Introduction, אלבום הבכורה של פארקס, מכר למעלה מ-400,000 עותקים. לאחר שהוציא לאור את הסינגל השני מתוך האלבום, שמו "Cry", התרחקה פארקס מאור הזרקורים כדי לפנות זמן לעבודה על האלבום השני שלה "Honesty". השירים באלבום נכתבו על ידי פארקס ובשיתוף עבודה עם כותבים ומפיקים אחרים, כמו גרג וולס, ג'ון ריינולדס, פיטר ג'ון וטס וג'ודי צוק.
האלבום והסינגל הראשון מתוכו ראו אור באוקטובר 2005. מעריציה של פארקס זעמו על כך שפולידור, חברת ההפקות שלה, ביטלה את הוצאת השיר על גבי דיסק, ואפשרו הורדה של הסינגל באמצעות האינטרנט בלבד.
פארקס ערכה מסע הופעות בבריטניה במטרה לקדם את אלבומה החדש. כרטיסי ההופעות אזלו מבעוד מועד, וההופעות נערכו בלונדון, אדינבורו, מנצ'סטר, ברמינגהאם וקורנוול.
הסינגל השני מתוך האלבום "Honesty", יצא לאור בינואר 2006, והגיע למקום 56 במצעד הבריטי. מעריציה של פארקס הטילו את האשמה על חברת ההפקות שלה, בטענה שלא תרמה מספיק כדי לקדם את פארקס.
פארקס ופולידור הודיעו על סיום שיתוף הפעולה ביניהם בפברואר 2006, מיד לאחר שנערכה הופעה של פארקס ב"שפרדס בוש אמפייר", הופעה שהייתה מלאה עד אפס מקום. פארקס הודיעה באתר הרשמי שלה על כך שהיא לוקחת הפסקה בזמן הקרוב, בין השאר, כדי לשקול מספר הצעות שקיבלה מחברות הפקה שונות.
גדרינג
שפם
שפם הוא שיער הפנים שנמצא מעל לשפה העליונה, ומתחת לאף. בעל שיער באזור זה הוא בעל שפם. עם זאת נהוג לכנות בתיאור 'בעל שפם' אדם שמגלח את שיער הפנים אך לא את אזור השפם. אדם בעל שפם שיש לו שיער פנים נוסף מכונה "בעל זקן".
הסיבות לגידול שפם מגוונות. בחלק מהמקרים מדובר בעניין אסתטי. במקרים אחרים מדובר בעניין תרבותי. חלק מן הפסיכולוגים טוענים שגידול זקן ושפם נובע מסיבות פסיכולוגיות, כגון רצון להסתרה של חלק מהפנים.
קצינים באנגליה החלו לגדל שפם משום שלא יכלו לגדל זקן בזמן מלחמה, והשפם שימש כתחליף לזקן כסמל לגבריות.
שפם "מטופח" הוא שפם שבעליו מקדיש לו זמן ומאמצים. הטיפוח מתבטא בעיקר בגזימה שיטתית ומדויקת של גבולות השפם. כמו כן יש שמנים וקרמים שמריחתם על גבי השפם מעשירה את מראהו ומקנה לו ברק נפוצה ביותר היא "שעוות שפם" או "ווקס לשפם" שנועדה להחזיק את השפם. שפם "דק" הוא שפם שנוצר על ידי השארת החלק הצמוד לשפה העליונה וגילוח החלק הקרוב לאף. שפם זה נחשב לפחות גברי לעומת שפם רגיל.
שפם אצל נשים נחשב בתרבויות רבות לחיסרון אסתטי. נשים בעלות שפם מנסות בדרך כלל להיפטר ממנו בשיטות מגוונות. הסרת שפם אצל קוסמטיקאית נחשבת לטיפול שגרתי.
סוגי שפמים.
שפמים שונים נבדלים זה מזה בסגנון הגילוח ובעיצובו.
בישראל.
בקרב האוכלוסייה היהודית החילונית בישראל גידול שפם איננו אופנתי כיום והיה נפוץ יותר בעבר, בייחוד בקיבוצים. בשנים האחרונות חזרה הפופולריות של השפם בקרב הקהילה ההיפסטרית. בקרב האוכלוסייה היהודית הדתית מקובל יותר לגדל זקן מלא. בעבר התירו פקודות מטכ"ל לחיילים לגדל שפם מבלי להזדקק לאישור מיוחד. לפקודה זו היה סייג, שאיפשר למפקד להורות לפקודו לגלח את שפמו אם הדבר איננו הולם את הופעתו הצבאית. כיום נדרשים החיילים לקבלת אישור לגידול שפם.עם זאת,מהווה השפם את אחד מסימני ההיכר של נגד המשמעת בתרבות הישראלית.
בקרב האוכלוסייה הציונית דתית בישראל גידול שפם היווה סממן אופנתי בשנות השמונים והתשעים. בעל שפם קיבל את הכינוי החברתי "מזרוחניק".
גידול שפם נפוץ יותר בקרב ערביי ישראל, אם כי בקרב מוסלמים אדוקים נהוג דווקא לגדל זקן ולגלח את השפם.
מועצה אזורית הגליל העליון
מועצה אזורית הגליל העליון היא מועצה אזורית במחוז הצפון, הממוקמת בגליל העליון ובעמק החולה, בקצה הצפון מזרחי של מדינת ישראל. בתחומי המועצה 29 קיבוצים. בשטח השיפוט של המועצה ממוקמים בית ספר שדה חרמון וחוות ורד הגליל. 22 מהקיבוצים הם יישובי קו עימות מתוכם 7 יישובי גדר. ממוצע המרחקים בין כל יישובי המועצה הוא 20 ק"מ. במועצה 30 חברי מליאה ובראשם עומד גיורא זלץ, אשר מכהן בתפקיד זה משנת 2012. מועצה אזורית הגליל העליון משתרעת על שטח של כ־300,000 דונם ובגבול שיפוטה מצויות או גובלות 13 רשויות מקומיות.
גאוגרפיה.
גבולות שטח השיפוט של המועצה הם:
בשל שטחה הגדול של המועצה והטופוגרפיה באזור, נהוג לחלק את יישובי המועצה לשלושה: יישובי ההר, יישובי צפון עמק החולה ויישובי דרום העמק.
היסטוריה.
היישובים הראשונים במועצה האזורית הגליל העליון: איילת השחר וכפר גלעדי הוקמו בסביבות שנת 1916 (עד היום ניטש ויכוח מר בין ותיקי איילת השחר לוותיקי כפר גלעדי בשאלה מי הוקם ראשון), אולם ניתן לציין את תחילת ההתיישבות היהודית במקום ברכישת אדמות אזור תל חי, בשנת 1893, על ידי הברון רוטשילד.
התגבשות ראשונה לפעילות משותפת הייתה בשנת 1929, כאשר נציגי ארבע המושבות (מטולה, ראש פינה, משמר הירדן, יסוד המעלה) ושני הקיבוצים (כפר גלעדי, איילת השחר) באזור פנו יחדיו אל פיק"א בדרישה לסייע בפיתוח האזור. בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול בשנת 1936 הוקם ועד גוש שדאג לסלילת כבישים, הקמת מוסד אספקה משותף, הקמת שרות אוטובוסים, ייצוג היישובים בפני שלטונות המנדט הבריטי ופעילויות אחרות לביסוס האזור. בקשה של ועד הגוש להפוך למועצה אזורית סורבה על ידי שלטונות המנדט בגלל אי הרציפות בין היישובים. המועצה האזורית הוקמה לאחר הקמת המדינה, בתחילת 1950 במסגרת הקמת מועצות אזוריות בכל רחבי הארץ. המועצה כללה בעת הקמתה את היישובים: איילת השחר, בית הלל, הגושרים, הגוברים, החושלים, חולתה, יפתח, כפר גלעדי, כפר בלום, כפר סאלד, כפר הנשיא, להבות הבשן, מחניים, מלכיה, מנרה, מעין ברוך, משגב עם, נאות מרדכי, עמיר, רמות נפתלי, שדה נחמיה, שאר ישוב, שמיר ושורץ - משק דגים. לא נכללו במועצה האזורית המושבות אשר הוכרזו כמועצות מקומיות נפרדות.
היישובים היו מזוהים בעיקרם עם תנועת העבודה והתקשו לקבל את מושב משמר הירדן שהשתייך לבית"ר. באפריל 1951, למרות הוראה של משרד הפנים, התנגדו רוב חברי המועצה לקבלת מושב משמר הירדן, ממניעים פוליטיים. לאחר שתושבי משמר הירדן הגישו עתירה לבג"ץ שפסק לטובתם, החליטו במועצה האזורית לקבל את המושב. אולם אז קיימו במועצה האזורית בחירות נוספות שהוציאו את נציג משמר הירדן. בדצמבר 1951 הנושא נדון בוועדת הפנים של הכנסת.
