לאחר מות אוריה הנדריקס, בשנת 1798, השתלט בנו הרמון על חברת המתכות, הרחיב אותה וקרא לה "הנדריקס ואחיו". בשנת 1812 הקים את אחד ממפעלי הנחושת הראשונים בארצות הברית ב-SOHO, ניו ג'רזי, יחד עם שותפו וגיסו, סולומון ג'. אייזיקס. בין לקוחותיו היו מחלקת ההגנה של ארצות הברית (אז "מחלקת המלחמה") ומחלקת הצי, והוא סיפק נחושת לצבא ולצי האמריקאים. לקוח נוסף היה פול רוויר.
הנדריקס היה פילנתרופ יהודי בולט בזמנו. היה פעיל בחיים היהודיים בניו יורק, ובשנים 1824–1827 כיהן נשיא קהילת שארית ישראל בניו יורק.
להנדריקס היו חמישה בנים ושש בנות. שני בניו ושתי בנותיו נישאו לבנותיו ובניו של הסוחר היהודי טוביאס איזאק טוביאס (Tobias Isaac Tobias) (1861–1786). ארבעה מבניו של הרמון – אוריה, הנרי וושינגטון ומונטגיו – הצטרפו לעסק המשפחתי. בשנת 1830 התפרקה השותפות בין הרמון לגיסו אייזקס והחברה עברה ארגון מחדש, בראשות הרמון ובנו אוריה.
הרמון הנדריקס מת ב-1838. לאחר מותו המשיכו שלושת בניו וארבעת נכדיו את המפעל המשפחתי. בשנת 1861, לאחר מותו של הנרי, שינו האחים אוריה ומונטגיו את שם החברה ל"אחים הנדריקס". החברה המשיכה לפעול גם במאה ה-20, ונסגרה בשנת 1938. בן המשפחה האחרון שפעל בעסק היה הרמון וושינגטון הנדריקס, שמת בשנת 1928.
חוק המכינות הקדם צבאיות
אמנדה ראיין
אמנדה ראיין (באנגלית: Amanda Ryan; נולדה ב-10 באוקטובר 1971) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
ראיין נולדה בלונדון. היא למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. תפקידה הידוע ביותר הוא בדמות סרג'נט קרי רוג'רס בסדרת הדרמה קומית הפופולרית "לגדול בלי בושה". היא מוכרת גם מהופעתה בווידאו קליפ "Walk Away" של להקת Funeral for a Friend.
ב-1998 גילמה ראיין את לטיס הווארד, המאהבת הבדיונית של דוכס נורפוק, בסרט הקולנוע זוכה האוסקר "אליזבת" בכיכובה של קייט בלאנשט.
ב-1997 שיחקה ראיין בתפקיד ג'ואנה בסרט "מטרולנד" המבוסס על רומן באותו שם מאת ג'וליאן בארנס שיצא לאור ב-1980. היא כיכבה בפרק "The Daughters of Cain" בסדרה "המפקח מורס בתפקיד קיי ברוקס. עוד הופיעה בהפקות כגון הסדרה "Attachments" בערוץ BBC2, הסרט "בריטניק", והעיבוד הטלוויזיוני של "ההגדה לבית פורסייט". ב-1999 השתתפה בסרט הטלוויזיה "דייוויד קופרפילד" של ה-BBC, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. ב-2007 שיחקה בתפקיד וריטי רייט באופרת הסבון "איסטאנדרס".
בתיאטרון שיחקה ראיין בהפקות בריטיות של המחזה "קרוב יותר" מאת פטריק מרבר, במחזה "Otherwise Engaged" מאת סיימון גריי, במחזה "The Wood Demon" מאת אנטון צ'כוב, וגילמה את קאתי בעיבוד הבימתי של אפריל דה אנג'ליס של הרומן "אנקת גבהים".
אמנדה ריאן
דניס דגר
דניס דגר (באנגלית: Dennis Dagger) היא כבאית מתוצרת יצרנית כבאיות ורכבים ייעודיים לשדות תעופה Dennis Specialist Vehicles הבריטית אשר יוצרה משנת 1998–2001.
סך הכול יוצרו 13 יחידות.
מטה ומפעל החברה ממוקם ב"Guildford" במחוז סארי בבריטניה.
אליזבת' פרימן
הגבר המושלם (סרט, 2015)
הגבר המושלם הוא סרט פעולה-קומדיה אמריקאי בבימויו של פאקו קבזאס. הסרט נכתב על ידי מקס לנדיס, ומככבים בו סם רוקוול, אנה קנדריק, טים רות', ג'יימס רנסון, אנסון מאונט, מיכאל אקלונד.
