עמותת קרן ישראלייף היא העמותה העומדת מאחורי איחוד הצלה, והכספים לפעילות איחוד הצלה עוברים דרכה.
שיתופי פעולה.
הארגון משתף פעולה עם ארגון תופעת טבע, בנושא איתור וחיפוש נעדרים.
לארגון חילוקי דעות עם מד"א, חלקם אף הובילו לתביעות משפטיות הדדיות.
חברת הביטוח הראל משתפת פעולה עם הארגון מיזמי בריאות.
פרויקטים נוספים.
הארגון מפעיל פרויקטים נוספים שאינם הענקת עזרה ראשונה:
קישורים חיצוניים.
כתבות על הארגון
שובניסט
תא גרנולוזה
תא גְרָנוּלוֹזָה הוא תא סומטי הקשור בהתפתחות תא הביצה בשחלת נקבות עופות. תאי גרנולוזה מרוכזים בשכבה בודדת פחוסה סביב תא הביצה בזקיק החל מהיווצרו, ובמהלך הבשלת הזקיקים (פוליקולוגנזה) הם מתפתחים ויוצרים "ענן" רב-שכבתי (הנקרא קוּמוּלוּס אוֹאוֹפוֹרוּס, "ענן נושא-תא ביצה") האופף את תא הביצה בזקיק.
תפקידם העיקרי של תאי הגרנולוזה הוא ייצור סטרואידים ומספר חומרים אחרים, שלפי הסברה מעודדים את גדילת תא הביצה. ההורמון FSH מעורר את תאי הגרנולוזה להפוך אנדרוגנים לאסטרדיול.
אגן הירכיים
תהילים כ'
תהילים כ (מכונה גם לַמְנַצֵּחַ מִזְמוֹר לְדָוִד, או לַמְנַצֵּחַ, על שם מילות הפתיחה של הפרק) הוא הפרק העשרים בספר תהילים. המזמור מיוחס לדוד על פי הכותרת, והוא תפילה להצלחת המלך ולישועה בשדה הקרב. המזמור נאמר בתפילת שחרית בין אשרי לקדושה דסידרא.
תוכן המזמור.
פסוקים ב-ז: הבטחה או תפילה שה' יענה את דוד בזמן צרותיו, בזכות צדקתו וקרבנותיו. הישועה משויכת לציון, ומובטחת למשיח ה' - ביטויים הרומזים לדוד.
פסוקים ח-ט: השוואה בין הגויים הבוטחים בכוחם, לישראל הנלחמים בשם ה' ומנצחים.
פסוק י: חתימה - תפילה שה' יושיע את המשורר.
מקבילה ארמית.
החל משנות השמונים של המאה העשרים זוכה המזמור לתשומת לב מחקרית רבה, בעקבות גילויה של מקבילה חוץ מקראית קדומה, בקטע מתוך פפירוס הכתוב כולו ארמית בכתב דמוטי (Papyrus Amherst 63, טור 12, שורות 11–19). הפפירוס, לקט של טקסטים דתיים, התגלה בלוקסור (תבאי העתיקה) שבמצרים כבר בסוף המאה ה-19, אך במשך עשרות שנים לא הצליחו החוקרים לפענחו בשל שיטת הכתב החריגה. ההערכות לגבי זמנו של הטופס נעות בין המאה הרביעית למאה השנייה לפני הספירה.
ישנם הבדלים רבים בין המזמור שבפפירוס לבין מזמור כ' שבתהלים: המזמור שבפפירוס קצר יותר מזה המקראי, ונראה שהוא פגני וסינקרטי באופיו, והוא אינו מזכיר כלל את המלך. אך למרות ההבדלים, הדמיון בין שני המזמורים מובהק ואין ספק כי קיימת ביניהם זיקה ספרותית. חוסר ההתאמה של הכתב המצרי לתעתוק שפה שמית כארמית הוליד מחלוקות רבות בפענוח הקטע, ומכאן גם סברות שונות בנוגע לפרשנותו, לקביעת אופיו ורקעו התרבותי, ולסוגיית היחס בינו לבין המזמור שבתהלים.
יחיא יצחק הלוי
הרב יחיא יצחק הלוי (תמוז ה'תרכ"ז או ה'תרכ"ח - י"א בסיוון ה'תרצ"ב; יולי-אוגוסט 1867 או 1868 - 15 ביוני 1932) היה הרב הראשי וראב"ד ליהודי תימן במשך שלושים שנה עד פטירתו.
חייו.
