כללי הזכאות של פיב"א הם אוסף החוקים הקובעים האם שחקן כדורסל כשיר לייצג מדינה מסוימת בתחרויות בינלאומיות ובמשחקי ידידות. פיב"א מאפשרת לשחקן לייצג כל נבחרת לאומית כל עוד השחקן מחזיק באזרחות של אותה מדינה, אך עם מגבלות במקרים מסוימים.
שחקני כדורסל מקוטלגים ל-2 קבוצות לצורך הופעה בנבחרת לאומית
נבחרת לאומית יכולה לרשום שחקנים מקומיים ללא הגבלה, ורק שחקן מתאזרח אחד.
הוועד האולימפי של אסיה.
הוועד האולימפי של אסיה החליטו שלא להחיל את כללים אלו במשחקי אסיה, אלא בכללים שונים. לפי כללים אלו אין הגבלה על מספר השחקנים המתאזרחים המייצגים נבחרת, ובתנאי שהשחקן אזרח המדינה לפחות 3 שנים.
בית הקפה היפני
בית הקפה היפני (בהונגרית: Japán Kávéház) נפתח ב־6 בינואר 1894 בבודפשט בשדרות אנדראשי מס' 45. בית הקפה קיבל את שמו מאריחי הקיר הצבעוניים שעוטרו בקישוטי צמחים. חלון הזכוכית באר נובו של תא הטלפון הציבורי שלו עוצב על ידי הצייר יוז'ף ריפל-רונאי ובוצע על ידי צייר הזכוכית ואמן הפסיפס היהודי-הונגרי מיקשה רוט.
היסטוריה.
לבית הקפה הגיעו:
מעגל האמנים MIÉNK, כלומר "חוג האימפרסיוניסטים והנטורליסטים ההונרי" עבר מבית הקפה אבאזיה לבית הקפה היפני, שם האווירה הייתה יותר ידידותית, ותומכת אמנות ואמנים.
גם לחברי "גילדת מונקאצ'י" הפכו את המקום למטה שלהם (בלה לאזאר, לאיוש מארק) ולא רק חברי חוג MIÉNK (פאל סיניאי מרשה, אדן לכנר, קארוי פרנצי, יוז'ף ריפל-רונאי, קארוי קרנשטוק).
במזג אוויר טוב הם ישבו בחוץ על המרפסת והחליפו דעות.
בית הקפה היפני היה בשיא פריחתו בין שתי מלחמות העולם (1928-1942), כאשר היה בבעלותו של מניהרט קרסנר. הוא ניהל מטבח וקונדיטוריה מצוינים ונתן אשראי לאמנים חסרי פרוטה, וגם לסטודנטים עניים של "האוניברסיטה לאמנויות יפות" (Hungarian University of Fine Arts).
כיום פועלת בבניין "חנות הסופרים".
יחסי יוון–לבנון
יחסי יוון–לבנון הם יחסי החוץ בין יוון ולבנון. הקשר בין שתי המדינות התרחש עוד מימי קדם, עם פעילויות המסחר המוקדמות בין היוונים הקדומים לפיניקים. בתקופה המודרנית היחסים הדו-צדדיים של יוון–לבנון טובים מאוד בכל הרמות. יוון מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות. לבנון מחזיקה ביוון שגרירות באתונה. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון ובלה פרנקופוני.
יוון נחשבת גם כבסיס רוחני לקהילות היווניות האורתודוקסיות והיווניות הקתוליות בלבנון.
היסטוריה.
יחסי יוון–לבנון מסורתיים ידידותיים מאוד ומאופיינים בכבוד ואמון הדדי. לאורך ההיסטוריה בין שתי המדינות, יוון תומכת בחזקה במטרות פוליטיות בלבנון מאז 1948 והייתה המדינה היחידה, יחד עם קפריסין, שקיבלה בברכה את אזרחי לבנון במהלך מלחמת האזרחים בלבנון.
בתחום הדיפלומטי והפוליטי קיים שיתוף פעולה ותמיכה הדדית במועמדות. יוון תמכה באופן פעיל בלבנון במהלך המלחמה האחרונה. היא נענתה מיד לבקשה למתן סיוע הומניטרי וממשיכה לתרום לשיקום המדינה, לא רק ברמה הכלכלית אלא גם במדיניות. הסיוע ההומניטרי שהציעה יוון לעם הלבנוני במהלך מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006 נאמד בכ-2.5 מיליון אירו, כולל תרומות כספיות. יתר על כן, הסיוע הכספי שהציעה יוון באמצעות ארגונים בינלאומיים הגיע ל-223,500 אירו. בוועידת התורמים הבינלאומית האחרונה בפריז (25 בינואר 2007), הודיעה יוון על קרנות סיוע נוספות להקמת תשתיות לבנוניות בהיקף של 5 מיליון אירו.
נשיא יוון, קרולוס פפוליאס, ערך ביקור ממלכתי בלבנון בין התאריכים 13–16 בינואר 2004. במהלך ביקור זה קודמו עוד יותר היחסים בין יוון ללבנון באמצעות חתימת הסכמים דו-צדדיים ופגישת הקהילות העסקיות של שתי המדינות. שרת החוץ היוונית דורה בקויאניס ביקרה בסוף חודש אוגוסט בלבנון על מנת לקבל מידע מלא על ידי גורמים לבנוניים על מצב העניינים במדינה, לנוכח נשיאות יוון במועצת הביטחון של האו"ם בספטמבר 2006. ביקורים אחרים בלבנון נערכו גם על ידי ראש מפלגת האופוזיציה היוונית הראשית, יורגוס פפנדראו וסגן שר האוצר היווני.
לאחר הפיצוץ בנמל ביירות, שלחה יוון מטוס צבאי C-130 וצוות חיפוש והצלה של יחידת האסון שכלל 12 חברים, כלב רחרוח, שני כלי רכב וציוד. את הצוות ליווה סגן שר החוץ היווני. המשרד להגנה אזרחית וניהול משברים ביוון אמר כי הוא נותר בקשר עם שלטונות לבנון ועומד מוכן להגיש סיוע נוסף אם יתבקש, ואילו ראש ממשלת יוון קיריאקוס מיצוטאקיס אמר כי יוון מוכנה להעביר עזרה וציוד רפואי נוסף ללבנון. בנוסף נשלחה נחתת הטנקים היוונית של ג'ייסון Ikaria ללבנון עם אנשי מקצוע בתחום הבריאות, ציוד רפואי וציוד.
הסכמים.
ההסכמים העיקריים בין המדינות כוללים:
יחסי תרבות.
תרומת יוון בתחום התרבות היא משמעותית, בהתחשב בכך שמשרד החינוך הלאומי והדת מעניק 17 מלגות בשנה לאוניברסיטאות ומוסדות טכניים ביוון. בלבנון פועלת אגודה של בוגרי לבנון מהאוניברסיטאות היווניות LLGGU בראשות ד"ר ג'ורג' שייב, שנוסדה בשנת 1994. גם במסגרת תוכניות האיחוד האירופי, מספר בוגרי אגרונומיה סיימו את לימודיהם במכון האגרונומי הים תיכוני בחאניה.
יוונים בלבנון.
הקהילה היוונית בלבנון כללה לא יותר מ-2,500 איש לפני מלחמת לבנון השנייה, אך רובם פונו ממנה עם ספינות יווניות, כדי להימנע מפעולות מלחמה. קיימים קהילה יוונית וגם מועדון הלני בביירות. כיום, על פי הערכה, מתגוררים בלבנון 1,500 אזרחים יוונים.
קיימת אוכלוסייה מוסלמית יוונית גדולה בלבנון באזור טריפולי, שמדינת יוון מתעלמת ממנה בדרך כלל. השפה היוונית נשמרת על ידי רוב האנשים בקהילות אלה. המוסלמים היוונים מהווים את רוב היוונים בלבנון עם למעלה מ-10,000 איש.
לבנונים ביוון.
הקהילה הלבנונית ביוון כוללת כיום כ-30,000 אזרחים, המרוכזים בעיקר באזור העירוני של אתונה הבירה.
ויליאם שארפ (אמן)
ויליאם שארפ (באנגלית: William Sharp; 29 בינואר 1749 – 25 ביולי 1824) היה חרט ואמן אנגלי.
חיים ועבודה.
שארפ היה בנו של יצרן נשק מכובד שהתגורר במרכז לונדון. הוא היה חניך בחריטה אצל החרט והגנאלוג ברק לונגמייט (1738–1793), ולאחר הנישואין, לאשה צרפתייה, ביסס את עצמו כחרט ברחוב ברטולומיי ליין.
