האיגואנות הם אוכלי צמחים וניזונות מעלים, פירות, פרחים וזרעים אך יאכלו גם חיות קטנות כמו חרקים וגם ביצים. הצעירים אוכלים חרקים בין הענפים ובהדרגה הופכים לצמחוניים. הם עצמם עלולים להיטרף על ידי חתולים גדולים, תנינים, נחשים ועופות דורסים. האיגואנות בורחות במהירות לעבר הסלעים והם המין המהיר ביותר של לטאה ומגיעות למהירות של 34.7 קמ"ש. אם הם לא מצליחים לברוח מהטורף לעבר המחסה הסלעי הם עלולים לנשוך או להצליף בזנבם הקוצני לצורך הגנה.
יש המגדלים איגואנות אלה כחיות מחמד בשל אופיין הרגוע. במספר מדינות גם צדים אותם בשביל בשרם המשובח. אך נראה שהציד אינו משפיע על תפוצתן.
מיון.
לאיגואנה זו שני תת-מינים:
איגואנה שחורה
יואן מונטגיו
יואן אדוארד סמואל מונטגיו (באנגלית: Ewen Edward Samuel Montagu; 19 במרץ 1901 - 19 ביולי 1985), היה יהודי בריטי, קצין מודיעין בצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה, שופט וסופר. נודע בתפקידו בהובלת "מבצע קציצה" - פעולת הונאה צבאית, שהטעתה את גרמניה הנאצית לחשוב שכוחות הפלישה של בעלות הברית ינחתו בסרדיניה ולא בסיציליה במסגרת מבצע האסקי. החזיק בכמה תוארי אצולה בריטיים.
ביוגרפיה מוקדמת.
מונטגיו, נצר למשפחת בנקאים עשירה, הוא בנו השני של הברון לואיס מונטגיו, שהיה בן דודו של הרברט סמואל, ונכדו של הברון סמואל מונטגיו. בית המשפחה היה ארמון פאר ברובע קנסינגטון שהעסיק משרתים רבים. יואן התחנך בבית הספר וסטמינסטר.
במלחמת העולם הראשונה היה מאמן מקלע בבסיס צי-אוויר של ארצות הברית. לאחר המלחמה למד בטריניטי קולג' (קיימברידג'), באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת הרווארד. בשנת 1924 הוסמך כעורך דין. אחד המקרים המפורסמים שלו כעורך דין זוטר היה ההגנה על אַלְמָה ראטנברי בשנת 1935 שהואשמה יחד עם מאהבה בן השמונה עשרה ברצח בעלה הקשיש פרנסיס ראטנברי (Francis Rattenbury). בשנת 1939 התקדם להיות "פרקליט המלך" (King's Counsel).
מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1938 התנדב מונטגיו למערך המילואים של הצי המלכותי. בשל הרקע המשפטי הוא הוצב למחקר מיוחד. אחר כך הוצב במטה הצי המלכותי בהאל כקצין צוות סיוע במודיעין. מונטגיו שירת באגף המודיעין של האדמירליות ועלה לדרגת קומנדר. הוא היה נציג חיל הים בוועדת XX, שפיקחה על הפעלת סוכנים כפולים (Double-Cross System) במסגרת MI5. הוא פיקד על צ'ארלס צ'ולמונדליי, שהגה את תוכנית ההונאה "מבצע קציצה". מונטגיו קיבל את הרעיון לתת לגופת חייל בריטי להישטף לחוף כשעליה מסמכים עם מידע כוזב, לפיו מתוכננת פלישה של בעלות הברית ליוון ולסרדיניה, ולא לסיציליה, שם התרחשה הפלישה בפועל. הגרמנים אכן הולכו שולל, עד היטלר עצמו והפלישה לסיציליה נחלה הצלחה. ההיסטוריון יו טרבור-רופר כינה את המבצע 'ההונאה הטובה ביותר בהיסטוריה של הונאה צבאית'. על תפקידו במבצע קציצה, הוא זכה לתואר "מפקד" בחטיבה הצבאית של מסדר האימפריה הבריטית.
אחרי המלחמה.
