מקס הובאכר (בגרמנית: Max Hubacher; נולד ב-1 באוקטובר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה שווייצרי. הוא התפרסם לאחר ששיחק בתפקיד ראשי בסרטים מריו הוא ידוע גם ממשחקו בסרט "הקפטן" משנת 2020.
ביוגרפיה.
הובאכר נולד ב-1 באוקטובר 1993 בברן שווייץ. הוא סיים את בית הספר התיכון "מטאורה" בברן בשנת 2012 ועבר ללייפציג גרמניה כדי ללמוד בתיאטרון ומוזיקה בשנת 2014.
הובאכר הופיע בתיאטרון ילדים ברובע ברייטנראן בברן בגיל שבע. בגיל שלוש עשרה הוא שיחק ב"ליברסטראום" של רוברט וולצר בתיאטרון שאושפילהאוס בציריך.
את הופעת הבכורה שלו כשחקן קולנוע ערך בשנת 2010 בסרט Station Pirates, בו גילם ילד חולה סרטן. הוא שיחק בתפקיד הראשי בדרמת הקולנוע "Der Verdingbub", בבימויו של מרקוס איבודן. ותפקיד משנה בסרט "רכבת לילה לליסבון".
תאופנס המוודה
מקסימוס המאמין
קוינה
האלופוס
האלופוס (שם מדעי: Hallopus) הוא סוג של זוחל נכחד דמוי-תנין שחי בסוף היורה לפני 155.7 עד 145.5 מיליון שנה מזמננו, במשך היורה העליון. המאובנים שלו התגלו בתצורת מוריסון שבקולורדו ותוארו בידי החוקר הידוע עותניאל צ'ארלס מארש ב-1881.
במקור סברו שהיצור הוא דינוזאור בהתאם למבנה השלד והגפיים הארוכות שלו, אך לאחר השוואה עם סוגים דומים כמו "Sphenosuchus" או "Junggarsuchus" משייכים אותו לקבוצת הארכוזאורים פסאודוסוכיה, בה מצויים גם התנינים בתוך משפחת ההאלופודיים (Hallopodidae). זוחל זה היה קטן מאוד, באורך של מטר בקירוב, והיה זריז ומהיר. גפיו הארוכות עזרו לו לרוץ במהירות או לקפץ בדומה לארנבת אחרי טרף של חרקים ושל זוחלים אחרים. עם זאת עקב גודלו כנראה היה טרף לזוחלים גדולים יותר כמו לדינוזאורים טורפים.
כמה חוקרים מעריכים שהסוג הקרוב מקלוגנתוס ("Macelognathus") משויך לסוג זה כשמבנה גופם דומה והם גם נמצאו באותה תצורה.
ססטרורצק
ססטרורצק (ברוסית: Сестроре́цк; בפינית: Siestarjoki; בשוודית: Systerbäck) היא עיר בתחומי נפת הנופש של העיר הפדרלית סנקט פטרבורג, שבצפון רוסיה, הממוקמת על שפת המפרץ הפיני, על נהר ססטרה ואגם ססטרורצק, במרחק צפונית מערבית לפטרבורג.
אוכלוסייתה מונה 43,055 תושבים (על פי מפקד 2020).
גאוגרפיה.
ססטרורצק ממוקמת על התווך שבין המפרץ הפיני לאגם ססטרורצק. ציר העיר הוא הכביש המהיר פרימורסקויה (כביש "סקנדינביה") ומסילת הרכבת העוברת מצפון לדרום. מצפון הם מובילים לבלואוסטרוב ובהמשך לוויבורג ולגבול פינלנד, בדרום – לסנקט פטרבורג. דרך דרום ססטרורצק (בגורסקאיה) עובר כביש הטבעת הפטרסבורגי, ממזרח למערב, אל הסכר ובהמשך לקרונשטאדט.
אטימולוגיה.
האזכור הראשון של ההתיישבות סיסטרבק (בשוודית: Systerbäck) בשפך נהר הססטרה בכרוניקות השוודיות משנת 1643. שמה של העיר מבוסס על שם מאגר המים סיסטר (מפינית: Siestarjoki - "נהר דומדמניות שחורות"). הצורות הפיניות (Siestarjoki) והשוודית (Systerbäck) של שם העיירה חופפות את שמו של הנהר הסמוך.
היסטוריה.
העיר הוקמה על ידי פיוטר הגדול בשנת 1714 צמוד למפעל לחימוש (כשעד היום פועל כאן מפעל ססטרורצק).
בשנת 1812 שולבה העיירה בדוכסות פינלנד הגדולה יחד עם פינלנד העתיקה. בשנת 1864 הועברה העיירה לרוסיה תמורת הבטחה לפיצוי, בצורת גישה לאוקיינוס הארקטי בפצאמו.
בשנים 1941–1944 קו החזית נמצא ליד ססטרורצק. בספטמבר 1941, על דרכי הגישה לססטרורצק, עצרו הכוחות הפינים את המתקפה שלהם. גבול ההתנגדות עבר לאורך התעלה החלודה בקילומטר ה-39 של הכביש המהיר פרימורסקי, שם נעצרה התקדמות טנקים של הצבא הפיני וגבול ההגנה על ססטרורצק עבר כאן. מגבול זה ביוני 1944 חיילים סובייטים יצאו למתקפת נגד.
בשנות השישים והשמונים בוצעה תנופת בניית דיור המונית בססטרורצק, בעיקר בנייני מגורים רבי קומות.
בשנת 2000 הוצבה בססטרורצק אנדרטה לפיוטר הראשון של הפסל ו. פטרוב והאדריכל ו. וסילייב. בשנת 2001 נחשפה אנדרטה למעצב ולמארגן ייצור מפעל הנשק הקל בעיירה, ס. מוסין.
בדצמבר 2004 הושלמו מענקים ממפעל לטיפול בשפכים בססטרורצק עם סיוע משוודיה ופינלנד. חנקן וזרחן הוסרו במהלך הטיפול בשפכים, מה שהוריד משמעותית את הנטל על המערכת האקולוגית הבלטית. חידוש נוסף היה חיטוי שפכים באור אולטרה סגול לפני הזרמתם למאגר הביוב.
בבחירות 2014 מפלגת רוסיה המאוחדת זכתה במרבית המושבים במועצה העירונית.
נופש.
העיירה ידועה כבעלת אקלים נוח ומהווה מקום נופש פופולרי בצפון מערב המדינה.
אוויר ים נקי, יערות עצי מחט ואורן, גבעות חול, דיונות וחופים בתוליים נוחים לאקלים יוצרים מחסום טבעי לרוחות ומספקים צל, תורמים להפיכת המקום לאתר נופש. קרקעית הים העדינה יוצרת מים חוליים רדודים למספר עשרות ואף מאות מטרים, הנוחים לילדים רוחצים. עונת הרחצה - מאמצע יוני ועד סוף אוגוסט (טמפרטורת המים הממוצעת בחודש יולי 19.3 מעלות צלזיוס). בנוסף, נעשה שימוש בבוץ לטיפול בספא מקומי.
בשנת 2001, בריכת השחייה היחידה עם מים מינרליים בסנקט פטרבורג נפתחה בסנטוריום הנופש ססטרורצק לאחר שיפוץ נרחב. בשנת 2008 בפורום הכל-רוסי "Zdravnitsa-2008" הסנטוריום זכה במועמדות "בית המרפא הטוב ביותר".
פארק אלונים, הגן ההולנדי וארמון פיוטר.
פארק התרבות והנופש המרכזי של ססטרורצק (פארק אלונים, Парк дубки) כלול באתר מורשת עולמית "המרכז ההיסטורי של סנקט פטרבורג ומתחמים קשורים." שטח הפארק הוא 60.5 דונם.
הפארק כולל את "הגן ההולנדי", מבנים הידראוליים וביצורים מפני שיטפונות. הביצורים נבנו כדי להגן מפני נחיתות אפשריות במהלך מלחמת רוסיה-שוודיה בשנים 1741–1743. פירים אלה היו שימושיים גם בשנת 1855 במהלך מלחמת קרים, כאשר הצי האנגלו-צרפתי הפגיז את ססטרורצק במשך מספר שעות, אך הבריטים והצרפתים לא העזו לנחות על החוף.
מתווה הפארק והגן ההולנדי נערך בתקופה שבין 1723 ל־1725. בעת בניית הגנים נעשה שימוש בשיטה הולנדית ידועה לפיתוח חופי ים מוצפים ורדודים: מים רדודים מנוקזים מופרדים מהים על ידי סכר, שנחתך על ידי תעלות ניקוז שדרכם זורמים מים לבריכה ונשאבים לים. מבחינה היסטורית, המקום הזה נקרא 'הגן ההולנדי', ששמר על מערכו המקורי עד עצם היום הזה, אם כי מכוסה בצמחי בר. קווי המתאר של ערוגות פרחים ובולגרינות, כמו גם צינורות ובריכות שהעמיקו 0.5 מטר בתוך הערוגות עם דשא מכוסח נראים בקלות גם לאחר כמעט 300 שנה. בתקופת פיוטר, בגן הייתה גינת ירק, חממות, מדשאות, בריכות, בגן נטעו ערמונים, עצי תפוח, בוקיצה, אגסים ועצי דובדבן שהובאו משוודיה.
אחד מבתי המגורים הקיסריים על חוף המפרץ הפיני שכן בעיירה, בה נח פיוטר הראשון במהלך מסעותיו הרבים לאזור. בראשית המאה ה-18 ניצב כאן לזמן קצר אחד ממגורי הצאר. ארמון האבן בן שלוש הקומות, המחובר על ידי גלריות עם ביתני עץ, נבנה ברובו משנת 1719 (על פי מקורות אחרים משנת 1723) ועד 1725 ובשנה האחרונה לחייו של פיוטר הוצג לאורחים זרים באספת פטרובסקי ב-28 באוגוסט 1724. הדקורטיביות של הבניין הושגה על ידי אחדות עם הנוף, הקו הדינמי של החזית, קו המתאר של הגג ו"פנס" הצריח המתומן האלגנטי, ובראשו צריח בגובה 100 מטר. מראה הבניין נועד להיראות מהים. הארמון עם הגלריות על הסכר, שעבורו שימש הגן והחורשה, היה נרחב ונראה מהים.
לאחר שלטון הקיסרית יקטרינה הראשונה העביר היורש פיוטר השני את עיר הבירה למוסקבה ובשנת 1727, לאחר אחד השיטפונות והסופות ההרסניים באזור, הוצא הארמון מרשימת בתי המגורים המלכותיים. בהיעדר כספים לתחזוקה, הוסרו מהארמון פרטים יקרי ערך של מוצרי הפנים ומוצרי הבנייה, כולל חלונות. הארמון הפך לאחד ממחסני מפעל הנשק ססטרורצק. בשנת 1782 פורקו שרידי הקירות ששימשו לבניית קתדרלת פטר ופול במרכז ססטרורצק.
מרכז ספורט חדש לרכיבה על סוסים עם היפודרום הוקם בפארק בשנת 2002, שם מתקיימות מדי שנה תחרויות קפיצות ראווה והמקום מספק תנאים טובים ובטוחים לטיפול בסוסים.
עד 1970 בפארק תצפיות הראו כי החוף נסוג בממוצע מטר בשנה, העבודה להגנת החוף בוצעה על ידי חברת "Lenmostostroy" בשנת 1967 הוקצו 6 מיליון רובל, בשנת 1970 183 אלף רובל. בשנת 2011, מבני הגנה מפני שיטפונות בסנקט פטרבורג הופעלו לראשונה. סגירת הסכר גורמת לעלייה נוספת של מפלס המים בפארק ב-10%. בשיטפון שפרץ ב־29 בדצמבר 2011, הסכר היה סגור למשך יומיים. עליית המים בססטרורצק הייתה 2.2 מטר.
ממשל.
הגוף המייצג של השלטון המקומי הוא המועצה העירונית המורכבת משמונה חברים ופועלת מאז 28 בספטמבר 1997 במקום הסניף המקומי של המפלגה הקומוניסטית שפעל בתקופת ברית המועצות.
ראש המועצה הוא ראש העיר.
כלכלה.
בעיר פועלים 23 שירותי פנאי: בתי ההבראה "ססטרורצק", "אתר הנופש ססטרורצקי", "לילות לבנים", "דיונות", בתי הבראה לילדים (מחנות חלוצים לשעבר), "דיונות ילדים", "מתקשר צעיר", מרכזי הבילוי "אלכסנדרובסקאיה", "לגונה", מועדון הגולף "דיונות", מועדון היאכטות ועוד.
ישנם מספר מפעלים תעשייתיים בעיר כמו מפעל הרכב ססטרורצק המייצר רכבי יונדאי, מאפייה, מפעל הבגדים "סאליוט". מפעל הכלים ססטרורצק, לשעבר המפעל המרכזי בעיר, נסגר בשנת 2008.
ססטרורצק מלאה בתשתיות חברתיות ומסחריות. בעיר פועלות רשתות קמעונאיות גדולות, כמו פיאטירוצ'קה, O'kay ואחרות.
תחבורה.
בעיר רשת מפותחת של אוטובוסים רחבים (12 קווים) ומוניות שירות (9 קווים).
מסלולי פרברים מחברים את העיר ססטרורצק עם סנקט פטרבורג, קרונשטאדט, זלנוגורסק ויישובי נפת הנופש.
קו הרכבת סנקט פטרבורג (מתחנת הרכבת פינלנד)–בלואוסטרוב עובר בססטרורצק. בעיר יש תחנת רכבת אחת - ססטרורצק, חמש רציפי רכבת - גורסקאיה, אלכסנדרובסקאיה, טרחובקה, רזליב וקורורט.
תרבות.