קורטז מסטו נולדה בלאס וגאס. סביה מצד אביה היגרו לארצות הברית מצ'יוואווה שבמקסיקו. ב-1986 סיימה לימודי תואר ראשון במימון באוניברסיטת נבדה וב-1990 תואר JD במשפטים מאוניברסיטת גונזגה. היא עבדה כעורכת דין פרטית וכתובעת פדרלית במחלקת המשפטים של ארצות הברית ושימשה ראש המטה של מושל נבדה בוב מילר. בשנים 2007 עד 2015 כיהנה כפרקליטת המדינה של נבדה. כמו כן שימשה סגנית נשיא מערכת ההשכלה הגבוהה של מדינת נבדה.
ב-2016 נבחרה לסנאט של ארצות הברית לאחר שגברה על מועמד המפלגה הרפובליקנית חבר בית הנבחרים ג'ו הק. היא האישה הראשונה ממוצא היספני שנבחרה לסנאט.
הבחירות הכלליות ביוון 2015
הפולמוס סביב אמירת הפיוט מכניסי רחמים
הראדה העליונה
הוקר הנטר
SAP (חומר)
אבקת SAP (באנגלית: Superabsorbent polymer) היא אבקה העשויה מפולימר סופג נוזלים, שיכול לספוח ולשמור בתוכו כמויות גדולות מאוד של נוזלים ביחס למשקלו שלו.
פולימרים סופגי מים, המסווגים כהידרוג׳לים כאשר הם מעורבבים עם מים, סופחים תמיסות מימיות על ידי יצירת קשרי מימן עם מולקולות המים שבתמיסה.
יכולותו של הפולימר לספוג מים תלויה בריכוז היוני של התמיסה המימית אותה הוא סופג. לדוגמה, עבור מים מזוקקים, אבקת SAP יכולה לספוג עד פי 300 ממשקלה (פי 30 עד 60 מנפחה), כך שההידרוג׳ל שייווצר הוא למעשה 99.9% נוזלים. אך אם נשים אבקת SAP בתמיסת מלח בריכוז של 0.9%, יכולת הספיגה של האבקה תרד לפּי 50 ממשקלה המקורי.
הסיבה לירידה זאת היא שנוכחות קטיונים בתמיסה מורידה את יכולת הפולימר להיקשר למולקולות המים.
חומר זה גורם לסדיקת זכוכית. ולפעמים קוראים לאבקה זו סודק הזכוכית.
לאחר השקיה של פעם אחת בשבוע הצמח עם האבקה נשאר רענן ומלבלב בגלל שהאבקה שמרה את המים ואילו הצמח ללא האבקה התייבש.
טמלה (עיר)
חוק לרון - החוק המשופר למקבלי קצבת נכות היוצאים לעבוד
אילונה קולוניץ
אילונה קולוניץ (בהונגרית: Ilona Kolonits; 17 במרץ 1922, בודפשט - 2 באוגוסט 2002, בודפשט) הייתה במאית סרטים דוקומנטריים הונגרית ועיתונאית בינלאומית. היא הייתה אחת מכתבות המלחמה הראשונות וכן מבמאיות הקולנוע ההונגריות הראשונות. סרטיה היו ידועים בסגנונם העדין והלירי ובאופן טיפולם הרגיש באירועים היסטוריים, כמו גם בחייהם של אנשים רגילים. קולוניץ קיבלה מספר פרסים ומועמדויות לאורך הקריירה, כולל בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים בפריז, מוסקבה, אוברהאוזן, קורטינה ד'אמפצו, ברלין, לייפציג, מקסיקו סיטי ובודפשט. אילונה קולוניץ זכתה בתואר חסידת אומות העולם ובתואר כבוד הונגרי על הצלת חייהם של רבים במהלך מלחמת העולם השנייה, בהם יהודים.
ביוגרפיה.
