היו שביקרו את הספר בשל התכנים הקשים שבו, הכוללים ילדים האונסים ילדות ושואבים הנאה מינית ממעשי רצח וזוועה, וניצול גופן של נשים וילדות לניסויים הקשורים בביתור, הריון ותינוקות. המבקרים טענו כי הספר אינו מתאים לנוער ובוודאי שלא לילדים. מנגד, עלתה הטענה כי נערים בגילאי העשרה כבר נחשפים לתכנים קשים בטלוויזיה ובקולנוע וכי ההזדעזעות מן הספר מוגזמת ולוקה בצביעות.
שירת הלוויים
פיאט 242
פיאט 242 (באיטלקית Fiat 242) הוא רכב מסחרי תוצרת חברת פיאט האיטלקית, שיוצר בין השנים 1974–1987, בשיתוף חברת סיטרואן הצרפתית.
ייצור.
באיטליה יוצרו 2 הדגמים: "פיאט 242" ודגם כמעט זהה "Citroën C35", עד שנת 1987 (הורכבו ב-2 הדגמים מנועי פיאט).
משנת 1987 עד שנת 1992 יוצר בצרפת דגם ה"Citroën C35" על ידי חברת Chausson.
מנועי הדיזל, 2,200 סמ"ק נלקחו מדגם "Citroën CX".
חפרפרת זנב-שעיר
חפרפרת זנב-שעיר (שם מדעי: "Parascalops breweri"), המוכרת גם בשם החפרפרת של ברואר, היא חפרפרת צפון אמריקאית בגודל בינוני, וסוג ומין יחיד. את המיון לחפרפרת קבע , חוקר טבע אמריקאי.
תיאור.
לחפרפרת זו יש פרווה אפורה כהה עם חלקים בהירים יותר, האף שלה מחודד ויש לה זנב קצר ושעיר (ומכאן שמה). אורך החפרפרת הוא כ-15 ס"מ, כולל הזנב שאורכו 3 ס"מ, ומשקלה כ-55 גרם. כפותיה הקדמיות רחבות כדי לשמש לחפירה. בנוסף, יש לה 44 שיניים, עיניה מכוסות בפרווה ואוזניה אינן חיצוניות. צבען של כפות רגליה הוא ורוד, אך הן הופכות ללבנות ככל שהחפרפרת מזדקנת. ניתן לראות אצל החפרפרת מספר התאמות לחיים מתחת לקרקע: עורה צפוף מאוד ועדין, ורגליה רחבות, שטוחות וכבדות. החפרפרת מסתמכת מעט מאוד על ראייתה ויש להן ראייה חלשה מאוד. כדי להתגבר על חוסר הראייה שלה, לחפרפרת יש שערות שפם רגישות על קצה האף, והרגליים רגישות מאוד לתנודות באדמה.
בית גידול.
החפרפרת חיה באזורי יערות או שטחים פתוחים עם קרקעות יבשות במזרח קנדה ובצפון-מזרח ארצות הברית. מכיוון שהיא יונק החי מתחת לקרקע, היא צריכה אדמה לחה אבל חזקה, כדי שהיא תוכל לחפור בקלות. החפרפרת מעדיפה חורשות נשירים (חורשות בהן מתרחש הזמן בו עצים ושיחים מנשירים את עליהם) ויערות מחטניים, שדות ישנים וצידי דרכים.
התנהגות.
חפרפרת זו נחשבת קטלנית, מאחר שהיא מתגוררת בעיקר מתחת לפני הקרקע במנהרות רדודות, והיא צדה טרף במשך כל היום, כשבלילה היא עולה לפני-הקרקע. החפרפרת פעילה קרוב יותר לפני השטח במהלך חודשי הקיץ החמים יותר וחופרת עמוק יותר מתחת לאדמה בסתיו ובחודשי החורף הגשמיים.
חפרפרת זו מבלה את רוב זמנה מתחת לקרקע, בחיפוש אחר מחילות של חרקים, זחלים ותולעי האדמה. היא פעילה כל השנה, וטורפיה כוללים ינשופיים, שועלים ונחשים גדולים.
החפרפרת נוהגת להתבודד למעט תקופת הרבייה שנמשכת בתחילת האביב. לידה ממוצעת כוללת 4 עד 5 צאצאים אשר הנקבה יולדת אותם במאורה תת-קרקעית עמוקה. משך חייה של החפרפרת עשוי לחיות הוא בין 3 ל-4 שנים.
תזונה.
חפרפרות אלה אוכלות בעיקר חרקים, גרגירים, תולעי אדמה, זחלי חיפושיות, שבלולים ונמלים. לפעמים היא מתבססת על ירקות כשזה מקור המזון הזמין היחידי
הקטרה
יעקב אלישר
הרב יעקב אלישר (1730–1790) היה מנהיג ורב הקהילה היהודית בחברון.
ביוגרפיה.
נולד בחברון בשנת ת"צ (1730) לרב חיים יוסף אלישר. בצעירותו למד תורה בישיבותיה של חברון ונעשה לאחד ממנהיגי הקהילה.
לפי עדות נכדו רבי יעקב שאול אלישר (היש"א ברכה), היה שם משפחתו המקורי של ר' יעקב אלישר "ווילנא" - על שם עיר מוצאה של המשפחה. בצעירותו, החלו קרוביו לכנותו בשם "אליישר" (הישר) בשל צדקותו. מאז, דבק השם בבני המשפחה שלא הוסיפו עוד להשתמש בשם ווילנא. טענה זו נאחזת במגילת היוחסין שכתב רבי חיים הלוי פולאקו מחברון לרב יעקב שאול אלישר אודות מוצא משפחתו, לפי המגילה משפחת אלישר במקורה היא משפחה אשכנזית שמקורה בעיר ווילנא. אמנם, לדעת מאיר בניהו וחוקרים אחרים יחוס זה שגוי ולטענתם משפחת אלישר היא משפחה ספרדית שורשית שהיגרה לארץ ישראל עם גירוש ספרד. הסיבה לבלבול נבע ככל הנראה בשל מוצאה של אמו של רבי יעקב אלישר שהיה מן העיר ווילנא.
במהלך חייו יצא לשלוש שליחויות מטעם הקהילה היהודית בחברון, אחת מהן בשנת 1773 (ערב ראש חודש חשוון) למצרים, דרך עזה ומדבר סיני עם החיד"א. בגבול מצרים נתגלעו חילוקי דעות ביניהם על בחירת הדרך, והחיד"א אמר לו: "נהי (=אף על פי) דבתורה אתה גדול ממני, אך בענייני העולם אינך מכיר כלום".
במהלך שליחותו לבצרה שבעיראק בשנת 1775 נפטרה אשתו, ששהתה בבחברון, והוא נישא בשנית לבת נשיא הקהילה המקומית, ויחד נולדו להם שני בנים. במהלך שהותו בעיר צרו עליה הפרסים במשך שנה שלמה. לאחר כיבושה החליט מלך פרס להשמיד את היהודים, והרב אלישר הכריז על קיום תפילות וצומות לביטול הגזירה. לאחר שהאויבים נהדפו, כתב את "מגילת פרס" (או "מגילת אלישר") בה הוא מגולל את סיפור המצוקה וההצלה. היש"א ברכה העתיק את המגילה לקלף, והדפיסה בראש ספרו "איש אמונים". בבצרה נולד בנו מאשתו השנייה הרב אליעזר ירוחם, אביו של הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר.
לאחר שהות ארוכה בבצרה (1774–1781), הוא עזב את העיר ועבר לדמשק, שם הצטרף לבנו הבכור מאשתו הראשונה מחברון, הרב חיים. משם עברו השניים לצפת בשנת 1781, כיוון ששמע בדמשק שבעלי החובות של בנו חיים מחברון מתכוונים להציק לו וגם כדי לא לצער את קרובי אשתו הראשונה שבחברון.
בצפת הוא נמנה עם רבני ומנהיגי הציבור. משם הוא כתב מכתב בשנת 1782 לחברו החיד"א שהיה בליוורנו. הוא מתאר במכתבו את מצבה הטוב של צפת כולל מצב הישיבות והרבנים ואת עליית החסידים אליה, ומציע לו לבוא לעיר ולשמש בה כרב. כן הוא מבקש ממנו שישלח לו את חיבוריו. בשנת 1783 חתם בצפת על איגרת השליחות של הרב שלמה חסאן, חתן מהרי"ט אלגאזי.
נהג לחתום בשם - יעקב וילנא. החיד"א מכנהו באחד מספריו: "החכם השלם, הדיין המצוין רחם רחמתיים, מעיין ובור סוד שאינו מאבד טיפה, הטוב והישר, יעקב שלם ושלמה משנתו, מסויידת ומכויירת- חקוקה בששר- כמהר"ר יעקב אלישר נר"ו".
נפטר בחברון סמוך לשנת תק"נ (1790).
פוקסטרוט (סרט, 2017)
מג'יק לייקלנד
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1991
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1991, הייתה האליפות האזורית ה-23 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בישראל בין 12 ביוני ל-17 ביוני 1991. המשחקים התקיימו באולם יד אליהו בתל אביב.
ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם ה-21 בתולדותיה ובפעם ה-17 ברציפות. באליפות זו נבחרת ברית המועצות לראשונה מאז 1958 הפסידה במשחק. בעקבות פירוק ברית המועצות זו הייתה ההופעה האחרונה של הנבחרת. במהלך השתתפותה באליפות אירופה היא זכתה ב-21 מדליות זהב ב-22 תחרויות והפסידה ב-2 משחקים בלבד.
מתכונת האליפות.
בתחרות השתתפו 8 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. מנצחת הבית וסגניתה המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף.
משחקי הגמר.
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
נבחרת ישראל בתחרות.
נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית ב'. המשחקים נערכו בהשתתפות 6 קבוצות. הנבחרת זכתה במקום השני בבית ולראשונה מאז 1950 (1) העפילה למשחקי האליפות.
במשחקים שנערכו בתל אביב, במשחקה הראשון הנבחרת ניצחה את צ'כוסלובקיה 91:90. לאחר מכך היא הפסידה לבולגריה והונגריה. כתוצאה מכך היא סיימה את הבית במקום ה-3. בהמשך היא הפסידה לפולין ולאיטליה. כתוצאה מכך היא סיימה את הופעתה במקום השמיני.
כדורסלניות הנבחרת:
מאמנים: אפי בירנבוים, אריק שיבק
מנהלת נבחרת: נאוה פלס
פיזיותרפיסטית: ורדה שגיב
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1993
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1993, הייתה האליפות האזורית ה-24 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה באיטליה בין ה-8 ביוני ל-13 ביוני 1993.
מספר נבחרות חזקות של יבשת לא השתתפו באליפות:
ספרד ניצחה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה.
מתכונת האליפות.
בתחרות השתתפו 8 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. מנצחת הבית וסגניתה המשיכו התמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף.
משחקי הגמר.
למשחקי הגמר העפילו נבחרות שמעולם לא הגיעו לשלב כה גבוה בתחרות.
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
נבחרת ישראל בתחרות.
נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית א'. המשחקים נערכו בהשתתפות 6 קבוצות. הנבחרת הפסדה בכל המשחקים ולא העפילה.
אלכסנדר סמאדוב
אלכסנדר סאמדוב
פאבורג-אנדרסן
כיכר הירדן
כיכר הירדן הוא אזור בבקעת הירדן, אזור מישורי המצוי מעל ומסביב לעמק גאון הירדן בו זורם הירדן.
גאוגרפיה.
&lt;mapframe latitude="31.915" longitude="35.376" zoom="7" width="200" height="150" align="left"&gt;
"type": "FeatureCollection",
"features": [
"type": "Feature",
"properties": {},
"geometry": {
"type": "Point",
"coordinates": [
35.54276905953884,
31.795491691117473
&lt;/mapframe&gt;
כיכר הירדן היא מישור הממוקם משני עברי בקעת הירדן בין מורדות ההרים לעמק גאון הירדן בו זורם נהר הירדן. אזור כיכר הירדן ("ע'ור" בערבית), על שם מישוריותו, שהיא שטוחה כמו כיכר לחם ( לחם מסורתי עגול ושטוח כמו פיתה, לאפה, אש-תנור, פטיר, ליבה וכ"ו).
כיכר הירדן נמצאת באזור צחיח, אך חלקה מושקה היטב במי מעיינות ומי נחלים.
זיהוי הכיכר בדרום ים המלח.
על אף האמור, במשך מאות שנים רווחה שיטה, שמקורה בספרי יוסף בן מתתיהו, המזהה את כיכר הירדן מדרום ללשון הדרומית של ים המלח. בין היתר מתבססת שיטה זו על זיהוי העיר א-צאפי עם העיר "צוער" המקראית. על זיהוי זה הקשו מספר קושיות:
פרהיסטוריה.