אבגרדן, בשמו היהודי, יצחק או חיים, נולד בלונדון. אביו היה איש עסקים בשם קריס (Cresse) או דילקריס (Deulacresse), אחיו של רבי אליהו מנחם מלונדריש. האב נפטר בשנת 1269 וזכה להערכה רבה. אדוארד הראשון, מלך אנגליה, מצוטט כמי שהוסיף בכתב ידו על גבי שטר הצוואה של האב: "הוא מעולם לא חטא כלפינו בהיותו בחיים, אלא חי ביושר ובאמונה לפי מנהגי היהודים כיהודי טוב ונאמן".
אבגרדן, או האגין, אינו מוזכר במקורות היהודיים כי לא היה מקובל על הקהילה היהודית בזמנו. יחסי הקהילה עם השלטונות ערב גירוש יהדות אנגליה היו מעורערים. הקהילה סבלה לאורך כל ימי שלטונו של אדוארד הראשון מרדיפות, עלילות דם והאשמות בזיוף מטבעות. לאחר שכבר גמלה בלבו של אדוארד ההחלטה על גירוש היהודים, פנתה אם המלך אלינור מפרובנס , שהיהודי אבגרדן נשא חן בעיניה, אל בנה בבקשה למנות יהודי שיהיה אחראי ומפקח על הקהילה היהודית.
הוא התמנה למשרתו ב-15 במאי 1281 והחזיק במשרה זו עד יום הגירוש בשנת 1290. שמו כראש רבני אנגליה מוזכר רק במקורות נוצריים בני התקופה. הוא לא מוזכר בין המגורשים, ולכן משערים כי נפטר לפני הגירוש. הוא עצמו קיבל תעודת ביטחון מיוחדת לקראת הגירוש, אך רכושו של בנו הוחרם.
שמו המקורי היה כפי הנראה "Hoggen" – כינוי גנאי שהוענק לו בידי האנגלים, צורת הרבים של "Hog", "חזיר" באנגלית ימי-ביניימית.
אדולף נויבאואר מייחס לו את תרגומן של כמה מעבודותיו בתחום האסטרולוגיה של רבי אברהם אבן עזרא.
חגורות ליון
חגורות ליון הן קבוצות ביצורים ומבצרים שנבנו סביב העיר ליון שבצרפת, בין השנים 1830-1890. הביצורים נבנו בשתי טבעות – טבעת פנימית, הכוללת סדרת מבצרים המקושרים בחומה, ומעגל חיצוני, הכולל מבצרים עצמאיים במקומות אסטרטגיים, על דרכים המובילות לעיר ונקודות שטח שולטות. סוגי הביצורים מגוונים וכוללים סוגים שונים של מבנים וחילות, החל מסוללות עפר, דרך מבני סוללות תותחים ועד למבצרים גדולים עם מגדלים וחומות נישאות.
היסטוריה.
הטבעת הפנימית.
לאחר מהפכת 1830, פירוק שלטון הרסטורציה וסילוק בית בורבון מן השלטון נבחנו מחדש צורכי הביטחון של המדינה. החשש ממתקפה מצד אוסטריה, שהייתה בעלת ברית של הבורבונים, הביא להחלטה לבצר את אזור דרום-מזרח צרפת. למפקד כללי של עבודות ההגנה בליון מונה המרשל איבר רואו דה פלרי (Hubert Rohault de Fleury), ולביצור העיר הוקצב סכום עצום של 10 מיליון פרנק צרפתי לשנים 1831-1839.
השלב הראשון של הבנייה החל ב-1831 וכלל הקפה חלקית של העיר בחומות ובנייה של מבצרים, בשלוש חזיתות מרכזיות: חזית מזרחית גדולה, חזית צפונית שסוגרת את חצי האי עליו בנויה העיר, וחזית מערבית על הדרכים לעבר פנים הארץ. בפרויקט הבנייה העצום הועסקו מעל 20,000 פועלים, רובם מובטלים עד אז, מה שסייע במניעת התקוממויות. מספר התקוממויות של מקומיים פרצו בכל זאת בשנה הראשונה לבנייה, ובחלקן השתתפו גם חיילים. רובן דוכאו במהירות, ועד סוף השנה התייצב תהליך הבנייה. העבודות הורחבו, הופסקו והתחדשו מספר פעמים לאורך 20 השנים הבאות, ועד 1854 נבנו תשעה עשר פרויקטים, מתוכם עשרה מבצרים, שהגנו על שטח שהיקפו עשרים ושישה קילומטרים.
