הוא נשוי לשחקנית סוזן וולטרס ולזוג שתי בנות.
שויתי (שמעון ישראל שיין)
"שויתי" הוא ציור שיצר הרב שמעון ישראל שיין בירושלים במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. הוא מהווה דוגמה לציור ה"שויתי" המסורתי וגם להתפתחות המוקדמת של הדפוס העברי בירושלים.
הלוח נוצר במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 על ידי הרב שמעון ישראל שיין, כעיטור המשלב טכניקות אמנותיות שונות. כתובת בתחתית העבודה מעידה כי עבודה זו נעשתה כמזכרת "מעיר הקודש ירושלים". מרבית הטקסט צויר ביד בידי האמן, חלקו נצבע בזהב. אולם, מספר עיטורים נעשו בטכניקות הדפס שונות. העיטורים המופיעים בפינות המסגרת העיטורית, כמו גם במקומות נוספים בעבודה, נוצרו כתוצאה מהטבעה של חותמת מרובעת ובה דגם צמחי. בנוסף, בעבודה מופיעים שלושה תיאורים של אתרי הקודש בעיר - הכותל המערבי והר הבית (באמצע), קבר רחל (משמאל) ו-"העיר הק[דושה] ציון וקבר בני דוד" (מימין). תיאורים אלו נעשו מלוח הדפס שנדפס בטכניקה של דפוס בלט והודבקו על העבודה.
ישיבת שבי שומרון
כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין
כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין (בגרמנית: Prinz Christian von Schleswig-Holstein; 22 בינואר 1831 - 28 באוקטובר 1917), היה חתנה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה.
כריסטיאן נולד ב-22 בינואר 1831 באוגוסטנבורג, לכריסטיאן אוגוסט השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג וללואיזה סופיה אף דנסקאולד-סמסו, בתם של כריסטיאן קונרד, רוזן דנסקאולד-סמסו ויוהנה קאס אף מור.
משפחתו של כריסטיאן הייתה מיוחסת למשפחת המלוכה הדנית, ומשפחתו טיפחה את אחיו פרידריך על מנת שיהא בעתיד מלך דנמרק. אולם, מכיוון שמשפחתו הייתה גם ממוצא גרמני, העדיפו הדנים על פני אחיו את כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג בתור היורש. מאידך, בשלזוויג-הולשטיין הגרמנית הוכרה תביעתו של פרידריך, משום שנהג בהם החוק הסאלי. בשנת 1848 פרצה מלחמת שלזוויג הראשונה, שבה קיבל אביו כריסטיאן אוגוסט השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג תמיכה מפרוסיה וממדינות הקונפדרציה הגרמנית, אולם בשנת 1851 חתמה פרוסיה על הסכם שלום עם דנמרק, ומיד לאחר מכן כבשו הדנים את הדוכסויות.
ב-8 במאי 1852 נחתם חוזה לונדון, שעל פיו נבחר כריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג להיות היורש בכוח לכתר לאחר פרדריק השביעי, מלך דנמרק, ובנוסף נקבע פיצוי כספי לאביו כריסטיאן אוגוסט השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג בתמורה לויתור על תביעותיו לשליטה בדוכסויות.
אחרי המלחמה למד כריסטיאן באוניברסיטת בון, שם התיידד עם פרידריך, נסיך פרוסיה. בספטמבר 1865 פגש כריסטיאן בעת ביקור בקובורג את הלנה, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה וויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובדצמבר אותה שנה התארסו השניים. המלכה ויקטוריה נתנה את הסכמתה לנישואין, בתנאי שהזוג יתגורר בבריטניה. ב-5 ביולי 1866 התחתנו השניים בטירת וינדזור, ושבוע קודם לכן קיבל כריסטיאן את התואר "הוד מעלתו המלכותית". בני הזוג בילו את ליל כלולותיהם בבית אוסבורן, לפני שיצאו לירח דבש בפריז, אינטרלאקן וג'נובה. לאחר ירח הדבש הם התגוררו באכסניית קמברלנד שמחוץ לטירת וינדזור, ונולדו להם 6 ילדים.
כריסטיאן קיבל תואר אביר של מסדר הבירית, ואת תואר אביר הצלב הגדול של המסדר הוויקטוריאני המלכותי. מיד לאחר נישואיו קיבל כריסטיאן דרגת מייג'ור גנרל בצבא הבריטי, בשנת 1874 קודם לדרגת לוטננט גנרל, ובשנת 1877 קודם לדרגת גנרל. כמו כן קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת אוקספורד, ומילא תפקידים ציבוריים יחד עם אשתו הלנה.
ביולי 1917 שינה ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת את שמו של בית המלוכה לבית וינדזור, כאות התחשבות ברגש האנטי-גרמני החזק בציבור בתקופת המלחמה נגד גרמניה. כריסטיאן והלנה ויתרו גם הם על תאריהם הגרמניים, ונקראו מעתה רק "הנסיך המלכותי" ו"הנסיכה המלכותית" בהתאמה.
ב-28 באוקטובר 1917 מת כריסטיאן בארמון שומברג בלונדון, ונקבר בבית הקברות המלכותי שבפרוגמור.
משפחתו.
ב-5 ביולי 1866 התחתן כריסטיאן עם הלנה, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה וויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
רבני צוהר
כביש 1 (קליפורניה)
בית הכנסת באירקוטסק
בית הכנסת באירקוטסק הוא בית הכנסת העתיק ביותר ברוסיה, השוכן ברחוב קרל ליבקנכט באירקוטסק. בית הכנסת הראשון במקום נבנה ב-1879 על ידי הסוחרים והקנטוניסטים שגרו בעיר. הוא התחיל לפעול באפריל 1879, אך נשרף כבר ביוני אותה שנה. במקום נבנה הבניין הנוכחי ובית הכנסת החל לפעול בשנת 1882.
בשנת 1931 נלקח הבניין מהקהילה ולא תפקד כבית כנסת. בשנת 1947 הקומה השנייה הוחזרה ליהודים, אך לא התקיימו תפילות במקום עד לשנת 1981. בבניין נאפו מצות ליהודי העיר. בשנות ה-90 של המאה ה-20 חודשה פעילות דתית בבניין בהיקף מלא.
היסטוריה של הקהילה היהודית.
לפני בניית בית הכנסת, היו בעיר ארבעה בתי כנסת קטנים, שהיו מחולקים שתי קבוצות קבוצת הקנטוניסטים וקבוצת הסוחרים.. הסוחרים והקנטוניסטים רצו לבנות בית כנסת גדול יותר, אך לסוחרים לא הייתה קרקע ואילו הקנטוניסטים התקשו להשיג מימון לבנייה. ב-1879 הסתיימה בניית בית הכנסת החדש אך הבניין נשרף תוך זמן קצר. בניית בניין חדש הסתיימה בשנת 1882.
בהתאם להחלטת מוסדות השלטון המקומי מ-4 במאי 1932 הבניין נלקח מהקהילה היהודית והוחזר חלקית לאחר כ15 עשר שנים. בקומה הראשונה היו חנויות והקומה השנייה הוחזרה לקהילה. אחרי נפילת ברית המועצות בית הכנסת הוחזר כולו. ב-27 ביולי (ט' באב) 2004 פרצה בבניין שרפה נוספת, ששרפה כמעט את כולו. ספריית הקודש שנמצאה בבניין נשרפה כמעט כולה, ונקברה בבית הקברות היהודי בעיר. מיד אחרי השרפה החלו יהודי הקהילה במסע גיוס תרומות ושיפוצים, עד שב-2008 נפתח בית הכנסת.
המקווה.
בזמן שיפוץ בית הכנסת נמצאו תרשימים של מקווה שהיה בצדו של הבניין. לאחר חפירות נמצא בור המקווה מכוסה. לאחר כמה שנים המקווה שופץ ונפתח.
באחד מהדוחות ששלחו לאדמו״ר הריי״צ על מצב המקוואות ברוסיה הוזכר המקווה של אירקוטסק.
בניין בית הכנסת.
בנין בית הכנסת הוא בן 3 קומות.
