בזכות המפרץ הטבעי המוגן הייתה העיר לנמל מרכזי כבר במאה ה-17. כלכלת האי קוראסאו כולו התבססה על המסחר שעבר דרך הנמל - ובייחוד סחר העבדים. בשנת 1914 הפכה העיר למרכז לזיקוק נפט עם הקמת בתי הזיקוק של רויאל דאטש של. בתי הזיקוק עיבדו נפט גולמי שהובא מוונצואלה וההחלטה על הקמתם על האי נבעה מחוסר היציבות הפוליטית בוונצואלה. במלחמת העולם השנייה היו בתי הזיקוק של וילמסטאד בין ספקי הקרוסן החשובים של מטוסי חיל האוויר האמריקאי. ענף התיירות בעיר החל מתפתח בשנות השישים של המאה ה-20 וכיום הוא מהווה מרכיב חשוב בכלכלת העיר. תיירים רבים באים לקוראסאו המהווה אתר צלילה פופולרי ובשל בתי הקזינו הממוקמים בעיר, והעיר היא יעד לספינות נופש במפליגות באיים הקריביים. מצפון לעיר שוכן שדה התעופה הבינלאומי האטו.
ג'יי ובוב השקט מכים שנית
ג'יי ובוב השקט מכים שנית (באנגלית: Jay and Silent Bob Strike Back) הוא סרט קומדיה אמריקאי מ-2001. סרטו החמישי של קווין סמית' שביים ומככב בו לצד ג'ייסון מיוז.
עלילה.
לאחר שדנטה ורנדל מוציאים צו הרחקה נגד ג'יי ובוב השקט, השניים מגלים שבהוליווד עושים סרט על-פי הקומיקס "Bluntman &amp; Chronic" - הקומיקס לו שימשו בסיס ויזואלי והשראתי. כדי למנוע מאנשים לכתוב עליהם דברים רעים באינטרנט, הם מחליטים להפסיק את הפקת הסרט, אך עליהם להגיע מניו ג'רזי להוליווד לפני כן. במהלך הדרך הם לומדים את "חוקי הדרך" מטרמפיסט (מגולם על ידי ג'ורג' קרלין), פוגשים חבורה מסדרה מצוירת מוכרת, ואפילו תופסים טרמפ עם חבורת שודדות יהלומים.
הסרט עמוס בבדיחות מטה, הצוחקות הן על סרטיו הקודמים של קווין סמית' והן על השחקנים המשתתפים בהם.
מסביב לסרט.
הסרט הוקדש למעריציו של סמית', והוא מלא בהופעות אורח של דמויות משלל סרטיו הקודמים, ולעיתים, שחקנים מסרטים קודמים, בתפקידים חדשים. בין השאר מופיעים בסרט: ג'אד נלסון, כריס רוק, ג'ואי לורן אדמס, בריאן או'הלורן, ג'ף אנדרסון, מארק המיל, קארי פישר, אלאניס מוריסט, בן אפלק, מאט דיימון, שאנן דוהרטי, וס קרייבן, גאס ואן סנט, ג'ון סטיוארט, ויל פרל אלי לרטר ועוד רבים.
סרט המשך.
ב-2019 יצא סרט ההמשך "ג'יי ובוב השקט מההתחלה".
גבעת אולגה
גבעת אולגה היא שכונה בעיר חדרה השוכנת על חוף הים התיכון. היא גובלת במזרחה בכביש החוף. השכונה הוקמה בשנת 1949 וקרויה על שם אולגה חנקין, מנשות העלייה הראשונה ואשתו של יהושע חנקין, גואל אדמות חדרה.
גבולות גאוגרפיים.
גבעת אולגה גובלת ברצועת חוף מצד מערב ובכביש החוף מצד מזרח.
הגבול הצפוני של השכונה הוא רחוב בגין המתחבר למחלף אולגה-צפון אשר על כביש החוף. גבולה הדרומי הוא רחוב אדני פז, שם היא גובלת עם שכונת עין הים. במרחק קצר מהשכונה ישנם אתרי טבע, כאשר מצפון נמצא פארק נחל חדרה ותחנת הכוח אורות רבין ומדרום שמורת טבע חוף אולגה או בשמה הרשמי שמורת טבע גדור.
היסטוריה.
היישוב החל בבית אחד, בית ביטחון, שבנה המנהיג הציוני יהושע חנקין בעקבות המרד הערבי הגדול (1936-1939). הבית נבנה בחופה של השכונה של היום על גבעה ומשם נגזר שמה של השכונה, גבעה על שם הגבעה שגר יהושע חנקין ואשתו אולגה. אולגה על שם אשתו וכך נוצר השם גבעת אולגה. בשנת 1949 הוקמה מסביב לבית שכונת גבעת אולגה. ראשיתה כישוב ארעי של חלוצי חדרה, ששמו היה קדימה.
