מאז, מרוקו ולוב נכנסו לפרק מתוח, שכן לוב הייתה תחת שלטונו של מועמר קדאפי. איבה אישית בין שני השליטים הסלימה במהרה לסכסוך לאומי. קדאפי התערב בסוגיית סהרה המערבית ותמך בחזית פוליסריו; מאידך, חסן השני ביחסיו הסודיים עם ישראל גרם למתחים בין שתי המדינות. בשנת 1987 התגלה כי קדאפי תכנן להתנקש בחסן השני, דבר שמעולם לא התממש. אי האמון של קדאפי כלפי חסן השני, ובהמשך, כלפי מוחמד השישי, הניע את קדאפי לאמץ השקפה שונה מהמלך המרוקאי; למרות ששתי מדינות נהגו לכרות ברית פוליטית ב-1984 (התפרקה לאחר פגישה ב-1986 בין חסן השני עם שמעון פרס).
המתיחות בין לוב למרוקו התקררה עם שילובה מחדש של לוב בקהילה העולמית, אך עדיין חוסר האמון בין שתי מדינות היה גבוה. כאשר ביקר מוחמד השישי בלוב בשנת 2001, התגלה כי קדאפי כינה אותו "הבן שלי", שנתפס כעלבון למשפחת המלוכה המרוקאית. מרוקו המשיכה לשמור על מדיניות אוריינטציה פרו-מערבית ייחודית ואילו לוב תחת קדאפי שמרה על מדיניות לא יציבה. סטייה זו תישאר עד 2011.
אחרי המהפכה הלובית.
מלחמת האזרחים בלוב 2011 התרחשה כאשר לובים הפגינו נגד הדיקטטורה של קדאפי, וכתוצאה מהאביב הערבי, מרוקו ספגה גם היא מחאה. עם זאת, מרוקו מיהרה לתמוך במורדים בלוב נגד ממשלת קדאפי והוקיעה אותו בליגה הערבית; ובנוסף המלך מוחמד השישי הציע רפורמות פוליטיות. לאחר שהמלחמה הסתיימה במותו של קדאפי, ציפתה מרוקו לתקווה גדולה של קשר גובר בין שתי מדינות. עם זאת, האלימות בתוך לוב הסלימה במהרה למלחמת לוב בשנת 2014, שהפילה את חלקה הגדול של המדינה. מרוקו, שוב, פעלה כשותפה לפתרון בעיות דיפלומטיות בתוך סיעות יריבות לוב שונות, ותיווך את עסקת הסיעה בהנהגת האו"ם בשנת 2015 כדי להקים ממשלת אחדות.
אולם לאחרונה, בשל חששה הגובר של מרוקו מפני השפעתה הגוברת של אלג'יריה בלוב, וניסתה להשיג את תמיכתה, מכיוון שאלג'יריה היא היריבה של מרוקו בצפון אפריקה.
יחסי אלג'יריה–טורקיה
יחסי אלג'יריה–טורקיה (בערבית: العلاقات الجزائرية التركية, בטורקית: Cezayir-Türkiye ilişkileri) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין הרפובליקה הטורקית. אלג'יריה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה, וקונסוליה כללית באיסטנבול. טורקיה מחזיקה באלג'יריה שגרירות באלג'יר. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון.
היסטוריה.
מהמאה ה-16 עד 1830, צפון אלג'יריה הייתה חלק מהאימפריה העות'מאנית, ונקראה אז בשם אלג'יריה העות'מאנית. אלג'יריה הייתה אחת מהאיילטים ונהנתה ממידה משמעותית של אוטונומיה פוליטית.
בשנת 2017, שוחזר אחד הסמלים לידידות בת 500 שנה בין טורקיה לאלג'יריה, מסגד קטשואה באלג'יר, בכספי טורקיה. השיקום היה אחד הפרויקטים הקשורים ל"הסכם ידידות ושיתוף פעולה" שנחתם במהלך ביקורו של ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן באלג'יריה בשנת 2006.
ההיסטוריה הייתה בבסיס השיח של גורמים רשמיים בשני הצדדים ביחס ליחסי אלג'יריה-טורקיה. משרד החוץ (טורקיה) מתאר זאת כ"טורקיה ואלג'יריה חולקות היסטוריה משותפת כמו גם קשרים תרבותיים מושרשים." על מנת לבסס את היחסים בין המדינות אורגן בשנת 2017 סימפוזיון תרבותי והיסטורי. במהלך הפגישה אמר שר התרבות האלג'יראי עזדין מו'ובי, "עלינו להגדיל את מספר הפעילויות מסוג זה בהיסטוריה המשותפת שלנו ולהסתכל יותר על ההיסטוריה שלנו השייכת לתקופה העות'מאנית".
יחסים מודרניים.
טורקיה הצביעה תחילה נגד (1955) ואז נמנעה (1958) בהצבעה על עצמאות אלג'יריה באו"ם. הסיבה העיקרית לכך הייתה מטרתה של טורקיה להתקרב אל צרפת והחזיקה בדעה כי עצמאות אלג'יראית תשפיע לרעה על יחסי טורקיה–צרפת. עם זאת, מאוחר יותר נמתחה ביקורת על החלטה זו של גורמים טורקיים כנטייה לטווח הקצר ופגעה ביחסים הדו-צדדיים. הצעד הראשון לשיקום המצב ננקט על ידי ראש ממשלת טורקיה טורגוט אזאל. הוא ביקר באלג'יריה בשנת 1985 והתנצל במפורש על ההצבעה השלילית של טורקיה. בשנה שלאחר מכן ביקר ראש ממשלת אלג'יריה עבדלהמיד ברהימי (ביקור אלג'יראי הראשון בטורקיה) וחתם על עסקת סחר בנפט עם טורקיה. ב-1999 הצהיר נשיא טורקיה סוליימאן דמירל כי הקונוטציות השליליות של הצבעת ההימנעות של טורקיה בשנת 1958 נמחקות לחלוטין. נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה ביקר בטורקיה בשנת 2005. ביקורים הדדיים היו נקודת מפנה לחיזוק היחסים הדו-צדדיים כמו גם להחזרת החברות בין המדינות."
אלג'יריה היא שותפה לטורקיה עם חשיבות הולכת וגוברת באפריקה ונחשבת כשותפה חשובה בעולם האסלאמי ואפריקה עבור טורקיה. בינתיים אלג'יריה היא שותפה קרובה של איראן. למעשה, אלג'יריה הייתה אחת המדינות שנמנעה מהצבעה על הצעת החלטה של האו"ם משנת 2012 המגנה את הפרות זכויות האדם על ידי משטר אסד הנתמך על ידי איראן. פקידים איראניים הדגישו בעבר כי לאיראן ואלג'יריה יש יכולת ליצור סדר עולמי חדש. מודעת למצב זה, נראה כי טורקיה נחושה בדעתה לא להשאיר את שותפיה האפריקאים הפוטנציאליים בידי מעצמות אזוריות וגלובליות מתחרות. לכן, בשנת 2013 ביקר ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן באלג'יריה ופגש את נשיא אלג'יריה עבדאלז בוטפליקה באלג'יר. שיתופי פעולה הולכים וגוברים, כלכליים, פוליטיים וביטחוניים כאחד.
כלכלה.
"אנו רואים באלג'יריה אי של יציבות פוליטית וכלכלית באזור. שותפת הסחר הראשונה שלנו באפריקה היא אלג'יריה. "אמר נשיא טורקיה ארדואן והוסיף:" לפיכך, כאלף חברות טורקיות נמצאות באלג'יריה המנהלות עסקים בהיקף השקעה של 3.5 מיליארד דולר." אלג'יריה היא שוק הייצוא ה-23 הגדול ביותר בטורקיה וספקית היבוא הגדול ביותר של יבוא סחורות בהיקף הסחר הכולל של 4.5 מיליארד דולר, בעוד טורקיה היא השותפה הכלכלית השישית בגודלה באלג'יריה. עיקר היצוא של אלג'יריה לטורקיה הם פחמימנים, נפט וגז טבעי. אלג'יריה מייבאת בעיקר חומרי בנייה מטורקיה. אלג'יריה היא ספקית הגז הטבעי הרביעית בגודלה של טורקיה עם 8 אחוז מהנתח.
אבטחה.
בשנת 2003 חתמו שרי טורקיה ואלג'יריה על הסכם ביטחוני נגד סמים, סחר בבני אדם ופשעים מאורגנים. שני הצדדים תיארו את הטרור כבעיה גדולה ודנו במאבקים המאחדים כנגד קבוצות וארגונים כאלה. עד אוקטובר אותה שנה נחתם הסכם לשיתוף פעולה צבאי. ההסכם כלל סעיפים כמו העברת טכנולוגיה, תרגילי צבא משותפים והחלפת מידע צבאי. טורקיה, כחברת נאט"ו, ממלאת תפקיד משמעותי ביחסי ההפשרה בין הקבוצה לאלג'יר, בשל חשיבותה של אלג'יריה לביטחון האזורי של אפריקה ומנ"א. טורקיה הופכת גם היא יותר ויותר ליצואנית נשק חשובה לאלג'יריה ושיתוף הפעולה הצבאי בין שתי מדינות צומח גם כן, ומעניק את מעמדן של כוחות הצבא הלאומי של העם האלג'יראי כאחת הצבאיות הערביות המאומנות, הקשוחות בקרב ומקצועיות.
יונדאי וראקרוס
יונדאי וראקרוס (באנגלית : Hyundai Veracruz, קרוי גם : Hyundai ix55 (באירופה ורוסיה) הוא קרוסאובר המשלב מאפיינים של SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) מתוצרת יצרנית כלי הרכב הדרום-קוריאנית יונדאי מוטור אשר יוצר בין השנים 2012–2006 (שנת המודל 2007) בקוריאה הדרומית
דגמי "יונדאי וראקרוס" יוצאו ל : ארצות הברית, קנדה, הרפובליקה העממית של סין, מרוקו, דרום אמריקה ומספר ארצות במזרח התיכון.
וסלי בלייק
קורי ג'יימס וסטון (באנגלית: Cory James Weston; נולד ב-4 בספטמבר 1987) הוא מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה וסלי בלייק.
וסטון החל את קריירת ההיאבקות שלו בשנת 2011 בארגונים עצמאיים בפלורידה, בעיקר בארגון ההיאבקות של דורי פאנק ג'וניור, Funking Conservatory. כעבור שנתיים הוא חתם על חוזה ב-WWE והחל להופיע כבוקר במהלך השנה הראשונה שלו ב-NXT. לאחר מכן הוא עבר למחלקת הזוגות כשחבר לבאדי מרפי, וביחד הם נודעו בשם בלייק ומרפי. השניים, שנוהלו על ידי אלכסה בליס, זכו פעם אחת באליפות הזוגות של NXT. כעבור מספר שנים, הוא הקים ביחד עם ג'קסון רייקר וסטיב קאטלר את קבוצת The Forgotten Sons.
חיים אישיים.
וסטון גדל בסן מרקוס, טקסס. הוא ואחותו הקטנה גדלו ביחד עם אמם החד הורית. וסטון מנהל מערכת יחסים עם מתאבקת הפיתוח של ה-WWE לשעבר, שרה לי. ב-1 במאי 2017, בתם הראשונה, פייפר, נולדה.
איסטמן ג'ונסון
ג'ונתן איסטמן ג'ונסון (באנגלית: Jonathan Eastman Johnson; 29 ביולי 1824 – 5 באפריל 1906) היה צייר אמריקאי ומייסד משותף של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בעיר ניו יורק, ושמו כתוב בכניסה. הוא היה ידוע בעיקר בזכות ציורי הז'אנר שלו, ציורים של סצינות מחיי היומיום, ודיוקנאותיו של אנשים יומיומיים ואמריקאים בולטים כמו אברהם לינקולן, נתניאל הות'ורן, ראלף וולדו אמרסון והנרי וודסוורת' לונגפלו. עבודותיו המאוחרות מראות לרוב את השפעתם של המאסטרים ההולנדים מהמאה ה-17 כשלמד בהאג.
חייו.
ג'ונסון נולד בלובל, מיין, ילדם השמיני והאחרון של פיליפ קריגן ג'ונסון ומרי קימבול צ'נדלר. אחיו הגדולים היו פיליפ, אחיות הרייט, ג'ודית, מרי, שרה ונל ואח ראובן.
איסטמן גדל בפריבורג ואוגוסטה, שם התגוררה המשפחה. אביו היה הבעלים של כמה עסקים, והיה פעיל בארגונים שונים: הוא היה המזכיר הראשי של הלודג' הגדול של מיין (בונים חופשיים) (1836–1844). הוא מונה בשנת 1840 כמזכיר המדינה של מיין, כיהן כשנתיים.
קריירה.