המונח "הכס הקדוש" מתייחס מהרכב הסמכות, השיפוט, והריבונות של האפיפיור ויועציו בעולם הכנסייה הקתולית. מושג זה נוצר עם היווצרות מדינת הוותיקן בשנת 1929, דרך ההסכמים הלטרניים בין הכס הקדוש ואיטליה הפשיסטית. הכס הקדוש הוא "השלטון המרכזי" של הכנסייה הקתולית. לכס הקדוש יש יכולת משפטית שמאפשרת לשלוח נציגים דיפלומטיים ולהשפיע על החוזים המשפטיים של הוותיקן. לכס הקדוש יחסים דיפלומטיים רשמיים עם 179 מדינות. קריית הוותיקן מצידה מוכרת על פי החוק הבינלאומי כטריטוריה ריבונית, אולם הנציגות הדיפלומטית לוותיקן אינה לטריטוריה גרידא אלא לישות המופשטת של "הכס הקדוש".
מערכת המשפט בוותיקן.
בוותיקן ישנה מערכת משפטית שונה מזו של איטליה. מקרי העונשין הם בדרך כלל בעבירות קלות כמו כייסות. אם עבירה מבוצעת בכיכר פטרוס הקדוש, אז המשטרה האיטלקית יכולה לעצור את החשוד ולהעמידו לדין. לפי ההסכמים הלטרניים, עבריין איטלקי יכול ליהנות מחסינות בוותיקן.
אין בית כלא בוותיקן, מלבד כמה תאי מעצר.
מועצת העם (הרפובליקות האפריקאנריות)
מועצת העם (בהולנדית: Volksraad, הפולקסראד) היה הכינוי לרשויות המחוקקות של הרפובליקות האפריקאנריות בדרום אפריקה. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-19, מייד לאחר שרכשו את עצמאותן, הקימו הרפובליקה הדרום אפריקאית ומדינת אורנג' החופשית מבני קבע לפרלמנטים שלהם. הם הוקמו בהתאמה בערי הבירה של המדינות הצעירות פרטוריה ובלומפונטיין. מועצות העם שימשו בתפקידם עד שנה 1902, אז חדלו מלהתקיים כתוצאה מהפסד הרפובליקות במלחמת הבורים.
מועצות העם היו פרלמנטים חד ביתיים, מלבד תקופה של כ-12 שנה החל משנת 1890 שהפרלמנט בפרטוריה הפך לדו-ביתי, כאשר אחד הבתים שימש את אוכלוסיית המהגרים הגדולה הלא-אפריקאנרית שהגיעה לתחומי הרפובליקה הדרום אפריקאית באותן השנים בחפשה אחר זהב. בחירות נערכו בדרך כלל אחת לארבע שנים, אם כי הן הוקדמו לעיתים קרובות. ברפובליקה הדרום אפריקאית בעלי זכות בחירה היו אזרחים גברים מעל גיל 16, או מהגרים לבנים בעלי רכוש מעל גיל 30. במדינת אורנג' החופשית זכות בחירה ניתנה לאזרחים מעל גיל 18.
מלבד הרפובליקה הדרום אפריקאית ומדינת אורנג' החופשית, שלוש רפובליקות נוספות החזיקו באספה לאומית אשר ענתה לשם "מועצת העם". עם זאת היה מדובר במדינות קטנות וקצרות ימים: רפובליקת נטאליה, ארצות הברית של סטלאלנד וגריקואלנד מזרח.
משכני מועצות העם.
