N=מספר הקיפולים
T=עובי הדף
X=גובה הדף שייווצר
formula_5
הגעה לגובה מסוים
כדי להגיע לגובה ספציפי בעזרת קיפולי נייר מסוג זה אפשר להיעזר בנוסחה הבאה: נשתמש באותם משתנים מהפסקה הקודמת (ה-X וה-T באותן יחידות מידה).
formula_6
דוגמאות
אם ניקח דף רגיל בעובי של 0.05 מ"מ ונקפל אותו 15 פעמים הוא יהיה בגובה מטר וחצי בערך.
אחרי 24 פעמים 800 מטר.
אחרי 43 פעמים נגיע לירח.
אחרי 52 פעמים נגיע לשמש ונוכל לחזור גם חצי דרך חזרה.
אחרי 84 פעמים הגובה יהיה יותר גדול מהקוטר של הגלקסיה שלנו.
קוניהיקו קאסאהארה
קוניהיקו קאסאהארה (נולד ב-1941) הוא אומן אוריגמי יפני ידוע.
קאסאהארה המציא מאות דגמי אוריגמי ופרסם ספרים רבים בנושא, אשר חלקם תורגם לעברית. הוא מתמחה באוריגמי מודולרי ועוסק רבות בקשר שבין גאומטריה לקיפולי נייר.
סייווה גנג'י
מינאמוטו נו יוריטומו
מינאמוטו נו יוריטומו (יפנית: 源 頼朝; 9 במאי 1147 - 9 בפברואר 1199) היה המייסד והשוגון הראשון של שוגונות קאמאקורה. שלט ביפן בין השנים 1192-1199.
שנותיו הראשונות ותקופת הגלות (1180-1147).
מינאמוטו נו יוריטומו היה בנם השלישי של מינאמוטו נו יושיטומו, יורש שבט מינאמוטו (ממשפחת סֵייוה גֵנג'י), ואשתו פוֹג'יווארה נו סנֵאוֹרי, בת לשבט פוג'יווארה הנודע. יוריטומו נולד בהייאן (הידועה כיום כקיוטו), אז בירת יפן. באותו זמן עמד סבו של יוריטומו, מינאמוטו נו טָמֵיושי, בראש שבט מינאמוטו.
לאחר פטירתו של הקיסר הצעיר קונואֶה בשנת 1155, התגלעו חילוקי דעות בחצר הקיסרות סביב שאלת היורש ומידת ההשפעה של משפחת העוצרים פוג'יווארה על הכס. אביו של יוריטומו, ביחד עם טאירה נו קיוֹמוֹרי, מנהיג שבט טאירה, תמכו בגו-שירקאווה. מהעבר השני תמך סבו של יוריטומו בקיסר לשעבר סוּטוֹקוּ. בשנת 1156 הדרדרו חילוקי הדעות בחצר הקיסרות ללוחמה פתוחה בתוך הבירה עצמה. מהומות אלה נודעות בשם "מרד הוגֵן."
המלחמה הסתיימה כשידם של תומכי הקיסר גו-שיראקאווה על העליונה, ובכך הובטח ניצחונו של יושיטומו. הקיסר לשעבר סוטוקו הוכנס למעצר בית, ותומכו טאמיושי הוצא להורג, למרות תחינותיו של בנו. הקיסר גו-שיראקאווה וקיומורי היו אכזרים, אך כעת מצא עצמו יושימוטו כראש שבט מינאמוטו, ובנו יוריטומו הפך ליורש. מכיוון שיוריטומו היה נצר למשפחה הקיסרית מצד אביו, ונצר למשפחת פוג'יווארה מצד אימו, הוא קיבל את תוארו הראשון בחצר הקיסרות, כמנהל.
לאחר זמן מה התגלעו חילוקי דעות נוספים בין קיומורי ויושיטומו. יושיטומו כעס על כך ששבט טאירה הפך לשבט המועדף על החצר הקיסרית, על אף ההקרבה ששבט מינאמוטו הקריב במרד הוגן, וניסה לחולל הפיכה, בתמיכתו של פוג'יווארה נו נוֹבוּיוֹרי. קיומורי נהנה מתמיכתו של הקיסר גו-שיראקאווה ובנו ניג'ו. ניסיון הפיכה זה נודע כ"מרד הֵייג'י", ובמהלכו נשרף ארמונו של הקיסר לשעבר גו-שיראקאווה עד היסוד. לבסוף הובס שבט מינאמוטו, שלא היה מוכן למלחמה, ושבט טאירה תפס את השליטה על קיוטו.
כתוצאה מהתבוסה הוטלו הגבלות קשות על שבט מינאמוטו ובעלי בריתם. יושיטומו נמלט מקיוטו עם כניסת צבא טאירה לעיר בשנת 1160, אך נבגד על ידי אחד מנושאי כליו והוצא להורג באוֹוַוארי. יוריטומו, שמצא עצמו כעת בראש שבט מינאמוטו, הוגלה להירוֹגשימה, אי בפרובינציית איזוּ אשר במישור קאנטו, שהיה בשליטת שבט הוג'ו. קיומורי ושבט טאירה היו כעת השליטים הבלתי מעורערים של יפן. יוריטומו לא הוצא להורג עקב תחינות אימו של קיומורי, הגברת איקֵנוֹזֵני. אחיו למחצה של יוריטומו, מינאטומו נו נוריורי, הוגלה אף הוא, בעוד שמינאמוטו נו יושיטסוּנֵה, עוד אח למחצה, הוכרח לגלח את ראשו ולהצטרף למנזר. כל שאר אחיו של יוריטומו הוצאו להורג.
יוריטומו גדל בגלות. בשנת 1179 הוא צורף על ידי ברית נישואין לשבט הוג'ו, שהונהג על ידי הוג'ו טוֹקימסקה. הוא נשא לאישה את ביתו של טוקימסה, הוג'ו מאסאקו. במשך תקופת גלותו קיבל יוריטומו ידיעות שוטפות מקיוטו הודות לחברים נאמנים. בקרוב עמדה גלותו הפסיבית של יוריטומו להיגמר.
גיוס שבט מינאמוטו ומלחמת גֶנפֵּיי (1185-1180).
בשנת 1180, הנסיך מוצ'יהיטו, בנו של הקיסר לשעבר גו-שיראקאווה, שהושפל על ידי הטאירה עקב מינויו לקיסר של אחיינו, הקיסר אנטוֹקוּ (חצי טאירה בעצמו), קרא בהכרזה לאומית בכל יפן לבני שבט מינאמוטו למרוד בשבט טאירה. יוריטומו החליט לקחת חלק במרד, בעיקר בשל הידרדרות היחסים בין טאירה למינאמוטו לאחר מותם של מינאמוטו נו יורימאסה ומוצ'יהיטו עצמו. יוריטומו מיקם עצמו בתור היורש החוקי של שבט מינאמוטו, ובעזרת סיוע כלכלי משבט ההוג'ו, משפחת אשתו, הקים לעצמו בירה בעיר המזרחית קאמאקורה. לא כל אנשי מינאמוטו ראו ביוריטומו יורש חוקי. דודו, מינאמוטו נו יוקיה, ובן דודו, מינאמוטו נו יושינאקה, קשרו נגדו קשר.
בשנת 1180, הובס יוריטומו באישיבאשיאמה, הקרב הגדול הראשון שלו, אך את שנותיו הראשונות כמצביא מורד בילה יוריטומו בחיזוק ממעמדו אצל הלוחמים האצילים במישור קאנטו, אשר קיבלו את סמכותו בשלווה.
בין השנים 1183-1181, העניקה ליוריטומו הפסקת אש עם חצר המלכות הקיסרי, שהיה טאירה ברובו, מספיק זמן על מנת לבנות בסיס אזורי חזק באזור מישור הקאנטו, על ידי הפיכת כל מפקדי הצבא הדומיננטיים באזור לפקודיו. בנוסף הקים מנהלה בקאמקורה. בשנת 1181, נפטר קיומורי, והשבט הונהג כעת על ידי טאירה נו מוּנמוֹרי. מונומורי נקט בגישה תוקפנית בהרבה כלפי שבט מינאמוטו, ותקף את בסיסם מקיוטו. אף על פי כן, היה יוריטומו מוגן היטב בקאמקורה. ב-1183, בן דודו של יוריטומו, יושינאקה, אשר בסיסו היה קרוב יותר לבירה, עלה על קיוטו ודחק משם את צבא טאירה, ובכך הצית מחדש את האופוזיציה, אשר הייתה רדומה במשך שלוש שנים. יוריטומו הגיב לכך בהוצאתו להורג של בנו של יושנאקה, שהיה אז בן ערובה בקאמקורה, ושליחת חיילים נגדו ונגד צבא טאירה. יוריטומו לא ניהל את המהלך הזה בעצמו, אלא מינה את אֶחיו למחצה, יושיטסונה ונוריורי. כוחותיהם כבשו מחדש את קיוטו, הביסו את צבא טאירה במספר קרבות מפתח, ודחקו אותו מחוץ לקיוטו. בעת נסיגתם, לקח איתו צבא טאירה את הקיסר הצעיר אנטוקו, ובמקומו הוכתר אחיו למחצה גו-טובה כקיסר חדש העומד בראש חצר קיסרות חדשה.
