קלמבובסקי נולד ב-28 ביוני 1860 כבן למשפחת אצולה עם רקע צבאי ממוצא פולני. אביו שרת בצבא האימפריה הרוסית בדרגת פולקובניק, ושני אחיו גם הם שרתו בדרגות בכירות. ב-1877 הוא נרשם ללימודים בבית הספר הצבאי אלכסנדרוב, וב-1879 התגייס לצבא והוצב ברגימנט איזמאילובו של המשמר הקיסרי. בין 1885-1886 הוא הוצב במטה הקורפוס ה-13, וב-15 בפברואר 1886, מונה לשליש הדיוויזיה ה-1. ב-1887 הוא מונה למפקד פלוגת נייבסקי ברגימנט ה-1 של הדיוויזיה ה-1. בין 1887-1889 שימש כמפקד פלוגת סופיה ברגימנט ה-2. בין 1890-1894 שימש כמורה בבית הספר לקציני פרשים בטבר. ב-1894 כבר החזיק בדרגת פולקובניק ומונה לקמ"ט בבריגדה ה-1. בין מאי לספטמבר 1895 שימש כמפקד גדוד ברגימנט השני של המשמר הקיסרי. ב-27 בנובמבר 1897 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-7, וב-16 בספטמבר 1899 הועבר למלא את אותו התפקיד בדיוויזיית הפרשים ה-11 ולאחר מכן בדיוויזיה ה-31. ב-30 ביוני 1901 מונה למפקד רגימנט החי"ר ה-122 טמבוב. הוא לחם עם הרגימנט במלחמת רוסיה–יפן ונפצע פעמיים. ב-1904 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-21 באוקטובר של אותה שנה מונה לראש מטה הקורפוס ה-4 ולאחר מכן הקורפוס ה-10. ב-1912 הועלה לדרגת גנרל לייטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-9.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, נכללה הדיוויזיה של קלמבובסקי במסגרת הקורפוס ה-10 אשר היה חלק מהארמייה השלישית. הוא לחם עם הדיוויזיה בקרב גליציה. ב-19 באוגוסט הוא מונה למפקד הקורפוס ה-16. ב-17 בספטמבר 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-13 בדצמבר של אותה שנה הוא מונה לראש מטה החזית הדרום-מערבית תחת אלכסיי ברוסילוב. הוא השתתף עם החזית במתקפת ברוסילוב המוצלחת. בהמלצתו של ברוסילוב, ב-6 בדצמבר 1915 הוא מונה למפקד הארמייה החמישית, אולם כעבור חודש ויתר על התפקיד בשל מחלה. ב-25 באוקטובר 1916 הוא מונה למפקד הארמייה ה-11, וב-20 בדצמבר מונה לעוזר הרמטכ"ל. ב-11 במרץ 1917 מינה אותו אלכסנדר קרנסקי כראש המטה הכללי של הצבא. הוא ויתר על התפקיד ב-5 באפריל ומונה למפקד החזית הצפונית. החזית השתתפה תחת פיקודו במתקפת קרנסקי, אולם בפועל, פחות מחצי מהכוח הלוחם שלה השתתף בלחימה. השאר פשוט סירבו לתקוף. הייתה זו אחת הסיבות לכישלון המתקפה. ב-28 באוגוסט, בעיצומה פרשת קורנילוב, הוא הודח מהפיקוד על החזית, והוצע לו לחזור להיות מפקד הצבא במקום לאוור קורנילוב, אולם הוא דחה את ההצעה ופרש מהצבא.
ב-1918 הוא נעצר בידי המפלגה הבולשביקית, אולם שוחרר לאחר שהסכים להתגייס לצבא האדום. הוא לא מילא תפקידים צבאיים בצבא האדום, אלא שימש כיו"ר הוועדה הצבאית-היסטורית בלבד. ב-1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, הוא נעצר בשל מוצאו הפולני ונכלא בבוטירקה. ב-1921 הוא פתח בשביתת רעב, אלא שאיש לא גילה התעניינות במצבו והוא מת מרעב כעבור שבועיים ב-19 ביולי של אותה שנה והוא בן 61.
