התאחדות הכדורגל של בהוטן (בדזונגקה: འབྲུག་ ཡུལ་ རྐང་ རིལ ཁོངས་ གཏོགས; באנגלית: Bhutan Football Federation) הוא הגוף המנהל של הכדורגל בבהוטן, ששולט בנבחרת בהוטן בכדורגל, נבחרת הנשים הלאומית של בהוטן בכדורגל ואת נבחרת הפוטסל הלאומית של בהוטן. כמו כן, היא אחראית על ארגון ליגת העל של בהוטן, בהוטן סופרליג, ליגת דזונגקאג, ליגת תימפו לנשים, ליגת הפוטסל הלאומית, וכן תחרויות נוער ופנאי שונות.
היסטוריה.
התאחדות הכדורגל של בהוטן הוקמה בשנת 1983 כחלק מהוועד האולימפי של בהוטן. היא חברה בפיפ"א מאז שנת 2000 ובקונפדרציית הכדורגל של אסיה מאז 1993.
נבחרת הכדורגל הלאומית של בהוטן נחשבה ל"נבחרת הכדורגל הגרועה ביותר" עד שנת 2015 אז זכתה במשחק מוקדמות גביע העולם נגד סרי לנקה.
בשנת 2016, הציגה ההתאחדות את תקנת הרישוי למועדונים כדי להביא סטנדרטים בסיסיים לכלכלת הכדורגל במדינה.
ביולי 2017, ועדת המשמעת של ההתאחדות השעתה את קבוצת הכדורגל Druk Pol FC למשך שנתיים לאחר ששחקן הקבוצה לא ציית לשופט במהלך משחק.
כולם מבהוטן.
פיונה סטייל-אנטוני
פיונה סטייל-אנטוני (בלוקסמבורגית: Fiona Steil-Antoni; נולדה ב-10 בינואר 1989) היא שחמטאית לוקסמבורגית. היא זכתה בתואר אמן בינלאומי לנשים בשנת 2010. סטייל-אנטוני זכתה במדליית זהב אישית בלוח 2 באולימפיאדת השחמט 2006 לנשים.
ביוגרפיה.
סטייל-אנטוני, נולדה בנידרקורן (Niederkorn) לוקסמבורג. אביה החל ללמד אותה שחמט בגיל 9. שנה לאחר מכן היא החלה לשחק בנבחרת הלאומית, ומאז אימן אותה מאמן הנבחרת ולסטימיל יאנסה (Vlastimil Jansa).
סטייל-אנטוני שיחקה בנבחרת לוקסמבורג לנשים באולימפיאדות לנשים החל מ־2002 ועד 2014. רק בשנת 2010 היא לא שיחקה באולימפיאדת הנשים בעקבות השתתפותה באולימפיאדת הגברים. באולימפיאדת השחמט 2006 לנשים, היא זכתה במדליית זהב אישית בלוח השני אחרי שקבלה 10/12 נקודות. בעקבות זאת היא קבלה את התואר אמנית פידה לנשים (WFM). היא השתתפה בנבחרת הלאומית שלה גם באילוניות יבשתיות בהייתה שותפה לנבחרת שזכתה במדליית הארד באליפות אירופה לשחמט לקבוצות של מדינות לאומות קטנות (Small Nations Team Chess Championship) שנערכה בשנת 2009 באנדורה לה ולה.
סטייל-אנטוני זכתה בתואר אמן בינלאומי לנשים (WIM) באפריל 2010. את הנורמות לתואר היא השיגה באולימפיאדת השחמט לנשים 2006, באליפות העולם לנערות בשחמט 2007, בתחרות ונדובר-לה-נאנסי הפתוחה 2008 (Vandœuvre-lès-Nancy) ובתחרות לרבי אומן לנשים בקונדום (condom, gers) בשנת 2008. בתחרות בקונדום היא סיימה במקומות 2–3 עם השחמטאית פולין גישאר (Pauline Guichard).
סטייל-אנטוני זכתה מספר פעמים באליפות לוקסמבורג לשחמט לנשים.
