בשנת 2009 הוצע שמו כמועמד למינוי קבע בבית המשפט העליון. ההצעה גררה גילוי דעת מטעם רבנים המזוהים עם האגף הימני של הציונות הדתית שקראו לחברי הוועדה לבחירת שופטים לא לבחור בו בשל פסיקות שלו סביב תוכנית ההתנתקות, שנתפסו בעיניהם כפוליטיות.
בספטמבר 2009 מונה אלון לתפקיד נשיא בית המשפט המחוזי בבאר-שבע במקומו של השופט יהושע פלפל שפרש לגמלאות.
באוגוסט 2014 נכלל שמו ברשימת המועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון, אך הוא לא נבחר.
לאחר תום שבע שנות כהונה כנשיא בית משפט, בהתאם לחוק, סיים את כהונתו והפך בספטמבר 2016 לשופט בכיר בבית המשפט המחוזי בבאר שבע. ב-2 בפברואר 2017 פרש לגמלאות.
בינואר 2019 הצטרף לצוות ההגנה של ראש הממשלה בנימין נתניהו.
HD DVD
HD DVD (ראשי תיבות של High Definition DVD, בעברית: תקליטור דיגיטלי רב-שימושי בהפרדה גבוהה) היא טכנולוגיה מתקדמת לאחסון מידע על גבי תקליטור אשר המשך ייצורה בוטל.
פורמט ה-HD DVD פותח על ידי מספר חברות שהתאגדו יחד תחת השם "פורום הדי.וי.די" (DVD Forum). הפורום הובל על ידי טושיבה ובין החברות הבולטות בו NEC, מיקרוסופט ואינטל.
ה-HD DVD התחרה ב-Blu-ray כפורמט שעתיד להחליף את ה-DVD. כמוהו, הוא משתמש בקרן לייזר כחולה (בניגוד לקרן לייזר אדומה ב-DVD וב-CD). אורך הגל הקצר יותר (405 ננומטר) של הקרן הכחולה מאפשר למקד אותה לנקודה קטנה יותר בזמן כתיבת הנתונים השמורים על הדיסק וקריאתם לאחר מכן. גודל הכתם הקטן מאפשר צפיפות מידע גבוהה יותר (יותר סיביות לשטח דיסק נתון) ולפיכך כתיבת כמות גדולה יותר של מידע על דיסק שגודלו הפיזי זהה ל-DVD. דיסק בטכנולוגיית HD DVD יכול להכיל עד 15 ג'יגה בייט בדיסק חד-שכבתי או 30 ג'יגה בייט בדיסק בעל שכבה כפולה (לעומת 25 ו-50 ג'יגה בייט בפורמט ה-Blu-ray). אחד היתרונות של HD DVD על פני Blu-ray היה ביכולתו המובנית לאפשר קריאת DVD רגיל, אך יתרון זה אבד עם הצגת כונני Blu-Ray שנוספו להם הרכיבים הדרושים לתמיכה בקריאת DVD.
לאחר התמודדות שיווקית של כ-20 חודשים מול ה-Blu-ray, שבמהלכם מכרה החברה כמיליון נגני HD DVD, הודיעה טושיבה ב-19 בפברואר 2008 על הפסקת הפיתוח, הייצור והשיווק של הכונן, לאחר שהגיעה למסקנה כי בטווח הרחוק, סיום מהיר של "מלחמת הפורמטים" יסייע להאיץ את התפתחות השוק.
החיים על פי Y
שרת אפאצ'י
ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בגלות
הממשלה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה המשיכה לתפקד כממשלה גולה בשם: "הממשלה הלאומית של גאורגיה" לאחר פלישת הצבא האדום לגאורגיה, והשתלטות הבולשביקים על גאורגיה בתחילת 1921.
הממשלה המנשביקית הנבחרת של גאורגיה, בראשות נואה ז'ורדניה, החליטה לעזוב את המדינה לאחר הניצחון הסובייטי במלחמה. במושב האספה המכוננת של גאורגיה, בבתומי, ב-18 במרץ 1921, בחרו הנציגים בממשלה הגולה. ממש באותו היום, חברי הממשלה, מספר נציגים של האספה המכוננת, מספר קציני צבא ומשפחותיהם עלו על סיפון האוניה "ארנסט רנאן" והפליגו בתחילה לאיסטנבול שבטורקיה ולאחר מכן לצרפת, שממשלתה הבטיחה לגולים הגאורגים מקלט מדיני.
