הקליפ מתחיל עם הכיתוב: "היא איבדה אותו". לאחר מכן, סוויפט נראית כשהיא עומדת יחפה על החוף ולבושה בשמלה כחולה. היא עוברת דרך מה שנראה כיער מכושף שנוצר סביבה, נרדפת על ידי להקת זאבים שקרעו לה את השמלה הכחולה, ונאבקת לברוח משורשי עצים שעוקבים אחריה. לאחר מכן, היא מוצאת את עצמה במקומות שונים המייצגים את ארבעת האלמנטים הבסיסיים של הטבע כגון ההרים המושלגים, האוקיינוס, הנוף הצחיח, מקומות בוציים ויער שנשרף. בסופו של הקליפ, היער אליו נכנסה בהתחלה נעלם כלא היה. היא חוזרת לחוף הים, ומבחינה בגרסה אחרת שלה מחכה שם. הוא מסתיים עם הכיתוב: "היא איבדה אותו, אבל היא מצאה את עצמה, ואיכשהו זה היה הכול", שהיה חלק מהמסרים הסודיים בשיר.
קאהן טען כי בקליפ "סוויפט סבלה למען האמנות" כאשר ביצעה את כל הפעלולים בו בעצמה, ללא שימוש בכפילים כשביצעה פעולות כמו ריצה בתוך בוץ טובעני או ערימות של שלג.
ביקורת.
שרן שטי מסלייט אמר כי "הקליפ ממחיש היטב את תחושת החרדה עליה מדבר השיר". פיטר סבלנדוריו מניו יורק דיילי ניוז ראה את הקליפ כ"קליפ המדהים ביותר שלה באותה התקופה" ותיאר את האפקטים בו כ"מנקרי עיניים". הארלי בראון מספין תיאר את הקליפ כ"קולנועי" ו"פנטסטי". אמנדה בל מחדשות "MTV" השוותה את האיכות הקולנועית של הקליפ לזיכיון הסרטים "הארי פוטר", והחמיאה לעובדה כי הוא משקף את מילות השיר.
ביקורת.
"Out of the Woods" זכה לשבחים ביקורתיים רבים מטעם מבקרי המוזיקה. ג'ייסון ליפשוטז מבילבורד נתן לשיר ציון של 4 וחצי כוכבים מתוך 5 כוכבים בסך הכול. סם לנסקי ממגזין טיים החמיא להפקת השיר, כינה את הפזמון שלו "כהמנון" ואף שיבח את השינוי בכיוון המוזיקלי של סוויפט. לינדזי זולדז ממגזין ניו יורק סברה כי השיר מסמל "כיוון חדש, מרגש, לא צפוי ובוגר בקולה של סוויפט".
בריאן מנספילד מ-"USA Today" שיבח גם כן את השינוי בכיוון המוזיקלי של סוויפט וטען כי שינוי זה מציג אותה בצורה "בוגרת" יותר כאמנית. מיקאל ווד מלוס אנג'לס טיימס ראה את השיר כאחד מהשירים הטובים ביותר באלבום והגדיר אותו כ"מחווה האותנטית ביותר לצליל הסינת'פופ של שנות השמונים, שסוויפט ניסתה לשחזר". אנני גלווין ממגזין סלנט כינתה את השיר כ"ניצחון מסעיר של שיר אהבה, המציע מעורבות רגשית שאינה שכיחה בפופ המיינסטרים". אנדי גיל מאינדפנדנט שיבח את מילות השיר על כך ש"הן מהוות את התמצית של השינוי הרגשי והדרמטי שסוויפט עברה", והשווה את הפקת הסינת'פופ שבו לזו של השיר "Vienna" של להקת אולטראווקס.
בפיצ'פורק דירגו את השיר במקום ה-94 ברשימת "100 השירים הטובים ביותר של 2014". ב-"NME" דירגו את השיר במקום השביעי ברשימת "השירים הטובים ביותר של הזמרת", ונכתב שם שהוא "אחד מהניצחונות הגדולים ביותר של סוויפט" וזאת, בנוסף לכך שהוא כונה כ"המנון" ו"מלהיב". נייט ג'ונס ממגזין ניו יורק שיבח גם הוא את הפקת השיר, אך רוב שפילד מרולינג סטון הביע פחות התלהבות ממנו כשהוא מרגיש "שהקומפוזיציה מציפה את המילים הסבוכות".
הצלחה מסחרית.
תחילה, השיר יצא כסינגל שיווקי וכתוצאה מכך נכנס למקום ה-18 במצעד הבילבורד הוט 100, ובמצעד השירים הדיגיטליים הגיע למקום הראשון, והפך לשיר השמיני שלה לעשות זאת. קצת לפני שיצא כסינגל, הוא חזר בחזרה למקום ה-46 אך לא הצליח להיכנס בחזרה לעשרים העליונים. נכון ל-11 במאי 2016, השיר קיבל את מעמד הפלטינה בארצות הברית על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
בנוסף לכך, הוא הגיע למקום הראשון בישראל, השישי בניו זילנד, השמיני בקנדה הוט 100, וה-19 במצעד הסינגלים האוסטרלי. בקנדה ואוסטרליה קיבל את מעמד הזהב ובנורווגיה את מעמד הפלטינה.
הופעה וגרסאות כיסוי.
ב-23 באוקטובר היא הופיעה לראשונה עם השיר בתוכנית האירוח של ג'ימי קימל בעקבות כך שיצא כסינגל שיווקי. לאחר מכן, היא הופיעה עימו במסגרת פרויקט מיוחד של iHeartRadio, במהלכו ביצעה גם מספר שירים נוספים. ב-3 בדצמבר 2015 היא חזרה לקדם את השיר כאשר הופיעה איתו בגרסת פסנתר בתוכנית רדיו אוסטרלית.
ב-30 בספטמבר באותה השנה היא ביצעה את השיר ביחד עם מספר שירים במוזיאון הגראמי במסגרת אירוע מיוחד שהתרחש לכבודה. ב-15 בפברואר 2016 ביצעה שוב את השיר בטקס פרסי הגראמי ה-58. בנוסף לכך, היא הופיעה עימו גם בסיבוב ההופעות "The 1989 World Tour", שנועד לקידום "1989" ובתאריכים נבחרים בסיבוב ההופעות שקיימה אחריו.
זמר הרוק ריאן אדמס הקליט גרסת כיסוי לשיר כחלק מהאלבום שלו "1989" שהוא בעצם אלבום המכיל גרסאות כיסוי לכל השירים של סוויפט מאלבומה, "1989".
קרדיטים וצוות.
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של "1989".
יחסי ספרד–סרביה
יחסי ספרד–סרביה הם יחסי החוץ הדו צדדיים, השיתופיים, הפוליטיים והמדיניים בין סרביה לבין ספרד.
סקירה כללית.
ספרד וממלכת סרביה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 באוקטובר 1916. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה שולבה סרביה בממלכת יוגוסלביה. לאחר מלחמת האזרחים בספרד וסיום מלחמת העולם השנייה, היחסים נותקו. יוגוסלביה, תחת ממשלתו של יוסיפ ברוז טיטו, לא הכירה בממשלת ספרד של פרנסיסקו פרנקו ושמרה על יחסים דיפלומטיים משנת 1939 עם ממשלת הרפובליקנים הספרדית בגולה, שהתקיימה עד 1977.
במהלך המלחמה הקרה, ממשלת ספרד של פרנקו טיפחה יריבות ספורטיבית עם המדינות הסוציאליסטיות, בעיקר ברית המועצות. למרות העובדה שיוגוסלביה וספרד לא הכירו בקיומן הדדי, הן נאלצו להתמודד זו עם זו בשלב זה בתחרויות ספורט רבות. היריבות הספורטיבית עם יוגוסלביה, הבלתי פורמלית בתקופת הדיקטטורה של פרנקו, הפכה לרשמית והמשיכה לאחר מותו של פרנקו.
בשנת 1991, במהלך פירוק יוגוסלביה, הציע שר החוץ הספרדי פרנסיסקו פרננדז אורדונז למועצה לענייני חוץ של הקהילה הכלכלית האירופית ליזום תהליך מהיר של הכרה והרחבה עם יוגוסלביה כדרך היחידה להימנע מה התפרקות המדינה. ספרד העדיפה להיתפס כשחקן הנייטרלי באזור במהלך הסכסוך, אך מדיניות החוץ שלה אהדה בדרך כלל את סרביה, שנתפסה כמדינת הליבה של המדינה היוגוסלבית הרב-לאומית והמגוונת לשעבר.
