ב-2017 עודכן הסמל, צבעיו נעשו בהירים ובולטים יותר והכיתוב "טבריה" בתחתיתו שונה.
שימוש.
סמל העיר הונצח על בול של דואר ישראל משנת 1965 בערך נקוב של 0.12 ל"י בעיצוב האחים שמיר.
אברהם דה אוליביירה
אברהם דה אוליביירה (בהולנדית: Abraham de Oliveira; 4 במאי 1880 – 26 במרץ 1943) היה מתעמל אולימפי יהודי-הולנדי באולימפיאדת לונדון (1908), שנספה בסוביבור. אחד מארבעת חברי נבחרת ההתעמלות ההולנדית שנרצחו בשואה.
ביוגרפיה.
דה אוליביירה נולד וגדל באמסטרדם, בן למשפחה יהודית, בנם של אסתר רוזבום ויוז'ף יסורון דה אוליביירה.
באולימפיאדת לונדון (1908) סיים דה אוליביירה ביחד עם חבריו לנבחרת בתחרות הקבוצתית במקום שביעי. איזידור כאודקט, אברהם מוק ויונס סליר חבריו לנבחרת ההתעמלות אף הם ניספו בשואה.
סמל טבריה
אמצעי תאורה
ריתוך בקרן אלקטרונים
ריתוך בקרן אלקטרונים ( EBW ) הוא תהליך ריתוך או היתוך בו מופעלת קרן אלקטרונים במהירות גבוהה על שני חומרים שיחוברו.
כאשר האנרגיה הקינטית של האלקטרונים הופכת לחום בעת התהליך, שני סוגי החומר המעובד מותכים ומתערבבים . EBW מבוצע בדרך כלל בתנאי ואקום כדי למנוע פיזור של קרן האלקטרונים.
היסטוריה.
ריתוך בקרן אלקטרונים פותח על ידי הפיזיקאי הגרמני קרל-היינץ שטייגרוולד בשנת 1949, שעבד באותה עת על יישומי קרן אלקטרונים שונים. שטייגרוואלד הגה ופיתח את מכונת הריתוך האלקטרונית הראשונה, שהחלה לפעול בשנת 1958. הממציא האמריקאי ג'יימס ט 'ראסל זכה בתואר של חלוץ תכנון וייצור מכונת הריתוך התעשייתית הראשונה בקרן אלקטרונים.
פיזיקה של חימום בעזרת קרן אלקטרונים.
אלקטרונים הם חלקיקים אלמנטריים בעלי מסה "m" = 9.1 · 10 −31 ק"ג ומטען חשמלי שלילי "e" = 1.6 · 10 −19 ג. הם קיימים או קשורים לגרעין אטומי, כאלקטרוני הולכה בסריג האטומי של מתכות, או כאלקטרונים חופשיים בוואקום .
ניתן להאיץ אלקטרונים חופשיים בוואקום, כאשר נתיביהם נשלטים על ידי שדות חשמליים ומגנטיים. באופן זה יכולות להיווצר קרניים צרות של אלקטרונים הנושאות אנרגיה קינטית גבוהה, אשר בעת התנגשות האטומים במוצקים הופכת האנרגיה הקינטית שלהם לחום. ריתוך קרני אלקטרונים מספק תנאי ריתוך מצוינים מכיוון שהוא כולל:
האפקטיביות של קרן האלקטרונים תלויה בגורמים רבים. החשובים ביותר הם התכונות הפיזיקליות של החומרים לריתוך, במיוחד הקלות בהן הם ניתנים להתכה או להתאדות בתנאי לחץ נמוך. ריתוך בקרן אלקטרונים יכול להיות כה אינטנסיבי, עד שיש לקחת בחשבון אובדן חומר עקב אידוי או רתיחה במהלך התהליך. בערכים נמוכים יותר של צפיפות כוח פני השטח בטווח של כ -3 10 רוחב / מ"מ 2 אובדן החומר על ידי אידוי זניח עבור מרבית המתכות, דבר הנוח לריתוך. בצפיפות הספק גבוהה יותר, החומר המושפע מהקרן יכול להתנדף לחלוטין תוך זמן קצר מאוד; זה כבר לא ריתוך בקרן אלקטרונים, זה למעשה תהליך הסרת חומר ועיבוד באמצעות קרן אלקטרונים תהליך הידוע בשם . או עיבוד בקרן אלקטרונים .
היווצרות הקרן.
אלקטרונים מוליכים (אלה שאינם קשורים לגרעין האטומים) נעים בסריג קריסטלי של מתכות עם מהירויות המוגדרות על פי חוק גאוס ובהתאם לטמפרטורה. הם אינם יכולים לעזוב את המתכת אלא אם כן האנרגיה הקינטית שלהם (ב- eV) גבוהה מהמחסום הפוטנציאלי במשטח המתכת. מספר האלקטרונים שממלאים תנאי זה לפי חוק ריצ'רדסון. גדל באופן אקספוננציאלי עם עליית הטמפרטורה של המתכת,
כמקור אלקטרונים לרתוך בקרן אלקטרונים, על החומר לעמוד בדרישות מסוימות:
תנאים אלה ואחרים מגבילים את בחירת החומר לפולט למתכות עם נקודות התכה גבוהות, כמעט לשניים בלבד: טנטלום וטונגסטן . עם קתודות טונגסטן, צפיפות זרם הפליטה שניתן להשיג היא כ 100  mA / mm 2, אך רק חלק קטן מהאלקטרונים הנפלטים לוקח חלק ביצירת קרן, תלוי בשדה החשמלי המופק על ידי האנודה ועל ידי בקרת מתח האלקטרודה. סוג הקתודה הנפוץ ביותר ברתכות בקרן אלקטרונים עשוי מפס טונגסטן, בעובי 0.05 מ"מ, כפי שמתואר באיור. הרוחב המתאים של הפס תלוי בערך הנדרש הגבוה ביותר של זרם הפליטה. לטווח התחתון של כוח הקרן, עד כ -2 קילוואט, רוחב w = 0.5 מ"מ מתאים.
אלקטרונים שנפלטים מהקתודה הם בעלי אנרגיה נמוכה מאוד, בערכים נמוכים של eV . כדי להעניק להם את המהירות הגבוהה הנדרשת, הם מואצים על ידי שדה חשמלי חזק המופעל בין הפולט לבין אלקטרודה אחרת, טעונה במטען חיובי כלומר האנודה. השדה המאיץ חייב גם לנווט באלקטרונים כדי ליצור "צרור" מתכנס צר סביב הציר. ניתן להשיג זאת על ידי שדה חשמלי בסמיכות למשטח הקתודה הפולטת שיש בו, תוספת רדיאלית כמו גם רכיב צירי, המכריח את האלקטרונים לכיוון הציר. בשל השפעה זו, קרן האלקטרונים מתכנסת לקוטר מינימלי כלשהו במישור קרוב לאנודה.
ליישומים מעשיים, הכוח של קרן האלקטרונים חייב להיות נשלט. ניתן להשיג זאת על ידי שדה חשמלי אחר המיוצר על ידי קתודה אחרת טעונה שלילית ביחס לראשונה.
החלק הזה של אקדח האלקטרונים צריך להיות בוואקום "גבוה", כדי למנוע "שריפת" הקתודה והופעת פריקות חשמל.
לאחר עזיבת האנודה, אין לקרן האלקטרונים צפיפות כוח מספקת לריתוך מתכות והיא צריכה לעבור תהליך מיקוד ניתן להשיג זאת באמצעות שדה מגנטי המיוצר על ידי זרם חשמלי בסליל גלילי.
כאמור לעיל, נקודת המפגש של הקרניים צריכה להיות ממוקדת בצורה מדויקת מאוד ביחס לנקודת חיבור החלקים שיש לרתך. זה נעשה בדרך כלל באופן מכני על ידי הזזת החומר העובד ביחס לאקדח האלקטרונים, אך לפעמים עדיף להסיט את הקרן. לרוב משמשת למטרה זו מערכת של ארבעה סלילים המוצבים באופן סימטרי סביב ציר האקדח שמאחורי עדשת המיקוד, שמייצרת שדה מגנטי בניצב לציר האקדח.
חדירת קרן אלקטרונים במהלך הריתוך.
כדי להסביר את יכולתה של קרן האלקטרונים לייצר ריתוכים עמוקים וצרים, יש להסביר את תהליך ה"חדירה ", דרך התהליך שעובר אלקטרון "יחיד".
כאשר אלקטרונים מהקרן פוגעים במשטח מוצק, חלקם עשויים להיות מוחזרים כאלקטרונים מפוזרים לאחור, בעוד שאחרים חודרים אל פני השטח, שם הם מתנגשים עם חלקיקי המוצק. בהתנגשויות לא אלסטיות הם מאבדים את האנרגיה הקינטית שלהם. הוכח, הן תאורטית והן ניסויית, כי הם יכולים "לנוע" רק מרחק קטן מאוד מתחת לפני השטח לפני שהם מעבירים את כל האנרגיה הקינטית שלהם לחום. מרחק זה הוא פרופורציונלי לאנרגיה הראשונית שלהם וביחס הפוך לצפיפות המוצק. בתנאים המקובלים בתרגול הריתוך "מרחק התנועה" הוא בסדר גודל של מאיות מילימטר. עובדה זו מאפשרת, בתנאים מסוימים, חדירה מהירה של הקרן.
תרומת החום של אלקטרונים בודדים קטנה מאוד, אך ניתן להאיץ את האלקטרונים במתח גבוה מאוד, ועל ידי הגדלת מספרם (זרם הקרן) ניתן להגדיל את כוח הקרן לכל ערך רצוי. על ידי מיקוד הקרן על לשטח בקוטר קטן על פני השטח של העובד, ערכי צפיפות ההספק במישור גבוהים והם: 104 עד 107 W/mm2. מכיוון שאלקטרונים מעבירים את האנרגיה שלהם לחום בשכבה דקה מאוד של המוצק, כפי שהוסבר לעיל, צפיפות הכוח בנפח זה יכולה להיות גבוהה ביותר. צפיפות הנפח של הכוח בנפח הקטן שבו הופכת האנרגיה הקינטית של האלקטרונים לחום יכולה להגיע לערכים בסדר גודל105 – 107 W/mm3 . כתוצאה מכך, הטמפרטורה בנפח זה עולה במהירות רבה, בקצב של 108 – 109 K/s.
השפעת קרני האלקטרונים בנסיבות כאלה תלויה בכמה תנאים, קודם כל בתכונות הפיזיקליות של החומר. כל חומר יכול להיות מותך, או אפילו להתאדות, תוך זמן קצר מאוד. בהתאם לתנאים, עוצמת האידוי עשויה להשתנות. בערכים נמוכים יותר של צפיפות בפני השטח (בטווח של 103 W/mm2 אובדן החומר על ידי אידוי זניח עבור מרבית המתכות, דבר הנוח לריתוך. בצפיפות הספק גבוהה יותר, החומר המושפע מהקרן יכול להתנדף לחלוטין תוך זמן קצר מאוד; זה כבר לא ריתוך בקרן אלקטרונים; זה בפועל תהליך עיבוד בקרן אלקטרונים .
ניסויים רבים ואינספור יישומים מעשיים של ריתוך בקרן אלקטרונים מוכיחים כי גודל וצורת האזור המושפע מהקרן תלויה ב:
(1) הספק הקרן - שהוא תוצר המתח המואץ [kV] וזרם הקרן [mA], פרמטרים ניתנים למדידה ולשליטה מדויקת.
(2) צפיפות ההספק במקום פגיעת הקרן בעובד תלויה בגורמים כמו גודל מקור האלקטרון בקתודה, והאיכות האופטית של העדשה החשמלית המואצת ומיקוד העדשה המגנטית
(3) מהירות הריתוך - בניית ציוד הריתוך אמורה לאפשר התאמה של מהירות התנועה היחסית של החומר ביחס לקרן בגבולות רחבים מספיק, למשל, בין 2 ל 50 מ"מ / שנייה.
(4) מאפייני חומר,
(5) גאומטריה (צורה ומידות) של החלקים לריתוך.
ההשפעה הסופית של קרן האלקטרונים תלויה בשילוב המסוים של פרמטרים אלה.
תהליך הריתוך.
תכונת רתיכות החומר.
בכל תהליכי הריתוך יש חשיבות מרכזית ליכולת החלק לעבור תהליך ריתוך. משמעות תכונה זו היא האפשרות להיתוך בחום, להתקררות והתמצקות, וחזרה למצב מכני ללא נזקים וסדקים.
לא כל החומרים ניתנים לריתוך באמצעות קרן אלקטרונים בוואקום. לא ניתן להחיל טכנולוגיה זו על חומרים עם לחץ אדים גבוה בטמפרטורת ההיתוך, כמו אבץ, קדמיום, מגנזיום ועל חומרים שאינם מתכתיים.
לצורך ריתוך חלקים בעלי קירות דקים, בדרך כלל יש צורך במתקני ריתוך מתאימים. אשר יבטיחו מגע מושלם של החלקים ולמנוע את תנועתם במהלך הריתוך. בדרך כלל יש לתכנן אותם באופן אינדיבידואלי לכל חומר עובד נתון.
ריתוך של שני חומרים שונים.