לימודים בישראל הוא אתר אינטרנט ישראלי, שהוקם בשנת 2000, ומשמש כפורטל בתחום החינוך וההשכלה בישראל.
אודות האתר.
האתר "לימודים בישראל" הוקם על ידי ד"ר מוטי פרידמן מהמחלקה לחינוך יהודי ב, והחל לפעול בשנת 2000. האתר נותן הכוונה וייעוץ למבקשים לרכוש השכלה או מקצוע, בישראל ומחוצה לה. נכון ל-2022, האתר מנוהל על ידי חברה פרטית.
בצוות הפדגוגי של האתר נמצאות ד"ר ענת רפופורט, פסיכולוגית תעסוקתית, וד"ר תמר אמיר, המנהלת כעשרים שנה את המרכז לייעוץ לימודי של אוניברסיטת תל אביב.
האתר מפעיל גם ערוץ בפייסבוק וערוץ ביוטיוב.
ביוני 2022 הוחלף הדומיין של האתר, כחלק ממיתוג מחדש.
מבנה האתר ותכניו.
האתר מספק מידע, ייעוץ והכוונה בנוגע למוסדות בתחום הלימודים.
באתר מצויים מספר מקורות מידע, ובהם:
יחסי הונג קונג–יפן
יחסי הונג קונג–יפן הם היחסים הדיפלומטיים בין הונג קונג האזור המנהלי המיוחד של הרפובליקה העממית של סין לבין יפן. השגרירות היפנית בבייג'ינג אמונה על הונג קונג מעצם היותה אחראית על כל הרפובליקה העממית של סין. בנוסף לכך, מחזיקה יפן קונסוליה כללית בהונג קונג. הונג קונג מיוצגת ביפן על ידי משרד סחר רשמי שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
היסטוריה.
מגעים ראשוניים.
בשלהי תקופת אדו ביפן, התחילה הגירה יפנית מתונה אל הונג קונג הבריטית. עם סיומה של מדיניות הסאקוקו, אשר אסרה על העם היפני לעזוב את שטחי יפן, החלו מסעות שיט סדירים וקבועים בין יפן, הונג קונג ושנגחאי; סוחרים וזונות מיפן החלו בד בבד להתיישב בהונג קונג.
עד שנת 1885 הקונסול היפני בהונג קונג וממשלת בריטניה ניסו לדכא את הזנות היפנית בהונג קונג בעזרת החלת תקנות חדשות המקשות על הנשים אשר רוצות לעסוק במקצוע. עם החלת התקנות החדשות, מספר הנשים היפניות אשר הוענקו להן רישיונות זנות צומצם לחמישים ושתיים ובקשת הרישיונות לזנות הועברו לטיפולו של הקונסול היפני בהונג קונג. למרות הרצון העז של השלטון בהונג קונג לדכא את התופעה, הקהילה היפנית בהונג קונג התנגדה בתוקף למהלכים נגד הזונות היפניות.
מהומות אנטי-יפניות בהונג קונג (1931–1932).
לאחר הפלישה היפנית למנצ'וריה החלה להתפתח מתיחות עזה בין התושבים היפניים לבין התושבים הסיניים בהונג קונג. ב-20 בספטמבר 1931, עיתון החדשות קונג-שונג פרסם כתבה על הפלישה היפנית לסין, הקוראת לעם הסיני בהונג קונג "לקום ולנקוט בפעולה". ב-23 בספטמבר 1931 ממשלת סין הכריזה על יום אבל לאומי בעקבות תקרית מוקדן. באותו היום, מספר נערים סיניים החלו ליידות אבנים על פאב יפני בהונג קונג. למחרת נשרף דגל יפן אשר הונף בבית ספר יפני בהונג קונג.
בלהט המהומות נרצחה משפחה יפנית בת חמש נפשות על ידי גבר סיני חמוש. הרוצח דקר את חמשת בני המשפחה, ההורים נפטרו במקום ומותם של הסבתא ושני הילדים נקבע מאוחר יותר בבית החולים. כתוצאה מרצח המשפחה, הכריזה ממשלת בריטניה, אשר שלטה בהונג קונג, על מצב חירום בעיר.
הכיבוש היפני.
בשנות ה-40 של המאה ה-20, עשור לאחר המהומות האנטי-יפניות בהונג קונג, אוכלוסיית היפנים באזור לא גדלה; בתי הספר היפניים המשיכו לפעול בוואן חי ובקניון טאון בהונג קונג. עם סיום הברית האנגלו-יפנית, בתחילת שנות ה-20, החלה בריטניה לראות ביפן גורם מאיים במזרח אסיה. חששה של בריטניה גבר עם התפשטות הלחימה במלחמת סין–יפן השנייה. ב-21 באוקטובר 1938, כבשו היפנים את העיר קנטון (גואנגג'ואו), ובכך הקיפו את הונג קונג. לבסוף, ב-8 בדצמבר 1941, פלשה האימפריה היפנית להונג קונג וכבשה אותה. בניגוד לכיבושי יפן באזורי מנצ'וקוו, הכיבוש היפני בהונג קונג לא לווה באהדה רבה בקרב האזרחים היפנים באזור.
העיתון "הונג קונג ניוז", אשר הודפס בשלוש שפות, אנגלית, מנדרינית ויפנית, הפסיק לכתוב את הגרסה היפנית כמחאה על הכיבוש היפני של הונג קונג.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה כלכלת יפן נחלה הפסדים רבים, וכתוצאה מכך, כמות ההשקעות היפניות מעבר לים ירדו. במשך השנים הבאות, יפן שיקמה את הכלכלה שלה והחלה בתנופה כלכלית משמעותית, מה שאפשר את החזרת ההשקעות מעבר לים ואת העלייה החדה באוכלוסייה היפנית בהונג קונג. בין השנים 1981–1999 הקהילה היפנית בהונג קונג שילשה את עצמה. באותן השנים כמות אוכלוסיית היפנים באזור עמדה על 23,480 אזרחים יפנים. בהתאם לגידול זה, מספר החברות היפניות אשר פעלו בהונג קונג זינק גם הוא והגיע למספר שיא של 2,197 חברות יפניות פעילות.
בשנות ה-60 הוקם לראשונה בית ספר יפני בהונג קונג. ביוני 1987 החלו להדפיס את העיתון "הונג קונג פוסט", העיתון היפני הראשון בהונג קונג.
הרפורמה בכלכלת סין והחזרתה של הונג קונג לריבונות הסינית גרמה לקושי של האוכלוסייה היפנית להיטמע בהונג קונג. חברות יפניות רבות נאלצו להעביר את פעילותן לערים הסמוכות שנג'ן וגואנגג'ואו; כתוצאה מכך, בשנת 1999 האוכלוסייה היפנית בהונג קונג פחתה. בשנת 2001 מחלקת המפקדים והסטטיסטיקה בהונג קונג פרסמה כי מספר התושבים היפנים בהונג קונג לשנת 2001 עמד על 14,100 תושבים, ירידה של 33% לעומת השיא. בשנת 2004 הקונסוליה הכללית היפנית בהונג קונג דיווחה על עלייה של כ-10,000 אזרחים יפנים המתגוררים בהונג קונג - באותה השנה נרשמו 25,600 תושבים יפניים.
חינוך.
בית הספר היפני הבין-לאומי בהונג קונג משרת את האוכלוסייה היפנית בעיר.
בית הספר המשלים היפני בהונג קונג (ביפנית: 香港日本人補習授業校) הוא תוכנית משלימה לילדים יפניים.
מדיה.
העיתון "הונג קונג פוסט" הוא העיתון היפני הרשמי בהונג קונג.
בקתה
אופנת ישראל באירוויזיון
להלן סקירה של האופנה של ישראל באירוויזיון.
הופעות בשירים שייצגו את ישראל.
ב-1973 ישראל השתתפה לראשונה באירוויזיון. לזמרת אילנית עיצבה המעצבת רוז'י בן יוסף שמלה ארוגה בסגנון בדואי עם גזרה רחבה עם שרוולי פרפר ועוצבה סביב פיסת קרושה אדומה שהייתה ממוקמת במפתח החזה, השמלה עם הפסים הצבעוניים נוצרה במטרה לעצב בגד בסגנון ישראלי המייצג את ישראל.
באירוויזיון 1976 לבשו בתחרות חברות להקת שוקולד מנטה מסטיק חליפות לבנות, שלכל אחת מהן פרח בחולצה בצבעים שונים אותם יצר גדעון אוברזון.
המעצבת דורין פרנקפורט הייתה אחראית על עיצוב תלבושות של מספר הופעות של ישראל באירוויזיון, ב-1978 עיצבה ליזהר כהן בגד שלקח השראה מבגדי מוזיקת הדיסקו שהייתה פופולרית בשנות השבעים ושילב בתוכו גם את הסגנון הישראלי של הקיבוץ.
ב-1979 פרנקפורט הייתה מעוניינת להעניק לגלי עטרי ולהקת חלב ודבש ביגוד בגוון קליל וזאת מכיוון שהשיר הללויה הוא בסגנון גוספל, היא יצרה עבור עטרי שמלת מעטפת עם מכנסיים רקומים בצבע לילך שהושפע גם מלבוש תימני מסורתי, את שלושת זמרי חלב ודבש הלבישה בלבן עם אביזרים של פפיונים ושלייקס מפייטים.
באירוויזיון 1983 שנערך בגרמניה יצרה פרנקפורט ביגוד בהשראת הטלאי הצהוב, היא הלבישה את הזמרת עפרה חזה בטוניקה עם מכנסיים לבנים ואת להקת הליווי בצבע צהוב מסנוור.
ב-1987 הבגדים שלבשו צמד הבטלנים הושפעו מהסרט האחים בלוז.
ב-1988 המעצבת פרח ראובן הייתה אחראית על הביגוד למשלחת, הזמרת ירדנה ארזי לבשה חולצה אדומה עם כתפיים חשופות וחצאית שחורה עטירת בד.
ב-1990 הוכנה לריטה שמלה שחורה בעלת שסעים עמוקים ובישיבתה על הבמה נחשף שהשמלה יכולה לשמש גם כמיני בנוסף לשמלה הארוכה.
התלבושות של אורנה ומשה דץ ב-1991 הושפעו מקולקציית הגמר בשנקר של המעצב ירון מינקובסקי, העיצוב היווה חיבור בין טקסטיל של מפות בוכריות עם השראות מקומיות ובינלאומיות, השמלה של אורנה דץ הושפעה מאוד עם הלבוש המזרח תיכוני, בגדיהם הוצגו בתערוכה שנערכה לכבוד שבעים שנה לאופנה ישראלית שנערכה במוזיאון ישראל.
עבור אירוויזיון 1998 העניק המעצב הצרפתי ז'אן-פול גוטייה לדנה אינטרנשיונל שמלה עם נוצות של תוכי אותה עיצב, בחזרות לקראת התחרות נראה שהנוצות מסתירות את פניה של אינטרנשיונל ובעקבות זאת בביצוע השיר היא לבשה שמלה של גלית לוי, אך כשנודע לה על זכייתה היא החליפה לשמלתו של גוטייה וביצעה עמה את השיר המנצח.
באירוויזיון 2005 לבשה שירי מימון שמלה של המעצבת ריבה אושידה.
באירוויזיון 2013 עיצבה אפרת קליג את השמלה למורן מזור.
ב-2019 נערכה בקניון האופנה "TLV" תערוכת "השמלה המנצחת" בה מעצבים הציגו שמלות בהשראת שמלות שלבשו נציגות ישראל באירוויזיון.
בארכיון האופנה בשנקר מצויים דגמים של שמלת אירוויזיון 1973 ובגדי אירוויזיון 1991.
מנחי ישראל באירוח התחרות.
באירוויזיון 1979 אותו לראשונה אירחה ישראל, לבשה המנחה ירדנה ארזי שמלה שעשויה מאריג תחרה בצבע לבן-שמנת עם סיומת של דאנטל בשוליים ובסגנון רך של העצבת יהודית גוטפריד.
באירוויזיון 1999 גדעון אוברזון עיצב את השמלות למנחות דפנה דקל וסיגל שחמון.
באירוויזיון 2019 הדוגמנית בר רפאלי שהנחתה לבשה בחצי גמר אחד שמלה של פאקו רבאן וחצי גמר שני שמלה של גליה להב ובגמר גם בחרה בשמלות של להב.
מספר ליילנד
מספר ליילנד (באנגלית: Leyland number) בתורת המספרים הוא מספר מהצורה: formula_1 כאשר x ו-y הם שלמים גדולים מ-1‏.
מספרים אלו קרויים על שמו של המתמטיקאי הבריטי פול ליילנד. מספרי ליילנד הראשונים הם: formula_2 ().
הדרישה ששני המספרים יהיו גדולים מ-1 חשובה, מכיוון שבלעדיה כל שלם חיובי יהיה מספר ליילנד מהצורה formula_3.‏ בנוסף, עקב עקרון הקומוטטיביות של החיבור, התנאי
"x" ≥ "y" ‏מוסף בדרך כלל כדי להימנע מכפילות בקבוצת מספרי ליילנד (כך שמתקבל התנאי: ‏1 &lt; "y" ≤‏ "x").
מספרי ליילנד ראשוניים.
ליילנד ראשוניים (Leyland primes) הם מספרי ליילנד שהם גם ראשוניים.
הראשונים שבהם הם: formula_4
המתאימים ל: