הותיר אחריו כמה ספרים ובהם ידוע ספר תשובות בשם "אמרי נועם". חלק קטן מספרו זה נדפס בשם "תפארת משה" בתוך ספרו של בנו רבי משה "זיכרון משה" (ליוורנו תק"צ). כן חיבר ספר דרשות שנותר בכת"י. חידושים ותשובות ממנו משוקעות בספרי אביו החיד"א שמצטט אותו בכבוד ובחיבה
צאצאיו.
יצחק - מאשתו הראשונה שמחה. נולד בשנת תקכ"ז. שהה באיטליה, בפרשבורג (שם למד מספר שנים בישיבתו של רבי מאיר ברבי), בברלין (שם נישא למרת בילא), בהמבורג ובסוף חייו בלונדון, שם נפטר.
רבי משה - מאשתו השנייה רחל. נולד בתקמ"ז בעת שאביו שהה באמסטרדם. התגורר באנקונה וחיבר מספר ספרים המכילים ליקוטים, קיצורים ומפתחות לספרי סבו החיד"א. ובהם "זיכרון משה" (ג' חלקים) ו"לחם מן השמים". נפטר לפני שנת תרי"ג.
מלבדם ידוע שהיו לו עוד שתי בנות, שרה ורבקה.
בדרך להחלמה (עמותה)
בדרך להחלמה היא עמותה רשומה העוסקת בהסעת חולים פלסטינים, בעיקר ילדים, לטיפולים מצילי חיים, ממעברי הגבול לבתי החולים בישראל.
העמותה פעילה משנת 2006, רשומה משנת 2010.
היסטוריה.
יובל רוט הוא אחיו של אודי רוט, שנחטף ונרצח על ידי החמאס בשנת 1993. מאז יובל פעיל בפורום המשפחות השכולות הישראלי-פלסטיני להידברות ופיוס.
בשנת 2006 פנה מוחמד כבהא, חבר פורום המשפחות השכולות, מהכפר יעבד (שנמצא ליד ג'נין) ליובל רוט בבקשה לעזרה בהסעה לבית חולים בישראל. לאחר שרוט הסיע אותו, עלו בקשות נוספות, שהתגברו והלכו. בהתחלה, גייס רוט ממעגל המכרים הקרובים והמשפחה, אך עד מהרה ראה שאינו מסוגל לספק את הדרישה, וגויסו מתנדבים נוספים דרך רשימות תפוצה במייל.
בשנת 2010 בעקבות רצונו של לאונרד כהן, לתרום סכום נכבד לפעילות, הקים יובל רוט עמותה רשומה.
פעילות העמותה.
העמותה מתמקדת בהפעלת מערך מתנדבים להסעה של חולים פלסטינים (בעיקר ילדים) משטחי הרשות הפלסטינית בגדה המערבית ובעזה, מהמחסומים אל בתי החולים בישראל והחזרתם.
בעמותה פעילים כאלפיים מתנדבים מסיעים. נפח ההסעות היומי עומד על הסעת כ-140 אנשים בכל יום. חצי מהם מרצועת עזה וחצי מהגדה המערבית.
מרבית ההסעות מרצועת עזה הן לבתי חולים במזרח ירושלים ובגדה המערבית.
כמו כן, עוסקת העמותה ברכישת ציוד רפואי למשפחות הנזקקות וארגון ימי כיף למשפחות הילדים החולים.
אין בעמותה מקבלי שכר כלל. כל הפעילות בעמותה היא בהתנדבות.
בשנת 2019 קיבלו יובל רוט ונעים אל ביידא מהעמותה את פרס גולדברג לשלום.
חזון.
בשנת 2018, נוּסח החזון הבא: "העמותה תפעל לקירוב לבבות בין ישראלים ופלסטינים, בתקווה שהמפגש בין מתנדבי העמותה לחולים הפלסטינים ומלוויהם המגיעים לטיפול רפואי בישראל, יחל תהליך של הכרת האחד את השני, הבנה ושכנות טובה בין העמים. הפעולה של הסעת החולים על ידי מתנדבי העמותה היא הושטת יד לחולה הזקוק לטיפול רפואי והיא מאפשרת מפגש פשוט, מיידי ובלתי אמצעי, והזדמנות לגלות ולראות פנים אחרות זה בזה, ולקרב את הפיוס שאנו מייחלים לו. העמותה תפעל על פי ערכים אנושיים, הומניזם ואהבת אדם, ללא קשר לאמונה דתית, דעה פוליטית או מוצא תרבותי, תטפח את רוח ההתנדבות ותקבל בברכה את המבקשים להתנדב להגשמת חזונה. אנו מאמינים שפעולתנו מניחה עוד נדבך בדרך לשלום המיוחל, מאחר שהיא מאפשרת "שלום קטן" (במהלך נסיעה אחת), בין בני האדם."
