בשנת 1605 הפך אביו מוריץ לקלווניסטי, וגרם בכך לסכסוכי ירושה על רוזנות הסן-מרבורג, ולסכסוכים שנמשכו הרבה שנים עם רוזנות הסן-דרמשטדט. בהמשך השתתף מוריץ במלחמת שלושים השנים, ולחם כנגד הקיסר ובית הבסבורג. עקב כישלונותיו בקרבות נאלץ מוריץ לוותר על חלק משטחי הרוזנות לטובת רוזנות הסן-דרמשטדט.
כתוצאה מכישלונותיו ויתר אביו מוריץ על שלטונו ב-17 במרץ 1627, ובמקומו עלה וילהלם לשלטון. אולם חלק מנחלותיו של אביו ירשו אחיו פרידריך וארנסט.
לאחר עלותו לשלטון, סיים וילהלם את הסכסוך עם רוזנות הסן-דרמשטדט, עקב רצונו לייצב את מצבה הכלכלי של הנסיכות. בשנת 1630 כרת וילהלם ברית עם גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, ולחם יחד עמו בקרב ברייטנפלד בשנת 1631. בשנת 1632 כרת בן דודו גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט ברית עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובעקבות כך קרא וילהלם לעזרת שוודיה, אולם גוסטב אדולף נהרג בקרב ליצן. לאחר שלום פראג בשנת 1635 ניסה וילהלם לכרות ברית עם צרפת, ובעקבות כך הוכרז כ"אויב האימפריה". כתוצאה מכך הותקפה רוזנות הסן-קאסל, ובשנת 1637 נכבשה הרוזנות על ידי כוחות הקיסר. כתוצאה מכך נאלץ וילהלם לברוח לרוזנות פריזיה המזרחית, שם מת בעיר לר ב-21 בספטמבר 1637.
לאחר מותו של וילהלם, הייתה אשתו אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג עוצרת בשם בנו וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל, ובסיוע צרפתי ושוודי, השתלטה מחדש על שטחים שהשתייכו בעבר לרוזנות. בשנת 1650 הגיע וילהלם השישי לבגרות, ונטל לידיו את השליטה ברוזנות.
משפחתו.
בשנת 1619 התחתן וילהלם עם אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג, בתם של פיליפ לודוויג השני, רוזן הנאו-מינצברג וקתרינה בלגיקה מנסאו, ממנה נולדו לו 12 ילדים:
יוסטינוס
מרקוס יוניאניוס יוסטינוס (בלטינית: Marcus Iunianius Iustinus) היה היסטוריון רומאי. תקופת חייו אינה ידועה, והיא נעה בין המאה ה-2 או המאה ה-3 לספירה.
יצירתו.
על חייו לא ידוע מאום, פרט לעובדה שהוא לא גר ברומא. על פי ההערכות הוא חי באזור המאה ה-3 לספירה, אם כי יש המקדימים אותו לתקופת המאה ה-2 בהתחשב בסגנונו המיושן מעט. חיבורו ששרד הוא תקציר (Epitoma - אפיטומה) לחיבורו האבוד של ההיסטוריון הרומאי מתקופת אוגוסטוס, פומפיוס טרוגוס, "היסטוריקה פיליפיקה" (Historiarum Philippicarum). התקציר נכתב בשפה הלטינית, הוא מחולק ל-44 ספרים, ועל פי עדותו של יוסטינוס הוא מאגד רק את הקטעים החשובים ביותר בעבודתו של טרוגוס. חיבור נוסף הנדפס לרוב עם חיבורו של יוסטינוס הוא תוכן עניינים (Prologi - פרולוגים) של ספרו של טרוגוס. לא ידוע מי הוא מחברו האמיתי של חיבור זה, אולם הוא ככל הנראה לא נכתב בידי יוסטינוס, שכן הפרולוגים אינם תלויים באפיטומה ואף מרמזים על עניינים שלא הגיעו לתקציר. תוכן העניינים פורסם לראשונה יחד עם כתבי יוסטינוס בשנת 1581 על ידי המשכיל הצרפתי בונגרסיוס.
על פי ההערכות התקציר של יוסטינוס מהווה רק עשירית או שישית מהספר המקורי של טרוגוס. יוסטינוס משבח את רהיטותו של טרוגוס, אולם נראה שהתיר לעצמו לעיתים לסטות מהטקסט המקורי ולשלב עמדות ומסקנות משלו. התקציר מאופיין בגישה רהוטה, ברורה וקלה לבנה, לעיתים אף על חשבון הבהרת עניינים מורכבים. עם הזמן דחק התקציר של יוסטינוס את החיבור המקורי, כפי שאירע לעיתים קרובות להרבה יצירות ספרותיות. בימי הביניים התקבל החיבור באהדה באירופה בין היתר בשל כך שמחברו זוהה לעיתים בטעות עם יוסטינוס מרטיר.
התקציר הוא אחד מחמשת החיבורים היחידים ששרדו העוסקים בהרחבה באלכסנדר הגדול (המחברים האחרים הם דיודורוס, קורטיוס, פלוטרכוס ואריאנוס) אם כי הוא נחשב למרושל והכי פחות אמין מבין החמישה. הוא מהווה גם את אחד מהמקורות הבודדים העוסקים בתקופת מלחמות הדיאדוכים.
פיטר פרוינד
פיטר ג'ורג' אוליבר פרוינד (באנגלית: Peter George Oliver Freund; 7 בספטמבר 1936 בטימישוארה, רומניה - 6 במרץ 2018 שיקגו) היה פיזיקאי אמריקאי, יהודי יליד רומניה. כיהן כפרופסור אמריטוס לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת שיקגו. תרם תרומות חשובות לפיזיקת החלקיקים ולפיזיקה מתמטית, בייחוד לתורת המיתרים. פרוינד היה גם מסאי וסופר. בשנת 1961 קיבל אזרחות אוסטרית ומאוחר יותר אזרחות אמריקאית.
קורות חיים.
שנות הילדות והלימודים ברומניה.
פיטר ג'ורג' אוליבר פרוינד נולד בשנת 1936 וגדל במשפחה יהודית אמידה בעיר טימישוארה, בירת חבל באנאט ברומניה. אביו, יוזף פרוינד (1901–1982) היה כירורג ורופא נשים, בוגר אוניברסיטאות גרמניות, שהקים ב-1935 במרכז העיר טימישוארה קליניקה פרטית הידועה כ"סנטוריום פרוינד". האם, רוז'י, זמרת אופרה במקצועה, נולדה בעיר לוגוז' במשפחה שהייתה בעליה של חנות טקסטיל גדולה. משפחת האב התיישבה בטימישוארה בתחילת המאה ה-19. בילדותו התגורר פרוינד במרכז העיר בבניין מפואר הידוע כ"בית פרבר".
בגיל 13 זכה פרוינד באליפות שחייה של בתי הספר בטימישוארה ב-33 מטר חזה..
בני המשפחה רבים שחיו בצפון טרנסילבניה (שסופחה בשנת 1940 להונגריה של הורטי) ובהונגריה נשלחו ונרצחו באושוויץ. דוד בשם פאבל מצא את מותו בשטח שבשליטת רומניה במחנה ופניארקה בטרנסניסטריה. בימי המשטר אנטונסקו כשנאסר על יהודי טימישוארה להיות מטופלים על ידי רופאים נוצרים (ועל רופאים יהודים לטפל בלא-יהודים) חלקם קיבלו עזרה בסנטוריום פרוינד.
בשנת 1953 סיים פרוינד את לימודיו בתיכון "לוגה" ואחר כך למד בפקולטה להנדסת חשמל (אלקטרוטכניקה) במכון הפוליטכני בעירו.
בגלל השתתפותו בהפגנה אנטי-סובייטית בנובמבר 1956, בהשראת המרד בהונגריה בסתיו באותה שנה, הוא נעצר על ידי הבולשת (הסקוריטאטה) וכמעט עמד להיות מוצא להורג על ידי חיילים. בסופו של דבר התאפשר לו להמשיך בלימודיו האקדמיים ולסיים את התואר השני ב-1958.
השנים באוסטריה ובארצות הברית.
בשנת 1959 פרוינד והוריו קיבלו רשות להגר לאוסטריה. הוא סיים דוקטורט בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת וינה תחת הדרכתו של ולטר טירינג. אחרי תקופה שבה עבד כפיזיקאי חוקר בווינה לצידו של טירינג ואחר כך באוניברסיטת ז'נבה היגר פרוינד לארצות הברית. השתלם במכון למחקר מתקדם בפרינסטון (ניו ג'רזי) ואחר כך החל משנת 1963 לימד באוניברסיטת שיקגו, החל מ-1965 כמרצה בכיר. בהמשך כיהן כפרופסור במכון אנריקו פרמי ובמחלקה לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת שיקגו לפרופסור מן המניין.
פעילותו המדעית.
