בספטמבר 2006, פיטר ג'קסון קנה את הזכויות עבור הסדרה. סדרת הספרים יצאה גם בפורמט של ספר מוקלט.
בשנת 2007 זכתה נוביק בפרס לוקוס בקטגוריה "ספר הביכורים הטוב ביותר".
בשנת 2011 נוביק פרסמה, יחד עם המאיירת ישאן לי (Yishan Li), את הרומן הגרפי "Will Supervillains Be on the Final?".
ביוני 2015 רכשה חברת האחים וורנר את הזכויות לספר "עקורה", שראה אור באותה השנה. את הסרט תפיק אלן דג'נרס.
איה מיאמה
איה מיאמה (ביפנית: 宮間あや; נולדה ב-28 בינואר 1985) היא כדורגלנית יפנית המשחקת כקשרית. מאז 2012 משמשת מיאמה כקפטנית נבחרת יפן, ואיתה היא אף זכתה בגביע העולם 2011.
קריירה.
מיאמה נולדה בינואר 1985 במחוז צ'יבה שבצפון-מרכז האי הונשו. כבר בגיל 15 היא החלה את הקריירה המקצוענית שלה, כשחתמה בקבוצת ניפון בלזה מליגת העל היפנית, אך לא זכתה לשחק יותר מדי עקב לימודיה בתיכון. בשנת 2001 הוקמה קבוצת כדורגל חדשה במחוז אוקיאמה, ומיאמה הצטרפה אליה לאחר שקיבלה הזמנה אישית מהמאמן. שנתיים לאחר מכן היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת יפן, וב-9 ביוני 2003 כבשה את השער הראשון במדיה, בניצחון 0-15 על הפיליפינים.
בספטמבר 2003 זומנה מיאמה לטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה - גביע העולם שנערך בארצות הברית. עקב היותה שחקנית ללא ניסיון קודם בנבחרת, שיחקה מיאמה רק במשחק אחד בטורניר, וגם בו עלתה לשחק רק בדקה ה-89. ארבע שנים לאחר מכן, בגביע העולם 2007, היא כבר הייתה שחקנית מפתח בנבחרת, ואף כבשה את שני השערים בתיקו 2-2 מול אנגליה. אף על פי כן, יפן השיגה רק ארבע נקודות, שלא הספיקו לה לעבור את שלב הבתים.
ב-24 בנובמבר 2008, הצטרפה מיאמה לקבוצת לוס אנג'לס סול מהליגה האמריקאית החדשה, ה-WPS. בעונתה היחידה בקבוצה, היא סיימה כמלכת הבישולים של הליגה והובילה את הקבוצה לגמר הפלייאוף, שם הפסידה 1-0 לסקיי בלו. בנוסף, היא נכללה בהרכב הליגה למשחק האול-סטאר, שנערך מול אומאו השוודית. שנה לאחר מכן, נשארה מיאמה בליגה אך עברה לסנט לואיס אתלטיקה. במהלך העונה, התפרקה הקבוצה עקב קשיים כספיים, ומיאמה חתמה בקבוצת אחרת בליגה - אטלנטה ביט. היא נבחרת בשנית למשחק האול-סטאר, אל לא הצליחה להגיע עם הקבוצה לפלייאוף. לאחר עונה זו, היא חזרה לקבוצתה אוקיאמה מהליגה היפנית.
לפני גביע העולם ב-2011 נחשבו היפניות לנבחרת בינונית ובעלת סיכויים לא גבוהים לזכייה. למרות זאת, הוגרלה הנבחרת לבית קל, סיימה במקום השני והעפילה לרבע הגמר. ברבע הגמר פגשו היפניות את נבחרת גרמניה, שנחשבה למועמדת הבולטת לזכייה. לאחר משחק צמוד, ההכרעה עברה להארכה, בה ניצחה יפן 0-1. את חצי הגמר, צלחו היפניות בהצלחה כאשר ניצחו את שוודיה 1-3. ב-17 ביולי, במשחק הגמר, פגשה יפן את הנבחרת הטובה בעולם על פי דירוג פיפ"א - ארצות הברית. בדקה ה-81, כשהיפניות בפיגור של 1-0, כבשה מיאמה את שער השוויון והמשחק הלך להארכה. ההארכה נגמרה בתיקו 2-2 משערים נוספים של אבי וומבאך והומארה סאווה, ושתי הקבוצות הלכו לדו-קרב הפנדלים. בפנדלים, גברו היפניות 1-3 על האמריקאיות וזכו בגביע ההיסטורי. מיאמה, שכבשה שני שערים בטורניר וסיימה כמלכת הבישולים שלו, נבחרת להרכב השחקניות המצטיינות, לצידן של שלוש שחקניות יפניות נוספות.
