בסוף אוקטובר 1391 נפצע אמדאו כשנפל מסוסו במהלך מסע ציד, וב-1 בנובמבר מת אמדאו בריפאליה כתוצאה מטטנוס, ובנו אמדאו השמיני, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1377 התחתן אמדאו עם בון מברי, בתם של ז'אן, דוכס ברי וז'אן מארמניאק, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
רן אהרנסון
רן (רני) אהרנסון (נולד ב-1950) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
אהרנסון נולד בשנת 1950 בחיפה. סבו, שמואל אהרונסון, היה אחיהם של מנהיגי ניל"י אהרן אהרנסון, שרה אהרנסון ורבקה אהרנסון. למד בבית הספר היסודי והתיכון בבית הספר הריאלי בחיפה, ובתוך כך שנה בנהלל לשם עברה משפחתו; הצטרף לגרעין לקיבוץ רביבים, עשה שרות קרבי בנח"ל (בנח"ל המוצנח ובסיירת). את לימודיו האקדמיים החל באוניברסיטת תל אביב, משם המשיך לתואר שני ושלישי באוניברסיטה העברית אותם סיים בהצטיינות. פרופסור יהושע בן אריה שימש כמנחה לאהרנסון במהלך לימודיו. במהלך לימודיו המתקדמים נפצע קשה בעת שרות מילואים, פציעה מורכבת המלווה אותו כנכה צה"ל עד היום.
אהרנסון הוא פרופסור חבר במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ופעיל בתוך האקדמיה הישראלית ומחוץ לה. תחום התמחותו העיקרי הוא גאוגרפיה יישובית-היסטורית בתחילת העת החדשה (מסוף המאה התשע עשרה עד אמצע המאה העשרים), בדגש על תהליכי שינוי והתחדשות בארץ ישראל ובמרכזם – ראשית ההתיישבות היהודית. אהרנסון חוקר ומלמד בתחומים של שימור אתרים היסטוריים עירוניים, קורות היחיד ופיתוח אזורי ("גאו-ביוגרפיה"), יישובים כפריים שיתופיים, קולוניזציה ומודרניזציה, ועוד.
אהרנסון פרסם עשרות מאמרים, כתב וערך עשרה ספרים, בהם: 'הברון והמושבות, ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בראשיתה' (2000); ‘De Bonaparte a Balfour: La France, l’Europe occidentale et la Palestine 1799-1917’ (2001) ; 'לכו ונלכה, סיורים במושבות עליה ראשונה' (2004); 'מבוא לשימור: מקראה' (2004); ו– ‘De Balfour a Ben Gourion: Les puissances europeennes et la Palestine’ (2008) .
בין תפקידיו באקדמיה הישראלית כיהן אהרנסון כמנהל 'מרכז צ'ריק לתולדות הציונות היישוב ומדינת ישראל' של האוניברסיטה העברית, כמזכיר האגודה הגאוגרפית הישראלית וכעורך ביטאונה 'גאוגרפיה'. בין עיסוקיו מחוץ לאקדמיה היה פעיל מרכזי בשימור אתרים, כולל חבר בוועדת השימור של ירושלים וחבר בהנהלה הארצית – אחר כך, הוועד המנהל - של המועצה לשימור אתרים בישראל; שימש כחבר וועדות היגוי וועדות שיפוט ב'יד יצחק בן צבי'; כיהן כחבר וכיו"ר וועדות מקצועיות בתחומי הגאוגרפיה, החברה וידיעת הארץ של משרד החינוך; ושימש יועץ מדעי למוזאונים יישוביים היסטוריים ברחבי המדינה, בהם מוזאון 'העלייה הראשונה' בזכרון יעקב, 'מרכז רוטשילד' במוזאון ארץ ישראל בתל אביב, המוזאון הפתוח בגדרה, המוזאון העירוני בראשון לציון.
אהרנסון שהה תקופות ארוכות כחוקר בכיר או כפרופסור אורח באוניברסיטאות מובילות בעולם - ב'סורבון' שבפאריס (UP-IV), בלונדון (UCL), בוושינגטון (UM), בברקלי (UCB), בשיקגו (UC) ובמוסקבה (UGM).
שיקוי אהבה מס' 9
שיקוי אהבה מס' 9 (באנגלית: Love Potion No. 9) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1992, בכיכובם של טייט דונובן וסנדרה בולוק. הסרט בוים על ידי דאיל לאונר.
עלילה.
פול מתיוס (טייט דונובן) הוא ביוכימאי בודד העובד בצמוד לעמיתתו, הביולוגית דיאן פארו (סנדרה בולוק). פול, חסר הצלחה בתחום האהבה, מקבל שיקוי אהבה (שיקוי מס' 8) המכיל פרומונים ממגדת עתידות. כמדען שאינו מאמין בניסים הוא זורק את השיקוי לפח האשפה אך כאשר החתול שלו שותה מהשאריות שלו ומושך את כל חתולות השכונה הוא מחליט לבדוק את השיקוי בצורה מדעית יחד עם עמיתתו לעבודה. תחילה הם מנסים את השיקוי על בעלי חיים ולאחר מכן על עצמם וזוכים בעקבותיו במחזרים רבים. למרות ההצלחות עם המין השני פול מבין שהאישה בה הוא באמת מעוניין היא דיאן. לצורך זה הוא מקבל ממגדת העתידות את שיקוי האהבה מס' 9, המבטל את השפעת השיקוי הראשון. פול מתפכח מהשפעת השיקוי ויוצא להחזיר את דיאן אליו. הוא מגיע אליה בדקות האחרונות לפני חתונתה לגארי שגם הוא שתה מהשיקוי, מצליח לנשק אותה ולגרום לה להתפכח, לבטל את החתונה ולחזור אליו.
אורן עילם
אורן עילם (נולד ב-10 ביוני 1971) הוא משורר, עורך ומוציא לאור ישראלי.
ביוגרפיה.
שירות צבאי, לימודים, הוראה, ומחקר.
עילם גדל בגבעתיים ואת שירותו הסדיר עשה כמש"ק מודיעין ביחידת שדה (לאחר מכן שירת במילואים ביחידת שדה).
בתשנ"ד-תשנ"ו למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה ולימודים כלליים (עם דגש על פילוסופיה), באוניברסיטת חיפה. לאחר מכן, בתשנ"ז-תשנ"ח למד לתואר שני בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת חיפה, משם עבר למסלול ישיר לדוקטורט בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת תל אביב וקיבל את תואר הדוקטור בפסיכולוגיה חברתית-קוגניטיבית בשנת 2007.
במחקר הדוקטורט שלו חקר השפעות דינאמיות של מטרות שיפוט מנוגדות על השיפוט. עסק גם במחקר בתחום האמון, ובנושא "הפרעה קוגניטיבית קלה".
בשנים תשס"ב-תשס"ו לימד באוניברסיטת חיפה במסלול לתואר שני בפסיכולוגיה חברתית והיה בין מקימי המסלול.
עיסוקו בשירה.
החל לכתוב שירים באופן ספונטני ב-1995. בתשנ"ח השתתף בקורס כתיבה יוצרת של א.ב. יהושע באוניברסיטת חיפה.
שיריו פורסמו בכתבי העת ביטאון שירה, מעין, מקף, ננופואטיקה, נתיבים, עיתון 77, שבו, שבילים, באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, בעיתון הארץ, ובמקומות נוספים. שירים אותם תרגם מאנגלית לעברית פורסמו בכתבי העת שבו, וכרמל. השתתף במיזם משוררי ישראל קוראים משיריהם של כאן ב'.
פרסם רשימות ביקורת על שירה וניתוחי שירה.
באוגוסט 2013 יצא לאור ספרו הראשון, "שירים, איש". בספטמבר 2016 נדפסה מהדורה שנייה של הספר בהוצאת ביטאון שירה. ספרו השני, "הנפש הקבועה ממשיכה לזמזם", יצא לאור באוקטובר 2016 בהוצאת ביטאון שירה. ספרו השלישי, "ליאוניד", יצא לאור במאי 2017 בהוצאת ביטאון שירה.
באוגוסט 2007 ייסד את "אתר שירה חברתית", המפרסם שירים על המצב בארץ מזווית אישית של הכותבים.
בדצמבר 2013 ייסד את כתב העת ביטאון שירה. בספטמבר 2016 ייסד את "ביטאון שירה - הוצאה לאור".
עיסוקים נוספים.
פרסם שני אלבומי מוזיקה אלקטרונית, בז'אנר ג'אז-אוונגרד. האלבום הראשון, "Mind's Passions", פורסם ביולי 2013, ומכיל קטעי אימפרוביזציה. האלבום השני, "Summer Mantra", פורסם בדצמבר 2014. רוב הקטעים בו חוברו בתקופת מבצע צוק איתן והמוזיקה בו מושפעת מאווירת המלחמה.
בשנת תשנ"ז למד ציור בסדנה של ציבי גבע באוניברסיטת חיפה. לאחר הפסקה ארוכה שב לצייר בסתיו 2015. חלק מציוריו פורסמו בגיליונות כתב העת ביטאון שירה אותו הוא עורך. ציורים מוקדמים שלו הופיעו על דפי השער של ספריו "שירים, איש", "הנפש הקבועה ממשיכה לזמזם", ו"ליאוניד", ובשער ספרו של מואיז בן הראש "השקט יכה".
ב-1987, בגיל 16, החל להתחרות בתחרויות שחמט. ב-1992 סיים במקום השלישי באליפות צה"ל בשחמט. ב-1993 השתתף בתחרות השחמט של המכביה הארבע-עשרה. עם תחילת לימודיו באוניברסיטה פרש משחמט תחרותי, אך ב-2012 חזר לעסוק כתחביב בפתרון מצבים טקטיים בשחמט, ובמהלך 2016 הגיע להיות המדורג ראשון מבין הישראלים בתחום זה, באתר השחמט הפופולרי chess.com.
מספר מאמרי ביקורת חברתית שלו פורסמו באתר ויינט, בהם מאמר על השרפה בכרמל (2010).
מתגורר ברמת גן.
יוסף ארזין
רבי יוסף ארזין היה ממקובלי צפת, ומחשובי תלמידי האר"י שימש כשד"ר צפת בשאלוניקי.
ביוגרפיה.
נולד ככל הנראה בסלוניקי שביוון למקובל רבי יעקב ארזי. בצעירותו עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר צפת, שם החל ללמוד קבלה אצל האר"י. הוא התקרב לאר"י ונמנה עם 10 - 12 חברי ה"כת הראשונה" של תלמידיו, ומארבעת התלמידים החשובים שנבחרו לחזור על הדרושים, יחד עם רבי חיים ויטאל, ר' יונתן סאגיש ור' יצחק הכהן.
בשנת שכ"ח נסע בשליחות מוסד התלמוד תורה בצפת לשאלוניקי, עיר הולדתו, ורבי משה אלמושנינו נשא דרשה לפני קהילתו ודיבר בשבחו. בשנת ה'של"ה היה בין החתומים הראשונים על שטר ההתקשרות של חבורת תלמידי האר"י שהכירו ברבי חיים ויטאל כיורשו הרוחני, זאת על אף שהיה רבי יוסף מבוגר ממנו. את שורש נשמתו של רבי יוסף ארזין זיהה האר"י משורש "זיהרא עילאה" של אדם הראשון. בשנת ה'של"ו חתם רבי יוסף ארזין יחד עם גדולי חכמי צפת מתלמידי רבי יוסף קארו לאסור את הקריאה בספר "מאור עיניים" מאת רבי עזריה מן האדומים.
נפטר בצפת לאחר שנת שע"ח ונטמן בבית הקברות העתיק בעיר.
כתביו.
רבי יוסף העלה את הדברים ששמע מפי האר"י על הכתב בקונטרסים. פירושים, תיקונים, וייחודים שקיבל רבי יוסף מהאר"י נכללו בשמו על ידי רבי חיים ויטאל בספרו עץ חיים המסכם את קבלת האר"י. מלבד זאת חיבר רבי יוסף פירוש עצמאי על האדרא רבא שפורסם מכתב יד.
תזמורת חיל האוויר
תזמורת חיל האוויר היא תזמורת קלה (בדומה להרכב ביג בנד) אשר הוקמה בשנת 1948 על ידי המוזיקאי והמנצח אריך טייך שהיה מייסדה ומפקדה הראשון של התזמורת במשך 35 שנה.
במאי 1948 ייסד טייך את תזמורת חיל האוויר. התזמורת הופיעה בבסיסי חיל האוויר, במסדרי כנפיים, במועדון לחיילים "תיבת נח" ועוד. כבר בשנותיה הראשונות גיבשה התזמורת את סגנונה שהושפע מסגנון הג'אז וכללה גם שירי לכת, שירים פופולריים ואלתורים. בין היתר, ניגנה התזמורת גם במסיבות ובאירועים חגיגיים של חיל האוויר. אריק טייך המשיך לנצח על התזמורת עד מותו ב-1983. לאחר מכן ניצח על התזמורת ננסי ברנדס, שעשה זאת במשך 13 שנים.