עד היום נצפו בגלקסיית גלגל הרוח 4 סופרנובות: SN 1909A שסוגה אינו ידוע והגיע לדרגת בהירות 12, SN 1951H ו-SN 1970G שהיו סופרנובות מסוג II והגיעו בשיאן לדרגות בהירות 17.5 ו-11.5 בהתאמה, ו-SN 2011fe שהייתה סופרנובה מסוג Ia ושבהירותה הגיעה בשיאה לדרגה 10.
תצפית.
גלקסיית גלגל הרוח נמצאת כ-5.6 מעלות מצפון-צפון-מזרח לכוכב אלקאיד, כ-5.7 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לאלקור וכ-4 מעלות מצפון מזרח לכוכב θ (תטא) ברועה דובים. גלקסיית המערבולת נמצאת כ-8.8 מעלות מדרום-מערב לגלקסיית גלגל הרוח וגלקסיית החמניה נמצאת במרחק של כ-14.6 מעלות באותו הכיוון. עם בהירות נראית מדרגה 7.8 ניתן להבחין בה בקלות באמצעות משקפת או באמצעות טלסקופ חובבים. טלסקופ בינוני מספיק כדי להבחין במבנה הספירלי שלה, אך רק צילום ארוך חשיפה מאפשר לצפות במבנה המורכב והמרשים שלה שמשתרע על כמעט חצי מעלה - כגודלו של הירח המלא.
תכונות.
המרחק אל גלקסיית גלגל הרוח נמדד באמצעות זיהוי של מאות משתנים קפאידיים על ידי טלסקופ החלל האבל. הבהירות המוחלטת שלהם חושבה ממחזורי ההשתנות של אורם ובאופן זה נקבע שהמרחק אל M100 הוא כ-21 מיליון שנות אור. מישור הדיסקה של הגלקסיה כמעט ניצב לקו הראייה אליה כך שהיא נראית כמעט מעגלית עם קוטר זוויתי של כ-29 דקות קשת, השקול לקוטר של כ-175,000 שנות אור. לגלקסיה מבנה מורכב וא-סימטרי של זרועות מתפצלות וזרועות משנה קצרות. לזרועות צבע כחלחל המראה על נוכחות של כוכבים צעירים וחמים מאוד שנוצרו במאות מיליוני השנים האחרונות ויש בהן אזורים צפופים של מימן מיונן שבהם נוצרים צבירי כוכבים שנראים כמו גושים כחולים בתוך הזרועות. חלק מהאזורים האלה נחשבו בעבר לעצמים נפרדים והוכנסו לקטלוג הכללי החדש עם מספרי NGC משלהם. מסתה של גלקסיית גלגל הרוח מוערכת בכ- מסות שמש והיא מאירה בעוצמה של פי מעוצמת ההארה של השמש.
מסביב לגלקסיית גלגל הרוח נמצאות מספר גלקסיות קטנות יותר ועמומות יותר שמהוות קבוצת גלקסיות שנקראת על שמה קבוצת M101. רוב הגלקסיות עמומות מכדי להראות באמצעות ציוד חובבים, אך הבהירות שבהן, NGC 5474 ו-NGC 5585, הן עם דרגת בהירות 11 וניתנות לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים. חלק מהגלקסיות הקרובות הן למעשה גלקסיות לוויין של גלקסיית גלגל הרוח.
מסיה 101
אליהו מרדכי וולקובסקי
קורט מאייר
קורט מאייר (בגרמנית: Kurt Meyer, 23 בדצמבר 1910 - 23 בדצמבר 1961) היה פושע מלחמה וקצין בוואפן אס אס בדרגת בריגדפיהרר אשר פיקד בין היתר על דיוויזיית האס אס ה-12 במהלך המערכה בנורמנדי.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
קורט מאייר נולד ב-23 בדצמבר 1910 בירקסהיים. בשנת 1930 הצטרף מאייר למפלגה הנאצית, ובשנת 1931 הצטרף לאס אס. בשנת 1934 הצטרף לדיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה, ובספטמבר 1936 מונה למפקד גדוד הנ"ט הדיוויזיוני, עמו השתתף בסיפוח אוסטריה וצ'כוסלובקיה.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך הפלישה לפולין לחם מאייר עם גדודו כחלק מרגימנט האס אס לייבשטנדרטה אדולף היטלר במסגרת הקורפוס ה-13, ואף נפצע במהלך הקרבות, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו מאייר במסגרת הקורפוס הממונע ה-16. במהלך הקרב על יוון לחם מאייר עם גדודו במסגרת הקורפוס הממונע ה-40, ולמרות התנגדות קשה של הדיוויזיה היוונית ה-20, הצליח לנתק את דרך הנסיגה של הקורפוס היווני ה-3, ועל כך ב-18 במאי 1941 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
במהלך מבצע ברברוסה לחם מאייר עם גדודו כחלק מדיוויזיית האס אס ה-1 במסגרת הקורפוס הממונע ה-14, ובשנת 1942 קיבל מאייר את עיטור הצלב הגרמני בזהב. בשנת 1943 לחם עם גדודו בקרב חרקוב השלישי, ולאחר מכן מונה למפקד רגימנט בדיוויזיית האס אס ה-12. במהלך הלחימה סביב חרקוב, רצחו חיילי יחידתו של מאייר אזרחים רוסים רבים. קיימת עדות שכנגד פציעת שני קציני אס אס, הרגו חייליו ב-17 בפברואר 1943 872 אזרחים, ביניהם נשים וילדים, מתוכם 240 נשרפו חיים בכנסייה.
