כשנואש מקריירה מצליחה בתיאטרון דחה ווד כמה פעמים הצעות של הול להצטרף ללהקה השייקספירית המלכותית החדשה, ובחר במקום זאת להופיע בטלוויזיה בעיבודים לרומנים "בין שתי ערים" ו"בארנבי רודג'" ובהפקות נוספות. ב-1961 חזר לווסט אנד להופיע בתפקיד הנרי אלברטסטון במחזמר האוף ברודוויי "פנטסטיקס" בתיאטרון אפולו. במשך שש השנים הבאות שיחק במגוון של סרטים ותוכניות טלוויזיה. שלוש מהופעותיו בטלוויזיה היו במחזות קצרים מאת טום סטופארד במסגרת התוכנית "תיאטרון בשלושים דקות" ("Teeth" מפברואר 1967 ו-"Another Moon Called Earth" מיוני 1967), ובפרק בסדרה "הגומלים".
הקשר שלו עם סטופרד החזיר את ווד לבמת התיאטרון, ולהופעת הבכורה בניו יורק. ווד גילם את גילדנשטרן במחזה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" בהפקה בברודוויי. על תפקיד זה היה מועמד לפרס טוני. בהיותו בארצות הברית השתתף ווד בשניים מסרטיו של ג'רי לואיס "One More Time" ו-.
ווד חזר לאנגליה לגלם את דמותו של פרידריך הגדול במחזה "The Sorrows of Frederick" מאת רומולוס ליני בתיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם בשנת 1970. באותה שנה זכה להצלחה בלונדון בהפקה של הרולד פינטר של המחזה "גולים" מאת ג'יימס ג'ויס. הוא זכה לשבחים על הופעתו בתפקיד ריצ'רד רואן, וב-1970 זכה במדליית הזהב בנקרופט לשחקן המבטיח ביותר.
ב-1971 הצטרף ווד ללהקה השייקספירית המלכותית בתיאטרון אולדריץ' בניהולו של פיטר הול. ב-1971 גילם את יעקב ברדין במחזה "אויבים" מאת מקסים גורקי. ב-1972 שיחק בתפקיד ברוטוס בהופעה פורצת דרך במחזה "יוליוס קיסר". עם הלהקה השייקספירית הופיע גם בתפקיד סר פופלינג פלוטר במחזה "The Man of Mode" מאת ג'ורג' את'רבג', בתפקיד מארק במחזה "המרפסת" מאת ז'אן ז'נה, וגילם את סאטורנינוס במחזה "טיטוס אנדרוניקוס".
ב-1973 שיחק במחזה "Collaborators" מאת ג'ון מורטימר בתיאטרון גאריק לצדה של גלנדה ג'קסון. בחזרה ללהקה השייקספירית הופיע בתפקיד הראשי במחזה "שרלוק הולמס" מאת ויליאם ג'ילט. ההפקה הועברה לברודוויי בסוף 1974. על תפקיד זה היה מועמד שוב לפרס טוני. זו הייתה תחילת תקופה בת שבע שנים בהן הופיע לסירוגין בלונדון ובניו יורק.
לפני שעבר לאמריקה שיחק ווד בתפקיד הדיפלומט הנרי קאר במחזה "Travesties" מאת טום סטופארד. על תפקיד זה זכה ווד בפרס איבנינג סטנדרד לשחקן הטוב ביותר. ב-1975 הועברה ההצגה לברודוויי והועלתה בתיאטרון אתל בארימור, וב-1976 זכה ווד בפרס טוני ובפרס דרמה דסק על הופעתו.
