אוטו הראשון, דוכס סקסוניה (בגרמנית: Otto I. von Sachsen; 851–30 בנובמבר 912), היה דוכס סקסוניה בין השנים 880–912.
ביוגרפיה.
אוטו נולד בשנת 851, לליאודולף, דוכס סקסוניה ולאודה בילונג, בתו של בילונג מפרנקיה ואדה. בשנת 877 השתתף אוטו בחתונת אחותו ליוטגארד מסקסוניה, עם לודוויג הצעיר, מלך פרנקיה המזרחית.
בשנת 880 נהרג אחיו ברונו, דוכס סקסוניה בקרב ערבות לינבורג, ואוטו עלה לשלטון במקומו. אוטו כמעט לא עזב את סקסוניה, ושמר על יחסים טובים עם לודוויג הצעיר וארנולף מקרינתיה, שהיו מלכי פרנקיה המזרחית.
לפי וידוקינד מקורבי, לאחר מותו של לודוויג הילד בשנת 911, הציעו לאוטו את כתר הממלכה, אולם בשל גילו המבוגר הוא סירב, ושלח אותם לקונרד מפרנקוניה.
ב-30 בנובמבר 912 מת אוטו, ובנו היינריך הראשון, דוכס סקסוניה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
אוטו התחתן עם הדוויגה מפרנקוניה, בתם של היינריך, דוכס פרנקוניה ואינגלטרודה מפריולי, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
קציעות (היאחזות נח&quot;ל)
קציעות (נודעה בתחילה גם כ"גבעת רחל") הייתה היאחזות נח"ל שהוקמה ב-28 בספטמבר 1953 במטרה להציב נוכחות ישראלית בשטח המפורז של פיתחת ניצנה. למרות שלאחר מבצע קדש בוטל המעמד המפורז של פתחת ניצנה, ההיאחזות המשיכה להתקיים בתקווה שהיא תאוזרח. אולם, לאחר מלחמת ששת הימים, משהגבול התרחק מהאזור ותשומת הלב להתיישבות נדדה לאזורים שנכבשו במלחמת ששת הימים, ההיאחזות ננטשה.
בתחילה נקרא המקום "גבעת רחל", על שם בתו של קצין אג"ם של פיקוד הנח"ל, ובדומה לשם "גבעת רות" שניתן להיאחזות הקרובה שנקראה על שם תל אבו רות'ה הסמוך אליו. במאי 1954 פרסמה ועדת השמות הממשלתית הודעה עם שמות נכונים ליישובים ובה נמסר שהשם "גבעת רחל" הוא טעות ויש לקרוא למקום קציעות. השימוש בשם גבעת רחל נמשך עד סוף שנות ה-50 אך לבסוף דעך ונעלם.
היסטוריה.
ההיאחזות הוקמה ביום שני, 28 בספטמבר 1953. מכיוון שהיא הוקמה בשטח מפורז, הוסוו חיילי הנח"ל שהקימו את המקום כקבוצת אזרחים שאליהם נלוו מספר שומרים חמושים. מפקד המקום היה ישראל אליעזרי. מחוץ לשטח המפורז, הוקם כחודש מוקדם יותר, "גבעת רות", בפיקודו של דני מט, שהיוותה את העורף הצבאי של ההיאחזות.
כדי לשוות למקום אופי אזרחי, חיילי הנח"ל זרעו במקום 200 דונם שעורה, קיימו לול קטן של 100 תרנגולות ועדר קטן של כבשים. כן נטעו במקום עצי פרי משבעת המינים ודשא. בינואר 1955 התקיים במקום טקס לציון חיבור המקום למים מבאר ישנה. המקום סבל מסחף קרקע והתקשה למצוא ענף חקלאי לפרנסה. בשנת 1960 היו בלול 900 תרנגולות וכן היה גן ירק של 30 דונם.
קציעות נותרה במשך שנים היאחזות נח"ל בודדה בכל האזור. התקוות לאזרח אותה נכזבו ולאחר מלחמת ששת הימים הועברה קציעות לאחריות הנח"ל הדתי, ובהמשך נזנחה.
גבעת רחל
גאוגרפיה ואקלים בקוויבק
קוויבק היא הגדולה בפרובינציות קנדה מבחינת שטחה, ממוקמת במזרח המדינה וגובלת באוקיינוס האטלנטי. בניגוד לגודלה העצום, מתגוררים בה כשמונה מיליון תושבים. יותר מ-90% מהאוכלוסייה מתגוררים באזור מצומצם סביב נהר סנט לורנס בו נמצאת גם הבירה - קוויבק סיטי וגם העיר הגדולה בפרובינציה - מונטריאול.
גאוגרפיה.
קוויבק ממוקמת בלב החלק המזרחי של קנדה, ומהווה חלק מרכזי בקנדה. קוויבק משתרעת על שטח של 1,542,056 קמ"ר. היא גדולה פי 77 מישראל, ופי שלושה מצרפת. אוכלוסייתה, המונה כשמונה מיליון תושבים בלבד, מאכלסת אותה בדלילות רבה. בשל גודלה העצום, קיים מגוון בטופוגרפיה שלה מאזור אחד למשנהו. האקלים ברובה תת-ארקטי קיצוני, ורק בדרומה נוטה להיות ממוזג יותר.
גבולותיה.
מדרום גובלת קוויבק בפרובינציה אי הנסיך אדוארד ובפרובינציה ניו ברנזוויק.
במזרח מפרץ סנט לורנס שהוא המשכו של האוקיינוס האטלנטי.
בצפון מזרח היא גובלת בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור. בצפון היא גובלת במפרץ אונגבה ומיצר הדסן, ובגבולה המזרחי הגדול היא גובלת במפרץ הדסן, שלושתם קפואים בחודשי החורף ומהווים אגן קרח נרחב. בדרום ובדרום מזרח היא גובלת בפרובינציית אונטריו.
הידרוגרפיה - משק המים.
בקוויבק נמצאות העתודות הגדולות ביותר בעולם של מים מתוקים . עתודות מים אלה מהוות 12% של פני השטח שלה.  למעשה, 3% אחוז מהמים המתוקים על כדור הארץ ממוקמים בקוויבק, בעוד אוכלוסייתה מהווה רק כ־0.1% מאוכלוסיית העולם. יש בה יותר מחצי מיליון אגמים, ששלושים מתוכם הם עם שטח גדול מ-250 קמ"ר. 4,500 נהרות נמצאים בחבל קוויבק. חלקם זורמים לאוקיינוס האטלנטי דרך מפרץ סנט לורנס , וחלקם לאוקיינוס הארקטי, דרך מפרץ ג'יימס (James Bay), מפרץ הדסון, ומפרץ אונגגבה (Ungava Bay). מאגר קניאספיקו (Caniapiscau Reservoir) הוא מאגר מים מלאכותי ענק שנוצר על מנת להכיל את המים המשמשים את מיזם מפרץ ג'יימס כדי להפיק חשמל הידרואלקטרי. לעומת זאת, ימת מיסטסיני (Lake Mistassini) היא הימה הטבעית של מים מתוקים הגדולה ביותר בקוויבק.
בנהר סנט לורנס קיימת כמות גדולה של מפרצים טבעיים. באזור הדלתה של הנהר הנשפך לאוקיינוס האטלנטי נמצאות עריה הגדולות של קוויבק, ביניהן מונטריאול וקוויבק סיטי. הגישה של הנהר מהאזור הפנימי הנרחב של צפון אמריקה אל האוקיינוס האטלנטי איפשר הגעה באמצעותו למרחבים גדולים בצפון אמריקה ואיפשר את המחקר הצרפתי של האזור במאה ה-17. במאות ה -17 וה -18. מאז 1959, מספק נתיב המים סנט לורנס, קשר רציף בין האוקיינוס האטלנטי בין הימות הגדולות, ומאפשר הגעה אליהם בדרך הים ומסחר. שפך הנהר של סנט לורנס, צפון-מזרחית לקוויבק סיטי, מהווה מקור תזונה לכמות רבה של לווייתנים, מאחר שהוא מלא בדגה ועופות ים רבים ומגוונים בכמות ניכרת. עשרות נהרות מתנקזים לנהר סנט לורנס לפני השפך לאוקיינוס, מה שהופך את האזור לעשיר באופן מיוחד בדגה, עופות מים וצמחייה, בתקופה שבה מזג האוויר מאפשר זאת.
טופוגרפיה.
הנקודה הגבוהה ביותר בקוויבק, בגובה 1,652 מטרים היא הר קוביק (Mount Caubvick). הממוקם על הגבול עם ניופאונדלנד, לברדור, בחלקו הצפוני-מזרחי של המחוז, Torngat ההרים. האזור המאוכלס ביותר בקוויבק הוא שפלת סנט לורנס, בחלקו הצפון מערבי של חבל קוויבק, לאורך חופי נהר סנט לורנס. באזור זה נמצאות הערים מונטריאול וקוויבק סיטי באזור מוגבל בצפון - לוראן הרים ובדרום על ידי Appalachians. זה בעיקר מכסה את השטחים של מרכז-du-קוויבק, Laval, Montérégie ו מונטריאול, האזורים הדרומיים של Capitale-Nationale, Lanaudière, Laurentides, Mauricie וכולל Anticosti האי, Mingan הארכיפלג, ושאר האיים הקטנים של מפרץ סנט לורנס בשפלה יערות ecoregion. נוף שלה הוא נמוך, שטוח, חוץ מבודדים געשי מחשופי ליד מונטריאול נקרא Monteregian הילס, בעבר מכוסה על ידי המים של אגם צ ' אמפליין. את אוקה הגבעות עולים גם מן הפשט. מבחינה גאולוגית, השפלה נוצרה בקעת כ-100 מיליון שנים, הם נוטים שכיחות אך משמעותי רעידות אדמה. האחרונה שכבות של סלע משקע נוצרו, כמו קרקעית הים העתיק של צ ' אמפליין הים בסוף עידן הקרח הקודם על 14,000 שנים. השילוב של עשירים, בקלות לעיבוד קרקעות ובקוויבק יחסית, האקלים החם הופך את העמק הפורה ביותר באזור חקלאי של מחוז קוויבק. יערות מעורבים לספק ביותר של קנדה אביב סירופ מייפל היבול. החלק הכפרי של הנוף מחולק מלבני צר נרחבים של ארץ שמשתרעים מן הנהר תאריך חזרה הסדר בדפוסים המאה ה-17, צרפת החדשה.
אקלים.
ברוב שטחה של קוויבק יש אקלים תת-ארקטי. החורף ארוך, קר ומושלג. הקיץ חמים אך קצר מאוד, כחודשיים. כמות המשקעים גבוהה. באזורים הצפוניים ביותר של קוויבק יש אקלים ארקטי, עם חורפים בעלי קור קיצוני, לעיתים אף מינוס שלושים מעלות צלזיוס.
בדרום קוויבק, בשפלה של ערבות נהר סנט לורנס ולחופי מפרץ סנט לורנס, מתגוררים יותר מ-90% מאוכלוסיית קוויבק. שתי הערים הגדולות, בהן ריכוז האוכלוסין המאסיבי הן מונטריאול וסביבתה, וקוויבק סיטי. מזג האוויר באזור זה הוא אקלים יבשתי והוא הקל ביותר למחיה, ביחס לקוויבק. הקרבה לאגני מים ולחוף הדרומי של האוקיינוס האטלנטי על זרמיו, מאפשרים, מזג אוויר מעט יותר ממוזג, אם כי המיקום הצפוני עדיין מוריד את הטמפרטורות. הקיץ קצר (כשלושה חודשים), חמים יחסית וגשום. עונות המעבר מובחנות בבירור, אך קצרות עקב מישכו של החורף. החורף מושלג וקר מאוד, אך לא באופן הקיצוני של צפון ומרכז המדינה. הטמפרטורה בחורף עשויה להגיע עד מינוס 15 מעלות צלזיוס.
מבחינת גאוגרפיה אורבנית, חייב אקלימה של מונטריאול את בנייתה באופן מותאם לאקלים. הקור בה עז, והעיר מכוסה בשלג במשך כל חודשי החורף (כשישה חודשים בשנה), מאחר שהשלג שירד לרוב אינו מפשיר כולו עד ירידת השלגים הבאים. תכנון העיר נעשה בהתאם, כאשר לחלק גדול מהחנויות קיים מפלס תחתון גדול, הפעיל בחודשי החורף הקרים. בין החנויות ומרכזי הקניות ישנם מעברים, בתוך המפלס התת-קרקעי, בהם ניתן לעבור, מבלי לעלות למפלס הרחוב. אורך המעברים במפלס שמתחת לפני הקרקע במונטריאול הוא 24 ק"מ.
הוועדה הממלכתית לפיקוח על ביטחון טיסות כלי טיס
הוועדה הממלכתית לפיקוח על ביטחון טיסות כלי טיס שתחת ממשלת ברית המועצות (ברוסית: Государственная комиссия по надзору за безопасностью полётов воздушных судов при правительстве СССР, בראשי התיבות "גוסאוויאנאדזור", Госавианадзор) הייתה גוף של ממשלת ברית המועצות שהיה אחראי להסדרת חוקי התעופה האזרחית והגוף הבכיר במדינה בתחום חקירת אסונות תעופה ותאונות אוויריות בברית המועצות.
היסטוריה.