טמפה (באנגלית: Tempe) היא העיר השמינית בגודלה באריזונה שבארצות הברית המהווה למעשה חלק מן המטרופולין של פיניקס. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת כ-195,000 תושבים.
בעיר שוכן אחד הקמפוסים של אוניברסיטת המדינה של אריזונה.
היסטוריה.
תושבי הוהוקם התגוררו באזור טמפה עוד במהלך המאה ה-15. ההתיישבות המערבית באזור החלה באמצע המאה ה-19. עד שנות ה-60 של המאה ה-20 אפרו-אמריקאים יכלו לעבוד בעיר, אך עודדו אותם שלא לגור בה. השחורים הראשונים שקנו נכס בעיר עשו זאת רק בשנת 1965.
אנטוני לגט
אנטוני ג'יימס לגט (באנגלית: Anthony James Leggett; נולד ב-26 במרץ 1938) הוא פיזיקאי אמריקאי-אנגלי, שחלק את פרס נובל לפיזיקה בשנת 2003 עם ויטאלי גינזבורג ואלכסיי אבריקוסוב "על תרומה חלוצית לתאוריה של מוליכי על ונוזלי על".
לגט חבר בהאקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים, אקדמיה הרוסית למדעים, החברה הפילוסופית האמריקאית ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
ביוגרפיה.
אנטוני לגט נולד ב-26 במרץ 1938 בלונדון למשפחה קתולית. בדצמבר 1954 החל ללמוד באוניברסיטת אוקספורד, שם למד את התואר הראשון והשני. בשנים 1964–1965 לגט החל ללמד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשנה שלאחר מכן לימד גם באוניברסיטת הרווארד. בשנים 2006–2016 לגט לימד באוניברסיטת ווטרלו.
הלוציגניה
הלוציגניה (שם מדעי: Hallucigenia) הוא סוג של חסר חוליות נכחד שחי בראשית הפלאוזואיקון במשך הקמבריון, לפני שרוב החולייתנים התפתחו, חלק מהתופעה המכונה הפיצוץ הקמבריוני. המאובנים שהשתמרו מיצור מוזר זה התגלו בפצלי ברג'ס שבקולומביה הבריטית, קנדה וכן מממצאים מאתר המאובנים בצ'נגג'יאנג שבסין, והוא הוגדר ב-1977 בידי הפלאונטולוג האנגלי סיימון קונווי מוריס, כשפירוש השם הוא: "הזיה", משום שבשחזור שביצע מוריס נע היצור על קוצים שבלטו מבטנו. קודם לכן הוגדר כמין של היצור הקרוב קנדיה ("Canadia") בידי צ'ארלס דוליטל וולקוט. הסוג הכיל 3 מינים שונים בגודל ובצורה.
בספרו חיים מופלאים מתייחס הפלאונטולוג סטיבן ג'יי גולד מסגל אוניברסיטת הרווארד לשחזור שביצע סיימון קונווי מוריס להלוציגניה ב-1997, וכתב שהשחזור "כל כך מוזר, קשה כל כך לדמיין כבעל חיים הפועל ביעילות". גולד העלה השערה שההלוציגניה עשויה להיות "נספח מורכב של יצור גדול יותר, שעדיין לא נחשף". רק מאוחר יותר הוכיחו הפלאונטולוגים לארס רמסולד (Lars Ramskold) וחוֹאוּ שְׂייֵנְגוָאנְג שבשחזור של קונווי מוריס הוא הפך את בעל החיים, כששחזר אותו כך שהקוצים על גבו הפכו לרגליים מוזרות, וכי ההלוציגניה השתייכה כנראה למערכה נושאי ציפורניים.
יצור זה שונה ממרבית בעלי החיים המודרניים שבעבר נחשב לתולעת רב-זיפית וכיום משויך לקבוצה לובופודיה בה כלולים התולעים נושאות הציפורניים ואולי גם פרוקי הרגליים המודרניים. הוא היה קטן ביותר באורך של 0.5 עד 5.5 ס"מ בלבד. המבנה שלו היה מוזר מאוד ודמה באופן שטחי לרב-רגליים בעל "שיירה" של רגליים פרוקות בעלות סעיפים עליהם לאורך גופו ומעליו התנשאו זיזים ארוכים פרוקים משני הצידיים. הראש כמעט בלתי נראה בשל צורתו המוארכת עם מבנה עיניים פשוטות ביותר ו"לסתות לחי" הקרובות לבטן. יצור מוזר זה אולי ניזון כאוכל רקבובית בדומה לשלשולים ולקיפודי ים או שיכל לצוד בעזרת זרועות פרימיטיביות. קשה לחקור אותו עקב האיברים המיקרוסקופיים המוזרים שהשתמרו לו. בנוסף מספר איברים שנראו אצלו התבררו ככתמים נוזליים שהשתמרו במאובנים.