קומה ראשונה - בו נמצא חדר כניסה ועמדת השומר, לוח מודעות, קופת צדקה ושני לוחות גדולים עליהם רשומה היסטורית הקהילה ברוסית ובאנגלית. בהמשך הקומה המקווה שהתגלה בזמן השיפוצים. מצד שמאל חדר האוכל ומול הדלת עץ החיים. בהמשך הקומה נמצא האולם תפילה לגברים עזרת הנשים נגישה מהקומה השנייה. מצד ימין בקצה האולם תצוגה של פריטים היסטוריים של הקהילה.
קומה שנייה - בקומה זו פועלים משרדי הקהילה, חברה קדישא, משרד הסוכנות היהודית, מועדון לגיל הזהב, כיתת לימוד וספרייה יהודית.
קומה שלישית - באוקטובר 2018 נפתח בקומה השלישית "מרכז לצעירים" (ברוחם)
קפיטליזם חזירי
Try Everything
Try Everything (בעברית: נסה הכל) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, עבור אולפני ההקלטות של וולט דיסני, כחלק מפסקול הסרט "זוטרופוליס". השיר יצא לאור ב-15 בפברואר 2016, כסינגל הראשון והיחיד מתוך הפסקול.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-63 במצעד הבילבורד הוט 100, הראשון במצעד הלבנוני, והתשיעי במצעד שבוולוניה. השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-59, בקטוגריית - "השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, לטלוויזיה או למדיה ויזואלית אחרת", אך הפסיד ל-"", של ג'סטין טימברלייק.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי סיה פרלר, טור הרמנסן ומיקל אריקסן, והופק על ידי סטארגייט. שאקירה הודיעה ברשתות החברתיות, כי היא זו שתבצע את השיר מתוך פסקול הסרט "זוטרופוליס" ובסמוך לכך פרסמה גם את עטיפתו של הסינגל.
השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הדאנס-פופ.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר שילב בתוכו קטעים מתוך הסרט והציג את שאקירה כשהיא באולפן הקלטות, שרה את השיר ורוקדת לצליליו. בין היתר, הציג הקליפ את דמות הצביה אותה דיבבה שאקירה בסרט "זוטרופוליס".
נכון לנובמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-680 מיליון צפיות.
מיקומי שיא.
השיר זכה להצלחה רבה כאשר נכנס למצעדים רבים, ואף הגיע למקום הראשון במצעד הלבנוני.
אלטיס
אלטיס אירופה (Altice) הוא שמה של חברת תקשורת וכבלים שמרכזה בהולנד ופועלת גם בצרפת ונמצאת בבעלות איש העסקים פטריק דרהי.
זוהי חברה רב-לאומית הנחשבת לחברת התקשורת השנייה בגודלה בצרפת אחרי אורנג' ופועלת תחת קבוצת התקשורת אלטיס (Altice Media Group). אלטיס היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסת Euronext.
היסטוריה.
אלטיס רכשה מספר חברות תקשורת בצרפת בשנים 2002-2007, תוך מיזוגן תחת המותג Numericable.
בנובמבר 2013 הודיעה חברת אורנג' כי היא מכרה את אורנג' דומיניקנה לאלטיס תמורת 1.4 מיליארד דולר.
במרץ 2014 רכשה אלטיס את חברת SFR, חברת שירותי הטלפון הסלולרי והאינטרנט השנייה בגודלה בצרפת אחרי Vivendi.
בנובמבר 2014 אושרה רכישת חברת Virgin Mobile צרפת תמורת 325 מיליון אירו.
במאי 2015 רכשה אלטיס 70% ממניות חברת Suddenlink, שלפי הערכות היא חברת הכבלים השביעית בגודלה בארצות הברית, תמורת 9.1 מיליארד דולר.
ביוני 2015 רכשה אלטיס את פורטוגל טלקום ומכרה את קוביסאו לאייפקס צרפת.
ב-17 בספטמבר 2015 הוכרז כי אלטיס תרכוש את Cablevision, ספקית כבלים בניו יורק, תמורת 17.7 מיליארד דולר, כולל החוב שלה.