"היחידה הפיזיוגרפית האגן הגדול" ("Great Basin physiographic section") היא חלוקה פיזיוגרפית של פרובינציית אגן ורכס שהוגדרה על ידי נווין פנמן (Nevin Fenneman) ב-1931. הסקר הגאולוגי של ארצות הברית אימץ את ההגדרה של פנמן בחלוקה של ארצות הברית לאזורים פיזיוגרפיים. ה"יחידה" גדולה במקצת מההגדרה ההידרוגרפית.
"האזור התרבותי של האגן הגדול" ("'Great Basin Culture Area") או העמים הילידים של האגן הגדול היא סיווג תרבותי של העמים הילידים של יבשת אמריקה ואזור תרבותי השוכן בין הרי הרוקי להרי סיירה נבדה. האזור התרבותי משתרע על שטח של כמיליון קילומטרים רבועים, או מעט יותר מכפול מההגדרה ההידרוגרפית של האגן הגדול.
הידרולוגיה.
שטחו של האגן הגדול על פי ההגדרה ההידרוגרפית הוא 541,730 קילומטרים רבועים, של אזור המתנקז כולו כלפי פנים. כל המשקעים היורדים באזור מתאדים, שוקעים לתוך הקרקע או זורמים לתוך אגמים (שמרביתם מלוחים). כפי שהבחין פרימונט, לפלגים, נחלים או נהרות אין שום מוצא למפרץ מקסיקו או לאוקיינוס השקט. האזור תחום ברכס הרי ואסץ' ממזרח, רכס סיירה נבדה ורכס קסקייד במערב ואגן הניקוז של הנהר סנייק בצפון. השוליים הדרומיים פחות מובחנים. האגן הגדול כולל את מרבית שטח של נבדה, מחצית מיוטה, חלקים ניכרים מאורגון וקליפורניה ואזורים קטנים באיידהו, ויומינג ומקסיקו. המונח "האגן הגדול" מטעה במקצת. בפועל האזור כולל אגנים קטנים רבים. ימת המלח הגדולה ביוטה, אגם פירמיד ושקע הומבלדט בנבדה הם חלק מאגני הניקוז באגן הגדול. שקע סלטון הוא אגן סגור נוסף בתחומי האגן הגדול.
קו פרשת המים של האגן הגדול (Great Basin Divide) מפריד בין האגן הגדול לבין אגני הניקוז שמימיהם מתנקזים לאוקיינוס השקט. החלק הדרומי ביותר של האגן הגדול הוא האגם היבש לגונה סלאדה (Laguna Salada) במקסיקו. הנהר הארוך והגדול ביותר באגן הגדול הוא הנהר בר (Bear River) הנשפך לימת המלח הגדולה ואורכו 563 קילומטרים. אגן הניקוז הגדול ביותר בתחומי האגן הגדול הוא אגן הניקוז של הנהר הומבולדט המשתרע על שטח של 44,000 קילומטרים רבועים. מרבית המשקעים היורדים באגן הגדול הם שלגים, והמים שלא מתאדים או נשאבים לשם שימוש אנושי מחלחלים לאקוויפרים של מי תהום, בעוד שהתאדות של מים המצטברים מתרחשת בשקעים גאוגרפיים. אגם טאהו, האגם האלפיני הגדול ביותר באמריקה הצפונית, הוא חלק מתת-האזור אגם לאהוטן (Lake Lahontan) במרכז האגן הגדול.
אקולוגיה.
האגן הגדול על פי הגדרתו ההידרוגרפית כולל כמה מדבריות ואזורים אקולוגיים, כל אחד מהם עם מערך מאפיינים ייחודיים של צמחייה ובעלי חיים. הגבולות האקולוגיים והחלוקה לאזורים אקולוגיים באגן הגדול אינה חד-משמעית.
האגן הגדול חופף לארבעה מדבריות שונים: חלקים מהמדבריות החמים בדרום: מדבר מוהאבי ומדבר קולורדו (אזור בתוך מדבר סונורה) והמדבריות הקרים: מדבר האגן הגדול והמדבר הגבוה בצפון. ניתן להבדיל בין המדבריות על פי הצמחייה: עץ יהושע ("Yucca brevifolia") ולראה משולשת ("Larrea tridentata") צומחים במדבריות החמים, והם אינם גדלים במדבריות הקרים. המדבריות הקרים גבוהים בדרך כלל מהמדבריות החמים, והמשקעים יורדים בהם במשך כל השנה.
האקלים והצמחייה של האגן הגדול תלויים במידה רבה בגובה: ככל שהאזור גבוה יותר, כך גם גדלה כמות המשקעים והטמפרטורה יורדת. בשל כך, יש יערות בגובה רב. ערער יוטה ("Juniperus osteosperma") / אורן חד-מחטי ("Pinus monophylla") (האזורים הדרומיים) וצרקוקרפוס ("Cercocarpus") (האזורים הצפוניים) יוצרים יער פתוח של עצי ערער ואורן (pinyon-juniper woodland) על המדרונות של מרבית הרכסים. חורשות של אורן גמיש ("Pinus flexilis") ואורן אצטרובל זיפני ("Pinus longaeva") נמצאות בחלק מהרכסים הגבוהים ביותר. בגדות הנחלים שבהם יש אספקת מים מתמדת יש חורשות של צפצפת פרימונט ("Populus fremontii") וצפצפה רעדנית ("Populus tremuloides").
