יהדות, תרבות ומדינה: המפלגה מאמינה כי על מוסדות המדינה להיות מחויבים להלכה ולמסורת ישראל כחלק מביטוי התרבות של העם היהודי. לעומת זאת, במרחב הפרט, אין למדינה זכות להתערב ולכפות בענייני הדת. המפלגה מציעה רפורמות בתהליך הגיור והתאמת הקריטריונים של חוק השבות למציאות העכשווית, אפשרות לבתי דין הפועלים לפי המשפט העברי לפעול למען המעוניינים בכך, העברת סמכויות לרשויות המקומית בתחום התרבות והורדת ההתערבות הממשלתית בתחום, ביטול המונופול של הרבנות הראשית על תחום הדת, וביטול רישום הנישואים הממשלתי. שאלת התחבורה הציבורית בשבת תתייתר כיוון שהממשלה לא תתערב ולא תסבסד תחבורה ציבורית בכלל.
כלכלה: המפלגה דוגלת בכלכלה חופשית, הטלת מס שטוח בשיעור נמוך ככל הניתן, הפחתת מס החברות, הורדת החסמים על הייבוא ומחויבות לצמצום החוב הלאומי. בתחום התחבורה דוגלת המפלגה בהפסקת התמיכה והמעורבות הממשלתית בתחבורה הציבורית, התרת שימוש בשירותי הסעות שיתופיות וביטול המיסים על כלי רכב פרטיים ודלק. בתחום הקרקעות והבנייה תומכת המפלגה בסגירת מינהל מקרקעי ישראל, הפרטת הקרקעות הפנויות לאזרחים ופיחות הרגולציה בתחום הבניה והעברת הסמכויות לרשויות המקומיות.
חירות האזרח וביטחון הפנים: המפלגה תומכת בהפיכת תפקיד מפקד המשטרה בקהילה המקומית לתפקיד נבחר, ביטול המאגר הביומטרי, לגליזציה של קנאביס, הפסקת המעצרים המנהליים, הכרה במרי אזרחי בלתי אלים ככלי דמוקרטי לגיטימי והכרה בזכות לנשיאת נשק כזכות אזרחית בסיסית לכל אזרח ללא עבר אלים או מגבלות גופניות ונפשיות.
מדיניות חוץ וביטחון: המפלגה מתנגדת להסכמי אוסלו וסוברת כי לאחריהם אבדה לצה"ל תפיסת הניצחון. המפלגה תפעל למעבר לצבא מקצועי התנדבותי וביטול גיוס החובה, מעבר לפעילות אקטיבית כנגד האיום האיראני והימנעות מקבלת הסיוע האמריקני. המפלגה מציגה תוכנית מדינית שנועדה להחזיר את ישראל למצב שלפני הסכמי אוסלו. התוכנית מחולקת לארבעה שלבים:
המפלגה צופה כי שינוי התייחסותו של עם ישראל לארץ ישנה גם את גישת העולם, שיקבל את הטענה הישראלית לריבונות יהודית על כלל השטחים שבמחלוקת.
ביחס לאיום האירני, קורא מצע המפלגה לחיסול ראשי המשטר באמצעים טכנולוגיים על בסיס העיקרון היהודי "הבא להורגך השכם להורגו".
בנושאי מדיניות חוץ, המפלגה שואפת לכך שמדינת ישראל תהפוך למופת מוסרי בעיני שאר האומות. היא רואה בעין חיובית מאוד המשך הקשרים הקיימים תוך הקפדה על עקרונות מוסריים בלתי מתפשרים. כחלק מתפיסה זו, מדינת ישראל לא תוכל למשל למכור נשק למשטרים רודניים.
ירושלים והר הבית: במצע המפלגה מוגדר כי ירושלים בכלל והר הבית בפרט הם לב ליבו של העם היהודי ועם החלת התוכנית המדינית (ראה לעיל) ניתן יהיה להרחיב את ירושלים כדי להפוך אותה ל"מטרופולין ירושלים". בנוסף, מתכוונת המפלגה להחזיר את השליטה הישראלית המלאה והבלעדית על הר הבית. היא תרחיק מההר את הווקף או כל גורם זר שאינו כפוף לריבונות ישראל. תפילות היהודים יתאפשרו בכל שעות היממה ויוקם בית כנסת על ההר.
נוער זהות.
