עונת 1996/1997 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-41 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 16 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1996/1997 היו הפועל ירושלים והפועל טייבה. העונה החלה ב-24 באוגוסט 1996 והסתיימה ב-24 במאי 1997. בתום העונה סיימה בית"ר ירושלים במקום הראשון וזכתה באליפות השלישית בתולדותיה. מלך השערים של העונה היה מוטי קקון מהפועל פתח תקווה שכבש 20 שערים.
בסיום העונה הפועל טייבה וצפרירים חולון נשרו לליגה הארצית. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1997/1998 היו הפועל אשקלון ועירוני אשדוד.
מחמוד
מחמוד (محمود) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו בערבית ומשמעותו משובח.
עונת 1997/1998 בליגה הלאומית
עונת 1997/1998 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-42 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 16 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. העולות החדשות שהצטרפו לליגה הבכירה לקראת עונה זו היו הפועל אשקלון ומכבי עירוני אשדוד. העונה החלה ב-2 באוגוסט 1997 והסתיימה ב-9 במאי 1998 בניצחון של בית"ר ירושלים בפעם השנייה ברציפות, לאחר שהבטיחה את התואר במחזור האחרון.
עונה זו זכתה לכינוי "עונת השרוכים", בעקבות פרשת "משחק השרוכים" שנערך במחזור הלפני אחרון של העונה. במשחק זה התמודדה בית"ר ירושלים מול הפועל בית שאן, ואילולא הייתה מנצחת במשחק הייתה קבוצת הפועל תל אביב מעפילה למקום הראשון. בדקות הסיום של המשחק נראה היה כי שחקני בית שאן אינם מתאמצים למנוע ספיגת שער, ובסופו של דבר הצליחה בית"ר להבקיע שער ניצחון שהבטיח לה את המקום הראשון, והפועל תל אביב הסתפקה במקום השני.
קשרה של בית"ר ירושלים, יוסי אבוקסיס, זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל, והמבקיע המצטיין של העונה היה אלון מזרחי ממכבי חיפה עם 18 שערים.
בסיום העונה הפועל באר שבע והפועל אשקלון ירדו ליגה. הקבוצות שעלו מהליגה הארצית לליגה הלאומית בתום העונה היו מכבי יפו והפועל צפרירים חולון.
סיפור העונה.
בית"ר ירושלים והפועל תל אביב התמודדו על תואר האליפות ראש בראש, כאשר הפועל תל אביב הובילה את הטבלה עד המחזור ה-13. אז הפועל תל אביב סיימה בתיקו 0-0 עם הפועל באר שבע, ובית"ר הצליחה לנצח את מכבי פתח תקווה ולטפס למקום הראשון. בית"ר החלה לסבול מפציעות והיעדרויות במהלך תקופה זו כאשר אלי אוחנה, כוכבה הוותיק קרע את הרצועה, ואישטוון שאלוי שבר את ידו, בנוסף שחקן הרכש בחלון העברות, ראובן עטר סובב את ברכו כבר באימונו הראשון בקבוצה, מה שלא מנע ממנו להשתתף במשחק הבכורה, שם קרע את הרצועה גם הוא - וסיים את העונה. פציעות אלו החלישו את הקבוצה ואחרי רצף של 2 תיקויים והפסד אחד של בית"ר, בתום המחזור ה-17 חזרה הפועל תל אביב להוביל את הטבלה ב3 נקודות. בית"ר אף לא הצליחה לנצח עד למחזור ה-20 והפער גדל. למזלה של בית"ר רצף ניצחונות העמיד אותה במחזור ה-25, מרחק של הפרש שערים מול היריבה על התואר הפועל תל אביב, ובמחזור זה 2 המתמודדות נפגשו למשחק עונה באצטדיון בלומפילד בו ניצחה בית"ר 1-0 וחזרה להוביל את הליגה בפער של 3 נקודות. עד המחזור ה29 הספיקה הפועל לצמצם את הפער מבית"ר לכדי נקודה אחת בלבד. במחזור זה נפגשה בית"ר מול הפועל בית שאן שנלחמה על חייה בליגה, והפועל תל אביב אירחה בביתה את הפועל פתח תקווה שאיבדה מבחינתה עניין ספורטיבי בליגה.
