בשנת 2021 הסלים המשבר מול אוקראינה, על רקע האשמות הדדיות ומחלוקת סביב אזור דונבאס שבאוקראינה. בפברואר 2022, הודיעה רוסיה על הכרה בעצמאותן של הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק, שהתבדלו מאוקראינה בחסות רוסיה. הכרה זו הובילה לעיצומים על רוסיה מצד מדינות המערב. ב-24 בפברואר 2022 החלה פלישת רוסיה לאוקראינה, שהובילה לגל חריף ומוגבר של עיצומים על רוסיה.
קלטית
יורם ניסינוביץ'
יורם ניסינוביץ' (נולד ב-24 באוגוסט 1965) הוא משורר ישראלי.
ביוגרפיה.
יורם ניסינוביץ' יליד אשדוד, למד בישיבה תיכונית ובישיבת הסדר בנווה דקלים, שירת בצה"ל בחטיבת גבעתי. בהמשך למד במרכז האקדמי בית מורשה בירושלים, כמו כן למד ולימד בבית המדרש "אלול" בירושלים ובמוסדות אחרים.
בשנת 1994 היה שותף להקמת משיב הרוח - כתב עת לשירה יהודית-ישראלית, והוא משמש גם כיום כאחד מעורכיו הבכירים וערך עשרות מגליונות כתב העת בין השאר את האנתולוגיה "ליקוטי שירות - אסופת שירה בעקבות רבי נחמן מברסלב" (הוצאת ידיעות אחרונות, 2011). ואנתולוגיה לשירה מתורגמת מיידיש.
ספר שיריו "השולחן הנמוך של הישועה" נבחר למפעל קסת לספרות ביכורים והופיע בשנת 2008 בהוצאת אבן חושן, ובעריכת דוד וינפלד. הספר זכה בפרס הפסטיבל הבינלאומי לשירה "שער" של כתב העת "הליקון". בנימוקי מתן הפרס נכתב: "שיריו של יורם ניסינוביץ' מצטיינים בעולם פנימי עשיר, מעניין, ובמורכבות המבע. עולמו השירי המתרחב מן האישי – דרך המציאות בה אנו נתונים – אל האנושי והאוניברסלי, נמזג לתוך שפה בשלה, מודעת היטב לעצמה ומדויקת".
ב-2019 העלה "אנסמבל תקוע" הצגה שנכתבה בהשראת עבודת מחקר של ניסינוביץ' על האדמו"ר מיבלונה יחזקאל טאוב: "האדמו"ר האחרון – אודיסאה חסידית".
חיים אישיים.
ניסינוביץ נשוי ואב לשניים, מתגורר ביישוב תקוע.
ועדת דברת
אופני טנדם
אופני טַנְדֶם (באנגלית: Tandem Bicycle) הם אופניים המיועדים לשני רוכבים או יותר, היושבים זה מאחורי זה בתצורת טנדם, ותורמים יחד את הכוח להנעת האופניים. האופניים משמשים בין השאר לשילוב נכים בספורט הרכיבה - למשל אנשים עם עיוורון או אנשים עם לקות ראייה, הרוכבים מאחורי רוכב קדמי רואה.
בעבר יוצרו אופני הטנדם על ידי חיבור שני זוגות אופניים זה לזה. המשקל והלחץ הכפולים המופעלים על מערכות האופניים מסוג זה מחייבים רכיבים עמידים יותר, ועל כן כיום מאופיינים אופני טנדם בשילדה מסיבית ורכיבים חזקים מאלו המשמשים אופני יחיד.
עיצוב מוקדם לאופני טנדם מופיע ברישום משנת 1891.
עיצוב וסוגים.
אופני הטנדם מוארכים יותר מאופניים רגילים; הם בעלי מספר מושבים זה מאחורי זה ומספר מערכות פדלים. הפדלים של הרוכבים מחוברים על ידי שרשרת, נוספת לזו הקיימת באופניים רגילים, הנקראת "שרשרת תזמון". כך הרוכבים מדוושים בו-זמנית באותו קצב (קאדנס), ותורמים יחד את הכוח הדרוש לסיבוב הגלגלים והנעת האופניים קדימה. השליטה באופניים היא בידי הרוכב הקדמי האוחז בכידון (לשאר הרוכבים יש כידון אחיזה בלבד).
