בשנת 2013, ייסד יפה יחד עם ד"ר מוחמד אלנבארי את עמותת כוכבי המדבר – במטרה להצמיח דור חדש של מנהיגים בדואים צעירים, שהוא חלק בלתי נפרד מהחברה הישראלית. הרעיון להקים את כוכבי המדבר, נולד לאחר לידת בנו הבכור, אז הבין יפה כי צורת החיים של היישובים היהודיים בנגב (המתבצרים מאחורי גדרות וחומות מפני התושבים הבדואים) אינה יכולה להחזיק לאורך זמן וכדי להבטיח ביטחון ושקט לתושבי הנגב, יש לפעול לקידום החברה הבדואית ולאפשר לה את אותן הזדמנויות להן זוכים הצעירים בחברה היהודית בישראל. באותה נקודת זמן, יצא יפה לסדרת מפגשים עם אישים בדואים, אנשי חינוך, פוליטיקאים ואנשי שלטון מקומי כדי ללמוד את הנושא וליזום פתרונות חדשניים, יצירתיים ויעילים.
המחזור הראשון של החממה למנהיגות ויזמות לצעירים בדואים נפתח בשנת 2014, בסיוע ראש המועצה האזורית רמת נגב שמואל (שמוליק) ריפמן, ומנהל כפר הנוער ניצנה, דויד פלמ"ח. באותה השנה, עבר יפה להתגורר עם משפחתו בניצנה, אז נולד בנו השני ושותפו ד"ר מוחמד אלנבארי מונה לסנדק.
בתחילת דרכה, מומנה פעילות העמותה מכיסו הפרטי של יפה. בשנת 2016, הוא העתיק את הפעילות לשטח המועצה האזורית בני שמעון כשהוא עובד יד ביד עם סיגל מורן ראש המועצה האזורית בני שמעון.
עמותת כוכבי המדבר, מונה 80 עובדים ומתוקצבת בכ־20 מיליון ש"ח: כ-40% מהתקציב הוא במימון ממשלתי וכ-60% מתקציב העמותה הוא מתרומות אותן מגייס יפה מהארץ ומהעולם.
יפה מוביל באמצעות כוכבי המדבר את הקמתו של כפר הנוער הערבי-בדואי הראשון בישראל.
חייו האישיים.
מתן יפה מתגורר עם אשתו אביב וארבעת ילדיהם במושב קלחים.
הערות שוליים.
10. דרור פויר, האנשים שהופכים את הנגב מואר יותר, באתר גלובס, 7 ביולי 2018
ח'אנות קרים
הנס לברכט
הנס לברכט (8 בנובמבר 1915 - 25 בספטמבר 2014) היה עיתונאי וסופר ישראלי, פעיל שלום וחבר המפלגה הקומוניסטית הישראלית.
ביוגרפיה.
לברכט נולד כבנם השלישי של וילהלם ורוזה לברכט בעיר אולם שבגרמניה. הוא גדל במשפחה של תעשיינים יהודיים, בבעלות אביו היה מפעל עור שהוחרם על ידי הנאצים בשנת 1935, והוא גם נאלץ לוותר על הכשרתו כמנעולן. באמצעות קשרים של אביו, הוא קיבל עבודה במפעל בעיר ניסה, בשלזיה (כיום בפולין), שם בא במגע עם לוחמי המחתרת הקומוניסטית. לאחר שהנאצים השתלטו גם על מפעל זה, הוא פוטר וסיים את הכשרתו בקרלסרוהה.
בשנת 1936 הכיר את טוסקה לואי, בתו של חזן העיר אולם, שהפכה לימים אשתו. בשנת 1937 נסע לארץ ישראל בעקבות חברתו טוסקה, שהגיעה שנה קודם לכן. בשנת 1938 חזר לגרמניה עם דרכון מנדטורי, שם ביצע שליחויות עבור ה-KPD (המפלגה הקומוניסטית של גרמניה. הוא עזר לאנשים ששוחררו ממחנות הריכוז ופעילים אנטי-פשיסטים להשתתף במאבק של הבריגדות הבינלאומיות נגד משטר פרנקו בספרד. מכיוון שהיה מבוקש בידי הגסטאפו, הוא חזר לארץ ישראל פגש שוב את טוסקה, והם הקימו את ביתם בקריית חיים. נולדו להם שתי בנות. בשנת 1944 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של פלשתינה, ונכלא על ידי הבריטים בכלא עכו מאחר שממשלת המנדט הוציא את המפלגה הקומוניסטית מחוץ לחוק.
