נולד בבגדאד שבעיראק ב-12 באוקטובר 1875 (י"ג בתשרי ה'תרל"ו) לפרחה ולצלאח יצחק יעקב מכמל. בילדותו למד במדרש תלמוד תורה, ומשם המשיך לישיבת מדרש בית זלכה, שם למד אצל הרב דוד מעתוק, הרב שמעון אגסי והרב יהודה פתיה. בשנת 1898 (ה'תרנ"ח) התייתם מאביו.
בשנת 1905 (ה'תרס"ה) עלה לארץ ישראל עם משפחתו והשתכן איתה בירושלים, אולם בשל מצבו הבריאותי, חזר עם משפחתו לבגדאד לאחר מספר חודשים.
בשנת 1906 (ה'תרס"ו) החל לשמש כמורה לתלמוד, תנ"ך ועברית וכמפקח על ההוראה ב"מדרש תלמוד תורה". בשנת 1918 (ה'תרע"ח) החל להכשיר מורים במוסד, והחל משנת 1926 (ה'תרפ"ו) שימש גם כמורה לשיעורי עברית, דקדוק ותולדות עם ישראל בכיתת ערב.
עם פטירת הרב עזרא דנגור בשנת 1930 (ה'תר"ץ) מילא את תפקידו בסידור לוח העיבור השנתי של בגדאד.
בשנת 1942 (ה'תש"ב) עמד בראש ועדה לקביעת שיעורי יהדות בבתי הספר היהודיים בעיראק שהוקמה באותה שנה, והכשיר בהתנדבות מורים שהתנדבו ללמד יהדות ועברית בשעות אחר הצהריים בבתי הספר היהודיים.
במסגרת עליית יהודי עיראק, עלה שוב לישראל בחודש יולי 1950 (אב ה'תש"י) יחד עם משפחתו והשתכן במעברה, שם הורע מצבו הבריאותי בשל התנאים הקשים ששרו במעברה.
הלך לעולמו ב-8 ביוני 1951 (ד' בסיוון ה'תשי"א) ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים.
נכדו היה מוטי שלם.
סערה בים כנרת
סערה בים כנרת (בהולנדית: Christus in de storm op het meer van Galilea) הוא ציור שמן על בד משנת 1633 מאת הצייר ההולנדי רמברנדט הרמנזון ואן ריין. הציור שאורכו 160 ס"מ ורוחבו 128 ס"מ הוצג במוזיאון איזבלה סטוארט גרדנר בעיר בוסטון. בשנת 1990 נגנב הציור מהמוזיאון יחד עם עוד 12 יצירות אמנות.
רקע ותיאור היצירה.
הציור מתאר אירוע נסי המסופר בברית החדשה (): על פי הסיפור, ישו יצא עם תלמידיו למסע בים כנרת, אז תקפו רוחות עזות את הספינה ואיימו לשוברה. הציור מתמקד בשלב זה של הסיפור ומתאר את תלמידיו של ישו עומדים מבוהלים וחסרי אונים; חלקם מנסים בכל כוחם לייצב את הספינה ללא הצלחה, ותלמיד אחד אף נראה מקיא על צדה של הספינה. רק ישו, בפינה הימנית, נראה רגוע בעין הסערה, ואף נוזף בתלמידיו: "מדוע אתם חוששים קטני אמונה?" לאחר מכן נפנה ישו להרגיע את זעם הרוחות והגלים.
רמברנדט צייר את הציור בשנת 1633, זמן קצר לעבר מעברו לאמסטרדם מעיר הולדתו ליידן, תקופה בה ביסס את מעמדו כצייר המוביל בעיר של פורטרטים ואירועים היסטוריים. התיאור המפורט של האירוע, הביטויים המגוונים של הדמויות, כמו גם הצביעה הבהירה והמלוטשת אופייניים לסגנונו המוקדם של רמברנדט. ציור זה הוא היחיד של רמברנדט המציג נוף ימי.
השוד במוזיאון איזבלה סטוארט גרדנר.