פארמהאנסה יוגאננדה
פרמהאמסה יוגאננדה
ריקרדו סקאמרצ'ו
ריקרדו דריו סקאמרצ'ו (באיטלקית: Riccardo Dario Scamarcio; נולד ב-13 בנובמבר 1979 בטראני) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון איטלקי.
חייו.
ריקרדו סקאמרצ'ו נולד למשפחה של ציירים. הוא למד משחק ברומא ובשנת 2000 השתתף לראשונה בסדרת טלוויזיה. בשנת 2004 ריקרדו סקאמרצ'ושיחק בתפקיד ראשי בסרט "Three Steps Over Heaven" וזכה לפופולריות רבה במיוחד אצל האיטלקים הצעירים שראו בו סמל מין. בשנת 2005 הוא שיחק בסרטו של פאוסטו פרווידינו וכבר באותה שנה הצטלם אצלו בסרט נוסף.
בהמשך הצטלם סקאמרצ'ו לסרטים וסדרות טלוויזיה נוספות. מספר פעמים הוא היה מועמד לפרסים על משחקו. בשנת 2004 וב-2018 הוא היה מועמד לפרס לקולנוע איטלקי לשחקן משנה.
בשנת 2015 גילם את דופלגנגר במיני-סדרת הדרמה הבריטית "המרגל מלונדון" שיצר טום רוב סמית לרשת BBC.
בשנת 2017 שיחק לצד קיאנו ריבס בסרט הפעולה האמריקאי "ג'ון וויק 2" בתפקיד של סנטינו ד'אנטוניו, ראש ארגון פשע שמאלץ את וויק לבצע התנקשות. באותה השנה, ביצע סקאמרצ'ו הופעת אורח בסדרה הקומית של נטפליקס "מומחה לכלום" שיצר עזיז אנסרי.
בשנת 2018 הוא כיכב במותחן האיטלקי "העד הבלתי נראה", אשר מבוסס על הסרט הספרדי משנת 2016 - "אורח בלתי נראה". שיחק גם בהמשך השנה את דמותו של פדריקו בסרט המתח האמריקאי "הבית" בכיכובו של אהרון פול, שיחק גם בתור הרוזן פוסקו במיני-סדרה הבריטית "האישה בלבן" של ה-BBC, עיבוד לרומן באותו שם מאת וילקי קולינס.
בשנת 2019, שב לגלם את דמותו של סנטינו ד'אנטוניו בסרט "ג'ון וויק 3". באותה שנה כיכב בתפקיד הראשי בסרט הדרמה הצרפתי-איטלקי "חסר רחמים".
בשנת 2020 שיחק לצדה של מיה מאסטרו בסרט האימה האיטלקי "הקשר" של הזרמת המדיה נטפליקס. שיחק גם בסרט הקומדיה "משחקי גברים"; גם הוא של נטפליקס.
בשנת 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "" מבית פריים וידאו; אודות הכדורגלן הארגנטינאי דייגו מראדונה. סקאמרצ'ו גילם את דמותו של איש המאפיה האיטלקי לואיג'י ג'וליאנו שהיה ידוע בחברתו בחיי לילה עם הכדורגלן. באותה שנה שיחק בסרט הדרמה הרומנטי "הפרדיסו האחרון" של הבמאי רוקו ריצ'רדולי.
בנוסף לסרטים, הוא משחק על במות התיאטרון, משתתף בוידאו-קליפים ואף הקים חברת הפקה.
חיים אישיים.
בנובמבר 2021 החל לצאת עם השחקנית בנדטה פורקרולי, אשר צעירה ממנו ב-19 שנים.
תה וסימפתיה
תה וסימפתיה (באנגלית: Tea and Sympathy) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1956 בבימויו של וינסנט מינלי, עם דבורה קר, ג'ון קר ולייף אריקסון בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בידי רוברט אנדרסון והוא מבוסס על מחזה שלו באותו שם שהועלה בהצלחה בברודוויי ב-1953 והוצג ברחבי העולם. הוא הועלה בתיאטרון האוהל בשנת 1955 עם עודד קוטלר בן ה-17 בתפקידו הראשון בתיאטרון מסחרי בישראל.
דבורה קר, ג'ון קר ולייף אריקסון שיחקו גם בהצגת המחזה בברודוויי.
