במהלך התקופה לפני ביצוע ההתנתקות, פנה צבי מוזס, לשירותי הרווחה בגוש קטיף במטרה להקים צוות טיפולי שיסייע בהתמודדות של התושבים מהכיוון הפסיכולוגי. לאחר קבלת תקציב מהמחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית, הוקם צוות ממטפלי מכון שילה שבראשו עמד צבי מוזס שפעל בגוש קטיף והורשה לנוע בין היישובים ולתת סיוע טיפולי מתאים. בין השאר, הצוות עסק בליווי משפחות שאיבדו את יקיריהם ונאלצו להעתיק את מקום קבורתם.
משנת 2005 עד שנת 2014 השיב באתר כיפה לאלפי שאלות ותשובות בנושאי ייעוץ פסיכולוגי לדתיים.
משנת 2008 עד שנת 2011 ענה לעשרות תשובות באתר מורשת.
צבי מוזס מנהל ומארגן בשנים האחרונות כנסים שעסקו בנושאים רגישים ואקטואליים. בין הנושאים: המחיר הנפשי של שמירת הלכה, השלכות של חינוך נפרד ומעורב, על מיניות במגזר הדתי, נישואין מוקדמים ורווקות מאוחרת, גירושין וייעוץ משפחתי או זוגי.
בנוסף בעל טור באתר ערוץ 7.
נשוי לנירית, בתו של השר יוסקה שפירא ונכדתו של האדמו"ר החלוץ. מתגורר בקרני שומרון. לזוג ארבעה ילדים.
תומר מוסקוביץ
תומר מוסקוביץ (נולד ב-1963) הוא עורך דין ישראלי המכהן כראש רשות האוכלוסין וההגירה. בעבר כיהן כמנהל רשות האכיפה והגבייה שהיא הזרוע הביצועית של מערכת ההוצאה לפועל בישראל.
ביוגרפיה.
מוסקוביץ בוגר הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים. את התמחותו ביצע אצל המשנה לנשיא בית המשפט העליון, מנחם אלון. עבד כעורך דין במשרדו של דוד גלס.
ב-2001, אחרי עשור במגזר הפרטי, מונה ליועץ המשפטי של משרד העבודה והרווחה ולאחר איחודו עם משרד התעשייה והמשרד ב-2003 שימש היועץ המשפטי של משרד התמ"ת. בשנים 2007–2009 שימש משנה למנהל מנהלת סל"ע.
בשנים 2010–2015 שימש מנכ"ל חברת הבנייה "משה"ב חברה לשיכון בנין ופתוח".
בדצמבר 2015 מונה למנהל רשות האכיפה והגבייה.
בנובמבר 2020 החליט שר המשפטים אבי ניסנקורן להאריך את כהונתו בשלוש שנים נוספות, עד דצמבר 2023.
ביולי 2021 הכריזה שרת הפנים, איילת שקד כי בכוונתה למנות את מוסקוביץ למנכ״ל רשות האוכלוסין וההגירה ומינויו אושר ב-22 באוגוסט 2021.
חיים אישיים.
מוסקוביץ נשוי לרונית ואב לשישה ילדים, מתגורר באלון שבות שבגוש עציון.
אמו היא בת דודתם של איש המוסד מייק הררי ושל האלוף והשר רחבעם זאבי.
נלסון ויוואס
נלסון דויד ויוואס (בספרדית: Nelson Davíd Vivas; נולד ב-18 באוקטובר 1969) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת המגן.
לאחר שהחל את הקריירה בארגנטינה במדי קילמס ובוקה ג'וניורס, עבר ויוואס לאירופה שם שיחק בלוגאנו, ארסנל, סלטה ויגו ואינטר מילאנו. הוא ייצג את נבחרת ארגנטינה עם קרוב לארבעים הופעות, ביניהן בשני טורנירי קופה אמריקה ובטורניר מונדיאל 1998.
לאחר פרישתו היה לעוזר מאמן ולאחר מכן למאמן ראשי בליגות הבכירות בארגנטינה, וכיום הוא עוזר מאמן בקבוצת אתלטיקו מדריד.
קריירת משחק.
