בתחילה נאלץ רבי שלום להסתיר את עובדת התקרבותו לחסידות מידיעת מכריו מחשש שיתנכלו לו. מסופר, שאחרי נישואיו, כאשר הלך ללמוד חסידות אצל רבו הראשון בתורת החסידות, רבי שלמה המגיד מלוצק, הוא עשה זאת באישון ליל על ידי השתלשלות בחבל מחלון חדר השינה שלו בבית חמיו. לפנות בוקר, כאשר רבי שלום חזר, אשתו הייתה ממתינה ליד החלון עם החבל וכך היה רבי שלום מטפס ועולה בחזרה לחדר השינה.
מאוחר יותר נסע רבי שלום אל רבי יעקב יצחק הורוביץ ה"חוזה מלובלין", והיה לאחד מגדולי תלמידיו. רבי יעקב יצחק כיבדו ביותר, וכבר בגיל 18 אף נתן לו עליית שישי באמרו כי עתיד הוא להיות רבם של רבבות. כמו כן כיבד אותו בגיל צעיר בקריאת המגילה בפורים, אחרי הקריאה, אמר רבי יעקב יצחק, "המעשה הזה כבר שמעתי הרבה פעמים, אבל כמו שמספר זה האברך עוד לא שמעתי מעולם". ברבו זה ראה רבי שלום את מורה דרכו המובהק. כמו כן קיבל מרבי אורי השרף מסטרליסק ומהמגיד מקוז'ניץ.
בתחילה ניסה רבי שלום לעסוק במסחר בשביל פרנסתו, וסירב לקבל על עצמו משרה רבנית, אלא שלא צלחה דרכו. בעצת רבו, רבי יעקב יצחק ה"חוזה מלובלין", קיבל עליו את רבנות העיירה בעלזא. בהקשר לכך מסופר, כי כאשר הציעו לרבי שלום להיות בלן בבית מרחץ, כבר חשב לקבל את המשרה, אלא שהרבנית סירבה לכך באמרה, כי כאשר יבואו לשידוכים עבור הילדים, לא ימצאו עוד בלן חשוב כמוך, שיתאים לנו להשתדך איתו.
נפטר בכ"ז באלול ה'תרט"ו (1855). כחצי שעה לפני פטירתו אמר על עצמו, כי לפני שנולד סירבה נשמתו לרדת לעולם, למרות שהראו לה מתן שכרן של מצוות ומעשים טובים, ולמרות שהראו לה אלפי נשמות שממתינות לה כאן שידריך אותן, עד שהקדוש ברוך הוא בעצמו ערב לה שלא תחטא ותחזור לעולם העליון צחה ונקייה כבלכתה, ופירש בכך את הפסוק "ה' עשקה לי ערבני" (), ה', עשקה - עבור הנשמות העשוקות, שמצפים לתיקונן, לי ערבני - היית לי ערב, שאצא בשלום ואבוא בשלום, על כן מבקש אנוכי שתקיים את הערבות שלך.
הוטמן בבית העלמין החדש בעיר, והמצבה שעל קברו שרדה את מלחמת העולם השנייה.
רבי צבי אלימלך מדינוב התבטא עליו שהוא "שר העליונים והתחתונים". רבי ישראל מרוז'ין כינהו: "בעל הבית של העולם" וה"בעל שם טוב הקטן".
הנהגתו.
בין החסידים מסופר שלפני תחילת בניית בית הכנסת היה ער אלף לילות בהן עסק בלימוד התורה, עד שבלילה האחרון נגלה אליו אליהו הנביא ולמד איתו את כל התורה כולה, והדבר האחרון שלמד איתו היה הלכות בית הכנסת, וזה אשר המריץ אותו לעסוק בבניית בית כנסת מפואר.
נודע כגדול בתורה וכבעל מופת גדול. במסורת החסידית מייחסים לו כוחות של חיזוי עתידות וריפוי מחלות גוף ונפש, על פי המקובל, היה רבי שלום מעביר את אצבעותיו על החולה ובכך מרפא אותו מחליו. כאשר הגיע אליו גוי שהיה צריך לרפואה, היה רבי שלום מבקש ממנו שתמורת הריפוי לא יעשה רע ליהודים ושייטיב עמם. כמו כן במסורת החסידית מסופר רבות על פועלו בתחום "תיקוני נשמות" (נשמות שלא סיימו את תפקידן בעולם ומסתובבות בחלל ומצפות לצדיק שיתקן אותן שיוכלו להיכנס לגן עדן).
תורתו.
חלקים נרחבים מדברי התורה שנאמרו על ידו, נשתמרו. ברובם כתבי-יד של תלמידים וחסידים שרשמו את דבריו. גם תשובות אחדות בהלכה שנכתבו על ידי רבי שלום עצמו נותרו.
דברי תורתו נדפסו בספרים:
ניגוניו.
הרבי הלחין ניגונים רבים, אחדים השתמרו בפי חסידי בעלז, ואחד - "צור משלו אכלנו" המושר בעת הסעודה השלישית, פופולרי גם כיום.
מתלמידיו.
רבי שלום מבעלז היה גדול אדמו"רי גלציה בדורו ורוב אדמו"רי ורבני חסידות גלציה היו מתלמידיו.
צאצאיו.
כנס הצאצאים.
ביום י' בשבט (יום פטירת רבו המגיד מלוצק) תשס"ח תוכנן כנס של כל צאצאי רבי שלום רוקח, במוסדות בעלזא ובחסות האדמו"ר. היענות של יותר מ-10,000 איש גרמה לדחית הכנס. למרות זאת, בעקבות היענות למשוב לקראת הכנס, מהארץ ומהעולם, נאסף מידע רב, ונתגלו פריטים וכתבים יקרי ערך רבים הקשורים עם הרב שר שלום, ועם חצר בעלזא בימיה הראשונים.
עידן קרח
עידני קרח הן תקופות בהיסטוריית כדור הארץ שבהן האטמוספירה התקררה באופן משמעותי ואזורים נרחבים התכסו בים קפוא או בקרחוני ענק.
מאז נוצר, לפני כ-4.5 מיליארד שנים, חווה כדור הארץ מספר עידני קרח. סך כל השנים מסתכם בכ-15 עד 20 אחוזים מהיסטוריית כדור הארץ. בתקופה של "עידן קרח" שכבת הקרח כיסתה ככל הנראה כ-10 עד 30 אחוזים משטח כדור הארץ.
בדרך כלל מכוון המונח עידן הקרח לעידן הקרח האחרון, שהחל לפני כ-115,000 שנים והסתיים לפני כ-11,700 שנה.
גורמים לתקופות הקרח (תופעות גלובליות).
מספר גורמים אפשריים יכולים ליצור ירידת טמפרטורה שתוביל לתקופת קרח:
כוונת
כוונת היא אמצעי המשמש לסיוע בכיוון, על ידי התאמת כיוון ההתבוננות של העין עם כיוון כלי הירי או כל אמצעי אחר.
ישנם סוגים שונים של כוונות:
עם הצמדת הכוונת לנשק (או לכל אמצעי אחר) אין היא מכוונת בהכרח לכיוון אליו הוא מכוון, ולצורך הכיוון יש לבצע תיאום כוונות.
אהרן גולדשטיין
אהרן גולדשטיין (19 בדצמבר 1902 - 12 באוקטובר 1976), קבלן בניין וחבר הכנסת.
חייו.
אהרן גולדשטיין נולד ב-19 בדצמבר 1902 בזלטופול שבאוקראינה. היה פעיל בתנועת "החלוץ העברי". עלה לארץ בשנת 1921 ביחד עם רעייתו מרים, אחיו שלמה וגיסתו זינה. היה חבר גדוד העבודה. עבד כפועל בניין וביחד עם אחיו שלמה, היה ממייסדי שכונת בורוכוב וגבעתיים ואף שימש, תקופות מסוימות, כיו"ר הוועד המקומי של שכונת בורוכוב. היה חבר ההגנה.
משנת 1933 עבד כקבלן בניין, וביחד עם אחיו ייסד את חברת הבניה "האחים גולדשטיין", אשר הפכה לאחת מחברות הבניה הגדולות בישראל. בשנת 1952 נבחר ליו"ר התאחדות הקבלנים והבונים בישראל.
היה ממייסדי המפלגה הליברלית וחבר מרכז המפלגה, ושימש כחבר בכנסת החמישית (חלקית), השישית והשביעית בין השנים 1963 ועד 1973. שימש חבר בוועדת הכלכלה, ועדת העבודה והרווחה וחבר בוועדת הכספים של הכנסת.
אהרן גולדשטיין נפטר בביתו בגבעתיים, בשנת 1976.
שמעון כהן
כוונת אופטית
אלכסיס דה-טוקויל
דירוג (צי מסחרי)
בצי הסוחר דירוג (באנגלית: Rating) הוא איש צוות שאינו קצין. המלחים בצי הסוחר מתחלקים לכמה קבוצות בהתאם לתפקיד ולהכשרה. על המלחים מפקד רב המלחים שכפוף לחובל הראשון (חובל בכיר).
