רק בשנות השמונים, עם הופעתן של רשתות טלפון ספרתיות, החלה טכנולוגיית ועידת הווידאו להיות זמינה לשימושים כלליים. וידאו ספרתי דחוס הועבר על גבי רשתות תקשורת דוגמת ISDN. תחילה היו מרבית המוצרים מבוססים על תקנים קנייניים אך בהדרגה הופיעו ואומצו תקנים פתוחים. הטכנולוגיה שהפכה את ועידת הווידאו לזמינה בצורה לה אנו עדים כיום הייתה רשת האינטרנט, ותקשורת בפרוטוקול IP. דחיסת נתונים מתקדמת ורוחבי פס הולכים וגדלים הפכו את ועידות הווידאו לזמינות לציבור הרחב. תוכנות כמו Netmeeting, MSN Messenger, סקייפ ואחרות הפכו את ועידות הווידאו לשירות זמין לכל בעל מחשב בעל חומרה מתאימה וחיבור לרשת האינטרנט. במגזר העסקי נעשה שימוש במערכות יקרות יותר המספקות איכות וקצב רענון טובים מהמוצע למשתמש הביתי.
עם מוצרי ועידות הווידאו הבולטים כיום נמנים סקייפ, Google Hangouts, FaceTime ו-Zoom.
נזקים אפשריים.
נראה שוועידות וידאו מעייפות, לכאורה מעבר לצפוי. אחד ההסברים האפשריים לכך עשוי להיות כתוצאה מאימוץ העיניים, בהיעדר קשר עין אמיתי ובחסך בתקשורת בלתי מילולית במהלך הפגישה. הסברים נוספים עוסקים במתח גבוה כתוצאה מהתיעוד הקבוע של המשתתפים על ידי המצלמה או כתוצאה מחרדה אינסטינקטיבית שהמוח שלנו מייצר למראה פנים גדולות מהרגיל באינטראקציה.
בנוסף, נוצר ניכור כתוצאה מעיכוב בתגובת האחר, יחסית לפגישה אמיתית. נמצא כי עיכוב מעבר ל-1.2 שניות יוצר תחושת אי נוחות.
תחבושת הגיינית
מטריצה אורתוגונלית
באלגברה ליניארית, מטריצה אורתוגונלית היא מטריצה ריבועית שרכיביה ממשיים המקיימת את התנאי formula_1, כאשר formula_2היא מטריצת היחידה, ו- formula_3היא המטריצה המשוחלפת של formula_4. למטריצות כאלו יש דטרמיננטה שהיא 1+ או 1-. לכפל במטריצה כזו יש תכונה חשובה: הוא שומר על אורך של וקטורים, וגם על הזווית ביניהם. העמודות של מטריצה אורתוגונלית מהוות בסיס אורתונורמלי למרחב הווקטורי שממדו כמספר עמודות המטריצה, עם המכפלה הפנימית הסטנדרטית.
אפיונים שקולים.
למטריצות אורתוגונליות ישנן מספר הגדרות שקולות, החשובות בהן הן:
2 הקריטריונים האחרונים דומים זה לזה והם שקולים מאחר שאם formula_4אורתוגונלית, כך גם formula_10.
חבורת המטריצות האורתוגונליות.
אוסף המטריצות האורתוגונליות בגודל formula_11 מעל שדה F סגור לכפל, והוא מהווה חבורה אלגברית שמקובל לסמן ב- formula_12. מעל שדה המספרים הממשיים, formula_13 היא חבורה קומפקטית.
המטריצות האורתוגונליות בעלות דטרמיננטה 1 נקראות "מטריצות אורתוגונליות מיוחדות", והן מרכיבות את תת-החבורה formula_14 של formula_12. בשדה ממאפיין שונה מ-2, formula_16 היא תת-חבורה מאינדקס 2 (מעל שדה ממאפיין 2, שתי החבורות שוות). המטריצות הסקלריות האורתוגונליות הן formula_17, ומגדירים את חבורות המנה formula_18 ו- formula_19.
המטריצה formula_20שייכת ל- formula_14אם ורק אם n זוגי. לכן, כאשר n זוגי, ארבע החבורות formula_22שונות זו מזו, ואילו כאשר n אי זוגי, formula_23ו- formula_24.
המקרה n=2.
