בעזרת תאוריה זו הוסברו כל הקשיים שלא היו ניתנים להסבר על ידי הסתכלות על האור כעל גל בלבד:
רוברט מיליקן מדד בשנת 1916 את ערכו של קבוע פלאנק בעזרת האפקט הפוטואלקטרי, ובכך הראה את נכונות התאוריה של איינשטיין.
אינטר ברטיסלאבה
אינטר ברטיסלאבה (בסלובקית: FK Inter Bratislava) הוא מועדון כדורגל סלובקי מהעיר ברטיסלאבה, בירת סלובקיה. בעונת 2006/2007 שיחקה הקבוצה בליגה הבכירה במדינה, הקורגון ליגה. הקבוצה זכתה באליפות הליגה הסלובקית בעונות 1999/2000 ו-2000/2001. כמו כן זכתה הקבוצה בשלושה גביעי סלובקיה בעונות 1994/1995, 1999/2000 ו-2000/2001.
עד לשנת 1965 הייתה הקבוצה חלק מקבוצת סלובן ברטיסלאבה עד שהקבוצה פוצלה לשני מועדונים מתחרים. המועדון היה השני בחוזקו בעיר ברטיסלאבה אחרי סלובן ברטיסלאבה עד לשנת 2003, אז הפך המועדון להיות השלישי אחרי מועדון ארטמדיה ברטיסלאבה.
בשנת 2006 נשרה הקבוצה לליגת המשנה הסלובקית, בה היא שיחקה עד לעונת 2018/19 כאשר בסיומה ירדה לליגה השלישית..
הישגים מרכזיים באירופה.
הקבוצה שיחקה לראשונה באירופה, אז כנציגת צ'כוסלובקיה ובשם "הכוכב האדום ברטיסלאבה" בעונת 1959/1960, אז שיחקה בגביע אירופה ולאחר שעברה בשלב המוקדם את קבוצת פורטו מפורטוגל הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. בעונת 1962/1963, אז תחת השם "סלובנאפט ברטיסלאבה", הקבוצה שיחקה בגביע האינטרטוטו וזכתה בו, תוך שהיא עוברת את קבוצות אויפשט ההונגרית בשלב רבע הגמר, טטבאניה ההונגרית בחצי הגמר וקאלציו פאדובה מאיטליה בגמר. היה זה ההישג האירופי הראשון בתולדות הקבוצה והיא הייתה עתידה לשחזר אותו גם בעונה שלאחר מכן.
בוענת 1963/1964, עונה לאחר מכן, הקבוצה חזרה לגביע האינטרטוטו, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת אורגריטה IS משוודיה, ברבע הגמר על קבוצת מודנה האיטלקית, בחצי הגמר על קבוצת פ.צ. רואן הצרפתית וניצחה בגמר את קבוצת פולוניה ביטום מפולין. הקבוצה הגיעה עוד פעם אחת לגמר גביע האינטרטוטו, בעונת 1966/1967, אז עברה את קבוצות גו אהד ההולנדית, ADO דן האג, גם היא מהולנד אך הפסידה בגמר לקבוצה הגרמנית איינטרכט פרנקפורט.
בעונת 1975/1976 הקבוצה שיחקה לראשונה בגביע אופ"א, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת ריאל סרגוסה מספרד ועברה בסיבוב השני את קבוצת א.א.ק. אתונה היוונית אך הפסידה בסיבוב השלישי לקבוצת סטאל מיאלק מפולין.
הקבוצה השתתפה בגביע אופ"א בעונת 1994/1995, לראשונה בתולדותיה כנציגת סלובקיה (שקיבלה עצמאות מצ'כוסלובקיה כשנה לפני כן). בסיבוב הראשון פגשה הקבוצה בקבוצת מיפה מפינלנד אך הפסידה לה.
לקבוצה היו עוד מספר הופעות במוקדמות ליגת האלופות בהן לא עברה את הסיבוב המוקדם השלישי וכן מספר הופעות בגביע אופ"א כאשר בהן לא עברה את הסיבוב השני במפעל.
