אחרי שהסינגל הראשון מהאלבום "אוויטה", "Don't Cry for Me Argentina", זכה להצלחה מסחרית, "Another Suitcase in Another Hall" שוחרר כסינגל שני ב-7 בפברואר 1977. מבקר מטעם מלודי מייקר החמיא לשיר, וכתב כי לולא ההקשר של אוויטה, השיר היה מוצלח אף יותר; הוא ציין כי השיר הינו"מרגש ויפה. איזה מזל יש לובר ולרייס, שקודם הייתה להם ג'ולי קובינגטון ועכשיו דיקסון, כדי להוסיף את הבשר ועצמות לשירים, שאחרת אולי היו נהרסים והופכים למלודרמה רגשנית. להיט היסטרי". סינגל זה היה השני של דיקסון שהגיע אל מצעד הסינגלים הבריטי, אחרי "Answer Me" משנת 1976. השיר "Another Suitcase in Another Hall" נכנס לטבלה במקום 44 בשבוע הראשון שלו, והגיע לשיא של מקום 18 בשבוע החמישי. בסך הכל, השיר הופיע במצעד במשך שבעה שבועות.
בשל הסולמות הגבוהים בהם נעשה שימוש במהלך ההקלטה, דיקסון התבטאה שנים מאוחר יותר שהיא אף פעם לא אהבה את ההקלטה המקורית. דיקסון סברה שהיא לא נשמעת כמו עצמה בהקלטה. מאוחר יותר, בהופעותיה, דיקסון שרה את השיר בטון נמוך יותר, ואמרה כי למרות שהשיר "נכתב, לכאורה, עבור [דמות של] נערה מתבגרת, חוויה של נטישה על ידי אדם - נשים בכל גיל יכולות להזדהות עם זה. אני חושבת שאתה צריך להיות כנה עם השירים ועם עצמך". המנהל המוזיקלי של הזמר איאן לין ביצע שינוי בשיר, וכך דיקסון מבצעת אותו כיום.
קרדיטים.
רשימת הקרדיטים - מתוך הערות המצורפות לסינגל.
גרסאות אחרות.
הזמרת האנגלית איליין פייג' הקליטה את השיר עבור אלבומה משנת 1983 שנקרא "Stages". שרה ברייטמן, שהייתה נשואה לובר בשנים 1984–1990, כללה את השיר באלבומה "The Andrew Lloyd Webber Collection". גרסתה של מארטי ווב לשיר נכללה באלבום משנת 1995 בשם "Music &amp; Songs From Evita". המוזיקאי האנגלי האנק מרווין כלל גרסה אינסטרומנטלית של השיר באלבום המחווה שלו משנת 1997 שנקרא "Hank Marvin and the Shadows Play the Music of Andrew Lloyd Webber and Tim Rice". קימברלי וולש, חברת ההרכב המוזיקלי Girls Aloud, כיסתה את השיר עבור אלבום הבכורה שלה משנת 2013 "Centre Stage" בשנת 2000, הזמרת היילי וסטנרה כללה את השיר באלבומה "Walking in the Air". במופע ההוקרה הטלוויזיוני "Andrew Lloyd Webber: 40 Musical Years" השיר בוצע על ידי השחקנית סמנתה בארקס.
ביצועה של מדונה.
רקע ופיתוח.
בשנת 1996, מדונה כיכבה בעיבוד הקולנועי של המחזמר "אוויטה" לסרט קולנוע מוזיקלי באותו השם, בתפקיד הראשי של אווה פרון. במשך זמן רב מדונה רצתה לגלם את התפקיד, ואף כתבה לבמאי הסרט אלן פארקר, והסבירה לו מדוע היא תהיה מושלמת לתפקיד. לאחר שסוכם כי תבצע את התפקיד, היא עברה הכשרה קולית עם המאמנת ג'ואן ליידר, שכן "אוויטה" דורשת מכל אחד מהשחקנים שישיר את הקטעים שלו. ליידר ציינה כי הזמרת "נאלצה להשתמש בקול שלה באופן שהיא מעולם לא השתמשה בו לפני כן. 'אוויטה' היא תיאטרון מוזיקלי אמיתי -... אופראי, במובן מסוים". בניגוד למחזמר, בסרט השיר מבוצעה על ידי אווה, לאחר שמערכת היחסים שלה עם אגוסטין מגאלדי מגיעה לקיצה, והיא מחליטה שהיא רוצה לשפר את חייה. השיר לא זכה לקידום, למעט וידאו קליפ שנערך באמצעות סצנות מהסרט.
