי, ג'בל אל-חוסיין ורובע בסמן. רובע ג'וביהא מוגדר בין הרחובות הירדן ממזרח ורחוב המלכה ראניה ממערב. רובע ג'וביהא מורכב ממספר שכונות, שכונת אל-ג'מעה, שכונת אל-רשיד, שכונת קטאנה (שנקראת בכינויו העממי עיר הספורט), שכונת אל-סאדק, שכונת אל-זייתונה ושכונת אל-בלדייה.
אקלים.
רובע ג'וביהא מאופיין במזג אוויר קריר בקיץ ובחורף קר מאוד בהשוואה לשאר חלקי העיר. לעיתים יורד שלג בחורף. גובה הרובע נע בין 950 ל-1050 מטר מעל פני הים.
נכבדים.
ברובע מתגוררים אישים חשובים כמו הנסיכה בסמה בנת טלאל, נכבדים בכוחות המזוינים, בשירותי הרפואה המלכותיים ובביטחון הציבור הירדני. בנוסף למספר רב של שרים ובכירים במדינה.
חינוך ובריאות.
בג'וביהא ממוקמים מספר מוסדות חינוך, כגון אוניברסיטת ירדן, האגודה המדעית המלכותית , האוניברסיטה הגרמנית-ירדנית , בית הספר הגבוה לטכנולוגיה על שם הנסיכה סומאיה וכ-15 בתי ספר ציבוריים ובתי ספר פרטיים כמו בית הספר ג'וביהא וקבוצת בתי הספר אל ג'מי. ברובע נמצא גם משרד ההשכלה הגבוהה והמחקר המדעי . בתי הספר הפרטיים הם: בית הספר אל-איתיחאד, בית הספר האוניברסיטאי, בתי הספר אל נור, בתי הספר לצמיחה חינוכית, בית הספר ליצירתיות חינוכית, בתי הספר לפטריארכיה הלטינית, בתי הספר מטעם אוקספורד, בית הספר ג'ייל אל ראשד, בתי ספר אלפרד, בתי ספר חלוצי האקדמיה הבינלאומית וגן ילדים.
שמו של רחוב האוניברסיטה הוסב לרחוב המלכה ראניה אל-עבדאללה. אוניברסיטת ירדן היא האוניברסיטה הוותיקה ביותר בממלכה האשמית של ירדן. בית החולים האוניברסיטאי שליד אוניברסיטת ירדן הוא אחד מבתי החולים הטובים בירדן. בנוסף, ברובע נמצאים גם בית החולים והמרכז הרפואי לסרטן על שם המלך חוסיין ובית החולים אל ישראא. יש ברובע גם 3 מרכזי בריאות ממשלתיים, מאות רופאים, מרפאות פרטיות וספריות רבות.
בילוי, בידור ותיירות.