כתב את מדור פרשת השבוע בעיתון, "סבא יהושע", המעביר רעיון מפרשת השבוע בדרך חווייתית. נכון ל-2017 קיים המדור כ-40 שנה ומתפרסם בעמוד השלישי של העיתון, היו לו גלגולים רבים במהלך השנים - ושמותיו היו: "למשל"; "טיפ טיפה לחשוב"; "על סבא יהושע ועל פרשת השבוע"; "הקבוצה של המדריך אלקנה (פתוח לכל ילדי השכונה)"; "עם הדוד אפרים בשבת אחר הצהריים"; "יישר כוח לגבאי ר' נח"; ועוד.
כמו כן, כתב סיפורים קצרים תחת שם העט אבי כתריאל, ושני ספרים של סיפוריו יצאו לאור בהוצאת "זרקור":
מדבר לוט
מדבר לוט (בפרסית: دشت لوت) הוא מדבר מלח גדול, הממוקם בפרובינציות כרמאן, סיסתאן ובלוצ'סתאן שבאיראן, ומשתרע על פני שטח של כ-51,800 קמ"ר בדרום-מזרח המדינה. על פי מדידות שנעשו באמצעות הלוויין Aqua של נאס"א במשך כשבע שנים (2003 - 2010), נמצא שהטמפרטורה הממוצעת במדבר לוט עומדת על כ-50 מעלות צלזיוס, וטמפרטורת פני השטח הגבוהה ביותר שנמדדה שם עומדת על 70.7 מעלות צלזיוס. אין מדובר בטמפרטורת האוויר בצל, אלא בטמפרטורה הקרינתית של פני השטח (הטמפרטורה שפני השטח פולטים). במדבר לוט נמצאת פירמידת החול הגבוהה בעולם. ב-17 ביולי 2016 הוכר מדבר לוט כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
גאוגרפיה.
מדבר לוט, השוכן בדרום מזרח איראן, הוא מדבר מלח, המדבר ה-27 בגודלו בעולם, ואחד המקומות היבשים ביותר בתבל. אורכו של המדבר כ-480 ק"מ ורוחבו כ-320 ק"מ. גובהו כ-56 מטרים מעל פני הים. חלק ניכר מהמדבר מכוסה באבני בזלת ובלבה שנפלטו מלועו של הר געש המצוי באזור, אשר אינו פעיל עוד. יש שם צמחייה מועטה מאחר שכמעט לא קיימים צמחים המסוגלים לחיות בתנאי החום והיובש השוררים שם. גם בעלי חיים, ואפילו חיידקים, אינם שורדים בתנאי החום הכבדים השוררים באזור. במדבר לוט מצויה פירמידת החול הגבוהה בעולם.
אקלים.
על פי מחקרים חדשים יחסית, המבוססים על מדידות לווייניות שנאספו על ידי המכון הגאולוגי האמריקני, מדבר לוט הוא המקום בעל פני השטח החמים ביותר בכדור הארץ. בשנת 2005 נמדדה בו טמפרטורת שיא של פני השטח - 70.7 מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם בפני השטח של כדור הארץ. נתון זה מעט מטעה, כיוון שאין מדובר במדידת טמפרטורת האוויר. טמפרטורת האוויר בחודשי הקיץ במדבר זה עשויה להגיעה לכ-50 מעלות צלזיוס. הסיבה לחום הקיצוני השורר באזור זה היא שחלק משמעותי ממדבר לוט מכוסה באבני בזלת ובלבה שחורה, הקולטות את קרינת השמש ביעילות, הופכות אותה לחום ופולטות את החום חזרה לאטמוספירה.
החלק החם ביותר של מדבר לוט הוא רמה גדולה שמכוסה בלבה כהה, ומכונה "גנדום בריין" (Gandom Beriyan). לפי אגדה מקומית, הרמה קיבלה את שמה, שפירושו "חיטה קלויה", לאחר שערימת חיטה שהושארה בטעות באזור נשרפה בחום המדברי לאחר כמה ימים.
מחקרים גילו שתנאי החום הקיצוניים הפכו את מדבר לוט לאזור א-ביוטי, כלומר מחוסר חיים. הסיבה לכך היא שאפילו בקטריות לא יכולות להתפתח בתנאי חום כה קיצוניים. החוקרים, שהשאירו חלב במדבר לוט ללא קירור או כיסוי, גילו שהחלב לא מתקלקל והגיעו למסקנה שהבקטריות לא יכולות להתפתח בחום קיצוני שכזה.