מ-1945 עד 1973 הוא החזיק בתפקיד פרקליט הצי, שימש כשופט בהמפשייר ובמידלסקס ורשם בבתי המשפט בדוויז ובסאות'המפטון. כתב את הספר "האיש שלא היה מעולם" (1953), דין וחשבון על מבצע קציצה, שהפך לסרט "האיש שלא היה מעולם" שלוש שנים מאוחר יותר. את דמותו של מונטגיו בסרט משחק קליפטון וב, מונטגיו עצמו מופיע בסרט בתפקיד סגן מרשל של חיל האוויר המלכותי, המותח ביקורת צינית על תוכנית "מבצע קציצה". כתב גם את "מעבר לסודי ביותר אולטרה" (1977), שהתמקד בטקטיקות טכנולוגית מידע וריגול שהיו בשימוש במלחמת העולם השנייה.
מונטגיו היה נשיא ק"ק כנסת ישראל, 1954-1962, וסגן נשיא של ההתאחדות האנגלו-יהודית.
משפחתו.
אחיו הבכור, סטיוארט מונטגיו, פנה לעסקי הבנקאות של המשפחה ואילו אחיו הצעיר, אייבור מונטגיו (), היה יוצר סרטים, סופר, מייסד איגוד טניס השולחן העולמי, קומוניסט, שריגל עבור גה-אר-או במהלך מלחמת העולם השנייה.
יואן מונטגיו התחתן עם איריס, בתו של הצייר סולומון ג'וזף סולומון, בשנת 1923. נולד להם בן, ג'רמי, שעסק בכלי נגינה ובת, ג'ניפר (), היסטוריונית אמנות.
דודו הוא אדווין מונטגיו - בנו השני של סמואל מונטגיו, מדינאי בריטי ליברלי, חבר המועצה המלכותית ומזכיר המדינה להודו ודודתו היא ליליאן הלן מונטגיו - בתו של סמואל מונטגיו, עובדת סוציאלית, שופטת בבית משפט לנוער בלונדון ופעילת יהדות ליברלית (בריטניה).
הערות שוליים.
סימוכין.
המקור לסימוכין הבאים הוא: בן מקנטייר, מבצע קציצה: פרשיית הריגול האמיתית ששינתה את מהלכה של מלחמת העולם השנייה, תרגום מאנגלית כרמית גיא, תל אביב: עם עובד, 2010
קורפוס הפאנצר ה-57 (ורמאכט)
קורפוס הפאנצר ה-57 (בגרמנית: LVII. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקמת הקורפוס.
הקורפוס גויס בגרמניה ב-15 בפברואר 1941 בשם "הקורפוס הממונע ה-57", והועמד תחת פיקוד אדולף-פרידריך קונצן.
מבצע ברברוסה.
במהלך מבצע ברברוסה פיקד קונצן על הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר השלישית ולאחר מכן חלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב סמולנסק. במהלך הקרב על מוסקבה לחם קונצן עם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה הרביעית. ב-15 בנובמבר 1941 מסר את הפיקוד על הקורפוס לפרידריך קירכנר, וב-12 בינואר 1942 חזר קונצן לפקד על הקורפוס למשך 3 שבועות כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-31 בינואר 1942 מונה קירכנר שוב למפקד הקורפוס.
קרב סטלינגרד.
ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר, ושימש כעתודת קבוצת ארמיות דרום. באוגוסט הועבר הקורפוס לפיקוד קבוצת ארמיות A ולחם עימה בקווקז, בתחילה במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-17. בדצמבר 1942 הועבר הקורפוס שכלל את דיוויזיות הפאנצר ה-6 וה-23, אל קבוצת ארמיות דון, ושימש כחוד החנית במבצע סערת חורף כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן לחם עימה בקרב חרקוב השלישי.
1943 - 1945.
באפריל הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחם עימה בקרבות באגן הדונייץ. ב-30 בנובמבר 1943 פרש קירכנר לחופשה קצרה, וב-19 בפברואר 1944 חזר לפקד על הקורפוס שהיה תחת פיקוד הארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ולאחר מכן במסגרת קבוצת ארמיות A. באפריל לחם הקורפוס במסגרת קבוצת הארמיות ששמה שונה לקבוצת ארמיות דרום אוקראינה, בתחילה כחלק מהארמייה השמינית, והחל ממאי כחלק מהארמייה הרומנית הרביעית. ב-25 ביוני 1944 פרש שוב קירכנר לחופשה קצרה, וב-2 ביוני 1944 חזר לפקד על הקורפוס. באוגוסט הועבר הקורפוס שוב תחת פיקוד הארמייה השמינית, ולחם עימה במבצע יאשי-קישינב. בספטמבר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה בקרבות בטרנסילבניה. באוקטובר לחם הקורפוס במסגרת קבוצת הארמיות ששמה שונה לקבוצת ארמיות דרום, בתחילה כחלק מהארמייה ההונגרית השלישית ולאחר מכן כחלק מהארמייה השישית, והשתתף בקרבות בבודפשט. בפברואר לחם הקורפוס במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, בתחילה כחלק מהארמייה ה-17 בשלזיה, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית בלאוזיץ, עימה לחם עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
מבצע ברברוסה.
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על מוסקבה.
בקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע סערת חורף.
במבצע סערת חורף כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב חרקוב השלישי.
בקרב חרקוב השלישי כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע יאשי-קישינב.
במבצע יאשי-קישינב כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרבות בשלזיה.
במהלך הקרבות בשלזיה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
משה הררי
הרב משה הררי (נולד בט"ו באב תשט"ו, 3 באוגוסט 1955) הוא רב, ומחבר סדרת הספרים מקראי קודש בהלכות חגי ישראל, קדושת השבת בהלכות חשמל בשבת, וקדושת השביעית בהלכות השמיטה.
ביוגרפיה.
נולד ליעקב ושרה הררי בחולון. סבו, הרב משה איררה, מחכמי סלוניקי, היה בסוף ימיו אב בית הדין הרבני בתל אביב-יפו. למד בישיבה התיכונית נחלים, ולאחר שירות בנח"ל החל ללמוד בישיבת מרכז הרב, שבה הוא לומד עד היום כאברך.
נשוי לעפרה (מבית אלבה) ולזוג 9 ילדים. הרב זאב קרוב (נפטר בשנת התשע"ח) והרב עידוא אלבה הם גיסיו. בן דודו הוא תא"ל במיל' אמנון הררי.
"מקראי קודש".
מקראי קודש היא סדרת ספרי הלכה שחיבר הרב הררי ונפוצה בעשרות אלפי עותקים, בעיקר בציבור הדתי לאומי.
הסדרה מתאפיינת בפירוט רב של מקרים ובציטוט אלפי שאלות ששאל המחבר (בכתב ובעל פה) רבנים כמו: הרב שלום משאש, הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב שלמה זלמן מן ההר, הרב שאול ישראלי, הרב אברהם כהנא שפירא, הרב מרדכי אליהו, הרב יוסף שלום אלישיב, הרב שלמה גורן, הרב שריה דבליצקי, הרב חיים קניבסקי, הרב אברהם יצחק אולמן, הרב אביגדר נבנצאל, הרב דב ליאור ואחרים.
לאחר יישום תוכנית ההתנתקות הוסיף הרב הררי בספריו שני נספחים: אחד נושא את הכותרת "לא נשכח ולא נסלח", ובו הוא מתאר הרב הררי את תחושותיו ביחס לפינוי התושבים. השני כולל את יומנו האישי בעת שהותו בחומש שבצפון השומרון, ערב הפינוי.
נושאי הספרים.
הכרכים שראו אור:
קורפוס הפאנצר ה-57
אולף השני, מלך דנמרק
אולף השני (בדנית: Olaf II; דצמבר 1370 – 23 באוגוסט 1387) היה מלך דנמרק מ-1376 ועד למותו ומלך נורווגיה, תחת השם אולף הרביעי (בנורווגית: Olaf IV) מ-1380 ועד למותו. אביו היה הוקון השישי, מלך נורווגיה, בנו של מגנוס הרביעי, מלך שוודיה. אמו הייתה מרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק, בתו של ולדמר הרביעי, מלך דנמרק. בנוסף לטענתו לכתר דנמרק ומאוחר יותר לכתר נורווגיה, הוא היה בקו ישיר בסדר הירושה לכתר שוודיה.