המנון התנועה הוא "עבריות אנחנו", אשר נכתב על ידי הרב אלכסנדר זושא פרידמן. המנון נוסף, לילדות, נכתב על ידי אליעזר שינדלר, ופותח במילים (בתרגום לעברית) "אנו כפרחים יפים".
תלבושת.
במרבית בתי הספר והתיכונים של בית יעקב מונהגת תלבושת אחידה ברובם היא כוללת חולצה מכופתרת בצבע תכלת וחצאית בצבע כחול, כשעל החולצה רקום לעיתים לוגו המוסד.
SVD דרגונוב
גביע דייויס
יחזקאל נפשי
יחזקאל נפשי (נולד ב-24 בנובמבר 1977) הוא משורר וסופר ישראלי.
ביוגרפיה.
נפשי נולד בפתח תקווה. בגיל 17 פרסם לראשונה סיפורים בכתבי-עת לפנטזיה כגון "WIZ" , "המכשף האחרון" ואחרים, כשהוא משתמש לעיתים בשמות בדויים. בגיל 20 אושפז למשך שנה וחצי עקב מום מולד נדיר ובעת שהותו בבית החולים כתב את ספרו "עכשיו פתיחה" (הוצאת גוונים).
שיריו תורגמו לערבית, להינדי, לצרפתית, לאנגלית, לגרמנית ולרוסית . משיריו הולחנו על ידי זמרים שונים כדן תורן, אייל גזית, יסמין אבן, אביגיל כהן ועוד.
שירו "בשעה שהחפצים" הולחן בידי הזמר א.ב דן, ועלה כקליפ בערוץ מוזיקה 24.
במרץ 2013, ראה אור הכרך הראשון "בנפול עלי מורא שמים" מן הטרילוגיה "פני עצמי" בהוצאת עמדה.
נפשי ערך סדרת ערבי ספרות בהייניקן הבימה קלאב בשם "דו"ח על מצב האדם" שבה משתלבים משוררים וסופרים, וכן מוזיקאים כמו ירמי קפלן, דן תורן, דודי לוי ואחרים. כמו כן הוא משמש כעורך ראשי לסדרת התערוכות "שיח משוררים" שמציגה אחת ל-3 חודשים כשישה משוררים ותיקים וצעירים. ב-2011 השתתף בפרויקט המוזיקלי "לחשים" של יסמין אבן.
בשנת 2014 הוציא לאור את ספר שיריו השני, "הערך הקיים מיילל בחשיכה" בהוצאת עמדה.
ביוני 2014 מונה לעורך פינת השיר היומית במעריב.
בשנת 2015 הוציא לאור את כרך ב' מן הטרילוגיה "פני עצמי", "אדם צועד בשוך הלילה, ממית את גופו ונשמתו ממריאה אל על" בהוצאת עמדה.
כמו כן באותה שנה מונה נפשי לערוך את פרויקט שירה ומשוררים בפתח תקווה, פרויקט המציג משירי משוררים על גבי מכוונים תנועה ברחבי העיר, אשר עולה מדי חודש יולי, חודש הקריאה.
בשנת 2018 מונה לחבר בוועדת השופטים של פרס ברנר לספרות. בשנה זו היה מושא התחקיר של העיתונאית טלי חרותי-סובר, ממנו עלה כי בדה פרטים בקורות חייו. לדוגמה, בביוגרפיה של נפשי נטען כי הוא זכה ב"פרס קרן אייזנברג" על ספרו הראשון; עם זאת, התברר כי קרן אייזנברג אינה מעניקה פרסים ספרותיים.
יצירות.
"עכשיו פתיחה" (2003).
"עכשיו פתיחה" הוא ספר שיריו הראשון של נפשי אשר ראה אור במהדורה ראשונה בשנת בהוצאת "גוונים" 2003, לאחר שנפשי שב משהייה בת ארבע שנים בחו"ל כנווד שמתקיים יד-לפה. בספר ניכרים רישומיו של נפשי מן המזרח וממסעותיו. אולם חלקו הראשון של הספר דן בנושא צעידתו של האדם החולה לקראת הלא נודע. אולם קיימים רישומים של נפשי כנער צעיר המתהלך סומא ברחובות תל אביב ומתרשם מנופיה לאחר שהגיע מן הקיבוץ (קיבוץ נחשונים), בעוד הוא פוגש בתושביה על כל גוניהם כמו הזונות, הזבנים, הנערים בכיכר המזרקה, ועוד.
"פני עצמי" (טרילוגיה) כרך א' (2013).
"פני עצמי", כרך א', או בשמו השני "בנפול עליי מורא שמיים", הוא הרומן הראשון פרי עטו של נפשי. הספר ראה אור לראשונה במרץ 2013 בהוצאת עמדה, ובמאי כבר הגיע למהדורה שלישית. חלק זה מגולל את סיפורו של נער הנולד עם מום נדיר בגופו, שנפלט ממסגרות של בית-הספר ומשפחה, ונאלץ לחוות את תקופת הילדוּת והנערות כמתבונן מן הצד. בגיל 18, לאחר שמסרבים לגייסו, הוא גומר אומר בלבו להיכנס לסדרת ניתוחים ולאחריהם להפוך אולי ל"אחד האדם". סדרת הניתוחים אורכת כשנתיים בקירוב, ומביאה אותו עד סף הייאוש, וזאת בעוד האנשים עימם גדל בדיוק מתחילים את חייהם. לאחר מכן הוא מחליט "לפצות עצמו" ויוצא למסע חובק עולם בין יבשות, הרפתקאות, גילויים וחוויות מיניות, נפשיות ורליגיוזיות, שלבסוף מבהירים לו היטב מהו מקומו בחברה האנושית, ובעצם ביקום כולו. לכל אורך המסע אנו נחשפים לנפש ספרותית, המוצאת את פיסות אושרה המועט בספרים ובכתבי תאולוגיה, בשירה ובפרוזה, ביצירה, ומנהלת קונפליקט תמידי בין המילים לחיים עצמם, בין נטייתה הטבעית להתבודדות וסגפנות, אל מול הצורך לקחת חלק בחברה האנושית ולחוות את החיים כפי שמצופה. "פני עצמי" הוא בעצם, במובן מסוים, סיפורם של כל הבודדים, הנידחים של המציאות האנושית, אלו שהחיים אילצו אותם לחיות בצללי ההוויה והם תרים ללא לאות אחר המשמעות הקיומית המסתתרת מאחורי רובדי החיים עצמם, בגרעין מאחורי הגרעין, אינם מתפשרים עם הנורמות החברתיות, ותוך כדי כך מטהרים את עצמם.
"הערך הקיים מיילל בחשכה" (2014).
"הערך הקיים מיילל בחשכה" הוא ספר שיריו השני, אשר ראה אור בפברואר 2014, בהוצאת עמדה, ובמהדורה שנייה כחודש ימים לאחר מכן. בספר שירים עם נגיעות מטא-פיזיות ותאולוגיה רבה, עדות לשינויים שחלו בנפשי, עם זיקה לימיו בבית החולים (שם שהה שנתיים בקירוב). נפשי לא זונח את האידיאליזציה של האיזה בספר זה, ובאופן כללי במרביתו מתאר את מכלול עולמו הרוחני והשקפת עולמו הפנימי. למעשה, כל מהותו של ספר זה הוא מסעו של האדם על עבר האלוהים השוכן בקרבו.
"פני עצמי" (טרילוגיה) כרך ב' (2015).
חלקה השני של הטרילוגיה "פני עצמי" : "אדם צועד בשוך הלילה, ממית את גופו ונשמתו ממריאה אל על"; מספר בעצם על הכניסה לבית-החולים למשך כשנה-וחצי, ואשר בו עבר נפשי 4 ניתוחים מרתוניים אשר הצילו את חייו, לרבות כל המסקנות אשר באו עם זאת. הוא מספר על ההליכים עצמם, ורגעי השבירה אשר היו בלתי נמנעים, על הכמיהה לשחרור ממאווי החומר והנסיקה אל מעל לכבלי הגוף השרוי במצוקתו, על ההבנה שעומדת מאחורי ההבנה עצמה, שהגוף הוא בעצם אינו אלא אלגוריה לנשמת האדם. הוא מספר על פניו של האלוהים, אלו אשר נשקפים בבירור דווקא מן הגיהנום עצמו. על אנשים אשר הכיר בביה"ח, כאלו שחוו חוויות דומות לשלו, וכיצד שהיו מסייעים אחד לשני. בכלל, חלק זה מתאר את החיים בביה"ח כמיקרוקוסמוס, עולם בפני עצמו המתנהל שלא בכפוף לחוקים אשר מחוצה לכתליו. חלק זה מתאר צום בכורח של כ-10 ימים, ואת כל אשר מתווסף לאדם בהיותו שרוי במצב נפש שכזה, כלומר, מה שמתרחש בנפשו פנימה וכיצד זה בא לידי ביטוי באדם שהוא הופך להיות לאחר-מכן. מדובר בטרילוגיה סוחפת המתארת את מכלול עולמו הרוחני של נפשי והשקפת עולמו הפנימי לצד אירועים אוטוביוגרפיים מחייו, מהם צמחו שיריו הידועים. החל מלידה עם מום פיזי נדיר ומחלה שליוותה אותו עד לבגרותו, כניסה למשך שנתיים למתחם בית-חולים, לצד עבודות עפר בקיבוץ וכלה בנדודים לחו"ל וחיים בתנאים של מהיד-לפה. כל זאת לצד תובנות עשירות והערות על ואל החיים, איבוד ומציאה עצמית. נפשי לוקח את הקורא לעבר מקורותיו הרוחניים, ומדבר בעוז על דור היוצרים בו גדל ועל דור היוצרים שעיצבו את התרבות הישראלית.
