שואל חייב באונס, למרות שהאונס אינו תוצאה של רשלנות כלשהי מהשמירה. בשונה משאר השומרים שמתחייבים בתשלום רק כתוצאה מכך שלא עמדו בהתחייבות השמירה שלהם. היות שחיובי השואל נגרמים כתוצאה של התחייבות עצמאית של השואל לשלם את החפץ במקרה האונס. בראשונים מוסבר, שהסיבה להתחייבות זו, היא שכך שיערה התורה בדעתם של שואל ומשאיל, שכיוון שהחפץ מושאל ומוענק לשואל למשך זמן ללא כל טובת הנאה למשאיל, רוצה השואל לרצות את דעתו של המשאיל בכל מקרה שהוא, גם אם מדובר באונס גמור, וכן המשאיל דורש את חיוב התשלומין על ידי השואל, מכיוון שהוא לעולם לא ידע האם האונס היה אכן אונס גמור או לא, ומכיוון שהוא משאיל את החפץ ללא טובת הנאה, הוא דורש מהשואל להניח את דעתו, בכך שהוא מתחייב לשלם את ערכו בכל מחיר.
שעת החיוב.
ישנה מחלוקת לגבי כל השומרים מהו השלב שממנו ואילך השומר מתחייב בתשלומי החפץ. לדעת הרמב"ם, השומר מתחייב רק אם כאשר הוא מבצע מעשה קניין בחפץ. לדעת תוספות והרא"ש, השומר מתחייב אפילו אם לא עשה קניין, ודי בכך שאמר לבעל החפץ "הנח לפנַי", כלומר שהסכים להתחיל לשמור. אולם, בניגוד לשאר השומרים, בשאלה, גם לדעת התוספות השואל מתחייב רק אם עשה מעשה קניין, ואינו מחויב באמירה גרידא.
שעת החיוב בפועל.
כיוון שחיוביו של השואל חלים, על ידי התחייבותו של השואל, ולא כתוצאה מכך שלא שמר כראוי, נחלקו חז"ל מתי חלים תשלומי האונס. לפי גישה אחת בתלמוד, החיוב חל כבר בשעת ההשאלה, וכאשר השואל מקבל את החפץ ברשותו, הוא מחייב את עצמו בערכו של החפץ, כך שאם החפץ לא יהיה קיים בתום השאלה, הוא כבר יהיה חייב אוטומטית בתשלומיה. לפי גישה אחרת, למרות שהשואל מחייב עצמו בתשלומין בשעת ההשאלה, הרי החיוב המעשי נגרם רק בשעת האונס. קיימים חילוקים רבים למעשה בין שני הצדדים: אם החיוב הממוני חל בשעת ההשאלה, נמצא שגם אם מת השואל והיא נאנסה ביד בניו, ניתן לגבות את התשלומין מנכסי המת, אך אם החיוב נגרם רק בשעת האונס, נמצא שאם השואל כבר לא היה בין החיים בשעת האונס, אין להטיל את חיובי האונס על בניו, אלא רק חיובי נהנה, שלפיו אדם חייב לשלם כל הנאה שבאה לו מאדם אחר, באותו סכום בה ההנאה שווה לו. כך למשל, אם הם אכלו את בשר בעל החיים כיוון שהם חשבו שהוא של אביהם המת, הם חייבים לשלם ערך של בשר, כפי המחיר הזול בשוק.
בנוסף, קיים חילוק הלכתי אחר התלוי בין שני צדדים אלו, לפי כללי קם ליה בדרבה מיניה, האומרים שלא ניתן להטיל על אדם שני חיובים על מעשה אחד. ולכן: אם השואל טבח את הבהמה בשבת, אם נאמר שהחיוב הממוני חל רק בשעת האונס, הוא יהיה פטור מלשלם את ערך החפץ, שהרי באותה שעה בה חל בחיוב המשפטי, חל חיוב נוסף - עונש סקילה על חילול שבת, ויש להעניש אותו רק בעונש הכבד יותר מבין השניים. אך אם החיוב חל כבר בשעת ההשאלה, לא יהיה קיים הפטור של קם ליה בדרבה מיניה במקרה כזה.
פרטי ההלכה.
בתלמוד מובאות חקירות רבות של רמי בר חמא, העוסקות במקרים מיוחדים, הדנות האם קיים בהם דין "בעליו עמו" או לא. כך למשל דנה הגמרא באדם ששאל בעל חיים כדי לקיים עמו משכב זכור, האם השאלה זו נחשבת השאלה על פי התורה מאחר שבעל החיים הושאל למטרה לא אנושית שבעיני אדם רגיל אין החפץ המושאל (במקרה זה - בעל החיים) עומד למטרה זו, מאידך ייתכן שלמרות זאת התורה חייבה אותו בתשלומין, שכן הוא נהנה למעשה מההשאלה.
שאלה נוספת שדנו עליה בתלמוד, נוגעת למקרה בו אדם שאל חפץ למטרה שהרווח בה הוא פחות מפרוטה - סכום המינימום כדי להחשיב דבר כשווה ערך.
שאלות אלו ורבות אחרות, מסתיימות בסוף בדיון עליהם בתיקו - אין עליהן תשובה הלכתית ברורה, ולכן הכלל במקרים כאלו הוא המוציא מחברו עליו הראיה.
בעליו עמו.
בכל השומרים, אם הבעלים עבדו עבור השומר בעת שהשומר קיבל את החפץ לשמור, השומר פטור מלשלם.
רוצחים בהמתנה
רוצחים בהמתנה (באנגלית: Replacement Killer) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1998 בבימויו של אנטואן פוקואה בסרט הבכורה שלו כבמאי של סרט עלילתי, ובכיכובם של צ'או יון-פאט, מירה סורווינו, מייקל רוקר וקנת טצאנג. הסרט יצא בארצות הברית ב-6 בפברואר 1998. העלילה נהגתה מתוך תסריט שכתב קן סנזל. הסרט מתרחש בלוס אנג'לס המודרנית ועוקב אחר מתנקש שנאלץ לרסן נקמה אלימה עבור בוס פשע אכזרי. הסרט מציין את הופעת הבכורה האמריקאית לצ'או, שכן הסרטים הקודמים שלו כללו סרטי פעולה מהונג קונג בלבד.
הסרט היה הפקה משותפת בין אולפני הקולנוע של קולומביה, Brillstein Entertainment Partners וחברת WCG Entertainment Productions. הסרט בוחן את עניין ההתנקשויות, אלימות והשפעתם של הטריאדה בחברה המודרנית. את פסקול הסרט הלחין הארי גרגסון-וויליאמס; הפסקול שוחרר על ידי חברת המוזיקה Varèse Sarabande ב-10 במרץ 1998.
הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע בפריסה ארצית בארצות הברית ב-6 בפברואר 1998 והרוויח 19.2 מיליון דולר מתקציב של 30 מיליון דולר. הסרט הוקרן ב-1,936 תיאטראות במהלך יציאתו הרחבה ביותר בבתי קולנוע. במהדורת ה-DVD של הסרט הוצגו מבחר סצינות וראיונות ושוחררה בארצות הברית ב-1 ביולי 1998.
עלילה.
במהלך פשיטת סמים באזור הנמל, בלש משטרת לוס אנג'לס סטן זדקוב הורג איש של הטריאדה סגן פיטר וויי. במטרה לנקום על מות בנו, אביו של פיטר, טרנס, שולח מתנקש בשם ג'ון לי. בעקבות חוב ישן, לאחר שכבר הרג שתי מטרות עבור וויי, הלה אומר אומר לו שהמטרה השלישית והאחרונה הזאת תסדיר את חובו. עם זאת, מצפונו של לי מונע ממנו מלהשלים את המשימה הסופית שלו: לרצוח את בנו בן השבע של זדקוב, סטיבי, לעיני הבלש. בהבנה כי מעשיו יביאו לנקמה נגד אמו ואחותו, לי מתכונן לחזור לסין, לגייס את עזרתו של החבר הוותיק אלן צ'אן, נזיר במקדש בודהיסטי מקומי, כדי להסדיר את העברת משפחתו למקום בטוח. נפגע מאי-צייתנותו של לי, וויי מצווה על סגן מייקל קוגן, להוביל את המצוד אחר לי, כשאנשיו בסין יחלו בחיפוש אחר משפחתו של לי.
לי לא מצליח להשתמש ברשת הטריאדה כדי לצאת את המדינה והוא תר אחר אמצעים חלופיים מחוץ לתחום השפעתו של וויי. הוא מחפש את הזייפנית המיומנת מג קובורן ומבקש דרכון חדש. לפני שהיא מספיקה לסיים את העבודה, אנשיו של ווי מסתערים על משרדה, הורסים את הכלים הממוחשבים של הסחר שלה בדו-קרב שהתקיים בחסותה. לי בורח; קובורן נלקחת על ידי המשטרה, נחקרת ללא הצלחה על ידי זדקוב ומשוחררת כפיתיון כדי שהבלשים יוכל לראות מי בא בעקבותיה. בינתיים, וויי שוכר רוצחים מחליפים מחוץ לעיר כדי להשתלט על המצוד אחר לי ולמימוש החוזה על זדקוב.
