הרשות, הכפופה למשרד להגנת הסביבה, אחראית על ניהול שמורות הטבע והגנים הלאומיים בישראל (גם בחלק משטחי הרשות הפלסטינית), וכן על אכיפת חוקי שמירת הטבע בשטחים הפתוחים. לצד זה היא מפעילה מרכזי חינוך והסברה וחטיבת מדע.
הרשות היא איחוד בין שתי רשויות קודמות - "רשות שמורות הטבע" ו"רשות הגנים הלאומיים", שהוקמו בשנת 1964. שתי הרשויות אוחדו בשנת 1998.
מרכז הפעילות והטיולים של רשות הטבע והגנים הוא חוות משמר הכרמל.
היסטוריה.
ערכי הטבע בארץ ישראל החלו להיפגע בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. יערות נכרתו באופן מסיבי, וציד בלתי מבוקר של בעלי חיים הביא לכך שבעלי חיים גדולים כיענים, איילים, דובים סוריים, פראים, ברדלסים ותנינים, נכחדו.
בעקבות כך חוקקה ממשלת המנדט חוקים לשמירת החי והצומח. ב-1924 פורסם חוק הציד, וב-1926 - פקודת היערות. אתרים רבים, כמו חורש הכרמל והר מירון, הוכרזו כשמורות יער; עצים מסוימים הוכרזו כמוגנים. בתחום הציד היה המצב גרוע יותר, והציד הבלתי חוקי נמשך באין מפריע.
מקום המדינה ועד הקמת רשות שמורות הטבע ורשות הגנים הלאומיים.
עם קום מדינת ישראל לא השתנה המצב בהרבה. המדינה הצעירה התמקדה בפיתוח כלכלי וקליטת עלייה. עשרות אלפי דונם של ביצות, שהיו אבן שואבת למינים רבים של צמחים ובעלי חיים, יובשו. נחלים זוהמו בעקבות ההתפתחות החקלאית והתעשייתית. שטחי קרקע רבים שהיו פראיים ואכלסו ערכי טבע רבים, נדונו לכליה בעקבות בנייה מואצת והקמת מאות יישובים חדשים.
במצב שנוצר היה הכרח להקים רשות שתהיה אחראית על בקרה, פיקוח ואכיפה של חוקי הגנת הטבע.
ב־1955 חוקקה הכנסת את חוק להגנת חיית הבר ועל ביצועו הופקד שר החקלאות. בעקבות החקיקה הוקם ב־1956 "המדור לשמירת הטבע" במשרד החקלאות שתפקידו היה אכיפת חוקי הציד וחוקי שמירת טבע אחרים.
ב-1955 הוקמה במשרד ראש הממשלה "המחלקה לשיפור נוף הארץ" בראשות יעקב ינאי, שעליה הוטלה הקמת תשתית תיירותית ושימור אתרים היסטוריים ולאומיים. המחלקה הקימה מספר גנים לאומיים ידועים, כמו גן השלושה (הסחנה), קיסריה, שבטה ועבדת.
מהקמת שתי הרשויות ועד איחודן.
בשנת 1963 אושר בכנסת חוק הגנים הלאומיים ושמורות הטבע, שעבודת החקיקה עליו החלה עוד ב-1956.
במסגרת החוק, ב-1964, הוקמו שתי רשויות: רשות הגנים הלאומיים, שהתבססה על המחלקה לשיפור נוף הארץ, ורשות שמורות הטבע, שהתבססה על המדור במשרד החקלאות. ההבחנה בין שני הגופים נבעה מההבדל בתפקודם - הגנים הלאומיים הם בעיקר אתרים בעלי ערך היסטורי או לאומי, כמו מצדה, או בעלי ערך תיירותי, כמו גן השלושה; הדגש מושם על שיפור האתר ותפעולו השוטף. בשמורות טבע הערך העליון הוא שמירה על החי והצומח ומניעת פגיעה בערכי טבע מוגנים.
ב-1964, בעקבות ייבוש ביצת החולה ולחץ ציבורי הוקמה שמורת החולה, שהייתה לשמורת הטבע הראשונה שהוכרזה בישראל. כמו כן, בשנה זו הוכרזו גם שתי שמורות הטבע הימיות הראשונות בישראל - שמורת חוף האלמוגים ושמורת איי חוף דור-מעגן מיכאל.
בשנת 1989, נרשם שיא המתקיים עד היום של השטח הגדול ביותר שהוכרז כגן לאומי או כשמורת טבע כששטח של 1,669,755.2 דונם הוכרז כשמורת טבע וכגן לאומי. באותה השנה, הוכרזה שמורת הטבע הגדולה בישראל, שמורת הר הנגב.