זה היה אחד מהמחזות הראשונים שעסקו בהומוסקסואליות של נער מתבגר בבית ספר תיכון. לאור הצלחת המחזה רכשה חברת מטרו גולדווין מאייר את הזכויות אבל בגלל קוד הייז בהוליווד שאסר לדון בהומוסקסואלים, שונה התסריט על ידי המחבר עצמו מנער הומוסקסואל לנער שמראה תכונות נשיות ומוחרם לכן על ידי חבריו ואביו.
תקציר העלילה.
טום לי (ג'ון קר) הוא תלמיד בבית הספר "צ'ילטון", תיכון יוקרתי פרטי בניו אנגלנד. התלמידים גרים בפנימייה ביחד עם המאמן הנערץ שלהם ביל ריינולד (לייף אריקסון) ואשתו לורה (דבורה קר).
טום נבדל משאר חבריו - הוא לא נמשך לנערות, לריקודים, לספורט גברי (פרט לטניס בו הכוח חשוב פחות) ולטיפוס הרים. הוא יודע לסרוג ולבשל, מעדיף מוזיקה קלאסית ונגינה בגיטרה של שירי עם. בהצגות הוא מעדיף לקבל תפקידי נשים. התלמידים מקניטים אותו ומכנים אותו "Sister Boy", כינוי המרמז על נטיותיו. הם כותבים את הכינוי הזה על דלת חדרו.
גם אביו, הרב לי (אדוארד אנדרוז), מתבייש בו. הוא וביל חברים מתקופת הלימודים וביל הבטיח לו להפוך את טום "לגבר" אבל נכשל. מכל התלמידים רק חברו לחדר, אל תומפסון (דאריל היקמן), מנסה לעזור ולגונן עליו. הוא מבקש ממנו להיות יותר "גבר", להסתפר קצר וגברי ולסגל לעצמו הליכה גברית אבל גם זה לו עוזר. אביו של אל מכריח אותו לעזוב את החדר עם טום.
רק לורה אשתו של ביל, מבינה את טום ומזמינה אותו מדי פעם לשיחה סימפתית עם שתיית תה (מכאן שם המחזה והסרט). טום מזכיר לה את בעלה הראשון שהיה עדין ומתחשב (בניגוד לביל) ונהרג במלחמת העולם השנייה. על רקע הפגישות האלה מתערערים היחסים בין ביל ללורה.
אל מציע לטום ללכת לפגישה עם אלי מרטין (נורמה קריין) שעובדת כמלצרית בבר הסמוך כדי להוכיח את גבריותו היות אלי ידועה כ"אחת שנותנת". טום מהסס ולורה משכנעת אותו לא ללכת ואפילו כמעט מתמסרת לו אבל הוא מחליט בכל זאת להגיע לאלי. המפגש ביניהם הוא טראומטי לגביו. היא רואה שהוא מפחד לחבק אותה ואז היא נזכרת בכינוי של "Sister Boy" ומכנה אותו בשם זה. טום מזועזע, לוקח סכין מהמטבח, בורח ומנסה להתאבד אך שכנים עוצרים אותו ומזעיקים משטרה.
לורה מחפשת את טום ומוצאת אותו מתבודד במקום שאהוב עליו, ליד מגרש הגולף. הוא מדוכא והיא מעודדת אותו ואומרת שבעתיד תהיה לו משפחה. היא מסיימת במשפט: "עוד שנים כשתדבר על הדבר הזה ואכן תדבר, הייה אדיב".
כעבור עשר שנים חוזר טום לבית הספר לפגישת מחזור. הוא התחתן וכתב ספר המתבסס על פרשת חייו. הוא נפגש עם ביל שמודיע לו שלורה עזבה אותו והשאירה לו מכתב בו היא כותבת שקראה את ספרו ושלא הייתה לה ברירה אלא לעזוב את ביל.
ריקרדו סקאראמצ'ו
שמואל קבילי
שמואל קבילי (נולד בשנת 1949) הוא דוקטור ישראלי לביולוגיה, מומחה לאימונולוגיה והממציא של .
קורות חיים.
את לימודיו לתואר ראשון בביולוגיה השלים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, משם המשיך לתואר שני ודוקטורט באימונולוגיה במעבדה של פרופסור רות גלילי באוניברסיטה העברית שבירושלים.
את הפוסט-דוקטורט שלו עשה ד״ר קבילי במעבדתו ובהדרכתו של חבר האקדמיה למדעים והחוקר הראשון שביטא אינסולין רקומביננטי בחיידקים, ד״ר ארתור ריגס, במכון בקמן למחקר במוסד City of Hope בקליפורניה.