במהלך מלחמת העולם הראשונה נמלטו רבים מיהודי העיירה מערבה, ומאידך, הגיעו אליה יהודים שגורשו מטלומאץ'. בסיוע הג'וינט, השתקמה הקהילה לאחר המלחמה. בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעל בה בית ספר עברי, לצד מוסדות חינוך של אגודת ישראל. בשנת 1931 נמנו בעיירה כ-1,900 יהודים, רוב תושביה. לאחר כניסת הסובייטים לעיירה בספטמבר 1939, נסגרו בה המוסדות היהודיים, והולאמו עסקי יהודים בה.
בשואה.
ב-4 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו אלו בסיוע אוקראינים למעלה מ-800 יהודים בה. כעבור כמה ימים הוקם בעיירה יודנרט, בראשות יעקב פוקס, אשר נצטווה לספק לגרמנים מאות יהודים לעבודות כפייה מדי יום. ב-16 באוקטובר 1941 נרצחו כ-200 משכילים יהודים בעיירה.
בקיץ 1942 רוכזו היהודים הנותרים בעיירה בשני מחנות עבודה, אליהם הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה. ב-29 באוגוסט שולחו כ-1,300 יהודים ממחנות אלו למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר מכן, הובאו לעיירה יהודים נוספים מיישובי הסביבה, וכל יהודי העיירה, כ-3,000 איש, רוכזו בגטו קטן מוקף גדר תיל, בו פרצו מגיפות.
ב-4 באפריל 1943 פשטו על הגטו בעיירה גרמנים ואוקראינים, וכ-2,300 מיהודיו נרצחו בבורות ירי שכרו בעצמם. ב-5 ביוני 1943 בוצעה בגטו אקציית חיסול, תוך סריקת בתיו. במהלך האקציה התנגדה לגרמנים קבוצת מחתרת יהודית, בפיקודו של לוי רמר, והביאה לנסיגתם הזמנית מהגטו. לאחר מכן, הציתו הגרמנים את בתי הגטו בהם התבצרו המורדים, והשלימו את חיסול הגטו.
ביוני 1943 חיסלו הגרמנים את שני מחנות העבודה בעיירה, כאשר באחד המקרים שרפו בחיים כ-600 יהודים שכלאו בצריפים.
בזבורוב חי חסיד אומות העולם אנטון סוחינסקי, שהחביא בביתו שישה יהודים עד לכיבוש האזור על ידי ברית המועצות ביולי 1944.
פינגווין מצויץ
פינגווין מצויץ (שם מדעי: "Eudyptes") הוא סוג של פינגווין החי באזור הקוטב הדרומי ובחופי האוקיינוסים הדרומיים. הוא קיבל את שמו עקב הציצות הצהובות המעטרות את ראשו השחור.
קרובי משפחה של פינגווין זה הם מיני הסוג פינגווין גדול: הפינגווין הקיסרי והפינגווין המלכותי.
מינים.
ישנם 8 מינים בסוג:
Eudyptes
תוכנית לונדון
תכנית לונדון
זגייז'
זגייז' (בפולנית: , ביידיש: זגערזש) היא עיר בפרובינציית לודז' בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
במאה ה-13 הוענקו לזגייז' זכויות עיר, שאושרו בתחילת המאה ה-15 בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו. בשנת 1643 נבנתה בעיר כנסייה מעץ.
בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי זגייז'.
יהודים ראשונים התיישבו בזגייז' באמצע המאה ה-18. בתחילת המאה ה-19 הוגבלו מגורי היהודים בעיר לרובע מסוים וקטן, וכן הוגבלו תחומי עיסוקם. בשנת 1862 בוטלו הגבלות אלו. בשנים שלאחר מכן, נטלו היהודים חלק מרכזי בפיתוחה התעשייתי של העיר.
בשנת 1911 נוסד בזגייז' ארגון ציוני ראשון. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות מצד תושבי העיר הפולנים והשלטונות, תוך קריאות לפיטורי היהודים מהמפעלים בעיר.
בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיר, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בעיר כ-4,800 יהודים. לפני פרוץ המלחמה היו היהודים כרבע מהתושבים, רבע נוסף היו ממוצא גרמני וחצי מהתושבים היו פולנים. תושבי העיר ממוצא גרמני היו פעילים מאוד בהתנכלות ליהודי העיר.
