מרכזי אוכלוסייה אפרו־אמריקאים.
שכונות אפרו־אמריקאיות הן סוג של מובלעות אתניות שנמצאות בערים רבות בארצות הברית. הקמת שכונות אפרו־אמריקאיות קשורה קשר הדוק להיסטוריה של ההפרדה בארצות הברית, אם באמצעות חוקים פורמליים, או כתוצר של נורמות חברתיות. למרות זאת, שכונות אפרו־אמריקאיות מילאו תפקיד חשוב בפיתוח כמעט כל ההיבטים של התרבות האפרו־אמריקאית ותרבות אמריקאית רחבה יותר.
קהילות עשירות אפרו־אמריקאיות.
קהילות אפרו־אמריקאיות אמידות רבות קיימות כיום, כולל אלה הבאים: וודמור, מרילנד; הילקרסט, מחוז רוקלנד, ניו יורק; Redan ו־ Cascade Heights, ג'ורג'יה; מיטשלוויל, מרילנד; מיזורי סיטי, טקסס; דסוטו, טקסס; קווינבי, קרוליינה הדרומית; פארק יער, אוקלהומה; מאונט איירי, פילדלפיה, פנסילבניה.
גטאות.
בגלל תנאי הפרדה ועוני נרחב, כמה שכונות אפרו־אמריקאיות בארצות הברית כונו "גטאות". השימוש במונח זה שנוי במחלוקת ובהתאם להקשר, עשוי להיות פוגע. למרות השימוש האמריקני הרגיל במונח "גטו" כדי לסמן אזור עירוני דל שמאוכלס במיעוטים אתניים, אלה שגרים באזור השתמשו בו לרוב כדי לסמן משהו חיובי. הגטאות האפרו־אמריקאים לא תמיד הכילו בתים רעועים ופרויקטים שהידרדרו, וגם לא כל תושביה היו מוכי עוני. עבור אפרו־אמריקאים רבים, הגטו היה "בית", מקום המייצג "שחורות" אותנטית ותחושה, תשוקה או רגש הנגזרים מההתעלות מעל המאבק והסבל של להיות ממוצא אפריקני באמריקה.
לנגסטון יוז ממסר ב"גטו הכושי "(1931) ו"לב הארלם" (1945): "הבניינים בהארלם הם לבנים ואבן / והרחובות ארוכים ורחבים, / אבל הרלם הרבה יותר מאלה בלבד, / הארלם זה מה שבפנים. " המחזאי אוגוסט וילסון השתמש במונח "גטו" בחלק התחתון השחור של מא רייני (1984) ובגדרות (1987), ושניהם שואבים את חוויית הסופר שגדלה במחוז היל בפיטסבורג, גטו אפרו־אמריקאי.
אף על פי ששכונות אפרו־אמריקאיות עלולות לסבול מההשקעה האזרחית, עם בתי ספר באיכות נמוכה יותר, שיטור פחות יעיל והגנה פחותה מפני אש, ישנם מוסדות כמו כנסיות ומוזיאונים וארגונים פוליטיים המסייעים בשיפור ההון הפיזי והחברתי של שכונות אפרו־אמריקאיות. בשכונות אפרו־אמריקאיות הכנסיות עשויות להיות מקורות חשובים ללכידות חברתית. עבור חלק מהאפרו־אמריקאים, הרוחניות האדיבה הנלמדת דרך הכנסיות הללו פועלת כגורם מגן מפני כוחות הגזענות המאכלים. מוזיאונים המוקדשים להיסטוריה של אפרו־אמריקאיים נמצאים גם בשכונות אפרו־אמריקאיות רבות.
שכונות אפרו־אמריקאיות רבות ממוקמות בערים פנימיות, וממוקמות קרוב ביותר למחוז העסקים המרכזי. הסביבה הבנויה היא לרוב בתים משוריינים או אבנים חומות, מעורבבת עם בתים צמודי קרקע ישנים יותר שעשויים להפוך לבתים רב משפחתיים. באזורים מסוימים ישנם בנייני דירות גדולים יותר. בתי רובה ציד הם חלק חשוב מהסביבה הבנויה של כמה שכונות דרום אפרו־אמריקאיות. הבתים מורכבים משלושה עד חמישה חדרים ברצף ללא מסדרונות. עיצוב בתים אפרו־אמריקאי זה נמצא באזורים כפריים ועירוניים בדרום, בעיקר ביישובים ושכונות אפרו־אמריקאיים.
