במהלך השנים החליף ג'ונבלאט את בעלי בריתו וכך הבטיח את האינטרסים הדרוזיים בלבנון, החל מ ועד תקופת שיקום המדינה. כמו מנהיגי עדות אחרים בלבנון, הוא תמך בנוכחות הצבאית הסורית במדינה לאחר מלחמת האזרחים, אך מאז מותו של חאפז אל-אסד בשנת 2000, תמך בסיום ההשפעה הסורית בלבנון. עמדה זו הציבה אותו באופוזיציה לנשיא לבנון אמיל לחוד ולחזבאללה.
לאחר ההתנקשות בחיי רפיק אל-חרירי בשנת 2005, טען ג'ונבלאט שחרירי המבוהל סיפר לו כמה חודשים קודם לכן, שנשיא סוריה בשאר אל-אסד איים על חייו באופן אישי בפגישה קצרה שנערכה בדמשק בשנת 2004. ג'ונבלאט עצמו התבטא בפומבי על חששותיו מהתנקשות בחייו, בשל עמדתו נגד סוריה. ניסיון התנקשות בחברו ועמיתו הפוליטי, חבר הפרלמנט מרוואן חמאדה, באוקטובר 2004, פורש כמסר ברור לג'ונבלאט. הוא נתפש כאחד ממנהיגי "מהפכת הארזים" של שנת 2005 בלבנון, והרחיב את התמיכה בו גם לחוגים נוצריים וסוניים. לאחר הבחירות הכלליות בלבנון 2009, ג'ונבלאט, אשר ראה את עליית כוחו של מחנה ה-8 במרץ לאחר אירועי מאי 2008 והסכם דוחה, עזב את מחנה ה-14 במרץ ומיצב עצמו כגורם מרכז בפוליטיקה הלבנונית. בעוד שקודם לכן היה ג'ונבלאט מהמנהיגים הבולטים והקולניים ביותר במחנה ה-14 במרץ וממבקריה הגדולים של מדיניות סוריה כלפי לבנון, בחר המנהיג הדרוזי לנטוש קו זה כאשר נפגש עם נשיא סוריה בשאר אל-אסד. זאת, למרות שרק מספר שנים קודם לכן האשים את סוריה ברצח אביו כמאל ג'ונבלאט, בעת שלטון אביו של בשאר, חאפז אל-אסד.
וליד ג'ומבלט
אני תמיד אדע מה עשית בקיץ האחרון
אני תמיד אדע מה עשית בקיץ האחרון (באנגלית: I'll Always Know What You Did Last Summer) הוא סרט אימה שבוים על ידי סילבן וויט ונכתב על ידי מייקל ד. וייס. סרט זה הוא הסרט השלישי בסדרת סרטי "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון", ובניגוד לשני הסרטים הקודמים, הסרט לא הופץ בקולנוע, אלא יצא ישירות ל-DVD.
עלילה.
חבורת צעירים מחליטים לארגן מתיחה לחבר לרגל ה-4 ביולי, יום העצמאות האמריקאי. הם שמעו על האגדה של הרוצח המחופש לדייג, ומחליטים לחקות את המעשה. לכאורה התוכניות מבוצעות כמתוכנן, אך לבסוף הן משתבשות וחברם נהרג. לאחר שיחה, החבורה מחליטה לשכוח מכל העניין. לאחר שנה, החבורה נפגשת בשנית, לאחר שנשלחה הודעת SMS לאחת מהחברות, שתוכנה "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון". ארבעת הימים שלאחר קבלת ההודעה הם גורליים: בכל יום החבורה מנסה למצוא את הרוצח ולנסות להתחמק ממנו.
בית הספר ליאו בק
צבא יבשה דיגיטלי
"צבא יבשה דיגיטלי" (צי"ד) היא תוכנית שליטה ובקרה (שו"ב) של זרוע היבשה בצה"ל.
במסגרת תוכנית צי"ד מסופקות לצה"ל מערכות תקשוב לדרג הלוחם, על ידי חברת אלביט מערכות וחברות אחרות. מערכות אלו מאפשרות העברת תמונת מצב אינטגרטיבית ועדכנית המשלבת בין כלל הגורמים המשתתפים בלחימה והמנהלים אותה. עלות הפרויקט מוערכת בכמיליארד דולר.
על המערכת.
ממשק המשתמש של מערכת צי"ד כולל עמדות שליטה ובקרה (שו"ב) ותקשורת, ומערכות לעיבוד והפצת מידע. כמו כן, כוללת המערכת מחשבי כף יד שחולקו למפקדי הכוחות הרגליים ומאפשרת להם קשר עם כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"מים), צפייה במפת מטרות ואיומים שיספקו להם כוחות המודיעין, ותצפית ומעקב אחר מיקומו של כל לוחם בכוח.