לאחר הקמת הרפובליקה הדרום אפריקאית בשנת 1852, שכנה מועצת העם של הרפובליקה במספר מבנים זמניים בפרטוריה. מספר שנים לאחר מכן, עברה למשכן הקבע שלה בבניין מוסדות השלטון בבירה, בכיכר הכנסייה, אשר כלל מלבד הפרלמנט גם את מושב הממשלה. בשנת 1888 נהרס הבניין ובמקומו נבנה באותו המקום בניין פרלמנט חדש. המבנה החדש התהדר בסגנון רנסאנסי נאו-קלאסי, ובחזיתו המרשימה התנשאה מרפסת בה יכלו ראשי הרפובליקה לנאום אל הקהל שבכיכר. מלאכת הבנייה נמשכה כשנתיים, כאשר חומרי בנייה איכותיים מיובאים מעבר לים דרך נמל דרבן. בשנת 1890, עם סיום הבנייה, ערכה בו מועצת העם את מושב הפרלמנט השנתי שלה. במקור היו בבניין שתי קומות, אך שנה לאחר חניכתו הוחלט להוסיף לו קומה שלישית, אשר בנייתה הסתיימה בדצמבר 1891. כשנה לאחר מכן הותקנה בבניין גם מערכת טלפוניה. בבניין החדש, לצד אולם מועצת העם שכנו מספר ארכיונים לאומיים, חדרי המתנה ומחסנים, כמו גם משכני הקבע של שאר מוסדות המדינה הראשיים - נשיא המדינה, ומושב הממשלה.
בדומה למועצת העם בפרטוריה, גם מועצת העם של מדינת אורנג' החופשית בבלומפונטיין החליפה מספר מבנים עד שזכתה למבני קבע, בעשורים הראשונים לקיום הרפובליקה שהוקמה בשנת 1854. אבן הפינה למשכן הקבע הנוחה בשנת 1890 על ידי הנשיא פרנסיס רייץ, והבניין החדש והמפואר נחנך כשלוש שנים מאוחר יותר, ב-5 ביוני 1893.
מבני הפרלמנט כיום.
במהלך המאה ה-20 הוכרזו מבני הפרלמנט כאתרי מורשת לשימור היסטורי.
מועצת העם של הרפובליקה הדרום אפריקאית
מועצת העם של מדינת אורנג' החופשית
טריטוריות צרפת מעבר לים
טריטוריה מעבר לים (בצרפתית: territoire d'outre-mer; ראשי תיבות: TOM) היא יחידה אדמיניסטרטיבית של צרפת שכולל אזורים בצרפת מעבר לים. היום רק הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת נמצאות בסטטוס זה.
במהלך הרפובליקה הצרפתית הרביעית רוב השטחים מעבר לים והקולוניות של צרפת היו בסטטוס של טריטוריה מעבר לים. ברפובליקה הצרפתית החמישית פחות שטחים היו בסטטוס זה כאשר בשנת 1998 רק פולינזיה הצרפתית, ואליס ופוטונה והארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת נכללו בסטטוס זה. ב-2003 בעקבות יצירת הסטטוס קולקטיב מעבר לים, רק הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת נשאר בסטטוס זה.
הטריטוריות בתקופת הרפובליקה הרביעית.
הרפובליקה הצרפתית הרביעית נוסדה על ידי חוקה חדשה שהתקבלה בצרפת ב-1946, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. במסגרת החוקה, הוגדר המושג טריטוריה צרפתית וקולוניות רבות עברו לסטטוס זה ולשמם נוסף המילה טריטוריה.
הטריטוריות בייסוד הרפובליקה הרביעית היו:
בתחילת שנות החמישים, צרפת הגיע להסכם עם הדומיניון של הודו ושטחי הודו הצרפתית הועברו להודו. אולם הפרלמנט הצרפתי לא אישר את העברת השטחים אלא רק בשנות ה-60 ולכן הודו הצרפתית הייתה קיימת שמשך כל תקופת הרפובליקה הרביעית.
בחוק מספר 55–1052 מאוגוסט 1955, נוסד הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת שמאחד איים מדרום ומזרח אפריקה, לאחר עצמאות מדגסקר ואת השטח באנטארקטיקה שבשלטון צרפת. ויחד השחט מוגדר כטריטוריה מעבר לים. בניגוד לארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת, האי קליפרטון, ההברידים החדשים (ונואטו) וואליס ופוטונה לא מקבלות סטטוס של טריטוריות מעבר לים.