בבוקרו של יום 18 במרץ 1990, גנבים מחופשים לשוטרים פרצו למוזיאון איזבלה סטוארט גרדנר בבוסטון וגנבו את הציור "סערה בים כנרת" ו-12 יצירות נוספות, בהן ציורים של רמברנדט, מאנה, ורמר ודגה. גנבה זו נחשבת לגדולה ביותר בהיסטורית גנבת האמנות בארצות הברית ונותרה בלתי פתורה עד היום. המוזיאון עדיין מציג את המסגרות הריקות של הציורים במקומות התצוגה המקוריים שלהם.
בשנת  2013 הודיעה הבולשת הפדרלית של ארצות הברית, ה-FBI, שפענחה את התעלומה מי היה אחראי לפשע. ניתוח פלילי העלה כי השוד בוצע על ידי ארגון פשע מאורגן שבסיסיו במדינת ניו אינגלנד ועל חוף האוקיינוס האטלנטי, וכי הציורים הועברו בשעתו לקונטיקט ולפילדלפיה, שם הוצעו למכירה. מאז ועד היום לא פורסם מידע על התקדמות החקירה ועדיין לא ידוע מה עלה בגורל היצירות והיכן הן עשויות להיות.
יחסי הממלכה המאוחדת–סן מרינו
יחסי הממלכה המאוחדת–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. היחסים בין השתיים כוננו בשנת 1899 כשסן מרינו חתמה על הסכם הסגרה עם הממלכה המאוחדת.
היסטוריה.
בשנת 1899 שתי המדינות חתמו על הסכם הסגרה ובכך כוננו יחסים דיפלומטיים שלא היה בהם עניין לממלכה לפני. קונסול בריטי כללי לענייני סן מרינו מונה בשנת 1900.
במהלך מלחמת העולם השנייה, שכנות איטליה הכריזו מלחמה על הממלכה, דווח בתקשורת כי סן מרינו הצטרפה לאלה אך הממשלה הסן מרינזית הכחישה את כל הדיווחים. בהמשך התגלה שסן מרינו באמת לא הצטרפה לכוחות מדינות הציר.
סן מרינו הייתה נייטרלית כמעט כל המלחמה. ב-26 ביוני 1944, בעלות הברית בפיקוד בריטי בטעות הפציצו את סן מרינו בטענה שהמדינה (שבחלקה בצורה) מהווה מקלט לחיילים נאצים. ב-21 בספטמבר 1944 סן מרינו הכריזה מלחמה על גרמניה.
בשיחות בחסות האו"ם ב-17-22 ביולי 1961, הממשלה הבריטית הסכימה לשלם לסן מרינו פיצוי על סך 80,000 לירה שטרלינג עבור ההפצצה בשוגג במלחמת העולם השנייה לאחר שהאחרונה הגישה תביעה לקבלת פיצוי כספי של 732 מיליון לירטות. הממלכה המאוחדת מחזיקה בקונסוליה כללית לסן מרינו ברומא. סן מרינו מחזיקה בקונסוליה בלונדון.
פטסי סמארט
פטסי סמארט (באנגלית: Patsy Smart; 14 באוגוסט 1918 - 6 בפברואר 1996) הייתה שחקנית אנגלייה שידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מיס רוברטס בסדרת הדרמה של רשת ITV "על אדונים ומשרתים".
ביוגרפיה.
סמארט נולדה בצ'ינגפורד שבמחוז אסקס. אחיה ראלף סמארט היה מפיק ובמאי.
היא השתתפה במגוון תפקידים בתוכניות טלוויזיה בהם "Danger Man", הסיטקום "רק כשאני צוחק", הסדרות המשטרתיות "Dixon of Dock Green" ו-"Z-Cars", "האסיר", "הגומלים", "The Sweeney", "דוקטור הו" (בתת-סדרה "The Talons of Weng-Chiang"), "lake's 7", הסדרה "Danger UXB", הסדרה הבלשית "The Chinese Detective", סדרת הדרמה קומית "Minder ", התוכנית לילדים "Rentaghost", הסיטקום "טרי וג'ון", הסדרה הקומית "Farrington of the F.O.", "חדר מיון", הסיטקום "הללויה!" והסדרה "The Bill".
בהמשך הקריירה התמחתה סמארט בגילום דמויות של גברות זקנות חסרות תבונה, כגון גברת סיבלי ומיס דינגל בסדרה "טרי וג'ון". דוגמה נוספת היא אשתו של הגנן בפרק "The Moving Finger" בסדרה "מיס מארפל" בכיכובה של ג'ואן היקסון.
בקולנוע השתתפה סמארט בסרטים "בנים ואוהבים" (1960), "Return of a Stranger" (מ-1961), "What Every Woman Wants" (מ-1962), "ארתור? ארתור!" (1969), "Leo the Last" (מ-1970), "The Raging Moon" (מ-1971), "תקוות גדולות" (1974), "Exposé" (מ-1976), "הפנתר הוורוד מכה שנית" (1976), "טס" (1979), "איש הפיל" (1980) ו"הפרוטוקול הרביעי" (1987).
חיים אישיים.
פטסי סמארט נפטרה ב-1996 ממנת יתר של תרופות ברביטורט.
פטסי סמרט
עונת 1968/1969 בסרייה א'
עונת 1968/1969 בסרייה א' הייתה העונה ה-67 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-29 בספטמבר 1968 והסתיימו ב-18 במאי 1969.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
פלרמו, הלאס ורונה ופיזה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
פיורנטינה זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו וארזה, פיזה ואטאלנטה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו לאציו, ברשה ובארי.
כדורגלנים מצטיינים.
לואיג'י ריבה מקליארי כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה בקריירה.
יחסי מלזיה–שווייץ
יחסי מלזיה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין פדרציית מלזיה בין הקונפדרציה השווייצרית. למלזיה ישנה שגרירות בברן, ולשווייץ קיימת שגרירות בקואלה לומפור.
היסטוריה.
במאה ה-19 חברות שווייצריות החלו להגדיר פעילות במלזיה והיחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1963.
יחסים כלכליים.
שווייץ שומרת על קשרים טובים בתוך השדה החינוכי המלזי ותומכת בפרויקטים לשמירה על יערות הגשם במלזיה וניהול בר קיימא שלהם. חברות שווייצריות רבות פועלות במלזיה. במלזיה מתגוררים כ-800 אזרחים שווייצרים ונחתמו למען תנאיהם הסכמים כגון הימנעות ממס, מניעת כפל מס ועוד. מאכלים שווייצרים רבים כגון השוקולד המיוצר בשווייץ והיוגורטים הם מאכלים נחשבים ויקרים בשוק המלזי.
ג'וזפה פיאנו
עונת 1969/1970 בסרייה א'
עונת 1969/1970 בסרייה א' הייתה העונה ה-68 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-14 בספטמבר 1969 והסתיימו ב-26 באפריל 1970.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
לאציו, ברשה ובארי היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
קליארי זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו ברשה, פלרמו ובארי. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו וארזה, פוג'ה וקטניה.
כדורגלנים מצטיינים.
לואיג'י ריבה מקליארי כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השלישית בקריירה ובעונה השנייה ברציפות.
שפת סימנים ישראלית
אוטו אייספלדט
אוטו אייספלדט (בגרמנית: Otto Eißfeldt או Otto Eissfeldt; 1 בספטמבר 1887 - 23 באפריל 1973) היה תאולוג פרוטסטנטי גרמני, הידוע בשל עבודתיו בנושאי הברית הישנה והיסטוריה דתית השוואתית של המזרח הקרוב. עבודתו המקיפה בעלת 860 העמודים "The Old Testament: An Introduction" ("הברית הישנה: מבוא"; 1934, 1965), מספקת לקוראיה הערכה ספרותית-ביקורתית מפורטת על ההיסטוריה של יצירת כל חלקי הברית הישנה על בסיס השערת התעודות, וכונתה "הטובה מסוגה".
קורות חייו.