קאספרס גורקאס
קאספרס גורקאס (בלטבית: Kaspars Gorkšs; נולד ב-6 בנובמבר 1981) הוא כדורגלן עבר לטבי ששיחק בעמדת בלם. כיום (2018) משמש כנשיא של התאחדות הכדורגל הלטבית
קריירת מועדונים.
גורקאס התחיל את הקריירה שלו באודה. בשנת חתם באוסטרס מליגת העל השוודית. בשנת חתם באסיריסקה. אחרי עונה אחת בלבד חזר ללטביה כאשר חתם בונטספילס.
ב-1 בינואר 2007 גורקאס חתם בבלקפול לשנה וחצי עם אופציה לעונה נוספת. ב-28 באוגוסט 2007 גוקראס הבקיע את שער הבכורה שלו בבלקפול נגד דרבי קאונטי במשחק במסגרת גביע הליגה האנגלי.
ב-12 ביוני 2008 חתם בקווינס פארק ריינג'רס. למרות טענותיה של בלקפול שהמהלך בוצע באופן לא חוקי, מנהלת הליגה של פוטבול ליג אישרה את המהלך. ב-9 באוגוסט 2008 גורקאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד בארנסלי. ב-7 בנובמבר 2009 גורקאס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד שפילד ונסדיי. גורקאס היה שותף להעפלה של הקבוצה לפרמייר ליג בסיום עונת אחרי 15 שנה.
ב-24 באוגוסט 2011 גורקאס חתם ברדינג לשלוש שנים. בסיום העונה רדינג העפילה לפרמייר ליג ובכך גורקאס חגג עלייה שנייה ברציפות לפרמייר ליג. ב-4 בנובמבר 2012 גורקאס הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליגב בתיקו 1-1 נגד קווינס פארק ריינג'רס. ב-12 בפברואר 2013 גורקאס הושאל לוולברהמפטון וונדררס עד לסיום העונה.
בדצמבר גורקאס חתם בקולצ'סטר יונייטד על חוזה לחודש אחד. ב-10 בינואר 2015 האריך את חוזהו עד לסיום העונה. ב-24 בינואר 2015 גורקאס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד לייטון אוריינט.
ב-29 בינואר 2015 חתם על חוזה לשנה וחצי בארגוטליס מליגת העל היוונית.
בספטמבר חתם בדוקלה פראג מליגת העל הצ'כית עד לסיום העונה.
ב-1 ביולי 2016 חזר ללטביה והצטרף ללייפאיה עד לסיום העונה. בינואר חתם בריגה. בנובמבר 2017 פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
גורקאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לטביה ב-11 באוקטובר 2006 במשחק נגד במסגרת מוקדמות יורו 2008. ב-17 באוקטובר 2007 גורקאס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-1 נגד . גורקאס היה קפטן הנבחרת במשך 7 שנים . בשנת 2017 הודיע על פרישתו מהנבחרת
לוליגיים
לוליגיים (שם מדעי: Loliginidae) היא משפחה של דיונוני רחף ממחלקת הסילוניות המצויים בימים ממוזגים.
הלוליגיים הם דיונונים בגודל ממוצע בעלי עיניים גדולות היכולים לשנות את צבעיהם. חלקם צבועים ביותר כאמצעי ראווה וחלק משתמשים בנהורנות כדי לזהור בחשיכה. הם יצורים חכמים ובעלי "גלימה" מתנפנפת העוזרת להם לנוע במהירות. בקצה גופם 8 זרועות היכולות להיתפס על טרף קטן ולהשתלט עליו במהירות.
דיונונים אלה חיים הן באזורים הטרופיים והן באוקיינוסים הממוזגים.
רואנדאייר
רואנדאייר (באנגלית: RwandAir) היא חברת תעופה בבעלות ממשלת רואנדה. החברה היא חברת הדגל של המדינה ונוסדה ב-2002 כ-Rwandair Express. החברה מפעילה טיסות פנים ובינלאומיות לאפריקה, אירופה, הודו והמזרח התיכון. בסיס החברה נמצא בנמל התעופה הבין-לאומי קיגאלי,(KGL) שליד העיר קיגאלי. לחברה הסכמי שותפות קוד עם: טורקיש איירליינס, אתיופיאן איירליינס, בראסלס איירליינס וסאות' אפריקן איירוייז.
