בשנת 2012 צוין יום הולדתו המאה של טיורינג במסגרת אירועי ליל המדענים והמדעניות האירופי.
בשנת 2014 הופק הסרט "משחק החיקוי", דרמה בריטית המבוססת, באופן חופשי למדי, על פרטים עיקריים מהביוגרפיה של טיורינג. הסרט בבימוי מורטן טילדום, ובכיכובם של בנדיקט קמברבאץ' וקירה נייטלי, זכה בפרס בחירת הקהל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
בשנת 2015 הוקם מכון אלן טיורינג בלונדון, בריטניה, כאות הוקרה ולהנצחת הישגיו של המדען. באותה שנה גם יצאה לאור בעברית הביוגרפיה "אלן טיורינג: האניגמה".
בשנת 2019 פורסם כי שטר הנושא את דמותו יכלל במסגרת סדרת שטרות חדשים בבריטניה. בשנת 2021 הונפק שטר בן חמישים לירות שטרלינג הנושא את דיוקנו של טיורינג ומכונת ה"בומב" שפיתח. השטר הושק ביום הולדתו - 23 ביוני.
רחובות נקראו על שמו בקיימברידג' שבאנגליה ובהרצליה.
ויליאם וילטון
ויליאם וילטון (9 ביוני 1865 - 2 במאי 1920) היה מאמנה של גלאזגו ריינג'רס משנת 1899 ועד 1920, לאחר ששימש קודם לכן בתפקידים שונים במועדון.
וילטון עבד במועדון במשך 16 שנים (מאז ספטמבר 1883) לפני שקיבל את התפקיד הכפול של מזכיר ומאמן במאי 1899. לפני כן, היה האחראי על קבוצות הנוער וקודם לתפקיד מזכיר המשחק של הקבוצה הראשונה ב-1889. ב-10 שנותיו כמזכיר המשחק של הקבוצה הבכירה, המועדון זכה ב-2 אליפויות סקוטלנד (1891 ו-1899) ו-3 גביעים סקוטיים (1894, 1897 ו-1898). כשהחלה הליגה הסקוטית את דרכה בשנת 1890, וילטון התמנה לגזבר הראשון שלה, כאשר ריינג'רס חלקה את האליפות עם דאמברטון.
בעונה לפני שהתמנה לתפקיד הכפול, ריינג'רס סיימה את העונה בפעם הראשונה עם 100% הצלחה, כאשר ניצחה בכל 18 המשחקים והבקיעה 79 שערים. אף קבוצה לפני כן או אחרי כן לא הצליחה לחזור על ההישג, אף על פי שמספר קבוצות סיימו עונות ללא הפסדי ליגה, כמו ארסנל ב-2004.
תחת שרביטו של וילטון, זכו הריינג'רס ב-7 אליפויות והיו בזמנו לקבוצה השנייה המצליחה ביותר בסקוטלנד אחרי סלטיק. עם זאת, וילטון לא זכה לראות את מלוא ההצלחה של קבוצתו. ביום לאחר המשחק האחרון של עונת 1920, יצא וילטון לחופשה ונהרג בתאונה ימית ביומה הראשון. ממשיכו בתפקיד המאמן היה ביל סטרות'.
פריקה
פריקה (dislocation) של מפרק היא מצב של מנח לא תקין של עצמות מפרק כלשהו. פריקה מתרחשת בדרך כלל עקב טראומה גופנית. במהלך פריקה כמעט ותמיד נפגעות רצועות המפרק האמורות לשמר את עצמות המפרק במנח התקין.
המונח "תת פריקה" (subluxation), מתאר פריקה חלקית של המפרק. כאשר נפגעות רק רצועות המפרק ללא פגיעה במנח עצמות המפרק מתואר המצב כנקע.
שכיחות.
על אף שפריקה יכולה להתרחש בכל מפרק בגוף, האזורים הנפוצים ביותר בה מתרחשת התופעה הם:
דרכי טיפול.
לאחר פריקה ייתכן שחזור (השבת עצמות המפרק למנח תקין) ספונטני של המפרק. במקרה שהשחזור אינו ספונטני, יערך שחזור על ידי אורתופד או אדם אחר שעבר הכשרה מתאימה. השחזור יכול להיערך תחת השפעת תרופות בשביל השרירים או בלעדיהן. לאחר השחזור נשמר המפרק על ידי אביזר מקבע או מתלה ומתחיל טיפול פיזיותרפי הדרגתי להשבת יכולת התנועה במפרק ולחיזוק השרירים המייצבים סביבו.
במידה והטיפולים אינם מצליחים, מנסים להחזיר את המפרק למצבו על ידי עריכת ניתוח, בו לרוב נחתכים מספר גידים על מנת להקל על תנועת המפרק או על ידי הוספת חומר מילוי סחוסי, המתנגד לתנועת המפרק ואשר מגביל את חופש התנועה והשחרור שלו.
כאשר הפריקה מתרחשת במפרקים דקים ורגישים יותר בגוף (אצבעות למשל), לאחר הטיפול חובשים רצועה אלסטית לתקופה מסוימת. הרצועה שומרת על המפרק במקומו ועוזרת לשרירים ולגידים לתמוך בעצם הפגועה.
הסיכויים להישנות המקרה במפרק בעל עבר של פריקה גבוהים יותר.
דגל תפילה טיבטי
דגלי תפילה טיבטיים הם, בבודהיזם טיבטי, דגלי בד מרובעים וצבעוניים, הנתלים בין פסגות הרים בהרי ההימלאיה על מנת לברך את הארץ. דגלים אלו ייחודיים לבודהיזם הטיבטי, ואינם בשימוש בענפיו האחרים. ייתכן שמקורם בתרבות הטיבטית הקודמת לבודהיזם. הדגלים מעוטרים בציורים וטקסט, אשר מודפסים עליהם בשיטת גלופות העץ המסורתית.
סגנונות.
לדגלי התפילה שני סגנונות עיקריים: דגלי ה"לונגטה" (Lung-ta) האופקיים ודגלי ה"דארצ'ור" (Darchor) האנכיים. הדגלים האופקיים מחוברים בחוט ארוך ונתלים בין פסגות הרים וכדומה. הדגלים האנכיים, הנפוצים פחות, מחוברים למוט אשר מוצב על ראש גג או על האדמה.
צבעים.
הדגלים מסודרים בסדרות של חמישה צבעים, משמאל לימין:
איזון של חמשת האלמנטים תפקידו לקדם בריאות דרך הרמוניה.
מסורות.
תפקידם של הדגלים הוא לרומם את תפילות ומנטרות המאמינים אל האלוהות ולהביא ברכה אל העולם. הברכות המובאות על ידי הדגלים מושפעות מנסיבות תלייתם; על פי המסורת, הזמן הטוב ביותר לתלות דגלי תפילה הוא בשעות הבוקר, ביום שטוף-שמש ורוח. את הדגלים הישנים מחליפים בחדשים בראש השנה הטיבטי. הדגלים המוסרים נשרפים; בשל קדושתם, המסורת אוסרת להניח אותם על האדמה או לעשות בהם שימוש אחר.
היסטוריה.
בעת מהפכת התרבות בסין, תליית דגלי תפילה לא נאסרה, אך לא נראתה בעין יפה. כעת ישנה תחייה של המנהג בטיבט ובעולם, בעקבות עניין הולך וגובר בדתות המזרח בעולם המערבי, ובכלל זה הבודהיזם.
וויליאם וילטון
מנשר לפיתוח תוכנה זריז
גלריית דגלי הולנד
רשימה זו כוללת את הדגלים שבהם נעשה שימוש בהולנד וממלכת ארצות השפלה לפי קטגוריות ולפי סדר הא'-ב':
פרוטקציוניזם
בכלכלה, פרוטקציוניזם הוא מדיניות כלכלית של כפיית מגבלות וחסמים על הסחר בין מדינות, באמצעים כגון הטלת מכס על סחורות מיובאות, קביעות מכסות, רגולציה ממשלתית המובילה להפחתת הייבוא וחקיקה נגד היצף (anti-dumping), במטרה להגן על התעשייה המקומית במדינה מתחרות בינלאומית.
מאפייני הפרוטקציוניזם.
ויסות הסחר בין המדינות נעשה לרוב באמצעים הבאים:
מדיניות פרוטקציוניסטית נקשרה תמיד לתאוריות כלכליות כגון מרקנטיליזם ולאמונה כי שמירה על מאזן מסחרי חיובי מהווה יתרון כלכלי.
