בשנת 1938 נתמנה ספייסר כמפקד משטרת האי וייט השוכן מול החוף הדרומי של אנגליה מול העיר פורטסמות'. בימי מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1943, הוצב כקצין בדרגת קולונל למטה הכוחות הבריטיים בזירת הים התיכון. בתום המלחמה חזר למלא את תפקידו כמפקד משטרת האי וייט. במלאו את התפקיד הוא נפטר באי ב-12 ביוני 1946.
הר גודרים
הר גודרים הוא שלוחת הר הסמוכה להר אדיר ושמורת סאסא שגובהה 762 מטר מעל פני הים, צפון מערבית ליישוב דוב"ב, בסמוך לגבול ישראל ולבנון. ההר קרוי על שם הגודרים שעסקו בהקמת גדר הצפון שעברה בסמוך.
מרבית השטח הוא שמורת טבע, השמורה מאופיינת בריכוז פרחי יקינתון רבים ועצי עוזרר חד- גלעיני ואפשר למצוא בו גם סחלבים. כמו כן את ההר חותך נחל צוער. במדרון המזרחי של ההר אפשר לראות עץ אלה אטלנטית ענקית.
על ההר גם נמצא גם כרם דובב וגדל בו זן ענבים הנקרא ארגמן שהוא הכלאה מקומית ולכן הוא זן ענבים ישראלי.
שמואל אלבז
שמואל אלבז (נולד בשנת 1966) הוא מוזיקאי, מנצח, מעבד, מתזמר ונגן מנדולינה ישראלי.
ביוגרפיה.
אלבז נולד וגדל בבאר שבע. הוא בוגר הקונסרבטוריון העירוני באר שבע, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בפקולטות לביצוע וניצוח, והאקדמיה למוזיקה באמסטרדם.
השתלם אצל המנצחים מנדי רודן, סטנלי ספרבר, ליאור שמבדל, פטר אטווש, דויד פורסליין ורולנד קיפט. ניצח על התזמורת הקאמרית החדשה של אמסטרדם ועל התזמורת הסימפונית של הארלם.
בין השנים 2002–2014 שימש כמנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת האנדלוסית הישראלית, יחד איתה הוא זכה בשנת 2006 בפרס ישראל על תרומה לחברה ולמדינה בתחום התרבות. בין השנים 2016–2021 שימש אלבז בתפקיד מנהל אמנותי עמית של תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית.
אלבז מופיע כמנצח וכסולן במנדולינה במדינות רבות בעולם וכן עם מרבית התזמורות החשובות בישראל, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, אנסמבל המאה ה-21, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, תזמורת האופרה הקאמרית הישראלית אשדוד, סימפונט רעננה, תזמורת הבמה הישראלית ועוד.
אלבז עוסק כמעבד ומתזמר בהפקות מוזיקליות ובהקלטות רבות עבור תזמורות, זמרים ואמנים רבים. אלבז הקים וניהל מוזיקלית את רביעיית המנדולינות רביעיית קרמן. באוגוסט 2003 זכה בפרס ראשון עם רביעייתו בתחרות בינלאומית יוקרתית להרכבי כלי פריטה, שנערכה בלה ריוחה, ספרד. אלבז הקליט את הסונטות והפרטיטות לכינור סולו מאת יוהאן סבסטיאן באך בהקלטת בכורה עולמית, במנדולינה, וכן מחזור של סונטות לכינור מאת מוצרט בהקלטת בכורה עולמית במנדולינה. ההקלטות זכו להתעניינות ולהשמעות רבות בתחנות רדיו ברחבי העולם. בשנת 2000 יזם אלבז את "הפסטיבל הבינלאומי לכלי פריטה" בבאר שבע, ושימש גם כמנהלו האמנותי. בשנת 2007 זכה בפרס באר שבע למצוינות בתחום המוזיקה. אלבז עוסק במקביל לעבודתו כמוזיקאי, גם בחינוך מוזיקלי בבתי ספר, קונסרבטוריונים ומכללות.
בשנים 2005-2002 שימש כמרצה באוניברסיטת חיפה בחוג למוזיקה ובחוג ללימודים רב תחומיים, ועסק בהוראת מקצועות תורת המוזיקה ותיזמור. בשנת 2004 הקים את בית הספר למוזיקה בנתיבות, ומאז מנהל אותו. עוסק בחינוך למצוינות ובטיפוח מרכזי מצוינות בנגב. אלבז קיים הרצאות ביחידה למצוינות בחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, משנת 2011 הוא מרצה וחבר סגל בחוג לאומנויות הקול והמסך במכללה האקדמית ספיר.
