ביולי 2012 חשפו בונימוביץ ולדרמן בחפירות שערכו באזור, חותם, ובו דמות אדם הניצב מול "חיה גדולה עם ראש גדול וזנב מתעקל, מאוד חתולי", ומושיט ידו לעבר ראשה. החותם נמצא בשכבה המתוארכת למאה ה-11 לפנה"ס. הסמיכות הגאוגרפית והכרונולוגית למקום ולזמן בו פעל, לפי המסופר במקרא, השופט שמשון אשר שיסע "כפיר אריות" בידיו החשופות, יחד עם העובדה שלא מוכר חותם דומה ממקום אחר, רומזים, לדעת בונימוביץ ולדרמן, לכך שבאזור התרחש האירוע המיתי שמצא את מקומו בחותם ובמקרא.
קרחון קיימברידג'
The Kacey Musgraves Christmas Show
The Kacey Musgraves Christmas Show (בעברית: מופע חג המולד של קייסי מאסגרייבס) הוא ספיישל חג המולד בכיכובה של קייסי מאסגרייבס. ספיישל חג המולד בוים על ידי כריס האו ובו השתתפו ידוענים וידועניות כמו דן לוי, טרוי סיון, קנדל ג'נר, קמילה קביו, לנה דל ריי, ג'יימס קמרון וזואי דשנל.
הספיישל הוקרן בבכורה ב-28 בנובמבר 2019 בפריים וידאו.
רקע ועלילה.
בשנת 2016, הוציאה מאסגרייבס את אלבום חג המולד הראשון שלה "A Very Kacey Christmas", שזכה להצלחה נאה ברחבי העולם. לאור הצלחתו, הוחלט כי בנובמבר 2019, יעלה לשידור ספיישל חג המולד בכיכובה, במהלכו היא תארח ידוענים וידועניות ותשיר עמם שירי חג מולד ידועים כמו "Rockin' Around the Christmas Tree" של ברנדה לי.
לאורכו של הספיישל, ניתן לראות את מאסגרייבס, כשהיא מארחת אנשים שונים ומדברת על נושאי חג המולד.
מוזיקה.
בסמוך ליציאת הספיישל, הוציאה מאסגרייבס גם את הפסקול, "The Kacey Musgraves Christmas Show".
הפצה וביקורת.
הספיישל הופץ ב-28 בנובמבר 2019 בפריים וידאו. כמו כן, הופנו כלפיו ביקורות חיוביות מטעם מבקרים שונים.
ספיישל טלוויזיוני
ספיישל טלוויזיוני (מאנגלית: Television special, בתרגום חופשי: תוכנית טלוויזיה מיוחדת) הוא תוכנית טלוויזיה או סרט טלוויזיה, המשודרים באופן חד-פעמי ובלתי תלוי, במקום סדרות ותוכניות אפיזודיות שנקבעו בלוח השידורים המקורי. ישנם ספיישלים טלוויזיוניים רבים (כגון: חדשות, דרמה, קומדיה ותרבות), בפורמטים שונים (כגון: שידור חי, תיעודי, גרסת אולפן, הנפשה וסרט) וכן אורכי צפייה שונים (סרטים קצרים, סרטים עלילתיים, מיני-סדרה וסרטים באורך מלא).
דוגמאות.
בין סוגי הספיישלים הטלוויזיוניים הם:
תהילים נ&quot;ה
תהילים נ"ה הוא המזמור ה-55 בספר תהילים.
רקע לשיר.
לפי ילקוט ואלשיך מזמור זה מתאר את מרד אבשלום בדוד.
במהלך מלוכתו של דוד מרד בו בנו אבשלום, והכריז על עצמו מלך. דבר המרד הגיע לדוד והוא החליט שלא להתבצר בירושלים ועזב בחופזה את העיר מחשש כי כוחותיו ההולכים וגדלים של אבשלום יטילו מצור על ירושלים ויחריבו אותה, בארמון בירושלים נשארות מאחור 10 נשים מפלגשי דוד "לשמור על הבית".
בהמשך מצטרף לשיירת הבורחים צדוק הכהן ועמו ארון הברית אך דוד דרש כי הם יחזרו לירושלים, בדברי דוד המורה על החזרת ארון הברית מתגלה אמונתו כי הוא רואה במרד ובגלותו מרצון מירושלים עונש מאת האלוהים, נקודה נוספת היא קביעתו של דוד המלך שהארון צריך להישאר ב"נָוֵהוּ" בכך קבע דוד כי ירושלים היא המקום המיועד לעבודת האל ומעלה את ירושלים מדרגת עיר בירה שבחירתה נעשתה על בסיס פוליטי למרכז עבודת קודש. בהוראת דוד נותר חושי הארכי בירושלים כדי שיהיה מרגל במועצת היועצים של אבשלום, ויסכל את עצותיו של אחיתופל.
