טקס ריקוד הקנים הוא התפתחות מודרנית של המנהג העתיק ה"אמקוואשו", טקס צניעות מסורתי במהלכו נאסר על נשים רווקות לקיים יחסי מין. במהלך הימים בהם נערך הטקס, על נשים בנות 18 ומטה ועל גברים בני 19 ומטה ללבוש ביגוד שמזהה אותם כאסורים למגע מיני. אדם שלא כיבד את החוק המסורתי, נקנס בחיה אחת, לרוב פרה. הגדרת מסגרת הזמן במהלכה הטקס מתקיים, נעשתה על ידי הצ'יף והייתה לא קבועה. בסיום תקופת הצניעות נשים שהגיעו לגיל נישואים רקדו מסביב לבית הצ'יף בבגדים מסורתיים צבעוניים.
מסורות.
ריקוד הקנים הוא צעדת נשים בהשתתפות עשרות אלפי משתתפות. לרוב, הנשים הצעירות רוקדות חשופות חזה, ולבושות בחצאיות מסורתיות העשויות חרוזים וגדילים. הן עונדות צמידים, שרשראות ועדיים שמסמלים את מעמדן המשפחתי ובאם הן מאורסות. הנשים נושאות עימן קנים ארוכים, המופקדים בהגיען אל המלך. מרבית המשתתפות הן צעירות בגילי העשרה, אך בצעידה באסוואטיני ישנן גם ילדות ואף פעוטות.
ריקוד הקנים באסוואטיני (סווזילנד).
בממלכת אסווטיני, ריקוד הקנים אומץ תחת שלטונו של הצ'יף סובהוזה השני בשנות ה-40 של המאה ה-20. הטקס הסווזי הוא בן שמונה ימים, כאשר תחילתו נחגגת באופן משפחתי ורק היומיים האחרונים הם חגיגה ציבורית שנערכת בכפר המלכותי לודז'ידזיני.
בשנותיה הראשונת של המסורת, הנשים הצעירות רקדו בפני המלכה על מנת להביע את נאמנותן כלפי משפחת המלוכה. הן הגיעו מכל רחבי הממלכה לבושות בבגדים צבעוניים, ושרו שירים בשבח המלכה. כיום, מתקיימת צעידה של נשים רבות לכבודו של המלך, שמטרתה לסמל את אחדותה של הממלכה. כמו כן, המלך עשוי להפוך את אחת המשתתפות לכלתו, כפי שעשה כבר 15 פעמים, מסוואטי השלישי, המלך אסוואטיני.
מסורת חדשה זו, התפתחה והתרחבה, ובשנים האחרונות בין שישים לשבעים אלף נערות ונשים מרחבי הממלכה עולות לרגל לבית המלוכה על מנת לרקוד בפני מסוואטי השלישי. עשרות אלפי הנשים מגיעות ברגל, באוטובוסים, בטרמפים, ואפילו נשלחות על גבי משאיות ממשלתיות ללודז'ידזיני.
ריקוד הקנים בקוואזולו-נטאל.
שבט הזולו חוגג את טקס הקנים במשך ארבעה ימים בתחילת ספטמבר כל שנה סביב הארמון המלכותי אמכובני שבדרום אפריקה. המסורת העתיקה חודשה באזור זה, בשנת 1991 על ידי המלך גודוויל ז'ולתיני, כאמצעי לעידוד צניעות ושמרנות מינית. המלך ראה בעיכוב פעילות מינית של נשים עד הנישואים כאמצעי לצמצום הפצתו של נגיף האיידס. על מנת להשתתף בטקס, על הנשים הצעירות לעבור בדיקת בתולין, כאשר הן יסומנו באופן פיזי אם הן היו פעילות מינית. עם זאת, עבור עשרת אלפים הנערות שמשתתפות בטקס מדי שנה, מהווה ריקוד הקנים טקס מעבר והתבגרות המסמל את הפיכתן לנשים. מוקד הטקס, והמקור לשמו הוא מצעד קני הנחל המבטא את הקשר המיתי העמוק של בני הזולו למסורת ולטבע.
כיום, ממשלת דרום אפריקה משתפת פעולה עם בית המלוכה של שבט הזולו על מנת לקדם במהלך האירוע זה לכידות חברתית ורעיונות חינוכיים. כך למשל בשנת 2016, חברי פרלמנט קידמו במהלך חגיגות הקנים את המאבק בסחר בבני אדם.
מחלוקת העירום ביוטיוב.
