הקטע ה-14 של המרוץ כלל בסופו את מעבר טורמאלה, העלייה הוותיקה ביותר במרוץ שנכללה הכי הרבה פעמים, הוא החל בעיר טרבה וכלל 111 קילומטרים, כשבדרך לטורמאלה גם כלל את העלייה "מעבר סולור". גם הקטע ה-15 היה הררי, 185 קילומטרים מלימווה לפואה, כשהוא מסתיים בעלייה לפראט ד'אלביס. העלייה הראשונה בקטע הייתה בקטגוריה 2, ה-Col do Montsegur. ולאחר מכן כלל עוד שתי עליות בקטגוריה 1, ה-Port de Lers וה-Mur de Peguere.
בקטע 16 הרוכבים קיבלו אתנחתא מן העליות ומאבקי הדירוג הכללי, כשהקטע התאים שוב למאיצים והיה בתוואי מישורי-גבעי, כ-177 קילומטרים, כשהקטע
מתחיל ומסתיים בעיר נים. הקטע ה-17 במרוץ היה בתוואי גבעי, כ-200 קילומטרים מפון-דו-גאר לעיר גאפ. הוא התאים לפנצ'רים או לרוכבים בעל יכולות מגוונות. העלייה הסופית במרוץ הייתה ה-Col de la Sentinelle, בקטגוריה 3.
הקטע ה-18 במרוץ היה אחד מהקטעים ההרריים בטור, 208 קילומטרים מאמבורן לואלוריי, כשבדרך הוא כולל 2 מהעליות המיתולגיות והקשות במרוץ ששניהם בקטגוריה HC, הגבוהה ביותר לעלייה. הראשונה הייתה מעבר האיזואר, עלייה של 14.2 קילומטרים, והשנייה הייתה מעבר הגאליבייה, עלייה של 23 קילומטרים. לאחר סוף הגאליבייה, המשך השלב היה בירידה ובתוואי מישורי. הקטע ה-19 במרוץ אמור היה לכלול 127 קילומטרים, מסנט-ז'אן-דה-מורין לעיר טין, אך לאחר מזג אוויר קשה בעלייה הסופית לטין, שכלל שיטפונות רבים ותנאי שטח מאתגרים, הוחלט לקצר את המרוץ ככה שסופו יהיה בעלייה למעבר איסראן, אך לא יוכרז מנצח בקטע.
גם הקטע ה-20 במרוץ קוצר, הוא אמור היה לכלול 130 קילומטרים אך בסוף כלל 59 בלבד, לאחר שהיה חשש ממשי לשיטפונות בחלק מהמקומות בהם המרוץ היה אמור לעבור. הוא התחיל בעיר אלברוויל והסתיים בעלייה לוואל טורנס. הקטע ה-21 במרוץ היה הקטע האחרון בו, הוא התחיל בראמבוייה והסתיים בשדרות השאנז אליזה בפריז, כשהוא מתאים למאיצים. השלב נחשב לממלכתי וטקסי, ובעצם מקובל שלא מנסים לעשות בו מהלכים בדירוג הכללי.
סקירת המרוץ.
השבוע הראשון (קטעים 1-7).
המרוץ החל ב-6 ביוני בעיר בריסל וכלל 194 קילומטרים כשהתוואי שלו מישורי. מייק טיוניסן (יומבו–ויסמה) ניצח את השלב, מקדים את פטר סאגאן (בורה–הנסגרוהה) וקיילב יואן (לוטו–סודאל), לאחר שהספרינטר הראשי של יומבו–ויסמה, דילן חרונבייחן, התרסק כמה קילומטרים בודדים לסיום, בעקבות כך טיוניסן תפס את ההובלה במרוץ וגם את ההובלה בקטגוריית הנקודות, כשקיילב יואן מוביל את קטגוריית הרוכב הצעיר וגרג ואן אוורמט (CCC) מוביל את קטגוריית ההרים. הקטע השני של המרוץ נערך גם הוא בבריסל והיה קטע נגד השעון לקבוצות, כשקבוצתו של טיוניסן, יומבו–ויסמה, מנצחת את השלב כשהיא מקדימה את אינאוס ואת דקונינק קוויק-סטפ. בעקבות כך טיוניסן המשיך להוביל את המרוץ, כשבן קבוצתו ווט ואן ארט עבר להוביל את קטגוריית ההרים.
הקטע ה-3 של המרוץ התאים לפנצ'רים, לאחר שכלל 215 קילומטרים מהעיר בינץ' בבלגיה לעיר איפרני בצרפת. טים ולנס שהה בקבוצת הבריחה של הקטע ולקח נקודות בעליות השונות בקטגוריית ההרים, ובעקבות כך עבר להוביל את הקטגוריה על חשבונו של גרג ואן אוורמט. במהלך הטיפוס ל-Cote de Mutigny התקיף ז'וליאן אלאפיליפ (דקונינק קוויק-סטפ) וברח לדבוקה הראשית, ללא טיוניסן שהתפרק ממנה. הוא שמר על הפער שלו וניצח את הקטע, מקדים ב-26 שניות את מייקל מת'יוס (סאנווב) ואת יספר סטויבן (טרק - סגפרדו). בעקבות כך עבר אלאפיליפ להוביל את המרוץ, על חשבונו של טיוניסן שיצא לגמרי מתמונת הדירוג הכללי. פטר סאגאן, שסיים במקום ה-5 את הקטע, עבר להוביל את קטגוריית הנקודות, כשווט ואן ארט שומר על ההובלה שלו בקטגוריית הרוכב הצעיר.
הקטע ה-4 של המרוץ היה הקטע הראשון שהתחיל בצרפת, לאחר שכלל 213.5 קילומטרים מנאנסי עד לריימס. הוא היה בתוואי גבעי והתאים למאיצים. אליה ויוויאני (דקונינק קוויק-סטפ) ניצח את הקטע, מקדים את אלכסנדר קריסטוף (יו. איי. אי. אמירטס) ואת קיילב יואן. כשבשאר הקטגוריות השונות לא חלו שינויים. הקטע ה-5 במרוץ היה גבעי והתאים למאיצים, אך פחות למאיצים טהורים ויותר למאיצים מגוונים יותר. הוא כלל 175.5 קילומטרים והוזנק מסן-דייה-דה-ווז' והסתיים בקולמאר. פטר סאגאן ניצח את השלב, כשהוא מקדים את ווט ואן ארט ואת מטאו טרנטין (מיצ'לטון - סקוט) בעקבות כך הגדיל פטר סאגאן את יתרונו בקטגוריית הנקודות, כשגם טים ולנס הגדיל במהלך הקטע את כמות הנקודות שלו בקטגוריית ההרים והידק את הובלתו. בשאר הקטגוריות לא חלו שינויים.
השלב ה-6 במרוץ היה השלב ההררי הראשון במרוץ, הוא כלל 160.5 קילומטרים ממילוז לעלייה בלה פלנץ' דה בלפי שכלל גם דרכי גראבל. בתחילת הקטע יצאה קבוצת בריחה גדולה ששלושה מנציגיה שרדו עד סיום השלב, כשדילן טונס (בחריין מרידה) מנצח את השלב, מקדים את ג'וליו צ'יקונה (טרק - סגפרדו) ב-11 שניות ואת סנדרו מוריס (ואנטי–גרופ גובר) ב-1:05 דקות. ז'וליאן אלאפיליפ חצה את קו הסיום של הקטע במקום ה-6, 1:46 דקות אחרי טונס. רוכבים כמו רומן בארדה, פאביו ארו איבדו זמן ויצאו מתמונת הדירוג הכללי. בעקבות כך צ'יקונה, שדורג במקום הבכיר ביותר מקבוצת הבריחה, עבר להוביל את המרוץ על חשבונו של אלאפיליפ וגם את קטגוריית הרוכב הצעיר על חשבונו של ואן ארט. למרות זאת, אלאפיליפ, שלא נחשב קודם לכן לרוכב שיכול להתמודד עם שאר רוכבי הדירוג הכללי על ניצחון בטור כולו, הציג יכולת טובה, מה שגרם לו אולי לשנות את התוכניות במרוץ ולנסות ולהתמודד על ניצחון בטור כולו. במהלך הקטע גם הגיעו הפורשים הראשונים במרוץ, כשפטריק בווין (CCC) פרש לפני תחילת הקטע וניקולה אדה (קופידיס) פרש במהלכו.
