האגם והפארק הסמוך מהווים נקודה ייחודית מבחינה אקולוגית, ומצויים בהם וסביבם מינים רבים של צמחים ובעלי חיים. במיוחד מהווה המקום מוקד משיכה לצפרים וחוקרי ציפורים, בשל המגוון הייחודי של עופות מים, מיני עופות מדבריים, ומינים רבים נוספים בעונת הנדידה. במקום פועל מרכז 'דוכיפת' העוסק באקולוגיה וצפרות ומפעיל נקודת טיבוע ציפורים במקום. החל משנת 2014 נערך בכל שנה אירוע ביו-בליץ באזור האגם.
לקריאה נוספת.
חיים אלבוים, מדבר לאגם מים: על ירוחם וגלגולו של אגם, קתדרה, 172, 2019, עמ' 143-166
סולומון גלרטר
הישאם סלימאן
הישאם פאדל סלימאן (בערבית: هشام فضل سليمان; נולד ב-28 בפברואר 1978) הוא שחקן ערבי-ישראלי. נמנה עם מייסדי תיאטרון הפרינג' של נצרת ומשמש כמנהלו האמנותי.
ביוגרפיה.
סלימאן נולד וגדל בנצרת, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית, והוא מגדיר את עצמו גם כפלסטיני. בילדותו החל לשחק במסגרת תיאטרון קהילתי.
בשנת 1997 עבר לתל אביב והחל בלימודי משחק בסטודיו למשחק של יורם לווינשטיין, אותם סיים בהצלחה בשנת 2000.
קריירה.
שיחק בהצגות שונות בתיאטרון אל-מידאן ובתיאטרון אל-חכוואתי, תיאטרון הבימה ותיאטרון הקאמרי.
ב-2000 שיחק בתפקיד אורח בקומדיית המצבים "שמש", בתפקיד ח'ליל.
ב-2002 שיחק בסרט הטלוויזיה של הוט "שתי דקות מפארדיס", בתפקיד ראשאי.
ב-2005 שיחק בתפקיד זוטר בסרט האמריקאי של הבמאי סטיבן ספילברג "מינכן", המגולל את הסיפור האמיתי של הטבח הפלסטיני בספורטאים היהודים-ישראלים באולימפיאדת 1972 בגרמניה.
ב-2013 שיחק בתפקיד משני בסרט הדרמה "בית לחם", בכיכובם של צחי הלוי ושאדי מרעי.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד מנהיג המחבלים אבו אחמד בסדרה "פאודה" של yes, בעונתה הראשונה, בתור תאופיק חאמד/אבו אחמד.
בשנת 2018 שיחק בסדרת הנוער "אילת" של HOT, בתפקיד פיראס.
ב-2019 השתתף בעונת ה-3 VIP של תוכנית המציאות "האח הגדול" ברשת 13, והודח שביעי.
בנובמבר 2020 התמודד סלימאן בשעשועון הטריוויה "המרדף" בכאן 11, בה אף ניצח וזכה בכסף.
ב-2021 משתתף בקמפיין טלוויזיוני לקידום אתר האינטרנט "ג'וב מאסטר" (של משרד הפרסום יהושע\TBWA), בפרסומת בה נעשית סאטירה על האפליה על רקע לאומי במקומות העבודות בישראל.
ב-2022 גילם את ראש אכ"א בהופעת קמע בסדרה "שישו ושמחו" מבית כאן 11.
חיים אישיים.
סלימאן נשוי לשחקנית הערבייה-ישראלית רחיק סלימאן (חאג' יחיא), מטייבה. השניים הכירו במהלך הפקת הצגה בשנת 2002. לבני הזוג שלושה ילדים משותפים והמשפחה מתגוררת בנוף הגליל (נצרת עילית לשעבר).
נודע בביקורת שהוא מותח נגד מדינת ישראל וצה"ל, ותמיכה מסויגת במחבלים פלסטינים. באחד הראיונות ל"ידיעות אחרונות" צוטט סלימאן באומרו: "זכותם להילחם ולהתנגד לכיבוש. [...] חייל שנמצא בגדה ומישהו פוגע בו – אני לא חושב שזה פיגוע". בתחילה טען ש"הציטוט נכון אבל זאת לא הכתבה המלאה. לקחו כמה משפטים בשביל למשוך תשומת לב," אך לאחר כמה חודשים סולימאן סייג את דבריו עוד וטען ש"זה היה משהו מזמן והיה טעות באופן שזה נוסח".
