Paint Shop Pro, המכונה גם בקיצור Paint Shop, היא תוכנה מתקדמת לעריכה גרפית מתוצרת תאגיד Corel.
במקור, פותחה ושווקה התוכנה על ידי חברת Jasc, עד אשר Corel רכשה אותה בשנת 2004.
התוכנה, על גרסאותיה השונות, פועלת על מערכות הפעלה מסוג Windows.
הגרסה הראשונה, 1.0, יצאה לאור בתחילת שנת 1992, בהתחלה כתוכנה חינמית ולאחר מכן בתשלום.
התוכנה צברה פופולריות, בין השאר, הודות לקלות השימוש ולמחירים הנמוכים משמעותית ממחירי התוכנה המתחרה, אדובי פוטושופ.
היצרן ספג בעבר ביקורת על פערי המחירים של המוצר הנמכר בחו"ל לעומת מחירו בארצות הברית.
ירבאן
תהלים קי&quot;ט
פרס גולדן גלוב
שמורת גבעות מג'דל שמס
תצלום
גבעות מג'דל שמס
פרשת שחיתות
חיים בז'רנו
הרב אנריקה בכור חיים משה בֶּזֶ'רָנוֹ (1846 או 1850 – 1 באוגוסט 1931) היה תלמיד חכם יהודי-ספרדי מבולגריה, פייטן עברי וחוקר שפת הלדינו. חי ופעל שנים רבות ברומניה ובטורקיה, ועמד 32 שנה בראש הקהילה הספרדית בבוקרשט, ולאחר מכן כיהן כממלא מקום (קיימקאם) של הרב הראשי של טורקיה. היה בעל השקפות ציוניות ונמנה עם מקימי תנועת חובבי ציון.
קורות חיים.
בולגריה.
נולד בסטארה זאגורה שבבולגריה בתקופה העות'מאנית, לקאלו קלדרון בת הרב יצחק ברוך מפלבן, ולמשה בז'רנו . יש שסברו שמקור שם המשפחה הוא בעיר Bejar (בחאר) בקסטיליה, במחוז סלמנקה. אולם יש הסבורים שהמקור הוא בעיר בז'ה בפורטוגל
בילדותו למד תורה אצל סבו מצד האם, הרב יצחק ברוך קלדרון, ובגיל 12 חזר אל הוריו. בתום לימודיו במספר ישיבות, כולל אצל הרב נסים אלקלעי עד גיל 17, הוסמך לרב, והחל את פעילותו בעיר רוסה בבולגריה, שם לימד במלדארי. ברוסה נמנה שלמה אברהם רוזאניס עם תלמידיו. בתקופה זו למד אנגלית, צרפתית וגרמנית ולימד עברית בבית הספר אליאנס.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), העיר רוסה הוקפה ונכבשה על ידי צבא האימפריה הרוסית, ואימו נהרגה מפגיעת פגז, ובעקבות כך הוא בחר לברוח עם משפחתו לרומניה.
כרב וכאיש תרבות ברומניה.
עם הגעתו לבוקרשט שברומניה בשנת 1878 החל לשמש כרב וכדרשן בבית הכנסת הספרדי בעיר, וכיהן בתפקיד במשך 32 שנים. כן ניהל את בית הספר לבנים של הקהילה היהודית הספרדית, ובשנת 1896 לימד עברית בפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת בוקרשט.
הרב בז'רנו התקרב למשכילים שפעלו ברומניה ולרעיונות הרפורמה ביהדות, ולקח חלק פעיל בהקמתה של "החברה ההיסטורית של ד"ר יוליו באראש", שעסקה בתולדות יהדות רומניה. ההיסטוריון הרומני ניקולאיה יורגה ציין בספרו "תולדות הרומנים" כי על סמך תעודות שגילה וחקר בז'רנו, ניתן להיווכח לנוכחות יהודים טורקים בוולאכיה של מיכאל האמיץ, שהגיעו כספקים של הצבא העות'מאני. גם ההיסטוריון גריגורה טוצ'ילסקו נהג להזמינו לאוניברסיטה על מנת לתרגם כתובות על מצבות של קברות בשפות עברית, טורקית וערבית. הוא אישר בניית מבנה חדש לבית הכנסת הספרדי בבוקרשט, "קהל גראנדה" וחנוכתו מחדש נערכה בשנת 1889. כעבור שנתיים הוכנס לבית הכנסת עוגב שליווה את התפילות בשבתות ובחגים.
הרב בז'רנו התארח לא פעם בארמון המלך כאורח של המלכה אליסבטה, שהעריכה את חכמתו. לאור שליטתו הטובה בשפות צרפתית, אנגלית, גרמנית, איטלקית, טורקית, פרסית וערבית, שימש לעיתים כמתורגמן למשרד החוץ ולחצר מלך רומניה. כן סייע לגנרל הרומני וסילה הרסקו - נסטורל בכתיבת ההיסטוריה של מלחמת העצמאות הרומנית (1878 - 1877), בייחוד בתרגום כתובות ומסמכים מטורקית, מפרסית ומערבית.
השתתף בייסוד תנועת חובבי ציון ברומניה והתכתב עם הרצל, מקס נורדאו ואליעזר בן יהודה, במיוחד בנושא תחיית השפה העברית המדוברת כשהדגיש את חשיבות העדפת ההגייה הספרדית של השפה. כן פרסם מאמרים בעיתונים העבריים בני זמנו - "המגיד", "הצופה", "החבצלת", ובעיתוני הלאדינו "טלגרפו" ואיל טיימפו. כתב גם בעיתונות בשפה הרומנית - רומניים ("Albina" "אלבינה") ויהודים: "Egalitatea", "Revista israelită", "Adevărul"
ברומניה כיבדו אותו באות אביר של הכתר הרומני. על תרגומו מצרפתית לעברית של הספר "הדת הטבעית" של ז'ול סימון זכה לשבחים מארנסט רנאן. היה פעיל גם בחברה להפצת השפה והתרבות האיטלקית "דנטה אליגיירי".
ממלא מקום הרב הראשי של טורקיה.
לאחר שנת 1910 חי באדירנה, תראקיה שבמערב טורקיה, על גבול בולגריה, שם שימש כרבה הראשי של הקהילה. הוא הקים שם בית ספר יהודי והשתדל לסייע ליהודי העיר בתקופה הקשה של מלחמות הבלקן. לאחר פרישתו של הרב חיים נחום אפנדי מתפקידו כרבה הראשי של טורקיה, בשנת 1920 עבר הרב בז'רנו לאיסטנבול ונבחר לשמש כממלא מקום (קיימקאם) הרב הראשי והחכם באשי) של טורקיה.
הרב בז'רנו חי בתקופת המעבר שבין הקיסרות העות'מאנית לבין הרפובליקה הטורקית המודרנית. בהיותו בן דור המעבר ביהדות הספרדית העות'מאנית הייתה פעילותו רבת פנים: המסורת ההלכתית מחד וחיבת ציון וזיקה לעניין הלאומי היהודי ולתרבות המודרנית מאידך. ניהל התכתבות, בין השאר, עם סופרים ואינטלקטואלים כמו אנטול פראנס, ז'ורז' קלמנסו, משה גסטר, חיים נחמן ביאליק ואחרים.
הרב בז'רנו היה מעורה מאוד במקהלת המפטירים ובפעילותה. מקהלת המפטירים פעלה באיסטנבול בעשורים הראשונים של המאה העשרים, והתנקזו אליה פייטנים ומשוררים רבים מערים שונות בקיסרות העות'מאנית הקורסת. בלטו בה במיוחד פייטנים מהעיר אדירנה. אחד הפיוטים הידועים שחיבר הוא "חדש כקדם ימינו".
הרב בז'רנו הלך לעולמו באיסטנבול בשנת 1931, ונקבר בבית העלמין ארנאווטקוי (Arnavutköy) באיסטנבול.
הרב בז'רנו היה נשוי לריינה לבית אסא, ולזוג נולדו שלושה בנים: מרין, סבר, וז'אק, וחמש בנות: בוקה, רוזה, רחל, דיאמנטי (בז'רנו-באראץ) ובלינה.
פעילותו לחידוש הקשרים עם ספרד ולטיפוח הלאדינו.
בזמן חופשה בעת שהפליג הרב בז'רנו באוניה על הדנובה, הופתע נוסע נוסף שנכח באוניה, ד"ר אנחל פולידו פרננדז (1932 - 1852), רופא - איש רוח וסנאטור מספרד, לשמוע אותו מדבר עם אשתו בשפה ספרדית עתיקה, שהייתה לדינו.
כך התחילה בין הרב בז'רנו לבין פולידו היכרות. האחרון הקדיש בהמשך מאמצים רבים להשגת פיוס וחידוש הקשר בין ממלכת ספרד והיהודים הספרדים בעולם.
הרב בז'רנו הוא גם מחברה של אסופה, בלדינו הכוללת 3,600 פתגמים ואמרות עממיים של היהודים הספרדים. בין השירים שחיבר בלדינו, יש כאלה המבטאים את הגעגועים לספרד ואת האהבה לשפה הספרדית. השיר של הרב בז'רנו לשבחי הלדינו הוקרא בשנת 1903 בישיבה של הסנאט הספרדי על ידי אנחל פולידו:
A ti lingua santaA ti te adoroMas ke a toda plataMas ke a todo oroTu sos la mas lindaDe todo linguajeA ti dan las siensyasTodo el vantajeKon ti nos avlamosAl Dio de la alturaPatron del universoI de la naturaSi mi pueblo santoEl fue kaptivadoKon ti mi keridaEl fue konsolado
על תרומתו בחקר שירת יהודי ספרד זכה הרב בז'רנו להוקרתו של חיים נחמן ביאליק. הוא נבחר כחבר בהתכתבות באקדמיה המלכותית במדריד.
בתו דיאמנטה ליקטה את חיבורי אביה - שירים, כתבי פילוזופיים, אוספי פתגמים בשפה יהודית -ספרדית ותרמה אותם 03 למכון אריאס מונטאנו במדריד שנוהל באותה תקופה על ידי יעקב מ. חסן.
חיבוריו.
חיבוריו שלהלן נותרו בכתב יד.
כן חיבר פירושים לרמב"ם ולמשה מנדלסון, הגיגים והערות על ספר תהילים, חידושי תורה על מסכתות תלמוד בבלי, ואוסף פולקלורי הכולל 4,000 משלים, מכתמים, חידודים וסיפורים עממיים.
מקורות נוספים.
en Adolfo Sequeira,Enrique Gadea,María Ángeles Alcalá
Díaz,Fernando Sacristán "La contratación bancaria"
,2007 Libreria Editorial Dykinson Madrid
(אליסיה מיוחס גיניו - "פגישה מחדש ופרידה לשלום" פרק ב
א. סקיירה,א. גאדאה, מריה אנחלס אלקלא - "החוזה הבנקאי", הוצאת ספרים דיקינסון (משפטית), מדריד, 2007 - בספרדית, ע' 62–63)
לילי מרלן
לִילִי מָרְלֶן (בגרמנית: Lili Marleen) הוא שיר גרמני מפורסם, אשר הפך לפופולרי ביותר משני עברי החזית במהלך מלחמת העולם השנייה. השיר עוסק בלילי מרלן, נערתו של חייל הממתינה לו מתחת לפנס בשער הבסיס, בפרידתם עם הישלחו לחזית ובגעגועיו העזים לנערתו אשר נותרה בעורף. השיר קצבי (אך אינו מארש) ונוגה.
יצירת השיר.
מילות השיר נכתבו בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, בידי הנס לייפ (Hans Leip; 1893–1983), מורה מהאמבורג שגויס לצבא האימפריאלי הגרמני. השיר התפרסם מאוחר יותר בשם "שירו של חייל צעיר על משמרתו" או "שירו של זקיף צעיר" (Das Lied eines jungen Soldaten auf der Wacht) והולחן בשנת 1938 בידי נורברט שולצה (Norbert Schultze). שמו המקורי של השיר המולחן היה "הנערה מתחת לפנס" (Das Mädchen unter der Laterne), אך הוא נודע בשמה של גיבורת השיר, לילי מרלן.
הצלחתו.
ביצוע השיר בשנת 1939 בידי לאלה אנדרסן, וכן בידי מרלן דיטריך, סייעו לפופולריות הגואה של השיר. זאת על אף התנגדות לו מצד המפלגה הנאצית, ובמיוחד התנגדותו של יוזף גבלס, שר התעמולה הממונה על התעמולה הנאצית, אשר הובילו אף לאיסור השמעתו של השיר בראשית שנות ה-40 בשל המסר האנטי-מלחמתי המשתמע ממילות השיר. לאחר כיבוש בלגרד בידי גרמניה בשנת 1941, הפך רדיו בלגרד לתחנת שידור של הצבא הגרמני ששידוריה נקלטו ברחבי אירופה והמזרח התיכון. התחנה שידרה את השיר לראשונה ב־18 באוגוסט 1941 והגנרל פלדמרשל ארווין רומל, ששמע את השיר ואהב אותו, הורה לתחנה לשלבו באופן קבוע בשידוריה. כתוצאה מכך שידרה התחנה את השיר בביצועה של אנדרסן, שהפך לסימן ההיכר של התחנה, בכל ערב בשעה 21:55 והפכה את השיר לפופולרי ביותר, תחילה בצפון אפריקה, ולאחר מכן בכל החזיתות.