הלהקה הוקמה בשנת 1972 על ידי הזמר, הגיטריסט והמלחין מאליק היי (נולד ב-1952), והגיטריסט, הזמר והמלחין פר ברתלסן (נולד ב-1950). תקליטם הראשון Sumut ("לאן?" בגרינלנדית) יצא בשנת 1973 ונרכש על ידי 20 אחוזים מאוכלוסיית גרינלנד. הלהקה נוצרה בהשראת הרוק האמריקאי, אבל שרה בגרינלנדית.
בשיר Nunaqarfiit הם שרו "הגיע הזמן לחיות שוב כאינואיטים ולא כאנשי המערב". הכיסוי של התקליט Sumut הציג העתק של חיתוך עץ מהמאה ה-19 מאת ארון מקאנגק, המתאר צייד אינואיטי הורג סוחר דני.
הלהקה התפרקה בשנת 1977, אך הם עדיין מופיעים מדי פעם, ובשנת 1994 הם הוציאו את התקליט Persersume ("ערמת שלג" בגרינלנדית).
בשנת 2014 יצא לאקרנים סרט על הלהקה בשם "Sumé: הצליל של המהפכה", בבימויו של אינוק סיליס היי.
קודימה
קודימה (באוקראינית: Кодима; ברומנית: Codâma) היא עיר קטנה במחוז אודסה שבאוקראינה, על גדות נהר קודימה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
קודימה, שנמצאת על אתר שהיה מיושב מתקופות קדומות, נוסדה בשנת 1754, והוחזקה מספר שנים בידי משפחות אצולה פולניות. פיתוחה של העיר הואץ עם חיבורה לקו מסילת הברזל.
יהודי קודימה.
בראשית המאה ה-20 נמנו בעיירה 2,241 יהודים. במספר פוגרום שנערכו בעיר במאי 1919 נרצחו בה למעלה מ-130 יהודים. בתקופה הסובייטית פעלו בעיר מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ונמנו בה כ-1,600 יהודים, כרבע מתושביה.
ב-22 ביולי 1941, חודש לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו גזירות שונות על יהודיה ועל הפליטים היהודים מבסרביה שהגיעו אליה. ב-1 באוגוסט 1941 הוצאו להורג 97 יהודים מהעיר שהואשמו בקומוניזם, ומספר ימים לאחר מכן רצחו הגרמנים את כל הפליטים היהודים שהגיעו לעיר, לאחר שאלו הצטוו להתרכז עבור רישום לעבודה לכאורה. ב-12 באוגוסט 1941 רצחו הגרמנים כ-120 צעירים יהודים נוספים מהעיר.
לאחר סיפוח העיר לחבל טרנסניסטריה הרומני ב-1 בספטמבר 1941, רוכזו כל היהודים שנותרו בעיר בגטו צפוף שהוקם בה. ב-1 באוקטובר 1941 נערכה בגטו אקציה, במסגרתה הוצעדו כל יושביו לעבר אזור הכיבוש הגרמני, כאשר בדרך נספו רבים מהם. כ-300 מהיהודים הצליחו לחזור לעיר. ב-12 בינואר 1942 רוכזו כולם לעבודה לכאורה, ונורו בידי שוטרים רומנים. מעט פצועים יהודים שניצלו מהטבח, ושהצליחו לחזור לעיר ולהסתתר בה, נתפסו בידי הרומנים, ונרצחו במקום.
בקיץ 1943 הועברו למחנה עבודה שהוקם בעיר כמה מאות יהודים שגורשו מרומניה. עם שחרור העיר ב-23 במרץ 1944 בידי הצבא האדום נותרו בה כמה עשרות יהודים בחיים.
ויקטור פרנקשטיין (סרט)
פרשת האפדרין
פרשת האפדרין היא פרשה שהתעוררה בכדורגל הישראלי בתום עונת לאחר שבבדיקת שגרתית התגלה סם האפדרין בגופו של כדורגלן מכבי תל אביב כפיר אדרי. הייתה זו הפעם הראשונה שבה נמצאו סמים בגופו של שחקן בליגת העל בכדורגל.
השתלשלות האירועים.
