במהלך הקרב על יוון לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, וכבשה את סלוניקי. במהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה בעתודת ה-OKH, ולא השתתפה בלחימה. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוסים ה-40, ה-46 וה-5 לסירוגין, במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בדצמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס הממונע ה-41 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, וב-4 בינואר 1942 הועברה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס הממונע ה-41 תחת פיקוד הארמייה התשיעית.
ביולי 1943 השתתפה הדיוויזיה בקרב קורסק, כחלק מקורפוס הפאנצר ה-47 במסגרת הארמייה התשיעית, וספגה בו אבדות כבדות. לאחר התבוסה בקרב קורסק, נשלחה הדיוויזיה לצרפת לצורך התאוששות.
בקיץ 1944 השתתפה הדיוויזיה בקרבות המערכה בנורמנדי, ספגה בהם אבדות כבדות, ורק בקושי נחלצה מכיס פאלז.
בדצמבר 1944 השתתפה הדיוויזיה בקרב על הבליטה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-47 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, והייתה מעורבת במצור על בסטון.
באביב 1945 לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה השביעית, בניסיון לעכב את כוחות בעלות הברית, ולבסוף נכנעה לכוחות צבא ארצות הברית ב-7 במאי 1945.
מבנה.
סמל הדיוויזיה לאורך השנים:
גדות (פירושונים)
שפטיה
עונת 1975/1976 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1975/1976 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה העונה ה-22 של הליגה. הליגה צומצמה ל-13 קבוצות. בתחילת עונה זו חייבה הנהלת הליגה לראשונה את כל הקבוצות לשחק באולמות סגורים ולא במגרשים פתוחים.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל גן שמואל, והפועל פתח תקווה. העונה הסדירה החלה ב-5 באוקטובר 1975 הסתיימה ב-4 באפריל 1976 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השביעית ברציפות.
בהתאם לתוצאות העונה הפועל גן שמואל, הפועל חיפה ובית"ר ירושלים ירדו ליגה.
דיוויזיית הפאנצר ה-2
חלוקת עבודה
חלוקת עבודה היא הפרדה של מערכת כלכלית למספר משימות, שיבוצעו על ידי אנשים נפרדים, כך שכל אדם במערכת הכלכלית יתמחה בביצוע משימתו. המניע העיקרי לסידור עבודה שכזה הוא הגדלת פריון העבודה של אותה המערכת.
חלוקת העבודה בחברה.
שורשיה של חלוקת העבודה בחברה מצויים במיומנותם הייחודית של בני אדם לתקשר ולנהל משא ומתן אחד עם השני. נטייה זו לסחר וליצירת הסכמים בין בני אדם, היא שהובילה לידי חלוקת העבודה בחברה בראשיתה. חלוקת העבודה בחברה היא למעשה החלוקה של פעילויות יצרניות שונות בין יחידים בחברה, ולאחר מכן סחר בתוצרי הפעילויות. מרקס היטיב לתאר זאת כ-"ייחודם-צמצומם של היחידים [בחברה] לתחומים מקצועיים מיוחדים".
דוגמה שעשויה להמחיש היטב עקרון זה: בשבט ציידים מסוים ישנו צייד שמיומן יותר מיתר הציידים בהכנת קשתות הציד. הציידים מעוניינים בקשתותיו כדי לשפר את יכולות הציד שלהם. בעבור הקשתות שהוא מייצר עבורם, הוא מבקש תמורה, ואלו מספקים לו בשר (שני הצדדים מרגישים שהרוויחו כתוצאה מעסקה זו). כך, בתהליך איטי, הפך הצייד את יצירת הקשתות לעיסוקו העיקרי, ולאחר מכן - גם הבלעדי.
בתהליכים דומים התפתחו אט אט מקצועות שונים בחברה, כשכל יחיד מתמחה במקצועו. חלוקה זו יצרה לבסוף את האומנויות השונות שבחברה (נגרות, קדרות, צורפות, רפואה וכדומה).
חלוקת העבודה בתעשייה.
אחד המפתחים החשובים של עקרון חלוקת העבודה בעידן המודרני היה אבי הכלכלה המודרנית, הכלכלן הסקוטי אדם סמית'.