פגישה עם שמעי בן גרא.
בברוח דוד מירושלים אל בחורים, שמעי בן גרא קילל וסקל באבנים אותו. שמעי קרא לעבר דוד: .
שמעי התכוון בדבריו בעיקר להריגת אבנר בן נר ולמותו של איש בושת, שר צבאו ובנו של שאול, בהתאמה. ייתכן שעוינותו של שמעי לדוד נבעה מכך שהוא ראה בדוד את מי שהוריד את בית שאול מהשלטון. אבישי בן צרויה ביקש מדוד את הרשות להרוג את שמעי אך דוד סירב לכך. על פי המסופר במקרא, דוד ראה בעלבון שהוא סופג משמעי עונש משמים.
אבשלום בירושלים.
אבשלום ואנשיו יצאו ממקום ההתכנסות בחברון על מנת לכבוש את מרכז השלטון בירושלים אך גילו שדוד המלך ואנשיו ברחו מלבד חושי הארכי שנשאר ונשבע אמונים לאבשלום. אבשלום ניצב עתה בפני שתי בעיות שנובעות מהצורך לבסס את ניצחונו, אחיזתו בכס וסילוק האיום מצד דוד ונאמניו.
ביסוס שלטונו של אבשלום.
אבשלום פנה לאחיתופל ביקש את עצתו. אחיתופל ייעץ לאבשלום: . מטרת המהלך היא להפוך את המרד והקרע בין דוד לאבשלום לבלתי הפיך, כך ייאלצו תושבי ירושלים, יהודה וישראל לקבוע את הצד בו הם תומכים וללא חשש מהסכם שירקם בין המורד למלך שיוביל לחזרת דוד למלכותו, וענישת מי שתמך באבשלום בפומבי. אבשלום קיבל את עצת אחיתופל, אך במקום לעשות את המעשה ולהפיץ את השמועה, אבשלום החליט לעשות מעשה נחרץ עוד יותר, והוא בעל את הפילגשים באוהל על גג הארמון, לעיני כל תושבי ירושלים. מעשהו של אבשלום היה התגשמות נבואת נתן הנביא בפרשת דוד ובת שבע.
העצה והמעשה מזעזעים מבחינה דתית מוסרית ואנושית, דבר שאינו פוגם ביעילות המעשה. רבי דוד בן זמרא ניסה ליישב את הבעיה המוסרית-דתית: "ואפשר לתרץ בדוחק כי אחיתופל היה יודע שהיו לדוד פלגשים בלא כתובה ובלא קידושין ועליהם יעץ אחיתופל שיבוא אבשלום, אבל לא על אותם שהיו בקידושין, כי לא יעלה על הדעת שהתיר לו". בספר "אמונות ודעות" אומר רב סעדיה גאון:
הניסיון להסיר את איומו של דוד המלך.
בשלב הבא של המרד פנה אחיתופל לאבשלום והציע תוכנית להשלים את מהלך תפיסת השלטון ולהסיר את האיום היחיד שנותר לאבשלום כמלך - דוד. אחיתופל מציע לגבש יחידה צבאית ולבוא על דוד המלך בלילה. אבשלום בוחר להתייעץ גם עם חושי. בתשובה לפניית אבשלום חושי הדגיש כי העצה שיעץ אחיתופל אינה טובה. לדברי חושי, אם יצאו אבשלום וצבאו מיד לקראת דוד הם יפעלו מבלי שגורם הפתעה יהי לצידם ויסכנו את הישגיהם השבריריים. במקום זה חושי הציע לאסוף צבא ענק מכל אנשי ישראל, ולזכות בניצחון מכריע. בדבריו נזהר חושי להזכיר את אבשלום כמי שעומד בראש הפירמידה וכמי שכל פעולה נסבה סביבו, עם זאת, כשחושי עבר לתאר את הגורל הצפוי לדוד, הוא מקפיד לדבר עליו בגוף שלישי ונמנע מאזכור שמו. דברי חושי לאבשלום עמוסים בדימויים ציוריים שיצרו ערפול ומאידך שבו את לבו של אבשלום, ומעל לכל נמנע חושי מלהתייחס לעצמו ובכך האדיר את דמותו של אבשלום. מטרתו האמיתית של חושי הייתה להרוויח זמן בתקווה שהמרד ידעך ודוד המלך ייהנה מפסק זמן להתארגנות. בסיכומו של דבר בחר אבשלום לנהוג על פי עצת חושי אך המספר המקראי מציין כי החלטתו של אבשלום לא נבעה מתהליך "אנושי" בו מעורבת חכמת חושי ומחשבת אבשלום בלבד, אלא הייתה כאן מעורבות אלוהית ישירה.
