בשעה 19:00 בערב נשמעה אזעקה בקובנטרי, וב-19:20 הגיע הגל הראשון של המטוסים הגרמניים, שהפציץ בעיקר מבני תשתיות (חשמל, מים, גז וטלפון). עשר דקות מאוחר יותר החלו להגיע מטוסים נוספים שהפילו בעיקר פצצות תבערה. בשעה 20:00 בערך נפגעה קתדרלת קובנטרי מפצצת תבערה והחלה לבעור. צוותי כיבוי אש הצליחו להשתלט על שרפה זו אך מאוחר יותר במהלך הלילה היא נפגעה שוב והגג שלה קרס. בעיר השתוללו יותר מ-200 שרפות גדולות בעקבות ההפצצות וכוחות כיבוי האש התקשו לתת להן מענה, גם מפני שרשתות הטלפון קרסו ולא ניתן היה לדווח היכן יש שרפות. ההתקפה הגיעה לשיאה בסביבות חצות ובשעה 2:00 לפנות בוקר נגמרה התחמושת של תותחי הנ"מ בסביבת העיר והמטוסים הגרמניים המשיכו להטיל פצצות באין מפריע. ההפצצות המשיכו עד לפנות בוקר והסתיימו רק מעט אחרי 5:00 בבוקר. אזעקת הרגעה נשמעה ב-6:15 של ה-15 בנובמבר.
תוצאות ההפצצה היו הרסניות, כשני שלישים מבנייני העיר נפגעו ויותר מ-4,300 מבנים נהרסו כליל. ההערכה היא שמספר ההרוגים בהפצצת ה-14 בנובמבר הוא 568, ועוד 863 נפצעו קשה ו-393 קל, אך אין בנמצא נתונים מאומתים. כשליש ממפעלי התעשייה בעיר נהרסו כליל, שליש נוסף ניזקו באופן קשה והשאר ספגו פגיעות קלות. בין המפעלים היו מפעלי נשק רבים אך הפגיעה במאמץ המלחמתי הייתה זמנית בלבד, זאת מפני שחלק מהמפעלים הועברו עוד לפני כן לפאתי העיר ובשל עבודות השיקום המאומצות. בסך הכול הוטלו על קובנטרי בבליץ כ-500 טון של חומר נפץ ו-36,000 פצצות תבערה.
הפצצות מאוחרות יותר.
קובנטרי הופצצה עוד מספר פעמים לאחר הפצצת ה-14 בנובמבר, אך שאר ההפצצות היו קלות יותר. פשיטות גדולות נערכו באפריל 1941 כאשר בשתי גיחות הפצצה, אחת ב-8 ואחת ב-10 לחודש הופצצה קובנטרי על ידי יותר מ-230 מטוסים גרמניים. בשתי תקיפות אלו נהרגו יותר מ-450 בני אדם. ההפצצה האחרונה על העיר הייתה באוגוסט 1942. בסך הכול הופצצה קובנטרי 41 פעמים במהלך המלחמה ונשמעה בה אזעקה 373 פעמים. מספר ההרוגים הכולל בקובנטרי במהלך המלחמה הוא 1,236, כמה מן המתים בהפצצות על העיר לא זוהו מעולם.
האם הוקרבה קובנטרי?
בספר בשם "אולטרה סודי" משנת 1974 שחיבר פרדריק ויליאם ווינטרבות'ם שהיה קצין קישור של אולטרה במלחמת העולם השנייה נטען כי היה דיווח מוקדם על תוכנית הפצצת קובנטרי ב-14 בנובמבר. לטענת ווינטרבות'ם פיענוח של קוד אניגמה על ידי הקבוצה בבלצ'לי פארק העיד על תוכניות הגרמנים להפציץ את קובנטרי מספר ימים לפני ההפצצה. הידיעות על כך הגיעו אל וינסטון צ'רצ'יל אלא שהוא החליט לגנוז אותן כדי שלא לחשוף את העובדה שמדעניו פיצחו את קוד האניגמה. לטענת ווינטרבות'ם צ'רצ'יל החליט באופן מודע להפקיר את קובנטרי להפצצות הגרמנים ולא עשה דבר כדי לנסות להגן עליה. על פי תאוריה זו לצ'רצ'יל היה זמן מספיק כדי לפנות את העיר או לתגבר באופן משמעותי את ההגנה האווירית סביבה, אלא שמעשים מסוג זה היו מעוררים את חשדם של הגרמנים ופוגעים ביתרון המודיעיני הבריטי. תאוריה זו זכתה לחיזוק מצד ויליאם סטפנסון המפקד הכללי של מודיעין בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. תאוריה זו הפכה לסמל לחשיבותו של ביטחון מידע וגם תעודת גנאי לצ'רצ'יל שלכאורה זלזל בחיי אדם.
תאוריה זו נסתרה כבר לאחר הפצתה על ידי אנשים אחרים מקבוצת אולטרה, שטענו כי לא היה מידע מוקדם על ההפצצה. היסטוריונים שחקרו את המודיעין הבריטי ואת הלופטוואפה שללו גם הם את התאוריה הזו. מסתבר שיורט מידע מפיענוח הקוד הגרמני על מבצע הפצצה גדול שמתוכנן אך לא היה כל מידע על מועד ההתקפה או על מטרתה. ב-4 בנובמבר נתפס טייס גרמני שידע לספר על מבצע מתוכנן בשם "סונטה לאור ירח" שמטרתו קובנטרי או ברמינגהאם, מתוך הנחה ששם המבצע מעיד על היותו בליל ירח מלא היה ניתן להסיק על התאריך המשוער שלו. ב-11 בנובמבר פוענחה תכתובת אניגמה לפיה מתוכנן מבצע גדול והטייסים יוכוונו אל המטרות באמצעות גלי רדיו. ראשי המודיעין הבריטי חשבו שמטרת המבצע תהייה דווקא לונדון, זאת בגלל ניתוח שגוי של מפה גרמנית שנלקחה שלל. מידע נוסף שהתגלה בידי המודיעין הבריטי שלושה ימים לפני ההפצצה ויכול היה לרמז שמטרת מבצע "סונטה לאור ירח" היא קובנטרי לא זכה להתייחסות ממשית. מידע חד משמעי המעיד על כך שקובנטרי תופצץ ב-14 לחודש הגיע רק ביום ה-14 עצמו ב-15:00 בצהריים כאשר אותרו גלי הרדיו הגרמניים והסתבר שהם מצטלבים מעל קובנטרי. בשלב זה, ארבע שעות בלבד לפני תחילת המתקפה, לא היה ניתן לעשות דבר חוץ מלהורות לכוחות ההצלה בעיר להיכנס לכוננות.
צ'רצ'יל כלל לא ידע שההתקפה תהיה על קובנטרי עד לאחר שההתקפה כבר החלה. הוא היה בטוח שההתקפה תהייה על לונדון וחיכה על גגו של משרד האווירייה בלונדון למטוסים הגרמניים.
קובנטרי ודרזדן.
תאוריה נוספת הקשורה להפצצת קובנטרי היא שהפצצת דרזדן בשנת 1945 הייתה חסרת ערך צבאי ונעשתה רק כנקמה אישית של צ'רצ'יל בגרמנים על הפצצת קובנטרי. תאוריה זו מתבססת על סיפור בדוי לפיו צ'רצ'יל נשאל מדוע יש להפציץ את דרזדן המלאה באזרחים כשהמלחמה כבר הוכרעה וענה במילה אחת: "קובנטרי". אולם, על אף שניתן לראות בהפצצת דרזדן פעולת נקמה בגרמנים, לא נראה שהיא נעשתה דווקא בעקבות הפצצת קובנטרי. זאת מפני שהפצצת דרזדן נעשתה גם על ידי חיל האוויר האמריקאי והעובדה שעברו 5 שנים בין שתי ההפצצות. על כל פנים, בין הערים קובנטרי ודרזדן קיימת ברית ערים תאומות.
בעקבות הבליץ.
כתגמול להפצצת קובנטרי ביצעה בריטניה בדצמבר 1940 את מבצע אביגיל רחל בו הופצצה העיר מנהיים בגרמניה. ב-16 בנובמבר 1940, יומיים לאחר ההפצצה על קובנטרי ביקר בעיר המלך ג'ורג' השישי לאות הזדהות ובהמשך ביקר בעיר גם ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל.
