בטלקומוניקציה, משיב (באנגלית: Transponder, הלחם של Transmitter ו Responder) הוא אחד משני סוגים של מכשירים. בניווט אווירי או זיהוי בתדר רדיו, משיב מוטס (flight transponder) הוא מכשיר הפולט אות זיהוי כתגובה לקבלת אות מתשאל. בתקשורת לוויינית, משיב אוסף אותות במגוון תדרי "uplink" (תשדורת אל הלוויין) ומשדר אותם במגוון תדרי "Downlink" אל עבר מקלטים על פני כדור הארץ, בדרך כלל ללא התערבות בתוכן האותות ובמידע המאופנן עליהם.
כמה ראשי תיבות נפוצים באנגלית המשמשים לתיאור משיבים הם: XPDR, XPNDR, TPDR או TP.
לווין/שידור תקשורת.
ערוצי לוויין תקשורת נקראים משיבים, כי כל אחד הוא משלט או Repeater נפרד. עם דחיסת נתונים וריבוב וידאו דיגיטלי. מספר ערוצי וידאו ואודיו יכולים לעבור על גל נושא אחד בפס רחב. במקור לווידאו אנלוגי היה רק ערוץ אחד לכל משיב, עם גלים שונים (subcarriers) עבור אודיו ושירות זיהוי שידור אוטומטי (ATIS). תחנות רדיו לא מרובבות יכולות לעבור במצב של ערוץ בודד לגל נושא (SCPC), עם מספר גלים נושאים (אנלוגיים או דיגיטליים) לכל משיב. זה מאפשר לכל תחנה לשדר ישירות ללוויין, לעומת לשלם עבור המשיב כולו, או להשתמש בקווים קרקעיים לשלוח לתחנה קרקעית לריבוב עם תחנות אחרות.
תקשורת אופטית.
בתקשורת סיב אופטי, משיב הוא אלמנט השולח ומקבל אות אופטי מסיב. משיב בדרך כלל מאופיין על ידי קצב הנתונים והמרחק האפקטיבי המרבי שהאות יכול לעבור.
המונח "משיב" משמש לתיאור מגוון רכיבים גדול, עם הבדלים פונקציונליים, ומוזכר ברחבי הספרות האקדמאית והמסחרית:
כתוצאה מכך, ההבדל בין פונקציונליות של משיב עלולה להשפיע על ההגדרה התפקודית של מודלים אופטיים רלוונטיים כמו משלטים ו "muxponders".
תעופה.
סוג אחר של משיב קיים במערכות צבאיות של זיהוי עמית-טורף, בתחום התעופה הצבאית ובמערכות הכוללות מכ"ם פיקוח טיסה (מכ"ם אבוקה), במערכות תעופה כללית ותעופה מסחרית. מכ"ם ראשי עובד הכי טוב עם כלי טיס גדולים מתכתיים, אבל לא כל כך טוב עם כלי טיס קטנים ומורכבים. הטווח שלו מוגבל גם על ידי השטח, וגשם או שלג ולפעמים מזהה גם אובייקטים "לא רצויים" כגון מכוניות, גבעות ועצים. יתר על כן, זה לא תמיד ניתן להעריך את גובה כלי הטיס. מכ"ם משני מתגבר על מגבלות אלה, אבל הוא תלוי במשיב המטוס שיגיב לחקירות מן הקרקע כדי להפוך את המטוס לגלוי יותר.
בהתאם לסוג החקירה, המשיב שולח בחזרה קוד משיב (או "squawk code", מוד A) או מידע על הגובה (מוד C) כדי לעזור לפקחי טיסה לזהות את המטוס, ולשמור על הפרדה בין מטוסים. מצב נוסף הנקרא מוד S (או Mode Select) נועד לסייע במניעת תחקור-יתר של המשיב (עם רבוי מכ"מים באזורים עמוסים) ולאפשר מניעת התנגשות אוטומטית. משיבי מוד S "תואמים לאחור" עם המודים A ו C. מוד S הוא חובה במדינות רבות שבהן מרחב אווירי מנוהל. בכמה מדינות יש גם דרישה, או נעות לכיוון המחייב כי כל כלי טיס יהא מצויד במוד S, אפילו במרחב אווירי לא מבוקר. עם זאת, בתחום התעופה הכללית היו התנגדויות למהלכים אלו, בגלל העלות, הגודל, והיתרונות המוגבלים למשתמשים במרחב לא מבוקר, וכן במקרה של בלונים ודאונים, דרישות החשמל במהלך טיסות ארוכות.
