במהלך אירוע הקרוסאובר של ליגת הצדק/הנוקמים היא נראתה מחזיקה את הכותל המערבי לאחר ההתקפה של קרונה, שגרמה לרעידות אדמה ברחבי העולם.
סברה היא אחת מקומץ המוטנטים ששמרו על כוחותיהם לאחר השפעת אירועי הקומיקס "בית אם". מאוחר יותר היא מתבקשת על ידי ממשלת בריטניה לסייע לגיבור העל יוניון ג'ק לפעול נגד פיגוע טרור בלונדון שבוצע על ידי נבל-העל קרוספייר. היא נכנסת לקונפליקט עם האביר הערבי החדש בגלל הבדלים תרבותיים, אבל הם משתדלים לעבוד יחד, למרות הקשר שלה עם האביר הערבי הראשון במהלך "תחרות האלופים".
מאוחר יותר מתגלה כי סברה יצרה כוח שיטור נגד מוטנטים פרועים. הצוות הזה היה בחזית ביחד עם בישופ, בנוסף לעוד חבר צוות: מיקרומקס. במהלך אירועי הקומיקס "מלחמת האזרחים" תמכה סברה באיירון-מן בחוק לרישום העל-אנושיים, חתמה על המסמכים והיוותה כאחת מתוך 142 גיבורי משנה אשר חתמו גם הם על המסמכים. במהלך אירועי "פלישה סודית" (secret invasion), סברה נראתה בקצרה נלחמת בסקרולס בישראל.
בסיפור "", סברה היא אחת מגיבורים המגיבים לקריאתו של ספיידרמן לעזרה במפעלי הלוויין של דוקטור אוקטופוס. היא מוצגת נלחמת באוקטופוס במפעל נטוש לכאורה עד שנורית על ידי קרוסבונז באמצעות רובה צלפים. עם זאת, המחבר ציין כי הירייה כמעט הרגה את סברה, אך היא שרדה.
מסך כחול (קולנוע)
מסך כחול (בלו־סקרין) או מסך ירוק (גרין־סקרין) (הידוע בטלוויזיה בשם Chroma Key) הוא מונח בקולנוע אשר מתאר טכניקה בה מצלמים פעולה המתרחשת לפני מסך אשר צבוע בצבע אחיד (כחול או ירוק בדרך כלל) לשם "החלפת" המסך בתמונה או בסצנה אחרת. המונח מתייחס גם לתוצאה של הטכניקה וגם למסך עצמו.
הצבע המיועד להחלפה מעובד ומשולב עם תוכן מערוץ וידאו אחר כמו מצלמה נפרדת, וידאו מוקלט או מקור דיגיטלי. התהליך הזה מכונה "קומפוזיטינג" (Compositing). ההחלפה יכולה להתבצע במשך ההפקה או אחרי ההפקה (פוסט פרודקשן).
דוגמה קלאסית לשימוש בטכניקה היא אצל מגישי תחזית מזג האוויר בטלוויזיה אשר נראים כאילו היו על מפה, אך למעשה הם מצולמים על רקע אחיד. מול החזאי יש טלוויזיה המראה לו את התחזית, כך שהוא יכול לדעת היכן הוא צריך למקם את ידיו. בעבר האפקטים הטלוויזיוניים הללו נעשו בטכניקה בשם "Chroma keying", אך כיום לשם ביצוע עבודה זאת משתמשים בטכניקות ממוחשבות.
לעיתים עלול להיות למגיש טלוויזיוני אזור בבגדיו אשר צבעו קרוב למדי לצבע עליו עושים את האפקט, כמו קישוט או סמל, כתוצאה מכך חלק זה יראה כ"שקוף" - נראה דרכו את הרקע אשר אליו "מחליפים". אם אנשי ההפקה לא שמו לב לכך לפני שהתוכנית שודרה, הצופים יראו "חור" במגיש אשר דרכו ניתן לראות את הרקע.
למה דווקא צבע זה ולא אחר.
בעבר, לפני המעבר לשימוש בעיבוד דיגיטלי, הצבע הכחול היה הצבע הקל ביותר להפרדה כימית מבין הצבעים על סרט הצילום. כיום, עם המעבר לשימוש באמצעים דיגיטליים, רוב חיישני המצלמות מורכבים מ־25% כחול, 25% אדום וכ־50% ירוק. הצבע הירוק נחשב לקל יותר לזיהוי בתוכנת מחשב ולכן השימוש נעשה בעיקר בו.
