אורכן של ספינות הסיור הטיפוסיות כ-30 מטרים (100 רגל), ועל פי רוב הן נושאות תותח ימי יחיד, המהווה את חימושן העיקרי, ובנוסף לו מקלעים וכלי נשק קלים מסוגים שונים. הן מונעות לרוב על ידי מנועי דיזל, אך קיימות גם ספינות סיור מודרניות המונעות על ידי טורבינות גז. מהירותן האופיינית היא .
כלי שיט דומים, המשמשים למשימות צבאיות בלבד, כוללים ספינות טורפדו וספינות טילים. הצי האמריקני הפעיל בשנים 1977 עד 1993 סנפיריות חמושות מדגם "פגסוס" (Pegasus) בתפקידי סיור.
חיל הים הישראלי מפעיל ספינות סיור מדגמי דבור, דבורה, סופר דבורה סימן 2, סופר דבורה סימן 3 ושלדג.
זרובבל בן שלתיאל
זרבבל בן שלתיאל
מחזור הדם
מחזור הדם (נקרא גם מערכת הדם; מערכת ההובלה; המערכת הקרדיווסקולרית; קרדיו - לב, וסקולרי - בעל צינורות) היא מערכת שתפקידה לספק לכל התאים החיים בגוף את כל צורכי הקיום שלהם, באמצעות הדם. היא משמשת כמערכת של "ייבוא" ו"ייצוא" לתאים ומתווכת בין מערכות הגוף השונות. אורכם הכולל של כלי הדם בגופו של אדם יחיד הוא כ-100,000 ק"מ.
המודינמיקה (מיוונית: haemo- דם, dúnamis- כוח) היא ענף ברפואה העוסק בפעילות ובכוחות הפועלים במחזור הדם, ביניהם לחץ הדם, דופק, ושאר מדדים חיוניים.
מערכת ההובלה ביונקים.
ביונקים, ובהם בני האדם, ישנו מחזור דם כפול:
מחזור הדם הגדול.
נקרא גם "המערכת הכללית הסיסטמית", "המחזור הסיסטמי" או "מחזור כל כלי הדם בגוף", מספק חמצן לכל הרקמות בגוף.
מחזור זה מעביר דם בין איברי הגוף השונים ללב ובחזרה: דם עשיר בחמצן נכנס לעליה השמאלית וממשיך אל חדר שמאל. מהחדר השמאלי יוצא הדם אל האאורטה - אבי העורקים. האאורטה עוברת לאורך הגוף וממנה מתפצלים עורקים גדולים המעבירים דם לאורך הגוף. מהעורקים מתפצלים עורקיקים ומהם נימים, המהווים חלק מהאיברים והרקמות והאחראים להעברת מזון לכל תא ותא.
בנימים מתרחש חילוף: חמצן ומזון יוצאים מהדם ונכנסים אל התאים ואילו מהתאים יוצא פחמן דו-חמצני. בשלב זה הנימים מתלכדים לורידונים ומתחילים במסע חזרה אל הלב. מהוורידונים מגיע הדם לשני ורידים גדולים: הוריד הנבוב העליון והוריד הנבוב התחתון, המחזירים דם לעליה הימנית של הלב. מהעלייה הימנית של הלב ממשיך הדם, שכעת עשיר בפחמן דו-חמצני ועני מאוד בחמצן אל החדר הימני. מהחדר הימני הוא עובר לעורק הפולמונרי, ומעביר את הדם אל הריאות. כעת מבצעת המערכת את השלב האחרון במחזור הדם: חילוף הפוך של הגזים: חמצן נכנס מהריאות לדם ופחמן דו-חמצני נכנס מהדם אל הריאות, משם הוא נפלט החוצה. הדם, שוב עשיר בחמצן, נכנס אל העלייה השמאלית, משם אל החדר השמאלי, ובזאת מסתיים מחזור הדם.
מחזור הדם הקטן.
נקרא גם המערכת הריאתית, הופך דם דל בחמצן ועשיר בפחמן דו-חמצני לדם עשיר בחמצן ודל בפחמן דו-חמצני.
מחזור זה מעביר דם מהלב אל הריאות ובחזרה: דם דליל בחמצן (ועשיר בפחמן דו-חמצני) נכנס מהווריד הנבוב לעליה הימנית וממשיך אל החדר הימני. משם הוא זורם לריאות דרך עורק הריאה, המתפצל ל-2 (עורק אחד לכל ריאה), ומובל לנאדיות הריאה שם הוא מועשר בחמצן (ומשחרר לנאדיות את הפחמן הדו-חמצני שהיה בו). מנאדיות הריאה הוא עובר לווריד הריאה, דרכו הוא זורם אל העלייה השמאלית. מחזור זה מכונה גם "מחזור הדם הריאתי".