בשנת 1955 החל לעבוד כעיתונאי ביומון המפלגה הקומוניסטית "קול העם", ועיתונאות הפך ייעודו במשך יובל שנים. לברכט פרסם כתבות ומאמרים פובליציסטים בעיתונות הקומוניסטית בישראל ובעיתוני שמאל בעולם. בעקבות הפילוג במק"י פוטר מעבודתו ב"קול העם". אחר כך היה מזכיר סיעת רק"ח בכנסת (בשנים 1965–1968) וכתב "זו הדרך" ו"אל אתיחאד" במוסקבה (בשנים 1968–1971). נבחר לוועדת הביקורת של המפלגה הקומוניסטית הישראלית (1972-1965) ולוועד המרכזי (1985-1972). לברכט כתב גם עבור העיתון-Neues Deutschland, שהיה העיתון הרשמי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה במזרח גרמניה. בנוסף כתב עבור השבועון "די ולטבינה" ("Die Weltbühne") שיצא לאור במזרח ברלין והוקם במקור על ידי העיתונאי והסופר זיגפריד יעקבזון.
בשנת 1978, נעצר יחד עם עיתונאי מקפריסין, פנאיוטיס פסקאליס, בחשד לריגול. פסקאליס הואשם שאת הצילומים שצילם בישראל בעת ביקורו הוא מתכנן להעביר לנציג אש"ף בקפריסין. לברכט הואשם שסייע לו בעת ביקורו בישראל. השופט הוציא צו איסור פרסום, והורה על דיון ללא נוכחות העיתונות. העיתונאי משה רונן ונשיא מועצת העיתונות בישראל יהושע רוטנשטרייך עתרו נגד הצו, והוא בוטל. עורכי הדין אמנון זכרוני ואביגדור פלדמן ייצגו את לברכט ופסקאליס. לברכט זוכה מכל אשמה. לברכט היה אחראי לקשר עם המפלגה הפרוגרסיבית של העם העובד (AKEL) בקפריסין.
בשנות ה-90 היה פעיל בתנועת גוש שלום, היה ידיד של הפוליטיקאי הפלסטיני פייסל חוסייני. לברכט שימש כיו"ר "התאחדות האנטי-פשיסטים ונפגעי הפשיזם בישראל" וסגן נשיא "מועצת הפדרציה הבינלאומית של לוחמי תנועת ההתנגדות האנטי־נאצית" ().
פרסומים.
בשנת 1973, כתב ספרון מידע בשם "שילומים" מגרמניה הדמוקרטית?: לקט עובדות", עבור האיגוד ישראלי של לוחמי החזית האנטי-היטלראית וקורבנות הנאציזם.
לברכט פרסם שני ספרים בגרמנית:
האנס לברכט
היינריך אוולד
היינריך אוולד (בגרמנית Heinrich Ewald; ) היה אוריינטליסט גרמני ותאולוג פרוטסטנטי. הוא נחשב לאחד המזרחנים החשובים של המאה ה-19. עבודותיו על עברית וערבית, פרשנות המקרא של הברית הישנה ותולדות העברים היו פורצי דרך. אוולד עבד באוניברסיטת גטינגן ועבר לאוניברסיטת טובינגן בשנת 1837/38 לאחר שערורייה פוליטית. בשנת 1863 היה אחד ממייסדי האגודה הפרוטסטנטית הגרמנית. מאז 1869 פעל ברייכסטאג של הקונפדרציה הצפון-גרמנית והפך למתנגד למיליטריזם הפרוסי.
ביוגרפיה.
היינריך אוולד נולד בגטינגן שבממלכת הנובר ליצרן הבדים היינריך אנדראס אוולד. בשנים 1815- 1820 היה תלמיד בגימנסיית גטינגן . לאחר מכן למד באוניברסיטת גאורג אוגוסט בגטינגן כסטודנט לתאולוגיה פרוטסטנטית ולמזרחנות אצל יוהאן אייכהורן. במהלך לימודיו עבד משנת 1822 כמורה בבית הספר התיכון בוולפנבוטל. בספריית הרצוג אוגוסט איפשרה לו גישה לכתבי-יד בהם השתמש ללימודיו ולמחקריו. בשנת 1823 סיים את לימודיו לתואר דוקטור בגטינגן והמשיך שנה נוספת ללמֵד בבית הספר התיכון וולפנבוטל.
