השיר נכתב על ידי ליל בייבי, לצד מפיקיו, סקשן 8 (שהפיק גם את שירו "We Paid") ונואה פטיגרו. השיר מתחיל בקטע שנלקח מהחדשות המפרטות את מחאת ג'ורג' פלויד במיניאפוליס, וקריאות מפגיני Black Lives Matter בקריאה "I can't breathe". לאחר מכן, ליל בייבי מתחיל לראפרפ. מגזין Runnels of Paper ציין כי "הפזמון מכתיב על מה שהמפגינים נלחימים 'גדול יותר משחור-לבן'. זה שורשי ועמוק, זה שיטתי וזה ידרוש הרבה זמן כדי לשנות".
ביקורת.
ריילי וואלאס מ-HipHopDX כינה את השיר והווידאו קליפ "עוצמתיים" והעריך אותו כ"המנון מחאה שמצליח להכות בצורה חריפה עוד יותר בכך שהוא לא מיתג את עצמו ככזה". וואלאס הגיע למסקנה שליל בייבי מבטא בצורה חלקה את "התסכול, הבלבול והקריאה המולדת לעמוד על משהו הרבה יותר גדול ממנו". מיקי הלרבאך ממגזין "אופוריה" סבר כי "בעוד שקולו של קנדריק לאמאר היה קולו של מייק בראון/אריק גארנר/פרדי גריי מוחה בשירו "Alright", נראה ברור מדוע ליל בייבי הוא הצליל של עכשיו". הרלבאך הצהיר כי נראה כי ליל בייבי מרכז ומדליק את המאזין בו זמנית, ו"בתוך הקרס, הוא נוקב בחריפות דרך הפגיעות והמוטיבציה שלו".
בביקורת חיובית לשיר, אמר צ'ארלס הולמס מרולינג סטון כי השיר "אינו שיר מחאה, זהו שיר המעוצב על ידי מחאה", תוך שהוא משבח את כישורי הסיפור של ליל בייבי: "הכישרון העיקרי של ליל בייבי היה תמיד הימנעותו מעירום לטובת כתובת ישירה". טום ברייהאן מ-Stereogum תיאר את השיר כ"שיר מסעיר ובסופו של דבר אופטימי", ואמר כי הוא "באמת מצא את זה די מרגש". ג'ייסון ליפשוץ מבילבורד ראה את השיר כ"שיר המחאה המודרני הגדול ביותר".
עטיפה.
עטיפתו של הסינגל צולמה במחאות ג'ורג' פלויד באטלנטה ב-8 ביוני 2020, שם הוביל ליל בייבי קהל, תוך שהוא רוכב על אופניים.
הצלחה.
ביום הראשון לצאתו, השיר הגיע למקום הראשון במצעד האפל מיוזיק בארצות הברית ובעולם, בעוד שהגיע למקום השלישי בספוטיפיי בארצות הברית. בנוסף, השיר הגיע היישר אל המקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשיר של ליל בייבי שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעד, אחרי "Drip Too Hard", יחד עם גאנה, שהגיע למקום הרביעי בשנת 2018.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר פורסם באותו יום לצאת הסינגל ומתרחש במחאת Black Lives Matter בעיר הולדתו של ליל בייבי, אטלנטה. בקליפ נראה ליל בייבי עומד בין מפגינים אחרים, מרים את ידו בסולידריות ולובש חולצת טריקו שחורה. הוא מציג גם צילומי מחאה ארציים מהשבועיים הקודמים על רצח ג'ורג' פלויד, שנרצח במעצר המשטרה לאחר שקצין כרע ברך על צווארו במשך כמעט תשע דקות.
רן צ'אנגשיה
רֶן צ'אנגשיה (בכתב סיני: 任长霞, באנגלית: Ren Changxia; 8 בפברואר 1964 – 14 באפריל 2004) הייתה שוטרת סינית. רן נולדה, גדלה והתחנכה בעיר ג'נגג'ואו.
קריירה משטרתית.
בשנת 1983 סיימה את בית הספר לשוטרים ושובצה כחוקרת ראשונית בתחנת משטרת ג'נגג'ואו. בגמר לימודיה תוך כדי שירות הפכה לשוטרת חוקרת מומחית.
בנובמבר 1992 רֶן זכתה בתחרויות של מחלקת המשטרה ומערכת המשפט של ג'נגג'ואו.
בנובמבר 1994 היא זכתה במקום הראשון בתחרות על מערכת המשפט המחוזית של מחוז חנאן.