טכניקת צילום זו דורשת ניגודיות גבוהה כדי לאפשר הפרדה מלאה בין צבעי הרקע לצבעי האובייקט המצולם. גוף האדם מכיל מספר גוני אדום. לכן לא ניתן לעשות באדום שימוש. הצבעים: ירוק וכחול כמעט אינם מופיעים בגוף האדם. לכן בהם ניתן להשתמש. שימוש בצבע הקיים באובייקט המצולם גורם לתוכנת המחשב להחליף את הצבע ברקע הנבחר. לדוגמה: אם הרקע הוא אדום והאדם לובש חולצה אדומה - עלולה להיווצר בעיה בהחלפת הצבעים. יכולים להיווצר "חורים" במרכז הגוף והאדם ייראה כבעל "ראש מרחף".
שימוש בצבעים אחרים.
רוב המסכים עושים שימוש בגוני כחול וירוק, המנוגדים לגוני האדום שבגוף האדם.
לעיתים, בעקבות סביבת הצילום או שימוש באנשים בעלי גון עור שונה, נדרש שימוש במסכים בגוונים אחרים.
בחירה בצבעים שונים.
בחירת גון הרקע של המסכים עשויה להיות מושפעת בין היתר מאחד או יותר מהגורמים הבאים:
לפעמים נעשה שימוש בצבעים פשוטים משיקולי עלות או מחוסר בצבע מסוים.
מינימום לוקאלי
מינימום גלובאלי
אלמה גלוק
אלמה גלוק (Alma Gluck; 11 במאי 1884 – 27 באוקטובר 1938) הייתה זמרת סופרן יהודייה-אמריקאית ממוצא רומני.
חייה.
אלמה גלוק נולדה בשם רבה פיינסון (Reba Feinsohn) למשפחה יהודית ביאשי, רומניה. בגיל צעיר היגרה לארצות הברית. גלוק הייתה אחת הזמרות המפורסמות ביותר בעולם בשיא הקריירה שלה, בסביבות 1910. אף כי הצלחתה הראשונה הייתה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, הרי בהמשך יצאה למסעות קונצרטים ברחבי ארצות הברית והייתה מן הראשונים בעולם ההקלטות.
הסופרת מרשה דבנפורט הייתה בתה מנישואיה הראשונים, לברנרד גליק. בהמשך נישאה לכנר אפרם צימבליסט וילדה לו שני ילדים.
אלמה גלוק ייסדה את אגודת האישה האמריקאית. בשנת 1925 פרשה מן ההופעות לניו הרטפורד, קונטיקט, והתמסרה לגידול משפחתה.
אלמה גלוק נפטרה בגיל צעיר יחסית, 54, ממחלת כבד (ללא קשר לאלכוהול).
כלא אבו גרייב
כלא אבו גרייב (ערבית: سجن أبو غريب; תעתיק מדויק: סג'ן אבו עֻ'רַיְב) הוא בית סוהר הממוקם בעיר העיראקית אבו גרייב, כ-32 קילומטרים מהבירה בגדאד. בזמן שלטונו של עריץ עיראק סדאם חוסיין, נכלאו ועונו במקום מתנגדי שלטונו.
הכלא נכנס לתודעה הבינלאומית לאחר כיבוש עיראק על ידי ארצות הברית במלחמת עיראק; בשנת 2004 פורסמה סדרת תמונות שצולמו בכלא והוברחו לתקשורת, בהן נראים סוהרים אמריקנים ששמרו על הכלא מענים ומשפילים את האסירים העיראקים שהיו כלואים בו. הפרשה עוררה סערה רבתי בארצות הברית ובעולם כולו, ובעקבותיה גברה ההתנגדות בקרב חלק מהציבור האמריקני למלחמת עיראק.
היסטוריה.
תחת שלטונו של סדאם חוסיין.
מבנה בית הסוהר נבנה על ידי קבלנים בריטים במהלך שנות החמישים, ושטחו הוא 1.15 קילומטרים רבועים. על בית הכלא הוצבה אבטחה כבדה, וסביבו פזורים 24 מגדלי שמירה. בשל שטחו הגדול יחסית, חולק הכלא לחמישה אזורים שונים. כל אחד מהאזורים, שמתוכננים לסוגים שונים של אסירים, מוגן ומוקף בחומה נפרדת. בכל אחד מהאזורים נמצא חדר אוכל, חדר תפילה, חדר אימוני כושר וכן מקלחות ושירותים. כל תא בכלא אבו גרייב מיועד להכיל עד כ-40 אסירים, וגודל תא סטנדרטי בו הוא ארבעה על ארבעה מטרים.
עוד בזמן שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק, נודע הכלא במערב כמרכז עינויים והפרת זכויות אדם.
בזמן שלטונו של סדאם, היה הכלא תחת פיקוח אל-אמן אל-עאם, שירות הביטחון הכללי העיראקי. במקום זה נכלאו, עונו ונרצחו עשרות אלפי אסירים פוליטיים ומתנגדים לשלטונו של סדאם חוסיין בעיראק. לפי הערכות ממשלת ארצות הברית, למעלה מ-4,000 אסירים נכלאו במקום רק בשנת 1984. במהלך שנות התשעים, ארגוני זכויות אדם ברחבי העולם מחו על התנאים הקשים בבית הכלא ותבעו התערבות בינלאומית, בטענה כי מתקיימת באבו גרייב הפרה שיטתית של זכויות אדם.
בין היתר התגלה כי למעלה ממאה אסירים נרצחו בפעם אחת, ושיעים מתנגדי המשטר עונו, נכלאו ללא משפט ונרצחו.
המתחם בכלא אבו גרייב שיועד לאסירים פוליטיים מתנגדי השלטון, חולק לשני אגפים: אגף "סגור" ואגף "פתוח". בפועל, חלוקת האסירים לאגפים לא הייתה לפי מידת ה"סכנה" שבהם, אלא לפי מוצאם האתני - באגף הפתוח שהו סונים, ואילו באגף הסגור שהו רק שיעים, ולא ניתנה להם כל אפשרות לתקשר עם העולם החיצון. במהלך מלחמת המפרץ, שבויים רבים מכוחות הקואליציה נכלאו בכלא ועונו בו, במטרה לגלות סודות צבאיים. בכלא הוחזקו אף חלק מחברי חוליית הכוחות המיוחדים הבריטית 'בראבו שתיים אפס' (Bravo Two Zero) שמטרתה הייתה לאסוף מידע מודיעיני בעיראק.
לפי רוב ההערכות, בשנת 2001 שהו במתקן הכליאה יותר מ-15,000 אסירים. מאות כורדים שיעים וכן שבויים איראנים מימי מלחמת איראן–עיראק, שנכלאו במקום בתנאים קשים מאוד ונמנע מהם ליצור קשר עם העולם החיצון. בנוסף, ישנן טענות כי על חלק מהאסירים האיראנים אף בוצעו ניסויים בנשק כימי וביולוגי שעיראק ניסתה לפתח.
בעקבות מלחמת עיראק וכיבוש המדינה כולה על ידי כוחות ארצות הברית ובעלות בריתה ללא התנגדות מיוחדת, ננטש בית הכלא, וזאת למרות שבשנים שלאחר מכן הוא שופץ ונוספו בו עוד מספר אגפים. בזמן המלחמה נתן סדאם חוסיין חנינה לרוב האסירים בעיראק. לאחר שחרור האסירים, בית הסוהר היה ריק, והוא נגזל והושחת פעמים רבות, לפעמים על ידי האסירים עצמם שחשו זעם רב על המקום שבו נגרם להם כאב גדול כל כך.
תחת הכיבוש האמריקאי במלחמת עיראק.
במהלך מלחמת עיראק, נכבש הכלא על ידי כוחות צבא ארצות הברית וכוחות הקואליציה, אך אז הוא כבר היה ריק מאדם, לאחר שחרור האסירים ההמוני. רשמית, על האתר אחראי צבא ארצות הברית והממשלה העיראקית, והוא משמש לכליאת פושעים מסוכנים במיוחד או טרוריסטים. על האגף ה"קשה" בכלא, בו כלואים האסירים המסוכנים במיוחד, אחראית ממשלת עיראק, אולם בפועל הסוהרים בו הם חיילי צבא ארצות הברית. באגף זה ארעה פרשת ההתעללויות באסירים, שהתפרסמה בעקבות סדרת צילומים שפורסמו בתקשורת בה נראים חיילי צבא ארצות הברית משפילים, מענים, מרעיבים ומחשמלים אסירים עיראקים.
נכון לשנת 2006, שהו בבית הסוהר כ-7,000 אסירים. על פי דיווחי הצלב האדום, קרוב ל-90% מהכלואים מוחזקים בבית הסוהר ללא משפט וללא ביצוע פשע של ממש. על הכלא שומר גדוד בודד של צבא ארצות הברית.