מאז ועד היום נמשכת פעולת התזמורת ללא הפרעה. פריץ ריינר (1938–1948) הוביל את התזמורת כמנהל מוזיקלי במשך עשור, הכפיף אותה לדרישותיו הטכניות הקפדניות והעלה עוד את המוניטין שלה. משנת 1948 עד 1952 הובילה שורה של מנצחים אורחים את התזמורת, ביניהם שמות אגדיים כמו ליאונרד ברנשטיין ולאופולד סטוקובסקי. ויליאם שטיינברג (1952 - 1976) בא בעקבותיהם להנהיג את התזמורת, הוציא אותה למסע גדול באירופה והרבה בהקלטות. הווירטואוז אנדרה פרווין (1976 - 1984) היה ממשיכו והביא את תזמורת פיטסבורג לתודעת הציבור האמריקאי בסדרת טלוויזיה ארצית. לורין מאזל (1984 - 1996) לקח את התזמורת לכמה סיורים בינלאומיים והראה לעולם, שמקומה של התזמורת הסימפונית של פיטסבורג יכירנה בין המכובדות וידועות השם בתזמורות. מאריס יאנסונס, (1996 -2004) הזריק אנרגיה חדשה ורעיונות חדשים לתזמורת, כהכנה למאה ה-21. נוסף לעבודתם בפיטסבורג, חמשת המנצחים האחרונים קצרו הצלחה בינלאומית של ממש בכמה מן התזמורות היוקרתיות ביותר בעולם, ובכך הבליטו עוד יותר את שמה של פיטסבורג ברמה העולמית.
סר אנדרו דייוויס כיהן (החל משנת 2005) כיועץ אמנותי, ומרווין האמליש כיהן כמנצח ראשי משנת 1995 עד שנת 2007.
בשנת 2004 הייתה תזמורת פיטסבורג התזמורת האמריקאית הראשונה שניגנה לפני האפיפיור. בהופעתם נכללה הסימפוניה השנייה של מאהלר, והאפיפיור, כדבר נדיר ויוצא דופן, ביקש אישית הדרן להופעה.
החל מספטמבר 2008 מכהן המנצח האוסטרי מנפרד הונק כמנצח הראשי של התזמורת.
קפוצ'ין
קפוצ'ין או סֶבּוּס (שם מדעי: "Cebus") הוא סוג של קוף ממשפחת הצבוסיים, שבתת סדרת קופים רחבי אף. שמם בא להם מצבעם, הדומה לברדס שנוהגים ללבוש חברי מסדר הקפוצ'ין של הכנסייה הקתולית. סוג זה הוא אחד משני הסוגים שבתת-משפחת הקפוצינים ("Cebinae") ביחד עם הסוג קפוצ'ין כהה ("Sapajus").
מיון.
עד 2005, שויכו לסוג זה ארבעה מינים:
לאחר בדיקות גנטיות שבוצעו ב-2012–2013 הוחלט להפריד עוד 10 מהתת-מינים המקוריים למינים עצמאיים.
המיון הנוכחי של המינים:
המינים קפוצ'ין מצויץ ("C. apella"), קפוצ'ין שחור-פס ("C. libidinosus"), קפוצ'ין שחור ("C. nigritus"), קפוצ'ין גדול-ציצה (Sapajus robustus), קפוצ'ין זהוב-גחון ("C. xanthosternos") וקפוצ'ין בלונדיני ("C. flavius") עברו לסוג "קפוצין כהה".
מאפיינים.
הקפוצ'ין נפוץ בהונדורס שבמרכז אמריקה ובמרכז דרום אמריקה (מרכז ברזיל, מזרח פרו ופרגוואי).
הקפוצ'ינים דומים, בקווים כלליים, לנזירים על שמם הם נקראים. גופם, ידיהם, רגליהם וזנבותיהם כולם כהים (שחורים או חומים), בעוד פניהם, צוואריהם וחזותיהם צבועים לבן. לראשם כיפה שחורה. התוואי המדויק משתנה ממין למין ובין הפרטים באותו המין. אורכם נע בין 30–56 ס"מ ללא הזנב - שאורכו דומה. משקלם מגיע עד 1.3 ק"ג.
כמו רוב קופי העולם החדש, הקפוצ'ינים הם שוכני עצים. הם יומיים, ופרט לשנת-צהריים הם מבלים את כל יומם בחיפוש אחר מזון. את הלילות הם מבלים בשינה על הענפים. דרישותיהם המועטות מביאות למגוון רב של סביבות מחיה. בין אויביהם הטבעיים - בזים גדולים, חתוליים ונחשים.
תזונתם של קופי הקפוצ'ין מגוונת יחסית לקרוביהם במשפחת הצבוסיים. הם אוכלי כל, הניזונים, בנוסף למזון מן הצומח (פירות, אגוזים, גרעינים וניצנים), גם מחרקים, עכבישים, ביצי עופות ובעלי חוליות קטנים. אלו מביניהם השוכנים סמוך למקווי מים ניזונים גם מסרטנים וצדפות, שאת שריונותיהם הם מפצחים באמצעות אבנים. לעיתים הם פושטים על שדות ולכן הם נתפסים כמטרד על ידי אוכלוסיות אדם שכנות.
קופי קפוצ'ין מוחזקים, לעיתים קרובות, כחיות מחמד, אף על פי שארגוני זכויות בעלי חיים טוענים שקופים אינם מתאימים לשמש כחיות מחמד ורוב מדינות העולם מטילות איסורים על הסחר בהם. גני חיות מציגים קופים אלה לעיתים קרובות וכל עוד היה שימוש בבעלי חיים במופעי קרקס, הם נטלו חלק במופעים פעמים רבות.
מבנה חברתי.
קפוצ'ינים חיים בקבוצות של עד 40 פרטים. הקבוצות האלו מורכבות מנקבות בעלות קרבת דם ומצאצאיהן, וממספר זכרים. לרוב הקבוצות נשלטות על ידי זכר אחד, שהוא בעל זכויות ההזדווגות הראשוניות. קופי הקפוצ'ין הם חיות טריטוריאליות, ונוהגים לסמן את מרכז הטריטוריה שלהם בעזרת שתן ולהגן עליה מפני פולשים. אזורים פריפריאליים של קבוצות שונות עשויים לחפוף זה לזה.
הנקבות ממליטות כל שנתיים, לאחר הריון של 160–180 יום. הולדות נתלים על חזה אימם כל עוד הם קטנים מספיק, ולאחר מכן הם נתלים על גבה. זכרים בוגרים משתתפים בגידול הצאצאים רק לעיתים נדירות. הנקבות מגיעות לבגרות לאחר ארבע שנים, והזכרים לאחר שמונה. תוחלת חייהם בשבי מגיעה ל-45 שנים, ובטבע ל-15–25.
תבונה.
קופי הקפוצ'ין נחשבים לאינטליגנטיים ביותר מבין קופי העולם החדש, ומשמשים לעיתים קרובות כחיות מעבדה. המין קפוצ'ין מצויץ ידוע במיוחד בשל השימוש ארוך הטווח שהוא עושה בכלים, אחת הדוגמאות היחידות של שימוש בכלים על ידי קופים שאינם הומינידים. לאחר שהם צופים בתוכיי ארה מפצחים אגוזי קוקוס בעזרת מקוריהם, יבחרו קופי הקפוצ'ין באגוזים הבשלים ביותר, יורידו את ראשו של הפרי וישתו את החלב. לאחר מכן, יתנהגו כאילו שוויתרו על הפרי וישליכו אותו, כשליבת האגוז עוד בתוכו. כשהפירות המושלכים יתייבשו, יקשיחו ויהפכו לשבירים מעט, יחזרו אליהם הקופים, ייקחו אותם למשטח אבן ויפצחו אותם בעזרת אבנים, חלקן במשקל העולה על משקלם העצמי, כדי להגיע אל לב האגוז. הקופים הצעירים יביטו בקופים הבוגרים כדי ללמוד כיצד לבצע זאת. לעיתים הבוגרים אף מפצחים חלקית את האגוזים ונותנים לצעירים להשלים את המלאכה.
בעונת היתושים, קופי הקפוצ'ין נוהגים לרסק רבי-רגליים ולמרוח אותם על גבם, כדי שישמשו כדוחה חרקים טבעי.
מודעות עצמית.
כאשר מציגים להם מראה, קופי הקפוצ'ין מציגים התנהגות המעידה שהם באמצע הדרך בין ראיית הדמות כפרט נפרד, לבין זיהוי של עצמם. רוב החיות מגיבות לדמות המראה שלהן כפי שהן מגיבות לפרט אחר בן מינן שאינו מוכר להן. ניסוי הראה שקופי הקפוצ'ין אינם מגיבים למראה באותו אופן בו הם מגיבים לפרט זר.
