הומניזם רוחני הוא ניסיון לחזור למקורות דרכו של ההומניזם כחלופה הממלאת את כל הצרכים אותן מילאו הדתות מבוססות האלוהות, ועל כן ניתן לראות אותו כחלק מההומניזם הדתי, אך גם כזרם בפני עצמו. ההומניזם הרוחני בא כמענה לכישלונם של הארגונים ההומניסטים לגייס חברים נוספים ולענות על צורכי הרוח של האדם. המאמינים בהומניזם הרוחני מנסים לענות על צרכים אלו באמצעות טקסים דתיים ואורחות חיים המונחים על ידי הדת הקהילתית ולמעשה לצקת תכנים דתיים מסורתיים אל תוך החקר ההומניסטי.
כיום.
בעבר נוצרו גרסאות הומניסטיות לדתות הגדולות, כאוניברסליזם יוניטריאני, הומניזם נוצרי והומניזם יהודי. דתות פעילות כהינדואיזם, בודהיזם, ודתות אסיאתיות אחרות המתמקדות בטבע האדם, כמו גם קונפוציאניזם, כוללות קו מנחה של אהבת-האדם בתורתן. נכון להיום רוב המאמינים בהומניזם נמנים עם הזרם החילוני, וכיום ישנן גרסאות חדשות להומניזם הדתי הקרובות בגישתן הפילוסופית להומניזם החילוני, אך שונות ממנו בהגדרתן את הדת, המנהגים הדתיים שאימצו להן ויחסן לכוחות על-טבעיים.
תנועה להתחדשות ציונית חברתית
התנועה להתחדשות ציונית חברתית היא מפלגה שהוקמה על ידי חבר הכנסת מרדכי בן-פורת לקראת הבחירות לכנסת ה-9.
תולדות המפלגה.
המפלגה הוקמה על ידי בן פורת כדי להתמודד בבחירות לכנסת ה-9, אך המפלגה קיבלה רק 14,516 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-10 הצטרפה התנועה למפלגת התנועה להתחדשות ממלכתית בראשות משה דיין, ובן פורת שובץ במקום השני ברשימת המפלגה לכנסת, ואף נבחר לכנסת.
לאחר פילוג בסיעה הקים יגאל הורוביץ סיעת יחיד ובן פורת הקים סיעה שתייצג את מפלגתו. הסיעה הצטרפה לממשלת מנחם בגין ובן-פורת כיהן כשר בלי תיק. בממשלת יצחק שמיר, לאחר ששמיר החליף את בגין כממשלת מעבר, נשאר בן-פורת שר בלי תיק בממשלה, אך פרש ממנה לקראת תום כהונתה.
התנועה התמודדה בבחירות לכנסת ה-11, כאשר בן פורת מוצב במקום הראשון, אך הרשימה לא עברה את אחוז החסימה, פעם נוספת.
זהר זיסאפל
מין אוראלי
מין אוראלי הוא פעילות מינית הכוללת מגע בין הפה, הלשון, השיניים או הגרון ובין איברי המין (הפין והפות) או פי הטבעת. מין אוראלי מתבצע כחלק מהמשחק המקדים או כעיקר הפעילות מינית. גירויים אוראליים על חלקים אחרים בגוף האדם, כנשיקה או ליקוק, אינם נכללים בהגדרה המקובלת של מין אוראלי. בסלנג עברי מקובל לתאר מין אוראלי הנעשה לגבר כ"מציצה", והנעשה לאישה כ"ירידה".
היחס החברתי למין אוראלי נע בין חלחלה ורתיעה לאהדה והערצה. מהעת העתיקה ועד ימינו היו גישות שליליות וחיוביות כלפי אקט זה בסין, ברומי ובתרבויות נוספות. בתרבות המערבית המודרנית ישנן השגות רבות לגבי התנהגות מינית זו, אך מדובר בפרקטיקה שכיחה למדי הן בקרב מבוגרים והן בקרב בני נוער. יש הרואים במין אוראלי מעשה לא טבעי או לא מוסרי, שכן מדובר ביחסי מין שלא למטרות ילודה.
יש שאינם רואים מין אוראלי כמעשה השקול למין וגינלי או למין אנאלי. רבים לא רואים בקיום יחסי מין אוראלי אקט שבו אובדים הבתולים, אך יש הרואים גם בו כקיום יחסי מין גם במובן זה, בעיקר בקרב לסביות. סוגיה זו זכתה לפרסום נרחב בפרשת מוניקה לווינסקי. בחוק העונשין הישראלי, מין אוראלי ומין אנאלי קרויים "מעשה סדום" (להבדיל ממין וגינלי, הקרוי "בעילה").
מאפיינים.
מין אוראלי אינו קשור בנטייה מינית, והוא מתבצע במסגרת יחסי מין הטרוסקסואליים או הומוסקסואליים. מין אוראלי אינו יכול לגרום להיריון משום שבבני אדם אין קשר בין מערכת העיכול למערכת הרבייה. הסיכון היחיד להיריון הוא כאשר הזרע בא במגע עם הנרתיק בצורה לא ישירה, על ידי מגע של הידים או איברי גוף אחרים, ולכן כדי למנוע היריון בלתי רצוי יש להזהר גם בקיום יחסים מסוג זה. הטרוסקסואלים עשויים להעדיף מין אוראלי על פני מין וגינאלי כשיטה למניעת היריון.
בליעה של נוזל זרע בעת קיום יחסי מין היא אפשרית, ואין בה סיכונים ייחודיים. זרע מעוכל ימות, ויתפרק על ידי חומצות הקיבה וחלבונים במעי הדק. השפיכה הגברית מורכבת מ-5 אחוז תאי זרע ו-95 אחוז סוכרים וחלבונים. ערכה הקלורי של פליטה גברית אחת שווה לכ-150 קלוריות.
מין אוראלי אינו בהכרח אמצעי יעיל למניעה של העברת מחלות מין, אם כי ישנן מחלות הנחשבות לבעלות סיכויי הידבקות קטנות יותר באמצעות מין אוראלי ועל כן הוא נחשב לבטוח יותר מבחינה זו לעומת צורות אחרות של יחסי מין.
כמו אוננות הדדית ומגעים מיניים אחרים שאינם כוללים חדירה, יש המחשיבים גם מין אוראלי למגע מיני שאיננו נחשב לקיום יחסי מין. מסיבה זו, רבים מוצאים בו חוויה מינית או התנסות מינית ראשונית, הקודמת לשלב איבוד הבתולים.
שכיחות.
בספטמבר 2005 נערך מחקר אודות מין אוראלי עבור המרכז לבקרת מחלות ומניעתן, ותוצאותיו פורסמו ונותחו בהרחבה ב"טיים מגזין". החוקרים ערכו סקר בקרב 12,000 תושבי ארצות הברית בין הגילאים 15 ו-44, ומצאו כי יותר ממחצית בני הנוער התנסו במין אוראלי.
במחקר שהתפרסם בכתב העת 'Journal of Pediatric Psychology', ובחן 212 תלמידי כיתה י', נבחנו הגורמים החברתיים שמשפיעים על התנהגותם המינית של בני נוער. מהמחקר עלה שהם נוטים לקיים מין אוראלי הרבה יותר מאשר לשכב עם בני זוגם, וכי הם עושים זאת עם יותר פרטנרים. למשל, ל-23% מבני הנוער היו 3–4 פרטנרים במהלך השנה האחרונה, אבל רק 13% קיימו יחסי מין מלאים עם אותו מספר של בני זוג. 40% מבני הנוער דיווחו שקיימו מין אוראלי בשנה שקדמה למחקר, ויותר מ-25% מהם עשו זאת עם שלושה פרטנרים לפחות.
בשנת 2010 נערך המחקר הגדול מסוגו מאז 1992, על ידי המרכז לקידום חיי מין בריאים באוניברסיטת אינדיאנה. במסגרתו נבדקו 5,865 אמריקאים והוא פורסם ב"ג'ורנל אוף סקשואל מדיסין". טווח הגילאים של המשתתפים היה הנערים בני 14 ועד קשישים בני 94. מהמחקר עלה כי יותר גברים ונשים מקיימים מין אוראלי ומין אנאלי, וכי מספר הגברים המקבלים מין אוראלי מבת הזוג כמעט השתווה לתדירות המין האוראלי שהגברים מעניקים לנשותיהם, "גם אם זה לא נחשב לחלק מהנרטיב הגברי המקובל".
פרקטיקה.
קונילינגוס.
קונילינגוס (Cunnilingus, הלחם המילים בלטינית cunnus - פות, ו-"lingō"- ליקוק) הוא אקט ליקוק הפות. כמו פעילויות מיניות אחרות, גם במקרה זה הטכניקה של הפעילות המינית כמו גם תגובת האישה לה, הן אינדיבידואליות, ותלויות בצדדים המתנסים בה.
לפי הסקסולוגית וחוקרת מיניות האישה שר הייט , רוב הנשים יכולות להגיע בקלות לאורגזמה מגירוי ישיר של הדגדגן במהלך מין אוראלי. הדגדגן נחשב לחלק הרגיש ביותר מבחינה מינית בגוף האישה, לעיתים אף רגיש מדי למגע אינטנסיבי - במיוחד בשלב מוקדם של העוררות המינית. מין אוראלי בנשים ניתן לבצע כגירוי אוראלי בכל אזור איבר המין; מאזור הדגדגן ושפתי הפות עד לחיץ הנקביים ואזור פי הטבעת. הפרקטיקה יכולה לכלול החדרה של הלשון אל תוך הנרתיק, או החדרה של אביזר מין במטרה לגרות את נקודת הג'י הנשית.
בשנות ה-80 נערך מחקר מקיף בשם דו"ח קאהן על ידי הפסיכולוגית הקלינית והחוקרת סנדרה קאהן, שבדקה מה מגרה נשים ומה הן חושבות שחברותיהן מעדיפות מבחינה מינית. המחקר הראה כי ביצוע של מין אוראלי על ידי גבר הוא המגע המיני המועדף על מרבית הנשים. מחקר שנערך בארצות הברית בשנת 2009 בדק את הרגלי המין בקרב 2,936 גברים ו־2,929 נשים בטווח הגילאים 14 עד 94. מתוצאות המחקר עלה, בין היתר, כי אחוז הנשים שנהנות ממין אוראלי כמעט זהה לאחוז הגברים שדיווחו על הנאה ממגע מיני זה. נמצא פער בבדיקת מה חושבות נשים על ההעדפות המיניות של נשים אחרות. נשים שהעדיפו לקבל מין אוראלי לעצמן במקום הראשון, חשבו שהנשים האחרות דרגו את ההעדפה רק במקום השני.
פלשיו.
האקט המיני הכולל הכנסה של הפין לפה נקרא בלעז "פלשיו" (Fellatio, מלטינית: fellātus, "למצוץ"), ובעברית מכונה לרוב "מציצה". החלק הרגיש ביותר בפין הוא נקודת החיבור בין גוף האיבר לראשו. פלשיו יכול לכלול גם גירוי של העטרה, גוף הפין, שק האשכים וחיץ הנקביים.
החדרה של הפין לעומק הגרון אל מעבר למכסה הגרון מכונה "גרון עמוק", מונח שנטבע על ידי הסרט הפורנוגרפי "גרון עמוק" בשנות ה-70. התנסות בפרקטיקה כזו תלויה באורך הפין החודר, וברפלקס ההקאה של הצד המעניק את המין האוראלי.
אנאלינגוס.
אנאלינגוס, או רימינג, הוא אקט מיני הכולל גירוי של פי הטבעת באמצעות הפה. ישנן מגוון תנוחות מין המאפשרות גישה לפי הטבעת. נהוג להתייחס לאנאלינגוס כמשחק מקדים, לרוב לפני מין אנאלי, ויכול גם להקל על חדירה אנאלית.
באנאלינגוס קיימת סכנות בריאותיות בשל קיומו של מחזור צואה-פה, ועל מנת לקיים יחסי מין אלו באופן בטוח יש לדאוג להגיינת פי הטבעת.
מציצה עצמית.
גברים שתכונותיהם האנטומיות של גמישות ואורך פין מאפשרות זאת, יכולים לבצע בעצמם מין אוראלי בדומה למעשה אוננות. למציצה עצמית התייחסויות רבות בתרבות הפופולרית, ומדובר בסוגת נישה נפוצה בסרטים פורנוגרפיים. התייחסויות מוקדמות לפרקטיקה ניתן למצוא בתרבות מצרים העתיקה; במגילת הפפירוס "Book of Overthrowing Apophis" נמצא שיר המתאר כיצד אל השמש רע יצר את האלים שו ותפנות לאחר שביצע בעצמו מין אוראלי וירק את נוזל הזרע אל האדמה.
מספר הגברים המסוגלים לבצע כיפוף המאפשר מציצה עצמית הוא מועט. הסקסולוג אלפרד קינסי מצא במחקריו כי פחות מ-1% מכלל הגברים מסוגלים להגיע עם הפה שלהם לפין, ורק 2 או 3 גברים מתוך אלף יכולים לבצע בעצמם מין אוראלי באופן מלא. בעבר, נתפסה מציצה עצמית על ידי הביהביוריזם כבעיה שיש לטפל בה, ולא כפרקטיקה מינית.
סיכונים בריאותיים.