בתחום הלימודי - מטופלים אשר טופלו בתרפיה זו, דיווחו על הפחתה בסימפטומים הנוגעים לבעיות קשב וריכוז. טיפול בילדים בעזרת בעלי-חיים מבוסס על קשר רגשי בין המטפל לילד, בין המטפל לבעל החיים, בין הילד לבעל החיים ובין בעלי החיים בינם לבין עצמם. הילד יכול להיות משתתף פעיל בכל שלב, או צופה בלבד. האינטראקציה עם בעל החיים היא רק חלק מהתהליך הטיפולי ב-AAT. המרכיב העיקרי הוא הליווי והכוונה של הילד על ידי המטפל, תוך תיווך של המטפל בין הילד לבעל החיים, ובין הילד לתהליכיו הפנימיים, המובילים להתבוננות, מודעות ותובנה. נוכחות בעל החיים היא הכלי, אך ההתמקדות היא במטופל. באמצעות AAT עובד המטפל עם המטופל על סוגיות קוגניטיביות, חברתיות, התנהגותיות ורגשיות, במטרה לחולל שינוי ולקדם התפתחות רגשית בריאה.(פריש פלס 2008)
בעלי החיים.
על המטפל להתאים את החיה לסוג הטיפול, ולהתחשב בהעדפותיו של המטופל.
בעלי החיים נבחרים בהתאם לטיפול, בדרך כלל משתמשים בחיות מאולפות או מורגלות לאדם כמו: ארנבונים, שרקנים, חולדות, גרבילים, אוגרים, תורים, תוכים, תרנגולים, כלבים, חתולים ודולפינים.
בעל החיים נבחר בהתאם לתכונותיו ולצורכי המטופל. המאפיינים המשותפים של בעלי החיים בתרפיה זו הם יכולתם בזירוז החלמה ממחלות קשות והשפעתם החיובית על המטופל. יחסם של בעלי החיים כלפי בני האדם מתאפיין בחוסר שיפוטיות. חיות מחמד גדולות כגון כלבים וחתולים מתאפיינים ביכולתם להביע אהבה, חיבה וידידות ובכך מעודדות פיתוח מערכת יחסים ואמפתיה עם המטופל. בעלי חיים גדולים יותר כגון סוסים וחמורים מתאימים למטרת חיזוק שרירי הגוף תוך כדי רכיבה. בנוסף, הסוס מדמה את ההתנהגות האנושית, ולכן ממחיש בהתנהגותו את חוויותיהם הרגשיות של המטופלים ואת הדינמיקה הקבוצתית. חיות מחמד קטנות כגון שרקנים, עכברים ותוכים מפתחות אמפתיה ואחריות בעקבות הטיפול העדין והמסור שהן דורשות. החיות המטפלות בתרפיה זו, נבחרות בזכות אופיין הנוח, ועוברות הכשרה בסדרת אימונים, הכוללים מיתון והשהיית דחפים ופיתוח יכולות התקשרות עם האדם.
יש אדם שיתאים לו טיפול מעודן ומרגיע ויש מי שיתאים לו טיפול תנועתי רחב. כל השיקולים הם אינדיבידואליים, תלויי מצב נפשי, רגשי ופיזי של המטופל. קיימות גישות המאפשרות לילד להסתובב בפינת החי ולבחור את החיה הרצויה לו. קיימות גישות אחרות שטוענות כי זה תפקידו של המטפל, ועליו לבחור את החיה המתאימה לטיפול ולצורכי המטופל. אם המטופל לא מסתדר עם החיה שנבחרה, יש להחליף לחיה אחרת. יש חוות שמתמחות בסוג אחד של בעלי חיים כמו חוות-סוסים טיפוליות, ויש חוות המכילות מגוון רחב של בעלי-חיים, ומאפשרות בחירה.
המסגרת הטיפולית.
כדי להפיק את התוצאות המיטביות מטיפול בעזרת בעלי חיים, יש להתאים באופן אישי את יחסי הגומלין בין האדם לחיה על פי המאפיינים הפסיכו-חברתיים של כל מטופל.
הטיפול נעשה במסגרות של פינות-חי, פינות-ליטוף, בטיפול פרטני עם בעל-חיים יחיד, או בחוות-רכיבה, בריכות-שחיה עם יונקים ימיים וכיוצא בזה. רוב בעלי-החיים המעורבים בטיפול שייכים למחלקת היונקים והעופות בטבע. מחלקות אלו מתאפיינות בתקשורת מפותחת. יחסית לזוחלים ודגים.
