שיונברג החל את קריירת הבוגרים בשנת 1987 באסביירג, ובקיץ 1989 יצא למבחנים בבאיירן מינכן ביחד עם בן ארצו אלן נילסן. שיונברג לא חתם בבאיירן מינכן ונשאר שנה נוספת באסביירג, אך בשנת 1990, נזכר בו הנס-דיטר שמידט, שבחן אותו בבאיירן מינכן ומונה למאמן הנובר 96 ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. שיונברג חתם מיד בהאנובר, ושיחק בקבוצה כמגן שמאלי. בעונת 1991/92 היה שיונברג שותף להישג מפתיע, כאשר האנובר זכתה בגביע הגרמני לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על בורוסיה מנשנגלדבך, כאשר 120 הדקות הסתיימו בתיקו מאופס. שיונברג בעט בהצלחה את הפנדל האחרון והמכריע במשחק, שהעניק להאנובר את הגביע. שיונברג כבר שקל לעזוב את האנובר בעקבות אי שביעות רצונו מתנאי חוזהו, אך עם הזכייה בגביע הגרמני קיבל חוזה משופר, ונשאר בהאנובר שנתיים נוספות, ומונה כקפטן הקבוצה. למרות זאת, שיונברג נשאר מאוכזב מכך שלא קיבל זימון לנבחרת דנמרק, וביקש להתקדם לקבוצה גדולה יותר. בשנת 1994 חתם שיונברג על חוזה באודנזה בולדקלאב מליגת העל הדנית, ששילמה עבורו להאנובר 700 אלף כתר דני. כמו ששיונברג צפה, המעבר לאודנזה הקנה לו בסופו של דבר את המקום בסגל של נבחרת דנמרק. בעונת 1994/95 הגיע שיונברג עם אודנזה לרבע גמר גביע אופ"א, כאשר בדרך עברה אודנזה בהפתעה את ריאל מדריד, והודחה לבסוף על ידי פארמה. שיונברג שיחק בסך הכל שתי עונות באודנזה, בהן הבקיע 14 שערים ב-64 הופעות.
לאחר יורו 1996, נרכש שיונברג על ידי קייזרסלאוטרן תמורת 1.35 מיליון מארק גרמני. בעונה הקודמת לכן, 1995/96, זכתה קייזרסלאוטרן אמנם בגביע הגרמני, אך גם נשרה לראשונה בתולדותיה אל הבונדסליגה השנייה. שיונברג הובא כחיזוק לקבוצה, במטרה לחזור במהירות האפשרית אל הבונדסליגה. בעונת 1997/98 היה שיונברג חלק מהאליפות ההיסטורית של קייזרסלאוטרן, שהייתה לקבוצה הראשונה והיחידה שזוכה באליפות כבר בעונת העלייה לבונדסליגה. שיונברג שיתף פעולה בהגנה בעונה זו עם מירוסלב קאדלץ, הארי קוך ואקסל רוס. שיונברג הבקיע את השער הראשון של קייזרסלאוטרן בעונה זו, בניצחון 1-0 על האלופה המכהנת באיירן מינכן, לאחר שקיבל בישול מצ'יריאקו ספורצה. שער זה היווה את האות לתחילתה של עונה בה נחשבה קייזרסלאוטרן לסיפור סינדרלה. בתחילת עונת 1998/99 שבר שיונברג את עצם השוקה לאחר התנגשות עם שוער בוכום תומאס ארנסט, והיה מושבת לשבעה חודשים. עם זאת, שיונברג הבקיע שישה שערי ליגה בעונה זו, על אף היותו שחקן הגנה ולמרות ששיחק 15 משחקים בלבד.
בעונת 1999/00 הייתה לשיונברג הופעה ראויה לציון, כאשר שני השוערים הזמינים של קייזרסלאוטרן לאותו משחק, גאורג קוך ואובה גוספודארק, נפצעו במהלך המשחק, ולא נשארו לקייזרסלאוטרן חילופים במשחק הליגה מול פרייבורג. שיונברג נכנס לשער במקומו של גוספודארק, ואמנם ספג שער מרגליו של לבאן קוביאשווילי שהעלה את פרייבורג ל-2-1, אך בהמשך הפגין יכולת גבוהה בשער, ואף עצר פנדל של אלכסנדר יאשווילי. המשחק הסתיים בתוצאה 2-1 לפרייבורג. גם את עונת 2000/01 פתח שיונברג עם פציעה, וחזר לשחק רק בחודש דצמבר. בהמשך סבל מפציעות נוספות, ונאלץ לפרוש בתום עונה זו לאחר שהבקיע 13 שערים ב-117 הופעות ליגה בקייזרסלאוטרן.
קריירה בינלאומית.
שיונברג זומן לראשונה לסגל נבחרת דנמרק בשנת 1995, ובאותה שנה השתתף עם הנבחרת בגביע המלך פהד 1995, וזכה עמה בטורניר זה, לאחר שנבחרתו עברה את שלב הבתים לאחר ניצחון על נבחרת מקסיקו בבעיטות הכרעה, כאשר שיונברג מבקיע את הפנדל שלו, וניצחה בגמר את נבחרת ארגנטינה בתוצאה 2-0. שיונברג השתתף עם דנמרק ביורו 1996, בו הודחה דנמרק בשלב הבתים עם ארבע נקודות, ופתח בשני משחקים בטורניר זה.
בשנת 1998, לאחר שזכה באליפות עם קייזרסלאוטרן, זומן שיונברג לסגל דנמרק למונדיאל 1998, ופתח בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים, אותו סיימה עם ארבע נקודות ועלתה לשמינית הגמר. שיונברג לא שיחק בניצחון 1-4 בשמינית הגמר על נבחרת ניגריה לאחר שאיבד את מקומו בהרכב ליאן היינצה, ונכנס כמחליף בדקה ה-87 ברבע הגמר, בו הפסידה דנמרק 3-2 לנבחרת ברזיל. שיונברג זומן גם ליורו 2000, ופתח בכל שלושת המשחקים של דנמרק, שהודחה בשלב הבתים עם אפס נקודות. המשחק האחרון של דנמרק בטורניר זה, בו הפסידה במחזור האחרון של שלב הבתים לנבחרת צ'כיה, היה ההופעה ה-44 והאחרונה של שיונברג במדים הלאומיים. שיונברג כבש שלושה שערים עבור דנמרק במהלך השנים.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו מכדורגל, מונה שיונברג בשנת 2003 כמאמן הנוער של קייזרסלאוטרן. בשנת 2004 עבר לאמן את הרפולגה מליגת העל הדנית, בצוותא עם חברו הטוב אלן נילסן, אך הקבוצה ירדה ליגה עמם. למרות זאת, שיונברג נשאר בתפקיד, עד שקיבל הצעה מהנובר 96 להיות עוזר המאמן של פיטר נוירורר בנובמבר 2005. שיונברג כיהן בתפקיד זה במשך כשנה, ואף היה המאמן הראשי למשחק אחד בספטמבר 2006, כאשר נוירורר פוטר מהקבוצה, וניצח במשחק זה את דינמו דרזדן במסגרת הגביע הגרמני. עם מינויים של דיטר הקינג כמאמן הקבוצה, ודירק ברמזר כעוזרו, שיונברג הפך למאמן קבוצת המילואים של האנובר.
באפריל 2007 חזר שיונברג לקייזרסלאוטרן, בתפקיד המנהל הספורטיבי, ומילא את התפקיד הזה במשך כחצי שנה. בקיץ 2008 מונה כמנהל הספורטיבי של וסטסיאלנד, ובאפריל 2009 מונה למאמן הראשי של הקבוצה. ביוני 2011 פוטר שיונברג מהתפקיד, בגין סיום עונה חלש של הקבוצה.
בינואר 2013 מונה שיונברג כעוזר המאמן בואלרנגה הנורווגית, לאחר שהומלץ לקבוצה על ידי קייטיל רקדאל, שזכר אותו מהתקופה שעבדו ביחד בקייזרסלאוטרן. בנובמבר 2014 מונה שיונברג כמאמן הראשי של נסט-סוטרה פוטבול הנורווגית, ופוטר במאי 2015.
החל משנת 2016, שיונברג הוא המאמן של פ.צ. סוונדבורג הדנית.
תארים.
עם הנובר 96:
עם קייזרסלאוטרן:
עם נבחרת דנמרק:
פרנץ רוהר פון דנטה
פרנץ רוהר פון דנטה (בגרמנית: Franz Rohr von Denta; 30 באוקטובר 1854 ארד, האימפריה האוסטרית - 9 בדצמבר 1927 וינה, אוסטריה) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
פון דנטה נולד בשנת 1854 בעיר ארד שהשתייכה לממלכת הונגריה, שהייתה אז חלק מהאימפריה האוסטרית. כיום נמצאת העיר בתחומי רומניה המודרנית. דנטה למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, ובשנת 1876 התגייס כלוטננט לרגימנט הלנסרים ה-3 (גליציה, הארכידוכס קרל). בשנת 1896 הועלה לדרגת אוברסט, וקיבל פיקוד על הקורפוס השני. החל משנת 1909 היה דנטה המפקח הכללי של מוסדות החינוך הצבאיים. בשנת 1911 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ובשנת 1913 מונה למפקד הכללי של הלנדוור ההונגרי המלכותי (königlich ungarische Landwehr).
מלחמת העולם הראשונה.
בעקבות הצטרפותה של איטליה למלחמת העולם הראשונה ב-23 במאי 1915, מונה דנטה ב-27 במאי למפקד "קבוצת רוהר", שתפקידה היה להגן על הגבול הדרום-מערבי והאדמות ההיסטוריות של האימפריה האוסטרו-הונגרית מגראץ עד אינסברוק. דנטה ניהל הגנה מוצלחת על הגבול נגד ההתקפות האיטלקיות על קרינתיה, אולם ב-1 בינואר 1916 פורקה קבוצת הארמיות שלו כהכנה למבצע צבאי גדול כנגד איטליה, שבוטל בסופו של דבר עקב מתקפת ברוסילוב.
רוהר קודם לדרגת גנרל-אוברסט, וקיבל פיקוד על הארמייה העשירית שהוקמה זה עתה. פיקודו על ארמייה זו היה קצר ימים, וב-18 ביוני 1916 הועבר לפקד על הארמייה ה-11. ב-28 בפברואר 1917 הועבר לפקד על הארמייה הראשונה בחזית המזרחית. ב-14 באפריל 1917 ניתן לו תואר ברון. ב-30 בינואר 1918 הועלה דנטה לדרגת פלדמרשל. ב-15 באפריל 1918 פורקה הארמייה שלו עקב הסכם השלום עם רומניה.
אחריתו.
דנטה פרש מן הצבא זמן קצר לפני סיום המלחמה. לאחר המלחמה התגורר ליד וינה ונפטר שם ב-9 בדצמבר 1927.
סטרפטופיטיים
סטרפטופיטיים (שם מדעי: Streptophyta) היא קבוצה גדולה מאוד בממלכת הצמחים וכוללת את כל מינים הצמחים היבשתיים שאינם אצות וכן על כמה מיני אצות ים גדולות, ורובם מייצרים את מזונם על ידי תהליך הפוטוסינתזה שמתבסס על אנרגיית השמש.
קבוצה זו איננה טקסונומית אלא מקבצת מספר מערכות גדולות כשהמרכזיות ביותר הם הנאוניתיות וצמחי העובר הכוללים את מרבית מיני הצמחים בימינו.
מארטידאים
מיכל טראוריג
מיכל טראוריג (נולדה ב-27 באפריל 1982) היא עיתונאית, שחקנית ומורה למשחק ישראלית.
ביוגרפיה.
מיכל טראוריג נולדה בכפר סבא כבת זקונים למשפחה בת שלושה ילדים. היא בת דודה של שדרנית הטלוויזיה איריס קול.
מיכל טראוריג החלה את עבודתה כשחקנית בשנת 2003, כששיחקה בטלנובלה "משחק החיים" לצד לירון וויסמן וגיא אריאלי שלוש שנים אחר כך, שיחקה בסרט "הדברים שמאחורי השמש" בבימוי יובל שפרמן. בשנת 2008 שיחקה בסדרה "חשופים", בתפקיד טליה.
בשנת 2004 הנחתה את תוכנית המציאות "המסע המוטרף של פאנטה" בספרד ובצרפת בשיתוף ערוץ 10.
ב-2010 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "טובה תחת טובה" בבימוי ארנון צדוק.
על במות התיאטרון הופיעה בהצגה "בואינג בואינג" (בימוי: לזלי לוטון) של תיאטרון הקאמרי; בתיאטרון בית ליסין ב"פילומנה" (בימוי: רוני פינקוביץ'); במחזה "דפוקים" במסגרת פסטיבל "פותחים מסך" - מחזה אשר זכה בתחרות באותה שנה (בימוי: רוני ניניו) וב"מסיבת הפיג'מות של איתי", בבימוי אבי דור.
מלמדת תיאטרון בבית הספר "גבעולים" ברמת גן ובהתנדבות, משמשת מורה לתיאטרון לנוער במצוקה בתל אביב.
כיום טראוריג היא עיתונאית ועורכת ברשת שוקן. בעבר היא הייתה כתבת של המגזין "פנאי פלוס", בעלת טור אישי ומבקרת טלוויזיה תרבות ולייף סטייל. היא כתבה גם במגזין "עיתון תל אביב" מבית ידיעות אחרונות ובאתרים וואלה ונענע.