ב-1904 עלה שיינפיין לארץ ישראל ועבד בכרמי ראשון לציון. לאחר מכן, קנה אדמה בכפר סבא ונטע כרם שקדים. ייעור הסביבה היה לו חשוב מאוד. בשל כך, התיישב באורווה בשטחי כפר סבא עוד לפני שהייתה ליישוב והכין משתלה לעצי אקליפטוס. שיינפיין הביא מלוד אלפי עציצים בעזרת גמלים והכין עשרות חביות אשר היה ממלא במשך היום מים בעבודת פרך, בתנאי השאיבה הפרימיטיביים של אותה תקופה.
חיי משפחה.
בקיץ 1906, התיישב עם משפחתו ברחובות ובשנת 1908 נשא לאישה את דובה ממשפחת פדובה מרחובות. יחד, עברו לגור בפתח תקווה. בשנת 1913, עברו יצחק ודובה לכפר סבא והיו לאחד משנים עשר הזוגות הראשונים שהתיישבו בכפר סבא. לזוג נולדו שני ילדים, ושמם פנינה ויוחנן, שמאוחר יותר התיישבו אף הם בכפר סבא.
פרעות תרפ"א.
במהלך פרעות 1921, נחרבו חלק מהבתים בכפר סבא, והזוג שיינפיין נשאו בסבל חורבנה ושיקומה של כפר סבא. כשהסתיימו הפרעות שיינפיין התחיל לשקם את ביתם, אך לקה בזיהום ובעיות דם. יצחק נלקח על גמל לכיוון בית החולים ביפו, אך מספר ימים לאחר שהגיע לשם, נקבע מותו. שיינפיין נקבר בבית הקברות הישן בתל אביב.
בשנת 1953 נקרא על שמו גן ציבורי בכפר סבא, "גן יצחק שיינפיין", בו נמצאים מבנה העירייה, הח'אן, באר המים ושני עצי האקליפטוס שנטע, אשר מופיעים בסמלה של העיר.
בן-ציון זטלר
בן-ציון זטלר (ח' באדר תרמ"ט 10 בפברואר 1889 - כ"ו באדר תשל"ב 12 במרץ 1972) היה מראשוני מתיישבי כפר סבא ומקימיה, מבוני הבתים הראשונים ושותלי הפרדסים הראשונים בעיר.
ביוגרפיה.
חייו המוקדמים.
נולד בליטא בשנת תרמ"ט (10.2.1889) ליהושוע ולשרה בת אליהו. קיבל חינוך מסורתי.
בשנת 1904 בן-ציון קרא כרוז של יוסף ויתקין בעיתון "המליץ", שקרא לנוער באירופה ורוסיה לעלות ולהתיישב בארץ ישראל כחלוצים. הוא ואחותו הושפעו מאוד מהכרוז, פנו אל אביהם והפצירו בו לעזור להם לעלות לארץ (אמם נפטרה כמה שנים קודם). האב, שהיה דתי ציוני נלהב, הסכים לבקשה, וכבר באותה שנה (1904) עלה עם ילדיו לארץ.
את הלילה הראשון בארץ בילו בנווה שלום ביפו אצל משפחת רבי משה בצלאל טודרסוביץ. הוא נתן לבן ציון מכתב המלצה לידידו החקלאי, יוסף קרול, בפתח תקווה לקבל את בן ציון לעבודה ולהדריכו במקום. בן ציון למד לנטוע כרמים שונים (שקדים וענבים) ושמו יצא לתהילה בסביבה.הוא אף עזר לשכנים הערבים בשכלול כרמיהם.
חייו בכפר סבא.
בן ציון הגיע לכפר סבא לאחר שאביו קנה לו חלקת אדמה, בה נטע כרמי שקדים וענבים. בכפר סבא כלל לא היה יישוב כאשר הגיע אליה. הוא היה אחד משלושה חקלאים שהחלו לעבד את האדמות, על אף הרעב והקשיים שהיו מנת חלקם. ביום ראשון בשבוע היו עוזבים את פתח תקווה, לוקחים צידה לשבוע ונוסעים בעגלה הרתומה לסוס לכפר סבא. בכפר סבא עדיין לא היו בתים והם התגוררו ב"חאן" (בית העירייה של היום), ששימש למגורים להם ולסוסיהם. את המים שאבו מתוך הבאר שחפרו במו ידיהם (הבאר הראשונה, המצויה כיום בעיריית כפר סבא). בשנת 1910 הכיר זטלר בפתח תקווה את חנה בת אפריים שוארץ, והיא נערה בת שש עשרה. יחד עם עוד תשעה מתיישבים הם בנו את ביתם בכפר סבא, אחד משנים עשר הבתים הראשונים שהוקמו במושבה הקטנה ברחוב הרצל. הבנייה נמשכה שלוש שנים, משום שהשלטונות הטורקים שלחו משמרות שוטרים להתעלל בתושבים. התושבים, וביניהם בן-ציון, נאלצו לשלם שוחד רב. הם העמידו שומר מיוחד על גבעה החולשת על הסביבה, שהזהיר את התושבים כשהתקרבו הטורקים למקום- ואז היו מפסיקים את הבנייה. כך הצליחו אט אט לסיים את הבנייה.