נוער זהות הוא מטה הנוער של מפלגת זהות. פעילים בו נערים ונערות בגילאים 13–18. המטה הוקם רשמית בשנת 2015 זמן קצר יחסית לאחר הקמת המפלגה, אך החל לפעול באופן שוטף בתחילת 2018. פעילי המטה מונים לדברי אנשיו כמה עשרות בני נוער, המבצעים את פעילותם במטה האזורי של המפלגה במקום מגוריהם.
הפעילות כוללת עמידה בדוכנים בערים, השתתפות בכנסים, חוגי בית, אירועים והפגנות, חלוקה ושימוש בציוד ועוד.
פעילי התנועה מיוצגים בישיבות המטה המורחב של המפלגה, מרכזים מטות אזוריים ואף עוזרים למועמדים בפריימריז של המפלגה.
נבחרת איי סיישל בכדורגל
רזונדארה טג'יקוזו
ראזונדרה טג'יקוזו
אונטרהאכינג (כדורגל)
שפילפרייניגונג אונטרהאכינג (בגרמנית: Spielvereinigung Unterhaching) הוא מועדון ספורט רב תכליתי מהפרבר אונטרהאכינג שבפאתי מינכן. הקבוצה זו שיחקה במשך שתי עונות ברציפות בבונדסליגה, בעונות 1999/2000 ו-2000/2001, ביחד עם יריבותיה העירוניות, באיירן מינכן ומינכן 1860. המועדון מפעיל בנוסף לקבוצת הכדורגל גם קבוצת בובסלי שזכתה במדליות אולימפיות בעברה.
היסטוריה.
מועדון הספורט של אונטרהאכינג הוקם בשנת 1925, ובשנת 1931 עלה ליגה בפעם הראשונה, אך בשנת 1933 פורק על ידי המשטר הנאצי, שחשד במועדון שאינו נאמן לו. המועדון קם מחדש רק בתום מלחמת העולם השנייה, והחל לשחק בליגה הגרמנית הרביעית. אונטרהאכינג נשארה בליגות הנמוכות כמועדון חובבים לאורך שנים ארוכות, ובשנת 1981 העפילה לליגה האזורית הבווארית, שהייתה אז השלישית בהייררכיית הליגות. בשנים 1983 ו-1988 הגיעה אונטרהאכינג לפלייאוף העלייה אל הבונדסליגה השנייה, אך כשלה בשתי הפעמים. בשנת 1989 העפילה אונטרהאכינג לראשונה לבונדסליגה השנייה, אך נשרה בחזרה לליגה השלישית כעבור עונה אחת. בשנת 1992 עלתה שוב, ונשרה בחזרה כעבור עונה. בשנת 1995 העפילה אונטרהאכינג שוב לבונדסליגה השנייה, שם שיחקה ארבע עונות ברציפות. בעונה הרביעית, 1998/1999, העפילה אונטרהאכינג לראשונה בתולדותיה אל הבונדסליגה, כאשר סיימה במקום השני בבונדסליגה השנייה.
בעונה הראשונה של אונטרהאכינג בבונדסליגה, 1999/2000, הקבוצה סיימה במקום העשירי המפתיע, כאשר היא פותחת את העונה עם תשעה משחקי בית רצופים ללא הפסד, לרבות ניצחונות יוקרתיים על בורוסיה דורטמונד, שאלקה 04, ורדר ברמן ושטוטגרט, וסך הכל שני הפסדי בית לאורך העונה כולה. במחזור האחרון של עונה זו, אונטרהאכינג הכריעה את זהות האלופה. לבאייר לברקוזן היו שלוש נקודות יותר ערב מחזור הסיום מיריבתה שבמקום השני, באיירן מינכן, אך הפרש שערים נחות. לברקוזן הייתה זקוקה לנקודה אחת במשחק החוץ מול אונטרהאכינג, אך אונטרהאכינג ניצחה 0–2, כאשר באיירן מינכן ניצחה 1–3 את ורדר ברמן, ובעזרתה של אונטרהאכינג זכתה באליפות הבונדסליגה.
את עונת 2000/2001 פתחה אונטרהאכינג עם ניצחון אחד בלבד בשמונת המחזורים הראשונים, ובששת המשחקים הבאים לא הפסידה. עם זאת, הסיבוב השני של העונה התאפיין בחוסר יציבות של אונטרהאכינג, שהצליחה מחד להשיג ניצחונות יוקרתיים על יריבותיה העירוניות באיירן מינכן ומינכן 1860, ומאידך לאבד נקודות רבות ולהסתבך בתחתית. במחזור האחרון של העונה כבר היה ברור שאונטרהאכינג ירדה ליגה, מאחר שהיו לה שלוש נקודות פחות מלשטוטגרט שהייתה במקום ה-15, והפרש שערים נחות בהרבה. עם זאת, אונטרהאכינג הייתה קרובה לקבוע שוב את זהות האלופה, כאשר הובילה 0–2 על שאלקה 04 במחזור הסיום. שאלקה הייתה חייבת ניצחון על מנת להשאיר לעצמה סיכוי לזכות באליפות, ושבאיירן מינכן, שהייתה ראשונה ערב המחזור, תפסיד להמבורג. שאלקה ניצחה לבסוף 3–5, אך לא זכתה באליפות, מאחר שבאיירן מינכן השוותה בתוספת הזמן מול המבורג. באותה עונה, אונטרהאכינג זכתה בגביע האלנפוקל, שהוא גביע שנערך עד לשנת 2001 באולמות, וקבוצות כדורגל היו משתתפות בו במטרה למלא את הזמן בפגרת החורף הנהוגה בגרמניה. אונטרהאכינג הייתה הזוכה האחרונה בתואר זה.
בעונת 2001/2002, אונטרהאכינג נשרה לליגה השלישית, והשלימה שתי ירידות ליגה ברציפות תוך שתי עונות. תוך עונה אחת, ב-2002/2003, אונטרהאכינג עלתה בחזרה לבונדסליגה השנייה, ונשארה בה ארבע עונות ברציפות. בעונת 2006/2007 נשרה לליגה האזורית הדרומית, ובשנת 2008/2009 עברה לשחק בליגה השלישית. בעונת 2014/2015 נשרה הקבוצה לליגה האזורית הבווארית, שהיא הרביעית בהייררכיית הליגות בגרמניה. בעונת 2015/2016 העפילה הקבוצה לגביע הגרמני, והצליחה להדיח באופן מפתיע את אינגולשטאדט 04 מהבונדסליגה ואת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה השנייה, עד שהודחה על ידי באייר לברקוזן בסיבוב השלישי.
עונת 2020/21 המועדון סיים במקום אחרון בליגה השלישית וירד לליגה אזורית.
קבוצת הבובסלי.
בשנת 1975 הקים אחד מהספונסורים של אונטרהאכינג, אנטון שרובנהאוזר, קבוצת בובסלי השייכת למועדון. שרובנהאוזר ניהל את הקבוצה עד לשנת 1979. הגולשים בקבוצה זו הגיעו להישגים ספורטיביים רבים באולימפיאדת החורף ובאליפויות שונות. המפורסם שבהם הוא כריסטוף לאנגן, שזכה בארבע מדליות אולימפיות שונות כחלק מצמד או רביעייה של גולשים.
מארק לואיס ג'ונס
מארק לואיס ג'ונס (באנגלית: Mark Lewis Jones; נולד ב-1964) הוא שחקן ולשי. בין תפקידיו היו מפקח משטרה בסדרת הדרמה של ה-BBC "55 מעלות צפונה", ציד לווייתנים בסרט "אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם", חייל בסרט "טרויה" ורוב מורגן בסדרת הטלוויזיה "סטלה".
ביוגרפיה.
מארק לואיס ג'ונס נולד ב-Rhosllannerchrugog שבמחוז רקסהאם בוויילס. הוא התחיל לשחק בנעוריו בתיאטרון הנוער קלייד (Clwyd Youth Theatre). ג'ונס למד משחק ב"קולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה", והופיע עם הלהקה השייקספירית המלכותית ובתיאטרון הגלוב שבלונדון.
לואיס ג'ונס הופיע במגוון תוכניות טלוויזיה בהן "החיים האלה", "הולבי סיטי", "ספוקס", "חוק מרפי", "להעיר את המתים" וסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד". תפקידו הבולט ביותר בטלוויזיה היה כמפקח בילוש ראסל בינג בדרמה המשטרתית "55 מעלות צפונה", בה גילם דמות של קצין משטרה דעתני ובוטה ולעיתים הומוריסטי.
עוד שיחק ג'ונס בתפקיד סמל בילוש ריי לויד בדרמה המשטרתית "Murder Prevention". בקולנוע השתתף בסרטים ההוליוודיים שוברי הקופות "" בתפקיד הוג צייד הלווייתנים, ובתפקיד טקטון בסרט "טרויה".