בשיטת רש"י נחלקו: דעת התוספות - 'אי אפשר' הוא במקרה שחל ליל טבילה במוצאי שבת שהוא גם ליל יו"ט ולכן תחפוף מערב שבת. לדעת רבינו אשר - הגמרות חולקות ואין היתר לחפוף בערב שבת ולטבול במוצאי שבת אלא תדחה טבילתה.
להלכה השולחן ערוך והרמ"א פסקו כרב אחא גאון וכרש"י בשיטת תוספות וכתבו שאם חל ליל טבילתה במוצאי שבת שהוא ליל יו"ט שאז לא יכולה לחפוף, תחפוף בערב שבת.
אם לא חפפה סמוך לטבילה, כתב הטור בשם הרשב"א שבדיעבד יצאה ידי חובת טבילה, והוסיף רבי יוסף קארו שאפילו אם לא בדקה סמוך.
רב אחא גאון כתב שאפילו אם נזדמן שיש שני ימים טובים בימים חמישי-שישי וליל טבילתה יוצא בליל שבת, יכולה לחפוף ברביעי ולטבול בליל שבת כיוון שטבילה בזמנה מצווה. וכתב ר' יוסף קארו שיש בטבילתה מצווה רק כשבעלה בעיר. וכן נוהגים, שיכולה להרחיק את החפיפה מהטבילה אפילו יומיים במקרה שבעלה בעיר ואינה יכולה לחפוף בליל הטבילה.
כתבו ה'ספר מצוות גדול' וספר התרומה שצריכה להיזהר כמה שאפשר שלא להתעסק בין החפיפה לטבילה עם דברים שיכולים לגרום לה לחציצה.
מזמור ק&quot;ז
נטלי...
נטלי... (בצרפתית: ) הוא סרט צרפתי מ-2003 אותו ביימה אן פונטיין, הסרט עוסק באישה החושדת כי בעלה בוגד בה.
הסרט זכה לביקורות חיוביות.
ב-2009 נעשה חידוש אמריקאי לסרט, קלואי, בעיתון ניו יורק דיילי ניוז נאמר כי הגרסה האמריקאית יותר אירוטית מהצרפתית.
עלילה.
קתרין, גניקולוגית בשנות הארבעים לחייה, מגלה במקרה כי בעלה ברנרד, איש העסקים, בוגד בה. היא שוכרת נערת ליווי על מנת שתפתה את בעלה ותעדכן אותה בפרטים אודות הפגישות שלהם, היא מבקשת ממנה כשהיא נפגשת עם בעלה לא להציג את הזהות האמיתית שלה ולגלם דמות בשם נטלי, והיא מסכימה לכך.
בין קתרין ל"נטלי" נוצרת מערכת יחסים דו-ערכית, מדי פגישה נטלי מעדכנת את קתרין באופן הפגישות עם בעלה בשפה גסה ומפורטת, לעיתים קרובות קתרין מפסיקה את הפגישות ביניהן עקב הדברים הקשים שהיא שומעת אך לאחר מכן מחדשת את הקשר איתה וקובעת איתה עוד פגישה באופן קבוע. הקרבה בין שתי הנשים מתעצמת עוד יותר כשנטלי הופכת לחסרת בית קתרין מוצאת לה מקום לגור, היא אף מכירה לנטלי את אמה.
כנטלי ממשיכה לשחק את תפקידה, יום אחד היא מספרת לקתרין כי ברנרד מעוניין לעבור לגור איתה, בעקבות זאת קתרין דורשת הסברים על כך והוא נשבע לה שהוא לא בוגד בה ואין אף אישה אחרת בחייו מלבדה.
קתרין לוקחת את ברנרד לביסטרו שמהווה באופן קבוע את מקום פגישתה עם נטלי, שם נטלי פוגשת את הזוג, בזמן זה נטלי מתוודה כי המציאה ובדתה את הסיפורים שסיפרה לה והיא אף פעם לא נפגשה עם בעלה, לבסוף קתרין מחליטה לסלוח לה ולשכוח מסיפור זה.
שחקנים ודמויות.
את תפקיד נטלי הייתה אמורה לגלם ונסה פאראדי אך היא עזבה את התפקיד בשביל הריונה.
נדין סיירה
נדין סיירה (באנגלית: Nadine Sierra; נולדה ב-14 במאי 1988, בפורט לודרדייל), היא זמרת סופרן אמריקאית ששרה בבתי אופרה מובילות וזכתה במספר פרסים. היא ידוע בשל שירה ב"לוצ'יה די למרמור" ו"ריגולטו".
ביוגרפיה.
