בשנת 2015, לאחר שנספח צבאי רוסי במצעד צבאי שחגג את יום העצמאות של טרנסניסטריה, ממשלת מולדובה כינתה זאת פעולה "לא ידידותית" מצידה של מוסקבה והשעתה את היחסים הצבאיים עם הפדרציה הרוסית. מולדובה התנגדה לנוכחות הצבאית הרוסית בחבל הבדלני.
ובחוקתה של מולדובה מעוגן ערך הנייטרליות בעימות הגאופוליטי שבין מוסקבה למדינות המערב – כשמשמעות הנייטרליות הזו היא שאין ביכולתה של קישינב להצטרף לברית נאט"ו או לארגון האמנה לביטחון משותף. במולדובה ויכוח פוליטי ניכר בין התומכים בהתקרבות למדינות המערב לבין התומכים בקיום ברית אדוקה עם רוסיה. כך הייתה שאיפה לחמם את היחסים בימי הנשיא איגור דודון אשר ביקר ברוסיה כמה פעמים.
מאז החלה הפלישה הרוסית לאוקראינה השכנה, מצד אחד ממשלת מולדובה גינתה את הפלישה ואף הודיעה על כוונתה להצטרף לאיחוד האירופי, אך מנגד היא לא הצטרפה באופן מלא לסנקציות שהטיל האיחוד על רוסיה. בסוף אפריל 2022, הודיעו בצבא רוסיה כי "רוסיה מתכננת לבסס שליטה מלאה על הדונבאס ודרום אוקראינה, ולאפשר לה גישה לטרנסניסטריה".
קריאה בכף הרגל
קריאה בכף הרגל, היא שיטה פסאודו-מדעית המתיימרת לגלות פרטים על אופיו או עתידו של אדם, על-פי התעמקות במאפייני כף רגלו. שיטה זו כוללת תצפית על מבנה כף הרגל - מהעקב ועד האצבעות, על העור (למשל מרקם, פגמים, פיגמנטציה) ועל ציפורני אצבעות כפות הרגליים, ופרשנות של תצפית זו אשר משקפת כביכול את רגשותיו של האדם או אופיו.
סוגי כפות רגליים.
מאבחני כפות הרגליים המקבלים את תאוריית היכולת לקרוא בכף הרגל, בוחנים את כפות הרגליים בשלל צורותיהן, כאשר לשיטתם לכל שינוי בצורה ישנה משמעות. להלן כמה סוגים של כפות רגליים שונות, שמתפרשות על ידי המאבחנים באופנים שונים:
כת קריאת כף הרגל.
"כת קריאת כף הרגל", "כת הקריאה" או "כת כף הרגל" הייתה תנועה דתית יפנית שנוסדה בשנת 1987, שמייסדה, הוגן פוקונאגה, טען שהוא גלגול של ישו הנוצרי ושל הבודהה, וניתנה לו סמכות אלוהית ויכולות על טבעיות לאבחן מחלות פיזיות על ידי התבוננות ולימוד בסוליות כפות רגליו של אדם. מקום מושבה של הכת, שמנתה כ-30,000 חסידים היה למרגלות הר פוג'י.
במשך שנות פעילותו כמנהיג הכת הואשם פוקונאגה בשלל אישומים הכוללים הונאות וסחיטה, והתחייב על ידי בתי המשפט לשלם סכומי כסף גדולים, ואף נידון ל-12 שנות מאסר. פוקונאגה הודה במעשים המיוחסים לו, אולם יחד עם זאת, רבים עדיין מאמינים שקיימות בידו היכולות שייחס לעצמו.
טקס העברת שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים
וילם ואן דה פול
וילם ואן דה פול (בהולנדית: Willem van de Poll; 13 באפריל 1895 - 10 בדצמבר 1970) היה צלם עיתונות הולנדי. הוא יצא למסעות צילום רבים ברחבי העולם, ובין השאר הנציח את ארץ ישראל ואת התפתחותה של מדינת ישראל ברבבות צילומים שהותיר אחריו.
קורותיו.
ואן דה פול נולד באמסטרדם שבהולנד. הוא למד צילום ב-1919 בווינה שבאוסטריה. לזמן מה שימש כעוזרו של הבמאי אלכסנדר קורדה, וחזר להולנד ב-1920. הוא החל בקריירה של כתב-צלם-נוסע במסעות לפולין ולאיסלנד, ב-1934 למצרים, ולברלין ופריז ב-1935. עד שנת 1967 הוא ערך מסעות צילום במדינות רבות.
במהלך מלחמת העולם השנייה, או לקראתה, הוא תיעד את גטו ורשה ואת חבל הסודטים. בסוף המלחמה תיעד את יום השחרור של ערי הולנד השונות ושל מחנה הריכוז אמרספורט. לאחר המלחמה מונה לצלם הרשמי של משפחת המלוכה ההולנדית.
בין 1948 ל-1949, במהלך מלחמת העצמאות הישראלית, שהה במדינת ישראל ותיעד את החיים האזרחיים בזמן המלחמה. בשנת 1950 שהה במדינות השכנות לישראל, כולל במזרח ירושלים, וצילם רבות את האזור. הוא צילם שוב בישראל ובשכנותיה ב-1953, וחזר לאזור ב-1960. תקופת צילומים פורייה נוספת שלו בישראל החלה בסוף שנת 1963 והסתיימה במהלך שנת 1965.
ואן דה פול נפטר באמסטרדם ב-10 בדצמבר 1970.
בעשור השני של המאה ה-21 תרמה ממשלת הולנד לוויקיפדיה מעל 27,300 תמונות מאת ואן דה פול, מרביתן צולמו בארץ ישראל.
קישורים חיצוניים.
״ווילם ואן דה פול״, בספר: ורד נבון, השדרה - שדרות ירושלים בעיני הצלמים, הוצאת ורד נבון, מהדורה שנייה, אוגוסט 2021, עמ׳ 229-224.
הפיגוע בקו 2 בירושלים
יחסי ארצות הברית–מאוריציוס
יחסי ארצות הברית–מאוריציוס הם היחסים הדו-צדדיים המתנהלים בין ארצות הברית לבין מאוריציוס.
סקירה כללית.
הייצוג הרשמי של ארצות הברית במאוריציוס מתוארך לסוף המאה ה-18. הקונסוליה האמריקאית הוקמה בשנת 1794 ונסגרה ב-1911. היא נפתחה מחדש ב-1967 והועלתה למעמד השגרירות במסגרת עצמאותה של מאוריציוס ב-1968. כיום מחזיקה ארצות הברית שגרירות בפור לואי, מאוריציוס. שגריר ארצות הברית למאוריציוס הוא דייוויד דייל ריימר.
היחסים בין ארצות הברית למאוריציוס הם לבביים ובעיקר סובבים סביב המסחר. ארצות הברית היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של מאוריציוס, אך מדורגת במקום ה-12 בייצוא למאוריציוס. היבוא העיקרי מארצות הברית כולל חלקי מטוסים (עבור אייר מאוריציוס), מכונות אוטומטיות לעיבוד נתונים, יהלומים, תכשיטים, מכשירים לשידורי רדיו וטלוויזיה, ציוד תקשורת, מכונות חקלאיות, בנייה, תעשייה וציוד, מכונות מזל לקזינו, מנועים חיצוניים, ספרים, אנציקלופדיות וכימיקלים תעשייתיים.
הייצוא ממאוריציוס לארצות הברית כולל מוצרי ביגוד, סוכר, יהלומים לא תעשייתיים, תכשיטים, בעלי חיים, משקפי שמש, ורום. בחודש ספטמבר 2006 חתמו ממשלות מאוריציוס וארצות הברית על הסכם מסגרת למסחר והשקעות במטרה להסיר מכשולים ולהגביר את קשרי הסחר וההשקעה בין שתי המדינות.
יותר מ 200 חברות בארצות הברית מיוצגים במאוריציוס. ישנם כ-30 משרדים במאוריציוס המשרתים את השוק המקומי והאזורי, בעיקר בתחום טכנולוגיית המידע (IT), הטקסטיל, המזון המהיר, וסקטורי השירותים פיננסיים.
ארצות הברית מממנת תוכנית סיוע צבאית קטנה. השגרירות מנהלת גם היא קרנות סיוע מיוחדות לקבוצות קהילתיות ולארגונים לא ממשלתיים, ולקרן דמוקרטית וקרן זכויות אדם.
יחסי ארצות הברית–הרפובליקה המרכז-אפריקאית
יחסי ארצות הברית–הרפובליקה המרכז-אפריקאית הם היחסים הבילטרליים המתנהלים בין ארצות הברית של אמריקה לבין הרפובליקה המרכז-אפריקאית. היחסים היו בדרך כלל חיוביים, אם כי החששות לגבי קצב הליברליזציה הפוליטית והכלכלית וזכויות האדם השפיעו על מידת התמיכה שסופקה על ידי ארצות הברית לרפובליקה המרכז-אפריקאית.
