בשנת 1996, במהלך טקס זיכרון בקיילצה, ביקש ראש העיר בוגוסלב צ'שלסקי את סליחת היהודים. בנאום שנשא במעמד קהל רב, ובו גם אורחים מישראל, בהם ניצולים מהפוגרום, אמר צ'שלסקי שאין להתכחש לעובדה כי היו בקלצה אנשים שלקחו לידיהם מוט ברזל, אבן או קרש, ורצחו יהודים. לדעת צ'שלסקי, בקשת הסליחה היא מחווה בסיסית ומתבקשת כלפי הקורבנות.
ב-4 ביולי 2006, לציון 60 שנה לפוגרום, התנצלה ממשלת פולין באופן רשמי על האירוע, שהוגדר על ידיה כ"מעשה זוועה, בושה גדולה, טרגדיה ליהודים וטרגדיה גם עבור הפולנים". לזכר הקורבנות הוצב בעיר פסל וניטע עץ אלון.
סוף מצוי
סוף מצוי (שם מדעי: "Typha domingensis") הוא צמח רב שנתי ממשפחת הסופיים. צומח לרוב ליד קנה ומכאן הצרוף "קנה וסוף" () שהשתבש ל"קנה סוף", אף על פי שלא קיים צמח העונה לשם זה.
מאפיינים.
הסוף המצוי גדל בקרבת מים, קנה השורש שלו זוחל בבוץ ומשתרש ממפרקיו. בחודשי הקיץ מצמיח הסוף המצוי תפרחת גבוהה ומוארכת (בגובה 150-70 ס"מ) בראש גבעול גלילי. הפרחים זעירים וצפופים, נושאים עלים ארוכים, שטוחים וצרים (ברוחב של כס"מ בודד).
התפרחת מחולקת לשניים: בחלק העליון פרחים זכריים, ובתחתון פרחים נקביים. ההפצה נעשית הן ברבייה וגטטיבית (באמצעות שורשים וקנה שורש), והן באמצעות הפצת זרעים בעזרת הרוח.
בזמן הבשלת הפרי מתפורר העמוד לזרעים רבים, שמתעופפים ברוח ונישאים במים.
תפוצתו של הצמח רחבה – הוא מצוי במזרח אגן הים התיכון, במזרח התיכון ובאזור הטרופי.
שיער התפרחות של הסוף המצוי שימש למילוי, והעלים לקליעת מחצלות. קני השורש נאכלו בעתות רעב.
ראש אגף המודיעין
ראמ&quot;ן
בת הים הקטנה (אנימה)
בת הים הקטנה (באנגלית: Sabana's Adventures of the Little Mermaid, ביפנית: 人魚姫 マリーナの冒険) היא סדרת אנימה יפנית בת 26 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנת 1991 בהשראת הספר בת הים הקטנה מאת הנס כריסטיאן אנדרסן. הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית ב-1992 ובשנת 2000 בערוץ ג'טיקס.
עלילת הסדרה.
מרינה, בת ים בודדה, מאסה בחיים התת-מימיים. לאחר ערב גורלי שבו עולה מרינה אל פני הים, היא רואה ספינה שבה מלחים חוגגים, וביניהם הנסיך אלווין. בעוד שמרינה מוקסמת ממראה עיניה, באותו יום עוברת סערה קשה והספינה טובעת.
מרינה, העדה למתרחש, נחלצת לעזרת המלחים. כל המלחים הצליחו להאחז בדבר מה במים, למעט אלווין הנסיך שטובע. מרינה לא משתהה ונחלצת לעזרתו במהרה.
מרינה עוברת מסכת ייסורים, הכוללת מעקב יומי אחר הנסיך, תוך ויתור על קולה הענוג, עד אשר מגיעה הישועה. לבסוף, אלווין מגלה מי הצילה את חייו והאהבה בין השניים פורחת. אבל, כפי שמגלים כבר ממילות השיר, מרינה בת ים ואילו אהובה הנסיך בן אנוש. אנסֶלְם הקוסם שעה לעזרת הזוג הנאהב ורקח שיקוי זמני שמאפשר לנסיך לנשום מתחת למים בזמן קצוב, ואשר מעניק לבת הים זוג רגליים (אך בהירטבה, זנבה מחליף את זוג הרגליים במהרה).
באחד הביקורים של אלווין מתחת לים, הקסה וצבא הכרישים שלה בראשות ראש פטיש דדלוק, שודדים ספינת מלחים, כדי לשדוד את אוצרתיה ובעוד מרינה וחברתה סוסת הים מימי מצילות את הספינה. הקסה מוצאת בין אוצרותיה את לוחית הזהב.