מחלות של מערכת הדם.
קיימות מספר מחלות המתקיימות במערכת הדם, כשפתרונות לכך יכולים להיות הגברת פעילות זרימת הדם דרך ספורט ומעבר לאורח חיים בריא.
גילוי מחזור הדם.
גילוי מחזור הדם היה תהליך הדרגתי שהתמשך מימי קדם ועד המאה ה-17. בימי קדם לא הבינו את תפקידו של הדם, אם כי ידעו שהוא נחוץ לחיים. מרכזיותו של הלב במערכת הייתה ידועה, והיו מוכרים מסתמי הלב. בעת החדשה החלו להבין את תפקידיו השונים של הדם, אך לא הבינו את פעולת מערכת הדם. העובדה שהדם זורם במחזוריות בגוף התקבלה רק לאחר גילוי מסתמי הוורידים במאה ה-16, והבנת המערכת הושלמה במאה ה-17 עם גילוי הנימיות.
נחל נעמן
נַחַל נַעֲמָן הוא נחל איתן הזורם בעמק זבולון בישראל ונשפך למפרץ עכו. עד שנות ה-50 של המאה ה-20 הייתה בנחל זרימה ניכרת, אך ניצול מימיו ומקורות המים המזינים אותו הפחיתו את זרימתו, ובעשור השני של המאה ה-21, הזרימה בו מעטה.
מקור השם.
שמו של הנחל נגזר מהמילה הערבית א-נעמין, שפירושו הזמנה. האגדה מספרת כי כאשר הנביא מוחמד עבר בארץ, אף אחד מן הנחלים לא התיר לו לעבור דרכו, פרט לנחל הנעמן שהזמינו לעבור בתוכו. סמוך לנחל שוכן גן רידוואן הקדוש לדת הבהאית.
תיאור.
מי הנחל נובעים ממעיינות באזור עין אפק (כורדני), כקילומטר צפונית לצומת אבליים. מקורות הנחל שופעים מים רבים, מצויים בלב העמק, וסביבם התפתחו ביצות. בראשית המאה ה-20 יובשו הביצות ובמקום הושארה שמורת טבע שבה נוף מיוחד של צמחי מים ומעט מהביצות שנותרו סביב אגם קטן. בתחילה זורם הנחל מערבה כארבעה קילומטר, ואז פונה צפונה כשישה ק"מ, במרחק של כשני ק"מ מהחוף, עוקף מצפון את עין המפרץ ומשם מערבה לים. אורכו הכולל של הנחל הוא כ-12 קילומטר. לנחל מספר יובלי אכזב מאזור הגליל המערבי התחתון.
סמוך לשפך הנחל לים התיכון חוצים את הנחל כביש חיפה-עכו (כביש 4), כביש חיפה-עכו הישן (כביש 8510) ומסילת החוף. הגשרים פוצצו במהלך הקרבות באזור הגליל המערבי במלחמת העצמאות, ושוקמו לאחריה. פיצוץ גשר הרכבת הוביל להשבתת פעילות הרכבת בקו חיפה-עכו-נהריה בין השנים 1948–1950. בראשית העשור השני של המאה ה-21 נבנה גשר רכבת חדש על הנחל, במסגרת הכפלת ויישור תוואי מסילת החוף בין קריית מוצקין לנהריה, ובמסגרת קו הרכבת לכרמיאל הוחלפו גשרי כביש 4 ו-8510, ונבנה גשר רכבת נוסף למסילה לכרמיאל העובר מעל לנחל ומתחת לגשר כביש 4. גשר כביש 8510 נבנה כגשר ארוך וגבוה כדי לבטל את מפגש הרכבת הישן בקו הרכבת לעכו, בשביל הפרדה מפלסית לקו החדש לכרמיאל, ולשיפור הגישה ופתיחת האזור הטבעי שבשפך הנעמן. הגשר נבנה עם מדרכות להולכי רגל משני צידיו והודות לגובהו מספק מבט מרשים אל העיר עכו ואל אזור הנחל.
זיהוי.
מקובל לזהות את נחל נעמן עם שיחור לבנת המוזכר במקרא. נחל נעמן מזוהה עם נחל בלוס (Belus) שנחשב על ידי פליניוס הזקן למקום המקור האגדי לגילוי הזכוכית. פליניוס אף מכנה את הנחל "פגידה" שמקורו באגם סנדיביה.
זיהום בנחל.
