במהלך נשיאותו של ברק אובמה, עבד ג'ונס במחלקת המשפטים של ארצות הברית. כמו כן, הוא עבד במשרד עורכי הדין "דייוויס פולק &amp; וורדוול" (Davis Polk &amp; Wardwell) כעוזר משפטי עבור אנדרו ל. קרטר ג'וניור, שופט בית המשפט המחוזי הפדרלי במחוז הדרומי של ניו יורק, ובמחלקת המשפטים של מחוז וסטצ'סטר. נוסף על כך, ג'ונס העניק סיוע משפטי פרו בונו באמצעות החברה לסיוע משפטי.
במהלך בחירות 2020 הכריז על התמודדותו לייצוג מחוז הקונגרס ה-17 של ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית, נגד נציגת המחוז המכהנת ניטה לאווי. מאוחר יותר הודיעה לואי כי תפרוש מהחיים הפוליטיים עם התפזרות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. ג'ונס התמודד על בסיס מצע פרוגרסיבי.
בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הדמוקרטית זכה ג'ונס ב-42% מהקולות וגבר על שמונה מועמדים אחרים. סוכנות הידיעות "AP" הכריזה על ג'ונס כמנצח בפריימריז ב-14 ביולי 2020, שלושה שבועות אחרי הבחירות המקדימות עצמן ב-23 ביוני. תוצאות הפריימריז התעכבו בגלל מספר רב של פתקי הצבעה שטרם נספרו בשל מגפת הקורונה בארצות הברית. מכיוון שמחוז הקונגרס ה-17 בניו יורק הוא מעוז דמוקרטי מובהק, ג'ונס נחשב לחבר בית הנבחרים הנבחר מיד עם זכייתו בבחירות המקדימות. במהלך הבחירות המקדימות הגיש תובענה ייצוגית נגד הנשיא דונלד טראמפ והמנהל הכללי של דואר ארצות הברית לואיס דג'וי על השינויים שביצעו בשירות הדואר של ארצות הברית, אשר השפיעו על יכולת השירות למסור דואר, כולל פתקי הצבעה מרחוק.
בבחירות הכלליות התמודד ג'ונס מול מורין מקארדל-שולמן, לשעבר לוחמת אש במחלקת הכבאות של העיר ניו יורק ומועמדת המפלגה הרפובליקנית, וכן ניצב בפני מועמדים ממפלגות קטנות אחרות. ביום הבחירות הכלליות גבר על מקארדל-שולמן ונבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. יחד עם ריצ'י טורס ממחוז הקונגרס ה-15, ג'ונס הוא אחד משני ההומוסקסואלים אפרו-אמריקאים הראשונים שנבחרו לבית הנבחרים האמריקאי.
פנאומומדיאסטינום
פנאומומדיאסטינום ("אוויר במצר"; באנגלית: Pneumomediastinum) הוא מצב רפואי, בו מצטבר אוויר בחלל המדיאסטינום (בינה, מצר). מקור האוויר יכול להיות מהריאות, קנה הנשימה, הוושט או המעי.
גורמים ושכיחות.
פנאומומדיאסטינום הוא מצב נדיר (בהשוואה לפנאומותורקס והמוטורקס).
הגורם השכיח לפנאומומדיאסטינום הוא התקף אסתמה, אך הוא עשוי להתרחש גם כתוצאה מקרע בוושט, בריאות או במעי, באופן ספונטאני או כתוצאה מחבלה חזקה.
סימנים ותסמינים.
התסמין העיקרי הוא בדרך כלל כאבים במרכז החזה. בנוסף, ייתכנו קשיי נשימה, עיוותים בקול ואמפיזמות תת-עוריות (בפנים, בצוואר ובחזה).
כתוצאה מהלחץ על הריאות ייתכן קוצר נשימה ותסמינים המדמים טמפונדה לבבית.
אבחון.
האבחון מתבצע באמצעות בדיקת דימות (צילום רנטגן או CT), הדוגמת את החזה.
חיים וידבסקי
חיים וידבסקי (בפולנית: Chaim Widawski; 1906 – יוני 1944) היה פעיל ציוני, חבר בתנועה הציונית "התחיה" (חלק ממפלגת "הציונים הכלליים"), בגטו לודז' במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה.
