בדיקת אקראיות היא משימה קשה. לא ניתן להוכיח מבחינה מתמטית כי רצף כלשהו הוא אקראי באמת, אולם ניתן לבדוק אקראיות מבחינה סטטיסטית חישובית. ישנם כמה כלים מעשיים למדידת אקראיות סטטיסטית של רצפים בינאריים. כולל מדידות המבוססות על מבחני תדירות, התמרה וסיבוכיות או שילוב ביניהם. בין המבחנים הידועים נמנים אלו של קאק, פיליפס, יון, הופקינס, בת', דאי, זאמן ומרסגליה. החומר המקיף ביותר אודות אקראיות הוא של דונלד קנות' בספרו The Art of Computer Programming כרך שני.
ראו: מחולל מספרים אקראיים: מבחנים סטטיסטיים.
תפיסות מוטעות ושגיאות נפוצות.
לעיתים עולה טענה בפי מהמרים, שהיות שכל המספרים בסופו של דבר ייבחרו ברצף האקראי, אותם מספרים שלא הופיעו עדיין הם "הבאים בתור", במילים אחרות סיכוייהם גבוהים משל אלו שכבר הופיעו. טענה זו נכונה רק אם מדובר בבחירת מספרים ללא חזרות, למשל כאשר מספרים שנבחרו מוסרים מהערימה, ואז הסיכויים של אלו שטרם נבחרו גדלים, כמו במשחקי קלפים מסוימים. אולם כאשר מדובר במקרה הכללי של אקראיות הטענה אינה נכונה – אם מחזירים כל מספר שנבחר לערמה הרי שהסיכויים לבחירת כל מספר שווים, כמו במקרה של הטלת קוביות או בכל הגרלת לוטו נפוצה. דרך נכונה להסתכל על זה היא שתהליך אקראי כמו הטלת מטבע אינו מכיל זיכרון, כך שלתוצאות קודמות אין כל השפעה על תוצאות עתידיות. תכונה הסתברותית זו מכונה חוסר זיכרון.
תפיסה מוטעית אחרת היא האמונה שמספר מסוים הוא "מקולל" (ראו: חוק בנפורד) – אמונה טפלה שהיא כמעט היפוכה של הטענה הקודמת. לא מעט מאמינים שמספרים שהופיעו בתדירות נמוכה בעבר, נוטים להדיר רגליהם גם בעתיד. כמוה כטענה כי מספר מסוים "מבורך" שמושמעת מפי לא מעט מהמרים. מבחינה מתמטית אמונות אלו מופרכות, למעט מקרים יוצאים מן הכלל שבהם המכשיר המייצר את המספרים האקראיים נוטה לצד כלשהו. אמונות אילו לא לגמרי מופרכות כי באופן טבעי, אירועים בלתי צפויים או אי-ודאיים באופן מושלם אינם נפוצים, ותמיד קיימות הטיות מסוימות, דבר המאפשר ללמוד מהו האירוע בעל הסבירות הגבוהה ביותר שיתרחש. אולם לא ניתן להשליך לוגיקה זו על מערכות שפותחו במיוחד על מנת לבטל הטיה סטטיסטית, כמו גלגל רולטה או קוביות משחק.
סאמים
סאמים (ביחיד סאמי), הם בני העם היושב בלפלנד שנמצאת בצפון סקנדינביה.
השם לאפים, שמקורו בשפות סקנדינביות כדוגמת שוודית או נורווגית נתפס כפוגעני בעיני רבים מהם, המעדיפים שיקראו להם "סאמים".
מרביתם של הסאמים חיים בצפון נורווגיה (בין 40 ל-50 אלף איש) ובצפון שוודיה (כ-17,000). מיעוטם חי בצפון פינלנד (כ-6,000 סאמים) ובצפון רוסיה באזור הגובל עם פינלנד (כ-2,000 סאמים). צפון ומרכז סקנדינביה מכונים בשפת בני הסאמי "סאפמי", היינו, ארץ הסאמי.
שפתם של הסאמים נקראת סאמי, והיא משתייכת לקבוצת השפות הפינו-אוגריות.
סוברים כי השבטים הלאפים נדדו ממרכז אסיה (מונגוליה) אל צפון סקנדינביה בסוף המילניום הראשון. שבטים אלו היו בעלי תרבות טכנולוגית פשוטה. הפולחן העתיק של הסאמים, השמאניזם, התבסס על אמונה במספר רב של אלים.
