הישגיה הצבאיים של מטילדה היו משמעותיים מבחינה היסטורית. מעבר לניצחונותיה הרבים במאבקה בקיסר היינריך הרביעי, היא הייתה בין הנשים החזקות בימי הביניים מבחינה צבאית. רוב ההיסטוריונים לא דייקו בנוגע למעורבותה של מטילדה במבצעים הצבאיים של חייליה (הם מרחיבים או ממעיטים בתיאורים ללא ראיות מספקות). לפי העדויות לא ניתן לדעת בוודאות שמטילדה השתמשה בעצמה בנשק או לבשה שריון צבאי, אך ניתן לדעת בבירור שהיא פיקדה על צבא. התשתית התרבותית שאפשרה לאישה לפקד על צבא נבעה מהתפיסה שרווחה בימי ה[אימפריה הרומית], לפיה אין צורך שמפקדים צבאיים יפלסו את דרכם לתפקיד זה באמצעות שירותם כחיילים. אותן עמדות כוח יכולות היו להינתן להם על ידי ירושת נכסים משמעותיים (בדומה למטילדה).
קיימות עדויות לכך שמטילדה הייתה דמות משמעותית למורל החיילים, שכן מתואר שהיא עודדה את חייליה לקראת הקרב ונחמה אותם כשהפסידו. בנוסף, המקורות אכן מאששים את היותה גם מפקדת צבאית, שמתכננת את מבצעיה בעצמה, שמחליטה החלטות הרות גורל, שמתייעצת עם המפקדים הזוטרים, שבודקת מה מצבם של חייליה ושמחדירה בהם משמעת. יש עדויות לכך שהיא אף הובילה את הכוח הצבאי שלה בעצמה.
אישיות.
לא בכדי מטילדה זכורה כאחת הנשים המשפיעות והמרתקות בימי הביניים. עוד מילדותה היא הייתה מוקפת באנשים שהחליטו החלטות טקטיות ואסטרטגיות באופן יום-יומי. סביבה זו השפיעה עליה, והכשירה אותה במובן מסוים לתפקידה העתידי כמפקדת צבאית וכשחקנית ראשית במשחק הפוליטי בין האפיפיור לקיסר. עצמאותה של מטילדה באה לידי ביטוי בניהול אחוזתה בטוסקנה, שכללה גם ניהול משפטי של תושבי אדמותיה, בפיקודה הצבאי המרשים, במאבקיה המשפטיים בקיסר ובבחירת בן-זוגה: מטילדה הייתה אחת מהנשים הבודדות שהצליחו, על-אף התערבות המשפחה ועיכובי החוק והנוהג בחברה בה חיה, לבחור בעצמה את בן-זוגה.
מעבר לכך, מטילדה זכורה כמפקדת בעלת אישיות מרשימה וסוחפת. מסופר כי חלק מחייליה נשארו עמה אף כשהפסידה בחלק מהקרבות במאבקה בקיסר. בנוסף, היא זכורה גם כגברת בעלת מצפון, שתרמה בנדיבות לכנסייה.
שמורה (פירושונים)
לוטה בלוקר
לוטה בלוקר (בהולנדית: Lotta Blokker; נולדה בשנת 1980) היא פסלת הולנדית.
ביוגרפיה.
בלוקר נולדה באמסטרדם. כבר בלימודיה בבית ספר תיכון החליטה להיות פסלת. בגיל 19 יצאה ללמוד ב'אקדמיה לאומנות בפירנצה', למדה 3 שנים, ולימדה - 4. לאחר מכן חזרה לאמסטרדם. במשך 5 שנים עבדה על הסדרה 'שעת הזאבים', הכוללת 10 פסלי ברונזה בגודל אדם, שבהם התנוחה ומבע הפנים ממלאים תפקיד מרכזי. ב־2015 מוקם פסלה בככר המרכזית בעיר רורמונד (Roermond), הולנד.
יצירה.
עבודת הפיסול של בלוקר עוסקת באהבה, מוות, אושר וכאב. היא מושפעת מיצירותיהם של הפסלים הצרפתים: אוגוסט רודן, קאמי קלודל, והאמנית הגרמניה קתה קולוויץ וכן מיצירותיהם של הציירים וינסנט ואן גוך, לוסיאן פרויד, ומרלן דומא (Marlene Dumas), אותן בלוקר מתרגמת לפיסול.
