ואן פאלקנבורך עבד במידה רבה במסורת של סגנון נופי עולם - נופים פנורמיים המוצגים מנקודת מבט של ציפור. סגנון ציורי זה פותח באנטוורפן במחצית הראשונה של המאה ה -16 על ידי אמנים כמו יואכים פטיניר ופיטר ברויגל האב. ואן פאלקנבורך צייר גם נופים מדויקים מבחינה טופוגרפית. משערים שהשתמשו בציורים הטופוגרפיים שלו עבור אטלס בן שישה כרכים בשם: terrarum Orbis Civitates, בהוצאת ג׳אורג בראון ופרנס הוגנברג בין 1572 ו 1617.
לוקאס ואן פאלקנבורך ביסס רבים מנופיו הדמיוניים על רישומים שצייר ישירות מהטבע במהלך מסעותיו. הרישומים סיפקו רפרטואר של מוטיבים, בהם השתמש פעמים רבות. קומפוזיציות הנוף שלו משלבות לעיתים קרובות מקומות אמיתיים עם אלמנטים דמיוניים. לפיכך לא ניתן לאתר רבים מהמקומות שצייר. חלק גדול מציורי הנוף שלו הוקדשו לתיאור נופים סלעיים שבהם הוא הציב סצנות דתיות. נושא חוזר נוסף היה אירועים כפריים כמו בציור ״נוף עם פסטיבל כפרי״ (1577) או בשתי הגרסאות של ה״נוף עם חתונה וריקוד איכרים״ (שניהם 1574 ). הוא גם יצר כמה ציורי תקריב של נופי יער.
בתערובת הפנטזיה והפרטים הטופוגרפיים המדויקים שלהם, ציורי הנוף של ואן פאלקנבורך מציעים מבט על העולם ועל יחסי האדם אליו. תפיסה זו ברורה במיוחד בנופיו הסלעיים שבהם האנשים נראים על שביל מפותל - דמותם מצטמקת מול הצוקים המונומנטליים. דוגמה לכך היא ה״נוף סלעי עם מטיילים על שביל״ (בערך 1570), שם נראות דמויות רחוקות כמו נמלים בהשוואה למרחק העצום, מנקודת המבט הגבוהה של הסצנה. התיאור החזותי הדרמטי הזה מוסבר כפרשנות על מקומו של האדם ביקום.
הוא גם צייר בין השנים 1584–1587 סדרה של תמונות גדולות המתארות את עבודות השדה לפי החודשים, ככל הנראה בהזמנתו של הארכידוכס מתיאס. קומפוזיציות אלה, מהן שבעה שרדו, מציגים את חודשי השנה השונים על ידי הצגת הנוף המשתנה והפעילות המסורתית של בני האדם במהלך כל חודש. לא ברור אם חמשת הציורים החסרים מעולם לא נצבעו או אבדו. בגלל התפאורה הריאליסטית שלהם יש ביצירות אלה עניין תיעודי. יצירתו של פיטר ברויגל האב, שצייר סדרה של 6 תקופות השנה השפיעה על ואן פאלקנבורך.
לוקאס ואן פאלקנבורך התרחק ממסורת ציורי הנוף שבה המרחק בתמונה הוצג בעזרת שלושה צבעים שונים: חום, ירוק וכחול. במקום זאת, לעיתים קרובות הוא השמיט את הצבע הירוק למרחק האמצעי. הוא גם חידש את הנושאים על ידי פיתוחם לסצנות ז'אנריות עם ביטוי עלילתי חזק יותר.
לוקאס ואן פאלקנרבך שב וצייר מספר פעמים את נושא מגדל בבל, שתואר גם על ידי פיטר ברויגל האב ובהמשך על ידי מגוון שלם של אמנים פלמיים. הפרשנות של נושא מגדל בבל לרוב נראית כביקורת על הגאווה והשחצנות האנושית, ובמיוחד הכנסייה הרומית הקתולית שבאותה עת ביצעה פרויקטים גדולים של בנייה כמו בזיליקת פטרוס הקדוש . עם זאת, נראה בה גם שמחה של התקדמות טכנית, שתבשר על עולם טוב ומסודר יותר.
דיוקנאות.
נאמר כי הארכידוכס מתיאס העסיק את לוקאס ואן פאלקנבורך כצייר החצר בגלל כישוריו כצייר דיוקנאות. רבות מהעבודות שהפיק עבור הארכידוכס היו למעשה דיוקנאות, כולל דיוקנאות של הארכידוכס ואשתו. דיוקנאות אלה היו פורטרטים באורך מלא או פורמט חזה. ברור שתפקידם של דיוקנאות אלה היה להראות את כוחו של הארכידוכס ולהחמיא לאגו שלו כשהוא מתואר תמיד כדמות מלכותית מרשימה ולבוש באופנה האחרונה.
לוקאס ואן פאלקנבורבך כלל גם דיוקנאות של עצמו ושל חבריו במספר ציורי הנוף שלו. כך רואים במקרה של הציור ״טיולו של הקיסר ביער״ שם תיאר את עצמו מצד שמאל עם כלי הציור שלו. בציור ״הנוף עם פסטיבל כפרי ״(1577) הוא כלל דיוקנאות של חבריו אברהם אורטליוס, ג'וריס הופנגאל ואת עצמו בקרב הקהל החוגג.
סצינות שוק.
לוקאס צייר מספר סצינות שוק, שקשורות גם הן לארבע העונות. ״שוק הבשר והדגים״ (חורף) (בערך 1595 ) הוא דוגמה לסצנת שוק, שהיא גם אלגוריה לחורף. היצירה הייתה ככל הנראה חלק מסדרה של ארבע יצירות שהוקדשו לעונות השנה. את הדימויים בסצנות השוק ניתן לייחס לדור הקודם של הציירים מבית הספר באנטוורפן. בסדרה זו הוא פיתח את המסורת של סצינות שוק. הוא שאף לסינתזה של טבע-דומם עם ציור נוף וז'אנר.
ציור טבע- דומם בסצינות השוק היו עבודתו של עוזרו ג׳ורג׳ פלגל שאולי גם אימן אותו. סצנת שוק דגים מושלג היא דוגמה נוספת לסצנת שוק שתארה את החורף. אנשים מוצגים ברקע כשהם מחליקים על הקרח. מוכר הדגים פורס חתיכות סלמון, בעוד אשתו מוכרת דגים מעושנים. הדגים והכלים בחזית הם יצירתו של פלגל שהצליח להבהיר את הברק המתכתי הדק של דלי הפליז ואת דלי המים. ג'ורג' פלגל צייר גם את האוכל וכלי השולחן המפוארים בשני ציורים של ואן פאלקנבורך המתארים נשפים .
קמוב Ka-52
קמוב Ka-52 (ברוסית: Камов Ка-52, באנגלית: Kamov Ka-52, קוד דיווח נאט"ו: Hokum-B, המכונה "אליגטור") הוא מסוק קרב וסיור רוסי מייצור חברת קמוב שפותח מדגם ה-Ka-50 החד מושבי. זהו הוא מסוק הקרב הקואקסיאלי היחיד בשירות מבצעי, וכמו קודמו הוא המסוק היחידי בשירות שכולל מערכת הפלטה לצוות המסוק. למסוק שתי גרסאות עיקריות, הגרסה הבסיסית Ka-52 שמיועדת לפעול ממתקנים יבשתיים ומשמש בעיקר את חיל האוויר במשימות סיור וסיוע אווירי קרוב, ומסוק ימי ה-Ka-52K המכונה "Катран" (בתעתיק עברי: קַטְרַן בעברית: קוצן נקוד) המיועד לפעול מספינות מלחמה.
פיתוח.
Ka-50.
ה-Ka-50 פותח במקור כמסוק קרב קל לגישור יכולות שהיו בחסר במסוקים רוסים ולהתחרות ב-AH-64 אפאצ'י. לאחר מחקרים במכון קמוב הוחלט שמערכות האוטומציה הקיימות יכלו להחליף איש צוות אחד במסוק הקרב החדש ומערכת ההיגוי ובקרת הטיסה נועדו להקל על פעילות הטייס הבודד בנוסף תצורת הרוטור הקואקסיאלי הקנתה תכונות ניהוג ושליטה נוחות יותר יחסית למסוק טהור.
טייס בודד אפשר הקטנת השטח המיועד לצוות, הגדלת השריון ופישוט הציוד שלא היה צריך להיות כפול בשני תאים המותקנים אחד אחרי השני, כמו שהיה נהוג במסוקי קרב באותה התקופה.
תצורת הרוטור הקואקסיאלי המתאפיינת בשטח דיסקה גדול, הקנה למסוק מהירות מרבית גבוהה יותר יחסית למסוקים טהורים. כמו כן הזריזות של כלי הטיס בציר הסבסוב מנעה את הצורך בתותח היושב על גבי צריח, מה שאפשר התקנת תותח כבד יחסית למסוקי קרב.
בנוסף לכל החידושים הללו, המסוק נבדל מכל מסוק אחר בהיותו היחיד עם מערכת הפלטה לטייס.
עם זאת פיתוח המסוק התארך והתייקר ועם חוסר הבשלות של מערכת הנשק שלו, ובעיקר במהלך התפרקות ברית המועצות, לא הייתה יכולת לייצר את המסוק הזה והמיל מי-28 הועדף בגלל מחירו הנמוך יותר, ולכן ייצורו של ה-Ka-50 הוקטן ובסך הכל 15 יחידות של המסוק נכנסו לשירות בחיל האוויר הרוסי וראו פעילות מבצעית מוגבלת במהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה.
המסוק הדו-מושבי.
במהלך פיתוח ה-Ka-50 עלה הצורך בפיתוח מסוק דו מושבי למטרות אימון. בשביל לבצע שינוים מעטים ככל הניתן בתצורה ואיזון המסוק נבחרה תצורת תא טייס צד בצד. זה מנע תנועה של מרכז הכובד קדימה מדי, שכן שני הטייסים יושבים קרוב באותו המרחק ממרכז הכובד והזרוע שמשקלם מפעיל על המרכז קטנה יותר. עם זאת, זה דרש הקטנת המיגון לתא הטייס. ועדיין כלי הטיס היה ב-600 קילוגרם כבד יותר מקודמו ולכן ביצועיו היו נחותים יותר. יתרון נוסף של תצורה זאת היה הקטנת כמות הציוד בתא הטייס שכן שני הטייסים יכלו להשתמש באותם המכשירים בתא, מה שבתצורת תא טנדם היה דורש כפילות של מכשירים בין התאים.
תצורה זאת התגלתה כיעילה מאוד ולכן משימות מסוקי קרב נוספות החלו להתווסף לתצורות שונות. תצורות מוצעות של מסוקי קרב וסיור, קרב-לילה, ולוחמה ימית הוצעו במהלך פיתוחו.
תצורת הקרב וסיור החלו להעלות עניין והמסוק שיקף זאת. תצורה של תא צד בצד גם אפשרה שיתוף פעולה מיטבי במילוי משימה זאת שכן שני אנשי הצוות יכלו לבצע זיהוי ויזואלי ובעזרת האמצעים האלקטרואופטיים בצורה משותפת. כמו כן המסוק כלל שני מכלולי מצלמות אלקטרואופטיות שאפשרו לשני אנשי הצוות להסתכל על שני אזורים במקביל בנוסף על מכ"ם אוויר קרקע מתקדם. הטייס יכול לקרוא את תוואי השטח ולזהות איומים או אזורי עניין גם בלילה, ואיש הצוות השני יכול להתמקד בעזרת המצלמה השנייה באזור מסוים בשביל לקבל עליו מידע, או אף "לצבוע" את המטרה בעזרת המכ"ם והלייזר ולשתף את המטרה והכוונה אליה בין חברי המבנה. כמו כן זה אפשר למסוק להוות מעין מוצב פיקוד שיכול להכווין ולתמוך בכוחות מיוחדים.
מסוק Ka-50 ה-11 שיוצר (מספר זנב 061) הוסב לתצורה דו מושבית במהלך שנת 1995 ועד תחילת שנת 1996 ושימש כמסוק ניסוי לתוכנית הפיתוח. מסוק 061 הופיע לראשונה בסלון האווירי אירואינדיה בשנת 1996.
בגלל הקשיים הכלכליים של רוסיה במהלך שנות ה-90 ושנות ה-2000 המוקדמות, היה קיים רק מסוק ניסוי בודד לדגם זה. בשנת 2008 יוצרו שני מסוקי ניסוי נוספים לפרויקט. במסוקים אלה, כמו גם בדגם הסדרתי, מספר המכלולים האלקטרואופטיים צומצם לאחד. עם זאת בדגמים אלה ובמסוקים הסדרתיים הותקנו מנועים מדגם VK-2500 החזקים יותר.
בשנת 2011 החל ייצור סדרתי למסוקים אלה במקביל לתוכנית בחינה ממשלתית למסוק שהסתיימה בהצלחה באוקטובר 2012.
Ka-52K.