קרלסון על הגג (בשוודית: Lillebror och Karlsson på taket) הוא ספר מאת הסופרת השוודית אסטריד לינדגרן והספר הראשון בטרילוגיית הילדים "קארלסון המעופף" אשר פורסמה לראשונה בשנת 1955 בשוודיה. היצירה תורגמה לראשונה לעברית, יחד עם צמד ספרי ההמשך בשנת 1967 בהוצאת עם עובד תחת השם קארלסון המעופף, ולאחר מכן בשנת 2017 על ידי דנה כספי בהוצאת זמורה ביתן. הספר זכה להכרה ספרותית ברחבי העולם, וכיום ישנם שני סרטים מצוירים ושני סרטים מצולמים אשר מבוססים על ספר זה או על עיבודיו.
עלילה.
קרלסון על הגג.
משפחת סוונטסון היא משפחה רגילה לגמרי המונה אב, אם ושלשה אחים ומתגוררת בסטוקהולם שבשוודיה. קטני בן השבע, מתואר כילד לו עיניים כחולות, אף סולד, אזניים לא רחוצות ומכנסיים שנקרעים כל הזמן בברכיים. באחד הערבים בו הוא משקיף אל תוך חלון חדרו בחוסר מעש, רואה קטני ברנש מתעופף אשר נוחת בחדרו ומציג את עצמו כקרלסון. לאחר שיחה קצרה בין השניים, לוקח קרלסון את קטרו של קטני ומפעיל אותו בהבטחה כי הוא מכונאי הקטרים הטוב ביותר בתבל. לאחר מספר דקות, בניגוד להבטחתו של קרלסון הקטר התפוצץ, וקטני נשאר לבד עם ההבטחה כי יקבל את אחד מהקטרים של קרלסון אשר בביתו שעל הגג, עם קטר הרוס ועם ציפייה לקראת ביקורו הבא של קרלסון.
קרלסון בונה מגדל.
משפחת סוונטסון לא האמינה בקיומו של קרלסון וחשבה כי זוהי דמות מומצאת אשר מטרתה לקחת אחריות על מעשיו של קטני ועל כן, נאלץ קטני להתמודד עם כעס המשפחה בנוגע לנזקים אשר נגרמו כתוצאה מפיצוץ הקטר. אך למרות זאת, קטני ציפה בקוצר רוח לפגישתו השנייה עם הברנש, אשר עמד בהבטחתו והגיע כעבור מספר ימים מיום הפיצוץ. קטני חשש מפגישתם של הוריו עם קרלסון ולכן לא יכל להזמין את קרלסון לארוחת ערב אך עם זאת לא יכל גם לא להציע לקרלסון קציצות שאמו טיגנה ולשם כך השאיר אותו משחק בקוביות בעת שהוא עצמו הלך להביא צלחת מלאה בקציצות. קטני אשר השאיר את קרלסון לשחק בקוביות ולאכול את הקציצות שהביא בעודו הולך לארוחת הערב עם משפחתו ביקש מקרלסון שלא ילך על מנת שיוכל להפגיש בינו לבין הוריו בתום הארוחה. במשך הארוחה מכין קטני את הוריו לקראת המפגש אך כאשר הם מגיעים לחדר, קרלסון איננו ובמקומו מגדל מקוביות אשר על פסגתו ניצבת קציצה אכולה.
קרלסון משחק באוהל.
בטן, אחותו של קטני, קבעה דייט עם חברה החדש - פלה ולשם כך הבטיחה לקטני 25 אורה בתמורה לכך שלא יראו אותו באותו ערב בסלון. קטני מבטיח זאת לבטן אך בדיוק באותו הערב מופיע קרלסון בחדרו של קטני ומציע לו תחבולה משעשעת אשר במסגרתה הם יגיעו לסלון על מנת לראות את חברה החדש של בטן ויחד עם זאת קטני לא יראה את עצמו. השניים התגנבו לסלון תחת שמיכה, תוך שהם מאזינים לשיחה הרומנטית של הזוג המאוהב ובדיוק ברגע שבו הייתה אמורה בטן להודות באהבתה כלפי פלה, סינוור קרלסון בעזרת פנסו את פלה המבוהל, דבר שגרם לבטן לרדוף אחרי השניים בצעקות אל חדרו של קטני.
קרלסון מציע התערבות.
