המלחמות נמשכו מתקופת אמריקה הקולוניאלית ועד טבח ווּנְדֵד נִי וכיבוש כל שטחי רצועת הספר ב-1890. התוצאה הסופית של הקרבות הייתה כיבוש האינדיאנים והטמעתם בחברה או הגלייתם לשמורות. על פי הערכות לשכת מפקד האוכלוסין האמריקאית מ-1894, במהלך למעלה מ-40 הקרבות שנערכו בין 1775 ל-1890 נהרגו כ-45,000 אינדיאנים וכ-19,000 מתיישבים. ההערכה כוללת נשים וילדים שנהרגו לעיתים קרובות למרות חוסר מעורבותם הישירה בקרבות. כאמור, ההערכה מתייחסת רק לאבדות החל מ-1775 ואינה כוללת הרוגים מלפני הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
אף על פי שהשם "מלחמות האינדיאנים" נראה ככולל את כל האינדיאנים תחת מנהיג אחד, לא כך הדבר. האינדיאנים היו, ועדיין, קבוצות נפרדות בעלות היסטוריה נפרדת, בדומה ליחס בין תושבי אירופה מארצות שונות. ההחלטה האם לצאת למלחמה התקבלה בדרך כלל במישור המקומי, אך היו מספר מקרים בהם נאבקו בצורה מאורגנת, לדוגמה תחת התאחדות שבטי האירוקוי או התלכדות זמנית כגון סביב הצ'יף טקומסה בקרב טיפקאנו.
היסטוריונים כיום רואים בדעה שהמלחמה הייתה מאבק בין-גזעי בין אינדיאנים ללבנים כפישוט יתר של המצב ההיסטורי. אינדיאנים ולבנים לחמו זה לצד זה לעיתים קרובות. לדוגמה, אף על פי שקרב הורסשו בנד מתואר לעיתים קרובות כניצחון ארצות הברית על שבט הקריק, היה הכוח המנצח מורכב מלוחמי קריק מאזור אחר, מהצ'ירוקי, ומכוחות מטנסי בהנהגת אנדרו ג'קסון. מזווית ראייה רחבה ניתן לומר שהמלחמה הייתה על טריטוריית האינדיאנים ולא על השמדתם.
התקופה הקולוניאלית (1622–1774).
אלו מלחמות שנערכו בין האינדיאנים לבין כוחות המושבות האירופאיות בטריטוריה שעליה תוקם ארצות הברית, בתקופה שלפני הכרזת העצמאות של ארצות הברית,
דאון פרייזר
חטיבת כפיר
חטיבת כפיר (חטיבה 900) היא חטיבת חיל רגלים סדירה בצה"ל. חטיבת כפיר הייתה תחת פיקודה של עוצבת עידן ובספטמבר 2020 החטיבה הוכפפה לעוצבת הבזק תוך הסבה לחטיבת חי"ר-אש.
"כפיר" היא החטיבה הגדולה מבין חטיבות החי"ר. החטיבה מורכבת מארבעה גדודים וסיירת, אשר מתמחים בלוחמה זעירה ולוחמה בטרור, בדגש על שטחים בנויים ומורכבים. החטיבה מתמרנת בכלל הגזרות ובעלת יכולות ייחודיות ללחימה בטרור. חיילי החטיבה חובשים כומתה בצבעי הסוואה (מנומרת) עם סמל חיל הרגלים ונועלים נעליים אדומות.
מפקד החטיבה מ-27 במאי 2021 הוא אלוף-משנה שרון אלטיט.
היסטוריה.
מקורה של החטיבה הוא בגדודי החי"ר הייעודי שהוקמו החל משנות ה-90 של המאה ה-20, ככוחות שתפקידם להתלוות לכוחות שריון (חיל רגלים ממוכן). חלק מהגדודים הוקמו על בסיס פלוגות חרמ"ש (חיל רגלים משוריין) שפעלו במסגרת חטיבות מרחביות (כגון שמשון וחרוב) או על בסיס יחידות מיוחדות עצמאיות קיימות (כגון דוכיפת), וחלק מהגדודים הוקמו מן היסוד מאוחר יותר.
במהלך האינתיפאדה השנייה הוחלט להסב אותם לגדודים ייעודיים ללחימה בטרור בערים ביהודה והשומרון. בשנת 2003, לאחר פירוקה של חטיבה 500 של חיל השריון, (שנקראה "כפיר" גם כן) הוסבו רוב חייליה ללוחמי חי"ר ונוספה לכל גדוד פלוגה ותיקה שנקראת "מבצעית".
