למד תיאטרון ופנטומימה במגמה לדרמה בבית הספר לאמנויות "רננים", בסטודיו למשחק של נולה צ'לטון ופנטומימה אצל קלוד קיפניס ויורם בוקר.
בשנת 1964 שיחק בתיאטרון הנוער "שחרית" וב-1967 בתיאטרון "הפרסה", מיסודם של תלמידי נולה צ'לטון.
שירת ב"להקת גייסות השריון" בשנים 1965–1968, שם שיחק את מילותיו הראשונות של חנוך לוין על הבמה: ב"תותח בראש" ובמערכון "רחמו" של דן אלמגור.
היה נשוי לצילה דגן ולהם בן אחד. כיום נשוי לעירית דגן, להם שלושה בנים.
בשנים האחרונות מנהלים עירית ועזרא דגן את הפרויקט הטיפולי-חינוכי: "תיאטרון עדוּת - לספר כדי לחיות". במסגרת הפרויקט, נפגשת קבוצת בני נוער עם קבוצת ניצולי שואה אשר מספרים להם את סיפור ילדותם בצל המלחמה. בהנחייתם ובבימויים של עירית ועזרא דגן, בני הנוער מעלים על הבמה את הסיפורים ששמעו. בשנת 2013 קיבלו בני הזוג פרס מפעל חיים על הקמת התיאטרון.
קריירה.
השתתף בהצגות רבות בתיאטרון הישראלי: "צץ וצצה", משירי נתן אלתרמן בתיאטרון העממי, בתפקיד ליגוריו בהצגה "מנדרגולה" בתיאטרון חיפה, "המסע אל ארץ התוף" בתיאטרון החאן ירושלים, "נפוליון - חי או מת!" ו"מעשה בחייל" בתיאטרון בימות, "חיים בכספת" בפסטיבל תיאטרונטו, "אני אשתי שלי" בתיאטרונטו - 2016 "הפטריוט" במרכז התיאטרוני בנווה צדק, "מות הלבנה" בבית לסין ו"תעלת בלאומילך" ו"חולה אהבה בשיכון ג'" בתיאטרון הקאמרי.
דגן ביים הפיק ושיחק גם בהצגות ילדים רבות בשיתוף אשתו עירית דגן: "עיגול ועוד משולש בריבוע" מאת דתיה בן דור, "לא יאומן כי יסופר", משירי ע. הלל, "בית ממכר אגדות" מאת מיכאל דק, "עברית יפה שלי" מאת יורם טהר-לב, "ואז היהודי אמר"- ינקלה יעקובסון, וב"מלך, לוליין ופושטת יד".
הקליט שירים יחד עם רבקה זהר: "צץ וצצה", עם אשתו לשעבר, צילה דגן: "בולבול תגיד לי למה" ו"מעשה בלביבות".
זכה במקום הראשון ב"פסטיגל" 1981 בשיר: "איגן מיגן".
מאז 1995 נמנה דגן עם סגל השחקנים של התיאטרון הקאמרי של ת"א.
פנטומימה.
שיתף פעולה עם יורם בוקר: "מחזה לימוד" של ברכט, "טסטמוניום", "קרוסל", "גיזת הזהב" ובמעברי הפנטומימה בשידור אירוויזיון 1979 מישראל.
קולנוע.
שיחק בסרטים: "נורית", "הפחדנים", "מתנה משמיים", "אמריקה 3000", "המהפכן", "ילדי סטלין", "מאחורי הסורגים 2", "זמן אמת" ו"רשימת שינדלר" בתפקיד רב' יעקב מנשה לברטוב, "גיא אוני", "רצח לארוחת בוקר", "הבן של האחרת", "בית שלישי".
טלוויזיה.
שיחק בתוכניות הטלוויזיה: "ערוגות החשק", "חור במסך", "בוצ'ה", "התזמורת", "האסיסטנט של אלוהים", "גופה בחולות" אלוף בצלות ואלוף שום", "החיים זה לא הכל" ובתוכניות לילדים: "אות אות אות", "הילדים משכונת חיים", "קישקשתא", "הצצקנים", "מסיבת גן", "פרפר נחמד", "מתגלגלים" ו"סיפורי שמש 22".
תיאטרון.
מפגשי תיאטרון: "פטפוטים ופנטומימה" - על לשון הגוף ושפת התנועה, "תקלה קלה", "מסתורין" ומפגש קולנוע: "רשימת שינדלר - רשימת שפילברג".
בימוי: הצגת שירי ע. הלל "אני פשוש", "מערת הקסמים" עם חוה אלברשטיין ועודד תאומי, הקים וביים את "להקת התותחנים", "להקת גולני" וצוותי ההווי: שבע, 401, וחטי' 14 וביים יחד עם עירית דגן את התיאטרון העירוני של חולון.
הוראה: לימד 12 שנה באוניברסיטת חיפה - בחוג לתיאטרון: טכניקות פנטומימה ומשחק מסוגנן ובביה"ס למשחק בית צבי והרצה על לשון הגוף בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון.
אלון דהן
אלון דהן (20 באפריל 1972 – 11 בספטמבר 2021) היה שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלי.
ביוגרפיה.
דהן הוא בוגר תיכון "חשמונאים" בעיר בת ים. הוא למד משחק בבית הספר לאמנויות "בית צבי" וסיים את לימודיו בשנת 1996. במהלך לימודיו זכה במלגות הצטיינות רבות ובפרסי הצטיינות.
דהן הופיע בהצגות תיאטרון רבות ובהן:
בקולנוע ובטלוויזיה.
ב-1997 גילם פקח בסדרת הטלוויזיה "שמש" וגילם את אלי בר-יוסף בסרטו של יוסי זומר "אהבה אסורה". ב-1998 גילם אח בסרטו של חנוך רוזן "סופר בוי", וגילם את נרי בסרטו של יהונתן סגל "קשר עיר". ב-2000 גילם את סטולבך בסרטו של יונתן פז "זאיה", הסרט לא הופץ ונערך שוב בשנת 2016 בשם "מבחן החלב" לצד סמי הורי; בשנים אלו גילם דמויות שונות בסדרה בעקבות הסיפורים הקסומים והשתתף במיני סדרת טלוויזיה שיצר וביים אילן שושן "היעלמות" גילם בסדרת הנוער החברה הטובים עבריין שכונה בשם אורן קדוש. ב-2001 שיחק בסרט הטלוויזיה בסרט "שרמן בחורף" שכתב משה זונדר (על פי ספרו של אמנון דנקנר) וביים אורי ענבר.
ב-2003 גילם מלאך בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות", וגילם חייל בסרטו של דרור שאול "סימה וקנין מכשפה". ב-2004 גילם את אריק בסרטו של ערן ריקליס "הכלה הסורית". ב-1999 החל לשחק את הדמות ברדוגו בסדרת הטלוויזיה המצליחה שיצר וביים חיים בוזגלו "זינזאנה", עד שנת 2005. בשנת 2007 שיחק בסדרה האי את בוב אבא של מייקי (דניאל מורשת). ב-2008 גילם את יואב בסדרת הטלוויזיה של אורי ברבש "כוונות טובות"; גילם את שי בסדרת הטלוויזיה שיצרו אורי ובני ברבש "האמת העירומה"; גילם את איציק בעונה השנייה של "קופיקו"; גילם את גידי בסרטם זוכה שלושה פרסי אופיר של שרון מימון וארז תדמור "סיפור גדול" וגילם פקח בסדרת הטלוויזיה ששודרה בערוץ לוגי "נשרים". ב-2010 גילם שומר ראש בסרטו של חיים בוזגלו "כבוד"; גילם איש עסקים ישראלי בסדרת הטלוויזיה "טרויקה" והשתתף בסרטו זוכה "פרס אופיר לסרט הטוב ביותר" של ערן ריקליס "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש". ב-2011 השתתף בכמה פרקי אורח של הסדרה "סברי מרנן" בתפקיד "צבי", חובש קבוצות כדורגל וחבר ילדות של שי רוזן (דביר בנדק). ב-2014 השתתף בסדרת הנוער של גיורא חמיצר "שכונה", בתפקיד תבורי. ב-2016 שיחק את ישראל קדמי במיני-סדרה "גירושים מאוחרים" ובהמשך שיחק את שלום רוזנטל, העבריין הראשי בדרמת הפשע הישראלית "אבינו" של מני יעיש. ב-2018 השתתף בסרטו של מייק בורשטיין "אזימוט" וכן בסרט הקומי "הורדוס איילנד". ב-2019 שיחק בסרטו של רם לוי "המתים של יפו" וגילם את דני בסדרת הנוער "התחנה". ב-2021 שיחק בסדרה "בני אור", בסדרה "אזהרת מסע" ובסדרה "היורשת". בטרם מותו, הצטלם דהן לסדרות "צומת מילר" ו"מלכות", אשר שודרו בשנת 2022.
הטרדות מיניות.
במאי 2021 פרסם העיתון "הארץ" תחקיר של תמר קפלנסקי ובו עדויות על הטרדות מיניות של דהן מאז שנות ה-90. בעקבות פרסום זה הודיע דהן על לקיחת פסק זמן מפעילותו בתיאטרון הקאמרי וכן בתיאטרון אלפא לאמנויות המופע בו הופיע באותו זמן. דהן סיפר על כך שבעבר הגיעו לתיאטרון הקאמרי שתי תלונות, שבעקבותיהן החליטה הנהלת התיאטרון לעכב את מועמדותו לקביעות. בנוסף, הוא סיפר שבהחלטה משותפת עם התיאטרון הוא עבר הליך פסיכולוגי שיקומי. שבועיים לאחר פרסום התחקיר, הוגשה תלונה במשטרה של אישה אשר תיארה פגיעה של דהן בה, כאשר הייתה בת 15.
משפחתו.
דהן היה נשוי ואב לשלושה. התגורר ברמת גן. בנו הבכור אורי אובחן כאוטיסט. מאז הולדת בנו, ועד מותו, היה אלון דהן פעיל בארגון "קשר", הפועל לשינוי חברתי למען משפחות לילדים ובוגרים עם צרכים מיוחדים.
דהן נפטר ב-11 בספטמבר 2021 בגיל 49, לאחר מאבק במחלת הסרטן.
כיפה
כיסוי ראש
כיסוי ראש הוא מושג שכולל סוגים של תסרוקות ופריטים של לבוש על ראש האדם.
קוקה אמריקנית
מלונות דן
רשת מלונות דן היא אחת מרשתות בתי המלון הגדולות בישראל, והוותיקה שבהן. בבעלות הרשת ובניהולה בתי מלון ברחבי הארץ, חלקם בעלי מוניטין בינלאומי. מלונות הרשת נמצאים בירושלים, תל אביב, חיפה, אילת, קיסריה, הרצליה נצרת וצפת, וכן בבנגלור שבהודו.
היסטוריה.
תחילתה של רשת מלונות דן בשנת 1947, עם רכישתם של מייסדי הרשת, האחים יקותיאל (קסיל) פדרמן ושמואל (סמו) פדרמן, את הפנסיון "קטה דן" בן 21 החדרים על חוף ימה של תל אביב. עם פתיחתו המחודשת של "קטה דן", הפך המלון מקום מפגש קבוע של הנהגת המדינה שבדרך. את המלון ניהל סמו פדרמן, ואת משק הבית ניהלה רות, בת זוגו.
בשנת 1948 הוחלט על הרחבת "קטה דן" למלון מפואר בן 120 חדרים. ב-1951 החלה בנייתו של המלון החדש על-פי תכנונו של הארכיטקט היינץ פיינכל ובשנת 1953 נפתח מלון "דן תל אביב" בסמוך ל"קטה דן" הישן.
בדצמבר 1960 הוקמה חברת רשת "מלונות דן בע"מ", וביוני 1982 נרשמו מניותיה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ב-1989 פרשו האחים פדרמן מניהול רשת המלונות והעבירו את הניהול למיקי פדרמן (בנו של יקותיאל) ולעמי פדרמן (בנו של שמואל).
בשנת 1990 חתמה הרשת הסכם לניהול מלון פנינת ירושלים עם היזמים שהקימו אותו. החברה שבנתה את המלון פשטה את הרגל ובשנת 2003 יצאה ממנו רשת דן, עם סיום חוזה הניהול, אחר כך נסגר המלון והמבנה נשאר נטוש במשך שנים ארוכות.
בפברואר 2019 רכשה הרשת מקבוצת הכשרת היישוב שלושה מלונות שנוהלו תחת רשת רימונים, תמורת 207 מיליון ש"ח. העסקה כללה את מלונות "רימונים אילת", "רות רימונים" בצפת ו"רימונים המעיין" בנצרת.
נכון לשנת 2019, בעל השליטה בחברה הוא בנו של יקותיאל, מיקי פדרמן. אשתו, ליאורה, אחראית על העיצוב ברשת המלונות.
פעילות החברה.
נכון לשנת 2021 כוללת הרשת 18 בתי מלון, ובהם כ-4,000 חדרים. היא מעסיקה כ-3,600 עובדים. "מלונות דן" מחזיקה גם מרכז ללימודים קולינריים - "דן גורמה", שטחים מסחריים במרכז פנורמה חיפה ובמגדל המלך דוד בתל אביב, והיא שותפה (יחד עם חברת QAS) ברשת טרקליני האירוח בטרמינל החדש של נמל התעופה בן-גוריון. לרשת חברת בת בשם "מקומות טובים" המפעילה את מרכז ההזמנות של הרשת ומספר מסעדות בישראל. החברה מספקת גם שירותי קייטרינג באמצעות חברת הבת "עידית לוגיסטיקת מזון".
מותגים מלונאיים.