ממלכת המערב היא ממלכה במערבה של וסטרוז. שולט בה בית לאניסטר מאז כיבוש האנדאלים כבית מלוכה ומלך המערב וב-300 השנים האחרונות כמושל. כמו כן, באופן מסורתי מושל המערב הוא גם ריבון המערב, האחראי להגן על ממלכת וסטרוז מפני איומים ממערב. גבולות הממלכה הם מישור הנהרות בדרום, ארצות הסופה בדרום-מזרח וארצות הנהר בצפון. גבולותיה הימיים הם ים השקיעה במערב. בירתה היא צוק קאסטרלי, המתנשאת על מצוק במערב הממלכה, על סף ים השקיעה. המערב שמר על נייטרליות במרד של רוברט באראתיאון, אבל אחרי ניצחונו בקרב על הקלשון בחר המערב צד והנחית על בית טארגאריין את המכה האחרונה שהובילה לניצחונו של בית באראתיאון. המערב הוא אזור ממוזג יחסית והוא רווי מכרות זהב, שהפכו אותו ואת בית לאניסטר לעשירים ביותר בווסטרוז. בתי המערב מאמינים בדת השבעה ומוצאם מהאנדאלים. במערב יש גבעות רבות, ולכן שם משפחתם של ממזרים שנולדים במערב הוא "גבע". בתים חשובים במערב הם בית קלגאן, בית פלאם, בית ווסטרלינג ובית סוויפט. הנמל היחיד במערב הוא נמל לאניס, בו שולט הענף הזוטר של בית לאניסטר.
ארצות הסופה.
ממלכת הסופה היא ממלכה במזרחה של וסטרוז. שלט בה בית דוראנדון כבית מלוכה ומלך הסופה, וכיום שולט בה בית באראתיאון מאז כיבושו של אאיגון כ-300 שנה כמושל וכ-20 שנה גם כבית המלוכה של וסטרוז כולה. גבולות הממלכה הם המערב בצפון-מערב, מישור הנהרות בדרום-מערב, דורן בדרום וארצות הכתר בצפון. גבולותיה הימיים הם הים הצר במזרח וים דורן בדרום. בירתה היא קץ סופה המבוצרת, הנמצאת במזרחה, על חוף הים הצר. כ-280 שנים אחרי כיבושו של בית טארגאריין פצח הלורד רוברט באראתיאון, לורד ארצות הסופה, במרד נגד המלך אאיריז השני, גייס את נתיניו מארצות הסופה וניצח בו. ארצות הסופה סוערות מאוד בסתיו ובחורף בגלל הרוחות שמגיעות מהים הצר, ולכן שם משפחתם של ממזרים שנולדים בארצות הסופה הוא "סער", אך ממוזגות יחסית בקיץ. בתי ארצות המערב מאמינים בדת השבעה ומוצאם מהאנדאלים. בתים חשובים בארצות הסופה הם בית טארת', בית דונדאריון ובית סלמי.
ארצות הנהר.
ממלכת הנהר היא ממלכה השוכנת בחלקה הצר ביותר של וסטרוז - האזור בו שוכנת התפצלות הנהרות הקרויה בשם "הקלשון", אזור חשוב לאין שיעור שמקשר בין הצפון לבין ממלכות המערב והדרום, וכן בין וסטרוז לאיי הברזל, ועל כן היו מאבקי שליטה רבים עליו. מלכי ארצות הנהר כינו את עצמם כ"מלכי הקלשון" או "מלכי ארצות הנהר". לפני הכיבוש של אאיגון שלט בארצות הנהר בית הואר, בית אצולה שמוצאו מאיי הברזל, אשר משל בהארנהל המבוצרת תחת מלך אכזר בשם הארן השחור, שהפיל את אימתו על כל שכניו. עם בוא אאיגון, הכריז הארן השחור מלחמה בגלוי עליו, והתרברב כי טירת הארנהל אינה ניתנת לכיבוש. עם זאת, בואם של אאיגון ודרקוניו עוררו תסיסה בקרב בתי האצולה ששכנו בארצות הנהר כנגד שליטם האכזר, אשר החליטו לחבור לטארגאריינים במקום להישמע לפקודותיו של הארן השחור. הארן ואנשיו העדיפו להתבצר בטירתם במקום להיכנע, ועל כן אאיגון הבעיר באש את טירת הארנהל על יושביה במאורע שזכה לכינוי "שריפת הארנהל". לאחר הכיבוש, הטארגאריינים גמלו לבית טאלי מנהרן, בית האצולה הראשון שהחליט לחבור לטארגאריינים, כאשר אאיגון מינה את לורד אדמונד טאלי לשליט על ארצות הנהר, ועם תחילת האירועים המתוארים ב"משחקי הכס" הוא בית האצולה הנוכחי השולט בארצות הנהר. כפי שמשתמע משמה, ממלכת הנהר משופעת בנהרות ועל כן ממזרים שנולדים בארצות הנהר מקבלים את שם המשפחה "נהריים". בתי אצולה חשובים נוספים מארצות הנהר: בית בלאקווד (המאמין באלים הקדומים), בית דארן, בית פריי, בית מוליסטר, בית מוטון, בית סטרונג.
ארצות השפע.
ממלכת השפע היא ממלכה גדולה בדרום-מערבה של וסטרוז. שלט בה בית גארדנר כבית מלוכה והמלך הגנן, וכיום שולט בה בית טיירל (שסמלו פרח, ולכן שם משפחתם של ממזרים שנולדים בארצות השפע הוא "פרח"), סוכני הבית של בית גארדנר שהושמד במלחמה נגד בית טארגאריין, כמושל. כמו כן, באופן מסורתי מושל ארצות השפע הוא גם ריבון הדרום, האחראי להגן על ממלכת וסטרוז מפני איומים מדרום, אף על פי שהיא אינה הממלכה הדרומית ביותר. גבולות הממלכה הם המערב בצפון-מערב, ארצות הנהר בצפון, ארצות הסופה בדרום-מזרח, דורן בדרום-מזרח וארצות הכתר בצפון-מזרח. גבולותיה הימיים הם ים השקיעה במערב וים הקיץ בדרום. בירתה היא רמות-גנים הנמצאת במרכזה. ארצות השפע תמכו בבית טארגאריין במרד של בית באראתיאון. ארצות השפע ממוזגות ביותר ונהנות ממזג האוויר אולי הנוח ביותר בשבע הממלכות, מה שעוזר לגידולים הרבים המאפיינים את הממלכה ונתנו לה את שמה. בתי ארצות השפע מאמינים בדת השבעה ומוצאם מהאנדאלים. בתים חשובים נוספים בארצות השפע הם בית רדוויין, בית טארלי ובית הייטאוור השולט במצודה להכשרת מלומדים ובנמל אולדטאון, הנמל היחיד בארצות השפע.
דורן.
דורן היא הממלכה הדרומית ביותר בווסטרוז. שולט בה בית ניימריוס-מארטל מאז שהגיעו הרויינאר וניימריה לדרום היבשת כבית מלוכה וכנסיך או נסיכת דורן, וכ-200 שנה כמושל, אך עדיין בתואר של נסיכים. דורן היא הממלכה העצמאית ביותר מאז כיבושו של בית טארגאריין, מכיוון שהיא נכבשה כ-100 שנה אחרי כיבוש שאר הממלכות, וגם זה באמצעות נישואין ולא באמצעות המלחמה. בגלל הכיבוש המוגבל ביותר של כס הברזל, שליטי דורן הצליחו לשמור על תוארם כנסיכים ולהישלט פחות על ידי מעלה המלך ויותר על ידי סנספיר. בנוסף, תואר הנסיך עובר בירושה לצאצא הראשון שנולד, ולא בהכרח לזכר הראשון - זאת בניגוד לשאר וסטרוז. גבולות הממלכה הם ארצות השפע בצפון-מערב וארצות הסופה בצפון-מזרח. גבולותיה הימיים הם ים דורן בצפון, הים הצר במזרח וים הקיץ בדרום. בירתה היא סנספיר, הנקראת על שם סמלו של בית מארטל (שמש וחנית) ונמצאת במזרחה. דורן תמכה בבית טארגאריין במרד של בית באראתיאון. דורן היא מדברית והררית מאוד, ולכן שם משפחתם של ממזרים שנולדים בדורן הוא "חול". בתי דורן מאמינים בדת השבעה ומוצאם מהרויינאר. בתים חשובים בדורן הם בית ירונווד, בית אליריון ובית דיין.
הבקעה.
