ב-10 באוקטובר 2006 חזרו המדענים על הניסוי במטרה לאמת את התגלית שלטענתם נכונה, ולבסוף פרסמה קבוצת מדענים מן המכון המאוחד למחקר גרעיני בעיר דובנה שברוסיה, יחד עם מדענים מהמעבדה הלאומית לורנס ליברמור באוניברסיטת קליפורניה, שהם יצרו בהצלחה את היסוד 294Og ו-3 נייטרונים חופשיים. היסוד נוצר על ידי הפצצת 249Cf ביוני 48Ca במאיץ חלקיקים מעגלי מסוג ציקלוטרון. המטרה העשויה מקליפורניום הופצצה בכ-16×1018 יוני סידן במשך 1,080 שעות ולבסוף נוצרו 3 אטומי אוגאנסון. היסוד לא נצפה ישירות, אלא על ידי זיהוי שני תוצרים של הדעיכה שלו - 290Lv ו- 291Lv. לאיזוטופ 294 נצפה זמן דעיכה של 0.89 מילישניות. בסוף שנת 2015 הכיר האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית ביסוד זה כיסוד חדש.
קבוצת המדענים האמריקאים שעבדה במעבדה הלאומית לורנס ברקלי התכוונה לקרוא ליסוד 118 "גיורסיום" (Ghiorsium) על שם המדען אלברט גיורסו.
השם הזמני שניתן ליסוד היה אונונאוקטיום, עם הסימון Uuo. השם הזמני, כמו בשמות זמניים של יסודות על כבדים אחרים, נבע מהמספר האטומי שלו. ביוני 2016, הכריז ה-IUPAC כי השם הוא אוגאנסון (Oganesson) והסימון Og. השם ניתן כדי להוקיר את פרופסור יורי אוגאנסיאן, על תרומתו הנכבדת לגילוי היסודות הכבדים ביותר. בנוסף, הצוותים במכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה ברוסיה והצוותים במעבדת המחקר הלאומית באוק רידג', טנסי, כובדו בשמות היסודות מוסקוביום וטנסין.
לאחר תקופת המתנה של חצי שנה, ב-28 בנובמבר 2016, אושר השם רשמית.
טלקינזיס
טלקינזיס (באנגלית: Telekinesis; מיוונית: "טלה" - רחוק, ו-"קינזיס"- תנועה;‏‏‏‏ ידוע גם כפסיכוקינזיס) הוא תחום בפאראפסיכולוגיה העוסק בהשפעה מנטלית על התנהגותו של החומר, כאשר בדרך כלל הכוונה היא ליכולת להניע גופים ממרחק. המונח המודרני בפאראפסיכולוגיה לטלקינזיס הוא פסיכוקינזיס (או בקיצור PK).
מבחינת ההגדרה הקלאסית, הניחן ביכולת טלקינטית מסוגל להזיז עצמים בכוח מחשבתו בלבד. בשנים האחרונות גם השפעה מרחוק על מערכות ביולוגיות (אנשים, חיות, צמחים ותאים) נכללת בהגדרת המונח. בעל היכולת הטלקינטית יכול לכאורה לגרום לשינוי ביולוגי, חיובי או שלילי על המערכת הביולוגית עליה הוא מפעיל את יכולתו. לדוגמה, אדם בעל יכולת טלקינטית יכול לכאורה להשפיע על רגשותיו של אדם אחר על ידי התרכזות בעצם השינוי בלבד.
למרות טענות רבות, מעולם לא הוכח קיומו של טלקינזיס, והתחום נחשב לפסבדו-מדע. רבים מהאפקטים הטלקינטיים לכאורה ניתנים לביצוע באמצעים קונוונציונליים, כמו פעלולי קוסמים. במבחנים מדעיים מאורגנים היטב, נכשלו טענות לטלקינזיס.
בתרבות הפופולרית.
טלקינזיס נפוץ ככוחות על בקומיקסים, סרטים, סדרות טלוויזיה, ספרות ומשחקי וידיאו.
הופעות בולטות של טלקינזיס מופיעים בזיכיון המדיה מלחמת הכוכבים, הסרט שלטון המוח משנת 1981, ספר הילדים מטילדה מ-1988 והעיבוד הקולנועי שלו מ-1996, סדרת משחקי הוידיאו Mother מ-1989"," סדרת האנימציה מ-2005 וסדרת ההמשך שלו האגדה של קורה מ-2012, הסרט כרוניקה בזמן אמת מ-2012, סדרת הטלוויזיה דברים מוזרים מ-2016 והסרט Psychokinesis משנת 2018.
מארק קנופלר
ציפור שיר
תמוז (פירושונים)
כפית
כפית היא כלי אכילה פופולרי, המבוסס על הכף, אך קטן ממנה בגודלו. כמו הכף, הכפית ישרה מצד אחד וקעורה מצדה השני. ההבדל העיקרי בין הכפית והכף הוא ברוחב החלק הקעור. כפית ממוצעת מחזיקה כשליש מהנוזל אותו מחזיקה כף. הבדל נוסף בין הכפית והכף הוא באורך הידית של הכפית שקצר משל הכף. שמה של הכפית - בא בשל היותה כף קטנה.
שימושים.
השימוש העיקרי של הכפית הוא בהכנת משקאות -- הוספת חומרים כגון סוכר או קפה לכוס ועזרה בערבובם עם בסיס נוזלי כגון מים או חלב. הכפית גם משמשת ילדים קטנים לאכילה, באכילת קינוחים קטנים יחסית ובטעימה של מאכלים לפני הגשתם. כפיות משמשות לעיתים גם בתור יחידות מידה (בין אם מדובר במתכון או תרופה), כאשר כל כפית, מייצגת כ-5 מיליליטר של נוזל.
קישורים חיצוניים.
זין (סלנג)
זין היא מילת סלנג לתיאור הפין – אבר המין הזכרי. המילה נחשבת למילה גסה, אך השימוש בה ובביטויים הנגזרים ממנה רחב למדי, בעיקר בשפה המדוברת. השימוש במילה "פין" הוא בעיקר בטקסטים פורמליים, אך בשפה המדוברת השימוש במילה "זין" נפוץ יותר.
אטימולוגיה.
האטימולוגיה של המילה אינה ידועה בוודאות אך יש השערות אחדות בעניין זה:
השימוש במילה.
לצד המילה התקנית "פין" ומילת הסלנג "זין" משמשות מילות סלנג עבריות נוספות, ובהן "קצוץ" (בעיקר בצירוף "שׂם קצוץ"), "שמוליק", "בולבול" ו"הקטן".
ממשמעותה המקורית של המילה "זין" נגזרות משמעויות גנאי אחדות:
לעיתים מודגשות אמירות אלה באמצעות זקירה של האמה בכף היד (אצבע משולשת) או טפיחה על זרוע יד אחת באמצעות אמת היד השנייה, מעשים הנחשבים ל"תנועה מגונה".
ביטויים אחדים נגזרים ממילה זו:
לעיתים כותבים מעוניינים להשתמש בביטוי אולם נרתעים מן השימוש במילה המפורשת "זין", הנחשבת בעיניהם גסה, ולכן מחליפים אותה ב"עין" שהיא בעלת צלילי דומה למלה המקורית. כך למשל בכתבתו של בני ציפר: "צעירים שחשבו שאם יקריבו את עצמם למען הצבא יתקבלו בפרחים אחרי תום שירותם במגזר האזרחי, רואים שאף אחד לא זורק עליהם עין".
במונח יזיז או יזיזה ("ידיד עם ז"ין"), האות ז"ין משמשת בתחכום בתוך המונח כדי להכניס לתוכו את ההקשר של המילה "זין" - המונח מתאר ידיד או ידידה שנהוג לקיים איתם יחסי מין ללא קשר מחייב. מונח דומה אך נדיר יותר הוא ידיז או ידיזה, משחק מילים המתאר שילוב בין ידידוּת ל"יזיזוּת".
שם העצם 'זיון'.
שם העצם הנגזר מהמילה זין, זיון, פירושו קיום יחסי מין. גם מילה זו מופיעה בביטויים אחדים:
הפועל 'לזיין'.
הפועל הנגזר ממילה זו, לזיין, פירושו לקיים יחסי מין. בעבר שימש הפועל רק לחלקו של הגבר ביחסי המין, ונשים השתמשו רק בהוראה ההדדית בבניין התפעל - להזדיין, אך בסוף המאה העשרים הוא החל לשמש גם נשים, האומרות זיינתי אותו, ואף לתיאור יחסי מין לסביים. בנובמבר 2014 פרצה סערה זוטא כאשר פורסם שלדברי חברת הכנסת לשעבר, קולט אביטל, אמר לה יו"ר הקק"ל, אפי שטנצלר, "אני מת לזיין אותך". כביטוי עדין יותר לאותו הדבר משמש הביטוי עשיתי אותו.
ממשמעות בסיסית זו של הפועל לזיין, נגזרת גם המשמעות לפגוע בחריפות, להתנקם, למשל: "חכה, חכה, עוד תראה איך אזיין אותך", או בגרסה הקיצונית יותר: לזיין לו ת'צורה. ברוח זו התבטא תנ"צ ניסו שחם נגד מתנגדי תוכנית ההתנתקות: "אני אזיין את האמ-אמא שלהם". השאלה עד כמה חמור האיום באמירה "אני אזיין אותך" נדונה בשני פסקי דין של בתי משפט בירושלים. בפסק דין אחר נפסק שההתבטאות "אני אזיין אותך, אני אזיין את אבא שלך" היא בגדר איום, אך אינה בגדר לשון הרע.
לפועל "להזדיין" יש גם משמעות בשפה התקנית: להתחמש, להצטייד. הוא מוכר, למשל, בביטוי נא להזדיין בסבלנות. מפגש בין בן הדור הישן, שאינו מכיר את משמעות הפועל בסלנג, לבין בן הדור החדש, שהמשמעות התקנית זרה לו, עלול להסתיים במבוכה רבה. בספרו של עמוס עוז, "סיפור על אהבה וחושך", הוא מספר על עצרת שבה נאם מנחם בגין ועשה שימוש חוזר ונשנה בפועל "לזיין" במשמעות "לחמש"; הסיפור מדגים את פער הדורות בישראל באותה תקופה, והנאום, שבו הוצא עוז הילד מהאולם אחר שפרץ בצחוק קולני, תרם להתרחקותו של עוז מעמדתו הפוליטית של בגין. בנאום של בן-גוריון בקול ישראל בשנות ה-50, הוא אמר: "ישראל זקוקה לזיון ולכוננות" ו"יש לזיין (את) ישראל". זמן-מה לאחר מכן הוחלט בקול ישראל להשתמש במונחים "חימוש" ו"לחמש" כדי להימנע מהמבוכה הכרוכה בשימוש בביטויים ההם. המשמעות המקורית הפועל "לזיין" נותרה כיום בביטוי "כוחות מזוינים", אם כי גם הביטוי הזה מוחלף לעיתים קרובות ב"כוחות חמושים", או "כוחות צבא ומשטרה". כמו כן, עדיין נעשה שימוש במונח "שוד מזוין" לציון מעשה שוד תוך שימוש בכלי נשק כלשהו. כמו כן, נותרה המשמעות המקורית של המילה "מזוין" גם בביטויים "עין בלתי מזוינת" (הסתכלות בדבר מה ללא איבזור אופטי כלשהו) ו"בטון מזוין" (יציקת בטון ובה מוטות פלדה לטובת חיזוקה).
אף שקיום יחסי מין בין אוהבים הוא פעולה חיובית, הביטוי לך תזדיין (באנגלית: Fuck you) אינו נחשב לברכה, אלא לגידוף, המבטא תרעומת על מעשי או דברי הזולת, והתנערות מהם. בשנת 1993 יצאה חברת "קידום", העוסקת בהדרכת צעירים לבחינות בגרות ולבחינה הפסיכומטרית במסע פרסום שסיסמתו "קידום: לך תצטיין", סיסמה שאי אפשר להחמיץ את הדמיון בינה ובין הגידוף "לך תזדיין". סרטון פרסומת שכלל סיסמה זו שודר באין מפריע בערוץ 2, אך מנהל הרדיו ברשות השידור, אמנון נדב, פסל לשידור תשדיר פרסומת שכלל סיסמה זו, ועל כך עתרה "קידום" לבג"ץ. בפסק הדין נפסק ברוב דעות כי בשם חופש הביטוי יש להיענות לעתירתה של "קידום", ועל רשות השידור לשדר את תשדיר הפרסום השנוי במחלוקת. את עמדת הרוב ייצגה השופטת דליה דורנר ואליה הצטרף השופט גבריאל בך, ואת עמדת המיעוט ייצג השופט מישאל חשין.
היחס לשימוש במונח.