בשנת 2016 שיחק בתפקיד אורח "מתילדה" בסדרת הנוער גרעינים.
בשנים 2017–2018 שיחק בעונות השנייה והשלישית של סדרת הילדים "גינג'י" בתפקיד בראד.
בשנת 2019 שיחק בסרט "מראות שבורות".
בשנת 2021 השתתף בסדרת הטלוויזיה מלכת היופי של ירושלים
בית הכנסת הגדול בביילסקו
אלן דיג'נרס
קרל קורן
קרל קורן (בגרמנית: Carl Korn; בפולנית: Karol Korn 1852, ודוביצה – 20 בינואר 1906, ביילסקו) היה אדריכל ובונה ערים יהודי-גרמני, אשר יחד עם עמנואל רוסט (Rost) ואנדראס ואלצ'וק (Walczok) עיצבו את פני מרכזי הערים ביילסקו וביאלה במאה ה-19.
קורות חיים.
קרפל קורן, כפי שנקרא בעת שנולד, היה בן למשפחה יהודית. הוא השלים את לימודיו באוניברסיטה הפוליטכנית של קרלסרוהה ובאוניברסיטת וינה, ואחר כך עבד כעוזר בבית הספר הטכני של ברן.
ב-1882 ייסד חברת בנייה ואדריכלות שנוהלה לאחר מותו בידי בנו פליקס.
בשנת 1998 נקרא רחוב על שמו בביילסקו-ביאלה, שבה מתגוררת משפחתו גם כיום. במימון המשפחה ועיריית ביילסקו ביאלה שופצה חלקת הקבר של בני הזוג קרל ופאולה קורן בבית הקברות היהודי בביילסקו ביאלה בספטמבר 2009. במרכז הקבר כתובת עברית ובה ציטוט מספר דברי הימים הרומז לבניית בתי כנסת רבים ומפוארים בידי קורן: .
מבנים מפורסמים שבנה.
בין המבנים המפורסמים שבנה, ישנם כמה בתי כנסת שחרבו בשואה:
תטא בשדרית
θ בשדרית הוא כוכב בולט בקבוצת הכוכבים שדרית עם בהירות נראית מדרגה 2.76, הנמצא במרחק של כ-455 שנות אור ממערכת השמש. למרות בהירותו לא קיבל הכוכב שם בתרבות המערבית, ככל הנראה בשל מיקומו הדרומי שלא מאפשר לצפות בו מאירופה.
תכונות.
θ בשדרית הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B0 Vp, כלומר הוא מראה ספקטרום חריג מזה הנפלט מכוכבים מסוגו. נראה שהכוכב עשיר בחנקן, צורן וזרחן, אך עני בפחמן. מסתו מוערכת בקצת יותר מ-15 מסות שמש ורדיוסו בלמעלה מ-5 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו היא 31,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 1,300 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה כמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 20,000 מעוצמת ההארה של השמש.
θ בשדרית נמצא בתוך צביר פתוח בשם IC 2602 והוא הכוכב הבהיר ביותר בצביר. אף על פי שהמרחק, המהירות הרדיאלית והתנועה העצמית של θ בשדרית דומות לאלו של שאר כוכבי הצביר, גילו של θ בשדרית מוערך בפחות מ-5 מיליון שנים בעוד שהצביר הוא בן כ-30 מיליוני שנים. ההסבר המקובל לכך ש-θ בשדרית צעיר בהרבה מהצביר שאליו הוא שייך וכן לשכיחות החריגה של יסודות שונים בשכבותיו החיצוניות, הוא של-θ בשדרית יש בן זוג קרוב, שבעבר היה המסיבי מבין השניים והתפתח במהירות גדולה יותר. כאשר אזל המימן בליבתו של בן הזוג, הוא החל להתנפח בדרך להפוך לענק אדום, אך בשל המרחק הקטן בין השניים, עבר החומר משכבותיו החיצוניות של בן הזוג המפותח אל בן הזוג הקטן יותר. כתוצאה מהמעבר הפך התחלפו השניים בתפקידים וכעת הכוכב שהיה הקטן יותר הוא המסיבי והבהיר מבין השניים. מעבר החומר גם העשיר את שכבותיו החיצוניות של θ בשדרית בתוצרי ההיתוך של בן הזוג ומכאן שכיחותם החריגה. בעתיד, כאשר יאזל המימן בליבתו של θ בשדרית, הוא יתנפח לרדיוס גדול מהמרחק בין בני הזוג וחלק מהחומר יחזור אל בן הזוג העמום. למעשה גילו האמיתי של θ בשדרית הוא גדול בהרבה ודומה לגילו של הצביר, אך רוב הזמן הוא היה כוכב פחות מסיבי ומסוג ספקטרלי שונה ורק לפני מספר מיליוני שנים הפך להיות מה שהוא כיום.
מדידות ספקטרוסקופיות של אור הכוכב מראות על שינויים מחזוריים במהירות הרדיאלית שלו ומכך ניתן להסיק על קיומו של אותו בן זוג. מהמדידות ידוע שלבן הזוג מסה סביב מסת שמש אחת, ושהוא מקיף את θ בשדרית במרחק קטן מאוד של כ-4 אלפיות של יחידה אסטרונומית (כ-19 רדיוסי שמש) ובזמן הקפה של 2 ימים, 4 שעות ו-52 דקות. בשל הקרבה הרבה והבהירות הגדולה של θ בשדרית, לא ניתן לזהות את קרינתו של בן הזוג ולכן לא ידועים פרטים נוספים על תכונותיו.
לי דנגחוויי
לי דנגחוויי (בסינית: 李登輝, פין-יין: Lǐ Dēnghuī; 15 בינואר 1923 – 30 ביולי 2020) היה פוליטיקאי טאיוואני. הוא שימש כנשיא הרפובליקה הסינית וכיו"ר הקוומינטנג (המפלגה הלאומית) בשנים 1988–2000. הוביל את תהליך הדמוקרטיזציה של טאיוואן בתחילת שנות ה-90. לי היה הנשיא הראשון אשר נולד בטייוואן.
תפקידו הפוליטי המרכזי הראשון של לי היה שר בלי תיק בשנת 1971. בשנת 1978 נבחר לראשות עיריית טייפיי. בזמן כהונתו של לי כראש עירייה, פתר את המחסור החמור במים. בתקופה זו לי מצא חן בעיני הנשיא ג'יאנג ג'ינגגוו, עד אשר מונה לסגנו בשנת 1984. ג'יאנג נפטר בשנת 1988, ולי נבחר על ידי ועידת המפלגה להחליפו.
בתחילת כהונתו כנשיא, לי נתן ליריביו להחזיק בעמדות כוח בתוך המפלגה. בשנת 1990 הפגינו המונים במדינה למען דמוקרטיזציה. מחאות אלו הצליחו והובילו לבחירות ראשונות במדינה בשנת 1996. לי הפך לנשיא המדינה הראשון שנבחר בבחירות דמוקרטיות, אשר התקיימו ב-23 במרץ 1996. לי ניצח ברוב מוחלט של 54% מהקולות.
במהלך שנות נשיאותו שם דגש על הלאומיות הטייוואנית וקידם את יחסי החוץ של המדינה. הוא התנגד לסחר בלתי מוגבל עם הרפובליקה העממית של סין, אם כי התנגד לחרם מוחלט. הוא אף תמך משינוי השם הרשמי של המדינה מ-"הרפובליקה הסינית" ל-"הרפובליקה של טייוואן". בשנת 2000 עזב את הנשיאות לאור החוקה שאותה חוקק. לאחר שעזב את תפקידו כנשיא, עבר לי להנהגת המפלגה הדמוקרטית-פרוגרסיבית. בפברואר 2007 הסתייג באופן גלוי מעמדותיו הלאומיות אשר אופיינו לו בעבר.
לאורך כל חייו ניהל לי יחסים חמים מאוד עם יפן. הוא למד בבית ספר יפני, ובני משפחתו שירתו במשטרה ובצבא הקיסריים. אחיו אף נהרג בזמן שירותו בצי הקיסרי היפני בזמן מלחמת העולם השנייה. לי אף אימץ עמדות פרו-יפניות בסכסוך על איי סנקאקו בשנת 2012.
מבקריו האשימו אותו בשחיתות, אם כי הוא נוקה לגמרי בבית המשפט העליון של טייוואן בשנת 2013.
לי התחתן בפברואר 1949 ונולדו לו שלושה ילדים. בנו הבכור נפטר בשנת 1982 מסרטן. בסוף שנת 2011 החלים גם הוא ממחלה זו, אך כעבור כמה חודשים אובחן עם שבץ מוחי קל.
נפטר ב-30 ביולי 2020.
QZSS (ראשי תיבות של: Quasi-Zenith Satellite System, ביפנית: 日本語) הוא השם שניתן למערכת בפיתוח של שלושה לוויינים המשמשים כתמסורת זמן מדויק וכמערכת אוגמנטציה עבור GPS לטובת קליטה לוויינית ברחבי יפן. הלוויין הראשון "מישיביקי" שוגר בהצלחה ב-11 בספטמבר 2010. בתחילה סטטוס מבצעי תוכנן ל 2013. במרץ 2013 משרד הקבינט של יפן הודיע על הרחבה של QZSS משלושה לארבעה לוויינים. החוזה בסך 526 מיליוני דולרים עם מיצובישי אלקטריק לבניית שלושת הלוויינים צפוי להיות מושלם עד סוף 2017. המערכת השלמה, יחד עם הלווין הרביעי צפויה להגיע למבצעיות במהלך 2018.
מרכז בגין-סאדאת
רז שכניק
רז שֶכְניק (נולד ב-28 באפריל 1971) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי.
ביוגרפיה.
גדל בראשון לציון. השתתף כילד בפסטיבל שירי ילדים מספר 8 וביצע את השיר "לא רוצה לישון". למד בבית הספר היסודי "עין הקורא", ואת לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר לקציני ים עכו במגמת אלקטרוניקה. בצבא שירת בסטי"ל אח"י חיפה כטכנאי מערכת נשק. במילואים צורף לצוות הווי חיל הים כמנהל מוזיקלי, זמר ושחקן.
קריירה.
את הקריירה בתקשורת החל כעוזר שדר ספורט ברשות השידור, שם עבד לצד מאיר איינשטיין. ב-1994 הצטרף ככתב ספורט לעיתון "ידיעות אחרונות", סיקר בין השאר את קבוצות מכבי שעריים בכדורגל ומכבי רמת גן בכדורסל והחל לערוך במוסף. ב-1996 מונה לעורך במוסף "ממון" וערך את המגזין השבועי.
בשנת 1998 החל לכתוב במוסף "7 לילות" ובין השאר ערך ראיון מעורר הדים עם חברי להקת הדג נחש שהצהירו אז כי יסרבו לעשות מילואים. ב-2004 מונה לכתב המדיה והתרבות של "ידיעות אחרונות" ושלוש שנים מאוחר יותר מונה גם לכתב המוזיקה בעיתון. כיום מכהן גם כסגן עורך מוסף "ממון", פרשן במוסף הספורט של העיתון ובעל טור אישי באתר ynet.
לאורך הקריירה חשף את פרשת הכדורים הפסיכיאטריים בתוכנית "האח הגדול" ואת פרשת הטיפולים הפסיכיאטריים של אילן רבינוביץ' (יחד עם העיתונאית גבי בר חיים), את פרשת שרון גל, מאבק הירושה על עיזבונו של דודו טופז, ההתעמרות במתמודד בן יהב נבט בתוכנית "הישרדות", פרשת השיר הפיקטיבי שהתקבל לפלייליסט של רשת ג', הניסיון למנות את ציפי פינס למנכ"לית הבימה, פרישתו המפתיעה של חיים יבין מהערוץ הראשון, פרישתה של מיקי חיימוביץ' מהגשת חדשות, עזיבתו של יעקב איילון את ערוץ 10, עזיבתו של יאיר לפיד מאולפן שישי לפוליטיקה, הניסיון של שרת התרבות מירי רגב להתערב בנעשה בגלגלצ וכן את הגעתו ההיסטורית של פול מקרטני להופעה בישראל בספטמבר 2008.
שכניק עמד מאחורי ראיונות מדוברים כמו זה של ג'קו אייזנברג (עם רביב גולן) לאחר זכייתו בכוכב נולד, הראיון עם אייל גולן בעקבות פרשת משחקי חברה, הראיון עם מרגלית צנעני לאחר מעצרה - וכן הראיונות עם יהודה פוליקר, צדי צרפתי, שי גבסו והראל סקעת שבהם יצאו מהארון.
ברדיו: שידר בתוכנית הכדורגל של רדיו ללא הפסקה בשנים 1995–1996, הגיש ברדיו תל אביב תוכנית אקטואליה שבועית יחד עם אטילה שומפלבי. כיום מגיש את התוכנית השבועית "אלבומי המופת" ברדיו 103FM.
בשנת 2009 נודע כי היה ברשימת המותקפים העתידית של דודו טופז.
נמנה בשנים האחרונות ברשימת 100 המשפיעים בתקשורת של העיתון "גלובס".
חיים אישיים.
היה נשוי ללילך גליקסמן ולהם ילד משותף.
תחנת הרכבת ירושלים האומה
הינו Liesse