מאז נפילת שושלת סנוס, נעו קשרי טורקיה-לוב בין שיתופי פעולה ואיבה. למרות שמועמר קדאפי סיפק לטורקיה חלקי חילוף למטוסיה המיוצרים על ידי ארצות הברית במהלך הפלישה הטורקית לקפריסין, כאשר הוטל אמברגו נשק של ארצות הברית על טורקיה, והעדיף לקנות חפצים טורקיים, הוא גם יצר מחלוקות, והאשים את טורקיה בשאלה הכורדית, ועורר זעם בטורקיה בתמיכה בעצמאות כורדית. זה אושר בשנת 2011 על ידי ג'וואד מלה, נשיא הקונגרס הלאומי הכורדי שבגלות. בעקבות כך, הקשר בין טורקיה לוב נפגע קשות עד 2011.
הסכסוך בלוב.
בעוד בהתחלה, מעט לאחר הפעולה של נאט"ו, התנגדה טורקיה והאשימה את "סרקוזי שרדף אחרי אינטרסים צרפתיים בגלל שחרור העם הלובי", ב-20 במרץ היא נקטה עמדה לצד האופוזיציה הלובית. בשל תמיכת קדאפי בתנועת העצמאות הכורדית, טורקיה ב-2011 הייתה בין המדינות הראשונות אשר דרשה מקדאפי לפרוש מן הממשלה ולצאת לגלות. קדאפי סירב לעשות זאת וטורקיה העניקה את תמיכתה לכוחות אנטי-קדאפי, בעיקר מועצת המעבר הלאומית, ביולי 2011.
עם פרוץ מלחמת האזרחים בלוב השנייה, טורקיה נותרה תומכת בממשלת ההסכמה הלאומית שהוכרה על ידי האו"ם בטריפולי, נגד בית הנבחרים שבטוברוק. עמדתו הנחרצת של ח'ליפה חפתר תרמה לעוינות מתמשכת בין טורקיה לממשלת טוברוק, כמו כן טורקיה העבירה נשק ותחמושת לממשלה בטריפולי.
סגן נשיא טורקיה, פואט אוקטיי, האשים בעקיפין את חפתר כמי שיצר את הבעיות בכך שרצה למנוע שלום בלוב ועזב את הוועידה לשלום בלוב בנובמבר 2018. הפטר נותר לוחמני כנגד טורקיה, בהנהגתה של רג'פ טאיפ ארדואן, וכוחות המבוססים בטוברוק תפסו לעיתים קרובות ספינות טורקיות שהובילו נשק לצבא בטריפולי.
בעקבות המתקפה המערבית של לוב בשנת 2019 בהובלת הפטר, גילתה טורקיה דאגה עמוקה וגינתה בחשאי את הפטאר בגין ערעור היציבות בלוב. בנובמבר 2019 הצהירה טורקיה כי היא חתמה על הסכם עם ממשלת לוב המוכרת לפי הקהילה הבינלאומית על גבולות ימיים בים התיכון, בנוסף לעסקה בנושא ביטחון ושיתוף פעולה צבאי.
בשנת 2019 דיווחו האו"ם כי ירדן, טורקיה ואיחוד האמירויות הערביות הפרו באופן שיטתי את אמברגו הנשק הלובי. כמו כן, הצבא הלאומי הלובי האשים את הרשויות הטורקיות בתמיכה בקבוצות טרור בלוב במשך שנים רבות, והוסיף כי התמיכה הטורקית התפתחה מתמיכה לוגיסטית צודקת להתערבות ישירה תוך שימוש בכלי טיס צבאיים להובלת שכירי חרב, כמו גם אוניות עם נשק, כלי רכב משוריינים ותחמושת לתמיכה בטרור בלוב. עם זאת, האשמות אלה הושמעו לאחר שכוחות פרו-חפתר איבדו שליטה על העיירה האסטרטגית גריאן, לאחר שכוחות אנטי-חפטארים, התומכים בממשלתה המוכרת הבינלאומית של לוב, הצליחו לדחוק את כוחותיהם של פרו-חפתר. כנקמה על תבוסתו, הגיב חפתר, המגובה על ידי איחוד האמירויות ומצרים, באיומים על טורקיה ונדר לשים למטרה את כל הספינות והחברות הטורקיות, לאסור טיסות לטורקיה וממנה ולעצור אזרחים טורקים בלוב. האשמות כוזבות אחרות של חפתר לאחר אובדן גריאן הופרכו הן על ידי ה-GNA והן על ידי הרשויות בגריאן.
ב-2 בינואר 2020, אישר הפרלמנט של טורקיה הצעת חוק לפריסת חיילים בלוב לגיבוי הממשלה המוכרת באו"ם בבירה, לאחר שכוחות הנאמנים לחפטאר, פתחו במתקפה. החקיקה התקבלה בהצבעה של 184–325, אולם פרטי הפריסה טרם נחשפו מבחינת הסכום והתזמון. ב-6 בינואר החלו כוחות טורקיים לעבור ללוב. ב-8 בינואר 2020, לאחר שיחות בין הנשיאים רג'פ טאיפ ארדואן לבין ולדימיר פוטין הרוסי (התומך בכוחו של חפטאר) באיסטנבול, דחקו טורקיה ורוסיה בכל הצדדים בלוב להכריז על הפסקת אש בחצות הלילה ב-12 בינואר.
פי-בי הדב
פּיבּי הדוב (באנגלית: PB Bear and Friends) היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים, המבוססת על סדרת ספרי ילדים שנכתבה ואוירה על ידי לי דייוויס.
הסדרה שודרה לראשונה ב-2 בינואר 1998 בערוץ 5. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2000 בערוץ הופ!. הסדרה היא בת עונה אחת ו-30 פרקים באורך חמש דקות.
שיר הפתיחה של הסדרה בעברית בוצע על ידי גיתית שובל.
עלילה.
העלילה עוסקת בפיבי הדוב, המבלה עם חבריו הבובות את זמנם במשחקים שונים.
דמויות ומדבבים.
במאי הדיבוב בעברית היו גיתית שובל, שאולי הלוי ואריאל ברזני, ומפיקת הדיבוב הייתה רעות סמדר.
נערות אבודות
נערות אבודות (באנגלית: Lost Girls) הוא סרט פשע אמיתי אמריקאי של נטפליקס. הוא עלה לשירות ההזרמה של החברה ב-13 במרץ 2020, אך הוקרן עוד קודם לכן, ב-28 בינואר 2020, במסגרת פסטיבל הסרטים סאנדנס.
עלילה.
העלילה עוקבת אחר מארי גילברט, שממסה לדחוף את כוחות האכיפה לחפש אחר ביתה הנעדרת, שאנן. תוך כדי חיפושיה היא חושפת את קיומו של רוצח סדרתי הרוצח נערות העוסקות בזנות ומקבל את השם "הרוצח הסדרתי מלונג איילנד".
הפקה.
במרץ 2016 הוכרז כי ליז גרבוס תביים את הסרט.
באוקטובר 2018 פורסם קאסט השחקנים.
שלב הצילומים החל בניו יורק ב-18 באוקטובר 2018.
מיכה שמבן
מיכאל (מיכה) שמבן (4 בינואר 1919 – 7 בינואר 2013) נודע בכינוי "מר כדורעף". היה מאמן כדורסל, מאמן כדורעף, מאמן נבחרת ישראל בכדורעף ושופט כדורעף ישראלי. שמבן שימש במספר רב של תפקידים, בניהם רכז הכדורעף ויו"ר ענף הכדורסל במרכז הפועל ויו"ר הוועדה המקצועית באיגוד הכדורסל. ממקימי ליגת הכדורעף הישראלית ומייסד של מספר אגודות ספורט בישראל.
ביוגרפיה.
שמבן נולד בבסרביה בשנת 1919. בילדותו השתייך לתנועת המכבי הצעיר, אך נתן פלד ששימש כמדריכו בתנועת השומר הצעיר המקומית תרם רבות להעברה שלו לצד השני.
עלה לארץ ישראל בשנת 1934 על אניית מעפילים כשהוא בן 15 והשתייך לגרעין שהקים את קיבוץ חצור בשנת 1936.
בשנת 1941 הוביל את קבוצת הכדורעף של הפועל חצור ב"אליפות הפועל". לאחר מספר שנים עבר לקיבוץ משמר העמק. בחלק משנותיו כמאמן כדורסל, אימן במקביל גם קבוצות כדורעף.
בקיץ 1951, בזמן שעבד כמורה להתעמלות בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, נסע לצפות בטורניר כדורסל בקיבוץ עין חרוד. שם גילה שחקנים עולים חדשים ממצרים שהיו בהכשרה חלוצית בקיבוץ. תוך שבוע הביא אותם למגרש של בית ספר ביאליק בחולון והקים את קבוצת הכדורסל הפועל חולון.
בשנת 1953 יזם את הקמתו של היכל האחד במאי בחולון, אולם כדורסל סגור ראשון בישראל, בסיוע ראש העיר חיים קוגל.
בשנת 1954 התמנה מטעם התאחדות הכדורעף הבינלאומית לשופט כדורעף בינלאומי ישראלי ראשון.
בשנת 1957 החל לעבוד בסמינר הקיבוצים כמורה לחינוך גופני. תפקיד שמילה שנים רבות ובהמשך כמנהל המרכז להכשרת מורי חינוך גופני בסמינר.
בשנת 1959 התמנה לרכז הספורט של ענפי הכדורסל, כדורעף, היאבקות, הרמת משקולות, איגרוף, טניס שולחן והתעמלות בהתאחדות הספורט בישראל. במקביל חזר לרכז את ענף הכדורעף במרכז הפועל והצטרף להקמתה של ליגת הכדורעף הישראלית.
בשנת 1961 אימן את נבחרת הנח"ל בכדורעף ובכדורסל וזכה עם שתי הנבחרות באליפות צה"ל. בשנת 1966 זכה פעם נוספת באליפות צה"ל בכדורסל עם נבחרת הנח"ל
בשנת 1969 הושעה שמבן מענף הכדורעף לאחר שהואשם בהכאת יו"ר וועדת הכדורעף גד שטרנבאום במהלך דין ודברים בין השניים וטענת שמבן ששטרנבאום העליב אותו.
באוגוסט 1975, לאחר שבע שנים פרש שמבן מתפקיד יושב ראש ענף הכדורסל במרכז הפועל, כדי להתרכז בעבודתו כמנהל המרכז להכשרת מורי חינוך גופני בסמינר הקיבוצים. שנה לאחר מכן, פרש גם מתפקידו כיו"ר הוועדה המקצועית של איגוד הכדורסל, תפקיד אותו מילא במשך שלוש שנים.
בשהת 1986 הקים את מועדון הכדורסל של הפועל גבעתיים ושימש כמנהל המקצועי בו. בהמשך התרכז שמבן בעיקר באימון מחלקות ילדים ונוער בכדורסל.
אותות הוקרה.
בשנת 1997 קיבל את אות יקיר הספורט של עיריית חולון, על תרומתו לכדורסל בעיר.
בשנת 1998, במסגרת חגיגות היובל למדינה, קיבל שמבן אות הוקרה מנשיא המדינה עזר ויצמן ומהוועד האולימפי על תרומתו לספורט בישראל.
בשנת 2000 קיבל את אות יקיר איגוד הכדורסל, על תרומתו לקידום הענף.
ביום העצמאות בשנת 2002 קיבל שמבן את תואר יקיר העיר תל אביב-יפו כהערכת כבוד לפועלו בספורט.
ב-16 בינואר 2011 ערכה אגודת הפועל חולון לשמבן טקס הוקרה בהשתתפות עשרות שחקני עבר של הקבוצה. הטקס נערך לפני משחקה ה-1000 של הקבוצה בליגת העל בכדורסל. בשנת 2012 הוענק לשמבן פרס מפעל חיים בחגיגות 80 שנה לכדורעף בישראל.
מיכה שמבן נפטר ב-7 בינואר 2013 ונקבר בבית העלמין מנוחה נכונה בכפר סבא.
חיים אישיים.
מיכה היה נשוי ליהודית צביבל שמבן, שהייתה מתעמלת וכדורסלנית הנבחרת הלאומית הראשונה של ישראל בשנת 1950. שיחקה בעבר בהפועל בית אלפא, בהפועל חולון ובהפועל תל אביב והייתה מורה לחינוך גופני. בנו ירון שיחק כדורסל בהפועל תל אביב ובתו גליה הייתה שחיינית בילדותה.
הנצחתו.
החל משנת 2015 נקרא אולם הספורט של בית ספר אורט בגבעתיים על שמו של מיכה שמבן.
בשנת 2016 יצא לאור ספר "בתנועה מתמדת: מיכה שמבן - דרכו ופועלו", הממחיש את דרכו של שמבן לאורך השנים.
ב-6 בינואר 2018 נערך טקס הנצחה בהיכל טוטו חולון, בו נקרא אחד מהיציעים המרכזיים על שמו של מיכה שמבן.
יעוק
יעוק (בערבית: يعوق) היא אלוהות שלפי הקוראן נעבדה בימי נח. החל מימיו של עמרו אבן לחי , שלו מיוחסת השבת האלילות לערב, לאורך תקופת הג'אהליה ועד ימי מוחמד, מייסד האסלאם, התקיימה הסגידה לאל זה בחצי האי ערב.