האדריכל היהודי המפורסם מהמאה ה-19 וילמוש פרוינד תכנן את המרכז הרפואי הלאומי, (Országos Gyógyintézeti Központ) לשעבר "בית החולים ברחוב סאבולץ' של הקהילה היהודית של פשט" בשנות ה-80 של המאה ה-19. לאחר מכן הוזמן על ידי החברה קדישא של פשט לבנות בניין בית אבות ברובע 14 של היום בבודפשט. הבניין גדול הממדים שנבנה בשנת 1892 הוא בניין ענק בסגנון אקלקטי. בתכנון הבניין צפה לפני פרוינד כל הזמן הפונקציה שהמבנה היה צריך למלא. העיצוב של חזית הלבנים הגולמיות - כמו המכון הלאומי לחרשים-אילמים יהודים בכיכר בתלן, שתוכנן גם הוא על ידי פרוינד - מכיל אלמנטים נאו-רנסאנסיים ונאו-רומנסקיים. הבניין היה במקור בן קומה אחת, בשנת 1926 הוא הורחב בשנייה. כל החלונות הם בסגירה מעגלית למעלה, הבניין משדר קצב מאוזן ומחולק לשני אגפים ורדיקל מרכזי. לבניין כניסה ראשית עם עיצוב מקושת המחולק לשני צדדים על ידי רדיקל מרכזי, על המדף הישר בחלק העליון יש כיתוב בעברית ובהונגרית:
”אַל תַּשְׁלִיכֵנִי לְעֵת זִקְנָה כִּכְלוֹת כֹּחִי אַל תַּעַזְבֵנִי“ (תהילים ע'א, פסוק ט').
בבניין היה גם בית כנסת, שארון הקודש שלו היה בסגנון אדיקולה (אלמנט רומי הכולל זוג עמודים קטנים וגמלון קטן מעליהם היוצרים נישה בקיר אטום. זה משמש כקישוט, כמקדש קטן בתוך מקדש גדול כאלמנט של עיצוב פנים). הארון נתמך על ידי שני עמודים, ומעל המדף העליון הוצבו שני לוחות הברית. הוצב גם חלון ורדים גבוה מעליו ומגן דוד בתוכו בעל ממדים גדולים. בימת בית הכנסת הוצבה קרוב לארון הקודש.
המוסד הולאם לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 וכיום פועל כשתי מחלקות: האחת לרפואה פנימית שיקומית ושנייה המחלקה לחולים כרוניים של בית החולים רחוב אוז'וקי. הבניין הוא בניין שמור על פי חוק.
פרויקט החפות
"פרויקט החפות" (באנגלית: Innocence Project) עמותה אמריקאית, הפועלת לזיכויים של אנשים חפים מפשע לאחר שהורשעו לשווא. הוכחת חפותם נעשית באמצעות מעבר מחדש על המקרה ועריכת סדרה של בדיקות DNA. בנוסף, הפרויקט מקדם רפורמות במערכת המשפט הפלילי לשם מניעת הרשעות שווא ועוולות עתידיות.
הארגון והקמתו.
פרויקט החפות נוסד בשנת 1992 על ידי בארי שק ופיטר נויפלד, בבית הספר למשפטים קרדוזו של ישיבה יוניברסיטי שבניו יורק. הוא הפך לעמותה עצמאית ללא מטרות רווח בינואר 2003, תוך שמירה על קשרים מוסדיים עם קרדוזו. החל מספטמבר 2020, מנכ"לית פרויקט החפות היא כריסטינה סווארנס. נוסף על הקמת פרויקט החפות, בארי שק זכה לתשומת לב ציבורית באמצע שנות התשעים בזכות חלקו בצוות ההגנה של או ג'יי סימפסון במשפט הרצח המתוקשר שהסתיים בזיכוי. צוות הסניגורים במשפט זה כונה "צוות החלומות".
פעילות הארגון.
פרויקט החפות מתמקד במקרים בהם קיימות ראיות DNA שניתן לבדוק (בין אם לראשונה ובין אם באופן מחודש), על מנת להוכיח באמצעותן את החפות של מורשעי שווא. באתר הפרויקט מצוטטים מחקרים שונים המעריכים כי בארצות הברית בין 2.3% ל -5% מכלל האסירים חפים מפשע. נכון ל-26 באוקטובר 2020, פרויקט החפות אחראי ל-375 זיכויים שהתבססו על בדיקות DNA, כאשר ב-21 מהם הנאשמים נידונו לעונש מוות.
מורשעי השווא הללו ריצו בממוצע 14 שנות מאסר בטרם זוכו ושוחררו בזכות פרויקט החפות. מקרים אלה טופלו על ידי סטודנטים מהקליניקה המשפטית בקרדוזו, לצד עורכי דין מהצוות הקבוע של הפרויקט. בבסיס ההרשעות שהתבררו כהרשעות שווא במסגרת פרויקט החפות ניצבו ראיות שונות לרבות הודאות שווא, זיהויים שגויים וראיות מדעיות.
מלבד הפעילות לטובת זיכויים של חפים מפשע, פרויקט החפות מבצע מחקר והסברה הקשורים לגורמים להרשעות שווא.
הפרויקט מספק משאבים לחוקרים, עו"ד ובעלי עניין אחרים המעוניינים ללמוד על הרשעות שווא. אלו כוללים נתונים סטטיסטיים, ספרות וניתוח ביקורתי ורעיוני למחקר עתידי. אחת ממטרות הפרויקט היא להגביר ולשפר את הדיוק והמהימנות של המדע הפורנזי. ברמה הפדרלית הפרויקט מעודד הערכה מדעית לצורך קביעת תקפות הדיסציפלינות הפורנזיות, מימון מחקרים, פיתוח סטנדרטים לאומיים לפרקטיקות הפורנזיות ותמיכה בהכשרה משפטית בנושא הפורנזי. כמו כן, כמו כן, מחלקת המדיניות של פרויקט החפות עובדת עם הקונגרס ועם מחוקקים ממדינות ארצות הברית לשם העברת חוקים וקביעת מדיניות שמטרתם למנוע הרשעות השווא ולהקל על חפים מפשע לקבל את התוצאה הצודקת המגיעה להם.
ההצלחות של הפרויקט הגבירו את ההתנגדות ברחבי ארצות הברית לעונש מוות וככל הנראה השפיעו על חלק מהמדינות בה להקפיא הליכי הוצאה להורג. מקורו של פרויקט החפות הוא בניו-יורק, אך הוא מתעסק ומייצג במקרים מכל רחבי ארצות הברית. מרבית הלקוחות שקיבלו סיוע הם ממעמד חברתי-כלכלי נמוך, ולאחר שמיצו את כלל האפיקים המשפטיים שעמדו לרשותם – מקרים בהם כבר ניתן פסק דין חלוט. כ-2400 אסירים כותבים לפרויקט החפות מדי שנה, כאשר בכל זמן נתון הפרויקט עסוק בהערכה של 8000 - 6000 מקרים פוטנציאליים. כל הלקוחות הפוטנציאליים עוברים תהליך מיון מקיף (הכולל הערכה של היכולת להשיג ראיות DNA ואם כן, האם תוצאתן יכולה לתמוך בחפות המבקש) ואם הם מצליחים לעבור אותו, פרויקט החפות מטפל בעניינם.
עובדות נוספות.
באתר של פרויקט החפות מובאים נתונים הקשורים לזיכויים מבוססי DNA שהתקבלו בארצות הברית:
רשת החפות.
רשת החפות מתייחסת למוסד שהתפתח לאורך השנים קמו במדינות נוספות ברחבי העולם פרויקטים וארגונים נוספים הפועלים להוכיח ולמנוע הרשעות שווא. בשנת 2005 הארגונים הללו, 69 במספר (56 ארגונים בארצות הברית ו-13 ארגונים ממדינות אחרות) התאגדו לכדי רשת אחת. המחלקה למשפטים חוזרים בסניגוריה הציבורית הישראלית חברה ברשת החפות ופועלת לתיקון הרשעות שווא בישראל.
בארצות הברית מתקיים מרשם לאומי של הרשעות שווא. המרשם מאגד ומנתח מידע אודות מספר רב של הרשעות שווא והגורמים להן.
כריסטופר מילר
כריסטופר צ'ארלס מילר (באנגלית: Christopher Charles Miller; נולד ב-15 באוקטובר 1964) הוא פקיד לשעבר במחלקת ההגנה של ארצות הברית, שכיהן כמזכיר ההגנה של ארצות הברית בפועל וכמנהל המרכז הלאומי ללוחמה בטרור. ב-9 בנובמבר 2020 פיטר נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את מזכיר ההגנה מארק אספר תוך ציוץ ברשת החברתית "טוויטר", והכריז על מילר כמזכיר ההגנה בפועל.
ביוגרפיה.
באוקטובר 1964 נולד מילר נולד בעיר פלאטוויל (Platteville) השוכנת בדרום-מערב ויסקונסין, בנם של לוסי מ. והארווי ד. מילר. מילר גדל באיווה סיטי שבמדינת איווה. הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, ותואר שני במדעי ביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי.
מילר הוא יוצא הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, ושירת בצבא בשנים 1983–2014. החל את שירותו בחיל רגלים, במהלך שירותו הצבאי היה שוטר צבאי במשמר הלאומי של מחוז קולומביה, ב-1987 סיים קורס קצינים וב-1993 עבר אל הכוחות המיוחדים. טרם מונה למזכיר מחלקת ההגנה בפועל, עמד מילר בראשות המרכז הלאומי ללוחמה בטרור והיה יועץ ב. אחרי שהשתחרר מהכוחות המזוינים עסק בקבלנות ביטחון.
ב-9 בנובמבר 2020, ימים אחדים לאחר הפסדו של טראמפ בבחירות לנשיאות, פיטר טראמפ בפתאומיות את מזכיר ההגנה אספר, ומינה במקומו את מילר.
מילר נשוי לקת'רין אליזבת מאג מאז 16 בספטמבר 1989, מנהלת משרד בקבוצת שדלנות העוסקת בענייני בריאות וסביבה, יש להם שלושה ילדים.
גוסטפייס קילה
דניס קולס (באנגלית: Dennis Coles; נולד ב-9 במאי 1970), הידוע בשם הבמה גוסטפייס קילה (Ghostface Killah), הוא ראפר, פזמונאי ושחקן אמריקאי, הידוע בעיקר כחבר בהרכב ההיפ הופ וו טאנג קלאן. לאחר שההרכב זכה להצלחה, בעקבות אלבום הבכורה שלו, , חברי ההרכב המשיכו בקריירות סולו ברמות שונות של הצלחה. גוסטפייס קילה הציג לראשונה את קריירת הסולו שלו בשנת 1996, כשהוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, Ironman, שזכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה. שם הבמה לו נלקח מאחת הדמויות בסרט הקונג פו מ-1979, Mystery of Chessboxing.
ראשית חייו.
ב-30 ביולי 2020, חבר הוו טאנג קלאן רייקוון הצהיר בראיון שפורסם בערוץ היוטיוב Breakfast Club Power 105.1 FM כי הוא וגוסטפייס קילה למדו יחד בחטיבת הביניים בסטטן איילנד.
קריירה מוזיקלית.
בשנת 1991, ריזה, ג'יזה ואול' דירטי באסטרד הקימו את הרכב ההיפ הופ וו טאנג קלאן, וריזה עזר להפגיש את שבעת החברים האחרים. בשנת 1993, הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, , שזכה להצלחה מתונה במכירות, אך הפך לאחד מאלבומי ההיפ הופ המשפיעים ביותר. בשנת 1995, גוסטפייס קילה השתתף באלבום הבכורה של חבר ההרכב רייקוון, , תוך שהופיע כמעט בכל שיר וזכה לביקורות חיוביות. בנוסף, כתב גוסטפייס מספר שירים עבור הפסקולים לסרטים Sunset Park ו-Don't Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood, שהופיעו לאחר מכן באלבום הבכורה שלו, Ironman, שיצא לאור בשנת 1996 והושפע ממוזיקת נשמה. האלבום הגיע היישר אל המקום השני במצעד הבילבורד 200.
בשנת 2000, הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Supreme Clientele. האלבום התקבל היטב על ידי המבקרים, והגיע בשיאו למקום השביעי במצעד הבילבורד 200. בשנת 2001 החל לעבוד על אלבומו השלישי, Bulletpruf, שהושפע רבות מסגנון ה-R&amp;B ויצא בנובמבר של אותה השנה. הסינגל הראשי מתוכו, "Never Be the Same Again", בו התארחו רייקוון וקרל תומאס, זכה להצלחה במצעדי הבילבורד.