בינואר 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה הוקמה בגרמניה על ידי מפקדת הצבא הגרמני (OHL) "מחלקת הראינוע" (BUFA - ראשי תיבות לBild- und Filmamt) אשר מטרתה המוצהרת הייתה יצירת סרטי תעמולה שיתמכו במטרת מעצמות המרכז במלחמה, מתוך הרגשה כי גרמניה מפגרת בתחום זה אחר מדינות ההסכמה. אך הוגה הרעיון, הגנרל אריך לודנדורף לא הסתפק בכך. לדעתו היה צורך בחברת סרטים מרכזית אשר תרכז בידה את כל הקשור בסרטי הראינוע, הפקה, הפצה, ואף הבעלות באולמות.
מתוך מטרה זו הוכרז ב-18 בדצמבר 1917 בברלין על הקמת UFA, כאשר השותפים בהקמתה, מלבד ממשלת גרמניה, היו גם הבנק הלאומי הגרמני, דויטשה בנק, ובראש חבר המנהלים של החברה הועמד נשיא הדויטשה בנק, אמיל גיאורג פון שטראוס. ההון הראשוני של החברה הועמד על 7 מיליוני מארק. החברה נוצרה מאיחוד של כמה וכמה אולפני ראינוע קיימים שפעלו בגרמניה, ובהם נורידסק ודקלה-ביוסקופ.
תקופת הסרט האילם.
מכיוון שגרמניה נותקה למעשה בימי המלחמה מייבוא של סרטים מהמדינות הלוחמות בה, ביניהן ענקי הראינוע ארצות הברית וצרפת, החלה החברה החדשה את פעולתה בתנאים אידיאליים.
לאחר שביתת הנשק וסיום המלחמה, נרכשו מניותיה של UFA על ידי ה"דויטשה בנק" אך החברה נהנתה עדיין ממעמד חצי רשמי. בעליה הקודמים של חברת דקלה, המפיק אריך פומר הפיק את יצירת הסרט האקספרסיוניסטי "הקבינט של ד"ר קליגרי" (1919) אשר החל גל של קולנוע אקספרסיוניסטי גרמני שנחשב לסגנון חשוב ומוביל בעולם כולו. הצלחתו המסחרית והביקורתית של הסרט הביאה לשגשוג האולפנים. באותה השנה פתחה UFA את האולם המפואר "UFA-Palast am Zoo" בברלין. בשנת 1921 הופרטה החברה, ובשנת 1923 הועמד פומר בראשה.
UFA הפכה לכוח מוביל בתעשייה הגרמנית שייצרה כ-600 סרטים בשנה, ומשכה לאולמות מיליון צופים מדי יום. בעידן הראינוע, כאשר ניתן היה להתאים בקלות סרטים מארצות שונות, ללא מכשול השפה, UFA שימשה כמתחרה בשוק העולמי לסרטים מתוצרת הוליווד.
בשנות הזוהר של החברה הפיצה החברה וייצאה סרטי ראינוע רבים, מוצלחים, חדשניים ורבי המצאה. רק כ-10% מן הסרטים שיוצרו באולפנים עדיין קיימים. במאים מפורסמים שעבדו באולפני UFA היו פריץ לאנג, פרידריך וילהלם מורנאו, ארנסט לוביטש ואחרים, אשר יצרו יצירות כ"מטרופוליס", "M", ו"המלאך הכחול" סרטה המדבר הראשון של הכוכבת מרלן דיטריך. בין הכוכבים שקידמה החברה היו השחקנים אמיל יאנינגס, פולה נגרי, קונרד ויידט ורבים אחרים.
בנוסף לסרטי האקספרסיוניזם הגרמני, הפיקה UFA "סרטי הרים" (Bergfilm), ז'אנר גרמני ייחודי אשר הילל ושיבח את טיפוס ההרים. סרטים כ"ההר הקדוש" (1926) ו"אקסטזה לבנה" (1931) זכו לפופולריות רבה, והציגו לקהל הצופים את השחקנית הצעירה לני ריפנשטאהל.
תקופת הוגנברג.
החברה נקלעה למשבר כספי בשנת 1927, לא מעט בשל כישלון סרטו של לאנג "מטרופוליס" שהפקתו הייתה היקרה ביותר עד אז, ועלתה לאולפנים חמישה מיליון מארק. את החברה הציל איל ההון אלפרד הוגנברג, הקשור למפעלי קרופ, חברה תעשייתית אשר הייתה מראשי התומכים בנאציזם. על אף שהחברה המשיכה לייצר סרטי איכות (ובהם "המלאך הכחול"), משנה זו ואילך נטתה יותר ליצור תעמולה לאומנית. בשנת 1928 הוחלף פומר בארנסט הוגו קורל.
