בשנת 2011 מונה למנכ"ל מרכז המחקר והפיתוח של מיקרוסופט בישראל. תחת ניהולו גדל מרכז הפיתוח בישראל והפך למרכז מו"פ גלובלי אסטרטגי של מיקרוסופט. מרכז המחקר והפיתוח בישראל מנה בשנת 2017 למעלה מ-1,000 עובדים העוסקים בתחומי Cybersecurity, Business Analytics, Consumer Analytics, Hardware וכן מעבדות וקבוצות חדשנות.
מרכז הפיתוח של מיקרוסופט בישראל מתפרש על פני מספר ערים – מרכז הפיתוח בהרצליה, מרכזי הפיתוח בחיפה ונצרת, וכן Microsoft Accelerator בתל אביב. יעקבי הוביל את קשרי מיקרוסופט בקהילה הטכנולוגית הכוללים, בין היתר, רכישה של חמש חברות ישראליות בשלוש השנים האחרונות וכן משמש כמנהל פורום ה -Multinational companies ב-Israeli Advanced Technologies Industries, פורום המונה 50 מנכ"לים של תאגידים בינלאומיים בתחום ההיי-טק.
בספטמבר 2017 הודיע על פרישתו ממיקרוסופט בסוף השנה. למחליפו מונה אסף רפפורט.
יורם יעקבי הוא שותף להגשת 23 פטנטים, 17 מהם אושרו עד היום. ביוני 2017 נבחר יורם לחבר הנאמנים של הטכניון ("הקורטוריון"). הוא פעיל בקידום דור העתיד הטכנולוגי בישראל, וכן הבטחת שילוב פריפריה חברתית וגאוגרפית במקצועות המדעיים. יורם פועל לקידום ושילוב החברה הערבית בתחומים אלו. כמו כן, הוא כתב מדריך טיולים על קפריסין – מדריך שיחור לקפריסין.
במישור אישי.
נשוי לגלי ואב לשלושה ילדים.
חברה ללא פסולת
ברנרד הירשוביץ
ברנרד הירשוביץ (באנגלית: Hirshowitz Bernard, נולד ב-1923), הוא כירורג פלסטי, פרופסור לכירורגיה פלסטית, מייסד ומנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית בבית החולים רמב"ם, מחלוצי הכירורגיה הפלסטית בישראל.
ביוגרפיה.
הירשוביץ נולד בלונדון. בהיותו בן שנה חזרה משפחתו לדרום אפריקה שם גדל. את לימודי הרפואה סיים באוניברסיטת ויטווטרסראנד ביוהנסבורג. בשלהי מלחמת העולם השנייה נוצר מחסור חמור ברופאים בבתי החולים באנגליה ולקראת 1945 יצא קול קורא שכתב כירורג חזה ד"ר פאטי (Fatty) אשר התריע על מחסור חמור ברופאים. בינואר 1946 הגיע הירשוביץ, בעקבות קול קורא זה, לעבוד בבתי חולים בלונדון. פרופ' הירשוביץ עבד 4.5 שנים במחלקות הכירורגיות בלונדון וזכה שם לתואר FRCS. עוד בשהותו באנגליה פגש את ד"ר חיים שיבא שהגיע מישראל והלה דיווח לו שצוותים רפואיים בראשותו של ד"ר ג'ק פן מגיעים מדרום אפריקה לישראל על מנת לתמוך בצוותים הרפואיים הקיימים.
במדינת ישראל.
עם חזרתו של הירשוביץ ליוהנסבורג יצר קשר עם ד"ר ג'ק פן. קשר זה היה החשיפה המשמעותית הראשונה לתחום הכירורגיה הפלסטית ולאחר תקופה בה היה לאסיסטנט של ד"ר פן, הצטרף ב-1951 למשלחת השנייה של ג'ק פן לישראל.
בתקופה זו הקים ד"ר ליאו בורנשטיין את המחלקה הראשונה לכירורגיה פלסטית בבית החולים תל-השומר, והירשוביץ הצטרף כדי לטפל בנפגעי מלחמה, כוויות ופצעי לחץ.
בסוף 1952 עבר הירשוביץ לבית החולים רמב"ם על מנת להניח את היסודות למה שתהיה המחלקה לכירורגיה פלסטית. ניתנו לו רק שתי מיטות ומשרד מרפאה קטן שם בדק את המטופלים. במהלך מבצע סיני ב-1956,
התרכזו מטופלים עם כוויות קשות בתל-השומר והוחלט להעביר מספר ניפגעים גם לרמב"ם בחיפה. בהמשך נפתחה גם יחידה לטיפול בכוויות.
