בישראל עד סוף שנות השמונים לא הופיעו סיקורים בתקשורת והתייחסות לאונס קבוצתי כתופעה חמורה ומזעזעת. בעקבות מספר פרשיות אונס קשות, וביניהן פרשת האונס בשמרת (1988) חל שינוי משמעותי ביחסה של התקשורת. פסק הדין הראשוני שהתקבל בבית המשפט המחוזי בחיפה גרר עמו קולות מחאה והפגנות שגינו את הפסיקה, לפיה זוכו הנאשמים. היו קולות שדרשו משפט חוזר וערעור של פרקליטות המדינה לבית המשפט העליון, תוך האשמת המערכת המשפטית וביקורת על האשמת הקורבן שהתנהלה מול הנאנסת באותה התקופה. המחאות יצרו שיח ציבורי שזכה לכיסוי תקשורתי נרחב. לאחר הרשעת ארבעת הנאשמים, החלו פרשיות של אונס קבוצתי "לקבל במה" תקשורתית בישראל.
בתרבות.
בשנת 1986 עלתה לבמות אופרת הרוק "מאמי", שהביאה למרכז הבמה גם את נושא האונס הקבוצתי על רקע לאומני. האופרה זכתה למספר עיבודים בתיאטרון הבימה ובבתי הספר למשחק. במסגרתה נכתב השיר "האונס" מאת הלל מיטלפונקט, והוא בוצע על ידי אהוד בנאי ומזי כהן (שהשתתפו גם באופרה המקורית). בשיר מתואר אונס קבוצתי ברוטלי שמבצעים שבעה פועלים פלסטינים ב"מאמי", כמטאפורה ליחסים בין מדינת ישראל לפלסטינים בזמן האינתיפאדה. בין שורות השיר: "נדפוק אותך מאמי יא מאמי מתוך אידאולוגיה", "מאמי יא מאמי תפתחי את הרגליים לשבעה מדוכאים, שבעה פלסטינים".
בתחילת שנות התשעים כתבו חברי להקת מוניקה סקס שיר על פרשת האונס בשמרת, "כל החבר'ה" ובכך הציפו למרכז השיח הציבורי את הסוגיה של אונס קבוצתי בכלל ואת היותה תופעה שלא מתקיימת רק בחברות שוליים ואוכלוסיות חלשות. שורה משירו של דן אלמגור, "כשאת אומרת לא", צוטטה בפסק הדין של בית המשפט העליון בפרשת האונס בשמרת, ולאחר השימוש בשירו, שינה דן אלמגור את אחת השורות בשיר: "כשהיא אומרת 'לא' – לזה היא מתכוונת. לזה היא מתכוונת כשהיא אומרת 'לא!', לכן ה'לא!' שלה סופי, מוחלט. רק היא קובעת, לא שום בית-משפט".
בנוסף, החלו לעלות הצגות שונות הדנות באונס קבוצתי, בהן "משחקים בחצר האחורית" של המחזאית ובמאית התיאטרון עדנה מזי"א, ששאבה את השראתה ממקרה האונס הקבוצתי בשמרת. גם ספרה של רקפת זהר, "דבק שקדים או ציאניד", מבוסס על אותו מקרה.
בשנת 2012 עלה לאקרנים הסרט הישראלי "שש פעמים" של הבמאי יונתן גורפינקל. הסרט מציג את תופעת האונס הקבוצתי מנקודת מבט חברתית של מעמדות ויחסי כוחות. הסרט מציג מציאות חברתית קשה בגיל הנעורים, ועורר זעזוע בשיח הציבורי בישראל.
בקולנוע.
הסרט "הנאשמים" שיצא בארצות הברית בשנת 1988 היה הראשון שהתמודד עם הנושא של אונס קבוצתי באופן ישיר.
קריאף
קריאף הוא שם משפחה יהודי הנפוץ ביהדות צפון-אפריקה. יש המציעים כי פירושו בערבית הוא "הטלה" ("אלקריף").
עמנואל יעקובוביץ', ברון יעקובוביץ'
דלנואה
קלאוס פישר
קלאוס פישר (בגרמנית: Klaus Fischer, נולד ב-27 בדצמבר 1949 בקרויצשטראסל שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בשאלקה 04 ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת החלוץ.
פישר הבקיע לאורך הקריירה שלו 268 שערים ב-535 הופעות בבונדסליגה בארבע קבוצות שונות. נתון זה ממקם את פישר במקום השלישי בטבלת שיאני ההבקעות של הבונדסליגה לאחר גרד מולר ורוברט לבנדובסקי, ובמקום השישי בטבלת שיאני ההופעות של הבונדסליגה.
קריירת מועדונים.
מינכן 1860 וההצלחה בשאלקה 04.
פישר החל לשחק במינכן 1860 כאשר היה בן 19, בשנת 1968. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן הבקיע 28 שערים ב-60 הופעות, וכבר בגילו הצעיר נחשב לאחד החלוצים המבטיחים בגרמניה. בשנת 1970 עבר פישר לשאלקה 04, וכבר בעונתו השנייה בקבוצה, 1971/72 זכה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 5-0 בגמר על קייזרסלאוטרן, בו פישר הבקיע את השער החמישי. באותה עונה שאלקה סיימה את הבונדסליגה במקום השני, מרחק שלוש נקודות מהאלופה, באיירן מינכן. בעונה זו הבקיע פישר 22 שערים. פישר החמיץ את כל עונת 1972/73, מאחר שספג השעיה עקב פרשיית הטיית משחקים שהתרחשה לאורך עונת 1970/71, בה היו מעורבים שחקנים משאלקה 04, כמו קלאוס פיכטל, רולף רוסמן, דיטר בורדנסקי ואחרים, וגם שחקנים מקבוצות נוספות. תחילה עונשו היה אמור להיות השעיה לכל החיים, ובסוף העונש הומתק לעונה אחת בלבד.
בעונת 1973/74 חזר פישר לשחק, ובשש העונות הרצופות הבאות, הבקיע לא פחות מ-17 שערים בכל עונה. בעונת 1975/76 הוכתר למלך השערים של הבונדסליגה, עם 29 הבקעות. בעונת 1976/77 סייע לשאלקה לסיים במקום השני של הבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מבורוסיה מנשנגלדבך, כשלזכותו 24 שערים, ולזכות קבוצתו 19 שערים יותר מבורוסיה מנשנגלדבך שזכתה באליפות. בקיץ 1981 עזב פישר את שאלקה 04 וחתם בפ.צ. קלן. פישר הבקיע 182 שערים ב-305 הופעות במדי שאלקה, נתון המעמיד אותו במקום הראשון בדירוג המבקיעים של הקבוצה בכל הזמנים, ובמקום הרביעי בדירוג ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים.
פ.צ. קלן ובוכום.
פישר החל לשחק בפ.צ. קלן בעונת 1980/81, והעביר במועדון שלוש עונות, בהן הבקיע 31 שערים ב-96 הופעות. בעונת 1981/82 סיימה קלן במקום השני, מרחק שלוש נקודות מהאלופה המבורג. פישר הבקיע בעונה זו 12 שערים. בעונת 1982/83 פישר סייע לקבוצה לזכות בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על היריבה העירונית, פורטונה קלן משער של פייר ליטבארסקי. בקיץ 1984 עזב בפישר את קלן וחתם בבוכום. פישר הבקיע בעונתו הראשונה בבוכום, 1984/85, 16 שערים, אך לא הצליח בעונות הבאות להגיע למספרים דו ספרתיים של שערים, וכמות ההופעות שלו ירדה אף היא. בתום עונת 1987/88 פרש פישר ממשחק פעיל, לאחר שהבקיע 27 שערים ב-84 הופעות במדי בוכום.
קריירה בינלאומית.
לפישר 45 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע 32 שערים, מתוכם שניים הובקעו במספרת. פישר ייצג את גרמניה המערבית במונדיאל 1978, בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים השני, ופישר לא הבקיע שערים. את יורו 1980 החמיץ פישר בגין פציעה. במונדיאל 1982 פישר והנבחרת נחלו הצלחה גדולה יותר, כאשר נעצרו רק במשחק הגמר מול נבחרת איטליה. במונדיאל זה פישר הבקיע בשלב הבתים השני שער ניצחון מול נבחרת ספרד במשחק שהסתיים בתוצאה 2-1, והעניק לנבחרת גרמניה המערבית את הכרטיס לחצי הגמר. פישר הבקיע בחצי הגמר מול נבחרת צרפת שער מכריע נוסף, כאשר המשחק הסתיים בתוצאה 1-1 ונכנס להארכה. הצרפתים עלו ליתרון 3-1, ופישר הבקיע את שער השוויון בחצי מספרת בדקה ה-108 לאחר שער מצמק של קרל היינץ רומניגה. המשחק הסתיים בתוצאה 3-3 והגיע לבעיטות הכרעה, בהן גרמניה המערבית ניצחה בתוצאה 5-4 לאחר פנדל מנצח של הורסט רובש. במשחק הגמר מול איטליה פישר פתח, אך המשחק הסתיים בתוצאה 3-1 לאיטלקים שזכו בגביע העולם. לאחר מונדיאל זה, פישר לא שיחק עוד בנבחרת גרמניה המערבית.
תארים.
עם שאלקה 04:
עם פ.צ. קלן:
רוני גינוסר
רוני גינוסר (נולדה ב-16 ביוני 1987) היא זמרת ישראלית, שהתפרסמה בעקבות השתתפותה בתוכנית המציאות "כוכב נולד".
ביוגרפיה.
גינוסר נולדה בכפר-סבא, ובהיותה בת 7 החלה את לימודי הפסנתר בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב, ומיד אחר כך ובמקביל נטלה חלק במקהלת הילדים של שלמה גרוניך. בגיל העשרה הצטרפה למקהלת לי-רון בניצוחה של רונית שפירא. כמו כן, השתתפה בסדנאות מוזיקה בקנדה ובארצות הברית עם מורים מבית הספר ג'וליארד. למדה בתיכון חדש הרצליה במגמת מוזיקה. גינוסר היא בוגרת רימון - בית הספר לג'אז ומוזיקה עכשווית.
בגיל 19 אובחנה בתסמונת סוואנט.
בשנת 2010 השתתפה בעונה השמינית של התוכנית "כוכב נולד" והגיעה לשלבים המתקדמים.
ב-2007 הופיעה בפסטיבל הג'אז באילת, שם הוענקה לה מלגת הלימודים לברקלי. בשנת 2011 סיימה לימודים במכללת ברקלי למוזיקה.
ב-2013 הופיעה עם גון הלוי בערב שירי סשה ארגוב "כשאור דולק בחלונך". במקביל הופיעה עם סימפונט רעננה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית ירושלים, בערבי שירים פורטוגל-לאדינו, ובערבי אינדי פופ עם סתו גרמן.
מ-2015 הופיעה לצידו של יובל דור בערב של נשמת ארץ, שירים ארץ ישראליים, ובאנסמבל של "מערב פינת מזרח" עם הגיטריסט ארי קטורזה, המתופף יפתח בועז, והבאסיסט יוסי אוחיון.
ב-2017 החלה להופיע עם הפסנתרן שגיא סגל במופע "מחווה לאייטיז", מופע שבו הושמעו עיבודים חדשים לשירים משנות ה-80. ב-2019 המופע בוצע במסגרת פסטיבל הפסנתר בת"א.
ב-2020 החלה להופיע עם הפסנתרן בן יוסף במופע ובו עיבודים חדשים לשירים צרפתים מן המאה העשרים. המופע בוצע במסגרת "ישראל מחוברת" של בית היוצר.
בלש לנגייל
צביה כהן
צִביה כהן (נולדה ב-12 בפברואר 1930) היא עיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה.
צביה ברגנר נולדה בירושלים ב-1930. סיימה לימודיה התיכוניים בתיכון בית הכרם, ירושלים. בשנת 1947 התגייסה לפלמ"ח ושירתה עד סוף מלחמת העצמאות בגדוד השלישי של חטיבת יפתח.
סיימה לימודי ריפוי בעיסוק בישראל ובארצות הברית. בעלת תואר ראשון בשיקום, בהצטיינות יתרה, מאוניברסיטת ניו יורק. בעלת תואר שני בחינוך מאוניברסיטת טמפל שבפילדלפיה.
בוגרת הקורס לעיתונאות של אגודת העיתונאים והמחלקה ללימודי חוץ בטכניון.
בהיסטוריה המקצועית של צביה כהן שני שלבים. הראשון - בשיקום מוגבלים. השני - בעיתונות, באמצעי תקשורת כתובה ואלקטרונית. היא מאמינה ש"ידע הוא כוח", זה כלי התמודדות בסיסי ביותר. לפיכך היא דואגת, בין היתר, לספק לציבור מידע על זכויות ושירותים, להציג מפעלים חברתיים ואנשים מעוררי השראה. היא רואה כמשימה לעודד את החברה ליצור הזדמנויות שוות לשני המינים כעיקרון חיוני, לא רק לקידום האישה, אלא גם לשלמות החברה כולה. התנדבותה בגופים ציבוריים משמשת ערוץ נוסף לפעילותה, עליה זכתה במספר פרסים ואותות.