האחים ג'ונאס הוציאו לאור חמישה אלבומי אולפן, שנים-עשר מיני-אלבומים, שלושה אלבומי הופעות חיות, חמישה אלבומי פסקול, 29 סינגלים, שישה סינגלים שיווקיים, 28 וידאו קליפים והופעות אחרות באלבומים. הלהקה הוציאה חמישה אלבומים: "It's About Time", "Jonas Brothers", "A Little Bit Longer", "Lines, Vines and Trying Times", ו-"Happiness Begins". בשנת 2008 הלהקה הייתה מועמדת לפרס האמן החדש הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-51 וזכתה בפרס האמן הפורץ בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית.
נכון למאי 2009, לפני יציאתו לאור של "Lines, Vines and Trying Times", הם מכרו למעלה משמונה מיליון אלבומים ברחבי העולם. לאחר הפסקה במהלך שנת 2011 להתמקדות בקריירות סולו, הלהקה התאחדה בשנת 2012 להקלטת אלבום חדש שבוטל בעקבות התפרקותם ב-29 באוקטובר 2013. בשנת 2019 הוציאה הלהקה סינגל ראשון מזה כמעט חמש שנים, "Sucker", שהגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100.
נכון לשנת 2012, הם מכרו מעל ל-17 מיליון אלבומים ברחבי העולם.
סואסאט
סואסאט (בגרינלנדית: Suaasat) הוא מרק גרינלנדי מסורתי. הוא עשוי באופן מסורתי מבשר כלבי ים, אך יכול להיות עשוי גם מלוויתן, מאייל הצפון או מעופות ימיים.
המרק כולל לעיתים קרובות בצל ותפוחי אדמה והוא מתובל במלח, פלפל שחור ועלי דפנה. את המרק לעיתים קרובות מעבים באורז או בהשריה של שעורה במים למשך הלילה, כך שהעמילנים נושרים למים.
רולאן פטי
רולאן פטי (בצרפתית: Roland Petit, 13 בינואר 1924 - 10 ביולי 2011) היה מנהל להקת בלט, כוריאוגרף ורקדן צרפתי. את הכשרתו קיבל בבית הספר של בלט האופרה של פריז, ואת פרסומו רכש בבלטים היצירתיים שלו.
ביוגרפיה.
פטי, בנה של מעצבת הנעליים רוז רפטו, נולד בוילמומבל, סמוך לפריז. הוא למד בבית הספר של בלט האופרה של פריז, אצל גוסטב ריקו וסרז' ליפר והתחיל לרקוד כחבר בלהקה ב-1940. ב-1945 הקים את בלט דה שאנס-אליזה וב-1948 הקים בתאטר מאריניי את בלט פריז עם זיזי ז'נמייר, רקדנית כוכבת.
פטי עבד בשיתוף פעולה עם אנרי דיטייה (Le Loup ב-1953), סרז' גינסבורג, איב סאן לורן וסזאר בלדצ'יני, והשתתף בכמה סרטים צרפתים ואמריקאים. הוא חזר לאופרה של פריז ב-1965, להעלות הפקה של "נוטרדאם של פריז" (למוזיקה מאת מוריס ז'אר. הוא המשיך לנהל בלטים לתיאטראות הגדולים ביותר של צרפת, איטליה, בריטניה, קנדה וקובה.
ב-1968 חולל הבלט שלו "טורנגלילה" מהפכה זוטא באופרה של פריז. כעבור ארבע שנים, ב-1972, ייסד את הבלט הלאומי של מרסיי ביצירה "בלט פינק פלויד". הוא ניהל את הבלט הלאומי של מרסיי במשך עשרים ושש השנים הבאות. לעיצוב התפאורות לבלטים שלו עבד בשיתוף פעולה צמוד עם הציירים ז'אן קרזו ומקס ארנסט.
פטי, שיצר למעלה מ-50 בלטים בכל הסוגות, תרם ככוריאוגרף למספר רב של רקדנים בעלי שם בינלאומי. הוא דחה את האפקטים הטכניים החופשיים; הוא לא חדל להמציא מחדש את סגנון ושפה משלו, והיה לרב-אמן באמנויות הפה דה דה והבלט הסיפורי, אך עשה חיל גם בבלטים מופשטים. פטי שיתף פעולה גם עם הריאליסטים החדשים, בהם מרשל רייסה, ניקי דה סן פאלה וז'אן טינגלי.
Le jeune homme et la mort ("העלם והמוות") שלו משנת 1946, ללברית של ז'אן קוקטו, נחשב למגנום אופוס שלו והוא גם יצירתו הידועה ביותר; הכוריאוגרפיה והתלבושות מודרניים להפתיע. בבלט "כרמן" משנת 1949 עשה שימוש יוצא דופן ב"אן דדאן" (en dedans: פנייה פנימה לעבר הרגל התומכת).
בין הסרטים שלהם תרם "סימפוניה בלבן" של רנה שאנה ופרנסואה ארדואן (סרט קצר על תולדות הבלט מ-1942), שבו הופיע כרקדן; הכוריאאוגרפיה לסרט "אליס בארץ הפלאות" מ-1948, "סנדל הזכוכית" ב-1954, "הכל הולך" (עם אחרים) ב-1956, ו"בלק טייטס" ככוריאוגרף, כותב ורקדן. ב-1960. .
אותות הוקרה.
בשנת 1994 הוענק לפטי "פרס בנואה למחול" ככוריאוגרף.
חיים אישיים.
בשנת 1954 נשא פטי לאישה את הרקדנית זיזי ז'נמייר, שרקדה בכמה מיצירותיו. זכרונותיו יצאו לאור בשנת 1993 תחת הכותרת "J'ai dansé sur les flots" ("אני רוקד על הגלים"). לו ולז'נמייר הייתה בת אחת, ולנטין פטי, רקדנית ושחקנית.
פטי מת בז'נבה, שווייץ, בגיל 87, מלוקמיה.
בלטים.
במהלך הקריירה שלו, יצר פטי כוריאוגרפיות ל-176 בלטים, בהם:
בית הכנסת בקושיצה
בית הכנסת האורתודוקסי החדש נבנה בשנים 1926 – 1927 ברחוב פושקינובה ליד המרכז ההיסטורי של קושיצה, סלובקיה. בית הכנסת החליף את בית הכנסת האורתודוקסי הוותיק יותר ברחוב זבונארסקה, שנבנה בשנת 1899 בהתאם לתכנונו של יאנוס בלוך.
הבניין.
בית הכנסת תוכנן על ידי אדריכל מבודפשט. החזית משתמשת גם במוטיבים מסורתיים נאו-קלאסיים וגם מקומיים; והדוגמה לכך היא קומת עליית הגג בסגנון שנמצא לעיתים קרובות בבנייני רנסאנס במזרח סלובקיה. הפנים, הבנוי ברובו בבטון, נבנה באדריכלות מודרנית עם אולם מרכזי בעל כיפה ועזרת נשים עם מחיצת מתכת. הבימה המרכזית פונה אל ארון הקודש עשוי שיש אדום. בית הספר הצמוד לבית הכנסת נבנה ותוכנן להיות מקווה אך לא נבנה.
לוח זיכרון לשואה.
הובלות של יהודים מקושיצה למחנות הנאצים בוצעו במהלך מלחמת העולם השנייה. בחזית בית הכנסת הותקנה לוח זיכרון לשואה מארד בשנת 1992. הלוח מודיע כי יותר מ 12,000 יהודים מקושיצה הועברו למחנות ריכוז בשנת 1944. זה לא מזכיר את כך שלמעלה מ - 2,000 יהודים מסביבתו של קושיצה רוכזו שם ואז גם נשלחו למחנות הריכוז. רק 400 מכל היהודים המועברים שרדו.
ליל המסכות (סרט, 2007)
ליל המסכות (באנגלית: Halloween) הוא סרט סלאשר אמריקאי משנת 2007, אשר נכתב, בוים, והופק על ידי רוב זומבי. הסרט הוא חידוש לסרט בעל אותו השם אשר יצא ב-1978 ובכך למעשה הפך לסרט התשיעי בסדרת סרטי ליל המסכות. בסרט מככבים טיילר מאנה בתפקיד מייקל מאיירס, מלקולם מקדואל בתפקיד ד"ר סאם לומיס, סקאוט טיילור קומפטון בתפקיד לורי סטרוד ודאג פארך בתפקיד מייקל מאיירס שהיה צעיר. הסרט מבוסס על הבסיס של הסרט הראשון בסדרה ובו מייקל מאיירס עוקב אחריי לורי וחבריה בליל כל הקדושים. בסרט זה בניגוד לסרט המקורי העלילה נכנסת עמוק יותר בדמותו של מייקל מאיירס ומנסה להבין את המניעים שהיו לו לבצע את מעשיו.
בנוסף הרבה מקווי העלילה בסרט הם קווי עלילה שונים מאשר הסרט הקודם ובכך הסרט היה גם כחידוש לסרט המקורי אך גם כסרט מקורי. למרות הביקורות המעורבות הסרט זכה להצלחה כאשר גרף 80.3 מיליון דולר כנגד תקציב של 15 מיליון דולר. לאור הצלחת הסרט לסרט יצא סרט המשך בשנת 2009.
