הפרווה של וולבי גודמן חדגונית למדי ומותאמת היטב לסביבת המחיה הסלעית שלו. צבעה הכללי חום-אפרורי בהיר, והיא נוטה להיות כסופה בצלעות ובצוואר ולהשחיר מעט בכתפיים ובגב. החזה, הרגליים, הזרועות, המותניים ובסיס הזנב בצבע חום בהיר עד כתמתם, וכפות הידיים והרגליים בדרך כלל כהות יותר וצבועות בקינמון. הברכיים והצד התחתון הכולל את הבטן, המפשעה והסנטר - בצבע לבנבן. בשכמות יש לוולבי כתם שחור דהוי, ואין לו את הכתם הלבן האופייני לוולביי הסלע. צדדי ראשו של וולבי גודמן בצבע חום בהיר, פניו אפרוריות, שפתיו לבנות ויש לו פסים שחרחרים דהויים ליד העיניים ועל המצח. בנוסף, יש פסים לבנים אופקיים לאורך הלוע, וכתמים לבנים דהויים בין העיניים. הזנב בצבע אפרורי כהה עד שחרחר, וקצהו לבנבן.
תפוצה וביולוגיה.
וולבי גודמן אנדמי לחצי האי כף יורק בקווינסלנד שבאוסטרליה, והוא מוגבל לפלך של קוק באזור הצפון הרחוק. בית הגידול שלו נמצא על צוקים ורכסים סלעיים ביערות גשם שבפארקים הטרופיים הגשומים של קווינסלנד. כמות המשקעים הממוצעת בסביבת המחיה שלו גבוהה במיוחד, ונעה בין 1,000 ל-3,000 מילימטר לשנה.
בקיץ החם, וולבי גודמן פעיל בשעות הלילה והדמדומים ומבלה את שעות היום במערות ונקיקים, בעוד שבחורף הוא עשוי לצאת לפעילות או להשתזף בשעות היום. הוא חי בקבוצות קטנות וניזון מעשבים, עשבי תיבול, עלים ופירות. אין מידע נוסף אודות הביולוגיה שלו, וסביר להניח שהיא דומה לקרובו וולבי סלע מאריבה החופף איתו בדרום. הנקבה ממליטה גור אחד בכל פעם אשר שוהה בכיס עד שבעה חודשים. הגור מגיע לבגרות בגיל שנתיים.
מצב.
וולבי גודמן מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), מאחר שטווח התפוצה שלו מצומצם יחסית ומקוטע, בית הגידול שלו נפגע לעיתים קרובות משריפות, ובשל התפשטות עשבים פולשים וטריפת גורים על ידי חתולים. הוא מצוי ב-10 אתרים סלעיים מבודדים ששטחו של כל אחד מהם כ-2,000 קילומטרים רבועים, ובחלק מהם נחשב לשכיח במיוחד. וולבי גודמן מצוי במספר אזורים מוגנים ברחבי התפוצה שלו (פארקים לאומיים ואתר מורשת עולמית אחד). ארגון השימור IUCN ממליץ לעשות מחקרים מפורטים יותר אודות האקולוגיה והתפוצה של המין על מנת להעריך טוב יותר את מצבו.
אומדן האוכלוסייה העולמי הוא 10,000 פרטים, והאוכלוסייה נמצאת במגמת ירידה.
וולבי סלע הרברט
וולבי סלע הרברט (שם מדעי: Petrogale herberti) הוא מין של וולבי גדול בסוג וולבי הסלע שאנדמי לקווינסלנד במזרח אוסטרליה. הוא תואר מדעית בשנת 1926 על ידי אולדפילד תומאס וקרוי על המינרלוג הבריטי הרברט סמית. לאורך המאה ה-20, סווג כתת-מין של וולבי סלע חדגוני החופף איתו בצפון או כתת-מין של וולבי סלע זנב-מברשת החופף איתו בדרום, ורק בשנת 1992 חזר למעמדו המקורי. מין זה שייך לקבוצת המינים לטראליס/פניצ'ילטה ("lateralis/penicillata") בסוג וולבי הסלע, והוא הגדול והנפוץ מבין שבעת המינים הנמצאים בקווינסלנד.
מראה ואנטומיה.
