במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בהוואנה בתחילת אוגוסט 1991 היא זכתה ב-3 מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 49.61 שניות, בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:58.71 דקות ובריצת שליחות 4x400 מטר ובכך הגנה על תואריה.
סגנית אלופת עולם.
שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בטוקיו ב-26 באוגוסט זכתה קירוט במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:57.55 דקות, 5 מאיות השנייה לאט מליליה נורוטדינובה מברית המועצות (1:57.50 דקות) ולפני אלה קובאץ' מרומניה (1:57:58 דקות).
מדליית ארד אולימפית.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה קירוט במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:56.80 דקות, אחרי אלן ואן לנכן (1:55:54 דקות) וליליה נורוטדינובה מהמשלחת המאוחדת (1:55:99 דקות).
אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה ב-13 באוגוסט 1995 זכתה קירוט במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:56.11 דקות, לפני לטישיה וריסד מסורינאם (1:56.68 דקות) וקלי הולמס מבריטניה (1:56.95 דקות).
סגנית אלופה אולימפית.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה קירוט במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:58.11 דקות, אחרי סווטלנה מסטרקובה מרוסיה (1:57.73 דקות) ולפני מריה מוטולה ממוזמביק (1:58.71 דקות).
באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון ב-9 באוגוסט 1997 זכתה קירוט בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:57.14 דקות, לפני ילנה אפנסייבה מרוסיה (1:57.56 דקות) ומריה מוטולה (1:57.59 דקות).
שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקלן ב-24 באוגוסט היא קבעה את תוצאת השנה בעולם של 1:54.82 דקות.
פרדריק ג'ורג' קוטמן
פרדריק ג'ורג' קוטמן (באנגלית: Frederick George Cotman; 14 באוגוסט 1850 – 1920) היה צייר אנגלי של נופים, דיוקנאות וחללי פנים וחבר בבית הספר לציירים באסכולת נוריץ'.
ביוגרפיה.
פרדריק ג'ורג' קוטמן, נולד באיפסוויץ' ב־14 באוגוסט 1850, ילדו הצעיר של הנרי אדמונד קוטמן (1802–1871), סוחר משי מנוריץ' ואשתו מריה טיילור (1813–1895). הוא היה אחיינו של ג'ון סל קוטמן ובן דודו של ג'ון ג'וזף קוטמן. הוא היה תלמידו הפרטי של ויליאם תומסון גריפית', ראש בית הספר לאמנות באייפסוויץ'.
פרדריק קוטמן היה מקושר באופן קבוע עם בית הספר לציירים בנוריץ' בגלל הקשר המשפחתי שלו עם ג'ון סל קוטמן, שהיה אחד האמנים המובילים באסכולה זו. הוא מעולם לא התגורר בנורפוק, בניגוד לשאר האמנים מבית הספר.
הוא עבד בשמן ובצבעי מים. יצירתו הידועה ביותר, "אחת מהמשפחה", מוחזק כעת על ידי הגלריה לאמנות ווקר בליברפול.
לאורך הקריירה שלו, בילה בלונדון, הוא יצר למעלה משלושים ציורים.
הוא היה חבר מייסד של מועדון האמנות באיפסוויץ', ונשאר חבר בו כל חייו.
קוטמן נפטר בפליקססטו ב־16 ביולי 1920.
גבריאל (כדורגלן)
גבריאל דוס סנטוס מגאלאס (באנגלית: Gabriel dos Santos Magalhães; נולד ב-19 בדצמבר 1997), הידוע בשם גבריאל, הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בעמדת הבלם בארסנל מהפרמייר ליג.
קריירת מועדונים.
גבריאל נולד ברובע פיריטובה בסאו פאולו. בגיל 13 נסע גבריאל במשך 12 שעות באוטובוס לפלוריאנופוליס על מנת להתחיל את הקריירה שלו באוואי, אך חזר לסאו פאולו לאחר כשבוע עקב געגועים למשפחתו. אף על פי כן, גבריאל שקל מחדש את החלטתו וחזר לאוואי לאחר שבועיים, ובסופו של דבר הרוויח את חוזהו המקצועי הראשון בגיל 16. הוא המשיך להיות חלק מהקבוצה שהצליחה להעפיל לליגת העל הברזילאית ב-2017.
