כשחזר לאמריקה בשנת 1880, הוא היה חבר באגודת האמנים האמריקאים וחבר עמית באקדמיה הלאומית לעיצוב.
הוא התחתן עם הלן קורסון בשנת 1881, אמנית שפגש בפונט-אוון, והתיישב בבית האחוזה של אביה בפלימות', מחוץ לפילדלפיה. היא הגיעה ממשפחה שהתנגדו לעבדות. האסם שלהם, שימש כסטודיו של הובנדן, ושימש גם לישיבות של הפעילים נגד העבדות.
הוא הוזמן על ידי מר רובינס באטל לצייר תמונה היסטורית של מנהיג הקבוצה ג'ון בראון, שנהרג בפעילותו נגד העבדות והפך לגיבור לאומי. הוא צייר את הרגעים האחרונים של ג'ון בראון בשנת 1884.
בשנת 1886 התמנה לפרופסור לציור ורישום באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, והחליף את תומאס אייקינס שפוטר בגלל השימוש שלו במודלים עירומים בשעורי האמנות. בין תלמידיו של הובנדן היו הפסל אלכסנדר סטירלינג קלדר ורוברט אנרי.
תומאס הובנדן נהרג בגיל 54, יחד עם ילדה בת עשר, על ידי קטר רכבת במעבר חצייה ליד ביתו במפגש פלימות'.
דיווחי העיתונים כתבו כי מותו היה תוצאה של מאמץ הרואי להציל את הנערה, בזמן שהחקירה של המשטרה קבעה כי מותו היה בתאונה.
ביתו של תומאס הובנדן, והאסם שהיה מקום מפגש פוליטי, נרשמו כמקומות היסטוריים בשנת 1971.
הוא קבור בבית הקברות בפלימות'.
מיכאל שופוטינסקי
מיכאל זכרוביץ' שופוטינסקי (ברוסית: Михаил Захарович Шуфутинский; נולד ב-13 באפריל 1948) הוא זמר אסטרדה סובייטי ורוסי, פסנתרן ומפיק מוזיקלי. אחד הזמרים המובילים של השאנסון הרוסי.
ביוגרפיה.
לאחר סיום הלימודים במכללה, החל שופוטינסקי להופיע בברים ובמסעדות שונות. כאן, במשך זמן מה, האמן שימש כמלווה עם להקות מוזיקליות שונות. עם זאת, זמן מה לאחר מכן, הוא החליט לשנות את המצב מעט, ויחד עם חברים מוזיקאים אחרים עבר למגדן. במקום זה החל לראשונה לא רק לנגן על כלי נגינה, אלא גם לשיר. מרבית הרפרטואר שלו באותה תקופה הורכב משירים שנכתבו בז'אנר שאנסון "קרימינלי". זמן מה לאחר מכן, שירים מסוג זה היוו כמעט את כל הרפרטואר שלו.
כשחזר ממגדן בשנת 1974, החל שופוטינסקי להרוויח שוב כסף, כשהוא מופיעה במסעדות כפסנתרן. בשנים שלאחר מכן הוא הופיע לעיתים קרובות על הבמה עם להקת אקורד, כמו גם עם אנסמבל ווקאלי ואינסטרומנטלי לייסיאה פסניה. ראוי לציין שבאחרון מבין הקבוצות שצוינו שופוטינסקי אפילו הפך לחתן תחרות הכל-רוסית של זמרי הפופ בסוצ'י.
שלוש שנים אחרי ההצלחה הזו, שופוטינסקי עבר לארצות הברית, שם גם החל לעבוד כזמר מסעדה ומוזיקאי. עם זאת, למרבה הפלא, בארצות הברית הפך האמן לפופולרי מאוד. בתקופה שבין 1982 ל־1990 הקליט שופוטינסקי עשרה אלבומי אולפן, שיצאו בזה אחר זה. אחרי הופעות במסעדות מצא שופוטינסקי את הקהל שלו ובמהרה ביסס את עצמו כזמר בעל השכר הגבוה ביותר בקרב המהגרים הרוסים.
בשנת 1990, כבר כאמן מפורסם, הגיע שופוטינסקי עם הופעות לברית המועצות. מאז הופיע באופן קבוע עם הופעות ברוסיה ובמדינות ברית המועצות לשעבר. במשך זמן מה המוזיקאי הפופולרי חי למעשה בשתי ערים, וביקר כל הזמן במוסקבה ובלוס אנג'לס. עם זאת, בשנת 2003 החליט שופוטינסקי לעזוב סוף סוף את ארצות הברית ולעבור חזרה לרוסיה.
