מינים הטרוסטיליים בעלי שלוש צורות מורפולוגיות שונות, מכונים טריסטיליים (tristylous). בכל צורה ישנם שני סוגים של אבקנים. בצורה אחת, עמוד העלי קצר, והאבקנים ארוכים ובינוניים; בצורה שנייה, עמוד העלי בינוני, והאבקנים קצרים וארוכים; בצורה השלישית, עמוד העלי ארוך, והאבקנים קצרים ובינוניים.
הצורות השונות של האבקנים ועמודי העלי בפרחים הטרוסטיליים, מותאמות להאבקה באמצעות מאביקים שונים או חלקים שונים בגופו של אותו מאביק. כך, למעשה, אבקה שמקורה באבקן גבוה, תגיע בעיקר לעמוד עלי גבוה ולא לעמוד עלי נמוך, ולהפך. במקרה של מעבר אבקה בין פרחים השייכים לאותה צורה מורפולוגית (למשל בין שני פרחים מטיפוס pin), לא תתרחש הפריה, בגלל מנגנון אי-הסבילות העצמית.
בצמחי הבר של ארץ ישראל קיימים מספר טקסונים הטרוסטיליים, למשל מינים רבים בסוג ציפורנית, וכן המין הפולש חמציץ נטוי.
דיסטיליות
טריסטיליות
תלמוד תורה (קלם)
ישיבת תלמוד תורה (כונתה תדיר בפשטות: קלם) היא ישיבה ליטאית שהתקיימה בעיר קלם שבליטא. הישיבה התנהלה על ידי רבי שמחה זיסל זיו, "הסבא מקלם", ברוח תנועת המוסר שייסד רבו, הרב ישראל מסלנט.
היסטוריה.
בשנת ה'תרכ"ו (1866) התמנה הרב שמחה זיסל זיו לנהל את ה"תלמוד תורה" בעיר זו. קודם לכן היה זה תלמוד תורה רגיל, אולם הרב זיו שינה את אופיו בהתאם לרוח תנועת המוסר. הוא גם הרחיב את מסגרת הלימודים כך שתתאים לנערים עד גיל שבע עשרה. במוסד נלמדו גם לימודי חול, כגון חשבון והשפה הרוסית. אחד המסייעים לרב זיו היה הרב נתן צבי פינקל (שבהמשך כונה "הסבא מסלובודקה", בגין תפקידו בישיבת סלובודקה). הסוחר העשיר קלמן ויסוצקי, שהיה מקורב לסבא מקלם, סייע לישיבה בהיבט הכלכלי.
בתחילה התנהלו הלימודים בבית שכור, ואחר כך בבית כנסת. בשנת ה'תרל"ב נקנה מגרש עבור המוסד ונבנה עליו בניין מרווח. בשנת ה'תרל"ו (1876) הואשם הרב זיו בפני השלטונות כאילו במוסד מטיפים נגד הממשלה, ובעקבות כך הוא נאלץ לגלות לעיר גרובין שבקורלנד (היום בלטביה), ולהקים שם את המוסד מחדש. הרב זיו חלה והתקשה לנהל ברציפות את המוסד, ובשל כך החל לבלות שוב את רוב זמנו בקלם. בתקופה זו הפך בית ה"תלמוד תורה" בקלם למרכז לימוד תורה ומוסר לבעלי הבתים בעיר שהיו קשורים לרב זיו, ובשנת ה'תרמ"א החלו ללמוד שם גם בחורי ישיבה. לאחר מכן נסגר המוסד בגרובין, וה"תלמוד תורה" בקלם הלך והתפתח כישיבה. שלא כבישיבות אחרות, שבהן נמשך סדר המוסר חצי שעה, בקלם ארך הסדר שעה שלמה.
בשנת 1898 נפטר הסבא מקלם. את מקומו במשך כשלוש שנים מילא אחיו הרב אריה לייב ברוידא, ולאחר מכן חתנו - רבי צבי הירש ברוידא, ובנו - הרב נחום זאב זיו. הרב ברוידא נפטר בשנת 1913, והרב נחום זאב בשנת 1916. את מקומם של אלו מילאו הרב ראובן דב דסלר וחתניו של הרב נחום זאב - הרב דניאל מובשוביץ והרב גרשון מיאדניק.