יחיא יצחק הלוי נולד בצנעא בירת תימן. אביו משה היה מראשי הקהילה וסבו מצד רומיה אמו הוא הרב שלום מנצורה.
תחילת לימודו היה אצל סבו עד שנפטר בשנת ה'תרמ"ד (1885). הוא הוסמך לשחיטה בגיל 11 כשסבו "עומד על גביו". לאחר מכן למד בישיבתו של הרב חיים קורח שם נודע בלמדנותו הרבה.
פעילותו.
בשנת 1888 נטל חלק פעיל בפולמוס ההלכתי בין רבני תימן בדבר הספד תלמיד חכם ביום טוב שני. הרב יצחק הלוי כתב תשובה ארוכה עם ידידו ובן גילו מארי אברהם אלנדאף (לימים דיין וראש הקהילה התימנית בירושלים), בה קבעו כי מותר להספיד תלמיד חכם ביום טוב שני, ושכך הוא מנהג תימן הקדום.
בשנת 1902 נבחר לרב הראשי של צנעא, אך סירב ורק בשנת 1905 החל לשמש בתפקידו כשהוא למעשה הרב הראשי לכל קהילות יהודי תימן ומוכר כגדול בתורה ובעל חכמה דיפלומטית.
הרב שאף להקנות לבני דורו גם השכלה כללית והיה מתומכי הקמת בית ספר בשנת 1910 שנלמדו בו לימודים כלליים בנוסף ללימודי הקודש, בהנהלתו של יחיא קאפח, אך לאחר כארבע שנים נסגר בית הספר בגלל חזרת האימאם יחיא לשלטון.
פעילותו הציבורית.
פעילותו הציבורית הייתה ענפה ביותר. הוא מינה את הרב יחיא נחום כשליח בית דין צנעא לבדיקת הרבנים והשוחטים בכל מרחבי תימן. פעילות זו ביססה את מעמדו של הרב הראשי כסמכות הלכתית שאין לה עוררין. וכן פעל להצלת יתומים יהודים מהתאסלמות כפוייה (דבר הנקרא "גזירת היתומים"), דאג להשיג רישיונות עלייה לארץ ישראל אליה ייחל לעלות כל ימיו. עמד בקשר תמידי עם מנהיגי היישוב בארץ ישראל ועודד את העלייה לארץ ישראל מתוך מטרה להיאחז בה. תמך בתנועה הציונית ובמכתביו ניכרת חיבתו אליה. גאל את אדמות היהודים מהווקף המוסלמי. מלך תימן האימאם יחיא חמיד אלדין העריכו מאוד, והיה מתייעץ איתו בעניינים מדיניים ופוליטיים. בשנת 1908 בערך, נשלח לבית הסוהר על ש"הסיג את גבול סמכותו של הקאצ'י", אולם שוחרר, הודות למחאת הציבור ומחאתו הוא. עמד בקשר עם קהילות יהודיות בגולה ובארץ ישראל. הקים ישיבה ועמד בראשה. כל פעילותו הענפה של הרב יצחק הלוי נעשתה תמורת שכר מועט, כדרכם של חכמי תימן לדורותיהם.
בפולמוס הקבלה.
בשנת ה'תרע"ד (1914) יצא הדיין הרב יחיא קאפח במלחמה נגד ספר הזוהר והמקובלים והקים את תנועת "דור דעה", ובכך פרצה מחלוקת גדולה בקרב יהודי תימן.
בראש המתנגדים לרב קאפח עמדו הרב יצחק הלוי והרב סעיד עוזרי. הם כינו את תנועתו וחסידיו של הרב קאפח בלעג "דרדעים". מתנגדיו של הרב יצחק הלוי במחלוקת זו טענו שאינו מקובל על רוב העם, ובשנת 1920 (ביום שבת, בעת קריאת התורה), בוצע משאל עם בינו לבין הרב קאפח. במשאל עם זה ידו של הרב יצחק הלוי הייתה על העליונה והסתבר שהוא היה מקובל על רוב הציבור. הרב הצליח לאחד סביבו את רובה המוחלט של יהדות תימן ורבניה, למרות הפוליטיקה ששררה אז סביב מחלוקת זו.
לימודו.
בית המדרש בו לימד הרב תורה והתפלל כל תפילותיו נקרא "אלמדרש". בבית מדרש זה למדו תלמוד בבלי וירושלמי משנה תורה לרמב"ם. בין כתליו התקבצו טובי תלמידי החכמים אשר ביקשו ללמוד תורה מפיו. בשעה שתים אחר חצות לילה הקדים הרב את כולם בפתיחת שערי בית המדרש. תוך שעה קלה התמלא המקום בתלמידים שהצטופפו ארבעה סביב גמרא אחת לאור עששית נפט, זאת לאור קביעת הרמב"ם כי "אין אדם למד רוב חכמתו אלא בלילה".
