אדמות לאורך ריו הארדי הן בבעלות פרטית של כארבעה או חמישה אנשים, ולמעלה מ-95 אחוז מנכסי קו החוף מושכרים על ידי אזרחים אמריקנים בעיקר מקליפורניה ואריזונה. אחד מהנכסים הוותיקים ביותר בריו הארדי הוא קמפו מוסקדה המנוהל על ידי משפחת מוסקדה שהגיעה לריו הארדי בשנת 1959. המחנה צמח ממסעדה קטנה בלבד למחנה גדול ומלא פעילויות, המציע למעלה מ -20 מיילים של ניווטי נהר, מקומות קמפינג, סירות פדלים וקייקים הניתנים להשכרה, מגרשים בחוף הנהר, רמפות סירות, מרכז כנסים ובקתות להשכרה.
חברה אחרת בשם Rancho Baja Cucapah מציעה טיולי נהר של ריו הארדי, השכרת בקתות וסיורים קבוצתי בדלתת הנהר.
בעלי חיים.
הנהר הארדי משמש בית גידול למגוון בעלי חיים, כולל גמבוזיה מצויה ומולי מפרש.
הביצות שיוצר ההארדי הם אתר קינון למין הלבנית "Egretta thula". הביצות ובית הגידול של העופות הם חלק משמורת ביוספרה מקסיקנית מוגנת הקרויה "שמורת ביוספרה של מפרץ קליפורניה העליון והדלתה של הנהר קולורדו" (Reserva de la Biosfera del Alto Golfo de California y Delta del Rio Colorado ).
איכות המים.
ההארדי מנקז מים עודפים מחקלאות ועקב כך נעשה מזוהם בקוטלי מזיקים ובדשנים מעמק מקסיקלי. איכות המים בהארדי מנוטרת במקסיקלי על ידי "מרכז המחקר למזון ופיתוח" ("Centro de Investigacion en Alimentacion y Desarrollo A.C.") על מנת למדוד את ההשפעה של מי הקולחין ממתקן טיהור השפכים לאס ארניטאס (Las Arenitas).
ארגונים אקולוגיים כולל פרונאטורה נורוסטה במקסיקו ומכון סונורן של ארצות הברית עובדים גם הם בשיתוף פעולה בשנים האחרונות כדי לשמור על הסביבה של ריו הרדי.
איכות המים נמדדת מדי חודש באמצעות דוחות שפורסמו, והדוחות תואמים את מדידות האיכות הלאומיות.
הפיגוע בסי פוד מרקט
פיגוע הירי בסי פוד מרקט היה פיגוע ירי שביצע מחבל פלסטיני מגדודי חללי אל אקצא ב-5 במרץ 2002 במסעדת "סי פוד מרקט" בדרך בגין בתל אביב, ליד בית מעריב. שלושה בני-אדם נרצחו ו-35 נפצעו.
ההכנות לפיגוע.
הפיגוע הוכן על ידי התנזים, וכלל שלושה מפעילים. הנהגים היו מאזן מחמוד עומר קאדי, בן 22 מאל-בירה ליד רמאללה, ומראד נזמי רזק עגלוני, בן 22 מכפר עקב בצפון ירושלים. תחת חקירה משטרתית הודו הנהגים כי בתחילה הסתננו לירושלים, תכננו פיגוע בפסגת זאב ונסוגו. לאחר מכן הם נסעו לתל אביב, וחסונה ביקש מהם להוריד אותו במקום שבו יש ריכוז גדול של אנשים. הנהגים החליטו להורידו על גשר מעריב, הצופה לעבר מספר מסעדות במרכז תל אביב.
קאדי הודה בחקירתו כי גויס לפלג הצבאי של הפת"ח כארבעה חודשים לפני הפיגוע.
בחקירתו הודה עגלוני כי גויס למשימה כחודש מראש. ב-4 במרץ 2002 הפגיש מפקד החוליה, חלום אבו חמיד, את קאדי עם עגלוני. השניים התבקשו לסייע בהסעת מחבל.
