ב-1 ביולי 2011, האנס הוגרוורסט (Hans Hoogervorst) החליף את דוד טויידאי (David Tweedie) כיו"ר ה-IASB. דוד שימש כיו"ר מאז שהוקם ב-2001.
הליך נאות.
ל-IASB יש ספר (The IASB Due Process Handbook) שמתאר את תהליכי ההתייעצות שלו והוא כולל בתוכו מידע לגבי הליך פיתוח התקנים והתהליכים שמובצעים על מנת לוודא את הנאותות שלהם. מטרת ההליכים המתוארים בספר הם ליצור שקיפות, החלטות שלמות והוגנות ובחינת המשמעויות הפרקטיות של התקנים שעתידים להתפרסם.
מימון.
ארגון ה-IFRS מגייס כספים לטובת פעילות ה-IASB. מרבית התרומות הן התנדבויות ומגיעות מגופים בעלי משטרי מימון לאומיים. התרומה היא בדרך כלל אחוז מסך התוצר המקומי הגולמי מכל תחומי השיפוט התורמים. בשנת 2017 52% מהמימון הורכב ממימון ציבורי, 27% כללו תרומות של משרדי רואי חשבון ו-21% מההכנסה עצמאית של ה-IASB.
התקינה הבין-לאומית בישראל.
בשנת 1974, כשנה לאחר ייסודו של ארגון ה-IASC, הצטרפה ישראל כחברה בארגון. הצטרפות זו כללת התחייבות לפעול לשם התאמת התקינה החשבונאית המקומית (IL-GAAP) לתקינה החשבונאית הבין-לאומית. הצטרפות זו הביאה לפרסומו של גילוי דעת (ג"ד) ביוני 1981 אשר קבע כי בכל עניין בו התקנים הישראלים הקיימים אינם מטפלים, וכן לא קיימת פרקטיקה מקובלת בישראל, ייושמו התקנים הבין-לאומיים כפי שמפורסמים על ידי ארגון ה-IASC.
מדיניות זו אשר ננקטה על ידי ישראל, בה התקנים הבין-לאומיים משמשים רק במקרים בהם אין כלל מקומי או פרקטיקה, דמתה לנוהג אשר התקיים בתקופה גם בשאר המדינות החברות בארגון.
בתחילת שנות האלפיים, התקבלה החלטה במוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות לפעול לשם התאמתם של התקנים הישראלי לתקן דיווח כספי בין-לאומי. כתוצאה מהחלטה זו, בין השנים 2001 ל-2007 פורסמו יותר משלושים תקני חשבונאות ישראליים שהתבססו על התקינה הבין-לאומית.
התקנים הישראלים אשר פורסמו בתקופה זו כללו שינויים מעטים ביחס לתקנים המקוריים אשר פורסמו על ידי ארגון ה-IASC (אשר הפך לארגון ה-IASB בשנת 2001). בתקנים אלו נכלל גילוי (Disclousre) כדלקמן: "תקני חשבונאות ישראליים המתפרסמים על ידי המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות מתבססים לעיתים או עשויים לכלול חלקים מנוסח תקני חשבונאות בין-לאומיים המתפרסמים על ידי הוועדה לתקני חשבונאות בין-לאומיים".
בישיבת מועצת המוסד שנערכה ב-31 במאי 2005 פורסמה הצהרה על אימוץ גורף של התקינה הבין-לאומית בשנת 2008.
תקן חשבונאות ישראלי מספר 29 (פורסם ביולי 2006) היה התקן שהשלים את מהלך המעבר לתקינה הבין-לאומית. התקן קבע חובת דיווח החלה על כלל החברות ציבוריות הכפופות לחובת עריכת דוחות בהתאם לתקנות ניירות ערך, החל מהדוחות הכספיים של הרבעון הראשון של שנת 2008, כאשר ניתנה אפשרות ליישום מוקדם כבר בדוחות כספיים החל מיום 31 ביולי 2006. אימוץ התקינה הבין-לאומית היה במתכונת מלאה, דהיינו מוסדות התקינה המקומיים מוותרים על עצמאותם בתחומים אלה ומאמצים את התקינה הבין-לאומית כפי שהיא מתפרסמת ובהתאם להנחיות המוסד הבין-לאומי לתקינה חשבונאית.
בשנת 2010 תוקנו תקנות ניירות ערך (דוחות כספיים שנתיים) כך שהוראת תקן חשבונאי ישראלי 29 בדבר החובה החלה על חברות ציבוריות לערוך דוחות כספיים בהתאם לתקינה הבין-לאומית הפכה לחלק מהתקנות עצמן.
איחוד הצעירים היהודים באיטליה
UGEI - אגודת הצעירים היהודים באיטליה (Unione Giovani Ebrei d'Italia) היא ארגון יהודי איטלקי המייצג כל הנוער היהודי באיטליה בני 18 עד 35, מייצג את ארגוני הנוער באיחוד הקהילות היהודיות הכללי באיטליה (UCEI), ומשתתף כמשקיף עם זכות דיבור בכנסים של מועצת איחוד הקהילות ובוועידה הכללית המתקיימת כל ארבע שנים.
הפעילות העיקרית של אגודת הצעירים היא הוצאת העיתון 'התקווה', וארגון אירועים מיוחדים על ידי מחלקת Rewibe.
היסטוריה.
האגודה נוסדה ב-21 במאי 1995 בוועידה המייסדת שהתקיימה במילאנו, והיא החליפה את הפדרציה של הנוער היהודי באיטליה - FGEI, שהייתה פעילה לפני כן.
הוועד הפועל.
כל שנה, במסגרת הוועידה הכללית, נבחרים חברי הוועד הפועל של השנה הנכנסת, עליהם לבצע התוכניות שנתקבלו במשך עבודות הוועידה.
פעילויות.
אגודת הנוער היהודי באיטליה מרכזת ומקשרת את ארגוני הנוער היהודי באיטליה ואת הצעירים היהודים הקשורים אליה. תפקידה הוא לפתח תודעה יהודית ולמטרה הזאת היא פעילה בתחומים שונים:
ייצוג רשמי
UGEI מייצגת את ארגוני הנוער היהודי באיטליה באיחוד הקהילות היהודיות - UCEI - ומשתתפת בכל האספות של UCEI כמשקיף עם זכות הדיבור. בין מטרותיה הכנת את הצעירים להשתתפות לא רק בחיי הקהילות היהודיות אלא גם בחיי מדינת איטליה באופן כללי.
נסיעות, טיולים ושבתונים
במטרה לשמור ולחזק את הזהות היהודית, האיטלקית והאירופאית, האגודה מארגנת סופי שבוע להכרה של הקהילות היהודיות הקטנות המפוזרות בכל גבולות איטליה. כמו כן האגודה מארגנת מסעות זיכרון למקומות השואה באיטליה ובמדינות אחרות.
תרבות ושפה עברית
האגודה מטפחת את הכרת התרבות היהודית ולימוד השפה העברית, מכבדת את אורח חיים היהודי, ומתחייבת ליצור את התנאים המאפשרים שמירת המצוות. היא משמרת את זיכרון השואה למען הדורות הבאים, נלחמת נגד עיוות של ההיסטוריה, ומעבירה לנוער את המורשת המוסרית של זיכרון ההתקוממות נגד השלטון הנאצי-פשיסט.
שיח בין-דתי
האגודה משתפת פעולה עם כל ישות דתית שמטפחת את הערכים הנצחיים של שלום, של חרות, של דמוקרטיה, התקדמות החברה האנושית ואחווה. במקביל, על בסיס של חופש מחשבה וחופש פעולה הדדית, האגודה משתפת פעולה עם המוסדות שמייצגים את יהדות איטליה ועם ארגונים יהודים שונים, גם מאיטליה וגם בין לאומיים.
אירועים לחברי האגודה
האגודה מארגנת אירועים שונים לצעירים החברים בה, אירועים המהווים גורם מלכד. בנוסף, בתור נציגים בארגון הגג UCEI, האגודה מאפשרת לחבריה להשתתף כנציגיה לאירועים באיטליה ובעולם, ומקדמת אירועים של ארגונים אחרים בתאום איתם.
סמינריונים ודיונים
האגודה מארגנת סמינריונים ודיונים כדי ליצור מפגע לעיון והעמקה בין הצעירים היהודים.
שיח פוליטי
פעילות האגודה בתחום הרעיוני והתרבותי פתחה בפניה את האפשרות להשתתף בדיונים בנושאים מדיניים באיטליה בתור בר שיח אמין שאינו קשור למפלגה כלשהי.
'התקווה'.
