גל גרינשפן (נולד ב-20 באפריל 1981) הוא מפיק ויזם קולנוע ישראלי, מייסד ובעלים של חברת ההפקות " Green Productions" בישראל וחברת "Sweetshop&amp;Green" באוסטרליה וניו זילנד.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בתל אביב-יפו. שירת בצה"ל כמפיק ועורך סרטוני הסברה, תדמית ואירועים. הפיק קליפים למוזיקה ישראלית, בין השאר לרונה קינן ולאחינועם ניני. בוגר המחזור הראשון של מגמת הפקה יוזמת בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, 2008. במהלך לימודיו בבית הספר הפיק חמישה סרטי גמר, ביניהם הסרט "פתח תקווה" בבימוי תום שובל שזיכה אותו בפרס ההפקה מטעם בית הספר סם שפיגל לשנת 2007. גרינשפן ושובל ממשיכים, מאז סיום לימודיהם, לשתף פעולה בסרטים קצרים ובסרט העלילתי "הנוער".
קריירה והכרה מקצועית.
עם תום לימודיו הקים ב-2009 יחד עם רועי קורלנד את חברת ההפקות גרין פרודקשנס, שהפיקה מאז סרטי עלילה ארוכים, ביניהם: "פיגומים" (2017): הוקרן בבכורה בינלאומית בפסטיבל הקולנוע בקאן, 2017, זוכה פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בירושלים ובפרס השחקן הטוב ביותר שהוענק לאשר לקס. פיגומים היה מועמד ל-8 פרסי אופיר בטקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-28, וזכה לפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר, עמי סמולרצ'יק. הסרט "לב שקט מאוד" (2016) של איתן ענר זכה בפרס הראשון בפסטיבל טאלין ושחקנית הסרט, אניה בוקשטיין זכתה בו לפרס השחקנית הטובה ביותר. "הנוער" (2013) של תום שובל - זכה בפרס חג'ג' לסרט הישראלי העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים ואיתן ודוד קוניו, שחקני הסרט, זכו בפרס לשחקנים הטובים ביותר . כמו כן זכה הסרט בפרס הראשון בפסטיבל טאיפיי. גרין פרודקשנס יוזמת גם פרויקטים קולנועיים ייחודיים: פרויקט 48 שעות, פרויקט בינלאומי בו מופקים סרטים קצרים ב-48 שעות, סדנה לקולנוע Jerusalem Film Workshop עבור יוצרי קולנוע מתחילים מחו"ל, פרויקט "מנה ראשונה" להקרנת סרטים קצרים בסינמטקים ועוד.
קרל השלישי, דוכס לורן
קרל השלישי, דוכס לורן (בגרמנית: Karl III. von Lothringen; 18 בפברואר 1543 - 14 במאי 1608), היה דוכס לורן בין השנים 1545–1608.
ביוגרפיה.
קרל נולד ב-18 בפברואר 1543 בננסי, לפרנץ הראשון, דוכס לורן וכריסטינה מדנמרק, בתם של כריסטיאן השני, מלך דנמרק ואיזבלה מאוסטריה.
בשנת 1545 מת אביו פרנץ הראשון, דוכס לורן, וקרל עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין, שלטה אמו כריסטינה מדנמרק כעוצרת עד לבגרותו. אמנם בנחלותיו של קרל בוודמון, שלט דודו ניקולא, דוכס מרקר עד לשנת 1559. בשנת 1547 מתה סבתו פיליפה מחלרה, וקרל ירש ממנה את דוכסות חלרה. בשנת 1552 כבש הצבא הצרפתי את שלושת הבישופויות - מץ, טול וורדן, ואילו קרל נלקח לבית המלוכה הצרפתי בפריז, שם התחתן ב-22 בינואר 1559 עם קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י.
כמתנה לחתונתו קיבל קרל בחזרה את שטחי דוכסות לורן, ובאוקטובר 1559 חזר לננסי. במהלך מלחמות הדת בצרפת תמך בתחילה קרל באנרי הראשון, דוכס גיז, אולם בשנת 1584 העביר את תמיכתו לאנרי השלישי, מלך צרפת. בעקבות תמיכתו בקתולים הרסו כוחותיו של אנרי מנווארה שטחים מהדוכסות, ורק בשנת 1594 השלים עמו קרל, לאחר שבנו היינריך השני, דוכס לורן התחתן עם אחותו של אנרי - קתרין דה בורבון.
ב-14 במאי 1608 מת קרל בננסי, ובנו היינריך השני, דוכס לורן עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-22 בינואר 1559 התחתן קרל עם קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
ואדי חנין (עמק)
ואדי חנין הוא שמו הערבי של ואדי והעמק סביבו הנמצאים בדרומה של ראשון לציון, על שם הוואדי נקראו גם שני יישובים שקמו בעמק - המושבה נס ציונה והכפר הערבי ואדי חנין שהוקם מולה.
אחד הפירושים של השם ואדי חנין הוא נחל או עמק השושנים, בשם זה נקשרה אגדה על שיח' ערבי אשר שתל לאהובתו הנסיכה המצרית גן של שושנים בעמק הנוצר על ידי הוואדי, פירושים נוספים למילה חנין הם ברכה, תקוה, חנינה, גרסה נוספת למקור השם היא שמדובר בשם מקום בתימן, מקום שהיה מוצאם של בני שבט שהתיישבו במקום בתקופה המוסלמית הקדומה.
המושבה נס ציונה שנבנתה בעמק נקראה בתחילתה ואדי חנין והשם עמק השושנים משתמר בשם אחד מרחובותיה.
מהלך הנחל.
ואדי חנין הוא שמו בערבית של הקטע המרכזי בנחל אכזב שתחילתו ממערב לרמלה, שם נקרא בעבר ואדי למון ובסופו הוא נשפך לנחל שורק ממערב לעיינות שם הוא נקרא בעבר ואדי עיון דו.
הקטע המרכזי בוואדי שבו הוא זורם ממזרח למערב מאזור נחלת ראובן (דרומה של נס ציונה) ועד בית עובד ומצפון לכפר אהרון נקרא בערבית ואדי חנין.
בקטע זה נוצר עמק פורה שאדמתו שמשה לחקלאות לאורך כל התקופות ושעדיין נטוע פרדסים ומשמר צמחייה טבעית.
אגן הניקוז של הוואדי כולל את מערבה של רמלה, אזור באר יעקב-נצר סירני, דרומה של ראשון לציון ואזור נס ציונה, והוא חלק מאגן הניקוז של נחל שורק.
טופוגרפיה.
בין עיינות לבית עובד קיימת פרצה ברכס גבעות הכורכר, דרך פרצה זו מנקז ואדי חנין את המרזבה שבין רכס גבעות הכורכר שעליו בנויה מערב ראשון לציון ובו גם הגן לאומי גבעות הכורכר, לרכס המזרחי יותר שעליו בנויות כיום מז' נס ציונה ומכון ויצמן.
הפרצה מונעת היווצרות ביצות במרזבה ויוצרת בקעה פורייה שעובדה על ידי בני האדם.
חי וצומח.
אזור הוואדי נסקר במסגרת סקר טבע עירוני של נס ציונה ונכלל באתרים נחלת ראובן ופרדסי כפר אהרון (שם הוא נקרא גם נחל בית עובד), על פי הסקר ואף על פי שערוץ הנחל פגוע השתמרה צמחיית גדות מגוונת הכוללת חישת עבקנה, גומא הפרקים, גומא ארוך וסוף מצוי.
בנחל מקננות קנית וברכיה וקרפדות ירוקות, אילניות מצויות וצפרדעי נחלים מתרבות בו.
סביב הנחל עדיין קיימים פרדסים המאפשרים מקלט ל צב-יבשה מצוי, ששרקרק מצוי, נץ מצוי ו שועל מצוי.
בגבעות הכורכר במיוחד בגן הלאומי קיימים צמחים ובעלי חיים המאפיינים גבעות הכורכר שהוא נוף ייחודי לארץ ישראל ובו צמחים ובעלי חיים אנדמיים לו.
היסטוריה, ארכאולוגיה ושרידי אדם.
העמק הפורה הנוצר על ידי ואדי חנין היה מעובד ברוב התקופות, בחפירות ארכאולוגיות נמצאו בעיקר שרידים מהתקופה הפרסית ואילך.
במאה השמונה עשרה חלה ירידה ביישוב בארץ וגם היישוב ואדי חנין ננטש, במפת ז'אקוטן לא מסומן שום יישוב במרחב שבין רמלה והים אם כי מסומנים שטחי עיבוד חקלאיים במרזבה.
בשלהי המאה התשע עשרה הקים גרמני טמפלרי בשם רייסלר חווה בעמק הנטוש, הוא שיקם חאן חרב ובאר אנטליה שניצלה את מי התהום הגבוהים בעמק ונטע פרדס, החווה ניכרת היטב בקטע ממפת ה PEF משנת 1880.
בשנת 1883 רכש ראובן לרר את הנחלה בתמורה לנחלתו אשר בסביבות אודסה, מצפון לנחלה על גבעות הכורכר התחילה להתפתח המושבה נס ציונה שנקראה אז ואדי חנין.
בתצלום אוויר משנת 1918 ניתן לראות היטב את נחלת ראובן לרר שוכנת בפרדס ותיק, בפרדסים צעירים יותר נטועים בעמק ממערבה וביניהם פזורים בתי פרדס, במושבה נס ציונה ושדותיה ובמאהלי הצבא הבריטי.
את הפרדסים ניתן לראות גם בגלויה מאותה תקופה ובתצלום ממוזיאון המלחמה האוסטרלי.
בחצי הראשון של המאה העשרים קמו היישובים בית אהרן, טירת שלום ועיינות על גבעות הכורכר הסוגרות על העמק מדרום ואילו בית עובד הוקם על גבעות הכורכר מצפונו של העמק והעמק נשאר אזור חקלאי, תמונה יישובית זאת ניכרת היטב במפה משנת 1940.
עד המאה ה-21 עיקר התפתחות נס ציונה היה כלפי צפון ומזרח והעמק נשאר כאזור חקלאי למעט האזור שסביב נחלת ראובן.
על פי תוכניות הבינוי של עריית ראשון לציון נראה שכל חלקו המזרחי של העמק צפוי להבנות ולהיעלם מתחת שלמת בטון ומלט.
אתרים מרכזיים.
נחלת ראובן- שנקראה בתחילתה ואדי חנין ושכוללת את החאן העתיק והפרדס שסביבו שהיה ביתו של רייסלר ולאחריו ראובן לרר ומשפחתו שממנו התפתחה המושבה ולאחר מיכן העיר נס ציונה, הנחלה שוקמה וכיום היא משמשת סניף של בית ראשונים בנס ציונה.
ואדי חנין – מהכפר הערבי שהוקם ממזרח לרחוב ויצמן שרד המסגד שהוקם בשנות השלושים והוסב לבית כנסת.
תל אלסלאקה - שרידי יישוב שהבולט שבהם הוא מבנה קשתות על פסגת גבעה (מס' 30 במפת פרדסי כפר אהרון שבסקר טבע נס ציונה). מבנה הקשתות והגבעה ממנה נשקפים נופי ואדי חנין, מכונים "שייח' שאהין"
אקולוגיה ושמירת טבע.
הנחל משמר עדיין בית גידול לצמחים ובעלי חיים חובבי לחות וסביבו בית גידול (מעובד חקלאית אומנם) של גבעות כורכר וחמרה, במישור החוף שני בתי גידול אלו נמצאים בסכנה חמורה עקב הפיתוח המואץ והעדר הגנה סטטוטורית.
הנחל הוא גם חלק ממסדרון אקולוגי המקשר את אזור ההר ובקעת האילון עם מישור החוף, מסדרון זה צפוי להיקטע על ידי תוכניות הבינוי של האזור שבין נס ציונה לפארק המדע (תב"ע נ"ס 144, נ"ס 145).
איתי עקירב
איתי עקירב (נולד ב-9 במאי 1984) הוא משורר, מפיק ובמאי קולנוע ישראלי.
ביוגרפיה.
עקירב נולד בתל אביב וגדל בהרצליה.
בשנת 2008 החל עקירב ללמוד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה וסיים את לימודיו בשנת 2013. במהלך לימודיו זכה בפרס הנתינה ע"ש אורי אמיתי. במקביל ללימודי הקולנוע למד בבית הספר לשירה הליקון וסיים בשנת 2013. משנת 2016 הוא מלמד וחונך בבית הספר סם שפיגל. בשנת 2009 זכה בפרס הצטיינות מטעם הקרן לירושלים.
סרטים שהפיק וביים לאורך השנים הוצגו בפסטיבלים ובתערוכות בארץ ובעולם.