בטרם ההקמה הרשמית של החטיבה אוחדו "גדודי ה-90" תחת קורת גג אחת שנקראה "אגד 900" שהיה תחת פיקודו של אל"ם אייל נוסובסקי שכיהן עד 23 באוקטובר 2005 כמפקד האגד. ב-6 בדצמבר 2005 אוחד אגד 900 לחטיבת חי"ר סדירה בפיקודו של מפקד האגד השני אלוף-משנה דוד מנחם, שהפך למפקד הראשון של החטיבה שנקראה מאז "חטיבת כפיר".
לוחמי החטיבה עוברים הכשרת רובאי 07. עד להקמת החטיבה ביצעו לוחמי החי"ר הייעודי את פרק הכשרתם במתקן אדם שבמרכז הארץ, ולאחריה עברה ההכשרה למחנה פלס בבקעת הירדן המשמש כבסיס האימונים החטיבתי, לצד מחנה בקעות המשמש לחלק האימון המתקדם (בעבר שימש מחנה קלע ברמת הגולן למטרה זו).
עם הקמת החטיבה הוענקו לחייליה פריטי זיהוי ייחודיים - כומתה חטיבתית מנומרת, אשר החליפה את הכומתה השחורה איתה הלכו רוב חיילי החטיבה, וסיכת לוחם חדשה, אשר מוענקת ללוחמים שסיימו מסלול. סיכת הלוחם הקודמת הפכה לסיכה גדודית שאותה מקבל הלוחם בסיום הכשרת החי"ר. תגי הגדודים השונים אוחדו לתג חטיבתי אחיד, המורכב מחרב, המסמלת את הלחימה והמשימה, וכנפיים המסמלות את המוסריות הנדרשת בה. בנוסף הוכרז דגל חטיבה חדש: חציו לבן וחציו צבעי הסוואה כהים.
החטיבה לא שותפה במלחמת לבנון השנייה, למעט גדוד נצח יהודה שהוקפץ מחופשה לתגבור גזרת גבול הצפון זמן קצר לאחר אירוע החטיפה שפתח את המלחמה, אך הוחזר למקומו הרגיל כעבור מספר ימים.
בפברואר 2007 התקיים לראשונה בתל חדיד טקס סוף מסלול חטיבתי משותף לכל הגדודים. ביולי אותה השנה נערך טקס זיכרון ראשון לחללי חטיבת כפיר ביד לבנים בעפולה, והתקיים טקס הנחת אבן פינה לאנדרטת חטיבת כפיר ליד עפולה. העיר עפולה הוכרזה כעיר המאמצת של חטיבת כפיר וב-7 בספטמבר 2010 נחנך אתר ההנצחה החטיבתי מול בית חולים העמק בעפולה.
בקיץ 2007 נחשפה פרשה במסגרתה חטפו חיילים מגדוד לביא בפיקוד קצין מונית פלסטינית בדאהרייה, כפתו את נהג המונית, נסעו ברחבי העיירה ולבסוף ירו בעובר אורח לא חמוש ופצעו אותו קשה. לאחר-מכן, במהלך התחקיר הצה"לי, שיקרו החיילים על פרטי האירוע. בפברואר 2008 חשפה תוכנית הטלוויזיה "עובדה" עדויות על סדרת מקרים שבהם התעללו חיילים מחטיבת כפיר בפלסטינים.
במבצע עופרת יצוקה לא שותפה החטיבה, למעט גדוד חרוב שלאחר פרוץ המבצע הורד לגבול רצועת עזה. במהלך הלחימה נהרג מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד. על פעולתו במבצע של סמל ראשון מנחם ציק, חובש בגדוד, הוענק לו בספטמבר 2009 צל"ש אלוף מאת מפקד פיקוד הדרום, יואב גלנט.
באוקטובר 2009 עלתה החטיבה לכותרות כאשר מספר טירונים מגדוד שמשון הניפו כרזות כנגד פינוי יישובים במהלך טקס השבעתם. שני אירועים דומים אירעו בימים שלאחר מכן בחטיבה ועוררו דיון ציבורי שסבב סביב סוגיית הסרבנות, פינוי יישובים בידי צה"ל ומעמד ישיבות ההסדר. החיילים טופלו בחומרה על ידי מפקד החטיבה, נשלחו למחבוש והודחו מהחטיבה.
