על פי הסברה הנוכחית, כשהשבר נוטה בצורתו שמאלה נוצרת פתיחה ומתיחה של הקרום ונוצרים עמקים (כמו ים המלח, הכנרת ובקעת הלבנון). כשהשבר נוטה בצורתו ימינה, דבר זה גורם לתנועת לחיצה של הלוח הערבי כלפי הלוח הלבנטיני (לוח ישראל-סיני) ונוצרים רכסי קימוט כגון הרי הלבנון והרי מול הלבנון.
היסטוריה.
הר הלבנון מוזכר מספר פעמים בתנ"ך. חירם מלך צור שלח מהנדסים לירושלים עם עצי ארז הלבנון לבניית בית המקדש של שלמה.
הפיניקים השתמשו בעצים כדי לבנות ציי ספינות שבהן הגיעו עד לקורנוול. כמו כן הם היו הראשונים שהקימו מושבות בלב ההרים שהתפרנסו מכריתת עצים ושליחתם לערי החוף.
במאה החמישית הגיעו נזירים נוצרים שהיו חסידיו של נזיר בשם מארון מעמק אורונטס לצפון הרכס והחלו לנצר את יושביו.
בתקופה העות'מאנית התקיימה באזור אמירות הר הלבנון ("אימארה").
בשנת 1860 החל להתפתח עימות בין האוכלוסייה הדרוזית בלבנון לאוכלוסייה המארונית שישבה בהר הלבנון, מה שהוביל לטבח באוכלוסייה המארונית. מדינת צרפת, שהייתה גם היא נוצרית, התערבה לטובת האוכלוסייה המארונית בהר הלבנון, והובילה לחתימת הסכם בינלאומי אשר ביסס את הר הלבנון כאוטונומיה מארונית בלבנון (המותצרפיה של הר הלבנון) .
גאוגרפיה.
ההרים משתרעים במקביל לים התיכון בין קווי הרוחב 34 ל-33 גבולו הדרומי הוא נהר הליטני, הצפוני נהר אל-כביר, וממזרח עובר הגבול בבקעת הלבנון. אורך הרכס מצפון לדרום כ-170 ק"מ ורוחבו המקסימלי (בין טריפולי לקאראייב) הוא 45 ק"מ. הפסגה הגבוהה ביותר ברכס היא הר קורנת אסוודא וגובהו 3,088 מטר.
חלוקה משנית.
רכס הלבנון מתחלק לשני חלקים עיקריים: המורדות המערביים והמורדות המזרחיים; אזור שלישי הוא אזור רום ההר.
המורדות המערביים יורדים במתינות יחסית לכיוון הים ומבותרים בערוצי נהרות עמוקים כדוגמת נהר איברהים ונהר אל-אוואלי. באזור זה מתגוררים רוב אוכלוסיית לבנון. האקלים באזור זה הוא אקלים ים תיכוני.
המורדות המזרחיים יורדים בחדות לבקעת הלבנון וכמעט שאינם מיושבים, אזור זה מהווה מדבר צל גשם.
רום ההר רום ההר הוא האזור בהרי הלבנון הגבוה מ-1500 מ' מעל פני הים. אקלימו של זה הוא תת-טונדרה ולא צומחים בו עצים. רוב השנה אזור זה מכוסה שלג.
גאולוגיה.
הר הלבנון והרי מול הלבנון יוצרים ביניהם את בקעת הלבנון (בערבית: ה"בקאע", البقاع).
צמחייה.
רכס הלבנון משופע בעצי אורן, אלון, וארז הלבנון שמופיע בדגל לבנון. בעבר יערות עצומים השתרעו על כל שטח ההר אך לאורך הדורות היערות הצטמצמו עקב כריתה מאסיבית.
מים.
אגמים
בכל הרכס אין ולו אגם טבעי אחד; מדינת לבנון הקימה שני סכרים הידרואלקטרים על הנהר אל-אוואלי. ובכך יצרה אגמים קטנים. על שאר הנהרות הראשיים יש אגמים מלאכותיים קטנים נוספים. באזור רום ההר הוקם בשנת 2007 מאגר מי שלגים מלאכותי גדול שמכיל כ-8 ממ"ק מים - אגם Chabrouh.
שכבת התוכנה של מודל ה-TCP/IP
נטע מורן
נטע מורן (נולדה ב-27 במרץ 1959) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה.
נטע מורן נולדה בקיבוץ יגור. בת לדוקטור רמי מורן שהיה במחזור א' של לוחמי השייטת, אחיהם של גדי מורן פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטת חיפה, סגנו ומי שהחליף את יאיר פלד לאחר הרצחו כמפקד סיירת צנחנים, בלהה נוימן, ושלמה מורן מדען מחשב ישראלי ופרופסור בפקולטה למדעי המחשב בטכניון. מורן גדלה והתחנכה בקיבוץ געש. אמה דליה (ברקאי) מורן, ניהלה שנים רבות את ארכיון השומר הצעיר בגבעת חביבה והקימה את ארכיונו של חיים הרצוג נשיאה השישי של מדינת ישראל. נטע היא נכדתו של נח ברקאי, מראשוני המחנכים של בית החינוך ע"ש א"ד גורדון ומחנכם המיתולוגי של תלמידי כיתת "ח' נח" עליהם נמנים בין היתר איזי בורוביץ, גבי אלדור, רותי דר ומפורסמים אחרים. אחותה הצעירה היא העיתונאית מירב מורן.
בשנת 1970 בהיותה בת 11, יצאה מורן עם משפחתה לשליחות בת 3 שנים מטעם הסוכנות היהודית ללימה בירת פרו. במקביל לעבודת השליחות הציונית בקהילה, טיילה המשפחה רבות ברחבי המדינה והיבשת. המשפחה חזרה לארץ במסע סביב העולם שהתעתד להמשך מספר חודשים, אך נקטע באבו עם פרוץ מלחמת יום כיפור באוקטובר 1973. מספר שנים לאחר חזרת המשפחה עלו לרגל אל הבית ראשוני ה"מוצ'ילרוס" (המטיילים לדרום אמריקה) לצורך קבלת מידע על מדינת פרו ועל היבשת הדרומית שהייתה אז בחזקת נעלמת לרוב התרמילאים.
לאחר סיום לימודי התיכון, שירתה מורן שנה כרכזת קן קיבוצי בעברון והתגייסה בשנת 1979 לנח"ל. מורן קודמה לתפקיד מכ"ית ומ"מית וסיימה כקצינת חינוך בגדוד 50 של חיל הצנחנים, שהיה אז בפיקודו של דורון אלמוג.
בשנת 1985 סיימה את לימודיה בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. הופעתה הראשונה על בימת התיאטרון הייתה בהצגה "מיתה ורודה" זוכת (פרס ראשון בפסטיבל עכו 1985).
בטלוויזיה שיחקה לראשונה בדרמה "האישה שהפסיקה לאכול", בבימויו של רם לוי כשלצידה השחקן דרור קרן.
בהמשך שיחקה מורן ברבות מיצירותיו בקולנוע ובטלוויזיה של במאי הקולנוע והטלוויזיה אורי ברבש, והופיעה בתפקידים נשיים ראשיים לצידם של אסי דיין, ארנון צדוק, שמיל בן ארי, ששון גבאי, עמוס לביא ואחרים. בתיאטרון שיחקה בין היתר את בלאנש ב"חשמלית ושמה תשוקה" של טנסי ויליאמס בתיאטרון בית לסין, ובתיאטרון הבימה את אנה (ג'וליה רוברטס בגרסה הקולנועית) ב"קרוב יותר" של המחזאי הבריטי פטריק מרבר, בבימויו של אילן רונן. בהפקה זו השתתפו גם מיקי פלג נתן דטנר ואלון אבוטבול.
בשנת 2002 יצאה מורן עם המשפחה לפריז - צרפת, לשליחות מטעם הסוכנות היהודית.
עם חזרתה למדה הנחיית קבוצות בסמינר הקיבוצים, הקימה במרכז הבינתחומי הרצליה סדנת תקשורת בשיתוף התיאטרון העירוני בניהולו של גדליה בסר, לימדה משחק מול מצלמה בבי"ס למשחק של תיאטרון חולון, יצרה סדנאות להדרכת שחקנים במגמת הקולנוע של בית הספר התיכון בן צבי ובשנת 2012 יזמה הקמת קבוצת תיאטרון בקרן הישג.
במהלך השנים ביימה מורן מספר הצגות ביניהן את "קפיצה לחו"ל", מחזה הביכורים של המחזאי והמתרגם שלומי מושקוביץ, בו הופיעה שחקנית הקולנוע והטלוויזיה יעל אבקסיס, לראשונה על בימת התיאטרון ולצידה השחקנים ירון מוטולה ואלחי לויט. ההצגה רצה עד 2011 בתיאטרון תמונע.
מורן גם ביימה את "גן ריקי" של דויד גרוסמן בתיאטרון חולון, והצגות רבות נוספות בבתי ספר ביניהם בית הספר למשחק של יורם לוינשטיין.
ב-2012 השתתפה בסרט הישראלי זוכה פרס אופיר לשנת 2012 "למלא את החלל", וב-2014 בסרט הקצר "לתמונת אמא", תפקיד עליו זכתה בפרס השחקן לאותה שנה וכן פרס השחקנית לסרטים קצרים בפסטיבל הקולנוע של פאלמה דה מיורקה 2015.
ב 2015 שיחקה תפקיד ראשי (אורה) בסרט "שן כריש" בבימוי של אורן גרנר (זוכה פסטיבל הסטודנטים 2014 - גרינלנד) כשלצידה ליאת תמרי - סרט שפתח את פסטיבל הערבה של סתיו 2015.
נשואה ואם לשלושה ילדים. מתגוררת בתל אביב.
אוטורינו רספיגי
אוטורינו רֶסְפּיגי (איטלקית: Ottorino Respighi; 9 ביולי 1879, בולוניה - 18 באפריל 1936, רומא), כנר ומלחין איטלקי.
ביוגרפיה.
רספיגי נולד למשפחה מוזיקלית. סבו היה נגן עוגב בכנסייה בבולוניה ואביו שימש כמורה בקונסרבטוריון בעיר. בילדותו קיבל אוטורינו חינוך מוזיקלי בבולוניה, ולאחר שסיים את לימודיו נסע לסנקט פטרבורג שברוסיה כדי ללמוד קומפוזיציה אצל רימסקי-קורסקוב ולעבוד ככנר באופרה העירונית. לאחר שנתיים ברוסיה השלים את לימודיו בברלין. בין השנים 1903 ו-1908 הופיע רספיגי ככנר בהרכבים שונים וניסה את כוחו בהלחנה, ללא הצלחה רבה.
בשנים 1908–1909 שימש כמורה לנגינה בברלין. 1913–1923 היו שנות הפריחה המוזיקלית שלו. בתקופה זו כתב את יצירותיו הסימפוניות "מזרקות רומא" ו"אורני רומא" שזכו להצלחה, ואופרות אחדות.
בשנים 1923 - 1925 שימש רספיגי כמנהל האקדמיה למוזיקה ברומא, אך התפטר מתפקידו כדי להתרכז בכתיבה ובניצוח על יצירותיו ברחבי העולם.
ב-1929 החל המנצח המפורסם ארטורו טוסקניני לכלול את יצירותיו של רספיגי בקונצרטים ובתקליטיו. ב-1932 נתמנה רספיגי לאקדמיה האיטלקית, אך ב-1935 חלה וכעבור שנה נפטר.
יצירותיו.
רספיגי כתב מוזיקה נאו-קלאסית ואופרות, אך יצירותיו החשובות הן הפואמות הסימפוניות שלו, הידועות בתיזמור ובהרמוניה שלהן: "מזרקות רומא" (Fontane di Roma) ו"אורני רומא" (Pini di Roma). ביצירות אלה וביצירה נוספת, "חגיגות רומא" (Feste Romane), מתאר רספיגי את הנוף של רומא.
רספיגי כתב גם עיבודים ליצירות של מלחינים אחרים, ובהם 4 סוויטות:
יחמור מקראי
שושלת (סדרת טלוויזיה)
שושלת (באנגלית: Dynasty) היא סדרת דרמה עלילתית אמריקנית מסוגת אופרת סבון, אשר שודרה בין השנים 1981 עד 1989.
הסדרה נוצרה על ידי אסתר וריצ'רד שפירו, והופקה על ידי אהרון ספלינג עבור רשת הטלוויזיה האמריקנית ABC.
הסדרה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בשנים 1981–1986 בקטגוריית סדרת הדרמה הטובה ביותר בטלוויזיה, וזכתה בפרס בשנת 1984. בשנת 1985 הגיעה למקום הראשון במדרוג הסדרות בארצות הברית.
בשנת 2017 עלתה לשידור סדרה בשם זהה, המבוססת על סדרה זו.
שידור הסדרה בישראל.