גורל יהודי הקהילה בשואה.
בעקבות פרסום "החוקים היהודיים" (1938 ואילך) של ממשלת הונגריה, שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, פוטרו פקידי הרשות היהודים ונלקחו רישיונותיהם של בעלי מלאכה.
אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939) גויסו צעירים יהודיים מהעיירה לעבודות כפייה. במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נצטוו יהודי נאגיקאלו לענוד את הטלאי הצהוב. בליל 4 באפריל רוכזו בבניין בית הספר, שם הוחזקו שבעה ימים. הם הועברו לגטו נירג'האזה, אך משום הצפיפות הקשה ששררה בו, פוזרו בין כפרי הסביבה ועברו התנכלויות על ידי שוטרי המקום. ב-22 במאי רוכזו שוב בנ'ירגיהאזה, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר השואה.
בתום המלחמה חזרו לעיירה 98 ניצולים וחידשו את חיי הקהילה. בשנת 1948 ישבו בקאליב 72 יהודים.
לשכת המסחר והתעשייה ישראל-אוקראינה
יש לי אהוב
אנדריי בלואוסוב
אנדריי רמוביץ' בלואוסוב, או אנדריי בלוסוב (ברוסית: Андре́й Рэ́мович Белоу́сов; נולד ב-17 במרץ 1959, מוסקבה, ברית המועצות) הוא מדינאי, מדען וכלכלן רוסי. סגן ראש ממשלת רוסיה מאז 21 בינואר 2020. מאז מרץ 2020, משמש כיושב ראש דירקטוריון חברת הרכבות הלאומית.
כיהן כשר הפיתוח הכלכלי של הפדרציה הרוסית מיום 21 במאי 2012 עד 24 ביוני 2013 וכעוזר לנשיא הפדרציה הרוסית לענייני כלכלה מיום 24 ביוני 2013 עד 21 בינואר 2020.
כיהן כממלא מקום ראש הממשלה (בעקבות הידבקותו בנגיף הקורונה של ראש ממשלת הפדרציה הרוסית מיכאיל מישוסטין) במשך 20 יום.
הוא חבר באקדמיה הרוסית למדעי הטבע. חבר במועצות האקדמיות של המכון לחיזוי כלכלי של האקדמיה הרוסית למדעים. חבר המועצה המדעית והמערכת של כתב העת "בעיות חיזוי". דוקטור לכלכלה (2006). כלכלן מכובד של הפדרציה הרוסית (2007).
ביוגרפיה.
אנדריי בלואוסוב נולד ב-17 במרץ 1959 במוסקבה במשפחתו של הכלכלן הסובייטי רם בלוסוב (אמו - אליסה פאבלובנה - הייתה רדיוכימאית, לימים עסקה בכימיה של יסודות נדירים). על פי דיווחים בתקשורת, רם בלוסוב היה יוצר בית הספר המדעי הסובייטי בתחום התמחור והניהול והיה אחד המשתתפים בהכנת "הרפורמות של קוסיגין", לימים חקר את ההיסטוריה הכלכלית של ברית המועצות.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר השני לפיזיקה ומתמטיקה, הוא נכנס לפקולטה לכלכלה באוניברסיטת מוסקבה וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1981. במהלך ההכשרה הוא החל לשתף פעולה עם קבוצת כלכלנים בהנהגתו של אלכסנדר אנצ'ישקין, שבשנים 1977–1981 שימש כראש אחת המחלקות בפקולטה לכלכלה.
לאחר שקיבל תעודה להשכלה גבוהה, המשיך אנדריי בלואוסוב את לימודי התואר הראשון במכון המרכזי לכלכלה ומתמטיקה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות. במקביל החל שם את הקריירה המדעית שלו, תחילה כחוקר מתלמד, אחר כך כעמית מחקר זוטר במעבדה למידול מערכות, בראשותו של א.ב. ירשוב. בשנת 1994 הוא הפך לאקדמאי של האקדמיה הרוסית למדעים.
