בפועל בפסיקה זו הוכרו רק חלק מאספקטים של הזכות, ואספקטים אחרים הושמטו, כגון ביגוד ושירותים סוציאלים. גם התחומים שנכללו בפסיקה כגון דיור וביטחון כלכלי, הוכרו ברמה בסיסית של "מודל המחסור קיומי". עקב כך, בשנים לאחר מכן, עם החלשותה של מדיניות הרווחה בישראל, נטה בג"ץ על פי רוב לפסול עתירות בנושא, כאשר לא ניתן להוכיח באופן מוחלט כי חייהם של העותרים לאחר הקיצוץ אינם עומדים בסטנדרטים הבסיסיים של תנאי מחיה הולמים. דוגמאות לכך אפשר לראות בבג"ץ מנור ובג"ץ עמותת מחויבות לשלום וצדק חברתי בהם תנאים הכלכלים של העותרים הורעו בכ-30% על ידי קיצוץ בקצבאות זקנה והבטחות הכנסה. בבג"ץ מנור הוסכם על ידי חלק מהשופטים כי אכן יש פגיעה בזכויות האדם, אך לא ניתן לגזור מתוך חוקי היסוד סתירה לקיצוץ. בבג"ץ עמותת מחויבות לשלום וצדק חברתי הוצא למדינה צו המדינה על ידי השופטת דליה דורנר לציג את מסמך עקרונות המגדיר מהו הסטנדרט לקיום אנושי בכבוד שמנחה את המדינה בפעולותיה, אך על רקע ביקורת פוליטית רבה בוטל הצו, והעתירה נפסלה.
מתיאס קליינהייסטרקאמפ
אובר-גרופנפיהרר מתיאס קליינהייסטרקאמפ (בגרמנית: Matthias Kleinheisterkamp; נולד ב-22 ביוני 1893 באלברפלד, הקיסרות הגרמנית - מת ב-29 באפריל 1945 בהאלבה, גרמניה הנאצית) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
קליינהייסטרקאמפ נולד ב-22 ביוני 1893 בעיר אלברפלד, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ובשנת 1915 הועלה לדרגת לוטננט. הוא לחם במלחמה כמפקד מחלקה ברגימנט החי"ר ה-130. לאחר המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, התגייס לפרייקור, ושרת בו עד 1920. בשנת 1921 התגייס לרייכסווהר. ב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-1 בפברואר 1928 הועלה לדרגת האופטמן. ב-1934 התפטר מהרייכסווהר, והתגייס לאס אס. ב-12 באפריל של אותה שנה הועלה לדרגת אונטר-שטורמפיהרר, והחל מ-19 באפריל 1935 הוא לימד טקטיקה בבית ספר של האס אס בבראונשווייג.
ב-20 באפריל 1935 הועלה לדרגת האופט-שטורמפיהרר, וב-1 באפריל 1936 הצטרף לפלוגות המערכתיות של האס אס (גוף שקדם לוואפן אס אס). ב-20 באפריל 1937 הועלה לדרגת אוֹבר-שטורמבאנפיהרר, וב-4 באוגוסט 1938 מונה למפקד רגימנט האס אס "דויטשלנד".
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה קליינהייסטרקאמפ מפקד רגימנט האס אס "דויטשלנד", והוא פיקד עליו במהלך המערכה בפולין. ב-18 במאי 1940 הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר, ובתחילת יולי 1941 קיבל פיקוד על דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף", והשתתף עמה במבצע ברברוסה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-56 של אריך פון מאנשטיין, אשר היה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית. פיקודו על הדיוויזיה היה קצר, וכבר ב-18 ביולי של אותה שנה הוא מסר אותו לגאורג קפלר. ב-19 ביולי הועלה לדרגת אוברפיהרר, ולחם בהצטיינות בקרבות בדרום ימת אילמן. ב-9 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדפיהרר, וב-1 בינואר 1942 קיבל פיקוד על דיוויזיית אס אס "דאס רייך". ב-31 במרץ של אותה שנה הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל מונה גאורג קפלר כמפקד החדש של דיוויזיית האס אס דאס רייך, וב-20 באפריל מונה קליינהייסטרקאמפ כמפקד דיוויזיית אס אס הררית ה-6.
ב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת גרופנפיהרר, ובאוקטובר של אותה שנה קיבל פיקוד על קורפוס הפאנצר אס אס השביעי. ב-1 ביולי מונה למפקד קורפוס הפאנצר אס אס הרביעי, והחזיק בתפקיד עד 20 ביולי. ב-24 ביולי מונה למפקד קורפוס האס אס ה-11, וב-1 באוגוסט הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר. הקורפוס שלו לחם בגליציה כחלק מהארמייה ה-17, ולאחר מכן לחם עמה במבצע ויסלה-אודר. ב-1 בפברואר 1945 הוסב לקורפוס פאנצר, והועבר תחת פיקוד הארמייה התשיעית. הקורפוס לחם במהלך הקרב על ברלין כחלק מהארמייה התשיעית. במהלך קרב האלבה נפל בשבי הצבא האדום, וב-29 באפריל התאבד. לאחר מותו הוספו עלי אלון וחרבות לצלב האבירים שלו.
יחזקאל הטראגיקן
איכתיודקטידיים
איכתיודקטידיים (שם מדעי: Ichthyodectidae) היא משפחה נכחדת של דגים גדול שחיו בתקופת המזוזואיקון בתקופת היורה עליון עד קרטיקון עליון בטווח 156-65 מיליון שנה. תקופת שגשוגם הייתה בתקופת הקרטיקון.
דגים אלה השתייכו למחלקה מקריני סנפיר בה רוב הדגים המודרניים. הם היו קרוביהם הרחוקים של הגרום-לשונאים ושל העין-ירחיים בקבוצה אוסטאוגלוסומורפיים.
אלה היו טורפים גדולים באורך 1-5 מ' בממוצע, אך גם יותר. הם טרפו בעיקר דגים אחרים ואף מינים אחרים של איכתיודקטידיים. לרובם היו שיניים גדולות ולסתות קטלניות, אך חלקם כמו הגיליקוס (Gillicus), היו בעלי שיניים קטנות ושאבו את טרפם במהירות.
לבנים אנגלו-סקסים פרוטסטנטים
לבנים אנגלו-סקסים פרוטסטנטים (באנגלית: White Anglo-Saxon Protestant, או בראשי תיבות: WASP, ואספ) הוא מונח בלתי רשמי בארצות הברית ובמדינות נוספות לתיאור קבוצה הנחשבת לבעלת דומיננטיות גבוהה בקרב המעמד הגבוה האמריקני. עם קבוצה זאת נמנים אנשים שהם לבנים בגזעם, אנגלו-סקסים במוצאם ופרוטסטנטים בדתם. לעיתים כוללים תחת מונח זה גם אוכלוסיות בעלות מוצא צפון אירופי באופן כללי, ולאו דווקא אנגלו-סקסי. קבוצה זאת מוצגת לעיתים בתור האליטה אשר ייסדה את ארצות הברית, וככזאת שעומד לרשותה כוח והשפעה משמעותיים במסדרונות הגבוהים של הפוליטיקה, הכלכלה והתרבות במדינה. לצד ארצות הברית, לבנים אנגלו-סקסים פרוטסטנטים משמש גם כביטוי לקבוצות אליטה במדינות אנגלו-סקסיות אחרות, מדינות כדוגמת אוסטרליה וקנדה. המונח נקשר לא פעם בדימויים שליליים של לעג, זלזול וביקורת. חוקרים רבים מסכימים כי השפעתה של קבוצה זאת נחלשה משמעותית מאז תום מלחמת העולם השנייה, לנוכח השפעתן הגואה של קבוצות חברתיות אחרות.
לפי מחקר אמריקני משנת 2014, כ-32% מאוכלוסיית ארצות הברית נכון לשנה זאת הם לבנים פרוטסטנטים. נתונים רשמיים מאותה השנה מצביעים על כך שמוצאם האתני של כ-20% עד 30% מאוכלוסיית ארצות הברית נטוע באיים הבריטיים, וכי מוצאם של 20% נוספים הוא מארצות צפון-אירופיות אחרות.
רוב האליטה הלבנית אנגלו-סקסית פרוטסטנטית משתייכים לכנסייה האפיסקופלית והכנסייה הפרסביטריאנית הפרוטסטנטית. כקבוצה, אפיסקופלים ופרסביטריאניזם אמריקאיים נוטים להיות משכילים יותר ולהרוויח יותר מאשר אמריקאים בכללותם. בנוסף, רבות מהדמויות הבולטות בארצות הברית, כמו בנקאים, אנשי תעשייה ועסקים ומשפחות ותיקות עשירות הן חברות בכנסייה האפיסקופלית והכנסייה הפרסביטריאנית, ומספר של המשפחות האמריקאיות העשירים ואמידים ביותר, כגון משפחת ואנדרבילט, משפחת אסטור, משפחת רוקפלר, משפחת דו פונט, משפחת רוזוולט ומשפחת פורבס הם אפיסקופלים ופרסביטריאניזם. סימן נוסף של השפעת הכנסייה האפיסקופלית והכנסייה הפרסביטריאנית היא העובדה שיותר מרבע מכל נשיאי ארצות הברית היו אפיסקופלים ופרסביטריאניזם.
על פי ספר האליטה המדעית: חתני פרס נובל בארצות הברית של הרייט צוקרמן, כ-72% מהאמריקאים זוכי פרס נובל בין 1901 ל-1972 היו מרקע פרוטסטנטי, לעומת 67% מכלל האוכלוסייה במהלך תקופת זמן זו. בסך הכל בין 1901 ל-1972, כ-84.2% מכלל האמריקאים זוכי פרס נובל לכימיה, ו-60% מזוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, ו-58.6% מזוכי פרס נובל לפיזיקה היו נוצרים פרוטסטנטים.
הערות שוליים.
__ללא_תוכן__
אולינובר
חוליו ליאמאזארס
אליסיה קוזאמה
אנטוניו מוניוז מולינה
מולדת (סדרת טלוויזיה רוסית)
מחלה (פירושונים)
סיליה בנרמן
סיליה בנרמן (באנגלית: Celia Bannerman; נולדה ב-3 ביוני 1944) היא שחקנית ובמאית אנגלייה.
ביוגרפיה.
בנרמן נולדה באבינגדון שבמחוז אוקספורדשייר. היא למדה בבית הספר למשחק "לונדון דרמה סנטר" . בתחילת הקריירה שלה שיחקה בדמות דולי במחזה "You Never Can Tell" מאת ברנרד שו יחד עם רלף ריצ'רדסון, ובמחזה "The Rivals" מאת שרידן בתיאטרון רויאל היימרקט בלונדון. בין תפקידיה הבולטים בטלוויזיה היו אליזבת בנט במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה" ב-1967, ססילי ב"חשיבותה של רצינות", וליידי דיאנה ניוברי בסדרה "על אדונים ומשרתים". ב-1974 שיחקה בסרט הקולנוע "זרע התמרין", ב-1983 הופיעה בסרט "בידי" עליו זכתה בפרס בפסטיבל הסרטים של מוסקבה, ב-1988 השתתפה בסרט "דוריט הקטנה" וב-1998 שיחקה בסרט "The Land Girls".
בנרמן הייתה במאית שותפה בתיאטרון "בריסטול אולד ויק" וביימה את המחזות "The Price", "Translations", "Quartermaine’s Terms", "The White Devil", "Good Fun and" ו-"La Ronde". בתיאטרון סטרטפורד איסט ביימה את "Sleeping Beauty" ואת "The Proposal". היא ביימה בתיאטרון המלכותי הלאומי את המחזות "The Passion", "Larkrise", "Fruits of Enlightenment" ואת "Strife". עוד היא יצרה וביימה תוכנית של שירה אירוטית בשם "Making Love", והייתה האישה הראשונה שביימה בתיאטרון הלאומי. היא ביימה את המחזה "Lies in Plastic Smiles" מאת גאון גריינג'ר . בווסט אנד ביימה את המחזה "September Tide" בתיאטרון הקומדיה, את "חלום ליל קיץ" בתיאטרון הפתוח בריג'נטס פארק, את המחזה "ג'ק והאפונים" בתיאטרון שו, והצגות בכורה של המחזות "Beached", כ"Sinners and Saints" ו-"Bet Noir" בתיאטרון ניו ויק ובתיאטרון ורהאוס.
בנרמן הייתה מדריכת דיבור ומדריכת משחק לילדים במספר סרטי קולנוע בהם "שבע שנים בטיבט", "שני אחים", "הנער בפיג'מת הפסים" וב"נני מקפי".
חיים אישיים.
בנרמן נשואה לאדוארד קליין.
סיליה באנרמן
קיטוב ליניארי