לפי העקומה, חרדה ברמה גבוהה יחסית מאפשרת לאדם יכולת גילוי גבוהה, אבל עלולה לפגוע רבות בביצוע שלו מכיוון שהלחץ מאוד מעמיס על הקוגניציה שלו, על היכולת לחשוב בבהירות ולפעול במהירות. כלומר לגילוי המהיר יש לעיתים מחיר והביצוע עלול להיות מהיר פחות. בצד השני של העקומה נמצאים האנשים הרגועים, שהיכולת שלהם לנהל גבוהה יותר ומצד שני, הם מפספסים הרבה איומים ובתגובה עלולים לפעול מאוחר מדי.
חרדה אופטימלית.
אזור החרדה האופטימלית הוא המקום בו החרדה משפיעה עלינו בצורה הכי פריונית והביצועים שלנו מגיעים לשיא, אך לא משפיעה עלינו לרעה מבחינת הפרודקטיביות, משתנה לפי כל בן אדם, לפי המצב בו אנו נמצאים, רמת ההיכרות שלנו עם כל משימה, אם היינו במצבים דומים בעבר ועוד. חרדה אופטימלית מתווכת גם על ידי היכולת הנוכחית שלנו להתנהל עם חרדה, האם אנו בריאים, האם אנו ישנים היטב, אילו לחצים נוספים מתרחשים בחיינו? אימון לחוסר נוחות הוא מאוד חשוב ביכולתנו להגיע לשיא הביצועים ולהשיג חרדה מיטבית.
לפי עקומת יארקס-דודסון, הביצועים שלנו עולים עם עוררות עד לנקודה מסוימת, ואחרי נקודה זו הוא מתחיל לרדת. נקודת האמצע היא רמת החרדה האופטימלית שלנו. אם אדם חווה יותר מדי חרדה, זה עלול להשפיע בצורה הפוכה על הביצועים שלו ולגרום לביצועים שלו לרדת בגלל שהחרדה משתלטת על הביצועים. אך לעיתים רחוקות, כאשר חווים רמה קיצונית של חרדה ולחץ, דבר זה דווקא עלול להשפיע לטובה ולגרום לעלייה רדיקלית של התפקוד והביצועים, ולא לירידה.
מחקרים.
מחקר שנערך בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד מצא שלומר "אני מתרגש" בקול, יכול לשפר את הביצועים. על מנת להגביר את רמות החרדה במהלך המחקר, אמרה ד"ר אליסון וודס ברוקס לתלמידים כי נאומי השכנוע שלהם יתועדו. לפני שנשאו את הנאום, חלק מהתלמידים הונחו לומר "אני מתרגש" או "אני רגוע" בקול רם לעצמם. אלה שאמרו "אני מתרגש" נשאו נאומים ארוכים יותר שהיו מוכשרים, נינוחים ומשכנעים יותר מאלה שאמרו "אני רגוע." מכיוון שחרדה והתרגשות הם מצבים רגשיים המאופיינים בעוררות גבוהה, ד"ר וודס מציעה שזה עשוי להיות קל יותר לשנות את תסמיני החרדה כהתרגשות במקום לנסות להיות רגועים. כשאתה מרגיש חרדה, לעיתים קרובות אתה מתמקד באיומים פוטנציאליים. במצבים אלה, זה יותר פרודוקטיבי לנסות לעצב מחדש את המצב ולהתמקד בהזדמנויות פוטנציאליות במקום באיומים.
בספורט.
פסיכולוגים ומאמנים רבים בספורט רוצים בדרך כלל שהספורטאים שלהם יהיו קצת חרדים ולא רגועים לגמרי לפני המשחק. החוקרים אומרים שיש "נקודה קטנה" - כמות בינונית של חרדה שבעצם עוזרת לאנשים לבצע ביצועים טובים יותר בכך שהיא שומרת עליהם דרוכים ומוכנים. מחקרים הראו עלייה בלמידה כאשר הורמוני הלחץ מוגברים מעט.
חרדה ואינטליגנציה.
יותר ממאה שנה לאחר המחקר של יארקס ודודסון, בשנת 2015, חוקרים מאוניברסיטת מקיואן בקנדה גילו קשר בין חרדה לבין רמת אינטליגנציה גבוהה: במחקר שפורסם בכתב העת המדעי "Personality and Individual Differences" פירטו עורכיו כי רמת אינטליגנציה גבוהה מביאה את הניחנים בה למחשבות רבות ועמוקות על חוויות ומשברים מעברם, ובכך הם באופן טבעי מגבירים את רמת החרדה והדאגה שלהם. לטענת החוקרים, המוח הטרוד הוא גם המוח האינטליגנטי יותר.
במחקר שערך עין דור - עם תלמידת המחקר אורגד טל - נדרשו המשתתפים לענות על שאלון ממוחשב, אולם באמצע התהליך הם לכאורה נתקלו בווירוס. בעוד שהם ניסו לפתור את התקלה, נאלצו הנבדקים להתמודד עם כמה תקלות ומשימות. על-פי תוצאות המחקר, בעלי החרדה הגבוהה יותר מבין הנבדקים הראו דבקות רבה יותר במטרה - למגר את הווירוס ולסיים את המשימה שקיבלו - לעומת בעלי החרדה הנמוכה יותר.
בתרבות.
חרדה פרודקטיבית הופיעה בפרק בשם "אופטימזציית החרדה" מהעונה ה-8 של הסיטקום האמריקאי, המפץ הגדול. בפרק, לאחר ששלדון לא מצליח להגיע לפריצת דרך בנושא שלו, הוא מבין שהסיבה שהוא לא מתקדם במחקר שלו היא שהוא יצר לעצמו סביבה נעימה ונוחה מדי, ולכן הוא רוצה להגביר את רמת החרדה שלו כדי לשפר את ביצועי העבודה שלו. תחילה, שלדון ואיימי חוקרים את הנושא על ידי השוואת התוצאה של שלדון למבחן מסוים, כאשר לא היו לו הפרעות, לתוצאה של שלדון לאותו המבחן, כאשר היו לו הפרעות והלחץ שלו עלה, כדי לבדוק כיצד זה משפיע על יכולת פתרון הבעיות. לאחר מכן הוא משתמש בריחות, תמונות וצלילים שונים כדי להעלות את רמת החרדה שלו.
Soul Survivor
Soul Survivor (בעברית: מציל הנשמות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת ההולנדית סי. סי. קאץ', מתוך אלבום האולפן השני שלה, Like a Hurricane. השיר יצא לאור בשנת 1987, ברחבי העולם וב-15 באוגוסט 1988 בבריטניה, על ידי חברות התקליטים הנסה רקורדס ואריולה רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד השירים שבספרד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והופק על ידי דיטר בוהלן, איתו שיתפה פעולה סי. סי. קאץ' במהלך רוב הוצאת אלבומי האולפן והסינגלים שלה. השיר הפך ללהיט בשלל מדינות, תוך שכבש את פסגת מצעד השירים שבספרד והיה לראשון של קאץ' שעשה זאת וזאת בנוסף לכך שהגיע למקום השלישי במצעד השירים שביוגוסלביה.
בנוסף לכך, יצאה גרסת 12 אינץ' של השיר בסקנדינביה. הגרסה יצאה בפורמט של מקסי סינגל.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר הועלה ליוטיוב ב-4 באפריל 2012. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את סי. סי. קאץ', כשהיא נמצאת ברחוב בלילה, תוך שמאחוריה ישנם רקדני ליווי וכולם רוקדים ושרים את השיר יחד. הקליפ צבר למעלה מ-5 מיליון צפיות קליפ נוסף של השיר צבר קרוב ל-4 מיליון צפיות.
ההופעה של קאץ' עם השיר שהועלתה ליוטיוב באוגוסט 2008, צברה למעלה מ-1.4 מיליון צפיות.
אליזבת גרטרוד בריטון
אליזבת גרטרוד בריטון (Elizabeth Gertrude Britton; 1858-1934) הייתה בוטנאית, ומחנכת אמריקאית. היא ובעלה, נתנאל לורד בריטון מילאו תפקיד משמעותי ביצירת הגנים הבוטניים של ניו יורק. היא הייתה פעילה להגנה על פרחי בר. אליזבת בריטון תרמה תרומות משמעותיות לספרות על הטחבים, ופרסמה 170 מאמרים בתחום זה.
חייה ומשפחה.
