המונח הפך נפוץ בעקבות היציאה לאור ב-1967 של הספר "אי שמיים" ("Sky Island") מאת סופר הטבע ולדון הילד (Weldon Heald), תושב דרום-מזרח אריזונה. בספר הוא הדגים את המושג באמצעות תיאור נסיעה מהעיירה רודיאו במערב מדבר צ'יוואווה לפסגה בהרי צ'יריקאווה, מרחק של 56 קילומטרים והפרש גובה של 1,700 מטרים. מסע שבו הוא עלה מהמדבר הלוהט והצחיח, לערבות הדשא, ואז ליערות האלון והאורן, יערות האורן ולבסוף ליערות האשוחית-אשוח-צפצפה. ספרו מזכיר את המושג ביומה, אבל מעדיף את הטרמינולוגיה של אזורי חיים, ומתייחס למחקריו של הזואולוג האמריקני קלינטון הארט מריאם (Clinton Hart Merriam; 1942-1855). הספר גם מתאר את חיות הבר ותנאי החיים בהרי צ'יריקאווה.
בערך באותו זמן קיבלו מדענים את הרעיון שהרים הם איים של בית גידול ונעשה בו שימוש על ידי סופרי מדע פופולריים דוגמת דייוויד קומן (David Quammen) וג'ון מקפי (John McPhee). מושג זה הוא חלק משדה המחקר של ביוגאוגרפיה של איים. הוא אינו מוגבל להרים בדרום-מערב אמריקה הצפונית והוא חל גם על הרים, רמות ומסיבים ברחבי העולם.
מאפיינים.
איי השמיים המדרייניים הם קרוב לוודאי איי השמיים שנחקרו לעומק יותר מכל איי שמיים אחרים בעולם. הרים אלו השוכנים במדינות ארצות הברית ניו מקסיקו, אריזונה וטקסס ומדינות מקסיקו צ'יוואווה וסונורה, הרים רבים אלו יוצרים חוליות בשרשרת המחברת בין הקצה הצפוני של סיירה מדרה אוקסידנטל במקסיקו ודרום רמת קולורדו. לעיתים קרובות קרויים איי שמיים של ההרים המרכזיים והצפוניים בארצות הברית רכסי אי (island ranges), בייחוד על ידי האוכלוסיות בטווח צפייה מאיי הרים אלו המוקפים במישורים כדוגמת אלו המצויים בהרי ויצ'יטה (Wichita Mountains) של דרום-מערב אוקלהומה.
דוגמאות השוכנות צפונה יותר הם הרי קרייזי (Crazy Mountains), הרי קסל (Castle Mountains), הרי ברס פואו (Bears Paw Mountains), הרי הייווד (Highwood Mountains) והרי ליטל רוקי (Little Rocky Mountains), כולם במדינת מונטנה. כל אחד מרכסי הרים אלו מיוער וכולל טונדרה ושלג-עד מעבר לקו העצים, אבל אינו מחובר לאף רכס הרים אחר על ידי שלוחות מיוערות. הרכסים מוקפים לגמרי בערבה נטולת עצים או ערבת שיחים צחיחה למחצה. איי שמיים נוספים ידועים באמריקה הצפונית הם היערות ההרריים של האגן הגדול, כדוגמת ההרים הלבנים (White Mountains) בקליפורניה, והרי ספרינג (Spring Mountains) סמוך ללאס וגאס בנבדה. אחד ההיבטים הייחודיים של איי שמיים באזור גבול מקסיקו-ארצות הברית הוא התערובת של הצמחייה שיש לה זיקה למקומות אחרים, העצים והצמחים של המקומות הגבוהים מאפיינים קווי רוחב צפוניים יותר, בעוד שלצמחייה של המקומות הנמוכים יש זיקה למדבר ולהרים הרחק דרומה.
באיי שמיים אלו מצויים מספר בעלי חיים וצמחים ייחודיים, כדוגמת מין היוקה "Yucca × schottii", תת-מין של סנאי אדום אמריקני "Tamiasciurus hudsonicus grahamensis", מין של שבלול מים קטן "Pyrgulopsis thompsoni", ומין הסלמנדרה "Plethodon neomexicanus".
חלק מהמינים בהרים התפתחו כלל הנראה ברכס שבו הם מצויים, כשהם עוברים התאמה לסביבה, כדוגמת מין החדף "Sorex lyelli". עם זאת, חלק מהמערכות האקולוגיות ההרריות המבודדות נוטות לאבד מינים לאורך זמן, ייתכן משום שאוכלוסיות קטנות מבודדות פגיעות יותר לתהליכי הכחדה, והבידוד של בית הגידול מפחית את האפשרות לקולוניזציה של בית הגידול על ידי מינים חדשים. יתר על כן, כמה מינים, דוגמת דוב גריזלי, דורשים מגוון של בתי גידול. דובים אלו השתמשו בעבר ביערות ובכרי הדשא של איי השמיים המדרייניים, כמו גם בבתי הגידול באזורים הנמוכים יותר כדוגמת האזורים על גדות הנחלים (דובי הגריזלי נכחדו מהאזור במאה ה-20).
תנועה עונתית בין בית גידול בהרים לבית גידול בשפלה היא סוג של נדידה, כדוגמת ההתנהגות של שליו הרים אמריקני ("Oreortyx pictus") של הרי האגן הגדול. עופות אלו חיים באזורים הגבוהים כל עוד אין בהם שלג ובמקום לנדוד דרומה בחורף הם נודדים "למטה".
עם זאת קיימים מינים שעבורם ארכיפלג של איי שמיים או אפילו העמקים שביניהם אינם מחסום לפיזור ביולוגי אלא גם נתיב לנדידה. דוגמאות לעופות ויונקים המשתמשים בארכיפלג המדרייני על מנת להרחיב את תחום התפוצה שלהם צפונה הם טרוגון אלגנטי ("Trogon elegans"), עוף מסדרת הטרוגוניים וחוטמן חום.
Side to Side
Side to Side (בעברית: מצד לצד) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה בהשתתפות הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2016 כסינגל השלישי מתוך האלבום השלישי של גרנדה Dangerous Woman.
זהו שיתוף הפעולה השלישי של השתיים. הופעת הבכורה שלהן לשיר הייתה בטקס פרסי ה-VMA של MTV באותה השנה. הקליפ לשיר יצא באותו הערב, זכה להצלחה רבה וצבר למעלה ממיליארד צפיות, השיר הוא השני של גרנדה לעשות זאת, והוא הנצפה ביותר של אריאנה ומינאז'. השיר נחשב לאחד המצליחים בקריירה המוזיקלית של שתיהן. בנוסף לכך השיר זכה להצלחה גם במצעדים ונכנס לעשירייה הפותחת של יותר מ-20 מצעדים בעולם, בהם המצעד האמריקאי, הבריטי, האוסטרלי והקנדי. השיר מכר למעלה משלושה מיליון עותקים בארצות הברית. את הקליפ לשיר ביימה חנה לוקס דייוויס.
הסוטרה בת עשר השורות לאוולוקיטשוורה להארכת החיים
הסוטרה בת עשר השורות לאַוַולוֹקיטֶשוַורַה להארכת החיים (ביפנית: 延命十句観音経, Enmei Jukku Kannon-Gyō; בסינית: 十句觀音經, Kuan-yin ching) היא סוטרה קצרצרה בת 42 סימניות סיניות בלבד, בעשרה משפטים, המוקדשת לבודהיסטווה אַוַולוֹקיטֶשוַורַה (; ביפנית: Kannon; בסינית: Kuan-yin), שנהוג לדקלם בזן בודהיזם.
זוהי כנראה היצירה המפורסמת ביותר המונה את שבחיו/ה של הבודהיסטווה אַוַולוֹקיטֶשוַורַה, שהוא/היא התגלמות החמלה. היא מופיעה כסוטרה עצמאית, וכן כפרק העשרים וחמישה של סוטרת הלוטוס החשובה.
הסוטרה מופיעה ב"רשומות הבודהות והפטריארכים" (佛祖統紀, בסינית: Fózǔ tǒngjì; ביפנית: Busso tōki), יצירה בודהיסטית סינית המתוארכת ל-1269, שלהי תקופת שושלת סונג הדרומית.
ככל הנראה, היא נכנסה לשימוש כטקסט לדקלום ביפן במאה ה-18, בימיו של מורה הזן הַקוּאין .
מקובל לדקלם את הסוטרה מספר פעמים ברצף, כשבכל פעם מגבירים את הקצב והוגים את המילים בקול רם יותר.
קישורים חיצוניים.
