בנובמבר 2015 הזמינה טנדן, בכובעה כנשיאת המרכז לקדמה אמריקאית, את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לנאום בכנס של המרכז כאשר ביקר בוושינגטון הבירה.
לאחר בחירות 2016 וההפסד של קלינטון, טנדן מיקדה מחדש את עבודתו של המרכז לקימה אמריקאית, במטרה שצוות החשיבה ובפרט זרוע ההסברה שלו יהוו כ"מרכז מרכזי להתנגדות לדונלד טראמפ". ב-28 באפריל 2020 מונה טנדן ל"מועצת השיקום וההפעלה מחדש" של מושל ניו ג'רזי, פיל מרפי. על מועצה זו הוטלו ההכנות לפתיחה מחודשת של המשק בניו ג'רזי בעקבות הסגר שהוטל לאור התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית.
בשירות הציבורי.
בימי ממשל הנשיא ברק אובמה הייתה טנדן יועצת בכירה למזכירה קתלין סבליוס במחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית. היא סייעה בניסוח חקיקת הרפורמה במערכת הבריאות שיזם הממשל, כולל עבודה על האפשרות ליצור ביטוח בריאות ממלכתי מטעם הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, אך בהמשך נמלכה בדעתה. נוסף על כך, היא ניהלה משא ומתן עם הקונגרס האמריקאי ועם בעלי העניין ברפורמה על מספר הוראות בהצעות החוק שיזמה. היא תוארה כאחת מ"אדריכלי המפתח" של חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
ב-29 בנובמבר 2020 הכריז ג'ו ביידן, הנשיא הנבחר של ארצות הברית, כי טנדן תמונה למנהלת משרד הניהול והתקציב לכשיוקם ממשלו ב-20 בינואר 2021. מינויה כפוף לאישור הסנאט של ארצות הברית, ואשרור המינוי נתקל באבני-נגף בדמות סנאטורים רפובליקנים כג'ון קורנין, לינדזי גרהאם וטום קוטון. מיד לאחר ההכרזה על מינויה, מחקה טנדן למעלה מ-1,000 ציוצים שפרסמה בעבר, ושינתה את הביוגרפיה שלה בטוויטר מ"פרוגרסיבית" ל"ליברלית". בין ציוצים אלה נמנים כאלה בהם כינתה את סוזן קולינס "הגרועה ביותר", השוותה את טד קרוז ללורד וולדמורט ולערפד, והשתמשה בכינוי הגנאי "מוסקבה מיץ'" עבור מיץ' מקונל. הסנאטור ג'ון קורנין תיאר את טנדן כ"רדיואקטיבית" בניגוד למועמדים אחרים של ביידן שלדעתו היו מניחים יותר את הדעת, ואילו הסנאטור ג'ון נילי קנדי ​​הצהיר כי היא "כינתה את הסנאטור סנדרס הכל מלבד זונה בורה". רשת הרדיו הציבורי של ארצות הברית, NPR, הגדילה לתאר את טנדן כ"בחירה השערורייתית ביותר של ביידן לקבינט".
בפברואר 2021 הודיע הסנאטור הדמוקרטי ג'ו מנצ'ין, המייצג את וירג'יניה המערבית — אחת מהמדינות השמרניות ביותר בארצות הברית — כי הוא יתנגד למועמדתה של טנדן בשל "הצהרות מפלגתיות גלויות" שסיפקה בעבר. החלטה זו של מנצ'ין הטילה בספק רב את אישור מינויה משום שלדמוקרטים רוב דחוק בסנאט בן 50 קולות בלבד, וללא תמיכתו של מנצ'ין, גם שבירת שוויון בידי נשיאת הסנאט קמלה האריס לא תוביל לאשרור המינוי. למרות זאת, הנשיא ג'ו ביידן הודיע שלא ימשוך חזרה את מועמדותה של טנדן.
ב-2 במרץ 2021, ממשל ביידן משך את מועמדותה של טנדן לניהול משרד הניהול והתקציב. על פי הודעה שפרסם הבית הלבן, טנדן ביקשה לבטל את מועמדותה לאחר שהגיעה למסקנה כי אישור המינוי בסנאט כבר אינו בהישג יד וכי מינויה היווה הסחת דעת מסדרי העדיפויות האחרים של הממשל. הנשיא ביידן אמר שיש לו "כבוד מרבי" לטנדן והתחייב לאתר עבורה תפקיד כלשהו בממשלו. הסרת המועמדות של טנדן הייתה הפעם הראשונה בתולדות ממשל ביידן הטרי בה מועמד לקבינט של ארצות הברית נסג ממועמדותו לאור חוסר תמיכה בסנאט.
