את 2011 פתח סאנצ'ס בספרד, כשסיים תשיעי בוואלטה אה אנדלוסיה. לאחר מכן הוא סיים חמישי בפריז - ניס וניצח את גראן פרמיו מיגל אינדוראין. סאנצ'ס ניצח את הקטע הרביעי בוואלטה אל פאייס ואסקו וסיים שישי את המרוץ. באפריל, סיים סאנצ'ס שלישי בלה פלש ואלון, אחרי פיליפ ז'ילבר המנצח ויואקים רודריגז. לאחר מכן סיים עשירי בלייז'–בסטון–לייז'. בטור דה פראנס, הוא ניצח את הקטע ה-12 לאחר בריחת יחיד. סאנצ'ס סיים את המרוץ במקום החמישי הכללי, 4:55 דקות לאחר קאדל אוונס. אך סאנצ'ס ניצח את קטגוריית ההרים במרוץ, עם 108 כאלו. לאחר מכן סיים שלישי ב"Welser Innenstadtkriterium" ושביעי בקלאסיקה סן סבסטיאן. הוא ניצח את הקטע הראשון בוואלטה אה בורגוס וסיים רביעי כללי.
ב-2012, ניצח את הקטע השישי בוולטה אה קטלוניה וסיים שני את המרוץ, 1:30 אחרי מייקל אלבזיני. באפריל ניצח לראשונה את וואלטה אל פאייס ואסקו, וגם ניצח את הקטע השלישי במרוץ. הוא סיים שביעי גם במרוץ אמסטל גולד וגם בלייז'–בסטון–לייז'. הוא התחרה בטור דה פראנס אך פרש מהמרוץ במהלך הקטע השמיני. ב-29 בספטמבר, סיים בפעם השלישית במקום השני בג'ירו די לומברדיה, 9 שניות אחרי ז'ואקים רודריגז.
ב-2013, התחרה בפעם השנייה בג'ירו ד'איטליה. התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 2 בקטע ה-18, 58 שניות אחרי וינצ'נצו ניבאלי בקטע שהיה נגד השעון. הוא סיים את המרוץ במקום ה-11. לאחר מכן התחרה בדופינה ליברה וניצח את הקטע השביעי במרוץ, כשהוא מסיים תשיעי כללי. הוא סיים שמיני בוואלטה אה בורגוס. סאנצ'ס סיים שמיני גם בוואלטה אספנייה, כשהתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 4 בקטע ה-17. בדירוג הכללי, סיים בפער של 9:51 מכריס הורנר המנצח.
BMC Team Racing (2014–2017).
ב-2014, הצטרף סאנצ'ס ל-BMC Team Racing לאחר 13 שנים במדי אוסקלטל–אוסקדי. הוא השתתף בפעם השנייה ברציפות והשלישית בסך הכל בג'ירו ד'איטליה, וסייע לקאדל אוונס לסיים שמיני. בהמשך העונה התחרה גם בוואלטה אספנייה ושימש כמוביל קבוצתו, הוא סיים את המרוץ במקום ה-6, 9:30 אחרי אלברטו קונטדור המנצח. לאחר המרוץ, סיים חמישי בג'ירו די לומברדיה, שנייה אחת אחרי דן מרטין המנצח.
ב-2015, סיים סאנצ'ס שני בטור דה יורקשייר. הוא התחרה בטור דה פראנס וניצח ביחד עם קבוצתו את נגד השעון הקבוצתי בטור, שהיה הקטע ה-9. סאנצ'ס סיים את המרוץ בקטע ה-12, שהיה הראשון מתוך בני קבוצתו. לאחר מכן התחרה גם בוואלטה אספנייה וניצח ביחד עם קבוצתו את הקטע הראשון, שהיה נגד השעון הקבוצתי, אך פרש מהמרוץ במהלך הקטע ה-14.
ב-2016, סאנצ'ס השיג את הניצחון השמיני שלו בקטע בוואלטה אל פאייס ואסקו כאשר ניצח את הקטע הרביעי וסיים במקום השישי הכללי. סאנצ'ס סיים שישי גם בלה פלש ואלון וסיים רביעי במונומנט לייז'–בסטון–לייז', 4 שניות אחרי ווט פולס המנצח. לאחר מכן סיים שישי ב. הוא התחרה בוואלטה אספנייה בפעם התשיעית אך פרש מהמרוץ לפני הקטע ה-20.
