לטענת הפרוטסטנטים כנסיית הקבר אינה מתאימה לתיאורים בברית החדשה המתארים גבעה וגן. אם כי ייתכן והסיבה לכך שהפרוטסטנטים מצאו להם מקום חלופי לקברו של ישו נעוצה בסיבה פוליטית ולאו דווקא תאולוגית, והיא העובדה כי כשנוסדה הכנסייה הפרוטסטנטית במאה ה-16 הייתה כבר כנסיית הקבר מחולקת בין עדות נוצריות שונות ולא הייתה לפרוטסטנטים כל אפשרות לזכות בבעלות על שום חלק בכנסייה.
את האתר החלופי לקברו של ישו זיהה ב-1883 הגנרל צ'ארלס גורדון ולכן המקום מוכר גם בכינוי "הגולגולתא של גורדון" או "Gordon's Calvary". גורדון זיהה את הגבעה המצוייה מול שער שכם, מחוץ לחומות העיר העתיקה, עם גבעת הגולגולתא. הסיבה לכך נעוצה במראה הגבעה מכיוון שער שכם שהמערות החצובות בה העניקו לה מראה המזכיר גולגולת, ובעובדה כי ב-1867 נמצאה במקום מערת קבורה שתוארכה בטעות לימי בית שני.
ברטה ספפורד וסטר, בת למייסדי המושבה האמריקאית בירושלים, תיארה בספרה "ירושלים שלנו" כיצד גורדון זיהה את האתר עם גולגולתא:
מאוחר יותר נתגלו קברים נוספים בחצר מנזר מנזר סנט אטיין, הגובל בגן הקבר מצפון. גם הקברים הללו תוארכו תחילה לתקופת בית שני, אם כי מחקר מודרני, שנערך בשנות השבעים על ידי גבי ברקאי, עמוס קלונר ועמי מזר, מתארך אותם מעבר לכל ספק לתקופת בית ראשון, מאות שנים לפני תקופתו של ישו. האתר נרכש על ידי הפרוטסטנטים ב-1894 ומאז הוא משמש להם כאתר עלייה לרגל.
תיאור האתר.
קבר הגן נמצא כיום בבעלות אגודת קבר הגן, The Committee of the Garden Tomb (Jerusalem) Association, שמרכזה בלונדון. יש בו פינות חמד ירוקות ונשמרת בו תחושה של גן פתוח, כפי שהיה, בעיני הפרוטסטנטים בתקופתו של ישו. לאחר הכניסה לגן פונים שמאלה בשביל לעבר "חצר" חצובה בסלע ובה ניתן לראות את פתח מערת הקבורה המיוחסת לישו שנתגלתה, כאמור ב-1867 ונחקרה על ידי קונרד שיק.
מערת הקבורה בת שני חדרים ובפתחה אבן גולל. היא נמצאת בתוך גן קדום, שבו נמצאו בורות אגירה למי השקיה.
חלק מהפרוטסטנטים מסכימים עם המחקר המודרני ותיארוך הקבר לתקופת בית ראשון. עם זאת, לטענתם, עדיין קיימת חשיבות באתר קבר הגן בשל שימור האווירה האותנטית הקדומה של ימי ישו.
האתר בתקופה הצלבנית.
בתקופה הצלבנית עמד במרבית השטח של קבר הגן מבנה חצר מרובע בשם האסינריה (Asinaria). מבנה זה שימש כאורוות חמורים של מסדר ההוספיטלרים. אורווה גדולה זו, דומה במבנה לאורווה הצלבנית שנחשפה בעתלית. בחזית הקבר, היה קמרון ארוך ששימש כאורוות. התעלה החצובה בחזית הקבר, אשר מוצגת לעיתים כתעלה של אבן הגולל שסגרה על הקבר של ישו, הנה למעשה שוקת מהתקופה הצלבנית שחולקה על ידי מחיצות אבן לאבוסים. בתמונות מראשית המאה העשרים מחיצות אלו נראות בבירור.
פצ&quot;ן
פקמ&quot;ז
פד&quot;ם
פקע&quot;ר
משה בן-הראש
אלאצפהני
ברנרד מלמוד
ברנרד מלמוד (באנגלית: Bernard Malamud; 26 באפריל 1914 – 18 במרץ 1986) היה סופר יהודי אמריקאי. מלמוד ידוע בעיקר בזכות הסיפורים הקצרים שלו המתארים את חיי המהגרים היהודים.
ביוגרפיה.
ברנרד מלמוד נולד ב-1914 בברוקלין, ניו יורק להורים יהודים שהיגרו מרוסיה.
למד באוניברסיטת קולומביה - לשון אנגלית. בתקופת השפל הגדול בארצות הברית עבד בבתי חרושת ואחר-כך במשרד ממשלתי. ב-1939 פנה להוראה, ולימד בבית ספר תיכון בניו-יורק והיה מרצה באוניברסיטת אורגון.
מלמוד החל בכתיבה עוד בהיותו תלמיד בבית-ספר תיכון, ספרו הראשון "הטבעי" ראה אור ב-1952 . הספר עבר עיבוד קולנועי בשנת 1984 והוקרן בישראל בשם "הטוב מכולם". פרסומו בא לו מהרומן "העוזר" משנת 1957, המביא תמונות מתקופת ילדותו בברוקלין. ספרו "המתקן" (1966), המבוסס על משפט בייליס, זיכה אותו בפרסים חשובים פרס פוליצר וב- National Book Award. הספר עובד לקולנוע בשנת 1968 בשם "יום הדין" בכיכובו של אלן בייטס.
ספרו "העוזר" נכלל ברשימת 100 הספרים הטובים שיצאו החל משנת 1923, שהוציא הטיים מגזין.
אחד מסיפוריו, "A Summer's Reading" נלמד כחלק מיחידת הספרות האנגלית בבחינת הבגרות בישראל.
כור ההיתוך
איאן ראש
איאן ראש (באנגלית: Ian Rush; נולד ב-20 באוקטובר 1961), הוא כדורגלן עבר ולשי. ראש היה חלוץ ליברפול בשנות ה-80 וה-90. הוא המבקיע הפורה ביותר בתולדות המועדון, עם 346 שערים.
קריירה כשחקן.
ראש התחיל את הקריירה שלו בצ'סטר סיטי מהליגה השלישית, בשורותיה ערך את הופעת הבכורה בגיל 17. 14 השערים שהבקיע בעונת משכו את תשומת לבו של בוב פייזלי ששילם עבורו 300,000 לירות שטרלינג בסוף העונה.
בעונתו הראשונה כשחקן ליברפול לא הצליח לכבוש מקום של קבע בהרכב לפני קני דלגליש ודייוויד ג'ונסון ונאלץ להסתפק בשבע הופעות ללא שערים.
העונה הבאה () הייתה עונת הפריצה שלו, בה כבש 30 שערים בכל המסגרות. ראש ודלגליש היו לצמד חלוצים אימתני וליברפול זכתה באליפות ראשונה מתוך שלוש רצופות וארבע בחמש השנים הבאות.
בעונת זכה ראש בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית לאחר שהוביל את ליברפול לזכייה שנייה ברציפות בדאבל שכלל זכייה באליפות הליגה האנגלית ובגביע הליגה. הוא כבש 24 שערי ליגה בעונה זו, כולל רביעייה בדרבי המרזיסייד באצטדיון גודיסון פארק נגד אברטון אותה אהד בילדותו וליברפול סיימה ראשונה בפער של 11 נקודות מווטפורד שסיימה במקום השני.
בעונת זכה ראש בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית כאשר ליברפול זוכה בטרבל שכלל זכייה שלישית ברציפות באליפות הליגה, זכייה רביעית ברציפות בגביע הליגה ובנוסף בגביע אירופה לאלופות. בעונה זו כבש החלוץ הוולשי לא פחות מ-47 שערים ב-65 משחקים בכל המסגרות. ראש זכה בעונה זו גם בכדורגלן השנה בליגה האנגלית (עיתונאים) ובנעל הזהב האירופית והיה לשחקן הראשון בליגה האנגלית שזוכה בתואר זה. באוקטובר 1983 כבש ראש חמישייה לרשתה של לוטון טאון במשחק הליגה בו ניצחה ליברפול באנפילד 6:0.
בינואר 1984 בניצחון 3:1 על אסטון וילה, ראש היה לשחקן הראשון של ליברפול שכובש שלושער במשחק ליגה בוילה פארק, רק רובי פאולר הצליח לשחזר זאת בנובמבר 1998 (נכון ל-2010).
עונת הייתה העונה הראשונה מזה 10 שנים שליברפול מסיימת ללא תואר. הקבוצה הגיעה לגמר אליפות אירופה בפעם החמישית, אבל משחק הגמר ששוחק באצטדיון הייזל שבבלגיה הסתיים באסון בו נהרגו 39 מאוהדי יובנטוס.
בעקבות האסון הורחקה ליברפול יחד עם ראש מהמפעלים האירופיים ל 6 שנים, דבר שפגע במספר ההופעות שלו באירופה וכנראה גם במספר השערים שלו בקריירה.
בעונת זכתה ליברפול בדאבל, כאשר ראש כובש צמד בגמר הגביע האנגלי בניצחון ליברפול 3:1 על אברטון ונבחר לאיש המשחק.
בקיץ 1986 הסכימה ליברפול למכור אותו ליובנטוס תמורת 3.2 מיליון ליש"ט (סכום שיא דאז). כחלק מתנאי העסקה הוא הושאל לליברפול לעונה הבאה, בה סיימה ליברפול את הליגה שנייה ליריבתה העירונית אברטון למרות ביצועיו של ראש: 30 שערי ליגה ו-40 בכל המסגרות.
באיטליה שיחק רק עונה אחת. הוא התקשה להסתגל לחיים מחוץ לאיים הבריטיים ונרכש בחזרה על ידי ליברפול באוגוסט, 1988 תמורת 2.7 מיליון לירות שטרלינג. הקדנציה השנייה שלו בליברפול ארכה כשמונה שנים ובמהלכה זכתה הקבוצה באליפות נוספת ופעמיים בגביע האנגלי.
קדנציה שנייה בליברפול 1988–1996.
כשחזר ראש לקדנציה השנייה שלו בליברפול הייתה לו תחרות רצינית על עמדת החלוץ עם פיטר בירדסלי וגון אולדרידג', שהגיע לאנפילד כמחליפו של ראש. הסברה הייתה שראש ואולדרידג' יותר מדי דומים בסגנון המשחק שלהם מכדי לשחק ביחד (לעיתים קרובות נהגו לציין גם את הדמיון החיצוני ביניהם).
בעונת אולדרידג' פתח בהרכב וכבש בעקביות, עובדה שהשאירה את הוולשי על הספסל. בגמר הגביע של אותה עונה שוב כבש ראש צמד ושוב נגד היריבה העירונית אברטון. בפתיחת המשחק (דקה 4) היה זה דווקא אולדרידג' שכבש את שער היתרון לליברפול, בדקה ה 73 ראש החליף את אולדרידג' ודקה לסיום אברטון השוותה על ידי המחליף סטיוארט מקול. המשחק נכנס להארכה ולאחר 5 דקות ראש העלה את ליברפול ל 2:1, מקול השווה שוב בדקה ה 102 ודקתיים לאחר מכן קבע ראש את תוצאת המשחק 3:2.
בפתיחת עונת 1989/1990 הועדף ראש על פני אולדרידג' מה שהוביל את החלוץ האירי לעזוב לריאל סוסיאדד ולהפוך לשחקן הראשון שאינו בסקי שחותם בקבוצה. ראש סיים את העונה עם 26 שערים וזכה עם ליברפול באליפות נוספת. גם את עונת סיים עם 26 שערים, עונה בה קני דלגליש הודיע על התפטרותו וגרהאם סונס ששיחק לצידו בליברפול ובנבחרת סקוטלנד החליפו בתפקיד.
בעונת פציעה גרמה לכך שראש שותף ב 18 משחקי ליגה בלבד בהם כבש 3 שערים, השער השלישי היה בניצחון 2:0 בבית נגד מנצ'סטר יונייטד ב-26 באפריל 1992, ניצחון שהוציא את היריבה המרה ממאבק האליפות בו זכתה לידס יונייטד, היה זה השער הראשון שהבקיע ראש נגד מנצ'סטר יונייטד. את העונה סיימה ליברפול במקום השישי בלבד והייתה זו הפעם הראשונה שהקבוצה לא מסיימת כאלופה או כסגנית מאז 1981. בכל זאת ראש זכה בעונה זו בפעם השלישית בגביע האנגלי כאשר הוא כובש עבור ליברפול את השער השני בניצחון 2:0 על סנדרלנד מהליגה השנייה.
את עונת סיים ראש עם 14 שערי ליגה ו-22 בסך הכל, ב־18 באוקטובר 1992 כובש ראש את שערו השני בקריירה נגד מנצ'סטר יונייטד ועושה היסטוריה כאשר הוא עוקף את רוג'ר האנט ומעמיד את מנין שעריו בקבוצה על 287.
בעונת מונה ראש לקפטן הקבוצה על ידי סונס והיה השחקן היחיד בעונה זו ששותף בכל משחקי הקבוצה – 49 במספר, בשלב מוקדם של העונה שולב לצידו הכישרון הצעיר והמבריק רובי פאולר, ראש סיים את העונה שבמהלכה החליף רוי אוונס את סונס בעמדת המאמן עם 14 שערי ליגה ו 19 בסה"כ.