האח הגדול (תוכנית טלוויזיה דנית)
האח הגדול דנמרק הייתה הגרסה הדנית לתוכנית המציאות הבין-לאומית "האח הגדול" שנוצרה על ידי המפיק ג'ון דה מול, ב-1997. המופע עוקב אחר מספר מתחרים, המכונים הדיירים, שמבודדים מהעולם החיצון במשך תקופה ארוכה בבית שנבנה במיוחד עבור כך. בכל שבוע, אחד הדיירים מודח על ידי הציבור בהצבעה, כאשר הדייר האחרון שנותר זוכה בפרס במזומן.
התוכנית שודרה ב-Danmark TV בין 28 ינואר 2001, ל-1 אפריל 2006. שודרו 3 עונות רגילות, אחת למפורסמים (VIP) ואחת ל"כוכבים", לפני סיום התוכנית ב-2006.
ב-30 ינואר 2012 ערוץ 5 השיק מחדש את שידור האח הגדול לעונה רביעית. העונה החמישית שודרה ב-2013, והשישי והאחרונה ב-2014, שהסתיימה ב-27 באפריל 2014.
האח הגדול דנמרק
ערבז
עַרְבָּז (שם מדעי: "Centaurium") הוא סוג צמח ממשפחת הערבזיים הכולל כ-20 מינים. קיימים ארבעה מינים הצומחים בר בארץ ישראל.
על השם.
הערבז נקרא "Centaurium" על שם כיירון, קנטאור מהמיתולוגיה היוונית שהתמחה בידע בעשבי מרפא. השם בעברית נקבע על ידי עמנואל לב בעקבות שם הצמח בשפה הסורית, בספרו "צמחי היהודים".
מאפיינים.
מרבית מיני הערבז הם צמחים עשבוניים, חלקם חד-שנתיים או דו-שנתיים, וחלקם רב-שנתיים. הגבעולים לרוב זקופים. העלים ברוב המינים פשוטים ומנוגדים עם שפה תמימה. רוב המינים עם פריחה דמוית סוכך (למשל ערבז סוככני). הפרחים דו-מיניים ונכונים, והאבקה מתרחשת בסיוע חרקים כמו דבורים, עם 4–5 עלי כותרת ומספר תואם של אבקנים. הפרי הוא לרוב הלקט.
שמעון הורוביץ
רבי שמעון בן שאול הלוי איש הורוביץ ( - ) היה מו"ץ בעיר לייפציג וכותב ספרות תורנית.
ביוגרפיה.
נולד ב- בשקוד שבליטא. כשנישא עבר לעיר זאגר חדש שם יסד ישיבה ועסק במסחר. בתקופה ההיא חיבר הערות לספר הפלאה שבערכין (נדפס בוינא 1859).
בהמשך עבר לכהן כמו"ץ בלייפציג.
בשנת תרל"א (1871) הוציא לאור בלייפציג את החוברת "מהלמות לגו כסילים" נגד אספת המתקנים השנייה באאוגסבורג בראשותם של אברהם גייגר ויוסף אויב.
בשנת תרל"ה נדפסו הערותיו לתלמוד ירושלמי מסכת ברכות. ובשנת תרל"ט י"ל בוארשא ספר תניא רבתי עם ביאוריו. בשנת 1893 יצא לאור בברלין מחזור ויטרי עם הערות ומבוא שנכתב.
נפטר בלייפציג ב-.
לקריאה נוספת.
The sage of Leipzig; Rabbi Simon Hurwitz, editor of the Mahzor Vitri, Hafla'ah Sheb`arakhin and Responsa: His life and his writings
Open Space
קצין איסוף (קצ&quot;א)
קצין איסוף (בר"ת: קצ"א) הוא תפקיד מבצעי באגף "הצומת" - האגף לגיוס סוכנים - במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
קציני האיסוף פועלים בעיקר להשגת מודיעין ממקורות אנושיים (יומינט), זאת באמצעות איתור, גיוס והפעלת מקורות של היריב (מרגלים). המידע אותו מביא קצין האיסוף הוא אסטרטגי לביטחון מדינת ישראל ומאפשר יכולת השפעה מכרעת בליבת העשייה של פעילות המוסד בחו"ל.
לקציני האיסוף אורח חיים דינאמי ולא שגרתי, המתבסס על פעילות מבצעית שוטפת בחו"ל.
