ב־1944 נישא לצילה (לבית סגל), שאותה פגש בעת לימודיו בארץ ישראל. היא הייתה נשואה קודם לכן לחברו נח בן טובים (בנו של זלמן בן-טובים). לבנציון וצילה נולדו שלושה בנים: יונתן (1946), בנימין (1949) ועִדו (1952).
מספריו.
בעברית:
באנגלית:
בספרדית:
הנצחתו.
כשנה לאחר פטירתו נחנך בירושלים מחלף על שמו. ביוני 2013 נחנך בהתנחלות ברקן שבשומרון בית ספר יסודי על שמו. בשנת 2020 נחנכה כיכר על שמו ועל שם רעיתו צילה נתניהו בשכונת הדר גנים בפתח תקווה.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
על כתביו:
שוורצנגר
מלכי השערים בליגה האיראנית
תחנת הכוח לה ראנס
תחנת הכוח לה ראנס היא תחנת כוח הנמצאת בשפך נהר הראנס (La Rance) בחבל ברטאן שבצפון החוף האטלנטי של צרפת. התחנה מפיקה חשמל מניצול האנרגיה הטמונה בתופעת הגאות ושפל.
היסטוריה.
בניית התחנה החלה ב-20 ביולי 1963 והסתיימה כשלוש שנים לאחר מכן. התחנה נחנכה ב-26 בנובמבר 1966. עלות הקמת התחנה הייתה כ-620 מיליון פרנקים (מעל 500 מיליון אירו במונחים של 2005).
עקרון הפעולה.
בבסיס התחנה עומד סכר באורך של 750 מטר על שפך הנהר, היוצר מאגר המסוגל לקלוט בתוכו בעת הגאות 180 מיליון מטר מעוקבים של מי ים. בעת השפל, המים האגורים זורמים חזרה אל הים בכח הכבידה, ובדרכם מסובבים את הטורבינות המפיקות את החשמל.
על מנת להגדיל את ניצולת התחנה גם לשעת הגאות (בה מתמלא המאגר), הטורבינות הן דו כיווניות, כך שגם זרם המים הממלא את המאגר משמש להפקת חשמל.
בתחנה מותקנות 24 טורבינות בהספק של 10.3 מגה-ואט כל אחת. התחנה מספקת 3% מתצרוכת החשמל של מחוז ברטאן.
אסיפת הנבחרים
מתילדה האנגלית
הרולד הראשון
עשרה הרוגי מלכות
מוחמד שייח' חליל
מוחמד שייח' ח'ליל היה טרוריסט בכיר בארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. הוא חוסל בספטמבר 2005 בידי מסוק קרב של חיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה.
שייח' ח'ליל נולד ב-1973 או 1974 והיה פעיל בטרור עוד באינתיפאדה הראשונה. ב-1989. גורש ללבנון אך שב לרצועת עזה במסגרת הסכמי אוסלו בשנת 1993. כעבור זמן קצר הוא נעצר שוב עקב מעורבות בטרור ונכלא לחמש וחצי שנים. שני אחיו נהרגו בתחילת שנות התשעים בשתי היתקלויות שונות עם כוחות צה"ל בלבנון ובעזה ואח שלישי נהרג בשנת 2001.
באינתיפאדה השנייה.
בתחילת האינתיפאדה השנייה נמנה שייח' ח'ליל עם ועדות ההתנגדות העממית אך בינואר 2001 עבר לארגון הג'יהאד האסלאמי (גא"פ). ח'ליל שימש כמומחה לחומרי נפץ ואמצעי לחימה של הארגון והיה מעורב בירי מרגמות, הנחת מטענים וירי רקטות נ"ט. שייח' ח'ליל שקד על שיפור יכולות הגא"פ בתחומים אלה. הוא היה בקשר טוב עם שאר ארגוני הטרור ברצועה, לרבות החמאס, ועדות ההתנגדות העממיות וגדודי חללי אל-אקצא (פת"ח) ותיאם סיוע בהכנת אמל"ח וביצוע פיגועים משותפים. ח'ליל היה אחראי למספר פיגועים ולמספר רב של ניסיונות פיגוע. הפיגוע הקטלני ביותר לו היה אחראי שייח' ח'ליל היה טבח משפחת חתואל: אם הרה ו-4 בנותיה שנסעו במכוניתן על ציר כיסופים.
