בשנים 1981-1980 יצר עופר ללוש שני דיוקנאות עצמיים במדיום ההדפס בטכניקה של אקווטינטת סוכר ותחריט יבש. עבודות אלו מצטרפות לקבוצה גדולה של יצירות שיצר האמן בז'אנר זה החל משנות ה-70 של המאה ה-20. שני ההדפסים הכילו דיוקן עצמי חזיתי וגדול ממדים של פני האמן. הם נוצרו מאותה פלטת תצריב עשויה פלדה, עליה עבד האמן ויצר 10 מצבים שונים, כשההדפס הראשון מייצג את מצב מס' 5, והשני את מצב מס' 11. העבודות הופקו על ידי גלריה גורדון והודפסו במהדורה של 25 עותקים (כ"א) על ידי ברבי קרביץ בסדנת ההדפס ירושלים, על גיליונות נייר בגובה של 100 ס"מ וברוחב של 70 ס"מ.
ללוש הגדיר את יצירות הדיוקן העצמי שיצר באותה תקופה כביטוי לכישלון של הייצוג. כישלון שמקורו במגבלות החומר. בשני ההדפסים מודגשת פעולת הרישום של האמן על ידי שימוש בקווים רבים. סגנון הרישום של ב"דיוקן עצמי גדול I" (T.1070-a) הוא ריאליסטי, אולם האמן השאיר רשת של קווי עזר על הדיוקן, המדגישים את תלת-ממדיות הדמות. ב"דיוקן עצמי גדול II" (T.1070-b), לעומתו, סגנון הרישום אקספרסיבי יותר, ומבטא תהליך הפשטה, היוצר טשטוש בין הדיוקן לבין הרקע הכהה של העבודה.
"דיוקן עצמי גדול I" הוצג בתערוכות כגון תערוכת יחיד בגלריה גורדון (1982), תערוכת יחיד (1983) בגלריה גרפיקה 3 בחיפה, בתערוכות הקבוצתיות "דיו איקון" (2001) ו"מיתוס הסדנה" (2014) בסדנת ההדפס ירושלים. "דיוקן עצמי גדול II" הוצג בתערוכות היחיד של ללוש בגלריה האוניברסיטאית בתל אביב (1994) ובתערוכה "עופר ללוש: בין תחריט לפיסול" (2005) במוזיאון הפתוח תפן.
בולנט פהמי ילדרים
יילדרים
לומברוזו
המרכז ללימודי חירשות
התקיפה האווירית בננגרהאר
התקיפה האווירית בננגרהאר (באנגלית: Nangarhar airstrike), בוצעה ב-13 באפריל 2017 על ידי חיל האוויר של ארצות הברית בנפת אצ'ין אשר במחוז ננגרהאר במזרח אפגניסטן. במהלך התקיפה האווירית, ארצות הברית השתמשה לראשונה בפצצה הלא גרעינית הגדולה ביותר בארסנל שלה - B MOAB המכונה "אם כל הפצצות", במטרה להרוס רשת מנהרות באזור הררי ששימשו את לוחמי מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית.
הפצצה הושלכה מדלת המטען האחורית של מטוס לוקהיד 130-MC. כיומיים לאחר ההפצצה, פקידי ממשל אפגנים שסרקו את האזור דיווחו שנהרגו בהפצצה כ-94 לוחמי דאעש, ביניהם כ-4 מפקדים בכירים.
רקע.
בינואר 2015, המדינה האסלאמית הכריזה על הקמת מחוז ח'וראסאן במרכז אסיה בעקבות הצהרת אמונים של ארגונים מקומיים באזור פקיסטן, אפגניסטן ואוזבקיסטן, וזו הייתה הפעם הראשונה בה הוקם מחוז רשמי של המדינה האסלאמית במדינה שאינה ערבית. מאז 2015, לוחמי המדינה האסלאמית באפגניסטן התבססו היטב במזרח ההררי של המדינה, ואף הצליחו לכבוש מספר שטחים מהצבא האפגאני ומהטליבאן. חלקים מנפת אצ'ין ונפות אחרות בגבול האפגאני-פקיסטני נפלו לידיהם של לוחמי המדינה האסלאמית עקב הטופוגרפיה ההררית המורכבת שלהם, אשר הייתה קשה מאוד לגישה עבור כוחות הממשלה האפגנית. במהלך 2015 ו-2016, המדינה האסלאמית הכינה לשימוש רשת מנהרות מפותחת באזורים ההרריים של אצ'ין שנוצרה במקור על ידי ה-CIA עבור לוחמי המוג'אהידין בפלישה הסובייטית לאפגניסטן, והיא השתמשה באזור כבסיס צבאי ולוגיסטי לביצוע פיגועים קטלניים באפגניסטן. במהלך 2017 כחלק ממבצע חאמזה של כוחות אמריקנים ואפגנים לנקות את נוכחות דאעש ממזרח אפגניסטן, כוחות מיוחדים של צבא אפגניסטן ניסו ללא הצלחה לחדור אל האזור במטרה לטהר אותו, ונסוגו פעם אחר פעם בעקבות הטופוגרפיה הקשה וההיתקלות במטעני חבלה מאולתרים של המדינה האסלאמית.