אביה של קולוניץ, פרנץ, ואמה, פאולינה לבית הולקה (Holka), היו פעילים הומניטריים שהשתתפו בתנועת ההתנגדות ההונגרית האנטי-פשיסטית במלחמת העולם השנייה. אילונה הצילה מעל 40 ילדים מגטו בודפשט, ילדים שנועדו לגירוש ולהשמדה במחנות ההשמדה הנאציים. בני משפחת קולוניץ הגנו על יהודים רבים וכן על אנשי רוח הונגרים בביתם בכפר ובבוטיק האופנה שלהם בבודפשט וכך הצילו אותם מרצח על ידי הפשיסטים בהונגריה או מגירוש למחנות המוות. אילונה ואחותה הבכורה מרגיט הצילו ילדים יהודים שהוריהם היו אסירים בגטאות ובבתי סוהר ונועדו לגירוש. בין השאר הצילו בני משפחת קולוניץ את היתומה ארז'בט גראי , לימים תאורטיקנית קולנוע ידועה ועורכת עיתון הקולנוע ההונגרי Filmkultura. ב-1944 גורש אביה של אילונה, פרנץ קולוניץ, למחנה הריכוז בוכנוולד, עקב פעילויותיו האנטי-פשיסטיות, עם חברים מובילים נוספים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של הונגריה. הוא השתתף בארגון תנועת ההתנגדות בבוכנוואלד .
קולוניץ השתתפה בהעברת מסרים ובשליחויות מטעם המחתרות שפעלו בחלקים שונים של בודפשט. במהלך המצור על בודפשט הייתה מנותקת ממשפחתה, בצד השני של העיר, מעבר לדנובה. היא הייתה במרתף במשך מספר שבועות ללא מזון ועם מעט מאוד מים. היא כתבה מכתב פרידה למשפחתה אבל ניצלה כשהגרמנים נסוגו מבודפשט עם הגעת החזית האוקראינית השלישית והחזית האוקראינית השנייה של הצבא האדום. היא הייתה עדה לרדיפות הפשיסטים ההונגרים ופשעי המלחמה הנאציים נגד מיעוטים ולקרבות רחוב בבודפשט במהלך מלחמת העולם השנייה. חוויותיה השפיעו על פעילותה העתידית בתחום ההומניטרי ועל מחויבותה לשלום עולמי .
בצעירותה היו קולוניץ ואחיותיה ספורטאיות. בתנועה האנטי-פשיסטית התיידדה עם צעירים אינטלקטואלים, סופרים, אמנים ומשוררים הונגרים רבים, כולל המשורר אטילה יוז'ף והייתה חברה במועדון האינטלקטואלי והאמנותי Fészek בבודפשט. אחרי המלחמה למדה באקדמיה לדרמה וקולנוע בבודפשט. ב-1953 סיימה דוקטורט בסרטי תעודה וקולנוע. בשנת 1954 הפכה לאחת הנשים הראשונות שנבחרו לאקדמיה ההונגרית למדעים, לצד ארז'בת גראי ואיווט בירו .
קולוניץ הקדישה את חייה לפעילותה ההומניטרית, לבימוי סרטים תיעודיים ולפעילות ככתבת בינלאומית. היא הייתה פציפיסטית, פעילה לצדק חברתי ונגד עונש המוות, ותומכת במיעוטים מדוכאים. קולוניץ הייתה חברתו של אטילה יוז'ף והושפעה מערכיו.
אפרה של קולוניץ טמון לצד אפר הוריה בפנתיאון ההיסטורי של בית הקברות פרקשרטי  בבודפשט.
קריירה.
בין 1951 ו-1989 הועסקה קולוניץ בתור במאית קולנוע ב"מאפילם" , אולפני קולנוע בבודפשט, ומאוחר יותר באולפני קולנוע תיעודי הונגרי. בניגוד לבמאיות הונגריות אחרות בנות דורה, בהן מרתה מז'רוס  ואילונה קטקיץ' (Katkics) שהפיקו סרטים עלילתיים, קולוניץ נשארה במאית סרטים דוקומנטריים.
קולוניץ הפיקה מעל 500 ידיעות חדשותיות וביימה מעל מאה סרטים תיעודיים, סרטי מדע פופולרי וסרטי ספורט, מתוכם 17 קיבלו פרסים בינלאומיים ושישה - פרסים לאומיים הונגריים. היא צילמה ותיעדה סכסוכים מזוינים במזרח התיכון וכן את המזרח הרחוק בשנות ה-1960 וה-1970, קיבלה משימות שנדחו על ידי עמיתיה, בגלל הסכנות הכרוכות בהן, וסיכנה את חייה על מנת להביא חדשות לציבור. רבים מסרטיה הוקדשו לקידום השלום ולתיאור קבוצות מיעוטים, נשים וילדים שחייהם נפגעו עקב המלחמות באזוריהן. אחד מהסרטים הבולטים מבחינה קולנועית שיצרה היה הסרט הקצר "ארואיקה" (Eroica, 1975), שתיאר את השפעת מלחמת וייטנאם על חייהם של נשים וילדים וייטנאמים.