במהלך השנים הוזרמו מי קולחין ברמת טיהור נמוכה וגרמו לזיהום אורגני כבד בנחל. המערכת האקולוגית הכוללת היבטים פיזיים (הערוץ, הגדות, הסביבה הסמוכה לגדות), המים, המרכיבים הביולוגיים (חי וצומח) ויחסי הגומלין שביניהם נפגעה קשות. הדבר בא לידי ביטוי במפגעים אסתטיים, במטרדים תברואתיים ובעיקר בהיעלמות חי וצומח בנחל ובסביבתו.
נחל נעמן הוא למעשה תעלת ניקוז שנחפרה בשנות ה-30 של המאה ה-20 במסגרת המלחמה בקדחת. בהמשכו מתאחד נעמן עם נחל חילזון, הזורם ממזרח למערב. הנחל המאוחד נשפך לים בחופה של עכו.
עד שנות ה-40 שפעו מעיינות אפק, המזינים את נחל נעמן, כ-50 מיליון מ"ק מים בשנה. ב-1942 החלו בתי הזיקוק הסמוכים לשאוב את מי המעיינות. בשנות ה-60 קדחה מקורות לרגלי ההרים. שאיבה זו דלדלה כמעט לגמרי את המעיינות הנוספים שהזינו את הנחל.
לצד שאיבת המים, הוזרמו מזהמים לאפיק המתייבש – שפכי מפעלי תעשייה ובהם מפעלי מילואות, שפכי מזבלות, שפכים חקלאיים, פלט בריכות דגים ובעיקר שפכים גולמיים וקולחין שלא טוהרו לרמה מספיקה. שפכים אלו זרמו לים התיכון ועם הזמן הביאו לסגירתם של חופי עכו לרחצה.
שיקום הנחל.
בשנת 2002 אושרה תוכנית נחל נעמן לשיקום הנחל.
בראשית 2007 נטלה על עצמה עמותת "צלול" את המשימה להביא לניקוי הנחל ולהפסקת הזרמת המזהמים לים. בשיתוף עם תושבי העיר עכו, שסבלו מהזיהום סבל רב, ניהלה העמותה קמפיין שהביא בסופו של דבר להקמת מכון לטיהור שפכי המפעלים מילובן, מילועוף ומילומור. הקמת מכון הטיהור הביאה להפסקת הזרמת המזהמים לנחל ולפתיחת חופי הרחצה של עכו, שכן עומס המזהמים פחת במידה ניכרת.
לאחר הפסקת הזרמת שפכי המפעלים, מי הנחל ממשיכים להיות מזוהמים בעיקר בפלט ברכות דגים של הקיבוצים אפק ועין המפרץ. מי פלט אלה עמוסים בחומרי זיהום הכוללים הפרשות דגים וחומרי הזנה. העדר מים שפירים בנחל גורם לכך שבנעמן זורמים אך ורק מים מזוהמים.
הזרמת השפכים ארוכת השנים גורמת גם בעשור השני של המאה ה-21 לתדמיתו השלילית של הנחל. הגורמים לכך הם שכנותו של הנחל לאזור התעשייה צור שלום, המאופיין בתעשייה כבדה. בסמוך לגדת הנחל שוכן מפעל קומפוסט שתורם לכלוך רב לסביבתו. גם קיומם של מפעלי מילואות ומתקני טיהור השפכים שלהם אינם תורמים לחוויית הבילוי לאורכו.
ב-2009 בהנחיית ד"ר יעל מייסון, ראש אגף קרקעות מזוהמות במשרד להגנת הסביבה, החלו עבודות פינוי בוצה וקרקעות מזוהמות מהנחל לאתר שיקום במישור רותם. הקרקע המזוהמת עברה תהליך של טיפול ביולוגי באמצעות חיידקים מיוחדים בעלי יכולת פירוק מזהמים.
במסגרת שיקום הנחל הועבר חלק ממי הקידוחים בעיינות נחל נעמן לשמורת עין אפק ומשם המים זורמים בנחל והוא שב להיות נחל איתן. למי המעיינות הצטרפו גם מי ברֵכות הדגים ומי נקז מהשדות. כחלק מתהליך שיקום הנחל הופסקה הזרמת שפכים ומזהמים לתוכו; הבוצה והחומרים המזהמים הוצאו ממנו; הוקמו מעליו שלושה גשרים למטיילים ולידם הוכשרו שבילי אופניים, שבילים להליכה ברגל ופינות ישיבה. ב-2011 הנחל הוכרז כנקי על ידי קק"ל.
שיזף מצוי
שיזף מצוי (שם מדעי: "Ziziphus spina-christi") הוא מין בסוג שיזף ממשפחת האשחריים. השיזף המצוי הוא עץ קוצני, גובהו 3–5 מטר, אך לעיתים נדירות מגיע גובהו עד ל-10 מטרים. העץ ירוק עד, אך במקומות קרים הוא עשוי להשיר את עליו בחורף.