בשנת 2002, החליטה הלהקה לעזוב את חברת ההפקות שלהם "The Firm", אך קרטר בחר להישאר בחברה שתנהל את קריירת הסולו שלו והוציא קרטר את אלבומו הראשון שלו "Now Or Never", שהתאפיין בצלילי רוק ובאווירה פחות עליזה מאלבומי הפופ של הבקסטריט בויז. הוא גם התארח באלבומיו של אחיו הצעיר ארון קרטר.
ב-2003, החל קרטר לעבוד על אלבום הסולו השני שלו, אך ההקלטות בוטלו כיוון שהלהקה חזרה להקלטות באולפן.
בשנת 2006 כיכבו ארון, ניק ושלוש אחיותיהם בתוכנית המציאות "House of Carters" ששודרה בערוץ הבידור E ותיעדה את חייהם בבית ללא הורים.
בשנת 2010, חזר קרטר להקליט שיר חדשים לאלבום הסולו השני שלו, "I'm Taking Off" שיצא לאור ב-2 בפברואר 2011. אלבומו הגיע למקום ה-8 ביפן עם מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים.
בשנת 2012, הוא התארח בסדרה 90210.
ב-2015, הופיע בעונה ה-21 של רוקדים עם כוכבים והגיע למקום השני.
בשנת 2020, השתתף בתוכנית הזמר במסכה בתור הקרוקודיל הורוד והגיע למקום השלישי.
חיים אישיים.
ב-2003 הוא ניהל מערכת יחסים מתוקשרת עם הידוענית פריס הילטון. לאחר שנפרדו, הופיעה הילטון באירוע כשחבורות מכסות את גופה, ודיווחים בתקשורת האמריקאית טענו שקרטר הכה אותה, אם כי היא עצמה לא התייחסה לכך.
ב-2005 קרטר ואחיו ארון ניתקו קשר עם אמם שהייתה גם המנהלת האישית שלהם.
בדומה לחברו ללהקה אלכסנדר מקלין, גם קרטר הודה במאבק ממושך בהתמכרות לסמים ולאלכוהול. לדבריו, אבחון בעיה רפואית בלבו גרם לו להיגמל סופית ולפתח אורח חיים בריא יותר. ב-2013, הוא הוציא לאור את ספרו הראשון "Facing the Music Snd Living To Talk About It".
בינואר 2012 נפטרה אחותו לזלי ממנת יתר, בגיל 25.
בפברואר 2013 הכיר את לורן קיט, והשניים נישאו ב-12 באפריל 2014. באפריל 2016 נולד בנם אודין, ובאוקטובר 2019 נולדה בתם סירשה.
פינחס בן אלעזר
אלפא פי אלפא
אלפא פי אלפא (באנגלית: Alpha Phi Alpha; בקיצור ΑΦΑ) היא אחווה בין-אוניברסיטאית הפועלת בעיקר בארצות הברית אך גם במדינות רבות נוספות, ולרוב מוכרת כאחווה הראשונה שהוקמה בידי אפרו-אמריקנים.
תולדותיה.
האחווה הוקמה ב-4 בדצמבר 1906, בקמפוס של אוניברסיטת קורנל, באית'קה, עיר בצפונה של מדינת ניו יורק שבארצות הברית. מייסדי האחווה - הנרי א. קאליס, צ'ארלס ה. צ'פמן, יוג'ין ק. ג'ונס, ג'ורג' ב. קלי, נתנאל א. מוריי, רוברט ה. אוגל וורטנר ו. טנדי, שכונו "שבעת התכשיטים" ("Seven Jewels"), קידמו את האחווה במהירות רבה, וכבר תוך שנה מייסודה של האחווה - בשנת 1907 - הסניף השני הוסמך והוכר רשמית באוניברסיטת הווארד שבעיר וושינגטון. החל משנת 1908, הסניף שבהווארד היווה אב טיפוס לשאר הסניפים.
כדי לייצג את רעיונותיה, משתמשת האחווה בסמלים ומוטיבים ממצרים העתיקה אפילו יותר מאשר בסמלים אפריקאיים; סמליה העיקריים הם הפירמידות במצרים והספינקס הגדול של גיזה.
לאלפא פי אלפא היסטוריה ארוכה ומפוארת. האחווה הצמיחה מקרבה מנהיגים ושירתה את הציבור בעת השפל הגדול, בזמן מלחמת העולם השנייה ובמהלך המאבק לשוויון זכויות בין האפרו-אמריקנים ללבנים של התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית. היא התמודדה עם בעיות כגון אפרטהייד, וסיפקה שירותים כגון מקומות לינה מסודרים, שירותים כלכליים, תרבותיים ופוליטיים שנגעו לשחורים בארצות הברית.
