ב-27 בנובמבר 2000, החל בליין את הפעלול "קפוא בזמן" (באנגלית: Frozen in Time), אשר כוסה בספיישל טלוויזיוני. במסגרת הפעלול בליין עמד עטוף בתוך קוביית קרח ענקית בכיכר טיימס. הוא היה לבוש באורח קל והוא נראה רועד מעט עוד לפני שגוש הקרח אטם את כולו. צינור סיפק לו אוויר ומים וצינור נוסף שימש לו לעשיית צרכים. הוא היה עטוף בקוביית קרח למשך 63 שעות, 42 דקות ו-15 שניות עד שמסורי שרשרת החלו להוציא אותו. קוביית הקרח הייתה שקופה והיא הייתה מונחת על פלטפורמה מוגבהת בשביל להראות שהוא באמת נמצא בקרח כל הזמן. CNN דיווחו כי הוא הוצא מהקרח המום לחלוטין ומבולבל, ובעודו מתעטף בשמיכות הוא נלקח מידית לבית חולים עקב חשש שהוא עלול להיכנס להלם. "הניו יורק טיימס" כתב, בסרט תיעודי שעקב אחר האירוע אמר בליין שלקח לו חודש להסתגל ללכת שוב ושאין לו שום תוכניות לנסות אי פעם פעלולים בקושי כזה. ב"קפוא בזמן" קבע בליין שיא עולמי שנשבר רק בשנת 2010, בידי הקוסם הישראלי חזי דין, שהצליח לשהות 64 שעות בתוך קוביית קרח בכיכר רבין.
ורטיגו.
ב-22 במאי 2002, עגורן נשא את בליין לעמוד צר בגובה 30 מטר, בבראיינט פארק, ניו יורק. למרות שהוא לא היה רתום לעמוד, היו שם שתי ידיות בכל צד בשביל שייאחז בהן במקרה של מזג אוויר קשה. ג'יימס לאנגטון מהחינמון הבריטי "Evening Standard" כתב, הוא נשאר על העמוד למשך 35 שעות. עם רגליים חלשות מעמידה על העמוד במשך זמן כה רב, הוא סיים את הפעלול בכך שקפץ למטה לתוך פלטפורמת הנחיתה העשויה מערמת קרטונים בגובה 3.7 מטר. לאחר מכן סבל בליין מזעזוע מוח קל.
הזר המסתורי.
ב-29 באוקטובר 2002, הוציא בליין את הספר "הזר מסתורי: ספר הקסמים" (באנגלית: Mysterious Stranger: A Book of Magic) בהוצאת רנדום האוס. הספר הוא בחלקו אוטוביוגרפי, חלקו על ההיסטוריה של הקסם, וחלקו סוג של משחק חפש את המטמון. בנוסף, הספר מכיל גם הוראות כיצד לבצע קסמי קלפים ואשליות. העורך הראשי, ברוס טרייסי, מסביר ש
את משחק חפש את המטמון, אתגר ה-100,000 דולר של בליין, יצר מעצב המשחקים קליף ג'ונסון, והוא נפתר על ידי שרי סקאנס ב-20 במרץ 2004, 16 חודשים לאחר שהספר יצא לאור.
מעל מה שלמטה.
ב-5 בספטמבר 2003, התחיל בליין את פעלול הסיבולת הבא שלו שנמשך 44 ימים, בהם הוא שהה בתיבת פלקסיגלס אטומה, שמחוזקת בגובה 9 מטרים באוויר ליד פוטרס פילדס פארק בגדה הדרומית של נהר התמזה, בשטח שבין בניין העירייה לטאוור ברידג' בלונדון. התיבה הייתה בגודל 0.9 מטר רוחב, 2.1 מטר אורך ו-2.1 מטר גובה, והותקנה בה מצלמת אינטרנט כך שהצופים היו יכולים להתבונן בכל התהליך. במהלך תקופת 44 הימים, בליין לא קיבל מזון או חומרים מזינים ושרד רק מ-4.5 ליטר מים ליום.
תרגיל הסיבולת משך תשומת לב תקשורתית רבה. "הגארדיאן" כתב, "הטיימס" דיווח כי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש הזכיר את הפעלול בנאום שנשא בארמון וייטהול בלונדון,
מספר צופים היו עוינים כלפי אומן הסיבולת. "הטיימס" דיווח שביצים, לימונים, נקניקיות, בייקון, בקבוקי מים, פחיות בירה, בלונים מלאים בצבע וכדורי גולף נזרקו לכיוון התיבה. ה-"Evening Standard" דיווח שאיש אחד נעצר בניסיון להחליף את אספקת המים של בליין בשתן קופים. על פי חדשות BBC, המבורגר הוטס לכיוון התיבה על ידי מסוק בשלט רחוק בשביל להתגרות.
ב-25 בספטמבר, חדשות BBC דיווחו שבליין הודיע באמצעות מצלמת הרשת כי הוא מרגיש טעם של אגס על הלשון. ד"ר אדם קארי, האיש שהיה אחראי לבדיקות הרפואיות של בליין לפני שנכנס לתיבה, אמר שהטעם הופק מגופי קטון המיוצרים על ידי הגוף בשביל לשרוף חומצת שומן, ושהם בעצמם מופקים מעתודות שומן.
ב-19 באוקטובר כפי שנקבע בלוח הזמנים, יצא בליין בעודו ממלמל ונלקח במהירות לאשפוז בבית חולים. כתב העת NEJM פרסם מאמר שתיעד את 44 ימי הצום שלו וקבע שהאכילה מחדש היא כנראה החלק המסוכן ביותר בפעלול. המחקר דיווח, האירוע צולם על ידי הבמאי, וחברו הקרוב של בליין, הרמוני קוריין.
טביעה חיה.
ב-17 במאי 2006, נכנס בליין לתוך כדור בקוטר 2.4 מטר, ממולא במים מול מרכז לינקולן בניו יורק עם ציפייה להישאר בתוכו למשך שבעה ימים ושבעה לילות, תוך שהוא משתמש בצינורות בשביל אוויר ותזונה. במהלך הפעלול, הרופאים היו עדים לפצעי לחץ על הידיים והרגליים, ואי ספיקת כבד. כתב הניו יורק טיימס, קנת סילברמן, כתב
לאחר שנשאר בכדור במשך שבוע סיכם בליין את האירוע בניסיון לעצור את נשימתו מתחת למים כדי לשבור את השיא הקודם של דום נשימה סטטית – החזקה של נשימה אחת ללא סיוע של 100% חמצן (חמצן טהור) לפני – שעמד על 8 דקות, ו-58 שניות שקבע טום סיטס, למרות שהניסיון של בליין לא היה מאושר כדום נשימה לפי החוקים של התאחדות הצלילה החופשית העולמית. בשל בקשת המפיקים שלו לעשות מופע מרגש יותר, היה על בליין לנסות להשתחרר מן האזיקים והשרשראות ששמו עליו לפני שיצא אחרי שבוע מהכדור. נראה שהוא מתקשה להשתחרר מהאזיק האחרון. בסביבות הדקה השביעית, הוא הראה סימנים של מצוקה. הוא נמשך מחוץ למים על ידי צוללנים לאחר 7 דקות ו-12 שניות מתחת למים (דקה אחת ו-50 שניות מתחת למטרה שלו). למרות שהוא לא הצליח לשבור את השיא לעצירת הנשימה, הוא נקרא "הגיבור היומיומי" על ידי עיתון "הבוסטון גלוב", וה"וושינגטון פוסט" רשמו,
בליין הצליח מאז לשבור שיא של עצירת נשימה עם שימוש של חמצן לפני (כפי שמותר על ידי ספר השיאים של גינס).
בליין עבר מספר קצר של ביקורים בבית חולים לאחר שהפעלול הסתיים ונכנס להסכם עם דוקטורים מאוניברסיטת ייל לפקח עליו על מנת ללמוד את התגובות הפיזיולוגיות של האדם בשהייה ממושכת מתחת למים. בריאיון לתוכנית "המופע של הווארד סטרן" בתחנת הרדיו הלוויני סיריוס, סיפר בליין על צום שעשה במשך שבוע לפני פעלול ה"טביעה החיה", כדי להימנע מהצורך בעשיית צרכים.
סבוב.
ב-19 בנובמבר 2006, הודיע בליין על הפעלול הבא: הוא יהיה כבול באזיקים לגירוסקופ מסתובב. המטרה שלו הייתה לברוח מהאזיקים לאחר שהגירוסקופ יסובב אותו במשך 16 שעות. הגירוסקופ מסתובב ברציפות בקצב של 8 סיבובים לדקה בזמן שהוא תלוי מעל מגרש ריק במנהטן ליד כיכר טיימס.
הפעלול החל ב-21 בנובמבר 2006, עם הכרזתו של בליין, כעבור 52 שעות, ללא מזון או מים, מיובש לחלוטין וחלש נחת בליין על משטח עץ שהיה 9.1 מטרים מתחתיו לאחר שקפץ מהגירוסקופ התלוי.
בעקבות הצלחתו, הוביל בליין 100 ילדים שנבחרו בידי צבא הישע למסע קניות בטארגט, לאחר שכל ילד קיבל שובר של 500$ מתנה מהרשת. בליין אמר הפעלול היה חשוב מאוד בגלל שצבא הישע סיפק לו בגדים כשהוא גדל. , אמר בליין.
ספר השיאים של גינס.
לאחר שנכשל לשבור את השיא של דום נשימה בפעלול "טביעה חיה", הופיע בליין ב-30 באפריל 2008 בפרק של "המופע של אופרה וינפרי", והודיע שהוא ינסה לשבור את שיא גינס לדום נשימה סטטי בסיוע חמצן שקבע פיטר קולט בשווייץ ב-10 בפברואר 2008.
לפני הכניסה למכל המים, לקח בליין שאיפות מחמצן טהור במשך 23 דקות; עד 30 דקות של "נשימת יתר של חמצן" מותרת לפי ההנחיות. קצב הלב שלו נשאר מעל 100 פעימות לדקה במהלך רוב הניסיון, ועלה ל-124 פעימות בדקה ה-15. קצב לב מהיר יותר מגדיל את צריכת החמצן שמובילה להצטברות כואבת של פחמן דו-חמצני. בדקה האחרונה, קצב הלב שלו הפך בלתי יציב ובליין החל לחשוש שהוא עלול לאבד את ההכרה. על מנת לסייע לחובשים במקרה שיאבד את הכרתו, הוא שחרר את רגליו שהיו כבולות לתחתית הכדור וצף אל פני השטח; עם זאת, החזיק את ראשו מתחת למים במשך חצי דקה יותר מהשיא הקודם. בסופו של דבר, עצר בליין את נשימתו למשך 17 דקות ו-4.5 שניות, כשהוא עוקף את השיא הקודם של קולט, 16 דקות ו-32 שניות. זה היה שיא גינס הראשון של בליין והוא נשמר כמעט 4.5 חודשים, עד שטום סיטאס עקף אותו ב-19 בספטמבר 2008.
בריאיון לאחר מכן, הצהיר בליין: , הוא טען שהוא הצליח בזכות שנשאר במצב של מדיטציה. לדברי בליין, מלבד הלחץ של הביצוע בטלוויזיה, המכונה לבדיקת קצב הלב הייתה קרובה אליו מספיק כך שהוא יכול היה לשמוע את הצפצוף שלה, והיה עליו לשמור את הרגליים כבולות לתחתית הכדור - במקום רק לצוף בחופשיות, כפי שעשה בברכה בגראנד קיימן בחודשים קודמים.
צלילת המוות.
ב-18 בספטמבר 2008, ערכו דונלד טראמפ ובליין מסיבת עיתונאים במגדל טרמפ בניו יורק והכריזו על הפעלול "האיש ההפוך". ב-22 בספטמבר, ייתלה בליין במהופך מבלי רשת ביטחון למשך 60 שעות מעל הסנטרל פארק, ויסיים את הפעלול ב-22:45 בערב 24 בספטמבר. לפי הדיווחים, בליין סיכן את עצמו בעיוורון ומחלות נוספות בפעלול זה. טראמפ סייע לממן את האירוע הזה ואירועים נוספים של בליין. במהלך הפעלול נתלה בליין מעל רחבת וולמן ותקשר עם מעריצים תוך כדי הורדת הכבל בעודו תלוי הפוך. במסיבת העיתונאים, ציין בליין שהוא לא אכל כבר שבוע, וימשיך לצום לאורך כל הפעלול. כדי לשתות נוזלים ולהמריץ את מחזור הדם, הוא ימשוך את עצמו למעלה, בזמן שהוא יתמודד עם התכווצויות שרירים וחוסר שינה. בליין החל את הפעלול ביום שני, 22 בספטמבר, אבל נמתחה עליו ביקורת רבה, כאשר רק לאחר כמה שעות של אתגר הסיבולת, הוא נראה על ידי מעריצים עומד מחכה למנוף, ולא תלוי הפוך כפי שציפו. הוא דיווח שהוא ירד אחת לשעה כדי לעבור בדיקה רפואית, להתמתח ולשחרר את עצמו.