יעקב שטיינהרדט (23 במאי 1887, ז'רקוב, פרוסיה, הקיסרות הגרמנית – 11 בפברואר 1968, נהריה) היה צייר ישראלי ואמן חיתוך עץ.
ביוגרפיה.
שטיינהרדט נולד ב־1887 בז'רקוב (Żerków, Zerkow) שבפרובינציית פוזנן (בגרמנית נקראה פוזן) של פרוסיה, בקיסרות הגרמנית (כיום בפולין). ב-1906 החל ללמוד בבית הספר לאמנות בברלין, ולמד ציור עם לוביס קורינת, ותחריטים עם הרמן שטרוק. בשנים 1908–1910 חי בפריז, והיה מקורב לאמנים אנרי מאטיס ותאופיל סטיינלן. בשנת 1911 היה באיטליה. בשנת 1912 הקים עם שני אמנים גרמנים את קבוצת ה"פתאטים" (Die Pathetiker).
כשפרצה מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא גרמניה, ושירת בחזית המזרחית – בפולין וליטא, ומאוחר יותר במקדוניה. לאחר המלחמה שב לברלין, וב-1922 נשא לאשה את מיני גומפרט (1895–1977). ב-1927 נולדה הבת יוספה.
עלה עם משפחתו לארץ ישראל ב-20 במרץ 1933, לאחר שסבלו מהצקות המשטרה הגרמנית לאחר עליית הנאצים לשלטון. לאחר שחי תקופה מסוימת בתל אביב עבר שטיינהרדט לירושלים ב-1934.
בסתיו 1934 פתח שטיינהרדט בית ספר פרטי לאמנות בירושלים. ב־1947 התמנה כפרופסור חבר בבית הספר "בצלאל החדש". בשנת 1953 נתמנה למנהל המוסד וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1957 .
שטיינהרדט נפטר בישראל בשנת 1968, בן 79 במותו, ונקבר בנהריה.
עבודתו האמנותית.
שטיינהרדט הוא אחד האמנים החשובים שהביאה ההגירה מגרמניה לארץ ישראל. הוא נטל חלק בתרומת הקהילה היהודית של יוצאי גרמניה לתרבות העולם וארץ ישראל. כבר בגרמניה היה יעקב שטיינהרדט אמן שהגיע לכלל ביטוי אישי באמנות, והיה בין ראשוני האמנים שעבדו בסגנון האקספרסיוניסטי הגרמני. לארץ הביא שטיינהרדט את הסגנון האקספרסיוניסטי הגרמני ואת טכניקת חיתוך העץ .
הצייר הגרמני הנודע לוביס קורינת וכן הצייר הצרפתי אנרי מאטיס, שהיה מזוהה ביותר עם הפוביזם, הכניסו אותו בסוד הטכניקה של הצבע. האמן היהודי הרמן שטרוק העלה אותו מעל כל תלמידיו וחשף לפניו את סודות האומנות הגרפית, בעיקר של התחריט, אולם שטיינהרדט נמשך אל חיתוכי העץ, והתמקד בטכניקה שהתאימה להלך רוחו המתנזר. שטיינהרדט הרבה צייר נושאים יהודיים ותנכיים, הוא חזר למקורות אל ספר הספרים.
בשנת 1912 הקים, יחד עם לודוויג מיידנר (Meidner) וריכרד יאנתור (Janthur) את הקבוצה האקספרסיוניסטית "הפאתטים" (Die Pathetiker). הקבוצה התפרקה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה וגיוסם של חבריה לצבא הגרמני.
ארץ ישראל, ארץ התנ"ך בה השתקע בשנת 1933, עוררה בו גילויים משפיעים בחייו. חיתוכי העץ התאימו לביטוי רוחניותה של ירושלים, למיצוי נשמתה ולעיצוב ענייה המהלכים בסמטאותיה.
הוא חזר וגילף את דיוקנאות היהודים אשר הכירם בעיירות ליטא אליהם הגיע כחייל בשירות הקיסרות הגרמנית בשלהי מלחמת העולם הראשונה.
שטיינהרדט יצר עולם שלם, עולם מוצף אור מסתורי, ירושלים וסמטאותיה הצרובות שמש וצוננות מצל. ב-1955 היה בן שבעת האמנים הישראלים שעבודותיהם נשלחו על ידי ממשלת ישראל לתערוכה הבינלאומית ה"ביאנאלה" של סן פאולו בברזיל. שם קיבל את הפרס הראשון לאמנות גרפית.
שטיינהרדט השפיע על אמנים ישראלים רבים, בהם יעקב פינס, משה גת, יונה מך ורות במברגר שהם למעשה ממשיכיה של האסכולה האקספרסיוניסטית הגרמנית.
הערכה מחודשת.
בשנים האחרונות זוכה שטיינהרדט להערכה מחודשת של עבודותיו. בשנת 1998 הוצגה תערוכה גדולה מעבודותיו במוזיאון הפתוח בתפן שנשאה את השם "בין יעקב לישראל - זהות ומולדת ביצירתו של יעקב שטיינהרט" (אוצר: גבריאל מענית). בשנת 2000 נערכה במוזיאון העירוני של ברלין תערוכה גדולה של רישומיו, בעקבות תרומתם למוזיאון על ידי יוספה בר-און שטיינהרדט, בתו היחידה של האמן. בשנים 2010–2011 הוצגה תערוכה גדולה של הדפסים, רישומים וציורים מעשי-ידיו תחת הכותרת "חלום יעקב: שטיינהרט – הדפסים, רישומים וציורים" במוזיאון ישראל בירושלים, באצירת רונית שורק. בשנת 2011 הוצגה התערוכה "מקורות, עיירה, מולדת" בגלריית "מרכז הקצה" בנהריה, באצירת יצחק דה לנגה ובסיועה של בת האמן.
Balaena mysticetus
Balaena
הצלצול 2
הצלצול 2 (באנגלית: The Ring Two) הוא סרט אימה/מסתורין אמריקאי, שיצא לאקרנים ב-2005, ומהווה סרט המשך לסרט הצלצול (2002). הסרט בוים על ידי הידאו נקטה, במאי הסרטים "רינגו" ו"רינגו 2" היפנים עליהם נשענה עלילת הסרט הראשון. הסרט גרף בסוף השבוע הראשון להקרנתו 15 מיליון דולרים והגיע להכנסות בשווי של כ-129 מיליון דולרים. זהו סרטו הראשון של נקטה בארצות הברית, סרטיו המקוריים ידועים בהצלחתם בזכות היכולת לעורר פחד על ידי נקמה ורוע ובכך ליצור תחושת אימה.
תקציר העלילה.
חצי שנה לאחר אירועי הסרט הראשון ומיד לאחר אירועי הסרט הקצר, הקלטת המקוללת של סמארה מורגן עשתה את דרכה אל העירייה אסטוריה שבאורגון. תלמיד תיכון בשם ג'ייק פירס הגיע ליום השביעי והאחרון כחלק מחוקי הקללה ומבקש מחברתו אמילי לצפות בקלטת ובינתיים מחכה במטבח עד שהיא תסיים לצפות. ג'ייק מקבל שיחת טלפון מחברו ומתגלה שהם ביחד תכננו להראות לאמילי את הסרט ובכך להציל את ג'ייק ממוות. לפתע, ג'ייק מבחין בנוזל שחור שנוזל לכיוון המטבח וממהר חזרה לסלון, רק כדי לגלות שאמילי המפוחדת כיסתה את עינייה במהלך כל הסרט. ג'ייק לאחר מכן נהרג על ידי סמארה.
רייצ'ל קלר ובנה איידן עזבו את סיאטל ועברו לאסטוריה לאחר שאיידן הכין עותק מהקלטת בסרט הקודם והפיץ אותו הלאה. רייצ'ל עובדת בתור כתבת במקומון בעירייה תחת העורך מקס רורק. רייצ'ל שומעת על מותו של ג'ייק ובודקת את גופתו, אך חווה חיזיון שבו סמארה תופסת אותה ומצהירה שהיא מצאה אותה. רייצ'ל פורצת לביתו של ג'ייק, גונבת את הקלטת ושורפת אותה. בינתיים, איידן חווה סיוט שבו סמארה גוררת אותו אל תוך הטלוויזיה. לאחר מכן הוא מתחיל לפתח היפותרמיה וכוויות בזרועותיו. במהלך יריד בעירייה, איידן נכנס לשירותים ומצלם את עצמו מול המראה ומגלה את סמארה עומדת מאחוריו. רייצ'ל לוקחת אותו הביתה, אך בדרך הם מותקפים על ידי עדר צבאים שהורס את המכונית. לאחר מכן רייצ'ל מחזירה את איידן הביתה, אך מתחילה לדאוג לבריאותו. רייצ'ל רואה את סמארה בחיזיון נוסף ומבינה שסמארה השתלטה על גופו של איידן.
רייצ'ל מבינה שאסור להם להישאר לבד בביתם והשניים הולכים אל ביתו של מקס, העורך שלה. היא מבקשת ממקס עזרה בטענה שהחשמל בביתה נפל ומקס מארח אותם בביתו. בזמן שרייצ'ל מנסה להכניס את איידן לאמבטיה הוא מפתח פחד ממים וסמארה גורמת למים לרחף מחוץ לאמבטיה ומתגלה מול רייצ'ל שמנסה בתורה להטביע את סמארה באמבטיה. מקס נכנס ורואה את רייצ'ל מטביעה את איידן ומכריח אותה לקחת אותו לבית החולים. בזמן שהוא ישן, איידן מעורר חיזיון ברייצ'ל ומדרבן אותה לחקור עוד על מקורותיה של סמארה.
בגלל הכוויות בידיו של איידן, פסיכיאטרית מהשירות למען הילד מגיעה לבית החולים ומונעת מרייצ'ל להתקרב לבנה בחשד להתעללות. רייצ'ל מסרבת לדבר עם הפסיכיאטרית, אך האחרונה חושפת בפניה שהיא מודעת לדיכאון לאחר הלידה שרייצ'ל חוותה בלידתו של איידן. הפסיכיאטרית מגרשת את רייצ'ל מחדרו של איידן בבית החולים עד שהשתיים יידברו והיא כבר לא תהווה סיכון לבנה.
רייצ'ל ניגשת למשרד האימוץ במטרה לברר פרטים על הוריה הביולוגיים של סמארה, אך לצערה הם שולחים אותה לבית הזוג מורגן. רייצ'ל חוזרת אל ביתם של המורגנים על האי מוסקו ומגלה שסוכן נדל"ן מנסה למכור את הבית. סוכן הנדל"ן משקר בקשר למה שקרה לזוג מורגן (שניהם התאבדו), אך חושף שהריהוט הקודם שלהם נמצא במרתף. רייצ'ל פורצת למרתף הבית ומגלה שלל חפצים ביניהם הראי מהקלטת, תיבת הנגינה של סמארה ומזוודה המכילה הוכחות לזהותה של אמה הביולוגית של סמארה.
בזמן שרייצ'ל במרדף אחר תשובות, סמארה מקבלת שליטה מלאה על גופו של איידן ובעזרת כוחותיה הטלפתיים גורמת לפסיכיאטרית להתאבד בעזרת זריקה קטלנית.
רייצ'ל מגיעה לכנסייה ומגלה שאמה הביולוגית של סמארה הייתה אישה בשם אוולין שהופיעה בפתח המנזר לבדה יחד עם התינוקת ובמהלך זמנה שם ניסתה להטביע את סמארה, אך נכשלה בכך ואושפזה בבית חולים לחולי נפש. כאשר רייצ'ל מגיעה לבית החולים מתגלה לה שאוולין חיכתה לה והיא מורשית להיכנס לחדרה. אוולין אומרת לרייצ'ל ש"חלומות זה המקום הבטוח" ושבתה ביקשה ממנה להטביע אותה ומאשימה את רייצ'ל שנתנה למוות לחדור "לבפנים". כאשר רייצ'ל עוזבת היא שואלת את אוולין לעצה ואוולין מפצירה בה להקשיב לבנה.
איידן משחרר את עצמו מבית החולים וחוזר אל ביתו של מקס. מקס מגיע ומנסה לצלם את איידן בחשאיות (בהתאם לבקשתה של רייצ'ל קודם לכן). כאשר רייצ'ל חוזרת לביתו של מקס איידן מברך אותה לשובה בצורה שלא אופיינית לו. היא יוצאת החוצה ומגלה את גופתו של מקס ברכבו. כאשר רייצ'ל נרדמת היא חולמת על איידן שאומר לה שעליה לגרש את סמארה. כאשר היא מתעוררת היא מסממת את איידן עם תרופות שינה ומכניסה את גופו לאמבטיה, שם היא מנסה להטביע אותו כדי להוציא את סמארה מגופו. סמארה יוצאת מגופו של איידן ומופיעה מחדש בטלוויזיה בסלון. רייצ'ל נותנת לסמארה לגרור אותה אל תוך המסך, למרות תחינותיו של איידן שתישאר.