הוועד הפועל הציוני התחלק בעבר לשני גופים: הוועד הפועל הגדול אשר היה מופקד על בניית החלטות, והוועד הפועל המצומצם אשר הופקד על הוצאתן לפועל.
הוועד הפועל הציוני מונה כ-187 חברים, הנבחרים על ידי הקונגרס הציוני העולמי על פי יחסי גודל הסיעה.
נשיאות הוועד.
במושב הראשון של הוועד הפועל הציוני נקבעת הנשיאות. יושב ראש הוועד משמש גם כיו"ר הנשיאות. הנשיאות היא המוסד הגדול ביותר של הוועד והוא מונה כ-30 חברים, ללא היושב ראש. תפקידי הנשיאות הם:
נקודות ציון בתולדות הוועד.
בתחילת הדרך, ישיבות הוועד הפועל הציוני לא היו קבועות ולא תועדו כמות משתתפים בהן, החלטות ופרוטוקולים בסיסיים. ההוכחה הבולטת לכך הייתה בקיומן במקביל של שתי ישיבות הוועד הן בפריז והן בלונדון. הישיבה הרשמית הראשונה הייתה בלונדון ב-26 בפברואר 1919. ההחלטה המרכזית באותה ישיבה הייתה, כי יש צורך גדול לגייס חברים נוספים על מנת לשמור על נציגות יהודית בארץ ישראל של המפלגות "פועלי ציון" ו"המזרחי". כמו כן, הוחלט על ארגון מחדש של הארגון.
הישיבה החשובה הבאה התקיימה ב-1 ביולי 1919. והיא נקראת גם "ישיבת הוועד הפועל הגדול". נכח בה חיים ויצמן, מראשי הקונגרס הציוני. בישיבה זו הובא לדיון הסכם הפסקת האש בין מדינות ההסכמה לטורקיה. בהסכם זה הוזכר הקשר בין ארץ ישראל לעם היהודי ודובר על "זכותו ההיסטורית של העם היהודי על ארץ ישראל".
ישיבה חשובה נוספת התקיימה בלונדון שנה לאחר מכן, ביולי 1920. מטרת ישיבה זו היה לאחות ולתקן את כל הפגמים שהתגלו בהסתדרות הציונית, אך בפועל, במקום ליישר את ההדורים, היא רק חידדה את הניגודים בתנועה. סלע המחלוקת היה בין "הציונית האמריקאית" בראשות לואי ברנדייס ובין "הציונות האירופית" בראשות חיים ויצמן. הבדלי מנטליות, לשון ותרבות היו הרקע למחלוקות. בישיבה לא התקבלו החלטות בנושא זה, אך הקו של הוועד הפועל הציוני היה ברור. ויצמן נבחר לנשיאות ההסתדרות הציונית ונחום סוקולוב לנשיא ההנהלה הציונית.
מאורעות תרפ"א גרמו לוועד לקבל החלטות חשובות. בישיבה נוספת בפראג ביולי 1921, התקבלו החלטות על הקמת כוח מגן יהודי בארץ ישראל והגדרת חשיבות היחסים עם ערביי ישראל. מושב זה סימל את השינוי שחל בוועד הפועל הציוני, מתנועה אידאולוגית-פוליטית היא נהפכה להיות תנועה חברתית-תרבותית-מדינית.
בסופו של דבר, התפקיד המרכזי אותו נטל הוועד היה השגחה והכוונה של היישוב המתפתח בארץ ישראל.
קתדרלת סווטיצחובלי
צבי פרץ חיות
צבי פרץ חיוֹת (בגרמנית: Hirsch Perez Chajes; 1876 – 14 בדצמבר 1927), היה רב, היסטוריון וחוקר תנ"ך יהודי-אוסטרי, יליד גליציה.
קורות חיים.
נולד בעיירה ברודי שבגליציה לשלמה חיות, סוחר ותלמיד חכם. נכדו של המהר"ץ חיות. למד אצל אביו ואצל דודו, רבי יצחק חיות, אב"ד ברודי והוסמך כרב על ידי הרב יצחק יהודה שמלקיש, ובנוסף למד באוניברסיטה.