יישום מדיניות פרוטקציוניסטית במדינות המערב (שאינה עולה בקנה אחד עם כלכלת השוק החופשי) מונעת לרוב על ידי הרצון לשמר את רמת החיים של בני המעמד הבינוני, או כדי להגן על תעשיות שלהן חשיבות פוליטית. בעשורים האחרונים, מקומות עבודה רבים בעיקר בתעשיות המסורתיות, נסגרו או שעברו למדינות בהן כוח העבודה זול יותר (תהליך של מיקור חוץ). בשנים האחרונות תהליך דומה מתרחש במערב גם במקומות עבודה הנחשבים ל"צווארון לבן". גם סיבה זו הובילה לנקיטת מדיניות פרוטקציוניסטית, אם כי כלכלנים רבים סבורים שמדובר בהעברת ההון מהצרכנים (שמשלמים מחיר גבוה יותר עבור מזון או מוצרים מוגנים אחרים) לתעשיינים המקומיים המייצרים בעלויות גבוהות.
יש הסוברים כי היצע מגוון של מקומות עבודה חשוב יותר ממחירים נמוכים, אך אין עדיין קונצנזוס בקרב הכלכלנים שמדיניות פרוטקציוניסטית אכן תורמת לכך. אלכסנדר המילטון, אברהם לינקולן ותאודור רוזוולט היו ידועים בארצות הברית בגישתם הפרוטקציוניסטית לכלכלה. בארץ נחשבים הפוליטיקאים עמיר פרץ ושלי יחימוביץ' לבעלי גישה דומה.
פרוטקציוניזם דה-פאקטו.
בזירת הסחר הבינלאומי המודרנית, המונח 'פרוטקציוניזם' הוא רחב ומייצג מספר רב של גישות כלכליות מלבד קביעת מכסות והטלת מכסים. חלק מהכלכלנים סבורים כי הניסיונות של מדינות מתפתחות לאכוף חוקי עבודה וסטנדרטים מקומיים להגנת הסביבה נכללים תחת הגדרת הפרוטקציוניזם.
פרוטקציוניסטים רבים גורסים כי מודל הסחר החופשי הקיים כיום בעולם הוא שגוי, משום שאינו מגן על התעשייה המקומית במדינה אך מסייע לתעשיות וליצרנים זרים. כאשר ממשלה מסוימת מורידה או מבטלת מכסים על מוצרי ייבוא, הכנסותיה יורדות. כדי לפצות על כך נאלצת הממשלה להעלות את רמת המיסוי על החברות והיצרנים המקומיים באופן לא פרופורציונלי. למעשה, הממשלה מפלה לרעה את החברות המקומיות בעוד שחברות זרות נהנות מפטור ממס. אי-לכך החל תהליך שבו חברות מקומיות מעדיפות להעביר את מרכז פעילותן למדינות בהן נטל המס נמוך יותר ולמכור את מוצריה הפטורים ממכס בשוק המקומי.
מגמות עולמיות כיום.
מדיניותן המוצהרת של המדינות המפותחות כיום היא ביטול הפרוטקציוניזם ועידוד הסחר החופשי באמצעות שורה של אמנות דו-צדדיות ורב-צדדיות וארגונים בינלאומיים כגון ארגון הסחר העולמי (WTO). יחד עם זאת, מדינות רבות עדיין עושות שימוש בכלים כגון קביעת מכסות, סובסידיות והקלות מס במטרה להגן על יצרנים מקומיים (בעיקר כאלו בעלי השפעה פוליטית). ברם, לקביעת המכסות יש לעיתים השפעה הפוכה והיא מגבירה את רווחיות היצרנים הזרים: כאשר נקבעת מכסה מסוימת, רמת ההיצע אינה תואמת את רמת הביקוש והיצרנים הזרים יכולים להעלות את מחירי מוצריהם.
לדוגמה, בשנים 1981 עד 1994 יצרני המכוניות היפניים קבעו לעצמם מכסות וולונטאריות לייצוא רכבים לארצות הברית. מכסות אלו הגבילו את כמות הרכבים שיוצאו לארצות הברית כך שלא תאמו את רמת הביקוש של הצרכנים האמריקאים. קביעת מכסות אלו גרמו לעליית מחירים של הרכבים היפניים ב-14%.
ביקורת.
תומכי מדיניות הסחר החופשי גורסים כי מדיניות פרוטקציוניסטית הזיקה לרוב לאנשים שהיא מתיימרת לעזור להם. בתגובה נטען כי מבקרים אלו הם אידאולוגים אוטופיים שאינם מסתמכים על המציאות הקיימת. עם זאת, מרבית האקדמאים מתחומי הכלכלה מצדדים בסחר החופשי ומציינים שיתרונותיו עולים על חסרונותיו. לדעת הכלכלנים המודרניים פתיחת השווקים והורדת החסמים יוצרת יותר מקומות עבודה משום שהיא מאפשרת למדינה להתמחות בתחום שבו יש לה יתרון תחרותי.