בין העונות של הסדרה "השופט ג'ון דיד" גילם שו את דמותו של הבלש חובב השירה אדם דלגליש בעיבודים לספרים "מוות בשורות הכנסייה" (2003) ו"רצח במוזיאון" (2005) מאת פ.ד. ג'יימס. אחרי שצולמו שש עונות של הסדרה "השופט ג'ון דיד" הופיע שו בסדרה "Apparitions" ששודרה ב-BBC בשנת 2008. שו היה גם מפיק בפועל של סדרה זו.
קולנוע.
במשך השנים היו לשו תפקידים אחדים בסרטי קולנוע. ב-1966 הופיע בפעם הראשונה בקולנוע בסרט "Love on the Dole" בתפקיד קומוניסט אירי. תפקיד ידוע יותר שלו הוא בדמות בנקו בעיבוד הקולנועי למחזה "מקבת'" בבימויו של רומן פולנסקי. הוא השתתף גם בסרט "Operation Daybreak" על מלחמת העולם השנייה, בסרט "Facelift" גילם את "זקס" קוסם עתידני. ב-1973 שיחק בתפקיד ראשיד בסרט "מסע הזהב של סינבד", ובתפקיד נבל מבוקש הנמצא במנוסה בסרט "Ladder of Swords".
קריינות ותוכניות דוקומנטריות.
שו הקליט ספרי שמע רבים בהם "ההוביט" ו"הסילמריליון" מאת טולקין, "מסעי גוליבר" מאת סוויפט והרומן "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה.
בדצמבר 2006 הגיש שו סדרה בת שישה חלקים בשם "Martin Shaw: Aviators" בערוץ דיסקברי בהפקת חברת Twofour. התוכנית עקבה אחרי השיקום של המטוס דו-כנפי מסוג בואינג-סטירמן אחרי שהתרסק בשדה התעופה אולד בקנהאם בנורפוק.
ב-2010 הגיש תוכנית תיעודית של ה-BBC בשם "Dambusters Declassified", שבה חקר והפריך כמה מהמיתוסים של "מבצע נזיפה" כפי שתוארו בספרים "Enemy Coast Ahead" ו-"The Dambusters" ובסרט הקולנוע "פורצי הסכרים".
חיים אישיים.
שו התחתן שלוש פעמים. נישואיו הראשונים היו ב-1968 עם השחקנית ג'ין אלן. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים. לוק שו הוא שחקן, ג'ו שו הוא שחקן ובמאי והבת סופי שו היא שחקנית וזמרת בלהקת "בלו הרלם".
אשתו השנייה של שו, מגי מנספילד, הייתה אחות במקצועה ואחר כך מטפלת ברפואה אלטרנטיבית ופסיכותרפיסטית.
אשתו השלישית, ויקי קים, הייתה מגישת הטלוויזיה, פעילה בתחום איכות הסביבה וטייסת כמוהו.
בראיונות ובתוכנית התיעודית "Martin Shaw – Aviators" סיפר שו על אהבתו למטוסים ישנים (vintage). ברשותו רישיון טיסה.
פרסים ומועמדויות.
ב-1996 זכה שו בשני פרסים על הופעתו בתפקיד לורד גורינג בהפקה בברודוויי של המחזה "בעל אידיאלי" והיה מועמד לפרס שלישי:
אובדה (ספרד)
אובדה (בספרדית: Úbeda) היא עיר בדרום ספרד, במחוז חאאן (Jaén) שבקהילה האוטונומית של אנדלוסיה. העיר נמצאת 56 ק"מ צפון מזרחה מחאאן ו-120 ק"מ צפונה מגרנדה. אובדה יחד עם העיר השכנה באיסה מהוות דוגמה אופיינית לבנייה ספרדית בסגנון הרנסאנס במאה ה-16. בשל כך הוכרזה ב-2003 כאתר מורשת עולמית.
גאוגרפיה.
אובידה ממוקמת במרכזה של פרובינציית חאאן. היא נמצאת בגובה 748 מטר מעל פני הים, ברמת אובדה (Loma de Úbeda). רמה המפרידה עמקי נהר הגואדלקיווויר מצפון ונהר הגוודלימאר בדרום.
היסטוריה.
בחפירות ארכאולוגיות באובדה נמצאו שרידים מהתקופה האיברית. בהמשך היו במקום הרומאים והויזיגותים. היישוב הוקם מחדש במחצית הראשונה של המאה התשיעית, על ידי האמיר של קורדובה, עבד-א-רחמן השני (عبد الرحمن الثاني). הוא קרא למקום אובדת אל ערב (أُبَّدَة الْعَرَب).
בשנת 1212 נכבשה על ידי הנוצרים, אולם כעבור שנתיים המוסלמים השתלטו עליה מחדש. התקופה המוסלמית של אובדה הסתיימה סופית ב-1233 עם כיבוש העיר על ידי פרננדו השלישי.
המאה ה-16 הייתה "תור הזהב" של אובדה. בתקופה זו נבנו הבניינים שבזכותם הוכרזה לאתר מורשת עולמית.
אתרים בעיר.
מרכזה המונומנטלי של אובדה היא כיכר ואסקס דה מולינה (Plaza Vázquez de Molina). הכיכר מוקפת ארמונות וכנסיות מרשימות. ביניהן:
ועוד בעיר:
יום השלום הבין-לאומי
יום השלום הבין-לאומי (באנגלית: International Day of Peace) לפעמים נקרא יום השלום העולמי, נחגג ב-21 בספטמבר בכל שנה. הוא מוקדש לשלום עולמי ובמיוחד להיעדר מלחמה ואלימות. את היום חגגו לראשונה ב-1982 והוא נחגג על ידי אומות רבות, קבוצות פוליטיות, קבוצות מיליטנטיות ועמים. ב-2013, הוקדש היום על ידי המזכיר הכללי של האו"ם לחינוך לשלום, האמצעי המרכזי במניעת מלחמה.
כדי לחנוך את היום, מצלצלים בפעמון השלום היפני במטה האו"ם בניו יורק. את הפעמון חלשו ממטבעות שנתרמו על ידי ילדים מכל היבשות והיה מתנה שנתנה על ידי ארגון האו"ם היפני, כ-"תזכורת למחיר האנושי של המלחמה". על צדו נחרט, "יחי השלום העולמי המוחלט".
יום השלום העולמי
יום השלום
טניה דקסטרס
טניה דקסטרס (נולדה ב-6 בפברואר 1977) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה בלגית.
ביוגרפיה.
דקסטרס נולדה בולוניה, היא נבחרה למיס בלגיה ב-1998 והשתתפה בתחרויות מיס עולם 1998 ומיס תבל 1999.
לאחר שנת כהונתה כמלכת יופי היא נסעה לדגמן במילאנו.
בשנת 2000 היא הופיעה בעירום במגזין פלייבוי.
היא הנחתה מספר תוכניות טלוויזיה במדינתה.
היא הקליטה מספר סינגלים כזמרת, והשתתפה ב-2002 בקדם האירוויזיון בבלגיה.
שלגי הקילימנג'רו (סרט, 1952)
שלגי הקילימנג'רו (באנגלית: The Snows of Kilimanjaro) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1952.
התסריט מבוסס על סיפור קצר באותו השם שפרסם הסופר ארנסט המינגוויי בשנת 1938 בקובץ 10 סיפורים. הסיפור מתאר סופר השוכב על מטה בתוך אוהל לרגלי הר הקילימנג'רו בקניה, כשהוא גוסס מנמק ברגלו ואשה מטפלת בו אך לשווא - הוא מת.
על הבסיס הדל הזה נכתב התסריט ונוספו בו דמויות נוספות ואירועים המזוהים עם המינגוויי: הדור האבוד של אמריקאים בפריז לאחר מלחמת העולם הראשונה, מלחמת שוורים, מלחמת האזרחים בספרד ועוד. הסיום הפסימי של הסיפור שונה לסיום אופטימי בתסריט.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר-צבע ולפרס אוסקר על העיצוב האמנותי.
תקציר העלילה.
הארי סטריט (גרגורי פק) שוכב על מיטה מחוץ לאוהל לרגלי הקילימנג'רו שפסגתו מכוסה בשלג. הוא סובל מזיהום ברגלו לאחר שנפצע במסע ספארי. הזיהום ברגלו מחמיר, חומו עולה והוא הוזה בדורסים השוכנים על העצים ומחכים למותו. הוא נזכר במסע הציד שלו על הקילימנג'רו ובמציאת פגר נמר שם מבלי לדעת איך הגיע לשם
אשתו הלן (סוזן הייוורד) מטפלת בו ומעודדת אותו באומרה כי עזרה תגיע אליהם בקרוב והוא יינצל.
הארי הקודח נזכר בקורות חייו ובנשים שליוו אותו. הוא היה סופר אמריקאי מתוסכל בפריז שנתמך על ידי דודו וניסה לכתוב את הרומן הראשון שלו.
