הבעיה השנייה בחישוב שנת השמיטה נעוצה במחלוקת חישובית-היסטורית בין פרשני התלמוד הראשונים. המחלוקת נוגעת לשנה המדויקת של חורבן בית שני, שעל פי המסורת נחרב במוצאי שביעית - כלומר בשנה הראשונה למחזור השמיטה. המחלוקת היא מחלוקת בין פרשני התלמוד הראשונים: רש"י והרא"ש (שלחשבונם נחרב הבית בשנת ג' אלפים תתכ"ט לבריאה - 3829 לבריאה) ובין רבינו תם ושאר פרשנים ראשונים כמו הרמב"ן, הר"ן, התרומה ועוד (שלחשבונם נחרב הבית בשנת ג' תת"ל לבריאה - 3830 לבריאה).
המנהג למעשה.
בלוח השנה במגילות קומראן השמיטות מחושבות כדעת רבי יהודה וכך גם יוצא מאזכורי שנות השמיטה בקדמוניות היהודים. תאריכי שנות השמיטה המופיעים בשטרות מתקופת הגאונים ומחזור השמיטה שעל פיו נוהגת הרבנות הראשית לישראל, מסונכרנים עם המניין לבריאת העולם המקובל ביהדות. כך למשל שנת ה'תשס"ח (5768), שהייתה שנת שמיטה, יצאה בדיוק השמיטה ה-824 לפי מניין השנים בלוח העברי. אומנם שמירת שמיטה החלה הרבה אחרי בריאת העולם אבל השמיטה הראשונה לאחר שיבת ציון הייתה בשנה לבריאת העולם המתחלקת בשבע ללא שארית ולכן ניתן לחשב כך.
עדויות נוספות.
ברוב מצבות צוער מופיעה השנה לחורבן ולשמיטה בהתאם לחשבון הרמב"ם שמחלקים את השנים לחורבן בשבע.
ישנם פיוטים ארץ-ישראליים המזכירים רעידת-אדמה שקרתה בארץ ישראל בחודש שבט שנת ד'תק"ח (748 לספירה), ומציינים שזו הייתה שנת שמיטה. לפירוט ראו רעש שביעית.
ספר סדר עולם זוטא נכתב בי"א בכסלו שנת שמיטה שהיא ד'תקס"ד. ציון זה גרם לרבנו תם לחזור בו מחשבונו ולקבוע את שנת ד'תתק"ט כשנייה לשמיטה.
תאריכי השמיטה.
שנת השמיטה מתחילה בראש-השנה העברי - א' בתשרי, ונמשכת שנה עד כ"ט באלול סיום השנה בלוח העברי. יש דעות שבפירות האילן השנה נמשכת עד ט"ו בשבט של השנה השמינית. בזמן שבית המקדש היה קיים, נהגה גם "תוספת שביעית" שהשתרעה על חלקים מהקיץ של השנה השישית. תוספת זו, נקבעה בתחילה שלושים יום לפני ראש-השנה, וחכמים הוסיפו מחג הפסח בשדה תבואה, ומחג השבועות במטע עצים. תוספת שביעית אינה נוהגת לאחר חורבן בית המקדש, אך אסור (מטעם שונה) לטעת עצי פרי אחרי ט"ו באב של השנה השישית.
שמיטה מעוברת.
לפי ה, אין מעברים שנת שמיטה. רש"י שם מפרש שהטעם הוא כדי שלא יתארכו האיסורים של שנת השמיטה, והרמב"ם מסביר שטעם הדבר הוא כדי שיהיו שעורים למנחת העומר וחיטים לשתי הלחם. בלוח העברי הקבוע כ-37% משנות השמיטה מעוברות כמו שכ-37% מכלל השנים מעוברות בהתאם למחזור העיבור. כדברי ה: . לדעת השרידי אש הטעם שמעברים שנות שמיטה בזמננו הוא על פי חידושו של הרמב"ם ששנים שדורשות עיבור כדי שיחול חג הפסח באביב יש לעבר גם בשנות שמיטה.
תורת השמיטות הקבלית.
על בסיס מחזור שנות השמיטה ומצוות שנת היובל קיימת בקבלה תורה קוסמולוגית וקוסמוגנית המתארת את העולם כנברא ונחרב במחזורי שמיטות בני 7,000 שנה, שהם חלק ממחזור של יובל גדול בן 50,000 שנה. תורה קבלית זו הייתה מקובלת במאות ה-13 וה-14 בקרב חוג תלמידי ומפרשי הרמב"ן, וזכתה לגרסתה המפורסמת ביותר ב"ספר התמונה", המיוחס לרבי נחוניא בן הקנה.