בישראל.
תקנות הספנות (ימאים), תשס"ב-2002, קובעות חובת הסמכה לדירוגים שהם חלק ממשמרת הגשר באוניה או חלק ממשמרת המכונה. בסוגי ההסמכה נכללים: ימאי רב תכליתי, מלח משמרת, מלח כשיר, מכונן בכיר, עובד מנוע, עובד קיטור. בהסמכה עוסקת רשות הספנות והנמלים.
הימאים הדירוגים בישראל היו מאוגדים באיגוד הימאים הדירוגים. במרוצת השנים הוחלפו הימאים הדירוגים הישראלים בצי הסוחר הישראלי במאים זרים (נותרו עדיין קציני ים ישראלים).
שמעון כהן (מדבב)
שמעון כהן (נולד ב-18 בדצמבר 1950 ביפו) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה.
קריירת משחק בתיאטרון.
כהן הוא בוגר בית הספר למשחק ניסן נתיב, אותו סיים ב-1975. באותה שנה החל לשחק בהבימה, השתתף בלמעלה משישים הצגות, הבולטות בהן: "על קלות דעת וצביעות", "קדיש", "מי-תהום", "חלום ליל קיץ", "הדיבוק", "הקמצן", "אנרכיסט מפוקפק", "פילומנה", "קוויאר ועדשים", "יומן חוף ברייטון", "טירונות", "הבית ברחוב שינקין", "מירל'ה אפרת", "חלון בלהות", "על עכברים ואנשים", "החייל האמיץ שווייק", "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", "אלינג", "החותנת", "הזוג המוזר", "השחף" ו"ארוחה עם אידיוט".
בתיאטרון לנוער "מעלה קרחות", בתיאטרון הסימטה "פלישות קטנות", בתיאטרון החאן "צוואתו של כלב", בתיאטרון בית ליסין "ז'קו", בתיאטרון חיפה "הבוגר" ובמת"ן "בניטו".
בשנים 2011–2012 שיחק ב"הזוג המוזר", "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", "החותנת" ו"קוויאר ועדשים". שיחק ב"החייל האמיץ שווייק", קו-פרודוקציה בין הבימה לתיאטרון חיפה.
ביולי 2016 החל לשחק במחזה "סיפור פשוט" על פי סיפור שכתב שמואל יוסף עגנון וביימה שיר גולדברג ועלה בתיאטרון הבימה. ב-2017 החל לשחק ב"תמונתו של דוריאן גריי", עיבוד לספרו של אוסקר ויילד שיצר יחזקאל לזרוב. באותה שנה החל לגלם גם את מרדכי הורוביץ המבוגר (לסירוגין עם דב רייזר) במחזמר "סימני דרך", המבוסס על הביוגרפיה של נעמי שמר, בתיאטרון הבימה.
חתן פרס טנא לתיאטרון לשנת 1978.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה.
שנות ה-70.
בשנת 1975 שיחק לראשונה בסדרת הטלוויזיה "גם אנו שופטים" ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית. בשנת 1977 גילם שוטר בסרט "הגונב מגנב פטור" ושיחק בסרטים "מסע אלונקות" ו"פנטזיה על נושא רומנטי". בשנת 1979 שיחק בסרט "אל תשאלי אם אני אוהב" המבוסס על ספרו של עמוס קולק.
שנות ה-80.
בין השנים 1980–1986 גילם את הבובה צ'ומפי בתוכנית הטלוויזיה "שלוש ארבע חמש וחצי". בשנת 1983 גילם את ז'וז'ו בסרט "קוני למל בקהיר". ב-1987 שיחק בסדרת הטלוויזיה בת חמשת הפרקים, "מאש"ה" בערוץ 1, המספר על משרד ממשלתי לשיפור תדמיתי (משרד איחוי שברי העם). בשנת 1989 גילם את הבובה רמו האריה בתוכנית הטלוויזיה "זנב לחדשות" בערוץ הראשון.
שנות ה-90.
ב-1990 השתתף בתוכנית הטלוויזיה לילדים "קריאת כיוון" ושיחק בסדרת הקאלט "זהו זה!" באותה שנה. בין השנים 1990–1991 גילם את עצי העץ בתוכנית הטלוויזיה לילדים "מסיבת גן", ששודרה בערוץ 1.
שנות ה-2000.