מהלך המחזור הלפני אחרון (29).
בגלל חשיבות המחזור והשפעתו על גורל האליפות - כל המשחקים באותו המחזור יועדו להתקיים באותה השעה ובמגרשים הביתיים של הקבוצות, אולם בית שאן אירחה את בית"ר באצטדיון קריית אליעזר ולא בביתה בגלל החלטת המשטרה - שחששה שיגרם אסון עם הקהל הרב של בית"ר שהיה צפוי להגיע לאצטדיון מפאת צפיפות ודוחק, באם יתרחש באצטדיון בעל קיבולת נמוכה כמו האצטדיון הביתי של בית שאן, ובנוסף המשחק של בית"ר החל באיחור של כ-10 דקות על יתר המשחקים בגלל בקשת אנשי הטלוויזיה ששידרו את המשחק לצרכיהם הלוגיסטיים.
המשחק הראשון שהתחיל היה זה של הפועל תל אביב מול הפועל פתח תקווה
משחק זה היה אגרסיבי וללא אירועים רבים ליד שני השערים (במהלכו ספגו הקבוצות 2 כרטיסים אדומים - אחד לכל קבוצה), אך הסתיים ב0-1 וניצחונה של הפועל תל אביב לאחר שער של כפיר אודי בדקה ה-76 שהצליח להבקיע אחרי ניסיונות רבים. משחק זה הסתיים בזמן שבמשחק בחיפה הייתה הדקה ה80 לערך ובית"ר עדיין הובילה את המשחק, אך בדקה ה-86 כבשה הפועל בית שאן שער שוויון - אוהדיה של הפועל תל אביב ששמעו על הבשורה מחיפה החלו לשמוח ופרצו לכר הדשא בבלומפילד על מנת לחגוג את התואר שהיה במרחק ניצחון אחד, אך בדקה ה-93 בהתקפה האחרונה של המשחק הצליחה בית"ר לכבוש שער יתרון, והמשחק נגמר ב3-2 לבית"ר, שהייתה מרחק של ניצחון ביתי אחד מלקחת את תואר האליפות באופן סופי.
תיאור המשחק.
משחק זה החל בהפתעה גדולה כאשר דווקא הפועל בית שאן עלתה ליתרון מרגליו של אג'יץ' בדקה הרביעית. בית"ר החלה בהתקפות רבות וניסתה להשוות את המשחק אך ללא הועיל, ובמקביל הציגה משחק הגנה נרפה והפקירה את ההגנה. בדקה ה-37 נגע שחקן בית"ר שמוליק לוי בידו בכדור שהיה בדרך לשער על קו השער, השופט אייל צור שלף לעברו את הכרטיס האדום הישיר וקבע בעיטת עונשין מ-11 מטר לזכות בית שאן. איתן טייב בעט את כדור העונשין, אך החטיא מעל השער והחמיץ את הפנדל. בית"ר המשיכה לתקוף על מנת להשיג שער, ודקה בתוך תוספת הזמן של המחצית הראשונה, השווה חלוץ בית"ר אישטוון שאלוי בנגיחה אחרי בישול של יוסי אבוקסיס. המחצית השנייה נפתחה במספר דקות איחור מפני שחיכו לשוער בית"ר קורנפיין שהתעכב בעלייה למחצית השנייה. בדקה ה-62 כבש שחקן בית"ר, יוסי אבוקסיס מבעיטה חופשית מכ-17 מטרים. המשחק התנהל באיטיות לאחר שנודע לשחקני בית שאן במהלך המחצית השנייה שנשארו בליגה ולמעשה איבדו עניין מבחינתם לכאורה. בדקה ה-86 כבש המגן הצעיר של בית שאן, אלמוג חזן, שער מכ-25 מטרים אלכסונית לשערו של קורנפיין בבעיטה מדויקת לחיבורי השער והשווה את המשחק. בית"ר בדקות אלו הרבתה להחמיץ מצבים טובים מאוד לכיבוש שער ובית שאן הציגה משחק הגנה נרפה. בדקה ה-93, כדקה לפני סיום תוספת הזמן שקבע השופט צור, כבשה