ב-14 במאי מינה אותה הנשיא ביידן ליועצת בכירה לנשיא ארצות הברית. היא משרתת בתפקיד לצד סדריק ריצ'מונד, מייק דונילון ואניטה דאן.
יצחק גליקמן
הרב יצחק גליקמן (1903–1995) היה רב, פוסק, מחבר ואב בית הדין במחנה הפליטים בברגן-בלזן לאחר השואה. בית הדין עסק בעיקר בהתרת עגונות. לאחר עלייתו ארצה היה ראש מחלקת הכשרות במועצה הדתית של העיר חולון ולאחר מכן ראש מחלקת הנישואין וטהרת המשפחה. כמו כן היה רב בית הכנסת המרכזי שבתל גיבורים בחולון.
קורות חייו.
גליקמן נולד למשפחת חסידי צ'ורטקוב בעיירה בז'וזוב שבגליציה לאביו יוסף גליקמן בשנת ה'תרס"ד (1903). בנערותו למד בבז'וזוב וכן אצל הרב מאיר אריק בטארנוב. בגיל 25 נסמך לרבנות על ידי ר' יהודה מאיר שפירא מלובלין. התחתן עם יפה בת ר' משה זכריה מאייער, נערה מבית עשיר, והם התגוררו בסאנוק. למחיית משפחתו הוא היה עובד שעתיים ביום במפעל סוכר שקיבל מחותנו כנדוניה, ובשאר היום למד תורה. ביום פרוץ השואה בסוף שנת תרצ"ט ברח לרוסיה יחד עם בני משפחתו. לאחר חצי שנה ברוסיה נשלח למחנה עבודה בסיביר. היה היחיד מבין כל אנשי המחנה שסירב לחתום על אזרחות רוסית (בגלל החשש שלא יינתן לו לצאת מרוסיה ולעלות לארץ ישראל). בשל סירוב זה נשלח לכלא. לאחר תשעה חודשים שוחרר מהכלא מבלי שחתם על אזרחות רוסית. לאחר שלוש שנים ברח מסיביר יחד עם משפחתו בעזרת רפסודה על גבי נהר מקומי שלקח אותם לקזחסטן.
בשנת ה'תש"ו (1946) הם נשלחו למחנה הפליטים בברגן-בלזן, ושם הוא היה אב בית הדין ועסק בעיקר בבעיות ההלכתיות שנוצרו מהשואה והתרת עגונות, עד שנת ה'תש"ט (1949). בעניינים אלה עמד בקשר עם הרב שלמה דוד כהנא מירושלים.
באחד ממאמריו ההלכתיים הוא מספר כדלקמן: .
בשנת תש"ט עלו לארץ והתגוררו בחולון.
כתבים רבים מחידושיו בצעירותו אבדו בשואה, אבל קונטרס בן עשרות עמודים שרד מפני שנמסר לעיונו של האדמו"ר ר' מרדכי שלום יוסף מסדיגורה, והודפס כעבור שנים בספר 'רסיסי תורה'.
יום פטירתה של אמו לא היה ידוע, והוא קבע אותו לכ"א בכסלו, "לפי חלום נפלא שהשתכנעתי שחלום אמת היה".
חייו בארץ.
בחולון הוא היה ראש מחלקת הכשרות במשך כ- 15 שנה ולאחר מכן ראש מחלקת נישואין וטהרת המשפחה.
פרסם מאמרים רבים בקבצים התורניים "נועם", "קול תורה" ,"בית דוד" ו"אהלי שם", לרבות בנושאים אקטואליים, כמו השתלת איברים וכשרות ג'לטין. במיוחד התפרסם מאמרו ב"נועם" חלק ב על השימוש במקרר בשבת, שאלה חדשה באותם ימים. תשובה אליו בשו"ת הר צבי מאת הרב צבי פסח פרנק (הר צבי, חושן משפט סימן סז; זוהי תשובתו האחרונה של הרב פרנק, יומיים לפני פטירתו).
בתאריך ז' באדר א' ה'תשנ"ה (1995) הוא נפטר, ונקבר בבית העלמין הר הזיתים בירושלים.
חיבוריו.
מאמרים הלכתיים.
