באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בברצלונה, ספרד ב-2012 סיימה במקום 12 בהטלת כידון בתוצאה של 48.15 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה ברייטי, איטליה ב-2013 היא זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 57.79 מטר ובאליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-2014 היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 55.74 מטר. באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באותה שנה היא סיימה במקום ה-21 במוקדמות בתוצאה של 52.51 מטר. בשל פציעה בכתף החמיצה קולאק את כל עונת התחרויות ב-2015.
בפברואר 2016 קבעה שיא לאומי חדש של 60.24 מטר, במרץ שיפרה שוב את השיא ל-62.75 מטר והשיגה את הקריטריון האולימפי. באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ביולי אותה שנה, היא זכתה במדליית ארד בשיא לאומי חדש של 63.50 מטר, אחרי טטיאנה קלדוביץ' מבלארוס (66.34 מטר) ולינדה סטאל מגרמניה (65.25 מטר).
חודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית זהב בשיא לאומי של 66.18 מטר, לפני סנטה ויליון מדרום אפריקה (64.92 מטר) והאלופה היוצאת ושיאנית העולם בארבורה שפוטאקובה מצ'כיה (64.80 מטר).
ביולי 2017 זכתה בתחרות ליגת היהלום בלוזאן בשיא אישי של 68.43 מטר. בהמשך החודש זכתה במדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 23 שהתקיימה בבידגושץ'. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום הרביעי בתוצאה של 64.95 מטר.
ישראל באולימפיאדת הנוער ננג'ינג (2014)
אלייזה מקרטני
אלייזה מקרטני (באנגלית: Eliza McCartney; נולדה ב-11 בדצמבר 1996) היא אתלטית ניו זילנדית המתחרה בקפיצה במוט, זוכת מדליית ארד באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
ביוגרפיה.
מקרטני נולדה באוקלנד שבניו זילנד, אביה התחרה כנער בקפיצה לגובה ואמה בהתעמלות מכשירים. בגיל 12 החלה להתחרות בענפים שונים באתלטיקה בהם ריצות וקפיצה לגובה, בגיל 14 החלה להתאמן בקפיצה במוט. ב-2012 זכתה באליפות ניו זילנד לנוער וב-2013 סיימה רביעית באליפות העולם לנוער. ב-2014 זכתה במדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 בשיא לאומי של 4.45 מטר. באוניברסיאדת קוואנגג'ו (2015) זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.40 מטר לאחר לי לינג הסינית. בדצמבר 2015 שברה את שיא העולם עד גיל 20 בתוצאה של 4.64 מטר. במרץ 2016 קבעה שיא לאומי חדש של 4.80 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכתה במדליית ארד כשהשוותה את שיאה האישי של 4.80 מטר וסיימה לאחר קטרינה סטפנידי מיוון וסנדי מוריס האמריקאית. בפברואר 2017 שיפרה את שיאה האישי והעמידה אותו על 4.82 מטר, תוצאה שהיא גם שיא אוקיאניה. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום התשיעי בתוצאה של 4.55 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה רביעית בשיא לאומי של 4.75 מטר. במאי 2018 שיפרה את שיאה באצטדיון ל-4.85 מטר, ביוני ל-4.92 מטר וביולי 2018 קבעה תוצאה של 4.94 מטר המדרגת אותה שישית בכל הזמנים. ב-2021 נפצעה בגיד האכילס ונאלצה להחמיץ את אולימפיאדת טוקיו.
אופשן (טיפול)
12.7x99 מ&quot;מ נאט&quot;ו
תחמושת 12.7x99 מ"מ נאט"ו, הידועה גם בשמה המסחרי או (BMG זה ראשי תיבות של Browning Machine Gun), ומכונה באנגלית "Fifty-Cal" ובעברית "אפס-חמש", היא תחמושת מסוג כדור (תחמושת אחודה הכוללת קליע ותרמיל) לכלי ירייה בקליבר 12.7 מילימטר (0.5 אינץ'), המשמשת בעיקר מקלעים כבדים, רובי צלפים כבדים ורובים נגד ציוד. תחמושת זו גדולה ועוצמתית, בעלת אנרגיית לוע של כ-18 קילוג'ול (המספר המדויק תלוי במשקל הקליע), וגורמת לנזק רב למטרה שלה - הן מטרות אדם והן מטרות חומר (כגון קירות או כלי רכב). הטווח היעיל המרבי שלה הוא בין 1,500 מטר ל-2,000 מטר, אך הקליע עצמו יכול להגיע עד לטווח של כ-7 קילומטר. למעשה קוטר הקליע לפני שהוא נדחס לקנה הוא 13 מילימטר (0.510 אינץ') אך למרות זאת הוא נקרא 0.5. אורך התרמיל הוא 99 מ"מ. תחמושת ה-0.5 BMG פותחה על ידי מהנדס הנשק והממציא האמריקאי ג'ון בראונינג בעשור השני של המאה ה-20 ונקראת על שמו. היא מבוססת על גרסה מוגדלת של ה-.30-06 ספרינגפילד.
לתחמושת זו מגוון שימושים:
עם השנים פותחו דגמים וסוגים רבים של תחמושת זו, הכוללים כדור רגיל, כדור נותב, כדור חודר שריון, כדור תת-קליבר לאימונים וכדור באיכות Match Grade למטרות צליפה ארוכת-טווח.
הכדור פותח בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי ג'ון בראונינג ויועד עבור המקלע הכבד M2 בראונינג. הוא החליף את הכדור הקודם, ה-13.92 מילימטר, שפותח על ידי החברה הגרמנית פולטה וורקן בשיתוף פעולה עם מאוזר, ויועד נגד טנקים ומטוסים, וברובה M1918 נגד טנקים. ניסיונות קודמים להחליף באמצעות הכדור הצרפתי 11 מילימטר לא הביאו את התוצאות הרצויות. באמצעות ניתוח רובים גרמנים נגד טנקים עם התחמושת התאימה להם, ה-12.7 מילימטר התפתח.
בשנת 1982 סוג תחמושת זה של חברת הנשק בארט שומש לראשונה ברובה צלפים, הבארט M82. ה-12.7 מילימטר בתחום הצליפה התגלה ככדור עם כוח הרס גבוה לטווח רחוק, ובעיקר משמש לירי נגד מבנים, מערכות רדיו, מכ"מים, כלי רכב ומטעני חבלה.
סוג נוסף של תחמושת נפרדת נוצר בשנות השמונים. התחמושת שונה מהתקנון הסטנדרטי.
זהו כדור SLAP (ראשי תיבות של חודר שריון קל) כאשר יורים בתת-קליבר חודר שריון בצורת חץ העשוי מקרביד של טונגסטן.
סוג תחמושת זה משומש במקלע M2 בראונינג, מקלע בעל ביצועי לחימה גבוהים. חדירות השריון שלו מגיעה ל- ממרחק של 1500 מטר.
סוגי הקליבר.
כדור הM1 "נותב' - זה הוא קליע נותב
פ.צ קלן
סן-רייז
מלכיצדק (מדינה לכאורה)
0.5 BMG
0.50 BMG
12x99 מ&quot;מ נאט&quot;ו
שושנה שרעבי
שושנה שרעבי-אביטל (1951–2018) הייתה ספורטאית פאראלימפית.
באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968) התחרתה במקצועות האתלטיקה (זריקת דיסקוס, זריקת אלה, הדיפת כדור ברזל, הטלת כידון, מרוץ עגלות, סללום) והגיעה להישגים רבים בעשירייה הראשונה, עם שתי זכיות במדליה: מדליית כסף עם נבחרת מרוץ שליחים בעגלות ל-160 מטר ומדליית ארד אישית בזריקת אלה למרחק 21 מטר. בנוסף זכתה בשתי מדליות זהב: בתחרות סיוף בכיסאות גלגלים וכחברה בנבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים.
באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) זכתה בשתי מדליות בתחרויות הסיף: בתחרות אישית במדליית כסף וכחברה בנבחרת הנשים במדליית זהב. במירוץ עגלות ל-60 מטר סיימה במקום האחרון.