צי המטוסים של חברת התעופה כולל מחלקות תיירים ומחלקת עסקים.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2019:
פעילות החברה בישראל.
בנובמבר 2018 סיכמו ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ונשיא רואנדה פול קגאמה על הפעלת קו טיסות ישיר בין המדינות באמצעות חברת התעופה, הקו החל לפעול ב-25 ביוני 2019 בשלוש טיסות שבועיות, ומופעל במטוסי בואינג 737-800.
וסילי גורקו
וסילי יוסיפוביץ' גורקו (; 20 במאי 1864 - 11 בפברואר 1937) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על ארמיות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
גורקו נולד בצארסקויה סלו ב-20 במאי 1864, כבן למשפחת אצילים חזקה. אביו היה הפילדמרשל יוסיף גורקו, ואחיו היה המדינאי ולדימיר גורקו. מגיל צעיר הוא יועד לשירות צבאי, ולפיכך עד 1885 למד בבית ספר צבאי מן השורה הראשונה, ולאחר מכן התגייס לצבא האימפריה הרוסית והוצב ברגימנט ההוסרים של המשמר הקיסרי. בין השנים 1899-1892 למד באקדמיה של המטה הכללי והועלה לדרגת קפיטן. ב-1 בנובמבר 1893 קיבל פיקוד על אסקדרון במסגרת רגימנט ההוסרים של המשמר. ב-9 באוגוסט 1896 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק ומונה לקמ"ט למשימות מיוחדות במחוז הצבאי ורשה. במהלך מלחמת הבורים השנייה בשנים 1899-1902 הוא שימש כנספח צבאי בצבא הרפובליקה הדרום-אפריקאית, וצפה בקרבות מהצד הבורי. במהלך תקופה זו, הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ולאחר מכן כיהן לזמן קצר כנספח הצבאי בברלין. עם פרוץ מלחמת רוסיה–יפן ב-1904, הוצב גורקו כקצין אפסנאות בארמייה המנצ'ורית של אלכסיי קורופטקין. עד סוף הלחמה הוא מילא תפקידי ניהול ומטה ולחם במספר קרבות. בין השנים 1906-1911 שימש כיו"ר הוועדה להיסטוריה צבאית. ב-12 במרץ 1911 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-1.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, נכללה הדיוויזיה של גורקו במסגרת הארמייה הראשונה של פאול פון רננקמפף. הוא לחם עם הדיוויזיה במסגרת הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית וקרב לודז'. ב-9 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד הקורפוס ה-6, ולחם עמו במסגרת הארמייה השנייה והארמייה ה-11, בקרב גליציה, הקרב על הוויסלה וקרב בולימוב. ב-21 בפברואר 1916 הוא מונה למפקד הארמייה החמישית ולחם עמה במתקפת אגם נארוץ' הכושלת. ב-15 באוגוסט הוא הועבר לפקד על הארמייה המיוחדת, עד 10 בנובמבר עת מונה לראש מטה החזית הדרום-מערבית. ב-31 במרץ 1917 הוא מונה למפקד החזית המערבית, אולם כבר ב-23 במאי סולק מהתפקיד ומהצבא בכלל, כיוון שנותר מלוכני מובהק אף לאחר מהפכת פברואר. הוא נכלא במבצר פטרופבלובסקיה, ובספטמבר 1917 גלה מרצון לבריטניה ולאחר מכן לממלכת איטליה. ב-1919 הוא סירב להצעה להצטרף לצבא הלבן, אולם היה חבר בארגון הצבאי הכלל רוסי אשר הקים פיוטר וראנגל, ונועד לאחד את כל מתנגדי הקומוניזם ברחבי אירופה. הוא נפטר ברומא ב-11 בפברואר 1937.
לוליגו
לוליגו או דְּיוֹנוּן-רַחַף (שם מדעי: "Loligo") הוא סוג של לוליגיים מסדרת דיונוני רחף שממחלקת הסילוניות המצויים בימים ממוזגים.