ב-2017 משתמשי יוטיוב שהעלו קטעים שצולמו בטקס ריקוד הקנים באסוואטיני, גילו כי הסרטונים שלהם סווגו כתוכן מוגבל גיל. אחד מהמשתתפים שהתוכן אותו העלה הוגבל היה לאזי דלמני, ראש חברת הפקות שפועלת לקידום, הגנה ושמירה של ערכים אפריקאים. המדיניות הרשמית של יוטיוב מאפשרת עירום כאשר התוכן הוא רלוונטי תרבותית או מכיל הקשר נכון. משום כך, דלמיני ארגן סדרת הפגנות נגד גוגל בהן טען כי יוטיוב הוא אתר גזעני ולא רגיש תרבותית. מאבקו של דלמיני הצליח, וחברת יוטיוב התנצלה והסירה את המגבלות על הסרטונים.
ביקורת.
המסורת השנתית של ריקוד הקנים, מעוררת לא פעם ביקורת ציבורית רחבה באסווטיני. העלות הגבוהה של הטקס אשר במרכזו עומדים המלך ונשותיו, משווים למשפחת המלוכה תדמית בזבזנית. ממלכת אסווטיני היא אחת מהמדינות העניות בעולם, בה 63 אחוזים מהאזרחים חיים מתחת לקו העוני. הטקס ההמוני, יחד עם המנהג לחלק לנשות המלך החדשות מכוניות BMW וארמון משלהן, אינם מתיישבים עם מצבה הכלכלי הקשה של הממלכה.
כמו כן, אסווטיני היא גם אחת המדינות בהן תפוצת מגפת האיידס היא מגבוהות בעולם. על כן, רבים רואים בריבוי הכלות הצעירות של המלך מסוואטי השלישי מסר שגוי לצעירים. למעשה, ב-2005, הטקס השנתי כלל את ביטולו של איסור מלכותי על קיום יחסי מין עם בתולות, שהוצא ב-2001 במטרה להאט את התפשטות האיידס במדינה. אלפי נשים צוו להסיר את צעיפי ההתנזרות שכרכו סביב צוואריהן על מנת לסמל עצמן כאסורות למגע. ימים בודדים לאחר שפרסם את תקנה זו, התחתן מסוואטי עם נערה צעירה וקנס את עצמו בפרה אחת. מהלך זה, הוביל למחאות רבות של צעירים על התנהלות המלך ביחס לצו שהוא עצמו קבע.
גם על טקס ריקוד הקנים שנערך על ידי שבט הזולו נמתחת ביקורת בשנים האחרונות. ארגוני נשים קוראים למארגני הטקס, בראשם מלך זולו גודוויל זווליטהיני לסיים את מנהג בדיקת הבתולין הנערך במהלכו. ארגונים אלו, טוענים כי הבדיקה היא פולשנית ופוגעת בזכויתיהן של הנשים הצעירות שעוברות אותה. בתגובה לכך, זווליטהיני טען כי אחת המטרות של בדיקת הבתולין יחד עם הטקס היא מעקב ומניעה של פגיעות מיניות בילדות.
ביבר הזכוכית (סרט)
ביבר הזכוכית (באנגלית: The Glass Menagerie) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1950 המבוסס על המחזה ביבר הזכוכית של טנסי ויליאמס שהשתתף גם בכתיבת התסריט ביחד עם פיטר ברניס. זה העיבוד הקולנועי הראשון למחזותיו של ויליאמס.
ב-1963 הופק סרט טלוויזיה ב-CBS וב-1973 ב-ABC. ב-1987 הופק רימייק בבימויו של פול ניומן (סרטו האחרון) עם ג'ואן וודוורד, ג'ון מלקוביץ וקארן אלן .
תקציר העלילה.
טום וינגפילד (ארתור קנדי) הוא ימאי בצי הסוחר. בעת עבודה במשמרת על האונייה הוא נזכר במשפחתו ממנה ברח, הגרה בדירה דלה בסנט לואיס, שם גר בעבר ביחד עם אימו אמנדה (גרטרוד לורנס) ואחותו הנכה והביישנית לורה (ג'יין ויימן). הוא מתחיל לדבר וסיפורו מתואר בסרט בפלשבק.
אבי המשפחה עזב את הבית לפני 16 שנים ואמנדה מתפרנסת כסוכנת מכירות לשבועון. היא מקבלת עמלה על כל מנוי ונאלצת להתחנן למנויים להמשיך את תקופת המנוי. אמנדה לא מפסיקה לספר לילדיה כמה היא הייתה יפה ומושכת כשהייתה צעירה. כמה גברים חיזרו אחריה עד שבחרה בגבר הלא נכון.