רבי יחיא שם לב לבעיות כל התלמידים, כשהוא עונה לשואלים ושואל אחרים כדי לבדוק מה מידת הבנתם. לימודו היה בעומק העיון מתוך מגמה לאסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא. לסיום השיעור חזרו כולם יחד על מה שלמדו.
תלמידיו.
מתלמידיו המובהקים נמנים בנו, הרב שלום יצחק הלוי (לימים, דיין והרב הראשי ליהודי תימן בישראל), הרב יוסף שמן (לימים, רב העיר הרצליה) והרב חיים חובארה (לימים, דיין בביה"ד בבאר שבע). מבין באי ישיבתו המפורסמים היו גם הרב ישראל עוזרי (ראב"ד העיירה בית עד'אקה) שהיה כבן בית אצלו, והרב יחיא נחום שליח בית דין צנעא.
הרב הראשי יחיא יצחק הלוי נפטר בצנעא בירת תימן בי"א בסיוון ה'תרצ"ב 1932. בנו חיים כיהן כרב הראשי להרצליה.
הרב יחיא יצחק הלוי הותיר אחריו מכתבים רבים בהם מאות תשובות בהלכה ובהשקפה. כל הכתבים עדיין ספונים בכתב יד ומצפים לגואלם אצל נכדו יהודה יצחק הלוי מירושלים. פרסום הכתבים ישפוך אור על פרשיות רבות בדורו ועל אישיותו.
גרנולוזה
כרומוזום מין
אירניה
אירניה (שם מדעי: "Irania gutturalis") הוא ציפור שיר קטנה ממשפחת החטפיתיים (Muscicapidae), בעבר סווג המין למשפחת הקיכליים (Turdidae). האירניה זוהתה באופן מדעי לראשונה בשנת 1843 באתיופיה. אורכה הוא קצת פחות מ-20 סנטימטרים ומזונה המועדף הוא חרקים. השם העממי והשם המדעי של הסוג "אירניה" מרמז על אזור התפוצה של הטייפ, שם המין gutturalis מלטינית ומשמעותו "של הגרון".
בישראל.
בישראל האירניה נדירה ביותר עד לסכנת העלמות מקומית, אך מחוצה לה אינה מוגדרת כמצויה בסכנת הכחדה. היא נצפתה מספר פעמים מקננת במורדות הר חרמון ובמספר מועט של תצפיות זוהתה הימצאותה בערבה. החברה להגנת הטבע פעלה להצמדת טבעות זיהוי לאירניה במסגרת טיבוע ציפורים שנערך בעבר באזור החרמון אך הופסק מסיבות ביטחוניות. ב-2011 הוצמדה טבעת זיהוי לאירניה שנלכדה בערבה בנוסף הוצמדה טבעת לאירניה בשנת 2012 בירוחם. באוגוסט 2015 טובעה אירניה בירושלים
גרגול
קבוצת המאה של ה-MLB
קבוצת המאה של ליגת ה-MLB היא רשימה של 25 שחקני הבייסבול הגדולים ביותר ששיחקו בליגת ה-MLB במהלך המאה העשרים. הרכב הקבוצה נבחר בשני שלבים. בשלב הראשון פאנל של מומחי בייסבול בחר את מאה שחקני הבייסבול הגדולים של המאה, ובשלב השני, נפתחה ההצבעה לקהל הרחב, ולמעלה משני מיליון אוהדי בייסבול בחרו מתוך הרשימה את 20 שחקני הבייסבול הטובים ביותר.
מבין השחקנים שקיבלו את מירב הקולות נלקחו שני שחקנים בכל עמדה על המגרש, למעט מגישים (שישה שחקנים) ושחקני השדה החיצון (תשעה שחקנים). בתום הבחירה הוסיף פאנל מומחים לרשימה חמישה שחקנים (שלושה מגישים, עוצר ביניים ושחקן השדה החיצון) שלא נבחרו לקבוצה.
רשימת מאה השחקנים הוצגה לראשונה במשחק האולסטאר של עונת 1999 בפנוויי פארק. והרשימה הסופית לאחר בחירת האוהדים הוצגה לראשונה לפני המשחק השני של הוורלד סיריס בסוף אותה העונה, כאשר שחקני הקבוצה שהיו בחיים הוזמנו למשחק.