ב-13 ביולי 2012 חתם לארבע שנים בגלאטסראיי תמורת חמישה מיליון אירו. ב-2 בספטמבר 2012 הבקיע את שערו הראשון עבור גלאטסראיי, בניצחון 2–3 נגד בורסאספור, שהיה גם הניצחון ה-1,000 של המועדון בליגה. ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בליגת האלופות ובכך הפך לכדורגלן הראשון בהיסטוריה שמשחק בליגת האלופות עם ארבעה מועדונים טורקים לאחר שעשה זאת עם בשיקטש, פנרבחצ'ה וטרבזונספור. ב-28 באוקטובר הוא הבקיע את שער ה-100 בקריירה שלו, בניצחון 0–3 נגד קייסריספור. ב-7 בנובמבר 2012 כבש שלושער בניצחון 1–3 נגד קלוז'. הוא סיים כמלך השערים של שלב הבתים בליגת האלופות באותה עונה ביחד עם כריסטיאנו רונאלדו (שישה שערים כ"א). ב-23 בנובמבר 2013 כבש את שער ה-100 שלו בליגה הטורקית בניצחון 1–2 נגד סיוואספור.
ב-5 בפברואר 2016 חתם בבייג'ינג גואואן מליגת העל הסינית תמורת 10 מיליון אירו (שני מיליון מתוכם עברו לטרבזונספור כחלק מעסקת העברתו לגלאטסראיי). ב-2 באוגוסט 2017 חזר לטרבזונספור. ב-4 בינואר 2019 חזר לאחר 11 שנה לבשיקטש תמורת 1.4 מיליון אירו לעונה וחצי. ב-1 באוגוסט 2020 חתם לשנתיים בליל הצרפתית.
ב-21 ביוני 2022 חתם בפורטונה סיטארד ההולנדית. ב-6 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה וגם כבש שער בהפסד 3-1 לאייאקס.
קריירה בינלאומית.
יילמאז ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה בשנת ובאותה עונה ערך עוד ארבע הופעות במדי הנבחרת, אך לאחר שסבל מירידה ביכולתו נשאר מחוץ לסגל הנבחרת. ב-17 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה המחודשת שלו בנבחרת. ב-3 ביוני 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2012.
ב-24 במרץ 2022 החמיץ פנדל בדקות הסיום נגד פורטוגל בפלייאוף מונדיאל 2022. למחרת הוא הודיע ​​על פרישה מהמדים הלאומיים.
איגור שקווירין
איגור אנטולייביץ' שקווירין (ברוסית: Игорь Анатольевич Шквырин, נולד ב-29 באפריל 1963 בטשקנט) הוא כדורגלן עבר אוזבקי ששיחק בעמדת החלוץ. לאחר פרישה ממשחק פעיל פנה לקריירת אימון.
קריירה.
שקווירין התחיל את הקריירה שלו בתחילת שנות השמונים ביאנגייר, ולאחר מכן שיחק בליגת העל הסובייטית במדי פחטקור טשקנט, SKA לבוב, דנייפר דנייפרופטרובסק ואלניה ולדיקווקז. בקיץ 1992 הגיע לישראל וחתם בהפועל תל אביב, לקראת עונת 1992/1993. את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש ב-26 בספטמבר 1992, כאשר הבקיע בדקה ה-88 את שער הניצחון (3–2) מול הפועל צפרירים חולון. שקווירין כבש צמד בניצחון 4–0 על בית"ר תל אביב וצמד נוסף בניצחון 2–1 על הפועל פתח תקווה, ובסך הכל הבקיע 15 שערי ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה. במחזור הפתיחה של עונת 1993/1994 כבש שקווירין שער בניצחון 2–1 מול מכבי פתח תקווה, ובסך הכל כבש 19 שערים במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות.
בינואר 1994 עזב שקווירין את הפועל תל אביב לאחר עונה וחצי במועדון, וחתם במכבי נתניה, במדיה הבקיע תשעה שערי ליגה עד תום העונה. בעונה שלאחר מכן הוסיף ארבעה שערים במדי מכבי נתניה, ובינואר 1995 חתם בפהנג המלזית, עמה זכה באליפות בתום העונה, כאשר כבש 15 שערים ב-18 משחקים. בשנת 1996 חזר לישראל וחתם בבני יהודה תל אביב, במדיה כבש חמישה שערים. בהמשך שיחק גם במכבי פתח תקווה, מכבי הרצליה ומכבי יפו. בשנת 1998 חזר לקדנציה שלישית בפחטקור טשקנט, עמה זכה באליפות ליגת העל האוזבקית באותה שנה. לאחר מכן שיחק שקווירין גם במוהון באגאן וצ'רצ'יל ברות'רס, ובשנת 2001 פרש ממשחק פעיל.
