רוב הנידונים למוות מקרב אסירי המחתרות, הועלו לגרדום בעיר עכו, שהייתה אז עיר ערבית. בירושלים נתלו בתקופת המנדט כ-100 אסירים ערבים, ואף לא יהודי אחד.
בחדר הגרדום מונצחים שני לוחמי מחתרת, שאמורים היו להיות היהודים הראשונים להיתלות בכלא בירושלים - משה ברזני ומאיר פיינשטיין. השניים נשפטו למוות בגין עבירות שונות, ושוכנו בצינוק הנידונים למוות ליד חדר הגרדום. לבושם של הנידונים למוות היה אדום (מוצג בחדר הצינוק). משהבינו השניים כי לא יינצלו, ביקשו מחבריהם שיגניבו אליהם לכלא רימוני יד מוחבאים בתוך תפוזים. הם ביקשו לפגוע בבריטים בעזרת הרימון הראשון ולהתאבד בעזרת הרימון השני בעלותם לגרדום, בבחינת "תמות נפשי עם פלשתים", אך משהבינו כי בטקס התלייה יהיה נוכח רב הכלא, הרב יעקב גולדמן והוא עלול להיפגע, התאבדו ערב קודם לכן בתאם. מותם עורר רעש גדול, ובעקבותיו החליטו הבריטים לא לתלות יהודים בירושלים כלל.
חדר הנצחה נוסף שוכן באגף הצפוני של הכלא. בחדר מוצג נושא העצירות והאסירות היהודיות, לוחמות המחתרת, שנכלאו לתקופות זמן שונות בבית הסוהר לנשים בבית לחם. בין הכלואות המפורסמות ניתן לציין את גאולה כהן, שאף ניסתה לברוח ללא הצלחה, (וברחה לבסוף מבית החולים) וכן את שרה לבני (אמה של ציפי לבני) שהצליחה לברוח מהכלא, ולהצטרף לחבריה בחזית, ואת טובה סבוראי שלא הצליחה לברוח.
Ticket to Ride
Ticket To Ride (כרטיס לנסיעה) הוא סינגל של הביטלס מהאלבום שיצא ב-1965. השיר הוקלט ב-15 בפברואר 1965 באולפני אבי רוד והופק על ידי ג'ורג' מרטין. השיר יצא באנגליה ב-9 באפריל 1965 ובארצות הברית ב-19 באפריל 1965. הבי סייד שלו הוא הסינגל Yes It Is. על אף שהשיר כמו רוב שירי הביטלס רשום על שם לנון-מקרטני כמלחינים וככותבים, התעוררה מחלוקת בין השניים לגבי תרומתו של כל אחד. לנון ניסה להמעיט מתרומתו של מקרטני, והאחרון התעקש שדובר ביצירה משותפת.
מנהרת רות'רהית'
מנהרת רות'רהית' (באנגלית: Rotherhithe Tunnel) היא מנהרה לכלי רכב העוברת מתחת לנהר התמזה במזרח לונדון.
המנהרה מקשרת בין שכונת ליימהאוס שברובע טאוור המלטס הנמצאת צפונית לנהר, לבין שכונת רות'רהית' ברובע סאת'ק הנמצא דרומית לנהר. המנהרה נבנתה בין השנים 1904–1908 על פי תוכניות של סר מוריס פיצמוריס תוך שימוש במגן מנהרות ובאמצעות שיטת חפירה של חפור וכסה. קשתות הכניסה למנהרה משני צידי המנהרה הם למעשה הקצוות של מגיני המנהרות בהן עשה פיצמוריס שימוש.
אורכה של המנהרה 1,481 מטרים (4,860 רגליים) ובה שני נתיבי תנועה (אחד בכל כיוון). המנהרה נמצאת בעומק של 14.5 מטרים (48 רגלים) מתחת לפני נהר התמזה.
במנהרה שתי כניסות להולכי רגל, שכיום אינן בשימוש. המנהרה נפתחה בשנת 1908 על ידי ג'ורג' החמישי, אז הנסיך מוויילס ולימים מלך הממלכה המאוחדת, ועל ידי ריצ'רד רובינסון יושב ראש מועצת מחוז לונדון.
בעת כרייתה נועדה המנהרה הן כמנהרה להולכי רגל, והן כמעבר לכירכרות. במנהרה שתי זוויות חדות (של כמעט 90 מעלות) בנקודות בהן המנהרה נכנסת מתחת לנהר. לזוויות חדות אלה שתי סיבות, הראשונה - מאחר שחלקי המנהרה שאינם מתחת לנהר, נבנו בשיטת חפירה וכיסוי, נדרשו בוני המנהרה לעקוף את הרציפים שמשני צידי הנהר, והשנייה - שהסוסים אשר משכו את הכרכרות לא יראו את אור היום בפתאומיות וישעטו לעבר היציאה.
זווית חדה זו מקשה כיום על מכוניות לנסוע במנהרה, והכניסה לכלי רכב גדולים אסורה.
בשל זווית זו נחשבת המנהרה, על פי סקר שנערך בשנת 2003 כמנהרה המסוכנת ביותר באירופה.
שקטק
קבוצת שקטק בראשות הצמד דני רחום וצחי פטיש נוסדה בשנת 1997. מופעי הקבוצה משלבים מחול, מוזיקה חיה, וידאו ותיאטרון. המופעים הועלו בישראל ובכ-30 מדינות אחרות ברחבי העולם.
מקור השם של הקבוצה הוא בשילוב של המילים "שקט" ו"תק" (יצירת צליל). כמו כן, המילה "שקטק" היא חלק מאוצר מילים בו משתמשים היוצרים לבטא פרזות ריתמיות ומוזיקליות בתהליך העבודה.
בשנת 2001 זכו יוצרי שקטק בפרס "יוצרים צעירים" של שר החינוך והתרבות, ובין ההפקות בהם השתתפה הקבוצה אפשר למצוא את "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" בתיאטרון הבימה, ותוכניות הטלוויזיה "כוכב נולד", "נולד לרקוד", "יאיר לפיד" וכן תוכניתו של דודו טופז.
בנוסף יצרו מנהלי הקבוצה דני וצחי כוריאוגרפיה ומוזיקה למאות פרסומות והפקות טלוויזיה ותיאטרון.
סוזן הייק ונטורה
סוזן הייק ונטורה (בצרפתית: Suzanne Haïk-Vantoura; 13 ביולי 1912 – 22 באוקטובר 2000) הייתה מוזיקולוגית, מלחינה, ונגנית עוגב.
חייה.
ונטורה נולדה בפריז ב-1912 למהגרים יהודים מטורקיה. ב-1931 החלה את לימודיה בקונסרבטואר של פריז, שם קיבלה ב-1934 פרס ראשון בהרמוניה, וב-1938 פרס ראשון בפוגה.
במהלך מלחמת העולם השנייה היא ומשפחתה ברחו מפני הנאצים לדרום צרפת, שם החלה לעסוק במוזיקת טעמי המקרא שבספרי התנ"ך. לאחר המלחמה עבדה עד 1966 כנגנית עוגב בבית כנסת בפריז, ובהמשך עבדה עד 1979 כנגנית בכנסייה בעיר.
ב-1976 פורסם בצרפתית ספרהּ "La musique de la Bible révélée" (מוזיקת המקרא נחשפת), וב-1991 יצאה גרסה אנגלית של הספר - "The Music of the Bible Revealed", בעריכת בתרגום דניס וובר ובעריכת ג'ונתן ויילר (יוחנן רכב).
ונטורה נפטרה בשנת 2000 בלוזאן, שווייץ, בגיל 88. בעלה נפטר ב-1976, ולא היו להם ילדים.
פנטון
פנטון בע"מ (באנגלית: Pantone Inc.) היא חברה לייצור צבעים. סניף החברה הראשי ממוקם בניו ג'רזי, שבארצות הברית.
החברה ידועה בעיקר בשל שיטת התאמת הצבעים שלה, ייחודה נובע מכללים נוקשים ושיטות מדויקות להתאמת צבעים. שיטת התאמת הצבעים של פנטון מיושמת בתעשיות מגוונות, בעיקר בעולם הדפוס אך גם בתעשיות יצור הטקסטיל ולעיתים גם במכונות הדפסה דיגיטליות (פלוטר) ובתעשיות הפלסטיק.
באוקטובר 2007 רכשה חברת "אקס רייט בע"מ" (X-Rite Inc), ספקית ויצרנית של חומרת מחשב ומכשירי מדידת צבע, את חברת פנטון במחיר של 180 מיליון דולר.
רקע.
חברת פנטון הוקמה בשנת 1962, עד אז פעלה בשם אחר ותפקדה כעסק קטן ליצור והפצה של כרטיסי צבע לחברות קוסמטיקה. החברה נקנתה על ידי לורנס הרברט (Lawrence Herbert), עובד החברה משנת 1956. מיד לאחר רכישת החברה שינה הרברט את יעודה, והחברה פיתחה את שיטת ההתאמה הראשונה בשנת 1963.
מוצרה העיקרי של החברה הוא מניפת הצבעים של פנטון, אשר מכיל מספר רב של דפים בגודל של 15x5 ס"מ מנייר איכותי, על צד אחד של כל דף מודפסים מספר של צבעים אשר קרובים אחד לשני בגוון או צבעים אשר שייכים לקבוצה מסוימת (כמו: זהב, כסף וצבעים מטאליים). דפים אלה מאוגדים כמניפה בה אפשר לדפדף בהתאם לצורך.
הרעיון העומד מאחורי מניפת הצבעים של פנטון הוא היכולת לתת למעצבים כלי להתאמה מרבית של צבעים בעבודות אשר עברו לשלב הביצוע והיצור. שיטה זו אומצה בידי רוב מפיקי הדפוס וגרפיקאים. שיטת מניפת הצבעים של פנטון מושרשת בעולם הדפוס והעיצוב ברמה גבוהה ביותר עד כדי כך שהמניפה הפכה לכלי עיצובי ואביזר הכרחי בארגז הכלים של מעצבים ואנשי דפוס. פאנטון ממליצה לרכוש מניפת הצבעים אחת לשנה מכיוון שעם הזמן הצבעים דוהים ונשחקים משימוש והמניפה מאבדת מדיוקה. התאמה מקסימלית תתקבל רק אם יתר הגורמים המשפיעים יתואמו כמו: (סוג ועובי נייר, חברה מייצרת לצבעים שבשימוש ואופן הטיפול במהלך ההדפסה).
בכל שנה מכריזה חברת הצבעים הבינלאומית על "צבע השנה"- הגוון שישפיע על האופנה ועל עיצוב הבית בשנה הקרובה.
מניפת הצבעים של פנטון.
במניפת הצבעים של פנטון יש לכל גוון מספר ותמונת צבע שמתקבל לאחר הדפסה. בנוסף מכילה המניפה "מתכונים" להכנת צבעים המבוססים על שיטת הפרוצס (CMYK). בשיטת CMYK משתמשים בארבעה צבעים - ציאן, מג'נטה, צהוב ושחור, אשר מודפסים אחד על השני בכמויות משתנות בהתאם לגוון המבוקש. רוב רובו של עולם הדפוס התעשייתי על ענפיו השונים מדפיס על יד שימוש בשיטת הפרוצס. שיטתה של חברת פנטון מתבססת על ערבוב ספציפי של פיגמנטי צבע ליצירת צבעים חדשים, צבעים אלו ידועים בשמם כ"צבע פנטון" (spot colors) והכוונה היא לצבע מוכן מראש, על ידי החברה המייצרת, בגוון ספציפי שלרוב אינו קיים בקשת הצבעים של הפרוצס שמותקן במכונת הדפוס בצורתו הסופית, בגלל השימוש בשיטה נפתחה האפשרות לייצור של צבעים מיוחדים, כגון: צבעים מטאליים וצבעים פלואורסצנטיים. רוב "צבעי הפנטון" (spot colors) נמצאים מחוץ לקשת הצבעים של הפרוצס, צבעים אשר אפשר על ידי פרוצס להדפיסם מסומנים במניפה בסימון מתאים ובנוסף ישנו תרשים כמויות ליצור הגוון המבוקש.
46 (מספר)
46 (במילים בלשון זכר: ארבעים וששה; בלשון נקבה: ארבעים ושש) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 45 ולפני 47.
במתמטיקה.
46 הוא מספר זוגי. 46 הוא המספר הזוגי הגדול ביותר אשר אינו יכול להרשם כסכום של שני מספרים שופעים.
46 הוא מספר משולשי ממורכז.
מנהרת גריניץ'
מנהרת הולכי הרגל גריניץ' (באנגלית: Greenwich foot tunnel) היא מנהרה להולכי רגל, העוברת מתחת נהר התמזה במזרח לונדון. המנהרה מקשרת בין רובע טאוור המלטס שבגדה הצפונית של הנהר לבין רובע גריניץ' שבגדתו הדרומית. המנהרה תוכננה על ידי המהנדס סר אלכסנדר ביני עבור מועצת העיר לונדון, והוקמה על ידי החברה הקבלנית ג'ון קוצ'ריין ושות' (John Cochrane &amp; Co).
עבודות הבנייה החלו ביוני 1899 והמנהרה נפתחה לציבור ב-4 באוגוסט 1902.
המנהרה החליפה מעבורת שעברה במקום זה, ונועדה לאפשר לעובדים המתגוררים בגדה הדרומית של התמזה להגיע למקום עבודתם במספנות וברציפים שהיו ממוקמות באייל אוף דוגס (אי הכלבים).