התחום הבולט ביותר בו אקוודור וקטר משתפות פעולה הוא תחום התיירות, קטר ואקוודור מנסות לפתח את התיירות במדינותיהן ויש להן גורל משותף: רוב התיירים מעדיפים לנסוע למדינות הגובלות בהן מאשר אליהן, סביר יותר שיסעו לערב הסעודית מאשר לקטר, וסביר יותר שיסעו לקולומביה או לפרו מאשר לאקוודור. בנושא התקיימה פגישה ב-16 בפברואר 2013 באקוודור. הנושא המרכזי של הפגישה היה מחסור הטיסות שבין קטר לאקוודור ותלאות הדרך שצריך לעבור כדי להגיע אחת לשנייה. קטרים שרוצים לנסוע לאקוודור יצטרכו לעצור בפריז, בלונדון, במדריד, בניו יורק או באמסטרדם וזמן הטיסה המצטבר הוא מ-24 עד 30 שעות טיסה. עקב כך בפגישה נחתמה עסקה על פתיחת קו חדש של קטר איירווייז מדוחה לקיטו. דבר שחוסך מאות דולרים ועד 10 שעות טיסה. עם הקו החדש, טיסה לאקוודור היא בין 20 ל-21 שעות.
המחלוקת בעניין המהפכה של צ'אווס.
אקוודור נחשבת, כחלק מ"המדינות הבוליבריות" כתומכת של המהפכה הסוציאליסטית באמריקה הלטינית בהנהגת נשיא ונצואלה הוגו צ'אווס, ארצות הברית התנגדה למהלך והיחסים בין ונצואלה לארצות הברית נותקו עקב ההתנגדות של צ'אווס לקפיטליזם (זו הסיבה שנותקו גם יחסי ישראל-ונצואלה). קטר לעומת אקוודור, בעלת ברית של ארצות הברית, כך נוצרה המחלוקת בעניין, בעניין המחלוקת היו כמה וכמה פגישות, שלוש פגישות התקיימו בנוכחותו של אמריקאי חשוב. הפגישות לא עזרו והמחלוקת נפתרה רק עם פטירתו של נשיא ונצואלה והחלפתו בנשיא אחר. נושא הפגישות לפעמים גלש גם לנושאים אחרים למשל, חימום היחסים של ארצות הברית עם מדינות אמריקה הלטינית או המצב במזרח התיכון.
חתול קצר שיער כהה חודים
קוד ייעודי (Shellcode)
יוהנה אק
יוהנה אק (בגרמנית: Johanna Eck;), הייתה מתנגדת הנאצים וחסידת אומות העולם מגרמניה.
ביוגרפיה.
יוהנה אק נולדה בברלין לבית אופיץ (Opitz) הייתה אחות בהכשרתה. בעלה נהרג בשרתו בשורות צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה.
משנת 1942 ועד סוף מלחמת העולם השנייה הסתירה אק ארבעה נרדפי הנאצים זה אחר זה. שניים מהמסתתרים היו יהודים, ובהם היינץ גוטמן (Guttmann), בנו של יעקב גוטמן, חברו של אביה של אק מתקופת שירותם המשותף בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. יעקב גוטמן וכל משפחתו גורשו למחנות ההשמדה במזרח אירופה ונרצחו. רק היינץ שרד והסתובב ברחובות ללא מקלט וללא כרטיסי קיצוב מזון. כל האנשים אליהם פנה סירבו להסתירו מחשש לחייהם, עקב עונש המוות שאיים על כל מי שסייע ליהודים. אק קלטה אותו בביתה וחלקה את קצבת המזון שלה עמו. היא ניסתה להשיג מנות מזון נוספות עבורו מידידים. בנובמבר 1943 נהרס ביתה בהפצצות בעלות הברית. אק מצאה עבור גוטמן מקום מסתור חלופי, השיגה עבורו כרטיסי קיצוב מזון, ונשארה עמו בקשר גם בעודו במחבוא.
