יש להבדיל בין בית הכנסת לבית הכנסת אלגריבה. ייסודו של אל גריבה נובע גם ממנוסת הכהנים מחורבן בית המקדש השני במהלך המצור על ירושלים (70). האגדה מספרת כי הם הביאו איתם דלת מבית המקדש, שמכוסה בקיר של בית הכנסת.
נולן (אי, אנטארקטיקה)
האי נולן (באנגלית: Nolan Island) הוא אי מכוסה קרח, הממוקם בתוך מדף הקרח סולזברגר מול חופי ארץ מארי בירד, שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 11 קילומטרים.
האי ממוקם 3.7 קילומטרים מצפון לרכס קורט.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי האי.
האי מופה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בין השנים 1939–1941.
מקור השם.
שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
האי נקרא על שמו של ויליאם ג'י. נולן (William G. Nolan), מצי ארצות הברית, שהיה מפעיל מכ"ם בספינת צי ארצות הברית גליישר (USS Glacier), בעונות המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958 ו- 1961–1962.
האי נולן
לזלי זקס
לזלי זקס (נולדה ב-25 באוגוסט 1958) היא פעילה חברתית, מובילה מאבקים למען שוויון מגדרי וחופש דת ואמנית חברתית ישראלית. כיהנה כמנכ"לית שדולת הנשים בישראל, כמנכ"לית המרכז הרפורמי לדת ומדינה וכמנכ"לית נשות הכותל.
ביוגרפיה.
זקס נולדה ב-25 באוגוסט 1958 ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ומגיל חמש גדלה בחיפה. לאחר סיום הלימודים באוניברסיטת חיפה עברה לירושלים ולמדה ניהול בתי מלון, ועבדה בתחום מספר שנים.
לאחר התנדבות של שנה בשדולת הנשים בישראל, מונתה לדוברת ומנהלת יחסי הציבור הראשונה של הארגון, ועבדה שם מ-1989 ועד 1997. בתחילה בתפקיד זה ואחר כך כמנכ"לית העמותה, תפקיד בו פעלה להפיכת נושא מעמד האישה
וזכויות הנשים לחשוב ולמרכזי בדיון הציבורי בישראל.
בין 1997 ל-2003 שימשה כמנכ"לית המרכז הרפורמי לדת ומדינה, שפעל בין השאר, למען תקינות חלוקת המשאבים הציבוריים, לקידום ערכי הפלורליזם והשוויון, חופש הדת והמצפון, באמצעות ייזום הצעות חוק ופעילות לקידומן בכנסת, בשיתוף פעולה עם קואליציות של ארגונים חברתיים, השפעה על מקבלי החלטות ודעת הקהל באמצעות לובי בכנסת ובמשרדי הממשלה, פרסום ניירות עמדה בנושאים שונים של דת ומדינה ושימוש באמצעים מקוונים.
בשנת 2003 מונתה לסגנית נשיא של האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת ומנהלת בית שמואל - מרכז שמשון.
בשנת 2007 הובילה מחקר יישומי להקמת מרכז לקידום נשים בספירה הציבורית שהוביל להקמת "שוות - המרכז לקידום נשים בזירה הציבורית" במכון ון ליר.
בשנת 2008 הקימה בישראל את ארגון "פרויקט קשר ישראל", שמטרתו להקים ולהפעיל רשת בין נשים שעלו לישראל, לסייע להן להתחבר זו לזו ולאפשר להן נגישות למשאבים להם הן זקוקות, על מנת לשנות את חייהן, את הקהילה היהודית בה הן חיות ואת החברה בכלל, לעודד אקטיביזם בקרב נשים עולות לקידום שוויון מגדרי וסובלנות דתית ועדתית, ברוח הציווי היהודי של תיקון עולם.
זקס גם ציירת של פרשנות חברתית (Social commentary) ועובדת בשמן, אקריליק ומדיה מעורבת על קנבס. סגנון הציור הוא פיגורטיבי ריאליסטי והיצירות מתארות אינטראקציות וסיטואציות אנושיות בהן גלום גרעין של חוסר שוויון וצדק חברתי.
האקטיביזם החברתי בחייה בא לידי ביטוי ביצירותיה, שרבות מהן מאירות אפליה, דיכוי, צרות אופקים, אדישות לזולת, הדרה והשתקה של נשים.
כמנכ"לית נשות הכותל.