בפברואר 1986, הוקם המכון לכלכלה וחיזוי ההתקדמות המדעית והטכנית של האקדמיה למדעים של ברית המועצות על בסיס מספר חטיבות מדעיות של המכון המרכזי לכלכלה ומתמטיקה. פעילותו העיקרית של המכון היא תחזית כלכלית. בלואוסוב עבר לעבוד במכון לכלכלה ופוליטיקה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות, שם מילא בעקביות תפקידים של עמית מחקר זוטר ועמית מחקר. סדרי העדיפויות המחקריים שלו התמקדו בחיזוי מגמות מקרו-כלכליות, כמו גם באינפלציה ובמשבר המבני בכלכלה בסגנון סובייטי.
בשנת 1988 קיבל את התואר שלו ושלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1991 מונה לראש מעבדה במכון לכלכלה ופוליטיקה של האקדמיה למדעים של ברית המועצות ובמשרה זו החזיק עד 2006, תוך שהוא משלב אותו עם עבודה בארגונים אחרים ושוחרר מהמכון רק לאחר שעבר לשירות המדינה. ביוזמתו של בלואוסוב פורסמה במעבדה כתב עת אנליטי לכלכלה.
בממשלה הפדרלית.
מאז 1999 הוא היה חבר יועץ למשרד הכלכלה וייעץ למספר ראשי ממשלה: יבגני פרימקוב, סרגיי סטפאשין, מיכאיל קסיאנוב ומיכאיל פרדקוב.
בנובמבר 1991 הוקמה קבוצה אנליטית של האיגוד למדיניות חוץ, המכונה לעיתים גם "קבוצת בסמרטניך" (בשם מייסדה, שר החוץ לשעבר של ברית המועצות, אלכסנדר בסמרטניך). אופן עבודתה היה ארגון של דיונים נושאיים קבועים. בהמשך, התמלול מפוענח והופך לנושא מחקר מעמיק יותר, ובמקרים מסוימים משמשים כבסיס ליצירות מדעיות. בלואוסוב הצטרף לקבוצה בתחילת שנות ה-90 והשתתף בפיתוח מספר נושאים. יחד איתו השתתף אנדריי קלפאץ' בעבודת הקבוצה שבעתיד מונה לסגנו של בלואוסוב במשרד לפיתוח כלכלי.
בשנת 2000 הקים ועמד בראש המרכז לניתוח מקרו-כלכלי וחיזוי לטווח קצר, שעל בסיסו בשנת 2005 פרסם את הדו"ח "מגמות ארוכות טווח בכלכלה הרוסית: תרחישים להתפתחותה הכלכלית של רוסיה עד 2020". בדו"ח חזה בלואוסוב את המשבר הכלכלי של 2008. בנוסף, הוא הצביע על נסיגה כלכלית אפשרית בשנים 2011–2012 וכישלון מערכת הממשל הציבורי בשנים 2015–2017.
בשנת 2006 עבר לשירות ציבורי ובהזמנת שר הפיתוח הכלכלי של הפדרציה הרוסית הרמן גרף מונה לסגנו. במקביל, הוא התפטר מכל שאר תפקידיו הקודמים.
באותה שנה קיבל בלואוסוב תואר דוקטור לכלכלה והגן על עבודת הדוקטורט שלו "סתירות וסיכויים להתפתחות מערכת ההתרבות של הכלכלה הרוסית".
במשרד בלואוסוב פיקח על החסמים המקרו-כלכליים ועבק בסוגיות של שיפור אקלים ההשקעה, יישום תוכניות ממוקדות פדרליות ופעילות השקעות של ונשאקונום בנק. תחת הנהגתו פותחו המושג פיתוח חברתי-כלכלי ארוך טווח (KDR-2020) והצעת החוק לסחר (שאומצה ב-28 בדצמבר 2009).
בשנת 2007, כשעזב גרף את משרד הפיתוח הכלכלי, מונתה אלווירה נביאולינה, שכיהנה בעבר בתפקיד סגנית השר, לשרה. בלואוסוב נשאר בתפקידו עד שנת 2008, כשמונה לתפקיד בממשלה הפדרלית: ראש הממשלה ולדימיר פוטין מינה אותו למנהל המחלקה לכלכלה ומימון של מזכירות הממשלה ולסגן ראש ממשלת רוסיה. זמן קצר לפני כן, בקיץ 2007, קיבל בלואוסוב את התואר כלכלן מכובד של הפדרציה הרוסית. על עבודת כינון סדר היום הכלכלי של ממשלת רוסיה בשנים 2008–2012 היו אחראים איגור שובאלוב, בלואוסוב ואלווירה נביאולינה.
בממשלת הפדרציה הרוסית בלואוסוב היה אחראי לנושאים הקשורים לתקצוב, השקעות ציבוריות ושיפור אקלים ההשקעה. תחתיו הוקמה הסוכנות ליוזמות אסטרטגיות, שמטרתה לשפר את התנאים לביצוע עסקים ברוסיה.
במאי אישרה הדומה הממלכתית על פי הצעת הנשיא פוטין, את דמיטרי מדבדב כראש ממשלת הפדרציה הרוסית. לאחר זמן מה הוכרז על קבינט חדש: בלואוסוב מונה לתפקיד שר הפיתוח הכלכלי. יתרה מזאת, על פי דיווחים בתקשורת, בלואוסוב נחשב גם כעוזרו של נשיא הפדרציה הרוסית בנושאים כלכליים, אולם אז התקבלה החלטה למנות את אלווירה נביאולינה לתפקיד זה.
ב-24 ביוני 2013 מונה לעוזר נשיא הפדרציה הרוסית (בסוגיות כלכליות), במקום אלווירה נביאולינה, שעזבה את הסגל הנשיאותי כדי לכהן כנגידת הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית.
מ-17 ביוני 2015 ועד 29 בספטמבר 2017, שימש כיו"ר הדירקטוריון של חברת הנפט רוסנפט. ב-21 בינואר 2020 מונה לסגן ראש הממשלה הראשון של הפדרציה הרוסית בממשלה החדשה של מיכאיל מישוסטין. מאז מרץ 2020 משמש כיו"ר דירקטוריון חברת הרכבות הרוסית.
ממלא מקום ראש הממשלה.
ב-30 באפריל 2020 מונה לממלא מקום ראש ממשלת רוסיה בעקבות כניסתו של מיכאיל מישוסטין לבידוד בשל הידבקותו בנגיף COVID-19. במשך 20 יום שכיהן בתפקיד בלט בכך שדחף להקלות בסגר שהוטל על האזרחים.
משפחתו.
הוא נשוי ללריסה ולדימירובנה בלואוסובה (אבדייבה) (ילידת 1961). אלו נישואיו השניים. מנישואיו הראשונים יש לו בן, פאבל (יליד 1994), בוגר אוניברסיטת באומן במוסקבה.
אחיו הצעיר דמיטרי הוא מומחה מוביל במרכז לניתוח מקרו-כלכלי וחיזוי לטווח קצר.
Una Rosa Blu
Una Rosa Blu (באנגלית: A Blu(e) Rose; בעברית: פרח כחול) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת המקסיקנית גלוריה טרווי. האלבום יצא לאור ב-2 באוקטובר 2007, על ידי חברות התקליטים יוניוויז'ן מיוזיק גרופ ויוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט.
את האלבום הקליטה טרווי בשנת 2005 ובשנת 2006. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים: "Psicofonía", "Cinco Minutos", "Pruébamelo", "El Favor de la Soledad" ו-"Lo Que Una Chica Por Amor es Capaz".
רקע והצלחה.
האלבום הופק על ידי סרחיו ג'ורג', בוב בנוזו וארמנדו אבילה. איגוד תעשיית ההקלטות המקסיקני העניק לאלבום את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב הלטיני, על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה.
נכון לאפריל 2020, מכירותיו של האלבום ברחבי העולם עולות על למעלה מ-600,000 עותקים.
השפעת מגפת הקורונה על הקהילה הגאה
מגפת הקורונה, שלה השפעות רבות על תחומי החיים במדינות רבות ברחבי העולם, הייתה בעלת השפעה משמעותית וייחודית על הקהילה הגאה בישראל וברחבי העולם.
מאפיינים ייחודיים לקהילה הגאה.
מחקרים שונים מצאו כי קיים חשש לפגיעות מיוחדת להידבקות בנגיף הקורונה ולהתמודדות עמו בקרב אוכלוסיית הקהילה הגאה, מסיבות שונות:
מאפיינים בריאותיים.