במשחק זה פורסים את שלטי ה-Wii כדי שכל השחקנים יוכלו להגיע אליהם. חיה מופיעה על המסך ומשמיעה צליל. בו בזמן כל שלט ישמיע צליל של חיה אבל רק אחד מהם יחקה את החיה על מסך הטלוויזיה. מי שתופס את השלט הנכון זוכה בנקודה. השחקן הראשון שזוכה ב-3 נקודות מנצח.
שחקן אחד מסתיר את כל שלטי ה-Wii. לכל השחקנים יש מגבלת זמן לחפש את כולם. בכל 10 שניות כל השלטים ישמיעו צליל של בעלי חיים כדי להקל על איתורם.
נעשה שימוש רק בשלט אחד ללא קשר למספר השחקנים. שחקנים מעבירים אותו בעדינות מאחד לשני תוך לחיצה על הכפתור המוצג על המסך. אם השלט מנוער יותר מדי או שהכפתור השגוי נלחץ השלט ישמיע קול פיצוץ.
נעשה שימוש רק בשלט אחד ללא קשר למספר השחקנים. שחקנים מעבירים את השלט לאחר שאמרו מילה שתואמת לקטגוריה הנתונה. מי שמחזיק בשלט כשהוא משמיע קול פיצוץ מפסיד.
Buddy Quiz
המשחק הזה הוא היחיד בקטגוריית ה-House Party שדורש 3–4 שחקנים. לאחר שבחרו בשחקן שישמש כ"Buddy" (מקביל לסלנג "חביבי" בעברית), השחקנים האחרים מנסים לחזות את תשובותיו לשאלות שונות אודות עצמם ולקבל נקודות אם חזו נכון.
מצבי מיני-משחקים.
אפשרות לשחק כל מיני-משחק.
תחרות שמטרתה היא להיות השחקן הראשון שמנצח במספר מוגדר של מיני-משחקים.
מיני-משחקים שבהם אפשר לשבור שיאים חדשים.
מסע בין מיני-משחקים המיועד לשחקן אחד בלבד.
בכל מיני-משחק שחקן נבחר ומיודע שהוא ה"גנב". הוא מקבל עזרה מהמשחק להגיע למקום הראשון במיני-משחק זה (לדוגמה במשחק "Zombie Tag," שבו זומבים רודפים אחרי כל השחקנים ומטרתם היא לא להיתפס כי אז יהפכו הם עצמם לזומבים, הזומבים ירדפו אחרי כולם למעט ה"גנב"). אחרי כל סיבוב, כל שחקן מצביע למי שהוא חושד שהוא ה"גנב". אם ניחש נכונה את ה"גנב", הוא לוקח ממנו 10 נקודות. אם ניחש לא נכון ה"גנב" ייקח ממנו 10 נקודות.
פיתוח.
לאחר פיתוח "Mario Party 8", כמה ממעצבי המפתח של הדסון סופט (חברה מתחרה של נינטנדו) עזבו לעבוד אצל חברת הבת של נינטנדו NDcube. במהלך ראיון הודיעה NDcube כי "אחת האטרקציות של Mario Party היא שתוכלו לשחק עם הדמות האהובה עליך", אך הם "חשבו ששימוש בדמויות של Mii יחזק את הרושם שאתה עצמך משחק יחד עם חבריך". איווטה קיווה גם כי "אנשים ישחקו ב-Wii Party עוד שנים רבות כתקן החדש בתוכנת משחקי המסיבות".
ביקורות.
המשחק קיבל ביקורות שונות למדי של מבקרים, עם ציון מטקריטי ממוצע של 68/100. GameSpot העניקה ל-"Wii Party" ציון של 8 מתוך 10, ושיבחה את המגוון הרחב של משחקי המיני והמצבים. GameSpot הוסיפה עוד כי מצב מרובה-המשחקים של המשחק "הוא פיצוץ", וכי היא מאמינה ש-"Wii Party" הוא "מהיר וטוב יותר" מאשר "Mario Party". הדיווח העולמי של נינטנדו העניק למשחק 8/10, תוך ציטוט כי "תלונה נפוצה על "Mario Party" היא שיש בו יותר מדי דברים שמאטים את המשחק עד עצירה כמעט, כמו מלכודות מרובות על לוח משחק אחד והמתנה ששחקן יסיים את תורו. "Wii Party" נמנעת מכך על ידי האצת המשחק". IGN העניקה למשחק 7/10, תוך שהיא מתחה ביקורת על הגרפיקה כבהירה וצבעונית, אך "לא בדיוק יפה", אבל שיבחה את נינטנדו על כך שהיא עשתה עבודה טובה בכך שהיא מאפשרת לשחקנים לעקוב אחר ההוראות כדי להשיג יעדים. GameTrailers העניקו למשחק 7.9 ואמרו "מלבד כמה מצבי בוץ וכמה בעיות בקרה קלות, אין הרבה מה להאשים".
פיל קולאר מ-Game Informer הצהיר בסקירה שלילית כי "יותר מ-80 המיני-משחקים של ה-Wii Party חולקים את אותה האיכות הלא אחידה בה ציפיתי מ-"Mario Party", וזה הגיוני בהתחשב בכך שרבים מהם הם איטרציות של משחקים מאותה סדרה. המשחקים הראשיים גרועים עוד יותר. בעוד ש-"Mario Party" נתנה לשחקנים לוחות רבים לשחק בהם, "Wii Party" מציגה סוגי משחק מרובים, כל אחד פחות מהנה מזה שלפניו".
מכירות.
בשבוע הראשון לשחרורה ביפן מכר המשחק 230,000 יחידות והיה המשחק הנמכר ביותר במדינה באותו השבוע. החל מה-5 באוקטובר 2010 מכר המשחק 350,791 יחידות ביפן.
דודג' קוסטום רויאל
דודג' D24 קוסטום
ג'ון אמייצ'י
ג'ון אוזומה אקווגה אמייצ'י (באנגלית: John Uzoma Ekwugha Amaechi; נולד ב-26 בנובמבר 1970) הוא פסיכולוג, יועץ וכדורסלן עבר אנגלי. שיחק כדורסל באופן פעיל בין השנים 1995–2003, ולאורך 5 עונותיו בליגת ה-NBA העמיד ממוצעים כוללים של 6.2 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק.
בפברואר 2007 חשף בספרו האוטוביוגרפי "Man in the Middle" כי הוא הומוסקסואל, ובכך הפך לשחקן ה-NBA הראשון אי פעם אשר יוצא מהארון.
נעורים וקריירת מכללות.
אמייצ'י נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס, ארצות הברית, לאם אנגליה ואב ניגרי משבט האיגבו. בצעירותו חי עם אמו בעיר סטוקפורט אשר במנצ'סטר רבתי, ולקראת לימודיו התיכוניים חזר לארצות הברית על מנת להתמקצע ככדורסלן, ב"תיכון סנט ג'ון" שבטולידו, אוהיו.
בשנת 1990 החל ללמוד באוניברסיטת ואנדרבילט, אולם בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל שלה מיעט לשחק, וקלע 2.8 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בשנת 1991 עבר ללמוד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, ולאחר הצטרף לקבוצת הכדורסל שלה – "פן סטייט ליטני ליונס". בשלוש עונותיו בקבוצה רשם ממוצעים מרשימים של 15.6 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק, אך הקבוצה לא הצליחה להעפיל לטורניר אליפות המכללות. בסיום עונתו האחרונה, 1994/1995, נבחר לחמישיית העונה של מחוז Big Ten.
קריירת משחק מקצועית.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 1995, חתם אמייצ'י על חוזה בקבוצת קליבלנד קאבלירס. לאורך עונתו היחידה בקליבלנד שותף ב-28 משחקים, וקלע 2.8 נקודות בממוצע למשחק.
בין השנים 1996–1999 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות שולה באסקט מהליגה הצרפתית, פנאתינאיקוס מהליגה היוונית, וירטוס בולוניה מהליגה האיטלקית "שפילד שארקס" מהליגה הבריטית ולימוז' מהליגה הצרפתית. ב-22 משחקיו ביורוליג עם פנאתינאיקוס ובולוניה העמיד אמייצ'י ממוצעים של 9.7 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק.
בשנת 1999 חזר לשחק ב-NBA, כאשר חתם על חוזה באורלנדו מג'יק. בעונתו הראשונה בקבוצה פתח ב-53 משחקים, וקלע שיא קריירה של 10.5 נקודות למשחק. לקראת עונת דחה הצעת חוזה בסך כ-17 מיליון דולר מהלייקרס, לטובת מימוש אופציית ההישארות באורלנדו (בסך כ-600,000 דולר), בטענה ש"זה הדבר הנכון לעשות".
