אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי.
אחרי המהפכה הרומנית (1989) נמנה פלשו עם מייסדי "מכללת אירופה החדשה", מכון בין-תחומי ללימודים מתקדמים הממוקם בבניין משותף עם שגרירות שווייץ בבוקרשט ועמד בראשו החל משנת 1994. הוא היה גם אחד ממקימי המגזין לתרבות "דילמה" (הקושיה), בימינו "דילמה וקה" (Dilema veche - הקושיה הישנה) אותו הואמנהל החל משנת 1993.
בשנים 1991–1997 כיהן כפרופסור להיסטוריה של האמנות באקדמיה לאמנויות בבוקרשט וכפרופסור לפילוסופיה של הדת בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט. באותו זמן ניהל פעילות ספרותית ועיתונאית ענפה.
שר התרבות.
בשנים 1989–1991 כיהן כשר התרבות הראשון של רומניה הפוסט-קומוניסטית.
בעת כהונתו כשר התרבות דאג להפיכת "ההוצאה לאור הפוליטית" (Editura politică) להוצאה לאור "הומניטס" (Humanitas) ומינה בראשה את ידידו ושותפו הרעיוני גבריאל ליאיצ'אנו. כמו כן בזמנו נהפך "המוזיאון לתולדות המפלגה הקומוניסטית" ל"מוזיאון האיכר הרומני" ומינה בראשו את הוריה ברניה.
בשנים 1997–1999 כיהן כשר החוץ שלה. בשנים 2000–2004 הוא היה חבר במועצה הלאומית לחקר ארכיוני הסקוריטטה (הבולשת הקומוניסטית). בסופו של דבר התפטר מתפקיד זה כמחאה נגד הלחצים הפוליטיים שהופעלו הל המועצה.
שר החוץ ויועץ ליחסי חוץ.
אחרי בחירתו בשנת 2004 של טראיאן בססקו לנשיא רומניה היה פלשו תקופה קצרה יועץ נשיאותי ליחסי חוץ, עד יוני 2005, אז התפטר בעילה של בעיות בריאות.
חיים פרטיים.
פלשו נשוי לקתרינל-מרי פטרוליאן ויש להם שני בנים: מאתיי ומיכאי.
כתביו.
ספרי אודיו.
2003 - יחד עם גבריאל ליאיצ'אנו - Noica
2006 - Sub semnul depărtării: corespondența Constantin Noica - Sanda Stolojan (בסימן המרחק: ההתכתבות קונסטנטין נויקה - סנדה סטולוז'אן) עם מבוא מאת מאטיי קזאקו
Craii de Curtea-Veche מאת מאטיו קאראג'אלה, הוא בקיר והיא קטינה- שירי ג'ורג'ה טופרצ'אנו;O noapte plouă-n cinstea mea... O noapte plouă-n cinstea ei...
(לילה מוריד גשם לכבודי... לילה מוריד גשם לכבודה) - שירי יון מינולסקו ;Plugarul și moartea
לוצ'יאן בויה, מירצ'ה קרטרסקו, אנדריי קורניה, ניאגו ג'ובארה, גבריאל ליאיצ'אנו, דן ק. מיכיילסקו, ראדו פרסקיבסקו, הוריה רומן פטפייביץ', יואנה פרבולסקו, אנדריי פלשו.
קישורים חיצוניים.
על ספר השאלות והתשובות של אנדריי פלשו - מדבר לדבר, במגזין "רומניה ליטרארה" 2014 גיליון 1–2 arius Miheț- "Imprudențe supravegheate"
documente inedite din arhivele secrete ale comunismului vol.2 Editura enciclopedică București 2006
שאול יוסף ינובסקי
פול היגינס
פול היגינס (באנגלית: Paul Higgins; נולד ב-1963) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה סקוטי.
ביוגרפיה.
היגינס נולד בלאנרקשייר שבסקוטלנד. הוא גדל כנוצרי קתולי, ומגדיר את עצמו כקתולי שאינו דתי . בנעוריו הוכשר להיות כומר, אבל ויתר על כך בגיל 17 כשהחל לצאת עם בנות.
על במת התיאטרון הופיע היגינס במחזה "פול" ובמחזה "Black Watch". בקולנוע השתתף בסרט "שותף לפשע" משנת 2000. הוא גילם את אלן בסדרת הדרמה הרפואית "Staying Alive" של רשת ITV. בסדרה "The Thick of It" של ה-BBC שיחק בתפקיד ג'יימי מקדונלד, קצין עיתונות תוקפני. הוא גם גילם את אותה דמות בסרט הספין-אוף של הסדרה "In the Loop". ב-2009 הופיע בתפקיד גיל קמרון בדרמה "הופ ספרינגס" של ה-BBC. ב-2013 הופיע בדמות מייקל דאגדייל בסדרת המתח של ערוץ 4 "אוטופיה".
היגינס כתב מחזה בשם "Nobody Will Ever Forgive Us", שהועלה בנובמבר 2008 בתיאטרון טרברס באדינבורו בהפקה משותפת עם התיאטרון הלאומי של סקוטלנד. עוד כתב היגינס את המחזמר "The Choir" שהופק על ידי תיאטרון סיטיזנס בגלאזגו ולהקת תיאטרון אמבסדורס, והוצג באוקטובר 2015.
חיים אישיים.
היגינס נשוי לשחקנית אמליה בלמור, אותה הכיר ב-1992 כשהשניים כיכבו במחזה "מראה מעל הגשר" במנצ'סטר. לבני הזוג יש שתי בנות. היגינס הוא טבעוני.
עשיו שונא ליעקב
אנטרס (משגר)
אנטרס (באנגלית: Antares), הוא משגר שפותח על ידי תאגיד אורביטל סיינסז (Orbital Sciences Corporation) בתמיכת נאס"א ופעיל משנת 2013.
המשגר פותח יחד עם חללית המטען "סיגנוס" כחלק מתוכנית COTS של נאס"א במטרה לערב חברות פרטיות בשיגור חלליות מטען ואספקה אל תחנת החלל הבינלאומית.
האנטרס הוא משגר דו-שלבי עם אופציה לשלב שלישי. גובהו 42.5 מטר וקוטרו 3.9 מטר ויכולת הנשיאה שלו היא שיגור מטען במשקל של עד 8,000 ק"ג למסלול לווייני נמוך (LEO).
שיגורים ומטען.
השיגור הראשון של האנטארס התרחש ב־21 באפריל 2013. לאחר מכן באו עוד שלושה שיגורים מוצלחים אך בשיגור החמישי, באוקטובר 2014, חווה הטיל כשל קטסטרופלי והוא התפוצץ על מטענו שניות מעטות אחרי השיגור תוך שהוא זורע הרס באתר השיגור (ללא נפגעים בגוף).
"אורביטל ATK", שעד אז השתמשה במנועים סובייטים בני חמישים שנה שעברו שיפוץ (אלה יועדו במקור לטיל הענק N1 שבנייתו בוטלה), עברה למנועים אחרים ואחרי שנתיים חזרה לשגרת שיגורים מוצלחים. נכון לנובמבר 2019 שוגרו 11 רקטות אנטארס מהם 10 בהצלחה, כאשר המטען היחיד בכולם היה חלליות סיגנוס.
אנטארס (כוכב)
בן אדם מה לך נרדם
בֶּן אָדָם מַה לְּךָ נִרְדָּם הוא פיוט ספרדי שיהודי ספרד (וחלק מיהודי אשכנז) נוהגים לומר בסליחות. לא ידוע מי חיבר את הפיוט.
מבנה הפיוט ותוכנו.
המשפט הראשון בפיוט פותח במילה בֶּן אָדָם ומסיים בכינוי האל. בכך מעצים המשורר את הפער שבין האדם, ובין האל - אֲדוֹן הָאֲדוֹנִים.
במהלך הפיוט מתאר המשורר את המעשים שיש לעשות על מנת לזכות ברחמי האל: להיטהר, להתרחק מפשעים ולהתוודות על חטאים.
הפיוט, המושר בקטע ההתחלה של הסליחות, מקביל בין ההתעוררות הפיזית להתעוררות הרוחנית. המשורר קורא לאדם לקום ולהתעורר, לא רק מהשינה הפיזית, הממשית, אלא בעיקר מן התרדמה הרוחנית.
הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא תחילת המשפט מ:
השיר מסתיים במשפט האופטימי, שעליו חוזר הקהל לאחר החזן:
מובאות מהמקרא.
הפיוט מצטט מספר פסוקים מהמקרא:
ווולף וס
ולר
ולר הוא שם משפחה ממקור גרמני (Weller).
המרדף אחר ורמיר
גלקסיית לה-ז'נטיל
בית המדרש הגדול דחסידי ברסלב
יריד לייפציג
יריד לייפציג הוא יריד שמתקיים בלייפציג מאז ימי הביניים. בין שתי מלחמות העולם היה מהירידים הגדולים בעולם. לאחר מלחמת העולם השנייה, בתקופת המלחמה הקרה היווה היריד את אחד מהירידים המרכזיים של הקומקון. מתקיים כיום במתחם חדש הנמצא כ-7 קילומטר צפונית למרכז לייפציג.
היסטוריה.
יריד לייפציג מוזכר לראשונה בכתובים במסמך משנת 1165. במהלך המאה ה-19 הוסב היריד מיריד סחורות ליריד דוגמאות. יריד הדוגמאות התקיים פעמיים בשנה, באביב ובסתיו, למשך כשבוע. התערוכה כללה מדורים שונים, בהם טכניקה שהציגה חידושים טכנולוגיים, בניין, ספרים, עיתונות ואמנות. יריד לייפציג היה מרכז חשוב למסחר בפרוות. בשנת 1927 בקרו ביריד כ-155,000 איש, בהם כ-60,000 יהודים.
היריד אירח גם דיונים בענייני מדיניות כלכלית ואירח את בכירי השלטון בגרמניה. לאחר עליית הנאצים לשלטון, פתח את היריד יוזף גבלס.
בשנת 1933 נפגע היריד בעקבות החרם על גרמניה. השלטון הנאצי פרסם את היריד והבטיח שיהודים יוכלו לבקר ביריד ללא חשש.
בשנת 1937 שינה השלטון הנאצי את שם העיר ל"לייפציג עיר היריד האימפריאלי". היריד התקיים גם בשנת 1940 במהלך מלחמת העולם השנייה אך מחוץ לגרמניה תואר ככישלון, בהיעדר סחורות באיכות טובה ובגלל מיעוט עסקאות. בסתיו 1940 הפציצה בריטניה את האזור במהלך היריד. בשנת 1942 כבר בוטל היריד. מבני היריד נוצלו לתעשיית נשק. חלק מהמבנים נפגעו בהפגזות.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, חידש שלטון הכיבוש הסובייטי את היריד בסוף 1945. היריד היה תצוגה של העוצמה הכלכלית של הגוש המזרחי, והשתתפו בו גם ארצות המערב שבקשו לפתח את המסחר עם הגוש הסובייטי. בשנת 1959 ביקר ניקיטה חרושצ'וב ביריד ובשנת 1965 השתתף אלכסיי קוסיגין בפתיחת היריד. היריד היווה נקודת מפגש חשובה בין מזרח למערב
בשנים 1995–1996 הוקם עבור היריד מתחם חדש הנמצא כ-7 קילומטר צפונית למרכז לייפציג, ובו ממשיך להתקיים היריד.
הילוך מקרי פשוט
גיום לה ז'נטיל
גִיוֹם ז'וֹזֶף יָאסָנְת זָ'אן-בָּאטִיסְט לֶה זֶ'נְטִיל דֶה לָה גָלֶסְיֶיה (בצרפתית: Guillaume Joseph Hyacinthe Jean-Baptiste Le Gentil de la Galaisière, 12 בספטמבר 1725 - 22 באוקטובר 1792) היה אסטרונום צרפתי שנודע בשל תצפיותיו בערפיליות ובשל מסע כושל שערך באוקיינוס ההודי כדי לצפות במעבר נוגה על פני השמש בשנים 1761 ו-1769.
קורות חייו.
לה ז'נטיל נולד בקוטנס שבמחוז מאנש, חבל נורמנדי תחתית בצרפת ולמד אסטרונומיה בקולז' דה פראנס מהאסטרונום והקרטוגרף ז'וזף-ניקולא דליל. לאחר לימודיו הוא עבד במצפה הכוכבים של פריז כעוזרו של ז'ק קאסיני (בנו של ג'ובאני דומניקו קאסיני) ושם גילה בשנת 1747 את הגלקסיה M32 שנקראת על שמו "גלקסיית לה ז'נטיל". בשנת 1749 הוא צפה גם בצבירים הפתוחים M36, M38 ו-M41 בלי לדעת שכבר התגלו על ידי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה. הוא הציג את תצפיותיו ותגליותיו לאקדמיה הצרפתית למדעים (נקראה אז האקדמיה המלכותית למדעים) והתקבל אליה כחבר בשנת 1753.