על פי דובר צה"ל, ח'ליל עמד מאחורי הפיגועים הבאים:
הריגתו.
מוחמד שייח' ח'ליל נהרג ב-25 בספטמבר 2005 על ידי חיל האוויר הישראלי, כחלק מפעולה נרחבת של צה"ל בשם "מבצע גשם ראשון" בעזה לאחר ההתנתקות, כתוצאה מהתקפת הנגב המערבי ושדרות בלמעלה מ-40 רקטות קסאם. ההשפעה של חיסולו של ח'ליל, שנחשב לאחד מבכירי הג'יהאד ברצועה, הייתה גדולה: בעוד הג'יהאד איים בנקמה כואבת, הודיע מחמוד א-זהאר מהחמאס על הפסקת ירי הקאסמים ומחויבתו לרגיעה, כנראה מפחד שצה"ל יפגע גם ב"דרג הפוליטי" שלהם.
מוחמד חליל
מועד קטן
אקזיסטנז
אקזיסטנז (באנגלית: eXistenZ) הוא סרט קולנוע משנת 1999 שבוים על ידי הבמאי הקנדי דייוויד קרוננברג. עלילת הסרט סובבת סביב הבלבול שבין המציאות למציאות מדומה על רקע משחק תפקידים ממוחשב עם מטרה לא ברורה. כוכבי הסרט הם ג'ניפר ג'ייסון לי וג'וד לאו.
בסרט פוגש טד פייקול (לאו), מאבטח תמים, את אלגרה גלר (לי) שהיא מתכנתת משחקי מציאות מדומה. פייקול נשכר כביכול להגן על אלגרה מפני גורמים אידיאליסטים הרוצים לפגוע בה. ביחד הם יוצאים למסע שבו לא ברור מה המציאות ומה הדמיון.
1984 בקולנוע
ויליאם רופוס
הראלד שומאכר
הראלד אנטון "טוני" שומאכר (בגרמנית: Harald Anton "Toni" Schumacher; נולד ב-6 במרץ 1954 בדירן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער, בעיקר בפ.צ. קלן. שומאכר ערך 76 הופעות במדי נבחרת מערב גרמניה, זכה עמה ביורו 1980, והפסיד בגמר מונדיאל 1982 וגמר מונדיאל 1986.
שומאכר נודע לשמצה, כאשר במשחק חצי הגמר של מונדיאל 1982 פצע בברוטאליות את חלוץ נבחרת צרפת, פטריק בטיסטון, ולא הורחק בשל כך, כאשר בסוף משחק זה, ניצחה נבחרת גרמניה בדו-קרב בעיטות עונשין תוך ששומאכר הודף את בעיטות שחקני היריבה.
שומאכר נחשב לאחד מגדולי השוערים בתולדות הכדורגל הגרמני, ונבחר פעמיים ככדורגלן השנה בגרמניה, בשנים 1984 ו-1986.
קריירת מועדונים כשחקן וכמאמן.
שומאכר החל לשחק בבוגרים של פ.צ קלן בעונת 1972/73, אך שימש בעונה זו כשוער משנה בלבד, ולא שיחק כלל. בעונת 1973/74 קיבל שומאכר הזדמנויות רבות יותר וערך 13 הופעות, כאשר השוער הראשי של הקבוצה היה גרהארד ולץ. בעונת 1974/75 שומאכר הפך לשוער הראשי של הקבוצה, תפקיד אותו מילא במשך 13 עונות רצופות. שומאכר הגיע להישגים נאים עם קלן בתקופה זו, בה קלן הייתה לרוב בצמרת הכדורגל הגרמני. בעונת 1976/77 זכה שומאכר עם קלן בגביע הגרמני לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על הרטה ברלין. בעונת 1977/78 זכו שומאכר וקלן בדאבל, כאשר הגנו על תוארם וזכו שוב בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על היריבה המושבעת פורטונה דיסלדורף, וגם באליפות הבונדסליגה, זכייה שעצרה רצף של שלוש אליפויות של בורוסיה מנשנגלדבך, שצברה מספר נקודות זהה לקלן אך עם הפרש שערים נחות. בעונת 1981/82 סיימו שומאכר וקלן במקום השני בבונדסליגה, מרחק שלוש נקודות מהאלופה המבורג. בעונת 1982/83 זכה שומאכר בפעם השלישית בגביע הגרמני עם פ.צ. קלן, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על היריבה העירונית פורטונה קלן. בשנת 1984, על אף עונה חלשה יחסית של פ.צ. קלן בה סיימה שישית וספגה 57 שערים, ועל אף כישלונה של נבחרת גרמניה המערבית ביורו 1984, נבחר שומאכר ככדורגלן השנה בגרמניה. בשנת 1986 זכה שומאכר בתואר זה בפעם השנייה, גם כאן לאחר עונה חלשה יחסית של קלן בה סיימה במקום ה-13, אך לאחר הצטיינותו של שומאכר במונדיאל 1986, בו הגיע לגמר. עונת 1986/87 הייתה האחרונה של שומאכר בקלן, בעונה זו החל תהליך של חילופי דורות בעמדת השוער בקבוצה, כאשר שומאכר שיחק כמחצית מהמשחקים בשער, וביתר המשחקים עמד בשער השוער הצעיר שלימים יהיה אלוף העולם, בודו אילגנר. בתום עונה זו, עזב שומאכר את פ.צ. קלן, לאחר שערך במדיה 422 הופעות ליגה, נתון הממקם אותו בראש טבלת שיאני ההופעות של פ.צ. קלן בבונדסליגה בכל הזמנים.
