חוברת מס' 3 פורסמה בינואר 2004. בחוברת הרביעית סיפור אחד ארוך בכיכוב הדמות "טוטה", החליף את הפורמט של מספר סיפורים קצרים בכיכובו של "הוברט". חוברת מס' 5 הושקה בפסטיבל הקומיקס באוגוסט 2005, והייתה החוברת הראשונה בעלת עטיפה צבעונית. בחוברת הזו שבה המתכונת של החוברות הראשונות, ומופיעים בה שלושה סיפורים ושתי ביקורות תרבות, על הסרט "מטריקס" ועל הספר "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", שנכתבו לכאורה על ידי דמותו של הוברט.
וואליד באדיר
פייבמנט
פייבמנט (Pavement, "מדרכה" או "שיבוץ" באנגלית) הייתה להקת אינדי רוק אמריקאית.
שנות פעילותה של הלהקה היו שנות התשעים. למרות הצלחה מסחרית לא גדולה, הם שמרו על גרעין המעריצים שלהם במשך כל העשור, תוארו בפי רבים כ"להקה האינטליגנטית ביותר של הרוק האמריקאי" ונחשבים לאחד ההרכבים החשובים ביותר שיצאו מתחת למטריית האינדי-רוק.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה בסטוקטון, קליפורניה ב-1989 בידי הגיטריסט והסולן סטיבן מלקמוס וסקוט קנברג, שמכונה באלבומי הלהקה "Spiral Stairs". שלושת המיני-אלבומים הראשונים שלהם הוקלטו באולפנו של המתופף גרי יאנג והורכבו משירים באיכות צליל נמוכה שהושפעו מלהקת הפאנק הבריטית מרובת-האלבומים "The Fall". (מאוחר יותר, מגזין מוזיקה בריטי השמיע למרק אי. סמית', החבר המרכזי של "The Fall", את השיר "Two States" של פייבמנט, בטענה שזהו שיר נדיר וישן של "The Fall". הוא האמין להם). להקות אחרות שהשפיעו על הלהקה היו סוניק יות', הפיקסיז ואר.אי.אם.
סביב 1992 פייבמנט הפכה ללהקה לכל דבר, עם הצטרפותם של הבסיסט מרק אייבולד והמתופף השני בוב נסטנוביץ'. רוב השירים מאותה נקודה והלאה נכתבו בידי מלקמוס, כשקנברג תורם שיר או שניים בכל אלבום. אלבום הבכורה "Slanted and Enchanted" מ-1992 קיבל ביקורות משבחות כמעט למשך שנה, והפך עם הזמן לקלאסיקה של אינדי-רוק. למרות שהסגנון הקצבי של "The Fall" עדיין שולב בשירים, חלק גדול מהשירים הציג פן מלודי מאוד של הלהקה. האלבום הגיע למקום ה-46 ברשימת 100 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של עיתון המוזיקה המלודי מייקר.
לאחר פיטוריו מהלהקה של יאנג שנודע בהתנהגות פרועה בהופעות והגעתו של מתופף חדש בשם סטיב ווסט, הלהקה הוציאה את האלבום שנחשב בעיני רבים לטוב ביותר שלה, "Crooked Rain, Crooked Rain". זהו אלבום "מסורתי" יותר בגישתו המוזיקלית מאלבום הבכורה והוא הציג את הסינגל "Cut Your Hair", השיר שהיה הקרוב ביותר להיות להיט שפייבמנט הוציאה מעולם. השיר "Range Life" מתוכו עורר הדים בתעשיית המוזיקה, כאשר מתח ביקורת שלא ברור אם היא רצינית או מבודחת על הלהקות סטון טמפל פיילוטס וסמאשינג פאמפקינס, כשהוא מזכיר את שם הלהקות במפורש. מלקמוס התעקש שהשורה מצטטת את דבריו של היפי מתבגר שמתואר בשיר, אך טענה זו רק חיזקה את התדמית הכללית של פייבמנט בעיני הזרם המרכזי של הרוקנרול כחבורה אליטיסטית וסנובית.
האלבום הבא של פייבמנט היה "Wowee Zowee" המגוון מ-1995, שכלל שירי פאנק, שירי קאנטרי ובלדות שקטות שהתפרשו על פני 18 קטעים. שירים רבים באלבום היו נסיוניים בגישתם והתנהלו ללא מבנה ברור של בית ופזמון, כשהם מזכירים לרבים את שירי האלבום הראשון. האלבום לא התקבל היטב בזמנו, אך כיום הוא מוערך מאוד בעיני מעריצי הלהקה.