כמו כן יצרה קולוניץ את הסרט השנוי במחלוקת "כמו שזה קרה" (1957), סרט תיעודי המתאר את אירועי התקוממות 1956 בהונגריה. הסרט נערך מדברי מרואיינים שקולוניץ עצמה צילמה ברחובות בודפשט, בתקופה בה לא היו דוקומנטריסטים הונגרים שהיו מוכנים להסתכן בגביית ראיונות בשטח בעת עימות מזוין. מחלוקת פוליטית סביב הסרט, הנוגעת לפרשנות אירועים באמצעות עריכה, האפילה על מורשתה הקולנועית של קולוניץ.
בשנת 1955 החלה ליצור סדרה דוקומנטרית בת עשרות שנים בנושא "יום הולדת", שעקבה אחר חייהן של נשים שנפגשות כל שנה בפגישת מחזור, וכך שיקפה תמונת מצב של דור הונגרי שלם באופן נשי ואישי. סרטה הדוקומנטרי "תודה על החמר" (Köszöntöm az agyagot, 1976) הוא מחווה לאמנות ולמיומנות של הפסל ההונגרי מרגיט קובאץ' . בסרטה מ-1988 "אתה אוהב סוסים, לא?" התייחסה קולוניץ לזכויות בעלי חיים. סרטה "בודפשט" הוא מחווה לירית לעיר הולדתה. סרטיה שמורים בארכיון הסרטים הדיגיטלי של המכון ההונגרי הלאומי לסרטים.
הנצחה.
לקולוניץ, לאמה, פאולינה קולוניץ לבית הולקה (Holka), ולשתי אחיותיה, מרגיט ופאולה, הוענק אות חסידי אומות העולם לאחר מותן, בשנת 2007.
הארגון הבין-לאומי לסטודנטים לרפואת-שיניים
הארגון הבין-לאומי לסטודנטים לרפואת-שיניים (באנגלית: International Association of Dental Students; בראשי תיבות: IADS) הוא ארגון ללא כוונת רווח המייצג את האינטרסים של למעלה מ-200,000 סטודנטים לרפואת שיניים בכ-60 מדינות בעולם.
הארגון נוסד בספטמבר 1951 במהלך האספה הכללית שהתקיימה בקופנהגן, דנמרק. נכון להיום, מטה הארגון נמצא בז'נבה, שווייץ, במטה ארגון רופאי השיניים העולמי (FDI, בצרפתית: Fédération des Dentistes internationale). הארגון דוגל בחינוך ובמצוינות מדעית באמצעות הפרויקטים הבינלאומיים והיוזמות שבניהולו. הוא מקיים כנסים פעמיים בשנה.
משמר זכויות האדם
מיאזקי (מחוז)
דניאל רקנאטי
דניאל רקנאטי (25 באוקטובר 1921 – 9 בספטמבר 1984) היה בנקאי ואיש עסקים, בנם של מתילדה וליאון רקנאטי. כיהן כמנכ"ל בנק דיסקונט והיה ממקימי כלל ישראל וקבוצת אי די בי אחזקות. במשך למעלה מ-25 שנה, עמד בראש קבוצת בנק דיסקונט (הבנק שנוסד על ידי אביו, ליאון רקנאטי) ותרם רבות לפיתוחו ולקידומו. תרם רבות לכלכלת ישראל בקידום הבנקאות, בפיתוח התעשייה והטכנולוגיה ובטיפוח החינוך הגבוה בישראל.
רקנאטי נולד בסלוניקי ועלה עם משפחתו ארצה בשנת 1935. היה אחיהם של זכריה הארי רקנאטי (1918), רפאל רקנאטי (1924) ויעקב ז'ק רקנאטי (1927), בעלה של מטילדה (לבית קרסו), אביהם של ליאון רקנאטי (1948) ויודי יובל רקנאטי (1951).
מנכ"ל בנק דיסקונט.
באוקטובר 1945 נפטר במפתיע אביו ליאון רקנאטי, מייסד בנק דיסקונט ומנהלו. רקנאטי, שהיה באותם ימים חייל בצבא הבריטי, נקרא לשוב ארצה וחבר לאחיו הארי לניהול הבנק. באמצע שנות ה-50 מונה דניאל רקנאטי לתפקיד מנכ"ל הבנק.