אליזבת גרטרוד נייט נולדה ב-9 בינואר 1858 בעיר ניו יורק, אחת מחמש בנות, לג'יימס וסופי אן נייט. למשפחתה היה מפעל לריהוט ומטע סוכר בקובה, והיא בילתה שם חלק גדול מילדותה. היא למדה בבית ספר פרטי בניו יורק ולאחר מכן למדה בקולג' שהפך למכללת האנטר. היא סיימה את לימודיה בשנת 1875, בגיל צעיר. ב־27 באוגוסט 1885 התחתנה עם נתנאל לורד בריטון, מרצה לגאולוגיה באוניברסיטת קולומביה, אשר חלק איתה את התעניינותו הגוברת בבוטניקה. לזוג לא היו ילדים.
קריירה.
לאחר סיום הלימודים בשנת 1875, אליזבת נייט הצטרפה לצוות המכללה כמורה. היא הצטרפה למועדון הבוטני של טורי בשנת 1879, ובשנת 1881 פרסמה את המאמר המדעי הראשון שלה בעלון הארגון, בו דיווחה על תצפיות על פרחים לבנים בלתי ידועים בשני מיני צמחים. היא גם הבחינה בנוכחותו של שרך עשב מתולתל, בנובה סקוטיה. בשנת 1883 היא נבחרה למנחה במדעי הטבע. באותה תקופה היא החלה להתמחות בטחבים ושרכים (בריולוגיה).
לאחר נישואיה בשנת 1885, התפטרה אליזבת בריטון מתפקידה בהוראה במכללה, והשתלטה על אוספי הטחבים בקולומביה בתפקיד לא רשמי. היא שימשה כעורכת עלון המועדון הבוטני של טורי משנת 1886 עד 1888; בשנת 1889 פרסמה את המאמר הראשון מתוך סדרה של אחד-עשר חלקים תחת הכותרת "תרומות לבריולוגיה אמריקאית" באותו כתב עת. הקטלוג שלה על טחבי מערב וירג'יניה הופיע בשנת 1892, והראשון מבין שמונה מאמרים שכותרתו הייתה "כיצד לחקור את הטחבים" עבור מגזין פופולרי פורסם בשנת 1894. מאמרים אלה "מיקמו את אליזבת בריטון בראש התחום הבריולוגי באמריקה." כשהיא מציגה כישורים גם מחוץ למעבדה, היא עבדה עם בעלה כדי לרכוש לקולומביה את אוסף הטחבים של אוגוסט יגר (1842–1877 ) משווייץ; אליזבת שכנעה חברים אמידים לתרום 6000 $ הדרושים.אליזבת ונתנאל בריטון, פעלו בתוך המועדון הבוטני של טורי שדרבן את הקמת הגן הבוטני של ניו יורק (NYBG). בני הזוג נסעו לאנגליה בשנת 1888. נתנאל ביצע מחקר בגני קיו, בלונדון, במטרה לסווג את האוספים הבוטניים הבוליביים שהתקבלו לאוניברסיטת קולומביה. בינתיים, אליזבת עבדה על טחבים בלונדון. בהשראת האיכות והכמות של העשבייה, הספרייה והגנים של קיו, בני הזוג החלו לפעול להקמת מוסד בעל שיעור קומה דומה בניו יורק.
אזרחים עשירים ובולטים גויסו כתורמים, והגן הבוטני הוקם על ידי מעשה חקיקה של המדינה בשנת 1891. אליזבת הצטיינה במאמצים לגייס כספים בשנות התשעים של המאה התשע עשרה. נתנאל הפך למנהל הראשי הראשון של הגן הבוטני בשנת 1896; אליזבת הצטרפה אליו בתפקיד בהתנדבות. בעיקר בגלל התעניינותה, נרכש אוסף הטחבים של ויליאם מיטן בשנת 1906. כהוקרה על שירותה, בריטון נבחרה לאוצרת הכבוד של בשנת 1912, תפקיד אותו מילאה עד מותה.
בריטון נסעה למקומות שונים בארצות הברית כדי לאסוף דגימות בוטניות, כולל ביצת דיסמל הגדולה, הרי אדירונדק והרי צפון קרוליינה. היא ליוותה את נתנאל ב 23 מתוך 25 הנסיעות שעשה לאיים הקריביים. תחת שמה פרסמה את ממצאיה בעלון בשנים 1913–1915. אליזבת כתבה את הפרקים הנוגעים לטחבים בצמחיית ברמודה של נתנאל והפלורה באיי בהאמה.