שימושים ימיים.
ארגון הימאות הבינלאומי של האמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים, דורש שמערכת זיהוי אוטומטי (AIS) תהיה מצויה על ספינות משא עם משקל ברוטו (GT) של 300 או יותר טון, וכל ספינות הנוסעים, ללא קשר לגודל. למרות שמשדרי/מקלטי AIS נקראים בדרך כלל משיבים, בדרך כלל הם משדרים באופן עצמאי, ובנוסף תחנות חוף יכולות לחקור סוג B של משיבים קטנים יותר כלי לקבל מידע נוסף. בנוסף, עזרי ניווט לעיתים קרובות כוללים משיב הנקרא RACON (הלחם של Radar Beacon), שתוכננו נועדו לגרום להם להתבלט על מסך המכ"ם של הספינה.
רכב.
לרכבים מודרניים רבים יש מפתחות עם משיבים חבויים בפלסטיק של המפתח. המשתמש לפעמים אפילו לא מודע לכך שקיים משיב כזה מכיוון שאין לו לחצנים. כאשר מוכנס המפתח והצילינדר מסובב, המחשב של הרכב שולח אות למשיב. אם המשיב לא עונה עם הקוד המתאים, המחשב לא יאפשר הנעה של הרכב. למפתח עם משיב אין סוללה; הם מונעים על ידי אות הרדיו עצמו.
כביש.
מערכות איסוף אגרה אלקטרוני כגון E-ZPass במזרח ארצות הברית משתמשים במשיבי RFID כדי לזהות כלי רכב. כביש 407 באונטריו הוא אחד מהכבישים הראשונים בעולם הפועל אוטומטי לחלוטין בגביית האגרה.
ספורט מוטורי.
משיבים משמשים בספורט מוטורי למדידת ותזמון הקפות. כבל לולאתי חפור במעגל הקרוב לקווי ההתחלה/סיום. לכל כלי רכב משיב פעיל המשדר קוד זיהוי ייחודי. כאשר מכונית מרוץ עוברת את קו ההתחלה/סיום, המיקום מוצג על לוח הניקוד.
מערכות RFID פסיביות ואקטיביות משמשות לאירועי "off-road", כגון אנדורו, לרוכבים יש משיב על האדם עצמו, בדרך כלל על הזרוע. כאשר הם משלימים הקפה הם מחליקים או נוגעים במקלט אשר מחובר למחשב, וזמן ההקפה מתועד.
בנאסקאר (NASCAR) נעשה שימוש במשיבים בכבלי לולאה הממוקמים במספר נקודות לאורך המסלול כדי לקבוע את ההרכב במהלך חלק ה "cuation" (מסירת הודעות ויזואלית). מערכת זו החליפה את מערכת הסימול בדגלים המסוכנת.
תת-ימי.
משיבי סונאר פועלים מתחת למים, משמשים למדידת מרחק, ומהווים את הבסיס לסימון מיקום, עקיבה וניווט תת-מימיים
קהילות מגודרות.
משיבים עשויים לשמש גם על ידי התושבים כדי להיכנס אל הקהילות המגודרות שלהם. עם זאת, כאשר יש יותר ממשיב אחד עלולות להיווצר בעיות. אם מכונית של תושב עם משיב פשוט חונה באזור, כל רכב יכול לעלות אל עבר השער האוטומטי, כתוצאה מכך יופעל מנגנון החקירה של השער, אשר עשוי לקבל תגובה תקינה מהמשיב של מכונית התושב האחרת. יחידות כאלו המותקנות כראוי עשויות לכלול עיצוב אלומה, משיבים ייחודיים עבור כל כלי רכב, או פשוט לחייב מרחק מינימלי של כלי רכב מהשער.
רעידת האדמה בפומפיי (62)
פייטרו קוך
פייטרו קוך (באיטלקית Pietro Koch (18 באוגוסט 1918 - 4 ביוני 1945) היה חייל איטלקי, מנהיג "כנופיית קוך" (Banda Koch) קבוצה הידועה לשמצה בשל הפעילות האנטי-פרטיזנית שלה והשותפות שלה בהשמדת יהדות רומא ברפובליקה של סאלו.
ביוגרפיה.
נולד בבנוונטו כבנם של אולגה פוליטי ואוטו קוך, סוחר יינות וקצין בדימוס של הצי הקיסרי הגרמני, שירת תקופת מה בגרנדירים מסרדיניה והודח מהצבא ב-1939 בעוון העלבת קצין. התגורר בפרוג'ה, עסק בתיווך מקרקעין, נישא אולם התגרש אחרי מספר חודשים אחרי שאשתו תפסה אותו בוגד בה.
באביב 1943 נקרא לשירות ברגימנט ה-20 של הגרנדירים ושוחרר בספטמבר אחרי הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה. התגורר בפירנצה ושם הצטרף למפלגה הפשיסטית הרפובליקנית,
אחרי שטוליו טמבוריני הקים את כוח המשטרה של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, הצטרף קוך למשטרה זו. קוך הפך להיות בן חסותו של הרברט קפלר, מפקד ה-אס דה ברומא ולאחר מכן מפקד משטרת רומא. קוך השתתף עם אריך פריבקה בחקירות של חשודים, חקירות שכללו עינויים.
בינואר 1944, הקים את "כנופיית קוך" ככוח משימה מיוחד לציד פרטיזנים וריכוז המגורשים עבור הגרמנים. כנופיה שהייתה ידועה באכזריותה. טוליו טמבוריני העמיד לרשות הכנופיה מבנה ברומא ששימש ככלא והיו בו תאי עינויים למלוכנים, סוציאליסטים, קומוניסטים ושאר מתנגדי השלטון וכן עצרה הכנופיה יהודים שרובם נשלחו למחנות ההשמדה. למשל בלילה שבין 3 ל-4 בפברואר פשטו אנשי הכנופיה על הבזיליקה של סנט פאולו ועצרו 67 בני אדם, בהם יהודים שמצאו שם מקלט. במהלך התקפה היה קוך אחראי להריגתם של מאות בני אדם.
אף על פי שהיה חסר השכלה אקדמית רשמית תבע קוך מפיקודיו לכנותו "דוקטור". במהלך החקירות, השתמשו קוך ואנשיו בעינויים שונים, אם העציר לא דיבר, למשל לא גילה מי הוא ומה הייתה פעילותו הפוליטית, היו מכים אותו ברמות שונות של אלימות, מסטירות, דרך הטחתו בקיר, העברתו דרך שתי שורות של חוקרים שהכו אותו וכדומה. המכות היו בידיים חשופות, באגרופנים, עם קתות רובים ובעזרת שוטים. לאחר מכן היה נלקח הנחקר לבידוד בתא צפוף ומחניק ואם לא דיבר היה עוברים לענותו בעזרת חשמל, אש וזריקות, כולל כאלו שהכילו חומרים שאמורים לדובב אדם, וכן הוצאות להורג מדומות.
לאחר כיבוש רומא על ידי בעלות הברית הצטרפו קוך ורוב אנשיו לשיירה של אויגן דולמן והעבירו את מוקד פעילותם למילאנו.
ההנהגה הפשיסטית הרגישה מאוימת מכוחו של קוך ולכן ב-25 בספטמבר פשטו כוחות משפטרה על הווילה ששימשה את קוך, עצרו כ-50 מחברי הכנופיה, החרימו את השלל שהכנופיה צברה ופירקו את הכנופיה למרות מחאותיו של קפלר. ב-17 בדצמבר 1944 קוך נעצר בכלא סן ויטורה במילאנו, קוך הצליח להימלט ב-25 באפריל 1945 אולם הסגיר עצמו ב-1 ביוני, הוא הועמד למשפט, נמצא אשם ונדון להוצאה להורג. ההוצאה להורג בוצעה ללא דיחוי במבצר ברווטה.
צופות אירופה
צופות אירופה הוא המשרד האזורי של אגודת המדריכות והצופות העולמית, אשר תומך במדריכות ובצופות ביבשת אירופה, כולל מדינות ברית המועצות לשעבר ארמניה, אזרבייג'ן, בלארוס, גאורגיה, מולדובה, רוסיה ואוקראינה, ובנוסף גם קפריסין מסיבות תרבותיות וישראל מסיבות פוליטיות. המשרד האזורי של צופות אירופה תומך ב-64 ארגונים לאומיים של צופות ב-39 מדינות ובסך הכל מגיע למעל מיליון חברים.