לי מוצא את קובורן כשהיא חוזרת למשרדה ההרוס. לאחר שנודע לה שהטריאדה מעורבת, קובורן רוצה לצאת, אך לי מאלץ אותה לסיים את המשימה המקורית שלה ליצור דרכון מזויף. כשהוא מטייל עם קובורן, עם שני הרוצחים המחליפים, רייקר וקולינס, במרדף, לי מקבל תמונות מדוכן תמונות ומטלפן לאלן, שמציע להשתמש בדרכון שלו. כשלי מגיע למקדש הוא מגלה שאלן עונה עד מוות. אלן מספר ללי שמשפחתו עברה לקנטון - אך הוא אמר למעניום שהם בשאנגחאי. לי מבין שיש לו מעט יותר מ-24 שעות לפני שתימצא משפחתו. הנזיר נותן ללי את דרכונו לפני שהוא מת בזרועותיו.
קבורן, מותשת במלון, מסיימת לשנות את דרכונו של אלן עבור לי. השניים מחליפים סיפורים, וקוברן חשה קרבה ללי. הוא מרגיש שעליו להפסיק את הריגת בנו של זדקוב לפני שיעזוב את הארץ, לי מכריח את אחד מאנשיו של וויי לחשוף את התוכנית, שהיא להרוג את סטיבי בזמן שהוא ואביו יהיו בפסטיבל קריקטורה באולם קולנוע. לי וקוברן, שמתעקשת לעזור, מגיעים בקושי בזמן כדי למנוע מרייקר וקולינס להרוג את הילד ורייקר נהרג בירי לאחר מכן.
מודאג כי לי וקוברן יעשו את דרכם חזרה לבסיס הפעילות של וויי, טרנס מתכנן להימלט מהארץ ולצוד בעצמו את אמו ואחותו של לי. עם זאת, כששני שומרים פותחים את השער הראשי עבור וויי ופמלייתו לצאת בלימוזינה, לי נמצא ממש בחוץ ותוקף אותם. קובורן מגיעה רגעים אחר כך, נוהגת במשאית, היא מצליחה להכות את קוגן ובהמשך הורגת אותו. כאשר קולינס יורה ממוט גבוה על לי וקוברן, לי מגרש אותו במהרה והורג אותו מאחור. לבסוף, לי דוחק את וויי אל יציאת החירום. אף על פי ששני הגברים רוקנו את רוביהם, לי הוא הראשון לטעון מחדש. וויי מבטיח ללי שמשפחתו של הילד ולי עדיין ימותו, אבל לי משיב "לא בחיים שלך" והורג אותו. למרות שזדקוב מגיע לפני שלי וקוברן מתרחקים, הוא נותן להם ללכת, לוקח רק את האקדחים שלהם.
קובורן נפרדת באי רצון לשלום מלי בנמל התעופה ומגישה לו מתנה אחרונה, דרכונים לאמו ואחותו.
טויוטה 2000GT
טויוטה 2000GT (ביפנית: トヨタ・2000GT, באנגלית: Toyota 2000GT) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר יוצרה בשותפות עם ימאהה מוטור בין השנים 1967 – 1970 ביפן.
בסרט "אתה חי רק פעמיים".
בשנת 1967 דגם רודסטר של "טויוטה 2000GT" עשה את הופעת המסך המפורסמת ביותר שלו בסרט אתה חי רק פעמיים מסדרת ג'יימס בונד שרובו צולם ביפן.
שחקן סרטי בונד דניאל קרייג הצביע על דגם "טויוטה 2000GT" כ"מכונית בונד המועדפת עליו מכל הזמנים".
ניסן הרפז
נִיסָן הרפז (19 באפריל 1931 – 6 באפריל 2003) היה יושב ראש הנוער העובד והלומד בירושלים (1956–1971), מזכיר מועצת פועלי ירושלים (1977–1990), יושב ראש ברית עברית עולמית (1988–2003) ויושב ראש המועצה הציונית בישראל (1986–2003). יקיר ירושלים (2002).
ביוגרפיה.