שנה לאחר מכן, מונתה מיאמה לקפטנית הנבחרת במקומה של הומארה סאווה המבוגרת. באותה שנה היא הובילה את הנבחרת לזכייה במדליית הכסף באולימפיאדת לונדון, לאחר הפסד 2-1 בגמר נגד ארצות הברית, וזכתה בפעם השנייה ברציפות בתואר כדורגלנית השנה באסיה מטעם קונפדרציית הכדורגל של היבשת. במאי 2014 זכתה מיאמה עם יפן באליפות אסיה בפעם הראשונה בתולדות המדינה, ובסוף הטורניר היא אף הוכתרה כשחקנית המצטיינת.
לגביע העולם 2015 שנערך בקנדה, הגיעה מיאמה ככוכבת הגדולה של הנבחרת היפנית. היא כבשה שני שערים במהלך הטורניר, כולל אחד בחצי הגמר נגד אנגליה והובילה את הנבחרת לגמר הגביע. משחק הגמר, שנערך מול 53,341 צופים בבי סי פלייס בוונקובר, היה שיחזור של גמר גביע העולם 2011 ובו נפגשו יפן וארצות הברית. הפעם ידן של האמריקאיות הייתה על העליונה, והן ניצחו 2-5. מיאמה, שזכתה בפרס כדור הארד של הטורניר, הפכה לאחת מעשר כדורגלניות בלבד שנכללו פעמיים בהרכב המצטיינות של הגביע העולמי. מספר חודשים לאחר גביע העולם, נכללה מיאמה ברשימת שלוש המועמדות הסופיות לפרס כדורגלנית השנה בעולם, לצידן של קרלי לויד וסליה סאסיץ', אך סיימה במקום השלישי לאחר שהשיגה 9.88% מהקולות.
יובל אפרת
יובל אפרת (2 ביוני 1938 - 2 בינואר 2017) היה טייס קרב וטייס מסוקים, בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כמפקד טייסת 118. בעל עיטור המופת.
קורות חייו.
אפרת נולד וגדל בגבעת ברנר כבן בכור להורים שהיו עולים חדשים מגרמניה. עם גיוסו לצה"ל ב-1956 התנדב לקורס טיס וסיים אותו במגמת קרב. את קורס האימון המבצעי עשה בטייסת 113 (""הצרעה") על מטוסי אוראגן. לאחר הקורס שירת כטייס מיסטר בטייסת 109 ("העמק") ובתחילת 1960 עבר הסבה למטוס סופר מיסטר ועבר לטייסת 105 ("העקרב"). בסוף אותה שנה החל לשרת כמדריך בבית הספר לטיסה, ולאחר תקופה בתפקיד זה שב לטייסת 105. בקיץ 1963 עבר הסבה למיראז' 3 והוצב בטייסת 117 ("הסילון הראשונה"). בספטמבר 1965 מונה כסמ"ט א' בטייסת 107 (שלימים נקראה "אבירי הזנב הכתום"), שהפעילה מטוסי אוראגן.
במלחמת ששת הימים לקח חלק במבצע מוקד כמוביל רביעיית מטוסי אוראגן. בגיחתו הראשונה, על שדה התעופה אל עריש נפצע מפגז נ"מ שפגע במטוסו וריסק את קרסול רגל ימין. אפרת סירב להחלטת רופאיו לקטוע את כף רגלו וביקש לנסות להצילה. מאמצי הרופאים להציל את כף רגלו הצליחו ולאחר כשישה חודשי שיקום ולאחר שביקש לחזור לטוס אישר לו רופא החיל להטיס מטוסי פייפר ופוגה מגיסטר והוא התמנה בנובמבר 1967 למפקד טייסת קדם-מכין בבית הספר לטיסה ובמקביל המשיך בשיקום רגלו. במרץ 1969 עבר הסמכה כטייס מסוקים ולאחר ארבעה חודשים הוצב כטייס ראשי במסוק בל 205 בטייסת 124. במלחמת ההתשה השתתף במרדפים בבקעת הירדן ובמבצעים במצרים. בשנת 1971 מונה למפקד טייסת 114 שהטיסה מסוקי סופר פרלון. במאי 1973 מונה למפקד טייסת 118 שהטיסה מסוקי יסעור, ועליה פיקד במלחמת יום הכיפורים, שבה לקח חלק במבצעים אחדים:
עם שחרורו מצה"ל עבד כקברניט בחברת אל על עד צאתו לגמלאות.
נפטר ב-2 בינואר 2017 והובא למנוחות בקיבוץ גבעת ברנר שבו נולד.
