עבור כל טיפול, למשל תרופות, קיים בכל מדינה גוף מפקח הקובע מהן ההתוויות עבור מתן הטיפול, ואלה רשומות הן בקובץ רישום התרופה והן בעלון לצרכן. בארצות הברית הפיקוח על התוויות הטיפולים נמצא בידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי, ובישראל אחראי לכך משרד הבריאות. כתוצאה מההבדלים בין רשויות הפיקוח השונות, ייתכן מצב שבו טיפול יאושר עבור התוויה מסוימת במדינה אחת ולא באחרת. בנוסף, שימוש בתרופה שלא לפי התוויה (off-label) איננו אסור, אלא במקרים שהוא מפר הנחיות אתיות או תקנות בטיחות הקשורות בתרופה. שימוש כזה נפוץ בתרופות ניסיוניות או בשימושים ניסיוניים לתרופות קיימות. מחקר שהתפרסם בשנת 2016 מצא כי שימוש בתרופות שלא לפי התוויה מגביר את הסיכון להתפתחות תופעות לוואי כתוצאה מהן.
התווית נגד.
בדומה להתוויה, הַתְוָיַת נֶגֶד (קוֹנְטְרָה-אִינְדִיקַצְיָה), או הוֹרָיַת נֶגֶד, היא מצב או גורם השולל הצדקה למתן טיפול רפואי, ביצוע הליך רפואי או עריכת בדיקה רפואית, כל זאת מחשש שמא ייגרם למטופל נזק מכך. בפועל, בהתקיים התוויית נגד חל איסור על מתן אותו טיפול רפואי.
התוויית נגד גם היא עשויה להיות מוחלטת או יחסית. אם התוויית הנגד היא מוחלטת, אין אף מצב סביר שבו ניתן להמליץ על הטיפול, בשל החשש לסיבוכים חמורים הנובעים מהטיפול, ואף למוות. למשל, קיימת התוויית נגד למתן אספירין לילדים ובני נוער החולים במחלה נגיפית, מחשש שמא יפתחו תסמונת ריי. אם התוויית הנגד היא יחסית, הטיפול נחשב כמגביר סיכון לסיבוכים, אלא שייתכנו מצבים שבהם הצורך בטיפול עולה על הנזק הצפוי ממנו, או שקיימות דרכים להפחית את הסיכון, על אף הטיפול. למשל, ישנה התוויית נגד יחסית לבדיקות רנטגן בזמן היריון, אך לעיתים ימליץ רופא בכל זאת לערוך את הבדיקה, לשם אבחון וטיפול במחלה קשה, כמו שחפת.
איתי לוי (זמר)
אפליה קניינית
אפליה קניינית מוגדרת כדחייה או סירוב, על ידי אדם או תאגיד, לבצע עסקה קניינית כלשהי עם אדם אחר, ממניעים פסולים, כגון: מגדרו, דתו, מוצאו, נטייתו המינית, גילו ואף העדפות האכילה שלו.
בדומה לאפליה בשוק העבודה, גם אפליה קניינית היא סוג של אפליה כלכלית.
האפליה הקניינית יכולה להתבצע בכל סוגי עסקאות הקניין, כגון: שכירות, מכר, ביטוח, הלוואות ומשכנתאות.
אפליה קניינית תחת בחינה משפטית.
בית המשפט העליון קיבל תביעות בגין אפליה קניינית כנגד מדינת ישראל ואף כנגד רשות מקרקעי ישראל וזאת על בסיס ערך השוויון, שאינו מעוגן בצורה רשמית בחוקי היסוד של מדינת ישראל.
בתי המשפט בארץ קיבלו גם תביעות של פרטים בגין אפליה קניינית כנגד תאגידים, במגזר הפרטי, וזאת תוך שימוש בחוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים.
