ג'ונסטון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד ב-3 באוקטובר 1964, תחת המאמן איאן מקול, בהפסדה של סקוטלנד 3-2 ל במסגרת אליפות הבית הבריטית. בהופעתו הבאה, כשלושה שבועות אחר כך בניצחון 3-1 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 1966, ספג ג'ונסטון ביקורות על משחקו, ומאז נעדר מסגל הנבחרת כשנה וחצי.
משחקו הבא של ג'ונסטון במדי סקוטלנד היה ב-2 באפריל 1966, מול במסגרת אליפות הבית הבריטית. סקוטלנד הפסידה 4-3, אך ג'ונסטון הצטיין עם צמד אישי, שעריו הראשונים במדי סקוטלנד. אף על פי שהיה ממצטייני קבוצת סלטיק, ג'ונסטון לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב הנבחרת. מאז שעריו הראשונים באפריל 1966, מיעט ג'ונסטון לכבוש ושערו הבא הגיע רק שלוש וחצי שנים אחר כך, ב-22 באוקטובר 1969, בהפסד ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 1970.
במאי 1974, במסגרת ההכנות למונדיאל 1974 ומספר ימים לפני משחק ביתי מול אנגליה במסגרת אליפות הבית הבריטית, מספר שחקני הנבחרת וביניהם ג'ונסטון השתכרו בבית המלון. משם המשיכה חבורת השחקנים אל חוף הים, וג'ונסטון נסחף בסירת משוטים ללב ים, עד שהמציל בחוף יצא לעזרתו. הפרשה המביכה נותרה בכותרות מספר ימים לאחר האירוע, ואף על פי כן ג'ונסטון הציג יכולת אישית מרשימה וסייע לקבוצתו לנצח את אנגליה בתוצאה 2-0. כחודש אחר כך אף נכלל בסגל של וילי אורמונד לקראת טורניר המונדיאל, אך לא שותף בשלושת משחקיה של סקוטלנד בטורניר. משחקו האחרון במדי סקוטלנד נערך כחצי שנה לאחר הטורניר, ב-20 בנובמבר 1974, ובו נוצחה סקטולנד בביתה 2-1 על ידי במסגרת מוקדמות יורו 1976.
בסך הכול ערך ג'ונסטון 23 הופעות בינלאומיות, בהן כבש ארבעה שערים.
חיים אישיים.
ב-25 באפריל 2004 שודר לראשונה ברשת BBC סרט דוקומנטרי על חייו של ג'ונסטון, שנקרא "שר האגף" (באנגלית: "Lord of the Wing"), בדיבובו של הקומיקאי הסקוטי, בילי קונולי.
ביוני 2005 ייצרה שרה פברז'ה, נינתו של פטר קארל פברז'ה, 19 ביצי פברז'ה לכבודו של ג'ונסטון.
מותו.
ג'ונסטון הלך לעולמו ב-13 במרץ 2006, לאחר מאבק ממושך במחלת ה-ALS. האחרון לשוחח עמו היה יריבו לשעבר בקבוצת גלאזגו ריינג'רס, וילי הנדרסון, שלימים היה לחברו הקרוב. אלפי אוהדי סלטיק, וכמו כן אוהדי קבוצות אחרות, כולל אוהדי ריינג'רס, הגיעו לחלוק לו כבוד בטקס הקבורה שלו שנערך מחוץ לסלטיק פארק ביום פטריק הקדוש, שחל בדיוק ביום קבורתו. בכניסה הראשית לאצטדיון מוצב כיום פסל לזכרו של ג'ונסטון.
ב-19 במרץ, כשבוע לאחר פטירתו, חל גמר גביע הליגה הסקוטית, ובו נפגשו סלטיק ודנפרמלין אתלטיק. המשחק נפתח בדקת מחיאות כפיים לזכרו, ולאות הוקרה לבשו כל שחקני הסגל של סלטיק את המכנס עם הספרה 7, מספרו של ג'ונסטון. סלטיק ניצחה במשחק בתוצאה 3-0.
ב-2011 נחנך גן זיכרון לג'ונסטון בעיר הולדתו אודינגסטון. הגן הוקם על ידי אשתו, משפחתו, ומספר חבריו לקבוצת סלטיק. במרכז גן הזיכרון עומד פסל בגודל טבעי של ג'ונסטון. הפסל עשוי הברונזה נוצר על ידי האומן ג'ון מקנה.