בסופו של דבר גבר יוריטומו על בני דודיו אשר ניסו לקחת ממנו את השליטה על השבט, ובשנת 1185 חיסל את שבט טאירה בקרב דאן נוֹ אוּרה. בכך סיים יוריטומו את מלחמת גֶנפֵיי בין מינאמוטו לטאירה. יוריטומו הצליח למסד את עליונות מעמד הסמוראים הלוחמים והקים את הבאקוּפוּ (שוגונות) הראשון בקאמאקורה. בשנת 1192 קיבל יוריטומו את התואר סֵאי טַאי שוגון ("הגנרל הגדול מכניע הברברים"), ובכך החל העידן הפיאודלי ושלטון השוגונים ביפן, אשר נמשך עד אמצע המאה ה-19. יוריטומו כיהן בתפקיד השוגון עד שנת 1199, אז נהרג בתאונת רכיבה. בשנת 1202 הועבר תוארו לבנו הבכור יוריי.
מחוז ירבה
MVP (ראשי תיבות של Most Valuable Player – השחקן בעל הערך הרב ביותר) הוא תואר הצטיינות הניתן לספורטאים בענפי ספורט שונים. התואר מצוי בעיקר בארצות הברית, אך מחולק גם במדינות אחרות, וניתן לשחקנים המוכרים כטובים ביותר במשחק מסוים, חודש מסוים, עונה מסוימת או כל תקופה אחרת.
גם בכדורגל נהוגים תארים דומים, אך הללו לא נקראים בדרך כלל MVP אלא "שחקן העונה", "השחקן המצטיין" וכו'. למשל: כדורגלן השנה בעולם, כדורגלן השנה באירופה וכדורגלן העונה בישראל.
תחנת הרכבת קיסריה – פרדס חנה
תחנת הרכבת קיסריה – פרדס חנה היא תחנה של רכבת ישראל על קו חיפה – תל אביב, הנמצאת על הגבול בין פארק תעשייה קיסריה לבין המועצה המקומית פרדס חנה-כרכור. התחנה ממוקמת בקילומטר ה-44.450 של הקו הראשי.
היסטוריה.
בתקופת המנדט הבריטי הייתה פרדס חנה על קו הרכבת חיפה - לוד. במשך תקופה קצרה בשנות ה-30 הוגדרה תחנה בפרדס חנה בה עצרה קרונית שנסעה בקו זה.
לאחר קום המדינה, בשנת 1949, עם הקמת מחנות העולים במושבה, ובעקבות פניה של המועצה המקומית פרדס חנה להנהלת הרכבת, חודשה התחנה ביישוב. מיקומה היה מעט דרומית לתחנה של היום, מול בית-החרושת "איטונג". בתחנה עצרו שתי רכבות ביום. בשנת 1954 בוטלה עצירת הרכבת בתחנה, עד לפתיחת התחנה החדשה בשנת 2001.
התחנה החדשה.
הקמת התחנה החדשה החלה באוגוסט 2000, והיא נפתחה ביוני 2001, תחילה עם שערים ממערב בלבד - מהחלק הצפוני של פארק העסקים, ללא גישה מכיוון מזרח, מהיישוב פרדס חנה. בהקמתה הושקעו 7 מיליון שקלים, עלויות מימון התחנה התחלקו באופן שווה בין רכבת ישראל והחברה לפיתוח קיסריה. בשנת 2006, נפתחה הכניסה המזרחית עם כביש גישה וחניון מכיוון פרדס חנה.
בתחנה עוצרות רכבות פרבריות בלבד, בקו שבין בנימינה ללוד, רחובות ואשקלון.
את התחנה תכנן האדריכל שאול שפיץ ממשרד פלנקון תכנון אדריכלי והנדסי בחיפה, שתכנן גם את התחנות בעתלית, בנימינה, חדרה מערב, נתניה, ועוד.
בכניסה לתחנה מוצב מאז 2006 פסל בשם "הסביבון הגדול בעולם" בתכנונו של האמן ערן גרבלר, הידוע ביצירתו בתחום הסביבונים, בעיקר סביבוני קרמיקה, ובמימון החברה לפיתוח קיסריה. גובהו של הפסל, העשוי מברזל על בסיס בטון, הוא חמישה מטרים וחצי ורוחבו הוא חמישה מטרים, משקלו הוא חצי טון. על אף שמו של הפסל, הוא אינו מסוגל להסתובב וגם אינו מוכרז באופן רשמי כסביבון הגדול בעולם בספר השיאים של גינס.
קווי אוטובוס היוצאים מהתחנה.
מקרא סימנים.
♿ - אוטובוס עירוני נגיש
⬅️ - קו חד כיווני
סחאלין
פאידה
פאידה (באסטונית: Paide, בגרמנית: Weißenstein, "אבן לבנה") היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז יארבה שבאסטוניה.
היסטוריה.