מילות השיר מתייחסות לחברות לשעבר של דה ויקנד, בלה חדיד וסלינה גומז. לאורך החלק הראשון של הסינגל, טספיי שר על החזרה לאורח חיים של פלייבוי לאחר שנפרד משתיהן. במחצית השנייה של השיר, הוא ממשיך לשיר על יחסיו עם חדיד.
ביקורת.
השיר התקבל היטב על ידי מבקרי המוזיקה, ששיבחו אותו על ההפקה, על קליטותו ועל קולותיו של דה ויקנד. הוא דורג כשיר ה-39 הטוב ביותר לשנת 2019 על ידי Complex. בהצהרה שדנה במיקום הסינגל ברשימה, ג'סיקה מקיני החמיאה להפקת השיר ולאווירה הייחודית שלו. ב-6 במרץ 2020 בחר אנטרטיינמנט ויקלי בשיר לסינגל ה-11 הטוב ביותר של דה ויקנד, וקבע כי "כל מה שקשור לשיר הוא עצום".
הצלחה מסחרית.
"Heatless" נכנס למצעד הבילבורד הוט 100 לראשונה במקום ה-32 במצעד מ-7 בדצמבר 2019. בשבוע שלאחר מכן, קפץ 31 מקומות למקום הראשון במצעד, והפך לסינגל הרביעי של דה ויקנד שהגיע למקום הראשון במצעד. עם זאת, במצעד של 21 בדצמבר 2019, "Heartless" נפל 16 מקומות למקום ה-17, בין השאר עקב שירי חג המולד שעקפו את המחצית העליונה של הטבלה, והפך לירידה הגדולה ביותר מהמקום הראשון בהיסטוריה של המצעד, עד השיר "Trollz" של 6ix9ine וניקי מינאז' משנת 2020. בהמשך, חזר השיר לעשירייה הראשונה והגיע למקום הרביעי, לאחר יציאת האלבום "After Hours", ב-4 באפריל 2020, השבוע הראשון שלו בעשירייה הפותחת מאז דצמבר 2019.
במצעד הרולינג סטון טופ 100, השיר הגיע לראשונה למקום ה-14 וזכה ל-11.1 מיליון השמעות בסטרימינג לאחר יומיים של מעקב. בשבוע השני, עלה למקום הראשון והפך לשיר הראשון של דה ויקנד שהגיע למקום הראשון במצעד.
במולדתו של הזמר, קנדה, "Heartless" הגיע למקום השלישי במצעד הקנדה הוט 100. בבריטניה, הגיע השיר למקום העשירי והפך ללהיט השביעי בעשירייה הפותחת במצעד של דה ויקנד.
וידאו קליפים.
קליפ מילים אנכי רשמי לשיר פורסם ב-2 בדצמבר 2019. הקליפ צולם במלון פלאזה וקזינו שבלאס וגאס, נבדה. הקליפ הרשמי של השיר פורסם ב-3 בדצמבר 2019. הקליפ צולם גם בלאס וגאס, ומככבים בו דה ויקנד ומטרו בומין. הקליפ עוקב אחרי השניים כשהם חוקרים בשכרות בתי קזינו ומסיבות, ובהמשך הוזים לאחר שליקקו צפרדע. הקליפ מסתיים בכך שדה ויקנד רץ ברחוב פרמונט ומקיא. את הקליפ ביים אנטון תמי בהשראת סרט הקאלט "פחד ותיעוב בלאס וגאס". קליפ רשמי לרמיקס של ליל עוזי ורט לשיר פורסם ב-14 באפריל 2020, והוא הציג מונטאז' של קטעי FHS מעוותים וגרסת אנימה של דה ויקנד בכל הוויזואליה.
הופעות חיות.
הופעת הבכורה החיה של "Heartless" התרחשה ב-5 בדצמבר 2019 בלייט שואו עם סטיבן קולבר. בהופעה נראה דה ויקנד יורד למסדרונות מאחורי הקלעים של תיאטרון אד סאליבן, כשקירות הבניין מתכופפים ועוברים סביבו. הופעה של "Blinding Lights" התרחשה יום לאחר מכן באותה התוכנית.
רמיקס.
הרמיקס הרשמי הראשון של השיר כולל את הראפר ליל עוזי ורט ושמו "". קולותיו של דה ויקנד קוצצים ומוברגים ברמיקס, וכן הקולות הגבוהים של ליל עוזי ורט מעוותים גם הם. ג'סיקה מקיני מקומפלקס אמרה על שיתוף הפעולה, "אחרי שהוציאו שניים מהאלבומים הגדולים של השנה עד כה, ברור שגם דה ויקנד וגם ליל עוזי ורט נמצאים ברצף מנצח". הרמיקס יצא ב-3 באפריל 2020, לצד מיני-אלבום הרמיקסים .
