התסריט מאת הארי אסקס, בסיועו של ג'ק ארנולד, נכתב על סמך טריטמנט ארוך יותר שנכתב על ידי ריי ברדבורי; יש הטוענים כי ברדבורי כתב את כל התסריט בעצמו, כאשר אסקס רק שינה מעט את הדיאלוגים ולקח לעצמו את כל הקרדיט. באופן לא שגרתי עבור סרטי מדע בדיוני של אותה התקופה, ברדבורי הציג את החוצנים לא כפולשים בעלי כוונות זדון כלפי האנושות, אלא בסך הכל כיצורים שנתקעו על כדור הארץ בטעות. ברדברי אמר: "רציתי להתייחס לפולשים כאל יצורים שאינם מסוכנים, וזה היה מאוד יוצא דופן". הוא הציע שני קווי עלילה לאולפנים, באחד מהם החייזרים היו זדוניים, ואילו בשני הם היו טובי לב. "האולפנים בחרו את הרעיון הנכון, ואני נשארתי". בשנת 2004 פרסם ברדבורי ספר, "It Came from Outer Space" שמו, ובו כל ארבע הגרסאות השונות של הטריטמנט לסרט.
הצילומים נערכו בפאלמדייל, ויקטורוויל ומדבר מוהאבי שבקליפורניה, ובאולפני יוניברסל.
המוזיקה של הסרט הולחנה על ידי אירווינג גרץ, הנרי מנסיני והרמן סטיין. שמותיהם לא מופיעים ברשימת הקרדיטים של הסרט.
מחלקת האיפור של אולפני יוניברסל הציעה שני עיצובים שונים למראה החייזרים לבדיקת מנהלי האולפנים; בעיצוב שנדחה נעשה שימוש מאוחר יותר, בסרט מדע בדיוני אחר של האולפנים משנת 1955, "This Island Earth" .
האפקטים המיוחדים שנוצרו על מנת להציג את חללית החייזרים הלוהטת מתרסקת היו מורכבים מכדור ברזל אשר כלל "חלונות", ובתוכו - מגנזיום בוער.
אלמנטים אמיתיים מחייו האישיים של ריי ברדבורי מצאו את דרכם אל הסיפור הבדיוני שכתב, בפרט - חייו המוקדמים, כאשר אביו העביר את כל המשפחה לטוסון, אריזונה, שם עבד עבור חברת חשמל. עלילת הסרט מתרחשת באריזונה, ומי שנחטפים בידי חוצנים הם, בין השאר, עובדי חברת חשמל.
על פי אגדה אורבנית, אחד הניצבים שנראים באתר ההתרסקות המטאור הוא הקומיקאי מורי אמסטרדם . בעוד שהניצב, שנראה לפרק זמן קצר מאוד, אכן דומה לאמסטרדם, אין שום עדויות או מסמכים שבאמצעותם ניתן לאשר שזה אכן הוא. במהדורת DVD מיוחדת של הסרט, שכללה בתוכה סרט תיעודי בשם "The Universe According to Universal" אשר נכתב ובוים על ידי דייוויד ג'יי סקאל, כולל ערוץ פרשנות מאת טום וויבר, אשר מציין את הדמיון החיצוני של הניצב למורי אמסטרדם.
תגובות.
הסרט עלה לאקרנים ביוני 1953; עד סוף השנה, הסרט הכניס 1.6 מיליון דולר ממפיצים בארצות הברית ובקנדה, והגיע למקום ה-75 ברשימת הסרטים הרווחיים ביותר לאותה שנה.
ברברה ראש, אשר גילמה בסרט את המורה אלן פילדס, זכתה בפרס גלובוס הזהב בשנת 1954 עבור התגלית המבטיחה של השנה על תפקידה בסרט.
הסרט היה מועמד להיכנס לרשימת 10 סרטי המדע הבדיוני הטובים ביותר שפורסמה על ידי מכון הסרטים האמריקאי ב-2008.
בשנת 1992, פטרישיה בוסוורת' מנתה את הסרט "זה מגיע מהחלל החיצון" כאחד מסרטי התעמולה האנטי-קומוניסטים שהוליווד הפיקה בשנות ה-50, שבהם "חייזרים מהחלל החיצון משמשים כמטאפורות לאיום הסובייטי". על אף שהסרט נוצר במלחמת קוריאה, בוסוורת' סיווגה אותו כסרט תעמולה אנטי-קומוניסטית, וזאת בניגוד לעמדת מכון הסרטים האמריקאי ולדבריו של הסופר ריי ברדבורי, שהצהיר: "רציתי להתייחס לפולשים כאל יצורים שאינם מסוכנים, וזה היה מאוד בלתי שגרתי". אף בן-אדם לא נהרג או נפגע בסרט על ידי החייזרים. אם הם נועדו להיות תחליף עבור ברית המועצות / הקומוניסטים, כפי שהצהירה בוסוורת', נוכחותם בעיירה באריזונה איננה אופיינית לדרך שבה הוצגו דמויות המייצגות קומוניסטים בסרטי המדע הבדיוני ההוליוודיים במהלך המלחמה הקרה. בוסוורת' מאשימה את התאבדותו של אביה ב-1959 בכך שהוא סומן על ידי הרשימה השחורה של הוליווד; אביה, הסניגור בארטלי קראם, נפטר ממנת יתר של אלכוהול וברביטורט.
ביקורות.
מבקר הניו יורק טיימס א.ה. ויילר כתב כי "ההרפתקה ... היא בסך הכל הסחת דעת קלה, לא כבירה. ספינת החלל וצוותה הבלתי סביר, שגורמים לתושבי סנד רוק, אריזונה לחוש מבולבלים ונבהלים, צריכים להיות בעלי השפעה זהה על הצופים המסורים בלהט לצלחות מעופפות גדולות ממדים ולגרמלינים". בוראייטי נכתב כי "בימויו של ג'ק ארנולד מעלה אווירת מתח בהצבת התסריט של הארי אסקס על הסרט, ונוצרת אווירה ניכרת של מציאות, שעומדת מספיק טוב גם אם ההיגיון של כל זה לא נבחן היטב. ... הסיפור מתגלה להיות כמדע בדיוני טוב לגדוד אוהדי הקולנוע שאוהבים בידור מפחיד. כל הכבוד".
מאז עלה לאקרנים לראשונה, דעת המבקרים הכללית על הסרט השתנה לטובה, לאורך השנים. ביל וורן כתב כי "הבימוי הנמרץ של ארנולד והרעיונות המסקרנים של ברדבורי מתמזגים כדי לייצר קלאסיקה אמיתית בתחומה המוגבל". ג'ונתן רוזנבאום תיאר את הסרט כ"מאמץ מפחיד של שחור-לבן מ-1953". פיל הרדי, בספרו "The Aurum Film Encyclopedia, Volume 2: Science Fiction", כתב כי "כבישי מדבר החשוכים ורגעי פחד פתאומיים מדגישים את יכולתו של ארנולד כבמאי סרטי מדע בדיוני, ושורותיהם של אסקס / ברדבורי תואמות את החזון שלו בצורה מעולה". מתוך כלל הביקורות שנכללו ב-Rotten Tomatoes אודות סרט זה, כ-81% מהמבקרים אהבו את הסרט. אחת הביקורות השליליות, מאת FilmCritic.com, קובעת כי הסרט "מתקדם לאט נורא (למרות שאורכו 80 דקות בלבד) מכיוון שהעלילה פשטנית מדי ללא שום הפתעות".
צפייה ביתית.
אולפני יוניברסל שיחזרו דיגיטלית את הסרט, ובאוקטובר 2016 שיחררו אותו בפורמט Blu-ray. מהדורה זו מוצגת בטכנולוגיית תלת המימד המקורית שבה צולם הסרט, יחד עם סאונד סטריאופוני בשלושה מסלולים. כמו כן, המדורה כוללת גם גרסאות שונות של טריילרים לסרט. מהדורת ה-Blu-ray כוללת גם סרט תיעודי אודות סרטי התלת מימד של יוניברסל, וערוץ פרשנות המתאר את עשיית הסרט.
רימייק / סרט המשך.
בשנת 1996 שוחרר רימייק לסרט המקורי - סרט טלוויזיה בשם "זה מגיע מהחלל החיצון formula_1" (כאשר סיומת שמו של הסרט - "formula_1" - מטעה לחשוב שמדובר בסרט המשך, ולא ברימייק). בסרט כיכבו בריאן קרווין, אליזבת פנייה, ג'ונתן קרסקו, אדריאן ספארקס, ביל מקיני, דין נוריס, לורן טויס, מיקי ג'ונס והווארד מוריס. הסרט נכתב על ידי ג'ים וקן וויט, וביים אותו רוג'ר דוכוני, בעבודתו האחרונה לפני פרישתו. כאמור, הסיפור הוא למעשה רימייק של הסרט הראשון, עם תושב העיירה הקטנה לשעבר ג'ק פוטנאם (קרווין) שחוזה בנחיתה של ספינת חלל של חייזרים. לאחר מכן, דברים משונים מתחילים להתרחש, כששכניו מתנהגים בצורה מוזרה ואספקת החשמל נקטעת מדי פעם.
