ג'מצ'י נולד לזוג הורים ילידי עיראק ברמת גן, ולמד בתיכון בליך. את דרכו בכדורסל החל ג'מצ'י בקבוצות הילדים והנוער של מכבי רמת גן, והצטרף לשורות הקבוצה הבוגרת כבר שהיה בן 17. בהמשך עבר למכבי תל אביב עימה זכה ב-10 אליפויות וב-6 גביעי מדינה, והגיע ארבע פעמים לגמר גביע אירופה לאלופות. אחרי 11 עונות בתל אביב (כאשר בשמונה מתוכן שימש כקפטן) עבר למכבי ראשון לציון ושיחק בה שלוש שנים. בגיל 38 חזר לעונת פרישה אצל פיני גרשון במכבי תל אביב והגיע לגמר האירופי הרביעי שלו. סך הכל זכה ב-11 אליפויות ו-7 גביעי מדינה וכן הגיע ארבע פעמים לגמר גביע אירופה לאלופות.
הוביל את נבחרת ישראל לשבע הופעות באליפות אירופה ולהופעה אחת באליפות העולם, והופיע במדי נבחרת אירופה חמש פעמים. לאחר פרישתו מכדורסל השתלב בהנהלת מכבי תל אביב כאחראי על קשרי הקהילה ועל יחסי הציבור, וכיום הוא מכהן כסמנכ"ל השיווק וקשרי קהילה של מועדון הכדורסל מכבי תל אביב, מנהל את קבוצת הוותיקים מכבי 'רלף קליין' תל אביב ולעיתים קרובות גם מנחה אירועים של אוהדי מכבי תל אביב ביד אליהו בעיקר במוזיאון של מכבי אשר נמצא בהיכל.
ב-24 באוגוסט 2000, לאחר 23 עונות בליגה הבכירה, חדל דורון ג'מצ'י לשחק כדורסל מקצועני. מהנבחרת פרש כבר ב-1997.
דורון ג'מצ'י נודע כקלע מחונן. הוא מלך הסלים של ליגת העל בכל הזמנים (9,611 נקודות), ומלך הסלים של נבחרת ישראל בכדורסל בכל הזמנים (3,514 נקודות). בעונת 1982 קלע 40 נקודות בניצחון רמת גן על מכבי תל אביב בהיכל הספורט יד אליהו 96:91 ברבע גמר הפלייאוף. למרות הניצחון הפסידה רמת גן בשני המשחקים הנותרים בסדרה ונוצחה בסדרה.
הסל המפורסם ביותר שלו היה במדי מכבי רמת גן במשחק מול מכבי תל אביב בפברואר 1985 בהיכל הספורט מלחה (שהיה משחק החנוכה הרשמי של האולם) כאשר זרק כדור משלושת רבעי המגרש בשנייה האחרונה של המחצית וקלע סל אשר הישווה את התוצאה ל-41 בסיום המחצית. הסל נקלע נגד מכבי תל אביב, עת שג'מצ'י כבר הוחתם על ידה לעונת המשחקים הבאה. הסל שודר בתחנות טלוויזיה רבות ברחבי תבל, כולל שידור מחוף לחוף בארצות הברית.
במסגרת גביע אירופה לאלופות בעונת 1995/1996, מול ציבונה זאגרב קלע בשניית הסיום סל מ-22 מטר שהיה סל הניצחון באותו מעמד.
בטקס שנערך ב-28 בפברואר 2008 לציון 50 שנה להיווסדות המפעלים האירופאים בכדורסל קיבל ג'מצ'י אות הוקרה מטעם היורוליג כאחד מ-13 הסמלים הגדולים של מכבי תל אביב בכל הזמנים.
ב-2011 מונה לדוברו של אלי טביב, בעלי הפועל תל אביב, בצעד שעורר עליו את זעם אוהדי הפועל ומכבי כאחד. כעבור זמן קצר סיים את תפקידו.
ב-2012 השתתף בתוכנית הריאליטי "הישרדות" V.I.P והודח שלישי.
ג'מצ'י נשוי ואב לשלוש בנות.
קונסיסטוריה
קוֹנְסִיסְטוֹרְיָה (מלטינית: consistorium) הוא מונח המתאר גוף של אנשים המתכנס על מנת לקבל החלטות ביצועיות. במונח נעשה שימוש בתקופות שונות על ידי גופים שונים, ולהלן מוצגים השימושים העיקריים במונח.
בימי קדם.
במקור הייתה למילה הלטינית "קונסיסטוריוס" המשמעות של "לשבת בצוותא", כמו המילה היוונית "סינאדריון" (שממנה נוצר המונח סנהדרין).
באימפריה הרומית התייחס המושג בייחוד לישיבות רשמיות של "Comites consistoriales", כלומר חברים בחצר הקיסר שתוארם Comes, שמונו לשמש לקיסר כיועצים בעניינים רשמיים חשובים, כדוגמת חוקי גיוס והחלטות כתובות אחרות, בדומה למועצת החצר של מלך פיאודלי. הם נכנסו לתמונה ככוח אלטרנטיבי רשמי לכס הקיסרות כאשר הסנאט הרומי, שלכאורה על פי החוק שמר על מעמדו התחוקתי הגבוה מכיוון שהרפובליקה מעולם לא הסתיימה באופן רשמי, איבד את רוב חשיבותו הפוליטית, וצומצם לחותמת גומי. אבל הכוח האמיתי יכול היה לשכון בעיקר במקומות אחרים, תלוי בחסדים של הקיסר ובתככים האישיים.
הכנסייה הקתולית.
ה"קונסיסטוריה" היא מפגש רשמי של חבר החשמנים (בלטינית: Collegium Cardinalium) של הכנסייה הקתולית, מלבד כאשר הם נאספים לבחור אפיפיור חדש (במקרה זו המפגש קרוי קונקלווה, ועל אספה זו חלים כללי חברות, נוהל וסודיות מיוחדים). קונסיסטוריות מתקיימות בקריית הוותיקן על מנת לדון בנושאים שהם בתחום הטיפול של חבר החשמנים, בדרך כלל ייעוץ לאפיפיור על עניינים חשובים הקשורים לכנסייה הקתולית.
מכיוון שהאפיפיור ממנה חשמנים חדשים בנוכחות חבר הקרדינלים, חובה לכנס קונסיסטוריה. זהותם של הקרדינלים העתידיים מוכרזת בדרך כלל זמן מה מראש, אך רק בזמן הקונסיסטוריה מתבצעת ההעלאה לדרגה בפועל, שכן אז האפיפיור מפרסם רשמית את צו ההעלאה בדרגה. מינויים של אנשים לקרדינלים שמתו בטרם התקיימה הקונסיסטוריה או שהאפיפיור מת בטרם התקיימה הקונסיסטוריה מתבטלים. עם זאת, המועמד לא חייב להיות נוכח בקונסיסטוריה על מנת שההעלאה בדרגה תיכנס לתוקפה.
אותם קרדינלים חדשים שכן נוכחים בקונסיסטוריה מקבלים מהאפיפיור את סממני הדרגה: טבעת, כיפה (zucchetto), וכובע המשי בעל 4 הפינות (biretta). בעבר הם גם קיבלו בטקס גאלרו, אבל האפיפיור פאולוס השישי ביטל מנהג זה ב-1967 ואלו מבין הקרדינלים שעדיין רוצים בכובע צריכים לרכוש אותו באופן פרטי מהיצרן ברומא.
הכיפה, הכובע בעל ארבע הפינות, והגאלרו הם בגוון אדום-שני מיוחד הקרוי צבע קרדינל, האופייני לכל בגדי הקרדינלים. כאשר קרדינל העומד בראש דיוקסיה מת נוהגים לתלות את הגאלרו בתקרת הקתדרלה שלו.
בקונסיסטוריה מוקצית בדרך כלל לכל קרדינל כנסייה בדיוקסיה של רומא. אף על פי שהאפיפיור פאולוס השישי ביטל את מעורבותם המעשית בניהול כנסיות אלו, הקרדינלים "נוטלים פיקוד" על כנסיות אלו באופן רשמי בזמן מאוחר יותר.
בכנסייה הפרוטסטנטית.
בכנסייה הפרוטסטנטית בגרמניה ובסקנדינביה נעשה שימוש במילה קונסיסטוריה ("Konsistorium" וכו') לתאר קבוצת אנשי דת המסונפים לקתדרלה.
בכנסיות הקלוויניסטיות קונסיסטוריה היא גוף המנהל של הקהילה המורכב מפקידים נבחרים וכולל את הזקנים והדיאקונים, בדומה לגוף המכונה Session בכנסיות פרסביטריאניות.
אצל יהודים.
השימוש ביהדות במונח "קונסיסטוריה" מתייחס לגוף המנהל קהילות יהודיות של מחוז או מדינה; כמו כן המחוז המנוהל על ידי הקונסיסטוריה. יהודים במדינות שתחת השפעה צרפתית עשו שימוש במונח בתחילת המאה ה-18, בזמן נפולאון וכן כאשר התנועה לשוויון מדיני דרשה יצירה של גוף מייצג שיוכל לנהל משא ומתן רשמי עם הממשלה בשם היהודים, וכאשר הרצון לרפורמה בין המעמדות המשכילים תבע הקמת גוף שיקבל אחריות ליישם החלטות דתיות.
