בשנים 2014-2020 הוא גילם במשך שש עונות את דמותו של הסטודנט למשפטים אשר מילסטון בסדרת הדרמה המשפטית "המדריך לרוצח" שיצרה והפיקה שונדה ריימס עבור רשת הטלוויזיה ABC.
בשנת 2018 שיחק בסרט הקומדיה "סטפ סיסטרס"; סרט מקורי של הזרמת המדיה נטפליקס.
בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה של הבמאי פרנטיס פני "בוסר"; גם הוא סרט של נטפליקס, שם שיחק בתפקיד של הרווארד, חברו ללימודים של אלייז'ה (מאמדו אצ'יי). לאחר מכן, המשיך לשחק בהפקות מקוריות של נטפליקס, בין היתר בקומדיה הרומנטית משנת 2021; "הטוב על הנייר" בדמותו של בראט, דודן של אנדראה (אלייזה שלזינגר).
בשנת 2022 כיכב בסדרת האימה והמסתורין "ארכיון 81" בדמותו של מארק היגינס, מנחה פודקאסט הפאונד פוטג' העל-טבעי "אותות מסתוריים". הסדרה עלתה לסטרימינג של נטפליקס ב-14 בינואר וקיבלה ביקורת אוהדות לרוב.
מטחנת קפה
פנטילין
פנטילין (Fenethylline) (אמפטמינו-אתיל-תאופילין או אמפתילין) הוא חומר ממריץ סינתטי ממשפחת האמפטמינים, שנמכר לשימוש תחת השמות קפטגון, פיטון (כך מוכר בישראל) וביוקפטון. הוא חומר שנגזר מחיבור (על ידי גשר אתילי) בין אמפטמין לתאופילין כפרו-חומר לשני חומרים אלה.
בעבר שימש הקפטגון לטיפול בהפרעות קשב בילדים, אך בשל פוטנציאל גבוה להתמכרות, נפסק השימוש בו. החומר נותן תחושה של אנרגיה רבה ואופוריה ומדכא את התיאבון ואת הצורך בשינה. תכונותיו נודעו גם לגורמים לוחמים כמו אלו של החזבאללה בלבנון שהחלו לייצר אותו, כדי לספק אותו ללוחמיהם וכדי לסחור בו לצורך מימון פעולותיהם.
מלחמת האזרחים בסוריה יצרה ביקוש גדול לסם וייצורו עבר לשם. החומר נמצא בשימוש כסם על ידי הכוחות השונים בסוריה, כולל דאעש ודרך ירדן הוברחו כמויות ממנו גם לישראל. בחדר המלון בו התאכסנו המחבלים, שלקחו חלק בפיגועי נובמבר 2015 בפריז, נמצאו כדורי קפטגון.
היסטוריה.
הפנטילין סונתז לראשונה בשנת 1961 על ידי חברת התרופות הגרמנית Degussa אם כי ישנן טענות שהיא הייתה מוכרת כבר לפני כן. היה בשימוש למשך מעל 20 שנה כחלופה מתונה לאמפטמין ולחומרים ממריצים דומים בטיפול בילדים הסובלים מהפרעת קשב וריכוז ולעיתים רחוקות יותר בטיפול בנרקולפסיה ובאסתמה (בגלל הקשר לתאופילין), כאוגמנטציה בטיפול בדיכאון, במקרים של תשישות וכו'. בהתחלה נראה שיש לחומר יתרון בכך שאינו מעלה במידה רבה את לחץ הדם וניתן לטפל בו גם את מי שסובל מהפרעות לב וכלי דם.
בשנות ה-1970 שימש בארצות מסוימות, כמו צרפת, כסם לצורך הנאה (recreational drug) בחוגים של אמנים ואנשי תקשורת, ועד לשנות ה-1990 כסם ממריץ (בלתי חוקי) לספורטאים.
בשנת 1981 נאסר לשימוש בארצות הברית. ב-1986 הוא נרשם כחומר מסוכן על ידי משרד האומות המאוחדות למאבק בסמים ובפשיעה. בצרפת מכירתו הופסקה בשנת 1993 בגלל תופעות לוואי בלב. אחרי 1986 במדינות רבות התחיל להיחשב לסם מסוכן בגלל הפוטנציאל הגבוה להתמכרות.
פייסק
קרלה סוזה
קרלה אוליוורס סוזה (בספרדית: Karla Olivares Souza; נולדה ב-11 בדצמבר 1985) היא שחקנית מקסיקנית-אמריקאית. ידועה בעיקר בשל גילום דמותה של לורל קסטילו בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC, "המדריך לרוצח".
