בשכבה התחתונה נמצא פרליט אפור פניני אופייני, בעל היפרדות שכבתית קונצנטרית הדומה לזו של קליפות בצל. אם קיימת במרבץ נוכחות של אובסידיאן, הוא יימצא בשכבה זו – הימצאות שיש בה לאשר את אופן ההיווצרות של פרליט. הטבעות הקונצנטריות המקיפות את האובסידיאן נובעות כנראה כתוצאה מעלייה בנפח בעקבות המיום. נוכחות האובסידיאן בשכבה זו גדלה ככל שמתקרבים למרכז הזרם. בנוסף לאובסידיאן ניתן למצוא בשכבה זו גם תכלילים של טרידימיט, קוורץ, פצלת השדה, ביוטיט, מגנטיט ומינרלים נוספים, שהימצאותם נובעת מתהליך ההתגבשות של הזכוכית הפרליטית.
צבעו של פרליט במרקם הקלאסי הוא אפור כהה עד שחור.
פופקורן געשי.
פרליט מתרחב והופך נקבובי כאשר הוא מחומם, ונפחו עשוי לגדול עד פי 20 מן הנפח המקורי. ההתרחבות נובעת מהתחממות המים: כאשר הפרליט הזכוכיתי מחומם ל-850–900 מעלות צלזיוס, מולקולות המים הלכודות בו מתאדות וגורמות להתרחבות הסלע. תפיחה זו דומה לתהליך בו נוצר פופקורן.
צבעו של הפרליט בטרם חימומו אפור בדרך כלל, אך יכול להיות גם ירוק, חום, כחול או אדום. לאחר חימום והתרחבות הוא מתבהר, וצבעו בדרך כלל אפור בהיר עד לבן.
שימושים.
שימושים ראשונים בפרליט נעשו בארצות הברית בסוף שנות ה-30 ותחילת שנות ה-40 של המאה ה-20, בעיקר כתחליף לוורמיקוליט. החל בשנת 1950 התפתחו לו שימושים רבים בבנייה, בתעשייה, בחקלאות ובגינון – הנובעים מתכונות שונות שלו. פרליט אינו מכיל יסודות רדיואקטיביים או מתכות כבדות, ולכן אין סכנה בריאותית בשימוש בו.
בנייה.
מאחר שפרליט קל משקל ומבודד איכותי, נעשה בו שימוש נרחב בבנייה. גרגרי פרליט מוחדרים לחללים בלבני בטון על מנת למלא אותם. הם מספקים בידוד תרמי, הפחתת רעשים, מניעת התלקחות ודחיית מזיקים ורקבון. פרליט מהווה חומר מרקם לצבעים ותחליף לחול בבניית קירות גבס.
תעשייה.
פרליט משמש כמסנן למים ולנפט ומשמש בתעשיית התרופות, הכימיקלים והמזון. בדטרגנטים ובסבונים הוא משמש כחומר שוחק.
בתעשיית הקרמיקה מוסף פרליט לחומרים קרמיים – גם בשל משקלו הקל וגם בשל היותו מבודד איכותי.
חקלאות וגינון.
שטח הפנים הגדול של פרליט מנוצל בחקלאות, בהידרופוניקה ובהורטיקולטורה, בגלל יכולתו הגבוהה לספח גם מים וגם אוויר. תכונה זו מאפשרת לשלוט בכמות המים המגיעה לשורשים.
כמויות משתנות של פרליט – מ-25% ועד 75% – מוספות לכבול, המשמש כמצע לגידול צמחים מסוגים שונים. מחקרים הצביעו על יתרונות השימוש בפרליט במערכות הידרופוניות. תכונה נוספת שלו מתבטאת בחומציות נייטרלית – עובדה התורמת לשימוש בגידול צמחים הנזקקים לסביבה כזו.
משקלו של פרליט רטוב כרבע ממשקלו של חול רטוב, ולכן הוא נוח וזול להובלה.
תפוצה.
מאז התרחב השימוש בפרליט, התרחבה גם כרייתו ברחבי העולם. המקורות העיקריים לפרליט הם יוון, טורקיה, רוסיה, סין ויפן. ארצות הברית מהווה מקור גדול נוסף, ומכרות הפרליט שלה מצויים במדינות רבות: קליפורניה, נבדה, אריזונה, ניו מקסיקו, איידהו, אורגון ויוטה. מכרות פרליט נוספים מצויים בקולומביה הבריטית.
מרבית כריית הפרליט נעשית בשיטת בור פתוח – בעיקר משיקולים כלכליים. לאחר שבירה וגריסה מועבר הסלע מן המכרה להמשך תהליך העיבוד.
הנריק סינקביץ'
סנקביץ'
סטארוורס
Selling England by the Pound
Selling England by the Pound הוא אלבום האולפן החמישי של להקת ג'נסיס משנת 1973. האלבום נחשב על ידי רבים ממעריצי הלהקה לאחד מאלבומיה הטובים ביותר בתקופה ה"מתקדמת" של הלהקה ואחד מהאלבומים המשפיעים והגדולים בז'אנר הרוק המתקדם. האלבום כולו נכתב, עובד ונוגן על ידי חברי הלהקה פיטר גבריאל, טוני באנקס, פיל קולינס, סטיב האקט ומייק ראת'רפורד. בדומה לאלבום האולפן הקודם של ג'נסיס, "Foxtrot", האלבום זכה לפופולריות רבה, והגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי. אלבום זה גם הגיע לדרגת אלבום זהב בארצות הברית ב־1990.
מקור שמו של האלבום הוא מסיסמת מפלגת הלייבור מאותה תקופה. האלבום, מכיל ביקורת חברתית נגד העם הבריטי.
עטיפת האלבום היא ציור מאת בטי סוונוויק בשם "החלום", ציור שהיווה את ההשראה לכתיבת השיר השני באלבום, והלהיט מתוכו - "I Know What I Like".
רשימת רצועות.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי טוני באנקס, פיל קולינס, פיטר גבריאל, סטיב האקט ומייק ראת'רפורד.
תוכן.
Dancing with the Moonlit Knight.
השיר, שאורכו 8 דקות, הוא מעין קינה של סולן הלהקה, פיטר גבריאל, על השינויים בשנות השישים והשבעים בממלכה המאוחדת ועל הפיכתה ממדינה סוציאליסטית למדינה קפיטליסטית.
בשיר יש התייחסויות לרשתות מזון מהיר כמו Wimpy (Chewing through your Wimpey dreams) בהתייחסות זו, נשמעים הדים של הפזמון של השיר הישן של ג'נסיס, "Get 'Em Out by Friday". עוד התייחסות היא למרדף אחר הזהב (Follow on! Till the gold is cold). השיר מתחיל בא-קפלה ששר פיטר גבריאל ומתפתח לשיר רוק קצבי. מהבית הרביעי נשמעת מקהלה של 8 קולות שהולכת ומתגברת. קלידן הלהקה, טוני בנקס, השתמש בשיר במלוטרון החדש שלו, M400, והצליל שלו ניכר היטב לאחר הבית החמישי, יחד עם סולו הגיטרה של סטיב האקט והבס של מייק ראת'רפורד. לקראת סוף השיר (בשתי הדקות האחרונות), הוא נהיה שקט ונשמעות בו בעיקר גיטרות קלאסיות. בשיר יש גם כלי נגינה שלא נפוץ ברוק המתקדם, סיטאר חשמלי.
שם האלבום, "Selling England by the Pound", נלקח ממילות הבית השני בשיר.
מלודית השיר חוזרת על עצמה בסופה של היצירה, "The Cinema Show" ובתחילת השיר, "Aisle of Plenty". המוטיב מופיע בהדרגה מרצף האקורד, אשר מורכב מאותם אקורדים כמו ש-"The Cinema Show" אבל בסדר אלטרנטיבי.
השורה בשיר "Paperlate, cried a voice in the crowd" השפיעה על שמו של השיר של ג'נסיס מ-1982, "Paperlate".
More Fool Me.
"More Fool Me" הוא שיר רוק קל. השיר בעל אווירה פסטורלית, והכלים היחידים בו הם גיטרות אקוסטיות. השיר הוא אחד משני השירים שהמתופף, פיל קולינס לקח את תפקיד השירה המובילה לאחר השיר, "For Absent Friends" מ-"Nursery Cryme" אשר יצא ב-1971. השיר מדבר על אדם שהמאהבת שלו עוזבת אותו, אך הוא "בטוח שזה יסתדר". מבחינה מוזיקלית, השיר הוא הרבה יותר פשוט ודליל יותר משאר האלבום. מאחר שהוא כולל רק גיטרה אקוסטית ושירה. הוא נכתב על ידי פיל קולינס ומייק ראת'רפורד בעת שישבו על המדרגות של אולפני איילנד. זה הפך לקטע הסולו של קולינס בעת סיבוב ההופעות של קידום האלבום, "Selling England". השיר מרמז על הכיוון שאליו קולינס התעניין שג'נסיס תפנה, ואכן, לאחר פרישתם של הסולן פיטר גבריאל והגיטריסט סטיב האקט, ג'נסיס עברה מרוק מתקדם לכיוון יותר פופי.
The Battle of Epping Forest.
"'The Battle of Epping Forest" הוא אפוס בן כמעט 12 דקות. השיר הושפע מכתבה על שתי חבורות של כנופיות אויבות שנלחמו אחד בשני על שטחים. המילים כוללות כמה דמויות כמו: "Mick the Prick" (מיק הדוקר) ו-"Bob the Knob" (בוב הכפתור), כפי שהקרב על דשא במזרח לונדון בקנה מידה גדול. השיר אופייני לשינוי של הסולן פיטר גבריאל של קולות לדמויות שונות, כמו גם את השינויים התכופים בקצב ובמשקלים א-סימטריים. השיר בוצע בהופעות חיות במהלך הסיור לקידום "Selling England by the Pound", שבו גבריאל נע מסביב ומספר את הסיפור. תגובות חברי הלהקה על השיר שונות. בספר של יוג' פידלר "The Book of Genesis", חברי הלהקה הסכימו אחד עם השני בכך שלשיר היו רעיונות טובים, אך הוא סבל מיותר מדי מילים (חלק שאינו מתאים למוזיקת הרקע) והסדר לגמרי עסוק מדי, ולכן קשה לנגן בהופעות חיות בלי הטעויות שנעשו. הלהקה הפסיקה לנגן את השיר בהופעות לאחר קידום האלבום, "Selling England".
After the Ordeal.
"After the Ordeal" הוא קטע אינסטרומנטלי. השיר נכתב ברובו על ידי הגיטריסט, סטיב האקט. המחצית הראשונה היא קטע גיטרה קלאסית קצבית עם גיבוי פסנתר, והמחצית השנייה היא קטע איטי המבוצע על גיטרה חשמלית. אמנם ג'נסיס לא ביצעו את השיר בהופעות חיות, אך האקט ניגן את הקטע במחרוזת בין "Apocalypse in 9/8" (מ-"Supper's Ready") ו-"Hairless Heart". לדברי הקלידן טוני בנקס, גם הוא וגם הסולן פיטר גבריאל היו נגד הכללת השיר הזה ב־"Selling England", והיה להם הרבה ויכוחים עם האקט על כך. אמנם האקט ניצח במקרה זה, אך סכסוכים כאלה על יצירותיו בסופו של דבר הובילו אותו לפרוש מהלהקה כעבור ארבע שנים.
The Cinema Show.
אורך היצירה כ-11 דקות, והיא השלישית והאחרונה בשירים המורכבים ב־"Selling England" יחד עם "Firth of Fifth" ו-"The Battle of Epping Forest".
"The Cinema Show" מחולק לשני קטעים. הראשון, קטע עדין של גיטרה אקוסטית (12 מיתרים) הכולל גם הרמוניות קול בין פיטר גבריאל ופיל קולינס. כמו כן, גם נמצא שם סולו חליל צד. לאחר מכן השיר עובר לסולו קלידים בן 4 וחצי דקות על ידי הקלידן טוני בנקס, יחד עם מייק ראת'רפורד וקולינס כשמנגנים בקצב במשקלים א-סימטריים של 8\7 (סולו זה נכלל כחלק מהשיר, "In the Cage" בהופעות כמחרוזת). השיר מסתיים במשקל קבוע של 4\4, אשר מוביל לשיר האחרון, "Aisle of Plenty". השיר "Aisle of Plenty" לא בוצע בהופעות החיות של הלהקה. במקום השיר היה מסתיים במשקל קבוע של 8\7, ניתן לשמוע גרסה זו באלבום "Seconds Out".