לאחר ההפסד בשנת 1801, אחי הקיסר, הארכידוכס קרל נקרא לערוך רפורמות בצבא. קרל היה הגנרל האוסטרי המוכשר ביותר, אך הוא נתקל בחומה בצורה של חדלי אישים שאיישו את המטה הכללי ופחדו מזוהרו. מלשינים וקנאים רקמו מזימות נגדו והסיטו את הקיסר כנגד אחיו. המלחמות האחרונות רוקנו את קופת האוצר האוסטרי ומצב כוחותיה המזוינים היה בכי רע.
קרל, שהיה ריאליסט תמך בהפוגה ואף בחתימת הסכם שלום ארוך טווח עם נפוליאון, כי הוא ראה שהצבא לא מוכן לקרב וייקח זמן רב לפני שאפשר יהיה לארגנו ולשפר את מצבה הכלכלי של ארצו. ראש ממשלת בריטניה, ויליאם פיט הבן, שנכנס למשרד בשנת 1804, לא טמן ידו בצלחת ובחש בקלחת התככים האוסטרית. משראה שהדבר העיקרי שעוצר בעד האוסטרים מלהצטרף למלחמתה של בריטניה נגד נפוליאון הוא הכסף, נתן לה הלוואות נדיבות שבעזרתן אוסטריה חימשה את עצמה. לרוע מזלה של אוסטריה, התככים גרמו לכך שקרל קיבל את הפיקוד על החזית המשנית באיטליה ואילו את הפיקוד על הכוחות העיקריים מסרו לגנרל קרל מאק פון לייבריך. ב-19 באוקטובר 1805, הצליח נפוליאון, בתמרון מבריק, לכתר את הצבא האוסטרי בקרב אולם. כ-30,000 חיילים אוסטרים נכנעו, מה שהיה ניצחון מכריע לצרפתים.
אחרי התבוסה הקשה באולם, אוסטריה נותרה למעשה ללא הגנה. הארכידוכס קרל עשה מאמצים עילאים לצאת מהמגף האיטלקי, אך מסנה התקיף אותו ועל אף הנחיתות המספרית כפה עליו קרב התשה קשה שהסתיים ללא הכרעה. קרל ניסה לנתק מגע, אך מסנה רדף אחריו ולא נתן לו להגיע לאירופה המרכזית בזמן. כתוצאה מכך, הכוח היחיד שנשאר בידי האוסטרים היו כמה אלפי חיילים שנמלטו מאולם ויחידות שלא היו בשני הצבאות הראשונים.
הכוחות הרוסיים שהגיעו לעזרתם של האוסטרים היו חלוצו של הצבא הרוסי הענק וכללו רק כמה אלפי לוחמים. קוטוזוב, מפקדו של הצבא הרוסי נחרד לשמוע שהצבא האוסטרי חדל למעשה להתקיים ולכן פקד על נסיגה לצפון מזרח במטרה לחבור לכוח העיקרי. אחרי נסיגתם של הרוסים הופקרה וינה לחסדיהם של נפוליאון וחיילי הגרנד ארמה. נפוליאון שרצה לסיים את המערכה במהירות האפשרית נכנס לווינה, אך לא שהה בה זמן רב. הוא פקד על הפרשים של מירא לרדוף אחרי הרוסים הנסוגים ויצא בעקבותיהם תוך פרק זמן קצר.
מירא הצליח לאבטח גשר חשוב מעל הדנובה ובעזרתו הגרנד ארמה צלח את הנהר. בינתיים כונס הצבא הרוסי בפיקודו של הצאר אלכסנדר הראשון שהביא איתו גם את חיילי המשמר - ענקים בגובה של 185 ס"מ לפחות (בזמן ש-170 היה הגובה הממוצע באירופה). נפוליאון הצליח להדביקם ליד אוסטרליץ.
נפוליאון רצה לכפות על בעלות הברית קרב הכרעה, אך לא היה לו די כוחות על מנת לכתרם, לכן הוא רצה לפתותם להתקיפו. הוא שלח את הקורפוס של דאבו שמנה כ-20,000 חיילים למשימה משנית וכך צבאו היה נראה חלש מכפי שהיה באמת. בעלות הברית התפתו לצאת לקרב. נפוליאון החזיר את דאבו והשמיד למעשה את הצבא של בעלות הברית בקרב אוסטרליץ. הניצחון היה שלם - רבע מהצבא הרוסי נהרג בקרב, רבים אחרים פוזרו לכל עבר ורק קומץ לוחמים נשארו לרוסים על מנת להמשיך את המערכה.
לאחר התבוסה המוחצת באוסטרליץ, נאלץ פרנץ להסכים לחוזה פרסבורג, שבו הוחלט על החלשת האימפריה האוסטרית ועל ארגון גרמניה מחדש תחת נפוליאון, בגוף שנקרא הקונפדרציה של הריין. כתוצאה מכך החליט פרנץ ב-6 באוגוסט 1806 לוותר על כתר האימפריה הרומית הקדושה, ומעתה הוא נקרא רק פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה.
בשנת 1809 שוב התקיפה אוסטריה את צרפת. לאחר כמה קרבות משניים שבהם הפסידו, התנגשו האוסטרים עם הכוחות העיקריים של נפוליאון בקרב וגראם (5 ביולי - 6 ביולי 1809). על אף שהקרב היה די שקול, האבדות הכבדות של האוסטרים גרמו להם לחתום על הסכם שנברון ב־14 באוקטובר 1809, שבו נאלץ פרנץ לכרות ברית עם נפוליאון, העברת שטחים לאימפריה הצרפתית, הצטרפות למערכת הקונטיננטלית, ולתת את בתו מריה לואיזה לנפוליאון לאשה.
בשנת 1813 הצליחו בעלות הברית לצרף את האימפריה האוסטרית לצידם. שתי ארמיות אוסטריות על 300,000 חייליהם התפרשו בגרמניה, וכך עמדו לרשות בעלות הברית כ-800,000 לוחמים, ועוד כ-350,000 כעתודה.
ב-26 באוגוסט 1813 נטל נפוליאון את היוזמה וניצח בקרב דרזדן, שם הסב אבדות קשות לבעלות הברית, אך מחסור בפרשים מנע ממנו לרדוף אחרי הכוח המובס ולנצל את ניצחונו. הוא נסוג עם 175,000 חייליו לעיר לייפציג שבסכסוניה שם האמין שיוכל להקים קו הגנה ולנצח את בעלות הברית. אולם, בקרב לייפציג שנערך בין ה-16 ל-19 באוקטובר 1813, הפסיד הצבא הצרפתי שמנה כ-191,000 חיילים, לשלוש ארמיות של בעלות הברית שמנו יותר מ-330,000 חיילים.
לאחר כמה קרבות נוספים, נכנסו בעלות הברית לפריז ב־30 במרץ 1814 והורידו את נפוליאון מכסאו.
בשנים 1814–1815 אירח פרנץ בווינה את הוועידה הדיפלומטית החשובה - קונגרס וינה, שבה הוא יוצג על ידי קלמנס פון מטרניך. בוועידה הוחלט על מסירת ונציה ולומברדיה יחד עם עוד שטחים לאוסטריה, ובנוסף עמדה אוסטריה בראשות הקונפדרציה הגרמנית. כמו כן הצטרף פרנץ לברית הקדושה, יחד עם אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה ופרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה.
בשנים הבאות קיצץ פרנץ את התקציב הצבאי מ-50% בשנת 1817 ל-23% בשנת 1830.
על אף שפרנץ הגדיר את עצמו כמלך פתוח ורגיש, הייתה המשטרה החשאית האוסטרית היעילה ביותר בכל אירופה, והצנזורה השתדלה לדכות כל התנגדות לשלטונו.
ב-2 במרץ 1835 נפטר פרנץ בווינה מקדחת פתאומית בגיל 67, בנוכחות רבה של משפחתו והכהונה הדתית. הלווייתו הייתה מרשימה, לאחר שבמשך 3 ימים חלפו המוני אזרחים על יד ארונו שהיה מוצב בבית התפילה של ארמון הופבורג. פרנץ נטמן במקום מנוחתם המסורתי של מלכי בית הבסבורג בקריפטה הקיסרית, מוקף בשלוש נשותיו הראשונות, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרדיננד.
משפחתו.
ב-6 בינואר 1788 התחתן פרנץ עם אליזבת, דוכסית וירטמברג, בתם של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה מברנדנבורג-שוודט, ממנה הייתה לו בת אחת:
ב-15 בספטמבר 1790 התחתן פרנץ עם מריה תרזה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה, ממנה היו לו 12 ילדים:
ב-6 בינואר 1808 התחתן פרנץ עם מריה לודוביקה מאוסטריה-אסטה, בתם של הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו ומריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה.
