לקראת עונת , לאחר ארבע עונות באנדרלכט וחמש בבלגיה, חתם קשי במדי שטרסבורג מליגת המשנה הצרפתית. כבר בעונה הראשונה שלו בקבוצה, כבש קשי שישה שערים ב-32 הופעות וסייע לשטרסבורג להעפיל לליגה הבכירה מהמקום השני בטבלה. הוא שיחק בקבוצה עונה נוספת, בה רשם שלושה שערי ליגה בשלושים הופעות, וסיים עם קבוצתו במקום השמיני בטבלה. לאחר שתי עונות בצרפת, חזר קשי לבלגיה שם חתם במדי ראסינג וייט מולנביק. קשי לא הצליח להשתלב בקבוצה, ורשם במדיה ארבע הופעות ליגה בלבד. קשי וקבוצתו סיימו במקום ה-16, אחד בלבד מעל הקו האדום, במה שהייתה לעונתו האחרונה של קשי באירופה.
לאחר שסיים את הקריירה האירופית, עבר קשי בן ה-33 לארצות הברית, שם שיחק במדי CCV הידרה מהליגה השלישית, שם שיחק שנה אחת לפני שעבר לסקרמנטו סקורפיונס מליגת המשנה. גם במדי סקרמנטו שיחק קשי שנה אחת בלבד, ובסך הכול רשם ארבעה שערי ליגה ב-36 הופעות בליגות המשנה האמריקאיות. ב-1997 עבר לעונת פרישה במדי פרליס ממלזיה, שם כבש ארבעה שערים ב-34 הופעות ליגה בדרך למקום השישי בטבלה.
בסיום אותה עונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
נבחרת ניגריה.
קשי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ב-18 ביולי 1981, בגיל 19 בלבד, בניצחון הביתי 1-0 על נבחרת וולטה עילית. כעבור שלושה חודשים ערך את הופעתו הראשונה במשחק רשמי, כשניגריה נוצחה 2-0 על ידי במוקדמות מונדיאל 1982.
קשי זומן לראשונה לטורניר רשמי לקראת גביע אפריקה לאומות 1982. הוא שיחק בכל שלושת משחקיה של ניגריה, וכבש את צמד שערי הבכורה שלו במשחקה הראשון של ניגריה בטורניר, בו גברה 3-0 על . ניגריה הפסידה בשני משחקיה הנותרים והודחה בתום שלב הבתים. שנתיים אחר כך העפיל קשי עם קבוצתו לגמר גביע אפריקה לאומות 1994. בחצי הגמר, במצב של 2-0 ל, כבש קשי את השער המצמק בדרך לשוויון 2-2, שהוביל את הנבחרות לדו-קרב בעיטות עונשין. קשי כבש את הפנדל החמישי של נבחרתו בדרך לניצחון 8-7. בגמר, בו עלה קשי בהרכב, נוצחה ניגריה 3-1 על ידי .
לאחר שהחמיצה את ההשתתפות בגביע אפריקה לאומות 1986 ובמונדיאל 1986, חזרה ניגריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 1988, עם קשי בסגל. קשי שותף בשני משחקים בטורניר, בהם משחק הגמר בו נוצחה ניגריה 1-0 על ידי קמרון. בגביע אפריקה לאומות 1992, כבש קשי את שער הניצחון במשחק הפתיחה של ניגריה בטורניר, 2-1 על . ניגריה סיימה את הטורניר במקום השלישי.
עדיין תחת המאמן קלמנס וסטרהוף, הגיעה ניגריה לשיאה בשנת 1994. באמצע אותה השנה הצליחה ניגריה, עם קשי בסגל, לזכות בגביע אפריקה לאומות 1994. קשי שיחק במשחק הפתיחה של ניגריה שהסתיים בניצחון 3-0 על , ובמשחקו השני והאחרון בטורניר העפיל עם נבחרתו לגמר, שם ניצחה ניגריה בפנדלים את . ניגריה המשיכה עד לזכייה בטורניר, עם 2-1 על בגמר.