פשטונים
התקופה האפיפלאוליתית
התקופה האפיפלאוליתית (Epipaleolithic ביוונית: epi = אחרי; paleo = קדום; lithos = אבן או אחרי תקופת האבן הקדומה) היא תקופה פרהיסטורית מסוף תור הפליסטוקן העוקבת לתקופה הפלאוליתית וקדומה לתקופה הנאוליתית, ומהווה למעשה תקופת מעבר בין חברות הציידים-לקטים של הראשונה והחברות החקלאיות של האחרונה. התקופה האפיפלאוליתית מוגדרת בעיקר באגן הים התיכון, לפי עדויות ארכאולוגיות לחברות מורכבות יחסית של ציידים-לקטים, אשר ייצרו מיקרוליתים (להבוני צור מסותתים) בצורות אחידות (למשל סהרון, טרפז ומשולש). בסוף התקופה קיימות עדויות לישיבת קבע וככל הנראה גם לניצני ביות הצמחים, המבשרים את המעבר לאורח חיים חקלאי.
המונח מקביל מכמה בחינות לתקופה המזוליתית, המאוחרת יותר, של צפון אירופה. המונח מזוליתית כלל בעבר גם את התרבויות שהיום מוגדרות כאפיפלאוליתיות. לראשונה ניתן שם התקופה לשורה של תעשיות כלי צור במגרב של צפון אפריקה, על ידי חוקרים צרפתים, משום שהממצא לא תאם את ההגדרות האירופיות לתקופה המזוליתית. בסופו של דבר נעשה המונח מקובל מאוד מחוץ לאירופה גם במזרח התיכון, באנטוליה ובקפריסין.
בארץ ישראל החלה התקופה האפיפלאוליתית לפני כ-23 אלף שנה והסתיימה לפני כ 11,700 שנה. התקופה כוללת מספר תרבויות ארכאולוגיות המתאפיינות בעיקר במיקרוליתים מסותתים לצורות מסוימות, כגון התרבות הכבארית, התרבות הכבארית הגאומטרית, התרבות הרמונית, התרבות המושאבית והתרבות הנאטופית. לפחות האחרונה כבר משקפת שינויים מרחיקי לכת במבנה הכלכלי-חברתי של אוכלוסיות פרהיסטוריות, לפי העדויות לישיבה בכפרי קבע.
כיום מקובל לחלק את התקופה האפיפלאוליתית לשלוש תקופות:
שלייקס
ביהמ&quot;ק
בית ספר בויאר
אנתיטזה
אנטיתזיס
אולפנא
חואן קרלוס
דכאון
משקפיים (מגזין)
נוכרי (להקה)
ג'ון אליוט גרדינר
סר ג'ון אליוט גרדינר (באנגלית: Sir John Eliot Gardiner; נולד ב-20 באפריל 1943 בפונטמל, דורסט, אנגליה) הוא מנצח בריטי בולט. התפרסם ביותר בניצוח על מוזיקת בארוק בכלים אותנטיים.
לגרדינר יש יותר מ-250 הקלטות. הוא ייסד את מקהלת מונטוורדי ואת סולני הבארוק האנגלי. רשימת הקלטותיו מקיפה יצירות החל מקלאודיו מונטוורדי וכלה בבנג'מין בריטן וכוללת, מלבד מוזיקה עתיקה ומוזיקת בארוק, שבהן הוא נודע ביותר, גם מגוון רחב מן התקופה הקלאסית במוזיקה ומן המוזיקה הקלאסית בתקופה הרומנטית. בין היצירות שהקליט תשע הסימפוניות של בטהובן, "קללת פאוסט" של ברליוז ו"פלסטף" של ורדי. כמנצח אורח הופיע גרדינר עם כמה מן התזמורות הראשונות בחשיבותן בעולם, ביניהן תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הסימפונית של בוסטון, תזמורת קליבלנד, תזמורת הקונצרטחבאו והפילהרמונית של וינה.
חיים וקריירה.
התנסותו הראשונה של גרדינר במוזיקה הייתה בעיקר בשירה עם משפחתו ובמקהלת הכנסייה של עיר הולדתו. בהמשך ללימודי מוזיקה בכוחות עצמו ולנגינה בכינור, החל ללמוד ניצוח בגיל 15. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, למד היסטוריה, ערבית וספרדית של ימי הביניים בקינג'ס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.
בתקופת לימודיו לתואר ראשון בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', החל בקריירה של מנצח בביצוע Vespro della Beata Vergine של קלאודיו מונטוורדי משנת 1610, בקפלת קינגס קולג', ב-5 במרץ 1964. ביצוע זה הוביל, או מילא תפקיד חשוב, בייסוד מקהלת מונטוורדי, שעמה הופיע לראשונה בלונדון, בויגמור הול בשנת 1966.
בתקופת לימודיו בקיימברידג' ניצח גרדינר על זמרי אוקספורד וקיימברידג' במסע קונצרטים במזרח התיכון.
אחרי קבלת תואר מוסמך בהיסטוריה, המשיך גרדינר בלימודי המוזיקה בקינג'ס קולג' לונדון אצל תרסטון דארט ובפריז אצל נדיה בולאנז'ה, שהמוזיקה שלה השפיעה עליו מגיל צעיר מאוד. ב-1968 ייסד את תזמורת מונטוורדי. ששינתה את שמה, עם המעבר מכלי נגינה מודרניים לכלים אותנטיים בשנת 1977, לסולני הבארוק האנגליים.
בשנת 1969 ניצח גרדינר לראשונה על אופרה, בביצוע חליל הקסם מאת מוצרט באופרה הלאומית האנגלית. כעבור ארבע שנים, ב-1973, הופיע לראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בניצוח על איפיגניה בטאוריס של גלוק. "סולני הבארוק האנגליים" הופיעו עמו לראשונה באופרה בשנת 1977, בפסטיבל למוזיקה עתיקה של אינסברוק, בביצוע אותנטי של אציס וגלתיאה מאת הנדל. הופעתו הראשונה בארצות הברית הייתה בשנת 1979, כאשר ניצח על התזמורת הסימפונית של דאלאס. משנת 1980 עד 1983 כיהן כמנצח הראשי של תזמורת הרדיו של ונקובר בקנדה.
גרדינר נודע בהימנעותו מביצוע המוזיקה של ריכרד וגנר: "אני באמת מתעב את וגנר - כל מה שהוא מייצג - ואני אפילו לא מאוד אוהב את המוזיקה שלו".
משפחה.
גרדינר היה נשוי לכנרת אליזבת וילקוק משנת 1981 עד 1997; נולדו להם שלוש בנות. בשנת
2001 נשא לאישה את איזבלה דה סאבאטה, נכדתו של המנצח ויקטור דה סאבאטה. בזמנו הפנוי, גרדינר מנהל בצפון דורסט חווה אורגנית, שהקים דודו-זקנו, המלחין הנרי בלפור גרדינר.
סקסונים טרנסילבנים
הסקסונים הטרנסילבנים (בגרמנית: "זיבנבירגר זאקסן" Siebenbürger Sachsen; בהונגרית: ביחיד "סאס" ברבים "סאסוק", "ארדיי סאסוק" - Erdélyi Szászok, ברומנית - ביחיד: "סאס", ברבים: "סאש (י)" Saşi), הם קבוצה אתנית גרמנית החיה בעיקר בטרנסילבניה, מאז המאות ה-12–13. אף על פי שמוצאם לא היה ממש מחבל סקסוניה בימי הביניים נקראו בתעודות לטיניות והונגריות "סקסונים", אחד השמות שבהם כונו הגרמנים בפי עמים אחרים. במהלך הזמן הם עצמם אימצו את השם הזה. קיימים גם "סקסונים" מגלי הגירה במאות 12–13, באזורים שכנים בצפון הונגריה, וכן בסלובקיה, במחוז מרמורש ובדרום בוקובינה. אוכלוסייה זו מכונה "סקסונים ציפסרים", או בקיצור "ציפסרים".
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, בעידן השלטון הקומוניסטי ואחרי נפילתו במחצית השנייה של המאה ה-20 פחתה אוכלוסייה זו בעקבות הגירה המונית למולדת ההיסטורית - גרמניה, שם היא ממשיכה לשמור על מורשתה.
התיישבות ה"סקסונים" במזרח וצפון-מזרח טרנסילבניה החלה באמצע המאה ה-12 ביוזמתו של מלך הונגריה גזה השני. מלכתחילה נועדו המתיישבים הגרמנים להגן על גבול הממלכה ההונגרית. בין המתיישבים עד סוף המאה ה-13 נמנו גרמנים, ולונים, פלמים ומעט צרפתים. חלק נכבד מהם היו חברי המסדר הטבטוני. שטח הטריטוריה בה ישבו המתיישבים הגרמנים בדרום טרנסילבניה היה כ־30,000 קילומטרים רבועים. ב-1224 העניק המלך ההונגרי אנדראש השני לסקסונים הטרנסילבנים כתב זכויות בו ניתנה להם אוטונומיה מנהלית, טריטוריאלית ודתית.
הקיסרית מריה תרזה גירשה ממולדתם אלפי אוסטרים פרוטסטנטים, שסירבו לשוב לחיק הכנסייה הרומית-קתולית; המגורשים (כ-2670 במספר) יושבו בין השנים 1752–1757 בטרנסילבניה.