בסך הכל, במהלך קריירת הזמר הארוכה שלו, הוציא שופוטינסקי כשלושים אלבומי אולפן, כמו גם מספר עצום של אוספים שונים. הרפרטואר שלו כולל שירים של כותבי שירים מפורסמים כמו איגור קרוטוי, אולג מיטייב , ויאצ'סלב דוברינין, קארן קוולריאן , אולג גזמנוב ורבים רבים אחרים. לאחר שביסס את עצמו כאחד מזמרי השאנסון המפורסמים ביותר בבמה הרוסית והאמריקאית, שופוטינסקי שיתף פעולה לרוב עם מבצעים מפורסמים רבים, איתם הקליט שירים בדואט.
ת&quot;מ (פירושונים)
טראוויס בנקס
טראוויס בליג (באנגלית: Travis Bligh; נולד ב-15 בפברואר 1987) הידוע יותר בשם הבמה שלו, טראוויס בנקס הוא מתאבק ניו זילנדי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE כחלק ממחלקת בריטניה של התוכנית NXT, ה-NXT UK. כמו כן, הוא הופיע במספר ארגוני היאבקות עצמאיים כמו Fight Club Pro, What Culture Pro Wrestling, Attack! Pro Wrestling, Revolution Pro Wrestling, ובעיקר ב-Progress Wrestling, שבו הוא היה אלוף עולם.
חיים אישיים.
כשבליג שימש כמאמן בארגון ההיאבקות Fight Club: Pro, הוא היה מעורב במערכת יחסים עם המתאמנת מילי מקנזי, שהייתה בת 17 באותה התקופה, בעוד שבליג היה בן 30. בשנת 2020, מקנזי האשימה את בנקס בכך שהוא ניצל את מעמדו כדי לתמרן אותה, לפגוע בה נפשית ורגשית ולהטריד אותה. כתוצאה מכך, בנקס שהיה באותו הזמן חלק מארגון ההיאבקות WWE, שוחרר מהחוזה שלו.
בית הכנסת בבודהוואר
בית הכנסת בבודהוואר (בהונגרית: Budavári zsidó imaház) הוא בית כנסת בבודה ברובע הראשון של בודפשט, ברובע של הטירה ההיסטורית, בקומת הקרקע של רחוב מיהאי טאנצ'יץ' 26. בית הכנסת הוקם ככל הנראה בסוף המאה ה-14, וכעבור כ-700 שנה, ב-6 בספטמבר 2018, נחנך ונפתח מחדש על ידי הקהילה היהודית המאוחדת בהונגריה.
ההיסטוריה של יהודי בודהוואר מימי הביניים.
הרובע היהודי הראשון ובית הכנסת בבודהוואר.
תולדות הרובע היהודי בבודה ובית הכנסת שלו מגיע עד ימי הביניים. חשוב להזכיר כי העיר בודה נוסדה על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה אחרי הפלישה המונגולית לאירופה, לרבות להונגריה בשנים 1241–1242. המלך בלה, נתן רשות גם ליהודים להתיישב בעיר. המלך הוציא כתב זכויות (פריבילגיות) בשנת 1251, בו הסדיר את זכויותיהם וחירויותם של היהודים. תקנות אלה נותרו בתוקפן פחות או יותר לאורך כל ימי הביניים בשטחה של ממלכת הונגריה. הרובע היהודי הראשון בבודה פסק מלהתקיים לראשונה בשנת 1360 לזמן קצר בגלל חוסר הסובלנות הדתית של לאיוש הראשון, מלך הונגריה, אך בעיקר מפני שהיה זקוק לבתיהם של היהודים, לכן גירש אותם. עם זאת הגירוש לא נמשך זמן רב ומשנת 1364 יכלו היהודים לחזור לבודה. מרכושם ברובע העתיק יכלו להשתמש רק בבית הכנסת. הרובע היהודי הראשון חוסל לתקופה ארוכה יותר בשנת 1420, בתקופת מלך הונגריה זיגיסמונד שהיה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
תולדות בית הכנסת בבודהוואר.
לאחר החפירות והגילוי שוקם חלקית בית הכנסת בשנת 1964, צורף לאחר מכן ל"מוזיאון ההיסטוריה של בודפשט" ותפקד כמקום לתצוגות. החל מסתיו 2018 המקום חזר לייעודו המקורי, כלומר הפך שוב לזירת עבודת ה', אך הוא שמר גם על תפקודו התרבותי הקודם.
ציורי קיר בבית הכנסת.
בבית התפילה נוכל לראות שני ציורי קיר גדולים יותר וכמה שברי ציורי קיר שנחפרו. מבין שני הגדולים מצד שמאל אנו יכולים לקרוא חץ מתוח ובתוכו משפט מתפילת חנה (אמו של שמואל הנביא), ואילו מימין אנו מוצאים ציטוט מספר במדבר, את ברכת הכהנים, בפרסקו של דמות מגן הדוד.
הרנסאנס של בית הכנסת.
לאחר כמעט 700 שנה כאמור, ב-6 בספטמבר 2018, בטקס חנוכה לפני השנה החדשה ה'תשע"ז, חזרו חיי הדת והקהילה בין קירות אחד מבתי הכנסת העתיקים בעולם. דוד ב. קורנשטיין, שגריר ארצות הברית של אמריקה בבודפשט וד"ר יאנוש אדר נשיא הונגריה השתתפו בחנוכת בית הכנסת. שלמה קבש, רבה של קהילת חב"ד בירך. לאחר סיום טקס הכנסת ספר התורה, נשא דברים הרב ברוך אוברלנדר, מייסד ומנהיג תנועת חב"ד בבודפשט והחונך של הרב פיית ובירך את תלמידו שקיבל סמיכה לרבנות.
יחסי דומיניקה–קוריאה הדרומית
יחסי דומיניקה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה.
סקירה כללית.
בין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו ב-3 בנובמבר 1978. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים מועטים והתקיימו ביניהן ביקורים רמי דרג שהגבירו את הדיאלוג הפוליטי ביניהן.
ת&quot;ק (פירושונים)
נמל התעופה הבינלאומי חרטום
אלטריה
קבוצת אלטריה (באנגלית: Altria Group) היא חברה אמריקאית העוסקת בייצור ושיווק של טבק, סיגריות, ומוצרים הנלווים אליהם. כמו כן, היא גם אחת מהחברות הגדולות בעולם הפועלות בתחום זה.
משרדיה הראשיים של החברה שוכנים במדינת וירג'ינה שבארצות הברית.
אלטריה הייתה חברת האם של פיליפ מוריס (יצרנית הסיגריות מרלבורו), עד לפיצול שאירע בין החברות בשנת 2008 כחלק מהסדר בתביעות שהוגשו כנגד תעשיית הטבק בארצות הברית.
במסגרת ההסדר, אלטריה גרופ תמכור את מוצריה בארצות הברית בלבד וחברת פיליפ מוריס תמכור בשאר העולם מחוץ לארצות הברית.
כמו כן בבעלותה החברות ג'ון מידטון, חברת הטבק ללא עישון, ופיליפ מוריס קפיטל.
בנוסף לכך אלטריה מחזיקה גם במניות מיעוט גדולות בחברת אנהאוזר-בוש אינבוו הבלגית, חברת הקנביס הקנדית "קבוצת קורונוס", ויצרנית הסיגריות האלקטרוניות ג'ול.
מניית החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק והיא נכללת במדד S&amp;P 500.
רינג לרדנר
רינגולד וילמר לרדנר (באנגלית: Ringgold Wilmer "Ring" Lardner; 3 במרץ 1885 – 25 בספטמבר 1933) היה בעל טור ועיתונאי ספורט וסופר אמריקאי, אשר ידוע בעיקר בעקבות הסיפורים הקצרים הסאטירים שכתב.
ביוגרפיה.
לרדנר נולד בנילס, מישיגן, בשנת 1885, בן זקונים למשפחה אמידה.
התחיל את כתיבתו העיתונאית כעיתונאי ספורט בעיתונים קטנים ברחבי ארצות הברית בשנת 1905, בנוסף סיקר את מלחמת העולם הראשונה ככתב פוליטי בשיקגו טריביון, וכתב סיפורים קצרים בנוסף שהתפרסמו. בשנת 1916 הוציא את ספרו המצליח הראשון, You Know Me Al, רומן מכתבים שעוסק בשחקן בייסבול.
כתב מחזות רבים, אחד מהם אף הוצג בברודוויי והוסרט, Elmer The Great. בנוסף כתב מערכונים עבור שיגיונות זיגפלד.