הלחנה מוזיקלית והקלטה.
הקלטות השירים של הסרט והפסקול החלו בספטמבר 1995, והתקיימו באולפני CTS בלונדון עם מדונה, בליווי עמיתיה לסרט - השחקנים אנטוניו בנדרס וג'ונתן פרייס. עם זאת, התעוררה בעיה כאשר מדונה לא חשה בנוח להקליט את ביצועיה בו-זמנית עם תזמורת של 84 נגנים בתוך האולפן. היא הייתה רגילה להקלטות בהן המוזיקה מוקלטת מראש, ואין מוזיקאים שמקשיבים לה. כמו כן, בניגוד להקלטות קודמות בהן נטלה חלק, הפעם הייתה לה מעט מאוד, אם בכלל, שליטה על הפרויקט. לפיכך, התקיימה פגישת חירום בין פרקר, וובר ומדונה, שבה הוחלט שהזמרת תקליט את ביצועיה באולפן אחר מזה שבו תוקלט התזמורת. כמו כן, הוחלט על ההפסקות שתיקח בין הקלטות.
גרסתה של מדונה לשיר מתחילה עם אותה גיטרה. מדונה שרה בקול מתנשם, המעניק לדמות מימד של פגיעות. הכניסה הקולית הראשונה מובילה למנגינה מרתקת עם הפתיחה במילים "אז מה קורה עכשיו?", החוזר על עצמו פעמיים.
הפצה.
השיר שוחרר באופן רשמי כסינגל השלישי של הפסקול ב-24 במרץ 1997. במקור, הייתה כוונה לשחרר מיני-אלבום, המכיל גרסאות remixed של "Buenos Aires", "Don't Cry for Me Argentina" ו-"Another Suitcase in Another Hall". מאחר שהשיר לא שוחרר באופן מסחרי בארצות הברית, הוא לא היה זכאי להיכנס לרשימת בילבורד הוט 100. בבריטניה, השיר הגיע לשיא של מקום 7 במצעד הסינגלים הבריטי, בשבוע של ה-29 במרץ 1997, והיה נוכח במצעד בסך הכל במשך 8 שבועות. על פי חברת המצעדים הרשמית, הסינגל נמכר ב-75,233 עותקים בבריטניה, נכון לאוגוסט 2008. באיטליה, השיר הגיע למקום 4 במצעד FIMI. השיר גם הגיע למקום 23 במצעד הסינגלים של אירלנד, ונשאר במצעד במשך 3 שבועות. במדינות אחרות, הישגיו של השיר היו נמוכים יותר; בשוודיה, השיר הגיע למקום 60, בעוד שבהולנד הוא הגיע למקום 91 בלבד. השיר היה לסינגל הראשון של מדונה שיצא באוסטרליה ואשר לא נכנס למצעד 100 הסינגלים.
ב-Allmusic נכתב כי "ביצועה של מדונה מאופק ובעל השראה ... יש לקוות שלמרות ההתעלמות מהשיר הזה, הוא יצליח למצוא את דרכו לאלבום הלהיטים [של מדונה] בעתיד, כי זה באמת שיר נפלא". הסופר תומאס ס' היסצ'ק כינה את השיר "נוגה". ג'ף בורפי (בילבורד) כתב כי השיר "מעולה; רגע אינטימי מהפסקול של אוויטה; כן ילדים, היא [מדונה] יכולה לשיר". דייוויד גריטן (לוס אנג'לס טיימס) סבר כי הקול של מדונה נשמע "מושלם, ללא רבב, וצלול כשמש". גרג מונאגו (Courant Hartford) חש כי "הבחירה לתת לה לשיר את השיר - עם השאלה קורעת הלב 'לאן אלך עכשיו?' - מאפשרת למדונה להעניק פגיעות הכרחית ושבירות לשאפתניות ולסיפור עלייתה לגדולה של אווה פרון". ניל שטראוס (The Herald Journal) כתב כי "מדונה זורחת עם 'Another Suitcase in Another Hall'".
קרדיטים.
רשימת הקרדיטים - מתוך הערות המצורפות לאלבום.
צביקה פוקס
צביקה פוקס (1959 - 2 ביולי 2018) היה קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, אשר שימש כראש חטיבת תורה, ההדרכה ואימונים במפקדת זרוע היבשה.
ביוגרפיה.
