ענת ביין לובוביץ', כתבת פרסום, שיווק ומדיה בעיתון "גלובס", כתבה כי אלברט פירות הפך ל"גיבור תרבות" ו"לפסגת היצירה הפרסומית", וכי העיתונאית הדה בושס שביקרה אותו קשות בתחילת דרכו, הפכה מאוחר יותר ל"חובבת שלו". כמו כן כתבה כי חיים חפר כתב מקאמה עליו בטורו השבועי בידיעות אחרונות. עוד כתבה כי שנתיים לאחר תום שידור התשדירים, מצא מכון גאלופ כי דמותו של אלברט פירות נמצאה עדיין בתודעתם של 80% מהציבור.
בשנת 1983 השתתפו מוני מושונוב ומשה איבגי בסדרה של מערכונים קצרים, שנכתבו כפארודיה על תשדירי השירות המוכרים משנות השמונים, בהם אלברט פירות שזכה "לטיפול מלא בהומור, תזכורת נוסטלגית מהימים בהם הפרסומות היו תמימות ומוני ואיבגי היו צעירים".
נר יצחק.
לקראת יום השנה הראשון לרצח יצחק רבין, יזם מיקי קאופמן מחווה לכבודו ולזכרו של ראש הממשלה. הוא הפיק נר זיכרון מיוחד, הנושא את דיוקנו של יצחק רבין וביקש מהציבור "הדליקו נר ליצחק רבין". הנרות נמכרו בעלות הייצור בכל רשתות המזון לרבות רשת "מקדונלד'ס", וגובו במסע פרסום מקיף בעיתונות, בטלוויזיה, ברדיו ובשילוט חוצות. כל הנרות שיוצרו – בסך הכול 350,000 – נמכרו עד האחרון שבהם. מיקי קאופמן ציין כי בנוסף לעצרות ההמונים ובשונה מן הצפייה הסבילה בטלוויזיה, ביקש לאפשר לכל החפץ בכך את האפשרות "להתאבל באופן פעיל. לקיים טקס אינטימי בקרב המשפחה, ולהסביר אף לילדים מדוע מדליקים נר ליצחק רבין." כל הגופים שתמכו בקמפיין עשו זאת בהתנדבות מלאה. לקראת יום השנה החמישי לרצח יצחק רבין, החליט שר החינוך יוסי שריד לממן הפקת 500,000 נרות ולהפיצם בבתי הספר. במקביל אימץ בית הנשיא את "טקס הדלקת נר ליצחק", כאירוע הפותח את יום הזיכרון.מסורת זו נשמרת עד היום. לקראת יום השנה השישי החליטה שרת החינוך, לימור לבנת, לדחות את הבקשה להמשיך ולחלק נרות זיכרון לבתי הספר.
מבקר פרסומות.
במשך שני עשורים עסק מיקי קאופמן בכתיבת מאמרי ביקורת על מודעות ותשדירי פרסום, במגזין 'אותות' וב'דה מרקר'. מאמרו "הפרסומות בישראל - כמו בעולם" הוא דוגמה מובהקת לסגנון כתיבתו, שבו מתובלים אלמנטים סיפוריים, כפי שמופיעים בפתיחה לביקורת:
"דצמבר כבר היה בעיצומו. היום הכי קצר עבר כהרף עין ואחריו בא חג המולד (לו אני חוגלה הייתי שולח משאית של האגיס לבית-לחם) והנה סילבסטר ולמחרת יחול יום השנה השישי למילניום שפתח את האלף השלישי למניינם. והנה שוב התכנסנו כאן. וכבר עמדתי להתחיל בעריכת הסיכום השנתי, ובחירת תריסר הפרסומות המצטיינות של השנה, כאשר השיגוני דבריו של האיש שבא משם, קווין רוברטס לאמור: רוב הפרסומות הישראליות הן זבל. האיש, ככל הידוע, הוא מאור גדול והדברים כדורבנות אבל אין סיבה להיעלב, ודאי שלא לקחת ללב. שכן האיש, שאינו מבזבז מילה, לא הובן כהלכה. הוא פשוט התכוון לומר שכיום אין שום הבדל בין רוב הפרסומות המופקות בעולם לבין אלה המופקות בישראל. אם הסבר דחוק זה הניח את דעתכם, ואני מקווה שכך, תזכו לאריכות ימים ותקבלו סיכום שנתי בזמן ובמקום הראויים. בינתיים נסתפק בסקירת סרטי אוקטובר ונובמבר ולקורא ינעם."
