החל מיוני 1953 היה קרוס חבר בוועד הבינלאומי האחראי על עריכת מגילות מדבר יהודה שהתגלו בקומראן. קרוס שמע לראשונה על המגילות בסוף 1948 בזמן שהיה סטודנט באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, כאשר אלברייט הציג בפניו תמונות של מגילת ישעיהו. מאורח יותר המליץ אלברייט על קרוס לצוות העורכים של המגילות. עם הצטרפותו לצוות הוקצו לו 61 כתבי יד ממערה 4 בקומראן כדי לפרסמם. תחילה, היה עליו לנקות את כתבי היד במוזיאון רוקפלר. בדומה לחוקרים אחרים בצוות, קרוס זכה לתמיכה כלכלית בין השנים 1954 ל-1960 מידי ג'ון ד. רוקפלר. לאחר זמן קרוס הוכר כמייסד לימודי קומראן. סיפרו "The Ancient Library of Qumran" מהווה הקדמה כללית ללימודי המגילות.
מותו.
קרוס נפטר ברוצ'סטר, ניו יורק, באוקטובר 2012 לאחר מחלה ממושכת. הוא היה בן 91.
פרסים.
בשנת 1980 קיבל קרוס את פרס פרשיה שימל בארכאולוגיה ממוזיאון ישראל ואת פרס ויליאם פוקסוול אולברייט למלגה מקראית. בשנת 1991 הוענק לו "Medalla de Honor de la Universidad Complutense" (אוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד), פרס קונטיננטלי ממכללת גרץ בשנת 1998 ופרס למפעל חיים במחקרי טקסטים מהקרן הלאומית לתרבות יהודית בשנת 2004.
קרוס היה חבר כבוד בהחברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה ובחברה הבריטית לחקר הברית הישנה. הוא היה נאמן של בית הספר האמריקאי לחקר המזרח (1973–1991) ונאמן כבוד משנת 1991; נאמן במרכז כתב היד המקראי העתיק (1979–1996) ונאמן כבוד לכל החיים משנת 1997; ונאמן של קרן מגילות מדבר יהודה מאז 1992.
עמית קוטלר
עמית קוטלר (נולד ב-25 בספטמבר 1979) הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
קוטלר נולד לאם ישראלית ולאב יליד ארגנטינה. הוא למד במגמת ערבית בתיכון היובל בהרצליה. שירת בצה"ל ביחידה 8200.
לאחר שחרורו צה"ל עבד בתחנת הרדיו האזורית 99FM ובמגזין הנוער "מעריב לנוער". בשנת 2004 החל לעבוד ב"מעריב" כעורך בדסק החדשות וככתב מגזין התרבות. ב-2008 שימש כשליח מעריב לטקס פרסי אוסקר ה-80, שם ליווה את צוות שחקני הסרט "בופור", שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר.
ב-2008 עבר ממעריב לשמש כעורך התרבות באתר ynet. בהמשך מונה לעורך דף הבית של האתר, הגיש תוכני אקטואליה, טכנולוגיה ותרבות באולפן האתר, ושימש עורך מדור התיירות "ynet חופש".
קוטלר השתתף בתוכניות רדיו שונות בתחנת 103fm.
בטלוויזיה היה עורך ומגיש בתחום התרבות בערוץ הראשון ובכלל זה בתוכניות "תרבות היום", "טרמינל תרבות" ו-"קיץ חי".
בערוץ 20 שימש קוטלר בתפקיד כתב בתוכניות שונות ובהן, "לפני כולם" ו"כלכלי בלילה" בהנחיית שרון גל.
בשנת 2017 הצטרף לערוץ עשר תחילה ככתב בתוכנית הצינור לצד טל ברמן. לאחר המיזוג עבר לרשת 13, שם השתתף בתוכניות שונות, בין השאר, בתוכנית העולם הבוקר ובתוכנית היום שהיה. שימש ככתב הערוץ לאירוויזיון 2018 ולאירוויזיון 2019.
ביולי 2019 החל להגיש ב"רשת 13" את מגזין התרבות "טרמינל", אך בראשית 2020 הוחלף בהגשה בידי ירדן הראל.
בפברואר 2020 הגיש ברשת 13, לצד שי-לי שינדלר, את התוכנית היומית "MUST". שירדה משידור חודשים ספורים אחר כך.