תרגומים לאנגלית:
זמרה:
Side To Side
לוסי אין דה סקיי ויד דיימונדס
לוסי אין דה סקיי וויד דיימונדס
לוסי אין דה סקיי וויט דיימונדס
רוברט ויליאם המילטון
רוברט ויליאם המילטון (באנגלית: Robert William Hamilton; 26 בנובמבר 1905 – 25 בספטמבר 1995) היה ארכאולוג בריטי. בשנים 1938–1948 שימש כמנהל מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל. כיהן עד לפרישתו כאוצר מחלקת העתיקות של מוזיאון אשמוליאן באוקספורד.
קורות חייו ופועלו.
רוברט המילטון התחנך בקולג' וינצ'סטר והשתלם בלימודים קלאסיים בקולג' מגדלן שבאוניברסיטת אוקספורד. הוא החל את דרכו כארכאולוג במשלחת המשותפת של אוניברסיטת ייל ושל בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים לחפירות ג'רש בעבר הירדן. תקופה מסוימת השתתף בחפירות תל מגידו במשלחת המכון המזרחני של אוניברסיטת שיקגו. ב-1930–1931 היה עוזרו של רג'ינלד תומפסון בחפירותיו בנינווה.
ב-1931 מונה המילטון למפקח עתיקות ראשי במחלקת העתיקות המנדטורית בארץ ישראל, ובשנים 1938–1948 כיהן כמנהל המחלקה, והיה בין היתר מבוני התצוגה המתמדת של מוזיאון רוקפלר בירושלים. המילטון חפר בתל אבו הוואם במפרץ חיפה, אך עיקר עניינו היה בתקופות מוסלמיות. הוא עסק בבדיקה ובחקר מסגד אל-אקצא בהר הבית וניהל חפירות שונות בח'רבת אל-מפג'ר ליד יריחו. דוחותיו פורסמו ב-"QDAP" (כתב העת של מחלקת העתיקות). יצוינו במיוחד חיבורו על מסגד אל-אקצא (1949), שנכתב על יסוד המידע שריכז בשנים 1938–1942, וחיבורו המונומנטלי ח'רבת אל-מפג'ר (1959). אל ח'רבת מפג'ר חזר כמה פעמים בשנות ה-50 של המאה ה-20 לצורך עיונים נוספים, ובניגוד להשגותיו של החופר הקודם באתר, דימיטרי בראמכי, ייחס את בניית הארמון לח'ליף האומיי חובב העינוגים, אל-וַליד השני, אחיינו של הִשׁאם.
בצד אלה חיבר המילטון מדריכים לאתר סמריה-סבסטיה בשומרון (1944) ולכנסיית המולד בבית לחם (1947).
ב-1948, בתום המנדט הבריטי, פרש המילטון מתפקידו במחלקת העתיקות והצטרף למשלחת החפירות של בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בעיראק, שבה פעל גם כמנהלן וכספרן. בתוך כך סייע במשך כמה עונות בחפירותיו של מקס מלוואן בתל נמרוד.
מ-1949 ועד 1956 שימש המילטון כמרצה בכיר במחלקה ללימודי המזרח הקדום בקולג' מגדלן באוקספורד, ובשנים 1959–1962 כיהן כעמית בקולג' זה. משנת 1959 ועד לפרישתו ב-1972 פעל כאוצר מחלקת העתיקות של מוזיאון אשמוליאן. בד בבד, החל מ-1962, כיהן כאוצר הראשי של המוזיאון ויזם הקמת שתי מחלקות חדשות בו – למטבעות ולאמנות המזרח. ב-1960 נבחר לחבר האקדמיה הבריטית (FBA).
בערוב ימיו תיאר המילטון את פועלו אחרי 1949 בספרו "מכתבים מהמזרח התיכון מאת ארכאולוג מזדמן" (1992).
A online
4 נון בלונדס
4 נון בלונדס (באנגלית: Non Blondes 4) הייתה להקת רוק אמריקאית מסן פרנסיסקו, קליפורניה שהוקמה בשנת 1989.
תחילת הדרך ואלבום ראשון.
הבסיסטית כריסטה הילהאוס ושונה הול הגיטריסטית היו שותפות לדירה, והן פגשו את וונדה דיי כשהצטרפו ללהקה בה היא תופפה. כאשר שלושתן עזבו את הלהקה, הן התחילו לנגן כשלישייה, אך כשראו את פרי שרה בהופעת סולו, הילהאוס והול הציעו לה להצטרף אליהן כסולנית.