הגדרה רביעית, הרווחת בתחנות כוח גרעיניות, אף היא מרחיבה את ההגדרה המקורית בהוסיפה יסודות הכבדים מכספית, כדוגמת האקטינידים אורניום ופלוטוניום.
הגדרה חמישית, הרווחת באסטרונומיה, מגדירה מתכת כבדה (או מתכת בכלל) כיסוד אשר לא נוצר במפץ הגדול - כל היסודות ביקום פרט למימן, הליום וליתיום.
המושג של מתכות כבדות משמש בעיקר בקונטקסטים רפואיים וסביבתיים.
מתכות כבדות במים.
נוכחות של מתכות כבדות במי שתייה מעל רמה מסוימת, עלולה לגרום להצטברות מתכות כבדות בגוף ולפגוע בבריאות הציבור. גם נוכחות של מתכות כבדות במי שפכים עלולה לגרום לחלחול של המתכות אל מי תהום, ולהגבלת יכולת הטיהור של המים.
על מנת להגביל את כמות המתכות הכבדות שמזרימים מפעלי תעשייה לשפכים, תיקן המשרד להגנת הסביבה את תקנות המים (מניעת זיהום מים), התשס"א-2000.
הפועל ירושלים בכדורגל
ו. אדוארדס דמינג
ויליאם דמינג
עאצי
שכונה א' (באר שבע)
שכונה א' היא השכונה המתוכננת הראשונה של העיר באר שבע. היא ממוקמת במרכז הגאוגרפי של העיר, וצמודה למרכז האזרחי החדש. השכונה נמצאת צפונית לעיר העתיקה, דרומית לשכונה ב', מזרחית לשכונה ה' ומערבית למרכז האזרחי.
היסטוריה.
השכונה הוקמה כשיכון בשנות החמישים לעולים חדשים, בעיקר מרומניה, מרוקו, מעיראק, מתימן ומהודו. תוך מגמה ליישב את הנגב, נבנו בתים קטנים, ארבע-משפחתיים, בני שתי קומות, עם אפשרות הרחבה מאוחרת יותר. כמו כן, על מנת להפריח את השממה, הוקם באזור השכונה גן הראשונים שהיה רחב ידיים, וננטעו בו מיני צמחייה המתאימים לאקלים החם. תוכנית המתאר של העיר בשנות החמישים, התבססה על רעיון "שכונת גנים". תוכנית זו יצאה לפועל בתחילה בשכונות אשר היו מוקפות ברצועות ירק ומרחבים פתוחים. למרות יציאתה לפועל של תוכנית זו, התפתחותה לא תאמה את ציפיותיהן של מתכנניה. כתוצאה מכך התארגנו מחדש גורמי התכנון של העיר בשנות החמישים, לצורך תכנון מחדש של העיר והשכונות בה. עם השנים, ועם התרחבות השכונה (בעקבות מעבר של צעירים אליה, כגון סטודנטים עם הקמת המכללות), התאפשרה הרחבתה על ידי בנייה של אותן יחידות מגורים משנות החמישים-שישים. כפועל יוצא, נבנו מרכזים לצורכי האוכלוסייה, ואף מוסדות ממשלתיים כמו בית משפט, ביטוח לאומי, ומשרד החינוך (הממוקמים כיום ברובם במבנה קריית הממשלה ובאזור).
בתחילת שנות התשעים קלטה עולים רבים מברית המועצות לשעבר. הרחובות המרכזיים בשכונה הם ויצמן ובלפור. בסוף שנות התשעים זכתה השכונה הוותיקה (שכוללת הרבה דירות עמידר ועמיגור) לשיפור במצבה בעקבות בניית מרכז הרמב"ם בדרומה, שאליו עברו עשרות זוגות צעירים. בשכונה פועלים שני בתי ספר יסודיים (ממלכתי ודתי), בית ספר על תיכוני ממלכתי, וכן המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון, המכללה הטכנולוגית באר שבע, מרכז קניות, בית חב"ד (סניף עירוני), מתנ"ס ובית מד"א עירוני.
סמיכותה של שכונה א', לאזור קניון הנגב, משרדי הממשלה, משרדי העירייה, העיר העתיקה, התחנה המרכזית, ותחנת הרכבת, העלו את הדרישה למגורים זולים באזור הקרוב לכל מקום. אך יחד עם זאת, בשל היותה שכונה וותיקה, אין היא זוכה לטיפוח סביבתי כמו השכונות החדשות. ובכלל זה, אין שדרוג של תשתיות ישנות קיימות (ביוב, חשמל). עם השנים, וכאמצעי להשקעה, החלו תושבים וותיקים בעלי נכסים באזור, לפצל דירות ולהשכירן לסטודנטים, ואף לנתינים זרים.
