בקלינגונית אין מילות תואר ותפקידם מתמלא על ידי פעלים. ישנן שתי אופציות לסידור הפועל ושם העצם. כאשר הפועל לפני, אז זה שקול לכך שמתממשים בפועל להיות, לדוגמה yIQ wep זה המעיל או רטוב, וכאשר שם העצם לפני, אז זה שקול לכך שלא צריך להשתמש בפועל להיות, לדוגמה wep yIQ זה המעיל הרטוב. (wep זה מעיל, yIQ זה רטוב). ניתן להוסיף לפועל תיאורים זזים, כמו 'qu ו- 'Ha, או סיומות של פעלים מסוג חמישי, כמו 'pa.
סוגי שונים של מילים.
כינויי גוף.
בקלינגונית, כינויי הגוף משמשים גם כפועל "להיות" לפי הטיית גוף (כמו בעברית, i am man, שקול ל-"אני אדם", וזה שקול ל-"loD jIH"). לכן, כינויי גוף יכולים לקבל סיומות של פעלים כמו כל פועל אחר. נושא שאינו כינויי גוף יופיע לאחר כינויי הגוף עם הסיומת ’e’. בגוף שלישי (יחיד ורבים) יש הבחנה (דומה לצורת הריבוי) בין בעלי יכולת דיבור ושאינם בעלי יכולת דיבור.
מילות קישור.
בקלינגונית ישנן 7 מילות קישור והן מתחלקות לשתי קבוצות: קישור בין משפטים (4) וקישור בין מילים (3): יש שלושה זוגות מילות קישור שקולות, בכל זוג יש גרסה המקשרת בין משפטים וגרסה המקשרת בין מילים והן (קישור מילים וקישור משפטים בהתאמה) וגם (je,ej) או (joq,qoj) ואו בררני (ghap,pagh). בנוסף לכך, מילת הקישור בין מפשטים ach’ משמשת לניגוד (כמו המילה העברית אבל).
תואר הפועל.
תואר הפועל בדרך כלל יבוא בתחילת המשפט, אך תיאורי זמן תמיד יבואו ראשונים בסדר תיאורי הפועל. ניתן להוסיף לתיאורי הפועל את הסיומת ’Ha בשביל ליצור שלילה של תואר הפועל.
מספרים.
בקלינגונית שיטת הספירה היא שיטה עשרונית, והמספרים הולכים מגדול לקטן כך שהחזקות של עשר הם סיומות.
לדוגמה:
הסיומת DIch מוספת (למספר היחידות) בשביל להפוך מספר למספר סדור, בעוד שהסיומת logh מוספת בשביל לציין את כמות הפעמים שפעלה חוזרת על עצמה.
מבנה תחבירי.
משפט פשוט בנוי מפועל אחד עם נושא (לא חובה במושא), כך שחובה תחילית לפועל, מכאן משפט פשוט יכול לכלול מילה אחת בלבד, אשר בנויה מפועל עם תחיליות ומוספיות. משפט מרוכב בנוי מכמה משפטים פשוטים אשר קשורים על ידי מילות הקישור הנ"ל (או, וגם, אבל, או בררני), אך גם בדרכים הבאים:
משפטים כמושא.
ניתן להסתכל על משפט שלם כמושא לפועל על ידי הוספת המילה 'e' בתחילת המשפט.
צורת השוואה.
ישנן 4 צורות השוואה בקלינגונית אשר מבוססות על מילות יחס:
שאלות.
כדי להפוך משפט לשאלה מוסיפים את הסיומת 'a' בהתאם למטרת השאלה. המילה ל"כן" היא HISlaH או HIja’ והמילה ל"לא" היא ghobe’. בשביל ליצור שאלות שאינן כן ולא, מוסיפים את מילות השאלה הבאות: chay (איך), ghorgh (מתי), nuq (מה), nuqDaq (איפה), qatlh (למה), ar' (כמה), ו-Iv' (מי). מילות השאלה nuq ו-Iv' יופיעו במשפט במקומם הדקדוקי בהתאם לשאלה, זאת אומרת במקום הנושא או המושא. מילת השאלה ar' תופיע לאחר שם העצם עליו השאלה מכוונת.