מייקל נגאטה
מייקל נגאטה (באנגלית: Michael K. Nagata) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל אמריקאי. בתפקידו האחרון שירת כראש מחלקה במרכז הלאומי למלחמה בטרור. שימש כמפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
נגאטה נולד וגדל באלכסנדריה כבנם של הורים יוצאי הוואי. אביו היה קצין מודיעין בצבא ארצות הברית. הוא בעל תואר ראשון בפיזיותרפיה מטעם אוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של צבא ארצות הברית והוסמך כסג"ם. עם סיום לימודיו בשנת 1982 התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר. שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיית החי"ר השנייה בקוריאה הדרומית. ב-1984 עבר את מסלול ההכשרה של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ושירת בקבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה. לאחר מכן הוצב ביחידת התמיכה במודיעין למבצעים המיוחדים ולחם, בין היתר, בקרב מוגדישו. פיקד על גדוד ההכשרות של הכוחות המיוחדים ובשנת 2000 מונה למפקד גדוד ביחידת התמיכה במודיעין. בתפקידו הבא שירת במשרד תת-מזכיר לענייני מודיעין במחלקת ההגנה. ב-2005 מונה למפקד יחידת התמיכה במודיעין ופיקד עליה במשך שלוש שנים. לאחר מכן שירת כסגן מפקד המרכז למלחמה בטרור ב-CIA. בשנים 2009–2011 שירת בשגרירות ארצות הברית באיסלמאבאד שבפקיסטן. ולאחר מכן שימש יועץ למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. בשנים 2013-2015 שימש כמפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית, במסגרת זו היה אחראי על תוכנית לאימון וציוד אלפי מורדים במלחמת האזרחים בסוריה, אך התוכנית נכשלה ובפועל אומנו רק כמה עשרות. ב-2016 מונה לראש מחלקת תכנון במרכז הלאומי למלחמה בטרור. ב-2019 פרש מהשירות הצבאי.
נשוי לברברה ואב לחמישה.
העולם האבוד
חוות וגונר
חוות וגונר (באנגלית: Waggoner Ranch) היא חווה היסטורית בצפון-מערב טקסס שהוקמה לראשונה בשנת 1899. היא כוללת מטעים, משק חי של כבשים ורביית סוסים וכן ייצור שמן. היא החווה הגדולה ביותר בארצות הברית המגודרת בגדר אחת.
בחווה כ-1,000 בארות נפט.
החווה ממוקמת ליד ויצ'יטה פולס שבטקסס, דרומית לוורנון, וליד הנהר האדום. שטחה הכולל הוא קצת מעל 2,100 קילומטרים רבועים, גדולה יותר משטחן של הערים ניו-יורק ולוס אנג'לס יחדיו או כ-10% משטח מדינת ישראל.
החווה הועמדה למכירה מספר פעמים. באוקטובר 2015 היה תג המחיר 750 מיליון דולר.
דוכסות סקסוניה-ויטנברג
דוכסות סקסוניה-ויטנברג, (מגרמנית: Herzogtum Sachsen-Wittenberg) הייתה דוכסות באימפריה הרומית הקדושה במהלך ימי הביניים, שהתפצלה בשנת 1296 מדוכסות סקסוניה, ובשנת 1326 שודרגה לנסיכות הבוחר.
היסטוריה.
הקמת הדוכסות.
לאחר מותו של מגנוס, דוכס סקסוניה ללא ילדים, מונה לותאר זופלינבורג לדוכס סקסוניה. בשנת 1112 ניסה היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להדיחו מהשלטון, אך לבסוף גבר עליו לותאר בשנת 1115. לאחר מותו של היינריך החמישי בשנת 1125, נבחר לותאר למלך גרמניה ולקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
לאחר מותו של לותאר בשנת 1137, ירש אותו חתנו היינריך העשירי, דוכס בוואריה מבית ולף, אך בשנת 1138 הדיח אותו קונראד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ומסר את הדוכסות לאלברכט "הדב" מבית אסקניה. בנו של היינריך - היינריך הארי לא ויתר על תביעתו לירושתו, ובשנת 1142 השיב קונראד את סקסוניה לידיו.