בשכונה זו נמצא אחד מסמלי העיר, בית כנסת הפירמידה, שהוא בית הכנסת העיראקי הגדול. גם בית כנסת סטרומה נמצא בה.
בשנת 2013 נחנך בקצה השכונה בסמוך לבית העירייה הסיטי פארק.
שכונה ו' (באר שבע)
איכות
איכות היא רמת המושלמות המיוחסת למוצר או תהליך. כמו כן, היא ניתנת להגדרה כהתאמה לדרישות העומדות במבחן. מפרט המוצר והתאמתו לצרכים. באופן כללי אדם המכונה "איכותי" הכוונה לאדם הנותן את מלוא כוחו ומקצה את כל משאביו על מנת שהמוצר הסופי יהווה את כל הפוטנציאל הגלום באדם המבצע את אותה פעולה.
אטימולוגיה.
בעברית איכות היא מילה מחודשת בתור הזהב, בדרך יצירת שם עצם חדש ממילת השאלה 'איך'. בדומה לכמות (מ-'כמה') ובדרך זו נוצרה בעברית החדשה המילה 'זהות' (מ-'זה הוא'). בכתבי חכמי תור הזהב נודעת משמעות גדולה לאבחנה של 'איכות מול כמות'.
מהו מוצר איכותי.
למוצר איכותי שתי פרשנויות:
בשנים האחרונות המונח "איכות" פרץ מהתחום המצומצם של תיכון וייצור תעשייתיים לתחומי השירות במובן הרחב ביותר, החל מחינוך, דרך שירותים פיננסיים, שירותי תוכנה ותעשיית המדע (SQA) וכלה בשירותים ובמוסדות רפואיים.
איכות בתעשייה.
האיכות בתעשייה תופשת מגוון רחב של נושאים הכוללים שיטות לשיפור וייעול תהליכים ושירותים. בין השיטות המיושמות ניתן למצוא את השיטה לניהול איכות כוללני (TQM), "אפס תקלות", שיטת "שש סיגמא", "מעגלי האיכות", תקני האיכות ועוד.
האישים אשר הניחו את אבני היסוד בהנחת התשתית המדעית לאיכות היו:
תחום האיכות בתעשייה צבר תנופה אדירה בזמן מלחמת העולם השנייה ולאחריה. אדריכלי השינוי בגישה היו פיל קרוסבי ודמינג, שביצעו מהפכה בשיפור תהליכי ייצור ייעולם אשר הביאו לתנופה אדירה בכלכלה ובפריון העבודה.
שיטות שיפור איכות בתעשייה:
מונח 5S מייצג רשימה של 5 כללים:
ויש המוסיפים "S" שישי שהוא הבטיחות (Safety).
איכות במוזיקה.
במוזיקה, האיכות מתייחסת בעיקרה לגוון הקול של כלי מוזיקלי, אך גם לדינמיקה ולתבנית המוזיקלית של כל חלק ביצירה.
איכות בתורת ההיגוי.
בתורת ההיגוי (פונטיקה), האיכות מתייחסת לדיוק של תנועות ולתכונות בכתיבה.
איכות בפילוסופיה.
רוברט מ. פירסיג בוחן בספרו "זן ואומנות אחזקת האופנוע" ("Zen and the Art of Motorcycle Maintenance") את ההיבטים השונים של האיכות בפילוסופיה. כמו כן, הוא בוחן את יחסי הגומלין שבין איכות קלאסית לאיכות רגשית, תוך כדי יישוב שתי נקודות המבט הללו והבנה מעמיקה של היחסים ביניהם.
בהקשר זה, שני ההיבטים עוסקים במקביל ובצורה גסה הן בגורמים האסתטיים והן בגורמים הפרקטיים. ההבחנה באה לידי ביטוי בזויות הראייה הסובייקטיביות-אובייקטיביות ובדו-שיח ביניהם בתוצאה, שהיא אינה דואלית בצורה מוחלטת.
לקריאה נוספת.
Groover, M.P., Automation, Production Systems and Computer-Integrated Manufacturing, 2nd Ed, Prentice-Hall, 2001.