הצלחה מסחרית.
ביום הראשון להקרנתו הסרט גרף קרוב ל-10.9 מיליון דולר בצפון אמריקה ובכך הצליח לעקוף את ההכנסות של רוב הסרטים בסדרה ביום הפתיחה שלהם בצפון אמריקה ובנוסף הוא גם מוקם במקום הראשון ברשימת הסרטים הנצפים ביותר בסוף השבוע של אותו שבוע בו יצא בצפון אמריקה. לאחר 3 ימים הכנסות הסרט הגיעו כבר ל-26.3 מיליון דולר בצפון אמריקה ולאחר שבוע הכנסות הסרט הגיעו ל-30.5 מיליון דולר בצפון אמריקה מה שהפך אותו לסרט ליל כל הקדושים שהרוויח הכי הרבה בשבוע אחד בצפון אמריקה ובכך הצליח לעקוף את ההכנסות של כמעט כל סרטי הסדרה בשבוע הראשון ליציאתם בצפון אמריקה.
אך ביום שישי שבשבוע שאחריי יציאת הסרט הכנסות הסרט צנחו ל-3 מיליון דולר בצפון אמריקה (צניחה של 71.6%) ובסוף השבוע השני ליציאתו הסרט גרף כ-9.5 מיליון דולר בצפון אמריקה (צניחה של 63.9% בהכנסות), אך עדיין הוא מוקם במקום השני ברשימת הסרטים הנצפים ביותר לאותו שבוע בצפון אמריקה. בשבוע השלישי ליציאתו הסרט גרף 4.8 מיליון דולר ובכך ירד למקום השישי ברשימת הסרטים המכניסים ביותר של אותו שבוע בצפון אמריקה. בשבוע הרביעי ליציאתו הסרט נפל למקום ה-12 ברשימת הסרטים המצליחים ביותר לאותו שבוע עם הכנסות של 2.1 מיליון דולר בצפון אמריקה.
בסוף השנה הסרט דורג במקום השמיני המרוויח ביותר לאותה שנה ברשימת הסרטים שגילם מוגבל לגיל 17 ומעלה והיה לסרט ה-44 המרוויח ביותר לאותה שנה ברשימה הכללית בצפון אמריקה. בסוף השנה הכנסותיו הגיעו ל-58 מיליון דולר בצפון אמריקה ובכך הפך לסרט הסלאשר השני שהחידוש שלו גרף הכי הרבה הכנסות שהוא עוקף ברשימה סרטים כמו "כשזר מתקשר", ליל הבכורה ועוד (אם כי הוא ירד למקום השלישי על ידי החידוש לסרט סיוט ברחוב אלן שנה לאחר מכן). היום הוא ממוקם במקום ה-12 ברשימת החידושים לסרטי אימה שהיו הכי רווחיים בצפון אמריקה.
מחוץ לצפון אמריקה הסרט גם זכה להצלחה כאשר גר בשבוע הפתיחה שלו 1.3 מיליון דולר ובכך הפך לסרט המרוויח ביותר באותו שבוע בשבוע הפתיחה שלו. עד ה-1 בנובמבר הסרט גרף 7 מיליון דולר מחוץ לצפון אמריקה. בסופו של דבר הסרט הצליח לגרוף קרוב ל-22 מיליון דולר מחוץ לצפון אמריקה ובכך הכנסותיו הגיעו ל-80.2 מיליון דולר בכל העולם.
פרסים ומועמדויות.
הסרט היה מועמד לפרסים רבים עבור הסרט והמשחק הטובים ביותר. למשל הועמד על ידי פסטיבל הסרטים סיטג'ס ל"סרט הטוב ביותר", ולאותה קטגוריה גם בפרסי האימה הקלאסיים של רונדו האטון, שם גם זכה בפרס זה. שרי מון זומבי הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה ביותר הטובה בטקס פרסי פייט מטר.
ספאץ (אי)
האי ספאץ (באנגלית: Spaatz Island) הוא אי גדול מכוסה קרח למול חוף אינגליש (אחד מחופי ארץ פאלמר), ממערב לחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
האי ממוקם מדרום לאי אלכסנדר וממערב לבסיסו של חצי האי האנטארקטי.
האי ממוקם 48 קילומטרים ממזרח לאי סמיילי.
אורכו של האי 80 קילומטרים; ורוחבו 40 קילומטרים.
צידו הצפוני של האי מהווה את הגדה הדרומית של פתח רון.
שאר חלקי האי מוקפים על ידי מדף הקרח סטיינג' המכסה את מפרצון סטיינג' ואת מפרץ ג'ורג' השישי.