בדומה לשאר בני משפחתו, הצבתן הנקוד ניזון בעיקר מצמחים ומפרחים כגון דליה, ציפורן וורד, אך לעיתים הוא צד גם חרקים קטנים כגון כנימות, דגיגי כסף ואחרים.
התנהגות.
כרוב בני משפחתו, הצבתן הנקוד מעדיף מקומות אפלים, מוגנים וחשוכים. בשעות היום הוא מסתתר בסדקים ובחריצים אפלים ולחים, ובלילה הוא יוצא לחפש מזון. כאשר הוא מרגיש מאוים או בשעת ציד, הצבתן מקמר את הצבת מעל גבו.
בחורף מטילות הנקבות צבר ביצים לבנות במקום אפלולי, כדוגמת חללים תחת אבנים, בין עלי שלכת או בסדקים בקיר. בשונה מרוב החרקים, הנקבה שומרת על הנימפות לאחר בקיעתן ומאכילה אותן כחודש וחצי, עד שהן עומדות ברשות עצמן. במהלך תקופה זו הנימפות משילות את עורן כארבע פעמים.
תפוצה: הצבתן הנקוד הוא מין מזרח תיכוני. התפוצה בישראל: צפון הארץ ומרכזה, כל השנה, בעיקר בחורף.
נזקים לאדם.
למרות מראהו המאיים אין הצבתן יכול לפגוע ישירות בבני אדם. צביטתו איננה חזקה מספיק כדי לפצוע את העור והוא אינו יכול לנשוך או להעביר מחלות. בהיותו אוכל כל, הצבתן עלול להזיק לצמחייה בגינות נוי, בעיקר לפרחים. מאידך, הוא גם טורף מזיקים שונים כגון כנימות וחרקים אחרים.
ארביטראז'
ארביטראז' (מצרפתית, Arbitrage) הוא ניצול של פער במחיריו של נכס מסוים בשני שווקים או יותר, למטרת רווח. פעולת ארביטראז' פשוטה עשויה לכלול רכישת נכס בשוק שבו מחירו זול ומכירתו בשוק אחר במחיר גבוה יותר. פעולות ארביטראז' מורכבות יותר עשויות לכלול פעולות קנייה ומכירה של נכסים אחדים במספר רב של שווקים, המתקזזות האחת עם השנייה ומותירות רווח ביד מבצען.
ההגדרה האקדמית המקובלת של ארביטראז' מחייבת שהפעולה תהיה רווחית בכל אחד מהתרחישים האפשריים.
בפועל נפוץ יותר המצב של ארביטראז' הסתברותי, שבו צופה מבצע הפעולה שתוחלת הרווח תהיה חיובית, אם כי בתרחיש מסוים ייתכן הפסד.
קיומו של פער ארביטראז' בין שווקים מצביע על אי-יעילות שלהם. אולם העובדה שפערים לא גדולים קיימים בכל זאת בשוקי ההון המודרניים, נובעת לא רק מאי-יעילות, אלא גם מעלויות עסקה גבוהות, כגון עמלות המרה ומסחר, המקטינות את כדאיות עסקאות הארביטראז'. מצד שני, עצם פעולת ניצול ארביטראז', גורמת לסגירתו של הפער והפיכת השוק ליעיל. לדוגמה, אם בשני שוקי מטבע, נסחר מטבע מסוים בשערים שונים, הרי שסוחרי הארביטראז' יזרימו ביקושים לשוק עם המחיר הזול, ויציעו את המטבע בשוק בו המחיר היקר. בכך ייתכן שיעלו את המחיר בשוק בו המחיר הזול ויורידו את המחיר בשוק בו המחיר היקר, עד להשוואת המחירים.
בשווקים המודרניים פעולות איתור הארביטראז'ים מתבצעת פעמים רבות על ידי מחשבים ותוכנות, והפערים נסגרים במהירות גבוהה מאוד. התחרות בין הסוחרים גורמת אף לכך, שהפועלים בתחום משתדלים לשבת בקרבה גאוגרפית מקסימלית למוקד המסחר, על מנת שזמן התקשורת יהיה מזערי.
דוגמה מספרית.
נניח שברגע מסוים נסחרת אונקיה של זהב במחיר של 500 דולר בשיקגו ובמחיר של 400 אירו בפרנקפורט. אם שער החליפין בין המטבעות עומד על דולר ו-30 סנט לאירו, ניתן לרכוש את אונקיית הזהב ב-500 דולר בשוק האמריקאי, למכור אותה באירופה ולהמיר את מחירה ל-520 דולר. כך נוצר רווח של 20 דולר. רווח זה נקרא בשפת הסוחרים "כסף על הרצפה", שכן זהו רווח בטוח נטול סיכון. היותו רווח נטול סיכון הוא גם הגורם לבסוף לסגירת מרווח הארביטראז' על בסיס עקרון ״היצע וביקוש״. אם נחזור לדוגמה, הרי שכל סוחר מעוניין להרוויח רווח נטול סיכון. לכן יהיו עוד ועוד סוחרים שירצו לקנות זהב ב 500 דולר בשיקגו, ולמכור אותו ב 400 אירו בפרנקפורט. הביקושים יגרמו לעליית מחיר הקניה בשיקגו, (מאחר שההיצע מוגבל) ולעומתם ההיצעים יגרמו לירידת המחיר בפרנקפורט. במקרה זה ילך רווח הארביטראז' ויצטמצם. תהליך זה ימשיך עד שהרווח ייסגר (או שיגיע לגודל שהופך את כל התהליך לבלתי כדאי).
סיכונים.
אף על פי שלהלכה ארביטראז' אמורה להיות פעולה חסרת סיכון, הרי שלמעשה כרוכים בעסקאות ארביטראז' מספר סיכונים משמעותיים להפסד:
כל אחד מסיכונים אלה יכול להיות מועצם עשרות מונים בשילוב עם מנוף פיננסי גדול, כלומר כאשר הכסף המשמש לביצוע העסקה מקורו בחלקו בהלוואה. טבעו של מינוף שהוא מגדיל את ההפסד במקרה של עסקה כושלת, ממש כפי שהוא מגדיל את הרווח במקרה של ביצוע מוצלח.
קריסתה של קרן הגידור Long-Term Capital Management בשנת 1998 מדגימה את סכנות הארביטראז'. הקרן, שבהנהלתה היו מעורבים שני זוכי פרס נובל לכלכלה, ביקשה לנצל פערים בין מחירי איגרות חוב של ממשלת ארצות הברית לאלה של ממשלות זרות, בהנחה שהפער ביניהן ייסגר בטווח הארוך. המשבר הפיננסי שפרץ כשממשלת רוסיה חדלה לשלם את חובותיה באותה שנה, גרם להתרחבות בפערים בין אותן התשואות ש-LTCM ציפתה להתכנסותם. מה שהחמיר את מצבה של LTCM, היה שעל מנת להרוויח מפערים קטנים בין תשואות אג"ח, היא נקטה באסטרטגיה אגרסיבית של מינוף בשיעור גדול בהרבה מהונה העצמי. הפסדי LTCM הגיעו ל-4.6 מיליארד דולר והיא התמוטטה.
צ'אודר צדפות
צ'אודר צדפות (באנגלית: Clam chowder) הוא מרק המכיל ציר וצדפות. פרט לצדפות נהוג להוסיף למרק גם חתיכות תפוח אדמה ובצל המטוגן קלות בשומן. לא מקובל להוסיף למנה ירקות, אם כי רצועות גזר מוספות לעיתים, בעיקר לצורך קבלת צבע. כמו כן לעיתים מוסיפים פטרוזיליה או עלי דפנה לצורכי עיטור המנה והוספת טעם.
צ'אודר דגים בסגנון ניו אינגלנד, היא וריאציה על המרק המקורי, שלה מוסיפים כמות נכבדת של חלב או שמנת. יש הטוענים, שבשנים האחרונות המרק מכיל יותר ויותר חלב כתוצאה מהתיירות בניו אינגלנד, בעוד שהמנה המקורית צלולה בהרבה ממה שנהוג להגיש היום. לפי הטענה, תיירים שנרתעים ואינם רגילים לטעם הצדפות ופירות הים שבמנה מעדיפים את המנה עם יותר חלב. בעבר היה נהוג במסעדות להגיש את המרק עם השמנת בצד והסועד היה מוסיף כראות עיניו, מנהג זה אינו שכיח עוד.
צ'אודר דגים בסגנון מנהטן, הוא וריאציה של המרק המקורי שלה מוסיפים עגבניות ליצירת צבע אדום ולקבלת טעם נוסף. משנת 1890 נקראה המנה "צ'אודר דגים בסגנון קוני איילנד", או "צ'אודר דגים בסגנון שוק הדגים פולטון". הכינוי מנהטן הודבק למנה רק בתחילת המאה ה-20. מסעדות בדרך כלל מגישות את הצ'אודר בסגנון מנהטן או בסגנון ניו-אינגלנד, אך לא בשניהם.
המנה "צ'אודר דגים" דומה ל"צ'אודר צדפות" אך את מקומן של הצדפות מחליפים חתיכות דג, פעמים רבות בקלה. למנה מוסיפים שמנת, תירס ולפעמים בצל.
קרקרים קטנים ומלוחים בעלי שש צלעות, הנקראים "קרקר צדפות" מוגשים בדרך כלל בתוספת למנת המרק. בארצות הברית, מוגש צ'אודר בסגנון ניו אינגלנד בקערות העשויות לחם שאור, במיוחד בסן פרנסיסקו שבה המנה פופולרית בקרב תיירים ונחשבת כ"מנה מקומית" מאז 1849.
דאדרה ונאגר האוולי
דאדרה ונאגר האוולי (בג'וגראטי: દાદરા અને નગર હવેલી, במהארטי: दादरा आणि नगर हवेली) הייתה טריטוריית איחוד במערב הודו עד 2020, עת מוזגה עם דאמאן ודיו לטריטוריית איחוד חדשה דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו והפכה למחוז בתוכה.
דאדרה היא מובלעת בתוך מדינת גוג'ראט ונאגר הבלי נמצאת בין המדינות גוג'ראט ומהאראשטרה. שתיהן שוכנות בשפך הנהר דמאן גנגה.
הטריטוריה הייתה בשלטון פורטוגזי מלא מ-1779 עד 1954 והועברה להודו ב-1961.
טוץ'
טוץ' (ברומנית: Tocini) הוא סוג של לביבות העשויות מתפוחי אדמה מגורדים וביצים. לביבות אלה הן מאכל מסורתי בצפון רומניה המקובל גם בקרב יהודי בוקובינה וגליציה.
הטוץ' נעשה במספר גרסאות. הגרסה הפשוטה דומה ללטקעס, ומטוגנת ביחידות או בלביבה אחת גדולה, והגרסה החגיגית המכילה את אותם המרכיבים אך גם מכילה שמרים וקמח, ומטוגנת למעין פשטידה (קיגל).
את הטוץ' ניתן להכין בטיגון על מחבת, סיר או סיר פלא, וגם באפייה בתנור.
המאכל לעיתים משמש כמאכל חג בחנוכה בשל המנהג לאכול מאכלים מטוגנים וכן כמאכל בפסח, בשל היעדרו של חמץ בין מרכיביו.
סקוואש
צ'ארלס ריכטר
צ'ארלס פרנסיס ריכטר (באנגלית: Charles Francis Richter; 26 באפריל 1900 - 30 בספטמבר 1985) היה סייסמולוג ופיזיקאי אמריקאי. המציא בשנת 1935 את הסולם לכימות גודלן (Magnitude) של רעידות אדמה. שנקרא על שמו והוא: סולם ריכטר.
קורות חייו והקריירה שלו.