בשנת 1921 הוקם בידי 75 חברי גדוד העבודה על שם טרומפלדור מחנה אוהלים ליד מעין חרוד. רובם היו חלוצי העלייה השנייה, אליהם התווספו חברים מהעלייה השלישית שהצטרפו לגדוד העבודה, ביניהם אנשי "השומר". התוכנית הייתה "בניין הארץ על ידי קומונה כללית של פועלי ארץ ישראל". לאחר חודשיים עלתה קבוצה גדודית נוספת לגבולו המזרחי של עמק יזרעאל ונאחזה בגבעת תל חסן, היא תל יוסף. בשנות ה-20 וה-30 של המאה הקודמת הוקמה שורה של יישובים נוספים בעמק חרוד. לאחר מלחמת העצמאות הוקמו, בשנות ה-50, מושבי חבל תענך באזור המערבי של המועצה.
המועצה האזורית קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1949.
תעסוקה.
חקלאות.
ביישובי המועצה מרובים ענפי החקלאות. בעיקר נפוצים: הכותנה, החיטה, החמניות וגידולים תעשייתיים נוספים, פלחה, ברכות דגים, רפתות ולולים.
תעשייה.
ביישובים שבתחום המועצה הוקמו מפעלים רבים: שימורים בבית השיטה, מפעלי מתכת ופלדה בבית אלפא, במולדת, בעין חרוד ובתל יוסף, נגריות בבית השיטה ועין חרוד, אלקטרוניקה ביזרעאל, פיצוחים בגבע, פלסטיק בחפציבה וברם און, הדפסות וחפצי נוי במולדת ובתל יוסף ומפעל לייצור מיצים טבעיים בדבורה.
דורות בגלבוע.
במועצה פועל מיזם ייחודי פרי פיתוח של הביטוח הלאומי, המפעיל הקורסים במגוון מקצועות וחוגים - בין השאר בדרמה, מחול, ריצות למרחקים ארוכים, אגרוף, כדורגל, כדורסל, יוגה צחוק, ליצנות רפואית ותקשורת.
דיאנה סילברמן-קלר
דיאנה סילברמן-קלר (1950–2 במאי 2009) יזמה ופיתחה את התוכנית הראשונה לתכנון ופיתוח משחקי מחשב בישראל. בין היתר ניהלה את בית הספר ללימודים רב-תחומיים במכללת בית ברל.
ביוגרפיה.
דיאנה סילברמן-קלר נולדה בארגנטינה ועלתה עם משפחתה לישראל ב-1964. למדה לתואר ראשון בהיסטוריה כללית, וספרות ולשון צרפתית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ולתואר שני ושלישי בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים.
את התמחותה בתקשורת, אינטרנט וקולנוע עשתה סילברמן קלר, החל משנת 2003, ב- שבשווייץ.
מחקרה של פרופ' סילברמן קלר עוסק בתחום של סמיוטיקה וביקורת הטקסטים והתרבות. עד כה אפיינה את הטקסט אידאולוגי חינוכי כז'אנר וכמו כן אפיינה את ייחודה של הפדגוגיה הלא פורמלית המנחה פעילויות חינוכיות, חברתיות תרבותיות בארגונים חינוכיים חוץ בית ספריים.
סילברמן קלר פיתחה מחקר העוסק ב"מראה".
האל ואליס
הרולד ברנט "האל" ואליס (באנגלית: Harold Brent "Hal" Wallis; 14 בספטמבר 1898 - 5 באוקטובר 1986) מפיק סרטים אמריקני, אשר במשך למעלה מחמישים שנה הפיק כמה מן היצירות המזוהות ביותר עם הוליווד, כגון "קזבלנקה" ו"ניצחון אפל".
חייו.
ואליס נולד כארון בלום וולוביץ בשיקגו. בשנת 1922 עבר ללוס אנג'לס ומצא עבודה במחלקת הפרסום של אולפני האחים וורנר. בתוך כמה שנים החל להיות מעורב בהפקת סרטים, ולבסוף הפך למנהל מחלקת ההפקה באולפני האחים וורנר. במהלך קריירה שנמשכה כחמישים שנים היה מעורב בהפקתם של יותר מארבע מאות סרטים באורך מלא.
