במחנה ההשמדה עוברים סלקציה לשמאל ולימין. האב יעקב נבחר להשמדה והוא צועד כשעשן המשרפות ברקע. האם חנה נבחרת לימין וכל הזמן היא נאנחת על בנה דוד שקפץ מהרכבת ואולי אינו בין החיים.
לאחר המלחמה חוזר דוד לורשה לחפש את הוריו. דירתם תפוסה על ידי פולני שעורך שם מסיבה. במשרד לחיפוש קרובים הוא נתקל בבחורה צעירה ונאה בשם דורה ברקוביץ (בטינה מויסי) ניצולת שואה מברלין שכל משפחתה הושמדה. לאחר שלא מצאו דבר בפולין הם מחליטים לחפש במחנות עקורים בגרמניה. ברכבת הם נתקלים בפליטים גרמנים שגורשו לגרמניה ודוד לא שמח לאידם ולא מאחל לאיש לעבור מה שהוא עבר.
הם מגיעים למחנה עקורים גדול בגרמניה ודוד ממשיך לחפש את אמו. לאם חנה נודע כי דוד בחיים והיא ממשיכה לחפש אותו לשווא עד שדעתה נטרפת והיא מאושפזת במוסד פסיכיאטרי. דוד מתמנה למדריך מקצועי במחנה ומכשיר את עצמו לעלייה לארץ ישראל. הוא מתחתן עם דורה בטקס יהודי בו משתתפים כל העקורים במחנה. לבסוף מוצא דוד את אמו אבל היא בתחילה לא מזהה אותו. רק כשהוא כבר מתייאש היא מזהה אותו והם מתחבקים.
הרמקול במחנה משמיע את החלטות הקונגרס הציוני העולמי כי: "הנידחים היהודים יעלו לארץ ישראל, בעבודה נבנה את מולדתנו" ולאחר מכן שרים כולם את התקווה.
לבסוף רואים את דוד חורש את האדמה כשהאמא משתעשעת עם הנכד התינוק. דוד ודורה חולמים על הבית שיקימו במדינה היהודים וכי "הדרך עוד ארוכה".
ישיבת רמב&quot;ם
ישיבת רמב"ם (באנגלית: Maimonides School) הוא בית ספר יהודי אורתודוקסי מודרני, הממוקם בברוקליין, מסצ'וסטס. בית הספר נוסד בשנת 1937 על ידי הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק ואשתו טוניה סולובייצ'יק.
כיום, ישיבת רמב"ם הוא מוסד תורני המונה כ-550 סטודנטים מגיל הרך (2–4 שנים) עד כיתה י"ב, עם מעל 2,000 בוגרים, כולל פרופסורים בולטים, מדענים ומנהיגים עסקיים. יותר מ-325 מבוגריה מתגוררים בישראל.
גוף הסטודנטים.
מרבית תלמידי ישיבת רמב"ם מתגוררים בברוקליין/ברייטון (34%), ניוטון (38%) ושרון (21%). אוכלוסיית הסטודנטים של שנת הלימודים 19–2018 כוללת גם קהילות אחרות - כולל בוסטון, קיימברידג', מלדן , נידהם , פרובידנס, רוד איילנד, וולטהם וווטרטאון . לעיתים סטודנט ממדינה רחוקה או ממדינות אירופה מצטרף לגוף הסטודנטים, לאחר שקבע הסדרי מגורים עצמאיים. מדי שנה מצטרפים לגוף הסטודנטים כמה ישראלים שמשפחותיהם לומדות או עובדות באופן זמני לבוסטון רבתי. תלמידים מכמה בתי ספר באזור מגדילים את אוכלוסיית התלמידים בנקודות מעבר כמו כיתה ו' או כיתה ט'.
קמפוס.
ישיבת רמב"ם ממוקם כיום על קמפוס עם שטח של 16,000 מטר מרובע במרכז ברוקליין, ושוכן בשני בניינים.
קמפוס סבאל.
