באוקטובר 2017 תיקן הקונגרס העממי הלאומי את החוק הסיני כך ש"כל המבוגרים בעלי יכולת מלאה ניתנים לחופש למנות אפוטרופוסים משלהם בהסכמה הדדית". המערכת, המכונה בשונה "אפוטרופסות חוקית" או "הסכם אפוטרופסות", מתירה אותו דבר. שותפים חד-מיניים יכולים לקבל החלטות בנוגע לטיפול רפואי ואישי, מוות והלוויה, ניהול רכוש ושמירה על זכויות ואינטרסים. במקרה שאחד מבני הזוג מאבד את היכולת לקבל החלטות מכריעות (כלומר מחלה נפשית או פיזית או תאונה), שלו או של האפוטרופוס שלו עשוי להחליט לטובתם. מערכת היחסים המשפטית שלהם יכולה לכלול גם עושר וירושה, או פנסיה, תלוי במסמכים משפטיים נוספים שבני הזוג מחליטים לחתום עליהם, כגון צוואה. החל מאוגוסט 2019 נחתמו הסכמי אפוטרופסות בג'יאנגסו, חונאן, סצ'ואן, גואנגדונג, שאנחאי, חוביי ובייג'ינג בין היתר.
בנובמבר 2018, המחוקק ההומוסקסואל הגלוי, ריימונד צ'אן צ'י-צ'ואן, הגיש הצעה לחקר איגודים אזרחיים עבור זוגות חד-מיניים, אך נדחתה על ידי היעדר 3 קולות, (27 - 24). סקר דעות מקוון שערכה רשת פיניקס בדצמבר 2019, שגרף קרוב ל-10 מיליון קולות, הראה רוב של 67% בעד נישואים חד-מיניים בסין. בינואר 2019, שני גברים פתחו באתגרים משפטיים נגד איסור הנישואים החד-מיניים של הונג קונג, וטענו כי הסירוב להכיר ולערוך נישואים חד-מיניים מהווה הפרה של חוק היסוד. בית המשפט העליון בהונג קונג נתן היתר למקרה המשך.
ב-12 באפריל 2021, בית המשפט העממי לשניאנג במחוז ליאונינג קבע כי אישה בת 79 אינה יכולה לתבוע את בת זוגה מזה 50 שנה, אותה האשימה בגניבת 294,000 יואן מחשבון הבנק שלה, מכיוון שלא ניתן היה להכיר בקשר ביניהן כנישואים בסין.
וייטנאם.
בווייטנאם מוכרים כיום רק נישואים בין גבר לאישה. משרד המשפטים של וייטנאם החל לבקש ייעוץ בנושא לגליזציה של נישואים חד-מיניים מארגונים ממשלתיים וארגונים לא ממשלתיים אחרים באפריל ובמאי 2012, ותכנן להמשיך ולדון בנושא באספה הלאומית באביב 2013. עם זאת, בפברואר 2013 ביקש משרד המשפטים מהאסיפה הלאומית להימנע מהפעולה עד שנת 2014. ביוני 2013 החלה האספה הלאומית בדיון רשמי על הצעה לבסס הכרה משפטית בנישואים חד-מיניים.
ביוני 2013 הגיש משרד המשפטים הצעת חוק שתסיר את האיסור על נישואים חד-מיניים מחוק הנישואים והמשפחה ותספק זכויות מסוימות לזוגות חד-מיניים משותפים. האספה הלאומית דנה בה באוקטובר 2013. בספטמבר 2013 הוציאה הממשלה צו לביטול הקנסות בגין קיום נישואים חד-מיניים. ב-1 בינואר 2015 נכנס לתוקף חוק נישואים ומשפחה משנת 2014. הקובע כי בעוד וייטנאם מתירה חתונות חד-מיניות, היא לא תציע הכרה משפטית או הגנה לאיגודים בין זוגות מאותו המין.
ב־22 בינואר 2019, במהלך הסקירה התקופתית השלישית של המדינה שנערכה על ידי הוועדה לזכויות האדם של האו"ם, המליצו איסלנד, הולנד וקנדה על וייטנאם להכשיר נישואים חד-מיניים. ב־4 ביולי 2019 הממשלה "ציינה" (דחתה) את ההמלצות.
סקר שערך "iSEE" במרץ 2014 מצא כי 41% מכלל האזרחים תמכו בהכרה בחיים משותפים חד-מיניים או באיגודים אזרחיים. הסקר הראה כי התמיכה בנישואים חד-מיניים הייתה גבוהה יותר בקרב משיבים צעירים יותר, משיבים שיש להם חברים להט"בים או בני משפחה, ואלה שסיימו תואר השכלה גבוהה. 73% מהווייטנאמים הצהירו כי לגליזציה של נישואים חד-מיניים לא תשפיע לרעה על משפחותיהם, ואילו 20% אמרו כי תהיה לכך השפעה שלילית. סקר מקוון שנערך בדצמבר 2016 מצא כי 45% מהנשאלים תומכים בלגליזציה של נישואים חד-מיניים, ואילו 25% התנגדו.
טאיוואן.
נישואים חד-מיניים בטאיוואן הפכו לחוקיים ב-24 במאי 2019 ובכך, הפכה טייוואן למדינה הראשונה באסיה שהפכה נישואים חד-מיניים לחוקיים.
ב-24 במאי 2017 קבע בית הדין החוקתי כי חוק הנישואים אינו חוקתי, וכי הזכות החוקתית לשוויון ולחופש הנישואים מבטיחה לזוגות חד-מיניים את הזכות להתחתן על פי החוקה של הרפובליקה הסינית. פסק הדין העניק למחוקק שנתיים להכניס את החוק לדין, ולאחר מכן רישום נישואים מסוג זה ייכנס לתוקף באופן אוטומטי. בעקבות הפסיקה, התקדמות ביישום החוק הנישואים הייתה איטית בגלל התנגדות מצד קבוצות שמרניות וחוסר מעש ממשלתי. בנובמבר 2018 העבירו ציבור הבוחרים בטייוואן משאלי עם בכדי למנוע הכרה בנישואים חד-מיניים בקוד האזרחי ולהגבלת ההוראה בנושאי להט"ב בחינוך מיני. הממשלה הגיבה באישור כי החלטת בית המשפט תיושם, וכי המשאלים אינם יכולים לתמוך בחוקים המנוגדים לחוקה.
ב-20 בפברואר 2019 פורסמה טיוטת הצעת חוק אשר תעניק לזוגות נשואים מאותו מין כמעט את כל הזכויות העומדות לזוגות הטרוסקסואליים נשואים במסגרת הקוד האזרחי, עם היוצא מן הכלל שהוא מאפשר אימוץ רק עבור ילד הקשור גנטית לאחד מבני הזוג. הפרלמנט העביר אותו למחרת, ושלח אותו לבדיקה מהירה. הצעת החוק הועברה ב-17 במאי, ונחתמה על ידי הנשיאה צאי יינג-ון ב-22 במאי ונכנסה לתוקף ב־24 במאי 2019 (היום האחרון האפשרי על פי פסיקת בית המשפט).
טורקיה.
טורקיה אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, באיגודים אזרחיים או בהטבות של שותפות מקומית. עם זאת, הכרה בזוגיות חד-מינית ובנישואים הוצעו לאורך השנים בפרלמנט.
יפן.
סעיף 24 לחוקה היפנית קובע כי "הנישואים יתבססו רק על הסכמה הדדית של שני המינים והם יישמרו באמצעות שיתוף פעולה הדדי עם שוויון הזכויות של בעל ואישה כבסיס". כתוצאה מכך, המאמרים 731 עד 737 של הקוד האזרחי היפני מגבילים את הנישואים לזוגות ממין שונה. זוגות חד-מיניים אינם מסוגלים להתחתן ואינם מקבלים זכויות הנגזרות מנישואים. כמו כן, נישואים חד-מיניים הנערכים בחו"ל אינם מוכרים בחוק ביפן, וזוגות חד-מיניים דו-לאומיים אינם יכולים לקבל ויזה עבור השותף הזר על סמך מערכת היחסים שלהם, אף על פי שלמשרד המשפטים אכן קיים כלל כללי לתת שיקול דעת ל"פעילויות ייעודיות" לבני זוג נשואים חד-מיניים.
במרץ 2009 החלה יפן לאפשר לאזרחים יפנים להינשא לבני זוג חד-מיניים במדינות בהן נישואים חד-מיניים חוקיים. משרד המשפטים הורה לרשויות המקומיות להוציא אישורי מפתח, בהם נכתב כי חוקי לרווק בוגר להינשא בנישואים חד-מיניים באזורים המאפשרים זאת.
