על אף שקיימת תלות מסוימת בבה"ד חיל הים (בעיקר כיוון שהקורסים הבסיסיים והמתקדמים מועברים שם), אופן ההכשרה של הלוחמים מוטל על מפקדי הכלים והכשרות מורכבות יותר, מוטלות על פונקציות הדרכתיות ביחידה, כל זאת בעיקר בגלל אופי השירות האינטנסיבי של לוחמי הפלגה שלא מאפשר לבצע עצירת פעילות והחלפת כוחות היחידה בכוח אחר לצורך מנוחה והדרכה.
הערכה וציונים לשבח.
בשנת 2002 זכתה היחידה לתעודת הוקרה מהרמטכ"ל שאול מופז על פעילותה במרחב עזה.
בשנת 2008 הוענקה ליחידה תעודת הוקרה מטעם הרמטכ״ל גבי אשכנזי על הצטיינות בלחימה.
בשנת 2011 זכתה היחידה לתעודת הערכה מטעם נשיא המדינה שמעון פרס על היותה יחידת מילואים מצטיינת. זאת על היותה יחידה המתבססת על סד״כ אנשי מילואים בשגרה ובחירום.
בשנת 2014 זכתה היחידה בפעם השנייה להיות יחידת מילואים מצטיינת והוענק לה פרס מטעם נשיא המדינה שמעון פרס.
בשנת 2014 זכתה היחידה בתחרות פרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות בבית הגדודים וזכתה לתעודת הוקרה מטעם הרמטכ״ל בנימין גנץ.
בפברואר 2015 הוענק ליחידה צל"ש מטעם ראש מספן ים על הלחימה במערכת צוק איתן.
בשנת 2016 הוענקה ליחידה תעודת הערכה מטעם הרמטכ״ל גדי איזנקוט על הצטיינות בפעילות מבצעית.
ב־14 ביוני 2018 העניק מפקד זרוע הים, האלוף אליהו שרביט, תעודות הערכה לפלגה 916 עבור "רצף מבצעים חשאיים מורכבים ומשמעותיים כנגד התעצמות אויבנו". באותו מעמד הוענקה תעודת הערכה גם למפקד הפלגה.
ב־25 ביוני 2018 זכתה היחידה לתעודת הערכה מטעם נשיא המדינה ראובן ריבלין על היותה יחידת מילואים מצטיינת. זאת על היותה יחידה המתבססת על סד״כ אנשי מילואים בשגרה ובחירום.
בשנת 2020 זכתה היחידה לתעודת הערכה הצטיינות הרמטכל על רצף מבצעיים ופעולות חשאיות בעומק האויב.
מפקדי הפלגה.
מפקד הפלגה הוא קצין ים בדרגת סא"ל. אורך משמרת פיקוד ממוצעת הוא כשנתיים.
צדק מאחה
צדק מאחה הוא גישה בתחום הדין הפלילי, המתמקדת בצרכי הקורבנות והפושעים, במקום בצורך למצות את החוק היבש, או להעניש את העבריין.
בתחילת 2015 הקל בית המשפט העליון באופן חריג בעונש של אדם שעבר תהליך שיקומי מוצלח שכלל תהליך של צדק מאחה.
עקרונות הגישה.
גישת "הצדק המאחה" שונה מהתפיסות המקובלות, שלפיהן מטרת ה"צדק" היא הענשתו של מבצע העבירה על ידי החברה. על פי הצדק המאחה, השואב את ערכיו מתחום הגישור, כמו גם ממסורות יישוב סכסוכים של עמים ילידיים כמו המאורים בניו זילנד, האבוריג'ינים באוסטרליה והאמריקנים הילידיים, פגיעה במבצע העבירה אינה תמיד יעילה לחברה ולקרבן העבירה כאחד. לעומת זאת, התמודדות של העבריין עם מעשיו, קבלת אחריות מצדו, גינוי מצדו של העבירה שביצע ושל הפגיעה באדם אחר, בקשת סליחה ופיצוי הקורבן, כל אלה מאפשרים איחוי של הפגיעה ומאפשרים לקורבן להתאושש מהחוויה שעבר.
טענה רווחת בקרב תאורטיקנים של צדק מאחה היא שהקורבן, שהוא שותף מלא בתהליך הצדק המאחה, ושהתהליך כולו מתבצע בהסכמתו המלאה, יוצא נשכר מתהליך זה שכן צרכיו ורצונותיו זוכים להתייחסות וסיכוייו להשתקם ולחזור לתפקוד מלא גם הם גבוהים.
צדק מאחה מכיר בכך שלקורבן, למשפחתו ולחברי הקהילה אינטרסים במקרה בהקשר של התהליך והתוצאות.
הגישה בישראל.
בישראל פועלות מספר תוכניות המושתתות על גישת הצדק המאחה. התוכנית הוותיקה והרחבה ביותר היא תוכנית קד"ם לנוער עובר חוק, שמנוהלת על ידי שירות המבחן לנוער ומופעלת על ידי "עמותת קד"ם - ילדים ונוער". במסגרת התוכנית מופעלים מאות תהליכי קד"ם (קבוצות דיון משפחתיות) בשנה, כחלופה יעילה להליך הפלילי הפורמלי עבור בני נוער מבצעי עבירות. התהליך המותנה בקבלת אחריות על ידי הפוגע וכפוף להסכמת הנפגע. תוכנית קד"ם לעוברי חוק הופעלה גם במסגרת שירות בתי הסוהר באגף הנוער בכלא אופק
אחת התוכניות הוותיקות להליכי צדק מאחה למבוגרים היא תוכנית צדק מאחה של "מוזאיקה - המרכז ליישוב סכסוכים בהסכמה". התוכנית פועלת על פי מודל של היוועדות בה מעורבים: פוגע, נפגע, תומכיהם ונציגי קהילה. מתוך הנחה שמהמעשה הפלילי מושפעים בנוסף לפוגע ולנפגע גם הקהילה שיכולה לפעול ליישוב הסכסוך ולסייע לצדדים המעורבים. התוכנית פועלת בשיתוף עם גורמי החוק השונים.
משנת 2004 פועלת בשירות המבחן למבוגרים תוכנית גפ"ן (גישור פוגע נפגע) המקיימת דיאלוגים של צדק מאחה בין עובר חוק לבין נפגע העבירה. ככל תוכניות הצדק המאחה, גם כאן מותנית כניסת הפוגע לתוכנית בקבלת אחריות מצידו, ובהסכמת הנפגע. תוכנית גפ"ן פועלת בתוך ההליך הפלילי, כאשר הסכם איחוי הפגיעות - במידה שנחתם - מוצג בפני השופט בסיום התהליך. השופט בוחר אם לתת להסכם משקל בשיקוליו לגזר הדין ואיזה משקל לתת לו.
תוכנית "בצדק" הפועלת בישראל מאז שנת 2011 היא התוכנית היחידה בארץ המקיימת תהליכי צדק מאחה בעקבות פגיעה מינית. זוהי תוכנית ייחודית ופורצת דרך בתחום, אחת התוכניות הבודדות בעולם העוסקות בתחום זה. התוכנית פועלת במסגרת "המרכז הישראלי גישות מאחות" הפועל לקידום השיח המאחה ויישומי צדק מאחה בישראל.
מלון פלאזה
מלון פלאזה (באנגלית: Plaza Hotel) הוא מלון ובית משותף מפואר השוכן בפינת השדרה החמישית ורחוב סנטרל פארק דרום, במידטאון מנהטן, שבניו יורק. במשך כמאה שנים שימש כאחד מבתי המלון המפורסמים והנחשבים בעולם. ב-2004 נרכש המלון על ידי קבוצה בשליטתו של איש העסקים הישראלי יצחק תשובה. חלקו הוסב לבית דירות יוקרתי, וב-2012 הוא נמכר לחברת "סהרה אינדיה פריוואר" ההודית.
ב-2018 נמכר כולו לקרן השקעות בבעלות ממשלת קטר.
היסטוריה.
הקמת המלון.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 נבנה בית מלון בסמיכות ל"כיכר (פלאזה) השדרה החמישית", המוכרת מאז 1923 בשם "כיכר הצבא הגדול" (Grand Army Plaza). המלון אשר זכה לשם "פלאזה" לא האריך ימים. בשנת 1902 הוא נרכש על ידי חברת "נכסי הפלאזה". כוונתה של חברת הנדל"ן הייתה להורסו ולבנות במקומו מלון גדול ומפואר יותר, בכתובת היוקרתית בצמוד לסנטרל פארק. לצורך המיזם נשכר האדריכל הנרי ג'. הארדנברג, שהתפרסם בשל תכנון בית הדירות דקוטה, אחד מבנייני הפאר הראשונים באי מנהטן. המלון החדש זכה לשם זהה. הפלאזה תוכנן בסגנון של טירה צרפתית מימי הרנסאנס. המלון, בו 800 חדרים, נפתח לציבור ב-1 באוקטובר 1907. בשל היותו אחד מבתי המלון היוקרתיים ביותר באחת הערים החשובות בעולם, זכה הפלאזה לארח מפורסמים מתחומי חיים שונים.
מלכתחילה, חברת ההפעלה של המלון תכננה אפשרות להרחבתו, ורכשה מגרשים סמוכים. בשנת 1915 רכשה חברת עוד ארבעה מגרשים ברחוב West 58th ואחד בסנטרל פארק דרום. החברה קיבלה פטור מהחלטת שקבעה מגבלות גובה לבניינים חדשים בצד רחוב 58, והגישה תוכניות לבניין נספח בן 19 קומות, לאורך רחוב 58, באוגוסט 1919. על פי תוכנית שתוכנן וורן ווטמור. המגרשים האחרונים, ברחובות 15 17 מערב, נרכשו בשנת 1920 לאחר הגשת התוכניות. כדי לממן את הקמת האגף לקחה חברת הפלאזה הלוואות משכנתא בשווי 2.275 מיליון דולר. במסגרת הרחבת המלון הוקמו מסעדות נוספות ואולם אירועים.
בבעלות הילטון וסונאבנד.
תאגיד אטלס, בשיתוף פעולה עם המלונאי קונרד הילטון, רכש את המלון תמורת 7.4 מיליון דולר באוקטובר 1943. באותה עת, הפלאזה פעל בתפוסה ממוצעתשל כ-61 אחוזים, ואזורים ציבוריים רבים נסגרו בגלל מחסור באספקה, עקב מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן הוציאה הילטון 6 מיליון דולר על שיפוץ המלון. במהלך אמצע 1944 שופצה הלובי בשדרה החמישית וקומת הביניים שלו סגורה. תאורת הגג של ה"פאלם קורט", לאחר שקלקלה, הוסרה לצורך התקנת ציוד מיזוג אוויר. מעל החצר הקודמת של המלון נבנתה קומת ביניים, והחדר עצמו הפך לטרקלין. משרד התיווך בפינה הצפונית-מערבית של מפלס הקרקע הוסב לבר שנפתח בינואר 1945.
תאגיד המלונות פלאזה, מפעיל המלון, מוזג לתאגיד מלונות הילטון בשנת 1946. בתחילת שנות החמישים, נשים הורשו להיכנס ל"חדר האלון" והבר במהלך הערב והקיץ, אך הם עדיין פעלו כמרחב לגברים בלבד לפני השעה 15:00, בעוד שהבורסות פעלו.
הילטון מכרה את המלון בשנת 1953 לתעשיין א.מ. סונאבנד תמורת 15 מיליון דולר, והשכירה אותו חזרה מיד למשך שנתיים וחצי. סונאבנד הפך לנשיא רשת המסעדות "צ'יילדס", בשנת 1955, וצ'יילדס רכשה את הפלאזה באותה נובמבר, תמורת 6.2 מיליון דולר. בותאה עת, בכל חדר אורחים, הותקן מיזוג אוויר. "צ'ילדס" הפכה ל"תאגיד המלונות של אמריקה" (HCA) בשנת 1956, והשכירות של הילטון חודשה ללא הגבלת זמן באותה שנה. "תאגיד המלונות של אמריקה" מכרה את הפלאזה ללורנס וינה בנובמבר 1958, תמורת 21 מיליון דולר, ושכרה אותו חזרה מיד למשך 25 שנה. העסקה כללה קיצור ההסכם של הילטון עד לאפריל 1960, שבמסגרתה נטלה על עצמה את החכירה התפעולית של המלון.
בשנת 1969, הוסרו המגבלות על כניסת נשים לבר, בעקבות מחאות של ארגוני נשים. באותה עת החל "תאגיד המלונות של אמריקה", ששמו שונה ל"סונסטה", שיפוץ מקיף של המלון.
בבעלות חברת מלונות ווסטין.