באזור טוצ'ין הייתה אוכלוסייה גרמנית משמעותית. גרמנים רבים החלו להגיע בשנות השישים של המאה התשע עשרה. הרוב המכריע היו לותרנים גרמנים, שבתחילה קיבלו שירותידת מהקהילה הלותרנית בז'יטומיר הרחוקה. הכנסייה הלותרנית בטוצ'ין הוקמה בשנת 1888. בשיאה, לפני מלחמת העולם הראשונה, שירתה הקהילה למעלה מ-25,000 גרמנים בלמעלה מ-80 כפרים, באזור גדול בהרבה מזה שכוסה על ידי הקהילה הקתולית, ובכל זאת לא הוקם בניין כנסייה לותרנית עד שנת 1929. מספר הגרמנים צנח בצורה חדה לפני מלחמת העולם הראשונה, כאשר רבים מהם היגרו לצפון אמריקה. רק כ-6000 נותרו בעיירה במהלך שנות המלחמה.
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה טוצ'ין עיירה מרכזית במחוז והייתה בה אוכלוסייה גדולה של יהודים (כ-3000), וכן פולנים ואוקראינים, בתוספת שרידי האוכלוסייה הגרמנית שהייתה במקום בעבר.
מלחמת העולם השנייה.
לאחר ששמעו על השמדת הגטו היהודי ברובנה, החליטו המנהיגים היהודים בטוצ'ין להתנגד לנאצים. בערב יום רביעי, 23 בספטמבר 1942, הוצב מצור על גטו טוצ'ין. מנהיגי המרד הכריזו על כוננות מלאה; קבוצות הלחימה נכנסו לתפקידים. עם שחר 24 בספטמבר התקדמו כוחות גרמנים וכוחות עזר אוקראינים לעבר גדרות הגטו. כאשר כוחות ההתנגדות נתנו את האות, הובערו בנייני הגטו והמחסנים הגרמניים בקצהו. הקבוצות הלוחמות פתחו באש, פרצו את גדר הגטו והפצירו באוכלוסייה לברוח. בחסות עשן וירי נמלטו ליער כ-2,000 איש - כשני שלישים מאוכלוסיית הגטו, כולל נשים, ילדים וקשישים. הלהבות המשיכו לבעור בשארית אותו היום ולמחרת; גם הירי המשיך. כמה גרמנים ואנשי משטרת העזר האוקראינית נהרגו. שליש מאוכלוסיית הגטו נפל, כולל כמעט כל הלוחמים. המרד הסתיים בשבת, 26 בספטמבר, כאשר ראשי המתנגדים הסגירו את עצמם לגרמנים, כיוון שלא הצליחו לעמוד בתנאים ביערות הסמוכים. מחציתם של יתר הבורחים נלכדו ונרצחו תוך שלושה ימים. כ-300 נשים, מטופלות בתינוקות, שלא היו מסוגלות לעמוד בתנאי היער, חזרו לטוצ'ין ונורו. רבים מהיתר נפטרו; אחרים הוסגרו לגרמנים או נרצחו על ידי איכרים בסביבה. כמה צעירים מיהודי טוצ'ין הצטרפו לפרטיזנים ונהרגו בקרב. מבין 3,000 יהודי טוצ'ין, רק 20 עדיין היו בחיים ב-16 בינואר 1944, עת שוחררה העיירה.
הקומוניסטים של רוסיה
המפלגה הקומוניסטית "הקומוניסטים של רוסיה" (Коммунистическая партия Коммунисты России, בראשי תיבות КПКР) היא מפלגת שמאל רשומה רשמית ברוסיה, משנת 2009 ועד יוני 2012 היא פעלה כעמותה ציבורית
פעילויות.
ב-23 במאי 2009 נבחר המזכיר הראשון, מנהיג האיחוד העצמאי של הנוער הקומוניסטי של הפדרציה הרוסית, קונסטנטין ז'וקוב, בקונגרס הראשון המכונן של המפלגה.
ב-22 במאי 2011 נערך הקונגרס השני של הארגון הציבורי "הקומוניסטים של רוסיה" במתחם המלונות איזמאילובו במוסקבה. בקונגרס הוחלט להתחיל להפוך את הארגון למפלגה פוליטית. מקסים סוראיקין נבחר למזכיר הראשון של הוועד המרכזי, קונסטנטין ז'וקוב, למזכיר המנהל של הוועד המרכזי .
ב-22 באפריל 2012 התקיים הקונגרס השלישי של הארגון, בו התקבלה החלטה להפוך את הארגון למפלגה פוליטית .
ב-7 ביוני 2012 הארגון נרשם רשמית כמפלגה פוליטית בשם "הקומוניסטים של רוסיה".
ב-30 ביוני 2013 נערך הקונגרס הרביעי של המפלגה .
במאי 2016 קיימה המפלגה את הקונגרס המכונן של הארגון הציבורי "האתאיסטים של רוסיה". על פי סוראיקין, אתאיסטים רוסים "אינם מיוצגים בפועל במרחב הציבורי".
מאז קיץ 2018 המפלגה משתתפת באופן פעיל בהפגנות נגד רפורמת הפנסיה, הן בעיר בירה והן במחוזות המדינה.
השתתפות בבחירות.
המפלגה השתתפה בבחירות לרשויות המקומיות ב-14 באוקטובר 2012 וקיבלה בין 2 ל-3.5 אחוזים מהקולות וזכתה בשני מושבים במועצת העיר קראצ'אייב.
על פי תוצאות הבחירות ב-8 בספטמבר 2013, המפלגה קיבלה 2 מושבים בפרלמנט האזורי של חקסיה, כמו גם ברשויות המקומיות: מועצת העיר מייקופ, מועצת העיר בלגורוד ומחוז פנזה , טטרסטן , מחוז ליפצק, מחוז קרסנודר, מחוז טבר, מחוז קרסנויארסק.
בבחירות לדומה בשנת 2016 היא קיבלה את המקום החמישי וקיבלה 2.27% מהקולות אך לא עברה את אחוז החסימה.
המפלגה יצאה לקלפיות עם תוכנית שנקראה "עשר התקפות סטליניסטיות על הקפיטליזם", הדורשת הלאמה רחבה, החזרת עונש המוות בגין פשעים מסוכנים במיוחד, ביטול הרפורמה הרפואית ואיסור חוקתי על העלאת גיל הפרישה.
ב-28 במאי 2017, מליאת הוועדה המרכזית מינתה את מקסים סוראיקין כמועמד להשתתף בבחירות הקרובות לנשיאות בשנת 2018. ב-24 בדצמבר 2017 הגיש סוראיקין לוועדת הבחירות את המסמכים הדרושים וב-8 בפברואר 2018 הוא נרשם כמועמד לבחירת נשיא הפדרציה הרוסית. עם זאת, על פי תוצאות הבחירות, הוא סיים שביעי 0.68% תמיכה בלבד (499 אלף הצבעות).
הבחירות לרשויות המקומיות.
על פי תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות ב-9 בספטמבר 2018, המפלגה עברה את אחוז החסימה בפרלמהטים של חמישה מחוזות בפדרציה הרוסית:
המפלגה קיבלה מושבים גם במועצות עירוניות, כדוגמת מועצת העיר אבאקן, מועצת העיר מייקופ ועוד.
ב-8 בספטמבר 2019 "הקומוניסטים של רוסיה" קיבלה 5.67% מהקולות בבחירות לדומה המחוזית של טולה וקיבלה מנדט אחד מתוך 36.
ביקורת.
הארגון נוצר כחלופה למפלגה הקומוניסטית. "הקומוניסטים של רוסיה" מבקרים את גנאדי זיוגנוב ומאמינים כי המפלגה הקומוניסטית בראשותו לא תוכל להחזיר את כוחה האבוד מהתקופה הסובייטית . כמה מחברי הפוליטביורו היו בעבר במפלגה הקומוניסטית, אך עזבו אותה כתוצאה מעימותים עם ההנהגה.
ביוני 2015, המפלגה הקומוניסטית הגישה תביעה לבית המשפט לבוררות במוסקבה נגד מפלגת הקומוניסטים להפסיק להשתמש בשם וסמלי המפלגה, תוך ציון דמיונם המופרז. בעיקרו של דבר, משרד המשפטים של הפדרציה הרוסית התערב וב-11 ביולי 2016 בית המשפט דחה את התביעה של המפלגה הקומוניסטית בטענה כי אין לה בלעדיות על סמלים קומוניסטיים.
המפלגה הקומוניסטית מאשימה את המפלגה בגנבת רעיונות וקלקולן לטובת הממשלה וטוענת כי המפלגה הוקמה ביוזמת הקרמלין כדי לשחוק בכוחם .
מפלגת ROT FRONT רואה במפלגת "הקומוניסטים של רוסיה" פרויקט טכנולוגי של הקרמלין, המתמקד בפופוליזם.
מימון.
"הקומוניסטים של רוסיה" אינם מקבלים מימון ממשלתי. במפלגה יש דמי חבר, אך הם מהווים חלק קטן מההכנסה, 0.3% בשנת 2015 .
