קמפבל נולד באירלנד כבן שלישי למשפחה. הוא סיים את התואר שלו בקולג' טריניטי שבדבלין בשנת 1952 בהצטיינות יתרה, ולאחר מכן המשיך ללימודי דוקטורט באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, אותם סיים ב-1957. מייד לאחר מכן ועד 1990, עבד בחברת התרופות מרק, כאשר החל משנת 1984 הוא היה חוקר בכיר בחברה וניהל את המחקר והפיתוח בחברה. בעת שעבד בחברה, בשנת 1962, קיבל אזרחות אמריקאית. בשנת 2002 הוא נבחר כחבר להאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
מחקריו.
קמפבל המשיך את מחקריו של סטושי אומורה, עמו זכה בפרס נובל, שחקר "Streptomyces", קבוצה של חיידקים שנמצא קודם לכן על פעילותם להפקת אנטיביוטיקות כמו סטרפטומיצין ומצא מין חדש של חיידקים. אומורה הפיק מהחיידקים הללו חומרים שיש להם פעילות אנטי-מיקרוביאלית. קמפבל במחקריו מצא דרך לשפר את אותם חומרים ולפתח מהם את התרופה אברמצטין , שעוזרת נגד עיוורון הנהרות ואלפנטיאזיס טרופית, שתי מחלות הנגרמות מתולעים טפיליות ותוקפים במדינות עולם שלישי. שתי המחלות פוגעות יחד במאות מיליוני בני אדם. כך תרמו השניים לגילוי תרופות יעילות נגד טפילים שונים ופתחו מחקר למציאת תרופות נוספות כאלה שפעיל גם היום. המחלות נגדם פותחו התרופות נמצאות היום על סף הכחדה. חומרים דומים משמשים נגד תולעים פרזיטיות נוספות, שתוקפים יונקים שונים.
הם הזריקו לעכברים כמויות לא ידועות של חומרים לא ידועים ובדקו אם יש תגובה של העכברים. הם מצאו שהטיפול בטוח מאוד ומאוד יעיל. כמו כן, מצאו במעבדתו שהחומר פעיל נגד שלב הלרווה של הפרזיט. השתמשו בחומר נגד עיוורון הנהרות בשלביו המוקדמים של המחלה וראו שהוא יעיל. עיוורון הנהרות נגרם מהלרוות, ולכן הריגתם גרמה להיעלמות התסמינים של המחלה. מאוחר יותר, התרופה נתרמה לטובת טיפול במחלה ללא עלות, וכך התאפשר הצמצום העולמי של המחלה.
שלמה גור
שלמה גור (גרזובסקי) (25 ביולי 1913 - 7 בפברואר 1997) היה הוגה רעיון "חומה ומגדל" ומפקד חיל המדע.
קורות חיים.
שלמה גרזובסקי נולד ביולי 1913 באומן שבאוקראינה. בעקבות המהפכה הבולשביקית ברח לרומניה, וממנה עלה לארץ ישראל בשנת 1930. למד חקלאות בבית הספר "מקוה ישראל". בשנת 1936 נמנה עם מייסדי קיבוץ ניר דוד (תל-עמל). במהלך מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט הגה ותכנן את רעיון "חומה ומגדל" להקמה מהירה של יישובים חקלאיים יהודיים מוגנים. בשנת 1938 עזר לדוד הכהן במיזם גדר הצפון.
בקיץ 1945 יצא לארצות הברית להשתלמות בנושאי מים. ב-18 באוגוסט 1947 חזר לישראל והחל בפעילות ב"הגנה". הוא התבקש לערוך סקירה של מצב הנשק שבידי היישוב, וממצאיו היו שכמות הנשק מועטה משחשבו.
באוקטובר 1947 מונה למנהל כל העניינים הלא מדעיים של המחלקה המדעית שהוקמה באותה עת, ובהמשך מונה למפקד חיל המדע בדרגת סגן-אלוף. בעקבות ויכוח תקציבי עם הרמטכ"ל, מרדכי מקלף, הודח מתפקידו.
הוא עזב את הקיבוץ ועבר לתל אביב, שם עבד במחלקה הטכנית של הקיבוץ הארצי.
בהמשך הקים משרד לפיקוח בנייה, והיה מעורב במיזמי בנייה גדולים, ובהם הקמת קמפוס גבעת רם של האוניברסיטה העברית בירושלים, בית החולים הדסה עין כרם משכן הכנסת ובית עיריית תל אביב-יפו. הוא נמנה עם החשודים בפרשת תל גיבורים. הוא הועמד לדין באשמת תיווך לשוחד ונמצא זכאי.
בשנות ה-80 תמך בקידומו של מיזם "התעלה הצפונית", שתקשר בין הים התיכון לים המלח, כחלופה לתעלת הימים הדרומית.
ולד
ציר העולם
ציר העולם (בלטינית: axis mundi; מכונה גם "הציר הקוסמי", "העמוד הקוסמי", "מרכז העולם", וכן "טבור העולם", ombilicum mundi) הוא מונח הקיים בדתות ופילוסופיות שונות ומתאר את נקודת המפגש בין העולמות הגבוהים והנמוכים או מקום ההשקה בין שמים לארץ (לעיתים גם לשאול), בו נפגשים ארבעת כיווני המצפן.
על פי מירצ'ה אליאדה, בכל תרבות יש מוקד מקודש, למשל פסגת ההר הקוסמי היא הנקודה הגבוהה ביותר על פני הארץ אך גם טבורה של האדמה, הנקודה שבה החלה הבריאה.
בדתות שונות, המשלים לציר העולם הוא הציר העתידי, כלומר העולם הבא.
דוגמאות.
ציר העולם יכול להיות מיוצג על ידי:
טבור העולם
נסיכות גאליץ'-וולין
שקמה (מוסד חינוכי)
מוסד חינוכי "שקמה" המוסד שוכן בקיבוץ יד מרדכי ומשמש את נערי הקיבוצים יד מרדכי, זיקים, כרמיה גברעם ויישובי הסביבה, והוא הקטן ביותר מבין כל המוסדות.
אורח חיים.
השם "מוסד חינוכי" (להבדיל מבית ספר) נבחר כדי לתת דגש קיום חברת נעורים פעילה המנהלת את חייה באוטונומיה גדולה יחסית ומכינה את בני הנוער לחיי יצירה, עמל ולימוד.
הילדים למדו, אכלו, חיו וישנו במוסד, ותחזקו את אורחות חייהם בעצמם, כאשר על כל אספקט בחיים מופקדת "ועדה". בשנים האחרונות, בעקבות המצב הביטחוני המורכב בעוטף עזה, נפסקה הלינה המשותפת במוסד. כיום, המוסד החינוכי שקמה מהווה חברת נעורים פעילה שמקיימת, עדיין, את המאפיינים של ״מוסד חינוכי״, אך בית הספר והלינה לא מהווים חלק ממנה יותר.
במוסד פועלות ועדות, שמורכבות מחניכים מכל השכבות וכל אחת מהן אחראית על אירועים, חגים, פעילויות ודברים נוספים שונים בתוך המוסד. כל הוועדות מתקיימות בהובלה של 2–3 רכזים משכבת י״א, שכבת הריכוז.
ועדת עלון - ועדת עלון אחראית על כתיבת עלונים לחניכי המוסד. הוועדה אחראית על יצירת העלון מתחילתו ועד סופו והיא עושה זאת בעיקר באירועים מיוחדים ובחגים. בנוסף, הוועדה אחראית על הפעילות שתתקיים ביום העצמאות. בשנים האחרונות הצטרף תפקיד חדש לחניכי הוועדה - והוא תפעול המדיות החברתיות השונות של המוסד החינוכי. הוועדה אחראית על תפעול המדיות השונות ועל החשיפה של הדברים שנעשים במוסד לאנשים ״מבחוץ״.
ועדת ספורט - ועדת ספורט מפעילה את האליפויות במוסד - בכל שנה מתקיימות 2–3 אליפויות בענפי ספורט שונים (לרוב כדורגל וכדורסל). בנוסף, העדה אחראית על הפעילות שתתקיים בחג שבועות.
ועדת צופית - ועדת צופית אחראית על טיולים ומפקדים. הוועדה יוזמת, כמה פעמים במהלך השנה, טיולים בנושאים שונים ובמקומות שונים ואחראית על הארגון וההובלה שלהם. בנוסף, חניכי הוועדה מארגנים מפקדים במהלך השנה ויוצרים בעצמם עשרות כתובות אש שמוצגות בהם. אירוע נוסף שעליו אחראית הוועדה הוא ״שבוע רציחות״. שבוע זה, שמתקיים בדרך כלל בשילוב עם אחת האליפויות שמארגנת ועדת ספורט - הוא משחק בין כל חברי המוסד שבסופו מוכרז המנצח ״שרצח״ את כל שאר המשתתפים.
ועדת תרבות - בעבר ועדת תרבות הייתה יוצרת ערב שישי כמעט בכל שבוע. בשנים האחרונות, כל הוועדות יוצרות ערבים משלהן והתפקיד הוא לא רק של ועדת תרבות. כיום, הוועדה אחראית על כמה ערבי תרבות במהלך השנה, על נשף או פסטיבל שמתקיים במהלך השנה ועל המופע.
ציוני דרך בתולדות המוסד.
מוסד "שקמה" הוקם בשנת 1954 על ידי איש החינוך אשר (ארטק) ויינמן שהיה מייסדו ומנהלו הראשון, כאשר כבר מתחילת דרכו שימש המוסד כמקום החינוך המרכזי שבו נמצאים הנערים 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע ובו הם מתחנכים, אוכלים ולנים.
בשנותיו הראשונות של המוסד, עקב מיעוט תלמידים, נפתחה "כיתה" כל שנתיים ובהמשך, עקב הגידול הדמוגרפי נפתחה כיתה כל שנה.
לקראת סוף שנות ה-80, עקב דרישת משרד החינוך, החלו במוסד להתיישר לפי תוכנית הלימודים של משרד החינוך, ולגשת לבגרויות.
בשנת 1996, עקב מצוקה תקציבית ודרישות משרד החינוך, נפתח המוסד בפעם הראשונה לתלמידים מחוץ לקיבוצים.
מכיוון שתלמידים אלו רק למדו במוסד ולא היו חלק משאר הפעילויות, נוצרה בפעם הראשונה הפרדה בין "בית ספר שקמה" ל"פנימיית שקמה".
החל משנת 2006 הופסקה הלינה במוסד, אך הפעילות החברתית והחינוכית נמשכה במלואה.
בשנת 2013 המוסד עמד על סף סגירה. המועצה האזורית הודיעה על פינוי המבנים ששימשו את נערי המוסד בפעילויות החברתית והחינוכית. הנערים והנערות, שהמוסד היה עבורם כמו בית, לא הסכימו לפירוק של חברת הנעורים שלהם ופעלו למען השארת המבנים והמשכת הפעילות החברתית והחינוכית. הם העלו מופע גדול שהציג את חייהם במוסד, הפגינו, שבתו, כתבו שירים ומחו למען המשך קיום המוסד. לבסוף, בעקבות ״המלחמה״ של הנערים ובעקבות מאמצים שעשו גורמים שונים למען הנערים - המבנים נשארו במקומם והפעילות של המוסד נמשכה ונמשכת עד היום.
טקסים ב"מוסד".
העלאה למוסד.
העלאה למוסד הוא מעין "טקס חניכה" בו "מרוויחים" החניכים החדשים את הזכות להיכנס ל"מוסד".
בעבר היה מדובר בטקס אלים ומשפיל שכלל השלכה של החניכים החדשים לצואת הפרות ברפת, הכאה פיזית של החניכים וטקס השפלה פומבית מול יתר ה"מוסד", אך עם השנים חלה ירידה בכמות האלימות, וטקס העלייה הפך לסמלי וטקסי הרבה יותר.
אליפויות ספורט.
בכל שנה היו מתחרות הכיתות ב"מוסד" בשלושה מקצועות עיקריים – כדורגל (התואר היוקרתי ביותר, בתחילת השנה), כדורסל (שני בחשיבותו, לקראת סוף השנה), וכדורעף (באמצע השנה).
ערב הגמר של כל אחד מן התחרויות לווה בהפנינג כולל הופעות ומשחקי ראווה.
עקב יתרונן הפיזי, לכיתות המבוגרות יותר היה סיכוי רב יותר לזכות בתחרויות.
המופע
המופע הוא אירוע המתקיים כבר מעל עשרים שנים. בכל שנה, חניכי המוסד עמלים חודשים רבים על כתיבת והפקת הצגה גדולה שמוצגת, ברוב השנים, באולם המופעים במועצה האזורית חוף אשקלון. המופע הוא פרי עמלם של החניכים מא׳ ועד ת׳ - הם כותבים, מפיקים, מביימים, משחקים, אחראים על התלבושות, המוזיקה, התפאורה ובעצם מפיקים הצגת תיאטרון גדולה בעצמם. המופע הוא אחד האירועים הגדולים של השנה והוא מובל על ידי ועדת תרבות ביחד עם צוות הכתיבה וצוות השחקנים.
ערב כיתה ח'.