עם פלישת בעלות הברית לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, דיוויזיית האס אס ה-12 ודיוויזיית הפאנצר ה-21 היו הקרובות ביותר לראש הגשר של בעלות הברית, אולם כתוצאה מאי הסכמתו של היטלר לשליחת כוחות השריון, הדיוויזיה נשלחה לחזית רק כמה שעות אחרי הנחיתה הראשונית. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות כתוצאה מהפצצות מטוסי בעלות הברית בשעה שהתקדמה לעבר חופי הנחיתה. ב-14 ביוני, נהרג פריץ ויט כתוצאה מהפצצה של בעלות הברית, ומאייר ירש אותו כמפקד הדיוויזיה.
הדיוויזה השתתפה בקרבות לבלימת הכוחות הקנדיים. הכוחות הקנדיים הסבו לדיוויזיה אבדות כבידות, היא נכשלה במשימתה לשבור את הכוח הקנדי והקרב הגיע למצב של תיקו. בשלב זה, שיעור האבדות בקרב הדיוויזיה הגיע ליותר משישים אחוזים.
פשעי מלחמה נרחבים בוצעו על ידי חברי הדיוויזיה באותו קרב. חיילים קנדיים הוצאו להורג אחרי שנפלו בשבי. על פי החיילים הקנדיים ששרדו את השבי, חיילי הדיוויזיה היו מלאי זעם ומתוסכלים על כישלונם בקרב. אחרי המלחמה התגלה שמאייר הוציא פקודה לחייליו שמורה להם "לא לקחת שבויים".
ב-19 ביולי הצליחה הדיוויזיה בפיקודו לעצור את התקדמות בעלות הברית במבצע גודווד, ובהמשך השתתפה בניסיון לחלץ את הכוחות הגרמנים שהיו לכודים בכיס פלאז. כשנכשל הניסיון, התחילה הדיוויזיה בנסיגתה למעבר נהר הסן, ובמהלכו נפל מאייר בשבי.
אחרי מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה נשפט מאייר על הריגת אזרחים ברוסיה וחיסול שבויים נורמנדי, ונידון למוות. לאחר טענות רבות נגד התביעה, הומתק דינו למאסר עולם. בשנת 1951 הועבר מאייר לכלא צבאי בגרמניה, ובשנת 1954 שוחרר מהכלא. לאחר שחרורו התגורר מאייר בעיר האגן, והיה חבר באגודת HIAG - ארגון של חברים לשעבר בואפן אס-אס. ב-23 בדצמבר 1961 מת מאייר מהתקף לב, והוא בן 51 שנה. בהלווייתו השתתפו 15,000 איש, שבאו לחלוק לו כבוד אחרון.
מקס הרץ פאשה
היורשים (סרט מבית דיסני)
אבדילקרים נאדיר פאשה
עבד אל-כרים נאדיר פאשא
עבד אלכרים נאדיר פאשה
אבדילקרים פאשה
עבד אל-כרים פאשא
עבדול כרים נאדיר פאשא
עבדול כרים פאשא
סילו גרין
מגאנוירה
מֶגאנוירה (שם מדעי: "Meganeura"; מילולית: "עצב ענקי") הוא סוג חרק נכחד מהקרבון הפנסילבני שהתקיים כ-305–299 מיליון שנה לפני זמננו. המֶגאנוירה, חרק ענק דמוי שפירית, נחשבת לאחד מהחרקים המעופפים הגדולים ביותר שהתקיימו אי פעם, עם מוטת כנפיים של למעלה מ-75 ס"מ. מאובן שלה התגלה לראשונה במכרות פחם בקומנטרי שבצרפת ב-1880.