וולבי הרברט הוא כיסאי קטן-בינוני, וגדול יחסית לוולביי הסלע החיים בצד המזרחי של אוסטרליה. מבנה גופו עגלגל ומוצק, זנבו ארוך וגלילי עם מברשת שעירה בקצה, וראשו משולש בעל חרטום ארוך ואוזניים גדולות ועגולות. עיניו בינוניות ועגולות ואפו עירום ושחור. גפיו עבות למדי, כאשר האחוריות ארוכות וחזקות והקדמיות קצרות יותר. יש לו 5 טפרים קצרים וחדים בידיים, ו-2 טפרים גדולים וטופר סינדקטילי ברגליים. בכפות הרגל יש לוולבי סוליות ספוגיות המשפרות את אחיזתו בסלעים החלקים. וולבי הרברט גדול למדי: אורך ראשו וגופו: 61-47 סנטימטרים ואורך זנבו: 66-51 סנטימטרים. הזכרים גדולים וכבדים מן הנקבות: משקל הזכר עד 6.7 קילוגרם ומשקל הנקבה עד 4.3 קילוגרם.
הפרווה של וולבי הרברט ארוכה, צפופה וגסה. צבעה הכללי נע בין חום-קקאו, לחום-אומבר, או חום-שוקולד, והיא הופכת לאפרורית יותר סביב הצוואר והכתפיים ובראש. הבטן והמפשעה בצבע צהבהב והחזה והגרון בצבע אפור-צפחה. המותניים, הזרועות והרגליים בהירים יותר מהגוף, וכפות הידיים והרגליים בצבע חום-שחרחר. באזור השכמות, יש לוולבי טלאי שחור פחם, ולצידו פס אפור בהיר. הראש בצבע אפרורי, והפנים שחרחרות. הסימונים כוללים: פס שחור דקיק על המצח ופס צהבהב לאורך הלוע עד לאוזן, בעוד שהפס השחור בין העיניים לאף שאופייני לסוג דהוי ומתמזג עם הפנים או שנעדר לחלוטין. הסנטר והשפתיים צהבהבים. הזנב בצבע חום-אפרפר או צהבהב ומשחיר בהדרגה עד הקצה. באזור הצפון, פרוותו של וולבי הרברט נוטה להיות בהירה ודהויה יותר, ובעלת פס שחרחר על הגב.
תפוצה ואקולוגיה.
וולבי הרברט אנדמי לדרום-מזרח קווינסלנד שבאוסטרליה, בתחומי האזורים הבאים של השלטון המקומי: מאקאי, שפלת דרלינג, מרכז, דרום-מזרח ומפרץ ברונט. הטווח שלו גובל בעיר בריזביין בדרום, בנהר ובעיר רוקהאמפטון בצפון, בעיירות קלרמונט ורובייל במערב ובאוקיינוס השקט במזרח. בית הגידול שלו כולל אזורים סלעיים, ערוצים, גבעות וצוקים לאורך הרי החיץ הגדול (אך גם בשפלות מערבית להרים), הנמצאים בתוך יערות גשם טרופיים, יערות נשירים צפופים, יערות אקליפטוס פתוחים ויערות דקלים.
אין מידע רב אודות וולבי הרברט, והוא דומה בפרטים רבים למינים אחרים בסוגו. הוא יונק חברתי החי במושבות שגודלם נע מפרטים בודדים עד ל-100, אולם אין קשר חזק ביניהם והם עשויים לעזוב למושבה אחרת. אף על פי שכל פרט במושבה חי בשטח ביתי קבוע, יש חפיפה רבה עם פרטים אחרים. הנקבות נשארות בדרך כלל באזור שבו נולדו, בעוד שהזכרים נוטים להתפזר, אך לא בהכרח עוזבים את המושבה. בין הזכרים קיימת היררכיה דומיננטית שמבוססת על גודל וכוח, והיא קובעת את סדר הגישה לנקבות. הוולבי פעיל בשעות הלילה והדמדומים ובימים קרירים, וניזון מעשבים, עשבי תיבול, זרעים, פרחים, פירות וזחלים.
הרבייה נמשכת לאורך השנה ללא עונה קבועה, אך בדרך כלל יש שיא המלטות בסוף העונה היבשה. הוולבית ממליטה גור אחד לאחר תקופת היריון של 30 יום, ומסוגלת לעכב את התפתחות העובר בהתאם לתנאים הסביבתיים. הגור שוהה בכיס 6–7 חודשים, ונגמל בגיל 11 חודשים.