נדין סיירה נולדה בפורט לודרדייל, פלורידה. היא למדה בבית ספר מאנס למוזיקה. בגיל 14 היא החלה לשיר באופרה של וסט פאלם ביץ'. תוך זמן קצר נדין סיירה התחילה להופיע בפינלנד, איטליה, טורקיה ויוון. בהמשך היא הופיעה גם בברודוויי. בשנת 2011 נדין סיירה הופיע בבוסטון ובאופרה של סן פרנסיסקו.
בשנת 2016 נדין סיירה הופיע בהופעת ראש השנה בוונציה בלה פניצ'ה ואחר כך בלה סקאלה באופרה "ריגולטו" לצד לאו נוצ'י.
בשנת 2017 היא שרה במטרופוליטן אופרה.
בשנת 2017 נדין סיירה חזרה לאירופה ושרה באופרה הלאומית של פריז לצד אנדראה בוצ'לי.
במהלך השנים נדין סיירה זכתה במספר רב של פרסים בארצות הברית ובאירופה.
FiveThirtyEight
FiveThirtyEight (תרגום מילולי: "חמש מאות שלושים ושמונה"), הוא אתר עיתונות מונחית נתונים אמריקאי. הוא מסקר נושאים אקטואליים בפוליטיקה, מדע וספורט, תוך התמקדות בסטטיסטיקות רלוונטיות (כגון סקרי דעת קהל) ופרשנויות המבוססות עליהם. האתר, הקרוי על שם 538 חברי חבר האלקטורים שבוחרים את נשיא ארצות הברית, התפרסם במיוחד בזכות תחזיותיו המדויקות יחסית לתוצאותיהן של בחירות פוליטיות בארצות הברית, וזכה למעמד דומיננטי בקרב מתחרים בתחום. תחזיותיו והערכותיו השונות ממשיכות לקבל סיקור בתקשורת המיינסטירימית.
האתר הצליח לחזות את המנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008 וב-2012. ב-2008 חזה את המנצח ב-49 מתוך 50 מדינות ארצות הברית, וב-2012 חזה את המנצח בכולן. ערב הבחירות ב-2016, תחזית האתר העניקה להילרי קלינטון סיכוי של 71% לנצח ולדונלד טראמפ סיכוי של 29%. אף שהאתר לא חזה את ניצחונו של טראמפ, הוא העניק לטראמפ סיכויי ניצחון גבוהים בהרבה מאתרי החיזוי המתחרים, ורבות מתחזיות האתר (כגון יחס המצביעים לקלינטון לעומת טראמפ בכל מדינה) התבררו כמדויקות ביותר בהשוואה למתחרים.
האתר נוסד במרץ 2008 כבלוג של האנליסט נייט סילבר. במהלך הפריימריז לנשיאות ובבחירות שנת 2008 לנשיאות ריכז האתר נתוני סקרים ושיקלל אותם, מתוך מטרה "לאזן בין הסקרים באמצעות נתונים דמוגרפיים השוואתיים". סילבר שיקלל "כל סקר בהתבסס על הרקורד ההיסטורי של הסוקר, גודל המדגם ותאריך הסקר". באוגוסט 2010 הצטרף "FiveThirtyEight" לאתר הניו יורק טיימס וכתבות ממנו פורסמו במהדורה המודפסת של העיתון. ביולי 2013 רכשה ESPN את האתר, שב-2018 הועבר ל-ABC News, חברה אחות שלה.
בין הנושאים ש-"FiveThirtyEight" מנתח סטטיסטית: תחזיות לתוצאות בחירות בארצות הברית ומחוץ לה; ניתוח הפופולריות של סוגיות חקיקה, של פוליטיקאים ועוד; תחזיות לתמותה מנגיף COVID-19 בארצות הברית; תחזיות למשחקי כדורגל, כדורסל ומשחקי ספורט אחרים (אף כי בנושאי ספורט האתר נוטה לייחס למתחרים סיכויים דומים לנצח); ונושאים רבים נוספים.
האתר זכה במספר פרסים לאתרי בלוגים פוליטיים, בהם פרס וובי על "הבלוג הפוליטי הטוב ביותר", ופרסים רבים נוספים.
גן הזיכרון של הצי הראשון
יצחק פולקר
יצחק בן יוסף אבן פולקר (Pollegar/Polqar) – פילוסוף יהודי בספרד של המאה ה־14, פייטן ופולמוסן. תלמידו של אבנר מבורגוס, המלומד היהודי שהמיר את דתו לנצרות. לא ידוע רבות על חייו, אך משערים (על סמך שיר שנכתב על אודותיו) כי היה נכבד מאוד במקומו, חכם בתורה ומדע, וכנראה גם רופא ומשורר.