סמית', שעיקר פועלו חפף לתחילת המהפכה התעשייתית, טען בספרו עושר העמים, שיישום עקרון חלוקת העבודה בענפי התעשייה והמלאכה יובילו להגדלת פריון העבודה. כלומר, תהליך עבודה בו ישנה התמחות של העובדים בשלבים שונים של הייצור הוא יעיל יותר.
בספרו, סמית' מביא דוגמה של תהליך ייצור סיכות, שעשויה להקל את ההבנה של העקרון. סמית' משווה בין ייצור סיכה על ידי פועל פשוט שעובד לבדו לבין ייצור סיכה בבית חרושת שבו מתממש עקרון חלוקת העבודה. בבית החרושת תהליך הייצור של סיכה נחלק למספר פעולות נפרדות, שמבוצעות כל אחת בידיים אחרות - פועל אחד מותח את התיל, פועל שני מיישרו, פועל שלישי חותכו, פועל רביעי מחדדו, פועל חמישי משחיז את קצהו וכן הלאה.
בעוד שכושר הייצור של פועל שעובד לבדו הוא בקושי סיכה אחת ביום, בשרשרת ייצור של כעשרה עובדים שכל אחד מהם מתמחה בפעולה מסוימת, יכולות להיווצר עשרות אלפי סיכות ביום. תפוקת הסיכות לאדם בשרשרת ייצור בה יושם עקרון חלוקת העבודה גדולה משמעותית ביחס לתפוקת הסיכות של אדם שלבדו ינסה לעשות את כל הפעולות הללו. גם במקרה זה, חלוקת העבודה מגדילה את פריון העבודה.
סמית' מציין מספר גורמים לגידול הרב בתפוקת הייצור במימוש עקרון חלוקת העבודה. ראשית, חלוקת העבודה מצמצמת את תפקידו של הפועל לכדי פעולה פשוטה אחת שרק אותה הוא מבצע, דבר שמשפר מאוד את מיומנותו בביצוע הפעולה, וכך גם את תפוקתו. שנית, זמן רב מתבזבז לפועל שעובר בין פעולה לפעולה אחרת - זמן זה נחסך עם יישום עקרון חלוקת העבודה, כאשר הפועל מבצע פעולה אחת במקום אחד. סיבה שלישית היא, לטענת סמית', שפועל שכל תשומת לבו נתונה למטרה אחת ויחידה, עשוי למצוא שיטות קלות, נוחות ומהירות יותר להשגת מטרתו ואף ליצור מכונות שיקלו ויקצרו את עבודתו.
מימוש העקרון בימינו.
כיום, עקרון חלוקת העבודה הוא אחד מעקרונות המפתח של הכלכלה העולמית. המחשה טובה למימוש העקרון ניתן למצוא במאמרו של לאונרד ריד , "אני, עיפרון" , שנכתב מנקודת מבטו של עיפרון. במאמר, העיפרון מתאר את המורכבות הרבה שביצירתו והפקת מרכיביו (עץ, גומי, לקה, שעווה, פומיס, דבק), תוך הדגשת מספרם העצום של האנשים המעורבים בתהליך הפקתו. כך לדוגמה, מתאר העיפרון את החלק של הפקת הגרפיט, שמהווה חלק אחד מני רבים בשלבי ייצור העיפרון:
כך, ריד ממשיך לתאר את שלבי ייצורו הרבים של העיפרון ונגזרותיהם, על אינספור האנשים המעורבים בתהליך, תוך הדגשת עקרון חלוקת העבודה ורעיון היד הנעלמה. דוגמה זו נהייתה לאחת הדוגמאות המפורסמות להמחשת עקרון חלוקת העבודה, ואף הוזכרה רבות על ידי חתן פרס נובל, הכלכלן מילטון פרידמן.
ביקורת.
בניגוד לדעה הרווחת, אדם סמית' אכן היה ער למגרעתה המשמעותית של חלוקת העבודה - ניוון הפועל, מבחינות רבות, עקב צמצום פעולתיו למספר פעולות פשוטות. באחד הפרקים האחרונים של עושר העמים, סמית' טוען -
סמית' מדגיש את ההשלכות החמורות של מצב זה, כשלטענתו העובד "נהיה בור ונבער, עד כמה שיצור אנושי מסוגל להיות".