טיפולים אלה נעשים בחדר סגור או בחוץ, המיקום משתנה בהתאם למטרות הטיפול. כאשר הטיפולים מתבצעים בחדר סגור, נעזרים בחיות קטנות. בנוסף קיימות מסגרות חינוכית כמו גן הילד בחיפה, מרכז העשרה חברתי חווייתי לילדים ובני נוער בעלי צרכים מיוחדים, ולבני משפחותיהם.
מגוון הפעילויות האופייני לטיפול בעזרת בעלי החיים כולל ליטוף, רכיבה, חליבה, משחק, התבוננות, דיבור, הליכה, זחילה, חיבוק, אחיזה, האכלה, ניקוי, ועוד. גם הפעילויות הפשוטות ביותר, יוצרות קשרים גופניים, רגשיים ושכליים עם החיות, ולכן מעוררות את האדם כולו לפעולה.
חווה טיפולית איכותית מאופיינת בצוות מקצועי, ברמות בטיחות וניקיון גבוהות ונגישות טובה למקום ולחיות.
המסגרת הטיפולית צריכה לשמור על זכויות בעלי חיים, רווחתם, ולהימנע מצער בעלי חיים על פי חוק ההגנה על בעלי החיים.
השפעות בריאותיות ויתרונות לטיפול.
נוכחות בעלי חיים במסגרת הטיפולית תורמת לפיתוח הקשר בין מטפל למטופל. היא אף מסייעת בהעלאת הביטחון העצמי של המטופל בכך שהמטופל נתפש בעיני החיה כ"כל יכול" (קורנאלדי, 2016). בעל החיים אינו רואה את מגבלותיו של המטופל ולא שופט אותו. הוא מקנה למטופל תחושה של קבלה, אמון, רגיעה ונחמה. באמצעות בעלי החיים ילדים יכולים להתנסות בהבעת בגרות ושליטה בסיטואציות מגוונות, להביע אחריות על האחר ולהעלות רגשות ותגובות שאינן נשפטות. הקשר עם בעלי החיים שובר לעיתים את חומת ההגנה שבנה המטופל ומאפשרת פריצת גשר בינו לבין המטפל בעזרת ווסת רגשי מכיל, לא שיפוטי שאינו דורש תקשורת מילולית. אינטראקציה עם בעלי החיים מעודדת אמפתיה, מפחיתה חרדה ומועקה ומגבירה את תחושת האמון בין המטפל למטופל במסגרת הקשר עם בעלי החיים
לטיפול בעזרת בעלי חיים קיימת גם תועלת בריאותית והוא יכול לשמש כאלטרנטיבה טיפולית למגוון מצבים רפואיים. כמו הורדת לחץ דם למשל. כמו כן, ניתן להיעזר בבעלי חיים לצורך קידום תהליכים טיפוליים פיזי ומוטוריים, כדוגמת ריפוי בעיסוק ופיזיותרפיה.
לדוגמה, טיפול בעזרת בעלי חיים יכול להפחית את רמת הכאב אצל ילדים.
חסרונות הטיפול.
לעיתים המפגש עם בעלי החיים גורר ציפיות מוגזמות שחלקן עלולות לא להתממש. בעקבות חוסר מימושן המטופל עלול לחוות אכזבה במהלך הטיפול, דבר אשר יכול להוביל לחוסר הצלחה בטיפול (קורינאלדי, 2016). בנוסף, קיימת סכנת תאונות הן לבעל החיים והן למטופל וכן קיים חשש כי היחס לבעלי החיים יכול להוביל להפחתת המיקוד של המטפל במטופל (פירני, 2004; סיקולר, תמים-סיקולר, 2013). יתרה מכך, תחום הטיפול הנעזר בבעלי חיים הוא תחום שנמצא בהתפתחות, לכן, עוד לא הוגדרו גבולות ברורים למקצוע, והטיפול בו עלול להתנגש עם מקצועות טיפוליים נוספים כגון טיפול באמנות וטיפול במוזיקה. בנוסף לכך בישראל נעדרת הכרה חוקית בתחום ולכן אין פיקוח על תהליך ההתמחות, אין מבחני רישוי והמדינה אינה קובעת את הגדרות המקצוע (גנדלמן, וסרמן, שפירו-פבלובסקי, 2013 מתוך פריש-פלס, 2009; סיקולר, תמים-סיקולר, 2013).
