הקהיה שיטתית (Systematic desensitization) - שיטת טיפול התנהגותי, משמשת גם כחלק מטיפול פסיכולוגי, נקראת גם טיפול בחשיפה הדרגתית. הטכניקה עוזרת בין היתר בפוביות ובהפרעות חרדה, באמצעות שילוב של הרפיה, חשיפה הדרגתית ויצירת התניה הפוכה. השיטה פותחה על ידי הפסיכיאטר הדרום-אפריקאי ג'וזף וולף (Joseph Wolpe).
תחילה, המטפל מאמן את המטופל בהירגעות עמוקה (בדרך כלל על ידי הרפיית שרירים בשילוב דמיון מודרך ולעיתים על ידי תרופות והיפנוזה). לאחר מכן המטפל מסייע למטופל למפות את המצבים מעוררי הפחד, ולסדר אותם על פי חומרה, בהיררכיית פחדים (fear hierarchy). בחלקו המרכזי של הטיפול, המטופל מתבקש להירגע ולדמיין עצמו בכל אחת מהסיטואציות, מהקלה לקשה, תוך כדי הפעלת טכניקת הרגעה מתאימה. מטרת הטיפול היא ליצור דפוסי התמודדות טובים יותר עם גירויים ומצבים מעוררי פחד.
לדוגמה, עבור אדם שפוחד מנחשים, היררכיית הפחדים עשויה להתחיל בצפייה בתמונה של נחש, בהמשך בהתבוננות מרחוק בנחש אמיתי בתוך כלוב, ולבסוף בהחזקתו בידיים. באמצעות העזרה והתמיכה של המטפל, מסוגל המטופל להתקדם בהיררכיית הפחדים שהגדיר, ולהיחשף עוד ועוד לגירוי מעורר הפחד תוך שימוש בטכניקת ההרגעה שנלמדה בטיפול.
הקהייה שיטתית נמצאה יעילה בהפחתת חרדת בחינות בקרב תלמידים.
השיטה הזאת מבוססת על מחקרי המעבדה של איבן פבלוב וג'ון ווטסון, והתהליך נקרא התניה קלאסית.
מעכב מונואמין אוקסידאז
מעכבי מונואמין אוקסידאז (באנגלית: Monoamine oxidase inhibitors, בראשי תיבות: MAO-I) הם משפחת תרופות החוסמות את פעילות האנזימים מונואמין אוקסידאז (MAO).
השפעות על סוגים שונים של MAO.
ישנם שני סוגים של מונואמין אוקסידאז: MAO-A מפרק את המוליכים העצביים סרוטונין ונוראדרנלין ואת החומר טיראמין. עיכוב אנזים זה מגביר את זמינותם של נוירוטרנסמיטורים אלו באתרים פרהסינפטיים בקצות העצבים, ועקב כך מגביר את שחרור חומרים אלו לסינפסה. להעלאת רמת הסרוטונין והנוראדרנלין לאורך זמן ישנה השפעה אנטי-דיכאונית, ולפיכך משמשים מעכבי MAO-A כתרופות אנטי-דיכאוניות.
MAO-B מפרק את המוליך העצבי דופאמין. תרופות מעכבות MAO-B מגבירות את כמויות הדופאמין בצורה דומה לפעילות MAO-A על סרוטונין ונוראדרנלין ובכך משמשות לטיפול בתסמיני מחלת הפרקינסון.
שימוש והתוויות.
לתרופות אלו פרמקוקינטיקה (קצב זמינות ביולוגית) מורכבת. השפעתן נמשכת גם לאחר שלא ניתן לאתר שרידים שלהם בדם מאחר שלוקח זמן לכבד לייצר אנזימים חדשים. דבר זה חל רק על מעכבי MAO בלתי הפיכים. במעכבי MAO הפיכים, כמו מובמיד, ההשפעה חולפת מיד כאשר התרופה אינה נמצאת בדם. מבחינה קלינית, אינטראקציה עם תרופות אלו עלולה להתרחש עד שלושה שבועות מרגע הפסקת נטילתן. ל-MAO-I אינטראקציה מסוכנת עם מזונות עשירים בטיראמין, כמו שמרי בירה, גבינות בשלות, גבינות קשות, יוגורט, אבוקדו, בננות, פול, מליח, כבד, בשר עוף, בקר, נקניקים, שקדים, תאנים, שוקולד, וכן קפה, בירה, יין אדום ועוד. יש להימנע מאכילה בלתי מבוקרת של מזונות אלו בזמן השימוש בתרופות אלו, ולפחות שלושה שבועות לאחר הפסקת הטיפול בהן. ל-MAO-I אינטראקציה קטלנית עם משפחת תרופות אנטי-דיכאוניות נוספת, משפחת ה-SSRI, וחל איסור מוחלט על מתן משולב של תרופות אלו בטווח של שלושה שבועות לפחות.
עקב האינטראקציות הרבות והמסוכנות של תרופות אלו, ומאז שפותחו תרופות חדשות יעילות ובטוחות יותר לטיפול בדיכאון, כמעט ולא נעשה היום שימוש במעכבי MAO-A למטרה זו.
אפסיס
אפסיס (לטינית: apsis, מיוונית: ἀψίς בריבוי:אפסידים) הוא גומחה, לרוב חצי מעגלית, השוכנת בקיר המזרחי בכנסיות קלאסיות, בעיקר באלו הבנויות בצורת בזיליקה. לרוב ימוקם המזבח המרכזי באפסיס, עליו עורך הכומר את טקס התפילה ("ליטורגיה" אצל האורתודוקסים ו"מיסה" אצל הקתולים).
משמעות המילה אפסיס ביוונית היא "קשת". כנסיות נוצריות עתיקות נטלו את מודל האפסיס מהבזיליקה הרומית. ניתן למצוא כנסיות חד אפסידיאליות ותלת אפסידיאליות. במקרה של כנסייה תלת אפסידיאלית לרוב באפסיס המרכזי ימוקם המזבח המרכזי ובאפסידות הצדדיות מזבחות משניים. בשל חשיבותו וקדושתו של האפסיס ישנה הקפדה רבה בקישוטו, דבר הבא לידי ביטוי בויטראז', פסיפס, ציור, פיסול, תבליטים ועוד.
לעיתים תימצא מתחת לאפסיס קומת מרתף או מערה, בה טמונים החפצים או השרידים הקדושים. לעיתים ימצא שם גם קבר של קדוש.
כאשר האמבולטוריום סביב האפסיס מוקף בזר קפלות הקורנות ממנו כמו עלי כותרת של פרח קוראים לתצורה זו "שווה" (צרפתית: ). אפסיסים בתצורת שווה היו נפוצים בקתדרלות גותיות צרפתיות.
חלקי השווה (Chevet) הגותי.
חלקי השווה (Chevet) של קתדרלת ויטוס הקדוש, פראג:
הקתדרלה הלאומית של ושינגטון
טראנס פסיכדלי
טראנס פסיכדלי (באנגלית: Psychedelic Trance או Psytrance), הוא סגנון של מוזיקה אלקטרונית אשר התפתח מהגואה טראנס בתחילת שנות ה-90. לטראנס הפסיכדלי בדרך כלל מקצב מהיר של כ-130 עד 155 פעימות בדקה (BPM), עם צליל בעל אופי מאוד "סינתטי".
בעוד שבגואה טראנס המקורי נעשה שימוש בעיקר בסינתיסייזר המודולרי ובסמפלרים חומרתיים, הרכבי טראנס פסיכדלי מעדיפים לרוב לעשות שימוש בכלים תוכנתיים למניפולציה של דגימות, וכן במכשירים דיגיטליים או תוכנות, המדמים את פעולתם של סינתסייזרים אנלוגיים ישנים.
הטראנס הפסיכדלי פופולרי במיוחד בישראל בה הוא נחשב לכמעט מיינסטרים, בעיני חובבי הז'אנר מהארץ ומהעולם. הוא פופולרי גם ברוסיה, הממלכה המאוחדת, מקסיקו, גרמניה, יפן, אוסטרליה, ברזיל, דרום אפריקה, סרביה ומונטנגרו, הולנד וגואה.
הגדרה.
טראנס פסיכדלי מאופיין בBPM של 138–145. המאפיין המובהק של פסיי-טראנס הוא בס מחזורי שחוזר על עצמו באופן פסיכדלי, וכך קיבל את שמו.
היסטוריה.
הטראנס הפסיכדלי התפתח בתחילת שנות התשעים מהגואה בעזרת השפעת אמנים כמו TimeShard וEat Static מהלייבל Planet Dog.
הלייבל הראשון שיצר טראנס פסיכדלי "טהור" היה Butterfly Records, אשר הוקם על ידי מרטין גלובר. הוא ניצל את המונופול שלו בתור בעל הלייבל והסטודיו היחיד אשר פעל למען הטראנס הפסיכדלי והקים את Dragonfly Records ובמהרה הפך המקום למרכז המוזיקה הפסיכדלית בלונדון. באותו מקום ראג'ה ראם וגארהם ווד יצרו את The Infinity Project. סיימון פוספורד, אשר עבד כטכנאי סאונד ב-Dragonfly, הוציא שם את האלבום האגדי Twisted כ-Hallucinogen, הקומפליקציה הראשונה של Dragonfly Records הוצאה כטראנס סמפלר וזמן קצר אחר כך באוגוסט 1993 יצאה קומפליקציה חדשה בשם "Project II Trance". הקומפליקציה הנ"ל הכילה יצירות של אמנים אהודים כמו Mandra Gora והפרויקט הצרפתי Total Eclipse.
בנקודה זו התפתחה סצנת הטראנס הפסיכדלי ולייבלים ואמנים רבים נוספו ונוצרו בתחום. המסיבה הקולקטיבית הראשונה של טראנס פסיכדלי נערכה, וראג'ה ראם וגארהם ווד הקימו לייבל משלהם, הנקרא TIP Records (השם שונה לבסוף ל-TIP WORLD). טצ'ויושי סוזוקי החל לשתף פעולה עם ג'ון פרלאוף והם הקימו את Matsuri Productions. סיימון ברי הקים את Platipus Records, שבנוסף הוציא את התקליט הראשון שלו, הפרויקט של סיימון Union Jack הוביל אותו להוציא בשנת 1996 את אלבום הטראנס "There will be no Armageddon", המציג טרקים ידועים כמו: "Red Herring","Cactus" ואת "Two Full Moons and a Trout".
בזמן זה, הופיעו לייבלים חדשים בבריטניה. Blue Room Released השפיע רבות על סוגת הטראנס הפסיכדלי. Blue Room Released הובל על ידי סיימון גאהארי, ונתמך בזכות המימון מחברת רמקולים בריטית. זה איפשר ל-Blue Room Released לעבור מהסגנון הקלאסי גואה טראנס למשהו נסיוני וחדשני יותר. כמה מהאמנים המפורסמים ביותר עבדו בשיתוף עם מותג ההקלטה הזה. הקומפליקציה הראשונה שהקליטו הייתה "Outside The Reactor" והיא יצאה לאור באפריל, 1995 עליה עבדו האמנים: Total Eclipse, הראל פרוצקי ו-Voodoo People. שלושת הפרויקטים המפורסמים ביותר (Juno Reactor, Total Eclipse וThe Infinity Project) הקליטו את האלבום שלהם באותה שנה בBlue Room Released. במהרה גם הפרויקט הגרמני X-Dream החל לעבוד עם Blue Room, אשר הוציאו ביחד את האלבום Radio. בשלב זה המשיכו Blue Room לעבוד עם פרויקטים שעבדו איתם בעבר על אלבומים חדשים כמו "Violent Relaxation" של Total Eclipse ו"Bible of Dreams" של Juno Reactor, וגם הוציאו את אלבומים של הרכבים חדשים כמו את "Mystic Cigarettes" של Saafi Brothers ו"Dragon Tales" של Koxbox.
למרות עצם היותה של אנגליה מרכז ההפקה של הטראנס הפסיכדלי באמצע שנות התשעים, סצנת מסיבות הטראנס שלה הייתה מוגבלת, בשל הצעת החוק אשר הורה על סגירת המועדונים בשעה מוקדמת. בגרמניה לעומת זאת חלו חוקים הרבה יותר ליברלים מה שהפך אותה למרכז סצנת הטראנס הפסיכדלים במועדונים ומסיבות. הלייבל הגרמני Spirit Zone Records אשר נפתח ב-1994 קיבל הצעות לשיתוף מאמנים והרכבים שעד כה פעלו באנגליה, כמו The Infinity Project והראל פרוצקי, גם הצעות ממקומות אחרים בעולם התקבלו, כמו למשל K.U.R.O. מיפן, Etnica מאיטליה. מותג זה היווה גם בית למספר אמנים גרמנים כמו Electric Universe, Star Sounds Orchestra וS.U.N. Project. גם צרפת החלה לתפוס מקום חשוב בתרבות הטראנס הפסיכדלי, מלבד Total Eclipse הוותיק התווספו גם Talamasca וTranswave.