מייד לאחר שחרור מהצבא, אף על פי שלא למד משחק במסגרת כלשהי, התקבל לעבודה בתיאטרון באר שבע. שם, הוא עבר מעין חונכות אישית במשחק בידי מי שהיה מנהל התיאטרון באותה עת, גרי בילו. בתיאטרון באר שבע שיחק ב-1979 בהצגה "שחטתי את דודתי", שהיה קברט על פי פרנק ודקינד שביים יורם פאלק; ובהצגה "מדובר בוורדים" מאת פרנק גילרוי, שביים יורם פאלק. ב-1980 שיחק בהצגה "העולם בו אנו חיים" מאת קארל צ'אפק שעיבד וביים יוסף מילוא. באותה שנה שיחק בהצגה "חבל שהיא זונה" מאת ג'ון פורד שביים מלקולם מק'קיי. ב-1981 גילם את סקאפינו בהצגה "סקאפינו" - עיבוד מודרני למחזה "תעלולי סקפן" של מולייר מאת פרנק דנלופ וג'ים דייל, שביים דן רונן. באותה שנה גילם את מקהית' בהצגה "אופרת הקבצנים" מאת ג'ון גיי שביים דן רונן; ושיחק בהצגה "חיים בתיאטרון" מאת דייוויד מאמט שביים יורם פאלק. ב-1983 גילם את לני בראון בהצגה "אליל ההמונים" מאת סטיבן פוליאקוף שביים מיכה לבינסון. בתיאטרון באר שבע גם הופיע ב-1987 גילם את פטרוקיו בהצגה "אילוף הסוררת" מאת שייקספיר, שביים מיכה לבינסון. ב-1989 גילם את אמיל בהצגה "הביצה" מאת פליסיאן מרסו שביים נסים אלוני. ב-1990 שיחק בהצגה "מפיסטו" מאת הלל מיטלפונקט (על פי רומן מאת קלאוס מאן) שביים מיכה לבינסון. ב-1994 גילם את ליאון בהצגה "בית מלאכה" מאת ז'אן קלוד גרומברג שביים יורם פאלק. ב-1999 גילם את בנדיק בהצגה "מהומה רבה על לא דבר" מאת שייקספיר, שביים מיכאל גורביץ'. בשנת 2019 שיחק בהצגה "הבא אחריו" מאת שחר פנקס.
בראשית דרכו בתיאטרון, עזב את תיאטרון באר שבע לתקופה מסוימת לטובת סיבוב הופעות עם להקת פסטיבל הזמר החסידי באירופה, ארצות הברית, קנדה ומקסיקו.
בתיאטרון החאן: ב-1983 שיחק בהצגה "אגדת חורף" מאת שייקספיר שביים יורם פאלק וגילם את גימפל תם בהצגה "גימפל תם" שביים יהודה מורלי.
בתיאטרון הבימה: ב-1985 גילם את יואש לצד יונה אליאן בהצגה "פרוד זמני" שכתב וביים הלל מיטלפונקט בתיאטרון הבימה. ב-1986 גילם את לואיג'י בהצגה "ניסים ונפלאות בקופסאות שימורים" מאת דריו פו שביים רוברט ווקר. ב-1987 גילם את יוג'ין ג'רום הבן בהצגה "בדרך לברודוויי" מאת ניל סיימון שביים עמית גזית. ב-1992 גילם את ריצ'רד ווילי בהצגה "חלון בלהות" מאת ריי קוני שביים לסלי לוטון. ב-1994 גילם את ג'פרי דנקן בהצגה "האחיות רוזנצוויג" מאת וונדי וסרשטיין שביים עמית גזית. ב-1995 גילם את ארנסט רדיון בהצגה "הקוקוריקו" מאת ג'ורג' פדו שביים רוג'ר סמית. ב-1998 גילם את לארי בהצגה "קרוב יותר" מאת פטריק מרבר שביים אילן רונן. ב-1999 גילם את מרקוס אנטוניוס בהצגה "יוליוס קיסר" מאת שייקספיר שביים עודד קוטלר. ב-2013 גילם את פרופסור היגינס במחזמר "גבירתי הנאווה" מאת אלן ג'יי לרנר שביים משה קפטן. ב-2016 גילם את אריה פליישר בהצגה "פליישר". ב-2017 גילם את דומניקו סוריאנו בקומדיה "פילומנה" מאת אדוארדו דה פיליפו שביים רוני פינקוביץ'. בשנת 2021 החל לשחק בהצגה "אני לא רפפורט", לצידו של נורמן עיסא, בבימוי של רוני ניניו.
