האספרטם נמצא בטוח לשימוש אצל בני אדם על ידי למעלה מ-90 מדינות ומומחים מטעם מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) תיארו אותו כ"אחד מתוספי המזון שנחקרו ביסודיות הגבוהה ביותר, מבין אלה שהמנהל אישר" וכממתיק שבטיחות השימוש בו "מוחלטת". למרות זאת הוא הואשם בקשת רחבה של בעיות בריאותיות, חרף העובדה שגוף הראיות המדעיות מראה שהאספרטם בטוח לשימוש, במסגרת המינון המומלץ. הצריכה היומית לאדם המוגדרת בטוחה לפי מנהל התרופות והמזון האמריקאי (FDA) היא 50 מ"ג לק"ג משקל גוף לאדם ליום ולפי מנהל בטיחות המזון של האיחוד האירופי (European Food Safety Authority) הגבול הוא 40 מ"ג לק"ג משקל גוף לאדם ליום. ריכוז חומצות האמינו המרכיבות את האספרטם (חומצה אספרטית ופנילאלנין) בדם בעקבות צריכת אספרטם בכמות המרבית המומלצת אינה גבוהה מריכוזן בדם בעקבות ארוחה. כמויות אלו נמוכות משמעותית מצריכת האספרטם גם של צרכנים כבדים של משקאות ממותקים. מפרוק האספרטם בפחית משקה ממותק (כ-350 מ"ל) מקבל הגוף כ-18 מ"ג מתנול הרעיל למערכת העצבים ובפרט לעצב הראיה. עם זאת כמות המתנול הזו נמוכה משמעותית מהכמות הנחשבת רעילה ונמוכה גם מכמות המתנול במיצי פירות בנפח דומה: 23 מ"ג מתנול במיץ תפוזים, 29 מ"ג במיץ תפוחים ולמעלה מ-100 מ"ג במיץ עגבניות. חשיפה אקוטית או כרונית לאספרטם או תוצרי פירוק שלו של חיות מעבדה (עכברים, חולדות, אוגרים וכלבים) לא גרמה נזקים בריאותיים בכמויות הנמוכות מ 4000 מ"ג לק"ג משקל גוף ליום. גם מחקרים אפידמיולוגים לא הראו עליה בתחלואה אצל צרכני אספרטם.
חומצת האמינו החיונית פנילאלנין באספרטם מהווה סיכון בריאותי לסובלים מהמחלה התורשתית פנילקטונוריה, בה לא נוצר כראוי האנזים הדרוש להמרת פנילאלנין לטירוזין. הסובלים מפנילקטונוריה נדרשים להימנע ממזונות עשירים בפנילאלנין. מסיבה זו היצרנים נדרשים להדפיס אזהרה על גבי אריזות מוצרים המכילים אספרטם.
אספרטיים
Liero הוא משחק מחשב שנוצר על ידי המתכנת הפיני יוֹסה ריי-קינן בשנת 1998. המשחק זמין להורדה ללא תשלום.
המשחק מתואר לעיתים קרובות כגרסה ב"זמן אמת" של המשחק Worms. הוא משלב כלי נשק וקולות מהמשחק Molez אשר היה המקור לרעיון של משחק זה.
Liero היא המילה הפינית לחיה שלשול, מבוטא 'lee-eh-roh' (לִי-אֶ-רוֹ).
תיאור המשחק.
ב-Liero יכולים לשחק שני שחקנים, המפעילים כל אחד דמות, שש דמויות נוספות מופעלות על ידי המחשב, (אך הוא בעל בינה מלאכותית מוגבלת למדי, שגורמת לו להרוג בעיקר את עצמו) הדמויות נלחמות על גבי מפה דו-ממדית. כל שחקן יכול להשתמש ב-5 כלי נשק מתוך מבחר של 40 כלי נשק שונים - תלוי במוד הנבחר. את רוב השטח פרט לסלעים, ניתן לחפור או להשמיד בפיצוץ. בנוסף לכלי נשק לכל תולעת יש חבל נינג'ה אשר ניתן להסתייע בו כדי לנווט במפה.
במהלך המשחק ניתן להחליף את חמשת כלי הנשק באחרים על ידי לקיחת קופסאות בונוס. בתחילת המשחק ניתן לבחור אילו מתוך 40 כלי הנשק יהיו זמינים לבחירה לפני תחילת המשחק, ואילו יהיו זמינים רק בקופסאות בונוס (לחלופין ניתן גם לבטל נשק לחלוטין). ניתן כמו כן לקחת גם קופסאות עזרה ראשונה אשר מרפאות את התולעת שלקחה אותם.
בניגוד לרוב המשחקים בסגנון זה, לכל כלי הנשק ב-Liero תחמושת אין סופית, אף כי לכל נשק יש מספר יריות שאחריו יהיה על התולעת לחכות לטעינה מחודשת של הנשק לפני שתוכל להשתמש בו שוב. גורמי המפתח הם קצב האש וזמן הטעינה ולא כמות התחמושת הזמינה כמו במשחקים אחרים, מה שהופך את התזמון ויכולת התנועה המהירה לכישורים המרכזיים הנדרשים ב-Liero.
קישורים חיצוניים.
משחקים המבוססים על Liero.
רשימת משחקים המבוססים על Liero : Liero Sequels List.
לא בשמיים היא
ביהדות, לֹא בַשָּׁמַיִם הִיא הוא ביטוי המבטא את התפיסה כי התורה, על אף שניתנה משמים, היא אינה מעבר להשגת בני-אנוש, ונתונה לפירושי החכמים המתעמקים בה. בנוסף הביטוי מלמד על כך שאין להכריע מחלוקות הלכתיות על פי בת קול או נבואה יש הסוברים כי במקרים מסוימים דווקא אפשר להכריע על פי ידיעה מ'השמים'.
הביטוי משמש כיום כמטבע לשון מליצי במשמעות רחבה יותר: "זה לא בשמים"; כלומר אין הדבר נבצר מיכולת האדם, אם משתדלים מאוד להשיגו.
מקור הביטוי.
מקור הביטוי הוא ב:
פשוטו של הפסוק מדבר על קלות קיום מצוות התורה (וכן על קלות התשובה). אולם חז"ל דרשו בפסוק, שכיוון שהתורה כבר אינה נמצאת בשמים, אין אפשרות "לקחת" אותה משם באותות ובמופתים כלשהם, ויש ללמוד את פרטי הלכותיה על פי מסורת הכללים שניתנו בהר סיני.
התייחסויות לביטוי.
הביטוי מופיע בספרות חז"ל בכמה הקשרים. אזכור אחד מופיע בהקשר לאגדת תנורו של עכנאי, וקובעת שאין להסתמך על בת קול או כל מסר שמימי אחר בקביעת הלכה, לאחר שניתנה התורה בהר סיני, עם כל הכללים לפסיקת הלכה. כך מופיע ב:
בדרך מליצה אמרו: "לא בשמים היא - לא בגסי הרוח היא מצויה". כלומר, התורה לא שוכנת אצל אנשים יהירים, שמגביהים דעתם עליהם כשמים.
יישום מעשי.
הוויכוח ההלכתי בהקשר זה, כלל דעות שונות ביחס ליכולת ההסתמכות על גורמים שאינם טבעיים בפסיקת הלכה. הרמב"ם קבע (משנה תורה, יסודי התורה ט, א) שנביא לא יכול לחדש הלכות, כאשר רק נבואת משה הייתה "נבואה מחוקקת", ולאחריה דבר זה נאסר; קביעה זו התבטאה אף באיסור גורף של כל שימוש בגורמים שאינם רציונליים בקביעת הלכה, כגון שאלת חלום ואף השפעה של ספרות הקבלה. לעומת זאת היו שתמכו ואף השתמשו בגורמים על-טבעיים שונים בפסיקת הלכה, כך מפורסם הספר "שאלות ותשובות מן השמים" לר' יעקב ממרויש מבעלי התוספות, העוסק בבירור שאלות הלכתיות על ידי שימוש בגורמים על-טבעיים, כדוגמת חלומות. יש טוענים שגם הראב"ד, בר הפלוגתא הגדול של הרמב"ם, לא חשש להסתמך על רוח הקודש בקביעת הלכות.
ארנסט בלוך
ארגון נפגעי פעולות איבה
ארגון נפגעי פעולות איבה (הארגון היציג) הוא עמותה המייצגת את נפגעי פעולת האיבה, שהוכרו על ידי המוסד לביטוח לאומי והרשות המאשרת במשרד הביטחון, נקבעה להם דרגת נכות של 20% ויותר (או 10% ויותר והגישו תביעתם עד ליום ה-1.1.1996), מקבלים גמלת נכות חודשית ומשלמים דמי חבר, אלמנות ואלמנים, יתומים והורים שכולים.
הארגון משמש כארגון היציג, בעקבות החלטת ממשלה משנת 1998, והוא ארגון א-פוליטי וא-מפלגתי.
מייסד הארגון הוא דב קלמנוביץ'. בראש הארגון עומד ועד הנבחר מדי שלוש שנים בצורה דמוקרטית, מבין חברי הארגון. עד לשנת 2017, יושב ראש הארגון היה יהושע כהן. משנת 2017 יו"ר הארגון הוא אייבי מוזס. מנכ"ל הארגון הוא עו"ד רועי כהן.
תוספות יום-טוב
תוספות יום טוב
תאגד
תאג&quot;ד
ג'ינג'י
ג'ינג'י או אדמוני הוא כינוי לאדם, המתאפיין בשיער ראש בצבע כתום-אדמדם, וכן לגוון השיער הזהוב. לעיתים קרובות ג'ינג'ים הם בעלי עור בהיר ועדין, ולעיתים עורם זרוע נמשים. צבעי השיער המתוארים כג'ינג'י נעים מאדום עמוק דרך כתום וגוון נחושתי עד לזהוב מעורב עם בלונד וכלה בצבע ערמוני (חום-אדמדם, ). תופעת הג'ינג'יוּת נובעת מריכוזים גבוהים של הפיגמנט האדמדם Pheomelanin וריכוזים נמוכים של הפיגמנט הכהה Eumelanin. עורם של הג'ינג'ים בדרך כלל רגיש יותר לקרינה על-סגולה.
הכינוי מתייחס לעיתים גם לבעלי חיים שפרוותם כתומה או שרעמתם אדמדמה, אותם ניתן למצוא ביונקים, כגון אריות, טיגריסים, סוסים, שועלים, ועוד.
בקרב בני האדם, שיער אדמוני הוא נדיר, ומאפיין פחות מ-1% מהאוכלוסייה. תינוקות ג'ינג'ים נולדים בעיקר באוכלוסיות מערב וצפון אירופאיות וצאצאיהם. אך יש גם ג'ינג'ים בריכוזים נמוכים באוכלוסיות בחלקים אחרים של אירופה, אסיה (לרבות המזרח התיכון - בעיקר בקרב אוכלוסיות לא-ערביות, כמו יהודים, פשטונים, יוונים ואשורים) וצפון אפריקה. שיער ג'ינג'י מופיע אצל אנשים המכילים שני עותקים של גן שעבר מוטציה בכרומוזום 16, שגורם לשינוי בייצור החלבון MC1R. שינוי זה קשור גם לצבע עור בהיר ועדין, לעיתים גם לנמשים ורגישות לקרינת UV, שכן החלבון המוטנטי MC1R נמצא בעור ובעיניים במקום המלנין הכהה יותר.
אטימולוגיה.
מקור המילה "ג'ינג'י" בביטוי מקביל באנגלית בריטית - ginger-haired (נהגה באנגלית בריטית "ג'ינג'י" כיוון שה-"ר" בסוף המילה שקטה) . מקורו של ביטוי זה הוא בצמח הזנגביל (באנגלית Ginger - ג'ינג'ר), שנמכר כממתק מסוכר שצבעו כתום. המילה ג'ינג'ר הגיעה לאנגלית דרך לטינית ויוונית ומקורה כנראה בהודו (בשפת פרקריט נקרא התבלין סינגברה, ובמלאיאלם - אינצ'יבר; מקור אפשרי הוא בסנסקריט כאיחוד של שתי מילים שפירושן "בצורת קרן", בשל הדמיון בין שורשיו לקרני איילים).
בשפה האנגלית הביטוי המקובל בלשון דיבור כדי לתאר את הג'ינג'ים הוא "Redhead" (מילולית: אדום-ראש). שיער ג'ינג'י מתואר לרוב כ"red hair" (אדום-שיער), וכל זאת אף על פי שהשיער הג'ינג'י הוא לא בדיוק אדום. באנגלית בריטית קיימת הבחנה בין שיער "אדום" לבין שיער בצבע "ג'ינג'ר", שהוא גוון ביניים בין אדום ובלונדיני.
בבריטניה, שבה מספר רב של ג'ינג'ים, המילה "ginger" משמשת לתיאור אנשים בעלי שיער ג'ינג'י, לעיתים ככינוי גנאי. מהמילה ג'ינג'ר נגזרו מספר מונחים: המונח "ג'ינג'רפוביה" שפירושו פחד מג'ינג'ים והמונח "ג'ינג'ריזם" שפירושו גזענות, הפליה ודעות קדומות כנגד ג'ינג'ים. אף על פי שמונחים אלה נמצאים בשימוש התקשורת הבריטית, הג'ינג'ריזם לא מוכר רשמית כסוג של גזענות.
מילה אחרת לתיאור צבע שיער בעל גוון אדמדם היא "Auburn", שניתן לתרגמה לעברית כ"ערמוני". זהו גוון של חום הנראה כך: