אליאנה דוקטרמן, כתבת ב־Time האמריקאי, תיארה את הסרט כלא נאמן לחלוטין למציאות. היא כתבה כי "אלן נולד בחווה בווירג'יניה ב-1919, לא בג'ורג'יה... בסרט ססיל גיינס גדל בשדה כותנה במייקון (ג'ורג'יה), כאשר משפחתו נכנסת לקונפליקט עם החקלאים הלבנים שהם עובדים עבורם. מה שקרה להוריו בשדה הכותנה הוסף בשביל האפקט הדרמטי... למרות שמתח בין ענייני זכויות אדם בין אב וילד מתדלקים הרבה מהדרמה בסרט, צ'ארלס אלן לא היה האקטיבסט הקיצוני שדמותו בסרט משחקת".ביקורת נוספת כוונה על הדיוק של הסרט בהצגתו את נשיא ארצות הברית לשעבר רונלד רייגן. הביקורת העיקרית היא כי הסרט הציג את רייגן כאדיש לזכויות אדם ומתעלם לחלוטין מהעובדים השחורים בבית הנשיא. לטענת בנו של רונלד רייגן, מייקל רייגן, "הסיפור האמיתי של משרת הבית הלבן הוא כלל לא גזעני. אלו ליברלים מהוליווד שרוצים להאמין משהו לגבי אבי שלעולם לא היה נכון." מעביר ביקורת נוסף בנושא הוא פול קנגור, אחד מהביוגרפים של הנשיא רייגן. קנגור אמר, "רונלד רייגן נגעל מהאפרטהייד, אך הוא גם רצה לוודא שאם שלטון האפרטהייד בדרום אפריקה ייפול הוא לא יוחלף על ידי שלטון מרקסיסטי טוטליטריסטי בשיתוף פעולה עם מוסקבה וקובה שייקח את הדרום אפריקאים באותה הדרך בה נשבתו אתיופיה, מוזמביק, ו, כן, קובה [...] אם הסרט מסרב להתמודד עם הסוגיה הזו באופן מאוזן, הוא לא צריך לעסוק בה בכלל."המבקר הפוליטי בן שפירו כתב: "אין שאלה לגבי זה שהסרט מלא באי דיוקים היסטוריים. ל"משרת" יש קשר אפסי לחומר עליו הוא מבוסס, חיי משרת הבית הלב ג'ין אלן, מלבד העובדה שהדמות הראשית בסרט ואלן היו שניהם משרתים שחורים בבית הלבן. הדמות הראשית בסרט, ססיל גיינס, רואה את אביו נרצח ואמו נאנסת על ידי בעל אדמה לבן; זה לא קרה לאלן. לדמות הראשית בסרט יש שני ילדים, אחד שהולך למלחמת וייטנאם, השני נעשה פעיל זכויות אדם; לאלן היה רק בן אחד."
פרסים ומועמדויות.
הסרט וצוותו היו מועמדים ל-52 פרסים בהם לא זכו ול-18 בהם זכו. בין הפרסים ישנן שתי מועמדויות לפרסים מארגון באפט"א הבריטי, שלוש מטעם פרס בחירת הקהל, שתי זכיות וביניהם "הבמאי הטוב ביותר" מטעם ועוד מינויים רבים אחרים.
יעקב עטטלינגער
נחל עין גב II
נחל עין גב II הוא אתר ארכאולוגי פרהיסטורי בצפון ישראל, בו נחשף כפר משלהי התרבות הנאטופית. האתר ממוקם בטרסה הצפונית של נחל עין גב, כשני ק"מ ממזרח לכנרת, על השיפולים הדרומיים של רמת הגולן. החפירות באתר חשפו כפר נאטופי הכולל מבנה בית קברות גדול ומורכב, מספר גדול של מבני אבן ומתקנים ייחודיים.
לפי שלושה תאריכי פחמן-14, האתר מתוארך לתקופה שבין 12,550 ו-12,000 שנה לפני זמננו (תאריכים מכוילים). תיארוך זה מעיד על שיוך האתר לתרבות הנטופית המאוחרת, כפי שעולה גם ממחקר כלי הצור וממאפיינים נוספים של התרבות החומרית באתר.
חשיבותו של האתר הוא באופי הממצא הארכאולוגי ובמיקום הגאוגרפי שלו. הממצא שנחשף באתר מעיד על סממנים נאטופיים מובהקים, אך גם יש בו אלמנטים המזכירים את תרבויות ראשית התקופה הנאוליתית של הלבנט. בבקע הירדן אתרים נאטופיים אחרים בני אותה התקופה, שייתכן ומשקפים אוכלוסייה מקומית בבקע לקראת סוף הנאטופית ותחילת התקופה הנאוליתית. בשל כך נחל עין גב II הוא אתר מפתח לחקר המעבר מאורח חיים של ציד ולקט שמאפיין את התקופה האפיפלאוליתית לחיים של חקלאות וגידול בעלי חיים שמאפיינים את התקופה הנאוליתית.
פרויקט החפירות והמחקר באתר נמשך בימים אלו על ידי משלחת חפירות מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
היסטוריית החפירות באתר.
האתר התגלה לראשונה על ידי דודי בן-עמי מקיבוץ עין גב, שהרבה לטייל באזור והיה אחראי לגילוי של אתרים רבים. האתר נחשף בשל חפירתה של עמדה צבאית שפנתה לגבול הסורי, ויצרה חתך עמוק שבו התגלו ממצאים רבים. בשנת 1973 בוצעה חפירת בדיקה על ידי עופר בר-יוסף. תוצאות בדיקה זו פורסמו במאמר בשנת 2000.
החפירות בנחל עין גב II חודשו בשנת 2010 על ידי ליאור גרוסמן מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בשיתוף פעולה עם חוקרים מישראל ומחוצה לה ותלמידי מחקר.
ארכיטקטורה.
החפירות באתר חשפו שרידים אדריכליים מרובים שמשקפים תוכנית יישובית מורכבת. השרידים הארכיטקטוניים הם ברובם של מבנים מעוגלים גדולים, המגיעים לכ-5 מטר בקוטרם ובנויים משילוב של אבן גיר ובזלת. במקרים רבים המבנים נבנו עם שני קירות חיצוניים מקבילים, ובמקרים אחדים אבנים שטוחות הונחו בצורה אופקית על ראש הקיר הפנימי על מנת ליצור ספסל.
עד כה נחפרו כשישה מבנים, וידועים מעל עשרה בשטח האתר.
כלי הצור.
חומרי הגלם לסיתות כלי הצור הם בעיקר חלוקי נחל שמקורם בוואדי ובחופי הכנרת. מכלול הצור כולל עדויות לכל שלבי הסיתות.
מרבית תוצרי הסיתות באתר הם נתזים, דבר המאפיין את התרבות הנאטופית והתרבויות של הנאולית הקדם-קראמי א' באזור. אחוזי הלהבים והלהבונים שווים בתדירותם, מאפיין טיפוסי יותר לתעשיות הנאולית הקדם-קראמי א' מאשר לאפיפלאולית.
כלי הצור השכיחים ביותר הם כלי הקידוח (מקדחים ומרצעים). אחריהם הכלים השכיחים ביותר הם המיקרוליתים, והלהבונים המשובררים ובעלי הגב. יתר הכלים כוללים נקרים, שקערוריות וכלים משוננים, קטימות ומגרדים. לא התגלו באתר כלים טיפוסיים לנאולית הקדם-קראמי א'.
התמחות במלאכות.
באתר התגלו מכלולים עשירים של פריטי אמנות ומלאכות ייחודיות, למשל תכשיטים, כלי אבן מגיר וכן כלי אבן ועצם בעלי חריטות. כמות החרוזים, יחד עם מכלול כלי הקידוח ופריטים קדוחים נוספים, מראים על תעשייה נרחבת של ייצור תכשיטים.
חרוזים.
רבים מהתכשיטים הם חרוזי דיסק או חרוזים בעלי צורה גלילית העשויים ממגוון רחב של חומרים, אך רובם עשוי מצדפים. חרוזי הדיסק עשויים לרוב מצדפי Cardium שמקורם מן הים התיכון וממחשוף גאולוגי בסמוך לאתר. באתר התגלו פסולות ייצור וחרוזים בשלבים שונים של ייצור ועיבוד, מה שמעיד על כך שייצרו את החרוזים באופן מקומי. מכלולים דומים של חרוזי-דיסק התגלו בעינן ובחוזוק מוסא, גם הם אתרים מהנאטופית המאוחרת בעמק הירדן.
אמנות.
מעל 20 פריטי אמנות שלמים ושבורים התגלו באתר. מכלול פריטי האמנות כולל פריטי עצם בעלי חריטות, פריטי אבן עם חריטות ייחודיות וכן ממצא נדיר: פנים אנושיות מפוסלות בחלוק אבן. התכשיטים ופריטי האמנות שהתגלו בנחל עין גב II משקפים סגנונות מקומיים, עם היבטים ייחודיים לאתר. פריטי האמנות חולקים מאפיינים רבים עם ממצאים מהתרבות הנאטופית הקדומה, אך יש להם גם מאפיינים סגנוניים המשותפים להם ולאמנות של תרבויות הנאולית הקדום.
ייצור טיח-גיר.
החפירות בנחל עין גב II חשפו מופע מוקדם של פיתוח טכנולוגי חדשני: ייצור של טיח גיר באיכות מעולה ובכמות גדולה. טיח הגיר, באיכויות ושיטות הפקה שונות, ידוע בדרך כלל מהתקופה הנאוליתית הקדם-קירמית ב' בלבנט. לאחר מחקר במספר שיטות גאו-ארכאולוגיות (מינרלוגיות ומיקרומורפולוגיות), שוחזר רצף הייצור של הטיח באתר.
דיאטה.
מכלול עצמות בעלי-החיים בנחל עין גב II משקף ניצול מוגבר של הסביבות הטבעיות בעמק הירדן ודרום הגולן. שיטות הציד האינטנסיביות משתקפות בניצול מגוון רחב של מינים, שפע של מיני בעלי-חיים קטנים (צבים וארנבות) ודגש על ציד צבאים צעירים. באתר ישנם גם שפע של עדויות לניצול של בעלי-חיים ממקורות המים הקרובים (דגים ועופות מים).
קבורות.
קבורות נמצאו במספר אזורים באתר, אך ריכוז הקבורות המשמעותי ביותר נמצא בצפון האתר, במבנה 5.
במבנה 3 נמצאה קבורה יחידה של אישה, מתחת לקיר המבנה, שכנראה היה כבר נטוש בעת הטמנתה. מקום הקבורה נבחר בקפידה, וכלל את פירוק קיר האבן, הנחת הגופה ובניית הקיר מחדש. מנח הקבורה של האישה היה מכווץ עד מאוד, מה שמעלה את האפשרות כי הגוף נכבל או נעטף בחומר אורגני בעת ההטמנה.
במבנה 5 התגלה בית קברות גדול ומורכב. לפחות ארבעה נקברים נחשפו בבור קבורה שנחפר בחתך הבדיקה. בבסיס הבור נקברה אישה צעירה במנח מכווץ. סביב כל גופה, ובמיוחד מתחת לראשה, היה חומר לבן קשה, שמעיד כי בעת הטמנתה כוסתה בטיח גיר. עצמותיהם של שני נקברים אחרים נמצאו מפוזרות מסביב לקבורה.
נקברים רבים נוספים נמצאו בבורות קבורה שנחפרו אל תוך שכבת הטיח המכסה את כל שטח בית הקברות. בורות אלה מהווים את השלב השני של קבורות במבנה. עד כה, החפירות אפשרו להגדיר את גבולות שכבת הטיח שמכסה את כל אזור הקבורה וניגשת לקיר המונומנטלי של מבנה 5. ההיקף המלא של בית הקברות ועומק השכבות בו טרם ידועים בשלמותם.
ישראל מאיר פריימן
הרב ישראל מאיר פריימן (לעיתים נכתב: פרייאמאן ופריימאן; ח' בתשרי ה'תקצ"ג, 2 באוקטובר 1832 - ב' באלול ה'תרמ"ד, 23 באוגוסט 1884) היה רבן של פילנה ואוסטרובו. מהדיר ומפרש ספר "והזהיר" מספרות הגאונים.
ביוגרפיה.
נולד בקראקא לרב יהודה פריימן, למד בישיבות גליציה ובבחרותו נסע ללמוד בישיבות הונגריה. הוא נסמך לרבנות בגיל שמונה עשרה ונסע ללייפציג לשם רכישת השכלה כללית, הוא למד בגימנסיה ואחר כך התקבל לאוניברסיטת לייפציג שבה השלים את לימודיו ואת הדוקטורט שלו. נשא את בתו של הרב יעקב עטטלינגער, רבה של המבורג ומחבר סדרת ספרי "ערוך לנר". אחד מבניו היה אהרן פריימן, ספרן וביבליוגרף יהודי. בן אחר היה הרב יעקב פריימן, שכאביו עסק בההדרת ספרות תורנית והיה רב בהלישוי, פוזנא וברלין. בנו היה אברהם חיים פריימן, חוקר המשפט העברי ובפרט כתבי הרא"ש, ומחללי שיירת הדסה.
עם תום לימודיו התקבל כרבה של פילנה, לאחר עשר שנות רבנות, התמנה כרבה של אוסטרובו, משרה שבה החזיק שתים עשרה שנה עד פטירתו בב' באלול ה'תרמ"ד, 23 באוגוסט 1884.