בריאיון לאתר "Your EDM", סיפר Aero Chord על התהליך בו בחר את שם הבמה שלו: "נדרשו לפחות חודשיים להגריל מילים במחוללי שמות ולשלב את התוצאות, עד שיצא לי משהו טוב, מלא כוונה וייחודי".
קישיון
ארן חזן
מ&quot;י ברדיצ'בסקי
אזדאודר
תל קשיון
ינון אלישע מגל
תל קישיון
האני רמזי
האני גודה רמזי (בערבית: هاني جودة رمزي, נולד ב-10 במרץ 1969 בקהיר שבמצרים) הוא כדורגלן עבר מצרי קופטי ששיחק בעמדת הבלם בעיקר בוורדר ברמן, קייזרסלאוטרן ונבחרת מצרים.
קריירת מועדונים.
רמזי התגלה בגיל 10 על ידי סקאוט של מועדון ספורט טרסאנה מהעיר גיזה. אביו של רמזי, אוהד אל-אהלי מושבע, סירב שבנו ישחק בטרסאנה או בא-זמאלכ, יריבתה המושבעת של אל-אהלי, ולקח אותו להתאמן באל-אהלי, שם התלהבו מיכולותיו של רמזי, ובגיל 17 כבר החל לשחק בנבחרות הצעירות של מצרים. כבר בגיל 18 השתלב היטב בקבוצה הבוגרת של אל-אהלי, והפך לכדורגלן המקצוען הצעיר ביותר בתולדות נבחרת מצרים.
ב-1990, מיד לאחר מונדיאל 1990 בו השתתף רמזי עם נבחרת מצרים, החל רמזי לשחק בנשאטל גזמאקס. רמזי עד מהרה תפס מקום חשוב בהגנה של הקבוצה השווייצרית, וכינויו היה "הסלע". בשנת 1994 עזב את נשאטל גזמאקס, לאחר שצבר 85 הופעות ליגה בהן הבקיע תשעה שערים, וחתם בוורדר ברמן מהבונדסליגה תמורת 1.5 מיליון דולר אמריקאי, הסכום הגבוה ביותר ששולם אז על כדורגלן מצרי. בוורדר ברמן, רמזי שיתף פעולה בהגנה עם אולריך בורובקה ומיכאל שולץ, ושיחק במועדון ארבע עונות. בעונת 1994/95, סיימו רמזי וברמן במקום השני בבונדסליגה, והשתתפו בגביע אירופה למחזיקות גביע, שם הודחה הקבוצה על ידי פיינורד. שלוש העונות הבאות של רמזי בברמן היו סולידיות יותר, והקבוצה סיימה במרכז הטבלה. רמזי עזב את ברמן לאחר ארבע עונות בשנת 1998, בהן צבר 98 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
בקיץ 1998 עבר רמזי לקייזרלסאוטרן, שהייתה האלופה הטריה והמפתיעה של הבונדסליגה, והתכוננה לקמפיין בליגת האלופות, ולשם כך התחזקה בשחקנים כמו רמזי ואובה רוסלר, שהצטרפו לסגל החזק מעונת האליפות שכלל את מיכאל באלאק, אולף מארשל ויורגן רישה. את עונת 1998/99 סיימה קייזרסלאוטרן במקום החמישי בבונדסליגה. בליגת האלופות, קייזרסלאוטרן הגיעה לרבע הגמר, שם הודחה על ידי באיירן מינכן, כאשר רמזי הורחק בכרטיס אדום במשחק הראשון מבין השניים, בו באיירן מינכן ניצחה 0–2. בגומלין באיירן ניצחה 0–4 והדיחה את קייזרסלאוטרן. גם בעונות הבאות קייזרסלאוטרן ורמזי סיימו בחלק העליון של הטבלה. החל מעונת 2002/03 כמות ההופעות של רמזי ירדה משמעותית עקב פציעה חמורה, והוא אף שיחק לעיתים בקבוצת המילואים של קייזרסלאוטרן. בתום עונת 2004/05 עזב רמזי את קייזרסלאוטרן, לאחר שצבר 130 הופעות ליגה בהן הבקיע 12 שערים, ועבר לפ.צ. זארבריקן מהבונדסליגה השנייה. רמזי שיחק בזארבריקן ארבעה משחקים בלבד, כאשר במקביל הוא החל לקחת קורס מאמנים. במהלך עונת 2005/06 פרש רמזי מכדורגל.
קריירה בינלאומית.
לרמזי 124 הופעות במדי נבחרת מצרים, בין השנים 1988 ו-2003. רמזי השתתף עם מצרים בטורנירים רבים, החשוב שבהם היה מונדיאל 1990, שם מצרים השיגה שתי נקודות בשלב הבתים מול נבחרת אירלנד ונבחרת הולנד, והציגה הגנת ברזל שספגה שני שערים בלבד. עם זאת, מצרים הודחה בתום שלב הבתים. רמזי השתתף גם בגביע אפריקה לאומות 1992, גביע אפריקה לאומות 1994, וגביע אפריקה לאומות 1996. בגביע אפריקה לאומות 1998 רמזי היה שותף לזכייה המצרית בתואר, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על נבחרת דרום אפריקה. רמזי השתתף גם בגביע הקונפדרציות 1999, גביע אפריקה לאומות 2000 וגביע אפריקה לאומות 2002.
קריירת אימון.
בשנת 2005 מונה רמזי לעוזרו של המאמן הגרמני ריינר צובל בקבוצת ENPPI, ובשנת 2007 הפך למאמן ראשי, לאחר פיטוריו של צובל. בשנת 2008 החל רמזי לאמן את נבחרות מצרים הצעירות, ואף אימן את נבחרת מצרים האולימפית באולימפיאדת לונדון (2012), בה הודחה הנבחרת לאחר הפסד 0–3 לנבחרת יפן האולימפית ברבע הגמר. בעונת 2012/13 אימן ראמזי בליירסה הבלגית, ואחר כך חזר למצרים, תחילה למועדון הספורט ואדי דג'לה, ואחר כך חזרה ל-ENPPI.
תארים.
עם נבחרת מצרים:
דוד הראשון, מלך קאחתי
דוד הראשון (בגאורגית: დავით I; 1569 - 21 באוקטובר 1602) היה מלך ממלכת קאחתי החל משנת 1601 ועד מותו הפתאומי באוקטובר 1602.
ביוגרפיה.
דוד היה בנו של אלכסנדר השני, מלך קאחתי. ממלכת קאחתי הייתה ממלכה באזור מזרח גאורגיה של ימינו. קאחתי סבלה מקרבתה אל האימפריות השונות באזור ובמיוחד האימפריה העות'מאנית, האימפריה הספווית ונסיכות מוסקבה. מלכי קאחתי נאלצו לתמרן בין המנהיגים השונים ללא הרף.
בתחילת שנת 1601, חלה אביו אלכסנדר השני. דוד ניצל את ההזדמנות והפך למעשה לשליט בפועל של הממלכה. בהמשך התאושש אלכסנדר ממחלתו, אולם דוד סירב לוותר על סמכויותיו והכריח את אביו להתפטר. אלכסנדר פרש למנזר, ודוד הוכתר כמלך קאחתי. עם זאת, אחיו הצעיר הנסיך גאורגי לא השלים עם המצב החדש, ולמרות שדוד הצליח לפייס אותו בתחילה עם נכסים ומתנות, בהמשך הנהיג גאורגי מרד אצילים כנגד דוד. דוד דיכא את המרד באכזריות, 17 מתומכיו של גאורגי הוצאו להורג והוא עצמו נכלא.
דוד המשיך במדיניות החוץ שהנהיג אביו. הוא חיזק את ידידותו עם נסיכות מוסקבה, ויצא למשלחת עונשין כנגד נאגזור, הנסיך המתמרד מאזור אראגווי. הוא מת במפתיע ב-21 באוקטובר 1602. אביו ניצל את מותו, יצא מהמנזר וחזר ותפס את השלטון.
משפחתו.
הוא נישא לכתוואן המעונה (1560-1624) וממנה נולדו לו שלושה ילדים:
הארמייה ה-11 (האימפריה היפנית)
הארמייה ה-11 (ביפנית: 第11軍) הייתה ארמייה של הצבא היפני הקיסרי שפעלה בזמן מלחמת סין–יפן השנייה.
היסטוריה.
הארמייה ה-11 הוקמה ב-4 ביולי 1938, כחלק מארמיית אזור מרכז סין. מטרת הארמייה הייתה כיבוש המחוזות המרכזיים של סין בין נהר היאנגצה והנהר הצהוב.
