בין השנים 1976–1980 למדה באוניברסיטת קליפורניה, ברקלי, שם קיבלה דוקטורט בכימיה פיזיקלית. בין השנים 1980–1985 הייתה עוזרת פרופסור במכללת ברין מור, פנסילבניה. כיום, ריצ'מונד מכהנת כראש החוג למדעים באוניברסיטת אורגון.
היא חברה באגודה הלאומית למדעים ובאקדמיה האמריקאית למדעים ואומנויות, ומונתה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לשרת בוועדה הלאומית למדעים. (2) ריצ'מונד היא הנשיאה הנוכחית של האגודה האמריקאית לקידום המדע(AAAS). היא מונתה לחברה בוועדה להשכלה גבוהה במדינת אורגון בשנים 1999-2006. היא ממלאת תפקידים רבים בשיתופי פעולה מדעיים בעולם, כגון שגרירת משרד המדע האמריקאית למדינות דרום מזרח אסיה באזור דרום נהר המקונג. ריצ'מונד היא אמא לשני בנים.
מחקר.
המחקרים של ריצ'מונד עוסקים בכימיה ובפיזיקה של שטחי פנים מסובכים, בעיקר מים, עם רלוונטיות לתהליכים ובעיות סביבתיות.
מחקריה הנוכחיים מתמקדים בשני אזורים חופפים - הראשון בוחן את הכימיה החשובה סביבתית המתרחשת באירוסולים אטמוספיריים (חלקיקים נוזליים המשוחררים לאטמוספירה החיוניים בתהליכים כמו יצירת עננים) ובשטחי פנים של מים ימיים ומים מתוקים, בתהליכים כגון ספיחה, מסיסה ותגובות עם גזים ומולקולות אורגניות על פני השטח של תמיסות מימיות. נבדקות ההשפעות של גורמים כמו טמפרטורה, הרכב התמיסה ואנרגטיות פני השטח על תהליכים אלו.
השני מתמקד בהבנת ההתנהגות המולקולארית בפני השטח של מים כאשר מכוסים בשמן ואיך חומרים פעילי שטח, חומרים מפזרים ופולימרים מתרכבים ומתארגנים בצומת הנוזלים הזו. מחקרים אלו חשובים להבנת ההשפעה של מקרים כמו שפיכות שמן.
כלי חשוב שריצ'מונד משתמשת בו במחקריה הוא לייזר אולטרה מהיר, שנועד לחקור את השכבה העליונה של הנוזל ברמה המולקולארית.
תרומה חברתית.
ריצ'מונד תומכת ומובילה בתחום קידום הנשים המדעניות בחברה.
לשם כך, ייסדה את תוכנית COACh, המעבירה סדנאות בניית קריירה לנשים אקדמאיות רבות העוזרות להן לפלס את דרכן בקריירה המדעית ולעלות לתפקידים יותר גבוהים. התוכנית מתקיימת בארצות הברית ומחוצה לה, ומתפרשת על הרבה מדינות מתפתחות באזורי דרום מזרח אסיה, אפריקה ואמריקה הלטינית.
בנוסף, ריצ'מונד היא המייסדת והמנהלת של תוכניות (REU (Reserach experience for undergraduates ו (PURS (Presidential Undergraduate Research Scholars ,תוכניות המאפשרות לסטודנטים לתואר ראשון שעוד לא חוו מחקר במעבדות להיכנס למעבדות מחקר בתחומים מגוונים באוניברסיטת אורגון, ולבצע שם עבודת מחקר מעשיות.
תוכנית REU נוסדה ב-1987, ואפשרה מאז לכ-300 סטודנטים לתואר ראשון לקבל ניסיון מעשי במעבדות, תוך כדי לימודיהם התאורטיים.
תוכנית PURS מצמידה לכל סטודנט מנחה אישי מחברי הצוות האקדמי באוניברסיטה, המלווה את הסטודנט בשנת עבודה מעשית במעבדות.
אולגה אוליניק
אולגה ארסניבנה אוליניק (באנגלית: Olga Arsenevna Oleinik; 2 ביולי 1925 - 13 באוקטובר 2001) הייתה פרופסורית למתמטיקה, אחת מהמתמטיקאיות הבולטות במאה העשרים. נחשבת כמי שתרמה רבות בתחומי הגאומטריה האלגברית, משוואות דיפרנציאליות חלקיות, הבעיה ה-16 של הילברט ונושאים אחרים.
