איריס (נועה קולר) ותומר (ארז דריגס) הם זוג יוצרי תיאטרון לא ממומש, היא מחזאית והוא במאי, שאחרי כמה שנים של זוגיות עוברים פרידה קשה. רגע אחרי שתומר יוצא מהבית מתקבלת הודעה דרמטית - פרויקט החלומות המשותף שלהם, מחזה המבוסס על הזוגיות של שניהם, התקבל להפקה בתיאטרון ״המשכן״, התיאטרון הגדול בארץ. כעת הם מנסים לצלוח את העבודה המשותפת בחדר החזרות בתור אקסים טריים, לצד צמד כוכבי טלוויזיה (אגם רודברג ואיתי תורג'מן), שאמורים לגלם את התפקידים הראשיים.
יחסי בחריין–הפיליפינים
יחסי בחריין–הפיליפינים הם היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת בחריין לרפובליקת הפיליפינים.
היסטוריה.
היחסים הרשמיים בין ממלכת בחריין לרפובליקת הפיליפינים כוננו בשנת 1978.
ביקורי מדינה.
ראש המדינה הפיליפיני הראשון שערך ביקור ממלכתי בבחריין היה אז הנשיא פידל ראמוס בין ה-10 ל-11 במרץ 1997. ראש ממשלת בחריין, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה, ערך ביקור ממלכתי בין ה-6 ל-8 בנובמבר 2001. לראש הממשלה הוענק מסדר סיקטונה בדרגת רג'ה ב-7 בנובמבר 2001 במהלך ביקורו. מנהיג בחריין ערך שני ביקורים נוספים בשנת 2003 מ-25 בפברואר ל-3 במרץ וב-29 באוקטובר ל-1 בנובמבר. ב-14–15 בדצמבר ערכה הנשיאה אז גלוריה מקאפגל ארויו ביקור ממלכתי בבחריין. ראש הממשלה חליפה ערך ביקור עבודה נוסף בין 7 ל-13 באפריל 2005. ארויו ערכה ביקור ממלכתי נוסף בין 3 ל-4 בפברואר 2009.
יחסי עבודה.
בין 1,500–2,000 פיליפינים עבדו ברפואה בבחריין ב-2007. נכון לשנת 2014, היו יותר מ-67,000 פיליפינים בבחריין, חלקם עבדו בבחריין עם אשרת עבודה.
פאול באום
פאול באום (בגרמנית: Paul Baum; 22 בספטמבר 1859 – 15 במאי 1932) היה צייר, שרטט ומדפיס גרמני. הוא היה הנציג החשוב ביותר של הנאו-אימפרסיוניזם בגרמניה.
קורות חייו.
באום החל כצייר פרחים במפעל החרסינה המלכותי. בשנת 1877 החליט ללמוד אצל פרידריך פרלר באקדמיה לאמנויות בדרזדן. כעבור שנה עבר לבית הספר לאמנות הדוכסי הסקסוני של ויימאר, שם למד אצל תיאודור האגן עד 1887. במהלך לימודיו נסע למקלנבורג ולהמבורג וכן להולנד ופלנדריה. בשנת 1888 שהה זמן קצר במושבת האמנות במחוז דכאו.
במהלך נסיעה לפריז בשנת 1890, הוא נתקל בפגישתו הראשונה עם האימפרסיוניזם הצרפתי. לאחר מכן הוא עזב את דכאו ובילה ארבע שנים בקנוקה שבבלגיה, שם התיידד עם קאמי פיסארו והצייר הבלגי תיאו ואן ריסלברגה. בשנת 1894 הוא חזר לדרזדן והפך לחלק מהזצסיון בדרזדן . עם זאת, הוא המשיך להיות חסר מנוחה ובשנת 1895 עבר לסינט אנה טר מוידן ליד סלויס, שם התגורר עד שנת 1908. אף על פי כן, שהייתו שם הופרעה על ידי נסיעות רבות לברלין, דרום צרפת, איטליה וטורקיה.
בעת ביקורו בברלין בשנת 1902, הוא הפך לחבר הזצסיון הברלינאי. בשנת 1909 הצטרף ל-Neue Künstlervereinigung München () והשתתף בתערוכה הראשונה שלהם. באותה שנה הוא קיבל את פרס וילה רומנה, שכלל שהייה של שנה ברומא. לאחר מכן נסע לטוסקנה, נשאר שם ארבע שנים בסן ג'ימיניאנו ואז בפירנצה.
לאחר פרוץ המלחמה בשנת 1914, חזר לגרמניה והיה פרופסור באקדמיה. אבל אחרי שנה הוא שוב היה בתנועה.
הוא שהה זמן קצר במושבת האמנות וילינגסהאוזן ונסע משם לנוישטאדט ליד מרבורג. כשחברו, קרל בנצר, מונה לפרופסור באוניברסיטה לאמנות של קאסל בשנת 1918, תפס באום את מקומו כמורה לציור נוף.
בשנת 1921 הוא קנה בית במרבורג, מתוך כוונה שזה יהיה מקום מגוריו הקבוע, אך החל משנת 1924 ואילך התגורר בעיקר בסן ג'ימיניאנו.
באום נפטר שם מדלקת ריאות בשנת 1932.
שברולט סופריור
שברולט סופריור (באנגלית: Chevrolet Superior) היו מספר סדרות של מכוניות במספר תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, אשר יוצרו בין השנים 1923–1926 בארצות הברית ובקנדה.
בקנדה דגמי "שברולט סופריור" יוצרו על ידי General Motors of Canada Company , חברת בת של "ג'נרל מוטורס".
מאפיינים.
ייצור בארצות הברית.
סדרות "שברולט סופקיור" יוצרו והורכבו במספר מפעלים של "שברולט" וחברת האם "ג'נרל מוטורס" ברחבי ארצות הברית:
סולם שמי
סולם סדר
סולם רווח
סולם מנה
יחסי בחריין-הפיליפינים
ליקוי החמה האשורי
ליקוי החמה האשורי המכונה גם ליקוי בור-סאגייל, הוא ליקוי חמה שתועד ברשימת אפונים האשורי, ככל הנראה בתקופת השנה התשיעית של שלטונו של מלך אשור-דן השלישי. הליקוי מזוהה עם זה שהתרחש ב-15 ביוני 763 לפני הספירה על פי הלוח היוליאני הפרולפטי .
בתיעוד הקצר כתוב: "[שנה של] בור-סגאלה מגוזנה. מרד בעיר אשור. בחודש סימנו התקיים ליקוי חמה של השמש."
הביטוי המשמש - שאמאש ("השמש") אקאלו ("כפוף", "מעוות", "עקום", "סתום") - התפרש כהתייחסות לליקוי חמה מאז הפענוח הראשון של כתב היתדות באמצע המאה ה-19. השם "Bur-Sagale" (ניתנו גם "Bur-Saggile, Pur-Sagale" או "Par-Sagale") הוא שמו של פקיד הלימו בשנה זו.
בשנת 1867, הנרי רולינסון זיהה ליקוי חמה כמעט מוחלט ב-15 ביוני 763 לפני הספירה, שנראה בצפון אשור ממש לפני הצהריים, כמתמודד הסביר ביותר. החודש "סימנו" בלוח הבבלי מקביל לחודש "סיוון" בלוח העברי ולמאי/יוני בלוח הלועזי.
רולינסון נימק במאמרו כי ליקוי חמה מלא, שחל בדיוק מעל לאשור דווקא בחודש "סימנו" הוא אירוע נדיר ביותר. כבר הייתה בידו כרונולוגיה משוערת של מלכי אשור שהתבססה על הקאנון של תלמי. המלך הראשון בקאנון של תלמי הוא נבונצר, שעל פי הקאנון החל למלוך בבבל בשנת 747 לפנה"ס. לאחר שסינכרן בין רשימות מלכים אשוריות, אשר נמצאו בחפירות הארכאולוגיות בזמנו, לבין הקאנון של תלמי, רולינסון הסיק כי המלך אשור-דן השלישי, שבימיו התרחש ליקוי החמה, מלך בראשית המאה ה-8 לפנה"ס, זמן קצר לפני נבונצר. רולינסון מציין כי בדק ליקויי חמה אפשריים בטווח של מאה שנים לפני ואחרי תיארוך מלכותו של נבונצר ולא מצא אף ליקוי חמה אחר, שיכל היה להתאים לתיאור. הוא ציין כי הכרונולוגיה המעודכנת שהוא פרסם על סמך תיארוך ליקוי החמה חשפה סטייה בכרונולוגיה הקודמת של שנה אחת בלבד. תאריך זה התקבל באופן נרחב מאז; הזיהוי מבוסס גם על ידי תצפיות אסטרונומיות אחרות מאותה תקופה.
תיעוד זה הוא אחת הראיות המכריעות המוודאות את הכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק בתקופה האשורית.
קצב המלחמה
קצב המלחמה (באנגלית: Rhythm Of War) הוא רומן פנטזיה אפית שנכתב על ידי הסופר האמריקאי ברנדון סנדרסון, הרביעי בסדרת "גנזך אורות הסער". הספר יצא לאור בהוצאת "טור ספרים" (Tor Books) ב-17 בנובמבר 2020. "קצב המלחמה" מורכב מפרולוג אחד, 112 פרקים, מספר נקודות ביניים ואפילוג, ומהווה המשך ל"בעל השבועה" מ-2017. בדומה לשלושת הספרים הראשונים, בהם יש התמקדות בכל ספר בדמות אחת וזכרונותיה לפני אירועי הספרים (קאלאדין ב"דרך המלכים", שאלאן ברסיסים של אור ודאלינאר ב"בעל השבועה"), מציג "קצב המלחמה" פלאשבקים על אשונאי וונלי. הספר כולל איורים של ארבעה מה"מבשרים", ואיורים של ארבעה מהספרנים (יצורים אנרגטיים שמעניקים כוחות למי שהם נקשרים אליו) אשר יצרו קשר אמיתי עם דמויות מהספר, למעט הספרן של דאלינאר. כמו בספרים הקודמים, גרסת האודיו מוקראת על ידי צוות הקריינות הקבוע של הסדרה, מייקל קרמר וקייט רידינג.
פיתוח.
תהליך הכתיבה של הספר החל בינואר 2019, עם תאריך פרסום המתוכנן לשנת 2020. לפני שההחלטה על שם הספר כ"קצב המלחמה" התקבלה, כותרתו הזמנית של הרומן הייתה "שיר השינויים" (The Song of Changes), שלדברי ברנדון מעולם לא נועדה להיות הכותרת הסופית. מאוחר יותר הוכרז כי הספר ייצא לאור ב־17 בנובמבר 2020.במקור הספר היה אמור להציג פלאשבקים מנקודת מבטה של אשונאי, כאשר ונלי תופסת את מרכז הבמה בציר הזמן של ימינו. בסופו של דבר סנדרסון החליט על פלאשבקים מעורבבים, חלק יהיו מנקודת מבטה של אשונאי, וחלק יהיו מנקודת מבטה של ונלי.סנדרסון הצהיר כי פרק האפילוג החותם את הספר של "שנינות" (הויד) הוא משהו שהוא ציפה לו במיוחד במשך זמן רב. הוא גם הצהיר שתהיה קפיצה בזמן בין ספר שלוש לארבע. הכותרת אמנם מרמזת על התמקדות רבה יותר בדמויות מה"תרבות הפרשנדית" כביכול, אך הגיבורים הנותרים, כולל קאלאדין מבורך הסער, שאלאן דאבאר, דאלינאר קולין וסזת' בן בן ואלאנו, מופיעים גם הם בספר באופן בולט.העטיפה האמריקאית נחשפה רשמית ב־17 באוגוסט 2020.
רקע – עולם רושאר.
העלילה מתרחשת ביבשת רושאר, בעולם שבו מתחוללות דרך קבע סופות אדירות הנודעות בשם סערות אימים, עולם עם צמחייה הצומחת מתוך סלעים, ובעלי חיים שפועלים לפי חוקיות לא ידועה.
דמויות.
הפרקים העיקריים בספר מסופרים מנקודת המבט של כמה דמויות עיקריות, בזמן שקטעי המעבר מסופרים מנקודות מבטן של דמויות שונות (חלקן חוזרות ומופיעות, וחלקן לא).
מריה סלבונה
מריה סלבונה (בגרמנית: Maria Slavona; 14 במרץ 1865 - 10 במאי 1931) הייתה ציירת אימפרסיוניסטית גרמנית.
חיים.
נולדה בשם: מארי דורט קרוליין שורר. אביה היה רוקח ופוליטיקאי שהיה ידוע בקמפיין שלו לשיפור איכות מי השתייה של ליבק. אחותה הבכורה קורנליה שורר הפכה לאחת הרופאות הראשונות בגרמניה. בגיל שבע עשרה, לאחר שיעורים בלתי פורמליים בציור ורישום, נסעה לברלין ללמוד בבית ספר פרטי לאמנויות לפני שעברה למכון ההוראה במוזיאון לאמנות דקורטיבית, בה למדה עד 1886. בשנה שלאחר מכן, היא החלה את לימודיה בבית הספר לאמנות לנשים "וריין דר ברלינר קונסטלינן", שם הורשו ללמוד אנטומיה ולצייר דגמים חיים. האקדמיה הפרוסית לאמנות הייתה עדיין מוסד לגברים בלבד באותה תקופה.