ב-21 במאי 1951 כוננו יחסים דיפלומטיים בין פקיסטן לבין סין, זמן קצר לאחר שהרפובליקה של סין איבדה את אחיזתה ביבשת בשנת 1949. למרות שלילת האידאולוגיה הקומוניסטית, פקיסטן החלה ליצור קשרים הדוקים עם סין בתקווה ליצור משקל נגד להשפעה ההודית באזור. ראש הממשלה ההודי ג'ווהרלל נהרו גם קיווה לכונן יחסים קרובים עם הסינים. עם זאת, עם המתח ההולך וגובר בגבול שהביא למלחמה בין סין להודו בשנת 1962, סין ופקיסטן החלו לעבוד יחד. שנה לאחר סיום המלחמה בין סין להודו, פקיסטן מסרה את אזור עבר קארקוראם לסין, בתקווה לסיים את סכסוכי הגבול ושיפור היחסים הדיפלומטיים. מאז, ברית בלתי פורמלית בין המדינות, שהייתה בתחילה דחייה משותפת של הפוליטיקה ההודית, צמחה למערכת יחסים ארוכת שנים שהיטיבה עם שתי המדינות והשפיעה על התרחבותם של קשרים דיפלומטיים, כלכליים וצבאיים. סין החלה להעניק סיוע כלכלי ופוליטי נרחב לפקיסטן.
בשנות ה-70 היה הצבא הפקיסטני תלוי לחלוטין בסיוע ובחימוש אמריקני, שהוגבר במהלך התמיכה הסודית של ארצות הברית במיליציות האסלאמיות במהלך מלחמת ברית המועצות באפגניסטן. בשנות ה-90, לאחר נסיגת הכוחות הסובייטים מאפגניסטן וקריסת ברית המועצות, התרחקה ארצות הברית מפקיסטן והחלה לחזר אחר ביסוס קשרים חזקים יותר עם הודו הפוסט-סובייטית. בשנת 1990, תיקון פרסלר שהועבר על ידי הקונגרס האמריקני השעה את כל הסיוע הצבאי של ארצות הברית וכל סיוע כלכלי לפקיסטן, מחשש כי פקיסטן מנסה ליצור נשק גרעיני. בהתחשב בתמיכה שנתנה פקיסטן לאמריקנים במהלך המלחמה הסובייטית באפגניסטן, פקיסטנים רבים ראו בגידה בשלב זה וכי האמריקנים בחרו בהודו. בנוסף, העובדה שהאמריקאים תפסו באופן שלילי את תוכנית הגרעין הפקיסטנית, והגיבו באופן נייטרלי לתונית הגרעין של הודו אף היא השפיעה על היחסים בין המדינות. לאחר אירועים אלה בחרה פקיסטן בברית גאו-פוליטית עם סין, ומנהיגי פקיסטן הצהירו כי על ידי הסינים תתאזן ההשפעה האמריקנית באזור. בשנת 2001, עם פרוץ מלחמת אפגניסטן, הנהגת פקיסטן שוב הגיעה למסקנה שעדיף חברות עם סין מאשר עם ארצות הברית. לאחר הפיגועים ב-11 בספטמבר 2001 קיבלה פקיסטן תמיכה כלכלית וצבאית נרחבת מצד הסינים. לפיכך, סין מקווה לחזק את פקיסטן כלכלית וצבאית כמשקל נגד להשפעה אמריקאית והודית באזור.
יחסי צבא.
שיתוף פעולה צבאי חזק הוקם בין המדינות. ברית צבאית זו מבקשת להתמודד עם ההשפעה ההודית והאמריקאית באזור, וכבר בעבר הופנתה נגד מדיניות ברית המועצות. מאז 1962, סין הייתה מקור קבוע לאספקת ציוד צבאי לצבא הפקיסטני, והיא העניקה סיוע בבניית מפעלים צבאיים, וסיפקה סיוע טכנולוגי ומודרניזציה של מתקנים צבאיים קיימים בפקיסטן.
פקיסטן היא הקונה העיקרי של מטוסי קרב צ'נגדו J-10 הסינים, והעדיפה את המטוסים הללו על פני מטוסי הקרב האמריקאים. סין ופקיסטן משתתפות במספר פרויקטים משותפים של מערכות נשק, כולל: ייצור מטוסי קרב JF-17 רעם; מטוסי אימון Hongdu JL-8 ו-Hongdu L-15; טנקי MBT 2000.
