באוקטובר 1939 נתלה בירושלים אל עבד דאוד אל חוסיין מסיקנת, שנידון למוות על ירי כלפי ערבי אחר ביפו. בעיתונות נטען שהוא לקח חלק גם ברצח האחיות.
הנצחה.
באפריל 1938 נחנך גן הנשיאים ברמת גן, שנחמה צדק הייתה מראשוני תושביה. השדרה שבתוך הגן, שהיה סמוך לביתה של נחמה צדק, נקרא על שמה. לימים היה חלק זה של הגן לרחוב "שדרות האחות נחמה". אחיה של נחמה, משה צדק, סיפר כי כילדים סיקלו נחמה והוא את השטח ונטעו ברושים ואקליפטוסים במקום בו נקבעה לימים השדרה.
בעת יסוד סניף מגן דוד אדום ברמת גן נקבע שהוא יהיה לזכרן של שתי האחיות.
מיד לאחר הרצח נתפרסמה קריאה בדבר לקרוא רחוב מרכזי בעיר בשם "שתי האחיות" על שם הנרצחות. מיד לאחר הקמת המדינה החליטה עיריית תל אביב, במסגרת מתן שמות עבריים לרחובות רבים, לקרוא לאחד הרחובות בשם "האחות הרחמניה", לזכר שתי האחיות שנרצחו. לאחר שיפו סופחה לתל אביב נקרא רחוב ליד מקום הרצח בשם "שתי האחיות", להנצחתן.
רפלסיה גדולה
רָפְלֶסִיָה גדולה (שם מדעי: "Rafflesia arnoldii") הנקרא גם חבצלת הגופה, על שום ריח הבשר הרקוב שהוא מפיץ, הוא צמח טפיל מהסוג רפלסיה, הידוע כבעל הפרחים הגדולים ביותר בעולם. זהו צמח אנדמי ליערות הגשם של סומטרה ואולי גם בורנאו. מצוי בסכנת הכחדה.
תיאור הפרח.
הרפלסיה הגדולה היא המין בעל הפרח הגדול ביותר בסוג רפלסיה, קוטר הפרח כמטר ומשקלו יכול להגיע עד 11 קילוגרם. ישנם צמחים בעלי איבר פריחה גדולים יותר כגון לוף ענק ("Amorphophallus titanum") או דקל הטאליפוט (Corypha umbraculifera)' אך אלו מבחינה טכנית בנויים מצבר של פרחים.
הצמח הוא בעל פרח בלבד. הוא חסר ענפים, גוף, גזע, עלים ושורשים. הוא נזקק לגפן הטרסטיגמה לצורך הישרדות ותמיכה.
מלחמת הולנד-אנגליה
א&quot;ז רבינוביץ'
זאב וולף מצ'רני-אוסטראה
רבי זאב וולף מצ'רני-אוסטראה (נפטר ה' באדר תקפ"ג (1823)), היה אדמו"ר בדור השלישי של תנועת החסידות, מתלמידי המגיד ממעזריטש. ב-1798 עלה לארץ ישראל וחי בה 25 שנה עד לפטירתו.
חייו.
נולד לרבי נפתלי צבי. כיהן כרב וכאדמו"ר בעיר צ'רני-אוסטראה ובקופיל הסמוכה. היה תלמידו של המגיד ממזריטש ושל רבי משולם פייבוש מזברז'. נטל חלק במאבק על השחיטה החסידית הנפרדת.
בקיץ תקנ"ח (1798) עלה לארץ ישראל. בקושטא בדרכו לארץ נפגש עם רבי נחמן מברסלב ישב תחילה בחיפה ומאוחר יותר בטבריה. במכתב לתלמידו רבי מנחם מנדל מקוסוב, הוא מתאר את מצבו בתקופה זו: "...ובפרט בעיתים הללו אחר שנות ראינו רעה תקנ"ח ותקנ"ט שנשארנו מעט מהרבה שנסתלקו צדיקים מופלגים קדושי עליון, גם עלו תקפו צרות שבשני ימים תקיפן זה אחר זה היה עלי דבר וחרב, מאוד מאוד צריך לעורר לתשובה, ובפרט בארצנו הקדושה ששם צדק ילין בה...".
אחר פטירת חברו רבי אברהם מקאליסק בשנת ה'תק"ע (1810) מילא את מקומו בהנהגת החסידים בטבריה ועמד בקשרי מכתבים עם ראשי תנועת החסידות בחוץ לארץ כדי שהללו יתמכו כלכלית ביישוב החסידי בארץ.
רבי זאב וולף נפטר בה' באדר תקפ"ג (1823), ונטמן בבית העלמין העתיק בטבריה, בסמיכות לרבי אברהם מקאליסק. אשתו נפטרה בשנת 1837. בתו, בנו וכלתו נספו ברעש הגדול בצפת באותה שנה.
מכתבו של רבי אשר מסטולין (הראשון) אליו נדפס בסוף הספר "בית אהרן". מעט מדברי תורתו נדפסו בהקדמת הספר "מנורת זהב" ובקונטרס "אור צדיקים". דברי התורה המעטים המובאים בשמו נאספו לספר "תקיפא דארעא דישראל" הכולל גם את תולדות חייו.
בשול
in. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בהודו, הסיומת הושקה בשנת 1989. שמות המתחם והסיומות מנוהלות על ידי ארגון 'INRegistry' ההודי ונמצא תחת סמכותו של הארגון הממשלתי 'National Internet Exchange of India'.
סיומות אינטרנט משניות.
סיומות השמורות למוסדות מוסמכים בהודו.
לפני שהחלה רפורמת שמות המתחם בהודו, עד 2005 לא כל אחד היה יכול ליצור אתר אינטרנט ולהירשם עם שם תחום כלשהו, כתוצאה מכך בין השנים 1992–2004 נרשמו רק כ-7,000 שמות מתחם. במרץ 2010, המספר גדל למעל 610,000 שמות מתחם, כאשר 60% מההרשמות מגיעות מהודו והשאר מחוצה לה. באוקטובר 2011, מספר שמות המתחם עבר את המיליון הראשון ובמרץ 2016 המספר הכפיל את עצמו למעל ל-2 מיליון שמות מתחם.
שמות מתחם בטכנולוגיית IDN.
בשנת 2003 השיק ארגון המחקר והפיתוח הפולני NASK את טכנולוגיית IDN , המאפשרת להשתמש באותיות לטיניות, יווניות, עבריות, סיניות קיריליות ועוד בשמות התחום. הודו השיקה סיומות אינטרנט עם אותיות שונות במספר שפות אשר מדוברות בהודו.
סיומות אינטרנט אלו קיימות בשפות הבאות:
מכונית AMG
AMG מרוצים
AMG מרצדס
בוגטי
ויירון
דוקטי
רווה-רוסקה
רווה רוסקה (באוקראינית: Ра́ва-Ру́ська; בפולנית: Rawa Ruska; ביידיש: ראווע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בסמוך לגבול פולין, ובסמוך ללבוב ולבעלז. בעיירה מעל ל-8,000 תושבים.
תולדות היישוב.
רווה רוסקה נוסדה בשנת 1455. בהיותה על נתיב מסחר מרכזי בין לובלין ולבוב, התפתחה העיירה במהירות, ובמשך שנותיה תחת האיחוד הפולני-ליטאי הייתה בבעלות מספר משפחות אצולה פולניות.
בשנת 1622 הוענקו לרווה רוסקה זכויות אזרחיות וכלכליות שונות, ובשנת 1672 נערך בה קרב בין הפולנים והטטרים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי רווה רוסקה.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מתחילת המאה ה-17, ובמשך השנים הוטלו עליהם מגבלות שונות ומיסים כבדים. במהלך מלחמת העולם הראשונה נספו רבים מיהודי העיירה ממגיפות שפרצו בה, ובתום המלחמה, סבלו ממעשי התעללות מצד חיילי הצבא הכחול שנכנסו ליישוב.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-5,700 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות השונות ושל אגודת ישראל, אשר חלק מאנשיה נמנו על חסידי בעלז. בשנת 1926 מונה יצחק מנחם נחום טברסקי לרב המקום. ב-10 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הספיקו להטיל על יהודיה גזירות שונות, ולחלל את בתי הכנסת בה. עם זאת, בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, עברה העיירה תוך מספר ימים לשליטה סובייטית. בתקופה זו, נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה, הולאמו בה עסקים פרטיים, וחלק מיהודיה העשירים גורשו לסיביר.
בשואה.
