בימים הבאים נמשכו המהומות ברחבי עיראק והאלימות גברה. ממשלת עיראק אמרה כי אם המהומות לא ישככו, היא תפעל בכוח רב הרבה יותר, ולא תהסס להשתמש בכלים צבאיים רציניים הרבה יותר כנגד הפורעים, ואף בטנקים.
ב-3 במרץ נהרגו כ-25 בני אדם בידי חוליה חמושה בעיירה חרוואן, הנמצאת דרום-מזרחית לבגדאד.
עיראק.
ראש ממשלת עיראק איברהים אל-ג'עפרי האיץ בעם העיראקי להישאר מאוחד ושוחר שלום, באומרו כי מתקפת הטרור הייתה מבצע אלים ומלא הסתה. בעקבות האירוע, הוא גם הצהיר על שלושה ימי אבל לאומיים בעיראק. בעקבות ההתקפה, נפסקו שיחות המשא ומתן בין שיעים לפלגים סונים בעיראק באשר לצירופם לממשלה, והחל מעין חרם על סונים.
סונים רבים מחו על הפרעות שביצעו בהם שיעים בכל רחבי עיראק ועל עשרות המסגדים שהועלו באש בשל הפיגוע. למרות החרם והריחוק בין הסונים לשיעים, נשיא עיראק ג'לאל טלאבאני דחף לקיום פגישות בין אנשי דת סונים ושיעים בניסיון למנוע את הידרדרותה של עיראק למלחמת אזרחים.
שר ההגנה העיראקי, סעדון א-דוליימי, התריע מפני סכנת מלחמת אזרחים בעיראק, ואמר כי עיראק לא תחשוש לשלוח טנקים וכוחות צבא גדולים כדי לדכא את המפגינים ולהשליט ביטחון בעיראק כולה.
מסביב לעולם.
בריטניה כינתה את הפיגוע "מעשה נפשע וחילול הקודש", ודחקה בעיראקים לרסן את עצמם ולא לצאת לפעולות תגמול. טוני בלייר אף אמר כי בריטניה תתרום ותסייע לבניית המסגד מחדש. נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, גינה גם הוא את הפיגוע ואמר כי היה זה מעשה נפשע שמטרתו להוביל למלחמת אזרחים.
מסגד אסקרייה
מסגד אסקריה
מסגד אסקרי
מסגד אל אסקריה
ישיבה תיכונית מצפה רמון
ישיבה תיכונית לחינוך תורני סביבתי מצפה רמון (המוכרת גם בראשי התיבות "יתל"ת סמ"ר") היא ישיבה תיכונית במצפה רמון השוכנת על צוק מכתש רמון, אשר שמה את הדגש החינוכי שלה בחינוך תורני, בהתבסס על הפסוק "חנוך לנער על פי דרכו" (), ובחינוך דרך טיולים - מתוך תפיסה שדרך הטבע האדם מגלה את עצמו ואת רצינותו. הישיבה מונה כיום כ-240 תלמידים.
הישיבה הוקמה בשנת התשנ"א (1991) על ידי הרב דוד אביחיל, אשר שימש כראש הישיבה עד שנת ה'תשס"ט (2009). בשנת ה'תשס"ט החליף אותו הרב יהונדב עציון. לאחר שש שנים החליף אותו בראשות הישיבה הרב ארי הנדלר.
תפיסת עולם חינוכית.
הישיבה דוגלת בשיטת "סמכות ואחריות" הנותנת לתלמידים את הסמכות המלאה למעשיהם תוך לקיחת אחריות על התוצאות. קבלת הסמכות מתבטאת בין השאר בבחירה אם להיכנס לשיעורים או לפנות לעיסוקים אחרים בזמן השיעור ובאחריותם להשלים את החומר הנלמד. בדרך זו התלמידים בונים בעזרת הר"מ את הרצון ללמוד באופן טבעי וללא צורך בכפיית הלמידה עליהם.
הישיבה היא ישיבה "תורנית סביבתית". כחלק מהדרך התורנית סביבתית הישיבה מאפשרת לגשת למגמות סביבתיות כגון: אקולוגיה וביולוגיה, שבהם המורים משלבים מדי כמה שיעורים ידע בנושאים הקשורים ליהדות ומדע. תלמידי הישיבה יוצאים לסיורים לימודיים ובמהלך השנה מתקיים מדי שבועיים יום סיור ושלוש סדנאות שטח, כחמישה ימים בשטח.
האספה המשותפת.
האספה המשותפת היא גוף דמוקרטי משותף לתלמידי הישיבה ולצוות הישיבה כאחד. לכל כיתה בישיבה ישנם שני נציגים שנבחרו על ידי הכיתה, שלהם זכות הצבעה כאשר הצעה באספה עולה להצבעה. עם זאת, כל תלמיד ואיש צוות (ר"מ, מדריך, מורה מקצועי) רשאי להביע דעה או להציע הצעה. לכל איש צוות ישנה זכות הצבעה, כך שלמעשה מספר אנשי הצוות ומספר התלמידים מתקרב לשוויון. המגבלה היחידה על אופי ההצעה היא שלא תעמוד בסתירה למסורת היהודית המקובלת (על פי החלטת ראש הישיבה) או לחוקי המדינה. האספה מנוהלת על ידי שני תלמידי כיתה יב שנבחרו, ונציג נוסף רושם את פרוטוקול האספה, המתפרסם לאחר האספה. ההחלטות באספה מתקבלות על סמך רוב בהצבעה. דוגמה לאחת ההחלטות המשמעותיות של האספה היא ההחלטה על ההגשה למבחני הבגרות רק החל מכיתה יא. החלטה זו בוטלה על ידי האספה בשנת ה'תש"ע. החלטות נוספות נוגעות לתדירות הטיולים ואופיים, שעת תפילת שחרית, תקנות הנוגעות להתנהלות בית המדרש, הכנסת מכשיר טלוויזיה לפנימיה, הצטרפות הישיבה לעליית הנוער ועוד.
שלוחות ומוסדות המשך.
בשנת ה'תשע"א (2010) נוסדו על ידי רבנים שלימדו בישיבה שתי ישיבות בסגנון דומה, אחת בנצרת עלית, על ידי הרב חגי שיל"ת, והשנייה באילת, על ידי הרב שמואל שפירא.
כמו כן באותה שנה נוסדה גם הישיבה הגבוהה לחינוך תורני סביבתי, על ידי הרב אביחיל. הישיבה ממוקמת בירושלים בשכונת רמות אלון, מונה כ-50 תלמידים, ומהווה מעין מוסד המשך לרוצים להעמיק בלימוד ה'תורני סביבתי'.
בתי ספר לקולנוע בישראל
בתי ספר לקולנוע בישראל פועלים מאז תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. נכון לשנת 2021 פועלים כ-20 בתי ספר, חלקם מעניקים תואר אקדמי וחלקם תואר מקצועי.
היסטוריה.
עד שנות ה-60 של המאה ה-20 לא ניתן היה ללמוד קולנוע בישראל, ומרבית הצעירים שרצו ללמוד קולנוע נסעו ללונדון.
בית הספר הראשון בישראל לקולנוע היה "המכון לצילום והסרטה", שהוקם בשנת 1963 על ידי בנימין קורצקי, שעלה מפולין, שם למד קולנוע יחד עם הבמאי רומן פולנסקי, והיה ממייסדי בית הספר לקולנוע בלודז' שהוקם בשנת 1958. בית הספר פעל בשכונת תל ארזה בתוך בית הספר המקצועי של משרד העבודה. מחזור ראשון של בית הספר החל ללמוד כבר ב-1961, אך הוא התמקד בלימודי צילום בלבד. שלוחה של בית הספר החלה לפעול ברמת גן ב-1966. בין בוגרי "המכון לצילום והסרטה" נמנים הבמאים ניסים מוסק ורפאל רביבו והצלמת אריאלה שביד. "המכון לצילום והסרטה" נסגר בתחילת שנות ה-70.
ב-1970 נוסדה המחלקה לקולנוע במסגרת בית הספר "בית צבי" ברמת גן, בניהולו של הבמאי ליאו פילר ובתיקצוב משרד החינוך והתרבות. ב-1972 נוסד החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, במסגרת הקמת "הפקולטה לאמנויות ותקשורת", שכללה גם את החוגים הוותיקים, החוג לתיאטרון, החוג לתולדות האמנות, והחוג למוזיקולוגיה. לשנת הלימודים הראשונה, שהחלה באוקטובר 1972, התקבלו 91 סטודנטים מתוך 245 שביקשו להתקבל. החוג גייס את במאי הקולנוע והטלוויזיה היהודי-אמריקאי דון ריצ'רדסון כמרצה בכיר. ריצ'רדסון ששמו המקורי היה מלווין שוורץ, היה במאי קולנוע וטלוויזיה שביים למעלה מ-600 תוכניות טלוויזיה, כולל פרקים בסדרות "משימה בלתי אפשרית" ו"בוננזה". הנסיכה גרייס ממונקו, שהייתה בת זוגו של ריצ'רדסון בצעירותו, תרמה כסף להקמת החוג. סגל ההוראה גלל גם את פיטר דארט, ראש החוג לקולנוע באוניברסיטת קנזס שהגיעה כפרופסור אורח. ב"בית צבי" מסלול הלימודים היה מעשי בעיקרו, ותלמידי בית הספר הצטיינו בצד הטכני. בשנות השמונים הראשונות, עם כניסת גרי בילו לניהול בית הספר ועבודתו של רנן שור עד אמצע שנות השמונים כמרכז מסלול הקולנוע, הוביל בית צבי מסלול לבמאים.
בראשית שנות ה-80 התדרדרה רמת הלימודים המעשיים בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב, ובעקבות כך פרץ מרד סטודנטים, אשר כתוצאה ממנו מונה ארנון צוקרמן, לשעבר מנהל הטלוויזיה הישראלית, לכהן כראש החוג. צוקרמן פעל לשיפור רמת החוג, ונתן לגיטימציה לסטודנטים שוקי פרידמן ולורנס פרייס לייסד ב-1985 את "הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים", שרכש במשך הזמן יוקרה בינלאומית. באותה שנה (1985), נוסדה המחלקה לקולנוע בקמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות בתל אביב, בראשות הבמאי סרג' אנקרי.
בדצמבר 1988 פתחו הסטודנטים במחלקה לקולנוע בבית צבי בשביתה מתמשכת, לאור התדרדרות המגמה, ותבעו אוטונומיה ניהולית. שר החינוך והתרבות דאז, יצחק נבון, הקים ועדה ציבורית שהצדיקה את טענות הסטודנטים, ובלוח זמנים מזורז פנה לראשי ערים מרכזיות כדי להקים במשותף בית ספר לאומי מרכזי ומתוקצב היטב לקולנוע. ראש העיר ירושלים, טדי קולק, ומנהלת הקרן לירושלים, רות חשין, נענו לאתגר ופעלו להקמת בית הספר לקולנוע בירושלים בניהולו של רנן שור בנובמבר 1989. בית ספר זה, שמאוחר יותר נקרא על שמו של המפיק היהודי-אמריקאי סם שפיגל, שינה תוך שנים ספורות את מעמד הסרט הקצר הישראלי בישראל ובעולם.
במקביל לבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, נפתח בירושלים בית-הספר לקולנוע מעלה, בהוראת שר החינוך, איש המפד"ל זבולון המר, המיועד לתלמידים דתיים, כחלק מהאסטרטגיה של המפד"ל לפעול בתחום התקשורת.
מחלקות נוספות לקולנוע נפתחו בשנות ה-90 במכללת תל חי, בית הספר לקולנוע שבמדרשה לאומנות בבית ברל, במכללת הדסה בירושלים (חוג המתמקד בצילום ומדיה דיגיטלית), באוניברסיטה הפתוחה ובמכללה האקדמית ספיר. בתחילת שנות האלפיים נפתחה מגמת הוראה בקולנוע במכללה להוראת טכנולוגיה בתל אביב. בשנת 2005 הוקם בית ספר מנשר לאמנות. בשנת 2007 נפתח מסלול קולנוע וטלוויזיה בבית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל בשומרון. בשנת 2011 נפתח מסלול קולנוע עיוני חד-חוגי ומסלול קולנוע דו-חוגי באוניברסיטה הפתוחה.
רשימת בתי ספר לקולנוע בישראל.
דרום.
בכל הארץ
בנוסף לאלו קיים מסלול ללימוד קולנוע וטלוויזיה בבית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל בשומרון.
בלנדר (תוכנה)
בלנדר (באנגלית: Blender) היא תוכנה חופשית לגרפיקת תלת-ממד המאפשרת הפקת הנפשה, אפקטים ויזואליים, יישומים תלת ממדיים ומשחקי וידאו.
מאפייני בלנדר כוללים מידול תלת-ממדי, מיפוי UV, מיפוי טקסטורה, אנימציית שלד, סימולציות נוזל ועשן, מערכת חלקיקים, הנפשה ממוחשבת, רינדור, עריכת וידאו וקומפוזיציה.
בלנדר מתאפיינת בממשק משתמש ייחודי, בו כמעט כל פעולה מתבצעת על ידי קיצור מקשים מסוים. ממשק זה מקשה על המשתמש החדש אך מאפשר עבודה יעילה ביותר לאחר שלב הלימוד.
היסטוריה.