ביוגרפיה.
סוזה נולדה במקסיקו סיטי לאב צ'יליאני ולאם מקסיקנית, מוניקה. סבתה של סוזה, אלבה סילבה, הייתה עוזרת טבח אצל משפחת רוקפלר במשך 20 שנה, לפני שהיגרה לניו יורק מצ'ילה באמצע שנות השישים - וסוזה הודתה לה על כך שבזכותה יש לה היום גם דרכון אמריקאי.
היא התגוררה באספן, קולורדו עד גיל 8. היא למדה משחק ב-Centro de Educación Artística, בית הספר למשחק המפורסם שמנוהל על ידי חברת המדיה הענקית; טלוויסה, במקסיקו סיטי. גם למדה בבית ספר למשחק בצרפת וסיימה קורס קיץ אינטנסיבי במוסקבה, רוסיה. בשנת 2008, סיימה תואר ראשון באמנויות מבית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון. בגיל 22, חזרה למקסיקו סיטי והחלה לשחק שם בטלוויזיה ובקולנוע.
קריירה.
ב-2009, עשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה בטלנובלה המקסיקנית "קיץ של אהבה", בה גילמה את דמותה של הזמרת דולסה מריה. מאוחר יותר כיכבה בסיטקומים המקסיקנים "גיבורי הצפון" ו"הקליניקה". תפקידיה בקולנוע כולל את הסרט "מעושר לעוני". ב-2013, כיכבה בשני סרטים מקסיקנים שוברי קופות, "המשפחה האצילית" ו"ללא הוראות שימוש" שביים אאוחניו דרבז.
ב-2014, עברה סוזה ללוס אנג'לס כדי להמשיך בתפקידי קולנוע וטלוויזיה בשפה אנגלית. לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC; "המדריך לרוצח" שיצר פיטר נוולק, והפיקה שונדה ריימס, בתור הסטודנטית למשפטים לורל קסטיו, לצד ויולה דייוויס. את תפקיד זה גילמה במשך 6 עונות, כאשר בעונתה האחרונה דמותה צומצמה לתפקיד אורח.
ב-2015, הופיעה סוזה על שער המגזין האמריקאי Women’s Health.
ב-2021 התחילה לשחק בסדרה הקומית "תקציב משפחתי".
חיים אישיים.
סוזה היא רב-לשונית, שדוברת באופן שוטף ספרדית, אנגלית וצרפתית.
בדצמבר 2013, היא התארסה למרשל טרנקמן. הזוג התחתן בקליפורניה במאי 2014. יש להם שני ילדים; בת, ג'יאני (נולדה באפריל 2018), ובן, לוקה (נולד ביוני 2020)
בפברואר 2018 הופיעה סוזה בתוכניתה של העיתונאית המקסיקנית כרמן אריסטגואי וחשפה כי היא הייתה קורבן לתקיפה מינית. סוזה הצהירה שכשהייתה בת 22 היא נאנסה על ידי במאי טלוויזיה בתוכנית שבה עבדה; היא לא נקבה בשמו.
הפיגוע במאלי (2015)
הפיגוע ברדיסון בלו בבמקו הוא פיגוע טרור שהתרחש ב-20 בנובמבר 2015. במהלך הפיגוע נהרגו 20 אנשים, ונחטפו כ-170 בני ערובה בבית המלון רדיסון בלו בבמקו, בירת מאלי. הפיגוע בוצע במשותף על ידי ארגון הטרור התוניסאי "אל-מוראביטון" ואל-קאעידה במגרב האסלאמי.
האירוע.
בשעה 7:00 בבוקר לערך (שעון UTC) הגיעו 3-4 חמושים בכלי רכב בעלי לוחית רישוי של דיפלומטים, השתלטו על מלון היוקרה רדיסון בלו ולקחו כ-170 בני אדם כבני ערובה, מתוכם 140 אורחי המלון ועוד 30 אנשי צוות.
בין בני הערובה היו עשרה אזרחים סיניים, עשרים אזרחים הודיים, שבעה אנשי צוות של חברת טורקיש איירליינס ועוד מספר לא ידוע של אזרחים צרפתים ופעילי או"ם. מבין האנשים שחולצו שנים עשר אנשי צוות של חברת אייר פראנס, ושלושה פעילים מטעם האו"ם.
גיאורגי אליאבה
פרופ' גאורגי אליאבה (בגאורגית: გიორგი ელიავა, 13 בינואר 1892 - 10 ביולי 1937) היה רופא ומיקרוביולוג גאורגי שהקדיש את חייו למחקר על בקטריופאג'ים. הקים וניהל את המכון למיקרוביולוגיה בטביליסי שלימים נקרא "מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".
אליאבה הוצא להורג בידי הסובייטים במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות.
קורות חייו.
אליאבה נולד ב-13 בינואר 1892 בסצ'חרה שבמרכז גאורגיה להורים ממוצא מגרלי. הוא התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטת אודסה בשנת 1909, בה למד על לשנת 1912. בין השנים 1912–1914 למד רפואה באוניברסיטת ז'נבה ולאחר מכן עבר למוסקבה, שם השלים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מוסקבה. עם תום לימודיו במוסקבה מונה אליאבה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטרבזון שבטורקיה, ובשנת 1917 מונה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטביליסי. בשנת 1923 הקים וניהל את "המכון למיקרוביולוגיה" בטביליסי.
בין השנים 1918–1921 ופעם נוספת בין השנים 1926–1927 עבד אליאבה במכון פסטר שבפריז. בשנת 1926 פגש את פרופסור פליקס ד'ארל (Felix d'Herelle), מיקרוביולוג צרפתי-קנדי שעבד במכון וגילה, בשנת 1917, במקביל לפרופסור פרדריק טוורט (Frederick Twort) את הבקטריופאג'ים. אליאבה התרשם מאוד מהפוטנציאל הרפואי שטמון בבקטריופאג'ים ועם חזרתו הסופית לגאורגיה, בשנת 1927, הביא עמו את כל מחקרו של ד'ארל (ומאוחר יותר גם את ד'ארל עצמו שהושפע מאוד מהקומוניזם בברית המועצות) לטביליסי. בשנת 1926 הוקצה לאליאבה שטח של 17 הקטארים על הגדה הימנית של נהר הקורה לשם בניית מכון גדול למחקר בבקטריופאג'ים. היה זה המכון הראשון בתחומי ברית המועצות שעסק באופן שיטתי במחקר אודות בקטריופאג'ים.
בשנת 1937 נעצרו אליאבה ואשתו על ידי הנ.ק.ו.ד. והוקעו כאויבי העם במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות. הסיבה למעצרו של אליאבה הייתה, ככל הנראה, בשל השתייכותו לאליטה האינטלקטואלית של גאורגיה, או מפני שהתאהב באותה אישה שבה ראש הנ.ק.ו.ד. בגאורגיה, לברנטי בריה, היה מאוהב גם כן. בני הזוג הוצאו להורג בירייה בטביליסי ב-10 ביולי 1937 ובתם היחידה הוגלתה למרכז אסיה.
בשנת 1988 שונה שמו של המכון אותו הקים אליאבה ל-"מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".
מינויים נוספים.
במהלך הקריירה שלו מילא אליאבה שלושה תפקידים חשובים נוספים בתחום הרפואה והאקדמיה:
אוסביו
אי הקנגורו
מאיר יונה ברנצקי
רבי מאיר יונה ברנצקי (מוכר יותר בשמו הפרטי בלבד ולעיתים: ר' מאיר יונה שץ; ה'תקע"ז, 1817 - י"ז בסיוון ה'תרנ"א, 23 ביוני 1891) היה רב ליטאי ומחבר תורני פורה. נודע על שם מהדורת ספר העיטור שהדפיס.
ביוגרפיה.
נולד בסוכובליה שליד ביאליסטוק לרב שמואל זלמן ברנצקי, שכיהן קודם לכן כרב בכמה קהילות. אביו נפטר כשהיה בחור והוא התמנה כרב העיירה במקומו בהיותו בן 18. בהמשך כיהן כרב במספר מקומות יישוב: בפורוזובה, שבה כיהן בעבר אביו כדיין ומגיד לפני מינויו כרב בסוכובליה; בקנושין ובסוויסלוץ'. בשנת ה'תרל"ב התמנה כראב"ד הקהילה היהודית החשובה בבריסק, ושימש במשרה זו כשנה וחצי. במהלך כהונתו בבריסק התגורר בעיר בגפו, אשתו נותרה בסוויסלוץ' וניהלה בה בית מסחר. לאחר שנה וחצי בבריסק נאלץ לחזור לסוויסלוץ' ובמקומו נבחר הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק.