הסנוטות של דוס אוחוס הן אתר פופולרי לשנורקלינג ולצלילת מערות בו מבקרים בדרך כלל מאה או יותר תיירים ביום. רוב הצלילות הן בעומק 5–7 מטרים. צלילת המערות המודרכת כוללת על פי רוב שתי צלילות ביום אחד, באורך 45 דקות כל אחת בתוספת מרווח של 60 דקות על פני השטח. ניתן לעבור מתחת למים לתוך סנוטה נוספת סמוכה בשם "מערת העטלף", שגם היא משמשת לשנורקלינג. הראות טובה, ובדרך כלל מוגבלת על ידי האור הזמין מאשר שקיפות המים.
שיא צלילה חופשית.
ב-3 בנובמבר 2010, דוס אוחוס אירחה את שבירת השיא של קרלוס קוסטה בצלילה חופשית. קוסטה שחה 150 מטר בנשימה אחת והפך למחזיק שיא גינס על "המרחק הארוך ביותר שנשחה מתחת למים בנשימה אחת (מים פתוחים)".
ציון יחזקאל
ציון יחזקאל (יחזקאל סונה) הוא חזן ופייטן ישראלי-אמריקאי. פרסם אלבומים החל מ-1981, שכללו שירים ופיוטים בנוסח ספרדי ירושלמי. שימש כחזן בבית הכנסת של הרב עובדיה יוסף, ולאחר שהיגר לארצות הברית, החל לשמש שם כחזן.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בירושלים לאליהו ולקמירה סונה, ממוצא עיראקי. סבו יצחק היה משורר. בגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה ושורר בשירת הבקשות בבית הכנסת בורוכוב ובבית הכנסת עדס. מורו היה החזן רבי יוסף מוצרי. בבגרותו החל לשמש כחזן בבית הכנסת הספרדי הגדול בירושלים. בשנות ה-80 הוציא שלושה אלבומים בהפקתם של האחים ראובני, לאחר מכן הוציא מספר אלבומים בהוצאת גל פז. שימש כחזן בבית הכנסת של הרב עובדיה יוסף והיה ממקורביו, בבחירות 2015 שר את אחד מהג'ינגלים של תנועת ש"ס. עבר לארצות הברית ומשמש שם כחזן בקהילות של יהודי חלב בבית הכנסת 'בית תורה'. ב-2009 הוציא אלבום בשם "חנני" והוא בשיתוף עם מקהלת חזנים אמריקאית בשם "קונקשנס".
חלק מלהיטיו הגדולים כמו "אל גליל" ו"שמח בני בחלקך" (אותם כתב אחיו החזן יצחק סונה) מבוססים על שירים של פאריד אל אטרש או על לחנים ערביים בולטים אחרים.
בנוסף לאלה, שר והקליט פיוטים בלחנים מקוריים של עזרא אהרון והרב דוד מנחם.
בנו אלי ציון גם הוא זמר שהוציא מספר סינגלים, ושר בסגנון חדשני יותר המשלב מוטיבים של מוזיקת רוק. בשנת 2008 הקים ארגון גג לחזנים דרך הרשת, שיועד לתווך בין קהילות בעולם לחזנים מכל המסורות, בתמיכתו ובעידודו של הרב עובדיה יוסף .
ב-2017 החל לכתוב טור בעיתון "הדרך".
איליין דיוק
איליין קוסטאנצו דיוק (באנגלית: Elaine Costanzo Duke; נולדה ב-1958) היא עובדת ציבור אמריקאית שמכהנת מאפריל 2017 כסגנית מזכיר המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
דיוק גדלה באוהיו. היא בעלת תואר בוגר אוניברסיטה במנהל עסקים ממכללת ניו המפשייר ותואר מוסמך אוניברסיטה במנהל עסקים מאוניברסיטת צ'מינייד (Chaminade) בהונלולו.
קריירה.
דיוק עמדה בראש חברת ייעוץ עסקי בווירג'יניה (Elaine Duke &amp; Associates, LLC) והיא בעלת 28 שנות ניסיון בעבודה מול הממשל הפדרלי.
החל מחודש יולי 2008 ועד אפריל 2010 כיהנה דיוק בתפקיד תת-מזכירה לניהול במחלקה לביטחון המולדת, תחת הנשיאים ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה.
ב-30 בינואר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על מועמדותה של דיוק לתפקיד סגנית מזכיר המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. ב-10 באפריל 2017 החלה את כהונתה בתפקיד, תחת מזכיר המחלקה ג'ון קלי. לאחר שמונה קלי לראש סגל הבית הלבן ב-31 ביולי 2017, החלה דיוק לשמש כמזכירה בפועל של המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. דיוק הוסיפה להחזיק בתפקיד זה עד מינויה של קירסטן נילסן למזכירת ביטחון המולדת ב-6 בדצמבר 2017.
שבלולים בגשם
שבלולים בגשם הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בכיכובם של יואב ראובני ומורן רוזנבלט. את התסריט כתב יריב מרדכי מוזר על פי "גן העצים המתים", סיפור קצר משנת 1995 מאת יוסי אבני-לוי. זהו סרטו העלילתי הראשון באורך מלא של מוזר, שעד כה ביים סרטים תיעודיים.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בתל אביב, שנת 1989. בועז רפאלי (יואב ראובני) הוא סטודנט צעיר לבלשנות באוניברסיטת תל אביב, הממתין למכתב אודות בקשתו למלגת לימודים ללימודי תואר שני באוניברסיטה בירושלים. מדי יום הוא מגיע אל סניף הדואר, ובודק את תא הדואר שלו. להפתעתו, הוא מתחיל לקבל מכתבי אהבה ממעריץ אלמוני, העוקב אחריו. המכתבים מערערים את מערכת היחסים שלו עם חברתו נועה (מורן רוזנבלט), מציפים בו זיכרונות הומו-אירוטיים משירותו הצבאי, וגורמים לו לתהות בנוגע לזהותו המינית.
משה אליהו
משה אליהו (קמחג'י; 1919 – 1994) היה מוזיקאי יהודי-סורי, פייטן, חזן, זמר ונגן, מגדולי הפייטנים היהודים, ומוזיקאי ערבי נודע בסוריה בפרט, ובמזרח התיכון בכלל. במחצית השנייה של חייו התגורר ויצר מוזיקה בישראל.
קורות חיים.
נולד בדמשק בשנת 1919 לאליהו (ח'אדר) קמחז'י, שהיה סוחר בעל חנות בשוק המקומי. אביו נהג מדי יום בסיום עבודתו לנגן ולשיר בחברת ידידיו, ומשם התחבר משה אל עולם המוזיקה. בצעירותו למד שירה ונגינה בעוּד אצל יהודי שגר בשכנות לו, ויחד הופיעו באירועים שונים ברחבי העיר. מנעד קולו הרחב, יחד עם שליטתו בנגינה בעוּד, הביאו עד מהרה לפרסומו במדינה, ולהשמעת יצירותיו ברדיו דמשק. עם השנים צבר פופולריות רבה בקרב אזרחי המדינה, ואף בקרב הממשל.
עם הקמת מדינת ישראל, נאסרה בסוריה השמעת מוזיקאים יהודים בפומבי. בשל מעריציו הרבים, נשיא סוריה אישר לבסוף להשמיע את שיריו. אולם בשל יהדותו, בשלב מסוים התקשה להישאר בדמשק, ולאחר שנים רבות של קריירה מוצלחת, עבר להתגורר בחלב, שם קיווה להמשיך בקריירה המוזיקלית. בחלב הכיר את נז'ירה, אשתו לעתיד, ולאחר תקופה בה לא הצליח לשחזר בחלב את הצלחתו בדמשק, חזר לעיר הולדתו יחד עם נז'ירה, ונישא לה. עם חזרתו, הופיע רק בשמחות משפחתיות ובאירועים של הקהילה היהודית. לאחר תקופה עבר להתגורר בביירות שבלבנון, אולם גם שם לא הסתדר בשל שמו היהודי, ולאחר תקופה עלה לישראל.
עם עלייתו ארצה השתכן במעברת עתלית למשך תקופה קצרה, ומשם עבר להתגורר בטירת כרמל, שם פתח מכולת לפרנסתו. לאחר תקופה פגש אותו האדם שלימדו בצעירותו לנגן ולשיר, ולקח אותו תחת חסותו. השניים החלו לנגן ולשיר באירועים שונים, והקליטו שירים לרדיו קול ישראל. עד מהרה התפרסם וזכה להצלחה רבה, ונמנה עם הזמרים הראשונים מז'אנר המוזיקה הערבית שהושמעו בערוצי הבידור והרדיו בישראל. הוא הוזמן להופיע כזמר וכנגן בערבי פיוטים, באירועים, בחאפלות, ואף בקולנוע אדיסון.
בשלב מסוים עבר עם משפחתו לוואדי ניסנאס שבחיפה. מכיוון שלא היה יכול לצאת להופעות במרכז הארץ מביתו הרחוק, שכר דירה קטנה בתל אביב, בה התגורר במשך ימי השבוע ובסופו היה חוזר לביתו בוואדי ניסנאס.
מדי יום חמישי הושמעו שיריו ברדיו קול ישראל בערבית.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20, הופיע מדי מוצאי שבת בערוץ הראשון, לצד פאיזה רושדי והתזמורת הערבית של רשות השידור בניצוחו של זוזו מוסא.
הלך לעולמו בשנת 1994.
יצירותיו ומורשתו.
ביצועיו לפיוטים ולקלאסיקות מהמוזיקה הערבית, לצד דמותו, האירו את הקשר שבין שירת הקודש והחול, בין התרבות הערבית לעברית ובין השירה העממית לקלאסית, והפכו אותו לאגדה בקרב חובבי הפיוט והמוזיקה הערבית, יהודים וערבים כאחד.
עם יצירותיו המפורסמות ביותר נמנים הלחן העממי של נגילה הללויה והשיר שמחה גדולה הלילה.
בשנת 2013 נערך בירושלים מופע מחווה לזכרו, במסגרת "פסטיבל הפיוט - מוזיקת עולם יהודית". בשנה זו הפיק לזכרו אתר "הזמנה לפיוט" את הסרט "מרדיו דמשק לבית הכנסת" המתאר את דמותו, כפי שנחרטה בזכרונם של תלמידיו, מעריציו ובני משפחתו.
בחודש מרץ 2016, במהלך מפגש של יהודים יוצאי עדות המזרח עם יושב ראש הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, הצהיר האחרון כי משה אליהו הוא הזמר האהוב עליו.
מוזיקת EBM
האחים ראובני
האחים ראובני היא חברת הפקות בניהולו של מאיר ראובני איתו עבדו אחיו אשר, דני ודרורי ראובני. החברה התמחתה במוזיקה המזרחית. האחים ראובני היו בין הראשונים שהניעו את המוזיקה המזרחית, החלו בקלטות פיראטיות והמשיכו באולפנים אמרגנות והופעות, בשיאם היו חברת ההפקות הבולטת במוזיקה המזרחית - ים תיכונית. הם הקליטו כשבע מאות אלבומים, פרצו אצלם לראשונה גדולי הזמרים בסוגה זו, ביניהם דקלון, אייל גולן, נתי לוי, חיים משה, שימי תבורי, ציון גולן, מרגלית צנעני, אהובה עוזרי, עופר לוי, וזהר ארגוב ג'קי מקייטן.
הקמה ופעילות.
האחים ראובני היו עשרה אחים ואחיות ממשפחה שורשית ממוצא פרסי וספרדי שהתגוררה בשכונת התקווה, ברשות המשפחה הייתה חנות לממכר מוצרי חשמל ובחנות זו הם שכפלו קלטות ומכרו לחברים ולמכרים שהזדמנו לחנות. בחתונה של אחד האחים שהייתה ב-1973 בשוך הקרבות של מלחמת יום כיפור, אחד מבני המשפחה נהרג במלחמה ובשל כך החתונה נערכה בביתם ועל החלק המוזיקלי הופקדו דקלון (יוסי לוי), והגיטריסט בן-מוש (משה בן משה), הם הקליטו את המופע והוציאו אותו בקלטת שזכתה להצלחה גדולה וזה היווה את הבסיס ללהקת צלילי הכרם מהלהקות החשובות ביותר במוזיקה המזרחית.
בשיאם הזמרים המובילים במוזיקה המזרחית היו חתומים בחברת ההפקות של האחים ראובני והם הפיקו אלבומים שלהם ולחלקם גם שימשו אמרגנים הבולט בהם הוא זהר ארגוב, שאשר ראובני שימש כאמרגנו והפיק עבורו מופע הופעות מצליח.
עם השנים חוו האחים ראובני מספר קשיים כלכליים במעבר בין תקליטים לקלטות ומקלטות לדיסקים ומדיסקים למוזיקה הנצרכת בעיקר באמצעים וירטואליים, וגם כתוצאה משריפה שפרצה במשרדים שלהם ופעילותם דעכה.
ג'ף וול
דמוקרטיה אסלאמית