לאונטי (לייבה) סמיונוביץ' (שימנוביץ') סקידלסקי (1845–1916), סוחר הגילדה הראשונה, אזרח כבוד של ולדיווסטוק, השתתף במימון החברה לחקר מחוז אמור והמוזיאון שלה. הוא היה אחד התעשיינים הגדולים. הוא הציע, בנה ותרם לקהילה היהודית בית כנסת.
ב-5 באוקטובר 1916, שלושה ימים לפני מותו של סקידלסקי, התקיימה הנחת אבן הפינה ל"בתי הכנסת של הקהילה היהודית בוולדיווסטוק" ליד חדר התפילה הקודם. הבנייה בוצעה בתרומות פרטיות, התרומה הגדולה ביותר הועברה על ידי סקידלסקי. במקרים כאלה, יהודים ברוסיה הסכימו לעיתים קרובות לראשונה על הקמת "אחוזה אישית" ואז היו מבקשים אישור להתאים לכאורה את האחוזה המוגמרת לבית תפילה. בשנת 1917 הדת היהודית אושרה בחוק ובית הכנסת שנבנה הפך רשמית לרכוש הקהילה.
בסוף 1932 נסגר בית הכנסת על ידי הרשויות הסובייטיות, הקהילה היהודית בוטלה ונאסר על קיומה. מאז שנת 1933, מועדון מפעל הקונדיטוריה של ולדיווסטוק היה ממוקם בבניין בית הכנסת (כיום מפעל זה ממוקם בבית מספר 5 ברחוב שבצ'נקו) ופעל כאן עד ראשית שנות התשעים. תחילה הוא הוחלף בחנות של אותו מפעל והבניין שופץ שוב ושוב, נערכו בו הרחבות חדשות, כאשר רק החזיתות הדרומיות והמערביות שרדו את השיפוצים. בשנת 1996 ממשלת המחוז הכריזה על המבנה כאנדרטה אדריכלית בעלת משמעות אזורית ונאסר לפגוע בו.
ב-8 בספטמבר 2004 מסר מושל פרימוריה, סרגיי דארקין לרב הראשי של רוסיה ברל לזר, המייצג את איגוד הקהילות היהודיות ברוסיה (FEOR), מסמכים לזכות השימוש בבניין ללא הגבלת זמן ובחינם. FEOR, בתורו, העביר את הבניין לשימוש בלתי מוגדר וחופשי לידי הקהילה הדתית והתרבותית היהודית המקומית (מרכז ERCO). החזרת הבניין בפועל התרחשה בתחילת 2005.
בפברואר 2013 הכריז רבה של פרימוריה ו-ולדיווסטוק שמעון וראקין על תוכניות לשחזור ושיפוץ בית הכנסת. בקהילה היהודית של ולדיווסטוק, שמנתה כעת כ-300 חברים בשנת 2013, אמורים היו אנשי עסקים גדולים ממוסקבה לעזור במימון העבודות.
בסתיו 2013 החלו עבודות תיקון ושיקום בית הכנסת. השיקום בפועל יצא לדרך ביוני 2014. הספונסר הראשי לשיקום בית הכנסת היה הבנקאי הרוסי ולדימיר קוגן, ראש מועצת הנאמנים של הקהילה היהודית של ולדיווסטוק.
טקס הפתיחה של בית הכנסת המחודש נערך ב-18 בדצמבר 2015. בית הכנסת החל להיקרא "בית סימה" - לכבודה של סרפים "סימה" קוגן, אמו של ולדימיר קוגן.
טירת ריבו
טירת ריבו (בצרפתית: Château du Rivau) היא טירה בסגנון הרנסאנס בעמק הלואר בצרפת. הטירה ממוקמת בקרבת טירת שינון בשטח אנדר ולואר.
היסטוריה.
הטירה הורחבה באופן משמעותי בשנת 1445. היא הייתה בבעלות משפחת דה בובו, מייסדי הטירה, עד לסוף המאה ה-17. לאחר מכן הוא היא הייתה תחת בעלויות שונות ושימשה בין היתר כחווה. הצייר פייר ברנו התגורר בטירה בשנים 1960–1992. בשנת 1991 השטח נרכש על ידי משפחת לניה. הם פעלו לשיפוץ המבנה ושטחים נלווים ובשנת 2000 היא נפתחה לציבור.
גני הטירה.
הטירה ידועה בגניה הציוריים שהוקמו סביבה, 12 במספר, בנושאי שונים. בתוך הגנים משולבים יצירות של אמנים שונים לרבות פיליפ ראמט. גן הוורדים כולל אוסף של 450 זנים של ורדים. בין מבני שרות ממוקם גן ירקות שבו גדלים ירקות בממדים גדולים. גן מיוחד מוקדש לספר אליסה בארץ הפלאות וניתן לראות בו פסלים של דמויות מהספר. כמו כן בתוך הטירה עצמה מצוי מוזיאון.
דורל רייט
דורל לורנס רייט (באנגלית: Dorell Lawrence Wright; נולד ב-2 בדצמבר 1985) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדת הסמול פורוורד. בין השנים 2004–2016 שיחק עבור 4 קבוצות שונות בליגת ה-NBA, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 8.4 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק. אחיו המבוגר של הכדורסלן דלון רייט.
קריירת תיכונים.
רייט נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה, וגדל בעיר לונדייל הסמוכה. בשנת 2003 עבר ללמוד ב"תיכון סאות' קנט" אשר במערב קונטיקט, המוכר בשל אקדמיית הכדורסל שלו, בה שיחקו בשנים הבאות שחקני NBA רבים כגון אנדריי בלאטץ', אייזיאה תומאס, דיון וייטרס ומוריס הארקלס. בעונתו היחידה בקבוצת התיכון רשם רייט ממוצעים של 29.4 נקודות, 14.0 ריבאונדים ו-5.8 חסימות למשחק. במהלך אותה שנה הודיע שילמד באוניברסיטת דה-פול שבשיקגו, אילינוי, אולם בסופו של דבר בחר להירשם לדראפט ה-NBA מבלי ללמוד באוניברסיטה.
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 2004 נבחר רייט בבחירה ה-19, על ידי מיאמי היט. בשתי עונותיו הראשונות עם ההיט שותף ב-23 משחקים בסך הכול, ולא שיחק כלל בפלייאוף , בסיומו זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. בשתי העונות הבאות נכנס לרוטציה הקבועה של ההיט, ותרם 6.7 נקודות ו-4.5 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת שיחק רייט בשישה משחקים בלבד, בשל פציעה בברכו השמאלית.
ביולי 2010, לאחר 6 עונות במיאמי, חתם רייט על חוזה בגולדן סטייט ווריורס. בעונתו הראשונה עם הווריורס פתח בכל 82 המשחקים, והשיג שיאי קריירה בממוצעי נקודות (16.4), ריבאונדים (5.3), אסיסטים (3.0) וחטיפות (1.5) למשחק. בסך הכול, קלע רייט בעונה זו, אשר הייתה השביעית שלו ב-NBA, יותר נקודות מסך כל הנקודות שקלע בשש עונותיו הראשונות בליגה במצטבר (1,344 לעומת 1,333). כמו כן שבר את שיא המועדון לסך שלשות בעונה, וסיים את העונה כ"מלך השלשות" של הליגה, לאחר שקלע 194 שלשות בסך הכול. בהצבעות לפרס השחקן המשתפר של העונה סיים רייט במקום השלישי, אחרי קווין לאב ולמרכוס אולדרידג'. בעונת המשיך לשמש כשחקן חמישייה בגולדן סטייט, ותרם 10.3 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת הועבר לפילדלפיה 76', במסגרת טרייד משולש בו הייתה מעורבת גם ניו אורלינס הורנטס. בעונתו היחידה בפילדלפיה קלע רייט 9.2 נקודות בממוצע למשחק.
ביולי 2013 חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס. בעונת קלע 5.0 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של ניקולא באטום, וסייע לקבוצה להעפיל לחצי גמר האזור המערבי, לראשונה מזה 14 שנים.
בקיץ 2015 עזב את ה-NBA כאשר חתם על חוזה בקבוצת בייקונג פליי דראגונס מליגת העל הסינית. ב-37 משחקיו בקבוצה רשם ממוצעים של 24.3 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק.
באפריל 2016 חזר לשחק במיאמי היט, לקראת פלייאוף . בפלייאוף שותף רייט בחמישה משחקים, בעוד קבוצתו הודחה בסיבוב השני, על ידי טורונטו ראפטורס.
באוקטובר 2017 חתם רייט על חוזה בקבוצת איגוקאה מליגת העל הבוסנית. לאחר ארבעה משחקים בלבד עזב את הקבוצה, וחתם על חוזה בברוזה במברג הגרמנית. הקבוצה הודחה מהיורוליג בשלב הבתים הראשון, וסיימה את העונה במקום הרביעי בליגת העל הגרמנית. ב-27 משחקיו ביורוליג קלע 11.6 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת שיחק עבור לוקומוטיב קובאן הרוסית. קובאן סיימה את העונה במקום החמישי בליגת ה-VTB, והודחה מהיורוקאפ בשלב רבע הגמר.
לקראת עונת 2019/2020 חזר לשחק עבור איגוקאה, אך כבר לאחר שמונה משחקים שוחרר מהקבוצה. בנובמבר 2020 הודיע על פרישתו ממשחק, בגיל 34.
יש לי גלידה
יש לי גלידה הוא שיר ילדים עברי קצר ממקור רוסי. זהו שיר עממי ידוע, בעל גרסאות מילים שונות, אך כותבו המקורי אינו ידוע.
לחן השיר מקורו בסרט המדבר הרוסי הראשון, "הדרך לחיים" משנת 1931.
הקלטות השיר והגרסאות למילותיו.
ישנם מספר ביצועים מוקלטים בעברית לשיר.
בהקלטה מוקדמת של מרים בן עזרא משנת 1958 מהתקליט "Israeli Songs For Children" (עם נגינה באקורדיון של אלי פלוטניק), הבית הראשון הוא:
בגרסה מוקדמת נוספת של השיר, שהקליטה שרה יערי בשנות ה-50 בליווי רביעיית אנדרה, מילות הבית הראשון הן:
השיר נכלל באלבום "100 שירים ראשונים" (1984) וכן בקלטת הווידאו הנלווית בעלת אותו שם (1992), בביצועו של נתן דטנר (המופיע בקלטת לצד ציפי שביט), וכן באלבום "לקט שירים ראשונים לפעוטות - 44 שירים מהנים לגיל הרך" (1989) מאת עוזי חיטמן ובקלטת הווידאו הנלווית אליו "שירים קטנים" (1990). בשניהם מופיע השיר במילותיו בגרסתן המוכרת והמקובלת יותר כיום:
שימושים בהקשרים נוספים.
"יש לי גלידה" שימש כשיר משחק נפוץ בתור שיר מסירות, שבו קבוצה עומדת במעגל ומוחאת כפיים לקצב השיר. במהלך שירת שלוש השורות הראשונות מסתובב אחד המשתתפים במרכז המעגל ומצביע על העומדים במעגל, עד לבחירת אחד המשתתפים למחול משותף.
כמו כן, בישראל נעימת השיר מקובלת כנעימה המבשרת על בואו של אוטו גלידה.
Bang My Head
Bang My Head (בעברית: דפוק את ראשי) הוא שיר של הדי ג'יי הצרפתי ומפיק המוזיקה דייוויד גטה, בשיתוף פעולה עם הזמרת האוסטרלית סיה והראפר האמריקני פטי ואפ. הוא יצא כסינגל השני מההוצאה המחודשת של אלבום האולפן השישי של גואטה, "listen". השיר הוא הסינגל השביעי של האלבום בסך הכל. הסינגל יצא להורדה אלקטרונית ב-20 באוקטובר 2015. גרסת האלבום המקורית של השיר כללה רק את שירה של סיה, אך לאחר עיבוד מחדש הבית השני הוחלף לשירה של פטי וופ לקראת יציאת הסינגל שעובד מחדש.
הרכב השיר.
מבחינה מוזיקלית השיר כתוב במפתח של A minor . גרסת האלבום של השיר עוקבת אחר התקדמות האקורדים של Am – G – F ובעלת קצב של 124 פעימות לדקה. עם זאת, לגרסת הסינגל של השיר המשלבת את הראפר האמריקני פטי וופ יש קצב של 108 פעימות לדקה. שירה של סיה משתרע על שתי אוקטבות, מ- G 3 ל- G 5 .
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ יצא ב-6 בנובמבר 2015. בסרטון נראה שגואטה מפסיד במשחק פוקר ואישה (אותה שיחקה הדוגמנית ההונגרית גבריאלה קותי) נכנסת כדי לזכות בכל זה למענו במירוץ סוסים טכניקולור. סיה טי וופ אינם מופיעים בקליפ.
את הקליפ ביימה חנה לוקס דייוויס, והוא צבר למעלה מ-20 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
יש לי גלידה הכי טובה