עבודתו הבולטת הראשונה הייתה תחריט של "הקטור", אריה זקן ב"לונדון טאוור". בסביבות 1782 הוא מכר את החנות ועבר לווקסהול, מתוך כוונה להתמחות בתחומים מורכבים יותר (כלומר חריטה להדפסה) של אומנות. בין הלוחות הקודמים שלו יש כמה איורים, שנעשו בעקבות תומאס סטות'ארד, לעיתון. הוא גם השלים את לוח "הנחיתה של צ'ארלס השני בדובר" של בנג'מין וסט, שויליאם וולט השאיר לא גמור בזמן מותו, חרט כמה מהאיורים של אמנים שנסעו עם קפטן קוק במסעותיו המפורסמים, לבסוף התיישב בצ'יזוויק שם שהה למשך שארית חייו.
הוא חרט את "הנה האיש" (על פי גווידו רני); "המלך ליר בסערה" ו"המכשפה מעין דור" (אחרי בנג'מין וסט); "הגיחה מגיברלטר" (אחרי ג'ון טרומבול); דיוקנו של "ג'ון האנטר" ו"המשפחה הקדושה" (על פי ג'ושוע ריינולדס) ועוד.
סגנון החריטה של ​​שארפ היה מקורי, חצי גוונים עשירים ומלאים. הוא הפך לחבר כבוד באקדמיה הקיסרית בווינה ובאקדמיה המלכותית במינכן.
שארפ נפטר בצ'יזוויק ב־25 ביולי 1824, ונקבר בחצר הכנסייה שם.
פוליטיקה ודת.
שארפ היה רפובליקני וחבר של תומאס פיין והורן טוק, והיה חבר בחברה למידע חוקתי. כתוצאה ממחלוקת משפטית שבה היה מעורב הורן טוק, שארפ נחקר על באשמות הנוגעות לבגידה, אך לבסוף שוחרר ללא עונש כ"תומך" בלבד.
הוא תמך בתורתם של פרנץ מסמר ועמנואל סוודנבורג והושפע מתפיסתו הדתית של העתיד לפי ג'ייקוב בריאן והנביא המילניאליסטי ריצ'רד בראת'רס. חרט כאחרון "נסיכי העברים". לאחר אשפוזו של ריצ'רד בראת'רס בבית משוגעים באיזלינגטון, הפך שארפ לחסידה של הנביאה ג'ואנה סאות'קוט , אותה הביא מאקסטר ללונדון והחזיק על חשבונו למשך זמן לא מבוטל, הוא הכין אותה לציור דיוקן שאותו הוא חרט.
למרות מותה המוקדם, ככל הנראה הוא מעולם לא איבד אמון במשימתה האלוהית או באפשרות שהיא תופיע שוב, וכתב ספר להגנתה: "תשובה לעולם." (לונדון, 1806).
Vibes (בעברית: וִיבּרָפוֹן) הוא פסקול שהוקלט והופץ עבור הסרט האמריקאי "Vibes", משנת 1988. הפסקול הופץ בשנת 1988, בסמוך לצאתו של הסרט, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, תוך שסינדי לאופר היא זו שהקליטה שירים מתוכו וגם את הסינגל "", שלא נכלל בו לבסוף.
הסינגל שהקליטה לאופר לא נכלל בפסקול עצמו, מסיבה שלא צוינה, אך עזר בקידום של הסרט והפסקול עקב הצלחתו ברחבי העולם.
רקע.
בשנת 1988, עלה לאקרנים הסרט "Vibes" ואיתו יצא גם פסקול הסרט הזה. מתוך הסינגל שהקליטה לאופר "", שנועד לעזור בקידום שלהם, הפך ללהיט והגיע לעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים האוסטרלי. השיר נכנס גם לעשירייה הפותחת במצעד הניו זילנדי.
יחסי יוון–סוריה
יחסי יוון–סוריה הם יחסי החוץ בין יוון לסוריה. שתי המדינות הן חברות באיחוד מדינות הים התיכון.
היסטוריה.
העת העתיקה.
הקשר הראשון בין שתי מדינות הים התיכון החל בקדמוס שהציג את האלף-בית הפיניקי ליוון העתיקה. בנוסף, אוגרית בסוריה הייתה בקשר גם עם מסיניאה והתרבות המינואית, עד שנהרסה על ידי גויי הים.
עידן הלניסטי.
מלך יוון המקדוני, אלכסנדר הגדול כבש את סוריה ואת האזור בשנים 333–332 לפנה"ס. לאחר מכן, סלאוקוס הראשון הקים את הממלכה הסלאוקית ששלטה בסוריה עד 64 לפנה"ס. בסוריה היו לסלאוקידים הישגים רבים כמו בניית ערים כאנטיוכיה, לאודיציאה ואפמיאה, בנוסף להנחת היסודות למצודת חלב.