גומץ בית הברך (Fossa poplitea) הוא שקע בחלק האחורי של הברך. לגומץ בית הברך צורת מעוין שאת צלעותיו מרכיבים שריר הירך הדו-ראשי בחלקו העליון-צידי, השריר החצי-קרומי והשריר החצי-גידי בחלקו העליון התיכון ושני ראשיו של שריר הסובך בחלקו התחתון-צידי ובחלקו התחתון-תיכון. רצפת הגומץ היא אחורי החלק התחתון של עצם הירך. תקרת הגומץ מורכבת מעור ומחיתולית.
אל גומץ בית הברך מגיעים עורק הירך ווריד הירך המחליפים את שמם לעורק בית הברך (Arteria poplitea) ולווריד בית הברך (Vena poplitea). באזור יציאת כלי הדם מגומץ בית הברך לכיוון מטה, הם מתפצלים לכלי דם קטנים יותר. בגומץ בית הברך עוברים גם סעיפיו של עצב השת, עצב השוקה והעצב השוקיתי המשותף. מגיע לשם קצהו של עצב עור הירך האחורי וכן סעיף מהעצב הסותם.
עצבים.
את עור הירך, שריריה וחלקיה הנוספים מעצבבים עצבים שמקורם במקלעת המותן ובמקלעת העצה. דרך הירך עוברים עצבים נוספים בדרכם לעור ולשרירי החלק התחתון של הגפה התחתונה.
מקלעת המותן שבבטן היא מקורם של העצב הסותם ושל עצב הירך. העצב הסותם נכנס לירך דרך הנקב הסתום בתחתית האגן ומעצבב את שרירי המדור התיכון של הירך וחלק מעור הירך בצד התיכון של הירך. עצב הירך נכנס לירך באזור משולש הירך, צידי יותר מכלי הדם של הירך. הוא מעצבב את שרירי המדור הקדמי של הירך ואת עור הירך בחלקה הקדמי והתיכון. אחד הענפים התחושתיים של עצב הירך הוא העצב הַצָּפוּן (Nervus saphenus) העובר דרך משולש הירך ודרך תעלת המתוויכים. העצב הצפון מגיע עד קרבת הפתח התחתון של תעלת המתוויכים ויוצא ממנה, הוא ממשיך מטה כשהוא מעצבב חלק גדול מעור השוק וכף הרגל, בצידם הקדמי והתיכון. עצב נוסף שמקורו בשורשי העצב המותניים הוא עצב עור הירך הצידי (Nervus cutaneus femoris lateralis) המעצבב את החלק הצידי של עור הירך.
הענף העיקרי של מקלעת העצה שבאגן הוא עצב השת, העצב הגדול ביותר בגוף האדם. הוא יוצר מהאגן דרך נקב השת הגדול ונכנס לאזור העכוז, משם הוא ממשיך לנוע לאורך חלקה האחורי של הירך עד גומץ בית הברך. בדרכו בירך, מתפצל עצב השת לשני עצבים, עצב השוקה והעצב השוקיתי המשותף שנכנסים לשוק ומעצבבים את שרירי החלק התחתון של הרגל ואת מרבית העור של השוק ושל כף הרגל. בירך מעצבב עצב השת את שרירי המדור האחורי של הירך ואת החלק האחורי של השריר המתוויך הגדול. יחד עם עצב השת, יוצא מהאגן דרך נקב השת הגדול גם עצב עור הירך האחורי (Nervus cutaneus femoris posterior) המעצבב את העור בחלק האחורי של הירך.
כלי דם.
עיקר אספקת הדם לגפה התחתונה מגיעה דרך עורק הירך (Arteria femoralis), המשכו של עורק הכסל החיצון (Arteria iliaca externa). עורק הירך נכנס לירך ממשולש הירך וממשיך לתעלת המתוויכים ודרכה לגומץ בית הברך. סנטימטרים ספורים לאחר כניסת עורק הירך למשולש הירך, מתפצל ממנו עורק הירך העמוק (Arteria profunda femoris), יוצא ממשולש הירך ונע כלפי מטה בחלקה האחורי של הירך.