הפרק מתחיל בדיון שמתנהל בין קטני לאמו בנוגע לאלימות. במהלך הדיון פולט קטני בטעות כי יבקר בביתו של קרלסון שעל הגג, אך אמו מגיבה בתשובה האדישה :" באמת? איזה יופי לך". באותו היום מופיע בחדרו של קטני קרלסון ומצהיר כי יש לו חום גבוה, והתרופות הטובות ביותר הן ממתקים, דבר שגורם לקטני לשבור את קופת חסכונותיו, ולהוציא את כל הכסף על ממתקים לטובת "בריאותו" של קרלסון. לאחר מכן, קרלסון מושיב את קטני על גבו, והשניים טסים על ביתו של קרלסון.
בביתו, קרלסון מתערב עם קטני התערבות מוזרה: קרלסון התערב עם קטני שתרופת הממתקים תעזור לו נגד החום על פרוסה של עוגת שוקולד. לאחר שקרלסון מפסיד בהתערבות, חוטף מהר את פרוסת העוגה ואוכל אותה, בטענה שצריך לעשות צדק, ואם קטני ניצח בהתערבות, אז אין זה מוגזם שהוא יקבל את פרס הניחומים (פרוסת העוגה). קטני הערמומי אשר חושק בפרוסת העוגה השנייה, מציע לקרלסון התערבות נוספת, ומתערב איתו, שמנה כפולה של תרופת הממתקים, דווקא כן תעזור וקרלסון אכן יחלים, אך גם הפעם הוא מנצח בהתערבות, ושוב קרלסון זוכה בפרס הניחומים.
קרלסון מתחבל.
לאחר הבראתו של קרלסון, השניים יוצאים לטייל על גגות הבתים בחיפוש הרפתקאות. בעודם מטיילים, שמעו השניים קולות בכי תינוקיים, והחליטו להיכנס לתוך הדירה ממנה נשמעו הקולות. בדירה שכבה תינוקת במיטתה וייבבה, ומיד לאחר שהצליח להרגיעה, החליט לעוף לבדו (בעוד קטני נשאר לבדו בדירה הזרה) בחיפוש אחר חלב. כאשר חזר, הופתע קטני לגלות כי החלב אשר איתו חזר קרלסון, גנוב אך זה, שכנע את קטני כי החלב היה מונח יחד המוני בקבוקים נוספים במרפסת וכי בעליהם של החלב, ישמחו כשיגלו שהחלב שלהם נגנב. לאחר שהשניים השתעשעו עם התינוקת אשר לה קראו זהבית, החליט קרלסון לתחבל מעט בטרם יעזבו את המקום, ועל כן תלה פרוסת נקניקיה אחת על ידית דלת המטבח, דחף פרוסה לתוך מקור של יונה מפוסלת, השחיל חתיכה נוספת לתוך ידה של זהבית ולאחר מכן השניים עפו מהדירה.
קרלסון אשר מחפש הרפתקה נוספת יחד עם קטני מבחין בטעות בזוג פרחחים אשר מנסים לתחבל איש שלישי אשר יושב איתם. השניים, שמטע ושמנדריק, מכייסים אותו וגונבים לו את שעונו מבלי שישים לב, אך קרלסון מצליח לתחבל את שני העבריינים ובכך גורם לאי הבנה אשר במסגרתה השניים נקלעים לריב, מחזירים את הציוד הגנוב ובורחים מהמקום.
בו בזמן, שומעים השניים את צלילן של ניידות כיבוי אש, וקרלסון מתחמק מהמקום, בעוד קטני מחולץ מהגג בידי כבאים.
קרלסון משחק ברוחות רפאים.