בשואה.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין ותחילת שואת יהודי פולין, החרימו הנאצים מכשירי קשר אישיים מיהודים ופולנים. על החזקתם הוטל עונש מוות. וידבסקי והקבוצה שהנהיג הצליחו להסתיר כמה מכשירי רדיו, ששימשו אז לניטור והפצת סיקור החדשות על התפתחויות המלחמה בגטו. לתושבי הגטו בלודז' נודע על מרד גטו ורשה באביב 1943, חודשיים לפני חיסול הגטו. לתושבי הגטו גם נודע על הפלישה לנורמנדי על ידי בעלות הברית, בין השאר הודות לוידבסקי. אולם אווירת השמחה שהביאה הידיעה, גרמה לכך שהגרמנים הבינו כי הדרך היחידה שיהודי לודז' ידעו על הפלישה הייתה באמצעות מכשירי קשר לא חוקיים.
ביוני 1944 הסגיר מודיע לגסטפו את מרבית חברי הקבוצה, כולל וידבסקי. וידבסקי הצליח להימלט מכלא הגסטפו, אך בגלל החשש שייתפס שוב, התאבד באמצעות הרעלת ציאניד וזאת מחשש שלא יחזיק מעמד תחת עינויים, וימסור את שמות חבריו לתנועת ההתנגדות.
גטו לודז' "חוסל" על ידי הגרמנים באוגוסט 1944.
חיים וידבסקי שימש השראה לגיבור הרומן יעקב השקרן מאת הסופר יורק בקר.
אימוץ ילד על ידי הורה שני
אימוץ הילד על ידי ההורה השני הוא תהליך שבו בן/בת זוג יכול/ה לאמץ את הילד הביולוגי או המאמץ או של בן/בת זוגו מבלי להפסיק את זכויות ההורה החוקי הראשון. תהליך זה מעניין זוגות רבים, שכן הורות חוקית מאפשרת לבן הזוג של ההורה לעשות דברים כגון: לקבל החלטות רפואיות, לתבוע תלות גופנית או לקבל משמורת במקרה של מות ההורה הביולוגי.
לאימוץ יילד על ידי הורה שני, ישנה חשיבות משמעותית בהקשר לאימוץ להט"בי. בארצות הברית, החל האימוץ של ההורה השני על ידי המרכז הלאומי לזכויות לסביות (לשעבר פרויקט זכויות לסביות) באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. המרכז מציע מדריך משפטי שמכסה את יסודות האימוץ של ההורה השני.
בארצות הברית, דיני המשפחה משתנים ממדינה למדינה. בתי משפט במדינות רבות העניקו אימוץ של הורה שני לזוגות חד-מיניים, אם כי אין חוק בכל המדינה או החלטת בית משפט שמבטיחה זאת. למעשה, בתי משפט באותה מדינה, אך בתחומי שיפוט שונים, סותרים זה את זה בפועל. עם זאת, התאחדות הרפואה האמריקאית תמכה באימוץ הורה שני על ידי בן/בת הזוג מאותו המין, וקבע כי היעדר הכרה רשמית עלול לגרום לפערים בתחום הבריאות אצל ילדים להורים להט"ביים. האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים תומך גם אימוץ על ידי ההורה השני. אם אימוץ ילד על ידי הורה שני אינו אפשרות חוקית במחוזות או מדינות מסוימות, קמפיין זכויות האדם מציע לנקוט בצעדים זהירים, כגון: הסכם משמורת בכתב או הסכם הורה משותף בין השותפים. מוצע גם לאסוף ראיות כדי להוכיח ששני בני הזוג חיים יחד כמשפחה.
מדינות אחרות תומכות באופן דומה באימוץ ההורה השני. ביולי 2011, הצהיר משרד העבודה, המשפחה והרווחה בסלובניה כי החוק הקיים מאפשר אימוץ על ידי הורה שני. בהקשר לאימוץ והורות הלהט"בית באוסטרליה, החל מ-2008, האפשרות הטובה ביותר הייתה לפנות לבית המשפט לענייני משפחה באוסטרליה בבקשה למתן צו הורות, כ-"אנשים אחרים החשובים לטיפול, לרווחה ולהתפתחות הילד". זה מספק "סטטוס קוו" חשוב אם היולדת תמות, ומונעת מבני משפחה אחרים לקחת משמורת מיידית על הילד.
כעדשה
כעדשה הוא אחד משיעורי התורה. עדשה הוא אחד ממיני הקטניות. שיעור 'כעדשה' נאמר לעניין טומאת שרץ, ולעניין טומאת צרעת (מחיה).
שיעור ה'עדשה' הוא השיעור הקטן ביותר שקיים בדיני טומאה וטהרה.
מקור.
טומאת עדשה נזכרת כאמור לעניין שיעור טומאת שרצים ולעניין טומאת צרעת 'מחיה'.
חז"ל במסכת חגיגה (יא א) כתבו שעל אף ששיעור 'עדשה' לא נזכר במפורש בתורה, אך הוא מדיוק מלשון התורה, מאחר שפעם אחת נאמר בתורה בפרשת ויקרא ומשמע שנגע בכל השרץ, ופסוק אחר כך נאמר וממנו משמע שאפילו אם נגע במקצת השרץ נטמא, ומכך למדו חז"ל שהכוונה למקצת מהשרץ שהוא ככולו, והיינו כעדשה, שהרי החומט - שהוא הקטן שבשרצים - תחילת יצירתו בכעדשה.
על גודל העדשה שמשערים בה, נאמר במשנה במסכת כלים .
שימושים.
טומאת שרץ.
נבלת שרץ (בשרו או דמו) של אחד משמונה שרצים, והיא מטמאת במגע רק אם היא בשיעור מינימלי של נפח זרע העדשה, שהוא קטן הרבה יותר משיעור כזית שנקבע לטומאת אדם מת או נבלת בעלי חיים. עם זאת, איבר שלם של שרץ - מטמא אף אם אין בו שיעור עדשה.
מחיה.
אחד מסוגי הצרעת הוא מחיה, ואמרו במשנה ששיעורה הוא כגודל כעדשה.
שיעור כעדשה.
במשנה נאמר כי שיעורה של העדשה הוא ארבע שערות .
באחרונים נחלקו לאיזה שיער מתכוונת המשנה, האם יש לשער את העדשה על פי שיער הראש או שהכוונה היא לשיער הגוף.
לדעת הרמ"א יש לשער בשערות הגוף. אך דעות אחרות סבורות כי לשער את העדשה על פי שערות זרוע היד. אחרים סבורים כי יש לשער בשערות הראש.
בשו"ת מעיל צדקה חישב את גודל העדשה ומצא כי שיעור עדשה בינונית הוא בין 6 ל-6.2 מ"מ.
הנריק גולד
הנריק גולד (בפולנית: Henryk Gold; ורשה, 1902 – ניו יורק, 9 בינואר 1977) היה מלחין, מעבד ומנהל מוזיקלי יהודי-אמריקאי יליד פולין.
קורות חיים.
נולד בוורשה למשפחה מוזיקלית: אמו הלנה הייתה ממשפחת הכליזמרים המפורסמת מלודיסטה, ואביו מיכאל היה חלילן בתזמורת האופרה של ורשה. אחיו של ארתור גולד מלחין וזמר שנרצח בטרבלינקה.
כשסרטים אילמים בפולין איבדו את הפופולריות בעקבות הגעתו של זמר הג'אז של אל ג'ולסון, אלפי מוזיקאים פולנים שניגנו בבתי הקולנוע איבדו את פרנסתם. הם החלו ליצור תזמורות גדולות וקטנות המנגנות מוזיקת ריקודים וג'אז. החלוצים היו האחים ארתור והנריק גולד, האחים סטניסלב ויז'י פטרסבורסקי, זיגמונט קרסינסקי ושימון קטאשק, קז'ימייז 'אנגלרד, ג'וליאן הליצקי. הנריק גולד היה המנהל המוזיקלי . הם ניגנו קונצרטים בבית הקפה מפורסם "Ziemiańska" ברחוב ובתיאטרון רביו ברחוב סנקביץ. הנריק ניהל את מועדון הלילה "אדריה" עם אחיו ברחוב מוניושקי.
גולד כתב מאות יצירות מוזיקליות לטנגו, פולקות, פוקסטרוט, וכן ואלסים, ושילב בהם מוטיבים יהודיים. הלהיטים שלו כללו את "נוסטלגיה", "יסמין" ו"כשאני משתכר היום".
במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא וחברו המלחין יז'י פיטרסבורסקי סיירו בברית המועצות עם תזמורת ג'אז גדולה. בשנת 1942 הוא עזב את ברית המועצות עם צבא אנדרס הפולני, נסע לישראל, שם כתב לחנים הידועים שבהם "ארצנו הקטנטונת" ו"שלום" למילים של שמואל פישר. את השירים ביצעו בין היתר יפה ירקוני,
יצחק (ז'אק) בן-ברוך (זאלודקובסקי) וישראל יצחקי. בישראל שינה הנריק את שמו לצבי זהבי.
לבסוף הוא היגר לעיר ניו יורק, ארצות הברית.
Messieurs les noyés de la Seine