חרק זה אינו שייך לסדרת השפיראים המוכרת כיום, אלא לסדרה הנכחדת מגאנויסופטרים, השייכת לקבוצה אודונטופטרים שבה השפיריות הקיימות בזמננו.
המגאנוירה התקיימו ככל הנראה בשלהי תקופת הקרבון (לפני כ-300 מיליון שנה). באותה תקופה כמות החמצן ששררה באטמוספירה הייתה גבוהה מזו שבימינו והגיעה לכ-35% מכלל תכולת האוויר. אצל חרקים מערכת הנשימה מבוססת על טרכיאות, צינורות חמצן שדרכם עובר החמצן באמצעות דיפוזיה של הגזים דרך פתחים בגוף החרק. שיטה זו היא בעלת יעילות נמוכה ומגבילה את גודלם של החרקים המודרניים. אחת ההשערות היא שכמות החמצן הגבוהה בתקופת הקרבון אפשרה נשימה יעילה יותר שבזכותה יכלו החרקים להגיע לממדים גדולים.
השערה נוספת היא שהגעתה של המגנאורה למדדים כאלה התאפשרה בשל העדר מתחרים אוויריים או אויבים טבעיים.
המגאנוירה הייתה חרק טורף שניזון מחרקים אחרים וככל הנראה גם מבעלי חיים קטנים אחרים כדוגמת דו-חיים שהופיעו באותה תקופה על פני היבשה.
חגי איזירר
הרב חגי נפתלי איזירר (ה'תש"ב 19 בנובמבר 1941 – ח' שבט ה'תש"ף, 2 בפברואר 2020) היה דיין ישראלי, שכיהן כחבר בית הדין הרבני הגדול בין השנים 2002–2011.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בבני ברק. בבחרותו למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב והתיידד עם חברו לספסל הלימודים הרב אברהם שרמן הם המשיכו ללמוד בישיבת חברון כנסת ישראל בירושלים והמשיכו עד לבית הדין הגדול. כמו כן למד חברותא עם רבי ברוך שמעון סלומון, רבה של פתח תקווה. נישא לדבורה, בתו של הרב ברוך נאה ונכדתם של הרב אברהם חיים נאה ושל הרב יואל אשכנזי מטבריה.
גר ברחובות והיה מראשי כולל "יד ברודמן" להוראה ודיינות לבוגרי ישיבות הסדר ויוצאי צבא בעיר. שימש כר"מ בישיבת הכותל וגם עמד בראש הכולל ללימודי דיינות בישיבה. רבים מחידושיו התפרסמו בקובץ התורני "אבני משפט" שבהוצאת הכולל.
כיהן כדיין בבית הדין הרבני בחיפה, כאב בית הדין הרבני ברחובות, ובהמשך בבית הדין הרבני האזורי בירושלים. בשנת 2002 התמנה כחבר בית הדין הרבני הגדול, משרה בה כיהן עד פרישתו לגמלאות ב-2011.
הרב איזירר היה מקורבו של הפוסק החרדי-ליטאי הרב יוסף שלום אלישיב ונחשב כמי שהוביל קו מחמיר בפסיקותיו בבית הדין הרבני הגדול. בעיקר התבטא הדבר בתחום הגרות, הרב איזירר נקט שאין להקל בשאלת קבלת מצוות כתנאי מעכב בקבלת הגרות, לדעתו אין להקל כדברי הפוסקים שקבלת מצוות חלקית מספיקה לשם כך, בפרט כשהגר אינו מקבל על עצמו שמירת שבת. במאמרו בנושא זה העיר גם נגד המצרפים שיקולים לאומיים לסוגיה הלכתית טהורה זו, כדבריו. נאמן לעמדתו זו, עמד לצד הרב אברהם שרמן בעת פרשת הגיורים שבה קבעו בפסק דין בשנת 2008 כי יש לפסול את כל הגיורים שנעשו משנת 1999 על ידי הרב חיים דרוקמן, שעמד בראש מערך הגיור, בשל בעיית קבלת המצוות.
נפטר ב-2 בפברואר 2020.
אפרת אביסרור
דודו דגמי
דוד (דודו) דִגְמִי (כיום דוד לוי; נולד ב-1974) הוא עבריין ישראלי שהואשם והורשע במגוון עבירות. דגמי נחשב לסוחר הנשים הגדול ביותר שנתפס בישראל. מוערך כי הצליח להבריח לישראל מאות נשים ממדינות שונות ממזרח אירופה למטרת העסקתן בזנות.
ביוגרפיה.