בלוס אנג'לס החל לעבוד כבעל דוכן נייד לממכר קפה ועוגות. לאחר מכן נכנס כשותף למסעדה ישראלית ושימש כנהג לימוזינה. בנוסף, סיפק ייעוץ עסקי ופרסומות לערוץ הישראלי בחו"ל. בתחום הכתיבה הפיק מאמרים למגזין רכב, שימש במשך שנתיים כעורך השבועון "ידיעות אמריקה", מוסף החוף המערבי של "ידיעות אחרונות" וכתב במשך שנים מדור שבועי בשם "מסיר המסכות", לעיתון הקהילה היהודית המקומית. לבסוף החליט לשלב בין נסיעות לבין הופעות בפני קהל והקים חברת תיירות בשם "זילברטורס", במסגרתה הדריך קבוצות של תיירים ישראלים בקליפורניה. בשנת 2011 השתתף בתוכנית הריאליטי "חי בלה לה לנד", במסגרתה סייר עם הזמרת זהבה בן, בנה הקטן בן ואחותה הזמרת אתי לוי בלוס אנג'לס.
בארצות הברית הספיק גם להתחתן ולהתגרש.
ב-13 בינואר 2014 נפטר בפתאומיות בארצות הברית, לאחר שלקה בלבו. הוא נטמן בבית עלמין יהודי בלוס אנג'לס והותיר אחריו שתי בנות ובן מרעייתו הסופרת ועורכת הדין דורית זילברמן.
בספטמבר 2015 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי, "יומנו של מוישה", שכתב זילברמן בחייו.
אביגיל, בתו של מנחם, מימנה את פרסום הספר באמצעות פרויקט מימון המונים.
ב-2022, גרושתו דורית זילברמן, הוציאה את הספר "הבלדה על דורית ומנחם" - סיפור חייהם המשותף. הספר הוקדש למנחם ולילדיה.
הזקן הנאמן
המים המאררים
מגרש הפועל
יוגנד
יוּגֶנְד (Jugend, גרמנית: נעורים), או בשמו המלא: יוּגֶנְד: שבועון מינכנאי מאויר לאמנות ולחיים (בגרמנית: Jugend: Münchner illustrierte Wochenschrift für Kunst und Leben) היה כתב עת לספרות ואמנות שייסד גאורג הירת. "יוגנד" (שנקרא לעיתים קרובות גם "דִי יוגנד", ביידוע) יצא לאור במינכן בשנים 1896–1940. אחרי מותו של הירת החליף אותו פרנץ שנברנר (Schoenberner) כמוציא לאור. בין העורכים הראשיים היו ד"ר האנס א' הירש, ד"ר תיאודור ריגלר וד"ר וולפגנג פֶּצֶט.
ה"יוגנד" נתן את שמו לאסכולת יוגנדסטיל באמנות ובאדריכלות, מה שמצביע על חשיבותו הרבה של כתב העת במפנה המאה העשרים. ועם זאת, לא ניתן לצמצם את תוכנו של "יוגנד" ואת דרכו האמנותית בשיא תהילתו לכותרת "יוגנדסטיל" בלבד. לצד איורים ועיטורים בסגנון מודרני, ניתנה גם במה חשובה לטקסטים סאטיריים וביקורתיים.
החל ממלחמת העולם הראשונה הפך "יוגנד" בהדרגה לעיתון גרמני-לאומני ובווארי-פטריוטי, בדומה לתהליך שעבר על כתב העת "זימפליציסימוס", ועקב כך איבד מחשיבותו והפך לעיתון פרובינציאלי. תהליך זה נפסק רק ב-1927, משנתמנה פרנץ שנברנר (שכתב גם בזימפליציסימוס) כעורך ראשי ופתח את כתב העת בפני אמנים מהדור הצעיר; אז התחילו להופיע בו טקסטים של קורט טוכולסקי ואריך קסטנר ורישומים של ג'ורג' גרוס. סופרים ואמנים אחרים שיצירותיהם התפרסמו ב"יוגנד" היו קרל ארנולד, מקסים גורקי, ארנסט ברלאך ומקס ברנשטיין.
אחרי 1933 יישר "יוגנד" קו עם מדיניות המפלגה הנאצית. למרות זאת, ב-1940 הוא הפסיק להופיע.
די יוגנד
פרדניזון
פרדניזון (באנגלית: Prednisone) היא תרופה סינתטית, קורטיקוסטרואיד, הניטלת בדרך כלל ב או תוך שריר עורי. התרופה משמשת לטיפול במצבים רפואיים רבים. האפקט העיקרי של פרדניזון הוא תגובה פרמקולוגית אנטידלקתית רב מערכתית, על ידי אפקט גלוקוקורטיקואידי. פרדניזון הוא קדם-תרופה: בכבד הפרדניזון הופך לפרדניזולון שהוא הסטרואיד הפעיל.
שימוש.
פרדניזון יעיל במיוחד בדיכוי מערכת החיסון, כלומר הוא תרופה אימונוסופרסיבית.
הוא משפיע על כלל מערכת החיסון ולכן משתמשים בו במקרים של צורך לדכא או להפחית את התגובה הדלקתית של הגוף. הוא משמש במחלות אוטואימוניות, מחלות דלקתיות חריפות שאינן ממקור זיהומי (לדוגמה אסתמה), במניעת דחיית שתל ועוד.
היסטוריה.
הפרדניזון הומצא בראשית שנות ה-50, על ידי ארתור נובל במעבדות חברת התרופות שרינג (Schering). נובל הראה שחלק גדול מתופעות הלוואי של קורטיזון, אגירת מים, עליית לחץ דם, והחלשות שרירים, יכולים להימנע על ידי חימצון מולקולת הקורטיזון לפרדניזון. התרופה שווקה לראשונה על ידי שרינג באמצע שנות השישים.
תלות.
בנטילה ממושכת של מעל 7 ימים, נוצרת תופעה של דיכוי בלוטת האדרנל, מצב שבו הגוף לא יכול לייצר קורטיקוסטרואידים אנדוגניים. החוסר ביצור אנדוגני גורם לתלות בהמשך אספקת הפרדניזון על ידי הנוטל.
מסיבה זאת ועוד, יש להמעיט בנטילת קורטיקוסטראוידים. במקרה של נטילה ממושכת ישנה חשיבות קריטית להורדה הדרגתית במינון לפני ההפסקה המוחלטת. הפסקה חדה של נטילת פרדניזון לאחר תקופה ממושכת עלולה להוביל למחלת אדיסון המופיעה בצורה חריפה, מצב המסכן חיים.
תופעות לוואי.
תופעות לוואי לטווח קצר: תחושת ריחוף וסחרור קל, עליה ברמות גלוקוז בדם, בצקות, הפרעות שינה ולעיתים נדירות מאוד מאניה.
תופעות לוואי לטווח ארוך: תסמונת קושינג, תחושת רעב וצמא, שתן לעיתים קרובות, השמנה מוגזמת, דלדול עצם, גלאוקומה, קטרקט, סוכרת סוג II, דיכאון בזמן ההפסקה וסיכון מוגבר להתקף לב.
הוראות הנוגעות לתופעות לוואי שיש לשים אליהם תשומת לב יתרה:
Die Jugend
דדווד
דדווד (אנגלית: Deadwood) היא סדרת דרמה המשכית אמריקאית מבית HBO שמתארת את קורותיו של המחנה "דדווד" באזור הגבעות השחורות של טריטוריית דקוטה, מערב ארצות הברית, בסביבות שנת 1876. המחנה הוקם לאחר גילוי זהב באזור, והיה בית למחפשי הזהב הרבים. הסדרה מתארת את מחנה הספר ב"מערב הפרוע", בעודה מתמקדת בזונות, בבעלי הבארים ובמהגרים. הסדרה מבוססת בחלקה על דמויות היסטוריות ואירועים אמיתיים.
בעונה הראשונה בולטים סיפוריהם של סת בולוק וסול סטאר, שמגיעים לדדווד מעיר אחרת כדי להקים בה חנות כלבו. אל דדווד מגיעים באותה תקופה, ובאותה שיירה, ביל היקוק הפראי, קלמיטי ג'יין וצ'ארלי אטר, בדומה להתרחשויות ההיסטוריות. בעונה השלישית מתמקדת הסדרה במאבק של המחנה דדווד נגד השלטונות שמנסים להפוך אותה לעיר משלמת מיסים.
"דדווד" הייתה מועמדת לשבעה פרסי אמי וזכתה בשניים. הסדרה הייתה ידועה בשימוש רב בניבולי פה: שלוש עונותיה יחד עומדות על קצב ממוצע של 1.54 חזרות על המילה "fuck" בדקה.
פרדניסון
צבאות התקופה הפיאודלית
גן הורדים על שם ווהל
החבלים המנהליים (קראיה) של רוסיה
הפדרציה הרוסית מורכבת מ-83 סובייקטים פדרליים. תשעה מתוכם מוגדרים כחבלים מנהליים ("קְרָאִי", ברבים: "קְרָאיָה"; ברוסית: край, רבים: края́).
אס&quot;א
אס"א (ראשי תיבות: איגוד ספורט אקדמי) הוא איגוד ספורט שהוקם בשנת 1952 עבור סטודנטים ועל ידי סטודנטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים - עדין טלבר (טיילהבר), עמיאל ריקליס, מהטכניון בחיפה - שלמה חן ומביה"ס למשפט וכלכלה בת"א - עמרם רזיאל. זאת במטרה ליצור אצל סטודנטים ואנשי אקדמיה מודעות לספורט ולפעילות גופנית ואתגר לעשייה ופעילות.
הארגון מקיים פעילות ביותר מ-20 מוסדות להשכלה גבוהה בישראל, יוזם מפעלי ספורט ואף מתמודד בתחרויות בינלאומיות.
הארגון מאגד 13 סניפים בכל רחבי הארץ.
אס"א היה שותף למספר רגעים חשובים בספורט הישראלי והשיג הישגים בתחרויות בינלאומיות.
מסיבה לא ברורה, רשאים ליטול חלק בתחרויות אך ורק סטודנטים בפועל בעלי כרטיס סטודנט לשנת הלימודים של אותה השנה. ואילו מרצים וחברי סגל הוראה במוסדות להשכלה גבוהה ממודרים מתחרויות אלו.
כיום, יו"ר אס"א הוא ויקו חדד המכהן משנת 2013.
עקרונות ויעדים (מתוך אתר אס"א).
מייסדי אס"א הציבו מערכת עקרונות, המהווה עד היום את אבן היסוד של פעילות האיגוד:
החברות באס"א פתוחה בפני כל הסטודנטים, הבוגרים וחברי הסגל במוסדות להשכלה גבוהה ובמכללות.
הארגון מקיים פעילות רחבה לכל אורך השנה בענפים רבים. גם בעלי התפקידים השונים במוסדות אס"א ונציגי האיגוד במוסדות ספורטיביים אחרים מתחלפים לעיתים קרובות על בסיס עקרון הרוטציה.
התחומים בהם פועל אס"א:
הפרסים לזוכים:
כל ספורטאי שידורג בקבוצה שתזכה במקום הראשון יקבל מדליית זהב ותעודה. ובמקום השני-תעודה ומדליית כסף.
מיכלאנג'לי
פוליני
פוגורליץ'
פרמיה (שוק ההון)
פרמיית סיכון, או סתם פרמיה (בעברית: דמי ביטוח) בתורת המימון, היא הפער בין תוחלת התשואה של שתי חלופות מימוניות, האחת חסרת סיכון והשנייה מסוכנת. הפרמיה היא התשואה העודפת המינימלית שדורש אדם כלשהו בתמורה ללקיחת הסיכון העודף הגלום בחלופה המסוכנת.
רקע.
הפרמיה היא מונח-על, שמשמש מספר תתי-תחומים בעולמות הכלכלה, המימון, הביטוח ושוק ההון. ישנה פרמיה בשוק הביטוח, פרמית סיכון של מדינה, פרמית סיכון של חברות עסקיות ומניות, פרמיה בעולם האופציות והנגזרים ובעוד תחומים רבים. המשותף לכל הפרמיות השונות הוא שהן מבטאות את התמורה שדורשים ומקבלים לוקחי הסיכונים תמורת השתתפותם בשווקים השונים, דהיינו לקיחת הסיכון.
דוגמאות.
פרמיית סיכון של מדינה.
דוגמה אחת לפרמיה היא פרמיית הסיכון של מדינת ישראל, דהיינו התמורה העודפת שדורשים המשקיעים הזרים תמורת השתתפותם בסיכוני המשק הישראלי וממשלתו. את פרמיית הסיכון של מדינת ישראל נהוג לחשב כהפרש בין התשואה על איגרות החוב ארוכות הטווח של ממשלת ישראל (אג"ח שקלי ל-10 שנים) לאג"ח בעלות מח"מ (משך חיים ממוצע) דומה של ממשלת ארצות הברית. כאשר ברגע נתון, נסחרות הראשונות במחיר המגלם תשואה של 6%, והאחרונות בתשואה של 5%, נהוג לציין שפרמיית הסיכון של ישראל (בהשוואה לארצות הברית הנחשבת "חסרת סיכון") עומדת על 1%. באופן דומה ניתן לחשב פרמיית סיכון ריאלית, לאחר חיסור הפרש האינפלציות השונות בהתאמה.
פרמיה הגלומה במחיר כתב אופציה.