ריצ'מונד (באנגלית: Richmond) היא בירת מדינת וירג'יניה, ארצות הברית. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שימשה כבירת הקונפדרציה. ריצ'מונד היא העיר הרביעית המאוכלסת בווירג'יניה ובשנת 2018 אוכלוסייתה מנתה 223,787 תושבים.
היסטוריה.
ב-1607, המלך ג'יימס הראשון העניק אשרה מלכותית ל"חברת וירג'יניה" לייסד מושבה בצפון אמריקה. לאחר הקמת התיישבות ראשונית באותה שנה בג'יימסטאון, קפטן כריסטפור ניופורט וקפטן ג'ון סמית' יצאו ממנה בכיוון צפון-מערב דרך נהר פואוהטן (המכונה כיום נהר ג'יימס) עד לגבעת פואוהטן. המשלחת הראשונה כללה 120 גברים מג'יימסטון וביצעה את הניסיון הראשון להתיישב במפלי ג'יימס הממוקמים בין הגשר שברחוב 14 של היום במרכז העיר ריצ'מונד, לבין הפוני פוסטור (מרכז בידור לאורך הספסלים הנחל בדרום ריצ'מונד). ההתיישבות נבנתה שם, במקום המאפשר ניווט טוב ביותר לאורך נהר ג'יימס.
המהפכה האמריקאית.
בשנת 1775, נאם פטריק הנרי את נאומו המפורסם "תנו לי חרות או תנו לי מוות" בכנסיית סנט ג'ון במהלך הוועידה השנייה בווירג'יניה. מטרת נאום זה הייתה לשכנע את חברי מועצת העיר בכך שיש לשלוח חיילים מווירג'יניה לסייע למהפכה האמריקאית.
ב-1780 הועברה בירת וירג'יניה מוויליאמסבורג לריצ'מונד. ב-1781, תחת הנהגתו של הבוגד המפורסם בנדיקט ארנולד, ריצ'מונד נשרפה על ידי חיילים בריטים. עם זאת, ריצ'מונד השתקמה במהירות, ובמאי 1782 הוכרזה כעיר.
מלחמת האזרחים.
באמצע המאה ה-19 הסלידה מסחר עבדים בריצ'מונד גדלה באופן ניכר. במקרה מפורסם משנת 1849, הצליח הנרי "בוקס" בראון לברוח מעבדות על ידי אריזת עצמו בארגז עץ שנשלח מריצ'מונד דרך תחנת הרכבת פרזידנט בבולטימור צפונה באמצעות מסילת הרכבת של פילדלפיה, וילמינגטון ובולטימור (נתיב מסילת רכבת מחתרתית שנעשה בו שימוש רב להברחת עבדים לחופשי), אל אנשי התנועה לביטול העבדות בפילדלפיה, פנסילבניה, מדינה חופשית מעבדות.
בפרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית ב-1861, המיקום האסטרטגי של "טרגדר איירון וורקס" היוותה אחת הסיבות החשובות ביותר להפיכת ריצ'מונד לבירת הקונפדרציה הדרומית. ממחסן הנשק שבריצ'מונד הגיעו 723 טון של ציפוי מתכת אשר כיסה אונייה מחופת שריון בה היה שימוש ראשון מסוגו במלחמה, ואשר שימש תחמושת לתותחים הכבדים של הפדרציה.
בשנת 1861, ג'פרסון דייוויס הושבע רשמית לתפקיד נשיא קונפדרציית המדינות של אמריקה. לאחר כחודש הטיל דייוויס משטר צבאי על ריצ'מונד. חודשיים לאחר המינוי, הצבא של הקונפדרטים העלה באש את מבצר סמטר שבצ'ארלסטון, דרום קרוליינה, וכך למעשה התחילה מלחמת האזרחים. ארבע שנים מאוחר יותר, הגוף המחוקק נתפס על ידי איחוד הצבא כאשר יוליסס גראנט כבש את ריצ'מונד באפריל 1865. שבוע מאוחר יותר, רוברט לי נכנע לגראנט וכך הביא לסיום הקרב בבית המשפט באפומטוקס. ב-1865, ב"יום ראשון - יום הפינוי", חלקים גדולים של העיר נהרסו מהצתה שנעשתה על ידי חיילי הקונפדרציה הנסוגים.
בבית הקברות העברי בעיר נמצאת חלקת קבורה של חיילים יהודים שנפלו בשורות צבא הקונפדרציה.
לאחר המלחמה.
שדרת האנדרטה הונחה בשנת 1887 עם סדרת אנדרטאות בחלקים שונים בעיר על מנת לכבד את גיבורי הקונפדרציה. סדרה זו כוללת (ממזרח למערב) את ג'פרסון דייוויס, ג'יימס סטיוארט, רוברט לי, סטונוול ג'קסון ומת'יו מארי.
בריצ'מונד הוקמה מערכת החשמלית המצליחה הראשונה בארצות הברית, שעוצבה על ידי החלוץ בשימוש בכוח חשמלי, פרנק ספראג. קווי מערכת החשמלית נפתחו לראשונה בינואר 1888. גבעות ריצ'מונד אשר היוותה מכשול רציני, נחשבה כמקום אידיאלי לזירת מבחן. הטכנולוגיה החדשה החליפה במהירות את השימוש בסוסים.
המאה ה-20.
בתחילת המאה ה-20 מנתה אוכלוסיית ריצ'מונד מעל ל-80 אלף נפש. בשנת 1903 אשת עסקים אפרו-אמריקנית וכלכלנית, מאגי ווקר, שכרה את בנק סנט לוק פני לחסכונות, ושירתה כנשיאת הבנק, וכמו כן, כנשיאת הבנק הראשונה של ארצות הברית בכלל. כיום בנק זה נקרא "הבנק והחברה לנאמנות המאוחדת" והיא הבנק האפריקאית-אמריקאית הוותיקה ביותר בארצות הברית.
ב-1914, ריצ'מונד הפכה למפקדה של המחוז החמישי של הבנק הפדרלי (פדרל ריזרב). ב-1919, בסוף מלחמת העולם הראשונה, נפתחה בעיר הרשת הענקית פיליפ מוריס.
בנוסף לכך, במהלך שנות ה-20, ריצ'מונד הפכה למרכז בידור ענק. תחנת הרדיו הראשונה של העיר שידרה עוד בשנת 1925. הוקם בעיר מסגד המשמש כיום תיאטרון.
הבית בו התגוררה מאגי לנה ווקר הוכרז כאתר מורשת לאומית בשנת 1978.
ריצ'מונד בשנים האחרונות.
בין השנים 1963 ל-1965, היה פיתוח מואץ בעיר, אשר במהלכו הוקמו מעל 700 בניינים בתוך שנתיים. כמקובל בערי בירת מדינות בארצות הברית, בריצ'מונד מספר אוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוהה, ביניהן האוניברסיטה של ריצ'מונד (נוסדה 1830), אוניברסיטת קומונוולת' ווירג'יניה שנוסדה ב-1968 על ידי מיזוג המכללה הרפואית של וירג'יניה עם המכון המקצועי של ריצ'מונד (RPI) ומספר נוסף של מכללות אזוריות ושלוחות של אוניברסיטאות אחרות במדינת ווירג'יניה. ב-1984 הושלם הקמת מגרש כדור בסיס בשם ה"יהלום". ב-1985 נבנה סכר ענק ממדים המגן על העיר מפני גאות בנחל ג'יימס. כמו כן, נבנה פסל ענק של כוכב הטניס המקומי ארתור אש.
כיום בעיר מתגוררים כ-204 אלף איש, כאשר מעל ל-50% מהם אפרו-אמריקאים. ביחד עם הפרברים הסמוכים אליה, באזור המטרופוליטני של ריצ'מונד גרים כ-1.2 מיליון תושבים. ריצ'מונד נחשבת לעיר משגשגת מבחינה כלכלית.
גאוגרפיה ואקלים.
על פי הרישומים העדכניים, שטח העיר הוא 160 קמ"ר כאשר למעלה מ-95% ממנו הוא קרקע והשאר הוא נחל ג'יימס. העיר ממוקמת באזור פיידמונט שבוורג'ניה על המקום הרם ביותר על נחל ג'יימס. האזור מאופיין על ידי הרים נמוכים שבעמקיהם מים. התנאים האקלימיים בעיר מגוונים כך שבחורף יכול להיות שלג בגובה של למעלה מ-10 ס"מ ובקיץ יכולים להיות ימים חמימים במיוחד של 32 מעלות צלזיוס.
ערים תאומות.
לריצ'מונד יש 6 ערים תאומות:
כריס מאלין
כריסטופר פול מאלין (באנגלית: Christopher Paul Mullin; נולד ב-30 ביולי 1963 בברוקלין ניו יורק) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בליגת ה-NBA והיה אחד הקלעים הטובים בליגה.
