בשנת 2001 הוחתם לוטרר על חוזה על ידי קבוצת הפורמולה 1 של יגואר ושימש כנהג מבחן בעונות המרוצים 2001-2002 אך לא זכה להתחרות כנהג בסבב. החל משנת 2003 החל לוטרר להתחרות בסבב המרוצים היפני סופר פורמולה (פורמולה ניפון בשנים ההן). בעונת 2011 זכה באליפות הסופר פורמולה היפנית, בה הוא מתחרה גם בימינו (2016). בנוסף התחרה באליפות הסופר GT היפנית למכוניות טורינג וזכה באליפות תחת קבוצת לקסוס בשנים 2006 ו-2009.
מכוניות ספורט.
בשנת 2009 התחרה לוטרר בפעם הראשונה בקריירה במרוץ 24 השעות של לה מאן לאחר שנהג במכונית האאודי R10 TDI בקטגוריית LMP1 העליונה עבור קבוצת המרוצים הפרטית קולס (Kolles), לצד צוות הנהגים השותפים לו צ'ארלס זוולסמן ההולנדי ונריין קרטיקיאן ההודי. לפני המרוץ נפצע קרטיקיאן לאחר שפרק את כתפו ולא יכול היה להתחרות במרוץ, על כן אנדרה לוטרר ועמיתו זוולסמן נהגו לבדם במשך כל המרוץ, וסיימו לבסוף במקום ה-7 לאחר שהקיפו את המסלול 369 פעמים.
בשנת 2010 הוחתם לוטרר על ידי קבוצת אאודי לאחר שמנהליה התרשמו מביצועיו ונהיגתו בשנה הקודמת. בעונה זו התחרה עבור אאודי במרוץ לה מאן במכונית האאודי R15 TDI בצוות מס' 2 של החברה לצד הנהגים מרסל פסלר ובנואה טרלוייה. את מרוץ זה סיימו לוטרר וצוותו במקום השני לאחר שהקיפו את המסלול 369 פעמים, הקפה אחת פחות מהצוות מס' 3 של אאודי טימו ברנהרד, מייק רוקנפלר ורומן דיומא אשר ניצחו במרוץ, והקפה אחת יותר מהצוות מס' 1 הבכיר של החברה שכלל את הנהגים טום קריסטנסן, אלן מקניש ורינלדו קפלו.
בשנת 2011 ניצח לראשונה, יחד עם צוותו פסלר\טרלוייה, את מרוץ לה מאן במכונית האאודי R18 החדשה של החברה באחד המרוצים המותחים והדרמטיים ביותר שנראו בלה מאן, כאשר קבוצת אאודי נשארה כבר משעות הלילה המוקדמות רק עם צוות אחד, וזאת לאחר שצוות מס' 1 קריסטנסן\מקניש\קאפלו פרש כבר עקב תאונה קשה של מקניש כבר בשעה הראשונה של המרוץ, וצוות מס' 3 ברנהרד\דיומא\רוקנפלר פרש לאחר תאנה קשה של רוקנפלר במהלך הלילה.
שנת 2012 הייתה מוצלחת במיוחד עבור אנדרה לוטרר כאשר יחד עם הצוות פסלר\טרלוייה שוב זכה בניצחון במרוץ לה מאן בנוסף לניצחונות במרוץ 6 השעות של סילברסטון ובמרוץ בבחריין, כאשר בסוף העונה זכו לוטרר וצוותו באליפות העולם במרוצי סיבולת של ההפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) לעונת 2012. בשנת 2014 זכה במרוץ לה מאן בפעם השלישית.
לאחר שאאודי פרשה מהאליפות בסיום עונת 2016 עבר להתחרות עבור קבוצת פורשה לצידם של ניל יאני וניק טאנדי.
פורמולה 1.
בשנת 2014 התחרה לוטרר בפעם הראשונה בקריירה (והיחידה נכון לשנת 2016) במרוץ פורמולה 1 לאחר ששימש כנהגו המחליף של קמוי קוביאשי בקבוצת קייטרהאם בגרנד פרי בלגיה שנערך במסלול ספא-פרנקורשמפ. מרוץ זה הסתיים בעבורו באכזבה גדולה מאוד לאחר שנאלץ לפרוש מן המרוץ כבר בהקפה השנייה לאחר בעיות חשמל במכונית. לוטרר התבקש על ידי הקבוצה לנהוג גם במרוץ הבא אחר כך בגרנד פרי איטליה במונזה אך הוא סירב.