בקיץ 1987 חתם שומאכר בשאלקה 04, שם שיחק עונה אחת. הייתה זו עונת בלהות עבור שומאכר ושאלקה, שספגו 84 שערי ליגה ונשרו אל הבונדסליגה השנייה מהמקום האחרון. בתום עונה אחת בשאלקה, עזב שומאכר את המועדון וחתם בפנרבחצ'ה הטורקית, שם שיחק שלוש עונות. בעונתו הראשונה במועדון, 1988/89, זכה שומאכר באליפות ליגת העל הטורקית עם פנרבחצ'ה, ובעונתו השנייה במועדון סיים במקום השני. עונת 1990/91 הייתה האחרונה של שומאכר בפנרבחצ'ה, שסיימה חמישית באותה עונה. בתום עונה זו, חתם שומאכר בבאיירן מינכן, בה שיחק בעונת 1991/92. שומאכר היה השוער השלישי בהייררכיה באותה עונה, בה ערך שמונה הופעות בלבד, כאשר הועדפו עליו ג'רלד הילרינגהאוס וריימונד אאומן. באיירן מינכן סבלה מאחת העונות החלשות בתולדותיה, בה סיימה רק במקום העשירי, עם 61 ספיגות. בתום עונה זו, פרש שומאכר ממשחק פעיל, והחל לעסוק באימון שוערים בקבוצות שונות, תחילה אימן בשאלקה 04, ואחר כך חזר לבאיירן מינכן. בשנת 1995 החל שומאכר לעבוד כמאמן שוערים בבורוסיה דורטמונד, שם אף חזר לעמוד בשער לדקות ספורות במשחק אחד בעונת 1995/96. שוערה הראשי של בורוסיה דורטמונד באותה עונה היה שטפן קלוס, שעמד בשער 33 מחזורים, ובמחזור האחרון מול פרייבורג, בו ניצחה דורטמונד 3-2, עמד בשער וולפגנג דה ביר, שוער המשנה. בדקה ה-88 של המשחק הוחלף דה ביר בשומאכר, ששיחק דקות ספורות, ועל כן גם הוא רשום על הזכייה של בורוסיה דורטמונד באליפות הבונדסליגה בעונה זו. שומאכר המשיך בתפקידו כמאמן שוערים בדורטמונד עד לשנת 1998, והחל משנת 1998 שימש מאמן ראשי בפורטונה קלן, תפקיד ממנו פוטר בדצמבר 1999 לאחר הפסד 2-0 במשחק ליגה לוולדהוף מנהיים. בין השנים 2001 ו-2003 חזר שומאכר לתפקיד מאמן השוערים, אותו מילא בבאייר לברקוזן.
קריירה בינלאומית.
שומאכר ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1979, במסגרת חילופי דורות בעמדת השוער בנבחרת גרמניה המערבית, בה השוער הראשי היה עד אותו זמן ספ מאייר. שומאכר הפך מיד לשוער הבכיר, וכבר ביורו 1980 היה השוער הבכיר בנבחרת. שומאכר וגרמניה המערבית זכו ביורו 1980, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על נבחרת בלגיה.