אופני טנדם לשני רוכבים הם הנפוצים ביותר, אך קיימים גם אופני טנדם לשלושה, ארבעה ואף יותר רוכבים.
ב-1896 נבנה דגם אופני טנדם לעשרה רוכבים, ה"אוריטן" (oriten), על ידי ה-Orient Cycle Company. הדגם הארוך ביותר שנבנה אי פעם כלל שבעים וארבעה מושבים ונבנה ב-1984 באוסטרליה.
כיום ישנם אופני טנדם בסגנון אופני כביש לצורך רכיבות עממיות על הכביש וגם לצורך מרוץ אופניים מקצוע שבארץ אינו קיים. וכן אופני טנדם בסגנון אופני הרים, בעלי בולמי זעזועים. קיימים גם אופני טנדם מסוג "אופנוח".
רכיבת טנדם.
הכוח המופעל ברכיבת טנדם גדול מהכוח המופעל ברכיבת סינגל (אופניים רגילים), ההתנגדות לגלגול והחיכוך בציר מעט גבוהים יותר אך התנגדות האוויר דומה. משקל אופני הטנדם כפול ולעיתים אף יותר מכפול ממשקל אופני הסינגל, אך יחד עם זה יחס הכוח למשקל אינו זהה לזה של רוכב יחיד על אופניים רגילים. הרכבה על אופני טנדם קשה יותר בדרך כלל מאשר הרכיבה על אופני סינגל. בירידות קל להגיע עם אופני הטנדם למהירויות גבוהות מאלו של אופני סינגל בצורה ניכרת. אחד היתרונות של אופני טנדם הוא שבגלל אורכם הם פחות מועדים להתהפכויות בירידות תלולות.
בפועל, קלות הרכיבה על אופני טנדם תלויה באיכותם של האופניים, ביחס הכוח והמשקל בין הרוכבים, ובמיומנותם. רכיבת טנדם מצריכה תיאום בין שני הרוכבים, המתבטא, בין השאר, במגבלה על אפשרויות תגובה מהירה. בנוסף, השליטה והשמירה על שיווי משקל דורשות מאמץ רב יותר (בעיקר מצד הרוכב הקדמי). באופניים רגילים, הרוכב היחיד מתאם אינסטינקטיבית את העברת משקל גופו מצד לצד וסיבוב הכידון, וכך נשמרת יציבותו על האופניים. ברכיבת טנדם על הרוכב הקדמי לפצות בתנועות כידון על שינויים במרכז הכובד שאינו מודע להם מבעוד מועד. ככל שמשקלו נמוך יותר ביחס לרוכב האחורי, כך גדלה השפעת תנועותיו של הרוכב האחורי על היציבות.
מקור השם.
השם "טנדם" הוא משחק מילים אנגלי שמקורו בלטינית: Tandem. בלטינית פירושו "לבסוף", ובאנגלית פירושו "זה מאחורי זה". היות שעל אופני הטנדם יושבים הרוכבים זה אחר זה, הם זכו בשם זה. השימוש במושג "טנדם" משמש גם בענפי ספורט אחרים בהם צוות ספורטאים פועל בצורה דומה, כגון צניחה חופשית של זוג צנחנים (Tandem skydiving, נפוץ בעיקר בצניחה עם מדריך).
בלשון העברית - ארמית, יש מילה עם אותו צליל ואותה משמעות '"טן דו"' מקור המילה בתלמוד הבבלי מסכת יבמות דף קיח: '"טב למיתב טן דו מלמיתב ארמלו"' (טוב לשבת יחד, בזוג, מלשבת אלמנה).
אופני טנדם בישראל.
בישראל, אופני הטנדם נפוצות בעיקר בהקשר של רכיבת עיוורים ולקויי ראייה במסגרות העוסקות בספורט נכים.
בין הארגונים והעמותות הפועלות בישראל ניתן למנות את:
תחרויות אופני טנדם בסגנון אופני הרים המיועדות לרוכבים עיוורים ולקויי ראייה מתקיימות בישראל מאז שנת 2017. התחרויות מתקיימות בחסות איגוד האופנים הישראלי וההתאחדות הישראלית לספורט הנכים. בין התחרויות ניתן למנות את "אליפות ישראל לטנדם", "מרוץ איילה", "הספורטיאדה" ותחרויות נוספות.
