בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי שרשוב.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1583. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,553 יהודים. בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, פינו הרוסים את יהודי היישוב ממנו, ואלו שבו אליו לאחר שוך הקרבות, ומצאו את בתיהם שרופים. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, התעמרו אלו ביהודיה, וכך גם החיילים הפולנים שהגיעו אליה בשנת 1919.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,341 יהודים, מתוך 3,310 תושבים, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
בשואה.
ב-24 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו הגרמנים לעיירה, ולמחרת ביצעו שוד המוני ביהודיה, תוך הוצאה פומבית להורג של 14 יהודים. בהמשך, הוטלו על הקהילה בעיירה תשלומי כופר, תוך לקיחת בני ערובה, ורצח כמה מהיהודים. בד בבד, נלקחו יהודי העיירה לעבודות כפייה מפרכות, בהן כ-40 עד 50 מהם מתו מהתעללות שומריהם.
ב-25 בספטמבר 1941 נצטוו כל הגברים היהודים מהעיירה להתייצב בכיכר השוק בה. כ-350 גברים שהתייצבו נלקחו בשלשלאות אל מחוץ לעיירה, והוצעדו לאנטופול, תוך ירי בעשרות מהם בדרך. יתר יהודי העיירה גורשו בהמשך ליישובי הסביבה, ובין היתר לחומסק, שכבר התרוקנה מיהודיה. מיהודי העיירה שרדו את השואה בודדים.
קווי זרם, קווי סימון וקווי מסלול
זרימת נוזל מאופיינת בווקטור מהירות תלת ממדי formula_1. במסגרת מכניקת הרצף קווי זרם, קווי מסלול וקווי סימון הם קווי שדה הנובעים מהשדה הווקטורי של תיאור הזרימה. הם נבדלים רק כאשר הזרימה משתנה בזמן כלומר בתנאי שהזרימה איננה תמידית.
בהגדרה, קווי זרם באותו הרגע אינם נחתכים מכיוון שלחלקיק נוזל לא יכולות להיות שתי מהירויות בו-זמנית. בנוסף ניתן להוכיח שהספיקה הנפחית בין שני קווי זרם סמוכים קבועה. בתמונת קווי זרם של תופעת זרימה צפיפות קווי זרם מעידה על מהירות זרימה גבוהה ודלילות קווי זרם מעידה על מהירות זרימה נמוכה.
באותו האופן קווי סימון אינם יכולים לחתוך את עצמם או קווי סימון אחרים, מכיוון ששני חלקיקי נוזל לא יכולים להיות באותו הזמן באותה הנקודה; אלא אם כן ישנה ראשית משותפת עבור שני קווי סימון שונים. אולם, קווי מסלול רשאים לחתוך את עצמם או קווי מסלול אחרים (חוץ מנקודת ההתחלה ונקודת הסוף של קווי סימון שונים שאמורים להיבדל זה מזה).
אם קו עקום או עקום סגור משמש כנקודת התחלה עבור מערכת של קווי זרם מתמשכים התוצאה היא משטח זרם. במקרה של עקום סגור בזרימה תמידית, נוזל אשר נמצא בתוך משטח הזרם יישאר בתוך משטח הזרם לנצח, זאת מכיוון וקווי הזרם משיקים למהירות.
פונקציה סקלרית אשר קווי המתאר שלה מגדירים את קווי הזרם ידועה בתור "פונקציית הזרם".
ביטויים מתמטיים.
קווי זרם.
קווי זרם מוגדרים על ידי:
כאשר  "formula_3" היא מכפלה וקטורית ו-formula_4  הוא הייצוג הפרמטרי של קו זרם יחיד בזמן כלשהו.
אם רכיבי המהירות מוגדרים על ידי הווקטור  formula_1 ורכיבי קווי הזרם מוגדרים על ידי הווקטור  formula_6 , המשוואה הנ"ל מצטמצמת ל:
צינור זרימה מורכב ממספר קווי זרם, בדומה לכבל תקשורת, מה שמראה שקווי הזרם משיקים למהירות.כאן s הוא משתנה המתאר את העקום: formula_8. קווי הזרם מחושבים רגעית, כלומר ברגע מסוים הם מחושבים עבור שדה זרימה נתון מווקטור מהירות הזרימה הרגעי.
קווי מסלול.
