כובע הברגמיצה הקלאסי היה עשוי מבד או מצמר, מותאם לכל מזג אוויר ועמיד ללכלוך ומים. בצד הכובע היו מקופלות פיסות בד עגולות אשר אפשרו להגן על האזניים. בחלק מהגרסאות אף יש חתיכת בד המגנה על הצוואר ונכנסת לתוך צווארון המעיל של הלובש. ישנה רצועה מתחת לסנטר אשר מאפשרת להדק את הכובע לראשו של הלובש, מה שמועיל במיוחד במקרים של רוח חזקה הנפוצים בהרים. בצבא גרמניה על הכובעים ישנו תג בצורת פרח האדלווייס, אשר מזוהה מאוד עם החיילים ההרריים בגרמניה ובאוסטריה.
היסטוריה.
אוסטריה.
כובעים אלו נכנסו לראשונה לשימוש בצבא האוסטרו-הונגרי בשנת 1868. באותה תקופה מצחיית הכובע הייתה רכה ועשויה בד דמוי מטלית. כובע זה היה בשימוש בכל יחידות זרוע היבשה, למעט הפרשים. ב-1871 הוחלפו מצחיות הבד במצחיות עשויות עור וחתוכות בצורת חצי סהר. התקנות הרשמיות קבעו כי גובה הכובע צריך להיות בין 10 ל-11 ס"מ בחזית, ובין 13 ל-14 ס"מ בחלק האחורי. עם זאת, הגובה קוצץ באופן משמעותי במהלך מלחמת העולם הראשונה. היו הבדלים בין כובעי החיילים לכובעי הקצינים שהיו מעוטרים בעיטורים שונים. כמו כן לכובע חוגרים היו מין שוליים שבמצב רגיל קופלו כלפי מעלה והוחזקו בעזרת שני כפתורים אך בתנאי קור נפתחו וכופתרו כדי להגן על הגרון והאוזניים. עם קריסת האימפריה האוסטרו-הונגרית ב-1918 מצאה עצמה הממשלה האוסטרית החדשה ללא תקציבים למדים חדשים, ולפיכך הושארו המדים הישנים על כנם ובכלל זה כובע הברגמיצה. ב-1920 בוטל הברגמיצה כחלק ממגמה של מחיקת סממנים אוסטריים מהצבא והכנסת סממנים גרמניים. ב-1933 הוחזר הברגמיצה לצבא יחד עם שאר הסממנים האוסטריים שהוסרו ממנו. לאחר מלחמת העולם השנייה הברגמיצה המשיך להיות בשימוש בז'נדרמריה האוסטרית. בשנת 2005 אוחדה הז'נדרמריה לתוך המשטרה הפדרלית של אוסטריה, ומאז הברגמיצה לא בשימוש באוסטריה.
גרמניה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, לחמו הגבירגסייגר האוסטריים לצד גבירגסייגר מצבא הקיסרות הגרמנית. הגרמנים השתמשו בתחילה בכובעי מצחייה פשוטים דמויי כובע מלח, אולם ב-1915, אימצו הגרמנים את הברגמיצה כמחווה של סולידריות לבעלת בריתם. עם זאת, בניגוד לברגמיצה האוסטריים שהמצחייה שלהם הייתה עשויה עור, הגרמנים השתמשו במצחייה עשויה צמר. לאחר מלחמת העולם הראשונה, הברגמיצה התחבב על מועדוני ספורט בגרמניה. הגרסה האזרחית שלו הייתה בדרך כלל בצבע אפור ירוק. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוקמו במסגרת הוורמאכט והוואפן אס אס יחידות הרריות רבות אשר קיבלו את כובעי הברגמיצה. גם חלק מיחידות הלופטוואפה וחיל הרגלים קבלו כובעים אלו. הברגמיצה של הנאצים היה בדרך כלל בצבע אפור שדה (פלדגראו) אם כי היו גם כובעים בצבע כחול. ב-1941 קורפוס אפריקה של ארווין רומל אימץ גרסה של הברגמיצה בצבע חול בהיר. לאחר המלחמה אומץ הברגמיצה בבונדסוור המערב גרמני, ואף בצבא גרמניה המזרחית. ב-1967 עבר הבונדסוור לכובע חיל מצב, אולם כעבור כמה שנים הוחזר הברגמיצה לשימוש ביחידות ההרריות. כיום משמש הברגמיצה את הבונדסוור ביחידות ההרריות אשר מרוכזות כולן תחת "בריגדת הקלעים ההררית ה-23" (Gebirgsjägerbrigade 23). כמו כן משמש הכובע בחלק מהמקרים גם את יחידות מכבי האש בגרמניה. צבעו כיום הוא אפור בהיר.