יום לאחר התקרית על הגג, קרלסון הופיע שוב בביתו של קטני, דבר שעורר בו שמחה מפני שידע שיסע בקיץ לחודשיים לסבתו ולא יוכל לראות בתקופה זו את קרלסון ועל כן רצה להיות איתו כמה שיותר לפני הנסיעה ומפי שידע שחבריו, קריסטר וגונילה, אשר כמו משפחתו לא האמינו לקטני בנוגע לקיומו של קרלסון, היו אמורים להגיע אליו באותו היום. ואכן, קרלסון פגש את קריסטר וגונילה ההמומים. השלושה (קריסטר, גונילה וקרלסון) רקמו ביניהם קשרי ידידות ומיד לאחר מכן, החליט קרלסון לשחק ברוחות רפאים, ולשם כך, מסדין מיטתו של קטני, חתך שני חורים לעיניים ובעזרת פחם צייר את שאר תווי הפנים. בעודם מתכוננים למשחק, נשמע צליל שפשוף מוזר בדלת ולאחר מספר שניות, נכנסו לבית שני פורצים. הילדים הספיקו להתחבא מאחורי רהיטים, ואילו קרלסון התחבא בתוך ארון עתיק בחדר המגורים, לבוש בתחפושת רוח הרפאים מהסדין. הפורצים נכנסו לבית והחלו ללקט דברי ערך, עד שהגיעו לאותו ארון עתיק בחדר המגורים אשר ממנו התפרץ קרלסון בתעופה תוך כדי השמעת גניחות אזהרה.
קרלסון מכשף את אלברג, הכלבלב התחבלן.
כאשר קטני חזר מבית הספר, יחד עם גונילה וקריסטר, "התלווה" אליהם גור פודל קטן, אשר זכה לשם אלברג, על שם הכיתוב אשר על קולרו. כאשר השלושה פגשו בקרלסון, הוצע הרעיון לערוך מופע קסמים, אשר התשלום עליו יהיה סוכריית חמאה "למטרה טובה" - כלומר לקרלסון. הרעיון התקבל ברוב קולות, ולאחר מסע פרסום קצר אשר ערכו קריסטר וגונילה, הגיעו למופע כל הילדים אשר נותרו בידיהם מטבעות של 5 אורה - מחירה של סוכריית חמאה. קרלסון - הקוסם במופע הקסמים, ריחף יחד עם אלברג במופע הקסמים, דבר שעורר תדהמה אצל הצופים וחיבה עמוקה כלפי אלברג. בתום המופע, התעופף קרלסון לביתו עם סוכריות החמאה, קריסטר וגונילה הלכו לביתם, וקטני נשאר לבדו עד שאמו הגיעה ומסרה לו את הבשורה כי הכלב שייך למישהו בשם אלברג ואילו שמו של הכלב הוא בובי, ועל כן, עליהם להחזיר את הכלב לבעליו.
קרלסון הולך למסיבת יום הולדת.
ערב לפני יום הולדתו של קטני, מזמין קטני את קרלסון למסיבה אשר צפויה להתקיים למחרת אותו היום, ומספר לקרלסון כי עליו לנסוע לסבתו לחודשיים יום אחרי יום הולדתו. בבוקר יום הולדתו, מקבל קטני קופסת צבעים, אקדח צעצוע, ספר, זוג מכנסי ג'ינס וגור כלב תחש (אשר זכה לשם במבי) - המתנה אשר חשק מכל.
בהמשך היום הגיעו אליו קריסטר, גונילה וקרלסון, והארבעה חגגו את יום הולדתו של קטני. לבסוף, כשכולם הלכו, נשאר רק קטני עם גורו החדש במבי, שנרדם בסלסילת הכלבים שלו.
כרמל לויתן
כרמל לויתן (נולד ב-2 במרץ 1972) הוא שחיין ישראלי בעבר, אלוף ישראל במשחה ל-200 מטר חזה (1990), חבר נבחרת ישראל בשחייה ומאמן שחייה. הוא היה מנהל ומאמן ראשי של מכבי פארק המים רעות, וכיום המאמן הראשי של אקדמיית השחייה בווינגיט.
ביוגרפיה.
כרמל גדל ונולד בקיבוץ יגור. כילד עסק בענפי ספורט רבים ככדורסל, ג'ודו, והתעמלות. בגיל 10 הפכה השחייה לענף הספורט המרכזי יותר בחייו. הוא שחה בקבוצת הפועל יזרעאל בהדרכתו של נח רם. בגיל 15 כבר שחה בנבחרת ישראל לנוער ובהמשך צורף לנבחרת ישראל לבוגרים.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-13, שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1989 סיים לויתן במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:29.16 דקות, שני מבין השחיינים הישראלים. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף אוגוסט הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:29.28 דקות, אחרי אייל שטיגמן ממכבי תל אביב (2:28.41 דקות) ולפני הדר אברו מהפועל עמק חפר (2:30.07 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.97 דקות, אחרי אייל שטיגמן (1:07.04 דקות) וערן דורון ממכבי תל אביב (1:09.59 דקות).