הסרט עוקב אחר אישה צעירה (אנה קנדריק) המיואשת מקשרים זוגיים, אשר מגלה כי החבר החדש שלה (סאם רוקוול) הוא רוצח שכיר מקצועי בעל ערכים מיוחדים. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-8 באפריל 2016.
עלילה.
מרתה (קנדריק) עוזבת את בן זוגה לאחר שהיא מגלה שהוא בוגד בה. בינתיים, בבית מלון כלשהו, פרנסיס (רוקוול) דופק על דלת מלון ומסביר לאישה אשר שכרה אותו להרוג את בעלה כי רצח זה דבר רע, שם על אפו אף אדום של ליצנים ויורה בה למוות. באותו זמן מתכוננת קבוצה של מתנקשים ללכוד את פרנסיס במלון. הופר, רוצח שכיר שעבד בעבר עם פרנסיס ב-CIA, נשאר ברכב המעקב, וצופה כיצד פרנסיס מכניע בקלות את המתנקשים. לאחר האירוע, מקבל הופר שיחת טלפון מהבוסים שלו, המורים לו להעמיד פנים של סוכן FBI ולהיות שותף למשטרה המקומית בניו אורלינס ולבלש גאס פטריק, אשר מונה ללכוד את פרנסיס.
למחרת, פוגשת מרתה את פרנסיס במהלך קניות בסופר, שם הוא מתחיל איתה ומזמין אותה לדייט. הזוג מבלים זמן רב יחד במהלכם מספר לה פרנסיס על עיסוקיו, אך היא לא מאמינה לו ומניחה כי הוא ציני. במהלך הטיול, פרנסיס חד החושים חש בירי של צלף לכיוונו ורוקד עם מרתה תוך התחמקות מכדורי המתנקש. לאחר מכן מבלים את הלילה ביחד.
למחרת בבוקר, פרנסיס משאיר למרתה פתק שבו הוא מבקש להמשיך את הדייט שלהם בלילה. מרתה המאוהבת מספרת הכל לשותפתה סופי, אשר מטילה ספק ביושרתו של פרנסיס. הזוג נפגש בבר באותו לילה, שם פרנסיס מזהה את אחד מאלו שניסו להתנקש בו במלון. פרנסיס יוצא איתו החוצה והורג אותו ואף מספר על זה למרתה ששוב חושבת שהוא צוחק.
אחד מהאחים במשפחת פשע כלשהי מתכנן לשכור את שירותיו של פרנסיס בשם אחיו, על מנת שפרנסיס בעל כללי האתיקה החדשים יהרוג את השוכר והעסק ישאר בשליטת האח הצעיר.
פרנסיס לוקח את מרתה לפגישה עם השוכר המיועד להתנקשות. מן המכונית, היא צופה בפרנסיס שם אף של ליצן והורג את האיש שניסה לשכור אותו. מרתה, מבינה שפרנסיס דיבר אמת על עיסוקו ונבהלת.
מאוחר יותר באותו יום, הופר וגאס באים אל מרתה ומספרים לה על עברו של פרנסיס ועל מצפונו החדש להרוג את אלו ששוכרים אותו. פרנסיס חוזר לדירה ומכה את הופר שחיכה לו שם. הוא מספר למרתה שהופר הוא לא סוכן FBI. לפני שהם יוצאים מהבית מגיעים כמה מתנקשים מטעם המאפיה, פוגים בפרנסיס וחוטפים את מרתה.
פרנסיס מגיע לבית המאפיונרים כדי להציל את מרתה, וחושף בפני מנהיג המאפיה את בגידתו של האח הצעיר. במהלך הקרבות בין פרנסיס לאנשי המאפיה מגלה מרתה שהיא ניחנה בכישרון דומה לפרנסיס ומחסלת גם היא את אחד מהאחים. פרנסיס ומרתה עוזבים את המקום יד ביד.
הגבר המושלם
סטרטולאונץ
אדובי אילוסטרטור
דניס סברה
דניס סברה (באנגלית: Dennis Sabre) היא כבאית מתוצרת יצרנית כבאיות ורכבים ייעודיים לשדות תעופה Dennis Specialist Vehicles הבריטית אשר יוצרה בין השנים 1995–2007.
מטה ומפעל החברה ממוקם ב"Guildford" במחוז סארי בבריטניה.
אורחובו-זויבו
אורחובו-זויבו (ברוסית: Оре́хово-Зу́ево) הוא שמה של עיר תעשייתית במחוז מוסקבה, רוסיה, הממוקמת במרחק 97 ק"מ מזרחית לעיר מוסקבה, באזור מיוער על נהר קליאזמה (ביובלו של נהר אוקה). אורחובו (Оре́хово), לעיתים קרובות מבוטא רק כ"אורך", היא מילה רוסית שמשמעותה אגוזי מלך, אגוז, או עצי אגוז.