קאדי ועגלוני נפגשו באותו לילה ברמאללה עם חסונה וקיבלו הנחיות מדויקות לגבי הפיגוע. ההנחיות היו להחדיר את חסונה החמוש ברובה M16 ושני רימונים להתנחלות לצורך ביצוע פיגוע. אולם השלושה לא הצליחו להגיע להתנחלות, ובחרו להחדיר את חסונה לפסגת זאב. ריבוי כוחות ביטחון במקום מנע מהם לבצע זאת. בהתייעצות שביצע עגלוני עם אבו חמיד, וביוזמת קאדי, הוחלט על שינוי היעד לתל אביב. השלושה עברו את מחסום א-ראם שמצפון לירושלים, כאשר עגלוני נהג ברכב שבו הוחבאו אמצעי הלחימה, ואילו קאדי וחסונה עקפו את המחסום ברגל. השלושה חברו אחרי המחסום ונסעו לתל אביב. בהגיעם לאזור גשר מעריב, זיהה עגלוני עבור חסונה את מסעדת סי פוד מרקט, והשאיר אותו במקום. עגלוני וקאדי נסעו בחזרה לירושלים.
הפיגוע.
ב-5 במרץ 2002, בשעה 2:10 אחרי חצות, הגיע מחבל פלסטיני, איברהים מוחמד חסונה תושב רמאללה, לדרך מנחם בגין (דרך פתח תקווה) סמוך לבית מעריב, קפץ מגשר מעריב ופתח באש על היושבים במסעדת סי פוד מרקט. המחבל היה חמוש בסכין קומנדו וברימונים, ירה ברובה M16 בסועדים שישבו במסעדה ליד החלונות, רוקן שתי מחסניות, והטיל שני רימוני רסס לעבר אנשים שנמלטו מהמסעדה, אך הרימונים לא התפוצצו. עשרות בני אדם שהיו באותה שעה במסעדה נדחפו לשירותים בניסיון לברוח מיריות המחבל; לאחר מכן התקדם המחבל לעבר מסעדת 'מפגש הסטייק' הסמוכה, שלף סכין ודקר אזרחים שניסו לעצור אותו ושוטרים שהוזעקו מתחנת הירקון, הרג שוטר ונורה למוות. ויליאם חזן סיפר לסוכנות עתי"ם כי הוא זה שחיסל את המחבל. שניות לפני שירה במחבל, נדקר חזן על ידי המחבל בגבו.
כתוצאה מהפיגוע נהרגו שלושה בני אדם ו-35 נפצעו, מהם שניים באורח קשה. השוטר ההרוג היה רב-סמל סלים ברכאת, בן 32 מהכפר ירכא, ששירת ביחידת הסיור של מרחב ירקון במשטרה. כל הנפגעים מהירי ישבו במסעדת סי פוד מרקט. צוותי מגן דוד אדום פינו את הפצועים לבית החולים איכילוב, מרכז הרפואי שיבא ובית החולים בילינסון.
כשהתקבל הדיווח על הפיגוע, פרס מחוז ירושלים כוחות רבים בכל הכניסות לעיר כדי ללכוד את המסיעים שהיו אמורים לעבור בירושלים על מנת להגיע לרמאללה. השניים, עגלוני וקאדי, נעצרו בכביש מספר 9, המקשר בין הגבעה הצרפתית לשכונת רמות בירושלים, כשהם מנסים להיפטר מתעודת הזהות של חסונה שהייתה ברשותם.
הזרוע הצבאית של הפת"ח, גדודי חללי אל אקצה, נטלה אחריות לפיגוע בתל אביב. מטלפן מטעם הארגון התקשר לסוכנות רויטרס ואמר כי "הפיגוע הזה הוא תגובה לטבח נשים וילדים ברמאללה ולטבח בג'נין".
זמן קצר לפני הפיגוע ישבו במסעדת סי פוד מרקט שחקני הכדורגל יוסי אבוקסיס ואסי דומב מהפועל תל אביב וכן השחקנים אבי נמני ושביט אלימלך. השחקנים יצאו מהמסעדה דקות ספורות לפני הפיגוע ולא נפגעו. אירית רחמים חגגה במסעדה מסיבת רווקות, היא הסתתרה ולא נפצעה אלא פגיעות הלם.
תביעת פיצויים בעקבות הפיגוע.
אחד מהפצועים קשה בפיגוע היה יוסף אזוז. אחרי הפיגוע הגיש אזוז לבית המשפט המחוזי תביעת פיצויים בגין פציעתו בפיגוע. בתביעתו ייחס למרואן ברגותי אחריות ישירה לפיגוע, וייחס לרשות הפלסטינית ולארגון לשחרור פלסטין אחריות שילוחית לפיגוע, לנוכח מימון הפיגוע על ידיהן.
