ב-1952 הייתה הולנד בין החברות המייסדות של קהילת הפחם והפלדה האירופית, שהפכה בסופו של דבר לאיחוד האירופי של ימינו; הולנד היא גם בין המדינות המייסדות של ברית נאט"ו. באיחוד האירופי נחשבת הולנד לאחת המדינות השואפות לאיחוד קרוב יותר בין המדינות החברות, והיא בקבוצת המדינות הראשונות שאימצו את האירו. עם זאת, במשאל-העם על אשרור החוקה האירופית הצביעה הולנד "לא", ובכך הייתה, לצידה של צרפת, לאחד הגורמים החשובים להקפאת התהליך.
הולנד היא מדינה מתועשת, אך גם יצואנית גדולה של מוצרים חקלאיים, והיא אחת העשירות באירופה במושגים של תל"ג ותמ"ג לנפש, וכן מבחינת השכר הממוצע. הולנד מפורסמת ב"מודל הפּוֹלדֶר", שעל פיו המדיניות הכלכלית נקבעת בהסכמה בין ארגוני המעסיקים, ארגוני העובדים והממשלה; לזכותו של מודל זה נזקף מיעוט השביתות בהולנד, והולנד נחשבת בעיני רבים לפשרה מצליחה בין כלכלת שוק ומדינת רווחה.
שני מעשי רצח שקרו בתחילת שנות ה-2000 זעזעו את החברה ההולנדית ועוררו בה דיון ציבורי נוקב בענייני חברה, הגירה ומדיניות ממשלתית: פים פורטאון, מנהיג פופוליסטי של הימין הקיצוני והומוסקסואל מוצהר שנרצח ב-2002 על ידי פעיל שמאל שרצה למנוע את זכייתו בבחירות, והבמאי תאו ואן גוך שנרצח על ידי צעיר מוסלמי רדיקלי ממוצא מרוקני ב-2004 על רקע התנגדותו להגירה.
בלוט ים
סטניסלב שושקביץ'
סטניסלב סטניסלבוביץ' שושקביץ' (בבלארוסית: Станіслаў Станіслававіч Шушкевіч; 15 בדצמבר 1934 - 3 במאי 2022) היה יו"ר הפרלמנט של בלארוס והנשיא בפועל בשנים 1994-1991. הוא תמך בכלכלת שוק והיה לו תפקיד מרכזי בהקמת חבר המדינות.
לפני שהחל בפעילותו הפוליטית היה שושקביץ' אחד המדענים המובילים בבלארוס. הוא היה חבר באקדמיה הבלארוסית למדעים, דוקטור לפיזיקה ולמתמטיקה, פרופסור, מחבר של מספר ספרים, 150 מאמרים וממציא של כ-50 פטנטים. על פעילות זו זכה למספר עיטורים.
ב-8 בדצמבר 1991, בעקבות הפסגה המשולשת בבלאבז'סקאיה פושצ'ה עם בוריס ילצין וליאוניד קרבצ'וק, חתם על הסכם לפירוק ברית המועצות ועל הקמת חבר המדינות. בסוף 1993, אלכסנדר לוקשנקו, יו"ר הוועדה הפרלמנטרית למלחמה בשחיתות, האשים כ-70 אנשי ממשל בכירים, ביניהם את שושקביץ', במעילה בכספי המדינה למטרות אישיות. האשמותיו של לוקשנקו הביאו להצעת אי אמון בפרלמנט שהתקבלה, ושושקביץ' הוחלף בוויאצ'סלב קביץ', איש המפלגה הקומוניסטית. חקירה שהתנהלה בעניין השחיתות זיכתה את שושקביץ' מכל אשמה.
ביולי 1994 נערכו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות לנשיאות בלארוס. שישה מועמדים התמודדו על המשרה, ביניהם לוקשנקו, שושקביץ' וקביץ', כאשר האחרון נחשב לפייבוריט ברור. לתדהמת רבים, בסיבוב הראשון לוקשנקו זכה ב-45%, ואילו קביץ' ושושקביץ' קיבלו 15% ו-10% בהתאמה. שושקביץ' פרש מהחיים הפוליטיים.
בשנת 2002 תבע שושקביץ' בתביעה תקדימית את משרד הביטחון הסוציאלי הבלארוסי: הוא תבע פיצוי בטענה שבשל מדיניות לא נכונה ואינפלציה, התכווצה קצבת הגמלה שלו ל-1.80 דולר. בשנת 2004, הוא ניסה להתמודד לפרלמנט, אך מועמדותו נדחתה על ידי ועדת הבחירות.
