ב-22 ביוני 1991 התחתן גרין עם אליסון אוגילבי, מרפאה בעיסוק במקצועה. השניים נפרדו שמונה שנים אחר כך. ב-1995 הוא פגש את אשתו השנייה, הדוגמנית ואניה סיגר, כשהקליט את השיר "Unchained Melody" ב-BMG Records. בנם, טיילור רובסון, נולד בשנת 2000. ב-2001 התחתנו בני הזוג בקלייבדן האוס בבקינגהאמשייר וחגגו את הנישואים במאוריציוס. ב-30 באוקטובר 2011 הודיעו בני הזוג שהם נפרדים.
חסכון חובה
קצפת (פירושונים)
פזמונים
פזמון (פירושונים)
לורל טאצ'ר אולריך
אדית ג'ונקוק
אדית ג'ונקוק (באנגלית: Edith Johncock; 1871–1920) הייתה אחות ומיסיונרית אנגלייה, שימשה בתפקיד האחות הראשית של בית חולים אי.מ.מ.ס הסקוטי בנצרת בין השנים 1905- 1914 ובין השנים 1918–1920, וניהלה בפועל את בית החולים בתקופת מלחמת העולם הראשונה, בשנים 1914–1917.
רקע.
בית החולים הסקוטי בנצרת נוסד בשנת 1861 על ידי ד"ר פקרדוני קלוסט ורטן. האוכלוסייה המקומית הייתה מוכת מחלות כמו מלריה, גרענת, טראכומה, אבעבועות שחורות, טיפוס הבהרות וכולרה. ב-1861 היו בבית החולים 8 מיטות, ומספרן גדל ל-40 בשנת 1900. במרפאה שליד בית החולים ניתנו שירותי רפואה מודרניים לתושבי הגליל, רמת הגולן והשומרון. עד 1882 היה ורטן הרופא היחיד באזור נצרת והגליל. בשנת 1904, הצטרף אליו רופא נוסף, ד"ר פרדריק ג'ון סקרימג'ר. בשנת 1905 הגיעה לנצרת האחות אדית ג'ונקוק.
ביוגרפיה.
ג'ונקוק נולדה ב-1871 בדובר, במחוז קנט, אנגליה.
היא למדה בבית הספר לאחיות שליד בית החולים המקומי, ולאחר הסמכתה המשיכה לעבוד שם עוד שנים אחדות. בשנת 1904 נבחרה מטעם החברה המיסיונרית הסקוטית באדינבורו לתפקיד האחות הראשית בבית החולים של החברה בנצרת. בפברואר 1905, הגיעה לנצרת וקיבלה עליה את הטיפול בכל נושאי המנהל והאמרכלות, נוסף על תפקידיה המקצועיים כאחות. בהנהגתה, טיפל צוות בית החולים בשנה אחת ביותר מ– 10,000 פניות למרפאת בית החולים; יותר מ-100 אשפוזים, כ-500 ניתוחים ויותר מ-1,000 ביקורי בית.
בשנת 1908, עם פטירתו של ד"ר ורטן, החל ד"ר סקרימג'ר לנהל את בית החולים בנצרת. באותה עת הצטרפה אל האחות ג'ונקוק אחות מוסמכת נוספת שהגיעה מאנגליה - ג'סי קרופט. האחות קרופט קיבלה מינוי של סגנית אחות ראשית. בשנים הבאות, התעצמה פעילותו של בית החולים, והוא עמד לפני הרחבה ניכרת. לפני מותו רכש ורטן רכש קרקע כדי לבנות ולהרחיב את בית החולים, אך הממשל הטורקי עיכב את התוכנית. בנובמבר 1914 הוכרז מצב מלחמה בין האימפריה העות'מאנית לבין בריטניה. עקב המלחמה, נאלץ סקרימג'ר, שהיה אזרח בריטי, לעזוב את נצרת. הוא נסע למצרים שם גויס לצבא הבריטי וקיבל מנוי של מפקד מחנה שבויים.