ב-31 בינואר 2017, הצטרף גבריאל לליל בליגת העל הצרפתית. לאחר מספר הופעות במדי ליל ב', הושאל גבריאל לטרואה בה שיחק תחת המאמן מרסלו בייאלסה לפני שהצטרף לדינמו זאגרב, אך גם בקרואטיה מיעט לשחק. ב-2018 חזר גבריאל לליל וערך 14 הופעות ואף כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–5 על פריז סן ז'רמן באפריל 2019.
בעונה שלאחר מכן, עונת 2019/2020, החל גבריאל לשחק באופן קבוע יותר והפך לשחקן הרכב. כמו כן פתח בהרכב הקבוצה בכל ששת המשחקים בליגת האלופות.
ב-1 בספטמבר 2020 הודיעה ארסנל על החתמתו של גבריאל בחוזה ארוך טווח.
ב-12 בספטמבר, במשחק הפתיחה בפרמייר ליג של ארסנל בעונת 2020/2021, ערך גבריאל את הופעת הבכורה בקבוצה ואף כבש את השער השני בניצחון הקבוצה 0–3 על פולהאם. את עונת 2021/2022 סיים עם חמישה שערים.
קריירה בינלאומית.
גבריאל ייצג את ברזיל בבנחרת עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה 2017. סך הכל ערך שבע הופעות במדי הנבחרת.
דגל כדור הארץ
עמותת יקיר לי
עמותת יקיר לי - יד ולב לשכול היא עמותה ישראלית הפועלת לקידום המודעות לנושא השכול האזרחי בישראל. העמותה הוקמה בשנת 2015 על ידי פיני רבינוביץ ששכל את בתו דסי רבינוביץ' ממחלת הסרטן.
פעילות העמותה.
העמותה פועלת להעלאת המודעות לנושא השכול האזרחי ולקידום חקיקה לטובת משפחות שכולות שילדיהם נפטרו ממחלות סופניות. העמותה מפעילה גם מערך מתנדבים המסייעים ומלווים משפחות שכולות במספר גדול של רשויות במסגרת מיזם ׳היום השמיני - קהילה תומכת שכול׳.
החל משנת 2019 העמותה מקדמת שבת המוקדשת לנושא השכול האזרחי בקהילה בשם שבת ׳וידם אהרון׳ ומבקשת ליצור יום זיכרון קהילתי השואב השראה מיום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה.
ג'ון ברני כרום
ג'ון ברני כרום (באנגלית: John Berney Crome; 1 בדצמבר 1794 – 15 בספטמבר 1842) היה צייר נוף אנגלי, שהשתייך לבית הספר לציירים באסכולת נוריץ'. לפעמים הוא ידוע בכינוי 'כרום הבן' כדי להבדיל אותו מאביו ג'ון כרום.
חייו.
ג'ון ברני קרום נולד בנוריץ', מחוז נורפוק, ב־8 בדצמבר 1794, והוטבל ב־14 בדצמבר בכנסיית סנט ג'ורג', קולגייט, נוריץ'. הוא היה הבכור מבין שבעת ילדיו שנותרו בחיים של הצייר ג'ון כרום (1768–1821), ואשתו, פיבי ברני. אביו היה אמן נוף חשוב ומייסד אגודת האמנים ואסכולת נוריץ'.
כשהבין את המחסור החינוכי שלו, הוא החליט שבנו צריך להיות בעל השכלה טובה, וג'ון ברני כרום למד בבית הספר נוריץ' עד גיל שמונה-עשרה. הוא התחנך כאשר ד"ר סמואל פורסטר והכומר אדוארד וולפי היו מנהלי בית הספר. במקביל, עם שאיפות להיות אמן, הוא ליווה את אביו במסעות רישום.
בשנת 1816 הוא נסע עם חברו לבית הספר ג'ורג' וינסנט, והרופא, בנג'מין סטיל (שהתחתן אחר כך עם אחותו של כרום) לבקר בפריז.
קריירה אמנותית.
כרום סייע לאביו בהוראה והתמנה לצייר נוף של דוכס סאסקס. הוא הפך לחבר באגודת האמנים נוריץ' והציג שם רבות מתמונותיו בין השנים 1806–1830. הוא מונה לסגן נשיא האגודה בשנת 1818, ובהמשך לנשיא במספר הזדמנויות.
עם מותו של אביו ג'ון כרום באפריל 1821, המשיך ג'ון ברני כרום את עבודתו בהוראת האמנות של אביו ועבר לבית המשפחה ברחוב גילדנגייט, נוריץ ', אליו הוסיף סטודיו.
בין השנים 1811 ו-1843 הציגו עבודות רבות באקדמיה המלכותית לאמנויות, במוסד הבריטי ובחברה לאמנים בריטים בלונדון, וערך נסיעות לרישום וציור בצרפת, הולנד, בלגיה ואיטליה. עבודתו מראה את השפעת אביו, וכמו אביו הוא צייר אפקטים רבים של אור הירח, כמו בציור "הנהר לאור הירח" בשנת 1834.
כתוצאה מחייו הראוותניים, כרום הגיע לפשיטת רגל בשנת 1831, ונאלץ למכור את תכולת בית אביו. ציורים רבים שנעשו על ידי אביו הושלכו בשלב זה. לאחר מכן עבר לגור ליארמות' בשנת 1835, שם המשיך ללמד ציור.
'מחלה חשוכת מרפא' הייתה הגורם למותו ב־15 בספטמבר 1842.
כרום היה נשוי פעמיים, אך לא נולדו לו ילדים.
יצירתו.
ג'ון ברני כרום עבד בצבעי שמן, צבעי מים ועיפרון, וצייר סצינות חוף ונוף כפרי. ציוריו של כרום מושפעים ובעלי דמיון חזק לציוריו של אביו, וגם של אמן בית הספר הנוריץ' ג'ורג' וינסנט, ויצירותיהם התבלבלו לעיתים זו עם זו.
בין השנים 1811 ו-1843 הציג שבע עבודות באקדמיה המלכותית, שלושים וחמש במוסד הבריטי וחמישים וחמש באגודת האמנים הבריטים. רבות מיצירותיו הוצגו בחברת האמנים באדינבורו ובחברת האמנים הבריטית.
למוזיאונים של נורפוק יש אוסף משמעותי של עבודותיו, בעיקר במוזיאון הטירה, וציוריו מוחזקים על ידי גלריית טייט, מרכז ייל לאמנות בריטית, אוסף האמנות הממשלתי בבריטניה, מוזיאוני שפילד, מוזיאון בית העירייה של אוקספורד, הגלריה והמוזיאון לאמנות ויליאמסון, ואוסף המורשת האנגלית, קנווד.
ציוריו של ג'ון ברני כרום מעולם לא הגיעו למעמד המזוהה עם אמני הנוף האנגלים הגדולים.
Más de lo que aposté
Más De Lo Que Aposté (בעברית: יותר ממה שהימרתי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הספרדייה איתנה, ביחד עם להקת הפופ הרוק הקולומביאנית מוראט. השיר יצא לאור ב-30 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום ה-21 במצעד השירים שבספרד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי איתנה, אנדי קליי, ג'רמן גונזלו, דוק מולאנו, חואן פבלו איזאזה פינירוס, לואיס סלאזר, ניקולה גונזלס, פבלו בניטו, ולנטינה ריקו וחואן פבלו וילמיל קורטס והופק על ידי חואן פבלו איזאזה ומפאצ'ה. השיר נשלח לרדיו להיטים עכשוויים שבספרד ב-9 באוגוסט 2020, על מנת לעזור בקידום שלו.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-14.8 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של איתנה ב-30 ביולי 2020, בשידור חי. הקליפ צבר למעלה מ-15 מיליון צפיות.
פסגת סנטינל (אנטארקטיקה)
פסגת סנטינל (באנגלית: Sentinel Peak; מילולית: פסגת הזקיף) היא פסגה חדה נישאת באזור גבעות קוקרי, בעמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,000 מטרים מעל פני הים.