כהנא יוצר קולאז'ים, הציג במוזיאון ינקו דאדא בתערוכה 'תגידי, זה אמנות?', בגלריה סוזי את תערוכתו 'פרה מורטום', ב'צבע טרי 8' בתערוכה 'גבולות בטוחים, יחד עם אלעד קופלר, במאי 2018 תערוכת יחיד בגלריה חזי כהן בתערוכה 'לכרות שמיים', בספטמבר 2019 בתערוכה 'בפעם אחרת' יחד עם אלעד קופלר, תערוכת היחיד 'יציאה מן הבונקר' בגלריה מאיה ביוני 2020, בתערוכה המשותפת "תהליך" במכון המים, הגלריה העירונית גבעתיים.
כהנא יוצר באמנות פלסטית. ביוני 2020, תערוכת קולאז'ים שיצר מכריכות ספרים נבחרה להופיע בגלריית מאיה בתל אביב.
בנוסף ייצר את הקולאז'ים בעטיפות האלבומים: גג (2006), צריך לסגור הכל (2013), מי שלא חולם כועס (2017) וכריכות הספרים: פיסוק של נעלמים ומנוף מצביע אל הים.
עיסוקים אחרים.
בשנת 2003 פרסם כהנא ספר ביכורים בשם "תכנון להתאוששות מאסון", הכולל 35 סיפורים העוסקים בעולם שלאחר אסון גדול.
ב-2011 כהנא פרסם טור אישי שבועי ב"עכבר העיר".
ב-2017 התחיל לשדר תוכנית רדיו שבועית בשם "חתירה אל ההווה" בתחנת "כאן תרבות" של תאגיד השידור הישראלי.
חיים אישיים.
כהנא היה נשוי לשחקנית טל ליפשיץ ואב לשתי בנות.
חסרף מזרחי
חסרף מזרחי (שם מדעי: "Anarrhinum forskhalii") הוא בן שיח ממשפחת הלועניתיים.
מקור שמו העברי הוא בהיעדר ה'אף'- הבליטה שקיימת בפרי של הלוע הארי. בכך הוא נבדל מסוג קרוב זה. שמו הלטיני רומז אף הוא על קרבתו לסוג לוע הארי.
תואר המין הוא לכבודו של פורסקהל, בוטנאי שלכבודו קרוי גם הסוג פורסקליה ממשפחת הסרפדיים.
מין זה גדל בעיקר על קרקעות חוואר וקירטון.
הוא נפוץ באופן משני (כלומר, כתוצאה מהשפעת האדם), באזורי סלעים שפוררו על ידי האדם.
הצמח אינו מסתעף וגובהו בערך חצי מטר. בישראל הוא גדל בחבלים הים תיכוניים של הארץ, ובחרמון.
אווה גרדנר
אווה לביניה גרדנר (באנגלית: Ava Lavinia Gardner; 24 בדצמבר 1922 – 25 בינואר 1990) הייתה שחקנית קולנוע אמריקנית, ונחשבת לאחת מהכוכבות הגדולות של הוליווד בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
גרדנר נולדה בקהילת חוואים קטנה בקרוליינה הצפונית שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-בפטיסטית. היא הייתה הצעירה מבין שבעה אחים ואחיות לזוג חוואים עניים, שגידלו טבק למחייתם.
תמונה שלה שהתגלגלה לידיהם של סוכנים של אולפני MGM צדה את עיניהם, ובגיל 20 נסעה להוליווד בשאיפה להיות כוכבת.
קריירה.
בין השנים 1942 - 1945 הופיעה ב-17 סרטים, בהם עשתה תפקידים בני שורה אחת או במקרה הטוב תפקידים קטנים. ב-1944 הופיעה לראשונה בתפקיד משמעותי, בסרט "שלושה גברים בלבן". ב-1946 עשתה את הפריצה שלה כשכיכבה בסרטים "Whistle Stop" וביצירת המופת של הסרט האפל, "הרוצחים", בו כיכבה בתפקיד הנשי הראשי.
גרדנר הייתה תחת חוזה באולפני MGM במשך 17 שנים, בהן המפיקים ניצלו את הפופולריות שלה וצירפו אותה לסרטים רבים בתפקיד הנשי הראשי, כדי למשוך צופים. ב־1953 כיכבה בסרטו של ג'ון פורד "מוגמבו", עליו קיבלה מועמדות יחידה לפרס האוסקר. ב-1964 כיכבה בסרטו של ג'ון יוסטון "ליל האיגואנה", וקיבלה על תפקידה מועמדות לפרס גלובוס הזהב, במה שנחשב לתפקיד הטוב ביותר שעשתה בקולנוע. היא המשיכה לככב בקולנוע גם בשני העשורים הבאים, אולם הפופולריות שלה דעכה.