בשנת 1174 סירב היינריך הארי לסייע פרידריך ברברוסה במלחמתו בלומברדיה, ובעקבות כך הדיחו פרידריך בשנת 1180 מנחלותיו, ומסר את דוכסות סקסוניה המוקטנת לברנהרד הראשון, רוזן אנהלט, בנו של אלברכט "הדב". לאחר מותו של ברנהרד בשנת 1212 עלה לשלטון בנו אלברכט הראשון, דוכס סקסוניה, ולאחר מותו בשנת 1260 ירשו אותו במשותף בניו יוהאן הראשון ואלברכט השני.
לאחר מותו של יוהאן הראשון, ירשו אותו במשותף שלושת בניו; אלברכט השלישי, אריך הראשון, ויוהאן השני, שהמשיכו לשלוט בשיתוף עם דודם עד לשנת 1296. בשנת 1296 חולקה הנחלה בין אלברכט השני לבניו של יוהאן הראשון; אלברכט קיבל את דוכסות סקסוניה-ויטנברג, ואילו בניו של יוהאן קיבלו את דוכסות סקסוניה-לאוונבורג.
דוכסות סקסוניה-ויטנברג.
בשנת 1298 מת אלברכט השני, ובמקומו עלה לשלטון בנו רודולף הראשון, דוכס סקסוניה-ויטנברג. בין רודולף לבני דודו דוכסי סקסוניה-לאוונבורג, התפתח מאבק למי שמורה זכות הבחירה של מלכי גרמניה. בשנת 1308 לאחר רצח אלברכט הראשון, מלך גרמניה, תמך רודולף בהיינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1314 תמכו בני דודו בלודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבוואריה, ואילו רודולף תמך בפרידריך השלישי, דוכס אוסטריה מבית הבסבורג.
רודולף השתתף בלחימה כנגד לודוויג הרביעי, והיה שותף לתבוסה בקרב מיהלדורף בשנת 1322. בשנת 1346 תמך רודולף בקרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וכהוקרה על פעולותיו שודרגה הדוכסות בשנת 1356 לנסיכות הבוחר מסקסוניה בהסדר של בולת הזהב של 1356.
בניין בורסת הנגזרות של שיקגו
נסיכות הבוחר מסקסוניה
נסיכות הבוחר מסקסוניה, (בגרמנית: Kurfürstentum Sachsen) הייתה אחת מנסיכויות הבוחר באימפריה הרומית הקדושה ששודרגה בשנת 1326 לנסיכות הבוחר, ובשנת 1806 קיבלה מעמד של ממלכה.
היסטוריה.
הקמת הנסיכות.
בשנת 1298 מת אלברכט השני, דוכס סקסוניה-ויטנברג, ובמקומו עלה לשלטון בנו רודולף הראשון, דוכס סקסוניה-ויטנברג. בין רודולף לבני דודו דוכסי סקסוניה-לאוונבורג, התפתח מאבק למי שמורה זכות הבחירה של מלכי גרמניה. בשנת 1308 לאחר רצח אלברכט הראשון, מלך גרמניה, תמך רודולף בהיינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1314 תמכו בני דודו בלודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבוואריה, ואילו רודולף תמך בפרידריך הראשון, דוכס אוסטריה מבית הבסבורג.
רודולף השתתף בלחימה כנגד לודוויג הרביעי, והיה שותף לתבוסה בקרב מיהלדורף בשנת 1322. בשנת 1346 תמך רודולף בקרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וכהוקרה על פעולותיו שודרגה הדוכסות בשנת 1356 ל"נסיכות הבוחר מסקסוניה" בהסדר של בולת הזהב של 1356. בעקבות שדרוג הדוכסות לנסיכות הבוחר, נקבע שרק הבן הבכור יירש את התואר ואת הנחלה.
בית וטין.
בשנת 1422 מת אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה ללא ילדים, וזיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מסר את הנסיכות לפרידריך הרביעי, רוזן מייסן מבית וטין בתור הוקרה על עזרתו במלחמות ההוסיטיות. אריך החמישי, דוכס סקסוניה-לאוונבורג, שהיה שאר בשרו של אלברכט השלישי, מחה על הפקעת הנחלה מבית אסקניה, אל ללא הועיל.