את הקריירה שלו החל באוניברסיטת סנט ג'ון, ועד היום הוא שיאן המכללה כאשר בעונתו האחרונה היה שחקן העונה במכללות. בסוף אותה עונה בחרה בו גולדן סטייט ווריורס במקום השביעי בדראפט 1985. התחלת הדרך לא הייתה חלקה - הקבוצה דשדשה ומאלין התמכר לאלכוהול. כל זה השתנה כאשר מונה דון נלסון למאמן הקבוצה ולקבוצה הצטרפו טים הארדוויי ומיץ' ריצ'מונד. השלישייה זכתה לכינוי Run TMC, שהתחרז עם שמו של הרכב הראפ ראן די אם סי, שהחל לצבור תהילה ופופולריות באותה תקופה. בהנהגתם הקבוצה הפגינה כדורסל אטרקטיבי שהביא את גולדן סטייט לחצי גמר המערב ב-, ולמקום השני בבית הפאסיפי (אחרי פורטלנד טרייל בלייזרס) ב-. בשנה זו אף היה חלק מהדרים טים הראשונה, נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת ברצלונה. בסוף עונת עבר מאלין לאינדיאנה פייסרס וסייע לה להגיע לגמר המזרח בשנים ו- ואף להגיע לגמר ה-NBA בעונת שם הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס.
מאלין שהפך לסמלה של גולדן סטייט חזר אליה לעונה אחת ב- ולאחריה פרש ממשחק. מאז אפריל 2004 הוא משמש כנשיא הקבוצה.
ב-2011 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
טמפה ביי באקנירס
טמפה ביי באקנירס (באנגלית: Tampa Bay Buccaneers - שודדי הים של טמפה ביי) או בקיצור באקס היא קבוצת פוטבול בליגת ה-NFL אשר בסיסה בטמפה, פלורידה. הקבוצה, השייכת למשפחת גלזר הוקמה בשנת 1976 והצטרפה לליגה יחד עם הסיאטל סיהוקס.
היסטוריה.
ימיו הראשונים של המועדון היו קשים. בנוסף לעובדה שהמועדון החל את דרכו בבית המערבי של ה-AFC וכבר לאחר עונה אחת הועבר לבית המרכזי של ה־NFC, הפתיחה לוותה בהפסדים רבים. את ניצחונה הראשון השיגו הבאקס רק בשבוע השלושה עשר של עונתם השנייה בליגה. כמו כן, עד לשבוע האחרון של העונה הסדירה בשנת 2002 לא הצליחה הקבוצה לנצח ולו משחק אחד שהחל בקור של ארבע מעלות צלזיוס או פחות.
הקבוצה אף קבעה מספר שיאים באגף ההפסדים בין 1976 ל-1997 הפסידה שבע עשרה פעמים לפחות עשרה משחקים בעונה. בנוסף לכל הצרות המקצועיות, גם תלבושת הקבוצה הייתה ללעג, נטען כי מדי הקבוצה נראו כקרטיב.
שנת 1995 היוותה תפנית. איש העסקים המיליארדר האמריקאי-יהודי מלקולם גלזר רכש את הקבוצה מידי יו קאלברהאוס. גלזר, שבנוסף להשקעה הכספית האדירה בקבוצה שכללה את הבאתו של טוני דאנג'י כמאמן ראשי, החליט גם לשנות את סמל הקבוצה וצבעיה הנלעגים. המדים הכתומים-לבנים הוחלפו במדים בצבעי זהב, אדום ושחור.
לקראת עונת 2020 צירפה הקבוצה את הקוורטרבק טום בריידי ואת הטייט אנד רוב גרונקובסקי.
תארים.
בשנת 2002 עם שינוי מבנה הליגות ב-NFL ומעבר הקבוצה לבית הדרומי של ה-NFC, זכתה הקבוצה בסופרבול, בהופעתה הראשונה במעמד זה עת גברה על האוקלנד ריידרס. בגמר ה-NFC באותה העונה, ניצחו הבאקס את הפילדלפיה איגלס.
המאמן שהוביל אותה לזכייה היה ג'ון גרודן. גם לשחקני ההגנה וורן סאפ וג'ון לינץ' היה נדבך מרכזי בהישג זה.
פעמיים נוספות הגיעה הקבוצה לגמר ה-NFC ובשתיהן הפסידה לראמס. ב-1979 היו אלה הלוס אנג'לס ראמס ואילו ב-1999 הסנט לואיס ראמס.
מאז הזכייה בסופרבול XXXVII העפילה הקבוצה עוד שלוש פעמיים לפלייאוף, בעונת 2005 ובעונת 2007 לאחר שזכתה בראשות הבית, בשתי הפעמיים הפסידה בסיבוב הראשון. בעונת 2020 סיימה שנייה בבית והעפילה לפלייאוף מהמקום החמישי בחטיבה. היא זכתה באליפות ה-NFC והעפילה לסופרבול LV בו גברה על קנזס סיטי צ'יפס 31–9.
עין חרוד איחוד