חיות כיהן כרב הקהילה בפירנצה מ-1901, עסק בהוראה בבית המדרש לרבנים בפירנצה ובהוראה לחקר המקרא באוניברסיטה המקומית. בפירנצה התקרב אליו בן הקהילה, ד"ר יהודה פצ'יפיצ'י, והושפע ממנו רבות. פצ'יפיצ'י, שהפך מאוחר יותר לאחד ממנהיגיה הבולטים של יהדות איטליה, ראה ברב חיות את מורו ורבו. ב-1912 היה לרבה של קהילת טריאסטה, והוציא לאור עיתון בשם איל מֶסָגֶרו אישראליטיקו ("מבשר ישראל").
משנת 1918 היה הרב הראשי של וינה. והקים שם את בית המדרש למורים בווינה ועמד בראשו (לימים, בית המדרש נקרא על שמו).
חיות היה מראשוני הרבנים שתמכו בציונות. והיה היושב ראש הראשון של הוועד הפועל הציוני בין השנים (1921–1925), הטיף לציונות ופעל רבות למען חינוך יהודי וציוני. חיות דגל בשלום בין העמים, והשתתף בוועידת השלום בסן רמו. בשנת 1923 ארגן את האגודה היהודית למען חבר הלאומים, ושימש נשיאה עד מותו.
הרב צבי פרץ חיות היה רווק כל ימיו. נפטר בווינה בשנת 1927.
בשנת 1950 עצמותיו הועלו לארץ ישראל ביוזמתה של אניטה מילר-כהן, והוא נקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
בית הספר היהודי המרכזי בעיר וינה קרוי על שמו. כמו כן קרויים על-שמו רחובות בחיפה, נתניה, תל אביב ובשכונת נווה יעקב בירושלים. אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.
פעילותו הספרותית.
בראשית המאה ה-20 נמנה עם צוות המלומדים בראשותו של אברהם כהנא שהתאגדו להוצאת פירוש מדעי של ספרי התנ"ך. במסגרתו פירש חיות את ספרי עמוס ותהילים.
כמו כן ההדיר פירוש למסכת מועד קטן מאחד הראשונים.
פרסם מאמרים בעניינים שונים במספר שפות. מבחר ממאמריו כונסו בעברית בשני קבצים:
מצודת חרטוויסי
סווטי-צחובלי
חרטביסי
אליזבת בתורי
אלכסנדרוס
פיתוניים
פיתוניים (שם מדעי: Pythonidae) הם משפחת נחשים לא-ארסיים ההורגים את טרפם באמצעות חניקתו. לרוב, לנחשים הנמנים עם משפחה זו מידות גוף גדולות וחוליות שדרה קצרות המאפשרות להם להיכרך סביב לקורבנם. נחשים אלה דומים לבני משפחת החנקיים והם קרובים אליהם יחסית.
בני משפחת הפיתוניים חיים בדרום-מזרח אסיה, באוסטרליה ואפריקה, באזורים טרופיים מרובי צמחייה. הם שחיינים טובים ורובם אף מטפסים על עצים. גודלם של הפיתונים נע בין מטר אחד ל-6 מטרים, ובמקרים חריגים אף יותר. הפיתונים הם בין הנחשים הארוכים בעולם - אורכו של הפיתון המרושת, הנחש השני הגדול בעולם, יכול להגיע אף ל-10 מטרים. לעיתים נמצאים אצלם שרידים של עצמות רגליים מנוונות בשולי הגוף.
פיתונים טורפים בדרך כלל עופות ויונקים. הם מסוגלים לטרוף אף חיות גדולות יותר, כגון צבאים, תנינים והיפופוטמים. לאחר הריגתו, הטרף נבלע בשלמותו ומעוכל במשך מספר ימים עד מספר חדשים.
למרות גודלם, ברוב המקרים אין הפיתוניים מסוכנים לבני אדם, ונמנעים מלהתקרב אליהם. עם זאת, נחשי פיתון שזה עתה התעוררו משנת החורף שלהם יהיו רעבים מספיק כדי לאכול כל יצור הנמצא בסביבתם. נחש כזה לא יהסס לתקוף בני אדם (ובעיקר ילדים, המהווים טרף קל יחסית). משום כך הפיתונים ניצודים בכמויות רבות, מצב שהביא מינים מסוימים עד לסכנת הכחדה.
רבייה.