אחיתופל שנוכח לדעת שלא שמעו לעצתו (הנכונה), הלך לביתו ושלח יד בנפשו. מן הכתוב , הסיקו חז"ל שבטרם התאבד השאיר אחריו צוואה, ובה ציווה שלושה דברים: "אל תהיו במחלוקת, ואל תמרדו במלכות בית דוד, ויום טוב של עצרת ברור זרעו חטים."
פגישה מחודשת עם שמעי בן גרא בחזרה לירושלים.
לאחר שצבאו של דוד ניצח את צבאו של אבשלום ועבר את הירדן במסעו חזרה לירושלים בקש שמעי את סליחתו של דוד על מעשהו. המקרא מספר ששמעי בא לפני דוד ועמו כאלף איש, דבר המלמד על חשיבותו של שמעי בקרב בני שבטו. גם כאן בקש אבישי בן צרויה ששמעי יענש על העלבונות שהטיח בדוד אך דוד סלח לשמעי והוא מקבל את ייסוריו באהבה ובהבנה מלאה שהם עונש מאת האלוהים. ייתכן שסיבת הסליחה לשמעי היה רצון של דוד לפייס את בני שבט בנימין. עם זאת בצוואתו של דוד לבנו שלמה, הוא מורה לדאוג לכך ששמעי יתחייב מיתה כעונש על מעשיו.
שלמה מלא אחר הוראת אביו. הוא מורה לשמעי לעבור לגור בירושלים ומצווה אותו שלא לצאת ממנה. כשלוש שנים ממלא שמעי אחר הצו שלא לעזוב את ירושלים ובכך הוא מונע משלמה את האמתלה אותה חפש על מנת להורגו. כעבור שלוש שנים יוצא שמעי לגת עקב בריחה של שני עבדיו לתחום ממלכתו של אכיש מלך גת. עקב מסעו זה מורה שלמה להורגו.
תוכן השיר.
השיר נפתחת בתכליתו, "מַשְׂכִּיל לְדָוִד", דהיינו שיר שמטרתו ללמוד מוסר השכל. המתפלל פונה לאלוהים שישמע את תפילתו ולא יתעלם מתחינתו בעתות בהם יתפלל לאל ובעתות שלא יתפלל לו.
ישמע את תפילתו כלומר מפני שמעי ומפני זהו אחיתופל, ששיטו על דוד בשל מעשי עוולה שעשה בעברו ומתתרצים כי בשמם ימות. ייתכן כי כוונת דוד למעשיו עם בת שבע וכן אבנר בן נר ולמותו של איש בושת, בשל כך דוד ירא ומפחד מאוד, ומתאווה להיות כיונה שיכולה לעוף ולמצוא מקום לשכון בו שאין שם מלחמה. מבחינתו גם אם יהיה המקום הזה מדבר אך אפשרות זו נלקחת ממנו מפני שאחיתופל הציע לאבשלום לרדוף אחרי דוד בלילה ולהמיתו במדבר ורק חושי הארכי הציעה עצה אחרת בניגוד לעצת אחיתופל. על כן מבקש דוד מאלוהים שיופלגו לשתי כתות ויבלע עצת אחיתופל מפני שאבשלום ואנשיו, יומם ולילה בצעו מעשי און בעיר בפרסיה, והכוונה היא למעשה האינוס של נשות דוד, ולא רק אלא טענו כי הם מבצעים את המעשים בשל דוד או יותר נכון במעשיו ובראשם עומד החם שלו, אחיתופל, אביה של בת שבע שלכאורה נוקם על מעשי דוד בה.
דוד מתאר את גודל העוולה שנעשתה לו: או מאיש שמאז ומעולם שנא אותו, מהם יכול היה דוד להסתתר אלא בני משפחתו שלו: בנו – אבשלום וחמו – אחיתופל.