באוטראקהאנד יש 28,508 ק"מ של כבישים, מתוכם 1,328 ק"מ הם כבישים ארציים ו 1,543 ק"מ הם כבישים מהירים. לאור העובדה שמרבית מהמדינה מכוסה בגבעות, מערכת הרכבות מצומצמת יחסית ומוגבלת למישורים.
דמוגרפיה.
לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2011, באוטראקהאנד מתגוררים כ-10,086,292 תושבים-מה שמציב את המדינה במקום ה-19 בהודו מבחינת הצפיפות וגודל האוכלוסייה. 69.77% מכלל האוכלוסייה מתגוררים באזורים כפריים.
השפה הרשמית היא הינדית, והיא מדוברת על ידי 87.95% מהאוכלוסייה. לסנסקריט יש מעמד של שפה רשמית שנייה. מבין השפות הנוספות המדוברות במדינה, ניתן למנות אורדו, פנג'אבי, בנגלית ונפאלית.
דתות.
נכון לשנת 2011:
חינוך.
נכון לספטמבר 2010 היו באוטראקהאנד 15,331 בתי ספר יסודיים עם כ-1,040,139 תלמידים ו-22,118 מורים. לפי המפקד של 2011, שיעור האוריינות במדינה עמד על כ-78.82% -87.40% מהגברים ו-70.01% מהנשים. שפת ההוראה בבתי הספר היא אנגלית או הינדית.
קישורים חיצוניים.
אתר המדינה
חיפושית הזהב
חיפושית הזהב (באנגלית: "The Gold-Bug") הוא סיפור קצר מאת אדגר אלן פו שעלילתו מתרחשת בסאליבנס איילנד שבקרוליינה הדרומית. הסיפור פורסם לראשונה בעיתון "Philadelphia Dollar Newspaper" ביוני 1843, לאחר שפו זכה בתחרות שערך העיתון ובפרס של $100.
עלילת הסיפור.
העלילה גוללת את קורותיו של ויליאם לנגראן שלקה באובססיה לאיתורו של מטמון זהב, לאחר שננשך בידי חיפושית פרעה העשויה מזהב טהור. הוא מודיע לחברו הטוב, המספר, שיבוא לאלתר לביתו וכשהלה מגיע הוא מודיע לו כי הם עומדים לפצוח במסע לגילוי אוצר אבוד יחדיו עם משרתו ג'ופיטר. לבסוף לנגראן אכן מוצא אוצר שמוערך ביותר ממיליון דולר וחצי ושנטמן על ידי הפיראט הידוע לשמצה, רב החובל קיד. לאחר מציאת האוצר מספר לנגראן כיצד נודע לו מיקומו לאחר שפיענח כתב סתרים על קלף שמצא קבור בחול.
הסיפור מערב קריפטוגרפיה תוך פירוט של שיטת הפענוח של צופן החלפה פשוט על ידי שימוש בניתוח תדירויות. הצופן שהופיע בסיפור הוא:
והפענוח הוא:
כשהכוונה היא למדוד את המרחק לאוצר מאנך היוצא מהעין השמאלית של גולגולת המת על העץ.
חוק קזואיסטי
מיכיהו בן ימלה
מִיכָיְהוּ בֶן-יִמְלָה (גם מִיכָיְהוּ בֶן יִמְלָא), על פי התנ"ך היה נביא לה' שפעל באמצע תקופת הבית הראשון במאה התשיעית לפנה"ס, בחצרו של אחאב מלך ישראל בשומרון.
משמעות שמו היא: "מיהו כמו יהו (ה')"? בדומה לשם מיכאל.
בסיפור המופיע ב וב, מיכיהו נקרא על ידי אחאב ועמיתו יהושפט מלך יהודה לנבא את התוצאות של מלחמה מתוכננת נגד ארם ברמות גלעד. אחאב שנא את מיכיהו "כִּי לֹא יִתְנַבֵּא עָלַי טוֹב כִּי אִם רָע", אולם יהושפט שכנע את אחאב להזמינו בכל זאת. ציפיית אחאב מתגשמת כאשר מיכיהו, בניגוד לשאר נביאיו ובתוכם צדקיהו בן כנענה, מנבא מוות לאחאב ומנוסה לצבא ישראל. מיכיהו משתמש בתיאור, נדיר במקרא, של ה' "יֹשֵׁב עַל כִּסְאוֹ וְכָל צְבָא הַשָּׁמַיִם עֹמֵד עָלָיו מִימִינוֹ וּמִשְּׂמֹאלוֹ". בתגובה לדבריו מכה אותו צדקיהו על לחיו באומרו "אֵי זֶה עָבַר רוּחַ ה' מֵאִתִּי לְדַבֵּר אוֹתָךְ?". מיכיהו משיב לו שכאשר נבואתו תתגשם, גם אתה "תָּבֹא חֶדֶר בְּחֶדֶר לְהֵחָבֵה". אחאב מצווה לאסור את מיכיהו עד שובו בשלום מהמלחמה; ואולם, נבואתו של מיכיהו מתגשמת: אחאב נפגע מחץ במהלך הקרב, ומת מאיבוד דם כעבור כמה שעות.