נקבות הפיתון, כשאר הזוחלים, מטילות ביצים. הן מסדרות אותן בערימה ונכרכות סביבן. מאחר שהן בעלות דם קר, ואינן מסוגלות לחמם את הביצים בעזרת חום גופן, הן מרעידות את גופן בתנודות קלות המעלות את טמפרטורת הביצים. זהו אחד מהמקרים היחידים הידועים של התנהגות הורית אצל נחשים, שבדרך כלל נוטשים את צאצאיהם לאחר ההטלה. תוחלת החיים שלהם היא עד 35 שנים.
הפיתון והאדם.
כאמור, בטבע הפיתון נמנע בדרך כלל מלהתקרב לבני האדם ואינו מסוכן להם. משום כך הפיתון נפוץ כחיית מחמד, וניתן למצוא אותו בחנויות המוכרות חיות מחמד אקזוטיות. בגלל התנהגותו הבלתי צפויה, צריך להיות מגדל מנוסה כדי לגדל מינים גדולים של פיתון, כגון הפיתון הבורמזי או הפיתון המרושת. מגדל לא מנוסה עלול להבהיל או להרגיז את הנחש, שעלול לנסות לברוח או לתקוף את המטפל. פיתונים שברחו מהשבי עלולים להפר את האיזון הטבעי בסביבת מגוריהם, ואף לסכן את בני האדם החיים באזור. תועדו מקרים בהם הרג הנחש את המטפל הבלתי-מנוסה.
אביחי קצין
הרב אביחי קצין (נולד ב-7 במאי 1962), הוא ראש בית המדרש "ראשית" ברעננה. מרבני הציונות הדתית.
ביוגרפיה.
אביחי קצין נולד ברעננה לאחת מן המשפחות המייסדות של העיר. למד בבית הספר היסודי הממלכתי דתי "יבנה" ברעננה, לאחר מכן המשיך לחטיבת הביניים קריית יעקב הרצוג בכפר סבא, והשלים את לימודיו התיכוניים במדרשיית נועם. בהמשך עבר לישיבת ההסדר כרם ביבנה. כשהיה במסלול ישיבות ההסדר, שירת בחיל השריון ולחם במלחמת לבנון הראשונה, כנהג טנק מגח ונפצע במהלך המלחמה פציעה שגרמה לו לאבד את רגלו, כאשר פגז (שלא התפוצץ) פגע ברגלו פגיעה ישירה. לאחר תקופת השיקום שב למסלול לימודיו בישיבה, ובהמשך הוסמך לרבנות וקיבל תעודת כושר לרב עיר מטעם הרבנות הראשית לישראל. למד גם בכולל ארץ חמדה.
לאחר שסיים תקופה של ארבע שנות הוראה בישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים עבר לשמש כראש ישיבת בני עקיבא רעננה במשך שש שנים. שימש כרב קהילת "לכו נרננה" ברעננה, קהילה פעילה בת כ-150 משפחות. כיום רב הקהילה הוא הרב יעקב מאיר. הקים את בית המדרש הקהילתי "ראשית" המארגן פעילות תורנית ענפה המיועדת לכל סוגי האוכלוסייה הגרה ברעננה, דתיים וחילוניים גם יחד וכן שבתות של תורה. כמו כן הוא עומד בראש בית המדרש במכללת שערי משפט ורב קהילת "עדת בני-ישראל המאוחדת" וקהילת "עלומים" ברעננה ביחד עם הרב שלמה אישון. הגיש בעבר תוכנית רדיו יומית ברדיו קול חי, סביב נושאים בפרשת השבוע ובדף יומי.
דוב בר בורוכוב
מדרשה תורנית לנשים
מדרשה תורנית לנשים היא מוסד תורני לנשים הכולל לימוד תורה אינטנסיבי במגוון מקצועות היהדות. ברוב המדרשות ניתן דגש על התודעה הדתית של הלומדות, ולכן הציר המרכזי של הלימודים הוא לרוב סביב מחשבת ישראל. בנוסף נלמדים במדרשות תחומים כמו מקרא, הלכה, ובחלק מהמדרשות אף חסידות. הגמרא נלמדת בחלק מהמדרשות, ברמת אינטנסיביות משתנה. בדרך כלל מדובר על לימוד של סוגיות מסוימות (בעיקר באגדה) בלבד, לעיתים תוך תרגום לעברית, אך בחלק מהמדרשות ישנו לימוד מעמיק הכולל לימוד שיטתי של מסכת שלמה.