רפאל לוי (משרד הפנים)
רפאל (רפי) לוי (נולד ב-1925) היה הממונה על מחוז ירושלים במשרד הפנים. הוא הורשע בקבלת שוחד.
ביוגרפיה.
לוי נולד בשכונת מחנה יהודה בירושלים, למשפחה חילונית. הוריו רצו שיקבל השכלה כללית והא נשלח ללמוד בבית הספר של המיסיון הצרפתי קולג' דה פרר, בה למד יחד עם בנים למשפחות מבוססת במזרח ירושלים וטווה קשרים ראשונים עימם.
בשנת 1948 התחתן עם בתו של אליהו ששון, דבר שפתח לו קשרים עם ראשי השלטון הישראלי.
לוי היה קצין המיעוטים במחוז ירושלים בשנות ה-50 ובמסגרת זאת היה אחראי על הקשרים עם ערביי ישראל באזור ירושלים וניהל קשרים אזרחיים עם הירדנים ומעבר אזרחים במעבר מנדלבאום. בין השאר ניהל את המעבר של נוצרים לחגיגות בבית לחם, מעבר השומרונים להר גריזים ואת תיאום עליית השיירות הישראליות להר הצופים.
במהלך מלחמת ששת הימים מונה לקצין קשר עם העדות הנוצריות והמוסלמיות וסייע לאלוף חיים הרצוג בגיבוש הצוות של הממשל הצבאי על יהודה ושומרון.
לאחר מלחמת ששת הימים מונה לסגן מנהל המחוז וממלא מקום מנהל המחוז. בהמשך מונה למנהל המחוז והיה יו"ר הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה. במסגרת זאת ניהל ישיבות על תוכניות פיתוח גדולות בירושלים כמו פיתוח ממילא. במסגרת תפקידו במשרד הפנים היה אחראי על מתן רישיונות לעיתוני מזרח ירושלים.
בתפקידיו במשרד הפנים יצר קשרים עם ראשי העדות הנוצריות בירושלים במסגרתם נכרתו עסקות נדל"ן גדולות על קרקעות במערב ירושלים, בין השאר מכירת מלון פאסט (שעליו הוקם אחר כך מלון פנינת ירושלים) ובניין קולנוע רקס מהפטריארכיה הארמנית בירושלים ליזמים ישראלים.
בנובמבר 1986 נעצר בחשד לקבלת שוחד מראשי עדות נוצריות בירושלים. בעיתונות היו חלוקים האם המעצר היה מפתיע או שכבר מזמן היו שמועות על שחיתות מצד לוי. לוי הועמד לדין בפני השופטת דליה דורנר כשהתובע היה ערן שנדר. הוא הורשע ב-9 מתוך 11 סעיפי אישום ביוני 1988. נדון ל-3.5 שנות מאסר וערעורו לבית המשפט העליון נדחה. עם שחרורו מהכלא מונה למנהל מנהלת של אזור התעשייה עטרות.
אחד מילדיו היה הצייר רענן לוי.
סאדיק חאן
תומאש סקורהבי
תומאש סקורהבי (בצ'כית: Tomáš Skuhravý; נולד ב-7 בספטמבר 1965) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת החלוץ.
סקורהבי החל את הקריירה במדי ספרטה פראג, וזכה עמה בחמש אליפויות צ'כוסלובקיה, לפני שעבר לשחק בגנואה האיטלקית. בהמשך הקריירה שיחק גם בספורטינג ליסבון הפורטוגלית.
לסקורהבי הייתה קריירה בינלאומית בשתי נבחרות שונות. לפני פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, ייצג סקורהבי את נבחרת צ'כוסלובקיה, רשם במדיה 43 הופעות בהן כבש 14 שערים, מתוכם חמישה שערים בטורניר מונדיאל 1990. לאחר הפירוק נכלל בסגל נבחרת צ'כיה וכבש שלושה שערים בשש הופעות במדיה.
קריירת משחק.
סקורהבי החל את הקריירה בקבוצת הנוער של ספרטה פראג. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת , ובאותה עונה רשם שמונה הופעות ליגה בהן כבש שער אחד. עונה אחר כך החל להשתלב לעיתים קרובות בהרכב הקבוצה, וסייע לה לזכות באליפות צ'כוסלובקיה, וכן השלים עמה זכייה בדאבל המקומי לאחר שקבוצתו גברה בגמר הגביע הצ'כוסלובקי 4-2 על אינטר ברטיסלאבה.
