באותו פרק זמן, באש וגילברט נעשים לשותפים עסקיים רשמיים, ולבאש ומרי נולדת תינוקת, לה הם קוראים דלפין. בנה של מרי, אלייז'ה, מגיע לביקור ולאחר ויכוח קשה עם באש, הוא בורח באישון לילה וגונב כמה מחפציו של אביו המנוח של גילברט. לפני חג הפסחא, מרי חולה באלח דם ומצבה מידרדר במהירות, תוך מעט זמן היא על ערש דווי. גילברט מביא את הרופא שאצלו הוא עובד, שמספר לגילברט שאין תרופה למחלתה של מרי ושהיא כנראה תמות תוך שבוע או שבועיים.
לבקשתה של מרי, גילברט הולך לבוג ומחפש את אלייז'ה כדי לתת לו מכתב שמרי כתבה לו. גילברט מקבל מידע מוטעה על מקום הימצאו של אלייז'ה, וחושב שהוא עלה על אונייה לניו יורק, בזמן שאלייז'ה למעשה מסתתר בבוג. גילברט נותן את המכתב לחברותיה של מרי ומבקש מהן להעביר אותו לאלייז'ה כאשר ישוב. לאחר מכן גילברט חוזר לאבונלי יחד עם חברותיה של מרי, כדי שיוכלו להפרד ממנה. חברותיה של מרי מציעות לקיים מסיבת פסחא לכבודה של מרי, והרעיון יוצא לפועל בחצר ביתם של משפחת בארי, ומרי נפטרת ביום למחרת. אלייז'ה חוזר לאבונלי אחרי שהתפכח וקרא את המכתב, והוא מחזיר לגילברט את הירושה של אביו. באש כועס על אלייז'ה ועל היחס הרע שהעניק לאימו לפני מותה, ומגרש אותו משם, אבל משנה את דעתו לאחר שהוא נוכח לדעת שהחרטה וההתפכחות של אלייז'ה הן אמיתיות וכנות, ואלייז'ה עובר לגור עם באש וגילברט בחוותם.
בעבודה אצל הרופא בשרלוטטאון, גילברט מכיר נערה נאה בשם וויניפרד, שעובדת שם בתור מזכירה, ונוצר ביניהם קשר רומנטי. גילברט פוגש את הוריה של וויניפרד ומתחיל לתכנן להציע לה להנשא לו. אן מגלה שהיא מאוהבת בגילברט, אבל מגלה שהוא בקשר עם וויניפרד. משפחתה של וויניפרד מעודדת את גילברט ללכת ללמוד רפואה במכללת סורבון שבצרפת ואביה של וויניפרד מציע לשלם על הלימודים והמגורים בצרפת. במקביל אן מגלה שיש לגילברט רגשות כלפיה והוא שואל אותה אם כדאי לו להציע לוויניפרד נישואין או לא. אן, שיודעת שהוא חולם להיות רופא, מוותרת על אהבתה אליו והיא מעודדת אותו להציע אירוסין לוויניפרד. למחרת, כעצתה של מרילה, היא הולכת לביתו של גילברט, אבל מגלה שהוא לא שם וכבר יצא לשארלוטאן, כדי להציע לוויניפרד נישואים. אן כותבת לו מכתב, בו היא מתוודה שהיא אוהבת אותו, אבל בשרשרת של תאונות המכתב אובד. כששניהם בטוחים שהם מאוהבים אחד בשנייה באהבה חד צדדית, הם מחליטים ללכת לדרכם - אן למכללת קווינס וגילברט ללימודי רפואה באוניברסיטת טורונטו. ברכבת גילברט פוגש בדיאנה והיא נוזפת בו על כך שהוא לא ענה לאן על המכתב, וגילברט מגלה לראשונה על המכתב. הוא יורד בשרלוטטאון אל אן. בו זמנית, אן נתקלת בשרלוטטאון בוויניפרד ומגלה שגילברט לא הציעה לה נישואים אלא סיים את הקשר ביניהם והוא מתכנן עכשיו להציע לאן עצמה נישואים. אן אוספת את הדברים שלה מהחדר בקווינס במהירות האפשרית, ופוגשת את גילברט בכניסה לבית. השניים מתנשקים ומגלים לבסוף אחד לשנייה את אהבתם, ומבטיחים לשמור על קשר החלפת מכתבים הדדי. מת'יו ומרילה מוצאים ספר שאביה של אן העניק לאמה, זמן קצר לאחר לידתה של אן, ומעניקים אותו לאן.
דמויות.
אך אן גילתה זו והייתה חייבת להפרד מג'רי ולשבור את ליבו.
הפקה.
הסדרה צולמה בחלקה באי הנסיך אדוארד, כמו גם במקומות שונים בדרום אונטריו.
בן הזוג של ראש ממשלת ישראל
מעמד בן הזוג של ראש ממשלת ישראל (עד היום הייתה זו תמיד אישה הנשואה לראש ממשלת ישראל, והיא כונתה אשת ראש הממשלה או רעיית ראש הממשלה), מעולם לא הוגדר באופן רשמי, אך מקובל שהם משתתפים באירועים ציבוריים וזוכים לנראות ציבורית בולטת.
נכון לשנת 2022, שתים-עשרה נשים היו רעיות של ראש ממשלת ישראל. ראשי הממשלה גולדה מאיר ואריאל שרון לא היו נשואים בעת שכיהנו בתפקידם.
פעילות.
הסיקור התקשורתי של נשות ראשי הממשלה בשנותיה הראשונות של המדינה היה מועט יחסית ועסק בעיקר בפן הרכילותי של חייהן. בשנים האחרונות עלה הסיקור התקשורתי של אשת ראש הממשלה.
מעמדו בחוק.
מעמד בן הזוג של ראש ממשלת ישראל המכהן אינו מוגדר בחוק, אך מעמד אלמנת ראש ממשלת ישראל מוגדר בתקנות הקובעות את זכויות הפרישה של ראש הממשלה, המעניקות לאלמנתו תשלום בעד שירותי הסעה.
בשנת 2000 הועלתה בכנסת הצעת חוק פרטית על ידי חבר הכנסת סילבן שלום ממפלגת הליכוד, לתיקון תוך הענקת מעמד רשמי לאשת ראש הממשלה. היא אוחדה עם הצעה מקבילה להענקת מעמד רשמי לרעיית נשיא מדינת ישראל, ונקראה "הצעת חוק תקציב הפעילות הציבורית של בן הזוג של נשיא המדינה ובן הזוג של ראש הממשלה, התשס״א-2000". בהצעה הוצע להעניק תקציב לבן הזוג של ראש הממשלה כך: . ההצעה לא התקבלה.
Ein Herz, das seinen Jesum lebend weiß, רי&quot;ב 134
Ein Herz, das seinen Jesum lebend weiß (בעברית: לב, היודע כי ישו שלו חי), רי"ב 134, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום השלישי של חג הפסחא, שחל ב-11 באפריל 1724.
היסטוריה.
קנטטה זו הייתה האחת-עשרה שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. ביום הראשון של הפסחא ביצע את רי"ב 4 וביום השני ביצע את רי"ב 66.
מחמת הצורך להלחין מספר קנטטות בתקופה קצרה, השתמש בבאך ביצירות ישנות שלו כבסיס לקנטטות אלו. קנטטה זו מבוססת על הקנטטה החילונית Die Zeit, die Tag und Jahre macht, רי"ב 134א, אותה הלחין ב-1719 בהיותו בקטן. הוא הוסיף לקנטטה שלושה רצ'יטטיבים וביצע אותה שוב ב-1731. ב-1735 שינה את המוזיקה לחלוטין וביצע אותה שוב.
ב-1881 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 28 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים ממעשי השליחים בהם מסופר על דברי פאולוס באנטיוכיה ופסוקים מהבשורה על-פי לוקאס המתארים את התגלות ישו אל תלמידיו לאחר תחייתו, בירושלים. הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע. מבנה החלקים נשמר מהגרסה הישנה, אולם חלקים 5 ו-6 שלה אינם נכללים כאן. את הטקסט החדש הוא כתב על דפי הקנטטה המקורית, מתחת לטקסט הקיים, וערך קלות את המוזיקה.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט וטנור בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה פרקים:
הקלטות.
היצירה הוקלטה במלואה 12 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את הלמוט רילינג (ב-1976), גוסטב ליאונהארדט (ב-1983), טון קופמן (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
כאן ב
כאן רשת ב (מזוהה גם כ-"כאן ב" ובעבר נקרא "רשת ב" ו-"כאן ועכשיו - רשת ב") היא תחנת רדיו ישראלית, השייכת לתאגיד השידור הישראלי ופועלת כחלק מחטיבת החדשות של התאגיד - כאן חדשות. תחנה זו משדרת בעיקר אקטואליה וחדשות. התחנה החליפה את רשת ב' של קול ישראל שברשות השידור. ב-15 במאי 2017 החלו שידורי התחנה, בניהולו של עומר בן-רובי. במהלך שעות הבוקר בימי חול מספר תוכניות של התחנה מועברות גם בערוץ כאן 11 בטלוויזיה.
היסטוריה.
בתהליך הקמת תאגיד השידור הישראלי, הוגדרה התחנה ונקראה בשם "רשת ב' החדשה". עם תהליך מיתוג התאגיד בשם "כאן", הוגדרה התחנה בתור כאן ב'. ב-10 במאי 2017 הסתיים שידור התוכניות ברשת ב' במסגרת רשות השידור. התחנה התחדשה במסגרת תאגיד השידור הישראלי ב-15 במאי 2017 בשם כאן רשת ב', ובדיגיטל - כאן ב'. עם זאת, התחנה המשיכה לשמור על מספר מאפיינים: היא המשיכה לשדר באותם תדרים ואפיקים של רשת ב', היא נשארה אחראית למהדורות החדשות בכל שעה עגולה, היא הזדהתה במעברונים כרשת ב' (עד שבפברואר 2018 עודכנו המעברונים לשם הנוכחי); תוכניות רבות המשיכו להיות משודרות באותה מתכונת, עם אותם מגישים ואף במשבצת שידור דומה או קרובה. תוכניות רבות המשיכו להשתמש באותן נעימות נושא וקטעי קריינות והכרזה.
בפברואר 2020 החלה התחנה לשדר מאולפנים חדשים בירושלים.
תוכניות אקטואליה וחדשות.
כאן ב' היא תחנה בעלת קו חדשותי אקטואלי. תוכניות הרדיו של התחנה ממוקדות בתחום האקטואליה ולוח השידורים מתבסס בעיקרו על תוכניות ששודרו ברשת ב': "הבוקר הזה" עם אריה גולן, "סדר יום" עם קרן נויבך, "בחצי היום" עם אסתי פרז, "השעה הבינלאומית" עם ערן סיקורל, "כאן הערב" עם שלי יחימוביץ' ויגאל גואטה ובימי חמישי עם זאב קם וקרן אוזן, "זה מגיע לכם" עם גילי תמיר, "מרחאבית" עם ערן זינגר, "בחצי היום השישי", "יומן השבוע" ועוד. במקביל, צורפו ללוח השידורים גם תוכניות חדשות: "קלמן-ליברמן" עם קלמן ליבסקינד ואסף ליברמן, "כאן הלילה" עם יעקב אייכלר, "לוינסונוביק" - תוכנית אקטואליה שבועית של חיים לוינסון ועקיבא נוביק, תוכנית "תמר אלמוג ומוטי גילת" שעוסקת בנושאי משפט ופלילים עם הפרשנים לענייני משפט תמר אלמוג ומוטי גילת, תוכנית "משחקי הכיס בגרסת הרדיו" שעוסקת בתחום הכלכלה בהגשת ראש התחום הכלכלי שאול אמסטרדמסקי והכתבת הכלכלית ליאל קייזר, תוכנית "גילי ומנליס" שעוסקת בתחום המדיני בהגשת הכתבת המדינית גילי כהן ודובר צה"ל לשעבר רונן מנליס ותוכנית "הידברות" הוותיקה עם קובי ברקאי עברה מרשת א'.
היכל הצדק (נירנברג)
היכל הצדק של נירנברג (בגרמנית: Justizpalast) הוא מבנה הממוקם בנירנברג, בוואריה, גרמניה. הוא נבנה בין השנים 1909–1916 ומשכן בתוכו: בית משפט לערעורים ("Oberlandesgericht"), בית משפט מחוזי ("Landgericht"), בית המשפט המקומי ("Amtsgericht") ואת משרד התובע הציבורי ("Staatsanwaltschaft").
משפטי נירנברג.