במהלך המאות האחרונות בהשפעת מיסיונרים פרוטסטנטים, החלו חלק מהסאמים להאמין בנצרות והסתגלו לתרבות המערבית.
שאיפה לאומית.
הסאמים רואים עצמם כמי שנושלו מאדמותיהם אך למרות זאת רבים עדיין מקיימים אורח חיים מסורתי, לסאמים שפה, דגל ושאיפות לאומיות. בשוודיה ונורווגיה נודעו מתחים בין המדינה לבין רצונות הסאמים, הסובלים מהשפעות המודרניזציה. בעקבות הוועידה האירופית שדנה בהגנה על זכויות עמים ילידיים בשנות ה-90 הכירו שלטונות שתי מדינות אלה בתושביהן הסאמים כילידים ולא עוד כמיעוט, ובכך קיוו ליישר את התנהלותן לפי דרישות החוק הבינלאומי.
דמוגרפיה.
על פי ההערכות מונה האוכלוסייה הסאמית כ-70 אלף נפש. הסאמים מהווים מיעוט בכל המדינות בהם הם יושבים, ולמעשה אף בלפלנד עצמה, בה אין הם מונים אלא כ-3.25 אחוז מהאוכלוסייה, שרובה סקנדינבית.
יש המחלקים את הסאמים בחלוקות משנה על פי המדינה או האזור בהם הם יושבים, על פי שפת הדיבור או על פי תעסוקתם או מסורותיהם.
חלוקה על פי תעסוקה:
תרבות.
תרבותם של הסאמים נעוצה במרחבי הטבע שבו הם מגדירים את זהותם וחייהם, ושואבת מהקוטביות של החיים באזור הסוב-ארקטי, ולכן הם מייחסים בפולחנם חשיבות רבה לסממנים של חילופי עונות, ציד ושלג, לצד תשומת לב מרובה לפרטי-לבוש, הכוללים קישוטים מוקפדים ומשתנים מקהילה אחת לשנייה - לסאמים של נורווגיה למשל סגנון לבוש שונה מעט מלאחיהם שבפינלנד; הדיאלקטים של שפת הסאמי גם הם אינם אחידים, וכך יתר האפיונים המסורתיים. ועל אף זאת רואים עצמם הסאמים כבני קבוצה אחת.
לסאמים דגל משלהם, ואת חגם הלאומי הם מציינים ב-6 בפברואר.
Parachutes
Parachutes (בעברית: מצנחים) הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד מכירות האלבומים בבריטניה עם פלטינה משולשת, ונשאר בעשירייה הפותחת למשך 33 שבועות. בארצות הברית, הגיע האלבום למקום 51 במצעד האלבומים של הבילבורד.
תוכנית החלל הרוסית
עצם הרקה
עצם הרקה (TA: Os temporale) היא אחת מזוג עצמות המצויות מצידי הגולגולת, ומרכיבות את רוב החלק הצדדי שלה. העצם ממשיכה לכיוון בסיס הגולגולת ומרכיבה חלק קטן ממנו. בכל עצם רקה יש חמישה חלקים: החלק הקשקשתי (Pars squamosa ossis temporalis), החלק העוּלּי (zygomatic), החלק הסלעי (Pars petrosa ossis temporalis), החלק הפטמתי (pars mastoidea), החלק התוּפִּי (Pars tympanica ossis temporalis) וזיז חרטי (Processus styloideus ossis temporale).
החלק החשוב ביותר של העצם הוא החלק הסלעי, שבו נמצאת האוזן התיכונה ועצב הגולגולת השמיני, האחראי על השמיעה ועל שיווי המשקל. חלק זה מסתיים בחלק התופי, שאליו מחוברת האפרכסת. בנוסף לעצב השמיני, יוצא מעצם זו גם עצב הגולגולת השביעי, המעצבב את הפנים ואת רוב בלוטות הפנים.
חוק כלים שלובים
כלים שלובים הם כלים המאפשרים מעבר נוזל בחופשיות ביניהם.
חוק כלים שלובים הוא חוק פיזיקלי הקובע כי גובה פני נוזל מסוים בכלים שלובים ישאף להיות שווה (אם פועל כוח משיכה).
דוגמה לחוק כלים שלובים ניתן לראות בגובה פני הים. גובה פני הים בכל רחבי כדור הארץ כמעט אחיד (ההבדלים נובעים מהשפעות של גאות ושפל והפרשי מליחות), בכל הימים המחוברים זה לזה. לכן הפשרת הקרחונים בקטבים תביא לעליית גובה פני הים בכל כדור הארץ, ואיים טרופיים שכל גובהם סנטימטרים ספורים מעל גובה פני הים הנוכחיים יכוסו מים. לעומת זאת, ימים שאינם מחוברים לאוקיינוסים העולמיים הם בעלי מפלס שונה, למשל ים המלח והכנרת, שמפלס מימיהם עולה ויורד במנותק מהאוקיינוסים.
גובה פני המים בכלים המחוברים אינו תלוי בצורת הכלי או ברוחבו. לדוגמה, פני הים התיכון ופני האוקיינוס האטלנטי שואפים להיות באותו גובה, מכיוון שהם מחוברים במצר גיברלטר, למרות שהים התיכון קטן ורדוד בהרבה מהאוקיינוס האטלנטי. מאחר שהים התיכון שוכן באזור חם יחסית בתוך אגן סגור כמעט לגמרי, טמפרטורת המים בו גבוהה יותר, והאידוי שלו מהיר יותר מזה של האוקיינוס האטלנטי, ואלמלא היו מחוברים, הוא היה מאבד מגובהו לעומת האוקיינוס האטלנטי (עד כדי התייבשות, כפי שקרה באירוע המסיני). בשל חוק הכלים השלובים, מים רבים זורמים מהאוקיינוס האטלנטי אל הים התיכון דרך מצר גיברלטר, ומאזנים את גובה המים בין שניהם. בשל כך ישנה זרימה חזקה מאוד במצר גיברלטר ממערב למזרח, ואף פעם לא להפך.
מבחינה פיזיקלית, מושתת חוק כלים שלובים על עקרון האנרגיה המינימלית. בהינתן מגוון מצבים אפשריים שהמערכת יכולה להימצא בהם, המערכת תימצא במצב בעל האנרגיה הפוטנציאלית הנמוכה ביותר, כל עוד המערכת יכולה לעבור בקלות בין מצבים. האנרגיה הפוטנציאלית של טיפת נוזל מתבטאת בגובהה של הטיפה, כלומר במרחקה של הטיפה ממרכז כדור הארץ. האנרגיה הפוטנציאלית של כל המערכת תהיה הנמוכה ביותר כאשר הנוזל ממלא את המקומות הנמוכים ביותר האפשריים. מכיוון שמדובר בנוזל, הרי שאין כמעט התנגדות של הנוזל לזרימה (צמיגות). לו היה מדובר בזורם צמיג, למשל דבש קר, היה זמן ההגעה לשיווי משקל ארוך יותר.
עקרון הפעולה של כלי העבודה שטיכמוס, המשמש לפילוס, מבוסס על החוק.
מעיין פועם.
מעיין פועם הוא סוג של מעיין קרסטי, הבנוי על חוק כלים שלובים, ולכן במקום לנבוע בקצב קבוע, הוא פורץ בקילוחים באופן קצוב כפעימות לב. ספיקה בלתי רציפה זו נגרמת מאגירתם של מי תהום בחללים קרסטיים בסלע, אשר מגיעים לסף מילוי מקסימלי, ואז מתרוקנים בבת אחת.
ישנם מעיינות שפועמים כל השנה, וישנם שפועלים רק בחלק מעונות השנה.
בתרבות.
בשיר "כלים שלובים" שכתב אהוד מנור (לחן: יוני רכטר, ביצוע: גידי גוב), ישנה התייחסות לכלים שלובים כתיאור מטאפורי של היחסים בין הדובר לאהובתו.
באוניברסיטת תל אביב, מונהגת תוכנית "כלים שלובים" בה לומדים הסטודנטים קורסים מתחומים שונים ממסלולם הראשי.
לפים
מכונת הרחצה
תנטוס
תָנָטוֹס (ביוונית: θάνατος, "מוות") היה התגלמות המוות במיתולוגיה היוונית. הוא שכן בעולם התחתון ונחשב לישות מפחידה ביותר, המביאה איתה את צינת הלילה ואימת המוות. בקרב הרומאים הוא נודע כמוֹרְס (Mors).
מיתולוגיה.
ב"איליאדה" מוזכר תנטוס כאחיו התאום של היפנוס, התגלמות השינה. הסיודוס מציין שתנטוס הוא בנה של ניקס, אלת הלילה ומציין שהוא (כמו אחיו) נולד ללא שניקס קיימה יחסי מין.