באחד הלילות הוא פגש במועדון בפריז, בחורה שצדה את עינו בשם סינטיה גרין (אווה גרדנר). לאחר חיזור קצר היא נענית לו והם עוברים לגור יחד.
הארי מצליח למכור את ספרו ומקבל עבורו סכום כסף נאה. הוא מחליט לצאת למסע ספארי באפריקה למורת רוחה של סינטיה המתעבת את הצייד אך נאלצת להצטרף אליו.
הם חוזרים לפריז והארי הופך לסופר מפורסם. סינטיה נכנסת להריון ומצפה להקים משפחה. הארי מודיע לה שבכוונתו לערוך מסעות בעולם כדי למצוא חומרים לספריו. סנטיה יודעת שהריונה יפגע ברצונו של הארי. היא מפילה את עצמה וגורמת להפלת עוברה. רק אז נודע להארי שאשתו הייתה בהריון. יחסי הזוג נעכרים. הם נוסעים למדריד ושם לאחר ריב היא נפרדת ממנו.
הארי חוזר לצרפת ומתיישב באנטיב בריביירה הצרפתית. הוא מכיר את הרוזנת אליזבת ("ליז") (הילדגרד נף). היא אישה עשירה ופסלת. הם מתארסים אבל הארי לא מפסיק לחשוב על סינטיה. כאשר מגיע מכתב מסינטיה ממדריד היא קורעת אותו לעיני הארי שמחליט לעזוב אותה ולנסוע לחפש את סינטיה.
הוא נקלע למלחמת האזרחים בספרד ובשדה הקרב הוא פוגש את סינטיה. היא נהגת אמבולנס הנפגע בהפגזה ומתהפך. הארי מוצא אותה גוססת מתחת לאמבולנס. היא נהרגת והארי נפצע ברגלו כאשר הוא מנסה לערוק מהלחימה.
הוא חוזר לפריז ושם נפגש בהלן המזכירה לו את סינטיה. דודו ביל (לאו ג. קרול) המקש ממנו לפתור את חידת הנמר. היא מלווה אותו כאמור למסעות ציד לרגלי הקילימנג'רו בקניה. הארי נפצע ברגלו והיא מטפלת בפצע הנמקי ומגרשת צבוע שמנסה לחדור לאוהל. הארי מתבונן כל הזמן בדורסים המצפים למותו.
לבסוף נשמע קול מטוס, הדורסים נעלמים והארי והלן מתעודדים בראותם את המחלצים הבאים לפנות את הארי לבית חולים.
קרדינליים
קרדינליים (שם מדעי: "Cardinalini") הוא שבט של ציפורי שיר ממשפחת הפרושיים. ישנם חוקרים המסווגים אותם במשפחה עצמאית או כתת-משפחה. הם חיים רק באמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית במגוון בתי גידול. הם קרובים למיני הטנגריים. תכונתם הבולטת היא הציצה של העורף המזדקפת מאחורה, שנתנה להם את שמם משום שהיא מזכירה את הכובעים האדומים של הקרדינלים בכנסיות.
למינים אלה גוף צבעוני, הנוטה לאדום, מקור גדול, עיניים גדולות וגוף בינוני. הם ניזונים מזרעים, פירות וחרקים.
המין המוכר ביותר בשבט זה הוא קרדינל צפוני, בעל הקול הערב לאוזן הנפוץ ברחבי אמריקה הצפונית.
אהרון לשנו-יער
אהרון (רוני) לשנו-יער (נולד בשנת 1955) הוא שגריר ישראל באיחוד האירופי ולארגון נאט"ו.
ביוגרפיה.
לשנו-יער נולד בתל אביב-יפו. הוא בעל תואר ראשון בלימודי ספרות ערבית והיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.
ב-1981 הצטרף למשרד החוץ. ב-1983 מונה למזכיר שני במשלחת ישראל למוסדות האו"ם בניו יורק. בהמשך שירת בנציגויות ישראל בסינגפור ובקנברה שבאוסטרליה. ב-1989 מונה לראש הדסק הפלסטיני במרכז למחקר מדיני. לאחר מכן שירת במשך חמש שנים בשגרירות ישראל בוושינגטון. ב-1998 מונה לראש האגף לענייני ערבים. בשנים 2000–2004 שימש ממלא מקום סמנכ"ל צפון אמריקה. באוגוסט 2008 מונה לשגריר ישראל במוסדות האו"ם בז'נבה וכיהן בתפקיד עד אוגוסט 2012. בתפקידו הבא כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ וראש האגף לארגונים בינלאומיים.