קשי זומן על ידי וסטרהוף גם למשחקי מונדיאל 1994 באותו הקיץ. קשי שותף במשחק אחד בלבד בטורניר, כשעלה בהרכב כקפטן בניצחון 2-0 על במשחק האחרון של שלב הבתים. היה זה משחקו ה-68 והאחרון של קשי בנבחרת, במדיה כבש תשעה שערים. קשי עוד זומן לסגל לקראת גביע המלך פהד 1995 (שמו הקודם של גביע הקונפדרציות), אך לא שותף במהלכו.
קריירת אימון.
לאחר שפרש ממשחק, החל קשי את לימודיו לתעודת המאמן בארצות הברית, בה גם שיחק בשלהי הקריירה. משרת האימון הראשונה שלו הייתה כמאמן נבחרת טוגו, אליה הגיע בשנת 2004. קשי הוביל את טוגו במשחקי מוקדמות מונדיאל 2006, ונבחרתו המפתיעה הפגינה יכולת מרשימה וסיימה את סיבוב המוקדמות השני במקום הראשון בבית, עם שבעה ניצחונות בעשרה משחקים ולפני נבחרות כמו סנגל וזמביה. בכך, העפילה טוגו לטורניר מונדיאל 2006 לראשונה בתולדותיה.
כישלונה של טוגו בטורניר גביע אפריקה לאומות 2006, חודשים ספורים לפני הטורניר, הביאו להחלפתו המיידית של קשי באוטו פיסטר הגרמני, וקשי לא זכה להוביל את נבחרתו במונדיאל הראשון בתולדותיה. לאחר טורניר מונדיאל כושל, סיים פיסטר את תפקידו וטוגו נותרה ללא מאמן עד לפברואר 2007, אז השיבה את קשי לתפקיד המאמן. במרץ 2008 סיים את תפקידו בפעם השנייה כמאמן טוגו. חודש לאחר מכן, התמנה קשי לתפקיד מאמן בחוזה לשנתיים. הדחתה של מאלי בשלב הבתים ש גביע אפריקה לאומות 2010 הביאה לסיום תפקידו של קשי כמאמן הנבחרת. קשי שב לתפקיד מאמן נבחרת טוגו לתקופה קצרה במהלך שנת 2011, קדנציה שלישית בנבחרת.
בנובמבר 2011 התמנה קשי לתפקיד מאמן נבחרת ניגריה, בה כיכב כשחקן. הוא הוביל את ניגריה לגביע אפריקה לאומות 2013, ולאחר שתי תוצאות תיקו בפתיחת שלב הבתים, גברה 2-0 על ועלתה לסיבוב השני. ניצחונות על ועל מאלי הביאו את ניגריה לגמר, שם גברה 1-0 על וזכתה בתואר השלישי בתולדותיה, לראשונה מאז זכתה בתואר עם קשי כשחקן בסגל. בכך היה קשי לשני בהיסטוריה, אחרי מחמוד אל-גוהרי ממצרים, שזוכה בתואר הן כשחקן והן כמאמן.
קשי הגיש את התפטרותו לאחר הטורניר, אך חזר בו כעבור יום אחד והמשיך להוביל את הנבחרת. באותו הקיץ השתתפה ניגריה של קשי בגביע הקונפדרציות 2013, שם ניצחה 6-1 מרשים את במשחק הפתיחה, אך נוצחה על ידי ו במשחקיה הנותרים בשלב הבתים והודחה מהטורניר. את שנת 2013 סיימה ניגריה בהעפלה ממוקדמות מונדיאל 2014, מה שהפך את קשי למאמן האפריקאי הראשון שמוביל שתי נבחרות אפריקאיות שונות לטורניר גמר גביע העולם.
בטורניר מונדיאל 2014 הוביל קשי את נבחרתו לתיקו 0-0 מול במשחק הראשון, ולניצחון 1-0 על במשחק השני. על אף הפסד 3-2 ל בסיום שלב הבתים, העפילה ניגריה לשמינית הגמר, שם נוצחה ניגריה 2-0 על ידי . לאחר המונדיאל שוב הגיש קשי את התפטרותו, אך חזר לאמן את הנבחרת זמן קצר לאחר מכן, וכשל להעפיל עמה לגביע אפריקה לאומות 2015. ניגריה לא השיגה ניצחונות כלל בשלב המוקדמות, מה שמנע את העפלתה. קשי פוטר מתפקידו בעקבות הכישלון.
