הנרי הורן, ברון הורן הראשון
וסקה (כדורגל)
סוסיאדד דפורטיבה וסקה (בספרדית: Sociedad Deportiva Huesca) הוא מועדון כדורגל ספרדי, הממוקם בעיר וסקה בספרד. המועדון, שהוקם בשנת 1960, משחק את משחקי הבית שלו באצטדיון אל אלקורס, המכיל 7,638 מקומות.
היסטוריה.
הגלגול הראשון של המועדון הוקם בשנת 1910, תחת השם "מועדון הכדורגל וסקה" והמשחק המתועד הראשון שלו היה דרבי נגד מועדון הכדורגל בוסקו והסתיים בהפסד 3–5. המועדון הצטרף לפדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית בשנת 1922. המועדון שיחק בשנת 1926 במשחק ידידות נגד ברצלונה אשר נגמר בתוצאה 2-2. הקבוצה התפרקה בשנת 1926 והוקמה מחדש 3 שנים מאוחר יותר, תחת השם "CD וסקה". בשנת 1940 שונה שם המועדון ל"איגוד הספורט וסקה", והחל לשחק בשנת 1943 בליגה הספרדית השלישית. בעונתו הראשונה סיים במקום הרביעי. בעונת 1946/1947 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות הליגה השלישית, אך הפסידה במשחקי הפלייאוף, ולא זכתה להשתתף בליגה השנייה עדיין. בעונת 1948/1949 הקבוצה סיימה פעם נוספת במקום הראשון וזכתה שוב באליפות ביתה. הפעם הקבוצה השכילה לנצח ולהעפיל, לראשונה בתולדותיה, לליגה השנייה. בעונה הבאה סיימה וסקה במקום החמישי - הגבוה בתולדותיה עד היום. החל מעונה זו הקבוצה החלה להידרדר, ובשנת 1953 מצאה את עצמה שוב בליגה השלישית. עונתה האחרונה הייתה עונת 1954/1955, אשר אותה סיימה במקום הרביעי בליגה השלישית. בשנת 1956 המועדון התפרק בשנית בשל חובות כלכליים. ב-29 במרץ 1960 המועדון הוקם בפעם השלישית והאחרונה, על ידי לורנצו לרה, כשסמלו ומדיו בצבעים של ברצלונה, הקבוצה שהוא וחבריו המייסדים אהדו.
המועדון החל לשחק בליגה האזורית של ארגון שהיוותה באותם ימים את הדרג הרביעי במבנה הליגות בכדורגל הספרדי. לאחר עונה אחת בליגה האזורית, המועדון קודם לליגה השלישית (טרסרה דיוויסיון). הקבוצה סיימה פעמיים רצוף במקום הראשון בביתם, בעונת 1966/1967 ו-1967/1968, אך כשלה במשחקי הפלייאוף על ההעפלה לליגה השנייה, ונשארה בליגה השלישית. את עונת 1972/1973 גמרה וסקה במקום ה-13 וירדה חזרה לליגה האזורית. אולם, גם הפעם הקבוצה בילתה עונה אחת בלבד בליגה האזורית, בטרם שבה לליגה הרביעית. לקראת עונת 1977/1978 נוצרה הליגה השלישית החדשה הנקראת "סגונדה דיוויסיון ב'", ווסקה החלה לשחק בה. בעונת 1984/1985 הקבוצה ירדה בפעם הראשונה לטרסרה דיוויסיון וחזרה לשחק בה לראשונה מאז נהפכה לליגה הרביעית. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום הראשון בביתה, אך הפסידה במשחקי הפלייאוף ונשארה בליגה. בסוף עונת 1989/1990, לאחר שש שנים שהקבוצה הייתה בצמרת ונאבה על העלייה, וסקה סיימה במקום הראשון וזכתה במשחקי הפלייאוף. בעקבות זאת שבה לליגה השלישית. הקבוצה שרדה שתי עונות בלבד בליגה השלישית בטרם שבה לליגה הרביעית מהמקום ה-18. בעונת 1993/1994 לאחר שתי עונות בהן הקבוצה זוכה באליפות ביתה, וסקה סיימה במקום השני. דווקא בעונה זו שבה לליגה השלישית לאחר שלשם שינוי ניצחה בפלייאוף. גם הפעם שרדה רק שתי עונות בטרם ירדה לרביעית פעם נוספת. בעונת 2003/2004 הקבוצה סיימה במקום הרביעי בביתה, המקנה אף הוא כרטיס לפלייאוף, בו זכתה. בעונה זו החלו ימי הזוהר של הקבוצה הנמשכים עד היום.