בספר "אדומים שחורים ולבנים ליברלים", הציע תומאס סואל כי תרבות הגטו השחורה העירונית המודרנית מושרשת בתרבות הקרקר הלבן של הצפון־בריטים והסקוטים־איריים שהיגרו מאזורי הגבול חסרי החוק של בריטניה לדרום האמריקני, שם הקימו תרבות אדומה המשותפת לשחורים ולבנים בדרום הנגב. לדברי סואל, מאפייני תרבות זו כללו מוזיקה וריקוד מלאי חיים, אלימות, רגשות חסרי מעצורים, דימויים ראוותניים, חוסר לגיטימיות, אורטוריה דתית המאופיינת ברטוריקה נוקשה, וחוסר דגש על חינוך ואינטרסים אינטלקטואליים. מכיוון שהתרבות הצווארון האדום הוכחה כמניעה נגד, "אותה תרבות מזמן נפטרה ... בקרב דרום לבנים ושחורים כאחד, כשהיא עדיין שורדת כיום בגרועים והגרועים בגטאות השחורים העירוניים", שאותה תיאר סואל כמאופיין על ידי " קטטה, ברגדוקיו, פינוק עצמי, והתעלמות מהעתיד ", ואיפה ש"התלהקות נחשבת לגברית ואכזריות נחשבת למגניבה, בעוד שהתרבות נחשבת 'לפעולה לבנה'."סואל טוען כי אמריקאים ליברלים לבנים הנציחו את "אורח החיים המניב וההרס העצמי" הזה בקרב אמריקאים שחורים שחיו בגטאות עירוניים דרך "מדינת הרווחה, ושיטור אחר־הדרך, ומחייכים אל 'ראפ גנגסטה'".
Lev Toitman
קארל פטרו
קארל פטרו (בצ'כית: Karel Petrů; 24 בינואר 1891 – 30 בנובמבר 1948) היה מאמן כדורגל צ'כוסלובקי. היה למאמנה של נבחרת צ'כוסלובקיה אותה הוביל עד למקום השני במונדיאל 1934.
ביוגרפיה.
פטרו נולד ב-24 בינואר 1891 בצ'כוסלובקיה. תחילה היה לעיתונאי ספורט ואז למזכיר ההתאחדות לכדורגל בצ'כוסלובקיה. לימים היה פטרו לחבר בוועדה הטכנית של ה-CSAF וב-1931 התמנה להיות למאמן נבחרת צ'כוסלובקיה. הוא אימן אותה ב-18 משחקים עד 1934 והוביל אותה עד למקום השני במונדיאל 1934, לאחר שהפסידו בגמר 2–1 למארחת הטורניר איטליה. אחרי אותה הצלחה אימן שלוש פעמים נוספות לפני שרודולף פליקאן ויוסף טסרא לקחו את תפקידו בתחילת 1935.
תרבות אפרו־אמריקאית
אפרו־אמריקאים
רות רפפורט
רות רפפורט (לפעמים מופיעה בשם ר. רפפורט; נולדה באוגוסט 1984, אב תשמ"ד) היא סופרת, עורכת ותסריטאית חרדית ישראלית.
רפפורט כותבת ספרי ילדים, נוער, נשים וספרי מתח.
ביוגרפיה.
נולדה באוגוסט 1984 (אב תשמ"ד) בבני ברק, שם מתגוררת עד היום. רפפורט משתייכת לחסידות גור ולמדה בבית הספר ובסמינר של החסידות בבני ברק.
רפפורט כתבה עשרות ספרים למגזר החרדי; ספרי ילדים, ספרי נוער, ספרי נשים וספרי מתח. מרבית ספריה התפרסמו לפני צאתם במגוון עיתונים ומגזינים: בקהילה, משפחה, המודיע, זרקור, הדרך, יתד נאמן, בשעה טובה, עולם החסידות, מרווה לצמא ועוד.
מרבית ספריה תורגמו לאנגלית וחלקם תורגמו ליידיש ולצרפתית.
בין ספריה המפורסמים תחת השם רות רפפורט: סדרת הספרים "21 בבית אחד", "חללית בהתרסקות" ועוד.
כרכים 5 ("בבית החדש") ו-13 ("ברחה לנו כבשה") בסדרת הספרים "21 בבית אחד" עובדו לסרטים אותם רפפורט הפיקה.
