ריכליס גדל במחלקת הנוער של מכבי רמת גן. שיחק בקבוצה הבוגרת בין השנים 1980–1986. בעונת 1986/1987 הוא שיחק במכללת לונג איילנד. לאחר עונה חזר לרמת גן ושיחק בשורותיה שנתיים נוספות. לאחר מכן עבר להפועל תל אביב בה שיחק 3 עונות רצופות. ב-1992 חזר לרמת גן לתקופה של 3 עונות נוספות, ושיחק עונה אחת בהפועל צפת ובבני הרצליה עונה אחת, עד לשנת 1997. ב-16 עונות קלע 2227 נקודות בליגה הראשונה, מתוכן 1771 ברמת גן, והוא ניצב במקום השמיני בכל הזמנים בדירוג הקלעים בתולדות המועדון. לאחר שסיים לשחק בליגה הלאומית, הוא שיחק גם בליגות נמוכות, בין היתר בהפועל עפולה, בית"ר רמת גן מ.ס רמת אפעל, מכבי גני תקווה, ואליצור גבעתיים.
ריכליס הופיע 36 פעמים במדי הנבחרת בהן קלע 42 נקודות. הוא היה חלק מסגל הנבחרת לאליפות העולם ב-1986 שנערכה בספרד, בה הגיעה הנבחרת למקום השביעי, והשתתף במשחק אחד בלבד. לאחר פרישתו ממשחק הוא משמש כיועץ נדל"ן. נשוי ואב לשניים, מתגורר בגבעתיים.
סת' מולטון
סת' מולטון (באנגלית: Seth Moulton; נולד ב-24 באוקטובר 1978) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. מכהן כנציג המחוז השישי של מסצ'וסטס בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
מולטון נולד בסיילם שבמסצ'וסטס וגדל במרבלהד. הוא הבכור משלושה ילדים של וילבור ולין, אביו הוא קתולי העוסק כעורך דין בתחום הנדל"ן ואמו פרוטסטנטית שעבדה כמזכירה רפואית. מולטון הוא פרוטסטנטי המשתייך לכנסייה המאוחדת של ישו . הוא למד בפנימיית פיליפס אקדמי והיה קפטן נבחרת החתירה של המוסד. ב-2001 סיים תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת הרווארד.
לאחר הלימודים התנדב לשירות צבאי והתגייס לחיל הנחתים. הוא השלים קורס קצינים והוצב בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים הרביעי בדיוויזיית הנחתים הראשונה. מולטון לחם עם יחידתו בפרוץ מלחמת עיראק ופלוגתו הייתה פלוגת הנחתים הראשונה שנכנסה לבגדאד. הוא שירת בצבא חמש שנים בהן נשלח פעם נוספת כמפקד מחלקת חי"ר לשירות בעיראק ופעמיים נוספות הוצב בעיראק כעוזרו של הגנרל דייוויד פטראוס, ושימש קצין קשר לשבטים המקומיים בדרום המדינה. בתום תפקיד זה השתחרר בדרגת קפטן. במהלך שירותו עוטר בכוכב הארד, לאחר שבקרב בעיר נג'ף באוגוסט 2004 הפגין אומץ לב תוך סיכון חיים בהכוונת אש לסיכול מתקפה שריתקה את מחלקתו. הוא עוטר גם במדליית ההוקרה של הנחתים על אומץ לבו במהלך קרב נסיריה במרץ 2003. מולטון נחשף לתקשורת מספר פעמים במהלך שירותו, תחילה כמרואיין בשדה הקרב במהלך הפלישה לבגדאד, אחר כך כמרואיין מבוקש בכלי תקשורות שונים וכאחד מגיבורי הסרט התיעודי "No End in Sight" שהיה מועמד ב-2008 לפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר. לאחר שירותו היה ממבקריה של מלחמת עיראק.
לאחר שחרורו סיים ב-2011 תואר שני כפול במנהל עסקים ובמינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד.
ב-2014 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית למושב המחוז השישי של מסצ'וסטס בית הנבחרים מול ג'ון טיירני, שכיהן בתפקיד מ-1997. במהלך הבחירות זכה לתמיכתם של העיתונים הבוסטון גלוב ובוסטון הרלד וכן לתמיכתו של הגנרל בדימוס סטנלי מק'קריסטל. הוא ניצח בבחירות ברוב של 50.8% מקולות המצביעים לעומת 40.1% לטיירני. ובבחירות הכלליות גבר על מועמד המפלגה הרפובליקנית ריצ'רד טיסאיי ברוב של 54.5%. בבחירות ב-2016 נבחר לתקופת כהונה נוספת ללא תחרות, וב-2018 נבחר שוב ברוב של 65.2%.
הוא מכהן כחבר בוועדת התקציב ובוועדה לענייני הכוחות המזוינים. מולטון הוא ממתנגדיה של מנהיגת המפלגה הדמוקרטית והמיעוט בבית הנבחרים, ננסי פלוסי, וקרא להחליפה בחבר קונגרס מהדור הצעיר.
באפריל 2019 הודיע מולטון על כוונתו להתמודד בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020. הוא פרש מהמרוץ באוגוסט 2019 לאחר שלא צבר תמיכה מספקת.
מולטון נשוי לליז בורדמן והם הורים לבת אחת.
תאגיד ראנד
הטבח בבית הספר למלאכה
הטבח בבית הספר למלאכה היה פיגוע ירי שהתרחש בבית הכנסת שב"בית הספר למלאכה" ביישוב כפר חב"ד, בא' באייר ה'תשט"ז, 11 באפריל 1956. בפיגוע נרצחו מדריך וארבעה תלמידים, תלמיד נוסף נפטר מפצעיו, וארבעה נוספים נפצעו קשה, מתוך עשרות פצועים. תמונות של סידורים מוכתמים בדם הופצו וגרמו זעזוע. על שם התלמידים שנרצחו הוקם דפוס בשם "יד החמישה", כתוצאה מכך מוכר הפיגוע גם בשם רצח יד החמישה.
הפיגוע.
אור לא' באייר ה'תשט"ז בשעה 8 בערב, עת היו התלמידים באמצע תפילת שמונה עשרה של ערבית בבית הכנסת שבתוך "בית הספר למלאכה", חדרו למתחם שלושה מחבלי פדאיון. האחד המתין ברכב, השני כיבה את החשמל והשלישי פתח ביריות. כמה מהנוכחים החלו להבריח את הילדים דרך החלונות. לאחר התקרית נמלטו שלושת המחבלים ולא נמצאו.
כשנדלק האור נמצאו מדריך וארבעה תלמידים שעמדו בסמוך לדלת, שוכבים הרוגים מתבוססים בשלוליות דם, וחמישה פצועים קשה. רק כעבור שעה באו כוחות ההצלה ופינו את הפצועים למרכז הרפואי בצריפין.
הנרצחים שמחה זילברשטרום (המדריך), ניסים עסיס ושלמה מזרחי נקברו בהר המנוחות, משה פרץ נקבר בבית העלמין שבעיר עכו ואלברט אדרי בטירת הכרמל. כעבור זמן נפטר אחד הפצועים שנפצע קשה, תלמיד נוסף בשם עמוס אוזן, ונקבר בתל אביב.
התייחסות והנצחה.
שלושה ימים לאחר הפיגוע הגיעו לביקור בכפר חב"ד הרבנים הראשיים הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג והרב יצחק נסים לחזק את ידי התושבים. תחילה היו שנרתעו וחשבו לעזוב את היישוב, בסיום השבעה קבע הרבי מלובביץ' "תענית שעות" ואמר כי "במקום שהתגלתה מידת הדין, תתגלה מידת הרחמים", ועודד את התושבים לפתח ולהגדיל את היישוב.
במלאת שלושים לטבח, הונחה אבן פינה לבית דפוס והוצאת ספרים על שם הנרצחים, בשם "יד החמישה".
תקופה קצרה לאחר הפיגוע שלח הרבי מלובביץ' קבוצה של שלוחים, בהם הרב יהודא קרינסקי, לכפר חב"ד, כדי לחזק את התושבים אחרי האירוע הקשה.
יוסף אבן פלאת
רבי יוסף בן יהודה, אִבְּן פְּלַאת (מכונה לעיתים קרובות גם אִבְּן פְּלַאט או אִבְּן פְּלַט), היה רב, פרשן ופוסק מן המאה ה-12, בתחילת תקופת הראשונים. נודע כרבם של הראב"ד מפושקיירה בעל ההשגות ור' זרחיה הלוי "בעל המאור". נדד בארצות רבות: בצפון אפריקה, ספרד, צרפת (בפרובאנס, "פרובינצה", ולותרינגיה, "לותיר"), איטליה, יוון, וייתכן שגם בבבל ודמשק.
קורות חייו.
רבינו יוסף אבן פלאת נולד בעיר הולדתו של הרי"ף, קלעת חמאד שבאלג'יר (הראב"ד השני בעל האשכול מכנהו "ר' יוסף ב"ר יהודה מקלע חמד"). ר' יוסף נסע רבות בארצות הים התיכון, וכאשר עזב את צפון אפריקה נסע בראש ובראשונה צפונה לספרד, בה חיו רבים מחכמי התורה, ועל כן כונה בספרות הראשונים "הספרדי"; בספרד שימש לפני גדולי הדור של תור הזהב, והיה נחשב לבר סמכא באשר להנהגותיהם.
מספרד עקר ר' יוסף אל פרובאנס, שהייתה גם היא מצוינת בחכמיה, ונשתקע במרכזה בנרבונה. עוד ידוע ששהה גם בלוניל. ר' יוסף הרביץ תורה ברבים בפרובאנס, בה הותיר חותם אדיר. בפרובאנס נתוודע לפוסק והמקובל הר"א אב"ד מנרבונה, הראב"ד השני בעל האשכול, שחלק לו כבוד גדול, ובשאלה שהפנה אליו כינהו: "רבינו נר ישראל, סופר מצות היוצר וחוקיו, ... באתי לשאוב מים ממעייני הישועה שלך, ברוך היוצר שזיכה אותך ללמד חוק ומשפט בישראל", וכן פנה אליו: "יורינו מורינו ורבינו", וגם ר"י בן פלאת התייחס אליו בכבוד רב, וכתב בתשובתו: "שלום טב לרב טב, מרנא ורבנא אברהם וכו', מן זוטר עבדיהו וזוטר תלמידוהי, יוסף ב"ר יהודה"; חתנו של הראב"ד השני, הוא הראב"ד השלישי מפושקיירה בעל ההשגות, היה מתלמידיו המובהקים. עוד קיבלו ממנו ר' זרחיה הלוי בעל המאור, וכן ר' אשר ב"ר משולם מלוניל, שכתב בספר ה"כלבו": "ושמעתי מפי ר' יוסי אבן פלט", ואף בספר המנהגות לר' אשר בן שאול מלוניל כתב: "כך שמעתי מפי החסיד ר' יוסף בן פלאט", ומשמע שהיה גם הוא תלמידו, אם כי היו שהגיהו שם אחרת. בניגוד לרוב חכמי פרובאנס בעת ההיא, נותר ר' יוסף בנוהגו לכתוב את תשובותיו בארמית, כלשונם של גאוני סורא ופומבדיתא.
רבי יוסף מזכיר בדבריו כי נדד גם אל איטליה, בכתבו: "שמעתי מר' נחום (או מנחם) ב"ר יהודה ברומי", אך לא נודע לנו מתי היה שם. הד לשהותו שם ובשאר הארצות מצוי גם בעדותו על מנהגי המקומות בספרו על דיני הברכות, "וכן טיבעה ברומי ובכל ארץ ספרד, גם בארץ לנגוברדיאה", וכן בהזכירו בדבריו על התהוות הפיוט היהודי, שכך נהגו ב"גלות ירושלים אשר בספרד וגלות כנענים עד צרפת, גם בארץ רומי". היו שטענו כי היה גם ביוון.
משפחתו של ר' יוסף אבן פלאת אינה ידועה לנו, ולא הוזכרו לו קרובי משפחה.