מבקר הקולנוע אלן ג'ונס ("Radio Times") העניק לסרט כוכב אחד בלבד מתוך חמישה, וכינה את הסרט "חסר ברק" ו-"הוכחה חיובית לכך שארבעים שנות התקדמות טכנית אינן יכולות לפצות על ערכי הפקה ירודים, דמויות משעממות וחוסר מוחלט של ריגושים". הוא סיכם: "תייגו את [סרט] זה תחת 'אל תטרח'". לאונרד מלטין כינה את המקור "מסקרן" ו"פיכח להפליא בעידן שלו, עם ביצועים חדים ואיפוק אמיתי, אפילו בשימוש בתלת מימד"; זאת בעוד את הסרט משנת 1996 כינה "מהדורה מחודשת [אך] נחותה הרבה יותר, ולא ההמשך שהכותרת מציעה". בניו יורק דיילי ניוז, דייוויד ביאנקולי כתב כי "העובדה שמדובר ברימייק לא בהמשך, ובכל זאת נושאת את הסיומת formula_1, הוא רמז ברור לגבי עד כמה יוצרי הגרסה החדשה הזו חשבו כשהכינו אותה. במילים אחרות, לא מאוד".
אלעזר הלוי
רבי אלעזר הלוי (?, אלקלעה - ל' בתשרי ה'תר"פ, 1919, מרקש) היה ראש הישיבה הגדולה במרקש. נודע בזכות ספרו "עבודת הלוי" על הש"ס.
ביוגרפיה.
נולד לרבי יוסף הלוי בעיירה אלקלעה שבדרום מרוקו. בצעירותו נשלח על ידי אחיו הגדול רבי יהודה הלוי ללמוד תורה בישיבה שבעיר המחוז מרקש. לאחר פטירת הרב דוד שלוש, נתבקש על ידי ראשי הקהל ללמד את התלמידים, והוא החל ללמד בביתו המרווח. בתקופת כהונתו כראש הישיבה, למדו בה למעלה מ-300 תלמידים בו זמנית. ישיבתו היוותה אבן שואבת לתלמידים מכל האזור, לצד ישיבתו של רבי שלמה הכהן.
לאחר פטירת אשתו הראשונה, בתו של אחד מעשירי העיר, נשא את חסיבה, שהייתה אלמנת תלמידו רבי משה פדידה. בנו היחיד יוסף נפטר בילדותו.
נפטר בשיבה טובה בל' בתשרי ה'תר"ף (אוקטובר 1919) ונקבר בבית הקברות היהודי העתיק במרקש. על קברו הוקם "אוהל". על מצבתו נכתב:
על שמו נקרא בית הכנסת "עבודת הלוי" בעיר רמלה.
חיבוריו.
בשנת ה'תש"ף, יצא הספר מחדש בעריכת צאצא אחיו, ר' דביר דוד הלוי בהוצאת הספרייה הספרדית. לספר נוספו אליו מבוא מפורט על תולדות המחבר, משפחתו ותלמידיו, חידושים רבים על התנ"ך ועל שולחן ערוך או"ח מכתבי יד חדשים וכתבי תלמידיו, חידושי הלכה מכתב יד, חידושים על מסכת סוכה מאחיו רבי יהודה הלוי, ועוד.
אמיר בן שמעון
אמיר בן שמעון (נולד ב-14 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי במ.ס. כפר קאסם.
קריירה.
בן שמעון, בנו של כדורגלן העבר והמאמן מירו בן שמעון ואחיו הצעיר של הכדורגלן רן בן שמעון, התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, וב-2 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1–2 למכבי חיפה במסגרת חצי גמר גביע המדינה. עד לסיום העונה רשם עוד 3 הופעות בליגת העל. בעונת 2012/2013 הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת, ושותף ב-19 משחקי ליגה. בעונת 2013/2014 ערך 18 הופעות ליגה, ובמקביל זומן לסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה ערך שמונה הופעות וכבש שער אחד. לפני תחילת עונת 2014/2015 שיחק את משחקו האחרון בנבחרת, בניצחון 3–0 נגד מקדוניה, בו קרע את הרצועה הצולבת.