בין מדינת ישראל והולנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1949, כאשר לישראל יש שגרירות רשמית בהאג, בעוד שלהולנד יש שגרירות רשמית ברמת גן, וכן משרד מידע בירושלים ו-2 קונסוליות כבוד בערים אילת וחיפה. בין שתי המדינות ישנם יחסי ידידות קרובים וחמים, ומתקיימים ביניהן יחסי תיירות ומסחר מפותחים, וכן שיתוף פעולה רחב בסוגיות פוליטיות שונות. הולנד נחשבת לאחת המדינות הקרובות ביותר לישראל.
כיום הולנד נחשבת על ידי רבים בישראל ומחוצה לה כידידתה הקרובה ביותר של ישראל באיחוד האירופי, לצד גרמניה, ולתומכת עקבית בה במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני, וזאת חרף חילוקי דעות פנימיים במערכת הפוליטית בהולנד ביחס לכך. כמו כן ראש ממשלת הולנד, מארק רוטה, ידוע בתור תומך נלהב של ישראל. במסגרת סקר שערכה שגרירות הולנד בישראל, דורגה הולנד על ידי ישראלים כמדינה השנייה הידידותית ביותר לישראל באירופה, לאחר גרמניה, בעיקר הודות לתמיכתה הפוליטית האיתנה במדינת ישראל ולרמת האנטישמיות הנמוכה יחסית בה. היחסים החמים באו לידי ביטוי במהלך פגישתו של נשיא מדינת ישראל, שמעון פרס עם מלך ומלכת הולנד באוקטובר 2013, במהלכה הגדיר המלך את הידידות בין שתי המדינות כ"ידידות היסטורית" שראשיתה בפועלו של הבנקאי היהודי-הולנדי יעקובוס קאן, וקרא להמשך המעורבות ההולנדית בתהליך השלום במזרח התיכון.
היה זה קאן שהעמיד לראשונה לרשותו של הרצל והתנועה הציונית את המימון והקשרים הפוליטיים הדרושים לקיום הקונגרסים הציונים ולהגשמת הרעיון הציוני. קאן היה מעשירי אירופה, בעליו של הבנק הפרטי Bankierskantoor van Lissa &amp; Kann, הבנקאי הפרטי של בית המלוכה ההולנדי ויזם ציוני נלהב שהקים ומימן בהמשך רבים מהמפעלים הציונים כבנק אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה, חברת אשלג ארץ-ישראלית (מפעלי ים-המלח), על שמו נרכשו אדמות אחוזת בית היא ראשיתה של תל אביב, והיה לקונסול הולנד הראשון בארץ ישראל (בין השנים 1924–1928).
באוגוסט 1961 נחתמה עסקת נשק בין ישראל להולנד, במסגרתה סיפקה ישראל לצבא הולנד 80,000 עוזי. עסקה זו הייתה עסקת הנשק הגדולה ביותר שביצעה ישראל עד אז.
לאורך השנים, הולנד הייתה שותפת סחר משמעותית של ישראל, כאשר במהלכן נחתמו מספר אמנות והסכמים כלכליים בין שתי המדינות, לרבות הסכם לשיתוף פעולה בתחומי מחקר ופיתוח, וכן אמנה למניעת כפל מס אשר נועדה לעודד את יחסי המסחר בין המדינות. מאמצים אלו נשאו פרי, כאשר שנת 2012 היוותה שנת שיא בסחר ההדדי בין שתי המדינות, אשר היקפו באותה השנה נמדד על למעלה מ-5 מיליארד דולר. הדבר הופך את ישראל ליעד היצוא השלישי בהיקפו באירופה עבור הולנד, לאחר גרמניה ואיטליה, עם 2.84 מיליארד דולר, ואת הולנד ליעד היצוא השני בהיקפו באירופה עבור ישראל, לאחר בריטניה, עם 2.3 מיליארד דולר.
מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות כלכלית בהאג, האחראית על ניהול וקידום יחסי הסחר עם הולנד. מטרת הנספחות היא לסייע לחברות ישראליות להשתלב בשווקים השונים במדינה. בנוסף, הנספחות מקדמת השקעה ושותפות אסטרטגית בין המדינות. הנספח הכלכלי בהאג הוא יורם גלעדי (אחראי גם על דנמרק ושוודיה).
ספרד.
