דייוויד ליין (באנגלית: David Lane; 2 בנובמבר 1938 - 28 במאי 2007) היה מנהיג וסופר נאו נאצי, פעל בארצות הברית של אמריקה בעיקר בשנות השבעים והשמונים. דורג על ידי הליגה נגד השמצה כמנהיג הפוליטי המסוכן ביותר ליהודים ולקבוצות מיעוט אחרות. ליין התפרסם בזכות משפט שחיבר בשם 14 מילים - "עלינו להבטיח את קיום הגזע שלנו ואת עתידם של הילדים הלבנים". משפט זה הוא עיבוד של פיסקה מתוך מיין קאמפף והוא הפך לסיסמתם של נאו-נאצים וחברי תנועות גזעניות ברחבי העולם.
ליין גם נודע כמייסד דת הוואטוניזם, המשלבת בין מיסטיקה מההיסטוריה הגרמאנית לבין רעיונות גזעניים ונאציים.
ביוגרפיה.
התקופה הטרום פוליטית.
ליין נולד במדינת איווה לזוג אלכוהוליסטים. בגיל שנתיים נלקח מהוריו לבית יתומים ובגיל 5 בהיותו בבית יתומים אומץ בידי משפחתו של כומר לותרני אדוק. באוטוביוגרפיה שלו הוא כתב שילדותו עברה עליו בתפילות ובתשבחות לישו ובניסיונות להתחמק משיניו החדות של כלב המשפחה. בגלל עבודתו של אביו המאמץ, נדדה משפחתו של ליין בין ערים ומדינות שונות בארצות הברית ובתוכן אילינוי, קולורדו וטקסס. משפחתו המאמצת של ליין אימצה ילדה נוספת שהשלימה את לימודיה במערכת החינוך של הכניסיה הלותרנית, ולאחר לימודיה במכללה נוצרית התחתנה עם שחור.
ליין למד בתיכון בעיירה אורורה שבמדינת קולוראדו, שם לדבריו היה תלמיד מצטיין, אך הירבה להסתכסך עם המורים בגלל דעותיו הפוליטיות הלא שגרתיות. לאחר לימודיו בתיכון מצא ליין עבודה בחברת חשמל מקומית ובגיל 21 נישא לאשתו הראשונה, מרי לו. נישואים אלו לא החזיקו מעמד למעלה ממספר חודשים.
קו קלוקס קלאן.
לטענתו של ליין, הוא חקר את ההיסטוריה ואת הפוליטיקה של העולם עד שב-1978 הגיע למסקנה שארצות אירופה ואמריקה הצפונית נשלטות על ידי הציונות שמטרתה המרכזית היא השמדתו של הגזע הלבן. על פי הליגה נגד השמצה, כבר ב-1979 הנהיג דייוויד ליין את סניף דנוור של הקו קלוקס קלאן, כך שסביר להניח שפעילותו הגזענית החלה עוד לפני שסיים את "מחקריו" ב-1978.
המסדר.
בשנת 1983 היה ליין בין תשעת מייסדיו של ארגון טרור ניאו נאצי בשם "המסדר". מטרתו של הארגון הייתה יצירת צבא גרילה לצורך השתלטות על שטחים בארצות הברית, בהם תוקם מדינה ארית טהורה.
ארגון המסדר נמצא אחראי לשוד מזוין של מיליוני דולרים, לחטיפות, לרצח של לפחות שני בני אדם ובארגון מחנות אימונים בהם תורגלו שיטות לוחמת קומנדו וביצוע התנקשויות. במהלך פעילותו בארגון המסדר טבע ליין את משפט 14 מילים וגם פרסם רשימה של שמונים ושמונה כללים שמתארים הבנתו את "חוקי הטבע" שעל פיהם, לטענתו, מתנהלת ההיסטוריה של המין האנושי. לדוגמה אחד משמונים ושמונה הכללים הוא "הבלתי אלימים והלא חמושים ישועבדו".
כליאה.
בנובמבר 1985 נלכד ליין על ידי השלטונות הפדרליים בחשד למעורבות ברצח שדר הרדיו היהודי האמריקאי, אלן ברג. ליין הורשע ונשפט לרצות 190 שנים בכלא על מספר עבירות. בעת כליאתו הפך ליין לאידאולוג המרכזי של הגזענות האמריקאית. הוא ייסד את דת הוואטוניזם, כתב מספר ספרים וניהל תכתובות ארוכות עם מנהיגים גזעניים שונים. שתי יצירותיו המרכזיות, משפט 14 מילים ו-"88 העקרונות", הפכו למוטו של התנועות הגזעניות ברחבי העולם המערבי כאשר הן מסומלות על ידי צמד המספרים 88/14.