מדינות אחרות.
הברגמיצה היה בשימוש בצבא הונגריה עם הפסקות שונות. בשנים 1914–1940 הברגמיצה היה בשימוש בצבא שווייץ, והוא עד היום נמצא בשימוש בצבא פינלנד. ב-1929 נכנס הכובע לשימוש ברפובליקה הסינית. ב-1946 הוחלט להחליפו בכובע אחר, אולם התהליך נמשך באיטיות ולא הושלם למעשה עד הקמת הרפובליקה העממית של סין ב-1949.
אזרח רשת
אזרח רשת (באנגלית: netizen), בתרגום מאנגלית, בה הביטוי הוא הלחם בסיסים של המילים אינטרנט ואזרח. הכוונה היא לאדם המעורב באופן פעיל בקהילות מקוונות או באינטרנט באופן כללי. המונח, בדרך כלל, מרמז גם על מעורבות אקטיבית של אזרחי רשת בפיתוח האינטרנט, כמשאב אינטלקטואלי וחברתי או ברצון להשפיע על המבנה הפוליטי שלה, בעיקר בהקשר לגישה חופשית, נייטרליות רשת וחופש הביטוי. יחודו של אזרח רשת שהוא בוחר להשקיע זמן ומשאבים בהשתתפות האזרחית שאינה על בסיס גבולות גאורפיים. אזרחי הרשת דנים באופן פעיל בנושאים שונים, משיבים לשאלות באמצעות דואר אלקטרוני ומסייעים למשתמשים חדשים, כותבים דפי שאלות ותשובות, מנהלים רשימות תפוצה ודנים בדרכי התקשורת באינטרנט. אזרחי רשת מקדישים זמן ומאמצים להפוך את האינטרנט למקום טוב בעולם. המונח אומץ באמצע שנות התשעים כדרך לתאר את הפעילים בספירה החדשה. תאורטיקן האינטרנט והסופר מייקל האובן טבע את המונח. הוא זיהה אנשים באינטרנט שתפקדו כאזרחים.
אזרח הרשת פועל בתוך חברת רשת. חברת הרשת נוצרה בעקבות התפשטות טכנולוגיות של מידע ותקשורת דיגיטליות שהפכו לתשתיות מרכזיות לקיומן של חברות אנושיות. אזרח הרשת מקושר לרשתות שונות, היכולות להתפרס על פני מרחב גדול, ועובר באופן מהיר בין הרשתות החברתיות השונות אליהם היא או הוא מקושרים על מנת לקבל מידע, להשיג שיתוף פעולה, לזכות בתמיכה ולחוות תחושת שייכות.
סוטיריס ניניס
סוטיריס ניניס (ביוונית: Σωτήρης Νίνης; נולד ב-3 באפריל 1990) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת הקשר בוולוס.
קריירת מועדונים.
פנאתינייקוס.
ניניס התחיל את הקריירה שלו בגיל 10 באקדמיה של ג'יאניס פאטיאקאקיס, אחרי שנה אחת עזב לאפולון סמירני וממנה עבר לאקדמיה של פנאתינאיקוס. ב-7 בינואר 2007 ניניס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד אגאלו. בזכות היכולת הטובה שגילה, נבחר לשחקן המחזור בליגה. ניניס הוא השחקן הצעיר השני בהיסטוריה של המועדון שרשם בה דקות משחק. ב-15 בפברואר 2007 ניניס רשם את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית במסגרת גביע אופ"א נגד לאנס, ובכך הפך לשחקן הצעיר אי פעם ששיחק עם קבוצה יוונית במסגרת אירופית. ב-18 בפברואר ניניס היה מהמצטיינים בניצחון פנאתינייקוס 1-4 נגד א.א.ק. אתונה כאשר הבקיע שער אחד ובישל שניים נוספים.
בעונת ניניס נפצע מספר פעמים ולא הצליח לבסס את מעמדו בהרכב הקבוצה. למרות זאת, בדצמבר ניניס נבחר לשחקן הצעיר של השנה ביוון והוא השחקן הצעיר בהיסטוריה שזוכה בתואר זה.
בעונת ניניס חזר להרכב פנאתינייקוס. ניניס ענד את ספרט הקפטן בגיל 18 ו-125 ימים ובכך הפך לקפטן הצעיר בתולדות הקבוצה. ב-23 בספטמבר 2008 האריך את חוזהו ב-4 שנים נוספות עם סעיף שחרור של 17 מיליון אירו.