בפברואר 2015 הכריז מחוז שיבויה (בטוקיו) על תוכניות להליך של הכרה בזוגות חד-מיניים במצבים כמו ביקורי בית חולים והשכרת דירות משותפת. הליך זה מאפשר לזוגות לקבל מסמך "שותפות", שאין לו כל משקל על פי החוק היפני, אך יכול לסייע בקבלת גישה לבן / בת זוג חולה ובבית חולים, אך המוסדות אינם מחויבים על פי החוק לכבד את האישורים. יוזמת שיבויה נחשבת לצעד משמעותי לקראת זכויות שותפות לסביות והומואים ביפן. ביולי 2015 הודיעה מחלקת סטגאיה בטוקיו כי תצטרף לשיבויה בהכרה בשותפויות חד-מיניות מנובמבר באותה שנה. מאז, הערים איגה, טקאראצוקה, נהה, סאפורו, פוקואוקה, אוסקה, נקאנו, איזומי, צ'יבה, אדוגאווה, פוצ'ו, היראקאטה, קומאמוטו, אודווארה, סאקאי, סוג'ה, טושימה, יוקוסוקה, קאנומה, מיאזאקי, קיטאקיושו, נישיו, נגסאקי, סנדה, קטאנו, יוקוהמה, דאיטו, קמאקורה, מיטויו, אמגאסאקי, בונקיו, חמאטסו, קיג'ו, קוגה, מינאטו, נארה, ניגאטה, סאגמיארה, סאיטאמה, טקמאטסו, טוקושימה, ימטוקורייאמה, זושי, קוואגואי, אסויאקי, אסקי החל להנפיק תעודות שותפות לזוגות חד-מיניים, וכך גם מחוזי איבראקי ואוסקה.
ב-17 במרץ 2021, קבע בית משפט מחוזי בסאפורו כי חוקים או תקנות השוללים את הזכות להינשא לזוגות חד-מיניים מהווים אפליה בלתי חוקית ומפרים את סעיף 14 לחוקת יפן. בית המשפט מצא כי סעיף 24 אינו אוסר להכיר בנישואים חד-מיניים. פסק הדין לא הפך נישואים חד-מיניים ביפן לחוקיים, אך עשוי להגביר את הלחץ על הפרלמנט של יפן לפעול בעניין.
סקר שנערך במרץ 2021 על ידי "The Asahi Shimbun" מצא כי 65% מהיפנים תומכים בנישואים חד-מיניים, כאשר התמיכה עלתה ל-86% בקרב צעירים בני 18-29.
נפאל.
הצעת חוק להכשיר נישואים חד-מיניים נוסחה והייתה אמורה להיות מוגשת עד 2010. עריכת החוקה החדשה של נפאל, הייתה אמורה להכשיר נישואים חד-מיניים והגנה על מיעוטים בעקבות פסיקה של בית המשפט העליון במדינה בנובמבר 2008. עם זאת, המשא ומתן על החוקה החדשה נכשל וראש הממשלה בבוראם בהטראי פיזר את האספה המכוננת במאי 2012 לקראת בחירות חדשות. כתוצאה מכך, העתיד של התייחסות מפורשת לחוקיות הנישואים החד-מיניים לא היה בטוח. בסופו של דבר, החוקה אומצה בשנת 2015 אך איננה עוסקת בנישואים חד-מיניים. באוקטובר 2016 הקים משרד האישה, הילדים והרווחה חברתית ועדה לצורך הכנת טיוטת הצעת חוק להכנת נישואים חד-מיניים. החל משנת 2019 נערכה והוכנה הצעת חוק להכנת נישואים חד-מיניים על ידי הממשלה אך טרם חוקקה.
סינגפור.
זכויות משפטיות והגירה אינן מוענקות לזוגות דו מיניים, כאשר גם אחד מבני הזוג הוא תושב קבע סינגפורי. אשרות תלויות, המונפקות בדרך כלל לבני זוג הטרוסקסואלים, אינן זמינות עבור זוגות חד-מיניים. ההטבות אינן כוללות זוגות חד-מיניים. אין הכרה בזוגות חד-מיניים ברוב תחומי הדאגה כגון ביקור בבית חולים והטבות בקופת הגמל המרכזית.