ב-5 במרץ 1651 אחרי מרד סוחרים וחיילים באיסטנבול, נגד מדיניות הקיצוצים הנקוטה על ידי הווזיר הגדול מלק אהמט פאשה, הוחלף הלה בתפקיד על ידי אבאזה סיאבוש פאשה (הראשון). אולם ב-27 בספטמבר 1651 בהשפעת האחראי על נכסי ההקדש והנשים הראשיות הסולטנות ולידה קסם וטורחאן חדיג'ה, פיטר אותו הסולטן מתפקידו ומינה במקומו את גרוג'ו מהמט פאשה. סיאבוש נשלח לכלא בוספורוס שנועד לנידונים למוות. כמעט הוצא להורג אלמלא התערבות הוולידה סולטאן קסם שהצילה את חייו. הופקעו עם זאת כל נכסיו ומיליוני ארנקי הכספים שהיו ברשותו כך שעצם העברתם לאוצר הסולטן שיפר בן לילה את כלכלת האימפריה. סיאבוש נשלח לגלות במלקרה, באזור הים מרמרה. בשנת 1652 התמנה סיאבוש פאשה למושל בבוסניה (1653-1652) במקום פאזלי פאשה. ב-1653 כפאשה בסיליסטרה סחט מהשליט הוולאכי מאטיי באסראב סכום גדול של כסף תמורת הסגרת טוען לכתר.
ב-5 במרץ 1656 אחרי כהונה בת מספר שעות של זומזן פאשה, סיאבוש התמנה במקומו שוב לווזיר גדול. נפטר זמן קצר אחרי כן ב-25 באפריל 1656 ממחלת חום בגיל 45. בוינויאראלי מהמט פאשה ירש את תפקיד הווזיר הגדול.
אבאזה פאשה הובא למנוחות בדיוואניולו באיסטנבול, במסגד אטיק עלי פאשה.
פיודור קוזנצוב
פיודור איסידורוביץ' קוזנצוב (ברוסית: Фёдор Исидорович Кузнецов; 29 בספטמבר 1898 - 22 במרץ 1961), היה מפקד בכיר שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה צבאית.
קוזנצוב נולד ב-29 בספטמבר 1898 בכפר בפלך מוהילב. בשנת 1916 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואף נפצע כמה פעמים. במהלך שירותו בצבא האימפריה הרוסית עבר קורס קצינים מזורז. בשנת 1919 התגייס לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה. לאחר מכן שירת קוזנצוב בתפקידים שונים, וביולי 1938 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי הבלטי, עמו השתתף במלחמת החורף נגד פינלנד, ולאחר מכן מונה למפקד האקדמיה של המטה הכללי של הצבא האדום, באוגוסט 1940 מונה קוזנצוב למפקד המחוז הצבאי צפון הקווקז, ובאוגוסט 1940 מונה קוזנצוב למפקד המחוז הצבאי הבלטי.
מלחמת העולם השנייה.
בפרוץ המתקפה הגרמנית ב-22 ביוני 1941, היה קוזנצוב מפקד המחוז הצבאי הבלטי, שהפך לחזית הצפון-מערבית. ב-10 ביולי 1941 מונה קוזנצוב למפקד הארמייה ה-21, וב-14 באוגוסט מונה למפקד הארמייה ה-51. לאחר מכן מונה לסגן מפקד החזית המרכזית, וב-15 בנובמבר 1941 מונה למפקד הארמייה ה-61. לאחר מכן מונה למפקד האקדמיה של הצבא האדום, ולאחר מכן כיהן כסגן מפקד חזית וולחוב וסגן מפקד חזית קרליה.
לאחר המלחמה.
בפברואר 1945 מונה קוזנצוב למפקד המחוז הצבאי אוראל ובשנת 1948 פרש מהצבא בעקבות מחלה. ב-22 במרץ 1961 מת קוזנצוב בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
יאנה בורצ'סקה
יאנה בורצ'סקה (במקדונית: Јана Бурческа; נולדה ב-6 ביולי 1993) היא זמרת מקדונית, שייצגה את מקדוניה בתחרות האירוויזיון לשנת 2017 שהתקיימה באוקראינה.
