ריקרדו דוד אלפיסי (Ricardo Alfisi) הוא כירורג, פרופסור לכירורגיה בבית הספר לרפואה של הטכניון, מנהל החטיבה הכירורגית במרכז הרפואי הלל יפה בחדרה.
ביוגרפיה.
אלפיסי בוגר לימודי רפואה בטכניון. בשנת 1982 החל להתמחות בכירורגיה כללית בבית החולים הלל יפה וסיים את התמחותו בשנת 1990.
בשנת 1996 מונה אלפיסי למנהל יחידת הטראומה.
בשנת 1999 מונה אלפיסי למנהל מחלקת כירורגית ב'.
בדצמבר 2012 מונה אלפיסי למנהל המערך הכירורגי בבית החולים הלל יפה. המערך הכירורגי כולל את המחלקות כירורגית א' ו-ב', כירורגיית כלי דם וכירורגיית ילדים.
מאוגוסט 2015 עומד אלפיסי ביחד עם פרופ' מיכאל קראוס בראש המעבדה למחקר רפואי במרכז הרפואי "הלל יפה".
אלפיסי מתגורר בבורגתא.
תפקידים ציבוריים.
אלפסי מכהן כיושב ראש הוועדה למעמד הכירורג של איגוד הכירורגים.
אלפסי כיהן כיושב ראש איגוד הכירורגים בישראל בהסתדרות הרפואית בישראל.
Pearl (בעברית: פנינה) הוא אלבום האולפן השני והאחרון של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניס ג'ופלין כאמנית סולו, אשר יצא לאור לאחר מותה, ב-11 בינואר 1971, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
היה זה האלבום היחיד שהקליטה ג'ופלין עם Full Tilt Boogie Band, להקת ההופעות האחרונה שלה. האלבום הגיע למקום הראשון בבילבורד 200, ונשאר במקום הזה במשך תשעה שבועות. כמו כן, הוא הגיע למעמד של פלטינה מרובעת מטעם ה-RIAA.
האלבום.
לאלבום צליל מלוטש יותר מאלו שג'ופלין הקליטה עם Big Brother and the Holding Company ו-Kozmic Blues Band, בזכות המומחיות של המפיק פול א. רוטשילד ונגני הליווי החדשים שלה. רוטשילד היה ידוע בתור המפיק של The Doors, והוא וג'ופלין עבדו היטב יחד. התוצאה הייתה אלבום שהדגיש את היכולות הווקאליות יוצאות הדופן של ג'ופלין.
Full Tilt Boogie Band היו הנגנים שליוו אותה בסבב ההופעות האחרון שלה, בקנדה, בקיץ 1970. רבים מהשירים באלבום הוקלטו בהופעה חיה, חודשיים לפני שג'ופלין והלהקה התחילו להקליט את האלבום בלוס אנג'לס.
כל תשע הרצועות בהן ג'ופלין שרה אושרו ועובדו על ידה. הם כוללים את הלהיט מספר אחד "Me and Bobby McGee", שבו היא ניגנה גם בגיטרה אקוסטית, ואשר נכתב על ידי קריס קריסטופרסון ופרד פוסטר; "Trust Me", שנכתב על ידי בובי וומאק, במיוחד עבור ג'ופלין; השיר מאת הווארד טייט, "Get It While You Can", המציג את המנעד הרחב שלה; והשירים המקוריים "Move Over" ו-"Mercedes Benz", שאת האחרון כתבו יחד עם ג'ופלין בובי ניוורת ומייקל מקלור.
ג'ופלין שרה בכל הרצועות, מלבד "Buried Alive in the Blues", אשר נותרה כרצועה אינסטרומנטלית של Full Tilt Boogie מאחר שהיא מתה לפני הוספת השירה, אולם היא אישרה את הקטע האינסטרומנטלי. לכותב השיר, ניק גרבניטס, הוצע לשיר אותו כמחווה לג'ופלין, אך הוא סירב. ההקלטות, אשר החלו בתחילת ספטמבר 1970, הסתיימו עם מותה הפתאומי של ג'ופלין ב-4 באוקטובר 1970. בסשן ההקלטות האחרון שלה, שהתקיים ביום חמישי, ה-1 באוקטובר, לאחר הפסקה של מספר ימים, הוקלט שיר הא-קפלה, "Mercedes Benz", השיר האחרון שהקליטה לפני מותה.
את עטיפת האלבום צילם בארי פיינשטיין בלוס אנג'לס, והוא מראה את ג'ופלין כשהיא יושבת על ספה ויקטוריאנית עם משקה ביד.
