ב-8 ביולי 2005 פרסם "מעריב" ריאיון שערכה הכתבת חן קוטס-בר עם קונטאר בכלא הדרים. בריאיון גילה קונטאר כי עורך הדין שלו העביר לו מסר מגורמים פוליטיים בלבנון שביקשו ממנו להציג מועמדות לפרלמנט הלבנוני מטעמם. קונטאר סירב לחשוף את זהות הגורמים. הוא אמר שסירב להצעה כיוון שחשב כי אין הוא יכול למלא את התפקיד מן הכלא, וכי אינו מעוניין לנצל את מצבו כמנוף פוליטי. הוא הוסיף עוד כי הוא עוקב אחרי האירועים בלבנון באמצעות הטלוויזיה והרדיו וכי הוא מקווה כי החברה הלבנונית תהפוך בסופו של דבר לחברה חילונית ללא חלוקה עדתית.
תוכנית לבנון.
בשנת 2006 הפך קונטאר לחלק מתוכנית מדינית מורכבת יותר, שאותה ניסו לקדם ראש ממשלת לבנון פואד סניורה ושליח האו"ם למזרח התיכון טריה לארסן. תוכנית זו כללה שישה שלבים:
האירועים שהובילו לשחרורו של קונטאר.
ב-12 ביולי 2006 תקף ארגון חזבאללה סיור ישראלי באזור הגבול עם לבנון וחטף שני חיילים, צעד שהוביל למלחמת לבנון השנייה. הכוונה הייתה לשחררם בתמורה לסמיר קונטאר. בראיונות שניתנו אחר כך ברשת הטלוויזיה של חזבאללה אל-מנאר, ד"ר מוחמד ג'וואד ח'ליפה, שר הבריאות של לבנון, בירך את חזבאללה על "פעולותיו הכבירות" ואמר כי "ללבנון הזכות לקבל בחזרה את שבוייה ולשחררם". עלי עמאר, חבר הפרלמנט הלבנוני מטעם חזבאללה, הביע את דעתו כי "בפרט בשלב בסיסי זה בתולדות המולדת והאומה, הממשל הנוכחי היה אמור להביע סולידריות עם עמו ולתת לסמיר קונטאר לחוש כי הוא לבנוני פר אקסלנס".
כשלב מקדים לעסקה, ב-1 ביוני 2008 נסים נסר גורש ללבנון
ב-29 ביוני 2008 אישרה ממשלת ישראל, ברוב של 22 שרים מול 3, עסקת חילופי שבויים, שבה אמורים היו קונטאר ו-4 אסירים נוספים להשתחרר. בתמורה, אמורה הייתה ישראל לקבל לידיה מחזבאללה את החיילים החטופים אלדד רגב ואודי גולדווסר, וכן לקבל מידע על הנווט השבוי רון ארד.
העסקה המוצעת עוררה חילוקי דעות קשים בממשלה ובציבור הישראלי, וזאת בשל העובדה כי על פי ההערכות בעת קבלתה, שני החיילים החטופים אינם בין החיים. מתנגדי העסקה טענו כי ישראל משחררת אסירים חיים ובראשם רוצח כקונטאר, בעוד בתמורה היא מקבלת גופות, ובכך מסכנת עיקרון חשוב של 'חיים תמורת חיים ומתים תמורת מתים' וגורמת לכך שבעתיד לא תהיה לארגוני הטרור מוטיבציה לשמור את הישראלים שבידם בחיים. מצדדי העסקה טענו כי על מנת למנוע הישנות מקרה טראגי נוסף, כפי שהתרחש במקרה רון ארד, יש לאשר את העסקה למרות המחיר הכבד. מול אלה שסברו שאסור לשחררו ללא קבלת מידע על רון ארד, היו המצדדים בשחרורו, שנימקו זאת בכך שעצם החזקתו היווה גורם לחזבאללה לחטוף חיילים על מנת לשחררו, ואילו היו משחררים אותו בעבר, היו מונעים בכך את חטיפות החיילים בצפון.
בישיבתה ב-15 ביולי 2008 אישרה ממשלת ישראל סופית את עסקת החילופין, וזאת למרות העובדה כי גורמי הביטחון הכריזו כי אין בדו"ח של חזבאללה לגבי רון ארד דבר חדש, השר בנימין בן אליעזר טען כי העניין סביב ארד היה "מריחה אחת גדולה".
ב-16 ביולי 2008 שוחרר סמיר קונטאר ללבנון במסגרת עסקת החילופים בין ישראל לחזבאללה, והתקבל בטקס חגיגי בביירות בלבנון על ידי מזכ"ל חזבאללה, השיח' חסן נסראללה. במהלך האירוע הצהיר קונטאר שהוא ישוב לפלסטין באמצעות נשק ההתנגדות. למחרת שחרורו מהכלא, עלה קונטאר לקברו של עימאד מורנייה, קצין המבצעים הראשי של חזבאללה שנהרג בפיצוץ מטען במכוניתו בדמשק בפברואר 2008.
במהלך שהותו בכלא הישראלי, התחתן קונטאר ב-1992 עם מחבלת ערבייה שפגש במהלך שהותו בכלא. בית משפט ברמאללה הסכים לבקשת האישה לגירושין באפריל 2013. כמו כן, קונטאר למד לתואר בוגר אוניברסיטה (BA) במדעי הרוח והחברה באוניברסיטה הפתוחה, שהוענק לו בספטמבר 1998, ואף התחיל ללמוד לתואר שני, אך לא סיימו.
קונטאר הופיע ברשימת האישים, שפרסם משרד הביטחון של ממשלת הממלכה המאוחדת, שכניסתם לבריטניה אסורה.
חזרה לטרור.
מאז שחרורו פעל קונטאר לעידוד חטיפתם של חיילים ישראלים. בכנס למען האסירים ברצועת עזה ששודר בלוויין, אמר קונטאר: . עם שחרורו של החייל גלעד שליט מן שבי החמאס, התראיין קונטאר לתחנת הרדיו אלנור של חזבאללה וקרא לארגונים הפלסטינים לחטוף עוד חיילים, כדי להביא לשחרורם של האסירים שנותרו כלואים בישראל.
קונטאר והגולן.
מאז 2008 פעל קונטאר בצורות שונות, למען השבת הגולן לריבונות סורית. בנובמבר 2008 הוא הגיע אל גבעת הצעקות, מהצד הסורי של הגבול, ושלהב כ-500 מתושבי הכפרים הדרוזיים מג'דל שמס, מסעדה, בוקעתא ועין קנייא, כאשר הוא מבטיח להם: . בקיץ 2014 הגיע מידע מהדרוזים בגולן, כי קונטאר פועל להקמת תא חזבאללה בגולן הסורי, במטרה להחדיר לישראל מחבלים משטחה של סוריה.
בספטמבר 2015 הודיעה מחלקת המדינה של ארצות הברית כי קונטאר הוכנס לרשימת הטרור השחורה, ומאותו רגע הוא הוגדר "טרוריסט בינלאומי".
מותו.
בליל 19 בדצמבר 2015 הותקף בניין בג'רמאנה שמדרום לדמשק. בתקיפה זו נהרג קונטאר יחד עם עוד שבעה פעילי טרור. לפי הערכות שפורסמו בכלי התקשורת, קונטאר ומפקדי חזבאללה חוסלו בעת שתכננו פיגוע טרור נגד ישראל.
רשות השידור של משטר אסד האשימה "טרוריסטים" שחיסלו את קונטאר בטילים, תוך ציון שזה קשור לתמיכת מדינות המפרץ וישראל ב"טרוריסטים". צבא סוריה החופשי קיבל אחריות לחיסול קונטאר ב-21 בדצמבר 2015 ופרסם סרטון ברשתות החברתיות. לטענת חזבאללה, חיל האוויר הישראלי ערך את התקיפה. הצבא הסורי החופשי טען כי חזבאללה משקר אודות מעורבות כביכול של חיל האוויר הישראלי. כחודשיים לאחר האירוע, אמר חבר הכנסת עמר בר-לב שמדובר בהצלחה ישראלית והוסיף: "כאשר נשאלתי אם מדובר בפעולה ישראלית אמרתי שלא אכנס לפעולות מבצעיות. כל חיסול וכל מחבל שמוצא את מותו הוא מבורך ולא משנה אם לנו היה יד בכך או לאו."
דרומון
דְרוֹמוֹן (ביוונית: δρόμων) היה דגם אוניית המלחמה הסטנדרטי בציי המלחמה הביזנטיים מהמאה ה-6 ועד סוף המאה העשירית לספירה לערך. זהו גם השם הגֶּנֶרִי בו השתמשו הביזנטים לציון ספינות הקרב שלהם, בלא התייחסות לסוג זה או אחר.
פירוש השם "דרומון" ביוונית הוא: "רָץ". הדרומונים הראשונים היו ספינות משוט חד-טוריות, חמושות באיל ניגוח ובחיילי צי; במרוצת הדורות הפכו לדו-טוריות, את איל הניגוח החליף חרטומן (beak), מעין גשרון השתלטות בחרטום, והן שמו את מבטחן בלוחמת סיפונים ובירי כלי קלע ו"אש יוונית" ולא עוד בניגוח אוניות האויב.
הידרוגרפיה
הידרוגרפיה (באנגלית: Hydrography) הוא תחום בגאוגרפיה העוסק במים ובשימושיהם השונים בכדור הארץ.
תת נושא בהידרוגרפיה הוא אנרגיה הידרואלקטרית – הפקת חשמל מזרימת המים.
אטימולוגיה.
מקור השם הוא ביוונית: "הידרו" – משמעותה "מים", "גרפיה" – רישום.
ניצול המים.
בהידרוגרפיה בודקים את הדרכים השונות האם מנצלים או לא את המים. צורות הניצול השונות הן:
ויליאם קרלוס ויליאמס
ויליאם קרלוס ויליאמס (באנגלית: William Carlos Williams, WCW; 17 בספטמבר 1883 – 4 במרץ 1963) היה משורר, רופא, מחזאי ומספר אמריקאי.
חייו.
יליד רתרפורד שבניו ג'רזי. החל לכתוב ולפרסם שירה עוד בהיות תלמיד בבית-הספר התיכון. אז גם החליט להקדיש את חייו הן לרפואה והן לשירה. הוא השלים את לימודי הרפואה שלו באוניברסיטת פנסילבניה, שם פגש את המשורר עזרא פאונד והתיידד עמו. עזרא פאונד סייע לו רבות בראשית דרכו הספרותית. בשנים מאוחרות יותר הושפע ויליאמס גם משירתו של תומאס סטרנס אליוט.
בשנת 1906 סיים ויליאמס את לימודי הרפואה, ובשנת 1910 פתח מרפאה בעיר הולדתו, ושימש כרופא עד 1951. בשובו לרתרפורד ייסד כתב עת ספרותי, ובו הביא יצירות רבות מעבודתו הפוריה: מסות, שירים, סיפורת ומחזאות. הוא התייצב למן ראשית דרכו בראש התנועה המודרניסטית, האימג'יניסטית, השוחרת את שירת אירופה במיטבה. את קובץ שיריו הראשון פרסם בשנת 1909, ומאז פרסם קובצי שירה רבים וגם רומנים וקובצי סיפורים.
ויליאם קרלוס ויליאמס נחשב המשורר המשפיע על אלן גינזבורג ועל יוצרי דור ה"ביט" האחרים. השפעת שירתו באמריקה גדלה מאוד בשנות החמישים והששים של המאה העשרים. הוא היה חולה שנים רבות, אך זכה לכתוב ולפרסם משיריו כמעט עד פטירתו.
ויליאמס פרסם בחייו כמה וכמה ספרי שירה, שאחדים מהם תורגמו לעברית. כמו כן תורגמו שירים בודדים משלו, שנדפסו בכתבי עת ספרותיים בארץ.
נפטר בעיר הולדתו, רתרפורד, ב-1963.
מורג (פירושונים)
ארית'ה פרנקלין
ארת'ה פרנקלין
חיים שיבי
חיים שיבי (נולד ב-23 בספטמבר 1949) הוא עיתונאי, סופר ומשפטן ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים. בוגר בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה, הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית. בעל תואר שני בתקשורת מהפקולטה לעיתונות של אוניברסיטת מיזורי בארצות הברית. חבר לשכת עורכי הדין.
שיבי החל את דרכו העיתונאית בעריכת עיתון הסטודנטים "פי האתון", שבין צוות כותביו היו, בין היתר, חנוך מרמרי, קובי ניב ואברהם גל. היה כתב "על המשמר" בשטחים. ערך ופיתח במשך 7 שנים את העיתון המקומי הראשון ברשת המקומונים של ידיעות אחרונות - "קול ירושלים". לאחר מכן הפך לכתב ב"ידיעות אחרונות", תפקיד בו החזיק לאורך 27 שנים. במהלכן שימש בין היתר ככתב מדיני, כתב פרלמנטרי ואף שליח העיתון בוושינגטון לאורך 4 שנים.
ערך והגיש עם חיים הכט את "הכיסאות", תוכנית טלוויזיה מן הכנסת ששודרה בערוץ 2.
שיבי פרש מ"ידיעות אחרונות" בינואר 2006. ב-1988 ייסד עם עו"ד יוסי ריכטר והחל לערוך ולפתח את ביטאון לשכת עורכי הדין במחוז ירושלים "הלשכה".
באביב 2018 עלו לרשת אתר ומגזין מחוז ירושלים של לשכת עורכי הדין - בעריכתו - עד ליוני 2022.