לבאלינג'ר ערוץ יוטיוב משלה, Colleen Ballinger (בעבר "PsychoSoprano") וערוץ ולוג נוסף בשם "Colleen Vlogs". לשני הערוצים הללו יחדיו יש כ-1.8 מיליארד צפיות. ב-2015, באלינג'ר זכתה בפרסי בחירת הנוער כ "אישיות אינטרנט קומית". בנוסף דורגה ב"הוליווד ריפורטר"במקום ה-25 כאישיות אינטרנט ידועה.
ב-14 באוקטובר 2016 עלתה בנטפליקס הסדרה הקומית "בלי תגובות שליליות", אותה יצרה באלינג'ר ואחיה כריסטופר וגם מככבת בה בדמותה של מירנדה סינגס. ב-20 באוקטובר 2017 עלתה עונתה השנייה של התוכנית, ולאחריה בוטלה.
ב-28 באפריל 2020 העלה מעריץ בן 17 של באלינג'ר סרטון יוטיוב שבו טען שלא שילמה לו על תוכן שהציע לה בשביל החשבונות של מירנדה סינגס, והציג פריטי הלבשה תחתונה ששלחה לו במסגרת סטרים משנת 2016. בנוסף, נחשפו סרטון משנת 2006 שבו באלינג'ר ואחותה חיקו נשים היספניות בצורה גזענית, וסרטון משנת 2008 שבו התלוננה על אישה שמנה שישבה לידה בטיסה. ב-13 במאי אותה שנה פרסמה באלינג'ר סרטון שבו התנצלה על הדברים והודתה שטעתה כששלחה למעריץ את הבגדים וכשהחליטה לתת למעריץ לתת לה תוכן בלי לפקח על כך.
חיים אישיים.
בשנת 2014, התארסה לזמר/יוטיובר ג'ושוע דייוויד אוונס. הם נישאו בקליפורניה, ב-2 ביולי 2015, וסרט החתונה שלהם צבר יותר מ-11 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של באלינג'ר. לקראת סוף ספטמבר 2016, באלינג'ר הודיעה כי בני הזוג נמצאים בתהליכי גירושין.
ביוני 2018, הודיעה קולין למעריציה כי היא בהריון מבן זוגה השחקן אריק סטוקלין וכי מאורסת לו זמן מה. ב-10 בדצמבר של אותה השנה, נולד בנם הראשון.
במאי 2021 הודיעה כי היא בהריון שני עם תאומים.
ויקטוריה (סדרת טלוויזיה)
ויקטוריה (באנגלית: Victoria) היא סדרת דרמה בריטית העוקבת אחר המלכה ויקטוריה בצעירותה, עלייתה לשלטון ונישואיה לבן דודה הנסיך אלברט.
הסדרה הוכרזה בספטמבר 2015 כאשר ג'נה קולמן החליטה לעזוב את הסדרה דוקטור הו ולקחת את תפקיד המלכה ויקטוריה.
הסדרה שודרה לראשונה ב-28 באוגוסט 2016 ברשת ITV.
העונה השנייה שודרה ב-2017. עונה שלישית שודרה ב-2019.
עלילה.
העונה הראשונה עוקבת אחר המלכה ויקטוריה בצעירותה, המגולמת על ידי השחקנית ג'נה קולמן, מעלייתה לשלטון בגיל 18 עד לנישואיה לנסיך אלברט, אשר מגולם על ידי השחקן טום יוז.
העונה השנייה עוקבת אחר התמודדותה של המלכה ויקטוריה עם תפקידה כמלכה במקביל לחובותיה לבעלה ולילדיה הפעוטים. ברקע יש התייחסות למאורעות היסטוריים כגון: המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה ורעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד.
העונה השלישית והאחרונה עוקבת אחרי הבעיות המתעוררות ביחסי ויקטוריה ואלברט, כאשר אלברט מחפש את דרכי ההשפעה שלו בממלכה (כמו למשל בייזום התערוכה הגדולה) ובחינוך הילדים, לצד ההתפתחויות הפוליטיות באנגליה. העונה מסתיימת לפני מינויו של לורד פלמרסטון לראש הממשלה בתחילת 1855.
ליאנדרו מרקוני
ליאנדרו מרקוני (Leandro Marconi ;23 באפריל 1834 בוורשה - 8 באוקטובר ב-1919 במונטרה) היה אדריכל פולני.
מרקוני היה מהאדריכלים החשובים ביותר בתקופת הנאו קלאסיציזם בוורשה. הסגנון האדריכלי של ליאנדרו מרקוני הושפע במיוחד מעקרונות אמנות אקלקטית, כמו גם מהאדריכלות הפלדיאנית. מרקוני התפרסם בעיקר הודות לתכנון בתי הכנסת בוורשה ובכלל זה בית הכנסת טלומצקה בסגנון האקלקטי. מרקוני תכנן מספר מבנים נוספים בוורשה.
ג'ואן היקסון
ג'ואן בוגל היקסון, OBE (באנגלית: Joan Bogle Hickson; 5 באוגוסט 1906 – 17 באוקטובר 1998) הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה. היא הייתה ידועה בעיקרה מהופעתה בדמות מיס מארפל בסדרת הטלוויזיה באותו שם. בנוסף לגילום דמותה של מיס מארפל בטלוויזיה, הקליטה היקסון ספרי שמע שאף הם מסיפורי מיס מארפל מאת אגאתה כריסטי.
ביוגרפיה.
היקסון נולדה בקינגסתרופ שבעיר נורת'המפטון. בתם של אלפרד הרולד היקסון, יצרן נעליים, ושל אשתו, אדית מרי בוגל. הופעת הבכורה שלה בתיאטרון הייתה בשנת 1927. במשך שנים אחדות הופיעה ברחבי בריטניה וזכתה להצלחה בגילום דמויות קומיות ולפעמים תמהוניות בווסט אנד בלונדון. אחד מתפקידיה היה בדמות המשרתת הקוקנית, אידה, בהפקה המקורית של המחזה "See How They Run" שהועלה ב-1944 בתיאטרון קיו, ובינואר 1945 הוצג בתיאטרון הקומדיה.
ב-1934 הופיעה היקסון לראשונה בקולנוע. במהלך הקריירה שלה שיחקה במספר רב של תפקידי משנה בהם אחדים בסרטי "Carry On" ובהם בתפקיד נזירה בסרט "Carry On Nurse".
בשנות הארבעים של המאה העשרים שיחקה דיקסון במחזה "פגישה עם המוות" מאת אגאתה כריסטי, כריסטי, שראתה אותה מופיעה, כתבה לה "אני מקווה שיום אחד תגלמי את דמותה של מיס מארפל היקרה שלי". בשנים 1963 עד 1966 שיחקה היקסון בדמות גברת פיס, סוכנת הבית של הכומר סטיבן יאנג (בגילומו של דונלד סינדן) בסדרת הטלוויזיה "Our Man At St. Mark's". בסרט הקולנוע משנת 1961 "Murder, She Said" (המבוסס על הרומן מאת אגאתה כריסטי) שיחקה היקסון בתפקיד סוכנת הבית. בתפקיד מיס מארפל בסרט זה כיכבה מרגרט רתרפורד. בשנים 1970 ו-1971 גילמה את גברת פוגסלי בסיטקום "Bachelor Father". בסדרה הקומית הופיעה היקסון בדמות גברת צ'מברס. ב-1986 שיחקה בתפקיד גברת טרליס בקומדיה "בקצב השעון".
בתיאטרון שיחקה היקסון בין השאר במחזה "Blithe Spirit" מאת נואל קאוורד, במחזמר משנת 1975 "The Card" מאת טוני האץ' וג'קי טרנט, ובמחזה "Bedroom Farce" מאת אלן אייקבורן, עליו זכתה בשנת 1979 בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה. ב-1980 הופיעה דיקסון בהפקה נוספת על פי ספר מאת אגאתה כריסטי בדמות גברת ריבינגטון במחזה "מדוע לא ביקשו את אוונס?".
באמצע שנות השמונים של המאה העשרים החלו ב-BBC לצלם סרטים המבוססים על יצירתה של אגאתה כריסטי, והיו מודעים לביקורת שנמתחה על העיבודים שנעשו לספריה ולדמותה של מיס מארפל בגילומה של מרגרט רתרפורד. יוצרי הסדרה היו נחושים להיצמד למקור הספרותי, ובעיקר להציג את מיס מארפל כפי שהיא מופיעה בספרים. היקסון שיחקה בתפקיד מיס מארפל בכל 12 העיבודים של הרומנים שהופקו בשנים 1984 עד 1992. היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר ב-1987 וב-1988. ביוני 1987, כשהוענק לה תואר OBE, אמרה לה המלכה אליזבת השנייה "את גילמת את הדמות כפי שאדם מדמיין אותה לעצמו". כשהיא פרשה מהסדרה, כי חשבה שעדיף לה להפסיק כשהתוכנית בשיא ההצלחה, אמרה שהיא אינה מתכוונת לפרוש לגמרי ממשחק.