בניסוי, הוצגו לקופים שלוש סיטואציות:
בתסריט 1, נקבות נראו מתוחות ונמנעו מקשר עין. זכרים הראו התנהגות תוקפנית. בתסריט 2, היו תגובות מתונות בלבד הן מצד הזכרים והן מצד הנקבות. בתסריט 3, נקבות הסתכלו לתוך השתקפות עיניהן והחוו תנועות ידידותיות, כמו מצמוץ שפתיים ונדנודים. זכרים יצרו יותר קשר עין מאשר עם קופים אחרים, זרים או מוכרים, אך הגיבו בסימנים של בלבול או מצוקה, כגון צווחות, התקפלות על הרצפה וניסיון לברוח מהחדר.
משוואת מנינג
משוואת מנינג (באנגלית: Manning formula), היא משוואה נסיונית בהידראוליקה לחישוב מהירות הזרימה בתעלות פתוחות או בתעלות סגורות בהשפעת כח הכובד. המשוואה פותחה על ידי המהנדס האירי רוברט מנינג.
המשוואה.
המשוואה ביחידות מטריות:
המשוואה ביחידות בריטיות:
ארץ המערב הפרוע
ארץ המערב הפרוע (באנגלית: Frontierland) היא אחת מה"ארצות" או ה"אזורים" שבפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני. בדיסנילנד שבטוקיו מכונה הארץ "ארץ המערבונים" (Westernland).
דיסנילנד.
בארץ המערב הפרוע שבדיסנילנד בקליפורניה נפתחה לראשונה רכבת הר הרעם הגדול בשנת 1979. כמו כן נמצאים בארץ זו נהרות אמריקה, עליו מפליגה ספינת הנהר מארק טוויין והספינה קולומביה. כמו כן נערך על גדת הנהר, המופע פנטזמיק!.
ממלכת הקסם.
ארץ המערב הפרוע שבממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה דומה מאוד לארץ המערב הפרוע בדיסנילנד.
דיסנילנד טוקיו.
ארץ המערב הפרוע בדיסנילנד שבטוקיו קרויה "ארץ המערבונים" (Westernland).
דיסנילנד פריז.
ארץ המערב הפרוע בדיסנילנד שבפריז ממוקמת בחלק הפארק, שבפארקים אחרים של חברת וולט דיסני נמצאת ארץ ההרפתקאות.
"ארץ" זו היא (על פי סיפור העלילה של הפארק) כפר כורים במערב הפרוע שנקרא "ת'נדר מסה" (Thunder Mesa).
דיסנילנד הונג קונג.
בדיסנילנד שבהונג קונג אין "ארץ מערב פרוע" - אולם ארץ כזו מתכוננת להיבנות בשלב השני של בניית הפארק. בשל גודלו הקטן של הפארק, תהיה ארץ זה הראשונה מבין הארצות העיקריות הנמצאת מחוץ לשטח התחום על ידי קו הרכבת של הפארק.
אם תיבנה ארץ זו, היא תהיה במקום בו נמצאת עיר ההנפשה של מיקי.
אדוארד אלגר
סר אדוארד ויליאם אֶלְגַר (באנגלית: Sir Edward William Elgar; 2 ביוני 1857 - 23 בפברואר 1934) היה מלחין ומנצח אנגלי.
יצירתו התזמורתית הראשונה, וריאציות אניגמה , זכתה לשבחים. הוא חיבר גם אורטוריות, מוזיקה קאמרית, סימפוניות וקונצ'רטי לכלי סולו ותזמורת. בין חיבוריו הנודעים נמצאים "שירי הלכת הוד והדר" ("Pomp and Circumstance Marches"), שהראשון בהם מושר לעיתים קרובות למילות השיר הפטריוטי "Land of Hope and Glory".
ביוגרפיה.
השנים הראשונות.
אדוארד ויליאם אלגר נולד בכפר הקטן ברודהית' , סמוך לווסטר. אביו, ויליאם אלגר, היה מכוון פסנתרים וסוחר בתווים ובכלי נגינה. אדוארד, שגדל מוקף במוזיקה בחנותו של אביו, רכש ידע מוזיקלי בכוחות עצמו. הוא נהג לקחת עמו חוברות תווים כשיצא לטייל על אופניים, וכך נוצר אצלו קשר אסוציאטיבי מובהק בין מוזיקה לטבע. הוא ביטא זאת בגיל מבוגר יותר, באמרו: "יש מוזיקה באוויר, מוזיקה בכל הסובב אותנו, העולם מלא מוזיקה ואתה פשוט לוקח ממנה כל כמה שנחוץ לך."
אחרי שעזב את בית הספר בגיל 15, התחיל לעבוד אצל עורך דין מקומי, אבל אחרי שנה יצא לקריירה מוזיקלית, שהחלה במתן שיעורי נגינה בכינור.