באלי לא שכח את מוצאו היהודי והגיב במחאות לכל פרסום נגד היהודים. הוא היה גבאי של בית הכנסת הספרדי וחבר בוועד המנהל של הקהילה הספרדית ברומניה וקידם רפורמות ליברליות. הוא יזם חלוקת נעליים ובגדים לילדים עניים ותכנן בשנת 1863 שינויים בתלמודי תורה שהפכו אותם לאחר מכן לבתי ספר מודרניים. בשנת 1860 ייסד חברה למתן טיפול רפואי. הוא הקדיש זמן גם לעיסוקים ספרותיים והשאיר אחריו כתבי יד יהודים ספרדיים. חלומותיו הפטריוטיים קיבלו מכה חזקה כאשר התחזקה רדיפת היהודים בשנת 1866, בחלקה על ידי חבריו ובני בריתו לשעבר מהמהפכה של 1848.
בשנת 1882 יצא מבוקרשט אל ירושלים ושם, כעבור שנתיים, הלך לעולמו. 12 ימים לפני מותו כתב באלי מכתב לחברו למהפכה, קונסטנטין אלכסנדרו רוסטי ובמכתב הביע את אכזבתו שלמרות כל מפעלותיו לא קיבל אזרחות רומנית וביקש מרוסטי שיפעל לכך שלפחות בנו, איסאק דויד באלי, יקבל אזרחות הארץ בה נולדו אבותיו.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רומנים]]
[[קטגוריה:בנקאים יהודים]]
[[קטגוריה:מהפכנים רומנים]]
[[קטגוריה:יהודים ספרדים ברומניה]]
[[קטגוריה:אביב העמים: אישים]]
[[קטגוריה:מהפכנים יהודים]]
[[קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1809]]
[[קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1884]]
אסנא
ממשלת הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה
ממשלת הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה (בגאורגית: აფხაზეთის ავტონომიური რესპუბლიკის მთავრობა, באבחזית: Ари' е'иҕьуп Аҧснытәи Автономтәи Республика) הוא הגוף היחיד המוכר באופן בינלאומי כסמכות החוקית לשלוט באבחזיה, רפובליקה אוטונומית של גאורגיה, אשר בחלקה הגדול מחוץ לשליטה הגאורגית מאז הסכסוך הגאורגי-אבחזי שהתרחש בתחילת שנות ה-90.
הממשלה דה יורה של אבחזיה, אשר נקראה בעבר מועצת השרים של אבחזיה, נסוגה מאבחזיה, לאחר שכוחות בדלניים של אבחזים, בגיבוי רוסי כפי הנראה, יחד עם בעלות בריתם, שכללה את הקונפדרציה של אנשי הקווקז ההרריים, השתלטו על הנפה שבתחומה שוכנת הבירה סוחומי, ב-27 בספטמבר 1993, לאחר מאבק מר, והובילו להרג המוני של אנשים שמוצאם האתני גאורגי. כמו כן, מספר מספר חברים של הממשלה האבחזית, כולל היושב ראש ז'יולי שרטאווה, הוצאו להורג על ידי מורדים. מועצת השרים העתיקה את מקום מושבה לבירה טביליסי ומשמשת שם כממשלה דה יורה של אבחזיה מזה 13 שנה. במהלך תקופה זו, הממשלה האבחזית בגלות, בהנהגת תמז נדראישווילי, היו מעורבים, במידת מה, במחלוקות פנימיות ולא השתתפו באופן פעיל בפוליטיקה של אבחזיה עד להיבחרו של יושב ראש חדש, איראקלי אלאסניה, שמונה על ידי הנשיא, מיכאיל סאקשווילי, שהיה עד אז השליח שלו לשיחות השלום עם אבחזיה.
בתקופת התקדמות המבצע המשטרתי של גאורגיה בעמק קודורי, אשר במהלכה פורקה מנישקה, בחלקה הגדול, המיליציה המקומית בהנהגת אמזר קוויציאני, הוחזר הסדר והחוק לאזור, והנשיא סאקשווילי הכריז ב-27 ביולי 2006, הכריז על הקמת ממשלה אבחזית גולה, שבסיסה בטביליסי בעמק קודורי, שבאבחזיה עילית. ממשל זה מייצג 17% משטח אבחזיה ו-1% מאוכלוסייתה.
פוליארכיה
פוליארכיה (מיוונית - שלטון הריבוי) הוא מושג שמשמעותו המדויקת נקבעה בשנות ה-70 על ידי רוברט א. דאהל, ומתאר סוג של דמוקרטיה בו קבוצות אליטה מתחרות ביניהן.
בעבר שימש המושג לתיאור כל צורת משטר שהיא ההפך ממונרכיה. במונרכיה שולט היחיד, ובפוליארכיה, הריבוי. עם זאת, שימוש זה במושג הוא ארכאי.
המונח דמוקרטיה נטען במאה ה-20 במשמעות חיובית, כצורת ממשל אידיאלית (במיוחד בנוסח הדמוקרטיה הליברלית). הדמוקרטיה נקשרה עם כל מה שחיובי בממשל, עד כדי כך שגם דיקטטורות מובהקות, כמשטרים הקומוניסטים במזרח אירופה כינו עצמם "דמוקרטיות עממיות". עם כל זאת המתח הקיים בדמוקרטיה, ובמיוחד בדמוקרטיה הליברלית, המבוססת על דמוקרטיה ייצוגית, הוא בין רעיון ביטוי הרצון הכללי של העם, באמצעות ההליך הדמוקרטי, כפי שהגה ז'אן-ז'אק רוסו, ובין העובדה כי בפועל קיימת חציצה משמעותית (הפרדת רשויות, בלמים ואיזונים, בחירת נציגים, שמירה חוקתית על זכויות הפרט) בין רצון זה בצורתו הגולמית, ובין ביטויו באמצעות הממשל הדמוקרטי.
הכלכלן האוסטרי ג'וזף שומפטר, הוא שהגה, בשנות ה-40 את רעיון "הדמוקרטיה המינימלית", שאינה כלי לביטוי רצון העם כפשוטו, אלא תחרות בין אליטות על קולות, בה מספקות בחירות לא תכופות צורה של שליטה של העם באליטות המתחרות ביניהן. ובמילותיו, הדמוקרטיה היא אך "ההסדר המוסדי ההוא להגעה להכרעות פוליטיות שבו היחידים רוכשים את הכוח להכריע באמצעות מאבק על קולותיו של העם".
בעקבותיו של שומפטר הלך מדען המדינה רוברט א. דאהל, פרופסור באוניברסיטת ייל כאשר תיאר, לראשונה בשנת 1971, את הפוליארכיה כמבנה פוליטי שיושם לראשונה בארצות הברית ולאחר מכן במקומות רבים נוספים, ובמיוחד במערב אירופה בו ישנן מספר קבוצות המתחרות על הכוח הפוליטי, וההכרעה ביניהן ניתנת לחלק גדול מהאוכלוסייה, ומעניקה לקבוצה הזוכה את הכוח לשלוט לתקופה מסוימת.
בספרו משנת 1989, "הדמוקרטיה ומבקריה", נותן דאהל את המאפיינים הבאים לפוליארכיה:
רעיון הפוליארכיה מצמצם את הרעיון הדמוקרטי להליך, ומעקר ממנו חלק ניכר מהמשמעות החיובית שנטענה בו, ובמיוחד מנתק את הדמוקרטיה מרעיונות של שוויון וחרות, שנקשרו בה מאז המהפכה הצרפתית. רעיון זה מנוגד לרעיונות הוגים כרוסו, והוגים אחרים התומכים בצורות רדיקליות של דמוקרטיה כדמוקרטיה ישירה או דמוקרטיה השתתפותית, לפיהם חברה פוליטית בריאה תלויה במעורבות הפעילה של האזרחים בכל תחומי הממשל. עם כל זאת, רוב הדמוקרטיות הליברליות כיום דומות יותר במבנה משטרן לפוליארכיה מאשר לקהילות העממיות של רוסו.
בית השמש העולה
אג'רים
אג'רים (בגאורגית: აჭარლები, מילולית: אצַ'רלֶבּי) קבוצה אתנוגרפית של גאורגים שרובם חיים באג'ריה, רפובליקה אוטונומית של גאורגיה. הם דוברים בדיאלקט מקומי של הגאורגית.
האוכלוסייה הגאורגית של אג'ריה ידועים בעיקר כמוסלמים הגאורגים. עד שמפקד האוכלוסין הסובייטי בשנת 1926, שמנה אותם כאג'רים, ספר 71,000 מהם. לאחר מכן הם סווגו יחד עם קטגוריית הגאורגים, כיוון שלא היה אזכור לשיוך דתי בעידן הסובייטי.
התמוטטות ברית המועצות וייסודה מחדש של העצמאות הגאורגית האיצו את תהליכי ההתנצרות, במיוחד בין הצעירים, תהליך שקיבל עידוד לכאורה על ידי הממשלה הרשמית. אף על פי כן, נותרו מספר משמעותי של אג'רים סונים מוסלמים. נאמר כי ברגע הכרזת העצמאות הגאורגית בשנת 1991, מספר האג'רים המוסלמים נאמד ב-70%, וזאת כיוון שהנתונים לא עודכנו מאז התקופה הסובייטית. על פי ההערכות שפורסמו בתחילת המאה ה-21 על פי הלישכה לסטטיסטיקה של אג'ריה: 63% הם נוצרים של הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית, ו-30% מוסלמים, כאשר על פי הבי.בי.סי, רק 50% הם נוצרים ויתר ה-50% הם מוסלמים.
ריזה לושטה
ריזה לושטה (באלבנית: Riza Lushta; 22 באוגוסט 1916 - 6 בפברואר 1997) היה כדורגלן אלבני, יליד מיטרוביצה שבקוסובו, ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה.
לושטה שיחק בתחילה באס קיי טירנה, וזכה עימה ארבע פעמים באליפות אלבניה (1934, 1936, 1937 וב-1939) ובגביע האלבני הראשון ב-1939. הוא שיחק מאוחר יותר בצרפת במדי קאן ובאיטליה במדי בארי ויובנטוס (עימה זכה בגביע האיטלקי ב-1942), נאפולי ובאלסנדריה. כמו כן הוא גם שיחק בליגה השלישית באיטליה במדי סיינה, ובליגה הרביעית באיטליה במדי פורלי וראפאלו. הוא פרש מכדורגל בשנת 1954 בגיל 38.
הוא שיחק 170 משחקים בסרייה א', כבש 68 שערים. עם יובנטוס הוא שיחק בטורניר המלחמה האיטלקי ב-1943-1944 (בו כבש 5 שערים ב-5 משחקים). כמו כן, לושטה היה שחקן הרכב במדי הנבחרת האלבנית.
נפטר ב-1997, בגיל 80.
מספריים
מספריים הם כלי המשמש לחיתוך חומר דק בכוח מועט. מספריים משמשים, בין היתר, לגזירת נייר, קרטון, יריעות מתכת, פלסטיק, בד, חבל ותיל. מספריים משמשים אף לחיתוך שיער וציפורניים.
למספריים שני להבים הנעים על ציר משותף. רוב סוגי המספריים מצוידים בלהבים שאינם חדים באופן מיוחד והחיתוך נוצר בעיקר מן הכוח המופעל בנקודת המגע שבין שני הלהבים. מספריים המותאמים לשימוש ילדים חדים אף פחות ולהביהם מוגנים לעיתים במעטה פלסטיק.
מספריים המשמשים לגז הצאן נקראים מגזזיים ואלו המשמשים לחיתוך תיל, מגזריים. בשפה האנגלית קיימת הבחנה בין מספריים קטנים (Scissors) לבין מספריים גדולים (Shears) שאורך להביהם גדול מ-15 ס"מ.
מבחינה מכנית מספריים הם מנוף כפול שבו הציר המחבר בין שני הלהבים משמש כנקודת משען. לצורך חיתוך חומר עבה או קשה יותר, הצבת החומר סמוך ככל האפשר לנקודת המשען מגבירה את מומנט הכוח של המנוף שקצהו בלולאות האצבעות. לדוגמה, אם הכוח המופעל (כוח היד) כפול במרחקו מנקודת המשען, מאשר המרחק מנקודת המשען אל נקודת החיתוך (למשל, פיסת נייר), אזי הכוח המופעל בנקודת החיתוך על הנייר יהיה כפול מן הכוח המופעל על ידי היד על הידיות. מספריים מיוחדים, כמו מספריים לגזירת ברגים מנצלים את חוקי המומנט על ידי עיצוב ידיות ארוכות ולהב קצר, כך שהחומר הנגזר ממוקם סמוך לנקודת המשען.
היסטוריה.
המספריים הומצאו כנראה במצרים העתיקה לפני כ-3,500 שנה. היו אלה מספריים גדולים עם להבים מחוברים בציר, ללא ידיות. מספריים מודרניים יותר הומצאו על ידי הרומאים בשנת 100 לספירה לערך. התפתחות גדולה בשכלול המספריים הושגה בשנת 1761 כאשר רוברט הינצ'ליף יצר לראשונה מספריים מפלדה יצוקה ומלוטשת. יצירת הלולאה לאצבעות היוותה את הקושי העיקרי ביציקת המספריים. מספריו של הינצ'ליף נמכרו בלונדון ובשווקים אחרים. הוא נודע כאדם הראשון שפרסם עצמו כיצרן מספריים איכותיים.
יצור.