המכון הוקם בשנת ה'תשס"ג (2003) על ידי הרב בן ציון אלגאזי, שעמד בעבר בראש ישיבת כרם ביבנה ומשמש כיום כאחד מראשי ישיבת ההסדר רמת גן, ובעידודו של מי שהיה הרב הראשי לישראל, מרדכי אליהו, שכיהן גם כנשיא המכון מעת הקמתו ובמשך שנים רבות. כיום מכהן כנשיא המכון הרב יעקב אריאל, שכיהן גם כרבה הראשי של העיר רמת גן.
מכון צורבא מרבנן פועל כעמותה רשומה אשר בראש הוועד המנהל שלה עומד מיום הקמתה אחד ממייסדי המכון, גאל גרינוולד.
פעילות המכון.
על פי חזון מכון צורבא מרבנן, על כל יהודי ללמוד בצורה סדורה את כל ההלכות המעשיות הנוגעות לחייו האישיים, כאשר הלימוד מהווה גשר בין שלשלת דורות הפסיקה ההלכתית בתמצית ובמיקוד, ובכך נוצר לימוד הלכתי חווייתי הגורם ללומד להפוך להיות “פוסק לביתו”.
המכון כולל 410 מרכזי לימוד בארץ ועוד 50 מרכזי לימוד ברחבי העולם, שבהם לומדים למעלה מ-15,000 משתתפים. תוכנית הלימודים היא חד שבועית ונמשכת 4 שנים, ובה נלמדות כל ההלכות המעשיות בשולחן ערוך, על ארבעת חלקיו, מן המקור ועד היישום הלכה למעשה. בנוסף קיימות תוכניות נישה רבות: בצה"ל, במוסדות חינוכיים, בבתי כלא ועוד. המכון עורך קורסי הכשרה הלכתיים במגוון נושאים, ימי עיון, הרצאות וכנסים ברחבי הארץ והעולם, וכמו כן מפיק ומפיץ חומרי לימוד ייחודיים.
בית גורדון - מלון לונדון
בית גורדון - מלון לונדון הוא מבנה אבן דו-קומתי גדול מוקף חצר רחבה, אשר נבנה ב-1891, וממוקם ברחוב אחד העם 8 בראשון לציון. הבית אכלס כמה מן הדמויות הבולטות בתולדות ראשון לציון וההתיישבות העברית בארץ ישראל, ולאורך השנים, שימשו הוא וחצרו לצורכי מגורים, מלונאות ואף גידול חיות. כיום, מהווה הבית חלק מהמוזיאון לתולדות ראשון לציון.
בבעלות משפחת גורדון.
הבית נבנה ב-1891 בראשון לציון, שהייתה אז מושבה עברית, על ידי בני הזוג אברהם זאב גורדון ושרה גורדון לבית יעקובזון. עם בנייתו, המבנה בלט במושבה בפארו - עד כדי כך, כי הברון רוטשילד, שסבר בטעות כי הבית הוקם בעזרת הונו-שלו, העיר כי לא נרתם לעזרת המושבה לטובת הקמת בתים מעין אלה.
בקומתו העליונה של הבית התגוררו בני הזוג גורדון, מקימי הבית, יחד עם ששת ילדיהם (לאה, מנחם, יהושע, איילת-הינדה, יוסף ורחל). בני הזוג עלו לארץ מליטא בשנת 1891, והיו חלק מהקבוצה השנייה שהגיעה לראשון לציון לצורך התיישבות. הם התפרנסו מחקלאות.
הקומה התחתונה הושכרה לדיירים שונים. לאורך השנים נמנו על דיירים אלה כמה ממורי בית הספר "חביב" אשר היה ממוקם בסמוך לבית, ובהם אהרון קרון, ששימש כמנהל בית הספר. כמו כן דרו בקומה זו בני הזוג ישראל פיינברג ופאני פיינברג לבית בלקינד, עם ילדיהם שושנה, אבשלום וצילה.
חצר הבית אכלסה בתקופה מסוימת את להקת היענים הראשונה בישראל, אשר טופחה למטרת מסחר בנוצות על ידי שמואל צבי הולצמן, חתנם של בני הזוג גורדון. בחצר נבנו חדרים, אשר שימשו למגוריהם של חברי ארגון "השומר" אשר פעלו במושבה, ובהם אליהו איתן ומרים איתן ל.
כבית מלון.
