בשנת 1814 הודח נפוליאון ממלכותו בידי צבאות הקואליציה האנטי-צרפתית השישית. בעוד לואי נותר נאמן לאחיו, הורטנס וכך גם אמה ואחיה, נכנעו בפני כוחות הקואליציה. הם קיבלו חנינה מאת אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה, והורטנס קיבלה את התואר "דוכסית סנט-לי" מאת לואי השמונה עשר, מלך צרפת, וקיבלה קצבת נסיכים מאת השלטון הבורבוני המלוכני. עם זאת, ב-1 במרץ 1815 נמלט בהפתעה נפוליאון מגלותו באי אלבה, ונחת בחופי פרובאנס. הורטנס העידה מאוחר יותר שהיא וידידיה היו "מופתעים ונבוכים" כשנודע להם על כך, והיא נאלצה לרדת למחתרת משום שהמשטרה הבורבונית חשדה בה בפעילות מחתרתית.
היא נמלטה אל חצרו של נפוליאון, שהחל את "שלטון מאה הימים" שלו. נפוליאון כעס עליה בגלל בגידתה ב-1814, אולם נזקק אותה תקופה לכל בעל ברית בעל השפעה, וכן חיבב אותה בזכות עצמה. במהלך מאה הימים שבין הימלטותו של נפוליאון מאלבה, לבין תבוסתו בקרב ווטרלו, מילאה הורטנס בפועל תפקיד של קיסרית. לאחר התבוסה בווטרלו, נפוליאון ציווה על הורטנס להצטרף אליו, והם בילו יחד במשך שבוע בעיר לה מלמזון. ב-15 ביולי נתפס נפוליאון בידי הבריטים, והוגלה סופית לסנט הלנה ליד אפריקה. כעת הורטנס נתפסה כתומכת של הבונפרטיסטים, והיא לא יכלה להפוך את עורה בשנית.
עוד באותה שנה היא התגרשה סופית מלואי, למרות שהם כבר לא חיו ביחד זמן רב. היא נצטוותה לצאת את פריז מיד, ונאלצה למצוא מקלט חדש. למזלה, אחיה אז'ן היה נשוי לאוגוסטה, נסיכת בוואריה, ותודות לה הצליח להשיג השפעה רבה בממלכת בוואריה. בתמיכתו, היא קנתה בית באאוגסבורג, אולם בילתה את רוב זמנה במעון הקיץ שלה בארננברג שבשווייץ. ביתה היה תמיד מלא בכמרים, והיא הרבתה לצאת למסעות. לואי קיבל חזקה על בנם הגדול, והיא הורשתה לגדל את הבן הצעיר, שעתיד להיות נפוליאון השלישי קיסר הצרפתים. היא פרסמה גם ספר זכרונות, שבו תיארה את הצד הרך יותר באישיותו של נפוליאון הראשון.
היא מתה בארננברג ב-5 באוקטובר 1837.
מקום בצמרת (תוכנית רדיו)
מקום בצמרת הייתה תוכנית רדיו אשר שודרה ברשת ג' של קול ישראל בין השנים 1969 ל-1997 ובה הושמעה מוזיקה קלה ישראלית לפי דירוג המאזינים. המנחים התחלפו במהלך השנים, אך ברוב השנים הנחה את התוכנית מנחם פרי ולאחר מכן בשנות ה-90 נועם גיל-אור. התוכנית הייתה בגרסה שבועית וכן במצעד שנתי שסיכם את כל המוזיקה הישראלית בשנה החולפת.
התוכנית הייתה קלילה ואופיינה בקטעי מעבר מוקלטים בצורה מולחנת וקליטה אשר הכריזו על המיקום (למשל, "מקום ראשון", “עשרת הגדולים” וכו') או מושגים כמו "כניסה חדשה", “השמעת בכורה” וכו'. כמו כן, היו בתוכנית שיחות עם המאזינים בהן ניחשו את מיקום השירים.
המצעד השבועי.
התוכנית שודרה מדי שבוע למשך שלוש עד ארבע שעות בשעות אחה"צ והערב ברשת ג' ובאמצעותה יכלו המאזינים לדרג את השירים הקיימים במצעד וכן, להכניס שירים חדשים שהושמעו בהשמעת בכורה מדי שבוע. מדי שעה שודרו מספר שירים חדשים שאמנים הפיצו לרדיו, כאשר פעמים רבות השירים הושמעו בהשמעת בכורה ברדיו.
ההצבעה התבצעה באמצעות הדואר וזאת מאחר שבאותה תקופה עדיין לא פותחה טכנולוגיית מידע המאפשרת דירוג מורכב של מספר שירים בו-זמנית. את רשימת השירים היה ניתן למצוא בעיתונות הכתובה (בדרך כלל בעיתון על המשמר) ובאמצעות הטופס שפורסם בעיתון היה ניתן לדרג ולשלוח בדואר ל"קול ישראל, רשות השידור, רוממה, ירושלים" – סלוגן אשר היה זכור לכל מי שהאזין לתוכנית וזכה לאזכורים שונים אף שנים ארוכות לאחר מכן.
התוכנית השבועית ריתקה מאזינים רבים להקשיב ורבים מהם עלו לשידור במהלך התוכנית, ניחשו את המיקומים של השירים וזכו בפרסים (לרוב בתקליט).
גרסה טלוויזיונית.
התוכנית "להיט בראש" שודרה בטלוויזיה הכללית (כפי שכונתה באותם ימים) והיא התבססה על דירוג השירים של "מקום בצמרת". במהלך התוכנית נערכו הופעות חיות של זמרים ונערכו ראיונות.
המצעד השנתי.
המצעד השנתי, אשר שודר מדי שנה במהלך ראש השנה העברית, הוא התוכנית המסכמת של כל המצעדים השבועיים במהלך השנה. בסוף כל מצעד פורסמו בחירות המאזינים לזמר השנה, זמרת השנה, להקת השנה (לעיתים גם נוספו תגלית השנה או אלבום השנה) ושיר השנה. ברוב הפעמים שיחת הטלפון שבישרה להם את זכייתם הייתה בהפתעה.
רשימת הזוכים במצעד השנתי לפי שנים:
המצעד הישראלי.
מאז שנת 2004 משודרת באותה הרשת תוכנית בשם "המצעד הישראלי" בהנחיית קובי מנורה ובה מדרגים הגולשים באינטרנט את רשימת השירים.
חדושים ובאורים
חדושים ובאורים הוא שמה של סדרת הספרים של הרב חיים גריינימן. כרכי הסדרה מכילים דיונים הלכתיים במגוון נושאים ובד בבד מהווים פירוש על עיקרי הספרות ההלכתית: על התלמוד הבבלי והירושלמי, על משנה תורה לרמב"ם, ועל השולחן ערוך.
הסדרה כתובה בדמיון מובהק לשיטת הלימוד והכתיבה של סדרת ספרי "חזון איש", ומובאות בה הנהגות ושמועות רבות מתורתו והנהגותיו של ה"חזון איש", רבו המובהק של המחבר. הסדרה בולטת בהיקפה, היא מסודרת על כל מסכתות התלמוד והמשניות (בשונה מהחזון איש שלא פרסם ספרים על כל המסכתות, ובשונה משאר כל פרשני הש"ס שאף אחד מהם, למעט הרש"ש, לא פרסם על כל המסכתות). זו היצירה הפרשנית מהגדולות ביותר שפורסמו אי פעם (למעלה מ-32 מיליון תווים). ספרי הסדרה הם אבן יסוד בלימוד הישיבתי של הישיבות הלומדות בדרך החזון איש, כמו ישיבת זיכרון מיכאל בזכרון יעקב וסניפיה וישיבת סלבודקה, ובפסיקת הלכה בקרב חלק מחוג חזון איש.
בשם הספר לא נרמז שם המחבר, שלא כמקובל בספרים רבים ואף בספרו של החזון איש. על פי דברי בנו הרב אברהם ישעיהו בהספדו נקבע השם על ידי החזון איש בעצמו מתוך עניין לבטא צניעות.
מהדורות הספר.
המהדורה הראשונה.
הספר במהדורתו הראשונה, נדפס לפי סדר שיטתי שבו כל ספר עוסק במסכת אחת. הכרך הראשון על מסכת נדה יצא לאור בהוראת החזון איש (מילי דהספידא חלק ב עמ פח), אשר גם שלח מכתב ארוך בנדון הלכתי אודות עניין בספר, וזה מופיע בראש הספר. בכרך השלישי הוסיף המחבר גם מדור הערות על הלכות אבלות לזכר אביו הרב שמואל גריינימן שנפטר באותה השנה. בשנים האחרונות עסקו בסידור הספרים ומיפתוחם חלק מבניו ונכדיו.