האלבום "Brighten The Corners" שיצא שנתיים מאוחר יותר היה תקליט קצר, רך וממוקד יותר מקודמו. הוא הזכיר לרבים את "Crooked Rain, Crooked Rain" בגישתו וגם מכר יותר מהאלבומים הקודמים, אך עדיין לא מספיק כדי להחדיר את הלהקה אל המיינסטרים. פייבמנט החלה להראות סימנים של התפרקות, כשחבריה מקדישים יותר זמן לפרויקטים צדדיים, אך בכל זאת ממשיכה להופיע.
ב-1999 הלהקה הוציאה את אלבומה האחרון, "Terror Twilight", כשמלקמוס לבדו חתום על כתיבת האלבום ועם תרומה סמלית בלבד של שאר החברים בהקלטת השירים. המוזיקה כאן היא הרבה יותר עדינה ואמוציונלית מכל אלבום אחר שפייבמנט הוציאה מעולם והוא הופק בידי נייג'ל גודריך, מפיק מפורסם שמוכר בזכות עבודתו עם הזמר בק ולהקת רדיוהד (גם בק וגם רדיוהד הצהירו בהזדמנויות שונות בעבר על הערצתם לפייבמנט). לאחר סיום סיבוב הופעות עולמי ב-1999 בלונדון, הלהקה הודיעה על הפסקה בפעילותה, שלבסוף הפכה להתפרקותה הבלתי-רשמית. סטיבן מלקמוס ציין בראיונות רבים שהוא מעוניין לאחד את הלהקה לאחר שימשיך עוד תקופה מסוימת את קריירת הסולו שלו.
אחרי פירוק הלהקה הוציא סטיבן מלקמוס שישה אלבומים עם להקתו הג'יקס, האחרון שבהם הוא "Wig Out at Jagbags" מ-2014. מלקמוס הופיע עם הרכב זה בישראל במועדון הברבי באוגוסט 2012.
בספטמבר 2009 הלהקה הודיעה על הופעת איחוד בסנטרל פארק בניו יורק בספטמבר 2010. הכרטיסים להופעת האיחוד אזלו בתוך שתי דקות ובתוך זמן קצר יצאה הודעה על הופעות נוספות.
האגודה האמריקאית להתיישבות
רוקסט
רוקסט (Roxette) הייתה להקת פופ רוק שוודית, שהגיעה לתודעה הציבורית בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים והייתה לאחת הלהקות המצליחות ביותר של תקופה זו. הלהקה הורכבה מצמד הזמרים מארי פרדריקסון ופר גסלה.
רוקסט התפרסמה בעיקר הודות ללהיט "It Must Have Been Love" (1987), שעיבוד חדש שלו נכתב לפסקול של הסרט הרומנטי הקלאסי "אישה יפה" (1990). ללהקה להיטים רבים נוספים, שהפכו לקאנוניים ומושמעים בתחנות רדיו ברחבי העולם.
מכירות הדיסקים של רוקסט היו גבוהות מאוד ברחבי העולם המערבי, עד שהיו כאלה שהתפתו להשוות אותם עם ההצלחה השוודית הגדולה הקודמת - להקת אבבא. רוקסט הצליחו במיוחד בארצות הברית, כשארבעה סינגלים שונים הגיעו למקום הראשון במצעד האמריקאי. הם זכו גם להצלחה רבה באירופה (בעיקר בספרד) ובאמריקה הלטינית, ואף בישראל.
ההרכב הוציא אלבומים רבים, הפופולריים ביניהם - "!Look Sharp" ו-"Joyride". הוא מכר למעלה מ-70 מיליון עותקים של אלבומים וסינגלים. זמן קצר לפני יציאת הסינגל "A Thing About You", חלתה פרדריקסון בסרטן והחל תהליך ההתפרקות של הלהקה. עם הזמן הבריאה פרדריקסון ממחלתה והמשיכה עם קריירת הסולו שלה. שנתיים מאוחר יותר, הוציא פר גסלה גם הוא אלבום משלו. ב-2006 הוציאו השניים אוסף חדש משותף לכבוד יום השנה ה-20 של הלהקה וכן סינגל חדש. בדצמבר 2019 הלכה פרדריקסון לעולמה.
המוזיקה.
ניתן לומר כי המוזיקה של רוקסט מסתכמת בשמו של האוסף שלה משנת 1995 - !Don't Bore Us, Get to the Chorus (אל תשעמם אותנו, גש לפזמון!). השירים של רוקסט, שנכתבו והולחנו בעיקר על ידי גסלה וקלרנס אֶפְווֶרמן, נחשבים כפופ מלודי, או, כפי שכתב סטיבן תומאס ארלוויין, מעורכי האתר "All Music Guide" - "קליטים בצורה קיצונית, מתאפיינים במנגינות פשוטות שהן חמודות אך לא סכריניות".
ג'ון פרלס, כתב הניו יורק טיימס, כתב כי "המוזיקה של רוקסט אינה כיפית, ולא תואשם בשל היותה מקורית מדי". הסינגלים מיטלטלים בין קולו של גסלה - שקולו המחוספס והגרוני מככב בלהיטים כמו "The Look" ו-"Joyride" - ופרדריקסון - בעלת הקול הקליל והמצוחצח שבולט בין השאר בלהיטים "Listen to Your Heart" ו-"It Must Have Been Love".
אף על פי שטענו שתוכניתם הראשונית הייתה שגסלה ילחין מנגינות פופ ורק פרדריקסון תשיר, בשיר "The Look" גסלה הוא הסולן הראשי. הלהקה טוענת שהייתה זו הפתעה מבחינתם. טענה זו מוטלת בספק, שכן הסינגל הראשון של הלהקה - "The Neverending Love", היה דואט מלא של השניים, וכך גם שיריו האחרים של האלבום שהשתייך אליו.
היסטוריה.
תחילת הקריירה.
לפני שמארי פרדריקסון ופר גסלה חברו יחד לרוקסט, כבר היו שניהם אמנים ידועים בשוודיה. השניים נפגשו לראשונה בשנת 1979. במהלך השנים, פרדריקסון עברה מלהקה ללהקה, תחילה הייתה ב"סטרול" (Strul) ולאחר מכן ב"מאמאס בארן" (Mamas Barn, "ילד של אמא"). גסלה לעומת זאת הקים להקה משלו, לה קרא יילנה טידר (Gyllene Tider, "תור הזהב"). דרכיהם נפגשו פעמים רבות במגוון סיבובי הופעות. בשנת 1981, שרה פרדריקסון בפעם הראשונה עם ההרכב יילנה טידר. בהמשך, היא כיכבה בתור זמרת רקע באלבומה השלישי של הלהקה שהושר בשוודית (1982), וכך גם באלבום הסולו השוודי של פר גסלה, שיצא בשנת 1983. אך ההצלחה הגדולה שידע גסלה מימי יילנה טידר כבר נמוגה מזמן, ואלבומו האחרון היה לכישלון חרוץ. באותם ימים נחשב גסלה למלחין קיטצ'י וחסר כישרון.
בעת שעבדה על אלבום הסולו הראשון שלה, התחילה פרדריקסון לעבוד על מה שנחשב כפרויקט הראשון של רוקסט. היה זה האלבום האנגלי הראשון של יילנה טידר - "The Heartland Café". הרעיון לאלבום הגיע מהצעה של חברת קפיטול רקורדס לנסות להשיג נתח מהשוק האמריקני. האלבום יצא לאור בשנת 1984 וכלל 11 שירים. חברת קפיטול רקורדס התעקשה שהלהקה תשנה את שמה. גסלה וחבריו לקחו את השם החדש משיר של להקת רוק בריטית משנות ה-70, "דוקטור פילגוד" (Dr. Feelgood), ושם הלהקה היה לרוקסט.
"The Heartland Café" מכר 45 אלף עותקים בשוודיה, מה שנחשב כהצלחה מקומית. במישור הבינלאומי, עם זאת, האלבום, שהיה בעצם של יילנה טידר וטרם קיבל את השם החדש רוקסט, היה לכישלון. גסלה החליט לזנוח את להקתו. פרדריקסון לעומתו, שגשגה לבדה והייתה לכוכבת-על שוודית. בשלב מסוים החליט גסלה להציע לה לכבוש את העולם - בקריירת זימרה בינלאומית משותפת. פרדריקסון התלבטה, שכן האמרגן שלה וכל הסובבים עמדו על דעתם שגסלה רק ימוטט אותה. בסופו של דבר היא נענתה להצעתו של גסלה.
האלבום הראשון - Pearls of Passion.