עם גיוסו לצבא שובץ פוקס בקורס טיס אך בשלב מתקדם הודח בעקבות ראייה לא תקינה לאחר מכן הגיע לחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים, קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקה. בהמשך מסלולו הצבאי שימש פוקס כמפקד סוללה וכמפקד גדוד 402, בין היתר במבצע חוק וסדר. בשנים 1993–1995 פיקד על עוצבת כידון. לאחר מכן כיהן כסגן מפקד עוצבת הפלדה. בשנים 1996 עד 1998 פיקד על עוצבת עמוד האש. בתפקידו האחרון שימש פוקס כראש חטיבת תורה, ההדרכה ואימונים במפקדת זרוע היבשה בדרגת תא"ל. לאחר שחרורו שימש בתפקיד בכיר בתעש. בשירות המילואים שימש פוקס כמפקד מרכז האש של פיקוד המרכז.
האראלד השלישי, מלך דנמרק
האראלד השלישי "הרך" (בדנית: Harald III Hen; 1040 לערך – 17 באפריל 1080) היה מלך דנמרק מ-1074 או מ-1076 ועד מותו. הוא היה בנו הבלתי חוקי של סוון השני, מלך דנמרק והתחרה על כס המלכות עם כמה מאחיו. הוא היה שליט מתון שיזם כמה רפורמות. האראלד נשא לאישה את בת דודתו, מרגרטה, אך לא נולדו לו צאצאים ואחרי מותו ירש אותו אחיו, קנוט הרביעי, מלך דנמרק. ארבעה מאחיו למחצה היו מלכי דנמרק אחריו.
חייו.
האראלד נולד בשנת 1040 לערך. אביו היה סוון השני, מלך דנמרק והאראלד לקח חלק בפשיטה של סוון לאנגליה ב-1069, לצד דודו, אסביורן, ואחיו קנוט.
לאחר מותו של אביו, נבחר האראלד להיות מלך כשהוא מתחרה על התפקיד עם אחיו, קנוט באספה של זילנד. הדיווחים מאותה שנה מתוארכים ל-1074 ול-1076. כדי להיבחר, נשא האראלד שבועה שבה הוא הכריז על רצונו לקיים את שלטון החוק הקיים. במהלך תקופת מלכותו, נתקל האראלד בהתנגדות של חלק מאחיו, כולל קנוט, שקיבל את תמיכתו של אולף השלישי, מלך נורווגיה. האפיפיור גרגוריוס השביעי, שתיווך ביניהם, יעץ לאולף לא לתמוך באחד הצדדים וכן יעץ להאראלד לחלוק את סמכויותיו עם אחיו.
האראלד היה תלוי בתמיכתם של בכירי האצילים של דנמרק לבחירתו כמלך והוא מיעט להתנגד להם. כתוצאה מכך, הוא לא ניהל מלחמות רציניות והשקיע את כוחותיו בשיפור כמה מתחומי אחריותו. הוא ייזכר בעיקר בשל השיפור והתקנון של מערכת המטבע הדנית. הוא הקים מטבעות בערים ריבה, ויבורג, לונד ושלזוויג. הוא מיסד את השימוש הציבורי ביערות המלכותיים. האראלד גם שאף לשנות את מערכת החוק הדנית. הוא סלד מהנוהג העתיק של משפט על ידי דו-קרב או משפט האל שבו אחזו הנאשמים בברזל מלובן והוא הנהיג מערכת משפט שהייתה מבוססת על זאת האנגלית. ככל הנראה הוא המשיך במדיניותו של אביו להסדיר עם האפיפיור את הקמתה של ארכיבישופות דנית, אך לא נחל הצלחה בכך.
האראלד השלישי מת ב-17 באפריל 1080 ונטמן בכנסיית דלבי שבסקונה. אחריו מלך אחיו, קנוט הרביעי.
מורשתו.
ההיסטוריון הדני סקסו גרמטיקוס לעג להאראלד ותיאר אותו כמלך חלש וחסר השפעה שנכנע לרצון פשוטי העם, בעוד שאיילנות' מקנטרברי כינה אותה "המחוקק אהוב העם". הוא גם מתואר כאדם שנתן לאחרים לשלוט על מעשיו ושהיה בעל אופי מתון. זהו ככל הנראה ההסבר לכינויו "האראלד הרך" (בדנית: Harald Hen, פירוש המילה Hen בדנית הוא "אבן משחזת").
הרפורמות החוקתיות של האראלד לא התקבלו במלואן עד לתקופת מלכותו של ולדמר השני במאה ה-13. האותנטיות של רפורמת המטבעות שלו שנויה במחלוקת.
סקופופיליה
כושית