במהלך שנת 2007 פקדו את הממשל משברים נוספים, כגון השקת תוכנית התחבורה טראנסנטיאגו שהחרמה בידי חברות שונות בגלל בעיות תכנון ויישום בראשית השנה. חוסר הסדר שהתקיים במהלך החודשים הראשונים ליישום התוכנית הביא לעליה בחוסר שביעות הרצון מהממשלה ובצ'לט נאלצה לקחת אחריות פומבית על הנעשה ולערוך שינויים נוספים בקבינט. במחצית השנייה של שנת 2007 החל משבר פוליטי נוסף שנקשר בשמו של המועמד לנשיאות לשעבר, וכפי הנראה המועמד לעתיד בבחירות שעתידות להתקיים בשנת 2009, פניירה. חקירת פניירה, אחד מחמשת האנשים העשירים ביותר בצ'ילה, בחשד שעשה שימוש במידע מסווג לתועלת עסקיו, ובמיוחד חברת התעופה לאן צ'ילה, הביאה לביקורת חריפה מצידו על הממשל, ומאידך, לספקות מטעם הממשל לגבי מידת היותו ראוי למשרת הנשיאות בעתיד לאור הקשר בין השלטון לעסקים.
כהונתה של בצ'לט הסתיימה בשנת 2010, ובהתאם לחוקת המדינה לא התמודדה על כהונה נוספת, וב-11 במרץ אותה שנה נבחר לתפקיד סבסטיאן פיניירה. סקרי דעת קהל שנערכו במדינה בשלהי כהונתה הצביעו על כ-80% תמיכה בה.
בן נון
בן-נון
עין תחת עין
הרב בהרן
הרב בהר&quot;ן
אולפנת הרב בהרן
הרב לבנון
טירת סטירלינג
טירת סטירלינג (באנגלית: Stirling Castle), הממוקמת סמוך לסטירלינג, היא אחת הטירות החשובות ביותר בסקוטלנד, מבחינה היסטורית וארכיטקטונית גם יחד. צוקיה התלולים של הגבעה הפכו את הטירה לעמדת הגנה חזקה. מיקומה האסטרטגי, אשר שימש עד סוף המאה ה-19 לשמירה על נקודת החצייה הרחוקה ביותר במורד הזרם של נהר פורת', הפך את הגבעה לביצור חשוב ביותר באזור כבר בתקופות קדומות.
לפני האיחוד עם אנגליה הייתה סטירלינג לאחד ממקומות מושבם של אנשי בית המלוכה הסקוטי כארמון, זאת בנוסף לשימוש הצבאי כטירה. מספר מלכים ומלכות סקוטיים הוכתרו בסטירלינג, כולל מרי, מלכת הסקוטים, ב-1542, ואחרים נולדו ומתו בה. במהלך ההיסטוריה עמדה הטירה לפחות בשמונה מצורים, כמה מהם בתקופת מלחמות העצמאות הסקוטיות, והאחרון שבהם היה ב-1746 כאשר ניסה צ'ארלס אדוארד סטיוארט לכבוש את סטירלינג ללא הצלחה.
מרבית המבנים העיקריים בטירה מתוארכים למאות ה-15 וה-16 כאשר רק מבנים מעטים שרדו מתקופת המאה ה-14. הביצורים החיצוניים הפונים לעיר מתוארכים לתחילת המאה ה-18. כיום הטירה נחשבת לאתר לאומי ומוקד תיירות חשוב בסקוטלנד והיא מנוהלת על ידי ארגון סביבה היסטורית סקוטלנד (לשעבר קרן סקוטלנד ההיסטורית).
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת.
קסטל היל, הגבעה עליה בנויה טירת סטירלינג, מהווה חלק ממחשוף סטירלינג סיל – סיל מגמטי, שגילו מוערך ב-350 מיליון שנה, אשר הפך כתוצאה מסחיפה קרחונית למבנה "צוק וזנב". ככל הנראה נעשה שימוש באתר כבר בתקופות קדומות, מכיוון שמבצר גבעה השוכן על גוואן היל ממוקם בקרבתו, ממזרח
הרומאים עקפו את סטירלינג ובנו במקום מבצר בדונה (Doune) הסמוכה, אם כי ייתכן שהגבעה הוחזקה בידי קונפדרציה של שבטים מקומיים שכונו מאטאה (Maeatae). ככל הנראה הוחזקה הגבעה בתקופה מאוחרת יותר על ידי הגודודין אשר זוהתה גם כיישוב בשם אייאודאו (Iudeu) אשר התקיים במקום במאות ה-7 וה-8, שם צר המלך פנדה ממרסיה על המלך אוסוויו (Oswiu) מברניקיה ב-655. האזור עבר לשליטת הפיקטים לאחר תבוסת הנורת'מברים בקרב דון נכטיין (Dun Nechtain), כ-30 שנה מאוחר יותר. אף על פי כן, לא נתגלו בשטחי הטירה ראיות ארכאולוגיות לנוכחות קודם לתקופת ימי הביניים המאוחרים.
התיעוד הראשון אודות טירת סטירלינג מופיע בסביבות שנת 1100, כאשר נבנתה במקום קפלה על ידי אלכסנדר הראשון, מלך סקוטלנד. נראה כי בתקופה זו שימשה סטירלינג כמרכז שלטוני, היות שאלכסנדר מת בה ב-1124. בתקופת מלכותו של יורשו ואחיו, דייוויד הראשון, הפכה סטירלינג למבצר מלכותי (Royal burgh) ולמרכז אדמיניסטרטיבי חשוב. המלך ויליאם הראשון הקים "שמורה" לצייד צבאים דרומית מזרחית לטירה, אך לאחר שנפל בשבי האנגלים ב-1174 נאלץ למסור לידיהם מספר טירות, ובכללן סטירלינג ואדינבורו, זאת בהתאם לתנאי הסכם פאלז. עם זאת, אין ראיות לכך שהאנגלים עשו שימוש בטירה והיא נמסרה בחזרה לסקוטים על ידי ריצ'רד הראשון ב-1189. סטירלינג המשיכה לשמש כמקום מושבם של בני המלוכה הסקוטיים, כאשר ויליאם עצמו מת במקום ב-1214, ואלכסנדר השלישי ייסד ב-1260 סמוך לטירה שמורת ציד חדשה בשם ניו פארק.
מלחמות העצמאות הסקוטיות.
כסטירלינג נותרה כמרכז שלטוני חשוב עד תקופת שלטונו של אלכסנדר השלישי ב-1286. מותו הביא לסדרה של מאבקי ירושה ואדוארד הראשון, מלך אנגליה, הוזמן לשמש בורר בין הצדדים. אדוארד נע צפונה ב-1291 ודרש כי סטירלינג וטירות מלכותיות נוספות יימסרו לו בזמן תקופת הבוררות. אדוארד פסק לטובתו של ג'ון באליול, תוך כוונה שימשול כשליט בובה מטעמו וסקוטלנד תהפוך למעשה למדינת חסות של אנגליה.
ב-1296, בתגובה להסכם הברית הישנה בין צרפת לסקוטלנד, פלש אדוארד הראשון לתחומי האחרונה, הביס את הסקוטים בקרב דאנבר ב-27 באפריל והדיח את ג'ון באליול. עם הכיבוש החלה מלחמת העצמאות הסקוטית הראשונה אשר נמשכה כ-60 שנה. לאחר שנמצאה נטושה, הפכו האנגלים את הטירה לאחד ממעוזיהם העיקריים. הטירה נכבשה בחזרה לאחר קרב גשר סטירלינג, על ידי ויליאם וולאס ואנדרו מוריי, אך לאחר התבוסה בקרב פאלקירק נטשו אותה הסקוטים פעם נוספת. אדוארד חיזק את ביצורי הטירה, אך היא הושמה במצור על ידי רוברט דה ברוס. אדוארד לא הצליח להסיר את המצור ואנשי חיל המצב נאלצו להיכנע.
החל מ-1303 הייתה ידם של האנגלים על העליונה, וסטירלינג הפכה לטירה האחרונה שנותרה בשליטה סקוטית. צבאו של אדוארד קרב לטירה באפריל של אותה שנה, ועמו לפחות 17 כלי מצור. חיל המצב הסקוטי, 30 איש בפיקודו של ויליאם אוליפנט נכנע ב-20 ביולי, אך חלק מאנשיו הוחזרו לטירה מכיוון שאדוארד רצה לעשות שימוש בכלי המצור החדש שלו, "זאב מלחמה", שהיה ככל הנראה הטרבושה הגדול ביותר שנבנה, ובאמצעותו הושמד לחלוטין קטע גדול מחומת המגן ההיקפית באזור בית השער. נראה היה שהושלם ניצחונו של אדוארד, אך הוא מת ב-1307, ורוברט ברוס ניצל זאת והפך למלך סקוטלנד. עד 1313 כבשו הסקוטים בחזרה את מרבית שטחיהם, ובשליטת האנגלים נותרו רק הטירות סטירלינג, רוקסבורו, אדינבורו ובריק. אדוארד ברוס, אחיו של רוברט, הטיל מצור על סטירלינג, שבאותה עת הייתה בפיקודו של פיליפ מויבריי. מויבריי הציע שהטירה תכנע אם לא יסירו האנגלים את המצור עד 24 ביוני 1314. ברוס הסכים ונסוג. באותו קיץ נע צבא אנגלי גדול, בפיקודו של אדוארד השני, מלך אנגליה, צפונה במטרה לחבור לטירה. בין 23 ל-24 ביוני 1314, בסמוך לטירה, התעמת אדוארד השני עם צבאו של רוברט ברוס בקרב באנוקברן ונחל תבוסה מכרעת. אדוארד ניסה למצוא מחסה בטירה, אך מויבריי נותר נאמן להבטחתו והאנגלים נאלצו להימלט. מויבריי מסר את הטירה לידי הסקוטים, תוך שהוא מצטרף לשורות צבאם. רוברט דה ברוס ציווה על הריסת ביצורי הטירה, במטרה למנוע מהאנגלים לכבוש אותה מחדש.
המלחמה עם האנגלים טרם הסתיימה, ובמהלך מלחמת העצמאות הסקוטית השנייה הייתה הטירה בידי האנגלים פעם נוספת ב-1336 וביצוריה חודשו, אם כי חומר הבנייה בו בוצעו העבודות היה בעיקר עץ ופחות אבן. אנדרו מוריי ניסה לצור על הטירה ב-1337, אז נעשה, ככל הנראה, השימוש הראשון בתותחים בתולדות סקוטלנד. רוברט סטיוארט, לימים המלך רוברט השני, כבש בחזרה את סטירלינג לאחר מצור ארוך בין 1341 ל-1342, עם כניעת מפקדה, תומאס רוקבי, ולאחר שכוח החילוץ האנגלי בושש להגיע. לשומר הטירה מונה הרוזן הסקוטי מוריס מוריי אשר הוציא כסף רב על שיפוצה. ב-1360 מונה רוברט דה פורסית' למושל הטירה, תפקיד אותו העביר בירושה לבנו ג'ון ולנכדו ויליאם, אשר שרת כמושל ב-1399.
תקופת בית סטיוארט.
בתקופת שלטונם של המלכים הראשונים לבית סטיוארט, רוברט השני ורוברט השלישי, נבנו המבנים הראשונים ששרדו עד ימינו. רוברט סטיוארט ששימש כעוצר כאחיו של רוברט השני, פיקח על שיפוץ השערים הצפוני והדרומי. השער הצפוני הנוכחי בנוי על יסודות אלה מהעשור של 1380, מבנה האבן העתיק ביותר ששרד עד ימינו. ב-1424 הייתה סטירלינג חלק מהסכם נישואין, ובמסגרתו הוענקה הטירה לג'ואן בופורט מבעלה ג'יימס הראשון, מסורת אותה המשיכו מונרכים נוספים. לאחר רציחתו של ג'יימס ב-1437, מצאה ג'ואן מקלט בטירה יחד עם בנה הצעיר, ג'יימס השני. חמש-עשרה שנה מאוחר יותר, ב-1452, הייתה הטירה למקום בו דקר ג'יימס למוות את רוזן דאגלס, לאחר שזה סירב לסיים את ברית שהייתה עשויה להפוך למסוכנת ובוגדנית עבור המלך עם רוזן רוס ורוזן קרופורד. בטירה נולד ג'יימס השלישי, ששיפץ מאוחר יותר את הגנים ואת הקפלה המלכותית שבמקום. ייצור כלי ארטילריה בסטירלינג תועד ב-1475. אשתו של ג'יימס, מרגרט מדנמרק, מתה בטירה ב-1486, ושנתיים מאוחר יותר נהרג גם ג'יימס עצמו בקרב סאוכיברן אשר נערך דרומית לסטירלינג, סמוך מאוד לאתר בו נערך קרב באנוקברן.
בנייה בתקופת הרנסאנס והמשך מאבקי שלטון.
כמעט כל מבני הטירה הנראים בימינו נבנו בין השנים 1490 ל-1600, כאשר התפתחה סטירלינג למרכז עיקרי עבור מלכי בית סטיוארט, ג'יימס הרביעי, ג'יימס החמישי וג'יימס השישי. הארכיטקטורה של מבנים חדשים אלה היא תערובת אקלקטית של השפעות אנגליות, צרפתיות וגרמניות, המבטאות את השאיפות הבינלאומיות של מלכי בית סטיוארט.