הטבעת החיצונית.
בזמן מלחמת פרוסיה-צרפת, בשנת 1870, התגלתה אסטרטגיית הביצורים כבלתי יעילה נוכח שיטות ההתקפה הפרוסיות, הכוללות פשיטות והחרבת הערים הקטנות, ולא מצור או התמודדות ארוכה וקשה עם המבצרים הצרפתיים והערים הגדולות המוגנות. בעיה נוספת הייתה קרבתם של המבצרים לעיר: טווח התותחים הלך וגדל עם הזמן, ולמבצרים הצמודים לעיר לא הייתה יכולת להתמודד עם תותחים שהוצבו במרחק גדול מהם והצליחו לפגוע בעיר. כדי לפתור בעיות אלו החליט בשנת 1874 השלטון, בראשות הנשיא פטריס דה מק מהון, לבנות מערך מבצרים נוסף שיגן על שטחים גדולים ולא על נקודות עירוניות מסוימות. 25 מיליון פרנקים הוקצבו לאזור האלפים, ומחצית מהסכום יועדה לאזור ליון, במטרה לקדם פני מתקפה גרמנית-איטלקית אפשרית מכיוון שווייץ. ארבעה מבצרים נבנו באופן מיידי, ואליהם הצטרפו בשנים הקרובות מבצרים ועמדות תותחים. מבצרי הטבעת החיצונית נבנו במרחק של כעשרה קילומטרים או יותר מהעיר. כל אחד מהם עמד בפני עצמו, אך ניצב במרחק קילומטרים אחדים מחברו, כך שלא יישארו חורים גדולים בטבעת ההגנה. בסך הכל נבנו בטבעת החיצונית ארבעה עשר מבצרים ושבעים עמדות ארטילריה.
אחרית.
הרחבת המערכת לא נמשכה זמן רב: שכלולים ושיפורים בהרכב חומר הנפץ ששימש את תותחי התקופה הפכו את הביצורים הבנויים אבן לחלשים ולא עמידים דיים. לאחר עצירה של מספר שנים בבנייה נמצא התחליף, בדמות הבטון המזוין. הביצורים האחרונים שנוספו סביב ליון, עד 1890, כבר נבנו בבטון. למרות השימוש בבטון, השינויים הטכנולוגיים בזירה הצבאית, יחד עם התבססות גבולות מדינות הלאום באירופה, הורידו משמעותית מערכה הצבאי של מערכת המבצרים.
אבגרדן דילכריס
האגין דילקרס
הגין דילקרס
האגין דילכריס
אבגרדן די לכריס
אבגרדן די לכריש
אבגרדן דילקרש
אבגרדן די לאכריס
האגין די לאכריס
האגין דילאכריס
אבגרדן דילאכריס
אבגרדן די לקריס
ג'ון סטונס
ג'ון סטונס (באנגלית: John Stones; נולד ב-28 במאי 1994) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מנצ'סטר סיטי ובנבחרת אנגליה.
קריירת משחק.
סטונס החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של בארנסלי מעיר הולדתו. בדצמבר 2011 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת, ואת הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ערך ב-17 במרץ 2012, כשעלה מהספסל בתבוסה 0–4 לרדינג. סטונס סיים את עונת עם שתי הופעות ליגה במדי בארנסלי. בעונת היה סטונס לשחקן הרכב קבוע בבארנסלי, ולאחר חצי עונה נמכר לאברטון מהפרמייר ליג לתקופה של חמש שנים וחצי תמורת סכום של כשלושה מיליון ליש"ט. את העונה סיים סטונס בסגל הקבוצה הצעירה של אברטון.
לאחר שהרשים במשחקי קדם עונת , הצטרף סטונס לסגל הבכיר של הקבוצה של המאמן רוברטו מרטינס. את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ערך בניצחון הביתי 0–1 על צ'לסי ב-14 בספטמבר 2013. עד לחודש ינואר ערך סטונס חמש הופעות ליגה בלבד, כולן כמחליף, אך במחציתה השנייה של העונה בעקבות פציעתו של פיל ג'אגיילקה תפס את המקום בהרכב, וסיים את העונה עם 21 הופעות ליגה וסייע לקבוצתו לסיים חמישית בטבלת הליגה.
לאחר הפריצה בהרכב בחציה השני של העונה, היה סטונס לחלק משמעותי מחוליית ההגנה של אברטון בעונת . על אף שסבל מפציעה שגרמה לו להיעדר כשלושה חודשים מהמגרשים, רשם סטונס 28 הופעות בכל המסגרות והפגין יכולת גבוהה. ב-26 באפריל, במשחקה הביתי של קבוצתו מול מנצ'סטר יונייטד, הכניע סטונס את דויד דה חאה בנגיחה שהעלתה את קבוצתו ליתרון 0–2, בדרך לניצחון 0–3 בסיום. היה זה שער הליגה הראשון של סטונס בקריירה. עונה אחר כך שמר על המקום בהרכב קבוצתו, רשם 33 הופעות ליגה ו-41 הופעות בכל המסגרות, וזכה להתעניינות רבה מצד קבוצות בכירות באירופה ובהן צ'לסי וברצלונה.
ב-9 באוגוסט 2016 חתם סטונס במנצ'סטר סיטי לשש שנים עבור 47.5 מיליון ליש"ט.
נבחרת אנגליה.
סטונס החל את דרכו בנבחרות הצעירות של אנגליה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע העולם עד גיל 20 שנערך בשנת 2013 בטורקיה, וערך שתי הופעות בטורניר בו הודחה אנגליה כבר בשלב הבתים.
על אף שטרם ערך הופעה בינלאומית, נכלל סטונס על ידי רוי הודג'סון, מאמן נבחרת אנגליה, ברשימה הראשונית לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 בברזיל, שכללה שלושים שחקנים. בהמשך נופה מהסגל הסופי לטורניר, אך נכלל בין 25 השחקנים שיצאו למחנה האימון שקדם למונדיאל, כגיבוי למקרה של פציעות. ב-30 במאי 2014, במהלך המחנה שהתקיים במיאמי, ערך סטונס את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–3 על . סטונס החליף את חברו לאברטון לייטון ביינס כרבע שעה לסיום המשחק.
ב-3 בספטמבר, שלושה חודשים לאחר הופעת הבכורה שלו, עלה סטונס לראשונה בהרכב הנבחרת, במשחק ידידות באצטדיון ומבלי מול שהסתיים בשוויון 2-2. חמישה ימים אחר כך ערך את הופעתו הראשונה במשחק רשמי. סטונס עלה בהרכב בניצחונה של אנגליה 0–2 על בזנקט יאקוב פארק בבזל, במשחקה הראשון במסגרת מוקדמות יורו 2016.
סטונס זומן על ידי הודג'סון לסגל הנבחרת לקראת יורו 2016 בצרפת, אך לא זכה לדקות משחק במהלך הטורניר, בו הודחה אנגליה בשמינית הגמר על ידי .
סטונס הבקיע שני שערים בניצחון של אנגליה 1–6 על נבחרת פנמה במסגרת מונדיאל 2018. באותו מונדיאל סטונס פתח בכל המשחקים של נבחרת אנגליה שהודחה בחצי הגמר.
סטטיסטיקות.
מועדונים.
נכון ל-15 במאי 2016
נבחרת לאומית.
נכון ל-27 במאי 2016
תארים.
קבוצתיים.
מנצ'סטר סיטי.
נבחרת אנגליה
אליזבת' וורן
יחסי אזרבייג'ן–קטר
יחסי אזרבייג'ן–קטר הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין מדינת קטר. קטר מסכימה עם אזרבייג'ן בסכסוך הארמני-אזרי אך לא נמנעת ממיסוד יחסים דיפלומטיים טובים וענפים עם האחרונה.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין מדינת קטר כוננו ב-14 בספטמבר בשנת 1994, זמן קצר לאחר הירגעות הקרבות עם ארמניה על נגורנו קרבאך, שטח שדה יורה הוא שלה, אבל דה פקטו הוא בשליטה צבאית ארמנית. שתי השגרירויות של שתי המדינות אחת אצל השנייה נפתחו בשנת 2007 שתיהן. בין המדינות נחתמו הסכמים רבים בעיקר בתחומי הכלכלה והתרבות.
יחסים תיירותיים.