מתא"ן מפעיל מדי שנה אלפי בני נוער בעלי כישרון באמנויות ומורים באמנויות, בתוכניות שנתיות וברמה ארצית. הארגון פועל בשישה תחומי אמנות: מוזיקה, מחול, תיאטרון, אמנות פלסטית, קולנוע וכתיבה יוצרת. רבים מבוגרי מתא"ן הם כיום אמנים או מורים הפועלים במסגרת גופים מובילים בארץ ובעולם. כמו כן, מפעיל הארגון עשרות תוכניות אשר מטרתן היא קידום החינוך לאמנויות במתנ"סים ובמסגרות של החינוך הבלתי פורמלי ברחבי הארץ.
מתא"ן מקיים עשרות תוכניות אמנות במתנ"סים וארגונים ברחבי הארץ, ביניהן: כיתות אמן במוזיקה, כיתות אמן במחול, חממות כתיבה, תערוכות נודדות, בניית פרוגרמה יישובית במחול ובמוזיקה ועוד.
במתא"ן הוכשרו למעלה מ–70 מנחים לכתיבה. עשרות מתוכם עובדים בהנחיית כתיבה בשורה ארוכה של יישובים ברחבי הארץ. מתא"ן מטפח עשרות ציירים בני העדה האתיופית מ-5 יישובים, מטפח את האמנות במגזר הערבי ובמגזרים אחרים.
המאה הרביעית לפני הספירה
בדיקות לא הורסות
בדיקות לא הורסות (בל"ה), הנקראות גם בדיקות אל הרס או בדיקות לא הרסניות, הוא שם כולל לתהליכי בדיקה שאינם פוגמים במושא הבדיקה, בניגוד לבדיקות כמו בדיקת איכותו של גפרור, בדיקת עמידות לחלקים תעופתיים ועוד רבות שמקלקלות את הפרט שנבדק.
בדיקות לא הורסות בתעשייה.
בדיקות לא-הורסות משמשות בשני תחומים עיקריים:
היות שהבדיקות אינן מזיקות לפריט הנבדק ניתן לבדוק את מרבית החלקים הקיימים.
גורמי הכשל וצפייתם.
במערכות תעשייתיות עיקר הכשל נובע מפגעי שיתוך ומאמץ מחזורי.
בעוד פגעי שיתוך נגרמים לרוב עקב תכנון וביצוע לקויים, סדקי מאמץ מחזורי נתונים לחיזוי מראש, ועקב כך עוד בזמן התכנון מוכתבות בדיקות לא הורסות עתידיות לאיתור הכשל בזמן.
כך, לדוגמה, חלודה עלולה להתפתח עקב אטימה לקויה בזמן ההתקנה, ואילו סדקים בכני נסע של מטוס או במעטפתו החיצונית ייגרמו ממחזורי נחיתה-המראה (תופעת המטוס המזדקן). גורם מרכזי נוסף המוביל לכשל עתידי, הוא ביצוע ריתוך לא תקין, שבעקבותיו הסיכוי להיווצרות סדק הוא גבוה.
גורם אחר לכשל הוא שימוש בחומרי-יצור שגויים, כגון סגסוגת בהרכב שגוי. כאן משתמשים בבדיקת אל-הרס לצורך בדיקת ההרכב הכימי של חומר-הגלם או הפריט הסופי לצורך וידוא התאמה למפרט- הבטחת איכות.
פענוח הבדיקות.
רמות הכשרה מקובלות.
על פי התקן האמריקאי האירופאי, ישנן שלוש רמות הכשרה לטכנאי בל"ה:
בדיקות לא הורסות בישראל.
בישראל מספר גופים להם מחלקות פנימיות לבדיקות לא הורסות, ביניהם חלק מיחידות צה"ל, ובעיקר חיל האוויר. קיימות ארבע חברות פרטיות המורשות לתת שרותי בדיקות לא הורסות לשאר החברות והגופים בישראל, ושני מכוני הדרכה והסמכה לרמות 1 ו־2. הסמכה לרמה 3 של ה־ASNT מתבצעת בארצות הברית, ולרמה 3 של ה־EFNDT באירופה ובישראל באמצעות העמותה הישראלית הלאומית לבדיקות לא הורסות, כמו כן הגוף המסמיך של העמותה רשאי לבחון ולהסמיך בודקים לכל הרמות מטעם TUV הגרמני.
בישראל ישנם בודדים המוסמכים לרמה זאת.
במרכז למחקר גרעיני - שורק מתקיים מחקר ופיתוח של בדיקות לא הורסות בישראל.
מערך הבל"ה בחיל האוויר.
רוב התרסקויות כלי הטיס בעולם - אלו שאינן נובעות מתקלות טייס ותקלות מחשב - נגרמות עקב התעייפות החומר ובדיקות אל הרס לא עמוקות דיין. עקב כך משקיע חיל האוויר מאמצים רבים באיתור סדקים זעירים במבנה המטוס ובמעקב אחרי התפתחותם.
מערך הבל"ה בח"א נמצא תחת פיקוד ענף מבנה מטוס בלצ"ד.
המערך מונה כמה אנשי שטח ומטה, ונחשב למערך מתקדם טכנולוגית העושה שימוש במערכות מהקו הראשון הטכנולוגי.
בין השאר משתמשים בח"א בווידאוסקופים ניידים ומתוחכמים בעלי יכולת איתור אי רציפויות עצמאית, מערכות רדיוגרפיה דיגיטליות ומערכות זמן אמת, אמצעי אולטרסאונד וזרמי ערבולת קטנים וניידים, ומכשור אוטומטי (רובוטי), בעיקר בתחום זרמי הערבולת.
חיל האוויר עובד על־פי תקנים שונים בתחום הבל"ה, ומבצע הסמכה (התעדה) עצמאית למקצוע, בבסיס תל נוף, ביחידת האחזקה האווירית של חיל האוויר.
תואר שלישי
אוגוסט בבל
אוגוסט פרדיננד בֶּבֶּל (בגרמנית: Ferdinand August Bebel; 22 בפברואר 1840 - 13 באוגוסט 1913) היה סוציאל-דמוקרט גרמני ואחד ממייסדי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית.
ביוגרפיה.
אוגוסט בבל נולד בעיר דויץ (Deutz), כיום שכונה של קלן. בשנת 1867 הוא ייסד יחד עם וילהלם ליבקנכט את מפלגת העם הסקסונית ("Sächsische Volkspartei"). ב-1869 התאחדה המפלגה עם מפלגת ADAV (אגודת הפועלים הגרמנים הכללית, Allgemeiner Deutscher Arbeiterverein) וב-1875 עם מפלגת ה-SAPD (מפלגת הפועלים הסוציאליסטית של גרמניה, Sozialistische Arbeiterpartei Deutschlands), ששמה שונה ב-1890 לשמה הנוכחי, SPD.
בשנת 1872 הורשע בבל במשפט פוליטי ונידון למאסר בן שנתיים במבצר קניגשטיין. מאסר במבצר היה נהוג באותה תקופה והיה נחשב פחות מבזה. לאחר תום מאסרו הוא התמנה למנהיג ה-SPD ולחבר הרייכסטאג. כתב ספרים רבים, ביניהם "נשים תחת הסוציאליזם" (1879).
הוא עבר לברלין וגר בשכונת שנברג (Schöneberg), ברחוב האופטשטראסה (Hauptstraße) מספר 97. הוא מת ב-1913 בעת ביקור בסנטוריום בשווייץ והוא קבור בציריך.
STS-98
STS-98, היא משימה בתוכנית המעבורות של נאס"א.
המשימה.
משימת STS-98 היא המשימה השביעית לתחנת החלל הבינלאומית.
במשימה זו המשיך הצוות בבניית תחנת החלל הבינלאומית על ידי הרכבת מודול המעבדה האמריקאית.
המעבורת עגנה בתחנת החלל במשך 6 ימים. בזמן זה הרכיבו האסטרונאוטים את המודול האמריקאי במשך 3 הליכות חלל.
הרכבת המודול נעשתה בזמן שהצוות הראשון בתחנה נכח.
רדיוגרפיה
רדיוגרפיה היא שיטת צילום באמצעות קרינה מייננת - קרני רנטגן, קרני גמא או קרינת נייטרונים. זוהי אחת משיטות הבדיקה הלא הרסניות, והיא משמשת בתחומים רבים - החל מאיבחון שברים ברפואה, דרך איתור סדקים במכלולים מכניים שונים בתעשייה, ועד אימות מקוריות של יצירות אמנות.
עקרונות ודרך פעולה.
על מנת לבצע צילום רדיוגרפי יש צורך במקור קרינה - שפופרת רנטגן (קרני X) או איזוטופ רדיואקטיבי הפולט קרינת גמא. הקרינה הנפלטת עוברת דרך האובייקט הבדיקה ומשקפת אותו על גבי סרט צילום ייעודי או נקלטת על ידי חיישנים המציגים את התמונה על צג.
חלק מהקרינה נבלע בזמן המעבר דרך האובייקט הנבדק, בתלות בצפיפות החומר ועוביו. הקרניים העוברות דרך החומר משחירות את גרעיני ברומיד הכסף שבסרט הצילום, כאשר צפיפות ההשחרה נמצאת ביחס הפוך לצפיפות החלק המצולם: ככל שהחלק צפוף יותר כך יושחרו פחות גרעינים, וסרט הצילום יציג דמות בהירה יותר, ואילו חלק בעל צפיפות נמוכה ייצור דמות כהה יותר.
לצורך קבלת הדמות על סרט הצילום יש להעביר אותו בתהליך פיתוח, שמקבע את מצב סרט הצילום לאחר החשיפה. השיקוף המתקבל בסוף התהליך נקרא רדיוגרמה. להבדיל מסרטי צילום שבהם משתמשים בצילום רגיל, הרדיוגרמות המתקבלות אינן מתקבלות כתשליל (נגטיב), אלא כפוזיטיב, ואין צורך להדפיסן לצורך קבלת תמונה "ישרה".
עם השנים חלו התפתחויות טכנולוגיות, וכיום קיימות בשוק מצלמות רנטגן וידאו זמן אמת, ולוחות צילום דיגיטליים מסוגים שונים המאפשרים צילום מהיר ללא תהליך פיתוח. CR-Computed Radiography היא שיטת צילום רנטגן דיגיטלית המשתמשת לשמירת הדמות הלטנטית במסך מצופה פוספור (IP). בדרך כלל מדובר עדיין בקסטות מיוחדות המכילות במקום סרטים את ה IP והדמות הלטנטית השמורה בו לאחר הצילום מעובדת אוטומטית במכשיר הנקרא קורא reader אליו מוכנסות הקסטות של ה CR. מערכת דיגיטלית חדישה יותר היא מערכת ה DR-Direct Radiography שבה החיישנים הקולטים את התמונה הדיגיטלית עשויים מסלניום אמורפי, סיליקון אמורפי או מחיישן CCD. במערכת זו אין צורך בהליך "פיתוח" דיגיטלי דרך קורא, והצילומים בה מופיעים מיד על המסך. זה כמובן מייעל את שטף העבודה ומגדיל את ההספק. מכשירי ה DR עדיין יקרים, והחלטה לרכוש חדר DR מחייבת להחליף את כל מרכיבי החדר, כולל השפופרת, המצלמה וכמובן אמצעי החישה והתקשורת. למרות זאת כמות מכשירי ה DR הנמכרים בעולם הולכת וגדלה והמחירים יורדים בהתאם. קיים גם הבדל באיכות הצילומים בין CR ל DR הן בחדות הצילום והן בכמויות הקרינה הנדרשות לביצועו.
מרבית הלוחות הדיגיטליים (DR) הם חסרי גמישות, שהיא אחת מהדרישות הבסיסיות לצילום רנטגן תעשייתי). במקביל, משתמשים כיום באמצעי עיבוד תמונה ממוחשבים על מנת להגיע לנצילות מלאה של סרט הצילום.
בליעה ופיזור.
בזמן המעבר של הקרינה דרך החומר, מתרחשות אינטראקציות שונות בין הקרינה לבין מרכיבי החומר, בתלות בצפיפות החומר ובעוצמת האנרגיה של הקרינה.
להלן האפקטים החזקים ביותר:
בנוסף לאפקטים האלו, מתרחש גם אפקט המכונה "קרינת בלימה", שהוא למעשה הסטה של פוטון קרינה ממסלולו בזמן מעבר קרוב לגרעין האטום; ואינטראקציות נוספות נובעות מגאומטריית החלק.
ההשפעה של אינטראקציות אלו הן בליעת הקרינה (ומכאן עצם יצירת הדמות ברדיוגרמה) וטשטוש של הרדיוגרמה, מכיוון שכאשר פוטון מוסט ממסלולו הוא משחיר גרעין שלא במקום המדויק.
רגישות הצילום.
רגישות הצילום היא למעשה יכולת ההפרדה שמתקבלת ברדיוגרמה הסופית. כלל אצבע אומר שיכולת ההפרדה ברדיוגרפיה עומדת על כ-2% מעובי החלק המצולם. כך למשל, בחלק שעוביו הוא 10 סנטימטר יתגלו - בעזרת חשיפה נאותה - סדקים שעוביים הוא מעל 2 מילימטר.
את מידת הרגישות ניתן למדוד בעזרת מדי טיב תמונה (פנטרמטרים) ייעודיים, הישימים בעיקר בצילום תעשייתי.