קדיש יהודה סילמן
משבר 1951
ארתרוגריפוזיס
ארתרוגריפוזיס (באנגלית: Arthrogryposis) היא בעיית שרירים מולדת הגורמת להגבלת תנועה סביב מספר מפרקים דרך קיצור גידים ושרירים. המחלה אינה מתקדמת עם הזמן.
במקרים קלים רק מעט מפרקים נפגעים, וטווח התנועה עשוי להיות כמעט נורמלי. במקרה הקלאסי של ארתרוגריפוזיס, כפות ידיים, פרקי כף יד, מרפקים, כתפיים, מפרקי ירך, כפות רגליים וברכיים נפגעים. במקרים הקשים ביותר, כמעט כל מפרק בגוף עשוי להיות מעורב, כולל מפרק הלסת ומפרקי עמוד השדרה. לעיתים קרובות הגבלת התנועה מלווה בחולשה של השריר, אשר מגבילה את התנועה עוד יותר.
זו פגיעה נדירה, המתרחשת אחת לכ-3,000 לידות. רוב הילודים הנפגעים שורדים, אך מיעוטם מתים, בדרך כלל עקב מעורבות של שרירים הקשורים בנשימה.
ברוב המקרים, ארתרוגריפוזיס אינה בעיה גנטית, ואינה מתרחשת יותר מפעם אחת במשפחה. בכ-30% מהמקרים ניתן לזהות גורם גנטי. הסיכון להישנות של המקרה תלוי בסוג ההפרעה הגנטית.
מחקרים הראו כי כל דבר שפוגע בתנועת המפרקים התקינה טרם הלידה עלול להוביל להגבלת תנועה במפרקים. המפרק עצמו עשוי להיות תקין. עם זאת, כאשר מפרק אינו מופעל במשך תקופת מה, רקמת חיבור עודפת נוטה לגדול סביבו, ולקבעו למקומו. העדר תנועה במפרק משמעה גם שגידים החוברים למפרק אינם נמתחים למלוא אורכם. מצד שני, גידים קצרים מקשים על תנועת מפרק תקינה. בעיה דומה עלולה להתפתח לאחר הלידה, במפרקים שקובעו בגבס למשך זמן רב.
באופן כללי ניתן לסווג את גורמי הבעיה לחיצוניים ופנימיים. גורמים חיצוניים:
גורמים פנימיים:
הטיפול בבעיה כולל בדרך כלל:
ארטרוגריפוזיס
לאטה
מקיאטו
קומפנה
אש קרה
קפה טורקי
קפה טורקי הוא משקה חם מפולי קפה שנכתשים לאבקה דקיקה, המורתח בקנקן קפה בשם ג'זווה.
קפה טורקי אפוף בטקסיות רבה ובטורקיה רווחת אמרה עממית שאם הקרמה (קצף הקפה הנקרא גם קאימק) אובדת מפני הקפה, המארח שהכין אותו "מאבד את פניו".
על-פי המסורת הטורקית לאחר שהאורח שתה את הקפה, הוא מניח את הכוס (בטורקית פינג'אן) בצורה הפוכה על הצלוחית כדי שהיא תתקרר ואז המארחת מבצעת קריאת עתידות בפינג'אן על-פי שאריות המשקעים של אבקת הקפה.
היסטוריה.
הקפה הגיע לטורקיה על ידי שני סוחרים סורים בשנת 1555. על הקפה נאמר כי הוא ה"חלב של שחקני השחמט והאנשים החושבים".
לאחר קרב וינה בשנת 1683, בה הפסידה האימפריה העות'מאנית, השאירו הטורקים שקים רבים של קפה. מנקודה זאת נפוץ המונח "קפה טורקי", על שם הטורקים המקפידים על קלייה והכנת קפה מסורתית. קפה טורקי מיוצר מפולי קפה ערביקה שנקלים עד לשלב שאחרי הפיצוץ הראשון ועל ידי כך מקבלים צבע בהיר. לאחר מכן הפולים נטחנים דק מאוד כדי שיימסו מהר במים ולעיתים מוספים להם את התבלין הל. בישול הקפה יחסית ארוך כדי להפיק את מירב הטעמים.
בישראל המונח קפה טורקי מאוד נפוץ למרות שבישראל מכינים קפה קלוי כהה יותר ולפעמים בדרך שונה.
באופן מסורתי קפה טורקי מוגש ללא סוכר ולכן אין צורך בכפיות.
סוגיית הסוכר.
סוכר מבושל עם הקפה ואינו מוסף בסוף. הסוכר נמזג ביחד עם הקפה אל המים החמים.
קפה נטול סוכר נקרא בטורקית "sade kahve" (סָדֶה קַהְוֶה, מילולית: "קפה פשוט"), ודרגות המתיקות של קפה עם סוכר הן שלוש: az şekerli (אָז שֶׁקֶרְלִי, במתיקות מועטה, כחצי כפית מחוקה של סוכר), orta şekerli (אוֹרְטָה שקרלי, במתיקות בינונית, ככפית מחוקה של סוכר) ו־çok şekerli (צ'וֹק שקרלי, מתוק מאוד, ככפית סוכר וחצי או שתי כפיות סוכר).
מושגי רקע.
טעות נפוצה היא לקרוא לקנקן הקפה הטורקי "פינג'אן" ולא "ג׳זבה".
יתרונות בריאותיים.
לקפה כמה יתרונות בריאותיים. ראשית, הקפה ממריץ את מחזור הדם ומעצים את תחושת היכולת לעמוד באתגרים. שנית, מכיל כמות גבוהה במיוחד של נוגדי חמצון, העוזרים לחיזוק מערכת החיסון. לבסוף, פולי הקפה מגיעים כמעט ללא עיבוד כך משמרים בתוכם את הכמות הגבוהה של נוגדי החימצון והקפאין.
אספרסו
אספרסו הוא משקה קפה מרוכז הנוצר מחליטה באמצעות הזרמת כמות קטנה של מים על סף רתיחה ובלחץ גבוה דרך פולי קפה קלויים, טחונים ודחוסים. בזכות הלחץ שבו הקפה נחלט בשיטה זו, הקפה נוטה להכיל קצף רב שמשתנה כתלות באיכות פולי הקפה, טריותם, רמת הלחץ וסוג הידית המשמשת להכנה. כתוצאה מהליך החליטה בלחץ, הטעמים והחומרים הכימיים בכוס אספרסו רגילה מרוכזים מאוד, כמו כן באספרסו מתרחש מיצוי מקסימלי של הטעמים, החומרים הכימיים והשמנים הארומטיים שבפולי הקפה, ובשל כך האספרסו משמש גם כבסיס למשקאות קפה רבים אחרים, כגון לאטה, קפוצ'ינו, מקיאטו, מוקה, אפוגטו ואמריקנו.
יחס הקפאין ליחידת נפח משקה גבוה יותר באספרסו מאשר ברוב משקאות הקפה האחרים. לדוגמה, ריכוז הקפאין שבאספרסו גבוה מריכוז הקפאין שבקפה פילטר בערך ב-70%.
תהליך החליטה.
הכנת אספרסו נעשית כאמור על ידי הזרמת מים חמים בלחץ רב דרך קפה טחון. תהליך זה יוצר משקה במרקם סמיך, מכיוון שהוא מחלץ מן החליטה הן נוזלים והן מוצקים. הקצף האופייני למשקה, נוצר באמצעות אמולסיה של השמנים שבקפה הטחון לידי קולואיד, אשר אינו נוצר בשיטות חליטה אחרות.
להכנת אספרסו אין תקן מחייב, אך קיימות מספר הגדרות מקובלות אשר מנסות להגביל את כמות וסוג הקפה הטחון, דקות הטחינה, הטמפרטורה ולחץ המים, וקצב החליטה. כל ההגדרות הללו משפיעות מאוד גם על טעמו של הקפה. ככלל, על מנת להכין משקה אספרסו יש צורך במכונה ייעודית מתאימה.
Coriandrum sativum
מפרץ סידרה
מפרץ סידרה או מפרץ סירת הוא מפרץ בים התיכון בצפונה של לוב. רוחבו של המפרץ מגיע ל-440 ק"מ, והוא משתרע בין הערים בנגאזי במזרח למיסראתה במערב. במפרץ מתנהל דיג טונה באופן נרחב והוא מהווה מקור פרנסה חשוב לתושבי האזור.
תביעות בעלות.
לוב טוענת שכל המפרץ הוא מים פנימיים שלה, עד לקו רוחב של 32 מעלות ו-32 דקות קשת צפון, עם אזור דיג בלעדי של 62 מיל ימי (כ־115 ק"מ). ארצות הברית ביטלה את טענת לוב וטענה שבידי לוב יש בעלות רק על הים הנמצא כ-12 מיל ימי (כ־22 ק"מ) מחופיה, כמקובל. ב-1973 תבע מנהיג לוב מועמר קדאפי בעלות על כל המפרץ וקרא לו "קו המוות".
במהלך השנים, בעקבות הסכסוך על המפרץ אירעו בו תקריות ירי וקרבות אוויר. ב-1981 אירעה תקרית ירי במפרץ בו הפילו שני מטוסי F-14 של חיל הים האמריקאי שני מטוסי סוחוי Su-22 לוביים. ב-1989 אירעה תקרית נוספת מעל מימי המפרץ ובמהלכה הופלו שני מטוסי מיג 23 פלוגר אס, שנחשד כי היו בדרכם לתקוף מטוסי קרב אמריקאיים.
הצלצול הוא בשבילי