הצעת החוק הוגשה כחלק מתוכנית הייצוב הכלכלית של 1985, שנועדה להוריד את שיעור האינפלציה, לאזן את מאזן התשלומים ולייצב את מצב המשק. החוק אושר בכנסת האחת עשרה ב-27 במרץ 1985, כהוראת שעה לשנות התקציב 1985, 1986, 1987. באותן שנים שנת התקציב התחילה בחודש אפריל, כך שהחוק אושר לקראת תחילתה של שנת התקציב 1985.
בתיקון מס' 4 לחוק, שנחקק לקראת תחילתה של שנת התקציב 1988, הפך החוק לחוק קבוע. דברי ההסבר להצעת החוק נימקו צעד זה: "לחוק יסודות התקציב נקבעה תחולה מוגבלת למשך שלוש שנות תקציב, וזאת כדי שניתן יהיה לבחון במשך תקופה זו האם הוראותיו עומדות במבחן הביצוע ומשיגות את מטרותיהן. לאור הניסיון החיובי שנרכש בביצוע החוק מוצע לעשות את החוק לחוק של קבע."
בדצמבר 1991, במסגרת "חוק ההסדרים" שנחקק לקראת תחילתה של שנת התקציב 1992, נוסף לחוק יסודות התקציב סעיף 3א, שבא, כדברי השופט יצחק זמיר, "לשרש את שיטת הכספים הייחודיים, ולהסדיר את מתן התמיכות על ידי משרדי הממשלה באופן שוויוני."
ביולי 2009 אושר תיקון מס' 36 לחוק, המחייב את הממונה על השכר באוצר לפרסם גם את השכר הנמוך במגזר הציבורי ולא רק את השכר הגבוה, לרבות שכרם של עובדי הקבלן במשרדי הממשלה.
במרץ 2011 אושר תיקון מס' 40 לחוק, ולפיו נוסף לחוק סעיף 3ב המתואר להלן, לפיו יוכל שר האוצר להפחית מתקציבו של גוף מתוקצב או גוף נתמך סכומים של עד פי 3 מההוצאה שהוציא, אם היא במהותה לשם פעילות נגד עקרונות המדינה. תיקון זה כונה "חוק הנכבה", משום שאחת ממטרותיו היא מניעת ציון הנכבה.
בהתאם לסמכות שניתנה בחוק התקינו שרים את התקנות הבאות:
הוראות החוק.
מבנהו של תקציב המדינה.
החוק קובע את מבנהו של תקציב המדינה, וקובע כי חוק תקציב שנתי יכלול את אלה:
לחוק תקציב יש לצרף:
בתקציב יצוינו סכומי הוצאה, הוצאה מותנית בהכנסה והרשאה להתחייב ומספרי שיא כוח אדם; הסכומים והמספרים יחולקו לסעיפי תקציב, תחומי פעולה ותוכניות.
פרק מיוחד בחוק, פרק ג', עוסק בתקציב הביטחון.
הממשלה רשאית למלא בשנת כספים פלונית את מספר המשרות הנקוב בחוק התקציב השנתי. חלוקת המשרות לסעיפי תקציב, לתחומי פעולה ולתוכניות תהיה כמפורט בחוק התקציב השנתי.
תמיכה במוסדות ציבור.
סעיף 3א לחוק קובע שחוק תקציב שנתי יקבע את הוצאות הממשלה לצורך תמיכה במוסדות ציבור - מוסדות שאינם ממוסדות המדינה הפועלים למטרה של חינוך, תרבות, דת, מדע, אמנות, רווחה, בריאות, ספורט או מטרה דומה. חלוקת הכספים בין מוסדות ציבור הנמנים עם אותו סוג תיעשה לפי מבחנים שוויוניים, שיקבע השר הממונה על סעיף התקציב המתאים, בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה (הנושא נמצא בתחום אחריותו של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט ציבורי-מינהלי). בהתאם לסמכותו לפי סעיף זה פרסם שר האוצר נוהל לתמיכות מתקציב המדינה במוסדות ציבור, והיועץ המשפטי לממשלה פרסם הנחיות בעניין אופן מימוש הסעיף.
סעיף 3ב לחוק קובע כי שר האוצר רשאי, בהסכמת השר הממונה על סעיף התקציב שלפיו מתוקצב או נתמך גוף מסוים, להפחית מהסכומים שיש להעבירם מתקציב המדינה לאותו גוף, כאשר גוף זה הוציא הוצאה שהיא במהותה אחד מאלה:
פיקוח על תקציביהם של גופים שהממשלה משתתפת בתקציבם.
פרק ד' לחוק מקנה לשר האוצר כלים לפיקוח על תקציביהם של גופים (למעט בנק ישראל, רשות מקומית וחברה ממשלתית) שהממשלה משתתפת בתקציבם, במישרין או בעקיפין, או שחבריהם או חברי הנהלתם, כולם או מקצתם, מתמנים בידי הממשלה או בידי שר. התקציב של תאגיד כזה טעון אישור של שר האוצר. שר האוצר והשר הנוגע בדבר רשאים לקבוע לתאגיד כזה את שיא כוח האדם שלו וכן, על פי החלטת הממשלה, להורות לו להפחית את תקציבו או את שיא כוח האדם שלו בסכום או בשיעור שיקבעו. שר הפנים רשאי לקבוע לרשות מקומית את שיא כוח האדם שלה וכן, על פי החלטת הממשלה, להורות לה להפחית את תקציבה או את שיא כוח האדם שלה בסכום או בשיעור שיקבע.
סעיף 29 לחוק קובע שגוף מתוקצב וגוף נתמך, כהגדרתם בחוק זה, לא יסכים על שינויים בשכר, בתנאי פרישה או בגמלאות, או על הטבות כספיות אחרות הקשורות לעבודה, ולא ינהיג שינויים או הטבות כאמור, אלא בהתאם למה שהוסכם או הונהג לגבי כלל עובדי המדינה או באישורו של שר האוצר. הסכם או הסדר הנוגד את הוראות סעיף זה, בטל. גוף מתוקצב וגוף נתמך חייבים למסור למנכ"ל משרד האוצר לפי דרישתו כל מידע שיש בו צורך למטרות מעקב אחר ביצוע חוק זה או חוק תקציב שנתי. הממונה על השכר והסכמי העבודה במשרד האוצר נדרש למסור לכנסת, אחת לשנה, דו"ח על העסקת עובדים (כולל עובדי קבלן) בגוף מתוקצב וגוף נתמך ועל תנאי שכרם של העובדים.
פרק ו' לחוק קובע הגבלות על לקיחת אשראי בידי רשויות מקומיות וגופים נתמכים.
שנת תקציב המשכי.
בעקבות התיקון לחוק יסוד: משק המדינה, שבו הוגדרה בחוק היסוד "שנת תקציב המשכי" כתקופה שבה פעלה הממשלה ללא חוק תקציב מאושר, נוסף לחוק יסודות התקציב פרק ו'1, שתחילתו ב-1 בינואר 2021, העוסק בשנת תקציב המשכי.
בפסיקה.
סעיף 3א לחוק, שבא להסדיר את מתן התמיכות למוסדות ציבור על ידי משרדי הממשלה באופן שוויוני, שימש פעמים אחדות בסיס לעתירות לבג"ץ:
, הקובע את בטלותו של הסכם לשכר או תנאי פרישה בגוף מתוקצב או נתמך, החורג מהתנאים שנקבעו החוק, הובא פעמים אחדות לדיון בבית הדין לעבודה.
יחסי דומיניקה–הממלכה המאוחדת
יחסי דומיניקה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין דומיניקה לבין הממלכה המאוחדת.
סקירה כללית.
צרפת הייתה המדינה האירופית הראשונה שהקימה באי יישובי קבע בשנת 1635, אך גם היא נאלצה לנטוש תוך זמן קצר. היא חידשה את ההתיישבות בהדרגה במהלך המאה ה-18, אך בסופו של דבר, במסגרת ההסכמים שנחתמו עם סיום מלחמת שבע השנים, עברה דומיניקה לידי בריטניה ב-1763.
הגעתם של הבריטים שינתה את הרכבו האתני של האי. הם החלו לגרש את הקאריבים לדרום אמריקה, והמחלות שהביאו עמם גרמו לתמותה אצל הילידים. במקביל, הביאו עמם הבריטים עבדים מאפריקה. ב-1831 הוענקו זכויות פוליטיות גם לשחורים (למעט עבדים), ולמשך זמן מה נשלטה האספה המחוקקת של דומיניקה בידי הרוב השחור. בלחץ בעלי האדמות האנגלים, נשחקו בהדרגה זכויותיהם של השחורים. ב-1871 עברה דומיניקה לניהול אדמיניסטרטיבי של איי וינדווארד, וב-1896 בוטל הממשל העצמי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה גברה המודעות הפוליטית של תושבי האי, והממשל העצמי חזר בהדרגה. ב-1958 הצטרפה דומיניקה לפדרציה של איי הודו המערבית, ועם פירוקה ב-1962, הייתה למדינת חסות בריטית. ב-1967 הוקנתה לה האחריות המלאה על ענייני הפנים, וב-3 בנובמבר 1978, תאריך סמלי שנקבע על פי התאריך בו הגיע כריסטופר קולומבוס לאי, זכתה בעצמאות. מיד לאחר העצמאות כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. כיום, שתי המדינות חברות מלאות בחבר העמים הבריטי.
ספיידר איילנד
אנדרטת הסירה לזכרו של ישראל אברהם (כושי)
יום היערות הבין-לאומי
יום היערות הבין־לאומי נקבע ל-21 במרץ, בהחלטת האספה הכללית של האו"ם ב-28 בנובמבר 2012. בכל שנה, חוגגים באירועים שונים ומעלים את המודעות לחשיבותם של כל סוגי היערות, ועצים מחוץ ליערות, לטובת הדורות הנוכחיים והעתידיים. המדינות מוזמנות לבצע מאמצים לארגן פעילויות מקומיות, לאומיות ובין־לאומיות הכוללות יערות ועצים, כגון קמפיינים לנטיעת עצים. ביום היערות הבין־לאומי. מזכירות פורום האו"ם בנושא יערות, בשיתוף ארגון המזון והחקלאות, מאפשרת ביצוע אירועים מסוג זה בשיתוף פעולה עם ממשלות. יום היערות הבין־לאומי הראשון התקיים ב-21 במרץ 2013.
רקע כללי.
בכל שנה אבודים יותר מ-13 מיליון דונם (32 מיליון דונם) של יערות. שטח זה הוא בערך בגודל של אנגליה. ליערות תפקיד חשוב ביותר בשמירה על מיני חיות. והכי חשוב, יערות ממלאים תפקיד קריטי בשינויי האקלים כולל ההתחממות הגלובלית: כריתת יערות מביאה ל-12–18 אחוז מפליטת הפחמן בעולם. כמו זאת כמעט שווה לכל הפחמן הדו-חמצני שמופק בתחום התחבורה העולמית.
כיום, יערות מכסים יותר מ-30% מאדמת העולם ומכילים יותר מ-60,000 מיני עצים, רבים מהם עדיין לא מזוהים.
היסטוריה.
בנובמבר 1971 הצביעו "חברי המדינות" בישיבה ה-16 של ועידת ארגון המזון והחקלאות על הקמת "יום הייעור העולמי" ב-21 במרץ בכל שנה. בין השנים 2007–2012 כינס המרכז לחקר יערות בין־לאומי (CIFOR) סדרה של שישה ימי יער, בשיתוף עם ישיבות שנתיות של ועידת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים. CIFOR ארגנה אירועים אלה בשיתוף פעולה הדוק עם חברים אחרים בשותפות השיתופית בנושא יערות (CPF). לאחר שנת היערות הבין־לאומית בשנת 2011, יום היערות הבין־לאומי נקבע בהחלטת האספה הכללית של האו"ם ב-28 בנובמבר 2012.
יום היערות.
הזרז ליום היערות היה שיחה מזדמנת באוקספורד, אנגליה, בפברואר 2007, בין שני מדענים שחשו שהעולם ממעיט בחשיבותם של יערות להפחתת פליטת הפחמן וראו צורך בולט במחקר הייעודי ובמחשבי היערות האחרונים על מנת ליידע את העולם. הם לא חזו שהכנס יהפוך לאחד האירועים הגלובליים המשפיעים ביותר ביערות ושינויי אקלים בימינו.
יום היערות הראשון: באלי, אינדונזיה (2007).
יום היערות המכונן היה אחד האירועים המרכזיים של האו"ם בנושא שינויי אקלים בבאלי, אינדונזיה ב-8 בדצמבר 2007. יותר מ-800 איש השתתפו ביום היער, כולל מדענים, חברי משלחות לאומיות ונציגים מארגונים בין ממשלתיים ולא ממשלתיים.