ב-1 בנובמבר 1942 הועברו כל יהודי העיירה למחנה קלבסין הסמוך לגרודנו, אשר ב-19 בדצמבר 1942 נרצחו אחרוני יושביו. כמה חודשים לאחר האקציה בעיירה נתגלה בה ילד יהודי כבן שבע, אשר הסתתר בין הריסות הגטו. ילד זה נכפת בידי הגרמנים בחוטי תיל, והושלך למדורה בעודו חי לעיני קהל מקומי.
עטאא ג'אבר
עטאא ג'אבר (בערבית: عطا جابر; נולד ב-3 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בנפטצ'י באקו מליגת העל באזרבייג'ן.
קריירת מועדונים.
ג'אבר נולד במג'ד אל-כרום, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה.
ב-2 באפריל 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה, בניצחון 3–0 על מ.ס אשדוד. ג'אבר פתח בהרכב ואף בישל את השער הראשון במשחק לדלה ימפולסקי. למרות הבכורה המוקדמת, בעונת 2012/2013 ג'אבר שותף בעיקר במשחקי קבוצת הנוער, במדיה כבש 3 שערים באותה העונה ואף זכה עמה בדאבל.
ב-18 במאי 2013, במהלך משחק קבוצת הנוער של מכבי חיפה נגד מכבי נתניה, תוקל ג'אבר בחריפות, נאלץ לעבור ניתוח והחמיץ את עונת 2013/2014 כולה. ג'אבר עבר שיקום ממושך, ולאחר שנה ושלושה חודשים מאז הפציעה, ב-13 באוגוסט 2014, עלה לראשונה על כר הדשא במשחקה של מכבי חיפה מול הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו.
ב-3 בפברואר 2015 הושאל לבני סכנין, יחד עם מוחמד כליבאת ועאיד חבשי, במסגרת עסקת ההשאלה שהביאה את הבלם אברהם פאס למכבי חיפה, ובתום העונה חזר למכבי חיפה.
ב-29 בדצמבר 2016 החליטה הנהלת מכבי חיפה לשחרר את ג'אבר, וב-31 בינואר 2017 הוא חתם לארבע וחצי שנים בבני סכנין מליגת העל הישראלית. בתום עונת 2018/2019 ירד עם קבוצתו בני סכנין לליגה הלאומית.
ב-29 באוגוסט 2021 הצטרף למ.ס. אשדוד מליגת העל לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת.
ב-23 ביוני 2022 חתם בנפטצ'י באקו מהליגה האזרית.
קריירת נבחרות.
לו הופעה אחת במדי נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19 מ-2012.
ב-6 בנובמבר 2015 מונה ג'אבר לקפטן הנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה ערך 8 הופעות וכבש שני שערים, ושיחק עמה בין השנים 2015–2016.
חיים אישיים.
במהלך מבצע שומר החומות של צה"ל במאי 2021, ג'אבר תמך בפורעים הערבים כששיתף ברשתות החברתיות שלו את לוח-הזמנים של מוקדי ההפגנות האלימות נגד האוכלוסייה היהודית בישראל, עם פירוט השעה של כל אחת ואחת מהן.
יצחק אלדן
יצחק אלדן (נולד ב-30 באוקטובר 1943) הוא דיפלומט ושגריר ישראל לשעבר. כיהן בין היתר כשגריר ישראל בדנמרק, במועצת אירופה ובאונסק"ו. בעשור השני של המאה ה-21, משמש כנשיא מועדון השגרירים בישראל וראש בית הספר הישראלי לשגרירים צעירים.
ביוגרפיה.
יצחק (דנינו) אלדן נולד בקזבלנקה, מרוקו. עם סיום בית הספר היסודי אליאנס, בגיל 12, הצטרף לגרעין בני עקיבא "חובבי השפה". בסוף 1955 עזב את משפחתו ועלה לישראל בפברואר 1956 במסגרת עליית הנוער. עד 1961 התחנך בבית הספר האזורי שדה אליהו שבעמק בית שאן והתגורר בקיבוץ טירת צבי. ב-1961 הצטרף למשפחתו שעלתה בינתיים ארצה והתיישבה במושב ברק שבחבל תענך. את לימודיו התיכוניים השלים ב-1963 בבית הספר התיכוני המחוזי בעפולה. בין 1963 ל-1965 שירת בצה"ל ולאחר מכן פנה ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1968 סיים לימודי תואר ראשון במדעי המדינה, יחסים בינלאומיים והיסטוריה של ארצות האסלאם. ב-1972 סיים לימודי אפריקה ל-MA תוך שהוא משמש כעוזר מחקר. ב-2002 הוא סיים לימודי תואר שני ביחסים בינלאומיים בבית הספר הגבוה למדעי החברה בפריז.
יצחק אלדן הצטרף לשירות החוץ ב-1970. הוא שירת בשורה של תפקידים בצפון אמריקה ובאירופה, בשגרירויות ובקונסוליות, ובתפקידים בילטרליים ומולטילטראליים כאחת. ב-1974, השליחות הראשונה, הייתה ליוסטון שבטקסס בתפקיד סגן קונסול למדינות דרום-מערב ארצות הברית. ב-1975 עבר לפריז ושימש קצין העיתונות ודובר השגרירות. ב-1983 יצא לשליחות במונטריאול כקונסול לקוויבק ולפרובינציות הימיות של קנדה. ב-1985, בתום שלוש שנים ב"רצועת הקרח", מונה לתפקיד סגן קונסול כללי בלוס אנג'לס. ב-1990, יצא לשליחות שנייה בפריז, שנמשכה כחמש שנים, והפעם כסגן שגריר לצרפת בדרג ציר מדיני. במהלך תקופה זו הוא כיהן כחצי שנה בתפקיד ממלא מקום השגריר לצרפת (ממונה על היחסים). כמו כן שירת בתפקיד נציג ישראל לאונסק"ו, במקביל לתפקידו כציר המדיני של השגרירות. במהלך תקופת השירות הזו התרחשו אירועים בעלי השלכה ישירה לעבודת השגרירות בצרפת וביניהם מלחמת המפרץ, פרשת המחבל אבו דאוד, והסכמי אוסלו.
ב-1999, מונה לראשונה אלדן לתפקיד שגריר. היה זה כשגריר לדנמרק, כולל טיפול בטריטוריות של גרינלנד ואיי פארו. התפקיד המרכזי במהלך שירותו שם היה בבלימת הביקורת הדנית על ישראל לנוכח האינתיפאדה השנייה. ב-2001, עבר לזירה המולטילאטרלית כשגריר באונסק"ו בפריז ובמועצת אירופה בשטרסבורג. באונסק"ו המאבק התמקד בבלימת ההחלטות השנתיות האוטומטיות נגד ישראל וקידום אג'נדה חיובית בארגון האו"ם העוסק בחינוך תרבות ומדע. במועצת אירופה שבה חברים הפרלמנטים של כל מדינות אירופה המשימה הייתה לסייע לכנסת ישראל, בעלת מעמד המשקיף באספה הפרלמנטרית, הן בקידום היחסים בנושאים אזרחיים שונים והן בדיונים על הסכסוך (שבהן השתתף גם המשקיף הפלסטיני).
בין שליחות אחת לשנייה אלדן שירת במטה משרד החוץ בירושלים במגוון תפקידים ובראשם שניים. ב-1994 התמנה לראש חטיבת ההדרכה ותכנון כוח האדם (בית הספר לצוערים ולדיפלומטים) במטרה להכשיר את הדיפלומטים הישראלים ובעיקר הצעירים שביניהם למשימות החדשות הקשורות לקידום תהליך השלום למחרת הסכמי אוסלו ואיוש כוח האדם הדיפלומטי בנציגויות החדשות שנפתחו בארצות ערב ובמדינות ברית המועצות לשעבר. ב-2003 התמנה לתפקידו האחרון במשרד החוץ: ראש הטקס של המדינה. התפקיד כלל את האחריות לטקסים הבינלאומיים, הטיפול בסגל הדיפלומטי הזר בישראל, הטיפול במינוי קונסולים ישראליים בחול ומינוי קונסולים של מדינות זרות בישראל והאחריות על ניסוח ההתכתבות הטקסית הרשמית בין ישראל למדינות העולם. בתפקידו זה שימש תקופת שיא של שבע שנים. ב-30 באוקטובר 2010, אחרי 40 שנות שירות דיפלומטי פרש ממשרד החוץ בדרג שגריר בכיר.
במהלך הקריירה הדיפלומטית שלו, יצחק אלדן היה גם מעורב בשליחויות דיפלומטיות מיוחדות וביניהן ההשתתפות במשא ומתן לנורמליזציה של היחסים בין ישראל למצרים והחברות בוועדת המעקב שהוקמה אחרי מבצע "ענבי זעם" בלבנון.
אלדן משמש כנשיא "מועדון השגרירים בישראל" (The Ambassadors' Club of Israel), אותו ייסד ב-2011. אלדן גם מנהל את בית הספר הישראלי לשגרירים צעירים ב"מרכז הישראלי למנהיגות צעירה".
שימש כיועץ דיפלומטי בכיר לקונגרס היהודי הישראלי (The Israeli Jewish Congress).
מגדל אל-חמרא
מגדל אל-חמרא (בערבית: برج الحمراء, תעתיק מדויק: בֻּרְג' אלחַמְרַאא') הוא גורד שחקים ברחוב ג'אבר אל-מובארכ 13085 בכווית סיטי, כווית. גובהו 412 מטרים והוא בעל 80 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים "סקידמור, אווינגס ומריל" (Skidmore, Owings and Merrill;‏ SOM) ונכון לשנת 2022 הוא גורד השחקים הגבוה ביותר בכווית וה-36 בגובהו בעולם.
בנייתו החלה בשנת 2005 והסתיימה בשנת 2011. המגדל נבחר על ידי ה"טיים מגזין" לאחת מבין 25 ההמצאות הטובות ביותר לשנת 2011.
נבחרת הנשים של ישראל ברוגבי
Mycoplasma genitalium
Mycoplasma genitalium (בתעתיק לעברית: מיקופלזמה גניטליום) הוא חיידק קטן שחי על תאי האפיתל הריסי של דרכי השתן והמין בבני האדם. חיידק זו התגלתה לראשונה ב-1981. מיקופלזמה ממין זה עלולה לגרום לדלקת בדרכי השתן אצל נשים וגברים, אם כי לרוב להימצאות החיידק אין כל תסמונת קלינית. ישנם חילוקי דעות בקרב הקהילה הרפואית אם חיידקים אלו שייכים למחוללים שעוברים בהדבקה מינית, שכן חיידקים אלה הם חלק מ"אוכלוסיית החיידקים הטבעית" של נשים רבות.
חיידקי המיקופלזמה הם היצורים החיים הקטנים ביותר הקיימים ובשל כך קשה לאבחנם. הם חסרי דופן תא ובשל כך אנטיביוטיקות נפוצות כגון פניצילין אינן משפיעות עליהם.
הם נפוצים למדי, ואם הם גורמים לדלקות ניתן לטפל בהם באמצעות אנטיביוטיקות כגון אזיתרומייצין.
בשנת 1995 מופה הגנום של המיקופלזה בשלמותו.
מאפיינים.
לרוב, חיידק המיקופלזמה לא גורם לתסמינים. במידה ומתפתחים תסמינים (למשל בתקופות של היחלשות המערכת החיסונית, או אם החיידק מתרבה יתר על המידה), הם כוללים דלקת בדרכי השתן בנשים וגברים. בנשים, עלולה להתפתח דלקת צוואר הרחם ומחלה דלקתית של האגן. בשונה ממיקופלזמות אחרות, החיידק לא מתבטא בוגינוזיס חיידקי.
טיפול.
במידה ומתפתחים תסמינים הטיפול המומלץ הוא ב כטיפול ראשוני ובדוקסיציקלין כטיפול שניוני.
מחקרים הראו שלטיפול בן 5 ימים באזיתרומייצין יש אחוזי ריפוי גבוהים יותר ממנה חד פעמית (יותר מ-95% לעומת 80%). בנוסף, מנה חד פעמית עלולה להוביל לפיתוח עמידות של החיידק לאנטיביוטיקה. בהתחשב בממצאים הללו, רופאים עוברים לטיפול בן 5 ימים באזיתרומייצין. דוקסיציקלין עדיין בשימוש אבל מוקסיפלוקסצין מסתמן כטיפול עדיף, במידה והטיפול באזיתרומייצין לא צלח. דוקסיציקלין היא יחסית לא אפקטיבית עם שיעורי ריפוי של 48% לנשים ו38% לגברים.
פרדריק הרביעי, מלך דנמרק
פרדריק הרביעי, מלך דנמרק (בדנית ובנורווגית: Frederik IV; 11 באוקטובר 1671 – 12 באוקטובר 1730) היה מלך דנמרק-נורווגיה מ-1699 ועד מותו. פרדריק היה בנם של כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק ושל רעייתו, שרלוטה אמליה מהסן-קאסל.
ראשית חייו.