ב-1976 שיחק עם הלהקה השייקספירית המלכותית יחד עם טום קונטי, בוב הוסקינס, ט.פ. מק'קנה וזואי וונאמייקר בתפקיד גנרל בוגוין במחזה "The Devil's Disciple" מאת ג'ורג' ברנרד שו, ובתפקיד הראשי במחזה "איבאנוב" מאת צ'כוב. בקיץ 1977 שיחק בתפקיד איבאנוב, שמדמיין שהוא בעל תזמורת, במחזה "כל ילד טוב ראוי לחסד" מאת טום סטופרד ואנדרה פרווין, בבימויו של טרוור נאן. בסתיו 1977 שיחק בתפקיד הראשי בהפקה בברודוויי של המחזה "טרטיף" (בתרגומו של ריצ'רד וילבור). בפברואר 1978 שיחק במחזה המצליח של איירה לוין "מלכודת מוות" בו גילם את דמותו של סידני ברול, המחזאי הרצחני. ב-1979 חזר ווד ללונדון לגלם את ריצ'רד השלישי בהפקה של התיאטרון הלאומי למחזה השייקספירי. על תפקיד זה קיבל ביקורות מעורבות. באותה עת השתתף במחזה "Undiscovered Country" מאת ארתור שניצלר בעיבודו של סטופארד. בנובמבר 1981 חזר ווד להופיע בברודוויי והחליף את איאן מקלן במחזה "אמדאוס מאת פיטר שאפר.
בין 1983 ל-1986 שיחק ווד במגוון סרטים הוליוודיים בהם "משחקי מלחמה" (1983), "שושנת קהיר הסגולה" (1984), "ליידי נץ" (1985), ו"ג'ק פלאש המקפץ" (1986). ב-1987 הופיע בתפקיד השחקן בהפקה מחודשת בניו יורק של המחזה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים".
ווד חזר לאנגליה והופיע עם הלהקה השייקספירית בשלושה מתפקידיו הגדולים. ב-1988 שיחק בתפקיד פרוספרו בהפקה המצליחה של ניקולס הייטנר של המחזה "הסערה", שזכתה לשבחי המבקרים. ב-1989 גילם את סולנס בהפקה של אדריאן נובל למחזה "אלוף הבונים" מאת איבסן. באותה שנה שיחק בתפקיד שרידן וייטסייד במחזה "האיש שבא לסעוד" בבימויו של ג'ין סאקס.
הופעתו בדמות המלך ליר משנת 1990 כונתה "גולת הכותרת של הישגיו". ב-1991 זכה בפרס איבנינג סטנדרד לשחקן הטוב ביותר. בעונת התיאטרון של הלהקה השייקספירית המלכותית שיחק גם בתפקיד דון ארמנדו בהפקה של טרי הנדס למחזה "עמל אהבה לשווא".
בהמשך המעיט ווד להופיע בתיאטרון אבל שיחק בתפקידי אופי בסרטים ובטלוויזיה. בין השאר השתתף בסרט "ארץ הצללים" (1993), "טירופו של המלך ג'ורג'" (1994) לפי תסריט של אלן בנט, "סברינה" (1995), וב"ריצ'רד השלישי" של איאן מקלן. ב-1997 גילם את בארון דה שארלו בעיבוד רדיופוני של הרולד פינטר לספרו של מרסל פרוסט "בעקבות הזמן האבוד".
ב-2001 גילם ווד את ספונר במחזה "No Man's Land" מאת הרולד פינטר בתיאטרון הלאומי. הופעתו האחרונה הייתה ב-2005 בשני החלקים של המחזה "הנרי הרביעי". תפקידו האחרון בטלוויזיה היה ב-2007 בפרק בסדרה הבלשית "לואיס".
חיים אישיים.
ב-1957 התחתן ווד עם ג'יליאן ניסון ונולד להם בן אחד, סבסטיאן. בני הזוג התגרשו, וב-1977 התחתן עם סילביה ווהן, לה היה נשוי עד מותו ב-2011. לווד ולסילביה היו שלושה ילדים.
ב-2007 הוענק לווד תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE).
ג'ון ווד נפטר מסרטן המוח ב-6 באוגוסט 2011.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2012
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2012 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-27 באוגוסט והסתיימו ב-8 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-132 מאז ייסודה.
הפרסים.
סך הפרסים היה $22,204,000.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 2011 נובאק ג'וקוביץ' () נפגש במשחק הגמר עם אנדי מארי () והפסיד ב-5 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות וימבלדון.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 2011 סמנתה סטוסור () הודחה ברבע הגמר. סרינה ויליאמס () נפגשה במשחק הגמר עם ויקטוריה אזרנקה () וניצחה ב-3 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות וימבלדון
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 2011 יורגן מלצר () ופיליף פטשנר () הודחו בסיבוב השני. בוב ומייק בריאן () נפגשו במשחק הגמר עם לאנדר פאיס () וראדק סטפנק () וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
מנצחות תחרות 2011 ליזל הובר וליזה ריימונד () הודחו בסיבוב השלישי. שרה אראני ורוברטה וינצ'י () נפגשו במשחק הגמר עם אנדראה חלבצ'קובה ולוציה הרדצקה () וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות צרפת הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 2011 מלאני אודין וג'ק סוק () לא השתתפו בתחרות. הזוג הלא מדורג יקטרינה מקארובה () וברונו סוארס () נפגשו במשחק הגמר עם קבטה פשקה () ומרצ'ין מטקובסקי () וניצחו אותם ב-3 מערכות.
ישראל בתחרות.
אנדי רם ויוני ארליך השתתפו בתחרות זוגות גברים. הם ניצחו בסיבוב הראשון אך הודחו בסיבוב השני.
יוליה גלושקו השתתפה בתחרות הנשים והודחה בסיבוב הראשון.
שחר פאר השתתפה בתחרות הנשים והודחה בסיבוב הראשון.
שחר פאר השתתפה בתחרות זוגות נשים לצד לאורה רובסון מבריטניה. הן הפסידו בסיבוב הראשון.
טאיפיי הסינית במשחקים האולימפיים
מיצובישי פאג'רו מיני
מיצובישי פאג'רו מיני (ביפנית: 三菱・パジェロミニ, באנגלית: Mitsubishi Pajero Mini), הוא SUV קטן, בעל הנעה כפולה 4x4, מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצרה בין השנים 1988–2013.
ביפן "מיצובישי פאג'רו מיני" שייך לסדרת המכוניות המוגדרת כ-"Kei-Car".
תולעת שני
עין א-דיוק א-תחתה
עין א-דיוק אל-פוקא
עין א-סולטאן
מחנה הפליטים עין א-סולטאן (בערבית: مخيّم عين سلطان; תעתיק מדויק: מֻחַ'יַّם עין סלטאן) הוא כפר ומחנה פליטים פלסטינים במחוז יריחו, שבמזרח השומרון. הוא ממוקם בבקעת הירדן, הנמצאת כקילומטר אחד צפונית מערבית ליריחו, סמוך למעיין אלישע.
במקום הייתה אוכלוסייה של מעל 1,469 תושבים באמצע שנת 2006, ובשנת 2005 היו 1,732 פליטים רשומים במחנה. בשנת 1997 היוו הפליטים 81% מהאוכלוסייה. מחנה הפליטים הוקם בשנת 1948, על 870 דונמים של אדמה מתחת לקרנטל.
ערב מלחמת ששת הימים ב-1967 היה המחנה מאוכלס בכ-20 אלף פליטים. במהלך הלחימה ברחו רוב הפליטים לירדן.
עין א-סולטאן (מחנה פליטים)
סוזוקי לפין
סוזוקי לפין (ביפנית: スズキ・アルトラパン, באנגלית: Suzuki Lapin) היא מכונית סופרמיני, 5 דלתות, האצ'בק, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית סוזוקי מוטור אשר מיוצרת משנת 2002 ועד היום.
דגם ה"סוזוקי לפין" קרוי גם "Suzuki Alto Lapin".
ביפן "סוזוקי לפין" שייכת לסדרת המכוניות המוגדרת כ-"Kei-Car".
צינורות הלם