טוראסי נולדה בצ'יינו, פרבר של העיר לוס אנג'לס שבקליפורניה, בת להורים שהיגרו לארצות הברית ולה אחות גדולה אחת. אביה מריו הוא איטלקי-ארגטינאי ששיחק כשוער כדורגל באיטליה ואמה לילי ארגנטינאית. בילדותה התגוררה במשך שנה בארגנטינה. טוראסי למדה בתיכון דון אנטוניו לוגו בצ'יינו והצטיינה בכדורסל.
קריירה במכללות.
בשנת 2000 החלה ללמוד סוציולוגיה באוניברסיטת קונטיקט ושיחקה בקבוצת הכדורסל תחת הדרכתו של המאמן ג'ינו אוריימה. בעונה הראשונה סיימה עם ממוצע של 10.9 נקודות למשחק והובילה את הקבוצה עד לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל. את עונת 2001/2002 סיימה קונטיקט במאזן 1–31 בעונה הסדירה וזכתה באליפות המכללות, טוראסי רשמה ממוצע של 14.6 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק. בעונת 2002/2003 זכתה קונטיקט באליפות שנייה ברציפות, טוראסי רשמה ממוצע של 17.9 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק ונבחרה ל-MVP של טורניר האליפות. כמו כן זכתה בפרס נייסמית' ובפרס ננסי ליברמן לשחקנית המצטיינת במכללות. בעונת 2003/2004 הובילה טוראסי את קונטיקט לזכייה שלישית ברציפות באליפות המכללות וזכתה בפעם השנייה בתואר ה-MVP של טורניר האליפות. בעונה זו השיגה ממוצע של 16.2 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק וזכתה בפעם השנייה ברציפות בפרס נייסמית' ובפרס ננסי ליברמן. היא הייתה השחקנית הראשונה בהיסטוריה של אוניברסיטת קונטיקט שהשיגה 2,000 נקודות, 600 ריבאונדים ו-600 אסיסטים.
קריירה ב-WNBA.
בדראפט 2004 של ה-WNBA נבחרה במקום הראשון על ידי פיניקס מרקורי. בעונתה הראשונה בקבוצה זכתה בתואר רוקי השנה ב-WNBA כשקלעה 17.0 נקודות, לקחה 4.4 ריבאונדים ומסרה 3.9 אסיסטים בממוצע למשחק. ב-2006 זכתה בתואר מלכת הסלים של הליגה עם ממוצע של 25.3 נקודות למשחק. בעונת 2007 זכתה עם פיניקס באליפות. בעונות 2008, 2009, 2010 ו-2011 הייתה הקלעית המצטיינת בליגה, כשב-2009 הובילה את פיניקס לאליפות נוספת וזכתה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר ב-WNBA. ב-2014 הובילה את פיניקס לאליפות שלישית ונבחרה פעם נוספת ל-MVP של סדרת הגמר. טוראסי החליטה לא לשחק בעונת 2015 ב-WNBA לאחר שקיבלה הצעה כספית מקבוצתה ברוסיה לנוח ולשמור עצמה למשחקי היורוליג.
ב-18 ביוני 2017 הפכה למלכת הסלים של ה-WNBA בכל הזמנים, לאחר ששברה את שיאה של טינה תומפסון.
קריירה באירופה.
במקביל לקריירה ב-WNBA שיחקה טוראסי במספר קבוצות באירופה. ב-2005 שיחקה בדינמו מוסקבה. ב-2006 עברה לשחק בשורות ספרטק מוסקבה יחד עם חברתה מאוניברסיטת קונטיקט סו בירד וזכתה עמה ארבע פעמים רצופות באליפות היורוליג. בשנים 2009 ו-2010 הייתה מלכת הסלים של היורוליג. ב-2010 עברה לפנרבחצ'ה הטורקית, היא הייתה הקלעית המובילה ביורוליג, אך בדצמבר 2010 הושעתה מפעילות לאחר שנכשלה בבדיקת סמים. בפברואר 2011 טוהר שמה, השעייתה בוטלה והיא חזרה לשחק הפעם במדי גלאטסראיי הטורקית. היא זכתה פעם נוספת בתואר הקלעית המצטיינת ביורוליג והובילה את גלאטסראיי עד המקום החמישי. ב-2012 עברה לאוגמ"ק יקטרינבורג מרוסיה וזכתה עמה באליפות היורוליג בעונתה הראשונה בקבוצה. כמו כן זכתה עם הקבוצה בארבע אליפות רצופות של הליגה הרוסית. ב-2014 סיימה עם יקטרינבורג במקום השלישי ביורוליג וב-2015 במקום השני וכן סיימה במקום השני ברשימת הקלעיות המצטיינות ביורוליג. ב-2016 זכתה פעם נוספת עם יקטרינבורג באליפות היורוליג בעונה בה הייתה מלכת הסלים וה-MVP.
קריירה בנבחרת ארצות הברית.
ביולי 2000 זכתה טוראסי עם נבחרת ארצות הברית עד גיל 18 במדליית זהב באליפות העולם שהתקיימה בארגנטינה. ביולי 2011 זכתה עם הנבחרת עד גיל 19 במדליית ארד באליפות העולם שהתקיימה בצ'כיה.
טוראסי זכתה חמש פעמיים רצופות במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית בכדורסל, באולימפיאדת אתונה (2004), באולימפיאדת בייג'ינג (2008), באולימפיאדת לונדון (2012), באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ובאולימפיאדת טוקיו (2020). כמו כן זכתה עם הנבחרת שלוש פעמים ברציפות באליפות העולם, בצ'כיה ב-2010, בטורקיה ב-2014 ובספרד ב-2018. סיימה שלישית באליפות העולם שהתקיימה בברזיל ב-2006. ב-2007 זכתה עם הנבחרת באליפות האמריקות בכדורסל וב-2008 זכתה עם הנבחרת בטורניר דיאמונד בול. היא זכתה ארבע פעמים בתואר כדורסלנית השנה בנבחרת ארצות הברית (2006, 2010, 2012, 2016).
חיים אישים.
טוראסי נישאה במאי 2017 לפני טיילור, כדורסלנית ששיחקה עמה בעבר בפיניקס מרקורי. לזוג שני ילדים.
דיאנה טאורסי
חוק האזרחות (ארצות הברית)
חוק ההגירה והאזרחות (ארצות הברית)
חוק ההגירה והאזרחות של ארצות הברית (באנגלית: Immigration and Nationality Act of 1965, נקרא גם "חוק הארט-סלר", על שם מחוקקיו) נחקק בשנת 1965. חוק זה שינה את אופן חלוקת מכסות ההגירה לארצות הברית. חוק זה מבטל את "נוסחת המוצא הלאומי" שהייתה נהוגה בארצות הברית משנת 1921. החוק הוא אחד מחוקי היסוד בחוקי האזרחות של ארצות הברית.
החוק מגדיר מכסות הגירה על פי ארץ המוצא, וכן מדרג המקנה עדיפות למהגרים בעלי מקצועות נדרשים ולמהגרים בעלי קרובי משפחה בארצות הברית. כמו כן הוא מגביל את מספר המהגרים הכולל ל-170,000 בשנה, לא כולל מקרים חריגים, כמו מהגרים בעלי משפחה מדרגה ראשונה.
מאז שנחקק בשנת 1965 עבר החוק שינויים טכניים בלבד. למשל, בשנת 1996 נוספה לחוק דרישה לרשום בטופס הבקשה מספרי טלפון של מעסיקים פוטנציאליים.
רקע.
בשנת 1921 נחקק בארצות הברית "חוק ההגירה והאזרחות של 1921" ובו נכלל חישוב של מכסות הגירה על פי "נוסחת המוצא הלאומי", נוסחה שהגבילה את ההגירה על בסיס היחס הקיים בין הקבוצות האתניות באוכלוסייה. נוסחה זו נועדה לאפשר איחוד משפחות, ועם זאת לצמצם את מספר המהגרים שהם חסרי השכלה, ולמנוע שינויים בהרכב האתני של האוכלוסייה. חוק זה נחקק כחוק זמני לשעת חירום, אך לא בוטל עד 1965. הנוסחה העניקה עדיפות למהגרים ממערב אירופה על פני מהגרים ממזרח אירופה, הקריביים, אסיה ואפריקה.
נוסחה זו נחשבה לאפליה על בסיס מוצא, ומנוגדת לזכויות האדם הבסיסיות. בשנת 1952 חובר דו"ח מיוחד לבקשתו של הנשיא הארי טרומן, בשם "Whom We Shall Welcome" ("מי מוזמן להגר אלינו"). הדו"ח אומץ כמדיניות רשמית על ידי הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי, והתקבל בבית המחוקקים בשנת 1965. מגילה ובה נוסח החוק של 1965 נחתמה על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון בטקס חגיגי למרגלות פסל החירות.
החוק של 1965 אוסר את כניסתם של "סוטי מין" למדינה, הגדרה שכללה אז גם הומוסקסואלים, שנחשבו "מעורערים בנפשם" או בעלי "נחיתות פסיכופתית חוקתית". בשנת 1990 התקבל תיקון לחוק המאפשר הגירת הומוסקסואלים.
הוראות החוק.
אחד המרכיבים העיקריים בחוק הוא ביטול "נוסחת המוצא הלאומי". מהגרים לא נבדקים עוד על פי מוצא לאומי או גזע.
בחוק קיימות שבע דרגות העדפה למהגרים, כך שניתנת עדיפות לקרובי משפחה של אזרחי ארצות הברית ולבעלי מקצועות מבוקשים.
מספר חריגים מקבלים עדיפות גבוהה במיוחד ולא נספרים במכסות ההגירה האחרות, בהם קרובי משפחה מדרגה ראשונה, שרי ממשלה, אנשים שעבדו עבור ממשלת ארצות הברית, ורופאים.
החוק מגביל, בפעם הראשונה בתולדות ארצות הברית, את ההגירה ממערב אירופה.
החוק הגדיר מקצועות מבוקשים על פי רשימה שמתעדכנת מעת לעת על ידי משרד העבודה האמריקאי.
לפליטים ניתנה העדיפות הנמוכה ביותר בחוק.
אשרות עבודה.
על פי כללי חוק ההגירה והאזרחות של 1965, לחברות בארצות הברית מותר להעסיק עובדים זרים באופן זמני או קבוע על מנת למלא תקנים נדרשים למקצועות מבוקשים. למטרה זו הוגדרו קטגוריות מיוחדות של ויזות, בהן ויזה H-1B ו- H-1B1 המיועדות לבעלי מקצוע ייחודיים, ויזה H-2A המיועדת לעובדים בענף החקלאות, וקטגוריות נוספות.
השפעות ארוכות טווח.
תומכי החוק טענו שהוא לא ישפיע באופן משמעותי על התרבות האמריקאית או על הרכב האוכלוסייה. הנשיא ג'ונסון אמר: "זו לא הצעת חוק מהפכנית, והוא לא ישפיע על חייהם של מיליוני בני אדם." אולם מחקרים שבדקו את הרכב האוכלוסייה מצאו שהחוק כן שינה את ההרכב הדמוגרפי של האוכלוסייה, והגדיל את מספרם היחסי של יוצאי אסיה, אפריקה, המזרח התיכון, וכן דרום ומזרח אירופה. החוק הגדיל במיוחד את מספר המהגרים החוקיים והלא-חוקיים מאמריקה הלטינית, ובפרט ממקסיקו.
בשנת 1970 שיעור תושבי ארצות הברית שלא נולדו בה היה 4.7% מהאוכלוסייה, ובשנת 2000 הוא עלה ל-11.1% מהאוכלוסייה.
חלקם של המהגרים בגידול האוכלוסייה האמריקאית היה רק 10% בשנת 1965, והוא עלה ל-25% בשנת 1990, 30% בשנת 2000 ו-36.6% בשנת 2010.
כמו כן, אחוז הלבנים שאינם היספאנים ירד בהתאמה באותה תקופה: 75% בשנת 1990, 70% בשנת 2000 ו-63.4% בשנת 2011.
ההערכה היא כי בסביבות שנת 2042 אנשים לבנים שאינם היספאנים יהוו כמחצית מהאוכלוסייה האמריקאית, והשאר יהיו היספאנים (בעיקר ממוצא מקסיקני), אפרו-אמריקאים, יוצאי וילידי אסיה ואינדיאנים.
לאחר שהתקבל חוק ההגירה והאזרחות בשנת 1965, מהגרים לארצות הברית נתקלו בהזדמנויות ואתגרים רבים. חלקם, למשל מהגרים מהודו, התבססו בארצות הברית והם בעלי הכנסה ממוצעת גבוהה ושיעור עוני נמוכים מהממוצע הארצי, בעוד שאצל מהגרים מווייטנאם, רבים מהם פליטים, יש שיעורי עוני גבוהים. קיים דיון ציבורי ער בשאלות של זהות רב-תרבותית בניגוד למדיניות "כור היתוך", ההשפעה הכלכלית של ההגירה, והחשש מהפיכתה של ארצות הברית לבליל של לאומים ושפות ללא מכנה משותף.
פרנצ'סקו הייז
פרוטוקול בישקק