במהלך שנות ה-90, נוסף להיותו היועץ המשפטי לעיריית סנקט פטרבורג, מדבדב היה פעיל מאוד בתחום תעשיית היערות והוא עבד בחברת "אילים פולפ" שעסקה בתעשיית יערות וייצור ניירות, החברה הייתה שייכת למיזמי אילים פאלפ ומדבדב החזיק ב-50% מהמניות. כאשר עבר למוסקבה כדי לעבוד באדמיניסטרציה הנשיאותית, הוא המשיך להחזיק בחלק משמעותי מהמניות, תוך שהוא מציל את החברה מהשתלטות של אולג דריפסקה, אוליגרך רוסי שכבר השיג דריסת רגל באלומיניום הרוסי. ב-2006 ויתר מדבדב על החזקותיו בחברה לחברה שווייצרית. ב-1998, היה חבר במועצת המנהלים של חברת בראט ליערנות (Братский Лесопромышленный Комбинат).
בשנים 2002–2007, למעט הפסקה קצרה, הוא היה יושב ראש מועצת המנהלים של ענקית הגז הרוסית גזפרום.
הופעות אורח בקולנוע.
ב-2010 הופיע מדבדב בהופעת אורח, בתפקיד עצמו בסרט "עצי אשוח", המספר את סיפורן של כמה דמויות מרחבי רוסיה וקורותיהן לקראת ליל השנה האזרחית החדשה, כאשר מדבדב מופיע בסרט בתפקיד עצמו בעת נשיאת הנאום השנתי לקראת השנה האזרחית החדשה. מדבדב הופיע שם זמן קצר בהופעת קמאו.
הביקורות נגדו.
כמעט כל תוכניותיו של מדבדב היו תחת מתקפה ציבורית. ב-6 בספטמבר 2008 הוא פירק את המחלקה למלחמה בטרור ובפשע המאורגן של אם.וה.דה יחד עם כל הזרועות האזוריות, לדעת מומחים ללוחמה בפשיעה צעד זה הנחית מכה קשה על זרועות אכיפת החוק.
הביקורת העיקרית שהופנתה נגדו היא כי הוא התנהל כעין בובה של ראש הממשלה שלו, ולדימיר פוטין, שלדעת רבים נחשב למנהיגה הבלתי מעורער של רוסיה, אף על פי שבהיררכיה הפוליטית הרוסית הוא ניצב במקום הרביעי בלבד. דוגמה לכך ניתן לראות בעובדה כי מאז מינויו לתפקיד ראש הממשלה, מדבדב לא החליף אותו, כאשר נשיאים קודמים - כולל פוטין עצמו - כבר הספיקו להחליף כמה וכמה ראשי ממשלה בתקופת כהונה דומה. בתקופת כהונתו כראש ממשלת רוסיה מדבדב הואשם על ידי פעילי אופוזיציה רוסיים בייחוד אלכסיי נבלני בהיותו מושחת וכמי שמחזיק בנכסים רבים, בניגוד לגודל משכורתו הרשמית ויש שמייחסים את התפטרות הממשלה בראשותו בינואר 2020, כתגובה להאשמות אלה.
שפיגל
שפיגל (בגרמנית: Spiegel) הוא שם משפחה גרמני. פירוש המילה "שפיגל" בגרמנית הוא "ראי".
סטרלינג מוריסון
הולמס סטרלינג מוריסון הבן (אנגלית: .Holmes Sterling Morrison, Jr; 29 באוגוסט 1942 - 30 באוגוסט 1995) היה גיטריסט אמריקאי וממייסדיה של להקת הוולווט אנדרגראונד.
חייו.
מוריסון נולד בפרבר איסט מידאו שבניו יורק. הוא הכיר את לו ריד בשנת 1963, בשעה ששניהם היו סטודנטים לספרות אנגלית, ריד באוניברסיטת סירקיוז ומוריסון בסיטי קולג' של ניו יורק. לאחר שריד וג'ון קייל החליטו להקים את להקתם ב-1965 הזמין אותו ריד להצטרף. מוריסון ניגן בעיקר בגיטרת קצב בשני אלבומיה הראשונים של הלהקה, אך בשירים בהם קייל ניגן בויולה הוא החליף אותו בעמדת הבסיסט. לאחר עזיבתו של קייל הוא וריד התחלקו ביניהם בעמדות גיטריסט הקצב וגיטריסט הבס, כשהוא שר גם קולות רקע ומדי פעם אף כסולן מוביל ("The Murder Mystery").
ב-1971 עזב את הלהקה לטובת לימודי דוקטורט באוניברסיטת טקסס באוסטין, במהלך שנות השבעים עזב את האקדמיה והפך לקברניט של גוררת ביוסטון. ב-1992 התאחדה הוולווט אנדרגראונד בהרכבה המקורי וקיימה סיבוב הופעות באירופה, שבסיומו התפרקה שוב. ב-1994 הצטרף לסיבוב ההופעות של להקתה של מורין טאקר, ומאוחר יותר באותה השנה אובחן אצלו הגידול הסרטני NHL שגרם למותו ב-1995, יום לאחר יום הולדתו ה-53. בטקס כניסתה של הוולווט אנדרגראונד אל היכל התהילה של הרוק אנד רול ביצעו ריד, קייל וטאקר שיר בשם "Last Night I Said Goodbye to My Friend" ("אמש נפרדתי מחבר") שהוקדש למוריסון.
אהבה ראשונה (אלבום של שלישיית גשר הירקון)
"אהבה ראשונה" הוא אלבום הבכורה של שלישיית גשר הירקון, שיצא בשנת 1965.
להרכב שהקליט את האלבום חברו אריק איינשטיין, יהורם גאון ובני אמדורסקי. את ההפקה ערך הסופר והבדרן דן בן אמוץ יחד עם הפזמונאי חיים חפר. העיבודים המוזיקליים לכל השירים נעשו על ידי יצחק (זיקו) גרציאני.
האלבום מכיל 14 רצועות, שאת מרביתן כתבו חיים חפר, נעמי שמר ויוחנן זראי. מרבית שירי האלבום הפכו לקלאסיקות בזמר העברי וזכו לחידושים רבים במהלך השנים, לא פעם בידי המבצעים עצמם. בין השירים הבולטים באלבום: "אל תעברי לבד", "לילה בחוף אכזיב", "אהבת פועלי הבניין", "אם רק תבואי בחמש", "כשאור דולק" ו"אותך" (ארבעת האחרונים חודשו על ידי אריק איינשטיין).
כף מוריס ג'ספ
מורין טאקר
מורין אן "מו" טאקר (אנגלית: Maureen Tucker; נולדה ב-26 באוגוסט 1944 ) היא מוזיקאית אמריקאית שהייתה המתופפת של להקת הוולווט אנדרגראונד.
חייה.
טאקר, ילידת הפרוור לוויטאון שבניו יורק, ארצות הברית, החלה לתופף בגיל 19 וצורפה אל הוולווט אנדרגראונד לאחר עזיבתו של המתופף המקורי, אגנוס מק'ליז, שהתנגד לרעיון שהלהקה תופיע בפני קהל תמורת כסף. סגנון נגינתה היה ייחודי: היא ניגנה בעמידה, כשהיא מכה בפטישים מיוחדים לתיפוף על תופי טום-טום פשוטים ותופי בס המכוונים לעוצמה גבוהה וכמעט שלא השתמשה במצלתיים. כמו כן היא שרה כסולנית מובילה (במשותף עם לו ריד) בשירים "After Hours" ,"The Murder Mystery" ו-"I'm Sticking with You". בהופעות הראשונות של הלהקה היא ניגנה גם בגיטרה בס. ב-1970 עזבה זמנית את הלהקה בעקבות הריונה הראשון והוחלפה בהופעות בידי בילי יול, אחותו של גיטריסט הלהקה דאג יול, שהוא עצמו תופף ברוב אלבומה האחרון של הלהקה עם ריד, "Loaded". היא המשיכה לנגן בלהקה עד 1971 אז פרשה מעשיית המוזיקה.
במהלך שנות השמונים הקימה טאקר להקה בה תיפקדה כסולנית וגיטריסטית, והוציאה מספר אלבומי סולו בלייבלים עצמאיים. סטרלינג מוריסון נכלל בלהקה זו מפעם לפעם. בתחילת שנות התשעים השתתפה בהופעות האיחוד של הוולווט אנדרגראונד.
טאקר פעילה בתנועת מסיבת התה והצהירה בעבר כי "אובמה מתכנן להרוס את אמריקה מבפנים".
גנו (בעל חיים)
גְּנוּ (שם מדעי: Connochaetes, באנגלית נקרא "Wildebeest" - "בהמת פרא" באפריקאנס או "חיית פרא" בהולנדית, עקב הדמיון לפרה) הוא פרסתן בינוני דמוי-בקר המשויך למשפחת הפריים ולתת-משפחת הבובאלים ואנדמי ליבשת אפריקה. הגנו כולל שני מינים עיקריים: הגנו השחור או בשמו הנוסף גנו לבן-זנב (Connochaetes gnou) והגנו הכחול הקרוי גם גנו הפסים (Connochaetes taurinus).
כיום ישנם חמישה תת-מינים של הגנו הכחול החיים ברחבי יבשת אפריקה. לעומתו, הגנו השחור חי בדרום היבשת בלבד ואין לו תת-מינים.
מיון ושיוך זני הגנו ביבשת אפריקה.
היסטוריית גילוי הזנים.
על פי ניתוח מולקולרי והערכות ממאובנים שתועדו, נמצא כי שני הזנים התפצלו לפני כמיליון שנה לסוג צפוני ודרומי. לכל סוג מאפיינים ייחודיים שהתפתחו בהתאם למיקום. בעקבות התפצלות זו, שושלת הגנו הכחול השתנתה ביולוגית ממאפייניו הביולוגיים המקוריים. בנוסף כחלק מהשינוי הביולוגי המצטבר, הגנו השחור החל להסתגל לשטחי ערבה פתוחים.
סממנים פיזיים.
הגנו השחור והכחול מאופיינים כמכפילי פרסה ובעלי קרניים. לשני המינים יש פלג גוף קדמי גדול וכבד ביחס לפלג הגוף האחורי ושניהם בעלי חרטום ארוך ומקושת. הגנו הכחול הוא הגדול מבין השניים.
כמו כן הזכרים גדולים יותר מהנקבות ובעלי קרניים חזקות יותר. השוני הביולוגי הבולט בין הגנו הכחול לגנו השחור הוא במיקום ובעקימות הקרניים שלהם, בצבע הפרווה וכן בצבע ואורך הזנב.
אקולוגיה.
מחייה.
הגנו חי בערבות ובשטחים מיוערים פתוחים באפריקה, בעיקר בטנזניה. המערכת האקולוגית בסביבת הסוואנה האפריקאית מכילה 28 פרסתנים, ביניהם הגנו, לצד כ-10 מיני קרניבורים גדולי ממדים הניזונים מהם. ממצאים אלו מפתיעים מכיוון שמדובר בכמות גבוהה של מינים שונים, המצליחים להתקיים חרף הירידה ההדרגתית בכמות המשאבים הטבעיים.
בית הגידול והישרדות בטבע.
בחירת בית הגידול על ידי הגנו מושפעת מכמה פרמטרים. הגנו הוא בעל חיים התלוי במים, מה שגורם לו לנוע בעקבות מקורות מים. תנועתו היא בכיוון ההפוך מהחיות שאינן תלויות במים, לרבות הראם והצבי. עקב העובדה שהגנו ניזון בעיקר מעשבים, הוא נע לאורך השנה בהתאם לשינויים העונתיים באדמות.
בחירת סביבת המחיה הטבעית מושפעת מטורפים הנמצאים באזור, כאשר הסכנה לחייו של הגנו מושפעת במידה רבה ממשקלו. גנו מגיע עם בגרותו למשקל של כמה מאות קילוגרמים. הפריטים הפרסתנים השוקלים מעל 150 ק"ג, לרבות גנו, צבי, אימפלה, טופי, בומאל איילי, זברה ווילנד מצוי, פגיעים רק בידי הטורפים הגדולים: צבוע נקוד, אריה ונמר. עקב כך מבין 28 המינים באזור, לחיות הבינוניות והגדולות אורבות פחות סכנות מכיוון שטווח המינים שטורף אותם מצומצם יותר. עם זאת הם מקור המזון המועדף על ידי המינים שטורפים אותם.
טקטיקת ההגנה העיקרית של הגנו היא התקבצות כעדר. הבוגרים עומדים מלפנים ומגנים על הצעירים, כאשר הבריחה מהסכנה נעשית כקבוצה. לצד זה פיתח הגנו טכניקות מתוחכמות יותר, לרבות משמרות שמירה על העדר במהלך הלילה. להקות גנו וזברה עשויות להתאגד בסביבת סוואנה פתוחה בעלת סיכויי תקיפה גבוהים, קרי, אזורים בעלי מספר רב יותר של טורפים המאיימים עליהן. טקטיקה זו מפחיתה עבורן את ממד הסכנה. נתונים שנאספו במשך למעלה משני עשורים בטנזניה מראים שהתנהגות זו מגינה עליהם ומהווה חלק מרכזי בהישרדותם.
תוחלת חייו של גנו עומד על כ-7–8 שנים. אחוזי ההישרדות של הפרט גבוהים יותר כאשר הוא שייך לעדר גדול יותר.
הישרדות מינים אחרים בקרבת הגנו.