בשנת 1996 חבר פקולטה ב: "Cardiology and Cardio-thoracic Surgery International Symposium II"
בשנים 1997-1996 נשיא החברה הים-תיכונית לקרדיולוגיה וכירורגיה של הלב ומארגן הכנס
ב-1996 יו"ר הכנס השנתי של החברה הים תיכונית לקרדיולוגיה וכירורגיה של הלב ומארגן הכנס
ב-1998 חבר בוועדה המארגנת של: "International meeting of the sixth European Congress of Video Surgery"
משפחתו.
וידנה נשוי לנעמי, (ציירת) לזוג 4 ילדים : 2 בנים מהנדסים, בן מתמטיקאי, בתו ד"ר אורית וידנה-חי רופאת עיניים.
וידנה שיכל את נכדו עומר חי במבצע צוק איתן
Ryzen (בעברית: רייזן) היא סדרת מעבדים המיוצרת על ידי AMD. הסדרה הוכרזה רשמית לראשונה בדצמבר 2016 בפסגת "New Horizon" שעורכת AMD. מעבדי הסדרה משתמשים בתושבות AM4, פרט למעבדי Threadripper, המשתמשים בתושבות TR4 ו-STRX4.
קו המוצר.
הדור הראשון-Summit Ridge, Whitehaven.
הדור הראשון של סדרת מעבדים הזו התבסס על ארכיטקטורת "Zen". בניגוד לבאים אחריו, כלל המעבדים בדור זה לא כללו רכיב גרפי.
Raven Ridge- דור המעבדים השני בסדרה.
מנכ"לית AMD, ליסה סו, אישרה במהלך חודש מרץ 2017 ב-Reddit שגם יחידות APU ימותגו כ-Ryzen. באופן מסורתי, יחידות APU של AMD מותגו בנפרד מיחידות ה-CPU. המיתוג עודכן מאוחר יותר ל-Ryzen Mobile ו-AMD הצהירה שהמוצרים יהיו בעלי ביצועים גבוהים יותר וצריכת חשמל נמוכה יותר מאשר הדור הקודם של APU. כמו כן, המעבדים מסדרה זו התבססו על ארכיטקטורת "Zen+".
הדור השלישי- Pinnacle Ridge, Colfax.
מעבדי רייזן-Pinnacle Ridge.
הדור השלישי של סדרת המעבדים מבוססים בשיטת ייצור של 7 ננומטר ו(רובם) על הארכיטקטורה "Zen 2" (לצד מס' מעבדי "Zen+" דוגמת רייזן 3 3200G). המעבדים מסדרה זו הם אף המוצרים הראשונים אי פעם שמשוחררים לצרכנים כשהם מבוססים על שיטת הייצור של 7 ננומטר. כמו כן, בדור זה נוספו לראשונה גם מעבדי רייזן 9, עבור מחשבים נייחים בלבד, הכוללים 12 ליבות לכל הפחות.
מעבדי Threadripper מהדור השלישי- Colfax.
מעבדי ה-Threadripper בדור זה כוללים תמיכה ב-PCIe 4, ומשתמשים בתושבת חדשה- sTRX4. מעבדים מסוג זה הוכרזו לראשונה ב-7 בנובמבר 2019.
דור המעבדים הרביעי- Renoir.
מעבדי הסדרה למחשבים ניידים בדור זה (בעלי שם הקוד Renoir) הוכרזו בתערוכת CES 2020. הם המעבדים הראשונים המיוצרים על ידי AMD בטכנולוגיית 7 ננומטר. כמו כן, בין המעבדים הניידים של דור זה ישנם גם, לראשונה בסדרה, מעבדים ניידים בעלי 6 ו-8 ליבות.
מעבדים למערכות משובצות מחשב.
V1000.
בשנת 2018 הוכרזה סדרת המעבדים V1000, המשתמשת בארכיטקטורת "Zen".
R1000.
בשנת 2019 הכריזה AMD על סדרת מעבדים בשם Ryzen Embedded R1000 שנועדה עבור מערכות בהן המעבד מולחם אל תוך לוח האם, כגון קונסולת משחקים (קונסולת Atari VCS שעתידה לצאת בשנת 2020 אמורה להשתמש במעבד מסוג זה, לדוגמה). מעבדים מסוג זה משתמשים בארכיטקטורת "Zen+" וברכיב גרפי מסוג Vega 3.
תגובות.
עוד מהדור הראשון של המעבדים, סדרה זו זכתה לתגובות חיוביות. מעבדי הסדרה נחשבים לטובים ביותר של AMD מזה שנים.
תקלות.