לקראת עונת עבר סקורהבי לקבוצת הבז'דה צ'ב, שם הפך לשחקן הרכב קבוע. בעונתו השנייה בקבוצה כבש לראשונה מספר דו-ספרתי של שערים בעונה אחת, עם 13 כיבושים. עונה זו החלה עבורו רצף של שמונה עונות רצופות (במדי שלוש קבוצות שונות) בהן כבש מספר דו-ספרתי של שערי ליגה.
בעונת , לאחר שתי עונות בקבוצה, חזר סקורהבי לקבוצת נעוריו ספרטה פראג, והפך לאחד משחקניה המובילים. כבר בעונת החזרה שלו כבש סקורהבי 18 שערי ליגה, שיא קריירה אישי עבורו. בארבע עונות בקבוצה מאז חזר אליה, זכה עמה סקורהבי בארבע אליפויות ושני גביעים, והפגין יכולת התקפית מרשימה עם 55 שערי ליגה ב-113 הופעות.
יכולתו הגבוהה של סקורהבי בטורניר מונדיאל 1990 באיטליה סייעה למעברו של החלוץ לראשונה מחוץ לצ'כוסלובקיה. סקורהבי חתם בגנואה מהסרייה א', שם שיתף פעולה החלוץ האורוגוואי, קרלוס אגילרה, בהתקפת הקבוצה. שני החלוצים הפגינו סגנונות משחק שונים שהשלימו זה את זה בהתקפה, וסייעו לגנואה לרשום את עונת השיא שלה בעידן המודרני, ולהגיע למקום הרביעי בטבלה. סקורהבי ואגילרה כבשו 15 שערי ליגה כל אחד באותה עונה, וחלקו את המקום השלישי בטבלת מלך השערים של הסרייה א'. יכולתו הגבוהה באותה עונה זיכתה אותו גם בתואר כדורגלן השנה בצ'כוסלובקיה. בעונה הבאה, על אף יכולת חלשה בליגה, רשמה גנואה הישג מרשים והעפילה לחצי גמר גביע אופ"א, תוך שהיא מדיחה בדרכה את ריאל אוביידו, דינמו בוקרשט, סטיאווה בוקרשט וליברפול, עד שנעצרה על ידי אייאקס אמסטרדם. סקורהבי סיים את הטורניר עם שלושה שערים, והוסיף 11 שערים נוספים בליגה.
בשנים הבאות לא הצליחה הקבוצה לשחזר את הצלחתה, ונאבקה כנגד הירידה. בסיום עונת , עונתו החמישית של סקורהבי בקבוצה, ירדה הקבוצה לסרייה ב'. בחמש העונות של הקבוצה בסרייה א' כבש סקורהבי 57 שערי ליגה, והיה למלך שערי הסרייה א' של הקבוצה בכל הזמנים. סקורהבי פתח במדי גנואה גם את עונת בליגת המשנה, אך במהלך העונה עזב את הקבוצה והצטרף לספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית. סקורהבי לא הצליח להטביע את חותמו בקבוצה, ורשם במדיה ארבע הופעות ליגה בלבד. לקראת עונת , לאחר חצי עונה בפורטוגל, חזר סקורהבי למולדתו והצטרף לקבוצת ויקטוריה ז'יז'קוב, אך לא שותף כלל במשחקיה באותה עונה ופרש ממשחק פעיל בגיל 32.
קריירה בינלאומית.
נבחרת צ'כוסלובקיה.
סקורהבי החל את דרכו בנבחרת צ'כוסלובקיה תחת המאמן יוזף מסופוסט במשחק ידידות מול ב-4 בספטמבר 1985. סקורהבי עלה כמחליף תשע דקות לסיום המשחק, שהסתיים בניצחונה הביתי של נבחרתו, 3-1. הוא נאלץ לחכות שנה שלמה עד להופעתו הבאה בנבחרת, אך לאחריה כבר החל להשתלב כשחקן קבוע בסגל במהלך טורניר מוקדמות יורו 1988. סקורהבי היה שותף גם למוקדמות מונדיאל 1990, ובמהלך הטורניר כבש את שערי הבכורה שלו במדי הנבחרת, צמד שערים מול בניצחון 4-0 של נבחרתו.