אינטגרטור כדור ודיסקה (באנגלית: ball-and-disk integrator) הוא רכיב מפתח של מחשבים מכניים מתקדמים רבים. באמצעים מכניים פשוטים, הוא מבצע אינטגרציה רציפה של הערכים של קלט כלשהו. שימושים נפוצים באינטגרטור כזה היו לצורך מדידה של שטח או נפח ביישומים תעשייתיים, ובכוונות פצצה טכיומטריות ביישומים צבאיים. גם במערכות ניווט אינרציאליות, המשמשות בטילים בליסטיים, נעשה שימוש באינטגרטורי כדור ודיסקה.
היסטוריה.
המצאת האינטגרטור והשימוש המוקדם בו.
הקונספט הבסיסי של אינטגרטור הכדור והדיסקה תואר לראשונה על ידי ג'יימס תומסון, אחיו של המדען המפורסם ויליאם תומסון. ויליאם נעזר ברעיון כדי לבנות את המנתח ההרמוני שלו ב-1886. המערכת הזאת שימשה לחישוב המקדמים של טור פורייה.
לאחר פיתוחו של תומסון, מספר מכונות דומות הופיעו. ראויות לציון היו המכונות שנבנו על ידי Leonardo Torres y Quevedo, פיזיקאי ספרדי אשר בה מספר מכונות למציאת שורשים ממשיים ומרוכבים של משוואות פולינומיות, והמכונות שנבנו על ידי מיכלסון וסטראטון, אשר המנתח ההרמוני שלהם ביצע אנליזת פורייה, אבל באמצעות שימוש במערך של 80 קפיצים במקום באינטגרטורים של קלווין. עבודה זו הוליכה להבנה המתמטית של תופעת גיבס, הקשורה להתנהגות של טורי פורייה ליד אי-רציפויות.
מחשבים צבאיים.
עם תחילת המאה ה-20, ספינות קרב החלו לכוון את התותחים אל טווחים שמעבר לאופק. במרחקים כאלו, צופים שהוצבו במגדלים של הספינה לא יכלו להעריך את הטווח באופן מדויק, מה שהוביל לבנייה של מערכות מציאת טווח מורכבות ביותר. בנוסף, התותחנים לא יכלו לראות ישירות היכן המטחים שלהם פגעו, ונדרשו להסתמך על המידע שהעבירו אליהם הצופים. בערך באותה תקופה המהירות של הספינות גדלה, ושברה בהדרגה את מחסום ה-20 קשר לאחר ההצגה של ספינת הדרדנוט ב-1906. אמצעי בקרת אש הופיעו תוך זמן קצר כדי להתמודד באופן אוטומטי עם קצב זרימת המידע וביצוע החישובים, אבל גם אז חישוב פתרון הירי עדיין היה בעיה מורכבת.
הפתרון הופיע בלוח של Dreyer, אשר נעזר באינטגרטור כדור ודיסקה גדול כאמצעי להשוואת התנועה של המטרה ביחס לאוניה, וכך לחשב גם את הטווח שלה ומהירותה. הפלט נכתב על גיליון נייר. המערכות הראשונות הוצגו ב-1912 והותקנו ב-1914. בחלוף הזמן, למערכת ה-Dreyer נוספו עוד ועוד פרמטרים, כך שהיא התחשבה גם באפקט של הרוח, תיקונים הנגזרים מההבדל בין מהירות וכיוון הרוח האמיתית ומהירות וכיוון הרוח הנמדדת בהתבסס על תנועת האוניה, וחישובים דומים. כשמערכת ה- Mark V הותקנה על ספינות אחרי 1918, מעל 50 איש עבדו בשיתוף פעולה כדי להפעיל אותה.
מכשירים דומים הופיעו תוך זמן קצר בחילות ים אחרים ולצורך תפקידים שונים. צי ארצות הברית נעזר במכשיר פשוט יותר שנקרא שולחן בקרת אש, שבחלוף הזמן עבר פיתוח מתמשך ובסופו של דבר הפך למערכת בעלת תחכום המשתווה או עולה על הגרסאות הבריטיות שלה. מחשב דומה שימש בסיס למחשב טורפדו (Torpedo Data Computer), אשר פתר את הבעיה התובענית יותר של כיוון ירי הטורפדו בתרחישי ירי ממושכים יותר.