העיר הייתה קיימת ככפר קטן עוד מהמאה ה-12 ואזכורים ראשונים שלה צצו כבר ב-1209 אך היא הפכה לעיר ב-1917, כאשר שלושה כפרים סמוכים (אורחובו, זויבו וניקולסקויה) התמזגו, ומכאן גם שמה.
היסטוריה.
הממצא הראשון על מקום ישוב במה שהיום היא העיר אורחובו-זויבו מגיע עוד משנת 1209. המקום הוזכר בדברי הימים למוסקבה והמקום נקרא "וולוצ'וק" שבו נערך הקרב בין נסיך ולדימיר יורי ונסיך ריאזאן איזיאסלב. השם "וולוצ'וק" (או, כפי שנקרא מאוחר יותר, "זויב וולוצ'וק") נגזר מן המילה הסלאבית ל"הוֹבָלָה": מקום שבו ספינות עץ נישאו על האדמה מנהר אחד למשנהו. במקום הזה ממש, הספינות היו בדרך כלל עוברות ביבשה בין נהרות הקליאזמה ונרסקאיה. הכפרים אורחובו וזויבו הוזכרו בדברי הימים מספר פעמים נוספות במהלך ימי הביניים.
בשנת 1797, הצמית סאבה ואסילייביץ' מורוזוב (ברוסית: Савва Васильевич Морозов) פתח לראשונה את מפעל המשי שלו בזויבו. אחר כך המפעל הפך ממפעל משי לצמר. בשנת 1823, רווחי העסק שלו אפשרו לו להשתחרר מהצמיתות. בשנת 1830, הוא הזיז את המפעלים אל הגדה הנגדית של נהר הקליאזמה, במקום שמאוחר יותר נקרא בשם ניקולסקויה.
בסוף המאה ה-19 ותחילתה של המאה ה-20, אורחובו וזויבו היו למרכז ייצור הטקסטיל השלישי בגודלו ברוסיה אחרי מוסקבה וסנקט פטרבורג.
השביתה הרוסית הגדול הראשונה אירעה בשנת 1885 במפעלי הטקסטיל של מורוזוב בעיר. החל מ-7 בינואר 1885, בשעה 10 בבוקר, וסילי וולקוב הרים את ידו ואת הדגל האדום המסמל את ניצחון הפועלים ובעקבותיו עשו זאת גם שאר עובדי המפעל. ביום החמישי של השביתה, חיילים עם כידונים הגיעו לעצור את יוזמי השביתה, וולקוב וידידו פ. שלוחין, ובו בזמן הם צעקו לחבריהם, "זכרו, אחד בשביל כולם וכולם בשביל אחד!" שביתה זו נמשכה מספר שבועות ויצרה את המומנטום עבור התנועה המהפכנית ברוסיה. לעיתים קרובות, כאשר מזכירים בעת השקת כוסית ברוסיה "אורך" (Оре́х), אגוז או "אורחובו" מהווה מחוות שתייה כדי לא לשכוח את הקורבנות ששבתו בשנת 1885 והיוו את הפתיחה לשיפור חייהם של עובדים ברחבי העולם.
במרץ 1917 נבחרו נציגי מועצת הפועלים והיו מהבולשביקים הסובייטים הראשונים ברוסיה שנבחרו למועצה מחוקקת מקומית. שישה שבועות מאוחר יותר, מקום הולדתו של סאבה מורוזוב כבר נשלט על ידי הסובייטים, כשישה חודשים לפני הניצחון הבולשביקי במהפכת אוקטובר בפטרוגראד. במאי 1917, נציג הוועדה המחוזית של מוסקבה מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרוסית (בולשביקים) כתב: "ההמון באורחובו הוא מאוד ממושמע, בעקבות נציגי הפועלים, שבו כולם הפכו לבולשביקים ... השפעת הארגון הזה הוא כזה שאורחובו כעת [נמצאת] תחת הדיקטטורה של הפרולטריון."
לאורחובו-זויבו הוענק מעמד של עיר ב-3 ביוני 1917. ב-27 במאי 1927 נחנכה תחנת הרדיו הראשונה של העיר — "קולוטושקה". ב-12 ביוני 1927 נחנך קו אוטובוס ראשון ועד מהרה זה הורחב ואל העיר הגיעו גם קווי אוטובוס בינעירוניים. ב-1943 נחנכה תחנת רכבת.