בשנת 2019 הוציאה עם הזמר יאנגבלאד את השירים "I Will Follow You Into The Dark" ו- "11 Minutes", ובנוסף השתתפה בשיר "Boy With Luv", של הלהקה BTS. מהאלבום יצא השיר המצליח "You Should Be Sad".
ב-1 במאי 2020, התארחה הלסי בסינגל "Be Kind", של המפיק מרשמלו. בשנת 2020 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
בשנת 2021 דיבבה בסרט האנימציה "לשיר 2" את דמותה של הזאבה פורשה קריסטל.
ב-27 באוגוסט 2021, הוציאה את אלבום האולפן הרביעי השלה "If I Can't Have Love, I Want Power".
אומנות.
הלסי היא אומנית אלקטרופופ. במהלך חייה הצעירים, האזינה הלסי לאמני היפ-הופ כמו הנוטוריוס בי. איי. ג'י., Slick Rick ,Bone Thugs-n-Harmony וטופאק שאקור, בזמן שאמה הקשיבה ללהקה הקיור, הזמרת אלאניס מוריסט, והלהקה נירוונה. היא ציינה כי אלה היו חלק מהשפעותיה.
חיים אישים.
הלסי מגדירה את עצמה כביסקסואלית. ב-2019 פרסמה כי היא נאבקת במחלת האנדומטריוזיס, מחלה כרונית שנפוצה בקרב נשים וגורמת לכאבים באזור האגן ובגב, וסיפרה כי תרמה כ-300 אלף דולר למחקרים למציאת תרופות למחלה. באותו שנה סיפרה כי מאז התפרסמה הלכה פעמיים למכון גמילה מאלכוהול וסמים בכוחות עצמה, משום שחששה לבריאותה הפיזית והנפשית.
בשנת 2017 החלה לנהל זוגיות עם ג'י איזי. כשנה לאחר מכן הזוג נפרד.
בנובמבר 2018 החלה לצאת עם הזמר הבריטי יאנגבלאד ואף שיתפו פעולה בסינגל "11 Minutes" נפרדו בספטמבר 2019.
באוקטובר 2019 התפרסם כי החלה לצאת עם השחקן אוון פיטרס, הזוג נפרד במהלך שנת 2020.
בינואר 2021, הודיעה הלסי שהיא בהריון עם בנה הראשון עם החבר שלה, התסריטאי אלב איידין. ב-19 ביולי, אישרה הלסי כי ילדה חמישה ימים לפני ה-14 ביולי.
מאמה מיה!
פרידריך שולץ
גנרל חיל הרגלים פרידריך שולץ (בגרמנית: Friedrich Schulz; 15 באוקטובר 1897 - 30 בנובמבר 1976) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
שולץ נולד ב-15 באוקטובר 1897 בנטקוב, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-54 (פומרניה ה-7 - פון דר גולץ), ובשנת 1915 הועבר לרגימנט הרגלים ה-58 (פוזן ה-3), וב-26 ביוני 1916 הועלה לדרגת לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר שולץ ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, וב-10 ביוני 1922 התחתן. ב-1 בספטמבר 1933 מונה שולץ לתפקיד מטה במשרד המלחמה בברלין, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-30. ב-15 באוקטובר 1935 מונה לקצין אג"ם בדיוויזיה ה-23, וב-1 בינואר 1936 הועלה לדרגת מיור. ב-12 באוקטובר 1937 מונה לתפקיד מטה ב־OKW, וב-1 בפברואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה שולץ בתפקיד מטה ב־OKW, וב-20 באפריל 1940 מונה שולץ לקצין אג"ם הקורפוס ה-43. שולץ השתתף עם הקורפוס במערכה על צרפת כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות A, וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם שולץ עם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית ולאחר מכן כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם שולץ עם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית ומארמיית הפאנצר השנייה לסירוגין. ב-29 במרץ 1942 קיבל שולץ על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-12 במאי 1942 מונה לראש מטה הארמייה ה-11. ב-1 ביולי 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-21 בנובמבר 1942 מונה לראש מטה קבוצת ארמיות דון. ב-12 בפברואר 1943 שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות דרום ושולץ מונה לראש המטה, וב-1 במרץ 1943 פרש מתפקידו. ב-1 במאי 1943 מונה שולץ למפקד דיוויזיית היגר ה-28, שהייתה חלק מהקורפוס ה-26 במסגרת הארמייה ה-18, וב-1 ביולי 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-25 בנובמבר 1943 מונה שולץ למפקד קורפוס הפאנצר ה-3, שהיה חלק מהארמייה השמינית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-8 בפברואר 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-59, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית ולאחר מכן חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות דרום. על פעולותיו בקרבות קיבל שולץ תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-22 במרץ מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-46, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ולאחר מכן במסגרת קבוצת ארמיות דרום אוקראינה. ב-1 באפריל 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-25 ביולי 1944 מונה שולץ למפקד הארמייה ה-17 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון אוקראינה שהפכה ב-23 בספטמבר לקבוצת ארמיות A. על פעולותיו בקרבות בשלזיה העילית, קיבל שולץ ב-26 בפברואר 1945 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-5 באפריל 1945 מונה שולץ למפקד קבוצת ארמיות G, ופיקד עליה עד לפירוקה על ידי אלברט קסלרינג בסוף אפריל. ב-30 באפריל מונה למפקד קבוצת ארמיות C, אך למחרת הוחלף בידי גנרל הנס רטיגר. ב-3 במאי מונה שוב למפקד קבוצת ארמיות G בבוואריה, וב-6 במאי נכנע בראש כוחותיו לאמריקנים.
לאחר המלחמה.
אשתו של שולץ מתה בשנת 1945, ואילו הוא שוחרר מהשבי ב-30 במרץ 1948, וב-16 באוקטובר אותה שנה התחתן עם אשתו השנייה. לאחר שחרורו התגורר שולץ בפרוידנשטאדט עד למותו ב-30 בנובמבר 1976.
אסון טביעת הנערות בחוף שרתון
אסון טביעת הנערות בחוף שרתון אירע ב-22 באפריל 1963 בקטע החוף שלמרגלות מלון שרתון הישן, ששכן מצפון לגן העצמאות בתל אביב, וידוע כיום בשם "חוף מציצים". כיתת בנות מסמינר בית יעקב בבאר יעקב שהגיעה לבלות בחוף, נקלעה למצוקה בשל מערבולות בים בסמוך לחוף, ותשע מהן מצאו את מותן בטביעה באסון.
האירוע.
הבנות יצאו ליום בילוי עם שתי מדריכות מטעם המוסד שבו למדו, בילו את שעות הבוקר בפארק הלאומי ברמת גן, ובשעות הצהריים נסעו לתל אביב לרחוץ בים. הן נכנסו לים בקטע חוף שהיה אסור לרחצה, למרגלות מלון שרתון הישן, ונקלעו למצוקה; רובן לא ידעו לשחות. עוברי אורח הצליחו למשות את כל הבנות למעט אחת, והשתתפו במאמצי ההחייאה. מותן של שמונה בנות נקבע בשעות שלאחר האירוע, ו-14 בנות ניצלו מטביעה ופונו לבית החולים איכילוב. בת אחת הוכרזה כנעדרת, וגופתה נפלטה למחרת לחוף הים סמוך למתחם תחנת הכוח רדינג שבצפון תל אביב.
מיד לאחר האסון דווח שהיציאה לטיול הייתה בעקבות היעדרותה מהלימודים של מורתן שהייתה בהריון, אך למחרת הוברר שהטיול נערך בשל הצתה במבנה הסמינר שבוצעה בידי אלמוני יום קודם לכן.
בעיתון "מעריב" נדחק האירוע לעמודים האחרונים בשל פטירת נשיא המדינה השני יצחק בן-צבי, שאירעה באותו יום סמוך לסגירת גיליונות היומונים לאחר חצות. מרכז אגודת ישראל מינה ועדת חקירה לבדיקת נסיבות האסון, וראש עיריית תל אביב-יפו מרדכי נמיר הורה למבקר העירייה לבדוק את הטענות שלפיהן לא היו שלטי אזהרה בקטע החוף שבו טבעו הנערות.
המדריכות שנכנסו עם הבנות לים נעצרו בידי המשטרה מיד לאחר האירוע ושוחררו בערבותו של מנהל הסמינר, רבה של באר יעקב, משה מנחם יעקבזון, בראשית חודש מאי.
בעקבות האסון הורה ראש עיריית רמת גן אברהם קריניצי על הקמת בריכת שחייה לימודית, כדי להקנות ידע בשחייה לתלמידי מערכת החינוך העירונית.
מינדאוגאס קלונאס
מינדאוגאס קלונאס (בליטאית: Mindaugas Kalonas; נולד ב-28 בפברואר 1984) הוא כדורגלן עבר ליטאי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה.
קלונאס גדל במחלקת הנוער של דינמו מוסקבה ולאחר מכן עבר לרובין קאזאן ומשם לספורטינג בראגה, אך באף אחד מהמועדונים לא זכה ולו לדקת משחק אחת. בשנת חתם בליאפייס מטאלורגס הלטבית עימה זכה באליפות באותה שנה ובגביע הלטבי עונה לאחר מכן. בשנת חזר לרוסיה כאשר חתם בקובאן קרסנודאר, אך גם בה לא הצליח להשאיר חותם. לכן עזב וחתם בריגה. ב-31 ביולי 2008 בבוהמיאן ולמחרת ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. באותה עונה זכה קלונאס עם המועדון בדאבל. בשנת חתם במטאלורג זפוריז'יה האוקראינית. ב-23 ביולי 2012 חתם בסטומיל אולשטין הפולנית. בינואר הצטרף קלונאס לרוואן באקו האזרית במדיה הבקיע 8 שערים ב-13 משחקי ליגה ובאותה שנה אף נבחר כדורגלן הליטאי של השנה. בסוף העונה הא חתם בבאקו, ובמהלך העונה הושאל לסימורק עד לסיום העונה. ב-10 ביוני 2014 קלונאס חתם בהפועל חיפה לשנתיים. ב-11 בדצמבר שוחרר מהמועדון וחתם בסקונטו ריגה עד לסיום העונה. בקיץ חזר לרבאן באקו, אך שוחרר לפני תחילת העונה לאחר שהמאמן לא היה מרוצה ממנו באימונים. בספטמבר חתם במ.כ. נצרת עילית מהליגה הלאומית.
קריירת נבחרות.
קלונאס שיחק בנבחרת ליטא החל משנת . ב-6 בספטמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. קלונאס היה חלק בלתי נפרד מסגל הנבחרת עד שנת . בעקבות הצלחתו ברוואן באקו, הוא חזר לסגל הנבחרת בשנת . בשנת 2014 פרש מהנבחרת.
דוד בן ארי
דוד בן ארי (6 בינואר 1909 - יולי 1978) היה ראש המועצה המקומית וראש העירייה של בת ים בשנים 1950–1964.
ביוגרפיה.