חיים אישיים.
היה נשוי לאילי קאופמן, ולהם בת, רוני, צלמת במקצועה. משנת 1988 חי בזוגיות עם תמר הררי ולהם שני בנים, עומרי וניר. ב-3 במרץ 2021 נפטר לאחר מאבק ממושך במחלת פרקינסון.
צב נשכן (סוג)
צב נשכן או צב נשכני (שם מדעי: Chelydra) הוא סוג של צבים ממשפחת צבים נשכניים, בעל 3 מינים החיים בביצות ואגמים ברחבי יבשת אמריקה.
צבים אלה הם גדולים ביותר ובעלי לסתות חזקות ומעוקלות היכולות להיפער לרווחה. השריון עבה וגרמי והם גם בעלי זנב מוארך. בתחילה המין הנפוץ בסוג צב נשכן מצוי (Chelydra serpentina), סווג כיחידי בסוגו ואז התגלו עוד 2 מינים: צב נשכן מרכז אמריקאי וצב נשכן דרום אמריקאי, השונים מהמין הראשון.
צב נשכני
קבלת החלטות נתמכת
קבלת החלטות נתמכת היא הסדר משפטי בישראל המסייע במימוש כשרותו המשפטית וקיום רצונותיו והעדפותיו של האדם הנתמך, תוך שמירת עצמאותו וקידום זכויותיו. המנגנון מתמקד בחובתה של החברה לסייע לאדם להתגבר על הקשיים הנובעים ממוגבלותו תוך מתן ייעוץ, ליווי, סיוע והנגשה של ההחלטות איתן הוא אמור להתמודד, לפי יכולותיו האינדיבידואליות. מנגנון קבלת החלטות נתמכת מוקבל ל"קו ראשון" ורק אם הוא איננו אפשרי בשל מגוון מצבים בריאותיים, תפקודיים, קוגניטיביים, חברתיים ואחרים או אז תהיה פנייה למנגנוני התערבויות אחרים, לפי מדרג של חוּמרה, והכול תוך התאמה של מידת הסיוע ואופיו לצורך הענייני.
הצורך בקבלת החלטות נתמכת.
חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, תשכ"ב-1962 מסדיר את אחת מהזכויות הבסיסיות של האדם - הזכות לכשרות משפטית. כשרות משפטית משמעה היכולת ליהנות מזכויות ולשאת בחובות שיש בצדן משמעות משפטית. החוק קובע הגדרות ודינים הנוגעים לאפוטרופסות הן ביחס לקטינים ככלל, והן ביחס לבגירים המתקשים בקבלת החלטות או שישנה ירידה במסוגלותם לדאוג בכוחות עצמם לענייניהם. מדי שנה מתמנים בידי בית המשפט כ–10,000 אפוטרופוסים, רובם הגדול לאנשים הנמצאים כמי "שאינם מסוגלים לדאוג לענייניהם". קבוצה זו מונה בעיקר אנשים עם מוגבלויות נפשיות או שכליות ואנשים זקנים אשר מפאת מחלה או תאונה, ישנה ירידה ביכולתם לדאוג לענייניהם.
