באולימפיאדת טוקיו סיים במקום הרביעי בתוצאה של 9.93 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים חמישי בתוצאה של 10.01 שניות.
ניראז' צ'ופרה
ניראז' צ'ופרה (באנגלית: Neeraj Chopra; נולד ב-24 בדצמבר 1997) הוא אתלט הודי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020), סגן אלוף העולם (יוג'ין 2022), שיאן העולם עד גיל 20 ושיאן הודו בהטלת כידון.
ביוגרפיה.
צ'ופורה נולד בכפר במדינת הריאנה שבצפון הודו. אביו חקלאי ואמו עקרת בית. התאמן במועדון ספורט בפטיאלה שבפנג'אב וב-2015 עבר להתאמן בבנגלור שבקרנאטקה.
צ'ופרה זכה במדליית זהב בהטלת כידון במשחקי דרום-אסיה שנערכו בפברואר 2016 והשווה את שיא הודו של 82.23 מטר. ביולי 2016 זכה במדליית זהב בהטלת כידון באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ'. הוא קבע בתחרות שיא הודו חדש ושיא עולם עד גיל 20 של 86.48 מטר. הוא היה בכך לאתלט ההודי הראשון המחזיק בשיא עולם. ביולי 2017 זכה במדליית זהב באליפות אסיה באתלטיקה בתוצאה של 85.23 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 קבע במוקדמות תוצאה של 82.26 מטר, סיים במקום ה-15 ולא העפיל לגמר.
במשחקי חבר העמים 2018 זכה במדליית זהב בתוצאה של 86.47 מטר. בתחרות ליגת היהלום שהתקיימה בדוחה במאי 2018 שיפר את שיא הודו ל-87.43 מטר. במשחקי אסיה זכה במדליית זהב בשיא הודו חדש של 88.06 מטר.
באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית זהב בתוצאה של 87.58 מטר. ביוני 2022 שיפר את שיאו ל-89.94 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2022 זכה במדליית כסף בתוצאה של 88.13 מטר, לאחר אנדרסון פטרס (90.54 מטר).
צ'ופרה
אדרית מצויה
צוקית חכלילית
צוקית חכלילית (שם מדעי: "Monticola saxatilis") הוא מין של ציפור שיר ממשפחת החטפיתיים. תחום התפוצה שלה מתפרש מדרום אירופה, דרך מרכז אסיה, ועד לצפון סין. כל האוכלוסיות נודדות בחורף אל אפריקה שמדרום לסהרה. הצוקית נצפית לעיתים נדירות בצפון אירופה. בישראל חולפת נדירה למדי, בעיקר באביב, באזורים הרריים. דוגרת נדירה בחרמון, ונדירה ביותר בגליל.
אורכה של הצוקית נע בין 17 ל-20 ס"מ. צבעיו של הזכר בקיץ ייחודיים, וניתן לזהותו בקלות: ראשו כחול-אפרפר, בטנו, חזהו וחלקו התחתון של הזנב כתומים, הכנפיים חומות כהות והגב לבן. צבעיהם של הנקבות והצעירים בולטים פחות: הגב אפור-כהה מנומר, בעוד צבעיהם של הבטן והחזה בהירים יותר, וגם הם מנומרים.
בתי הגידול המועדף על הצוקית הם גבעות, והצוקיות מצויות בדרך כלל ברום של מעל 1,500 מטרים מעל גובה פני הים. הקן מוקם בחללים בסלעים ובצוקים, והנקבה מטילה 4–5 ביצים בתטולה. הצוקיות החכליליות הן אוכלות-כל, וניזונות ממבחר מיני חרקים, פירות יער ולטאות קטנות.
רוסקו קונקלינג
רוסקו קונקלינג (Roscoe Conkling; 30 באוקטובר 1829 - 18 באפריל 1888) היה פוליטיקאי מניו יורק ששירת כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ובסנאט של ארצות הברית. הוא היה מנהיג סיעת ה"איתנים" בתוך המפלגה הרפובליקנית, הסנאטור הרפובליקני הראשון מניו יורק שנבחר לשלוש כהונות, והאחרון שסירב למינוי לבית המשפט העליון של ארצות הברית לאחר שהסנאט אישר את מינויו. בבית הנבחרים, היה שומר ראשו של חבר בית הנבחרים תדיאוס סטיבנס, מתנגד חריף לעבדות, ותמך במאמץ המלחמתי הרפובליקני. קונקלינג תמך בתנועת ההתנזרות והתנגד לטבק, ועסק באגרוף באופן קבוע. קונקלינג נבחר לסנאט ב-1867 ותמך בזכויותיהם של אפרו-אמריקאים במהלך תקופת השיקום.
