כבר בעונה הראשונה שלה הקבוצה רשמה כמה הישגים גדולים, כשניצחה את פריז - רובה עם פרדריק גוסדו, את קלאסיקה סן סבסטיאן עם דווידה רבלין ואת הקטע ה-16 בטור דה פראנס עם כריסטופר מנין.
ב-2003, ביידן קוק ניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס.
ב-2006 הקבוצה ניצחה את מרוץ האומלופ הט פולק עם פיליפ ז'ילבר, ששיחזר את ההישג ב-2008.
ב-2016 הקבוצה השיגה את הניצחון הראשון שלה במונומנט, כשארנו דמאר ניצח את מילאנו - סן רמו.
ב-2018 הקבוצה ניצחה את המונומנט השני שלה, עם טיבו פינו בג'ירו די לומברדיה.
פרשיות סימום.
בפברואר 2019, לאחר שנחשפה פרשיית הסימום באליפות העולם בסקי נורדי, בה היו מעורבים כמה רוכבי אופניים, הודה גאורג פרידלר, רוכב הקבוצה, שהשתמש בסמים, בעקבות כך שוחרר מהקבוצה.
נורמה מקורווי
נורמה ליאה נלסון מקורווי (באנגלית: Norma Leah Nelson McCorvey; 22 בספטמבר 1947 – 18 בפברואר 2017), הידועה יותר בשמה המשפטי "ג'יין רו", הייתה בעלת הדין בפסק הדין המפורסם רו נגד וויד בשנת 1973. בפסק הדין בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע כי חוקי מדינה מקומיים האוסרים הפלות אינם חוקתיים. מקורווי הפכה לסמל, לאישה הצעירה שמבקשת להחליט על גופה ועתידה. אולם, היא לא הייתה לוחמת למען הזכות להפלה אלא אישה מרקע קשה שנקלעה למשבר.
בהמשך, עמדותיה של מקורווי בנושא הפלות השתנו באופן מהותי והיא הפכה לפעילה קתולית בתנועה נגד הפלות, ואף הצהירה כי המעורבות שלה בפסק הדין הייתה "הטעות הגדולה ביותר בחייה", אך בסרט תיעודי שפורסם אחר מותה הודתה מקורווי כי פעילותה בתנועה נגד הפלות נעשתה תמורת כסף.
ביוגרפיה.
מקורווי נולדה וגדלה בלואיזיאנה, עד שמשפחתה עברה ליוסטון, טקסס. אביה של מקורווי, אולין נלסון, מתקן מכשירי טלוויזיה, עזב את המשפחה כשהייתה בת 13, והוריה התגרשו לאחר מכן. היא ואחיה הגדול גודלו על ידי אמם, מרי, אלכוהוליסטית ואלימה.
מקורווי נכנסה לפנימייה קתולית לפני שהחלו מפגשיה עם מערכת אכיפת החוק בגיל עשר, כששדדה את הקופה בתחנת דלק וברחה לאוקלהומה סיטי עם חברה. הם הונו עובד במלון לתת להן לשכור חדר והיו שם יומיים; כשמנקה נכנסה לחדר ומצאה את מקורווי וחברתה מתנשקות, היא דיווחה עליהן למשטרה. מקורווי נעצרה ונלקחה לבית המשפט, שם הוכרזה כחוסה ונשלחה למוסדות המנוהלים על ידי המדינה. מגיל 11 עד 15, מקורווי נשלחה, לסירוגין, לבית כלא לקטינות בגיינסוויל, טקסס. היא סיפרה שזו הייתה התקופה המאושרת ביותר בילדותה, ובכל פעם שנשלחה הביתה, הייתה עושה בכוונה פעולה לא חוקית כדי שתישלח בחזרה. לאחר ששוחררה, מקורווי התגוררה עם בן דודה של אמה, שלטענתה אנס אותה כל לילה במשך שלושה שבועות. כשאמה של מקורווי גילתה את פגיעה במקורווי היא באה בדברים עם בן דודה שטען שמקורווי משקרת.
בשנת 1963, בגיל 16 עבדה מקורווי במסעדה, שם פגשה את וודי מקורווי (יליד 1940), והתחתנה איתו לאחר זמן קצר. היא עזבה את בעלה שהיה אלים כלפיה. מקורווי התחתנה פעמים נוספות עם גברים. היא מסרה לאימוץ את ילדיה והתמכרה לסמים ואלכוהול כאמצעי בריחה.
רו נגד וויד.
ב-1969 מקורווי נכנסה שוב להריון. היא חשבה שאם תטען שנאנסה באונס קבוצתי תהייה זכאית להפלה חוקית, ובמקביל ניסתה לעשות הפלה לא חוקית, אך המרפאה שפנתה אליה נסגרה. בגלל היעדר ראיות או תיעוד משטרתי, התוכנית לא הצליחה, ומקורווי הודתה בהמשך שהיא בדתה את המקרה. בסופו של דבר, מקורווי הופנתה לעורכות הדין לינדה קופי ושרה ודינגטון, הן רצו לערער על החוק המקומי וחיפשו נשים הרות שביקשו להפיל; מקורווי רצתה לבצע הפלה במהירות. בהמשך טענה, שהיא חתמה על מסמכים שלא קראה, מבלי להבין מה יהיה במשפט. הדיונים בבתי המשפט נמשכו כשלוש שנים עד שהתיק הגיע לבית המשפט העליון של ארצות הברית. מקורווי לא נכחה מעולם בדיונים. בזמן הדיונים היא ילדה והתינוק נמסר לאימוץ.
לאחר הזכייה בבית המשפט העליון, מקורווי יצאה מהצללים ובשנות השמונים והחלה לייעץ לנשים במרפאות הריון, ובשנת 1987 הפכה לידוענית כשהודתה בראיון טלוויזיה ששיקרה כאשר טענה כי נאנסה. היא כונתה "רוצחת תינוקות" והתמודדה עם איומי מוות, אך למרות זאת היא נאמה בעצרת גדולה שנערכה בוושינגטון.
החל מאמצע שנות התשעים, מקורווי הפסיקה את תמיכתה בתנועה למען הפלות, הפכה לנוצרית קתולית לתומכת בתנועה נגד הפלות ונדרה לבטל את הפסיקה רו נגד וייד. בסרט תיעודי בשם "AKA Jane Roe", שראה אור בשנת 2020, הודתה מקורווי כי תמיכה זו הייתה שקרית וניתנה תמורת תשלום.
ספרים.
ב-1994 מקורווי פרסמה את אוטוביוגרפיה I Am Roe ("אני רו").
ב-1998 פורסם ספרה השני Won by Love ("זכתה מאהבה") בו היא הסבירה את השינוי ביחסה לנושא הפלות.
Groupama FDJ
יחסי דנמרק–סרי לנקה
יחסי דנמרק–סרי לנקה הם היחסים הדו-צדדיים שבין דנמרק לבין סרי לנקה. לדנמרק שגרירות בניו דלהי שבהודו שאמונה גם על היחסים בין המדינה לבין סרי לנקה וכן קונסוליה בקולומבו בירת סרי לנקה, ואילו לסרי לנקה שגרירות באוסלו שבנורווגיה שאמונה על יחסיה עם דנמרק.
בשנת 2010 התגוררו בדנמרק כ-13 אלף מהגרים מסרי לנקה.
היסטוריה.
שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים ביניהם ב-5 בינואר 1953. ב-1959 דנמרק וסרי לנקה חתמו על הסכם תעופה. כמה שנים אחר כך, ב-16 בפברואר 1963 נחתם הסכם למניעת כפל מס. ב-1968 דנמרק סיפקה לסרי לנקה הלוואה.
כיום, תיירים דנים המבקרים בסרי לנקה לא נדרשים לקבל ויזה, ואילו תיירים מסרי לנקה נדרשים להוציא ויזה בעת שהם מבקרים בכל רחבי האיחוד האירופי ובתוכו דנמרק.
סחר.
בשנת 2017 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-70 מיליון דולר. עיקר הייצוא מדנמרק לסרי לנקה כלל פריטי לבוש, מכונות ומחקים; מצידה של סרי לנקה, עיקר הייצוא לדנמרק כלל מכונות, מוצרי רפואה כגון תרופות ומוצרי טחינה, מאלט, עמילן, גלוטן וחיטה.
הקונפדרציה היהודית של ברזיל
הקונפדרציה היהודית של ברזיל (בפורטוגזית: Confederação Israelita do Brasil או CONIB) היא הארגון המרכזי של הקהילה היהודית בברזיל. הארגון הוקם בשנת 1948, כנציגה הפוליטי של הקהילה ומאוגדות בו 14 פדרציות הכוללות כ-200 מוסדות. הפעילות הפוליטית שמבצע ה-CONIB מהווה אחד ממאמצי התיאום הלאומיים היחידים של הקהילה היהודית המאורגנת בברזיל.
פעילויות.
הקונפדרציה היהודית של ברזיל (CONIB) מייצגת את האוכלוסייה היהודית בברזיל המוערכת בכ-120,000. הארגון דוגל בגלוי בהיותו מוסד פרו-ישראלי וציוני ורואה את תפקידו כמתווך בין הקהילה היהודית בברזיל (ל-14 מדינות יש פדרציות יהודיות) לבין רשויות השלטון - המבצעת, המחוקקת והשופטת בברזיל.
בשנת 2012, השיקה הקונפדרציה היהודית של ברזיל תחרות מאמרים ארצית על אנה פרנק.
אנשים.
פרננדו לוטנברג הוא נשיא הקונפדרציה היהודית של ברזיל.
הלמוט מדר
גנרל הלמוט מדר (; 5 ביולי 1908 – 12 במאי 1984) היה מפקד בוורמאכט, שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו ושירותו במלחמה.
מדר נולד ב-5 ביולי 1908 ברוטרודה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1936 התגייס מדר לוורמאכט, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא היה קצין מטה בדיוויזיה ה-34. בתחילת המערכה על צרפת, אובר-לויטננט מדר הוביל את הפלוגה ה-14 ברגימנט הרגלים ה-522, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-297. בחורף 1940 הוא הפך למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט. במהלך קרבות ההגנה בחורף 1941/42 הוענק למדר עיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-3 באפריל 1942 על גבורה אישית חוזרת. ביולי 1942 הוא הפך למפקד רגימנט הרגלים ה-522 בדרגת מיור. במהלך מבצע כחול בקיץ 1942 בלט אוברסט לויטננט מדר בפעולותיו. בחורף 1942/43 הוקף הרגימנט שלו בסטלינגרד. לאחר לחימה קשה, מדר נפצע קשה בראשית 1943 והוטס החוצה מהכיס. לאחר החלמתו הועבר מדר לעתודת המילואים, ובאביב 1944 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד חטיבת ההתערבות נארווה. עם היחידה שלו, מדר הצליח לעצור התקפות רוסיות וניסיונות לפריצת דרך מספר פעמים. לאחר פציעה נוספת הפך מדר למפקד בית הספר לנשק של קבוצת ארמיות צפון. לאחר תחילת מתקפת הקיץ הרוסית בשנת 1944, מדר הפך למפקד העיר שאולן, בין ריגה לקניגסברג. מדר הצליח להשאיר את העיר פתוחה במשך 48 שעות כדי שהכוחות הגרמנים שמצפון לעיר ייסוגו לדרומה. על הישג זה הוענק למדר תוספת עלי האלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-27 באוגוסט 1944. בסתיו 1944 פיקד מדר על דיוויזיית הפאנצר ה-7, ובסוף דצמבר 1944 הפך מדר למפקד חטיבת משמר הפיהרר, והוביל אותה במהלך קרב הארדנים. בינואר 1945 הורחבה החטיבה לדיוויזיית פיהרר גרנדיר ומדר הועלה לדרגת גנרל מיור. לאחר לחימה קשה עם כוחותיו בלובאן ושטטין והקרב האחרון על וינה, הוענק למדר תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-18 באפריל 1945. ב-8 במאי נפלו מדר וכוחותיו בשבי ארצות הברית, אך הוסגרו לכוחות הצבא האדום.
לאחר המלחמה.
מדר השתחרר מהשבי רק בחורף 1955. לאחר שובו לרפובליקה הפדרלית של גרמניה, הצטרף מדר לבונדסוור שהוקם לאחרונה בדרגת בריגדה-גנרל, ופיקד על בית הספר לחי"ר בהאמלבורג משנת 1956, ובשנת 1958 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1968 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט. בשנת 1974 הואשם מדר בשחיתות והוא נידון לשנתיים מאסר ואף נשללה ממנו דרגתו. לאחר שחרורו התגורר מדר בקובלנץ, עד מותו ב-12 במאי 1984.
אי-ספיקה נשימתית
אי-ספיקה נשימתית או כשל נשימתי (באנגלית: Respiratory failure) היא חוסר יכולת מערכת הנשימה לעמוד בדרישות החמצון,