תחת הנהגתו של חוסה מריה אסנאר, במהלך המלחמה בקוסובו, ספרד השתתפה בהפצצות של יוגוסלביה כחברת נאט"ו ובכוח שמירת השלום של האו"ם שנקרא KFOR. במקביל, כל המפלגות הפוליטיות הספרדיות בפרלמנט, למעט השמאל הרדיקלי שהיו 23 מתוך 350 מושבים, הצביעו בעד השתתפות ספרד בפלישת נאט"ו. חאבייר סולנה היה מזכ"ל נאט"ו בזמן ההתערבות. עם זאת, 38% מאזרחי ספרד תמכו בהשתתפותה של ספרד ו-42% מהם התנגדו לה. בשנת 2008, הכריזה קוסובו באופן עצמאי על עצמאותה, והקימה את הרפובליקה של קוסובו, מה שהוביל לנסיגת הכוחות הספרדיים מ- KFOR. העיתונות והמומחים מתחו ביקורת על הנסיגה, אך 70% מאזרחי ספרד ראו את הנסיגה מקוסובו כצעד חיובי. שבועיים לאחר שהודיעה על פרישת KFOR הודיעה ממשלת ספרד על החלטתה להסיג את תשעת השוטרים הספרדים שהיו חלק ממשימת EULEX.
ב-11 בינואר 2009, שר החוץ של ספרד, מיגל אנחל מורטינוס, דחק בממשלת הולנד לבטל את חסימת הסכם הייצוב וההתאחדות של סרביה עם האיחוד האירופי, שבאותה עת כבר נחתם, אך בקשתו נחסמה על ידי הולנד. בעקבות המלצת המועצה ב-28 בפברואר 2012, קיבלה סרביה מעמד של מועמדת מלאה ב-1 במרץ. ב-28 ביוני 2013 אישרה המועצה האירופית את מסקנותיה והמלצותיה של מועצת השרים לפתיחת משא ומתן על הצטרפות עם סרביה. ספרד תומכת בתוקף במשא ומתן על הצטרפות של סרביה. במהלך הכרזת העצמאות של קטלוניה בשנת 2017, הביעה סרביה פעמים רבות תמיכה חזקה בשלמותה הטריטוריאלית של ספרד ובפעולות ממשלת ספרד.
ספרד היא המדינה היחידה במערב אירופה שאינה מכירה בקוסובו, שכן בספרד יש מחלוקות דומות עם התנועה העצמאית הקטלאנית בקטלוניה, ועם הממלכה המאוחדת על גיברלטר.
Serbia–Spain relations
יחסי סרביה-ספרד
כל ישראל ערבים זה לזה
לייק צ'ארלס
לייק צ'ארלס (אנגלית: Lake Charles) היא מושב המחוז של מחוז קאלקאסיו, לואיזיאנה, ארצות הברית. זוהי העיר החמישית בגודלה במדינה, והיא ממוקמת על אגם צ'ארלס, אגם פריין ונהר קאלקאסיו. העיר נוסדה בשנת 1861, והיא המרכז התעשייתי, התרבותי והאקדמי של דרום-מערב המדינה.
גאוגרפיה.
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, האוכלוסייה בעיר הייתה 71,993. זוהי העיר המרכזית של מטרופולין לייק צ'ארלס, שאוכלוסייתו כוללת 202,040 בני אדם.
העיר נחשבת למרכז זיקוק, הימורים, תיירות וחינוך. בעיר אוניברסיטת המדינה מקניס וכן הקולג' הקהילתי הטכנולוגי סוולה.
העיר נוסדה באופן רשמי ב-7 במרץ 1861 בשם "צ'ארלסטון". אולם, שש שנים לאחר מכן התעוררו חילוקי דעות בנוגע לשם. ב-16 במרץ 1867 הוחלף שם העיר לשמה הנוכחי. בשנת 1910 שרפה הידועה גם בשם "השרפה הגדולה של 1910" זרעה הרס בחלקים נרחבים של העיר.
למרות השרפה, העיר נבנתה מחדש והמשיכה להתרחב במהלך המאה ה-20. בניית מלון צ'ארלסטון הסתיימה ב-1929, במהלך כהונתו של ראש העיר הנרי ג'יי גירי. במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה חוותה העיר צמיחה תעשייתית עם הופעת תעשיות הזיקוק בעיר. העיר גדלה לשיא של כ-75,000 תושבים בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. אולם המיתון הכלכלי המקומי גרם להתמעטותה היחסית של העיר.
אקלים.
זו העיר הלחה ביותר ב-48 המדינות הדרומיות של ארצות הברית (contiguous United States), לצד פורט ארתור ואסטוריה. הלחות הממוצעת בעיר היא 90% בשעות הבוקר ו-72% אחר הצהריים.
חסן תורכמאני
פבלו שרייבר