מטרת הקמת העמותה הייתה לרכז, לקטלג ולהוציא לאור את כתבי משה שרת בצורה מסודרת ומוערת. העמותה הוציאה לאור כ-20 ספרים, כולל הסדרה "דבר דבור", הכוללת 5 כרכים 1948-1952 שמרכזים את נאומי שרת ומשנתו באותה התקופה של קום המדינה. באתר האינטרנט של העמותה אפשר לעיין חינם ב-30 מספריו, כולל אלה שיצאו לאור בחייו ולפני הקמת העמותה, ובכללם שמונת כרכי "היומן האישי" שהוציא יעקב שרת בשנת 1978. בשנים האחרונות, יצא לאור "היומן האישי" בשפה האנגלית.
חיים אישיים.
יעקב שרת נפטר בתל אביב ב-19 במאי 2022 ל"ג בעומר בגיל 94. הותיר אחריו אישה, רנה שרת, מורה למחול, כוריאוגרפית וחוקרת מחול, שלושה ילדים, יורם שרת אורית שרת פורטר ונורית שרת, חמש נכדות ושמונה נינים. תרם גופו למדע.
קישורים חיצוניים.
דף הפייסבוק למורשת משה שרת
נביעות טבע הגליל
נביעות - טבע הגליל בע"מ (מכונה בקיצור "נביעות") היא חברה ישראלית לייצור ושיווק מים מינרליים.
היסטוריה.
נביעות היא חברה פרטית בבעלותה של החברה המרכזית לייצור משקאות קלים (CBC), שרכשה כ-43% ממניותיה בשנת 2000, והשלימה את הרכישה בשנת 2004, כשרכשה את כל המניות הפרטיות (86%).
החברה הוקמה על ידי משה פודהורצר וחיים ארבל בשנת 1989, והחלה לשאוב מים ממעיין עין זהב שבסמוך לקריית שמונה. המעיין מכיל מי גשמים המחלחלים במשך 3 שנים דרך סלעי הגיר, עד הגעתם לשכבת סלע אטומה. בסמוך למעיין הוקם מפעל, והמים מוזרמים ישירות אליו, באמצעות צינור תת-קרקעי. במפעל פועלים ארבעה קווים אוטומטיים הממלאים את המים בבקבוקים. ב-1991 החלה נביעות גם בשיווק של כדי מים מינרליים, בנוסף לפס הייצור של הבקבוקים. בשנת 2021 הפסיקה נביעות את שיווק הכדים.
על פי הצהרת החברה, החל משנת 2011 מי נביעות אינם מופקים ממעיין נובע, אלא מופקים ממים שמקורם בקידוח מ"אקוות ההר אשר בגליל העליון". למעשה מדובר בקידוח של מקורות, ששמו "חולה 7" - ומאותו קידוח מספקת מקורות מים גם לתושבי מטולה וקריית שמונה.
44% מהמניות רכשה החברה המרכזית ממייסד נביעות ומנכ"ל טמפו לשעבר, איש העסקים משה פודהורצר.
בעבר נסחרה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, עד שבתחילת 2012 רכשה חברת האם החברה המרכזית לייצור משקאות קלים את יתרת 10.6% המניות שהוחזקו על ידי הציבור, ונביעות הפכה לחברה פרטית.
סמליל החברה עוצב על ידי עמנואל רפפורט ואיתן אלון בשנת 2002 ושונה ב-12 במאי 2013 כחלק ממהלך הכולל החלפה של כל הבקבוקים הכחולים שלה לבקבוקים חסרי צבע. ההסבר לצעד זה הוא שהמטרה היא לייעל את תהליך המיחזור של הפלסטיק למען איכות הסביבה. בשפה הגרפית החדשה של נביעות ישנם מוטיבים מעולם החי כגון ציפורים וצמחים.
מיים
מושית
רבן גמליאל בר רבי
נשמת כל חי
נשמת כל חי היא תפילה הכלולה בפסוקי דזמרא בשבתות ובחגים. תפילת "נשמת כל חי" כלולה גם בהגדה של ליל הסדר. התפילה נאמרת גם על ידי יחידים שניצלו מצרה. ישנה מסורת בשם רבי יהודה החסיד שלפיה התחייבות בעת צרה לומר "נשמת כל חי" לאחר ההצלה, היא סגולה להינצל מצרה.
מקור התפילה.
