כאמור, מניין השנים הוא על פי מניין שאקה (שאקה סאמוואט) המסורתי כך ששנת 1957 בה אומץ "לוח השנה הלאומי" הייתה שנת 1879 למניין זה. ככלל, כדי לחשב את השנה על פי לוח השנה הלאומי של הודו יש להפחית 78 מהשנה הגריגוריאנית. כאמור הלוח הוא בין 12 חודשים. החודש הראשון יכול להיות מעובר או חסר, חמשת החודשים אחריו הם בני 31 ימים וששת החודשים האחרונים בשנה הם בני 30 יום. חודש צ'איטרה מעובר כל 4 שנים בדרך כלל, בהתאמה עם עיבורו של חודש פברואר בלוח הגרגוריאני. שמות רוב החודשים נלקחו מלוח שאקה המסורתי עם כמה שינויי איות.
המלצות הוועדה והתקבלות הלוח.
עם הקמת הודו היו במדינה כ-30 לוחות שנה שונים. בשנת 1952 הקימה ממשלת הודו ועדת רפורמה שמטרתה הוגדרה "לבחון את כל לוחות השנה הנמצאים בשימוש ולאחר מחקר מדעי של הנושא להציע לוח שנה מדויק ומאוחד לכל הודו". בשנת 1955 הגישה הוועדה את המלצותיה ללוח אזרחי שמשי שמניין השנים שלו ימשיך את מניין שאקה המסורתי. כמו כן הציעה הוועדה להחיל את הלוח משנת 1956 כך ש-21 במרץ 1956 יהיה היום הראשון (1 בחודש צ'איטרה) של שנת שאקה 1878 ואת החודש האחרון (פאלגונה) של שנת שאקה 1877 להאריך ב-6 או 7 ימים. ממשלת הודו קיבלה את המלצות הוועדה בשנת 1955 אבל הלוח ניכנס לתוקף רק ב-22 במרץ 1957.
עם כניסת הלוח לתוקף ממשלת הודו יצאה במסע הסברה כדי ליצור מודעות ללוח. בפועל נראה שעם השנים המודעות לשימוש בלוח ירדה וחלקים גדולים בציבור ההודי לא מודעים לקיומו ואף קורה שגורמים רשמיים מתעלמים ממנו.
לעיתים קרובות תאריכם אזרחיים מצוינים על פי הלוח הגרגוריאני.
ננסי הולדר
ננסי לינדזי ג'ונס-הולדר (באנגלית: Nancy Lindsay Jones-Holder) היא סופרת מדע בדיוני ואימה אמריקנית.
ביוגרפיה.
נולדה ב-29 באוגוסט 1953 בלוס אלטוס בקליפורניה. גדלה בקליפורניה וביפן. בוגרת אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. כתבה בעבר בשם העט מליסה ג'יי מורגן.
מחנה רשף
מחנה רשף הוא מחנה נוער לשעבר ששימש כמחנה גדנ"ע ומרכז הדרכה, וממוקם ליד סידנא עלי, בהרצליה. בנוסף לפעילותו כמחנה גדנ"ע, אירח פעילויות שונות של בתי ספר, תנועות נוער ועוד, למשל אירועי של"ח, אירועי למידה בנושא הים וכדומה.
המחנה הוקם באמצע שנות ה-80 על ידי אגף הנוער של משרד החינוך והיה שייך שנים רבות למשרד החינוך, עד שהעבירו לבעלות עיריית הרצליה בעקבות קשיים כלכליים, אך משרד החינוך המשיך להיות אחראי על הפעלתו במשותף עם העירייה. כמו כן שירתו בו מורות חיילות. המקום הכיל 13 מבני בונגלו, ובהם 140 מיטות לינה. על פי עלון המחנה, הוא שילב "בדרך ייחודית חוויה חינוכית, לימודית וערכית בנושא השרון וההעפלה".
מיקום המחנה באזור היישוב הערבי אל-חרם שהיה קיים עד 1948. האזור נקרא לאחר נטישת התושבים הערבים "רשף", על שם חורבות אפולוניה (רשפון-ארסוף) הסמוכות. במרץ 1949 הוקמה בתחומי הכפר הנטוש מעברה ששמה הרשמי היה "רשף" (והייתה ידועה גם בשמות "מעברת נוף ים" או "מעברת סידנא עלי"), קרוב למיקום המחנה שהוקם בשנות ה-80.
סגירתו.
בערך בראשית 2007 החליטה עיריית הרצליה לסגור את המחנה בעקבות תנאי האירוח הירודים במקום, ושנה לאחר מכן עבר לניהול רשות הטבע והגנים. מאז נזנח המחנה ונותר ללא שימוש.
סגירת המחנה גררה ביקורת מצד גורמים שונים בעיר, בין היתר מהטיעון כי תמחורו הזול, אפשר לקיים בו בנקל פעילויות חינוכיות שונות. צבי הדר, חבר מועצת העיר, ביקר את החלטתה של ראשת העירייה יעל גרמן להעביר את הבעלות על המחנה, אמר ש"מחנה רשף הוא אחד מהנכסים היפים ביותר בהרצליה", והציע כי ניתן "לפתוח את המקום הזה הן מבחינת שמירת הטבע, חוף הים ושימושים קהילתיים כמו הפעלת מחנה צופים".
בשנת 2009 הביע חגי יוחנן, מנהל אתרי אפולוניה וסידנא עלי ברשות הטבע והגנים, את תמיכתו בסגירת המחנה בשל תשתיות רעועות ותכנון תקציבי, אך אמר כי "אנחנו מתכננים להפעיל מחנה נוער שיפעל כחניון לילה של רשות הטבע והגנים ויוכל להכיל בבת אחת 300–400 ילדים ובני נוער שיוכלו לחוות את החוויה של לינה בחוץ".
לאחר הסגירה.
בכתבה משנת 2009, תועד כי לאחר סגירתו עבר לאכלס עובדים צעירים שעבדו כשומרים בכניסה לחופי הרצליה, המתגוררים בו ב"תת-תנאים".
בשנת 2010 שימש המחנה אתר צילומים לסרט הזומבים הישראלי "מורעלים", שעלילתו מתרחשת כביכול בבסיס צה"לי בדרום הארץ.
על הריסות המחנה מתוכננת כיום (נכון לשנת 2020) הקמת מרכז שדאות וחניון לילה, כחלק מגן לאומי אפולוניה.
גן לאומי אפולוניה
כלכלת הבית
סטיניאנו
סטיניאנו (באיטלקית: Settignano) הוא כפר, שנמצא מזרחית לעיר פירנצה בנפת פירנצה, שבמחוז טוסקנה שבאיטליה.
הכפר מפורסם בזכות אומנים חשובים מתקופת הרנסאנס שנולדו בו בהם דזידריו דה סטיניאנו, אנטוניו רוסלינו וברנרדו רוסלינו. בצעירותו התגורר בכפר האמן המפורסם מיכלאנג'לו. הבית שבו התגורר נראה כיום וילה מיכלאנג'לו.
אומרו סיסוקו אמבאלו
אומרו סיסוקו אמבאלו (בפורטוגזית: Umaro Sissoco Embaló; נולד ב-23 בספטמבר 1972) הוא פוליטיקאי, איש צבא ומדינאי גינאי, ונשיא גינאה ביסאו החל מ-27 בפברואר 2020. בעבר כיהן גם כראש הממשלה.
אמבאלו נולד בביסאו. הוא למד יחסים בינלאומיים ומדע המדינה בליסבון ובאוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד. אמבאלו דובר שפות רבות, ובהן פורטוגזית, אנגלית, צרפתית, ערבית, סווהילי וספרדית. במקביל גם שירת בצבא המקומי ולמד לימודי ביטחון במקומות רבים, ובהם תל אביב-יפו, יוהנסבורג, בריסל ופריז. אמבאלו נושא בדרגת בריגדיר גנרל.
מנובמבר 2016 ועד ינואר 2018 עמד בראשות הממשלה. אמבאלו התמודד בבחירות לנשיאות בשנת 2019 הוא סיים במקום השני בסיבוב השני עם כ-27% מהקולות. מהסיבוב השני ניצח עם רוב של כ-54% מהקולות. כנגד הבחירות הושמעה ביקורות רבה, ובית המשפט העליון והפרלמנט לא אישרו את תוצאותיהן. למרות זאת, ארגן אמבאלו טקס השבעה אלטרנטיבי ובכך כנס לתפקיד.
מגפת הקורונה בעיראק
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בעיראק, התפשטה אל המדינה בסוף פברואר 2020.
רקע.
ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
שיעור התמותה במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת הסארס שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.
התפשטות המגפה.