המפלגה הרוסית לחירות ולצדק
המפלגה הרוסית לחירות ולצדק (ברוסית: Российская партия свободы и справедливости; עד 2021 נקראה המפלגה הקומוניסטית לצדק חברתי, Коммунистическая партия социальной справедливости ,КПСС) היא מפלגה פוליטית רוסית שנוצרה בקונגרס המכונן ב-8 באפריל 2012 ונרשמה רשמית ב-28 במאי 2012. על פי אמנת המפלגה, היא מצהירה על כוונתה לפעול להקמת מדינה סוציאליסטית.
בשנת 2018, בעקבות תוצאות הבחירות לאספה המחוקקת של מחוז ולדימיר, היא קיבלה 6.14% והשיגה מקום ראשון וזכות להשתתף בבחירות לדומה בשנת 2021 מבלי לאסוף חתימות.
היסטוריה.
המפלגה הוקמה בהשתתפות מנהיג המפלגה הדמוקרטית ברוסיה והמרכז לטכנולוגיות פוליטיות אנדריי בוגדאנוב, אשר הכריז ב-18 ביולי 2012 במסיבת עיתונאים משותפת עם "המועצה המתאמת - ישיבה בין מפלגתית". אגודה זו נוצרה גם ביוזמתו של אנדריי בוגדנוב. היא כללה את איחוד האזרחים, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של רוסיה, מפלגת העם של רוסיה, המפלגה הדמוקרטית של רוסיה והמפלגה הקומוניסטית לצדק חברתי. ידוע גם כי התוכנית והמצע נכתבו על ידי סגן יו"ר המפלגה הדמוקרטית של רוסיה, כיום יו"ר איגוד המפלגה האורבנית, ויאצ'סלב סמירנוב .
בשנת 2021 השתתפה המפלגה בבחירות הפרלמנטריות ברוסיה, זכתה ב-0.77% מהקולות ולא נכנסה לדומה.
ביקורת.
המפלגה מואשמת בכך שהיא פרויקט של הקרמלין שנועד לגנוב קולות מהמפלגה הקומוניסטית. ידוע כי יו"ר הוועד המרכזי של המפלגה, יורי מורוזוב, היה חבר במפלגה הקומוניסטית בתקופה הסובייטית ובהמשך - "רוסיה המאוחדת".
המפלגה הקומוניסטית הצביעה על כך שהמפלגה החדשה מינתה מועמדים שהיו להם אותם שמות משפחה עם מועמדים של המפלגה הקומוניסטית כדי לבלבל את המצביעים. סרגיי אובוכחב טוען כי "המינוי של בעלי שמות אינו מגיע מהמפלגה עצמה, אלא מהמשאב המינהלי ומפלגת השלטון...".
בשנת 2013 הודחה מועמדת מהבחירות לאספה האזורית של ארכנגלסק, לאחר שהתברר שהיא מתה ארבעה חודשים קודם לכן.
КПРФ
בוסקו ורטיקלה
מגדלי בּוֹסְקוֹ וֶרְטִיקָלֶה (באיטלקית: Bosco Verticale, במשמעות "יער אנכי") הם צמד מגדלי מגורים ברובע פורטה נואבה במילאנו, איטליה, בין רחוב Via Gaetano de Castillia לרחוב Via Federico Confalonieri, ליד תחנת הרכבת פורטה גריבלדי. גובהם הוא 110 מטר ו-76 מטר והם מכילים יותר מ-700 עצים על שטח של 8,900 מ"ר של טרסות. בתוך המתחם נמצא בניין משרדים בן 11 קומות; חזיתו אינה כוללת צמחים.
המגדלים עוצבו על ידי "סטודיו בוארי" (סטפנו בוארי, ג'נאנדראה ברצ'ה וג'ובאני לה וארה). מעורבים בתכנונו גם הורטיקולטוריסטים ובוטנאים.
הבניין נחנך באוקטובר 2014.
הרעיון.
הפרויקט תוכנן כחלק משיקום הרובע ההיסטורי של מילאנו בפורטה נואבה, הידוע כאזור העסקים העשיר ביותר באירופה. בוסקו ורטיקלה הוא אחד הפרויקטים הגדולים בתחום הפיתוח האירופי, המורכב משני מגדלי מגורים שהגדול בהם הוא 26 קומות וגובהו 110 מטר (נקרא Torre E) והמגדל הקטן יותר הוא 18 קומות וגובה 76 מטר (נקרא Torre D). הפרויקט כולל 400 יחידות דיור משותפות במחיר של 9,000-15,000 אירו למ"ר.