ב-1934, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלה דרייפוס לארץ ישראל. התיישב בירושלים. עבד במחלקתו של הפרופ' יוליוס קליברג תחילה כמתנדב ולאחר מספר חודשים כאיש סגל. בשנת 1947 יצא דרייפוס לארצות הברית, לניו יורק, השתלם בבית החולים מונטפיורי , בבית חולים הפרסביטריאני באוניברסיטת קולומביה ובית החולים מאונט סיני. עם חזרתו של דרייפוס לארץ, התמנה בשנת 1950 למנהל בפועל של מחלקה פנימית. בשנת 1955 הועלה לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 1962 לפרופסור מן המניין. בשנת 1952 התמנה דרייפוס למנהל מחלקה פנימית א' שהייתה בעלת אוריינטציה קלינית ובה הושם הדגש על הכיוון הפסיכו-סומטי של הרפואה הפנימית
בשנת 1956 ייסד דרייפוס ביחד עם פרופ' דוד בירנבאום, פרופ' יוליוס קליברג, פרופ' הרמן שטייניץ וד"ר ברנדשטטר את החברה הישראלית לגסטרואנטרולוגיה. בשנת 1962 מונה דרייפוס למנהל מחלקה פנימית ב' (60 מיטות אשפוז) בבית החולים איכילוב בתל אביב. בשנות ה-60 הראשונות חבר לחיים שיבא, אנדרה דה-פריס, אפרים סיני ושמואל שור, להקמת בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1965 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב.. משנת 1962-1967 מונה דרייפוס לדקאן בית הספר ללימודי המשך ברפואה, ומשנת 1971-1974 ראש החוג לרפואה פנימית.
דרייפוס נפטר מסרטן ב-22 בפברואר 1974, נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. היה נשוי לעדינה ולהם שלושה בנים, בנו גדעון רופא פנימי.
ממחקריו של דרייפוס.
דרייפוס וצוותו התמקדו במחקרם בשטחי הקרדיולוגיה, ההומאוסטאזיס, חקר הפקקת והאימונולוגיה הקלינית. המחקר הקרדיולוגי התבסס סביב למחלה הקורונרית תוך תשומת לב לגורמים פסיכוסוציאלים וביוסטטיסטים. כמו כן נחקרה התנהגות טסיות הדם במצב האוטם הטרי של שריר הלב ולאחריו, ובשבץ מוחי.
למחלקה הייתה מסונפת מעבדת מחקר ומעבדה משותפת של המחלקה לאלקטרוניקה של מכון ויצמן בראשותו של הפרופ' א. פריי.
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939.
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: ד"ר משה רחמילביץ', ד"ר פריץ דרייפוס "היפרטוניה ומחלת אבני כליות", (הרצאה, 1 ביוני 1939)
קריית-שמונה
קריית-ים
בית-שמש
אפרים דב הכהן לאפ
הרמן, נסיך ויד
הרמן, נסיך ויד (בגרמנית: Wilhelm Hermann Karl Fürst von Wied; 22 במאי 1814 - 5 במרץ 1864), היה אביה של אליסאבטה, מלכת רומניה.
ביוגרפיה.
הרמן נולד ב-22 במאי 1814 בנויוויד, דוכסות נסאו, ליוהאן אוגוסט קרל, נסיך ויד ולסופיה אוגוסטה, נסיכת זולמס-בראונפלס, בתם של וילהלם, נסיך זולמס-בראונפלס ואוגוסטה פרנציסקה, נסיכת זאלם-גרומבאך.
בשנת 1834 התגייס הרמן לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט משמר הקירסירים. בשנת 1836 מת אביו יוהאן אוגוסט קרל, נסיך ויד, והרמן ירש את תאריו. בשנת 1839 הועלה הרמן לדרגת האופטמן, ובשנת 1845 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הלנדווהר ה-29 (נויוויד ה-1).
בשנת 1842, ייסדו 20 אצילים גרמנים, את Adelsverein - החברה להגנה על מהגרים גרמניים בטקסס, ולאחר שהתארס הרמן עם מריה, נסיכת נסאו, בתו של וילהלם, דוכס נסאו, שעמד בראשות החברה, הצטרף אף הוא לחברה.
החברה הקימה את ניו ויד, טקסס, כמה קילומטרים מצפון לניו בראונפלס על נהר גואדלופה הממוקם בצד המזרחי של מחוז קומאל, וכן הקימה את ויד, טקסס במחוז לאבאקה, אולם בשנת 1846 יותר מ-300 מתיישבים גרמניים מתו באזור ניו בראונפלס ממגפה.
בשנת 1847 התברר כי בשל חובות וחילוקי דעות, יש לנקוט בגישה חדשה, כדי להציל את המוניטין וההשקעות של האצילים. בעקבות כך החל מנהל העסקים של הרמן, אוגוסט פון ביברה, להתערב באופן פעיל בענייני החברה. בשנת 1851 נבחר הרמן לנשיא החברה, ובעקבות כך השתלט ביברה באופן מלא על ניהול הארגון. ביברה נאבק יותר מעשר שנים לפרוע את חובות החברה, ולהחיות את תוכנית ההגירה.
בשנת 1858 הועלה הרמן לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1861 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-5 במרץ 1864 מת הרמן בנויוויד, ובנו וילהלם, נסיך ויד ירש את תאריו.
משפחתו.
ב-20 ביוני 1842 התחתן הרמן עם מריה, נסיכת נסאו, בתם של וילהלם, דוכס נסאו ולואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
מריה, נסיכת נסאו
מריה, נסיכת נסאו (גרמנית: Marie von Nassau, 29 בינואר 1825 - 24 במרץ 1902), הייתה אמה של אליסאבטה, מלכת רומניה.
ביוגרפיה.
מריה נולדה בביטריך ב-29 בינואר 1825, לוילהלם, דוכס נסאו ולואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1839 מת אביה וילהלם, דוכס נסאו, ואחיה אדולף, דוכס נסאו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 פרץ ברחבי הדוכסות מרד כחלק ממהפכות אביב העמים, ואחיה ואמה דיכאו אותו.
ב-20 ביוני 1842 התחתנה מריה עם הרמן, נסיך ויד, ממנו נולדו לה 3 ילדים. בשנת 1864 מת בעלה, ולאחר מותו קיימה מריה מערכת יחסים עם הפוליטיקאי פרנץ פון רוגנבאך. ב-24 במרץ 1902 מתה הלנה בביתה בנויוויד, והיא בת 77 שנים.
משפחתה.
ב-20 ביוני 1842 התחתנה מריה עם הרמן, נסיך ויד, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
סוכנות ההגנה האירופית
סוכנות ההגנה האירופית, מכונה לפעמים EDA (ראשי תיבות של: European Defence Agency)או AED (בצרפתית: Agence européenne de défense) היא סוכנות של האיחוד האירופי שבסיסה בבריסל, בלגיה. הסוכנות הוקמה ב-12 ביולי 2004, ושמשה כגוף ליחסי חוץ וביטחון המדווח למועצת האיחוד האירופי. תפקידה העיקרי הוגדר כטיפוח שיתוף הפעולה האירופי בתחומי ההגנה.
יערות הבראשית של עצי האשור בהרי הקרפטים ויערות האשור העתיקים בגרמניה
אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו
אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו (גרמנית: Adelheid Marie von Nassau, 25 בדצמבר 1833 - 24 בנובמבר 1916), הייתה אשתו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.
ביוגרפיה.
אדלהייד-מריה נולדה בדסאו ב-25 בדצמבר 1833, לפרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של וילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק.
ב-23 באפריל 1851 התחתנה אדלהייד-מריה עם אדולף, דוכס נסאו, ממנו נולדו לה 5 ילדים. בשנת 1866 הצטרף בעלה לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-20 ביולי נכבשה ויסבאדן על ידי הכוחות הפרוסים. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה דוכסות נסאו לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.
בשנת 1890 מת וילם השלישי, מלך הולנד, שהיה בנוסף הדוכס הגדול של לוקסמבורג, והותיר אחריו את בתו וילהלמינה, מלכת הולנד. מכיוון שבלוקסמבורג נהג באותה העת החוק הסאלי, שלא התיר לבנות לרשת את אביהם, מונה אדולף שהיה בן דוד מדרגה 17 בקו זכרי לוילם השלישי, לדוכס הגדול של לוקסמבורג.
בשנת 1905 מת בעלה אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ובנה וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1912 מת גם בנה וילהלם הרביעי, ונכדתה-בתו מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג עלתה לשלטון במקומו. בשנת 1914 פרצה מלחמת העולם הראשונה ולוקסמבורג נכבשה על ידי צבא הקיסרות הגרמנית, וב-24 בנובמבר 1916 מתה אדלהייד-מריה בקניגשטיין אים טאורוס שבגרמניה.
משפחתה.
ב-23 באפריל 1851 התחתנה אדלהייד-מריה עם אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל
מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל (בגרמנית: Marie Luise Charlotte von Hessen-Kassel, 9 במאי 1814 - 28 ביולי 1895), הייתה אשתו של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו וחמותו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.
ביוגרפיה.
מריה לואיזה שרלוטה נולדה בקופנהגן ב-9 במאי 1814, לוילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, נכדתו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק. בשנת 1817 נולדה אחותה לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, שלימים התחתנה עם כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ב-11 בספטמבר 1832 התחתנה מריה לואיזה שרלוטה באופנבך, עם פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו, נכדו של לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ואחיו של לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט, ממנו נולדו לה 3 ילדים.
בשנת 1864 מת בעלה פרידריך אוגוסט, וב-28 ביולי 1895 מתה מריה לואיזה שרלוטה בלנגריס.
משפחתה.
ב-11 בספטמבר 1832 התחתנה מריה לואיזה שרלוטה עם פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
אשם גזלות
הפיגוע בקניון ערים
הפיגוע בקניון ערים הוא פיגוע התאבדות שבוצע ב-4 בנובמבר 2002 בקניון ערים שבכפר סבא. בפיגוע נהרגו שני ישראלים וכ-70 נפצעו.
הפיגוע.
ביום שני בשעה 18:10 ניסה מחבל מתאבד להיכנס לתוך קניון ערים בכפר סבא. בשל התראות שהתקבלו לביצוע פיגוע במקום, הוגברה בו האבטחה. הקניון שהוא קניון פתוח בעל כניסות רבות, אובטח באותה עת על ידי 24 מאבטחים. אחד המאבטחים במקום ששהה באזור אחת הכניסות זיהה את המחבל מנסה להיכנס למרכז הקניון. הוא ניגש אליו במהירות תוך כדי צעקות אזהרה לעוברים ושבים. כשהתקרב אליו פוצץ המחבל את המטען. מן הפיצוץ נהרגו שניים, המאבטח חוליו מגרם, ונער בן 15 ששהה בסמוך, ונפגעו עוד כ-70 בני אדם, רובם נפגעי הלם.
כשבועיים לאחר הפיגוע קיבלו אמו ובת זוגו של המאבטח מגרם תעודת הוקרה ממשטרת כפר סבא ומראש העיר כפר סבא יצחק ולד, על פעולתו לעצירת המחבל שהצילה חיי רבים.
מבצעי הפיגוע.
לאחר הפיגוע נטל ארגון הג'יהאד האסלאמי אחריות לפיגוע ומסר שהמחבל הוא נביל סוואלחה, בן 18, ממחנה הפליטים בלאטה שבאזור שכם.
עבודת גמר