אמאדו מוטארי
טיג'אני אמאדו מוטארי קלאלה (בצרפתית: Tidjani Amadou Moutari Kalala; נולד ב-19 בינואר 1994 בארליט שבניז'ר) הוא כדורגלן ניז'רי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אל-פייחה מליגת העל הסעודית ובנבחרת ניז'ר.
קריירת מועדונים.
מוטארי החל לשחק באקוקאנה המקומית, ובשנת 2012 עבר לשחק בלה מאן ב', קבוצת המילואים של לה מאן הצרפתית.
בחודש ינואר 2014 חתם מוטארי במטאלורג דונצק מליגת העל האוקראינית, וכך הפך לשחק הניז'רי הראשון בתולדות הליגה. ב-15 במרץ 2014 ערך מוטארי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-73 בתיקו 1-1 נגד איליצ'יבץ מאריפול במסגרת המחזור ה-21 בליגה. הוא ערך במועדון 6 הופעות ליגה בלבד.
ב-2 ביולי 2014 חתם מוטארי על חוזה ל-4 שנים באנז'י מחצ'קלה מליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה. בעונתו הראשונה במועדון ערך מוטארי 29 הופעות ליגה בהן הבקיע 6 שערים, ולקח חלק בעליית המועדון לליגת העל הרוסית.
ב-25 בינואר 2017 חתם בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.
קריירה בינלאומית.
ב-23 בינואר 2012 ערך מוטארי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניז'ר, כשנכנס כמחליף בדקה ה-57 בהפסד 0–2 לנבחרת גבון במסגרת גביע אפריקה לאומות 2012.
ג'ון מייקל קוסטרליץ
ג'ון מייקל קוסטרליץ (באנגלית: John Michael Kosterlitz; נולד ב-22 ביוני 1943) הוא פיזיקאי בריטי יהודי, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת בראון בארצות הברית, זוכה פרס נובל לפיזיקה ב-2016.
קורות חיים.
קוסטרליץ נולד למשפחת מהגרים יהודית, שעזבה את גרמניה והתיישבה באברדין שסקוטלנד. אביו, הנס וולטר קוסטרליץ, היה גם הוא מדען בעל שם בתחום הביוכימיה.
קוסטרליץ למד לתואר ראשון ושני באוניברסיטת קיימברידג' ואת עבודת הדוקטורט שלו השלים ב-1964 באוניברסיטת אוקספורד.
בשנים 1974–1982 שימש כמרצה באוניברסיטת ברמינגהאם ובשנת 1982 התמנה לפרופסור באוניברסיטת בראון שבארצות הברית. התמחותו העיקרית היא בפיזיקה של מצב מוצק.
קוסטרליץ חבר בחברה האמריקנית לפיזיקה.
זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-2016, יחד עם דייוויד ג'יימס ת'אולס ודאנקן הולדיין, על גילויים תאורטיים של מעבר קוסטרליץ-תולס טופולוגיים בחומר מעובה (ת'אולס קיבל מחצית מסכום הזכייה, ושני האחרים קיבלו רבע מהסכום כל אחד).
מיכאל קוסטרליץ
Wo Gott der Herr nicht bei uns hält, רי&quot;ב 178
Wo Gott der Herr nicht bei uns hält (גרמנית: "לולי ה' שהיה לנו"), רי"ב 178, היא קנטטה דתית מאת יוהאן סבסטיאן באך. הקנטטה נכתבה במסגרת משרתו בלייפציג עבור יום ראשון השמיני שלאחר חג השילוש ובוצעה לראשונה ב-30 ביולי 1724.
היסטוריה.
הקנטטה הולחנה בשנתו השנייה של באך בלייפציג וכחלק ממחזור הקנטטות השני. מחזור התפילה והלימוד עבור אותו יום ראשון כולל את ואת האזהרה מנביאי שקר בדרשה על ההר, .
לברית הקנטטה נכתבה על יסוד ההמנון שגם מקנה לה את שמה "Wo Gott der Herr nicht bei uns hält" מאת יוסטוס יונאס, וראה אור ב-1524. ההמנון הוא פרפרזה על הפסוק הפותח במזמור קכ"ד בתהילים. שישה משמונת בתי ההמנון כלולים בלברית, ואת הרצ'יטטיבים הנותרים חיבר משורר אלמוני כהרחבה של הבתים השלישי והשישי בהמנון ובהקשר למחזור התפילה והלימוד המוזכר למעלה.
