נְחֻשְׁתַּן־נְמָלִים גְּלִילִי (שם מדעי: "Apharitis cilissa", שם קודם: כחליל הגליל) הוא פרפר נדיר ממשפחת הכחליליים. המין נפוץ במזרח התיכון מטורקיה ועד צפון איראן ועיראק, בארץ הפרפר נדיר ביותר, ונמצא בחוף הגליל ובשרון. מוטות כנפיו בצבע כתום עם נקודות חומות ואורכן כ-150 מ"מ. הנקבה מטילה את ביציה על שיחים ועצים, בסמוך לקיני נמלים מסוג לבובית. הביצה לבנה וצורתה אופיינית לביצי הכחליליים.
עתידו של המין.
ב-2009 לאחר שנים רבות של מאבקים, נכנס לתוקף החוק הקובע כי 14 מינים של פרפרים נדירים הם מוגנים בישראל. אחד הפרפרים המוגנים הוא נחושתן-הנמלים הגלילי. בשנת 2012 נראה בשני אתרים בלבד. באחד מהם, סמוך לחדרה, שם יש כוונה להקים שכונת מגורים. חובבי הפרפרים מקווים שהשכונה תתוכנן כך שלא ייפגע בית הגידול הטבעי של הכחליל. חברת שיכון ובינוי, שיזמה את הקמת השכונה, כבר הסכימה להקצות חלק מהשטח שהיה מיועד לבנייה, למטרת שימור המין.
מעקב ממוקד אחרי המינים המוגנים הללו מראה שרבים מהם נמצאים בסכנת הכחדה חמורה. במקרים רבים הסכנה הזאת נובעת מפגיעה בצמחים המשמשים לפרפרים פונדקאות. נקבת הפרפר מאתרת את הפונדקאי באמצעות תאי חישה לריח המצויים במחושיה או ברגליים הקדמיות שלה.
יצחק יהודה טרונק
הרב יצחק יהודה טרונק (ה'תר"ם, 1880 - א' בניסן ה'תרצ"ט, 21 במרץ 1939) היה רב ומנהיג ציבור יהודי פולני. רבה האחרון של קוטנו, ממייסדי הסתדרות המזרחי ותנועת פועלי אגודת ישראל ומראשי אגודת הרבנים בפולין.
ביוגרפיה.
נולד בקוטנו לרב משה פנחס טרונק בנו של רב העיר רבי ישראל יהושע מקוטנא. בהיותו ילד עבר עם הוריו להתגורר בפרברי ורשה בשל משרות הרבנות של אביו, ובגיל 13 חזרה המשפחה לקוטנה בשל פטירת הסב, ואביו התמנה כרב העיר. הוא למד אצל רבי אברהם בורנשטיין, מחבר "אבני נזר" ומגדולי פוסקי פולין בדורו, שהיה מייסד חסידות סוכטשוב. הוא נישא לנכדת רבו, פרומה בת האדמו"ר השני מסוכטשוב, הרב שמואל בורנשטיין ("שם משמואל").
בגיל צעיר החל לכהן כרבה של לובראנייץ, בהמשך עבר לכהן כרבה של טשכנוב, ולאחר פטירת אביו בשנת ה'תרע"ב, 1912, התמנה כרבה של מולדתו קוטנה.
במשך שנים ספורות היה קרוב ברעיונותיו בסוגיית ארץ ישראל לרעיונות המזרחי, אולם בהמשך נפרדה דרכו מדרכה של התנועה אך המשיך לתמוך במפעל הציוני ובקרנותיו. בהמשך היה שותף להקמת תנועת "פועלי אמוני ישראל", גלגולה הראשון של תנועת פועלי אגודת ישראל.
הרב טרונק נפטר בוורשה בא' בניסן ה'תרצ"ט, 21 במרץ 1939.
בנו היה ההיסטוריון ישעיהו טרונק (נפטר 1981).
כתביו ופעילותו התורנית.
הרב יצחק יהודה טרונק היה המביא לבית הדפוס של כתבי סבו הנודע, רבי ישראל יהושע מקוטנא. הערותיו והוספות משלו משוקעות בכל כתבי סבו שבדפוס, ואליהם צירף קונטרסים מחידושיו. לספר "ישועות מלכו (פיעטרקוב תרפ"ז) צירף קונטרס בשם "מעט צרי" ובו הערות על משנה תורה לרמב"ם, ולספר "יבין דעת" (פיעטרקוב תרצ"ב) הוסיף קונטרס בשם "חסדי אבות", ובו תכתובת תורנית שניהל עם כמה מחשובי רבני דורו, כמו האדמו"ר הרב אברהם מרדכי אלתר מגור ורבי חיים עוזר גרודזנסקי מווילנה. קונטרס "גרם המעלות" על שאלת החשמל בשבת שהתעוררה בזמנו, וקונטרס "הכרת פנים" על ענייני היתר עגונות. הוא הכין לדפוס את הגהותיו של סבו על התלמוד הירושלמי שהודפסו במהדורת דפוס ראם של הירושלמי (וילנה תרפ"ב) והוסיף להם את חידושיו בשם "מעיני הישועה".
