בראשית שנות השמונים כבר לא היה די בכושר ההולכה של קו המתח הגבוה בין העמודים, ומסיבות טכניות ובטיחותיות לא ניתן היה להגדיל אותו. ב-1985 הונח על קרקעית מצר מסינה כבל חשמל תת-ימי בעל כושר הולכה של 1000 מגה ואט. ב-1993 הופסקה הולכת החשמל בכבלים שבין שני העמודים והכבלים הוסרו מהם בשנה שלאחר מכן.
לאחר הסרת הכבלים נותרו העמודים על עומדם, וניתן להם מעמד של מונומנטים היסטוריים. הם משמשים למדידות מטאורולוגיות, לאימוני חילוץ בגובה רב ולטלקומוניקציה. בשנת 2006 נפתח העמוד הסיציליאני בחוף מסינה למבקרים, וניתן לטפס בגרם של 1,250 מדרגות עד ראש העמוד.
אמור וטימור
אמור (ברוסית: Амур) וטימור (ברוסית: Тимур) הם טיגריס סיבירי ותיש (בהתאמה) אשר התגוררו יחדיו בגן חיות בפרימוריה שבמזרח הרחוק הרוסי. סיפורם החל כאשר טימור התיש הוכנס לכלובו של אמור הטיגריס כדי שיטרוף אותו. למרבה ההפתעה, השניים התחברו וחיו יחדיו במשך תקופה ארוכה. סיפור ידידותם הפך לאחד הנושאים הפופולריים ביותר בתקשורת ברוסיה בשנת 2015.
הידידות.
הסיפור החל בחודש נובמבר 2015; טימור, שבאותו זמן היה ללא שם, נמכר לגן החיות בתור מזון בעבור אמור הטיגריס. טימור רץ במהירות לתוך המתחם, אך כאשר הטיגריס ניגש אליו, הוא ניסה להשיב מלחמה שערה ואיים עליו בקרניו. מסיבה שאינה ברורה הטיגריס בחר שלא לטרוף את התיש - כשלטענת רבים הדבר נובע מן העובדה שהטיגריס לא היה רעב היות שנהגו להאכילו מספר פעמים ביום. אחרים טוענים, לעומת זאת, שהסיבה לכך הייתה התנהגותו הבוטחת של התיש כלפי הטיגריס. במשך הזמן טימור החל לצעוד באופן קבוע עם אמור, ישן במאורה במקומו ולאחר זמן אמור החל לתת זכות קדימה לתיש בגישה למאורה וישן פעמים רבות על הגג מחמתו. בעקבות אירועים אלה מנהלי גן החיות החליטו להשאיר את התיש באותו מתחם תוך כדי שהמשיכו להאכיל את אמור בצורה סדירה כדי למנוע ממנו לטורפו. מספר ימים לאחר מכן מנהל גן החיות דמיטרי מזנצב הודיע באופן רשמי לתקשורת:
ככל שעבר הזמן, החברות בין טימור לאמור התחזקה יותר, שניהם ישנו ונחו באותו מקום, ליקקו זה את זה ולפעמים אף אכלו יחד ארוחת ערב. בשלב כלשהו הם אף החלו לשחק ביחד: הם רצו יחדיו, טיפסו על עצים, שיחקו בכדור ועוד. כאשר הצוות ניסה להפריד ביניהם בלילות, אמור היה שואג על אובדן התיש עד שהוחזר לכלובו. לאור התופעה החריגה, הפרסום שלה צבר תאוצה במהירות והיא זכתה לכינוי "הידידות של אמור וטימור". סרטים ותמונות של שניהם הועלו לאינטרנט והם הפכו פופולריים בכל רחבי רוסיה.
פרסום.
הסיפור של אמור וטימור הפך לפופולרי מאוד ונגע בלבם של רבים. עם זאת, שבוע לאחר הפרסום קיבלה הנהלת הגן מכתבים רבים עם בקשה להפריד בין הטיגריס לתיש. אפילו הסניף הרוסי של הקרן העולמית לשימור חיות הבר הביע את דאגתו לבטיחותו של טימור בחברת אמור.
בינתיים, הידידות בין טימור ואמור התחזקה יותר ויותר, והפופולריות שלהם גדלה בהתאם. מאות אנשים החלו לבקר בגן במיוחד כדי לצפות בשניים בכלוב - והנהלת הגן מצדה הפכה את הכלוב לתצוגה מיוחדת ופרסמה את התופעה יותר ויותר כדי למשוך מבקרים ואף הניחה קופת תרומות בסמוך למתחם עבור השניים. ברשתות החברתיות נפתחו קבוצות פייסבוק ואינסטגרם רשמיות של "טימור ואמור", אשר העלו באופן סדיר תמונות, סרטים ומידע על אודותיהם. הנהלת הגן גם השיקה שידור חי ממצלמות שנפרסו ברחבי המתחם, והצפייה בהם הפכה לפופולרית כל כך עד שב-30 בדצמבר 2015 שרתי האתר נפלו לזמן מה מרוב עומס בעקבות כמות הצפיות.
באוקטובר 2015 הביאה הנהלת הגן ממוסקבה נקבת טיגריס סיבירי על מנת שתתרבה עם אמור. באותו זמן שהיא הוכנסה למתחם, טימור הוצא ממנו למשך זמן מה, מחשש שייטרף על ידיה. לאחר עונת הרבייה הטיגריסית הועברה לכלוב נפרד וטימור הוחזר למתחם.
הסברים.
לדברי סרגיי אראמילב - מנהל הסניף בפרימוריה של מרכז השימור לטיגריס הסיבירי, אמור לא טרף בתחילה את העז משום שלא היה רעב, ובשל כך טימור, שלא חש בסכנה, לא הפגין התנהגות של קרבן אלא נקט התנהגות דומיננטית שמנעה לאחר מכן מהטיגריס לטורפו.
ב-24 ביוני 2016 מזכירת העיתונות לשעבר של גן החיות - יבגניה פטנובסקאיה - טענה כי היא הראשונה שגילתה את "הידידות לכאורה" בין הטיגריס לתיש, וכי מנהל הגן לקח את הקרדיט לעצמו. לטענתה, הידידות ביניהם הייתה מלאכותית: התיש בסך הכול לא נאכל באותה עת על ידי הטיגריס כי היה שבע, ואילו הנהלת הגן החליטה לפתח את הסיפור הזה על ידי האכלה קבועה של הטיגריס בכל פעם שהיה קרוב לעז, וזאת כדי למנוע ממנו לטורפו. מנהל הגן דמיטרי מזנצב הכחיש זאת, וטען שיבגניה הייתה בתפקיד בסך הכול שבעה ימים בלבד באמצע דצמבר, ואין לה מושג על המתרחש, וכי היא משקרת בעקבות סכסוך עם הנהלת הגן, שהוביל להתפטרותה.
מומחים צפו שההסתברות שהתיש ייטרף על ידי הטיגריס עומדת על 85-80% בהתחשב בכך שבמהלך הזמן הזה הטיגריס המשיך לאכול מזון טרי מן החי כדוגמת ארנבות, דגים ובשר אחר.
ביקורת.
הידידות בין השניים גרמה בין השאר לתגובות משעשעות מאנשים מפורסמים מה שהוסיף לפופולריות של הסיפור במדיה הרוסית.
עורך דין במחוז נובוסיבירסק הגיש בקשה לתובע הכללי של הפדרציה הרוסית בשם האיכרים במחוז אשר דורשת לאסור שידור חדשות של טימור ואמור. לטענתם היחסים בין השניים משדרים התנהגות הומוסקסואלית חזקה אשר עשויה לקדם את ההכרה בנישואים חד-מיניים. משרד התובע החל בבדיקה של הטענה.
סוף דבר.
ככל שעבר הזמן טימור הרחיק לכת בחוצפתו כלפי אמור. ביום האחרון לשהותם יחד - ה-4 בפברואר 2016 - טימור גירד את קרניו על פרוותו של אמור עד שהלז התעצבן וחבט בטימור עם כפותיו במשך כמה שניות ולאחר מכן זרקו. טימור נותר פצוע ועומד במקומו עם צליעה קשה. הצוות פיתה את אמור לחזור לכלוב סגור באמצעות ארנבת ולאחר מכן הוציא את טימור מהכלוב לצורך טיפול אצל וטרינר. דימטרי מנהל הגן הוציא הודעה לתקשורת ש"טימור כרגע במצב בריאותי טוב, והוא מבטיח מעכשיו להיות פחות שחצן". הוא הוסיף ש"מוקדם מדי לדעת האם התיש יוחזר לכלוב ולעת עתה הוא צריך לנוח". בניגוד לטענות הספקנים שהתקיפה מוכיחה שהטיגריס לא טרף את התיש כיוון שהיה שבע, המעריצים טוענים כי זה מוכיח שהידידות בין השניים חזקה שכן אמור בחר שלא להרוג את התיש אלא להותירו בחיים. לאחר תקרית נוספת, הזוג הופרד וטימור הועבר לודנ"ח.