דוגמה ידועה לשימוש באינטגרטור כדור ודיסקה היא כוונת הפצצה של נורדן, אשר השתמשה בווריאציה קלה על התכנון הבסיסי בה הכדור הוחלף בדיסקה נוספת. במערכת הזו האינטגרטור שימש לחשב את התנועה היחסית של עצמים על הקרקע בהתבסס על הגובה, מהירות האוויר והכיוון. באמצעות השוואת הפלט המחושב עם התנועה האמיתית של עצמים על הקרקע, ניתן היה לקבוע במדויק את ההשפעה של הרוח על המטוס.
באינטגרטורי כדור ודיסקה נעשה שימוש במחשבי הנחיה אנלוגיים של טילים בליסטיים עד אמצע שנות ה-70. הטיל הבליסטי פרשינג 1 נעזר במערכת ניווט והנחיה המשתמשת בדגם Bendix ST-120 כפלטפורמה אינרציאלית בשילוב עם מחשב מכני אנלוגי, כדי להשיג הנחיה מדויקת. במקרה זה, הדיסק המסתובב מייצג את ציר הזמן, והוא סובב בקצב קבוע. כשהכדור נע ממרכז הדיסקה החוצה, הוא מסתובב מהר יותר, ביחס ישר למרחק מרכזו ממרכז הדיסקה. מהירות סיבוב הכדור מייצגת את מהירות הטיל, ומספר הסיבובים של הכדור מייצג את המרחק שעבר הטיל. מערכת כזאת מותקנת בכל אחד מצירי התנועה הקווית של הטיל, כאשר המידע המסופק ממד תאוצה מניע את הכדור החוצה ממרכז הדיסקה ( בכל מדידה הכדור נע מרחק רדיאלי שיחסי לערך התאוצה שנמדד). בדרך כלל המידע המסופק על ידי מד התאוצה משודר לזרוע הרדיאלית המניעה את הכדור, שגורמת לו לנוע באופן מתאים. המצבים המכניים של המערכת משמשים כדי לתזמן אירועים שונים במהלך מעוף הטיל, כמו כיבוי דחף והפרדת הראש הקרבי מגוף הטיל. השימוש הידוע הראשון במערכת כזאת היה בטיל ה-V2 שפותח על ידי הצוות של ורנר פון בראון בפנמינדה. התכנון הבסיסי שופר מאוחר יותר במפעל הרדסטון ויושם בטיל הרדסטון ומאוחר יותר הפרשינג 1.
תיאור.
בדיוק כשם שרכיבים מכניים אחרים אחראים על ביצוע פעולות מתמטיות מסוימות כגון חיבור וחיסור, כפל, וחילוק, כך אינטגרטור הכדור והדיסקה אחראי למעשה על ביצוע פעולת האינטגרציה formula_1 של קלט משתנה. המכניזם הבסיסי של האינטגרטור מורכב משלושה חלקים נעים: החלק הראשון כולל דיסקה מסתובבת ומנגנון להעברת הקלט לכדור הגלילה שעל הדיסקה המסתובבת, דיסקת פלט שמידת סיבובה מייצג את תוצאת האינטגרציה (לא הדיסקה הראשונית אלא דיסקה שמצבה מייצג את הפלט של המערכת), וכפי שכבר הוזכר סוג כלשהו של כדור גלילה או דיסקה בין השניים. בדרך כלל הדיסקה המסתובבת ממונעת בכוח חשמלי ונעזרת בסוג כלשהו של וסת מהירות כדי להבטיח שהיא מסתובבת במהירות קבועה.
נחל קודמני
נחל קודמני הוא נחל או נהר ששמר על מסלולו ותבניתו המקוריים למרות שינויים בטופוגרפיה של המסלע שמתחתיו. דוגמה: נהר שדגם אגן הניקוז שלו סעיפי יכול לחצות אזור ההולך ומתרומם עקב פעילות טקטונית איטית. במקביל להתרוממות האזור הנהר חוצב את דרכו ברכס המתרומם תוך יצירת קניון עמוק. הנהר לכן שומר על תבנית דגם הניקוז הסעיפי אף על פי שהוא זורם בתבנית נוף שבמצב אחר הייתה מייצרת דגם ניקוז מקבילי.
נחל מאוחר למבנה הוא נחל או נהר שנוצר על גבי שכבות אופקיות השוכבות על גבי סלעים בדרגות קשיות שונות שעברו קימוטים ושבירות. הנחל חותר דרך השכבות האופקיות, ושומר על מסלולו ותבניתו למרות השינויים במסלע דרכו הוא עובר. בשכבות קשות הנהר חוצב קניונים וממשיך במסלולו כמקודם.
