בנוסף ייצג משרדו חברות בולטות, ובהן חברת החשמל, "טבע" ו"פז".
במהלך לימודיו בלונדון פגש באורה סבירסקי ונישא לה. לזוג נולדו שלושה ילדים.
בסוף שנת 2000 פרש מעריכת-דין בעקבות מחלה קשה. נפטר ב-21 ביוני 2005.
סיכון (משחק קופסה)
ממלכת בריטניה הגדולה
ממלכת בריטניה הגדולה שידועה גם בשם הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה הייתה מדינה במערב אירופה בין השנים 1707 ו-1800. היא נוצרה ב-1 במאי 1707 מאיחוד בין ממלכת אנגליה וממלכת סקוטלנד על פי חוק האיחוד 1707. הממלכה החדשה השתרעה על פני כל בריטניה הגדולה. יוסד פרלמנט חדש בווסטמינסטר שבלונדון אשר שלט בממלכה החדשה. שתי הממלכות הקודמות חלקו את אותו שליט מאז המלך ג'יימס השישי מלך סקוטלנד שהפך לג'יימס הראשון מלך אנגליה ב-1603.
ממלכת בריטניה הגדולה הפכה לממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד ב-1801 כשהתאחדה עם ממלכת אירלנד על פי חוק האיחוד של 1800.
מבנה פוליטי.
בממלכת בריטניה הגדולה שלט מלך יחיד, כמו בשנים 1603–1707 (מלבד השנים בהן היו קיימים חבר העמים הבריטי והפרוטקטורט). אך לא כמו בשנים אלו, שלט בבריטניה בית מלוכה אחד בניגוד לשני בתי מלוכה נפרדים (אנגלי וסקוטי). העברת הכתר לבית מלוכה משותף נעשתה על ידי חוק ההתיישבות האנגלי וחוק הביטחון הסקוטי. חוק ההתיישבות קבע כי המלך חייב להיות צאצא פרוטסטנטי של סופיה מהנובר כדי שימשיך את שושלת הנובר.
כח החקיקה היה בידי הפרלמנט של בריטניה הגדולה, שהחליף את הפרלמנט של אנגליה והפרלמנט של סקוטלנד. כמו הפרלמנט הנוכחי, הפרלמנט של בריטניה הגדולה היה בנוי משני בתים: בית הנבחרים ובית הלורדים. בשני הבתים ניתנו לאנגליה וסקוטלנד מושבים. מספר המושבים של סקוטלנד היה קטן יחסית לחלקה באוכלוסייה מכיוון שהייצוג בפרלמנט באותה עת לא היה לפי גודל האוכלוסייה אלא לפי המיסוי. מבחינה זו, קיבלה סקוטלנד מספר מושבים גבוה יותר מהחלק היחסי של תושביה בתשלום המיסים. סקוטלנד שלחה 16 נציגים לבית הלורדים ובחרה 45 חברים לבית הנבחרים כששאר המושבים היו של חברים מאנגליה ו-ויילס.
בדרך כלל מתייחסים לממלכת בריטניה הגדולה בשם החלופי "הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה" או בקיצור "הממלכה המאוחדת". ישנו ויכוח האם שם זה קביל. חוק האיחוד מתייחס לשם זה במספר מקומות אך מתנגדי השם טוענים כי הוא נועד לתיאור בלבד ושבחוק האיחוד עצמו נאמר כי אנגליה וסקוטלנד "יאוחדו לממלכה אחת בשם בריטניה הגדולה".
לעיתים נעשה שימוש בשם "הממלכה המאוחדת" למטרות המשכיות, במיוחד בהקשרים צבאיים וקולוניאליים. בזמן חוק האיחוד של 1800, שקבע כי שם המדינה הוא "הממלכה המאוחדת", היו הבריטים שקועים במלחמות הנפוליאוניות והאימפריה הבריטית הייתה בתהליך של התרחבות בקנדה, הודו ואוסטרליה. במקרים אלו, אחדים ממתנגדי השם "הממלכה המאוחדת" העדיפו אותו על פני "ממלכת בריטניה הגדולה" כדי להימנע משימוש בשני שמות שונים ליחידת צבא או לקולוניה, מה שעלול לגרום לבלבול רב.
בסופו של דבר צבר הביטוי "הממלכה המאוחדת" פופולריות בציבור ובחוק האיחוד עם אירלנד אומץ רשמית.
אולפנית ישורון
אולפנית ישורון (בעבר נקראה תיכון ישורון) היא בית חינוך עירוני שש שנתי בפתח תקווה. באולפנית לומדות למעלה מ-1,500 תלמידות מפתח תקווה והאזור, ומלמדים בה כ-150 מורים.
ישורון הוקמה בשנת 1945, בית הספר הראשון בעיר פתח תקווה. כגימנסיה ללימודי תיכון עבור בוגרי בית הספר נצח ישראל, עם כוונה לקלוט תלמידים דתיים מכל אזור השרון, דבר הנרמז בשם "נצח ישורון". בית הספר נוסד ביוזמה של הורים והשתייך לזרם המזרחי של הוועד הלאומי. צוות המורים הגיע מבית ספר נצח ישראל. במשך מספר שנים ניהל את בית הספר ד"ר אייזנר ובשנת 1948 החליפו ד"ר מסינג. במשך מספר שנים פעל בית הספר בדירות שכורות, ובשנת 1949 הוקם מבנה עבור בית הספר על מגרש מעזבונו של הרב ישראל אבא ציטרון ברחוב חפץ חיים. בקומה השנייה הוקם בית כנסת ומועדון עבור הנוער הדתי. בשנת 1956 למדו בבית הספר מעל 200 תלמידים, והגיעו אליו תלמידים גם מהרצליה, רעננה, לוד וראש העין. בתחילת שנות ה-70 נבנה הקמפוס החדש של בית הספר בכפר גנים.
בתחילה, למדו בבית הספר בנים ובנות בכיתות משותפות עד שנת 1960, אז הופרדו הבנים והבנות לכיתות נפרדות, אולם מאז אמצע שנות השבעים לומדות בו בנות בלבד. בשנת 1997 מונה הרב שי פירון לעמוד בראש התיכון. הרב פירון אחראי לקידום מקצועות האמנות באולפנא ולבניית פרויקטים חברתיים שעוסקים בחסד. בתקופתו הפך תיכון ישורון לאולפנא והמוסד התרחב כמותית ופיזית.
האולפנא זכתה בפרס החינוך לשנת 2006. בשנה זו עזב הרב שי פירון את הנהלת האולפנא ופנה לעסוק באופן מלא בישיבה התיכונית פתח תקווה. את הרב שי פירון החליפה הטוענת הרבנית רעות גיאת עד סוף שנת הלימודים תשע"ד, אז פרשה. הוחלפה על ידי הרב יניב כהן, שעד אז שימש כמנהל התיכון ולפני כן רב האולפנה.
אלברט יוחאי
אלברט יוחאי (6 בדצמבר 1931 - 10 ביולי 2008) היה צייר ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד באלכסנדריה והיה חבר בתנועת השומר הצעיר במצרים.
בשנת 1950 עלה לישראל והתגורר בקיבוץ משמר העמק. בשנת 1958 למד במכון אבני. בין מוריו במכון היו הציירים יחזקאל שטרייכמן, אביגדור סטימצקי ומשה מוקדי.
בשנת 1962 נסע להשתלמויות בפריז בציור ובחריטה באקדמיה אקול נסיונל סופרייר דה בוזאר. מ-1963 ועד 1965 היה חבר אגודת הציירים והפסלים בתל אביב.
עבודותיו הוצגו ב-19 תערוכות יחיד בין השנים 2005-1975 ובהן שתי תערוכות שהוצגו ב"סיטה" הבינלאומי לאמנות בפריס בין השנים 1999-1997 ובשנת 2000 . כמו כן הציג ב-19 תערוכות קבוצתיות בארץ ובעולם. ביניהן: תערוכה בפרנקפורט בשנת 1981, תערוכה בזגרב בשנת 1993, תערוכה במקסיקו בשנת 1995, תערוכה במסגרת הפסטיבל הבינלאומי ה-28 במוזיאון קאן-סור-מר בצרפת בשנת 1995 ותערוכה בסלון הסתיו בפריז בשנת 2000.
שימש כאוצר לתערוכת אמני ישראל, לציון 60 לבת ים שהוצגה במוזיאון בת ים בשנת 1987, וכאוצר "בחירת אמן" שהוצגה בבית האמנים בתל אביב ב-1993.
הציירת שרה גלבוע הייתה בין תלמידיו.
בשנת 1963 זכה במדליית כסף ותעודת דיפלומה בתערוכה לאמנים צעירים ברומא.
נפטר בשנת 2008.
גוסטב מירינק
גוסטב מירינק (בגרמנית: Gustav Meyrink; 19 בינואר 1868, וינה, אוסטרו-הונגריה – 4 בדצמבר 1932, שטארנברג, בוואריה, גרמניה) היה סופר, מספר סיפורים, מתרגם, ובנקאי בודהיסט.
ילדות.
גוסטב מירינק נולד בווינה. הוא היה בנם מחוץ לנישואים של בראון קארל וורנבולר פון אונד זו המיינגן והשחקנית מריה וילהלמינה מייר. ב־1919, כאשר מירינק היה כבר סופר, בני המשפחה מצד אביו הציעו לו לקבל את שם משפחתו מצד אביו (וורנבולר). הוא סירב להצעה בנימוס.
מירינק גר במינכן, בה למד בבית ספר יסודי. לאחר מכן הוא התגורר במינכן לזמן קצר, עד שאמו והוא עקרו לפראג בשנת 1883.
פראג.
מירינק התגורר בפראג למשך 20 שנים, דבר שאף הוזכר בעבודותיו מספר רב של פעמים.
פראג לא משמשת כעיר או רקע בסיפוריו, אלא כדמות ברוב סיפוריו: "קרן הפלשתי הגרמני" ואף בסיפורו הידוע ביותר, "הגולם". אחד האירועים המשמעותיים ביותר בחייו של מירינק התחולל בפראג: בגיל 24 הוא עמד עם אקדח בחדרו, כשהוא רוצה לירות בעצמו. באותו הרגע שמע קול מוזר, ומישהו שם לו מתחת לדלת ספרון, שנקרא "אחרי החיים". צירוף מקרים זה הדהים את מירינק, והוא החל ללמוד ספרות מיסטית.
הוא למד תאוסופיה, קבלה, סופיולוגיה נוצרית, ואף עסק בתחומים אלו.
מירינג התאמן גם ביוגה. היוגה עזרה לו לעבוד כשסבל כאב בעמוד השדרה, כאב שהחמיר עם הזמן.
את השפעות לימודיו של מירינק ניתן לראות באופן ברור בעבודותיו, שכמעט תמיד נוגעות לאמונות מיסטיות כלשהן. עם זאת, מירינק היה רק חובבן בתחום המיסטיקה. גרשם שלום, מומחה למיסטיקה יהודית, טען שעבודותיו של מירינק מבוססות על מקורות שטחיים, ואין שום קשר ביניהן לבין תרבות אמיתית.
ב־1889 הקים מירינק יחד עם אחיינו בנק בשם "מייר ומורגנשטרן".
באותו הזמן היה מירינק גם חבר במסדר המפורסם "המסדר ההרמטי של שקיעת הזהב" בלונדון, בריטניה. ההוכחה לכך נמצאת במכתבו של ויליאם ווין ווסקוט משנת 1893, שנותר בארכיונים הפרטיים של מירינק.
בשנת 1902 הואשם מירינק בהונאה (על פי מקור אחר, הוא הואשם בשימוש בספיריטואליזם במטרה להרוויח בבנקאות) ונלקח לכלא. הוא שוחרר מהכלא לאחר חודשיים, אך קריירת הבנקאות שלו הידרדרה משם. חוויותיו בבית הכלא מתוארות בספרו "הגולם".
ב־4 בדצמבר 1932 נפטר מירינק בעיירה שטארנברג, שבבוואריה, גרמניה, ונקבר בבית העלמין המקומי.
ישיבת שילוב
ג'אני סקיקי
ג'אני סקיקי (באיטלקית: Gianni Schicchi) היא אופרה במערכה אחת מאת ג'אקומו פוצ'יני. אופרה זו, שנכתבה בשנים 1917-1918, מהווה חלק בטרילוגיית האופרות "טריפטיך" (באיטלקית: "Il Trittico") שחיבר פוצ'יני, והיא האופרה הקומית מבין השלוש (לצד האופרה המיסטית "האחות אנג'ליקה" וזו הדרמטית "האדרת"). האופרה חוברה על פי ליברטו מאת ג'ובאקינו פורצאנו, שביסס העלילה על אפיזודה קצרה הלקוחה מה"קאנטו" השלושים מתוך ה"תופת" ב"קומדיה האלוהית" מאת דנטה אליגיירי. הבכורה העולמית התרחשה ב-14 בדצמבר 1918 על בימת המטרופוליטן אופרה בניו יורק.
תקציר העלילה.