ססנה 152
ססנה 152 (באנגלית: Cessna 152) הוא מטוס חד-מנועי, בעל שני מושבים וכנף עליונה קבועה, מתוצרת ססנה איירקראפט קומפני האמריקנית. המטוס משמש בעיקר כמטוס אימון. המטוס מבוסס על דגם קודם, של ססנה 150, עם שינויים קלים ומנוע מעט חזק יותר.
למרות שהססנה 152 מחוץ לייצור יותר משלושים שנה, הרבה מהמטוסים הללו עוד ראויים לטיסה ומתבצע בהם שימוש רב להדרכת טיסה.
שושנה הוכוולד
שושנה הוכוולד, עורכת העיתון "זרקור" למעלה מ-30 שנה. מאיירת ועורכת-לשון חרדית.
ביוגרפיה.
עם פרישתו של עורך "זרקור", הרב משה בן ישר, מתפקידו, נכנסה לתפקיד שושנה הוכוולד, אשר הייתה לה היכרות עם העיתון ועם צוותו במסגרת עבודתה במשרד הסמוך של תל"ת - התנועה להפצת תורה. היה זה בשנת תשמ"ב. הרב משה בן ישר המשיך לכתוב מדורים בעיתון.
במסגרת תפקידה, קיבלה הוכוולד והכשירה לעבודה ב"זרקור" סופרות רבות, שלאחר מכן כתבו גם בעיתונים חרדיים אחרים, והשפיעו רבות על ספרות הקריאה החרדית המתחדשת. בין הסופרות - ע' בר-כוכבא; דבורה צוף; שרה קיסנר; חנה רגב ועוד.
תחת ניצוחה של שושנה הוכוולד גדל השבועון זרקור ל-32 עמודים, ועמד על מספר זה (מחוסר תקציב להגדלה נוספת) עד לפרישתה מתפקידה בטבת תשע"ה והעברת שרביט העריכה לסופרת לאה פריד. עמה עבדה, לאורך כל השנים, הגרפיקאית שבי זינגר. תבנית העיתון הייתה קבועה, יחסית, ומדורים רבים ומגוונים התחלפו במהלך שנות עריכתה. הובילה את פרויקט "הזדמנות לשאול" - משאל שיטתי (ראיון כתוב) של סופרי "זרקור" ועובדיו בין השנים תשנ"א-תשנ"ו. היא עצמה התארחה במדור זה אחרונה, בחורף תשנ"ו, ושם הסבירה את אופן עבודתה וריכוז הכנת העיתון.
איירה וערכה לשונית ספרים אחדים.
מתגוררת בירושלים.
ריקו פריימות'
יצחק ימיני
יצחק ימיני (נולד ב-1940) היה ראש מועצת פרדסיה בשנים 1972 - 2013.
ביוגרפיה.
יצחק ימיני נולד בפרדסיה להורים שעלו לישראל מתימן והיו ממייסדי היישוב. ימיני היה הילד הראשון שנולד ביישוב. הוא נבחר בשנת 1972 לתפקיד ראש המועצה, לאחר שפרש מסיעת המערך וחברי המועצה החליטו להדיח את ראש המועצה המכהן. ימיני כיהן ברצף בתפקיד עד לשנת 2013.
בבחירות בשנת 2013 התקיים סיבוב שני, לאחר שאף אחד מן המתמודדים לא השיג לפחות 40% מקולות הבוחרים. לסיבוב השני שהתקיים עלו ימיני וטל גורקי. בתום ספירת הקולות התברר כי גורקי נבחר לראשות המועצה, כאשר הפער ביניהם היה 50 קולות.
כחבר מפלגת העבודה הוצב במקומות סמליים ברשימות העבודה לכנסת. בין היתר לכנסת ה-19[./יצחק_ימיני#cite_note-3 [3]] וברשימת המחנה הציוני לכנסת ה-20.
במהלך כהונתו של ימיני כראש המועצה גדלה אוכלוסיית היישוב מ-1500 ל-5000 תושבים, כאשר עיקר הגידול באוכלוסייה היה בתושבים חדשים שהגיעו מחוץ ליישוב.
אלפינזו אינסברוק
אלפינזו אינסברוק (בגרמנית: Alpenzoo Innsbruck) הידוע גם כגן החיות האלפיני, הוא גן חיות באינסברוק, אוסטריה. גן החיות נמצא באלפים האוסטריים בגובה של 750 מטרים, והוא אחד מגני החיות הגבוהים ביותר באירופה כולה. באלפינזו יש 2,000 בעלי חיים מ-150 מינים.