בעיר פעלה חסידות סטריקוב, ממלחמת העולם הראשונה עד לשואה. הסופר, העורך, והמבקר דוד פרישמן נולד בעיר.
בשואה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיר בידי הגרמנים, ביצעו אלו מעשי רצח אקראיים בקרב יהודיה, ואסרו כמה מאות גברים יהודים בה בכנסייה מקומית, שם הוחזקו יומיים ללא מזון ושתייה, והוכו באכזריות. כמה ימים לאחר מכן, חטפו הגרמנים יהודים רבים מהעיר לעבודות כפייה משפילות ומבזות.
בד בבד, ביצעו הגרמנים שוד של הרכוש שנמצא בדירות היהודים בעיר, תוך החרמת עסקי היהודים בה, והטלת סכומי כופר גבוהים על הקהילה. במקרה אחד נקבר יהודי בחיים במהלך שוד רכושו, ובמקרה אחר נצטוו עובדי כפייה יהודים לנקות בתי שימוש ופחי אשפה באמצעות טליתות ותשמישי קדושה אחרים. כמו כן, התעללו הגרמנים ביהודי העיר בפרהסיה, שרפו ספרי תורה בכיכר השוק בעיר, וגזזו באכזריות את זקניהם של יהודים חרדים.
בנובמבר 1939 שרפו הגרמנים את בית הכנסת ובית המדרש בעיר, תוך שחייבו את היהודים בגין עלויות הדלק ששימש לכך, וחרשו את שטח בית העלמין היהודי בעיר.
בסוף דצמבר 1939 ריכזו הגרמנים את כ-2,500 היהודים שנותרו בעיר, ולאחר שנטלו מהם את מעט הרכוש שהותר להם לקחת עמם, שלחו אותם לגלובנו, שם גורלם היה כגורל יתר יהודי המקום. רב עיר אברהם נתן אלברג נרצח ביחד עם הקהילה.
המיקאדו
סוזאנה הרקר
סוזאנה הרקר (באנגלית: Susannah Harker; נולדה ב-26 באפריל 1965) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה. ב-1990 הייתה הרקר מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה על תפקידה כמטי סטורין בסדרת הטלוויזיה הבריטית "בית הקלפים".
ביוגרפיה.
הרקר נולדה בלונדון. היא בתם של השחקנים פולי אדמס וריצ'רד אוונס. אחותה קרוליין הרקר אף היא שחקנית. היא ואחותה חונכו כקתוליות, ולמדו בבית ספר פרטי שהוא מנזר ופנימיה שנוהל על ידי נזירות בסאסקס. אחר כך למדה בבית הספר למשחק " Central School of Speech and Drama" בצפון לונדון.
הרקר הופיעה הן ביצירות עכשוויות והן ביצירות קלאסיות, על במות התיאטרון ועל מסכי הקולנוע והטלוויזיה.
בשנים 1990 ו-1991 שיחקה לצדו של קלייב אוון בסדרת הטלוויזיה "צ'אנסר". בעיבוד משנת 1991 לספרה של ג'ורג' אליוט "אדם ביד" גילמה את דמותה של דינה מוריס. היא כיכבה בתפקיד ג'יין בנט במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה", העיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC משנת 1995 לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן. ב-1998 שיחקה לצדו של טרוור איב בסדרת הטלוויזיה "Heat of the Sun" בתפקיד אמה פיצג'רלד, אהובתו של רב פקד טייבורן.
עוד הופיעה הרקר במחזה "On the Shore of the Wide World" מאת המחזאי סיימון סטיבנס. היא גילמה את ספיר בהפקת אודיו של " Big Finish Productions" לסדרה " Sapphire &amp; Steel". שלושת החלקים של הסדרה יצאו על גבי תקליטורים בין 2005 ל-2008. ב-2003 גילמה את קלייר קייטלי בסדרה "Shada", גרסת תסכיתים של "דוקטור הו", יחד עם פול מקגאן. בדצמבר 2011 השתתפה הרקר בדרמה "ג'יימס הריוט הצעיר" של ה-BBC.
ב-2012 חזרה לבמת התיאטרון ושיחקה בתפקיד סו בהפקה הלונדונית של "המסיבה של אביגיל" מאת מייק לי.
במהלך שנת 2014 כיכבה הרקר בתיאטרון גייט שבדבלין במחזה "The Vortex" מאת נואל קאוורד. ב-2015 גילמה את מיס אלה רנטהיים בתסכית הרדיו של BBC Radio 4 לפי המחזה "יון גבריאל בורקמן" מאת הנריק איבסן.
חיים אישיים.
הרקר הייתה נשואה לשחקן איאן גלן משנת 1993 ועד 2004. לזוג נולד בן אחד. בין 2006 ל-2008 הייתה לה מערכת יחסים עם השחקן פול מקגאן.
סוזנה הרקר
סוזאנה הארקר
סוזנה הארקר
אלוניאל
אלוניאל בע"מ (הידועה גם בשם הלא רשמי "מקדונלד'ס ישראל") היא חברה פרטית העוסקת בהפעלת מותג המזון המהיר מקדונלד'ס בישראל כזכיינית בלעדית.
החברה נמצאת בבעלותו של איש העסקים עמרי פדן ומעסיקה כ-7,000 עובדים ב-204 סניפים מקרית שמונה ועד אילת, נכון לספטמבר 2020.
היסטוריה.
ב-14 באוקטובר 1993 נפתח ברמת גן (קניון איילון) הסניף הראשון של מקדונלד'ס במזרח התיכון. כעבור מספר שנים הפכה מקדונלד'ס לאחת מרשתות הסניפים הגדולות והמצליחות בישראל.
62 סניפים בישראל הוכרזו כשומרי כשרות, ולכן סגורים בשבתות וחגים, ונמנעים מהגשת צ'יזבורגר. בפסח רוב סניפי הרשת, לא רק הכשרים, מגישים את הבשר בלחמניות כשרות לפסח.
מוצר ייחודי לשוק הישראלי הוא ההמבורגר "על גחלים" במקום בשיטת ההכנה המקורית. החלטה זאת באה בעקבות תפנית במדיניות החברה, אשר דרשה בעבר אחידות בכל הסניפים בעולם. כמו כן, הרחיבה החברה את התפריט והוסיפה מנות בעלות אופי מקומי כגון: "מקשווארמה", "מקקבב", ו"מקפלאפל" (שהוצאו מהתפריט מאז) ו"סלט קצוץ" הנקצץ במקום.
בשנת 2013 נעשתה פנייה לרשת לפתוח סניף בקניון המוקם באריאל, אך הרשת סירבה בנימוק שאינה פותחת סניפים מעבר לקו הירוק.
בשנת 1999 הרשיע בית הדין האזורי לעבודה בחיפה את החברה ומנהלה בעבירות של העבדת נער במנוחה השבועית, בניגוד להוראות חוק עבודת הנוער. על החברה הוטל קנס בסך 30,000 ש"ח, ועל מנהלה הוטל קנס בסך 50,000 ש"ח. ערעורם לבית הדין הארצי לעבודה נדחה.
בשנת 2013 החלו עובדי אלוניאל במהלך להקמת ועד עובדים באמצעות "הרשת" והסתדרות הנוער העובד והלומד. במסגרת הוועד ביקשו העובדים לשפר את תנאי תעסוקתם. ביוני 2014 הכריזו עובדי אלוניאל על סכסוך עבודה בעקבות סירוב של הנהלת אלוניאל לחתום על הסכם קיבוצי. במאי 2015 קבע בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, בהתייחס לטענת העובדים שהנהלת אלוניאל והעומד בראשה עמרי פדן פגעו בהתארגנותם, שמדובר בהפרות חוק בודדות. בית הדין מחק את רוב סעיפי התביעה והרשיע את אלוניאל בסעיף אחד. השופטת קבעה כי לא מדובר בהפרות שיטתיות בחברה, והן אינן חמורות. ההסתדרות תבעה 1.5 מיליון ש"ח מאלוניאל, אך סכום הפיצויים נקבע על 25 אלף ש"ח בלבד. כמו כן, דחתה השופטת את התביעה הכספית האישית שהוגשה נגד פדן.
השופטת מתחה ביקורת חריפה על הסתדרות הנוער העובד והלומד, שהפעילה לחץ בלתי הולם על העובדים הצעירים ברשת והפרה את חובת ההגינות כלפיהם.
בשנת 2019 חתמה אוליאל במסגרת הליך משפטי, על הסכם לפיו יוצבו כיסאות עבור העובדים.