חמישה פילוסופים יושבים סביב שולחן עגול ומבלים את זמנם בחשיבה ובאכילה. במרכז השולחן ישנה קערת ספגטי גדולה, ולכל אחד מהפילוסופים יש צלחת. בין כל שתי צלחות נמצא מזלג, כך שישנם בסך הכול חמישה מזלגות.
על מנת לאכול את הספגטי, כל פילוסוף זקוק לשני מזלגות (בניסוחים אחרים של הבעיה המזלגות מוחלפים במקלות אכילה). כל פילוסוף יכול להרים רק את שני המזלגות הקרובים אליו (אלו שמימין ומשמאל לצלחת שלו) ואינו יכול להרים את שניהם בו-זמנית - כלומר, עליו להרים את אחד מהם, ורק לאחר מכן את השני. תנאי נוסף הוא שלא מתקיימת כל תקשורת בין הפילוסופים.
שתי הבעיות הבסיסיות שעלולות להתהוות הן קיפאון והרעבה. מצב של קיפאון מתרחש כאשר כל הפילוסופים נתקעים במצב כלשהו ממנו אינם יכולים לצאת. למשל, אם הכלל שעל פיו הפילוסופים פועלים אומר כי כאשר הם רוצים לאכול עליהם להרים את המזלג שמימינם ולחכות עד שהמזלג משמאלם יתפנה, עלול להיווצר קיפאון אם כל הפילוסופים ירצו לאכול בו-זמנית - כולם ירימו את המזלג שמימינם ולאחר מכן יחכו לנצח למזלג שמצד שמאל (שכן מזלג זה מוחזק בידי פילוסוף אחר, שגם הוא מחכה שיתפנה המזלג משמאלו, וכן הלאה בצורה מעגלית).
מצב של הרעבה מתרחש כאשר אחד או יותר מהפילוסופים אף פעם אינו מצליח לאכול. למשל, אם דרך הפעולה של הפילוסופים היא להרים את המזלג שמצד ימין, לחכות חמש דקות למזלג שמצד שמאל, ואם הוא טרם התפנה - להניח את המזלג שבצד ימין ולחכות עוד חמש דקות לפני הניסיון הבא, המצב שמתקבל אינו קיפאון (שכן הפילוסופים כל הזמן מורידים ומרימים את המזלגות, ולא נתקעים במצב בודד) אך הוא בבירור הרעבה כי אף פילוסוף אינו מצליח לאכול. דוגמה נוספת להרעבה מתרחשת כאשר מוסיפים למערכת אלמנט של עדיפות. פתרון אפשרי, למשל, למצב הקיפאון שתואר לעיל תספק החלטה שפילוסוף האוחז מזלג ומחכה למזלג אחר, ישחרר את המזלג שבידו אם שכנו מבוגר ממנו וגם הוא מחזיק מזלג. זהו פתרון טוב למדי, אך הוא יכול להביא למצב שבו הפילוסוף הצעיר ביותר אינו מספיק אף פעם לאכול, בעוד הפילוסופים משני צדדיו אוכלים לסירוגין.
הפילוסופים מייצגים תהליכים ותהליכונים שרצים במקביל על מעבדים שונים או על מעבד יחיד. המזלגות מייצגים משאבים משותפים - זיכרון מחשב, קבצים וכדומה.
פתרון הבעיה.
פתרון המלצר (פתרון המנצח).
פתרון פשוט יחסית מושג על ידי הפעלה של "מלצר" בשולחן. פילוסוף חייב לבקש רשות להרים מזלג. מפני שהמלצר מודע למצב המזלגות, הוא מסוגל להכריע ולמנוע מצב של קיפאון (Deadlock).
כאשר ארבעה מזלגות בשימוש, הפילוסוף הבא שמעוניין לבקש מזלג, צריך לחכות לרשות המלצר, שכמובן לא תינתן עד אשר המזלג יתפנה.
הלוגיקה פשוטה על ידי הקביעה שפילוסופים קודם כל מרימים את המזלג השמאלי ואחר כך את הימני (או להפך). המלצר מתנהג כסמפור, רעיון שהוצג על ידי דייקסטרה ב-1965.
פתרון באמצעות אסימון.
נאפשר לפילוסוף להרים את המזלגות שלו באופן הבא, ללא מעורבות של צד שלישי: נשים צלחת מרכזית על השולחן, כל פילוסוף שירצה להרים את המזלגות שלו יצטרך ראשית לקבל שליטה על הצלחת ורק לאחר מכן יוכל להרים את המזלגות. פתרון זה מקטין את רמת המקביליות המתאפשרת במערכת, ולכן מאריך את משך ההמתנה עבור הפילוסופים. כמו כן, הפתרון מונע מצב של קיפאון, אך לא מצב של הרעבה.
אנדרו דייוויס
סר אנדרו פרנק דייוויס (באנגלית: Sir Andrew Frank Davis; נולד ב-2 בפברואר 1944) הוא מנצח בריטי.
חייו.
דייוויס נולד באשרידג', הרטפורדשייר ולמד בקולג' המלכותי למוזיקה, קינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג' (שם השתלם בנגינת עוגב) ואחר כך אצל פרנקו פרארה ברומא.
המשרה החשובה הראשונה שהחזיק הייתה כמנצח חבר של התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC משנת 1970. בשנת 1975 התמנה למנצחה הראשי של התזמורת הסימפונית של טורונטו. הוא פרש מתפקידו בשנת 1988 אך נשאר קרוב אל התזמורת, כמנצח כבוד שלה.
בשנת 1988 התמנה דייוויס למנהל מוזיקלי של פסטיבל גליינדבורן, שם פגש את הסופרן ג'אנה רולנדי, שהייתה לאחר זמן לאשתו. דייוויס חזר ל-BBC בשנת 1989 כדי להתמנות למנצח הראשי של תזמורת רשות השידור הבריטית, משרה בה החזיק עד 2000, כאשר פינה את מקומו לליאונרד סלטקין. דייוויס היה למנהל המוזיקלי של האופרה הלירית של שיקגו בשנת 2000.
דייוויס מנצח על רפרטואר רחב ומגוון, אם כי הוא מייחס חשיבות מיוחדת למוזיקה בריטית בת זמננו. שמו נקשר במיוחד בזה של מייקל טיפט, הוא ניצח על הבכורה הבריטית של יצירתו "מסכת הזמן" ודרש להפיק את "נישואי קיץ" (שהוצגה בשנת 2005) כאשר הצטרף לאופרה הלירית של שיקגו. הקלטתו לאופרה "מסכת אורפיאוס" של האריסון בירטוויסל זכתה לשבחי הביקורת.
בין השנים 2013–2019 הוא כיהן כמנצחה הראשי ומנהלה האמנותי של התזמורת הסימפונית של מלבורן.
קדש הקדשים
קודש הקדשים
מצודת דוד
מצודת ציון
יהוידע
קלווריסקי
חיים קלווריסקי
אני עדיין יודע מה עשית בקיץ האחרון
אני עדיין יודע מה עשית בקיץ האחרון (באנגלית: I Still Know What You Did Last Summer) הוא סרט אימה משנת 1998, אשר בוים על ידי דני קאנון ונכתב על ידי טריי קאלאוואיי. הסרט הוא סרט המשך לשובר הקופות "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון". ב-15 באוגוסט סרטי קולומביה שחררה סרט המשך שני בשם "אני תמיד אדע מה עשית בקיץ האחרון" שיצא ישירות ל-DVD. בסרט מככבים ג'ניפר לאב יואיט, פרדי פרינז ג'וניור וברנדי נורוואד.
עלילה.
שנה לאחר האירועים שקרו בסרט הקודם, ג'ולי ג'יימס עזבה את עיר מולדתה כדי ללמוד בקולג' בבוסטון ולהשאיר את הזיכרונות הכואבים מאחור. קרלה וילסון, חברתה הטובה של ג'ולי ושותפתה לדירה, משתתפת במשאל טלפוני וזוכה לטוס לאיי הבהאמה, וזכאית להביא איתה עוד שלושה חברים. ג'ולי רוצה להזמין את החבר שלה ריי לנסיעה, אבל הוא מסרב, פגוע מסירובה לבקר אותו בסאות'פורט, שם הרציחות מהקיץ שעבר קרו.
לפיכך, ג'ולי, קרלה, החבר של קרלה, טיירל, והחבר החדש שלהם, ויל בנסון, טסים לאיי הבהאמה. כשהם מגיעים לשם, הם מגלים כי אורחי המלון עוזבים כי עונת ההוריקנים החלה. בקרוב כמה רציחות מתרחשות בית הנופש וג'ולי נאלצת לספר לאחרים על העבר שלה. החשד נופל על שוער העוסק בוודו בשם אסטס, אשר מנסה להגן עליהם. מתגלה שהחופשה הייתה מסודרת במיוחד עבור ג'ולי, וכי קרלה לא זכתה בשום פרס. אסטס מוביל אותם לאתר בית קברות שבו משפחתו של בן ויליס קבורה ומצבה ששמה של ג'ולי כתוב בדם עם חור פתוח, שבו בן מתכנן לזרוק את גופתה אחרי שיהרוג אותה. מתברר כי אדם נוסף ממשפחת ויליס חי: ויל בנסון הוא למעשה בנו של בן ויליס והוא מפריד את ג'ולי מהאחרים. הוא לוקח אותה לבית הקברות של המשפחה ומציג אותה לאביו.
ריי מגיע בדיוק כשבן מתכונן להרוג את ג'ולי. במאבק, בן בטעות דוקר את הבן שלו עם הקרס שלו ונורה עם האקדח של ריי מספר פעמים על ידי ג'ולי, והוא נופל אל תוך הקבר הריק. משמר החופים מגיע ומציל את ג'ולי, ריי וקרלה.
בסצנה האחרונה, ג'ולי וריי נמצאים בבית שזה עתה נרכש על ידם. ריי נמצא בחדר האמבטיה והדלת נסגרת בפתאומיות. לג'ולי יש תחושה שיש מישהו בבית אבל היא בטוחה שהיא מדמיינת. כאשר ג'ולי נכנסת לחדר השינה שלהם ומתיישבת על המיטה, היא מביטה במראה שנשענת בחלק התחתון של הקיר שלה, ומבחינה שבן מתחת למיטה שלה. הסרט מסתיים כאשר בן גורר את ג'ולי מתחת למיטה, משאיר את המצב מעורפל. (למרות זאת, שג'ולי עלתה לחדר, היא אמרה לריי שהיא נכנסה לחדרה, היא ציינה שהיא נרדמה מאוד חזק מה שאולי אומר שהיא נרדמה וחלמה.)
9K115-2 מטיס-M
9K115-2 מֵטיס-M הוא טיל נ"ט דור ב' לטווח קצר/בינוני מתוצרת רוסיה. כינויו של הטיל בקוד דיווח נאט"ו הוא AT-13 סקסהורן-2.
מאפייני הטיל.
לטיל שתי תצורות: חימוש של ראש קרב חלול "טאנדם" אשר מיועד לחדור דרך המיגון הריאקטיבי של טנקים מודרניים (יכולת חדירה של 850 מ"מ לאחר מיגון ריאקטיבי), או ראש קרב תרמובארי (דלק-אוויר), שנועד לפגוע במטרות "רכות" כגון חי"ר.
ההנחיה של הטיל, דור ב' (הנחיה חצי-עצמאית), מבוססת על הנחיית תיל בשילוב תת-אדום. ההנעה היא הנעה דו-שלבית: התנעה ראשונית משגרת את הטיל, ואז מוצת המנוע העיקרי. בצורה כזו ניתן לשגר גם ממקומות סגורים, מבלי שמפעיל הטיל ייפגע מבעירת המנוע (הנעה כזו קיימת, למשל, גם בטיל הג'אוולין האמריקאי).
הודות למשקלה הקל ולממדיה הקטנים של המערכת, צוות של 3 חיילים יכול להפעיל את המערכת, כאשר חייל אחד נושא את המשגר עם טיל, ו-2 חיילים נוספים סוחבים איתם 2 טילים כל אחד.
מערכת המטיס-M כוללת:
הטיל נמצא בצבא רוסיה ובצבאות ערביים כגון צבא סוריה. במלחמת לבנון השנייה התברר כי חזבאללה משתמש בטילים אלו, ובעזרתם פגע בכמה טנקי מרכבה של צה"ל.
הסולם הכרומטי של פון לושאן
הסולם הכרומטי של פון לושאן (בגרמנית: von Luschan) הוא שיטת סיווג של בני אדם לפי צבע עורם. השיטה ידועה גם בשם "סולמו של פון לושאן". השיטה נקראה על שם ממציאה פליקס פון לושאן .
הסולם בנוי מ-36 אריחי זכוכית אטומה בצבעים שונים. השיטה מבקשת לקבוע את צבע עורם של בני אדם באמצעות השוואת צבע העור, רצוי במקום שאינו חשוף לשמש, כגון מתחת לזרוע, אל אחד מאריחי הסולם. בכלי זה נעשה שימוש רב במרוצת המחצית הראשונה של המאה ה-20 במחקר המדעי אודות גזע ובאנתרופומטריה (ענף באנתרופולוגיה פיזית העוסק במדידת בני אדם חיים כבסיס להשוואה בין אנשים וקבוצות).