העיקרון של אלגוריתם גנטי הוא שכמו כל יצור בטבע רק המתאימים שורדים. הבעיה שעימה כל זן צריך להתמודד היא התאמה לסביבה והשינויים שחלים בה. שילוב אלמנטים של פתרונות אפשריים לבעיה, הפעלת הליכים של ברירה מלאכותית כדי לבחור את המועמדים שיעברו לשלבים הבאים. רעיון תכנותי בסיסי זה מושפע מההצלחה של האבולוציה בפתרון בעיות אמיתיות. לכן אם ניקח אוכלוסייה של פתרונות ונבחר מתוכם רק את המתאימים ביותר לפתרון בעיה, נערבב אותם אחד עם השני ונוסיף קצת רעש, נקבל דור חדש של פתרונות הקרוב צעד נוסף לפתרון הבעיה הנתונה. נחזור על התהליך מספר רב של פעמים (דורות) ולבסוף נגיע לפתרון הקרוב ביותר.
ניתן לזכור את העיקרון המנחה את האבולוציה בכלל ואת האלגוריתם הגנטי בפרט באמצעות הסיסמה "הטוב, הרע והמכוער" כאשר:
ייצוג בינארי של שני כרומוזומים
1101111000011110
1101100100110110
כל ביט במחרוזת מייצג אופין מסוים של הפתרון. אפשרות נוספת היא שכל מחרוזת תיוצג על ידי מספר. קיימים דרכים רבות לייצוג, הייצוג תלוי בעיקר בפתרון הבעיה.
במודל תכנותי זה יוצרים קהילה של פרטים אשר מאופיינים בכרומוזומים, ומעבירים אותם "תהליך אבולוציוני". האלגוריתם עוסק במעבר בין אוכלוסייה של כרומוזומים (רצף של סיביות 0 ו-1 ) לרצף חדש של סיביות ("אוכלוסייה חדשה") על ידי שימוש בבחירה הטבעית ואופרטורים כמו crossover. לאחר יצירת קהילת הפרטים הראשונה, מדרגים כל פרט על מנת למצוא את הפרטים הטובים ביותר. לאחר מכן, עורכים מיזוג (זיווג) בין פרטים אלה על מנת ליצור קהילה חדשה, טובה במקצת מקודמתה, ומעבירים אותה את אותו התהליך. ההנחה כאן היא שמיזוג בין שני פתרונות טובים לבעיה עשוי להניב פתרון טוב יותר. כמו בגנטיקה ביולוגית, שני הורים בעלי סט גנים טובים יוצרים צאצא שגם הוא עליון מבחינה גנטית. לאחר מספר חזרות על הפעולה, הפרטים ישתפרו דרמטית ויציגו את הפתרון הטוב ביותר, או פתרון טוב באופן יחסי לבעיה הנתונה.
בכתיבת אלגוריתם גנטי יש לממש:
מוטציות.
כשם שבתורת האבולוציה של דרווין ישנו שימוש ניכר במוטציות ובשינויים גנטיים, גם במודל תכנותי זה יש חשיבות רבה למוטציות הגנטיות. בכל זיווג של 2 פרטים ניתן לשלב "שגיאות" אקראיות שיאפשרו יצירה של מידע חדש, שאותו אין לאף פריט אחר באוכלוסייה (קהילה) הנוכחית.
אם שגיאה זו תוכר כהצלחה, הפריט ימוזג שוב, ולכן ה"שגיאה" תמשיך להתקיים; אם לא, היא תיעלם כלא הייתה. הסיבה לשימוש במוטציות כחלק מהאלגוריתם הגנטי הוא שישנה סכנה שאוכלוסיית הפתרונות תקלע למינימום מקומי במרחב הפתרון. השימוש במוטציות נותן אפשרות לצאת ממינימום מקומי ובכך להגיע לפתרון טוב יותר לבעיה.
הערכות.
מטרת פונקציית ההערכה היא להגדיר סדר על הפרטים. ההערכה מאפשרת לבחור את הפרטים המוצלחים ביותר מתוך הקהילה.
לעיתים ההערכה תתבסס על פונקציה פשוטה המקבלת מספר פרמטרים ומחזירה דירוג (כאשר הבעיה היא דטרמיניסטית), ולעיתים תמומש סימולציה מלאה של חיי הפרט בתוך הקהילה (כאשר הבעיה היא סטוכסטית).
שימושים.
