בפונקציית הסבב של SipHash יש בסך הכול 14 פעולות על משתנים באורך 64 סיביות. לכן ב-SipHash-2-4 יש בסך הכול 30 פעולות עבור כל שמונה בתים של קלט, 3.75 פעולות פר בית בממוצע. מעבד ארבע ליבות מבזבז כמחזור שעון אחד עבור כל בית של קלט. האלגוריתם נבדק על מספר מעבדים ומערכות הפעלה, הן בתוכנה והן בחומרה והביצועים השוו לפונקציות גיבוב לא קריפטוגרפיות כמו CityHash של גוגל וכן SpookyHash ו-MD5. לפי התוצאות SipHash קרובה בביצועיה לפונקציות הגיבוב המהירות ביותר הקיימות כיום. לצורך השוואה על מעבד Xeon E5620 של אינטל, ליבת Core i7, קלט באורך 8 בתים עובד תוך 92 מחזורי שעון בערך.
קוד לדוגמה של SipHash-2-4.
(((uint32_t)((p)[0]) ) | ((uint32_t)((p)[1]) « 8) | \
((uint32_t)((p)[2]) « 16) | ((uint32_t)((p)[3]) « 24)) \
((uint64_t)U8TO32_LE(p) | ((uint64_t)U8TO32_LE((p) + 4)) « 32 )
((v) « (s)) | ((v) » (64 - (s)))
static const char sip_init_state_bin[] = "uespemos""modnarod""arenegyl""setybdet";
do { \
ADD64_TO((v0), (v1)); \
ADD64_TO((v2), (v3)); \
ROTL64_TO((v1), 13); \
ROTL64_TO((v3), 16); \
XOR64_TO((v1), (v0)); \
XOR64_TO((v3), (v2)); \
ROTL64_TO((v0), 32); \
ADD64_TO((v2), (v1)); \
ADD64_TO((v0), (v3)); \
ROTL64_TO((v1), 17); \
ROTL64_TO((v3), 21); \
XOR64_TO((v1), (v2)); \
XOR64_TO((v3), (v0)); \
ROTL64_TO((v2), 32); \
} while(0)
do { \
XOR64_TO((v3), (m)); \
SIP_COMPRESS(v0, v1, v2, v3); \
SIP_COMPRESS(v0, v1, v2, v3); \
XOR64_TO((v0), (m)); \
} while (0)
uint64_t sip_hash24(uint8_t key[16], uint8_t *data, size_t len)
uint64_t k0, k1;
uint64_t v0, v1, v2, v3;
uint64_t m, last;
uint8_t *end = data + len - (len % sizeof(uint64_t));
k0 = U8TO64_LE(key);
k1 = U8TO64_LE(key + sizeof(uint64_t));
v0 = k0; XOR64_TO(v0, sip_init_state[0]);
v1 = k1; XOR64_TO(v1, sip_init_state[1]);
v2 = k0; XOR64_TO(v2, sip_init_state[2]);
v3 = k1; XOR64_TO(v3, sip_init_state[3]);
for (; data != end; data += sizeof(uint64_t)) {
m = U8TO64_LE(data);
SIP_2_ROUND(m, v0, v1, v2, v3);
last = len « 56;
#define OR_BYTE(n) (last |= ((uint64_t) end[n]) « ((n) * 8))
switch (len % sizeof(uint64_t)) {
case 7: OR_BYTE(6);
case 6: OR_BYTE(5);
case 5: OR_BYTE(4);
case 4: OR_BYTE(3);
case 3: OR_BYTE(2);
case 2: OR_BYTE(1);
case 1: OR_BYTE(0);
break;
case 0: break;
SIP_2_ROUND(last, v0, v1, v2, v3);
XOR64_INT(v2, 0xff);
SIP_COMPRESS(v0, v1, v2, v3);
SIP_COMPRESS(v0, v1, v2, v3);
SIP_COMPRESS(v0, v1, v2, v3);
SIP_COMPRESS(v0, v1, v2, v3);
XOR64_TO(v0, v1);
XOR64_TO(v0, v2);
XOR64_TO(v0, v3);
return v0;
ספריית ארמון השלום
ספריית ארמון השלום (באנגלית: The Peace Palace Library) היא ספרייה הכוללת אוסף של מחקרים וספרים, המתמחה במשפט הבינלאומי הפומבי. הספרייה ממוקמת בארמון השלום, בעיר האג, הולנד. הספרייה הוקמה כדי לסייע לבית הדין הבינלאומי לצדק.
תיאור.
הספרייה היא אחת הספריות הקדומות ביותר המוקדשות לחוק הבינלאומי. המטרה העיקרית שלה היא לתת שירות למוסדות האו"ם הפועלים בארמון השלום, ובהם בית הדין הבינלאומי לצדק, משכן הבוררות הקבוע הבינלאומי ואקדמיית האג למשפט בינלאומי. הספרייה פתוחה לחוקרים ולסטודנטים של המשפט הבינלאומי.
היסטוריה.
קרן קרנגי ההולנדית נוסדה ב-1903, על מנת לנהל תרומה כספית של אנדרו קרנגי, שאיפשרה את בניית ארמון השלום. הארמון הושלם בשנת 1913, לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
כיום ממומנת קרן קרנגי על ידי משרד החוץ ההולנדי. מאז 1913 הקרן היא הבעלים של ארמון השלום, והקרן מנהלת את ספריית ארמון השלום. הספרייה הוקמה בעקבות התעקשותו של קרנגי כי יהיה בבניין חדר זמין לספרייה משפטית. הספרייה פעלה בארמון השלום עצמו עד 2007, עת הועברה לבניין חדש בחלק האחורי של ארמון השלום, על מנת לפנות מקום בחזית הארמון לבית הדין הבינלאומי לצדק.
אוספים.
הספרייה אספה פרסומים בנושא משפט בינלאומי מאז 1913, וכיום הספרייה מחזיקה למעלה ממיליון כותרים. מרבית האוסף מקוטלג בקטלוג המקוון של הספרייה.
המשפט הבינלאומי והמשפט הלאומי.
מרבית פרסומי הספרייה עוסקים במשפט בינלאומי, בנושאם כגון: אחריות מדינה, זכויות אדם, המשפט הבינלאומי ההומניטארי, משפט פלילי בינלאומי, החוק של ארגונים בינלאומיים, החוק האירופאי, וכו'. האוסף של הארמון כולל ספרות בנושאים משפט בינלאומי פרטי, משפט מסחרי בינלאומי, דיני פשיטת רגל בינלאומיים, וסדרי דין בינלאומיים. בשנת 2012 החלה הספרייה, והמכון לביטחון סביבתי לאסוף מידע בנושא החוקים המוצעים בנושא אקוסייד. בספרייה גם אוסף ספרים בנושאים של החוקים הלאומיים, בנושאי משפט השוואתי, משפט מנהלי, משפט פלילי ומשפט חוקתי לאומיים מקומיים.
אוספים מיוחדים.
בספרייה מספר אוספים מיוחדים ובהם, האוסף הגדול בעולם של כתבי הוגו גרוטיוס, ובהם מהדורה מוקדמת של "על דיני מלחמה ושלום" משנת 1625.
פרסומים.
הספרייה מפרסמת מדריכי מחקר, על מנת לאפשר לחוקרים להכיר נושאים שונים של המשפט הבינלאומי.
יוטה אוסטרלה-שוורין
יוטה אוסטרלה-שוורין (בגרמנית: Jutta Oesterle-Schwerin; נולדה ב-25 בפברואר 1941) היא פוליטיקאית גרמניה ממוצא יהודי. בין השנים 1987–1990 הייתה חברת הבונדסטאג הגרמני.
חייה.
יוטה שוורין היא בתם של (1910–1948) וריקרדה מלצר, ואחותו הגדולה של ההיסטוריון הישראלי תום שגב. אביה היה יהודי קומוניסט שהיגר מגרמניה לישראל בשנת 1935.
שוורין נולדה בירושלים ובילתה את ילדותה בישראל.
ב-1948 נהרג אביה במלחמת העצמאות. בערך בהיותה בת 10, הייתה לחברת תנועת השומר הצעיר. לאחר מכן הצטרפה לתנועת הנוער הקומוניסטית. בשנת 1958, בהיותה בת 17, סירבה לשרת בצבא. העילה שסיפקה לסירוב הייתה שהיא בת לאם לא יהודיה. בהקשר זה, הגיעה גם לשיחה אישית עם דוד בן-גוריון.
בשנת 1960, לאחר לימודיה בבית הספר, עזבה את ישראל. למשך זמן מה, עבדה בבית ילדים יהודי בשווייץ. ב-1962 החלה ללמוד באקדמיה לאמנויות בשטוטגרט . באותה שנה החלה את עיסוקה בפוליטיקה בגרמניה בתנועת אוסטרמארש , הפציפיסטית והאנטי-מיליטריסטית. בתקופה זו באה גם בקשר עם אגודת הסטודנטים הסוציאליסטית הגרמנית (SDS).
שוורין התחתנה בשנת 1967, ב-1970 ילדה את בנה וב-1974 ילדה את בתה. ב-1969 סיימה את לימודיה כמעצבת פנים. לאחר שנפרדה מבעלה, הייתה פעילה כמעצבת פנים עצמאית בעיר אולם.
מאז הולדת בנה, הקדישה עצמה ל"קינדרלאדן" (גן ילדים אלטרנטיבי) ולתנועה הפמיניסטית הגרמנית. ב-1974 הפכה לחברה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD), שממנה יצאה ב-1980 במחאה נגד ההחלטה הכפולה של נאט"ו . ב-1983 הפכה לחברת מפלגת הירוקים הגרמנית. בין השנים 1975–1980 הייתה חברת מועצת העיר אולם מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ובין השנים 1984–1987 הייתה חברה בה מטעם הירוקים.
ב-1987 נבחרה דרך הרשימה הארצית לבונדסטאג, וב-1989/90 הייתה אחת משלושת חברי הנהלת סיעת הירוקים, ומלבד זאת הייתה גם חברת ועדות התכנון האזורי, תעשיית הבנייה והתכנון העירוני. היא הפכה ידועה כפוליטיקאית מסורה שהציגה שאילתות רבות בבונדסטאג. הפעולה המפורסמת ביותר שלה הייתה מחאתה נגד נאום הזיכרון מעורר המחלוקת של נשיא הבונדסטאג, פיליפ ינינגר , ביום השנה ה-50 לפוגרומים של נובמבר 1938 (ליל הבדולח). ב-9 בנובמבר 1989 הייתה שוורין בין שלושת הצירים שעזבו את אולם המליאה בשל שירת ההמנון הגרמני על ידי חלקים מסיעת CDU/CSU.
לאחר כישלון הירוקים לעבור את אחוז החסימה (5%) בבחירות הפדרליות של 1990, היא התפטרה מהבונדסטאג והפכה לעמיתתה של הצירה כריסטינה שנק בקבוצת הבונדסטאג "ברית 90 / הירוקים". ב-1990 הייתה דוברת הארגון הלסבי "לסבנרינג" ועסקה בשנים הבאות בהכללת אורח החיים הלסבי בפוליטיקה של הנשים. לפני הבחירות הפדרליות של 1994, היא נכשלה בהקמה מחדש של הירוקים. בפברואר 1994 עזבה את המפלגה והתמודדה בעיר בון מטעם מפלגת הנשים הפמיניסטית.
עד 2008 עבדה יוטה שוורין כאדריכלית עצמאית בברלין.
בשנת 2012 הופיע סיפורה האוטוביוגרפי בהוצאת "ספרי ספקטור לייפציג" (Spector Books Leipzig) תחת השם "הבת של ריקרדה – חיים בין גרמניה וישראל" (Ricardas Tochter – Leben zwischen Deutschland und Israel).
אברהם דויטש (רב צרפתי)
אברהם דויטש (14 בפברואר 1902, מילוז שבצרפת - 25 ביולי 1992 ירושלים) היה לוי, רב צרפתי, העורך הראשי של "עלון הקהילות שלנו", פרופסור בבית lycée Fustel-דה-Coulanges בית ספר תיכון לבנות, ב- Lycée des Pontoniers דה שטרסבורג והרב הראשי של שטרסבורג ו - Bas-Rhin.
ביוגרפיה..
אביו היה שוחט (הרב שמעון, נולד ב Geregezän בתאריך 14/5/1863 ונפטר ב 1933), ולאימו קראו אלין (Aline ) לבית לוי (נולדה ב-Mulhouse בתאריך 9/11/1869). סבו, מצד אביו, ישעיה, היה יהודי מכפר קטן באלזס שלא רכש השכלה, ואף לא ידע לקרוא ולכתוב. נולד במילוז (Mulhouse) בבית שבו דברו צרפתית (אך ידע גרמנית, ולימים אף דרש בגרמנית על מנת שהציבור יבין אותו). כילד צעיר (9-11), למד אברהם דויטש שנה אחת בבית ספר נוצרי במילוז בתקופת הכיבוש הגרמני. מאחר שסבל מאנטישמיות בבית הספר, גם מצד המורים, ביקש מאביו לעזוב את בית הספר. הוא עבר לבית ספר יסודי יהודי בגרמניה, בכפר קטן בתוך בוואריה, כ-300 ק"מ מזרחית למילוז. גם המשפחה סבלה מאנטישמיות, ואביו, שהיה חבוש כיפה, הותקף בראשו בסמוך לביתו (בשנת 1910,1911).