הקים לראשונה מערכת לחיזוי הביצועים והקריירה של שחקנים בליגת הבייסבול האמריקאית, ולאחר מכן מערכת לחיזוי תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית המבוססת על סקרים. ב-2008 הקים את FiveThirtyEight על פי המערכת. הבלוג נקרא על שם מספר החברים בחבר האלקטורים, הנבחרים, מכלל 50 המדינות. סילבר בנה מודל סטטיסטי שסוכם את כל הסקרים המבוצעים בכל מדינה בארצות הברית, תוך מתן משקל לכל סקר לפי מספר הנסקרים, התאריך בו בוצע, ולמוניטין של המכון הסוקר (לפי הצלחותיו בעבר). באתר הוא מציג את התוצאה הסטטיסטית הצפויה כפי שהיא עולה משקלול נתונים אלו.
לראשונה פעל הבלוג במערכת הבחירות בשנת 2008 והוא חזה את המנצח ב-49 מתוך 50 מדינות. בבחירות 2012 חזה סילבר נכונה את המנצח בכל 50 המדינות בארצות הברית. בבחירות 2016 חזה כי הסיכוי של דונלד טראמפ לנצח, כפי שהיה בסופו של דבר, הוא 29%.
פרסים והישגים.
מאז פרסום FiveThirtyEight זכה סילבר לפרסים והוכרה בעשרות מקרים. בין הבולטים שבהם:
Time Warp (שיר)
Time Warp (בעברית: עיוות הזמן) הוא שיר המופיע בפסקול של מחזמר הרוק "מופע האימים של רוקי" משנת 1973, בעיבודו הקולנועי משנת 1975, "מופע הקולנוע של רוקי" ועיבודו הטלוויזיוני משנת 2016, "מופע הטלוויזיה של רוקי". שמו של השיר משמש גם לשם הריקוד שמבוצע במהלכו על ידי המקהלה שמבצעת אותו. השיר מהווה דוגמה ופרודיה יחד על סוגת ריקודי האופנה החולפת , כאשר חלק ניכר ממילותיו הן למעשה הוראות של צעדי הריקוד. ריקוד זה הוא אחת מהפעילויות שנכללות בעת הקרנות הסרט והמחזמר.
השיר "Time Warp" הפך לשיר פופולרי וידוע, הרבה מחוץ להקשרם של הסרט והמחזמר המקוריים, והוא מושמע לעיתים קרובות במסיבות וחתונות. השיר מושר בסולם מז'ורי.
השיר בעיבודים הבימתיים והקולנועי.
בהפקתו המקורית של המחזמר, "The Time Warp" היה השיר החמישי שבוצע על ידי השחקנים (אחרי השירים "Science Fiction/Double Feature", "Dammit Janet", "Over at the Frankenstein Place" ו-"Transvestite Sweet"), והיה לשיר הרביעי בעיבוד הקולנועי שנעשה לו (אחרי השיר "Over at the Frankenstein Place" ולפני השיר "Transvestite Sweet"). חברת ההפקה של המחזמר המשיכה להשתמש בסדר המקורי של השירים עד שריצ'רד או'בריאן שיכתב את התסריט עבור ההפקה המחודשת שלו בווסט אנד בשנת 1990, במהלכו הוא שינה את סדר השירים המושרים לפי הסדר שננקט בהפקת העיבוד הקולנועי. על מנת לשמור על העקביות, רוב ההפקות משתמשות בסדר השירים המושרים המחודש.
במהדורת ה-DVD של הסרט, השיר מתחיל בדקה ה-19:35. השיר מורכב מסולואים המושרים על ידי משרתיו של ד"ר פרנק נ. פורטר ופזמונים חוזרים שמבוצעים על ידי ה"טרנסילבנים" (בסרט) או ה"פנטומים" (במחזה), והקרימינולוג / המספר (שאת דמותו גילם צ'ארלס גריי בסרט). הדמויות ששרות את הסולואים הם (לפי הסדר): ריף-ראף, מג'נטה וקולומביה (שגולמו בסרט על ידי ריצ'רד או'בריאן, פטרישיה קווין ונל קמפבל). אחרי הפזמון החוזר השני של המקהלה, קולומביה פותחת בריקוד סטפס.