אליניק זכתה בפרסים רבים, ובהם הפרס הממלכתי של ברית המועצות בשנת 1988, בזכות סדרת מחקריה בנושא בעיות גבול ערך עבור מפעילי דיפרנציאלי והיישומים שלהן בפיזיקה מתמטית.
קורות חיים.
אולגה אוליניק נולדה במטוסיב, אוקראינה לאנה ביטרוונה וארסיני איבאנוביק אוליניק. היא בילתה את ילדותה באוקראינה.
בשנת 1942 סיימה אולגה אוליניק את לימודיה בתיכון, ונרשמה לאוניברסיטת פרם, בפקולטה למתמטיקה ומדעי המכניקה. בשנת 1944 היא התחילה ללמוד באוניברסיטת מוסקבה, וסיימה את לימודיה באוניברסיטה ב-1947. בשנת 1950 היא השלימה התואר השני, ובשנת 1954 השלימה דוקטורט בנושא משוואות דיפרנציאליות חלקיות, בהדרכתו של פרופסור איבאן גירגוביש ביטרובסקי.
בשנות החמישים המוקדמות של המאה ה-20 נישאה אוליניק לליב אלקסביש שודוב. לזוג נולד בן עם פיגור שכלי, דבר שגרם לאוליניק הרבה דאגה ומאמץ בחייה.
פעילות מחקרית.
תחומי המחקר המרכזיים שאוליניק עסקה בהם נוגעים לגאומטריה אלגברית, משוואות דיפרנציאליות חלקיות ופיזיקה מתמטית. אוליניק נחשבת לאחת מהדמויות שהשפיעו ביותר על התאוריה הכללית של משוואות דיפרנציאליות חלקיות, המתארות את אופן הפעולה של נוזלים, גזים, גמישות, אלקטרומגנטיות, והפיזיקה הקוונטית. מסקנות מחקריה בתחום המשוואות הדיפרנציאליות החלקיות מיושמות יושמו בתחומים כגון תורת גבול שכבתית ואלסטיות.
אוליניק התעניינה בבעיות יישומיות, וכחלק מכך פיתחה תאוריות מתמטיות עבור סינון שאינו נייח של נוזלים וגזים.
הישגים ופרסים.
זכתה בפרסים רבים ובהם:
מותה.
אוליניק נפטרה ב-13 באוקטובר 2001 לאחר מאבק ממושך בסרטן. עמיתיה העידו כי הייתה אדם כריזמטי ובעלת יחסי אנוש מעולים. אחד עמיתיה ספד לה:
קטרין בר בלודג'ט
קטרין בר בלודג'ט (באנגלית: Katharine Burr Blodgett; 10 בינואר 1898 – 12 באוקטובר 1979) הייתה מדענית אמריקאית שעסקה בחקר הכימיה של פני השטח, ובמסגרת עבודתה במעבדת המחקר של ג'נרל אלקטריק פיתחה את הזכוכית הבלתי נראית, ואת ה-color gauge.
בשנת 1951, זכתה במדליית גרוון-אולין מטעם האגודה האמריקנית לכימיה. בנוסף הייתה האישה הראשונה לקבל תואר דוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת קיימברידג', ואת ה- Photographic Society of America Award.
קורות חיים.
בלודג'ט נולדה בסקנקטדי שבניו יורק, להורים גאורג רדינגטון בלודג'ט (1862–1897) וקטרין בצ'אנן (1865-?). אביה של בלודג'ט היה ראש עורכי הדין של מחלקת הפטנטים של ג'נרל אלקטריק בסקנקטדי. ב-3.12.1897 נורה בביתו ויום לאחר מכן מת מפצעיו. כמה שבועות אחר כך נולדה בלודג'ט.
לאחת לידתה של בלודג'ט ומותו של אביה, עברה אמה איתה ועם אחיה הגדול לצרפת. לאחר מכן חזרו לניו יורק, ובלודג'ט נשלחה לבית הספר רייסון, שם קיבלה חינוך טוב יותר מאשר שאר בנות גילה, והפגינה כישורים מתמטיים ופיזיקליים נדירים.