הטריטוריות בתקופת הרפובליקה החמישית.
בשנת 1958, שארל דה גול מציג חוקה חדשה שהופכת לחוקה המייסדת של הרפובליקה החמישית. בחוקה צרפת הופכת מאיחוד צרפת (Union française) לקהילה הצרפתית (Communauté française). במסגרת זו, רוב הקולוניות מחליטות לאמץ סטטוס של מדינה חברה וגיאנה הצרפתית מחליטה שלא לקבל את החוקה החדשה ולמעשה מקבלת עצמאות. רק שש קולוניות נשארו בסטטוס של טריטוריה מעבר לים:
בשנת 1960 כל המדינות החברות מקבלות עצמאות מצרפת. ובהמשך כל הטריטוריות מעבר לים משנות סטטוס מלבד הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת. זה מתחיל ב-1975 כאשר קומורו מקבלת עצמאות. מיוט, שהייתה חלק מקומורו נשארת בשליטה צרפתית בעקבות שני משאלי עם שמתקיימות שם ובדצמבר 1976 היא עוברת לסטטוס של קוטלקטיב מעבר לים ובהמשך הופכת למחוז מעבר לים. בשנת 1977 הטריטוריה הצרפתית של העפארים והעיסאים מקבלת עצמאות והופכת לג'יבוטי.
סן פייר ומיקלון עוברים לסטטוס של מחוז מעבר לים ב-1976 ופולינזיה הצרפתית הופכת לקולקטיב בשנת 1977. קלדוניה החדשה היא האחרונה שעוברת לסטטוס של קלקטיב מיוחד ב-1998.
Converting Vegetarians 2
Converting Vegetarians II (בעברית: צמחונים ממירים 2) הוא האלבום התשיעי של הרכב המוזיקה האלקטרונית הישראלי אינפקטד מאשרום.
האלבום יצא ב-11 בספטמבר 2015, תחת חברת התקליטים Dim Mak Records והוא אלבום מוזיקה אלקטרונית בסגנונות: Downtempo, אמביינט, Experimental.
אלבום זה הוא אלבום המשך מבחינת סגנון המוזיקה לאלבום Converting Vegetarians משנת 2003 וניכר כך גם מבחינת שמו.
נמל התעופה ואליס היהיפו
נמל התעופה ואליס היהיפו (בצרפתית: Aérodrome de Wallis Hihifo) הוא נמל התעופה הגדול ביותר בוואליס ופוטונה. נמל התעופה נמצא 5.6 קילומטרים צפונית למאטה אוטו.
היסטוריה.
יחידת דבורי הים של צי ארצות הברית החלה בבנייה של מסלול טיסה באורך של כ-1829 מטר, שנועד לשימוש בעלות הברית להפצצה אסטרטגית במהלך מלחמת העולם השנייה. שדה התעופה היה שמיש החל מאוקטובר 1942.
בשנת 1967 הוארך מסלול הטיסה על מנת להתאימו למטוסי מטען של צבא צרפת במהלך ניסויים גרעיניים שנערכו בפולינזיה הצרפתית בשנים 1966 עד 1996.
בנובמבר 2015, חסמו תושבים מקומיים את הכניסה לשדה התעופה במחאה על כך שאין די מקומיים המועסקים בו.
סטטיסטיקה.
גרף המציג את השינוי במספר הנוסעים לפי שנים:
דגל כף ורדה, קאבו ורדה
אלחנדרו מוררה
Du sollt Gott, deinen Herren, lieben, רי&quot;ב 77
Du sollt Gott, deinen Herren, lieben (בעברית: ואהבת את ה' אלהיך), רי"ב 77, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-13 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-22 באוגוסט 1723.
רקע.
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.