לאחר נפילת ננקינג, המטרה המרכזית של הצבא היפני הייתה ווהאן. ב-29 באפריל פתחו היפנים את המתקפה כדי לחגוג את יום הולדתו של הקיסר הירוהיטו. ההתקפה נפתחה במתקפה אווירית גדולה של חיל האוויר היפני הקיסרי על העיר, אולם הסינים היו מוכנים היטב והצליחו להפיל 21 מטוסים יפניים. ב-13 ביוני פתחה ארמיית אזור מרכז סין בהתקפה יבשתית על ווהאן. הארמייה ה-11 ביצעה התקפה גדולה לאורך החוף הדרומי של נהר היאנגצה. במאמץ גדול הצליחה לבסוף הארמייה לנתק את ווהאן ולבודד אותה. ב-27 באוקטובר נכנעה ווהאן והקרב הסתיים בניצחון פירוס יפני.
בספטמבר 1939 היא הועברה תחת פיקוד הארמייה האזורית השישית. היא פורקה עם כניעת האימפריה היפנית.
איגואנית מקרינה
איגואנית מקרינה (שם מדעי: "Phrynosoma") היא סוג של לטאות ממשפחת לטאות מקרינות, החיות בצפון אמריקה. למרות שמן הן אינן באמת איגואנות.
הן חיות במדבריות ומקבלות נוזלים מחרקים קטנים שהן אוכלות ולכולם עורף קוצני ביותר. הן מתגוננות מטורפים בעיקר בזכות הקוצים וכן בהסוואתן הטובה, המעניקה להן דמיון לקקטוס. יכולות להפריש נוזל דמוי דם ובעל טעם דוחה מבלוטות ליד העיניים.
אנוליסיים
אנוליסיים (שם מדעי: Dactyloidae) היא משפחה של לטאות מדרום אמריקה הידועות בצווארונם הגדול היכול להתנפח אצל הזכרים. לטאות אלה קטנות וירוקות ומצויות בעיקר בין הענפים הקטנים. הם ניזונות מחרקים שונים. הם קרובות רחוקות של הזיקיות.
טאופילו אילדפונסו
טאופילו אילדפונסו (Teófilo Yldefonso; 11 בנובמבר 1903 - 19 ביוני 1942) היה שחיין פיליפיני. אידלפונסו היה הספורטאי הפיליפיני הראשון שזכה במדליה אולימפית, והיחיד עד כה שזכה ביותר ממדליה אולימפית אחת.
ביוגרפיה.
אילדפונסו נולד בפידיג שבצפון האי לוזון. הוא החל לשחות כילד בנהר הסמוך לביתו, והחל מ-1921 השתתף בתחרויות.
מדליית ארד אולימפית ראשונה לפיליפינים.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה אילדפונסו במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:56.4 דקות, אחרי יושיוקי צורוטה מיפן שקבע שיא אולימפי חדש של 2:48.8 דקות ואריך רדמכר מגרמניה (2:50.6 דקות). בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:53.2 דקות. בכך, היה לספורטאי הפיליפיני הראשון בהיסטוריה שזכה במדליה אולימפית.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) שחזר את הישגו וזכה במדליית ארד נוספת במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:47.1 דקות, אחרי היפנים, יושיוקי צורוטה שקבע שיא אולימפי חדש של 2:45.4 דקות וריזו קויק (2:46.6 דקות).
באולימפיאדת ברלין (1936) סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.1 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:46.8 דקות.
במהלך הפלישה הפלישה היפנית לפיליפינים ב-1942 נלחם אילדפונסו במסגרת הצבא הפיליפיני בקרב בטאן. הוא נלקח בידי היפנים כשבוי מלחמה, ושרד את צעדת המוות בבטאן באפריל, אך מת כחודשיים לאחר מכן במחנה קאפאס. גופתו לא אותרה מעולם.
בתו של אילדפונסו, נורמה, הייתה אף היא שחיינית, והיא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר במשחקי אסיה שנערכו במנילה ב-1954.
כוונים (עמותה)
כוונים - עמותה לקידום צעירים עם צרכים מיוחדים בישראל היא עמותה שנוסדה בשנת 2003, פרי יוזמתם של איילת שופטי וגידי צור, שניהם בוגרי בית הספר למנהיגות של קרן מנדל.