השדרוג מדגם הפרלון לדגם הסופר פרלון כלל שינויים נוספים, ובהם שינוי מנור הזנב, מתצורה קצרה ועבה שהייתה בפרלון לתצורה קונבנציונלית יותר בסופר פרלון, כולל ארכובה שנועדה להגביה את מנור הזנב בעת העמסת המסוק דרך כבש ההטענה בזנב. מתכנני המסוק בצרפת עקבו אחרי הניסיון המצטבר בארצות הברית בתכנון מסוקים אמפיביים ובעקבות זאת תוכנן מחדש גוף המסוק כך שיתאים לנחיתה על מים. מספר חברות זרות שימשו כקבלניות בייצור המסוק: חברת סיקורסקי ייצרה את הרוטור הראשי ורטור הזנב, וחברת פיאט ייצרה את מכלול התמסורת.
אב הטיפוס של המסוק המריא לטיסתו הראשונה ב־7 בדצמבר 1962 ואב הטיפוס השני המריא לראשונה ב־28 במאי 1963. אב הטיפוס הראשון הותאם לדרישות חיל האוויר הצרפתי ואילו השני היה גרסה ימית מלאה, כולל מצופים שחוברו לכני הנסע. ב־23 ביולי 1963 שבר דגם משודרג של המסוק את שיא המהירות העולמי למסוקים של הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה, כאשר טס במהירות של 350.4 קמ"ש.
עד אפריל 1964 השלימו שני אבות הטיפוס 388 שעות טיסה, מתוכן 30 שעות ניסויי התאמה להפעלה ימית. בינואר 1964 המריא אב הטיפוס השלישי, ואב טיפוס רביעי טס לראשונה במאי ושני דגמי קדם ייצור הושלמו במחצית השנייה של השנה. אב הטיפוס השלישי נועד לניסויי שחיקה ובלאי שנועדו לקבוע את משך חייהם של רכיבי המסוק ואת מועדי סבבי הטיולים שיידרשו למסוק. ביולי 1964 הגישה ממשלת צרפת הזמנה ראשונה לרכישת המסוק, אך במקביל דעכה ההתעניינות מצד גרמניה המערבית, שהחליטה להעדיף מסוק מתחרה – סיקורסקי SH-3 סי קינג .
תכנון ומבנה.
איירוספטייל SA 321 סופר פרלון הוא מסוק תובלה כבד בעל רוטור אחד. למסוק שלושה מנועי טורבו־ציר טורבומקה טורמו IIIC הממוקמים מעל גוף המסוק, שניים מהם זה בצד זה בחלקו הקדמי ואחד מאחורי מכלול הרוטור. הגרסאות ללוחמה נגד צוללות ונגד אוניות מצוידות בדרך כלל במכ"ם חיפוש מדגם ORB-42 ובכבל חילוץ באורך 50 מטרים. רבים מן המסוקים מצוידים בתותח 20 מ"מ, מערכות לוחמה אלקטרונית, אמצעי ראיית לילה, מציין לייזר ומערכות ניווט. ניתן להתאים את המסוק גם לתדלוק אווירי.
לכל אחד משני המנועים הקדמיים כונס אוויר משלו, בתצורת מגח סילון פשוטה. כונסי האוויר של המנוע השלישי מעוצבים כחצאי עיגול וממוקמים משני צידי גג המסוק. צינורות הפליטה של שלושת המנועים נמצא סמוך לראש הרוטור. שלושת המנועים ותיבת ההילוכים מותקנים על מחיצה אופקית וחציץ אטום אש היוצרים את תקרת תא הנוסעים ואת המרכיב המבני העליון של גוף המסוק. המנועים עצמם מוגנים על ידי כמה שכבות של חומות אש, כולל מחיצות רוחביות המפרידות בין המנועים הקדמיים והמנוע האחורי לבין תיבת ההילוכים ומחיצות בין המנועים. צוותי תחזוקה יכולים לבצע טיפולים במנועים באמצעות שמונה דלתות הנפתחות על צירים, ומותירות מקום נוח לעבודה על המנועים ללא צורך בפלטפורמות חיצוניות.
גוף המטוס עשוי מסגסוגת קלה ונבנה במבנה מונוקוק למחצה. לגוף המסוק תצורה של כלי שיט, ועל פי מגזין פלייט אינטרנשיונל תכנון גוף המסוק מזכיר הנדסת מטוסים ימיים. בתא הנוסעים אין מחיצות רוחביות, למעט מחיצה בודדת המפרידה בין תא הטייס לבין תא המטען והנוסעים. גג המסוק מחובר לקרקעיתו באמצעות צלעות מחוזקות, ותחתית המסוק עצמה מחוזקת בצלעות רוחביות, מתחת לרצפת תא הנוסעים. ברצפה עצמה מורכבים פנלים הניתנים להסרה, ובתאים מתחתיה ממוקמים ארבעה מכלי דלק גמישים. בערך מתחת לציר הרוטור הראשי נמצא פתח, המיועד לשימוש במשימות מתלה מטען, בהן נושא המסוק מטען בכבל המשתלשל מפתח זה.
חלקו האחורי של תא הנוסעים הוא מקטע ההולך וצר ובסופו כבש הטענה הנפתח לאורך ציר. כבש זה הוא הפתח הראשי להטענת מטען או ציוד בעל ממדים גדולים. את הכבש ניתן להשליך בעת חירום. בנוסף לכבש ישנה דלת הזזה בצידו הימני של המסוק, ובצידו השמאלי, בחלק האחורי, ישנה דלת חירום קטנה. מנור הזנב הגבוה בנוי גם הוא במבנה מונוקוק למחצה קונוונציונלי, ללא חיזוקים אורכיים. חלק זה נתמך במקטע מחוזק, בינו לבין גוף המסוק. החיבור בין מנור הזנב למקטע זה הוא באמצעות צירים, המאפשרים את קיפול מנור הזנב בעת הצורך וקיצור אורכו של המסוק ל־17.7 מטרים. ציר ההינע לרוטור הזנב עובר בחלקו העליון של מנור הזנב, ומוכסה על ידי כיסוי אווירודינמי.
שלושת כני הנסע של המסוק אינם מתכנסים. בכל אחד מהשלושה צמד גלגלים, המורכבים על תמוכות אנכיות המצוידות בבולמי זעזועים. שתי יחידות כונסי הנסע הראשיים מורכבות על מבנים צינוריים משולשים, ואילו כן הנסע שבחרטום נתמך על ידי מחיצת תא הטייס באמצעות אטם המונע כניסת מים הנמצא בתחתית המסוק, הבנויה, כאמור, בעיצוב הידרודינמי. בכני הנסע הראשיים ישנם בלמים הידראוליים המופעלים על ידי דוושות מתא הטייס. מערכת הבלמים כוללת גם בלם חנייה ידני. כן הנסע בחרטום סובב באופן חופשי. חרטום המסוק מורכב מפנלים שקופים גדולים, ותחתיתו מעוצבת בתצורה הידרודינמית המתמזגת עם החרטום וגבוהה מחלקה האחורי של קרקעית המסוק; גם תא הטייס גבוה יותר מתא הנוסעים.
שירות מבצעי.
צרפת.
הסופר פרלון היה בשימוש זרוע האוויר של הצי הצרפתי בין השנים 1966–2010. שני אבות טיפוס ראשונים הועברו ב־1965 לטייסת הניסוי 10S (CEPA/10S). טייסת 20S הייתה אמורה להכין את הכשרת צוותי המסוקים, ולצורך זה סופקו לה 4 מסוקים בין אוגוסט לנובמבר 1966. ב־1 בדצמבר 1967 הוקמה טייסת הסופר פרלון הראשונה, טייסת 27S. ב־8 במרץ 1968 הוצבה טייסת זו, שהייתה בשלב זה עם ארבעה מסוקים, על סיפון נושאת המטוסים קלמנסו (Clemenceau). הטייסת ביצעה משימות שונות, ובעיקר משימות תובלת ציוד ונוסעים, פינוי רפואי ועוד. מסוק חמישי נמסר ב־1970, אך מסוק אחד הוחזר לצרפת ב־1971 ושניים נוספים הוחזרו ב־1974. ביולי 1978 הועברו שני המסוקים האחרונים לאוניית הסער האמפיבית אוראגן (Ouragan).
