חולשות תכנון המבצר שנתגלו במהלך המצור תוקנו בהמשך על ידי ההונגרים. החומה המזרחית החלשה, מקום בו פרצו העות'מאנים לתוך העיר העליונה חוזקה על ידי שער זידאן ומגדל נביושה הכבד. אלו היו השיפורים הגדולים האחרונים שבוצעו במבצר עד 1521 כאשר הסולטאן סולימאן הראשון כבש אותו לבסוף.
השלמות.
הניצחון עצר את התפשטות האימפריה העות'מאנית לעבר אירופה הקתולית למשך 70 שנה, אם כי הם ערכו פשיטות אחרות כדוגמת כיבוש אוטרנטו ב-1480-1481 והפשיטה על קרואטיה ושטיריה ב-1493.
במהלך המצור הורה האפיפיור קליקסטוס השלישי על צלצול הצהריים בפעמוני הכנסיות על מנת לקרוא למאמינים להתפלל עבור המגינים - אך במקומות רבים הגיעו הידיעות על הניצחון מוקדם יותר מהוראה זו, והיא הפכה לסוג הנצחה של הניצחון, והאפיפיור לא ביטל את ההוראה. מכאן המקור לצלצול הצהריים המקובל עד היום.
לאחר שהמצור על בלגרד עצר את התפשטות העות'מאנים באירופה, הם התמקדו בשילוב סרביה ובוסניה באימפריה. ולאכיה, הח'אן של קרים ולבסוף נסיכות מולדובה הפכו למדינות חסות. לא ידוע מדוע לא תקף הסולטאן את הונגריה ומדוע ויתר על הרעיון להתקדם בכיוונה לאחר המצור הכושל על בלגרד. ייתכן שראה בכישלון בבלגרד סימן לכך שהאימפריה אינה מסוגלת להתפשט יותר בטרם יהפכו סרביה ובוסניה לבסיס מוצק למבצעים צבאיים. יתר על כן, סביר ביותר שלכוח הצבאי והמדיני המשמעותי של הונגריה תחת שלטונו של מתיאש הוניאדי הייתה השפעה על היסוס זה.
טענה נוספת היא, שמהמט השני לא התעניין בכיבוש הונגריה והתייחס לדנובה ולנהר הסאווה כאל הגבולות בפועל של האימפריה שלו. מטרתו של מהמט הייתה רק להפוך את הבלקנים לחלק אורגני של האימפריה, שבאופן טבעי הוביל אותו לשאוף לצמצם את ההשפעה ההונגרית והונציאנית באזור. מנקודת השקפה זו לא ניתן לראות במצור על בלגרד ב-1456 כשלב הראשון בתוכנית נרחבת לגבי הונגריה. מטרת המצור הייתה לשלול מההונגרים בסיס הכרחי להתקפות כנגד הבלקנים. כמו כן, המבצר היה הבסיס המתאים ביותר להתקפות כנגד הונגריה, אובדנו היה פותח את המדינה בפני פלישה. עם זאת, ברור כי כף המאזניים נטתה בוודאות לטובת העות'מאנים. לגרשם מאירופה הייתה מעת זו משימה בלתי אפשרית. תובנה זו עיצבה את המדיניות של המעצמות האירופאיות. אפילו מתיאש הוניאדי ויתר על הרעיון של מלחמה גדולה כנגד הטורקים מכיוון שחש שכוחו הצבאי אינו מספק ושאין הוא יכול לסמוך על עזרה מבחוץ.
הטורקים לכדו בחזרה את התותחים שאיבד מהמט השני לאחר קרב מוהאץ' ב-1526.
שכר הולם
פרי רייד
פרי רייד (באנגלית: FreeRide) הוא סגנון רכיבת אופניים המיועד לשבילים עם מכשולים וקפיצות מאתגרות. את סגנון הפרי רייד משייכים יחד עם סגנון הדאון היל לקטגוריית ספורט אקסטרים תחת ספורט האופניים.
לאופני פרי רייד בולמי זעזועים גדולים מאוד ושלדה כבדה יותר מאופני הרים רגילים, מה שמגביל במידה מסוימת את הרב-גוניות בתפקודם.
מתנן שעיר
מִתְנָן שעיר (שם מדעי: "Thymelaea hirsuta") הוא מין בסוג מתנן, שיח ירוק עד שגובהו מגיע עד ל 170 ס"מ. השיח בעל ענפים רכים וחזקים, עליו זעירים (אורכם מילימטרים בודדים) וצמודים לענפים. צד העלים הפנימי, הצמוד לענף, שעיר וכהה, וצדם החיצוני ירוק בהיר ומבריק.
