ב-5 בספטמבר 2010 אישרה ממשלת ישראל את המלצת שר הביטחון, אהוד ברק, למנות את גלנט לרמטכ"ל.
למינוי התנגד השר מיכאל איתן, עקב חשדות לעברות תכנון ובנייה הנוגעות לנחלת בני הזוג גלנט במושב עמיקם, שעלו בתחקיר של העיתונאי קלמן ליבסקינד, אך הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה (ועדת טירקל) לא מצאה בחשדות אלו די כדי לפסול את מינויו של גלנט לרמטכ"ל. התנועה הירוקה עתרה לבג"ץ בדרישה שוועדת טירקל תדון מחדש בהתאמתו של גלנט לתפקיד, עקב החשדות בפרשת הקרקעות. בג"ץ דרש מהיועץ המשפטי "הסברים על הטעות שהוסיפה לנחלת גלנט במושב עמיקם שטחים על חשבון השטח הציבורי". בעקבות פנייה של תנועת אומ"ץ פתח מבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס, בבדיקה.
ב-27 בינואר 2011 פרסם המבקר את תמצית ממצאי בדיקתו, ועל פיה פלש גלנט לשטח ציבורי ולא פינה אותו במשך ארבע שנים אף על פי שהובהר לו שעליו לפנותו. בנוסף קבע המבקר שגלנט חתם על תצהירים כוזבים בנוגע לעיבוד החלקה שפלש אליה ולשביל שסלל בשטח הציבורי. בעקבות כך הגיש לבג"ץ היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, חוות דעת שלפיה עולים קשיים משפטיים משמעותיים באשר לסבירות ההחלטה למנותו לרמטכ"ל. בעקבות זאת הודיעו ברק ונתניהו על ביטול המינוי.
הוועדה המקומית לתכנון ובנייה מנשה-אלונה אישרה בדצמבר 2012 תשריט מתוקן של נחלת גלנט בעמיקם, שבו נגרע מהנחלה שטח של 350 מ"ר ששימש ככביש גישה לנחלה.
לאחר פרישתו מצה"ל.
לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת "נמקס אויל אנד גז (Nammax)", חברת חיפושי נפט וגז טבעי בשליטת בני שטיינמץ. באפריל 2013 הודיע על כישלון קידוח "אפרודיטה 2" בשדה 'ישי' שהיה ב-42.5% בעלות של "נמקס" גלנט פרש מתפקידו ביוני 2014. בנובמבר 2013 מונה ליו"ר אגודת הידידים של ארגון נכי צה"ל.
קריירה פוליטית.
בינואר 2015, במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים, הצטרף גלנט למפלגת "כולנו" בראשות משה כחלון, הוצב במקום השני ברשימה ונבחר לכנסת העשרים. בממשלת ישראל ה-34 מונה לשר הבינוי והשיכון ולמשקיף בקבינט המדיני-ביטחוני. עם התפטרותו של שר הביטחון משה יעלון מהממשלה מונה גלנט לחבר בקבינט המדיני-ביטחוני.
ב-2 בינואר 2019 התפטר מהכנסת. ב־9 בינואר הודיע על הצטרפותו ל"ליכוד" והחל לכהן כשר העלייה והקליטה. בפריימריז בליכוד הגיע במקום השישי, כך ששובץ במקום השביעי לרשימת הכנסת בבחירות לכנסת העשרים ואחת. הוא נבחר לכנסת העשרים ואחת ולכנסת העשרים ושתיים.
ב-17 במאי 2020 מונה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשר החינוך ולחבר בקבינט המדיני-ביטחוני.
בעקבות חישוב שגוי של ציוני בגרות רבים, גלנט הודיע על הקמת ועדת בדיקה חיצונית לבחינת הכשלים בנושא.
לקראת יום העצמאות תשפ"א נמנע מלאשר את המלצת ועדת פרס ישראל בתחום חקר המתמטיקה ומדעי המחשב לפרופ' עודד גולדרייך, בנימוק שגולדרייך חתם על פניה לפרלמנט הגרמני לבטל את ההכרה בתנועת ה-BDS כתנועה אנטישמית, לצד חתימה על עצומה הקוראת להחרים את אוניברסיטת אריאל. ועדת הפרס עתרה לבג"ץ נגד החלטתו של גלנט ובפסק הדין, שניתן לאחר שהוחלף שר החינוך, ביטל בג"ץ את החלטתו של גלנט לדחות את המלצת הוועדה, והורה להשיב את בחינתה של המלצת הוועדה אל שרת החינוך, על מנת שתשוב ותשקול אם לאשר המלצה זו.
