אמציה פורת בתרגומו לספר "הרחק מהמון מתהולל" מאת תומאס הרדי תרגם את המילה Gurgoyle כ"גוּרגוֹלֶת". דוגמה מפרק 46 "גורגולת ועוללותיה" (The Gurgoyle: It's Doings): "המגדל של כנסיית ותרברי היה מבנה מרובע מן המאה הארבע-עשרה, ושתי גוּרגָלוֹת של אבן היו לו על כל צד מארבעת צדדיו של מעקה הגג."
תרגום זה אינו מוכר ולא משתמשים בו, השימוש הנפוץ ביותר הוא במילה הלועזית.
פסבדו-קוד
אהוד
עובדי אלילים
קלמאן מארו
קלמאן מארו (בצרפתית: Clément Marot;) היה משורר צרפתי.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
נולד בשנת 1495 בעיר קאור, בירת חבל קרסי שבדרום מערב צרפת, לז'אן מארו (במקור ז'אן דה מארה (Jean de Marets) מן העיר קאן שבנורמנדיה, שהתיישב בקאור והתחתן עם אישה מקומית גסקונית. ז'אן מארו היה משורר בשירותה של אן מברטאן, אשת המלך לואי השנים עשר. המלך התלהב מחרוזיו של ז'אן מארו והוא הפך לבן לווייתו של המלך במערכה באיטליה. קלמאן, בנו של ז'אן מארו למד משפטים באוניברסיטה של פריז (סורבון) ואביו לימד אותו לכתוב בחרוזים. ב-1512 תרגם קלמאן הצעיר חלק משירת ורגיליוס מלטינית (ה"בוקוליקה") לצרפתית. ב-1514 היה לנושא כלים ופקיד-רשם בשירותו של ניקולא דה נוויל בווילרואה. ב-1515 הציע קובץ שירים למלך פרנסואה הראשון.
בימי המלך פרנסואה הראשון.
ב-1519 הפך ל"חדרן" בשירותה של מרגריט מאנגולם, (לימים מרגריט מנווארה), אחות המלך, שהייתה פטרונית האמנים. קלמאן מארו היה בן לווייתו של המלך במסעותיו, וכתב חרוזים לרגל פגישתם של מלך צרפת ומלך אנגליה הנרי השמיני שנערכה בצפון צרפת ב-1520. ב-1524 התלווה אל המלך במערכה באיטליה, שם לפי מקורות שנויים במחלוקת נפצע ונלקח בשבי יחד עם המלך בקרב פאביה (פברואר 1525). אחרי שחזר לפריז, ב-1526 ישב בכלא שאטלה בפריז על סמך הלשנות על אהדתו לפרוטסטנטים. נאמר, בין היתר, שנהג בזלזול בצום הארבעים. . בהמשך הועבר משאטלה לכלא שארטר ובהתערבות אחד מחבריו ושל הבישוף של שארטר שוחרר. אך הוא נעצר שוב באשמת ניסיון לעזור לאסיר אחד להימלט מן המשטרה. המלך דאג לשחררו ובשנת 1528 מינה אותו ל"חדרן" אישי. המונרך לקח אותו איתו לעיר באיון שבדרום מערב צרפת כדי שיכתוב חרוזים לרגל נישואי המלך ללאונור מאוסטריה (1530).
גלות איטליה, החזרה בתשובה וגלות שווייץ.
ב-1535 שוב הוצא צו מעצר נגד מארו בפריז בגלל תמיכתו בפרוטסטנטים. הוא נמלט לאיטליה אל הדוכסית רנה מפרארה. משם עבר לוונציה שבה נודע לו כי המלך פרנסואה הראשון הכריז על חנינה לכל הכופרים בדת הקתולית. מארו חזר לפריז והמלך העמיד לרשותו בית וגן בפרברי העיר. קלמאן מארו תרגם שלושים מזמורי תהילים מלטינית לצרפתית ופרסם אותם עם הקדשה למלך. המלך התלהב מן התרגום ונתן עותק לקארל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1543 פרסם תרגום של עשרים מזמורי תהילים נוספים והקדיש אותם לנשות צרפת. התאולוגים באוניברסיטת סורבון בפריז גינו תרגום זה ככפירה. קלמאן מארו נמלט אל העיר ז'נבה, משם עבר לאיטליה ונפטר בעיר טורינו ב-1544.