בתיאטרון הקאמרי: ב-1984 שיחק בהצגה "רולטה צרפתית" מאת ז'ורז' פדו שביים אילן רונן בתיאטרון הקאמרי. ב-1996 גילם לצד אוהד שחר את אחד מהתאומים אנטיפולוס בהצגה "קומדיה של טעויות" מאת שייקספיר, שביים עמרי ניצן. באותה שנה שיחק בהצגה "המנצח" מאת רונלד הארווד שביים מיכה לבינסון. החל משנת 2008, גילם דטנר את טוביה החולב במחזמר "כנר על הגג" מאת ג'וזף שטיין (על-פי סיפורי טביה החולב מאת שלום עליכם) שביים משה קפטן. ב-2010 גילם את יעקב גנס, יושב-ראש היודנראט בגטו וילנה, בהצגה "גטו" מאת יהושע סובול שביים עמרי ניצן. ב-2011 גילם את ג'ו בהצגה "כולם היו בני" מאת ארתור מילר, שהועלתה בשיתוף עם תיאטרון חיפה, בבימויו של משה נאור. ב-2015 גילם את גורודיש (שמואל גונן) בהצגה "גורודיש" שכתב וביים הלל מיטלפונקט.
בתיאטרון בית ליסין: ב-1984 שיחק בהצגה "סיפור אהבה בשלושה פרקים" מאת הארווי פירסטיין שביים אילן רונן בתיאטרון בית ליסין. ב-1991 שיחק בהצגה "הזוג המוזר" מאת ניל סיימון שביים לסלי לוטון. ב-2001 גילם את התפקיד הראשי בהצגה שיצר רפי קדישזון "טוב" מאת ססיל טיילור שביים רוני פינקוביץ'. באותה שנה שיחק בהצגה "תשוקה" מאת פיטר ניקולס שביים אילן רונן. ב-2002 שיחק בהצגה "איסמעיליה" שכתב וביים הלל מיטלפונקט. ב-2003 שיחק בהצגה "ריקוד בשישה שיעורים" מאת ריצ'רד אלפיירי שביים אלון אופיר.
בתיאטרון חיפה: ב-1991 גילם את בסקיי מסטרסון במחזמר "ברנשים וחתיכות" מאת פרנק לסר. ב-2012 שיחק במחזה "אמנות" מאת יסמינה רזה, אותו הוא גם ביים.
בתיאטרון תל אביב ("מאור מיימון הפקות"): ב-2018 שיחק במחזמר "סאלח שבתי" בתפקיד הראשי ושנה אחר כך, במחזמר "אנני".
בתיאטרון העברי: ב-2022 שב לגלם את דמותו של טוביה החולב במחזמר "כנר על הגג", כאשר את הפקה זו גם ביים.
בימוי.
בתיאטרון באר שבע: ב-2001 ביים את ההצגה "הימים הכי טובים" מאת ליז לוכהד. ב-2005 ביים את ההצגה "תשליך" מאת רובי פורת שובל, את ההצגה "ברוקלין בוי" מאת דונלד מרגוליס ואת ההצגה "שידוך משמיים" מאת דניאל גולדפרב. ב-2007 ביים את ההצגה "קומדיה של טעויות" מאת שייקספיר. ב-2009 ביים את ההצגה "השחף" מאת צ'כוב. ב-2006 ביים את הצגת היחיד של נסים זוהר "המולוכייה של אמא".
בתיאטרון יובל: ב-1998 ביים את המחזמר "אלאדין". ב-1999 ביים את המחזמר "סינדרלה" שכתב אבי קורן והפיקה מרים עציוני.
בבית האופרה של פראג ביים את האופרה המקורית "דוריאן גריי" מאת יצחק שטיינר.
בתיאטרון הבימה: ב-2015 ביים את ההצגה "משפחה עליזה" מאת רון קלארק וסם בובריק. ב-2017 ביים את המחזה "סיפור אהבה בשלושה פרקים" מאת הארוי פירסטיין. ב-2019 ביים את המחזה "זרים מושלמים" המבוססת על פי סרטו של פאולו ז'נובזה.
בתיאטרון בית ליסין: ב-2019 ביים את ההצגה "מר גרין" מאת ג'ף ברון.
בתיאטרון העברי: ב-2022 ביים את המחזמר "כנר על הגג" ואף שיחק בו בתפקיד הראשי.
בטלוויזיה ובקולנוע.
בין השנים 1979–1983 גילם את החתול שמיל בתוכנית הטלוויזיה לילדים "מועדון החתול שמיל" ששודרה בערוץ הראשון. גדי יגיל היה הראשון לגלם את דמותו של החתול שמיל. לאחר פרישתו, נקרא לתפקיד דטנר, שהיה אז שחקן צעיר ואלמוני בתיאטרון באר שבע. מכיוון שגילם את הדמות בתחפושת חתול כשמסכה לראשו, נותר אלמוני למדי עד ששיחק בתוכנית רחוב סומסום. למרות זאת, סיפר דטנר כי הילדים זיהו את הקול והרגישו בהחלפת השחקן שמתחת לתחפושת; לפיכך כשנזקק למחליפים (בעיקר משום שתיאטרון באר שבע סירב לשחרר את דטנר בתדירות הנדרשת) הם גילמו דמויות חתולים אחרות: מתי סרי היה קרוב משפחה (דוד או אח) ויעל עמית הייתה חברתו.
בין השנים 1981–1983 גילם דמויות שונות בסדרת הטלוויזיה ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית "ארץ מולדת" - סדרת דרמה מקורית ישראלית, המציגה באמצעות שיחזורים אירועים נבחרים שאירעו בראשית תולדות היישוב היהודי בארץ ישראל, משנת 1827 ועד לשנים הראשונות לקום המדינה.
בין השנים 1983–1987 שודרה בטלוויזיה החינוכית התוכנית "רחוב סומסום", שדטנר היה אחד משחקניה הקבועים. באחת מהתוכניות (בשנה הראשונה לשידור התוכנית) התרחש "קרוסאובר" והחתול שמיל קפץ לביקור ברחוב סומסום כדי להזמין את קיפי למועדון. ב-1988 הופיע בקטעי ארכיון בתוכנית "שלום סומסום".
ב-1984 שיחק בסרט הקולנוע "עדות מאונס" שכתב אלי תבור וביים רפאל רביבו. באותה שנה הנחה את התוכנית "איזה קטע" ששודרה בערוץ הראשון. ב-1985 גילם את קורץ בסרט הקולנוע שכתב וביים אבי נשר "שוברים", וגילם את יונתן פרח בסרט "רומן בהמשכים" שכתב אבנר בן נר וביים עודד קוטלר. ב-1986 נמתח בסרט המתיחות "ניפגש בסיבוב" שביימו יהודה ברקן ויגאל שילון.
ב-1985 הנחה את תחרות הקדם אירוויזיון לצד דליה מזור, ובשנת 1993 הנחה פעם נוספת את הקדם אירוויזיון. בין השנים 1987–1989 פעל לצד אבי קושניר כ"צמד הבטלנים": בתחילה, הצמד - שנקרא אז "דטנר וקושניר" - זכה במקום הראשון בקדם האירוויזיון של שנת 1987 וייצג את ישראל באירוויזיון עם השיר "שיר הבטלנים" ("הופה הולה"), שהגיע למקום השמיני. מאוחר יותר אימץ לעצמו הצמד את השם "הבטלנים", ויחד הם הופיעו גם בפסטיגל 1987 עם השיר "כלב על כלב" שזכה במקום הרביעי והנחו אותו לצד גידי גוב, מוני מושונוב, שלמה בראבא ועירית ענבי. הצמד פרסם מספר שירים נוספים. ב-1989 הופיע הצמד בפרסומת למפעל הפיס והשתתף בסרט המתיחות של יגאל שילון "עבודה בעיניים". באותה השנה התפרק הצמד ושני חבריו פנו לתחום המשחק. בשנת 1990 הופיעו השניים יחדיו לצד ציפי שביט בתוכנית "ציפי בלי הפסקה".
בין השנים 1988–1991 הנחה את תוכנית הילדים "תופסים ראש" בהשתתפות תלמידי בית הספר לאמנויות תל אביב. ב-1989 גילם את מיכה בסרט הטלוויזיה "שם נרדף" שכתבו סביון ליברכט ועליזה אולמרט וביימה ניצה גונן. ב-1992 גילם את עצמו לצד ציפי שביט בקלטת הילדים "מאה שירים ראשונים". ב-1994 הנחה את התוכנית "יותר מזל משכל" ששודרה בערוץ 2. ב-1996 שיחק בקומדיית המצבים ששודרה במשך שתי עונות בערוץ 3 "שתוק שואו" שכתבו גיל קופטש ושלמה מושקוביץ וביימה דדי ברון. ב-1998 גילם את מיכה בסרטו של שמי זרחין "מסוכנת".
בין השנים 1998–2001 גילם את דב (דוביק) דגן בסדרה "משפחה וחצי" שכתבה גלילה רון פדר עמית וביים עופר ויצמן ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית; וב-2009 המשיך לגלם דמות זו בסדרת ההמשך "עוד משפחה וחצי"., ובספין אוף "שולחן לשישה" שביים אייל סלע.