הקליפ הרשמי לשיר Watch Over You יצא לאור באמצע ספטמבר 2008. גרסה חדשה של הקליפ, תוך שימוש בקטעים מ Celebrity Rehab with Dr. Drew ב-VH1 יצא לאור מאוחר יותר באותו חודש ושימש לקידום הסדרה. הגרסה השנייה של השיר נכנסה למקום העשירי במצעד של VH1 והגיעה עד למקום השלישי בשיא. קיימת גרסה נוספת של השיר Watch Over You, שנקראת Watch Over You Duet, בה מתארחת כריסטינה סקביה מלקונה קויל. את הגרסה הזו ניתן לשמוע במייספייס של הלהקה ומאוחר יותר יצא לאור באייטונס בבריטניה. לא ידוע אם היא תופץ בכל העולם.
במקביל, אלטר ברידג' יצאה למסע הופעות עם דיסטרבד, P.O.D. ורדליין בניו זילנד, אוסטרליה וכמה ערים בחלק הדרומי של הפסיפיק.
במהלך סיבוב ההופעות בבריטניה, כחלק מהמסע Blackbird (המסע הגדול היותר לבריטניה של הלהקה עד עכשיו), הלהקות לוגן והוט לג חיממו את ההופעות של הלהקה. המסע נמשך עד 10 בדצמבר 2008.
בנוסף הלהקה הוציאה DVD ראשון של הופעה חיה, של הופעתה באמסטרדם. הדי.וי.די הופק על ידי דניאל קאטולו, וכן נוצר דף מייספייס חדש לקראת הדי.וי.די. מאוחר יותר התגלה שיצאו כמה גרסאות של הדי.וי.די באותו שם: הראשונה יצאה לאור ב-12 בספטמבר והכילה תקליטור אחר בלבד ונמכרה באופן בלעדי בהופעות וכנסים במהלך האיחוד של קריד. גרסה זו הייתה ברשימת "הופעות הרוק הנמכרות ביותר" מאז יצאה לאור. גרסת בלו-ריי ומהדורה כפולה, שכללה תיעוד ודיסק שמע, עוקבה מספר פעמים על ידי חברת ההקלטות וכרגע אין לה תאריך יציאה. למרות זאת הלהקה עדיין אופטימית לגבי שחררו.
2009-2012: "AB III".
לאחר כתיבת שירים בחלק ניכר משנת 2009, אלטר ברידג' החלה את תהליך ההקלטה של אלבומם השלישי, AB III (ראשי תיבות של שם הלהקה ומספר האלבום), בפברואר, וסיימה במאי. בנוסף מארק טרמונטי הכריז כי מייקל באסקט, שהפיק את Blackbird, יחזור להפיק גם את האלבום החדש. ב-21 ביוני 2010 הודיעה הלהקה במייספייס ובאתר הרשמי שלה כי תהליך ההקלטה הסתיים, וכל מה שנותר הוא לקבוע שם לאלבום, את רשימת השירים, שמות השירים ועטיפה לאלבום. ב-9 באוגוסט, הלהקה הודיעה כי שם האלבום יהיה AB III וכן פרסמה את רשימת השירים. שמות השירים פורסמו אחד אחד לאורך אותו היום. טרמונטי אמר שההקלטה היא יותר עמוסה, שהסידור היה שונה מזה שחברי הלהקה היו רגילים אליו ושחלק מהאלמנטים במוזיקליים עשויים להפתיע את המעריצים. כמו כן, הוא אמר "אנחנו סוג של יצאנו מהקופסה והפכנו את ההקלטה הזאת למאוד מאוד דינמית. שיר אחד יכול להיות יפה רגע אחד ושנייה אחר כך מיואש ובודד." בנוסף טרמונטי דיבר על האפשרות להוציא EP שיכלול בתוכו רצועות שלא נכללו באלבום הזה בעתיד הקרוב.
מסע ההופעות התומך באלבום נמשך עד ינואר 2012, במסגרתו יצא לאור הדי.וי.די "Live at Wembley" ב-26 במרס 2012.
2013: "Fortress".
Fortress הוא אלבום האולפן הרביעי של אלטר ברידג'. האלבום יצא לאור ב-25 בספטמבר 2013 על ידי Roadrunner Records. מייקל באסקט, שהפיק את Blackbird ו-AB III הפיק גם את Fortress. ב-8 באוגוסט אלטר ברידג' הוציאו כסינגל את "Addicted to Pain". באלבום זה החליטו חברי הלהקה ללכת לכיוון יותר כבד מבחינה מוזיקלית לעומת אלבומיהם הקודמים. האלבום כולל 12 שירים.
"The Last Hero": 2016-2017.
The Last Hero הוא האלבום החמישי של אלטר ברידג'. האלבום, אשר מכיל 13 שירים, יצא לאור באוקטובר 2016 והוא כבד יותר מקודמו. האלבום מכיל ברובו שירים עם אופי או כוונות פוליטיות בולטות מאשר שאר השירים מהאלבום הקודם. הסינגל Show me a leader הוא דוגמה ממשית לאחד מהשירים בעלי האופי הפוליטי של האלבום.
ב-8 בספטמבר 2017 שחררה הלהקה את הדי.וי.די השלישי של הלהקה, "Live at the O2 Arena + Rarities".
2019-היום: "Walk the Sky".
בחודש מרס 2019 החלה הלהקה להקליט את אלבומה השישי, Walk the Sky. הקלטת האלבום נמשכה כחודשיים. ביוני 2019 הודיעה על להקה על מסע הופעות בינלאומי לקידום האלבום.
האלבום יצא לאור ב-18 באוקטובר 2019.
סגנון מוזיקלי וההשוואה לקריד.
להקת אלטר ברידג' העדיפו שלא להחשיב את עצמם כקריד רק עם סולן שונה, אלא כלהקה שונה בעלת סגנון כתיבה שונה לחלוטין. החל מאלבומם השני, Blackbird, הם אכן הציגו סגנון מוזיקלי ייחודי.
ניתן להבחין בשני הבדלים מהותיים בין אלטר ברידג' וקריד: שירים רבים של אלטר ברידג' נתמכים על ידי ריפים כבדים, מה שהופך את המוזיקה של אלטר ברידג' כבדה הרבה יותר משל קריד וקרובה יותר להבי מטאל. בנוסף, באלטר ברידג' יש מקום גדול הרבה יותר לקטעי סולו ולפעולות מסובכות יחסית עם הגיטרה החשמלית מאשר בקריד. על כך אמר טרמונטי: "אני סוף סוף יכול להפגין את הכישרון שלי".
כלכלת תוניסיה
כלכלת תוניסיה הוא שם כולל למגוון תחומים כלכליים שמלווים את הרפובליקה של תוניסיה לאורך ההיסטוריה. כיום הכלכלה התוניסאית נמצאת בתהליך של ליברליזציה לאחר עשרות שנים של מעורבות גדולה של הממשלה בכלכלת השוק. תכנון כלכלי זהיר הביא לצמיחה מתונה אך מתמשכת של הכלכלה במשך למעלה מעשור. הצמיחה הכלכלית הייתה תלויה מבחינה היסטורית רבות בנפט, פוספט, חקלאות, תעשייה ותיירות. במדד התחרותיות העולמי של הפורום הכלכלי העולמי לשנים 2015–2016 מדורגת תוניסיה במקום ה-92. בדומה לכך, בדו"ח מדד הפיתוח האנושי משנת 2014 מדורגת תוניסיה במקום ה-96 בעולם ובמקום החמישי באפריקה.
שנת 2015 התאפיינה בפיגועי טרור אשר השפיעו על הצמיחה הכלכלית, במיוחד בתיירות, שמהווה את אחד מהמגזרים העיקריים.
היסטוריה.
במהלך העשורים הראשונים לקיומה של תוניסיה הייתה הממשלה מעורבת עד מאוד בכלכלה התוניסאית כאילוץ שנוצר מכלכלה צרה, אחוז אבטלה גבוה, מכשור שהיה בחיתוליו וחוב לאומי גדול. ממשלתו של חביב בורגיבה, הנשיא הראשון של תוניסיה ואבי האומה, אמנם הצליחה לייצב את הכלכלה בזכות פעולות של הלאמה והתערבות ממשלתית, אך היא העמידה את תוניסיה במצב ממנו לא היה ניתן לצמוח עוד.
בשנת 1986, אחרי עשורים של עמידה במקום מבחינה כלכלית, החל תהליך של מעבר מכלכלה המכוונת על ידי הממשלה לכלכלת שוק, שלוותה בהפרטה נרחבת של נכסי מדינה. הרפורמות שהתבצעו במסגרת תהליך זה תרמו להמרצת הפעילות הכלכלית, הורדת האינפלציה והקטנת החוב הלאומי (שהגיע בשנת 1993 ל-9.2 מיליארד דולר).
כיום כלכלתה של תוניסיה מתבססת בעיקר על נפט, פוספט, חקלאות ותיירות. אחוז המובטלים הוא 15.5% (2017), עלייה של 2.5% מאז פרוץ המהפכה בתוניסיה. כמות התושבים הנמצאים מתחת לקו העוני נאמדה בשנת 2005 בכ-7.4%. אחוז האינפלציה עומד נכון ל-2020 על 5.4%. כמות העובדים בשנת 2006 נאמדה ב-3.502 מיליון איש, והתפלגות כוח העבודה אינו תואם את הייצור לפי תחומי העיסוק (התפלגות הייצור – ההכנסה המדינית מכל תחום עיסוק):
רכבות וכבישים.
תוניסיה ירשה את מרבית תשתית הרכבות שלה מהשלטון הצרפתי עוד מימי שליטתו בשטחה, אולם השלטון התוניסאי שיפץ ופיתח אותה. רשת הרכבות בתוניסיה פועלת עד היום כגוף ממשלתי (SNCFT) ומספקת שירות תעבורה לאזרחי המדינה. למרות זאת, מערכת הרכבות בתוניסיה עדיין אינה מפותחת דיו, כתוצאה מהזנחה של השלטון הצרפתי בעבר. אורכה הכולל של מסילת הברזל הוא 2,152 ק"מ בלבד, והיא מקושרת גם למדינה השכנה אלג'יריה בשני מעברי גבול, אולם אחד מהם אינו פעיל. מסילת רכבת למדינה השכנה השנייה, לוב, עדיין אינה קיימת, אך מאז שנת 2008 קיים פרויקט ליצירת קו רכבת משותף.
אורך הכבישים הכולל בתוניסיה הוא 19,232 ק"מ, כאשר 12,655 ק"מ מתוכם הם כבישים סלולים והשאר אינם סלולים. מערכת הכבישים התוניסאית מקשרת אותה למדינות צפון אפריקה ביניהן אלג'יריה, מרוקו, לוב ומצרים. הכבישים הפנימיים מקשרים בין כל הערים הגדולות. בשנת 2002 לוותה תוניסיה כ-300 מיליון אירו מבנק ההשקעות האירופי, לצורך שיפוץ ושיפור מערכת הכבישים במדינה, על בסיס היציבות הכלכלית בה. הכביש הראשי בתוניסיה הוא A1 .
שדות נפט וגז.
בתוניסיה מערכת צינורות נרחבת, הכוללת 3,059 ק"מ של קו גז, 1,023 ק"מ של קו נפט, ו-345 ק"מ של צינורות המעבירים תוצרים מזוקקים. מוצרי נפט תעשייתיים הם ענף הייצוא השלישי בחשיבותו בתוניסיה, למרות גודלם הקטן של שדות הנפט והגז בשטחה בהשוואה ללוב או לאלג'יריה. תוניסיה מייצאת כ-308 מיליון חביות נפט בשנה. בתוניסיה עובר צינור הנפט הכלל-ים תיכוני , המקשר למעשה את העיר לאגוס, ניגריה, לסיציליה, איטליה, דרך העיר תוניס. בנוסף לכך, קיימים צינורות נוספים המגיעים לתוניסיה מאלג'יריה: העיר א-סח'ירה , מחוברת לצינור נפט שמוצאו בשדה הנפט מסדה שבאלג'יריה. כמו כן, העיר גאבס מחוברת לצינור שמקורו בשדה גז במזרח אלג'יריה, סמוך לגבול התוניסאי.
הטכנולוגיה התוניסאית אינה מפותחת דיה כדי שיהיו לה היכולות המקסימליות לזיקוק נפט, ולכן רוב ייצוא הנפט שלה הוא ייצוא של נפט גולמי, ורוב ייבוא הנפט שלה הוא ייבוא של נפט מזוקק. שדה הנפט הגדול ביותר, "אל בורמה", התגלה בשנת 1964 ליד הגבול עם אלג'יריה, והוא, בשיתוף עם שדה נפט גדול נוסף, "אשטרט", מספק את רוב הנפט התוניסאי - כ-75%. הרוב המוחלט של תוצרת הגז התוניסאית מקורו בשדה הגז "מיסקאר" שהתגלה בשנת 1975, על ידי תוניסאים, אולם כעת הוא בבעלות החברה הבריטית British Gas. נוסף למיסקאר, ישנם בתוניסיה עוד ארבעה שדות נפט קטנים: "אל פראנינג", "אל בורמה", "בגואל" ו"זיניאה".
נמלים.