בורצ'סקה נולדה בבירת מקדוניה, סקופיה. התפרסמה לראשונה בשנת 2010, בגיל 17, כאשר השתתפה בתוכנית הריאליטי "Macedonian Idol" (המקבילה המקדונית ל"כוכב נולד" בישראל), וסיימה במקום החמישי. בשנת 2011 מונתה בורצ'סקה כשגרירה על ידי יוניסף בקמפיין לאומי למניעת אלימות בבתי ספר. בשנים 2012, 2013 ו-2015 השתתפה בתחרות השירים הלאומית השנתית "Skopjefest". בורצ'סקה נבחרה על ידי תאגיד השידור המקדוני (MRT) בבחירה פנימית לייצג את המדינה בתחרות אירוויזיון 2017, עם השיר "Dance Alone" ששובץ בחצי הגמר השני שייערך ב-11 במאי, במקום הרביעי בסדר ההשמעה (עם פרישת רוסיה השיר קודם להיות השלישי בסדר ההשמעה). באירוויזיון 2017, הודיעה שהיא בהיריון ובנוסף, קיבלה הצעת נישואים מחבר שלה, אלכסנדר.
מוזיאון וואהל לארכאולוגיה
מוזיאון וואהל לארכאולוגיה - הפרוור ההרודיאני
שכונת נחלאות
פיל בראיינט
דיואי פיליפ "פיל" בראיינט (באנגלית: Dewey Phillip "Phil" Bryant; נולד ב-9 בדצמבר 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי וחבר המפלגה הרפובליקנית, מושל מיסיסיפי בשנים 2012–2020. קודם לכך הוא כיהן כסגן מושל מיסיסיפי וכמבקר מדינת מיסיסיפי.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012 הוא תמך במועמד הרפובליקני מיט רומני, ובבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 תמך במועמדותו של טד קרוז למועמד המפלגה הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית.
ביוגרפיה.
בראיינט נולד ב-10 בינואר 1954 בעיר מורהד שבמיסיסיפי. הוא גדל עם אביו, שהיה מכונאי שתעסק בעיקר עם מוצרי דיזל ועם שתי אחיו. משפחתו של בראיינט עבדה בבירת מיסיסיפי, ג'קסון. אביו העסיק את בראיינט כמנהל מכירות במוסך שבו עבד. הוא למד תחילה בקולג', וקיבל את התואר שלו מאוניברסיטת דרום מיסיסיפי. הוא גם קיבל תואר ממכללת מיסיספי בנושא ההיסטוריה הפוליטית של מיסיסיפי ובמכללה הוא הורשה להיות חוקר תביעות ביטוח.
בראיינט נבחר לבית המחוקקים של מיסיסיפי וכיהן כיו"ר ועדת הביטוח של בית הנבחרים. בשנת 1996 מינה אותו מושל מיסיסיפי דאז קירק פורדיס להיות מבקר המדינה של מיסיספי. בראיינט נבחר מחדש לתפקיד זה ב-1999 ובשנת 2008. בשנת 2008 הוא לא התמודד מחדש לתפקיד ונבחר להיות סגן מושל מיסיסיפי. בראיינט התמודד בבחירות 2007 לתפקיד סגן מושל מיסיספי וניצח את מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'יימי פרנקס.
בראיינט זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל מיסיסיפי. בבחירות 2011 למושלות מיסיספי הוא ניצח את המועמד הדמוקרטי ג'וני דופרי עם 60.98% מהקולות. הוא הרפובליקני הראשון מאז תקופת השיקום שמצליח להיבחר אחרי מושל רפובליקני שלפניו כיהן מושל דמוקרטי. ב-10 בינואר 2012 הוא הושבע להיות מושל מיסיסיפי ה-64. עם תחילת כהונתו, הוא פעל להעברת חוק האוסר על הפלה מלאכותית, וגם הביע תמיכה ב"להפסיק את ההפלות במיסיסיפי".
בראיינט נבחר לכהונה שנייה בבחירות למושלות מיסיסיפי בשנת 2015. כמושל מיסיסיפי, הוא סירב לתמוך בהצעת החוק הקוראת להסיר את צלב אנדראס הקדוש מדגל מיסיסיפי. כמחאה על הצעת החוק, הוא הכריז על אפריל כ"חודש שימור מורשת הקונפדרציית המדינות של אמריקה" .
בדצמבר 2016 ביקר בראיינט בישראל, בין היתר, בקיבוץ נחל עוז, ואמר כי "הולכת להיות מערכת יחסים חמה וקרובה יותר עם ישראל, אין בכלל שאלה. אני הייתי מעורב בקמפיין ושוחחתי עם הנשיא הנבחר טראמפ גם בכמה הזדמנויות מאז הבחירות. התמיכה שלו בישראל היא חד משמעית, יש לו אהדה וחיבה אמיתית למדינה שלכם".
בראיינט נשוי, ואב לשני ילדים. הוא ומשפחתו משתייכים לכנסייה המתודיסטית.
בנציון ליבר
רזינאי
וסנה וולוביץ'
וסנה וולוביץ' (בסרבית: Весна Вуловић; 3 בינואר 1950 – 23 בדצמבר 2016) הייתה דיילת אוויר סרבית. היא מחזיקה בשיא גינס בתור האדם ששרד נפילה מהגובה הרב ביותר ללא מצנח. היא שרדה נפילה של 10,160 מטרים (33,333 רגל) לאחר שהמטוס בו הייתה התפוצץ ממטען חבלה ב-26 בינואר 1972. טיסה זו, טיסה 367 של JAT, התרסקה מעל צפון צ'כוסלובקיה והיא הייתה הניצולה היחידה מתוך 28 איש.
פיצוץ המטוס.
ב-26 בינואר 1972 התרחש פיצוץ בטיסה 367 של JAT שהייתה בדרכה מסטוקהולם לבלגרד. הפיצוץ אירע מעל שטחה של מזרח גרמניה והמטוס התפרק באוויר לחתיכות. שרידיו נחתו באזור מיוער בצפון צ'כוסלובקיה (כיום צ'כיה). וולוביץ', שהייתה אז בת 22, עבדה בתור דיילת אוויר ובמקור, כלל לא הייתה אמורה להיות באותה טיסה, אולם היא החליפה דיילת אחרת.
דו"ח חקירת האסון שנמסר לארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית ב-7 במאי 1974, ציין שאירע פיצוץ בחלקו הקדמי של המטוס. שירות הביון הצ'כוסלובקי, שהוביל את החקירה, הציג חלקים משעון מעורר שלטענתו היו חלקים מן הפצצה. בדו"ח נכתב כי הפיצוץ הוא תוצר של אירוע חבלני.
בבוקר שלמחרת האסון, פלוני התקשר למערכת העיתונות השוודית במאלמה, ואמר בשוודית קלוקלת כי הוא אזרח קרואטי המשתייך לקבוצה לאומנית שהטמינה את הפצצה במטוס. מעבר למידע זה, לא ידוע דבר על זהות מטמיני הפצצה במטוס ולא ידוע בוודאות אם מדובר בארגון טרור. עם זאת, זמן קצר לאחר שהתקבלה הידיעה על שיחת הטלפון האנונימית, הממשלה היוגוסלבית האשימה את האוסטאשה באסון. לפי דו"ח החקירה, הפיצוץ קרע את המטוס מדגם דאגלס DC-9 לגזרים בהיותו באוויר, ווולוביץ' היא הניצולה היחידה. טענה שהועלתה כדי להסביר כיצד שרדה הייתה שווסנה שהתה בחלקו האחורי של המטוס.
הנפילה.
וולוביץ' נפלה מגובה של כ-10,160 מטרים (בקירוב 33,333 רגל). היא סבלה משברים בגולגולת, שלוש חוליות סדוקות בגבה (אחת התרסקה לחלוטין) שהותירו אותה נכה באופן זמני מהמותניים ומטה, וכן היא שברה את שתי רגליה. היא הייתה בתרדמת במשך 27 ימים. בראיון שנערך עימה סיפרה שהאיש שמצא אותה מסר לה שהייתה בחלקם האמצעי של שברי המטוס ונמצאה עם ראשה מטה ועמית שלה מעליה. חלק מגופה היה בגוף המטוס, אך ראשה היה מבחוץ. עגלת קייטרינג הייתה צמודה אליה ומנעה, ככל הנראה, את נפילתה מגוף המטוס. היא הוסיפה: "האיש שמצא אותי אמר שהיה לי מזל רב. הוא שירת בצבא הגרמני בתור חובש במלחמת העולם השנייה. הוא ידע כיצד לטפל בי באתר האסון".
לאחר האסון.
לאחר שהחלימה מפצעיה, וולוביץ' המשיכה לעבוד בחברת התעופה היוגוסלבית של המטוס שהופל, בתור פקידה. בהמשך, באורח נס, רגליה חזרו לתפקד והיא שבה לעבוד בתור דיילת אוויר. היא סיפרה שלא היה לה פחד מטיסות לאור אובדן של זיכרון שלה של התאונה, ובנוסף, אהבה לצפות בסרטים שעסקו באסונות אוויריים. היא נחשבה לגיבורה לאומית בארצה.
לוולוביץ' הוענק שיא גינס על ידי פול מקרטני, בטקס שנערך בשנת 1985.