היסטוריה.
שגרירות ארצות הברית בבנגי נסגרה לתקופה קצרה בעקבות המרד בשנים 1996–1997. היא נפתחה מחדש ב-1998 עם צוות מוגבל, והסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) ומשימות חיל השלום שפעלו בעבר בבנגי לא חזרו. שגרירות ארצות הברית בבנגי שוב השעתה באופן זמני את פעולותיה ב-2 בנובמבר 2002, בתגובה לשאלות ביטחוניות שהועלו בעקבות ההפיכה הצבאית של פרנסואה בוזיזה ב-2003.
השגרירות נפתחה מחדש בינואר 2005; עם זאת, כיום יש מוגבלות ייצוג דיפלומטי / קונסולרי בארצות הברית. כתוצאה מכך, היכולת של השגרירות לספק שירותים לאזרחי ארצות הברית נותרה מוגבלת ביותר. הסיוע האמריקני לרפובליקה המרכז-אפריקאית נאסר אלא בתחומי הסיוע ההומניטארי והתמיכה בדמוקרטיזציה.
ב-27 בדצמבר 2012 סגרה ארצות הברית את שגרירותה ברפובליקה המרכז-אפריקאית והחזירה את השגרירים שלה עקב עליית האלימות בעקבות המרד במדינה.
יחסי ארצות הברית-הרפובליקה המרכז אפריקאית
לוקסמבורג (בלגיה)
לוקסמבורג (בצרפתית: Luxembourg; בהולנדית: Luxemburg; בגרמנית: Luxemburg; בלוקסמבורגית: Lëtzebuerg; בוולונית: Lussimbork) הוא המחוז הדרומי ביותר ממחוזות ולוניה בבלגיה. הוא גובל (בכיוון השעון ממזרח) בלוקסמבורג, צרפת, ובמחוזות הבלגים נמור וליאז'. בירתו היא ארלון, בדרום-מזרח המחוז.
המחוז הוא בגודל 4,443 קמ"ר, מה שהופך אותו למחוז הבלגי הגדול ביותר. חיים בו בסביבות 250,000 תושבים, מה שהופך אותו למחוז הכי פחות צפוף במדינה.
המחוז גדול יותר באופן משמעותי (70%), והרבה פחות מאוכלס מאשר המדינה השכנה - הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג. כ-80% מהמחוז מיוערים בצפיפות, והם חלק מהרי הארדנים. האזור הדרומי ביותר של המחוז נקרא גומה או לורן הבלגית (העיר הראשית: וירטון).
תושבים רבים במחוז מדברים לוקסמבורגית, וקשורים באופן הדוק לגרמנים, בעוד הוולונית שהיא ניב של הצרפתית מדוברת במקומות אחרים במחוז.
המחוז הופרד מלוקסמבורג במהלך החלוקה השלישית של לוקסמבורג, בשנים 1830–1831 על ידי ועידת לונדון, אשר התכנסה בעקבות המהפכה הבלגית ב-1830, ואושרה דה פקטו בשנת 1839, לאחר שווילם הראשון, מלך הולנד, והדוכס הגדול של לוקסמבורג, הסכים להחלטותיו, ובכך המחוז החדש שנוצר הועבר לממלכת בלגיה.
לוקסמבורג (פרובינציה)
דקוטה קאי
צ'רי קראולי (באנגלית: Cheree Crowley; נולדה ב-6 במאי 1988) הידועה יותר בשם הבמה שלה, דקוטה קאי היא מתאבקת ניו זילנדית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE בתוכנית Raw.
קריירת היאבקות מקצועית.
ניו זילנד והמעבר לאוסטרליה (2007–2016).
איווי ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה בדצמבר 2007 בארגון בשם Impact Pro Wrestling, הממוקם באוקלנד.
בספטמבר 2011 היא ערכה את הבכורה שלה בארגון האוסטרלי PWAA בניצחון על קלי סקייטר. כעבור שנה, איווי הפכה לאלופת הנשים הראשונה של הארגון IPW, ושבוע לאחר מכן זכתה בתואר נוסף לאחר ניצחון בגמר על ג'סי מקאיי.
ארגונים עצמאיים אמריקאיים (2013–2016).
איווי ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון הנשים Shimmer ב-6 באפריל 2013 בקרב מחומש. בארגון רשמה ניצחונות על קימבר לי, ריה אוריילי וניקול מת'יוס.