אני לא גנב
אני לא גנב הוא רומן לצעירים מאת תמי שם טוב, אשר ראה אור בשנת 2012 בהוצאת כנרת זמורה-ביתן. הספר עוקב אחר סיפורו של יאנק וולף, נער יתום בשנים שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, אשר מצטרף לבית היתומים של יאנוש קורצ'אק. זהו ספרה השמיני של שם טוב, אשר הפך לספר מצליח מאוד וזיכה אותה במספר פרסים. בשנת 2014 הופק עיבוד של הספר להצגת תיאטרון על ידי 'חני - העמותה לקידום תיאטרון מובחר' בשיתוף עם הסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין.
בשנת 2020 ראה אור ספר המשך בשם אני לא עוזב. .
תקציר העלילה.
הספר "אני לא גנב" מספר את סיפורו של נער יהודי יתום בשם יאנק וולף. הסיפור נכתב מנקודת מבטו של יאנק, ומתרחש בוורשה בשנות ה-30 של המאה ה-20, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
גיבור הסיפור, יאנק, מגיע לבית היתומים של יאנוש קורצ'אק לאחר שעבר טראומות והתעללויות חמורות בבית המחסה ליתומים בו שכן לפני כן. יאנק היה ידוע ביכולותיו המרשימות בריצה, אשר הקנו לו אפשרויות חוזרות ונשנות לגנבה. יום אחד, נתפס יאנק בעת מעשה והבריונים בבית המחסה ליתומים הכו אותו ברגליו עד שנשברו שתיהן, ויאנק איבד את יכולתו לרוץ. מאז, דבק בו הכינוי "הגנב הצולע", שכל כך שנא.
יאנק מתאר את סיפור חייו החל מכניסתו לבית היתומים של קורצ'אק ועד עלייתו ארצה. הספר מעמיק בקשיי ההסתגלות של יאנק למקום החדש ובתהליך שעבר על מנת להיפטר מהרגליו הישנים. הוא הגיע לבית היתומים כנער מלא טינה כלפי משפחתו וסובביו, אשר פיקפק ברצונם הטוב של האנשים עימם נפגש. בעת שהותו בבית היתומים רכש יאנק חברים חדשים, ולמד לתת אמון באנשים, אשר רצו בטובתו והכל בהשראתו של קורצ'אק.
עיבודים.
בשנת 2014, הומחזה הצגת נוער מבוססת על הספר "אני לא גנב" על ידי הסטודיו לאומנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. המחזה נכתב על ידי עינת ברנובסקי, והופק בשיתוף עם 'חני - העמותה לתיאטרון מובחר'. ההצגה זכתה לביקורות חמות מקהל רחב.
בית היתומים של קורצ'אק.
בית היתומים של יאנוש קורצ'אק פעל בוורשה במשך שלושים שנים 1912–1942. בית היתומים של קורצ'אק היה מבוסס על הבנה, הקשבה כבוד והערכה הדדית בין המורים לתלמידים. בהקמתו, נעזר קורצ'אק בסטפניה וילצ'ינסקה (לימים שותפתו העיקרית בניהול בית היתומים). יאנוש קורצ'אק וסטפניה וילצ'ינסקה היוו את דמויות האב והאם בחיי החניכים בבית היתומים, אך עם זאת הם הקפידו לשמר את הקשר בין הילדים ומשפחותיהם (אם יהיו כאלו).
סופו של בית היתומים היה עליית הצוות והילדים היהודים לרכבת למחנה ההשמדה טרבלינקה. לקורצ'אק הוצעה אפשרות לחנינה, אך הוא דחה אותה והחליט להישאר עם חניכיו עד סופם הטרגי. קורצ'אק וסטפניה לא סיפרו לילדים לאן פניהם מועדות, ויש שאומרים שזהו השקר היחיד שסיפרו להם אי פעם.
הסניצ'ים וסיפורים אחרים
הסניצ'ים וסיפורים אחרים , הוא ספר ילדים, שנכתב על ידי הסופר האמריקאי דוקטור סוס, ופורסם בשנת 1961. הספר כולל בתוכו ארבעה סיפורים, הבאים במטרה להדגים ולהסביר דרך סיפור את פירוש הערכים: סובלנות, חמלה ושוויון. "הסניצ'ים" - הוא הסיפור הראשון מתוך הארבעה, ומכאן שמו של הספר. הסיפורים האחרים הם: "שני זקס" (The Zax), "יותר מדי דייב" (Too Many Daves) ו-"ממה כל כך פחדתי?" (What Was I Scared Of).
הספר תורגם לעברית פעמיים: בשנת 1991 תורגם הספר על ידי אבירמה גולן, בשם "החשטפים/ אז ממה פחדתי?". בשנת 2002, תורגם הספר על ידי לאה נאור, בשם "הסניצ'ים וסיפורים אחרים".
בספר קיימות מילים שד"ר סוס המציא, כפי שעשה בספריו האחרים. מילים, שברור שאין צורך לשאול – מה זה? הואיל והתשובות ברורות. הן נמצאות בדמיונם של הסופר והקוראים הצעירים. גם האיורים בספר מוזרים, היצורים המוזרים הללו, שעירים, וכן המכונות המוזרות הכל בסיפורים מוגזם.
סיפורים.
"הסניצ'ים".
עלילת הסיפור.
הסיפור הראשון מתוך הארבעה - "הסניצ'ים", מתאר שני סוגי יצורים.הם מופיעים בסיפור בצורת יצורים מוארכים, צווארם מוקף צווארונים שעירים, כאשר הצווארון התחתון צבעו לבן. יש להם מעט שיער על הראש, והשפה התחתונה שלהם נסוגה כלפי פנים. לסוג אחד של היצורים המוזרים הללו, יש כוכב על הבטן ואילו הסוג השני הוא ללא כוכב. הסניצ'ים בעלי הכוכב, "מחרימים" את הסניצ׳ים ללא הכוכב ומפלים אותם לרעה. הם אינם מתקרבים אליהם, מסרבים לשחק איתם, מתעלמים מהם ומונעים מהם לאכול. הסניצ'ים חסרי הכוכב נשארים מדוכאים. עד שפתאום מופיע "סילבסטר-קוף-בר, מתקן כל דבר" ומציע להם לשלם, כדי לעבור בתוך מכונה שתניח על בטנם כוכב, כמו הכוכב על בטנם של הסניצ'ים בעלי הכוכב. הסניצ'ים ללא הכוכב, משלמים לסילבסטר-קוף-בר ויוצאים מן המכונה מרוצים ושמחים וכוכב על בטנם. הם לועגים לסוג הסניצ'ים האחר. לאחר מכן, חוזר סילבסטר-קוף-בר עם מכונה חדשה, ומציע לסניצ'ים בעלי הכוכב, שכבר אינם מרגישים כל כך מיוחדים, להסיר את הכוכב תמורת תשלום. כך הוא יוצר שני מעמדות שונים גם הפעם. אלא, שזה לא נגמר כאן, סילבסטר-קוף-בר חזר שוב ושוב, על הפעולה של הורדה והוספת כוכבים לסניצ'ים. זה יצר בלבול גדול, ובסופו של דבר נגמר כספם של הסניצ'ים. סילבסטר קוף בר לועג לסניצ׳ים ומכנה אותם טיפשים ועיקשים, שלא ילמדו לעולם.
אך סילבסטר - קוף - בר טעה, והסניצ'ים למדו את הלקח. מאותו יום, זה לא הפריע לסניצ׳ים אם לאחד קיים כוכב על הבטן או לא, הואיל ובחברתם של הסניצ׳ים כבר לא היו מעמדות כולם היו שווים.
דמויות.
בסיפור מופיעות דמויות מעטות. קיים סוג אחד של הסניצ'ים - בעלי כוכב על בטנם, וסוג נוסף של סניצ'ים - ללא כוכב על בטנם. שני סוגי היצורים דמויי ציפור צהובה, אף ארוך ובטן עגולה, והשוני היחיד ביניהם הוא הכוכב. דמות נוספת, סילבסטר-קוף-בר. הוא מצטרף לקראת אמצע הסיפור, במטרה לעזור לסניצ'ים תמורת כסף וללמד אותם לקח חשוב.
פרשנויות.
• מחבר הספר - ד"ר סוס רומז על כך, שעם הכסף בא הכוח.
• סילבסטר-קוף-בר, שניצל את הסניצ'ים בעבור כספם, לא יצליח לנצלם שוב, הוא לא יצליח להונות אותם. קיים כאן מעין רמז ש"פריירים" לא נעלמים אלא מתחלפים.