בסיבוב השני נקלעו הפליירס לפיגור 3:0 בסדרה מול בוסטון ברואינס. עם השוערים בראיין בושה ומייקל לייטון שהיו שניהם פצועים וחילקו ביניהם את המשחקים, ביצעו הפליירס מהפך כביר והפכו לקבוצה השלישית בלבד בתולדות ה-NHL שמנצחת סדרה למרות פיגור 3:0 בתחילתה. עם לייטון כשיר בשער, ועם קרטר ולפרייר שחזרו, עברו הפליירס גם את מונטריאול קנדיאנס בגמר המזרח ועלו לסדרת גמר גביע סטנלי לראשונה מאז 1997. בסדרת הגמר נוצחו הפליירס על ידי שיקגו בלאקהוקס בשישה משחקים.
עונת 2011 החלה עם מספר שינויי סגל, בראש ובראשונה עזיבתו של סיימון גניה וייצוב עמדת השוער עם רכש של סרגיי בוברובסקי מקבוצת מטאלורג נובוקוזנצק מה-KHL. הפליירס הובילו את החטיבה המזרחית במשך רוב העונה, אולם פציעה של כריס פרונגר בפברואר סיימה מוקדם מהצפוי את העונה הרגילה שלו. הפליירס הידרדרו ואיבדו את ראשות החטיבה, אם כי לאחר קרב קשה עם פיטסבורג פינגווינס הצליחו לזכות באליפות הבית האטלנטי ועלו לפלייאוף כמדורגים 2 במזרח.
עמדת השוער שהתייצבה במהלך העונה סבלה שוב מזעזועים בפלייאוף, כאשר שלושה שוערים שונים - בוברובסקי, בושה ולייטון - שיחקו בסדרת הסיבוב הראשון מול באפלו סייברס. הפליירס נזקקו לשבעה משחקים מלאים בטרם עברו לסיבוב השני, שוב מול בוסטון ברואינס. הברואינס שוב עלו ליתרון 3:0 בסדרה, אולם הפעם לא הצליחו הפליירס לבצע מהפך, הובסו גם במשחק הרביעי והודחו.
לאחר סיום העונה שינתה הקבוצה את פניה, כאשר שניים משחקניה החשובים ביותר - הקפטן מייק ריצ'רדס והחלוץ המרכזי ג'ף קרטר - נשלחו בשתי עסקאות שונות ללוס אנג'לס קינגס וקולומבוס בלו ג'אקטס בהתאמה, עבור שחקנים צעירים ובחירות דראפט עתידיות. ניסיון נוסף לייצוב עמדת השוער הגיע עם החתמתו של אחד השוערים הטובים בליגה, איליה בריזגלוב שהגיע מפיניקס קויוטיס. ההחתמה המשמעותית ביותר של הקבוצה, עם זאת, הייתה של החלוץ הצ'כי הוותיק יארומיר יאגר, שחזר ל-NHL אחרי 3 עונות ב-KHL.
עם קבוצה צעירה, מחוזקת בניסיונם של פרונגר ויאגר, התייצבו הפליירס לעונת 2011/12. פרונגר נפצע וסיים את חלקו כבר בתחילת העונה, ובריזגלוב גילה חוסר יציבות בעמדת השוער ולעיתים איבד את מקומו לבוברובסקי. עם זאת, למרות הוויתור על ריצ'רדס וקרטר, החלק ההתקפי היה מוצלח יותר. קלוד ז'ירו התעלה על כולם וסיים את העונה עם 93 נקודות, להן הוסיף 17 נקודות בפלייאוף. הפליירס הדיחו בסיבוב הראשון את יריבתם המושבעת, פיטסבורג פינגווינס, אולם הודחו בסיבוב השני על ידי ניו ג'רזי דווילס. בסיום העונה עזב יאגר את הקבוצה וחתם בדאלאס סטארס.
עונת 2012/13, שקוצרה בשל סכסוך עבודה בין ה-NHL ואיגוד השחקנים, הייתה רעה לקבוצה שהחמיצה את הפלייאוף לראשונה מאז 2006/07. מאז ועד 2019/20 שבה הקבוצה לפלייאוף לסירוגין, אך לא עברה את הסיבוב הראשון.
ב-2019/20 סיימו הפליירס במקום השני בבית המטרופוליטני והרביעי בחטיבה המזרחית, דירוג שהביא אותם לבית מוקדם מול שלוש הראשונות בחטיבה במסגרת הפלייאוף המיוחד שהונהג בעקבות מגפת הקורונה. הפליירס הצטיינו, ניצחו את כל משחקיהם, והגיעו לסיבוב הראשון כמדורגים ראשונים בחטיבה - אך הודחו בסיבוב השני על ידי ניו יורק איילנדרס בשבעה משחקים.
יריבויות.
לפליירס יש יריבות מסורתית עם הקבוצות מאזור ניו יורק, ובעיקר עם ניו יורק ריינג'רס וניו ג'רזי דווילס בעקבות סדרה של סדרות פלייאוף מול השתיים, בתוספת מספר משחקי עונה רגילה שהגיעו לקטטות מרובות.
יריבות מסורתית אחרת היא עם פיטסבורג פינגווינס, נציגת העיר הגדולה השנייה של פנסילבניה שהצטרפה יחד עם הפליירס לליגה בהתרחבות של 1967.
מסורת.
המסורת המפורסמת ביותר של הפליירס היא השמעת השיר "God Bless America" בביצועה של קייט סמית, במקום ההמנון האמריקאי בחלק מהמשחקים. המסורת החלה ב-1974, עונה שבסיומה זכו הפליירס בגביע סטנלי בפעם הראשונה, ונחשבה מאז סימן למזל. קייט סמית עצמה שרה את השיר בביצוע חי ב"ספקטרום" במספר מקרים, כאשר הפעם הראשונה הייתה במשחק השישי של סדרת גמר גביע סטנלי ב-1974 - המשחק בסיומו זכו הפליירס בגביע.
כיום מושר השיר על ידי הזמרת לורן הארט בדואט עם הביצוע המקורי המוקלט של קייט סמית.
סגל שחקנים.
נכון ל-7 במאי 2022
ספר הישר
ספר הישר הוא שמם של מספר חיבורים עבריים:
אמפיפטי
אמפיפילי
270-279 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 279 - 270 לפנה"ס
280-289 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 289 - 280 לפנה"ס
300-309 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 309 – 300 לפנה"ס
310-319 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 319 - 310 לפנה"ס
גיום בידה
גיום בידה (צרפתית: Guillaume Budé; 26 בינואר 1467 - 23 באוגוסט 1540) מלומד צרפתי שנודע בשמו הלטיני בודיאוס.
חייו.
גיום בידה נולד בפריז למשפחת אצולה. אביו, ז'אן בידה ששימש כיועץ למלך צרפת, היה איש ספר ובעל ספרייה גדולה וחשובה. בידה למד חוק אזרחי באוניברסיטה של אורליאן. בהיותו בן 24 שנה נתפס ללימוד הלשונות היוונית והלטינית. הוא שימש כנוטריון וכמזכיר של לואי השנים עשר מלך צרפת, והיה שליחו אל האפיפיור ליאו העשירי ברומא.
בידה תרגם מיוונית ללטינית מסות שונות של פלוטרכוס (1502–1505). ב-1514 התפרסם בשל מחקרו על מטבעות ומשקלות עתיקים. ב-1522 נתמנה לסגן ראש ממשלתו של פרנסואה הראשון מלך צרפת, ולמפקח על מערכת המשפט בצרפת. הוא שימש גם כ"ראש הסוחרים" ("prévôt des marchands"; ראש עיריית פריז בפועל) פעמים מספר. ב-1530, בהשפעתם של פרנסואה הראשון ושל ז'אן די בלה בישוף נרבון, ייסד קולז' ללימוד שפות העת העתיקה, יוונית, לטינית ועברית, שנודע מאוחר יותר כקולז' דה פראנס שבפריז. הוא ייסד גם את ספריית פונטנבלו, שמאוחר יותר הועברה לפריז ונודעה כספרייה הלאומית של צרפת. ב-1533 שכנע את המלך פרנסואה הראשון שלא לאסור על הדפסת ספרים בצרפת, בניגוד לדעתם של אנשי האוניברסיטה של סורבון.
הוא עסק בתאולוגיה, במשפטים, במתמטיקה ובפילולוגיה, אך מעל לכל נודע כמומחה ללשון היוונית. לבקשת ארסמוס מרוטרדם, ערך מחקר על מוצא המילים של הלשון היוונית, מחקר שבמשך זמן רב שימש בצרפת כעזר ללימוד לשון זו. הוא רכש ידע כה רב עד כי ארסמוס כינה אותו "הפלא של צרפת". אחרי וויכוח ספרותי עם גיום בידה, ארסמוס כתב: "אינני יכול להתפייס עמו; מעולם לא חדלתי מלהעריצו."
לפני מותו בפריז ב-1540, בידה שנחשד בתמיכה בפרוטסטנטים, ביקש לערוך את טקס קבורתו בלילה כדי לא לעורר את חמתם של הקתולים. ב-1572 משפחתו נאלצה להימלט מפריז לשווייץ מפחד טבח ליל ברתולומאוס הקדוש.
סחיפה גנטית
לואיס ליין
320-329 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 329 – 320 לפנה"ס
הרקולס (סרט, 1997)
הרקולס (באנגלית: Hercules) הוא סרט אנימציה שהופק על ידי חברת וולט דיסני ובוים על ידי רון קלמנטס וג'ון מוסקר ויצא לאקרנים ב-1997. הסרט הוא ה-35 המופק על ידי החברה ומבוסס על הגיבור האגדי במיתולוגיה היוונית, הרקולס, הבן של זאוס, במיתולוגיה היוונית.
לסרט יצא סרט המשך בשם "" המהווה פריקוול לסרט המקורי וסדרת טלוויזיה המתמקדת בהרקולס במהלך שהותו באקדמיה פרומתאוס.
עלילה.
באולימפוס.
לאחר שכלא את הטיטאנים מתחת לאוקיינוס, לאל היווני זאוס ואשתו האלה הרה נולד בן בשם הרקולס (בניגוד למיתולוגיה בה היה הרקולס חצי אל, בנו של זאוס מבת התמותה אלקמנה). בעוד שמרבית האלים שמחים, אחיו הקנאי של זאוס, האדס, זומם להדיח את זאוס ולמשול בהר האולימפוס. בפנותו אל אלות הגורל לעזרה, האדס לומד שבעוד שמונה עשרה שנים הפלנטות יסתדרו בשורה, דבר שיאפשר להאדס לאתר ולשחרר את הטיטאנים ולכבוש את האולימפוס, אך רק אם הרקולס לא יתערב. האדס שולח את משרתיו כאב ופחד להיפטר מהרקולס, והשניים מצליחים לחוטפו ולהשקותו בשיקוי שהופך אותו לבן תמותה. הרקולס לא מסיים לשתות את השיקוי עד הסוף מכיוון שכאב ופחד נבהלים מהופעתם של אמפיטריאון ואלקמנה, וכתוצאה מכך הוא שומר על כוחו העל אנושי. כאב ופחד מנסים לתקוף את הרקולס, אך הוא מביסם הודות לכוחו העל אנושי, ולאחר מכן הוא מאומץ על ידי אמפיטריאון ואלקמנה.
פיל.
שנים לאחר מכן, הרקולס הופך לנער המנודה בשל כוחו העל אנושי, ותוהה מאין הוא בא. אחרי שהוריו המאמצים חושפים את השרשרת שהם מצאו יחד איתו, בה מוטבע סמל האלים, הרקולס מחליט לבקר במקדש של זאוס בשביל לקבל תשובות על מוצאו. בהגיעו למקדש, פסלו של זאוס מתעורר לחיים וחושף את האמת על מוצאו של הרקולס, ואומר לו שהוא יוכל לחזור להיות אל על ידי כך שיהפוך ל"גיבור אמיתי". זאוס שולח את הרקולס ואת חברו מילדות פגסוס למצוא סאטיר בשם פילוקטטס ("פיל"), הידוע כמאמן גיבורים. השניים פוגשים את פיל, אשר פרש זה מכבר מאימון גיבורים בשל אכזבות רבות שנחל. בסיועו של זאוס, הרקולס מצליח לשכנע את פיל לנסות פעם נוספת להגשים את חלומו לאמן גיבור אמיתי שיזכה להכרת האלים בצורת קבוצת כוכבים בשמיים בדמותו, וכך מתחיל פיל לאמן את הרקולס.
פיל מאמן את הרקולס לגיבור פוטנציאלי, וכאשר הוא מבוגר יותר, הם עפים לתבאי. בדרך, הם פוגשים במגארה ("מג"), עלמה סרקסטית שהרקולס מציל מקנטאור בשם נסוס. לאחר שהרקולס, פיל, ופגסוס עוזבים, מג מתגלה כמשרתתו של האדס, שמכרה לו את נשמתה כדי להציל מאהב לא נאמן.
גבורתו של הרקולס.