באוקטובר 2011 רכשה ליונסגייט את זכויות ההפצה ברחבי העולם לעיבוד קולנועי לטרילוגיית הספרים כאוס מהלך מאת פטריק נס, בהפקת חברת ההפקה של דאג דייוויסון, Quadrant Pictures. צ'ארלי קאופמן כתב את הטיוטה הראשונה של התסריט. הטיוטות הבאות נכתבו על ידי ג'יימי לינדן, לינדזי באר, גארי ספינלי, ג'ון לי הנקוק ונס עצמו. בתחילה רוברט זמקיס היה אמור לביים את הסרט. אך ב-10 ביוני 2016, דווח שדווקא דאג לימן ניהל שיחות לבימוי הסרט. ב-4 באוגוסט 2016 דווח כי דייזי רידלי הצטרפה לצוות השחקנים. היא הייתה מעריצה של הספרים, והוכרזה כמי שתגלם את ויולה. ב-28 בנובמבר 2016 הצטרף טום הולנד לצוות השחקנים כדי לגלם את טוד.
ב-20 ביולי 2017 הוכרז כי מאדס מיקלסן הצטרף לצוות השחקנים כראש העיר הנבל. באוגוסט 2017 הצטרפו דמיאן ביצ'יר, קורט סאטר, ניק ג'ונאס ודייוויד אוילאו. בספטמבר 2017 הצטרפה סינתיה אריבו לצוות. באוקטובר 2017 הצטרף אוסקר חינאדה לצוות השחקנים. הצילומים העיקריים החלו במונטריאול, קוויבק ב-7 באוגוסט 2017. צילומי הסרט נערכו גם בסקוטלנד, איסלנד והושלמו בנובמבר 2017.
באפריל 2018 דווח כי הסרט אמור לקיים מספר שבועות של צילומים משלימים בסוף 2018 או בתחילת 2019. בשל המחויבות של רידלי ל והולנד ל, הצילומים המחודשים לא התחילו עד אפריל 2019, כאשר פדה אלווארז ביים את צילומי ההשלמה. צילומים אלה שנמשכו עד מאי הוסיפו 15 מיליון דולר נוספים לתקציב הסרט. בשנת 2020, נס וכריסטופר פורד נרשמו ככותבי התסריט.
הפצה.
הסרט היה אמור לצאת ב-1 במרץ 2019, אך יציאתו עוכבה כדי להשלים צילומים מחודשים.
Pacify
Pacify (בתרגום חופשי לעברית: להרגיע) הוא משחק וידאו מסוגת הישרדות אימה ואינדי, אשר פותח על ידי מפתח משחקי הווידאו שון היצ'קוק והופץ על ידי SKH Apps ב-22 בפברואר 2019 למערכות ההפעלה Microsoft Windows ו-macOS.
משחקיות.
"Pacify" משוחק מנקודת מבט של גוף ראשון. המטרה של המשחק היא לפתור חידות על מנת לצאת מהבית הרדוף ללא פגע: על השחקן לאסוף בובות המסומנות בסמל הרשע ולגרום לשריפתן, תוך כדי מציאת המפתחות המתאימים על מנת לפתוח דלתות בהם נמצאים חומרי הגלם לשריפה וחלק מהבובות, תוך כדי הימנעות מרוח הרפאים אמיליה, על ידי בריחה ממנה או על ידי נתינת בובה טובה, אשר מרגיעה אותה לזמן מה בטרם היא תוקפת שוב. את המשחק ניתן לשחק בשלושה מצבים: שחקן יחיד, שמאלץ את השחקן לבצע עבודה של 2–3 אנשים והופך את המשחק לקשה יותר; משחק שיתופי (Coop) ביחד עם עד 4 אנשים שמאפשר חלוקת תפקידים והורדת העומס של המשימות מכל שחקן ושחקן נגד שחקן (PvP), אשר מכריח את השחקנים להתחרות אחד כנגד השני.
עלילה.
רקע.