התפילה, בנוסח הקרוב לזה המופיע כיום בסידורים, נמצאת במשנה תורה לרמב"ם, ובדילוגים של וכו' בסדר רב עמרם גאון (הקטע מ"מי ידמה לך" עד "ובקרב קדושים תתהלל" חסר לגמרי מסדר רב עמרם גאון). חלק מתפילת נשמת כל חי, הפותח במילים "ואילו פינו מלא שירה כים", תוקן בזמן המשנה, והשתמשו בו לברכת הגשמים. ב, מצוינת דעת רבי יוחנן ש"ברכת השיר", שעל פי המשנה יש לאומרה בליל הסדר, היא "נשמת כל חי". הדעות חלוקות האם רבי יוחנן התכוון לכל התפילה המוכרת לנו או שרק את החלק הראשון (עד "לך לבדך אנחנו מודים") יש לומר בליל הסדר, וכלל לא הכיר את כל תפילת נשמת כיחידה אחת.
על פי הדעה האחרונה, תפילת נשמת השלמה הורכבה בתקופת הגאונים משלושה חלקים:
יש המייחסים את חיבור התפילה השלמה לשמעון כלשהו בהתאם לאות הראשונה של חמישה חלקים בתפילה, מהסוף להתחלה: שוכן עד, מי ידמה, עד הנה עזרונו, ואילו פינו, נשמת. בהתאם יש המייחסים את התפילה לתנא שמעון בן שטח. אחרים ייחסו את תפילת נשמת כל חי לפטרוס הנוצרי ששמו העברי היה שמעון, למשל בהתאם למסופר בספר תולדות ישוע. בעל מחזור ויטרי שהביא דעה זו שלל אותה בחריפות מכל וכל.
לפי האבודרהם, שם המחבר הוא "יצחק" בהתאם לראשי התיבות של ישרים, צדיקים, חסידים וקדושים, ושם אשתו הוא "רבקה", בהתאם לראשי התיבות תתרומם, תתברך, תתקדש, תתהלל.
סגולות.
במסורת יוחסו לאמירת נשמת כל חי סגולות מיוחדות. על פי כתבי מקובלים לאמירת נשמת כל חי, או להתחייבות לאומרו, השפעה על חייו של האומר.
סגולה כנגד סכנה בדרכים.
אנשי הקבלה הוסיפו את אמירת נשמת כל חי לתפילת הדרך כסגולה לחזרה בשלום מן הדרכים. בספר דרך ישרה, נכתב: . המקור לסגולה זאת אינו ברור דיו. רבים המביאים את הסגולה בספריהם ללא מקור. בעל החמדת ימים, מייחס את הסגולה לרבי יהודה החסיד. אולם לדעת החוקרים בעל חמדת ימים העתיק את כל הסגולות בנוגע ליוצאים לדרך, מהספר דרך ישרה, שלא הביא מקור לסגולה, ועל כן ייחוסה לר"י החסיד אין לה בסיס.
רבן גמליאל השלישי
סגן ראש המטה הכללי
סגן הרמטכ"ל הוא סגנו של ראש המטה הכללי של צה"ל. סגן הרמטכ"ל הוא קצין בדרגת אלוף, והוא בעל התפקיד השני בראש מדרג צה"ל.
היסטוריה.
תפקיד סגן הרמטכ"ל לא אויש באופן רציף. עד לשנת 1999, סגני רמטכ"ל כיהנו במקביל בתפקיד ראש אג"ם, למעט חיים בר-לב שכיהן בתפקיד ערב מלחמת ששת הימים ובמהלכה וישראל טל שכיהן בתפקיד לאחר מלחמת יום הכיפורים. בשנת 1999 הוקם אגף המבצעים והתפקידים הופרדו באופן רשמי, מאז מקובל לראות בסגן הרמטכ"ל כממונה על בניין הכוח בצה"ל. על אף הצעות חוק בעניין, סגן הרמטכ"ל אינו מוגדר בחוק כממלא מקומו של הרמטכ"ל, סוגיה שמבקר המדינה נתן עליה את דעתו בדו"ח שפרסם בשנת 2010.
מאז שנת 2005 כפופה מחלקת הבקרה והמעקב בצה"ל לסגן הרמטכ"ל. בשנים 2016–2017 היה כפוף לסגן הרמטכ"ל גם מטה הסייבר.
ממלא תפקיד סגן הרמטכ"ל (ובעבר – ממלא תפקיד ראש אג"ם) הוא בדרך-כלל אחד המועמדים הטבעיים להחליף את הרמטכ"ל היוצא, ומקובל לראות במילוי התפקיד "חניכה" לפני קבלת הפיקוד על צה"ל. 19 מבין 22 הרמטכ"לים שעמדו בראש צה"ל עד היום, שימשו קודם לכן בתפקיד סגן הרמטכ"ל, לרוב בסמוך למינוים לראשות המטכ"ל.
סגן הרמטכ"ל הנוכחי הוא האלוף הרצי הלוי, שמונה לתפקיד ב-11 ביולי 2021.
סגני הרמטכ"ל לדורותיהם.
הערה: בתאים הבהירים מופיעים סגני רמטכ"ל שכיהנו מאוחר יותר גם בתפקיד הרמטכ"ל.
אלומה (יישוב)
אלומה (בכתיב חסר: אֲלֻמָּה) הוא יישוב קהילתי כפרי הנמצא בדרום מישור החוף, שלושה קילומטרים צפונית-מערבית לקריית גת. רוב תושביו הם דתיים לאומיים וכמו כן ישנם גם תושבים חרדים.
היסטוריה.
יישוב קם בסמוך לקוממיות באפריל 1952 ככפר הנוער "חזון יחזקאל" על ידי גוף בשם "מוסדות חינוך אזורי" של צעירי אגודת ישראל, השייך לחינוך העצמאי. ב-1996 הקים משרד הפנים ועד מקומי מוניציפלי שקיבל את השם "אלומה".
ביישוב נמצאים ישיבה חסידית ירושלמית כנסת אליהו (ראה להלן), מתיבתא להוראה של הקהילה הספרדית, ובית מדרש גבוה להוראה ודיינות של חסידות סלונים. עד לשנת 2011, עת עברה למודיעין עילית, שכנה ביישוב גם ישיבת קהלות יעקב בראשותו של הרב חיים קלופט.
ביישוב ישנם שני בית ספר חרדיים - בית יעקב לבנות, וכן תלמוד תורה לבנים, בתי ספר אלו שייכים לחינוך העצמאי. כמו כן, הוקם גם בית הספר יסודי של החמ"ד - תתמ"ד אלומה, לצורך רובו המוחלט של הציבור המתגורר בהרחבה. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא, סניף של תנועת הילדים עוז וכן סניפים של תנועת הנוער אריאל.
היישוב הוותיק מונה 86 משפחות, ודוגל באורח חיים חרדי. במסגרת הרחבת היישוב נבנו כ-200 יחידות דיור, חלקן צמודות קרקע וחלקן בבניה רוויה. ההרחבה מאוכלסת בעיקר על ידי ציבור מהזרם הדתי לאומי.
ישיבת כנסת אליהו.
ישיבת כנסת אליהו היא ישיבה גדולה במושב אלומה לבחורים חרדים מבני היישוב הישן. הישיבה הוקמה בשנת 2000 על ידי קבוצת אברכים מבני היישוב הישן. בראשות הישיבה עומד הרב פנחס ברויאר ומכהנים בה כר"מים הרבנים דוד סירוטה, עמרם רוטמן, דוד הוכברגר ואחרים.
מודולציה
המוסתערבים
נחמה הנדל
נחמה (הלנה) הֶנדֶל (22 באוגוסט 1936 – 30 בספטמבר 1998) הייתה זמרת, גיטריסטית, מלחינה, שחקנית ובדרנית ישראלית. מהזמרות הידועות בזמר העברי בשנות החמישים והשישים. הופיעה בישראל ובחו"ל ושיחקה במספר סרטים. ב-1984 עברה עם משפחתה לאוסטרליה וחזרה לאחר עשר שנים.
ביוגרפיה.
תחילת דרכה.
נחמה הנדל נולדה כבתם השנייה של זוג עולים מפולין, חנה (לבית פוירשטיין) וד"ר מיכאל הנדל, מחנך והיסטוריון ששימש במשך שנים רבות כמפקח במשרד החינוך. חלק ניכר ממשפחתה נספה בשואה. גדלה בשכונת רחביה בירושלים, למדה בבית הספר היסודי ובתיכון "בית הכרם" ושאפה לעסוק במשחק. בין השנים 1954–1956 שירתה בלהקת הנח"ל, שם שיחקה במערכון שכתב אפרים קישון בשם "סאלח שבתי". לאחר שחרורה יצאה בסוף 1956 לפריז ללמוד משחק ושירה, אולם חזרה ארצה ב-1957 והקימה עם חבריה לשעבר מלהקת הנח"ל את להקת "בצל ירוק". הלהקה הפיקה כמה להיטים והנדל שימשה בה כסולנית.