זבובים (סיפור קצר)
זבובים (באנגלית: Flies) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון יוני 1953 של Magazine of Fantasy and Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט..., ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2.
הכותרת המקורית של אסימוב לסיפור הייתה "המלך ליר, מערכה רביעית, תמונה ראשונה, שורה 36-37", בהתייחסו לציטוט של שייקספיר "האדם ביד האלים כזבוב ביד הילד". אנתוני באוצ'ר, העורך של המגזין, הציע לאסימוב לבחור כותרת ברורה יותר, ולבסוף הכותרת נקבעה כ"זבובים".
עלילה.
קבוצה של סטודנטים לשעבר נפגשים בכנס עשרים שנה לסיום לימודיהם ודנים בהישגיהם. אחד מהסטודנטים לשעבר, עכשיו מומחה להתנהגות בעלי חיים, מתענה בגלל היכולות שלו "לקרוא" את מחשבותיהם של חבריו על ידי המחוות הקטנות שלהם וההתכווצויות שרירים שלהם. הוא מבטא את מחשבותיו על חייו ועל מחקרו, בעוד אחד מחבריו, כימאי החוקר חומרי הדברה, נילחם בזבובים הגודשים אותו בלי הרף. המומחה לבעלי חיים חקר במשך שנים רבות את ההשערה שלו שלבעלי חיים יש אלים ואמונות דתיות, והוא מאמין שהזבובים גודשים את חברו הכימאי מאחר שהם מאמינים בו כאל.
Meetup
מיטאפ
שמואל הרמתי
שמואל הרמתי (שלזינגר) (כ"ה בתשרי תרנ"ו אוקטובר 1895 - ט' בכסלו תש"ח נובמבר 1947) היה ממייסדי הפועל המזרחי.
שמואל נולד בשנת 1895 בסוסנוביץ פולין למנחם מנדל שלזינגר וחנה לבית בלומנטל. גדל והתחנך אצל מורים פרטיים (בהם חיים נחמן ביאליק), מוסדות חינוך יהודיים וכלליים, בהם בית ספר למוזיקה.
עוד בצעירותו התמסר שלזינגר לרעיון הציוני והיה מרצה בפני חבריו לגימנסיה על הציונות והספרות העברית והצטרף לתנועת המזרחי.
בשנת 1920 עלה לארץ והצטרף לסוללי כביש חיפה-ג'ידה (כביש 75), שלזינגר לא מצא את מקומו בין הפועלים החילונים ועלה ירושלימה ועוד באותה שנה היה מועמד בבחירות לצירי המזרחי לכנסייה הציונית.
יחד עם הרב ישעיהו שפירא, הקים "גדוד עבודה" דתי. בין עבודותיו - ניקוי ושיפוץ בריכות שלמה בשנת 1924.
בשנת 1921 הקים את לשכת הפועלים הדתיים בירושלים ובשנה שלאחר מכן היה מראשוני המצטרפים לפועל המזרחי.
בשנת 1922 התגייס להגנה ולמשטרת המנדט ועם יצירתה, צורף למשטרת היישובים העבריים. הרמתי, שהיה כנר מוכשר, היה מראשוני תזמורת המשטרה ויחד עם שאר התזמורת, הופקד על ביטחון הרובע היהודי בעת המרד הערבי הגדול.
בנו הוא שלמה הרמתי.
מונגרסדורפרשטדיון
מונגרסדורפר שטדיון
אצטדיון מונגרסדורפר
איצטדיון מונגרסדורפר
דוד אריה פרידמן
דוד אריה פרידמן (1889–1957) היה רופא עיניים, סופר, בלשן ועורך כתב העת המדעי "הרפואה" משנת 1928 עד 1957.
ביוגרפיה.
דוד אריה פרידמן נולד בסובלקי שברוסיה, לרבקה ולחיים מנחם, שהיה סוחר עשיר ולמדן וממייסדי אגודת הסוחרים "נס ציונה". למד ב"חדר" בישיבה ובתיכון עברי-רוסי בווילנה. סיים את לימודי הרפואה במוסקבה ב-1915.
פרידמן גויס לצבא ונטל חלק במלחמת העולם הראשונה, במהלכה זכה במספר אותות הצטיינות.
לאחר המלחמה שב לסובלקי ועבד כרופא כללי. בהמשך יצא להשתלמות ברפואה טרופית בהמבורג, ולאחר מכן השתלם 4 שנים ברפואת עיניים בברלין ובווינה.
