בסיום העונה מכבי פתח תקווה (לראשונה בתולדותיה) ובית"ר תל אביב ירדו ליגה. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1966/1968 היו מכבי חיפה וסקציה נס ציונה.
People's Choice Award
דוד רוזן (רב)
הרב דוד שלמה רוזן (באנגלית: David Shlomo Rosen; נולד ב-1951) הוא הרב הראשי של אירלנד לשעבר, וכעת פעיל בתחום היחסים הבין-דתיים.
ביוגרפיה.
רוזן נולד ב-1951 במחוז ברקשייר שבאנגליה, כבן השלישי במשפחתו. הוא חונך בבריטניה ובירושלים. שירת בצה"ל. בשנים 1975-1979 כיהן כרבה של הקהילה היהודית הגדולה ביותר בדרום אפריקה וכן כדיין בבית הדין הרבני.
בשנים 1979-1985 כיהן כרב הראשי של אירלנד. בשנת 1985 עבר להתגורר בישראל. בשנת 1997 היה למנהל המשרד הישראלי של הליגה נגד השמצה.
היה אחד החברים בוועדה הביצועית מטעם קונגרס הרבנים והאימאמים למען שלום וממייסדי שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם. בשנת 2012 מונה כחבר הדירקטוריון היהודי היחיד במרכז הבין-דתי שהקים עבדאללה, מלך ערב הסעודית.
משמש כמנהל הבינלאומי לעניינים בין-דתיים בוועד היהודי-אמריקני, כיועץ לעניינים בין-דתיים לרבנות הראשית בישראל וכחבר ועד בקרן לדו-קיוםוכן במועצה הציבורית של ארגון "בצלם".
בשנת 2005 קיבל רוזן תואר אבירות מטעם האפיפיור על תרומתו לפיוס יהודי קתולי וב-2010 קיבל תואר מפקד ממלכת בריטניה, אליזבת השנייה.
חיים אישיים.
ב-1973 נישא ולו שלוש בנות.
רדוסלב מיכאלסקי
רדוסלב מיכאלסקי (בפולנית: Radosław Michalski; נולד ב-26 בספטמבר 1969) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירת משחק.
מיכאלסקי החל את הקריירה בקבוצה המקומית בעיר הולדתו, פולוניה גדנסק, בליגה הפולנית הרביעית. בשנת 1992 עבר בתיווך מגלה כישרונות ללגיה ורשה המפורסמת. בלגיה ורשה הוסב מיכאלסקי לתפקיד הקשר האחורי בו שיחק עד תום הקריירה, ובעקבות הצלחתו בעמדה זו זומן לסגל נבחרת פולין. במדי לגיה ורשה זכה מיכאלסקי פעמיים בדאבל (1994 ו-1995) והגיע עמה עד לרבע גמר ליגת האלופות בעונת .
בשנת 1996 נמכר לוידז'ב לודז'. הקבוצה, שזכתה עונה קודם לכן באליפות, השתתפה בשלב הבתים של ליגת האלופות אך סיימה במקום השלישי והודחה. בתום עונת קטף מיכאלסקי תואר אליפות נוסף במדי הקבוצה הפולנית.
בחלון ההעברות במחצית עונת חתם במכבי חיפה תחת הדרכתו של המאמן אלי כהן שהייתה באותה עת במאבקי אליפות. מיכאלסקי חיפה על הקשר הליטאי ריימונדס ז'וטאוטאס שנפצע והושבת לתקופה ארוכה. חיפה כשלה במאבקי האליפות, כהן פוטר ומאמנה החדש של חיפה, אברהם גרנט, ביקש לוותר על שירותיו. מיכאלסקי כמעט וחתם במכבי פתח תקווה, אולם לבסוף נשאר בחיפה, זכה עמה באליפות בעונת ואף כבש שער במשחק ההכתרה מול מכבי תל אביב.
בשנת 2001 עבר מיכאלסקי לאנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית וזכה עמה בשני גביעים (2002 ו-2003). בשנת 2004 שב לוידז'ב לודז' ובתום העונה חזר לקפריסין לשורותיה של אפולון לימסול, עמה זכה באליפות ובה סיים את הקריירה.
רדוסלאב מיכאלסקי
ראובן כהנא
ראובן כהנא (1931 – יוני 2003) היה סוציולוג ישראלי, חוקר חינוך, ופרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
ראובן כהנא נולד בשנת 1931 בקיבוץ בית אלפא כבן לעולי העלייה השלישית. על רקע הפילוג הרעיוני בקיבוץ, עזבה המשפחה בשנת 1940 לקיבוץ רמת יוחנן.
את לימודי התואר הראשון סיים כהנא בשנת 1967 באוניברסיטה העברית בחוגים סוציולוגיה ופילוסופיה. את התזה בתואר השני, בסוציולוגיה היסטורית השוואתית, כתב בהדרכתו של פרופ' שמואל נח אייזנשטדט, ואת לימודי הדוקטורט באוניברסיטת ברקלי בארצות הברית.
עם תום לימודיו, חזר כהנא ללמד באוניברסיטה העברית, במחלקה לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה ובבית הספר לחינוך, במגמה לסוציולוגיה של החינוך, שם לימד במשך 33 שנה.
כהנא נפטר ביוני 2003 בירושלים ונקבר בקיבוץ רמת יוחנן. מאז מותו מעניקה המחלקה לסוציולוגיה והמגמה לסוציולוגיה של החינוך באוניברסיטה העברית, פרס על שמו של כהנא לעבודת מ.א. מצטיינת.
משתפי פעולה עם השלטון הנאצי במלחמת העולם השנייה
משתפי פעולה עם הנאצים הם אומות, קבוצות ויחידים אשר סייעו למנגנון השלטון הנאצי לכונן את "הסדר החדש" בשטחי הכיבוש ושטחי ההשפעה של גרמניה הנאצית. המניעים לשיתוף פעולה זה היו לאומנות, אנטישמיות, אנטי-קומוניזם, מצוקה כלכלית-חברתית, פחד מהגרמנים וחמדנות של רכוש היהודים.
משתפי הפעולה מתחלקים לשלוש קבוצות עיקריות:
רקע.
חלום עליית גרמניה לפסגת השלטון בעולם היה מן הדחפים החזקים והבולטים של רבים במפלגה הנאצית ושל היטלר עצמו, אשר ביקש להפוך את גרמניה למעצמה החזקה בעולם. שאיפות אלה לכונן שלטון עולמי היו קשורות קשר בל יינתק לתפיסתו את העם היהודי כמי שמאיים להחריב את העולם. "המאבק" נגד האויב המדומה הזה היה בעיניו חלק בלתי נפרד ממאבקו המדיני-הצבאי הכולל. מיליוני יהודים חיו במזרח אירופה בתחום שהיווה, לדעתו, את "מרחב המחיה" אשר נועד לעם הגרמני. עובדה זו עשתה את הכחדתם לאחת ממטרות המלחמה. יתר על כן הוא ראה את ארצות המזרח, בעיקר את פולין ורומניה, כמאגר הכוח הבינלאומי של היהודים, וכל אוכלוסיית מזרח אירופה הייתה בעיניו הבסיס הביולוגי לשלטון הבולשביקי שנוא נפשו. הגשמת חלום זה של "הסדר החדש" חייבה שימוש במשתפי פעולה במדינות הכבושות.
דרישות לשיתוף פעולה.
למן הרגע הראשון לכיבוש התייצבו כמעט כל הקבוצות הפשיסטיות והנציונאל-סוציאליסטיות בפני הכובש הגרמני והציעו עצמן כבעלות ברית. ברם הנאצים לא ראו בכל אחד כמתאים לשתף פעולה עמם. הם לא התלהבו מכול הקבוצות במידה שווה בשל מספר סיבות: בשל האופי האישי של רבים מחברי הקבוצות הללו, בשל שולייתן בחברה ובשל העוינות שרחשו להן רוב חלקי האוכלוסייה. גם אמונותיהן ודעותיהן של הקבוצות מילאו תפקיד בקביעת יחסם של הגרמנים. מתוך כך עולה כי תערובת של שיקולים אידאולוגיים ופרגמטיים השפיעו על קבלת ההחלטות של הנאצים.
סלובקיה.
בנובמבר 1938 נקבע בבוררות וינה כי שטח השייך לדרום סלובקיה יסופח להונגריה. הסלובקים הזועמים האשימו את היהודים שישבו באזור כי הם תומכים בלאומנות ההונגרית. הם התנפלו עליהם וגירשו אותם לעבר הגבול ההונגרי. ההונגרים לא קיבלו אותם וגירשו אותם בחזרה. כתוצאה מכך מאות אנשים- זקנים, נשים וטף נאלצו לחיות מספר שבועות בשדה הפתוח. מאורע זה היה סימן לבאות.
