העניין הצרפתי בתת-היבשת ההודית בוטא לראשונה בשנת 1664, כאשר קולבר הקים את חברת הודו המזרחית הצרפתית. במשך מאה שנה, תוך שהיא נהנית ממונופול שהעניק לה הכתר, הפכה החברה למעצמה מרכזית בחופי האוקיינוס ההודי, והיא הייתה מעורבת בספקולציות רבות בשוק המניות. בתום מלחמת שבע השנים (1754–1763), צרפת נאלצה לוותר על נחלותיה בהודו, אף על פי ששמרה שם על חמש עמדות סחר, מה שהשאיר פתח למחלוקות ולמשחקי כוח עם בריטניה. צרפת תמכה בשלוש עשרה המושבות במלחמת העצמאות האמריקאית בשנת 1776, וביקשה לגרש את הבריטים גם מהודו.
הודו הבריטית.
עבור נפוליאון בונפרטה המערכה הצרפתית בסוריה ובמצרים נועד לקצר את הדרך להודו, שהייתה חיונית עבור הבריטים, ובסופו של דבר לאפשר פלישה להודו הבריטית. עם חתימת חוזה פריז בשנת 1815, בריטניה, שניהלה מלחמת השמדה נגד צרפת במזרח, הסכימה להחזיר לצרפת את עמדות הסחר שלה בהודו.
פרידריך שלגל העביר קורסים בפריז בשנים 1805 ו-1806 על תולדות הודו, ובינואר 1815 נחנך הקורס הראשון של סנסקריט באירופה, בקולז' דה פראנס.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נלחמו כוחות הודים (שתי דיוויזיות חי"ר ושתי דיוויזיות פרשים) על אדמת צרפת, בבוץ של התעלות.
עצמאות הודית ודה-קולוניזציה (1947–1962).
במהלך המלחמה הקרה אימצה הודו עמדה נייטרלית, וככזה, היא סירבה להצעות סובייטיות ואמריקאיות בתחום הצבאי. מכיוון שרצתה גם להשתחרר מהאפוטרופסות הבריטית, היא פנתה למדינה תעשייתית אחרת גדולה, צרפת. בשנת 1949 קנתה הודו ציוד מצרפת לכוחות ההרריים שלה בקשמיר. בין השנים 1953–1954, היא הזמינה 120 מטוסים מסוג אוראגן מצרפת. אף על פי כן, ביקורת הודית על המדיניות הקולוניאלית הצרפתית בהודו-סין פגעו ביחסי המדינות. באותה תקופה, אנדרה מאלרו נסע להודו, והזכיר את שיחותיו עם נהרו בסרט שלו "זיכרון נגדי".
בשנת 1954, לאחר הסכם, השתלטה הודו על שטחי הודו הצרפתית, ושילובם במדינה הסתיים בשנת 1962.
1962–1991: תהפוכות שונות ביחסי הודו–צרפת.
לאחר המפלה ההודית במלחמת הודו–סין בשנת 1962, התעצמו היחסים התעשייתיים, הטכניים והתרבותיים בין צרפת להודו. בשנת 1966 הסירה צרפת את אמברגו הנשק שהוטל לאור מלחמת הודו-פקיסטן השנייה בשנת 1965, אולם היא נאלצה להתמודד עם תחרות סובייטית. הנייטרליות הצרפתית בסכסוך הודו-פקיסטן הרגיע את ההודים.
ההתקשרות האמריקאית עם פקיסטן במלחמת הודו-פקיסטן השלישית, כמו גם הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, העמידו את דרום אסיה במרכז מאבק המעצמות, והמחישה להודו את הצורך לגוון את השותפויות שלה.
היחסים כיום.
יחסים כלכליים.
הודו מונה את צרפת ברשימת המשקיעים העיקריים שלה, עם למעלה מ-1000 חברות צרפתיות שהוקמו ומעסיקות 300,000 עובדים.
שיתוף פעולה מדעי.
הודו חברה במספר ארגוני מחקר שבסיסים בצרפת, כמו מכון לאה-לנגווין או מתקן הקרינה הסינכרוטרון האירופי. EDF נערכת לבניית שישה כורים גרעיניים בג'אטיפור, תחת הסכם מרץ 2018 5 .
איכות הסביבה.
סוכנות הפיתוח הצרפתית, שהוקמה בהודו מאז 2008, משמרת שם רכוש ציבורי עולמי. צרפת והודו חברות בברית השמש הבינלאומית, וצרפת תומכת בתוכנית לפיתוח עירוני בר-קיימא בהודו.
חילופי תרבות וחינוך.