בית"ר שער מכדור שהחל בקרן כאשר אבוקסיס מסר כדור מהאגף, נוצרה ערבוביה ברחבה ואף השוער קורנפיין שהיה באזור ועלה לנסות לכבוש בניסיון האחרון, ניסה לבעוט לשער, לאחר מכן הכדור נהדף על ידי שחקן בית שאן, ג'אמיל חאדר - אל פישונט שבעט מקרוב אל השער והחזיר לבית"ר את היתרון. מיד לאחר השער פרצו אוהדי בית"ר ירושלים אל כר הדשא והמשחק נעצר למשך דקות רבות, כאשר ברקע באמצעות מערכת הכריזה של האצטדיון, ביקש יו"ר בית"ר דאז - משה דדש מהאוהדים לצאת מכר הדשא כדי שיוכל השופט לחדש את המשחק ולקבוע את סיומו - אחרת בית"ר תקבל עונש בבית הדין של ההתאחדות לכדורגל. המשחק חודש למספר רגעים כאשר האוהדים נמצאים מחוץ לקווי המגרש - והשופט צור קבע מיידית את סיומו החוקי בניצחון 3-2 לבית"ר.
תגובות למשחק.
אחרי המחזור והמשחק של בית"ר בפרט, החל עליהום תקשורתי על קבוצת הפועל בית שאן, שחקניה ובראשם איתן טייב (במהלך האחרון של המשחק בדקה ה-93, נצפה שחקן בית שאן, איתן טייב כאשר הוא קושר את שרוך הנעל שלו בזמן הוצאת כדור הקרן ומכאן השם "משחק השרוכים"), והנהלת הקבוצה ש"מכרו" את המשחק ועל שופט המשחק אייל צור בטענות לחוסר ספורטיביות מצד השחקנים בדקות האחרונות וחלק מהעיתונאים טענו שהיה צריך לעצור את המשחק מחוסר ספורטיביות, וזאת לכאורה לאחר שהתברר להם שנשארו בליגה והמשחק למעשה הפך מבחינתם לחסר ערך. אף הושמעו קולות למכירת המשחק - טענות שנבדקו, ובדיעבד לא הוכחו מעולם (באמצעות חקירה שנפתחה ובדיקת פוליגרף שנעשתה לשחקני בית שאן). בנוסף הושמעו גם טענות כלפי החלטת המשטרה לקיים את המשחק מחוץ לאצטדיון הביתי המקורי של הפועל בית שאן ובכך לתת לבית"ר יתרון מסוים. בית"ר מבחינתה שללה את כל הטענות וחגגה את הניצחון שהוביל אותה למחזור האחרון בהפרש נקודה עם משחק ביתי כנגד מכבי פתח תקווה שכבר איבדה עניין בליגה.
סוף העונה.
הפועל תל אביב ובית"ר ניצחו את המשחקים שלהם, מה שהשאיר את בית"ר במקום הראשון בתום המחזור ה-29.
במחזור האחרון (המחזור ה-30) התארחה מכבי פתח תקווה בטדי למשחק האחרון של העונה, והפועל תל אביב יצאה למשחק חוץ נגד הפועל אשקלון. הפועל תל אביב ניצחה בחוץ 3-2, אך בית"ר ניצחה בבית 1-0 וחגגה את האליפות הרביעית בתולדותיה בהפרש נקודה אחת בלבד על פני הפועל תל אביב.
דרך פנחס רוזן
דרך פנחס רוזן היא חלק מציר האורך המרכזי שחלקו עובר בצפון-מזרח תל אביב - כביש 482 הוא 'דרך הרצליה' ההיסטורית. כביש 482 נקרא בעבר, לכל אורכו, בתל אביב, דרך משה סנה. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 שונה שם חלקה הדרומי של דרך משה סנה לדרך פנחס רוזן. בדרום גובלת דרך פנחס רוזן בגשר ורחוב מבצע קדש בבני ברק, שמצידו המערבי תחום השיפוט של רמת גן ומצידו המזרחי תחום השיפוט של בני ברק.
מבנה.