הרג'ו כותבת על הסביבה הידועה לה - האומה שלה והסביבה של דרום-מזרח ארצות הברית, בו חיים רוב האינדיאנים, אך היא מכוונת לכך שהעקרונות שהיא מביעה יהוו כוח מאחד לכל סוג של אוכלוסייה מדוכאת, ותצית מודעות לא רק לנושאים פמיניסטיים וילידיים, אלא לנושאים הוליסטיים יותר, שכן היא רואה את החיבור בין הכל - כל סוגי בני האנוש וכן עולם החי והצומח והשמיים והארץ.
גבעת הבלאדים
גבעת הבלדים
מאחז הבלדים
טימור מירושניצ'נקו
טימור ואלריוביץ' מירושניצ'נקו (באוקראינית: Тімур Валерійович Мірошниченко; נולד ב-9 במרץ 1986) הוא מגיש טלוויזיה אוקראיני.
ביוגרפיה.
מירושניצ'נקו נולד בקייב וכשלמד באוניברסיטה היה חבר בקבוצת הסטודנטים בתחרות ק.ו.ן.
ב-2005 החל את הקריירה שלו בטלוויזיה כששימש כפרשן של אירוויזיון הילדים 2005 וזו הייתה תחרות אירוויזיון הילדים הראשונה ששודרה באוקראינה.
ב-2007 החל לשמש כפרשן של תחרות האירוויזיון וב-2008 החל ללמוד באוניברסיטה הלאומית ולתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה במדינתו.
ב-2011 החל להנחות את התחרות המקדימה לבחירת נציגות אוקראינה באירוויזיון, הוא הנחה את תחרות אירוויזיון הילדים 2009 ואירוויזיון הילדים 2013. הוא נבחר להיות מנחה הגרין רום באירוויזיון 2017.
ג'ורדי סמית
סיאט 1430
סיאט 1430 (בספרדית: SEAT 1430) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט בין השנים 1969–1975.
סיאט 1430.
דגם "סיאט 1430" הוצג לראשונה בסלון המכוניות בברצלונה בשנת 1968. יצורו הסדיר של הדגם התחיל בשנת 1969.
דגם ה"סיאט 1430" התבסס על דגם "פיאט 124 ספצייאל" ודגם פיאט 125 של הקונצרן האיטלקי פיאט, ונבנה ברישיון פיאט.
יוצרו 255,414 יחידות.
יסטרדיי
בנוגע לאתמול בלילה (סרט)
אבי פיקאר
אבי פיקאר (נולד ב-1967) הוא היסטוריון של ארץ-ישראל בתקופת העת החדשה במחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה ע"ש מרטין (זוס) באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
פיקאר נולד ב-1967 בצרפת ובגיל שנתיים עלה לישראל וגדל בירושלים. אביו, ברוך (ז'אן-בנואה), בן למשפחה מיהדות אלזס, וז'קלין, בת לאם שהגרה מאלג'יריה לצרפת ולאב שהגר מגרמניה לצרפת. אביו נפל במלחמת יום הכיפורים במוצב מילנו שבקו בר-לב. הוא למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר. לקראת שירותו הצבאי הצטרף לגרעין נח"ל לירוחם, ואף על פי שהגרעין התפרק לפני הגיוס, הצטרף פיקאר לגרעיני הנח"ל שהגיעו לירוחם, לאחר שחרורו מצה"ל כקצין מודיעין. בירוחם עסק בהדרכת נוער במדרשת ביחד, שעוסקת בפערים חברתיים, ובעקבות העבודה שם החליט להתמקד בנושא במסגרת לימודיו האקדמיים.
את שלושת תאריו האקדמאים עשה פיקאר באוניברסיטת בן-גוריון. את התואר הראשון אותו סיים ב-1994 עשה במחלקה להיסטוריה ובמחלקה למדעי ההתנהגות. את תאריו המתקדמים עשה במחלקה להיסטוריה. את המ.א. סיים ב-1998  וכתב על "העלייה הסלקטיבית מצפון אפריקה, 1952-1954" בהנחיית פרופ' זאב צחור ופרופ' (אז ד"ר) חנה יבלונקה. את עבודת הדוקטורט סיים ב-2004 וכתב על "מדיניות העלייה והקליטה של יהדות צפון אפריקה, 1951-1956", בהנחיית פרופ' זאב צחור. בשנים 2005–2006 עשה פוסט דוקטורט באוניברסיטת ניו יורק NYU.
