הקשר עם מוסדות מדיניים.
מוסדות חברתיים כגון מערכות הדת ומערכת המשפט תומכות פחות בלהט"בים מאשר באנשים הטרוסקסואלים. לדוגמה, רבים מבני הזוג מאותו המין נאלצים לצאת למאבק על זכויותיהם הלגיטימיות כגון: הזכות לקצבת שאירים, ירושה או פנסיה של בן הזוג, הזכות לימי מחלה או לימי אבל. בנוסף, להט"בים זקנים חווים לעיתים קרובות אפליה בשירותים סוציאליים, בדיור ובמסגרות לזקנים. הם חוששים מן הצורך להיכנס למסגרת מוסדית, מכך שיצטרכו לחזור לארון או שלא יוכלו להשתלב במסגרת.
בישראל.
גם בישראל קיים ידע דל למדי לגבי אוכלוסיית הלהט"בית המזדקנת. שני המחקרים הראשונים שעסקו במשמעות ההזדקנות עבור אוכלוסייה זו התפרסמו ב-2011. ממצאי מחקרים אלה עולים בקנה אחד עם הספרות המקצועית בתחום, אשר הוצגה לעיל .
במחקר אחד, נמצא כי חוויית ההזדקנות של גברים הומואים ונשים לסביות בישראל מורכבת, ומשמעה לחיות תחת מעטפת של ניגודים, בין שני קצוות: בין דיכוי לבין שחרור. מחד, הם חווים דיכוי משולש (גילנות, הומופוביה והומופוביה מופנמת) כפי שמתואר לעיל. מאידך, חווים שחרור מהמאבקים בכל הנוגע לביטוי הנטייה המינית ושחרור מדפוסי הבדידות והדיכאון המתקיימים אצל אלה שלא צברו את ניסיון החיים ההומוסקסואלי בגיל צעיר יותר. דווקא אלה שנאלצו כל החיים להתמודד עם דיכוי ועם המסע הארוך אל קבלה עצמית, פיתחו כישורי התמודדות טובה והעידו על ההזדקנות כתקופת חיים טובה של השלמה עם הזהות המינית וקבלה עצמית מלאה.
במחקר אחר על גברים הומואים ישראלים בני 72–80, נמצא כי מערכת זוגית חד-מינית מהווה מקור מרכזי להפגת תחושת הבדידות, להקניית תחושת ביטחון ושייכות. בנוסף, נמצא כי מערכת היחסים עם "קבוצת השווים", קרי בעלי שני המאפיינים גם יחד- זקנה והומוסקסואליות, מתוארת כיחסים קרובים המספקים חוויה של אכפתיות ודאגה, רשת תמיכה חברתית ותחושת שייכות, ומהווה תחליף ליחסים משפחתיים.
במחקר עדכני, נמצא כי להט"בים זקנים חווים קושי חברתי רב יותר מאשר בני גילם בכלל האוכלוסייה. נמצא כי הם חוששים לפנות לשירותי בריאות ורווחה בשל יחס עוין, חוסר מודעות וידע בקרב נותני השירותים לצרכים הייחודים להם ולקשיהם, והעדר בשירותים מותאמים. לכן, ניכר הצורך בפיתוח או בהתאמה של שירותים חברתיים לזקנים להט"בים, והצורך במסגרות מגורים ייעודיות בגלל התפיסה הטרו-נורמטיביות של מסגרות רגילות לזקנים. כמו כן, ניכר הצורך בהכשרתם של אנשי מקצוע בשירותי הבריאות והרווחה.
חוסה אנריקה רודו
חוסה אנריקה קמילו רודו פיניירו (בספרדית: José Enrique Camilo Rodó Piñeyro , 15 ביולי 1871 - 1 במאי 1917) היה סופר ומסאי אורוגוואי. ונציגה המובהק של הספרות המודרניסטית. רודו טיפח קשר מכתבים הדוק עם אנשי רוח היספנים חשובים "של" תקופתו, ובהם הסופר הספרדי לאופולדו אלאס (קלרין), הסופר וההיסטוריון הפרואני חוסה דה לה ריבה-אגוארו, והחשוב מכולם, רובן דריו, מניקרגואה, המשורר המשפיע ביותר באמריקה הלטינית עד כה, מייסד תנועת "המודרניזם" הספרותי ("Modernismo)," שאף השפיע על התפתחות תפיסתו הספרותית של רודו. בשל סגנון הפרוזה המעודן שלו והאידאולוגיה הספרותית שהוא קידם, נחשב רודו עד היום לתאורטיקן הבולט ביותר של אסכולת הספרות המודרניסטית .
רודו ידוע בעיקר בזכות מאמרו "אריאל" (1900), הנחשב עד היום לאחת היצירות המשפיעות ביותר בתחום התרבות והפוליטיקה של אמריקה הלטינית, שקיבל השראתו מהסערה - מחזהו האחרון של שייקספיר, ומדמויותיו העיקריות - אריאל, המייצג את החיובי, וקאליבן, המייצג את הנטיות השליליות באופי האנושי. במאמר, המאופיין בתוכנו הפילוסופי ובטון הפדגוגי שלו, מתווכחים השניים על מהלכה העתידי של ההיסטוריה, במה שרודו התכוון שתהיה דרשה חילונית לנוער הלטינו-אמריקאי שתזהיר אותם מפני תועלתנות, דוגמת המסורת המערבית הקלאסית. רודו חשש מהשפעתו המתישה של הקיום המוגבל של אנשים העוסקים כל חייהם באותה עבודה, מבלי שיהיה בידם פנאי לפתח את הרוח. עם זאת, בקרב בני הנוער באורוגוואי הוא ידוע בעיקר בזכות פארק רודו, ריאה ירוקה של פנאי ותרבות בלב מונטווידאו שנקראת על שמו.
במשך יותר ממאה שנה, נחשב "אריאל" לטקסט המשפיע ביותר בצורה יוצאת דופן בתרבות הספרותית של אמריקה הלטינית עקב שילוב של נסיבות תרבותיות, ספרותיות ופוליטיות ספציפיות, כמו גם עקב דבקותו בערכים הקלאסיים והוקעתו את התועלתנות. מה שרודו כינה " "נורדומניה"" (מוסבר בהמשך).
מאפיינים ספרותיים.
"אריאל" משתייך לתנועה ספרותית המוכרת בשם "מודרניזם", (Modernismo) המאופיינת באלגנטיות שלה, בפרוזה האמנותית, ובהתייחסויות ורמיזות עולמיות. אף על פי שמדובר במאמר, הרעיונות מובעים באמצעות קולו העלילתי של פרוספרו. פרוספרו, המורה, ואריאל הם אזכורים לדמויות במחזה הסערה של ויליאם שייקספיר, והשימוש בשמותיהם הוא דוגמה לשאיפת "המודרניזם" לקוסמופוליטיות. "באריאל", הסמינר של המורה פרוספרו כולל סופרים אירופאים מפורסמים יותר ופחות. הוא מתייחס בתכיפות לגתה, לגסטון דשאן, פרנציסקוס הקדוש מאסיזי, שילר וגויאו. פרוספרו מתמקד גם במיקומים כמו יוון העתיקה, ומדגיש את היופי ההלני כאידיאל היחיד הראוי לחיקוי. רודו משתמש באריאל כמטאפורה המסמלת את היופי, את הרוח ואת כל שהוא טוב. ההפך מאריאל הוא התועלתני, המסומן על ידי קליבן, והוא מציין את הפוזיטיביזם "והנורדומניה" כשתי סיבות לכך שהתנועה זכתה לפופולריות רבה. "אריאל" מבוסס בצורה מבנית על אופוזיציה בינארית (צמד ניגודים), ודמויותיהם של אריאל וקאליבן מנוגדות באופן קיצוני.
תרבות קלאסית.
"באריאל" סוקר רודו את מצבה של אמריקה הלטינית לפני סוף המאה ה-19. הוא מציין כי התועלתנות מסתמכת על התמחות וחומרנות, וככזו, היא פוגעת בעושר הרוחני שלנו. על מנת שאמריקה הלטינית תוכל לקום לתחיה ולחדש את רוחה, הציע רודו דבקות באידיאלים האסתטיים של התרבויות היוונית והרומית. הוא האמין ששתי תרבויות אלה מגלמות תחושת יופי, ויתרה מכך, שתיהן מכירות בחשיבות שבהתמסרות לפעילות הרוח. אמנות אם כן, היא סוג של למידה שמגלה ומעשירה את הרוח ושוללת תועלתנות.
הוקעת תועלתנות.
רודו הוקיע את התועלתנות הפרגמטית, קרי, את התנועה הפילוסופית שראתה את התועלת כדרך להבאת האושר לכל הנגועים בה: "פירוש השם אריאל הוא אישור תחושת חיים אידיאליסטית כנגד מגבלות התועלתנות". הוא קידם את טענתו בכך שקבע כי התועלתנות גורמת לאנשים מסוימים להתמחות בתחומים מאוד ספציפיים ומוגדרים, וכפועל יוצא של התמחות זו הם בסופו של דבר מקבלים חינוך בלתי מושלם ומעוות. רודו טוען שבגלל ההתמחות, אדם יכול להיות גאון בהיבט אחד של החיים, וכושל לחלוטין באחר. רודו מתאר זאת כהטלת מום באדם, מכיוון שללא הבנה כללית של החיים דרך הידע, האדם כבר אינו שלם. ההתמחות בעיסוק מוגדר גורמת לחברות אנושיות לתת-פיתוח תחת אשר יתפתחו לעבר בשלות. ההתמחות היא שגורמת לחברות להגיע לבינוניות, וכפי שרודו מציין, אשמה נוספת של בינוניות היא הדמוקרטיה כפי שהיא מיושמת כיום. זוהי אמירה חזקה, ורודו מדגיש כי הוא אינו מתנגד לדמוקרטיה, אך מצדיק את אמירתו בכך שחברות דמוקרטיות נותנות כוח להמונים, שלדעתו פחות מסוגלים לקבל החלטות טובות; ולכן יש לחזק את נקודות התורפה שלה, והוא אף מציע דרכים ליישם זאת. הוא מציע למשל שהמוכשרים ביותר יהיו אלו שמחנכים את שאר החברה ויסייעו למשוך את הממוצע כלפי מעלה במקום שהמגמה תהייה הפוכה.
הרעיון של "נורדומניה".
רודו מזהיר מפני "נורדומניה", או כח המשיכה של צפון אמריקה, והמטריאליזם הינקי. מחשבתו משקפת את ההיסטוריה, כאשר ארצות הברית התרחבה בחצי הכדור המערבי, במיוחד באמריקה הלטינית של ראשית המאה העשרים. רודו מהדהד את חשיבות הזהות האזורית וכיצד יש להטמיע אותה עמוק בכל מדינה. עם זאת, יצירה ושמירה של זהות אזורית מתבררת לעיתים כמאתגרת ומורכבת בשל השפעה תרבותית וכלכלית חיצונית. היו דוגמאות רבות לכך בעברו הקרוב של רודו עצמו, בעיקר מלחמת ארצות הברית - ספרד בשנת 1898. רודו טען שאף על פי שהשפעה חיצונית ממדינות אחרות עשויה להועיל, היא עלולה גם להרוס את העקרונות עליהם התבססה אותה מדינה או אזור מסוים במקורם. זו הסיבה שרודו טוען כי באחריות הנוער הספרדי-אמריקני לעזור לגבש ולשמור על זהות אזורית ותרבותית כמיטב יכולתם.
לך עם האמת שלך
לך עם האמת שלך הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עדן מאירי. השיר יצא לאור ב-20 במאי 2019, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל ראשון מתוך אלבום עתידי וכסינגל הבכורה של מאירי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מורן דוד, חנן בן ארי ויהונתן בן סימון, הולחן על ידי דוד והופק על ידי טל פורר. אחת מכותבי השיר, מורן דוד, חשפה בריאיון לאתר פרוגי כי השיר נכתב במקור עבור הזמר ישי לוי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם עבור השיר, בוים על ידי רן פינקלשטיין והועלה לערוץ היוטיוב של מאירי ב-20 במאי 2019. בקליפ ניתן לראות את מאירי במקומות שונים, בהם מגרש משחקים ומלפני מסך שחור.
ביקורות.
השיר זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה. בן שלו מהארץ סקר את השיר בחיוב, תוך שטען כי השיר הצלחתו של השיר בתחנות הרדיו וסגנונו מזכירים את שירו של הזמר עדן חסון, "שמישהו יעצור אותי" משנת 2017, וטען כי "מתקפת העדנים במוזיקה הישראלית נמשכת, וטוב שכך".
יוסי חרסונסקי סקר את השיר אף הוא, תוך שהעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
הצלחה.