על המצוק שמעל המדרון שמול התבליט החתי, מופרד על ידי הגיא, נמצא קבר סלע מתקופת האימפריה הרומית. מימין לפתח הקבר החצוב, תבליט חצוב בסלע של סוס רתום ברתמה, הרוקע ברגלו הימנית. הקבר בנוי כקשת שאולי הכילה בעבר את פסלו של האדם שנקבר שם. משני צידי הפתח מחוברות לקשת שני עמודים קורינתיים. מתחת לפתח כתובת יוונית המציינת שהקבר מוקדש לגיבור הרווק לוקיאנוס. כתובת נוספת במקום עוסקת בכללי תחרות.
דיונונים מעוגלים
דיונונים מעוגלים (שם מדעי: "Sepiolida") היא סדרה של רכיכות ימיות ממחלקת הסילוניות.
דיונונים קטנים אלה, אשר אורכם 1-8 ס"מ בממוצע, הם הקטנים ביותר בקבוצת הדיונונאים. הם בעלי ראש מגודל ובטן ואיברים וכן זרועות קצרים מאוד. הם חיים בעיקר החופים הרדודים של האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי וגם בכמה ימים באוקיינוס ההודי.
הם צפים בעזרת מערכת הנעה סילונית וכן בעזרת הסנפירים שלהם. חלקם פיתחו מערכת יחסים עם חיידקים אשר מאפשרת להם להאיר ולהחליף צבעים במהירות.
המחלקה לרישוי נוטריונים
בן ציון חזן
הרב בן ציון מרדכי חזן (ניסן ה'תרל"ז, מרץ 1877 - י"ב בחשוון ה'תשי"ב, 11 בנובמבר 1951) היה רבו הספרדי של הרובע היהודי שבעיר העתיקה, מייסד ומנהל הישיבות פורת יוסף ו"שושנים לדוד", ועורך ספרי הרב יוסף חיים מבגדאד ורבנים נוספים.
קורות חיים.
נולד בחודש מרץ 1877 (ניסן ה'תרל"ז) בבגדאד שבעיראק למשפחת נחום. בצעירותו למד אצל הרב אברהם שמואל מג'לד, ובהמשך אצל הרב יוסף חיים, אצלו נחשב לבן בית. בעקבות עיסוקו בחזנות, החליף את שם משפחתו לחזן.
לאחר שנדרש לשמש כמואזין במסגד מוסלמי בבגדאד, נמלט ועלה לישראל ב-17 באוקטובר 1898 (חשוון ה'תרנ"ט), והתיישב בשכונת הבוכרים בירושלים. עם עלייתו ארצה החל ללמוד את תורת הקבלה אצל הרב חיים שאול הכהן דוויק, הרב אברהם חיים עדס והרב יום טוב ידיד הלוי. בתקופה זו כבר פרסם חידושי תורה ועמד בקשרים עם גדולי הרבנים בישראל ובחו"ל.
בשנת 1907 (ה'תרס"ז) ייסד בירושלים יחד עם הרב יעקב חיים סופר, הרב יחזקאל עזרא הלוי ועוד את תלמוד תורה וישיבה לעדת הבבלים "שושנים לדוד", ועמד בראשה. במלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הטורקי, ושימש בו כמשגיח כשרות.
בהמלצת הרב יוסף חיים, רכש מה"וועד הערבי העליון" בשנת 1909 (ה'תרס"ט) שטח אדמה בסמוך לכותל המערבי מכספי הנדיב יוסף אברהם שלום מקולקטה. בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) הקים על השטח את ישיבת פורת יוסף בסיוע הרב נסים נחום, שמונה לשמש כמנהל הישיבה. בתקופה זו עבר לגור במתחם הישיבה, ולאחר פטירת הרב נחום בחודש ינואר 1927 (שבט ה'תרפ"ז), התמנה תחתיו לנהל את הישיבה ולעמוד בראשה.
בשנת 1929 (ה'תרפ"ט) ייסד בירושלים ישיבת לימודי לילה לאברכים ולתלמידי חכמים בשם "מעין גנים".
שימש כרבו הספרדי של הרובע היהודי בעיר העתיקה ירושלים. כשנפל הרובע בידי הירדנים, נמנה עם מסדירי תנאי הכניעה והפינוי של תושביו, ובאישורו של מטה ההגנה נשא ב-28 במאי 1948 דגל לבן עם הרב האשכנזי של הרובע, הרב ישראל זאב מינצברג, ויחד יצאו אל מפקד הלגיון עבדאללה א-תל, כדי לסכם עמו על הפוגה לשם פינוי ההרוגים והפצועים.
לאחר פינוי מבנה ישיבת פורת יוסף והריסתו בידי הירדנים בשנת 1948, עבר להתגורר בשכונת קטמון. הלך לעולמו ב-11 בנובמבר 1951 (י"ב בחשוון ה'תשי"ב), ונקבר בבית הקברות סנהדריה שבירושלים.
על פי דבריו ודברי הרב אברהם חיים עדס, לאחר פטירת הרב יוסף חיים, הועלתה גופתו לירושלים, ונטמנה בבית הקברות בהר הזיתים, בחלקה שעל יד הרש"ש.
חיבוריו.
הגיה, ערך והוציא לאור את רוב ספריו של רבו, הרב יוסף חיים, ועוד עשרות ספרים של רבנים שונים, כדוגמת הרב עבדאללה סומך, החיד"א, הרב חיים פלאג'י, הרב יעקב חיים ועוד.
חיבוריו האישיים.
את סיכום דרשותיו שנפרסו על כ-40 שנה ערך להבאה לדפוס, אך החיבור אבד בנפילת הרובע בידי הירדנים.
המועצה להגנת הפרטיות
רוברט בארו (קצין)
רוברט הילארד בארו (באנגלית: Robert Hilliard Barrow; 5 בפברואר 1922 – 30 באוקטובר 2008) היה גנרל אמריקאי יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כמפקד ה-27 של החיל.
חיים מוקדמים ולימודים.
בארו נולד וגדל בבאטון רוז', לואיזיאנה. בשנים 1939-1942 למד באוניברסיטת לואיזיאנה ולאחר סיום לימודיו התגייס לחיל הנחתים.
קריירה.
בשנת 1942 התגייס בארו לחיל הנחתים ועבר הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה. בהמשך שימש כמדריך טירונים. לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס בשנת 1943 נשלח בארו לסין, שם שימש כמפקד מחלקה. בארו לחם במלחמת העולם השנייה במבצעי גרילה בסין המרכזית, כנגד הצבא היפני ועוטר בכוכב הארד. במלחמת קוריאה שימש בארו תחילה כמפקד פלוגה בגדוד ה-1 של רגימנט הנחתים הראשון, והוביל אותה במהלך הקרב על אינצ'ון. על גבורתו בקרב מאגר צ'וסין עוטר בארו בצלב הצי. לאחר המלחמה מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הנחתים ה-6. במלחמת וייטנאם שימש כמפקד רגימנט הנחתים ה-9. בשנת 1969 הוביל את הרגימנט במבצע "דואי קניון". בעבור האופן שבו פיקד על הרגימנט הוענק לבארו עיטור צלב השירות המצוין של צבא ארצות הברית, אף שהיה שייך לחיל הנחתים. לאחר המלחמה שימש בארו בשורת תפקידי פיקוד ומטה עד שבשנת 1979 מונה למפקדו ה-27 של חיל הנחתים.. בשנת 1983 סיים את שירותו ופרש לגמלאות.
המועצה הציבורית להגנת הפרטיות
צלב הברזל (סרט)
צלב הברזל (באנגלית: Cross of Iron, בגרמנית: Steiner – Das Eiserne Kreuz) הוא סרט מלחמה גרמני-בריטי מ-1977 העוסק בחיילי ורמאכט הנלחמים בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. הסרט מבוסס על הספר "הבשר מוכן" (The Willing Flesh) מאת וילי היינריך - מפקד גדוד לשעבר בוורמאכט. הספר מבוסס בחלקו על סיפור אמיתי של אחד ממעוטרי צלב האבירים של צלב הברזל. הסרט צולם ביוגוסלביה, ובולט בשל הכמות הגדולה של נשק וציוד אותנטיים ששימשו במהלך הצילומים.
עלילה.
הסרט עוסק בגדוד גרמני המוצב בראש גשר גרמני בחצי האי טאמאן, ב-1943 במהלך הקרב על קווקז. מחלקה בפיקודו של פלדוובל (סמל) רולף שטיינר (ג'יימס קובורן) פושטת על עמדה קדמית רוסית, ולוכדת בשבי חייל-ילד רוסי. שטיינר הוא קצין ציני, קשוח ומוסרי, הדואג לחייליו ובהמשך אף מוותר על חופשת מולדת כדי לשהות במחיצתם. אל הגדוד מגיע מפקד חדש, האופטמן סטראנסקי (מקסימיליאן של). סטראנסקי הוא קצין פרוסי אריסטוקרטי, הנוהג להתרברב על כך שהוא הועבר מצרפת לבקשתו האישית של מפקד הדיוויזיה אוברסט בראנדט (ג'יימס מייסון), וכי הוא עומד לקבל את צלב הברזל. במציאות, הוא חסר כל ניסיון קרבי, וכפי שמתגלה בהמשך הסרט, אף לא יודע להפעיל רובה. מטבע הדברים, הוא אינו מסתדר עם שטיינר. החיכוכים ביניהם מתחילים כבר במפגשם הראשון כאשר שטיינר מסרב להוציא להורג את הילד שלכד.
זיגמונט השלישי מלך פולין
דינופידיים
דינופידיים או עכבישים מטילי רשת (שם מדעי: Deinopidae) היא משפחת עכבישאים בעלת כישרון לזרוק את הרשת שלהם לעבר טרפם מבין הענפים. לעיתים מכנים אותם "עכבישי עוג". גודלם בדרך כלל נע בין 1.5 ס"מ ל-2.5 ס"מ.
עכבישים אלה פעילי לילה. הם בעלי עיניים ענקיות המותאמות לראיית לילה וגדולים מאוד יחסית לראש העכביש. להערכת החוקרים, קליטת האור שלהם טובה אף יותר מחתולים ומינשופים. הם דקים מאוד ובעלי רגליים מוארכות הנתלות על הענפים. 2 הרגליים הקדמיות שלהם מותאמות להשלכת רשת דביקה אותה הם מייצרים בין רגליהם, לעבר טרף שעובר תחתיהם ואינו חש בדבר. הקורים הדביקים לוכדים את הטרף והעכביש מושך את הרשת מהקרקע לעברו ומזריק לטרף ארס עד שהוא מת.
הם מצויים באוסטרליה, דרום-מזרח אסיה, אפריקה, אמריקה הלטינית ופלורידה (שם הם מצויים בין דקלים) וחיים בעיקר ביערות או באזורים סבוכים בהם הם יכולים להיתלות הפוך בצמוד לקרקע.
עכבישים מטילי רשת
סטפן פרסון
קארל סטפן ארלינג פרסון (נולד ב-4 באוקטובר 1947) הוא מיליארדר שוודי, הוא יושב הראשון והמחזיק ברוב המניות של חברת H&amp;M, חברת אופנה שהוקמה על ידי אביו, ארלינג פרסון, בשנת 1947. פרסון לקח את ניהול החברה מאביו בשנת 1982 וניהל אותה עד לשנת 1998. הוא אף מחזיק בחלק ניכר ממניות חברת הטכנולוגיה השוודית Hexagon AB. כמו כן, בבעלותו חברת החזקות עם נכסים בלונדון, פריז וסטוקהולם.
ביוגרפיה.
סטפן פרסון הוא בנו של ארלינג פרסון, שייסד את חברת האופנה הבילאומית H&amp;M בשנת 1947. למד באוניברסיטת סטוקהולם.
חיים אישיים.
פרסון הוא המייסד של ארגון "מנטור", מוסד ללא כוונות רווח שבא למגר את תופעת השימוש בחומרים אסורים בקרב צעירים. מעריץ של קבוצת הכדורגל יורגודן. משתתף בפעילויות סקי, טניס וגולף. בבעלותו דירות בפריז, לונדון וסטוקהולם.
רוב השנה הוא מתגורר בסטוקהולם עם אשתו קרולין דניס פרסון. לזוג שלושה ילדים. בשנת 2009, בנו, קארל-יוהאן פרסון, מונה לתפקיד נשיא ומנכ"ל חברת H&amp;M. שני ילדיהם האחרים, טום פרסון ושרלוט סודרסטורם הם מיליארדרים בזכות עצמם.
עקב שחור-צווארון
עקב שחור-צווארון (שם מדעי: "Busarellus nigricollis") הוא מין של עוף דורס ממשפחת הנציים המצוי ביערות האמזונאס שבאמריקה הדרומית. זהו המין היחידי בסוגו והוא קרוב משפחה של העקב.
אורכו של העקב 45-58 ס"מ, מוטת הכנפיים באורך 115-143 ס"מ ומשקלו 390-700 גרם. הוא בעל ראש לבן עם מקור, עיניים וצווארון שחורים וגוף בצבע חום-ערמוני. הכנפיים והזנב שחורים והכפות ורודות. מקורו מעוקל והטפרים בעלי קרסים העוזרים להיאחז בטרף.
הוא מעופף בין היערות הטרופיים של האמזונאס ומחפש דגים קטנים אותם הוא שולה מהנרות שביער. בנוסף לדגים הוא ניזון גם מחלזונות, לטאות, עופות ויונקים קטנים שונים.