ב-26 באוקטובר 1816 התחתן פרנץ עם קרולינה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ואוגוסטה וילהלמינה, נסיכת הסן-דרמשטדט.
פרנץ הראשון קיסר אוסטריה
פרנץ הראשון
משחק בצורה רחבה
בתורת המשחקים, משחק בצורה רחבה הוא תיאור בצורה פורמלית של משחקים ומצבים בחיי היומיום, המאפשר להציג צדדים שונים של המשחק כמו הבחירות האפשריות של השחקנים, סדר המהלכים של המשחק, המידע הידוע לשחקנים והתשלומים עבור התוצאות האפשריות של המשחק.
מרכיבים בתיאור המשחק.
תיאור של משחק כולל את המרכיבים הבאים:
תיאור באמצעות עץ משחק.
תיאור טבעי של משחק הוא תיאור גרפי, ליתר דיוק תיאור המשחק הוא עץ עם שורש (עץ הוא גרף קשיר שאין בו מסילה מעגלית), כאשר כל קודקוד שאינו עלה הוא קודקוד החלטה של אחד השחקנים או קודקוד גורל.
בעץ המשחק השורש מתאר את המצב ההתחלתי וכל קודקוד הוא מצב במשחק. הבנים של כל קודקוד V הם קודקודים שאליהן מגיעים מ-V על ידי מהלך אחד בלבד. לפי הגדרה זו ניתן להסיק כי מספר הבנים של קודקוד V שווה למספר המהלכים האפשריים מאותו הקודקוד.
בנוסף לעץ המשחק עצמו לתיאור המשחק נחוצים המרכיבים הבאים:
דוגמה לעץ משחק.
במשחק המוצג בתמונה יש שני שחקנים 1 ו-2. שחקן 1 פותח, יש לו שני מהלכים אפשריים: а או b. אחריו משחק שחקן 2 לו גם יש שני מהלכים אפשריים. שחקן 2 יודע מה שחקן 1 שיחק, ולכן במקרה ששחקן 1 שיחק a שחקן 2 יכול לשחק c או d. ואם שחקן 1 שיחק b אז שחקן 2 משחק e או f.
לאחר ששחקן 2 משחק מגיעים לאחד העלים לידו רשומה תוצאת המשחק, למשל אם שחקן 1 שיחק а ושחקן 2 שיחק d אז שחקן 1 מקבל 2 ושחקן 2 מקבל 3.
תוצאות אפשריות למשחק.
לכל משחק יכולות להיות מספר תוצאות אפשריות התלויות במהלכים שעשו השחקנים במשחק. התוצאות יכולות להיות כל דבר שהוא השלכה של מהלכי השחקנים, למשל:
לצורך ניתוח המשחק צריך לדעת את עדיפויות השחקנים על קבוצת התוצאות. במשחקים עם תשלומים כספיים ההנחה הסבירה היא ששחקן יעדיף לקבל תשלום כמה שיותר גבוה או לחלופין לשלם כמה שפחות.
הגדרה פורמלית למשחק בצורה רחבה.
משחק בצורה רחבה הוא השמינייה
formula_1
כאשר:
המשחק שמתואר כאן הוא משחק בעל ידיעה שלמה.
בנק מזרחי טפחות
בנק מזרחי טפחות הוא בנק ישראלי. קבוצת הבנק פועלת בישראל ומחוצה לה, ועוסקת בפעילות בנקאית מסחרית, עסקית וקמעונאית, ובפעילות משכנתאות בישראל, באמצעות 184 סניפים ומרכזי עסקים. פעילותו של הבנק בחוץ לארץ מתבצעת באמצעות מספר חברות בנות, שלושה סניפים וארבע נציגויות באירופה, בארצות הברית ובדרום אמריקה.
מנכ"ל בנק מזרחי טפחות מאז ספטמבר 2020 הוא משה לארי, אשר החליף בתפקיד את אלדד פרשר, שכיהן כמנכ"ל הבנק משנת 2014. בתקופתו של לארי בנק מזרחי רכש את כל מניות בנק אגוד לישראל והפכו לחברת בת, כאשר לארי מכהן כיו"ר הדירקטוריון הזמני שלה מאז אוקטובר 2020.
היסטוריה.
לפני קום המדינה.