הרוסים הכובשים נאלצו להתארגן בקבוצות כדי להגן על עצמם מפני האוכלוסייה שהכניעו, ולצורך כך הקימו מחנות מבוצרים הקרויים בסלאבית "גורוד" (gorod) והתיישבו בהם סביב חצרות נסיכיהם ודיוקנות אליליהם. הערים הרוסיות העתיקות ביותר היו בראשיתן מחנות כאלה, כמו למשל סמולנסק, סוזדל, נובגורוד, וקייב – שהייתה החשובה שבהן ונסיכה היה השליט העליון של רוסיה הקדומה.
בסוף המאה ה-9 נכבשו קייב ונובגורוד על ידי הוורנגים, ונוסדה נסיכות רוס של קייב, שהייתה אבן היסוד לאימפריה הרוסית.
הפולשים התקיימו מן המיסים שהטילו על האוכלוסייה המקומית. הם התקיימו מתפוקת אדמתם, אך מיקומם אפשר להם לקשור קשרים עם החוץ וגרם להם לעסוק במסחר: במזרח מעבר לים הכספי שכנה ח'ליפות בגדאד, ובדרום מעבר לים השחור קונסטנטינופוליס הביזנטית. השטחים שכבשו העמידו לרשותם מוצרים טבעיים מתאימים למסחר עם אימפריות עשירות: יערותיהם סיפקו דבש ופרוות, ועבדים נמכרו להרמונות מוסלמיים, למשקי בית גדולים ולבתי מלאכה ביזנטיים. הפגניות של הסקנדינבים של הדנייפר שחררה אותם מן הלבטים הדתיים שהכבידו על התקשרות בין הנוצרים במערב לבין המוסלמים.
על היקף הסחר שקיימו הרוסים עם האימפריה המוסלמית ועם האימפריה הביזנטית מעידים מצבורי המטבעות הערביים והביזנטיים שנמצאו ברוסיה, שמתווים גם את נתיבי המסחר: מאזור קייב דרומה לאורך הדנייפר, מזרחה לאורך הוולגה, וצפונה לאורך הדוינה המערבית לכיוון אגמי מפרץ בותניה שבים הבלטי.
על מסחר זה יש גם עדויות כתובות בידי נוסעים יהודים וערבים ומחברים ביזנטים. הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס (המאה ה-10) תיאר בכתביו את הרוסים מכנסים את אוניותיהם בקייב מדי שנה לאחר המסת השלגים. צי האניות יורד במורד הדנייפר, ואנשיו עוקפים מפלי מים ומכשולים אחרים, כשהם גוררים את סירותיהם לאורך הגדות. בהגיעם אל הים הם שטים לאורך החופים אל יעדם הנכסף – קונסטנטינופוליס, שם יש לסוחרים הרוסים רובע מיוחד וחוזים מסחריים (הקדום שבהם מן המאה ה-9) המסדירים את יחסיהם עם תושבי העיר. רבים מהם מתיישבים בה ומשרתים במשמר המלכותי.
מקוללה
מקוללה (בפורטוגזית: "Maculelê"), הוא ריקוד המשלב אמנות לחימה בו המשתתפים מנופפים במקלות עץ או חרבות ומכים אותם זה בזה. מקורו מאזור באהיה שבברזיל והוא פותח על ידי עבדים אפריקאים. האטימולוגיה של השם מצביעה על שורשים אפריקאים משולבים. "מקו" משפות היורובה ו"ללה" מערבית שדיברו עבדים שמקורן ממדינות מוסלמיות באפריקה.
המקור.
המקור של הריקוד/אמנות לחימה אינו ברור והדיון נסב סביב שלוש גרסאות. האחת טוענת כי המקוללה התפתח בשדות קנה הסוכר אשר רקדו על מנת להקל על סבלם מתנאי העבדות. הגרסה השנייה טוענת כי מקור המקוללה הוא בלחימה כאשר נלחמו העבדים באדוניהם. הגרסה השלישית טוענת למקור אמריקאי ילידי של הריקוד/אמנות לחימה והופך את המקוללה לאפרו-אינדיאני. שהמקוללה התפתח משבט הקוקומביס.
הרוקדים סביב מעגל באופן מסורתי לבושים בחצאיות קש או דשא מיובש, ואוחזים בידיהם שני מקלות מעץ הביריבה או חרבות פשוטות. לפעמים משלבים אל תוך הריקוד מאצ'טות ואפילו אש.
נוסף על כך יש
מקצב.
ריקוד המקוללה מורכב מקצב של ארבעה רבעים, כאשר בשלושה הראשונים הרוקד מבצע אחד מצעדי המקוללה או צעד מרשים משל עצמו, וברביעי שני הרוקדים מכים זה במקלות של זה (בשני המקלות או מקל יד ימין).
במקביל, שאר הרוקדים שרים ומכים במקלות שלהם כאשר השירה מונחת על ידי אדם אחד.
במקוללה רוקדים לצלילי תוף גדול אשר מכונה "אטאבקי".
יומני הנסיכה 2 אירוסים מלכותיים
10 (סרט)
"10" הוא סרט קומדיה, שיצא למסכים ב-1979 בכיכובם של הקומיקאי דאדלי מור, זוכת האוסקר ג'ולי אנדרוז, ובו דרק. ביים את הסרט בלייק אדוארדס הידוע מסרטים כמו "הפנתר הוורוד" ו"ארוחת בוקר בטיפאני".
תקציר העלילה.
ג'ורג' וובר (דאדלי מור) הוא מוזיקאי מצליח בגיל העמידה, שחגג זה עתה את יום הולדתו ה-42, שמפתח אובססיה לגבי ג'ני (בו דרק), אישה צעירה ומושכת שאותה הוא רואה כאישה המושלמת, אשר נעלמת מעיניו ברגע שהוא רואה אותה, וגורמת לו לצאת למסע חיפושים אחריה. שם הסרט נובע מסולם ההערכה שג'ורג' משתמש בו כדי לדרג את הנשים שהוא פוגש, מ-1 עד 10, כש-10 מציין את האישה המושלמת (אם כי למעשה, במהלך הסרט, כאשר ג'ורג' מתבקש לדרג את ג'ני, היא מדורגת דווקא כ-"11").
הסרט זכה להצלחה גדולה, כשהוא מסמן את כוכביו כסמלי סקס.
פרסים.
הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר ולחמישה פרסי גלובוס הזהב, בהם לסרט הטוב ביותר, לשחקן הטוב ביותר (דאדלי מור) ולשחקנית הטובה ביותר (ג'ולי אנדרוז).
קאנא
קאנא (בערבית: قانا) - כפר בדרום לבנון 10 ק"מ מדרום מזרח לצור ו- 12 ק"מ צפונית לגבול עם ישראל. בכפר מתגוררים כ-10,000 תושבים מרביתם מוסלמים שיעים ומיעוטם נוצרים. הכפר נמצא על הכביש המחבר בין צור לתבנין.
הכפר משמר את שם היישוב "קנה" שלפי היה בצפון נחלת שבט אשר. בנצרות, יש המזהים במקום את "קנה אשר בגליל", הנזכרת בברית החדשה כמקום שבו ביצע ישו את נס הפיכת מים ליין המוכר כנס החתונה בקנה. זיהוי זה מוטל בספק - קנה הגלילית בדרך כלל מזוהה בקרב מאמינים נוצרים ככפר כנא אשר בישראל, בסמוך לנצרת, או עם חורבת קנה מעט צפונה משם.
היסטוריה.
הכפר עלה לכותרות בשתי תקריות של הרג המוני של אזרחים לבנונים מהפצצות ישראליות כנגד משגרי קטיושות מהחזבאללה שפעלו מהכפר.
התקרית הראשונה קרתה ב-18 באפריל 1996, במסגרת מבצע ענבי זעם, כאשר הכוח הגדול ביותר של צה"ל בגזרה, שהיה בפיקודו של נפתלי בנט (לימים ראש ממשלת ישראל), נתקל במארב, סוללת תותחנים ירתה לאזור בנוהל "אש לחילוץ" ופגעה בריכוז של פליטים ובכוח האו"ם ששהה במוצב סמוך. לפי מקורות זרים מההפצצה נהרגו 102 אזרחים, ו-100 נפצעו, מתוכם ארבעה חיילים מהאו"ם. ההרג עורר בעולם ביקורת חריפה ולחץ בינלאומי דרש את סיום המבצע. ישראל הודתה בטעותה, והביעה צער על הפגיעה בחפים מפשע.
בשנת 2006, בעקבות תחקיר בלתי תלוי של מספר גורמים, פורסם שיש חשש שהצילומים בוימו ושהאירוע כולו זוייף בידי שֹלמן דהר. דהר הופיע בקסדה ירוקה בצילומים של כתבה בנושא "טענות חדשות נגד צה"ל ממלחמת לבנון השנייה אותה שנה", שוב בעיירה קנא, לגבי הפצצת חיל האוויר על בית ובו ילדים שנהרגו. החשדות גברו מאוחר יותר כשנחשפה גם מעורבותו של עדנן חגּ' בצילומים, חגּ' הכתב לבנוני של סוכנות החדשות רויטרס פוטר בעקבות גילוי זיופי תמונות בעת מלחמת לבנון השנייה. בתחקירים שפורסמו בתקשורת הגרמנית נחשף כי שני אישים אלו היו מרכזיים גם בטענות על התקיפה בקנא במבצע ענבי זעם. החששות לזיוף במלחמה הסתמכו בין היתר על הדיווחים הסותרים של מספר ההרוגים. על ההמתנה הארוכה שכללה לינת לילה, מאז התקיפה לכאורה ועד לחילוץ שנעשה רק עם הגעת העיתונאים מצור, וכן על סימני זיוף שנראו בחלק מהתמונות. סימנים אלו הופיעו גם בצילומים מענבי זעם. בדיון שהתעורר, התברר שעיתונים מובילים כמו הדיילי סטאר ורשת אל ג'זירה נקטו במספרי נפגעים שמסר להם דהר באירועים אחרים הקשורים במלחמות עם ישראל. בעקבות הסערה סוכנות החדשות איי פי הגנה תחילה על דהר, אך מאוחר יותר הסירה את הצילומים שלו מהאתר שלה.. עם פיטוריו של חגּ' נמצאו תמונות נוספות אותן ערך ושינה ורויטרס הסירה מאות תמונות מן הארכיב שלה המזוהות עמו.
התקרית השנייה ארעה ב-30 ביולי 2006 כאשר בלבנון נטען לנסיבות דומות, כחלק ממלחמת לבנון השנייה, מטוס ישראלי הפציץ בניין, שלטענת צה"ל הסתתרו בו משגרי קטיושות מהחזבאללה. במקלט הבניין שהו עשרות אזרחים. לאחר הפצצת מטוס חיל האוויר קרס הבניין, והוביל לתוצאה סופית שבה נהרגו, על פי הדיווח הרשמי מלבנון, 28 איש, בהם 16 ילדים (9 נפצעו), אף שבתחילה נמסר כי נספרו 58 גופות.
צה"ל הגיב בצער על אירוע זה, והודיע על חקירת ההתרחשות שהובילה לקריסה, כאשר לטענתו, הבניין קרס מספר שעות לאחר הפצצת חיל האוויר את הבניין. ארגון HRW שידיעתו נסמכת על עדות של שני תושבי הכפר, טען כי לא נמצאו כל כלי נשק בבניין ולא אוחסנו בו חומרי לחימה. אסון זה החליש מאוד את עמדת ישראל וארצות הברית בהקשר של המלחמה, וזירז את קבלת ההחלטה על הפסקת האש.
מורים מקומיים טענו שלוחמי החזבאללה העוינים אותם שיגרו רקטות בזדון מתוך מתחם הקרוב להם. דובר צה"ל הפיקו סרטון בו נראה שיגור רקטות מאזור קרוב ובריחת המפעילים לתוך בתי הכפר, ופרסם את מסקנתו כי מדובר בטעות של צה"ל שנבעה משיגור רקטות בידי החזבאללה בקרבה לכפר. אך תחקיר של BBC הוכיח שהשיגורים המצולמים היו יום קודם, וכי לא היו שיגורים מקנא באותו היום. התחקיר קבע אמנם שמדובר במספר קטן יותר של נפגעים: 28 הרוגים, מתוכם 16 ילדים.
כאמור, עם הזמן נטען בתקשורת הישראלית והעולמית שיש חשש רב שעצם האירוע זויף, ובוים בידי אנשי התקשורת של החזבאללה.
כנא
כפר כנא (לבנון)
שוואביה החדשה
שוואביה החדשה (גרמנית: Neuschwabenland) היא חלק מיבשת אנטארקטיקה בין 20° מזרח ל 10° מערב (חופפת חלק מהתביעה הנורווגית - "ארץ המלכה מוד") שנתבע בידי גרמניה הנאצית בין 19 בינואר 1939 ל-8 במאי 1945.
המשלחות הראשונות.
כמו מדינות אחרות, שלחה גרמניה כמה משלחות לאנטארקטיקה בסוף המאה התשע עשרה ובמאה העשרים המוקדמת, אשר רובן היו מדעיות. המשלחות בסוף המאה התשע עשרה היו אסטרונומיות, מטאורולוגיות והידרולוגיות שיעדיהן היו לאו דווקא אנטארקטיקה עצמה, אלא איי ג'ורג'יה הדרומית, איי קרגלן וארכיפלג קורזה שסביב אנטארקטיקה, ורובן שיתפו פעולה עם קבוצות ממדינות אחרות.