בדיון מקדמי טענה הרשות הפלסטינית כי מוקנית לה חסינות מפני שיפוט פנימי של הערכאות בישראל. כמו כן טענה הרשות כי היא ריבון זר, ועקב כך טענות כנגדה צריכות להתברר לפי הדין שבשטח הרשות, כאשר לעצם הפיגוע העלתה הרשות שאלות על סמכותו של בית משפט ישראלי לדון בסוגיות המדיניות והפוליטיות של קיום ההסכמים הבינלאומיים שמכוחם קמה הרשות. בית המשפט המחוזי דחה טענות אלה, ובעקבות זאת הגישה הרשות הפלסטינית בקשת רשות ערעור לבית המשפט העליון, שדחה את הבקשה.
מותו של רב-סמל סלים ברכאת.
ב-2018 יצא לאקרנים הסרט התיעודי "סיבת המוות" של הבמאי רמי א. כץ העוסק בנסיבות מותו של רב-סמל סלים ברכאת. במהלך הסרט נבחנות תאוריות חלופיות לנסיבות מותו של ברכאת, כאשר הגרסה הבולטת היא שמותו נגרם בשוגג מיריותיו של ויליאם חזן, ולא מדקירות סכין שבוצעו על ידי המחבל כפי שנטען על ידי המשטרה. הסרט עוקב אחר ג'מאל ברכאת, אחיו של סלים, בניסיונתיו לשפוך אור על הנסיבות שהובילו למות אחיו. את הטענות שעלו בסרט הכחישה המשטרה וקצינים בדימוס אשר נטלו חלק באירוע.
תיאור נסיבות מותו של רב-סמל סלים ברכאת ב "אתר יזכור" קובע:
"ביום 5.3.2002 בשעה 2:15 לפנות בוקר, כאשר עסק סלים בפעילות משטרתית סמויה והיה במארב ללכידת גנבי רכב בדרך בגין בתל אביב, נשמעו יריות מכיוון מסעדת "סי-פוד" (SEA-FOOD) ששכנה מתחת לגשר מעריב. הוא רץ למקום ברגל, על מנת לחסוך בזמן ולהגיע מהר לזירת האירוע. בהגיעו למקום זיהה מחבל היורה לכל עבר ומשליך רימונים. באקדח שלוף רץ אל המחבל כאשר הוא יורה לעברו ופגע בשלושה כדורים בגופו של המחבל, שהתמוטט ארצה.
אחר כך דיווח במערכת הקשר המשטרתית "ניידות תירגעו, ניידות תירגעו, השתלטתי עליו". הוא התקרב למחבל, על מנת לוודא שאין עליו חגורת נפץ - וכשרכן מעליו הספיק המחבל לעשות את הדבר האחרון בחייו ודקר את סלים בצוואר. סלים איבד דם רב, התמוטט ומת במקום."
דייוויד סיסליני
דייוויד ניקולה סיסליני (באנגלית: David Nicola Cicilline, נולד ב-15 ביולי 1961) הוא פוליטיקאי יהודי אמריקאי, המייצג את מדינת רוד איילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז שנת 2011. חבר המפלגה הדמוקרטית. היה ראש העיר פרובידנס בשנים 2003–2011, ובכך היה לראש העיר ההומוסקסואל הראשון הגלוי באחת מערי הבירה של מדינות ארצות הברית.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1961 ברוד איילנד לאם יהודייה ולאב קתולי ממוצא איטלקי שהיה עורך דין ידוע בעיר. כסטודנט וכפעיל הפלגה הדמוקרטית, היה חברו הטוב של ג'ון קנדי ג'וניור. בשנת 1983 סיים בהצטיינות תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת בראון. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון ועבד כעורך דין בסנגוריה הציבורית בוושינגטון די. סי.
בשנת 1992 ניסה לרוץ לסנאט של רוד איילנד, אך נכשל בשלב הבחירות המקדימות. הוא נבחר לבית הנבחרים של המדינה כשנתיים לאחר מכן. בנובמבר 2002 נבחר לתפקיד ראש עיריית פרובידנס, ברוב של 84%. הוא נבחר מחדש בשנת 2006 עם רוב של 83%, אך הפופולריות שלו ירדה במהלך השנים שלאחר מכן. במהלך כהונתו, שיעור הפשע ירד והיה הנמוך ביותר מזה 30 שנים, אך הכלכלה נחלשה. בזמן כהונתו הוציא את הזנות במחוץ לחוק. בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008 תמך בהילרי קלינטון.
בנובמבר 2010 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, והיה ההומוסקסואל הגלוי הרביעי בקונגרס. בזמן כהונתו, התנגד לתקיפה הצבאית הבינלאומית בלוב, התנגד לזכות לשאת נשק, ותמך בזכות להפלה.
BeitChabad.com
זיגן