ב-13 בדצמבר 1859 התחתנה לואיז עם הכומר צ'ארלס קוונדיש-בנטינק כאשתו השנייה, ונולדו לה ממנו 3 בנות. בשנת 1865 מת בעלה, ובשנת 1870 התחתנה לואיז עם הארי וורן סקוט, בנו של סר ויליאם סקוט, הברונט השישי מאנקראם. בשנת 1889 התאלמנה לואיז בשנית, וב-6 ביולי 1918 היא מתה בביתה בדווליש, דבון.
משפחתה.
ב-13 בדצמבר 1859 התחתנה לואיז עם צ'ארלס קוונדיש-בנטינק, ממנו היו לה 3 בנות:
מעמיד (כשרות)
מעמיד הוא דין בהלכות כשרות שמקורו בגזרת חכמים הקובע שעל אף שבדרך כלל איסור שהתערב ברוב היתר או בשישים, בטל בתערובת, כאשר דבר איסור שנתערב בהיתר גורם למאכל לשנות את צורתו או את מהותו באופן שמשביח אותו, האיסור אינו בטל ולכן מאכל ההיתר נאסר.
הדוגמה המובאת לכך היא חלב המושם בקיבת נבלה, שהואיל והחומצה המעמידה (מגבנת) את החלב לגבינה אסורה, על אף שטעמה בטל בגבינה, היא אוסרת אותה באכילה. על שם דוגמה זו נקרא האיסור כולו 'מעמיד'.
מקור וטעם הכלל.
מקור הכלל שדבר המעמיד לא בטל נאמר במשנה: בטעם הדבר שהנבילה המועטה לא בטילה ברוב הגבינה הכשרה מבארת הגמרא: "כיון דאוקמיה קא מוקים, חשיב ליה כמאן דאיתיה לאיסורא בעיניה". כלומר, מאחר שהדבר האסור מעמיד ויוצר את דבר ההיתר כולו הרי הוא חשוב ולא מתבטל ברוב.
כך כתב הרדב"ז: . כך מובן גם מדברי הרמב"ם: . כך כתבו גם הרשב"א והטור. בצורה דומה כותב המרדכי: .
תנאים לאיסור.
סוג התערובת.
לדעת רוב הראשונים, דבר המעמיד אוסר בכל שהוא רק אם התערובת היא כזו של שאר איסורים מלבד בשר בחלב, ואילו במקרה שבשר כשר העמיד חלב לגבינה, הגבינה אסורה רק אם טעם הבשר מורגש (נותן טעם). לדבריהם, כך מתבאר בדברי בתלמוד. בהתאם לזה פוסק השולחן ערוך:
ההסבר לכך הוא שהתערבות של בשר בחלב אסורה מהתורה דווקא בדרך בישול, והעמדת גבינה אינה נחשבת לדרך בישול, לכן אם הטעם לא נרגש, כל אחד מהמרכיבים נחשב לעומד בפני עצמו, וגם חכמים לא אסרו בזה.
דעה זו מנוגדת לדעות המרדכי (שפסק שגם בבשר בחלב שייך דין מעמיד) ורבנו תם (שפסק שגם בשאר איסורים דין מעמיד שייך רק כאשר טעם האיסור מורגש).
איסור עצמי.
לפי המתבאר ברמ"א, דבר המעמיד אוסר רק כאשר המאכל אסור מחמת עצמו, אך מאכל שנאסר מבליעת איסור לא חל דין זה והוא בטל בשישים גם אם המאכל (שהוא היתר מטבעו) משמש כמעמיד. הטעם לכך הוא שאין האיסור ניכר, אלא רק פעולת מאכל ההיתר שנאסר ניכרת.
דוגמאות.
גבינות.
חלב שהועמד על ידי עור קיבת נבילה ונעשה לגבינה, מכיוון שעור קיבת הנבלה שינה את הצורה והמהות של החלב, הגבינה אסורה.
ממתקים.
ממתק העשוי ממשקים שהוקפו על ידי ג'לטין של איסור, הממתק נאסר מפני שהג'לטין האסור שינה את צורתו.
שיכר.
אם התערבו שמרים (או חומץ) אסורים במי דבש ונעשו לשיכר, השיכר אסור מפני שמהות המאכל השתנתה על ידי השמרים (או החומץ).
ג'סי כהן (חולון)
עפיה זכריה
קונסטנס מרקייביץ
קונסטנס מרקביץ'
אחת שיודעת (פירושונים)
הבית המצויר של עפיה זכריה בשלומי
בית עפיה זכריה
הבית המצויר בשלומי של עפיה זכריה
מהמדואו איסופו
מהמדואו איסופו (בצרפתית: Mahamadou Issoufou, נולד ב-1951) הוא פוליטיקאי ניז'רי אשר שימש כנשיא המדינה בין אפריל 2011 ל-2 באפריל 2021.
איסופו כיהן כראש הממשלה בשנים 1993–1994 ונשיא האספה הלאומית בשנים 1995–1996. הוא הוביל את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית במדינה מהיווסדה בשנת 1990 ועד היבחרו לנשיאות. הוא התמודד לכל מערכות הבחירות לנשיאות מאז שנת 1993. הוא היה גם ראש האופוזיציה בשנים 1999–2010.
ביוגרפיה.
איסופו נולד במזרח ניז'ר בתקופת השלטון הצרפתי. הוא למד הנדסה, ואף ניהל את כל המכרות במדינה בשנים 1980–1985. בפברואר 1993 נבחר לראשונה לפרלמנט הניז'רי ומפלגתו הצטרפה לממשלה. באותה השנה איסופו התמודד לראשונה לנשיאות והגיע למקום השלישי עם כ-15.92% מהקולות. הנשיא שנבחר בסופו של דבר מינה את איסופו לראש הממשלה באפריל.
איסופו התפטר כשנה וחצי בתפקיד כתוצאה מצו נשיאותי שהחליש את כוחו. התפטרותו הובילה לבחירות חדשות שהתקיימו בשנת 1995. לאחר הבחירות הוא התמנה לנשיא הפרלמנט. מתחים בין הפרלמנט בהובלת איסופו לבין הנשיא הובילו למצב של קיפאון פוליטי במדינה. מתיחות זו הובילה בסופו של דבר להדחת הנשיא ואף להפיכה צבאית ב-27 בינואר 1996. איסופו נעצר ושהה במעצר בית כשלושה חודשים.
בבחירות לנשיאות השנויות במחלוקת שהתקיימו ב-7 ביולי 1996, איסופו הגיע למקום הרביעי עם כ-7.6% מהקולות. בזמן הבחירות איסופו היה נתון שוב במעצר בית ושוחרר רק ב-12 באוגוסט. לאחר מהומות פרו-דמוקרטיות, נעצר איסופו שוב ב-11 בינואר 1997, מעצר שנמשך כשבוע וחצי. באפריל 1999 התרחשה הפיכה צבאית שנייה, ובאוקטובר התקיימו בחירות נוספות לנשיאות שבהן איסופו הגיע למקום השני עם כ-22.79% מהקולות. הוא התמודד בסיבוב שני והפסיד עם כ-40.11% מהקולות.
בנובמבר 1999 שב איסופו לפרלמנט. בבחירות לנשיאות שהתקיימו בשנת 2004 הוא שוב הגיע למקום השני עם כ-24.6% מהקולות, והפסיד בסיבוב השני עם כ-34.47%. בשנת 2009 האופוזיציה בהובלתו של איסופו התנגדה לניסיון הנשיא לשנות את החוקה, כך שתאפשר לו להתמודד שוב ושוב לנשיאות ללא הגבלת זמן. המחאות הרבות בהובלתו של איסופו גרמו למשבר פוליטי חמור למעצרו של איסופו. בסופו של דבר, השינוי החוקתי התקבל במשאל עם למרות התנגדות האופוזיציה.
בפברואר 2010 התקיימה הפיכה צבאית שלישית והוכרז על בחירות חדשות שיתקיימו בתחילת 2011. בבחירות אלו ניצח בסיבוב השני והושבע לתפקיד באפריל. בפברואר 2016 נבחר שוב לתפקיד לקדנציה נוספת בת חמש שנים. עם תום הקדנציה ב-2021, הוחלף בידי מוחמד בזום, שהיה אחד השרים הבכירים בממשלתו (החוקה הניז'רית מגבילה את כהונת הנשיא לשתי קדנציות רצופות ולכן איסופו לא התמודד בבחירות הכלליות). זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של ניז'ר שחילופי שלטון התבצעו בצורה דמוקרטית מאז זכתה לעצמאות ב-1960.
דם המת
דם מיתה
בן פוגש בת (סדרה, 2015)
מקהלת הגברים סימוול ורי
מקהלת הגברים סימְווֹל וֶרי (ברוסית: Символ веры) היא מקהלת גברים רוסית, שנוסדה בשנת 2008 על ידי סראפים דובאנוב, במטרה להופיע בחגים בכנסיית השילוש הקדוש בוורונז'.
היסטוריה.
המקהלה נוסדה ב-2 בספטמבר 2008 בקתדרלת הבשורה, וורונז' . חברי הלהקה הראשונים היו תלמידי מכללת וורונז' למוזיקה. רפרטואר הלהקה כלל מוזיקה דתית בעיקרה במטרה להמשיך את מסורת הלהקה של לאוורת השילוש-סרגייב (המנזר הגדול ביותר ברוסיה). ב-1 ביוני 2010 קיבלה הלהקה באופן רשמי את שמה סימוול ורי ("סמל האמונה" - ) שהוא בעל משמעות דתית. בדצמבר 2013 הוכרה כלהקה גברים המטרופוליטנית של וורנז'.
מנצח המקהלה והמנהל המוזיקלי שלה הוא הדיאקון סראפים דובאנוב (Серафим Дубанов). המקהלה מרבה להופיע ברחבי רוסיה ובאירופה. באפריל 2015 הופיעה המקהלה במוזיאון ההיסטורי בקרמלין ובכנסייה העתיקה ביותר במוסקבה, במסגרת הקונגרס הבינלאומי השמיני לשירת מקהלה , שהוקדש ל-70 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה. בתחרות שהתקיימה בקונגרס זה זכתה למחמאות על ביצועיה ומנצחה זכה בתואר "עמית כבוד של איגוד המקהלות הבינלאומי". המקהלה השתתפה בפסטיבלים שונים והופיעה בין היתר בטורקיה, סלובניה, סין וישראל (בפסטיבל אבו גוש).
המקהלה הציבה לה שתי מטרות - שימור השירה האמנותית, הכנסייתית והחילונית, והפצת המוזיקה הווקאלית-כוראלית של רוסיה לקהל הרחב. רפרטואר המקהלה כולל שירים רוסיים עממיים, מהם בעיבוד עכשווי, להיטים סובייטיים.
טריטוריות של ארצות הברית
קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן
קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן (בגרמנית: Karl Wilhelm von Nassau-Usingen, 9 בנובמבר 1735 - 17 במאי 1803), היה נסיך נסאו-אוזינגן בין השנים 1775–1803, ונסיך נסאו-זארבריקן בין השנים 1797–1803.
ביוגרפיה.
קרל וילהלם נולד באוזינגן ב-9 בנובמבר 1735, לקרל, נסיך נסאו-אוזינגן וכריסטינה וילהלמינה, רוזנת סקסוניה-אייזנך, בתם של יוהאן וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אייזנך ומגדלנה זיבילה, דוכסית סקסוניה-וייסנפלס. בצעירותו שירת קרל וילהלם בצבא ההולנדי, ובשנת 1770 הועלה לדרגת לוטננט גנרל.
ב-16 באפריל 1760 התחתן קרל וילהלם עם קרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג, בתם של כריסטיאן, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג וקתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים ואסנהיים, ממנה נולדו לו 4 ילדים.
בשנת 1775 מת אביו קרל, נסיך נסאו-אוזינגן, ולקרל וילהלם עלה לשלטון במקומו. בשנת 1783 חתם קרל וילהלם יחד עם שאר ראשי הענפים השונים של בית נסאו, על אמנה ולפיה במקרה של היכחדות אחד מענפי המשפחה, תעבור הנחלה לענפים האחרים. בשנת 1789 הוא הועלה לדרגת גנרל ובשנת 1790 מונה לקולונל של הרגימנט הוולוני וקפטן של רגימנט הגרנדירים.
בשנת 1797 מת היינריך לודוויג, נסיך נסאו-זארבריקן ללא ילדים, וקרל וילהלם ירש את תאריו, אולם, על פי הסכם לינוויל, השטחים על הגדה השמאלית של הריין עברו לצרפת. בשנת 1803 במהלך תהליך החילון של האימפריה הרומית הקדושה, קיבל קרל וילהלם פיצוי בשטחים שנלקחו מנסיכות הבוחר ממיינץ, נסיכות הבוחר מקלן, נסיכות הבוחר מפפאלץ והסן.
ב-17 במאי 1803 מת קרל וילהלם בביבריך ללא בנים, ובמקומו עלה לשלטון אחיו פרידריך אוגוסט, נסיך נסאו-אוזינגן.
משפחתו.
ב-16 באפריל 1760 התחתן קרל וילהלם עם קרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג, בתם של כריסטיאן, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג וקתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים ואסנהיים, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
המשרת (סרט, 2013)