רֶן צוינה ככשירה ואחראית, היא לא נתנה לאף פושע לחמוק ממנה. הסטטיסטיקה הראתה כי במהלך שהותה של רן באגף קדם-משפט בג'נגג'ואו, היא השיגה הצלחה חסרת תקדים במחוז חנאן, עם 1,072 תיקים שטופלו ולמעלה מ־950 אשמים נתפסו. במהלך ארבע שנותיה במחלקה לביטחון פנים ועבודה המחלקה המשפטית בג'נגג'ואו היא טיפלה ביותר מ -1,000 תיקים במקצועיות ובהגינות.
בנובמבר 1998 רֶן הועלתה לדרגת מפקדת מדור הבלשים בתחנת משטרת ג'נגג'ואו. באותה שנה מונתה רן כראש צוות למבצעים מיוחדים לטיפול בארגוני מאפיה מקומיים. במאבק נגד הגנגסטרים רֶן ועמיתיה ניקו את רובע הנעליים ואת השוק הסיטונאי לבגדים. בזמן שמנהיג כנופיית הגנגסטרים וואנג ג'אנגיונג ניסה לברוח לשנג'ן. רֶן הובילה פעמיים את צוותה לשנזן ועזרה למשטרה המקומית לטפל בכנופיה. כל הפושעים הקשורים לחבורה נעצרו.
באפריל 2001 רֶן הועלתה לדרגת המפקחת הכללית וכמנהלת לשכת הביטחון הציבורי הסיני של תחנת המשטרה דנגפנג. בהמשך, רֶן הפכה למפקחת המשטרה הראשונה בתולדות מחוז חנאן. כשהיא נכנסה לתפקיד בדנגפנג, מקרים רבים מהעבר נשארו לא פתורים. לכן היא התחייבה לשנות את הדברים תוך 100 יום. תהליך החקירה במקרים רבים היה מייגע. לפעמים נאלצו רֶן ועמיתיה לבלות עשרות ימים בשטח בתנאים קשים.
כאשר היא התמודדה עם חבורות הפשע סביב אגם באישה, רֶן שוב הובילה את כל הצוותים שלה תוך ביצוע חקירות מדוקדקות ותכנון מיומן, היא נקתה את האזור מבלי לירות ירייה אחת. תיקים גדולים ותיקים קשים נפתרו בהצלחה, מה שזכה את רֶן בתואר 'אלת המשטרה'.
על מנת לטפל בעתירות קולקטיביות של אזרחים, רֶן הקימה פאנל מיוחד של יותר מ -20 שוטרים. היא הפכה את יום שבת ליום קבלת הקהל של המפכ"ל לקבלת תלונות מהציבור. במהלך שלוש השנים נוספות בדנגפנג, יום קבלת הקהל של המפכ"ל הפך לנוהג סטנדרטי. רֶן קיימה 3,467 קבלות קהל פנים אל פנים בסך הכל, ובסופו של דבר פתרה 476 עתירות פעילות.
רֶן דרשה מכל השוטרים בדנגפנג להשתתף בתוכנית שנקראה '100 שוטרים, 100 תלמידים מוחלשים' כך היא עזרה להחזיר 126 תלמידים שנשרו מבית הספר. בהנהגתה, תחנת המשטרה דנגפנג סייעה ליותר מ -70 משפחות עניות ותמכה ביותר מ -300 איש. על הפעילות חברתית זו התחנה זכתה בתואר "המוסד שהעם מרוצה ממנו" במחוז חנאן.
ב־14 באפריל 2004 רֶן נהרגה בתאונת דרכים לכאורה. עם קבלת הידיעה על מותה, יותר מ -200,000 אזרחי דנגפנג יצאו לרחובות כדי להתאבל על מותה ולהשתתף בהלווייתה, אף על פי שהיא שהתה בדנגפנג רק 3 שנים. מנהיגים סינים מובילים, חו ג'ינטאו, ון ג'יאבאו ולואו גן התרשמו מאוד מהפעילות של רֶן במשטרה ובקהילה. הם קראו לקמפיין תעמולה לאומי על מנת שרבים ילמדו ממנה. מיום שרן התגייסה למשטרה היא שרת את העם 21 שנה. במותה היא בסך הכל בת 40.
מיום שהחלה רֶן בעבודתה, היא נשארה נאמנה לתפקידה המשטרתי ומלאה בצייתנות ובאחריות כל פעולה שבצעה על מנת לשרת את העם. בחייה היא קיבלה יותר מ -40 פרסי הישג. בשנים 2004 ו -2009 רֶן הוקרה כאחת ממאה אנשי המפתח ש"הזיזו את סין" מאז שהוקמה האומה.
התאונה הקטלנית.
ב-14 באפריל 2004 בלילה רֶן נפגעה פצעים אנושים בתאונת דרכים, בכביש המהיר S85 מג'נגג'ואו לדנגפנג. כשנסעה לטפל בתיק חשוב. היא מעולם לא הגיעה לדנגפנג. היא ישבה במושב האחורי במכונית שלה כשמשאית פגעה ברכבה מאחור. הנהג שלה כלל לא נפגע. ישנם תושבים מקומיים שמאמינים שרן נרצחה על ידי פקידי ממשל מושחתים ואו גנגסטרים חזקים עם קשרים לפקידי ממשל מושחתים.
הנצחה.
ב-8 ביוני 2004 יום שלישי, התקיים אירוע זיכרון להנצחת רֶן צ'אנגשיה בהיכל העם הגדול, בבירה בייג'ינג. באירוע השתתפו למעלה מ-800 איש ועיתונאים.
בשנת 2005 הופק סרט בכיכובה של ג'אנג יו (שחקנית) וסדרת טלוויזיה משנת 2005 בכיכובה של ליו ג'יה המבוססים על קורות חייה של רֶן צ'אנגשיה. שניהם, הסרט וגם סדרת הטלוויזיה התקבלו היטב בציבור הרחב. מעריכים כי סדרת הטלוויזיה הייתה סדרת דרמה ותעמולה המדורגת בדרוג הגבוה ביותר בסין.
מחוז אימבבורה
אימבבורה (בספרדית: Imbabura) הוא אחד ממחוזות אקוודור הממוקם בצפון המדינה בהרי האנדים. בירת המחוז היא איברה.
תושבי המחוז דוברי ספרדית וכן קצ'ואה.
פינץ' (סרט)
פינץ' (באנגלית: Finch) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה-מדע בדיוני מאת הבמאי מיגל ספוצ'ניק , שנכתב על ידי קרייג לאק ואיבור פאוול. הוצאת הסרט לאקרנים תוכננה ל-2 באוקטובר 2020, אך נדחתה מספר פעמים עקב מגפת הקורונה העולמית. לבסוף, שונה שם הכותר מ-BIOS ל-Finch, ונמכר לאפל TV+, שהפיצה אותו בשירות הסטרימינג שלה ב-5 בנובמבר 2021.
טום הנקס מככב בסרט בתור פינץ' ויינברג, ממציא חולה, האיש האחרון על פני כדור הארץ, אשר יוצר רובוט כדי שזה יארח לו ולכלבו חברה ויוצא למסע ברחבי מדינתו.
עלילה.
עשור חלף מאז הרסה התפרצות סולארית את שכבת האוזון, העלתה את הטמפרטורות ל-65 מעלות צלזיוס (149 מעלות פרנהייט) והפכה את כדור הארץ לשממה רדיואקטיבית ובלתי ניתנת למגורים. אחד הניצולים הבודדים, פינץ' ויינברג, מהנדס רובוטיקה, חי לבדו עם הכלב שלו, גודייר, במעבדה התת-קרקעית שלו בסנט לואיס, בבעלות החברה בה עבד לפני האסון. כאשר פינץ' מחפש אספקה, הוא לובש חליפת מגן מתוצרת עצמית ונוסע דרך האזור בקרוון נייד.
גוסס מהרעלת קרינה, פינץ' עובד על יצירת בן לוויה רובוט מיוחד עבור הכלב שלו שיטפל בו כשהוא כבר לא יהיה. הוא קורא לו ג'ף ומזין אותו בידע אנציקלופדי, כולל מדריך לאילוף וטיפול בכלבים.
כשסערה קיצונית מתקרבת לסנט לואיס, פינץ', ג'ף וגודייר יוצאים בקרוון הנייד לכיוון סן פרנסיסקו. עם זאת, בגלל העזיבה הנמהרת, רק 72 אחוז מהנתונים המתוכננים יכלו להעלות למוחו של ג'ף ולכן יש לו מוח דומה לזה של ילד. למרות החמרה במצבו, פינץ' עדיין מנסה ללמד את האנדרואיד כמה שיעורים חשובים על החיים וכיצד להגן על גודייר.
הפקה.