בתפקיד זה משרתים נשים וגברים, המתאפיינים בתכונות אישיות ייחודיות: עוצמה אישיותית, יכולת להניע ולהוביל אנשים, אלתור ותחכום, כישורים בין-אישיים, אומץ, קור רוח ויכולת תפקוד גבוהה בריבוי משימות ולחצים.
גיוס והפעלת מקורות הוא מלאכה מורכבת וקשה. לא בכדי נחשב קורס הקצ"אים במוסד לאחד משלושת הקורסים החשובים של הארגון.
גם ראש המוסד דוד ברנע וראש המוסד לשעבר יוסי כהן, התחילו את שירותם באגף "הצומת" כקציני איסוף, ביצעו שורה של תפקידי פיקוד ואף עמדו בראשו.
יורם רייך
יורם רייך (באנגלית: Yoram Reich ; נולד ב-1958) הוא פרופסור מן המניין בבית הספר להנדסה מכנית, הפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
יורם רייך נולד בתל אביב-יפו לאב שעבד כמנהל אספקה ואם כמנהלת חשבונות. למד בבית ספר עממי הלל ותיכון בליך, ברמת גן. היה חניך ומדריך בשבט רמת גן של תנועת הצופים. כשהיה בתיכון למד קורסים במדעי המחשב ובמתמטיקה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1980 סיים תואר ראשון בהנדסת מכנית באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתירה. המשיך לתואר שני באותו חוג וסיים ב-1984 בהצטיינות, כותרת התזה הייתה "Weight optimization of trusses, subjected to multiple loading conditions, using explicit optimum design". בשנת 1991 סיים תואר שלישי באוניברסיטת קרנגי מלון בהנדסה אזרחית בתזה עם הכותרת "Building and Improving Design Systems: A Machine Learning Approach". קבל דרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב בשנת 2007. בשנת 2011 ייסד פרופסור רייך עם שותפים מהאקדמיה והתעשייה את המכון הישראלי להעצמת חדשנות ושימש כנשיא ויו"ר הדירקטוריון של המכון. בשנת 2017 ייסד עם עוד שותפים, ועומד בראש מיזם המחקר להנדסת מערכות באוניברסיטת תל אביב ובשנת 2019 ייסד עם שותפים אלה את התכנית לתואר שני עם תזה בהנדסת מערכות.
ניסיון אקדמי ומקצועי.
בשנים 1979 ו 1980 עבד רייך כעוזר מחקר באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1980 החל לשרת בצה"ל בתפקיד מהנדס בחיל הים וב 1985 יסד מדור חדש למחקר ופיתוח ותכנון בעזרת מחשב, ועמד בראשו עד 1986. משנת 1986 עד 1991 היה עוזר מחקר במרכז המחקרי לתכן הנדסי באוניברסיטת קרנגי מלון בעיר פיטסבורג והפך לעמית מחקר אורח בשנת 1991 עד 1993 ובקיץ 1996 ו 1997. בנוסף, רייך היה מרצה אורח באוניברסיטת דיוק, דרהאם בשנים 1991–1993, ובקיץ של 1995 ו-1996. בשנת 1993 התקבל רייך כמרצה בכיר בבית ספר להנדסה מכנית בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2004–2005 היה פרופסור רייך פרופסור אורח במרכז למחקר תכן באוניברסיטת סטנפורד. בשנים 1996–2000 שימש כחבר הנהלה של התא הישראלי של הארגון הבינלאומי למהנדסי ייצור ובשנים 1998–1999 כהן כיו"ר התא. משנת 2009 מכהן כחבר בוועדה המייעצת של האגודה הבין לאומית לתכן. ייסד ושימש כיו"ר משותף של קבוצת העניין של האגודה הזאת לתאוריית תכן בשנים 2008-2014. משנת 2010 מכהן פרופ' רייך כעורך ראשי של כתב העת המדעי המוביל במחקר על תכן הנדסה (Research in Engineering Design). בנוסף, הוא מכהן כעורך משנה של שמונה כתבי עת מדעיים בינלאומיים אחרים.
מחקריו.
תחומי המחקרים של פרופסור רייך הם הנדסת מערכות ותכן הנדסי. בנוסף, עוסק פרופ' רייך בשימושי בינה מלאכותית ומיחשוב בהנדסה וקיימות. חלק נכבד מעבודותיו משלב ידע בינתחומי מהנדסה, כלכלה, ניהול, פסיכולוגיה וסוציולוגיה.
מאמרים שפורסמו.
להלן מדגם מהמאמרים שכתב, מאמרים נוספים (כולל העדכניים ביותר) ניתן לראות בגוגל סקולר
מחקרים עכשוויים.