חיים אישיים.
אלבז נשוי ואב לשניים, מתגורר בגבעות בר.
אלכסנדר גומלסקי
אלכסנדר גומלסקי (18 בינואר 1928 - 16 באוגוסט 2005; רוסית: Гомельский, Александр Яковлевич) הוא מאמן כדורסל עבר יהודי-סובייטי, שנחשב לאחד מגדולי המאמנים באירופה ולגדול מאמני ברית המועצות.
קורות חיים.
גומלסקי נולד למשפחה יהודית-רוסית בקרונשטאדט שליד לנינגרד. בשנות ה-50 זכה עם א.ס.ק. ריגה 3 אליפויות של הליגה הסובייטית ובשלושה גביעי אירופה רצופים, משנת 1958 ועד 1960.
גומלסקי אימן את נבחרת הכדורסל של ברית המועצות במשך כמעט 19 שנה. בשנת 1972, בעת שאימן את נבחרת ברית המועצות לקראת אולימפיאדת מינכן, החרים הק.ג.ב. את הדרכון של גומלסקי מפני שחשד שיערוק לישראל, עקב מוצאו היהודי. בסופו של דבר, הוביל גומלסקי את נבחרתו לשבעה תוארי אליפות אירופה, לשתי זכיות באליפות עולם בכדורסל ולמדליית זהב באולימפיאדת סיאול (1988).
בנוסף אימן גומלסקי בספרד, בצרפת ובארצות הברית. באחרית ימיו התמנה לנשיא צסק"א מוסקבה.
גומלסקי זכה לכבוד גדול בברית המועצות למרות מוצאו היהודי, הוא אף זכה לכמה כינויים ("פאפא" בברית המועצות, וגם "הפטריארך של הכדורסל" ו - "השועל הכסוף" במערב).
המפגש הראשון של גומלסקי עם קבוצה ישראלית היה בשנת 1960 עת אימן את ריגה, מול קבוצת הפועל תל אביב במסגרת רבע גמר גביע אירופה. ריגה, שהייתה האלופה המכהנת, הדיחה את הפועל והמשיכה עד לגמר, בו הפסידה לצסק"א מוסקבה. בהמשך, נפגש גומלסקי בוירטון שבבלגיה במשחק של צסק"א נגד מכבי תל אביב במסגרת בית חצי הגמר של גביע אירופה. האווירה סביב המשחק הייתה מאוד טעונה רגשית וכוחות הביטחון הסובייטים ניסו ככל האפשר למנוע מגע בין השחקנים של מכבי לשחקנים של צסק"א אולם למרות הכול מגעים חשאיים היו לפני המשחק. לאחר ניצחונה של מכבי בגמר גביע אירופה אמר על כך "קבוצה מאסיה עם שחקנים מאמריקה לקחה את גביע אירופה".
ב-1988 באולימפיאדת סיאול ניצחה הנבחרת הרוסית את נבחרת ארצות הברית שעדיין הייתה מורכבת מכוכבי מכללות בלבד, גומלסקי ניבא שמעכשיו ארצות הברית תתחיל לשלוח נבחרות שיורכבו משחקני NBA, ושנבחרות אחרות יוכלו לנצח את הנבחרות האמריקאיות אולם זה יהיה תהליך שייארך 10 שנים.
נבואה זו הגשימה את עצמה בדיוק 10 שנים לאחר הופעתם הראשונה של שחקני NBA באולימפיאדת ברצלונה באליפות העולם 2002 בה נבחרת האמריקאית שהורכבה משחקני NBA בטורניר שנערך על אדמתה שלה הפסידה לראשונה לנבחרות ארגנטינה, יוגוסלביה וספרד, ואת הטורניר היא סיימה במקום השישי בלבד.
גומלסקי זכה לכבוד רב לא רק ברוסיה אלא בכל העולם. ב-1981 הונצח ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט המציינת הישגים יוצאי דופן של ספורטאים יהודים. ב-1995 הוכנס שמו של גומלסקי להיכל התהילה של הכדורסל, וב-2007 להיכל התהילה של פיב"א. ב-1998 הוא קיבל מחואן אנטוניו סמראנש (נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי) מדליה על ההישגים והתרומה שלו לספורט בכלל ולתנועה האולימפית בפרט.
ב-2005 נפטר גומלסקי ממחלת הסרטן. בנו ולדימיר גומלסקי הוא פרשן כדורסל בתקשורת הרוסית.
אקרוסתיכון
ברבריות
גזע (עץ)
גזע העץ הוא החלק של העץ המופיע מעל לפני האדמה. הגזע הבודד (בניגוד למספר גזעים בשיחים, למשל) והרכבו הייחודי הם המאפיינים העיקריים של העצים.
הגזע מקביל לגבעול אשר ניתן לראות ברוב הצמחים האחרים, אלא שבגזע העץ העצה - רשת העורקים המעבירים מים ומינרלים מהשורש אל שאר חלקי הצמח - והשיפה - הרשת המעבירה תרכובות אורגניות - התעבו והתקשו בצורה ניכרת, עד שהפכו לרקמה העצית המוכרת לנו. העצה המעובה הידועה כ"עץ" קרויה בבוטניקה "עצה שניונית"; הכוונה ב"שניונית" לרקמה צמחית הגדלה לרוחב, כלומר - מתעבה; רקמות ראשוניות צומחות לגובה. התפתחותן האבולוציונית של העצה והשיפה השניוניות היא זו שאיפשרה הופעתם של צמחים גבוהים כדוגמת העצים; רקמות אלו מבטיחות את העברת המים והמזון עד לצמרת העץ, ובעיקר מקנות לעץ את החוזק לעמוד זקוף למרות הרוח, כוח המשיכה של כדור הארץ וגורמים נוספים. העצה השניונית, כאמור, מרכיבה את החומר עץ, ואילו השיפה המשנית מהווה חלק מהקליפה (ראו בהמשך).
מבנה הגזע.
העצה והשיפה השניוניות נוצרות מרקמה של תאים עובריים הקרויה קמביום (Cambium). הקמביום יוצר טבעת בפנים הגזע ותאיו מתחלקים; תאים הנדחפים לכיוון פנים הגזע הופכים לעצה שניונית, ואילו תאים הנדחפים אל החוץ יוצרים שיפה שניונית. תאי העצה בפנים הגזע דוחפים במשך הזמן את הקמביום ואת השיפה כלפי חוץ ומגדילים את קוטרם של האחרונים; רובו של הגזע עשוי עצה שניונית. תאי העצה הפנימיים ביותר מתים ודחוסים מאוד. ברוב העצים מפסיק הקמביום להתחלק בעונת החורף; בחלק מהעצים הטרופיים נמשכת חלוקת הקמביום במשך כל השנה.
השכבה החיצונית ביותר של הגזע היא האפידרמיס (Epidermis). ברוב המקרים נסדק האפידרמיס עקב התרחבות הגזע ומתקלף מעצמו. בין האפידרמיס והשיפה מצויה רקמה נוספת, הפרידרם (Periderm), אשר מתפתחת בדרך כלל במשך השנה הראשונה לחיי העץ. רוב הפרידרם מורכב מתאים מתים של שעם; תאים אלו מפרישים שעווה ההופכת את הפרידרם לבלתי-חדיר למים ולאוויר. היות שתאי הגזע זקוקים לחילוף גזים לשם קיום המטבוליזם שלהם, מתפתחים בפרידרם פתחים קטנים המכונים עדשיות, המאפשרים זרימת גזים אל השכבות הפנימיות של הגזע. לעיתים מופיעות העדשיות בצורת פסים רוחביים. עדשיות מופיעות לעיתים גם בפירות (ניתן לראותן בקליפתם של תפוחים ואגסים, למשל). הודות לשכבת השעם, המנתקת את קליפת העץ מאספקה של גזים, מזון ומים המגיעים מהשיפה ומהעצה שבפנים הגזע, מורכבת הקליפה מתאים מתים בלבד.
קליפת הגזע מוגדרת ככלל הרקמות המצויות בצד החיצוני של הקמביום. הקליפה כוללת, לפיכך, את האפידרמיס, את הפרידרם ואת השיפה. הפרידרם מופיע בדרך כלל במספר שכבות, והאופן שבו הן מונחות האחת על השנייה קובע את המראה החיצוני של הגזע. במספר גזעים מופיעים קשקשים, באחרים טבעות, אך קליפות רוב הגזעים נראות כ"פשרה" בין הקשקשים והטבעות. שכבת הגזע הפנימית ביותר, הליבה, מורכבת מתאים גדולים המשמשים להובלה ולאחסון פחמימות, בעיקר.
שכבות הגזע.