בעונת 2006/2007 הקבוצה סיימה לראשונה בתולדותיה במקום השני בביתה האזורי בליגה השלישית, המקנה את הזכות להשתתף במשחקי הפלייאוף העל-אזוריים. הקבוצה העפילה עד לגמר הפלייאוף עד שהודחה על ידי קורדובה. בעונה הבאה סיימה בשנית במקום השני, אך הפעם וסקה ניצחה במשחקי הפלייאוף, והעפילה לליגה השנייה לראשונה בתולדותיה בהקמה המחודשת שלה. בעונה זו השתתפה לראשונה גם בגביע המלך הספרדי, בו הגיעה עד לסיבוב השני. בעונתה הראשונה בליגה זו סיימה במקום ה-11 מתוך 22. בעונת 2012/2013 סיימה בקבוצה במקום ה-21 בליגה, דבר אשר גרם לה לבלות את שתי העונות הבאות בליגה השלישית. בעונתה הראשונה בליגה השלישית סיימה במקום השביעי והמאכזב, אך את עונת 2014/2015 גמרה במקום הראשון וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות ביתה בסגונדה דיוויסיון ב'. בפלייאוף גברה על קבוצת הורקאן ולנסיה, וכתוצאה מכך שבה בעונת 2015/2016 לליגה השנייה. בעונה זו, כמו גם בקודמתה הגיעה הקבוצה עד לשלב 32 האחרונות של הגביע הספרדי - השלב הגבוה ביותר אליו העפילה.
בעונת 2017/2018 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה ללה ליגה. את עונת הבכורה שלה בליגה הבכירה סיימה הקבוצה במקום האחרון ונשרה בחזרה לליגת המשנה. בסיום עונת 2019/2020 שבה לליגה הבכירה לאחר שזכתה במקום הראשון בליגה השנייה, אולם לאחר עונה אחת בלבד שבה לליגת המשנה.
סגל השחקנים.
נכון ל-3 באוגוסט 2021
(קפטן)
(בהשאלה מחטאפה)
(בהשאלה מחטאפה)
פסטיבל האמנויות בשיראז
פסטיבל האמנויות של שיראז (בפרסית: جشن هنر شیراز) היה פסטיבל אמנויות בינלאומי שנערך מדי שנה בתקופת הקיץ במשך עשר שנים (1967–1977) בשיראז ופרספוליס במרכז איראן.
במהלך הפסטיבל הופיעו מוזיקאים איראניים מסורתיים, ביניהם חסן כסאאי, ג'ליל שהנאז ואחמד עבאדי. בתחום המוזיקה המסורתית הלא-מערבית, הכולל לעיתים גם ריקוד, הוצגו מופעים ממדינות שונות. בנוסף, הפסטיבל אירח מערך בין-לאומי של תיאטרון אוונגרד ותיאטרון מסורתי ומופעים של אמנויות במה.
מגוון המופעים.
תוכנית הפסטיבל כללה מוזיקה, מחול, דרמה, שירה, קולנוע, ולוותה בדיונים וסבבי שיחות. המופעים הוצגו בממספר רב של אולמות בשיראז וסביבתה. המקומות בהם נערכו המופעים כללו את חורבות פרספוליס (הבירה הטקסית של פרס העתיקה), נקש-י רוסתם, חאפזיה, באג-י דלגושה, נראנג'סתאן, בזאר-י וכיל, גינת ג'האן-נאמה, סרא-י מושיר ואת אולם הקונצרטים של  קמפוס האוניברסיטה בשיראז.
בתחום התיאטרון השתתפו למשל: יז'י גרוטובסקי, פיטר ברוק, טדאוש קנטור, ביג'אן מופיד, דאוד רשידי, פיטר שומאן, פרוויז סייד, אנדריי שרבן, רוברט וילסון, שוג'י טראיאמה, אנדרה גרגורי, עלי נסיריאן, ויקטור גרסיה, ג'וזף צ'ייקין ואסמאעיל חלאג'. בתחום זה הוצגו מחזות מסורתיים כגון תעזיה מאיראן, קתאקאלי מהודו, נו מיפן, וכן מופע של התיאטרון הלאומי של אוגנדה, דורו לפידו והתיאטרון הלאומי של ניגריה, ורבים אחרים.
בתחום המוזיקה הוצגו מוזיקאים איראניים מסורתיים רבים. קבוצת הצעירים כללה את חוסיין עליזאדה, דריוש טלאי, מוחמד-רזא לוטפי, פריסה ואחרים.  אמנים של מוזיקה הודית קלאסית שהופיעו היו וילאיאת ח'אן, ראווי שנקר, ראם נאראיאן ועוד. מוזיקה מסורתית לא-מערבית, שבחלקה כוללת ריקוד, הוצגה גם כן ממדינות שונות: אפגניסטן, אלג'יריה, בהוטן, סין, מצרים, אינדונזיה, עיראק, יפן, קוריאה, מרוקו, נפאל, פקיסטן, פיליפינים, רואנדה, סנגל, תוניסיה, טורקיה, וייטנאם.
בתחום המוזיקה המערבית השתתפו בפסטיבל אמנים רבים, ביניהם: יהודי מנוחין, כריסטיאן פראס, מרתה ארחריץ', ארתור רובינשטיין ואיבון לוריו. התזמורת הקאמרית של רשות השידור האיראנית הייתה בין המשתתפים הקבועים בפסטיבל. משתתפים אחרים בתחום זה מאיראן היו מורתזא חנאנה והתזמורת הסימפונית של טהראן.
מהמערב, גילברט אמי הוביל את Orchestre du Domaine Musical; ברונו מאדרנה ניצח על תזמורת ORTF, כמו גם על Hague Residence Orchestra; יאניס קסנאקיס יצר את "Persephassa" ו-"פרספוליס"; קרלהיינץ שטוקהאוזן השתתף בשנה אחת; קשישטוף פנדרצקי הוביל את התזמורת הסימפונית של הרדיו הפולני הלאומי; קתי ברבריאן, ג'ון קייג', רביעיית ג'וליארד, חמישיית מקס רואץ' הופיעה יחד עם אבי לינקולן, וודי שואו, ורבים אחרים.
הפסטיבל ה-12 בוטל עם פרוץ המהפכה האסלאמית בשנת 1978 מתוך דאגה לשלומם של המשתתפים.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא
בוויקישיתוף
אדמונד שרייבר
סר אדמונד צ'ארלס אקטון שרייבר (; 30 באפריל 1890 - 8 באוקטובר 1972, היה גנרל בצבא בריטניה, אשר פיקד על הארמייה הראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה, והיה לאחר מכן מושל מלטה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
שרייבר נולד ב-30 באפריל 1890, לבריגדיר אקטון ל. שרייבר. בשנת 1909 התגייס שרייבר לצבא בריטניה, והצטרף לרגימנט הארטילריה המלכותי. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם שרייבר כחלק מחיל המשלוח הבריטי, ואף קיבל את אות השירות המצוין.
לאחר המלחמה מילא שרייבר תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1930 הועלה לדרגת בריגדיר ומונה למפקד יחידות הארטילריה בפיקוד הדרומי.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח שרייבר לצרפת, שם לחם כחלק מחיל המשלוח הבריטי. בשנת 1940 מונה שרייבר למפקד הדיוויזיה ה-61, ולאחר מכן למפקד הדיוויזיה ה-45. בהמשך מונה שרייבר למפקד הדיוויזיה ה-4, ובשנת 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-5. בשנת 1942 מונה שרייבר למפקד הארמייה הראשונה שהייתה אמורה להשתתף במבצע לפיד, אולם נאלץ לפרוש מתפקידו בעקבות בעיה בכליות. בהמשך השנה מונה שרייבר למפקד הפיקוד המערבי, ולאחר מכן למפקד הפיקוד הדרום-מזרחי. בשנת 1944 מונה שרייבר למושל מלטה, ובשנת 1947 פרש מהצבא.
אחריתו.
בשנת 1948 מונה שרייבר ללורד הסגן של מחוז דבון, ובשנת 1960 מונה לנשיא ההתאחדות הישנה של הבזויים.
ב-8 באוקטובר 1972 מת שרייבר, והשאיר אחריו 2 בנות.
מוטקה בלוי
מוטק'ה בלוי
הצלה ירושלים
א-דעאין
אַ-דַּעַאיֶן (בערבית: الظعاين או الضعاين) היא עיר הבירה של מחוז א-דעאין שבקטר.
היסטוריה.
תיאור אודות הכפר א-דעאין בשנת 1908 על פי השמון הגאוגרפי הבריטי של המפרץ הפרסי:
אברהם אבוכזיר
חנות יישומים
פרוש גולדי
יוברט גוף
סר יוברט דה לה פור גוף (; 12 באוגוסט 1870 - 18 במרץ 1963) היה גנרל בצבא בריטניה, אשר פיקד על הארמייה החמישית.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.