ניתוח החקיקה, ההצבעות והטיעונים שתמכו בהצעה 22 אובחנו כבעלי מטרה מניעתית - אפלייתית, כאשר בראש ובראשונה הוא נועד למנוע מזוגות חד מיניים להינשא כדין במדינתם ואף במדינות אחרות. החוק מנע מזוגות חד מיניים לבקש ממדינת קליפורניה להכיר בנישואיהם שבוצעו מחוץ לקליפורניה ומנע מהם את ההכרה בזכויות המשפחה הבסיסיות.
בית המשפט העליון התייחס לטענת האפליה אשר אסורה לפי החוקה האמריקאית בהחלטתו לפסול את ההצעה, על הזכות לשוויון ועל הזכות למימוש עצמי וביטל את הצעה 22 בקובעו כי הצעה זאת חורגת ממתחם הסמכויות הניתן למדינות במסגרת החוקה ופוגעת בזכויות אדם בסיסיות.
הוצאת דני ספרים
בית ספר שפיצר
מהנדס חקלאי
כנסיית המנזר של ונדום
סק&quot;א-אנרגיה חברובסק
מנזר השילוש בוונדום
מנזר השילוש בוונדום (Vendôme) הוא מנזר בנדיקטי שנוסד ב-1035 בוונדום, צרפת. המנזר ידוע בכנסיית המנזר שלו, שלה חזית מרשימה בסגנון גותי לוהב (Flamboyant).
היסטוריה.
הוא מנזר בנדיקטי שנוסד ב-1035 בוונדום על ידי ז'ופרואה מרטל ואשתו הראשונה, אגנס מבורגון. הוא נחנך ב-31 במאי 1040, כחודש לפני שז'ופרואה נהפך לרוזן אנז'ו. המנזר היה כפוף ישירות לאפיפיור, דבר שזכה להסכמה מצד תיירי משארטר ואנרי הראשון, מלך צרפת. ב-1063 אב המנזר קודם לדרגת קרדינל.
במהלך השנים למנזר היו עימותים עם רוזני ונדום, וכמה מהם (כגון ז'ופרואה ז'ורדן) נודו. במאה ה-17 היה חלק מהקונגרס המורי.
מבני הקלויסטר נהרסו בידי הצבא בתחילת המאה ה-20, אך מה שנותר נהפך למוזיאון. כתבי היד של המנזר שמורים בספרייה העירונית של ונדום. הכנסייה הייתה פעילה עד לאחרונה, למיסה אחת באמצע השבוע.
אדריכלות.
הסגנון העיקרי בכנסיית המנזר הוא סגנון גותי לוהב (Flamboyant), תת-סגנון של האדריכלות הגותית המתאפיין בתחרת חלונות דמוית להבות אש וגילופי אבן עשירים ומורכבים. למרות זאת, הכנסייה כוללת יסודות מהכנסייה הראשונה הפשוטה יותר בטרנספט (בית הרוחב) ועמודי מקום המצלב. בשל משך הבנייה הארוך, הספינה הראשית מציגה מספר סגנונות בנייה, כפי שניתן לראות בשינויי הסגנון והגימור כאשר בוחנים את התמיכות והקישוטים במקום המצלב. האפסיס נבנה מחדש בסגנון גותי בשל (High Gothic) בסוף המאה ה-13, בימי השיא של המנזר. שני המפרצים המזרחיים ביותר של הספינה הראשית נבנו באמצע המאה ה-14. אחרי הפסקה ארוכה, שנגרמה עקב מלחמת מאה השנים, העבודות על הכנסייה חודשו. המפרצים השלישי והרביעי של הספינה הראשית הושלמו ב-1492. שאר הכנסייה הושלמה במאה ה-16, כולל החזית המערבית המרשימה בסגנון הגותי הלוהב.
בעוד החזית החיצונית של הכנסייה היא בסגנון גותי לוהב עשיר בקישוטים, מגדל הפעמונים הסמוך מהמאה ה-12 מציג מבנה פשוט, כמעט ללא קישוטים, שנבנה בסגנון רומנסקי מאוחר וסגנון גותי מוקדם.
