תגובות הציבור התקשורת והמפלגות החרדיות.
לצד הסיקור התקשורתי הרב שקיבלה המחאה מהתקשורת הכללית, היא התקבלה בביקורת רבה במיינסטרים החרדי. כך לדוגמה, בדצמבר 2014 הרב מרדכי נויגרשל אמר כי מהות החרדיות היא הרצון לחיות לפי רצון האל, לא רק לפי ציווייו הכתובים בתורה, אלא גם לפי רוחם כפי שמבינים אותה חכמי התורה. לפיכך, גרס, הצגת השאיפה לכפות על חכמי התורה רצון של הפרט לייצוג, תחת הכותרת "נשים חרדיות", יש בה יש בה מן הסכיזופרניה. בהמשך דבריו, הציג את האיסור ההלכתי הקיים, לדעת פוסקים מרכזיים, למינוי נשים לתפקידים ציבוריים.
נשות הקבוצה אף ספגו איומים שונים, ביניהם הצהרתו של מרדכי בלוי, מס' 48 ביהדות התורה שכתב במנשר פנימי שהופץ כי "כל אשה שתתקרב למפלגה שלא בהנהגת גדולי-ישראל - תצא בלא כתובה ואסור ללמוד במוסדות החינוך שלה, וכן לרכוש ממנה כל מוצר, ומצווה להוציא את כל הצאצאים שלה מהמוסדות [...] והנ"ל אמור גם לגברים". מנשר זה הוביל את המשנה ליועץ המשפטי לממשלה דינה זילבר ואת יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית ג'ובראן להעביר פנייה חריפה לראשי כל המפלגות הרשומות בישראל, תוך איום בסנקציות פליליות.
לעומת הביקורת, יושב ראש דגל התורה בביתר עילית, יצחק רביץ, אמר כי אם יינתן לכך היתר הלכתי, לכאורה אין סיבה שנשים לא יוכלו לבצע היטב גם את העבודה הפרלמנטרית. דבריו עוררו סערה, והוא כתב מכתב הבהרה, בו הדגיש שהלכתית אסור שנשים תשמשנה כנציגות ציבור. בנוסף, לקראת הבחירות לכנסת ה-20 הודיע אריה דרעי, יו"ר ש"ס במסיבת עיתונאים משותפת עם עדינה בר-שלום, על הקמת מועצת נשים שתייעץ למפלגה, בראשות בר-שלום ואשתו יפה דרעי.
התנועה היום.
בשנת 2015 "לא נבחרות לא בוחרות" נרשמה כעמותה בשם "נבחרות". את התנועה מובילה ומנהלת כיום אסתי שושן.
חברות נוספות בתנועה הן: הילה לפקוביץ' חסן, אסתי רידר אינדורסקי, מיכל צ'רנוביצקי, מקימת התא החרדי במפלגת העבודה, תרצה אסתרזון בלוך, אריאלה פישר ולילי בן עמי.
התנועה עוסקת בהעלאת מודעות ושיח ציבורי לייצוג נשים חרדיות ולזכויותיהן ומעוררת שיח פמיניסטי בתוך המגזר החרדי בפלטפורמות שונות, בכנסים ובהפצת חומרים בעלי מסר דתי פמיניסטי, כמו גם בפיתוח מנהיגות של נשים חרדיות.
התנועה מצהירה כי מטרתה היא שילוב נשים במוסדות הפוליטיים הקיימים חרדיים וכלליים והיא שוללת הקמת מפלגות לנשים בלבד.
סמל התנועה כולל את תמונתה של שרה שנירר, מייסדת רשת בית יעקב לחינוך חרדי לבנות.
אקסנצ'ר
אקסנצ'ר (באנגלית: Accenture) היא חברה גלובלית המעניקה ייעוץ עסקי, שירותים טכנולוגיים ושירותי מיקור חוץ לארגונים ולחברות הגדולות במשק. הכנסותיה של אקסנצ'ר ממקמות אותה כאחת מחברות הייעוץ הגדולות בעולם, ונמצאת ברשימת 500 החברות הגדולות בעולם של המגזין Fortune Global 500.
נכון לדצמבר 2019, לאקסנצ'ר כ - 505,000 עובדים הפזורים במעל 120 מדינות ברחבי העולם. אקסנצ'ר משרתת 94 מתוך 100 החברות הגדולות בעולם של Fortune. כמו כן, 97 מתוך 100 הלקוחות הגדולים ביותר של אקסנצ'ר עובדים עם אקסנצ'ר מעל לעשור.
מניית אקסנצ'ר נסחרת בNYSE, ומשתייכת למדד S&amp;P 500.
בשנת 2015, ציין מגזין Fortune את אקסנצ'ר כחברה המוערכת ביותר בתחום שירותי מערכות מידע (IT services).
היסטוריה.
הקמה והשנים הראשונות.
אקסנצ'ר החלה כחטיבת הייעוץ העסקי והטכנולוגי של משרד רואי החשבון "ארתור אנדרסן" בשנת 1953, בעקבות בקשה של ג'נרל אלקטריק לעבור תהליך אוטומציה לעיבוד השכר והייצור. ג'ו קליגוף היה מנהל הפרויקט האחראי על עיבוד השכר ובהמשך הוביל את חטיבת השירותים הניהוליים והעסקיים במשך 10 שנים.
כיום נחשב קליגוף לאבי הייעוץ הטכנולוגי בעולם.
פיצול מארתור אנדרסן.
בשנת 1989, הפכו 'ארתור אנדרסן' ו'אנדרסן ייעוץ' לשתי יחידות נפרדות של אנדרסן העולמית.
לאורך שנות ה-90 גבר המתח בין שתי היחידות עקב תחרות עסקית שנוצרה בעקבות הקמתה של חטיבת ייעוץ נוספת בתוך 'ארתור אנדרסן'. במקביל, נדרשה 'אנדרסן ייעוץ' לשלם 15% מהרווחים שלה מדי שנה ל'ארתור אנדרסן'.
בשנת 1998, טענה 'אנדרסן ייעוץ' להפרת חוזה עם אנדרסן העולמית. לאחר משא ומתן משפטי והגעה להסדר, שינתה 'אנדרסן ייעוץ' ב-1 בינואר 2001 את שמה לאקסנצ'ר ונפרדה באופן רשמי מ'ארתור אנדרסן'. מטה החברה נקבע בברמודה.
הנפקה לציבור.
ביולי 2001 הונפקה אקסנצ'ר לציבור במחיר של 14.50$ למניה ב-NYSE, כאשר גולדמן סאקס ומורגן סטנלי היו החתמים. ביום הגיוס גייסה אקסנצ'ר כמעט 1.7 מיליארד דולר.
מטה החברה.
במאי 2009 הודיעה אקסנצ'ר כי חברי הדירקטוריון אישרו פה אחד את שינוי מיקום מטה החברה לאירלנד על ידי הפיכתה לחברה בת של חברת Accenture plc האירית. השינוי אושר בספטמבר 2009, תחילת השנה הפיסקלית של החברה ב-2010. מטה החברה אמנם נמצא באירלנד, אך חלק גדול מהניהול התפעולי מתרחש בארצות הברית, בעיקר בניו יורק ובשיקגו.
שירותים.
בשנת 2012 דורגה אקסנצ'ר במקום השני בשוק הניתוח העסקי צופה פני עתיד, בדירוג שנעשה על ידי חברת המחקר IDC(International Data Corporation).
אקסנצ'ר ישראל.
אקסנצ'ר פתחה את משרדיה בישראל בשנת 2001. הפעילות בארץ הוקמה ונוהלה על ידי גיל גדרון עד שנת 2009, מנכ"ל החברה החל משנת 2018 הוא שמעון אלקבץ.
המשרד הישראלי של החברה נמצא בהרצליה והיא מעסיקה כ-100 עובדים.
ב-2016 רכשה אקסנצ'ר את חברת מגלן, חברה העוסקת בתחום הסייבר ההתקפי. הקבוצה היא חלק מאקסנצ'ר סקיוריטי, גוף האבטחה של אקסנצ'ר המספק שרותי אבטחה ללקוחות החברה בכל רחבי העולם. המשרד הישראלי ואגף הפיתוח של אקסנצ'ר סקיוריטי נמצאים בכפר סבא.
מוזיאון מועצת העם ומינהלתה
ברנרד אמסלם
מוזיקה אווירתית
ולדיסלב ברונייבסקי
ולדיסלב ברונייבסקי (בפולנית: Władysław Broniewski; 1897, פלוצק - 1962, ורשה) היה משורר וחייל פולני.
חייו.
בצעירותו הצטרף ברונייבסקי לכוחותיו של יוזף פילסודסקי והשתתף במלחמה להגנת פולין מפני הפלישה הסובייטית ב-1919. על פועלו בקרבות קיבל את אות הגבורה הפולני וירטוטי מיליטארי - אות הגבורה הגבוה ביותר בפולין לציון לוחמה בקרב.
בשנות השלושים נטה ברונייבסקי לסוציאליזם. עם פלישת גרמניה לפולין בספטמבר 1939 כתב פואמה המעודדת את הפולנים להניח בצד את מחלוקותיהם הפוליטיות ולהילחם בפולשים. כשפלשה ברית המועצות לפולין ממזרח, ב-17 בספטמבר, היה ברונייבסקי בלבוב שנכבשה על ידי הסובייטים. בתחילה פרסם את שירתו בעיתונים סובייטיים, אך לאחר זמן קצר נחקר על ידי הנקו"ד ולאחר ארבעה חודשי חקירה נשלח לכלא לוביאנקה במוסקבה, שם היה אסור מעל שנה. במהלך מלחמת העולם השנייה נמלט לארץ ישראל ושהה בה בשנים 1945-1943.
לאחר מלחמת העולם השנייה ניסה ברונייבסקי להמשיך לכתוב בפולין הקומוניסטית בלי להיות מאוים על ידי המשטר ועם זאת לשמר מעט מעצמאותו האמנותית. הוא הוכרז על ידי השלטונות בתור אחד המשוררים הלאומיים. בנוסף לכתיבת שירה היה ברונייבסקי גם מתרגם שירה ופרוזה. בין היתר תרגם לפולנית מכתביהם של פיודור דוסטויבסקי, ברטולט ברכט, ולדימיר מאיאקובסקי ואחרים.
בשנותיו האחרונות הידרדרה בריאותו עקב אלכוהוליזם.
הכרה והנצחה.
אותות כבוד.
בשנות השמונים נחקקו שורות מיצירתו של ברונייבסקי על קבר אחים של יהודי וולברום שבפולין.
מסגד א-סיידה זיינב
מסגד א-סיידה זיינב (בערבית: مسجد السيدة زينب תעתיק מדויק: מסג'ד אלסידה זינב, תרגום: מסגד הגבירה זינב) הוא מסגד בעיירה א-סיידה זיינב שבפרווריה הדרומיים של דמשק בירת סוריה. על פי המסורת השיעית, בתחום המסגד נמצא קברה של זיינב, בתם של עלי ופאטמה ונכדתו של הנביא מוחמד. הסונים, לעומת זאת, ממקמים את קברה במסגד באותו שם הנמצא בקהיר שבמצרים. ציון הקבר נהיה, החל משנות ה-80 של המאה ה-20, מוקד עלייה לרגל של מוסלמים מרחבי העולם המוסלמי. שיא העלייה לרגל חל בדרך כלל בקיץ. המסגד הנמצא כיום על ציון הקבר הוקם ב-1990.
אירועים במאה ה-21.
ב-27 בספטמבר 2008 נערך פיגוע באמצעות מכונית תופת בצומת המוביל למסגד. בפיגוע נהרגו 17 אנשים.
ב-14 ביוני 2012 אירע פיגוע נוסף באמצעות מכונית תופת שבו נפצעו קשה 14 איש.
החל מאמצע הקיץ של שנת 2012 הייתה העיירה נתונה להתקפות מצד מיליציות חמושות מהעיירות הסוניות הסמוכות. משפחות שתמכו בשלטון ומשפחות שיעיות רבות גורשו מבתיהן ומצאו מקלט בסיידה זיינב. כמו כן גברה תכיפות ההפגזות הארטילריות לכיוון העיירה השיעית, ופגזים שנוחתים במקומות אקראיים הפכו לעניין שבשגרה.
בפברואר 2015 בשני פיגועי התאבדות נהרגו בקרבת מקום 4 ונפצעו 13. באותו החודש ארגון ג'בהת א-נוסרה לקח אחריות על פיגוע של פיצוץ אוטובוס של שיעים לבנוניים שהיו בדרכם למסגד סיידה זיינב, בפיצוץ נהרגו 9 אנשים.
ב-31 בינואר 2016 נהרגו לפחות 70 אנשים ו-110 נפצעו בפיגוע שבוצע באזור הסמוך למסגד.&lt;br&gt;
מרסדס (פירושונים)
הפיגוע במסגד אל-סיידה זיינב (2016)
מרצדס אודינה
גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17
גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17 (באנגלית: FIFA U-17 Women's World Cup) הוא טורניר כדורגל נשים, המאורגן על ידי פיפ"א, המיועד לכדורגלניות מתחת לגיל 17. בעקבות הקמת הטורניר, שונה גיל המקסימום בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20 מ-19 ל-20, על מנת ששני הטורנירים יהיו יותר אפקטיביים. הטורניר הראשון נערך ב-2008 בניו זילנד, ובו זכתה נבחרת קוריאה הצפונית.
קישורים חיצוניים.
מונדיאל הנערות עד גיל 17
פלך קובנה