בשנת 2002 איבדה הפועל ראשון לציון את האליפות לאס"א תל אביב של ישראל ברנר. בשנתיים שלאחר מכן גברה הפועל על אס"א אך ההגמוניה והשליטה המוחלטת בענף הגיעה לסיומה עת מכבי ראשון לציון בראשות המאמן גלעד מאור הלכה והתחזקה. מכבי ראשון לציון זכתה בתארה הראשון בעידן החדש בשנת 2003, כשגברה בגמר על אס"א תל אביב, מה שסימן לבאות, עשור של משחקים מכריעים בין הראשוניות על האליפות.
בשנת 2014 זכתה קבוצת מכבי תל אביב באליפות ראשונה בתולדותיה ולראשונה מזה 12 שנה שהאליפות נדדה מראשון לציון. בשנת 2015 זכתה קבוצת הפועל ראשון לציון בדאבל היסטורי לאחר 14 שנה, בגביע המדינה וגם באליפות ושניהם נגד היריבה העירונית מכבי ראשון לציון.
בשנת 2019 זכתה קבוצת הפועל אשדוד באליפות ראשונה בתולדותיה ובפעם הראשונה הוכתרה אלופה מאזור הדרום.
עונת 2019/2020 הופסקה באמצע חודש מרץ בשל התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-1 ביוני 2020 אישר איגוד הכדוריד את סיום העונה. מכבי ראשון לציון, שהייתה במקום הראשון ועם אחוזי צבירת הנקודות הגבוהה ביותר, הוכתרה כאלופה.
שחקנים בולטים.
אחד משחקניה הבולטים של הליגה הוא עידן מימון, שסחף את הפועל ראשון לציון אחריו לתארים רבים. מימון שיחק בגרמניה וסייע לנבחרת ישראל בעלייה לאליפות אירופה 2002. בשנת 2013 שבר מימון את שיאו של עקיבא לפלר בשיא הכיבושים לשחקן יחיד. עוד שחקנים ישראלים בולטים בכדוריד הישראלי לאורך השנים: גל אברהם, דובי ישועה, יואב נאמן, אמיר שור, אייל שור, אמיר לנגליב, איתן מדמוני, אלון גמליאל, הראל מוריץ, יוסי ישועה, שחר הבר, יעקב סנדלר הישראלי, יעקב סנדלר הרוסי, תום מטלון, עופר לוזון, שימי ז'אן, איציק חליפי, מישה לוין, דודי בלסר, אודי סלע, חן פומרנץ, בני גוז, עקיבא לפלר, בני נאמן, אריאל רוזנטל, אמיר פופקו, דורון דיין, דני טורקניץ, שלמה הופמן, אבישי סמולר, אולג בוטקנו ועוד.
ניהול.
הליגה נחשבה עד שנת 2011 לחצי מקצוענית. בשנת 2012 הכדוריד הפך לענף מועדף מה שזיכה את איגוד הכדוריד בתקצוב גדול יותר. קבוצות רבות תקציב כמו מכבי תל אביב החתימו שחקנים על חוזים מקצוענים, לראשונה בתולדות הכדוריד הישראלי. עם זאת, עדיין כמעט כל השחקנים בליגה מחזיקים בעבודה נוספת.
משחקי ליגת העל מנוהלים על ידי שופטים מטעם איגוד השופטים. השופטים המצליחים לאורך השנים: שלמה כהן, יורם פרץ, אבנר זינגר ודוד בוקר. הזוג כהן ופרץ הם המצליחים ביותר במישור הבינלאומי, עם למעלה מ-300 משחקים בינלאומיים בארבע יבשות, שבעה גמרים אירופאיים, אליפויות אירופה ועולם. כל עונה הצמד מנהל משחקים בליגת האלופות באירופה, כאשר בשנת 2014 שפט בפיינל פור האירופאי.
הצמד המצליח נחשב לאחד מזוגות השופטים הבכירים בעולם ומדורגים ב-10 הראשונים באירופה ובין 20 המובילים בעולם.
המשחק המרכזי בליגת הכדוריד משודר בערוץ הספורט. שאר המשחקים מועלים לאינטרנט וניתנים לצפייה. מדי חודש משודר מגזין כדוריד יד 5 בערוץ הספורט.
הליגה כיום.
קבוצות.
בליגת העל בכדוריד משחקות 13 קבוצות, נכון לעונת :
חסויות.
בעבר נקראה הליגה "ליגת בנק יהב" בעקבות הסכם חסות עם הבנק אך בשנת 2010 נחתם הסכם חסות עם המועצה להסדר ההימורים בספורט ושמה של הליגה שונה ל"ליגת ביג ווינר", שנה לאחר מכן שונה שמה של הליגה שוב ל"ליגת ווינר בכדוריד".
רוס של קייב
רוס של קייב או רוס הקייבית או נסיכות קייב (בסלאבונית עתיקה: Рѹсь, "רוס") הייתה ישות פוליטית סלאבית מזרחית שהתקיימה בשטחים הנמצאים בימינו בתחומי אוקראינה, בלארוס ורוסיה. הנסיכות נוסדה בשלהי המאה התשיעית וקרסה באמצע המאה ה-12. היא התפוררה בעקבות החלוקות הבלתי פוסקות של אדמותיה על ידי יורשי השליט שמת, וחוסלה עם הכיבוש המונגולי. בירותיה של הנסיכות היו נובגורוד ואחר כך קייב, ומכאן שמה.
הממלכה המשיכה להתקיים לאחר מכן בנסיכויות נפרדות אשר נפרסו על כל המרחב של אוקראינה. המבנה השלטוני הזה נמשך עד סוף המאה ה-15 בכיבוש מרבית שטחה של אוקראינה על ידי הדוכסות הגדולה של ליטא.
ימי שלטונו של ולדימיר הראשון (החל מ-980 לערך וכלה ב-1015) וכן ימיו של בנו ירוסלאב הראשון (1019 עד 1054) נחשבו לתור הזהב של קייב. בתקופה זו נתקבלה הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית (הנצרות האורתודוקסית) ונכתב קודקס חוקים מזרח סלאבי ראשון – "האמת הרוסית" (ברוסית ארכאית: Правда Роська, "פְרַבְדָה רוֹסְקַה"; ברוסית מודרנית: Ру́сская пра́вда, "רוּסְקַיָה פְרַבְדָה"). המעמד השליט של רוס המוקדמת היה ככל הנראה אצולה-לוחמת ממוצא סקנדינבי ששלט על רוב סלאבי. השלטון הסקנדינבי ברוס המשיך עד לאמצע המאה ה-11.
היסטוריה מוקדמת.
אנשי רוס היו כנראה הכוח הדומיננטי באזור צפון-מערב רוסיה של היום החל מהמאה ה-8. בתחילת המאה ה-9 החל להיווצר ארגון רופף שלהם תחת השם רוס קאגאנט. ניתן להתייחס למושג הזה כאל גוף מדיני שקדם לרוס של קייב. לפי הכתוב בכרוניקה הרוסית הראשונה, ורנג בשם רוריק התיישב בנובגורוד, הממוקמת בשטח רוסיה כיום, כשליט (אחרי שנבחר על ידי כמה שבטים סלאביים ופינו-אוגריים) בסביבות שנת 860. מאוחר יותר העמיק את שליטתו עד לקייב, בירתה של אוקראינה כיום. הכרוניקה מתייחסת אליו כאל אבי שושלת רוריק.
הוורנגים התיישבו לראשונה בכפר לדוגה והתפשטו דרומה לנובגורוד, והגיעו בסופו של דבר עד קייב – מה שהפסיק את השפעתה של ממלכת הכוזרים באזור, אשר התבטאה בגביית מס מתושבי קייב. מייסדה של רוס של קייב היה הנסיך אולג (או הלגו, כפי שמופיע ברשימות כוזריות). אולג הקים את הממלכה בשנת 880 לערך. בשלושים וחמש השנים שלאחר מכן הכניעו אולג ולוחמיו את השבטים המזרח-סלאביים והפינים שהיו באזור. בשנת 907 הוביל אולג מתקפה על קונסטנטינופול, ובשנת 911 חתם על הסכם מסחר עם האימפריה הביזנטית (חוזה רוס-ביזנטיון), כשותף שווה. המדינה החדשה שבירתה קייב שגשגה בזכות אספקה סדירה של פרוות, דונג ודבש בכמות אשר הספיקה לייצוא. כמו כן, סייעה לשגשוג שליטתה בשלושה נתיבי תנועה מרכזיים במזרח אירופה: מסלול המסחר על נהר הוולגה, מן הים הבלטי ועד למזרח הרחוק, מסלול המסחר על הדניפר, מן הים הבלטי ועד לים השחור, ומסלול המסחר מממלכת הכוזרים לגרמאנים.
ההיסטוריה של רוס של קייב כתובה בנטייה פרו-סקנדינבית ברורה, מה שהביא מספר היסטוריונים סלאביים לדון בשאלה: מה היה חלקם של הוורנגים בהקמת קייב של רוס. עד לימי שלטונו של סוויאטוסלב הראשון, נסיך קייב (945–972) כבר אימצו שליטים מקומיים את המיתולוגיה הסלאבית ואת השמות הסלאביים. למרות זאת, בהיסטוריה הכתובה מאותם ימים יש משמעות רבה דווקא לסקנדינבים. כיבושיו והצלחתו הצבאית של סוויאטוסלב היו מדהימות; הוא הכה ללא רחם את שכניו החזקים ביותר – ממלכת הכוזרים והאימפריה הבולגרית, ואלה התמוטטו זמן קצר לאחר פלישותיו.
תור הזהב.
המחוז בו שכנה קייב המשיך להיות הדומיננטי ביותר ברוס של קייב למשך שתי מאות. הנסיך הגדול של קייב שלט על השטחים מסביב לעיר וקרוביו שהיו לנתינים באופן תאורטי שלטו בערים אחרות ושילמו לו מס. שיאי פריחתה של המדינה היו תחת השלטון של ולדימיר הראשון (980–1015) ובין 1019–1054 תחת ירוסלאב הראשון. שניהם המשיכו את ההתפשטות המתונה של המדינה כפי שהתחיל הנסיך אולג.
ולדימיר עלה לשלטון עם מותו של אביו, סביאטוסלב, בשנת 972, וביסס אותו לאחר שהביס את אחיו למחצה יארופולק, נסיך קייב בשנת 980. נקודת הציון הגדולה ביותר בשלטונו הייתה התנצרות של חלק גדול מאוד מהאוכלוסייה, תהליך שהחל בשנת 988. הכתבים של רוס של קייב מציינים שכשוולדימיר בחר לזנוח את האמונה הפגאנית הסלאבית, הוא שלח את יועציו הקרובים יחד עם לוחמים לחלקים שונים באירופה. לאחר שביקרו אצל הנוצרים הקתולים, היהודים והמוסלמים הם הגיעו לבסוף לקונסטנטינופול. שם הם נדהמו מיופייה של קתדרלת איה סופיה ומהטקס שנערך בה, והחליטו בו במקום שזוהי האמונה אותה יאמצו. כששבו לביתם המירו את דתו של ולדימיר לזו שהייתה נהוגה בעיר היוונית לאחר שהודיעו לו שזוהי הדת הטובה ביותר. בעקבות זאת נסע ולדימיר בעצמו לקונסטנטינופול ונשא לאישה את הנסיכה אנה, אחותו של הקיסר הביזנטי, בסיליוס השני בולגרוקטונוס.
ירוסלאב הראשון היה צריך להאבק עם אחיו לפני שהתבסס בשלטון בקייב. כמו אביו הוא דאג ליחסים טובים עם האימפריה הביזנטית אך גם עם מדינות נוספות במערב אירופה, וחיתן את בנותיו עם מלכי פולין, הונגריה, צרפת ונורווגיה. בתקופתו פורסם קודקס החוקים הידוע בשם "האמת הרוסית" ("רוסקייה פרבדה"). לפי פקודתו החלה הקמתה של קתדרלת סופיה הקדושה.
דעיכה.
שיטת העברת שלטון בהתאם לחוקי הירושה הנהוגים ברוס של קייב הייתה בעייתית ולקראת המאה ה-11 החלה החלשות של השלטון המרכזי. כתוצאה מכך החלו מלחמות פנימיות בין הנסיכים השונים.
בעקבות מסעות הצלב השתנו דרכי המסחר. נפילת קונסטנטינופול במהלך מסע הצלב הרביעי בשנת 1204 הקטינה מאוד את החשיבות של נהר דנייפר כדרך מסחר.
כתוצאה מכך החלו להתפתח מרכזי כוח נוספים בצפון - רפובליקת נובגורוד ונסיכות ולדימיר. נסיכי ולדימיר, בעלי כוח וכריזמה, החלו במאבקים נגד נסיכי קייב ולמעשה קיבלו עצמאות מלאה. נסיך ולדימיר אנדרי בוגולובסקי אף כבש את קייב אך החליט לא למשול בה, סממן ברור לירידת חשיבותה של קייב כמרכז הנסיכויות הרוסיות.
בדרום התחזקה נסיכות גאליץ'-וולין שנסיכיה כבשו את קייב ובהמשך צירפו אותה לנסיכות.
במהלך פלישת האימפריה המונגולית במחצית המאה ה-13, השליטה של נסיכי קייב אבדה סופית. המונגולים הכירו בנסיך ולדימיר כנסיך הראשי של הנסיכויות הרוסיות ואף ראש הכנסייה הרוסית עבר מקייב לוולדימיר.