לקראת עונת הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס. לאורך 4 עונותיו בדטרויט העמיד ממוצעים של 12.3 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק.
ביוני 1964 הועבר יחד עם ביילי האוול, וולי ג'ונס, דון אול ולס האנטר בטרייד לבולטימור בולטס, תמורת טרי דיסינג'ר, דון קוג'יס ורוד ת'ורן. ב-5 עונותיו בקבוצה שימש כשחקן ספסל, ותרם 6.0 נקודות ו-4.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
קריירת ניהול.
בשנת 1973, לאחר 4 שנים כעוזר מאמן תחת ג'ין שו, מונה פרי לג'נרל מנג'ר של וושינגטון בולטס. בעונת זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA היחידה בתולדותיה, לאחר שגברה בסדרת הגמר על סיאטל סופרסוניקס, בתוצאה 4–3. מאמן הקבוצה באותה עונה היה דיק מוטה, אותו מינה פרי בשנת 1976, ושחקניה המובילים היו וס אנסלד, אלווין הייז ובוב דאנדרידג'. פרי עצמו זכה בפרס מנהל השנה ב-NBA בעונת , בה העפילו הבולטס בשנית לגמר ה-NBA, וכן בעונת אותה סיימה הקבוצה במקום החמישי במזרח, חרף עזיבתם של אנסלד והייז.
בין פעולותיו הבולטות בקבוצה, ניתן למנות את צירופם של השחקנים דייב בינג (1975), בוב דאנדרידג' (1977), גאס ויליאמס (1984), מוזס מלון (1986) וברנרד קינג (1987), וכן את בחירתם בדראפט של השחקנים מיץ' קופצ'אק (בחירה 13 ב-1976), גרג באלרד (בחירה רביעית ב-1977), ג'ף רולנד (בחירה 25 ב-1980), ג'ף מלון (בחירה עשירית ב-1983), מאנוט בול (בחירה 31 ב-1985) ומאגסי בוגס (בחירה 12 ב-1987).
נפטר ב-27 באוקטובר 2021.
הרוזן איריק
Eirik Jarl (בעברית: הרוזן איריק) היא בלדה נורווגית שנכתבה בנורווגיה על משתה שערך הוקון סיגורדסון, מושל נורווגיה בפועל בתמיכת מלך דנמרק סוון הראשון. המשתה ע"פ מקורות היסטוריים נערך בין השנים 970-990, כיוון שהוא נהפך למושל נורווגיה רק בתחילת 961, לאחר שאביו האראלד השני נהרג. כפי שמצוין בתחילת הבלדה, כנראה שהבלדה גם כן נכתבה בין השנים שבהן נערך המשתה, אך מחברה אינו ידוע.
עלילה.
העלילה מתחילה בכך שמספר הבלדה מזמן אנשים סביבו לשמוע על אירוע שככל הנראה קרה בזמן חייהם. מושל נורווגיה הוקון סיגורדסון מזמין אנשים אליו למשתה אשר מתרחש בעיר נידרוס (טרונדהיים של היום). אל המשתה הוזמנו מפורסמים מכל אזורי השליטה הויקינגיים: איסלנד, נורווגיה עצמה, איי אורקני ומאיי שטלנד (לשם "יטלנד" ראה כאן). המשחק הראשון היה ירייה בחץ וקשת, כל האנשים נדרשו לפגוע בחנית שהייתה נעוצה בגבעה שממול באמצעות חץ, אך ככל שעבר היום אף אחד לא הצליח למעט איינר טמברסקיילב, גדול הקשתים בנורווגיה. במשחק השני נדרשו האנשים לחתור בפיורד נידר, אך באותו היום הגלים היו חזקים מאוד ולכן טורגאוט מאורקניי צלח אותו ראשון ונייאל ורפן מאיסלנד הגיעו במקום השני. המשחק השלישי היה מרוץ סוסים וריצה, במרוץ הסוסים ניצח ריפמקזה, סוסו של הרוזן איריק. היה זה סוס חזק ושום סוס אחר לא יכל לו. ביום החמישי נגמרה התחרות בתרועת קרנו של הרוזן וכל המשתתפים הוזמנו למשתה הסיום.
אג'האזשקסה
אג'האזשקסה (בהונגרית: Egyházaskesző) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם באג'האזשקסה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 621 ובשנת 2020 רק 533 תושבים.
יהודי אג'האזשקסה.
באג'האזשקסה חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
ג'יי היידן
ג'יי היידן (באנגלית: Jay Hayden; נולד ב-20 בפברואר 1987) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, אשר ידוע מתפקידו כדני יון בסדרת הדרמה-קומית "תופסת", ובשל דמותו בתור טראוויס מונטגומרי בסדרה הפעולה "תחנה 19"; שתי הסדרות הן של רשת ABC ומופקות על ידי חברת ההפקות שונדלנד של שונדה ריימס.
ביוגרפיה.
היידן נולד בעיירה נורת'פילד, ורמונט שבארצות הברית, ומוצאו הוא חצי אירי וחצי דרום קוריאני.
קריירה.
בשנת 2008 שיחק בתפקיד קטן בסרט "בית השפנפנות". תפקידו העיקרי הראשון היה בסרט האימה "State of Emergency" בשנת 2011, כששיחק בתפקיד הראשי. בשנת 2012, הוא כיכב בסדרת הדרמה הקומית "Battleground" ברשת הולו.
להיידן היה תפקיד קבוע בסדרה בדרמה הקומית "תופסת" בכיכובה של מיריי אינוסבין השנים 2016 ל-2017. הסדרה בוטלה לאחר שתי עונות. מאוחר יותר, הוא שיחק בתפקידים חוזרים בין היתר בסדרות "כל יום מחדש", "האקסית המטורפת" ו"אריות הים".
בשנת 2017 לוהק היידן לאחד מהתפקידים הראשיים בסדרה "תחנה 19", סדרת ספין אוף של "האנטומיה של גריי".
היידן השתתף במספר פרסומות טלוויזיה, בין היתר לאמזון קינדל מיידי.
חיים אישיים.
ביוני 2005 נישא היידן לשחקנית ניקי דניאל מור. לאחר כמעט 15 שנות נישואים, ב-4 בינואר 2020 השניים נפרדו, וב-13 בפברואר הגישה מור תביעת גירושין, והם התגרשו לבסוף ב-27 באפריל 2021. במהלך שנות נישואיהם, שמה של ניקי היה 'ניקול היידן', ולאחר הגירושין שינתה את שמה לניקי בלוס. לזוג שני ילדים יחדיו, אמיליה שנולדה ב-4 באוקטובר 2008 והאסי, שנולד ב-28 באוגוסט 2013.
גבול ארצות הברית–מקסיקו
גבול ארצות הברית-מקסיקו (באנגלית: Mexico–United States border, בספרדית: frontera México–Estados Unidos) הוא הגבול הבינלאומי שבין ארצות הברית לבין מקסיקו והוא משתרע בין האוקיינוס השקט במערב, לבין מפרץ מקסיקו במזרח. הגבול חוצה מגוון של צורות נוף, החל מאזורים עירוניים ועד למדבריות. גבול ארצות הברית–מקסיקו הוא הגבול הנחצה ביותר בעולם, עם כ-350 מיליון חציות מתועדות מדי שנה. זהו הגבול העשירי באורכו בין שתי ארצות בכל העולם.
אורכו הכולל של החלק היבשתי של הגבול הוא 1,954 מילים (3,145 ק"מ). ממפרץ מקסיקו עובר הגבול לאורך התוואי של ריו גראנדה עד למעבר הגבול בין סיודאד חוארס, שבמדינת צ'יוואווה שבמקסיקו לבין אל פאסו שבמדינת טקסס שבארצות הברית. משם הוא חוצה את השטחים העצומים של מדבריות צ'יוואווה וסונורה עד לדלתה של הקולורדו. משם הוא נמשך מערבה ועובר בין הערים סן דייגו וטיחואנה, עד הגיעו לחוף האוקיינוס השקט.
תוואי הגבול.
גבול ארצות הברית–מקסיקו משתרע לאורך 3,145 ק"מ, בנוסף ל-19 ק"מ בתוך מימי האוקיינוס השקט ו-19 ק"מ במימי מפרץ מקסיקו.
