במהלך מלחמת העולם השנייה פעל קולף בשורות המחתרת ההולנדית נגד הגרמנים. במקביל פיתח את הכליה המלאכותית המתפקדת הראשונה. ב-1943 טיפל בדיאליזה בחולה הראשון ופתח את הפתח לטיפולי דיאליזה בחולי אי ספיקת כליות בעולם כולו. ב-1945 הציל טיפול הדיאליזה שלו את חייה של חולה שלקתה באי ספיקת כליות חריפה. ב-1946 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת חרונינגן על מחקר בתחום הדיאליזה.
לאחר המלחמה החל קולף לתרום את מכונות הדיאליזה שפיתח למוסדות בארצו ומחוץ לה כדי להפיץ את הידע אודות הטכנולוגיה החדשה. המכונה שתרם לבית החולים מאונט סיני בניו יורק שימשה ב-1948 לביצוע טיפול הדיאליזה הראשון בארצות הברית.
ב-1950 עבר קולף לארצות הברית ולימים התאזרח בה. עבד בקליבלנד קליניק, שם היה שותף לפיתוח מכונת לב-ריאה ושיפר את מכונת הדיאליזה שלו. בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל בבוסטון פיתח את הכליה המלאכותית הראשונה להשתלה, כלית קולף-בריגהאם. ב-1967 מונה לראש מחלקת האיברים המלאכותיים והמכון להנדסה רפואית באוניברסיטת יוטה. שם היה שותף עם אחד מתלמידיו, רוברט ג'ארוויק, בפיתוח הלב המלאכותי הראשון, שהושתל לראשונה בחולה ב-1982.
ב-1976 התמנה קולף לחבר האקדמיה ההולנדית המלכותית לאמנויות ומדעים.
קולף מת בפנסילבניה שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-98.
השפעה והכרה.
קולף נחשב לאבי האיברים המלאכותיים ולאחד מהרופאים הידועים ביותר במאה ה-20. הוענקו לו 12 תוארי דוקטור לשם כבוד ממוסדות בכל רחבי העולם והוא זכה ב-120 פרסים, לרבות פרס הארווי, פרס יפן ואות אלברט לסקר למחקר קליני רפואי. ב-1990 נכלל ברשימת 100 האנשים החשובים ביותר במאה ה-20 של המגזין לייף. בשנת 2003 היה מועמד לקבלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
רוסלין סאנצ'ס
רוסלין (רוזלין) סאנצ'ס רודריגז (בספרדית: Roselyn Sánchez Rodríguez; נולדה ב-2 באפריל 1973) היא שחקנית, זמרת, רקדנית ודוגמנית פוארטו ריקנית. מוכרת בשל תפקידה כסוכנת המיוחדת אלנה דלגאדו בסדרה "ללא עקבות".
ביוגרפיה.
סאנצ'ס נולדה בסן חואן שבפוארטו ריקו, הצעירה מארבעה ילדים. בגיל שמונה עשרה נסעה לניו יורק ולקחה שם שיעורי משחק, ריקוד ופיתוח קול, שנה לאחר מכן חזרה לפוארטו ריקו ושיחקה בתפקיד קטן בסרט הקולנוע "קפטן רון" לצד קורט ראסל ומרטין שורט שצולם בחלקו במדינתה.
ב-1993 זכתה בתחרות יופי הנקראת "מיס פוארו ריקו פטיט".
ב-1999 שיחקה למשך 2 פרקים בסדרה "" ברשת FOX.
בשנת 2001 שיחקה בסרט "שעת שיא 2", סרט ההמשך לשובר הקופות "שעת שיא", בכיכובם של ג'קי צ'אן וכריס טאקר.
בשנת 2003 גילמה את הבלשית אלנה מסיאס לצדו של אד אוניל בסדרת המשטרה "רשתות אל. איי." של רשת ABC.
בשנת 2005 החלה לשחק את התפקיד של הסוכנת המשטרתית אלנה דלגאדו בסדרה "ללא עקבות", תפקיד אותו ביצעה עד 2009 וקיבלה עליו מועמדות לפרס NAACP Image.
היא הייתה אחת המועמדות לתפקיד של גבריאל סוליס בסדרה עקרות בית נואשות אך הפקת הסדרה ויתרה עליה עקב מבטאה הלטיני הכבד.
היא שיחקה במספר סרטי קולנוע וביניהם בסרט "בייסיק" וכמורה לבלט בסרט "תוכנית משחק" לצד דוויין ג'ונסון.
היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות "המופע של דרו קארי" ו"רופא להשכיר" וב-2003 הוציאה אלבום כזמרת.
בשנת 2013 החלה לגלם את דמותה של כרמן לונה, אחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה-קומית "עוזרות בית נחושות" שיצר מארק צ'רי לרשת הטלוויזיה Lifetime. הסדרה סיימה את שידוריה ב-2016 לאחר 4 עונות.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי של ג'יג'י מנדוזה בסדרת הדרמה האמריקאית "גרנד הוטל" ברשת ABC, לצדו של דמיאן ביצ'יר ובהפקה של אווה לונגוריה. עוד באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה הרומנטי של רשת הולמרק "טעם של קיץ" לצד בעלה אריק וינטר.
חיים אישיים.
סאנצ'ס נישאה ב-9 באוגוסט 1998 לשחקן האנגלי גארי סטרץ'. השניים התגרשו ב-15 באפריל 2001. לאחר גירושיה, היא התחילה מערכת יחסים עם זמר הסלסה הפורטו ריקני ויקטור מנואל. עם זאת, בדצמבר 2005 היא הודיעה כי סיימה את מערכת היחסים ביניהם.
בדצמבר 2007 התארסה לשחקן אריק וינטר לאחר שנתיים של זוגיות יחד. הם התחתנו ב-29 בנובמבר 2008 בסן חואן, פוארטו ריקו. לבני הזוג יש בת, סבלה (ינואר 2012), ובן, דילן (נובמבר 2017).
סאנצ'ס תומכת בזכויות בעלי החיים וחברה בארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים.
ניגמטילה יולדאשב
ניגמטילה טולקינוביץ' יולדאשב (באוזבקית: Nig‘matilla To‘lqinovich Yo‘ldoshev; נולד בטשקנט ב-5 בנובמבר 1962) הוא מדינאי אוזבקי, שכיהן כנשיאה בפועל של אוזבקיסטן מות אסלאם קרימוב ב-2 בספטמבר 2016 עד 8 בספטמבר 2016.
ביוגרפיה.
סנאטור ויושב ראש הסנאט האוזבקי מ-22 בינואר 2015.
השתלם בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת טשקנט ועבד במשרד התביעה הכללית באוזבקיסטן משנת 1987.
בשנת 1999 מונה לעמוד בראש מחלקת החקירות הראשית של משרד התובע הכללי, ובשנת 2000 היה אחראי לפיקוח על ביטחון הפנים.
בשנים 2003-2006 מונה ליועץ הנשיאותי לענייני תיאום בין זרועות הביטחון, ובשנים 2006-2008 עמד בראש המחלקה למאבק בפשעי מס במשרד התובע הכללי.
עד 2011 כיהן כסגן התובע הכללי האוזבקי, ולאחר מכן מונה לתפקיד שר המשפטים, תפקיד שמילא עד ינואר 2015 עת נבחר לעמוד בראש הסנאט האוזבקי.
בהתאם לסעיף 96 בחוקה האוזבקית, עקב מות נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב הוא הפך לממלא מקום נשיא אוזבקיסטן.
פלורנטין פוגבה
פלורנטין פיילי פוגבה (בצרפתית: Florentin Peilé Pogba; נולד ב-19 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הבלם בסושו ובנבחרת גינאה בה משמש גם קפטן. פלורנטין הוא אחיו הגדול של הכדורגלן פול פוגבה.
קריירה.
פוגבה נולד בקונאקרי, בירת גינאה, וכשהיה בן 8 חודשים עבר עם משפחתו לצרפת. פוגבה החל לשחק כדורגל בקבוצות נוער באיל-דה-פראנס. בשנת 2007 עבר למחלקת הנוער של סלטה ויגו הספרדית שם שיחק כשנתיים. בשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של סדאן הצרפתית. לאחר כשנתיים מוצלחות בקבוצת הנוער חתם פוגבה לעונה אחת בקבוצת הבוגרים של המועדון. בשנת 2012 נמכר לסנט אטיין תמורת חצי מילון אירו, אך הושאל בחזרה לסדאן לעונה אחת. בסך הכל רשם 44 הופעות ליגה ו-4 שערי ליגה במדי הקבוצה. לאחר מכן חזר לסנט אטיין וב-3 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. ב-17 באוגוסט 2016 כבש את שער הניצחון נגד בית"ר ירושלים בפלייאוף הליגה האירופית בניצחון 2-1. ב-31 בינואר 2018 חתם פוגבה לשנה וחצי בגנצ'לרבירליגי הטורקית. ב-5 בפברואר 2019 חתם באטלנטה יונייטד מה-MLS. ב-27 במאי 2020 חזר לצרפת וחתם בסושו.
נבחרת לאומית.
משנת 2010 משחק פוגבה בנבחרת גינאה בה משמש גם קפטן.
חיים אישיים.
שני אחיו של פוגבה כדורגלנים אף הם: אחיו התאום, מתיאס פוגבה, כדורגלן נבחרת גינאה, ואחיו הצעיר, פול, כדורגלן יובנטוס ונבחרת צרפת.
האחיות גרימקה
אלפונסו
מוחמד זאהיר שאה
מוחמד זאהיר שאה (בפשטו: محمد ظاهرشاه, בפרסית: محمد ظاهر شاه; 16 באוקטובר 1915 - 23 ביולי 2007) היה המלך האחרון של אפגניסטן, מ-1933 ועד שהודח בהפיכה ב-1973. לאחר שובו מהגלות, קיבל בשנת 2002 את התואר "אבי האומה" האפגנית, בו החזיק עד מותו.
רקע משפחתי וראשית חייו.
זאהיר שאה נולד ב-16 באוקטובר 1915 בקאבול שבאפגניסטן. הוא היה בנו של מוחמד נאדיר שאה, חבר בכיר במשפחת המלוכה אשר על פי המסורת מיוחסת לשאול המלך, והוא נחשב למפקד העליון של הצבא האפגני תחת המלך לשעבר חאן אמאנאללה. נאדיר שאה תפס את השלטון לאחר שהוציא להורג את המלך הקודם, חביבואללה ראזי ב-10 באוקטובר 1929. אביו של מוחמד זאהיר, בנו של סרדר מוחמד יוסוף חאן, נולד בדהרה דון, הודו הבריטית, לאחר שמשפחתו שהוגלתה בעקבות המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה. נאדיר שאה היה צאצא של סרדאר סולטן מוחמד חאן טלאהי, אחיו למחצה של אמיר דוסט מוחמד חאן. סבו, מוחמד יחיא חאן (חמיו של אמיר יעקוב חאן) היה הממונה על המשא והמתן עם ההנהגה הבריטית על אמנת גנדאמאק (Gandamak). לאחר הפלישה הבריטית בעקבות הריגתו של סר לואיס קווניארי ב-1879 יעקוב חאן, יחיא חאן ובניו והנסיכים מוחמד יוסוף חאן ומוחמד עאסף חאן נתפסו על ידי הבריטים והועברו למשמורת תחת הראג' הבריטי, שם הושארו בכוח עד ששני הנסיכים הוזמנו חזרה לאפגניסטן על ידי אמיר עבדור רחמן חאן בשנה האחרונה למלכותו (1901). בתקופת שלטונו של אמיר חביבואללה הם קיבלו את התואר בני לווייתו של המלך.
זאהיר שאה התחנך בכיתה מיוחדת עבור הנסיכים בתיכון חאביבה בקאבול. הוא המשיך את לימודיו בצרפת, שאליה אביו נשלח בשליחות דיפלומטית, ולמד במכון פסטר ובאוניברסיטת מונפלייה. כשחזר לאפגניסטן הוא עזר לאביו ולדודיו להחזיר את הסדר ולהשיב את שליטת הממשלה לאחר תקופה של אי סדר במדינה. הוא נרשם מאוחר יותר לבית הספר למקצועות חי"ר ונתמנה ליועץ חשאי. זאהיר שאה כיהן בתפקידים ממשלתיים כסגן שר המלחמה ושר החינוך. זאהיר שאה היה דובר פשטו, פרסית וצרפתית.
המלך האחרון של אפגניסטן.
זאהיר חאן הוכתר למלך (השאה) ב-8 בנובמבר 1933, בגיל 19, אחרי רצח אביו מוחמד נאדיר שאה. בעקבות עלייתו על כס המלוכה הוא קיבל את התואר המלכותי "בוטח באלוהים וחסיד האסלאם". במשך שלושים השנים הראשונות הוא לא שלט ביעילות וויתר מכוחו לטובת דודיו מצד אביו, מוחמד האשם חאן ושאה מחמוד חאן. תקופה זו התאפיינה בטיפוח יחסי החוץ של אפגניסטן עם הקהילה הבינלאומית, בתוך כך בשנת 1934, אפגניסטן הצטרפה לחבר הלאומים תוך קבלת הכרה רשמית מארצות הברית. עד סוף שנות ה-30 אפגניסטן הגיעה להסכמים על סיוע וסחר חוץ עם מדינות רבות, בעיקר גרמניה, איטליה ויפן.