סטייל-אנטוני יחד עם כמה חברים הקימה את מועדון השחמט "The Smashing Pawns". סטייל-אנטוני ותום וובר זכו בטורניר הזוגות בבליץ בגיברלטר 2011. זו הייתה הפעם הראשונה בה "The Smashing Pawns" יוצג בטורניר כלשהו. סטייל-אנטוני משחקת כיום במועדונים The Smashing Pawns (לוקסמבורג), ונדובר (Vandœuvre) (צרפת) וצ'דלטון (Cheddleton) (אנגליה).
חיים אישיים.
סטייל-אנטוני עובדת בעיתון "Chess Evolution Weekly Newsletter" וב־chess24.com.
ננסי מייס
ננסי רות מייס (באנגלית: Nancy Ruth Mace; נולדה ב-4 בדצמבר 1977) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת קרוליינה הדרומית. בעבר כיהנה כחברת בית הנבחרים של מדינת קרוליינה הדרומית מטעם מחוז הבחירה ה-99 של המדינה. בנובמבר 2020 לקונגרס האמריקאי, לאחר שניצחה את נציג המחוז המכהן ג'ו קנינגהם. מייס היא האישה הראשונה שהשלימה את לימודיה ב"המצודה" (The Citadel), האקדמיה הצבאית של קרוליינה הדרומית.
ביוגרפיה.
מייס נולדה בפורט בראג שבקרוליינה הצפונית, בתם של ג'יימס אמורי מייס, קצין בצבא ארצות הברית ושל רעייתו המורה אן מייס. בשנת 1999 היא הפכה לאישה הראשונה שסיימה את לימודיה באקדמיה הצבאית של קרוליינה הדרומית, "המצודה" (The Citadel), עם קבלת תואר ראשון במנהל עסקים. מייס המשיך ללימודי תואר שני בעיתונות ותקשורת המונים באוניברסיטת ג'ורג'יה. בשנת 2001 מייס חיברה את הספר "בחברת גברים: אישה במצודה", שהוצא לאור בידי הוצאת הספרים "סיימון ושוסטר". הספר מגולל את חוויותיה כאישה הראשונה שהשלימה מסלול צוערות באקדמיה הצבאית של קרוליינה הדרומית. בשנת 2008 ייסדה מייס חברה לייעוץ עסקי בשם "קבוצת מייס".
ב-3 באוגוסט 2013, הכריזה מייס כי תתמודד למועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג קרוליינה הדרומית בסנאט של ארצות הברית, לקראת בחירות 2014. מייס זכתה ב-19,560 קולות, שהיוו 6.2% מקולות הבוחרים בבחירות המקדימות. היא לא הצליחה לגבור על הסנאטור הרפובליקני המכהן לינדזי גרהאם. במהלך שנת 2016, עבדה במטה הבחירות של דונלד טראמפ בקרוליינה הדרומית במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית שהתקיימו באותה השנה.
ב-18 בספטמבר 2017 הודיעה מייס ​​על התמודדותה בבחירות המיוחדות למחוז הבחירה ה-99 בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית שהתפנה עם עזיבתו של ג'יימס מריל, שהתפטר מוקדם יותר באותו החודש בעקבות כהגשת כתב אישום נגדו והסדר טיעון בגין מספר הפרות אתיקה. היא קיבלה 49.5% מהקולות בבחירות המקדימות הרפובליקניות ב-14 בנובמבר, אך בכל זאת לא הצליחה להימנע מהליכה לסיבוב מכריע. בסיבוב השני היא זכתה ל-63% מהקולות ונבחרה למועמדת מפלגתה. בבחירות הכלליות ניצחה את סינדי בוטרייט, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, ונכנסה לתפקידה ב-23 בינואר 2018. ב-6 בנובמבר 2018, יום בחירות אמצע הכהונה, נבחרה לתקופת כהונה מלאה.
