יחד עם הסולטאן סולימאן, שאחד מכינוייו היה "המחוקק", אבוסוד ארגן מחדש את תורת המשפט העותמאנית (הקאנון ) יחד עם חוקי ההלכה והביא את מערכת המשפט המאוחדת תחת פיקוח ממשלתי הדוק. עד השינוי הגדול שחולל אבוסוד השופטים היו חופשיים לפרש את השריעה, חוק שגם השליט היה כפוף אליו. אבוסוד חיזק את סמכותו החוקית של הסולטאן, הגדיר את הסולטאן כח'ליפה ובכך קבע שהחקיקה באימפריה נובעת ממנו ולא רק מההלכה או ממנהגי המקום. כך נוצרה מסגרת שבה הכוח השיפוטי נגזר מהסולטן ואשר אילצה את השופטים לשפוט על פי ספר החוקים (qānūn-nāmes) של הסולטאן.
בנוסף לרפורמות השיפוטית שלו, אבוסוד זכור גם כי שאף למצוא פתרונות לחיי היום-יום, בעיקר של הסולטאן וכן של הכפופים לו, ולכן כאשר השריעה לא סיפקה תשובות, הוציא אבוסוד מגוון גדול של דעות מייעצות (פתוות) שהיו למעשה פסיקות חדשות. פתוות שהוציא התירו הצגת מחזות קאראגוז, עישון ואת צריכת קפה, שהיה חידוש בזמנו, מתוך העיקרון שכל מה שאינו אסור במפורש במסורת האיסלאמית - מותר. בנוסף, הוציא פסיקות בנושאי מיסוי, בעלויות על קרקע, למשל, הכניס לשימוש את המושג מירי.
בפתוות שלו הגדיר את מערכות היחסים בין המוסלמים, נוצרים ויהודים באימפריה העות'מאנית בנוסף, ולפעמים במקום הכתוב בתנאי עומר. הוא הגדיר זכות קניין וביטחון האישי למיעוטים, תוך שהלא מוסלמים היו צריכים להכיר בעליונותם של המוסלמים.
משה מעוז
משה מעוז (נולד ב-19 במרץ 1935) הוא פרופסור אמריטוס ללימודי האסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים, ומנהל המכון למחקר ע"ש הארי טרומן למען קידום השלום שבאוניברסיטה העברית בירושלים. מומחה בעל שם עולמי לעולם הערבי ולמזרח התיכון, יועץ לענייני ערבים לראשי ממשלה ולשר הביטחון. פרסם 20 ספרים ו-56 מאמרים בתחום המזרח התיכון.
ביוגרפיה.
מעוז נולד בתל אביב. בגיל 12 הצטרף לאצ"ל, השתתף באימוני שדה והדביק כרוזים בתל אביב. שירת באצ"ל עד קום המדינה. בשנת 1952 סיים את לימודיו בתיכון והתגייס לצה"ל שם שירת ביחידה קרבית.
את לימודי לתואר ראשון סיים בשנת 1958 באוניברסיטה העברית במגמת היסטוריה של המזרח התיכון, שפה וספרות ערבית. הוא החל לעבוד כעוזר ליועץ ראש הממשלה בן-גוריון לענייני הערבים בארץ בשנת 1960 ולאחר כשנה ב - 1961, המשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים והשלים תואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון ויחסים בינלאומיים, בנוסף, למד גם טורקית וצרפתית.
בשנת 1966 השלים תואר Ph.D בקולג' סנט אנתוני, אוניברסיטת אוקספורד, אנגליה, בהיסטוריה של המזרח התיכון, והחל משנת 1968 שימש מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל, החל משנת 1971, כיהן כיושב ראש המכון ללימודי אסיה ואפריקה באוניברסיטה העברית.
בשנת 1975 סיים את תפקידו במכון ללימודי אסיה ואפריקה והחל לנהל את המכון למחקר על שם הארי טרומן למען קידום השלום באוניברסיטה העברית. הוא המשיך בתפקידו עד שנת 1978, כשבמקביל, משנת 1977 ועד 1979, ייעץ לוועדת חוץ וביטחון בכנסת. ב-1978 שירת בשירות מיוחד בצבא בדרגת אלוף-משנה עד שנת 1980. בשנים אלו שימש כיועץ לענייני ערבים לשר הביטחון דאז עזר ויצמן.
בין השנים 1983–1986 שימש מעוז יושב ראש החוג ללימודי אסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים ובמקביל היה חבר בוועדות המייעצות על יחסי ערבים-ישראלים לראש הממשלה שמעון פרס.