מלבד סעיפי השסתום: תום לב ותקנת הציבור, המופיעים בחוק החוזים ומתייחסים אך למישור החוזי. עד לפסק הדין רע"א 10011/17 מי-טל הנדסה ושירותים בע"מ נ' חאלד סלמאן בשנת 2019 לא הייתה בפסיקה הישראלית התייחסות למקרה בו חוק איסור הפליה חסר (לערך מורחב - לקונה), אולם פסק הדין בעניין מי-טל הנדסה, היווה נקודת מפנה בנושא. בפסק הדין נדון מקרה בו קבלן סירב למכור לזוג ממוצא ערבי דירה בפרויקט חדש שנבנה על קרקע שהוקצתה על ידי רשות מקרקעי ישראל, זאת בטענה שאינו מוכר דירות לערבים, ובכך למעשה הפלה את בני הזוג מחמת לאום. הקבלן טען שאינו מחויב לשוויוניות במכירת דירות משום שדירה אינה מוצר, שכן היא הוחרגה במפורש בהצעת החוק (בחוק עצמו אין לכך התייחסות). בני הזוג תבעו את הקבלן על אפליה קניינית וזכו בבית המשפט השלום, ערעור הקבלן להית המשפט המחוזי נדחה, וכך גם ערעורו ברשות בבית המשפט העליון. בבית המשפט העליון, קבעו שלושת השופטים שישבו ב (מזוז, שטיין והנדל) שההפליה במקרה פסק הדין הייתה אסורה, בעוד השופט מזוז נתלה בחוק איסור הפליה שלדעתו חל גם על דירות מגורים, השופט שטיין סבר שאיסור ההפליה אינו נובע מחוק איסור הפליה אלא שואב את תוקפו מדיני המשפט המנהלי שחלים על קרקעות של רשות מקרקעי ישראל (הקרקעות במקרה פסק הדין) וכן מתוקף דיני החוזים שאוסרים על ניהול משא ומתן בחוסר תום לב, ואילו השופט הנדל בחר שלא להכריע ורק טען שקיימת התנהגות עוולתית שמזכה בפיצויים. פסק דין זה מהווה הלכה מחייבת שאוסרת על אפליה במכר דירות בין פרטים ליזמים, ובכך הרחיב את איסור ההפליה ממערכת יחסים של מדינה-פרטים למערכת יחסים של יזמים-פרטים, אולם עדיין אין הלכה למקרה בו ההפליה תהיה בקרקע פרטית (להבדיל מעניין מי-טל בה הקרקע הייתה של המדינה). פסק הדין ניתן טרם כניסתו לתוקף של , ולפיכך ההלכה עוד עשויה להתהפך בעתיד בשל סעיף 7 לחוק היסוד שמגדיר התיישבות יהודית כערך לאומי.
חקיקה בארצות הברית.
בארצות הברית קיים חוק המאפשר טענת תביעה לאדם אשר הופלה על ידי אדם אחר, ממניעים פסולים, הנקרא: חוק הדיור ההוגן. המשרד לדיור הוגן והזדמנויות שוות, הוא הממונה על אכיפת החוק.
אינדיקציה
התוויה רפואית
שמשון חסיד
הקדשה (ספר)
פיות רדיקליות
פיות רדיקליות (באנגלית: Radical Faeries) היא רשת קווירית רוחנית עולמית. התנועה, המאמצת מרכיבים של אנרכיזם ושל סביבתנות, נחשבת לעיתים לתת-תרבות נאו-פגנית.
הכינוי "פיות" הוא כינוי גנאי רווח להומואים באנגלית; כדי להבדילם מהיצורים המיתיים, המילה נכתבת "Faerie" בכתיב אנגלי עתיק.
היסטוריה.
תנועת הפיות הרדיקליות נוסדה בקליפורניה, ארצות הברית בשנת 1979 על ידי האקטיביסטים ההומואים הארי היי, מיטש ווקר ודון קילהפנר, שרצו ליצור אלטרנטיבה, למה שהם ראו כגישה השלטת של היטמעות בחברה הסטרייטית בקרב הקהילה הגאה בארצות הברית. בכך, הושפעו מתנועות הנגד, כגון "ילדי הפרחים" של שנות ה-60 של המאה ה-20. האספה הראשונה התקיימה בספטמבר 1979 באריזונה. מאז, התנועה המשיכה לגדול, והפכה לרשת עולמית רופפת של שבטים.
הפיות הרדיקליות מהוות תנועת נגד לגישה ההטרונורמטיבית, המנסה להידמות לחברה הסטרייטית. כפי שהעירה פעם פיה אחת, לדעתו, התרבות המיינסטרימית של הגייז הייתה "פרודיה דכאנית של התרבות הסטרייטית", אשר מתרחשת לרוב בבארים, ולא מעודדת "יצירת קשר עמוק ואכפתיות האחד מהשני".
תנועת הפיות הרדיקליות היא תנועה אנטי-ממסדית, המבוססת על קהילתיות. התנועה הוקמה במהלך המהפכה המינית של שנות ה-70, על ידי גברים הומוסקסואלים בארצות הברית. התנועה גדלה במקביל לתנועת זכויות הלהט"בים, כשהיא קוראת תיגר על האספקטים הפטריאכליים ועל ההתמסחרות של החיים הלהט"ביים המודרניים.
נכון ל-2022, כוללות הפיות הרדיקליות מגוון של מגדרים, נטיות מיניות וזהויות. כנסים והתאספויות רבים פתוחים לכל, בעוד שאחדים מיועדים לגברים בלבד. מפגשים רבים נערכים בטבע, כחלק מביטוי עצמי, שאיפה לרוחניות וקרבה לטבע וקיימות.
פיות כנען.
ישראלים שהשתתפו במפגשי פיות באירופה ובארצות הברית, שאפו להקים קהילת פיות מקומית. הקבוצה קמה בשנת 2007 עם ייסוד קבוצת גוגל וקריאה לפיות ברחבי העולם לצרף פיות ישראליות נוספות. מפגש ראשוני התקיים רק ב-2011 בדירה בתל אביב, בהשתתפות פיות מקומיות ופיות יהודיות הגרות בארצות הברית, אולם האספה הכללית הראשונה בטבע התקיימה רק ב-21 ביוני 2013, היום הארוך בשנה, בסמוך למעיין בפארק קנדה. במפגש השתתפו כ-30 גברים סיסג'נדרים וג'נדרקווירים, הומוסקסואלים וביסקסואליות. החל מאותו מפגש, התקיימו מפגשי אביב, קיץ וסתיו קבועים, ובינואר 2016 נערך גם מפגש חורף ראשון. קהילת הפיות המקומית, המכנה עצמה "פיות כנען", כוללת כיום גרעין קשה של כמה עשרות פיות, וכן מעגל רחב יותר, הכולל מעל 100 הומואים מישראל ופלסטין, המזדהים כפיות רדיקליות.
בדומה לתחילת דרכן של הפיות הרדיקליות בארצות הברית, קהילת הפיות הישראלית הוקמה על ידי גברים. הקבוצה הישראלית, כמו קבוצות פיות נוספות ברחבי העולם, מפולגת לגבי אפשרות של שילוב נשים לסביות וטרנסג'נדרים, מחשש שמפגשים משותפים יפגעו באופי המיוחד והאינטימי של מפגשי גברים בלבד, מה שיפגע במרחב הבטוח של המשתתפים. נכון להיום, חלק מהכינוסים מיועדים לגברים בלבד, וחלק מהכינוסים מעורבים. מדי פעם מתקיימים מפגשים, הפתוחים גם לקהל סקרן ומתעניין.
הנדרי קרוזן
הנדריק "הנדרי" קרוזן (בהולנדית: Hendrik "Hendrie" Krüzen; נולד ב-24 בנובמבר 1964) הוא כדורגלן עבר הולנדי, המשמש כעוזר מאמן במכבי תל אביב. כיום משמש כעוזר במאמן בקבוצת הכדורגל הגרמנית באייר לברקוזן.
קריירה.
קרוזן החל את קריירת המשחק שלו בקבוצה הראקלס אלמלו, מעיר הולדתו אלמלו בשנת 1980 כשהוא בן 16. לאחר שש שנים בהן עלה עם הקבוצה מליגת המשנה ב-1985 וירד בחזרה בעונה שאחריה, עבר לדן בוס מהליגה הראשונה. לאחר שנתיים מוצלחות בהן כבש במצטבר 22 שערי ליגה נרכש קרוזן על ידי מועדון הפאר ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן. בעונת זכה קרוזן עם איינדהובן בדאבל אך מיעט לשחק ובעונה הבאה הושאל בחזרה לדן בוס.
בין 1987 ל-1989 היה קרוזן חבר בנבחרת הולנד שאומנה באותה העת על ידי רינוס מיכלס. הוא השתתף בחלק ממשחקי מוקדמות יורו 1988. קרוזן נמנה עם סגל הנבחרת שזכה במקום הראשון בטורניר עצמו, אך לא שותף באף משחק.
בין 1989 ל-1994 שיחק קרוזן בליגה הבלגית, בתחילה בקורטרייק, לאחר מכן ברויאל פוטבול קלאב ליאז' ולבסוף בק.ס.וו. וארחם. ב-1994 חזר קרוזן להולנד והראקלס אלמלו עימה עלה פעם נוספת לליגה הראשונה. בינואר 1996 עבר לא.ז. אלקמאר. בין 1997 ל-2000 שיחק בגו אהד איגלס, וב-2002, לאחר שנתיים בקבוצת כדורגל חובבנית, פרש ממשחק.