על פי השערה אחרת אותה מעלים החוקרים, הבולים החסרים הודבקו והכתובת החסרה נרשמה, על פיסת נייר אשר הוצמדה לשולי המעטפה כספח. החוקרים מצביעים על כך שבצידה האחורי של המעטפה, בפינתה הימנית העליונה, דבוקה פיסת נייר לבנה, בה ניתן להבחין בשתי אותיות שהן כנראה סיומה של כתובת לא ברורה.
לטענת החוקרים הצמיד בואנוויל פיסת נייר אל שולי המעטפה, כתב עליה את כתובת בית הדואר של טוקיו והדביק בולים בערך נקוב של 2 סן. כאשר קיבל מנהל הדואר של טוקיו את המעטפה עם הספח הצמוד אליה, הוא תלש ספח זה שלא היה דרוש עוד, והעביר את המעטפה לבדה אל בית הדואר של יוקוהמה.
להשערה זו יש בהחלט סימוכין. הנוהג של הצמדת ספחי נייר אל מעטפות היה נוהג מוכר וידוע ביפן, ופקידי הדואר נהגו לעשות כן כאשר ביקשו להעביר אל בית הדואר בתחנת היעד הנחיות מיוחדות לגבי אופן הטיפול במכתב. ניתן לשער כי בואנוויל, אשר התגורר ביפן והכיר את מנהגיה, נהג גם הוא בדרך זו.
המעטפה הובאה ידנית אל בית הדואר בטוקיו.
השערה שלישית שהעלו החוקרים מבוססת על מחקר היסטורי שבו נבדק היכן בדיוק התגורר בואנוויל בעיר טוקיו.
על המעטפה רשם בואנוויל את כתובת מגוריו בתור "אחוזת יאמטו". בטוקיו של ימינו לא קיימת כתובת כזו, מה שאילץ את החוקר לבדוק את ההיסטוריה של העיר טוקיו על מנת לאתר את המיקום שאליו מפנה הכתובת. הוא גילה כי ב-18 בדצמבר 1880 פרסם בואנוויל מודעה בעיתון יומי בשפה הצרפתית אשר הופץ אז בטוקיו. היה זה זמן קצר לפני שעזב את יפן וחזר לבריטניה, ובמודעה העמיד בואנוויל למכירה פומבית את "ביתו היפה והמרוהט, יחד עם השטח שסביבו". על פי הכתובת המפורטת שהופיעה במודעה הצליח החוקר לאתר את המקום בו התגורר בואנוויל, ומסתבר שהבית היה במרחק של לא יותר משני קילומטרים מבית הדואר של טוקיו.
אם כך, טוען החוקר, סביר שבואנוויל לא שלח כלל את המעטפה בדואר אל מנהל סניף הדואר הראשי של טוקיו, אלא מסר אותה אישית בבית הדואר. זוהי הסיבה לכך שלא רשומה על המעטפה כתובת בית הדואר, וזוהי הסיבה לכך שלא הודבקו עליה הבולים הנחוצים למשלוח מכתב בתוך יפן.
פירוט המרכיבים המופיעים על המעטפה.
בשלב זה, משהובהרו מרבית הנקודות הקשורות ליצירת המעטפה, ניתן לחזור ולתאר באופן שיטתי את הדרך בה נוצרה המעטפה, ולהבין את משמעות סימני הדואר השונים המוטבעים על פניה. התיאור הנ"ל יבוצע על פי שיטת החוקרים הגורסים כי המכתב נשלח בשיטת המעטפות הכפולות.
שלב א' – צ'ארלס בואנוויל כותב מכתב.
ב-27 במאי 1873 או זמן קצר קודם לכן, כתב בואנוויל מכתב לאחיו שהתגורר בעיירה סנט אולבנס שבחבל הרטפורדשייר. בצידה הקדמי של המעטפה רשם בואנוויל את שמו וכתובתו של אחיו, ובצידה האחורי של המעטפה הוא רשם באותיות יפניות את שמו שלו ואת מקום מגוריו בטוקיו, באחוזת יאמטו.
בואנוויל הדביק על צידה האחורי של המעטפה שישה בולים יפניים מסדרת "צ'רי בלוסום", בערך נקוב של 4 סן כל אחד.
שלב ב' – המכתב מועבר אל בית הדואר של טוקיו.
לגבי הדרך בה בוצע שלב זה יש כאמור מספר דעות, אולם לצורך הבנת יתר השלבים אין זה משנה אם בואנוויל:
כך או אחרת, ברור שהמכתב הגיע אל בית הדואר שבטוקיו.
שלב ג' – המכתב מטופל בבית הדואר של טוקיו.
כאשר הגיע המכתב לידיו של הפקיד בבית הדואר של טוקיו, הוא ביצע את אחת הפעולות הבאות (בהתאם לאופן שבו הגיעה המעטפה לידיו):
כך או אחרת, הפקיד החתים את ששת הבולים שבגב המעטפה בחותמת הדואר של טוקיו. מן הפרטים שעל החותמת ניתן ללמוד כי פעולה זו בוצעה בשעות אחר הצהריים של ה-27 במאי 1873, או ביפנית, ב-27 בחודש החמישי בשנה השישית של תקופת מייג'י. החותמת העגולה שעל הבולים ידועה בקרב הבולאים כחותמת מסוג N1B1.
בגמר הטיפול הניח הפקיד את המעטפה בשק הדואר שהועבר אל בית הדואר היפני של יוקוהמה. העברת שקי הדואר בין טוקיו ויוקוהמה הייתה מהירה מאוד, והמכתב הגיע ככל הנראה אל יוקוהמה כבר למחרת היום, ב-28 במאי.
שלב ד' – המכתב מטופל בבית הדואר היפני של יוקוהמה.
כאשר הגיע המכתב אל בית הדואר היפני של יוקוהמה, בדק הפקיד את המעטפה וראה שהיא מיועדת לאנגליה. הוא החל לחפש בלוחות הזמנים של הספינות העוגנות ביוקוהמה את הספינה המתאימה ביותר.
תחילה בדק הפקיד את לוחות הזמנים של הספינות הבריטיות. הספינה הבריטית "בומבי" הפליגה באותו היום מיוקוהמה, אבל כבר היה מאוחר מידי לשלוח את המכתב על סיפונה. הספינה הבריטית הבאה תוכננה להפליג רק כשבועיים מאוחר יותר, ב-11 ביוני, ולהגיע לנמל סאות'המפטון שבאנגליה ב-12 באוגוסט.
הפקיד המשיך לבדוק את לוחות הזמנים של ספינות הדואר האחרות, תוך ניסיון לאתר ספינה המפליגה במועד מוקדם יותר. הספינה האוסטרלית "מק גרגור", שעבדה בשירות דואר ארצות הברית, נועדה להפליג ב-4 ביוני, לחצות את האוקיינוס השקט ולהגיע לנמל סן פרנסיסקו ב-25 בחודש. הספינה "צ'יינה" שמקורה בארצות הברית, ואף עבדה בשירות הדואר של ארצות הברית, נועדה להפליג ב-7 ביוני, ולהגיע לנמל סן פרנסיסקו ב-27 בחודש. אם המכתב היה נשלח באחת משתי הספינות הללו, הוא היה מגיע לאנגליה דרך ארצות הברית במהירות הגדולה ביותר.
משום מה, החליט הפקיד היפני שלא לבחור באחת משתי הספינות הללו. הוא העדיף לנתב את המכתב דרך הספינה "מנזלה" של הדואר הצרפתי, אשר תוכננה להפליג מנמל יוקוהמה ב-4 ביוני.
הפקיד היפני הדביק על צידה הקדמי של המעטפה שני בולים צרפתיים בערך נקוב כולל של 120 סנטים (בול ב-40 סנטים ובול ב-80 סנטים), שהוא התעריף של דואר צרפת למשלוח מכתב רגיל אל אנגליה. ב-3 ביוני הוא העביר את המכתב אל משרד הדואר הצרפתי ביוקוהמה.
שלב ה' – המכתב מטופל בבית הדואר הצרפתי של יוקוהמה.
כאשר נמסר המכתב לידיו של פקיד הדואר הצרפתי, הוא ביטל את שני הבולים הצרפתיים באמצעות חותמת ביטול בצורת מעוין המורכב מנקודות, שבה שולב המספר המזהה 5118. בנוסף הטביע הפקיד את חותמת האותיות PD, המציינת כי עלות המשלוח שולמה במלואה עד ליעד. לצד הבולים הטביע הפקיד את חותמת התאריך "YOKOHAMA 3 JUIN 73 BAU FRANCAIS". החותמת הוטבעה ב-3 ביוני, ולמחרת בבוקר הועלה המכתב על סיפון הספינה מנזלה.
שלב ו' – המכתב מטופל על סיפון הספינה "מנזלה" (Menzaleh).
פקיד הדואר שפעל על סיפון ה"מנזלה" הטביע ב-4 ביוני את חותמת הדואר המתומנת של הספינה, על צידה האחורי של המעטפה, לצד הבולים.
הספינה הובילה את המכתב עד לנמל הונג קונג, שם הורד שק הדואר אל החוף והמתין להעלאתו לספינה אחרת.
שלב ז' – המכתב מטופל על סיפון הספינה "פיהו" (Peiho).
הספינה הצרפתית "פיהו" הפליגה ב-8 ביוני מנמל שאנגחאי שבסין לכיוון נמל מרסיי שבצרפת. בדרך עצרה הספינה במספר נמלים ואספה נוסעים ודברי דואר. במועד לא ידוע עגנה הספינה בנמל הונג קונג, והעלתה על סיפונה את שק הדואר שהכיל את מכתב בואנוויל.
פקיד הדואר שפעל על סיפונה של "פיהו", הטביע ב-14 ביוני את חותמת הדואר של הספינה,
על צדה האחורי של המעטפה, מתחת לזו של "מנזלה". "פיהו" פקדה במהלך הפלגתה גם את נמלי בטאוויה (19 ביוני) ומאוריציוס (26 ביוני), ועגנה ב-21 ביולי בנמל מרסיי שבצרפת.
שלב ח' – חלקו האחרון של המסע.
לאחר שהגיעה אל נמל מרסיי, הועמסה מעטפת בואנוויל על רכבת הדואר שנסעה דרך ליון ופריז לעבר נמל קאלה שבצפון צרפת. שם הועלתה המעטפה על ספינה שהובילה אותה לנמל דובר שבדרום אנגליה. בדובר הועמסה המעטפה על רכבת שהובילה אותה אל תחנת היעד, סניף הדואר של העיירה סנט אולבנס, כ-32 קילומטרים צפונית לעיר לונדון. המעטפה הגיעה לשם ב-24 ביולי 1873.
פקיד הדואר של סנט אולבנס השלים את יצירת המעטפה המוכרת לנו כיום, בהטביעו בצידה האחורי מתחת לחותמת של "פיהו" את חותמת ההגעה לעיר. החותמת הוטבעה באופן חלקי, אולם ניתן לראות בבירור את הכיתוב "Y 24/73".
סוף דבר.
חמישים ושמונה יום ארך מסעה של מעטפת בואנוויל מאחוזת יאמטו שבטוקיו אל סנט אולבנס שבהרטפורדשייר. נוהלי העבודה הקפדניים שעל פיהם פעלו שירותי הדואר הרבים, הותירו את רישומם על גבי המעטפה ויצרו את המסמך הייחודי. ככל הנראה, מעטפת בואנוויל היא המעטפה המוקדמת ביותר שנשלחה על פי נוהל המעטפות הכפולות ונותרה בידינו, והיא נחשבת לאחד הפריטים הבולאיים החשובים בתולדות הדואר של יפן.
ארטור דונקלבלום
ארטור דונקנבלום (בפלמית: Arthur Dunkelblum) (23 באפריל 1906 קרקוב - 27 בינואר 1979) היה שחמטאי בלגי ממוצא יהודי בדרגת אמן בינלאומי.
ארטור דונקנבלום נולד בקרקוב, אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה המשפחה עברה לבלגיה. דונקנבלום סיים במקום שלישי באליפות בלגיה בשנים 1922, 1925, 1934 ו-1937. בשנת 1935 ו-1949 הוא זכה באליפות.
הצלחתו הגדולה בתחרויות בינלאומיות הייתה בשנת 1950 כאשר הוא זכה במקום השני בתחרות בספרד.
בשנת 1957 קיבל דרגת אמן בינלאומי.
ארטור דונקלבלום במשחקי אולימפיאדת השחמט.
בין השנים 1928 ל-1968 השתתף ארטור דונקלבלום ב-11 אולימפיאדות שחמט:
יחסי לוב–רוסיה
יחסי לוב–רוסיה הם היחסים הבילטרליים שבין לוב לרוסיה.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו ב-4 בספטמבר 1955, והיחסים החלו להתפתח לאחר עלייתו של מועמר קדאפי לשלטון בשנת 1969. קדאפי אף ביקר במוסקבה בביקורים רשמיים ב-1976, 1981 ו-1985. בסוף דצמבר 1991 הכריזה לוב על הכרתה הרשמית ברוסיה כיורשת של ברית המועצות. שר החוץ של רוסיה ביקר בטריפולי במאי 2001. ב-16 עד ה-17 באפריל 2008, נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, ביקר בלוב, ובמהלך ביקורו, ציינו שתי המדינות שהם מעוניינות ביצירת שיתופי פעולה כלכליים.