בשנת 1944 פרסמה את ספרה הראשון, "Your School, Your Children" ("בית הספר שלך, הילדים שלך"). הספר הוא קריאה נרגשת לבתי הספר בארצות הברית לעסוק בחינוך לדמוקרטיה במקום להישאר חסרי פניות בכל הנוגע למאבקים רעיוניים. את ספרה השני פרסמה בשנת 1947 בעקבות ראיונות שניהלה עם ניצולי השואה במחנות העקורים באירופה: "אשרי הגפרור סיפורו של התנגדות יהודית", אשר תיעד את המרד בגטו ורשה ומרידות אחרות נגד הנאצים.
במהלך 16 שנותיה בברנדייס, כתבה ספר זיכרונות על אביה, נחמן סירקין, שנקרא בעברית "אבי, נחמן סירקין". הספר יצא לאור בעברית ב-1970 בהוצאת הספרייה הציונית.
סירקין וגולדה מאיר הפכו חברות טובות. סירקין העריצה את מאיר על השילוב הנדיר שלה בין אקטיביזם ואידיאליזם, ואילו מאיר העריצה את סירקין על השילוב של האינטלקט עם האידיאליזם שלה. שתיהן היו פמיניסטיות. בהיותה ידידה טובה של גולדה מאיר, פרסמה מרי בשנת 1955 את הביוגרפיה הראשונה של גולדה מאיר והמשיכה לכתוב עליה ספרים נוספים. סירקין כאבה לשמוע על מותה של גולדה מאיר ועם חזרתה לארצות הברית מההלוויה כתבה שיר לזכרה שהתפרסם רק בשנת 1984:
בנוסף לספריה, פרסמה מרי סירקין מאמרים בכתבי עת אמריקאים.
במהלך שנות ה-70, המשיכה לפרסם מאמרים וסקירות ספרות בנושאים פוליטיים ותרבותיים שונים. היא הייתה מרצה מבוקשת בפורמים שונים. הוציאה לאור ספר שירים, "הלקט: יומן בפסוק" בשנת 1979. ספרה האחרון שיצא לאור בשנת 1980 היה אסופת מאמרים בשם "The State of the Jews".
חייה האישיים.
כשהגיעה מרי סירקין לגיל 16, נפטרה אמה בתיה, שהייתה חולה בשחפת.
כנערה הכירה מרי את מוריס שמואל (Maurice Samuel), שאיתו חשבה להתחתן, אלא שאביה התנגד לקשריה איתו והפריד בין השניים בכך ששלח אותה ללימודים הרחק מהעיר ניו-יורק. שמואל התגייס לצבא כדי לצאת לחזית באירופה. במכתב מ-1 בפברואר 1919 הודיעה לו מרי על ביטול האירוסים ביניהם, בעקבות תוכניתו להביא לארצות הברית את אימו, אחיו ואחותו, ולקחת על עצמו את האחריות לפרנסתם.
במהלך לימודיה באוניברסיטת קורנל הכירה סירקין את אהרון ברודנסקי, מרצה בן 33 לביוכימיה, שאיתו התחתנה בשנת 1919, כשאביה, כמנהיג "פועלי ציון", חזר מהמשלחת של יהודי ארצות-הברית לוועידת השלום בפריז. בביקורו הראשון של נחמן סירקין אצל בתו ובעלה, הוא לחץ עליה להיפרד ממנו, אך ב-6 בספטמבר 1921 נולד בנה הבכור, בניה (Benya).
ב-21 בדצמבר 1923, נפטר בנה בניה בעקבות דלקת ריאות בה לקה בגיל שנתיים. אירוע זה התרחש ארבעה חודשים לפני מות אביה נחמן וחודשיים לפני לידת בנה השני.
בתחילת שנת 1924 נולד בנה השני, דוד. זמן מה לאחר לידתו, נפרדה מרי מאהרון ברודנסקי.
בשנת 1930 נישאה מרי למשורר צ'ארלס רזניקוב . נישואיה לרזינקוב נמשכו בהפסקות למעלה מארבעים שנה, עד שהוא נפטר בשנת 1976.
בשנותיה האחרונות עברה מרי לגור בסנטה מוניקה ליד אחותה, בנה ונכדיה. היא המשיכה לכתוב שירים.
מרי סירקין נפטרה בשנת 1989 בקליפורניה בגיל 89, שבעה שבועות לפני יום הולדת 90. היא השאירה אחריה בן, שני נכדים ושני נינים. סירקין חיה חיים מלאים ואמרה לפני מותה "been there, done that”. היא השאירה אחריה אוסף שירים שנכתבו בעשור האחרון לחייה אך לא פורסמו. השיר האחרון שנכתב היה "second chance" ("הזדמנות שנייה"):
היא חיה חיי התגשמות של הרומן הרומנטי, סיפור הרפתקאות, הדו"ח מתוך מכתבים באזור המלחמה. היא חיים מתוך המכתבים מהעורף בין שירים אוהבים שנאספו כל אלה ועוד למרות טעויות אנושיות נדירות עם היגיון הבלתי מעורער שלה לצדק עם ערכים מעבר לעצמה.
פרסים ותארים.
סירקין זכתה בפרסים רבים על יצירותיה השונות. היא זכתה בפרס בובליק הישראלי והיוקרתי.
כמו כן, קיבלה שני תוארי כבוד ממוסדות אמריקאים גם בארצות הברית וגם בישראל. סירקין הייתה בין הנשים היהודיות אמריקאיות החשובות ביותר של המאה העשרים.
חוף האולובר
אהמט מוחתאר פאשה
הקורפוס ה-53 (ורמאכט)
הקורפוס ה-53 (בגרמנית: LIII. Armeekorps), היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקמה ראשונה.
הקורפוס הוקם ב-21 בפברואר 1941, והועמד תחת פיקוד קרל וייזנברגר. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם כחלק מהארמייה השנייה, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר השנייה. ב-1 בדצמבר 1941 מונה ולטר פישר פון וייקרשטהאל למפקד הקורפוס, וב-15 בינואר 1942 הוחלף על ידי אריך-היינריך קלסנר. ב-22 ביוני 1943 מונה פרידריך גולוויצר למפקד הקורפוס, וב-26 ביוני 1944 הושמד הקורפוס באזור ויטבסק במהלך מבצע בגרטיון.
הקמה שנייה.
ב-11 בנובמבר 1944 הוקם הקורפוס מחדש בדנציג, והועמד תחת פיקוד אדווין פון רותקירך אונד טראך. בדצמבר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות B, ולחם עימה במהלך הקרב על הבליטה. בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השישית, ובפברואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית. ב-6 במרץ 1945 מונה ולטר בוטש למפקד הקורפוס, וב-24 במרץ הוחלף על ידי פריץ ביירליין, שפיקד עליו עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
מבצע ברברוסה.
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על מוסקבה.
במהלך הקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע בגרטיון.
במהלך מבצע בגרטיון כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על הבליטה.
בקרב על הבליטה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הפינים המעופפים
הפינים המעופפים (בפינית: Lentävä suomalainen), הוא כינוי שניתן למספר אתלטים פיניים, בריצות למרחקים בינוניים ולמרחקים ארוכים. המונח הוארך מאוחר יותר גם לספורטאים פיניים בולטים בענפי ספורט אחרים.
הכינוי ניתן לראשונה להנס קולמיינן, לאחר שזכה בשלוש מדליות זהב ושבר שני שיאים עולמיים (סטוקוהלם 1912) ואחר כך זכה במדליית זהב בריצת מרתון (אנטוורפן 1920). באותה התקופה הרצים הפיניים השתלטו על הריצות למרחקים בינוניים וארוכים. הכינוי הועבר לכל האתלטים הפינים שבלטו בריצות למרחקים ארוכים. פאבו נורמי היה גדול הרצים הפיניים המעופפים, עם 9 מדליות אולימפיות אישיות, מהן 6 מדליות זהב ו-3 מדליות כסף (אנטוורפן 1920, פריז 1924 ואמסטרדם 1928).
ב-6 משחקים אולימפיים שנערכו בין 1912 ל-1936 (כולל) צברו האתלטים הפינים 45 מדליות, מהן 24 מדליות זהב, 12 מדליות כסף ו-9 מדליות ארד.
טאיסטו מאקי שהיה שיאן עולם בריצות ל-5000 מטר ול-10000 מטר, לא זכה באף מדליה אולימפית מאחר ששתי אולימפיאדות בוטלו עקב מלחמת העולם השנייה (הלסינקי 1940 ולונדון 1944).
הפיני המעופף האחרון באתלטיקה היה לאסה וירן עם 4 מדליות זהב אולימפיות (מינכן 1972 ומונטריאול 1976).
לחבורת רצים אלה שייך גם הרץ היהודי אליאס כץ בעל שתי מדליות אולימפיות, זהב וכסף. מדליית זהב קבוצתית בריצת 3000 מטר ומדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים (פריז 1924).
סולימאן הוסני פאשה
קפרילי מהמט פאשה
מגדל טורנדו
מגדל טורנדו, המכונה גם מגדל QIPCO, הוא גורד שחקים בדוחה שבקטר. גובהו של הבניין הוא 195 מטרים ויש בו 52 קומות. בנייתו של הבניין הושלמה בשנת 2008 והוא בניין מאוד מתויר בקטר עקב הרוחב המשתנה שלו והשינויים הגדולים ברוחבו.
נואה מונק
נואה בראיינט מונק (באנגלית: Noah Bryant Munck; נולד ב-3 במאי 1996) הוא שחקן אמריקאי ומפיק מוזיקלי. התפרסם בשל תפקידו כגיבי בסדרה "iCarly" של ניקלודיאון. מונק יוצר מוזיקת טראפ ומוזיקה אלקטרונית תחת השם NoxiK.
בצעירותו.
מונק נולד וגדל במישן וייחו במחוז אורנג' בקליפורניה. הוא הבן הבכור מחמשת ילדיהם של קימברי וגרג מאנק, כומר בכיר בכנסייה במישן וייחו. אחד מאחיו, איתן מונק, שיחק את אחיו של גיבי בשלושה מפרקי איי קרלי. למונק שלושה אחים נוספים: טיילור, איג'ה ומיכה. מונק הוא הנכד של השחקן ברלט רובינסון, אביה של אמו. בסתיו 2014, התקבל מונק לאוניברסיטת ויולה והחל לעסוק בתור מומחה אומנויות קולנוע ומדיה.
קריירה.
בשנת 2007, מונק קיבל תפקיד משני למשך שלוש עונות בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון, "איי קרלי", בתור גיבי, אחד החברים של קרלי, סאם ופרדי. בשנת 2010, הוסף מונק לפתיח של הסדרה, מה שהעיד על כך שמאז ואילך הוא דמות ראשית בסדרה.
בשנת 2009 שיחק בקומדיה "הכל אודות סטיב" לצד סנדרה בולוק ובראדלי קופר.
בשנת 2011, הוא הועמד לפרס החבר הטוב ביותר מהטלוויזיה בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון.
בשנת 2013, ניתנו לניקלודיאון הצעות לסדרת ספין אוף של איי קרלי, הנקראת גיבי, בה מונק יככב כדמות ראשית. בהצעה צוין כי דמותו של גיבי תעבוד במרכז בילוי והוא יעסוק כיועץ צמוד לארבעה תלמידי חטיבת ביניים, אך הצעה זו לא נבחרה ולא התממשה.
ב-9 באוקטובר 2016, מונק הקים את Sadworld, ערוץ יוטיוב המוקדש לסרטוני קומדיה "מוזרים, אבסורדיים ונסיוניים". הסרטונים בעלי סגנון עריכה מובהק, המתואר כ"התמזגות של תמונות, תקלות וצלילים שנועדו להעמיס על חושי הצופים".
מונק בנוסף יוצר מוזיקת אלקטורינק דאנס תחת השם נוקסיק. השיר הראשון שלו, "Beginnings" (בתרגום חופשי: התחלות), הושק ב-20 בינואר 2012. מאז הוא הוציא שירים נוספים שיצר בחשבון היוטיוב שלו. הוא הוציא מיני-אלבום קטן הנקרא "Hotline" (בתרגום חופשי: קו חם) ב-23 באפריל 2013. ב-21 בדצמבר 2013, מונק הוציא סינגל המכונה "Killjoy" בסאונדקלאוד ויוטיוב. סינגל זה הוא הסינגל הכי מפורסם שלו עד היום. ב-24 במרץ 2014, מונק הוציא מיני אלבום רשמי הנקרא "Road" "Warrior".
פעילות.