שושנה שרעבי אביטל נכנסה להיכל התהילה כדורסל נשים
בתיה שוויקי
בתיה שוויקי (נולדה ב-1953) היא ספורטאית פאראלימפית לשעבר.
בנעוריה החלה להתאמן במרכז הספורט לנכים. סיימה את לימודיה בתיכון השרון ובאוניברסיטת תל אביב.
באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968) התחרתה בשני משחים ל-50 מטר בסגנונות גב וחזה ודורגה רביעית במשחה חזה. במקצועות האתלטיקה זכתה בשתי מדליות נוספות: מדליית זהב בתחרות סללום ומדליית ארד בתחרות מרוץ עגלות ל-60 מטר. בתחרויות הדיפת כדור ברזל, הטלת כידון, זריקת אלה וזריקת דיסקוס לא העפילה לשלב הגמר.
באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) התחרתה במרוץ עגלות יחידים ובמרוץ עגלות עם נבחרת הנשים. בשתי התחרויות דורגה במקום החמישי. בתחרות סללום דורגה במקום ה-14. עם נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים זכתה במדליית ארד.
השתתפה בנבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים והייתה שותפה לזכייה במדליית זהב באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) ובמדליות כסף באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) ובאולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984). השתתפה בנבחרת הכדורסל גם באולימפיאדת הנכים סיאול (1988).
בתיה שוויקי נכנסה להיכל התהילה - כדורסל נשים
טרולים
טרולים הוא סרט אנימציה קומי מוזיקלי אמריקאי בתלת-ממד המבוסס על בובות הטרולים מאת תומאס דאם. הסרט מופק על ידי חברת דרימוורקס אנימציות ובוים על ידי מייק מיטשל ווולט דורן.
את הדמויות מדבבים אנה קנדריק, ג'סטין טימברלייק, זואי דשנל, ראסל בראנד, ג'יימס קורדן, גוון סטפאני, איקונה פופ וקונאל נייאר. הסרט מציג שני טרולים שיוצאים למסע על מנת להציל את הכפר שלהם מהאסון של הברגנים, שונאי הטרולים. הסרט הופץ בארצות הברית ב-4 בנובמבר 2016. בישראל הסרט יצא ב-13 באוקטובר 2016.
לסרט יצאה סדרת ספין אוף ב-19 בינואר 2018 בשם "".
סרט המשך בשם "טרולים מסביב לעולם" שוחרר לאקרנים בארצות הברית ב-10 באפריל 2020.
תקציר העלילה.
טרול זעפן בשם בראנץ' (ג'סטין טימברלייק) יוצא יחד עם פופי (אנה קנדריק) למסע להצלת אוכלוסיית עיר הטרולים מפני הברגנים, יצורים שצדים את הטרולים על מנת לאכול אותם וכך לחוות אושר.
קישורים חיצוניים.
סיקור תקשורתי:
איקה אימל
עונת 1991/1992 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל
עונת 1991/1992 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה ה-37 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל שאורגנה על ידי אופ"א והיא הייתה האחרונה במתכונת המקורית. המשחק הראשון התקיים ב-18 בספטמבר 1991 ומשחק הגמר התקיים ב-20 במאי 1992.
בתחרות השתתפו 32 קבוצות. השעיה שהוטלה על הקבוצות האנגליות בעקבות אסון הייזל הסתיימה וגם משחק הגמר נערך בלונדון. בשל מלחמות יוגוסלביה, קבוצת הכוכב האדום בלגרד שיחקה את חלק ממשחקי הבית שלה במגרש נייטרלי. דינמו קייב, אלופת ברית המועצות מינואר 1992, החלה להופיע תחת דגל אוקראינה.
משחק הגמר נערך באצטדיון ומבלי הישן, לונדון. התחרות הסתיימה בניצחון של ברצלונה בפעם הראשונה בתולדות המועדון. זה הייתה הזכייה הראשונה של קבוצה ספרדית מאז 1966.
מתכונת התחרות.