פרוינד היה אחד ממפתחי מודל הדואליות עם שני מרכיבים שבישר את תאוריית המיתרים.
ליתר דיוק, יחד עם חיים הררי הוא גילה בשנת 1968 הרחבה של המודל הדואלי המקורי שהפכה לתאוריית המיתרים הסגורים.
החל מאמצע שנות ה-1970 הוא חקר את תאוריית קלוצה-קליין ואת מנגנוני הקומפקטיפיקציה בנוגע לממדים הנוספים, בחלקו יחד עם תלמידו, יונגמין צ'ו ויישם תאוריות אלה בקוסמולוגיה.
פרוינד נמנה עם חלוצי האיחוד המודרני של הפיזיקה על ידי שימוש בממדים נוספים של מרחב ומצא מנגנונים שבאמצעותם עוברים הממדים הנוספים curling up. יחד עם אירווינג קפלנסקי הוא סיווג סופר-סימטריות פשוטות ומצא קומפלקסים מתמטיים בין סופר-סימטריות למרחבי עיקום שלילי כדוגמת מרחבי אנטי-דה סיטר.
יחד עם תלמיד אחר, מרק רובין, מצא פרוינד פתרונות מרחביים לסופר-כבידה ב-11 ממדים מתוך מכפלות של יריעיות איינשטיין קומפקטיות עם מרחבי אנטי-דה סיטר בעלי עיקום שלילי (עם 4 ו-7 ממדים בהתאמה).
בשנת 1985 הוא גילה קשר בין המיתרים הבוזוניים הקיימים רק ב-26 ממדים, והסופר-מיתרים הקיימים ב-10 ממדים, מה שאיפשר לו להגדיר מיתר הטרוטי.
פרוינד תרם לתאורית המונופול המגנטי, הסופר-סימטריה וסופר-הכבידה, להיבטים תאורטיים נומריים של תאוריית המיתרים, (מיתרים p-אדים, מיתרים אדליים, ששימשו כמודלים במבחן ההשערות בנוגע למבנה המתמטי של תאוריות המתירים) וכן לפנומנולוגיית ההאדרונים.
בשנות ה-1960 עשה פרוינד תחזיות מוחשיות על התנהגות חתכי פעולה בתהליכי פיזור ההדרונים, הידועות כ"יחסי פרוינד".
יחד עם התלמיד שלו, ג'יימס פיינגנבאום, חקר פרוינד בעזרת שיטות של סטטיסטיקה פיזיקלית את התנהגות שוקי המניות לפני נפילות הבורסות.
פעילותו הספרותית.
פרוינד כתב סיפורים קצרים, שפורסמו בשנת 2008 בקובץ "West of West End“ ובעיתון הספרותי באינטרנט "Exquisite Corpse".
יחד עם ידיד רומני, הסופר ראדו צ'ובאנו, כתב פרוינד את הספר "דו-שיח מעל האטלנטיק" (Dialog peste Atlantic) שהופיע ברומנית בשנת 2006, והמשקף את גורלותיהם של שני המחברים.
בספרו "A Passion for Discovery“ (תשוקה לתגליות) כתב פרוינד רישומים ביוגרפיים על פיזיקאים ומתמטיקאים.
חיים פרטיים.
פיטר פרוינד חי בשיקגו עם אשתו, לוסי, פסיכולוגית קלינית. לזוג שתי בנות: פולין, עורכת דין וקרוליין, כלכלנית, וכן חמישה נכדים.
מבחר מאמרים מדעיים.
vol 20, 5, pp 235-237 1968 Physical Review Letters
vol.15, 24, pp.929-930, 1965 Physical Review Letters
Physical Review D, vol. 12, no 6, 1975, p. 1711 )
ספרים מדעיים.
Thomas Appelquist, Alan Chodos, Peter George Oliver Freund: Modern Kaluza Klein Theories. Addison-Wesley, Menlo Park 1987 ,
ספרים ומסות.
פרוזה.
ָ2012 - Tales in a Minor Key (סיפורים בסולם מינורי)
ספרים אחרים.
ָ*ָָA Passion for Discovery (תשוקה לתגליות)
יצחק סונה
הרב יצחק (ציון) סונה (נולד בי"ח בשבט תשי"ד, 1953) הוא רב, משורר ופזמונאי ישראלי בולט במוזיקה המזרחית חרדית. שימש כעשרים שנה כחזן בבית מדרש "יחווה דעת" ובבית הכנסת בביתו של הרב עובדיה יוסף.
ביוגרפיה.