בין השנים 1922–1934 שכן בקומה השנייה של המבנה מלון בבעלות אהרן לונדון ורוזה לונדון לבית הורביץ, אשר פעל תחת השם "מלון ופנסיון לונדון". הרישיון לפתיחת המלון ניתן לאהרן לונדון כפיצוי מאת ועד המושבה, שהתקשה לשלם לו את משכורתו כשומר.
בני הזוג גרו במלון עם ארבע בנותיהן: אסתר, ברכה, מרים ורחל.
בני הזוג לונדון נודעו בכך ששיכנו בו גם אורחים אשר לא היה בידיהם לשלם את דמי השכירות במלואם.
שמו של המלון מעטר את חזית המבנה עד היום.
בבעלות יצחק צוזמר ומרדכי אורישביץ.
בשנת 1946 הבית נרכש על ידי יצחק צוזמר ומרדכי אורישביץ, אשר הקצו את קומתו העליונה למטרות מגורים, ואת קומתו התחתונה למטרות מסחר. עם השנים, מצבו של המבנה הידרדר והוא ננטש והוזנח.
שיקום המבנה ושימושו כיום.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 רכשה עיריית ראשון לציון את המבנה ממשפחת אורישביץ. עקב קשיים בהשגת מימון לשיקום הבניין, הוא המשיך לעמוד שומם מספר שנים. ב-2013, עם גיוס הסכום הדרוש - כ-8.5 מיליון שקלים - החל בתהליך שיקום מורכב בהובלת מומחים ובהשתתפות סטודנטים מרחבי העולם. במהלך השיקום שוחזרו ציורים מרשימים שעיטרו בעבר את קירות הבניין ואת תקרתו.
כיום המבנה משמש כחלק ממתחם המוזיאון לתולדות ראשון לציון. ובנוסף שוכנת בו גלריה בית גורדון-לונדון.
תיאור המבנה.
הבית היה בן שתי קומות ומרתף (ששימש לאחסון מזון ומקלט). קירות הבית נבנו מלבני חימר ואבני כורכר שנחצבו ממחצבה שהייתה בקרבת מקום (רחוב פינסקר). כתחליף למלט חוברו האבני הבניין בתערובת של חול, אפר וסיד. הרעפים היו רעפי מרסיי שהובאו מצרפת, האריחים הובאו ממצרים והכיורים הובאו מגרמניה. הגג חוזק בקורות ברזל (כנראה קורות רכבת).
היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי
היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי ממוקם במוזיאון הכדורגל בפירנצה, איטליה, בסמוך למשרדי התאחדות הכדורגל האיטלקית. מטרת ההיכל, שהוקם בהובלתה של התאחדות הכדורגל, היא לקדם את המסורת, ההיסטוריה, התרבות והערכים של הכדורגל האיטלקי. החל משנת 2011 ובכל שנה, נכנסים להיכל התהילה כדורגלן, מאמן, כדורגלן ותיק, שופט ומנהל, וחברי כבוד לאחר מותם. החל משנת 2014, נכנסת גם כדורגלנית אל ההיכל.
דוד שוסטל
הרב דוד צבי שוסטל (בכתב יידי: שוסטאל ; באנגלית: Dovid Schustal; נולד ביולי 1947) הוא ראש ישיבה אמריקאי, מראשי ישיבת לייקווד בניו ג'רזי.
את ראשות ישיבת לייקווד הוא חולק עם גיסו הרב אריה מלכיאל קוטלר ועם הרבנים ירוחם אולשין וישראל ניומאן.
ביוגרפיה.
בנם הבכור של הרב אליהו שמחה שוסטל ושרה בתו של הרב שמואל ארנפלד ממטרסדורף. הוא נולד שנה לאחר נישואי הוריו במונסי שבה שימש אביו כראש כולל אברכים של בית מדרש עליון. נישא לשרה יהודית בתו של ראש ישיבת לייקווד דאז הרב שניאור קוטלר, נכדתו של מייסד הישיבה הרב אהרן קוטלר.
לאחר פטירת חמיו ב-1982 התמנה יחד עם גיסו הרב אריה מלכיאל קוטלר לעמוד בראשות הישיבה.
דוד שוסטאל
יומנו של חנון - חופשה על גלגלים
יומנו של חנון - חופשה על גלגלים (באנגלית: Diary of a Wimpy Kid: The Long Haul) הוא הספר התשיעי בסדרת יומנו של חנון שנכתבה ואוירה על ידי הסופר והמאייר האמריקאי, ג'ף קיני.
באוקטובר 2016 החלו צילומים לסרט המתבסס על הספר, בשם "", אשר יצא לאקרנים ב-19 במאי 2017.
עלילה.
משפחת הפלי נוסעת לטיול ברכב ברחבי ארצות הברית. הספר מתאר את חוויות המשפחה במהלך הטיול מנקודת ראותו של גרג. במהלך הטיול משפחת הפלי יורדת מהפסים ומאמצת מנהגים מוזרים, כמו בריחה מקופים, האכלת שחפים, גידול חזיר, ועוד. הספר מזכיר מעט את הספר החמישי בסדרה, יומנו של חנון: עובדות החיים, שגם בו המשפחה מאמצת מנהגים מוזרים. בספר נרמז כי סוזן הפלי, אימו של גרג, בהריון.
פורסט וויטקר
יהודה פאלק
יהודה נחום פאלק (14 בנובמבר 1958 – 4 ביולי 2012) היה בלשן ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים.
פאלק נולד בניו יורק לשרגא ולחווה. בוגר תואר ראשון בבלשנות באוניברסיטת ברנדייס ותואר דוקטור בבלשנות ב-MIT.
ב-1984 עלה לישראל והתיישב בירושלים, שבה לימד משך כמעט שלושה עשורים באוניברסיטה העברית, תחילה בחוג לאנגלית ובשנותיו האחרונות בחוג לבלשנות, שם עמד בראש התוכנית לבלשנות גנרטיבית.
עיקר פועלו היה בתחום דקדוק לקסיקלי פונקציונלי, תאוריה שהיא בין החלופות הרציניות הבודדות לתאוריה החומסקיאנית הקלאסית. פאלק למד את התאוריה מאחת ממפתחיה הראשונים, פרופסור ג'ואן ברזנן, שהייתה מנחתו לדוקטורט, פיתח אותה בעצמו משך שנים בפרסומיו השונים, ואף כתב ספר מבוא לתאוריה בשנת 2001 המשמש סטודנטים לבלשנות באוניברסיטאות שונות ברחבי העולם.
נפטר ב-4 ביולי 2012, בגיל 54. היה נשוי לברנדל ואב לחמישה ילדים.
מרגרט המילטון
ז'ואאו פריירה
ז'ואאו פדרו דה סילבה פריירה (בפורטוגזית: João Pedro da Silva Pereira; נולד ב-25 בפברואר 1984 בליסבון), הידוע בשם ז'ואאו פריירה, הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת המגן הימני.
פריירה שיחק בשתי הקבוצות מעיר הולדתו ליסבון, ספורטינג ובנפיקה ליסבון, וכן בקבוצות נוספות בפורטוגל, ספרד וגרמניה. כמו כן, שיחק פריירה עם נבחרת פורטוגל בטורנירי יורו 2012 ומונדיאל 2014.
קריירת משחק.
פריירה, יליד העיר ליסבון, החל את הקריירה בקבוצת הנוער של בנפיקה ליסבון, ולאחר מכן עלה ממחלקת הנוער לקבוצת המילואים של המועדון. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת בעונת , ורשם את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה הבוגרת ב-17 באוגוסט 2003, במשחק מול בואבישטה שהסתיים בשוויון 0-0. את עונת הבכורה סיים פריירה עם 25 הופעות בליגת העל הפורטוגלית, רובן כקשר, ועם זכייה בתואר הגביע הפורטוגלי. בעונת זכה פריירה עם קבוצתו באליפות פורטוגל. הוא החל את העונה כשחקן הרכב, אך בהמשך הסתכסך עם המאמן רונאלד קומאן, מה שהוביל לספסולו ובהמשך גם להחזרתו לקבוצת המילואים. לאחר שפתח את העונה הבאה בקבוצה, איבד פריירה את מקומו בסגל והושאל במהלך העונה לז'יל ויסנטה, עימה ירד לליגת המשנה. לקראת עונת , השלימה ז'יל ויסנטה את רכישתו של פריירה, שסירב לחזור לבנפיקה, והוא שיחק במדיה עונה אחת בליגת המשנה, בה רשם 25 הופעות ליגה. במהלך העונה נקבע תפקודו של פריירה כמגן ימני.
לקראת עונת , חתם פריירה בספורטינג בראגה מהליגה הבכירה. הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות וחצי כשחקן הרכב קבוע וחשוב במערך הקבוצה, והפגין יכולת משכנעת. ב-22 בדצמבר 2009 נרכש תמורת סכום של כשלושה מיליון אירו לספורטינג ליסבון, היריבה העירונית של קבוצת נעוריו. בשתי עונות וחצי במדי ספורטינג היה פריירה שחקן הרכב קבוע, שנע על אגף ימין בין תפקידי המגן והקשר.