משום שהמערכת האקולוגית של היער נבדלת ממדבר טיפוסי, כמה גופים מוסמכים, כדוגמת הקרן העולמית לשימור חיות הבר, מפרידים את ההרים של מדבר האגן הגדול לאזור אקולוגי נפרד: "היערות ההרריים של האגן הגדול" (Great Basin montane forests). מינים נדירים ואנדמיים גדלים באזורים אקולוגיים אלו, משום שכל אחד מרכסי הרים מבודד מהרכסים האחרים. במהלך עידן הקרח האחרון היה האגן הגדול עשיר יותר במשקעים. ככל שהפך צחיח יותר בהולוקן, נסוגו כמה מהמינים להרים המבודדים הגבוהים יותר.
גופים מוסמכים אחרים מחלקים את האגן הגדול לאזורים אקולוגיים שונים, כל אחד בהתאם לקריטריונים שלו. ארמן טכטג'ן הגדיר את "ממלכת הצומח של האגן הגדול" ("Great Basin floristic province"). הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית מחלקת את האגן הגדול לשלושה אזורים אקולוגיים בקווים גסים לפי הגובה: האזור האקולוגי הצפוני של אגן ורכס (Northern Basin and Range ecoregion), האזור האקולוגי המרכזי של אגן ורכס (Central Basin and Range ecoregion) והאזור האקולוגי של אגן ורכס מוהאבי (Mojave Basin and Range ecoregion).
בעלי חיים.
בעלי החיים השוכנים באגן הגדול כוללים אנטילוקפרה אמריקנית ("Antilocapra americana"), אייל פרדי שחור-זנב ("Odocoileus hemionus"), פומת ההרים ("Puma concolor"), וארנבאים דוגמת ארנבת שחורת-זנב ("Lepus californicus") וארנבון אודובון ("Sylvilagus audubonii"), וזאבי ערבות ("Canis latrans") שצדים אותם. חולדות סוחרות ("Neotoma"), עכברי קנגורו ("Dipodomys") ומכרסמים קטנים אחרים נפוצים גם הם, והם פעילים בעיקר בלילה. אייל קנדי ("Cervus canadensis") וכבש גדול-קרניים ("Ovis canadensis") חיים גם הם באגן הגדול, אך אינם נפוצים. לטאות קטנות, כדוגמת תת-המין לטאה דוקרנית מערבית של האגן הגדול ("Sceloporus occidentalis longipes"), לטאה נמרית ארוכת אף ("Gambelia wislizenii") ואיגואנית מקרינה ("Phrynosoma") נפוצים, במיוחד בגובה נמוך. עכסנים ("Crotalus") ונחש גופר פסיפי נפוצים גם כן. מין הסלמנדרה "Batrachoseps campi" נמצא בסכנה. עופות חופים כדוגמת שחייניות ("Phalaropus") וחרמשונים ("Numenius") מצויים באזורים מוצפים. שקנאים אמריקניים ("Pelecanus erythrorhynchos") נפוצים באגם פירמיד. עטים זהובים ("Aquila chrysaetos") נפוצים מאוד באגן הגדול. תורית אמריקנית ("Zenaida macroura"), סטורנלה נגלקטה, עקעק שחור-מקור ("Pica hudsonia") ועורב שחור ("Corvus corax") הם מיני עופות נפוצים נוספים.
שני מיני דגים בסיכון שוכנים באגם פירמיד: "Chasmistes cujus" (ממשפחת הקטוסטומיים, ברשימת המינים בסיכון מ-1967) ותת-המין טרוטת קלארק לאהונטנית ("Oncorhynchus clarkii henshawi", ברשימת המינים בסיכון מ-1970).
חסרי חוליות גדולים כוללים פרווניתיים (טרנטולה מהסוג "Aphonopelma") וחרגול מורמוני ("Anabrus simplex"). מינים גרים שיובאו בהצלחה לאגן הגדול כוללים את חוגלת הסלעים ("Alectoris chukar"), חוגלית אפורה ("Perdix perdix") וחוגלת ההימלאיה ("Tetraogallus himalayensis"), אם כי האחרונה נקלטה היטב רק בהרי רובי (Ruby Mountains). ברומית הגגות ("Bromus tectorum"), מין פולש של דגניים שהובא בטעות מהווה חלק קריטי בתזונתה. סוסי פרא (מוסטנג) וחמורי פרא (burro) הם מינים זרים המתרבים בקלות ושנויים במחלוקת לגבי השפעתם על המערכת האקולוגית. מרבית שטח האגן הגדול הוא שטח מרעה וחיות משק (בקר וכבשים) נפוצות בו.
גאוגרפיה.
האגן הגדול כולל עמקים, אגנים, אגמים ורכסי הרים של פרובינציית אגן ורכס. תוואים גאוגרפיים סמוך לאגן הגדול כוללים את קו פרשת המים של אמריקה, קו פרשת המים של האגן הגדול, ומפרץ קליפורניה.
היחידה הפיזיוגרפית של האגן הגדול.
היחידה הפיזיוגרפית של האגן הגדול היא חלק מפרובינציית אגן ורכס, אבל גבולות הפרובינציה חורגים לתוך מזרח אורגון, דרום איידהו, ואגן הניקוז של הנהר קולורדו (כולל האזור המטרופוליטני של לאס וגאס והפינה הצפון-מערבית של אריזונה) פרובינציית אגן ורכס היא תוצאה של פעילות טקטונית המותחת את קרום כדור הארץ, תוך יצירת רכסי הרים רבים שכיוונם צפון-דרום. בין רכסי הרים אלו יש עמקים שטוחים או אגנים. מאות רכסי הרים אלו הפכו את נבדה למדינה ההררית ביותר בארצות הברית.
יישובים ודרכים.