בסוף ינואר 2017 שינה טראמפ את הרכב המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית ומינה את באנון לנוכח קבוע במועצה; וצעד חסר תקדים זה גרר ביקורת רבה מצד חברי הממשל הקודם, בהם סוזן רייס, היועצת לביטחון לאומי בממשל אובמה, שכינתה את המינוי "מטורף לחלוטין"', אך ב-5 באפריל 2017 החזיר טראמפ את המבנה הישן לקדמותו והסיר את באנון מחברות קבועה במועצה לביטחון לאומי.
בפברואר 2017 באנון הופיע על עטיפת הטיים מגזין ותחת הכיתוב "המניפולטור הגדול". כותרת כתבת הנושא של גיליון זה הייתה "האם סטיב באנון הוא האדם השני בכוחו בעולם?" בהתייחסות להשפעתו על הנשיא טראמפ. למרות השפעתו הרבה, הופסקה כהונתו במועצה לביטחון לאומי באפריל 2017. ב-18 באוגוסט 2017 עזב את הבית הלבן לאחר שהודח מתפקידו כיועץ האסטרטגי. ימים ספורים לאחר שעזב את תפקידו בממשל דיווח המגזין ואניטי פייר, שבאנון היה ראש הדוחפים למימוש ההחלטה האמריקאית מזה שנים רבות להעברת השגרירות לירושלים, אך חתנו של טראמפ, קושנר בלם אותה. בנוסף, באנון רצה לאמץ קו נוקשה מול הפלסטינים, הרבה יותר מזה שרצה קושנר.
בינואר 2018 יצא ספר של העיתונאי מייקל וולף, "אש וזעם", המביא פרטים רבים על הנעשה בבית הלבן בתקופת טראמפ, פרסום הספר הביא לקרע בין טראמפ לבאנון שאיים עליו בתביעה משפטית וניסה לעצור את פרסום הספר. באנון מספר כי במטה טראמפ לא באמת האמינו בניצחון וכשהחלו להגיע התוצאות נראה היה כאילו שררה רוח רפאים על המטה עד שלבסוף טראמפ התחזק והאמין בעצמו כמי שמסוגל להוביל את ארצות הברית. כמו כן, באנון כינה את הפגישה בין דונלד טראמפ ג'וניור לגורמים רוסיים "בגידה". טראמפ הגיב בזעם לפרסום הדברים וטען ש"כשבאנון פוטר מהבית הלבן הוא לא איבד רק את משרתו, אלא גם את שפיותו". לאחר הקרע עם טראמפ, פוטר באנון מתפקידו כיו"ר ברייטבארט ואיבד את המימון הכספי מהמיליארדרית ריבקה מרסר.
בשנת 2018 הוא הכיר מיליארדר סיני גו ונגוי שמתגורר בניו יורק. בשנת 2020 הם החלו בקמפיין בקדיום של "ממשל סיני חדש".
בנובמבר 2020 הושעה חשבון הטוויטר של באנון לצמיתות לאחר שהוא כתב בו שיש לערוף את ראשיהם של אנתוני פאוצ'י וכריסטופר ריי.
באוגוסט 2020 נעצר באנון עם אחרים בחשד להלבנת הון והונאה של מיליוני דולרים שנלקחו מאנשים שתרמו להקמת חומת טראמפ בגבול מקסיקו. בינואר 2021 חנן אותו טראמפ.
ב-12 בנובמבר 2021 הוגש כתב אישום נגד באנון בגין ביזוי הקונגרס של ארצות הברית, לאחר שלא ציית לזימון להופיע בפני ועדה מיוחדת של בית הנבחרים החוקרת את ההסתערות על הקפיטול ב-6 בינואר באותה שנה, לא המציא לוועדה מסמכים ולא מסר לה תצהיר כנדרש. פרקליטיו של באנון נימקו את סירובו להיענות לדרישות אלה, בכך שהנשיא לשעבר טראמפ טען שהרישומים והעדויות שנדרשו, מוגנים ב"Executive privilege" . ב-22 ביולי 2022 הורשע באנון במשפטו, על אף שקודם למשפט הוא הודיע שבכוונתו לדבר עם הוועדה.
יחסו ליהדות ולישראל והאשמות בגזענות.
הליגה נגד השמצה האשימה את באנון באמירות אנטישמיות ואחר כך במאמר באתר סייגה עצמה: "איננו מודעים לאמירות אנטישמיות מבאנון עצמו ועובדים יהודים בברייטברט הגנו עליו", אך לא הסירה את התנגדותה לפעילותו ומינויו בגלל קשריו לגורמים אנטישמיים מוכרים וכתבות גזעניות שהתפרסמו באתר ברייטברט בניהולו.
המשפטן היהודי-אמריקאי, פרופסור אלן דרשוביץ, אמר כי "צריך להיות מאוד זהירים לפני שמאשימים מישהו באנטישמיות. הראיות מצביעות כי לבאנון יש יחסים טובים מאוד עם אישים יהודים, ובהם חוקר שלי לשעבר ג'ול פולק שהוא יהודי אורתודוקסי שעובד איתו בצמידות", עם זאת, דרשוביץ הזהיר כי קשה "להעריך אדם שאינו בעל מאפיינים שליליים בפני עצמו, אך זוכה לתמיכה רחבה בקרב קהל בעל מאפיינים אלו".
"הניו יורק טיימס" תיאר את חדשות ברייטברט בניהולו של באנון כ-"מקור לשערוריות... סביב חומר שכונה מיזוגיני, קסנופובי, וגזעני".
על פי בן שפירו, עורך לשעבר בחדשות ברייטברט ופעיל ימין ידוע, מאז תחילת כהונתו של באנון כיו"ר ההנהלה ובהשפעתו הישירה האתר הקצין את עמדותיו ואימץ נקודת מבט גזענית ושתומכת בעליונות לבנה.
בריאיון לגדי טאוב ביולי 2018 אמר שהוא מעריץ את דמותו של דוד בן-גוריון, ואמר "הרוח והבסיס המשותף של המערב כולו ושלי כמובן היא התרבות היהודו-נוצרית (Judeo-Christian)".בראיון בנון דחה את האשמותיו באנטישמיות. לטענתו, מכיוון שאנדרו ברייטברט היה יהודי לא ייתכן שהעיתון בניהולו של באנון אנטישמי. הוא מציין כי באתר הועסקו עיתונאים יהודים, וכי גייס לאתר את מילו יאנופולוס בעצמו, עיתונאי בריטי קתולי נכד לסבתא יהודיה. עוד טען שברייטברט ניוז תמכה בישראל באופן עקבי ולא מתנצל. בהמשך הראיון התייחס לעצמו כ"נוצרי ציוני".
שגריר ישראל בארצות הברית, רון דרמר, אמר כי "ישראל מצפה לעבוד עם כל חברי ממשל טראמפ, כולל עם סטיב באנון".
בריאיון ל"וול סטריט ג'ורנל" אמר באנון כי אתר ברייטברט בראשותו הוא האתר הכי פרו-ישראלי בארצות הברית וממובילי המאבק ב-BDS.
במרץ 2017 דחה מורטון קליין נשיא ארגון ציוני אמריקה את כל ההאשמות באנטישמיות שהוטחו כנגד באנון והסביר שמהיכרות אישית עם באנון הוא סבור כי באנון הוא פילושמי אוהב ישראל.
באנון, שהיה היועץ היחיד בבית הלבן שתמך בתגובתו של טראמפ לאירועים בהפגנות בווירג'יניה , נרעש במיוחד מכך שהדבר זיכה אותו בהאשמות באנטישמיות. "זו אחת ההאשמות שהוא לוקח בצורה הכי אישית כי היא אינה נכונה", טען אחד מעובדי אתר ברייטברט, שבו חזר באנון לעבוד אחרי פיטוריו.
680-689 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 689 - 680 לפנה"ס
מחוז הצפון (פירושונים)
איגואנה קרנפית
איגואנה קרנפית (שם מדעי: Cyclura cornuta) היא מין של איגואנה החיה באיים הקריביים ובעיקר בהיספניולה, האיטי והרפובליקה הדומיניקנית. איגואנה זו מצויה בסכנת הכחדה.
מאפיינים.
זוהי איגואנה קשוחה ומגודלת שאורכה 60-136 ס"מ ומשקלה 4.5-10 ק"ג בממוצע. איגואנה זו בעלת ראש גדול בעל קשקשים קרניים שיוצרים כרבולת על ראשה וגם קרניים קטנות על חרטומה ומזכירים מעט קרניים של קרנף. הגוף בעל שורת דוקרנים קטנים והזנב ארוך וחזק. איגואנה זו מסוגלת לרוץ מהר מאוד בעת הצורך.
האיגואנות חיות באיים טרופיים באזורים שונים מיערות טרופיים ויערות יבשים לנקיקי סלעים, חופים ואפילו לשחות בים הפתוח. היא פעילה בעיקר ביום ומתחממת לאיטה בשמש. האיגואנה ניזונה בעיקר מצמחי יבשה, עשבים ופירות אך גם מגוונת בחרקים ובזוחלים קטנים יותר.
איגואנת סלעים
איגואנת סלעים (שם מדעי: "Cyclura") הוא סוג של קשקשאים ממשפחת האיגואניים החיים רק באיים הקריביים באקלים טרופי.
איגואנות אלה בעלות גוף גדול ומשוריין בקשקשים גרמיים וקשים והם בעלי קרומי עור מתחת לסנטר ובעלי עורף קוצני. הגוף מעוטר בקוצים לאורך הגב והזנב השרירי וצבעם דומה לצבעי הסלעים בהם הם חיים ויכול להיות בצהוב, כתום, חום כהה ושחור.
האיגואנות פעילות במשך היום במנוחה על הסלעים או הענפים. הם ניזונים מצמחייה יבשתית, מקקטוסים ומעשבים אך גם יכולים לטרוף חרקים ויצורים קטנים נוספים וכן יאכלו נבלות.
שיראך
נחשי ים
איתור נעדרים
קמלה פאנט
קמלה פאנט (באנגלית: Kamla Pant; נולדה ב-18 בדצמבר 1956) היא פמיניסטית, פוליטיקאית ופעילת זכויות נשים מאוטראקהאנד, שבהודו. היא ידועה גם בשל עבודתה בתנועת אוטראקהאנד, אשר הביאה לכך שאוטראקהאנד הוכרזה כמדינה הודית בשנת 2000.
ביוגרפיה.
פאנט נולדה למשפחת ממעמד הפועלים, בצ'אמולי, גרהוואל (אוטראקהאנד). יש לה תואר שני באומנות, וכן תואר במשפטים מאוניברסיטת קומאון. בשנות ה-80 של המאה ה-20 היא עבדה כעורכת דין בקומאון, אחת הנשים היחידות במחוז במקצוע.
אקטיביזם.
פאנט הייתה אחת המנהיגות של תנועת הצ'יפקו. התנועה, אשר קמה ב-1973, התחילה כארגון לשימור הסביבה, ובפרט היערות באוטראקהאנד, ובהמשך נהייתה גורם מרכזי בהתנגדויות לעשרות פרויקטי פיתוח ובניה, והפכה למודל למחאה לא-אלימה. הפעילות של פאנט הגיעה לנקודת שיא כאשר היא צמה במשך 11 ימים במסגרת מחאת נאשה נאהי רוג'גאר דו (Nasha Nahi Rojgar Do) אותו הנהיגה. המחאה קמה נגד העלייה בשיעורי האלכוהוליזם בקומאון, שהוחרפו עקב האבטלה הגוברת. נשים היו לעיתים קרובות הקורבנות לאלימות מצד גברים בתנאים אלו, והתארגנות רחבה קמה בדרישה מהמדינה להגביל את הזמינות של אלכוהול, ולייצר מקומות עבודה. היא פעלה גם למען זכויותיהם של חקלאים אריסים במחוז טראי, ולקידום זכויות נשים, כאשר סחר בנשים היה נושא שהתמקדה בו במיוחד.
ב-1990, פאנט, יחד עם אומה בהאט, שילה רג'ואר, ובסאנטי פתאק, יסדה את המגזין הראשון במדינת אוטראקהאנד שמתמקד נשים ונושאים חברתיים, אוטארה ("Uttara)", שפירושו "של הצפון". המגזין, אשר חגג את יום השנה ה-25 לפרסומו ב-2015, נתן לראשונה קול לנשים רבות במדינה, והתעקש על שוויון זכויותיהן. בשנת 1992, היא הייתה אחת המייסדות של המאהילה מאנץ' של פראגטישיל (Pragatisheel Mahila Manch), ארגון נשים כלל-אזורי במחוז דהראדון. המאנץ' היה אינסטרומנטלי בתהליך האיחוד של תנועות מרובות - סביבתניות ואחריות - לכדי תנועת אוטראקהאנד, שמטרתה הייתה להפוך למדינה נפרדת ועצמאית מאוטר פרדש.