ב-2008 מכרה קבוצת "פישמן רשתות" את הרשת לחברת MGS ספורט טריידינג בסכום של 21 מיליון דולר, לאחר שהרכישה אושרה על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים. עם הרכישה מיזגה החברה הרוכשת את רוב סניפי יונייטד ספורט שהיו בבעלותה עם רשת מגה ספורט. MGS ספורט טריידינג היא יבואנית של המותגים סקצ'רס, קאפה, דיאדורה ועוד, והיא מחזיקה גם ברשת ההנעלה והביגוד אליטל.
ב-2017 נכנסה הרשת לתחום ציוד המחנאות.
נכון לשנת 2017 מונה הרשת 53 סניפים. הנהלת הרשת יושבת בחולון.
פנטזיה ברילאנטית עם וריאציות
פנטזיה ברליאנטית עם וריאציות (בגרמנית: Fantaisie Brillante mit Variationen) היא יצירה לשני פסנתרים ותזמורת מאת פליקס מנדלסון-ברתולדי ומורו, איגנץ מושלס.
היסטוריה.
היצירה נכתבה בשנת 1833, בתגובה לבקשה לנגן במופע צדקה בלונדון. מנדלסון ומשולס החליטו לחבר יחד יצירה, שבה ינגנו כדואו פסנתרנים. קווי המתאר הראשונים של היצירה נכתבו תוך ימים ספורים ובגלל לחץ הזמן שעמד לרשותם עד למופע, אלתרו חלק ממנה במהלך קונצרט הבכורה. הפנטזיה בנויה על נושא מאת קרל מריה פון ובר, שיר לכת מתוך מוזיקה למחזה "פראציוזה". על נושא שיר הלכת כתבו שני המלחינים מבוא חופשי, נושא עם ארבע וריאציות ופינאלה.
בהמשך אותה שנה ניגנו שוב השניים את היצירה, הפעם עם תווים כתובים - המבוא והפינאלה היו של מנדלסון, ואת הווריאציות חלקו ביניהם, השתיים הראשונות של מנדלסון והשתיים האחרונות של מושלס. לאחר המופע המשותף חזרו איש איש לעיסוקיו והיצירה נשכחה. בשנת 1849, לאחר מות מנדלסון, חזר מושלס ליצירה והתקין אותה לפרסום, תוך שחזור קטעים רבים מן הזיכרון והוספת קטעים חדשים משלו. הגרסה שלו יצאה לאור אך לא זכתה להצלחה וכעבור זמן נעלמה שוב.
הגרסה המקורית של מנדלסון ומושלס לא יצאה לאור ונחשבה לאבודה, עד שבשנת 2009 נמצא בארכיון של הפסנתרן והמלחין הרוסי אנטון רובינשטיין, בסנקט פטרבורג, כתב יד שלא התאים ליתר כתבי היד של המלחין. חקירה ודרישה העלתה, שמדובר בכתב היד האבוד של ה"פנטזיה ברילאנטה עם וריאציות" בנוסח המקורי של מנדלסון ומושלס. המוזיקולוג דניל פטרוב שחזר על פי כתב היד את תפקידי הפסנתרים ואת הפרטיטורה התזמורתית והיצירה בוצעה על ידי סטודנטים בקונסרבטוריון צ'ייקובסקי במוסקבה.
הביצוע המקצועי הראשון של היצירה היה בישראל בשנת 2016, עם אנסמבל מולטיפיאנו והתזמורת הסימפונית החדשה חיפה. היצירה בוצעה שוב בישראל עם אנסמבל מולטיפיאנו ותזמורת ראשון לציון, בניצוח דמיטרי יבלונסקי, באוקטובר-נובמבר 2017.
אשמה! (סרט)
אשמה! (באנגלית: !BLAME) הוא סרט אנימה יפני בהנפשה ממוחשבת, מסוגת פעולה ומדע בדיוני, אשר מבוסס על מאנגה בעלת אותו שם שנכתבה ואוריה על ידי טסוטומו ניהיי. הסרט בוים על ידי הירויוקי נישימורה, והופץ בנטפליקס ב-20 במאי 2017.
עלילה.
בעתיד הטכנולוגי הרחוק, הציוויליזציה הגיעה לצורתה האולטימטיבית המושלמת. "זיהום" בעבר גרם למערכות האוטומטיות לצאת מכלל שליטה, וכתוצאה מכך מבנה רב-ממדי של העיר משכפל את עצמו לכל הכיוונים. האנושות איבדה את הגישה לבקרות העיר, והיא נרדפת על ידי מערכת הביטחון הידועה בשם "המשמר". בפינה זעירה של העיר, מובלעת קטנה הידועה בשם "דייגים אלקטרוניים" עומדת בפני הכחדה, לכודה בין האיום של המשמר לבין אספקת המזון ההולכת ופוחתת. נערה בשם זורו יוצאת למסע כדי למצוא מזון לכפר שלה, רק כדי שמגדל תצפית יחוש אותה ויזמין יחידת מגן כדי לחסל את האיום. חבריה מתים וכל נתיבי הבריחה חסומים, הדבר היחידי שיכול להציל אותה עכשיו הוא הגעתו הפתאומית של קילי הנווד, בחיפושו אחר גן הטרמינל, המפתח להחזרת הסדר לעולם.
הפקה והפצה.
בנובמבר 2015 נודע שהמאנגה "אשמה!" תעובד לסרט. הסרט בוים על ידי הירויוקי נישימורה ונכתב על ידי סאדיאוקי מוראי, על פי עלילת המאנגה שנכתבה ואוריה על ידי טסוטומו ניהיי, אשר לקח חלק בעיצוביו. הנפשת הסרט נעשתה על ידי Polygon Pictures.
ב-20 במאי 2017 הסרט עלה לנטפליקס, וב-27 במרץ 2018 הסרט הופץ בבלו-ריי ו-DVD.
הבוגאטיר האחרון
הבוגאטיר האחרון (ברוסית: Последний Богатырь) הוא סרט קולנוע מסוגת פנטזיה בהפקה רוסית. זהו סרט מסוגת הפנטזיה הקומית שהופק בשיתוף פעולה עם חברת חברת וולט דיסני - חבר המדינות (נציגת חברת וולט דיסני ברוסיה) בשיתוף פעולה עם חברת ההפקות הרוסית Yellow, Black and White, בבימויו של דמיטרי דיאצ'נקו.
צילומי הסרט נערכו בסוצ'י ובמוסקבה. הסרט הוכתר לסרט שובר קופות לאחר שהכניס למעלה ממיליארד רובלים ועם שיא הכנסות של 435 מיליון רובלים רק בסוף השבוע הראשון להקרנתו. זהו אחד הסרטים הרוסיים הרווחיים ביותר בכל הזמנים, לאחר שהכניס למעלה ממיליארד ו-700 מיליון רובלים לעומת תקציב הפקה של 370 מיליון רובלים.
בדצמבר 2017 הסרט זכה בפרס "פרויקט השנה" מטעם מגזין The Hollywood Reporter.
תקציר עלילת הסרט.
איוואן נאידונוב הוא בחור צעיר ממוסקבה, המוצא את עצמו יום אחד בארץ בלוגורייה הקסומה. בעולם מקביל זה חיים גיבורי האגדות הרוסיות: הקסם הוא חלק מהוויי העולם וסכסוכים נפתרים בקרבות חרבות בין הבוגאטירים.
איוואן מוצא את עצמו במרכז המאבק בין כוחות האור לכוחות האופל, רק שהוא מתקשה להבין מדוע דווקא הוא ולא מישהו אחר.
תקציב והכנסות.
הסרט נעשה בתקציב של 370 מיליון רובלים וזכה להצלחה רבה בקופות, כאשר ביום הקרנתו בלבד הכניס מעל ל-38 מיליון דולר וקרוב ל-440 מיליון בסוף השבוע הראשון להקרנתו. זו הייתה הפתיחה הראשונה בגודלה לסרט רוסי והיה לשובר הקופות הרוסי של שנת 2017.
הכנסותיו הכוללות של הסרט נאמדות במיליארד רובל ו-700 מיליון רובלים.
סרט המשך.
סרט המשך הוכרז זמן קצר לאחר צאת הסרט לאקרנים. במרץ 2019 חברת VGTRK ואולפני Yellow, Black and White Group הודיעו כי שם הסרט יהיה וכי הצילומים יחול ביולי 2019 במחוז קרסנודאר ובהרי אורל. הסרט ייצא לאקרנים ב-24 בדצמבר 2020 בהפצת חברת וולט דיסני - חבר המדינות.
גביע הפדרציה 1994
גביע הפדרציה 1994 הייתה התחרות ה-32 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
התחרות נערכה במגרשי מרכז הטניס בפרנקפורט. התחרות נערכה בחסות של NEC. זו הייתה התחרות האחרונה במתכונת המקורית, תוך קיום משחקי הבית העליון באופן רצוף בעיר המארחת.
תחרויות אזוריות החלו באפריל 1994. התחרות של הבית העולמי החלה ב-18 ביולי בהשתתפות 32 נבחרות והסתיימה ב-24 ביולי 1994.
נבחרת ספרד ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ארצות הברית וזכתה בגביע בפעם השלישית בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות.
בעקבות גידול הנבחרות תחילה נערכו תחרויות אזוריות:
משחקי הבית העולמי בהשתתפות 32 קבוצות נערכו בגרמניה.
בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים סוכם שנבחרות שהתחרו ברבע הגמר יעפילו לבית עולמי א' בגביע הפדרציה 1995.
ישראל בתחרות.
בנבחרת השתתפו שין בורשטיין, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה בבית ה' וסיימה אותו במקום השני. בהמשך היא התמודדה עם , הפסידה 3:0 וסיימה את השתתפותה בתחרות..
קאסל רוק אנטרטיינמנט
קאסל רוק אנטרטיינמנט (באנגלית: Castle Rock Entertainment) היא חברת הפקות סרטים אמריקאית אשר הוקמה בשנת 1987 כחברה עצמאית, על ידי במאי הקולנוע רוב ריינר והמפיקים מרטין שייפר, אנדרו שיינמן, גלן פאדניק ואלן הורן. מאז שנת 1996 משמשת כחברה בת של חברת ההפקות האחים וורנר.
לאורך השנים הפיקה קאסל רוק עשרות סרטים וכן מספר סדרות טלוויזיה, הבולטת שבהן היא קומדיית המצבים סיינפלד.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
רוב ריינר בחר בשם החברה "קאסל רוק" על שם העיר המשמשת כרקע לרבים מסיפוריו של סטיבן קינג, שבעצמו אימץ את השם מהספר בעל זבוב שכתב ויליאם גולדינג (בשנת 1990 הפיקה חברת קאסל רוק את הסרט בעל זבוב). סרטו השלישי של ריינר כבמאי, אני והחבר'ה, אשר יצא בשנת 1986, מבוסס על נובלה של קינג בשם הגופה.
ריינר ושיינמן הם שיזמו את הקמת החברה, וצירפו אליהם את שייפר והורן שעבדו עד אז בחברת ההפקות פוקס המאה ה-20. הורן גייס את חברו פאדניק, אשר שימש באותה תקופה כמנהל בחברת ההפקות Embassy Televosion. בקאסל רוק עצמה, הורן שימש כמנכ"ל החברה, שייפר ניהל את מחלקת הקולנוע, פאדניק ניהל את מחלקת הטלוויזיה, וריינר ושיינמן עסקו בפיתוח הפקות.
בתחילה נתמכה החברה על ידי חברת קוקה-קולה, אשר החזיקה יחד עם המייסדים בבעלות משותפת על החברה, אך לאחר מספר חודשים יצאה קוקה-קולה מעסקי הבידור ומשכה את השקעתה בקאסל רוק. כמו כן נתמכה החברה בשנותיה הראשונות על ידי "Westinghouse Broadcasting", חברה בת של וסטינגהאוס.
בהמשך חתמה קאסל רוק על חוזה מימון עם חברת נלסון אנטרטיינמנט, אשר הייתה בעלת זכויות ההפצה הביתית על סרטיו של ריינר ספיינל טאפ, רומן על בטוח והנסיכה הקסומה. על פי החוזה, חברת נלסון הפיצה את סרטי קאסל רוק בוידאו בארצות הברית ובבתי קולנוע מחוצה לה, בעוד חברת סרטי קולומביה, אשר הייתה שותפה של חברת נלסון, הייתה אחראית על הקרנות הקולנוע של הסרטים בארצות הברית. חלק מאחזקתה של נלסון נמכר בהמשך לחברת ניו ליין סינמה, אשר לקחה את תפקידה בהפצת הסרטים.
הרכישה על ידי חברות טרנר וטיים וורנר.
בדצמבר 1993 רכש קונצרן התקשורת טרנר, יחד עם חברת ניו ליין סינמה, את קאסל רוק.