חיים אישיים.
משנת 1958 ועד מותה ב-1998 חייתה ג'ואן היקסון ברוז ליין בעיירה וייבנהו השוכנת על נהר קולן באסקס. לוחית זיכרון מוצבת על הבית בו גרה במשך 40 שנה.
באוקטובר 1932 נישאה היקסון לאריק נורמן באטלר בהמפסטד שבלונדון. לבני הזוג נולד בן (ניקולס יליד 1936) ובת (קרוליין ילידת 1939). בעלה נפטר ביוני 1967 בקולצ'סטר שבאסקס.
ג'ואן היקסון נפטרה בבית חולים בקולצ'סטר בגיל 92 אחרי שלקתה בשבץ. היא נקברה בבית הקברות סידברי בשם נישואיה "ג'ואן בוגל באטלר".
אלישיה מצ'אדו
סלמאן עאמר
סלמאן עאמר (נולד ב-1962 בערך) היה ראש המועצה המקומית ג'וליס בין השנים 2013–2018. נדון ל-14 שנות מאסר באשמת הריגה.
ביוגרפיה.
סלמאן עאמר שירת בצה"ל בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. הוא יצא לקורס מ"כים בתקופת מלחמת לבנון הראשונה ובתקופת השהות של צה"ל בלבנון היה מפקד פלוגה בצנחנים. הוא המשיך להתקדם לתפקיד מפקד גדוד, והשתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף.
לאחר שחררו עבד כיועץ ביטחוני, וניהל עסקים בישראל ובחו"ל. במהלך שש שנים התגורר בארגנטינה, בה הקים חברת אבטחה. הוא בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ובקרימינולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן, תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת בלגרנו בארגנטינה ותואר שני בניהול וביטחון מאוניברסיטת לסטר באנגליה.
בשנת 1997 הקים את עמותת "עמירים" למען סטודנטים על שם אחיו, סא"ל חוסיין עאמר, מפקד גדוד 12 של חטיבת גולני שנהרג בשנת 1996 בדרום לבנון. הוא חבר ועד מנהל של עמותות נוספות, ובהן אגודת הידידים של אוניברסיטת חיפה.
עאמר נשוי ואב לשניים.
פעילות ציבורית.
בשנת 2013 נבחר לראש מועצת ג'וליס, לאחר שזכה בכ-41% מקולות הבוחרים, וגבר על ראש המועצה היוצא, סלמאן הנו, שזכה בכ-16% מהקולות. כיהן כיו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה במרכז השלטון המקומי.
הריגת קבלן הגינון.
ב-5 בספטמבר 2016 נעצר עאמר לאחר שירה למוות בקבלן הגינון מוניר נבואני, שתקף אותו, בסיומם של חודשיים בהם רדף המנוח אחר עאמר הטריד אותו ואיים עליו. צו איסור פרסום הוצא על מהות הסכסוך בינו לבין נבואני. השופט יצחק עמית תיאר את המנוח:
האירוע כולו נתפס במצלמות האבטחה של בניין המועצה.
כעבור יומיים הוצת מבנה עמותת "עמירים" בג'וליס. בעקבות האירוע עזבו זמנית את ג'וליס 30 מבני משפחת עאמר מחשש לנקמת דם.
באוקטובר 2016 הוגש נגד עאמר כתב אישום באשמת רצח ושיבוש הליכי משפט, בטענה שהוא העלים את האקדח בו ירה ואת הטלפון הסלולרי שלו. עאמר טוען להגנתו בבית המשפט המחוזי שהוא לקה בשכחה דיסוציאטיבית של מספר שניות, שהסתיימה כאשר המנוח היה שרוע על הרצפה. ב-28 ביולי 2020 הורשע בבית המשפט המחוזי בחיפה ברצח. ב-15 בדצמבר 2020 נדון ל-20 שנות מאסר בפועל, ופיצויים בסך של 258 אלף ש"ח. קו הגנתו, שהוגדר על ידי השופט יצחק עמית "השקרי והמופרך" עמד לו לרועץ וגרם לבית המשפט להחמיר איתו. בערעור לבית המשפט העליון החליף עאמר את עורכי דינו ואת קו הגנתו וטען להריגה אחריות מופחתת בגלל קנטור. בית המשפט קיבל את ערעורו, החליף את הרשעתו מרצח להריגה וקבע את עונשו על 14 שנות מאסר.
תאגיד השידור של יפן
זקן הסגל הדיפלומטי