בית החולים הסקוטי עצמו הוחרם בצו של מושל נצרת. שתי האחיות הבריטיות שפעלו בו הוכרזו כשבויות מלחמה ולא הורשו לעזוב את העיר. אף על פי שלא היו נשות צבא אלא אזרחיות, הן נצטוו להמשיך ולתפעל את בית החולים במתכונת של בית חולים צבאי, שתפקידו לטפל בחיילים טורקים. שתי האחיות, נותקו למעשה מכל קשר עם העולם החיצוני, כולל משפחותיהן. בזכות עבודתן המאומצת, בית החולים המשיך לפעול ביעילות מרבית, ופועלן של שתי האחיות הוערך מאוד בידי השלטונות המקומיים. כעבור זמן, משהוטבו התנאים, האחות ג'ונקוק אף קיבלה מידי המושל סוס כדי להקל עליה בפעילותה ברחבי העיר, מחוץ לבית החולים.
מקצועיותה ויכולותיה הארגוניות שכנעו את המושל למנותה לאחראית מנהלתית על כל בתי החולים בנצרת. מתוקף תפקידה זה עמדה ג'ונקוק בראש צוות שמנה יותר מ–250 עובדים והופקדה על הטיפול והרווחה בקרב מאות מאושפזים. משנתקבלה פקודה מהשלטון העות'מאני המרכזי להעביר את שתי האחיות השבויות לאנקרה, סירב מושל נצרת פאוזי בק לציית לפקודה זו. הוא הסביר לרשויות כי השתיים ממלאות תפקיד חשוב ביותר בעיר והן מסייעות לצבא העות'מאני במלחמה.
האחות ג'סי קרופט נפטרה ביוני 1916, וכובדה על ידי המושל בהלוויה צבאית. ג'ונקוק המשיכה בעבודתה עד ה-9 בדצמבר 1917, היום שבו נכבשה ירושלים בידי חיל המשלוח המצרי בפיקודו של גנרל אדמונד אלנבי. בארץ ישראל החלה תקופת המנדט הבריטי וג'ונקוק הוצבה בדמשק, בבית החולים אל-מרכז, שם טופלו שבויי מלחמה בריטים. ג'ונקוק עבדה בבית החולים הצבאי לשבויים בדמשק עד לתחילת אוקטובר 1918, כאשר נכנסו לעיר יחידות חיל הרפואה הבריטי שהחלו לתפעל את בתי החולים בעיר. שישה שבועות לאחר מכן הסתיימה מלחמת העולם הראשונה, וג'ונקוק חזרה לאנגליה. חודשים אחדים שהתה ג'ונקוק עם בני משפחתה בדובר, עד אשר החליטה לשוב לתפקידה הקודם - האחות הראשית של בית החולים הסקוטי בנצרת. בשנת 1919 הגישה למשרד המלחמה הבריטי דווח על עבודתה כשבויה וזכתה האחות כהוקרה לעיטור הצלב האדום המלכותי מדרגה שנייה.
ג'ונקוק נפטרה בדצמבר 1920. היא נקברה בבית הקברות בנצרת ליד האחות ג'סי קרופט, לא הרחק ממקום קבורתו של ד"ר קלוסט ורטן.
תאונת חצר
לודוויג השני, הדוכס הגדול מבאדן
ברנאר קזנב
ברנאר קזנב (בצרפתית: Bernard Cazeneuve; נולד ב-2 ביוני 1963) הוא פוליטיקאי צרפתי, חבר המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, שכיהן כראש ממשלת צרפת בשנים 2016–2017.
ביוגרפיה.
קזנב נולד בשנת 1963 בעיר סנליס שבמחוז אואז, בצפון צרפת. אביו ז'ראר עבד כמורה באלג'יריה, ובהמשך עבר לסנליס. אמו דניאל הייתה "מרקסיסטית ושמאלנית", ואביו שימש כאחראי מטעם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית במחוז.
ברנאר קזנב למד במכון למדעי המדינה בבורדו. תוך כדי הלימודים החל בפעילות פוליטית כשעמד בראש הסניף המקומי של צעירי תנועת השמאל הרדיקלי בצרפת, ואף נכנס לתפקיד במשרד המרכזי של תנועת השמאל הרדיקלי. בתום לימודיו הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בתחילה עבד כמשפטן ב"בנק העממי", ובהמשך פנה לעבוד בלשכות של שרים מהמפלגה.
קריירה עצמאית.
כאיש הממסד וכמקורב לאנשיו של לורן פביוס עבר קזנב בשנת 1994 לקנטון אוקטוויל שבמחוז מאנש כדי למנוע את פיצול הכוחות הסוציאליסטיים במקום, פיצול שהוביל להפסד בבחירות המקומיות הקודמות. קזנב נבחר למועצה המחוזית ולראשות העיר אוקטוויל הסמוכה לשרבור, וב-1997 נבחר לראשונה לאספה הלאומית הצרפתית מטעם המחוז. כראש עיר הוביל קמפיין בשם "שרבור הגדולה" הקורא לאיחוד רשויות של שרבור עם הערים שסביבה; הקמפיין הצליח והאיחוד התבצע בשנת 2000. שנה לאחר האיחוד נבחר קזנב לעמוד בראשות העירייה המורחבת החדשה, שנקראה "שרבור-אוקטוויל", תפקיד בו כיהן עד לכניסתו לממשלה בשנת 2012. במקביל המשיך גם בקריירה המשפטית ונרשם כעורך דין ב-2003.
מאז 1998 השתתף קזנב בוועדת החקירה הפרלמנטרית של האספה הלאומית בנוגע לרצח העם ברואנדה.
בין 2012–2013 כיהן קזנב כשר ממונה לעניינים אירופיים בממשלתו של ז'אן-מארק ארו, ובשנה הבאה התקדם לתפקיד שר ממונה לתקציב המדינה.
כשר הפנים.
בשנת 2014 מונה לשר הפנים הצרפתי וכיהן במשרה זו בממשלות מנואל ואלס הראשונה והשנייה. בעת כהונתו כשר פנים התרחשו מספר אירועי טרור חמורים בצרפת, בהם הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו", פיגועי נובמבר 2015 בפריז ופיגוע הדריסה בניס. מתוקף תפקידו כשר הפנים וכאחראי על המשטרה עמד קזנב למעשה בראש המאבק בטרור בצרפת. על תפקידיו המסורתיים של שר הפנים נוספו והתרבו מטלות הקשורות לביטחון פנים, הכוללות היערכות ומניעת אירועי טרור ומצוד אחר טרוריסטים, וכתוצאה מהמצב הביטחוני הורחבו הסמכויות ואפשרויות הפעולה של משרד הפנים. בין הצעדים שננקטו: חיזוק שיתוף הפעולה עם מדינות אחרות באיחוד האירופי במאבק בטרור, וכן הרחבה משמעותית של פעילות איסוף המודיעין והמעקב. בעקבות הפיגועים נקשר שמו גם במחדלים שהיו כרוכים בטיפול המשטרתי בפיגועים.
נושאים נוספים בהם עסק כשר פנים היו משבר ההגירה באירופה וההתמודדות עם הפליטים שהציפו אותה, חלקם פליטי מלחמת האזרחים בסוריה, וכן המשך הדיון הציבורי על האיסור על לבישת בורקה במרחב הציבורי בצרפת.
ראש ממשלה.
בדצמבר 2016 מונה קזנב לראש הממשלה, על ידי נשיא צרפת פרנסואה הולנד, לאחר שראש הממשלה הקודם מנואל ואלס הודיע על התפטרותו לשם התמודדות על נשיאות המדינה. כחצי שנה לאחר המינוי הסתיימו הבחירות לנשיאות צרפת 2017 ואיתם הסתיימה כהונתה של הממשלה ושל קזנב.
2017 - היום.
לאחר סיום תפקידו כראש הממשלה חדל קזנב לשמש בתפקידים ציבוריים והחל לעבוד במשרד עורכי דין בפריז. מלבד זאת הוא מרצה בקורס לתואר שני במכון למדעי המדינה פריז.
חיים אישיים.
קזנב נשוי ואב לשניים.
הילדה, נסיכת נסאו
הילדה, נסיכת נסאו (בגרמנית: Hilda von Nassau, 5 בנובמבר 1864 - 8 בפברואר 1952), הייתה בתו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ואשתו של פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן.
ביוגרפיה.
הילדה נולדה בויסבאדן ב-5 בנובמבר 1864, לאדולף, דוכס נסאו ואדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל.
בשנת 1866 הצטרף אביה אדולף, דוכס נסאו לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשל כך בסוף המלחמה סופחה דוכסות נסאו לפרוסיה, ואביה הודח משלטונו.