מלחמת העולם הראשונה.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, כשהצבא הבריטי החל להתקדם בכיבוש הארץ, החלו הטורקים לשדוד ולהרוס את הבתים בכפר סבא. הכרמים נעקרו ושימשו לטורקים להסקה. הפליטים מתושבי המקום, וביניהם בן-ציון ורעייתו חנה, מצאו מקלט ברפתות של איכרי חדרה וזכרון יעקב. עם כניסת האנגלים חזרו המשפחות לפתח תקווה, והגברים החלו לבנות ולהקים מחדש את הריסות הבתים ולנטוע את כרמיהם בכפר סבא.
במהלך המלחמה, כאשר בשנת 1917 גירשו הטורקים יהודים מיפו, פתחו בני הזוג זטלר בפני הפליטים את ביתם וסיפקו להם את כל צורכיהם.
מאורעות תרפ"א.
ימים אחדים לפני פרוץ מאורעות 1921, כאשר סיים בן ציון זטלר שוב להקים את ביתו בכפר סבא, הביא את אשתו ובניו לראות את מעשה ידיו. אולם הם לא הספיקו להתגורר בבית, שכן כשחזרו לפתח תקווה, התברר להם, שפרצו מאורעות הדמים בין הערבים ליהודים (1.5.1921). המאורעות החלו ביפו ובתל אביב והתפשטו גם לפתח תקווה ולסביבה. שוב נחרבו הבתים בכפר סבא. לאחר כחצי שנה שבו מתיישבי כפר סבא לעירם, ובן-ציון ביניהם, והקימו את הבתים בפעם השלישית. בעמל רב, רחוקים מן המשפחות, שנשארו בפתח תקווה, המשיכו הגברים לעבוד ולבנות.
ילדיו.
לבן-ציון ולחנה היו ארבעה ילדים: בתם רבקה- שהייתה בתם הבכורה והילדה הראשונה, שנולדה בעיר כפר סבא, בנם יהושע זטלר שהיה מפקד לח"י בירושלים, בנם - שנפל בעת מילוי תפקידו ובת הזקונים מרים- שהייתה ממקימי קיבוץ סער.
אחרית ימיו.
בן-ציון זטלר היה ידוע במרצו הרב, ואף בגיל 80 נהג לנסוע בעגלתו, ולעבוד בפרדסו מבוקר עד ערב. בשנת 1971 מכר את הפרדס בתקווה, שהקונים ממנו ימשיכו לעבדו ולטפחו. המציאות הייתה שונה. הפרדס נעקר, ובן-ציון התקשה להתמודד עם מראה השטח הנטוש, שבו העצים, שטופחו וגודלו על ידיו במשך שנים רבות, נעקרו.
בן-ציון זטלר נפטר בכ"ה באדר תשל"ב, והובא לקבורה בבית העלמין הצבאי בכפר סבא ביום כ"ו באדר תשל"ב, בקרבת בנו אפרים.
נח קארלינסקי
משה נטע לוי
משה נטע לוי (5 באפריל 1862–1935) היה מראשוני כפר סבא וממקימי שכונת נווה שלום בתל אביב, מוכתר המושבה.
ביוגרפיה.
משה נטע לוי נולד בשנת 1862 בבריסק שבליטא בפלך גרודנה. משפחתו עלתה לארץ ישראל בהיותו בגיל 8, והשתקעה בירושלים, שם למד ב"חדר" ובישיבה, ובמקביל למד מאביו את מקצוע הסנדלרות. משה נטע לוי עבר ליפו, ושם היה ממקימי שכונת נווה שלום.
בשנת 1911 עבר לכפר סבא, רכש שתי חלקות אדמה וכרם שקדים בגודל 60 דונם. כמה שנים אחרי שהגיע לכפר סבא, גורש יחד עם משפחתו מכפר סבא ליפו בתקופה בה שלטו הטורקים בארץ.
היה נשוי לפרומה, ולשניהם היו חמישה ילדים. בשנת 1917 נפטרה אשתו.
ארבע שנים לאחר מכן חזר לכפר סבא, בתור סנדלר, ובשנת 1923 קנה קיוסק והעמיד אותו ברחוב רוטשילד. במשך שנים היה מוכתר וחבר ועד המושבה, השתתף בהקמת מוסדות ציבוריים רבים בעיר, הגדול שבהם הוא בית הכנסת "אהל משה".
משה נטע לוי נפטר בשנת 1935 ונקבר בבית הקברות גאולים בכפר סבא.
שחקן (קולנוע)
ריכארד קאודר
ריכארד קאודר (בגרמנית: Richard Joseph Kauder; 1 בספטמבר 1900 – 15 ביולי 1960) היה יהודי למחצה (מישלינג לפי ההגדרה הנאצית), אשר בימי מלחמת העולם השנייה שימש כמרגל של האבווהר, שירות המודיעין הצבאי של גרמניה הנאצית. יש היסטוריונים הסבורים כי שימש כסוכן כפול בשירותם של הסובייטים.
ביוגרפיה.
ריכרד קאודר נולד בווינה, אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, בשנת 1900. אמו הייתה יהודייה ואביו היה קולונל לשעבר בצבא האוסטרו - הונגרי. בהשכלתו היה מהנדס מכני ושימש סוכן למוצרים מכניים בברלין. בשנת 1932 חזר לווינה ועסק בעסקי נדל"ן.
בשנת 1938, לאחר האנשלוס, סיפוח אוסטריה לרייך השלישי, כשגברו רדיפות היהודים, עקר קאודר לבודפשט בירת הונגריה, אך הוסגר על ידי השלטונות ההונגריים לידי הגסטפו מאחר שלא היו לו מסמכי הגירה. הוא שוחרר ובשנת 1939 יצר איתו האבווהר קשר, משום שראה אותו כמתאים לגיוס כסוכן בשירותו, והציע לו לפעול כסוכן שלו. קאודר לא נעתר ונאסר מחדש על ידי הגסטפו. המאסר גרם לו לשנות את עמדתו והוא הסכים לפעול כסוכן האבווהר בתמורה לכך שאמו היהודיה תקבל חסינות מהרדיפות שהיו גורלם של היהודים.
קאודר עבר הכשרה בשיטות איסוף מודיעין. הוא למד להפעיל משדר רדיו ולהשתמש בצפנים. הוטלה עליו משימה לאסוף מידע על הנעשה בברית המועצות ובמזרח התיכון, באמצעות שתי רשתות ריגול נפרדות שהוא יעמוד בראשן.
המידע שיאסוף על ברית המועצות ייקרא בשם הקוד "מקס", והמידע שיאסוף על המזרח התיכון ותנועות הצבא הבריטי בו ייקרא בשם הקוד "מוריץ". ההשראה לשמות הקוד הייתה ספר הילדים המפורסם של וילהלם בוש שנקרא "מקס ומוריץ".
קאודר יצא לסופיה בירת בולגריה, שהייתה אז בעלת בריתה של גרמניה הנאצית כאחת ממדינות הציר, וממשרד קטן בסופיה העביר מדי יום, החל משנת 1940, מידע רב לאבווהר והפך לאחד הסוכנים החשובים ביותר של האבוהר. הכינוי שניתן לו היה "פריץ קלאט" (Fritz Klatt). בשנת 1944 הגיעה פעילותו של קאודר לשיאה והוא העביר לאבווהר אלפים רבים של ידיעות. הרשת שלו העסיקה אז מאות אנשים מקבלי משכורות חלקם יהודים. לאחר כישלון הקשר של העשרים ביולי להתנקש בחיי אדולף היטלר, נעצר ראש האבווהר האדמירל וילהלם קנריס. למרות זאת המשיך קאודר בפעילותו. רק לקראת ימי המלחמה האחרונים בפברואר 1945 הפסיקו הרשתות של מקס ומוריץ לשדר.
לאחר סיום המלחמה שב קאודר לאוסטריה שם נתפס על ידי האמריקאים ונחקר על ידם אודות פעילותו כסוכן בשירות הנאצים. בחקירתו מסר פרטים על פעילותו אבל האמריקנים לא הצליחו לקבוע האם היה נאמן לשולחיו הנאצים או שהיה סוכן כפול שעבד בשירות הסובייטים. בינתיים בשנת 1946, בעוד קאודר נתון בחקירה, ניסו שני סוכנים סובייטים, ללא הצלחה, לחטוף אותו מהדירה בה התנהלה החקירה האמריקאית. ניסיון החטיפה הכושלת חיזק בעיני החוקרים את הדעה שקאודר היה סוכן חשוב אצל הסובייטים והם ניסו לחטוף אותו מידי האמריקאים כדי למנוע את האפשרות שימסור עליהם מידע בעל ערך. בסופו של דבר שחררו האמריקאים את קאודר.