בחודש מאי 2010 החטיבה ביצעה את התרגיל החטיבתי הראשון בתולדותיה, ולראשונה גדוד מהחטיבה, נחשון ביצע פעילות מבצעית בגבול לבנון. בחודש יוני 2011 ביצעה החטיבה תרגיל חטיבתי באש במתאר צפוני.
ביוני 2010 פורסם כי החטיבה ביצעה כ-70% מהמעצרים ביהודה ושומרון בחמש השנים הראשונות להקמת החטיבה, לצד פעילות נוספת של גילוי אמצעי לחימה וסיכול פיגועים באופן כללי.
בשנת 2012, לראשונה גדוד מהחטיבה, חרוב, תפס קו בגבול רצועת עזה. במקביל הפכה החטיבה באופן רשמי לחטיבת חי"ר מתמרנת ונערך תרגיל חטיבתי מלא ראשון, ברמת הגולן, בהשתתפות ארבעה גדודים, דוכיפת, שמשון, נצח יהודה ולביא (גדוד חרוב תפס קו בעזה וגדוד נחשון ביצע פעילות מבצעית באיו"ש). בעיצומו של התרגיל החטיבתי, החל מבצע עמוד ענן, והוחלט להוציא את גדוד לביא מהתרגיל ולהורידו לגזרת רצועת עזה, ולצרפו לגדוד חרוב שתפס קו בגזרה כאמור, כהכנה לפעילות צבאית קרקעית, שלא התקיימה לבסוף.
במהלך מבצע שובו אחים בקיץ 2014, הוקפצה החטיבה כולה מתרגיל ברמת הגולן ליהודה ושומרון להשתתף בחיפושים אחר שלושת הנערים החטופים. עם זאת, החטיבה לא שותפה במבצע צוק איתן שהחל זמן קצר לאחר מכן. לאחר מכן נערך תרגיל חטיבתי נוסף בהשתתפות ארבעה גדודים.
בספטמבר 2014 עברה החטיבה לכפיפות עוצבת עידן.
ב-1 ביולי 2015 התקיים הטקס הרשמי של סגירת גדוד לביא, כחלק מהתייעלות צה"ל.
בנובמבר 2019, החטיבה בכללותה תפסה קו לראשונה לאורך גבול רצועת עזה.
בשנת 2020 החטיבה הוכפפה לעוצבת הבזק, כחלק מתהליך שבמהלכו הפכה חטיבת כפיר לחטיבת חיר"ם (חי"ר מובחר) מתמרנת, עברה שינויים ארגוניים והצטיידה באמצעים חדשים, כחלק מתר"ש תנופה.
מבנה חטיבת כפיר.
בשנותיה הראשונות של החטיבה, כהמשך המסורת של גדודי ה-90 בטרם אוגדו לחטיבה, ועל מנת להתמחות בגזרת פעולה קבועה, הוכפפו גדודי החטיבה דרך שגרה למספר חטיבות מרחביות (חטמ"ר) באוגדת איו"ש (אזור יהודה ושומרון), ולמעשה היוו כוח חי"ר אורגני של חטיבות מרחביות אלה:
מתחילת שנת 2008 הפכו הגדודים לניידים, כבשאר חטיבות החי"ר, והם אינם עוד משתייכים לגזרת פעולה מסוימת, אלא מבצעים תחלופה שוטפת בגזרות שונות באיו"ש, ברצועת עזה ובגבול הצפון. גדודי החטיבה הופעלו במבצעים עופרת יצוקה ועמוד ענן.
ב-1 ביולי 2015 נסגר גדוד לביא (96).
גדוד נחשון (90).
גדוד נחשון הוקם בשנת 1998 כגדוד ייעודי ללחימה בשטחי יהודה ושומרון. הפלוגה הראשונה בגדוד הוקמה בנובמבר 1998 ובשנת 2000 הוקם הגדוד כולו באופן רשמי. בתחילת דרכו של הגדוד, לוחמיו הוכשרו לרובאי 03. לאחר שחיילי הגדוד ביצעו היטב מספר פעולות במהלך האינתיפאדה השנייה, שופר הציוד שהועמד לרשותם והכשרתם הוגברה לרובאי 07.