תרגום השיר לעלמה חולה.
המתמטיקן-פילוסוף האמריקאי דגלס הופשטטר הקדיש ספר עב כרס לתרגומו של שיר אחד משל קלמאן מארו.
בספר, העוסק במלאכת התרגום משפה לשפה, עוסק הופשטטר בתרגום השיר 'לעלמה חולה' (A une Damoyselle malade). לאחר שהעמיק לעיין בשיר, זיהה הופשטטר בשירו של מארו שבע תכונות תחביריות/ צורניות. תכונות אלה כפה הופשטטר על עצמו, ללא פשרות, ותרגם את השיר לאנגלית עשרות פעמים, כשהוא מסגל לעצמו בכל פעם סגנון פואטי שונה. כמו כן הזמין תרגומים לאנגלית מן השיר מאחדים מעמיתיו. את התכונות סיכם באופן הבא:
השיר משתרע על פני 28 שורות
כל שורה בשיר היא בת שלוש הברות
ההטעמה בכל שורה נופלת על ההברה האחרונה
כל השיר הוא בחריזה של שורות כפולות: אא, בב, גג, ...
במחצית הדרך הנימה בשיר משתנה מרשמית לבלתי פורמלית
השורה הראשונה חוזרת בדיוק בשורה האחרונה
המשורר מכניס את שמו לתוך השיר
מספר השורות ומבנה החריזה הם בוודאי מובנים מאליהם, אך העובדה שבכל שורה רק שלוש הברות, וכן שבכל שורה ההטעמה נופלת על ההברה האחרונה, הן משוכות קשות למדי למתרגם.
Public Image Ltd.
Public Image Ltd. או בקיצור PiL היא להקת גל חדש שהוקמה על ידי ג'ון ליידון.
היסטוריה.
הלהקה החלה את דרכה כאשר ג'ון ליידון (שבאותו זמן נודע בכינוי ג'וני רוטן) פירק את להקתו הקודמת סקס פיסטולס.
ליידון החליט להקים להקה חדשה שאליה הוא צירף את הגיטריסט קית' לווין (שבין היתר ניגן גם בלהקה המפורסמת הקלאש), את ג'ים ווקר ואת ג'ון וורדל (שנודע בשם הבמה שלו, ג'ה וובל).
הלהקה החלה לנגן פוסט פאנק שהיה אמור להחריף את מרד הפאנק.
האלבום הראשון של הלהקה שנקרא "First Issue" יצא בשנת 1978 ולא זכה להצלחה מרובה מצד הביקורות, למרות זאת הגיע האלבום לעשיריה הראשונה במצעדי הפזמונים בבריטניה.
האלבום השני של הלהקה "Metal Box" שיצא ב-1979 בבריטניה היה נקודת הפריצה הגדולה של הלהקה. האלבום זכה להצלחה ענקית מצד הקהל והביקורות. הלהקה הקליטה מחדש את האלבום עם כמה שינויים קלים וקראה לו "Second Edition", היא הוציאה אותו בארצות הברית שנה לאחר הקלטת האלבום המקורי.
לאחר הצלחת האלבום החליטה לצאת הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית. לסיבוב ההופעות הצטרף מתופף חדש בשם מרטין אטקינס, אך בסוף סיבוב ההופעות הוא פוטר ביחד עם הבסיסט וובל.
האלבום הבא של הלהקה "Flowers of Romance" יצא בשנת 1981 והוקלט עם נגני אולפן.
ב- 1983 יצא הסינגל "This Is Not A Love Song, ה"להיט הגדול ביותר של הלהקה וזכה להגיע למקום החמישי במצעדי הפזמונים בבריטניה.
בשנת 1984 פרש קית' לווין מהלהקה תוך כדי עבודה על האלבום "This Is What You Want... This Is What You Get". לידון החליט להמשיך בפעילות הלהקה גם בלי לווין, בשנת 1987 הוא חזר לשם הבמה שלו "ג'וני רוטן" והוציא עוד מספר אלבומים.
רוטן פירק את הלהקה בשנת 1993.
בשנת 2009 התאחדה הלהקה למספר הופעות בבריטניה. בשנה שלאחר מכן החלה הלהקה בסיבוב הופעות עולמי, שבמסגרתו הופיעה גם בתל אביב.
במאי 2012 הוציאה הלהקה את אלבומה התשיעי - "This is PiL", עשרים שנה לאחר אלבומה הקודם.
פאבליק אימג' לימיטד
אומגה
אומגה (אות גדולה: Ω, אות קטנה: ω) היא האות העשרים וארבע והאחרונה באלפבית היווני.
בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 800.
משמעות שמה של האות היא "או" גדולה (μέγας מגאס=גדול), בניגוד ל"או" הקטנה -
אומיקרון (μικρός מיקרוס=קטן). מקור שמה של האות ביוונית של ימי הביניים. בתקופה היוונית הקלאסית נקראה האות "אוֹ", בניגוד לאומיקרון שנקראה "אוּ".
ביוונית עתיקה האות שימשה כחולם מלא.
תאולוגיה.
בשל היותה האות האחרונה באלפבית, היא מסמלת בנצרות את ישו, המצוטט בברית החדשה כאומר: .
דיימלר קרייזלר
מוטיבציה
לקדמון
בית פשיסחה
בית פשיסחה הוא שם כולל לחסידויות רבות בפולין שאדמו"ריהם היו תלמידי וצאצאי אדמו"רי פשיסחה. האדמו"ר הראשון היה רבי יעקב יצחק מפשיסחה, "היהודי הקדוש". רבי יעקב יצחק היה תלמידו של יעקב יצחק הורוביץ, "החוזה מלובלין". ממשיכי דרכו היו תלמידו רבי שמחה בונים מפשיסחה שהרחיב את החסידות ופיתח אותה, ובנו של רבי יעקב יצחק, רבי ירחמיאל מפשיסחא. רוב אדמו"רי פולין היו תלמידי היהודי הקדוש ורבי שמחה בונים, כך שיטת פשיסחה הייתה השיטה המרכזית בחסידות פולין.
רקע.
היהודי הקדוש מפשיסחא היה בחיר תלמידיו של החוזה מלובלין. חצר לובלין הייתה חצר עממית, שקירבה את פשוטי העם ותלמידי החכמים במידה שווה, ללא הפרשי מעמדות. הלמדנים ותלמידי החכמים לא מצאו את מקומם בחסידות עממית זו, והם תבעו הנהגה למדנית, שתכבד ותתאים את עצמה להם ולמעמדם, ותורה דרך בעבודת השם בהתאם לחריפות מוחם. החוזה מלובלין, שידע את המצב, מינה את היהודי הקדוש לעמוד בראש חבורה זו, ולהורות את דרכם בעבודת השם.
לאחר תקופה מסוימת, לאחר ההצלחה של חסידות פשיסחא והנהירה ההמונית, ולאחר שחצר חסידות לובלין החלה להתרוקן, היו מראשי חסידות לובלין שחששו לכבודו של הרבי. אלו ניסו לשכנע את הרבי, כי רבי יעקב יצחק מפשיסחא מורד בו ומנהיג עדה עצמאית שאינה כפופה לחסידות לובלין. החוזה מלובלין סירב לקבל את הלשון הרע, אך מעשיהן של אלו גררו התרחקות בין החצרות, ול"קפידא" מסוימת של החוזה מלובלין על תלמידו היהודי הקדוש.
לאחר פטירת היהודי הקדוש בחיי רבו החוזה מלובלין, מילא את מקומו רבי שמחה בונים שפתח בית מדרש נפרד, ואילו בנו רבי ירחמיאל, שהיה שען, סירב לקבל את האדמו"רות, ורק לאחר 14 שנה מפטירת אביו, החל לכהן באדמו"רות בבית מדרשו של אביו. תחת הנהגתו של רבי שמחה בונים, הקצינה השקפת חסידות פשיסחה שכבר הפכה לחצר עצמאית לחלוטין, ואדמו"רים רבים, בהם תלמידי החוזה מלובלין, רצו להחרים את החצר. בין המתנגדים הגדולים היו הרב מאיר מאפטא, הרב נפתלי צבי מרופשיץ, הרב צבי הירש מזידיטשוב, הרב יוסף מיאריטשוב, הרב משה אליקים בריעה הופשטיין מקוז'ניץ.