כמה מן הטכניקות שלו מבשרות לכאורה את חידושי התקופה הרומנטית: הוא כתב "טה דאום" ל-1200 זמרים ו-300 כלי נשיפה מעץ; כמה מן האורטוריות שלו כוללות הוראות להפרדה פיזית של מספר מקהלות, ביניהן כמה סמויות מן העין מאחורי הקלעים. גוסק כתב יצירות אחדות לכבוד המהפכה הצרפתית, ביניהן "ניצחון הרפובליקה"
ו"מנחת החירות".
גוסק לא היה מוכר ביותר מחוץ לצרפת ויצירותיו הרבות, הן של קודש והן של חול, עמדו בצל יצירותיהם של מלחינים מפורסמים יותר; אבל הוא היווה השראה לרבים ונתן זריקת עידוד ממשית למוזיקה האינסטרומנטלית.
יצירתו המפורסמת ביותר היא קטע קצר בשם "טמבורין" המנוגן לרוב בחליל בליווי פסנתר או תזמורת וגם בכלי נשיפה אחרים כמו חלילית או קלרינט.
ה'תנ&quot;ט
ה'תנ&quot;ח
ה'תנ&quot;ז
ה'תנ&quot;ו
ה'תנ&quot;ה
ה'תנ&quot;ד
ה'תנ&quot;ג
ה'תנ&quot;ב
ה'תנ&quot;א
ה'ת&quot;ן
ה'תמ&quot;ט
ה'תמ&quot;ח
ה'תמ&quot;ז
ה'תמ&quot;ו
ה'תמ&quot;ה
ה'תמ&quot;ד
ה'תמ&quot;ג
ה'תמ&quot;ב
ה'תמ&quot;א
ה'ת&quot;ם
ה'תל&quot;ט
ה'תל&quot;ח
ה'תל&quot;ז
ה'תל&quot;ו
ה'תל&quot;ה
ה'תל&quot;ד
ה'תל&quot;ג
ה'תל&quot;ב
ה'תל&quot;א
ה'ת&quot;ל
ה'תכ&quot;ט
ה'תכ&quot;ח
ה'תכ&quot;ז
ה'תכ&quot;ו
אירועים.
סיום הדפסת שולחן ערוך עם באר הגולה באמסטרדם.
ט"ז באלול - שבתי צבי מובא למשפט בפני הסולטן ומחליט להתאסלם.
ה'תכ&quot;ה
ה'תכ&quot;ד
ה'תכ&quot;ג
ה'תכ&quot;ב
ה'תכ&quot;א
ה'ת&quot;ך
ה'תי&quot;ט
לדעת רוב הראשונים זוהי שנת היובל.
ה'תי&quot;ח
ה'תי&quot;ז
ה'תט&quot;ז
ה'תט&quot;ו
ה'תי&quot;ד
ה'תי&quot;ג
ה'תי&quot;ב
ה'תי&quot;א
ה'ת&quot;י
ה'ת&quot;ט
B'Day Deluxe Edition
ה'ת&quot;ח
ה'ת&quot;ז
ה'ת&quot;ו
ה'ת&quot;ה
ה'ת&quot;ד
אקשה
אַקְשָה (רוסית Акша) הוא היישוב הראשי של נפת אקשינסקי, במחוז צ'יטה שברוסיה. אוכלוסייתו מנתה 4,312 תושבים בשנת 2005. הוא שוכן על חוף הנהרות אקשה ואונון.
היישוב אקשה הוקם בשנת 1750 ככפר קוזאקים, ומשנת 1768 מצודה בגבול בין מונגוליה לרוסיה. בזמן האימפריה הרוסית היה באקשה בית סוהר לאסירים רבים, בהם וילגלם קיוכלבקר, שהיה חבר בתנועת הדקבריסטים שנשלחו לכאן בתור אסירים פוליטיים. עד המהפכה הרוסית שימשה אקשה עיר אזורית ומשנת 1872 עד 1924 היא הייתה העיר ראשית של מחוז אקשה. ב-4 בינואר 1924 הפכה אקשה ליישוב אדמיניסטרטיבי של נפת אקשינסקי.
ה'ת&quot;ג
ה'ת&quot;ב
ה'ת&quot;א
ה'ת'
Poekilocerus bufonius
שימור מבנים
שימור מבנים היא פעולה אדריכלית-הנדסית שנועדה לחדש מבנים בעלי חשיבות היסטורית, תרבותית ואדריכלית. פעולת השימור כוללת מכלול פעולות שמטרתן להבטיח המשך קיום תקין ושלם של המבנים והאתרים המיועדים. הפרקטיקה של השימור כוללת: הגנה (על ידי גידור או קירוי), תחזוקה, ייצוב, שימור הקיים (Preservation), שיחזור (החזרת האתר לצורה שהייתה בעבר ללא תוספות או שינויים), שיקום (כולל התאמה מחדש), בנייה חדשה (רה-קונסטרוקציה על סמך תיעוד), העברה (של המבנה למקום אחר), פירוק והרכבה מחדש, שכפול (יצירת העתק מדויק, "Replica"), ושימור חזית או פרטים. קיימות מספר גישות של שימור הנובעות מהשקפות עולם שונות וצורות התייחסות שונות לתפקיד המבנה במרקם העירוני או באתר בו הוא נמצא, לחלקו במורשת ההיסטורית ולמאפייניו העיצוביים והאסתטיים.
מטרת השימור.
מטרת השימור היא ליצור סביבה עשירה ואיכותית יותר, סביבה שמכילה גם שכבות מהעבר, סביבה מעניינת יותר, שבהרכב העיצובי שלה, הבתים הישנים משמשים כדי ליצור מקום איכותי עם חוויה, מקום שנותן ביטוי פיסי לזהות מקומית, מקום בעל אופי משלו.
השימור עוזר לאנשים למצב את עצמם בסביבה, ביחס למקום ולזמן, ומאפשר חיבור של הריקמה החברתית העכשווית, עם המורשת שקדמה לה.
גישות בשימור.
שלוש הגישות קיימות. אבל אם נחפש מבחנים אובייקטיביים יותר, להגדרת ערך של בנין או סביבה, כדי שיצדיק פעולה של שימור, נגיע בדרך כלל לפרמטרים עיצוביים, אדריכליים, ויזואליים וקוגניטיביים, שתלויים יותר בבניין עצמו, ויוצרים סרגל הערכה יותר אוניברסלי לאיכות המקום. ערכים אלו מוגדרים היום מקצועית ומושפעים פחות מהעדפות פוליטיות. בישראל, הגישה ההיסטורית עדיין שולטת. באנגליה למשל, זכה מבחן השימור האדריכלי לקונצנזוס רחב. ארגון אונסק"ו אימץ את הגישה התרבותית ואכן, יש לכלול בהגדרת אופי של אזור לשימור גם מאפיינים תרבותיים וחברתיים.
התועלת המעשית.
ערכו של מבנה משומר גבוה יותר מזה של מבנה חדש. השימור מהווה בדרך כלל פוטנציאל לפיתוח איכותי יותר של התכנון ומכאן של הנכס. יזמי נדל"ן משתמשים במבנה לשימור באופן שיעלה את ערך הפרויקט שלהם ומפיקים רווח כלכלי ממורשת התרבות. מאידך לעיתים מאפשרות הרשויות זכויות בנייה מיוחדת באתרים לשימור על מנת להבטיח את האינטרס הכלכלי של המשקיעים שנדרשים מצידם להשקיע משאבים רבים יותר על מנת לעמוד בתקני השימור.
שימור מורשת הבניה והתרבות הוכחה כמקדמת תיירות מעולה. האטרקציה התיירותית, ובמקרה הזה: האזור המשומר, מתנהגת כמו כל מוצר כלכלי. בדיקות כלכליות הוכיחו עליית ערכי הנדל"ן בסביבה המשומרת והגדלת הפעילות העסקית במידה משמעותית.
שימור מבנים במסגרת שקום מרכזי ערים ופיתוחם הוא פרויקט כלכלי חברתי. קשה, אך ניתן לכמת את תועלתו בשיקום המרקם החברתי. נכסי מורשת מהווים כלי ליצירת גאווה והזדהות עם המקום, והם משמשים גם כאמצעי למשיכת תושבים חדשים ברמה סוציו-אקונומית גבוהה יותר וכן הון השקעתי חדש, וככאלה, הם אמצעי שיקומי לאוכלוסיות חלשות הגרות בסביבתם.
בנוסף יש למנות את הרווח התרבותי האסתטי הסביבתי, ואת מינוף השימור כאמצעי לחינוך ופנאי.
שימור מבנים בעולם.
אחד ממיזמי השימור הידועים ביותר הוא תנועת התחייה הגותית שקמה באנגליה בסוף המאה ה-18 ובצרפת באמצע המאה ה-19. מובילי התנועה יזמו שימור מבנים, וכנסיות בפרט, הבנויים בסגנון הגותי לצד בניית מבנים חדשים בסגנון המחקה את האדריכלות הגותית. בצרפת הובילו הסופר ויקטור הוגו, פרוספר מרימה והאדריכל אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק תנועה לשימור, שיחזור והשלמת מבנים מימי הביניים וכנסיות גותיות בפרט, כתגובה להריסת מבני דת וממשל עתיקים במהלך המהפכה הצרפתית.
שימור בישראל.
לארץ ישראל מורשת היסטורית רבת שנים וקורות ההתיישבות בה נמשכות על פני חמשת אלפים שנה. תרבות הבנייה של העת העתיקה בארץ ישראל מעוגנת ב"חוק העתיקות", הדן ומבטיח את קיומם של מבנים ואתרים שנבנו עד שנת 1700.
מאז, במרוצת המאות האחרונות, התרחשו תהליכים חשובים בתולדות הארץ והיישוב, אשר יצרו מסגרות חברתיות שהשפיעו על טיפוסי היישובים שקמו בארץ ישראל. המבנים והאתרים, שהם תולדה של התהליכים האלה, נותרו ללא הגנה חוקית.
ההתעוררות הציבורית לשימורם של מבנים בני עשרות ומאות שנים התגברה בעקבות הרס אתרים היסטוריים במשך עשרות שנים, במיוחד אובדן בניין הגימנסיה הרצליה בתל אביב, אשר הובילה להקמת המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות, בחסות ועדת החינוך של הכנסת והחברה להגנת הטבע.
הקריטריונים לשימור.
על פי האמנה לשימור מבנים ואתרי התיישבות של המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ישנם שבעה קריטריונים לשימור:
בראשית שנות המאה ה-21 החל מינהל מקרקעי ישראל בהקמת מאגר ממוחשב של כל המבנים לשימור ברחבי הארץ. מהפך משמעותי בתחום השימור בישראל התחולל במרץ 2009, כאשר בית המשפט לעניינים מקומיים בחיפה פסק פסיקה תקדימית, על פיה אדם שהרס מבנה לשימור ייאלץ לבנותו מחדש, ואף לשלם קנס.
התערוכה הבינלאומית לשימור מבנים תתקיים בפעם ה-4 בישראל בשנת 2018 בבניין תיאטרון הבימה בתל אביב
נגישות.
בסוף המאה העשרים ובתחילת המאה העשרים ואחת חוקקו במדינות רבות חוקים תקנות לנגישות בנייה בבניינים ציבוריים. בחוקים ותקנות אלה, הדרישות הארכיטקטוניות הבולטות ביותר הן אלה הבאות להנגיש מבני ציבור למשתמשי כיסאות גלגלים. חוקים אלה חוקקו מתוך אידיאל שוויון ההזדמנויות אך תוך התחשבות בצרכים ואידיאלים אחרים של החברה. על כן, במדינות רבות חוקי נגישות הבניה מורים מפורשות על הצורך להתחשב גם בשימור ההיסטוריה והתקנות מקלות את דרישות הנגישות ממבנים לשימור. לדוגמה, תקנות הבניה שתוכננו כדי להסדיר את מימוש החוק "Americans with Disabilities Act of 1990" קובעות שיש להרחיב מספר רב ככל האפשר של פתחי דלתות במבנה ציבורי כך שמשתמשי כיסאות גלגלים יוכלו לעבור דרכן. אולם, יש סייגים לתקנות ומערכת תקנות מקלה יותר, במקרה בו סידורי הנגישות יפגעו במאמצי שימור המבנה. פתחי דלתות המצויים בחזית בניין שהוכרזה כחזית לשימור פטורות מהרחבה זו כאשר מרחיבים פתחי דלתות המצויים בחזיתות אחרות. אותן תקנות קובעות גם הקלות בסידורי הנגישות בחדרי השירותים בבניינים שעיצוב הפנים שלהם הוא בעל חשיבות היסטורית. חלק מתאי השירותים הנגישים במבנים כאלה יכולים להיות צרים ולהכיל ידיות אחיזה לאנשים עם לקות בשיווי המשקל במקום להכיל מרחב תמרון לכיסא גלגלים. מעבר לזאת, תקנות אלה פוטרות לחלוטין מגדלורים לשימור המצויים על איים קטנים מכל סידורי נגישות.
אקשינסקי
נפת אקשינסקי (רוסית Акшинский район) היא אחת מ-28 הנפות של מחוז עבר הבאיקל שברוסיה. הנפה ממוקמת בדרום המחוז וגובלת במונגוליה והמחוז האוטונומי אגיני בוריאטי. הכפר אקשה הוא היישוב אדמיניסטרטיבי של הנפה. אוכלוסייתה מונה 12,088 תושבים נכון ל-2005. שטחה של הנפה הוא 7,400 קילומטר רבוע. ראש הנפה - יורי קרלין (Карлин Юрий Николаевич)
צחוק מוקלט