גן החיות נוסד ב-22 בספטמבר 1962 בידי הזואולוג האוסטרי הנס פסנר (Hans Psenner) אשר פסלו מוצב בגן החיות. הגן התמקד בתחילה בעיקר בשיקום מינים אשר נכחדו מאזור טירול או מינים בסכנת הכחדה. בין היתר טיפל הגן בהצלחה ביעל האלפים, במגלן מצויץ צפוני ובפרס המשמש כסמלו של גן החיות. פסנר פרש מניהולו של גן החיות בשנת 1979 והוריש את התפקיד להלמוט פכלאנר (Helmut Pechlaner). פכלאנר פרש מניהול הגן ב-1991 וכיום הוא מנהל את גן החיות שנברון. מאז 1991 מנהל את האלפינזו מיכאל מרטיס (Michael Martys). ב-2002 נפתחה בגן החיות חווה מיוחדת המרכזת חיות בית טירוליות.
ניתן להגיע אל האלפינזו ברכב, או עם קו האוטובוס W. דרך נוספת להגיע היא באמצעות רכבל היוצא מהעיר, אשר התחנה השנייה שלו נמצאת במרחק הליכה קצר מהגן.
אוצרות המקדש
יורם מיוחס
יורם מיוחס (נולד בשנת 1967 בישראל) הוא ויולן ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה.
יורם מיוחס למד נגינה בכינור וויולה אצל אליהו גרדוש, רוברט ישראל וצבי ברנשטיין. כמו כן למד ניצוח אצל אהרון חרל"פ. בשנים אלה זכה בקביעות במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.
ניגן כויולן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ובתזמורת האקדמיה למוזיקה בתל אביב, ובשנים 1988 - 2006 היה משנה לנגן ויולה ראשון בתזמורת הסימפונית חיפה. בין השנים 2006 ו-2011 כיהן כמשנה לנגן ויולה ראשי בתזמורת הקאמרית הישראלית. שימש כויולן מחליף קבוע בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והתזמורת הקאמרית הקיבוצית.
מיוחס הוזמן להופיע כויולן וכמלחין בפסטיבל האביב היוקרתי בבודפשט, הונגריה - בפסטיבל למוזיקה בת זמננו בפראג ועוד, וכן מרבה להופיע בפסטיבלים נוספים למוזיקה, כמו: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, חג המוזיקה הישראלית ואחרים.
כמו כן ניהל תוכנית רדיו קבועה תחת הכותרת: "תיבת תהודה" ברשת א' של קול ישראל וכן הוא עורך ומגיש הרצאות בחוגי האזנה מודרכת למוזיקה ברחבי הארץ ומתמיד לעסוק בהוראת כלי ובהדרכת הרכבים קאמריים צעירים.
מלבד הופעותיו ברסיטלים ובהרכבי מוזיקה קאמרית, יורם מרבה לבצע ולהקליט לגופים שונים, לרבות קול המוסיקה - עם שימת דגש לביצועי בכורה של יצירות ישראליות לויולה בפרט ובנות זמננו בכלל - מהן הנכתבות במיוחד בעבורו על ידי מלחינים שונים מהארץ ומחו"ל.
בשנת 1995 זיכתה אותו אחת מהקלטותיו לייצג את התחום הסולני בתחרות: "פרס הביצוע המצטיין ליצירות ישראליות". יורם מרבה גם להתארח ולהתראיין בתוכניות שונות בקול המוסיקה הן על פעילותו המוזיקלית בפרט והן על מוזיקה בכלל.
כמלחין, יצירותיו של יורם מיוחס כוללות: שתי סימפוניות, שתי פתיחות סימפוניות, מספר קונצ'רטי לכלי סולו שונים ולתזמורת, קונצ'רטו גרוסו לרביעיית כלי קשת ולתזמורת מיתרים, יצירות קאמריות רבות, מוזיקה למקהלה א-קפלה, וכן אופרה בת שתי מערכות, "עד נר ראשון של בוקר", העוסקת בנושא השואה והגבורה.יצירותיו של מיוחס יוצאות לאור על ידי המכון למוסיקה ישראלית, המרכז למוסיקה ישראלית ו"אור-תו".
יורם מיוחס הוא זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 2017.
הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