סאבו נולד בשורוקשאר שבהונגריה בשנת 1910. במהלך הקריירה שלו שיחק בעיקר בקבוצה מ.ט.ק הונגריה, בה זכה פעמיים בליגה ההונגרית ופעם אחת בגביע. סאבו היה שוערה של נבחרת הונגריה שהגיעה עד לגמר מונדיאל 1938, בו הפסידה נבחרתו 2–4 לאיטליה. בניטו מוסוליני ששלט באותה תקופה באיטליה, שלח מברק בערב המשחק לשחקני נבחרת איטליה בו נכלל המשפט "נצחו או תמותו", וכתוצאה מכך ענה סאבו לאחר סיום המשחק בהתייחסות לאותו מברק: "אולי ספגתי ארבעה שערים, אך לפחות הצלתי את חייהם של 11 אנשים".
בסך הכל הוא ערך 42 הופעות במדי הנבחרת ההונגרית.
סאבו נפטר ב-18 באפריל 1972 בנורטינגן שבגרמניה המערבית, בגיל 61.
אפקט מיוחד
בנג'מין סטודרט
בנג'מין סטודרט (באנגלית: Benjamin Stoddert; 1744 – 18 בדצמבר 1813) היה מזכיר הצי הראשון של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן מה-18 ביוני 1798 ועד ה-31 במרץ 1801.
ראשית חייו.
בנג'מין סטודרט נולד ב-1744 במחוז צ'ארלס שבמרילנד לתומאס סטודרט. הוא למד באוניברסיטת פנסילבניה ולאחר מכן עסק במסחר. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית שירת כקפטן בחיל הפרשים של פנסילבניה ומאוחר יותר כמזכיר מועצת המלחמה הקונטיננטלית. במהלך המלחמה נפצע קשה בקרב ברנדיווין וכתוצאה מכך שוחרר משירות צבאי פעיל. ב-1781 הוא נשא לאישה את רבקה לאונדס, בתו של כריסטופר לאונדס, סוחר ממרילנד ויחד הביאו השניים לעולם שמונה ילדים. הם התגוררו בביתו של חתנו שבבלדנסבורג, מרילנד.
קריירה.
ב-1783 הקים סטודרט עסק לייצוא טבק בג'ורג'טאון בשותפות עם אוריה פורסט וג'ון מרדוק.
לאחר שג'ורג' וושינגטון נבחר כנשיא ארצות הברית, הוא ביקש מסטודרט לרכוש חלקות אדמה מרכזיות באזור שאמור היה להפוך לעיר הבירה הלאומית, עוד לפני שההחלטה הרשמית להקים בירה פדרלית על גדות נהר הפוטומק תגרום לעליית מחירי הקרקעות שם. סטודרט העביר אז את הקרקעות לממשלה. בשנות ה-90 של המאה ה-18 הוא גם סייע לייסד את בנק קולומביה כדי לטפל ברכישות הקרקעות של מחוז קולומביה עבור הממשלה הפדרלית.
מזכיר הצי.
במאי 1798 הטיל הנשיא ג'ון אדמס על סטודרט, שהיה פדרליסט נאמן, לדאוג להקמת מחלקת הצי של ארצות הברית. כמזכיר הצי הראשון, מצא סטודרט עד מהרה את עצמו במלחמה בלתי רשמית עם צרפת. סטודרט הבין שהצי החדש החזיק ברשותו מעט מדי ספינות מלחמה כדי להגן על תנועת הסחר המרוחקת באמצעות שימוש בשיירות או סיור לאורך חופי אמריקה הצפונית. הוא הגיע למסקנה שהדרך הטובה ביותר להביס את המתקפה הצרפתית נגד תנועת הספנות האמריקאית תהיה ביצוע מתקפות בקריביים, שם היו מרוכזות רוב הסיירות הצרפתיות. כך כבר בתחילת העימות, אימצה מחלקת הצי מדיניות של חתירה למגע עם מקור כוחו של האויב. ההצלחות האמריקאיות במהלך עימות זה נבעו מהשילוב של מיומנויותיו הניהוליות של סטודרט בשיגור הכוחות המוגבלים והיוזמה של קציני הצי שלו. בהנהגתו של סטודרט התנהל צי ארצות הברית שהוקם מחדש באופן יעיל והשיג את מטרתו לבלום את המתקפות של הספינות הצרפתיות על תנועת הסחר האמריקאית.
סטודרט עסק לא רק בניהול השוטף של הצי ובפעולותיו, אלא גם בבניית הכוח העתידי שלו. הוא הקים את ששת הבסיסים הראשונים של הצי ודחף לבניית 12 אוניות קו שחומשו ב-74 תותחים כל אחת. בתחילה אישר הקונגרס של ארצות הברית את בניית הספינות הללו ב-1799, ועיצובן הוכן על ידי ג'ושוע המפריז שתכנן גם את העיצוב הראשוני של שש הפריגטות הראשונות של הצי האמריקני והעצים לבניית הספינות קובצו בבסיסי הצי החדשים.
בעקבות חתימת הסכם השלום עם צרפת, צומצם כוח האדם ומספר הספינות הפעילות של הצי. ממשלו של הנשיא תומאס ג'פרסון הפחית את סדר הכוח של הצי לשלוש פריגטות ומכר או עשה שימוש באספקה שהצטברה בבסיסי הצי לבניית ספינות תותחים. מדיניות זו הותירה את ארצות הברית במצב של חוסר מוכנות כלפי האיומים שהיא ניצבה מולם בהמשך מצד שודדי הים הברברים וכשלה במניעת מלחמת 1812.
על פי ההוראות שנמסרו לסטודרט במכתב מהנשיא אדמס ב-31 במרץ 1800, הוא הקים את ספריית מחלקת הצי.
שנותיו האחרונות.
סטודרט סיים את תפקידו כמזכיר הצי במרץ 1801 ושב לעיסוקו במסחר. בשנים הבאות הוא חווה ירידה בהיקף הונו, שכן הוא הפסיד כסף רב בעסקאות קרקע, זאת בנוסף לירידת כוחה של ג'ורג'טאון כמרכז מסחרי ולאמברגו שהוטל במלחמת 1812 ושגרם לעצירת הסחר הבינלאומי האמריקאי. במהלך תקופה זו הוא חי בבית הלסיון שבוושינגטון די. סי..
מותו והנצחתו.
בנג'מין סטודרט נפטר ב-13 בדצמבר 1813. הוא נטמן בבית הקברות של קפלת אדיסון שבסי פלזנט, מרילנד.
צי ארצות הברית הנציח את שמו של סטודרט בשתי ספינות שלו: משחתת בשם USS Stoddert שהייתה בשירות בשנים 1920 – 1935 ומשחתת נוספת בשם USS Benjamin Stoddert שהייתה בשירות בשנים 1964 – 1991.
על שמו הוקם מבצר בשם "פורט סטודרט" על שפך נהר מובייל בטריטוריית מיסיסיפי (כיום באלבמה).
שני בתי ספר על שמו של סטודרט הוקמו במרילנד, בנוסף לאחד בוושינגטון די. סי. בג'ורג'טאון, שכיום היא מהווה חלק מוושינגטון, הונצח סטודרט ברחוב שנשא את שמו. ב-1895 שונה שם הרחוב לרחוב Q צפון מערב. בית דירות הניצב כיום ברחוב זה קרוי The Stoddert.
בובי קריסטינה בראון
בובי קריסטינה בראון (באנגלית: Bobbi Kristina Brown; 4 במרץ 1993, ניו ג'רזי – 26 ביולי 2015) הייתה אישיות טלוויזיה ריאליטית אמריקאית, אשת תקשורת וזמרת. היא הייתה בתם של הזמרים ויטני יוסטון ובובי בראון.
ביוגרפיה.
בובי נולדה ב-1993 לויטני יוסטון ובובי בראון בליווינגסטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית.
היא גדלה עם ארבעה אחים: לאפרינסיה, לאנדון, בובי בראון ג'וניור וקאסיוס. בשנת 2013 התארסה לניק גורדון, אך הזוג מעולם לא התחתן.
היא הופיעה לצד אופרה ווינפרי בתוכנית אופרה ווינפרי בשנת 2009 ובפרק נוסף של אופרה בשנת 2012.
ב-31 בינואר 2015 נמצאה מחוסרת הכרה באמבטיה שבביתה, ומאז הייתה בתרדמת. ב-26 ביולי 2015 מתה בגיל 22 בהמשך נקבע שסיבת המוות הייתה טביעה באמבטיה תחת השפעת סמים.
יהושע דקל
יהושע (שוקי) דקל (נולד בחודש מאי 1944) הוא איש חינוך וספורט ישראלי, נושא תפקידים שונים בחינוך ובספורט בישראל, וביניהם, ראש מינהל הספורט במשרד החינוך, התרבות והספורט וסמנכ"ל המשרד, יו"ר הוועד הפראלימפי ויו"ר הוועד המנהל של מכון וינגייט.
ביוגרפיה.