את כתב היד של הקנטטות הכוראליות מאת באך שאל יוהאן ניקולאוס פורקל מוילהלם פרידמן וממנו העתיק את הקנטטה ואת רי"ב 9.
מבנה.
הקנטטה כתובה לאלט, טנור, בס, מקהלה, קרן (הושמטה מהפרטיטורה אך מצוינת על ידי אלפרד דירר ועל ידי ג'וליאן מינצ'ם), שני אבובים, שני אבובי ד'אמורה, שני כינורות, ויולה, ובאסו קונטינואו.
פרקי היצירה
היבטים ביצירה.
הקנטטה היא דוגמה לקנטטה כוראלית, ולחן הכוראל "...Wo Gott" חוזר בכל הפרקים למעט השלישי והשישי (שמילותיהם גם היחידות שלא שאולות מההמנון וחוברו על ידי משורר אלמוני). בהלחנה שב באך ומדגים כישרונו בטכניקת הקונטרפונקט ובהירמון היצירתי על מנגינה זהה. כמו כן ראוי להזכיר שבאך השתמש בלחן כוראל זה גם ביצירות נוספות. בקנטטה באך בוחר שלא לעשות שימוש ברצ'יטטיבי מסורתיים אלא בפרקים דרמטיים המורכבים מהכוראל ורצ'יטטיב. הקנטטה היא יצירה קוהרנטית ובולטת בה במיוחד האריה לטנור (הפרק השישי).
פרק המקהלה הפותח באופן אופייני למדי כתוב בצורה חופשית מסוג פנטזיה. הפרק כתוב במשקל מרובע ובסולם לה מינור אך בתנועה מתמדת. האבוב פותח בצליל אחד לאורך התיבה הראשונה כשאליו מצטרף האבוב הנוסף בדיסוננט, אז האבובים מנגנים הנושא המהיר שלהם במרווח טרצה לליווי הקונטינואו וכלי הקשת בקצב מנוקד, תפקידי כלי הקשת והאבובים מתחלפים לסירוגין. המקהלה נכנסת יחדיו ובתחילה שרה בהומופוניה אולי כדי לסמל אחדות. אחרי משפט הפתיחה, הציטוט מתהילים, ישנו מעבר כלי (אינסטרומנטלי) ואחריו נכנסים קולות הזמרים, הפעם אחד אחרי השני (בס, טנור, סופרן ואלט) בקונטרפונקט כשתפקיד הסופרן שר את לחן ההמנון המסורתי (בהכפלה של הקרן טבעית).
הפרק השני נפתח במפעם מהיר ובמז'ור ההיחסי לסולם הפרק שקדם לו, כשתפקיד האלט שר הכוראל (לחן ההמנון המסורתי), אפשר שהפרק ממשיך ה"עצבנות" שבתפקידי האבובים בפרק הפותח. בתיבה העשירית תוך כדי התחלפות ההרמוניה הבלתי פוסקת (מאפיין את באך ברצ'יטטיבי) מפסיק הכוראל לטובת רצ'יטטיב בליווי קונטינואו מוארך (לעומת הנושא העירני החוזר בליווי הכוראל), לאחר ארבע תיבות חוזר הכוראל, וכך הלאה שתי וערב כוראל ורצ'יטטיב בחילופים דרמטיים.
האריה לבס כתובה במשקל תשע שמיניות ובסולם סול מז'ור, והיא כתובה כטריו לכינורות ב"אוניסוניו", תפקיד הבס וקונטינואו. הפרק מדגים ציור מילים מובהק על המילים "Meereswellen" (גלי הים) ו-"zerscheitern" (נשברים) במליסמות (חילופי צלילים תוך החזקת הברה אחת) לתפקיד הבס, שכמובן חוזרות לסירוגין בתפקידי הקונטינואו והאובליגטו (כינורות).
הפרק הרביעי הוא כוראל הפעם לתפקידי הטנור, שני אבובי הד'אמורה והקונטינואו. הפרק חוזר למשקל מרובע וכתוב ברה מז'ור. אבובי הד'אמורה מנגנים נושא קישוטי לסירוגין בסקוונצות ואליהם מצטרף הקונטינואו, בעוד הטנור שר את לחן ההמנון המסורתי הפשוט.