הבקעה, או בקעת ארין, היא ממלכה בצפון-מזרחה של וסטרוז. שולט בה בית ארין מאז כיבוש האנדאלים את הבקעה מידי בית רויס, כבית מלוכה וכ-300 שנה כמושל. כמו כן, באופן מסורתי מושל בקעת ארין הוא גם ריבון המזרח, האחראי להגן על ממלכת וסטרוז מפני איומים ממזרח. גבולות הממלכה הם הצפון בצפון-מערב, ארצות הנהר במערב וארצות הכתר בדרום. גבולותיה הימיים הם מפרץ הנשיכה בצפון, הים הצר במזרח ומפרץ הסרטנים בדרום. בירתה היא קן הנשרים, הממוקמת במערבה על הר גבוה ונחשבת בלתי חדירה.
דת השבעה.
הדת הרשמית בווסטרוז היא דת השבעה, בה מאמינים רוב בתי האצולה ביבשת, והיא מאמינה בשבעה אלים: האב, האם, הזקנה, העלמה, הנפח, הלוחם והזר. מבנה התפילה של הדת נקרא ספט (מהמילה הלטינית לשבע), הכוהנים נקראים ספטונים או ספטות והספר המקודש נקרא "הכוכב בעל שבעת החודים". הכוכב המשובע הוא גם סמל הדת. הדת הובאה לווסטרוז על ידי האנדאלים, ויש כאלה שמאמינים שהשבעה הם למעשה שבע התגלמויות של אל אחד, כשם שהספט הוא מבנה אחד בעל שבעה קירות. מושב הדת נמצא בספט הגדול של באילור, הנמצא במעלה מלך, וזהו משכנו של הספטון העליון, "האפיפיור" של הדת. דת השבעה מבוססת על הנצרות הקתולית הימי-ביניימית.
האלים העתיקים.
האלים העתיקים הנקראים גם אלי הצפון שולטים בצפון ומעבר לחומה, כשילדי היער האמינו בהם עוד בעידן השחר. ראשוני האדם אמנם נלחמו בהם אך עדיין אימצו את אמונתם. מקום התפילה הוא יער האלים, בו מתפללים לעצי סוכך (הנקראים גם "עצי לב") ואין אצלם כוהנים, ספרים מקודשים או סמלים. הבית הבכיר היחיד שמאמין באלים העתיקים הוא בית סטארק. מרטין אישר כי האמונה באלים הקדומים מתבססת על צורות של פגאניזם, אנימיזם ודרואידיות שהיו נהוגות באירופה לפני בוא הנצרות, וכן על דת הכישוף המודרנית ויקה.
ר'הלור, אדון האור.
הדת הובאה מהעיר אסשאי שעל יד הצל ביבשת אסוס, והיא סוגדת לר'הלור אדון האור, האש והלהבה. הדת מאמינה גם ב"זה שלא ניתן לומר את שמו", אל האפלה ואויבו המושבע של ר'הלור. הכוהנים של ר'הלור מכונים "הכוהנים האדומים", על שם צבעי גלימותיהם, והם מתפללים בכל מקום, כל עוד יש שם מדורה גדולה. המוטו של הדת הוא "הלילה אפל ומלא זוועות", וסמלה הוא לב אדום. בווסטרוז אין הרבה מאמינים לדת, והעיקריים שבהם היו ת'ורוס ממיר, שהיה בחצר המלך של רוברט באראתיאון ונהיה יד ימינו של בריק דונדאריון, וסטאניס באראתיאון וכוחותיו, אליו הגיעה הכוהנת מליסנדרה כי האמינה שהוא גלגולו של אזור אהאי, גיבור הדת. הכוהנים האדומים מאמינים שהם יכולים לראות את העתיד בלהבות שלהם, ואף לבצע קסמים גדולים יותר, כמו להחזיר אדם לחיים אחרי שמת. דת בדיונית זו מבוססת על דת זרתוסטרה וכן על המינות הקתארית.
האל הטבוע.
האל הטבוע הוא אלם של יילודי הברזל החיים באיי הברזל, משכנם של בני בית גרייג'וי. לפי האמונה, האל הטבוע היה אדם שטבע במי המלח של איי הברזל, והפך לאל שמשכנו באולמות המים, גן העדן של הדת. הדת מאמינה גם באל הסערה, אויבו של האל הטבוע, השוכן באולם הענן שלו. הכוהנים של האל הטבוע נקראים הכוהנים הטבועים, והמוטו שלה הוא "מה שמת לא ימות עוד". ראש הכוהנים של הדת הוא אאירון גרייג'וי, אחיו של לורד באלון, וכמו כל הכוהנים הטבועים, גם הוא טבע וחזר לחיים לפני שנהפך לכוהן.
כלכלה.