בשנת 2017 סייע יפת לאלדה גמבש לאתר את משפחתו של חייל יהודי בריטי בגדודים העבריים, בשם שמעון לוריא, שהציל את חייו של סבא שלה, אליהו גמבש, במלחמת העולם הראשונה, שבה שירת גמבש בצבא טורקיה. אלדה ביקשה למצוא את צאצאיו של אותו שמעון לוריא כדי להודות להם, אך במשך עשרות שנים חיפושיה לא נשאו פרי. גמבש פרסמה פוסט בפייסבוק שצד את עיניו של יפת ובעקבותיו הוא נרתם למשימה והצליח לאתר את צאצאיו של שמעון לוריא המתגוררים בישראל, ואלדה גמבש פגשה לבסוף את בתו, רינה שלגי.
בשנת 2017 סייע יפת לרני מרקוביץ לאתר את אחיו האובדים של סבו, הפעיל הציוני שבתאי בית-צבי, עימם נותק הקשר בשנות ה-30 של המאה העשרים לאחר נפילת מסך הברזל בגוש הקומוניסטי. הסב ניסה לשווא למצוא את שני אחיו במהלך כל שנות חייו, עד לפטירתו בשנות ה-1980. במהלך המחקר שכר יפת חוקר פרטי שאיתר את תיק החקירה של הסב בארכיון הקג"ב. המידע שנחשף בתיק הוביל את יפת למחקר נוסף, בו איתר את בנותיהם של האחים המתגוררות בארצות הברית. בשנת 2018 התאחדו הוריו של רני במפגש עם קרובי המשפחה בארצות הברית, כולם בשנות ה-80 לחייהם.
הסוד של אריקוסה.
בשנת 2014 פנתה לחברת MyHeritage העיתונאית ילידת יוון, זוכת פרס אמי, איווט קורפרון מנסיס, בבקשת עזרה. איווט שמעה סיפור שעבר במשפחתה על כך שסבה וסבתה הצילו משפחה יהודית במהלך השואה, על האי הזעיר אריקוסה השוכן מצפון לקורפו שביוון. לפי הסיפורים המשפחתיים מצאו על האי מסתור חייט יהודי בשם סאוואס (שבתאי) יחד עם שלוש בנותיו וקרובת משפחה צעירה. כל תושבי האי אריקוסה נטלו חלק בהסתרתם תוך שהם מסכנים את חייהם, בכך שנמנעו מהלשנה לנאצים. מעשה גבורה זה הציל את חמש הנפשות, שהיו מבין 200 הניצולים של קהילת יהודי קורפו שמנתה כאלפיים איש לפני השואה. איווט ביקשה לוודא את אמיתות הסיפור ולאתר את צאצאי המשפחה שניצלה. לשם כך היא פנתה ל"יד ושם" וכן ראיינה ניצולי השואה בקורפו ובישראל. בתום תחקיר של מספר שנים הגיעו איווט וחוקרי "יד ושם" למבוי סתום באיתור הצאצאים וכל שעלה בידי איווט לברר היו שמותיהם הפרטיים של בני המשפחה שניצלו. הסיפור הגיע לידיעתו של יפת והוא הצליח לאתר את צאצאי המשפחה, המתגוררים בעיר רחובות בישראל, ולהוכיח את אמיתות סיפור הגבורה. קרן ראול ולנברג העניקה בעקבות ההוכחות לתושבי האי אריקוסה את אות "בית החיים" בטקס שהתקיים באריקוסה בנוכחות צאצאי הניצולים וצאצאי מציליהם.
איווט תיעדה את המעשה בשני ספרים פרי עטה.
יפת המשיך לחקור באופן אישי את קורותיהם של יהודי קורפו ובמשך כשנתיים מיפה בעצמו את אילנות היוחסין של מרבית ניצולי הקהילה, וחיברם לכלל אילן יוחסין אחד. סייעה לו במחקר זה נלה פנטצי, מנהלת הארכיון של קורפו, שבו נשמרו רשומות לידה, פטירה ונישואין של הקהילה היהודית בקורפו במשך מאות השנים, עד להשמדת הקהילה בשואה. כמו כן הסתייע יפת בתחקירן רועי מנדל. יפת המציא תרשים מעגלי ממוחשב לצאצאים המבוסס על מניפה עם תמונות, בהשראת מבנה דומה שהיה נפוץ בשימוש אצל קהילת יהודי קורפו במשך מאות שנים. יפת העניק תרשים כזה במתנה לניצולת השואה הערירית נטה גטניו בת ה-93, אשר במחקרו של יפת נמצאו קרובי משפחתה. אלו התאחדו עם נטה גטניו בשנת 2016 בזכות מחקרו של יפת, וכך היא זכתה למשפחה חדשה.
מאגר דנ"א לאיחוד משפחות ילדי תימן, מזרח ובלקן.
בשנת 2016, בעקבות יוזמה של אחד מעובדי MyHeritage, החליט יפת על הקמת מאגר DNA בהתנדבות למען איחוד משפחות בפרשת ילדי תימן, מזרח ובלקן החטופים.
המאגר הוקם על ידי חברת MyHeritage בשיתוף עם השדולה לחקר האמת בפרשת ילדי תימן החטופים בראשות חברת הכנסת נורית קורן. במסגרת המאגר ביצעו עובדי החברה בהתנדבות בדיקות דנ"א עבור כ-1,200 אנשים שראו עצמם כקשורים לפרשה. עד כה רשם המאגר ארבע הצלחות בהן חיבר בין אדם למשפחתו הביולוגית. הצלחתו הראשונה של המאגר בוצעה על ידי יפת בעצמו. אחד הנבדקים היה יהודה קנטור, מאומץ יוצא תימן שביקש לברר מידע על נסיבות אימוצו. בעזרת שמה הפרטי של אמו הביולוגית, שהיה ידוע ליהודה מעיון בתיק האימוץ שלו, ושמותיהם הפרטיים של הוריה, הצליח יפת לאתר את קברה של האם. יפת איתר את ילדיה, אשר הסכימו להיבדק בבדיקת DNA והוכח שהם אכן אחיו למחצה של יהודה קנטור, ובכך התאחד קנטור עם משפחתו לאחר עשרות שנים של חיפושים. יפת ביצע אישית מחקר נוסף שהוביל לאיחוד משפחות בעזרת המאגר, שפרטיו לא נחשפו לציבור עקב בקשת המשפחות.
הרחבת מאגר הדנ"א לאיחוד מאומצים בכל רחבי העולם.
במרץ 2018 יזם גלעד יפת את הפרויקט הפילנתרופי DNA QUEST לאיחוד מאומצים עם בני משפחתם הביולוגית באמצעות בדיקות DNA והצלבתם במאגר של MyHeritage. יפת הכריז על מענק של 15,000 ערכות DNA במתנה בשווי כולל של למעלה ממיליון דולר, שיוענקו למי שיירשם למאגר ויעמוד בתנאי הקבלה, מכל מדינה בעולם.
בתחילת חודש מאי 2018 עם סיום ההרשמה, פורסם כי נרשמו 17,000 איש למיזם וערכות ה-DNA תישלחנה עוד באותו החודש. כמו כן נודע כי המאגר המורחב רשם את הצלחתו הראשונה כבר בימים הראשונים להקמתו, כאשר גילה עבור מאומץ מברזיל החי בישראל, אחות למחצה שנמסרה גם היא לאימוץ בברזיל, ומתגוררת בניו זילנד.
תחרות שחמט בינלאומית.
לזכרו של אביו, גדעון יפת, שהיה חובב שחמט וספורט, מארגן גלעד יפת, בשיתוף עם מועדון ירושחמט, תחרויות שחמט כולל תחרויות בינלאומיות (פתוחות וסגורות) בירושלים.
התחרות מתקיימת מדי שנה-שנתיים ומושכת מאות שחמטאים מישראל ומן העולם.
בשנת 2014 התקיים במסגרת התחרות דו-קרב בשחמט מהיר בין בוריס גלפנד, בכיר שחמטאי ישראל מאז ומעולם וסגן-אלוף העולם לשעבר, לבין פטר סבידלר, 7 פעמים אלוף רוסיה עד אותה עת, שהסתיים בניצחונו של סבידלר.
ביולי 2018 התקיימה המהדורה הרביעית של האירוע ובמסגרתו נערכו ארבע תחרויות. בשתי התחרויות הבכירות השתתפו שלוש אלופות עולם לנשים בשחמט לשעבר: אנה אושנינה (אלופת עולם בקצב מלא ב-2012), מריה מוזיצ'וק (קצב מלא, 2015) ואנה מוזיצ'וק (שחמט מהיר, 2016) וכן שישה רבי אמנים מהמדורגים בין המאה הראשונים בעולם לפי מד כושר (נכון ליולי 2018): יאן נפומניאשצ'י (מדורג 15 בעולם), פטר סבידלר (מדורג 16 בעולם), וסילי איוונצ'וק (36) וארקדי ניידיץ' (47) ושני השחמטאים הבכירים בישראל, בוריס גלפנד (42) ואלוף ישראל, תמיר נבאתי (50).
וולבי יערוני
ווֹלַבִּי יערוני (שם מדעי: "Dorcopsulus") הוא סוג של יונק כיס ממשפחת הקנגוריים החיים ביערות הגשם של גינאה החדשה.
יצורים אלה מגיעים לאורך 22-46 ס"מ ולמשקל 1.5-3.4 ק"ג והם קטנים מאוד ביחס למשפחתם ומזכירים עכברים. הם חיים ביערות של פפואה ניו גיני ומחפשים עלים, שורשים ופירות למאכל.
עקב גודלם הקטן הם טרף למגוון טורפים הכוללים נחשים, עופות דורסים ודינגו שחי בפפואה ניו גיני. הם ניצודים גם בידי שבטים אנושיים.
מיון.
סוג זה קרוב מאוד לסוג וולבי הצבי ("Dendrolagus"); השניים מאותו אזור ובעבר נכללו באותו סוג.
בסוג זה ישנם 2 מינים:
פייר גאווינייה
פייר גאוויניה (בצרפתית: Pierre Gaviniès; 11 במאי 1728, בורדו - 8 בספטמבר 1800 בפריז) היה כנר, מורה ומלחין צרפתי.
חייו.
אביו של גאוויניה היה בונה כינורות. בשנת 1734 לקח אותו אביו לפריז ובגיל 13 הופיע לראשונה בקונסרט ספיריטואל בטילרי, בנגינת סונאטה של ז'אן-מארי לקלייר לשני כינורות.
בסביבות 1753 נידון לעונש מאסר עקב פרשיית אהבים עם רוזנת.
בשנת 1776 הגיע גאוויניה לשיא הקריירה שלו. ג'ובני בטיסטה ויוטי תיאר אותו כטרטיני צרפתי, מחמאה יחידה במינה. ז'אן גודפרי אקהרד, לדוק ל'איינה, רודולף קרויצר ורומן דה ברסר הקדישו לו יצירות. הצ'לן מרטין ברטו קרא לסונאטה בשם "לה גאווינייה".
יצירתו הבסיסית היא "24 שחריות", שיצאה לאור בשנת 1794, קובץ תרגילים לכינור, הכולל מעברים מורכבים ביותר, שמטרתם העיקרית הוא פיתוח שליטה בקשת.
גאוויניה לימד כינור בקונסרבטואר של פריז מ-1795 עד מותו.
אלכסנדר מקארוב
אלכסנדר יורייביץ' מקארוב (ברוסית: Алекса́ндр Ю́рьевич Мака́ров; נולד ב-24 באפריל 1996 בירשוב, שבמחוז סרטוב) הוא כדורגלן רוסי המשחק כחלוץ.
קריירה.
קריירת מועדונים.
אלכסנדר מקארוב הוא בוגר בית הספר של מועדון "לוקומוטיב" ירשוב. הוא שיחק בקבוצת הנוער של צסק"א במוסקבה. ב-2016, צסק"א השאילה אותו למועדון "בלטיקה" ממחוז קלינינגרד. ב-26 במרץ 2016 עלה לראשונה במדי טוסנו במשחק נגד טורפדו ארמאוויר. ב-7 באפריל 2016 במשחק נגד "ספרטק-2" (1:1) הבקיע את השער הראשון שלו בקריירה המקצועית, בדקה ה-56 במשחק. ביולי 2016 הושאל למועדון מליגת המשנה "טוסנו".
במדי צסק"א הופיע לראשונה ב-25 ביולי 2017 במשחק הראשון של שלב שמינית גמר ליגת האלופות 2017/18 במשחק החוץ נגד א.א.ק אתונה (2:0) כשעלה כמחליף בדקה ה-87. הוא הופיע במדי צסק"א גם בליגת העל, במשחק במחזור ה-20, ב-10 בדצמבר 2017, בדרבי נגד ספרטק מוסקבה (0:3).
ב-9 בפברואר 2018 הושאל מחדש ל"טוסנו" — עד סוף העונה. ב-4 במרץ, עלה במשחק במחזור ה-21 נגד "סק"א חברובסק" (1:0) לראשונה בעשה זאת במדי טוסנו במשחק של ליגת העל.
קריירה בנבחרת.
מקארוב הופיע במדי נבחרת רוסיה עד גיל 17ב-18 משחקים וכבש שני שערים. הוא נכלל בסגל לאליפות אירופה 2013, שבו הוא שיחק בכל חמשת המשחקים. בחצי הגמר מול שוודיה שיחק 62 דקות, הוחלף על המגרש על ידי ריפעת ז'מאלטדינוב, בגמר נגד איטליה עלה בדקה ה-41 במקום אותו ז'מאלטדינוב והבקיע בסדרת בעיטות העונשין, את השער שסייע לנבחרת הרוסית לזכות באליפות אירופה.
יחסי ברזיל–הממלכה המאוחדת