מורשת.
באוגוסט 1999 יצאה הוצאה מחודשת של "Pearl" בדיסק, אשר כללה בונוס של ארבע הקלטות חיות שלא פורסמו קודם לכן, מסיבוב ההופעות ("Festival Express") ממנו הגיעו חלק מהשירים באלבום המקורי. בשנת 2003 דורג האלבום במקום מספר 122 ברשימת רולינג סטון של 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. מהדורת מורשת יצאה בדיסק כפול ב-14 ביוני 2005, עם רצועות בונוס נוספות, כולל מסר יום הולדת לג'ון לנון עם השיר "Happy Trails", ואיחוד של Full Tilt Boogie Band במחווה אינסטרומנטלי לג'ופלין. הדיסק השני כלל סט מורחב מ-Festival Express, אשר הוקלטו בין ה-28 ביוני וה-4 ביולי 1970.
האלבום יצא לאור בפעם השלישית על גבי דיסק ב-2012, בשם "The Pearl Sessions". הוא הכיל גרסאות חלופיות לשירים שיצאו במהדורת הוויניל של האלבום המקורי מ-1971. הקלטות של ג'ופלין ופול רוטשילד מדברים בין הטייקים נותנים למאזינים הצצה לתהליך היצירתי המוזיקלי שלהם.
דניאל סטלוואגן
דניאל סטלוואגן (בהולנדית: Daniël Stellwagen) (נולד ב-1 במרץ 1987 בסוסט) הוא שחמטאי הולנדי ממוצא יהודי בדרגת רב אמן.
ביוגרפיה.
בשנת 1999 דניאל סטילוואגן השתתף באליפות העולם בשחמט עד גיל 12 וזכה במקום השני. באותה שנה הוא זכה באליפות אירופה בשחמט לגילו.
בשנת 2004 הוא סיים רביעי באליפות העולם בשחמט עד גיל 20 (ניצח יאן נפומניאשצ'י). בין השנים 2003–2008 הוא השתתף באליפויות הולנד בשחמט ו-4 פעמים זכה במקום השני. בשנת 2007 הוא חלק מקום ראשון עם סרגיי טיביאקוב, אך הפסיד במשחק שובר השוויון. בשנת 2007 הוא היה במקום ה-5 באליפות העולם בשחמט עד גיל 20.
סטלוואגן היה חבר נבחרת הולנד באולימפיאדת השחמט ובאליפות אירופה לנבחרות.
הוא הפסיק להשתתף בתחרויות רשמיות בשנת 2014.
סטלוואגן הוא בעל תואר שלישי בכימיה מאוניברסיטת אוטרכט.
דניאל סטלוואגן באולימפיאדת השחמט.
בשנים 2008–2012 השתתף סטלוואגן ב-3 אולימפיאדות שחמט:
צ'וקודו
צ'וּקוּדוּ הוא כלי תחבורה דו-גלגלי המשמש להובלת מטענים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
הצ'וקודו עשוי ממשטח צר, המקביל אל הקרקע, שני גלגלים - קדמי ואחורי, וכידון היגוי המחובר לגלגל הקדמי.
במשטח שטוח אופן ההפעלה של הצ'וקודו דומה לאופן ההפעלה של קורקינט.
ויהי בנסוע הארון
ויהי בנסוע
בצער לא רב, ביגון לא קודר
בצער לא רב, ביגון לא קודר הוא שיר שנכתב על ידי חנוך לוין.
רקע.
את השיר כתב חנוך לוין למחזה קטשופ, רביו סאטירי שכתב, והוצג בשנת 1969 בתיאטרון הקברט הסאטירי של הקמארי. המחזה עסק במיליטריזם בישראל שלאחר מלחמת ששת הימים, בשאננותם ובזחיחותם של מנהיגי ישראל ועסק באופן מקאברי בשכול. השיר הולחן על ידי אלכס כגן ובני נגרי ובוצע על ידי תיקי דיין.
בשנת 1988 השיר הולחן מחדש על ידי מתי כספי בעיבוד רוקיסטי, ונכלל באלבומה של ריקי גל "מה זאת אהבה...". השיר בוצע כדואט של ריקי גל וסי היימן ושודר בתוכנית "זהו זה".
תוכן השיר.
שם השיר מתייחס באופן אירוני למודעות אבל שהפתיח שלהן הוא "בצער רב וביגון קודר".
תוכן השיר מדגיש את ההשלמה של החיים עם האובדן של המתים, ואת הזילות כלפי חיי האדם. בתחילת השיר אומרת האלמנה הדוברת "אני זוכרת אותך היטב", ואילו בסופו היא אומרת "אני שוכחת אותך, שוכחת היטב". עוד היא אומרת למת "אני חושבת עליך ואינני בוכה". השיר מציג את הזמן כתרופה ליגון ולצער.
תחרות העל טאטא סטיל
תחרות העל טאטא סטיל היא תחרות על בשחמט שנערכת בויק אן זהה שבהולנד. התחרות הראשונה נערכה בשנת 1938. החל מהקמתה התחרות נקראה "הוגוונס". בשנת 1999 ספונסר של התחרות הקים "כורוס גרוף" ובהתאם לכך שונה שם התחרות. בשנת 2007 כורוס גרוף נרכשה על ידי קבוצת טאטא ההודית ושם התחרות שונה בהתאם. למרות השינויים בשם התחרות, מיספור התחרות הוא רציף החל משנת 1938.
בנוסף לתחרות הראשית, נערכות תחרויות משנה ופעילויות נוספות.
תחילה התחרות הייתה פתוחה לשחמטאים מהולנד בלבד. החל משנת 1946 מוזמנים גם שחמטאים בולטים מחוץ להולנד. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 בתחרות נהפכה לאחד החזקות בעולם השחמט.
נכון ל-2020, מגנוס קרלסן מחזיק בשיא הזכיות (7 תארים) ווישוואנתן אנאנד, שזכה 5 פעמים, מחזיק בשיא של רצף משחקים ללא הפסד - 70 משחקים בין השנים 1998–2004.
קלמנט גוטוואלד
פיונה מוטסי
פיונה מוטסי (באנגלית: Phiona Mutesi; נולדה בסביבות 1996 בקאטווה, שבקמפלה) היא שחמטאית חובבת מאוגנדה, שזכתה שלוש פעמים באליפות הנוער לנשים בשחמט של אוגנדה והשתתפה בארבע אולימפיאדות שחמט. הספר מלכת קאטווה והסרט שנעשה על בסיסו מספרים את סיפורה.
נכון ליולי 2019, מדורגת במקום השישי בין הנשים באוגנדה לפי מד כושר.
רקע.
פיונה מוטסי גדלה בשכונת קאטווה, שכונת העוני הגדולה ביותר בקמפלה. בסביבות גיל שלוש מת אביה מאיידס. אחותה הגדולה, ג'וליה, נפטרה לאחר מכן מסיבות לא ידועות. מוטסי נשרה מבית הספר בגיל תשע משום שמשפחתה לא הייתה יכולה להמשיך לשלם על לימודיה, ומכרה תירס בשוק הרחוב בקאטווה. לאחר מכן הלכה בעקבות אחיה, ובאמצעות פרויקט שמנוהל על ידי ארגון נוצרי לקידום ספורט היא הצטרפה למועדון השחמט בניהולו של רוברט קטנדה.
מאוחר יותר, אחרי שהתגלה כשרונה כשחמטאית, חזרה מוטסי ללימודים.
בשנת 2017 קיבלה מלגת לימודים מאוניברסיטת נורתווסט בקירקלנד, שבוושינגטון, עברה להתגורר בארצות הברית והתחילה את לימודיה באוניברסיטה.
קריירת שחמט.
בשנת 2010 מוטסי השתתפה באולימפיאדת השחמט בחנטי-מנסיסק, שברוסיה, ומשכה את תשומת לבו של העיתונאי טים קרותרס, שפרסם כתבה אודותיה בכתב העת ESPN.
באותה שנה כתב השחמט, ג'ון סונדרס, כתב עליה כי
בשנת 2012 היא זכתה באליפות הנערות של אוגנדה בפעם השלישית.
ב-2012 הוענקה למוטסי ואייבי אמוקו דרגת מועמדת לאמן לנשים, לאחר שהשיגו את התוצאה הנדרשת של 50% באולימפיאדת השחמט באיסטנבול, טורקיה. בכך הן היו לנשות אוגנדה הראשונות לזכות בתואר שחמט.
באותה שנה היא הייתה לאישה הראשונה לנצח בקטגוריה הפתוחה באליפות השחמט לנוער הלאומית של אוגנדה.
ב-2013 היא הגיעה לגמר באליפות הנוער של אוגנדה, וזכתה בקטגוריית נשים מתחת לגיל 20.
מוטסי ייצגה את אוגנדה באולימפיאדות השחמט ב-2014 וב-2016.