ביולי 2001 חתם על חוזה ל-4 עונות ביוטה ג'אז, אך בשל יכולתו המאכזבת (2.6 נקודות למשחק) הועבר בסיום עונת לניו יורק ניקס, ממנה שוחרר באופן מיידי. באותו הקיץ פרש אמייצ'י ממשחק, בגיל 32.
חייו האישיים.
לאחר פרישתו ממשחק הקים אמייצ'י חברה בשם "Amaechi Performance Systems", בה הוא משמש כפסיכולוג וכיועץ.
בפברואר 2007 פרסם אוטוביוגרפיה בשם "Man in the Middle", בה תיאר את קשייו כספורטאי הומוסקסואל בארון. בכך היה ההומוסקסואל המוצהר הראשון אשר שיחק בעברו בליגת ה-NBA. בשנת 2013 יצא מהארון שחקן וושינגטון ויזארדס, ג'ייסון קולינס, אשר הפך בכך לשחקן ה-NBA השני אשר יוצא מהארון, והראשון אשר עושה זאת בעודו שחקן פעיל.
בשנת 2011 הוענק לאמייצ'י תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE), כהוקרה על תרומתו לספורט ועל פעילותו ההתנדבותית בממלכה המאוחדת.
התגובות ליציאה מהארון.
בתגובה ליציאתו מהארון של אמייצ'י, נשאל כדורסלן העבר טים הארדוויי לגבי התמודדות תאורטית שלו עם חבר לקבוצה הומוסקסואל, והגיב בחריפות: "ראשית, לא הייתי רוצה אותו בקבוצה שלי. שנית, אם הוא היה בקבוצה שלי הייתי מתרחק ממנו כי אני לא חושב שזה בסדר ואני לא חושב שהוא צריך להיות בחדר ההלבשה. הייתי דורש שיעבירו אותו לקבוצה אחרת, או שיעבירו אותי. אם יתר שחקני הקבוצה מבולבלים ולא יכולים להתרכז ותמיד דואגים בגללו בחדר ההלבשה או על המגרש, יהיה להם קשה להתחרות ולקבל אותו כחבר לקבוצה". כשנשאל, בתגובה, האם הוא הומופוב, השיב: "אני שונא הומואים. אני לא אוהב להיות לידם. כן, אני הומופוב. אני לא חושב שזה צריך להיות קיים בעולם, או בארצות הברית. אני לא אוהב את זה".
בניגוד להארדוויי, שחקנים רבים הביעו תמיכה באמייצ'י וביציאתו מהארון; גרנט היל, אשר שיתף עמו פעולה באורלנדו מג'יק, אמר כי "המעשה של ג'ון עשוי להעניק לשחקנים הומוסקסואלים אחרים את הרגשת הנוחות והביטחון לצאת מהארון גם כן, בין אם כשחקנים פעילים או לאחר הפרישה ממשחק". גם שחקן העבר צ'ארלס בארקלי הגיב בחיוב: "זה לא צריך להיות עניין גדול לאף אחד. אני יודע ששיחקתי לצד שחקנים הומוסקסואלים, וזאת לא צריכה להיות הפתעה או בעיה לאף אחד".
ג'ון אמאצ'י
ג'ון אמיצ'י
גולגולת עם סיגריה בוערת
גולגולת עם סיגריה בוערת הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך שנוצר כנראה בשנת 1885 או 1886. ביצירה מתואר שלד עם סיגריה דלוקה בפיו, והיא מוצגת כיום כחלק מהאוסף הקבוע במוזיאון ואן גוך שבאמסטרדם. ככל הנראה היצירה נעשתה כדי ללעוג לשמרנותה של האקדמיה בנושאי אמנות. לפני שנעשה שימוש בדוגמנים, ציירים נהגו ללמוד אנטומיה משלדים. בזמנו, ואן גוך פקד את האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן בבלגיה, ומאוחר יותר הוא תיאר את חוויותיו משם באופן שלילי.
בתקופת שהותו באנטוורפן ואן גוך יצר עוד שלושה ציורים שכללו שלדים, כשהראשון מהם היה "שלד תלוי וחתול". היצירה, שגודלה הוא 24.5X32 סנטימטר, נכללת בסגנון הואניטאס והממנטו מורי. ייתכן כי הצייר הושפע מיצירותיו של הרקולס סגרס, צייר הולנדי מהמאה ה-17, או מ, צייר בלגי מתקופתו של ואן גוך. אף על פי שכיום הסיגריה הדלוקה בפיו של השלד יכולה להתפרש כביקורת על מנהג העישון, ואן גוך היה מעשן כבד במשך כל חייו.