אווילה הוכרז כקדוש על ידי האפיפיור קלמנט XIII ב-8 בפברואר 1759, והאפיפיור לאו XIII הילל את שמו ב-15 בנובמבר 1893. בתאריך ה-31 במאי הוא קודש מפי האפיפיור פאול VI.
האפיפיור בנדיקטוס XVI הכריז על חואן מאווילה בתואר "מורה הכנסייה" בתאריך ה-7 באוקטובר בשנת 2012, במהלך משתה מחרוזת התפילה הקדושה (Feast of the Holy Rosary). הכרזת "מורי הכנסייה" בידי האפיפיור בנדיקטוס למול עשרות אלפי אנשים בכיכר סנט פטרוס. תואר "מורה כנסייה" שמור לאנשים שיש בהם שילוב של גאונות וקדושה, ושלקחו חלק משמעותי בפיתוח והפצת הדוטטרינה הקתולית והרוחניות.
במהלך הדרשה, האפיפיור אמר שחואן מאווילה היה "מומחה עצום בכתבי הקודש, בעל רוח נלהבת למסיון. הוא ידע לחדור באופן עמוק ביותר למסתורין של הגאולה שישוע פעל עבורו לטובת האנושות. אדם של אלוהים, הוא איחד בין תפילה תמידית לפעולה שליחית. הוא הקדיש עצמו לדרשנות ולעבודה על הסקרמנטים, והתרכז על המחויבות שלו לשיפור המועמדים לכמורה, הן של אנשי דת והן אם לאו, עם גישה פורה לרפורמציה של הכנסייה."
ביבליוגרפיה.
Bunson, Matthew E. "Two Great Witnesses of the Faith." Catholic Answer 26, no. 6 (January 2013): 31-33. http://web.b.ebscohost.com/ehost/pdfviewer/pdfviewer?sid=a4aaaa01-6675-431a-bde2-9ff1f10ac9e0%40sessionmgr104&amp;vid=1&amp;hid=102
Coleman, David. "Moral formation and social control in the Catholic reformation: The case of San Juan de Avila." Sixteenth Century Journal 26, no. 1 (Spring 1995): 17-23.
Ehlers, Benjamin. "Review of John of Avila: Audi, Filia: Listen, O Daughter". The Catholic Historical Review 94 (2). 2008: Catholic University of America Press: 72-371. http://www.jstor.org/stable/25027327.
Henderson, Silas. "St. John of Ávila." Priest 68, no. 12 (December 2012): 35-38.
http://web.b.ebscohost.com/ehost/pdfviewer/pdfviewer?sid=1417300f-54df-4114-9aa0-2529632bcbd5%40sessionmgr120&amp;vid=1&amp;hid=102
Luis Gabriel-Stheeman, Jose del Valle, editors. The Battle Over Spanish Between 1800 and 2000: Language &amp; Ideologies and Hispanic Intellectuals. New York: Routledge 2002. 15-22
Wilke, J. C. "John of Avila, St.". In Catholic University of America. New Catholic Encyclopedia. 7 (Hol–Jub) (2d ed.). Washington, D.C 2003 Gale. p. 446–449
ג'ון מאוילה
קשר&quot;ר
עפרה עמית
עפרה עמית (נולדה ב-1967) היא אמנית ומאיירת ספרים ישראלית, זוכת עיטור אנדרסן, פרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים, מדליית הכסף מטעם איגוד המאיירים האמריקאי ופרסים נוספים. כיום מנחה עמית עבודות גמר באיור באקדמיה לעיצוב ויצו בחיפה, ומרצה על עבודותיה במוסדות אמנות שונים.
ביוגרפיה.
עמית נהגה לצייר מאז ילדותה. למדה עיצוב גרפי ב, והיא בוגרת המחלקה לשנת 1995. ברבע השלישי ללימודיה החלה לעבוד בחברת אנימציה ממוחשבת, שבה פעלה במשך ארבע שנים. היא החלה את הקריירה שלה כמאיירת רק לאחר שחזרה מניו יורק, שם התגוררה במשך שנתיים עם משפחתה, ונחשפה לתחום האיור. מאז שנת 2004 איוריה זיכו אותה בשלל פרסים בתחום. במהלך חייה איירה ספרים שונים, מספרי שירה וסיפורים למבוגרים ועד ספרי ילדים, ביניהם "כנפיים" מאת מאיה חנוך, שזיכה אותה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים בשנת 2010. עמית נבחרה מבין למעלה ממאה מאיירים. בנימוקי השופטים לבחירה בעמית כזוכה נכתבה עליה שהיא "מפליאה ליצור עולם סוריאליסטי, פיוטי, אוורירי וחולמני (...) אף שדמות הילדה כמעט מופשטת ומסוגננת בצורה מינימליסטית, היא אנושית ואפשר להזדהות איתה".
בעבודותיה, עמית חוקרת את יחסי הגומלין של המלל והאיור - השקפת העולם החזותית לצד המילולית. היא יוצרת מציאות המתמקדת ברגשות, באווירה ובסובייקט על-זמניים. היא משתמשת בצבעי אקריליק על נייר או לוח עץ, ולעיתים משלבת בהם הֶדְבֵּקים, שמוסיפים רבדים פיזיים למתבונן בעבודה ומאפשרים לו לחקור ולחשוף אותם.
בין האמנים המשפיעים עליה נמנים פבלו אולדל, גבריאל פאצ'קו, גלנדה סבורלין, וניקולטה סקולי. עמית איירה ספרים של דפנה בן צבי, נירה הראל, מיריק שניר ועוד.
איי חיוואר
אוניברסיטת פטריס לומומבה
אוריינות מקצוע מדעי החברה
אוריינות מקצוע מדעי החברה היא היכולת לפתח אצל תלמידים מיומנויות של חשיבה ביקורתית כדי לנתח דיווחים ולהעריך את אמונתם, כוונתם והשפעתם, והיכולת להפוך את החלק העיוני התאורטי למעשי. החלק התאורטי כולל את התאוריות והגישות הפסיכולוגיות והסוציולוגיות והחלק המעשי כולל את התופעות שאנחנו רואים בחברה.
אוריינות במדעי החברה.
אוריינות של מדעי החברה עברה שינויים והתקדמות, הפכה לדבר יותר רלוונטי בענפי מקצוע מדעי החברה. מספקים לתלמידים כלים מדעיים בעזרתם ניתן לבחון תופעות חברתיות ותפיסות אשר מעצבות את חיי היומיום בעולמנו. אוריינות מדעי החברה היא שם כולל ללימודים אשר מנסים להגדיר את החברה האנושית במושגים אחידים. מעבר לרצון להבין ולנתח את הקיים, השאיפה האמיתית היא שבסוף לימודי החברה יצליח התלמיד לנבא כיצד יפעל אדם בסיטואציה מסוימת וכיצד יהפוך את התאוריות למשהו שנמצא במציאות וחיי היום יום שלנו. מושג האוריינות התפתח והשתנה בהתאם לטכנולוגיה המשמשת את החברה.
אוריינות טכנולוגית במדעי החברה.
עם השימוש הרב בטכנולוגיה במשקי הבית הפרטיים, אוריינות טכנולוגית ודיגיטלית מתייחסת לרכישת מיומנויות שונות לשם תפקוד בחיים. במהלך השנים, ובמקביל להתפתחויות בטכנולוגיה, הורחבה ההתייחסות למושג טכנולוגיה וכיום היא מוגדרך כיכולתו של אדם לגשת למגוון רחב של פעילויות ומקורות ולפעול בהם באמצעות כלים דיגיטליים. אוריינות טכנולוגית של אדם מבוססת על הרמה האוריינות הכללית שלו ובעיקר נשענת על יכולות קוגניטיביות ומיומנויות לניהול למידה.
לכן מתוך כך, הטכנולוגיה מהווה מקום מרכזי ביותר בחייהם של תלמידים. הטכנולוגיה הפכה לזירה מרכזית של פעילות עבור תלמידים לצורכי מידע, לתקשורת בין אישית, לצרכים בידוריים ולצרכים חברתיים. באמצעות הטכנולוגיה הם משחקים, מחפשים מידע, מדברים עם חבריהם, כותבים על עצמם, מציגים את תמונותיהם, מכירים אנשים חדשים, מגיבים לדברים שנאמרו ועוד. במילים אחרות, העולם הווירטואלי הפך להיות חלק בלתי נפרד מהעולם הפיסי של תלמידים ומורים.
אחד הכלים המשמשים להקניית אוריינות טכנולוגית הוא המחשב. מחשב נחשב ככלי טכנולוגי הנפוץ ביותר בחיי היום יום של התלמידים והשימושים במחשב שונים להוראת מקצועות מדעי החברה. למשל, אתר המפמ"ר למדעי החברה מאפשר למורים היוועצות בעמיתים על שאלות דידקטיות, ובעולם פותחו אתרים שונים הכוללים פורומים להיוועצות של מורים במקצוע מדעי החברה כגון, סוציולוגיה, פסיכולוגיה, מדעי המדינה ועוד. האתרים הבולטים הם אתר הארגון האמריקאי ללימודי חברה (NCSS). במהלך הלימודים התלמידים מקבלים הדרכה על מאגרי מידע ועל השימוש בתקליטור לאיתור מידע, שימוש במחשב ומאגרי מידע דורש מתלמידים מיומנויות ספיציפיות בעולם הכתיבה והקריאה, דרכו התלמידים רוכשים כלים נוספים מהאוריינות ומספקים לעצמם מיומנויות מתאימות לחשיבתם, חוזקתם וכו'.
דרכי הוראה המקדמות את אוריינות מקצוע מדעי החברה.
גיוון בדרכי ההוראה והלמידה מייצר אווירת של למידה פעילה וחווייתית. להלן מספר דרכים שבהן יוכלו המורים לחולל למידה חווייתית ופעילה שעוזרת לתלמידים לרכוש מיומנויות למידה וחשיבה שמספקת להם ועוזר להם באוריינות שלהם בצורה מאוד אפקטיבית:
סוגות וג'אנרים נדרשים על מנת להבין טקסטים במדעי החברה.
הטקסט נחשב כחלק בלתי נפרד ומרכזי מתוכנית הלימודים במדעי החברה, לכן נדרש להיות נגיש לתלמידים וזה יבוא על ידי ביטוי חלוקת הטקסט לחלקים מרכזיים: כותרת ראשית, פתיח, גוף הידיעה, חלוקה לפסקאות. הטקסט במדעי החברה מטרתו למסור מידע כלשהו, תיאור והסבר לחומר התאורטי במדעי החברה. יש לנו שני סוגים של טקסטים במדעי חברה:
1. טקסט מדעי- יוצא מתוך גישה מדעית, הוא כתוב בשיטה ובסגנון של עיון ומחקר בלשון ייצוגית, אובייקטיבית ללא נוכחות הכותב. מטרתו- הצגת עובדות, חדשות, סקירה, הנחות יסוד, נתונים וממצאים, ללא מעורבות אישית, הטקסט מדויק ומהימן. פרטי המידע מלווים בהסברים, הגדרות, הדגמות וכו'.
2. טקסטים מערך אנציקלופדי- שמאופיין באמצעים חזותיים נלווים. כמו כן, בטקסט הזה מושגים שנוגעים להיבטים סוציולוגיים וכלכליים (קריאת נתונים, תרשימים וטבלאות), מאפיינים אלו נחשבים בסוג של דרך התמודדות להנגשת טקסט וזה בתפקידו מקל על התלמידים..
ריפא
שלומי אברהמי
שלמה (שלומי) אברהמי (נולד ב-1944 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן והקשר הקיצוני, ולאורך כל הקריירה שלו בשנות ה-60 וה-70 היה שחקן בית"ר ירושלים.
ביוגרפיה.
אברהמי גדל והתחנך בירושלים, ושיחק במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים מגיל צעיר. עלה לבוגרים בעונת 1960/1961 ואת הופעת הבכורה שלו ערך ב-7 בנובמבר 1961 במשחק נגד הפועל טבריה. אברהמי השתלב כשחקן הרכב תחת המאמן סימון אלפסי שנתן לו הזדמנויות רבות בהרכב, ושיחק במגוון תפקידים: בתחילה תפקד כבלם לאחר מכן כמגן וקשר הקיצוני ולקראת סוף הקריירה גם כחלוץ. אברהמי סומן כ"יורש" של שחקן העבר אהרון חסון בתחום בעיטות העונשין, מאחר שכבש את רוב שעריו בבעיטות עונשין, כשעונת השיא הייתה בעונה הכפולה 1966/1968 בה כבש 13 שערים (מתוך 20 השערים שלו בקבוצה) שבסופה עלתה בית"ר ירושלים לראשונה מזה 13 שנים לליגה הבכירה.