דלקת קרום המח
גנרל-פלדמרשל
גנרל-פלדמרשל (בגרמנית: Generalfeldmarschall) היא דרגת הקצונה הבכירה ביותר הנהוגה בצבאותיהן של גרמניה ואוסטריה. השימוש בשם זה היה מקובל גם באימפריה הרומית הקדושה ובצבאות הפרוסי והרוסי (קודם למהפכת אוקטובר).
ככלל, מוענקת דרגה זו רק בעתות מלחמה לגנרלים קרביים מצבא היבשה, וכיום היא אינה קיימת בצבא הגרמני. רק קצין אחד בהיסטוריה של גרמניה היה בעל דרגה גבוהה יותר, הרייכסמרשל הרמן גרינג, מפקד חיל האוויר הגרמני.
הדרגה המקבילה לגנרל-פלדמרשל בחיל האוויר הגרמני היא לופט-מרשל ובצי הגרמני היא גרוס-אדמירל.
בצבא העם הלאומי, צבאה של גרמניה המזרחית, הייתה קיימת דרגה מקבילה בין השנים 1982–1989 בשם מרשל גרמניה המזרחית (גרמנית: Marschall der DDR), אולם בפועל היא לא הוענקה מעולם.
הדרגה המקבילה לגנרל-פלדמרשל בצבאות אחרים היא דרגת פילדמרשל וגנרל הצבא בצבא ארצות הברית.
יואי פ. ניוטון
יואי פרסי ניוטון (17 בפברואר 1942 - 22 באוגוסט 1989) היה חבר ראשי, מייסד ובעל השפעה ניכרת בתנועת הפנתרים השחורים בארצות הברית.
קורות חייו.
יואי פרסי ניוטון (Huey Percy Newton), נולד ב-17 בפברואר 1942 במונרו, לואיזיאנה כצעיר מבין שבעה ילדים לארמליה ג'ונסון וולטר ניוטון.
הוא נקרא על שם מושל לואיזיאנה בעבר, יואי לונג.
ב-1945 המשפחה התיישבה באוקלנד, קליפורניה. בהיותו בן 11 הוא נהג לפרוץ למדחנים.
ניוטון היה אחד ממיסדי הפנתרים השחורים, תנועה שחורה שקראה לשינוי סדר היום הפוליטי בצורה רדיקלית ונשענה על המסרים של מלקולם איקס, מרקוס גארבי, מאו דזה-דונג, צ'ה גווארה ופרנץ פאנון. התנועה נשענה על רעיון הלאומיות השחורה והתקיימה מתחילת שנות השישים ועד סוף שנות השבעים. ניוטון עבד בהנהגת התנועה ביחד עם בובי סיל.
ניוטון נרדף על ידי ה-FBI בשנות השישים ונרצח בעסקת סמים ב-1989. השמועות אומרות שהשלטונות בארצות הברית רצו במותו.
במהלך חייו הוא סיים דוקטורט והיה פעיל חברתי ופוליטי פורה ביותר.
Lamninae
נדודי שינה
נדודי שינה, (באנגלית: Insomnia; בצרפתית: insomnias), מוגדרים כתחושה או תלונה על אודות שינה בלתי מספקת, הנובעת מאחד או יותר מהגורמים הבאים:
כדי שהבעיה תהיה מוגדרת כנדודי שינה נדרש שבנוסף לאחד או יותר מהקריטריונים שפורטו לעיל יגרום המצב מצוקה או סבל לחולה, או שהחולה יחוש שתפקודו היומיומי נפגע כתוצאה מהיעדר שינה ראויה.
סוגים של נדודי שינה וגורמיהם.
מבחינים בכמה סוגים של נדודי שינה, המוגדרים בהתאם למשכם:
נדודי שינה כרוניים יכולים להיות ראשוניים או משניים. נדודי שינה כרוניים ראשוניים מוגדרים כאשר נדודי שינה הם תלונתו היחידה של החולה. נדודי שינה כרוניים משניים נגרמים מסיבות רפואיות או נפשיות, או כתוצאה משימוש בסמים או בתרופות.
נדודי שינה חולפים או קצרי מועד.
הגורמים לנדודי שינה חולפים או קצרי מועד הם לחץ נפשי או תגובה לשינוי. אירועים טראומטיים (כדוגמת מוות של מישהו אהוב, פציעה ופיטורים) משמשים כזרזים להופעתם של נדודי שינה מסוג זה. עם זאת, נדודי שינה זמניים עלולים להופיע גם עקב שינויים קלים יחסית, כמו בחינות במהלך הלימודים, שינויים קיצוניים במזג האוויר, מעבר לאזור זמן אחר, או מתיחות בין אישית.