בעונת זכה עם פנאתינייקוס בדאבל 7 שנים אחרי האליפות הראשונה האחרונה ושש שנים אחרי הגביע האחרון.
פארמה.
במרץ חתם בפארמה מהסרייה א' והוא היה עתיד להצטרף אליה בסיום העונה. ב-25 באוגוסט 2012 ניניס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 ליובנטוס.
בקיץ הושאל לפאוק סלוניקי עד לסיום העונה, וב-6 בנובמבר 2014 חזר לקדנציה שנייה בפנאתינייקוס כאשר חתם לשנתיים וחצי במועדון.
המעבר לבלגיה.
ב-18 בינואר 2016 חתם בשרלרואה מליגת העל הבלגית, אליה הגיע בהעברה חופשית. ב-9 בינואר 2017 חתם במכלן בה רשם שתי הופעות ליגה בלבד.
ישראל.
ב-11 בספטמבר 2017 ניניס חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל וכבר באותו יום, ניניס ערך את הופעת הבכורה שלו בפתח תקווה בהפסד 2-1 לבית"ר ירושלים.
ב-8 באוקטובר 2018 חתם בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית. באותו יום, ניניס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה וכבש את שער הניצחון נגד הפועל כפר סבא.
קריירה בינלאומית.
ניניס, שנולד באלבניה דחה הצעה לייצג אותה כבר בגיל צעיר כיוון ששאף לשחק עבור יוון.
ב-19 במאי 2008 ניניס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון בניצחון 0-2 נגד ואף כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק זה. ניניס כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת כאשר הוא בן 18 שנים ו-46 ימים ובכך הפך הכובש הצעיר בתולדות הנבחרת.
ב-2 בספטמבר 2011 ניניס הבקיע את שער הניצחון באצטדיון בלומפילד של יוון נגד שבזכותו יוון העפילה ליורו 2012.
ניניס נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010 ויורו 2012.
Xenophidion
אקוויליוס
הר ויקטוריה
בנימין חייטובסקי
בנימין חַיָיטובסקי (בצורה הליטאית של שמו: חייטאוּסקָאס; ביידיש: כאַיאַטאַוסקאַס; בליטאית: Hajatauskas; ברוסית: Биньямин Хайтовский (Хаятаускас); 25 ביוני 1917 – 1966) היה זמר יהודי-ליטאי.
ביוגרפיה.
בנימין חייטובסקי נפטר ב-1966. הותיר את אשתו אסתר חייטובסקי (נפטרה ב-2016), בת ובן.
אלמנתו ובנו עלו לישראל. בנו חנן אחיטוב (נולד ב-1948) הוא דיפלומט, איש "לשכת הקשר נתיב".
קישורים חיצוניים.
משיריו:
בנימין חיטובסקי
בנימין חייטאוסקאס
חיטובסקי
פטיש לנעליים
פטיש נעליים
פטיש למגפיים
פטיש מגפיים
פטיש לגרביים
חייטובסקי
פטיש גרביים
פסגת פיטו
פסגת פיטו (באנגלית: Peyto Peak) הוא הר ברכס ואפוטיק, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גובהה של הפסגה 2,980 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מתנשאת לגובה של 200 מטרים מעל סביבתה.
הפסגה ממוקמת 3.1 קילומטרים צפונית - מזרחית מהר בייקר.
גאוגרפיה.
ההר ממוקם בקצהו הצפוני של שדה הקרח ואפטה, בשטח הפארק הלאומי באנף, כקילומטר מזרחית לגבול בין אלברטה לבין פרובינציית קולומביה הבריטית וכ-32 ק"מ צפונית לעיירה פילד.
כחמישה קילומטרים צפונית מזרחית לפסגת פיטו מצוי מעבר בואו - אחת הנקודות הגבוהות ביותר בכביש המהיר אייספילדס. בין פסגת פיטו לבין הכביש המהיר מצוי אגם פיטו. כשלושה קילומטרים דרומית מערבית לפסגת פיטו מצוי הר בייקר.
היסטוריה.
מקור שם הפסגה.
שמה של פסגת פיטו ניתן לה בשנת 1896 על ידי וו. ד. וילקוקס (W.D. Wilcox) על שמו של אבנעזר ויליאם "ביל" פיטו, מדריך שבילים וצייד שחי באזור באנף ואגם לואיז.