כשהם משתמשים בכסף גאורגי, קנו חברי הממשלה הגולה 50 דונם מסביב לטירה קטנה (למעשה, מבנה ששימש ציידים) בלאוויל-סור-אורג , עיירה קטנה ליד פריז. לאוויל הוכרזה כמקום מושבה הרשמי של הממשלה הגולה של גאורגיה. למרות שהמהגרים סבלו ממחסור מתמיד בכסף, קיימה ממשלת ז'ורדניה מערכת יחסים קרובה עם המפלגה המנשביקית שהייתה עדיין פופולרית וארגונים אנטי-סובייטים אחרים בגאורגיה. הממשלה הגולה עודדה ועזרה לוועדה לעצמאות גאורגיה , בלוק בין-מפלגתי בגאורגיה, שנאבק במשטר הבולשביקי, שהנהיגה את מרד אוגוסט בשנת 1924. לפני המרד, נואה חומריקי , שר החקלאות של הממשלה הגולה, בניה צ'חיקווישווילי , ראש עיריית טביליסי לשעבר וואליקו ג'ור'לי , מפקד המשמר הלאומי לשעבר, חזרו בסודיות לגאורגיה, אבל נעצרו, והוצאו להורג לאחר זמן קצר על ידי המשטרה החשאית, הצ'ה קה.
הממשלה הגולה של גאורגיה ניסתה במספר הזדמנויות להביא את העניין הגאורגי לתשומת הלב העולמית. מספר מזכרים, המאיצים לתמוך בעצמאות גאורגיה, נשלחו לממשלות הבריטים, לצרפתים ולאיטלקים, כמו גם לחבר הלאומים, שאימץ שתי החלטות, בין השנים 1922-1924, שתמכו בריבונות הגאורגית. למרות שמאבקם של הסוציאל-דמוקרטיה הגאורגית זכה לסימפתיה נרחבת במעגל הסוציאליסטים באירופה, תקוות המהגרים הגאורגים לעזרה מהמעצות הגדולות נעלמו. בשנת 1926 התאבד קרלו צ'חיידזה , ונואה רמישווילי, המהגר הפעיל ביותר מבין הגולים הפוליטיים ושר הפנים לשעבר של הרפובליקה של גאורגיה, נרצח על ידי מרגל סובייטי בשנת 1930.
עם ההגירה של ממשלת ז'ורדניה וייסוד גאורגיה הסובייטית, התעוררה שאלת ההכרה בישות הגולה, שהייתה לעצמאותה הכרה דה יורה מהכיבוש הסובייטי. מספר מדינות, במיוחד ליבריה ומקסיקו, הכירו בממשלה הגולה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, כשהיא הייתה כבר בגלות. הממשלה הגולה המשיכה להיות מוכרת לעיתים בתואר "הממשלה הלגיטימית של גאורגיה" על ידי בלגיה, הממלכה המאוחדת, צרפת ופולין. הממשלה הגולה יכלה להחזיק נציגים בפריז עד לשנת 1933, שנה בה נסגרה כתוצאה מהסכם אי-התקפה צרפתי-סובייטי, שנחתם ב-29 בנובמבר 1932. הממשלה הגולה ובעלת בריתה העיקרית באירופה, הוועד הבינלאומי לעניין גאורגיה, שהוקם בשנת 1924, בראשות העיתונאי מ"עיתון ז'נבה" ("Journal de Genève"), ג'ין מרטין, פתחו מאוחר יותר במערכה כנגד כניסת האומה הסובייטית לתוך חבר הלאומים. בסופו של דבר הסובייטים אכן נכנסים לחבר הלאומים בשנת 1934. מרגע זה ואילך גוועה האפקטיוויות של הממשלה הגולה.
הערות שוליים.
ירון ידען
ירון ידען (נולד בטבריה ב-8 בדצמבר 1961) הוא פעיל חברתי ישראלי ומייסד ארגון "דעת אמת". הוא גם עומד בראש מפלגת "אור" ומציג עצמו באתר מפלגתו כ"חוקר מקרא ותלמוד".
ביוגרפיה.
ירון ידען נולד למשפחה חילונית, חמישי מבין שבעה ילדים. בנעוריו עברה משפחתו לראשון לציון, למד בתל אביב. בשנת 1978, בגיל 17, חזר בתשובה. למד בישיבת אור שמח בירושלים, נישא ונולדו לו שבעה ילדים.
ידען התגורר עם משפחתו ברכסים, ונמנה, לטענתו עם סגל הכולל שם. על תפקידו בכולל ועל סיבת התרחקותו מהדת חלוקות הדעות. הוא מציג את עצמו כמי שהיה ראש כולל, תחילה בטבריה ואחר כך ברכסים, אך יש הטוענים שהייתה לו אחריות מצומצמת על עניינים אדמיניסטרטיביים בלבד, וכשביקש להיות ראש כולל נענה בסירוב, ומכאן החלה התרחקותו מהחברה החרדית. ידען לעומתם מציג את התרחקותו מהדת כנובעת מטעות מדעית שמצא בתלמוד. בריאיון עמו אמר:
בשנת 1994, בגיל 33 יצא בשאלה עם אשתו וילדיו. כחלק מתהליך זה, גזז ידען את פאותיהם של ילדיו הקטנים. ידען תבע את העיתון "יום השישי" על שפרסם שהוא עשה את המעשה נגד רצונם ועל-אף צעקותיהם ומחאתם, אך תביעתו נדחתה על ידי בית המשפט שקבע כי "תוכן הפרסום אודות 'ליל גזיזת הפיאות' על ידי ידען הוא אמת". על התהליך בכללותו אמר ידען: "זו הייתה תקופה קשה, אבל במבט לאחור, אף אחד לא מצטער. אני מרגיש שהצלתי את עצמי ואת הילדים שלי מחיים של בורות ושיעבוד". בעקבות עזיבת הדת עברו להתגורר בקריית טבעון. כשנתיים לאחר מכן התגרש מאשתו, ולאחר מכן נישא בשנית. לפרנסתו עבד כסוכן ביטוח. הוא השלים את בחינות הבגרות בבית ספר אקסטרני בתל אביב, ולמד באוניברסיטה הפתוחה ובמסלול לקבלת תעודת הוראה במקצוע האזרחות במכללת אורנים.
בשנת 1998 הקים את ארגון "דעת אמת", אותו הוא מתאר כ"מיסיונרים של ההשכלה והנאורות".
פסק דין של בית משפט השלום מביא שלל ציטוטים מדברי ידען על חז"ל: "זו מסקנה שלי ושל הרמב"ם שחז"ל טעו"; "הציבור ישפוט אם אני או רבי עקיבא צודקים"; "במקרה של הלכות הנידה אכן אני סובר שהתורה שלנו היא תורה מפגרת"; "אין זה זלזול בעיני לכתוב שדברי חז"ל הם שטות גמורה ומוחלטת, שאין לה שמץ אחיזה במציאות".
ידען תמך בעבר במפלגות שינוי, מרצ והעבודה. בשנת 2003 התמודד ידען על המקום הרביעי ברשימת "שינוי", אך לא נבחר. במקומו חזר ונבחר למקום זה יוסף פריצקי, שהשיג 51% מהקולות.
בשנת 2007 יצא לאור ספרו הראשון "הדת קמה על יוצריה".
בשנת 2008 הקים ידען את מפלגת אור בראשותו, המפלגה בעד מערכת חינוך אחת, המבוססת על מדע וביטול מוסד הרבנות. בבחירות לכנסת ה-18, קיבלה המפלגה 815 קולות, ובבחירות לכנסת ה-19 היא קיבלה 1,027 קולות. בבחירות לכנסת ה-20, היא קיבלה 502 קולות בכל המקרים הייתה המפלגה רחוקה מלעבור את אחוז החסימה.
ב הוצב במקום השלישי ברשימת הימין החילוני.
בשנת 2022 יצא לאור ספרו השני "חז"ל בראי אחר".
תביעות בבתי משפט.
ב-18 בספטמבר 2005 הורשע ירון ידען בבית משפט השלום בתל אביב, בעבירה של שידול להסגת גבול בכך שבשנת 2001 שידל שלושה מתנדבים בעמותת "דעת אמת" להיכנס ללא רשות לישיבת חכמי לובלין בבני ברק ולהפיץ בה עלונים אשר אינם רצויים על ידי אנשי המקום. טענתו של ידען, על פיה אנשיו לא הטרידו את תלמידי הישיבה ומימשו באופן לגיטימי את חופש הביטוי נדחו, משום שאנשיו של ידען הפיצו את העלונים באופן שלא איפשר לתלמידי הישיבה לבחור אם לקרוא אותם או לא. העלונים הושמו במקומות רבים בישיבה, כולל בין דפי ספרי התפילה והלימוד.
ב-18 בינואר 2006, בעקבות תסקיר של קצינת מבחן, ביטל בית המשפט את ההרשעה בפלילים, אך הטיל על ידען עונש של 150 שעות של שירות לתועלת הציבור.