בהמשך נבנתה גבעת אולגה רבדים רבדים:
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2020, השכונה מונה כ-28,000 תושבים והיא אחת מהשכונות הגדולות בחדרה.
תושביה הראשונים של השכונה היו יוצאי מעברת אגרובנק מחנה העולים הגדול ששכן בין יער חדרה לבין הגבעה.
השכונה התחברה לרשת החשמל רק בשנת 1957, עת התארגן ועד לשכונה ויזם את החיבור.
בראשית שנות התשעים, בעקבות גל העלייה מחבר העמים עלה הביקוש לדירות בשכונה ונוצרה מציאות דמוגרפית חדשה. העלייה גרמה שינוי בהרכב האוכלוסייה כך שמשפחות מבוססות וזוגות צעירים יצאו מהשכונה לטובת אוכלוסיות עולים. כיום העולים שמקורם בעליות שלאחר 1990 מהווים כ־26% מתושבי השכונה, יוצאי חבר המדינות, קווקז ואתיופיה.
שירותים לרווחת התושבים.
בשכונה קיימים פרויקטים ומיזמים של: הקרן לפיתוח חדרה, מתנ"ס גבעת אולגה, הטכנודע, הגרעין התורני וגופי מגזר שלישי חיצוניים כגון: עמותת צמאון, תוכנית "עיר בשינוי" (קרן לאוטמן וציונות 2000), חינוך לפסגות, עמותת לשובע, קרן שטיינמץ, קרן אריסון, עמותת ירוחם, "אחרי", ישיבת גבעת אולגה ועוד.
מתנ"ס גבעת אולגה.
המתנ"ס מפעיל קייטנות, חוגים לילדים, צעירים ולמבוגרים וגמלאים. פועל עם אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים בפרויקטים 'עמיתים', 'נאמן', 'קהילה נגישה', 'צמי"ד' ו'רעים'. המתנ"ס כולל את המרכז לגיל הרך המפעיל חוגים, הרצאות להורים, טיפת חלב ועוד.
יחידת הנוער.
יחידת הנוער של מתנ"ס גבעת אולגה מפעילה את: "קפנוער" - מועדון נוער מרכזי בתחומי מנהיגות, פנאי ואומנויות; "רוגע-לך" מועדון נערות; "אופקים לנוער" - הטמעת מסוגלות תעסוקתית אצל בני נוער; "מיתר-נירים" - מרכז יום תומך רב תחומי; מרכז למידה; "הצינור"- מועדון גלישת גלים לנוער אולגה; "האינקובטור" - מרכז המוזיקה של היחידה.
בעבר פעלו בשכונה תנועות הנוער בית"ר, והנוער העובד והלומד והיום פועלים בה תנועות הנוער בני עקיבא, שבט 'צוקים' של הצופים ואריאל.
גרעין תורני חברתי.
בשכונה פועל גרעין תורני חברתי הנותן מענה לצרכים התורניים והחברתיים בעיר. הגרעין הקים את ישיבת גבעת אולגה, תלמוד תורה בבית הספר "שילה" וכן ערבי נשים ושיעורי תורה לגברים.
הגרעין שותף פעיל לפעילות של המתנ"ס ויחידת הנוער.
צמחייה ובעלי חיים.
בשכונה וסביבתה יש מגוון רחב של בתי גידול: חולות מיוצבים, חוף סלעי, חוף חולי, בריכת חורף, יער פארק, רכס כורכר, נחל חדרה - כולם ברדיוס של 4 ק"מ בלבד ממרכז השכונה. ביניהם יש שני בתי גידול אדומים (בסכנת הכחדה).
בין היונקים הנפוצים באזור ניתן למצוא: שועל מצוי, נמייה מצויה, דורבן, קיפוד מצוי, פסיון מצוי, גרביל החולות וחתולי בית שהתפראו.
האזור מהווה ציר נדידה חשוב. בעונות הנדידה ניתן לצפות בנדידה מרשימה של מיני ציפורים כמו סלעיות קיץ, דרור ספרדי, חנקנים למיניהם, שליו, ושרקרק מצוי.
בחולות ניתן למצוא צמחים נדירים, ביניהם אירוס הארגמן, אשר גבעת אולגה הוא האתר הצפוני ביותר בעולם בו מתקיימת אוכלוסייתו באופן טבעי.
ספורט.
בגבעת אולגה הייתה קבוצת כדורגל שנקראה "מ.ס. "עדי" גבעת אולגה", על שמו של סמל , תושב השכונה, אשר נפל במלחמת לבנון השנייה, הקבוצה התאחדה בשנת 2015 עם הפועל חדרה לקבוצה אחת בשם "הפועל חדרה/גבעת אולגה"
תיירות.
במרץ 2013 נפתח בית מלון רמדה חדרה על רצועת החוף שממערב לגבעת אולגה בהמשך לבית המלון צפויה להבנות טיילת באורך של כ-6 ק"מ.
סמוך למלון רמדה נמצאים כפר הנופש 'כפר הים' וכפר הנופש של האגודה למען החייל.
ורחויאנסק
ורחויאנסק (ברוסית: Верхоянск) היא עיירה ברפובליקת סאחה ברוסיה, מזרחית לנהר הגדול לנה.
גאוגרפיה.
ורחויאנסק נמצאת כ-110 ק"מ מצפון לחוג הקוטב הצפוני ו-610 ק"מ צפונית לעיר יקוטסק ובערך באותו מרחק צפונית-מערבית מהכפר אוימיאקון. היא נמצאת בין רכס ורחויאנסק לרכס צ'רסקי ועל גבול הנהר יאנה.
היסטוריה.
בשנת 1638 נוסדה במקום מושבת קוזאקים, 90 ק"מ דרומית מזרחית לעיירה. ב-1775 הם עברו לגדה השמאלית של נהר היאנה, כדי להקל על גביית המיסים. ורחויאנסק קיבלה מעמד של עיר ב-1817 ובין 1860 ו-1917 היא הייתה מקום אליו הוגלו אסירים פוליטיים.
בשנת 2018 התגוררו בעיירה 1,122 איש.
אקלים.
ורחויאנסק היא אחד ממקומות היישוב הקרים ביותר בחצי הכדור הצפוני. רק אוימיאקון קרה ממנה. הקיץ הוא קצר וחם והחורף הוא ארוך מאוד וקפוא. כמות המשקעים נמוכה, פחות מ-180 מ"מ לשנה, שיורדים בעיקר בחודשי הקיץ.
אוימיאקון
אוימיאקון (ברוסית: Оймякон; ביקוטית: Өймөкөөн, Öymököön) הוא כפר ברפובליקת סאחה, אשר במזרח הרחוק הרוסי ברוסיה. בכפר גרים כ-500 תושבים והוא נחשב למקום המיושב הקר ביותר על פני כדור הארץ, מחוץ לאנטארקטיקה.
מקור השם.
הכפר נקרא אוימיאקון על שם נהר אוימיאקון הסמוך שיש הטוענים שמקור שמו מגיע מהמילה "חיום" שבשפת האוון, שמשמעותו "מים לא קופאים", על שם מעיינות מים חמים שנמצאים בסביבה. האדמה קפואה תמיד בקפאון עד. אולם יש הטוענים שמשמעות המילה חיום (hэjум) היא "אגם קפוא".
היסטוריה.
הדרך המובילה לכפר נסללה בידי אסירי גולאגים בשנות השלושים. העבודה בתנאים הקשים גרמה לתמותה אדירה של כמיליון אסירים בעבור כ-1000 קילומטרים של הדרך (כלומר, אסיר אחד מת בכל מטר בממוצע). בשל כך דבק בכביש הכינוי "דרך העצמות".
בתקופת מלחמת העולם השנייה נבנה בעיר שדה תעופה צבאי שסייע לצבא האמריקאי להוביל אספקה וסיוע לברית המועצות בחזית המזרחית.
גאוגרפיה.
אוימיאקון נמצא כ-640 ק"מ מצפון מזרח לעיר יקוטסק ברמת אוימיאקון בעמק הנהר אינדיגירקה (Indigirka) בגובה של כ-750 מטר מעל פני הים ובמרחק 30 ק"מ מצפון מערב לכביש קולימה. הכפר נמצא בין רכס ורחויאנסק ורכס צ'רסקי. רכסים אלה מונעים זרימת אוויר חם.
טמפרטורות ואקלים.
אף שאוימיאקון מרוחק כ-2,900 ק"מ מהקוטב הצפוני ונמצא דרומה לחוג הקוטב הצפוני, נמדדת בו לעיתים קרובות הטמפרטורה הנמוכה ביותר בין כל המקומות המיושבים על פני כדור הארץ. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באופן רשמי הייתה 71.2° מתחת לאפס (26 בינואר 1926) ואילו הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באופן לא רשמי היא 81.2° מתחת לאפס (1916), בעוד שהטמפרטורה הנמוכה הממוצעת בינואר היא 50° מתחת לאפס. רק בווסטוק, אנטארקטיקה נמדדו טמפרטורות נמוכות יותר (89.2° מעלות מתחת לאפס).