מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה מונה ביירליין לראש מטה דיוויזיית הפאנצר ה-10, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין במסגרת קבוצת ארמיות צפון, ובמהלך המערכה על צרפת כחלק מהקורפוס הממונע ה-19 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט. במהלך מבצע ברברוסה היה ביירליין ראש מטה ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן מונה לראש מטה קורפוס אפריקה. ב-5 באוקטובר 1941 קיבל ביירליין על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובמהלך קרב אל עלמיין השני פיקד ביירליין למשך שבועיים על קורפוס אפריקה. ב-6 ביולי 1943 קיבל ביירליין תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-25 באוקטובר 1943 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-3, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת הארמייה השמינית. ב-10 בינואר 1944 מונה ביירליין למפקד דיוויזיית פאנצר להר, ונשלח עימה לדרום צרפת בתחילת 1944, ולאחר מכן הועבר עימה להונגריה לאימונים נוספים, שם קלטה הדיוויזיה לתוכה את רגימנט הפאנצרגרנדיר (חי"ר משוריין) ה-901. במאי חזרה הדיוויזיה לצפון צרפת, בהמתנה לפלישה הצפויה של בעלות הברית. בעת הפלישה לנורמנדי, ב-6 ביוני, פאנצר להר הייתה חלק מהעתודה האסטרטגית המשוריינת של הגרמנים במערב (קבוצת פאנצר מערב), ואחת הדיוויזיות החזקות ביותר בצבא הגרמני, וכללה 14,634 איש, 109 טנקים, 40 תותחי סער, ו-612 זחל"מים - פי שניים ממספר הזחל"מים בדיוויזיות פאנצר רגילות. ב-8 ביוני היא הובהלה לקרבות כנגד התקדמות הכוחות הבריטים והקנדים לעבר קן (הקרב על קן). פאנצר להר ספגה אבדות כבדות במערכה בנורמנדי, וכמעט שהושמדה, ועד ראשית אוגוסט 1944 כללה רק כ-20 טנקים. ב-20 ביולי 1944 קיבל ביירליין תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובספטמבר נשלחה הדיוויזיה בפיקודו לרענון ומילוי שורותיה, ובנובמבר הועברה לחבל הסאאר, שם סייעה לקבוצת ארמיות G שהייתה נתונה למתקפות כבדות מהארמייה השלישית של ג'ורג' פטון. בדצמבר נשלחה פאנצר להר צפונה, לקחת חלק במתקפה הגרמנית המתוכננת בארדנים (הקרב על הבליטה), וסופחה לארמיית הפאנצר החמישית. ערב המתקפה בארדנים, היא הייתה מתחת לתקן באנשים, בתותחים כבדים ובנגמ"שים, וכללה רק 63 טנקים ו-15 משחיתי טנקים. לאחר פתיחת המתקפה בארדנים היא תוגברה בגדוד משחיתי טנקים כבדים מדגם יאגדפנתר.
לאחר כישלון המערכה בארדנים, שם ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות, פאנצר להר נלחמה בהולנד כנגד ההתקדמות של קבוצת הארמיות ה-21. ב-24 במרץ 1945 מונה ביירליין למפקד הקורפוס ה-53, ופיקד עליו עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה.
ב-2 באפריל 1947 שוחרר ביירליין מהשבי. לאחר שחרורו התגורר בירליין בווירצבורג, וכתב ספרי היסטוריה צבאית. ב-30 בינואר 1970 מת, והוא בן 71 שנים.
הקורפוס ה-86 (ורמאכט)
הקורפוס ה-80 (בגרמנית: LXXXVI. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-19 בנובמבר 1942 בדרום מערב צרפת, כחלק מהארמייה הראשונה, וכמפקדו מונה ברונו בילר, וב-28 באוגוסט 1943 החליפו הנס פון אובסטפלדר. לאחר הפלישה לנורמנדי הועבר הקורפוס תחת פיקוד קבוצת הפאנצר מערב, ולחם עימה בקרב על קן, ולאחר מכן בקרב פאלז. בספטמבר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-15, ולחם עימה במהלך מבצע מרקט גארדן. ב-30 בנובמבר 1944 מונה קרל פליכר למפקד הקורפוס, וב-17 בדצמבר 1944 החליפו אריך שטראובה, שהיה חלק מארמיית הצנחנים הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות H. בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות G, וב-28 באפריל 1945 פורק הקורפוס.
סדר הכוחות.
הקרב על קן.
בקרב על קן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע מרקט גארדן.
במהלך מבצע מרקט גארדן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קמילה פאוור
קמילה פאוור (באנגלית: Camilla Power; נולדה ב-13 בנובמבר 1976) היא שחקנית אנגלייה ילידת אירלנד. היא גילמה את ג'יל פול בעיבוד הטלוויזיוני של הספר "כס הכסף" מאת ק.ס. לואיס, ואת המורה לורנה דיקי בסדרה "דרך ווטרלו" של BBC One.
ביוגרפיה.
פאוור נולדה בקורק שבאירלנד. היא דודנית רחוקה של השחקן האירי טיירון פאואר. סבא רבה של פאוור, סר ג'ון פאוור, היה חבר פרלמנט מטעם וימבלדון בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. פאוור התחילה לשחק בגיל צעיר מאוד. הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בפרסומת לנגיסי עוף.
פאוור למדה בבית הספר למשחק של סילביה יאנג במרילבון.
בין התפקידים הראשונים שלה בטלוויזיה היו ב-1990 בדמות ג'יל פול בעיבוד לספר "כס הכסף"; ב-1993 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "Bonjour La Classe" וב-"Moonacre", תפקיד שכלל רכיבה על סוס. ב-1990 שיחקה בסדרה "The Manageress" בערוץ 4.
הופעת הבכורה של פאוור בתיאטרון הייתה בשנת 1998 בגרסה הבימתית של "פריחתה של מיס ברודי" בתיאטרון הלאומי. היא דיבבה את אליס בגרסה האנגלית של הסרט הצ'כי "אליס" . במשך שנתיים גילמה את הדמות של ג'סיקה מקאליסטר באופרת הסבון "אמרדייל" של ערוץ יורקשייר טלוויז'ן. עוד שיחקה בסדרות הדרמה "Murder in Mind" ו-"The Brief".
ב-2006 הופיעה פאוור בסדרת הדרמה של ה-BBC "דרך ווטרלו" בתפקיד המורה לאנגלית לורנה דיקי. היא חזרה להופיע באותו תפקיד בעונה השנייה של הסדרה ב-2007, עד שהדמות שגילמה התאבדה אחרי שאובחנה כחולה בטרשת נפוצה.
ב-2008 שיחקה פאוור בפרק "From Out of the Rain" בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד" בתפקיד פרל, כוכבת קרקס שנמלטת מתוך סרט קולנוע ישן ומבקשת נקמה.
פאוור השתתפה בסרט הפעולה הבריטי "The Tournament" בתפקיד העוזרת חסרת הרחמים של ליאם קנינגהם. ב-2012 הופיעה בשני פרקים בסדרת הדרמה "וייטצ'אפל" של ITV.
קמילה פאואר
תיק שקנאי
תיק שקנאי (באנגלית: The Pelican Brief) הוא סרט מותחן פוליטי משנת 1993 המבוסס על ספר רב-מכר בשם דומה מאת ג'ון גרישם, בבימויו ובהפקתו של אלן ג'יי פאקולה שכתב גם את התסריט.
העלילה היא כמו ברוב ספרי גרישם: אנשים בודדים נלחמים בגופים גדולים ומושחתים תוך סיכון חייהם. סטודנטית למשפטים ועיתונאי חוקר מגלים פרשת שחיתות קשה המלווה ברציחות ומגיעה עד לנשיא ארצות הברית.
הסרט התקבל בביקורות מעורבות אך היה שובר קופות. זה סרטו האחרון של פאקולה כבמאי ומפיק ביחד.
תקציר העלילה.
שני שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית, רוזנברג בן ה-91 וג'נסן הצעיר, נרצחים באופן מסתורי והחקירה אינה מגיעה לכלל מסקנה.
בפקולטה למשפט באוניברסיטת טולאן בניו אורלינס מלמד פרופסור תומאס קאלאהאן (סם שפרד) קבוצת סטודנטים. בין הסטודנטים נמצאת דרבי שו (ג'וליה רוברטס) שהיא גם המאהבת שלו. הם משוחחים על הרציחות ודארבי מתנדבת לחפש בספרייה חומר הקושר בין שתי הרציחות. היא מוצאת ששני השופטים ידועים בדעתם הסביבתית. היא מגלה שחברת נפט עומדת לבצע קידוח בלואיזיאנה במקום שבו מקננים שקנאים הנמצאים בסכנת הכחדה. בראש החברה עומד טייקון בשם ויקטור מטיס המקורב לנשיא. עניין הקידוח אמור לידון בבית המשפט העליון ולכן כנראה היה צורך לסלק את שני השופטים האלה.
היא מכנה את התיק בשם "תיק שקנאי" ומוסרת אותו לפרופסור קאלאהן בדיעה שכל זה רק השערה שלה. גם הוא לא מתייחס ברצינות לתיק ומסר אותו לחברו גאבין ורהיק העובד ב-FBI.
התיק מגיע עד מהרה לבית הלבן. מרגע זה הופכים דארבי וקאלאהאן למטרת חיסול. קאלאהאן נהרג בפיצוץ מכוניתו כאשר דארבי שנמצאה בסמוך ניצלת בנס. דארבי נמלטת ויוצרת קשר עם ורהיק אך גם הוא מחוסל.
גריי גראנתהאם (דנזל וושינגטון) הוא עיתונאי חוקר ב"וושינגטון הראלד" שהיה האחרון שראיין את השופט רוזנברג לפני הרצח. הוא מקבל שיחת טלפון מאדם המזהה את עצמו בשם "גארסיה" המודיע לו שהוא מועסק על ידי חברת הגז וגילה שחיתות גדולה בחברה.
דארבי נפגשת עם גריי ומודיעה לו על ממצאיה. הוא מאמין לה ומודיע לעורך העיתון (ג'ון לית'גו) המטיל ספק בהשערותיו ומזהיר אותו מהתוצאות החמורות העלולות להיגרם לעיתון.
דארבי וגריי מצליחים לגלות את זהותו של "גארסיה" שהוא עורך דין בשם קרטיס מורגן העובד בחברת הגז אבל כשהם באים למשרדי החברה נאמר להם כי הוא נרצח בניסיון שוד. הם ממהרים לביתו ומשכנעים את אשתו לתת להם את הכספת שלו בבנק.
הם מגיעים לבנק אך נמצאים כל הזמן במעקב. הם פותחים את הכספת שבה יש קלטת ומכתב של קרטיס. הם ניצלים מניסיון לרצחם על ידי יריות ופיצוץ מכוניתם.
הם מפרסמים את ממצאיהם בעיתון. מטיס וארבעה מעורכי הדין של החברה מועמדים לדין והנשיא מודיע שלא יציג שוב את מועמדותו. ראש ה-FBI נפגש עם גריי ואומר לו שהנשיא ביקש ממנו לא להמשיך בחקירה. גריי מבטיח לא לפרסם זאת ובתמורה מוברחת דארבי על ידי ה-FBI מחוץ לארצות הברית.
בראל
אולימפיה (סרט)
אולימפיה (גרמנית: Olympia) הוא סרט תיעודי גרמני משנת 1938, בבימויה והפקתה של לני ריפנשטאהל, המתעד את אולימפיאדת ברלין שנערכה בשנת 1936.
"אולימפיה", אשר יצא לאקרנים בשני חלקים, הוא הסרט הרשמי הראשון אי פעם שתיעד את המשחקים האולימפיים ונחשב לפורץ דרך בתחומו, בכל הקשור לזוויות הצילום, השימוש בצילומי תקריב, בהילוכים איטיים ובטכניקות מתקדמות נוספות. הסרט זכה לשבחים ונבחר לאחד מ-100 הסרטים הטובים ביותר לפי סקר של מגזין "טיים", אך נחשב לשנוי במחלוקת בשל ההיבטים הפוליטיים שבו.
צילומי הסרט.
צילומי הסרט ארכו מספר שבועות, בו לקחו חלק של 80 צלמים ועוזרים באתרי צילום שונים ברחבי ברלין. במסגרת העבודה על הסרט נעשה שימוש בצפלינים ובמגדלים על מנת שניתן יהיה לצלם מזוויות שונות. חומרי הצילום העצומים הועברו ל-18 חדרי עריכה לשם עריכתם.