תום עובד במחסן נעליים. הוא אינו מרוצה מעבודתו וממשכורתו הדלה ובעיקר מתעצבן על אימו היורדת כל הזמן לחייו בפרטים קטנים. הוא מוצא פורקן לעצמו ביציאה לבילוי בלילות ושתיית אלכוהול למגינת ליבה של אמנדה.
לורה היא בחורה ביישנית ואימה מודאגת שתישאר בתולה זקנה. היא אוהבת להאזין לתקליטים ישנים ולשחק עם אוסף חיות זכוכית מיניאטורות שלה, בעיקר עם החד קרן. אמנדה שלחה אותה ללמוד הדפסה במכונת כתיבה אך היא נשרה משם לאחר מספר שיעורים והסתובבה בעיר בעיקר בגן החיות עד שאימה המיואשת גילתה זאת.
אמנדה מבקשת כל הזמן מטום שימצא גבר (gentelman caller) שיסכים לבוא ולהכיר את לורה.
עם טום עובד בבית החרושת בחור בשם ג'ים אוקונור (קירק דאגלס). טום מחליט להזמינו לביתו ומודיע זאת לאימו אמנדה. אמנדה מתרגשת מאוד, קונה לה וללורה שמלות מהודרות, מייפה את הדירה ומכינה ארוחת ערב מפנקת.
כשג'ים נכנס מכירה אותו לורה כמי שלמד איתה בתיכון ובתחילה מסתגרת בביתה ורק לאחר שכנוע היא מצטרפת אליהם. תום ואמנדה משאירים אותם לבד, קורית הפסקת חשמל ושינהם מתחילים לשוחח לאור נרות. ג'ים מחמיא לה על יופייה וכי נכותה לא מפריעה לו. הוא מבקש ממנה להתגבר על רגש הנחיתות שלה ומזמין אותה לרקוד איתו במועדון לילה סמוך. לורה מתחילה להתאהב בו ומזמינה אותו לבוא שוב אבל הוא מודיע לה כי הוא מאורס ועומד להתחתן בקרוב עם חברתו בטי.
אמנדה מאוכזבת ומטיחה בטום את האשמה בכך שהביא גבר העומד להתחתן. הוא אומר שלא ידע על כך, מתרגז ועוזב את הבית לצי הסוחר.
סוף הסרט שונה לעומת המחזה ופחות עצוב. רואים בו את לורה ואמנדה מחכות לגבר (gentelman caller) המתקרב לדירה כדי לפגוש בלורה.
פיאג'ו בוורלי
פיאג'ו בוורלי (באיטלקית: Piaggio Beverly) הוא קטנוע שנבנה במספר נפחי מנוע, מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, אשר מיוצר באיטליה משנת 2001.
יאקוב דה פורמנטרו
יאקובּ דה פורמנטרו (Jacob de Formentrou; נולד בין 1620 ל־1625 – נפטר לאחר 1668) היה צייר בארוק פלמי שפעל באנטוורפן שהתמחה בז'אנרים של חברות עליזות וציורי גלריה.
חייו.
מעט מאוד ידוע על חייו של יאקובּ דה פורמנטרו. בשנים 1640–1641 הוא מוזכר כתלמיד ברשומות של גילדת לוקאס הקדוש באנטוורפן. לאחר מכן הוא הפך למאסטר בגילדה ועדיין היה רשום ככזה בשנת 1659.
הציור "ג'נטלמן שחוזר לאחר ביצוע מוזיקה בכפר" משנת 1668 (נמכר בכריסטיס שבלונדון ב-10 בדצמבר 2010), הוא התיעוד האחרון של דה פורמנטרו.
יצירתו.
רק יצירות מעטות שלו ידועות. את כל אלה ניתן לסווג כציורי ז'אנר, בפרט ציורים בנושא "חברות עליזות" ותמונות גלריה.
חברות עליזות.
הציורים המעטים המיוחסים לדה פורמנטרו כוללים את ציורי "הגלריה לאמנות" ו"חברה אלגנטית על מרפסת", שניהם באוספים פרטיים כמו גם "משחק שש-בש". השניים הראשונים שייכים לז'אנר של החברה העליזה המתארת קבוצה של אנשים נהנתנים. הז'אנר היה פופולרי גם בפלנדריה וגם ברפובליקה ההולנדית במאה ה-17.
ציורי גלריה.