תחביבה של בלודג'ט כללו משחק וגינון. היא האמינה בשימור משאבי טבע טבעיים, ופעלה באגודת ה- Zonta International, ארגון חובק עולם של נשים שמטרתו לקדם שוויון.
לימודים וקריירה מחקרית.
בשנת 1917 נפגשה בלודג'ט עם ארווינג לנגמיור חתן פרס נובל לכימיה שעבד עם אביה, והוא עודד אותה להרחיב את הידע הפיזיקלי שלה בטרם תנסה למצוא עבודה בGE. את התואר הראשון שלה בפיזיקה קיבלה בלודג'ט מאוניברסיטת Bryn Mawr באותה שנה. לאחר מכן עשתה את התואר השני באוניברסיטת שיקגו, וב-1918 הצטרפה למעבדות המחקר התעשייתי של GE, ועבדה עם ארווינג לנגמיור. בהמלצתו הצטרפה לאוניברסיטת קיימברידג', ובשנת 1926 הייתה האישה הראשונה לקבל באוניברסיטה זו דוקטורט בפיזיקה.
ב-1933 פיתחה בלודג'ט את ה- color gauge- שיטה למדידת עובי של שכבות דקות ברזולוציה של מאיות מיליונית המטר. ב-1935 הצליחה לשפר את השיטה, ולמדוד שכבה בעובי של מולקולה אחת בודדה. בדצמבר 1938 הצליחה לייצר בלודג'ט זכוכית בלתי נראית בעזרת הידע שצברה מהישגיה הקודמים. בזכוכית זו השתמשו באופטיקה, בייצור מצלמות, ואף בבניית חלונות ראווה לחנויות.
בנוסף עבדה בלודג'ט יחד עם לנגמיור על שיפור חוט הטונגסטן במנורת להט, עזרה לפתח סוג חדש של מסך עשן, ובמהלך מלחמת העולם השנייה עבדה על שיטה להוצאת הקרח מכנפי מטוסים.
העבודה של בלודג'ט תרמה רבות בתחומים רבים, ועל ידי לנגמיור היא תוארה כ"נסיינית מוכשרת", ו-" שילוב נדיר בין יכולות תאורטיות ומעשיות".
ב-1963 פרשה לגמלאות.
עבודתה המחקרית.
בשנת 1917 התחילה בלודג'ט לעבוד במעבדות המחקר של GE יחד עם זוכה פרס נובל ארווינג לנגמיור. במעבדות אלו פיתחה את ה- color gauge, ואת הזכוכית הבלתי נראית.
color gauge.
בשנת 1933 הצליחה קטרין ליצור פלטה של שכבות חד מולקולאריות (monolayers) של חומצה סטארית בעובי של כמה מאיות המיליונית של מטר. ב-1935 פיתחה את הגילוי, ויצרה שיכבה אחת בעובי של מולקולה בודדה. הישגים אלו מרשימים ביותר והיוו אתגר טכנולוגי גדול.
לאחר מכן יצרה שכבות שונות בעוביים שונים מbarium stearate-, ושידרה לשכבות אלו אור לבן- חבילת גלים בתחום אורכי גל של 380–750 ננו מטר (התחום הנראה). הגלים פגעו בשכבה, אבל רובם נהרסו. אם עובי השכבה היה מותאם בגודלו לאורך גל מסוים כך שהוא לא יעוות או יהרוס אותו (לפי חוק נייקווסט, על האורך הגל היה להיות גדול פי 2 לפחות מאשר עובי השכבה כדי שדבר זה יקרה), הגל עבר הלאה או חזר חזרה. כשהוא עושה זאת הוא משקף צבע מסוים. לכל עובי שכבה מתאים גל באורך גל ספציפי שחוזר או עובר הלאה כאשר משדרים לשכבה האור הלבן, ועל כן כל שכבה תשקף צבע הספציפי לה לאחר שידור האור הכולל מספר אורכי גל שונים. בלודג'ט בדקה איזה צבע משקף כל עובי, ובכך קבעה "סרגל" שהגיע לרזולוציות שאפשרו מדידה וזיהוי של צבעים בתחום האור הנראה, ושל שכבות בעובי של עד עשרות ננו מטרים.
זכוכית בלתי נראית.