בדצמבר 1960, חמישה חודשים לאחר ששוחרר ממאסר ושב להתאגרף, חשדה בו המשטרה שהשתתף בשוד מזוין בשדרות ח"ן בתל אביב. הוא נתפס לאחר מצוד, נשפט ונשלח למאסר. במאי 1961 השתתף בבריחה נועזת מכלא רמלה יחד עם אסיר בשם רפאל (טומי) בליץ שנידון למאסר עולם על רצח המהנדס פיאטלי. פרקש נתפס, ומאז ובמשך כ-10 שנים שב וברח מבתי כלא ומבתי מעצר. באחת מבריחותיו, ב-7 ביולי 1963, מבית המעצר ביפו, חצה את גבול רצועת עזה, נעצר על ידי שלטונות מצרים והושם בכלא בקהיר. ב-11 בינואר 1965, הביאו אותו השלטונות המצריים לגבול רצועת עזה, וגרשו אותו חזרה לישראל. שני חברי קיבוץ נחל עוז שמצאו אותו משוטט בשדות, חשדו בו והביאו אותו לתחנת המשטרה בשדרות, שם נעצר והועבר לכלא רמלה.
ב-1969, בגיל 33, שוחרר מבית הכלא לאחר שריצה שבע מתוך תשע שנות המאסר שנגזרו עליו. הוא עבר לאשדוד, שם גרה אשתו, רחל אלקובי, אם לשלוש בנות, לה נישא בעודו בכלא. העירייה אף העסיקה אותו כגנן וכדייג. לשניים נולד ב-1972 הבן, יעקב.
פרקש ניסה לשוב לתחום האגרוף ואף הופיע בהצלחה בשתי תחרויות (בקריית מוצקין נגד חיים שפיר ובנתניה נגד באומסלר).
כבר בנובמבר 1971 דיווח מעריב שפרקש התגורר במערה בשכונה הישנה של ראש פינה והתקיים מכספים ששלח לו אביו מארצות הברית.
בשנת 1974 הורשע באיום על אחיו וגיסתו כי ישליך רימונים לביתם ונידון לשלושה חודשי מאסר על תנאי.
בשנת 1977 פגש פרקש באהוד בנאי, שהיה בן 24, לאחר שחרורו מהצבא והתגורר בצריף שבוואדי בראש פינה.
בסוף שנות ה-70 פרש פרקש מחיי הפשע, אך הוא לא הסתגל למסגרת ממוסדת, והחל לנדוד בין ואדיות ומערות בהרי הגליל שם שהה בקיץ, לבין בקתות נטושות בחופי ים המלח שם שהה בחורף. במראה תמהוני, עם זקן עבות ובגדים מרופטים, המשיך לככב בתמונות ובכתבות שונות באמצעי התקשורת, בעיקר בגלל מהומות קטנות שבהן היה מעורב, כמו החזקת קנאביס (גראס) ואיומים בסכין.
בשנת 1993 חזר אהוד בנאי לבקר בוואדי בראש פינה ובעקבות זכרונותיו מהמפגש עם פרקש בשנות ה-70 כתב את השיר "יוצא לאור".
בתחילת שנות ה-2000 חילק פרקש את חייו בין בקתה במירון למערה בקדיתא שבגליל.
בנו היחיד, יעקב סו פרקש, חי עד גיל 12 עם אמו ולאחר מכן עבר לקדיתא. היה מאושפז במוסד לחולי נפש. בשנת 2007 התרועע בצפת עם נרקומן, שהזריק לו סמים ונפטר ממנת יתר. נטמן בקדיתא.
בשנותיו האחרונות התדרדר מצבו ורגלו נקטעה. למרות זאת, הצליח פרקש לארגן כרטיס טיסה והגיע בתחילת 2011 לביקור בהודו.
ב-5 אוגוסט 2014 נמצא מוטל ללא רוח חיים בבית העלמין במירון כשעל צווארו סימני חבלה. נטמן בבית העלמין בהר מירון.
מימדיון
מימדיון הוא פארק מים הנמצא בפארק הירקון בצפון העיר תל אביב, למול פארק השעשועים "לונה פארק תל אביב", ונחשב לאחד הגדולים בישראל. הוא משתרע על פני שטח של 100 דונם.
היסטוריה.
המימדיון הוקם בשנת 1990 על ידי חברת עיר השעשועים, ובקיץ הוא מושך עשרות אלפי מבקרים.
בשנת 2006 נחנכה בפארק המגלשה הגדולה בישראל (ה-Side Winder), שנמצאת בפארקים רבים ברחבי העולם.
בשנת 2014, שלוש מגלשות מטאור הישנות הוחלפו במגלשת מטאור חדשה הכוללת 4 מסלולי גלישה ומכונה "המטאור החדשות". גובה המגלשה הנוכחית נמוך יותר מהגובה של המגלשות הישנות.
בשנת 2016, שלוש מגלשות הסלאלום הישנות אשר כונו "מיראז'" שהיו בין הארוכות בישראל נהרסו והוחלפו בשלוש מגלשות סגורות חדשות כאשר השימוש בהן הוא עם אבוב בלבד. מגלשה אחת היא מגלשה רגילה, השנייה היא מגלשת קערה אשר כמעט ואינה כוללת פיתולים והשלישית היא מגלשת קונוסים בדומה למגלשת הקרייזי קונס בפארק המים שפיים.
בנוסף למגלשות אלו ישנם שני מסלולי אבובים כאשר האחד גועש והאחר רגוע; וכן "עולם הילד", אזור המוקדש לילדים עד גיל 10. בנוסף יש במימדיון בריכת גלים שהייתה הראשונה שנפתחה בישראל.
במקום מספר מתקני ספורט ובהם מגרשי כדורסל וכדורעף חופים, שערי כדורגל וכן במת בידור.
קוץ
קוץ הוא הכינוי הרווח לקבוצה פוליפילטית של בעלי פרחים המאופיינת בעלים עם קצוות חדים בשוליהם, לרוב במשפחת הצמחים המורכבים.
אחד מסוגי הקוצים, הנקרא באנגלית Thistle ("דרדר"), ובעיקר המין "Onopordum acanthium" ("דרדר הכותנה" או "חוחן הבלאנש"), הוא הפרח הלאומי של סקוטלנד, והוא מאפיין ניכר בסמלים ולוגואים סקוטיים רבים.
סוגים.
בדרך כלל משפחת המורכבים מתקשרת עם המילה קוץ בשל שמותיהם הדומים לרוב. צמחים ידועים הם:
צמחים במשפחות אחרות מהמורכבים אשר לעיתים קרויים "קוצים":
הקוץ במקרא.
במקרא נזכרו כעשרים מיני צמחים קוצניים וצמחי בר, אלא שמספרם אינו מוחלט מפני שאין ביטחון לגבי כמה מהם אם הם שמות צמחים, כמו 'אזרח', 'פרחח', 'סרבים', ו'עקרבים'.
צמחים קוצניים ועשבים רעים ממינים שונים נכללו בשם 'קוצים'. אחדים מהם הם שמות כלליים: 'קוץ', 'חוח', 'צנינים' ו'ברקנים', וחלק מהם נראה שימשו כשמות קיבוציים וגם כשמות ספציפיים. העובדה שישנם כל כך הרבה שמות של קוצים קשורה לתופעת שמות הצמחים הנרדפים שהיו נהוגים בארץ ישראל בתקופת המקרא. נראה שצמחים מסוימים נקראו בכמה שמות באזורים ובתקופות שונות. יש צמחים שנזכרו רק בספר אחד, דוגמת 'ברקנים' (שופטים), 'סלון' (יחזקאל), 'סרפד', 'נעצוץ', 'נהלולים', ו'שמיר ושית'– הנזכרים רק בספר ישעיהו. קיימת האפשרות שחלק ממיני צמחים אלה נזכרו בשאר ספרי המקרא בשמות אחרים. ניתן להניח שגם צמדי שמות הקוצים מעידים פעמים רבות על שמות נרדפים או קיבוציים, כגון: 'קוץ ודרדר' (בראשית והושע), "סלון ממאיר וקוץ מכאב" (יחזקאל כח כד), 'קמוש וחוח' (ישעיהו והושע), ו'שמיר ושית' (רק בישעיהו).
יש להעיר ששמות מיני הקוצים הידועים היום בשפה העברית המודרנית הם ברובם חסרי ביסוס.
בגלל המבנה הצפוף של מיני הקוצים והיובש שלהם בעונת הקיץ, הקוץ היה ידוע כגורם לשריפות: כִּי תֵצֵא אֵשׁ וּמָצְאָה קֹצִים וְנֶאֱכַל גָּדִישׁ אוֹ הַקָּמָה אוֹ הַשָּׂדֶה, תֵּצֵא אֵשׁ מִן הָאָטָד וְתֹאכַל אֶת אַרְזֵי הַלְּבָנוֹן.
סלובן ליברץ
סלובן ליברץ (בצ'כית: FC Slovan Liberec) הוא מועדון כדורגל צ'כי, מהעיר ליברץ. המועדון זכה באליפות ליגת העל הצ'כית 3 פעמים, ב-2002, ב-2006 וב-2012, ופעמיים בגביע הצ'כי, בעונת 1999/2000 וב-2014/2015. בעונת 2001/2002 המועדון הגיע לרבע גמר גביע אופ"א. בעונת 2007/2008 המועדון הגיע לגמר הגביע הצ'כי.
נותן החסות העיקרי של המועדון היא חברת המשקפיים "Preciosa a.s".
NET Framework.
נמל התעופה הבינלאומי ביירות
קאיראט אלמטי
מועדון כדורגל קאיראט אלמטי (בקזחית: Қайрат-Алматы футбол клубы, Qaırat Fýtbol Klýby) הוא מועדון כדורגל קזחי מהעיר אלמטי, שמתמודד בליגת העל הקזחית, הליגה הבכירה בקזחסטן.
המועדון נוסד בשנת 1954 בשם לוקומוטיב אלמה אטה על בסיס מועדון הכדורגל דינמו אלמה אטה שנוסד ב-23 בנובמבר 1952. המועדון שינה את שמו לאורוז'איי בשנת 1955 ואחר כך לקאיראט אלמטי בשנת 1956. מגרש הבית הוא האצטדיון המרכזי שהוא בעל קיבולת של 23,804 צופים. צבעי מדי הבית של הקבוצה הם צהוב ושחור.
הקבוצה הייתה הקבוצה הקזחית המובילה בעידן הסובייטי והמועדון הקזחי היחיד אי פעם שהתחרה בליגת העל הסובייטית, אחרי שזכה בליגה הסובייטית הראשונה (הליגה השנייה בברית המועצות) בשנת 1976 ובשנת 1983. מסיבה זו המועדון כונה בשם "המועדון הלאומי" והיה המועדון הפופולרי ביותר בקזחסטן. בשנת 1986 המועדון סיים את העונה במקום השביעי בליגת העל הסובייטית, המקום הגבוה ביותר בכל הזמנים עבור מועדון קזחי בליגות הסובייטיות ובסך הכל המועדון בילה 24 עונות בליגת העל הסובייטית, שיא לקבוצה ממרכז אסיה.
המועדון זכה שלוש פעמים באליפות ליגת העל הקזחית, תשע פעמים בגביע הקזחי, פעמיים פעמים בסופרקאפ ופעם אחת בגביע הפדרציה הסובייטי. יריבתה המושבעת הוא מועדון "אסטנה" והמשחק ביניהן נחשב למשחק הקלאסיקו הקזחי.
היסטוריה.
קאיראט אלמטי, ביחד עם המועדונים אירטיש פבלודר ואסטנה מהווים את המועדונים המובילים בקזחסטן. הקבוצה זכתה בשתי אליפויות ליגת העל הקזחית בשנים 1992 ו-2004 וכן זכתה בגביע הקזחי בשנים 1992, 1996, 1999, 2001, 2003, 2014 ו-2015.
עם הצטרפות פדרציית הכדורגל של קזחסטן לאופ"א, קאיראט אלמטי הפך למועדון הקזחי הראשון שהשתתף בתחרות קבוצות אירופית כלשהי, בהשתתפותו במוקדמות ליגת האלופות בעונת . הקבוצה ניצחה במשחק הראשון את ארטמדיה ברטיסלבה בתוצאה 0–2 אך במשחק השני הפסידה 1–4 ולכן לא העפילה לשלב המוקדמות השני.
המשבר הכלכלי (2007-2009).
בסוף עונת 2006, נותן החסות הראשי של המועדון, "קזחסטן טמיר ז'וליי" (חברת הרכבות הלאומית של קזחסטן), עזב. זה זירז משבר פיננסי שנמשך עד תחילת עונת 2007. כתוצאה מכך, רוב השחקנים של המועדון עברו לקבוצות אחרות. המועדון נכנס לעונת 2007 עם קבוצה מנוסה וצעירה. בחודש יולי 2007, קבוצת משקיעים פרטיים השתלטה על המועדון והשקיעה כ-4 מיליון דולר במועדון. המועדון התקדם לרבע גמר הגביע הקזחי, אבל בליגה הוא היה קרוב מאוד לירידה לליגה השנייה, לאחר שסיים במקום השלושה עשר בעונה זו. בתחילת שנת 2009, המועדון הכריז על עצמו שפשט את הרגל והורד לליגה הקזחית הראשונה (הליגה השנייה בקזחסטן). בחודש נובמבר 2009, קאיראט אלמטי זכתה באליפות הליגה הקזחית הראשונה וחזרה לליגת העל הקזחית.
ההתחדשות.