בהקלטות מסוימות, סדר הסולואים משתנה. בסרט ובאלבום המחזמר של מופע האימים של רוקי, הסולו של קולומביה מופיע מיד אחרי הסולו של מג'נטה וריקוד הסטפס שלה מבוצע אחרי הפזמון השני בביצוע המקהלה. בעיבודים הבימתיים סדר הסולואים נשמר בסדר זה, אך ריקוד הסטפס של קולומביה מבוצע מיד אחרי הסולו שלה ומשאיר לסוף השיר רק את שני הפזמונים החוזרים. מדי פעם, הסולו וריקוד הסטפס של קולומביה מבוצעים אחרי הפזמון החוזר, שאחרי הסולו של מג'נטה.
השיר מבוצע פעם נוספת בקצרה בסוף הסרט כפלאשבק, ובעיבודים הבימתיים כהדרן בראשותו של ד"ר פרנק נ. פורטר.
קונצ'רטו לכינור של סמואל בארבר
הקונצ'רטו לכינור (אופוס 14) נכתב על ידי המלחין האמריקאי סמואל בארבר בשנת 1939. זו יצירה בת שלושה פרקים, שנמשכת כ-22 דקות.
היסטוריה.
בשנת 1939, הזמין תעשיין מפילדלפיה בשם סמואל שמעון פלס את בארבר לכתוב קונצ'רטו לכינור לבן חסותו, איסו בריסלי, בוגר מכון קרטיס למוזיקה משנת 1934, כמו גם בארבר.
בארבר קיבל את הצעתו של פלס ונסע לשווייץ כדי לעבוד על הקונצ'רטו. בארבר החל לעבוד על שני הפרקים הראשונים בשווייץ במהלך קיץ 1939. הוא קיווה להשלים את הקונצ'רטו בתחילת הסתיו כדי לעמוד במועד שניתן לו (1 באוקטובר). אולם תוכניותיו נקטעו בשל המלחמה המתקרבת - בה כל האמריקאים התבקשו לעזוב את אירופה על ידי הממשל האמריקאי. בסוף אוגוסט הוא נסע לפריז ולקח ספינה לארצות הברית, ואליה הגיע בתחילת ספטמבר. לאחר שבילה זמן קצר עם משפחתו בווסט צ'סטר, פנסילבניה, הוא נסע להרי הפוקונו כדי להמשיך לעבוד על הקונצ'רטו.
כשהעביר את שני הפרקים הראשונים לבריסלי באמצע אוקטובר, קיבל אותם בריסלי בהתלהבות רבה. הוא הציע לבארבר שהפרק האחרון יראה קצת יותר מהצד הווירטואוזי של נגינת הכינור.
עם זאת, באמצע נובמבר הדברים החלו להשתבש. בריסלי הציג את שני הפרקים שהושלמו למורה שלו, אלברט מיף, שהיה ביקורתי כלפי העבודה מנקודת מבטו של כנר. בריסלי לא הסכים, אך מיף החליט לכתוב לפלס מכתב (13 בנובמבר) ובו נכתב מדוע תפקיד הכינור צריך לעבור "ניתוח כירורגי" על ידי "מומחה", כגון הוא עצמו. לדבריו, "הקישוטים הטכניים רחוקים מאוד מהדרישות של כנר מודרני ..." ואם בריסלי יבצע את היצירה ככתוב, זה יפגע מאוד במוניטין שלו. מיף החליט שהוא משכתב את תפקיד הכינור ביצירה וכי יש צורך שהוא, בריסלי ובארבר יתכנסו ל"פגישה מיוחדת" כדי לדון בשינויים שלו. בריסלי התאכזב כשקיבל את הפרק השלישי מבארבר בסוף נובמבר. הוא ציפה לסיום שניתן להשוות בינו לבין שני הפרקים הראשונים, והרגיש שהוא קל משקל בהשוואה אליהם. בריסלי שאל את ברבר אם הוא יוכל לשכתב את הפרק האחרון; הוא אמר לבארבר שהוא יכול לנגן את היצירה במועד מאוחר יותר כדי לתת לו יותר זמן במידת הצורך.
למרות דרישתו של בריסלי, בארבר דחה את הצעותיו וסירב לשנות את הפרק האחרון. זו הייתה אכזבה גדולה עבור בריסלי, שהאמין שעם פרק שלישי משמעותי, היצירה יכולה להפוך להיות אחד מהקונצ'רטי הגדולים.
קונצרט הבכורה נערך בפסטיבל פרומס בשנת 1943.
הקלטות.
