פרלסקה נולד בקומו וגדל במזרה די פאדובה, שבמחוז ונטו. במהלך שנות ה-20 הוא הפך לתומך בפשיזם, ולחם במזרח אפריקה במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ובמלחמת האזרחים בספרד, וכהכרת תודה הוא קיבל מפרנסיסקו פרנקו רישיון מעבר לשגרירויות הספרדיות. בהדרגה הוא התאכזב מהפאשיזם - במיוחד לאור הברית בין איטליה לגרמניה הנאצית, ובעקבותיה החלת החוקים האנטישמיים ב-1938.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, פרלסקה עבד ברכישת אספקה לצבא איטליה בחבל הבלקן. כאשר הנאצים כבשו את הונגריה ב-1944, במקום להסתלק יחד עם יתר הצוות הדיפלומטי (איטליה באותה עת נכנעה לבעלות הברית), הוא נמלט לשגרירות הספרדית בבודפשט, ומיד הפך לאזרח ספרדי תחת השם חורחה פרלסקה, בשל מעמדו כתומך במהפכה שהתחוללה במלחמת האזרחים בספרד. הוא עבד יחד עם הדיפלומט הספרדי אנחל סאנס בריס, ודיפלומטים אחרים ממדינות נייטרליות למען הברחת יהודים מהונגריה.
כשסאנס בריס סולק מהונגריה לשווייץ בנובמבר 1944, ממשלת הונגריה הורתה לפנות את מבנה השגרירות הספרדית ומבנים אקסטרה-טריטוריאליים נוספים בהם יהודים מצאו מפלט. פרלסקה מיד מסר הצהרת שקר, כי סאנס בריס נסע לשווייץ לביקור קצר, ומלבד זאת הוא מינה ממלא מקום במקומו.
במשך החורף, פרלסקה פעל לשם החבאתם, הגנתם, והאכלתם של אלפי יהודים בבודפשט, וכן ניסה להשיג להם אישורי מעבר בטוחים, על בסיס החוק הספרדי המעניק אזרחות ליהודים ממוצא ספרדי.
הכרה בפועלו.
מיד לאחר המלחמה שב פרלסקה לאיטליה וחי בצניעות לאחר שהשקיע כמעט את כל רכושו בתשלומי שוחד לבכירים גרמניים והונגריים בבודפשט. הוא התגלה בתחילת שנות ה-90 על ידי העיתונאי האיטלקי אנריקו דאליו (Enrico Deaglio). בתחילה סירב להתראיין בטענה שאין שום דבר מיוחד במעשיו וכי "כל אדם הגון היה נוהג כך". דאליו פרסם את סיפורו של פרלסקה בספר שיצא בשנת 1991 תחת הכותרת "La Banalità del Bene: Storia di Giorgio Perlasca" ("הבנאליות של הטוב: סיפורו של ג'ורג'ו פרלסקה". כותרת הספר היא פרפרזה על שם ספרה הידוע של חנה ארנדט "אייכמן בירושלים, דוח על הבנאליות של הרוע"). הספר היווה מקור השראה לסרט איטלקי "Perlasca, Un Eroe Italiano" ("פרלסקה, גיבור איטלקי").
ג'ורג'ו פרלסקה נפטר מהתקף לב ב־1992, וקיבל אות כבוד ממשלות איטליה, הונגריה וספרד. בישראל, העניק לו יד ושם את התואר חסיד אומות העולם. ב־1998 הנפיק השרות הבולאי בישראל, בשיתוף יד ושם, בול ליום הזיכרון לשואה ולגבורה, הנושא את דיוקנותיהם של חמישה דיפלומטים חסידי אומות העולם, ביניהם פרלסקה.
בשנת 2010, השרות הבולאי באיטליה הנפיק בול עם דיוקנו של ג'ורג'ו פרלסקה.
היה נשוי עם ילדים ונכדים.
ג'ורג'יו פרלסקה
לואיס גרסיה
לואיס חאבייר גרסיה סאנס (בספרדית: Luis Javier García Sanz; נולד ב-24 ביוני 1978 בבדלונה ) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה.
גרסיה התחיל את דרכו בתור שחקן בברצלונה, בה גדל. לאחר מכן עבר לריאל ואיאדוליד, ממנה הושאל לקבוצת דפורטיבו טולדו, לאחר מכן לטנריפה (שם התאמן תחת רפאל בניטס) – איתה עלה לליגה העליונה בספרד, ואז חזר לוויאדוליד. לאחר מכן, עבר לאתלטיקו מדריד וכעבור שנה חזר לקבוצת נעוריו – ברצלונה.