הסופר פרלון הראשון בגרסת לוחמה נגד צוללות נמסר לטייסת 20S בדצמבר 1967. לאחר 1,000 שעות של ניסויים ובדיקות, בין אוקטובר 1968 ליולי 1969, הוקמו הצוותים הראשונים של שייטת 32F, בין ספטמבר 1969 לינואר 1970. מסוקי הסופר פרלון נועדו להחליף מסוקי סיקורסקי S-58, ומשימתם הייתה הגנת בסיס הצוללות באיל לונג (Île Longue), ליד ברסט. לצורך ביצוע המשימה היו המסוקים מצוידים בארבעה טילי טורפדו מדגם Mk 44 וארבעה רימונים נגד צוללות. בנוסף למשימתם העיקרית הופעלו המסוקים בגיחות חילוץ והצלה ובמשימות למניעת זיהום מים כתוצאה מאסונות ימיים. בשנת 1980 החליפו מסוקי ווסטלנד לינקס את מסוקי הסופר פרלון במשימות לוחמה נגד צוללות, ושייטת 32F הוסבה למשימות תובלה והצלה. החל מספטמבר 1993 צומצמו משימות הטייסת למשימות תמיכה ספציפיות בחבל ברטאן.
ביוני 1979 נמסר מסוק סופר פרלון ראשון לשייטת 33F, שהפעילה עד אז מסוקי סיקורסקי S-58. משימותיה של שייטת זו היו תובלה ותקיפה, והיא הייתה משויכת ליחידת הקומנדו הימי של חיל הנחתים הצרפתי. המסוקים הופעלו במשימות שונות, בין השאר במבצעים בלבנון בשנים 1982–1983, כחלק ממלחמת המפרץ ב־1990 וכחלק מפעולות כוח האכיפה מנושאת המטוסים קלמנסו בים האדריאטי בין דצמבר 1995 לדצמבר 1996. ב־1 באוקטובר 1999 פורקה שייטת 33F ומוזגה עם טייסת 23S. השייטת החדשה סומלה 35F וכללה חמישה מסוקים מדגם סופר פרלון SA 321G, 3 מסוקים מדגם סוד אוויאסיון SA365 דופין ו־6 מסוקים מדגם סוד אוויאסיון SA 316 אלואט III. ב־1 ביוני 2001 הוחלט על העברת מסוקי הסופר פרלון לשייטת 32 F.
ב 1 בינואר 2008 נותרו בשירות שייטת 32F שבעה מסוקי סופר פרלון. המסוקים דרשו תחזוקה רבה, וההערכה הייתה כי דרושות 30 שעות תחזוקה לכל שעת טיסה בודדת. ב־2010 הוצאו מסוקי הסופר פרלון משירות, והוחלפו במסוקי יורוקופטר EC225 סופר פומה.
סין.
סין רכשה 12 מסוקי SA 321 סופר פרלון, מן הדגם הימי. המסוקים הגיעו לסין בין דצמבר 1975 לאפריל 1977, והיו משתי גרסאות: גרסה ללוחמה נגד צוללות וגרסה לחיפוש והצלה. הסופר פרלון היה המסוק הראשון בשירות צבא השחרור העממי של סין שהיה בעל כשירות להפעלה מסיפוני טיסה של אוניות שטח. כמה מסוקי סופר פרלון יוצרו בסין עצמה בתהליך של הנדסה הפוכה על ידי תאגיד התעשייה האווירית צ'אנג'ה , שם סומלו Z-8. המסוק נותר בשימוש לפחות עד 2014.
החל משנות ה־80 של המאה ה־20 מפעיל חיל הים של צבא השחרור העממי את מסוקי הסופר פרלון למשימות לוחמה נגד צוללות ומשימות חילוץ והצלה. במשימות לוחמה נגד צוללות נושא המסוק מכ"ם לסריקת שטח וסונאר טובל מתוצרת צרפת. במשימות אלה חמוש המסוק בטורפדו אחד הנישא מתחת לצידו הימני של המסוק. הסופר פרלון מופעל גם במשימות תובלת אספקה מאוניות לכוחות יבשה, ותובלת נחתים מאוניות אל החוף. גרסת חילוץ והצלה ימית המסומלת Z-8S מצוידת באוויוניקה משופרת, זרקור, צריח FLIR ומנוף חילוץ. אב הטיפוס של גרסה זו המריא לראשונה בדצמבר 2004. גרסת חילוץ נוספת, שסימולה Z-8JH, מצוידת בציוד רפואי ייחודי למשימות חילוץ, פותחה אף היא לצורכי הצי.