ב-1982 הלחין ועיבד נגרי את המחזמר "אברהם אחד", שביים דני ליטאי. מהמחזמר התפרסם השיר "הו מה יפית ארץ כנען". עוד באותה שנה עיבד שלושה שירים לאלבומו של שימי תבורי "שבועת עולם", שהבולט בהם היה "עוד סיפור אחד של אהבה", שהפך ללהיט ענק.
בסוף 1983 הלחין ועיבד את השיר "אם" אותו ביצעה שולה חן, ואשר זכה במקום הראשון בתחרות.
בשנת 1986 הלחין את הלהיט "שתי אצבעות מצידון". השיר, בביצועו של בועז עופרי, היה שיר הנושא של הסרט המצליח "שתי אצבעות מצידון".
ב-1987 עיבד את שירי אלבומה של עפרה חזה שירי מולדת ג'. בסוף אותה שנה עיבד שני שירים לפסטיגל: "סילסולים" בביצוע אלי לוזון ורבקה זוהר, ו"הדגל שלי" בביצועה של עדנה לב.
ב-1994 הלחין ועיבד את פסקול הסרט "עץ הדומים תפוס" על פי ספרה האוטוביוגרפי של גילה אלמגור.
ה-1992 הלחין את הסרט "להיטים מצוירים משלנו" בשיתוף מיכאל ויינמן.
ב-1995 עיבד את אלבומה של נורית גלרון "קלאסי", שהוקלט עם תזמורת סימפונט רעננה בניצוחו של ירוחם שרובסקי.
בשנת 2000 עיבד את שירי אלבומו של בועז שרעבי "ריגושים", שהוקלט עם תזמורת סימפונט רעננה, ובו חידש שרעבי קלאסיקות ישראליות.
לאורך שנות פעילותו עבד בהקלטות של אמנים רבים כמפיק ומעבד מוזיקלי. בין הבולטים שבהם ניתן לציין את עפרה חזה ("שירי תימן"), ריקי גל ("אין לזה סוף"), בעז שרעבי ("ריגושים"), יהודית רביץ ("יהודית רביץ והפילהרמונית") ואף מחוץ לישראל, בעיבוד המוזיקלי לרמיקס ללהיטם של הראפרים האמריקאים אריק בי וראקים ("Paid in Full"). ב-1990 עבר להתגורר ולעבוד בממלכה המאוחדת. הוא התגורר בלונדון והמשיך בה בפעילותו המקצועית, בייחוד בתחום המוזיקה הקלאסית.
נפטר ב-23 באוגוסט 2019 בלונדון.
שו הא רי
שוּ הא רי הוא מושג מאמנויות הלחימה היפניות המתאר את שלבי הלמידה עד דרגת אמן. המונח משמש לעיתים גם בתחומים אחרים (לדוגמה בגו), בעיקר כדי לתאר דרגות שונות של התמחות וכישורים.
תרגום מקורב של שלושת השלבים:
אד או'ניל
קוצן (יונק)
קוֹצָן (שם מדעי: Acomys) הוא סוג במשפחת העכבריים ושויך לתת-משפחת הקוצניים, אשר פרטיו הם מכרסמים קטנים.
מאפיינים.
מיני הקוצן נפוצים באסיה, באפריקה ובאמריקה הצפונית. זנבו של הקוצן קצר ולעיתים ניתן להבחין בקוצנים שאיבדו את זנבם לאחר שעברו מאבק עם קוצן או מכרסם אחר. חלק משערות הגב של הקוצן התקשו לכדי קוצים המתפקדים בדומה לקוציו של קיפוד. ראשו של הקוצן מחודד בקצהו.
לקוצן יש יכולות ריפוי מיוחדות כמו הצמחת איברים שנקטעו כמעט ללא צלקות .
קוצנים ניזונים מזרעים, חרקים וחלזונות. הקוצנים שוהים במחילות טבעיות בינות לסלעים בזמן שאינם פעילים. משך החיים של הקוצן בטבע הוא פחות משנה בדרך כלל, אם כי יש המאריכים חיים.
הקוצן מתרבה כל השנה, אך בעיקר בקיץ ובאביב. הריון הנקבות נמשך כ-40 יום. כבין אחד לארבעה גורים נולדים בהמלטות. נקבות מסוגלות להמליט מספר פעמים בשנה. הקוצן הנולד נחשב לעוזב-קן (בניגוד לרוב העכבריים שהם חובשי-קן), הוא בעל פרווה קצרה ועיניו נפתחות במהרה.
בישראל נפוצים שני מיני קוצן: קוצן מצוי הנפוץ באזורי סלעים בכל הארץ, וקוצן זהוב הנפוץ במדבר יהודה ואזורי סלעים בנגב. שני המינים פעילי לילה בדרך כלל, אולם באזורים בהם חופפים שטחי המחיה שלהם, פעיל הקוצן המצוי בשעות הלילה והקוצן הזהוב בשעות היום. עם הרחקת הקוצן המצוי מבית הגידול הטבעי מרחיב הקוצן הזהוב את שעות פעילותו גם לשעות הלילה.
למרות קווי דמיון לתת משפחת העכבריים (Murinae), מדענים סבורים כי הקוצן קרוב יותר לתת משפחת הגרביליים.
יש במדינות מערביות המגדלים קוצנים כחיות מחמד אקזוטיות, בעיקר מינים שמקורם מאפריקה. גידולם מצריך סביבה חמה, ובמידת האפשר יש להחזיקם בקבוצה ולא כבודדים, מטבע היותם חיות חברותיות.
הקוצן חי בין סלעים, כדי לקבל הגנה מטורפים אחרים. הוא אוכל בעיקר חלזונות, ועל כן ניתן לזהות את ביתו של הקוצן על ידי קונכיות רבות ריקות הנמצאות בפתחי המערות שלהם.
דני ליטאי
דני ליטאי (ליטוֹבְסקי) (4 ביולי 1940 – 9 בנובמבר 2013) היה במאי ופזמונאי ישראלי, ממובילי הלהקות הצבאיות.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב כדני ליטוֹבסקי, אחיה הצעיר של הסופרת רחל איתן. אביו, יעקב ליטאי, עלה ארצה בגיל 16 והיה סוציאליסט ואידאולוג של פועלי ציון. אמו באה ממשפחה בית"רית, והגיעה ארצה מריגה זמן קצר לפני השואה.
בנעוריו התגרשו הוריו והוא עבר להתגורר עם אביו, עקב מחלת הנפש ממנה סבלה אמו.
שירת בלהקת פיקוד המרכז ולאחר שחרורו ב-1961 השתתף בתפקיד משני כשחקן במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" בתיאטרון הקאמרי. לאחר מכן הפך לכוריאוגרף בלהקת פיקוד הצפון.
את עיקר פרסומו השיג בעבודתו בלהקת הנח"ל בתוכנית "שמש במדבר" כשהיה אחראי על העמדת הפזמונים. באותה התוכנית פגש את מלווה הלהקה, יאיר רוזנבלום, שעזר לו בצעדיו הראשונים כמלחין ומאוחר יותר אף מינה אותו למנהל המוזיקלי של הלהקה. במקביל ללהקת הנח"ל, בה שיתפו פעולה בתוכניותיה המצליחות ביותר עבדו גם על מספר תוכניות של להקת פיקוד המרכז ועל התוכנית הראשונה והמצליחה של להקת חיל הים לה גם כתבו ביחד את שיר הנושא של התוכנית "וביום השלישי" משנת 1968.ליטאי המשיך לביים את להקת חיל הים בשתי התוכניות המצליחות הבאות שלה, "רפסודה בכחול" משנת 1969 ו"שירת הים" שנתיים מאוחר יותר, הפעם עם בני נגרי כמנהל מוזיקלי.
מאוחר יותר בשנות השבעים חזרו ליטאי ורוזנבלום לעבוד יחד, הפעם עם "חבורת הזמר של פיקוד הצפון" בתוכניתה "בלילה על הדשא".
ליטאי ורוזנבלום עבדו ביחד גם על מופעים אזרחיים שזכו להצלחה גדולה כמו להקת פיקוד דיזינגוף, וג'אמבו.עם נגרי עבד כבמאי באזרחות על המחזמר המצליח "אל תקרא לי שחור".
ליטאי ביים הפקות רבות נוספות במשך השנים כמו בצל ירוק 80, ו"להקת קולות גבעתיים", כמו כן היה הבמאי הראשון של להקת הנוער צעירי תל אביב.
כפזמונאי כתב בין היתר עם בני נגרי את המחזמר "אברהם אחד", שממנו התפרסם השיר "הו מה יפית ארץ כנען".
בגיל 40 לקה בשטף דם במוח, היה משותק במחצית גופו ועבר הליך שיקום בבית לוינשטיין.
בשנת 1990, במלאת לו 50, נערך לו ערב הוקרה מיוחד.
בשנת 2004 נערך לכבודו בתיאטרון צוותא מופע הצדעה רב משתתפים.
במשך מספר שנים עבד עם להקת הגבעטרון ובשנותיו האחרונות ביים בעיקר הצגות ילדים.
היה פעיל קבוע במשמרות השלום בימי שישי בצהריים בכיכר רבין.
היה נשוי שלוש פעמים.
ליטאי חלה במיאסטניה גראביס ונפטר בנובמבר 2013 בבית החולים בילינסון, כחודשיים לאחר שלקה באירוע מוחי שני.
בן 73 במותו.
קוצן
ליאור ליובין
ליאור ליובין (נולד ב-19 בספטמבר 1977 ברמת גן) הוא כדורסלן עבר ישראלי ומאמנה של הפועל באר שבע. ככדורסלן, שיחק בעמדת הרכז. ליובין החל את דרכו בכדורסל במחלקת הנוער של מכבי רמת גן ומאוחר יותר שיחק גם במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון בליגת העל. בנוסף שיחק ליובין במכבי תל אביב, עמה זכה באליפות ובגביע המדינה, הפועל תל אביב, נבחרת ישראל ומספר קבוצות באירופה. ליובין היה ידוע ביכולותיו האתלטיות ובשל יכולות הקליעה והחטיפה שלו, כשפעמיים היה מלך החטיפות של ליגת העל. גובהו 1.92 מ'. ב-2008 החל את קריירת האימון שלו כאשר מונה לעוזרו של עודד קטש בהפועל גלבוע גליל. ב-2010 מונה ליובין למאמנה הראשי של גלבוע גליל וזכה עמה פעמיים באליפות הליגה הבלקנית. מאז שימש ליובין כמאמנה הראשי של הפועל חולון ומכבי אשדוד ועוזר מאמן במכבי תל אביב ונבחרת ישראל.
קריירת משחק.
ליובין גדל במחלקת הנוער של עירוני רמת גן. במקביל, שיחק גם בנבחרת הכדורסל של תיכון בליך, שזכתה באליפות המדינה ב-1995 (בה נבחר לשחקן המצטיין) ובמקום השלישי באליפות העולם לתיכונים. בעונת 1994/95 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של מכבי רמת גן ושותף בארבעה משחקים במהלך העונה הסדירה. אחרי שתי עונות במכבי פתח תקווה בליגה ארצית חזר לקבוצה הבוגרת של עירוני רמת גן. בעונת 1997/98 שותף ליובין בחמישה משחקים ועונה לאחר מכן שותף בכל 22 משחקי העונה הסדירה והעמיד ממוצעים של כ-10 נקודות בכ-26 דקות למשחק והגיע עם הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף ולחצי גמר גביע המדינה. בעונת 1999/2000 עלו ממוצעיו לכ-11 נקודות ב-31 דקות ושוב הגיע עם הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף וחצי גמר גביע המדינה. באותה עונה הוביל ליובין את הליגה באסיסטים (ביחד עם למונט ג'ונס) עם ממוצע של 5.5 אסיסטים למשחק. בעונת 2000/01 קלע ליובין כ-12 נקודות למשחק, הוביל את הליגה בחטיפות והגיע עם הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף ולרבע גמר גביע קוראץ'. בעונתו האחרונה במועדון, הוביל ליובין את הקבוצה, לצידם של דני לואיס, ריאן סטאק ומתן נאור, להישג השיא שלה - גמר הפלייאוף מול מכבי תל אביב בו הובסה רמת גן בשלושה משחקים. באותה עונה קלע ליובין כ-13 נקודות בממוצע למשחק ושוב הוביל את הליגה בחטיפות והגיע עם הקבוצה לרבע גמר גביע קוראץ'.
בסיום אותה עונה עבר לשחק בשורותיה של מכבי תל אביב. בניגוד לעירוני רמת גן, שבה היה שחקן דומיננטי, במכבי תל אביב שיחק מעט יחסית (10 דקות משחק בממוצע ביורוליג ו-13 דקות בליגה, לעומת 35 דקות בעונתו האחרונה ברמת גן). לכן, עם סיום העונה עבר ליריבה העירונית, הפועל תל אביב. ליובין חזר להיות שחקן מוביל, והיה לו חלק חשוב בניצחונותיה של הפועל במשחקי הדרבי של אותה שנה, ובהעפלתה לגמר הפלייאוף, שם הפסידה למכבי תל אביב ולפיינל פור של היורופליג אותו סיימה הפועל במקום השלישי.