ב-2017, הוא תוכנן להתחרות בפעם העשירית בוואלטה אספנייה אך בשל בדיקת הסמים שלו, שחזרה חיובית, לא הורשה להתחרות.
פרשיות סמים.
סאנצ'ס הושעה לשנתיים החל מאוגוסט 2017 על ידי ה-UCI לאחר שבדיקת הסמים שלו חזרה חיובית לתוסף כלשהו, הוא היה יכול לחזור באוגוסט 2019 אך בשל גילו המבוגר, בחר לפרוש.
החורש (בצלאל)
"החורש" או "החורש בשדה" הוא מוטיב עיטורי שכיח ביצירות בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות מן השנים 1911–1929.
תיאור.
דמות "החורש" היא דמותו של יהודי-תימני, בעל חזות תנכי"ת, החורש במחרשה הרתומה לזוג שוורים. הוא מוצג בזווית אלכסונית, המעניקה לתיאור עומק. התיאור עוצר בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות באזור השנים 1911–1913. מעצבו איננו ידוע, אך ייחסו אותו בעבר לזאב רבן או לאריך גולדברג. מוטיב חקלאי זה שימש כביטוי ציוני לקשר שבין העם היהודי לאדמת ארץ-ישראל. ברוב המקומות, מוצג החורש בתוך פורמט מעוגל של מעין מדליון בקוטר של כ-13–14 ס"מ.
בצלחת עם מוטיב זה הנמצאת באוסף מוזיאון ישראל (1912–1929), לדוגמה, מופיע החורש בתוך מדליון במרכזה של צלחת נוי שסביבה דגם עיטורי של חיטה. תחת המדליון מופיעה הכתובת "עבד אדמתו ישבע לחם", הלקוחה ממשלי (יב: יא) והכתובת "הזורעים בדמעה ברנה יקצורו", הלקוחה מתהילים (קכו: ה). בשנת 1913 הופיע "החורש" גם במרכז כריכתו של "ספר הזהב השני של הקרן הקיימת לישראל, שנוצר בבית-הספר. סביב לוח מרכזי זו שובצו תבליטים נוספים, ובהם דמויות נוספות של חקלאים ופועלים.
במשך השנים הפך החורש לדימוי רווח בעבודות של ממשיכי "בצלאל". האומן שמואל קרצ'מר, עשה שימוש בדגם זה בסיכות שנוצרו עבור "החלוץ". השימוש במוטיב זה נמשך עד לשנות ה-50–60 של המאה ה-20, אז נעשה שימוש בעיצוב זה בהטבעה על לוחות נחושת ששימשו לעיטור אלבומי תמונות. בעבודות אלו לא נשמר הפורמט העגול, וגם איכות ההטבעה הייתה ירודה. לצד עיצוב זה נוצרו עוד כמה דגמים של דמות החורש. בין היתר יצר ידוע תיאור של חורש עם גמל לרגלי מגדל דוד.
Destiny's Child Video Anthology
Destiny's Child Video Anthology (בעברית: אנתולוגיית וידאו של דסטיניז צ'יילד) הוא אלבום הווידאו הרביעי של להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד אשר יצא לאור ב-21 במאי 2013 על ידי חברת התקליטים קולומביה.
האלבום מכיל 16 קליפים אשר הלהקה צילמה במהלך הקריירה שלה.
הפקה וביקורת.
הוא הופק על ידי אקיל בראון, בנות הלהקה ואביה של ביונסה מת'יו נואלס אשר שימשו במפיקים בפועל. על מנת לקדם את האלבום הציעו הלהקה לחברות הוצאה לאור עותקים של האלבום כדי לחלק לקוראים שלהם דרך האינטרנט.
עם יציאתו, האלבום קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים ששיבחו את הוויזואליה של הקליפים והכוריאוגרפיות שלהם.
רקע והוצאה.
אלבום זה יצא לאור כחלק ממהדורה מיוחדת של סוני מיוזיק וחברת הבת שלה לגסי רקורדס וזהו גם היה האלבום האחרון שיצא לאור דרך מהדורה זו. עטיפת האלבום בו נראות בנות הלהקה בשמלות המדמות זנבות של בתולות ים נלקחה מתוך הקליפ לשיר "Cater 2 U" בו נראו בנות הלהקה באותן השמלות. לקראת הפצת האלבום הלהקה שיתפה פעולה עם אתר TheDrop.fm אשר הציע לקוראיו כחלק מרכישת הספרים את האלבום במתנה ביחד עם חולצות טריקו וספר ההופעות של הלהקה.