במקביל, ב-2008 החלה לשמש כמנכ"לית נשות הכותל, מאבק שהחל לצבור תאוצה חשיפה ציבורית, עם המעצרים הראשונים שהחלו שנה אחר כך.
לזלי זקס נעצרה ארבע פעמים על התעטפות בטלית ברחבת הכותל המערבי. במעצר הרביעי שלה הובאה לפני השופט משה סובל, שנתן פסק דין תקדימי, שמאשר את החוקיות של תפילת נשות הכותל, והמעצרים בשל התעטפות בטלית הופסקו. בשנת 2016 היא נעצרה שוב, בשל הכנסה וקריאה בספר תורה בעזרת נשים בכותל המערבי.
בעקבות פסק הדין, מינה ראש הממשלה בנימין נתניהו את מזכיר הממשלה אביחי מנדלבליט להקים ועדה להקמת עזרה פלורליסטית בחלק הדרומי של הכותל, קשת רובינזון. לאחר שלוש שנים של דיונים וחתימה על הסכם בין כל הצדדים, ביטל ראש הממשלה את ההחלטה ואת הקמת העזרה הפלורליסטית, ונשות הכותל ממשיכות להתפלל בעזרת הנשים.
במסגרת תפקידה, היא נתנה מאות הרצאות בישראל ומחוצה לה, רואיינה באמצעי תקשורת רבים והובילה באוקטובר 2014 קמפיין על גבי אוטובוסים, הקורא לנערות לבוא לחגוג בת מצווה בעלייה לתורה עם נשות הכותל.
פעילות ציבורית.
לאחר שרותה הצבאי, היא הייתה אחת המתנדבות הראשונות במרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית בחיפה והייתה אחת מהיוזמות והפעילות המרכזיות בהקמתו של אשה לאשה - מרכז פמיניסטי חיפה.
בין השנים 1991- 1998 גם שימשה כחברת הנהלה במקלט לנשים מוכות "אישה לאישה" בירושלים.
בנוסף לקידום זכויות הנשים, פעלה לזלי זקס לאורך שנים לקידום מטרות ציבוריות נוספות לקידום פלורליזם יהודי בישראל.
מ-1999 ועד 2003 שימשה בהתנדבות כיושבת ראש של קואליציית עיקר למען עגונות ומעוכבות גט, בה פעלו 22 ארגונים (ארגוני נשים וארגונים דתיים ליברליים) לשינוי במצבן ההלכתי והחוקי של נשים מעוכבות גט ועגונות.
בין שאר התפקידים, היא שימשה ב בהתנדבות גם כיו"ר ועדת הביקורת בהיברו יוניון קולג' במשך עשר שנים, יו"ר עמותת גני חיים (חמישה גני ילדים במתחם בית שמואל וההיברו יוניון קולג') ויו"ר קרן בכבוד – הקרן ההומניטרית של התנועה הרפורמית. כמו כן היא שימשה גם כדירקטורית בקרן הקיימת לישראל.
לזלי זקס מכהנת כיום (2020) כסגנית ומ"מ יו"ר התנועה הרפורמית בישראל וכיו"ר המכינה הקדם צבאית תל אביב יפו וחולון.
תערוכות.
זקס הציגה את תמונותיה במספר תערוכות, ביניהן:
קישורים חיצוניים.
ממאמריה:
ראמה החמישי, מלך תאילנד
רָאֲמָה החמישי, צ'וֹלְאַלוֹנְגקוֹרֶן (בתאית: จุฬาลงกรณ์; 20 בספטמבר 1853 – 23 באוקטובר 1910) היה מלך תאילנד (דאז סיאם) החמישי משושלת צ'אקרי. כשליט דגל ברפורמות ופעל כמו אביו ראמה הרביעי, מלך תאילנד, כל שביכולתו למנוע את סיפוחה של ממלכתו בידי האימפריה הצרפתית והאימפריה הבריטית.
הוא בנה קשרים עם מעצמות אירופאיות, הביא לטיפוח מערכת ממשל המבוססת על דגמים אירופאים בדומה לרסטורציית מייג'י, הביא לתיעוש נרחב ולבסוף אף על פי שאיבד שטחים נרחבים לידי הודו-סין הצרפתית, שמר על עצמאית עמו מול הכוחות האירופאים שסבבו אותה. על פועלו זכה מידי עמו לתואר פָּרָה פִּיהָ מָהָרָט (ปิมหาราช; המלך האהוב הגדול).
שנותיו הראשונות.
נולד במקדש הגדול בבנגקוק, תאילנד (סיאם), ב-20 בספטמבר 1853, צ'ולאלונגקורן היה ילדו התשיעי של מונגקוט (ראמה הרביעי, מלך תאילנד) אך הבן הראשון שנולד לבת הזוג המלכותית של המלך.
לפיכך הוא נחשב מגיל צעיר כיורש העצר הלגיטימי, כך גם הועבר למשמע השגרירים האירופאים במדינה.. הוא חונך למשפטים והועמד עם שניים מאחיו למושל בית משפט בין 1862–1867..
ליקוי החמה.
כאביו המלך, היה צ'ולאלונגקורן תומך נלהב של אסטרונומיה . ב-18 באוגוסט 1868 התרחש ליקוי חמה מלא בחצי האי המלאי. על כן יצא המלך עם בנו ויורשו, עם מספר משרתים וציוד תצפית אירופאי דרומה לצפות בליקוי החמה. בדרכם לשם וחזרה חלו האב והבן במלריה חשוכת מרפא.
ב-1 באוקטובר 1868 נפטר המלך ראמה הרביעי עקב המחלה וסיכוייו של צ'ולאלונגקורן לשרוד היו נמוכים. פקיד הממשלה החזק ביותר של הימים, "ראש הממשלה" צ'ואנג בונאג, ניהל במה את ירושת צ'ולאלונגקורן על כס המלוכה בתור עוצר.
הוא גם סידר את המינוי שלו כעוצר בצורה עצמאית וגם עצר את מינויו של הנסיך וויצ'איצ'אן, בן דודו של צ'ולאלונגקורן, כיורש העוצרות, בביטחון שניתן יהיה לתמרן את וויצ'איצ'אן לאחר מותו של צ'ולאלונגקורן.
נגד כל הסיכויים בריאותו של צ'ולאלונגקורן השתפרה, והוא חונך בענייני ציבור, נסע לג'אווה (איי הודו המזרחיים ההולנדיים) ולהודו (הראג' הבריטי) כדי להתבונן בממשל המודרני , והוכתר רשמית כמלך לזכות עצמו (דה פקטו) ב-16 בנובמבר 1873.
שלטון.
רפורמות.
בתמיכת אחיו וחבריו הצעירים, החל המלך, בשנת 1873, לתקוף את עוולות הסדר הישן ואת כוחם של יריביו הפוליטיים על ידי ניסיון להטיל תקצוב וחשבונאות ריכוזית, לייעל מערכת שיפוטית אשר רגליים בגלגליה עקב עיכובים ושחיתות וחניכת מועצות חקיקה מייעצות הנשלטות על ידי חבריו הצעירים ואנשי סודו הקרובים עליהם היה יכול לסמוך. בכך הפכה סיאם ממדינה פדרלית למדינה ריכוזית.
משבר.
פעולות אלה, מלוות בירידה בסיכוייו של וויצ'איצ'אן לרשת את הכס, הביאו ל"משבר הארמון הקדמי" כפי שנודע בראשית 1875, כאשר וויצ'איצ'אן ברח לשגרירות הבריטית ודרש הגנה; אילו הוענקה, תאילנד הייתה הופכת למדינת חסות אנגלו-צרפתית בכל מלבד שם. הממשלים של בריטניה וצרפת, בכך שסירבו לתמוך בשגרירים שלהם, התייחסו לעניין כאל מריבה פנימית, ובאמת ראמה הצליח להביא לפתרון המשבר.
שלום, לעומת זאת, נקנה במחיר גבוה, שכן תומכיו של המלך פורקו, המועצות חדלו להיפגש, ולא נערכו רפורמות נוספות במשך עשור. העשור שאחריו היה מבחינה מסוימת הקריטי ביותר בשלטון. ראמה החמישי הרגיש כי סוכל על ידי יורש העצר לשעבר ושמרנים מבוגרים ששלטו בתפקיד הציבורי; והם, מצידם, הרחיקו אמוניהם בו יותר ויותר עקב הרפורמות המודרניות שאיתן זוהה.
כשהמלך הצליח, החל משנת 1879, להקים בתי ספר מודרניים לחינוך עובדי מדינה, נעצרו באופן בולט בני המשפחות האצילות הוותיקות. כמה כן היו גם משפחות מבני מעמד האצולה הנמוך מהן ציפה המלך לתמיכה ואשר ביזו את עצמן בשערוריות ציבוריות.