מערכת צי"ד מאפשרת תיאום בין הכוחות בדרגים השונים, מתן תמונת מצב (תמ"צ) עדכנית, יכולת מבצעית מערכתית כוללת, הגדלת שרידות הכוחות ושיפור הדיוק בעת הפעלת אש, תוך שימוש יעיל וחיסכון בכוח אדם ואמצעים.
כלי רכב ללחימה ובהם טנק מרכבה סימן 4, נגמ"ש מרכבה ונמ"ר הנדסי, ומסוק הקרב "שרף" AH-64D (אפאצ'י לונגבו) מצוידים במערכות שליטה ובקרה דיגיטליות מתקדמות המשתלבות במערכת צי"ד.
במסגרת פרויקט צי"ד ניתן למנות את המערכות הבאות:
המערכת מקושרת (או מתוכננת להיות מקושרת) גם למערכות הנמצאות בשימוש בדרגים הגבוהים יותר וכן למערכות המקבילות בזרועות האחרות (אוויר, ים ומודיעין).
יישום הפרויקט.
הפרויקט החל בשנת 2001, לאחר שסגן הרמטכ"ל דאז, משה יעלון, אישר את פיתוח המערכת. בשנת 2004 הפרויקט הגיע לשלב הטמעתה בזרוע היבשה והרמטכ"ל יעלון אישר הצטיידות והטמעה ביחידות השונות. בחודש יוני 2005 נכנסה לשימוש מבצעי ראשון מערכת "שדר חם" במסגרת תרגיל מבצעי של גדוד קרן בחיל התותחנים. מערכת "שדר חם" היא מערכת שליטה, בקרה וניהול אש למערך הקני, למערך הרקטי ולמערך הקישור הארטילרי בחיל התותחנים, ומהווה צעד ראשון בהטמעת מערכת צי"ד. באוגוסט 2005, במהלך תוכנית ההתנתקות, נכנסה המערכת לשימוש הכוחות ברצועת עזה.
במהלך מלחמת לבנון השנייה חולקו למג"דים ולמספר מפקדי פלוגות מחשבי כף יד. המערכת העבירה למפקדים בשטח מידע על כוחות ידידותיים שכנים ועל כוחות עוינים בתוספת פרטי מידע נוספים כגון כיוון ההתקדמות.
לאחר מלחמת לבנון השנייה החלה עוצבת געש סדרת אימונים להטמעת מערכת צבא יבשה דיגיטלי ובספטמבר 2009 היא הייתה העוצבה הראשונה בצה"ל לקיים תרגיל אוגדתי מלא במסגרת צבא יבשה דיגיטלי.
בשנת 2010 החלו אימונים רב-חיילים גדולים בהם תורגלה מערכת צי"ד לראשונה במסגרת רב חיילית.
המערכת רשמה טבילת אש מבצעית במבצע צוק איתן וזכתה להצלחה רבה. המערכת, שהותקנה על כל טנקי המרכבה סימן 4מ של חטיבה 401 אפשרה קשר, שו"ב, סנכרון ותיאום ברמות חסרות תקדים בין החמ"ל (מפקדת החטיבה) לכל הטנקים, בין כל הטנקים, וכן בין הטנקים לגורמי סיוע כגון חיל האוויר, חיל התותחנים וחיל החימוש. מערכת צי"ד אפשרה העברת מידע מודיעיני בזמן אמת שסיפקו אגף המודיעין וחיל האיסוף הקרבי למחשבי הטנקים, והצגתם באופן דיגיטלי על מסכי המפקדים. בכך אפשרה המערכת חלוקה של מטרות בין הכוחות, שיתוף מידע ותצפיות ולחימה יעילה יותר. בזכות "מעיל רוח" שסיפקה הגנה לטנקים ומערכת צי"ד הטנקים השמידו מאות מטרות (בין השאר ירו הטנקים פגזים על בתים ממולכדים שהמודיעין סימן, דבר שהביא להפעלה יזומה של המטענים וחומרי הנפץ שהוסתרו בבתים ולפיצוצם), פגעו במאות מחבלים (חטיבה 401 לבדה הרגה 120–130 מחבלים) וחיפו על כוחות חיל הרגלים וחיל ההנדסה הקרבית.
ב-2015 זכו צוותים מאלביט מערכות, מזרוע היבשה וממפא"ת בפרס ביטחון ישראל על הפרויקט.
ב-2017 נכנסה לשירות גרסה חדשה של המערכת, צי"ד 750.
בפברואר 2018 נכנסה לראשונה מערכת צי"ד לחטיבת מנשה ביהודה ושומרון, אשר אמורה לסכל פיגועי טרור.
ועידת סן-רמו
הפמליה
הפמליה (באנגלית: Entourage) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית של רשת HBO, ששודרה במשך שמונה עונות, בין ה-18 ביולי 2004 לבין ה-11 בספטמבר 2011. הסדרה נוצרה ונכתבה ברובה על ידי דאג אלין, והיא עוסקת בנושאים של ידידות גברית ומצבים בחיים האמיתיים בהוליווד של ימינו. העלילה מתארת את קריירת המשחק של וינסנט צ'ייס (אדריאן גרנייה), כוכב קולנוע צעיר בראשית דרכו, המנסה להתקדם בתעשיית הקולנוע האמריקאי של לוס אנג'לס, בעזרת חברי הילדות שלו מקווינס, ניו יורק (קווין קונולי, קווין דילון וג'רי פררה), וסוכן חסר-מעצורים (ג'רמי פיבן). הסדרה מבוססת באופן רופף על חוויותיו האישיות מתחילת הקריירה של מארק וולברג, אשר הפיק אותה יחד עם סטיבן לוינסון.
הסדרה ידועה בשל שלל הסלבריטאים המופיעים בה, בתפקידי אורח או הופעות קמאו, ואשר לעיתים קרובות מגלמים גרסאות בדיוניות של עצמם. בין הכוכבים שהופיעו בסדרה בתפקיד עצמם: אדוארד ברנס, אנה פריס, בוב סאגט, ג'וני גאלקי, ג'יימס קמרון, ג'יימי-לין סיגלר, ג'פרי טמבור, גארי ביוסי, מארק וולברג, מארק קיובן, מנדי מור, סשה גריי וסת' גרין.
ביוני 2015 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "הפמליה " - הממשיך את הסדרה.
רקע.
הסדרה נוצרה על ידי דאג אלן, שמשמש כמפיק בפועל וכותב את רוב הפרקים של הסדרה. הסדרה מבוססת באופן כללי על חייו של השחקן מארק וולברג וחוויותיו כאשר הגיע לראשונה להוליווד. וולברג משמש גם הוא כמפיק בפועל של הסדרה ואפילו מופיע בעצמו בפרק הפתיחה לכמה שניות וכן בעונה החמישית. "הפמליה" היא אחת מסדרות הדגל של רשת HBO, ובדומה לסדרות אחרות של הרשת, יש בה התייחסות בולטת לסמים ולסקס. חלקים מהסדרה מצולמים ברחובות לוס אנג'לס ומקומות מוכרים כגון הסטיפלס סנטר ואחוזת פלייבוי. בפרקים רבים מתארחים שחקנים, במאים, זמרים ולהקות בתפקיד עצמם, לתוספת גוון מציאותי לסדרה. בין האורחים ניתן למצוא: הבמאים זוכי פרס אוסקר ג'יימס קמרון, פול האגיס ומרטין סקורסזה; שחקנים כגון לוק וילסון, מאט דיימון וג'סיקה אלבה; זמרים כמו סנופ דוג וקניה וסט ולהקות כמו יו 2.
הסדרה הייתה מועמדת ל-8 פרסי אמי ו-6 פרסי גלובוס הזהב. שיר הפתיחה הוא גרסה מקוצרת של השיר "Superhero" של להקת "ג'יינס אדיקשן".
בספטמבר 2007 הסדרה זכתה בשני פרסי אמי - שחקן המשנה בקומדיה (ג'רמי פיבן) ועבור מיקס מוזיקלי בקומדיה ו/או דרמה.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחר עלייתו לגדולה של שחקן קולנוע צעיר מקווינס בשם וינסנט צ'ייס, החל מסרטו הראשון (Head On) שהפך ללהיט. כל עונה נפתחת בסיומו של פרויקט גדול אחד ומסתיימת בסגירת חוזה על אחר. חלק מהסרטים הם שוברי קופות אדירים כגון "אקווהמן", וחלקם סרטי אינדי אמנותיים, שמוקרנים בפסטיבלי קולנוע. פרט לעסקי הסרטים, הסדרה מתעמקת ביחסים בין החברים לבין עצמם, כמו גם בינם לבין עשרות המנהלים, יחצ"נים, אנשי מכירות ועוזריהם העטים עליהם ללא הרף.