אדרי החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער המקומית במזכרת בתיה, ובגיל 16 עבר לקבוצת הנוער של מכבי חיפה. בעונת 2001/2002 שיחק בקבוצת הבוגרים של מכבי הרצליה בליגה הלאומית, ועונה לאחר מכן עבר לקבוצת הפועל פתח תקווה, במדיה שיחק שנתיים בליגת העל. את עונת 2004/2005 החל בקבוצת בני סכנין, ובמהלך העונה עבר לקבוצת הפועל חיפה. בתחילת עונת 2005/2006 עבר לשחק בקבוצת מכבי נתניה.
בעונת 2006/2007 שיחק אדרי בקבוצת הכח עמידר רמת גן, ולאחר שהקבוצה ירדה לליגה הלאומית עבר להפועל ראשון לציון. בשנת 2008 עבר לשחק בקבוצת הפועל עכו ואף עלה עמה לליגת העל. עונה לאחר מכן עבר לשחק במכבי אחי נצרת בליגת העל, ובחלון ההעברות של ינואר 2010 עבר למ.ס. אום אל-פחם מליגה א'. בקיץ 2010 עבר לקבוצת מכבי השקמה/רמת חן מאותה הליגה, ובינואר 2011 חזר לליגת העל וחתם בקבוצת הפועל רמת גן.
בקיץ 2011 עבר אדרי לשחק בקבוצת קארל צייס יינה מליגה נמוכה בגרמניה. כעבור שנה חזר לישראל וחתם בקבוצת בני אילת מליגה א', במדיה שיחק עד שנת 2016 ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל. בשנת 2018 חזר לשחק וחתם בקבוצת שמשון תל אביב מליגה ב'. ב-2021 עבר להפועל רמת ישראל מליגה ב'.
צ'ארלי ויזלי
לה קסקט
לה קסקט (Les Casquets) היא קבוצת איונים הממוקמת 13 ק"מ צפונית לאולדרני באיי התעלה במיקום "4 '49°43 צפון, "7 '2°22 מערב.
מקור השם.
ישנן שתי סברות באשר למקור השם:
ספינות טרופות.
ספינות רבות טבעו לאחר פגיעה באיונים ובסלעים התת-מימיים, שהמפורסמות בהן הן טביעת אונית הוד מלכותה ויקטורי בשנת 1744 והאוניה ״סטלה״ בשנת 1899.
מגדלורי לה קסקט.
מגדלי האור הראשונים באיונים הופעלו ב-30 באוקטובר 1724 - היו אלה שלושה מגדלים שנקראו סנט פטר (פטרוס הקדוש), סנט תומאס (תומאס הקדוש) ו"הצינוק" (the Dungeon). מגדלי אור אלה היו בעלי צורה ייחודית על מנת שהצופים בהם לא יטעו ויחשבו שמדובר בחופי צרפת הסמוכים. המגדלים נבנו על ידי מחזיק הזיכיון של האיונים - תומאס לה קוק (Thomas Le Cocq).
ב-25 בנובמבר 1790 עברו מגדלי האור לשימוש במנורות שמן, ושופצו שוב בשנת 1818.
מגדלי האור ניזוקו בסופה בשנת 1823, ובשנת 1854 נבנו מחדש בגובה רב יותר. בשנת 1877 הופסק השימוש בשניים מהמגדלים, והמגדל הצפון מערבי נבנה מחדש בגובה רב יותר.
במלחמת העולם השנייה הקומנדו הימי הבריטי פשט על האיונים ותקף את חיל המצב הגרמני ששהה בהם, שבה אותו ולקח אותו לבריטניה.
בשנת 1954 הותקנו במגדלור מנורות חשמל (ושני המגדלורים שלא נעשה בהם שימוש הונמכו על מנת שלא להסתיר את זה שפועל). ניתן לראות את אור המגדלור שגובהו 23 מטרים מפני האי (37 מטרים מפני הים) למרחק של 44 קילומטרים. במגדלור נמצא צופר ערפל שפועל בעת ערפל מידי 60 שניות, וניתן לשמוע אותו במרחק 6 קילומטרים.
במגדלור הדרום מערבי שהונמך נבנה מנחת מסוקים.
ניו יורק קוסמוס
ניו יורק קוסמוס (באנגלית: New York Cosmos) (שנות פעילות: 1971–1985, 2010-) היא קבוצת כדורגל שמשחקת בליגת ה-NASL ומקורה בניו יורק ובניו ג'רזי.
היסטוריה.
את הקבוצה ייסדו מייסדי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, אהמט ונשוהי ארטגון. קבוצה זו הייתה אחת הקבוצות החזקות ב-NASL ובעולם כולו, הרבה בזכות הכוכבים שרכשה.
בשנים 1977 ו-1978 נקראה הקבוצה קוסמוס. באותן שנים שיחקו בקבוצה שחקנים כמו: פלה, קרלוס אלברטו, פרנץ בקנבאואר, ג'ומו סונו (שעל שמו קרויה קבוצת הכדורגל הדרום אפריקאית הג'ומו קוסמוס) ועוד.
הקבוצה זכתה בחמש אליפויות ליגה (1972, 1977, 1978, 1980 ו-1982) והגיעה פעמיים לגמר (1981 ו-1984). בתחילת עונת 1984/85 עברה הקבוצה לליגת הכדורגל באולמות, ה-MISL, אבל לאחר 33 משחקים פרשה הקבוצה והתפרקה.
הפופולריות של הניו יורק קוסמוס הייתה רבה ביותר בארצות הברית, גם אצל אנשים שאינם חובבי כדורגל מושבעים. סמל הקבוצה עדיין שייך לבעלים, ג'וזפה פאפה פינטון, שדורש עבור זכויות השימוש בו 2 מיליון דולר.
בשנת 2010 הקבוצה הוקמה מחדש על ידי פלה, שחקן עבר בקבוצה. בשנת 2013 הקבוצה זכתה באליפות השישית בתולדותיה. בעונת 2017 שוב נתקלה בקשיים כספיים, לאחר שעונת 2017/2018 בליגת NASL בוטלה.
תארים.
1972, 1977, 1978, 1980, 1982, 2013, 2015
1980, 1983, 1984
יהדות פקיסטן
יהדות פקיסטן הייתה קהילה יהודית קטנה במרכז אסיה, אזור פקיסטן של היום.
היסטוריה.
היהודים הראשונים ישבו באזור פקיסטן של היום לאחר הגירות פנים-אסייתיות מאיראן, מאפגניסטן ומהודו. יהודים ישבו בצמתי דרכים חשובות ובדרכי המסחר להודו, כמו זאת שבדאשטי יהאוד. עם זאת, אין תיעוד טוב של יהודים באזורים אלו בתקופה זו, עד למאה ה-19.
רוב בני יהדות קאראצ'י הם צאצאים לעדת "בני ישראל" מהודו השכנה שהחלה להגר בסוף המאה ה-18 לאזור פקיסטן כשעוד היה חלק מהודו הבריטית. רובם עסקו בעבודות פקידות, גידול עדרי בעלי חיים כגון גמלים ואף מספר מצומצם של אריות. חלקם היו אנשי צבא בשירות הבריטים ואף מספר רופאים, עורכי דין ואפילו שחקנים שעברו לאחר מכן להודו ונעשו לבעלי שם בתעשיית הקולנוע ההודית.
בתחילת המאה ה-20 חיו בעיר קאראצ'י כ-2,500 יהודים ועוד כמה עשרות בעיר פשאוור. בשתי הערים היו בתי כנסת. בית הכנסת בפשאוור קיים עד ימינו (נכון ל-2014) אך הוא סגור משנת 1968 ולא פעיל כלל. בקאראצ'י, בית הכנסת מגן שלום הוקם בשנת 1893 על ידי סולומון דויד אומרדקר ובניו גרשון סולומון ורחמים סולומון. בית הכנסת שירת את הקהילה הקטנה אך המגוונת של יהודי קאראצ'י שבראשם עמד אברהם ראובן, שבשנת 1936 היה לאחד מחברי מועצת העיר.
בית הכנסת מגן שלום נהרס על ידי ממשלת פקיסטן ב-1988 על מנת לפנות מקום לבניית אזור קניות.
במנהגיהם יהודי פקיסטן הולכים אחר מנהגי עדות המזרח, למרות שמבחינה היסטורית רובם עדה נפרדת.
בית העלמין היהודי בעיר קראצ'י עודנו קיים, אך נמצא באזור בשליטת כנופיות פושעים מקומית והגישה אליו קשה מאוד ומוגבלת, בסוף שנת 2010 צוות צלמים אמריקניים ממוצא פקיסטני מוסלמי הורשו להיכנס לאחר מאמצים רבים מצדם, וצילמו כ-10 דקות במצלמת וידאו את בית העלמין שעדיין שמור בצורה טובה אך מוזנחת וניתן לראות בבירור את המצבות (ראו קישורים חיצוניים).
לאחר הקמת מדינת ישראל רבים מיהודי פקיסטן עזבו את המדינה המוסלמית החדשה, שזה עתה הוקמה (1947) ולא אהדה את הציונות. רבים מהם עלו לישראל. אחרים היגרו להודו ולבריטניה. רוב בני יהדות פקיסטן שעלו לישראל השתקעו בערים לוד, דימונה ורמלה. בלוד נבנה בית כנסת על פי דגם בית הכנסת "מגן שלום" בקאראצ'י. לאחר מלחמת ששת הימים מצב היהודים בפקיסטן החמיר, הן בפן הכלכלי והן בגלל מדיניות מכוונת להשמדת היהודים. לאחר מלחמת ההתשה ומלחמת יום כיפור יהודים נוספים עזבו את המדינה, אולם רבים נוספים נשארו והחלו לחיות לגמרי בסתר, אך נותרו נאמנים למסורת היהודית. חלקם נותרו כך עד היום.
המאה ה-21.
כפי שהיה ידוע, קיימים כמה עשרות יהודים לכל היותר בכל פקיסטן, אולם בשנים האחרונות מתרבים הדיווחים על הימצאותם של אלפים רבים של יהודים. באופן גלוי רוב יהודי פקיסטן מציגים עצמם כנוצרים – קהילה המקובלת יותר במדינה האסלאמית, ומשתייכים לכנסיות או מוסדות נוצריים כיוון שסכנת מוות מרחפת על אדם יהודי שמוצאו מתגלה. רוב הקהילה היהודית בפקיסטן, החלה להשתמש בשם האב כשם המשפחה אחרי 1947, בכל המסמכים הרשמיים, במקום שם המשפחה הרגיל מחשש לזיהוי כיהודים. חלק מהיהודים אף אימצו שמות משפחה מוכרים מקומיים כשהחששות לביטחון גברו עם הזמן.
בגלל סכנת ההשמדה המרחפת על היהודים והיהדות בפקיסטן, אין כיום בתי כנסת או מוסדות יהודיים במדינה. הקהילה חיה בסתר והרב האחרון היה הרב נייר אזאם, תלמידו של הרב קורשיד אלאם. הוא המשיך לשרת את הקהילה בפקיסטן בסתר כמיטב יכולתו עד לפטירתו.
כיום היהודים חיים בקהילות מעורבות בערים הגדולות, בערים הקטנות ובכפרים ברחבי פקיסטן. היהודים פזורים בכל המדינה כדי לא למשוך תשומת לב מיותרת לנוכחותם. הם חיים באיסלמבד, רוולפינדי, פשאוור, גוג'רנוולה, להור, ראיווינד, קלרקבד, מולטן, קראצ'י ואזורים רבים אחרים. מעמדם הכלכלי של הקהילה הוא מהבינוני והנמוך.
היהודייה האחרונה אשר עלתה רשמית מפקיסטן היא, רחל יוסף אווסקר (1918–2006).
הסופרים הישראליים: יואל רובין ואליעז ראובן-דנדקר הם צאצאי הקהילה ואף כתבו ופרסמו על קורות הקהילה.
נשיאי הקהילה.
תפקיד נשיא הקהילה כתפקיד רשמי מתועד לשנת 1893, עם פתיחת בית הכנסת "מגן שלום" בקראצ'י. תפקיד הנשיא וסגן הנשיא, עברו בירושה תחת משפחת אומרדיקר ובני דודתם, משפחת קמרלקר.
קאראצ'י
וינטרטור אף. סי. ברצלונה
מיר (בלארוס)
פלואוריט
פלואוריט (מלטינית "זורם") הוא מינרל ססגוני המורכב מסידן ופלואור שנוסחתו היא CaF2. טווח הצבעים שלו כולל את הארגמן, הכחול, הירוק, הצהוב ועוד, לעיתים מוצאים בגביש אחד כמה צבעים. זו הסיבה שיש המכנים את הפלואוריט "המינרל הצבעוני ביותר בעולם".
מבנה.
מבנה הפלואוריט הוא FCC בעל מוטיב משולש. כאשר ארבעת קטיוני הסידן ב־[000] ושמונת אניוני הפלואור ממלאים את כל אתרי החדירה הארבעוניים. לפיכך מספר הקואורדינציה של הסידן הוא שמונה ושל הפלואור הוא ארבע.
הפלואוריט הוא דוגמה מייצגת למבנה זה (שבספרים מסוימים אף מופיע בשם "מבנה פלואוריט"). חומרים אחרים בעלי מבנה זה הם למשל: UO2, ThO2, CeO2 ובאחד הפולימורפים ZrO2 (Cubic Zirconia).
גבישים תאומים נפוצים בפלואוריט, דבר המשפיע על צורתו.
לפלואוריט פצילות מושלמת בארבעה כיוונים המקנה לו חיתוכים מתומנים.