כשבתו מרגרט מתה בשנת 1457, לרוזן אוטו הראשון כבר לא הייתה סיבה להתנגד לחלוקה. והדבר הכריע את הכף לטובת חלוקת המחוז. אמנה נחתמה בינואר 1458. פיליפ הזקן קיבל את חלק המחוז שמדרום לנהר המיין, כלומר מחוז באבנהאוזן וחלקה של הנאו באומשטאט. חיסרון הפסד השטח הופחת בכך שפיליפ הזקן קיבל פחות ממחצית המחוז. אף על פי כן, פיליפ הזקן שמח על כך שהותר לו סוף סוף להתחתן, ועשה זאת בהמשך אותה השנה. בשני החלקים, חוק העדפת הבן הבכור נותר בתוקף.
בדיעבד, ההחלטה הייתה לטובה, אמנחם פיליפ הצעיר לא מת ללא ילדים, אך פיליפ הזקן וצאצאיו הצליחו להרחיב את מחוזם באופן ניכר על ידי נישואים. וכאשר נפטר צאצאו האחרון של פיליפ הצעיר בשנת 1642, הרוזנות אוחדה תחת פרידריך קזימיר, צאצאו של פיליפ הזקן.
שמות החלקים.
כדי להבדיל בין שני חלקי המחוז, החלק שנשלט בידי פיליפ הזקן נקרא "הנאו-ליכטנברג" לאחר שירש את ליכטנברג בשנת 1480. החלק השני נקרא רשמי הנאו-מינצברג רק משנת 1496. בספרות משתמשים בשמות "הנאו-ליכטנברג" "והנאו-מינצברג" כדי להבדיל בין החלקים אף לפני תאריכים אלה, אף על פי שזהו אנכרוניזם. ויש לכנות "הנאו-באבנהאוזן" את חלקו של פיליפ הזקן לפני שנת 1480.
מסעות לירושלים.
בשנת 1484 עלה פיליפ לירושלים . ב-10 ביוני 1484 הפליג מוונציה ועגן ביפו ב־18 ביולי 1484. משם נסע לירושלים, אותה עזב שוב ב־10 באוגוסט 1484. הוא הפליג לקפריסין וחזר לוונציה ב־30 בנובמבר, ובסוף ינואר הוא היה שוב בהנאו. הוא כתב תיאור על המסע, שברובו מורכב מרשימה ממצה של אתרים קדושים בהם ביקר ושטרי המחילה שרכש. מסע שני לארץ הקודש היה בשנת 1491, כאשר ליווה את וילהלם הראשון, רוזן הסן התחתית .
שלטון.
מדיניות טריטוריאלית.
בתקופת שלטונו של פיליפ הצעיר, זכתה הנאו-מינצברג בעוד שטחים טריטוריאליים משמעותיים: בשנת 1470 נרכשה פראונהיים, בשנת 1476 נתח במחוז אורטנברג, בשנת 1473 או 1484 פצנהיים ובשנת 1487 באד הומבורג. והושגה פשרה עם העיר פרנקפורט, תחילה בשנת 1453 ורשמית בשנת 1481, על חלוקה של מחוז בורנהיימרברג, שהקיף את העיר כמעט לכל צפונה. הסכם עם הרוזן של אייזנבורג הסדיר את המחלוקת סביב דרייך. פיליפ היה מעורב לעיתים קרובות בנקמות דם שאותם ביקש ליישב באופן חיובי אם בכלל היה ניתן. מבחינה זו, חוק השלום הנצחי (שאסר על נקמת דם) משנת 1495 הביא לו הקלה רבה.
פוליטיקה קיסרית.
פיליפ אהב לטייל. הוא הרבה לבקר בבית המשפט בהיידלברג ומונסבאך ובעיר מיינץ. הוא ביקר בבראבנט בשנת 1469 ובדיאט של רגנסבורג בשנת 1471. בשנת 1474 ליווה את הקיסר פרדריק השלישי לפרנקפורט ולינץ. בשנת 1474 ו-1475, הוא הונצח לצד מספר חיילים בצד הקיסר פרידריך השלישי בתבליט העיר נויס, שהייתה במצור תחת שארל הנועז. בשנת 1480 ביקר את הקיסר בנירנברג ובשנת 1491 ביקר את דוכס לוריין. בשנת 1494, הוא ליווה את מלך הרומאים ובהמשך הקיסר מקסימיליאן הראשון למיינץ, שפייר וורמס .
כנסיות ומדיניות תרבות.
לפיליפ הצעיר היה קשר עמוק לאדיקות ימי הביניים המאוחרת. הוא תרם בנדיבות למוסדות דת; הוא עלה פעמיים לרגל לארץ הקודש ואף אסף שרידים קדומים. פיליפ התרגש עמוקות מהעלייה לרגל האלה.
את אוסף השרידים רכש ממנזר זליגנשטט כשהיה במצוקה כלכלית, אולם הארכיבישוף ממיינץ התנגד לעסקה זו ופיליפ נאלץ להחזיר את השרידים למנזר. כפיצוי, הוא קיבל את הכפרים נאוהיים, אשסהיים ו גינהיים מהמנזר.
הוא עשה כמה תוספות והרחבות לכנסיית סנט מרי בהנאו:
פיליפ גם הזמין את "אוהבי הגותה", ציור שמנציח ככל הנראה אותו ואת פילגשו, מרגרט ווייצ'רשנר.
יצירות אמנות אלה באיכות מעולה והן מיצירות האמנות הבודדות ששרדו מהנאו מימי הביניים.
ארסמוס הספוס, החצוצרן של פיליפ, הקים בשנת 1468 קפלה ביער בולאו, שהוקדשה לסנט וולפגנג. מנזר סרוויטי קטן התפתח סביב קפלה זו.
נישואין ובעיות.
נישואים.
כבר ב-1460, פיליפ הצעיר היה מאורס לבתו של הרוזן לודוויג השני מאיסנבורג-בידינגן. לאנה מאיסנבורג או לאחותה אליזבת. אירוסין אלו פורקו, כנגד תשלום פיצוי של 2690 גילדות.
פיליפ הצעיר נישא ב-12 בספטמבר 1468 לרוזנת אדריאנה מנסאו-דילנבורג (7 בפברואר 1449 – 15 בינואר 1477), בתו של הרוזן יוהאן הרביעי מנסאו-דילנבורג. נולדו להם שישה ילדים:
פילגש.
לאחר מות אשתו התגורר פיליפ הצעיר יחד עם מרגרטה ווייצ'רשנר. הוא לא היה יכול להתחתן איתה, מכיוון שהיא הייתה אזרחית פשוטה. מגורים משותפים הותרו ככל הנראה באופן אוניברסלי. הוא הופיע איתה בפומבי. העדות הטובה לכך היא ככל הנראה הדיוקן הכפול הגדול הראשון בהיסטוריית האמנות, הנקרא "אוהבי גותה" (Gotha Lovers). היחסים ביניהם מתועדים בצורה יוצאת דופן. לזוג נולדו הילדים הבאים:
ילדים אלו לא היו זכאים לרשת את הרוזנות, כי לא היו שייכים לאצולה הגבוהה. עם זאת, פיליפ ומרגרטה הזכירו אותם בצוואתם ואת אחיהם החורגים, קובעים חתנים מכובדים לבנות ותרומה נאה לכנסיית הבן.
נראה גם כי פיליפ הצעיר ניהל רומן לפני נישואיו, עם גוטה מרייפנברג, שהייתה משרתתו של כומר.
מוות.
פיליפ הצעיר נפטר ב-26 באוגוסט 1500 ונקבר בכנסיית סנט מרי בהנאו; 214 אנשי דת נכחו בהלווייתו.
הערכה.
ההיסטוריה לא תמיד עסקה בחיבה רבה בפיליפ. המלומדים הפרוטסטנטיים של המאה ה -18 התנגדו לאדיקות ימי הביניים המאוחרת שלו, ההיסטוריונים האזרחיים-צבאיים של המאה ה -19 לא אהבו את גישתו המחשבתית באיזון הסכסוכים הרבים בהם היה מעורב, והמוסר הבורגני של המאה ה-19 התנגד ליחסיו עם מרגרטה ווייצ'רשנר .
הדעה המודרנית היא כי יש לראות בשלטונו כחיובי עבור המחוז ואתריו. כנסיית סנט מרי, "חובבי גותה" ו"יצירת המזבח של וורת'"הם העדויות הבולטות ביותר להישגי התרבות בשלטונו, ונשארו יצירות אמנות ראויות לציון. כעת הוא נחשב לאחד השליטים החשובים יותר של בית הנאו, בשווה עם אולריך השלישי, ריינהרד השני ופיליפ לודוויג השני.
העתק דחיקה
שאיפת מקוניום
Je L'Aime à Mourir
אנג'לה סרפיאן
אנג'לה סרפיאן (בארמנית: Անժելա Սարաֆյան; נולדה ב-30 ביוני 1983) היא שחקנית אמריקאית-ארמנית. היא ידועה בגילום דמותה של קלמנטיין פניפת'ר בסדרה מבית HBO, "וסטוורלד".
ראשית חייה.
סרפיאן נולדה בברית המועצות, בירוואן שבארמניה הסובייטית, כיום בירת ארמניה. כשהייתה בת ארבע עברה סרפיאן עם הוריה ללוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית. אביה, גריגור סרפיאן, הוא שחקן, ואמה ציירת. היא למדה בלט וניגנה בפסנתר בילדותה. היא למדה בתיכון "פרנסיסקו בראבו מדיקל מגנט", בשכונת בויל הייטס, שבלוס אנג'לס.
קריירה.
את הופעת הבכורה שלה ערכה בשנת 2000, בסדרת הדרמה המשפטית "המשפט של איימי" ברשת CBS; בתפקיד אורח של אעישה אל ג'אמל. באותה השנה השתתפה בקליפ לשירה של בריטני ספירס "Stronger".
במהלך השנים היא הופיעה בכמה סדרות טלוויזיה כמו "באפי ציידת הערפדים", "המגן", "המחלקה", "24", "מחשבות פליליות", "", "ניקיטה", "שוטרים בדם", "איסטוויק", "פשע מן העבר" ו-"המנטליסט".
בשנת 2008 גילמה את טשה בשני פרקים של סדרת הדרמה "שומרת סוד" מבית רשת USA.
בשנת 2010 סרפיאן גילמה את סטורמי בסדרת הרשת "סקס אד", ובהמשך השנה הצטרפה לצוות השחקנים של הסדרה "החבר'ה הטובים", כשהיא גילמה את סמנת'ה אוונס. סרפיאן שיחקה בסרטים עלילתיים בדמויות משניות שונות, כמו את דמותה של טיה בסרט "" משנת 2012.
בשנת 2015 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "1915" שנכתב ובוים על ידי האמריקאי-ארמני גארין הובניסיאן. הסרט עוקב אחר במאי מסתורי שמעלה מחזה כדי להחזיר לחיים את רוחות הרפאים של קורבנות רצח העם הארמני.
סרפיאן, ילידת ארמניה, הופיעה לצד כריסטיאן בייל בסרט "ההבטחה" (2016), המספר את קורות רצח העם הארמני.
בשנת 2016 היא החלה לגלם את קלמנטיין פניפת'ר בסדרת המותחן של HBO "וסטוורלד". ב-2017 השתתפה בקליפ לשיר "Lay It On Me" של הזמר האוסטרלי ואנס ג'וי.
בשנת 2019 שיחקה בסרט הביוגרפי "משפטו של טד בנדי", המסופר מנקודת המבט של חברתו לשעבר של הרוצח הסדרתי טד בנדי, ליז קנדל. בשנת 2021 שיחקה בסרט המדע-בדיוני "מסע בזיכרון" אותו כתבה וביימה ליסה ג'וי.
לוציוס ג'קסון
לוציוס בראון "לוק" ג'קסון (באנגלית: Lucious Brown "Luke" Jackson; נולד ב-31 באוקטובר 1941) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA בין השנים 1964–1972. בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, ולאורך 8 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 9.9 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק.
ג'קסון נולד בעיר סן מרקס שבטקסס, ובבגרותו למד באוניברסיטת טקסס סאות'רן (1960–1961) ובאוניברסיטת טקסס ריו גראנדה ואלי (1961–1964).
לפני עונתו האחרונה בליגת המכללות השתתף באליפות העולם בכדורסל 1963, כשחקן נבחרת ארצות הברית. לאורך הטורניר הפסידה ארצות הברית מול נבחרות יוגוסלביה, ברית המועצות וברזיל, והיא סיימה במקום הרביעי. בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת טוקיו (1964) חזר ג'קסון לייצג את נבחרת ארצות הברית, וזכה עמה במדליית הזהב. ג'קסון היה הקלעי השלישי של נבחרתו (10.0 נקודות למשחק), אשר ניצחה בכל תשעת משחקיה בהפרש ממוצע של כ-30 נקודות.
בדראפט ה-NBA 1964 נבחר ג'קסון בבחירה הרביעית, על ידי פילדלפיה 76'. כבר בעונת הרוקי שלו השתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, יחד עם חבריו לקבוצה האל גריר ולארי קוסטלו, לאחר שהציג יכולת מצוינת עם ממוצעים של 14.8 נקודות ו-12.9 ריבאונדים למשחק.