דיברגנט
שי זורניצר
שי זורניצר (נולד ב-28 ביוני 1967) הוא שחקן, זמר, מלחין ומדבב ישראלי.
בסדרות שדיבב הופיע גם בשם "שי תומר".
ביוגרפיה.
זורניצר גדל בבאר שבע. הוא החל את דרכו המקצועית בלהקת הנח"ל בה היו חברים יואב צפיר, מומי לוי, שרון חזיז, דנה ברגר, אורי הוכמן, תומר שרון, אילה אשרוב שרון שחל ועוד. השתתף בשתי תוכניות שהעלתה הלהקה בבימויו של צדי צרפתי, והיה הסולן בשיר "שש עשרה, שבע עשרה". מיד לאחר שיחרורם הקימו את "ציל"ה" - צוות יוצאי להקת הנח"ל. בשנת 1991 השתתף ב"אגף הסגור" - פינה סטירית שכתב אפרים סידון בערוץ הראשון, בהשתתפות טוביה צפיר, אסנת וישינסקי, מודי בראון, יואב צפיר, גדי פור ומומי לוי. הפינה עלתה לבמה בפסטיבל ישראל והציגה במשך כשנתיים בכל רחבי הארץ. ב-1992 גילם זורניצר את יוסף, לצידה של חוה אלברשטיין במחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" בהפקתו של אברהם דשא (פשנל), בימויו של צדי צרפתי ותרגומו של אהוד מנור. זורניצר המשיך לשתף פעולה עם חוה אלברשטיין ויחד כתבו את "מילה אחת של אהבה" שיצא באלבומו הראשון "בתום קול הצעקה". לאותו אלבום הוקלט השיר - "התחייבות" ("אני אוהב אותך"), אשר נכתב על ידי אהוד מנור, אך את רוב שירי האלבום שהפיק עדי רנרט, כתב זורניצר עם תומר שרון. לאחר צאת אלבומו הראשון הפסיק להופיע אך המשיך לכתוב ובמקביל עסק בהפקת פרסומות ודיבוב קולות לסדרות וסרטי אנימציה.
בשנת 2005 הקליט את האלבום "תמונות בשחור ולבן", בו שיתף פעולה עם אהוד מנור שכתב את השירים "כדור הבדולח" ואת "למדי אותי" ועם שירי ארצי שכתבה את השיר "גשם ראשון". גם לאלבום זה כתב זורניצר חלק מהשירים, ביניהם "חללית" שכתב לבנו ובו הוא נותן ביטוי לחייו האישיים, יחסיו עם משפחתו וגעגועיו לאביו שנפטר בילדותו. את האלבום הפיקו מוזיקלית איתמר אשפר ואסף דר.
זורניצר דיבב בסדרות אנימציה רבות, ביניהן "תום סוייר", "חוש-חש הבלש" (בתפקיד הדמות הראשית), "סיפורי ספר הג'ונגל" (בתפקיד בגירה ואלכסנדר) "צבי הנינג'ה" (בתפקיד דונטלו מכל העונות של הסדרה הישנה), "עומר" (בתפקיד הוט), מאנו, קלימרו (בתפקיד חזי), האחים סופר מריו (בתפקיד טוד, אשר בדיבוב לעברית נקרא פטריון), דרגון בול (הצד האפל של מג'ין בו: כל הסוגים חוץ מבו השמן, ברולי), החתולים הסמוראים (בתפקיד אנשובי וזריזי), אקס מן, רן וסטימפי (בתפקיד רן), נוני התמנון (בתפקיד פינגו ובוצי), בננמן (בתפקיד המספר והעורב), תשאלו את ויקטור (בתפקיד זייגו), זורו, ובסרטים רובוטס, הדרך לאל-דוראדו (בתפקיד מיגל), ענק הברזל, גארפילד, כוכב המטמון, מדגסקר ומדגסקר 2. בשנים 2008 ו-2009 הוא דיבב בטאק וכוח הג'וג'ו (בתפקיד נזיר העץ), וב-2012 חזר לדבב את סקיפר במדגסקר 3 ודיבב את פלין בעידן הקרח 4, ב-2014 חזר לדבב את סקיפר בהפינגווינים ממדגסקר - הסרט.
