שימש כדיקן בית הספר העירוני הדתי 'מעלה' המטפל באוכלוסייה על סף נשירה ונוער בסיכון. ייסד קבוצה של בתי ספר תיכוניים לבני נוער בסיכון. שימש מספר שנים כראש ישיבת "לך לך", בית ספר נייד לנוער בסיכון. בשנת 2008 ייסד והתחיל ללמד ב YTA, ישיבה תיכונית לדוברי אנגלית הממוקמת בירושלים. בנוסף ייסד את YTA לנערות, תוכנית דומה לנערות שבקריית יובל. בחודש ספטמבר 2011 יסד ישיבה תיכונית שלישית לדוברי אנגלית הנמצאת בכפר סבא.
כיום עומד בראש ישיבה לדוברי אנגלית המסופחת לישיבת נתיב מאיר.
מתגורר בירושלים ונשוי לעדי, מייסדת ומנכ"לית ארגון עשה לך רב, אב לשבעה.
ספרים תורניים באנגלית שפרסם יחד עם הרב צבי פישמן.
פרסם ביחד עם צבי פישמן ספרים באנגלית המבוססים על תורתם של הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב צבי יהודה הכהן קוק.
מועדון הקצב של אביהו פנחסוב
מועדון הקצב של אביהו פנחסוב הוא הרכב מוזיקלי בראשותו של הזמר והיוצר אביהו לנדוור (תחת שם הבמה "אביהו פנחסוב"), שפועל בהפקתו של מרקיסיו (מארק פנחסוב), אשר משלב בשיריו מוזיקה מזרחית, רוק, מוזיקה יוונית, ומוזיקת מועדונים משנות ה-60. אחד מחברי ההרכב הוא נגן הבוזוקי חיים רומנו.
ההרכב החל את דרכו ב-2012 בבר ביפו, תחילה בהופעות ללא תשלום, ולאחר מספר מופעים מוצלחים החל להופיע בהרכב הרשמי שקיבל את שמו מצירוף השם הפרטי של הסולן ושם המשפחה של הגיטריסט ומפיק הלהקה מארק פנחסוב. הלהקה הוציאה ב-2015 אלבום בשם זהה לשם ההרכב, "מועדון הקצב של אביהו פנחסוב". ב-2016 ההרכב ביצע את שיר הנושא של העונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה תאג"ד, "ימים יפים", שיר שנכתב והולחן על ידי מארק פנחסוב המפיק. בשנת 2019 השתתפו בתוכנית הכוכב הבא לאירוויזיון 2020, הגיעו לנבחרת, אך הפסידו בשלב הכיסא החם הראשון והודחו מהתכנית. ב-2021 הפיק וביצע את שיר האליפות של מכבי חיפה "את מצילה אותי".
ססיליה בווס-ליון, רוזנת סטראטמור וקינגהורן
ססיליה בווס-ליון, רוזנת סטראטמור וקינגהורן (באנגלית: Cecilia Bowes-Lyon, Countess of Strathmore and Kinghorne; 11 בספטמבר 1862 - 23 ביוני 1938), הייתה אמה של אליזבת, המלכה האם וסבתה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה.
ססיליה נולדה בלונדון ב-11 בספטמבר 1862, לצ'ארלס קוונדיש-בנטינק וללואיז קוונדיש-בנטינק, בתו של אדווין בארנבי. ב-16 ביולי 1881 התחתנה ססיליה עם קלוד ג'ורג' בווס-ליון, רוזן סטראטמור וקינגהורן הארבעה-עשר, ממנו היו לה 10 ילדים. היא נודעה כמארחת חברותית, ופסנתרנית מוכשרת. ססיליה עיצבה את גני המשפחה, והעדיפה חיי משפחה שקטים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, שבה נהרג בנה פרגוס, אחוזת המשפחה בגלמיס נהפכה בשנות המלחמה לבית חולים שדה עבור חיילים פצועים, וססיליה טיפלה בהם במסירות עד שנפלה למשכב. ססיליה חלתה בסרטן, ובשנת 1921 עברה כריתת רחם, ועד מאי 1922 הייתה בתהליכי החלמה.
בשנת 1923 התחתנה בתה אליזבת עם אלברט, דוכס יורק, ובשנת 1936 התפטר אדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת מתפקידו, ובעקבות כך הוכתר חתנה כג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת.
באפריל 1938 עברה ססיליה התקף לב במהלך חתונת נכדתה אן בווס-ליון לתומאס, וייקונט אנסון, וכעבור חודשיים ב-23 ביוני 1938 מתה ססיליה.
