ב-2015 שיחקה הארט בסרט הקומדיה "מרגלת" שצולם בבודפשט בירת הונגריה.
רדיו.
הסדרה "Miranda Hart's Joke Shop" שודרה ברדיו 2 של ה-BBC בשנת 2008 ובעקבותיה נוצרה סדרת הטלוויזיה "מירנדה". היא הגישה תוכניות קומיות ברדיו יחד עם השדרן ג'ון הולמס. תוכנית בהגשתה מאוקטובר 2011, "The Chris Evans Breakfast Show" כמחליפה של כריס אוונס, גררה ביקורת מהמאזינים על איכות התוכנית.
הופעות חיות.
הארט מופיעה בקומדיה המבוססת על דמות, בין השאר במופע "The Sitcom Trials". היא כתבה לעצמה את החומר לפסטיבל הפרינג' באדינבורו. מופעי היחיד שלה כוללים את "Miranda Hart – Throbs", "It's All About Me" ו-"Miranda Hart's House Party". ב-2006 שיחקה במחזה "Cruising" מאת אלקי בליית' בתיאטרון בוש.
הארט הייתה בין המשתתפים בקונצרט יובל היהלום שנערך בחזית ארמון בקינגהאם ב-4 ביוני 2012.
ב-2014 יצא לסיור הופעות ראשון בשם "My, What I Call, Live Show" והופיעה ברחבי בריטניה ואירלנד.
קומיק ריליף.
ב-2007 הייתה הארט השנייה שהודחה מהתחרות "Comic Relief Does Fame Academy". שנתיים אחר כך הופיעה במערכון בתוכנית "פרנץ' וסונדרס" ששודר ב"יום האף האדום 2009" . ב-2010 הצליחו היא ושישה ידוענים נוספים לגייס מעל למיליון ליש"ט במסגרת התוכנית "ספורט ריליף". היא הייתה חברה בצוות השופטים בעונות השנייה והשלישית של התוכנית "Let's Dance for Comic Relief" יחד עם שופטים נוספים בהם קלי ברוק, רופוס האונד ולואי ספנס. הפרק "Pineapple Dance Studios" בסדרה "מירנדה" שודר ב-18 במרץ 2011 כחלק מהתוכנית "Red Nose Day 2011". עוד ב-2011 השתתפה בתוכנית "מסטר שף לידוענים" וניצחה בתחרות. ב-2012 הייתה שותפה להנחיה של התוכנית "ספורט ריליף", שהסתיימה בריקוד שלה עם הקומיקאי דייוויד ואליאמס לצלילי השיר "Dancing Queen" של להקת אבבא.
כתיבה.
באוקטובר 2012 יצא לאור ספרה של הארט הכולל סיפורים, אנקדוטות ועצות הכתובים בסגנון האופייני לה. בינואר 2013 הוכרז שהיא כותבת ספר שני בשם "Peggy and Me". הספר צפוי לצאת לאור באוקטובר 2016. אוסף תסריטים מתוך סדרת הטלוויזיה "מירנדה" יצא לאור בספר "The Best of Miranda" ב-23 באוקטובר 2014.
חיים אישיים.
הארט היא נוצרייה. היא חיה בהאמרסמית' שבמזרח לונדון.
פרסים ומועמדויות.
ב-2010 זכתה הארט בפרס ההופעה הקומית הטובה ביותר מטעם Royal Television Society על הופעתה בסיטקום "מירנדה". היא הייתה גם מועמדת לפרס כתיבת הקומדיה הטובה ביותר. בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה-קרלו לשנת 2000 היו הארט ופטרישה הודג' מועמדות לפרס שחקנית הקומית הטובה ביותר.
ב-2011 זכתה הארט בפרס "השחקנית הקומית הטובה ביותר" ובפרס "בחירת הקהל למלך או מלכת הקומדיה" בטקס פרסי הקומדיה הבריטית British Comedy Awards. באותה שנה הייתה הארט מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד קומי והסיטקום שלה "מירנדה" היה מועמד לפרס באפט"א בקטגוריית "הבחירה של יוטיוב", הפרס היחיד שהציבור מצביע עבורו.
מירנדה הרט
אביבית בלס ברנס
אביבית בלס ברנס (נולדה ב-29 בדצמבר 1960 בתל אביב) אמנית רב תחומית ומרצה לאמנות.
ביוגרפיה.
בתם של גילה בלס (פרופסור לאמנות מודרנית), ושמעון בלס (סופר ופרופסור לספרות ערבית), נשואה לערד ברנס ואם לגלאל ברנס.
בוגרת המדרשה לאמנות ובעלת תואר שני באמנות פלסטית מאוניברסיטת פריז VIII.
ב-2005, חזרה לישראל לאחר שהות של 20 שנה בפריז.
הציגה בכ־80 תערוכות יחיד וקבוצה באירופה, אוסטרליה, וישראל.
תערוכת יחיד של יצירתה, "שטח מעבר", הוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות, 2010 - 2011. (התערוכה לוותה בקטלוג).
עבודותיה נמצאות באוספים רבים פרטיים וציבוריים באירופה, ארצות הברית, קנדה וישראל.
זכתה בפרסים שונים בצרפת, ובפרס לאמן מצטיין מטעם המשרד לקליטת עלייה.
לימודים והוראה.
מאמצע שנות ה-80 ועד היום עוסקת בהוראת אמנות במסגרות שונות בפריז ובישראל.
מרצה בכירה במכללה האקדמית לחברה ואמנויות ASA, נתניה (תולדות אמנות, ציור, פיסול ומיצב).
מנחה סדנאות לציור ופיסול במרכז פיס לגיל הזהב, פרדס חנה-כרכור.
מרצה אורחת במקומות נוספים.
אודות יצירתה.
מ-1992 ואילך העבודה של אביבית בלס ברנס מאופיינת בחומריות רבה ובצמצום צבעוני. כמו ב'מטבח' או ב'מעבדה' פרטית היא יוצרת תרכובות ייחודיות של חומריות בהירה שממחישה עומק, מרחק/קרבה, אור וצל, נפחיות ונוכחות של דימוי, ויוצרת מרחבים ציוריים שהם עוצמתיים ועדינים בו זמנית.
השימוש בחומריות עבה/תבליטית מקורו בזרם אמנות אירופאי הקרוי מטייריזם (matiérisme), ומיוחס לזרם ה'אנפורמל' (informel) המופשט באמנות. תחילתו בשנות ה-50 בצרפת עם יצירתם של ז'אן פוטרייה Jean Fautrier וז'אן דובופה Jean Dubuffet, בהמשך הוא מופגן בעיקר בעבודות של אנטוני טפייס Antoni Tàpies ואנסלם קיפר Anselm Kiefer. המטייריזם במהותו הוא ציור שעושה שימוש בחומרים לא מסורתיים כמו חול, אדמה, גבס, שעווה, זפת, עץ, אלמנטים צמחיים ואחרים, המאפשרים עיבוד תבליטי וחריטה.
הכתיבה מהווה גורם חשוב ביצירתה של אביבית בלס ברנס. היא כותבת סיפורים ושירים (פורסמו בעיתון 'דבר', ב 'עיתון 77' ובקטלוגים שונים) ובאורח טבעי מופיעה כתיבה גם בציוריה. לפעמים אפשר לקרוא את הכתוב בהם, ולקלוט את התכנים שהוא מציג, ולפעמים לא ניתן לפענח את הכתב המשורבט, אשר נוכח בציור כערך חזותי-רישומי, ובו בזמן מתפקד כמסמן המייצג את עולם הטקסט ומציע "קריאה" הלוך וחזור מהציור לכתיבה ולהפך. קריאה מסוג זה יוצרת תהליך התבוננות הנע על הציר שבין המוחשי למושגי וחוזר חלילה.
עבודתה של אביבית בלס ברנס ממוקדת בסדרות של ציורים. כל סדרה מטפלת ברעיון מסוים באמצעות דימויים חזותיים ומילוליים המאפיינים אותו. גבולות והגדרות של מקום וזהות מעסיקים אותה, כמו גם מצבים גבוליים ואמביוולנטיים הבאים לידי ביטוי בטיפול סדרתי בדימויים כגון: גשרים, בתים, סורגים, סירות, שברים, חלקי מפות גאוגרפיות, סדקים, חורים שחורים ולבנים, מכתשים ועוד. תוך כדי העבודה על נושאים אלה, אביבית בלס ברנס מרבה לבדוק קשרים בין מאגרי מידע ומורשת אמנותית, ומושגים כמו מקום פיזי ומטפורי, שפה ושייכות תרבותית. תולדות האמנות משמשות אותה כ-רדי מייד המספק מצע נרחב של דימויים ונושאי התייחסות. מתוך האינוונטר של יצירות אמנות, היא מסמנת ובוחרת דימויים, מוציאה אותם מסביבתם המקורית ושותלת אותם בתוך הקשר אמנותי חדש. כך, מתוך ריבוי השפות האמנותיות, ומעמדה של חירות סגנונית, היא מגבשת "שפת אם" ייחודית.
במקביל ולאורך כל תקופות עבודתה, היא עוסקת ברישום .
לקראת 2008 חלו תמורות ביצירה של בלס ברנס: לציוריה ה״לבנים״ חדרו מרקמים צבעוניים אקספרסיביים, חדורי משמעות וחיים, השרויים בהרמוניה ביצירות המייצגות את כתב ידה המוכר.
אוספים.
אוסף חוזה מוגרבי , מנשה קדישמן, בנק לאומי לישראל, גלריה משרד בתל אביב, גלריה ליטבק.
אוספים פרטיים בצרפת, שוודיה, בלגיה, אנגליה, גרמניה, קנדה, ארצות הברית וישראל.
עונת 1969/1970 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
עונת 1969/1970 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-13 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-6 בנובמבר 1969 ותחרות הסתיימה ב-9 באפריל 1970. בתחרות השתתפו 25 קבוצות.
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. ברבע הגמר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני עלו לחצי הגמר, בו נערכו שני מפגשים. מנצחי חצי הגמר נפגשו במשחק הגמר שנערך ב-9 באפריל בסרייבו.
התחרות הסתיימה בניצחון של איניס וארזה, בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מהלך התחרות.
בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר.
ישראל בתחרות.
הפועל תל אביב העפילה ישירות לסיבוב השני של המוקדמות והיא הפסידה לאסוול ליון-וילרבאן 69:70 ו-69:61. בעקבות כך היא לא עלתה לשלב הבתים.
ריברס
בבו ולדס
ננסי חדורי
ספאא אל-האשם
ספאא עבד א-רחמן אל-האשם (; בתעתיק מדויק: צפאא עבד אלרחמן אלהאשם; נולדה ב-5 בספטמבר 1964) היא פוליטיקאית כוויתית, חברת הפרלמנט בכווית.
ביוגרפיה.
ספאא אל-האשם נולדה ב-5 בספטמבר 1964 בכווית. היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת כווית, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת פנסילבניה, ותעודה לתארים מתקדמים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 2011 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה האמריקאית לטכנולוגיה.
לפני התמודדותה לפרלמנט עבדה אל-האשם במשרד להשכלה גבוהה בכווית ובחברות פרטיות שונות. בשנת 2012 התמודדה לראשונה, ונבחרה, בבחירות לפרלמנט.
ספה אל-האשם
ספאא אלהאשם
יוסף חיים קופשיץ
הרב יוסף חיים קופשיץ (נולד: כ"ד בכסלו תרצ"ה, 1 בדצמבר 1934) הוא מראשי ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה בירושלים וחבר הוועדה הרוחנית של יתד נאמן.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, לרב צבי (הירש) קופשיץ שהיה מראשי בית היתומים דיסקין ולחיה רוחמה בתו של הרב שמואל הלל שינקר נכדת הרב יוסף חיים זוננפלד. בצעירותו למד בתלמוד תורה עץ חיים ולאחר מכן בישיבת תפארת צבי ובישיבת חברון בירושלים והיה מקורב לראש הישיבה הרב יחזקאל סרנא.
לאחר נישואיו התגורר בשכונת גאולה בירושלים, לאחר הקמתה מחדש של ישיבת פורת יוסף החל ללמד בה לצד הרב שלום כהן והרב משה צדקה. בהמשך עבר להתגורר בשכונת נווה צבי בירושלים ונחשב לאחד מרבני השכונה.
בשנת תשמ"ה, בעת הקמת העיתון יתד נאמן, מונה לכהן כחבר הוועדה הרוחנית של העיתון לצד הרבנים נתן זוכובסקי, ברוך שמואל דויטש ועוד.