השחקן מגלם דמות בלי שם אשר נשכרה על ידי חברת PAH בע"מ (ראשי תיבות של Paranormal Activity Helpers, עוזרי פעילות על טבעית), אשר לה מוקצת עבודה: לעבור בבית מיושן בן יותר מ-100 שנים עליו יש שמועות שהוא רדוף רוחות רפאים, על מנת לבדוק ולוודא שהוא אכן בטוח, על מנת שניתן יהיה למכור אותו בהמשך. הבית היה שייך לאדם בעל עסק של מכון לוויות רגיל. שמועה רצה בערייה כי המכון לוויות נותן שירות מיוחד, אשר מאפשר לדבר עם המתים פעם אחת אחרונה. מספר אנשים שילמו על השירות ובאמצעות טקס מיוחד, הם הצליחו לדבר עם יקירהם בפעם האחרונה. באחד מהטקסים, משהו שהשתבש ואדם מהעיירה ביחד עם הבעלים של הבית נעלמו ללא זכר ולא נראו יותר מעולם. במשך 100 השנים בהם הבית עמד ללא בעלים, מספר אנשים ניסו לחקור את הבית, אך נעלמו. כמו כן, היו עדויות מילדים שסיפרו כי שמעו צחוק וראו ילדה קטנה מציצה בחלונות.
תקציר.
השחקן, שנשכר על ידי PAH, מגיע לבית ברכבו מצויד בפנס ומגלה כי הוא נעול, ריק מאדם וללא כל תאורה מבפנים ומבחוץ. הוא מסתובב סביב הבית ורואה כי פתח הכניסה למרתף פתוח. לאחר שהשחקן נכנס למרתף, הוא מתחיל לשמוע דלתות נפתחות וצחוק של ילדה. כאשר השחקן מתחיל לחקור את הבית מעל לקומת המרתף, דברים מוזרים מתחילים להתרחש: דלתות נפתחות ונסגרות באופן אקראי, בובות קמות לחיים, מצחקקות ורצות וכן השחקן מגלה רוח רפאים בדמות של ילדה בשם אמיליה, אשר ממבט ראשון לא נראית מאיימת - אך לאחר מספר רגעים, מתעצבנת והופכת לאימה. השחקן מבין כי עליו לנסות לפתור חידה אם ברצונו לצאת מהבית בשלום ללא פגע.
ביקורת ומכירות.
המשחק זכה לביקורות חיוביות מצד המשתמשים ונכון לנובמבר 2020, נמכרו למעלה ממיליון עותקים של המשחק.
הסליק במזרע
הסליק במזרע היה הסליק המרכזי של קיבוץ מזרע שנבנה ב-1936 כחלק מהמכבסה של הקיבוץ. שימש לאחסנת נשק לא חוקי עד מלחמת העצמאות. לאחר קום המדינה שומר הסליק והפך לאתר מורשת.
רקע.
לאחר הקמת קיבוץ מזרע ב-1923 החלו חברי הקיבוץ לאסוף נשק הגנה לא חוקי. בתחילה נשמר הנשק בסליקים מאולתרים שכללו צנורות מתכת אטומים וחביות וכן תחת לרצפת מחסן חדר האוכל.
בעקבות מאמצי הבריטים לאיתור סליקים ברחבי הארץ, תוך שימוש במגלי מתכות, התגבר החשש שפתרונות ההסלקה הקיימים אינם בטוחים עוד וגדולים הסיכויים שייתגלו בחיפוש. בהתאם לכך הורתה הנהגת ארגון "ההגנה" לבנות סליק בטוח יותר.
הקמת הסליק המרכזי.
החיפוש אחר מקום מתאים לסליק חדש הוביל את אנשי "ההגנה" למכבסה שהייתה באותו זמן בבנייה. בניית הסליק החלה ב-1936 והוא נחפר מתחת לאזור תליית הכביסה במסווה של בור ספיגה. עם השלמת החפירה יצקו הבנאים בטון בקירות ובתקרה כך שנוצר חדר בגודל של 2.5 על 2.5 מטר ובגובה של 2.1 מטר. מהסליק נחפרה מנהרה אופקית עד מתחת למכבסה שם נבנה פיר אנכי שהגיע לפני הקרקע. העמודים ששימשו לתליית הכביסה מעל הסליק היו בעצם ארובות האוורור של הסליק.
הירידה לפיר הוסוותה על ידי אמבטיה ששימשה את חברי הקיבוץ למרחצאות בריאות בעזרת בוץ שהובא לקיבוץ מחמי טבריה. האמבטיה עצמה הותקנה על גבי מסילות שאיפשרו את הזזתה על מנת לחשוף את פתח הירידה. בתחילה חובר מנגנון הזזת האמבטיה לאחד הברזים אולם לאחר שבטעות נעשה בו שימוש ונחשף פתח הכניסה לסליק הועבר מנגנון הזזת האמבטיה לחדר סמוך בה הוצב הדוד לחימום המים לאמבטיה.
לאחר סיום הבנייה הועברו למקום, בחשאי, כלי הנשק מהסליקים האחרים ומונו 4 מחברי המשק כאחראים לטיפול בנשק.