עורק הירך העמוק הוא מספק הדם העיקרי לירך. בדרכו בירך מתפצלים ממנו עורקים נוספים המגיעים לשרירי הירך ולמבנים נוספים. מחלקו העליון של עורק הירך העמוק מתפצלים העורק כּוֹתֵר הירך הצידי (Arteria circumflexa femoris lateralis) והעורק כותר הירך התיכון (Arteria circumflexa femoris medialis), המספקים דם בין היתר גם לראש ולצוואר עצם הירך. מהמשך עורק הירך העמוק מתפצלים העורקים הנוקבים (Arteriae perforantens) ומספקים דם לסביבתם.
דם מהירך ומהרגל מתנקז לווריד הירך (Vena femoralis) וממנו לווריד הכסל החיצון (Vena iliaca externa). וריד הירך מגיע אל משולש הירך מגומץ בית הברך דרך תעלת המתוויכים. במשולש הירך מתנקזים לתוך וריד הירך וריד הירך העמוק (Vena profunda femoris) האוסף דם מהירך והווריד הצפון הגדול (Vena saphena magna) האוסף דם ממערכת הוורידים השטחית של הגפה תחתונה. בוורידי הירך ישנה מערכת של שסתומים חד כיווניים המונעים מהדם הורידי לנוע מטה בהשפעת הכבידה.
ריטה קלינשטיין
אלפרד גוזנבאואר
אלפרד גוזנבאואר (בגרמנית: Alfred Gusenbauer; נולד ב-8 בפברואר 1960) הוא פוליטיקאי אוסטרי אשר כיהן כקנצלר אוסטריה מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית (SPÖ) בין השנים 2008-2007, ואף היה היושב ראש של המפלגה לאותה עת.
חייו.
גוזנבאואר נולד בעיר סנקט פלטן שבאוסטריה, במדינת אוסטריה תחתית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בעיירה ויסלבורג, למד מדע המדינה, פילוסופיה ומשפטים באוניברסיטת וינה, שם קיבל תואר דוקטור. גוזנבאואר הקדיש את כל הקריירה שלו לפוליטיקה, כחבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית: היה מנהיג פלג הצעירים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SJ - צעירים סוציאליסטים) בשנים 1984-1990 וסגן נשיא פלג הצעירים של האינטרנציונל הסוציאליסטי הבינלאומי (IUSY) בשנים 1985-1989. בשנים 1990-1999 עבד כחוקר בכיר בלשכת התעסוקה של מדור המשטר הכלכלי של אוסטריה תחתית.
ב-1991 נבחר גוזנבאואר ליו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בעיירה איבס אן דר דונאו וחבר ברשות המבצעת של המפלגה באוסטריה תחתית. באותה שנה נבחר לחבר במועצה הפדרלית, הבית התחתון של הפרלמנט האוסטרי כנציג אוסטריה תחתית. גוזנבאואר היה חבר במשלחת האוסטרית למפגש הפרלמנטרי של מועצת אירופה ב-1991 והיה יו"ר הוועדה הסוציאליסטית שלה בשנים 1995-1998.
ב-2000 נבחר למנהיג קבוצת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית במועצה הפדרלית וגם למזכיר הראשי של המפלגה. תחת הנהגתו בבחירות 2002 עלתה התמיכה במפלגתו והיא זכתה בארבעה מושבים נוספים בפרלמנט, אך היא כשלה בניסיון להביס את ממשלת מפלגת העם של הקנצלר וולפגנג שיסל.
ב-2006 נפלה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למשבר בעקבות מעורבותה ב"סקנדל BAWAG", שבו מנהלי BAWAG, בנק אוסטרי השייך ל"פדרציה של תאגידי המסחר האוסטרים" (ÖGB), הואשמו בשחיתות ומעילה. הסקנדל הביא להתפטרותו של מנהל הפדרציה פריץ ורצטניש. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לא הייתה מעורבת ישירות באשמת המעילה, אך קרבתה לפדרציה הכתימה את שם המפלגה. כתגובה הרחיק גוזנבאואר את מנהיגי הפדרציה מרשימת מועמדי המפלגה, תחת ביקורת כלפיו מכיוון הפדרציה.
מעט לפני הבחירות שנערכו ב-1 באוקטובר 2006, סקרים הראו שהתמיכה בסוציאל-דמוקרטים ובמפלגת הירוקים מעט קטנה יותר מהתמיכה במפלגת העם השמרנית ובמפלגת החופש הימנית.