אלגוריתמים גנטיים שייכים לקבוצה גדולה של אלגוריתמי חיפוש ואופטימיזציה. כיום הם נחשבים על פי רוב למוצלחים פחות מאלגוריתמים המבוססים על טיפוס בהר. עם זאת אלגוריתמים גנטיים מתאימים לבעיות של בחירת תתי-קבוצות אופטימליות (subset-selection), וכן לבעיות של מציאת מערכת שעות ולוחות זמנים.
כלכלה- באלגוריתם הגנטי עושים שימוש עבור יצירות מודלים של תהליכי חדשנות, אסטרטגיה של מיקוח, חדשנות והתמתחות שווקים כלכליים.
אקולוגיה- נעשה שימוש באלגוריתמיקה גנטית לשם הגעה למודלים של תופעות אקולוגיות.
ניסוח מתמטי.
בראייה מתמטית, אלגוריתם גנטי מאפשר למצוא נקודות קיצון של פונקציה formula_1 ב-n משתנים.
תהי formula_2 פונקציית הכשירות, בה רוצים למצוא נקודות קיצון גלובליות, אזי:
אלגוריתמים קו-אבולוציוניים.
אלגוריתמים קו-אבולוציוניים (Co-evolutionary Algorithms) הם תת-משפחה של אלגוריתמים גנטיים שבם פונקציית הכשירות נקבעת על פי יחס בין אוכלוסיות ולא אבסולוטית, קרי, טיב פתרון מאוכלוסיית פתרונות אחת נקבע ביחס כלשהו לאינטראקציה שלו עם קבוצת פתרונות של אוכלוסייה אחרת שמשתתפת באלגוריתם. היחס המדובר יכול להיות שיתופי (כל אוכלוסייה מייצגת חלק מן הפתרון הכולל לבעיה) או תחרותי (כל אוכלוסייה מיצגת חלק אחר של הבעיה, או מתחרה על פתרונות לבעיה).
שפרה וינשטוק אשכול
שפרה וינשטוק אשכול (27 בספטמבר 1924 – 2005) הייתה משוררת, סופרת ואמנית מהציבור החרדי.
חייה.
ילידת ירושלים, בת למקובל הרב חנוך חיים הכהן - מרבני הונגריה שעזב את כס רבנותו, עלה לירושלים וכיהן בה כראש כולל מונקאטש.
במשך עשרות שנים פרסמה שירים ופרוזה בעיתונות הדתית והכללית, בביטאונים ספרותיים ובשישה ספרים שהוציאה לאור. בשירתה וביצירתה שילבה את עולמה כבת "היישוב הישן" והשתייכותה לצבור החרדי-חסידי יחד עם פתיחות ורגישות לעולם המודרני.
ספריה: "ענבלים" (הוצאת עקד, 1974), "עיר אבנים כחולה" (טרקלין, 1980), "כנגד ארבע בנות" (הוצאת טרקלין, 1982), "הרוח במעגלים" (הוצאת בית היצירה, 1985), "כי זה כל האדם" (הוצאת בית היצירה, 1990), "אש לבנה" (הוצאת מבוע, 2003).
אודות סגנון כתיבתה כתב בן אחיה הרב שמואל אבידור הכהן על גב הספר "ענבלים":
בשנת תשמ"ג זכתה בפרס ע"ש השר חיים משה שפירא על ספריה "עיר אבנים כחולה" (שירה) ו"כנגד ארבע בנות" (פרוזה).
הייתה חברה ופעילה בארגונים שונים, ובהם אגודת הסופרים והמשוררים הדתיים ואיגוד נשים יוצרות. כמו כן הייתה חברת מערכת כתב העת לספרות ואמנות "מבוע".
בשנותיה האחרונות עסקה בציור, וציוריה הופיעו בתערוכות ובספר השירה האחרון שהוציאה.
אחד מבניה הוא הסופר והעיתונאי החרדי יאיר וינשטוק.
סיימון פוספורד
סַייְמוֹן (גֵ'ייְמְס) פּוֹסְפוֹרְד (נולד ב-28 באוקטובר 1971), ידוע בשם הבמה Hallucinogen (הַלֻּוסִינוֹגֵ׳ן) או שפונגל הוא מוזיקאי ומפיק בריטי המתמחה במוזיקה אלקטרונית פסיכדלית המקיפה ז'אנרים רבים כמו טראנס פסיכדלי, צ'יל אאוט, אמביינט, רוק אלקטרוני ועוד. הוא מייסדיו ובעליו של הלייבל Twisted records.
בתחילת שנות התשעים החל סיימון לעסוק במוזיקה אלקטרונית ועד היום היה שותף בעשרות הרכבים, שיתופי פעולה ופרויקטים עם אמני מוזיקה אלקטרונית שונים, הבולטים שבהם :
קריירה מוזיקלית.
בשנת 1995 הוציא פוספורד (תחת השם hallucinogen) את אלבום האולפן הראשון שלו, "Twisted", שזכה להצלחה רבה.
כעבור שנתיים, בשנת 1997, הוציא סיימון את "The Lone Deranger" שגם הוא זכה להצלחה. אלבום זה הוא למעשה אלבום האולפן האחרון של פוספורד תחת השם Hallucinogen עד היום.
בשנת 1998 יצא אלבום הבכורה של שפונגל, ״Are You Shpongled" שהצליח מאוד בקרב רבים. מאז ועד היום שפונגל הוציאו 6 אלבומי אולפן ואלבום אחד עם גרסאות רמיקסים.הם הופיעו במדינות רבות עם מופע חי הכולל נגנים,רקדניות ואמנות ויזואלית.בספטמבר 2018 הודיע הצמד כי ייערוך שתי הופעות לייב אחרונות.הן נערכו באמפי ׳רד רוק׳ בקולרדו בחודש מאי 2019.
בשנת 2002 יצא האלבום "Hallucinogen in Dub" עם גרסאות רמיקסים לקטעים של פוספורד, שנעשו על ידי OTT.
בין השנים 2003 ל-2011 הוציא עם Younger Brother שלושה אלבומי אולפן.
בקיץ 2020, הוציא פוספורד את: ״Flux &amp; Contemplation - Portrait of an Artist in Isolation״.
אלבום שהוקלט ברובו כהקלטה חיה באולפנו במהלך תקופות הקורונה ונע בין אמביינט לדאון-טמפו.
מתת קונסטנטינוס
מתת קונסטנטינוס (בלטינית: Constitutum Donatio Constantini או Constitutum domini Constantini imperatoris) הוא צו קיסרי רומי מזויף שחובר כנראה בין השנים 750 ל-800 לספירה.
היסטוריה.
מטרתו המדויקת של זיוף זה אינה ודאית לחלוטין, אך אין ספק שנועדה להגן על האינטרסים של האפיפיור. יש המשערים כי הסיבה לחיבור המסמך הייתה התמודדות מול התביעות של האימפריה הביזנטית או של מלך הפרנקים קרל הגדול, שנטל לעצמו סמכויות כשל אחד מקיסרי רומי במערב אירופה ואת התואר "קיסר הרומאים". עם זאת, נראה כי התאריך המוקדם יותר (750 לספירה) הוא הנכון, ומשערים כי המסמך חובר בתקופת כהונתו של האפיפיור סטפנוס השני בערך בשנת 752.
בשנת 751 נפלה רוונה, בירת ה"אקסרכיה הביזנטית" (השטח שעדיין היה בשלטון ביזנטי באיטליה), בידי הלומברדים. האפיפיור סטפנוס השני, שחשש מכוחם של הלומברדים, נסע בשנת 754 לפריז לבקש את הגנתו של המנהיג הפרנקי פפין הגוץ (אביו של קרל הגדול). משערים כי בפגישתם זו הראה סטפנוס לפפין את המסמך המזויף משום שבתמורה להכתרתו מחדש כמלך הפרנקים על ידי האפיפיור הבטיח פפין לסטפנוס במסמך הקרוי "מתת פפין" להגן על האפיפיורים בפני הלומברדים ולהעניק לאפיפיור את השטחים שהלומברדים כבשו מהביזנטים. מימוש הבטחתו של פפין אפשר את הקמת מדינת האפיפיור ב-754 והפיכתו של האפיפיור למנהיג חילוני של מדינה זו.
המסמך חובר לכאורה על ידי קיסר רומא קונסטנטינוס, בן המאה הרביעית, והעניק לאפיפיור סילבסטר הראשון ולאפיפיורים שיבואו אחריו כיורשים של פטרוס את השליטה על העיר רומא שבאיטליה ובכל הקיסרות הרומית המערבית, בעוד קונסטנטינוס ימשיך לשלוט על הקיסרות הרומית המזרחית מבירת האימפריה החדשה קונסטנטינופול. הטקסט טען כי המתת הוא התגמול של קונסטנטינוס לסילבסטר בשל ההדרכה בעיקרי האמונה הנוצרית שקיבל קונסטנטינוס ממנו, הטבלתו, וריפויו בדרך נס מצרעת.