בשנת 1992 חזר מעוז לנהל את המכון למחקר על שם הארי טרומן למען קידום השלום, האוניברסיטה העברית ובמקביל היה חבר בוועדות המייעצות על יחסי ערבים ישראלים לראש הממשלה יצחק רבין. באמצע שנות התשעים הקים את העמותה הישראלית ללימודים בינלאומיים.
בשנת 1998 כיהן כיושב ראש המרכז לחקר החברה הערבית בישראל ובשנת 2003 החל לכהן כיושב ראש עמית בדיאלוג היהודי-איסלמי בפורום של נשיא המדינה.
מעוז הוא אב לשתי בנות - פרופסור יפעת מעוז וד"ר דריה מעוז.
תומס פוסטלסויט
תומס סואל
יאן סומר
עירוני נשר
עירוני נשר היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נשר, המשחקת בליגה א'.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 2009 על ידי שלומי פרץ ואמיל יוסיפוב כתחליף למועדון הפועל תל חנן, שנוסד בשנת 1954 ופורק בשנת 2009.
המועדון החדש, עירוני נשר, החל לשחק בעונת בליגה ג', ובסיום עונתו הראשונה העפיל לליגה ב' צפון ב', על אף שסיים במקום השלישי, ולאחר שהתפנה מקום בליגה בשל התפרקות מכבי בית שאן. בעונת סיימה עירוני נשר במקום הראשון בליגה והעפילה לליגה א' צפון.
את עונת סיימה עירוני נשר במקום השני בליגה א' צפון, והעפילה למשחקי פלייאוף העלייה. לאחר שעברה את הפועל מגדל העמק, הפועל בית שאן ובית"ר כפר סבא הגיעה עירוני נשר לשני המשחקים המכריעים נגד הקבוצה שסיימה במקום ה-14 בליגה הלאומית, הפועל נצרת עילית, לה הפסידה 1–5 בסיכום שני המשחקים ונשארה בליגה א'.
בסוף עונת עלה המועדון לליגה הלאומית מהמקום הראשון. שנתיים מאוחר יותר נשרה נשר חזרה לליגה א' לאחר שסיימה את עונת 2017/2018 במקום האחרון.
בחלוף שנה נוספת נשרה הקבוצה לליגה ב', לאחר שסיימה במקום ה-14 בליגה א' והפסידה במשחק המבחן להפועל בני ערערה. בשנת 2019 זכתה בגביע המדינה המחוזי בליגה ב'. בעונת 2020/2021 העפילה נשר בחזרה לליגה א'.
האבירים הרוסיים
האבירים הרוסיים (ברוסית: Русские Витязи, Russkiye Vityazi) הוא שמו של הצוות האווירובטי של חיל האוויר הרוסי שהוקם עם נפילת ברית המועצות בשנת 1991.
מטוסם העיקרי הוא הסוחוי 27, הנחשב למטוס חזק בעל יכולת תמרון מעולה, כשבסיס היחידה נמצא בבסיס קובינקה שבמחוז מוסקבה.
היסטוריה.
הצוות הוקם באפריל 1991 על מנת לשווק מחדש את רוסיה בעולם ולסייע באיסוף תרומות בשל המצב הכלכלי הקשה בשנות ה-90. את הסיור הראשון שלהם מחוץ לרוסיה האבירים עשו בבריטניה ולאחר מכן היו בארצות הברית, צרפת, הולנד ומדינות נוספות. בכל מקום אליו הגיעו קצרו מחמאות והפגינו יכולת ביצוע גבוהה.
ב-1995 התאמן הצוות הרוסי, שלושה מטוסים, בשמי וייטנאם. במהלך נחיתה במזג אוויר גרוע התרסק כל המבנה ושלושה טייסים נהרגו. היה נדמה שזה סופו של הצוות, אולם מספר חודשים אחר כך הקים חיל האוויר הרוסי את הצוות מחדש.
בשנת 2009 אירעה תאונה קטלנית, במהלך הסלון האווירי במוסקבה, כאשר שניים ממטוסי ה-Su-27 של הצוות האווירובטי התנגשו זה בזה בעת אימון לקראת המפגן. מוביל הצוות, קולונל איגור טקאצ'נקו, נהרג והטייס השני נפצע ונזק רב נגרם על הקרקע במקום התרסקות המטוסים. התאונה גרמה לעצירה זמנית של השתתפות הצוות הזה, אך כעבור מספר ימים הם הופיעו בכל זאת במבנה חסר בן 4 מטוסים, במקום שישה.
כיום הם נחשבים אורחים מבוקשים בסלונים האוויריים השונים.
אח&quot;י נצחון (סער 4)
' ' היא ספינת טילים מדגם סער 4 - "נדרן". הספינה פעלה בשירות חיל הים הישראלי במסגרת שייטת ספינות הטילים משנת 1978 ועד 2014.
הספינה נקראה על שם "לניצחון" - אוניית מעפילים שהפליגה מאיטליה ב-8 במאי 1948 והגיעה לתל אביב ב-17 במאי 1948 כשעל סיפונה 189 מעפילים. אח"י ניצחון הייתה הספינה היחידה בחיל הים הישראלי שנקראה בשם זה, עד שבאוגוסט 2021 היצטרפה אח"י ניצחון (סער 6) שנבנתה בסדרה סער 6 בגרמניה.
הספינה נבנתה במספנות ישראל לפי תכנון של חיל הים בהסתמך על הניסיון שנצבר מהפעלת הסטי"לים מסדרת סער 4 'תכלית'. הספינה פעלה בזירה הימית במלחמת לבנון הראשונה ובהשנייה. במהלך שירותה השתתפה במבצעים רבים בתחום הביטחון השוטף, לרבות בלכידת כלי שיט עוינים.
בין השנים 1995–1999, נוספו לספינה טורפדו נגד צוללות והיא צוידה בסונר נגרר בירכתיים במקום תותח אוטו מלרה 76 מ"מ. מאז דגם זה נקרא "סער 4 נצ"ל".
מפקדי הספינה.
כל המפקדים היו בדרגת רב-סרן.
אח&quot;י עצמאות (סער 4)
ספינת הטילים עצמאות, מדגם סער 4 - "נדרן", פעלה בשירות חיל הים הישראלי במסגרת שייטת ספינות הטילים משנת 1979 ועד 2014.
מהלך חיי הספינה.
הספינה נבנתה במספנות ישראל לפי תכנון של חיל הים בהסתמך על הניסיון שנצבר מהפעלת הסטי"לים מסדרת "סער 4 תכלית". הספינה נטלה חלק במערכת שלום הגליל ובמבצעים רבים בתחום הביטחון השוטף, לרבות בלכידת כלי שיט עוינים. בשנים 1997–1999, נוספו לספינה צמ"טים (צינור מטיל טורפדו) וסונר נגרר בירכתיים במקום תותח 76 מ"מ. מאז נקרא דגם זה "סער 4 נצ"ל".
זוהי הספינה הראשונה בחיל הים בשם זה. נקראה על שם אוניית מעפילים שהפליגה מבולגריה. הגיעה לקפריסין ב-1 בינואר 1948 ועל סיפונה אלפי מעפילים, לאחר הסכם עם הבריטים.
יציאה משירות.
הספינה הוצאה משירות מבצעי ב-14 במרץ 2014.
ב-26 ביוני 2016, אח"י עצמאות שימשה כספינת מטרה במהלך תרגיל חילי והוטבעה על ידי אח"י חרב ואח"י חץ - כל אחת מהספינות שיגרה טיל הרפון אשר השמידו את הספינה.
אלבר קלמט
אלבר קַלְמֶט או בשמו המלא לאון שארל אלבר קלמט (בצרפתית: Léon Charles Albert Calmette, 12 ביולי 1863 ניס - 29 באוקטובר 1933 פריז) היה רופא ובקטריולוג צרפתי. קלמט התפרסם בזכות פיתוח חיסון נגד שחפת, לצד הווטרינר והאימונולוג קאמי גרן. החיסון הקרוי על שמם Bilié Calmette-Guérin (ידוע בראשי תיבות: BCG), פותח בין השנים 1908–1921.
תולדות חייו.
שנותיו המוקדמות.
אלבר קלמט נולד בשנת 1863, בעיר ניס, כבנו של פרפקט. הוא למד במספר בתי ספר תיכוניים בקלרמון-פראן, בתיכון "סן שארל" בסן בריאק ובברסט, ואחר כך בתיכון "סן לואי" בפריז.
בשנים 1883-1881 הוא למד בבית הספר לרפואה של חיל הים בברסט, בו היה לתלמידו של ארמאן קור (Armand Corre) שהדריך את עבודת הגמר שלו.
התחלת הקריירה כרופא וחוקר במושבות שמעבר לים.