זמן קצר לאחר מכן שב קשי לתפקיד המאמן, אך ביולי 2015 סיים באופן סופי את תפקידו כמאמן נבחרת ניגריה.
חיים אישיים.
קשי היה נשוי לקייט במשך שלושים שנים, ולזוג ארבעה ילדים. ב-10 בדצמבר 2015 הלכה קייט לעולמה לאחר שנלחמה במשך שלוש שנים במחלת הסרטן.
ב-7 ביוני 2016 סבל קשי מהתקף לב, והובהל לבית החולים בבנין סיטי. קשי הלך לעולמו בדרכו לבית החולים, בגיל 54.
יוליה פון האוקה
שברולט 400
שברולט 400 (באנגלית: Chevrolet 400) היא מכונית משפחתית גדולה, בגרסה אחידה של 4 דלתות סדאן, דגם של חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית בארגנטינה אשר יוצרה בין השנים 1962–1974.
דגם ה"שברולט 400" יוצר על ידי חברת הבת "General Motors de Argentina" של חברת ג'נרל מוטורס.
יוצרו כ-93,000 יחידות מדגם "שברולט 400".
הרוזנת קלודין רהדי פון קיס-רהדה
הנס-גאורג לייזר
גנרל הנס-גאורג לייזר (בגרמנית: Hans-Georg Leyser; 16 ביוני 1896 - 18 באפריל 1980), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונפל בשבי במהלך קרב סטלינגרד.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
לייזר נולד ב-16 ביוני 1896 בוורין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של בוגרי המכללה (הגראף גנייזנאו - פומרניה ה-2), ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף לייזר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1925 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-1 בינואר 1931 הועלה לדרגת האופטמן. ב-1 בדצמבר 1935 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-15 בפברואר 1938 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-109. ב-1 בינואר 1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.
מלחמת העולם השנייה.
בתחילת מלחמת העולם השנייה מונה לייזר לשלישו של מפקד הארמייה השביעית, וב-24 בנובמבר 1939 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-5. ב-10 ביוני 1940 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-51, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה, כחלק מהדיוויזיה ה-18. ב-1 בדצמבר 1941 הועלה לייזר לדרגת אוברסט, וב-9 בדצמבר הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-3 במאי 1942 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוקטובר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29, עמה לחם בקרב סטלינגרד. ב-1 בנובמבר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובסוף ינואר 1943 הוא נפל בשבי כוחות הצבא האדום. בקיץ 1944 חתם לייזר יחד עם עוד כ-50 גנרלים, על עצומה הקוראת לבני העם הגרמני לסלק את ההנהגה הנאצית ולסיים את המלחמה.
לאחר המלחמה.
ב-20 באוקטובר 1949 שוחרר לייזר מהשבי, ולאחר מכן התגורר בהנובר, שם חי עד מותו ב-18 באפריל 1980.
שבת עולמית
מוחמד ולד עבד אל-עזיז
מוחמד ולד עבד אל-עזיז (בערבית: محمد ولد عبد العزيز‎‎, נולד ב-20 בדצמבר 1956) הוא נשיא מאוריטניה לשעבר בין השנים 2009–2019. כאיש צבא בכיר, אל-עזיז היה דמות מובילה בהפיכה הצבאית שארעה במדינה בשנת 2005 שהדיחה את הנשיא המכהן מעאוויה ולד סידאחמד טאייע. בשנת 2008 אל-עזיז הוביל עוד הפיכה אשר הפילה את הנשיא המכהן. בעקבות הפיכה זו, אל-עזיז התמנה לנשיא זמני בהמשך נבחר גם לנשיא באופן קבוע. הוא שימש גם כיושב ראש האיחוד האפריקאי בשנים 2014-2015.
ביוגרפיה.
אל עזיז נולד ב-20 בדצמבר 1956 במאוריטניה כשהייתה תחת שלטון צרפתי. בשנת 1977 הוא הצטרף לאקדמיה הצבאית במקנס שבמרוקו. מלימודיו באקדמיה הצליח אל-עזיז להתקדם בדרג הצבאי. ביוני 2003 ובאוגוסט 2004 היה ממדכאי ניסיונות להפיכה במדינה. בשל כך, זכה אל-עזיז לאותות ועיטורים.