שושקביץ' הפך לאחר מכן למבקר מוביל של לוקשנקו ותומך נלהב באופוזיציה הליברלית במדינה. ב-2012 האשים לוקשנקו את שושקביץ' בחתרנות בבלארוס ועל שושקביץ' נאסר לעזוב את המדינה. שושקביץ' היה פחות פעיל פוליטית בשנותיו ולא מילא תפקיד בהפגנות בבלארוס נגד הממשלה שפרצו לאחר שלוקשנקו טען לניצחון בבחירות לנשיאות באוגוסט 2020.
כלי תקשורת בבלארוס דיווחו באפריל 2022 כי שושקביץ' היה בטיפול נמרץ עקב סיבוכים של מחלת הקורונה. הוא מת ב-3 במאי 2022.
הסובייט של פטרוגרד
חות שבעה
חוות שבעה
יהוידע הכהן
יְהוֹיָדָע היה דמות מקראית, כהן גדול ואמרכל בתקופת המלכים, שמוזכר בעיקר בעניין המלכתו של יואש מלך יהודה והריגתה של עתליה. הביא להמלכתו של יואש בן ה-7 על ממלכת יהודה, והדריך אותו עד לפטירתו של יהוידע. חי 130 שנה. בנו, זכריה, היה נביא ונהרג בבית המקדש בהוראת יואש המלך.
הרמב"ם, בהקדמתו לספרו משנה תורה, מציין את שמו של יהוידע בשרשרת מסירת התורה ממשה ועד רב אשי. לפי דברי הרמב"ם שם, יהוידע למד מהנביא אלישע, ומסר את התורה לבנו, זכריה.
יש שמזהים אותו עם יוחנן בן עזריה, מצאצאי צדוק, שמוזכר ב.
המרד נגד עתליה.
המרד נגד עתליה מתואר ביתר פירוט ב, ובספר דברי הימים-ב סוף , ו.
לאחר מות בנה אחזיהו, הרגה עתליה את כל הזכרים שבצאצאיה שראויים לירושה ולמלוכה, כדי שתמלוך היא בלא מערער.
יהושבע (בדברי הימים: יהושבעת), אשתו של יהוידע הכהן, שהייתה אחות המלך אחזיהו, החביאה את יואש בן אחזיהו מפני עתליה ב"בית המיטות" - דהיינו העלייה שמעל קודש הקדשים.
בהגיע שנתו השביעית של יואש נקשר קשר נגד עתליה. בראש הקשר עמד יהוידע הכהן. אל יהוידע הצטרפו שרי המאות והרצים, ולפי ספר מלכים גם ראשי בתי האבות. יהוידע אסף אותם אל בית המקדש, ושם השביע אותם והראה להם את יואש.
את עתליה המיתו במצוות יהוידע הכהן.
ניתוץ הבעל וצלמיו.
בהמלכתו של יואש נכח גם 'עם הארץ', שהיה שותף במעשה ההפיכה ובהשמדת הבעל, שבאו מיד לאחר המלכתו של יואש.
בתקופת מלכותו של יואש.
יואש הומלך בגיל שבע. בפועל, מי שניהל את ענייני הממלכה היה יהוידע. יהוידע היה רבו של יואש, והוא זה שנחה אותו לעשות הישר בעיני ה':
חיזוק בדק הבית.
בשנת 23 למלכותו של יואש, נודע ליואש שהכהנים לא הצליחו לתקן את כל הפגמים שנגרמו לבית המקדש. בית המקדש היה זקוק לחידוש ולתיקון, בעקבות מעשי המלכים האחרונים שלפני יואש, עתליהו ובניה, שלקחו את אוצרות בית המקדש וכליו לצורכי עבודה זרה. כתוצאה מכך, סדרי העבודה בבית ה' נשתבשו.
יואש קרא ליהוידע וציווה עליו לערוך מגבית לצורך חיזוק בדק הבית. אנשים רבים הפסיקו לתרום, מפני שהתרומות שימשו את המלכים הקודמים לעבודה זרה, ועל כן יואש ויהוידע הוצרכו לערוך מגבית.
אורך ימיו ופטירתו.
יהוידע חי 130 שנה. הכתוב מזכיר אותו לשבח ומעיד עליו:
הניח בן ושמו זכריה. הכתוב בדברי הימים מספר על כפיות הטובה של יהואש לאחר מות יהוידע. כאשר זכריה בן יהוידע התנבא כנגד מעשיו הרעים של יהואש, ציווה הלה והוציאוהו להורג.
הערכת חז"ל ליהוידע.
במדרשים מובעת הערכה רבה של חז"ל ליהוידע. ההערכה מובעת כבר בכתובים עצמם - הכתוב מעיד שיהוידע נקבר בקברי המלכים "כִּי עָשָׂה טוֹבָה בְּיִשְׂרָאֵל וְעִם הָאֱלֹהִים וּבֵיתוֹ".
