כרך שלישי של הקבוצה החל בדצמבר 2006 בכתיבתו של ג'ף ג'ונס ובאיורו של דייל איגלשאם, ונמשך כ-54 חוברות עד לאוגוסט 2011. בסדרה זו, פלאש, גרין לנטרן וויילדקאט מתור הזהב בוחרים חברי צוות חדשים מהדור החדש ומאמנים אותם. סדרה זו ממשיכה את התוואי שהחל בסדרה הקודמת, לפיו חברת הצדק העכשווית מעבירה את המורשת של הקבוצה המקורית מתור הזהב לדור הנוכחי. כמו כן, ציוות נוסף בין שתי קבוצות גיבורי-העל תואר בקשת הסיפור "סאגת הברק". החוברת השנתית של חברת הצדק הציגה את חברת הצדק אינסופיות, קבוצה שהמשיכה מארץ-2 מקבילה שלאחר המשבר. רבים מחבריה הם חברי ה-JSA מארץ-2, אך גם מחברי אינסופיות בע"מ.
אירוע הקרוסאובר העדכני ביותר התרחש במהלך קשת הסיפור "היום הבהיר ביותר", בכתיבתו של ג'יימס רובינסון ובאיורו של מארק באגלי. לאחר אירועים אלו, מארק גוגנהיים המשיך במלאכת הכתיבה והציג דמויות כמו השד הכחול וצייד הראשים. עד לחוברת מספר 49, גוגנהיים הרחיב את רשימת חברי הקבוצה וכלל בה את חברי קבוצת אול סטאר ואת ליברטי בל המקורית, למעט מאגוג ופאוור גירל. כמו כן, גוגנהיים הציג דמות חדשה בשם "החיפושית האדומה" (גיבורת-על הלבושה בחליפה אדומה דמוית זו של החיפושית הכחולה מתור הכסף והנושאת עזרים טכנולוגיים).
אול-סטאר JSA, כרך שני.
בדצמבר 2009, חברת DC החלה בפרסומו של כרך שני לסדרת "JSA", שנקרא "All-Star JSA" ונמשך כ-18 חוברות עד למאי 2011. הסדרה התמקדה בקבוצה שנייה שהוקמה לאחר שחבורת הצדק פורקה. הקבוצה כללה חברים חדשים כמו מאגוג, דאמאג', פאוור גירל, איש השעה (ריק טיילר), אטום סמאשר, סאנד (סאנדי הוקינס), סטאר גירל, סייקלון, טומקאט, האזרח סטיל, ג'ודו מאסטר וקינג כימרה. הכותר בוטל לנוכח אירועי "פלאשפוינט" באוגוסט 2011, שהוביל לאתחול מחודש של יקום DC. גוגנהיים ייבא את חברי קבוצת הבת אל תוך הסדרה הראשית, החל מחוברת מספר 49.
ה-52 החדשים.
עם האתחול המחודש שנעשה ליקום DC בספטמבר 2011, חברת הצדק נותרה ללא סדרה משלה בפעם הראשונה מאז 1999. אולם, חברת DC הודיעה בינואר 2012 כי שתי סדרות חדשות יפורסמו – האחת, "Earth-2", בכתיבתו של ג'יימס רובינסון ובאיורה של ניקולה סקוט, והשנייה "Worlds' Finest" בכתיבתו של פול לויץ ובאיורם של ג'ורג' פרז וקווין מגווייר, בה תככבנה פאוור גירל והציידת מארץ-2 החדש.
אויבי חברת הצדק.
בין נבלי-העל שלחמו בחברת הצדק לאורך כל שנות קיומה היו לרוב יריביהם האינדיבידואלים של חברי הצוות.
בתור הזהב היו אלה ווטאן (יריבו המיסטי של דוקטור פיית), קולאק (יריבו של הספקטר), באראקס השחור (יריבו של מיסטר טריפיק), המהמר אמן ההתחפשויות (יריבו של גרין לנטרן), אדם השחור והמלך קול (יריביו של קפטן מארוול), סולומון גרנדי, ונדל סאבאג', בריינוייב, מכשף, פר דגאטון, חברת אי-צדק, איאן קארקול, חברת הדרקון השחור ואולטרה יומנייט, שנחשב לאויבם הגדול ביותר.
בתור הכסף הוצגו דמויותיהם של השדון מהממד החמישי קוויספ, שלושת השדים, אדון הזמן, אלופי הפשע, אקליפסו, סינדיקט הפשע של אמריקה (מקביליהם של ליגת הצדק מארץ-3), ליגת חסרת חוק, איש האנטי-חומר ומורדרו (יריבם של לגיון גיבורי-העל לרוב).
בתור הארד נוספו דמויותיהם של דארקסייד (יריבו של סופרמן), איש הנבולה, קוברה, החברה הסודית של נבלי-העל, הוולקיריות, ברון בליצקריג, מלך הנשמות ומלך הדרקון.
העידן המודרני הציג שלל דמויות חדשות, וביניהן מלך ענקי האש סירטיר, מקאניק, קבוצות אקסיס אמריקה ובני השחר, אקסטנט הנוסע בזמן, מלך הדמעות, אונימאר סין (אחד משבעת השדים שמאיימים על תאנאגאר), רולטה, לורד דיינאמו, קיד קרנביל, הרייך הרביעי, גוג, האלים של פאראדור, דוקטור כאוס ואנשי החידות.
אלמה מאהלר
אלמה מריה מאהלר גרופיוס ורפל (נולדה כאלמה מרגרטה מריה שינדלר, 31 באוגוסט 1879- 11 בדצמבר 1964) הייתה מלחינה, סופרת, עורכת, ואשת חברה וינאית. בגיל 15 היא הפכה לבת טיפוחיו של הבמאי מקס בורקהרד. למדה מוזיקה מגיל צעיר, והלחינה לפחות 17 שירים לקול ולפסנתר. היא נישאה שלוש פעמים, לגוסטב מאהלר, מגדולי המלחינים במאה ה-20, לארכיטקט ולטר גרופיוס, ולסופר פרנץ ורפל.
ביוגרפיה.
נולדה כאלמה שינדלר בווינה שבאוסטריה לצייר אמיל יעקב שינדלר ולאשתו אנה פון ברגן, וגדלה בסביבה מיוחסת. כאשר הייתה בת שלוש עשרה התייתמה מאביה, שנפטר מחסימת מעיים בעת מסע עם בני משפחתו. בחלוף זמן סביר נישאה אמה לקארל מול, תלמידו ועוזרו של שינדלר, שהיה גם מאהבה. אלמה המתבגרת נפגעה קשות. הוא עצמו היה צייר שמילא תפקיד חשוב בחיי האמנות בווינה ובסחר ביצירות אמנות.
עד שמלאו לה שבע עשרה לא למדה אלמה בבית הספר, מלבד חודשים אחדים, אך כדברי כותבת הביוגרפיה שלה, פרנסואז ז'ירו "ידעה את וגנר בעל פה". היא למדה קונטרפונקט, קראה פרטיטורות בלהט, התנסתה בפיסול והרבתה לקרוא. אחד מחבריו של אביה היה גוסטב קלימט, שלו נתנה את "נשיקתה הראשונה". כעלמה צעירה הייתה מעורבת בסדרה של פרשיות אהבים, בהן עם קלימט, מקס בורקהארד, והמלחין אלכסנדר פון זמלינסקי.
ב-1902 נישאה לגוסטב מאהלר, שהיה מבוגר ממנה ב-20 שנה. כתנאי לנישואיהם דרש מאהלר במכתב בן עשרים עמודים שתוותר על כל עיסוקיה: "מכאן ואילך אין לך אלא משלוח יד אחד - לעשות אותי מאושר-- -עלייך להתמסר לי בלי תנאים, עלייך לשעבד את חייך העתידיים על כל פרטיהם לצרכיי שלי ולא לחשוק אלא באהבתי בלבד!". מנישואים אלו נולדו להם שתי בנות: מאריה אנה (1902 - 1907), שנפטרה משנית (סקרלטינה) או מדיפתריה, ואנה יוסטינה (1904 - 1988), שהייתה לפסלת.
חיי האהבה של הזוג לא הצטיינו בלהט מיני מספק, ואלמה המשועממת והמתוסכלת הרגישה שהיא הולכת לאיבוד. חייה העקרים החליאו אותה, הוויתור שבו חייתה היה בלתי אפשרי מבחינתה, וכאשר פגשה את ארכיטקט הבאוהאוס ולטר גרופיוס, פצחה איתו בפרשיית אהבים שלא נפסקה גם לאחר שנפל אחד מהמכתבים שהחליפו ביניהם לידיו של מאהלר, שבאותה תקופה פנה לטיפולו של פרויד ששהה בחופשה בהולנד. כאשר נפטר מאהלר ב-1911, הצטננו יחסיה עם גרופיוס.
במשך שלוש שנים ניהלה פרשיית אהבים סוערת עם הצייר האקספרסיוניסטי אוסקר קוקושקה, שצייר את ציורו "Bride of the Wind" כדי לסמל את אהבתם. קוקושה קינא לעברה עם המלחין המפורסם; העביר בווינה שמועה שהם עומדים להינשא - אלמה הרתה לקוקושקה פעמיים. בפעם הראשונה הפסיקה את היריונה ביוזמתה, אך חפצה בהיריון השני, שהסתיים בהפלה. היחסים ביניהם היו מלאי מריבות. במקביל המשיכה אלמה לנהל את חליפת המכתבים עם גרופיוס. הם נפרדו כאשר התגייס למלחמת העולם הראשונה, אך מדי פעם במשך השנים היה צץ ומופיע בחייה.
היא חידשה שוב את קשריה עם גרופיוס, ונישאה לו בזמן מלחמת העולם הראשונה. באוקטובר 1916 נולדה בתם מאנון. היא לא הרבתה להתראות עם בעלה, שקיבל חופשות לעיתים רחוקות. "שבעתי את חיי הארעי" כתבה ביומנה, "לפעמים אני מרגישה רדופת תשוקה לעשות משהו רע ... יש פשעים רבים כל כך הראויים שיבצעו אותם! הו, רק קצת רוע! אהבתי לוולטר גרופיוס הפכה לרגש משפחתי מעורפל ופושר, אי אפשר לקיים נישואים מרחוק".
בסוף 1917 החלה את קשריה הרומנטיים עם הסופר הצעיר ממנה בעשר שנים, פרנץ ורפל. היא הרתה לו, הריון שהסתיים בלידת פג, בן. פרנסואז ז'ירו מספרת על פגישת גרופיוס וורפל בנובמבר 1918, שבה עדיין התחנן גרופיוס בפני אשתו שתחזור אליו.
היא התגרשה מגרופיוס ונישאה לוורפל ב-1929. בנה, מרטין קרל יוהנס, נולד בטרם עת ונפטר בגיל 10 חודשים.
בתם של אלמה וגרופיוס, מאנון (1916 - 1935), נפטרה מפוליו ב-1935 בגיל 18. המלחין אלבן ברג כתב לזכרה את הקונצ'רטו שלו לכינור, "לזכרו של מלאך" (Dem Andenken eines Engels).
בשנת 1932 ביקרה עם פרנץ ורפל בארץ ישראל.
ב-1938 נאלצו אלמה ופרנץ ורפל, שהיה יהודי, להימלט מאוסטריה לצרפת מפני האנשלוס הנאצי. עם הפלישה הגרמנית לצרפת, כיבושה במהלך מלחמת העולם השנייה, ושליחת היהודים למחנות ההשמדה, ברחו היא ובעלה מצרפת. בסיועו של העיתונאי האמריקני וריאן פריי במרסיי, נמלטו במסע דרך הפירנאים לספרד, ומשם, דרך פורטוגל, לניו יורק. בסופו של דבר התיישבו בלוס אנג'לס, שם זכה ורפל להצלחה כאשר הרומן שלו "The Song of Bernadette" הפך לסרט ב-1943 בכיכובה של ג'ניפר ג'ונס. לאחר מותו של ורפל ב-1945 חזרה אלמה לניו יורק, בה הייתה אשת חברה מוכרת, עד מותה ב-1964 בגיל 85. על פי משאלתה נקברה בבית העלמין שבו הייתה קבורה בתה מאנון.
בתרבות.
סיפור חייה של אלמה מאהלר זכה לעיבודים רבים, בהם שיר שכתב טום לרר ומחזה של יהושע סובול (1996).
אלמה שינדלר
הפירנאים
אורי אריאל
אורי יהודה אריאל הכהן (נולד ב-22 בדצמבר 1952, ג' בטבת ה'תשי"ג) הוא פוליטיקאי ישראלי, שכיהן כשר הבינוי וכשר החקלאות וכן כחבר הכנסת וכיו"ר מפלגת האיחוד הלאומי – תקומה. קודם לכן, שימש כמזכ"ל מועצת יש"ע וכראש מועצת בית אל.
ביוגרפיה.
אריאל נולד בעפולה ליצחק אריאל - יליד גרמניה וממייסדי קיבוץ טירת צבי, ולנעמי - ילידת פולין וניצולת השואה.
גדל בטירת צבי ולמד בבית הספר האזורי בשדה אליהו. התגייס לצה"ל בשנת 1971 ושירת בפלס"ר 7. עבר קורס קצינים ולחם במלחמת יום הכיפורים בצפון סיני. בין השאר לחם בכוח החילוץ של מעוז בודפשט. בשנת 1975 השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן. בתפקידו האחרון היה מפקד פלוגת חרמ"ש.
לאחר השחרור הצטרף אריאל לגרעין של מישור אדומים ובמשך שנה וחצי התגורר בגפו בהתנחלות החדשה עד להצטרפות חברים נוספים. ב-1977 התחתן עם חגית, והם עברו להתגורר בכפר אדומים עם הקמתו. בתקופה זו החל לעבוד בתנועת אמנה, שבה החל כמדריך ורכז אזור, וסיים בשנת 1988 בתפקיד המנכ"ל.