ביוני 2014 דחה סער סעיפים בתיקון של עיריית תל אביב לחוק העזר העירוני שהתירו בפועל את המשך הפתיחה בשבת של המרכולים שפעלו קודם לכן באופן בלתי חוקי בשבת. סער נימק את החלטתו, בין השאר, בכך שהחוק המוצע מנוגד לכלל המשפטי של "אין חוטא יוצא נשכר"; שהוא "פוגע בצורה לא מידתית בערך השבת כיום המנוחה הכללי במדינת ישראל ושהוא משרת בפועל את עסקיהם של בעלי רשתות המרכולים ההחלטה עוררה ביקורת מצד חילונים תושבי תל אביב שטענו שסער פוגע בכך בצביונה של העיר כ"עיר ללא הפסקה". מאידך, התאחדות הסוחרים וארגון המכולות בתל אביב ביקרו את החלטתו של סער לאשר את סעיפי תיקון החוק שהתירו מסחר בשלושה מתחמים בעיר, בנימוק שאינם יכולים לעמוד במעמסה הנפשית והכלכלית הכרוכה בכך והם רוצים לנוח יום בשבוע. בעקבות זאת אישרה מועצת העירייה תיקון מתון יותר בחוק העזר העירוני, שלפיו תאושר בשכונות מגורים פתיחתם בשבת של 165 מרכולים בלבד.
בספטמבר 2014 הכיר סער בכ-13 אלף נוצרים דוברי-ערבית בישראל כבני הלאום הארמי והתיר רישום מתאים ("ארמי" במקום "ערבי") בתעודת הזהות שלהם.
במהלך מבצע צוק איתן מתח סער ביקורת על ניהול המבצע והתנהלות הקבינט המדיני-ביטחוני בעניינו וקרא לראש הממשלה לדון בנושא במליאת הממשלה. לימים הגדיר את המבצע ככושל.
בשנת 2013 דווח בתקשורת על תלונה לראש הממשלה בנושא וניצול אסור של יחסי מרות מצד סער עם עובדת המשרד. חקירת משטרה שנפתחה בעניין העלתה שמדובר בזיוף והתיק נסגר.
פרישה מהפוליטיקה והפרישה מהליכוד.
ב-17 בספטמבר 2014 הודיע סער על נטילת "פסק זמן" מהחיים הפוליטיים, ועל כוונתו להתפטר מהממשלה ומהכנסת לאחר חגי תשרי. ב-3 בנובמבר 2014 הגיש את התפטרותו מהכנסת. עם זאת, הוא השתתף בפעילות הליכוד בקמפיין המפלגה לקראת הבחירות לכנסת העשרים וקרא להצביע לליכוד.
בדצמבר 2014 החליט ראש עיריית אור יהודה, דוד יוסף, לקרוא לרחוב "ההגנה" על שם סער. בעקבות התנגדותו של סער חזרה בה העירייה מן המהלך, ואולם בפברואר 2015 החזיר ראש העירייה את השלט. בדצמבר 2015 הוחלט להחזיר לרחוב את שמו המקורי.
במאי 2015 הצטרף סער כעמית בכיר למכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS) והחל לפרסם במסגרתו מאמרים ומחקרי מדיניות, לרבות בעיתונות הכללית. כמו כן, הצטרף לסגל המרצים של הקריה האקדמית אונו והחל להעביר קורס בנושא "ממשל, משילות ורפורמות" לתלמידי תואר שני.
באפריל 2016 החל לעמוד בראש ועדה ציבורית לעתיד ענף הביטוח שהקימה לשכת סוכני הביטוח. כמו כן שימש יועץ לארגונים.
חזרה לפוליטיקה.
באפריל 2017 הודיע גדעון סער שפרישתו מהפוליטיקה תמה וכי בכוונתו לחזור לפעילות בליכוד.
באוגוסט 2017 הוביל ועידת חינוך בקריה האקדמית אונו שבה פרש תוכנית לשינוי מעמד המורה בחברה הישראלית כדרך המרכזית לחולל שינוי עמוק בחינוך.