קצהו המערבי של הגבול הוא בנקודה הנמצאת שלושה מילים ימיים (כ-5.5 ק"מ) מדרום לנקודה הדרומית ביותר של מפרץ סן דייגו. משם הגבול משתרע לאורך 227 ק"מ בקו ישר מזרחה אל מפגש נהר הקולורדו עם נהר חילה. משם ממשיך הגבול 39 ק"מ דרומה לאורך תוואי נהר הקולורדו, עד להגיעו לנקודה הנמצאת 32 ק"מ בקו אווירי ממפגש שני הנהרות. משם ממשיך הגבול בסדרה של קווים בכוונים שונים שאורכם הכולל הוא 859 ק"מ. בתחילה הוא נמשך בקו ישר מנהר הקולורדו עד לנקודת הציון . משם הוא ממשיך מזרחה לאורך קו הרוחב 31°20′ צפון עד לקו האורך הנמצא 161 ק"מ ממערב לנקודה בה ריו גראנדה חוצה את קו הרוחב 31°47′ צפון. מנקודה זו ממשיך הגבול צפונה לאורך קו אורך זה עד לקו רוחב 31°47′ צפון ופונה מזרחה וממשיך לאורך קו רוחב זה עד למפגשו עם ריו גראנדה.
על פי ועדת הגבול הבינלאומי והמים , ממשיך הגבול מנקודה זו לאורך ערוצו של הריו גראנדה, זאת על פי הסכם גואדלופה אידלגו שנחתם ב-1848 בין שתי הארצות, ובו נאמר "לאורך הערוץ הנמוך ביותר" (דרך העמק), במרחק של 2,020 ק"מ עד לשפך הנהר אל מפרץ מקסיקו. הריו גראנדה מתפתל לאורך הגבול בין טקסס לבין מקסיקו. כתוצאה מכך חתומות ארצות הברית ומקסיקו על חוזה בו נקבע שהנהר הוא הגבול, תוך כדי שנפתולים ואיים מועברים בין הארצות על פי הצורך. הסכם הגבול של 1970 יישב את סכסוכי הגבולות הבולטים ואת מקרי אי-הוודאות שהיו קשורים לגבול שלאורך הריו גראנדה.
מדינות ארצות הברית השוכנות לאורך הגבול הן, ממערב למזרח: קליפורניה, אריזונה, ניו מקסיקו וטקסס. מדינות מקסיקו השוכנות לאורך הגבול הן: באחה קליפורניה, סונורה, צ'יוואווה, קואווילה, נואבו לאון וטמאוליפס. מבין מדינות ארצות הברית הגובלות במקסיקו, מקטע הגבול הארוך ביותר הוא של טקסס, והקצר ביותר הוא זה של קליפורניה. מבין מדינות מקסיקו, מקטע הגבול של צ'יוואווה הוא הארוך ביותר וזה של נואבו לאון הוא הקצר ביותר. לאורך הגבול משתרעים 23 מחוזות אמריקאים ו-39 מועצות אזוריות מקסיקניות.
היסטוריה.
לפני מלחמת ארצות הברית-מקסיקו.
באמצע המאה ה-16, לאחר גילוי הכסף, החלו מתיישבים ממגוון ארצות להגיע לאזור. תקופה זו של התיישבות דלילה כללה מתיישבים מסוגי רקע שונים. האזור היה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה. בראשית המאה ה-19 רכשה ארצות הברית מצרפת את השטחים שנודעו כרכישת לואיזיאנה והחלה להתרחב בהתמדה בדרכים צבאיות מתוך דבקות בייעוד הגלוי.
לאחר רכישת לואיזיאנה ב-1803, לא היה הגבול בין ארצות הברית לבין ספרד החדשה מוגדר בצורה ברורה. הגבול נוצר ב-1819 בהסכם אדמס-אוניס שנחתם אז בין ארצות הברית לבין ספרד ופירט את תוואי הגבול באזורים שבקרבת הקצה המערבי של קו פרשת המים של נהר המיסיסיפי. מקסיקו השיגה את עצמאותה וב-1828 אושר תוואי הגבול פעם נוספת בהסכם הגבולות .
מקסיקו ניסתה ליצור אזור חיץ על הגבול כדי למנוע פלישה אפשרית מהצפון. ממשלת מקסיקו עודדה אלפים מאזרחיה להתיישב באזור קואווילה וטחאס (חלקו כיום מהווה את שטחה של טקסס) ואף הציעה אדמות במחיר זול למתיישבים מארצות הברית בתמורה ליישוב האזור. שטף האנשים לא יצר את ההגנה שמקסיקו קיוותה לה ותחת זאת הכריזה טקסס על עצמאותה ב-1836 והיא התקיימה כרפובליקת טקסס העצמאית עד לסיפוחה על ידי ארצות הברית ב-1845.
ביסוסו של קו הגבול הנוכחי.