עד שנת 1975 המועצה הייתה מורכבת מקיבוצים ומושבים. בעקבות תהליך של התגבשות מועצות אזוריות על בסיס זיהוי התיישבותי, פרשו המושבים והקימו מועצה אזורית עצמאית - מבואות החרמון. לאחר תהליך זה נותרו במועצה האזורית הגליל העליון קיבוצים בלבד.
רקע חברתי.
מבחינה כלכלית חברתית סובל הגליל העליון מבעיות שמאפיינות אזורי פריפריה מרוחקים מהמרכז: מיעוט תעסוקה לעובדים בעלי השכלה אקדמית, הגירה שלילית של צעירים, תשתיות לא מספקות בתחום התעסוקתי והפיזי. קיים מחסור בצירי תנועה מרכזיים, בהם רכבת ושדה תעופה פעיל, שמאפשרים נגישות גבוהה למרכז הארץ. כיום קיימים באזור שני שדות תעופה (בקיבוץ מחניים ובקריית שמונה), אשר לא פועלים באופן סדיר.
מועצה אזורית הגליל העליון ידועה כרשות מתקדמת מאוד בתחום החינוך, התרבות והתקשורת ונחשבת לרשות שמשקיעה הכי הרבה בישראל בתחום החינוך. בסקר שפרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נקבע כי היא הרשות שמשקיעה 12,500 שקלים בתלמיד לשנה. בעוד שהרשות שנמצאת במקום השני משקיעה 10,000 בתלמיד והממוצע הארצי עומד על כארבעת אלפים שקלים לתלמיד.
בתחום הבריאות: באזור הגליל העליון פועל בית החולים רבקה זיו בצפת.
במשך שנים, ולמעשה עד היום, סובל האזור גם מבעיות ביטחוניות של אזור קו העימות ובעיות הנובעות מאופיו הפריפריאלי של האזור. במהלך חמישים השנים האחרונות אירועו מספר תקריות ביטחוניות קשות ביישובי האזור. בהם חדירות מחבלים לקיבוצים, תקריות ירי וירי טילי קטיושה ופצצות מרגמה לעבר היישובים. במהלך מלחמת לבנון השנייה, שהתרחשה בשנת 2006, נורו 496 טילי קטיושה על קיבוצי הגליל העליון.
תהליכי התחדשות בקיבוצים.
כל יישובי המועצה עסקו ועוסקים בתהליכי התחדשות והרחבה, מתוך רציונל להתאים את חיי הקיבוץ המשתנה למציאות של היום. הקיבוצים עברו למודל ניהול חדש, שמאפשר התמודדות עם מגוון סטטוסים ביישוב הנובעים מחזרתם של בנים ומכניסת תושבים חדשים להרחבות קהילתיות. מועצה אזורית הגליל העליון מלווה את יישוביה בתהליכים השונים מתוך רצון להמשיך לשמור על ערכי המסורת של הגליל העליון, לצד פיתוח וחדשנות שימשכו אוכלוסיות חדשות.
כיום כל הקיבוצים נמצאים בשלבי סיום של תהליכים סטטוטוריים להרחבת היישוב, 20 הרחבות כבר הוקמו וביתר הקיבוצים פועלים מסלולי קליטה אחרים.
כ-800 משפחות הצטרפו בשנים האחרונות ליישובי המועצה שגדלה בשנים האחרונות בכמה אלפים ועומדת כיום על 18,300 תושבים לפי מרשם התושבים (דצמבר 2013).
תרבות וספורט.
על פי המסורת הקיבוצית, לתרבות חלק מרכזי בחיי הקהילה. ולכן גם התרבות היא נדבך חשוב בפעילות האזור. המועצה תומכת בכמה גופים שמטפחים את תרבות הספורט והפנאי באזור וכן מפיקה אירועי תרבות בקיבוצים ובאזור. כמו כן למועצה קבוצת כדור-סל מצליחה המשחקת בליגת העל "הפועל גליל עליון" אשר אולמה ממוקם בכפר בלום.
הגופים הפועלים בתחום זה הם: הקיבוצים, העמותה לקידום הספורט ותרבות הפנאי, מחלקת תרבות, מחלקת החינוך הבלתי פורמלי ומרכז קלור למוזיקה ולמחול.