זמן קצר לאחר הוצאתו להורג, עברה בסנאט האמריקאי החלטה הקוראת לגנות את הוצאתו להורג של אלקאניאן ושל יהודים אחרים, וכי יש לראות במעשים אלו הפרה של זכויות האדם באיראן.
מותו של אלקאניאן גרם להלם ופחד בקרב הקהילה היהודית באיראן. קרוב ל-75% מקרב יהודי איראן בחרו לעזוב את המדינה בזמן המהפכה וזמן קצר אחריה. מתוך קהילה של 80,000 - 100,000 איש, נשארו במדינה רק 8,756 יהודים (נכון למפקד אוכלוסין שנערך במדינה ב-2011).
בעקבות פרשת התולעת סטקסנט, אשר נטען כי נוצרה על ידי גוף ממשלתי לשם פגיעה במתקני הגרעין של איראן, עלתה השערה על ידי מומחי אבטחת מידע של חברת סימנטק כי מספר מסוים שהוכנס לקוד ונועד לסמן מחשבים אשר יהיו מוגנים מפעולת התולעת (19790509) אינו מקרי וייתכן שהוא מרמז על תאריך הוצאתו להורג של אלקאניאן. עם זאת, המומחים ציינו כי אין להסיק מכך על זהות המדינה שיצרה את סטוקסנט.
רי&quot;ב 196
לוביץ' (עיר)
לוביץ (בפולנית: Łowicz) היא עיר בפרובינציית לודז' שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
לוביץ' נזכרת מהמאה ה-12, ובמאה ה-13 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאות ה-15 וה-16 שגשגה העיירה, אך באמצע המאה ה-17 נבלמה התפתחותה כתוצאה מההרס של פלישת האימפריה השוודית.
בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי לוביץ'.
קהילה יהודית התקיימה בלוביץ' מהמאה ה-15, ובשנת 1516 גורשו היהודים מהעיירה בהוראת הארכיבישוף המקומי. בתחילת המאה ה-18 התחדשה הקהילה היהודית בעיירה, אך בשנת 1724 נאסרו מגורי יהודי בה. בתקופה הפרוסית בוטל איסור זה, אך בשנת 1828 נצטוו יהודי העיירה לעבור להתגורר ברובע מסוים בה, לאחר פניית הפולנים המקומיים לשלטונות. בשנת 1862 בוטלו הגבלות המגורים ליהודי העיירה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגעה העיירה כתוצאה מהפגזות ומדליקות שפרצו בה, ומצבם הכלכלי של יהודיה הוחמר. בשנת 1919 ערכו חיילי הצבא הכחול ביזה בחנויות היהודים בעיירה, והתעללו ביהודים חרדים באופן פומבי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-4,500 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית. בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו והלכו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה, תוך יידויי אבנים תכופים לעבר בית הכנסת המקומי ובתי היהודים בעיירה.
בשואה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה יהודים רבים לוורשה, ובמקביל הגיעו אליה פליטים יהודים מאזור לודז', עד שמספר היהודים בעיירה הגיע לכ-8,200 איש.
ב-13 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד במעשי שוד של יהודיה, תוך חטיפתם לעבודות כפייה. בחורף 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף חומה וגדר תיל שהוקם בה, בו מתו יהודים רבים ממגפת טיפוס הבהרות. באביב 1940 נסגרו שערי הגטו, והוא חולק לשני חלקים. יהודי הגטו הועסקו בעבודות כפייה שונות, חלקן במחנות עבודה, בתיווך היודנרט שמונה בו, שבראשו הועמד ברוך שפירא.
במרץ 1941 הועברו כל יושבי הגטו שבעיירה לגטו ורשה. לאחר מכן פורק בית הכנסת השרוף שבעיירה בידי פולנים מקומיים. בשנת 1941 התקיים בפרבר של העיירה מחנה עבודה, בו הועסקו כ-300 עד 360 יהודים מגטו ורשה. במחנה זה הורעבו היהודים, וחוו מעשי התעללות מצד שומריהם האוקראינים, תוך שרפה בחיים של יהודים.