לבקשת ממשלת אפגניסטן, ארצות הברית החליטה להתערב כחלק ממבצע נחישות טבועה שנועד להחליש את המדינה האסלאמית בשטחי עיראק וסוריה. מספר ימים קודם להפצצה, חייל בכוחות המיוחדים של ארצות הברית נפצע אנושות מירי של נשק קל בננגרהאר על ידי המדינה האסלאמית.
נשק.
פצצת GBU-43/B (ידועה גם כפצצת מואב או אם כל הפצצות) נבחרה לנשק שבו יעשה שימוש בתקיפה האווירית על מעוז המדינה האסלאמית. הפצצה שמונחת על ידי GPS ואשר משקלה הוא 10.3 טונות, נחשבת לפצצה הקונבנציונלית החזקה ביותר בארסנל הנשק של ארצות הברית, והיא נוסתה לראשונה במרץ 2003 לפני מלחמת עיראק.
למרות גודלה, לפצצת מואב אין יכולת לחדור למטרות עמוקות מדי לעומת מפצחת בונקרים, והשימוש בה נעשה בעיקר כנגד מאות מטרות רכות עד בינוניות המכסות שטחים נרחבים בסביבה מורכבת, כדוגמת קניון עמוק או מערכת מנהרות, תוך ניצול ההדף העצום של הפצצה. מאז פיתוח הפצצה ב-2003 ועד ל-2017, טרם נעשה בה שימוש מבצעי - בעיקר עקב החשש לפגיעה באזרחים.
לאחר הטלתה, דובר הפנטגון מסר כי הפצצה הובאה לאפגניסטן "לפני זמן מה" כדי לפגוע במעוז המדינה האסלאמית בננגרהאר, הנמצא ליד הגבול הפקיסטני. דייוויד מרטין, כתב הביטחון הלאומי של CBS, אמר כי התכנון להטלתה באזור החל עוד במהלך כהונתו של נשיא ארצות הברית, ברק אובמה. ההוראה להשתמש בפצצת מואב ניתנה על ידי מפקד כוחות ארצות הברית באפגניסטן, הגנרל ג'ון ניקולסון. דובר משרד ההגנה של אפגניסטן, הגנרל דאולט וזירי, אמר שבעקבות הניסיונות הכושלים של הצבא האפגני לחדור לאזור, כמו גם אי השמדת המנהרות על ידי מלט"ים ומטוסי קרב, הוחלט להשתמש בפצצה מסיבית כדי להשמיד את רשת המנהרות ההררית שהפכה את הנפה למעוז המדינה האסלאמית באפגניסטן.
התקיפה.
בשעה 7.32 בבוקר (שעון אפגניסטן), פצצת מואב הוטלה בנפת אצ'ין במחוז ננגרהאר בסמיכות לגבול עם פקיסטן כשהיא יוצרת גל הדף עצום. לדברי מפקד מחוז אצ'ין, התקיפה תואמה היטב עם הצבא האפגני והכוחות המיוחדים שהודיעו על כך למנהיגי השבטים המקומיים על מנת שיפנו את האזרחים מהאזור. על פי הגרדיאן, לאחר ההפצצה כוחות של ארצות הברית ואפגניסטן סקרו את האזור רגלית על מנת לאמוד את הנזק מקרוב. הדיווחים הראשונים מהאזור המופצץ דיברו על 36 לוחמי דאעש הרוגים, אך המנין גדל בימים שלאחר מכן כאשר יחידות הסיור של ארצות הברית ואפגניסטן ביקרו באתר ההפצצה. ב-14 באפריל, מפקד המשטרה של מחוז ננגהר מסר לתקשורת האפגנית ש-82 חמושים נהרגו, בעוד שמפקד נפת אצ'ין אמר לסוכנות הידיעות AEP שלפחות 92 חמושים נהרגו.
ב-15 באפריל דווח שבההפצצה נהרגו 94 חמושים בהם 4 מפקדים, וב-18 באפריל בכיר ביטחוני אפגני מסר שנהרגו 96 חמושים, כולל 13 מפקדים.
לדברי משרד ההגנה האפגני, כל הנפגעים מההפצצה השתייכו למדינה האסלאמית, ועל פי הצהרות נוספות של גורמי ממשל באפגניסטן, בין ההרוגים היו 13 לוחמים זרים מהודו.
סוכנות הידיעות של המדינה האסלאמית - "אמאק", פרסמה הודעה בה נטען שלא כל ההרוגים מצאו את מותם בעקבות ההפצצה. על פי משרד ההגנה האפגני, לא היו נפגעים אזרחיים בתקיפה האווירית, אך חבר פרלמנט מקומי מסר שנהרגו שני תושבי הכפר שודל הסמוך לאתר ההפצצה ולגבול הפקיסטני, ומספר מבנים במרחק 1.5 קילומטר מהאתר נפגעו מגל ההדף.
זמן קצר לאחר ההפצצה, חודשה הפעילות הג'יהאדיסטית באזור. ב-27 באפריל, נהרגו שני אנשי המבצעים המיוחדים של ארצות הברית על ידי המדינה האסלאמית בסמיכות לאזור שבו הוטלה הפצצה; כתב ה-BBC ציטט קצין אפגני שמסר שישנם מאות מנהרות דומות באזור.
מרד הנשים באבאוקוטה
מרד הנשים באבאוקוטה היה מרד של נשים מהעיר אבאוקוטה בניגריה שהתרחש בעקבות הטלת מס נוסף לנשים עובדות בתקופת הממשל הקלוניאלי הבריטי בסוף שנות הארבעים. תנועת ההתנגדות בראשות איגוד נשות אבוקוטה (AWU) הובילה את המרד בהצלחה ובעקבותיו נערכו שינויים בשלטון המקומי.
רקע למיסוי הקולוניאלי באבוקוטה.
אבאוקוטה היא העיר הגדולה ביותר במחוז אוגון בדרום מערב ניגריה. העיר הוקמה בשנת 1830 ותושביה היו תתי קבוצות של היורובה (Egba people ו-Owu people). סביב שנת 1850, הממשלה הבריטית הקולוניאלית החלה להרחיב את שליטתה באבוקוטה וניהלה משא ומתן עם אנשי אגבה. ההסכם הבטיח לבריטים נתיבי מסחר פתוחים בשטחים של אגבה בתמורה ממשלת לאגוס הכירה בעצמאות וגבולות העיר. הסכם זה נתן לאנשי אגבה אוטונומיה חלקית בתחום הכלכלי. אך לאחר מספר שנים, ב-1897, התפתח משבר הפוליטי בעקבות מלחמות בין קבוצות בעיר, נתיבי המסחר נחסמו ומסיונרים שגרו בעיר גורשו. הממשלה הבריטית דרשה ארגון מחדש של הממשל בעיר וכך נולדה ממשלת אוגבה המאוחדת (The Egba United Government (EUG)). המבנה החדש, כפה איחוד של כלל השליטים האזוריים באבאוקוטה כמועצה. בראש המועצה עמד השליט (מלך בשפה המקומית oba) של אזור אגבה אליק. המבנה הפוליטי החדש יצר מתחים והדגיש זהויות של תתי קבוצות.
עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 הממשלה הקלוניאלית לא התערבה בנעשה באבאוקוטה. המלחמה נתנה לממשל עילה להתערבות והעיר השתלבה במדינה הקולניאלית. המלחמה באירופה הובילה לעלייה במיסים על יבוא, אך ההכנסות ממיסים אלו לא הספיקו והפקידים המקומיים ביקשו אישור ממשרד המושבות לאפשר הטלת מיסוי ישיר, אך סורבו. על מנת להגדיל את ההכנסות, הפקידים מקומיים החלו להטיל קנסות בתחום התברואה, שהשפיעו בעיקר על נשים שעסקו בסחר וחקלאות. במשך הזמן הקנסות בוטלו והוחלפו במיסוי ייחודי לנשים.
ב-1 בינואר 1918, תושבי אבאוקוטה החלו לשלם מיסים על בסיס מגדרי והמיסוי לגברים ונשים היה נפרד. מיסוי נשים לא היה חלק ממודל המיסוי הסטנדרטי של ממשלת המושבות, אך התבסס על ההנחה שנשים מיורובה עובדות ויש להן הכנסה עצמאית. נשים רבות היו מעורבות בייצור וסחר של מוצרי מזון או סחורות אחרות ושלטו בשווקים באזורים בהן חיו. ועל כן גברים אירופיים ובני יורובה החזיקו בתפיסה כי לנשים היה כסף משלהן.