באזור החפיפה בין וולבי הרברט לוולבי זנב-מברשת בדרום עשויה להיות הכלאה בין המינים.
מצב.
וולבי הרברט מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), נוכח תפוצתו הרחבה ואוכלוסייתו גדולה, התרחשותו במספר רב של אזורים מוגנים, והעדר איומים משמעותיים. בניגוד למינים רבים, וולבי הרברט מסתגל להפרעה אנושית ולפלישה העירונית, וההימצאות שלו באזורים סלעיים בלתי נגישים גורמת לו להיות חסין מפני טריפה על ידי השועל האדום. ארגון השימור IUCN, ממליץ לעשות מחקרים מפורטים יותר אודות האקולוגיה והתפוצה שלו. אומדן האוכלוסייה ומגמתה אינם ידועים.
וולבי סלע וילקינס
וולבי סלע וילקינס (שם מדעי: Petrogale wilkinsi) הוא מין של וולבי קטן וססגוני בסוג וולבי הסלע שמוגבל לארץ ארנהם בצפון יבשת אוסטרליה ולמספר איים סמוכים. מין זה חדש יחסית, ופוצל רק בשנת 2014 מהמין וולבי סלע קצר-אוזן המצוי בעיקר בקימברלי.
טקסונומיה.
הדגימה הראשונה של מין זה נאספה בשנת 1925 על ידי האורניתולוג וחוקר הקוטב האוסטרלי יוברט וילקינס בדרום-מזרח ארץ ארנהם. הדגימה שנשלחה לאנגליה תוארה מדעית על ידי אולדפילד תומאס שנה לאחר מכן בתור מין וולבי עצמאי. בהמשך, הוא אוחד עם המין וולבי סלע קצר-אוזן ("Petrogale brachyotis"), וזו הייתה הדעה המקובל לאורך המאה ה-20. בשנת 2014, מחקר פילוגנטי ומורפולוגי הגיע למסקנה שיש לפצל את המין לשניים על בסיס הבדלים משמעותיים בגנום המיטוכונדריאלי. המין החדש - וולבי וילקינס ("Petrogale wilkinsi") - נקרא על שם מגלהו.
וולבי וילקינס הוא אחד מתוך תריסר וחצי מינים בסוג וולבי סלעים במשפחת הקנגוריים, והוא שייך לקבוצת המינים ברכיוטיס ("brachyotis"), הכוללת שלושה מינים נוספים מלבדו: וולבי קצר-אוזן, הנברלק והמונג'ון. כל ארבעת המינים חולקים דמיון חיצוני רב, וההבחנה ביניהם מורכבת. ככלל, קצר האוזן הוא המין הגדול והחיוור בקבוצה, הנברלק והמונג'ון שניהם ננסיים, ואילו וולבי וילקינס ססגוני במיוחד ומהווה צורת ביניים בין קצר האוזן לנברלק. דפוסי הפסים של וולבי וילקינס בולטים יותר, וחלקי גופו הכתומים כהים משל השאר. מאחר שהאוכלוסיות של וולבי וילקינס שוכנות על צוקים וסלעים המבודדים זה מזה באמצעות מישורים, יש שונות גנטית נרחבת ביניהן, ובהתאם לכך קיימת וריאציה רבה בגווני הפרווה בין האזורים השונים.
תיאור.
וולבי וילקינס הוא המין הקטן ביותר בסוג וולבי הסלע לאחר הנברלק והמונג'ון. מבנה גופו קומפקטי ועגול, וראשו חרוטי ומחודד. האוזניים שלו קצרות ומשולשות, ואפו ועיניו גדולים ושחורים. הזנב ארוך וגלילי עם מברשת שיער סבוכה בקצהו. הגפיים הקדמיות קצרות ודקות, בעוד שהגפיים האחוריות ארוכות ומפותחות. בכפות הרגליים סוליות מחוספסות המסייעות בטיפוס. אורך ראשו וגופו של וולבי וילקינס: 47-31 סנטימטרים, אורך זנבו 29–40 סנטימטרים, ומשקלו 3.5-2.2 קילוגרם. הזכרים גדולים וכבדים בצורה ניכרת מן הנקבות.