ארץ של גליל וגולן וארץ של רחבת הקמפוסים וגני הילדים.
ארץ של בריאות חיים ולחיים אדומות.
וארץ של געגועים לקדושה ותפילה חרישית.
ארץ של אמונות ויצירה מוזיקה מעורבת וקליטת עלייה.
ארץ של שכונות מצוקה ואימהות חד-הוריות ואגף התקציבים באוצר.
ארץ של חללי צה"ל ומסתערבים והמון טוב לב יושר וסולידריות.
התורה שתפעים תכוון ותרומם את כל אלו היא תורת ארץ ישראל.
ישיבתנו היא ישיבה של תורת ארץ ישראל, ועל כן היא מיועדת וקרואה להנכיח את תורת ארץ ישראל להוות מקום ומשכן לימודי לתורה זו שתקרין ותרומם את רוחו של בן הישיבה הלומד בה ואת המרחב הציבורי על רבדיו השונים.
תורה זו היא התורה הרחבה והמקיפה של כל חלקי התורה, של החיבורים הנעשים בתוך התורה בין ההלכה והאגדה בין תנ"ך ופילפול בין מוסר טבעי ושו"ע - חושן משפט בין תורת הסוד ותורת הנגלה.
זאת תורה שיוצאת מתוך ד' אמות של הלכה  שבהם נתכנסה השכינה מיום שחרב בית המקדש וכעת היא שבה אל דמותה הרחבה המקורית."
תלמוד ירושלמי.
רבני מכון אורות הירושלמי - תלמודה של ארץ ישראל רואים את העיסוק בתלמוד הירושלמי כמשמעות העיקרית של לימוד תורת ארץ ישראל, וקוראים לבסס את מרכזיות לימוד התלמוד הירושלמי וההנהגה על פיו. ראש מכון הירושלמי הוא הרב אברהם בל"ס, והוא מבקש לברר סוגיות מחשבתיות על פי האגדות והדגשים החינוכיים והציבוריים שבתלמוד הירושלמי. לצורך כך כינס הרב בל"ס בספרו 'זהב הארץ' מקורות רבים מהבבלי ומהירושלמי, בהם ניתן להבחין לדבריו בהבדלים מחשבתיים בין שני התלמודים.
ספר נוסף שיצא לאור על ידי מכון הירושלמי, ועוסק בהשוואה בין הבבלי והירושלמי, הוא הספר דרכי התלמודים של הרב אחיקם קשת, שעוסק בהשוואה של הבדלים שיטתיים בין התלמודים, בהלכה, אגדה, סגנון ושיטת לימוד, ומפרט כ-120 הבדלים, עם דוגמאות לכל אחד מהם. במקומות רבים, המחבר מביא הסברים שניתנו על ידי מפרשים שונים לסיבת ההבדל, כגון התמצות שאפיין את הלימוד בארץ ישראל בתקופה של גזרות ושמדות, החתימה המוקדמת של הירושלמי ביחס לבבלי, ייחודה הרוחני של ארץ ישראל וסיבות נוספות.
נשיא מכון הירושלמי היה הרב שאר ישוב כהן, שיצא בקריאה לעולם התורה הדתי לאומי להתמסר ללימוד הירושלמי.
בנוסף לשיטות נקודתיות אלו, פרסם הרב ארלה הראל, נשיא ישיבת לב חדש וראש ישיבת ההסדר בשילה, ספר המאגד עשרה עמודים בהם מובחנת תורת א"י מתורת חו"ל, לאור משנת הראי"ה קוק. ספר זה, תורת הרא"ה, יצא לאור בשנת תשס"ד, והוא מהווה יצירה מקיפה על הנושא. הוא מתייחס גם לנקודות הנ"ל, ומוסיף גם - לימוד לשמה, לימוד מקרא, עיסוק בהגות מחשבה ופנימיות התורה, לימוד סדרי קודשים טהרות וזרעים, לימוד הלכתי ועוד.
התנגדות לשיטות המודרניות.
אף אחת משלוש הגישות המודרניות הללו אינה זוכה להסכמה רחבה. עם התפשטותן נצרכו רבנים אחרים בציונות הדתית להגיב כנגדן. למשל:
ההתנגדות החריפה ביותר היא כנגד אותן גישות הקוראות לשינויים הלכתיים. כך למשל כתב הרב אלישע אבינר:
כך גם בפועל, הרוב הגדול של הישיבות והרבנים, גם בתוך הציונות הדתית, אינם מכוונים בלימוד הגמרא וההלכה לדרך לימוד מיוחדת של תורת ארץ ישראל. לעומת זאת, רווח השימוש במושג 'תורת ארץ ישראל' במשמעות אחרת, ככינוי למחשבת הציונות הדתית.
המדינות המתפתחות
טיל ים-אוויר
שוקי לוי
יהושע (שוקי) לוי (נולד ב-3 ביוני 1947 בתל אביב) הוא זמר ומלחין ישראלי-אמריקאי. עבודותיו המוכרות ביותר הם הפסקולים מתוכניות טלוויזיה משנות השמונים, כמו "חוש-חש הבלש", "ערי הזהב הנסתרות", "הי-מן ושליטי היקום", "דרגון בול Z" ועוד.
בשנות התשעים, הוא התפרסם בעיקר בזכות עבודתו בהפקת הסדרה פאוור רינג'רס. הוא גם כתב וביים פרקים לסדרות טלוויזיה, ביניהם הפאוור ריינג'רס וכמה סרטים, כמו "Eye of Doom" (1987), "Perfect Victims" (1988) ו-"Blind Vision" (1991).
ביוגרפיה.
לוי נולד בתל אביב בשנת 1947, לאב ממוצא יהודי-אשכנזי ולאם ממוצא יהודי-ספרדי. התחיל את הקריירה שלו כזמר ואמן במועדונים שונים בתל אביב. הוא גם השתתף בלהקת השוקולדה יחד עם צביקה פיק וגבי שושן, והופיע במחזמר שיער.
במהלך שנות השבעים, לוי זכה לפרסום רב כאשר הופיע יחד עם בת זוגו (בחיים ועל הבמה) הזמרת אביבה פז בצמד "שוקי ואביבה" וזכה להצלחה רבה באירופה. הזוג ביצע את הלהיט "סניורינה - קונצרטינה" שמכר מעל שני מיליון עותקים.
לאחר שהשניים נפרדו פז חזרה לישראל ולוי עבר ללוס אנג'לס, שם החל לעבוד בכתיבת מוזיקה לסרטים ולסדרות אנימציה בטלוויזיה. יחד עם שותפו לעסקים חיים סבן, השניים ניהלו את חברת ההפקות Saban Entertainment , אשר הפיקה רבות מסדרות האנימציה הפופולריות בשנות התשעים ובהן הסדרה "פאוור ריינג'רס". החברה נמכרה לבסוף לחברת וולט דיסני בסוף העשור.
לוי הלחין עבור הכל עובר חביבי את השיר הלילה שייצג את ישראל באירוויזיון 1981. באותה תחרות הלחין גם את השיר "מונה ליזה" שביצעה עירית בולקא.
ללוי יש בסך הכל 14 תקליטי זהב ופלטינה, הוא הלחין מנגינות הפתיחה ליותר מ-130 תוכניות טלוויזיה ומכר מעל ל-14 מיליון תקליטים ברחבי העולם.
חיים פרטיים.
לוי היה נשוי לאנגלייה בשם קרלה וייט, אותה הכיר בשנות ה-60 כשהופיע שם עם צביקה פיק. לשניים אף נולד בן משותף.
בשנות ה-70 חי עם אביבה פז. השניים נישאו באמצע שנות ה-70 ונפרדו לפני 1977.
שוקי לוי התחתן ב-1977 עם שחקנית הטלוויזיה דבורה שלטון ("דאלאס"). לשניים בת משותפת, תמרה (ילידת 1981). כמו כן, קיים מערכת יחסים עם השחקנית שרה בראון ("ג'נרל הוספיטל"). לשניים בת משותפת, ג'ורדן (ילידת 1998).
הערות שוליים.
__noTOC__
הוגו וולף
הוגו וולף (בגרמנית: Hugo Wolf; 13 במרץ 1860 - 22 בפברואר 1903) היה מלחין אוסטרי ממוצא סלובני, שנודע בעיקר בשירים האמנותיים, או הלידר, שלו. הוא הביא לצורה מוזיקלית זו עוצמת הבעה מרוכזת, שהייתה ייחודית במוזיקה של תקופת הרומנטיקה המאוחרת. ניכרה בה קרבת מה לזו של האסכולה הווינאית השנייה מבחינת התמציתיות, אך לא היה כל קשר מבחינת הטכניקה.
לוולף היו אמנם כמה פרצי פוריות יוצאת דופן, בייחוד בשנים 1888 ו-1889, אך דיכאון תכוף קטע את תקופות היצירה שלו, ויצירתו האחרונה נכתבה בשנת 1898, לפני שמת מעגבת.
חייו.
ילדות ונעורים (1860-1887).
וולף נולד בווינדישגראץ (כיום גראדץ, סלובניה), חלק ממובלעת דוברת גרמנית בתחומי סלובניה, לאם סלובנית ואב גרמני. שם המשפחה היה במקור "Vouks", אך הם שינו אותו לצורה הגרמנית "וולף". פיליפ וולף היה מוזיקאי חובב, אוטו-דידקט, שהקים תזמורת משפחתית. מורו הראשון של הוגו, לאחר אביו, ניגן בוויולה בהרכב המשפחתי. הוגו וולף נחשב למלחין אוסטרי, כיון שדחה את מוצאו הקרתני או הכפרי ורוב חייו עברו עליו בווינה, שם היה לנציג המגמה "הגרמנית החדשה" בלידר, מגמה שראשיתה בחידושים בתחום ההבעה, הכרומטיקה והדרמה של ריכרד וגנר.
וולף, שהיה ילד פלא, החל ללמוד נגינה בפסנתר ובכינור בגיל ארבע, אצל אביו. בהגיעו לבית הספר היסודי המשיך בלימודי פסנתר ותאוריה של המוזיקה. מקצועות אחרים, לעומת זאת, לא עוררו בו כל עניין; הוא שולח מבית הספר התיכון הראשון שנרשם אליו מחמת "אי-התאמה מוחלטת". את השני עזב משום שהתקשה בלטינית, שהייתה מקצוע חובה, ואחרי סכסוך עם מורה, שהעיר משהו על "המוזיקה הארורה" שלו, הסתלק מן השלישי והאחרון. הצעתה של דודה וינאית, לשכן את הוגו בביתה כדי שיוכל ללמוד בקונסרבטוריון, שכנעה את אביו וב-1875 הגשים את משאת נפשו ויצא לבסוף ללמוד בקונסרבטוריון של וינה, לאכזבת אביו, שקיוה כי בנו לא ינסה למצוא את מחייתו במוזיקה. הוא למד פסנתר אצל וילהלם שנר והרמוניה והלחנה אצל רוברט פוכס, שגילה עניין בו ובחיבוריו. בתקופת לימודיו התיידד, בין השאר, עם גוסטב מאהלר, והלחין יצירות שונות. בווינה הרבה ללכת לאופרה והיה למעריץ מושבע של ריכרד וגנר, שביקר ב-1875 בווינה לביצועי טנהויזר ולוהנגרין. בימים ההם הייתה הערצת וגנר שוות ערך לדבקות באוונגארד על כל הכרוך בו והבהילה את הוריו. מן הקונסרבטוריון גורש, בגלל "הפרת משמעת", אם כי וולף, המרדן מטבעו, יטען, כי עזב מתוך תסכול משמרנות המוסד.
אחרי שמונה חודשים עם משפחתו, חזר לווינה ללמד מוזיקה. אף כי מזגו הרתחני לא היה אידיאלי להוראה, הרי כשרונותיו המוזיקליים - כמו גם הקסם האישי שלו - משכו אליו תשומת לב והקנו לו חסות. תמיכה זו מאנשי חסדו איפשרה לו לקיים את עצמו כמלחין ובת משפחה של אחד מגדולי התומכים נתנה לו השראה לכתיבה: עם זאת, לדברי אלמה מאהלר, הקשרים הללו הביאו עליו טרגדיה: הוא נדבק בעגבת, שגרמה בהמשך חייו למחלת נפש ולבסוף למותו. ואלי פרנק הייתה אהובתו הראשונה של וולף, והקשר שלו איתה נמשך שלוש שנים. במהלך תקופה זו של קשריו עמה, התגלו רמזים לסגנונו הבוגר בלידר שלו. וולף נטה לדיכאון ולשינויים פתאומיים מקצה אל קצה במצב רוחו, ואלה השפיעו עליו כל ימי חייו. כשואלי פרנק עזבה אותו ממש לפני יום הולדתו ה-21, שקע במרה שחורה; הוא חזר הביתה, אם כי גם היחסים במשפחתו היו מתוחים: אביו נשאר איתן בדעתו, שוולף הוא לא-יוצלח ללא תקנה. תקופת עבודתו הקצרה ובלתי מרשימה כמשנה למנצח המקהלה בזלצבורג רק חיזקה דעה זו - וולף לקה בחסר הן מבחינת המזג המתאים, הן בטכניקת הניצוח והן בקרבה נפשית לרפרטואר, הלא-וגנרי במובהק, מכדי להצליח בתפקידו. לא עברה שנה, והוא שב לווינה כדי להמשיך ללמד באותן נסיבות כמקודם, פחות או יותר.