בשנת ה'תרצ"ו, 1936, הדפיס את ספרו "מקרא מפורש" על התורה.
אייר סיישל
אייר סיישל היא חברת התעופה הלאומית של הרפובליקה של סיישל, המשרד הראשי שלה ממוקם באיי סיישל בנמל התעופה הבינלאומי באי מאהה. החברה מפעילה טיסות פנימיות בין איי המדינה, טיסות צ'ארטר וטיסות שכר בינלאומיות. כתוצאה מכך שתיירות היא ההכנסה העיקרית לאיי סיישל לחברה מעמד ותפקיד חשוב במדינה. חברת התעופה מציעה טיסות ישירות לאבו דאבי, אנטננריבו, יוהנסבורג, מאוריציוס, מומבאי, דרבן, דיסלדורף ולפריז. אייר סיישל גם מפעילה מדי יום טיסות ברחבי הארכיפלג.
החל משנת 2012 שייכים 40% ממניות חברת אייר סיישל לחברת התעופה איתיחאד איירוויז. אסטרטגיית שותפות זו אפשרה לאייר סיישל לנצל את משאבי חברת איתיחאד ולחדש את צי המטוסים שלה וכמו כן ליהנות משותפות קוד וטיסות המשך לרחבי העולם.
היסטוריה.
הקמת החברה.
חברת התעופה הוקמה על ידי ממשלת איי סיישל  ב-15 בספטמבר 1977, בעקבות מיזוג אייר מהאי ואינטר אילנד איירוויז, חברת התעופה החלה להפעיל טיסות בינלאומיות החל משנת 1983 לפרנקפורט וללונדון.
ארגון מחדש.
בחודש פברואר 2012 השקיעה חברת הדגל של איחוד האמירויות הערביות, איתיחאד איירווייז, 45 מיליון דולר באייר סיישל בתמורה ל-40% ממניות חברת התעופה. לאחר שנתיים של פעילות בהפסדים כספיים, החליטה אייר סיישל על ארגון מחדש על מנת להחזיר רווחים. חברת התעופה החלה בשותפות קוד עם איתיחאד איירווייז והחלה בהפעלת טיסות ישירות לאבו דאבי ובכך חוברה לרשת היעדים הבינלאומיים של החברה.
השותפות עם איתיחאד איירוויז (EAP).
ברית איתיחאד איירווייז היא שותפות קוד בין חברות תעופה הכוללת את: אליטליה, אייר סרביה ואייר סיישל.
בשילוב רשת של מעל 250 יעדים ברחבי יבשות 6 מספק גישה קלה וגמישה יותר לטיסות בין יעדים עבור הנוסעים.
צי המטוסים.
צי מטוסי חברת אייר סיישל נכון לאוגוסט 2022
מחלקת עסקים- מחלקת העסקים מופעלת בטיסות הבינלאומיות של החברה במטוסי ה-איירבוס A320 ובמטוסי האיירבוס A330-200, בשני סוגי המטוסים מחלקת העסקים מציעה מושב הנהפך למיטה עם מסך טלוויזיה 10.4 אינץ', שקע חשמל וחיבור USB. בנוסף מציעה המחלקה מאכלים מקומיים לאיי סיישל וגם מאכלים בין לאומיים, מבחר יינות, רום מתוצרת מקומית ועוד.
מחלקת תיירים- מחלקת התיירים במטוסי ה-איירבוס A320 ובמטוסי האיירבוס A330-200 מציעה מושבים מרווחים (32 אינץ'), מסך טלוויזיה, משענת ראש מתכווננת ומבחר מ-3 ארוחות שונות.
פעילות החברה בישראל.
ביולי 2019 הודיעה החברה על פתיחת קו חדש מסיישל לתל אביב. הקו החל לפעול ב-27 בנובמבר 2019, ופועל בתדירות של טיסה שבועית. הקו מבוצע במטוסי האיירבוס A320neo.
בניין הבולשת הבריטית ביפו
בניין הבולשת הבריטית ביפו נמצא בפינת הרחובות אוארבך (מס' 1) ואילת (מס' 14). זהו בניין בן שלוש קומות שנבנה בסגנון באוהאוס, ושימש כמטה הבולשת הבריטית ביפו בתקופת המנדט הבריטי.
בשנת 1950 הפך המבנה למשכנו של בית המשפט המחוזי בתל אביב, ושימש בתפקידו זה עד 1968. לאחר מכן המבנה הוזנח והפך מושא לסכסוכים משפטיים שמנעו את שיקומו.
תכנון, הקמה ובעלות.
את הבניין יזם והקים איש העסקים הגאורגי האמיד אהרון ישר מיכקשוילי. הוא ירש מאביו נכסים רבים בתל אביב. האב היה אחד מראשי העדה הגאורגית. על שמו רחוב באשדוד. התכנון האדריכלי נמסר בידי האדריכל זכי שלוש.
התקפת האצ"ל על הבניין.
ב-23 במרץ 1944 חדרו אנשי האצ"ל אל הבניין עם מטעני נפץ. שוטרים רבים שהו בבניין באותה העת בעקבות פעולה של הלח"י שבוצעה באותו היום. למרות זאת, הצליחו אנשי אצ"ל להטמין את חומר הנפץ. מכיוון שמטעני החבלה התגלו בטרם עת פונה הבניין מיושביו טרם נהרס בפיצוץ.
אחרי תקופת המנדט.
אחרי תקופת המנדט שימש המבנה כבית משפט מחוזי עד 1968. לאחר מכן פעל במבנה בית בושת. סכסוך ירושה הביא לנטישת הבניין ולהזנחתו. סרוב היורשים לשלם ארנונה נתקל בסירוב העירייה לשיקום הבניין, והידרדרותו עד סף הכרזה עליו כמבנה מסוכן. פלישת חסרי בית וגילוי גופות של שניים מהם בתוך הבניין הביאו להקפתו בגדרות גבוהות, כדי למנוע גישה אליו.
לונא אבו נסאר
לונא אבו נסאר (בערבית: لونا ابو نصار; נולדה ב-1990 בנצרת שבישראל) היא זמרת-יוצרת וגיטריסטית ערביה-ישראלית, השרה בעברית ובערבית שירי פולק וסול, לשעבר חברת ההרכב סיסטם עאלי.
ביוגרפיה.
אבו נסאר נולדה בנצרת וחיה ביפו. בוגרת בית הספר Muzik ליצירה והפקה, במסגרתו השתתפה באלבום מחווה לאהוד בנאי והפליטים בביצוע לשיר "ממשיך לנסוע" שיצא כסינגל ראשון מתוך האלבום ונכנס לרשימת ההשמעה של גלגלצ. במהלך לימודיה השלימה את אלבומה הראשון, "אספר לך أحكيلك", אשר יצא ב-2013 וזכה בפרס אקו"ם לאלבום בכורה.
בביקורת על אלבום זה כתב יואב קוטנר: ""אספר לך", אלבום הבכורה של לונא אבו נסאר, הוא יצירה נפלאה, מפתיעה, מרעננת ששווה את תשומת הלב שלך בגלל הסיבות הנכונות. היא רק בתחילת הדרך, והדרך נראית מרתקת".
אבו נסאר חברה בהרכב ההיפ הופ היפואי "סיסטם עאלי" וחלק מהמיזם החינוכי של ההרכב, והשתתפה באלבום הבכורה של ההרכב שיצא גם הוא ב-2013.
ב-2017 הוציאה את אלבומה השני, "מערבולת دوامة". כמו אלבום הבכורה גם אלבומה השני הופק על ידי דרור רותם, וגם בו יש שירים בערבית לצד שירים בעברית.
ב-2019 הוציאה את אלבום ההופעה "לילה ביער", שהוקלט וצולם ביער הפיות בבית אורן, ובאותה שנה השתתפה בהקלטת האלבום השני של סיסטם עאלי, "מהרג'אן". באותה שנה הופיעה במסגרת פסטיבל "יערות מנשה" לצד אלה רונן, פלורה, מירב הלינגר, אסף אמדורסקי, אביגיל קובארי, גיל בר הדס, יעל קראוס ואחרים.
סטודיבייקר Transtar
סטודיבייקר טרנסטר (באנגלית: Studebaker Transtar) הוא טנדר (בעל כושר העמסה: 0.5 טון, 0.750 טון ו-1.0 טון), ומשאית קלה (בעלת כושר העמסה: 1.5 טון, 2.0 טון, ו- 3.0 טון), אשר ייצרה חברת סטודיבייקר האמריקאית בין השנים 1956–1958, ו-1960–1963.
בשנת 1960 התחילה חברת סטודיבייקר לייצר את דגם הטנדר סטודיבייקר צ'אמפ, לקיבולות של 0.5 טון ו- 0.750 טון.
גונגגונג (גוף טרנס-נפטוני)