החל משנת 1945, היא נפתחה לבני כל הגזעים. בין בוגרי התנועה הבולטים ניתן למנות את מייסד NAACP ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז; ראש ממשלת ג'מייקה לשעבר, זוכה מלגת רודז, נורמן מנלי; זוכה פרס נובל לשלום, מרטין לותר קינג; סגן נשיא ארצות הברית, יוברט האמפרי (חבר לשם כבוד); האתלט ג'סי אוונס; השופט האפרו-אמריקני הראשון בבית המשפט העליון של ארצות הברית, ת'ורגוד מרשל; וראשי עיריית אטלנטה, ג'ורג'יה, מיינארד ג'קסון ואנדרו יאנג.
כיום.
כיום מונה אחוות אלפא פי אלפא מעל ל-700 סניפים ביבשות ואזורים שונים: דרום אמריקה וצפונה, אפריקה, אירופה ואיי הודו המערבית. מעל 175,000 אנשים הוכרו כחברים באחווה. ארכיון האחווה נשמר במרכז המחקר "Moorland-Spingarn", אחד מהגדולים שבגופי התיעוד של החיים וההיסטוריה התרבותית של האפרו אמריקנים בארצות הברית.
האחווה עוסקת במפעלים פילנתרופיים יחד עם ארגוני צדקה ורווחה שונים, בהם ארגון הצופים של ארצות הברית ואגודות אחרות הדואגות לרווחת הקהילה. אנדרטת מרטין לותר קינג, אשר נחנכה בוושינגטון ב-2011, נמנית אף היא בין מפעליה של אלפא פי אלפא.
האחווה נתקלת בקשיים ובעיות דומות לאלה של אחוות אחרות, ובשנת 2001 אף בוצעה השעיה לשנתיים בשל טקס חניכה משפיל באוניברסיטת המדינה של אוהיו.
רנה גוסיני
רנה גוסיני (בצרפתית: René Goscinny; 14 באוגוסט 1926 – 5 בנובמבר 1977) היה סופר, הומוריסט וכותב סיפורי קומיקס בצרפתית בן מהגרים יהודים מפולין. מוכר ברחבי העולם בעיקר בשל יצירת הדמויות של אסטריקס (אשר אותו יצר יחד עם חברו אלבר אודרזו הצייר), ניקולא הקטן (יחד עם ז'אן-ז'אק סמפה) ולאקי לוק (שהומצא על ידי מוריס אך התפרסם כאשר גוסיני הצטרף לכתיבת הסיפורים).
ילדות.
רנה גוסיני נולד להורים יהודיים בפריז בשנת 1926; סטניסלב שמחה גוסיני, מהנדס כימיה מוורשה, ואנה ברסניאק מהעיירה חודורקוב שליד זיטומיר בממלכה הפולנית (וכיום באוקראינה). סבו מצד אביו היה הרב אברהם גוסיני. משפחת אימו החזיקה בית הוצאה לאור, שעזבה את רוסיה לאחר פוגרומים. לאחר מכן החזיקו סבו ודודיו בית דפוס בפריז שבו הודפסו עיתונים יהודיים ברוסית וביידיש. סטניסלב ואנה נפגשו בפריז והתחתנו בשנת 1919.
שנתיים לאחר שנולד, עברה המשפחה לבואנוס איירס, בעקבות עבודתו של האב סטניסלב. גוסיני עבר ילדות רגועה בלימודיו בבתי הספר הצרפתיים שבעיר. כבר מגיל קטן הוא הצחיק את חבריו לכיתה. הוא החל לצייר בגיל מאוד מוקדם, בהשפעת סיפורים מצוירים שאהב לקרוא.
בדצמבר 1943, לאחר שסיים את חוק לימודיו בגיל 17, התייתם רנה מאביו שנפטר מאירוע מוחי, דבר שחייב אותו להתחיל לחפש עבודה. כשנה לאחר מכן, התחיל לעבוד כרואה חשבון בחברה. מעט לאחר מכן, הוא התפטר והחל לעבוד כצייר בחברת פרסום.
גוסיני ואמו עזבו את ארגנטינה ועברו לניו יורק ב-1945, שם הם הצטרפו לדודו בוריס. על מנת לא להיות מגויס על ידי הצבא האמריקאי, הוא חזר לצרפת שם התגייס לצבא הצרפתי ב-1946. הוא שירת שם באוגדת החי"ר ההררי ה-141. רנה קודם לדרגת טוראי ונבחר למאייר הרשמי של האוגדה.
שלושה מדודיו נרצחו בשואה במחנות אושוויץ ופיטיביה.
עבודות ראשונות.
לאחר שחרורו, הוא אייר ספר ילדים וחזר לניו יורק. תקופה זו הייתה תקופה קשה בחייו, והוא התקשה למצוא עבודה. ב-1948 התקבל גוסיני לעבודה בסטודיו קטן בו הוא שיתף פעולה עם הרווי קרצמן במסגרת המד מגזין. רנה עבר ל-Kunen Publishers, שם שימש כמנהל אמנותי ואייר בעצמו כארבעה ספרי ילדים. שם פגש את מוריס בבר (הידוע לאחר מכן בכינויו "מוריס"), המאייר והכותב הראשון של ספרי לאקי לוק.
גוסיני נפגש עם ז'ורז' טרואפונטן (Georges Troisfontaines), מנהל ה-World press Agency, וזה שכנע אותו לחזור לפריז כדי לשמש שם כמנהל מקומי של הסוכנות בשנת 1951. שם פגש גוסיני באלבר אודרזו, איתו שיתף פעולה עד יומו האחרון. הם עבדו תחילה על סיפור בהמשכים בשם "סילבי" (Sylvie) במגזין נשים.
שנות היצירה.
בשנת 1959, גוסיני, יחד עם מספר חברים (בהם אודרזו) הקים חברת הפצה בשם Edipress/Edifrance. הוא הרחיב את שיתוף הפעולה עם אודרזו ועם אחרים. גוסיני החל בשנה זו גם את שיתוף הפעולה הפורה מאוד שלו עם מוריס במסגרת סיפורי לאקי לוק.
בשנת 1959, הוקם מגזין הקומיקס הצרפתי "פילוט" (Pilote) על ידי חברת ההפצה. המגזין, שנועד לבני נוער ולצעירים, זכה להצלחה מסחררת. היצירה הראשונה של גוסיני שפורסמה במגזין "פילוט" הייתה "ניקולא הקטן" (Le Petit Nicolas), שהייתה פרי של שיתוף פעולה פורה עם המאייר ז'אן-ז'אק סמפה. היצירה הופיעה בפורמט של סיפורים מאוירים הומוריסטיים, אשר תיארו את עלילותיו של ילד צרפתי שובב בשם ניקולא. בשנת 1961 יצא קובץ סיפורים ראשון בשם זה בהוצאת דה נואל (Denoel), שזכה להצלחה רבה בצרפת ובעולם כולו, לעשרות תרגומים ולחמישה ספרי המשך. באותו מגזין פרסם גוסיני לראשונה גם את הרפתקאותיו של הלוחם הגאלי אסטריקס, יצירה שזיכתה אותו בתהילת עולם בקרב חובבי הקומיקס בעולם.
בין השנים 1974-1963 שימש גוסיני כעורך הראשי של העיתון.
הוא גם המשיך במספר רב מאוד של שיתופי פעולה עם יוצרים רבים מז'אנר הקומיקס הצרפתי/בלגי או עם יוצרי סיפורים לילדים ונוער.
בשנת 1967, התחתן גוסיני עם ז'ילברט פולארו-מילו (Gilberte Pollaro-Millo), ובשנת 1968 נולדה בתם חנה (אן).
לפני מותו ביקר בישראל, וביתו העידה כי התפלל בכותל המערבי.
ב-5 בנובמבר 1977 נפטר גוסיני מדום לב פתאומי בעת בדיקת מאמץ שגרתית במרפאה בפריז. עם מותו הוריש את כל כספו לרבנות הראשית של צרפת.
אודרזו המשיך לחתום את אלבומי האסטריקס הבאים גם בשמו של גוסיני, על אף שכתב אותם לבדו, כמחווה לידידו הטוב. שנה לאחר מותו הוציא את 'אסטריקס וירושלים של זהב שחור' (בצרפתית מסעות אסטריקס, ובאנגלית: אסטריקס והזהב השחור) שבו הדף המרכזי מציג את ירושלים העתיקה על פי דגם המקדש שהיה במלון הולילנד (כיום במוזיאון ישראל). (יש לשער שראו זאת יחד בביקורם בישראל שנה לפני מותו, וכפי הנראה תכננו את המהדורה יחד). גוסיני מצויר כשאולי שלמולי, עובד של הסוחר שמשון פלטפוס הנפגש עם אסטריקס.
Alpha Phi Alpha
ΑΦΑ
פנחס בן אלעזר
מנליק הראשון, מלך אקסום