ויוואס החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער סומיסה דה סן ניקולאס, וב-1990 החל את הקריירה הבוגרת במדי קילמס מליגת המשנה הארגנטינאית. בעונת הבכורה שלו בקבוצה הצליחה הקבוצה לזכות באליפות ליגת המשנה ולעלות לליגה הבכירה. את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ערך ב-10 בספטמבר 1991, מול ניואל'ס אולד בויס, אך העונה העגומה של קילמס הסתיימה עם המקום האחרון בשני הטורנירים של העונה, האפרטורה והקלאוסורה, והובילה את קילמס חזרה לליגת המשנה. לקראת טורניר אפרטורה 1994 עבר ויוואס לבוקה ג'וניורס. הוא שיחק במדי הקבוצה במשך שלוש וחצי שנים, בהם לא הצליח להגיע להישגים משמעותיים עם הקבוצה.
במהלך עונת החל ויוואס את הקריירה האירופית, כשעבר בהשאלה ללוגאנו מהליגה השווייצרית השנייה. ויוואס היה לחלק משמעותי מחזרתה של לוגאנו לליגה הבכירה מהמקום השני בטבלה. בסיום אותה עונה, בין היתר בעקבות הופעותיו במונדיאל 1998, הגיעה הפריצה הגדולה בקריירה של ויוואס, שנרכש מבוקה על ידי ארסנל תמורת כ-1.6 מיליון ליש"ט לקראת עונת .
בעונה הראשונה בארסנל היה ויוואס למגן המחליף של מגניה הוותיקים של ארסנל, לי דיקסון ונייג'ל וינטרברן. את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ערך ב-22 באוגוסט 1998, במסגרת המחזור השני של העונה, כשעלה כמחליף שש דקות לסיום המשחק מול ליברפול באצטדיון אנפילד. בסך הכול רשם ויוואס 23 הופעות ליגה באותה העונה, מתוכן עשר בהרכב, והיה שותף למקום השני של ארסנל בטבלה.
עונה אחר כך, בעקבות הצטרפותם של סילביניו ושל אולג לוז'ני לקבוצה, נפגעו עוד יותר דקות המשחק של ויוואס. במחצית העונה הראשונה ערך ויוואס חמש הופעות ליגה, מתוכן אחת בלבד בהרכב, ובחלון ההעברות הושאל לסלטה ויגו מהליגה הספרדית. במדיה של סלטה ערך ויוואס 13 הופעות ליגה, מתוכן תשע בהרכב הפותח, ובסיום העונה חזר לארסנל. ויוואס התקשה למצוא את מקומו בארסנל גם בעונת , בה היה שותף ל-12 הופעות ליגה, מתוכן פתח רק בשלוש. שוב היה ויוואס לחלק מהסגל שסיים במקום השני בטבלת הפרמייר ליג.
לקראת עונת , עם סיום חוזהו בארסנל, הצטרף ויוואס לאינטר מילאנו האיטלקית, בהדרכתו של בן ארצו הקטור קופר. גם במדיה של אינטר התקשה ויוואס הוותיק להותיר חותם, ונותר מחוץ להרכב ברוב משחקי הקבוצה. בשתי עונות במדי אינטר ערך ויוואס 19 הופעות ליגה בלבד, ובסיום עונת עזב את הקבוצה ואת הכדורגל האירופי, וחזר למולדתו ארגנטינה.
על אף עברו בבוקה ג'וניורס, הצטרף ויוואס ב-2003 ליריבתה המושבעת ריבר פלייט. עם זאת, הוא התקשה להשאיר חותם בקבוצה, ובעקבות קשיים כלכליים עזב אותה באמצע העונה לאחר שבע הופעות ליגה בלבד במדיה. לאחר שעזב את ריבר חזר לשחק במדי קילמס, בה החל את הקריירה הבוגרת. במדיה של קילמס חזר ויוואס להיות שחקן משמעותי, אך לאחר 24 הופעות ליגה במדי הקבוצה ובעקבות אי תשלום משכורות ובעיות כלכליות במועדון, פרש ב-2005 ממשחק פעיל, בגיל 35.
נבחרת ארגנטינה.
ויוואס החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה תחת המאמן דניאל פסארלה, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-16 בנובמבר 1994 בניצחונה של ארגנטינה על 3-0 במשחק ידידות. ויוואס עלה מהספסל במקומו של מרסלו אסקודרו בדקה ה-81. שנה אחר כך נכלל בסגל של פסארלה לגביע המלך פהד 1995, אך לא שותף במשחקיה של ארגנטינה שסיימה את הטורניר במקום השני.