אנסלם מספר להם כי ניתן לשים קץ לסבלם וכי יש דבר היכול להעניק לשניים את האושר לו פיללו. מרינה תוכל להפוך לבת אנוש אם יחברו את 2 חלקי לוחית הזהב אשר נשברה בעת התקרית בין המלחים להקסה. אם תורכב הלוחית, יוכל אנסלם להקריא את הלחש הכתוב עליה ומרינה תהפוך לבת אנוש לנצח. לרוע מזלם, החלק המשלים של לוחית הזהב נמצא אצל לא אחרת מהקסה, מכשפת הים המרשעת.
למעשה, הקסה מעוניינת בלוחיות מאותה הסיבה - לפני שנים רבות היא הייתה בת אנוש, ולא סתם בת אנוש - אלא קוסמת ואהובתו של אנסלם. אך מאחר שהקסה התחילה להשתמש ביכולותיה למטרות רעות, אנסלם נאלץ להילחם בה, עד אשר גבר עליה בקרב. לאחר הניצחון שנחל, דן אנסלם את הקסה לחיות כחצי צלופח-חצי אשה, מתחת לפני הים ולחיות בכיעור נורא (בניגוד גמור להיותה בת אנוש יפהפייה).
הסדרה עוקבת אחר נסיונותיו של הזוג להשיג את החצי השני של לוחית הזהב. המשימה מסתברת כקשה משחשבו בשל מזימותיה של הקסה וניסיונותיה החוזרים-ונשנים להפרידם ולהשיג את זוג הלוחיות עבורה. לעזרתם נחלצים אנסלם, טיבי הבונה שלו, מימי סוסת הים של מרינה (שעוזרת להם בעזרת הצרחות צורמות האוזן שלה) ורנדי חברו הטוב של הנסיך.
Demashita! Powerpuff Girls Z
Demashita! Powerpuff Girls Z הוא שמה של סדרת אנימה יפנית המבוססת על סדרת האנימציה האמריקאית הפופולרית בנות הפאוור פאף. הסדרה הופקה במסגרת שיתוף פעולה בין Cartoon Network ,Toei Animation ,Aniplex. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ביפן ביולי 2006 בערוץ TV Tokyo במתכונת של 50 פרקים באורך של 30 דקות. באוגוסט 2006 התפרסמה לראשונה גם סדרת מאנגה שמבוססת על סדרה זו.
הסדרה שודרה בישראל ב-2006 בערוץ הילדים ברצועת "טלמאנגה" בדיבוב עברי.
עלילה.
על מנת למנוע שינוי פתאומי באקלים, המדען קן קיטאזאווה משתמש בכימיקל Z, נוסחה חדשה של החומר המקורי אותו המציא אביו, כימיקל X, בשביל להרוס קרחון ענק. האימפקט של כימיקל Z גורמים לאורות לבנים ושחורים להופיע בשמי טוקיו (ניו טאונסוויל בגרסה האמריקאית). שלוש בנות רגילות, מומוקו אקטסוסומי, מיאקו גוטוקוג'י וקארו מאטסובארה, נקלעות להבזק כזה של אור לבן אשר מעניק להן כוחות על והופך אותן לבנות הפאוור פאף Z. במקביל, חלק גדול מהאורות השחורים גורמים לאנשים אחרים להפוך לרעים. וכך, בלוסום (מומוקו), באבלס (מיאקו), ובאטרקאפ (קארו), משתמשות בכוחות העל שלהם ומקדישות את זמנן להגנה על העיר טוקיו מפני האנשים שהושפעו מהאורות השחורים. במהלך הסדרה, חלומה של כל אחת מהבנות מתגשמת: מומוקו אכן הפכה לגיבורת על, מיאקו פגשה את אהבתה הראשונה, טאקאקי איוקאי (פרק 12 ופרק 48), וקאורו אכן יותר חזקה מכל בן אנושי.
אדואר לאלו
אדוארד לאלו (בצרפתית: Édouard Lalo; 27 בינואר 1823 - 22 באפריל 1892), מלחין צרפתי, מגדולי מלחיני המוזיקה הרומנטית הצרפתית במאה ה-19.
ביוגרפיה.