ספרה "בגלל הלחן ההוא" עובד למספר הצגות בישראל ובחו"ל.
את ספריה בעברית מוציאה לאור באמצעות רשת הספרים וההוצאה-לאור "אור החיים". ספריה באנגלית יוצאים באמצעות "מכון תפוצה" ובעבר באמצעות "המודיע".
חיים אישיים.
רפפורט נשואה ואם לשמונה ילדים. מתגוררת בבני ברק.
פסגת טאוסלד
הגל הבטוח
הגל הבטוח הייתה תחנת רדיו ישראלית, שפעלה במסגרת קול ישראל ועסקה בשידור תוכניות מוזיקה, תוכניות מלל, דיווחי תנועה ושידורי ספורט לאזור הצפון. התחנה החלה לשדר בשנת 1991, בשיתוף עם משרד התחבורה, במסגרת המלחמה בתאונות הדרכים. התחנה נסגרה בשנת 2003. השם "הגל הבטוח" היה בשימוש קול ישראל עוד לפני הקמת התחנה, לשידורי בטיחות בדרכים שנערכו מדי פעם.
הגל הבטוח הייתה תחנת הרדיו הראשונה בישראל שנועדה לנהגים לצורך הכוונת התנועה והגברת המודעות לנהיגה זהירה. עם השנים נוספו לה תוכניות אקטואליה, תרבות וספורט. חלק משידוריה נסמכו על עבודת כתבי רשת ב' בצפון, ובתחנה עצמה הועסקו כ-30 עובדים. בתחנה שודרו פרסומת והיא התחרתה בתחנת רדיו חיפה בעלת הזיכיון לרדיו האזורי. ב-23 במאי 2003 התחנה נסגרה בזמן שידור, ומאזיני התחנה לא קיבלו כל הסבר על נסיבות הפסקת פעילותה. התחנה נסגרה בהוראת מנכ"ל רשות השידור, יוסף בראל. בראל טען שהתגלה לו שהתחנה פועלת ללא תקצוב ובניגוד להחלטות של המוסדות הציבוריים של רשות השידור. אך העובדים טענו שההחלטה הייתה במסגרת הקיצוצים בתקציב רשות השידור.
מחוז ליברטדור חנרל ברנרדו או'היגינס
מחוז אוהיגינס
אליעזר גרינהוט
אלעזר גרינהוט
נקודת ארצ'ר (אנטארקטיקה)
נקודת ארצ'ר (באנגלית: Archer Point) היא לשון יבשה סלעית, בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מהווה את הקצה המערבי של פתחו של מפרץ הרלד.
הנקודה מצויה 9 קילומטרים ממערב לראש ויליאמסון.
הר ארצ'ר ממוקם בסמוך מדרום לנקודת ארצ'ר.
היסטוריה.
גלוי הנקודה.
לשון היבשה התגלתה בפברואר 1911 על ידי לוטננט הארי פנל, מהצי המלכותי, שהפליג בספינה טרה נובה, ספינת משלחת טרה נובה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910- 1913), בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
מקור השם.
סקוט קרא לנקודה על שמו של וו. וו. ארצ'ר (W.W. Archer) המנהלן הראשי (chief steward) של המשלחת.
ראו גם.
אתרים נוספים הנקראים על שמו של וו. וו. ארצ'ר באנטארקטיקה:
לקריאה נוספת.
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 224
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 409
נקודת ארצ'ר
מרקוס כהן
סטיבן ברגווין
ספיר כדורי
ספיר כדורי (נולדה ב-13 במאי 1993) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כשוערת בליגת העל בכדורגל נשים.
ביוגרפיה.
כדורי נולדה בחדרה וכבר בגיל 11 הצטרפה לקבוצת הילדות של מכבי כישרונות חדרה ולקחה חלק בגביע פוקס קידס במסגרתו השתתפה עם הקבוצה בטורניר בצרפת. בשנים שלאחר מכן שיחקה בקבוצת הנערות של חדרה כחלוצה ובמקביל התאמנה עם קבוצת הבוגרות כשוערת. בעונת 2008/2009 שיחקה במקביל בקבוצת הנערות ובקבוצה הבוגרת בליגת הנשים הבכירה. במסגרת רבע גמר הגביע בעונת 2016/2017 נפצעה ברצועה הצולבת, סיימה את העונה ולא המשיכה לשחק בקבוצה.