קווי מסלול מוגדרים על ידי:
האינדקס formula_10 מציין שאנו עוקבים אחר תנועת חלקיק זרימה.
נשים לב שבנקודה formula_11 העקום מקביל לווקטור המהירות formula_12, אשר מחושב בנקודה formula_11 בזמן formula_14.
קווי סימון.
קווי סימון מתוארים על ידי:
כאשר formula_16 היא מהירות החלקיק formula_10 במיקום formula_18 בזמן formula_14. המשתנה formula_20 מתאר את קו הסימון formula_21 ו- formula_22 כאשר formula_23 הוא הזמן בו אנו מעוניינים.
זרימה תמידית.
בזרימה תמידית (כאשר וקטור המהירות איננו תלוי בזמן) קווי הזרם, המסלול והסימון מתלכדים.
זאת מכיוון שכאשר חלקיק הנמצא על קו זרם מגיע לנקודה formula_24, בהמשך המשוואות השולטות בשדה בזרימה ישלחו אותו בכיוון formula_25 מסוים. כאשר המשוואות השולטות לא משתנות בזמן, חלקיק נוסף אשר יגיע לנקודה formula_24 יישלח אף הוא באותו כיוון formula_25. כאשר הזרימה איננה תמידית, חלקיק נוסף אשר יגיע לנקודה formula_24 ישלח בכיוון אחר.
שימושים.
ידיעה של קווי הזרם יכולה להיות שימושית בדינמיקת הזרימה. למשל, משוואת ברנולי המגדירה את הקשר בין הלחץ למהירות מתוארת לאורך קו זרם.
עקמומיות של קו זרם קשורה לגרדיאנט הלחץ הפועל בניצב אליו. מרכז העקמומיות של קו הזרם נמצא בכיוון ירידת הלחץ הרדיאלי. גודל גרדיאנט הלחץ הרדיאלי יכול להיות מחושב ישירות מצפיפות הזורם, עקמומיות קו הזרם והמהירות המקומית.
מהנדסים משתמשים בהזרקת צבע בתוך מים או עשן באוויר על מנת לראות קווי סימון אשר מהם ניתן לחשב קווי מסלול. התבניות המתקבלות משמשות כדי ליצור עיצוב אשר יפחית את כוח הגרר.
חסידה אבדימית
חֲסִידָה אַבְּדִימִית או חֲסִידָה חָבָּשִׁית (שם מדעי: Ciconia abdimii) היא מין של חסידה החיה בביצות ואגמים ביבשת אפריקה. היא קרובתה של החסידה הלבנה החיה בישראל.
לחסידה זו רגליים אפורות, גוף שחור, מקור אפור עם ראש כחול וצוואר לבן. זו החסידה הקטנה ביותר בסוגה ואורכה עד 73 ס"מ ומשקלה עד 1 ק"ג. הזכרים גדולים מהנקבות מעט.
היא חיה במזרח אפריקה מאתיופיה עד דרום אפריקה. היא ניזונה בעיקר מחרקים כמו ארבה או זחלים, אך גם מדוחיים, סרטנים, זוחלים ויונקים קטנים.
תפוצתה נרחבת והיא לא נמצאת בסכנת הכחדה.
החסידה נחשבת לחיה קדושה לכמה שבטים אפריקנים המאמינים שהיא מביאה מזל וברכה.
מקדש האימאם א-רידא
מקדש האימאם א-רידא (בפרסית: حرم امام رضا, תעתיק מדויק: חרם אמאם רצ'א) שוכן בעיר משהד באיראן. זהו אחד המתחמים הגדולים בעולם המקודשים לאסלאם השיעי. במרכז המתחם המאוזוליאום של עלי א-רידא (שמו נהגה בפרסית "רזא"), האימאם השמיני מבין תריסר האימאמים שלפי האמונה השיעית הם צאצאי משפחת מוחמד. מיליוני מבקרים ועולי רגל פוקדים את המקדש מדי שנה. המתחם מנוהל על ידי אסטאן קודס רזאווי.
מלבד קברו של האימאם שנמצא מתחת לכיפה המוזהבת כלולים במתחם גם מסגד גוהרשאד (קרוי על שם השליטה הטימורית, גוהרשאד בגום), מוזיאון, ספרייה, ארבעה סמינרים, בית קברות, מכללה למדעים אסלאמיים, חדר אוכל לעולי הרגל, אולמות תפילה, ובניינים נוספים.
תולדות המתחם.
המתחם נבנה על קברו של האימאם עלי א-רידא שנקבר במקום בשנת 818. במהרה הפך מקום הקבר למרכז עלייה לרגל. במשך מאות שנים שופץ המתחם והורחב על ידי שליטים מוסלמים שונים. בתקופה המודרנית היה זה השאה נאדיר שאה, שמלך בשנים 1736–1747, אשר בנה את מרפסת המבנה ושיפץ ופיאר את המינארטים. בשנת 1928 הוקמה הרחבה הענקית ברדיוס של 180 מטרים מאזור הכיפה, והוחל בבניית המוזיאון, הספרייה ואולם הטקסים.
ביולי 1935 התרחש במסגד מרד במקדש אימאם רזה. כוחות הביטחון בפיקודו של רזא שאה פהלווי, מייסד שושלת פהלווי, נכנסו למתחם המקדש לאחר שאסלאמיסטים השתלטו עליו במחאה נגד מדיניותו האנטי-דתית של השאה, שאסר על נשים ללבוש חג'אב. במהלך ההשתלטות נהרגו חלק מהמוחים.
המקדש מופיע על צדו האחורי של שטר 100 ריאל איראניים שיצא לאור לראשונה בשנת 2004.
ענפי מסב הלב
עַנְפֵי מֵסַב הַלֵּב (TA: rami pericardiaci) הם ענפים עורקיים המסתעפים מאבי העורקים החזי ומספקים דם למסב הלב (פריקרד). הענפים, שאינם מסודרים בזוגות ומספרם מועט, יוצאים לפנים ומתפצלים לענפים קטנים המספקים את חלקו האחורי של מסב הלב.
התמרת כוכב משולש
התמרת כוכב משולש היא שיטה מתימטית לניתוח של מעגלים חשמליים. התאוריה שמאחורי שיטה זו פורסמה על ידי ארתור אדווין קינלי (אנגלית: Arthur Edwin Kennelly) בשנת 1899 בשיטה זו נעשה שימוש נרחב בעיקר בניתוח מעגלים תלת-פאזיים.
התמרת כוכב בסיסית.
ההתמרה משמשת להדמיית מעגל חשמלי למעגל בעל שלושה הדקים. כאשר שלושה רכיבים מחוברים לאותו צומת ואף אחד מהם לא משמש כמקור אז הצומת מתבטל על ידי הפיכת העכבות. על מנת שתתקבל שקילות, העכבה החשמלית בין כל זוג הדקים חייבת להיות זהה לשני המעגלים (לפני ההתמרה ואחרי ההתמרה). הנוסחאות הנתונות כאן נכונות הן עבור עכבות מרוכבות והן עבור עכבות ממשיות.
נוסחאות עבור התמרה מתצורת משולש לתצורת כוכב.
הרעיון הכללי הוא לחשב את העכבה של הדק מסוים בתצורת כוכב של המעגל תוך שימוש בעכבות הנתונות מתוך תצורת משולש, ולהפך. עבור עכבות formula_1 עכבת ההדק היא:
כאשר formula_3 הוא סכום כל העכבות בתצורת משולש.
בצורה מפורשת:
משוואות עבור טרנספורמציה מכוכב למשולש.
הרעיון הכללי הוא לחשב את העכבה formula_5 בתצורת משולש על ידי הנוסחה:
כאשר formula_7 הוא סכום מכפלת כל זוג עכבות בתצורת כוכב, כלומר: formula_8. formula_9 הוא העכבה בתצורת הכוכב בחיבור לצומת אשר אליו העכבה אותה אנחנו מעוניינים לחשב אינה מתחברת.
ובצורה מפורשת:
ניתוח מעגל: שיטה לפתרון תצורת משולש על ידי המרה לתצורת כוכב.
מעגל שיש בו שילוב של שתי התצורות המדוברות צריך להיות מומר לתצורת כוכב. על ידי שינוי מתוצרת משולש לתצורת כוכב, ניתן לנתח כל אלמנט במעגל בנפרד. שיטה זו נועדה לפשט את ניתוח המעגל. (הערה: ההתנהגות ההרמונית של המעגל המקורי נשמרת). ההמרה מתצורת משולש לתצורת כוכב היא כך:
פישוט רשת נגדים.