גוף נולד ב-12 באוגוסט 1870, לגנרל צ'ארלס ג'ון סטנלי גוף והרייט אנסטסיה דה לה פור, בתו של ג'ון ויליאם, ברון דה לה פור. בשנת 1888 התגייס גוף לצבא בריטניה, והצטרף לרגימנט נושאי הרומח ה-16 של המלכה. בשנת 1894 הועלה גוף לדרגת קפטן, ובשנים 1897–1898 השתתף במבצע טירה להגנת מעבר ח'ייבר. במהלך מלחמת הבורים פיקד גוף על כוח פרשים, ואף קיבל דרגת כבוד של לוטננט קולונל. בשנת 1901 ספג גוף תבוסה בקרב נהר בלאד פרוט, ואף נפצע במהלכו, אולם כישלון זה לא הפריע להמשך התקדמותו. לאחר המלחמה מילא גוף תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1907 מונה למפקד רגימנט נושאי הרומח ה-16 של המלכה. בשנת 1911 הועלה גוף לדרגת בריגדיר, ומונה למפקד חטיבת הפרשים ה-3. באביב 1914 הודיע גוף שבמקרה שייאלץ לפעול כנגד מתנדבי אלסטר, יתפטר מהצבא, ובעקבות כך הושעה מתפקידו.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, חזר גוף לתפקידו כמפקד חטיבת הפרשים ה-3, ונשלח יד עם דיוויזיית הפרשים בפיקודו של אדמונד אלנבי לצרפת. גוף השתתף עם חטיבתו בקרבות מונס, לה קאטו, המארן והאן. בספטמבר 1914 הועלה גוף לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2, ולחם עמה בקרב איפר הראשון. באפריל 1915 מונה גוף למפקד הדיוויזיה ה-7, וביולי אותה שנה הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס ה-1, עמו לחם בקרב לוס. ביולי 1916 מונה גוף למפקד ארמיית העתודה, ופיקד עליה במהלך הקרב על הסום, ובאוקטובר שונה שמה של ארמיית העתודה לארמייה החמישית. הארמייה לחמה בקרב אנקר, בקרב אראס, ובקרב איפר השלישי. באביב 1918 ספגה הארמייה את עיקר המהלומה הגרמנית במבצע מיכאל, שהיה חלק ממתקפת האביב הגרמנית, וכתוצאה מכך פוטר גוף מתפקידו.
אחריתו.
בשנת 1919 מונה גוף לראש המשלחת הבריטית למדינות הבלטיות, ובשנת 1922 פרש מהצבא. בין השנים 1936–1943 היה גוף קולונל הכבוד של רגימנט נושאי הרומח ה-5/ה-16 המלכותי של המלכה. בשנת 1939 חזר גוף לצבא, ושירת במשמר המולדת עד לשנת 1942.
גוף מת בביתו שבלונדון מדלקת ריאות ב-18 במרץ 1963, והשאיר אחריו 4 בנות.
הוברט גוף
אליהו מ. גולדרט
ויליאם בירדווד
ויליאם רידל בירדווד, ברון בירדווד הראשון (; 13 בספטמבר 1865 – 17 במאי 1951) היה פילדמרשל בצבא בריטניה, אשר פיקד על גיסות הצבא האוסטרליים והניו זילנדיים במהלך קרב גליפולי, ולאחר מכן היה מפקד הארמייה החמישית במהלך המלחמה בחזית המערבית.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
בירדווד נולד ב-13 בספטמבר 1865 בעיר קאדקי שבהודו הבריטית. כבנם השני של הדיפלומט הרברט מילס בירדווד, ושל אדית מריון סידוני. ויליאם התחנך בקליפטון קולג' בבריסטול. בשנת 1883 התגייס לצבא הבריטי, ולמד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. בשנת 1885 סיים את לימודיו, והוצב כלוטננט ברגימנט נושאי הרומח המלכותי ה-12 (הנסיך מוויילס). הרגימנט הוצב בהודו, וב-20 בדצמבר 1886 הועבר לבנגל. בשנת 1887 הועבר לרגימנט נושאי הרומח הבנגלי ה-11. בשנת 1893 מונה לשליש במשמר המושל. ב-9 במאי 1896 הועלה לדרגת קפטן, ובשנת 1897 השתתף במערכת טריאה, בין הצבא הבריטי לבין שבטים הודיים מקומיים באזור פקיסטן של ימינו.
בשנת 1899, במהלך מלחמת הבורים, הועבר בירדווד לדרום אפריקה, ושרת בבריגדה הנטאלית הרכובה. החל מ-15 באוקטובר 1900, שימש כעוזרו של הלורד קיצ'נר. ב-20 בנובמבר 1901 הועלה לדרגת מייג'ור, ובאוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת לוטננט קולונל, עם סמכות מקומית בלבד. ב-5 ביוני 1902 הפך למזכירו הרשמי של הלורד קיצ'נר, וחזר לבריטניה ב-12 ביולי של אותה שנה. בנובמבר מונה קיצ'נר לתפקיד מפקד הכוחות הבריטיים בהודו, ובירדווד הצטרף אליו כמזכירו. ב-26 ביוני 1905 הועלה לדרגת קולונל, בשנת 1908 קיבל פיקוד על בריגדה בהודו, וב-28 ביוני 1909 הועלה לדרגת בריגדיר. ב-3 באוקטובר 1911 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה לראש אגף האפסנאות הבריטי בהודו.
מלחמת העולם הראשונה.
בנובמבר 1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה, מינה קיצ'נר את בירדווד להקים יחידה צבאית בסדר גודל של קורפוס מהכוחות האוסטרליים והניו זילנדיים שהתאמנו אותה עת במצרים. לצורך כך, ב-12 בדצמבר 1914 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל באופן זמני, והכוח שתחת פיקודו זכה לשם "גיסות הצבא האוסטרליים והניו זילנדיים" הידוע יותר בכינוי "אנזא"ק" (ANZAC). כוח אנזאק הוכפף לגנרל יאן המילטון, אשר נצטווה לארגן פלישה לחצי האי גליפולי שהשתייך לאימפריה העות'מאנית.
ב-25 באפריל 1915, פקד המילטון על בירדווד לבצע נחיתת סער אמפיבית באזור קאבטאפה, במקום הידוע כיום בשם "מפרץ אנזא"ק". עם זאת, אנשיו של בירדווד נעצרו עד מהרה בשל רכסים גבוהים וערוצים צרים שיעכבו את הנחיתה, כמו גם התגוננות טורקית עזה. בירדווד ומפקדי הדיוויזיות הכפופים לו, החזיקו בדעה שיש לפנות את הכוחות מגליפולי בטרם ינחיתו הטורקים מתקפת נגד עזה. עם זאת, המילטון הורה להם להיאחז בעמדות שכבשו. ב-6 באוגוסט, פתח בירדווד בקרב שיירי בייר, מתוך כוונה לנסות ולשבור את הקיפאון בחזית. הוא נכשל בניסיונו לעקור את הטורקים מחצי האי גליפולי. ב-28 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת קבע של לוטננט גנרל, וקיבל פיקוד על ארמיית הדרדנלים שאך זה הוקמה. הארמייה הייתה קצרת ימים, אולם בין דצמבר 1915 לינואר 1916 היא הצליחה להשיג פינוי מופתי של הכוחות הבריטיים האוסטרליים והניו זילנדיים מגליפולי.
בפברואר 1916, הכוחות האוסטרליים והניו זילנדיים נשלחו למצרים ועברו ארגון מחדש. בירדווד מונה למפקד קורפוס אנזא"ק ה-2, אולם בהמשך מונה למפקד קורפוס אנזא"ק ה-1, ובמרץ של אותה שנה נשלח עמו לצרפת במסגרת החזית המערבית. הקורפוס סופח לארמייה השנייה במשך תקופה קצרה, ולחם בקרב על הסום במסגרת הארמייה הרביעית והארמייה החמישית. בשנת 1917 הקורפוס שלו לחם בקרב אראס וקרב פשנדל. ב-23 באוקטובר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל, ובנובמבר מונה למפקד הקורפוס האוסטרלי. הוא פיקד על הקורפוס עד מאי 1918, עת מונה למפקד הארמייה החמישית במקום ויליאם פייטון. באוקטובר של אותה שנה הארמייה שלו שחררה אל העיר ליל ובנובמבר שחררה את טורנה. עם סיום המלחמה פורקה הארמייה החמישית.
אחריתו.
ב-29 בדצמבר 1919 הוענק לו התואר ברון. בנובמבר 1920 מונה למפקד פיקוד הצפון ההודי, והוא פיקד עליו עד נובמבר 1924. ב-20 במרץ 1925 הוא הועלה לדרגת פילדמרשל, ובאוגוסט של אותה שנה מונה למפקד העליון של צבא הודו הבריטית, והחזיק בתפקיד עד פרישתו מהצבא ב-1930. הוא הגיש את מועמדותו לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה, וזכה לגיבוי נלהב של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת והממשלה הבריטית, אולם ראש ממשלת אוסטרליה ג'יימס סקאלין התעקש על בחירתו של המועמד שלו, אייזק אייזקס. הייתה לו קריירה אקדמאית קצרה ממנה פרש ב-1938. הוא היה נוכח בהלווייתו של המלך ג'ורג' החמישי, כמו גם בטקס ההכתרה של ג'ורג' השישי. הוא פרסם מספר ספרי זיכרונות. הוא נפטר בהמפטון קורט ב-17 במאי 1951. נערכה לו הלוויה צבאית מלאה, וממשלת אוסטרליה מממנת עד ימינו את אחזקת קברו.
הארמייה השנייה (ארצות הברית)
הארמייה השנייה, הייתה ארמיית שדה של צבא ארצות הברית. הארמייה הוקמה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ומאז פורקה והוקמה מחדש מספר פעמים. בשנים 2014–2017 הייתה כפופה לפיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית והמטה שלה פעל בפורט גורדון שבאוגוסטה (ג'ורג'יה).
היסטוריה.
הארמייה השנייה הוקמה לראשונה במהלך מלחמת העולם הראשונה ב-10 באוקטובר 1918, כך שהיא הארמייה השנייה בוותיקותה בצבא ארצות הברית, לאחר הארמייה הראשונה (שהוקמה באוגוסט של אותה שנה). ג'ון פרשינג מינה את לוטננט גנרל רוברט בולארד למפקד הארמייה, שהחזיקה במגזר לורן. בתחילת נובמבר נתן פרשינג פקודה לבולארד להתחיל לנוע לכיוון מץ, ועוד לפני שנחתמה שביתת הנשק ב-11 בנובמבר הספיקה הארמייה להתקדם כ-25 ק"מ על אדמת צרפת (הישג שנחשב למשמעותי בחזית המערבית). במהלך המלחמה עוטרו 102 מחיילי הארמייה בצלב השירות המצוין. לאחר שביתת הנשק, נותרה הארמייה ככוח כיבוש בבלגיה ולוקסמבורג. הארמייה פורקה וחייליה הוחזרו לארצות הברית רק ב-15 באפריל 1919.
הארמייה הוקמה מחדש באוקטובר 1933, המטה שלה היה בשיקגו, ועליה פיקד פרנק פרקר. בין 1940-1943, הייתה הארמייה תחת פיקודו של בן ליר, ולחמה במסגרת תימרוני לואיזיאנה כנגד הארמייה השלישית של וולטר קרוגר. בדצמבר 1940 עבר מטה הארמייה לממפיס, והוא יועדה בעיקר להכשרת הכוחות הלוחמים שיועדו להשתתף במלחמת העולם השנייה. למרות שלא לקחה חלק בפועל בקרבות, הרי שהיא כללה במהלך המלחמה כ-55 דיוויזיות, אשר כללו כמעט מיליון חיילים. עד 1946 פיקד עליה לויד פרדנדאל. לאחר המלחמה המשיכה הארמייה לפעול והיא הקיפה שבע מדינות: דלאוור, קנטקי, מרילנד, אוהיו, פנסילבניה, וירג'יניה ווירג'יניה המערבית. הארמייה השנייה הייתה בכוננות לצאת לקרב לכל אורך המלחמה הקרה. הארמייה מוזגה עם הארמייה הראשונה בשנת 1966, והוקמה מחדש בשנת 1983. היא פורקה פעם נוספת בשנת 1995, והוקמה מחדש בשנת 2014 כחלק מפיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית. על פי מרכז ההיסטוריה הצבאית של צבא ארצות הברית, הארמייה בגלגולה האחרון היא היורשת הרשמית של המורשת והכיבודים של הארמייה השנייה מימי מלחמת העולם הראשונה, למרות שבפועל הארמייה התרכזה בלוחמת סייבר, ללא כוח אדם משלה ובהיעדר הוראה מפורשת משר ההגנה אינה לוקחת חלק בשום פעולה קרבית. באפריל 2017 פורקה הארמייה.
מטה הארמייה בשנות פעילותה האחרונות היה ממוקם בפורט גורדון, שבעיר אוגוסטה במדינת ג'ורג'יה.
מפקדים.
רשימת מפקדי הארמייה לאורך השנים: