האחרונים שראו את האוהל היו אנשי קבוצת הקוטב של סקוט, בינואר 1912. לשם קביעת מיקומו הנוכחי של האוהל של אמונדסן יש לקחת בחשבון את מידת דיוק הניווט של אמונדסן בשנת 1911, זרימת הקרח מאז, וכמות השלג שהצטבר מעל האוהל במשך השנים. מיקומו הנוכחי של האוהל חושב ל- דרום, מזרח, בסטייה של כ-300 מ' של חוסר ודאות במיקום. האוהל קבור ככל הנראה בעומק 17 מ' מתחת לפני השלג הנוכחיים.
Du wahrer Gott und Davids Sohn, רי&quot;ב 23
Du wahrer Gott und Davids Sohn (בעברית: אתה, אל אמיתי ובנו של דוד), רי"ב 23, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון שלפני יום רביעי של האפר, שחל ב-7 בפברואר 1723, כמבחן לקבלת תפקיד מנהל המוזיקה בעיר, לאחר שביצע את קנטטה מס' 22.
רקע.
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר מוזיקה בסגנון חופשי יותר, כגון הקונצ'רטי הברנדנבורגיים.
ב-1722 מת יוהאן קונאו ששירת כמנצח המקהלה וכאחראי על המוזיקה בכנסיית תומאס הקדוש, אחת משתי הכנסיות המרכזיות בלייפציג. מיד לאחר מכן החלה מועצת העיר בבחינת מועמדים למילוי המשרה מחדש, ובאוגוסט אותה שנה נבחר גאורג פיליפ טלמן, אך הלה דחה את ההצעה לאחר כשלושה חודשים. באך התמודד מול כשישה מועמדים נוספים, בהם כריסטוף גראופנר, שהיה המועמד המוביל. לאחר שגם הוא משך את מועמדותו, ביצע באך את קנטטות מס' 22 ו-23 כמבחן קבלה: את מס' 22 ניגן לפני תפילת המיסה, ואת מס' 23 לאחריה. אופי הקנטטה זהה לקנטטות שהלחין בעיר קטן, ומכך מסיקים שבאך הלחין אותה עוד בהיותו שם. מלכתחילה נכתבו רק שלושה חלקים, והחלק הרביעי נוסף זמן קצר לפני הביצוע, ייתכן שמתוך יצירה קדומה יותר שלו, שאבדה.
באך התקבל לתפקיד והחל את עבודתו במאי אותה שנה. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה, תוך כמה שנים. עם זאת, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים. קנטטה זו בוצעה שוב ב-8 בפברואר 1724 בשינויים קלים, ופעם שלישית בין 1728 ל-1731 בגרסה המקורית.
ב-1855 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, יחד עם קנטטה מס' 22, בכרך 5 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה.
הקנטטה בוצעה ביום ראשון שלפני יום רביעי של האפר שנקרא בלטינית "Quinquagesima" () או אסטומיהי ("Estomihi"). סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת הראשונה אל הקורינתים העוסקים בשבחי האהבה ופסוקים מהבשורה על-פי לוקאס שמתארים את דברי ישו לשנים-עשר השליחים על הצפוי לעלות בגורלו, וכן על ריפוי העיוור על ידיו.
כמו בקנטטה 22, גם בזו לא ידוע מיהו מחבר הלברית שעוסקת בפנייתו של העיוור אל ישו ומדמה את קריאתו לריפוי ולגילוי האור על ידי ישו, לקריאתו של כל מאמין לישו. החלק האחרון הוא התרגום הגרמני לפרק "שה האלוהים" מתוך תפילת המיסה הקתולית. בחלק אחרון זה השתמש גם כחלק המסיים של יוהנס פסיון באחת מגרסאותיו.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט וטנור בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. בחלק האחרון מתווספים גם קורנטו ושלושה טרומבונים. הקנטטה מורכבת מארבעה חלקים:
הקלטות.
היצירה הוקלטה במלואה כ-23 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1972), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
המוסד (טלנובלה)
המוסד היא טלנובלה ישראלית ששודרה ברשת (ערוץ 2). התוכנית הייתה קופרודוקציה ישראלית - ארגנטינאית וצולמה באולפני סונוטקס בארגנטינה ואולפני ג.ג. ישראל בנווה אילן.
את שיר הפתיחה של הסדרה "מחפש בתוך עינייך" ביצעו אורנה ומשה דץ.
קוריאה הדרומית במשחקים הפאראלימפיים
קוריאה הדרומית השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968), ומאז שלחה משלחת ספורטאים לכל אחד מאירועי הקיץ של אולימפיאדות הנכים. במשחקי החורף נטלה סין חלק לראשונה באולימפיאדת הנכים אלברוויל (1992).
רי&quot;ב 23
דרור (שבועון)
דרור (באותיות לטיניות: Deror) הוא שבועון בעריכתו של איתמר בן-אב"י, שיצא לאור בתל אביב החל מ-17 בנובמבר 1933, במשך 16 גיליונות. כל גיליון של השבועון כלל ארבעה עמודים, מהם שלושה בעברית באותיות לטיניות ואחד בעברית רגילה. באמצעות ליטון של העברית נועד השבועון להביא את העברית לציבור האירופי ולעולים חדשים שטרם למדו עברית. היה זה ניסיון שני של בן אב"י להוציא לאור שבועון עברי באותיות לטיניות - קדם לו ha Savuja ha Palestini ("השבוע הפלסטיני"), שאותו הוציא לאור בן אב"י בירושלים ב-1928.
כותרת הגיליון הראשון (בתעתיק לאותיות עבריות) הייתה "מה אנו רוצים?", ובכותרת המשנה ניתנה התשובה: "כי שפת כנען תהיה לקניין כל ישראל וכל התבל". מהגיליון הראשון נמכרו 6,000 עותקים, אך בהמשך ירד הביקוש. זאב ז'בוטינסקי וגרשון אגרון תמכו ביוזמה של בן אב"י, ואילו שאול טשרניחובסקי שלל אותה.
שיטת הליטון של העיתון.
ב-B לדגושה וV לרפה.
ח-HH
ט-T כמו ת' ואין הבדל בתעתיק.
כ-K לדגושה וKH לרפה
מ'-M
ע- מיוצגת על ידי גגון מעל אותיות התנועה.
פ-P לדגושה וF לרפה
צ-TZ וגם קצת TS
שׁ-SH
שׂ- S כמו ס' ואין הבדל בתעתיק.
כל השוואים הנעים מיוצגים על ידי E, דגש חזק מיוצג על ידי הכפלת האות המודגשת, הי' של הצירי המלא לרוב לא מתועתקת, אותיות השימוש מופרדות מהמילים ואף משמות הפעלים, יש הפרדה בכתב בין אותיות בכ"פ רפות ודגושות, יש האחדה בין ט' לת', שׂ' וס' ואין ייצוג לא'.
סטון לויד
חוקי אור נאמו
חוקי אור-נמו
יוסיף קאופמן
יוסיף קאופמן (ברומנית: Iosif Kaufmann, 21 בדצמבר 1921–2016) היה מתמטיקאי יהודי רומני, יליד טרנסילבניה, שפעל ברומניה, אחר כך בגרמניה. יחד עם בן דודו, ויליאם לוונפלד, בנה בשנת 1961 במכון הפוליטכני בטימישוארה את המחשב הרומני הראשון שנבנה ויוצר במוסד אקדמי ברומניה - MECIPT 1. מחשב נוסף נבנה קודם לכן במכון לפיזיקה גרעינית של רומניה על ידי ויקטור תומה וארמנד סגל.
ביוגרפיה.
יוסיף קאופמן בשנת 1921 נולד בעיר ארד, ברומניה, בדרום-מערב טרנסילבניה, במשפחה יהודית. בשנת 1940 סיים לימודי תיכון בבית הספר התיכון היהודי בטימישוארה (Liceul israelit). בימי מלחמת העולם השנייה נשלח על ידי שלטון הרודן יון אנטונסקו למחנה עבודות כפייה שנועד ליהודים. עם זאת התושבים היהודים בעירו שרדו את השואה מפני שרומניה לא מיהרה למסור אותם לגרמנים ולשלוח אותם למחנות ההשמדה בפולין. אחרי נפילת משטר אנטונסקו למד קאופמן באוניברסיטת קלוז', בה סיים בשנת 1946 תואר ראשון, וב-1948 דוקטורט. בשנים 1946–1954 עבד כמורה בבית ספר תיכון בקלוז', אחר כך היה מדריך ומרצה באוניברסיטה בעיר. בשנים 1954–1956 עבד כמרצה במכון הפוליטכני בטימישוארה. בשנת 1956, אחרי בקשתו לעלות לישראל, פוטר מתפקידיו האקדמיים במכון הפוליטכני ואולץ לעבוד במקום כמכונאי פשוט. בשנת 1964 הוחזר לתפקיד אקדמי במכון כמרצה ואחר כך כמרצה בכיר ולימד שם שפות תכנות.
בשנת 1983 עלה קאופמן לישראל ומשם היגר לגרמניה, בה קיבל משרת הוראה באוניברסיטת מינסטר. הוא פרש לגמלאות בשנת 1987, אך המשיך לתקופה ארוכה להיות פעיל כחוקר ומורה במסגרת האוניברסיטה.
MECIPT.
החל משנת 1955 התחילו יוסיף קאופמן וויליאם לוונפלד את ההכנות לבניית מחשב במכון הפוליטכני בטימישוארה, ובשנת 1956 התחילו את תכנון המחשב. קאופמן היה המתכנן הראשי ורוב השנים עבד בפרויקט בזמן שהועסק כפועל פשוט כעונש על בקשתו לעלות לישראל. הפרויקט בוצע בבניין התיכון הפיאריסטי לשעבר ששימש אז כמושב הפקולטה להנדסת חשמל. הפרויקט נעזר במקורות תיעוד מברית המועצות ובשיתוף פעולה עם החוקר ההונגרי גייזה קובאץ'.
המחשב התחיל לפעול בשנת 1961. אז הוקם במסגרת המכון מרכז למחשוב, בעל מעמד של "מרכז מחקר", בניהולו של הפרורקטור גאורגה סילש. לצוות המרכז הצטרפו בשנת 1961 וסילה בלטק, שהיה סטודנט מחונן בשנה ד (לימים פרופסור באוניברסיטה הפוליטכנית בבוקרשט) ובשנת 1962 המתמטיקאי דן פרקש. בשנת 1962 ביצע המחשב תרגום ראשון באמצעות מחשב מאנגלית לרומנית (אריקה דומוקוש).
בעזרת המחשב MECIPT-1 תוכנן בשנת 1965 הסכר וידרארו על נהר ארג'ש, רשת צנרת מים חדשה בעיר ארד, הונהגה אוטומציה במבשלת הבירה ותוכננו בניינים רבים.
המחשב מוצג בימינו במוזיאון באנאט (Muzeul Banatului) בטימישוארה.
בהמשך קאופמן, לוונפלד ובלטק בנו מחשב מן הדור השני- MECIPT-2 שהיה מוכן בסוף שנת 1965 ונכנס לשימוש בשנת 1966. הפרויקט שנתמך על ידי המנהלה לתכנון, אדריכלות ובנייה באזור באנאט.
קאופמן נפטר ב-2016.
לקריאה נוספת.
ׁ(MECIPT ראשית התפתחות מדעי המחשב והנדסת המחשב במסגרת המכון הפוליטכני בטימישוארה)
גביע המדינה בכדורגל 2014/2015
גביע המדינה בכדורגל 2014/2015 הייתה התחרות ה-77 מאז היווסדה וה-62, לאחר קום המדינה. המשחקים החלו ב-10 בספטמבר 2014 והסתיימו ב-20 במאי 2015.