ממצאי מחקרים: הממצא העיקרי ביחס לסוטריה הוא שמדובר בשיטה שמקטינה במידה משמעותית את התלות בתרופות. השיפור במצבם של אנשים שקיבלו שירות זה היה ניכר, בייחוד בקרב אותם אנשים שהייתה להם פרוגנוזה גרועה יחסית לאחרים. ממצאים אלה מחזקים את התפיסה לפיה פסיכוזה אינה גזר דין קבוע מראש לחיים עם הפרעה כרונית שתפגע באופן אנוש בתפקוד ובאיכות החיים. במקרים רבים מאוד יש החלמה מלאה מהמצב הפסיכוטי.
היסטוריה.
מחקר סוטריה המקורי הוקם על ידי הפסיכיאטר לורן מושר בסן חוזה, קליפורניה, בשנת 1971. בית נוסף של הפרויקט המקורי ("אמנון") נפתח ב-1974 באזור סן פרנסיסקו.
בבית סוטריה הראשון נבחרו רק משתתפים לא נשואים בין הגילאים 18 ו-30, שאובחנו זמן קצר לפני ההשתתפות כמתאימים לסיווג ה-DSM-II לסכיזופרניה. חברי הצוות בבית עודדו להתייחס לדיירים כשותפים, כולל השתתפות במטלות הבית. המקום תוכנן כדי ליצור שקט ושלווה בסביבה המכבדת ומקבלת את ההבדלים בין הדיירים והאוטונומיה שלהם. בנוסף, נשמר בבית אתוס של אחריות משותפת ניהול הבית תוך לקיחת חלק בקהילה תומכת עם מעט הבחנה בין מומחים ולא מומחים. תרופות פסיכיאטריות, כולל תרופות אנטי-פסיכוטיות, לא נדחו לגמרי ונעשה בהם שימוש בנסיבות מסוימות. ממצאי המחקר הראה שבהשוואה לצוותים פסיכיאטריים רגילים, צוות סוטריה הפגין באופן משמעותי יותר אינטואיציה, הפנמה, גמישות וסובלנות למצבים שונים של התודעה.
פרויקט סוטריה זכה להערכה של אנשי מקצוע רבים ברחבי העולם אשר שאפו ליצור שירותי בריאות הנפש על בסיס חברתי, בניגוד למודל הרפואי. לצד זה זכה הפרויקט גם לביקורת כבדה על היותו חסר אחריות או פשוט לא אפקטיבי. פרויקט סוטריה המקורי נסגר בשנת 1983 עקב היעדר תמיכה כספית, למרות שהפך מושא למחקר והערכה נרחבים.
הניסיון האירופאי הראשון בגישה כמעט זהה לגישת סוטריה החל ב-1984 בברן, שווייץ.
ב-1999 תיאר מושר את המהות של סוטריה כ "24 שעות ביממה של התערבות בינאישית בגישה פנומנולוגית על ידי צוות שאינו מקצועי, בדרך כלל ללא טיפול בתרופות נוירולפטיות, בהקשר של סביבה חברתית קטנה, ביתית, שקטה, תומכת, מגנה וסובלנית." בניסיונות מאוחרים יותר לעיתים מועסק גם צוות מקצועי.
עבודה נוכחית ברוח סוטריה.
בתי סוטריה או מבוססים על עקרון סוטריה פועלים כיום בשוודיה, פינלנד, גרמניה, שווייץ הונגריה ישראל ועוד כמה מדינות אחרות.
סוטריה בישראל.
בספטמבר 2016 הוקם בירושלים בית הסוטריה הראשון בישראל על ידי עמותת סוטריה ישראל, בהובלת הפסיכיאטר פרופ' פסח ליכטנברג. מטרתו של הבית היא להציע מעטפת תמיכה ודיור זמני עבור אנשים בתקופה של משבר נפשי או בעיצומה של חוויה פסיכוטית, מתוך כוונה למנוע את הצורך באשפוז, לעבור את הגל המשברי ולסייע לאדם לחזור למעגלי החיים בקהילה באופן מיטבי. הבית מבוסס על השקפת עולם הוליסטית הרואה את האדם כשלם, והפילוסופיה שעומדת מאחוריו טוענת שמקום בטוח, תקשורת בין-אישית אותנטית, סקרנות והקשבה לא-שיפוטית, וכן הבנה ויחס אנושי מכבד הם הכרח להתמודדות והחלמה מיטיבה. נכון להיום השירות אשר ניתן בסוטריה הוא בתשלום, אך בספטמבר 2017 משרד הבריאות הכיר במודל תחת השם "בית מאזן", וחלק מקופות החולים מכירות בו כאפשרות אשפוז ומסייעות במימונו. באוקטובר 2017 פתח פרופ' ליכטנברג בית סוטריה לנשים, גם הוא בירושלים.