שמואל אביצור
שמואל אביצור (הנדלר) (21 בינואר 1908 – 14 בינואר 1999) היה חוקר של חיי היום-יום בארץ ישראל ומיוזמי הלימודים העממיים של ארץ ישראל. היה פרופסור באוניברסיטת תל אביב. זוכה פרס ישראל ה'תשל"ז לחקר תרבויות.
ביוגרפיה.
נולד ב-1908 בבאקו שבקווקז, רוסיה (לימים בירת אזרבייג'ן), בן ליצחק-ראובן הנדלר ולשיינה-לאה לבית זילברמן. למד שנתיים בגימנסיה עברית בעירו, ולאחר מכן סיים בגרות בתיכון סובייטי. לאחר מכן למד היסטוריה, גאוגרפיה וחינוך בפקולטה לפדגוגיה של אוניברסיטת אזרבייג'ן שבבאקו.
היה פעיל במחתרת בתנועת הנוער "השומר הצעיר", ובגין זאת נעצר ונשלח לגלות בסיביר. עונשו הומר בגירוש מברית המועצות, וכך בשנת תרצ"א (בראשית 1931) עלה לארץ ישראל. בארץ עבד תחילה בחקלאות ובשמירה בראשון לציון, ובהמשך היה מורה פרטי שם ובעיר תל אביב, שאליה עבר.
ב-1934 נישא לפנינה לרנר. בני הזוג היו הורים לצור (פעיל מפלגת העבודה והפועל תל אביב, נפטר ב-2006) ולניצה.
בשנות הארבעים החל להנהיג לימודים עממיים של ידיעת הארץ, תחילה בצניעות באמצעות חוג לידיעת הארץ של עיריית תל אביב – חוג "סביבתנו". לפני מלחמת העצמאות הקים את המדור לידיעת הארץ בהסתדרות הכללית, ולאחר קום המדינה את מכון אבשלום, שעיקר עיסוקו היה בתחילתו בהכשרת פעילי ידיעת הארץ מכל רחבי הארץ, ואת מוזיאון "אדם ועמלו" שלידו. אביצור היה מנהל המכון במשך כ-20 שנה.
אביצור היה תלמידו של יוסף ברסלבי (ברסלבסקי), חוקר ארץ ישראל.
בשנת תשי"ח (1958) קיבל תואר דוקטור בגאוגרפיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, על דיסרטציה שכותרתה "לתולדות ניצול כוח המים בארץ ישראל".
חיבר עשרות ספרים בנושא כלי עבודה ואתרים בארץ.
בשנת תשכ"ו (1967) זכה בפרס בן צבי ובשנת תשל"ז (1977) זכה בפרס ישראל על תרומתו לחקר הגאוגרפיה והתרבות בארץ ישראל, וכן פרסים נוספים בהם פרס יקיר תל אביב.
נפטר בראשית שנת 1999, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
על שמו רחוב בתל אביב.
פרת (פירושונים)
בנק לאומי לישראל בע&quot;מ
עיצוב מוצר
שינוי - מפלגת מרכז
זכריה (נביא)
סטלה מאריס (חיפה)
חמד&quot;ע
חמד"ע (חינוך מדעי) הוא מוסד לימודי הנמצא בתל אביב (שוכן ברחוב הפרדס, סמוך לעיריית תל אביב). הוא משמש כקמפוס מדעי לתלמידי בתי הספר התיכוניים בעיר הלומדים לבגרות בפיזיקה, ובכימיה במתכונת של חמש יחידות לימוד. המוסד הוקם על מנת לרכז מעבדות, ציוד מחשבים וציוד הדגמה מתקדמים, ולהבטיח רמת הוראה גבוהה ומקצועית. 17 בתי ספר תיכוניים בתל אביב נמצאים בקשר קבוע עם חמד"ע ושולחים את תלמידיהם פעמיים בשבוע ללימודים מרוכזים. כיתות הלימוד בחמד"ע הן המעבדות עצמן. בנוסף, מורי חמד"ע מעבירים השתלמויות למורי ת"א ואזור המרכז.
חמד"ע פועלת מאז שנת 1991. את הקמת חמד"ע יזמה קרן יד הנדיב (קרן רוטשילד) בשיתוף עם עיריית ת"א ומכון ויצמן. עקרונות חמד"ע הותוו על ידי ועדה בינלאומית של מדענים ואנשי חינוך מישראל ומחו"ל, בראשותו של נשיא מכון ויצמן למדע, פרופסור חיים הררי.