ב-8 במאי 1999 נפגשו הפועל חיפה ומכבי תל אביב באצטדיון קריית אליעזר למשחק מכריע באחד ממחזורי הסיום של עונת , כשחיפה ממוקמת במקום הראשון וניצחון במשחק יקנה לה אליפות ראשונה בתולדותיה. חיפה ניצחה בתוצאה 3:2 ובתום המשחק נערכה בדיקת סמים שגרתית לשחקני הקבוצות ולבדיקה הוגרלו כפיר אדרי ודוד רביבו.
כחודש לאחר המשחק נחשף כי במסגרת הבדיקה נמצא בגופו של כדורגלן מכבי תל אביב כפיר אדרי סם מסוג אפדרין מקבוצת האמפטמינים, דבר האסור על פי התקנון. אדרי נחקר מספר פעמים בחברת מודיעין אזרחי שעבדה עם ההתאחדות לכדורגל, עבר בדיקות פוליגרף והופיע בפני בית הדין המשמעתי של ההתאחדות לכדורגל. ב-3 באוגוסט הטיל על אדרי עונש הרחקה משישה משחקים, על מאמן הכושר גיא עזורי הרחקה לשנתיים מכל פעילות באגודת ספורט הכפופה להתאחדות לכדורגל ועל מכבי תל אביב הפחתה של 4 נקודות בפועל בעונת ו-4 נוספות על תנאי למשך שנתיים בנוסף לקנס בסך 100 אלף ש"ח. בית הדין קבע כי התכשירים הממריצים חולקו לשחקנים בחדר ההלבשה של הקבוצה לפני תחילת המשחקים בגלוי ולעיתים אף לעיני המאמן (אברהם גרנט), עוזרו, רופא הקבוצה והמעסה אך פסק כי אין כל ראיה כי הללו ידעו שמדובר בחומר אסור. עם זאת, הדיינים לא ניקו את אדרי מאשמה וטענו כי התנהג כמי שהעדיף להתעלם ביודעין מהאפשרות הסבירה כי התוספים שניתנו לו אינם חוקיים ולכן ניתן לייחס להתנהגותו כוונה.
הדיינים ציינו בהחלטתם כי ראוי היה להטיל על מכבי תל אביב הפסדים טכניים על משחקים בעונה החולפת, שכן הסם ניתן ביותר ממשחק אחד וליותר משחקן אחד. זאת, בין היתר בהתבסס על עדותו של רביבו, שבדיקתו לא הייתה רלוונטית מפני שלא שותף במשחק, ולפיה נטל בעצמו את הכדור בעבר, וזה גרם לו לתופעת לוואי ולנדודי שינה בליל משחק. עם זאת, לא ניתן היה להוכיח באילו משחקים נעשה השימוש בסם למעט המשחק שאחריו נערכה הבדיקה, משחק שבו מכבי תל אביב הפסידה ממילא. כמו כן, בית הדין נמנע מהפחתת נקודות טכנית ממאזנה של מכבי תל אביב באותה עונה כדי לא לפגוע במיקומה בטבלת הליגה ובכך לא להשפיע על השתתפותה או אי השתתפותה בגביע אופ"א בעונה הבאה.
ביוני 2000, כשנה לאחר הפסיקה, קיצר בית הדין את עונשו של עזורי והתיר לו לשוב לפעילות. עזורי החל לעבוד בבני יהודה תל אביב תחת המאמן אלי אוחנה. לאחר מספר שנים מונה לעוזר מאמן בבית"ר ירושלים וב-2008 מונה לראשונה למאמן ראשי, במכבי פתח תקווה.
אירועים נלווים.
בשנת 2004 דחה בית המשפט המחוזי בתל אביב תביעת לשון הרע שהגיש בעלי המועדון לוני הרציקוביץ' נגד עיתון "הארץ". מאמר הדעה המדובר שכתב עורך מוסף הספורט של העיתון אבי רצון בשנת 1999 נכתב בתגובה לדבריו של הרציקוביץ' ולפיהם "אנשי תקשורת יוצאים כמו עכברים ומציפים רעל ושטנה לכל עבר". במאמר כתב רצון: "דבריו של מר סוני אינם כה נוראים כפי שניתן אולי לחשוב אחרי הקריאה הראשונה. זאת כמובן בהתחשב בעובדה שאותם אנשי תקשורת לא הואשמו, בינתיים בהפצתם של סמים אסורים בקרב שחקני מכבי תל אביב, ובכללם בני הנוער שבהם", ברמזו לפרשת האפדרין.
בדיסק "חברים שרים טייב" שהוציא אוהד הפועל תל אביב גל סוקולובסקי בעקבות "משחק השרוכים" נכלל שיר בשם "צינגלה בוף". השיר שנכתב ללחן של יגאל בשן לשיר "ציגלה בום" לועג לאדרי ומציג אותו ואת שחקני מכבי תל אביב כמסוממים.
קוז'ניצה
קוז'ניצה (בפולנית: Kuźnica) הוא כפר במחוז סוקולקה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, על גבול בלארוס ועל גדת נהר לוסושנה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
היישוב נוסד בשנת 1504, ובשנת 1546 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ולאחר מכן נכלל בשטח פולין הקונגרסאית.
במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, בשנים 1919 עד 1921, נערכו באזור היישוב קרבות קשים, שגרמו לכפר נזק רב.
יהודי קוז'ניצה.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-560 יהודים, למעלה משליש מתושביו, והתקיימה בה פעילות של מפלגות ותנועות נוער יהודיות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש היישוב בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
בתחילת מבצע ברברוסה, בסוף יוני 1941, הופצץ הכפר קשות, ורבים מבתיו עלו באש. עם כניסת הגרמנים לכפר, ריכזו אלו את יהודיו בגטו בן מספר בתים שהוקם בו, תוך שהטילו על יושביו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה. בגטו סבלו היהודים ממעשי התעללות מצד שומריהם הגרמנים והפולנים, וכן מצפיפות רבה ומרעב. כמו כן, נדרשו לשלם מעת לעת תשלומי כופר גבוהים לשלטונות.
ב-1 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבכפר אקציית חיסול, בה נורו הקשישים והחולים בבתיהם, וכל יתר היהודים גורשו למחנה המעבר קלבסין, ממנו שולחו כעבור כמה שבועות בתנאי מחיה קשים ביותר למחנה ההשמדה טרבלינקה.
פר ברתלסן
פר ברתלסן (Per Berthelsen, נולד ב-1950 בקקרטארסואק) הוא פוליטיקאי גרינלנדי.
הוא המייסד והמנהיג לשעבר של מפלגת הדמוקרטים, והוא מורה במקצועו. הוא נבחר לראשונה למועצת העיר של נוק בשנת 1993, ונבחר לראשונה לפרלמנט הלאומי באותה שנה. הוא היה אחד מהחברים המייסדים של להקת הרוק החלוצית הגרינלנדית Sumé.
הוא עבד במגוון תפקידים.
כאשר נבחר ראש עיר חדש לנוק בשנת 2007, לאחר מותה של ראשת העיר הקודמת, אגנתה דוידסן, ברתלסן היה מועמד הדמוקרטים, אך הפסיד לניקולאי היינריך.
אביו של ברתלסן, רסמוס ברתלסן, היה גם הוא פוליטיקאי, והיה ראש העיר של נוק. בתו החורגת של ברתלסן היא הזמרת יוליה ברתלסן.
קוזין
קוזין (באוקראינית: Козин; בפולנית: Kozin) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
בשנת 1538 הוענקו לקוזין זכויות עיר והיתר לקיים בה ירידים. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי קוזין.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מסוף המאה ה-16. בתקופת גזירות ת"ח ות"ט ערכו הטטרים טבח ביהודי העיירה, אך הקהילה ביישוב השתקמה לאחר מכן, ובשנת 1720 נערך במקום כינוס גליל ווהלין של ועד ארבע הארצות.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 972 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בה 525 יהודים, למעלה ממחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, וכן פעילות של תלמוד תורה. בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הצבא האדום.
ב-25 ביוני 1941, כמה ימים לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך מספר ימים יהודים שהואשמו בקומוניזם. לאחר מכן, נשדד רכוש היהודים בעיירה, והועלו באש בתי הכנסת בה, תוך רצח 20 יהודים.