לאחר מכן עבר לפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת גטינגן כמרצה זוטר . בשנת 1827, לאחר מותו של אייכהורן, מונה אוולד הצעיר לפרופסור-חבר לשפות המזרח בפקולטה לפילוסופיה. לאוולד היה גם ידע בסנסקריט ובספרות הודית, ובסמסטר החורף 1826/27 הרצה בנושא "שפת הספרות והספרות בסנסקריט". ב-1830 נישא למינה גאוס, בתו של המתמטיקאי קרל פרידריך גאוס.
בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-19 היה היינריך אוולד מזרחן ותאולוג מכובד ומוכר שיכול לקוות לעתיד גדול. בשנת 1831 מונה לפרופסור מן המניין ללימודי הברית הישנה בפקולטה לפילוסופיה של אוניברסיטת גטינגן. בשנת 1833 נבחר לאקדמיה למדעים של גטינגן , בשנת 1835 שימש כפרופסור לשפות המזרח, ובאותה שנה קיבל מינוי של כבוד בפקולטה. בדצמבר 1834 התקבל כחבר מבחוץ לאקדמיה הרוסית למדעים בסנקט פטרבורג. ב-12 בדצמבר 1837 הגיעה הקריירה שלו בגטינגן לסיום מפתיע כאשר מחה, יחד עם שישה מעמיתיו, על השינוי בחוקת ממלכת הנובר. הוא הודח מכל משרותיו כאחד משביעיית גטינגן על ידי ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר.
עם זאת, המוניטין המדעי שלו הרחיק בהרבה מעבר לגבולות ממלכת הנובר, אם כי גם חווה התנגדות עזה ואף הואשם ביהירות . במאי 1838 מונה לפרופסור מן המניין לפילוסופיה באוניברסיטת טיבינגן בממלכת וירטמברג ובשנת 1841 הועבר לפקולטה לתאולוגיה על פי בקשתו. בין תלמידיו באותה תקופה היו אוגוסט שלייכר ואוגוסט דילמן , שהתלהבו מלימודי מזרחנות ושפות המזרח. תלמידו בטובינגן רודולף פון רוט ירש ברבות הימים את אוואלד כפרופסור לשפות המזרח והקים בטיבינגן את הקתדרה לאינדולוגיה (לימודי הודו). על עבודתו של אוולאד האפיל מותה של רעייתו שהלכה לעולמה ב-1840 בגיל 32. כמה מיצירותיו החשובות ביותר נוצרו בטובינגן ושם גם החלה המחלוקת המרה שלו עם התאולוג פרדיננד באור ועם אסכולת טובינגן בנושאי המחשבה הנוצרית.
בדיקת אולטרסאונד דופלר
בדיקת אולטרסאונד דופלר או אולטרה-סונוגרפיית דופלר (Doppler ultrasonography) היא טכניקת הדמיה רפואית העושה שימוש בגלי אולטרה סאונד ובעקרונות אפקט דופלר כדי ליצור הדמיה של תנועת רקמות ונוזלי גוף (בדרך כלל דם), ומהירותם ביחס למתמר. על ידי חישוב שינוי תדירות הגלים המוחזרים עבור נפח מסוים של נוזל, כגון זרימה בעורק או דרך מסתם בלב, ניתן לקבוע ולהמחיש את מהירותו וכיוונו של הזרם.
דופלר צבע (Color Doppler; Color flow Doppler) היא צורת הצגה ויזואלית של מהירות הזרימה לפי סולם צבעים. תמונות דופלר צבע משולבות בדרך כלל עם תמונות בגווני אפור (B-mode) להצגת תמונות אולטרה-סאונד דופלקס - תמונה דו-ממדית המראה את המבנה האנטומי באפור ואת הזרימה בסקאלה צבעונית - ומאפשרת הדמיה בו זמנית של האנטומיה של האזור והזרימה. גרסה מתקדמת יותר של מכשיר זה מוסיפה מימד שלישי של כיוון הזרימה ביחס לכיווני זרימה אחרים ומכונה אולטרה-סאונד טריפלקס (triplex ultrasound).
בדיקות אלו שימושיות במיוחד לצורך איתור פתולוגיות , לרבות כאלו הקשורות לזרימת הדם במסתמי הלב ובעיות הנובעות מיתר לחץ דם פורטלי בכבד.
אופן פעולת המכשיר.