גלישת קניונים היא פעילות שהפופולריות שלה הולכת ועולה והיא נערכת בעשרות מדינות בכל רחבי העולם.
סיכונים.
גלישת קניונים עלולה להיות כרוכה בסיכון ניכר: קניון עשוי להיות עמוק ותלול עד כדי שלא יאפשר הליכה בתוכו אלא יצריך טיפוס על צוקים וגלישה מהם. יציאה מקניון עמוק עשויה להיות קשה ביותר וכך גם הגשת עזרה לנמצאים בתוכו במקרה הצורך. בארצות שונות בעולם נמצאים קניונים באתרים רחוקים ממקומות יישוב, עובדה שרק מגבירה את הקושי לסייע למטיילים בהם שנקלעו לצרה.
סיכונים נוספים של גלישת קניונים:
הפופולריות הגוברת של גלישת קניונים והסיכונים הכרוכים בה הביאו להתפתחות מסגרות להדרכה במיומנויות הכרוכות בפעילות זו. מספר ארגונים ברחבי העולם מקיימים הדרכה שכזו ברמות קושי ומורכבות שונות ומציעים את שירותיהם של מדריכי גלישת קניונים מטעמם.
כרטיס נסיעה
כרטיס נסיעה, ובקצרה כרטיס, הוא מסמך קטן המאשר תשלום של דמי נסיעה בתחבורה ציבורית. לעיתים משמש הכרטיס גם כאמצעי לכניסה לאזור העלייה לתחבורה הציבורית וליציאה ממנו.
על כרטיס הנסיעה מוטבע מחיר הכרטיס, זיהוי ארגון התחבורה הציבורית שהנפיק אותו, ולעיתים פרטים נוספים, כגון יעד הנסיעה, זיהוי המושב שיוקצה לנוסע ותקופת התוקף של הכרטיס. כרטיס נסיעה פשוט תקף לנסיעה אחת בלבד, אך ישנם גם כרטיסים המשמשים לנסיעות אחדות, למשל במשך יום שלם, שבוע שלם ואף חודש שלם, בחברת תחבורה אחת או בשילוב של חברות תחבורה אחדות. לעיתים ישנם מחירים שונים לנסיעה באותו מסלול, עקב הבחנה בין איכות שונה של קרונות (מחלקה ראשונה לעומת מחלקה שנייה), או תוספת בעד מקום שמור.
רכישת כרטיס נסיעה נעשית אצל הנהג של אמצעי התחבורה, אצל כרטיסן היושב באמצעי התחבורה, בקופות בתחנה או במכונות אוטומטיות המיועדות לכך. את הכרטיס יש לשמור לביקורת במשך כל זמן הנסיעה.
בעבר כרטיסי נסיעה בישראל היו מודפסים מראש עם הערך הנקוב, אך במאה ה-21 הוחלפו בכרטיס המודפס במדפסת זעירה עם רכישת הכרטיס. רב-קו הוא כרטיס חכם המשמש כאמצעי תשלום במערכת התחבורה הציבורית בישראל. הכרטיס הונהג לראשונה בשנת 2008 ומשמש במקביל לכרטיסי הנייר השונים.
בעשור השני של המאה ה-21 החל שימוש בכרטוס אלקטרוני, שבו הכרטיס נשלח לסמארטפון של הרוכש ומוצג באמצעותו.
אלברטוס הגדול
ליבלי קובנר
לייבלי קובנר
ברבור
חוש חש והחושחשים
חוש חש והחושחשים (באנגלית: Gadget and the Gadgetinis) היא סדרה בת של חוש-חש הבלש בת 2 עונות ו-52 פרקים, ששודרה בערוץ YTV בצרפת וערוץ ג'טיקס בקנדה וישראל בשנת 2003.
זו הייתה סדרת הבת היחידה של "חוש-חש הבלש" ששודרה בישראל וגם בגרסה עברית.
את שיר הפתיחה בגרסה העברית ביצע קובי אשל.
חוש-חש פרש מעולם הבלשות ועכשיו הוא חבר וסגן הארגון "WOMP" - הארגון העולמי של כוחות העל. לחוש-חש הושתלו מספר גאדג'טים חדשים בגופו, ביניהם קסדה אדומה עם מדחף הליקופטר. הוא נעזר בקרן, שעכשיו בוגרת יותר, וברובוטים שלו שקרן בנתה, פידג'ט (Fidget) הכתום ודיג'ט (Digit) הכחול, המכונים "החושחשים". בדרכם במשימה הם נמצאים בקשר עם קרן, שמחליפה את מוח שעכשיו הוא המנקה של בית הארגון "WOMP". המפקח שפמון הוא עכשיו המלשינון של הארגון ומוחלף בקולונל שפמצ'יק (Nosehair), לשעבר חבר בלגיון החוץ הצרפתי.
הבדלים מין הסדרות המקוריות.
הסדרה הייתה שונה בהרבה משלוש סדרות הבת האחרות ובכלל מהסדרה המקורית:
ברווז כחול כנפיים
דוליכוס
דוליכוס (ביוונית עתיקה: Δόλιχος תרגום מילולי: "מרוץ ארוך") הייתה תחרות ריצה שהייתה חלק מהמשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. הדוליכוס היה המרוץ הארוך והקשה ביותר עבור רץ יווני.
הדוליכוס הראשון הידוע לנו, התנהל באולימפיה בשנת 720 לפנה"ס, וניצח בו אכנתוס (Ἄκανθος) מהעיר ספרטה.
ביוון העתיקה היו שני סוגים עיקריים של תחרויות ריצה, דיאולוס וסטאדיון. הדוליכוס היה ארוך יותר משניהם, והעדויות עליו סותרות מאוד זו את זו. סביר להניח שאורכו של הדוליכוס היה כאורכם של 8 עד 24 סטאדיונים, היינו כמעט חמישה קילומטרים. זו הייתה הריצה הארוכה ביותר שרץ היווני בתחרויות ספורטיביות, וככל הנראה ריצות מרתון מהסוג המקובל בימינו (42.195 מטרים) היו נדירות או שלא התקיימו כלל. הדוליכוס היה נפתח בתקיעת חצוצרה של פקידים מיוחדים שניצבו בקו הזינוק, כדי לוודא שכל המתחרים מתחילים מאותה נקודה. פקידים נוספים נעמדו בסוף המסלול, כדי להחליט על הזוכה ולוודא שאיש לא מרמה. במקרה שלא הגיעו להכרעה, המירוץ היה מתחיל מחדש. בניגוד למרתון בימינו, הדוליכוס לא היה מתנהל בשטח פתוח, אלא באצטדיון, שאותו היו הרצים מקיפים מספר פעמים.
כיום בתחרויות ריצה הרצים מתחילים בתנוחת כריעה, אולם ביוון העתיקה תנוחת הפתיחה הייתה ידיים פשוטות קדימה. הריצה נערכה לרוב בעירום, כמו רוב המשחקים ביוון העתיקה, והמסלול היה עשוי לרוב עפר כבוש מסומן בקו אבנים.
אווז כחול כנף
תם ולא נשלם
תם ולא נשלם הוא אלבום האולפן הראשון של ההרכב עילי בוטנר וילדי החוץ שיצא לאור בשנת 2013. ההרכב מורכב מהזמרים אדר גולד ואוהד שרגאי (יוצאי העונה השמינית של התוכנית "כוכב נולד"). האלבום זכה להצלחה רבה בקרב הקהל ויצאו ממנו סינגלים ושירים מוצלחים.
יוטיוב.
הסינגלים שיצאו זכו גם כן למיליוני צפיות באתר הסרטונים YouTube.
השיר הנצפה ביותר של ההרכב ב-YouTube הוא ״תם ולא נשלם״ שזכה ללמעלה מחמש וחצי מיליון צפיות.
החנית של לונגינוס
החנית הקדושה של לונגינוס
דנב (פירושונים)
קורפוס המשמר (האימפריה הגרמנית)
קורפוס המשמר (בגרמנית: Gardekorps) היה קורפוס של הצבא הפרוסי ולאחר מכן של צבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה מלחמת צרפת–פרוסיה, ומלחמת העולם הראשונה, ופורק יחד עם כל הצבא הקיסרי.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-20 בספטמבר 1814 כיחידה מיוחדת בתוך הצבא הפרוסי, וכמפקדו הראשון מונה קרל, דוכס מקלנבורג. מטה הקורפוס היה בברלין ובכפרים הסמוכים. במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה, פיקד על הקורפוס אוגוסט, נסיך וירטמברג. הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה ולחם בקרב קניגרץ. הקורפוס נותר חלק מהארמייה השנייה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ולחם עמה בקרב גרבלוט, קרב סדאן והמצור על פריז. לאחר הקמת הקיסרות הגרמנית, הפך הקורפוס לחלק מצבא הקיסרות הגרמנית, ושלא כמו יחידות אחרות בצבא הקיסרי שגויסו ממחוזות ספציפיים, חיילי קורפוס המשמר גויסו מכל רחבי הקיסרות.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, היה הקורפוס חלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הקורפוס נפרס בחזית המערבית, וכלל שתי דיוויזיות. כמפקדו מונה קרל פון פלטנברג. קורפוס המשמר נטל חלק במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתף בקרב על המארן. לאחר מכן השתתף בקרב איפר הראשון, כחלק מ"פלגת הארמייה פון פבק". במאי 1915 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, ולחם תחת פיקוד הארמייה ה-11 במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-14 במאי 1915 קיבל פון פלטנברג את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות. ב-24 בינואר 1917 פוטר פון פלטנברג ובמקומו מונה פרדיננד פון קוואסט. הקורפוס הוחזר לחזית המערבית והשתתף בקרב השני על האן, בתפקיד עד 9 בספטמבר ואז מונה למפקד הקורפוס אלפרד צו דוהנה-שלוביטן.
במהלך שנת 1918, הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הרביעית. ב-9 באפריל 1918 השתתף הקורפוס בהתקפה של הארמייה על הכוחות הבריטים לכיוון נמלי התעלה, במסגרת קרב איפר הרביעי שהיה חלק ממתקפת האביב, אך המתקפה נכשלה בכיבוש יעדיה. באוגוסט 1918 הותקפה הארמייה על ידי כוחות מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. הנסיגה נמשכה עד סיום המלחמה. הקורפוס פורק עם סיום המלחמה יחד עם כל הצבא הקיסרי.
פלציג
הדיוויזיה ה-78 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-78 (בגרמנית: 78. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרבות החזית המזרחית, ובכלל זה בקרב קורסק. לאחר מכן שונתה הדיוויזיה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-78, ולחמה בחזית המזרחית בקרבות שונים עד סוף המלחמה.
היסטוריה.
הדיוויזיה ה-78.
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בשטוטגרט. מרבית מגויסי הדיוויזיה היו מבאדן ומווירטמברג, ובהתאם לכך הסמל הראשוני של הדיוויזיה היה צללית של קתדרלת אולם. מפקדה הראשון של הדיוויזיה היה פריץ ברנד. הדיוויזיה הוצבה במילואים ולא השתתפה במערכה בפולין, וגם לא במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. עם זאת, בקיץ 1940 היא הוצבה ככוח כיבוש בבלגיה ובצרפת. ב-25 בנובמבר של אותה שנה נלקח מהדיוויזיה שליש מכוחה כדי לתגבר דיוויזיות אחרות, וכפיצוי היא קיבלה 4,000 טירונים שזה עתה גויסו. במאי 1941 הדיוויזיה הועבר למזרח פולין ושימשה שם ככוח כיבוש. במבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה תחת פיקודו של קורט גאלנקמף, והייתה חלק מהקורפוס ה-13 שהיה חלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה השתתפה בכיבוש סוקולוב פודלסקי וביילסק פודלסקי ונעה עד הניימן. לאחר מכן כבשה הדיוויזיה את אזור ברזינה ונעה עד הדנייפר באזור מוהילב.