"נועם" היה שנתון תורני, שהוצא לאור אחת לשנה על ידי מכון תורה שלמה, בעריכת הרב מנחם מנדל כשר ולאחר פטירתו על ידי בנו הרב משה שלמה כשר, והיווה במה לבירור בעיות בהלכה. בשנתון פורסמו מאמרים שנכתבו על ידי גדולי הרבנים, ונבחרו בקפידה. כמעט בכל שנה ניתן למצוא מאמר מהרב גליקמן, בכל תחומי ההלכה היהודית.
תשובות בענייני הלכה פרי עטו של הרב גליקמן, פורסמו גם בכתב העת התורני "קול תורה", בעריכתו של יקיר ירושלים – הרב שמואל אהרון שזורי.
חונכות שיקומית
חונכות שיקומית היא חלק מתוכנית שיקום פסיכיאטרי של אנשים המתמודדים עם מוגבלות נפשית החיים בקהילה. שירותי החונכות כלולים בסל השיקום על פי חוק שיקום נכי הנפש בקהילה וניתנים לאנשים שוועדת השיקום המחוזית קבעה כי הם זקוקים לחונך. אגף שיקום נכים של משרד הביטחון מעניק שירות דומה מזה מספר שנים, אשר לאחרונה עובר שינוי והתאמה לשירות בעל אופי שיקומי יותר. שירותים אלו משמשים את המשתקמים, שאינם יכולים להתמודד בכוחות עצמם בקהילה, ושזקוקים לתמיכה ולליווי אינטנסיביים בתחומי חיים שונים, במטרה לסייע בתהליך הסתגלותם לחיים בקהילה.
החונכות היא שירות נתמך, בניגוד לשירותים חברתיים אחרים הקיימים בקהילה ומוגדרים כשירותים מוגנים. החונכות, כשירות נתמך, מלווה את האדם בקהילה. היא אינה מפרידה אותו מהסביבה הטבעית שלו, אלא תומכת בהשתלבותו חזרה בסביבה זו. החונכות מאופיינת בקשר בלתי אמצעי, שמטרתו לשמש ללמידה, הדגמה להתנהגות, חברות, יצירת תחושת שייכות, הרחבת החוויות וההתנסויות, הרחבת הקשרים החברתיים והתמודדות עם סטיגמה. באמצעות קשר החונכות יכול אדם עם מגבלה נפשית לעבוד על מטרות שונות בחייו בתחומי חברה ופנאי, תעסוקה, השכלה, בריאות אישית, ניהול תקציב ועוד, כחלק מתהליך השיקום וההחלמה שלו.
עקרונות החונכות השיקומית.
חונכות שיקומית מבוססת על עקרונות של מערכות יחסים מקדמות החלמה בבריאות הנפש.
תהליך ההחלמה הוא תהליך אישי וייחודי, הכולל התאמה מחדש של תפיסות, ערכים, תחושות, מטרות, יכולות, תפקידים ואמונות לגבי העצמי, האחר והחיים בכלל. זהו תהליך של גילוי וחידוש חוויית העצמי, הכוללת התפתחות וצמיחה.
שירותים מכווני החלמה תומכים בארבע משימות מרכזיות:
עמוד התווך במשימות אלה הן מערכות יחסים. את המשימות הללו לא ניתן לבצע לבד, אלא דרך קשרים עם אנשים אחרים: מתמודדים "עמיתים", מטפלים, חונכים, מדריכים, בני משפחה ואחרים. מערכות יחסים אלה הן משאב מרכזי של תמיכה במשימות ההחלמה האישיות, כיוון שתהליך ההחלמה דורש התייחסות לתחומים שונים: רגשיים, גופניים, אינטלקטואליים, חברתיים ואף רוחניים. קשרים בינאישיים משמעותיים מאפשרים מעורבות גוברת במהלך החיים ומשפיעים באופן מכריע על יצירת סביבה שתומכת בהחלמה.
בין עקרונות היסוד של יחסים שיקומיים מקדמי החלמה נמנים העקרונות הבאים:
חונכים ומדריכי שיקום נמצאים במפגש יומיומי עם אנשים בתהליכי החלמה ושיקום פסיכיאטרי, פוגשים אותם במציאות חייהם ומלווים אותם בהתמודדות עם משימות ואתגרים, הן בעולם החיצוני והן בעולמם הפנימי. לכן, ביכולתם להשפיע באופן ממשי על קידום תהליך ההחלמה האישי.