סלובקיה הייתה המדינה הראשונה שלא הייתה נתונה לשלטון נאצי ישיר. ב-15 במרץ 1939 בתיאום עם הנאצים הכריזה ההנהלה הסלובקית על מדינה עצמאית ובחוזה אשר נחתם ב-23 במרץ 1939 היא קיבלה את הנהגתה של גרמניה במדיניות החוץ. יתר על כן הוקם בה מנגנון בהשראת הימלר והיידריך אשר עליו הוטל לדאוג לביצוע שיטתי של המטרה הנאצית – "טיהור אירופה מיהודים". סלובקיה סיפקה הזדמנות להרחיב את תחום השפעתו הישירה של הימלר תוך זירוז הטיפול בבעיה היהודית על-פי הדגם הנאצי. שליטי סלובקיה החדשים – הכומר יוסף טיסו וראש המפלגה הלאומנית פרופסור טוקא למדו מנותנת החסות הגרמנית מספר הליכים שכוונו נגד היהודים. ברם הם שאפו לשמור על עצמאות פנימית ועל הגוון הקתולי, לכן הציגו פעולותיהם כמושתתות על בסיס דתי, ולא על בסיס גזעני. ב-18 באפריל 1939 פורסמה פקודה שהגדירה את המושג "יהודי" ואליה התווספו הגבלות מקצועיות אשר תחילה פגעו בעורכי הדין. על-פי ההסבר שניתן בהודעה הגדרת המושג "יהודי" נעשתה מתוך רצון להסדיר את התנאים הסוציאליים, הכלכליים והמדיניים בתחום סלובקיה. דרך זו הייתה אופיינית לאותה תקופה אשר בה עדיין ניסו להסוות את ההגבלות ואת האיסורים שהוטלו על היהודים ועל רכושם בטענה שהם נועדו לצורך הסדרת ענייני הכלל. צורה זו מזכירה את נוסח החוקים שהוציאו הנאצים ב-1933. כך פעלו שליטי סלובקיה להבטחת שלטונם על-פי השיטה המשולשת של הנאצים: תחיקה, תעמולה וטרור. אנשי "משמר הלינקה" התנפלו על יהודים והחריבו בתי כנסת ובתי קברות. אף על פי שהסלובקים הדגישו כי גישתם אינה גזענית, אלא דתית הם השתמשו בשיטה דומה לזו של הגרמנים וקבעו כי מי שהתנצר לפני 30.10.18 נחשב נוצרי ומי שהמיר את דתו לאחר תאריך זה הוא יהודי. במשך שנת 1939 פורסמו צווים שונים שפגעו במשק החקלאי, במלאכה של היהודים. באביב 1940 יצאו צווים מפורשים אשר קבעו הגבלות ואפשרו החרמת מפעלים יהודיים. יהודים פוטרו מהצבא ומהממשלה והוטלו איסורים נוספים על מקצועות חופשיים. בנוסף גויסו מובטלים לעבודות כפייה.
ב־28.07.40 הזמין אליו היטלר את המנהיגים הסלובקים ובפגישה הידועה כ"פגישת זלצבורג" הכתיב את דרישותיו ואת תנאיו, לרבות הגברת הפעולות נגד היהודים. מכאן שגם כאן שימשה הבעיה היהודית אמצעי לחיזוק השפעתו הפוליטית הכללית הואיל ומשטר כפייה על היהודים, לפי הדוגמה הגרמנית, מבוסס על אנטישמיות גזעית ונועד להיות גורם להפחתת השפעת הכנסייה הקתולית ולהתבססות ההשפעה הגרמנית במדינה. כבר באוגוסט 1940 הוצא צו שקבע רישום חובה של כל הרכוש היהודי. צעד החקיקה המכריע היה חוק יסוד של הפרלמנט הסלובקי שהתקבל ב-3 בספטמבר 1940 וייפה את כוחה של הממשלה לנקוט אמצעים בענייני אריזציה. לפי חוק יסוד זה ייפה הפרלמנט את כוחה של הממשלה הסלובקית להורות על האמצעים הדרושים כדי: (א) לדחוק את רגליי היהודים מחיי הכלכלה והחברה בסלובקיה. (ב) להעביר את הרכוש היהודי לבעלות נוצרית. בעקבות חוק זה הוצאו בחודשים שלאחר מכן מאות חוקים וצווים שנועדו לערער את בסיס החיים של היהודים בסלובקיה ולשלול מהם את מקורות פרנסתם ואת יתר זכויותיהם. ב-3 בנובמבר 1940 הגיע אייכמן לסלובקיה בניסיון לקדם את פעולות הסלובקים כנגד היהודים.
צרפת של וישי.