במרץ 2018, צרפת והודו סיכמו הסכם על הכרה הדדית בתארים והסכם בנושא הגירה וניידות, שנועד להגדיל את מספר הסטודנטים ההודים בצרפת. הודו מארחת שני מכונים צרפתים, האחד בדלהי והשני בפודוצ'רי. שתי המדינות חולקות תרבות דמוקרטית ורפובליקנית.
שותפות הגנה.
קיים שיתוף פעולה הדוק בין צרפת להודו בתחום הצבאי, הכוחות הזרים הראשונים שהוזמנו לצעוד לצד הצבא ההודי לקראת החג הלאומי הגיעו מהצבא הצרפתי.
שתי המדינות כוננו שיתוף פעולה הדוק בתחום הרכש הביטחוני. הודו קנתה מצרפת 126 מטוסי דאסו ראפאל ב-12 מיליארד דולר עבור חיל האוויר ההודי, ואת הצוללות מסדרת סקורפן, ו-36 טילים נגד ספינות Exocet SM-39, בסכום שהוכרז של 2.4 מיליארד אירו. ב-23 בספטמבר 2016 רכשה הודו 36 מטוסי דאסו ראפאל מצרפת.
צרפת ייצאה להודו חימוש בשווי 13 מיליארד אירו, בין 2009 ל-2019.
בספטמבר 2021, שרי החוץ של צרפת והודו סיכמו על תוכנית הסדרה בינלאומית "אמיתית" בין המדינות. משרד החוץ הצרפתי הודיע כי שרי החוץ הסכימו להעמיק את הקשרים האסטרטגיים "על בסיס יחסי אמון פוליטיים בין שתי בעלות ריבונות באזור האינדו-פסיפי". המהלך הגיע לאחר החלטת אוסטרליה לבטל עסקה לרכישת צוללות ב-40 מיליארד דולר לטובת צוללות גרעיניות אמריקניות, ובעקבות זאת הודיעה צרפת על החזרת שגריריה מארצות הברית ואוסטרליה כמחאה.
יצוא הנשק הצרפתי להודו גדל והיא הפכה לספקית הנשק השנייה בגודלה בהודו בשנים 2017-2021.
נציגויות דיפלומטיות.
הודו מחזיקה צרפת שגרירות בפריז בלבד. מאידך, צרפת מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי ו-5 קונסוליות בבנגלור, צ'נאי, קולקטה, מומבאי ופודוצ'רי.
פרבוריהאינה
פרבוריהאינה (שם מדעי: Paraborhyaena; מילולית: "קרוב לבוריהאינה") הוא סוג נכחד של יונק טורף גדול ממשפחת הפרובוריהאיניים הנכחדת, אשר היה אחד מגדולי הטורפים של אמריקה הדרומית. הסוג הוגדר בשנת 1983 ונכלל בו מין יחיד - "Paraborhyaena boliviana". הממצאים התגלו בסאלה שבבוליביה, לצד מקבץ של מאובנים של יונקים פרהיסטוריים ששגשגו באוליגוקן.
הפרבוריהאינה היה טורף גדול דומה לפרובוריהאינה, והוא הגיע לגודל של דוב שחור אמריקאי באורך של מטר וחצי ומשקל של 100 עד 125 קילוגרם וייתכן שאף מעל 250 קילוגרם. הוא היה בעל גולגולת רחבה וחזקה באורך 40 סנטימטרים שהייתה בעלת חוטם קצר אך לסתות קשיחות עוצמתיות שבלטו מהם זוג ניבים בקדמת הלסת, שדמו לניבי התיילקוסמילוס אך היו פחות דמויי-חרב ובדומה לשיני השד הטסמני צמחו מהלסתות בקצב קבוע. הניבים יועדו לנשוך בעוצמה אדירה והטוחנות הרחבות והמעוגלות שבקצה הלסת הוסיפו לעוצמתה. ואולם מוחו היה קטן בהרבה ביחס לטורפים אחרים.
מבנה הטורף הגדול עשה אותו לטורף-על מאיים בשטחי חיותו והוא כנראה טרף יונקים בינוניים מסדרת הנוטונגולאטויים וטרף דומה. עם זאת הוא היה איטי יחסית והיה עליו להתקרב מאוד לטרף כדי להרוג אותו. אפשרות אחרת היא שהיה אוכל נבלות או שגנב טרף לאחרים.
הרב מוויערשוב
אנכליסיכטיס
אנכליסיכטיס (שם מדעי: Anachlysictis) הוא סוג נכחד של יונק שנחרבי, שהשתייך למשפחת התיילוקוסמיים מסדרת הספרסודונטה הקדומה, באמריקה הדרומית בתקופת המיוקן שלפני 13.8 עד 11.8 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורת לה ונטה שבקולומביה, לצד פאונה נכחדת רבה. הממצאים כללו בעיקר לסת תחתונה שבורה ושרידי שיניים טוחנות ומלתעה. הסוג הוגדר ב-1997 בידי החוקר פרנסיסקו ס. ג'וין (Francisco J. Goin) והוא כלל מין אחד - "Anachlysictis gracilis". במקור הוא נחשב לסוג של אופוסום קדום אך בהמשך מאובנים דומים למאובני "Hondadelphys" מסדרתו התגלו והקשר ביניהם הוביל לשיוכו לסדרת הספרסודונטה.
תיאור.
יונק זה היה הקדום שבבני משפחתו, אשר כללה את התיילקוסמילוס בעל הניבים הענקיים שהגיע למשקל של יגואר ועד לגילוי הסוג פטגוסמילוס ("Patagosmilus") מפטגוניה הוא נחשב למין היחיד במשפחה שלא השתייך לסוג תיילקוסמילוס. הטורף הקדום הגיע לאורך 90 סנטימטרים ולמשקל של 18 קילוגרם בממוצע. כמו קרובו הגדול הוא היה בעל זוג ניבים ארוכים שיועדו להרג טרף.
בדומה לתיילקוסמילוס הוא היה בעל לסת תחתונה שנפערה לאורכה כדי להחיל את הניבים וגם היו לו זוג "נדנים" מוזרים בקצה הלסת. הגולגולת הייתה מעט שטחית עם ארובות עיניים קטנות יחסית עקב המבנה. הדבר גרם גם לשריר המלעס, העוזר להפיק נשיכה חזקה להצטמצם, כך שנשיכתו לא הייתה חזקה מאוד. את הנשיכה הוא ביצע בעזרת שרירי הצוואר הרחבים שלו, אך הם לא יועדו לעוצמה חזקה מדי כמו של טורפים אחרים.
ככל הנראה האנכליסיכטיס התפתח מטורפים ממשפחת הבוריהאיניים שהיו נפוצים באמריקה הדרומית והזכירו מעט צבועים. הוא היה קטן יחסית בעל מבנה שהזכיר גחן או סמור והוא צד יונקים קטנים אותם דקר בעזרת ניביו הגדולות.
פסדאלורוס
פסדאלורוס (שם מדעי: Pseudaelurus) הוא סוג פרימיטיבי טורף ממשפחת החתוליים, אשר חי במשך תקופת המיוקן שלפני 20 עד 8 מיליון שנה באירואסיה והיגר גם לאמריקה הצפונית לפני כ-18 מיליון שנה - מה שהפך אותו לראשון החתוליים באמריקה. הסוג הוגדר ב-1850 בידי החוקר הצרפתי פול ז'רווה . בסוג זה נכללו מינים רבים, אך כמה חוקרים רואים מהחוקרים רואים בחלקם סוגים נפרדים כמו היפראילוריקטיס, מיופנתרה, סטיריופליס ו-"Schizailurus". הממצאים התגלו באזורים רבים לאורך אירואסיה מסין לאורכה, דרך סיביר ואף בערב הסעודית והתגלו גם בגרמניה, במזרח אירופה ובארצות הברית - שם אולי המאובנים השתייכו לסוג היפראילוריקטיס.
חתול קדום זה היה בעל מאפיינים פרימיטיביים הקרובים לראשון החתוליים - הפרואילורוס ובעלי מכנה משותף עם הגחניים למשל רגליים קצרות מאוד וטפרים לא נשלפים ואולי הוא התאים לחיים על העצים. הוא לא קרוב לאף חתול מודרני וייתכן שהוא התפתח לכל קבוצות החתולים המאוחרות: חתולים גדולים, חתולים קטנים ושנחרבים.
המינים השונים בסוג התחלקו בגודלם מגודל של חתול בית עד לגודל של שונר או פומה במשקל 30 קילוגרם. לחלק מהמינים היו ניבים מגודלים יחסית, מה שאולי מקשר בינם לשנחרבים, אך בתכונות אחרות הם היו שונים מהם.
טורף זה היה איטי יחסית והיה צריך לארוב לטרף במחבוא. הוא ניזון מפרסתנים שונים ואולי גם ממכרסמים ברחבי הערבות והסוואנות הקדומות של המיוקן.
יחסי אוסטריה–ארגנטינה
יחסי אוסטריה–ארגנטינה הם יחסי החוץ בין אוסטריה וארגנטינה.
רקע כללי.