באוקטובר 2018 רמז בנימין נתניהו שסער רקם מזימה עם הנשיא ראובן ריבלין, שבמסגרתה לאחר הניצחון הצפוי של הליכוד בראשות נתניהו בבחירות יטיל הנשיא על סער להקים את הממשלה. סער וריבלין דחו טענה זו, וסער ציין כי "זאת חציית קו אדום, קרה פה דבר חמור". בפברואר 2019 לקראת הבחירות לכנסת ה-21, סער התמודד שוב בפריימריז בליכוד ונבחר למקום החמישי ברשימה לכנסת ולאחר הבחירות כיהן כחבר ב עד פיזור הכנסת ויו"ר ועדת המשנה (של ועדת החוץ והביטחון) למדיניות חוץ.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצב סער במקום השישי ברשימת הליכוד. באוקטובר 2019, לאחר פרסום כי הליכוד מעוניין לקיים פריימריז בזק, כתב גדעון סער בטוויטר: "אני מוכן." בהמשך ביקש ממרכז הליכוד להקדים את הפריימריז. ב-26 בנובמבר, אמר כי על יו"ר הליכוד, בנימין נתניהו, להתפטר בעקבות אי יכולתו להרכיב ממשלה, מצב שלדבריו לא צפוי להשתנות גם אם ייערכו בחירות נוספות. בבחירות שנערכו ב-26 בדצמבר 2019 לראשות הליכוד הפסיד לנתניהו בתוצאה של 27.5% מול 72.5% מקולות המתפקדים. ברשימת הליכוד בבחירות לכנסת ה-23 הוצב סער במקום ה-5.
בכנסת ה-23.
עם הקמת הממשלה ה-35 העדיף נתניהו לא למנות את סער לשר בממשלה למרות מקומו הגבוה ברשימת הליכוד. הוא הציע לסער לכהן כשגריר באו"ם, אך סער סירב. התפטר באוקטובר 2020 מועדת החוקה, חוק ומשפט (אך נשאר חבר בוועדות: חוץ וביטחון, וכן בוועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים).
סער הציע לראש הממשלה נתניהו להחיל מערך של בדיקות קורונה חובה בכל המדינה. בוועדת הקורונה, הציע לחלק את המדינה ל-20 אזורים שיוגבלו ל-24 שעות, שבהן ייבדקו כלל התושבים באזור.
ב-8 בדצמבר 2020 הודיע על פרישתו מהליכוד ומהכנסת ועל הקמת מפלגה חדשה בראשותו בשם "תקווה חדשה - אחדות לישראל". הוא מתח ביקורת על ממשלת ישראל השלושים וחמש והעומד בראשה והודיע כי יתמודד על ראשות הממשלה בבחירות לכנסת ה-24. סער הציג את מפלגתו כ"מפלגת מרכז-ימין ליברלית". כמו כן התחייב שמפלגתו לא תשב בממשלה בראשות נתניהו.
שר המשפטים.
בבחירות לכנסת ה-24 השיגה מפלגת תקווה חדשה 6 מנדטים. סער העדיף לא להמליץ על אף מועמד בפני הנשיא ראובן ריבלין. לאחר שנתניהו החזיר את המנדט להקמת הממשלה לנשיא, המליץ סער בפני הנשיא על יאיר לפיד. לאחר הקמת ממשלת ישראל ה-36 בתאריך 13 ביוני 2021 מונה סער לשר המשפטים. הוא מינה את עורך הדין ערן דוידי למנכ"ל משרדו.
לאחר הקמת הממשלה, החל לקדם את באמצעות הקמת ועדה הכוללת את נציגי סיעות הקואליציה. ב-7 ביולי 2021, בעת כהונתה של הכנסת העשרים וארבע, התפטר סער מהכנסת במסגרת החוק הנורווגי ובמקומו נכנסה מספר 9 ברשימת תקווה חדשה, מיכל שיר.
ביולי 2021, חתם על תקנות שנועדו להגביר את השקיפות של האגודות העות'מאניות.
באוקטובר 2021, סער הקים ועדה לבחינת רגולציה על הרשתות החברתיות.
ב-9 בפברואר 2022, אישרה הכנסת את הצעתו לבטל את מגבלת החזקת רישיון הנהיגה לחייבים בהוצאה לפועל.
ב-23 במרץ 2022, אישרה ועדת החוקה של הכנסת את התקנות עליהן חתם אשר הופכות את עבירת השימוש העצמי בקנאביס מעבירה פלילית לעבירה מנהלית.
ב-11 באפריל 2022, הוועדה לבחירת שופטים אישרה את הצעתו לשימוע פומבי למועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון.
ב-30 ביוני 2022, אושר חוק המעגן את שיקול הדעת השיפוטי לפסול ראיה שהושגה בניגוד לדין. הצעת החוק הבהירה, כי הכלל יחול על כל ראיה – הודאת נאשם, הודעת עד או ראיה חפצית.
חיים אישיים.
בשנים 1990–2012 היה נשוי לשלי דנציגר. בגיל 24, מעט לפני החתונה עברת את שם משפחתו מ"סרצ'נסקי" ל"סער". לזוג שתי בנות משותפות, והצעירה מביניהן היא השחקנית אלונה סער.
ב-16 במאי 2013 נישא בשנית, למגישת החדשות של כאן 11 (הערוץ הראשון), גאולה אבן. בסוף אותה שנה נולד בנם המשותף. בנובמבר 2016 נולדה לזוג בת משותפת. מתגוררים בשכונת למד שבתל אביב.
ואדוז
Scrum היא מתודולוגיה זריזה איטרטיבית לניהול פרויקטים לפיתוח תוכנה. המתודולוגיה פותחה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 על ידי קן שוואבר וג'ף סאתרלנד. השיטה מתבססת על ההנחה שפיתוח תוכנה הוא בעיה אמפירית ולא ניתן לפתור אותה בשיטות מסורתיות המתבססות על חיזוי או תכנון. Scrum מניחה שלא ניתן להבין או להגדיר פיתוח תוכנה מסוימת במלואה ומראש, ובמקום זאת מתמקדת בשיפור יכולתו של הצוות לספק תוצרים במהירות ולהגיב לדרישות העולות תוך כדי התהליך. כמו כן, השיטה שמה דגש על צוותים בהכוונה עצמית, המנווטים את הפיתוח באופן עצמאי.
ב-Scrum מקובל להשתמש גם כמעטפת לניהול פרויקטים המפותחים במתודולוגיית XP ומתודולוגיות זריזות אחרות.
היסטוריה.
הגישה תוארה לראשונה בספרם של טַקֵאוּצִ'י ונוֹנַאקָה The New New Product Development Game שיצא לאור בשנת 1986. השניים הבחינו שפרויקטים לפיתוח מוצרים חדשים משיגים תוצאות טובות יותר כאשר אלה מתבצעים בידי צוותים קטנים ורב-תחומיים. בספרם הם עמדו על הדמיון בין צוותים עתירי ביצועים אלה לתצורת ה-Scrum במשחק הרוגבי, שם המונח מתאר את הדרך שבה המשחק מתחיל מחדש לאחר שהכדור יצא מהמגרש - שתי הקבוצות דוחפות אחת את האחרת כדי לזכות בכדור, והשחקנים בכל קבוצה נדרשים לפעול במשותף, כצוות מגובש. הטכניקה של "התחלה מחדש" היא אחת מאבני היסוד של השיטה - בפרויקט Scrum תהליך הפיתוח מתחיל שוב מראשיתו מדי חודש. כלומר, פעם בחודש מסופקת תוכנה עובדת למשתמשים, והערותיהם, כמו גם הדרישות החדשות, מיושמות במחזורי הפיתוח הבאים.
עקרונות השיטה נבעו מהתעשייה המסורתית, ובעיקר מחברת טויוטה, עד אשר התפתחו לתחום התוכנה.
בשנת 1991, דה-גרייס וסטול כינו גישה זו Scrum בספרם "Wicked Problems, Righteous Solutions". בתחילת שנות ה-90, השתמש קן שוואבר בשיטה שהובילה בסופו של דבר לשיטת Scrum, בחברתו Advanced Development Methods. באותו הזמן, ג'ף סאתרלנד, ג'ון סקמיוטאלס וג'ף מקנה פיתחו שיטה דומה בחברת Easel Corporation והיו הראשונים לכנותה Scrum. סאתרלנד ושוואבר הציגו פרסום המתעד את השיטה בכנס OOPSLA 96 שנערך באוסטין, טקסס. השניים שיתפו פעולה בשנים שלאחר מכן ורתמו את ניסיונם המשותף ליצירת Scrum כפי שהיא מוכרת כיום.
בעלי תפקידים.
ב-Scrum מוגדרים מספר בעלי תפקידים; אלה מחולקים לשתי קבוצות: מחויבים ומעורבים: יש מי שמחויבים לפתח את התוכנה באופן מחזורי ולספק תוצרים באופן סדיר; כל השאר הם מעורבים: יש להן עניין בפרויקט אך משקל דעותיהן זניח. אם הפרויקט יכשל, יהיו אלה המחויבים שישלמו את המחיר. השיטה מתחשבת בצרכים, ברצונות וברעיונות של המעורבים, אך אינה מתירה להן להפריע לפרויקט בכל דרך שהיא.
בעלי עניין מעורבים.