בינתיים השיגה אק דירת חדר. בדצמבר 1943 הסתירה בדירה זו יהודייה נוספת, אלפרידה גוטמן (Guttmann – אין קשר משפחתי להיינץ גוטמן). אלפרידה גוטמן נמלטה מבית המסתור הקודם שלה מיד לאחר סריקה של הגסטפו, בה לא התגלתה. מאוחר יותר נפגשה אלפרידה עם חברתה מהלימודים, וזו נתנה לה תעודת עובד עם פרטי זהות מזויפים שלפיהם השתייכה אלפרידה לגזע הארי.
בינואר 1944, לאחר שהפצצות בעלות הברית זרעו בלבול במרכז רישום האוכלוסין בברלין וברישומי האוכלוסין, מסרה אק לרשויות כי ביתה ומסמכיה של אלפרידה נשרפו בהפצצה. כך הצליחה לרשום את אלפרידה בשם אלפרידה הרטמן, בזהות של נוצרייה. כך יכלה לרשום את אלפרידה כדיירת חוקית בדירתה וכן לקבל עבורה תלושי מזון.
גוטמן שרדה את השואה, אך נפטרה ממחלה ביוני 1946, ערב הגירתה המתוכננת לארצות הברית. אק ישבה ליד מיטתה בבית החולים עד שנפטרה. לאחר מכן חקרה אק אודות קרוביה של גוטמן ומצאה שכולם נספו בשואה. היא הנציחה את שמותיהם על אבן מצבה שהקימה על חשבונה בבית הקברות היהודי בווייסנזה שבברלין.
בשנת 1973 הכיר יד ושם באק כחסידת אומות העולם. משנת 2014 נקרא על שמה בית ספר ברובע טמפלהוף-שנברג בברלין.
ליאון רקנאטי
דלין
רנסי (קומונה)
יהודה חיות
יהודה חיות (נולד ב-1946) הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת חיפה, מומחה בתכנון מערכות תחבורה ימית ונמלים. כיהן כנשיא אוניברסיטת חיפה ויושב ראש ועד ראשי האוניברסיטאות.
ביוגרפיה.
חיות נולד בירושלים, שירת בצה"ל בסדיר ובמילואים בחטיבת הצנחנים והשתתף בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים. בעל תואר ראשון בגאוגרפיה והיסטוריה כללית מאוניברסיטת חיפה, תואר שני בהצטיינות בגאוגרפיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים עם התמחות בתכנון עירוני ואזורי ותואר שלישי באוניברסיטת וושינגטון בארצות הברית בה התמחה בתכנון מערכות תחבורה ימית ונמלים.
ב-1978 מונה למרצה באוניברסיטת חיפה, ב-1983 למרצה בכיר, ב-1988 לפרופסור חבר ובשנת 1994 לפרופסור מן המניין. כיהן כראש מכון וידרא לחקר הספנות והתעופה ועמית מחקר בכיר, ראש פרויקט תשתיות לאומיות, במוסד שמואל נאמן למחקר מדיניות לאומית. כמו כן שימש ראש מינהל תכנון ואסטרטגיה בחברת צים ונשיא אגודת ידידי המרכז הרפואי רמב"ם.
ב-1992 מונה לסגן נשיא למינהל באוניברסיטת חיפה, מאוקטובר 1993 שימש נשיא בפועל, ומפברואר 1995 עד 2004 כיהן כנשיא האוניברסיטה. בשנים 1997 ו-2003 כיהן כיושב ראש ועד ראשי האוניברסיטאות.
ב-2018 קיבל את אות יקיר העיר חיפה.
קרולינה יושצ'יקובסקה
קרולינה יושצ'יקובסקה (בפולנית: Karolina Juszczykowska, 1898, בודקוב - 1945) הייתה חסידת אומות העולם מפולין שנרצחה על ידי הנאצים.
ביוגרפיה.
בשנת 1911 עזבה קרולינה יושצ'יקובסקה את פולין ועברה לעבודה בגרמניה, באזור מקלנבורג-מערב פומרניה. בשנת 1916 שבה יושצ'יקובסקה לפולין והתגוררה עם אחותה בחוותה של האחות, שם סייעה לאחותה בעבודה. בשנת 1924 נולדה בתה היחידה, מחוץ לנישואין. בשנת 1934 עברה יושצ'יקובסקה לטומשוב מזובייצקי ועבדה בעבודות תחזוקה בדרכים, בתור עוזרת בית, כובסת ועוד.
קורותיה בתקופת השואה.
בתקופת הכיבוש הנאצי בפולין הייתה יושצ'יקובסקה עובדת של ארגון טודט. בתחילת יוני 1944 פגשה שני צעירים יהודים ברחוב ואלה ביקשו ממנה עזרה. ידועים רק שמותיהם הפרטיים, יאנק ופאול. הם הציעו לה תשלום זעום בתמורה להסתרתם, והיא הסכימה להסתירם למרות שידעה שהיא מסתכנת בעונש מוות שיטילו עליה הגרמנים. כשהייתה יוצאת לעבודתה, היו היהודים נשארים בביתה.
ב-23 ביולי 1944 פשטה המשטרה על ביתה של יושצ'יקובסקה בטומשוב מזובייצקי ומצאה את שני היהודים מסתתרים במרתף. שני היהודים נורו במקום. יושצ'יקובסקה נעצרה ונחקרה. בחקירתה הכחישה השתייכות לארגון פוליטי או למפלגה כלשהי.
ב-10 באוגוסט 1944 הועברה יושצ'יקובסקה לכלא בפיוטרקוב טריבונלסקי וב-23 באוגוסט נדונה למוות על ידי בית המשפט המיוחד . למרות שדנו אותה למוות, כתבו שלושת השופטים פניה לרשויות השיפוט בגרמניה בבקשה לחון אותה, עקב סברתם שפעלה מתוך מחסור ויאוש ולא מתוך מוטיבציה אידאולוגית אנטי-נאצית, וכן מכיוון שסברו שהוצאתה להורג לא תהווה גורם מרתיע מכיוון שממילא, כך הניחו, כבר נרצחו רוב היהודים באזור טומשוב מזובייצקי.
עם דחיית בקשתם של השופטים הועברה יושצ'יקובסקה לכלא פרונגסהיים שבפרנקפורט, ושם הוצאה להורג ב-9 בינואר 1945.
הכרה והנצחה.
בשנת 2011 הכיר יד ושם בקרולינה יושצ'יקובסקה בתור חסידת אומות העולם.
בנאומו בשנת 2012 הזכיר סטיבן הרפר, ראש ממשלת קנדה, את קרולינה יושצ'יקובסקה בתור דוגמה לחסידת אומות העולם שנרצחה כדי להגן על יהודים. חלק מצאצאיה של יושצ'יקובסקה מתגוררים בקורנוול שבאונטריו, קנדה.
החלקה
פלפל פדרון
פלפל פדרון הוא זן מתורבת של פלפלת צ'ילי ממין Capsicum annuum שפותח וגדל באזור העיר פדרון בחבל הארץ גליסיה בצפון ספרד. הפלפלים בגודל קטן-בינוני (כחמישה ס"מ באורכם), וצבעם נע בין ירוק, כתום ואדום, תלוי בזן הספציפי ובתנאי ההבשלה. צורת הפרי מאורכת וחרוטית, עם כתף ישרה וקימוט קל בבשר הפרי.
יחודם של הפלפלים הוא מידת החריפות המשתנה שלהם - רובם בעלי חריפות מתונה למדי, ומיעוטם חריפים למדי (במידת חריפות המשתווה לזו של חלפניו). במקום גידולו קיימות מספר תאוריות הקושרות בין תנאי השמש וההשקיה של הצמח כדרך לנבא את מידת חריפותו, אך דרך ניבוי זו לא הוכחה.
הנס בהלנדורף
גנרל הנס בהלנדורף (בגרמנית: Hans Behlendorff; 13 באוגוסט 1889 - 16 במרץ 1961) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
בהלנדורף נולד ב-13 באוגוסט 1889 באלנשטיין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1908 התגייס בהלנדורף לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-3 (ברנדנבורג ה-1), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-20 במאי 1917 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף בהלנדורף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1929 הועלה בהלנדורף לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. באפריל 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-4 בפברואר 1938 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-31. ב-1 במרץ 1938 הועלה בהלנדורף לדרגת גנרל מיור, וב-19 ביולי 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-34.
מלחמת העולם השנייה.