הקטע ה-7 במרוץ היה הקטע הארוך ביותר במרוץ, 230 קילומטרים מבלפור לשאלון-סור-סון. הקטע היה בתוואי גבעי והתאים למאיצים, כשדילן חרונבייחן ניצח את הקטע, מקדים את קיילב יואן ואת פטר סאגאן. בקטגוריות השונות לא חלו שינויים, כשפטר סאגאן המשיך להגדיל את הפער שלו בקטגוריית הנקודות.
השבוע השני (קטעים 8–14).
השבוע השני של המרוץ החל בקטע ה-8, 200 קילומטרים ממאקו לסנט אטיין. במהלך הקטע יצאה קבוצת בריחה שכללה את אלסנדרו דה מרקי, בן קינג, תומאס דה חנט וניקי טרפסטרה, הקבוצה הידללה בהמשך ורק דה חנט ודה מרקי שרדו בהמשך, בלי טרפסטרה וקינג. בהמשך דה חנט הצליח לנער גם את דה מרקי ונשאר לבד מקדימה, במהלך הטיפוס האחרון של היום, ה-Cote de la Jalliere, התקיפו ז'וליאן אלאפיליפ וטיבו פינו, השניים שמרו על הפער שלהם מהפלוטון ובדרך גם תפסו את דה מרקי, הם סיימו שש שניות מדה חנט שהמשיך עד לניצחון בשלב, כשפינו שני ואלאפיליפ שלישי. הפלוטון הגיע 26 שניות אחרי דה חנט המנצח, כשמייקל מת'יוס מוביל אותו במקום הרביעי. בעקבות כך אלאפיליפ חזר להוביל את המרוץ על חשבון צ'יקונה, מוביל ב-23 שניות עליו ועל 53 שניות על פינו. טיג'יי ואן גארדרן (EF Education First) פרש לפני תחילת הקטע, כשכריסטוף לאפורט (קופידיס) פורש במהלכו.
הקטע ה-9 של המרוץ כלל 170.5 קילומטרים, מסנט אטיין לבריוד והתאים למאיצים. בתחילת הקטע יצאה קבוצת בריחה גדולה ששרדה עד הסיום, במהלך הקילומטרים האחרונים התנתקו מקבוצת הבריחה טיש בנוט ודריל אימפי ועברו להוביל את המרוץ, השניים שמרו על הפער שלהם עד סוף הקטע, ובספרינט הסיום גבר אימפי על בנוט וניצח את הקטע. המצב בקטגוריות השונות לא השתנה ובמהלך השלב פרש רוכב אחד, אלסנדרו דה מרקי, לאחר שהתרסק ונפצע. הקטע ה-10 של המרוץ כלל 217.5 קילומטרים, מסנט פלור לאלבי והיה בתוואי מישורי. לקראת סוף הקטע רוחות צד פיצלו את הדבוקה הראשי והדבוקה הקדמית הצטמצמה ל-26 רוכבים בלבד, שביניהם מוביל המרוץ אלאפיליפ. בספרינט הסיום גבר ווט ואן ארט על אליה ויוויאני וקיילב יואן וניצח את השלב. אך טיבו פינו שדורג שלישי הפסיד 1:40 דקות, ביחד עם רוכבים נוספים כמו באוקה מולמה, ריגוברטו אוראן, ריצ'י פורט ועוד. גם ג'וליו צ'יקונה שדורג שני הפסיד זמן, לאחר שחצה את קו הסיום 2:09 דקות אחרי הדבוקה הראשית, כשפאביו ארו ומיקל לנדה מפסידים זמן זהה. צ'יקונה גם איבד ההובלה בקטגוריית הרוכב הצעיר לאיגן ברנל. בעקבות כך תמונת הדירוג הכללי השתנתה, כשאלאפיליפ ממשיך להוביל בפער של 1:12 דקות מגריינט תומאס ו-1:16 מאיגן ברנל. כשמוביסטאר תופסת את ההובלה בקטגוריה הקבוצתית. בקטגוריית ההרים והנקודות המצב לא השתנה.