לאלו נולד בליל שבצפון צרפת. בנעוריון למד בקונסרבטוריון למוזיקה בעירו. אביו היה קצין מצטיין בצבא נפוליאון, אך הקריירה הצבאית לא קסמה לאדואר והוא סירב להמשיך בדרכו של אביו. בגיל 16 החל את לימודיו בקונסרבטואר של פריז אצל יריבו הוותיק של ברליוז, פרנסואה אנטואן האבנק. במשך שנים אחדות התפרנס בנגינה בכינור ובוויולה ובלימוד נגינה בפריז. ב-1848 הקים עם ידידים רביעיית מיתרים בשם "ארמינגו", שם ניגן בכינור שני ובוויולה. הוא החל בכתיבת מוזיקה, שלא זכתה להצלחה. מתקופה מוקדמת זו שרדו שירים ויצירות קאמריות (שתי סימפוניות מוקדמות הושמדו).בשנות ה-60' של המאה ה-19 כמעט לא חיבר מוזיקה, אך בעשור הבא החל להלחין מוזיקה תזמורתית ועורר עניין בקהל המאזינים. בשנת 1873 חיבר את "הסימפוניה הספרדית" לכינור ותזמורת, בשביל הכנר הווירטואוז פבלו סרסטה וקונצ'רטו לצ'לו. את שתי היצירות מאפיינת מוזיקה קליטה ומלהיבה, הודות להשפעה הספרדית המובהקת והתנופה המלודית והקצבית, והן שבו את לב המאזינים.
ז'ולי מאליני, זמרת אלט מברטאן שעמה התארס ב-1865 עוררה את עניינו באופרה והוא החל לחבר יצירות לבימה, אבל הן היו מתקדמות ווגנריות מדי באופיין ולא התקבלו תחילה, על אף הרעננות והמקוריות שאפיינו אותן, ולאלו בחר אפוא להתמקד בחיבור מוזיקה קאמרית, שהחלה אותן שנים להיכנס לאופנה בצרפת, ויצירות לתזמורת. לאחר תקופה של דחייה, קיבלה האופרה של פריז את האופרה "מלכה של איס", שבוצעה בהצגת בכורה ב-1888 וזכתה בהצלחה מסחררת.
אף כי לאלו איננו מן השמות הבולטים והמוכרים ביותר במוזיקה הצרפתית, הסגנון הייחודי שלו, המתאפיין בבהירות והיגיון, הקנה לו מידה מסוימת של פופולריות. על אף זיקתו לרומנטיקה במוזיקה, כפי שייצגו אותה מנדלסון ושומאן, נטה לאלו למוזיקה עממית והיה בין הראשונים ששילבו ביצירותיהם רעיונות וצבעים שמקורם בנעימות עממיות. "הסימפוניה הספרדית" לכינור ותזמורת נהנית עד היום ממקום מכובד ברפרטואר הכינור ומזוהה עם שם מחברה יותר מכל יצירה אחרת שלו. לאלו מוכר גם בקונצ'רטו שלו לצ'לו ברה מינור. אותה אגדה ברטאנית שנתנה את השראתה לאופרה "מלכה של איס" השפיעה גם, במידה מסוימת, על הסימפוניה בסול מינור (מן החביבות ביותר על סר תומאס ביצ'ם) ועל אי-אילו יצירות קאמריות.
רק בהיותו בן 50 החלו יצירותיו להתפרסם והוא הוכר כאחד מגדולי המלחינים הצרפתיים בתקופה הרומנטית וקיבל מהממשלה הצרפתית תוארי כבוד ופרסים.
וואן פיס
וואן פיס (ביפנית: ワンピース; בתעתיק לעברית: וָאנְפִיסוּ; באנגלית: One Piece) היא סדרת מאנגה ואנימה מבית היוצר של אמן המאנגה היפני אייצ'ירו אודה. הסדרה פורסמה לראשונה ביפן ביולי 1997 והיא נחשבת לאחת מסדרות האנימה הארוכות בעולם. עלילת הסדרה מתרחשת בעולם בדיוני ועוקבת אחר צוות פיראטים המכונים "כובעי הקש" בפיקודו של הקפטן מונקי די. לופי, אשר שואף להפוך למלך הפיראטים ולמצוא את האוצר ה"וואן פיס".
20 שנה לפני זמן תחילת עלילת הסדרה, הוצא להורג הפיראט האגדי "גול די. רוג'ר", אשר נחשב לפיראט הגדול ביותר בכל הזמנים וזכה לתואר "מלך הפיראטים". לפני הוצאתו להורג רוג'ר ציין כי הוא מותיר מאחור את כל אוצרותיו הגדולים שאסף לאורך השנים, שכונו בשם "וואן פיס", והם נמצאים בים הפתוח במקום סודי. במילותיו האחרונות רוג'ר קורא לאזרחים לצאת אל הים ולחפש אחר האוצר. בכך הוא פתח את "עידן הפיראטים הגדול" במהלכו יוצאים אל הים אלפי פיראטים שונים בחיפוש אחר אוצר ה"וואן פיס".