יותר מ-800 מהרוגי הבליץ על קובנטרי נקברו בקבר אחים בבית הקברות רואד בלונדון רובם נהרגו בבליץ של ה-14 בנובמבר 1940 ובבליץ של אפריל 1941. הקבורה ההמונית הראשונה בקבר אחים זה נערכה ב-20 בנובמבר 1940.
לאחר המלחמה הוקמה וועדה בראשות ויליאם רוטס שעסקה בשיקום העיר. השיקום נעשה על פי תוכנית אדריכלית של האדריכל דונלד גיבסון, שהציע ליצור מחדש את מרכז העיר ולבנות בו מדרחוב ומרכז קניות מודרני.
הנצחה.
מוקד ההנצחה העיקרי לבליץ בקובנטרי הוא בקתדרלת קובנטרי. באמור, הקתדרלה העתיקה של קובנטרי, שנבנתה במאה ה-14, נפגעה קשות בהפצצה של ה-14 בנובמבר. לאחר המלחמה הוחלט להשאיר את הריסות הקתדרלה הישנה כאתר זיכרון ולבנות בצידה קתדרלה חדשה ומודרנית בתכנונו של באזיל ספנס. אבן הפינה לקתדרלה החדשה הונחה ב-23 במרץ 1956 על ידי המלכה אליזבת השנייה והמבנה הושלם בשנת 1962.
חנוכת והקדשת הקתדרלה נערכה ב-25 במאי 1962 בנוכחות המלכה אליזבת השנייה. לכבוד חנוכת הקתדרלה נתבקש המלחין בנג'מין בריטן לכתוב יצירה חדשה שתבוצע במאורע חגיגי זה. הוא כתב את "רקוויאם המלחמה", יצירה אנטי מלחמתית בהיקף גדול המורכבת ממיסת הרקוויאם בשילוב עם שירים אנטי מלחמתיים של המשורר וילפרד אוון. רקוויאם המלחמה בוצע לראשונה בקתדרלה חמישה ימים לאחר חנוכתה, ב-30 במאי.
שטח הקתדרלה הישנה משמש כאתר זיכרון ונמצא בו קבר של אזרח אלמוני שנהרג בבליץ. בעת פינוי ההריסות מן הקתדרלה לקח ראש הכנסייה ריצ'רד הווארד שלושה מסמרים מן הגג של הקתדרלה ההרוסה ויצר מהם צלב. מאז נוצרו כ-160 צלבים המורכבים משלושה מסמרים שנלקחו מהריסות קתדרלת קובנטרי הראשונה והם מופצים ברחבי העולם כסמל לשלום ולפיוס. צלב כזה נתרם לכנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם בברלין שנהרסה גם היא בהפצצות בעלות הברית ונבנתה מחדש.
הקורפוס ה-26 (ורמאכט)
הקורפוס ה-26 (בגרמנית: XXVI. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-22 באוגוסט 1939 כקורפוס מאולתר בפיקודו של אלברט וודריג, שפעל במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה השלישית במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-1 באוקטובר 1939 הפך לקורפוס ה-26. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות B, ובשלב השני כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות A, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים בזירה הצפונית, וביולי 1944 הועבר תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולחם עמה בליטא ובפרוסיה המזרחית. בפברואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הרביעית, ולאחר מכן תחת פיקוד ארמיית מזרח פרוסיה, ולחם בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
הפלישה לפולין.
במהלך הפלישה לפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על צרפת.
בקרב על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ברברוסה.
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע פרוסיה המזרחית.
במבצע פרוסיה המזרחית כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
יורגנסן
אל-מולקי
אוהד יעקב שם טוב
הקורפוס ה-27 (ורמאכט)
הקורפוס ה-27 (בגרמנית: XXVII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-26 באוגוסט 1939, ולמפקדו מונה קרל פון פראגר. במהלך המערכה בפולין שהה הקורפוס בחזית המערבית, כחלק מפלגת הארמייה A. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ובשלב השני כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן נשאר כחלק מהארמייה הראשונה כחיל כיבוש בצרפת. במהלך הקרב על מוסקבה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים בזירה המרכזית, ובכלל זה בקרב רז'ב השני, ובמהלך מבצע בגרטיון הושמד הקורפוס, ומפקדו נפל בשבי.