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, שבו הגרמנים לעיירה, ובסיוע המשטרה האוקראינית המקומית הוציאו אלו להורג כ-100 ממשכילי הקהילה היהודית בה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר גבוהים וחובת ביצוע עבודות כפייה. בחורף 1941–1942 מתו רבים מיהודי העיירה מרעב וממחלות.
ב-20 במרץ 1942 ערכו שוטרים גרמנים ואוקראינים אקציה אלימה בעיירה, בה שילחו כ-1,500 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ, או רצחו אותם ביערות הסביבה. למחרת נצטוו יתר יהודי העיירה לסלול כביש ממצבות בית העלמין היהודי המקומי.
באביב 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו צפוף שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים רבים מיישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו הגיע לכ-6,700 איש. ב-27 ביולי 1942 שילחו הגרמנים כ-5,000 מיהודי הגטו לבלז'ץ, תוך ירי במסתתרים. בשל קרבתה היחסית של העיירה למחנה בלז'ץ, הגיעו אליה מאות יהודים פצועים שהצליחו להימלט מאלפי קרונות הרכבת ששולחו למחנה. בתחילת ספטמבר 1942 רוכזו בגטו שבעיירה אלפי יהודים נוספים, ומספר יושביו הגיע לכ-8,000 איש.
בתחילת דצמבר 1942 ננעלו שערי הגטו שבעיירה. ב-7 בדצמבר 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה העלו השוטרים הגרמנים את בתי הגטו באש, רצחו כ-3,000 יהודים בירי בשטח בית העלמין היהודי וביער סמוך, ושילחו לבלז'ץ קרוב ל-2,500 יהודים. כ-750 יהודים שניסו להסתתר בעיירה נרצחו כעבור יומיים. כ-300 יהודים שעברו סלקציה הועברו למחנות עבודה באזור העיירה, וכ-60 נוספים הושארו בעיירה זמנית לאיסוף ולסידור רכוש המגורשים בה. עשרות יהודים שהסתתרו ביערות הסביבה, ונענו להבטחות הגרמנים כי לא יאונה להם כל רע, נרצחו ביוני 1943.
מכ-5,700 יהודי העיירה ומאלפי הפליטים היהודים הנוספים שהובאו אליה בזמן המלחמה שרדו את השואה יהודים בודדים.
בשנת 1942 נשלח שבוי צרפתי בשם קלודיוס דבואה לסטאלג 325 ברווה רוסקה, והתוודע לגורלם של יהודי המקום שנורו למוות, ונקברו בהמוניהם בבורות קבורה ללא כל סימון וזכר. כעבור כ-60 שנה, נכדו, הכומר פטריק דבואה פתח במסגרת הארגון הנוצרי-יהודי "יחד -אין אונום" מסע ארוך שנים לגביית עדויות מהאוכלוסייה המקומית בראווה רוסקה, ובעוד מאות יישובים באוקראינה, לחשיפת הזוועות שבוצעו על ידי האיינזצגרופן הגרמניות ושותפיהם, ולגילוי מיקומם של בורות הקבורה ההמוניים.
רדיו מגן
תיכון קוגל
בית הספר השש-שנתי על שם ד"ר חיים קוגל ממוקם בשכונת קריית אילון בחולון והוא התיכון הראשון שהוקם בעיר. טרם המעבר למבנה החדש, שכן התיכון במשך כ-60 שנה בבניין ההיסטורי ברחוב ההסתדרות (כיום תיכון "עתידים").
פעילות.
בבית הספר נלמדים כל מקצועות החובה, ובין מקצועות הבחירה ניתן ללמוד מקצועות ריאלים כגון כימיה, פיזיקה וביולוגיה, הנדסת תוכנה, מדעי המחשב. בתחום ההומאני ניתן ללמוד פסיכולוגיה, סוציולוגיה, היסטוריה, תנ"ך, ספרות, ערבית, ספרדית ורוסית. כמו כן ישנן מגמות כמו: "מגמת תקשורת ויחסי ציבור", בה מרחיבים התלמידים תקשורת ברמה של 9 יחידות לימוד הכוללת פרויקט גמר; "מגמת שגרירים", בה מרחיבים התלמידים גאוגרפיה ברמה של 5 יחידות לימוד. השעורים כוללים גם יציאות רבות לטיולים ברחבי הארץ. קיימת כיתת נחשון בבית הספר.