ב-18 בפברואר הודיעה עיראק כי היא אוסרת כניסת אזרחים מהרפובליקה העממית של סין עקב התפרצות נגיף הקורונה החדש במדינה.
ב-20 בפברואר הודיעה עיראק על סגירת גבולותיה המשותפים עם איראן ואסרה על כניסת אזרחים איראנים למדינה ועל אזרחיה לטוס לאיראן בעקבות התפרצות נגיף הקורונה באיראן. אזרחים עיראקים ששהו באיראן יבדקו, ואף יידרשו להיכנס לבידוד למשך 14 יום. כמו כן, חברת התעופה העיראקית, עיראקי איירווייז הודיעה על השעיית הטיסות לאיראן.
ב-24 בפברואר הודיעה עיראק על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. מדובר באזרח איראני, הלומד לימודי דת בעיר נג'ף, הנמצאת במרחק של 160 ק"מ מעיר הבירה, בגדד.
ב-25 בפברואר הודיעה ממשלת עיראק כי היא אוסרת על כניסת אזרחים זרים מאיטליה, תאילנד, קוריאה הדרומית, יפן וסינגפור לשטחה.
ב-26 בפברואר הודיעה עיראק כי אוסרת את קיומן של התקהלויות והתכנסויות ציבוריות. נאסרה כניסתם של אזרחים מבחריין וכווית. בנוסף על כך, נסגרו בתי ספר, אוניברסיטאות, בתי קפה ובתי קולנוע בבגדד, ומקומות ציבוריים אחרים (כולל מפגשים דתיים גדולים במהלך הרג'ב) בערים נאסרו עד 7 במרץ.
ב-1 במרץ דווח על מקרה ראשון של הדבקה בכורדיסטן העיראקית.
ב-4 במרץ הודיעה עיראק על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהידבקות בנגיף הקורונה. הקורבן הראשון, הוא גבר בן 70 אשר נפטר מכורדיסטן העיראקית בעיר סולימאניה. הקורבן השני, הוא אדם שגר בעיר הבירה בגדד.
ב-6 במרץ הודיעה עיראק כי היא אוסרת את כניסתם של אזרחים מצרפת וספרד.
ב-8 במרץ דווח כי עיראק תשעה עם איראן וכווית את הסחר הבין-יבשתי ביניהן עד 15 במרץ וכי סחר ימי ואווירי בין המדינות יימשך.
הודיעה ממשלת ירדן האשמית כי היא סוגרת את גבולותיה המשותפים עם עיראק לכל דבר פרט למשאיות משא, הוצאת כל האזרחים העיראקים מהמדינה השכנה למעט אלה שטסו בשדות תעופה בינלאומיים בבגדד וארביל.
כמו כן, באותו היום, החליטה הממשלה האזורית הכורדית לסגור את גבולה עם איראן החל מ-16 במרץ עד לפחות חודש אפריל. כמו כן, הרשויות העיראקיות גם הודיעו על סגירת נפת נג'ף למשך שבוע לכניסת אלה שאינם תושבי המחוז.
ב-13 במרץ הטילה הממשלה האזורית הכורדית עוצר של יומיים בארביל וסולימאניה, שלימים התפתח להיות עוצר מוחלט של כל אזור ה-KRG ב-4 באפריל. זאת, בגלל עלייה במקרים המיוחסים לשני מפגשי הלוויה. פירוש העוצר הזה פרט למספר חנויות פרמצבטיקה מובחרות העובדות באמצעות משלוחים, כל החנויות יהיו סגורות ונאסרה תנועה (אפילו בהליכה). בנוסף על כך, הודיעה הממשלה האזורית של כורדיסטן כי היא אוסרת על התכנסויות דתיות, אך לא אוכפו בקפדנות עד 4 באפריל, אז התגלה כי 2 כינוסי לוויות שנערכו בתאריכים ה-21 ו-23 במרץ היו אחראים לשליש מכל המקרים בעיר ארביל. באותו יום הגיעה, לממשלה ידיעה על כינוס לוויה בלתי חוקי נוסף בכפר דאראטו הסמוך, שהוביל לכך שזרוואני , כוחות המשטרה של הממשל הכורדי, נאלץ לסגור את הכפר כתוצאה מכך.
בנוסף על כך, באותו היום, הודיעה ממשלת עיראק כי היא אוסרת על כניסת אזרחים מגרמניה וקטר בניסיון למנוע את התפשטות נגיף הקורונה.