הרב גריינימן הרבה להזכיר הערות בשם בניו בספריו, ואף מכמה מנכדיו, וכן מכמה תלמידי חכמים ממקורביו ובהם הרב דוב לנדו, הרב חיים קניבסקי, הרב יחזקאל ברטלר הרב יצחק מאיר רוטנברג והרב יהודה בויאר.
בסדרה זו, יצא בחיי החזון איש רק כרך בודד:
המהדורה הנוכחית.
בערוב ימיו, סודרו הספרים מחדש כשעל כל מסכת ישנם שני מדורים, אחד לפי סדר דפי המסכת והשני לפי סדר הסוגיות בהם למד המחבר את הנושאים. בסדרה זו מופיעים הספרים בשבעה עשר כרכים עבים.
בדומה לספרי החזון איש, גם בסדרה זו מופיעים מכתבים מהמחבר בסמוך לקטעים עליהם נסוב המכתב, או לפי סדר המסכת.
מכתבי התעוררות.
למרות שמכתבים רבים העוסקים בעניינים תורניים מופיעים בתוך הסדרה "חדושים וביאורים", היות שישנם מכתבים רבים שכתב שאינם עוסקים בעניינים תורניים, הוציאו בני המחבר לאחר פטירתו, כהשלמה לסדרת הספרים הזו, שני כרכים בשם מכתבי התעוררות ובהם לקט ממכתביו המרכזים את יסודות הגותו של הרב גריינימן בתחומי מחשבת ישראל. בניגוד לקובץ אגרות חזון איש המכתבים אינם מופיעים בהם במלואם, אלא נלקטו קטעים קטעים מתוך המכתבים לפי נושאים, על מנת להציג את הדברים באופן שיטתי, כך שהספר מהווה תיעוד רחב להשקפת עולמו של המחבר בקשת רחבה של נושאים. החלקים שנדפסו עוסקים בעיקר בנושאי: אמונה, עמל התורה, מוסר והלכה, חינוך, עידוד לצעירים, מידות ולשון הרע. כרכי מכתבים אלו נדפסו בכמה מהדורות.
צדוק הכהן
חידושים וביאורים
פול מייקל גלייזר
פול מייקל גלייזר (באנגלית: Paul Michael Glaser; נולד ב-25 במרץ 1943) הוא שחקן ובמאי אמריקאי-יהודי. תפקידו הידוע ביותר הוא בלש דייוויד סטארסקי בסדרת הטלוויזיה "סטארסקי והאץ'" משנות השבעים של המאה העשרים. עוד שיחק גלייזר בתפקיד קפטן ג'ק סטיפר בסדרת הטלוויזיה "משמרת שלישית" בשנים 2004 ו-2005.
ביוגרפיה.
גלייזר נולד בשם פול מנפרד גלייזר בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. הוא הבן הצעיר בין שלושת ילדיהם של דורותי וסמואל גלייזר. הוא למד בבית הספר "בקינגהאם בראון &amp; ניקולס", ואחר כך ב"קיימברידג' סקול אוף וסטון" ובאוניברסיטת טוליין, שם היה שותף לחדר של במאי הקולנוע ברוס פאלטרו. ב-1966 קיבל תואר מוסמך אוניברסיטה באנגלית ובתיאטרון. הוא היה חבר באחווה "סיגמא אלפא מו". ב-1967 קיבל תואר מוסמך נוסף מאוניברסיטת בוסטון במשחק ובבימוי.
קריירה.
אחרי שהופיע בהפקות אחדות בברודוויי, השתתף גלייזר לראשונה בסרט קולנוע בשנת 1971, בתפקיד פרצ'יק בגרסה הקולנועית של המחזמר "כנר על הגג". בטלוויזיה זכה לראשונה בהכרה בתפקיד ד"ר פיטר צ'רנק בסדרה "Love Is a Many Splendored Thing", והופיע בתפקיד אורח בסדרות כמו "משפחת וולטון", "רחובות סן פרנסיסקו" ו-"The Rockford Files". הוא זכה לתהילה כשגילם את הבלש דייוויד סטארסקי לצדו של דייוויד סול בסדרת הטלוויזיה "סטארסקי והאץ'" שבה גם ביים מספר פרקים. הסדרה רצה ברשת ABC במשך ארבע עונות מ-1975 ועד 1979.