גרין פרסם ב-1833 את חיבורו: "On the Determination of the Exterior and Interior Attractions of Ellipsoids of Variable Densities", שזכור כהישג אנליטי יוצא מן הכלל. גרין מספק בחיבור ביטויים לכוח המשיכה שיוצרים אליפסואידים בעלי צפיפות לא אחידה, כאשר כוח המשיכה משתנה בהתאם לחוק חזקה שרירותי; החיבור מכליל תוצאות קודמות על הכבידה שיוצרים אליפסואידים (שמשתנה לפי היפוך ריבוע המרחק) למקרה שכוח המשיכה משתנה לפי ההופכי לחזקה ה-"n". בחיבור גרין עבד עם משוואת לפלס ב-"n" ממדים, השיג תוצאות חשובות על מה שמכונה פונקציות אולטרה-כדוריות, שהן הכללה של ההרמוניות הספיריות. עם זאת, כיוון שפתרונות למקרה המעשי היחיד (כאשר "n = 2") היו ידועים קודם, החיבור הוא בעל חשיבות מעשית מעטה, אולם הוא ראוי לציון בגלל הטכניקות המתמטיות השונות שהוא הציג.
אקוסטיקה ואופטיקה.
גרין פרסם כמה מאמרים שתרמו מאוד לתאוריות של גלים מכניים, במיוחד לאקוסטיקה ואופטיקה. באקוסטיקה הוא פרסם ב-1838 את מאמרו הקצר "On the Reflexion and Refraction of Sound", ובאופטיקה הוא פרסם כמה מהמאמרים החשובים ביותר שלו: ב-1838 הוא פרסם את "On the Laws of Reflexion and Refraction of Light at the common Surface of two non-crystallized Media" ואילו ב-1839 הוא פרסם את "Supplement to a Memoir on the Reflexion and Refraction of Light" ואת "On the Propagation of Light in Crystallized Media".
אוקיינוגרפיה.
האנליזה של גרין את ההתקדמות של גלים בתעלה הולידה את חוק גרין; למעשה האנליזה של גרין הייתה כללית בהרבה וחוק זה מייצג רק את האיבר האסימפטוטי בביטויים שגזר. הכלים המתמטיים בהם השתמש בעבודתו זאת חזו את קירוב WKB של מכניקת הקוונטים.
התאוריה האתרית.
מחקרו על גלי אור ותכונות האתר הוביל אותו לגלות את מה שכיום ידוע כטנזור קושי-גרין.
ישיבת איתמר
ישיבת איתמר היא ישיבה גבוהה, שקיים בה גם מסלול של ישיבת הסדר. הישיבה שוכנת ביישוב איתמר ולומדים בה כמאתיים תלמידים.
היסטוריה.
הישיבה הוקמה בשנות ה-90 של המאה ה-20. בראש הישיבה עמד במשך שנים הרב אביחי רונצקי, לימים הרב הראשי לצה"ל. כיום עומד בראשה הרב יהושע ון דייק.
בליל שבת, ו' באדר ב' ה'תשע"א, נרצחו ביישוב בני משפחת פוגל: הרב אודי, שהיה ר"מ בישיבה, אשתו רות ושלושה מילדיהם. ביום השלושים לרצח הונחה אבן פינה לבית המדרש. ביום השנה הראשון לרצח, ו' באדר תשע"ב, נחנך "משכן אהוד", בית הקבע של הישיבה. במעמד הוכנס גם ספר תורה שנכתב לעילוי נשמות חמשת הנרצחים ונקבעה מזוזת בית המדרש. במבנה הישיבה גם חדרי לימוד על שם רות וילדי בני הזוג. ארון הקודש עשוי מאבני המקום והאדמה שבין האבנים נלקחה מגינת משפחת פוגל. על הפרוכת של ארון הקודש נכתב "התנערי מעפר קומי, לבשי בגדי תפארתך עמי".
רבני הישיבה למדו בישיבות ההולכות בדרכו של הראי"ה קוק, כמו ישיבת מרכז הרב, ישיבת עטרת כהנים, ישיבת קדומים, וישיבת שבי חברון. גם סגנון הלימוד בישיבה הוא בעיקר ע"פ תורתו של הראי"ה קוק, בשילוב ספרי אמונה, מחשבה וחסידות נוספים.
בכ' באייר ה'תשפ"א נרצח תלמיד הישיבה יהודה גואטה בפיגוע ירי בצומת תפוח, ושני תלמידים נוספים נפצעו. ביום השנה הראשון לרצח, נחנך לזכרו של יהודה גואטה מבנה לימוד חדש בישיבה - "בניין יהודה", הנושא את שמו.
הר"מים בישיבה: הרב דוד טורנר, הרב יעקב פיינגולד, הרב עמיחי כנרתי, הרב אבי בסרגליק, הרב יעקב כהן, הרב אליהו איזק, הרב אפרים ידידיה, הרב איתי פוני, הרב בנצי רימון והרב אברהם כספי.
קים דה-ג'ין
קים דה-ג'ין (בקוריאנית: 김대진 Daejin Kim) הוא פסנתרן דרום-קוריאני, בוגר בית הספר ג'וליארד, זוכה הפרס הראשון של תחרות קליבלנד, וכיום פרופסור לפסנתר באוניברסיטה הלאומית לאמנויות של קוריאה ומנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של סואון.
הופעות ראשונות.
בשנת 1986 הופיע קים לראשונה בניו יורק וקיבל ביקורת חיובית ממבקר המוזיקה של הניו יורק טיימס, שכתב כי "דה-ג'ין קים הציג את כל ה[accouterments] הדרושים לקריירת סולו. קים ניחן במה שנראה כטכניקה בטוחה ואיתנה ובחירת המוזיקה הקפדנית שלו לימדה על מוזיקאי, המעוניין בדקויות, לא רק במתקפות החזיתיות הרגילות של רפרטואר ראוותני. זהו מוזיקאי צעיר ומעולה, המחונן באמצעים הפיזיים לביטוי האינטליגנציה המוזיקלית הניכרת שלו."
בשנת 1987 הוזמן דה-ג'ין לנגן עם תזמורת קליבלנד ומאז מביאה אותו הקריירה הבינלאומית שלו אל אולמות קונצרטים ראשונים במעלה באירופה, אסיה וארצות הברית כסולן עם תזמורות אמריקאיות, צרפתיות ובולגריות, בין השאר, עם מנצחים כמו
דמיטרי קיטאיינקו, ז'אן-קלוד קאסאדסי ומארק ינובסקי.
מעבר לדרום קוריאה.
בשנת 1994 עבר קים עם משפחתו לדרום קוריאה. מאז הוא מטפח שתי קריירות במקביל, כפסנתרן קונצרטים וכמורה. כיתות האמן שלו זכו להכרה בינלאומית ובו בזמן, הצליח לקיים לוח קונצרטים מלא, לצד הופעות בנגינת מוזיקה קאמרית וברסיטלים
במקומות שונים, כגון סיור רסיטלים לאומי (1995), רסיטל לחגיגות שנת המאתיים לפרנץ שוברט (1997). הוא ניגן עם כל התזמורות הסימפוניות החשובות, לרבות התזמורת הסימפונית הקוריאנית והפילהרמונית של סיאול. קים הופיע תחת שרביטו של דמיטרי קיטאיינקו עם התזמורת הסימפונית של רשות השידור הקוריאנית בנגינת הקונצ'רטו של שומאן וקונצרט זה הוביל אותו להופיע כסולן עם הפילהרמונית של סיאול בביצוע שני קונצ'רטי עוקבים של שופן בפסטיבל התזמורת בשנת 1998, פסטיבל המוזיקה היוקרתי ביותר בקוריאה, שמציג המרכז לאמנויות בסיאול. בשנת 2000 ניגן ביום אחד את מכלול הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן. ב-2001, החל במחזור של מכלול הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט, שנמשך עד 2005. כמו כן הוציא קים שלוש הקלטות, "4 באלאדות של דופן ו-8 נוקטורנים של פולנק" (בחברת ארקדיה), "מכלול הנוקטורנים של ג'ון פילד", ו"מכלול הנוקטורנים של שופן" (בחברת מונופולי). הקלטה של שני קונצ'רטי מאת מוצרט, שבה ניצח מן הפסנתר על התזמורת הסימפונית הלאומית של פולין, יצאה באוקטובר 2004.
הוראה ומשרות בסגל המורים.
לקים תוארי בוגר, מוסמך ודוקטורט מבית ספר ג'וליארד לאמנות הבמה. הוא חבר בסגל המורים של בית הספר מנהטן למוזיקה ואמן אורח באקדמיית אישיקאווה למוזיקה ביפן. הוא מכהן כפרופסור באוניברסיטה הלאומית לאמנויות של קוריאה. תלמידיו זכו בפרסים בתחרויות בינלאומיות חשובות כגון בוזוני, ויוטי, ובפרסים ראשונים בתחרות הבינלאומית ע"ש קלרה הסקיל ובתחרות הפסנתר בלידס בשנת 2006.
פעילויות אחרות.
קים יושב בחבר השופטים בתחרויות כמו בוזוני, ג'ינה בכאואר, קלרה הסקיל, בטהובן (בון), תחרות הפסנתר הבינלאומית של קליבלנד, סנדאי, האמאמאטסו ביפן, פדרבסקי, רחמנינוב (מוסקבה), התחרות הבינלאומית של סין, התחרות הבינלאומית של לידס, תחרות המלכה אליזבת (בריסל) ואחרות.
אחרי עבודה צמודה עם התזמורת הפילהרמונית סואון, כסולן וכמנצח, במשך שנים רבות, התמנה קים בשנת 2008 למנצחה הקבוע ולמנהל המוזיקלי שלה. ב-2013 הופיעה הפילהרמונית של סואון לראשונה באולם קרנגי. קים מנצח על מכלול הסימפוניות והקונצ'רטי של בטהובן.
מילת נשים באריתריאה
אריתריאה היא מדינה בצפון-מזרח אפריקה, בה מושרש תרבותית מנהג מילת הנשים עתיק היומין. מילת נשים מוגדרת כתהליך הכולל כריתה חלקית או מלאה של חלקו החיצוני של איבר המין הנשי. הדבר נעשה מסיבות תרבותיות או דתיות ולא מסיבות רפואיות, ומוגדר כאלימות נגד נשים . הסרת חלקים מאיבר המין הנשי מבטלת או מקטינה משמעותית את יכולתה של האשה ליהנות מיחסי מין ולהגיע לאורגזמה .
המנהג באריתריאה.
באריתריאה מבוצעים שלושה סוגים של מילת נשים. הסוג הראשון הוא הסרת עורלת הדגדגן מבלי להסיר את הדגדגן כולו. הסוג השני הוא הסרת הדגדגן כולו עם הסרת חלק מהשפתיים הקטנות. הסוג השלישי הוא הסרת חלק או כל איבר המין החיצוני (דגדגן, שפתיים קטנות, שפתיים גדולות), ותפירה להצרת הפתח הוגינאלי. רוב הנשים באזורים הכפריים עברו הליך מהסוג השלישי, בעוד באזורים העירוניים רוב הנשים עברו הליך מסוג הראשון או השני. באופן כללי יותר משליש מהנשים באריתריאה עברו הליך מהסוג השלישי, הכולל את הצרת פתח הנרתיק. ההליך לרוב מבוצע על ידי בן/בת משפחה בבית, והשימוש בכלים מעוקרים נדיר. עיקור הוא תהליך השמדת כלל החיידקים הנדרש למניעת זיהומים (העלולים לסכן את חיי החולה) בעת פרוצדורות כירורגיות, והיעדרו חושף את הנשים לסכנות בריאותיות רבות. לאחר ההליך נקשרות רגלי הילדה/הנערה, והיא שוכבת כך מספר ימים על מנת שהתפרים יחלימו.
הסיבות לביצוע ההליך.