ויוואס זומן על ידי פסארלה לטורניר קופה אמריקה 1997 בבוליביה. ויוואס פתח בהרכב במשחקה האחרון של ארגנטינה בשלב הבתים, 1-1 מול , ושמר על מקומו גם ברבע הגמר, בו הודחה ארגנטינה לאחר הפסד 1–2 ל. שנה אחר כך נכלל ויוואס בסגל של פסארלה למונדיאל 1998 בצרפת. ויוואס פתח במשחקה הראשון של ארגנטינה, ניצחון 0–1 על . במשחק השני בו גברה ארגנטינה 0–5 על החליף ויוואס את רוברטו סנסיני לאחר 25 דקות בלבד, ושמר על מקומו בהרכב בניצחון 0–1 על בסיום שלב הבתים. לאחר ששיחק 120 דקות בניצחון על בדו-קרב בעיטות עונשין בשמינית הגמר, לא שותף ויוואס בהפסדה של ארגנטינה 1–2 ל ברבע הגמר, שסיים את דרכה של נבחרתו בטורניר.
הטורניר האחרון של ויוואס בארגנטינה היה קופה אמריקה 1999, תחת המאמן מרסלו בייאלסה. לאחר שלא שותף בניצחון 1–3 על , עלה ויוואס בהרכב בתבוסתה של ארגנטינה 0–3 ל, בו הוחלף לאחר כשעה. הוא שמר על המקום בהרכב בניצחון 0–2 על , אך הורחק בכרטיס אדום בדקה ה-73. בעקבות ההרחקה החמיץ ויוואס את ההפסד 1–2 ל שסיים את דרכה של ארגנטינה ברבע הגמר.
ויוואס הוסיף לשחק בנבחרת עד לשנת 2003, ובסך הכול ערך 39 הופעות במדי הנבחרת בהן כבש שער אחד.
קריירת אימון.
בשנת 2006, לאחר פרישתו ממשחק פעיל, התמנה ויוואס לתפקיד עוזרו של דייגו סימאונה באסטודיאנטס לה פלאטה, והשניים הובילו את הקבוצה לזכייה באליפות אפרטורה 2006. ויוואס המשיך ללוות את סימאונה כעוזר מאמן גם בריבר פלייט בשנת 2008, שם זכו באליפות הקלאוסורה, ובסן לורנסו בין 2009 ל-2010.
את תפקידו הראשון כמאמן ראשי קיבל ויוואס בקילמס, בה החל ובה סיים את קריירת המשחק שלו, לקראת עונת . לאחר שלושה חודשים בלבד בתפקיד, בהם השיג עם הקבוצה 14 נקודות ב-12 משחקי ליגה והוביל אותה למקום ה-16, החליט ויוואס להתפטר מתפקידו בעקבות אירוע חמור בו תקף אוהד של קבוצתו ביציע, לאחר שזה הקניט אותו במהלך משחקה של הקבוצה.
בפברואר 2015 חזר ויוואס למגרשים כשהתמנה לתפקיד מאמן קבוצת המילואים של אסטודיאנטס. לאחר כעשרה חודשים קודם לתפקיד המאמן הראשי של הקבוצה, במקומו של גבריאל מיליטו.
ביוני 2017 הודחה קבוצתו ממפעל הגביע לאחר הפסד לפסיפיקו מהליגה הרביעית מה שהוביל לפיטוריו.
בקטריות
נפת פטרודבורץ
נפת פטרודבורץ (ברוסית: Петродворцовый район; מילולית: "נפת ארמונות פיוטר הגדול") הוא אזור תיירותי בעיר סנקט פטרבורג הנמצא בגדה הדרומית של המפרץ הפיני, 30 ק"מ ממרכז העיר.
בתחומה נמצאים 3 מחוזות מוניציפליים:
היסטוריה.
אזור פטרהוף הוקם כמחוז מוניציפלי ב-5 ביוני 1938. ב-27 בינואר 1944 המחוז שינה שמו לפטרודבורץ (ארמונות פיוטר הגדול). ב-12 ביוני 1950 הועברו לתחומי השיפוט של הנפה 12 כפרים והכפר וולודארסקי שהועבר לסמכות נפת קירוב בינואר 1963. באפריל 1978 העיר לומונוסוב הועברה מתחום השיפוט של מחוז לנינגרד לנפה עצמה. בשנת 1995 העיר מוזגה עם מחוז לומונוסוב בתחומי העיר ובדצמבר 2003 הועברה מחדש לאחריות נפת הארמונות.
כלכלה ותשתיות.