פיליפ דה קומין
פיליפ דה קומין (1447–1511), היסטוריון ודיפלומט צרפתי ממוצא פלמי.
פיליפ דה קומין שירת בחצרותיהם של שני מלכי צרפת ושל שני דוכסי בורגונדיה, וכתב בשפה הצרפתית ספר היסטוריה המבוסס על התנסותו האישית במאורעות של תקופתו. ספרו "זיכרונות" שפורסם ב-1498 נחשב למקור ראשון במעלה להיסטוריה של אירופה במאה החמש עשרה.
חייו.
דה קומין נולד בטירת קומין ברנקור שבפלנדריה למשפחת אצולה עשירה שהשתייכה לחצרו של פיליפ השלישי דוכס בורגונדיה. כשהיה בן שש שנים בלבד נתייתם מאביו, והדוכס לקח אותו תחת חסותו. ב-1468 הפך לאביר בחצרו של שארל הראשון דוכס בורגונדיה (בנו ויורשו של פיליפ השלישי). באוקטובר של אותה שנה השתתף בפגישתו של שארל הראשון עם לואי האחד עשר מלך צרפת, שהתקיימה בעיר פרון שבצפון צרפת. ב-1470 נשלח בשליחות דיפלומטית אל העיר קאלה לחופי התעלה, שהייתה בשליטת ממלכת אנגליה.
ב-1472 נמלט אל העיר אנז'ה שבצפון מערב צרפת, והצטרף אל לואי האחד עשר שהיה אויבו המושבע של שארל הראשון. אחרי מות שארל הראשון ב-1477 ניסה פיליפ דה קומין להביא לאיחודה של פלנדריה עם צרפת, אך ללא הצלחה. פלנדריה עברה לחסות בית הבסבורג מאוסטריה, והוא נשלח בשליחות דיפלומטית לאיטליה. אחרי מות לואי האחד עשר ב-1483 הפך פיליפ דה קומין לבן חסותו של שארל השמיני מלך צרפת (בנו ויורשו של לואי האחד עשר), אך עד מהרה נחשד בבגידה והושם בכלא מ-1487 עד 1489. אחרי שחרורו הוגלה לאחוזתו בעיר דרה שממערב לפריז, ושם החל לכתוב את ספרו "זיכרונות". ב-1490 שב לחצר מלכותו של שארל השמיני, וליווה את המלך במסעו לאיטליה (1494–1495). המלך הטיל עליו לנהל את המשא ומתן עם ה "ליגה של ונציה" (ונציה, אוסטריה, כוחות האפיפיור ואלה של דוכס מילאנו) שלחמה נגד צרפת.
פיליפ דה קומין נפטר ב-1511 בעיירה ארז'נטון- שאטו (כיום בחבל פואטו-שראנט בצרפת).
נאנדו
ישיבת אור ישראל
ישיבת אור ישראל היא ישיבה חרדית-ליטאית בפתח תקווה. הישיבה כוללת ישיבה קטנה וישיבה גדולה. היא נקראת על שם רבי ישראל מסלנט, מייסד תנועת המוסר.
הישיבה הקטנה.
הישיבה הקטנה, "אור ישראל לצעירים" הוקמה בשנת ה'תש"ד (אוקטובר 1943) ביוזמתו של הרב ישראל זיסל דבורץ כישיבת המשך לתלמוד תורה "שארית ישראל" ועל ידי הרב יעקב ניימן והרב שלמה קרובקה, שלימדו קודם לכן בישיבת כפר גנים, והרב יוסף רוזובסקי (אחיו של הרב שמואל רוזובסקי). שפת ההוראה בישיבה מראשיתה הייתה עברית. בתחילה התאכסנה הישיבה בבית הכנסת של הרב הלר. באוגוסט 1949 הונחה אבן פינה למבנה הישיבה הנוכחי. בין תומכי הישיבה נמנו מפעל התורה, קלמן גולדרייך, נציג הפועל המזרחי בעיריית פתח תקווה ותנועת פועלי אגודת ישראל. באותה תקופה עברה הישיבה לבית הכנסת מקור חיים. בשנת 1957 הונח אבן פינה לאולם הלימודים של הישיבה.
הישיבה מונה כ-200 תלמידים בגילאי 14–17. בראש הישיבה עומד הרב מרדכי רבינוביץ, חתנו של הרב יוסף רוזובסקי. הישיבה שוכנת ברחוב הרב ניימן במרכז פתח תקווה (בעבר, חלק מרחוב סלומון). מבנה הישיבה הראשי נתרם על ידי מאיר כוכב זסלבסקי.