ביום שלאחר הבחירות הראתה ספירת הקולות שהתמיכה בסוציאל-דמוקרטים ירדה מעט כמו בסקרים, אך לעומת זאת התמיכה בירוקים עלתה, מה שהביא את התמיכה בשתי מפלגות השמאל לעלייה זעומה. התמיכה במפלגת העם ירדה בצורה חדה, והסוציאל-דמוקרטים היו למפלגה הגדולה ביותר. היות שלא הייתה מפלגה יחידה גדולה דייה כדי להרכיב ממשלה לבדה, הוקמה ממשלת אחדות בין הסוציאל-דמוקרטים ומפלגת העם. כמנהיג המפלגה הגדולה ביותר מונה גוזנבאואר לקנצלר החדש.
ביולי 2008, לאחר כשנה וחצי בלבד, קרסה השותפות הקואליציונית עם השמרנים. גוזנבאואר הודיע שלא יתמודד על כהונה נוספת בבחירות הבאות.
מאז קריסת ממשלת האחדות הלאומית של הקנצלר גוזנבאואר הוא נשאר לעמוד בראש ממשלת מעבר שהמתינה להקמת ממשלה חדשה באוסטריה.
ממשלת המעבר של גוזנבאואר סיימה את תפקידה ב-2008, מיד לאחר שהוקמה ממשלת אחדות לאומית חדשה בראשות הקנצלר ורנר פיימן, גם הוא ממפלגת השלטון הסוציאל-דמוקרטית.
מונחים באסלאם
גרביל
גֶּרְבִּיל (שם מדעי: "Gerbillus") הוא סוג של מכרסם ממשפחת העכבריים. הגרביל חי באזורי מדבר וסלעים באדמות חמות ברחבי מרכז אסיה, במזרח התיכון ובאפריקה. הגרבילים מזכירים עכברים בעלי פרווה זהובה ולבנה ואוזניים ארוכות. הם מתרבים מתחת לאדמה, ויוצאים בלילות לחפש מזון צמחי.
בישראל מצויים המינים הבאים:
סטנלי קריימר
סטנלי קריימר (באנגלית: Stanley Kramer; 29 בספטמבר 1913 – 19 בפברואר 2001) היה במאי ומפיק סרטים אמריקאי יהודי שנהג לביים סרטים שעסקו בסוגיות חברתיות.
ראשית דרכו.
קריימר נולד בברוקלין שבניו יורק להורים יהודים. גדל עם סבתו בהלס קיצ'ן שבמנהטן. כבר מגיל צעיר היה מעורב בתעשיית הקולנוע: דודו, ארל קריימר, עבד כמפיץ סרטים באולפני יוניברסל ואחר כך היה לסוכן בהוליווד. אמו עבדה כמזכירה באולפני סרטי פרמאונט. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, למד באוניברסיטת ניו יורק. במהלך השנה השלישית ללימודיו הוצע לו לעבור התמחות באגף התסריטאות באולפני פוקס המאה ה-20. קריימר קיבל את ההצעה על אף שתכנן להמשיך ללמוד בבית ספר למשפטים בתום לימודיו באוניברסיטה.
ב-1941 עבד כעוזר הפקה בשני סרטים, ולאחר שנתיים עזב את העבודה, אולם לא נלחם במלחמת העולם השנייה, כשעבד ביחידת הקולנוע של צבא ארצות הברית בניו יורק. ב-1948 ייסד חברת סרטים בשם "Screen Plays Inc", ביחד עם שלושה שותפים. בשלב זה החל לקבל הכרה כמפיק. הסרט הראשון של החברה אומנם נחל כישלון, אך הסרט השני, "אלוף", בכיכובו של קירק דאגלס היה להצלחה, וקיבל שש מועמדויות לפרס האוסקר. בהמשך הפיק הצלחות נוספות ובהן סרט הבכורה של מרלון ברנדו "הנידונים לחיים".
באולפני קולומביה.
שנה לאחר מכן, ב-1951, הציע הארי כהן, הנשיא של אולפני קולומביה, לקריימר להפיק סרטים תחת חסותו. קריימר קיבל ממנו יד חופשית להפיק סרטים כראות עיניו ותקציב רב. בזמן שקריימר קיבל את ההצעה הוא עוד היה עסוק עד סוף אותה שנה בהפקת הסרט האחרון שלו ב-"Screen Plays Inc", "בצהרי היום", מערבון שביים פרד זינמן. הסרט קיבל שבע מועמדויות לפרס האוסקר, ובתוכן אחת לקריימר עצמו, כמפיק. הסרט זכה בארבעה פרסים.