שיריה ואלבומיה של האמאסאקי נמכרו בלמעלה מ-80 מיליון ברחבי העולם. דבר אשר הופך אותה לאמנית הסולו היפנית הנמכרת ביותר בכל הזמנים. יש לה מספר הישגי שיא ביתיים לסינגלים שלה, כדוגמת היותה האמנית עם הכי הרבה להיטים שכבשו את פסגת מצעד השירים היפניים (38); הלהיטים מספר אחד ברציפות ביותר של אמן סולו (25), והכי הרבה להיטים שנמכרו. בשנים 1999 עד 2010 היו להאמאסאקי בממוצע שני סינגלים בכל שנה בראש טבלאות המצעדים. האמאסאקי היא האמנית הראשונה בה הקלטה שהופיעה בעשרה אלבומי אולפן מאז הופעתה לראשונה באוריקון והאמנית הראשונה שזכתה באלבום מספר אחד מזה 13 שנים ברציפות מאז הופעתה הראשונה. אלבום הרמיקס השני של האמאסאקי, Super Eurobeat Presents Ayu-ro Mix, מוכר כאחד מאלבומי הרמיקס הנמכרים בכל הזמנים ונשאר אלבומה היחיד שהוכר בהסמכה עולמית.
בעיצומה של הקריירה שלה, האמאסאקי זכתה לכינוי "קיסרית הפופ היפני" בגלל הפופולריות שלה ביפן ובאסיה. בעקבות דלקת אוזניים בשנת 2000, היא סובלת מאובדן שמיעה והיא חירשת לחלוטין באוזן אחת. בשנת 2017 דווח שבעיית שמיעה עברה גם לאוזן השנייה.
ילדותה ונעוריה.
האמאסאקי נולדה בפוקואוקה, מחוז פוקואוקה, היא גודלה כבת יחידה על ידי אמה וסבתה. אביה עזב את המשפחה כשהייתה בת שלוש ומעולם לא ביקר אותן. אמה של האמאסאקי פרנסה המשפחה ולכן היא טופלה בעיקר על ידי סבתה. היא תיארה את עצמה כ"טום בוי" כשהייתה נערה, וכ"ילדה מוזרה" ש"אהבה להיות לבד".
בגיל שבע האמאסאקי החלה לדגמן במוסדות מקומיים, כמו בנקים, במטרה לעזור למצבה הכלכלי של משפחתה. היא המשיכה בקריירה זו ועזבה את משפחתה בגיל ארבע עשרה. היא עברה לטוקיו כדוגמנית של SOS, סוכנות כישרונות. קריירת הדוגמנות שלה לא נמשכה זמן רב; SOS בסופו של דבר ראתה אותה נמוכה מדי מכדי לדגמן והעבירה אותה ל"סאן מיוזיק", סוכנות מוזיקאים. בשם "איומי", האמאסאקי הוציאה לאור את מיני-אלבום הראפ, Nothing from nothing, על ידי חברת התקליטים ניפון קולומביה בשנת 1995. היא פוטרה כאשר האלבום לא הצליח להגיע למצעד האוריקון. לאחר הכישלון הזה, האמאסאקי החלה לשחק והצטלמה בסרטים דלי תקציב כמו "Ladys Ladys!! Sōcho Saigo no Hi", וגם בדרמות ותוכניות טלוויזיה כמו "מיסינן" שהתקבלו בצורה לא טובה על ידי הציבור.
מאוגוסט 1995 ועד מרץ 1996, אירחה האמאסאקי גם את המגזין "SoundLink" Hōkago no Ōsama (המלך לאחר בית הספר) עבור Nintendo Satellaview פעם בשבוע עם "שיגרו איזומיו" כשהוא התוכנית לא זכתה להצלחה והאמאסאקי פוטרה. היא עברה לגור עם אמה, שעברה לאחרונה לטוקיו.
באותה תקופה היא הכירה מפיק העתידי שלה, מקס מאטסורה. לאחר ששמע אותה שרה קריוקי, הציע לה מאטסורה את עסקת ההקלטה, אך האמאסאקי חשדה במניעים נסתרים ודחתה את ההצעה. הוא התמיד והצליח לגייס אותה למותג Avex בשנה שלאחר מכן. האמאסאקי החלה אימונים ווקאליים, אך דילגה על מרבית שיעוריה לאחר שגילתה כי המדריכים שלה היו נוקשים מדי והשיעורים עמומים. בנוסף לכך היא נשלחה לניו יורק בה עברה שיעורים נוספים.
קריירה מוזיקלית.
קריירה מוזיקלית מ-1998 עד 1999.
האמאסאקי ערכה את הופעת הבכורה שלה בחברת התקליטים Avex ב-8 באפריל 1998, עם הסינגל "Poker Face". זה וארבעת הסינגלים הבאים לא היו להיטים גדולים. אלבום הבכורה של האמאסאקי, A Song for XX, שיצא בשנת 1999 תואר כאלבום "לא מתיימר". הרצועות, שהלחין יאסוהיקו הושינו, אקיו טוגאשי ומיצורו איגראשי היו "שירי פופ-רוק זהירים". עם זאת, מילות השיר של האמאסאקי, התבוננותה הפנימית על רגשותיה וחוויותיה שהתמקדו בבדידות ואינדיבידואליזם, הדהדו אל הציבור היפני. הוצאת האלבום זכתה להצלחה: הוא הגיע אל דירוג Oricon במשך חמישה שבועות ונמכר ביותר ממיליון עותקים. על הישגיה, היא זכתה בפרס דיסק זהב ביפן עבור "האמן החדש והטוב ביותר של השנה".
עם Ayu-mi-x (מרץ 1999), הראשון בסדרת אלבומי הרמיקס, האמאסאקי החלה להתקדם מעבר לפופ-רוק של A Song for × krekt והחלה לשלב סגנונות שונים כולל טראנס,דאנס ובלדות. האמאסאקי החלה להתנסות בסגנונות מוזיקליים שונים גם בסינגלים שלה, הוציאה לאור מנגינות דאנס ובלדות כמו גם רמיקסים לסינגלים ששימשו רגאיי והאוס. הראשונים היו אבני דרך: האמאסאקי זכתה בזכות הסינגל הראשון שלה אחד ("אהבה: גורל") ואת הסינגל הראשון שנמכר במיליון ("A") אלבום האולפן השני שלה, Loveppears (נובמבר 1999), לא רק שעלה בראש דירוגי Oricon, הוא מכר כמעט 3 מיליון עותקים. האלבום הראה גם שינוי במילים של האמאסאקי. אף כי מילות השיר של "Loveppears" עדיין עסקו בבדידות, רבים מהם נכתבו מנקודת מבט של אדם שלישי. בתמיכת Lovepears, היא קיימה את סיבוב ההופעות הראשון שלה, סיור הקונצרטים של איומי האמאסאקי 2000.
סרט ל-XX הוא אוסף הסרטונים הראשון של איומי האמאסאקי, והוא יצא ב-15 בספטמבר 1999.
הסינגל השביעי שלה, ~LOVE ~Destiny, היה השיר הראשון של איומי במקום הראשון במצעדים. בצד השני של הסינגל היה השיר LOVE Since 1999, שהוקלט עבור סדרת הדרמה Semidouble. איומי שרה שיר זה עם טסונקו, סולן של להקת Sharan Q.
עם שחרורו של הסינגל Boys &amp; Girls, השתנה פורמט הסינגלים של איומי. צוות ההפקה שלה עיבד מספר רב יותר רצועות שכל אחת מהן קצרה, עקב המגמות המשתנות בתעשיית המוזיקה. הסינגל החדש שלה אופיין במיקסים ורמיקסים רבים והגיע למכירות של סינגל פלטינה. הסינגל הבא, A, הכיל גם כן מספר רב של רצועות ומכר מעל 1,600,000 עותקים. זהו הסינגל הנמכר ביותר שלה עד היום.
איומי הוציאה לאור את אלבום הסטודיו השני שלה Loveppears ב - 10 בנובמבר 1999, פחות משנה אחרי אלבום הסטודיו הראשון שלה. האלבום היה ללהיט ומכר מעל לשני מיליון עותקים. איומי הצטלמה בעירום חלקי עבור עטיפת אלבום זה.
קריירה מוזיקלית מ-2000 עד 2002.
שנת 2000 איומי הועסקה גם כנציגה של חברת הקוסמטיקה היפנית KOSE Visee. לאחר שכיכבה בפרסומות שלהם וקידמה את השפתון שלהם, נמכרו מוצרי החברה בשיא של 500,000 מוצרים ביומיים. השיר Vogue אשר שימש מוזיקת רקע לפרסומת נמכר במעל ל-700,000 עותקים. לאחר מכן, איומי הפכה לפרזנטורית של חברת הטלפון הסלולרי היפנית Tu-ka וכיכבה בפרסומות החברה.
