ראש מינהל חינוך ירושלים (מנח"י).
בשנת 1992 מונה סלומון על ידי ראש עיריית ירושלים טדי קולק וסגנית ראש העיר הממונה על החינוך דליה איציק לראש מנהל החינוך (מנח"י), המשותף לעיריית ירושלים ולמשרד החינוך. סלומון המשיך לשרת בתפקיד ראש מנח"י גם לאחר שאהוד אולמרט החליף את טדי קולק בתפקיד ראש העיר.
בין הישגיו כראש מנח"י ניתן למנות את ייזום ויישום תוכנית הניהול העצמי של בתי הספר בעיר, שזכתה להצלחה והועתקה על ידי ערים אחרות, וכן את תוכנית עיר המוזיקה. סלומון יזכר גם כמי שפעל למנוע בשנת 1995 את ניסיון ההשתלטות של הרשות הפלסטינית על תוכנית הלימודים במזרח ירושלים הפועלת במתכונת הירדנית. במהלך כהונתו נאבק סלומון למען שימור החינוך האינטגרטיבי בעיר ונגד חינוך סקטוריאלי, כדוגמת בית הספר של עמותת קדמה שלבסוף הוכפף למערכת החינוך העירונית.
עם תום כהונתו כראש מנח"י מונה למשנה למנכ"ל עיריית ירושלים רענן דינור וראש המינהל העירוני. בתקופה זו מונה למרכז עבודת הוועדה לחיזוק ירושלים שמינה ראש הממשלה בנימין נתניהו.
סלומון ראה בפעילותו במנח"י את גולת הכותרת של פעילותו הציבורית.
מוסא אל-זעפרני
אבו עמרן אל-תפליסי
אבו-עימראנים
ספרטקי צחינוואלי
ספרטקי צחינוואלי (בגאורגית: სპარტაკი ცხინვალი) היא קבוצת כדורגל מהעיר גורי, שבגאורגיה.
היסטוריה.
המועדון נוסד לראשונה בשנת 1936 בשם מועדון הכדורגל צחינוואלי כמועדון הכדורגל של העיר צחינוואלי. בשנת 1987 הקבוצה זכתה בגביע הגאורגי. בעונת 2005/06, בעקבות המצב הפוליטי בדרום אוסטיה ומלחמת גאורגיה–רוסיה (2008), הקבוצה לא משחקת בצחינוואלי ושיחקה בגורי הסמוכה. בסוף העונה פרשה הקבוצה. אולם בשנת 2007 נוסדה מחדש בשם ספרטקי צחינוואלי, והיא שיחקה בטביליסי וכיום באצטדיון כַּארְתְּלִי שבגורי. בשנת 2015 שינתה הקבוצה את שמה למועדון הכדורגל צחינוואלי.
עלי-שיח
עלי-שיח הוא כתב עת ספרותי היוצא לאור על ידי התנועה הקיבוצית.
עלי-שיח נוסד כביטאון של החוגים לספרות של התנועה הקיבוצית, ובמשך הזמן הפך לבמה לפרסום שירה, מסות ספרותיות, מאמרים, מחקרים קצרים וביקורות.
עם עורכי כתב העת נמנו ידידיה יצחקי, כרמל זיסקינד, רחל ארצי ואחרים. עורכת עלי-שיח בשנים האחרונות היא המשוררת והעורכת לאה שניר מקיבוץ בית השיטה. כתב העת יוצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
בין הכותבים שלקחו חלק ופרסמו מאמרים, יצירות אמנותיות או שירה בכתב העת, הם: אוריאל זוהר, מוקי צור, אברהם שפירא (פצ'י).
אליסאבטה, מלכת רומניה
אליסאבטה, מלכת רומניה, בשמה המלא: אליזבת פאולינה אוטיליה לואיזה צו ויד (בגרמנית: Elisabeth Pauline Ottilie Luise zu Wied; 29 בדצמבר 1843 - 18 בפברואר 1916) הייתה המלכה הראשונה של רומניה, רעיית קרול הראשון, מלך רומניה, סופרת ותומכת באמנויות שהשתמשה בשם העט כרמן סילבה (Carmen Sylva), ייסדה מספר מוסדות סעד.
ביוגרפיה.
אליזבת נולדה בארמון מונרפוס שבנויוויד, בדוכסות נסאו, להרמן, נסיך ויד ולמריה, נסיכת נסאו, בתם של וילהלם, דוכס נסאו ולואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן. בשנת 1869 הכירה אליזבת בקלן את קרול, נסיך רומניה וב-15 בנובמבר אותה שנה התחתנו השניים
. לבני הזוג נולדה בת - מריה, נסיכת רומניה, אולם היא מתה בגיל צעיר ממחלת השנית.
הזיווג המלכותי לא היה מוצלח, היו הבדלים גדולים בין האופי הקפדן והקר של המלך ובין האופי הרומנטי והחולמני של המלכה ולאחר מות בתם ניהל הזוג חיים מקבילים, אם כי, לקראת סוף חייהם, שבו ומצאו שפה משותפת והיו לידידים.
בתקופת מלחמת העצמאות של רומניה אליסאבטה ייסדה בתי חולים ושירותי אמבולנס ודאגה לאספקה של תרופות עבור הפצועים. הודות לפעילות זו זכתה לכינוי "אם הפצועים". בשנת 1893 ייסדה את "חברת המלכה אליסאבטה", מוסד צדקה שנתן טיפול ללא תשלום לכ-17,000 חולים כל שנה וסיפק תרופות בחינם.
ב-10 במאי 1881 הוכרזה רומניה כמונרכיה, וקרול ואליסאבטה הוכתרו כמלכי רומניה.
על יחסה של אליסאבטה ליהודים אפשר ללמוד מכך שהיהודי הרומני מאוריצ'יו ברוצ'ינר שימש כשליש שלה.
הסופרת כרמן סילבה.
אליסאבטה הקדישה את מרבית חייה לפיתוח הרוחניות וליצירתה הספרותית שנכתבה בשם העט כרמן סילבה, שפירושו בלטינית:"שירת היער". היא כתבה באופן שוטף וברמה גבוהה בגרמנית, בצרפתית, באנגלית וברומנית וידעה היטב לטינית ויוונית. בכתיבתה היא שיתפה פעולה עם אחת מנשות החצר שלה, מיטה קרמניץ, שהייתה תקופה מסוימת אהובתו של מיכאי אמינסקו.
את עיקר יצירתה כתבה בגרמנית וגדולי הסופרים והמשוררים של התקופה תרגמו לרומנית. היא כתבה יותר מאלף שירים, תשעים נובלות שכונסו בארבעה כרכים, שלושים יצירות דרמטיות וארבעה רומנים.
אליסאבטה והמוזיקה.
אליסאבטה אהבה מוזיקה מנעוריה. למדה נגינת פסנתר ועוגב, בין השאר אצל אנטון רובינשטיין בסנט פטרבורג. התלהבה מאוד מנגינתה של קלרה שומאן אותה שמעה והכירה בבירת רוסיה. חלק משיריה הולחנו על ידי מלחינים כמו איוואר הלסטרם, אוגוסט בונגרט, ינה הובאי.
נגן העוגב והמלחין המקומי יוסיף פאשיל הלחין אופרה בשם "מריוארה" לפי לברית שלה. במרץ 1898 הכירה המלכה את הנער המחונן ג'ורג'ה אנסקו, לימים גדול מלחיניה של רומניה וכנר ומורה מפורסם, ובמהלך השנים תמכה בקריירה שלו. בין השנים 1898–1914 אנסקו ניגן בכל קיץ בחצר המלכותית הרומנית בבוקרשט ובסינאיה. הוא הלחין באותה תקופה 20 יצירות בהשראתה, לרוב לידר לפי מילותיה, אך גם "אנדנטה רליגיוזו" לעוגב ושני צ'לי. אליסאבטה עודדה גם כישרונות צעירים נוספים, למשל את הפסנתרנית אורליה צ'ונקה. כמנגנת עוגב בעצמה, היא עודדה את הפצת המוזיקה לכלי זה בבוקרשט, ובמיוחד של יצירותיו של באך.
פרשת אלנה וקרסקו.
אליסאבטה התעניינה בעבודתם של אמנים יוצרים וגם הושיטה להם סיוע. בין היתר היא הזמינה אל החצר המלכותית כותבת צעירה, אלנה וקרסקו, בת למשפחת בויארים רומנים שכבר יצאו ממנה אינטלקטואלים בולטים. לאחר מות בתה הפנתה המלכה רגשות אימהיים אל אלנה שהפכה לאחת מבאי ביתה. בהיות הזוג המלכותי חשוך ילדים, המלך קרול אימץ את אחיינו, פרדיננד וקבע אותו כיורש העצר. בין פרדיננד ובין אלנה וקרסקו התחיל להתפתח סיפור אהבה שזכה לעידוד מהמלכה אליסאבטה. פרדיננד הביע את רצונו לשאת את אלנה וזה גרם למשבר מדיני. על פי החוזה שקבע את עצמאות רומניה ואת השלטון המלכותי, המלך ורעייתו חייבים היו להיות משושלות לא רומניות וזאת כדי שלא יהיו מעורבים בתככים פנימיים של קבוצות מקומיות. המלך קרול הגלה את אלנה לפריז לכל ימי חייה, את אשתו, המלכה אליסאבטה, הגלה לעיר הולדתה לשנתיים ופרדיננד, יורש העצר, נשלח לשוטט בעולם ולמצוא לו כלה זרה בעלת ייחוס והתחתן לבסוף עם מריה מאדינבורו, מלכת רומניה.
קרמן סילבה
פייר ז'ילבר
פייר-אז'ן ז'ילבר (בצרפתית: Pierre-Eugene Gilbert; 1907–1982) היה דיפלומט צרפתי, כיהן כשגריר צרפת בישראל.
ביוגרפיה.
ז'ילבר נולד בדנקרק שבצרפת. למד בבית הספר הצרפתי למדעי המזרח הרחוק. הצטרף בשנת 1932 לשירות הדיפלומטי הצרפתי וכיהן בתפקידים שונים. בזמן מלחמת העולם השנייה שירת בכוחות צרפת החופשית.
ז'ילבר כיהן כשגריר צרפת בישראל בין השנים 1953 ל-1960. בתקופת כהונתו התחממו מאוד היחסים בין שתי המדינות, נקשרו עסקאות שבהן צרפת סיפקה נשק לישראל, סייעה לה בבנית הכור האטומי וסיפקה מטרייה אווירית במבצע סיני. ז'ילבר למד עברית והוא דיבר וקרא בשפה העברית ברמה גבוהה. ז'ילבר זכה לפופולריות רבה בחברה הישראלית, ובשנת 1958 ניטע יער על שמו בביריה שבגליל העליון. על שמו גן ז'ילבר בשיכון למד בתל אביב, רחוב בצפון נתניה וכיכר קטנה בירושלים בסמוך לקונסוליה הצרפתית.
ז'ילבר המשיך להתבטא בזכות מדינת ישראל גם לאחר שובו לארצו, והדבר הביא אותו לידי עימות עם הנשיא שארל דה גול לאחר מלחמת ששת הימים. הוא נפטר ב-1982 ברואן שבצרפת.
פייר אז'ן ז'ילבר
איבן תימיה
קרית משה
אקזיביט
אלווין נת'ניאל ג'וינר (באנגלית: Alvin Nathaniel Joiner; נולד ב-18 בספטמבר 1974), המוכר בשם הבמה אקזיביט (Xzibit), הוא ראפר, שחקן ומנחה טלוויזיה אמריקאי.
אקזיביט התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו בסצנת האנדרגראונד של החוף המערבי בשנות התשעים, ובשנת 1996 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "At The Speed Of Life". בשנת 1998 אקזיביט הוציא אלבום נוסף, שבעקבותיו קיבל את תשומת הלב של המפיק ד"ר דרה. בסוף שנות ה-90 אקזיביט הופיע בעזרתו של ד"ר דרה במספר שירים שהצליחו מסחרית, והחל לזכות בפרסום בעקבות כך. בתחילת שנות האלפיים אקזיביט הוציא מספר אלבומים שזכו להצלחה מסחרית. אקזיביט מוכר לקהל הרחב גם בתור מנחה התוכנית פימפ מיי רייד ששודרה בערוץ MTV. אקזיביט עבד עם ראפרים אמריקאים ידועים כמו אמינם, סנופ דוג, ד"ר דרה, אייס קיוב, טימבלנד, דה גיים ו-50 סנט, וכן עם אומנים מרחבי העולם כמו הראפר הרוסי Raptile ,Timati מגרמניה, Bliss N Eso מאוסטרליה וAdil Omar מפקיסטן.
תחילת חייו.
אקזיביט נולד בדטרויט, מישיגן, ב-18 בספטמבר 1974. אביו עזב את המשפחה בשלב מוקדם בחייו של אקזיביט, ואמו גידלה אותו ואת ארבעת אחיו לבד. לאחר מות אימו ב-1984 עבר אקזיביט לגור עם אביו, שהתחתן מחדש ועבר לגור באלבקרקי, ניו מקסיקו. אקזיביט גר באלבקרקי מגיל 10 עד גיל 17, בתקופה זו החל לכתוב שירים. עקב מספר מאסרים בעקבות עבירות מינוריות, אקזיביט החליט בסופו של דבר לעבור לגור עם אחותו הגדולה בלוס אנג'לס, קליפורניה, שם החל לשאוף לקריירה מוזיקלית בהיפ-הופ.
קריירה.
1999-1994: תחילת הקריירה, At the Speed of Life ו-40 Dayz &amp; 40 Nightz.