מעל שדה המספרים הממשיים, formula_25 כוללת את מטריצות הסיבוב בכל זווית אפשרית. חבורה זו, שהיא אבלית, איזומורפית לחבורה המעגלית formula_26 של המספרים המרוכבים בעלי נורמה 1, וגם לחבורת המנה formula_27. ליפוף כפול של המעגל (כלומר, זיהוי הקצוות formula_28) נותן את אותה חבורה, ולכן formula_29. החבורה formula_30 כוללת איבר נוסף, formula_31, המתאים לשיקוף סביב ציר ה-x, ואת כל המכפלות של formula_32 בסיבובים. החבורה הזו אינה אבלית. גם כאן formula_33.
מטריצות אוניטריות.
מטריצה אורתוגונלית היא מטריצה אוניטרית מעל הממשיים. מטריצה אוניטרית formula_34 מקיימת: formula_35 כאשר formula_36 ותכונה הנובעת מזה היא שעמודותיה ושורותיה פורשות את formula_37. הערה: formula_38
מאשה ברוסקינה
מאשה ברוסקינה (ברוסית: Мария Борисовна Брускина – מריה בוריסובנה ברוסקינה ; 1924 - 26 באוקטובר 1941) הייתה לוחמת יהודייה במחתרת האנטי-נאצית שפעלה בעיר מינסק שבברית המועצות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
מאשה ברוסקינה נולדה למשפחה יהודית בעיר מינסק ב-1924. בשנת 1941, ימים ספורים לפני פלישת גרמניה לברית המועצות, היא סיימה את בית הספר התיכון.
בסוף יוני 1941, כאשר הגרמנים כבשו את מינסק, הושמה משפחתה של מאשה, יחד עם שאר יהודי העיר, בגטו. מאשה הצליחה לברוח מהגטו אל הצד הארי של העיר, שם הצטרפה בזהות בדויה למחתרת האנטי-נאצית שהתארגנה בעיר לאחר הכיבוש. לפי הנחיית מפקד המחתרת, היא התחילה לעבוד כסייעת בבית החולים לשבויי מלחמה סובייטים במינסק. במהלך עבודתה הבריחה לתוך בית החולים בגדים אזרחיים ותעודות מזויפות, אשר היו אמורים לאפשר לשבויים, כאשר יחלימו, לברוח מבית החולים אל היערות ושם להצטרף ליחידות הפרטיזנים.
בתחילת אוקטובר 1941 ניסתה קבוצה גדולה של שבויי מלחמה להימלט מבית החולים. הבריחה נכשלה, חלק מהשבויים נהרגו, ואלו שנשבו עונו קשות. אחד מהם הסגיר את מאשה. ב-14 באוקטובר 1941 היא נעצרה עם עוד שני חברי המחתרת על ידי הגסטאפו. היא הוכתה ועונתה לאחר שנתפסה, אך רוחה לא נשברה. היא הצליחה להגניב פתק לאמה מהכלא, בו כתבה כי הדבר היחיד שמדאיג אותה זה הצער שהיא גורמת לה. היא גם ביקשה ממנה להביא לה בגדים נקיים, כיוון שהיא רוצה להיות לבושה בצורה הולמת כאשר יוציאו אותה להורג.
ב-26 באוקטובר 1941 הוצאו להורג בתלייה מאשה ברוסקינה ושני חבריה למחתרת מינסק - קיריל טרוס וולדימיר שרבצביץ'. הם הובלו בתהלוכה ברחובות מינסק כשמאשה, ידיה כבולות, נושאת על חזה שלט בו נכתב בגרמנית וברוסית: "אנחנו פרטיזנים וירינו בכוחות גרמניים". ההוצאה להורג בוצעה בשער מפעל לייצור שמרים על ידי חיילים גרמנים ומשתפי הפעולה הליטאים.
כל מהלך ההוצאה להורג צולם בידי צלם גרמני. במשפטי נירנברג לאחר המלחמה היו תמונות אלה חלק מחומר הראיות של התביעה נגד פושעי המלחמה הנאצים.
תמונת ההוצאה להורג של מאשה ברוסקינה ושני לוחמי המחתרת הופיעה בספרים רבים שיצאו לאור בברית המועצות אודות מלחמת העולם השנייה. העתק התמונה נמצא גם במוזיאון המלחמה במינסק. תחילה לא היו ידועים שמות שלושת לוחמי המחתרת שמופיעים בתמונה, ונעשה מאמץ לזהותם. הגברים, קיריל טרוס וולדימיר שרבצביץ', זוהו מהר יחסית, אך שמה של הבחורה בתמונה נותר בגדר תעלומה עד סוף שנות ה-60, בעיקר משום שמרבית קרובי משפחתה וחבריה של מאשה נרצחו בגטו מינסק. רק בסוף שנות ה-60 הצליחו לזהותה.
זכרה של מאשה לא הונצח בברית המועצות. בבלארוס מעשה הגבורה שלה זכה להכרה רק בשנת 2008, כאשר במקום בו הוצאה להורג הוצב לוח זיכרון לה ולשני חבריה למחתרת.
בישראל הוצב פסל לזכרה בכפר הירוק. הפסל נבנה מכספי התרומות של יוצאי ברית המועצות החיים בישראל. בשנת 2007 נחנך רחוב הקרוי על שמה בשכונת פסגת זאב בירושלים.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:ילידות 1924]]
[[קטגוריה:יהודים בשואה: ברית המועצות]]
[[קטגוריה:יהודיות סובייטיות]]
[[קטגוריה:יהודיות בלארוסיות]]
[[קטגוריה:מינסק: אישים]]
[[קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות|ברוסקינה]]
[[קטגוריה:נפטרות ב-1941]]
[[קטגוריה:פרטיזניות יהודיות]]
היוועדות חזותית
הון עצמי
הון עצמי הוא מונח חשבונאי המייצג את עודף נכסי החברה על התחייבויותיה, בהתאם למאזן שלה. ההון העצמי מוגדר כהפרש בין סך הנכסים של החברה לבין סך ההתחייבויות שלה. אם הנכסים עולים על ההתחייבויות, ההון העצמי חיובי. אם המצב הפוך, ההון העצמי הוא שלילי ומתקיים גירעון בהון. במצב זה לחברה יש בדרך כלל הפסדים צבורים. לעיתים קרובות, חברות עם גירעון בהון נקלעות למצב של חדלות פרעון.
ככלל, שני הרכיבים החשובים ביותר בהון העצמי הם הון המניות (או ההשקעה הראשונית בתאגיד על ידי בעליו) והעודפים, שהם סך כל הרווחים שהחברה צברה אי פעם ושטרם חולקו חזרה לבעלי מניותיה. בחלק מהמקרים, קיים רכיב חשוב שלישי בהון העצמי: קרנות ההון. הדין בישראל קובע שאת העודפים ניתן לחלק לבעלי המניות, בין אם כדיווידנד או ברכישה עצמית. לעומת זאת, על פי רוב, אסור לחלק את הון המניות או את קרנות ההון. למעשה, קרנות הון נוצרות מתוך נכסים שנמצאו לפני כן, או היו עשויים להגיע, לעודפים, אלא שמסיבות שונות אין לאפשר חלוקה על בסיס אותם נכסים. נוסף על שלוש הקבוצות העיקריות הללו, קיימים מגוון רכיבים שעשויים להיכלל בהון העצמי, כגון התמורה שקיבלה החברה בעבור אופציות שהנפיקה (אופציות אינן מניות ולא נכללות בהון המניות, אך גם אינן התחייבויות, כך שהן מהוות רכיב נפרד בהון העצמי).
ההון העצמי הוא נתון מעין "וירטואלי" מכיוון שהוא מהווה את ההפרש בין שני נתונים "ריאליים" – סך נכסי החברה וסך התחייבויותיה. את שני הנתונים הללו מודדים על פי נכסים המצויים בעולם האמיתי (רכוש החברה וזכויותיה מחד; ההלוואות שנטלה והזכויות נגדה מאידך). גובה ההון העצמי הוא תוצאה של שתי המדידות האחרות. יש להון העצמי חשיבות רבה. הוא מייצג את הזכות שביושר (equitable right) של בעלי החברה (בניגוד לנושיה) כלפי מאגר הנכסים שלה. בסופו של דבר, מי שאמורים ליהנות מההון העצמי הם בעלי המניות; הוא אמור להגיע לידיהם בדרך זו או אחרת, בין אם בדיווידנד, ברכישה עצמית או בחלוקת נכסי החברה בעת פירוקה. ככל שחברה ממשיכה להתקיים, כך גם מניותיה ממשיכות להתקיים ועמן הזכות שהן מייצגות כלפי ההון העצמי. בעלי מניות נהנים משוויו של ההון העצמי, גם שלא בעקבות חלוקה או פירוק, פשוט על ידי מכירת המניה (בהנחה שהיא נמכרת לפי מחיר המייצג כראוי את חלקה בהון).