האגודה מפרסמת ביטאון בשם 'התקווה', שפתוח לשיח חפשי והעלאת רעיונות. הביטאון הופיע לראשונה ב-1949 כמוסף של העיתון 'ישראל' שהיה אז בטאון הקהילות היהודיות באיטליה. 'התקווה' יצא כעיתון עצמאי החל משנת 1957. מאז שנת 2010 יוצא כעיתון און ליין וגם כמוסף בדפוס של הירחון Pagine Ebraiche.
עיתון התקווה מצטיין כבר מהתחלה כבמה לשיח בנוער היהודי באיטליה על הנושאים החשובים הקשורים לענייני זהות ומדינת ישראל, כמו כן נותנים תשומת לב מיוחדת לנושאים העומדים על הפרק בתוך החברה האיטלקית, כמו ההתנגדות נגד כל גלוי חדש של פשיזם, הנצחת זיכרון ההתקוממות נגד המשטר של הנאצי-פשיזם במלחמת העולם השנייה. מאז שנות הששים והשבעים של המאה העשרים ישנם מאמרים מרובים הקשורים לפעילות של תנועות הסטודנטים ותנועת המחאה של הנוער וגם כן לנושאים בוערים של רפורמות סוציאליות באיטליה, כמו חוק הגירושים וחוק היתר ההפלה.
אחרי שנות השמונים העיתון יוצא מדי פעם, תוך הפסקות זמן מרובות, בשנת 2010 העיתון חוזר להופיע כמוסף חודשי של Pagine Ebraiche ועל האתר של www.ugei.it.
משנת 2020 נעשה הסכם של שיתוף פעולה עם העיתון Shalom, בטאון הקהילה היהודית ברומא.
בחודש יוני 2020 עיתון התקווה נכנס להיסטוריה אחרי שיצר את הפודקאסט העברי האיטלקי הראשון: "היהודים שעשו היסטוריה".
ציונים לשבח.
Ambrogino D'Oro
WUJS Awards
Developing Union of the Year
Interfaith Award
Rewibe.
בזמן הסגר, בעבקבות הפנדמיה בשנת 2020 ,הורגש הרצון עז ללכד ולחזק את חיי היהדות באיטליה שהביא את וועד הפועל של UGEI לידי יצירת מחלקה מיוחדת באגודה, המוקדשת במיוחד לארגון מסיבות ואירועים. תוך יצירת צורות, סימנים ואמצעי תקשורת חדשים וחדשנים, דרך התכנית Rewibe מנסה אגודת הנוער היהודי באיטליה לפנות לדורות החדשים כדי לבנות את עתידה של יהדות איטליה.
עטאף עביד
עטאף מוחמד עביד (בערבית: عاطف محمد عبيد 14 באפריל 1932 - 12 בספטמבר 2014) היה פוליטיקאי מצרי, אשר כיהן כראש ממשלת מצרים בין השנים 1999 - 2004 תחת הנשיא חוסני מובארכ.
ביוגרפיה.
עביד נולד בטנטא בירת מחוז אל-ע'רביה . סיים את לימודיו באוניברסיטת קהיר בשנת 1955 וקיבל תואר דוקטור למנהל עסקים מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1962.
לאחר סיום לימודיו עבר עביד לשמש כפרופסור למנהל עסקים באוניברסיטת קהיר עד שהצטרף לפוליטיקה.
בשנות השמונים של המאה העשרים מונה לשר כיהן כשר לפיתוח מקומי תחת ראש הממשלה עאטף צדקי במסגרת הממשלה, ולאחר מכן כשר התכנון והרפורמה בממשלתו של כמאל גנזורי וסגן ראש הסנאט המצרי. לאחר פיטורי גנזורי מונה על ידי מוברכ לשמש כראש הממשלה ה-47 של מצרים, עביד החל לכהן ב-5 באוקטובר 1999 וכיהן בו עד 9 ביולי 2004.
בין 20 ביוני 2004 ל-6 ביולי 2004 שימש כנשיא המדינה בפועל וכמחליפו של מוברכ, תקופה בה קיבל הנשיא טיפול רפואי בגרמניה. בזמן כהונתו שימש בין היתר כיועץ כלכלי של מובארכ. ב-9 ביולי 2004 הגיש את התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה בעקבות אי הסכמות עם הנשיא מוברכ על תוכניות כלכליות לאחר לחץ מצד חלק מהקהילה העסקית אשר דרשה הובלת תהילכי הפרטה מהירה ופחות רגולציה מטעם המדינה. לאחר סיום תפקידו החולף על ידי אחמד נזיף.
האשמות בשחיתות.