הנחיצות במחלקה לכירורגיה פלסטית מסודרת ותיקנית קיבלה תמריץ נוסף במהלך מלחמת ששת הימים כאשר מספר רב של ניפגעים הגיעו לבי"ח רמב"ם. בתקופה זו המחלקה כללה 22 מיטות למטופלים ורק ב-1973, לאחר מלחמת יום כיפור החלה התמחות פורמלית.
במלחמת יום כיפור, המחלקה הפלסטית קלטה פצועים רבים. הירשוביץ פיתח במהלך המלחמה שיטת שיקום לנפגעי כוויות, באמצעות תזונה שכללה בין היתר 35 ביצים ביום.
ראשוני המתמחים במחלקתו של הירשוביץ היו קאטי קאופמן ודן מלר.
הירשוביץ חבר באגודות רפואיות בתחום הכירורגיה הפלסטית.
בשנת 1967 כיהן הירשוביץ כיושב ראש העמותה לניתוחים פלסטיים אסתטיים.
בשנת 1998 פיתח צוות מדענים מהטכניון שכלל את פרופ' הירשוביץ, פרופ' אלה לינדבאום וד"ר ירון הר-שי כרית סיליקון לטיפול לצלקות מוגדלות שנותרו כתוצאה מניתוחים או מנזק לעור כגון כויות או חתכים, אושרה לטיפול בארצות הברית על ידי ה-F.D.A.
ממחקריו.
הירשוביץ פרסם כ-130 מאמרים מקצועיים.
הוא כתב חמישה פרקים בספרים מקצועיים העוסקים בכירורגיה פלסטית
אליהו עסיס
אליהו (אלי) עסיס (נולד ב-1964 באנגליה) הוא פרופסור מן המניין במחלק לתנ"ך באוניברסיטת בר־אילן.
ביוגרפיה.
אליהו עסיס נולד לפרופ' יום טוב עסיס, ולקלרה, באנגליה. ב-1971 עלתה משפחתו לישראל. למד בישיבת הר עציון, שבה רכש השכלה תורנית וסמיכה לרבנות.
את התואר הראשון למד באוניברסיטה הפתוחה. לאחר מכן למד לתואר שני במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר־אילן, ובשנת 1994 הגיש את עבודת המוסמך שלו, שעסקה בנושא "מייאוש לתפילה – עיון ספרותי בקינה השלישית במגילת איכה". בשנת 1999 הגיש את עבודת הדוקטור שלו, שעסקה בנושא "המבנה הספרותי של סיפור כיבוש הארץ בספר יהושע (פרקים א'-י"א) ומשמעותו".
עסיס מרצה במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר־אילן, והיה בעבר ראש המחלקה וגם כיהן כדקאן הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטה.
ברני הירשוביץ
ברנד הירשוביץ
לארבי בן בארק
פקטורובסקיה
לואי דה סן-ז'וסט
לואיג'י יאנאוודי
לואיג'י יאנאודי
אלי עסיס
קנטור יאנושי
ישיבת כנסת יצחק - קרית ספר
יום האסטרואיד הבינלאומי
אירנה, נסיכת יוון ודנמרק
אירנה, נסיכת יוון ודנמרק (ביוונית: Πριγκίπισσα Ειρήνη τας Ελλάδας και Δανίας 13 בפברואר 1904 - 15 באפריל 1974), הייתה בתו של קונסטנטינוס הראשון, מלך יוון ואשתו של הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה.
ביוגרפיה.
אירנה נולדה ב-13 בפברואר 1904 באתונה, לקונסטנטינוס הראשון, מלך יוון וסופיה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה וויקטוריה, הנסיכה המלכותית. אירנה בילתה את ילדותה בעיקר באתונה, אולם בקיץ היו יוצאים בני המשפחה לחופי הים התיכון, או שנסעו לבקר בגרמניה או בבריטניה.
בשנת 1927 הכריז אחיה גאורגיוס השני, מלך היוונים על אירוסיה לכריסטיאן, נסיך שאומבורג-ליפה, אחיינו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, אולם לבסוף בוטלו האירוסין וכריסטיאן התחתן עם בת דודתו פאודורה, נסיכת דנמרק.
ב-1 ביולי 1939 התחתנה עם הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה, ממנו נולד לה בן אחד - הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה.
ב-18 במאי 1941 הוכתר בעלה איימונה בארמון קווירינאלה כטומיסלב השני, מלך קרואטיה, על ידי מנהיגי תנועת האוסטאשה, שהקימו את המדינה העצמאית של קרואטיה. בשל סכסוכים על גורל דלמאטיה, ובשל חשש לביטחונו, נשאר איימונה באיטליה, ולא עבר להתגורר בקרואטיה.
ב-3 במרץ 1942 מת אחיו הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה במחנה שבויים בריטי בניירובי, ואיימונה ירש את התואר "דוכס אאוסטה". באותה תקופה נסעה אירנה שהייתה אחות מוסמכת לרוסיה, שם טיפלה בחיילים פצועים, וכעבור חודש חזרה לאיטליה.
ב-31 ביולי 1943 לאחר פיטורי מוסוליני, ויתר איימונה על הכתר הקרואטי, בעקבות בקשת דודנו ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה. בספטמבר אותה שנה נכנעה איטליה לבעלות הברית, ובעקבות כך פתחה גרמניה הנאצית במבצע ציר לכיבוש איטליה, ואירנה יחד עם בנה התינוק, גיסתה ושתי אחייניותיה נשלחו למחנה מעצר באוסטריה, שם שהו עד סוף המלחמה.
לאחר ביטול המונרכיה באיטליה בשנת 1946, עזבה המשפחה את איטליה בשנת 1947 ועברה להתגורר בארגנטינה. ב-29 בינואר 1948 מת בעלה הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה בבואנוס איירס, ובנה הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה ירש את תאריו.
ביוני 1948 הותר למשפחה לחזור לאיטליה, ואירנה בילתה את שארית חייה סמוך לפירנצה. ב-15 באפריל 1974 מתה אירנה בפיזולה, לאחר מאבק ארוך במחלה קשה.
אילן יוחסין.
הנסיכה אירנה הייתה צאצאית של שושלות המלוכה של בריטניה,רוסיה,פרוסיה ,יוון ודנמרק,
ובת דודתו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.
מושל מישיגן
מושל מישיגן (באנגלית: Governor of Michigan) הוא מושל מדינת מישיגן. המושלת הנוכחית היא גרטשן ויטמר, חברת המפלגה הדמוקרטית, שהושבעה לתפקיד ב-1 בינואר 2019.
דרישות.
מושלי מישיגן, בדומה לסגניהם, חייבים להיות אזרחי ארצות הברית אשר התגוררו במישיגן במשך ארבע השנים שקדמו לבחירתם וחייבים להיות בני 30 לפחות. תיקון חוקתי שאומץ על ידי הבוחרים בבחירות הכלליות לשנת 2010 קובע כי אדם אינו זכאי להתמודד לכל משרה נבחרת, לרבות מושל וסגן מושל, אם הורשע בעבירות של חוסר יושרה, הונאה, תרמית או הפרה של אמון הציבור, וכן אם ההרשעה הייתה קשורה לסמכותו הרשמית של האדם, תוך שהוא מחזיק במשרה כלשהי ברמה המקומית, הארצית או הפדרלית.
בחירות וכהונה.
עד לבחירת 1966 נבחרו מושלים לתקופת כהונה קצובה בת שנתיים. הבחירות נערכו בחודש נובמבר והמושל הושבע לתפקידו בינואר הבא, למעט במקרה של מוות או התפטרות. מאז קבלתה של מישיגן כמדינה בארצות הברית ועד 1851 נערכו בחירות בשנים אי-זוגיות. בשנת 1850 התקבלה חוקה חדשה למדינה, שנכנסה לתוקף ב-1851. כחלק מתהליך הכנסת החוקה לתוקף, הייתה תקופת אחת בה מושל כיהן לשנה, ב-1851. לאחר מכן נערכו בחירות בשנים סדורות.
חוקת 1963 שינתה את תקופת כהונת המושל לארבע שנים, החל משנת 1967. מאז שהבחירות למשרת המושל נערכו שנתיים לפני ואחרי הבחירות לנשיאות ארצות הברית, (למשל, הבחירות לנשיאות היו בשנים 2008 ו-2012, הבחירות האחרונות למשרת המושל המדינה נערכו בשנת 2014 וב-2018) הבחירות למשרת המושל מתקיימות במקביל עם הבחירות לסנאט המדינה. הזוכה בבחירות למשרת המושל משובע לתפקידו בצהרי יום ה-1 בינואר של השנה הבאה שלאחר הבחירות.