בבית סוטריה בירושלים מתגוררים עד עשרה דיירים, מגיל 18 ומעלה, החווים קשיים נפשיים מגוונים (לא רק פסיכוזה). הדיירים זוכים לתמיכה מסביב לשעון של צוות מלווים וסיוע של בעלי מקצוע מיומנים. בהתבסס על גישה זו, השהייה בבית נשענת על חיי בית שיתופיים של הדיירים והצוות, באווירה רגועה, בהזנה של אוכל מזין ובריא, בהרבה אהבה ונגישות למגוון רחב של פעילות פנאי, יצירה והרפיה - כל אחד על פי רצונו ובחירתו. ניתנת האפשרות להסתייע בטיפול תרופתי, בפיקוח פסיכיאטר, למי שמעוניין בכך. כמו כן, מוצעת תמיכה למעגל המשפחתי-חברתי של הדייר וליווי בהמשך הדרך.
בנובמבר 2017 הקימה עמותת סוטריה בית נוסף, המיועד לנשים, אף הוא בירושלים.
בספטמבר 2019 הוקם בית נוסף, המיועד לגברים ונשים כאחד, בכפר יונה.
דטנר
תחנת הרכבת תל אביב
היטל למברט אזימוטלי משמר שטח
בקרטוגרפיה, היטל למברט אזימוטי משמר שטח (באנגלית: Lambert azimuthal equal-area projection) הוא מיפוי מסוים מהספירה לדיסק (כלומר לתחום התחום על ידי מעגל) מישורי. הוא מייצג נכונה את השטח בכל האזורים של הספירה, אבל אינו מייצג באופן מדויק זוויות (במינוח מתמטי, הוא אינו קונפורמי). הוא נקרא על שם המתמטיקאי השווייצרי יוהאן היינריך למברט, אשר גילה אותו ב-1772, ומאז ועד היום הוא נמצא בשימוש נרחב ביישומים קרטוגרפיים מסוימים.
הגדרה.
כדי להגדיר את היטל למברט האזימוטי, נדמיין מישור שמשיק לספירה בנקודה כלשהי formula_1 על הספירה. תהי formula_2 כל נקודה אחרת על הספירה חוץ מהאנטיפודה של formula_1 . יהי formula_4 המרחק בין formula_1 ל-formula_2 במרחב תלת-ממדי ("לא" המרחק לאורך משטח הספירה). אז ההיטל שולח את formula_2 לנקודה formula_8 במישור שהיא במרחק formula_4 מ-formula_1 .
בניסוח מדויק יותר, ישנו מעגל יחידי שממורכז ב-formula_1, העובר דרך formula_2, ושניצב למישור למישור. הוא חותך את המישור בשתי נקודות; תהי formula_8 הנקודה הקרובה יותר ל-formula_2 . זאת הנקודה המוטלת (ראו איור). האנטיפודה של formula_1 אינה נכללת בהיטל שכן המעגל הנדרש אינו יחידי. המקרה של formula_1 הוא מנוון; formula_1 מועתקת לעצמה, לאורך מעגל ברדיוס 0.
נוסחאות מפורשות נדרשות כדי לבצע את ההטלה הזאת באמצעות מחשב. נתייחס להיטל שממורכז בנקודה formula_18 על פני ספירת היחידה, שהיא אוסף הנקודות
formula_19 במרחב תלת-ממדי formula_20 שמקיימות formula_21 . במערכת צירים קרטזית formula_19 על הספירה ו-formula_23 במישור, ההיטל והפונקציה ההופכית לו מתוארות על ידי הקשרים:
בקואורדינטות כדוריות formula_25 על הספירה (כאשר formula_26 זווית הגובה ו-formula_27 האזימוט) ובקואורדינטות גליליות formula_28 על הדיסק, ההעתקה וההופכית לה ניתנות על ידי:
כאשר בנוסחאות האחרונות ניתן להשתמש כדי להוכיח ביתר קלות את תכונת שימור השטח של ההטלה.