הקונצ'רטו הוקלט על ידי מספר כנרים, ביניהם לואי קאופמן, רוג'ירו ריצ'י, לאוניד קוגן, אן אקיקו מאיירס, ג'ושוע בל, גיורא שמידט, ג'יימס אהנס, הילרי האן, יצחק פרלמן, גיל שחם ואייזק שטרן. הביצוע של שטרן עם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של ליאונרד ברנשטיין זכתה לפרשנות רומנטית מהוללת, ואילו ההקלטה של מאיירס עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית משנת 1988 זכתה לשבחים.
מבנה.
הקונצ'רטו נכתב לשני חלילים, אבובים, קלרינטים, בסונים, קרנות וחצוצרות ; טימפני, תוף סנר, פסנתר, מיתרים וכינור סולו.
פרס המוזיקה של בילבורד להישג המצעדים
פרס המוזיקה של בילבורד להישג המצעדים הוא אחד משני הפרסים שנבחרים על ידי מעריצים בטקס הפרסים. דרייק הוא האמן בעל מספר המועמדויות הגבוה ביותר, הוא היה מועמד 3 פעמים (2016, 2018 ו-2019). טיילור סוויפט (2015, 2020) ודה ויקנד (2016, 2017) קיבלו שתי מועמדויות.
Citra (בעברית: סיטרה) הוא אמולטור חוצה פלטפורמות של קונסולת המשחקים נינטנדו 3DS. לאמולטור גם "ליבת אמולציה" עבור רטרוארץ'.
פיתוח.
פיתוח האמולטור החל באפריל 2014. המשחק המסחרי הראשון שיכל להריץ היה .
במאי 2016 נוספה לאמולטור תמיכה באודיו
בנובמבר 2017 נוספה לאמולטור גם תמיכה באינטרנט ובאפשרות למשחקים מרובי משתתפים דרך האינטרנט במספר משחקים.
באפריל 2020 הודיעו מפתחי האמולטור על תמיכה במשחקי New Nintendo 3DS וכן באפשרות לשמור את מצב המשחק.
במאי 2020 שוחררה גרסה של האמולטור עבור אנדרואיד.
דרישות מערכת.
עבור הגרסה למחשב אישי.
לשם הרצת האמולטור על מחשב אישי, יש צורך ב:
עבור הגרסה לאנדרואיד.
על מנת להריץ את האמולטור על מכשיר אנדרואיד, יש צורך ב:
הומלץ להשתמש במעבד סנאפדרגון 835 לפחות.
לאופולד פיגל
לֵאוֹפּוֹלְד פִּיגֵּל (בגרמנית: Leopold Figl;) היה פוליטיקאי אוסטרי שמרן בתקופת אזורי הכיבוש באוסטריה אשר תמך באחדות לאומית אוסטרית ובחזית מאוחדת נגד השפעותיהם של הגוש המערבי כמו גם הגוש המזרחי למען עצמאות המדינה. שירת כקנצלר אוסטריה הצעיר ביותר עד עלייתו של סבסטיאן קורץ.
ביוגרפיה.
פיגל נולד ב-1902 למשפחת חקלאים. הוא למד חקלאות באוניברסיטה בווינה ולאחר מכן הצטרף לחיים פוליטיים מתמיכה במעמד האיכרים. עם ההפיכה האוטוקרטית של מפלגת חזית המולדת האוסטרית תחת אנגלברט דולפוס הפך פיגל לחבר במועצה הפדרלית של מנהל האיכרים הכלכלי באוסטריה תחתית.
לאחר ביצוע האנשלוס בידי גרמניה הנאצית, פיגל, עקב התנגדותו לנאציונל-סוציאליזם נשלח בידי הרשויות למחנה הריכוז דכאו במאי 1938 ושוחרר רק במהלך 1943. הוא הפך למהנדס נפט אך באוקטובר 1944 נתפס מחדש ונשלח למחנה הריכוז מַאוּטהַאוּזֶן בצפון אוסטריה. הוא הובל בינואר 1945 ביחד עם היינריך מאייר (לוחם עצמאות אוסטרי אשר מאוחר יותר הוצא להורג) אל בית הדין העממי של גרמניה הנאצית אשר היה צפוי להוצא להורג בו. באפריל הוצלו חייו של פיגל כאשר הצבא האדום כבש את וינה במסגרת מתקפת וינה.
לאחר כיבוש גרמניה הנאצית בידי בעלות הברית, גנרל הצבא האדום פיודור טולבוחין דרש מפיגל שינהל את חלוקת האוכל באזורים הגובעים של וינה. מנקודה זאת החל פיגל לעלות במעמדו האזרחי ובהמשך השנה הצטרף אל מפלגת העם האוסטרית והפך למושל אוסטריה תחתית.