בשנת 2015 סייעו לאיש העסקים הטאיוואני נובו סו, בעלי חברת הספנות TMT, במאמציו לערער על פסק דין משנת 2014 לטובת "Lakatamia ספנות" במסגרתה סו נמצא אחראי על 47 מיליון דולר. בלאק קיוב מסרה מודיעין לסנגורים של סו המעיד כי 20% מהוצאות המשפט שייכות לחברה בשם Slagen ספנות, אשר חדלה לפעול מרגע התביעה, ובכך נדרש להפחית מעלות השיפוט על סו באופן משמעותי.
באפריל 2016 נעצרו שניים מעובדי החברה ברומניה בחשד לריגול. החברה ביצעה פרויקט לאיסוף ראיות נגד ראש הרשות למלחמה בשחיתות במדינה. שניים מעובדי החברה נעצרו ולבסוף הורשעו בעבירות של הטרדה ופריצה למחשבים. כעבור מספר שנים פורסם כי זורלא נחקר בפרשה, וטען במהלך חקירתו שסבר שהוא פועל באישור נשיא רומניה וראש השירותים החשאיים. לטענת זורלא, גם מאיר דגן, ראש המוסד לשעבר אשר שימש כנשיא החברה באותה תקופה, היה בסוד העניינים.
בשנת 2016, AmTrust, חברת הביטוח האמריקאית שכרה את שירותי בלאק קיוב לאחר שחברת הביטוח חשדה שבוררות שבה היא מעורבת אינה מתנהלת בהגינות. ממצאי החברה העלו ראיות חמורות לשחיתות במערכת המשפט האיטלקית, והחברה השיגה הוכחות לכך שהצד השני בבוררות שיחד את הבורר. בעקבות ממצאי החברה, הבקשה המקורית לפיצויים מחברת הביטוח שעמדה על סך 2 מיליארד יורו, נסגרה בפשרה על סך 60 מיליון יורו בלבד.
בנוסף בשנת 2016, בלאק קיוב חקרו את חשדותיו של איש העסקים רמי לוי, הבעלים של רשת רמי לוי שיווק השקמה, כי ישנה יד מכוונת מאחורי פרסומים שליליים נגדו. ממצאי החברה אימתו את חשדותיו ואלו שימשו בסיס לתביעה על סך 10 מיליון שקלים שהגיש רמי לוי נגד אייל רביד מרשת ויקטורי. החברה סיפקה עדויות לפעילות של חברת יחצנות בשירות רשת ויקטורי, להסתת חקלאים נגד רמי לוי, תוך העברת מסרים שקריים, וניהול קמפיין תקשורתי נגדו.
באותה שנה, חברת אלסטום הצרפתית וחברת אפקון הישראלית שכרו במשותף את שירותי בלאק קיוב לסיוע במאבקן נגד מכרז החשמול של רכבת ישראל, בו זכתה חברת SEMI הספרדית. בלאק קיוב הציגה הקלטות של בכירים ברכבת המעלות כשלים רבים במכרז, בין היתר העלאת ניקוד בלתי מוסברת של הזוכה. על בסיס ממצאים אלו, בינואר 2018, אישר בית המשפט העליון, הסכם פשרה לפיו העבודה תחולק בין שלוש החברות ולקוחותיה של בלאק קיוב יקבלו עבודה בכ־580 מיליון שקל, לאחר שבמקור הפסידו במכרז.
בשנת 2017, חברת גפן השקעות ביומד תבעה את בעלי השליטה בחברת הביומד סיקאם ביות'רפיוטיקס, ביניהם איש העסקים מורי ארקין על סך 60 מיליון שקל. בלאק קיוב ביצעה ראיונות עם אנשי מפתח בסיקאם המוכיחים כי המגעים למכירה של סיקאם, התקיימו עוד בזמן שבעלי מניות המיעוט גפן קיבלו מארקין והנתבעים מצג שווא אודות החברה, וגרמו להם למכור את מניותיהם תמורת סכום זעום, תוך הסתרת אקזיט ענק של 95 מיליון דולר שהחברה ביצעה שנה מאוחר יותר לענקית הפארמה מרק.
בלאק קיוב, המתמחה בין היתר באיתור נכסים במקלטי מס ובכל העולם, נשכרה על ידי בנק הפועלים לעבודת איתור נכסים מקיפה של מוטי זיסר, שהותיר אחריו חוב גבוה לבנק. בלאק קיוב סיפקה מודיעין והוכחות על נכסים רבים באירופה, שהוברחו מזיסר לבנו דוד, באמצעות רשת מתוחכמת של אנשי וחברות קש. בין היתר אותרה רשת מלונות בבריסל, מתחם הכולל מלון וקניון באמסטרדם, רשת דירות בשטרסבורג וחברה בהונג קונג. באמצעות החומר המודיעיני שאספה בלאק קיוב, השיג בנק הפועלים צו הקפאה מוחלטת של כל החברות של משפחת זיסר. בתום הליך משפטי הגיעו הצדדים להסדר פשרה בפברואר 2018, לפיו יורשי זיסר ישלמו לבנק הפועלים 95 מיליון ש"ח.
בנובמבר 2017, פורסמה כתבת תחקיר בעיתון הניו יורקר שחשפה כי המפיק ההוליוודי, הארווי ויינסטין שכר את שירותי חברת בלאק קיוב. ההסכם בין הצדדים נחתם באוקטובר 2016, במטרה למצוא את הגורמים העומדים מאחורי הקמפיין השלילי נגד המפיק, כשהסברה הייתה כי מדובר במתחרים או בבעלי עניין אחרים בחברתו של המפיק. בחודשים הראשונים של הפרויקט, בלאק קיוב הצליחה במאמציה, אך לאחר שהחלו להתפרסם חשדות באשר לתקיפות מיניות אותן לכאורה ביצע ויינסטיין, חדלה החברה לעבוד על הפרויקט.
כפי שדווח לראשונה על ידי עיתון אל מונדו בתחילת שנת 2019, בלאק קיוב השיגה עדויות לשוחד ושחיתות בין עורך הדין חניו לסקור ושופטים שונים בפנמה, כולל שופט בית המשפט העליון במדינה, השופט אוידן אורטגה. בלאק קיוב סיפקה הקלטות בהן עורך הדין הודה על קשריו הקרובים עם שופטים, בכירים בממשל ואף מאפיונרים. כמו כן הודה עורך הדין שביכולתו להשפיע על הכרעות בית משפט, לעקוף בדיקות של פעילויות בלתי חוקיות ולהימנע מתשלום מיסים.
בפברואר 2019 פורסם כי בלאק קיוב סיפקה עדויות לכך שקטר מימנה ופעלה במטרה להכפיש ולבצע קמפיין שלילי ברחבי העולם נגד חברת NSO. הקמפיין כלל תקיפות מחשבים, פרסומים בתקשורת מערבית וערבית, שידול לתביעות בבתי משפט במדינות שונות, ולחץ על ארגונים בינלאומיים. ציר מרכזי בקמפיין הוא עזמי בשארה, חבר הכנסת הישראלי לשעבר, שנחשד בריגול וסיוע לארגון חזבאללה, וכיום יועץ קרוב לאמיר קטר.
באותה השנה פורסם כי בלאק קיוב חשפה נכסים מוסתרים של אליעזר פישמן בשווי של כ-100 מיליון יורו. פישמן, שנחשב בעבר לאחד מעשירי ישראל, הוכרז כפושט רגל בשנת 2016. בלאק קיוב גילתה כי באמצעות ישויות משפטיות, נאמנים ובאי כוח, פישמן הסתיר נכסים וזכויות בהיקף עשרות מיליוני יורו ברחבי אירופה ובעיקר בגרמניה מקופת המפרק. זאת באמצעות מחקר חברות מורכב ופגישות בכיסוי עם הנאמן הגרמני של פישמן ומקורבים נוספים.
בנוסף בשנת 2019, חשף ה"וול סטריט ג'ורנל" כי בלאק קיוב השיגה עדויות לשוחד ושחיתות של בכירים בחברת הנפט הלאומית המקסיקנית, המכונה Pemex. ההקלטות הוגשו כחלק מתביעת ענק על סך 700 מיליון דולר שהוגשה בשנת 2018 על ידי Oro Negro, חברת קידוח נפט עם משקיעים אמריקאיים, בטענה כי Pemex הובילה את הראשונה לפשיטת רגל כאשר סירבה לשלם שוחד. העדויות שבלאק קיוב סיפקה מציגות שחיתות ארוכת שנים בחברת הענק Pemex, בכל דרגות הניהול לרבות המנכ"ל. בנוסף, עדויות אלו הוצגו בפני מחלקת המשפטים של ארצות הברית (DOJ) כחלק מחקירתם בנושא חברת Pemex.
במאי 2020, בלאק קיוב הגישה עבור איש העסקים בני שטיינמץ ראיות לבית משפט בניו יורק כי החברה הברזילאית ואלה (Vale SA) הסתירה מידע חיוני בנוגע לרישיונות כריה בגינאה שהושגו על ידי שטיינמץ. במסגרת פעילות מבצעית שערכה 4 חודשים, הצליחה בלאק קיוב להשיג הקלטות של בכירים בחברת ואלה, בהן הודו כי החברה הניחה שרישיון הכרייה הושג באופן לא חוקי, כאשר הם חתמו על ההסכם עם שטיינמץ.
באוגוסט 2021, הפודקאסט Darknet Diaries פרסם עדות ממקור ראשון אודות אנשי בלאק קיוב אשר עקבו אחרי עיתונאים וחבר הנהלת Citizen Lab ג'ון סקוט ריילטון (John Scott Railton).
ביקורת.
באפריל 2016, במסגרת העתירה של חברת אלסטום הצרפתית ואפקון הישראלית נגד מכרז החשמול של רכבת ישראל, נמתחה ביקורת על שיטות הפעולה של החברה על ידי השופטת מיכל אגמון גונן. עם זאת, בינואר 2018, בית המשפט העליון הפך את ההחלטה, וקבע כי שימוש בחברת חקירות חיצונית, היא פעולה שניתן לנצלה כדי להוכיח טענתם של הצדדים הניזוקים. על בסיס ממצאי החברה, בית המשפט העליון אישר פשרה סופית בעניין חשמול הרכבת בו לקוחות בלאק קיוב קיבלו 580 מיליון שקל, לאחר שבמקור הפסידו במכרז.
במרץ 2018, קיימברידג' אנליטיקה וחברת בלאק קיוב הכחישו כל אחת בנפרד את דברי עובד לשעבר של קיימברידג' אנליטיקה, כריסטופר ויילי, כי קיימברידג' אנליטיקה שכרה את שירותי בלאק קיוב. באפריל 2018, בריטני קייזר, מנהלת בכירה בקיימברידג' אנליטיקה אישרה את ההכחשות והצהירה בעדות בפני הפרלמנט הבריטי כי בלאק קיוב אינה החברה עימה עבדה. זמן קצר לאחר מכן, במהלך עדות בפני ועדת השיפוט של הסנאט האמריקאי, ויילי חזר בו מדבריו והכחיש את מעורבותה של בלאק קיוב במקרה. בנוסף, מנכ"ל קיימברידג' אנליטיקה לשעבר אלכסנדר ניקס העיד בפני הפרלמנט הבריטי והכחיש שהחברה שכרה את שירותי בלאק קיוב.
במאי 2018, בלאק קיוב הכחישה פרסומים בתקשורת כי ממשל טראמפ שכר את שירותיה במטרה לאסוף מידע על בכירים בממשל נשיא ארצות הברית לשעבר, ברק אובמה. בתגובה לפרסומים, מסרה בלאק קיוב כי לחברה אין קשר לממשל טראמפ, למקורבי טראמפ או להסכם הגרעין עם איראן. באוקטובר 2018, נחשף בעיתון הארץ כי פעילותה של בלאק קיוב נעשתה על מנת להתחקות אחר מעבר כספים ונכסים איראניים, במטרה לחלטם, זאת בעקבות פסיקה של בית המשפט האמריקאי, המאפשרת לקרוביהם של קורבנות פעולות איבה, לתבוע מדינות התורמות לארגוני טרור. עוד פורסם כי איסוף המודיעין נעשה, הן במטרה לאתר נכסים איראניים, והן על מנת להתחקות אחר סיוע של אנשי ממשל אובמה לאיראן, תוך כדי הפרת חוקים אמריקאיים או בינלאומיים, כדי למצוא גופים נוספים לתבוע כגון בנקים.
ב-6 ביוני 2019 שודר בתוכנית הטלוויזיה "עובדה" תחקיר על פעילותה של בלאק קיוב. לקראת שידור התחקיר הגישה החברה לבית משפט בלונדון תביעת לשון הרע נגד "עובדה", על סך 15 מיליון ליש"ט, אך בנובמבר 2020 החברה משכה את התביעה וחויבה לשלם ל"עובדה" הוצאות משפט בסך 350 אלף ליש"ט.
מיילס אנדרסון
מיילס אנדרסון (באנגלית: Miles Anderson; נולד ב-23 באוקטובר 1947) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה מזימבבואה, המופיע בסדרות טלוויזיה בבריטניה ובאמריקה הצפונית.
ביוגרפיה.
אנדרסון נולד בשנת 1947 ברודזיה, כיום זימבבואה. הוא למד בבית הספר "הנסיך אדוארד". אביו פיקד על צבא רודזיה ואימו דפני כתבה ספר זכרונות על ילדותה הקשה ברודזיה.