לטענת המצדדים בנסיגה מחוות שבעא, מדובר בשטח קטן וכמעט לא מיושב, שהיה לבנוני במקורו. מעמדו הבינלאומי של השטח ממילא אינו ברור, בגלל היותו בגולן, שסוריה דורשת את השבתו, מדינות העולם אינן מכירות בו כישראלי, וכל תוכנית שלום עם סוריה משמעה כנראה נסיגה כלשהי (מלאה או חלקית) ממנו. הוויתור על חוות שבעא, לטענת התומכים בנסיגה, הוא מחיר טריטוריאלי פעוט היכול לסייע דרסטית בהורדת החיכוך בין ישראל ללבנון ובקידום הכוחות המתונים במדינה.
פרושיאן בלו
הורוקרוקס
אריה שן ארי
ג'ואיש כרוניקל
ג'ואיש כרוניקל (באנגלית: Jewish Chronicle) הוא העיתון המרכזי של יהדות בריטניה. נוסד ב-1841 בלונדון, ולפיכך מהווה את העיתון היהודי הוותיק בעולם שעודנו מופיע.
בתחילת דרכו של העיתון מיד עם הקמתו בשנת 1841 הגיע ללונדון אברהם בייניש על מנת לשכנע את היהודים להתיישב בארץ ישראל, ובשנת 1855 הוא נתמנה לעורכו של העיתון וכתב בו חדשות מארץ ישראל ועל מפעל ההתיישבות ועל פעולות חובבי ציון ועוד.
בין כותבי המאמרים בעיתון היו מרדכי עמנואל נח, משה הס, הרב יהודה חי אלקלעי ואחרים.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 שלח חובב הציונות הבריטי לורנס אוליפנט סדרת מאמרים לעיתון ובהם עודד את הקוראים לתרום כספים ולתמוך בעולי העלייה הראשונה.
בשנת 1896 פורסם בעיתון מאמרו של הרצל "פתרון לבעיה היהודית". בתקופת מלחמת העולם הראשונה תמך העיתון בעמדה הציונית המדינית. בשנת 1934 העיתון התמזג עם העיתון ג'ואיש וורלד שנוסד בשנת 1873.
העיתון, היוצא לאור מדי יום שישי בתפוצה של למעלה מ-30,000 עותקים, מספק חדשות, דעות, מאמרים וטורים בנושאי חברה, תרבות וספורט, וכמו כן גם מגוון רחב של דעות ממכתבי הקוראים. בכך היווה, ועדיין מהווה, תפקיד מרכזי בהתפתחות יהדות בריטניה ובחיי הקהילה היהודית שם.
העיתון, העצמאי לחלוטין, נמצא בבעלות קרן קסלר - קרן תרומות ששולטת שליטה מלאה בעיתון, ובכך מונעת השתלטות בעלי אינטרסים פרטיים על העיתון, דבר המאפשר עצמאות מוחלטת למערכת העיתון, למגוון הדעות וליושרה העיתונאית.
סטיבן פולארד מתפקד כעורכו הנוכחי של העיתון.
שי&quot;ח
אן קה וה דה
סקי אלפיני
סקי אלפיני הוא ענף ספורט חורף, בו המתחרים גולשים במורד הר במגוון של מסלולים, חלקם מהירים וחלקם טכניים. המטרה של הגולש היא לסיים את המסלול בזמן הקצר ביותר כאשר הוא מקפיד לעבור בין דגלים שנעוצים במסלול. מתחרה שלא הצליח לעבור בין זוג דגלים נפסל מאותה תחרות.
אירועי גביע העולם בסקי אלפיני מאורגנים על ידי פדרציית הסקי הבינלאומית, ונערכים במגוון אתרי סקי באירופה, צפון אמריקה ומזרח אסיה. זהו סוג הסקי הלא עממי הפופולרי ביותר בעולם, והוא נפוץ בעיקר במדינות האלפים וסקנדינביה באירופה, ארצות הברית וקנדה.
סוגי סקי אלפיני.