חלונות הוויטראז' של הכנסייה הם אחד ממאפייניה הבולטים והמיוחדים. ספסלי בית המקהלה מהמאה ה-16 מקושטים באיורי גרוטסקות, מפלצות וחיות מעוותות.
אוליבר ליס
סר אוליבר ויליאם הארגריבס ליס, הברון השלישי (; 27 באוקטובר 1894 - 22 בינואר 1978), היה גנרל בצבא בריטניה, אשר פיקד על הארמייה השמינית במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
ליס נולד ב-27 באוקטובר 1894, לסר ויליאם הארגריבס ליס, הברון השני, והתחנך באיטון קולג'. בשנת 1914 התגייס ליס לצבא בריטניה, והצטרף לרגימנט משמר קולדסטרים, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה אף נפצע 3 פעמים.
לאחר המלחמה מילא ליס תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1930 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. בשנת 1938 הועלה לדרגת קולונל, והוצב כמדריך בצפון-מערב הודו.
מלחמת העולם השנייה.
במרץ 1940 חזר ליס לבריטניה, והיה אמור לקבל פיקוד על חטיבה בבריטניה, אולם בעקבות הפלישה הגרמנית לצרפת, נשלח לצרפת כקצין מטה במטהו של ג'ון גורט, ולאחר מכן הוטל עליו להקים את החטיבה ה-29. בדצמבר 1940 מונה ליס למפקד דיוויזיית מחוז מערב ססקס והועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ובינואר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-15 (הסקוטית). ביוני אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה המשוריינת של המשמר, ובספטמבר 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-30, עמו לחם בקרב אל-עלמיין השני ובקרבות בתוניסיה, בסיציליה ואיטליה. ב-29 בדצמבר 1943 מונה ליס למפקד הארמייה השמינית במקומו של ברנרד מונטגומרי שחזר לבריטניה לתכנן את מבצע אוברלורד, ופיקד עליה על אוקטובר 1944, ובכלל זה בקרב על מונטה קאסינו. בנובמבר אותה שנה מונה ליס למפקד קבוצת הארמיות ה-11, ופיקד עליה במהלך הקרבות בבורמה.
עם סיום המערכה על בורמה הודיע ליס לויליאם סלים, כי הוא לא ימשיך בתפקידו כמפקד הארמייה ה-14 בפלישה המתוכננת למלאיה, אלא יטול את הפיקוד על הארמייה ה-12, עליה הוטלה משימת טיהור בורמה. סלים סירב למינוי זה, באומרו כי הוא מעדיף לפרוש. כשהתפשטה השמועה בארמייה ה-14, זעמו אלן ברוק, ראש המטה הכללי הקיסרי, וקלוד אוקינלק, ראש פיקוד הודו, על שליס לא התייעץ עמם בנושא והחלו להפעיל לחץ לשינוי ההחלטה. בסופו של דבר, הורה לורד לואי מאונטבאטן לליס לבטל את החלטתו. סלים קיבל קידום לדרגת גנרל ב-1 ביולי 1945 ונאמר לו כי יחליף את ליס כמפקד כוחות הקרקע של בעלות הברית בדרום מזרח אסיה, אך עד שנכנס לתפקידו החדש - הסתיימה המלחמה.
אחריתו.
בעקבות הסכסוך עם סלים, חזר ליס לבריטניה, אך קידומו נחסם על ידי הפיקוד הבכיר, ובשל כך פרש ליס מהצבא בשנת 1947.
ב-22 בינואר 1978 מת ליס, כתוצאה מהתקף לב.
מקינטייר
מקינתייר
עמנואלה ג'אקריני
שבט צופים
שבט צופים הוא ארגון מקומי-לוקאלי של תנועת הצופים וצורה זו קיימת ברוב המדינות בהן התנועה פעילה. שבט צופים משלב יחד את חלקיו השונים לתוך גוף אחד, הוא יכול להכיל כל מספר של קבוצות צופים, גדודי צופים או צוותים. הקבוצות יכולות להיות בגילאים שונים ועם חלוקות כאלו ואחרות. בעולם קיימים שבטי צופים המיועדים לבנים או לבנות בנפרד ושבטי צופים מעורבים, בהתאם להחלטת הנהגת השבט או הארגון הארצי.