מקור השם המשוער הוא במילה מִתְנָה, כלומר חוט הנושא עליו את כפות המאזניים.
השיח גדל כל השנה, ופורח בין מרץ ליולי. הפרחים צהובים, קוטרם כס"מ אחד. השיח מתואר תמיד כשיח דו-ביתי, כלומר בעל פרחים זכריים ונקביים הגדלים על צמחים נפרדים. אך האמת היא שצומחים עליו פרחים נקביים בעונה אחד לחוד, ופרחים זכריים בעונה אחרת לחוד.
בפרחים הזכריים שמונה אבקנים, בנקביים צלקת אחת על עמוד עלי קצר. הפרי הוא אגוזית קטנה בצבע שחור, המופצת על ידי הרוח. עם צמיחת ענפיו העליונים של המתנן, מתייבשים ענפיו התחתונים והמוצלים.
כל חלקי הצמח מכילים חומרים רעילים, אשר יחד עם קליפתו הקשה מגינים עליו מפני רעייה מסיבית. הסיבים החזקים בקליפת הענפים משמשים לשזירת חבלים.
המתנן מותאם לאקלים יובשני משום שעליו הקטנים והשעירים הצמודים לענפים מגינים עליו מפני דיות מוגבר.
תפוצתו ים-תיכונית וסהרו-ערבית. בארץ ישראל הוא נפוץ בקרקעות קלות וחוליות בבתות הספר, במישור החוף, במדבר יהודה ובנגב.
אנרגית הרוח
האצולה
"האצולה" או "אצולת הכאב" היא להקת רוק משדרות. הלהקה הוקמה כאשר אייל רביבו ויוסי כהן צירפו אליהם את שמעון אדף, יוסי ברמוחא ואת ירון רגב. בתחילה הלהקה ניגנה רק מוזיקה אינסטרומנטלית (ללא מילים), אך עם הצטרפותו של ירון רגב כסולן, כתב אדף את המילים לאלבומם היחיד - "צורך". האלבום יצא בשנת 1996 בהוצאת פונוקול והופק על ידי ברי סחרוף. ומתוכו בלטו השירים: "גן אחר" ושיר הנושא. כשנה לאחר הוצאת האלבום, ב-1997, התפרקה הלהקה.
האלבום צורך נכתב כולו על ידי שמעון אדף. השירים באלבום עוסקים באופן בלעדי ביחסים בינו לבינה. בחוברת המצורפת לאלבום ישנו סיפור קצר, פרי עטם של אדף ורגב, לזכרו של סופר המדע הבדיוני והפנטזיה, רוג'ר זילאזני.
אצולת הכאב
מצפה ארתור רובינשטיין
מצפה ארתור רובינשטיין או מצפור ארתור רובינשטיין הוא מצפור נוף הנמצא סמוך ליד קנדי שבהרי ירושלים, מערבית למושב עמינדב.
המצפור נבנה בשנת 1983, על פי תכנון של הפסל ישראל הדני לזכרו של הפסנתרן ארתור רובינשטיין. המצפור נבנה מאבן ירושלמית ומשיש שיובא מיוון. צורתו של המצפה מזכירה קלידים של פסנתר בעת שלוחצים עליהם, ובכך מנציח המצפור את יכולתו המוזיקלית של הפסנתרן.
ליד אנדרטה נמצאת מצבה צנועה עם שמו של ארתור רובינשטיין בעברית ואנגלית ושנות חייו. מתחת למצבה נמצא כד ובו אפרו של רובינשטיין.
מצפור ארתור רובינשטיין
ג'יימס ארל ריי
ג'יימס ארל ריי (באנגלית: James Earl Ray; 10 במרץ 1928 – 23 באפריל 1998) היה רוצחו של לוחם זכויות האדם מרטין לותר קינג, בו ירה למוות ב-4 באפריל 1968 בממפיס, טנסי. ריי הוצב פעמיים בראש רשימת המבוקשים של ה-FBI.
מעט יותר מחודשיים לאחר מות קינג, ב-8 ביוני 1968, ריי, אסיר אשר נמלט מבית הסוהר של מדינת מיזורי שנה לפני ההתנקשות, נתפס בנמל התעופה לונדון הית'רו שבלונדון כשניסה לעזוב את הממלכה המאוחדת עם דרכון קנדי מזויף על שם רמון ג'ורג' סנייד. ריי הוסגר במהירות למדינת טנסי והואשם ברצח מרטין לותר קינג. הוא הודה ברצח ב-10 במרץ 1969 (על אף שהכחיש את ההודאה לאחר שלושה ימים), ונגזרו עליו 99 שנות מאסר.
ב-10 ביוני 1977, ריי נמלט, יחד עם עוד שישה אסירים, מבית סוהר בטנסי, זמן קצר לאחר שהעיד בפני ועדת בית הנבחרים בנוגע להתנקשויות וטען כי הוא לא ירה בקינג. בעקבות הבריחה מהכלא, ריי הופיע שוב בראש רשימת המבוקשים של ה-FBI ב-11 ביוני. ב-13 ביוני, ריי ושאר האסירים נתפסו ונכלאו מחדש, ותקופת המאסר של ריי הוארכה במספר שנים. ד"ר ויליאם פפר שימש כעורך דינו של ג'יימס ארל ריי עד למותו של ריי ולאחר מכן המשיך מטעם משפחת קינג.
בשנת 1997, בנו של מרטין לותר קינג, דקסטר קינג, נפגש עם ריי ותמך בפומבי במאמציו של ריי לקבלת משפט חוזר.
ריי מת בבית הסוהר ב-23 באפריל 1998 בגיל 70 מסיבוכים הקשורים במחלת כליות, שנגרמו על ידי הפטיטיס C, אשר נגרם כנראה כתוצאה מעירוי דם, שניתן לו לאחר שנדקר בבית הסוהר שבטנסי. ניתוח שלאחר המוות אישר כי ריי מת עקב כשל בכבד.
בדצמבר 1999 נתבע לדין אזרחי מסעדן בשם לויד ג'ואורז מהעיר ממפיס על לקיחת חלק ברציחתו של מרטין לותר קינג. ג'ואורז נמצא אשם וחויב לשלם פיצויים על סך של 100 דולרים, סכום שנקבע כדי למנוע טענות שהתביעה הוגשה מטעמים כלכליים.
תביעה (משפט בישראל)
במשפט הישראלי, תביעה היא הליך בדיון אזרחי שבו מבקש אדם מבית המשפט סעד המופנה כנגד אדם אחר. יש המשתמשים במונח כשם כולל לכל הליך משפטי יזום, אך משמעותו הטכנית מבחינה משפטית היא לסוג מסוים של הליך אזרחי, המוגש בבית משפט אזרחי רגיל, או במקרים מסוימים, בבית המשפט למשפחה, בבית הדין לעבודה או אף בבתי דין דתיים. תביעות המוגשות בבתי הדין, או אף בבית המשפט למשפחה, הן בעלות אופי שונה במקצת מן התביעה האזרחית, והדיון בערך זה יתמקד בתביעה האזרחית המוגשת בבית המשפט, שהיא המקרה הנפוץ של תביעה.
סוגי התביעות האזרחיות וההליך בעת התביעה מצויים לרוב בחוק בתי המשפט ובתקנות סדר הדין האזרחי, אך ישנן הוראות רבות הנוגעות לתביעה וניהולה בחיקוקים אחרים, כגון חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים. ניתן להגיש תביעה ותלונה על אירוע או אדם עד 7 שנים לאחר המקרה, כשהטיפול בתיק יתבצע כאילו המקרה קרה עוד באותו יום הגשת התביעה או העדות. כדאי שלדבר ולאירוע יהיו שני עדים נוספים מעבר למתלונן.
הצדדים לתביעה.
יוזם התביעה נקרא "תובע", והאדם כנגדו מבוקש הסעד נקרא "נתבע". אם סבור הנתבע כי יש לו עילת תביעה כנגד התובע, יוכל להגיש נגדו תביעה שכנגד, שתידון באותו ההליך. אז ייקראו "תובע שכנגד" ו"נתבע שכנגד". אם סבור הנתבע כי אדם אחר צריך לפצותו ו/או לשפותו על מה שעליו לשלם לנתבע במסגרת התביעה, יכול הוא להגיש "הודעת צד ג'" כנגד אותו אדם, ואז ייקראו הצדדים "תובע", "מודיע" ו"צד ג'". מקרה קלאסי של הודעת צד ג' הוא מקרה בו יש לנתבע ביטוח, ואז יכול הוא לטעון כי אם יחויב בדין, חברת הביטוח, היא צד ג', חייבת תהיה לשפותו על מה שעליו לשלם לתובע. ייתכנו גם הודעות צד ד' וצד ה', וכן הלאה. בדוגמה שלנו חברת הביטוח יכולה לתבוע מזיק נוסף שגרם לנזק, וזה יכול לתבוע את חברת הביטוח שלו וכיוצא בזה.