השם סילביה שונה בשנת 450 לספירת הנוצרים לסן ג'ימיניאנו אחרי שהבישוף של מודנה, ג'מיניאנוס גרם לאנשיו של אטילה ההוני לחוס על הטירה. בעקבות פעולה זו המיוחסת לבישוף, הוקדשה לכבודו כנסייה. במאות השישית והשביעית התפתח כפר עם חומות סביבה, שנקרא לאחר מכן "הטירה של סן ג'ימיניאנו" או טירת היער בגלל היער הנרחב שסבב אותה. משנת 929 העיר נשלטה על ידי הבישופים של וולטרה.
בימי הביניים והרנסאנס, הייתה סן ג'ימיניאנו נקודת עצירה לצליינים קתולים בדרכם לרומא והוותיקן, מכיוון שהייתה ממוקמת על דרך ימי הביניים פרנצ'יג'ינה. הפיתוח של העיר השתפר בזכות הסחר של מוצרים חקלאיים מהגבעות הפורות הסמוכות, בעיקר בזכות הזעפרן ששימש למאכל ולצביעת בדים וגם בזכות יין הורנאצ'ה די סן ג'ימיניאנו שעליו אמרו כי היה מקור השראה לאפיפיורים ולמשוררים.
בשנת 1199, העיר הפכה את עצמאית מהבישופים של וולטרה והקימה פודסטה, ונבנו כנסיות ומבני ציבור. עם זאת, השלום של העיר הופרע במאתיים השנים הבאות על ידי סכסוך בין גואלפים וגיבלינים, ויריבויות משפחתיות. הדבר הביא את המשפחות היריבות לבנות מגדלים גבוהים. לקראת סוף תקופת ימי הביניים היו בעיירה 72 מגדלים שהגבוה מביניהם הגיע לגובה של 70 מטר. היריבות הוסדרה בהחלטת מועצה ששום מגדל לא יהיה גבוה יותר מזה מארמון קומונלה.
בעוד הפטרון הרשמי הוא סן ג'מיניאנו, העיירה גם מכבדת (הידוע גם כסנטה סרפינה) שנולדה בסן ג'ימיניאנו בשנת 1238. ה-12 במרץ הוא היום המשויך אליה (תאריך מותה). ובמקדשה של הקפלה של סנטה פינה בכנסיית קולגייט אפשר למצוא ציורי קיר שצוירו על ידי גירלנדאיו. הבית המיוחס לסנטה פינה עדיין עומד בעיר.
העיירה שגשגה עד 1348 עד שנפגעה על ידי המוות השחור שהשפיע על כל אירופה, וכמחצית תושבי העיירה מתו. לאחר המגפה העיר עברה לשליטתה של פירנצה. עם המעבר לשלטון פירנצה ארמונות גותים נבנו בסגנון פלורנטין, ורבים מהמגדלים הונמכו לגובה של הבתים. אולם לאחר זמן מה התפתחותה דעכה וסן ג'ימיניאנו נשמרה כמו שהייתה בימי הביניים שלה עד המאה ה -19 כאשר הפכה למרכז תיירותי.
להלן התפתחות האוכלוסייה בעיר מאז שנת 1861:
אתרי העיר.
העיר מוקפת חומה שנבנתה החל בשנת 998 וצורתה כשל מחומש או בקבוק הניצב הפוך. אורכה של העיר כ-800 מטר ורוחבה המקסימלי 600 מטר, אך בדרך כלל פחות מזה. בצידה המערבי של העיר ניצבת מצודת "לה רוקה" (La Rocca) המהווה חלק מחומת העיר. המצודה נבנתה בתקופת השלטון הפיורנטיני והיו בה חמישה מגדלים, אך אלה נהרסו במשך השנים.
הרחוב הראשי "ויה סן מטאו" (Via San Matteo) מוביל משער בשם זה הניצב בצידה הצפון-מערבי של העיר אל כיכר הדואומו. המשכו של הרחוב דרומה, בשם "ויה סן ג'ובאני" (Via San Giovanni), מוביל לשער העיר הדרומי הנושא את שמו של הרחוב. רוב רחובות העיר צרים ומיועדים להולכי רגל בלבד.
באיטליה של ימי הביניים, התחרו המשפחות המבוססות בבניית מגדלים גבוהים ששימשו כמו המבצרים כסמל מעמד. לפי תאוריה אחרת נבנו המגדלים לצורך ממשי שהיה קשור לתעשיית הבדים של העיר. מחירם של בדים אלה שנצבעו בצבע צהוב שהופק לפי נוסחה סודית מזעפרן נקבע בהתאם לאורכם. בשל חוסר המקום ברחובות העיר הצפופים והצורך להגן על הבדים היקרים מלכלוך ומאור השמש בעת ייבושם, הקימו התושבים את המגדלים ששמשו לתליית יריעות הבד בתוכם. כך או כך, שלא כמו ערים אחרות כמו פירנצה או בולוניה, הצליחה סן ג'ימיניאנו לשמר ארבעה-עשר מ-72 ממגדליה, שהם סמליה של העיר היום.
העיר ידועה גם בארבע הכיכרות הקטנות שבמרכזה:
"פיאצה דלה צ'יסטרנה" (Piazza della Cisterna - "כיכר הבאר") שצורתה כשל משולש נקראת על שם הבאר שבמרכזה ואשר נחפרה ב-1237.
"פיאצה דל דואומו" (Piazza del Duomo - "כיכר הקתדרלה") - סביב כיכר זו ניצבים שבעה ממגדלי העיר כמו גם כנסיית "קולג'אטה די סנטה אסונטה" (Collegiata di Santa Assunta) שבנייתה הושלמה ב-1248, ואשר שימשה בעבר כקתדרלת העיר. בכיכר ניצב גם ארמון הפודסטה (Palazzo del Podestà - "ארמון המושל") בו פועל כיום מוזיאון לאמנות, וצמוד לו מתנשא מגדל רוניוזה (Torre Rognosa) לגובה של 51 מטר. המגדל שימש במאה ה-14 כבית המאסר של העיר.
שתי הכיכרות האחרות הן "פיאצה פקורי" (Piazza Pecori) הסמוכה לחזית הדרומית של הכנסייה ובה פסל של הבשורה, ו"פיאצה דלה ארבה" (Piazza delle Erbe - "כיכר התבלינים" או "כיכר עשבי התיבול").
תיירות בעיר.
כיום מהווה העיר מרכז תיירותי, ומרכזת סביבה ובתוכה מספר רב של מלונות ומסעדות. מרכז העיר משמש כמדרחוב קניות המציע יינות, גבינות ומוצרי בשר. כמו כן כלי קרמיקה ותיקים המיוצרים בחבל טוסקנה.
דיוק ניוקם 3D
דיוק ניוקם 3D (באנגלית: Duke Nukem 3D) הוא משחק ירי בגוף ראשון שנוצר בשנת 1996 על ידי חברת 3D Realms, והוא המשחק השלישי בסדרת דיוק ניוקם (אחרי Duke Nukem ו-Duke Nukem II). זהו המשחק הראשון בסדרה שהוסב לקונסולת משחקים כלשהי (שני המשחקים הקודמים היו זמינים למחשב האישי בלבד).
עלילה.
גיבור המשחק הוא "דיוק ניוקם", (Duke Nukem) שכיר חרב מאצ'ו, שרירן ושוביניסט שאוהב להתעסק עם רובים ובחורות. זירת המשחק היא בלוס אנג'לס עתידנית, לאחר שחייזרים השתלטו על העיר. בהמשך המשחק מוצגים אויבים חדשים, כלי נשק חדשים, חשפניות, שלבים שונים ומגוונים ומשפטי מפתח מבדרים של דמות השחקן.
המשחק עוצב ופותח על ידי חברה ששמה 3DRealms, חברת בת של Apogee, שהוציאה משחקים תלת ממדיים אשר כללו דמויות מוכרות ממשחקים אחרים, כמו דום. למרות שמשחק הפך להצלחה מידית, הוא ספג ביקורת על השימוש בפורנוגרפיה ושוביניזם במשחק עצמו.
המשחק דומה לדום ומתנהל דרך עיניה של הדמות, החמושה במגוון רובים ויורה אל עבר אויבים הבאים להרגה. כלי הנשק במשחק נעים מהבעיטה, האקדח ורובה הציד המסורתיים עד למשגרי רקטות, רובי קרח ורובים מכווצים. חידוש במשחק לעומת DOOM היא היכולת לכוון עם העכבר ולנוע בזירה תלת-ממדית, כולל לגובה.
גרסאות.
גרסאות המשחק למערכות הפעלה שונות ("פורט"):
קאן
קאן (בצרפתית: Cannes) היא עיר קיט בדרום-מזרח צרפת השוכנת בריביירה הצרפתית, ובה כ-70,000 תושבים. בעיר נערך מדי שנה פסטיבל סרטים בינלאומי נודע, "פסטיבל קאן".
דמוגרפיה.
אוכלוסיית העיר קאן מנתה 67,304 תושבים במפקד האוכלוסין שהתקיים ב-1999. ההערכות כיום אומדות את אוכלוסייתה בכ-69,700 תושבים. היא מהווה חלק מהמטרופולין של ניס, שאוכלוסייתו הכוללת עולה על 900,000 תושבים.
גאוגרפיה.
קאן שוכנת בריביירה הצרפתית, ויש אליה גישה נוחה מכיוון האלפים הימיים. היא ידועה בזכות חופיה החוליים, אשר מרביתם פתוחים לציבור.
היסטוריה.
בימי הביניים הייתה קאן חלק פיאודלי ממנזר מקומי. עד תחילת המאה ה-19, הייתה קאן כפר חקלאי, שרבים מתושביו התפרנסו מדיג. בכפר הייתה צפיפות אוכלוסייה גבוהה יחסית לאזור. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-19, אריסטוקרטים זרים, ביניהם צרפתים, בנו בתי קיט באזור, ובכך הפכו את הכפר בהדרגה לעיר קיט.
ב-1 במרץ 1815 נחת נפוליאון בקאן, לאחר שברח מהאי אלבה שאליו הוגלה לאחר תבוסתו.
האחראי לגדילת הכפר היה הלורד הנרי פטר ברוהאם (1777–1868), פוליטיקאי בריטי מוכשר ונשוא פנים בזמנו שגילה את קאן ב-1834 בדרכו לאיטליה. הוא קנה אדמה מערבית לכפר, שהיום מהווה את הכניסה לעיר. ברוהם השתמש בקשריו הפוליטיים בצרפת על מנת לפתח את האזור.
פיתוחה של עיר החוף הביא להתפתחות הרכבת הקלה באזור, ובייחוד לפתיחתה של הרכבת הקלה של קאן, שנפתחה ב-1899.
כלכלה.
קאן מאופיינת כעיר קיט המארחת מגוון של ירידים, פסטיבלים ותערוכות מהבולטים בתחומם בעולם. בין השאר מתקיים בקאן מדי שנה בחודש מאי פסטיבל הקולנוע בקאן, במרץ יריד הנדל"ן MIPIM, מדי שנה פסטיבל הפרסום הבינלאומי (האריה של קאן), ומדי שנתיים יריד תעשיית המוזיקה MIDEM.
אסיזי
אסיזי (באיטלקית: Assisi; בלטינית: Asisium) היא עיר במחוז אומבריה שבאיטליה. העיר מפורסמת בזכות היותה מקום הולדתם של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי, שייסד את מסדר הפרנציסקנים בעיר ב-1208, ושל קלרה הקדושה.
כנסיותיה המפוארות ומרקמה העירוני של אסיזי הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
בזכות חשיבותה בדת הקתולית, אסיזי מושכת אליה מיליוני תיירים וצליינים מדי שנה.
ארבעה מתושבי העיר זכו לאות חסיד אומות העולם מ"יד ושם" על פעילותם להצלת היהודים בזמן השואה.
היסטוריה.
בסביבות 1000 לפנה"ס התיישבו באזור אסיזי מהגרים משבט האומברי. החל מ-450 לפנה"ס כבשו האטרוסקים את היישובים הללו, ומאוחר יותר, ב-295 לפנה"ס, השתלטו על האזור הרומאים, אשר הקימו את העיר התוססת "אסיסיום" למרגלות הר סובאסיו - העיר המרכזית של המחוז בזמנם. גם בימינו ניתן לראות את שרידי עיר רומאית זו: למשל, חומות העיר, הפורום (כיום פיאצה דל קומונה), תיאטרון, אמפיתיאטרון, ומקדש מינרווה (שהפך לכנסיית סנטה מריה סופרה מינרווה).
בשנת 238 המירו תושבי העיר את דתם לנצרות על ידי הבישוף רופינו שקבור באחת מכנסיות העיר. לאחר נפילת רומא ושלטון הפרנקים, השיגה אסיזי עצמאות במאה ה-11. במהלך מלחמה ממושכת נגד העיר פרוג'ה, נפל פרנצ'שו די ברנאדוטה (פרנציסקוס מאסיזי) בשבי, והדבר הניע אותו להקדיש עצמו לעוני וענווה (ראו: פרנציסקנים). עד סוף ימי הביניים התחלף השלטון בעיר בין משטר האפיפיור לבין זה של פרוג'ה. כמו ערים אחרות רבות, הידרדרה העיר בעקבות פרוץ מגפת "המוות השחור" ב-1348.
במאות הבאות המשיכה העיר לגדול ולשגשג בתור אתר צליינות מרכזי הודות לזכרו של פרנציסקוס מאסיזי.
במלחמת העולם השנייה.