פיקאר החל ללמד במחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן ב-2010. לפני כן לימד באוניברסיטת בן-גוריון, במכללת ספיר, באוניברסיטת רטגרס, באוניברסיטת מרילנד, באוניברסיטת ניו יורק, במכללת אחווה, במכללת הרצוג ובאוניברסיטה הפתוחה.
פיקאר מתמחה ביחסים בין-עדתיים בישראל; בעלייה לישראל ומדיניות עלייה; בפיזור אוכלוסייה בשנות החמישים; בעיירות פיתוח; ובציונות דתית. הוא התמקד במדיניות העלייה כלפי יהודי צפון אפריקה בשנות החמישים; הוא כתב גם על ההצבעה לש"ס; על אכלוסן של עיירות הפיתוח; על הניסיון לחינוך מסורתי בשנות החמישים; ועל המזרחים בחינוך הממלכתי דתי. ב-2015 זכה בפרס שז"ר לספר הטוב ביותר בתחום תולדות ישראל ספרו; "עולים במשורה – מדיניות העלייה של ישראל כלפי יהודי צפון אפריקה – 1951-1956". בנובמבר 2017 קיבל פיקאר את "אות יקיר ברית יוצאי מרוקו בישראל" באירוע השנתי שמקיים הארגון.
בשנת 2017 השתתף פיקאר כמומחה בסרט (שהופק בעקבות מכרז של הרשות השנייה להפקת סדרה על עיירות הפיתוח) "סאלח, פה זה ארץ ישראל". בעדותו המצולמת תרם לביסוס ואישוש טענות על אפליה מכוונת כנגד עולי מרוקו בשנות ה-50 וה-60. במקביל הוא מתח ביקורת על אי דיוקים שהיו לדעתו בסדרה.
פיקאר נשוי לעליזה, אב לחמישה ומתגורר בירוחם. אחיו הוא ד"ר אריאל פיקאר.
נובים
נובים הם קבוצה בעלת זהות אתנית אחת הדוברת שפה ממשפחת השפות הנוביות, הקרובות זו לזו, ושייכות למשפחת השפות הנילוס-סהרה. הנובים שוכנים באזור שבימֵינו מוגדר כסודאן ודרום מִצְרַיִם. מוצאם של הנובים כקבוצה עתיק, וקודם לימי התקופה השושלתית הקדומה של מצרים העתיקה. ככל הנראה מקורם בעמק הנילוס התיכון, אחד מהאזורים המוכרים כערש הציויליזציה. באזור זה החלה התיישבות ב-7000 לפני הספירה, ומשוער שהמוקד בו התחילה נמצא באזור העיר ואדי חַלְפַא.
נובים שוכנים בימינו בדרום מצרים באזור אסואן, ובצפון סודאן בתחום שבין ואדי חלפא לעיר אל דבאח. בנוסף נובים הרריים מאכלסים את הרי נובא שבמחוז הסודני דרום-קורדופאן.
במלחמת יום הכיפורים השתמש צבא מצרים בדוברי נובית לתשדורות רדיו.
היסטוריה.
עדויות ראשונות לחקלאות באזור מתוארכות ל-6,000 לפני הספירה, אך עדויות מחקר שלדים שנחשפו בקברים מתקופה זו מעידים על שיוך אתני של התושבים הקדומים לעמי צפון אפריקה ומצרים. שפות נוביות חדרו ככל הנראה לאזור ב-1500 לפני הספירה, וייתכן שהדבר מעיד על חדירת האוכלוסייה הנובית לאזור באותה תקופה.
העיר-מדינה נפאטה שלטה באזור מ-1,000 לפני הספירה עד 712 לפני הספירה, אז אוחדו הנובים תחת שלטון מצרי-נובי, בהיות השושלת ה-25 שושלת של פרעונים נובים. שלטון משותף זה נמשך 49 שנה, וב-663 לפני הספירה, עם תום שושלת הפרעונים הנובית, חזר השלטון לממלכת נפאטה עד 275 לפני הספירה, אז עבר מוקד השלטון לעיר מרואה ששלטה בממלכת כוש עד 300 לספירה.
בסביבות 200 לספירה החלו לחדור השפעות נוצריות לאזור, בעיקר של הכנסייה הקופטית. הנצרות התפשטה, וב-580 לספירה הפכה לדת המדינה הרשמית. עם זאת, החל מהמאה ה-7 לספירה, עם כיבוש מצרים בידי המוסלמים, האזור כולו היה תחת איום מוסלמי. אחרונת ממלכות הנובים הנוצרית, ממלכת אלודיה, נפלה לידי המוסלמים ב-1504.
בסביבות 500 לספירה התפצלה ממלכת מרואה לשלוש ממלכות - נובדיה בצפון, מאקוריה במרכז ואלווא בדרום.
מסילת עקבה
צלופחי שן-מסור
צלופחי שן-מסור (שם מדעי: Serrivomeridae) היא משפחה של דגים טורפים מסדרת הצלופחאים בה ישנם 2 סוגים ו-11 מינים - כולם חוץ מאחד בסוג Serrivomer. הם חיים באוקיינוסים הטרופיים והממוזגים בעומקים של עד 6 ק"מ מתחת הים.
אלו דגים מוארכים שיכולים להגיע לאורך 78 ס"מ והם בעלי לסתות ארוכות מלאות שיניים המסודרות כמו מסור. שיניים אלה עוזרות להם להרוג כל טרף הקרוב להם בגודלם, דבר חשוב בעולם שטרף נדיר בו. הטרף מורכב מדגים ומחסרי חוליות שונים. הם נעים במים בצורה אנכית החוסכת באנרגיה אך יכולים להסתער במהירות כשיש לידם טרף.
לדגים אלה כמעט אין קשקשים ויש להם מעט מאוד סנפירים.
נאולוגיה
ניאולוגיה
kz. ו-қаз. (קיצור מקזחית: Қазақстан) הן סיומות האינטרנט (מסוג ccTLD) הלאומיות של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בקזחסטן. הסיומת kz. נרשמה לראשונה בשנת 1994, והסיומת қаз. החלה לפעול בשנת 2012, והן מנוהלות על ידי KazNIC.
רישום כתובות ישירות תחת הסיומות פתוח לכולם ללא הצורך להימצא בקזחסטן וללא כל הגבלה אחרת, אך על הרישום תחת הסיומות המשניות מוטלות הגבלות, ולרוב מוגבל לישויות הקשורות לקזחסטן.
ביוני 2011, החלה גוגל להפנות את כל התעבורה מ-google.kz ל-google.com, אתר גוגל העולמי, כתגובה לדרישה חדשה של משרד התקשורת והאינפורמציה הקזחי המחייבת את כל שמות המתחם הנגמרים ב־kz. לפעול על שרתים הנמצאים בתחומי קזחסטן בלבד. במהלך החצי הראשון של שנת 2017, חזר האתר הקזחי לפעול במתכונת הרגילה שלו.
қаз..
במרץ 2012 הופעלה סיומת לאומית חדשה לקזחסטן, қаз., אשר מורכבת מאותיות השייכות לאלף בית הקירילי, בו נכתבת השפה הקזחית. הסיומת החלה לפעול רשמית עם עליית האתר הראשון לאוויר.
תחנת אווטובו
אווטובו (ברוסית: А́втово) היא תחנה ברכבת התחתית שנמצאת בדרום-מערב סנקט פטרבורג ברובע קירוב בשדרות סטצ'ק.
על פי דעת ההיסטוריונים מקורו של השם הוא בשמו של האזור שהיה פרוור עתיק של סנקט פטרבורג.
מבנה התחנה.
אווטובו הייתה התחנה הסופית של מקטע הבניה הראשון של הקו מספר 1 של הרכבת התחתית בלנינגרד ותוכננה על ידי האדריכל יבגני לוינסון. התחנה נפתחה ב-15 בנובמבר 1995 ביחד עם שבע תחנות נוספות שיצרו יחד את קו מטרו מספר 1.
זוהי אחת מהתחנות היפות של שלב הבנייה הראשון. התחנה מעוטרת בשורת עמודים מקושטים בלוחות זכוכית והאור המוחזר מהן יוצר אפקט של זוהר כאילו מגיע מתוך העמוד. אולם במשך שנות הפעילות הולך אפקט זה ומאבד מזוהרו. בשל מספר סיבות, חלק גדול מהנורות בנברשות אינו עובד והשלטונות אינם תמיד מקפידים על החלפת הנורות הפגומות. במסגרת המעבר מנורות החשמל לנורות LED חסכוניות יותר האור שנובע מהן מאיר את העמודים באור ישיר שמעמעם מאוד את אפקט הזוהר שהיה אופייני לעמודים אלו להם קודם לכן.