לאחר שאנשים שרכשו מעבדי רייזן דור 3 דיווחו כי הוא אינו מגיע למהירויות המקסימליות שדיווחה AMD, ובדיקות בנושא הראו תמונה בעייתית יותר ואכן הראו כי המעבדים לא מגיעים למהירויות שדווחו במידה מסוימת (ובמקום זה, למשל, רק חלק מהליבות מגיעות למהירות המואצת שפרסמה AMD), ובפרט לאחר בדיקה של היוטיובר der8auer את הנושא, הודיעה AMD כי תפעל לשחרור עדכון BIOS שיטפל בנושא.
עדכון שכזה אכן שוחרר ונראה כי הוא גרם להאצה מסוימת במהירות המעבדים, אך עדיין נראה ש"חלונות" נוטה להעדיף לעיתים ליבות מסוימות במעבד על אחרות.
תמיכה במערכות הפעלה.
לינוקס.
מעבדי רייזן נתמכים בהפצות הלינוקס השונות החל מגרסת הליבה 4.10.
חלונות.
למרות שמעבדי הדור הראשון נבדקו הן על חלונות 7 והן על חלונות 10, מעבדי רייזן המשווקים נתמכים רשמית בחלונות 10 בלבד, כחלק ממה ש-AMD טענו שבוצע כדי "להשיג את הביטחון הגבוה ביותר בביצועי מעבדי הרייזן".
למרות זאת, נוצר טלאי תוכנה לא רשמי הפותר זאת ועוקף את אי התמיכה במעבדים חדשים בגרסאות של חלונות הישנות יותר מחלונות 10 ב-Windows Update, אשר באופן עקרוני לא מאפשר שימוש בחלונות 7 ו-8.1 על מחשבים עם החומרה החדישה ביותר, כולל מעבדי רייזן.
סיהאנוקוויל
סִיהַאנוּקְוִיל (בקמרית: ក្រុងព្រះសីហនុ, Krong Preah Sihanouk) היא עיר חוף בקמבודיה ובירת מחוז סיהאנוקוויל, השוכנת בקצהו של חצי אי בדרום-מערב המדינה לחופי מפרץ תאילנד. מוקפת כמעט ללא הפרעה שרשרת של חופים לאורך כל קו החוף ועל החוף וביצות הגובלות בפארק הלאומי במזרח. סמוך לעיר מספר איים מיושבים בדלילות, שבמאה ה-21 החלו להוות יעד לתרמילאות הודות לפיתוח מתון.
נכון ל-2008 מנתה העיר, אשר נקראה לכבודו של המלך לשעבר נורודום סיהאנוק, כ-89,800 בני אדם מתוכם כ-66,700 במרחב האורבני שלה. זוהי עיר צעירה יחסית, אשר התפתחה במקביל להקמת נמל סיהאנוקוויל האוטונומי, אשר החלה ביוני 1955 כפתח לסחר ימי בינלאומי בלתי מוגבל. זהו נמל הנמל המים העמוקים היחיד בקמבודיה והוא כולל מסוף שמנים ומחצבים ומתקני תובלה לוגיסטיים. כתוצאה מכך, הפכה העיר למרכז לאומי מוביל של מסחר, תחבורה, וייצור.
שפע החופים של סיהאנוקוויל והאיים המקיפים אותה הפכו אותה הכל מסוף המאה העשרים ליעד לאומי ובינלאומי של קיט ונופש עלייה מתמדת של מבקרים.
הודות לגיוון הכלכלי, ליופייה הטבעי ולפוטנציאל התיירותי שלה, עולה בהתמדה מספר תושבי החוץ הקבועים והעונתיים והפכו אותה לאחד המרכזים הרב-תרבותיים והדינמיים בקמבודיה. עם זאת ענף התיירות בסיהאנוקוויל נותר זניח בהשוואה לתאילנד הסמוכה.
על אף היותה של העיר יעד תיירותי, העיר סובלת מתשתית רעועה ומקוטעת מאוד ולא מרשימה מבחינה ארכיטקטונית. בעיות התשתית ניכרות בעיקר בהקשר למים, אספקת חשמל, מתקני בריאות ברמה בינלאומית, כבישים ועוד.
סיהאנוקוויל סובלת גם מבעיות של פשיעה וביטחון אישי, ועומדת תכופות במרכזן של פרשיות של פשיעה מאורגנת, פשיעה זוטא ושחיתות.
בשנת 2017, נחתם הסכם על הקמת אזור כלכלי מיוחד בין קמבודיה לסין. הסינים העבירו מאות מפעלים לאזור הכלכלי והיא הייתה חלק מהאזור. נמל המים העמוקים וסמיכותה של העיר לאיים הנתונים במחלוקת בין מדינות באזור בים סין הדרומי הפכו אותה לנקודה אסטרטגית במסלול הסחר הסיני במסגרת יוזמת החגורה והדרך. במסגרתה, השקיעו הסינים בקמבודיה מיליארדי דולרים בתחנות כוח, שדות תעופה ואוטוסטרדות אשר חיברו את הערים המרכזיות של המדינה לסיהאנוקוויל.
הגיעו גם יזמים סינים שפתחו בתי קזינו והימורים רבים, מה שהפך אותה ליעד למהמרים. הבניה לגובה הפכה לנפוצה. חל זינוק בגודל האוכלוסייה הסינית ורובם המוחלט של עסקי התיירות היו בבעלות סינית . העיר סבלה מבעיות בתשתיות.
איילט בוסניה
איילט בוסניה (בטורקית: Eyalet-i Bosna) היה איילט עות'מאני אשר כלל את רוב שטחי בוסניה והרצגובינה המודרנית, ואת רוב שטחי סלאבוניה, ליקה ודלמטיה.
היסטוריה.
בוסניה נכבשה בידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1463, ובשנת 1482 נכבשה גם הרצגובינה. החל משנת 1580 שתי הנחלות נכללו במסגרת איילט בוסניה, שהיה מחולק ל-6 סנג'קים. המלחמה הטורקית הגדולה הסתיימה בשנת 1699 בתבוסה טורקית, ובשלום קרלוביץ נמסר חלק משטח האיילט לממלכת הבסבורג.
בתחילת המאה ה-19 הייתה בוסניה אחת מהפרובניציות הפחות מפותחות של האימפריה העות'מאנית, ובעקבות כך פרץ בה בשנת 1831 המרד הבוסני. בשנת 1833 הצליח עלי פאשא ריזבאנבגוביץ' לדכא את המרד בעזרת כוחות מהרצגובינה, ובעקבות כך הוקם בחלקה הדרומי של בוסניה איילט הרצגובינה שנמסר תחת שלטונו של עלי פאשא.
בשנת 1864 בוצעה רפורמה בחלוקה המנהלית של האימפריה, אשר במסגרתה בוטל מעמד האיילט. שטחי בוסניה והרצגובינה נכללו כעת במסגרת וילאייט אשר נקרא וילאייט בוסניה.
עדה רפפורט-אלברט
עדה רפפורט-אלברט (באנגלית: Ada Rapoport-Albert; 26 באוקטובר 1945 – 18 ביוני 2020) הייתה חוקרת ישראלית, שהתגוררה בממלכה המאוחדת. עסקה בין השאר בחסידות ובשבתאות. הייתה פרופסור בקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
ביוגרפיה.
נולדה בתל אביב. אמהּ, עלמה לבית תַגֵּ'ר, נולדה בעיר סופיה שבבולגריה, למדה בווינה, והגיעה לארץ ישראל המנדטורית ב-1939, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה. אביה, זלמן רפפורט, נולד בברדיצ'ב (אז ברוסיה וכיום באוקראינה), והגיע לארץ ישראל העות'מאנית עם הוריו כפעוט בן 5 או 6 ב-1914, ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
אמה הייתה פסנתרנית, ואביה, בוגר גימנסיה הרצליה, למד אגרונומיה בבלגיה ועם שובו לישראל השתלב כאגרונום במשרד החקלאות המנדטורי ואחר כך במשרד החקלאות הישראלי. בראשית שנות ה-60 עבר למשרד החוץ ונשלח מטעמו לבריסל שבבלגיה, שם כיהן, עד פרישתו לגמלאות ב-1976, במשרת היועץ החקלאי לשגרירויות ישראל בשש מדינות השוק האירופי המשותף.
הייתה חברה בלהקת גייסות השריון (יחד עם יוסי אלפי, שלי טימן, צבי שיסל ושוקי פורר). לאחר שחרורה משירותה בצה"ל נסעה בקיץ 1965 לבריטניה והחלה ללמוד בקולג' האוניברסיטאי של לונדון (UCL). שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1968, סיימה בהצטיינות את לימודי התואר הראשון בהיסטוריה יהודית. ב-UCL למדה רפפורט-אלברט אצל חוקר החסידות והקבלה יוסף גאורג וייס, תלמידו של גרשם שלום. גם את תואר הדוקטור לפילוסופיה סיימה בקולג' (בשנת 1974). משנת 2002 עד פרישתה לגמלאות הייתה ראש המחלקה ללימודי יהדות ועברית בקולג' האוניברסיטאי.