מאז האיחוד ועד היום.
בשנת 1998, נחקק בכנסת החמישית חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, המחליף את החוק הקודם, חוק הגנים הלאומיים ושמורות הטבע, משנת 1963. מתוקף חוק זה, אוחדו רשות שמורות הטבע והגנים ורשות הגנים הלאומיים לגוף אחד - רשות הטבע והגנים, וכן, הוקמה המועצה לגנים לאומיים, שמורות טבע ואתרים לאומיים.
בשנת 2015, רשות הטבע והגנים הקימה בשיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה ובסיוע משרד החקלאות, את "היחידה הארצית לטיפול במינים פולשים".
בשנת 2016, הוקמה היחידה הימית לאכיפת חוקי הציד הימי (דיג) מכוח פקודת הדיג.
ב-4 באפריל 2017 הודיעה עובדי הרשות על שביתה כללית בימי חג הפסח בכל אתריהם, דבר הנובע לטענתם עקב פגיעה מתמשכת בזכויותהם. אך בית הדין האזורי לעבודה בירושלים קבע כי העובדים לא יוכלו לשבות, מפני שהשביתה עלולה להסב נזק לרשות ולצדדים שלישיים.
בשנת 2019, נרשם של שיא של כ-50 שנה במספר ההכרזות השנתי על שמורות טבע וגנים לאומיים חדשים כ-20 שמורות טבע וגנים לאומיים חדשים הוכרזו על פני שטח של כ-241,822 דונם.
בשנת 2020, לא הוכרז אף גן לאומי או שמורת טבע חדשים עקב המשבר הפוליטי בישראל שבעקבותיו לא הייתה אף ממשלה.
ראשי הרשות לאורך השנים.
רשות הגנים הלאומיים
1964-1978 יאן (יעקב) ינאי
1978-1984 צבי ברז"ל
1984-1994 מוטק'ה (מרדכי) בן פורת
1994-1997 ישראל גלעד
רשות שמורות הטבע
1964-1965 עוזי פז
1965-1973 אברהם יפה
1973-1981 אדיר שפירא
1982-1990 אורי ביידץ
1990-1995 דן פרי
1995-1997 ישעיהו (שייקה) ארז
רשות הטבע והגנים
1997-2002 אהרון ורדי
2002-2011 אלי אמיתי
2011-2021 שאול גולדשטיין
-2022 רעיה שורקי
פעולות הרשות.
על פי חוק, רשות הטבע והגנים היא תאגיד הכפוף לשר להגנת הסביבה. כ-30 אחוז מתקציבה ממומן מהכנסותיה העצמיות, בעיקר מדמי כניסה לשמורות הטבע ולגנים הלאומיים ואגרות שונות. הרשות מארחת מדי שנה כ-8 מיליון מבקרים באתרים אלו ועוד מספר דומה בשטחים הפתוחים.
לרשות הטבע והגנים שלושה תחומי פעילות עיקריים:
ברשות פועלים 11 מרכזי חינוך והסברה אזוריים: גולן, גליל עליון, גליל תחתון ועמקים, כרמל, שרון, שפלה וחוף, הרי יהודה וירושלים, מרכז חינוך והסברה הר ובקעה, שומרון, נגב צפוני, רמון ואילת.
הכרזות על שמורות טבע וגנים לאומיים.
נכון ל-2016, הרשות מנהלת כ-530 גנים לאומיים ושמורות טבע (מוכרזים, מאושרים ומוצעים), המשתרעים על שטח של כ–6 מיליון דונם שהם כ-25 אחוז משטחה של המדינה, מתוכם 65 אתרים מוסדרים בתשלום.
הכרזות על שמורות טבע וגנים לאומיים לאורך השנים:
תהליך ההכרזה על שמורת טבע וגן לאומי.
הכרזת שמורת טבע או גן לאומי היא תהליך ארוך ומורכב, הנמשך לרוב שנים רבות.
התהליך כולל את השלבים העיקריים הבאים:
טיפול רפואי בחיות בר.
רשות הטבע אחראית בין היתר על טיפול רפואי בחיות בר בישראל. היא עושה זאת על ידי ניהול בית החולים לחיות בר, שיתוף פעולה עם עמותות שונות כמו עמותת "למען חיות הבר" ופרויקטים שונים כמו "התוכנית לניטור מחלות בחיות בר בישראל".
בית החולים לחיות בר.
בית החולים לחיות בר הוא בית חולים וטרינרי המעניק טיפול, במידת הצורך, לחיות הבר של ארץ ישראל. בית החולים שייך לספארי ולרשות הטבע והגנים בשיתוף עם עמותת המרכז הישראלי לשיקום חיות בר.
זהו בית החולים היחיד לחיות בר הפועל בישראל, ומטרתו לתת טיפול וטרינרי הולם עבור חיות בר פגועות ולהשיבן חזרה לטבע במידת האפשר. בנוסף לטיפול בבעלי החיים, בית החולים הוא גם גוף חינוכי ומחקרי ששואף להעמיק את הידע הרפואי והשיקומי בטיפול בבעלי החיים ולהעלות למודעות הציבור נושאים סביבתיים שונים.
החיבולנס.
ה"חיבולנס" (הלחם מילים של חי ואמבולנס) הוא מערך מתנדבים של רשות הטבע והגנים שנוצר על מנת להעביר חיות בר מוגנות פגועות מכל רחבי הארץ, אל בית החולים לחיות בר.
יחידת ינשו"ף.
יחידת ארצית של פקחים אשר מתמקדים במניעת השלכות ושריפות פסולת בשטחים הפתוחים במדינה. היחידה הוקמה בשנת 2019 בעקבות תופעה נרחבת של שריפות פסולת ברחבי הארץ ובכך גרימת נזק עצום לאיכות האוויר ולטבע במדינת ישראל. .
המרכז הארצי להצלת צבי ים.
המרכז הארצי להצלת צבי ים הוא מרכז שהוקם על ידי רשות הטבע והגנים במטרה להציל את אוכלוסיית צבי הים בחופי ישראל.
המרכז מספק מקום מוגן לטיפול בצבי ים פגועים שנפלטו אל החוף, מאפשר רבייה ואימון לקראת שחרור אל הטבע, דואג להשבת הצבים אל הים, עוסק בחינוך ובהסברה ועורך מחקרים בנושא; כל זאת במטרה לייצב את אוכלוסיית צבי ים לאורך חופי הארץ.
שימור והשבת בעלי חיים לטבע.
רשות הטבע והגנים האחראית הראשית בישראל על שימור והשבת בעלי חיים לטבע.
לשם כך, הוקמו על ידי רשות הטבע והגנים, במהלך השנים, שני מרכזי חי בר - חי בר יטבתה וחי בר כרמל. מטרתם של מרכזי החי בר היא ליצור סביבה טבעית מוגנת ומבוקרת, שתאפשר להגדיל את אוכלוסיותיהם של בעלי החיים שנבחרו ולהחזיקם עד להשבתם לטבע. בחי בר יטבתה, נמצאים בעלי חיים מדבריים, והושבו ממנו לטבע בהצלחה ראמים לבנים, פראים, וצבי יבשה מדבריים. בחי בר כרמל, נמצאים בעלי חיים החיים בצפון ישראל, והושבו ממנו בהצלחה לטבע יחמורים פרסיים, עיטם לבן-זנב, אייל הכרמל ועוד.
בין היתר משתפת פעולה רשות הטבע והגנים עם מספר גני חיות ועמותות בישראל בפרוקיטי שימור. למשל, שותפות עם הספארי ברמת גן בפרויקטי שימור של הראם הלבן, הנשר המקראי, הצבוע המפוספס ועוד; שותפות עם גן החיות התנכ"י בפרויקטי שימור של הראם הלבן, היחמור הפרסי ועוד; שותפות עם חוות בולוטין בפרויקט שימור והשבה של צבי הנגב; וכדומה.
טיפול במינים פולשים ומזיקים.
על מנת להעלות את המודעות לתופעת המינים הפולשים והמתפרצים בקרב הציבור, מפעילה רשות הטבע והגנים קמפייני הסברה שונים.
ב-1 ביולי 2015, רשות הטבע והגנים הקימה בשיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה ובסיוע משרד החקלאות, את "היחידה הארצית לטיפול במינים פולשים". היחידה מתרכזת במין אמברוסיה מכונסת ופועלת לריסון התפשטותו בשטחים טבעיים ופתוחים.
הסברה וחינוך.
רשות הטבע והגנים ממלאת גם אחר תפקיד ההסברה והחינוך. הרשות ממנת ומפעילה: סיורים מודרכים, שילוט והכוונה, סדרות וסרטוני רשת, קמפיינים להעלאת המודעות, תחנות הסברה ועוד, הכל בכדי להעלות מודעות לשמירת הטבע, הסביבה והמורשת אצל תושבי ואזרחי ישראל.