עם פרוץ המלחמה היה לוכט מפקד רגימנט הארטילריה ה-215, שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-215 בעתודת הארמייה השביעית. ב-1 בפברואר 1940 מונה לוכט למפקד אגד הארטילריה ה-44, וב-17 בפברואר הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך המערכה על צרפת לחם לוכט כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-40, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הדיוויזיה ה-44 כחלק מהקורפוסים ה-17, ה-29, ה-55, וה-51 לסירוגין במסגרת הארמייה השישית. ב-1 בפברואר 1942 הפך אגד הארטילריה לאגד הארטילריה ה-310, וב-17 בפברואר הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-87, שהייתה חלק מהקורפוס ה-9 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. ב-1 במרץ 1942 מונה לוכט למפקד הדיוויזיה ה-336, שהייתה חלק מהקורפוס ה-32 במסגרת הארמייה ה-15, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-25 במסגרת הארמייה השביעית, וב-12 במרץ קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. במאי הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחמה כחלק מהקורפוסים ה-17, הקורפוס ה-8, וה-29 לסירוגין, ובספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-24 במסגרת הארמייה ההונגרית השנייה. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובדצמבר הוכפפה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות דון, ולחמה בקרבות הקשים על הדונייץ ועל המיוס כחלק מפלגת הארמייה הולידט. ב-30 בינואר 1943 קיבל לוכט על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובאפריל הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-29 כחלק מהארמייה השישית. ב-22 ביולי 1943 פרש לוכט מתפקידו, וב-1 באוקטובר 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-20 בדצמבר 1943 מונה לוכט למפקד קורפוס המילואים ה-66, שהיה בעתודת קבוצת ארמיות G, וב-5 באוגוסט 1944 הפך לקורפוס ה-66 שהוכפף בספטמבר לארמייה ה-19. באוקטובר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות B, ולחם עימה בקרב הארדנים. בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השישית, וב-9 בינואר קיבל לוכט על פעולותיו בקרב על הבליטה תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-8 באפריל 1945 מונה לוכט למפקד הארמייה ה-11, ולאחר פירוקה ב-21 באפריל מונה למפקד הקורפוס ה-13 הארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות G, ולאחר מכן במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתף בקרבות בתורינגיה ובשלזיה. בסוף המלחמה נפל לוכט בשבי בעלות הברית.
לאחר המלחמה.
בשנת 1948 שוחרר לוכט מהשבי. לאחר שחרורו התגורר לוכט בהיילברון עד למותו בתאונת דרכים ב-18 במרץ 1949.
כנענו-אכדית
יעקב יוסף זינגר
הרב יעקב יוסף זינגר (ז' בתשרי ה'ת"ש, 20 בספטמבר 1939 - ליל ח' בחשוון ה'תשע"ו, 20 באוקטובר 2015) היה רב וראש כולל, רבה האשכנזי של המועצה המקומית והעיר גבעת שמואל במשך 44 שנים.
ביוגרפיה.
נולד בעיירה וייצען שבהונגריה לרב יהודה דב זינגר שכיהן כרב הקהילה המקומית וניצל כילד מהשואה. בשנת 1950 עלה לארץ ישראל, בבחרותו למד בישיבת ערלוי "אהל שמעון" בירושלים שהייתה בראשות האדמו"ר מערלוי, נחשב ממקורביו לאורך שנות כהונתו. בהמשך למד אצל הרב שמואל וואזנר בישיבת חכמי לובלין בבני ברק. נישא למלכה מרים (נפטרה ב-2012).
אביו כיהן כרבה של המועצה המקומית גבעת שמואל, ולאחר פטירתו בשנת תשל"א, 1971, מונה הרב זינגר לכהן במקומו, תפקיד בו החזיק גם כאשר הפכה לעיר. במשך שנים התגורר בשכונת רמת אלחנן בבני ברק הסמוכה לגבעת שמואל, אולם לאחר הוראת רבו האדמו"ר מערלוי עבר להתגורר בגבעת שמואל.
