בשנת 2008, לאחר שפרש מעבודתו ב"רפאל", החל נשרי את מחקרו לתואר שני בהיסטוריה, בנושא "הגורם הבריטי בארץ ישראל", בהנחיית פרופ' מאיר זמיר מאוניברסיטת בן-גוריון, אליו חבר לאחר שקרא מאמרים שפרסם זמיר בנושא הבריטים במזרח התיכון. בהמשך עבר להנחייתו של פרופ' טוביה פרילינג ובשנת 2012 כתב תזה בשם: "תוכנית קלייטון – קנוניה בריטית לסיכול הקמת מדינה יהודית?".
בהנחיית פרופ' פרילינג כתב גם את עבודת הדוקטורט שכותרתה "מהלכי משרד החוץ של הלייבור הבריטי כנגד הקמת מדינה יהודית" (2016), המבוססת בעיקרה על מסמכי הארכיון הלאומי הבריטי (וכן מסמכים ישראלים ואמריקניים וספרות מחקרית קודמת)..
בעבודת הדוקטורט בחן נשרי ואושש את טענת ההנהגה הציונית, בזמן האירועים, כי הבריטים ארגנו, חימשו ודחפו את מדינות ערב לפלישה במלחמת העצמאות. לדבריו, ההחלטות המרכזיות לגבי עתיד ארץ ישראל התקבלו על ידי ההנהגה הבריטית הבכירה ביותר בלונדון. החלטות אלו בוצעו באזור על ידי יד ימינו של שר החוץ הבריטי ארנסט בווין במזרח התיכון קצין הביון הפוליטי הבכיר באזור, הבריגדיר אילטיד קלייטון, ונציגים בריטיים נוספים, במקרים רבים בשיטות של חתרנות (Covert Action).
במחקרו טען נשרי שממשלת בריטניה דחפה את הפלישה שבוצעה בפועל ב-15 במאי 1948 ושהייתה מעורבות בריטית בהתוויית תוכנית פולקה ברנדוט הראשונה, האנטי-ישראלית, שהביאה בטעות, בהכוונה הבריטית, דווקא להרס פנימי של המחנה הבריטי-ערבי במלחמת העצמאות.
לפי המקורות הבריטיים, ההנהגה הבריטית הבכירה בלונדון קבעה את מועד סיום פינוי הכוחות הבריטיים מארץ-ישראל, הקדימה אותו, וחזרה שוב למועד המקורי על-פי צורכי תוכניות הפלישה שהשתנו בהתאם לשינויי הנסיבות בשטח. כלומר שההחלטות בלונדון בוצעו מתוך קשר ישיר בין תכנון תזמון תוכניות הפלישה לתכנון תזמון הפינוי הבריטי. ומכאן, ומההיבט הרחב של הדחיפה הבריטית של פלישת מדינות ערב, נובע שם ספרו של נשרי "הסוס הטרויאני הבריטי במלחמת השחרור הישראלית", המציג בהרחבה את המעורבות הבריטית במלחמת תש"ח.
בעבודתו טען נגד הקביעות שהעלו ההיסטוריונים החדשים, אבי שליים, אילן פפה, ויוג'ין רוגאן, בנושא מלחמת העצמאות. בדוקטורט ובספרים שכתב טען שקיימים ב"ההיסטוריה הישראלית החדשה" שנכתבה בבריטניה, בפרט בסנט אנתוני קולג' באוניברסיטת אוקספורד, סילופים והטיות. לדברי נשרי, בהיותה של מלחמת העצמאות במידה רבה ביותר מלחמה נגד בריטניה כמעצמה קולוניאלית הגמונית במזרח התיכון, שהפעילה את מדינות ערב כשליחותיה, יש לקרוא למלחמת 1948 בשם "מלחמת השחרור".
ספרו.
בעקבות עבודת הדוקטורט, בשנת 2018 פרסם את המהדורה הראשונה של ספרו בשם "מלחמת השחרור הישראלית", בהוצאת אפי מלצר בע"מ. בשנת 2019 פרסם מהדורה שנייה בשם "הסוס הטרויאני הבריטי במלחמת השחרור הישראלית" בהוצאת סטימצקי.
משפחה.
עזרא נשרי נישא בשנת 1980 ונולדו לו שני בנים. אשתו הראשונה אילנה מבית סקורניק, נפטרה ממחלה קשה בשנת 1989. בשנת 1990 נישא בשנית. אשתו אימצה את הבנים, ונולדו להם בת ובן.
קישורים חיצוניים.
מאמריו:
מאניבאג יו
דמריו דוויין וייט ג'וניור (באנגלית: ; נולד ב-22 בספטמבר 1991), ידוע בשם הבמה מאניבאג יו (Moneybagg Yo), הוא ראפר ופזמונאי אמריקאי.
קריירה.
המיקסטייפים הראשונים של מאניבאג יו הופקו בשנת 2012; "From Da Block 2 Da Booth" ו-"October 20th". בשנת 2016 הוציא שלושה מיקסטייפים נוספים, שאחד מהם, "Federal Reloaded", זכה בפרס ההיפ הופ של ממפיס למיקסטייפ השנה. מאז, המשיך מאניבאג יו להוציא מיקסטייפים שונים אשר זכו להצלחה נאה ולשבחים ממבקרי המוזיקה.
ב-2018 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Reset". האלבום כולל הופעות אורח של ג'יי קול, פיוצ'ר, YG, ואמנים נוספים. האלבום הגיע למקום ה-13 במצעד הבילבורד 200, ולמקום ה-8 במצעד אלבומי ה-R&amp;B\היפ הופ.
ב-2019 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "43va Heartless". האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לאלבום הראשון של הראפר שנכנס לחמישייה הפותחת של מצעד זה. בהמשך השנה, הוציא את הסינגל הראשון מתוך אלבומו הבא, "All Dat", בהשתתפותה של בת זוגו דאז, הראפרית מייגן די סטליון. השיר זכה להצלחה נאה, כאשר הגיע למקום ה-34 במצעד שירי ה-R&amp;B\היפ הופ. כמו כן, לשיר צולמו מילוני סרטונים ברשת החברתית טיקטוק.
ב-2020 הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, "Time Served". האלבום כולל הופעות אורח של דה-בייבי, מייגן די סטליון, פיוצ'ר וסאמר ווקר, בין היתר. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-3 במצעד הבילבורד 200 וזכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה.
ב-2021 יצא אלבומו הרביעי, "A Gangsta's Pain". האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200.
My Type
My Type (בעברית: הסוג שלי או הטיפוס שלי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית סוויטי, מתוך המיני-אלבום השני שלה, Icy. השיר יצא לאור ב-11 ביוני 2019, על ידי חברות התקליטים אייסי רקורדס, ארטיסטי רקורדס והאחים וורנר, כסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום.
השיר הגיע אל המקום הראשון במצעד השירים הקצביים.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי סוויטי, אדם דייוויד סמול, אלישה ניקול גיבסון, אוברי רובינסון, קורי אוונס, קרייג ד. לאב, ג'ינו בורי, ג'ונתן סמית, למרקיס ג'פרסון, לונדון סמית, מוזס בארט, נווה ג'ולי, קוואבו ורוארק ביילי והופק על ידי לונדון און דה טראק. השיר הוא מסוגת הקראנק.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-145 מיליון השמעות. כמו כן, זכה השיר לכמיליון שימושים בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק, ולהצלחה במצעדים השבועיים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-3 ביולי 2019, בשידור חי. בתחילת הקליפ, ניתן לראות כמה בנות ביניהן סוויטי, כשהן משחקות יחד ושרות קטעים מתוך השיר. בהמשך, מתחיל השיר עצמו, תוך שניתן לראות רקדניות שרוקדות טוורק ואת סוויטי כשהיא שרה את השיר.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-83 מיליון צפיות.
רינקונזאוריה
רינקונזאוריה (שם מדעי: Rinconsauria) היא קבוצה של דינוזאורים טיטאנוזאורים מהקבוצה קולוסוזאוריני, הקרובים לקבוצת הדינוזאורים הענקיים לוגנקוזאוריה. הם חיו באמריקה הדרומית (בפטגוניה, ארגנטינה) במשך הקרטיקון העליון לפני 89 עד 84 מיליון שנה, למשך 5 מיליוני שנים. הקבוצה נקראת על שם אתר המאובנים הארגנטינאי "Rincón de los Sauces" בתוספת הסיומת "sauria" - לטאה/זוחל.
קבוצה זו הוגדרה בשנת 2007 בידי קאלבו (Calvo) והיא בעלת זיקה לקבוצה אילוזאוריני, אליה שויכו על פי החוקרים פרנקה וצוותו (Franca et al) ב-2016 וסילבה וצוותו (Silva et al) ב-2019. עד היום לא ברור מה הקרבה הטקסונומית המדויקת שלה.
מינים אלה היו קטנים יחסית לטיטאנוזאורים באורך שלא עלה על 11 מטרים, אך היו בעלי חוליות צוואר דומות לטיטנוזאורים הגדולים כמו הארגנטינוזאורוס וקרוביו. הם ניזונו מצמרות העצים, לרוב ממחטניים וציקסיים והיו בעלי גפיים ענקיות אותם הרימו באיטיות במעבר ממקום למקום.
בקבוצה זו ישנם רק 2 סוגים שאולי התפתחו לדינוזאורים גדולים בהרבה, אשר התקיימו גם הם לאורך פטגוניה, ארגנטינה.
אנרגיה סולארית מחלל
אנרגיה סולארית מהחלל (בראשי תיבות SBSP) הוא רעיון להציב פאנלים לייצור חשמל בחלל ולהעביר את האנרגיה המיוצרת לשימוש על פני כדור הארץ.
שימוש באנרגיה סולארית כדי להפעיל את מערכות החשמל של החלליות מנוצלת באופן רחב. לרוב משתמשים בפאנלים סולאריים פוטו-וולטאיים להפקת חשמל מאור השמש.
היסטוריה.
בשנת 1941 פרסם סופר המדע הבדיוני אייזק אסימוב את הסיפור הקצר של המדע הבדיוני "הגיון", בו תחנת חלל מעבירה אנרגיה שנאספה מהשמש לכוכבי לכת שונים באמצעות קרינת מיקרוגל. מושג ה-SBSP, הידוע במקור בשם מערכת אנרגיה סולארית לוויינית (SSPS), תואר לראשונה בנובמבר 1968. בשנת 1973 קיבל פיטר גלזר פטנט אמריקני מספר 3,781,647 עבור שיטת העברת הכוח שלו למרחקים ארוכים (למשל, ממשטח מקומי אל פני כדור הארץ) באמצעות מיקרו-גלים מאנטנה גדולה מאוד (עד קילומטר רבוע) בלוויין לאחד גדול בהרבה, שכונה כיום rectenna, על האדמה.
גלזר היה אז סגן נשיא בארתור ד. ליטל בע"מ (ADL). נאס"א חתמה על חוזה עם ADL כדי להוביל ארבע חברות נוספות במחקר רחב יותר בשנת 1974. הם גילו כי אף על פי שיש לרעיון כמה בעיות מרכזיות - בעיקר ההוצאות הכרוכות בשיגור הציוד למסלול וחוסר ניסיון בפרויקטים בסדר גודל זה בחלל - הוא היה מספיק מבטיח לזכות בחקירה ומחקר נוסף.
בין 1978 ל-1986 אישר הקונגרס של ארצות הברית למחלקת האנרגיה של ארצות הברית (DoE) ולנאס"א לחקור במשותף את הרעיון. הם ארגנו את תוכנית פיתוח והערכה של מערכת הכוח הלוויינית. המחקר הוא עדיין הנרחב ביותר שנערך עד כה (בתקציב של 50 מיליון דולר). פורסמו מספר דוחות הבוחנים את היתכנותו ההנדסית של פרויקט הנדסי כזה.
יתרונות וחסרונות.
יתרונות.
לתפיסת SBSP (אנרגיה סולארית מחלל) יש כמה יתרונות עיקריים לעומת הצבת פאנלים לייצור חשמל על פני כדור הארץ:
חסרונות.
לתפיסת SBSP יש גם מספר בעיות:
ההשפעות של קרינת והפחתות הקרינה.
החלל מכיל רמות משתנות של קרינה אלקטרומגנטית כמו גם קרינה מייננת. חלקיקים אנרגטיים סולריים וקרניים קוסמיות גלקטיות הם שני מקורות הקרינה המעניינים אותנו.
חגורות ואן אלן מכילות בעיקר פרוטונים ואלקטרונים ואילו ה-GCR מכיל נוקלאונים מיוננים שנעים בין הליום לאורניום.
לוחות סולאריים יחוו בלאי של יעילות לאורך זמן כתוצאה משני סוגי הקרינה.