לאחר עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 שלט בUFA שר התעמולה יוזף גבלס. במאים כפריץ לאנג, אשר היו מזוהים עם החברה, נאלצו להימלט מגרמניה. רבים מהם מצאו פרנסתם בהוליווד. החברה, אשר מזה שנים שלטו בה תומכי הנאצים, לא נאלצה להתאמץ על מנת להתאים עצמה למשטר החדש. פעולותיה מזה זמן רב היו מותאמות לרוחם של הנאצים. בתמורה לנאמנותו מונה הוגנברג לשר הכלכלה הגרמני בקיץ 1933, אם כי בשל סכסוך עם אדולף היטלר פוטר לאחר שישה חודשים.
במהלך שנות ה-30 הפיקה UFA סרטים מוזיקליים קלילים, לצד תעמולה אנטישמית בוטה. בשנת 1937 רכשה המפלגה הנאצית, באמצעות חברת החזקות, 72% ממניות UFA, ובשנת 1942 הולאמה החברה כליל, בצו אשר הלאים את כל תעשיית הקולנוע ברייך השלישי.
תקופת השליטה הנאצית הישירה.
צו ההלאמה משנת 1942 איחד את כל חברות ההפקה ברייך תחת שליטתה של UFA, לרבות חברות מצ'כוסלובקיה ומאוסטריה.
בתקופה זו נהנתה החברה מפריחה כלכלית, שכן לא היו לה עוד מתחרות מחוץ לארץ, והקרנת סרטים ממדינות בעלות הברית נאסרה. כיבושי הגרמנים באירופה פתחו שווקים חדשים ונרחבים לתוצרת החברה. בשורותיה פעלו הכוכבים זרה ליאנדר , אולגה צ'כובה והאנס אלברס כמו גם הבמאי הפופולרי פייט הרלן.
הסרט הגדול האחרון שהופק בUFA, היה סרט ההרפתקאות הצבעוני "מינכהאוזן", הפקת ענק שנועדה לחגוג את מלאת 25 שנה לפעילות החברה. במהלך המלחמה נפגעו אולפני החברה מהפצצות אוויריות, ופעילותה כמעט וחדלה.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה חדלה UFA מלפעול. בשנות פעילותה הפכה להיות כה מזוהה עם המשטר הנאצי, עד כדי כך שניתן היה להפיץ את הסרטים שהוסרטו באולפניה רק לאחר שהוסר מהם כל אזכור לחברה. מכיוון שאולפני החברה שכנו במזרח ברלין, אוחדה UFA עם חברת הסרטים המזרח גרמנית החדשה שהוקמה בשם "DEFA" (קיצור ל-Deutsche Film AG) (מבוטא "דֵפא"). האולפן החדש עבד עם חלק מהבמאים ואנשי הצוות של UFA אשר שבו מגלותם לאחר המלחמה. DEFA חדלה מלהתקיים בשנת 1990 לאחר איחוד גרמניה, אך בבית אולפני UFA בבבלסברג שבפוטסדאם פועלות מספר חברות הפקה עצמאיות, כמו גם פארק שעשועים המציג נושאים מן ההיסטוריה של הקולנוע הגרמני. נעשו ניסיונות להקים מחדש את החברה כחברת הפקה, אך אלו לא צלחו. בשנות ה-60, נעשה שימוש בשמה של החברה ובסמלה ברשת של בתי קולנוע. כיום נושאת שם זה חברה גרמנית העוסקת בעיקר בהפקה לטלוויזיה.
קטלינה
צלוליטיס
צלוליטיס, רַקֶּמֶת או דלקת רקמה תת-עורית היא דלקת אקוטית של רקמות החיבור התת-עוריות.
פתופיזיולוגיה.
צלוליטיס נגרמת לרוב על ידי אחד משני מזהמים שכיחים; "Staphylococcus aureus", או "Streptococcus pyogenes". המזהם חודר את שכבת העור דרך פתח שיכול להיגרם מטראומה: חתכים מקומיים, שפשופים, שריטות או ניתוחים. ייתכן גם עקב נשיכת בעלי חיים או עקיצה על ידי חרקים ועכבישים שיכולים להעביר חיידקים. לאחר החדירה, הוא משחרר את הרעלנים שלו. בחוסר טיפול מתאים, הדלקת יכולה להחמיר לדלקת בכלי הלימפה (lymphangitis) וקשריות לימפה (lymphadenitis) ולנמקים מקומיים על העור. סיבוך קשה יותר יהיה בקטרמיה ואלח דם (sepsis).
מקומות שכיחים לזיהום הם הגפיים התחתונות והפנים אף על פי שכול מקום בגוף יכול להזדהם.
תסמינים.
לאחר התפתחות דלקת האזור יהיה אדום, נפוח, רגיש, כואב וחם. בדרך כלל יתלוו גם סימנים סיסטמיים כגון חום, צמרמורות, ברדיקרדיה, לחץ דם נמוך, כאבי ראש והזעה. בשכיחות מועטה יכולות להופיע שלפוחיות על האזור ונקודות אדומות על האזורים המודלקים. האזורים הנגועים נוטים להתפשט עם הזמן.
בספירת דם תהיה עלייה של תאי דם לבנים בעיקר מסוג נויטרופילים (סטייה שמאלה).
גורמי הסכנה.
פטרת הרגל (athlete's foot / tinea pedis), דלקת עור (dermatitis), כיבים, ניתוחים, גיל מבוגר, מטופלים מדוכאי חיסון, חולי סוכרת, מטופלים כנגד וירוסים ממשפחת ה-Herpesviridae (HSV1/2, VZV, EBV, ו-CMV). עור שהוא יבש לאורך זמן או נפוח נוטה להתפוצץ וגם הוא מהווה גורם סיכון לזיהום חיידקי.
טיפול.
בדרך כלל יינתנו תרופות מקבוצת הצפלוספורינים. אם הדלקת היא בגפה, יש להגביהה מעל לגובה הלב על מנת להוריד את הנפיחות. יש לשקול הנחת רטיות רטובות וחמות כל 2-4 שעות, יש להקפיד על הטמפרטורה של הרטיות, בייחוד במקרים של מטופלים עם תחושות מופחתות כמו בסוכרת על מנת למנוע כוויות. הדרכת המטופל צריכה להתמקד במניעת חזרת הדלקת וטיפול נכון בעור כמו במקרים של ציפורן חודרנית.
בבתי החולים הטיפול הוא במתן אנטיביוטיקה לווריד 3 פעמים ביום במינון גבוה וזאת על מנת למנוע מהזיהום, שיתפשט לשאר אזורי הגוף ולמנוע נזק לבלוטות הלימפה (המגנים על הגוף נגד זיהומים).
PBY קטאלינה
דוקטור הו
דוקטור הוּ (באנגלית: Doctor Who; משמעות השם בעברית: "איזה דוקטור?" תרגום מילולי: "רופא מי") היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת המדע הבדיוני שמופקת על ידי ה-BBC מאז 1963. ב-2006 זכתה הסדרה בפרס באפט"א בקטגוריית סדרת הדרמה הטובה ביותר.
הסדרה מתארת את מסעותיו של חייזר הרפתקן ומסתורי מגזע אדוני הזמן, שהוא דמוי-אדם, הידוע רק בשם "הדוקטור". הדוקטור מטייל עם מלווים במרחבי הזמן והחלל, בחללית שהיא גם מכונת זמן, שנקראת טארדיס. "הדוקטור" מטייל בכדור הארץ ובגלקסיות, בפלנטות ובכוכבים שונים, בתקופות זמן שונות, נלחם בחוצנים מרושעים ופותר תעלומות.
לסדרה "דוקטור הו" יש חלק משמעותי בתרבות הפופולרית, הן בממלכה המאוחדת והן באזורים אחרים. הסדרה מוכרת בזכות הסיפורים המקוריים שבה, השימוש החדשני במוזיקה אלקטרונית והאפקטים המיוחדים שנעשו בתקציב נמוך. הסדרה הפכה לתוכנית פולחן בבריטניה ובמקומות נוספים בדומה למסע בין כוכבים, והשפיעה על דורות של כותבים לטלוויזיה. הביקורות לסדרה חיוביות. הסדרה נרשמה בספר השיאים של גינס כסדרת המדע הבדיוני שרצה הכי הרבה זמן על המסך.
העונה ה-13 של הסדרה עלתה לשידור ב-31 באוקטובר 2021 והסתיימה ב-5 בדצמבר של אותה השנה. היא כללה 6 פרקים.
היסטוריה.