לאחר האלבום "שווים" הלחין בוטנר מספר שירים נוספים לאמנים שונים. בין היתר הלחין את השיר "סוף העונה" לאלבומה של ריטה "רמזים" ואת "עכשיו כזאת" לאלבומה השני של איה כורם, "שפה זרה". לאלבומו של הראל סקעת "דמויות" שיצא ב-2009 הלחין את השיר "סוף" למילים של סקעת.
ב-2009 זכה בוטנר בפרס אקו"ם לעידוד פרסום היצירה למלחין.
האלבום "עילי בוטנר".
בשנת 2010 יצא האלבום "עילי בוטנר", שכולל 11 שירים שבוטנר כתב והלחין, בביצועם של זמרים שונים. את האלבום הפיק מוזיקלית אריאל קשת, והזמרים שהתארחו בו הם ריטה, קובי אפללו, גלי עטרי, הפרברים, ארז הלוי, רן דנקר, מוש בן ארי, נורית גלרון, ענת בן חמו וכפיר בן ליש. ארבעה מהשירים מבוצעים באלבום גם בגרסה אינסטרומנטלית, בנגינת גיטרה של בוטנר. הסינגלים שיצאו לפני האלבום היו "מה שיכולנו להיות" בביצוע רן דנקר, "מכתב לאחי" בביצוע קובי אפללו, "קול זיכרון חוזר" בביצועה של ריטה ו"ימים של קיץ" בביצוע כפיר בן ליש.
ההרכב "עילי בוטנר וילדי החוץ".
בסוף שנת 2011 החל בוטנר בשיתוף פעולה עם הזמרים אדר גולד ואוהד שרגאי, שהתפרסמו שניהם מהשתתפות בתוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד". ההרכב פועל בשם "עילי בוטנר וילדי החוץ". להרכב שני אלבומים: "תם ולא נשלם" אשר זכה בתואר אלבום זהב והאלבום "בית". בספטמבר 2013 נבחרו חברי ההרכב לאנשי השנה במצעד של גלגלצ ו-ynet.
בוטנר הלחין את "לצלול", שיר הנושא של הסדרה "נעלמים", ואת השיר "מישהו כמוני". הסדרה עלתה בשנת 2016. בסוף מאי 2018 התפרסם שירם המשותף של בוטנר ואביב אלוש "הכי קרוב אלייך". השניים כתבו את השיר במשותף, והלחן הוא של בוטנר. במרץ 2019 יצא השיר "אוטובוס אחרון לחיפה" שכתב והלחין בוטנר וביצעה משי קלינשטיין.
באוגוסט 2019 הוציא בוטנר את השיר "איך מסבירים געגוע" בביצוע הזמר קובי אפללו.
בשנה זו הופיע בוטנר פעמיים באמפיתיאטרון קיסריה יחד עם הרכבו "עילי בוטנר וילדי החוץ".
בוטנר כתב והלחין את שירי המחזמר "אפס ביחסי אנוש" בתיאטרון בית לסין ואת פסקול סרט הטבע "כנרת, ים של חיים" שיגיע לאקרנים במהלך 2020.
בשנת 2019 נבחר שירו "מכתב לאחי" כשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו בישראל בעשור האחרון. באותה שנה כתב והלחין שיר למופע החנוכה של אותה שנה “PLAY פסטיגל” הנקרא “יבוא לטובה”. בתקופת הקורונה הלחין בוטנר את השיר "ניפגש בחלומות" למילותיו של נעם חורב. בוטנר ביצע את השיר יחד עם ההרכב "עילי בוטנר וילדי החוץ".
בשנת 2020 הוציא בוטנר את השיר ״יפה לך שמח״ שכתב והלחין יחד עם אבי אוחיון ומבצעת מגי אזרזר. בפברואר של אותה השנה הוציא את הסינגל ״עוד אחד ששר לך״, בשיתוף עם גיא מזיג. בחודש מרץ הוציא את השיר "ממה את פוחדת", בשיתוף מורן אהרוני וארגון ויצו, כחלק מפרויקט המקדם את העלאת המודעות לאלימות נגד נשים.
במאי של אותה השנה הוציא את הסינגל "בחלומות שלי יש ים", בשיתוף עם הזמר שמעון בוסקילה.
במרץ 2022 הוציא שיר יחד עם להקתו, "רק טוב""," שיר על יומולדתו שחגג יחד עם אשתו מלפני כמה שנים.
חיים אישיים.
בוטנר נשוי לשירי ואב לשלושה.
דניאל פאר
דניאל פאר (2 בינואר 1943 – 28 בספטמבר 2017) היה מבכירי העיתונאים והשדרים ברדיו ובטלוויזיה בישראל.
ביוגרפיה.
נולד בשם דניאל פרוידנריך בארץ ישראל. למד בבית ספר בלפור ובתיכון עירוני א' שבתל אביב. הוא החל את דרכו בשידור בגיל 12, בתוכנית לנוער "הכל בכל מכל בה", במסגרת אולפן הילדים התל אביבי של קול ישראל. השתתף בהגשת התוכנית "חץ וקשת – המיקרופון לרשות הגדנ"ע" בגלי צה"ל, כחבר בלהקת הגדנ"ע. שירת בצה"ל כמראיין פסיכוטכני. למד ספרות עברית ובלשנות אנגלית באוניברסיטה העברית, ובמקביל קיבל תעודת הוראה באנגלית. לאחר התואר הראשון המשיך בלימודי אנגלית לתואר שני ותקשורת ב"מכון לקומוניקציה" באוניברסיטה.
בשנת 1962, מיד עם שחרורו מצה"ל, התקבל פאר ל"קול ישראל" כקריין. במסגרת עבודתו שימש כקריין חדשות והגיש תוכניות רבות, בהן "יומן השבוע" ו"רדיו-עשרה", שזיכתה אותו בפרס רשות השידור. בשנת 1969 מונה לראש מדור הקריינים. ב-1966–1967 עבד כעורך, כתב ושדר במחלקה העברית של הבי. בי. סי. בלונדון. את דרכו בטלוויזיה החל בשנת 1970 כמגיש בתוכנית "בכותרת ובשוליים". בשנת 1971 סיים את עבודתו ברדיו, ועבר למחלקת החדשות בטלוויזיה.
לאורך השנים הגיש את "מבט", את "בוקר טוב ישראל", משדרים מיוחדים ומבזקי חדשות, ושימש בתקופות שונות כתב, ראש דסק חדשות חוץ, ראש דסק הדרכה ועורך-משנה של "מבט". במשך עשר שנים, בין 1983-1973 היה מזוהה עם תוכנית הצרכנות "כלבוטק", שהיה ממייסדיה והמנחה הראשון שלה, ועימה זכה פעמיים בפרס כינור דוד. ב-1979 הנחה לצד ירדנה ארזי את תחרות האירוויזיון שנערכה בישראל.
בראשית שנות השמונים הנחה פאר בין היתר את פסטיבל למנצח שיר מזמור בחנוכה תשמ"א, וארבע מתחרויות קדם האירוויזיון. בהמשך שנות השמונים היה בין מנחי תוכנית האירוח "שעה טובה".
ב-16 בפברואר 1983 הגישו פאר ודליה מזור את מהדורת מבט הראשונה בצבע.
ב-13 בדצמבר 1987 הנחה והיה שותף לעריכתה של תוכנית חדשה בנושא תחבורה, שנקראה "גלגלים" ובהמשך שונה שמה ל"על גלגלים", והיא שודרה עד שנת 1994.
בשנים 1983–1985 שימש שליח חינוכי של הקרן הקיימת לישראל בקנדה.
בשנים 1989–1990 דיבב את דמות המספר בסדרה המצוירת לילדים "עמיקו וחבריו".
ב-1998 בשנת היובל למדינה הנחה את טקס הענקת פרסי ישראל.
בשנת 2003 הוכתר ליקיר התנועה לאיכות השלטון.
בשנים 2006–2007 הגיש בתוכנית "כך היה" בערוץ הראשון פינה בשם "היום לפני".
פאר פרש לגמלאות בסוף ינואר 2010, לאחר כ-48 שנות שידור.
בשנים 2010–2013 הצטרף לצוות התוכנית "טל-כרם" - הטלוויזיה הקהילתית מרכז קהילתי בית הכרם ירושלים.
חיים אישיים.
פאר נפטר ב-28 בספטמבר 2017, בגיל 74, לאחר שלקה בשבץ מוחי.
היה נשוי ואב לארבעה, ביניהם בנו ירון פאר, מנחה בערוץ הקניות.
קישורים חיצוניים.
בעקבות מותו:
Adjuvant Online
Wikipedia embassy
מלחמת הקימברים והטווטונים
מלחמת הקימברים והטווטונים הייתה מלחמה שנערכה בין הרפובליקה הרומית לבין השבטים הגרמאניים, או הקלטים, של הקימברים והטווטונים בין השנים 113 לפנה"ס עד 101 לפנה"ס.
המלחמה נערכה, לסירוגין, בעמקי הרי האלפים מצפון לאיטליה, בגאליה ובאזור עמק נהר הפו. הגורם למלחמה זו היה הגירתם של הקימברים וטווטונים דרומה ממכורתם שבצפון אירופה לדרום ומערב היבשת וחיפושם אחרי שטח התיישבות חדש. הגירה זו היוותה סכנה לאינטרסים של רומא באזור, איימה על בנות בריתה ששכנו שם ולחצה על שבטים גאלים לנדוד דרומה לתוך שטחים שנשלטו על ידי הרפובליקה.
לא רק שמלחמה זו הייתה המפגש המתועד הראשון בין רומא לבין הגרמאנים בהיסטוריה, אלה גם הייתה זו המלחמה הראשונה מאז ימי המלחמה הפונית השנייה בה אוימה איטליה הרומית ישירות על ידי גורם חיצוני שבתקופה מסוימת אף כבש חלקים ממנה. הרומאים ספגו תבוסות קשות במלחמה זו, מהקשות שבתולדות הרפובליקה ובמקרים רבים שררה תחושת איום ממשית על העיר רומא עצמה.
המלחמה הסתיימה בניצחונה המוחלט של רומא, הרבה הודות להנהגתו של גאיוס מריוס ובחיסולם המוחלט של הקימברים והטווטונים.
המלחמה התרחשה בתקופה בה שרר רפיון צבאי ומדיני ברפובליקה ובמוסדותיה, רפיון שהופגן גם במלחמה מקבילה שניהלה רומא נגד המלך הנומידי יוגורתה. על רקע שתי מלחמות צמח המצביא גאיוס מריוס שביסס את מעמדו הודות לניצחונותיו, והתבוסות המשפילות שספגה רומא במלחמה זו היו מהגורמים שהביאו לעריכתם של רפורמות מרחיקות לכת במבנה ובאופי הצבא הרומי.
עצמות שורש כף היד
עצמות שורש כף היד (TA: Ossa carpi; Ossa Carpalia) הן שמונה עצמות קטנות המקובצות יחדיו בין הגומד והחישור לעצמות המסרק. אף אחת מהן אינה משויכת לאחת מאצבעות היד, להבדיל מעצמות המסרק שכל אחת מהן משויכת לאחת האצבעות. ביחד הן מרכיבות את מפרק שורש כף היד.
צורתן של עצמות שורש כף היד אינה סדירה, למרות זאת, ניתן לזהות מספר מאפיינים משותפים לרובן:
לכל העצמות (למעט עצם העדשה) שישה פנים. הפנים הכפיים או הקדמיים (שפונים לכיוון כף היד) והגביים או האחוריים (שפונים לכיוון גב כף היד) מחוספסים מהיותם אזורי אחיזה לרצועות שונות. הפנים המרוחקים והמקורבים חלקים ומופרקים עם העצמות השכנות. הפנים הצידים והתיכונים חלקים ומופרקים במידה ויש עצם שכנה באותו כיוון, או מחוספסים וגבשושיים אם אין עצם שכנה.
את עצמות שורש כף היד, ששמן ניתן להן לפי צורתן, מחלקים לשתי קבוצות על פי מקומן: השורה המקורבת והשורה המרוחקת.
השורה המקורבת.
השורה המקורבת כוללת את (מהצד החישורי לצד הגומדי) עצם הסירה (Os scaphoideum), עצם הסהר (Os lunatum), עצם הטריז (Os triquetrum) ועצם העדשה (Os pisiforme).
עצם הסירה ועצם הסהר מחברות בעזרת מפרקים בין קבוצת העצמות של שורש כף היד לחישור ולגומד. למרות קרבת עצם הטריז לגומד היא אינה מופרקת איתה. עצם העדשה, היא למעשה עצם ססמואידית והיא בעלת משטח מפרקי יחיד (עם עצם הטריז).
לעצם הסירה, אספקת דם דלה, המאיטה את יכולת החלמתה משבר. למרות שאין היא נשברת בקלות, שברים של עצם הסירה מהווים 60% מכלל השברים של עצמות שורש כף היד.
השורה המרוחקת.
השורה המרוחקת כוללת את (לפי הכיוון שבשורה המקורבת) העצם רבת הזוויות הגדולה (Os trapezium), העצם רבת הזוויות הקטנה (Os trapezoideum), עצם הפיקן (Os capitatum) ועצם האנקול (Os hamatum).