שים לב שההטלה יכולה להיות ממורכזת גם בנקודות אחרות, ולהיות מוגדרת על ספירות בעלות רדיוס גדול מ-1 (באמצעות נוסחאות דומות).
תכונות.
כפי שהוגדר מקודם, היטל למברט אזימוטי אינו מוגדר ב-formula_30 . הוא שולח את שאר הספירה לדיסק פתוח ברדיוס 2 שמרכזו בראשית formula_31 במישור. הוא שולח את הנקודה formula_32 לנקודה formula_31, את קו המשווה formula_34 למעגל ברדיוס formula_35 שמרכזו formula_31, ואת ההמיספירה התחתונה formula_37 לדיסק הפתוח המוכל במעגל הזה.
היטל למברט הוא דיפאומורפיזם (פונקציה חד-חד-ערכית ועל וגזירה אינסוף פעמים בכל הכיוונים) בין הספירה (ללא הנקודה formula_30) לדיסק הפתוח ברדיוס 2. זוהי העתקה משמרת-שטח, וניתן לראות זאת לפי חישוב אלמנט השטח על הספירה והדיסק. בקואורדינטות קרטזיות אלמנט השטח של הדיסק הוא:
פירוש הדבר הוא הוא שמדידת שטח של תחום על הספירה שקולה למדידת שטח של התחום המתאים בדיסק.
מצד שני, ההיטל אינו משמר יחסים זוויתיים בין עקומים על הספירה. אף מיפוי בין חלק של הספירה למישור יכול לשמר גם זוויות וגם שטחים (אם היה קיים מיפוי כזה, אז הוא היה איזומטריה מקומית ולכן היה
משמר את עקמומיות גאוס של הנקודות המתאימות; אולם לספירה ולמישור יש עקמומיות שונה, ולכן מיפוי כזה אינו בגדר האפשר). עובדה זאת, שצורות שטוחות אינן יכולות לייצג באופן מושלם אזורים של הספירה, היא הבעיה היסודית של הקרטוגרפיה.
כתוצאה, אזורים על הספירה עשויים להיות מועתקים למישור עם עיוות גדול בצורות שלהם. העיוות הזה משמעותי במיוחד רחוק ממרכז ההיטל formula_32 . לכן, משתמשים בדרך כלל בהיטל להמיספירה שמכילה את הנקודה הזאת; את ההמיספירה האחרת ניתן למפות בנפרד, באמצעות היטל שני שמרכזו בנקודה האנטיפודית.
סורוס
איזבל דה שרייר
איזבל דה שרייר (צרפתית) או בל ואן זוילן (הולנדית) (, או שם הלידה שלה , 20 באוקטובר 1740 - 27 בדצמבר 1805) הייתה סופרת, משוררת ומחזאית שווייצרית-הולנדית, ונמנתה בין הוגי הנאורות. כיום היא ידועה בנובלות ובמכתבים שכתבה לאנשים והתפרסמו, אף על פי שכתבה גם מאמרים, לחנים, שירה והצגות. דה שרייר התעניינה רבות במצב החברתי והפוליטי של תקופתה, ועבודותיה בזמן המהפכה הצרפתית עוררו עניין אצל אקדמאים וסופרים רבים.
ביוגרפיה.
איזבל ואן טויל ואן סרוסקרקן נולדה בטירת זוילן במחוז אוטרכט שבהולנד ב-20 באוקטובר 1740 לדידריק יאקוב ואן טויל ואן סרוסקרקן (1707-1776) ולהלנה יאקובה דה ויק (1724-1768). היא הייתה הילדה הבכורה מבין שבעה ילדים. הסופר הסקוטי ג'יימס בוזוול, שהיה סטודנט למשפטים באוניברסיטת אוטרכט ואחד ממחזריה של דה שרייר, תיאר את אביה כ"אחד האצילים הוותיקים ביותר בשבעת המחוזות (של הולנד)" ואת אמה כ"גברת אמסטרדמית, בעלת ממון רב". בעונת החורף היו עוזבים את הטירה שלהם ועוברים לגור בבית חורף בעיר אוטרכט.