משפחתה.
ב-16 ביולי 1881 התחתנה ססיליה עם קלוד ג'ורג' בווס-ליון, רוזן סטראטמור וקינגהורן הארבעה-עשר, ממנו היו לה 10 ילדים:
הארטלי פראר
הָארְטְלי טראוֶורְס פֶרָאר (באנגלית: Hartley Travers Ferrar 28 בינואר 1879 - אפריל 1932) היה גאולוג, שנלווה למשלחת דיסקברי, המשלחת הראשונה לאנטארקטיקה של קפטן סקוט.
חייו.
פראר נולד סמוך לדבלין, אירלנד, בן לאדגר פראר, פקיד בנק, ומרי הולמס פראר.
בגיל צעיר עבר עם משפחתו לדרום אפריקה, שם למד בבית ספר סמוך לקייפטאון. הוא נשלח לאנגליה להמשך לימודיו בתיכון ואחר התקבל לסידני סאסקס קולג' בקיימברידג', שם למד גאולוגיה. הוא הצטיין בספורט. עם סיום לימודיו הוצעה לו משרת גאולוג במשלחת הראשונה של קפטן סקוט לאנטארקטיקה, והוא היה לחבר הצעיר ביותר בסגל המדעי.
פראר הפליג דרומה על הספינת המחקר דיסקברי וכשהספינה עגנה בניו זילנד, הכיר שם את מי שתהיה לאשתו, גלדיס אנדרסון. מניו זילנד המשיכה הספינה דרומה ומצאה מעגן מתאים במצר מקמרדו שבים רוס - המשלחת תעשה במקום זה שני חורפים, לאחר שהספינה קפאה בקרח ולא הצליחה להשתחרר ממנו בקיץ הראשון. פראר השתתף באופן פעיל בחקר המקום ובניהול מחקרים מדעיים (כגון מדידת מליחות מי הים) לצד מחויבותו העיקרית לביצוע סקר גאולוגי. הוא הצטרף, עם אחרים, לארנסט שקלטון ואדוארד אדריאן וילסון במסעות מזחלות, ובקיץ האנטארקטי של 1903 יצא למסע התגליות הגדול שלו אל ההרים המערביים של ארץ ויקטוריה. הוא הגיע במסעו אל קרחון טיילור העליון ומצא מרבצי פחם בגובה 2,400 מ'. כמו כן אפיין שכבה רחבת-ידיים של אבן-חול המצויה בחבל ארץ זה, וזו נודעה במשך כשכבת פראר או רובד קבוצת-על ביקון. קרחון פראר נקרא על שמו, ושלא במתכוון גילה את המאובנים הראשונים שנמצאו על מה שהיה מוכר אז כיבשת אנטארקטיקה. אחת מדגימות הסלע הרבות שהובאו אל המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) נבקעה בידי וילפרד נורנמן אדוארדס בשנת 1928, ובתוכה נמצאו שני עלים מאובנים של גלוסופטריס אינדיקה. פראר חזר עם ה"דיסקברי" בשנת 1904 והקדיש את השנה הבאה לכתיבת הדו"ח הגאולוגי של המשלחת. לאחר זאת התמנה לסקר גאולוגי במצרים, שם עבד עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אז החזיר את משפחתו לניו זילנד. הוא חזר לשרת בגדוד קנטרברי הראשון בפלשתינה-א"י, שם עבד בעיקר בסקרים אוויריים ובמודיעין.
אחרי המלחמה התקבל לעבודה בסקר הגאולוגי של ניו זילנד וביצע עבודת-שדה מקיפה הן באי הצפוני והן בדרומי של המדינה. בתקופת עבודתו שם קיבל את תואר הדוקטור. הוא מת בוולינגטון לאחר ניתוח בשנת 1932. כאות הוקרה נקראה על שמו פסגת פראר ב"רכס העננים" של האי הדרומי. מזכרות שונות ממסעותיו בקוטב שמורות, יחד עם תצלומים שלו כספורטאי בימי הלימודים, במכון סקוט לחקר הקוטב בקיימברידג', במוזיאון קנטרברי בכרייסטצ'רץ' בניו זילנד וב"דיסקברי" עצמה בדאנדי שבסקוטלנד.
אל-ע'יד'ה
בנק אופק
פנינה ברט-צדקה
פנינה ברט-צדקה (נולדה ב-14 בנובמבר 1958) היא שחקנית ובמאית תיאטרון ישראלית. משמשת כמנהלת האמנותית של התיאטרון העברי.
ביוגרפיה.
פנינה ברט נולדה וגדלה בקיבוץ בית זרע בעמק הירדן, הצעירה מבין שלוש בנות. אמה, חנקה, ציירת, נהרגה בתאונת דרכים כשפנינה הייתה בת 12, ואביה, צבי, היה מדריך חקלאי בענף הבננות.
לאחר שירותה הצבאי כמדריכת קורס מ"כיות בבה"ד 12, חזרה לקיבוץ, עבדה במשך שנתיים בחינוך נוער ולמדה במקביל תיאטרון במכללה של תיאטרון הקיבוץ. היא בוגרת בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים (1985-1982). מוריה הבולטים בסמינר היו גזה פרטוש, בנימין צמח, חנן שניר ורנה ירושלמי.
בתום הלימודים, עזבה פנינה ברט את הקיבוץ, עברה לתל אביב והתחילה את חייה המקצועיים כשחקנית תיאטרון.
ב-1985 הצטרפה ל"תמונע" - קבוצת תיאטרון תנועה, מיסודה של נאוה צוקרמן, ושיחקה בתפקיד הראשי בהצגה "תשתו קפה". ב-1986 שיחקה באנסמבל תמונע בהצגה "5 צעקות" (עיבוד בימתי לספרו של מילן קונדרה, "הקלות הבלתי נסבלת של הקיום"). הבכורה התקיימה בפסטיבל ישראל, ועלתה גם על הבימות בפסטיבל אדינבורו, בבולטימור, בפילדלפיה ובניו יורק. בהמשך שיחקה ברט בשלוש הפקות ב"אנסמבל עיתים" במסגרת תיאטרון הקאמרי ובבימויה של רנה ירושלמי: היא גילמה את המלכה גרטרוד ב"המלט", לצד שולי רנד כהמלט ורמי הויברגר כמלך קלאודיוס; גילמה את קטה במחזה "וויצק", לצד שולי רנד, דינה בליי ועפרון אטקין.
ב-1993, נבחרה פנינה ברט לגלם את יוליה, בהצגה "רומיאו ויוליה" של אנסמבל עיתים הקאמרי, כשבתפקיד רומיאו לצידה משחק גדי צדקה, שלימים הפך לבן זוגה לחיים וליצירה והקים עימה את "התיאטרון העברי".
עם סיום לימודי המשחק ובמקביל לעבודתה באנסמבל תמונע, שיחקה פנינה ברט בתיאטרון ילדים ונוער בתפקיד שרה אהרנסון ב"שרה גיבורת ניל"י", בתפקיד רונה בטרילוגיית "המשפחה" וב"תרנגול כפרות".
ביחד עם עוד שלושה מחבריה יזמה את ההצגה "די לסמים", שהפכה להפקה הראשונה של "תיאטרון השעה", שם המשיכה ושיחקה גם בהצגות: "חנה סנש" בתפקיד קטרינה סנש; "מרד" בתפקיד האמא, "אב"י" בתפקיד דבורה בן יהודה, ו"ילדי קורצ׳אק" בתפקיד סטפה. בתיאטרון בית ליסין שיחקה בהצגה "33 וריאציות", לצד יונה אליאן ויצחק חזקיה ו"באחרון ימיה" לצד מרים זוהר ואילן דר.
ב-1994 נישאה פנינה ברט לגדי צדקה ויחד הקימו את "התיאטרון העברי", בו שיחקה בהצגות: "איש חסיד היה", "בעלת הארמון", "דע מאין באת", "שלומציון" בתפקיד שלומציון המלכה, "אהבת רחל "בתפקיד חיותה, "אנטיגונה" בתפקיד איסמנה, ובקומדיה המצליחה "שוקו וניל", שם היא מגלמת לראשונה תפקיד קומי, כצפרירה, אימו הפולניה של גדי רוזנברג (ארז שלם), גיבור העלילה.
בנוסף, במסגרת התיאטרון העברי, שיחקה לצד גדי צדקה בהצגה "הרופא וגרושתו", המספרת על במאי ואשתו השחקנית שנמצאים על סף גירושים ועושים חזרה על "הרופא וגרושתו" מאת ש"י עגנון. בעוד הסיפור המקורי נגמר בגירושים של בני הזוג, ההצגה (בבימויו של גדי צדקה) מסתיימת בהסכמת הזוג לשוב יחד הביתה ולשקם את חייהם הזוגיים.