כמנהיג סיעת האיתנים, שלט קונקלינג במינויים הפוליטיים בבית המכס בניו יורק. למרות שזכה לתמיכה מצד הנשיא יוליסס סימפסון גרנט, לא תמך קונקלינג בניסיונו של גרנט לבצע רפורמה בשירות הציבורי. בנוסף לכך סירב להתמנות לנשיא בית המשפט העליון מתוך אמונה שעליו לשרת בסנאט. המינויים הפוליטיים הובילו לעימות בין קונקלינג והנשיא רתרפורד הייז. קונקלינג התנגד גם למינויו של ויליאם אברטס לתפקיד מזכיר המדינה. קונקלינג הוביל את ההתנגדות לביצוע רפורמה בבית המכס של ניו יורק. במהלך הבחירות של 1880, תמך קונקלינג בגרנט לנשיאות, אולם ג'יימס גרפילד נבחר לבסוף. העימות של קונקלינג עם הנשיא גרפילד בנושא המינויים הפוליטיים בבית המכס בניו יורק הובילה להתפטרותו מהסנאט במאי 1881. לאחר ההתנקשות בגרפילד ב-1881, הפך סגן הנשיא צ'סטר ארתור לנשיא. ארתור הציע לחברו קונקלינג תפקיד שופט בבית המשפט העליון, וקונקלינג הסכים ואושר בידי הסנאט. מאוחר יותר הוא סירב לכך. הוא עסק בעריכת דין בניו יורק עד למותו ב-1888.
ראשית חייו.
קונקלינג נולד ב-30 באוקטובר 1829, באולבני, ניו יורק, לאלפרד קונקלינג, חבר בית הנבחרים ושופט ולאשתו, אלייזה קוקבורן. משפחתו הייתה מקושרת לפוליטיקאים ולעורכי דין חשובים, כולל הנשיאים לשעבר מרטין ואן ביורן וג'ון קווינסי אדמס. רוסקו נשלח בגיל שלוש עשרה אל פרופסור שיחנך אותו. לאחר לימוד תורת הנאום, החל ללמוד באקדמיית אובורן ב-1843 במשך שלוש שנים.
גם כילד, משך רוסקו תשומת לב. בגיל שבע עשרה בחר לוותר על לימודים גבוהים כדי ללמוד משפטים. בפגישה של כפר מקומי, התבקשו מעסיקיו לספק דובר וויגי שיתנגד לבריונים מטעם המפלגה הדמוקרטית. הם בחרו בקונקלינג. קונקלינג הביע את דעתו במגוון נושאים, בעיקר בנושאי זכויות אדם. הוא נאם בשם קורבנות הרעב הגדול באירלנד. בנוסף, חמש עשרה שנים לפני מלחמת האזרחים הביע טינה כנגד העבדות. הוא נישא לג'וליה קתרין סימור, אחותו של הורשיו סימור מהמפלגה הדמוקרטית. הוא החל להתנסות בפוליטיקה ב-1848, כשנאם נאומי בחירות לכבוד זאכרי טיילור ומילרד פילמור. הוא הוסמך לעריכת דין ב-1850 והפך לתובע מחוזי.
ב-1852 חזר לביתו וביסס את מעמדו כעורך דין. ב-1852, השנה בה סייע במאמץ הבחירות של הגנרל וינפילד סקוט, זיהה את עצמו עם המפלגה הוויגית, והיה חבר בתנועה שהפכה אל המפלגה הרפובליקנית. ב-1856 סיע לג'ון פרימונט לזכות במדינת ניו יורק.
נבחר ציבור.
קונקלינג נבחר לראש עיריית יוטיקה, ניו יורק ב-1858, ואז לנציג רפובליקני בבית הנבחרים, בין ה-4 במרץ 1859 ל-3 במרץ 1863. הוא היה יושב ראש ועדת בית הנבחרים בנושא מחוז קולומביה. הוא סירב לתמוך במדיניות הכלכלית של מפלגתו ב-1862, ונאם נגד חוק שאישר תשלום חובות בשטרות. באותה השנה הוא הובס בניסיונו להיבחר מחדש.