בין הסרטים הגדולים שיצר היו "קזבלנקה" (1942) אחד מן הסרטים הידועים ביותר בהיסטוריה של הוליווד. על אף היותו מפיק ולא תסריטאי, אחראי ואליס ל"שורת המחץ" הידועה מן הסרט, "זוהי תחילתה של ידידות נפלאה", אותה אומר הגיבור ריק (המפרי בוגרט), למפקד המשטרה המושחת קפיטן ריינו (קלוד ריינס). הפקתו של "קזבלנקה" הייתה אירוע כאוטי, ובתסריט חלו שינויים מיום ליום ומשעה לשעה. את השורה הוסיף ואליס לאחר סיום הצילומים, והמפרי בוגרט זומן במיוחד לאולפן על מנת לדבב אותה.
בשנת 1944 עזב ואליס את האחים וורנר על מנת לעבוד כמפיק עצמאי, ונהנה ממעמד של מפיק מוביל ומהצלחה קופתית וביקורתית. בין היתר הפיק כמה מסרטיו של אלביס פרסלי.
ואליס היה מועמד לשבעת פרסי גלובוס הזהב וזכה פעמיים. בשנת 1974 קיבל פרס "גלובוס הזהב" מיוחד על מפעל חיים. הסרטים שהפיק היו מועמדים לפרס האוסקר שש עשרה פעמים, ובשנת 1943 קיבל את הפרס עבור "קזבלנקה". פעמיים קיבל את הפרס לזכר אירווינג תלברג עבור מפעל חיים בקולנוע.
ואליס היה נשוי פעמיים, לשחקניות לואיז פאזנדה ומרתה הייר. בגיל 88 מת ונטמן בקליפורניה.
פזוליני
יערון חרמוני
יערון חרמוני, (שם מדעי: "Apodemus hermonensis") הוא מין בסוג יערון, הוא עכבר שצבעו חום בהיר ושצבע גחונו לבן. אורך גופו של היערון החרמוני 8.5 ס"מ ואורך זנבו 10 ס"מ. משקלו הממוצע 15 גרם. הוא פעיל לילה וביום נמצא במאורה שהוא חפר בסלעים.
היערון החרמוני נחשב למין בסכנת הכחדה. הוא התגלה לראשונה בשנת 1989 בחרמון. נמצא בחרמון ברום 1,200 מטרים ומעלה ואולי גם בלבנון.
לוטרה (סוג)
לוטרה מצויה (שם מדעי: "Lutra"; נקראת לעיתים כלב הנהר) הוא סוג של לוטרות שהן חיות קטנות ממשפחת הסמוריים המותאמות למים.
תיאור.
גופה של הלוטרה המצויה מארך וגלילי, אורכו 55–85 ס"מ. הזנב גדול יחסית, 30-60 ס"מ אורכו, חלקו האחורי שטוח מעט, והוא
עבה ושרירי ביותר. משקלה של הלוטרה המצויה 5–16.5 ק"ג. הפרווה חומה כהה, בקיץ מעט יותר בהירה מאשר בחורף. הגחון בהיר יותר.
הגורים נולדים כשהם עיוורים וחסרי שיניים, פרוותם חומה כהה עד שחורה.
מזונה של הלוטרה כולל בעיקר דגים ומינים אחרים החיים במים. לעיתים רחוקות, טורפת הלוטרה גם בעלי חיים יבשתיים.
מוחה של הלוטרה מפותח ביותר, כמו רבים מן היונקים החיים במים (דולפינים, לווייתנים וכדומה).
התאמה למים.
גופה של הלוטרה מותאם ביותר לחיים במים, יתרון שעזר לה להמשיך ולהתקיים גם באזורים בהם כבר לא חיים סוגים אחרים בני משפחת הסמוריים, ואף לא טורפים דומים אחרים. ראשה של הלוטרה משוטח מעט, והעיניים והנחיריים שלה ממוקמות בגובה הראש. הדבר מיועד לתת ללוטרה אפשרות להביט מתוך המים או לנשום, מבלי לחשוף חלק ניכר מגופה. התאמה זו לחיים במים, אופיינית גם לסוגים אחרים לגמרי הגרים בסביבה דומה - צפרדעים, היפופוטמים, תנינים ועוד. פתחי אוזניה ונחיריה של הלוטרה מותאמים אף הם בצורה מושלמת לתנאי סביבת המגורים - בשעה שהלוטרה נכנסת למים, הם נאטמים על ידי מכסים מיוחדים.
עיניה של הלוטרה מותאמות להשתברות קרני האור במים. השריר המכווץ את קשתית עינה, דוחף אותה גם כלפי חוץ - דבר המאפשר לה לראות היטב גם בתוך המים. תכונה זו של העין, אופיינית אף היא לבעלי חיים שוכני מים, ביניהם ידועים הקורמורן וכלב הים. בנוסף, מצוידת הלוטרה בזיפים ארוכים סביב אפה, המאפשרים לה לחוש תנועות קלות ביותר בתוך מים אפילו בחשיכה.
פרוותה של הלוטרה עשויה משתי שכבות: העליונה עשויה זיפים ארוכים וקשים המגינים על גופה של הלוטרה מחבלות, ואילו התחתונה מורכבת משערות צמריות ורכות השומרות על חום גופה. השערות החיצוניות מתכסות תדיר בשומן המופרש מבלוטות מיוחדות, וכאשר הלוטרה שוחה, הופכת שכבת השערות החיצוניות לשכבה צפופה, חלקה ואטומה - מה שמפחית את החיכוך ועוזר ללוטרה לשמור על חום יציב.
ראותיה של הלוטרה מתאימות במיוחד לצלילות ארוכות; מדידות שנעשו בטבע מראות כי אורכה של צלילה ממוצעת הוא כשלוש דקות, אך לעיתים עשויה הלוטרה שלא לעלות אל פני המים משך שבע דקות ואף יותר, בעומק של כ-10 מטרים.
אצבעות רגליה של הלוטרה מחוברות בקרום שחייה. הלוטרה שוחה על פני המים בעזרת רגליה בלבד, כשרק קצה ראשה, חלק מגבה וקצה זנבה בולטים מעליהם, ואילו בתוך המים, במהירות גבוהה, מותחת הלוטרה את גופה ושוחה בעזרת תנועות גליות של הגוף והזנב, בדומה לשחייתו של דולפין. זנבה הארוך והכבד, מאפשר ללוטרה לבצע סיבובים חדים תוך כדי שחייה, והיא מסוגלת להסתובב לאחור תוך כדי שחייה מהירה, כך שרדיוס הסיבוב קטן מאורך גופה.
על אף היות הלוטרה חית מים מובהקת, יכולה היא לרוץ על היבשה במהירות רבה, ואף לטפס על עצים או מכשולים.
רבייה.
הלוטרות מזדווגות בתחילת החורף - מדצמבר עד סוף מרץ. בתקופת הייחום, עשויים הזכרים להשמיע צווחות תוך כדי מאבקיהם על הנקבות. לאחר ההזדווגות, נשארים הזכר והנקבה יחד משך מספר חודשים. ההריון נמשך כשבעה שבועות, הגורים כאמור נולדים כשהם עוורים ובעלי פרווה שחורה דלילה. על פי רוב נולדים בהמלטה שניים או שלושה גורים, אך לעיתים ממליטה הלוטרה עד שישה גורים בשגר. גדילתם של הגורים מהירה, בגיל ארבעה ימים משקלם מגיע לחצי קילוגרם, בגיל שבעה שבועות כבר לכקילוגרם. היניקה נמשכת 50–70 יום, אך הגורים נשארים קרובים לאמם עוד כשבעה חודשים. בגיל שנה, הלוטרה כבר גדולה כבוגרת, אך לבגרותה המינית היא מגיעה רק בגיל שנתיים.
התנהגות.
הלוטרה היא חיה טריטוריאלית; הטריטוריה של פרט בודד מגיעה ל-5–10 ק"מ לאורך חופו של נהר, נחל או אגם. בדרך כלל, מסתתרת הלוטרה במחסות מזדמנים, כגון מאורות נטושות של בעלי חיים קטנים אחרים. לקן קבוע, נזקקת הלוטרה רק בעונת הרבייה. בתקופה זו, בונה הלוטרה את קינה במאורה שפתחה תחת המים, ורק מסדרון אוורור צר יוצא ממנה ליבשה. את קינה, לא בונה הלוטרה על גדתו של הנהר או האגם עצמו, ככל הנראה מחשש להצפה, אלא על גדתה של ברכה קטנה ושקטה או נחל שקט. את פנים המאורה, מרפדת הלוטרה בעשבים, עלים וטחב.
את גלליה, מטילה הלוטרה בדרך כלל על אבן בחוף או בתוך הנהר - במקומות בהן היא בולטת במיוחד. לעיתים עשויה ערימת הגללים להגיע למשקל של מספר קילוגרמים, ונראה שיש לה תפקיד בקביעת גבולותיה של טריטוריית הלוטרות. הגללים בצבע ירוק-חום כהה, והם מכוסים תמיד בריר, המגן על המעי הגס מפני חלקים בלתי נעכלים, והמפיץ ריח עז של שומן דגים, להבלטת הגבול בין הטריטוריות.