בישופות קלן נוסדה עוד בתקופת השלטון הרומי בעיר, ועם הזמן תפסה מקום חשוב ככנסיית המטרופולין. בשנת 953 קיבלה הבישופות מעמד של ארכיבישופות, ובשנת 1356 קיבלה הארכיבישופות מעמד של נסיכות הבוחר, והנסיך-ארכיבישוף של המחוז היה אחד מהנסיכים שבחרו בקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בקרב ורינגן בשנת 1288 נתפס הארכיבישוף של קלן על ידי חיילי העיר, ונאלץ להעניק לעיר אוטונומיה כמעט מלאה. בהמשך הועברה בירת הנסיכות לבון, ובשנת 1475 הוכרזה קלן כעיר קיסרית חופשית, ונהייתה עצמאית לגמרי ללא שום תלות בארכיבישוף.
בימי הביניים, בין השנים 1200–1500, הייתה הנסיכות חברה בברית ערי הנזה, ובעקבות כך הפכה לאזור מסחר חשוב בגרמניה.
במהלך המאה ה-16 המירו שני ארכיבישופים של קלן את דתם לפרוטסטנטית; הראשון הרמן פון ויד התפטר בשנת 1547 מתפקידו, ואילו השני גבהארד טרוכזס פון ואלדבורג המיר את דתו ונשא אשה, ובעקבות כך פרצה מלחמת קלן, שנמשכה 6 שנים, ובסיומה עברה הנסיכות רפורמציה נגדית, והנצרות הקתולית התחזקה בשטחי הנסיכות.
בשנת 1795 כבשה צרפת את שטחי הנסיכות בגדה השמאלית של הריין, ובשנת 1801 סיפחה אותם באופן רשמי. בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, ואף הארכיבישופות של קלן פורקה, ושטחיה הנותרים חולקו בין הדוכסות הגדולה של הסן שקיבלה את דוכסות וסטפליה, דוכסות נסאו, ורוזנות ויד-ראנקל.
פאסוואל
סכנה
פוצ'יוב
פוצ'יוב (באוקראינית: Почаїв, פוצ'ייב; בפולנית: Poczajów; ביידיש: פּאטשאיעװ) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה.
עיירה זו מהווה מוקד לעלייה לרגל לצליינים כיוון שמצוי בה מנזר פוצ'ייב, המנזר הגדול ביותר במערב אוקראינה והשני בגודלו במדינה.
עד השואה התקיימה בה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
פוצ'יוב נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנים אלה נודעה בשל מעיין שהיה בה, אשר התפרסם בסגולות מרפא. במאה ה-16 הוקם על גבעה בסמוך לעיירה מנזר, בעקבות מסורת על הימצאות העתק כף רגלה של מרים הקדושה במקום.
בשנת 1740 עברה פוצ'יוב לבעלות משפחת רדזיוויל, ובשנת 1778 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
כיום העיר משמשת כמרכז תיירותי וקיימים בא בתי מלון רבים וכן פארקים ומסעדות.
יהודי פוצ'יוב.
ליהודים הותר להתיישב בעיירה רק בסוף המאה ה-18, ומאמצע המאה ה-19 היוו כמחצית מתושבי העיירה. בשנים 1906 ו-1907 הפיצו נזירים מקומיים עלילות דם נגד יהודי העיירה. במהלך הכיבוש האוסטרו-הונגרי בזמן מלחמת העולם הראשונה גויסו יהודי העיירה לעבודות כפייה, ולאחריהן, גורשו מהעיירה. בשובם אליה, מצאו את בתיהם הרוסים. בסיוע הג'וינט ויוצאי העיירה בארצות הברית השתקמה במעט הקהילה בעיירה לאחר המלחמה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,100 יהודים, כמחצית תושביה, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיירה בידי הצבא האדום בספטמבר 1939.
ב-20 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך זמן קצר 119 גברים יהודים, והטילו על הקהילה סכום כופר גבוה.
בינואר 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, בו שררו תנאי רעב. 19 יהודים שניסו להבריח מזון לגטו הוצאו להורג.
ב-7 בספטמבר 1942 נרצחו 794 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה בבורות ירי. לאחר מכן, נערך מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, ומי שנמצאו נרצחו יחד עם כ-20 יהודים שהושארו למיון חפצי הנרצחים.
פורזבה
פורזבה (בבלארוסית: Поразава; בפולנית: Porozów, פורוזוב; ברוסית: Порозово, פורוזובו; ביידיש: פּאָרוזעווע) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
פורוזוב נזכרת לראשונה במאה ה-15, עת הייתה עיר מלכותית בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה, בהתאם להסכם ריגה משנת 1921, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי פורוזובה.
בשנת 1897 נמנו בעיירה 931 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-600 יהודים, כשליש מתושביה. באמצע ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הצבא האדום.
ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו אלו כמה מיהודיה. לאחר מכן הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב, וחובת ביצוע עבודות כפייה. כעבור מספר שבועות רוכזו יהודי העיירה משך לילה שלם, במהלכו עונו והושפלו, תוך רצח כמה מהם.
בסתיו 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, אליו הובאו בהמשך יהודים נוספים מהסביבה. ב-2 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציה, בה נרצחו כ-220 קשישים וחולים יהודים, וכ-650 יהודים הועברו למחנה ריכוז ליד וולקוביסק. משם שולחו יהודי העיירה יחד עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה כעבור מספר ימים.
באוגוסט 2019 בית הכנסת הנטוש של העיירה הוצע למכירה פומבית בתור אסם.
ס'ואן דזונג
נסיכות הבוחר מטריר
נסיכות הבוחר מטריר (גרמנית: Kurfürstentum Trier")" הייתה אחת המדינות המשפיעות ביותר באימפריה הרומית הקדושה, והשליט בה היה אחד מהנסיכים הבוחרים. הנסיכות התקיימה עד לשנת 1803, שאז הוחלט על חילוט שטחי הכנסייה בגרמניה, ומסירתם לנסיכויות חילוניות סמוכות.
היסטוריה.
בישופות טריר נוסדה עוד בתקופת השלטון הרומי בעיר, ועם הזמן תפסה מקום חשוב ככנסיית המטרופולין. הפרנקים כבשו את טריר מהרומאים בשנת 459, ובשנת 870 היא הפכה לחלק מפרנקיה המזרחית, שבבוא הימים הפכה לאימפריה הרומית הקדושה. בשנת 953 קיבלה הבישופות מעמד של ארכיבישופות, ובשנת 1356 קיבלה הארכיבישופות מעמד של נסיכות הבוחר, והארכיבישוף של המחוז היה אחד מהנסיכים שבחרו בקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
במאה ה-17 הנסיכים-ארכיבישופים של טריר העבירו את מעונותיהם למבצר ארנברייטשטיין שבפילסבורג, ליד העיר קובלנץ. אספה של הרייכסטאג התקיימה בטריר בשנת 1512.
במאות ה-17 וה-18 ניסתה צרפת לכבוש את טריר במהלך מלחמת שלושים השנים, מלחמת תשע השנים, מלחמת הירושה הספרדית ומלחמת הירושה הפולנית.
בשנת 1795 כבשה צרפת את רוב שטחי הנסיכות שהיו בגדה השמאלית של הריין, ובשנת 1801 סיפחה אותם באופן רשמי. בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, ואף הארכיבישופות של טריר פורקה, ושטחיה הנותרים בגדה המזרחית של הריין נמסרו לרוזנות נסאו-ויילבורג.
קישורים חיצוניים.
מפת נסיכות הבוחר מטריר
יאן קירכהוף
יאן קירכהוף (בגרמנית: Jan Kirchhoff, נולד ב-1 באוקטובר 1990 בפרנקפורט, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הבלם באורדינגן 05. קירכהוף ידוע במשחק הגובה ובמסירות המדויקות שלו.
קריירה.
קריירת מועדונים.
קירכהוף שיחק בקבוצות הילדים והנוער של איינטרכט פרנקפורט ולאחר מכן בקבוצת הנוער של מיינץ. בנובמבר 2008 ערך בכורה בקבוצת הבוגרים של מיינץ, התגלה ככישרון עולה, ושיחק בקבוצה הבוגרת של מיינץ במשך חמש עונות.
בינואר 2013 חתם קירכהוף על חוזה בבאיירן מינכן לעונה הבאה כשחקן חופשי, ללא דמי העברה, ונחשב כשחקן של באיירן מינכן בעונת 2013/14. קירכהוף שיחק חצי עונה בלבד בבאיירן מינכן, ובפגרת החורף עבר לשאלקה 04 בהשאלה לשנה וחצי, אך סבל מפציעות ומיעט לשחק. בתום ההשאלה שב לבאיירן מינכן.
ב-4 בינואר 2016 חתם קירכהוף לשנתיים בסנדרלנד מהרפמייר ליג. בדצמבר 2016 עזב את הקבוצה. ב-22 בפברואר 2018 חתם בבולטון וונדררס מהצ'מפיונשיפ. ב-3 בינואר 2019 חתם בפ.צ. מגדבורג מהבונדסליגה השנייה.
קריירה בינלאומית.
קירכהוף שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, אך טרם זומן לנבחרת הבוגרת. קירכהוף החמיץ את אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל בשנת 2013, עקב פציעה.
הארגון לגננות ולנוף בישראל
שרווד רולנד
שרנקה זילברברג
רחל לאה זילברברג
רחל לאה שרנקה זילברברג קופיטו
שרנקה (רחל זילברברג)
בוגי
אברהם בכר אברהם
אברהם (רבינו) בכר אברהם (ידוע גם, בעיקר בידי מתנגדיו, בראשי התיבות חרב"א (??? - כ"ד באדר תרט"ו, 14 במרץ 1855) היה מראשי העדה הספרדית בירושלים במחצית הראשונה של המאה ה-19.
חייו הפרטיים ומשפחתו.
אברהם, בנו של אברהם, נולד בירושלים, לא ידועים פרטים רבים על תולדות חייו מלבד מחוץ לעסקנותו הציבורית. הוא נשא לאשה את וידה רחל, בתו של אפרים נבון, אחות בנימין מרדכי נבון. במפקד מונטיפיורי משנת תקצ"ט (1839) מצוינים בן (הוא משה בכר אברהם, חתנו של יעקב שאול אלישר) ובת מעל גיל 13, הייתה לו לפחות בת אחת נוספת שלא מוזכרת באותו מיפקד וחתניו היו הרב חיים נחום ברוך ושלמה אמזאלג.
פעילותו בכוללות ירושלים.
אברהם היה פקיד כוללות ירושלים (לימים, עם התפצלות העדות, נודע המוסד בשם כוללות הספרדים), תפקיד בו, יחד עם מקבילו, יהודה נבון, היה אחראי על כל ענייניה הכספיים של הקהילה, ושימש כנציגתה אל מול השלטונות. תחילת זמן כהונתו אינה ברורה, אולם כבר בשנת תקפ"ו (1826), נשאו הוא ונבון במשרתם.
ב-1834, בעת מרד הפלאחים נגד שלטונו של מוחמד עלי, "הציל את כל עם ישראל בירושלם מהיות לבז ולמשסה".