אחד המבקרים המרכזיים של יישום העקרון היה קרל מרקס. מרקס הפריד את המושג "חלוקת עבודה" לשני המושגים "חלוקת עבודה בחברה" ו-"חלוקת עבודה בתעשייה", כשלטענתו ההבדל המרכזי הוא שבחלוקת העבודה בחברה הפועל הוא עצמאי ותוצרו הוא מוצר מוגמר, בעוד שבחלוקת העבודה בתעשייה הפועל כפוף למרותו של בעל הון, ותוצרו הוא מוצר בלתי מוגמר, חלק משלב ייצור ארוך יותר. קרל מרקס טען שהתמחות יתר תצנן את להט העובדים לבצע עבודתם. הוא תיאר זאת כתהליך של ניכור: צמצום עבודת הפועל לכדי פעולה ממוקדת וחוזרת תנכר אותו מתהליך הייצור הכולל. הפועל, אפוא, נעשה "מדוכא נפשית וגופנית". בנוסף, מרקס טען שככל שהעבודה נעשית ממוקדת ומצומצמת יותר, כך ההכשרה הנדרשת לכל עובד פוחתת, דבר שמוביל לכח עבודה מיומן פחות (אל מול מצב בו עובד אחד נדרש לעשות עבודה מקיפה יותר).
דיוויזיית הפאנצר ה-1
עונת 1976/1977 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1976/1977 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה העונה ה-23 של הליגה. התוכניות היו לצמצם את הליגה ל-12 קבוצות. בעקבות כך שהפועל פתח תקווה שזכתה בעונה הקודמת במקום השביעי ביטלה את השתתפותה, הליגה צומצמה ל-11 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו מכבי דרום תל אביב, והפועל עפולה. העונה הסדירה החלה ב-11 באוקטובר 1976 הסתיימה ב-4 באפריל 1977 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השמינית ברציפות.
בהתאם לתוצאות העונה הפועל ירושלים ירדה ליגה.
הפועל פתח תקווה פרשה מהליגה לאחר מחזור אחד, תוצאותיה התבטלו ולא צורפה קבוצה אחרת במקומה.
סיגואטרה
סיגואטרה היא הרעלת מזון הנגרמת כתוצאה מאכילת דגי שוניות מסוימים אשר בשרם מזוהם ברעלנים הנקראים סיגואטוקסינים הנוצרים בדינופלגלטים, יצורים מיקרוסקופיים הנפוצים באזורי ים טרופיים וסובטרופיים. אותם יצורים מיקרוסקופיים נדבקים לשוניות אלמוגים ואצות ונאכלים על ידי דגים אוכלי-צמחים. דגים אלה נאכלים על ידי דגים טורפים גדולים יותר ובאופן זה הרעלן נמצא במארג המזון. אכילת דגים טורפים, הנמצאים סמוך לראש שרשרת המזון באזורי ים טרופיים וסובטרופיים (כמו דקריים, מורניים, ברקודות, צניניתיים, דגי בס וחדקניים) מגבירה את הסיכוי לחלות בסיגואטרה.
הסיגואטוקסין הוא חסר ריח, חסר טעם ולא ניתן להסירו מן המזון בבישול.
תסמיני ההרעלה.
התסמינים העיקריים של סיגואטרה הם בדרכי העיכול ובמערכת העצבים. התסמינים במערכת העיכול כוללים בחילות, הקאות ושלשולים, אחריהם מופיעים בדרך כלל תסמינים במערכת העצבים הכוללים כאבי ראש, כאבי שרירים, נמלול, אטקסיה, ורטיגו, והזיות. מקרים קשים של הרעלה עשויים לגרום לאלודינה מקור, כאב עצבי היוצר תחושת כוויה הנגרם מגירוי קר. תסמיני סיגואטרה עלולים להימשך לאורך זמן עד שלעיתים הם מביאים לאבחנה שגויה של טרשת נפוצה.