במאי 2021 מונה לשר ההשכלה הגבוהה והמשלימה לאחר מספר חודשים שכיהן בתפקיד כממלא מקום.
השכלה וחיים פרטיים.
גלנט הוא תושב מושב עמיקם, נשוי לקלודין (לבית אלנקווה, ילידת מרוקו), שאותה הכיר במהלך שירותו הצבאי בחיל הים. קלודין גלנט השתחררה מצה"ל בדרגת סגן-אלוף. יואב גלנט הוא אב לשתי בנות ובן. אחותו הצעירה היא הסופרת יעל איכילוב.
העצרת הכללית של האו&quot;ם
המנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית
המִנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (מפא"ת) המשתייך למשרד הביטחון מרכז את כל תוכניות המחקר ופיתוח הביטחוני במדינת ישראל. המינהל מרכז את שיתוף הפעולה בין הגופים הביטחוניים השונים בישראל ובהם צה"ל, משרד הביטחון, התעשיות הביטחוניות השונות (רפא"ל, תע"א, תע"ש, אלביט מערכות וכו') וגופים כדוגמת המכון למחקר ביולוגי בישראל. כמו כן מנהל תוכניות מחקר, פיתוח והצטיידות מול מדינות זרות במסגרת הסכמים בין המדינות.
ראש מפא"ת משמש הן כראש אגף במשרד הביטחון והן כחבר פורום מטכ"ל. ביוני 2016 מונה לתפקיד תת-אלוף (מיל') דני גולד.
היסטוריה.
מפא"ת היא המשכה של יחידת המחקר והפיתוח במשרד הביטחון שהוקמה ביולי 1972 כמיזוג בין מחלקת אמצעי לחימה בצה"ל לבין סמכויות מהמדען הראשי במשרד הביטחון. בנובמבר 1982 אורגנה מחדש היחידה ונקראה מפא"ת.
אבנים בכליות
אבנים בכליות (או אבנים בדרכי השתן), היא מחלה המתאפיינת בהימצאות אבן אחת או יותר בכליות או בדרכי השתן.
האבנים נוצרות כשהשתן הופך להיות סמיך מדי עקב הימצאות מלחים שונים בריכוז גבוה בתוכו. תופעה זו גוררת אחריה התגבשות של המלחים לכדי גבישים העשויים ממינרלים המומסים בשתן הנמצאים בתוך הכליות או בדרכי השתן. הם שונים בגודלם ויכולים להיות קטנים כגרגיר או גדולים ככדור גולף. באופן רגיל, נמצא במערכת השתן מנגנון המונע את היווצרות הגבישים, אך כאשר מנגנון זה כושל, נוצרות האבנים. בצורה אופיינית אבני כליות מופרשות באופן טבעי מהגוף דרך מערכת השתן; במקרה שהאבן גדלה לגודל גדול יחסית עשויה אבן שכזו לחסום את מעבר השתן ולגרום לכאב חמור המורגש בצד הבטן התחתונה ובמפשעה. חסימת מעבר השתן לאורך זמן עלולה להביא לפגיעה חמורה בתפקוד הכליות ולכן מחייבת טיפול מהיר.
תסמינים.
אבני כליות הן בדרך כלל א-סימפטומטיות עד שהאבן חוסמת את דרכי השתן והתוצאה תהיה כאב שמקרין מהמותן. ייתכנו גם בחילות, הקאות, עצבנות, כאב עמום, דם בשתן, צמרמורות ובמקרים של זיהום גם חום. במקרים מסוימים אין תסמינים עד אשר מופיע דם בשתן. כמות הדם המופיע אינה משמעותית, ויכולה להיות בגודל מיקרוסקופי.
אבחון.
אבחון אבנים בכליות נעשה על-פי התסמינים וטכניקות איבחון שונות נוספות, כגון סריקת אולטרה סאונד או CT, פילוגרפיה תוך-ורידית שבה מזריקים חומר ניגוד לתוך וריד בזרוע כך שמתאפשרת לראות את פעולת הכליות, בדיקות דם על מנת שיכללו בדיקת רמות הקריאטינין, השיינן ורמת הסידן בדם, ובדיקות להימצאות חתיכות אבן בשתן.
טיפול.
אבנים שגודלן קטן מ-5 מ"מ הנמצאות בכליה או בדרכי השתן בדרך כלל אינן דורשות הליך רפואי מיוחד, וניתן להסתפק בטיפול מונע: שתייה רבה, דיאטה ותרופות המיועדות למנוע את שקיעת החומרים.
