מסיבה זו, יותר ויותר מפתחי תוכנות פונים לאמצעי אימות פעילים יותר וסודיים יותר, הכוללים בדרך כלל אימות תקופתי באמצעות האינטרנט או הטלפון. אימות מסוג זה נעשה בצד השרת או המוכר, כך שהקראקים לא יוכלו להתערב. השרת יכול אף לכלול רשימה שחורה של מספרים סידוריים חסרי תוקף או מספרים סידוריים שהוחרמו.
דוגמה בולטת לתהליך זה היא תהליך האקטיווציה של חלונות XP : מי שלא הפעיל את המוצר באחת הדרכים האפשריות, לא יוכל לקבל עדכונים מחברת מיקרוסופט, לדוגמה: עדכוני אבטחה.
אי-נוחות ואכיפה כבדה.
המספרים הסידוריים גורמים, במידה מסוימת, אי נוחות. על המשתמש להזין סדרה של מספרים ואותיות לא קשורים בכל התקנה של המוצר, ובנוסף לזאת, עליו לוודא שהמספר הסידורי לא ילך לאיבוד. איבוד המספר הסידורי, פירושו בדרך כלל, שתקליטור ההתקנה חסר תועלת.
בתחום משחקי המחשב קיימות תוכנות אימות מקוונות המוסיפות מספרים סידוריים לרשימה שחורה במקרים מסוימים, כגון שימוש בצ'יטים או בעת השימוש בקובצי קראק. לעיתים, גם כאשר מתגלה מספר סידורי שנעשה בו שימוש על ידי יותר משחקן אחד, המספר הסידורי מוחרם.
שיטה זו של הגנה על זכויות היוצרים שנויה במחלוקת כיוון ששחקנים תמימים שקנו את המוצר במיטב כספם, נחסמים על לא עוול בכפם.
בנוסף לזאת, פעמים רבות מזוהה שחקן תמים כמפר רישיון ונחסם על אף שהמספר הסידורי שלו מקורי לחלוטין.
מקרה כזה יכול להתרחש אם שחקן שמשתמש בקראק נחסם, והוא בעל אותו מספר סידורי כמו זה של שחקן תמים.
בנוסף, הוא יכול להתרחש כאשר המשחק פועל על מערכת הפעלה שאינה נתמכת על ידי החברה המפתחת. לדוגמה, משתמשי לינוקס המריצים תוכנות שיועדו למערכת ההפעלה חלונות, באמצעות תוכנות תאימות כגון Wine ו-Cedega. סביבות לא צפויות אלו מזוהות לעיתים כסוג של קראק, ולכן נחסמות על ידי השרת.
ההבדל בין קראק לבין מספר סידורי.
הפורצים המפרסמים פריצות לתוכנות, מפיצים זאת בשתי דרכים:
אורות פיניקס
אורות פיניקס הוא השם שניתן לאירוע הופעתם של כתמי אור בשמי פיניקס, אריזונה, בליל 13 במרץ 1997. הכתמים היו ככל הנראה עצמים בלתי מזוהים, אך יכול להיות שהיו פצצות תאורה.
על פי עדויות, באותו לילה בסביבות השעה 22:00 נצפו מספר עצמים בלתי מזוהים בשמי העיר פניקס שבאריזונה, ארצות הברית, שנוספו למספר מקרים שנצפו אחרי ולפני מקרה זה. עצמים אלה נראו כאורות בוהקים אשר ריחפו ולאחר זמן מה דעכו, על פי הנטען, מאחורי רכס הרים, למרות העובדה שבתיעוד מצולם קשה להבחין בזאת.
מייחדת אירוע זה על פני עדויות אחרות על מופעי עב"מ, היא העובדה כי למקרה זה היו עדי ראייה רבים, והוא היה בין המדווחים ביותר. עוד לפני כן, כשלוש שעות לפני שדווח על המקרה, נצפו סדרת אורות נוספים, מסודרים בצורת V, מרחפים מעל שמי נבדה. רבים רואים קשר בין מקרה מוזר זה למקרה של פניקס.
הסברים לתופעה.
תאוריות רבות התפתחו סביב מקרה זה. תאוריה רווחת, אם כי קשה מאוד לביסוס, היא שהעצמים שנצפו הם כלי טיס של חוצנים. תאוריה נוספת היא שהעצם בצורת V, ואף האורות עצמם, הופקו על ידי מטוס ביון של ארצות הברית, חמקן.
שאלות רבות הועלו כאשר הוצע הסבר זה, כמו מדוע אחד ממטוסי הביון הסודיים והחשובים ביותר ירחף מעל עיר גדולה עם אורות וכו'.
התאוריה המקובלת ביותר, שגם הועלתה בערוץ החדשות המקומי, הייתה שסדרת האורות המוזרים היו פצצות תאורה ששוגרו על ידי מטוסים מבסיס "לוק" של חיל האוויר האמריקאי, הסמוך לעיר גלנדייל, מערבית לפניקס. כחיזוק לתאוריה זו נמסר כי אחד מטייסי הבסיס העיד שבאותו לילה הוטלו פצצות תאורה מאחורי רכס ההרים. בעזרת טכנולוגיית עיבוד תמונה על תצלום האורות ניתן היה להסיק כי העצמים נצפו כאשר הם מרחפים ודועכים מאחורי הרכס, כפי שטען הטייס. מנגד, סיבה אחת בולטת לשלילת תאוריה זו היא הקושי בהשגת דיוק כזה בהטלת הפצצות, כך שהעצמים ייצפו ויימדדו כמרחפים במרחק כה מדויק זה מזה ובגובה תואם מאוד, יחסית. יתר על כן, באותו לילה לא הופיע כל כלי טיס על המכ"ם של מגדלי הפיקוח המקומיים.
תגובת מושל אריזונה.
ביום חמישי ה-19 ביוני 1997, כינס מושל אריזונה, פייף סימינגטון, מסיבת עיתונאים בה התייחס לתופעה בצורה הומוריסטית בכך שהציג את אחד מחברי הצוות שלו מחופש לחוצן ואזוק באזיקים בטענה שהוא האשם באירוע.
בשנת 2007, כאשר התראיין לעיתונות טען שבאותו הלילה חזה בעב"מ, "זה היה ענק ובלתי נתפש", "מי יודע מהיכן הוא הגיע? הרבה אנשים ראו את זה וכך גם אני".
לאחר שנשאל לסיבה בגללה התייחס לתופעה בצורה צינית, השיב כי באותה העת אריזונה כולה הייתה מצויה בהיסטריה ולכן ניסה להרגיע את התושבים בכך שהציג קלות ראש, אך לטענתו, כבר אז הוא לא חשב שהנושא ראוי ללעג.
סימינגטון ציין כי יצר קשר עם מפקד בבסיס חיל האוויר "לוק", הגנרל האחראי למשמר הלאומי וראש המחלקה לביטחון הציבור על מנת לקבל הסברים לתופעה, אך ללא הועיל, ולטענתו הם נותרו "מבולבלים".
אזכורים בתרבות.
האירוע נחשב למקרה המצולם הנרחב ביותר שבו נצפו עב"מים לכאורה בארצות הברית. ככזה, הוא זכה לכמה עיבודים קולנועיים:
מיזוגיניה
מִיזוֹגִינְיָה (מיוונית: מיסוֹס = שנאה; גינֶה = אישה) היא שנאה או זלזול כלפי נשים, המבטאים גישה סקסיסטית לפיה נשים נחשבות לבעלות סטטוס חברתי, פוליטי וכלכלי נמוך בהשוואה לגברים. דוגמאות למיזוגיניה כוללות הטרדה מינית, אלימות נגד נשים ואלימות במשפחה, ובמקרים קיצוניים רצח נשים וטרור מיזוגיני. מיזוגניה משמשת גם כמנגנון פסיכולוגי להצדקת אפליית נשים בחברה.
מונח זה שהוטמע בפסיכולוגיה מתאר שילוב התנהגויות ותכונות אופי של נשים או גברים אשר רוחשים שנאה כלפי המין הנשי. השנאה כלפי האישה יכולה להיות מוסווית או גלויה ומתבטאת לעיתים בהתעללות נפשית ופיזית.
ההסברים השונים להתפתחות המיזוגיניה חוזרים פעמים רבות לילדות הראשונית, לקשר בין הילד להוריו ובמיוחד לקשר עם האם. בגיל צעיר ביותר, שנתיים לערך, כאשר שלב העצמאות והניתוק של הילד/ה אינו מתבצע באופן אופטימלי, יוצר/ת הילד/ה תלות עצומה באם, ובמקביל מפתח/ת רגשות של שנאה וכעס כלפיה. השילוב של דמות כל יכולה שהוא/היא תלוי/ה בה למילוי צרכיו, מחד, ודמות היוצרת כעס כה רב, מאידך, הוא דפוס שהמיזוגיניסט/ית חוזר/ת עליו עם נשים בבגרותו. פעמים רבות יתבטאו יחסי המיזוגיניסט/ית עם נשים בצורת יחסי אהבה-שנאה.
המונח המקביל למיזוגיניה הוא מיזאנדריה, שנאת גברים. כנגד שני המושגים קיים מושג המיזנתרופיה, שנאת בני האדם ככלל.
האנרגיה החופשית של גיבס
מטען (כתב עת)
מטען הוא כתב עת ספרותי עברי, בעל גוון פוליטי שמאלי רדיקלי. כותרת המשנה שלו היא: מטען - לחשיבה ופעולה. המוסף הספרותי של העיתון נקרא "מטען צד". על עטיפתו מתנוסס אגרוף, הזהה לסמלה של תנועת כ"ך. העורך וסגנו מגדירים את כתב העת "כתב עת שמאלי אמיתי".
"מטען" נוסד על ידי המשורר, חתן פרס ראש הממשלה, מקסים גילן, שהיה עורכו עד פטירתו, בשנת 2005. מקסים גילן היה ידוע ביושרו האינטלקטואלי, שעליו היה נכון לשלם מחיר אישי. הוא סירב לשתף פעולה עם כלי תקשורת מהמרכז ומהימין. את תפקיד העורך ירש יוסי גרנובסקי. מתחתיו מתפקד כסגן עורך המתרגם רומן וטר. ליד העורכים מתכבדת מועצת מערכת רחבה ובלתי פעילה, הכוללת, בין השאר את: אריק א. - משורר, עמוס אדלהייט - משורר, עקיבא אור - סופר ופעיל פוליטי, פרופ' מארק אליס - תאולוג מפלורידה, יוסי אמיתי - קיבוצניק ומזרחן, פסח מלין - משורר ונקדן, אנטון שמאס - סופר עברי, ערבי נוצרי מפסוטה, רן יגיל - סופר ועורך כתב העת עמדה, משה פינטו, אילן פפה, סמי שלום שיטרית, אהרן שבתאי, טניה ריינהרט, ראובן שניר, נורמן אפשטיין, אבישי ארליך, דניאל בויארין, דוד בארל, נואל בורגי-גולוב, שמשון ביכלר, שמעון בלס, חיים ברעם, הבלשן נועם חומסקי, ורבים אחרים.
בקיץ 2006 יצאה לאור החוברת העשירית של כתב העת. בכתב העת תרגומים של עודד פלד וגיורא לשם, וכן יצירות מקוריות משל פסח מילין, אביה בן דוד דודו פלמה, ברכה קופשטיין משוררת היידיש, ואחרים.
החוברת מס' 11, יצאה לאור בינואר 2007. עורך: יוסי גרנובסקי. בין המשתתפים בחוברת: אילן פפה, דן יהב, איליה אהרנבורג, אלישע פורת, עודד פלד, מקסים גילן, אדוניס, יחזקאל רחמים, יהונדב פרלמן, חגית גרוסמן, רן יגיל, מירה הרשקו ואחרים.
מטען, גיליון מס' 12.
בחודש נובמבר 2007, יצאה לאור חוברת מס' 12 של כתב העת. הגיליון מוקדש ברובו לתרבות ולספרות הפולנית. בין המשתתפים בחוברת: מקסים גילן, בוריס גרוס, עודד פלד, אשר רייך, דודו פלמה, עוז פריימן, נוית בראל, אודי לזר, ראובן דותן, שמעון מרמלשטיין, דן יהב, יוסי אמיתי, יונתן בן-נחום, מארק חלאסקו, סטניסלב לם, סמא שקרה, ואחרים.
מטען, גיליונות מס' 25-26.
בינואר 2014 יצאו לאור שני גיליונות אלה. בשירה משתתפים: שולמית ירון, איריס שריד, מוחמד אגואני, אריאל גלילי. תרגומי שירה מאת: איוואן ילגין, דימיטרו פבליצ'קו, אולה קוצרב. סיפורים מאת: ירון אביטוב, רונה ברנס, רן יגיל, ועוד. וגם תרגומים מהספרות הערבית. עורכים: יוסי גרנובסקי ורומן וטר. כל גיליון כולל כ-44 עמודים.
וגטיוס
פּוּבְּלִיוּס פְלַבְיוּס וֶגֶטְיוּס רֶנָאטוּס (Publius Flavius Vegetius Renatus) היה סופר רומאי, שכתב בסוף המאה ה-4 לספירה או בתחילת המאה ה-5 חיבור בענייני צבא ששרד לימינו. מייחסים לו גם את כתיבת הספר בענייני וטרינריה: Mulomedicina ("הטיפול בסוסים ובפרדות").