המדרש מבטא את גדולתו של יהוידע בדורו:
מדרש נוסף מתייחס לזמן הולדתו של יהוידע, שהיה סמוך לבניין בית המקדש הראשון, וקושר לכך את מעשיו בחיזוק בית המקדש:
מדרש יהוידע - כסף שנותר מאשם.
המשנה במסכת שקלים מביאה מדרש הלכה בשם יהוידע הכהן:
בפסוק "אשם הוא אשם אשם לה'" לכאורה יש סתירה: "אשם הוא" - משמע כמו כל אשם, שנאכל לכהנים. לעומת זאת, "אשם לה'" משמע שכולו לה'. לכן - דרש יהוידע - הוראת הפסוק היא כך: מה שנותר מכסף שהופרש לקנות בו בהמה לקרבן חטאת או אשם - יש לקנות בו בהמות לקרבן עולה (עולת נדבה). הבשר יישרף כולו על המזבח, לקיים את ההוראה "אשם לה'", והעור של הבהמה יתחלק לכהנים - לקיים הוראת "אשם הוא" ככל אשם שיש בו חלק לכהן.
וזה ביאור הפסוק שנאמר ביהוידע "כֶּסֶף אָשָׁם וְכֶסֶף חַטָּאוֹת לֹא יוּבָא בֵּית ה', לַכֹּהֲנִים יִהְיוּ" - כסף שנותר מקרבן חטאת ואשם יינתן לכהנים, הם יקנו בו עולת נדבה, הבשר לשם והעורות לכהנים. "לא יובא בית ה'" - הכסף הזה לא ישמש לצורכי בדק הבית, אלא לעולות.
זרע יהוידע.
באשר זיהוי כהן כבא מזרע יהוידע הכהן כתב רב האי גאון אל כהני ג'רבה; .
וולטר זוסקינד
יאן וולטר זוסקינד (Jan Walter Susskind; 1 במאי 1913 - 25 במרץ 1980) היה מנצח יהודי בריטי יליד צ'כיה.
קורות חיים.
זוסקינד נולד בפראג. אביו היה מבקר מוזיקה וינאי ואמו, יהודיה צ'כית הייתה מורה לפסנתר. יוזף סוק לימד את זוסקינד בקונסרבטוריון של פראג. בהמשך למד ניצוח בהנחייתו של גיאורג סל.
ב-13 במרץ 1939, יומיים לפני הפלישה הגרמנית, ברח זוסקינד מפראג. אימו, שנשארה בצ'כיה הייתה אסירה במחנה הריכוז טרזיינשטט, אך ניצלה.
הוא הגיע כפליט לבריטניה והקים את הטריו הצ'כי, שבו היה הפסנתרן. לטריו הייתה תעסוקה רבה, בעידודו של השגריר הצ'כי בלונדון, יאן מסריק.
בשנת 1942 הצטרף זוסקינד אל להקת האופרה של קארל רוזה כמנצח. הוא עבד עם זמרים כגון האדל נאש וג'ואן האמונד. בשנת 1944 הקליט את האופרה "טורנדוט" בהשתתפותה של האמונד, עבור מפיק המוזיקה הקלאסית וולטר לג.
לאחר המלחמה ניתנה לזוסקינד אזרחות בריטית, ולמרות שרוב הקריירה העתידית שלו התרחשה מחוץ לבריטניה, אמר שלעולם לא יחלום לוותר על אזרחותו שם.
מינויו הראשון כמנהל מוזיקלי היה בתזמורת הסקוטית הלאומית בשנים 1946 עד 1952. בשנים 1953 עד 1955 ניצח על התזמורת הסימפונית של מלבורן. לאחר שעבד כפרילנסר בישראל ובדרום אמריקה, זוסקינד מונה לראש התזמורת הסימפונית של טורונטו בשנים 1956 עד 1965. במקביל הוא לימד ניצוח בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה. בין תלמידיו נמנים מילטון בארנס ורודי טות'. בין 1968 ל-1975 ניצח על תזמורת סנט לואיס, שהייתה בהנהגתו לאחת התזמורות החשובות בארצות הברית. בשנת 1971 פתח את העונה באופרה של ניו יורק עם האופרה פרשת מאקרופולוס מאת לאוש יאנאצ'ק.
זוסקינד נפטר בברקלי שבקליפורניה בגיל 66.
דאוגבה
התזמורת הסימפונית של טורונטו
התזמורת הסימפונית של טורונטו (באנגלית: Toronto Symphony Orchestra) היא תזמורת קנדית מן השורה הראשונה.
400,000 איש באים מדי שנה לקונצרטים שלה והם משודרים לעיתים קרובות ברדיו קנדה.