אנה קארנינה (סרט, 2017)
אנה קארנינה (ברוסית: Анна Каренина, ידוע גם בשמו המלא "אנה קרנינה. סיפורו של ורונסקי"; Анна Каренина. История Вронского ברוסית) הוא סרט קולנוע רוסי, עיבוד קולנועי בגרסה חדשה לספרו הקלאסי של לב טולסטוי,"אנה קארנינה", בבימויו של קארן שחנאזרוב ובכיכובם של מקסים מאטבייב ויליזבטה בויארסקאיה.
הסרט הופק על ידי אולפני הקולנוע מוספילם ושוחרר בגרסה מורחבת כסדרת טלוויזיה בת 8 פרקים שהפרק הראשון שודר בערוץ רוסיה-1 ב-17 באפריל 2017. הסדרה זכתה בפרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה על הפסקול. הקרנת סרט הקולנוע החלה ב-8 ביוני 2017.
עלילה.
עלילת הסרט נפרשת לאורך שני קווי עלילה, המחוברים זה לזה בסיפור אחד. האירועים מתרחשים במחצית השנייה של המאה ה-19 ב (1872-1875) ובתחילת המאה ה-20 בסין בזמן מלחמת רוסיה-יפן (1904). הסיפור מתחיל שלושים שנה לאחר מותה הטרגי של אנה קרנינה, בשדות המלחמה הרוסית-יפנית, שלא תוארה ברומן של לב טולסטוי.
בשנת 1904, במנצ'וריה, מתנהלת מלחמה. קרונות בית חולים שדה נסוגה יחד עם הצבא הקיסרי הרוסי. בבלבול ששורר הרופא הראשי והמטפל בבית החולים נעלמים. הקצין הבכיר סרגיי אלכסייביץ' קרנין צריך לקחת על עצמו את ניהול בית החולים. בכפר סיני נטוש למחצה בו ממוקם בית החולים לאחר הנסיגה, פועל קרנין ופוגש קצין פצוע ששמו אלכסיי קירילוביץ' ורונסקי. בלילה סרגיי מגיע למחלקתו של ורונסקי ומבקש לומר לו מדוע אמו, אנה קרנינה, שהוא הכיר לפני שלושים שנה, השליכה את עצמה מתחת לרכבת והאם היה אפשר לשנות משהו באותו ליל גורלי. ורונסקי הזקן מסכים בעל כורחו ומתריע, כי לכל אדם יש את האמת שלו, הוא מתחיל לספר לבנה הבוגר של אשתו האהובה את סיפור האהבה לאמו והעלילה מתחילה בצמוד לעלילת הרומן אנה קרנינה.
הפקה.
צילומי הסרט החלו בינואר 2016 והושלמו ביוני אותה שנה. צילומי הפנים נערכו באולפני מוספילם במוסקבה בעוד צילומי החוץ נערכו בחצי האי קרים.
יום ניצחון
בצלאל לאפין
בצלאל לאפין (12 בספטמבר 1856 - 9 בינואר 1939) היה איש עסקים, עסקן ציבור, נדבן, מהעגלונים הראשונים שהסיעו נוסעים מירושלים ליפו.
ביוגרפיה.
לאפין נולד בעיר גרודנו ברוסיה הלבנה, י"ב אלול תרט"ז בשנת 1856 למשפחה אמידה מאוד. אביו ר' משה פישל הכהן ממשפחת לאפין, שכפי המקובל באה לפולין מצרפת, ולאמו שרה פראדל, בת הרב ר' אברהם גרשון חרלפ, אחי הרב הגאון ר' אליעזר חרלפ ממזריטש. והוא בן דודו מדרגה שנייה של ראש קהילת קובנה, הד"ר אבא לפין.
עלה לארץ ישראל עם הוריו בתרכ"ג - 1873. התיישב בירושלים ולמד בישיבת עץ חיים בירושלים. כבר ב־1882 הקים שירות עגלות סדיר בין ירושלים ויפו, במקום נסיעה ברכיבה על פרדות וחמורים, שהייתה נהוגה אז, בטרם התפתחה התחבורה הציבורית בארץ ישראל.
הוא התפרנס גם ממסחר ומקבלנות בנייה. היה פעיל במוסדות צדקה, תמך בתלמידי חכמים ותרם כסף רב לבית החולים ביקור חולים בירושלים (שימש גבאי ראשי שלו), ולבניית בית הכנסת הגדול בית יעקב השוכן בחורבת רבי יהודה החסיד.
בחצרו שבעיר העתיקה, שקבלה את השם, חצר ר' פישל נגיד, הוא מסר את הבית העליון לשימוש בית כנסת, ושם גם למדו בני ישיבת "דגל תורה", ואחרי כן נוסדה שם ישיבת תורת חיים.