ארגון תנועת הצופים העולמי הגדיר שבט צופים כך: "שבט הצופים המקומי צריך למעשה להיחשב כמרכז חינוכי קהילתי, אשר מסוגל ליישם את כל התוכנית הצופית, מילדות עד סוף גיל ההתבגרות. הקבוצות בגילאים השונים צריכות להיות חלק מהשבט המקומי ולא מבודדות."
במדינות מסוימות, הגדודים או הקבוצות אינם תלויים אחד בשני, למרות שהם עשויים להיות ממומנים או נתמכים על ידי אותו ארגון, כגון כנסייה.
בישראל.
בתנועת הצופים העבריים בישראל ישנם מעל ל-200 שבטי צופים, מקריית שמונה בצפון ועד אילת בדרום, כל מספר שבטים מאוחדים יחד תחת "הנהגה" (מחוז) אשר אחראית על השבטים מבחינה חינוכית, מנהלתית ובטיחותית. בכל שבט ישנם לפחות שני בעלי תפקידים בוגרים: ראש שבט, מתנדב, שהוא שליח הדרג הציבורי ומרכז השבט, שכיר, שהוא שליח הדרג המקצועי.
היסטוריה.
שבט הצופים הראשון בישראל הוקם בשנת 1925 בחיפה ונקרא שבט משוטטי בכרמל. ראש השבט היה אריה כרוך, מורה צעיר מבית הספר הריאלי, אשר העניק חסות לשבט. היה זה השבט היחיד בארץ שעמד תחת חסותו המלאה של בית-ספר, ובשנותיו הראשונות כמעט לא היה לו שום קשר עם ההנהגה הראשית של תנועת הצופים בירושלים, או אפילו עם יחידות צופים אחרות בחיפה. רבים ממורי בית-הספר פעלו בהתנדבות כמדריכים בשבט.
הצוות הבוגר.
הצוות הבוגר בתנועת הצופים מורכב משני נדבכים המשתפים פעולה זה עם זה: דרג מתנדב ודרג שכיר. הצוות הבוגר אחראי על ניהול כל המחלקות, ההנהגות והשבטים.
בכל שבט ישנם בדרך כלל 2–3 תפקידים קבועים המאוישים על ידי צוות בוגר:
לעיתים ישנם תפקידים נוספים שמאוישים על ידי הדרג השכיר כמו מדריכי שכבות, מפקדי קורס וכו', ותפקידים נוספים שמאוישים על ידי הדרג המתנדב כמו סגן ראש השבט, גזבר השבט, חבר ועד הורים וכו'.
בנוסף, לכל הנהגה יש "צוות הנהגה" (מרכז ההנהגה, מרכזי הדרכה הנהגתיים וכו'), שמורכב מהדרג השכיר, ותפקידים אחרים המאוישים על ידי הדרג המתנדב (ראש ההנהגה וכו').
חברי השכבה הבוגרת.
או כמו שנקראים בשפת היום יום של חברי התנועה - שכב"ג, הם בני השכבות י-יב (בחלק מהשבטים גם חנכי כיתות ט הם חלק מהשכבה הבוגרת) והם האחראיים על הפעילות הביצועית, ההדרכתית, והארגונית בתוך השבט, ואם הם בוחרים זאת גם בפרויקטים גדולים יותר.
חברי השכבה הבוגרת מתחלקים בתפקידם לשלושה סוגים עיקריים:
בכל שבט ישנו צוות מרכזים צעירים המורכב מחברי שכבת י"ב, האחראי על התפקוד הביצועי של השבט.
בכל שבט ישנם צוותי הדרכה שונים, ועדות שונות ותפקידים שונים הייחודיים לו.
הממלכה המאוחדת.