כרב, עסק בהוראת הלכה ובפעילות חברתית וזכה בשל פעילותו בתואר יקיר העיר, יחד עם רבה הספרדי של העיר הרב אלעזר אלבז וראשי המועצה לשעבר, יעקב ויסמונסקי וירמי אולמרט.
לאורך שנות פעילותו בגבעת שמואל, הקים בה כולל אברכים ע"ש אביו בשם "זיו התורה" ועמד בראשו.
ההדיר שניים מספרי אביו לאחר פטירתו, "זיו השבת" ו"זיו המצוות".
נפטר בליל ח' בחשוון ה'תשע"ו, 20 באוקטובר 2015.
היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו
היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו (באנגלית: Rogue River – Siskiyou National Forest) הוא יער לאומי של ארצות הברית שהוקם ב-2004 ממיזוג היער הלאומי הנהר רוג והיער הלאומי סיסקיו. היער משתרע בין פסגות רכס קסקייד להרי סיסקיו על שטח בן 6,973 קמ"ר בדרום מדינת אורגון וצפון קליפורניה בארצות הברית. היער שוכן במחוזות קוס, קארי, דאגלס, ג'קסון, ג'וזפין וקלאמת באורגון, ובמחוזות דל נורטה וסיסקיו בקליפורניה. היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית, כשהמשרד המנהל את היער שוכן במדפורד באורגון. על פי נתוני 2006 ביקרו ביער 915,000 מבקרים.
גאוגרפיה.
החלק שהיה פעם היער הלאומי הנהר רוג שוכן בחמישה מחוזות בדרום אורגון וצפון קליפורניה. המחוזות, בסדר גודל שטח יורד, הם: ג'קסון, קלאמת, דאגלס, סיסקיו (המחוז היחיד בקליפורניה) וג'וזפין. שטח היער הוא 2,543 קמ"ר. משרדי שומרי היערות המקומיים שוכנים בעיירות אשלנד (Ashland), ביוט פולס (Butte Falls), גרנטס פאס (Grants Pass), ג'קסונוויל (Jacksonville) ופרוספקט (Prospect) באורגון.
החלק שהיה פעם היער הלאומי סיסקיו שוכן בארבעה מחוזות בדרום מערב אורגון וצפון מערב קליפורניה. המחוזות, בסדר גודל שטח יורד, הם: קרי, ג'וזפין וקוס באורגון ודל נורטה בקליפורניה. שטח היער הוא 4,430 קמ"ר. משרדי שומרי היערות המקומיים שוכנים בעיירות קייב ג'נקשן (Cave Junction), גולד ביץ' (Gold Beach) ופאורס (Powers) באורגון.
מרבית היער הלאומי הוא הררי וכולל חלקים מדרום רכס הרי החוף של אורגון, הרי קלאמת ורכס קסקייד.
הנהר הגדול ביותר ביער הלאומי הוא נהר רוג שמקורו ברכס קסקייד. הוא זורם דרך הרי קלאמת ורכס החוף. הנהר אילינוי הוא יובל עיקרי של הנהר רוג בהרי קלאמת, בעוד שהנהרות סיקסס (Sixes), אלק (Elk), פיסטול (Pistol), צ'טקו (Chetco), וינצ'וק (Winchuck) מנקזים את רכס החוף ונשפכים ישר לאוקיינוס השקט.
היסטוריה.
היער הלאומי סיסקיו נוסד ב-5 באוקטובר 1906. ב-1 ביולי 1908 סופח אליו היער הלאומי קוקיל (Coquille National Forest) ושטחים נוספים. היער הלאומי הנהר רוג החל ב-28 בספטמבר 1893 עם יצירת שמורת היער אשלנד (Ashland Forest Reserve) על ידי משרד הקרקעות הכללי (General Land Office, אחד הגופים שקדם ללשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית). האדמות הועברו לרשות שירות היערות ב-1906, והוא הפך ליער לאומי ב-4 במרץ 1907. ב-1 ביולי 1908 מוזגו הקרקעות של אשלנד עם הקרקעות של היערות הלאומיים: קסקייד, קלאמת וסיסקיו על מנת ליצור את היער הלאומי קרייטר (Crater National Forest). חלק מהיער הלאומי פאולינה (Paulina National Forest) צורף ליער ב-18 ביולי 1915, וב-9 ביולי 1932 שונה שם היער לנהר רוג.
