הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בווירצבורג, והועמדה תחת פיקוד פרידריך וילהלם ברנדט. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה השנייה. ב-21 בנובמבר 1940 נלקח שליש מהדיוויזיה, לצורך הקמת הדיוויזיה ה-113. במהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-35, ולאחר מכן חלק מהקורפוס הממונע ה-46 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן לחמה בקרב סמולנסק כחלק מקורפוסים שונים במסגרת הארמייה הרביעית, עמה לחמה אף בקרב על מוסקבה. בפברואר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, ובקיץ אותה שנה הועברה תחת פיקוד הארמייה הראשונה בצרפת. בקיץ 1943 לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה בקרב חרקוב השלישי, ולאחר מכן לחמה בקרבות השונים באוקראינה ובכלל זה בקרב דנייפר. בינואר 1944 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה השישית, ולחמה עמה בקרבות באוקראינה וברומניה, ובכלל זה במבצע יאשי-קישינב, וב-5 בספטמבר 1944 הושמדה הדיוויזיה. ב-17 באוקטובר הוקמה הדיוויזיה מחדש, והועמדה תחת פיקוד הארמייה השמינית, עמה לחמה בקרבות בהונגריה ובסלובקיה. באפריל 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, עמה לחמה בקרבות במוראביה עד סוף המלחמה.
חאבייר פסקואל
צ'אבי פסקוואל
חאבייר פסקוואל
רומן ויידנפלר
הדיוויזיה ה-46 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-46 (בגרמנית: 46. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בפלישה לפולין, במערכה על צרפת, ובקרבות שונים בחזית המזרחית. לאחר מכן הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-46, שלחמה בהונגריה ובמוראביה.
היסטוריה.
הדיוויזיה ה-46.
הדיוויזיה הוקמה ב-24 בנובמבר 1938 בקרלסבד, והועמדה תחת פיקוד פאול פון האזה. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה העשירית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה בשלב השני כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה הרביעית. במהלך המערכה בבלקן לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-50 במסגרת הארמייה ה-12, ובמהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה בתחילה בעתודת הOKH כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה השנייה, ולאחר מכן הועברה תחת פיקוד הארמייה ה-11, ולחמה עמה בגזרה הדרומית. בדצמבר 1941 לחמה הדיוויזיה בקרב קרץ', ובעקבות נסיגתה מעמדותיה הודח מפקד הקורפוס ה-42 הנס פון שפונק והועמד לדין. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים בחצי האי קרים, ולאחר מכן המשיכה להילחם בקרבות באוקראינה כחלק מהארמייה ה-17 וארמיית הפאנצר הראשונה. בינואר 1945 הוכפפה הדיוויזיה לקורפוס הפאנצר ה-57, עמו לחמה בקרבות באוקראינה וברומניה כחלק מהארמיות השישית והשמינית לסירוגין, ובכלל זה במבצע יאשי-קישינב. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בהונגריה, ובכלל זה במצור על בודפשט.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-46.
במרץ 1945 שונה שמה של הדיוויזיה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-46, שלחמה בקרבות בהונגריה כחלק מהארמייה השמינית, ובמאי 1945 הועברה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, עמה לחמה בקרבות במוראביה עד סוף המלחמה.
560-569 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 569 - 560 לפנה"ס
קורפוס האס אס ה-18
קורפוס האס אס ה-18 (בגרמנית: XVIII. SS-Armeekorps) היה קורפוס של הוואפן אס אס שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם בדצמבר 1944, וכמפקדו מונה היינץ ריינפרט. הוא נכלל במסגרת הארמייה ה-19 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות אוברריין. הקורפוס הגן על הריין העליון כנגד התקדמות בעלות הברית, ובייחוד הארמייה הצרפתית הראשונה והארמייה האמריקנית השביעית. בפברואר 1945 פורקה קבוצת ארמיות אוברריין, והקורפוס נכלל במסגרת קבוצת ארמיות G. מפקד הארמייה ה-19 אריך ברנדנברגר נכנע לכוחות צבא ארצות הברית ב-21 באפריל 1945, אולם הקורפוס ה-18 סירב להיכנע והמשיך להילחם באזור גבול שווייץ עד שנכנע ב-8 במאי עם כניעת גרמניה.
ויליאם הלסי
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15 (ורמאכט)
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15 (בגרמנית: 15. Panzergrenadier-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרבות בסיציליה, איטליה, ובחזית המערבית, ובכלל זה בקרב על הבליטה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-יולי 1943 בסיציליה, על ידי שינוי שמה של דיוויזיית סיציליה ועל בסיס דיוויזיית הפאנצר ה-15 והועמדה תחת פיקוד אברהרד רודט. הדיוויזיה לחמה בקרבות בסיצילה והשתתפה בקרב קשה אל מול הדיוויזיה ה-1 האמריקנית, ולבסוף השתתפה בנסיגה דרך מצר מסינה לאיטליה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות באיטליה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-14 במסגרת הארמייה העשירית, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-14. באוגוסט 1944 הועברה הדיוויזיה לצפון צרפת, ובאוקטובר הועברה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, עמה אף לחמה בקרב על הבליטה. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-86 במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה בהולנד, ולחמה עמו עד סוף המלחמה.
דרבי דלה מדונינה
קורפוס הפרשים הקוזאקים אס אס ה-15
קורפוס הפרשים הקוזאקים אס אס ה-15 (בגרמנית: XV. SS-Kosaken-Kavallerie-Korps) היה קורפוס פרשים של הוואפן אס אס שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-2 בינואר 1945, וכמפקדו מונה הלמוט פון פנוויץ. הוא נועד לאחד את כל יחידות הפרשים הקוזאקיות שלחמו במסגרת הוואפן אס אס. קוזאקים אלו היו ברובם עריקים מהצבא האדום, ואורגנו בשתי דיוויזיות: דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה ודיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה. שתי הדיוויזיות הוצבו באזור קרואטיה, וניהלו שם קרבות כנגד הפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו. הקורפוס נכלל במסגרת קבוצת ארמיות F, ומאוחר יותר במסגרת קבוצת ארמיות E. פנוויץ נכנע לצבא הבריטי בראש הקורפוס ב-9 במאי, לאחר שהובטח לו כי הוא ואנשיו לא יוסגרו לידי ברית המועצות. כמה שבועות לאחר מכן הפרו הבריטים את ההבטחה, והסגירו את כל הקוזאקים העריקים לידי הסובייטים. פנוויץ התלווה אל אנשיו בעונש עבודות הפרך שקיבלו, וב-1947 הוצא להורג במוסקבה.
אהרן זאב בן-ישי
א&quot;ז בן-ישי
מייצ'יסלב ויינברג
מייצ'יסלב (משה, מואיסי) ויינברג (ברוסית: Mieczysław Weinberg, Моисей Самуилович Вайнберг; 8 בדצמבר 1919 - 26 בפברואר 1996) היה מלחין יהודי רוסי יליד פולין.
קורות חיים.
ויינברג נולד ב-1919 למשפחה יהודית בוורשה. אביו, שמואל ויינברג, היה מנצח ומלחין של תיאטרון יידיש בבירת פולין, ולאחר מכן בקישינב. בנו החל ללוותו כבר בגיל 10. בגיל 12 נכנס לקונסרבטוריון של וורשה וסיים אותו ב-1939. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט לברית המועצות ובה חי את שארית ימיו. מרבית משפחתו נרצחה בשואה. הוא התיישב במינסק אך גורש לטשקנט, שם כתב עבור האופרה המקומית וכן נפגש - ובהמשך התחתן - עם נטליה וובסי (2014-1921), בתו של השחקן הנודע שלמה מיכאלס. בנוסף הכיר שם את המלחין דמיטרי שוסטקוביץ', שהתרשם ממנו עד מאוד. ויינברג אמר לימים כי מפגש זה היה עבורו כמו לידה מחדש.
הממסד המוזיקלי הסובייטי לא החרים רשמית את יצירותיו, אך התעלם ממנו כליל. הוא התפרנס מכתיבת מוזיקה לתיאטרון ולקרקסים. ואולם, לאחר שנרצח חותנו מיכאלס ב-1948 החלו סוכנים סובייטיים לעקוב אחריו. ב-1953 נאסר באשמת 'לאומנות יהודית בורגנית', כחלק ממשפט הרופאים. הוא ניצל בזכות מותו של סטלין, וזכה לרהביליטציה זמן קצר לאחר מכן.
ויינברג עבר למוסקבה, ניגן בפסנתר והלחין, והתגורר סמוך לשוסטקוביץ'. שני המלחינים נפגשו והחליפו רעיונות כמעט מדי יום ביומו. הוא זכה להכרה ויצירותיו נוגנו על ידי מבצעים בולטים בברית המועצות, ביניהם דוד אויסטרך, לאוניד קוגן, מסטיסלב רוסטרופוביץ' ואמיל גיללס, והמנצחים רודולף ברשאי וקיריל קונדראשין.
בשנותיו האחרונות חלה במחלת קרוהן ובעטייה נותר רתוק לביתו. עם זאת, הוא המשיך ליצור ולהלחין. על פי עדות אחת, כחודשיים לפני פטירתו ב-1996 הוא המיר את דתו לנצרות אורתודוקסית. כעשר שנים לאחר מכן הלכה וגברה ההתעניינות בו ברוסיה ומחוצה לה.
יצירה.
ויינברג היה מלחין פורה ביותר. בין היתר, הוא חיבר 22 סימפוניות, שני קונצ'רטי לחליל (הפרק השני - לארגו - של הקונצ'רטו מס' 2 ראוי לציון מיוחד) וקונצ'רטו לצ'לו, הראוי להיחשב לאחת מפסגות יצירתו. ראויה לציון גם הפנטזיה שלו לצ'לו ולתזמורת וכן הרפסודיה על נושאים מולדביים. הוא חיבר מוזיקה קאמרית, ובכלל זה 17 רביעיות מיתרים.
בין יצירותיו יש כמה בעלות נושאים יהודיים: הסינפונטה הראשונה שלו היא 'על נושאים יהודיים', הסימפוניה ה-21 שלו נקראת 'קדיש' וברפסודיה על נושאים מולדביים בולטים מוטיבים מסגנון הכליזמר.
קנת' לונרגן
קנת' לונרגן (באנגלית: Kenneth Lonergan; נולד ב-16 באוקטובר 1962) הוא מחזאי, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי-יהודי, זוכה פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר לשנת 2016 עבור סרטו "מנצ'סטר ליד הים".
ביוגרפיה.
לונרגן נולד ברובע הברונקס שבניו יורק, בן לאב נוצרי ממוצא אירי ולאם יהודייה. למד מחזאות ובימוי באוניברסיטת וסליין ובאוניברסיטת ניו יורק.
לונרגן נשוי לשחקנית ג'יי סמית'-קמרון ואב לבת אחת.
תיאטרון.