לאחר השואה שבו לעיירה 37 יהודים, אך בשל יחס עוין מצד שכניהם הפולנים, שהתבטא בירי על בתיהם, עזבו אותה כולם במהרה. בית העלמין היהודי בעיירה חולל ונהרס בזמן המלחמה, ומצבותיו שימשו לריצוף רחובות העיירה.
אביליקס
אביליקס או אבלוקס (בלטינית: Abilyx) היה אריסטוקרט היספני נאמן לקרתגו, שבמהלך המלחמה הפונית השנייה בגד בה וערק לצד הרפובליקה הרומית.
ביוגרפיה.
מעט מאוד ידוע על חייו המוקדמים של אביליקס, גם לגבי שמו אין ודאות גמורה, אצל טיטוס ליוויוס הוא מכונה "אבלוקס" בעוד שאצל סופרים אחרים הוא מכונה "אביליקס". הוא חי בהיספניה במאה ה-3 לפנה"ס, פוליביוס כותב עליו "שלא היה נחות מאיש בהיספניה בכסף וברכוש, ועלה לכאורה בהרבה על כל היתר במסירותו ובנאמנותו לקרתגו". הוא התגורר בסגונטום לאחר שנכבשה בידי חניבעל ברקה בשנת 219 לפנה"ס. בעיר הפקיד חניבעל גם ילדים ממשפחות אצילות אותם לקח כבני ערובה, לשמירת הנאמנות של משפחותיהם. אולם כאשר צבא רומאי גדול הגיע להיספניה בשנת 217 לפנה"ס בפיקודו של גנאיוס קורנליוס סקיפיו קאלבוס, החליט אביליקס שמוטב לו להעתיק את נאמנותו לרומא.
הוא פנה אל בוסטאר מושל העיר, והציע לו להחזיר את הילדים להוריהם, בצורה זו הוא טען תגבר הערכת ההורים לקרתגו בכלל ולבוסטאר בפרט. בוסטאר קיבל את ההצעה והורה לו לקחת את הילדים ולהחזירם להוריהם בעצמו. בפועל הגיע אביליקס עם הילדים ל המחנה הרומאי ומסר אותם לידיהם. הרומאים החזירו את כל הילדים להוריהם, וקנו בכך את אמון המקומיים. לאחר מכן ידוע עליו מעט מאוד, הוא המשיך לשרת בנאמנות את הרומאים ולקח חלק בקרב דרטוסה.
סוסנובה
סוסנובה (באוקראינית: Соснове; בפולנית: Ludwipol, לודביפול) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, על גדת נהר סלוץ', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
ראשיתה של סוסנובה, שנקראה עד התקופה הסובייטית בשם לודביפול, בכפר בבעלות משפחת אצולה פולנית. במחצית השנייה של המאה ה-19 התפתח היישוב, והוקם בו בית חרושת לנייר.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הועלו רוב בתי העיירה באש, ופרצה בה מגפת טיפוס הבהרות. לאחר המלחמה נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי העיירה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-900 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ובית ספר עברי. עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939 נאסרה פעילות זו.
ב-6 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום ערכו אוקראינים מקומיים פוגרום ביהודיה, תוך אונס נשים. לאחר מספר ימים הוצאו להורג 8 יהודים מהעיירה שהואשמו בקומוניזם. בד בבד הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה.
ב-13 באוקטובר 1941 רוכזו כ-1,500 יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. תוכנית בריחה של יהודי הגטו לא צלחה, וחלק מחברי קבוצת מחתרת יהודית מהגטו שהצליחה להימלט ליערות הסביבה נרצחו בידי פרטיזנים אוקראינים.
ב-25 בספטמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה נרצחו רוב יושביו ביער סמוך. בשעת האקציה הצליחו חלק מיהודי העיירה להימלט ליערות הסביבה, ולחבור ליחידות פרטיזנים סובייטיות.
אלבטרוס גדול
אלבטרוס גדול (שם מדעי: "Diomedea") הוא סוג של עופות ים ממשפחת האלבטרוסיים הכוללים את העופות בעלי מוטת הכנפיים הגדולה ביותר בעולם החי כיום, כשהגדולה מכולם היא זו של האלבטרוס הנודד שמוטת כנפיו מגיעה ל-.
מינים.
בסוג זה 5 מינים:
אלבטרוס שחפי
אלבטרוס שחפי (שם מדעי: Thalassarche) הוא סוג של עופות ים גדולים ממשפחת האלבטרוסיים הנודדים ודואים במשך חודשים בדרום האוקיינוס השקט. הם בעלי ראשים אפורים ומקורים צבעוניים יותר משאר המינים (בדרך כלל המקור צהוב או כתום).
מיון.
סוג זה הוא הגדול ביותר ויש בו 10 מינים:
אלבטרוס צפון פסיפי
אלבטרוס צפון פסיפי (שם מדעי: Phoebastria) הוא סוג של עופות ים גדולים עם מוטת כנפיים גדולה המשתייכים למשפחת האלבטרוסיים שבסדרת היסעוראים. סוג זה כולל את האלבטרוסים החיים באזורים הטרופיים של האוקיינוס השקט ונפוצים בצפון הוואי, באיי גלאפגוס ובאי היפני טורישימה.
מינים.
בסוג ארבעה מינים:
אלבטרוס עשון (סוג)
אלבטרוס עשון (שם מדעי: Phoebetria) הוא סוג של עופות ים במשפחת האלבטרוסיים הכולל 2 מינים כהים. האלבטרוסים חיים באוקיינוסים הדרומיים בקרבת אנטארקטיקה ומסוגלים לדאות על רוחות הים במשך חודשים רבים בלי לנחות.
מינים אלה הם הקטנים במשפחה שמוטת כנפיהם מגיעה ל-200 ס"מ ומשקלם ל-2.5-3.7 ק"ג.
מינים.
בסוג זה 2 מינים:
ג'וזף רוטבלט
תולדות הכותרת
תולדות הכותרת הוא אלבום אולפן של המוזיקאי והזמר הישראלי רמי פורטיס, אשר יצא באוגוסט 2015.
סקירה כללית.
פורטיס הוציא את האלבום תוך כדי עבודתו בעונה השנייה של "אקס פקטור", תוכנית הריאליטי בה שימש כשופט. פורטיס הודה שהעבודה על האלבום לא ארכה זמן רב.
האלבום יצא בפורמט דיגיטלי ועל גבי תקליט ויניל בלבד, הראשון של פורטיס בפורמט זה מאז אלבומו "להתראות בחלומותי" מ-1992.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "מעיר נעלמים", יצא ביוני 2015. עם יציאת האלבום עצמו בחודש אוגוסט באותה השנה, יצא כסינגל גם שיר הנושא "תולדות הכותרת". הסינגל השלישי, "לקשקש בזנב", יצא בחודש אוקטובר ולווה בוידאו קליפ באנימציה.
את מופע ההשקה לאלבום קיים פורטיס ב-11 בספטמבר 2015 בבית האופרה בתל אביב.
האלבום זכה לביקורות חיוביות.
באלבום פורטיס משתף פעולה בין היתר עם ברי סחרוף, יובל בנאי, גיא מר ואמיר פרי.
ארמיית מיסיסיפי
ארמיית מיסיסיפי היה השם שניתן לשלוש ארמיות של צבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. אין לבלבל בינן לבין ארמיית המיסיסיפי, של צבא האיחוד, הארמיות נקראו על שם מדינת מיסיסיפי, בניגוד לארמיית האיחוד שנקראה על שם נהר המיסיסיפי.
היסטוריה.