טימור מת מוות טבעי בגיל 5, ב-5 בנובמבר 2019.
בתרבות.
הסיפור של טימור ואמור הפך להיות פופולרי לא רק ברוסיה אלא גם מחוצה לה. תיירים רבים הגיעו מכל רחבי העולם כדי לצפות בידידות בין השניים. הסיפור התפרסם בעשרות כלי תקשורת גדולים כמו ה-BBC ועוד.
הבחורה על הרכבת (סרט)
הבחורה על הרכבת (באנגלית: The Girl on the Train) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2016 בבימויו של טייט טיילור. הסרט מבוסס על רב-המכר מאת פולה הוקינס באותו השם. בסרט מככבים אמילי בלאנט, רבקה פרגוסון, היילי בנט, ג'סטין ת'רו, לוק אוונס ואדגר רמירס.
עלילה.
רייצ'ל היא גרושה טרייה שעדיין פגועה מאוד מהפרידה שעברה, היא סובלת מאלכוהוליזם ומפוטרת בשל כך מעבודתה. רייצ'ל נהיית אובססיבית לחיי בעלה לשעבר, שכעת מתגורר עם רעייתו החדשה, אנה, וילדתם המשותפת. היא מטרידה אותם בשיחות טלפון ובביקורים לא רצויים, בנוסף וללא ידיעתם, היא נוסעת מדי יום ברכבת למנהטן החולפת בסמוך לבית מגוריו. בבית סמוך מתגורר זוג צעיר, מייגן וסקוט ורייצ'ל מפנטזת על חייהם המושלמים. באחת הנסיעות היא עדה למעשה שמטלטל את עולמה.
הפקה.
הזכויות לסרט קולנוע על בסיס ספרה של פולה הוקינס, נרכשו על ידי אולפני דרימוורקס ב-2014 ומרק פלאט מונה למפיק הסרט. הפקת הסרט היא שיתוף פעולה ראשון בין סרטי יוניברסל לחברת אמבלין פרטרנס שייסדו סטיבן ספילברג, ג'ף סקול, אניל אמבאני ודארן ת'רופ.
צילומי הסרט בוצעו מנובמבר 2015 עד ינואר 2016 במדינת ניו יורק וכללו בין השאר אתרים בעיר ניו יורק, וייט פליינס ואירווינגטון.
תקציב הסרט הוערך בכ-40 מיליון דולר.
טימור ואמור
אלזס-שמפאן-ארדן-לורן
אקיטן-לימוזן-פואטו-שראנט
היפרבולוס בן אנטיפנס
נור-פה דה קאלה-פיקרדי
הארמייה הראשונה (האימפריה הרוסית)
הארמייה הראשונה (ברוסית: ) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
הארמייה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ולמפקדה מונה פאול פון רננקמפף. יחד עם הארמייה השנייה היא פלשה לפרוסיה המזרחית, ונחלה תבוסה קטנה בקרב שטלופנן. הארמייה הראשונה נחלה ניצחון על הגרמנים בקרב גומבינן, אולם אז הביסה הארמייה הגרמנית השמינית את הארמייה הרוסית השנייה בקרב טננברג, ולאחר מכן נפנתה לטפל בארמייה הראשונה. רננקמפף נחל תבוסה מכריעה בקרב הראשון על האגמים המזוריים, ונאלץ לסגת מפרוסיה המזרחית. מאוחר יותר ספגה הארמייה תבוסה בקרב לודז'. רננקמפף שהיה ממוצא גרמני הואשם בבגידה והוחלף באלכסנדר ליטבינוב. הארמייה המשיכה להילחם עד שפורקה ב-1918.
הארמייה הראשונה (האימפריה האוסטרו-הונגרית)
הארמייה הראשונה של הצבא האוסטרו-הונגרי, הייתה ארמייה אוסטרו-הונגרית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.