בשנת 1967 הופיע השיר בסרט "הבוגר" של מייק ניקולס.
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו על ידי פול סיימון, למעט "Anji", שנכתב על ידי דייוי גרהאם, ולמעט קטעי הבונוס:
מחקר מודיעיני
Sound of Silence
ננסי ספיץ
ננסי ספיץ (באנגלית: Nancy Spitz), היא שחיינית אמריקאית-יהודיה בעבר, אלופת ארצות הברית, אלופה ושיאנית המכביה השמינית.
אחיה, מארק ספיץ, מגדולי הספורטאים והשחיינים בכל הזמנים. הוא אלוף אולימפי בעל 11 מדליות אולימפיות, מהן 9 מדליות זהב ושיאן עולם ב-5 משחים אישיים שונים. זכה ב-7 מדליות זהב באולימפיאדה אחת (מינכן 1972), מספר מדליות הזהב הרב ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו עד לבייג'ינג 2008.
ביוגרפיה.
המכביה.
בתחרויות השחייה של המכביה השמינית שנערכו בבריכת השחייה "גלי גיל" ברמת גן בתחילת אוגוסט 1969 זכתה ספיץ ב-5 מדליות, מהן 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 2:13.9 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 4:43.5 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 9:40.5 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 4:22.4 דקות מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.7 דקות בזמן זהה למנצחת מורין קפלן מדרום אפריקה. בשלב המוקדמות קבעה ספיץ שיא מכביה חדש של 1:03.4 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה באוגוסט 1970 סיימה ספיץ במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:33.9 דקות.
באליפות ארצות הברית בבריכת 25 יארד שנערכה באפריל 1971 זכתה ספיץ במדליית זהב במשחה ל-200 יארד חופשי בתוצאה של 1:55.8 דקות.
המדרשה (סדרת טלוויזיה)
"המדרשה" היא סדרת דרמה ואקשן ישראלית ששודרה החל מ-31 באוקטובר 2015 בזכיינית רשת בערוץ 2 ומסוף 2017 ועד סיומה ב-18 בינואר 2018 ברשת 13 במשך 2 עונות ו-25 פרקים. הסדרה מגוללת את הסיפור הבדוי של קורס הכשרה לארגון הביון הישראלי - "המוסד", ועוסקת בצד האנושי של סוכני המוסד וחוויותיהם האישיות. היא חושפת שיטות עבודה לאיתור, מיון וגיוס סוכנים ומציגה את הקושי המוסרי בעבודה זו.
בסדרה צוינה ביקורת על תוצאות חיסול אל-מבחוח, שביצועו יוחס באמצעי תקשורת שונים למוסד, ועל פרשת בן זיגייר.
הסדרה נרכשה לשידור על ידי חברת נטפליקס, ובאוקטובר 2016 עלתה לשידור בשירות הסטרימינג תחת השם "Mossad 101". ב-11 ביולי 2018 עלתה העונה השנייה לשירות הסטרימינג גם כן.
ביולי 2017 החלו צילומי העונה השנייה, אשר צולמה בעיקר בקייב. העונה השנייה עלתה לשידור ב-26 באוקטובר 2017, תחילה בערוץ 2, ולאחר מכן עברה לערוץ 13 של רשת, אשר החל בשידוריו ב-1 בנובמבר באותה שנה.
עלילה.
עונה ראשונה.
"המדרשה", היא סדרה העוסקת בקורס הסודי ביותר להכשרת סוכני מוסד. זהו קורס חסר גבולות שמטרתו להפוך את חניכיו לסוכנים הטובים בעולם.
מוביל את הקורס יונה הררי (יהודה לוי), סוכן שטח מצטיין שקורקע והפך בעל כורחו למפקד קורס ההכשרה. יונה כריזמטי, חושב מחוץ לקופסה, והופך את הקורס ללא שגרתי: החל מבחירת חניכים לא סטנדרטיים ודרך שיטות הדרכה קיצוניות, הכוללות קשיים פיזיים ונפשיים לאורך תהליך ההכשרה. במסגרתן דורש יונה מלבד הצטיינות בחומר גם הפגנה של חשיבה יצירתית "מחוץ לקופסה".
לצדו של יונה הררי מובילים את הקורס המנטור המיתולוגי שלו ואחד מגדולי הסוכנים של המוסד בעבר סיימון (יהורם גאון), והפסיכולוגית הראשית של הארגון והאקסית של יונה - אביגיל (לירון ויסמן). אף על פי שנפרדו, סיפור האהבה בין אביגיל ליונה כנראה ממשיך להדהד.
קורס ההכשרה למוסד מתקיים במתחם סודי המכונה "המדרשה" או "המשרד" המוקף במצלמות מעקב ומאופיין כרווי בטכנולוגיה. במהלך הקורס, 13 החניכים נשלחים למשימות מורכבות על מנת לבחון את מידת התאמתם לתפקיד, את יכולות האלתור, הפיתוי, ההתחזות שלהם, ועוד.
ברקע לקורס, מבצע כושל שניהל המוסד בבולגריה בפיקודם של יונה ומיכה המשנה לראש המוסד (שי אביבי). הפעילות החשאית נחשפה על ידי ה-CIA ובמהלכה אבדו 2.5 מיליון אירו ונהרג סוכן מוסד, בעלה של דוריס, המגיעה לקורס במטרה למצוא את האחראים למותו. בפרק האחרון מתברר שבעלה של דוריס, אהרון, חי וגנב את הכסף האבוד, וכמו כן מתברר שדוריס שיתפה איתו פעולה לאורך כל הדרך.
עונה שנייה ואחרונה.
יחד עם שלושה חניכים מהקורס, יונה יוצא לקייב לעקוב אחר דוריס ובעלה, אך במהלך המעקב יונה מוצא את דוריס ואהרון מתים בדירתם.
במקביל מגיע לקייב לירון חרירי (צחי הלוי), ראש משפחת פשע ישראלית, שמאשים את יונה ברצח אביו. לירון ושניים מחייליו מגיעים במטרה לחסל את יונה.
במהלך העלילה חרירי וחייליו מצטרפים לשורות המוסד לשם ביצוע פעולה מורכבת הקשורה בסחר סמים בהיקף של עשרות מיליוני דולרים, כאשר לכל אחד מהצדדים אינטרס משלו. לאורך הסדרה הקשר בין חרירי וחייליו ליונה וחברי המוסד ידע עליות ומורדות .
קישורים חיצוניים.
מידע וכתבות:
ביקורות:
חנה גרינבאום סולומון
חנה גרינבאום סולומון (באנגלית: Hannah Greenebaum Solomon; 14 בינואר 1858, שיקגו, אילינוי - 7 בדצמבר 1942, שם) הייתה פעילה חברתית ומייסדת של המועצה הלאומית של נשים יהודיות, הארגון הראשון של נשים יהודיות בארצות הברית. בפועלה הצליחה סולומון לגשר בין זרמים ביהדות ארצות הברית וברחבי העולם.
קורות חייה.
סולומון נולדה ב-1858 כרביעית מבין עשרה ילדים למיכאל ושרה גרינבאום. אביה, מיכאל גרינבאום, היגר מגרמניה לארצות הברית. הוא היה חלק מקבוצת היהודים הראשונה שהתיישבה בפתאי העיר שיקגו. הוריה של סולומון היו מופת למעורבות אזרחית: אמה ארגנה את קבוצת התפירה הראשונה של נשים יהודיות בשיקגו, שתפרה בגדים לנזקקים ואביה הקים חבורה ספרותית יהודית והתנדב ככבאי. כמו כן הוא סייע בהקמת בית הכנסת הרפורמי הראשון בשיקגו, על אף שהמשפחה השתייכה לזרם האורתודוקסי.
ב-1876 חנה ואחותה הנרייט היו שתי הנשים היהודיות הראשונות שנבחרו להצטרף למועדון האליטיסטי של נשות שיקגו. שם החלה חנה סולומון לגבש את רעיונותיה עבור המועצה הלאומית של נשים יהודיות (NCJW). מועדון הנשים בשיקגו התמקד בחינוך ופילנתרופיה.
סולומון החלה להיות מעורבת בהקמה של אגודה לאומית לנשים יהודיות מתוך מחסור ברור בארגונים לנשים יהודיות ורצון לקדם שינוי. אירוע נוסף שהשפיע על סולומון היה הכינוס של פרלמנט דתות העולם (Parliament of the World's Religions) ב-1893 בשיקגו. גברים יהודים מנעו השתתפות נשים יהודיות בפרלמנט, דבר שדחף את חנה סולומון להקים את הארגון. במפגש שהתקיים בשיקגו באותה השנה הוחלט להקים את המועצה הלאומית של נשים יהודיות (ארצות הברית). סולומון נבחרה כיושבת ראש פה אחד. ב-1896 היו חברות בארגון 3,300 חברות ב-50 סניפים. סולומון ביקשה לסיים את כהונתה כיושבת ראש בשנת 1905 בעקבות בעיות בריאות ועייפות.
פעילותה הציבורית של סולומון כללה תפקידים נוספים כגון נשיאת בית הספר המקצועי לבנות באלינוי. היא הצטרפה למאבקן של Julia Lathrop ו-Lucy Flower פעילות למען זכויות ילדים להקמת בית המשפט הראשון לנוער בשיקגו והייתה פעילה בקידום חוקים עירוניים הנוגעים לילדים.
לאורך כל התקופה בה הייתה פעילה המועצה הלאומית של נשים יהודיות (ארצות הברית) חנה סולומון הסתמכה על משפחתה שתמכה בה ובפועלה. בעלה, הנרי סולומון היה מלווה אותה בנסיעות עסקים, וב-1904 כל המשפחה נסעה לברלין לכינוס מועצת הנשים הבינלאומית International Council of Women.
חנה גרינבאום סלומון זכתה וזוכה להכרה על עבודתה החלוצית. דבריה עדיין משמשים השראה למועצה הלאומית של נשים יהודיות (ארצות הברית): "לשפר את איכות חיים של נשים, ילדים ומשפחות ו... להבטיח את זכויות פרט וחירויות לכל". ב-1955 בית ספר יסודי בשיקגו נקרא על שמה. המועצה הלאומית של נשים יהודיות (ארצות הברית) מחלקת פרס שנתי על שמה מאז 1978 לאנשים וקהילות שפועלים ברוח חזון הארגון.
קניון אבנת
דייוויד באמבר
דייוויד ג'יימס באמבר (באנגלית: David James Bamber; נולד ב-19 בספטמבר 1954) הוא שחקן אנגלי הידוע מהופעותיו בטלוויזיה ובתיאטרון. הוא חבר באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
ביוגרפיה.
באמבר נולד בוולקדן, שליד מנצ'סטר. בספטמבר 1973 היה חבר בתיאטרון לנוער של מנצ'סטר, ושיחק בתפקיד פנדארוס במחזה "טרוילוס וקרסידה". הוא למד דרמה באוניברסיטת בריסטול והמשיך את לימודי המשחק ב-RADA, שם זכה בשנת 1979 במדליית זהב.
באמבר הרבה להופיע בטלוויזיה הבריטית, בסדרות טלוויזיה, במיני-סדרות ובסרטי טלוויזיה שונים. הוא שיחק בעיבוד של ה-BBC לספר "הבודהה מהפרברים" מאת חניף קוריישי, ובסדרת הדרמה "גאווה ודעה קדומה" על פי הרומן של ג'יין אוסטן, בה גילם את מר קולינס, הדודן של בני משפחת בנט.
עוד שיחק בתפקיד, ג'וליאן ויתאקר, שר זוטר במשרד האוצר, בפרק בסדרה "The New Statesman" בכיכובו של ריק מייאל. ב-1997 כיכב בתפקיד אריק סלאט בשתי העונות של הסדרה "Chalk" של סטיבן מופאט.
להכרה בינלאומית זכה בשנים 2005–2007 כשהופיע בתפקיד מרקוס טוליוס קיקרו בסדרה "רומא" של HBO / BBC2. בסדרה "פוארו" השתתף בפרק "The Double Clue" בעונה השלישית בה גילם אספן תכשיטים שנשדד. בסרט "מבצע ואלקירי" בבימויו של בריאן סינגר הוא שיחק בתפקיד אדולף היטלר.
באמבר הוא גם שחקן תיאטרון. ב-1995 זכה בפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר על הופעתו כגאי במחזה "My Night with Reg". ב-1996 חזר על התפקיד בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC.
בתסכית אודיו של "דוקטור הו" גילם באמבר את הקיסר קונסטנטינוס בפרק "The Council of Nicaea". עוד שיחק ב-2008 בתפקיד ג'רמי לונגסטף בסדרה הרדיופונית "The Way We Live Right Now".