ב-21 ביוני 1941, ה' באב תש"א, הצעידו כוחות משטרת העזר הליטאית תחת פיקודו של איש הגסטפו מקובנה את תלמידי הישיבה ויהודי העיירה אל מחוץ לה, על מנת לרצוח אותם שם. תלמידי הישיבה צעדו שורות-שורות, כשבפיהם תפילת "עלינו לשבח". מסופר ששרו בדרך את השיר "אשרינו מה טוב חלקנו". הנאצים רצחו אותם ורובם נקברו בקבר אחים בחוות גרוזנביסקי.
מספר התלמידים בקלם לא עלה על כמה עשרות בבת אחת, אולם רבים מהם הפכו לרבנים, משגיחים וראשי ישיבות.
קרייג ניקולס
קרייג ניקולס (באנגלית: Craig Nicholls; נולד ב-31 באוגוסט 1977), הוא זמר רוק אוסטרלי וסולן להקת הויינז. ניקולס מאובחן עם תסמונת אספרגר שהיא חלק מהקשת האוטיסטית.
ביוגרפיה.
ניקולס נולד וגדל בסידני. יש לו שתי אחיות ואח. אביו לימד אותו לנגן בגיטרה כשהיה ילד. את רוב ילדותו בילה בהאזנה לביטלס או בציור. הוא נשר מהתיכון בכיתה י'. מכיוון שהתעניין בציור, הוא החליט להרשם לבית ספר לאומנות, וללמוד ציור. כדי לגייס כסף ללימודים עבד ב"מקדונלד'ס", שם גם הכיר שניים מחברי להקתו לעתיד, "הויינז". כדי להפוך לרביעייה, קרייג הזמין את חברו ללימודים ריאן, להצטרף ללהקה.
קרייג מעולם לא כתב שירים, עד שהלהקה החלה להופיע. הוא סיפר בראיון שברגע שהוא התחיל לכתוב שירים, הוא אהב את זה והמשיך לכתוב עוד ועוד שירים. הוא אומר שהכתיבה היא פורקן בשבילו.
בחודש נובמבר 2004, הוגש נגדו כתב אישום בעוון תקיפת צלמת עיתונות. במהלך משפטו, נודע שלניקולס יש תסמונת אספרגר, שהיא חלק מהקשת האוטיסטית. כשעזב את בית המשפט, צעק קרייג "אני חופשי!".
קרייג היה בטיפול גמילה 6 חודשים, בעקבות התמכרותו למזון מהיר ומריחואנה.
הלהקה.
הויינז הקליטו את אלבום הבכורה שלהם "Highly Evolved" עם המפיק רוב סקנאף בלוס אנג'לס. במהלך הקלטת האלבום, המתופף דייוויד ואוליף עזב את הלהקה, והמיש רוסר החליף אותו. האלבום מכר מעל 1.5 מיליון עותקים.
בחודש ספטמבר 2002, היו הויינז ללהקה האוסטרלית הראשונה שהופיעה על עטיפת כתב העת רולינג סטון מזה 20 שנה.
אלבומה השני של הלהקה, "Winning Days", יצא ב-29 במרץ 2004. אלבומה השלישי, "Vision Valley", יצא ב-1 באפריל 2006 באוסטרליה, וב-4 באפריל 2006 בארצות הברית. ב-2006 הויינז חזרו להופיע מספר הופעות בודדות.
יעקב צמח (שופט)
יעקב צמח (1935 - ינואר 2006) היה דוקטור למשפטים ושופט, נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים בשנים 2003–2005.
ביוגרפיה.
יעקב צמח נולד בשנת 1935 בעיר מוסול שבעיראק, בן לששון ופהימה צמח. אביו כיהן כחבר בפרלמנט העיראקי כנציג היהודי המחוזי בתקופת כהונת המלך פייסל השני. אחיו, אפרים צמח, פעל רבות בתחום החינוך וההוראה, ייסד וניהל את בית הספר הממלכתי-דתי "רמב"ם" בטירת כרמל. אח נוסף, רחמים צמח, כיהן כסגן נשיא בתי משפט השלום במחוז חיפה ולתקופה של שנה כשופט בפועל בבית המשפט המחוזי.
בשנת 1951 עלה לישראל ולמד בבית ספר התיכון "מורים מוסמכים" בחיפה. התגייס לצה"ל ושירת בין השנים 1955 ל-1957.
לאחר שירותו הצבא, החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1961 סיים את התואר הראשון בהצטיינות. מאמנו בתקופת התמחותו היה השופט ד"ר בנימין הלוי, נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. לאחר תום תקופת התמחותו הוסמך כעורך דין. במקביל המשיך את לימודי המשפטים ובשנת 1962 קיבל תואר "מוסמך למשפטים" באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 1969–1970 למד באוניברסיטת קולומביה בניו-יורק, שם קיבל תואר L.L.M. כשנתיים לאחר מכן, בשנת 1972, קיבל תואר דוקטור למשפטים (S.J.D) באוניברסיטת וירג'יניה (University of Virginia), במשפט קונסטיטוציוני.
לאחר מספר שנים בהן עבד כעורך דין במשרד עו"ד א.ש. שמרון, החל לעבוד כממונה על החקיקה במשפט המנהלי במשרד המשפטים ושימש בתפקיד זה בשנים 1979–1984. בשנת 1984 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים ובינואר 1996 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי. באוגוסט 2003 מונה לנשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. בתפקיד זה כיהן עד יולי 2005, עת פרש לגמלאות.
צמח היה נשוי ואב לארבעה, שניים מהם, אפי ובינה, משפטנים.
נפטר בינואר 2006 בעקבות מחלה קשה.
הוראה ופעילות אקדמית.
בתחילת דרכו האקדמית לימד במכינה הקדם-אקדמית לחיילים משוחררים, שם העביר קורס מבוא ללימודי משפט. הקורס עסק ביצירתם ובתפקודם של בתי המשפט המלכותיים ברחבי אנגליה.
בין השנים 1965 ל-1969 הרצה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1972–1979 שימש מרצה בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים. בנוסף, שימש מרצה אורח באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת קליפורניה. בשנים 1983–1984 הרצה במחלקה למדעי המדינה בירושלים. בנוסף, היה חבר בוועדה למונחי משפט באקדמיה ללשון העברית.
פסיקותיו.
השופט צמח דן, בין השאר, בתיקים הבאים:
אי-סבילות עצמית
אפעס
אפעס הוא עיתון סאטירי שהופץ בדואר אלקטרוני, לאחר מכן הפך למדור סאטירי בעיתון "הארץ" ובהמשך עבר ל"ידיעות אחרונות".
ראשיתו של "אפעס" (ביידיש - עפעס, "דבר מה, דבר, משהו, מאומה, קרט, שמץ, כלום", כפי שמסביר אפעס) בעיתון מקוון שנוסד בשנת 2000 על ידי שלושה כותבים צעירים ופורצי דרך בתקשורת הדתית-חרדית - ידידיה מאיר, יאיר חסדיאל וקובי אריאלי, שמטרתו הייתה יצירת במה ייחודית בה יוכלו הכותבים להביע באופן סאטירי את מה שנבצר מהם לכתוב באמצעי התקשורת החרדיים ולקיים בכך גם דיאלוג יצירתי עם כותבים אחרים מהתקשורת, הן הדתית-חרדית והן החילונית הכללית.
כעיתון מקוון, התייחד "אפעס" בסאטירה החריפה ופרועה, וכהכרזת יוצריו - "א-פוליטיקלי קורקט", על המציאות הישראלית ועל יחסי דתיים-חילוניים, בדיאלוג הפנימי הברנז'אי שיצר בין אנשי תקשורת דתיים וחילוניים, ובאופן הפצתו - נשלח בדואר אלקטרוני לרשימה מצומצמת של משפיעים בתקשורת הישראלית, דבר אשר יצר סביבו הילה של מועדון קוראים יוקרתי סגור. בין השנים 2000-2004 היה אפעס מהניוזלטרים המשפיעים על התקשורת הישראלית וקטעים ממנו צוטטו בה לעיתים קרובות. אל שלושת הכותבים הקבועים הצטרפו מדי פעם גם אורי אורבך, שהרה בלאו, ג'קי לוי, ואנשי תקשורת נוספים, ואף שלי יחימוביץ' פרסמה רשימה בבמה ייחודית זו.