לקראת סוף שנות ה-40 לא היה עוד צורך בשימוש בשיטה הלא בטיחותית של שיגור והחזרת מטוסי הים, שכן מסוקים הובאו על מנת להחליף את המטוסים. המסוקים יכולים היו לבצע את כל משימות הסיור וההכוונה ואף לנהל משימות חיפוש והצלה. המסוקים הראשונים פעלו מראש צריח מספר 2, שכן סיפון הירכתיים היה עדיין עמוס מדי. לאחר זמן קצר הוסרו המעוטים והפעלת המסוקים עברה לירכתי האונייה.
בתחילת שנות ה-90 קיבלו אוניות סדרת איווה כלי טיס חדש למטרות סיור והכוונת תותחים. כל אחת מהאוניות יכולה הייתה להחזיק עד שמונה כלי טיס בלתי מאוישים מדגם RQ-2 פיוניר שפותחו במשותף על ידי התעשייה האווירית לישראל ותאגיד AAI. כלי טיס אלו שוגרו מסיפון הירכתיים בעזרת רקטות עזר, שפעלו לזמן קצר והושלכו למים מיד לאחר השיגור. ה"פיוניר" היה מסוגל להגיע למהירות של 144 קמ"ש ולשהות באוויר יותר מארבע שעות. מכיוון שהנחתת ה"פיוניר" על האונייה ללא הסבת נזק לכלי עצמו קשה גם בנסיבות הטובות ביותר, מותחים רשת גדולה בירכתיים והמל"ט מוטס ישירות לתוכה.
ה"פיוניר" נושא מצלמת וידאו בפוד מתחת לגחון, ומשדר בזמן אמת תמונות וידאו חזרה אל האונייה כדי שהמפעילים יוכלו לראות את עמדות האויב, או להבחין בפגיעות הפגזים המשוגרים מהתותחים הכבדים. כלי טיס אלו שימשו באופן מקיף את האוניות מיזורי וויסקונסין במהלך מבצע "סופה במדבר". הרתעתם של אמצעים אלו היא כה רבה, עד כי הוויסקונסין הייתה האונייה הראשונה בהיסטוריה, שכוחות אויב נכנעו לה בעקבות טיסה של המל"ט שלה מעליהם. זאת גם הייתה הכניעה הראשונה בהיסטוריה לכלי טיס בלתי מאויש כלשהו.
אפשרות להפעלה מחדש.
ארצות הברית החזיקה במשך זמן רב באופציה להפעיל מחדש את האוניות איווה וויסקונסין. מחיר ההפעלה מחדש תומחר ב-430 מיליון דולר לתוכנית הפעלה שתארך כ-14 חודשים, ו-500 מיליון דולר לתוכנית של 10 חודשים. עלות שדרוג האוניות ביכולת לשגר טילי "טומהוק" תהיה גבוהה, שכן הצי הפסיק להשתמש בתיבות השיגור המשוריינות שנמצאות על האוניות. את טילי ה-"טומהוק" החדשים אי אפשר לירות מהתיבות, ויהיה צורך להתקין מערכות שיגור אנכיות לשם הפעלתם.
הצי מחזיק ביותר מ-15,000 פגזים בקוטר 16 אינץ', אך לא יצר חדשים מאז שנות ה-60.
שתי האוניות תוחזקו בהתאם לחוק ההגנה הלאומית של שנת 1996, הכולל את דרישות המוכנות הבאות מאוניות המערכה:
הצי האמריקאי תכנן בתחילה להחזיק את שתי האוניות ברשומות עד שתותחים וטילים חדשים לסיוע אש יכנסו לשירות בין השנים 2003 ו-2008. ב-17 במרץ 2006 מחק מזכיר הצי, שפעל תחת חוק הקצבת ההגנה לשנת 2006, את האיווה והוויסקונסין מהרשומות. האוניות הועברו לאיגודים מוזיאוניים, כמו אחיותיהן, המיזורי והניו ג'רזי.
ויכוח על כדאיות ההפעלה מחדש.
ישנם הטוענים שצבא ארצות הברית זקוק לאוניות ולתותחי ה-16 אינץ' שלהן.
חלק ממפקדי חיל הנחתים האמריקאי נלחמו כדי להחזיר את האוניות לשירות. לטענתם כלי נשק קיימים אינם יכולים לספק כוח אש הולם לתקיפה אמפיבית או לפעולות חוף, ותוכניות ההצטיידות של הצי במשחתות מסדרת זומוואלט שיוכלו להעניק סיוע זה התעכבו.
חסידי אוניות המערכה טוענים שפגזים הנורים מתותחים זולים הרבה יותר בפגיעה במטרות חוף מטילים או מפצצות המוטלות ממטוסים. כמו כן הם מציינים שמערכות הנחיה ועזרים רקטיים הופכים את הפגזים של היום לניתנים לירי לטווח רחוק ומדויק יותר מקודמיהם.
טענות המתנגדים:
סמל ערב הסעודית
סמל ערב הסעודית הוא סמלה הרשמי של הממלכה הערבית הסעודית. הסמל מורכב משתי חרבות מוצלבות ועץ דקל. עץ הדקל מסמל את הצמחייה והאופי המדברי של המדינה.
החרבות מסמלות את ממלכת חג'אז וסולטנות נג'ד שאוחדו לממלכת נג'ד וחג'אז על ידי אבן סעוד.
סמל עיראק
סמל עיראק הוא עיט צלאח א-דין מוזהב שעל חזיהו מגן בצבעי דגל עיראק. בתחתית הסמל רשום שמה של המדינה.
העיט הוא סמל ערבי המיוחס לסלאח א דין, אשר מופיע בסמלים נוספים כסמל מצרים וסמל הרשות הפלסטינית.
איי ליין
איי ליין (באנגלית: Line Islands) היא קבוצת אטולים ואיי אלמוגים המצוייה באוקיינוס השקט, דרומית להוואי.
האיים מהווים חלק מקיריבטי ומארצות הברית (8 שייכים לקיריבטי; 3 – לארצות הברית), ומצויים באותו אזור זמן כמו הוואי: UTC + 14, אולם למעשה יום אחד לפני הוואי, ו-25 שעות לפני יתר איי אוקיאניה, בשל היותם מעבר לקו התאריך הבינלאומי.
שטחם הכולל של איי ליין 514.74 קמ"ר. השטח הכולל של הלאגונות 538 קמ"ר.
איי ליין הצפוניים.
איי ליין הצפוניים מצויים בין קו המשווה לבין קו רוחב 6° צפון, בקרבת קו אורך 160° מערב. חלק מהאיים בשליטת קיריבטי וחלק בשליטת ארצות הברית.
קיריטימטי (האי כריסטמס) הוא הגדול באיי ליין מבחינת שטחו והאטול הגדול בעולם. מרבית הלגונה של האטול יבשה. האי התגלה על ידי מגלה הארצות האירופי ג'יימס קוק ביום חג המולד בשנת 1777.
מספר התושבים באיים עלה בהדרגה מ-300 תושבים בשנת 1900 לכ-5,300 תושבים בשנת 2000 ולכ-8,800 תושבים בשנת 2005, מהם 5,100 חיים על קיריטימטי, 2,500 על טבואאראן, ו-1,150 על טריינה.
איי ליין המרכזיים.
כל איי ליין המרכזיים אינם מיושבים.
איי ליין הדרומיים.
כל איי ליין הדרומיים אינם מיושבים.
דן אנד ברדסטריט
דן אנד ברדסטריט (באנגלית: D&amp;B - Dun and Bradstreet) היא חברה בינלאומית שמרכזה בארצות הברית, המספקת מידע עסקי לניהול סיכוני אשראי, מידע על אשראי ומידע שיווקי. המידע ניתן בעיקר לחברות ומנהלים אשר מעוניינים במידע אודות ספקיהם, לקוחותיהם ומתחריהם. החברה מחזיקה במאגר מידע המכיל מידע הנאסף ביותר מ-190 מדינות אודות למעלה מ-250 מיליון עסקים ברחבי העולם, וכ -1.6 מיליון מתוכם בישראל.
דן אנד ברדסטריט ישראל.
החברה בישראל היא חברת בת של דן אנד ברדסטריט העולמית. החברה מנתחת ומדרגת את כלל העסקים והחברות בישראל.
באוקטובר 1961 דן אנד ברדסטריט הודיעה כי בכוונתה לפתוח סניף בישראל. בינואר 1962 הסניף הוקם, והחל בפעילותו.
החברה מספקת ללקוחותיה מידע פיננסי, באמצעות מערכת אינטרנטית המספקת דוחות עסקיים, שירותי מעקבים ומודיעין עסקי ובעיקר התרעות על חברות ועסקים בישראל, וכך מאפשרת ניהול סיכוני אשראי וסיכונים עסקיים אחרים.
שרות נוסף הוא פילוח והכנת רשימות דיוור מותאמות ללקוח, המתבצע על בסיס מאגר המידע הגדול מסוגו, המכיל את כל החברות והעסקים הקיימים בארץ. (המתקבל ממדינת ישראל על בסיס חוזה ארוך טווח שנחתם עם החברה) הפילוח מתבצע על פי קשת רחבה של סגמנטים שונים, כגון גודל חברה, שיוך לענף, מחזורי הכנסות, רמת סיכון, מיקום גאוגרפי וכדומה.