בנוסף, סין ופקיסטן עורכות תרגילים צבאיים משותפים קבועים.
סין היא המשקיעה הגדולה ביותר בפיתוח נמל הים העמוק בגוואדר, שנמצא במוצא החשוב האסטרטגי של מיצר הורמוז. ארצות הברית והודו מביטות בעין רעה על השתתפותה של סין בפרויקט זה, מכיוון שבעתיד הוא עשוי להוביל להקמת בסיס צבאי סיני בגוואדר ולהתפרסמות של צוללות וספינות מלחמה סיניות ב. עם זאת, הקמת הנמל בגוואדר נדחתה כעת ללא הגבלת זמן בגלל עימות דיפלומטי רב-צדדי בו היו מעורבות ממשלות פקיסטן וסינגפור.
סין מילאה תפקיד חשוב בפיתוח התשתית הגרעינית של פקיסטן, במיוחד לאחר שהונהגה בקרות יצוא חמורות במדינות המערב כדי להקשות על פקיסטן לרכוש חומרים וציוד העשרת אורניום. סין גם סיפקה לפקיסטן ציוד לקידום תוכנית הנשק הגרעיני, וסייעה גם בבניית כור גרעיני בחושאב, שממלא תפקיד מפתח בייצור הפלוטוניום הפקיסטני. חברת בת של התאגיד הלאומי הגרעיני של סין תרמה למאמציה של פקיסטן להרחיב את יכולות העשרת האורניום שלה באמצעות אספקת 5,000 מגנטים טבעתיים בהתאמה אישית, שהם אחד המרכיבים העיקריים של מיסבים התורמים למהירויות סיבוב צנטריפוגות גבוהות. סין מספקת גם תמיכה טכנית וחומרית להשלמת בניית מתחם האנרגיה הגרעינית בשאשמה. בנוסף, סין סיפקה טכנולוגיות טילים לפקיסטנים. כל אלה אפשרו לפקיסטן להפוך למדינה גרעינית עם כמאה ראשי נפץ גרעיניים החל משנת 2011.
סין חוששת מההשפעה הגוברת של אל-קאעידה בפקיסטן ומבקשת להקים בסיסים צבאיים בשטחה של המדינה השכנה כדי לעזור לה להתמודד עם בעיית הטרור.
יחסי כלכלה.
האינטראקציה הכלכלית בין פקיסטן לסין צומחת במהירות, ולאחרונה נחתם הסכם סחר חופשי. פעולות צבאיות וטכנולוגיות ממשיכות לשלוט ביחסים הכלכליים בין המדינות, אם כי בשנים האחרונות סין הצליחה להגדיל משמעותית את השקעותיה בכלכלת פקיסטן ובפיתוח התשתיות שלה. בין היתר, סין מסייעת בפיתוח התשתיות של פקיסטן באמצעות הקמת תחנות כוח, כבישים ומרכזי תקשורת. שתי המדינות מעוניינות לחזק את הקשרים הכלכליים והבטיחו להרחיב את צמיחת הסחר החוצה גבולות. הצהרה זו הובילה להשקעה סינית במגזר הפיננסי והאנרגיה בפקיסטן. מאידך, פקיסטן קיבלה אזור סחר חופשי בסין. הקשר הכלכלי בין פקיסטן לסין מורכב בעיקר מהשקעה סינית בכלכלה הפקיסטנית. העלייה בכוח הכלכלי של סין אפשרה ליישם מגוון רחב של פרויקטים בפקיסטן. ההשקעה הפקיסטנית בסין נותרה נמוכה. בשנת 2011 חברת קינגו גרופ הסינית מסיבות בטיחותיות סיימה את ההסכם העיקרי למיצוי משאבי טבע בפקיסטן.
על פי ספר העובדות של ה-CIA, סין מהווה 19.8% מייבוא פקיסטן (מקום ראשון בקרב שותפות הסחר) וכ-10.9% מהיצוא (מקום שני בקרב שותפות הסחר). נכון לשנת 2013 מחזור המסחר בין המדינות הוא 12 מיליארד דולר, מה שהופך את סין לשותפת הסחר השנייה בגודלה של פקיסטן.
עידו שבת
עידו שבת (נולד ב-11 בפברואר 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת הפועל באר שבע.
ביוגרפיה.
שבת נולד בגבעון החדשה משחק במועדון הכדורסל של עירוני נס ציונה מכיתה ג בקט-סל ועד קבוצת הבוגרים.
קריירה.
שבת החל את פעילותו במועדון עירוני נס ציונה בכיתה ג' ועבר דרך כל הקבוצות הצעירות של המועדון. עם קבוצת הילדים זכה באליפות ילדים א.
בתיכון למד בגימנסיה הריאלית ובכיתה י"א זכה עם נבחרת בית הספר באליפות התיכונים לעונת 2015/16. במשחק הגמר נגד תיכון בליך רמת-גן קלע 25 נקודות, נתן 8 אסיסטים וקלט 7 ריבאונדים.
שבת ערך הופעת הבכורה בקבוצת בוגרים בעונת 2016/17. בעונה זו עירוני נס ציונה עלתה מהליגה הלאומית בכדורסל אל ליגת העל בכדורסל. בעונת 2017/18 שיחק במכבי שוהם מהליגה הארצית בכדורסל כחלק מ "שחקן אמיתי". בעונת 2018/19 שיחק במסגרת הכרטיס הכפול בהפועל כפר סבא וב עירוני נס ציונה. בעונת 2019/20 שיחק בעירוני נס ציונה. לקראת עונת 2020/21 חתם בקבוצת אליצור יבנה.
בנבחרות הלאומיות.
שבת, שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל.
ב-2015 שיחק תחת המאמן רמי הדר באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בליטא. בשנים הבאות המשיך להיות חלק מסגל של נבחרת הנוער, אולם נעדר מטורנירי אליפות אירופה עקב פציעות.
ביולי 2018 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בגרמניה. בקיץ של השנה שלאחר מכן השתייך לנבחרת העתודה אך פספס את מרבית ההכנה לאליפות עקב פציעה ונופה רגע לפני תחילת האליפות.
מיאקו קוואקמי
מיאקו קוואקמי (נולדה ב־29 באוגוסט 1976) היא סופרת ומשוררת יפנית מאוסקה. עבודתה זכתה בפרסי ספרות יפניים יוקרתיים בכמה ז'אנרים, ביניהם פרס האקוטגוואה ה-138 על הנובלה שלה "שדיים וביציות", פרס טניזאקי לשנת 2013 על אוסף הסיפורים הקצרים שלה "חלומות של אהבה וכו'", ופרס נקהארה צ'ויה לשנת 2008 לשירה עכשווית.
קריירה.
קוואקמי עבדה כמארחת בר וכפקידה בחנויות ספרים לפני שהתחילה בקריירת שירה. קוואקאמי הוציאה שלושה אלבומים ושלושה סינגלים כזמרת, אך פרשה מקריירת השירה שלה בשנת 2006 כדי להתמקד בכתיבה.
לפני שזכתה בפרס אקוטגוואה בשנת 2008 עבור "שדיים וביציות", קוואקמי הייתה ידועה ביפן בעיקר כבלוגרית. בשיאו, הבלוג הפופולרי שלה קיבל מעל 200,000 צפיות ביום.
הרומן הראשון באורך מלא של "קוואקמי", "גן עדן", זכה בפרס מורסאקי שיקיבו לספרות לשנת 2010. בשנת 2012 הופיע תרגום לאנגלית לסיפור קצר שלה באוסף של מאמרים וסיפורים על רעידת האדמה והצונאמי בטוהוקו בשנת 2011 .
בשנת 2016 היא נבחרה כ- "Granta Best" של הסופרים היפנים הצעירים לסיפור הקצר שלה "הוכחת האהבה של מארי".
בשנים 2015–2017 ערכה קוואקמי סדרת ראיונות עם הרוקי מורקמי, בהם שאלה אותו על נשים ועל מיניות ברומנים שלו. הכרך הערוך של הראיונות הללו, שכותרתו "הרוקי מורקמי: ראיון ארוך, ארוך", ראה אור בשנת 2017.
הרומן של מיאקו קוואקמי, "Ms Ice Sandwich", הגיע לרשימה המקוצרת של המהדורה לשנת 2018 של הגרנד פרי של עמותות ספרותיות .
בשנת 2020 פורסם "שדיים וביציות" ב- Europa Editions וזכה לשבחים רבים. הניו יורק טיימס ניהל את הסקירה המעולה על ספרה על ידי קייטי קיטמורה ביום הפרסום ובו נכתב "מיאקו קוואקמי כותבת בחוסר סנטימנטליות תומכת, במיוחד כשהיא מתארת את חייהן של נשים".
סגנון כתיבה.