לפי הגדרת המוסד לביטוח לאומי "נכה" הוא תושב מדינת ישראל בגילאים 18–65, או 18–60 לנשים, אשר נכותו הרפואית כפי שזו הוגדרה על ידי ועדת הרופאים של הביטוח לאומי מפחיתה מכושרו להשתכר כך שנקבעה לו לפחות 60% אי-כושר עבודה ושהכנסותיו לא עולות על 25% מהשכר הממוצע במשק. לאישה עקרת בית נלקחת בחשבון באותה המידה אי-יכולתה לתפקד במשק הבית ב-50% ומעלה. אנשים במדרגת אי כושר של פחות מ-75% זכאים רק לגמלה חלקית ולמעט מהזכאויות הנלוות לנכים בעלי אי-כושר עבודה מלא לצמיתות. ככל שאחוז הנכות הרפואית גבוה יותר כך עשויות להיות זכאויות נוספות. לקויות ייחודיות עשויות להקנות זכאויות ייחודיות כגון עוורים. ישנן לקויות אשר אף 40% של נכות רפואית בהן, נחשב ללקות חמורה בכל הנוגע לאחוזי אי-כושר עבודה גבוהים לצמיתות כגון נפגעי נפש.
הקריטריונים לנכות בילדים שונים מאשר במבוגרים. נכות ילד נקבעת לפי רמת התפקוד שלו ביחס לגילו ועד כמה הוא נזקק לסיוע הוריו בחיי היומיום, החל מהשגחה מתמדת או סיוע בהלבשה וכלה בצורך של הוריו להיעדר ממקום עבודתם כדי ללוות את הילד לטיפולים ואשפוזים בבית חולים.
כל אדם שהוגדר רשמית כנכה על ידי המוסד לביטוח לאומי ושבנוסף לכך שיעור נכותו המשוקללת הוא במדרגה משמעותית, עשוי להיות זכאי להטבות והנחות שונות מרשויות שונות, כגון הנחה בתשלום מס הכנסה וארנונה בהתאם לחומרת נכותו הכללית זאת מעבר לקצבה המוענקת לו. ההנחות אינם בהכרח גורפות ויכולות להיות תלויות בסוג הנכות כגון לבעלי מוגבלות בתנועה הזכאים לאישור חניה במקומות השמורים לנכים וכו. משרד הבריאות מממן לבעלי מוגבלויות אביזרי עזר להם הם זקוקים עקב נכותם (הליכון, מיטה הידראולית, כיסא גלגלים, מכשיר שמיעה, סד, תותבים) זאת לאחר שהנכה הגיש למשרד מספר הצעות מחיר למכשיר הנדרש. המוסד לביטוח לאומי מממן שינויים בדיור הדרושים לנכה (הרחבת פתחים למעבר כיסא גלגלים, אמבטיה וכו').
בעלי נכות קשה ביותר זכאים גם להנחה בחשמל של כ-200 ש"ח לחודשיים זאת בשל תלותם בשימוש 24/7 במוצרי חשמל לצרכים קיומיים. מכשירים כגון מחוללי חמצן, דיאליזה ביתית, מנשמים, מיטה חשמלית, טעינת עגלות, הפעלת מזגן (נכים אלו מתקשים בשמירה על טמפרטורת הגוף), מכונת כביסה פעמים ביום (החלפת בגדים ומצעים עקב אי שליטה על סוגרים), ועוד מיכשור רב.
כמו כן הם זכאים להנחה במים על כמות של 7.5 קוב (סכום של כ-80 ש"ח לחודשיים), מהסיבות הנ"ל המצריכות אותם להתקלח מספר פעמים ביום, כביסות רבות וכיוצא בזה.
קצבת נכות.
במסגרת המוסד לביטוח לאומי קיים ענף נכות, המעניק קצבה חודשית או חד-פעמית לנכה. כל נכה המקבל קיצבה מהמוסד לביטוח לאומי חייב לעבור מדי תקופה בדיקה, האם יש הטבה או החמרה במצבו ובהתאם לתוצאות הבדיקה קובעת וועדה האם יחול שינוי בקצבה המוענקת לו. תוכניות ביטוח פרטיות שונות כוללות אף הן פיצוי למבוטח שהפך לנכה. פגיעות שנגרמו עקב תאונת דרכים מתוקצבות על ידי קרן מיוחדת של ביטוח.
כל נכה שדרגת נכותו נקבעה ל-60% ומעלה זכאי לקצבת נכות. כך גם לנכה שהדרגה הכוללת של אי-יכולתו להשתכר עומדת לפחות על 40% ואחד מהליקויים צבר מינימום 25%. נכות בשיעור של 75% ומעלה מזכה את הנכה בקצבה מלאה, והיא עמדה על 2239 שקלים בשנת 2000 ובעקבות שיטת ההצמדה למדד המחירים לצרכן שיזם בנימין נתניהו בתפקידו כשר אוצר עמדה על 2,342 שקלים בלבד ב-2016. בעקבות שחיקה זו בקצבת הנכים ביחס לשכר במשק נערך מאבק הנכים להעלאת הקצבה לשכר המינימום, שבעקבותיו הועלתה ב-3.2018 סכום הקצבה ולאחר ניכוי ביטוח בריאות, סכום הקצבה החודשית המלאה מגיע ל-3208 ש"ח בחודש, מעודכן ל-9.2019. כמו כן בעקבות המאבק, בוטל הקח"ן.
"קצבה חודשית נוספת", הידועה כקח"ן, תיתכן אם הנכה אינו שוהה במוסד ואחד הליקויים צבר לפחות 50%. נכה אשר נקבעה לו דרגת אי-כושר של 60-74% זכאי לקצבה חלקית בהתאם לאחוז שנקבע.
נכה היוצא לעבודה יכול להמשיך לקבל קצבה רגילה אם משכורתו אינה עולה על 25% מהשכר הממוצע במשק (כ-2,350 ש"ח נכון לשנת 2015). במתכונת החוק הנוכחית, הכנסה מעבר לסכום זה עלולה לסכן את קצבתו ואת זכויותיו כנכה. הצעת החוק ליישום דו"ח ועדת לרון לעידוד יציאת נכים לעבודה באה לטפל במצב זה ולהפחית את קצבת הנכות בצורה הדרגתית יותר, ולמנוע את הסיבוכים הבירוקרטיים הקיימים במתכונת הנוכחית. בהגיע הנכה לגמלאות (גיל 60 לנשים, 65 לגברים) מופסקת אוטומטית קצבת הנכות והנכה מקבל קצבת זקנה בלבד.
לצורך הוכחת הנכות וקבלת הקצבה בת ה-3,000 ש"ח לחודש על בעל הנכות להוכיח את נכותו בפני נציגי המוסד לביטוח לאומי. במקרה של פגיעה נפשית: להציג, למשל, מסמכים על ביקורים חודשיים אצל פסיכולוג או פסיכיאטר או תיעוד של התנהגות אלימה (למשל באמצעות תיק משטרתי). במקרה של נכות גופנית: יש צורך להוכיח נזק בלתי הפיך, כמו חוסר יכולת לזוז, ללכת, לתפקד, ולעבוד בכלל. בנוסף חוסר יכולת לעלות במדרגות הבניין בו חי הנכה, חוסר יכולת להתרחץ, וכן צורך בסיוע תמידי מצד עוזר/ת סיעודי/ת.
פטור ממס הכנסה.
סעיף 9(5) לפקודת מס הכנסה מעניק פטור ממס הכנסה להכנסה מיגיעה האישית של עיוור או של נכה שנקבעה לו נכות של 100% (ובמקרים מסוימים נכות של 90% ויותר). גובה הפטור בשנת 2017:
כאשר ההכנסה מיגיעה אישית של נכה כאמור נמוכה מ-72,720 ש"ח לשנה, תהיה פטורה ממס גם הכנסתו שלא מיגיעה אישית, עד לסכום כולל של 72,720 ש"ח.
נגישות.
לבעלי מוגבלויות בישראל הזכות לנגישות למקומות ציבוריים. זכות זו מעוגנת בחוק התכנון והבניה החל מיום ה-1 באפריל 1972. על פי חוק זה חייב כל מבנה ציבורי שנבנה בישראל לכלול אמצעים שיאפשרו גישה לבעלי מוגבלויות. ישנם חוקי נגישות נוספים בישראל והבולט שבהם הוא התיקון משנת 2005 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
שיקום מקצועי.
נכה אשר נקבעה לו דרגת נכות רפואית של 20% ומעלה זכאי לסיוע באבחון ושיקום מקצועי. אבחון כישוריו נערך לרוב במרכזי הכשרה מיוחדים ברחבי הארץ, שם הוא מקבל הכוונה כללית. שירות השיקום המקצועי כולל מימון שכר לימוד למסגרת הלימודית הנבחרת, מימון מלא של החומר הלימודי הנדרש, מימון הוצאות הנסיעה למקום הלימודים, ונכה אשר אינו זכאי לקצבת נכות יקבל גם דמי שיקום במשך תקופת האבחון כמו תקופת הלימודים. לאחר סיום מסגרת הלימודים, הנכה זכאי לסיוע במיקומו בשוק העבודה.
שיקום היא פעולה שבה חל ניסיון להחזרת אדם ככל האפשר לתפקוד נורמלי ותקין. השיקום הוא רצף תהליכים המסייעים לאדם בעל מוגבלויות להגיע לרמה מקסימלית של תפקוד. הוא נועד לאפשר לאדם הנכה אוטונומיה ולהכינו לקראת השמה במקומות תעסוקה.(גמליאל, 1985; טלר, 2001; פלדמן, 2007). מטרתה של מסגרת השיקום היא לסייע לאדם המוגבל בכל דרך אפשרית: טיפולים פיזיים, טיפולים נפשיים, טיפולי רווחה, מציאת עבודה, מלגות שונות ללימודים וקצבאות הניתנות לבעלי מוגבלויות ועוד. סך הכל קיימים שלושה סוגים של שיטות סיוע: אמצעים פיזיים (תרגילים ותנוחות שונות), מכשירי עזר מכניים, וטיפול פסיכו חברתי. כל אדם נכה במדינת ישראל, זכאי לזכויות רפואיות על פי חוק, בתנאי שהוא משלם דמי ביטוח לאומי. כספים אלו קבועים על-פי חוק ומטרתם לשפר את איכות ורמת החיים של הנכה בצורה ניכרת. לאחר שמכיר ביטוח לאומי במגבלת הנכה, הוא תחילה בודק אם אכן נכותו פוגמת ביכולתו לפרנס את עצמו ולקיים שגרת חיים יומיומית. ישנם מבחנים שונים הנערכים על ידי ביטוח לאומי כדי לקבוע אחוזי נכות, אשר מקנים זכויות שונות ועל כן יש להבין תחילה את אופי הפציעה או רמת הנכות של הנכה. נכה בדרגת נכות של 20% (ומעלה) זכאי לסיוע בשיקום ואבחון מקצועי. מטרתו של חוק שוויון זכויות לבעלי מוגבלות במדינת ישראל היא שילובם של בעלי מוגבלויות בעבודה והענקת העדפה מתקנת לבעלי מוגבלויות. חוק נוסף שנחקק למען בעלי המוגבלויות בישראל הוא החוק למען נגישות הנכה בישראל- על פיו כל מבנה ציבורי שנבנה בישראל חייב על פי חוק לכלול אמצעי גישה לבעלי מוגבלויות. אדם נכה בישראל זכאי לזכויות רבות: חלק מהבעלי המוגבלויות זכאים לתו חנייה לנכה- לשם הניידות והנוחות, הקלות בתשלומי ארנונה, פטור ממס הכנסה, זכויות מול כל גוף ממשלתי, הנחות שונות בכל משרד ממשלה, אגרות לימוד קבלת סיוע בניידות, חברות סיעוד, מרכזי מגורים לשם עזרה במגורים עצמאיים והטבות וזכויות רבות אחרות.
ההיסטוריה של תעסוקת אנשים עם מוגבלויות.
ברנס (2000) טוען כי בעבר, כאשר עבודה הייתה מבוססת על עקרונות של צורך חברתי, התחייבות ותלות הדדית, קיבלו אנשים עם מוגבלויות לעבודה. כמעט חצי מיליון עובדים מוגבלים עזרו בכל מיני רמות במאמץ המלחמתי בשנת 1939–1945 בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה הרבה מהממשלות הכניסו מאמצים לתחזק את המצב ולהמשיך להעסיק אנשים בעלי מוגבלויות מתוך התחייבות חברתית שהרגישו כלפי העובדים ואלו שנפצעו במלחמה. בהמשך ההעדפות הממשלתיות השתנו וגם המדיניות השתנתה בשוק העבודה שהמרכזיות בה היא תפוקה ורווח.
התפיסות שלנו לגבי מוגבלות כמו גם של משמעות של עבודה זה בעצם יצירה חברתית וזה יכול להשתנות. הגלובליזציה של הכלכלה העולמית וההתפתחויות טכנולוגיות מאז שנת 1945 מציעים הרבה אפשרויות של תעסוקה לאנשים עם מוגבלויות. למרות חקיקה שנעשתה נגד הפלייה של אנשים עם מוגבלות בפועל עדיין נמשכה ההפליה נגד אנשים עם מוגבלויות, החברה עדיין מסתכלת על האדם עם הנכות בגישה שהלקות היא הגורם למגבלות ולא הדרך שהחברה מאורגנת ולכן כל הבקשות הלגיטימיות של אנשים עם מוגבלות לשינויים והתאמות בעבודה נראים לא הכרחיים ולא מציאותיים.
חסמים ואפליה בעולם התעסוקה של אנשים עם מוגבלויות.