הרב אליהו אריה הנדלר (נולד ב-י"א באייר ה'תשי"ט - 19 במאי 1959) הוא ראש ישיבת ההסדר ברמלה, אותה הקים בשנת ה'תשע"ה. לפני כן היה סגן ראש ישיבת שעלבים. הוא מתמחה בתחום החסידות, ובנוסף בתלמוד, מדרש, קבלה ומחשבת ישראל ומנחה מסעות לפולין.
קורות חיים.
נולד בתל אביב, למד בישיבה התיכונית-חרדית היישוב החדש ("ישיבת הרב עמיאל"), ולאחר לימודיו התיכוניים עבר לישיבת ההסדר שעלבים. שירת בחיל השריון ולחם במלחמת שלום הגליל. עד שנת תשע"ג היה ר"מ בישיבת הסדר שעלבים, ומשך מספר שנים כיהן גם כסגן ראש הישיבה. בשנת תשע"ה הקים את ישיבת ההסדר רמלה ומאז עומד בראשה. בנוסף הוא מרצה במדרשה לנשים באוניברסיטת בר-אילן מאז שנת תשס"ב (2002) ומדריך מסעות בני נוער לפולין.
התמחותו של הרב היא תחום החסידות, ובעיקר ספרו של הרב יהודה אריה לייב אלתר, "שפת אמת". נושא שעליו הוא מעביר שיעור שבועי. הרב כתב ספר המלקט בתוכו מאמרים לפרשת השבוע של השפת אמת, הנקרא "שפת הגן" - על נ"ג פרשיות השבוע. כתב ספר בשם חן מקום, וכן ספר דרשות השפת אמת על שבת הגדול, יום הכיפורים ועוד. בנוסף הוא מעביר שיעורים והרצאות בסיפורי מעשיות משנים קדמוניות של ר' נחמן מברסלב ועוד. ספרו מרחוק הוא ספר העוסק בנושאי אמונה אשר נכתב בעקבות שאלות שונות שהופנו אליו, בעיקר על ידי בני נוער, בעת מסעותיו לפולין.
בעבר שידר פינה שבועית של סיפורי חסידים בערוץ שבע, וכתב מדור באותו נושא בעיתון בשבע.
נשוי לד"ר חנה הנדלר, מרצה לספרות באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת אורות, בתו של הרבחיים ישעיהו הדרי ראש ומייסד ישיבת הכותל. לבני הזוג עשרה ילדים. בנו אלקנה הלך לעולמו בי"ד תמוז התשפ"ב בגיל 22 לאחר שעבר אירוע לב.
הפרמידה של מסלאו
הפירמידה של מסלאו
חבורת לי
בגאומטריה דיפרנציאלית ובאלגברה, חבורת לי היא יריעה חלקה עם מבנה של חבורה, כך שפעולות החבורה חלקות ביחס למבנה הגאומטרי (והדיפרנציאלי) של היריעה. חבורות לי הן אובייקטים גאומטריים ואלגבריים בו-זמנית, ובהתאם ניתן להוכיח עליהן טענות חזקות - הן גאומטריות והן אלגבריות, על ידי שילוב בין המבנה הגאומטרי והאלגברי שמוגדר בהן.
בחבורת לי כל הנקודות על היריעה הן גם איברים בחבורה, ואם נבצע את פעולת החבורה על שני איברים כלשהם a ו-b, ובמקביל נבצע את הפעולה על שני איברים המייצגים נקודות קרובות על גבי היריעה c ו-d, אז גם המכפלות יהיו נקודות קרובות על גבי היריעה, כלומר ab תהיה נקודה קרובה ל-cd.
חבורות לי קרויות על שם המתמטיקאי הנורווגי סופוס לי והוגדרו על ידיו לראשונה בשנת 1870. לחבורות לי חשיבות רבה באנליזה מתמטית, בפיזיקה ובגאומטריה.
הגדרה פורמלית.
חבורת לי היא אובייקט חבורתי בקטגוריה של יריעות חלקות, כלומר - בהינתן יריעה חלקה שהיא גם חבורה G, נאמר ש-G היא חבורת לי אם פעולות הכפל וההופכי של החבורה הן פונקציות חלקות. לדוגמה - אוסף המטריצות הריבועיות ההפיכות - (GL(n,F מסדר כלשהו מהווה חבורת לי.
אלגברת לי של חבורת לי.
אלגברת לי של חבורת לי מתקבלת על ידי לקיחת המרחב המשיק של איבר היחידה: formula_1. לכל חבורת לי מתאימה אלגברת לי יחידה אך ההפך איננו נכון. כך למשל, לאלגברת לי formula_2 מתאימות חבורות לי formula_3, formula_4 ו-formula_5. עם זאת, לכל אלגברת לי מתאימה חבורת לי יחידה שהיא פשוטת קשר.
את אלגבראות לי אפשר לאפיין באמצעות מערכות שורשים אותן אפשר לתאר גרפית באמצעות דיאגרמות דינקין.
מיון חבורות לי.
כל חבורת לי קשירה, פשוטת קשר ופשוטה למחצה, היא מכפלה של חבורות לי פשוטות. לכל חבורת לי פשוטה מתאימה אלגברת לי פשוטה המתוארת על ידי דיאגרמת דינקין. באמצעות מיון דיאגרמות דינקין אפשר למיין את כל חבורות לי הפשוטות. מסתבר שאת דיאגרמות דינקין של חבורות לי פשוטות אפשר לסווג ל-4 משפחות כלליות formula_6 ועוד 5 מקרים שלא נופלים באף משפחה: formula_7. להלן דיאגרמות דינקין המתאימות:
הדמיה רפואית
וויליאם א. בארקלי
פיזור אחריות
יון דאל תומסון
גופיף צהוב
הגופיף הצהוב (בלטינית: Corpus Luteum, גוף צהוב) הוא מבנה תפקודי אנדוקריני-הורמונלי שנוצר מהזקיק השחלתי בשחלה לאחר הביוץ.
הגופיף מכיל 80% תאי גרנולוזה ו-20% תאי טקה (Theca interna), תאים שאחראים להפרשת הורמונים שונים, בעיקר אנדרוגנים.
הטריגר ההורמונלי להמשך קיומו של הגופיף הצהוב הוא ההורמון המופרש מבלוטת יותרת המוח (ההיפופיזה), LH (Leutinizing Hormone). הורמון זה משרה ייצור מוגבר של פרוגסטרון על ידי תאי הגרנולוזה של הגופיף הצהוב הנמצא בשחלה ובכך מונע ביוצים נוספים. בנוסף, LH יגרום לתאי הטקה להפריש אנדרוגנים שיהפכו באמצעות האנזים ארומטז לאסטרוגן שחלתי. הפרוגסטרון בעצמו ידכא המשך הפרשת LH כך שזהו מעגל של משוב שלילי שעתיד להסתיים כעבור 14 ימים - בתחילת הדימום המחזורי.
תפקיד נוסף של הגופיף הצהוב הוא לשלוח הורמונים לרחם שגורמים להתעבות דופן הרחם וגורמים להיריון תקין.
כאשר מתרחשת הפריה הגופיף הצהוב מקבל סיגנל הורמונלי שונה שגורם לו להמשיך להתקיים ולתפקד - וזהו ה-HCG - Human Chorionic Gonadotropin שמיוצר בעיקרו על ידי השליה. טריגר הורמונלי זה נמשך לאורך ההריון וגורם לגופיף הצהוב להמשיך ולהפריש פרוגסטרון הנחוץ לקיומו ומהלכו התקין של ההריון. בנוסף יפריש הגופיף הצהוב חומר נוסף הקרוי רלקסין (Relaxin), שיגרום להתרככות רצועות ומפרקים בגוף, כגון המפרק הסחוסי הנמצא בקדמת האגן - מאחה עצמות החיק (symphysis pubic), ובכך יקל על מהלך הלידה מבחינה מכנית.
אם גופיף צהוב מוסר עד השבוע ה-12 להריון, הדבר יגרום להפלה של העובר. עם זאת, הגופיף הצהוב יתנוון בעצמו במהלך השבוע ה13 עד השבוע ה-17 של ההריון. בסופו של דבר להיהפך לרקמת צלקת לבנה או גופיף לבן.
הגופיף הצהוב
ג תמוז
AGM-114 הלפייר
AGM-114 הלפייר (באנגלית: Hellfire; "אש-הגיהנום" או "יסורי-הגיהנום") הוא כינויו של טיל נגד טנקים מתוצרת ארצות הברית. בתחילה נקרא הטיל Helicopter Launched, Fire and Forget Missile (טיל שגר ושכח המשוגר ממסוקים). טיל ההלפייר תוכנן כדי להשמיד מטרות רכב קרבי משוריין, לרבות טנקים, ושאר מטרות קטנות אחרות, דוגמת מכ"מים או רכיבים אחרים של סוללות טילי קרקע-אוויר, וזאת תוך מזעור החשיפה של המסוק המשגר את הטיל. בפועל, הטיל משמש גם לסיכול ממוקד של מחבלים, כאשר הגרסה R9X משמשת לסיכול ממוקד ממוזער נזק, שכן אין שימוש בחומר נפץ מרסק אלא בלהבים
בין המסוקים המשתמשים בכלי ניתן למצוא את מסוקי ה־AH-1 קוברה, ומסוקי AH-64 אפאצ'י, שניהם משרתים בחיל האוויר הישראלי ובכוחות האוויר של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. את הטיל ניתן לשגר גם מכלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) כדוגמת ה-MQ-1 פרדטור וה-MQ-9 ריפר.
תיאור.
ההלפייר כיום היא מערכת נשק מקיפה, שיכולה להיות מופעלת באמצעות מסוקים, מטוסים, כלי שיט ומערכות יבשתיות כנגד מגוון רחב של מטרות.
ההלפייר II, שפותח בתחילת שנות ה-90, הוא מודל למערכת טיל עם מספר דגמים לגמישות מקסימלית בשדה הקרב. כל טיל שוקל 47 ק"ג, הכוללים 9 ק"ג של רש"ק, ובעל טווח שנע בין חצי ק"מ ל-11 ק"מ לדגם ה-AGM-114P/P+ Hellfire II. מרבית טילי ההלפייר הם טילים מונחי לייזר, אשר מסוגלים להתביית על ציון לייזר שמספק המסוק המשגר, או כל גורם ציון אחר. טילי ההלפייר אשר נמצאים בשימוש מסוקי ה-AH-64 אפאצ'י לונגבאו (המכונים "שרף" בחיל האוויר הישראלי) מונחים באמצעות מכ"ם גל מילימטרי.
על אף המשתמע משמם, מרבית טילי ההלפייר אינם נחשבים כלל כטילי "שגר ושכח" כיוון שלצורך פגיעתם במטרה נדרשת הארה קבועה של המטרה על ידי לייזר. טילי ההלפייר המבוססים מכ"ם הם טילי שגר ושכח לכל דבר, שכן הם מסוגלים לזהות את מטרתם בעצמם, לטוס אליה ולפגוע בה, וזאת אפילו כאשר המסוק המשגר אינו נמצא בקשר עין עם המטרות.
ה-AGM-114R או "רומיאו" נכנס לשירות בשלהי שנת 2012. הטיל משתמש במערכת ביות לייזר חצי אקטיבית ורש"ק מיוחד המותאם כנגד מגוון מטרות שבעבר נדרשו מגוון דגמי הלפייר כנגדם. הטיל מחליף את דגמי AGM-114K/M/N/P.
היסטוריה.
פיתוח הטיל החל בשנת 1974 עם הדרישה של צבא ארצות הברית ל"מפצח טנקים" המשוגר ממסוקים כנגד רק"מים. ייצור של ה-AGM-114A החל בשנת 1982.
חיל האוויר הישראלי קלט את הטילים הראשונים שכונו "קרדום", יחד עם קליטת ראשוני מסוקי האפאצ'י ב-1990. השימוש המבצעי הראשון בטילים נעשה במהלך תקיפת יעדי מחבלים בדרום לבנון באוקטובר 1990.
ה-AGM-114 היה התחמושת המועדפת עבור סיכולים ממוקדים מוטסים שכללו דמויות טרור בעלות פרופיל גבוה כמו אחמד יאסין בשנת 2004 על ידי חיל האוויר,  אנואר אל-אוולקי (מנהיג אל-קאעידה בחצי האי ערב) בתימן בשנת 2011,  אבו יחיא אל-ליבי בפקיסטן בשנת 2012, מוקטאר עלי זוביר בסומליה בשנת 2014,  ומוחמד אמוואזי בסוריה בשנת 2015.
ה-AGM-114 שימש מדי פעם כטיל אוויר-אוויר. הפלה המבצעית הראשונה עם ההלפייר התרחשה ב-24 במאי 2001, לאחר שמטוס ססנה 152 אזרחי נכנס למרחב האווירי הישראלי מלבנון, עם כוונות לא ידועות וסירב לענות או לציית לאזהרות חוזרות ונשנות של יב"א לפנות לאחור. מסוק אפאצ'י של חיל האוויר הישראלי הפיל את הססנה. הפלה המבצעית השנייה עם ההלפייר התרחשה ב-10 בפברואר 2018, לאחר שמל"ט איראני נכנס למרחב האווירי הישראלי מסוריה.