השבת השחורה.
ב-29 ביוני 1946, במהלך השבת השחורה, הגיעו כ-1000 חיילים בריטים גם למזרע בחיפוש אחר סליקים ונשק. יעדם המרכזי לא היה הסליק במכבסה אלא מטה ההגנה ששכן בצריף שכונה "צריף המודדים של הקרן הקיימת". חברי הקיבוץ הצליחו לעכב את החיילים בשער בזמן שאחרים פינו מסמכים ומשדרי אלחוט מהצריף לפינות מסתור ברחבי הקיבוץ (וביניהם גם לסליק במכבסה). בחיפוש מקיף שערכו הבריטים בקיבוץ לא הצליחו לגלות את הסליק המרכזי שמתחת למכבסה. לעומת זאת בצריף מטה הפלמ"ח תפסו הבריטים רשימה מקודדת של כל חברי הפלמ"ח שנשכחה מאחור. הצליח אחד מחברי המשק, שהיה באותו זמן חייל בבריגדה היהודית, להשמיד את מחברת הקודים והבריטים לא הצליחו לפענח את הרשימה המקודדת.
אחריתו של הסליק.
הסליק המשיך לשמש את חברי הקיבוץ עד קום המדינה אז נמסר הנשק שבו לרשות צה"ל. חברי הקיבוץ שימרו את המקום והפכו אותו לאתר מורשת עם הסברים על המקום וניתן לערוך בו סיורים.
יקב מסנדרה
"יקב מסנדרה" הוא יקב גדול הממוקם בחוף הדרומי של חצי האי קרים, בכפר מסנדרה סמוך לעיר יאלטה. אוסף יינות מסנדרה (כמיליון בקבוקים) הוא הגדול בעולם ונכנס בשנת 1998 לספר השיאים של גינס והוא אחד היקבים הגדולים בעולם. פעיל מאז 1894. "מסנדרה" היא אחד המפעלים הגדולים ביותר בחבר המדינות לגידול ענבים וייצור יינות וינטג' איכותיים, טבק, פירות ומוצרים חקלאיים אחרים.
החברה כוללת 9 מפעלים לייצור יין ראשוני ומשני ושלושה מפעלים עצמאיים. המיזם העיקרי של העמותה הוא מפעל יין וינטג' יאלטה.
ז'ובנל הביארימנה
ז'ובנל הביארימנה (באנגלית: Juvénal Habyarimana; נולד ב-8 במרץ 1937 – 6 באפריל 1994) היה נשיאה השני של רואנדה, משנת 1973 ועד 1994. הוא זכה לכינוי "קינאני", מלשון "קיניארוונדה" שפירושה "בלתי מנוצח".
הביארימנה היה דיקטטור, ונחשד בהונאת בחירות בגלל מיעוט הקולות המתנגדים לבחירתו: 98.99% מהקולות היו לטובתו ב-24 בדצמבר 1978, 99.97% מהקולות ב-19 בדצמבר 1983, ו-99.98% מהקולות ב-19 בדצמבר 1988. בתקופת שלטונו הפכה רואנדה לטוטליטריזם שבו אוכפי מפלגתו דרשו מאנשים לשיר ולרקוד בהערצת הנשיא באספות המוניות. בעוד המדינה בכללותה התרוששה פחות במהלך כהונתו של הביארימנה, הרוב הגדול של הרואנדים נותרו בעוני קיצוני.
ראשית חיים.
הביארימנה נולד ב-8 במרץ 1937, בגיסאניי, רואנדה-אורונדי, למשפחה עשירה משבט ההוטו.
לאחר שרכש השכלה יסודית, למד במכללת סנט פול בבוקאבו שבקונגו הבלגית, שם סיים תואר במתמטיקה ובמדעי הרוח. בשנת 1958 הוא נרשם לאוניברסיטת לובניום, בקינשאסה, גם היא בקונגו הבלגית. לאחר התחלת מהפכת רואנדה בשנה שלאחר מכן, הביארימנה עזב את לובניום ונרשם לבית הספר להכשרת קצינים בקיגאלי. הוא סיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1961 והפך לעוזרו של מפקד הכוח הבלגי ברואנדה. הוא התחתן עם אגאתה קנזיגה בשנת 1962.
בשנת 1963 מונה הביארימנה, בשל מעמדו המשכיל ואישיותו האטרקטיבית, לראש המשמר הלאומי ברואנדה. באותו ינואר הוא הועלה לדרגת אלוף. שנתיים לאחר מכן הוא התמנה לשר המשמר הלאומי והמשטרה.
הנשיאות.