בנוסף החברה מפרסמת מדי שנה את מדריך "Dun's 100", המדרג את החברות המובילות בישראל, ע"פ מגוון הסקטורים והענפים הקיימים במשק המקומי.
שירות נוסף אותו מציעה החברה לקהל הוא אתר "הדירקטורים", המציע מפת קשרים דינמית אינטראקטיבית בין דירקטורים ודירקטוריונים של חברות שונות. לאתר זה ישנו ערך מוסף גם עבור מעקב אחר קשרי הון-שלטון.
כחלק מהשתייכותה לרשת דן אנד ברדסטריט העולמית, מספקת החברה שירותי מידע עסקי נרחב על חברות מחו"ל, החל מדוחות מידע עסקי, דוחות מדינה (המספקות תמונת מצב על איתנות פיננסית של מדינות ברחבי העולם), מאגרים שיווקיים נרחבים ועוד.
מרכז היהודים (רומניה)
מרכז היהודים (רומניה) (ברומנית:Centrala Evreilor - קיצור של השם הרשמי: Oficiul Central al Evreilor - לשכת היהודים המרכזית) היה ארגון שהוקם בעיר בוקרשט בסוף שנת 1941, במצוות הדיקטטור יון אנטונסקו, במקום המוסדות הקודמים של יהדות רומניה.
מרכז היהודים הוקם לאחר פירוק כל מוסדות היהודים ובראשו הוצב כיושב ראש הנריק שטרייטמן וכמזכיר כללי דוקטור ננדור גינגולד, יהודי שהתנצר בשנת 1941. בדצמבר 1942 החליף גינגולד את שטרייטמן בתפקיד היושב ראש. ראש מרכז היהודים קיבל את הוראותיו מראדו לקה, קומיסר כללי לעניין יהודי רומניה מטעמו של יון אנטונסקו.
המרכז הוציא לאור כתב עת בשם Gazeta Evreiască, שנועד לתקשורת עם יהודי רומניה.
הקשרים עם הנהגת היהודים במחתרת.
מרכז היהודים שמר קשרים עם הנהגת היהודים במחתרת בראשות ד"ר וילהלם פילדרמן ומספר פעילים של מחתרת זו השתלבו במרכז על מנת לסייע לאוכלוסייה היהודית מול מדיניות הדיכוי, הרדיפות והגירושים. עם פעילים אלה נמנו העו"ד דוד רוזנקרנץ שהסכים להתמנות למנהל מחלקת החינוך המקצועי מחדש במסגרת המרכז, ד"ר תאודור לווינשטיין, ראש מחלקת החינוך שפעל זמן מה במסגרת המרכז בידיעת הארגונים הציונים, וסולק ממנו בגלל "פעילות ציונית", כמו כן ד"ר קנר, אחראי על המחלקה לענייני דת.
תפקידי המוסד.
תפקידיו של המוסד היו להלן:
כמה ימים לאחר הקמת המרכז הוזמנה הנהגתו על ידי גנרל אמיל פלנג'אנו והם נדרשו לדאוג לכך שהיסודות הקיצוניים ירוסנו, ושהיהודים ישמרו על השקט. ההנהגה נדרשה להקים משטרה יהודית פנימית, וגם נמסר לה שהוקמה רשימת בני ערובה שיוצאו להורג במקרה של מעשי מרידה מצד היהודים.
לאחר המלחמה הועמדה הנהגת מרכז היהודים למשפט, וב-18 בפברואר 1946 פורסמו פסקי הדין:
לקריאה נוספת.
הרב אלכסנדרו שפרן (אוד מוצל מאש - זיכרונות), הספר 1996
בתי זיקוק לנפט
"בתי זיקוק לנפט בע"מ" (בראשי התיבות "בז"ן"), הידועה גם כ"קבוצת בזן", היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בתחום זיקוק נפט גולמי ובייצור וייצוא מוצרי דלק בישראל.
לבתי זיקוק לנפט שתי חברות בנות: "כרמל אולפינים" ו"גדיב - תעשיות פטרוכימיות". בנוסף, החברה מחזיקה בבעלויות חלקיות בגופים עסקיים נוספים. ברבעון 4 לשנת 2018, הגיע דירקטוריון החברה להחלטה על הפסקת פעילות "שמנים בסיסיים חיפה" לאור ירידה בערך פעילות החברה.