במרבית המקרים האבנים הכלואות גדולות מ-6 מ"מ ודורשות התערבות. במקרה של כאב, מקבל החולה תרופות משככות כאבים. במקרים של זיהום, הטיפול כולל קבלת אנטיביוטיקה. הטיפול המקובל ביותר אינו פולשני, ונעשה באמצעות גלים על-קוליים המפוררים את האבנים. בדרך זו הופכות האבנים לגרגירים, המופרשים מהגוף דרך מערכת השתן. שיטה זו לראשונה בוצע בישראל על די דב פודה. שיטת טיפול זו אינה מתאימה לכל סוגי האבנים. גודל האבן, מיקומה בדרכי השתן והרכבה קובעים את עוצמת גלי הקול המופעלת כלפי האבנים.
טיפול אחר נעשה באמצעות מכשיר דמוי טלסקופ שבאמצעותו חודרים דרך צינור השופכה לשלפוחית השתן, ומשם, דרך צינור השופכן, לכיוון הכליה. במהלך זה מרסקים את האבנים ושולפים אותן. טיפול זה אינו מצריך חיתוך של העור והוא מבוצע בתוך המסלול שבו עובר השתן, כלומר מהשופכה לכליה. היתרון הגדול של השיטה הוא בביצוע שתי פעולות בו-זמנית - ריסוק האבנים יחד עם לכידת הפירורים במקביל.
האפשרות השלישית מבוצעת כשהאבנים גדולות ומורכבות וכוללת חדירה ישירה לכליה דרך העור, וריסוק האבנים. הבחירה בשיטת הטיפול תלויה בגודל האבן ובמקומה.
נפרוליטיאזיס
דירה
דירה היא יחידת מגורים, ובדרך כלל נקראת גם "דירת מגורים" והיא מהווה יחידה בתוך בית משותף. דירה יכולה לשמש למגורים או למטרות אחרות, כגון פעילות עסקית.
מקור המילה דירה מהפועל: "לדור" שמשמעו "לגור" בארמית.
מהות.
הדירה מהווה מרכיב בסיסי באיכות החיים האנושית, ובימינו מחולקת, על פי רוב, למרחבים פנימיים, לעיתים נפרדים, המשרתים את הצרכים הבסיסיים בימינו: חדרי שינה, חלל משותף, מטבח ופינות אוכל, חדרי רחצה. מלבד אלה קיימות חלוקות נוספות ויחידות אחרות הקשורות בגודל הדירה ובאופי של המתגוררים בה. כך למשל חדר כושר ביתי, חדר כביסה או חדר ארונות.
סיווגים.
סוגי דירות.
הדירה המצויה והמוכרת ביותר, ממוקמת במרחבים עירוניים או במרכזי מגורים בפרברים. בדרך כלל כיחידה אחת מתוך מספר יחידות. מגורים באזורים כפריים אינם מקוטלגים כדירות אלא כבתים או בתים פרטיים.
גודל ומבנה.
נהוג לקטלג דירות לפי שטחן שנמדד במ"ר או לפי מספר החדרים והמפלסים שבה, או בכל אלה ביחד. מספר החדרים בדירה ישראלית מחושב לפי מספר חדרי השינה והסלון, כלומר בדירת שני חדרים ישנו סלון וחדר שינה.
בדירה ישראלית טיפוסית שנבנתה עד שנות השבעים ישנו חדר כניסה (הול) המוביל לסלון, מטבח נפרד, חדר אמבטיה, חדר שירותים ומרפסת כביסה המחוברת למטבח או לחדר האמבטיה. כמו כן ישנו מסדרון המוביל לחדרי השינה. בדירה הישראלית אין לרוב חדר אוכל, אלא פינת אוכל המשולבת בהול, בסלון או במטבח. בדירות הישנות נבנתה מרפסת מקורה בתוך מעטפת הדירה המהווה המשך של הסלון. החל משנות התשעים מטבח המחובר לסלון הפך נפוץ יותר, ההפרדה בין ההול והסלון בוטלה, נוסף חדר אמבטיה לחדר השינה הגדול והמרפסות נבנו ללא קירוי. כמו כן, קיימת חובה מטעם פיקוד העורף (הג"א לשעבר) לכלול מרחב מוגן דירתי (ממ"ד) שהוא מין מקלט המשמש חדר שינה בכל דירת מגורים.