ליין מת בכלא האמריקאי ב-28 במאי שנת 2007.
היפיאס
הִיפְּיָאס (יוונית: Ἱππίας) היה סופיסט יווני בן המאה החמישית לפנה"ס.
היפיאס נולד בחבל אליס שביוון (בצפון מערב חצי האי פלופונסוס) והיה בן תקופתם הצעיר של פרוטגורס ושל סוקרטס. הוא לימד ברחבי יוון ובסיציליה, אך ריכז את הוראתו בעיקר באתונה.
היפיאס היה פילוסוף רבגוני שעסק ברטוריקה, דקדוק, מתמטיקה, גאומטריה, אסטרונומיה וארכאולוגיה. הוא היה מוכן להרצות על כל נושא שנתבקש לדבר עליו. היפיאס היה גם היסטוריון, והכין רשימה של המנצחים במשחקים האולימפיים. הוא עסק גם בשירה ובמוזיקה, תפר בעצמו את בגדיו ועיצב את הטבעת שענד על אצבעו. הוא זכה להערכה רבה, ונשלח על ידי אנשי חבל מולדתו בשליחות דיפלומטית לערי מדינה שונות ביוון. באתונה פגש בסוקרטס ובתלמידיו.
בדיאלוג של אפלטון "היפיאס רבא", סוקרטס מבקש מהיפיאס להגדיר את המונח "יופי". היפיאס משיב: "נערה יפה, זהב, ולהיות עשיר ומכובד." סוקרטס מציג להיפיאס שאלות נוספות כדי להפריך את תשובותיו אלה. ואז היפיאס כועס ואומר: "בשם זאוס, לא תשמע את תשובתי עד שתציג את הגדרתך אתה. אתה לועג לזולתך ומנסה להפריך כל מה שהוא אומר, בעוד שאתה עצמך מסרב להביע את דעתך על נושא השיחה."
היפיאס תרם להתפתחותה של הספרות היוונית, ועמד על משמעותן של מילים ועל חשיבותו של הסגנון בספרות. הוא כתב ספר על הומרוס, ומאמרים בשטח הארכאולוגיה, וליקט קטעים מן הספרות היוונית ומן הספרות הזרה, אך מכל אלה לא שרד דבר מלבד מספר רשימות. חשיבותו של היפיאס היא בכך שהוא מסמל את המעבר מגדולי הפילוסופים הסופיסטים, כמו פרוטגורס ופרודיקוס, אל מספר רב של סופיסטים שעסקו בעיקר בפולמוס ובהתנצחות מילולית.
הפילוסוף היווני פרוקלוס מייחס להיפיאס את יצירת הקוואדרטריקס. הקוואדרטריקס קרוי לעיתים "הקוואדרטריקס של היפיאס".
יהודה ליב מיזס
יהודה ליב מִיזֶס (נכתב גם מיזיס; 1798 בערך – 26 ביוני 1831) היה מאנשי תנועת ההשכלה היהודית בגליציה, מחבר החיבור האנטי-חסידי "קנאת האמת".
ביוגרפיה.
יהודה ליב בן צבי הירש מיזס נולד בעיר לבוב למשפחה עשירה, והיה כל ימיו איש אמיד ובעל השפעה. הוא תמך במשכילים צעירים רבים, אפשר להם לעיין בספרים בספרייתו העשירה ומימן את לימודיהם באוניברסיטאות ברחבי אירופה. הוא החזיק בדעות תקיפות בעד ההשכלה והתנגד בחריפות לחסידות ולחסידים; בין השאר הגיש ב-1823 בקשה לשלטונות גליציה לאסור על פעילותם של חסידיו של החוזה מלובלין בעיירות באזור, ובעקבות כך גורשו החסידים ממקומם.
מיזס היה ידידם של חשובי משכילי גליציה, ובהם שי"ר, מאיר הלוי לטריס, יעקב שמואל ביק ובעיקר יצחק ארטר. ארטר, שהיה רופא, גם טיפל בו כשחלה בכולרה במגפה שהייתה בגליציה ב-1831, והיה ליד מיטתו כשנפטר מן המחלה.
מיזס חיבר בעצמו ספר אחד בלבד, "קנאת האמת". הוא הדפיס בשנית את ספרו של דוד קארו "תכונת הרבנים" מבלי ידיעת האחרון, הספר עוסק בפער בין דמותו הרצויה של רב בישראל ובין המציאות בימיו של קארו, איש תנועת ההשכלה בדור שבין השכלת ברלין למשכילי גליציה. מלבד זאת פרסם מאמרים בקובץ "הצפירה" של לטריס ובכתבי העת ביכורי העתים, כרם חמד ואחרים; המאמרים עוסקים בחכמת ישראל, חקירות בפילוסופיה, טענות נגד הקבלה ומאמר אחד עוסק בעיירות הקראים בגליציה.
ספרו "קנאת האמת" (וינה תקפ"ח, 1828; מהדורה שנייה, לבוב תרל"ט, 1879) הוא שיחה דמיונית בין הרמב"ם ובין ר' שלמה מחלם בעל "מרכבת המשנה". הספר תומך ברציונליזם מוחלט ונלחם בחסידות, בקבלה ובאמונות עממיות. מיזס מתאר בספר צעדים נדרשים לתיקון מצב היהודים והיהדות, ובין השאר תומך בחלוצי הרפורמה שפעלו בזמנו. בסוף הספר הוסיף מיזס "ליקוטי פרחים", אוסף ציטוטים מחכמי ישראל בימי הביניים נגד אמונות עממיות כמו שדים, רוחות וגלגול נשמות. "קנאת האמת" היה ספר חריף וחד-צדדי עד כדי כך שלא רק שומרי המסורת רדפו אותו, אלא גם משכילים מתונים כשי"ר ושד"ל הסתייגו ממנו.
יהודה ליב מיזיס
אלון ליטבק
אלון ליטבק (נולד ב-10 באוגוסט 1982) הוא מנחה טלוויזיה, שחקן, מדבב וזמר ישראלי, זכה לפרסום בעקבות השתתפותו בתחרות השירה "כוכב נולד 2".
ביוגרפיה.
ליטבק למד שש שנים נגינה בפסנתר ובצבא שירת בלהקת חיל החינוך. עבד כברמן ברמת אביב ג' והשתתף בתוכנית "כוכב נולד 2", שבמהלכה ניהל מערכת יחסים מתוקשרת עם משתתפת אחרת בתוכנית, סשה גרישקוב, שהייתה פייבוריטית לניצחון. בתוכנית עצמה הודח ליטבק בשלב מוקדם, בקרב "ראש בראש" שבו שר את שירו של יהודה פוליקר "פחות אבל כואב".
בקיץ 2004 החל להנחות לצד רוני דואני את התוכנית "ג'ונגל" בערוץ ניקלודאון שנה אחר כך המשיך בערוץ כמנחה התוכנית "מסטיק" לצד רוני דואני, ג'ייסון דנינו-הולט ומורן גרוס. בנובמבר 2005 הצטרף כמגיש בערוץ מוסיקה 24 והגיש יחד עם רוני הדר את רצועת הקליפים "מכונת הלהיטים", בהגשה יומית. כמו כן הופיע בעונה השלישית של הדרמה היומית "אהבה מעבר לפינה", בה גילם סטודנט לרפואה שהוא גם הידיד של שירלי (אגם רודברג).
בחורף 2005 שב לשתף פעולה עם רוני דואני, כשהנחה עמה בניקלודאון את העונה השנייה של תוכנית הנוער "אחי! אחותי!". באותה שנה ליטבק דיבב את דמותו של אקסל מנינג בתוכנית המצוירת "אטום-צוות אלפא על גלגלים", ואף ביצע את שיר הפתיחה של התוכנית יחד עם שירי גדני, ויורם יוספסברג. בהמשך השנה שיחק במחזמר "במבי" בבימויה של יפה גבאי. בשנת 2006 ליטבק שיחק בהצגת הילדים "שירי משחק" שנכתבה על ידי דתיה בן דור ובוימה בידי אבי מלכה. באותה שנה דיבב את דמותם של יוקיטו, ויואה בסרט האנימציה "סאקורה-הקלף הנסתר" המבוסס על תוכנית הטלוויזיה "סאקורה".
במרץ 2007 ליטבק החל להנחות את תוכנית החדשות לילדים "המהדורה" במסגרת רצועת השידור "זאפ לראשון" של הערוץ הראשון. באותה שנה השתתף בעונה הרביעית של הסדרה היומית "ראש גדול". בשנת 2008 ליטבק שיחק במחזמר "מסיבת יום ההולדת של פינוקי" בבימויו של אבי דור. ההצגה מבוססת על סדרת הספרים של אריק היל. בשנת 2010 השתתף ליטבק במחזמר "100 שירים ראשונים" בבימויו של אביחי אופיר. כמו כן, השתתף בסרט הקולנוע "התגנבות יחידים" בבימויו של דובר קוסאשווילי.