המעניש (פירושונים)
עודד רוזנפלד
עודד רוזנפלד (נולד בשנת 1944) הוא שחיין, שחקן כדורמים, קפטן נבחרת ישראל ומאמן נבחרת ישראל בכדורמים שחקן כדוריד וסגל נבחרת ישראל בעבר, ייצג את ישראל בכינוסי הפועל, מכביות, אליפויות אסיה, אליפויות קדם אולימפיות, אליפויות עולם (בלגרד 1973, ברלין 1978) ושימש כיו"ר איגוד הכדורמים בהתאחדות לספורט בישראל (1991 - 1996).
ביוגרפיה.
רוזנפלד שיחק כדורמים בקבוצת הפועל קריית טבעון. בהמשך שיחק בקבוצת הפועל גבעת חיים.
בשנים 1963 - 1979 אימן רוזנפלד קבוצות כדורמים וכדוריד בליגה הלאומית. בין השנים 1967 - 1972 עבד כמורה לחינוך גופני בבתי ספר יסודיים, בחטיבת הביניים ובתיכון: בגבעת המורה, בעפולה, בבית הספר הריאלי בחיפה, הפנימייה הצבאית בית בירם, הפנימייה לנערים חוסים ויצו בחיפה ובית הספר התיכון חקלאי "עירון" בחדרה.
בשנת 1973 שיחר רוזנפלד בנבחרת ישראל שהתמודדה מול נבחרת איראן באיראן, על העפלה לטורניר אליפות העולם בכדורמים בבלגרד. נבחרת ישראל ניצחה בשניים מארבעת המשחקים, הפסידה אחד, ואחד סיימה בתיקו וכך עלתה לראשונה בתולדותיה לאליפות העולם בכדורמים. באליפות העולם הפסידה ישראל בכל שבעת המשחקים שקיימה וסיימה במקום 16 והאחרון. מאזן השערים שלה היה, בשלב הראשון: 6 - 49 (43-) ובשלב השני: 9 - 30 (21-).
באליפות העולם בכדורמים שנערכה בברלין, גרמניה (באותה העת מערב גרמניה) 1978 שימש רוזנפלד כקפטן נבחרת ישראל בכדורמים והיה השחקן המבוגר באליפות. הנבחרת סיימה במקום 16 והאחרון לאחר שהפסידה בשלושת משחקיה. מאזן השערים שלה היה: 4 - 24 (20-). בשלבים המוקדמים הנבחרת הישראלית שובצה לסדרת משחקים מול איראן שנערכו בישראל, והצליחה לזכות ולעלות לטורניר העולמי.
בשנים 1980–1984 שימש רוזנפלד מאמן נבחרת ישראל בכדורמים.
חייו האישיים.
משנת 1972 עבד רוזנפלד במכון וינגייט בתפקידים רבים. הוא בוגר תואר ראשון (1976) בפילוסופיה כללית ותואר שני (1981) בסוציולוגיה של החינוך, מאוניברסיטת תל אביב. בשנים 1978 - 1987 הוא ניהל את המגמה להוראת המדעים בחינוך הגופני ועבד כמרצה לסוציולוגיה של הספורט, מדריך פדגוגי ומורה לשחייה ולכדוריד. בשנת 1988 קיבל את הדוקטורט מאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1991 - 1996 שימש כיו"ר איגוד הכדורמים בהתאחדות לספורט בישראל, בשנים 1990 - 1992 ניהל את המחלקה להכשרת מאמנים בבית הספר למאמנים, במכון וינגייט. משנת 1992 ועד לשנת 2000 עמד בראש המגמה לבריאות הציבור במכללה לחינוך גופני במכון וינגייט ובשנים 2004 – 2011 שימש כיו"ר ארגון ספורט אקדמי במכללת וינגייט.
רפואה בחלל
רפואת חלל היא תחום ברפואה שעוסק בבריאותם של אסטרונאוטים בחלל, לרבות מניעת סכנות בריאותיות ויצירת סביבת עבודה בטוחה שתאפשר אורח חיים בריא.
רפואת חלל בחיי היום-יום.
ישנן טכנולוגיות רפואיות שפותחו לטובת השהייה בחלל ונמצאו כמתאימות ויעילות לשימוש על פני כדור הארץ:
רפואת חירום.
במצבים בהם הפציעה חמורה ולא ניתנת לטיפול המשימה מבוטלת והצוות חוזר לכדור הארץ לטיפול בעזרת אמצעים שישנם רק בכדור הארץ.
טיפול רפואי לפני טיסה בחלל.
בהכנות לפני טיסה לחלל האסטרונאוטים עוברים בדיקות גופניות.