קמפוס סאבאל, הנקרא על שם מוריס סאבאל, יו"ר ותפקידי בתי ספר לשעבר, כולל את חטיבת הביניים (כיתות ו' עד ח'), בית ספר התיכון (כיתות ט' עד י"ב), משרד עסקים ומשרדי ניהול אחרים. מאפיינים נוספים של קמפוס סבאל הם אולם התעמלות ע"ש השופט ג'ון ג'. פוקס, בית כנסת ע"ש ג'וזף סולומונט, ספריית לוי, הכולל כ-22,000 ספרים, מעבדות, טרקלין סטודנטים ומשרדים ומקומות לימוד נוספים. החצר הפנימית כוללת משטח משחק של דשא מלאכותי - שדה ע"ש עזרא שוורץ - למשחק בחוץ. מרכז הלמידה ע"ש אסתר אדלמן עבר שדרוג קוסמטי עם ריהוט, מחשבים, מיזוג אוויר וחלונות תרמיים חדשים. רמת חטיבת הביניים כוללת את אזור הלימודים, משרד אחות, חדר אומנות, מעבדה מדעית ומשרד עובד סוציאלי.
בניין ברנר.
בית הספר היסודי שוכן בבניין ברנר שנמצא מעבר לרחוב מבניין סאבאל והוקם בשנת 1998. בנוסף לכיתות, הבניין מכיל חדר אוכל, חדר כושר קטן, חדר מוזיקה, חדר אומנות, משרד קבלה וספריה. לתלמידי הגן עד כיתה 5, יש גם מגרש משחקים משלהם להפסקה.
מחלוקות.
כספים וממשל.
בסוף 2005, בית הספר התמודד עם גירעונות מגדילים בתקציב. כדי לסייע בהפחתת הגירעון, יזם דירקטוריון בית הספר קיצוצים בעלויות, פיטורים ומאמץ גיוס כספים יוצא דופן. בית הספר איזן בהצלחה את תקציבו לשנים 2006–2007, והיה נראה כי הוא השיג את מה שרוב בתי הספר היהודיים נאבקים בו ללא הרף - תיקון מסלול פיננסי מבלי לפגוע קשות בהרשמה או באיכות השכלתו. במקביל, מבנה הממשל של בית הספר השתנה. לשעבר היה מנוהל על ידי ועדה לבתי ספר המונה 7 חברים. בית הספר היה מנוהל אז על ידי דירקטוריון חדש ויו"ר דירקטוריון חדש, מנכ"ל טימברלנד, ג'ף שווארץ , וועדת בית הספר הפכה להיות קטנה בהרבה (3 חברים) ופיקחה על אדם אחד בלבד, ראש ישיבת בית הספר.
לאחר אמצעי הקיצוץ, בית הספר נתבע על רקע אפליה על פי גיל ומין על ידי שלושה מהמורים המפוטרים. ב-3 ביולי 2009 דיווח העיתון היהודי של בוסטון על תוצאות פרשת דבורה אוני: "עם זאת, בית המשפט מצא כי הסיבה שבית הספר נתן לאי חידוש החוזה אינה מפלה, מכיוון שהיא נוגעת רק בסירובה לקבל את סמכותם של [המנהלים] קלמר ופוזנר. בשנת 2005, הביאה אוני את הטענה לאפליה של גיל לנציבות מסצ'וסטס נגד אפליה, סוכנות הזכויות האזרחית הראשית של המדינה, שלא הצליחה להסיק כי הייתה הפרה של חוקים." תיקי אוולין ברמן ופיליס שוורץ הוסדרו מחוץ לבית המשפט.
על פי דיווחי חדשות משתנים, קרן מוריס סאבאל הפרטי, שכל הנהנו הוא בית הספר, הפסיד בין שלושה לשמונה מיליון דולר בגלל שערוריית ברנרד מיידוף. באפריל 2009 בית הספר לא חידש כמה חוזי מורים עקב המשבר הכלכלי שנגרם כתוצאה מהונאת מדוף, והגברת הביקוש לסיוע כלכלי שנגרם כתוצאה מהמיתון. בית הספר גם העלה את שכר הלימוד ב-9.9% כדי לעמוד בהוצאות העולות, העלייה הגבוהה בשכר הלימוד בהיסטורית בית הספר.
פיטורי מורים נוספים התרחשו באביב 2010 עקב ירידה בהרשמה לחטיבות היסודיות והתיכוניות. גודלי הכיתות הוגדלו ומספר החטיבות בתיכון הצטמצם. עם הירידות הללו במספר הפקולטה, הגיע גידול בהיקף הניהול. בשנת 2009 התקבל בארי ארליך, מורה לשעבר להיסטוריה בבית הספר התיכון של ניו המפשיר וראש בית הספר לילדים עם תסמונת אספרגר בניו יורק, למנהל הלימודים של בית הספר. בשנת 2010 הורחבה שוב הניהול עם שכירתו של סגן מנהל התיכון, הרב דב הוף.
דרקטריון בית הספר הודיע ב-6 במאי 2018 כי לשנת הלימודים 2019 - 2020, הם מתכננים להשכיר את בניין ברנר ולאחד את כל בית הספר לבניין סבאל על מנת לצמצם עוד יותר את ההוצאות.
בוגרים מפורסמים.
מבין יותר מ-2000 בוגרי בית הספר, נמנים כמה אישים מפורסמים. ביניהם:
הסתדרות הרבנים של אמריקה
#הפניה הסתדרות הרבנים דאמריקה
סינמה ביזאר
סינמה ביזאר (בגרמנית: Cinema Bizarre) הייתה להקת גלאם רוק גרמנית.
הלהקה הוקמה ב-2005 בברלין, ב-2007 הם ביצעו את ההופעה החיה הראשונה שלהם בתוכנית המוזיקה The Dome, באותה שנה יצא הסינגל הראשון שלהם Lovesongs (They Kill Me).
אלבומם הראשון "Final Attraction" כלל שלושה סינגלים.
ב-2008 לקחה הלהקה חלק באירוע לבחירת נציג גרמניה לאירוויזיון אך שירם לא עלה לשלב המתקדם.
ב-2008 הם גם החלו בסיבוב הופעות ברחבי אירופה, בספטמבר אותה שנה לומינור (Luminor), חבר הלהקה ששימש כקלידן וזמר רקע עזב את הופעותיו בלהקה עקב מצבו הבריאותי.
במהלך סיבוב ההופעות של ליידי גאגא The Fame Ball Tour הם היוו את מופע החימום שלה, זאת במסגרת סבב הופעותיהם בצפון אמריקה.
ב-2009 זכה אלבומם בפרס המוזיקה האירופאי EBBA, באותה שנה יצא אלבומם השני ToyZ.
ב-2010 הודיעו חברי הלהקה דרך רשת מייספייס על התפרקותם.
U15 (אוניברסיטאות בגרמניה)
U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) (בגרמנית: .Der Verein German U15 e.V, באנגלית: U15 (German universities)) היא אגודה של חמש עשרה אוניברסיטאות מרכזיות עתירות מחקר ומובילות בגרמניה שהתמזגו בשנת 2012 ומקום מושבה בעיר פרייבורג. קבוצת האוניברסיטאות U15, הן מהמוסדות הנחשבים והבינלאומיים ביותר במערכת האקדמית הגרמנית, כמעט שליש מכלל הסטודנטים באוניברסיטאות, שליש מכל הפרופסורים וכשליש מכלל הסטודנטים הבינלאומיים באוניברסיטאות בגרמניה לומדים ועובדים בקבוצת אוניברסיטאות U15 הגרמניות. בין 2014 לשנת 2016 הוענקו 43% מכלל מימוני הצד השלישי שהוענקו על ידי קרן המחקר הגרמנית (DFG) ו-49% מכלל מענקי גרמניה ממועצות המחקר האירופיות לפרויקטים וחוקרים מהאוניברסיטאות החברות בקבוצת U15. אוניברסיטאות U15 שייכות למרכזי הרפואה האוניברסיטאיים החזקים ביותר בגרמניה. האגודה היא פלטפורמת תיקשורת שבה מוגדרים יעדים משותפים ומנוסחים אסטרטגיות הקבוצה. והיא מיצגת את האינטרסים של הקבוצה יחד. הקבוצה היא מקור לרעיונות ודחפים לגוף האוניברסיטאי ומדיניות המחקר המשותפת. הקבוצה מודיעה לציבור על חשיבותן של אוניברסיטאות מחקר גדולות לחברה. השקיפות היא בינלאומית והקבוצה בעלת מוניטין מחקרי גבוה ורמת מודעות גבוהה. בוגרי אוניברסיטאות הקבוצה מבוקשים בינלאומיים בתחום המדע, החברה, העסקים והפוליטיקה. קבוצת האוניברסיטאות מציעה מכלול תחומי מחקר במדעי הרוח, החברה, הטבע ומדעי החיים. באוניברסיטאות הקבוצה יש כ-543,388 סטודנטים, מ־2,803,916 סטודנטים בסך הכל מ-399 אוניברסיטאות גרמניות, המכינים אותם לקריירה האישית שלהם. 31% מכלל הסטודנטים הבינלאומיים ו 43% מכלל הדוקטורנטים הבינלאומיים בגרמניה נרשמים באוניברסיטאות הקבוצה. חברי קבוצת האוניברסיטאות מפרסמים פרסומים רשמיים, פעילויות וחדשות אונליין באתר U15.