צרפת בתקופת נפוליאון.
הניסיון הראשון להקים קונסיסטוריה כזו נעשה על ידי נפוליאון. ב-1804 הוא כינס את אספת הנכבדים היהודים, שהחלטותיה אושרו על ידי הסנהדרין של פריז שהתכנס אחר כך. על פי צו שפרסם נפוליאון ב-17 במרץ 1808 הוא ארגן, בחסות המשרד הצרפתי לענייני דתות, קונסיסטוריה (צרפתית: Consistoire). על פי הצו, כל מחוז שבו לפחות 2,000 יהודים חייב לייסד קונסיסטוריה. מחוז שבו מספר היהודים נמוך מכך יכל היה להתאחד עם מחוז אחר, אבל לא היה מחוז בו הייתה יותר מקונסיסטוריה אחת. מעל קונסיסטוריות מחוזיות אלו הייתה קונסיסטוריה מרכזית. כל קונסיסטוריה הייתה מורכבת מרב ראשי (מינוי ממשלתי), רב נוסף אם ניתן, ושלושה חברים חילונים, שניים מהם תושבי העיר שבה שכנה הקונסיסטוריה. הם נבחרו על ידי עשרים וחמישה "מכובדים", שמונו על ידי הרשויות. זכאים להצטרף לקונסיסטוריה היו יהודים שהגיעו לגיל 30 שנה, שמעולם לא פשטו רגל, ושמעולם לא עסקו בהלוואה בריבית קצוצה. הקונסיסטוריה המרכזית כללה שלושה רבנים ראשיים ושני חברים חילונים. בכל שנה פרש אחד החברים, והחברים הנותרים בחרו, באישור השלטונות, את יורשו.
נפוליאון דרש שהקונסיסטוריות ידאגו שההחלטות שהתקבלו באספת המכובדים ואושרו על ידי הסנהדרין של פריז יבוצעו על ידי הרבנים; שבבתי הכנסת ישמרו על כללי הנימוס; שהיהודים יעסקו בעבודות כפיים; ושידאגו לכך שאף אחד לא יתחמק מהשירות הצבאי. הקונסיטוריה המרכזית פיקחה על הקונסיסטוריות של המחוזות השונים, והייתה בעלת הזכות למנות רבנים.
מדינות תחת שלטון צרפת.
שיטה זו יושמה גם בארצות השונות שהיו בשליטה ישירה או עקיפה של צרפת בתקופת נפוליאון, כדוגמת הולנד, בלגיה והקונסיסטוריה היהודית של וסטפליה. בממלכת וסטפאליה שנשלטה על ידי ז'רום בונפרטה, אחיו הצעיר של נפוליאון, נקבע מבנה קונסיסטוריאלי בצו מ-31 במרץ 1808. הוא היה מורכב מנשיא, שיכול היה להיות רב או עסקן חסר הסמכה לרבנות, שלושה רבנים, שני עסקנים, ומזכיר אחד. היה זה בעיקר הודות למאמציו של ישראל יעקבסון, שקיווה ליישם באמצעות כלי זה את רעיונות הרפורמה שלו. חוזר של קונסיסטוריה זו ביטל את האיסור על קטניות בפסח. אף אחד מארגונים אלה לא שרד את סוף התקופה הנפוליאונית למעט הארגון בבלגיה.
הרצון להחדיר רפורמות, והקושי להפוך אותן לאהודות כל עוד היו אלו החלטות אישיות, הובילו במהלך המאה ה-19 לכמה ניסיונות להקמת קונסיסטוריה או סינוד שיוכלו, באמצעות הצבעה מחייבת, ליישב את הקשיים שנוצרו כאשר צורכי הזמן התנגשו בחוק המסורתי.
צרפת מסוף תקופת נפוליאון ועד תחילת המאה ה-20.
בשנת 1830 כבשה צרפת את אלג'יריה ויהודי צרפת נחלצו לטובת אחיהם האלג'יראים. יהודי צרפת הביאו להקמת קונסיסטוריה באלג'יריה בשנת 1845. מטרתה באלג'יריה הייתה להקנות תרבות צרפתית ליהודים, לטפח את נאמנותם לצרפת ולעבור למקצועות מועילים כגון חקלאות ותעשייה.