החובה הראשונה שמוטלת על וי היא להגיע לדיינר "קולונייד", ולנשק שם אדם זר על שפתיו במשך חמש שניות. היא מזעיקה את טומי שיסיע אותה לדיינר, ובמהלך הנסיעה הוא מנסה להניא אותה מלשחק, ומספר לה על נער שנהרג בסיאטל בעת שביצע חובה. וי לא מאמינה, משום שאם מישהו היה נהרג, המשחק היה נסגר, אך טומי מסביר שאי אפשר להפיל את המשחק כי אין שרת יחיד, אלא כל המתחברים למשחק משמשים שרתים. בדיינר, וי מנשקת בחור בשם איאן (דייב פרנקו) שקורא את הספר האהוב עליה: "אל המגדלור" מאת וירג'יניה וולף, בעוד טומי מצלם את המעשה. מיד אחרי הנשיקה, קם איאן ומתחיל לרקוד ברחבי הדיינר, תוך שהוא שר את You got it של רוי אורביסון, ומתברר שזו חובה שהוא קיבל במסגרת המשחק. וי מרוויחה 100 דולר ורוצה לפרוש, אך הצופים סבורים שהיא ואיאן יהיו צוות מוצלח, ומטילים עליהם לצאת יחד לעיר על האופנוע של איאן תמורת 200 דולר. וי מחליטה להמרות את פי אמה ולצאת מסטטן איילנד, והשניים נוסעים למנהטן. לאחר שחובה זו הושלמה, הם נפרדים. בעוד וי מתכוונת לנסוע חזרה הביתה, מוטלת עליהם חובה להיכנס לחנות הכל-בו היוקרתית "ברגדורף גודמן" , ווי נדרשת למדוד שמלה יקרה מאוד. היא נענית, ומחוץ לתא ההלבשה, וי פוגשת את איאן שעליו הוטל למדוד חליפה מפוארת, ואז הוא נדרש להתאים זוג נעליים לשמלה שלבשה. בחזרם לתאי ההלבשה, השניים מגלים שבגדיהם וחפציהם נגנבו, ובעודם בבגדים שמדדו, מוטל עליהם לצאת מהחנות. מאחר שווי מסרבת לגנוב בגדים, הם בורחים כשרק בגדיהם התחתונים לגופם, ומוצאים על האופנוע שקית עם הבגדים והנעליים שמדדו בצירוף חשבונית תשלום. איאן משער שאחד הצופים המתגודדים ברחוב ומצלמים אותם, שילם עבור הבגדים. כעת, וי נדרשת לקעקע על גבה קעקוע לפי בחירתו של איאן. הוא בוחר קעקוע של מגדלור, משום שבפגישתם הראשונה בדיינר וי אמרה לו שבספר שקרא, המגדלור מסמל את שאיפות הגיבורים. תוך כדי עבודת המקעקע, איאן משמיע בטאבלט שבחנות שיר של להקת וו טאנג קלאן שאחיה של וי אהב.
וי מתחילה לצבור עוקבים, וחברה אחרת בשם ליב (קימיקו גלן), מדווחת לסיד על התקדמות וי בדירוג השחקנים. כאשר זו נכנסת לרשימת עשרת המדורגים ראשונים והפופולריות שלה עולה, סיד המקנאה וחוששת למעמדה, מתקשרת לטומי ומביעה דאגה לגורל וי. טומי מבין שווי לא פרשה אחרי משימת הנשיקה, מתחבר למשחק כצופה אלמוני, ורואה את וי ואיאן מבצעים חובות יחד. טומי בודק ברשת האפלה ומוצא שאיאן היה מעורב בחובה שבה נהרג הנער בסיאטל. בנוסף, איאן גנב את האופנוע כמשימה שקיבל במשחק. במהלך מסיבה שעורכים צופים במשחק, סיד פונה לצופים בבקשת תמיכה. לחדר נכנס טיי (קולסון בייקר), שחקן מוביל, ומציע לסיד לשתף פעולה. היא סולדת ממנו ומסרבת ( אותו טיי נראה בחטף מספר פעמים כמעורב בקידום חובות המוטלות על וי ואיאן). לחדר נכנס ג'יי.פי. המביע סלידה אף הוא, ומגרש את טיי. וי ואיאן מקבלים משימת אמון: עליו לנהוג באופנוע ברחובות ניו יורק בעיניים מכוסות ולהגיע למהירות של 60 מייל לשעה (כ-96 קמ"ש) תוך חמש דקות, כאשר וי מנווטת. הם מצליחים במשימה ומתנשקים, ואז וי שופכת באוזני איאן את מרי לבה על סיד המתנשאת עליה, ומכנה אותה "דלת מסתובבת של גברים". הדברים משודרים לצופים שבמסיבה מהטלפון של איאן. בחמת זעם ובעודה שתויה, סיד הפגועה נענית לחובה ללכת על סולם המונח בין שני בניינים בגובה עשר קומות. על הסולם היא נתקפת חרדה, שומטת את הטלפון, מתקפלת ומודחת מהמשחק.
טיי עובר למקום הראשון אחרי שביצע חובה לשכב על מסילת ברזל מתחת לרכבת נוסעת. ננסי, שרואה את ההפקדות לחשבון הבנק, חוששת שהחשבון נפרץ ומתקשרת לטומי שינסה להסביר לה. הוא משקר ומרגיע אותה שווי זכתה בכסף במשחק פוקר מקוון חוקי. איאן משכנע את וי ללכת למסיבה, שם הם מתקבלים בהתפעלות נוכח הישגיהם. וי מחפשת את סיד, מוצאת אותה מתעלסת עם ג'יי.פי. ובין השתיים פורצת מריבה קולנית שבסופה וי מקבלת עליה להשלים את החובה שסיד נכשלה בה עם הסולם, מצליחה ועוברת למקום הראשון. טומי נחוש בדעתו לעצור בעדה של וי מלהמשיך לסכן את עצמה, מגיע למסיבה ומספר לה על הקשר של איאן למות הנער בסיאטל, ושאיאן קיבל חובה להביא את וי למסיבה ולסכסך בינה לבין סיד, והוא סיבך אותה במשחק לתועלתו. היא נשברת, יוצאת לרחוב ומספרת לשוטר על המשחק, אך הלה מגיב באדישות. הצופים מכריזים עליה "מלשינה", ומנהלי המשחק האלמונים מחרימים את כל הכסף שהיה בחשבון הבנק. טיי, השואף לנצח במשחק, תוקף את וי ומהמם אותה במהלומת אגרוף. כאשר היא מתעוררת מעלפונה, וי מוצאת את עצמה בתוך מכולה על רציף בנמל. המכולה ריקה מלבד מסך מחשב שדרכו מסבירים לה מנהלי המשחק שבגלל ההלשנה, היא עברה לקטגוריה שלישית במשחק: "אסירה", הם שולטים בה, במשפחתה ובעתידה, והדרך היחידה שלה להיחלץ היא לעלות לשלב הגמר. היא נדרשת לעלות למעבורת לסטטן איילנד, שם צופה אלמוני יפגוש אותה. למקום מגיע איאן, והיא דורשת ממנו הסברים מדוע סיבך אותה. איאן מספר לה על האירוע בסיאטל, שבו הוא, טיי ונער בשם רובי, קיבלו משימה להיתלות בידיהם מזרוע של עגורן, ורובי נפל ונהרג. איאן וטיי פנו למשטרה שלא עשתה דבר, והם הפכו ל"אסירים". לכן שניהם חייבים להגיע לגמר, וכעת גם וי היא אסירה כמותם (מכך מובן שאיאן וטיי משחקים בניגוד לרצונם, בהיותם בני ערובה בידי מנהלי המשחק האלמונים). הוא מסביר לה שביקש מהצופים חובה שתאפשר לו לדחוק את טיי, לעלות לגמר מול וי, ואז יפסיד לה בכוונה, כי טיי יעשה הכל כדי לנצח. לאחר שאיאן מצליח לעמוד במשימה להיתלות בידו האחת מזרוע של עגורן, כפי שהיה בסיאטל, הוא עולה למשימת הגמר מול וי.
וי פוגשת את טומי וסיד שבאים לשכנע אותה "להתקפל", אך היא מסבירה שכעת עליה להשתתף במשימת הגמר, והם נחלצים לעזרתה. השניים מגייסים את חברי מועדון ההאקרים המחתרתי של טומי בראשותה של "Hacker Kween" ("מלכת ההאקרים"), ובקיצור - אייץ'.קיי. (HK) (סמירה ויילי), במטרה לשבש את הקוד הפתוח של המשחק ולהפיל אותו. ננסי, שאיבדה את כל כספה, מתקשרת בבהלה אל טומי שמזמין אותה להצטרף אליו ואל חבריו הצופים במתרחש. וי עולה למעבורת ומקבלת מאלמוני אקדח לצורך משימת הגמר המתקיימת לעיני קהל צופי המשחק בתוך מבצר עתיק. איאן נשלח לרכבת ומקבל אקדח אף הוא. שניהם נכנסים לאצטדיון וניצבים עם אקדחים לעיני הצופים, כאשר החובה היא לירות זה בזה, ומי שיורה ראשון - מנצח. וי ממאנת לירות באיאן ופונה לצופים בתוכחה על שהם רעולי פנים ומסתתרים מאחורי זהויות בדויות. איאן מציע ששניהם יתקפלו, אך טיי יוצא מהקהל ומתנדב למלא את החובה לירות בווי, והצופים מצביעים "בעד". טיי יורה בה והיא נופלת לזרועות איאן לעיני חבריה ואמה.
אייץ'.קיי. מצליחה להחדיר בוטים למשחק. לכל הצופים נשלחת הודעה בשמותיהם האמיתיים "את/ה שותפ/ה לרצח", הצופים ממהרים להסתלק מהמבצר וכל המשתמשים מתנתקים. וי פוקחת את עיניה, והיא וטיי מסבירים לאיאן שזה היה תכסיס שתואם מראש: סיד התקשרה לטיי, סיפרה לו על הכוונה להפיל את המשחק, והם סיכמו שהוא יירה כדור סרק בעוד וי תעמיד פני מתה. טיי ואיאן מתפייסים, טיי הוא המשתמש האחרון שמתנתק, והמשחק קורס. הכסף מוחזר לחשבון הבנק של ננסי בסיוע אייץ'.קיי., וסיד מתאהבת בטומי. עם שחר, אחרי תום האירועים, איאן מתוודה באוזני וי ששמו האמיתי הוא סאם. בסוף הסרט, כשהם מתנשקים, מישהו מצלם אותם בחשאי, מה שרומז שמנהלי המשחק עדיין עוקבים אחריהם.
לפי תמונות המשולבות בכתוביות הסיום של הסרט, וי הגשימה את שאיפתה ונסעה ללמוד בקליפורניה.
הפקה.
הצילומים החלו ב-13 באפריל 2015, הסתיימו ב-5 ביוני באותה שנה וכללו אתרים אותנטיים בעיר ניו יורק, מקום התרחשות העלילה, בין היתר:
הבמאים ג'וסט ושולמן ראו אתגר בעשיית סרט שעלילתו מתרחשת באינטרנט, משום שלדבריהם, אינטרנט יכול להיות טוב או רע לפי האופן שפועלים בו, ובהתאמה, המשחק Nerve יכול להיות מעצים או "הדבר הנורא ביותר שאפשר לדמיין". בגלל המסר הזה, היה חשוב לבמאים שבני נוער יצפו בסרט, ולכן הם הקפידו על כך שהסרט יוכל לקבל סיווג צפייה PG-13 לפי שיטת הסיווג MPAA של התאחדות הקולנוע של אמריקה . סיווג זה קובע שהשגחת הורים נדרשת לילדים למטה מגיל 13. לשם כך הושמטה מהתסריט משימת חובה שכללה סצנת מין.
ג'וסט ושולמן השתמשו בטכניקות צילום של סרטי פאונד פוטג' שהיו לסמל המסחרי שלהם בעקבות סרטים קודמים שביימו: קאטפיש וסרטי "פעילות על-טבעית" השלישי והרביעי: אפקט מצלמה רועדת , צילום מנקודת מבט של המשתמש/ים ; איכות צילום וצליל נמוכה במתכוון, וכמו כן השתמשו בהרכבת שכבות ואנימציה ממוחשבת להדמיה של צגי טלפונים חכמים ומחשבים באופן שהצופה בסרט רואה התרחשויות מהזווית של המשתתפים במשחק. בנוסף על אלה, תחילת הסרט מוצגת בסגנון פאונד פוטג': סצנת הפתיחה מתרחשת על צג המחשב של הגיבורה, ללא כתוביות פתיחה, כשמוזיקת פתיחה מושמעת ממחשב אישי הממלא תפקיד בסרט. על אף זאת, הסרט לא משויך לתת-סוגה של פאונד פוטג', אלא מוגדר כתוצר של הקולנוע האמריקאי המסורתי, בשילוב סרטוני אייפון המצולמים בגוף ראשון.
סיום הסרט במה שנראה כקליף האנגר, עורר ציפיות לסרט המשך. הסופרת ג'ין ראיין אמרה בראיון שהיא נשאלת רבות לגבי ספר וסרט המשך. ראיין הסבירה שהספר נכתב כיצירה העומדת בפני עצמה, והסוף הפתוח הוא מטפורה לכך שכאשר מעלים תוכן כלשהו לרשת, לעולם אי אפשר למחוק אותו לגמרי. עם זאת, היו לה פה ושם הרהורים לגבי המשכים אפשריים של הסיפור, אך במועד פרסום הראיון (אוקטובר 2016) היא לא עבדה על משהו באופן רשמי.
הפצה.