"גאודזיה תת-קרקעית"- לומדת שיטות המדידה גאודטית בבנייה תת- קרקעית, לדוגמה: רכבת תת-קרקעית, מנהרות וכבישים תת-ימים (לדוגמה: בין צרפת לאנגליה).
גיאודזיה
שיטת ליט&quot;ף
ליט"ף (ראשי תיבות של למידה יחידנית, טיפולית, פעילה) היא שיטה להוראת הקריאה שפותחה על ידי נירה אלטלף על בסיס הספר "מעשה ההוראה" מאת ציפורה כץ. השיטה מבוססת על שלוש רמות של שליטה: הצגה, זיהוי והכרה.
השיטה מבוססת על ההנחה שהפענוח הוא המפתח להבנת הנקרא ולשם כך הילד צריך לפענח את סימני הכתב.
לשם רכישת מיומנות זו נעשה שימוש במילים ידועות ומשמעותיות המהוות בסיס לפענוח של מילים חדשות. על בסיס המילים המפוענחות אוטומטית התלמיד עושה השלכה למילים חדשות.
השיטה מבוססת על הגישה הסינתטית והגלובלית כאחד. המורה כותב את המילה, ומפרק אותה על פי שלבים מהברה לפונמה ועד לחלוקה לעיצורים ולתנועות.
התלמיד לומד שמילים מורכבות מהברות. באותה הדרך התלמיד רוכש מילים שמרכיבות משפט או טקסט קצר. לשם הקניה נבחרו מילים ובאמצעותן מלמדים את תהליך הפירוק וההיגוי של העיצורים. המילים המוקנות משמשות אמצעי להקניית התהליך ולא מטרה בפני עצמן. הן בעלות משמעות וקרובות לעולמו של התלמיד. מבנה המילה יהיה תוצר של התנועות העיצורים והצירופים אותם נבחר להקנות.
השיטה מאושרת על פי אגף ספרי לימוד משרד החינוך אישור מס' 2499.
בתחילת שנת 1983 זכתה מפתחת השיטה נירה אלטלף ב"פרס החינוך" בבית הנשיא בירושלים.
מטרות השיטה.
העקרונות בגישה החינוכית:
אופן ההקניה.
המורה כותבת על הלוח טקסט קצר בצורה הברתית.
המורה שואלת את התלמידים: "איפה כתוב..." (שלב הזיהוי) המילים בקטע נקראות הברה אחר הברה. בהמשך- מציאת מילים חדשות מההברות שנלמדו.
כמו כן יינתנו הדגשים שונים למרכיבים של המלילה: הבהרה פותחת וסוגרת, עצורים מתוך הברות סגורות, עיצורים מנוקדים, פירוק של הברות פתוחות.
דרכי ההוראה.
ההוראה היא פרונטלית בקבוצות קטנות. המשך ההקניה יכול להיעשות באופן אינדיבידואלי. לצורך תרגול יש חוברות המתחילות בשלבי המוכנות ומסתיימות בחוברות לביסוס קריאה אליהן מגיעים התלמידים לקראת סוף השנה. השיטה מאפשרת לכל תלמיד להתקדם בקצב אישי, ישנה ניידות בין קבוצות ההקניה. קיימים אמצעי הוראה רבים, חוברות, משחקים וספרונים. כמו כן יש מדריך למורה בו מוצעות מספר פעילויות.
יתרונות הגישה.
הגישה משלבת בתוכה את שלוש דרכי ההוראה:
הגישה היא אינדיבידואלית ומעמידה את הילד במרכז.
כל ילד מתפתח על פי כישוריו הקצב שלו וסגנון הלמידה.
שיטת ההוראה מבוססת על הפעלת התלמידים באופן עצמאי כאשר:
חסרונות הגישה.
אחרי התנסות בשיטה התעוררה ביקורת עליה, הן מצד מורים והן מצד הורים, על שאינה ממלאת את ייעודה בגלל:
השיטה לא מתאימה ל:
השיטה מתאימה לילדים בעלי מוכנות חזותית ושמיעתית
ראו גם.
הגישה הסינתטית פונטית ללימוד קריאה
הערות שוליים.
.http://cms.education.gov.il/NR/rdonlyres/CA3B40AB-8E25-4C50-9E38-200D347C996C/99429/kriaaAB.doc.
הצפרדע המשוגעת
הצפרדע המשוגעת (באנגלית: Crazy Frog) היא מותג שיווקי שמקורו באנימציית מחשב שנעשתה על ידי אריק וורנקויסט. האנימציה כללה אפקטים קוליים שנוצרו על ידי דניאל מלמדהאל, שניסה לחקות רעש של מנוע דו-פעימתי.
אפקטים אלו הפכו לסינגלים מוזיקליים. והמשך כלל המותג מגוון סינגלים ואלבומים. נוסף לכך נוצר מגוון רחב של מוצרי הצפרדע המשוגעת, מבובות ועד רינגטון.
היסטוריה.
ב-1997 דניאל מלמדהאל, נער שוודי בן 17, הקליט את עצמו מחקה את הצליל של מנוע בעירה פנימית. הוא פרסם את הקובץ באתרו, והקובץ משך את תשומת לבו של איש טלוויזיה שוודי ששכנע את דניאל להופיע בשידור חי בטלוויזיה. לאחר ההופעה בטלוויזיה, הקלטות של ביצועי הנער החלו להופיע ברשתות P2P.
בשנת 2003 אריק וורנקויסט, חברו של דניאל, כלל את האפקטים הקוליים שדניאל ביצע באנימציה תלת ממדית. באנימציה הופיעה דמות שאריק קרא לה "הדבר המעצבן" (The Annoying Thing). אנימציה זו היא זו שגרמה לבדיחת האינטרנט התמימה להפוך למותג שיווקי.
תיאור הדמות.
תחת שם הדמות "הדבר המעצבן" (The Annoying Thing) הופיעה דמות שהיא מעין דו-חיים, בעלת דמיון רב לצפרדע. הדמות לבושה בקסדת אופנוע לבנה, ז'קט עור ומשקפי הגנה. קשתית העין של אחת מהעיניים גדולה באופן משמעותי מהאחרת ואיבר המין בולט. באנימציה, הדמות מחקה תנועות ידיים המפעילות ידיות אופנוע, תוך כדי השמעת צליל של מנוע.
מוצרים נלווים.
בשנת 2004 קבוצה בשם !Jamba רכשה את הזכויות להפקת רינגטון. הרינגטון זכה להצלחה גדולה ונעשו לו מגוון וריאציות במגוון סגנונות מוזיקה.
ידוע ש-Jamba הרוויחה מהרינגטון 14 מיליון לירות שטרלינג.
הרינגטון הפך נפוץ בבריטניה, באוסטרליה ובישראל. הצלחת הרינגטונים והאנימציות גרמה לצעד הבא - הפקת אלבומים וסינגלים. עד 2005 הוצאו שבעה אלבומים וסינגלים של הצפרדע המשוגעת. בנוסף לכך נוצרו גם משחק לוח, משחק וידאו, קופסת אוכל, ילקוט ומטהר אוויר. יצאה גם סדרת טלוויזיה המבוססת על דמות הצפרדע. במהלך שנת 2005 יצא קליפ חדש של הצפרדע המשוגעת, עם השיר "We Are the Champions" (במקור של להקת הרוק Queen) ועוד קליפים, שרובם פורסמו באינטרנט.
וולבי אדום-צוואר
ווֹלבי אדום-צוואר או ווֹלבי בנט (שם מדעי: Notamacropus rufogriseus), הוא אחד ממיני הסוג קנגורו, יונק מתת-הסדרה של חיות הכיס, שמוצאו מערבות אוסטרליה.
מאפיינים.
צווארו הוא בגוון אדמדם, ומכאן בא לו שמו. אפו וכפותיו שחורות, ויש לו פס לבן על השפה. משקלו בין 13.80 ל-18.60 ק"ג, ואורך גופו כולל ראשו כ-90 ס"מ, אף שהזכרים גדולים באופן כללי מהנקבות.
אורך חייו הממוצע של וולבי אדום-צוואר הוא 15 שנה.
הוולבי חי ביערות לא סבוכים. הוא נפוץ במזרח אוסטרליה, טסמניה, באיים שונים במצר בס (אף שלא ידוע האם האוכלוסיות באיים טבעיות או שהובאו על ידי האדם) ובחבל קנטרברי שבאי הדרומי של ניו זילנד.
הוולבי אדומי הצוואר הם בעלי חיים יחידאים (סוליטרים) לרוב, אולם כאשר המזון והמים מצויים בשפע הם מתאספים בקבוצות של עד 30 פרטים. כאשר הם מתקבצים, יש להם היררכיה חברתית הדומה לזו של מיני וולבי אחרים. הם פעילים בעיקר בין הערביים, ואת רוב שעות היום הם מבלים במנוחה במחסה.
הנקבות מגיעות לבגרות מינית בין 14 ל-19 חודשים, בעוד שהזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנתיים. תקופת הייחום של נקבת הוולבי אדום-הצוואר נמשכת 32 יום. לאחר הריון של 30 יום ממליטה הנקבה גור יחיד. הנקבה עשויה להמליט לאורך כל חודשי השנה, מלבד נקבות תת-המין הטסמני, הידוע גם כוולבי בנט ("M. r. rufogriseus"), אשר ממליטות בעיקר בין פברואר לאפריל. הגור נשאר בכיס אימו כ-280 יום, ונגמל מיניקה בערך בגיל שנה. הנקבות עשויות להמשיך לחיות בסביבת אמותיהן, ואילו הזכרים עוזבים את הסביבה בגיל שנתיים.
הוא ניזון מעשב ומענפים.
אחמדינג'אד
אחמדינג'ד
מרחב אוקלידי
במתמטיקה, מרחב אוקלידי הוא הכללה לממד כללי של המישור וגם של המרחב התלת-ממדי, שהם הבסיס של הגאומטריה האוקלידית. מרחבים אוקלידיים נבדלים מן המרחבים העקומים של הגאומטריה הלא אוקלידית. המונח אוקלידי נגזר משמו של המתמטיקאי היווני אוקלידס.
בגאומטריה היוונית הקלאסית, המישור האוקלידי והמרחב האוקלידי התלת-ממדי הוגדרו באמצעות מספר אקסיומות, וכל שאר תכונותיהם נבעו מהן כמשפטים. במתמטיקה המודרנית מקובל יותר להגדיר מישור אוקלידי באמצעות מערכת הצירים הקרטזית ובאמצעות הרעיונות של הגאומטריה האנליטית. הגישה הזאת מאפשרת להשתמש בכלים של האלגברה ושל החשבון האינפיניטסימלי גם בגאומטריה, ויתרונה בקלות החלתה על מישורים אוקלידיים רב-ממדיים.
מנקודת המבט המודרנית, יש למעשה רק מרחב אוקלידי אחד בכל ממד: הישר הממשי הוא המרחב האוקלידי החד-ממדי, המישור הוא המרחב האוקלידי הדו-ממדי, ובדומה, בממדים הגבוהים יותר, יהיה זה מרחב עם מספר גדול יותר של קואורדינטות ממשיות. כך, נקודה במרחב אוקלידי n ממדי היא n-יה סדורה של מספרים ממשיים, ואת המרחק בין נקודות מחשבים בעזרת נוסחת המרחק האוקלידי. בדרך כלל מסמנים המתמטיקאים את המרחב האוקלידי ה-n-ממדי ב-formula_1. לפעמים מסמנים אותו ב-formula_2 כדי להדגיש את אופיו האוקלידי. הממד של מרחבים אוקלידיים הוא סופי.
מבוא ואינטואיציות.
אפשר לחשוב על המישור האוקלידי כעל קבוצה של נקודות המקיימות קשרים מסוימים, שאפשר לבטא אותם במונחים של מרחק וזווית. לדוגמה, יש שתי פעולות בסיסיות במישור. האחת היא העתקה, כלומר הזזה של המישור כך שכל הנקודות בו יזוזו באותו כיוון ולאותו מרחק. האחרת היא סיבוב סביב נקודה קבועה במישור, כך שכל הנקודות במישור יזוזו באותה זווית יחסית לנקודה הקבועה. אחד מיסודות הגאומטריה האוקלידית הוא ששני גופים במישור, כלומר, תת-קבוצות של המישור, נחשבים שקולים (חופפים) אם אפשר לעבור מהאחד אל האחר בדרך של העתקות, סיבובים ושיקופים.
כדי שכל זה יהיה מדויק מתמטית, עלינו להגדיר את המושגים מרחק, זווית, העתקה וסיבוב. הדרך המקובלת לעשות זאת, וכך נעשה גם במאמר זה, היא להגדיר את המישור האוקלידי כמרחב וקטורי דו-ממדי מעל שדה המספרים הממשיים, תוך הדגשת העובדה שמרחב זה מצויד במכפלה הפנימית הסטנדרטית, שבעזרתה אפשר לחשב מרחקים וזוויות במשמעותם המקובלת. ההגדרה הזאת מובילה להתאמות הבאות:
עכשיו, משתיארנו את המישור האוקלידי בשפה הזאת, קל להרחיב את הרעיון לכל מספר n של ממדים. ריבוי הממדים כשלעצמו, לא מסבך, בדרך כלל, את אוצר המילים, לא את הנוסחאות, וגם לא את החישובים (אם כי סיבובים הם מעט יותר בעייתיים ברב-ממד, וגם למתמטיקאים מנוסים קשה לדמיין מרחבים רב-ממדיים).