אף על פי שקשה לתאר אותו הוא ידוע ממעל 100 מאובנים משומרים שהתגלו בפצלי ברג'ס וכמה עשרות מאובנים מאתר המאובנים בצ'נגג'יאנג. ככל הנראה היה זה יצור מצליח בתקופתו בימים הקדומים של הקמבריון.
ג'ושוע לוגן
יויצ'ירו נאמבו
יויצ'ירו נאמבו (ביפנית: 南部 陽一郎.; 18 בינואר 1921 – 5 ביולי 2015) היה פיזיקאי אמריקאי-יפני, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2008 יחד עם מקוטו קובאיאשי וטושיהידה מסקאווה על "גילוי מקור הסימטריה השבורה שחוזה את קיומן של לפחות שלוש משפחות של קווארקים בטבע". עסק בעיקר בפיזיקת חלקיקים. כיהן כפרופסור באוניברסיטת שיקגו.
ביוגרפיה.
יויצ'ירו נאמבו נולד ב-18 בינואר 1921 בטוקיו. לאחר לימודיו התיכוניים, למד נאמבו פיזיקה באוניברסיטת טוקיו. בשנת 1942 סיים נאמבו את התואר הראשון ואת הדוקטורט בשנת 1952. באותה השנה החל ללמד באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 1954 החל נאמבו ללמד באוניברסיטת שיקגו, שם הפך לפרופסור בשנת 1958. בשנת 1970 הפך נאמבו לאזרח אמריקאי.
נאמבו נפטר ב-5 ביולי 2015 במחוז אוסקה בגיל 94 כתוצאה מהתקף לב.
איסאמו אקאסאקי
אִיסָאמוּ אָקַאסָאקִי (ביפנית: 赤崎 勇.; 30 בינואר 1929 – 1 באפריל 2021) היה מהנדס ופיזיקאי יפני, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2014 יחד עם הירושי אמאנו ושוג'י נקמורה על "המצאת ה-LED כחולה יעילה, שאפשרה ייצור מקורות אור לבן בהירים וחוסכי אנרגיה".
הזכייה לוותה בביקורות קשות, כיוון שהזוכים בפרס, אינם למעשה מפתחי הדיודה הכחולה, אלא רק תרמו להכנסתה לשימוש מסחרי, וכי הרברט פאול מארושקה וואלי רהינס, הם אלו שפיתחו את הדיודה הכחולה הראשונה. כמו כן ועדת הפרס התעלמה לחלוטין ממאמצי הפיתוח הנרחבים של ניק חולונייק ואולג לוסב, שהובילו לפיתוח דיודת ה-LED הראשונה.
ביוגרפיה.
איסאמו אקאסאקי נולד ב-30 בינואר 1929 במחוז קגושימה. סיים את לימודיו באוניברסיטת קיוטו בשנת 1952. בשנת 1964 סיים גם תואר באלקטרוניקה.
בג'נורד
התפרצות נגיף הקורונה באיטליה
התפרצות נגיף הקורונה בברזיל
ג'יימס פיבלס
פיליפ ג'יימס אדווין פיבלס (באנגלית: Phillip James Edwin Peebles; נולד ב-25 באפריל 1935) הוא אסטרופיזיקאי, אסטרונום וקוסמולוג אמריקאי-קנדי שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2019 "על תגליות תאורטיות בקוסמולוגיה". כיום (2020) מכהן פיבלס כפרופסור אמריטוס באוניברסיטת פרינסטון ונחשב לאחד הקוסומולוגים התיאוריטיים הבולטים מאז שנות ה-70. מרבית עבודתו עוסקת בקרינת הרקע הקוסמית חומר אפל קר ובגיל היקום.
ביוגרפיה.
ג'יימס פיבלס נולד ב-25 באפריל 1935 בויניפג שבקנדה. פיבלס סיים את התואר הראשון באוניברסיטת מניטובה, ולאחר מכן למד את התואר השני ואת הדוקטורט באוניברסיטת פרינסטון בשנת 1962.
מבחינה דתית, פיבלס מגדיר עצמו כאגנוסטי.
הפקולטה למדע והנדסה של חומרים (טכניון)
הפקולטה להנדסה כימית (טכניון)
טורפדו מוסקבה במפעלים האירופיים
מועדון הכדורגל טורפדו מוסקבה הוא מועדון כדורגל רוסי ממוסקבה, שהתמודד במפעלים האירופיים במשך עשרות שנים והיה מועדון הכדורגל הסובייטי הראשון להתמודד במפעלים האירופיים, לצד דינמו קייב כשעשה זאת בעונת 1966/1967. עם זאת הופעתו האחרונה באירופה הייתה במסגרת הסיבוב השני של גביע אופ"א בעונת 2003/2004.
הישג השיא במפעלים האירופיים הוא העפלה לרבע גמר שלוש פעמים, פעמיים בגביע המחזיקות (1967/1968, 1986/1987) ופעם אחת בגביע אופ"א (1990/1991).
ישראל רגארדי
ישראל רגארדי (באנגלית: Israel Regardie; 17 בנובמבר 1907 – 10 במרץ 1985) היה סופר ומיסטיקן אנגלי. אשר הוציא לאור חמישה עשר ספרים בנושאים של תורת הנסתר, אלכימיה, מאגיה וקבלה.
ביוגרפיה.
ישראל רגארדי נולד ב-17 בנובמבר 1907, בלונדון. הוריו היו יהודים שהגרו מאוקראינה. ב-1921, רגארדי והוריו עברו לארצות הברית, שם השתקעו בוושינגטון די. סי. רגארדי החל להביע עניין במשנתה של הלנה בלוואצקי, ולאחר מכן התחיל להתעמק בכתבים הינדואיסטים כמו האופנישדות והבהגווד גיטא, ובטקסטים בודהיסטים כגון המילינדה פנהא והדהמפאדה. הוא רצה להיות צייר, ולכן הלך ללמוד בבית ספר לאומנות בפילדלפיה. בתקופתו בוושינגטון, קרא רגארדי את אחד הספרים של אליסטר קראולי, ומאוד התרשם. הוא שלח מכתב לקראולי, וקיבל מענה כשמונה חודשים לאחר מכן. בסביבות 1927, קרא רגארדי את "ספר החוק" שכתב קראולי.
באוקטובר 1928, הפליג רגארדי לפריז, בתקווה ללמוד באופן אישי וישיר מאליסטר קראולי. ב-1929, שב רגארדי לאנגליה, שוב על מנת להיות בחברתו של קראולי. ב-1932, הוציא רגארדי לאור את ספרו A Garden of Pomegranates, ספר שעוסק בקבלה. ב-1934, הוא הצטרף למסדר כוכב הבוקר.
ב-1937, החליט רגארדי לשוב לארצות הברית, תשע שנים לאחר שהוא עזב. ב-1938, רגארדי הוציא לאור את ספרו The Philosopher's Stone, ספר שעסק באלכימיה.
לאחר כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, התגייס רגארדי לצבא האמריקאי, בו הוא שירת בין השנים 1942–1945.
רגארדי האמין שישו מעולם לא באמת היה קיים, ושכל המיתוס הקשור אליו נלקח מסיפורו של האל המצרי אוזיריס. עם זאת, הוא התעניין מאוד ב, וב-1946, הוציא רגארדי לאור את הספר The Romance of Metaphysics שדן בהרחבה באסכולות של המיסטיקה הנוצרית.
ב-1947 עבר רגארדי ללוס אנג'לס, שם החל לעסוק בכירופרקטיקה.
בשנות ה-50 החל רגארדי להתנסות בסמים פסיכואקטיביים, בעיקר בקנאביס ו-LSD.
ב-1970, רגארדי הוציא לאור ספר ביוגרפי שעוסק בחייו של אליסטר קראולי.
ב-1980, יצא לאור ספרו של רגארדי, "Ceremonial Magic: A Guide to the Mechanisms of Ritual", הן בבריטניה והן בארצות הברית. ספר זה עוסק במאגיה.
ב-1983, טייל רגארדי בפיג'י, אוסטרליה וניו זילנד. ב-1984, ביקר רגארדי בהוואי, ואף שקל לעבור לגור שם.
ב-10 במרץ 1985, נפטר ישראל רגארדי מהתקף לב.
מישל מאיור
מישל גוסטבה אדוארד מאיור (בצרפתית: Michel Gustave Édouard Mayor; נולד ב-12 בינואר 1942) הוא אסטרופיזיקאי שווייצרי שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2019 ביחד עם דידיה קלו "על גילוי כוכב לכת חוץ-שמשי".
ביוגרפיה.