לאחר מלחמת העולם הראשונה נתגלו הכרונומטרים והשעונים של הריסון במחסן במצפה המלכותי בגריניץ' במצב רעוע למדי. מצא אותם קצין הצי המלכותי רופרט גולד (Rupert Gould), אשר השקיע מספר שנים בתיקונם ובשיפוצם. גולד ולא הריסון, הוא שהעניק לכרונומטרים את מספריהם הסידוריים (H1 עד H5).
כיום מוצגים הכרונומטרים המשופצים 1, 2 ו-4 במוזיאון הימי הלאומי הבריטי, במצפה המלכותי בגריניץ'. כרונומטר מס' 5 נמצא בבעלות Worshipful Company of Clockmakers של לונדון, והוא מוצג ב- Clockmaker's Museum בגילדהול בלונדון, כחלק מאוסף החברה.
ב-24 במרץ 2006 הוצב לוח הנצחה לזכרו במנזר וסטמינסטר.
Sex Pistols
הרשות הפלשתינאית
המנון הרשות הפלשתינאית
מדינה פלשתינאית
פאבל הראשון, קיסר רוסיה
פאבל הראשון, קיסר רוסיה (רוסית: Павел I Петрович; 1 באוקטובר 1754 – 23 במרץ 1801) היה קיסר רוסיה משנת 1796 ועד רציחתו. בעידנו הוא פעל לשוויון חברתי ולהורדת כוח האצולה מה שגרם לרציחתו בידי סוכני האצולה הרוסית.
ביוגרפיה.
ילדותו.
פאבל נולד ב-1 באוקטובר 1754 לנסיכה יקטרינה, אשת יורש העצר ולימים יקטרינה הגדולה, קיסרית רוסיה. הגרסה הרשמית טענה כי אביו היה בעלה של יקטרינה, פיוטר השלישי, קיסר רוסיה, אך ישנן סברות כי אביו האמיתי של פאבל היה מאהבה של יקתרינה, סרגיי סלטיקוב. כבר מגיל צעיר התגלו בינו לבין אמו מחלוקות ואף שנאה. פאבל מעולם לא סלח על אחריותה לרצח אביו ואף חשש שהיא תרצח אותו - הוא אף האשים אותה בפומבי שהיא ערבבה שברי זכוכית באוכל שהוגש לו.
במשך תקופה ארוכה ניקיטה פנין היה המחנך של פאבל. היחסים בין פאבל ומחנכו היו קרובים מאוד גם כאשר פאבל התבגר. בהשפעת מחנכו פאבל היה תומך של התקרבות רוסיה לפרוסיה. לאחר מות אביו בשנת 1762, מונה פאבל לדוכס הולשטיין-גוטורפ. בשנת 1773 נחתמה אמנת צארסקויה סלו, ולפיה אוחדו נחלות שלזוויג-הולשטיין תחת כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק, ואילו פאבל מונה לרוזן אולדנבורג. בדצמבר אותה שנה מסר פאבל על פי בקשת אמו את רוזנות אולדנבורג לפרידריך אוגוסט, בישוף ליבק, שהיה אף הוא נצר לבית הולשטיין-גוטורפ.
בשנת 1773 פאבל התחתן עם וילהלמינה, נסיכת הסן-דרמשטט (קיבלה את השם נטליה אלכסייבנה כשהוטבלה לנצרות האורתודוקסית), אך הנישואין לא נמשכו זמן רב - הנסיכה מתה במהלך לידה, ובשנת 1776 פאבל התחתן בשנית - עם סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, אשר קיבלה את השם האורתודוקסי "מריה פיודורובנה".
בשנת 1777, יקטרינה, אשר הייתה נחושה בדעתה להרחיק את בנה הסורר מהבירה ומהפוליטיקה - ולבסוף מכס המלכות, נתנה לו את אחוזת פאבלובסק, מרחק של כמה קילומטרים מהבירה סנקט פטרבורג. בשנת 1783 היא הוסיפה עליה את אחוזת גטצ'ינה, שבה הותר לפאבל להחזיק חטיבת חיילים משלו, שאותם הוא אימן לפי השיטה הפרוסית הנוקשה, שהייתה חביבה עליו.
העלייה לשלטון.
ב-5 בנובמבר 1796 יקטרינה לקתה באירוע מוחי ומתה ביום שלמחרת. מעשהו הראשון של פאבל היה השמדת צוואתה, שבה, ככל הנראה, נכתב כי היא מורישה את השלטון לבנו הבכור של פאבל, אלכסנדר (לפי החוק הרוסי דאז, הקיסר היה בוחר לעצמו את היורש). לאחר מכן עשה כל דבר שאמו הייתה מתנגדת לו: הגביל את זכותם של האצילים להעביד את הצמיתים שלהם, שחרר מהכלא אסירים פוליטיים, כדוגמת אלכסנדר ראדישצ'ב וניקולאי נוביקוב, ביטל את המסע המתוכנן כנגד פרס והתנגד בתוקף להשפעה צרפתית על רוסיה.
מדיניות חוץ.
במדיניות החוץ שלו, היה פאבל הפכפך מאוד, ונע בין צרפת לבריטניה. כך, בשנת 1798 הוא הצטרף לקואליציה האנטי צרפתית השנייה ושלח את סובורוב לאיטליה ואת אושקוב לים התיכון; אבל ב-1801 הוא שינה את דעתו בן-רגע, חתם על הסכם שלום עם צרפת ופנה כנגד בריטניה, ואף תכנן פלישה ימית עם הצרפתים לבריטניה גופא ומסע צבאי להודו.
בשני המקרים נראה כי פאבל פעל בניגוד לאינטרס הלאומי של רוסיה ולפי גחמותיו הפרטיות: הוא רצה להילחם בצרפתים כדי להגן על האבירים של המסדר הסובירני הצבאי של מלטה (אשר בחרו אותו ל"מורה הגדול" שלהם), ואחר-כך פנה כנגד האנגלים מאותה סיבה עצמה - בשנת 1801 הם כבשו את האי מלטה, מעוזם של ההוספיטלרים.
הרצח.
מדיניות הפנים של פאבל, אשר כללה מתן זכויות נוספות לצמיתים, מלחמה בכל השפעה צרפתית באשר היא ורפורמה של הצבא לפי השיטה הפרוסית, שבגללה הוא פיטר יותר מ-300 קצינים בכירים, עוררו את חמתם של האצילים. ב-23 במרץ (11 במרץ לפי הלוח היוליאני) 1801 נרצח פאבל בחדר השינה שלו, בטירת מיכאילובסקי שבסנקט פטרבורג, על ידי חבורת קושרים שבראשם הרוזן בניגסן, אשר ניסו להכריח אותו לחתום על כתב-התפטרות מהכס. בנו, אלכסנדר הראשון, ירש אותו.
משפחתו.
בשנת 1776 התחתן פאבל עם סופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, בתם של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
בנוסף לילדיו החוקיים היו לפאבל גם שני ילדים שנולדו מחוץ לנישואין : בן בשם סמיון (לימים קצין בצי הרוסי. טבע בים בעת סערה בגיל 22) ובת בשם מארפה (מתה ממחלה בגיל שנתיים).
קטרינה השניה
סחף גנטי
סחף גנטי (באנגלית: Genetic drift) נקרא גם האפקט על שם סוואל רייט , בדומה לברירה הטבעית, הוא תהליך המשנה את המטען התורשתי של האוכלוסייה וגורם לאבולוציה. ואולם, בניגוד לברירה הטבעית, הסחף הגנטי הוא תהליך אקראי שאינו קשור לכשירות, כלומר להתאמת המטען הגנטי של הפרט אל הסביבה. סחף גנטי פועל משום שבתהליך התורשה, שיעורם של אללים באוכלוסייה עשוי להשתנות במקרה מדור לדור, ובסופו של דבר עשוי אלל להשתלט על האוכלוסייה כולה, או לחלופין להיכחד לחלוטין. בשל החוק החלש של המספרים הגדולים שבתורת ההסתברות, באוכלוסיות קטנות הסיכוי של מוטציה חדשה להשתלט על האוכלוסייה בסחף גנטי טוב בהרבה מאשר באוכלוסיות גדולות, והזמן הממוצע להשתלטות קצר בהרבה.
מנגנון הסחף הגנטי.
סחף גנטי הוא שוני אקראי ומשמעותי בשכיחות האללים בין דור לדור. באוכלוסיות קטנות סחף גנטי מהיר בהרבה, והסיכוי של אלל מסוים לשנות את שכיחותו בדור הבא גדול בהרבה, עקב החוק החלש של המספרים הגדולים (ראו למטה בסעיף גודל האוכלוסייה). אך בניגוד לתפיסה שגויה נפוצה, סחף גנטי פועל גם באוכלוסיות גדולות, שבהן מספר האללים הכללי גדול יותר. סחף גנטי עשוי לגרום לאללים להיכחד מן האוכלוסייה, או לחלופין להשתלט על רובה או כולה, אפילו ללא פעולת ברירה טבעית. דוגמאות טיפוסיות הן אללים "שקטים" שאינם משפיעים כלל על הפנוטיפ, אללים נייטרלים הגורמים לשינוי בפנוטיפ שאיננו כרוך בעלייה או בירידה בכשירות, ואללים נסגנים (רצסיביים) שאינם משפיעים על הפנוטיפ כל עוד הם מורשים מאחד ההורים בלבד. הדוגמה האחרונה היא האופן שבו האללים של מחלות תורשתיות נסגניות נדירות כמו סיסטיק פיברוזיס וטאי זקס עלולים להתרבות באוכלוסייה.
אפקט המייסדים.
אפקט המייסדים או אפקט המייסד או תוצא המייסדים, הוא מקרה של סחף גנטי שנגרם בהגירה וייסוד אוכלוסייה חדשה. במצב זה אללים מסוימים משנים את תפוצתם ביחס לזו שהייתה להם באוכלוסיית האם משום שבקבוצת המהגרים הקטנה שייסדה את אוכלוסיית הבת הם היו במקרה בעלי תפוצה לא שגרתית. לדוגמה, לפני גילוי אמריקה על ידי קולומבוס, היו כל תושבי אמריקה בעלי סוג דם O, בניגוד לשאר אוכלוסיות העולם שהיו להם סוגי דם נוספים. ייתכן שהדבר נבע מכך שלמהגרים הראשונים לאמריקה היה במקרה סוג דם O.
אפקט המייסדים דמוי צוואר בקבוק.
מקרה המתרחש כאשר רוב אוכלוסיית המין נכחדת במאורע הכחדה פתאומי שאחריו הסביבה והברירה הטבעית חוזרות להיות דומות לאלה שלפני מאורע ההכחדה. באוכלוסייה הקטנה ששורדת את אותו מאורע יכולות להיות שכיחויות אללים שונות לחלוטין מאלה שבאוכלוסייה המקורית, והאוכלוסייה השורדת נתונה כעת להשפעתם של תהליכים אקראיים. תהליכים אלה זהים באופן עקרוני לאלה המתוארים באפקט המייסדים.
צוואר בקבוק.
צוואר בקבוק הוא מקרה קיצוני של סחף גנטי שמופיע באוכלוסייה שהולכת ומתמעטת מדור לדור ועומדת להיכחד. (במצב קיצוני יותר עשויות אוכלוסיות שונות של מין שהולך ונכחד לעבור תהליכים כאלה במקביל). מקרה זה הוא קיצוני כי הוא משלב מצד אחד תהליכי סחף גנטי באוכלוסייה קטנה ומצד שני ברירה טבעית חריפה. בתהליך כזה מואצים שינויים אבולוציוניים נרחבים ויש סיכוי גבוה מהרגיל להיווצרות מין טקסונומי חדש.
תוצאות הסחף הגנטי.
שתי התוצאות של תהליכי הסחף הגנטי הן:
סחף גנטי וגודל האוכלוסייה.