חיבורו המפורסם ביותר של פולקר הוא 'עזר הדת' המחולק לחמישה ספרים, וכולל פולמוסים מחורזים בסוגת הדיאלוג. פולקר הגן על ההלכה והתלמוד, אך כפר בסמכותה של האגדה. ההלכה לא נועדה לסייע לאלהים, אלא לאדם. לכן גם לא צפויה לאדם תמורה אלהית על שמירת ההלכה מעבר לתועלת האנושית הישירה בעצם שמירתה. בכך ביקש פולקר לענות בפשטות על שאלת 'צדיק ורע לו'. הגמול האמיתי על צדקות ותורה מצוי אך ורק בעצם השגתן של מעלות אלו.
הספר הפותח את 'עזר הדת' מוקדש להצדקת היהדות מול המומרים והנוצרים. הספר השני מתפלמס כנגד ספקני האמונה. הספר השלישי מתפלמס כנגד האסטרולוגיה. הספר הרביעי מוקדש לפרשנות הנכונה למקרא ובו מתפלמס פולקר הן כנגד פרשנות מילולית מדי של כתבי הקודש והן כנגד פרשנות אלגורית, בנוסח הנוצרי. הספר החמישי החותם את החיבור מתפלמס כנגד הכופרים בנצחיותה של הנשמה. ואולם, בניגוד לאבנר מבורגוס שהתיימר להצדיק את נצחיותה של הנשמה, הסכים פולקר רק לנצחיותה של 'נשמה' כללית עולמית, ולא של נשמה אינדיבידואלית כלשהי.
ספר ב' (כנגד ספקני האמונה) נכלל ונדפס מחדש כחיבור נפרד בתוך ספרו של ר' אליעזר אשכנזי, טעם זקנים (פרנקפורט 1855). הדיאלוג בספר זה הוא בין 'תורני' זקן לבין צעיר 'פילוסוף'. בספר ד' של עזר הדת תוקף פולקר, בין השאר, גם את המקובלים ואת הנוהים אחר מאגיה. חלק ספציפי זה של חיבורו נדפס מחדש על ידי ישעיה (איזידור) לייב. במאה העשרים הוהדר ספר 'עזר הדת' ונדפס בשלמותו. תחילה בלונדון 1906 ולבסוף במהדורה אקדמית מוערת ומבוארת בידיו של יעקב לוינגר (תל אביב תשמ"ד).
מלבד ספרו (1) עזר הדת, חיבורים נוספים של פולקר הם: (2) 'אגרת החרפת' - פולמוס כנגד 'מנחת קנאות' של אבנר מבורגוס. (3) חיבור בשפה הספרדית כנגד האסטרולוגיה, (4) תרגום עברי (הושלם בשנת 1307) לחלק ג' בספר 'כוונות הפילוסופים' של אל-ע'זאלי. [זהו ניסיון להמשיך את מלאכת התרגום לעברית בה פתח יצחק אלבלג]. (5) כמה שירי חרוזים.
ז'ואל אורסול
ז'ואל אורסול (בצרפתית: Joëlle Ursull; נולדה ב־9 בנובמבר 1960) היא זמרת צרפתייה.
ביוגרפיה.
אורסול נולדה בפואנט-א-פיטר שבמושבה הצרפתית גוואדלופ.
היא זכתה בתחרות יופי מקומית ולאחר מכן 1979 נבחרה למיס גוואדלופ, בתחרות מיס צרפת לשנת 1979 ייצגה את גוואדלופ והייתה הסגנית הרביעית, היא עסקה תקופה בתחום הדוגמנות.
בין השנים 1986–1988 הייתה חברה בלהקה "Zouk Machine", היא הוציאה אלבום משותף ביחד עימם.
ב־1988 יצא אלבום הסולו הראשון שלה "Miyel".
ב־1990 ייצגה את צרפת באירוויזיון והייתה לאדם השחור הראשון לייצג את המדינה בתחרות, היא הופיעה עם השיר "White and Black Blues", אשר עוסק בדעות הקדומות על בני אדם עם צבע עור מסוים, היא הייתה במקום השני.
בשנה זו גם הוציאה אלבום נוסף.
היא ילדה שתי בנות ולאחר שנהפכה לאמא עזבה תקופה את עבודתה על מנת להקדיש את עצמה לגידול ילדיה.
ב־2003 הוציאה סינגל בשם "Babydoo".
בין 2004–2006 הופיעה מספר פעמים בפריז ובאיים הקריביים.
חצי האי רקלוס
חצי האי רקלוס או חצי האי רקלו (באנגלית: Reclus Peninsula) הוא חצי אי באזור חוף דנקן, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
חצי האי מהווה את הגדה המערבית של מפרץ שארלוט.