במוסקבה היה ממייסדי "חברת מדע" ועורכיה, חברה להוצאת ספר לימוד עבור האוניברסיטה העברית (בעתיד), יחד עם פרופ' רוזנטל, ופרופ' מינץ, ד"ר יהודה לייב קצנלסון (בוקי בן יוגלי), ד"ר שאול טשרניחובסקי וד"ר יהושע השל ייבין.
פרידמן היה בין מייסדי אגודת הסטודנטים הציוניים הראשונה במוסקבה – "יבנה", והיה מחברי "אזע" – החברה לשמירת הבריאות של היהודים.
פרידמן עלה לארץ-ישראל בשנת 1925, התיישב בתל אביב. עבד כרופא בגימנסיה הרצליה, והיה ממייסדי הפלוגות לעזרה ראשונה ליד "הפועל".
פרידמן חיבר את הלוחות העבריים לבדיקות הראיה.
בשנת 1936 היה ממארגני הקונגרס העולמי של רופאים יהודים בתל אביב.
עד שנת 1948 פרסם כ-400 מאמרי ביקורת ומחקר, בנושאים רפואיים וספרותיים. רובם בעברית ומיעוטם ביידיש.
היה יו"ר המועצה הארצית של הברית העולמית של רופאים יהודים.
כיהן כעורך הרפואה במשך 29 שנים.
הניח אשה סופיה יזרסקי, ילידת גרודנו, ושתי בנות: אסתר ומרים.
סופווית' טריפליין
סופווית' טריפליין (באנגלית: Sopwith Triplane) היה מטוס קרב תלת-כנפי בריטי ששירת בסוף מלחמת העולם הראשונה ויוצר על ידי סופווית' אוויאיישן קומפני.
ייצור ושירות.
בשנת 1916 תכנן המהנדס הרברט סמית את הטריפליין, עם שלוש כנפיים דקות במדרוג זו מעל זו, ובכך ביקש לעלות אפילו על הסופווית' פאפ בתכונות הנסיקה וכושר התמרון, אולם הצלחתו הייתה חלקית, והמטוס החדש נסק מהר יותר מכל כלי טיס אחר.
כמעט כל מטוסי הטריפליין נכנסו לשירות בזרוע האווירית של הצי הבריטי, והוכיחו את עליונותם על פני הרוב המכריע של המטוסים הגרמניים. ידוע למשל על מקרה שבו התכתשו 13 מטוסי טריפליין עם 15 מטוסים גרמניים, והפילו חמישה מטוסים ללא כל אבדה לעצמם. בין מאי ליולי 1917 הפילו הטייסים הקנדיים של ה"גף השחור" של טייסת 10 87 מטוסים גרמניים..
מה אם...
מה אם... (באנגלית: —What If) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון קיץ 1952 של Fantastic, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט... תחת השם "והיה אם...", ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2. הסיפור נכתב בהשראת אשתו של אסימוב, שאתגרה אותו שיכתוב סיפור, שמבוסס על נסיעה שהם נסעו ברכבת לניו יורק.
עלילה.
זוג הנשוי כבר חמש שנים נוסע מבוסטון לניו יורק כדי לחגוג את חמש שנות נישואיהם. הם פוגשים ברכבת אדם שקט ומסתורי הידוע בשם מר אִם, אשר מציג להם מכשיר נייד קטן דמוי טלוויזיה בגודל של 15 ס"מ על 24 ס"מ.
בעזרת המכשיר מראה מר אִם לזוג סצנות מחייהם הקודמים, ומה היה קורה אילו דבר קטן מהאירועים האלה היה מתרחש באופן שונה.
בסופו של דבר הם מגלים כי גם עם השינויים שמר אִם הראה להם, בסופו של דבר הם היו מתחתנים בכל זאת ונוסעים ברכבת הזאת לחופשה בניו יורק.
מוטיבים דומים בספרות.
הרעיון של שינויים גדולים במציאות בעקבות שינויים קטנים מתרחש גם בספר קץ כלזמן ובסיפור הקצר איית את שמי באות ס' שנכתבו גם הם בידי אסימוב.
בסדרת האנימציה פיוצ'רמה עשו שימוש בתמה וברעיון של הסיפור בשני פרקים ("Anthology of Interest" ו-"Anthology of Interest II"). שם פרופסור פארנסוורת' מציג מכונת "מה אם..." הדומה למכונה של מר אם בסיפור.
רעיון דומה התרחש גם באפיזודה "פנה שמאלה" ("Turn Left"), אפיזודה של 4 פרקים בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו.