יחסי בורונדי–יוון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של בורונדי לבין הרפובליקה ההלנית.
סקירה כללית.
על פי משרד החוץ היווני היחסים בין שתי המדינות הם "ידידותיים וטובים, שיתוף הפעולה בין המדינות משביע רצון".
הקהילה היוונית בבורונדי מורכבת מ-40 איש (כולם גרים בבירה, בוג'ומבורה). עד תחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 חיו בקהילה כ-1,500 איש. הקהילה היוונית מהגרת למדינות אחרות הן בשל המשברים הפוליטיים הרצופים בבורונדי והן בשל רמת חיים נמוכה ולא משביעת רצון במדינה. אזרחי שתי המדינות חייבים באשרת כניסה כדי להיכנס אחת אל השנייה.
יחסי אנגולה–כף ורדה
יחסי אנגולה–כף ורדה הם נקודות הציון ההיסטוריות ומערכת היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין הרפובליקה של אנגולה לבין הרפובליקה של כף ורדה. יחסיהן מבוססים בעיקר על חוויותיהן המשותפות, לדוגמה, המושבות הפורטוגזיות, הן לפני, אחרי ובמהלך המאבק לעצמאות.
כיום, דומינגוס פריירה מגלהאס מכהן כשגריר של כף ורדה לאנגולה.
שנות השבעים.
כף ורדה חתמה על הסכם ידידות עם אנגולה בדצמבר 1975, זמן קצר לאחר שאנגולה זכתה בעצמאות שלה. כף ורדה וגינאה-ביסאו שימשו נקודות עצירה עבור חיילים קובנים בדרכם לאנגולה להילחם במורדים של יוניטה ובחיילים בדרום אפריקה.
ראש הממשלה, פדרו פיירס שלח חיילי FARP לאנגולה, היכן ששירתו בתור שומרי ראש אישיים של נשיא אנגולה, חוסה אדוארדו דוס סנטוס.
מערת חילזון תחתית
מערת חילזון תחתית היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי בנחל חילזון, שבגליל התחתון. במערה נחשף בית קברות מהתרבות הנאטופית המאוחרת, כ-12,000 שנים לפני זמננו, ובו עדויות למנהגי קבורה מורכבים. זהו אחד האתרים הנטופיים הבודדים שהיו בשימוש רק כבית קברות ומרכז לפעילות פולחנית. העדויות שנמצאו במערה לפעילויות 'יום-יומיות' כמו ציד, עיבוד מזון ושימוש בכלי צור וכלי אבן, היו גם הן מרוכזות לגמרי סביב הקברים ומעידות על הכנות בעבור טקסי הקבורה. המערה נהייתה מפורסמת ועוררה עניין רב, עקב פרשנות החוקרים כי הקבר המרכזי הוא של האישה השאמאנית וסעודת לוויה גדולה ליוותה את קבורתה.
החפירות ותוצאותיהן.
סקר ארכאולוגי שבוצע באזור ב-1995 העיד כי ישנם ממצאים מהתרבות הנאטופית במערה, מה שהביא לתחילת החפירות ב־1997. בחפירות במערה שנוהלו על ידי ליאור גרוסמן, מהמכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית, התגלה בית הקברות הנאטופי בן 12,000 שנה. בית הקברות שנחשף לימד שאנשי התרבות הנאטופית השקיעו מאמצים רבים בבית קברות ובקבורה. הם הקימו בשקע שבמערה שני מבנים ושלושה בורות שאותם חפרו ברצפת המערה. בתוך המבנים התגלו שלוש קבורות ראשוניות כאשר בבורות התגלו שרידי קבורה של 25 אנשים נוספים. הממצאים הראו שהם נהגו לעשות קבורה ראשונית ולאחר מכן הם פתחו את הקברים ומתוכם הוצאו הגולגולות והעצמות הארוכות.
ממצאים ארכאולוגיים.
לפי תוצאות הסקר והחפירות, הממצא החומרי המשמעותי היחיד בנמצא שייך לנטופית המאוחרת. המערה הייתה מלאה בשכבות עבות של גללי עזים, כיוון ששימשה כמכלאת חורף מהתקופה הביזנטית ועד זמנים מודרניים. החפירות (1997, 2001, 2005–2006, 2008) הראו כי רק הנטופית המאוחרת מיוצגת באתר ונמצאת ישירות מתחת לשכבות הגללים.
השכבה הנטופית מרוכזת בשקע בגודל כ-30 מ"ר בסלע האם במרכז המערה. המערה שמשה כבית קברות בעבור לפחות 28 פרטים. רוב הקבורות נמצאו בתוך שלושה בורות ששימשו כבורות קבורה שיתופיים. הנפטרים הונחו בשלמותם בבורות, אך לאחר תקופה, הקברים נפתחו מחדש והוצאו מהם העצמות הארוכות והגולגולות. שתי קבורות במנח אנטומי שלם נמצאו במבני הקבורה שנחפרו אל סלע-האם. קבורה נוספת במנח אנטומי מלא נמצאה על הסלע הגבוה שבין שני המבנים והיא אירוע הקבורה האחרון שהתקיים באתר. רוב הממצאים הארכאולוגיים באתר נמצאו בהקשר ישיר עם הקבורות.
עצמות בעלי-חיים.
מכלול עצמות בעלי החיים שנמצאו במערת חילזון תחתית מורכב משלוש קבוצות מרכזיות: פרסתנים, טורפים, ובעלי-חיים קטנים. המינים המרכזיים שנמצאים באתר הם צבים וצבאים. מכלול בעלי-החיים באתר דומה לאתרים אחרים מהנטופית המאוחרת באזור הים-תיכוני, אך יש לו מאפיינים ייחודיים. המכלול מראה עדויות ללפחות סעודה טקסית אחת גדולה, שנמצאה בשני המבנים, ובמהלכה נאכלו לפחות 90 צבים ו-3 פרי בר.
קונכיות.
הצדפים השכיחים ביותר שנמצאו באתר הם קונכיית שן הים (דֶנְטַלִיוּם בלעז). פסולות ייצור שנמצאו באתר מעידים כי לפחות חלק מהחרוזים שנמצאו באתר יוצרו במקום.
כלי עצם.
כ-50 כלי עצם שלמים ושבורים נמצאו באתר, כולל פסולות ייצור. רוב כלי-העצם נמצאו בהקשר של הקבורות באתר.
כלי אבן.
כמעט 100 כלי אבן נמצאו באתר וכוללים חלוקי-אבן חלקים, פסולות וכלי שחיקה וכתישה. אחוז גדול של כלי האבן נמצאו בקברים.2 ראויים לציון הכלי שנמצא בשימוש משני בקיר של מבנה ב' וכלי הבזלת השבור שנמצא בקבר השמאנית.
סעודות טקסיות וקבורת השמאנית.
חוקרי האתר מפרשים את הממצאים הייחודיים במערה כעדויות לסעודות קבורה ולקבורה של האישה השמאנית. עדויות מובהקות לסעודה טקסית גדולה נמצאו באתר, והם כנראה העדויות הקדומות ביותר להתנהגות/לאירועים מסוג זה. כמויות לא-רגילות של עצמות צבים ופרים נמצאו בשני המבנים באתר, ומעידים על אכילה של כמויות בשר עצומות בטווח זמן קצר. אחד המבנים כנראה נבנה במיוחד עבור אשפת הסעודה. מילוי עשיר בפסולות הסעודה נמצא גם במבנה קבורתה של השמאנית.
קבורת השמאנית היא כנראה התגלית המפורסמת ביותר ממערת חילזון תחתית. הקבורה נמצאה במבנה א', מבנה אובאלי שחפור אל תוך סלע האם, המחופה בטיח-בוץ ומרוצף בלוחות אבן-גיר. הקבורה היא קבורתה של אישה מבוגרת, בעלת עיוותים גופניים מולדים ועדויות למחלות הקשורות בגילה. סביב גופתה הונחו כ-90 שריונות צבים, עצמות חזיר בר, דלק הסלעים, עיט, בקר הבר, נמר, שברים של כלי בזלת וכן כף רגל אנושית מאסיבית שאיננה שייכת לנקברת (כף רגל שלישית). מעל הקבורה ישנה פסולת מרובה המעידה על סעודת קבורה גדולה שנערכה בעת הטמנתה. המבנה חתום באמצעות לוח אבן גדול. מבנה הקבורה נבנה בייחוד עבור קבורתה, והושקעה בו עבודה מרובה שבוודאי דרשה עבודה משותפת של קבוצה. הטיפול המיוחד במבנה הקבורה ובנקברת מעיד על ייחודה, והביא להשערה כי האישה הייתה שמאנית - מנהיגה רוחנית. ניתוח של פסולות זעירות במערה מראה כי קבורתה של השמאנית הייתה הפעילות הראשונה במערה, וכי למעשה, המקום יוסד כמקום חשוב ואף קדוש בעקבות קבורתה שם.
האישה השמאנית
האישה השמאנית הייתה אישה שחיה בתקופת התרבות הנאטופית המאוחרת בגליל, לפני כ-12,000 שנים, ונקברה במערת חילזון תחתית.
החפירות ותוצאותיהן.
ב-2008 בחפירות שנעשו באתר על ידי פרופסור ליאור גרוסמן מהאוניברסיטה העברית ונמשכו מספר עונות חפירה. במהלך החפירות נחשפו 28 שלדים שנקברו במערה. הקבר הייחודי ביותר שנמצא האתר הוא של האישה השמאנית, שלד של אישה נכה שבזמן מותה הייתה בת כ-45.
הקבר שנחשף לימד שאנשי התרבות הנאטופית השקיעו מאמצים רבים בקבורתה של האישה. צורת הקבורה וכמות המנחות היו שונים מכל קבר אחר מתקופה זו. האישה נקברה על הצידה בצורה מעוגלת ומתחתיה ומעליה הונחו מגוון של מנחות בהם שבר קערה, רגל של אדם גדול ממנה, כלי חד מעצם בעל חיים, 86 שריוני צבים, זנב שור הבר, ראש של שועל, כנף של נשר, זרוע של חזיר בר, אגן של נמר, קרן של אייל.
תפקידה.
בחברה של ציידים לקטים יש חשיבות רבה ליכולות הפיזיות על מנת לשרוד. אולם האישה השמאנית למרות שסבלה מנכות הגיע לגיל מבוגר מאוד יחסית לאותה תקופה. הדבר מלמד שהיה לה מעמד חשוב בקרב השבט. ישנם מספר תאוריות על מעמדה, תאוריה ראשונה שהיא זכתה לכבוד והערכה והייתה בעלת מעמד גבוה בקרב השבט, אפשרות נוספת שאנשים פחדו ממנה ויראו ממנה בגלל היותה מכשפה.
Our Song
Our Song (בעברית: הַשִׁיר שֶׁלָנוּ) הוא שיר קאנטרי שבוצע על ידי הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט. השיר נכתב על ידי סוויפט, והופק על ידי נייתן צ'פמן. הוא פורסם ב-10 בספטמבר 2007 על ידי ביג משין רקורדס בתור הסינגל השלישי מאלבום הבכורה שלה, "Taylor Swift". סוויפט כתבה את השיר עבור מופע הכישרונות של שנת הלימודים הראשונה שלה בתיכון. הלחן מתבסס בעיקר על ידי בנג'ו, ובתוכן המילולי מתוארים חייהם של זוג צעיר, המחליטים להפוך אותם לשיר
Our Song זכה בעיקר לביקורות חיוביות מצד המבקרים, וחלקם אף טענו כי השיר הוא אחד מהסינגלים הטובים ביותר של סוויפט, ומהווה הצלחה מסחרית. השיר נכנס אל 30 ו-20 המקומות הראשונים בקנדה הוט 100 ובבילבורד הוט 100, בהתאמה. בארצות הברית, הסינגל הפך לשיר הראשון של סוויפט שהגיע לראש מצעד שירי הקאנטרי, ושהה במיקום זה במשך שישה שבועות רצופים, וכן זכה לתואר פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. הקליפ הנלווה לשיר הופק על ידי טריי פנג'וי, והיה מועמד פעמיים בטקס פרסי המוזיקה של CMT בשנת 2008, בקטגוריות "קליפ השנה" ו-"קליפ השנה הנשי". סוויפט ביצעה את השיר בלייב פעמים רבות, ובעיקר כחלק מסיבוב ההופעות הראשון שלה, "Fearless Tour" בין השנים 2009–2010.
ביקורת.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-26 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
גוליית יאגד-ואגן סוג 34
גוליית יאגד-ואגן סוג 34 (בגרמנית: Goliath Jagdwagen Typ 34) הוא דגם של רכב שטח, בעל הנעה כפולה 4x4, מיועד ל-4 נוסעים, מתוצרת יצרנית המכוניות "Goliath-Werk G.m.b.H" הגרמנית, אשר יוצר בין השנים 1957–1960.
היסטוריה.