יחסי ישראל–ספרד מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים, התרבותיים והכלכליים בין ישראל לספרד. למדינות קשרים דיפלומטיים מאז 1986. לישראל יש שגרירות במדריד ולספרד יש שגרירות בתל אביב, קונסול דיפלומטי בחיפה וקונסוליה כללית בירושלים. היחסים בין המדינות ידעו עליות מורדות:
עם הקמת מדינת ישראל, המדינה הספרדית לא הכירה בה, בטענה שישנה תאוריית קשר בינלאומית של יהודים נגד ספרד. ב-1949 ישראל הצביעה נגד הסרת הסנקציות כנגד ספרד בעצרת הכללית של האומות המאוחדות, בשל התמיכה הספרדית במדינות הציר בתקופת מלחמת העולם השנייה. למרות העדר היחסים, ממשלת פרנקו סייעה להגירה יהודית ממרוקו בשנות השישים וכן, במהלך מלחמת ששת הימים, הנפיקה רישיונות
מעבר ליהודי מצרים שאפשרו להם לצאת ממצרים.
הדיאלקטיקה הפרו-ערבית של ממשלות קודמות של פרנקו יצרו עמדה קבועה אשר היה קשה מאוד להתגבר עליה, גם לאחר המעבר לדמוקרטיה. ממשלת ספרד הראשונה לאחר מותו של פרנקו, בראשות אדולפו סוארס, הכריזה כי היא לא תכיר בישראל, אלא אם כן תיסוג מהשטחים הכבושים ותאפשר יצירת מולדת פלסטינית.
בעקבות התפטרותו של סוארס בשנת 1982, ראש ממשלת ספרד החדש לאופולדו קאלבו סוטלו הביע רצון לחנוך את היחסים בין ספרד וישראל, אבל זה נאלץ להמתין לממשלה הבאה בשל עמדתו הפרו ערבית של שר החוץ חוסה פדרו פרז יורקה, אשר היה נגד הכרה בישראל בטענה שהיא האחראית לטבח סברה ושתילה ופחד מחרם נפט כנקמה ממדינות ערב.
עם זאת, צעדים קטנים הביאו אל ההתקרבות בין המדינות, כולל קשר לא רשמי שנוהלו על ידי שמואל הדס, הנציג הישראלי של ארגון התיירות העולמי של האומות המאוחדות אשר היה ממוקם במדריד. הדס, חבר מפלגת העבודה הישראלית, היה אחראי להקמתה של עמותת "חברים של ישראל" הספרדית וקבוצת דיאלוג שכללה מספר חברי מפלגת העובדים הסוציאליסטית הספרדית בפרלמנט, כמו אנריקה מוחיקה וכמו כן גם מספר חברים ממפלגת האיחוד של המרכז הדמוקרטי.
במטרה לכונן יחסים דיפלומטיים מלאים עם ישראל, ראש הממשלה פליפה גונסאלס שנבחר על פלטפורמה סוציאליסטית שלוש שנים קודם לכן, ב-25 באפריל 1985, שלח מכתב אישי למזכיר הכללי של הליגה הערבית א-שאד'לי אל-קליבי, שבו הודיע לו על התוכניות של ספרד. בעקבות מבצע רגל עץ, הממשלה הספרדית גינתה בתקיפות את המתקפה, והודיעה שמשהה באופן זמני את תהליך ההכרה. שיחות נוספות עם השגרירים ממדינות ערב במדריד התקיימו בינואר בשנה שלאחר מכן, שם יעץ להם על התוכניות הקרובות של ספרד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-17 בינואר 1986. שמואל הדס מונה לשגריר ישראל במדריד. ספרד הצטרפה לשוק האירופי המשותף ב-1 בינואר אותה שנה. זמן קצר לאחר מכן נפתחה נציגות של אש"ף במדריד "כעדות למדיניות המסורתית של ספרד לידידות עם העם הפלסטיני וככלי להשגת פתרון בר קיימא, לסכסוך הערבי-ישראלי".
בנוסף לכך ששתי המדינות חברות באו"ם שתיהן גם חברות באיחוד מדינות הים התיכון. שתי המדינות מעורבות גם בתוכניות והסכמים שונים דרך האיחוד האירופי, אשר בו ספרד חברה. יחסי האיחוד האירופי וישראל משפיעים על היחסים בין שתי המדינות.
מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות כלכלית בספרד במטרה לקדם את יחסי הסחר בין המדינות. הנספחות מציעה מגוון שירותים לחברות, כמו סמינרים, משלחות, תערוכות ותמיכה ביצוא באמצעות מחקר קודם ליצוא. בנוסף, הנספחות מייצרת מפגשים עבור חברות ספרדיות עם הקהילה העסקית הישראלית. הנספח הכלכלי במדריד הוא עמי לוין.
בחודש אוקטובר 2011, יורש העצר הספרדי פליפה ואשתו הנסיכה לטיסיה, הגיעו לישראל לביקור בן יומיים כדי לחגוג את יום השנה ה-25 לכינון היחסים הדיפלומטיים וכדי להיפגש עם מדענים מקומיים. בספטמבר 2016, בתור מלך ספרד, הגיע פליפה שוב לישראל והשתתף בהלוויית שמעון פרס.
באוגוסט 2014, על רקע מבצע צוק איתן, השעתה ספרד מכירת נשק לישראל. ב-2013 עמד היקף הייצוא הביטחוני הספרדי לישראל על 5 מיליון אירו.
באוגוסט 2018, שר החוץ הספרדי אמר כי הוא שוקל הכרה במדינה פלסטינית, אם ספרד לא תצליח לקדם הכרה אירופית
במרץ 2019, ספרד הייתה המדינה האירופית היחידה שהצביעה בעד חקירת פעולות ישראל ברצועת עזה.
מימון ספרדי לארגונים לא ממשלתיים, הן ישראליים, הן פלסטיניים והן ספרדיים מתבצע בעיקר באמצעות "הסוכנות הבינלאומית לשיתוף פעולה ולפיתוח" (AECID), הכפופה למשרד החוץ הספרדי. "המשרד לשיתוף פעולה עם ספרד" בירושלים מפקח על פרויקטים הממומנים על ידי AECID.
ביוני 2017 ארגון NGO Monitor ו-ACOM הציגו דו"ח מפורט לפרלמנט הספרדי במדריד החושף כיצד מימון של ארגונים לא ממשלתיים הממומנים על ידי ממשלת ספרד לוקחים חלק בפעילות פוליטית נגד מדינת ישראל. באירוע יושב הראש של מפלגת יש עתיד, יאיר לפיד, קרא לעמיתיו בספרד לקחת צעדים כדי למנוע מימון לארגונים אלו, אשר רבים מהם תומכים ב-BDS, קוראים לאלימות נגד ישראל ומקדמים אנטישמיות. חלק מן הארגונים, על פי המיצג, אף קשורים לארגוני טרור.
בשנת 2012, לאחר פרסום הדו"ח של NGO Monitor, AECID צמצם את תמיכתו בשלושה ארגונים הפעילים בסכסוך הישראלי-פלסטיני ובכך קיצץ משמעותית את הכנסתם. היו אלו הארגונים "רבנים למען זכויות אדם" אל-מקדסה, ו-ARIJ. הדו"ח פירט מעל 40 ארגוני שמאל שקיבלו מימון ממשלתי ספרדי בשנים 2009 - 2011 על סך של יותר מ-15 מיליון אירו לקידום מטרות של BDS ותמיכה בארגונים כמו שוברים שתיקה, ARIJ, הוועדה הישראלית נגד הריסת בתים (ICAHD), ואחרים.
פורטוגל.
יחסי ישראל–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת ישראל והרפובליקה הפורטוגלית. היחסים כוננו בשנת 1977. לישראל יש שגרירות בליסבון ולפורטוגל יש שגרירות בתל אביב-יפו. כמו כן, פורטוגל מחזיקה בקונסוליה בחיפה.
בדרך כלל, ברוב הצבעות האו"ם בעניינים של מדינת ישראל פורטוגל נמנעת, או מצדדת במדינות ערב. בתחילת 1977 החליטה ממשלתו של מריו סוארש לקשור קשרים דיפלומטיים עם ישראל בראשותו של יצחק רבין. היחסים בין שתי המדינות הושפעו רבות מההיסטוריה של יהודי פורטוגל ואנוסי פורטוגל.
משנת 1958 ועד לכינון יחסים דיפלומטיים מלאים יוצגה ישראל בליסבון על ידי קונסוליה כללית עד לפתיחת השגרירות.
ב-20 בדצמבר 2005 נחתם מזכר הבנה בדבר חילופי מידע ומעקב אחרי פעילות ניירות ערך בין שתי המדינות.