בבסיס נערכת הטירונות והאימון המתקדם (צמ"פ) של כלל לוחמי השריון, תומכי הלחימה של חיל השריון וכן גם קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון (קק"ש).
טמיר גונן כהן
טמיר גונן כהן (נולדה ב-25 בינואר 1997), היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל בשחייה המתמחה בסגנון פרפר ושותפה לשיא הישראלי לקבוצות במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
ביוגרפיה.
גונן כהן גדלה בהוד השרון. בגיל 6 החלה להשתתף בחוג שחייה בהרצליה. בהיותה בת 10 עברה עם משפחתה לאנגליה בשל עבודתה של אמה. בגיל 16 עברה להתאמן בפלימות' שבדרום-מערב אנגליה בתנאי פנימייה והתאמנה עם האלופה האולימפית רותה מיילוטיטה בהדרכתו של ג'ון ראד. בזמן שחייתה באנגליה הייתה שחיינית קבוצת בני הרצליה ובשנת 2012 עברה לקבוצת הפועל דולפין נתניה. כיום, היא לומדת ושוחה באוניברסיטת ג'ורג'יה טק שבאטלנטה.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 2012 סיימה גונן כהן במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.87 דקות, במקום שמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:30.85 דקות ובמקום 11 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 30.35 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2013 זכתה גונן כהן במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.33 דקות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (59.39 שניות) וחברתה לאגודה קרן זיבנר (1:00.50 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.13 שניות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:25.98 דקות.
סגנית אלופת ישראל.
באליפות בריטניה שנערכה בשפילד ביולי 2014 קבעה גונן כהן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 1:02.60 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט היא זכתה בשתי מדליות אישיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.32 דקות, אחרי קרן זיבנר (59.92 שניות) ולפני שיר וסרמן ממכבי קריית אונו (1:04.52 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:19.42 דקות, אחרי קרן זיבנר (2:15.43 דקות) ומרטינה מרקס ממכבי קריית אונו (2:19.06 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.30 שניות. נוסף לכך, היא זכתה במדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם טלי למקוף, זוהר שיקלר ושירז גלעדי בשיא ישראלי חדש של 8:32.02 דקות, שיפור לשיא בן ה-8 שנים של הפועל ירושלים (8:34.03 דקות), לפני הפועל ירושלים (8:33.00 דקות) ומכבי קריית אונו (8:45.90 דקות).
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה זכתה גונן כהן בשתי מדליות אישיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:17.53 דקות, אחרי קרן זיבנר שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:10.85 דקות ולפני מאי לווי ממכבי קריית אונו (2:19.84 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.15 דקות, אחרי עמית עברי (56.75 שניות) וקרן זיבנר (59.54 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.29 שניות.
באליפות בריטניה שנערכה בשפילד ביולי 2015 קבעה גונן כהן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 1:02.34 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא אישי חדש נוסף של 2:18.29 דקות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט היא זכתה בשתי מדליות אישיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:20.20 דקות, אחרי קרן זיבנר שקבעה שיא ישראלי בינלאומי חדש של 2:13.52 דקות ולפני קטרין שפיר ממכבי נהריה (2:20.42 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.33 דקות, אחרי עמית עברי (59.54 שניות) וקרן זיבנר (1:01.20 דקות).
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנתניה בתחילת דצמבר אותה שנה היא סיימה במקום 18 במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:15.86 דקות ובמקום 35 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:01.88 דקות.
אלופת ישראל בבריכת 25 מטר.
שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה זכתה גונן כהן בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.66 דקות, לפני קטרין שפיר ממכבי נהריה (1:02.68 דקות) ואורי פרייבך מהפועל עמק חפר (1:02.94 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:15.84 דקות, אחרי קרן זיבנר שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:09.69 דקות ולפני קטרין שפיר (2:17.36 דקות).
סטיב מנוצ'ין
משהו בלבבה
משהו בלבבה הוא אלבומה השישי של הזמרת נורית גלרון, שיצא בשנת 1986.
הפקה.
בשנת 1986, בהפקה של אילן וירצברג ואלונה טוראל כיועצת מוזיקלית יצא אלבומה השישי של נורית גלרון "משהו בלבבה" שהיה בעל גוון יותר רוקיסטי מקודמיו.
האלבום כלל שירים בולטים כמו: "שיר אהבה" ("משהו בלבבה") שאותו כתב נתן זך, "זה הגשם" של יונה וולך ו-"נפרדנו כך" ("שיר אהב"ה") של לאה גולדברג בלחן של מירון מינסטר.
כמן כן נכללו באלבום שירים שכתבה גלרון בעצמה: "אתה הרי יודע", שהוא שירה הראשון שכתבה ו-"בגובה שווה" ("שקר הקשר").
וירצברג וטוראל יצרו לשירה הכואבת של גלרון ליווי שהיה בדרך כלל רוקי-בלוזי חזק יחסית לתקליטיה הקודמים.
רמבאי רנדה
רמבאי רנדה (במראטהית: रमाबाई रानडे; ינואר 1863 – 1924) הייתה עובדת רווחה הודית ואחת מהפעילות הראשונות למען זכויות נשים בהודו מאה ה-19. היא נולדה למשפחת קורלקר (Kurlekar) ב-1863. בגיל 11, השיאה אותה משפחתה למהדב גובינד רנדה (Mahadev Govind Rande), הוגה דעות ורפורמטור חברתי שהיה מבוגר ממנה ב-21 שנים. בתקופה זו, נשים לא הורשו ללכת לבית הספר וללמוד קרוא וכתוב. בעידוד בעלה למדה רמבאי קריאה וכתיבה בשפת אימה, מראטהי, ואחר כך גם באנגלית ובבנגלית. עד מהרה, החלה גם בפעילות חברתית והקימה את "המועדון החברתי של נשות ההינדו" במומבאי, שעודד נשים להשמיע את קולן בחברה. הייתה מייסדת ונשיאה של "seva sadan society" בפונה, וכן, פתחה בית ספר מפורסם לבנות בפונה. רמבאי הקדישה את חייה לשיפור תנאי החיים של נשים.
תחילת דרכה.
רמבאי רנדה נולדה ב-25 בינואר 1863 במשפחת קולקר שחיה בכפר קטן, בשם דבראשטרה במחוז סאנגלי במהרשטרה. אביה לא שלח אותה ללמוד, כמנהג אותם ימים. בשנת 1873 השיאו אותה, כשהיא בת 11, למהדב גובינד רנדה, בוגר אוניברסיטת מומבאי, פרופסור לאנגלית וכלכלה בקולג' אלפינסטון ומתרגם, שהיה גם חלוץ בתנועת השינוי החברתי של הודו. בעלה נלחם נגד העדר הזכויות של טמאים, נגד נישואי ילדים וסאטי. הוא הקדיש זמן כדי ללמד אותה למרות התנגדות המשפחה, והיא הפכה לאישה לוחמת למען שוויון ורפורמות במצב הנשים בזכות עצמה. מאמציה הופנו תמיד להעצמת נשים לקראת עצמאות כלכלית והסתמכות על עצמן.
חינוך.
רמבאי רנדה שמה לעצמה למשימה לרכוש השכלה ולהתקדם כשותפה בחיים פעילים לצד בעלה. בתחילה הוא לימד אותה כתיבה וקריאה במרטהי, היסטוריה, גאוגרפיה, מתמטיקה ואנגלית. הם קראו עיתונים ודנו בנושאי אקטואליה ורנדה גילתה אהבה לספרות אנגלית. באוטוביוגרפיה שלה "Amachya Ayushyatil Athavani" היא מתארת את חיי הנישואים שלה. פרסמה גם אוסף של הרצאות בעלה בנושאי דת.
ההופעה הפומבית הראשונה שלה הייתה בתיכון מקומי, בנאום שבעלה כתב עבורה, אך עד מהרה שלטה היטב באמנות הדיבור בציבור באנגלית ובשפה המקומית. הנאומים שלה היו תמיד פשוטים, ונוגעים ללב. היא החלה לעבוד עבור Prarthana Samaj בבומביי, ארגון לשינוי חברתי ודתי. היא הקימה את סניף של arya manila samaj, ארגון נשים בעיר. מ-1893 עד 1901 הייתה פעילותה החברתית בשיא. היא הקימה מועדון הינדו ספרותי לנשים בבומביי וקיימה שיעורי לימוד לנשים בשפות ידע כללי, חייטות ועבודות יד.
מותו של בעלה השפיע עליה מאוד. היא עזבה את בומביי ועברה לפונה, שם גרה בבית המשפחה ליד השוק. למשך שנה של פרישות. לאחר שנה זו חזרה ביתר שאת לפעילות והקימה ארגון נשים ראשון בבומביי. חייה עוד 24 שנים אחרי מות בעלה והקדישה מאמצים למען התעוררות חברתית, תיקון עוולות והקמת מוסדות חברתיים כמו seva sadan לשיקום נשים במצוקה. רמבאי רנדה עבדה&amp; למען נשים בתחומי חינוך, זכויות משפטיות, מעמד שווה, והעלאת מודעות. עודדה נשים רבות להיכנס למקצוע הסיעוד:באותו הזמן, המקצוע הזה נחשב אסור לנשים והייתה לכך התנגדות חברתית. כדי לעודד נשים להתגייס ללימודי המקצוע, טענה בפניהן:"האם לא אנחנו הנשים מטפלות באבא או אח כאשר הוא נופל למשכב? כל החולים הם אחינו ולסעוד אותם זו החובה הקדושה שלנו" . לקורס הראשון לסיעוד הגיעו בעיקר נשים צעירות ואלמנות. היא נחשבת לחלוצה בתחום זה וזכתה להוקרה מיוחדת על כך מארגון seva sadan.
עבודה עבור החברה.
רמבאי רנדה נכנסה לחיים הציבוריים ב-1870 אך רק אחרי מות בעלה זיהתה עצמה באופן ברור עם המאבק למען נשים בהודו. בתחילה ביקרה בקביעות בבית הסוהר המרכזי, ובמיוחד באגף הנשים, כדי לעורר הערכה עצמית אצל האסירות. ביקרה נערים במוסדות לעבריינים צעירים ובבתי חולים מקומיים. היא גם יצאה לגוג'ראט וקוטיאבר בשנת 1913 כדי לארגן סיוע לאוכלוסייה מוכת הרעב באזור. עד סוף ימיה המשיכה ללכת בזמן חגי העלייה לרגל ביחד עם מתנדבים מארגונה כדי לסייע לנשים המבקרות במקדש של Jñāneśvar. בפעילות זו הניחה את היסודות לסוג חדש של שירות חברתי לנשים. בשנת 1904, פנו אליה ramakrishna gopal bhandarkar, shri bhajenkar וארגון נשות הודו בבקשה לשיתוף פעולה בהובלה ותמיכתה של ארגון גג לנשים. המושב הראשון של הכינוס המשותף נערך תחת נשיאותה של רנדה רמבא בדצמבר 1904, בבומביי.
עבודה עבור נשים.