על פי בשורת מרקוס, כאשר ישו נכנס לאזור "עשר הערים" (דקאפוליס), לאחר שעבר בצידון וירד לים הכנרת, מספר אנשים הביאו אליו גבר שהיה חירש אילם, הם התחננו בפני ישו שיניח את ידיו עליו וירפא אותו. ישו הפריד אותו מן ההמון שמסביבו, הניח את אצבעותיו על אוזניו של החירש אילם, ירק ונגע בלשונו של האיש, הביט השמימה תוך השמעת אנחה וציווה עליו: "היפתח". מיד נרפא החירש אילם והוא תחיל לשמוע ולדבר ברור.
כמו בנסים רבים אחרים, ציווה ישו על הנוכחים שלא יפיצו את השמועה, על נס הריפוי, אך ככל שהוא ציווה זאת עליהם כן הרבו להשמיע את הדבר.
תיאור הנס הזה בא מיד לאחר תיאור נס ריפוי בתה של האישה הכנענית שהתחננה לישו שירפא את בתה שרוח טומאה (שד) נכנסה לתוכה (דיבוק). אישה זו דברה עם ישו תוך הבעת העמדה ששליחותו של ישו היא לא רק כלפי העם היהודי, אלא שהיא חובקת עולם וכוללת גם את הגויים (מרקוס ז: 30-24). על אף שהבשורה לא מציינת האם החרש אילם הזה היה יהודי או לא יהודי, הוא ללא ספק התגורר באזור עשר הערים - הדקאפוליס שהיה מאוכלס בגויים בעיקר.
פרשנות.
פרשן הברית החדשה למאר ויליאמסון כותב כי סיפר נס זה הוא האחרון מתוך סדרה של נסים העוסקים בגילו זהותו של ישו, כמשיח, כפי שאישר מאורח יותר השליח שמעון כיפא (פטרוס) בבשורת מרקוס ח:29 שבה ענה שמעון כיפא לישו על שאלתו לתלמידיו: "וְאַתֶּם מַה־תֹּאמְרוּ לִי מִי־אָנִי" תשובתו הנחרצת של פטרוס הייתה "אַתָּה הוּא הַמָּשִׁיחַ".
מקובל לחשוב שבכך שישו רפא באופן נסי חולים מסוגים שונים לרבות חרשים, אילמים, פסחים ועיוורים, הוא ממלא נבואות אודותיו מן התנ"ך, כמו הנבואה מישעיהו לה: 6-5: "5 אָז תִּפָּקַחְנָה, עֵינֵי עִוְרִים; וְאָזְנֵי חֵרְשִׁים, תִּפָּתַחְנָה. 6 אָז יְדַלֵּג כָּאַיָּל פִּסֵּחַ, וְתָרֹן לְשׁוֹן אִלֵּם: ". כמו כן כאשר יוחנן המטביל שלח שנים מתלמידו לשאול את ישו האם הוא האחד שמצפים לבואו או שמא יש להמתין למישהו אחר, ענה ישו: " וַיַּעַן יֵשׁוּעַ וַיֹּאמֶר אֲלֵיהֶם לְכוּ וְהַגִּידוּ לְיוֹחָנָן אֵת אֲשֶׁר רְאִיתֶם וַאֲשֶׁר שְׁמַעְתֶּם עִוְרִים רֹאִים וּפִסְחִים מְהַלְּכִים וּמְצֹרָעִים מְטֹהָרִים וְחֵרְשִׁים שׁוֹמְעִים וּמֵתִים קָמִים וַעֲנִיִּים מִתְבַּשְּׂרִים׃ וְאַשְׁרֵי הָאִישׁ אֲשֶׁר לֹא־יִכָּשֵׁל בִּי" (בשורת מרקוס ז:23-19).
אדוארד אולדרידג'
אדוארד "פט" קליבלנד אולדרידג' הבן (באנגלית: .Edward "Pete" Cleveland Aldridge Jr; נולד ב-18 באוגוסט 1938) הוא איש ממשל ואיש תעשיית הנשק אמריקאי לשעבר. הוא החזיק במספר משרות במחלקת ההגנה, כולל תת-מזכיר חיל האוויר בין השנים 1981–1986, מנהל משרד הסיור הלאומי בשנים 1981–1988, ומזכיר חיל האוויר בשנים 1986–1988. בשנים 1989–1992 הוא היה נשיא חטיבת המערכות האלקטרוניות של מקדונל דאגלס ובהמשך המנהל הכללי של אירוספייס קורפורשיין. בשנים 2001–2003 הוא היה תת-מזכיר ההגנה לרכש, טכנולוגיות ולוגיסטיקה.
אולדרידג' היה אמור להיות מומחה מטען במשימת STS-62-A של מעבורת החלל דיסקברי, שהייתה אמורה לצאת מבסיס חיל האוויר ונדנברג ביולי 1986, אך בוטלה לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.
ראשית חייו.
אדוארד אולדרידג' נולד ביוסטון, טקסס ומרבית ילדותו עברה עליו בשריבפורט, לואיזיאנה. ב-1960 הוא סיים לימודי בוגר במדעים בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת טקסס A&amp;M. ב-1962 הוא סיים לימודי מוסמך במדעים במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה.
קריירה.
לאחר סיום לימודיו מילא אולדרידג' מספר תפקידי ניהול ומטה בחטיבת הטילים והחלל של מקדונל דאגלס בסנטה מוניקה, קליפורניה. ובוושינגטון הבירה.
ב-1967 הוא הצטרף לצוות של עוזר מזכיר ההגנה לניתוח מערכות כמנתח מחקר תפעולי ולאחר מכן שימש כמנהל חטיבת ההגנה האסטרטגית עד יולי 1972. הוא גם שימש כיועץ לשיחות סאל"ט בהלסינקי ובווינה.
ב-1972 הוא שב למשך שנה אחת למגזר התעשייתי הפרטי כמנהל בכיר באירוספייס קורפורשיין בדאלאס. לאחר מכן הוא מונה לתפקיד ניהולי בכיר במשרד הניהול והתקציב. בפברואר 1974 הוא שב למחלקת ההגנה ושימש כעוזר מזכיר ההגנה לתוכניות אסטרטגיות עד מרץ 1976. לאחר מכן הוא מונה כיועץ מזכיר ההגנה לתכנון והערכה.
במרץ 1977 הוא היה לסגן נשיא קבוצת המדיניות הלאומית והמערכות האסטרטגיות של תאגיד תכנון מערכות (System Planning Corporation) בארלינגטון, וירג'יניה. בתפקיד זה הוא היה אחראי על פעילויות המחקר והניתוח של ההתאגיד בתחומי הכוחות האסטרטגיים והקונבנציונליים ולתכנון אסטרטגי לטווח ארוך.
באוגוסט 1981 מונה אולדרידג' כתת-מזכיר חיל האוויר וכן קיבל על עצמו אחריות נוספות לניהול, הנחיה ופיקוח על תוכניות החלל של חיל האוויר. טרם אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר בינואר 1986, היה אולדרידג' בהכשרה לטייסי חלל כהכנה לתפקידו כמומחה מטען בשיגור הראשון מבסיס חיל האוויר ונדנברג. הוא היה אמור להמריא במשימה STS-62-A של מעבורת החלל דיסקברי, שתוכננה לצאת ביולי אותה שנה, אך זו בוטלה עקב אסון הצ'לנג'ר.
באפריל 1986 מונה אולדרידג' כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית לאחר התפטרותו של ראסל רורק. עד לאישור מינויו על ידי הסנאט ביוני אותה שנה, הוא כיהן כמזכיר בפועל, ולאחר אישור המינוי ועד דצמבר 1988 הוא כיהן במינוי קבוע.
לאחר פרישתו מתפקיד מזכיר חיל האוויר ועד מרץ 1992 הוא היה נשיא חברת המערכות האלקטרוניות של מקדונל דאגלס שהמטה שלה היה בוושינגטון די. סי.. בתפקיד זה הוא היה אחראי על הניהול הכולל, על התוויית המדיניות ועל התכנון האסטרטגי של החברה, שכללו עיסוק בפיתוח וייצור של מערכות אלקטרוניות, מערכות לייזר, מערכות חלל ומערכות תוכנה.
לאחר מכן ועד מאי 2001 שימש אולדרידג' כנשיא וכמנהל הכללי של אירוספייס קורפורשיין באל סגונדו, קליפורניה. זהוא תאגיד ללא כוונת רווח במימון ממשלתי שמספק סיוע במערכות הנדסיות וטכניות למערכות החלל הביטחוניות.
במאי 2001 מונה אולדרידג' כתת-מזכיר ההגנה לרכש, טכנולוגיות ולוגיסטיקה. ב-2002 הוא אישר את רכישת ה-F-35 לייטנינג II, עוד לפני סיום בדיקות הפיתוח הקריטיות, וציין שה-F-35 "מציב סטנדרטים חדשים של התקדמויות טכנולוגיות" ו"הוא כותב מחדש את ספרי הרכש והפרקטיות העסקיות". ב-2012 השמיע יורשו בתפקיד, פרנק קנדל, דעות שונות. "תהיה זו כותרת ראשית אם אומר זאת, אך אומר זאת בכל מקרה", אמר קנדל. "הכנסת ה-F-35 לייצור שנים לפני טיסת הניסוי הראשונה הייתה כשל בתהליך הרכש. זה לא היה צריך לקרות".
ארייה (חקלאות)
ארייה היא פעולת קטיף התאנים.
מקור המושג.
הפועל אָרָה שימש במקור באופן כללי לציון פעולה של איסוף או ליקוט. בתנ"ך הפועל מופיע פעמיים, בהקשר של המור – "אָרִיתִי מוֹרִי עִם בְּשָׂמִי" () – ובהקשר של הגפן – "לָמָּה פָּרַצְתָּ גְדֵרֶיהָ וְאָרוּהָ כָּל עֹבְרֵי דָרֶךְ" (). בספרות חז"ל התייחדה לפועל המשמעות של ליקוט או קטיף תאנים, ומשמעות זו השתמרה. לדוגמה, לפי מדרש רבה "אמר רבי יודן: התאנה הזו בתחלה אורים אותה אחת אחת, ואחר כך שתים, ואחר כך שלושה, עד שאורים אותה בסלים ובמגריפות" ().
היסטוריה.
שרידים ארכאולוגים של עצי תאנה, שתוארכו לתקופה הנאוליתית המוקדמת, נמצאו באזורים שונים בדרום-מערב אסיה, והמוקדמים שבהם, באזור נתיב הגדוד וגלגל, תוארכו ללפני 10,550–11,700 שנים. מרדכי כסלו, ענת הרטמן ועופר בר-יוסף שיערו שהשרידים בגלגל מראים על איסוף מכוון של פירות תאנה מעצים שעברו פרתנוקרפיה, ועל כן אלו השרידים המוקדמים ביותר של ביות צמחי בר לצרכים חקלאיים, לפני הביות של דגנים. עם זאת, אחרים חלקו על טענה זו. בשנת 2022 הציעו חוקרים אחרים שקיימות עדויות היסטוריות לטיפוח חקלאי של עצי תאנה באזור תל צף, והן מתוארכות לתקופה הכלקוליתית, לפני כ-7,000 שנה. על פי דניאל זהרי אהוד וייס ומריה קופף, לא ניתן לדעת האם השרידים שנמצאו מלפני תקופת הברונזה קשורים בעצי בר או בחקלאות. עדויות ברורות לחקלאות תאנים קיימות מתקופת הברונזה המוקדמת באזור ים המלח, קפריסין, מסופוטמיה, סוריה, ואגן הנילוס במצרים, שם נמצאו גם ציורים של בבונים עוזרים בקטיף תאנים. נמצאו עוד איורים רבים של קטיף תאנים מהעת העתיקה, כולל בקבר בני חסן (1900 לפנה"ס בערך).
על החשיבות של התאנים בתרבות העתיקה מעידים האזכורים הרבים של התאנה בתנ"ך ובספרים אחרים. בין השאר, מעידה ספרות חז"ל על הכרה במאפיינים שונים הקשורים בפעולת הארייה. לדוגמה, על הצורך במומחיות בקביעת זמן הקטיף של התאנה: "באותה שעה אמרו בעל התאנה יודע אימתי עונתה של תאינה ללקוט והיה לוקטה" (); ועל כך שהקטיף מתמשך בהדרגה לאורך העונה: "לָמָּה נִמְשְׁלָה תּוֹרָה כַּתְּאֵנָה, שֶׁרֹב הָאִילָנוֹת: הַזַּיִת, הַגֶּפֶן, הַתְּמָרָה, נִלְקָטִים כְּאֶחָת, וְהַתְּאֵנָה נִלְקֶטֶת מְעַט מְעָט" (). דוגמאות נוספות מעידות על החשיבות של קטיף התאנים גם בתרבויות אחרות. כך למשל, נמצאה כתובת בקילטפה, שבה אחד משבעת החלקים של השנה נקרא "השביעית של התאנים", על שם עונת קטיף התאנים המרכזית.
יחסי מצרים–קוריאה הדרומית
יחסי מצרים–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים, כלכליים ואידאולוגיים בין קוריאה הדרומית למצרים.
טיב היחסים.
היחסים בין מצרים לקוריאה הדרומית לא התקיימו במשך רוב שנות קיומן של שתי המדינות. כאשר מצרים הכריזה בשנת 1965 על הכרה בקוריאה הצפונית כמדינה הפכה עצמה אוטומטית למדינה עוינת של קוריאה הדרומית.