בשנת 2004 עבר לואיס גרסיה לליברפול – להתאמן תחת שרביטו של בניטס בפעם השנייה בקריירה. העונה הראשונה שלו בליברפול הייתה מוצלחת, ובעזרת השערים שלו בטורניר ליגת האלופות, זכתה ליברפול בגביע זה בפעם החמישית בתולדותיה. לאורך הטורניר הוא הבקיע שער נגד יובנטוס בוולה מ-30 מטרים לחיבור. בנוסף, הבקיע גרסיה את השער שהעלה את ליברפול לגמר – במשחק הגומלין מול צ'לסי. בעונה הראשונה שלו באנפילד הוא הבקיע 13 שערים וסיים כמלך השערים יחד עם סטיבן ג'רארד – קפטן הקבוצה. בעונתו השנייה בליברפול הוא הבקיע 11 שערים.
לאחר שעזב את ליברפול חזר לאתלטיקו מדריד, ולאחר מכן שיחק גם בראסינג סנטנדר. בשנת 2010 עבר לפנאתינאיקוס היוונית, וכעבור שנה עבר לשחק בליגת העל המקסיקנית. בשנת 2013 פרש ממשחק פעיל.
בספטמבר 2014 חזר גרסיה מפרישה וחתם בקבוצת אתלטיקו קולקטה מליגת ה-ISL ההודית עמה זכה באליפות הליגה. בתום העונה פרש ממשחק פעיל. ב-16 בינואר 2016 חזר לשחק כדורגל כשאר חתם בסנטרל קואסט מארינרס מליגת העל האוסטרלית.
לואיס גרסיה שיחק גם בנבחרת ספרד, כולל במשחקי מונדיאל 2006, ובסך הכל לזכותו 20 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש ארבעה שערים.
חיים אישיים.
גרסיה וכוכבי כדורגל נוספים שפרשו ממשחק פעיל חתמו בשנת 2018 על חוזה פרסומי עם חברת MyHeritage שבמסגרתו נדגמו ומופה הדנ"א שלהם לצורך הרחבת החשיפה של הציבור הכללי לגנטיקה ושירותי החברה.
לפי תוצאות הבדיקה שלו גרסיה הוא 84.7% איברי, 11.3% יהודי-ספרדי ו-4% ממקור של עמי האי הבריטי, את תוצאת הבדיקה שלו פרסם עם חולצה שעל גבה נכתב במקום מספר השחקן כי הוא "11.3% יהודי-ספרדי", כשהוא עצמו מביע כי "לא היה לו מושג מעולם שהוא ממוצא יהודי".
גאורגה חאג'י
גאורגה חאג'י (ברומנית: ; נולד ב-5 בפברואר 1965 בסצ'לה, מחוז קונסטנצה, רומניה) הוא כדורגלן עבר רומני ומאמן כדורגל המאמן את קבוצת פארול קונסטנצה מליגת העל הרומנית. הוא בן למשפחה של ארומנים והוא פעיל בחיי קהילות הארומנים ברומניה.
חאג'י הוא מלך השערים של נבחרת רומניה בכדורגל, והוא נחשב בעיני רבים ככדורגלן הרומני הכי טוב אי פעם; כמו גם כאחד הקשרים ההתקפיים הטובים ביותר בדורו.
נבחרת רומניה.
עד אוגוסט 1983 חאג'י שיחק במסגרת הנבחרת עד גיל 16, 4 משחקים, במסגרת הנבחרת עד גיל 17, 13 משחקים והבקעה אחת ובמסגרת הנבחרת עד גיל 18, 32 משחקים ו-9 הבקעות. ב-10 באוגוסט 1983 הופיע במסגרת הנבחרת הבוגרת במשחק ידידותי, באוסלו, נורווגיה.
ב-16 באוקטובר 1985 נבחר לתפקיד קפטן נבחרת רומניה במשחק נגד צפון אירלנד בשלבים המוקדמים של גביע העולם בכדורגל. בהמשך שימש חאג'י כקפטן נבחרת רומניה ב-65 משחקים, משחקו האחרון היה הפסד 0:2 לאיטליה ברבע גמר יורו 2000,כשקיבל כרטיס אדום על התחזות ברחבה. עד פרישתו מהנבחרת הלאומית ב-24 באפריל 2001. במהלך 19 שנות פעילותו בנבחרת לקח חלק בשני טורנירים של גמר הגביע העולמי, בשנת 1994 בארצות הברית ובשנת 1998 בצרפת.
