שטרן גדל בילדותו בצפת ולאחר מכן בבני ברק. הוריו נפתלי ופראדל שטרן (לבית פישר), היו ניצולי השואה מהעיר סאטמר שבהונגריה ואביו נפתלי שימש כחזן תפילה ידוע בעיר. במהלך השואה כאשר היה נפתלי אסיר במחנה העבודה וולפסברג, בשנת 1944, כתב מזכרונו מחזור תפילה לראש השנה בבדל עיפרון על שק מלט שרכש בתמורה למנת הלחם היומית שלו. בשנת 1989 מסר את המחזור לשימור ב"יד ושם" ומאוחר יותר נמסר עותק של המחזור לנשיא המדינה ראובן ריבלין. במהלך שואת יהודי אירופה שכל אביו של שבח את אשתו הראשונה ואת ארבעת ילדיהם- אֵחַיו למחצה של שבח.
שטרן שירת כלוחם בגדוד 50 של חטיבת הצנחנים 35 והיה ממייסדי היישוב מבוא חורון במסגרת גרעין נח"ל. השתתף במלחמת יום הכיפורים ובמבצע שלום הגליל כלוחם בגדוד המילואים המוצנח 420. הוא בעל תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת בר-אילן.
פעילות ציבורית.
חידוש ההתיישבות בשילה.
שטרן הוא ממייסדי ההתיישבות האידאולוגית ביהודה ושומרון. בשנת 1978 היה ממקימי היישוב שילה, בהמשך שימש כמזכיר היישוב במשך כ-5 שנים והוא תושב שילה מאז.
תנועת אמנה.
שטרן היה ממנהלי תנועת "אמנה" במשך כ-20 שנה, במסגרתה שימש כרכז ההתיישבות במועצה האזורית מטה בנימין וכרכז בניה ומנהל חברת הבניה של תנועת ההתיישבות. במקביל ניהל משק חקלאי של מטעים ביישוב שילה. בהמשך שימש מנהל בחברת תוכנה שבבעלותו.
תנועת הליכוד.
בתחילת שנות ה-80 ולאחר פינוי חצי האי סיני כחלק מהסכם השלום בין ישראל למצרים הצטרף שטרן למפלגת הליכוד ובהמשך נעשה לחבר מרכז המפלגה. שטרן נחשב לאחד הפוקדים הגדולים ביו"ש לתנועת הליכוד.
היה חבר ב"פורום לשמירת ערכי הליכוד", אשר במאי 2002 פעל והעביר הצבעת החלטה בוועידת מרכז הליכוד ברוב מוחץ, לפיה: "לא תיכון מדינה פלסטינית ממערב לירדן", זאת חרף התנגדותו של ראש הממשלה אריאל שרון.
במאי 2004, במסגרת המאבק למניעת תוכנית ההתנתקות היה פעיל במטה המאבק שקדם למשאל מתפקדי הליכוד שבו הצביעו רוב של 60% ממתפקדי הליכוד נגד הנסיגה מיישובי רצועת עזה.
ב-31 בדצמבר 2017 הוביל מהלך שעבר פה אחד בהצבעת ועידת מרכז הליכוד לפיה הליכוד יפעל להחלת הריבונות ביהודה ושומרון: "מרכז הליכוד קורא לנבחרי הליכוד לפעול כדי לאפשר בנייה חופשית וכדי להחיל את חוקי ישראל וריבונותה על כל מרחבי ההתיישבות המשוחררים ביהודה ושומרון".
ב-11 בנובמבר 2021 הוביל יחד עם פורום "מלוכדים" בליכוד החלטה שעברה בהצבעת ועידת מרכז הליכוד, לפיה: "הליכוד לא יקים ממשלה או לא ישתתף בקואליציה, שיש בה או שהיא נשענת על מפלגות או חברי כנסת, שמביעים תמיכה והזדהות עם מחבלים או ארגוני טרור״.
הוא חבר בוועדת החוקה, ועדת הבחירות, הנהלת לשכת הליכוד ומזכירות הליכוד. כיהן כיו"ר המטה הלאומי בליכוד, כיום עומד בראש קבוצת "מלוכדים" בליכוד יחד עם יו"ר החטיבה להתיישבות ישי מרלינג, דוד צביאל ויהונתן טל.
הכנסת.
בבחירות המקדימות לרשימה הארצית, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, שובץ במקום ה-21 ברשימה הארצית, וברשימה הסופית במקום ה-38. בבחירות המקדימות לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת נבחר כנציג מחוז יהודה ושומרון בליכוד ושובץ פעם נוספת במקום ה-38 ברשימת הליכוד. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים בעקבות המיזוג עם מפלגת "כולנו" ירד למקום ה-41, במקום זה שובץ גם לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש.
שטרן נכנס לכנסת העשרים ושלוש לאחר התפזרותה, בעקבות התפטרותה של מיכל שיר. במהלך כהונתו היה חבר בוועדת החוץ והביטחון, בוועדת הכנסת ובועדה לזכויות הילד. הוא חבר תנועת הליכוד הוותיק ביותר שכיהן כחבר הכנסת בכנסת העשרים ושלוש.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע שובץ שטרן במקום ה-38 ברשימת הליכוד ולא נכנס לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש פרש מהתמודדות על מקום ברשימה בשל בעיות בריאות.
חיים אישיים.
שטרן נשוי לשרה, אב לשבעה ילדים וסב למעל עשרים נכדים.
אביגדור ורשה
אביגדור ורשה (11 ביוני 1929–18 בנובמבר 2017) היה ראש המועצה השני של קריית אונו בין השנים 1969–1978 ובשנים 1983–1989.
ביוגרפיה.
אביגדור ורשה נולד ב-11 ביוני 1929 בעיירה אנטופול, בפלך פינסק שבפולין ועלה ארצה כשהיה בן 10 יחד עם משפחתו. משפחתו השתקעה בשכונת שבזי בתל אביב-יפו והתגוררה בדירת חדר אחד. בגיל 12 החל לעבוד כנער שליח כדי לתמוך כלכלית במשפחתו, ועבר ללמוד לימודי ערב. השלים את לימודי בית הספר העממי והתיכון בלימוד עצמי. כנער היה חניך בתנועת בית"ר ובשלב מאוחר יותר נטל חלק בפעילות האצ"ל.
בשנת 1948 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת אלכסנדרוני. בשנת 1954 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב והוסמך לעריכת דין, והחל לעבוד כעורך דין עצמאי. בשנת 1959 נשלח מטעם ארגון "בני ברית" לעבוד במחלקה הישראלית במרכז העולמי של הארגון בוושינגטון די.סי, שם הוא הכיר את רעייתו אביבה לבית קייב ז"ל והם נישאו בניו-יורק ב-1962. כשחזרו בשנת 1963 השתקעו בקריית אונו והוא פתח משרד עצמאי לעריכת דין בתל אביב-יפו.
בשנת 1990 נבחר לנשיא ארגון "בני ברית" בישראל, ובשנת 1992 נבחר לתקופת כהונה נוספת. במסגרת תפקידו זה היה מיוזמי פרויקט ההנצחה "לכל איש יש שם". בשנת 1994 נבחר לסגן נשיא עולמי של ארגון "בני ברית". היה חבר הנשיאות של הוועד הפועל הציוני, חבר דירקטוריון בקרן הקיימת לישראל, במרכז מורשת בגין, במוסד "יד ושם" ובתיאטרון האידי, ונמנה עם מקימי "נאות קדומים".
בשנת 1996 נפטרה רעייתו אביבה.
נפטר ביום שבת, 18 בנובמבר 2017 והוא בן 88.
קריירה פוליטית.
בשנת 1969 נבחר מטעם הרשימה העצמאית "הקריה שלנו" לראשות מועצת קריית אונו. רשימתו קיבלה 4 מנדטים, כמו רשימת המערך של ראש המועצה המכהן, יעקב כהן. ורשה הרכיב קואליציה עם נציג גח"ל ועם נציג הרשימה העצמאית "נאמני קריית אונו". בשנת 1974 נבחר לכהונה שנייה והפעם רשימתו הגדילה את כוחה וזכתה ל-7 מנדטים. לקואליציה שלו צירף את הנציג הבודד של המפד"ל ובמשך הזמן ניסה גם לצרף אליו את כל סיעות המועצה ולייצר קואליציה מקיר אל קיר, אך המשא ומתן התפוצץ ולא עלה הדבר בידיו. בשנת 1978 לא התמודד לראשות המועצה והתמודד למועצה ברשימת "הקריה שלנו" תחת יהושע באום. הוא הוצב במקום השני וכיהן כחבר מועצה לאחר שהליכוד בראשות אשר דר הרכיב קואליציה ללא רשימתו. הוא חזר לעבוד כעו"ד במקביל לכהונתו כחבר מועצה. באותה תקופה ייסד את המרכז העולמי של ארגון "בני ברית" בירושלים וכיהן כמנהלו. בשנת 1983 התמודד שוב מטעם רשימה עצמאית שאיחדה את רשימתו עם רשימה עצמאית נוספת בשם "שגשוג ופיתוח". הוא זכה ב־56.5% מקולות הבוחרים ורשימתו זכתה ב-5 מנדטים. בכהונה הזאת גדלה אוכלוסיית היישוב וורשה פעל לפיתוח מערכות התרבות, החינוך ועוד. בסוף כהונה זאת הודיע שלא יתמודד יותר על ראשות המועצה.
הנצחה.
עוד בחייו בית הספר היסודי "הירדן" שינה את שמו ל"אביגדור ורשה", כהוקרה על פועלו בתחום החינוך בעיר.
מאיר איזקסון
הרב מאיר איזקסון (ביידיש: אייזיקזאהן; 27 באפריל 1910, י"ח בניסן ה'תר"ע - 31 באוגוסט 2000, ל' באב ה'תש"ס) היה האדמו"ר השני מרומאן, רב ופוסק.
ביוגרפיה.
נולד לרבי שלמה איזקסון מרומאן, בן רבי יצחק לייפר מהרץ, ולסימא רייזל בת רבי מאיר מקרעטשניף, ונקרא 'מאיר' על שם סבו.
לפני נישואיו למד בישיבתו של רבי מנחם מנדל מווישווא.
נשא לאשה את גיטל, הבת של דודו רבי איתמר רוזנבוים מנדבורנה. לאחר נישואיו נסמך לרבנות על ידי רבי משולם ראטה משאץ בעל שו"ת קול מבשר, בגיל 25 נתקבל לרבנות פוקשאן שם שימש כרב במשך 13 שנה, לאחר השואה כיהן תקופה קצרה כרבה של רייכנברג עד פטירת אביו בי"ב באב תש"ז אז נקרא למלא את מקומו ברומאן. כיהן כרב הכוחות המזוינים של רומניה ונודע בקשריו הטובים עם הממשל ובפרט עם המלך קרול.
בשנת ה'תש"ט עבר לארצות הברית, שם התגורר תחילה לזמן קצר בקראון הייטס ולאחר מכן עבר לפילדלפיה, פנסיליבניה שם הקים את בית מדרשו.
בשנת ה'תשל"ה עבר לסטטן איילנד שם פתח בית מדרש בו כיהן עד לפטירתו בל' באב ה'תש"ס.
נקבר בהר הזיתים בירושלים בחלקת אדמו"רי נדבורנא.
חיבוריו.
רבי מאיר שימש פוסק ונשלחו אליו שאלות רבות שמהם נדפסו לבסוף שלשת כרכי שו"ת מבשר טוב (ברוקלין תשל"ה, ברוקלין תשמ"ו, ישראל תשע"ה), כמו כן, נדפס מכתביו גם ספר מבשר ואומר (ישראל תשע"ה). בנוסף, מפעם לפעם פרסם הרב איזקסון מאמרים תורניים בכתב העת המאור.
מאזדה-גו
מאזדה-גו (באנגלית: Mazda-Go) היה אופנוע מטען תלת-גלגלי מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויו קוגיו קומפני (משנת 1934 מאזדה) אשר יוצר בין השנים 1931–1939 ו-1945–1950.
מגדל המשרדים ומלון זוהאי סט ריג'ס
קריסטל בול
קריסטל בול (באנגלית: Krystal Ball; נולדה ב-24 בנובמבר 1981) היא עיתונאית ופוליטיקאית אמריקאית. הנחתה את תוכנית החדשות והדעות היומית Rising של ערוץ The Hill ביחד עם סאאגר אנג'טי.
ביוגרפיה.
קריסטל בול נולדה לאב פיזיקאי, מומחה לגבישים ("קריסטל" באנגלית) ואם מורה. היא גדלה בוירג'יניה וסיימה אוניברסיטת וירג'יניה עם תואר בכלכלה.
לאחר סיום האוניברסיטה היא עבדה בראיית חשבון. בשנת 2010 היא הייתה מועמדת לקונגרס של ארצות הברית מוירג'יניה. היא קיבלה רק כ-35% מהקולות ולא נבחרה לתפקיד. במהלך מערכת הבחירות היא הייתה במרכזה של מהומה תקשורתית שהייתה קשורה לצילומים הפרטיים לה שדלפו לאינטרנט.
לאחר הפסד בבחירות, קריסטל בול המשיכה להיות פעילה במפלגה הדמוקרטית, אך גם נכנסה לתחום התקשורת. בשנת 2012 היא החלה לנחות תוכנית ב-MSNBC. בשנת 2017 היא פרסמה את ספרה הראשון Reversing the Apocalypse: Hijacking the Democratic Party to Save the World.