קוטלר מתגורר בתל אביב וחי בזוגיות עם בנג'מין, עולה חדש מאוסטרליה.
סייברפרוף
יצחק הל-אור
יצחק (איצ'ה) הל-אור (נולד ב-1937 בירושלים) הוא אגרונום, ששימש כראש המחלקה לגננות-נוי במשרד החקלאות, עורך בעיתון הגננים בישראל, בעל טור לגננות במעריב וחבר הוראה בכיר בטכניון.
קורות חיים.
נולד וגדל בירושלים יחד עם אחיו הצעיר, להורים ילידי צ'כיה שעלו לארץ ישראל טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה. בילדותו נהרס בית המשפחה במלחמת העצמאות.
את לימודי התיכון סיים יצחק בבית הספר החקלאי מקוה ישראל שבחולון. כחבר בגרעין הנח"ל של בני עקיבא סייע בהקמת התיישבות בכפר מימון.
בגיל 19 היה למדריך חקלאי למטעים בסוכנות היהודית. כשהיה בן 23 החל לנהל את המחלקה לגננות הנוי בנתיבות, שהפכה אז ממעברה לעיירה.
במשך 20 שנה ניהל את המחלקה להנדסת הצומח, גננות ונוי במשרד החקלאות. במקביל סיים את לימודיו לתואר שני בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. מחקריו עסקו בהתאמה של צמחיית נוי חסכנית במים לאקלים החם הארצישראלי.
פעילות מקצועית.
כחלק מפעילותו להפצת הידע והעלאת המודעות לנושא של הנוי במרחב הציבורי, פעל יצחק בערוצים שונים:
הל אור ייצג את ענף הגינון במשרדי הממשלה, בגופים פרטיים ובהליכי חקיקה בכנסת. כחלק מפועלו, שכנע הל-אור את שר החקלאות, רפאל איתן, להאריך את תוקפו של החוק המנדטורי להגנת היער, והוסיף לרשימת העצים גם את כל עצי הנוי שהיו אז בארץ. הל-אור היה שותף ל"חוק הגנים הבוטניים 2006" ולתיקונים בפקודת היערות. החל משנת 1972 היה דירקטור וחבר ב"קרן למשקי עזר והחברה לפיתוח הנוף הירוק" אשר עסקה בפיתוח גינון בהתיישבות החדשה. היה חבר בהנהלת ובמזכירות הארגון לגננות ולנוף בישראל, הארגון היציג של גנני ישראל, והיה שותף למיזם היער העירוני שהחל בשנת ה-70 למדינה.
בין יתר עיסוקיו שימש כחבר בוועדות ובהנהלות שונות:
חיים אישיים.
הל-אור נשוי למיכל ואב לחמישה ילדים.
.Robin S
פנתר סכראודרי
קרקס הספרים
קרקס הספרים (באנגלית: Circus of Books) היא חנות ספרים ופורנוגרפיה גאה, שנפתחה במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 בשם "Book Circus".
מאחר שהחנות נחשבה כמקום קרוזינג חשוב בקרב הקהילה הגאה ב, נחשבת החנות כאתר חשוב בהיסטוריה הגאה של לוס אנג'לס.
היסטוריה.
החנות הראשונה נפתחה בשדרות סנטה מוניקה 8230 בווסט הוליווד בשם "Book Circus". ב-1982, בעל העסק סבל מבעיות כלכליות, והעביר את הבעלות לבארי מייסון, מהנדס לאפקטים מיוחדים לשעבר, ולאשתו קארן, עיתונאית לשעבר, שעבדה בההוצאה לאור של לארי פלינט. הם שינו את שמו של העסק ל-"Circus of Books", ופתחו סניף נוסף בסילבר לייק . בנוסף לפורנוגרפיה גאה וצעצועי מין למבוגרים, החנות מוכרת כריכות רכות מאחור, רומנים שנכתבו על ידי סופרים להט"בים, ספרי מדע בדיוני, תנ"כים ועיתונים זרים.
בשנות ה-80 של המאה ה-20, לאחר שנבחר רונלד רייגן לנשיא ארצות הברית ובעיקר לאחר פרסום דו"ח מייז , אכיפת החוק הייתה צריכה לטפל בפורנוגרפיה. Circus of Books נתפס בעוקץ של ה-FBI ובארי מייסון הועמד לדין. עורך דינו של בארי מייסן הגן עליו באמצעות התיקון הראשון והוא פוטר לאחר שהודה באשמה. ב-1989, הורה משרד השריף של מחוז לוס אנג'לס כי החנות בווסט הוליווד תיסגר בין השעות 02:00 בבוקר עד ל-06:00 בבוקר לאחר תלונות על כך שהיא משכה זנות גברית. סניף שלישי שהיה בשרמן אוקס נאלץ להיסגר בשנות ה-90 של המאה ה-20 מאחר שהיה קרוב מדי לבית ספר יסודי.
פעילות העסק ירדה ב. הסניף בסילבר לייק נסגר ב-8 באוגוסט 2016. (כיום, מתקיימת שם חנות מריחואנה , אם כי השלט המקורי עדיין שם). הסניף בווסט הוליווד נסגר ב-9 בפברואר 2019. רחל מייסון , בתם של הבעלים, שהיא אמנית, מוזיקאית ויוצרת קולנוע, אמרה כי הנגישות הקלה של פורנוגרפיה גאה ואפליקציות קרוזינג כמו גריינדר החליפה את הצורך בחנויות קרוזינג כמו Circus of Books. עם זאת, הסניף בווסט הוליווד נפתח מחדש ב-2020 על ידי Channel 1.
סרט תיעודי.
סרט תיעודי אודות החנות, "חנות קטנה ועליזה", שבוים על ידי רחל מייסון , הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-26 באפריל 2019. סרט זה הוצג גם בגאלת הפתיחה של פסטיבל הסרטים Outfest.
Book Circus
אלפא רומיאו 33 סטרדלה
אלפא רומיאו 33 סטרדלה (באיטלקית: Alfa Romeo 33 Stradale) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו מנובמבר 1967 – מרץ 1969.
סך הכול יוצרו 18 יחידות.
אירופזאורוס
אירופזאורוס (שם מדעי: Europasaurus; מילולית: "דינוזאור אירופי") הוא סוג של דינוזאור אוכל צמחים ממשפחת הברכיוזאוריים שחי ביורה העליון לפני 154 מיליון שנה. סוג זה התגלה בגרמניה, במחצבה בקרבת העיר הנובר ב-1998 ולאחר עבודת חוקרים שחילצו את עצמותיו עד לשנת 2000. הוא תואר ב-2006 בידי החוקר אוקטביו מתאוס ונכלל בו מין יחיד: "Europasaurus holgeri". הממצאים כללו שרידי גולגולת ולסתות וכן שרידי חוליות וצלעות. סך הכל התגלו 10 פרטים משומרים. ב-2012 עד 2014 החלה עבודת חפירה נוספת באזור שחשפה מעל 3,000 עצמות אשר השתייכו לכ-20 פרטים חדשים.
האירופזאורוס היה אחד מהקטנים שבבני משפחתו שכללה מינים גדולים מאוד, ביניהם הברכיוזאורוס והג'ירפטיטאן. בהשוואה לעצמות קמרזאורוס נראה שהגיע בבגרות לגובה 6.2 מטר ולמשקל של 800–900 קילוגרם בקירוב ודומה בגודלו למגיארוזאורוס. ממצאים נוספים הגיעו לגובה 3.7 מטר ואף ל-1.7 מטר. הוא הצליח להשיג את הגמדיות עקב צמיחה איטית מהרבה של עצמות מאשר זאורופודים אחרים.
שני הדינוזאורים עברו גמדיות איים עקב הגעתם לאיים הקדומים של צפון גרמניה, אזור שכיום כולל הרים גבוהים והוא מזכיר מאוד את האי האצג מרומניה של הקרטיקון. בעבר אירופה הייתה מלאה באיים בתוך ימים רדודים וייתכן שכמה מהברכיוזאוריים הענקיים נדדו לעברם ועברו תהליך של גמדיות עקב המחסור במזון באיים. עדות נוספת לכך שהדינוזאור חי באיים הוא שנמצאו סביבו בעיקר שרידים של חיות ימיות. עקב מצחו הגבוה ושיניו המחודדות דמויות המעוין הוא זוהה כקרוב לברכיוזאורוס. מזונו התבסס על עלי עצים מחטניים.