ב-2002 כילתה שרפה שכונתה שריפת ביסקיט (Biscuit Fire, על שם ערוץ הביסקיט) קרוב ל-2,000 קילומטרים רבועים ביער הלאומי, כולל מרבית אזור הטבע הבראשיתי קלמיופסיס (Kalmiopsis Wilderness).
ההפצצה במלחמת העולם השנייה.
ב-9 בספטמבר 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, הטיל מטוס ימי יפני ששוגר מהצוללת I-25 שתי פצצות תבערה על הר אמילי ביער הלאומי סיסקיו במטרה ליצור שרפת יער. השרפה כובתה על ידי צוותים של שירות היערות. אירוע זה כונה "פשיטת האוויר של צופה השריפות" (Lookout Air Raid) והיה זה המקרה הראשון והיחיד שבו הייתה הפצצה אווירית על שטח ארצות הברית היבשתית (כלומר 48 המדינות).
צמחייה.
ביער הלאומי יש מקבץ חורשות של יערות ראשוניים, כולל המינים ממשפחת הברושיים, ואשוח דאגלס באזור הטבע הבראשיתי קופר סלמון (Copper Salmon Wilderness). סקר שנערך ב-1993 העריך כי סך כל שטחם של היערות הראשוניים ביער היה 1,397 קילומטרים רבועים. בין העצים הבולטים מיני האלון "Quercus douglasii" (באנגלית Blue oak, אלון כחול) ואלון צהוב-קשקשים ("Quercus chrysolepis", באנגלית Canyon live oak) הגדלים ביער הלאומי סיסקיו. האלון הכחול הוא מין אנדמי לקליפורניה והחורשות המבודדות של העץ ביער הלאומי הם האזור הצפוני ביותר שבו הוא גדל טבעי, מחוז דל נורטה. האורן הגבוה ביותר בעולם הוא עץ אורן זפת שגובהו 81.79 מטרים הגדל ביער הלאומי.
אזורי הטבע הבראשיתי.
בתוך היער הלאומי הנהר רוג-סיסקיו שמונה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי:
כלורמבוציל
כלורמבוציל (בלועזית: Chlorambucil, שם מסחרי: לוקראן) היא תרופה כימותרפית המשמשת לטיפול בלוקמיה לימפוציטית כרונית.
התרופה היא חומר אלקילציה אלקטרופילי שניתנת בצורת קפסולות לבליעה.
התרופה נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
שימוש רפואי.
כלורמבוציל משמשת בעיקר לטיפול בלוקמיה לימפוציטית כרונית בזכות הסבילות הגבוהה של האדם החולה כלפיה. בחולים צעירים הוחלפה על ידי פלודארבין כטיפול תרופתי ראשוני.
בנוסף, התרופה יכולה לשמש בטיפול של לימפומת הודג'קין, צורות מסוימות של לימפומה שאינה הודג'קין, מקרוגלובולינמיה (תסמונת וולדנסטרום), לימפומות ממאירות הכוללת לימפומה פוליקולרית ולימפוסארקומה.
תופעות לוואי.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר הן דיכוי מח עצם וירידה בספירת גופי הדם המתבטאת בלויקופניה, נויטרופניה ותרומבוציטופניה.
תופעות לוואי אפשריות נוספות:
כלורמבוציל, כמו חומרי אלקילציה אלקטרופילים אחרים, נקשר עם התפתחות של צורות נוספות של סרטן.
התוויות נגד.
התרופה לא מיועדת לשימוש במטופלים החולים במחלות שאינן ממאירות ובאנשים בעלי רגישות יתר לכלורמבוציל או חלק ממרכיביו.
ז'ורוויצ'י
ז'ורוויצ'י (בבלארוסית: Жура́вічы; ברוסית: Журовичи) הוא כפר במחוז הומל שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.