בשנת 2019, מייס קראה לכלול חריגים לאונס ולגילוי עריות בהצעת חוק לאיסור הפלות שהתקבלה בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. בנאום שנשאה בפני מליאת בית הנבחרים חשפה מייס כי נאנסה בגיל 16. היא הצהירה כי היא מתנגדת להפלות, אך אינה מאמינה כי לממשלה הזכות לומר לקורבן אונס או גילוי עריות כי אין לו הזכות להפלה. נוסף על כך, מייס נתנה את חסותה להצעת חוק המתגדת לקידוח ימי בחופי קרוליינה הדרומית, ויצאה חוצץ נגד יוזמתו של הנשיא טראמפ להוציא לפועל קידוחים ימיים לחופי המדינה. מייס זכתה בציון 100% לכל החיים מ"מצביעי השימור של קרוליינה הדרומית" על דפוס הצבעותיה נגד קידוחים ימיים ובדיקות סיסמיות. מייס קיבל את פרס גיבור משלם המיסים לשנת 2019 מהארגון השמרני "מועדון הצמיחה" בקרוליינה הדרומית. במאי 2020 חתם הנרי מקמסטר, מושל קרוליינה הדרומית, על הצעת החוק של מייס שהובילה לאיסור על כבילת אמהות הרות שנתונות תחת מאסר בבתי הכלא במדינה.
ביוני 2019 מייס הודיעה שתתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קרוליינה הדרומית, שבמרכזו שוכנת העיר צ'ארלסטון. נציג המחוז המכהן, ג'ו קנינגהם מהמפלגה הדמוקרטית, נבחר לייצג את המחוז בנובמבר 2018, חרף ניצחונו של דונלד טראמפ את הילרי קלינטון בפער בן 13% במהלך הבחירות לנשיאות ב-2016. בבחירות המקדימות שהתקיימו ב-9 ביוני 2020, נבחרה עם 57.5% מהקולות, ובבחירות הכלליות גברה מייס על קנינגהם. כהונתה החלה ב-3 בינואר 2020 עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
פליקס ל. ספארקס
פליקס לורנס ספארקס (באנגלית: Felix Laurence Sparks; 2 באוגוסט 1917 – 25 בספטמבר 2007) היה קצין צבא ארצות הברית שפיקד במהלך מלחמת העולם השנייה על הגדוד ה-3, רגימנט הרגלים ה-157, אחד מכוחות בעלות הברית הראשונים שנכנסו למחנה הריכוז דכאו ושחרר את אסיריו. בהמשך שירת בבית המשפט העליון בקולורדו.
חיים מוקדמים.
ספארקס נולד בסן אנטוניו, טקסס, ב-2 באוגוסט 1917, גדל במיאמי, אריזונה. הוא היה הבכור מבין חמישה ילדים; אביו עבד בחברת כריית נחושת עד שזו נסגרה בשנת 1931. השפל הגדול החל ובשנת 1933 נאלצו הוריו לשלוח אותו לדוד באריזונה כדי להתפרנס שם. בשנת 1935, לאחר שחיפש עבודה ללא הצלחה במספנות קורפוס כריסטי, טקסס ובסן פרנסיסקו, התגייס לצבא ארצות הברית.
מלחמת העולם השנייה.
ספארקס הוסמך כקצין חי"ר והוצב ברגימנט החי"ר ה-157 שבבפורט סיל, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-45. הקולונל צ'ארלס מ'אנקורן (שלחם בפלנדריה במהלך מלחמת העולם הראשונה) מינה את ספארקס להיות עוזרו בשנת 1941. ביוני 1942 התחתן ושנה לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בגדוד ה-3 שברגימנט. ביולי 1943 הוביל את פלוגתו במבצע האסקי. מאוחר יותר הוא היה השורד היחיד מיחידתו בקרב אנציו. הוא השתתף במבצע דרגון, לשחרור את דרום צרפת ובהמשך מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט. הוא גם השתתף בקרב על הבליטה ובקרב אשאפנבורג. לאחר מכן השתתף בשחרור מחנה הריכוז דכאו. כמה מחייליו, בהשפעת המראות הקשים, הרגו במהלך השחרור חיילים גרמנים שנמצאו במחנה. ספארקס נחקר בעקבות זאת וכמעט שהועמד לדין, אולם הגנרל ג'ורג' פטון קבע כי אינו אחראי למעשי חייליו. עם סיום המלחמה השתחרר בדרגת לוטננט קולונל. על פועלו במלחמה עוטר בכוכב הכסף ופעמיים הוענק לו עיטור לב הארגמן, שניתן על פציעה בקרב.
לאחר המלחמה.