מאפריל ליוני 2000 הוציאה האמאסאקי את "הטרילוגיה", סדרת סינגלים המורכבת מ"ווג","רחוק" ו-"עונות השנה". מילות השירים הללו התמקדו בחוסר תקווה, שיקוף לאכזבתה שלה שלא התבטאה ביסודיות באף אחד מהשירים הקודמים שלה ותחושת בושה על הדימוי הציבורי שלה. באופן דומה, רבים מהשירים שכתבה לאלבום האולפן הבא שלה, Duty (ספטמבר 2000), היו כרוכים בתחושות של בדידות, כאוס, בלבול ועומס האחריות שלה. היא תיארה את רגשותיה לאחר הכתיבה כ-"בלתי טבעיים", ו-"עצבניים". גם הסגנון המוזיקלי היה כהה יותר; בניגוד ל-Loveppears, Duty היה אלבום מושפע רוק עם רק שיר דאנס אחד,Audience, חובה הדהדה את המעריצים: "הטרילוגיה" היו "סינגלים להיטים" ("עונות השנה" נמכר במיליון העתקים), והאלבום הפך לאלבום האולפנים הנמכר ביותר של האמאסאקי. בסוף 2000 ערכה האמאסאקי את קונצרט לקראת השנה החדשה בגימנסיה הלאומית של יוגי.
בשנת 2001, חברת התקליטים Avex, לחצה על האמאסאקי להוציא לאור את אלבום האוסף הראשון שלה, A Best. הוא יצא, ב-28 במרץ וזה הכניס את האלבום לתחרות עם אלבום האולפן השני של היקרו אוטאדה, Distance. התחרות בין שתי הזמרות (שלטענתן של שתיהן, הייתה רק יצירה של חברות התקליטים שלהן ושל התקשורת) הייתה כביכול הסיבה להצלחת האלבומים; שניהם נמכרו בלמעלה מחמישה מיליון עותקים. בתמיכת ל-Duty ו-A Best ערכה האמאסאקי סיבוב הופעות בכל רחבי יפן ובכך הפכה לאחת מהאמניות היפניות הבודדות שקיימו קונצרט בכיפת טוקיו. Duty, נמכר בכמעט שלושה מיליון עותקים. The Best הוא אלבומה הנמכר ביותר עם יותר מארבעה מיליון עותקים שנמכרו ביפן.
ינואר 2002 סימן כמה אבני דרך להאמאסאקי. האמסאקי הגבירה את שליטתה במוזיקה שלה על ידי הלחנת כל השירים באלבום תחת שם הבדוי "קריאה", מהם הסינגל "M" משנת 2000 היה הראשון. "חיבור" (נובמבר 2002) ו"שיר נולד"(דצמבר 2001) היו היוצאים מן הכלל. הראתה גם התפתחות בסגנון הלירי של האמאסאקי: זה היה נסיגה מנושאי "בדידות ובלבול" של כמה משיריה הקודמים. האמאסאקי הייתה עדה לפיגועי 11 בספטמבר, ושינתה את חזונה תוך התמקדות בסוגיות כמו אמונה ושלום עולמי. בפרט "שיר נולד" הושפע ישירות מהאירועים. הסינגל, דואט עם קייקו ימדה, יצא לאור במסגרת פרויקט Song Nation ללא מטרות רווח שגייס כסף למטרות צדקה.
ההשקפה בהשראת הפיגועים ב-11 בספטמבר התרחבה מעבר ל-. בשנת 2002 קיימה האמאסאקי את הקונצרט הראשון שלה מחוץ ליפן, בטקס פרסי המוזיקה של אסיה MTV בסינגפור, מהלך שהתפרש כתחילתו של קמפיין שהניע שוק יפני חלש. בטקס היא קבלת הפרס עבור "הזמרת היפנית המשפיע ביותר באסיה". בתמיכת , קיימה האמאסאקי שני סיורים, סיור בזירה האיומי של האמסאקי 2002 א 'וסיור אצטדיון איומי האמאסאקי 2002.
בנובמבר 2002, בתור "Ayu", היא הוציאה את הסינגל האירופי הראשון שלה, "Connected", שיר טראנס מ- שהלחין DJ Ferry Corsten. זה יצא לאור בגרמניה על גבי תווית דריזלי. היא המשיכה להוציא סינגלים (כולם רמיקסים לשירים שיצאו בעבר) בגרמניה ב- Drizzly עד 2005.