בין 1863 ל-1865 היה יועץ משפטי למחלקת המלחמה, וחקר השתמטויות מגיוס בניו יורק. ב-1864, הצליח להיבחר שוב לקונגרס ושירת בין ה-4 במרץ 1865 ל-3 במרץ 1867. הוא שירת בוועדה לנושאי השיקום, שניסחה את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית. קונקלינג נבחר מחדש בנובמבר, 1866, אבל לא תפס את מקומו ובמקום זאת נכנס לסנאט.
קונקלינג נבחר בינואר 1867 לסנאט מטעם ניו יורק, ונבחר שוב ב-1873 ו-1879, כשהוא משרת בין ה-4 במרץ 1867 ל-16 במאי 1881. במהלך נשיאותו של יוליסס סימפסון גרנט (ה-4 במרץ 1869 עד 4 במרץ 1877), תמך בנשיא והפך למנהיג המפלגה בסנאט. ב-1873, ביקש ממנו גרנט להתמנות לנשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, וקונקלינג סירב. קונקלינג היה פעיל בחקיקה בנושאי השיקום, והעביר את חוק זכויות האזרח השני של 1875. הוא היה חבר בוועדת הסחר.
קונקלינג התנגד לכל ניסיון לרפורמה מתוך מפלגתו. העימות הראשון שלו עם הנשיא רתרפורד הייז התרחש באפריל 1877, כשמזכיר האוצר ג'ון שרמן מינה וועדה לחקירת בית המכס בניו יורק. החקירה חשפה שחיתות במוסד ומינויים פוליטיים רבים.
הנשיא הייז החליט לפטר את צ'סטר ארתור, גובה המכס. הסנאטור קונקלינג הגן על ארתור והצליח למנוע את החלפתו. הוא הצליח למנוע כל ניסיון להחליף אותו עד לינואר 1879.
לקראת הבחירות של 1880, הפך קונקלינג למנהיג התומכים בגנרל גרנט. הוא תמך בגרנט והתנגד לשאר המועמדים: שרמן, איתו היה מסוכסך, וג'יימס בליין, אויבו הפוליטי. הוועדה הרפובליקנית הלאומית לא הכריעה בין המועמדים במשך שלושים ושלושה סיבובים, ולבסוף החליטה לבחור בג'יימס גרפילד בסיבוב ה-36. קונקלינג ותומכי גרנט, סיעת ה"איתנים", בחרו בצ'סטר ארתור כסגנו של גרפילד.
מיד לאחר השבעתו של גרפילד, שלח קונקלינג לנשיא רשימת מינויים פוליטיים. גרפילד הצליח למנות את בליין לתפקיד מזכיר המדינה במקום מועמדי קונקלינג, ולכן קונקלינג סירב להתפשר איתו בנושא המינויים בניו יורק. גרפילד החליט לבחור בחבר בסיעת "בני התערובת" במפלגה לתפקיד גובה המכס בניו יורק, מהלך שאושר בסנאט למרות התנגדותו של קונקלינג.
במחאה, התפטר קונקלינג מהסנאט בביטחון שהמועצה המחוקקת בניו יורק תבחר בו מחדש. אולם הוא הובס בניסיונו להיבחר שוב אחרי מאבק בן חודשיים במועצה המחוקקת.
לאחר מכן חזר לעריכת דין בניו יורק. הוא נבחר לשרת בבית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1882, אולם סירב לכך.
מערכת יחסים עם צ'סטר ארתור.
קונקלינג, שהיה רפובליקני מהמנגנון המפלגתי, הוביל את סיעת ה"איתנים" תומכי גרנט במפלגה, מול סיעת "בני התערובת" של ג'יימס בליין. קונקלינג היה פטרונו של צ'סטר ארתור ומינה אותו לתפקיד גובה המכס בניו יורק. ב-1878 הפסיד קונקלינג בקרב מול רפורמת השירות הציבורי של רתרפורד הייז. הייז מינה נאמן שלו מעל ארתור כדי לפקח עליו. קונקלינג וארתור זעמו כל כך, עד שלאחר ההתנקשות בנשיא ג'יימס גרפילד ב-1881, רבים חששו שקונקלינג שלח את המתנקש כדי שארתור ימונה לנשיאות. ארתור הציע לקונקלינג מינוי לבית המשפט העליון, ורבים חשבו שקונקלינג המפלגתי לא ימלא את תפקידו נאמנה. קונקלינג היה מנוסה בעריכת דין והסכים להצעתו של ארתור, שאושרה בידי הסנאט. לאחר מכן סירב קונקלינג, והפך למועמד האחרון שאושר אבל סירב לשרת.