בנובמבר 2003, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, נבחר חאג'י לכדורגלן הזהב של רומניה. בשנת 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
שר העבודה והרווחה
מודל (אמנות)
מודל הוא אדם המציג את גופו מול אמן צייר, צלם, פסל או אמן מיצגים, או מול כיתה הלומדת מקצועות אמנותיים אלה, על מנת שיפיקו יצירת אמנות המבוססת על דמות המודל, בלא שיתבססו על הדמיון בלבד.
המודל כמקצוע או פעילות.
כשהמודל עובד הוא מתבקש להישאר בתנוחה קבועה ולא לדבר במשך מספר דקות או שעות. לעיתים משמש המודל רק בחלק מתהליך היצירה, שעשוי להיות ממושך למדי, וביתר הזמן מסתפק האמן בתצלומי דיוקן של המודל.
בדרך כלל לא מדובר במקצוע במשרה מלאה, אלא בעיסוק צדדי, אף על פי שישנם אנשים שזהו המקצוע שלהם. מודלים יכולים להיות משני המינים. מודלים בתשלום אינם זוכים בדרך כלל בהכרה, ולרוב נותרים אנונימיים. במקרים אחרים, המודל מהווה השראה לאמן שהיצירה תלויה בנוכחותו, ואז לרוב יש גם התייחסות לזהותו. במקרים אחרים המודלים הם חלק מעולמו הפרטי של האמן, ואינם מקצוענים כלל. המאייר האמריקאי, נורמן רוקוול, השתמש בחברים ושכנים כמודלים לצורך עבודותיו, אם בפרסום מסחרי ואם בעבודתו האמנותית.
כאשר המודל הוא בעצם אדם המבקש לקבל יצירת אמנות המציגה את דמותו, הוא משלם לאמן תמורת עבודתו. במקרים כאלה לא מדובר במודל אלא במזמין "שיושב" לפני האמן. דבר זה היה מקובל בעבר רק בחברה הגבוהה כיון שעבודת אמנות כזו לא הייתה זולה.
היסטוריה.
השימוש במודל החל כנראה ביון העתיקה. באותה תקופה השתמשו במודלים עם לבוש ובלעדיו כפי שניתן לראות מן הפסלים מאותה תקופה. מאוחר יותר בימי הביניים הופסק כנראה השימוש הזה בגוף העירום, ייתכן בגלל השפעת הנצרות. עם הגעת הרנסאנס חזרו האמנים ונעזרו במודלים לעבודותיהם. נראה כי לאורך התקופות השתנתה ההתייחסות לגוף האדם, ועמה היחס לשימוש בו באמנות.
מודל עירום.
מודל עירום הוא מודל המציג את גופו כשהוא עירום, לשם יצירתם של תמונה או פסל.
דוגמנות עירום לאמנות שונה מפורנוגרפיה כיוון שמטרתה אינה יצירת גירוי לפריקת דחפים מיניים, אלא שימוש בגוף ליצירת אמנות.
מודל בצילום.
מאז התחלת השימוש בצילום היה גם צורך במודלים לאמנות זו. כיון שלקח זמן עד שהצילום נחשב אף הוא לסוג של אמנות, היה לאמנים צלמים קושי, בהשגת מודלים, ובייחוד מודלים לעירום. במשך הזמן נקבעו לכך תקנות ששומרות על זכויות המודל לפרטיות. היו מקרים כשמודלים הפכו בגיל מאוחר יותר לכוכבים בזכות עצמם, בהם התעוררו שאלות הנוגעות לזכויות השימוש באותם צילומים, כיון שערכם עלה, וזאת בזכות ההתפתחות של המודל ולא עליית חשיבותו של הצלם.
הרפתקאה קטנה גדולה
הרפתקאה קטנה גדולה 2
וינסנט ון גוך
מודל עירום
הסניגוריה הציבורית
הסניגוריה הציבורית היא יחידה במשרד המשפטים המעניקה ייצוג משפטי לנאשמים ולחשודים מחוסרי אמצעים ולזכאים לכך על פי החוק. הייצוג המשפטי על ידי הסניגוריה הציבורית ניתן ללא תמורה, ושכר טרחתם של עורכי הדין משולם להם ישירות מקופת המדינה, על פי תעריף קבוע שנקבע אף הוא בחוק.