תחום מחקריו העכשווי הוא ב:
לקריאה נוספת.
ספרים שנכתבו על ידי רייך:
קישורים חיצוניים
דאף 600
דאף 600 (בהולנדית DAF 600) היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה בהולנד על ידי יצרנית הרכב דאף, בין השנים 1959–1963.
סך הכול יוצרו 30,591 יחידות.
היסטוריה.
דאף ידועה כמפעל המייצר משאיות, אבל משנת 1958 עד שנת 1975 ייצרה כלי רכב משפחתיים קטנים. בין הרכבים שייצרה: דאף 600, דאף 750, דאף 33, דאף 44, דאף 45, דאף 46 ודאף 68. בשנת 1967 פיתחה את ה- "דאף 55", עם מנוע מקורר מים, 4 צילינדרים 1,108 סמ"ק. מעצב המכוניות של דאף היה ג'ובאני מיקולטי, שעיצב מספר עצום של אבות - טיפוס.
בדצמבר 1972 יצרנית הרכב וולוו צברה נתח של 33 אחוזים מ-DAF, ובמאי 1975 עם השתלטות השוודים על דאף, נעלם השם דאף והפך ל"וולוו".
דאף ייצרה 816,000 מכוניות נוסעים.
בישראל.
דאף 600 שווק בישראל באמצע שנות הששים, והייתה למעשה המכונית האוטומטית הראשונה שנסעה בכבישי הארץ.
סוסיא (נפת חברון)
מרכז אדמונד דה רוטשילד
מרכז אדמונד דה רוטשילד הוא מרכז אמנות ותרבות בשדרות רוטשילד בתל אביב המאפשר לסטודנטים, מרצים, ואנשי אקדמיה להציג את יצירתם. את המרכז ייסדה קרן רוטשילד קיסריה.
פעילות.
מרכז אדמונד דה רוטשילד מייסודה של קרן אדמונד דה רוטשילד פועל לקידום וטיפוח אמנים ומעצבים בשנים הראשונות לאחר סיום לימודיהם הגבוהים בתחומי האמנות והעיצוב בארץ. פעילות המרכז מבוססת על שיתוף פעולה עם מוסדות הלימוד ומתמקדת בהענקת כלים ופיתוח כישורים מקצועיים ליוצרים בתחילת דרכם.
המרכז מסייע לאמנים ולמעצבים צעירים לבסס את מעמדם בשדה המקצועי באמצעות תערוכות מתחלפות, תוכניות הכשרה ומנטורינג ומהווה מקום מפגש ודיון עבור הגופים והגורמים השונים הפועלים בשדה (יוצרים, אוצרים, גלריות, מוזיאונים, אקדמיות ועוד).
פעילות המרכז מחזקת את חזון הקרן לקידום ערכים של מצוינות, מגוון ומנהיגות ומשקפת את המחויבות והמורשת ארוכת השנים של משפחת רוטשילד בתמיכה באמנויות.
המבנה.
מבנה המרכז שנמצא בשדרות רוטשילד 104, פינת רחוב שינקין הוא אקספרסיוניסטי מודרני ותוכנן על ידי האדריכל יהודה סטמפלר בשנת 1928 עבור שמעון שטרן. המבנה שופץ ב-2015. שימור ושיפוץ המבנה היה בתכנון משרד אדריכלים סקורקא ומשרד פלסנר אדריכלים. אדריכלי הנוף היו חלי צלניקר אלול עם תמי יניב אדריכלות.
אאונג סן סואו צ'יי
שפס
יינה
נמל התעופה הבין-לאומי קרסנויארסק
נמל התעופה הבין-לאומי קרסנויארסק (ברוסית: Международный аэропорт Красноярск) הוא נמל תעופה בין-לאומי כ-27 ק"מ צפונית מערבית לעיר קרסנויארסק במחוז קרסנויארסק, רוסיה.
היסטוריה.
בשנות ה-70 התקבלה ההחלטה על בניית נמל תעופה חדש ליד העיר קרסנויארסק וב-1975 נוסד מכון סיבאארופרויקט. נמל התעופה נחנך ב-25 באוקטובר 1980, כאשר נחתה בו הטיסה הראשונה, ממוסקבה, עם מטוס מדגם איליושין Il-62. ב-2005 נכנס לפעולה טרמינל חדש (טרמינל 2). למעשה היה זה טרמינל בו השתמשו כל השנים (טרמינל 1) שבמקור תוכנן לשמש כטרמינל להובלת סחורות.