לותר התגורר עם האוגוסטינים במנזר השחור עד 1521, אז נאלץ להסתתר בטירת וארטבורג עקב מתחים פוליטיים סביב הרפורמציה הפרוטסטנטית שלו. כאשר התחזקה מלחמת האיכרים הגרמנית, ננטשו חלקים מאוניברסיטת ויטנברג, כולל המנזר. בשנת 1524, לאחר שחזר לותר לוויטנברג, העניק הנסיך הבוחר מסקסוניה את בתי המגורים הריקים של המנזר השחור למשפחת לותר, שם התגורר עד למותו בשנת 1546. כאן התחיל מרטין לותר החל משנת 1531 את השיחות שלו עם תלמידיו שהתפרסמו לאחר מותו כ"שיחות השולחן" (Tischreden). לותר לימד וכתב לאורך כל תקופתו שם, כולל תיקונים רבים בתרגום התנ"ך שלו. הוא גם הרחיב והוסיף את לותר, ובמיוחד בנה את קתריננפורטל (Katharinenportal), כניסה מגולפת שהייתה מתנת יום הולדת לאשתו.
לאחר מותו של לותר באייסלבן, נמכר בית לותר לאוניברסיטה בשנת 1564 על ידי יורשיו. בתוך שנה החלו שיפוצים גדולים שהפכו את בית לותר לפנימייה. התווסף גרם המדרגות הלולייני החיצוני המרשים, חדר האוכל קיבל תקרה מקומרת חדשה, והאולם הגדול, שהיה אולם ההרצאות של לותר, שופץ. הסלון המכונה לותרשטובה (Lutherstube, "הסלון של לותר"), נותר כשהיה, אם כי הוא שימש לעיתים קרובות לאירוח אורחים חשובים.
בשנת 1760, ויטנברג הותקפה על ידי אוסטריה במהלך מלחמת שבע השנים, ובניינים חשובים רבים, במיוחד כנסיית הטירה (שלוסקירכה, כנסיית העיר), נפגעו קשות. אף על פי שבית לותר שרד וספג נזק מינימלי בלבד, זו הייתה תחילתה של תקופת הידרדרות. בין השנים 1761–1813 הוא שימש כבית חולים צבאי, במיוחד בשל המלחמות הנפוליאוניות. לאחר מכן הוא נמסר לסמינר המלכותי (Königliche Predigerseminar), מאחר שאוניברסיטת ויטנברג פורקה והפכה לחלק מאוניברסיטת האלה-ויטנברג. עם זאת, הקיסרות לא הצליחה להשתמש בבניין, והוא הפך לבית ספר חינם לעניים והמשיך להידרדר. לבסוף, המצב האיום של הבניין הפך ליותר מדי גרוע מכדי שאפשר היה להתעלם ממנו, ופרידריך אוגוסט שטילר נשכר לשיקום ובנייה מחדש של בית לותר בין השנים 1853 ל-1856. למעט כמה תיקונים קלים וחפירות מסוימות, הבניין והשטח נשארו כפי ששטילר סיים לשפץ אותם.
אוגוסטום.
האוגוסטום הוא הרחבה לבית לותר שהוזמנה על ידי אוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה בשנת 1564 כספרייה, אם כי העבודה בפועל לא החלה עד 1579 בהנחייתו של הנס אירמיש (Hans Irmisch). הבניין היה מוכן לשימוש בשנת 1598, אז הועברה לשם ספריית האוניברסיטה מהטירה הסמוכה. בשנת 1686 התווסף אולם להצגת אנטומיה (Theatrum Anatomicum). בעקבותיו, בשנת 1736, הוקם מוזיאון בשם אנטומיקום (Anatomicum), שהיה למעשה אוסף של דגימות מוכנות ומוזרויות אנטומיות, שרובן מתנות מאוגוסט השלישי, מלך פולין.
האוגוסטום המשיך לצבור חשיבות לאוניברסיטה ולעיר ויטנברג. אוספים ספרותיים נוספים נוספו והביאו את האוסף הכולל ל-16,000 ספרים באמצע המאה ה-18. נוספה גלריה של הנסיכים הבוחרים של סקסוניה, כולל תרשימי יוחסין למלכי דנמרק, בראונשוויג וברנדנבורג. עוד נוספו חדרי סטודנטים ומשרדים רבים החל משנת 1725.
גם האוגוסטום הושפע מהידרדרות של בית לותר, אם כי לא באותה מידה. זה היה חלק מבית החולים הצבאי במהלך מלחמת שבע השנים, ובשלב מסוים שימש כממגורה. עם זאת, הוא יכול היה לשמש כחלק מהסמינר המלכותי, בניגוד לבית לותר, וכך נחסכה ממנו מרבית ההידרדרות. הוא המשיך לפעול לאורך המאה ה-19 כמדרשה, ושימש גם כדי להגן על הארכיונים מכנסיית הטירה, שכמעט נהרסה במהלך מלחמת שבע השנים. הוא שימש עד 2012 כסמינר לותרני והיה שייך לארגון הגג של הכנסיות הפרוטסטנטיות בגרמניה (Evangelische Kirche in Deutschland). ב-2017 עבר המבנה לידי מדינת סקסוניה-אנהלט בתמורה למסירת כנסיית הטירה לארגון הגג של הכנסיות הפרוטסטנטיות בגרמניה.
מוזיאון בית לותר.
לאחר השיפוץ של שטילר, התקבלה ההחלטה לפתוח מוזיאון בבית לותר המתעד את הרפורמציה ואת חייו של לותר. התערוכות הראשונות נפתחו לקהל בשנת 1883, והיו מוגבלות בעיקר לקומה השנייה, בעיקר סלון לותר. החל משנת 1911 התרחב המוזיאון בהדרגה לכל הבניין. לציון 500 שנה להולדתו של מרטין לותר, ובמלאת 100 שנה להקמת המוזיאון, נערכו הרחבות ושיפוצים גדולים בשנת 1983. בשנת 2002 הושלם אזור כניסה חדש שתוכנן על ידי חברת האדריכלות פיץ והוה (Pitz &amp; Hoh) מברלין. סגנונו המודרני מאוד תוכנן, כלשונם של האדריכלים, לאפשר "לתפקוד ולהיסטוריה להיראות ניצבים זה מול זה", וזכה בפרס האדריכלות של מדינת סקסוניה-אנהלט.
בית לותר הוא כיום המוזיאון הגדול בעולם הקשור לרפורמציה. הוא מכיל חפצים מקוריים רבים מחייו של לותר, כולל דוכן המטיף שלו מהכנסייה העירונית של ויטנברג, גלימת הנזיר שלו, כמה ציורים של לוקאס קראנאך האב, וספרי תנ"ך וביבליה רבים, קונטרסים, וכתבי יד.
ראלי דקר 2021
ראלי דקר 2021 היה המרוץ ה-43 של ראלי דקר, שהתקיים בפעם השנייה ברציפות בערב הסעודית. המרוץ התקיים בין התאריכים 3 בינואר עד 15 בינואר 2021. מארגני המרוץ רצו לארגן מרוץ חוצה מדינות, שיעבור ב-2–3 מדינות. התפרצות מגפת הקורונה השפיעה על התכנון והובילה לכך שגם בשנה זאת המרוץ יתקיים כולו בשטחה של ערב הסעודית, אך במסלול שונה מהמרוץ הקודם.
חברת ASO הצרפתית, מארגנת התחרות, הודיעה כי במרוץ יושם דגש רב על בטיחות. רוכבי אופנועים יחויבו בלבישת אפוד מגן הכולל כריות אוויר. הכוונה היא להפחית את מהירות הנסיעה ולשים דגש רב יותר על הניווט. באזורים מסוימים תוגבל המהירות ל-90 קמ"ש ויתווספו התראות קוליות לנהגים מפני סכנות. אופנועים יוכלו להחליף בוכנה רק פעם אחת במהלך התחרות, כל החלפה נוספת תעלה בזמני ענישה.
בנוסף לתחרות הרגילה יתקיים מרוץ של מכוניות קלאסיות בו יתחרו כלי רכב בני עשרים שנה ומעלה (רכבים שיוצרו לפני שנת 2000).
מקטעים.
שינויים במהלך המרוץ.
היום החמישי התגלה כיום קשה במיוחד עבור מספר גדול של מתחרים שסיימו את היום מאוחר בשל תקלות טכניות. המארגנים החליטו לדחות את הזינוק ליום השישי בשעה וחצי וקיצרו את קטע הספיישל ב-100 ק"מ. בסטייג' ה-11 של המרוץ קוצר ב-50 ק"מ בשל תנאי מזג האוויר.
אירועים חריגים.
הרוכב סי.אס סנטוש נפגע בתאונה במהירות גבוהה במהלך סטייג' 4 והיה חשש לפגיעות ראש. רוכבים שעברו בסמוך לתאונה ביצעו בו החייאה עד להגעת הצוות הרפואי. סנטוש הורדם והונשם עד לביצוע בדיקות נוספות. בבדיקה נמצא כי לא סבל מפציעות חמורות מלבד כתף שיצאה מהמקום. לאחר חמישה ימים שוחרר מטיפול לאחר שהחלים לחלוטין.
הנק לטגאן, נהגה של קבוצת טויוטה גאזו רייסינג, התהפך עם רכבו במהלך סטייג' 5 והוטס לבית חולים עם שבר בעצם הבריח. ברט קאמינגס, נהג המשנה במכונית, יצא מהתאונה ללא פציעה.
במהלך סטייג' 7 אירעו 2 תאונות. הרוכב הצרפתי, פייר שרפין, נפגע בקילומטר ה-178 של היום וסבל מחבלות ראש. הוא הוטס לבית החולים כשהוא מורדם ומונשם. שרפין מת מפצעיו ב-14 בינואר, במהלך העברתו מערב הסעודית לצרפת. מתחרה צרפתי נוסף שנפגע באותו היום הוא אוליבר סאסט, שהתנגש ברכב הבאגי של מנואל ומוניקה פלאזה, בקילומטר ה-419. הוא אושפז עם חשש לשבר בקרסול ובמרפק.
שני רוכבי הוסקוורנה נפגעו במהלך הסטייג' השמיני. חאווייר דה סולטרי אושפז לאחר תאונה במהלך המרוץ. מוריציו גריני נפגע בנפילה מהאופנוע 30 ק"מ לפני סיום היום. הוא הצליח לרכב עד לקו הסיום, לאר מכן אובחן כסובל מדימום פנימי באזור הבטן כתוצאה מהנפילה.
שלושה רוכבים נפצעו ואושפזו במהלך הסטייג' התשיעי. טובי פרייס, שדורג במקום השני בדירוג הכללי, נפגע בקילמוטר ה-155 של היום. הוא סבל משבר בעצם הבריח ומשברים במפרקי כף היד. לוסיאנו בנאווידס הוטס לבית החולים לאחר שפרק את הכתף בקילומטר ה-242. מקיג' גיזמה הפולני נאלץ לפרוש לאחר שקרע את הרצועה בכתף וסבל משברים בכף הרגל לאחר שפגע עם האופנוע בסלע במהירות של 110 קמ"ש.
חוסה איגנסיו קורנחו התחיל את הסטייג' העשירי כמוביל קטגוריית האופנועים בפער של 11:24 דקות. במהלך הקילומטר ה-252 של היום התרסק עם האופנוע. הוא המשיך ברכיבה עד לסיום הסטייג', אך לאחר מכן אולץ לפרוש על ידי המארגנים לאחר שבבדיקות נמצא כי הוא סובל מזעזוע מוח.
חואן ברדה ברוט, רוכב הונדה, נותר ללא דלק בקילומטר ה-267 של סטייג' 11, לאחר שלא ביצע עצירת תדלוק בקילומטר ה-174. לאחר שלא קיבל סיוע מרוכבים אחרים במשך שעתיים קרא לסיוע רפואי והוטס במסוק לבית החולים.
יחסי גיאנה–גרמניה
יחסי גיאנה–גרמניה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים עם הרפובליקה הפדרלית של גרמניה התקיימו מאז שנת עצמאותה של גיאנה, 1966. ב-16 בספטמבר 2016 נחגגו 50 שנה ליחסים הדדיים.
כלכלה ופיתוח.
בשנת 1994 נחתם הסכם דו-צדדי להגנה ולקידום השקעות. קיימים עדיין יחסים בין גרמניה ל (CARICOM) שגיאנה חברה בה. בפרט, פרויקטים לפיתוח כלכלי והגנה על הסביבה. בשנת 2005 החליטו מדינות ה-G8 לבטל חובות עבור מדינות רבות, כולל גיאנה.
במדיניות הפיתוח מתמקדים במימון בתחום האקולוגי. גרמניה מממנת פרויקטים של הגנת יערות הגשם, מאז שנת 1998 "מערכת האזורים המוגנים בגיאנה" מסובסדת בהיקף כולל של 24 מיליון אירו.
יחסי גיאנה–הממלכה המאוחדת
יחסי גיאנה–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין הרפובליקה השיתופית של גיאנה לבין הממלכה המאוחדת.
היסטוריה.