שקווירין שיחק בנבחרת אוזבקיסטן בין השנים 1992 ל-2000 ולזכותו 20 שערים ב-31 הופעות. בשנת 1994 זכה עם הנבחרת במשחקי אסיה.
לאחר פרישתו, מונה בשנת 2002 לעוזר מאמן קריליה סובטוב סמרה מליגת העל הרוסית. כעבור שנתיים מונה למאמן קיזילקום זאראפשון האוזבקית. בהמשך שימש כעוזר מאמן בנבחרת אוזבקיסטן האולימפית ובנבחרת הבוגרת. בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת אולמליק מליגת העל האוזבקית, תפקיד אותו מילא שמונה שנים. בשנת 2017 אימן את סוגדיאנה דז'יזק.
יוסק'ה הררי
יוסף (יוסק'ה) הררי (26 בנובמבר 1926 - 4 בינואר 2017) היה לוחם פלמ"ח, סגן-אלוף בצה"ל, יו"ר אגד, יו"ר האגודה להשבת רון ארד וחבר הנהלת ארגון יד לבנים.
ילדותו.
נולד בתל עדשים. בשנת 1929 עברה משפחתו לכפר סבא וב-1932 נמנו עם מייסדי גני עם - חלק מהתיישבות האלף.
למד בכפר מלל ובגיל 13 פנה לארגון "ההגנה" וביקש להצטרף לשורותיו. הררי שיקר אודות גילו משום שהארגון לא קיבל לשורותיו חברים שגילם מתחת ל-14.
בשנת 1941 סיים את לימודיו בכפר מל"ל ואחר כך נשלח אל הגמנסיה בה למד עד 1944.
ב-1944 עזב את הבית וגם את לימודי הגימנסיה ועד 1945 היה בחברת הנוער בניר דוד (תל עמל) לאחר שלא התאים למסגרת השומר הצעיר בקיבוץ. השלים את מבחני הבגרות בצורה אקסטרנית וב-1946 התגייס לפלמ"ח.
שירותו בפלמ"ח ובצה"ל.
בסוף שנת 1946 התגייס הררי לפלמ"ח ושובץ לחטיבת הנגב של הפלמ"ח, שם שירת כמ"מ תחת חיים בר-לב ובשלב אחר היה מפקדו הישיר נחום שריג. הוכשר כחבלן וסייר. עקב בעיות לוגיסטיקה ועיכובים בתיקוני כלי הרכב הציע הררי למשה דיין להקים יחידה עצמאית למטרה זו, יחידת החימוש. על רקע זה, בהתגייסו מאוחר יותר לצה"ל, שובץ בחיל החימוש. לאחר מכן שירת בנגב - מסוף 1947 עד 1949, כאשר במהלך 1948 עבר קורס מ"כים בג'וערה לאחר הקמת המדינה שובץ בחולית הפירוק של הפלמ"ח ולאחר מכן בחיל החימוש עד 1950 עת שוחרר משרות.
החברות ב"אגד".
1950 - הצטרף לאגד כנהג וב-1955 מונה למנהל סניף נתניה, הסניף הראשון של אגד שאינו בעיר גדולה. בשנת 1956 מונה למזכיר של מנהל אגף משק באגד וב-1958 ממונה למנהל משק דרום (זיכרון עד אילת) ב-1960 מונה הררי לדובר אגד. בתקופה זו הוא הנהיג מסורת של קיום טקס עירוני כל אימת שהוקמת תחנה מרכזית חדשה. בתפקיד הדובר הוא שימש עד 1968 כאשר הוא מונה לראש אגף כוח אדם באגד דרום, בשנת 1971 ממונה למנהל אגף החוץ באגד בתפקידו הביא לישראל את אוטובוסי סקאניה, בשנת 1973 הוא מונה ליושב ראש אגד לתקופה של 3 שנים בהן הוא גם שרת במילואים והתקדם עד לדרגת סגן-אלוף במילואים במסגרת חיל החימוש, במסגרת תפקידו כיושב ראש קידם הררי את הסדרת נסיעות חיילים ללא תשלום בקופארטיב אגד, וגם הנהיג תלבושת אחידה מחייבת לנהגים. ב-1976 עזב הררי את ההנהלה וחוזר לתפקד כנהג מן המניין לתקופה של שנתיים ב-1978 מונה למנהל אגף הכספים של הקואופרטיב, ב-1980 שב לאגף החוץ ו-1982 מונה למנהל אגף התכנון והפיתוח, בשנת 1984 פרש באופן פעיל מאגד ומקיים את חברת הבת ניצה טורס ב-1986 חזר לאגד וניהל את קרן הגמלאות של החברה, בסוף השנה פרש בשנית.
פעילות ציבורית.
1986–1998: יו"ר ארגון גמלאי אגד. 1991–2003: יו"ר העמותה למען רון ארד. 1998–2014: הקים בעמק חפר מטה למשפחת השכול, יו"ר
סניף יד לבנים בעמק חפר. 2007: חבר הוועדה הציבורית לבחינת האפליה בקבלת מענקי תמיכה במשפחות שכולות בין אוכלוסיות שונות אשר מונתה על ידי שר הביטחון, רא"ל (מיל') שאול מופז. בין חברי הוועדה האחרים ישבו גם פרופסור יעקב נאמן וחברים בה גם פרופסור אסא כשר, פרופסור רמי פרידמן, פרופסור מאיר שליט, אלוף (במיל') יהודה שגב, והמלצתם כפי שהתקבלה פה-אחד הייתה לבטל את מבחן ההכנסה להורים שכולים. חבר הנהלת סניף יד לבנים במושב ובכפר הסניף ארצי הורים שכולים של תנועת המושבים. חבר הנהלת יד לבנים בהתיישבות העובדת.
הררי היה אב לשלוש בנות (ובן שנפל במלחמת יום הכיפורים, ) וסב לעשרה נכדים. התגורר במושב אביחיל.
קוסוהירקה
קוסוהירקה (באוקראינית: Косогірка; בפולנית: Franpol, פרנפול; ברוסית: Косогорка, קוסוגורקה; ביידיש: פראנפול או פראמפול) הוא כפר במחוז חמלניצקי שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בכפר 1,216 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,100 יהודים. בתקופה הסובייטית פעל בכפר בית ספר יידי.
ב-8 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו רצחו כעבור מספר ימים את רב הקהילה, נחום כהנא, לאחר שסירב למסור לידיהם בני ערובה. בד בבד רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, בו הועסקו בעבודות כפייה.
בסוף קיץ 1941 גורשו יושבי הגטו שבכפר לגטו שרובקה, ובסתיו 1942 נרצחו שם עם יתר יהודי המקום.
פרמפול
פראנפול
מעבדת נובוריטו
מעבדת נוֹבּוֹרִיטוֹ (ביפנית: "登戸研究所"), מוכרת גם בתור: מעבדת המחקר של הארמייה התשיעית (ביפנית: "第9陸軍技術研究所"), הייתה מתחם מעבדות מחקר בשימוש הצבא היפני הקיסרי בין השנים 1945-1937. מתחם מעבדות נובוריטו היה לגדול שבמרכזי המחקר של הצבא היפני הקיסרי וכל ההתנהלות בו נערכה תחת מעטה כבד של סודיות ומידור מוחלט.
היסטוריה.
המחקר הצבאי במקום שעתיד להקרא "מתחם מעבדות נובוריטו" החל מיד לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, אז נודע בשם "המכון הצבאי לפיתוח חומרי נפץ". בשנת 1919 שונה שמו ל-"המכון הצבאי למחקר מדעי". המכון כלל שתי מחלקות מחקר, האחת בכימיה והשנייה בפיזיקה. בשנת 1925 נוספה מחלקה לפיתוח אמצעי לחימה כימיים. בשנת 1937, מעט לפני פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה רכש הצבא היפני הקיסרי שטח בגודל של 364,000 מטרים רבועים של אדמה חקלאית באזור קווסאקי לשם הקמת מתחם מעבדות מחקר ופיתוח למטרות הבאות: