האינטראקציה של הודו עם איגוד דרום-מזרח אסיה במהלך המלחמה הקרה הייתה מוגבלת מאוד. הודו סירבה להשתייך לאיגוד עוד בשנות ה-60, כאשר חברות מלאה הוצעה עוד לפני שהוקמה הקבוצה.
רק עם ניסוח מדיניות "מבט למזרח" בעשור האחרון (1992), החלה הודו להעניק לאזור חשיבות רבה במדיניות החוץ. הודו הפכה לשותפת דיאלוג סקטוריאלי עם ASEAN בשנת 1992, שותפה מלאה בדיאלוג ב-1995, חברה בפורום האזורי של האיגוד ב-1996, וכן שותפה ברמת הפסגה (יחד עם הרפובליקה העממית של סין, יפן וקוריאה) בשנת 2002. ועידת הפסגה העסקית הראשונה של הודוט עם האיגוד התקיימה בניו דלהי באוקטובר 2002. ראש הממשלה, אטאל ביהארי וג'פיי, התייחס לפגישה זו ומאז פסגת העסקים הזו הפכה לתכונה שנתית לפני ועידות הודו-ASEAN, כפורום לשיתוף פעולה וחילופי חוויות עסקיות בין קובעי מדיניות ומנהיגים עסקיים שלהן.
עד כה קוימו מספר ועידות כלליות בין הודו לאיגוד, כאשר הראשונות מביניהן הן ב-2002 בפנום פן (קמבודיה), ב-2003 בבאלי, אינדונזיה, השלישית ב-2004 בויינטיאן (לאוס), והרביעית ב-2005 בקואלה לומפור (מלזיה).
להלן ההסכמים אשר חתמה הודו עם ASEAN:
ההצעות הבאות הוכרזו על ידי ראש הממשלה בפסגה הרביעית של אסיאן-הודו:
באזור האיגוד ישנו שפע של משאבים טבעיים ומיומנויות טכנולוגיות משמעותיות. אלה מספקים בסיס טבעי לשילוב בין ASEAN והודו הן במסחר והן בהשקעה. הרמה הנוכחית של הסחר הדו-צדדי עם ASEAN קרובה ל-18 מיליארדי דולרים וזו גדלה בכ-25% בשנה. הודו קיוותה להגיע לרמה של 30 מיליארדי דולרים עד 2007. הודו אף משפרת את קשריה באמצעות עזרה בהחלטות מדיניות אחרות כמו הצעות של קווי אשראי, קישוריות טובה יותר דרך האוויר (מדיניות השמיים הפתוחים), ומסילות הרכבת והכביש.
אמריקה.
יחסי הודו עם מדינות מתפתחות באמריקה הלטינית, במיוחד עם ברזיל ומקסיקו ממשיכים לגדול ולהתפתח. הודו וברזיל ממשיכות לעבוד יחד על רפורמה במועצת הביטחון באמצעות מדינות ה-G4, תוך הגברת שיתוף פעולה אסטרטגי וכלכלי באמצעות פורום IBSA. התהליך של השלמת הסכם הסחר המועדף (PTA) עם מרקוסור (ברזיל, ארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי) נמצא על המסלול ואף מתנהל משא ומתן עם צ'ילה. נשיא ברזיל, לואיז אינסיו דה סילבה, היה אורח הכבוד בחגיגות יום הרפובליקנים בניו דלהי.
ארגנטינה.
היחסים הפורמליים בין שתי המדינות הוקמו בשנת 1949. הודו מחזיקה בשגרירות הממוקמת בבואנוס איירס, והשגרירות הארגנטינאית בהודו נמצאת בניו דלהי. השגריר ההינדי הנוכחי בארגנטינה (מוכר במקביל לאורוגוואי ופרגוואי) הוא ר' ויסוואנת'אן. לדברי משרד החוץ של ממשלת הודו, "על פי הסכם הויזה בשנת 1968, האגרות עבור המעבר וויזות התיירים בוטלו. על פי הסכם ויזה חדש שנחתם במהלך ביקור נשיא ארגנטינה באוקטובר 2009, הוסכם כי אשרות עסקיות מרובות כניסה לחמש שנים יינתנו ללא עלות. שגרירות הודו בבואנוס איירס מעניקה "קפה-קון ויזה" (קפה וויזה) למבקרים הארגנטינאים. המבקשים מוזמנים לקפה ואשרה מיידית. הדבר זכה לשבחים על ידי התקשורת הארגנטינית, הציבור ושר החוץ עצמו.
ארצות הברית.
מבחינה היסטורית, ארצות הברית העניקה תמיכה רבה מאוד לתנועת העצמאות ההינדית, בהתרסה על האימפריה הבריטית. היחסים בין הודו וארצות הברית תוארו כפושרים בעקבות עצמאותה של הודו, שכן הודו נטלה עמדה מובילה בתנועת המדינות הבלתי-מזדהות, וזכתה לתמיכת ברית המועצות. ארצות הברית סיפקה תמיכה להודו בשנת 1962 במהלך המלחמה שלה עם סין. במשך רוב המלחמה הקרה נטתה ארצות הברית לקיים יחסים חמים יותר עם פקיסטן, בעיקר כדרך להכיל את הודו הידידותית לסובייטים ולהשתמש בפקיסטן כדי לתמוך במוג'אהדין האפגני נגד הכיבוש הסובייטי באפגניסטן. הסכם שיתוף פעולה בין הודו לסובייטים, אשר נחתם בשנת 1971, הפנה את הודו נגד ארצות הברית.
לאחר מלחמת הודו–סין והמלחמה ההודו-פקיסטנית ב-1965, שינתה הודו שינויים ניכרים במדיניות החוץ שלה. היא פיתחה קשר הדוק עם ברית המועצות והחלה לקבל ציוד צבאי וסיוע כספי מסיבי מברית המועצות. הנושא השפיע לרעה על היחסים בין הודו לארצות הברית. ארצות הברית ראתה בפקיסטן משקל-נגד להודו הפרו-סובייטית והחלה לתת את הסיוע הצבאי לשעבר, דבר אשר יצר אווירה של חשד בין הודו לארצות הברית. היחסים בין הודו לארצות הברית ספגו מהלומה ניכרת כשהסובייטים השתלטו על אפגניסטן כאשר הודו תמכה בגלוי בברית המועצות.
היחסים בין הודו וארצות הברית הגיעו לשיא של כל הזמנים בתחילת שנות השבעים. יחד עם הדיווחים על מעשי הזוועות במזרח פקיסטן, דווחו גם פעולות רצח עם שבוצעו על ידי הכוחות הפקיסטניים. שר החוץ האמריקאי, הנרי קיסינג'ר, ונשיא ארצות הברית לשעבר, ריצ'רד ניקסון, לא עשו דבר כדי לעודד את נשיא פקיסטן, יאחיה חאן, ואת הצבא הפקיסטני. קיסינג'ר היה מודאג במיוחד מההתפשטות הסובייטית לדרום אסיה בעקבות הסכם ידידות שנחתם לאחרונה בין הודו לברית המועצות, וביקש להפגין בפני הרפובליקה העממית של סין את ערכה של ברית סמויה עם ארצות הברית. במהלך מלחמת הודו-פקיסטן בשנת 1971 הצליחו הכוחות המזוינים של הודו, יחד עם מוקטי בהני, לשחרר את מזרח פקיסטן, אשר הכריזה על עצמאותה. כדי להוכיח לסין את תמימותה של ארצות הברית כבעלת ברית, ובהפרה ישירה של הסנקציות שהטיל הקונגרס על פקיסטן, שלח ניקסון אספקה צבאית לפקיסטן, תוך ניתובן דרך ירדן ואיראן, ועידוד סין להגדיל את אספקת הנשק שלה לפקיסטן.
כאשר התבוסה של פקיסטן במגזר המזרחי נראה היה בטוח, ניקסון שלח את אנטרפרייז (CVN-65) למפרץ בנגל, מהלך שנחשב בעיני ההינדים כאיום גרעיני. האנטרפרייז הגיע ליעדו ב-11 בדצמבר 1971. ב-6 וב-13 בדצמבר שיגר הצי הסובייטי שתי קבוצות של אניות, חמושות בטילים גרעיניים מולדיווסטוק; הן עקבו אחר כוח המשימה האמריקני 74 לתוך האוקיינוס ההודי מ-18 בדצמבר 1971 עד ל-7 בינואר 1972. הסובייטים אף שלחו צוללות גרעיניות כדי להדוף את האיום הנשקף על ידי האנטרפרייז באוקיינוס ההודי.
אף על פי שלמאמצים האמריקאיים לא הייתה השפעה על הפיכת הגאות למלחמה, הרי שהאירוע של האנטרפרייז נתפס כגורם להמשך ההתעניינות של הודו בפיתוח נשק גרעיני. המדיניות האמריקנית לקראת סוף המלחמה הוכתבה בעיקר על ידי הצורך להגביל את הסלמת המלחמה על המגזר המערבי כדי למנוע את "פירוק" מערב פקיסטן. שנים רבות אחרי המלחמה, סופרים אמריקאים רבים מתחו ביקורת על מדיניות הבית הלבן בזמן המלחמה בעקבות פגמים קשים, ואף עלתה טענה כי אינו משרת כהלכה את האינטרסים של ארצות הברית. הודו ביצעה ניסויים גרעיניים כמה שנים מאוחר יותר וכתוצאה מכך הוטלו עליה סנקציות על ידי ארצות הברית. בשנים האחרונות, קיסינג'ר ספג ביקורות בעקבות הערות שנאמרו במהלך מלחמת הודו-פקיסטן שבהן תיאר את ההינדים כ-"ממזרים". קיסינג'ר הביע את חרטתו על ההערות.
לאחר המלחמה הקרה.
מאז תום המלחמה הקרה, יחסי ארצות הברית-הודו השתפרו באופן דרמטי. הנתון כי ארצות הברית והודו הן דמוקרטיות ויש להם יחסי סחר גדולים וגדלים סייע לשיפור היחסים. במהלך מלחמת המפרץ, מצבה הכלכלי של הודו עבר תקופה קשה, ומשלת הודו אימצה מערכות כלכליות ליברליות. לאחר התפרקות ברית המועצות שיפרה הודו את היחסים הדיפלומטיים עם חברות נאט"ו, בעיקר עם קנדה, צרפת וגרמניה, ובשנת 1992 הקימה הודו יחסים דיפלומטיים רשמיים עם ישראל.
ניסויים גרעיניים.
בשנת 1998 ביצעה הודו ניסויי נשק גרעיני שהוביל לסנקציות אמריקניות, יפניות ואירופיות על הודו. שר ההגנה של הודו אז, ג'ורג' פרננדס, אמר כי תוכנית הגרעין של הודו נחוצה, שכן סיפקה הרתעה לאיום גרעיני פוטנציאלי. רוב הסנקציות הוסרו בשנת 2001. הודו קבעה באופן מוחלט כי לא ייעשה בנשק שימוש להתקפה, אך ישמש להגנה.
הסנקציות הכלכליות שהטילה ארצות הברית בתגובה למבחני הגרעין של הודו במאי 1998 הופיעו, לפחות בהתחלה, כדי לפגוע קשות ביחסים בין הודו לאמריקה. הנשיא ביל קלינטון הטיל עונשים נרחבים על פי חוק מניעת התפוצה הגרעינית של 1994. סנקציות אמריקניות הופעלו על ישויות הינדיות המעורבות בתעשיית הגרעין והתנגדות למוסדות פיננסיים בינלאומיים להלוואות לא-הומניטריות בהודו. ארצות הברית עודדה את הודו לחתום על האמנה למניעת ניסויים גרעיניים (CTBT) באופן מיידי וללא תנאי. ארצות הברית גם קראה לעצור ולרסן את בדיקות הטילים הגרעיניים ופריסה על ידי הודו ופקיסטן. הדיאלוג על אי-הפצת נשק גרעיני, שנוסד לאחר מבחני הגרעין של 1998, גשר על רבים מהפערים בהבנה בין המדינות.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
תרומתה של הודו למלחמה בטרור סייעה ליחסים הדיפלומטיים של הודו עם כמה מדינות. במהלך השנים האחרונות, הודו קיימה מספר רב של תרגילים צבאיים משותפים עם ארצות הברית והאיחוד האירופי, אשר הביאו לחיזוק היחסים בין ארצות הברית להודו והאיחוד האירופי והודו. הסחר הדו-צדדי בין הודו לארצות הברית גדל פי שניים בחמש השנים האחרונות.