"פני עצמי" (טרילוגיה) כרך ג' (2018).
חלקה השלישי של הטרילוגיה "פני עצמי" מאת הסופר והמשורר יחזקאל נפשי : "שביל של אור שביל של חושך המסע אל האלוהים"; דובר על המוצא מכבלי ביה"ח ויציאה לנדודים בעולם למשך כ-4 שנים בקירוב, תוך עבודות יד-לפה והיכרות עם אי-אלו טיפוסים אשר נותנים נופך אחר לממד של העולם כפי שאנו תופסים אותו. קיימים בו נופים ותיאורים של אתרים היסטוריים הן מאירופה וכלה במזרח הרחוק, רגעי קושי בהם לא היה לנפשי כסף למזון{שלא לדבר על מקום לינה או מקלחת}, על לינה בגנים ציבוריים, תוך חלום של להפוך משורר ידוע-שם יום אחד וכתיבה באישון לילה. הוא מספר על עשיית כסף בעורמה אשר מאופיינת אך ליורדי-דרכים, תוך הרצון העז לשמור על כל אשר הוא קדוש בעיניו ושגיא, זאת-אומרת על הנשמה. כל החלקים כולם משקפים את עולמו הרוחני של נפשי ואת ראייתו לפְּנֵי הדברים, כלומר בהשתוממות, כלומר באיזה נופך של קסם. בחלק זה מובאים קטעים שהם אינם אלא פרצי תודעה והתבוננות בגרעין שמאחורי הגרעין עצמו. החלק השלישי מתאר גם את שיבתו ארצה של נפשי ומאגד בתוכו את סגירת המעגל של שני החלקים הראשונים.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:משוררים כותבי עברית]]
[[קטגוריה:משוררים ישראלים]]
[[קטגוריה:בוגרי גימנסיה אחד העם (פתח תקווה)]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977]]
משפט ראו-בלקוול
משפט ראו-בלקוול הוא משפט יסודי בתורת האמידה. בהינתן אומד חסר הטיה, גרוע ככל שיהיה, המשפט מאפשר לבנות אומד עדיף, שהוא לעיתים קרובות האומד הטוב ביותר האפשרי.
המשפט נקרא על שם מגליו: קליאמפודי ראדאקרישנה ראו ודויד בלאקוול
רקע.
תורת האמידה עוסקת בהתפלגות 'סודית', שהידע עליה חסר: ידוע שהיא שייכת למשפחה מוכרת של התפלגויות (כגון התפלגות מעריכית או התפלגות בינומית), אבל הפרמטרים הקובעים את ההתפלגות הפרטית (התוחלת במקרה הראשון, הסתברות ההצלחה בכל ניסוי במקרה השני) אינם ידועים. המטרה המרכזית של הסטטיסטיקאי היא לאמוד את הפרמטרים, באמצעות מדגם שהוגרל מן ההתפלגות הסודית.
משימה זו דורשת הפעלת אומד, שהוא פונקציה ניתנת לחישוב של המדגם. לאומד אסור להיות תלוי בפרמטרים, שהרי אלו אינם ידועים. כמעט בכל מקרה מחפשים אומד שיהיה חסר הטיה: התוחלת של האומד צריכה להיות שווה לערכו של הפרמטר שמבקשים לאמוד. ההשוואה בין אומדים שונים נעשית על-פי השונות שלהם: ככל שהשונות קטנה יותר, האומד מוצלח יותר (משום שהוא יציב יותר, ופחות תלוי בגורמים אקראיים).
להרחבה, ראו תורת האמידה.
סטטיסטי מספיק.