ישנם ארבעה סוגי מסלולים בסקי האלפיני, כולם מסלולי עקלתון הנבדלים זה מזה בצפיפות הדגלים ביניהם הגולש נדרש לזגזג:
סלאלום - זהו סוג המסלול האיטי ביותר, וגם הטכני ביותר. המתחרים צריכים לעבור בין זוגות דגלים קרובים אחד לשני ועם פריסה צפופה, מה שמחייב פניות חדות מאוד כדי לעבור בין הדגלים תוך כדי שליטה מבוקרת במהירות הגוברת באופן טבעי בזמן המקצה. בשל הצפיפות של הדגלים זהו ענף הסקי האלפיני עם אחוז הפסילות הגבוה ביותר, הקושי הרב לשמר את המהירות בד בבד עם שימור היכולת לזגזג בין השערים מאלצת את הגולש להפעיל את כל יכולתו הפיזית בצורה מתפרצת כל שער מחדש, ובפרץ אנרגיה כזה כל אי דיוק בתזמון עלול להוציא את הגולש מהמסלול ללא שליטה. בכל תחרות בדרך כלל נפסל אחוז גבוה מהגולשים בגלל אי מעבר בין זוג דגלים.
סלאלום ענק - זהו מסלול מהיר יותר מסלאלום, ונחשב למקצה אשר בו, החשיבות היא למתחרה בעל היכולת הגדולה ביותר לשלב בין הצד הטכני ושימור המהירות. רוב הגולשים שמתמחים בסלאלום מתחרים גם בסלאלום ענק. הפניות חדות מעט פחות מבסלאלום, מה שמאפשר צבירת מהירות רבה יותר, לעיתים גם באזור 60–80 קמ"ש. בסלאלום ענק יש על-פי רוב פחות פסילות מבסלאלום.
סופר G (קיצור של "סופר ג'יאנט סלאלום") - זהו מסלול מהיר משמעותית מהקודמים שהוזכרו, עם דגלים צפופים פחות ולכן מאפשר לגולש לצבור מהירות רבה. מקצה זה מוגדר כמקצה ה"טכני" של מקצה ה"דאון היל" שיוזכר בהמשך. במסלולים מסוימים ישנם קטעים בהם המתחרה מגיע למהירות של 110 קמ"ש ויותר.
גלישה במורד ("דאון היל") - זהו המסלול המהיר ביותר בסקי האלפיני. הדגלים מרוחקים מאוד אחד מהשני ובצפיפות נמוכה מאוד, לרוב הפניות אינן חדות והמתחרה צובר מהירות אדירה, במסלולים מסוימים גולשים במהירות של למעלה מ-130 קמ"ש. בחלק ממסלולי הגלישה במורד, בונים את המסלול עם כמה תלוליות קטנות (Bumps) על מנת להקשות על המתחרים, אשר עקב תלוליות אלו משתדלים לא לקפוץ, אך במהירויות אלו גם ניתור לא מדויק יגרום למתחרה לזנק למרחק של עשרות מטרים. זהו מסלול פחות טכני ויותר פיזי. מספר הפסילות מועט, אולם בשל המהירות הרבה מתחרה שנופל נמצא בסכנת פציעה חמורה.
תחרויות.
תחרויות בסלאלום וסלאלום ענק כוללות 2 מקצים, המתקיימים באותו מדרון אך במסלולים שונים (כלומר סידור השערים שונה בכל מקצה). הדירוג נקבע על פי הזמן המצטבר ב-2 המקצים. במיקצה השני המתחרים מזנקים בסדר הפוך למיקומם במיקצה הראשון. תחרויות בגלישה במורד וסופר ג'י כוללות רק מקצה אחד. גלישה במורד הוא המקצוע היחיד שבו המתחרים רשאים (ולמעשה חייבים) לערוך גלישות אימון על המסלול לפני התחרות.
בנוסף לתחרויות בכל מקצוע קיימת תחרות משולבת של גלישה במורד וסלאלום (שילוב אלפיני). בתחרות הזו מתקיימת קודם תחרות הגלישה במורד, ואחריה 2 מקצים של סלאלום. המסלולים יותר קצרים מבתחרויות הנפרדות. הדירוג נקבע על פי הזמן המצטבר בשלושת החלקים.
בתחרויות לגברים המסלולים יותר ארוכים משל הנשים. פרט לכך כל יתר הפרטים זהים.
ציוד.
לכל אחד מארבעת המסלולים של הסקי האלפיני יש ציוד אופייני לו. ההבדלים העיקריים הם באורך מגלשי הסקי: מגלשיים ארוכים מעניקים מהירות רבה יותר אבל ככל שהמגלשיים ארוכים יותר השליטה של הגולש בפניות פוחתת. לכן בסלאלום הגולשים משתמשים במגלשי סקי קצרים יחסית בעוד שבגלישה במורד המגלשיים האופייניים הם ארוכים. גם מקלות-הסקי אותם אוחז הגולש משתנים, בענפים הטכניים המקלות ישרים בעוד שבענפים המהירים המקלות מעוקלים. כל הגולשים מחויבים לחבוש קסדה, ובמסלולים הטכניים ישנם מיגונים שונים על הרגליים, הידיים והפנים כדי למנוע פגיעה בגולש מהדגלים הפזורים על המסלול.
דירוגים ואלופי הגביע העולמי.
לכל אחד מהמקצועות בסקי האלפיני יש דירוג עולמי משלו. בנוסף ישנו דירוג כללי של סבב הגביע העולמי והוא התואר היוקרתי ביותר, שקלול של הישגי הגולש מכל הענפים של הסקי האלפיני. גולש יכול לזכות בתואר הכללי מבלי לזכות באף אחד מהענפים, ולחלופין גולש יכול לזכות בדירוג הכללי מבלי להשתתף כלל בחלק מהענפים.
עניין של זמן
עניין של זמן (נכתב לרוב כ" של זמן") היא סדרת טלוויזיה לנוער ששודרה בשנים 1992 – 1996 בטלוויזיה החינוכית, תחילה בערוץ הראשון ומאוחר יותר בערוץ 2 (ברצועת "חינוכית 2") ובחינוכית 23.
הסדרה, שהתמקדה בעלילותיהם של תלמידי כיתה יא' 5 (נכון לעונות הראשונות) בבית ספר תיכון בצפון תל אביב, בבעיותיהם של מתבגרים ועסקה בנושאים כגון: לימודים, גיל ההתבגרות, אהבה, גיוס לצה"ל, פערים חברתיים, אונס, סמים, הריון מוקדם, בולימיה ועוד. הסדרה נהגה להתמקד בכל פרק בעולמן ובבעיותיהן של דמויות משנה שונות, בנוסף לעלילות המרכזיות שנעו סביב הדמויות הראשיות.
הסדרה נוצרה על ידי המפיקה והעורכת יפה אורנשטיין, בוימה על ידי הבמאית יעל גרף ונכתבה על ידי רונית ויס-ברקוביץ' וירון זליג ובהמשך התווספו גם כן חיים אידיסיס, איל שר ועוד.
את שיר הנושא לסדרה, שנקרא באותו שם, כתב אהוד מנור, הלחין רמי קלינשטיין ושר גידי גוב בשני ביצועים – אחד קצבי לפתיח ואחד נוגה, שהושמע לעיתים בסיום הפרקים. שני הביצועים כלולים באלבומו של גוב "שירים שהתפזרו".
אף על פי שעלילת הסדרה מתבססת על תלמידי תיכון בצפון תל אביב (נרמז על הדר יוסף), חלק מצילומי הסדרה התקיימו בתיכון אהל שם ברמת גן ובאתרים נוספים ברמת גן, כגון: קניון איילון, הפארק הלאומי ופארק הירקון.
לאחר עלייתו של ערוץ 2 הסדרה עברה להיות משודרת בחינוכית 2 החל מהעונה השלישית.
שידורים חוזרים של הסדרה התקיימו מפעם לפעם בערוץ חינוכית 23.
כיום משודרת הסדרה מפעם לפעם בערוץ כאן חינוכית.
עלילה.
בתחילת הסדרה הצטרף לתיכון מחנך חדש ומורה לספורט בשם מתי. בכיתה הילדים התייחסו בצורה מגעילה לשרון, תלמידה שבאה מבית עני ועקב כך בורחת מהבית. בסופו של דבר היא השתלבה ואף התחברה לשני תלמידים מכיתתה - דנה ועידו, שמוגדר כ"החתיך של הכיתה".
בהמשך נוצרות בעיות שונות בין התלמידים. לאחר מכן מצטרפים תלמידים נוספים: אלכסנדרה, עולה חדשה מרוסיה, איתי תושב חוזר מארצות הברית, ירון תלמיד חדש בעל בעיות חברתיות, שרית המגיעה ממשפחה אומנת, סער, ניר ושירה. בעונה השלישית גיבורי הסדרה עלו לכיתה י"ב. נגה ואלון עזבו את הכיתה ובמקומם הגיעו עומר, מיכל, קרן ודמויות נוספות, בנוסף לדמויות הוותיקות, בהן: עידו, ויצמן, דנה וגלי. לכיתה הצטרף גם דין, בעל עבר פלילי. בסוף הסדרה התכוננו הצעירים למסיבת הסיום.
בשנת 1993 הופק לסדרה פרק מיוחד ליום הזיכרון לחללי צה"ל בשם "לזכור". הפרק נכלל כפרק 13 בעונה הראשונה, אף על פי שצולם בזמן צילומי העונה השנייה.