עד 2007 יוצגה סינגפור בספרד באמצעות שגרירותה בפריז. באותה שנה הוחלט למנות את השגריר בארי דסקר, דיקן האוניברסיטה הטכנולוגית נאניאנג ומנהל המכון למחקרי אסטרטגיה והגנה, לשגריר בספרד עם מגורים בסינגפור. השגריר דקר הציג תעודות בינואר 2014.
יחסים כלכליים.
ה-FDI של סינגפור בספרד הופחת במהלך השנים 2002 (60 מיליון אירו), 2008 (35 מיליון אירו) ו-2014 (111 מיליון אירו). בשנת 2013 חלה עלייה בזרימת ההשקעות ביחס לשנים האחרונות והגיעה לשווי של 21.10 מיליון אירו.
סינגפור נמצאת במקום ה-42 של עמדת ההשקעות של ספרד בעולם עם סך של 726 מיליון אירו של מלאי השקעות, 0.19% מהסך הכללי (2012). סינגפור ממוקמת במקום ה-78 כמשקיעה בספרד, 0.01% מה-IDE (נתוני 2012).
שיתוף פעולה.
בשל רמת ההתפתחות הכלכלית הגבוהה בסינגפור אין שום שיתוף פעולה בפיתוח ספרדי.
פיגוע הדקירה בניס (2020)
בבוקר 29 באוקטובר 2020 נרצחו שלושה בני אדם בפיגוע דקירה בנוטרדאם דה ניס, בזיליקה של הכנסייה הקתולית בעיר ניס, צרפת. המחבל זוהה כגבר תוניסאי, ברהים אוויסאוי, שנורה על ידי המשטרה ונעצר. גם נשיא צרפת עמנואל מקרון וגם ראש עיריית ניס אמרו כי מדובר בפיגוע המיוחס לאסלאם הקיצוני.
רקע כללי.
בשנים האחרונות צרפת ראתה פיגועי טרור רבים של ג'יהאדיסטים, שבוצעו על ידי תאי טרור של המדינה האסלאמית ושל אל-קאעדה, ועל ידי זאבים בודדים בהשראת האידאולוגיה האיסלאמית הפונדמנטליסטית. ניס הייתה זירת פיגוע דריסה בשנת 2016, שהביא למותם של 86 אנשים.
ארבעה שבועות לפני התקפה זו תיאר נשיא צרפת עמנואל מקרון את האסלאם כדת "במשבר" ברחבי העולם, מה שגרם לתגובת נגד מצד המוסלמים במדינה. הוא נשבע להציג הצעת חוק לחיזוק חוק משנת 1905 שהפריד רשמית בין הכנסייה והמדינה בצרפת. שבועיים לאחר מכן, סמואל פאטי, מורה להיסטוריה, נרצח וראשו נערף באיל-דה-פראנס על ידי מוסלמי צ'צ'ני בן 18 שרכש מעמד של פליט בצרפת במרץ 2020, לאחר שהמורה הראה לתלמידיו קריקטורות של שרלי הבדו המתארות את נביא האסלאם מוחמד. לאחר הרצח של פטי, מקרון הגן על פרסום סרטים מצוירים המתארים את מוחמד על רקע חופש הביטוי. בעקבות אירועים אלה, והגנתו של מקרון על הסרטים המצוירים במיוחד, קרא נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן להחרים מוצרים צרפתיים. לאחר מכן הגיעו כמה מחאות ברחבי העולם המוסלמי, בהן נשרפו צילומי מקרון בליווי קריאות אנטי-צרפתיות.
המתקפה.
המתקפה התרחשה ב-29 באוקטובר 2020 בשעה 8:30 בבוקר, בבניין נוטרדאם דה ניס, בזיליקה קתולית הממוקמת בשדרת ז'אן מדיסין במרכז ניס. התוקף רצח שלושה אנשים בדקירות סכין. ראשו של קורבן אחד, אישה מבוגרת, נערף באופן חלקי. אחר היה כומר בכנסייה, והקורבן השלישי היה אישה אחרת.
התקיפה בוצעה במשך 28 דקות, במהלכן הוא צעק "אללה אכבר" שוב ושוב. ארבעה שוטרים הגיבו ביריות טיזר ואז ירו בו, גם כשהמשיך לצעוק "אללה אכבר!" לאחר מכן פונה החשוד לבית החולים, שם היה במצב מסכן חיים. בסך הכל נורו 14 יריות על ידי המשטרה. הרשויות מצאו פריטים שלדבריהם שייכים לחשוד, כולל קוראן, שלושה סכינים ושני טלפונים ניידים.
תגובה מיידית.
שר הפנים ג'רלד דרמנין אמר מיד לאחר מכן כי נפתח מבצע משטרתי בעיר. יחידת סילוק פצצות הגיעה לזירת הפשע, בזמן ששוטרי מלחמה בטרור חמושים בכבדות סיירו ברחובות סביב הבזיליקה.
בימים שלאחר הפיגוע עצרה המשטרה שני גברים שהאמינו כי היו בקשר עם התוקף מיד לפני האירוע.
החשוד.
התוקף הוא גבר תוניסאי בן 21, ברהים אוויסאוי (בערבית: إبراهيم العيساوي). הוא גדל קרוב לספקס, תוניסיה והגיע כמהגר בסוף ספטמבר 2020 לאי למפדוזה, איטליה, בזמן מגפת הקורונה בתוניסיה. הוא נדרש לשהות 20 יום בבידוד והוא בילה את רוב הזמן בטלפון שלו. על פי היומון האיטלקי Corriere della Sera, הוא קיבל הודעה שהודיעה לו שהוא גורש מאיטליה בשל כניסה בלתי חוקית וניתן לו אוליטימטום עד 9 באוקטובר לעזוב מרצון, אך לא היה פיקוח על תנועתו. במקום לעזוב את איטליה, באותו יום, עבר לעיר הנמל בארי, שבדרום איטליה. לאחר הגעתו לבארי נסע לניס ברכבת בימים שלאחר מכן. כניסתו לצרפת הוקלה בשל תעודת הזהות שניתנה לו על ידי עמותת הפליטים של הצלב האדום.
בראיון לאל-ערביה לאחר הפיגוע אמרה אמו של אוואיסאוי כי הופתעה כאשר בנה התקשר להודיע לה שהוא בצרפת, מכיוון שהוא לא יודע את השפה או מישהו שם. אחיו הגדול סיפר לחדשות BBC כי אווייסאוי טען שהוא מכיר מישהו בצרפת ושהוא יחפש את האדם הזה לעזרה. שכנה אמרה לאל-ערביה כי אוויסאוי עבד כמכונאי ובעבודות מוזרות אחרות בזמן שהותו בתוניסיה, אך לא הראה סימני הקצנה בדעותיו.
התובע הראשי של צרפת למלחמה בטרור, ז'אן פרנסואה ריקאר, אמר שהחשוד לא היה במערב של סוכנויות ביון כאיום טרור פוטנציאלי.
קורבנות.
שלושה בני אדם נהרגו בפיגוע. האחת הייתה אישה בת 60 ששהתה בבזיליקה והתפללה; היא נמצאה כשהגרון שלה נחתך עמוק מאוד, במה שנראה כניסיון כושל לערוף את ראשה. אחר היה כומר בן 55, שמת מפצע בגרון. ההרוג השלישי היה צרפתי יליד ברזיל בן 44 שנמלט מהכנסייה עם מספר פצעי דקירה, אך התמוטט ומת בבית קפה סמוך.
תגובות.
תגובות צרפתיות.
דקת דומייה נערכה בישיבת האספה הלאומית לאחר שהגיעה הידיעה על הדקירה. הנשיא עמנואל מקרון ביקר במקום הפיגוע מאוחר יותר בבוקר וכינה את האירוע "פיגוע טרור אסלאמיסטי". מקרון קרא לתקיפות ולאחדות והביע את הזדהותו עם הקהילה הקתולית בצרפת. הוא גם אמר שהוא יגן על בתי ספר ומקומות תפילה על ידי הכפלת נוכחותם של כוחות הביטחון. שר הפנים הצרפתי, ג'רלד דמרנין, אמר שצרפת עסוקה במלחמה נגד האידאולוגיה האיסלאמיסטית, וככל הנראה תיתכנה מתקפות נוספות על אדמת צרפת והוסיפו: "אנו במלחמה נגד אויב שנמצא בפנים ומחוץ".
נציג המועצה הצרפתית לאמונה המוסלמית גינה את הפיגוע באומרו, "כאות אבל וסולידריות עם הקורבנות ויקיריהם, אני קורא לכל המוסלמים בצרפת לבטל את כל חגיגות חג המוולד."
תגובות זרות.
נשיא הפרלמנט האירופי דוד ססולי, ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס וראש ממשלת איטליה ג'וזפה קונטה פרסמו כולם הצהרות שהביעו את תנחומם לעם הצרפתי. ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו גינה את ההתקפה אך אמר, "אך חופש הביטוי אינו ללא גבולות. אנו חייבים לעצמנו לפעול בכבוד לזולת ולבקש לא לפגוע באופן שרירותי או שלא לצורך לא את מי שאנו חולקים חברה וכוכב לכת."
בשבוע שבו היחסים בין טורקיה לצרפת היו במתח, פרסמה טורקיה הצהרה בה הם מביעים את תנחומם לעם הצרפתי באומרם כי "שום סיבה לא יכולה להכשיר או לתרץ הריגת מישהו או אלימות. מי שניהל את ההתקפה הפראית הזו במקום קדוש לפולחן אינו שותף בבירור לערכים דתיים, הומניים או מוסריים."
הקרמלין גינה את ההרג, והוסיף כי לא נכון גם לפגוע ברגשות הדתיים של אנשים. אורוגוואי פרסמה הצהרה שהביעה את דאגתה העמוקה ביותר מהתקיפה והרצון להעביר תנחומים וסולידריות למשפחות הקורבנות, לעם ולממשלת צרפת. התקיפה גונתה גם על ידי ערב הסעודית, איראן ופקיסטן.
מנהיג תנועת השחרור הצבאית (אל-נור) של סודאן עבדול ואחד אל-נור הביע תנחומים לעם הצרפתי וגינה את התוקף תוך הדגשת ההזדהות של אנשיו "כקורבנות לרצח עם מתמשך בדרפור".
חסן נסראללה, מנהיג חזבאללה, הוקיע את ההתקפה אך אמר: "הגנתם על קבוצות התכפירי ושלחת אותם לבצע פשעים בסוריה [...] אתם משלמים את מחיר התמיכה בקבוצות הטרור. [...] בזמן שנלחמנו במחבלים בסוריה, סיפקתם להם את כל צורות התמיכה... השלטונות הצרפתיים עירבו את מדינתם במלחמה גלויה באסלאם במקום לטפל בגורם המקורי למשבר... תוך עלבונות נגד הנביא מוחמד..."
תגובות הכנסייה.
מועצת הכנסיות העולמית הביעה סולידריות עם האומה הצרפתית וכנסיותיה בעקבות הפיגוע בניס. האפיפיור פרנסיסקוס נשא תפילות והביע צער על הפיגוע.
ארגון המדינות האיברו-אמריקניות
ארגון המדינות האיבריות-אמריקאיות (בספרדית: Organización de Estados Iberoamericanos, בפורטוגזית: Organização dos Estados Ibero-americanos; בקיצור OEI), רשמית: "ארגון המדינות האיברי-אמריקאיות לחינוך, מדע ותרבות", הוא ארגון בינלאומי המורכב מ-23 מדינות חברות באירופה; יבשת אמריקה; וכן מדינה אחת באפריקה. החברות מורכבת מכל המדינות הריבוניות של איברו-אמריקה וחצי האי האיברי, כמו גם מגינאה המשוונית. כל החברים הם מדינות דוברות פורטוגזית וספרדית, בנוסף לאנדורה, שהיא דוברת בעיקר קטלאנית, אם כי הארגון אינו כולל את כל המדינות האיבריפוניות בעולם.
הארגון נוסד בשנת 1949 כסוכנות בינלאומית, משרד החינוך של אמריקה הלטינית, כתוצאה מהקונגרס הראשון לחינוך אמריקה הלטינית במדריד. בשנת 1954 התקיים הקונגרס השני בקיטו, שם הוחלט כי יהפוך לארגון בין-ממשלתי של מדינות ריבוניות. ב-15 במרץ 1957, בקונגרס החינוך השלישי בסנטו דומינגו, החלים החוקים הראשונים של הארגון לתוקף עד 1985.
בשנת 1979 התכנס הקונגרס הרביעי במדריד, ובשנת 1983 התקיים הקונגרס החמישי בלימה. במאי 1985 התקיימה בוגוטה ישיבה יוצאת דופן של הקונגרס, שם הוחלט לשנות את שם ה-OEI לשמו הנוכחי (שמירה על ראשי התיבות והרחבת יעדיה); קונגרס החינוך של אמריקה הלטינית הפך לאספה הכללית. בישיבת מועצת ההנחיה בדצמבר 1985 בפנמה הסכימו חבריה לתקנון הנוכחי של ה-OEI, והחליפו את הטקסט משנת 1957 ואישרו את תקנות הארגון. מאז הפסגה האיברית-אמריקאית בשנת 1991 בגואדלחרה מקסיקו, ה-OEI קידם כנסים של שרי החינוך וביצוע התוכניות החינוכיות, המדעיות והתרבותיות שהוקצו לה.
ארגון מדינות איברו-אמריקה
זאק מקגוואן