מינוי אפוטרופוס טומן בחובו פגיעה קשה בחירות האדם. האפוטרופוס רשאי, ולעיתים אף חייב, לקבל החלטות בתחומי המינוי, לרבות בחירת מקום מגוריו של האדם הנתון לאפוטרופסות, קבלת טיפול רפואי או ניהול חשבון הבנק, אלא שלעיתים ההחלטות תתקבלנה מבלי לברר את דעתו של האדם בעניינן. האפוטרופסות, אשר נועדה במקורה לסייע לאנשים שאינם מסוגלים לדאוג לענייניהם ולהגן עליהם מפני ניצול ופגיעה של אחרים, או מפני פגיעה שלהם בעצמם, הפכה לא אחת לכלי המגביל את זכויותיו ואת חירותו של מי שמונה לו אפוטרופוס מעבר לנדרש, בכל הקשור לקבלת החלטות בנוגע לגופו או לרכושו או לבצע פעולות בקשר להם. ואולם, מאז נחקק החוק חלו שינויים מרחיקי לכת בתפיסות החברתיות בישראל ובעולם, הן בנוגע לאנשים זקנים והן בנוגע לאנשים עם מוגבלויות. במסגרת שינויים חברתיים אלה, ובמיוחד נוכח העלייה בתוחלת החיים בעולם כולו, שהביאה לגידול במספר הזקנים באוכלוסייה, התפתחה גישה השמה דגש על כבודם ועל זכויותיהם של אנשים מקבוצות אלה, תוך העצמת האוטונומיה האישית. בנוסף, הגישה האמורה שמה דגש על השונות ועל הנבדלות של כל אדם, על קיומן של מגוון מוגבלויות שאין להתייחס אליהן כאל מקשה אחת, וכן על הצורך בכיבוד רצונו של האדם עד כמה שאפשר, ושיתופו בהחלטות הנוגעות אליו.
בהתאם לכך, מנגנון קבלת החלטות נתמכת הוא פועל יוצא של הגישה החדשה אשר התפתחה בחברה, ובתיקון 18 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, אשר אושר בכנסת בחודש מרץ 2016, נוספה האפשרות למנות לאדם 'תומך בקבלת החלטות'.
אפוטרופסות.
אפוטרופסות היא סטטוס משפטי, שבו ממונה אדם או תאגיד כמקבל ההחלטות הנוגעות לענייניו של אדם כלשהו, ומייצג את האדם בכל פעולה משפטית ובכל עניין בהתאם לסמכויות שאישר בית המשפט וכמי שנכנס לנעליו במקומו, תוך שמירה מתמדת על טובתו.
כחלק מהמגמה לצמצם את הפגיעה הכרוכה בשימוש בכלי האפוטרופסות פותחו במשך השנים חלופות נוספות המאפשרות הגנה לאדם מבלי לשלול את זכויותיו באופן פוגעני יתר על המידה, כגון: ייפוי כוח מתמשך ושימוש באמצעים להגבלה ולמניעת ניצול (הערת אזהרה, הוספת שותף לחשבון, הגבלות בחשבון לפי העניין, הגנות מכוח דיני הצרכנות).
קיימים הבדלים משמעותיים בין החלופות לבין מוסד האפוטרופסות: בעוד החלופות יוצרות הגבלות שהן צרות ונקודתיות הרי האפוטרופסות יוצרת, לרוב, מגבלה כוללנית וגורפת על האפשרות לקבלת החלטות (עניין הצפוי להשתנות לאור תיקון 18 לחוק וההגדרות החדשות לתחום זה); בנוסף, בעוד האפוטרופוס יכול לקבל ולבצע החלטות ללא אישור האדם שמונה לו אפוטרופוס, הרי שההגבלות שהחלופות יוצרות נועדו לסייע לאדם בקבלת ההחלטות תוך מניעת פגיעה לא מידתית וניצול, אך מותירות מרחב החלטה משמעותי לאדם, ולרוב גם מחייבות בחינה נקודתית בכל עניין, בו האדם מבקש שלא לקיים את ההגבלה. אם כן, ניתן לראות מגמה להסדרים מאוזנים ומתונים יותר ממוסד האפוטרופסות, המאפשרים לאדם לשמור על עצמאותו ועל זכויותיו בקבלת החלטות הנוגעות לחייו.
אמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות.
סעיף 12 לאמנת האו"ם בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות, אותה אשררה מדינת ישראל בשנת 2012, מצהיר על מעבר ממודל של קבלת החלטות חלופית שביסוד מנגנון האפוטרופסות למודל של קבלת החלטות נתמכת. אמנת האו"ם לא מתייחסת מפורשות לקבוצת האנשים הזקנים כקבוצה בפני עצמה לתחום זה במצבים מסוימים.
עיגון משפטי פסיקתי.