דקל נולד בחודש מאי 1944 בעיראק. עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1950 בהיותו בגיל 5 שנים. לאחר שהות קצרה במחנה שער העלייה בחיפה, עברה המשפחה למעברת טבריה, כעבור שנתיים קשות במעברה, המשפחה עברה לשיכון ב' בטבריה, המקום שבו גדל. למד בבית הספר היסודי תחכמוני, ואחר כך ב"בית הספר התיכון בגליל".
בשנת 1958 החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של הפועל טבריה. משנת 1960 ועד 1963 שיחק דקל בקבוצת המילואים בבוגרים של הפועל טבריה, ליגה מקבילה לליגה הלאומית. בשנות ה-60, כל קבוצה בליגה הראשונה, בליגה הלאומית הייתה חייבת להעמיד גם קבוצת מילואים.
סיים את לימודיו בתיכון בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד בשנת 1962 והתקבל ללימודים כעתודאי במכללה לחינוך גופני ולספורט במכון ווינגייט ולמד שם בשנים 1962 - 1964. בשנת 1964 סיים את לימודיו במכללה בווינגייט כמורה לחינוך גופני ולגאוגרפיה.
דקל שירת בצה"ל כמדריך ספורט (מדריך כושר קרבי), ושירת שירות מלא עד שנת 1966.
לאחר השירות הצבאי, החל לעבוד כמורה לחינוך גופני ולספורט בבתי ספר יסודיים בטבריה וגם בבית הספר החקלאי כדורי, שהיה מפורסם בזכות "מבחני הכבוד" שהיו נהוגים בו, וגם בזכות בוגריו שעליהם נמנים יגאל אלון, יצחק רבין, חיים גורי ועוד. כמו כן היה מורה לחינוך גופני ולספורט בבית הספר האזורי "בית-ירח" שבעמק הירדן.
בשנת 1978 סיים את לימודי התואר ראשון בחינוך ובפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1982 סיים את התואר השני במינהל החינוך באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 1986 עבר עם משפחתו לגור בכפר תבור, ובשנת 1997 עבר לגור בכפר סבא, שם הוא גר עד היום (2019).
ד"ר יהושע-שוקי דקל נשוי לנורית, להם חמישה ילדים: שרית, גיל, טל ותאומים: שם הבת חן, ושם הבן רן, ושמונה נכדים.
בשנת 1991 דקל סיים את לימודי התואר השלישי, בתואר דוקטור (PhD) בספורט ובחינוך גופני, בחקר היבטים פסיכולוגיים-סוציולוגים של עקמת נעורים אידיופטית (Idiopathic Scoliosis), ב - Testnevelési Egyetem - The Hungarian University of Physical Education.
קריירה מקצועית.
בשנת 1966 דקל החל לעבוד כמורה לחינוך גופני ולספורט בבית ספר יסודי בטבריה. בשנת 1967 התקבל לעבודה במועצה אזורית גליל תחתון כמנהל המחלקה לתרבות, נוער וספורט, תפקיד שהחזיק בו במשך 7 שנים - עד 1974. מקום שהיווה עבורו קרקע פורייה ללמידה ולצבירת ניסיון רב בניהול עובדים, תקציבים והכנת תוכניות בתחומי אחריותו. בשנה זו החל ללמד גם בסמינר אוהלו, ולימים מכללת אוהלו. במכללת אוהלו שימש דקל בתחילה כמרצה וכסגן מנהל.
בקיץ 1969 ובקיץ 1970 יצא דקל לשליחות במחנות הקיץ של הנוער והחלוץ בארצות הברית וניהל את הספורט במחנות הקיץ במסצ'וסטס, תפקיד שהוגדר כ"ראש הספורט במחנה".
מנהל וראש מכללת אוהלו.
בשנת 1969 דקל עבד בסמינר אוהלו כמורה/מרצה, ובשנת 1975 מונה דקל להיות סגן מנהל מכללת אוהלו. ובתפקידו זה הוא הגה ויזם במכללת אוהלו את הקמת המסלול להכשרת מורים "לחינוך גופני ולספורט, עם התמחות בספורט הימי", מסלול שנפתח בשנת 1979. דקל המשיך את היוזמה לפיתוח המכללה במסלולים נוספים ומיוחדים, והקים מסלול הכשרה נוסף, ואף הוא מיוחד מסוגו בארץ, והוא המסלול להכשרת מורים ל"תיירות ולמלונאות", ועם התמחות בתעודה מקצועית נוספת של "פקיד קבלה" במלון, או "מורה דרך".