עם השימוש שנעשה בה על ידי ולדימיר קראמניק, זכתה הקטלאנית לתשומת לב רבה. קראמניק שיחק את הפתיחה שלוש פעמים באליפות העולם בשחמט 2006. הקטלאנית גם שוחקה ארבע פעמים על ידי וישוואנתן אנאנד באליפות העולם בשחמט 2010. בשני המקרים, הן ב-2006 וב-2010 היריב היה וסלין טופאלוב, ובשניהם הלבן השיג שתי נקודות יותר מהשחור.
קטלאנית פתוחה.
הקטלאנית הפתוחה (הקו הקלאסי) מתחילה במהלכים הבאים:
הלבן מקריב חייל תמורת יתרון בפיתוח הכלים. תוך ניצול חסרון החייל השחור ב-ד5, רץ המלך הלבן מעכב את פיתוח צד המלכה של השחור.
קו זה היה מועדף על ידי רבי האמנים אנטולי קרפוב ויפים גלר כשחור ועל אולג רומאנישין כלבן.
בדרך כלל, הלבן ינסה לפצות על אובדן החייל עם מה-ג2 ו-א4 או פ-ה5 או מה-א4. כדי לשמור על החייל השחור ב-ג4, השחור יצטרך להחליש את צד המלכה עם ...א6 ו-...ב-5.
אנציקלופדיית פתיחות שחמט (ECO) מסמנת פתיחה זו בקוד E05.
צחור (עמותה)
צחור - צדק, חופש, חינוך ורווחה בירושלים היא עמותה רשומה אשר הוקמה על ידי עו"ד יוסי חביליו בשנת 2014, ופועלת לקידום עקרונות של שוויון, צדק חברתי ומשפטי, זכויות אדם ומנהל תקין בירושלים, וכן שואפת לייצר מנהיגות אזרחית מקומית אשר תפעל לקידום עקרונות אלה. העמותה מסייעת לכלל המגזרים בירושלים.
הקמה ופעילות.
צחור נוסדה על ידי תושבים מירושלים שמטרתם לקדם מטרות בעיר בשני ערוצים עיקריים: הגשת עתירות בנושאים עקרוניים בסוגיות הקשורות לירושלים, שוויון, מנהל תקין ושמירה על טוהר המידות. בנוסף מעניקה שירותי ייעוץ וסיוע משפטי בחינם לתושבי ירושלים בשלל תחומים. העמותה ממקדת את מרב פעולותיה בעיר ירושלים אולם לעיתים פועלת גם בנושאים כלל ארציים.
נטלי כהן וקסברג
נטלי כהן וקסברג (נולדה ב-1983) היא שחקנית, מחזאית ואמנית אנרכיסטית ישראלית.
ילדותה ונעוריה.
נטלי כהן נולדה ברמת גן להורים אמנים. אביה, עמוס כהן, היה מפיק תיאטרון ולאחר מכן ניהל מסעדות וברים. אמה היא הזמרת והשחקנית תמי גל (וקסברג), שהייתה חברה בלהקת "האחים והאחיות", ושיחקה בכמה תפקידים בסרטים.
בגיל 7 החלה לכתוב שירה, ובגיל 17 עברה לכתיבת מערכונים, מחזות וסיפורים קצרים בעלי גוון סאטירי, פוליטי וחברתי. "אני חושבת שכיוון שעברתי חרמות, בידוד ויחס עוין בילדות, התפתח אצלי צד מאוד רגיש ל'אחר', לקורבן, לחלש. זה מוטיב שחוזר בכל המחזות שלי". בגיל 14 הצהירה כהן וקסברג שהיא אל-הורית.
כהן וקסברג לא התגייסה לצה"ל, ולדבריה צה"ל פטר אותה מגיוס עקב עודף בנות בצבא. בגיל 18 למדה משחק בסטודיו לאמנויות הבמה - תיאטרון חולון וב"בית הספר לכתיבת דרמה" בתל אביב. לאחר מכן שיחקה במספר הצגות ופרסמה מאמר בשם "מלכודת שחקנים" נגד הופעות תיאטרון בהתנחלויות.
עבודתה כמחזאית.
משנת 2010 עלו לבמה מספר מחזות סאטיריים פרי עטה.
כמו כן השתתפה והופיעה בסימפוזיון "ממש" בפסטיבל עכו ב-2012, ובאירועי תרבות שונים.
כהן וקסברג הרצתה והופיעה בתיאטרון השחור בנורווגיה, והוזמנה להופיע בפסטיבל תרבות במינכן, אך הופעתה בוטלה ברגע האחרון מחשש לתגובתם של מבקרי הפסטיבל.
סרטונים ביוטיוב.
בשנת 2011 החלה לפרסם סרטוני וידאו פרובוקטיביים-אנרכיסטיים באתר הטלוויזיה החברתית באינטרנט וב-YouTube. הסרטונים עוררו תגובות חריפות, וחלקם הורדו מהאתר.
סרטוניה הבולטים באותה שנה היו "איך הייתם מסתדרים בלי השואה" ו"פנטזיה על אחמדינז'אד".
ביוני 2012 התראיינה לתוכנית "הצינור" בערוץ 10, ובקדימון לתוכנית נאמר "הלילה נראיין את האשה השנואה ביותר באינטרנט הישראלי".
בשנת 2013 פרסמה את הסרטון "היציאה הסודנית של מאירה לפידות" שבו היא מוחה על יחסה של מדינת ישראל לפליטים מאפריקה.
ביולי 2013 השתתפה בתוכנית המציאות "האח הגדול" בה הופיעה במשימת "הבית המזויף" כאחת השחקניות שכביכול מתמודדות בעונה. בתוכנית קראה שלא להתגייס לצבא, וחשפה את העובדה שהיא לא מסירה את שערות בית השחי. פרט זה הובלט גם בתוכנית "שי בשישי" בהנחיית שי שטרן בערוץ 10, שהוקדשה לנשים שלא מורידות שערות מבית השחי. כהן-וקסברג פרסמה סרטון יוטיוב בנושא זה באותה השנה, בשם "נשים שלא מגלחות".
בתחילת 2014 פרסמה סרטון בשם "ביקור השואה ביד ושם" שצולם מתחת להעתק האנדרטה לזכר מרד גטו ורשה שב"יד ושם", בו טענה שמדינת ישראל מנצלת את השואה לצרכיה. הסרטון הועלה גם באתר של עומרי חיון בערב יום השואה, ועורר תגובות נזעמות.
נושא השואה חוזר במספר סרטונים של כהן וקסברג. כך למשל הופיע בסדרת הסרטונים "תוכנית החלוקה של אנה פרנק" שפרסמה ב-2019, בה היא מגלמת את דמותה של אנה פרנק ומחלקת יומנים לדמויות שונות, כמו פליטים אפריקאיים, מפגינים בבלעין, ילדים מוחרמים, פלסטינים במעבר ארז וכן לעהד תמימי, כדי שיתעדו בהם את חייהם ועוולות הנעשות כלפיהם, ויומניהם יהפכו אף הם למפורסמים יום אחד.
הסרטון "קקי במקום דם".
באוגוסט 2014 פרסמה את הסרטון "קקי במקום דם", שבו היא מצולמת יחד עם חברתה יסמין וגנר (הידועה בעיקר כחברת להקת 21), כשהן עושות את צרכיהן על כ-40 דגלים של מדינות שונות בעולם, בהם גם דגל ישראל והדגל הפלסטיני, על רקע צלילי יצירה מוזיקלית של פרדריק שופן. בנוסף לסרטון זה שהתפרסם במיוחד, כהן וקסברג ווגנר פרסמו סדרת סרטונים בהם הן עושות צרכיהן על דגלי מדינות שונות, לצלילי המנוניהן. באוקטובר 2014 פרסם "הצל" את הסרטון בפייסבוק וקרא לתומכיו להתלונן במשטרה. כהן וקסברג אמרה על הסרטון: "הוא התפרסם ביום הכניסה לעזה במבצע צוק איתן והתזמון הזה לא היה מקרי. זה נראה לי זמן טוב לפרסם סרטון מחאה נגד סמלים, נגד לאומנות ונגד לאומיות".
מפקד משטרת מחוז תל אביב, ניצב בנצי סאו, הגדיר את הסרטון כ"בוטה באופן קיצוני" וב-2 בנובמבר הורה לעצור את כהן וקסברג בחשד לביזוי סמלי דת ושלטון ופגיעה ברגשות הציבור. לאחר החקירה היא נשלחה למעצר בית בדירת אחותה בתל אביב, השופט אסר עליה לגלוש באינטרנט במשך 30 יום והוחרמו המחשב, הטאבלט והטלפון הנייד שלה. בחודשים שלאחר מכן נעצרה ונחקרה כהן וקסברג על ידי המשטרה כמה פעמים. בתגובה למעצרה פרסמה כהן וקסברג נגד המשטרה סרטון פרובוקטיבי בסגנון סרטוני עריפת הראשים של דאעש. בינואר 2016 הודיעה המשטרה כי היא צפויה להגיש כתב אישום נגד כהן וקסברג, בחשד לעבירה על חוק הדגל, הסמל והמנון המדינה.
תגובות.
סרטוניה של כהן וקסברג צוינו בתוכניות מחוץ לישראל, בין השאר ב-BBC ובפוקס ניוז. אתר אמנות בחר בה כאחת מעשר האמניות החזקות בעולם, יחד עם ה"פוסי ריוט".
בשנת 2016 זכתה כהן וקסברג בפרס "יצירה במאבק" של כתב העת מעין יחד עם המשוררת דארין טאטור.
אוהדיה פתחו עמוד פייסבוק בשם "נטלי כהן וקסברג - עמוד מעריצים" המציג את יצירותיה, וחלקם גם הציעו לה תמיכה כלכלית ומימון הוצאות משפטיות. יצחק לאור הגדירה "אמנית אנרכיסטית מצוינת".
מאידך נפתח גם דף פייסבוק בשם "נטלי כהן וקסברג לדין" ובו מופיעות נאצות כלפיה, ביניהן ייחולים למותה ולכך שתיאנס.
פיאנקטו
בשחמט, פִיאַנקֶטוֹ (באיטלקית: fianchetto, "איגוף קטן": ) היא טקטיקה של פיתוח כלים, בה הרץ מפותח לשורה השנייה של עמודת הפרש הסמוך, בעוד חייל הפרש מועבר משבצת אחת או שתיים קדימה.
פיאנקטו הוא מרכיב עיקרי של פתיחות מודרניות רבות, אשר הפילוסופיה שלהן היא לעכב כיבוש ישיר של המרכז על ידי ערעור והרס המאחז המרכזי של היריב. זהו מרכיב קבוע גם בהגנה הודית. פיאנקטו פחות נפוץ במשחקים פתוחים (1.ה4 ה5) אך לפעמים מבוצע פיאנקטו על רץ המלך על ידי השחור בפתיחה ספרדית או על ידי הלבן בווריאציה נדירה של משחק וינה.
אחד היתרונות הגדולים של פיאנקטו הוא שלעיתים קרובות הוא מאפשר לרץ להיות פעיל יותר. מפני שהרץ ממוקם על אחד משני האלכסונים הארוכים ביותר (או ח1-א8 או א1-ח8), הוא שולט על המספר המרבי האפשרי של משבצות ויכול להפוך לנשק התקפי חזק. עם זאת, עמדה זו פותחת חלון הזדמנויות גם לשחקן היריב: אם ניתן להחליף את הרץ, הערוגות עליהן הגן הרץ יכולות לשמש כבסיס להתקפה (במיוחד אם הפיאנקטו מבוצע על צד המלך). לכן, החלפת הרץ עליו מבוצע הפיאנקטו לא צריכה להיעשות בקלות, במיוחד אם רץ האויב של אותו הצבע עדיין נמצא על הלוח.
מהות.
התרשים משמאל מראה שלושה סוגים שונים של פיאנקטו (לא כחלק ממשחק בפועל, אלא כדוגמאות נפרדות שאוחדו לתוך לוח שחמט יחיד):
איגוף ארבעה רצים.
במשחק נימצוביץ' נגד רובינשטיין מרינבד 1925, נוצר מצב פיאנקטו של 4 רצים. 2 פרשים פותחו ו-2 פרשים נשארו במשבצת המקורית.
נימצוביץ' ציין בהומור, בספרו שיטתי, על מצב זה: "כל צד מבצע הצרחה במצפון שקט, שכן אפילו 2 רבי אמן מודרניים לא יכולים לאגף יותר מ-4 רצים".
שלמה הירשל
רבי שלמה הירשל ברלינר (באנגלית: Solomon Hirschell; י"ט בשבט ה'תקכ"ב, 12 בפברואר 1762 - כ"ז בחשוון ה'תר"ג, 31 באוקטובר 1842) היה הרב הראשי הרשמי הראשון של בריטניה הגדולה.
ביוגרפיה.
נולד לרב צבי הירש לוין שכיהן כרבה של לונדון וערים אחרות. בצעירותו כיהן כרבה של פרנצלאו ובשנת ה'תקס"ב (1802) התמנה כרבה של בריטניה הגדולה, משרה בה כיהן במשך ארבעים שנה עד פטירתו בכ"ז בחשוון ה'תר"ג, 31 באוקטובר 1842. הוא כיהן גם כרבה של הקהילה האשכנזית בלונדון והיה מראשי הלוחמים ברפורמים בבריטניה; חרם שהטיל בקיץ 1841, שנה לפני פטירתו, על ראשי ההנהגה הרפורמית במטרה לבלום את התנועה, נכשל, לאחר שיורשו הרב נתן מרקוס אדלר לא הצליח לאכוף אותו בשנים שלאחר פטירתו.
ספרייתו שהייתה עשירה בכתבי יד, נקנתה לאחר פטירתו מיורשיו בידי הקהילה בלונדון.
משפחתו.