במסגרת הלהקה השייקספירית המלכותית שיחקה ספריגס בתפקידים כמו האומנת ב"רומיאו ויוליה", גרטרוד ב"המלט" וביאטריס ב"מהומה רבה על לא דבר". ב-1978 זכתה בפרס אוליבייה לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה במחזה "מכתבי אהבה על נייר כחול" מאת ארנולד וסקר. היא הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בסרט "על תבונה ורגישות" משנת 1995. סרטים נוספים בהם השתתפה היו "ירושתו של ריצ'רד" (1980), "מנגינה שבלב" (1991), "Paradise Road" (מ-1997) ו"הארי פוטר ואבן החכמים" (2001).
ביוגרפיה.
ספריגס נולדה בבאקסטון שבדרבישייר בשם אליזבת' ג'ין ויליאמס. הייתה לה ילדות אומללה. היא למדה בקולג' המלכותי למוזיקה ולימדה דיבור ודרמה בקובנטרי שבווריקשייר. היא התחתנה בגיל 21 אבל נישואיה היו כושלים, ובהחלטה "הכואבת ביותר בחייה" היא עזבה את בעלה ואת בתה הקטנה כדי לממש את החלום שלה להיות שחקנית. "הרצון לשחק העיק עלי כמו משקולת", אמרה מאוחר יותר "וידעתי שאם לא אעשה דבר בנדון, זה יהרוס אותי". היא כתבה לתיאטרון בסטוקפורט שבצ'שייר וביקשה עבודה והתקבלה. היא עבדה עם להקות תיאטרון רבות בין השאר בברמינגהאם ובבריסטול. ב-1962 הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית (RSC).
קריירה.
עד 1976 הופיעה ספריגס עם הלהקה השייקספירית המלכותית תחת ניהולו של פיטר הול. היא גילמה דמויות שייקספיריות רבות בהן האומנת ב"רומיאו ויוליה", גרטרוד במחזה "המלט" לצדו של דייוויד וורנר, קלפורניה ב"יוליוס קיסר", מיסטרס פורד ב"נשות וינדזור העליזות" ובתפקיד ביאטריס השנונה ב"מהומה רבה על לא דבר". עוד שיחקה בהפקות של המחזה "איזון עדין" מאת אדוארד אלבי, ב"מייג'ור ברברה" מאת ג'ורג' ברנרד שו ובקומדיה "London Assurance" מאת דיון בוסיקו בתפקיד ליידי גיי ספנקר לצדו של דונלד סינדן .
ב-1976 עזבה ספריגס יחד עם הול את הלהקה השייקספירית המלכותית ועברה לתיאטרון הלאומי. בעונה הראשונה היא שיחקה בתפקיד המדיום מאדאם ארקטי במחזה "Blithe Spirit". בין תפקידיה הרבים בתיאטרון הלאומי היו במחזה "וולפון" יחד עם פול סקופילד, "The Country Wife" וב"מקבת'" עם אלברט פיני. ב-1978 זכתה ספריגס בפרס אוליבייה לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה במחזה "מכתבי אהבה על נייר כחול" מאת ארנולד וסקר. היא גילמה את אשתו של מנהיג איגוד מקצועי שגוסס ומעלה זכרונות מראשית חייהם המשותפים. ב-1976 היא גילמה את הדמות במחזה בטלוויזיה בהפקה של ה-BBC.
ב-1986 שיחקה במחזה "When We Are Married" מאת ג'. ב. פריסטלי , וב-1991 הופיעה במחזה "Arsenic and Old Lace" בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר.
עד לאמצע שנות השבעים של המאה העשרים ספריגס כמעט שלא הופיעה בטלוויזיה. היא השתתפה בדרמה "The Glittering Prizes" מאת פרדריק רפאל (1976), היא כיכבה בתפקיד אלינור פרסט בדרמה "We, the Accused" מ-1980, שיחקה בתפקיד קוני, העומדת בראש משפחה מדרום לונדון, בדרמה "פוקס", והופיעה בתפקיד נאן בסדרה הקומית של ITV בשם "Shine on Harvey Moon" בשנים 1982 עד 1985. ספריגס הופיעה בשלושה מחזות מאת אלן בנט: ב-1979 במחזה "Afternoon Off", ב-1982 במחזה "Intensive Care" ובמחזה "Our Winnie". היא גילמה את קלפורניה ומיסטרס קוויקלי בסדרת המחזות השייקספיריים של ה-BBC. ב-1987 שיחקה בתפקיד טאבי ב"דוקטור הו" במיני-סדרה "Paradise Towers" בכיכובו של סילבסטר מקוי. ב-1987 הייתה המכשפה בסדרת הטלוויזיה לילדים בשם "סיימון והמכשפה".
ב-1990 הופיעה בתפקיד בלתי נשכח כאחת הרכלניות בעיבוד של ה-BBC לרומן "תפוזים הם לא הפרי היחיד" מאת ג'נט וינטרסון. ב-1992 שיחקה בעיבוד הטלוויזיוני ל-"The Old Devils" מאת קינגסלי אמיס ולרומן "Anglo-Saxon Attitudes" מאת אנגוס וילסון. ב-1994 גילמה את גברת גאמפ בעיבוד של ה-BBC לרומן "מרטין צ'זלוויט" מאת צ'ארלס דיקנס, ואת גברת קדלוולדר במיני-סדרה "מידלמארץ'" המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'ורג' אליוט. עוד בטלוויזיה השתתפה בסדרות כמו "Heartbeat", "פוארו", ובסדרה הבלשית "רציחות במידסומר", בה גילמה קורבן רצח בפרק הפיילוט ב-1997, וב-2006 הופיעה בפרק נוסף בסדרה בדמות אחותה התאומה של אותה אישה.
בקולנוע שיחקה ספריגס ב-1968 בסרט "Work Is a Four-Letter Word", וב-1969 בסרט "Three into Two Won't Go", שניהם בבימויו של פיטר הול. ב-1995 הופיעה בתפקיד גברת ג'נינגס בסרט זוכה האוסקר על התסריט "על תבונה ורגישות". על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר (בפרס זכתה קייט וינסלט שהייתה שותפה לצוות השחקנים של "על תבונה ורגישות"). ב-2001 גילמה את דמות האישה השמנה בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים". הסרט האחרון בו השתתפה היה " Is Anybody There?" יחד עם מייקל קיין, שיצא לאקרנים זמן קצר אחרי מותה.
חיים אישיים.
שני הנישואים הראשונים של ספריגס הסתיימו בגירושים. בעלה הראשון היה קנת' ספריגס, ובעלה השני היה מרשל ג'ונס שהיה אף הוא חבר בלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1997 התחתנה עם מארי מנסון, נהג מונית ומוזיקאי, אותו פגשה כשהופיעה במחזה "London Assurance".לספריגס נולדה בת אחת בנישואיה הראשונים.
היא נפטרה ב-2 ביולי 2008. טקס הלוויה התקיים בווירג'ינס צ'רצ'יארד בעיר ת'יים שבאוקספורדשייר. בטקס השתתפו בני משפחה וחברים בהם בתה ונדי, שינייד קיוזאק, ג'יימס אליס ולזלי שארפ. עוד נכחו בטקס ג'רמי איירונס, רוברט הארדי ופיטר ווהן.
אליזבת' ספריגס
תנריים
תנריים (שם מדעי: Furnariidae) הם עופות ממרכז ודרום אמריקה היודעות לבנות קיני בוץ גדולים וקשיחים המזכירים תנורים - מה שנתן להם את שמם. הם בעלות מקור צר ובדך כלל קצר, כנפיים קצרות וצבע חום-אדמדם. רובם חיים ביערות.
הם ניזונים מחרקים ופעילים בשעות היום כדי ללקט אותם. חלקם מזכירים מאוד קיכליים או חטפיתיים ובעלי גודל בינוני מגודל 9-35 ס"מ. הם חיים ברחבי כל האזור של אמריקה הדרומית והלטינית מיערות גשם עד למורדות הרים ואף לחופי הים.
המין הידוע ביותר במשפחה הוא תנר אדמוני ("Furnarius rufus"), החי בערבות העצים שבין ברזיל לצפון ארגנטינה והוא הציפור הלאומית של ארגנטינה.
אנה קארנינה (פירושונים)
מת'יו מקפיידן
קלי מק'דונלד
רות' וילסון
אנה קארנינה (סרט)
הפיגועים בקהיר (1948)
הפיגועים בקהיר התרחשו בחודשים יוני ויולי 1948, אז סדרת פיצוצים, מעשי חבלה והתקפות שונות נערכו באזורים היהודיים של העיר קהיר, מצרים. הפיגועים כוונו נגד יהודי מצרים, ויוזמיהם, ארגון האחים המוסלמים, ביצעו אותם כמעשי נקמה בשל כישלון מצרים במלחמת העצמאות והקמת מדינת ישראל. על פי הערכות לא רשמיות, בפיגועים נהרגו 70 יהודים ונפצעו קרוב ל-200.
רקע.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 החלה להשתנות האווירה הציבורית במצרים לרעת היהודים ומיעוטים לא-מוסלמים אחרים. תעמולה פשיסטית איטלקית וגרמנית ענפה פעלה במצרים, ותנועות כמו האחים המוסלמים והמצרים הצעירים פסלו את היהודים אם משום שאינם מוסלמים ואם משום שלא ראו בהם "מצרים אמתיים". הסכסוך המתלהט בארץ ישראל והמרד הערבי הגדול שפרץ בשנת 1936 החמירו את המצב, וכבר ב-1945 ספגה הקהילה היהודית בקהיר גל אלימות קשה, שהותיר אחריו פצועים רבים וספרי תורה שרופים.
התנכלויות רבות ליהודי קהילת מצרים באו בעקבות החלטת החלוקה של האו"ם. שיאן היה בפרעות וגירוש. ב-28 בנובמבר 1947, הזהיר שגריר מצרים באו"ם, יוסף היכל פאשה: "מיליון יהודים חיים בשלום במצרים (וביתר ארצות האסלאם) ונהנים מכל זכויות האזרח. בהחלט אין הם רוצים להגר לפלשתינה. אולם אם מדינה יהודית תיווצר אף אחד לא יוכל למנוע צרות. פרעות תפרוצנה בפלשתינה, תתפשטנה על כל ארצות ערב ותובלנה אולי למלחמה בין הגזעים. ...אם יחליטו האומות המאוחדות על חלוקת פלשתינה הן תשאנה באחריות לצרות חמורות ביותר ולטבח של מספר רב של יהודים". במהלך מלחמת העצמאות, ובפרט לאחר תבוסת הצבא המצרי במלחמה ונסיגתו גברו ההתנכלויות ומעשי אלימות כלפי יהודים.
האירועים.
הפיצוץ הראשון היה ב-19 ביוני 1948 ברובע היהודי-קראי של קהיר, "חארת אל-יהוד". 22 יהודים נהרגו ו-41 נפצעו. ההפצצה התרחשה במהלך ההפוגה הראשונה בין צבאות ערב וישראל במהלך מלחמת השחרור. בתחילה טענו הרשויות כי הפיגוע נבע מהתפוצצות של זיקוקים שאוכסנו בבתי יהודים, ומלחימה פנימית בין הקראים לבין היהודים הרבניים.
לפי דיווחו של מרדכי קארו (יליד מצרים, 1906) מ-8 בספטמבר על האירוע:
ארבעה שבועות לאחר מכן, ב-15 ביולי, בעקבות עשרות התקפות אוויר של המצרים על תל אביב ובנותיה שגרמו למאות אזרחים הרוגים ופצועים, ניסה בואינג B-17s, לימים מטייסת 69, להפציץ את ארמון עאבדין בקהיר, משכנו הרשמי של המלך פארוק והחטיא. הפצצות פגעו בשכונות בקרבת הארמון וגרמו להרג של אזרחים ולנזק רב לרכוש. הפצצה התקיימה בזמן ארוחת שבירת הצום בחודש הראמדן. מצעד הפגנה ספונטני סמוך לרובע היהודי התקיים בעקבות ההפצצה. מספר ימים לאחר מכן התריעו השלטונות המצריים מפני פיגוע ישראלי בקהיר, אך בסופו של דבר התברר כי היה מדובר באזעקת שווא. יומיים לאחר מכן, בתאריך 19 ביולי, כנקמה על ההפצצה הישראלית, הושלכו פצצות לעבר חנויות כלבו בבעלות המשפחות היהודיות, 22 איש נהרגו. בתאריכים 28 ביולי ו-1 באוגוסט חנויות כלבו נוספות, בבעלות משפחות עדס וגטניו, הופצצו אף הן.
ב-22 בספטמבר, חמישה ימים לאחר רצח מתווך האו"ם פולקה ברנדוט בירושלים, נהרגו 19 יהודים ו-62 נפצעו בפיצוץ שאירע אף הוא ברובע היהודי בקהיר.
ב-12 בנובמבר, פצצה הרסה בית ההוצאה לאור Société Orientale de Publicité.