בנוסף לכך, מגזין Jet ארגן תחרות ובמסגרתה חולקו 5 עותקים בחינם של האלבום וגם מגזין Juicy ארגן תחרות דומה.
אולג סקריפוצ'קה
אולג איוואנוביץ' סקריפוצ'קה (ברוסית: Олег Иванович Скри́почка; נולד ב-24 בדצמבר 1969 בנווינומיסק, חבל סטברופול, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) מהנדס וקוסמונאוט רוסי. ב-2011 השתתף כחלק ממשלחת 25 / 26 לתחנת החלל הבינלאומית.
ב-12 באפריל 2011 זכה סקריפוצ'קה בתואר גיבור הפדרציה הרוסית וטייס-קוסמונאוט של הפדרציה הרוסית על אומץ וגבורה ביישום טיסת חלל לאורך זמן בתחנת החלל הבינלאומית.
חינוך.
סקריפוצ'קה סיים לימודיו בתיכון ב-1987. התקבל לאוניברסיטה הטכנית של באומן במוסקבה. ב-1993 הוסמך כמהנדס מכונות בבניית טילים.
ניסיון.
בשנים 1987–1991 עבד כבוחן מתכות. 1991 -1993 טכנאי בלשכת הפרויקטים של האגודה המדעית-תעשייתית בתאגיד החלל אנרגיה. מאוגוסט 1993 עד אוגוסט 1997 עבד כמהנדס בלשכת הפרויקטים של אנרגיה לפיתוח רכבי חלל להובלה ומטען.
קריירה ברוסקוסמוס.
1997 סקריפוצ'קה הוכר כקוסמונאוט. מינואר 1998 עד נובמבר 1999 למד בקורס מתקדם להכשרת החלל של רוסקוסמוס, סוכנות החלל הרוסית. אפריל 2007 עד אפריל 2008, התאמן כחבר צוות הגיבוי של משלחת 17 לתחנת החלל (סויוז TMA וכמהנדס טיסה של התחנה). מאוגוסט 2008 התאמן כחבר במשלחת 25/26 ומהנדס טיסה סויוז TMA-M.
משלחת 25/26.
סקריפוצ'קה היה חבר (מהנדס טיסה) של משלחת 25/26, ששוגרה ב-7 באוקטובר 2010 מקוסמודרום בייקונור, על סיפון החללית סויוז TMA-01M, יחד עם הקוסמונאוט אלכסנדר קלרי והאסטרונאוט מנאס"א סקוט קלי. סקריפוצ'קה הגיע לתחנת החלל לאחר שחללית הסויוז התחברה לתחנת החלל בשעה 00:01 UTC ב-10 באוקטובר 2010. נשאר על סיפונה של תחנת החלל הבינלאומית עד מרץ 2011. במהלך משימתם, סקריפוצ'קה ושאר אנשי צוות משלחת 25/26 השתתפו במגוון רחב של מחקרים, כולל פיזיקה בסיסית, ניסויים ביומטריים וחקירות על גידול גבישים בחלל, כמו גם היקף חינוך.
לאחר שבילה 159 ימים בחלל, חזר לכדור הארץ ב-16 במרץ 2011. החללית סויוז TMA-01M הנושאת את סקריפוצ'קה, קלרי וקלי נותקה ממודול "פויסק" בשעה 4:27 GMT. לאחר כניסה מחדש נומינלית, קפסולת הסויוז נגעה בקרקע בשעה 7:54 GMT ליד ארקאליק בצפון מרכז קזחסטן. מספר דקות לאחר מכן, סקריפוצ'קה ושני אנשי הצוות שלו נשלפו מהקפסולה והונחו בכיסאות שכיבה.
מזג האוויר בעת הנחיתה היה קשה עם רוחות גבוהות וטמפרטורות קרות עד אכזריות. בשלב מסוים בפרשנותו לנחיתה, אמר דובר נאס"א, רוב נביאס, "הייתם חושבים שזו הייתה סצנה מחוץ לקוטב הצפוני," כדי להסביר את תנאי האקלים הקיצוניים.
הליכות חלל.
סקריפוצ'קה השתתף בשלוש הליכות חלל במהלך שהותו על תחנת החלל כמהנדס טיסה 25 ו-26.