השכונה הרביעית מחוץ לחומות הייתה בית דוד, שהוקמה ב-1873 על ידי הנדבן היהודי דוד רייז. הלה ביקר בירושלים והתארח באחת השבתות בשכונת נחלת שבעה. במהלך השבת שמע את יוסף ריבלין דורש בבית הכנסת על חשיבות הרחבת גבולה של ירושלים, והחליט להירתם למשימה. הוא הפקיד סכום כסף גדול בידי ריבלין, וזה קנה מגרש סמוך לנחלת שבעה, ברחוב הרב קוק של ימינו. שכונת בית דוד נבנתה במתכונת של שכונת חצר קטנה, שלה בור מים מרכזי. בקומה התחתונה היו משרדי הוועד הכללי - כנסת ישראל (הגוף בעל סמכות הניהול העליונה של הישיבות והכוללים של היישוב הישן, וכן עסק בגמ"חים ובחלוקת מים ומזון). בקומה העליונה היו משנת תרפ"ג (1923) ביתו וישיבתו של הרב קוק, שנבנו עבורו לאחר שנענה להפצרות לשמש כרבה של ירושלים. חלק מביתו (חדר הלימוד שלו, חדר האורחים והספרייה) ואולם הישיבה שומרו ומשמשים כמוזיאון בית הרב.
מאה שערים.
השכונה החמישית מחוץ לחומות, מאה שערים, הוקמה בשנת 1874 על ידי "חברת בוני ירושלים". בין מייסדיה היו יוסף ריבלין ויואל משה סלומון, ששנים מספר קודם לכן התנסו בהקמת שכונת נחלת שבעה. הייתה זו "שכונת אגודה", אחת מכמה שכונות שנבנו באותה תקופה על ידי התאגדויות תושבים שביקשו לצאת מבין חומות העיר העתיקה ולהקים לעצמם בתי מגורים בתנאים נוחים. 100 חברי האגודה היו רחוקים מלהיות בעלי אמצעים, וברובם התפרנסו מכספי החלוקה. לכן, ככל הנראה, רכשו לעצמם מגרש מרוחק יחסית מדרך המלך של אותה תקופה – רחוב יפו - שבסביבתו הקרובה היו מחירי הקרקעות גבוהים יותר. הקרקע לשכונה נרכשה בשלושה שלבים מערביי הכפר ליפתא, סה"כ כ-32 דונם. מתכנן השכונה היה האדריכל והארכאולוג הגרמני תושב ירושלים קונרד שיק.
השכונה נבנתה מטעמי ביטחון כשכונת חצר, כך שהקירות החיצוניים של בתיה יוצרים מעין חומה רציפה המקיפה חצר פנימית גדולה, אליה ניתן להיכנס דרך שישה שערים (מעין "חומת סוגרים"). את השערים נהגו לסגור עם רדת הלילה ולפתוח שוב עם בוקר. בחצר מוקמו בורות המים המרכזיים של השכונה. ברבות השנים, עם גדול אוכלוסיית השכונה, נבנו בתים נוספים בתוך אותה חצר, כך שהיא איבדה במידה רבה את אופייה המקורי. בשנת 1890 כללה השכונה 200 בתים ו-800 תושבים, ושלוש שנים מאוחר יותר כבר עלה מניין הבתים ל-300 ומספר התושבים ל-1,500, עקב שיעור הילודה הגבוה וגלי העלייה ממזרח אירופה.
SI (פירושונים)
קרוב לוודאי (סדרת טלוויזיה)
קרוב לוודאי היא סדרת טלוויזיה ישראלית קומית-דרמטית ששודרה בערוץ 10 בשנת 2006.
עלילת הסדרה.
הסדרה המוקומנטרית עוקבת אחר מאיר סויסה, המשחק במסגרתה את עצמו, שחקן עבר שלא מצליח בתקופה הנוכחית. הכסף כבר לא נופל מהשמים, הצעות הפסיקו להגיע, וההצגה האחרונה לא ממש מצליחה. בוקר אחד מגלה השחקן כי בנוסף לכל אלה, אשתו עזבה עם הילדים ללוס אנג'לס, ובייאושו מסתגר בבית ומסרב לצאת. סויסה לוקח תקופה ארוכה לעצמו, וכעת מנסה לחזור לעבוד, ומקבל הצעה מוצלחת לשחק בסדרת טלוויזיה והצעה לא-מוצלחת לשחק בהצגה כושלת, שהיתרון הרווחי היחיד בה הוא השתתפותה הצפויה של הדוגמנית מירי בוהדנה (אזכור להצגה הלא-מצליחה של השניים: "אני עם אשתך גמרתי"). פגישה מקרית של ג'רבי, הסוכן החלקלק של סויסה, עם כוכבת העל מירי בוהדנה, משנה את פני המצב. ג'רבי מציע ללהק את בוהדנה לתפקיד ראשי בהצגה הכושלת. אך כבר בהיכרותם הראשונה היחסים עולים על שרטון, כשסויסה ובוהדנה מתנגחים ומתקוטטים כמו חתול ועכבר. כבוד ואגו, יכולות המשחק המפוקפקות של בוהדנה, סיפורי אהבה מזדמנים – כל אלה הם הרקע לתחילתה של ידידות מופלאה, וגם תחילתה של הסדרה "קרוב לוודאי". יחסיהם של בוהדנה וסויסה עולים על שרטון, כשהשניים רבים בקביעות במהלך החזרות על ענייני כבוד ואגו, בעוד בוהדנה מזלזלת בקריירה הלא-עדכנית של סויסה, והוא מזלזל ביכולות המשחק המפוקפקות שלה. אולם במהרה יחסיהם מקבלים מפנה בלתי-צפוי, והשניים מתחילים לפתח חברות ייחודית.
המשתתפים ודמויותיהם.
דמויות משניות.
כמו כן התארחו בתוכנית מספר כוכבים בתפקידי אורח, בראשם אלי יצפאן, אשר שיתף פעולה פעמים רבות עם סויסה בעבר.
אגודת אפרת
אגודת אפרת (ברשם העמותות: "אפרת - אגודה למתן ייעוץ וסיוע לנשים הרות במצוקה"; שמה הקודם: "אפרת - אגודה לעידוד הילודה בעם היהודי") היא עמותה ישראלית הפועלת לשכנע נשים יהודיות להימנע מביצוע הפלה מלאכותית. לשם כך עוסקת האגודה בהסברה ובהגשת עזרה כלכלית לנשים הרות השוקלות הפלה על רקע כלכלי. בנוסף העמותה מפעילה קו ייעוץ רפואי כדעה נוספת לשאלות לבריאות העובר ואישה.
האגודה הוקמה על ידי ניצול השואה הרשל פיגנבוים במגמה לשקם את עם ישראל בעקבות השואה באמצעות עידוד הילודה היהודית בארץ ישראל. האגודה הייתה פעילה כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20, ונרשמה כעמותה בשנת 1982. משרדה הראשי נמצא בירושלים ועל-פי אתר האגודה פעילים בה 2,800 מתנדבים בישראל.
הכירורג אלי שוסהיים, היה יושב ראש האגודה בהתנדבות עד פטירתו.
האגודה קרויה על שם אפרת, המוזכרת בספר דברי הימים א, שלפי מדרשי חז"ל היא מרים הנביאה ושעליה נאמר "ומפני מה נקרא שמה אפרת? מפני שפרו ורבו ישראל על ידה", כאשר סרבה לציית לפקודת פרעה לרצח התינוקות העבריים הזכרים. ובנוסף מרים ויוכבד תמכו בנשים היולדות
פעילות.
חומרי ההסברה של אגודת אפרת מציגים את החיוּת של העובר בשלבי ההיריון השונים, במטרה לשכנע שהעובר הוא יצור חי. בנוסף, האגודה מציגה את הסיכונים הרפואיים הכרוכים בביצוע הפלה, סיפורים של נשים אשר ביצעו הפלה ולאחר זמן התחרטו. על פי פרסומי האגודה היא הצילה כ-80 אלף תינוקות שאמותיהם חשבו להפילם. "אגודת “אפרת” תמכה בהן, סוציאלית, פסיכולוגית וכלכלית והיום הם משפחות מאושרות".
יו"ר האגודה שוסהיים תיאר את הפעילות של האגודה:
להפצת מסריה משתמשת האגודה בין היתר בשילוט חוצות, פרסום באינטרנט, פרסום על גבי אוטובוסים ובתשדירי פרסומת ברדיו.
האגודה עורכת מבצע התרמה שנתי בפרשת שמות, שבה מסופר על המיילדות העבריות שהפרו את גזירת פרעה להמית את הבנים הזכרים.
בשנת 2007 היה מחזור הפעילות של העמותה 9.2 מיליון שקל והיא גייסה בתרומות והקצבות 11 מיליון שקל. החלק העיקרי בתקציב העמותה מופנה לסיוע כלכלי של חלוקת סלי מזון וציוד לתינוקות.
הפולמוס סביב פעילות האגודה.
אישים שונים מתחו ביקורת על האידאולוגיה של האגודה ועל דרכי פעולתה, בין היתר בטענה כי מדובר בגישה דתית התומכת באופן מוחלט בשימור ההיריון, גם כשהדבר פוגע בכבוד האישה ובזכותה על גופה ואשר עלולה להביא לאומללות של האם והיילוד, או שפרסומת מפעילה סחיטה רגשית. עם זאת, האגודה אינה מציגה בפרסומיה טענות דתיות.
עמדתה של אגודת "אפרת" היא כי ההתנגדות להפלות היא מוסרית ולגיטימית ובמקרים רבים ביצוע הפלה גורם לאומללות. בנוסף, לדברי האגודה, היא אינה מונעת מהאישה להחליט לבדה, אלא דואגת שיהיה בידיה יותר מידע לפני החלטתה, וכי לא תאלץ לעשות הפלה עקב סיבות כלכליות או לחצים חיצוניים. המשפטן פרופ' אליאב שוחטמן אמר כי למעשה רשויות המדינה הן שהיו אמורות לבצע את הפעילות ההסברתית בקרב נשים בהריון.
בשנת 2010 דרש ח"כ ניצן הורוביץ להפסיק את תשדירי הרדיו של האגודה, שנוסחם היה: בנימוק שהנושא שנוי במחלוקת ציבורית. רשות השידור והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו אכן הפסיקו את התשדירים. האגודה עתרה בעניין לבג"ץ, שקבע כי על הצדדים להגיע לסיכום בדבר נוסח התשדיר, אחרת יינתן צו על-תנאי להשמעת התשדיר שנפסל. הצדדים הסכימו על תשדיר שנוסחו: . בשנת 2018 פסלה הרשות השנייה תשדיר רדיו של האגודה בו נאמר "שוקלת לבצע הפלה? לייעוץ, עזרה ותמיכה כלכלית פני לאפרת", בעקבות פניות לנציב תלונות הציבור של הרשות.
המקובל יצחק כדורי היה נשיא העמותה, והרבנים הראשיים, הראשון לציון הרב עובדיה יוסף, הרב ישראל מאיר לאו, הראשון לציון הרב מרדכי אליהו והרב אברהם שפירא עודדו מאד את פעילותה. הראשון לציון הרב שלמה משה עמאר והרב יונה מצגר, הביעו בתחילת 2013 תמיכה בפעילות האגודה, וקראו לכל הרבנים לפעול בדרשותיהם "לעידוד הילודה בעם היהודי ומניעת הפלות שאינן הכרחיות". ובשנת 2015 הרבנים הראשיים דוד לאו ויצחק יוסף פרסמו מכתב לפיו הפלה מותרת רק כשהעובר מסכן את חיי האם, ושיבחו את העמותה. בנוסף רבים מאד הרבנים שתמכו ותומכים בעמותה כגון הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב יוסף שלום אלישיב, הרב שמואל אליהו ועוד.
בשנת 2013 זכתה אגודת אפרת בפרס ירושלים מטעם "ערוץ 7" והעיתון "בשבע".
פריהנד
פריהנד (FreeHand) או "מקרומדיה פריהנד" הייתה תוכנה לגרפיקה וקטורית דו-ממדית ועימוד אשר פותחה על ידי חברת אלדוס ובהמשך על ידי חברת מקרומדיה. בדצמבר 2005 מקרומדיה נרכשה על ידי אדובי מערכות, ובעקבות כך הופסק פיתוח התוכנה. התוכנה נועדה לעריכה וקטורית, בעיקר דו-ממדית, כאשר היא מוכוונת לשוק הגרפיקה והוצאה לאור השולחנית המקצועי.
השימוש בתוכנה היה נפוץ בישראל בשנות ה-90 של המאה ה-20 בתחומי העיצוב הגרפי, עיצוב אתרי אינטרנט והבאה לדפוס. בעשור הראשון של המאה ה-21 מעמדה של Freehand הולך ונשחק לטובת תוכנות חדשניות יותר, כמו אדובי אינדיזיין ואדובי אילוסטרטור.
סקירה.
פריהנד נוצרה על ידי Altsys, חברה אמריקאית מטקסס, בעבור חברת אלדוּס אשר שחררה את גרסאות 1-4 של התוכנה. לאחר שאלדוס התמזגה עם אדובי מערכות, צצו חיכוכים משפטיים ואדובי נאלצה להחזיר את פריהנד ל-Altsys. בהמשך נרכשה Altsys על ידי מקרומדיה, אשר שחררה את הגרסה ה-5, 5.5 (למקינטוש בלבד), 7, 8, 9, 10, ו-11 (MX). בשנת 2005 אדובי רכשה את מקרומדיה ובכך החזירה לעצמה את הזכויות על המוצר.