קרב חרונינגן התרחש בחודש האחרון למלחמת העולם השנייה בין 13 ל-16 באפריל 1945, בעיר חרונינגן שבהולנד. בצד התוקף הייתה הדיוויזיה הקנדית ה-2. מולה התגוננו ערב רב של חיילים, שהורכבו מלוחמים גרמנים, אנשי SS הולנדים ובלגים, ואנשי חיל אוויר גרמניים, שאיישו נשק נ"מ באזור כולו. הפיקוד הגרמני היה כושל, והחיילים לא פעלו יחד, דבר שהגביר את אי הסדר בשורות המגינים. הקנדים לעומתם היו מאומנים ומנוסים. הדיוויזיה כללה תשעה גדודי חי"ר, גדוד מכונות ירייה וגדוד סיור.
מטרות הצדדים הלוחמים.
מטרת כוחות הציר - הגרמנים היו נחושים למנוע ככל הניתן את זרימת כוחות בעלות הברית אל אדמת גרמניה. ההולנדים והבלגים מצידם חששו לחייהם מפני שידעו שברגע שתשוב השליטה לבעלות הברית יטפלו השלטונות בכל חברי ה-SS בשטחים שנכבשו.
כמו כן חיפו המגינים על נסיגת כוחות גרמניים גדולים בחזרה לאדמת גרמניה דרך נהר האמס.
מטרת בעלות הברית - כחלק מהפלישה לגרמניה נעה הדיוויזיה הקנדית ה-2 צפון מזרחה לחפות על הכוחות שנכנסים לאדמת גרמניה ולפגוע בכיסי ההתנגדות האחרונים בהולנד.
הקרב.
הגרמנים התרכזו בעיקר בעיר העתיקה שהייתה מוגנת על ידי תעלה. הם השמידו את הגשרים בחלק המערבי של העיר, והגשר היחידי, גשר הרבורג, בחלקה הצפוני, נשמר בכוחות כבדים. כיס התנגדות גרמני נוסף תפס את תחנת הכוח של העיר, והוא נכנע לאחר נפילת העיר העתיקה.
לאחר שעתיים של לחימה הכניעו הקנדים את ההגנה על הגשר ופרצו לפארק בחלק הצפוני של העיר, מקום בו היו בעבר חומות העיר העתיקה. לאחר יום של לחימה הצליחו הקנדים להתקדם לכיכר השוק, שם זכו להתנגדות כבדה ביותר, בעיקר על ידי מכונות ירייה שמוקמו בבתים בדרום השוק. הקנדים השתמשו בסיוע שריון על מנת להפיל את הבתים, והחלו נכנסים לחלקים הפנימיים של העיר.
ב-16 באפריל נכנע הגנרל הגרמני, כשהיה ברור שהתנגדות נוספת היא חסרת תועלת.
תוצאות הקרב וחשיבותו.
בסיום הקרב היו לגרמנים כ-300 הרוגים לעומת 150 הרוגים קנדים. האוכלוסייה האזרחית ספגה נזק כבד - 100 אזרחים נהרגו ו-270 בניינים נהרסו. הכוחות הגרמניים שנותרו בחיים התפצלו לשניים- כ-5,200 חיילים נכנעו ונפלו בשבי, בעוד שאר הכוחות ברחו צפונה וחזרו להפגש עם הכוחות הקנדים בשדות קרב אחרים.
קרב חרונינגן היה מהקרבות העירוניים הגדולים ביותר בהם השתתפו כוחות קנדיים. בעוד שקרב אורטונה כונה בידי הקנדים סטלינגרד הקטנה, בקרב חרונינגן השתתפו פי חמישה כוחות קנדיים.
ריי מילנד
פיג'ו 402
פיג'ו 402 היא מכונית צרפתית מתוצרת פיג'ו, שיוצר משנת 1938 ועד 1948. הרכב יוצר במספר רב של גרסאות: משפחתי, קופה, קבריולה, לימוזין, רודסטר, מסחרי ועוד. הרכב סופק עם מנוע 4 צילינדרים, בעל נפח של 2,142 סמ"ק, אורכו של הרכב הגיע ל-485 ס"מ ומשקלו ל-1,110 ק"ג. הרכב הגיע למהירות מרבית של 120 קמ"ש וצריכת הדלק של 8.7 ליטר ל-100 קילומטר.
מנוע "פיג'ו 402" הורכב בדגמי המשאית פיג'ו DMA שיוצרה בין השנים 1941–1948.
ב 1944 הופסק יצורו של הרכב, שהוחלף בדגם החדש: פיג'ו 403.
אירועים.
ללא תאריך מדויק:
שה פניס
דגל מסצ'וסטס
דגל מדינת מסצ'וסטס (באנגלית: Commonwealth of Massachusetts' flag) מציג משני צדיו, על רקע לבן, את שלט האצולה של מסצ'וטס. שלט האצולה מציג על רקע כחול אינדיאני נושא חץ וקשת. החץ מופנה כלפי מטה כסמל לשלום. כוכב לבן מופיע על השלט משמאל לראש האינדיאני. מסביב לשלט יש סרט כחול עליו רשום המוטו של המדינה: "בכח החרב אנו מחפשים שלום, אך שלום רק עם חרות". מעל לשלט מופיע ציצה: יד כפופה נושאת חרב.
הדגל אומץ באופן רשמי בשנת 1908, אך היה בשימוש לא רשמי מאז המהפכה האמריקאית. עד שנת 1971, נשא הדגל בצד השני מגן כחול ועליו ארז הלבנון. בשנת 1971 הדגל שונה כדי שיהיה זהה משני צדיו.
לויד בייקון
לויד פרנסיס בייקון (באנגלית: Lloyd Bacon; 4 בדצמבר 1889 - 15 בנובמבר 1955), שחקן קולנוע, תיאטרון ומופעי וודוויל ובמאי קולנוע אמריקני.
ביוגרפיה.
בייקון החל את צעדיו הראשונים בתעשיית הראינוע, בשנת 1914. במהלך שלוש השנים שלאחר מכן הופיע בתפקידים משניים בסרטים קצרים שהיו בעיקר קומדיות, אשר מתוכם 12 סרטים קצרים בהשתתפות צ'ארלי צ'פלין ובניהם ב"הקבצן" (1915) ו"רחובות נוחים" (1917). ב-1922 החל גם לביים. בארבע השנים הראשונות כבמאי הוא ביים סרטי קומדיה קצרים. בייקון קנה לו שם של במאי מסחרי, אחד שיודע לקלוע לטעם הקהל, על חשבון אמירה אומנותית ואישית שלו עצמו. הוא ביים מעל 100 סרטים באורך מלא, שחלקם הגדול הוא קומדיות עתירי כוכבים. בין סרטיו המפורסמים נמנים "רחוב 42" (1933), שהיה מגדולי הסרטים המוזיקליים של אולפני "האחים וורנר", בו כיכבה ג'ינג'ר רוג'רס, שהופיעה בעוד מספר סרטים בבימויו.
בנוסף ביים את "Footlight Parade" משנת 1933 בו כיכב ג'יימס קאגני, "Marked Woman" משנת 1937 בו הופיעו בטי דייוויס והמפרי בוגרט, שכיכב גם בסרטיו "סן קוונטין", "אחד מול המאפייה", "אוקלהומה סיטי" ו"אקשן באוקיינוס הצפוני", "קאובוי מברוקלין" (1938), בכיכובו של רונלד רייגן, "משפחת סאליבנס" (1944) הנחשב לטוב בסרטיו (על פי IMDb), בו כיכבו אן בקסטר ותומאס מיטצ'ל, "זה קורה כל קיץ" (1949), בו הופיע ריי מילאנד, ורבים אחרים. סרטו משנת 1928, "The Singing Fool", בו כיכב אל ג'ולסון היה לאחד הסרטים המצליחים ביותר של אולפני "האחים וורנר" בכל הזמנים.
אחיו הוא השחקן ארווין בייקון, שכיכב בלמעלה מ-500 סרטים באורך מלא, סרטים קצרים, וסדרות טלוויזיה.
סימן אירוניה
סימן אירוניה או ⸮ (בצרפתית: point d’ironie) הוא סימן פיסוק המשמש לסמן כי המשפט נאמר באירוניה.
היסטוריה.
סימן האירוניה הוצע על ידי המשורר הצרפתי אלקאנטר דה ברהם (המכונה מרסל ברנרד) בסוף המאה ה-19. בסימן נעשה שימוש בספרו של הרב באזין "Plumons l’oiseau" משנת 1966, בו נעשה שימוש בסימנים נוספים כגון:
הסימן הפך לסמלו של המגזין לאמנות "Point d’ironie" שיצא לאור בשנת 1997.
שימושים.
בסימן האירוניה נעשה שימוש בעיקר בכתבי עת אמנותיים וספרותיים. הסימן אינו פופולרי בעיקר בשל העובדה שאינו ידוע לציבור הרחב, ובשל השימוש המועט באירוניה בשפת הדיבור ובעיתונות, מה גם שבסוף משפט שאלה אפשר לשים סימן שאלה ובכך משאיר הכותב את הפרשנות של המשפט ואת הבנת האירוניה לקורא.
סיבה נוספת לשימוש המועט בסימן היא שבדרך כלל משפט אחד אינו אירוני כשלעצמו, אלא אמירתו בהקשר מסוים היא היוצרת את האירוניה.
סימן שאלה בערבית.
סימן האירוניה דומה מאוד לסימן בו נעשה שימוש בשפה הערבית על מנת לסמן סימן שאלה (؟).
גאל גארסיה ברנאל
סימן הפוך
סימן קריאה הפוך (¡) וסימן שאלה הפוך (¿) הם סימני פיסוק בהם נעשה שימוש בשפה הספרדית.
הסימן ההפוך נכתב בתחילת משפט השאלה ומשפט הקריאה בספרדית, בעוד שהסימן הרגיל נכתב בסופו של המשפט (סימן שאלה בסופו של משפט השאלה, וסימן קריאה בסופו של משפט הקריאה), לדוגמה:
השימוש בסימן ההפוך בתחילת המשפט החל במאה ה-18. בשנת 1754 האקדמיה המלכותית הספרדית (Real Academia Española) פרסמה את המהדורה השנייה של "La Ortografía de la Real Academia Española" (כללי הכתיב בשפה הספרדית), ובו קבעה כי בנוסף לסימן בסופו של המשפט יש לשים סימן הפוך בתחילתו. קבלת הסימן על ידי הציבור הייתה איטית, ובספרים שהוצאו לאור בסוף המאה ה-19 לעיתים לא נעשה שימוש בסימנים אלה. כיום הוספת סימנים הפוכים בתחילת המשפט נחשבת לכלל מחייב, והשמטתם מהווה שגיאת כתיב.
בשפה הספרדית קיימות שתי דרכים עיקריות לשילוב סימן קריאה וסימן שאלה יחדיו על מנת להביע תמיהה או פליאה, בדומה לסימן תמיהה. דרך אחת היא להתחיל משפט בסימן הפוך אחד ולסיימו בסימן רגיל אחר, לדוגמה:
דרך שנייה היא להתחיל משפט בשני סימנים הפוכים ולסיימו בסימנים רגילים:
כיום הדרך השנייה היא הפופולרית יותר, בעוד שהדרך הראשונה נעשית מיושנת יותר ויותר.
צב ביצה מצוי
צב ביצה מצוי (שם מדעי: "Mauremys rivulata") מין של זוחל ממשפחת צבי הבריכה. תפוצתו העולמית רחבה מעט מזו של צב היבשה המצוי.
אורך שריונו עד 23 סנטימטר. שריונו שטוח יחסית לצב יבשה ומצופה לוחות קרניים. ראשו חלק ועטוי כיסוי קרני שאינו מחולק למגינים. רגליו, צווארו וזנבו ארוכים יחסית. צב הביצה זריז יותר מצב היבשה.
אצבעותיו מצוידות בטפרים ארוכים וחדים ומאוחות בקרומי שחייה. צב הביצה מסתייע בשחייתו בשני זוגות רגליו.
בארץ ישראל חיים בנוסף שני צבי מים מתוקים: צבגון אדום אוזן, מין פולש שהובא בתחילה לארץ כחיית מחמד והתאקלם בטבע, וצב רך מצוי.
מזון.
צב הביצה המצוי ניזון מצמחי מים, אצות, דגים, דו-חיים, תולעים, רכיכות, סרטנים, חרקי מים ולעיתים אף פגרים. בשעה שהוא אוכל טרף גדול, הוא מחזיק בו ברגליו הקדמיות וקורע ממנו נתחים בלסתותיו המכוסות במקור קרני חד. הצבים הצעירים ניזונים בעיקר מן החי, בעוד שהמבוגרים יותר ניזונים לרוב מאצות וחומר אורגני נרקב.
התנהגות.
צב הביצה מבלה את רוב זמנו במים, ויוצא מהם על מנת להתחמם בשמש. בעת ההתחממות, יעמוד הצב על גדה ללא תנועה לעיתים במשך שעות. כאשר מזהה הצב טורף או אדם, הוא נמלט למים ועשוי אף להתחפר בבוץ בקרקעית ולהסתתר שם.
עונת החיזור כוללת את רוב החורף, ובחודשים אפריל עד אוגוסט מטילה הנקבה את הביצים בגומה קטנה על הגדה, ומכסה אותה בעפר. בכל גומה מספר הביצים נע בין 5 ל-12. הצבים הצעירים בוקעים כעבור תקופה של 3-4 חודשים ופונים מיד למים. הביצים והצעירים מהווים טרף קל לנמיות, חסידות ואנפות.
תפוצה.