מוהואיים
מוהואיים (שם מדעי: Mohoidae) היא משפחה של ציפורי שיר נכחדת שחיה באיי הוואי והותאמו לתזונה מצוף פרחים. עד לאחרונה הם נחשבו לקרובי משפחתם של הדבשניים אך בעקבות מחקרים התברר שהם דווקא מקורבים יותר לציצניתיים ולחטפיות המשי וכן לעוף שח-דקלים ופחות לעופות האוסטרליים. הדמיון ביניהם כמו גם הדמיון לצופיתיים נובע מאבולוציה מתכנסת מאבות שונים שהותאמו לתזונה מצוף פרחים.
אלו היו עופות בעלי גוף שחור וראשים כהים עם מקורים שחורים ארוכים ומעוקלים שהותאמו לפרחי הוואי הטרופיים. אורכם הגיע עד 30 ס"מ והם היו בעלי נוצות זהובות מתחת לכנפיים ובאזור השת ובכמה מינים גם על הכתפיים. נוצות הזנב ארוכות ואפורות-לבנות.
עופות אלו נכחדו כולם עד 1987 מהוואי ונחשבים למשפחה היחידה שנכחדה כולה בעת המודרנית. הם נכחדו עקב אובדן היערות בהם הן חיו אך בעיקר בגלל ציד של האנשים שהגיעו כדי להתקשט עם נוצותיהם המשובחות. חלקם נכחדו עקב מלריה שהובאה על ידי האדם והחיות שהביא עמו.
מיון.
יש המשייכים למשפחה גם את הסוג הנכחד פיופיו ("Turnagra") אך מקובל לסווג אותו במשפחת הזהבניים.
אריצרוצרסיים
אריצרוצרסיים (שם מדעי: Erythrocercidae) היא משפחה של ציפורי שיר, בה סוג יחיד - חטפית צהובה (Erythrocercus), המצויה רק באפריקה שמדרום לסהרה. בעבר היא נחשבה לחלק ממשפחת החטפיתיים, למונרכיתיים או לסבכיים אך מוגדרים כעת כמשפחה עצמאית.
אורך ציפורים אלה 9–12 ס"מ ומשקלם 5–8 גרם. הם בעלי צבעים חומים וצהובים באזור הבטן. העיניים צהובות ויש להם כיפה אדמדמה על הראש. הם חיים בין העצים ברחבי אפריקה
כולל ביערות הגשם של אגן הקונגו ומחפשים חרקים בין העצים והזלזלים שביערות הגשם.
הן עופות מונוגמיות המקננות בקני עץ על הענפים.
חטפית צהובה
חיוורנית
חיוורנית (שם מדעי: "Hypocolius ampelinus") היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחת החיוורניתיים (Hypocoliidae). תפוצתה משתרעת מעיחרק דרך איראן ועד טורקמניסטן,אפגניסטן ופקיסטן. בסתיו היא נודדת דרומה לכיוון חצי האי ערב, בחריין והודו. היא מצויה באזורים מדבריים, מטעי דקלים, ערבות ועמקים עם נהרות.
בישראל היא מזדמנת נדירה, שנצפתה עד בעיקר בדרום הארץ.
שמה בא לה עקב צבעה ה"משעמם", האפור-בהיר. היא בעלת זנב ארוך ומקור קצר ושחור. בקצות כנפיה נוצות לבנות. בסיס המקור מכוסה בזיפים קטנים. הזוויגים דומים חוץ מ"מסכה" המכסה את עיניו של הזכר.
זוהי ציפור קטנה וביישנית שנוהגת להסתתר בין השיחים עד לרגע האחרון ואז לעוף. היא מסתובבת בלהקות בעיקר בזמן הנדידה והיא ניזונה בעיקר מפירות כמו תמרים, תאנים ותותים. היא אוכלת גם חרקים ובשבי היא ניזונה גם מלחם.
בעבר קישרו את החיוורנית למשפחת הבולבוליים או החנקניים אך היום מקובל להניח כי היא קרובה לציצניתיים.
חיוורניתיים
ציפורי סוכר
ציפורי סוכר (שם מדעי: Promeropidae) היא משפחה של ציפורי שיר המצויה בדרום אפריקה ובה סוג יחיד - ציפור סוכר (Promerops). עופות אלו נחשבו בעבר כקרובים לדבשניים האוסטרליים אך היום הם נחשבים לקרובים יותר לטימליים לקיכליים ולצופיות המתנהגות כמותם. תפוצתם באזור אפריקה הדרומית ומצפינים עד לזימבבואה. הם חיים באזורים עשבוניים ואזורי שיחים בהם יש הרבה פרחים.
אורכם של ציפורי הסוכר 15–40 ס"מ והם בעלי נוצות זנב ארוכות מאוד ומקור ארוך ומכופף מטה. הזכרים בעלי זנב ארוך יותר מהנקבות וגם מקושטים מהם. צבע נוצות הגוף אפור אך הראש כתום עד צהוב והלחיים לבנות. כמו כן רגליהם ארוכות ולעיתים הם מהלכים מעל הפרחים.
ציפורי הסוכר הם יונקי צוף הניזונים בעיקר מצוף המכיל בתוכו סוכר. ואולם ממחקר שנעשה התברר כי הם ניזונים גם מחרקים ניזוני צף כמו דבורים ממשפחת Apidae וכן מזבובים שונים. הם ניזונים מהם כשהם מגיעים לפרחים ואז חוטפים אותם באוויר.
ציפור סוכר
תומאס אוגדן
תומאס ה. אוגדן (באנגלית: Thomas H. Ogden; נולד ב-4 בדצמבר 1946) הוא פסיכואנליטיקאי וסופר יהודי-אמריקאי. כתב ספרים חשובים בתחום הפסיכואנליזה וכן ספרי סיפורת. מזוהה בעיקר עם הזרם האינטרסובייקטיבי בפסיכואנליזה.
ביוגרפיה.
אוגדן גדל בצעירותו בפרוורי ניו יורק. אביו עבד כסדרן בקרנגי הול. לאחר סיום לימודיו בתיכון, החל בלימודי ספרות וטרום רפואה בקולג' אמהרסט במסצ'וסטס, ולאחר סיום התואר הראשון המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת ייל, בה גם השלים התמחות בפסיכיאטריה. הוא עבד כשנה כפסיכיאטר בקליניקת טאביסטוק בלונדון. סיים את הכשרתו כפסיכואנליטיקאי במכון הפסיכואנליטי בסן פרנסיסקו, שם נשאר כחבר סגל. במשך יותר מ-25 שנים ניהל את המרכז למחקר מתקדם בפסיכוזות. הוא גם היה חבר מערכת בכתב העת הבינלאומי לפסיכואנליזה.
אוגדן משמש כיום כמטפל ומדריך במכון הפסיכואנליטי של צפון קליפורניה. גישתו הפסיכואנליטית נחשבת אינטרסובייקטיבית ואינטגרטיבית, עם שילוב של השפעות מתאוריית יחסי אובייקט של מלאני קליין, ופסיכולוגיית האני.
אוגדן זכה ב-2004 במסגרת כתב העת הבינלאומי לפסיכואנליזה בפרס המאמר החשוב ביותר של השנה; ב-2010 זכה בפרס הסקל נורמן על הישג יוצא דופן בפסיכואנליזה; ב-2012 זכה בפרס סיגורני; וב-2014 בפרס הנס לוולד על תרומה בתחום החינוך הפסיכואנליטי.
המודל התאורטי של אוגדן.
אוגדן נשען במידה רבה על המודל של מלאני קליין. למודל זה הוסיף את העמדה האוטיסטית-מגעית. אוגדן מתאר את העמדה האוטיסטית-מגעית כעמדה ראשונית וגולמית בחיים, המוקדמת לכל סימבוליקה ומנגנוני הגנה פרימיטיבים והנשלטת על ידי החושים (בעיקר חוש המישוש), וקושר מעבר מוצלח של שלב זה ביכולת ליצור תיחום רגשי. מושג נוסף של אוגדן הוא השלישי האנליטי (The Analytic third), אוגדן מתאר את המושג כ"התנסות בהימצאות בו זמנית בתוך האינטרסובייקטיביות של מטפל (אנליטיקאי)-מטופל ומחוצה לה, סובייקטיביות שלישית זו, השלישי האנליטי האינטרסובייקטיבי, היא תוצר של הדיאלקטיקה הייחודית הנוצרת על ידי (בין) הסובייקטיביות הנפרדת של האנליטיקאי וזו של המטופל במסגרת האנליטית".
איראן במשחקים האולימפיים לנוער
איראן משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער האיראנים 25 מדליות, מהן 12 מדליות זהב. איראן משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער, אך ההשתתפות היא בעיקר סמלית ועד היום, לא זכה ספורטאי נוער אולימפי איראני במדליה במשחקי החורף.
השתתפות במשחקים.
משחקי הקיץ.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).