חיים אישיים.
היא הלכה לעולמה בביתה שבלונדון בינואר 1990 מדלקת ריאות, לאחר שסבלה שנה קודם לכן מאירוע מוחי, שהותיר אותה משותקת. בת 67 הייתה במותה.
היא הייתה נשואה שלוש פעמים: לשחקן מיקי רוני, לנגן הקלרינט והמלחין ארטי שו, ולזמר פרנק סינטרה (בין השנים 1951 - 1957). משלושתם היא התגרשה, ובנוסף לכך הייתה במערכות יחסים עם הווארד יוז ועם ארנסט המינגוויי.
K's choice
А (כתב קירילי)
אַה היא האות הראשונה באלפבית הקירילי שמייצגת את התנועה /a/ - כמו הפתח במלה בַּיִת. מקורה באות היוונית אלפא, וצורתה כשל אלפא גדולה וכשל האות הלטינית A בשתי צורותיה. זוהי אחת משש האותיות היחידות באלפבית הקירילי (יחד עם У, Р, Е ,Б ו-Ф) אשר צורותיה הגדולה והקטנה שונות זו מזו. באלפבית הקירילי המוקדם היא נקראה אַזוּ, והערך המספרי שלה היה 1.
בשפות הסלאביות האות מייצגת בדרך כלל את התנועה /a/, אך היא יכולה לייצג גם את התנועות /ɑ/ ו־/ə/ בשפות כמו אינגושית וצ'צ'נית. ברוסית האות מסמנת מספר אלופונים בתפוצה משלימה - את [æ] ואת [ɑ̟] בנוסף ל־[a]. כשהתנועה איננה מוטעמת האות מייצגת ברוסית את התנועה [ʌ] או [ə] בתלות במיקומה.
במהלך ההיסטוריה התפתחה צורת האות לצורות שונות, אך הצורה המקובלת כיום היא כשל האות A הלטינית.
בֶּה (בּית דגושה) היא האות השנייה באלפבית הקירילי שמייצגת את הצליל /b/ - הגייתה של בּ דגושה בעברית המודרנית. צורתה של האות, במיוחד של האות הקטנה, דומה לצורת הספרה 6, וכמו В מקורה באות היוונית בטא. בכתב יד, האות הקטנה עשויה להראות כמו דלתא קטנה (δ). זוהי אחת משש האותיות היחידות באלפבית הקירילי (יחד עם У, Р, Е ,А ו-Ф) אשר צורותיה הגדולה והקטנה שונות זו מזו. באלפבית הקירילי המוקדם היא נקראה בּוּקִי ולא היה לה ערך מספרי, מאחר ש־В קיבלה את הערך המספרי של בטא.
ברוסית היא מייצגת שלושה אלופונים בתפוצה משלימה: בדרך כלל היא נהגית [b]; בסוף מילה או לפני עיצור אטום כשחלה הידמות חלקית בקוליות והיא מייצגת את האלופון [p]; לפני תנועה מחנככת או לפני "סימן הריכוך" Ь היא נהגית [bʲ] (מעין בּ דגושה רפה מחונככת).
שחארה
הר השחארה (בגאורגית: შხარა) הוא ההר הגבוה ביותר בגאורגיה. הר השחארה מתנשא לגובה של 5,201 מטר. חלק מהמקורות, ובכללם האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה, מעריכים כי גובה ההר הוא 5,068 מטר בלבד, אבל זה איננו אומדן הגובה המערבי. במפות הסובייטיות הגובה המצוין הוא 5,158 מטר בנקודה הגבוה ביותר בצד המזרחי.
ההר ממוקם בנפת מסטיה שמחוז סוואנתי, לאורך הגבול עם רוסיה, 55 מייל צפונית לכותאיסי, העיר השנייה בגודלה בגאורגיה. הפסגה נמצאת בחלק המרכזי שבין הרי הקווקז הגדול לרכס הדרום-מזרחי של האלברוס, ההר הגבוה באירופה. מדרונות הר שחארה מכוסים בכבדות בקרחונים, והפיסגה היא יעד פופולרי לטיפוס ולטרקים. מזג האוויר מאופיין בסופות רעמים תדירות. הפיסגה נכבשה בפעם הראשונה המתועדת, בשנת 1888, על ידי קבוצת המטפסים הבריטית-שוודית א. אלמר, ג'. קוקין וק. רות'.
קזבק (הר)
קזבק (בגאורגית: მყინვარწვერი, מקינווָארצווֶרי) הוא אחד מההרים העיקריים של רכס הרי הקווקז, הממוקם על גבול גאורגיה–צפון אוסטיה (רוסיה), ממש ממערב ליישוב העירוני סטפנצמינדה. ההר הוא השלישי בגובהו מבין הרי גאורגיה (אחרי ההר שחארה וג'נגה) והשביעי בגובהו מבין הרי הקווקז. הגאורגים מכנים אותו "הר המקינווארצוורי" שפירושו "הר הקרחון" או "הר הקרח".
גאולוגיה וגאוגרפיה.
קזבק ממוקם ברכס הרי החוח, רכס הרים בצפון הרי הקווקז, ונחתך על ידי ערוץ הנהרות ארדון וטרק. ההר עצמו שוכן בקצה העתק בורג'ומי-קזבקי, שהוא המשכו של העתק צפון אנטוליה. האזור פעיל מבחינה טקטונית, פעילות המתבטאת בריבוי רעידות אדמה קטנות המתרחשות במרווחי זמן קבועים. מערכת גאותרמית של מעיינות חמים מכתרת את ההרים.
קזבק הוא הר געש רדום המורכב מזרמי לבה טרכיטית. להר מבנה של חרוט געשי כפול, שבסיסו שוכן בגובה 1,770 מטרים. קזבק הוא הגבוה בקבוצת הרי הגעש החרוטיים בסביבתו, הכוללת את חברג'ינה שגובהו 3,142 מטרים.
מדרונותיו התלולים של ההר אינם מאפשרים קיום של קרחונים גדולים, ושטחם הכולל של אלה המצויים בראשו מגיע ל-135 קמ"ר. ההתמוטטות האחרונה של קרחון קולקה בצפון אוסטיה שברוסיה ליד קזבק בשנת 2002 יוחסה לפעילות של סולפטרות במדרונות הצפוניים של ההר, אף שלא התרחשה התפרצות געשית. דייבדרוק – הקרחון הידוע ביותר בקזבק, משתרע מן הפסגה אל המדרונות הצפון-מזרחיים של ההר, לתוך ערוץ הנושא אותו שם. גובהו של הקרחון מגיע ל-2,295 מטרים. למרגלות ההר, מצדו המזרחי, עוברת הדרך הצבאית הגאורגית, החוצה את מעבר דריאל בגובה 2,378 מטר.
העפלה ראשונה לפסגת ההר נעשתה בשנת 1868 על ידי שלושה חברים במועדון האלפיני של לונדון בליווי מדריך שווייצרי. תשע העפלות נוספות נרשמו לזכותה של מטפסת הרים מרוסיה החל משנת 1900.
דֶּה הנה האות החמישית באלפבית הקירילי, המייצגת את הצליל /d/ - הגייתה של דּ דגושה בעברית המודרנית.
מקור צורתה באות היוונית דלתא. ההבדל העיקרי ביניהן הוא שלדֶּה יש שתי "רגליים" שלא קיימות בדלתא היוונית. כמו לאות Л, לאות שתי צורות טיפוגרפיות עיקריות - אחת בה החלק העליון של האות מרובע (כמו בתמונה משמאל), ואחת בה הוא משולש (, כמו דלתא יוונית עם ה"רגליים"). בכתב יד האות הגדולה נראית כמו D לטינית, והקטנה דומה ל-g לטינית קטנה (או ל עברית בכתב-יד). באלפבית הקירילי המוקדם היא נקראה דּוֹבּרוֹ וערכה המספרי היה 4.
ברוסית היא מייצגת שלושה אלופונים בתפוצה משלימה: בדרך כלל היא נהגית [d]; בסוף מילה או לפני עיצור אטום כשחלה הידמות חלקית בקוליות והיא מייצגת את האלופון [t]; לפני תנועה מחנככת או לפני "סימן הריכוך" Ь היא נהגית [dʲ] (מעין דּ דגושה מחונככת).
הציור השבועי לילד
רובל גאורגי
אירוע טונגוסקה
אירוע טוּנְגּוּסְקָה (ברוסית: Тунгусский феномен) היה פיצוץ עז שאירע באגן נהר טונגוסקה הסלעי, בלב יער הטייגה בסיביר, בשעה 7:17 ב-30 ביוני 1908. האירוע גרם להרס סביבתי עצום, ואולם בשל הריחוק ממקום יישוב, לא ידוע שאבדו חיי אדם. עד היום לא ידוע בוודאות מה היה הגורם לפיצוץ, אך הסברה המקובלת היא כי הוא נגרם כתוצאה מפגיעת מטאוריט בכדור הארץ.
חקר האירוע.