ג'ון מונאש
רמוס ג'ון לופין
גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל
גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל (באנגלית: Marine Parkway- Gil Hodges Memorial Bridge) הוא גשר מעלית המחבר בין חצי האי רוקאוויי שברובע קווינס לבין רובע ברוקלין שבעיר ניו יורק.
הגשר נבנה בשנת 1937 והוא כולל ארבעה נתיבי כלי רכב.
הגשר נמצא בבעלות העיר ניו יורק ומנוהל על ידי רשות גשר ומנהרת טריבורו.
פרויקט המכשפה מבלייר
פרויקט המכשפה מבלייר (באנגלית: The Blair Witch Project) הוא סרט אימה עצמאי אמריקאי משנת 1999 שבוים על ידי דניאל מייריק ואדוארדו סאנצ'ז וצולם בסגנון Found Footage. על אף שסרטים בסגנון נעשו קודם לכן, הסרט נחשב לאבטיפוס של סרטי פאונד פוטג'.
הסרט התקבל באופן חיובי על ידי המבקרים והרוויח 248 מיליון דולר ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד הסרטים העצמאיים המצליחים ביותר בכל הזמנים.
עלילה.
באוקטובר 1994, יצאו כמה סטודנטים לקולנוע (הת'ר דונהיו, מייקל סי. ויליאמס וג'ושוע לאונרד) להפיק סרט תיעודי על אגדת המכשפה מבלייר. תחילה הם נסעו למרילנד, בורקיטסוויל, וראיינו שם מקומיים על אגדת המכשפה מבלייר. המקומיים סיפרו להם על אדם בשם ראסטין פארר, שחטף שבעה ילדים בשנת 1940 והביא אותם לביתו ביער, שם הוא רצח אותם בעינויים. לפי המשך הסיפור, פארר היה נוהג להביא את הילדים למרתף הבית שלו בזוגות, ומאלץ את הילד הראשון לעמוד בפינה ולשמוע את זעקות הילד השני נרצח. לאחר מכן פארר היה רוצח גם את הילד הראשון. בסופו של הסיפור פארר מסגיר את עצמו למשטרה. במשפט שלו הוא סיפר כי רוחה של אלי קדוארד, המכשפה שנתלתה במאה ה-18, השתלטה על נשמתו והבטיחה לעזוב אותו בתנאי שהוא ירצח את הילדים. השלישייה גם מראיינת את מרי בראון, אישה מקומית מוזרה שאומרת להם שהיא נתקלה במכשפה מבלייר כשהייתה ילדה.
ביום שני, הסטודנטים מתחילים לחקור את היער בצפון בורקיטסוויל כדי לחפש ראיות למכשפה מבלייר. לאורך הדרך, הם פוגשים בדייג מקומי המזהיר אותם כי היערות רדופים. הוא מספר להם זיכרון שבו פעם אחת הוא ראה ערפל מוזר עולה מן המים. הסטודנטים ממשיכים בדרכם לקופין רוק, שם נמצאו פעם חמישה גברים שנרצחו בטקס פולחני במאה ה-19. לאחר מכן הם מקימים מחנה לקראת הלילה. ביום שלאחר מכן הם ממשיכים עמוק יותר אל תוך היער, למרות היותו של השביל לא מסומן במפה. בסופו של דבר הם מאתרים את מה שנראה כבית קברות ישן עם גַּלְעֵדים קטנים. הם מקימים מחנה קרוב לאזור ולאחר מכן חוזרים לבית הקברות לאחר רדת החשכה. ג'וש ממוטט בטעות גּלעד אחד, והת'ר בחיפזון מתקנת את ההרס. יותר מאוחר באותו לילה הם שומעים צלילים חורקים מחוץ לאוהל. הם מנסים לזהות מה פשר הקולות, אך הרעשים מקיפים אותם מכל הכיוונים. הם נאלצים להניח כי הקולות הם של בעלי חיים או מקומיים העוקבים אחריהם.