9 ביולי באנטוורפן, בלגיה - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר לחופשי בתוצאה של 1:06.0 דקות
14 בפברואר באנלי, אדלייד, אוסטרליה הדרומית - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:24.6 דקות
30 בספטמבר בטוקיו, יפן - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:00.4 דקות
שחיינים.
25 ביוני בטוקיו, יפן - שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:08.6 דקות
14 באוגוסט בטוקיו - שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:46.4 דקות
16 בספטמבר בטוקיו - שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:01.2 דקות
4 בפברואר בפריז, צרפת - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.0 דקות
8 בפברואר פריז - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:12.4 דקות
8 בפברואר פריז - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:42.6 דקות
טוביאס האריס
טוביאס ג'ון האריס (באנגלית: Tobias John Harris; נולד ב-15 ביולי 1992) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA. גובהו של האריס 2.06 מטרים, והוא משחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. האריס הוא בן דודו של הפאוור פורוורד צ'אנינג פריי, ששיחק עמו באורלנדו מג'יק.
תיכונים ומכללות.
האריס נולד וגדל בעיר אייסליפ שבניו יורק. בשנתו האחרונה בתיכון מקומי בלונג איילנד, קלע האריס 24.7 נקודות בממוצע למשחק והוכרז כ"שחקן התיכונים המצטיין של ניו יורק" (New York's Mr. Basketball) לשנת 2010. כמו כן זומן האריס להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים הטובים ביותר בארצות הברית.
בעונת המכללות היחידה שלו, באוניברסיטת טנסי, קלע האריס 15.3 נקודות למשחק ונכלל בחמישיית ה של מחוז ה-SEC וכן בחמישיית העונה השנייה של המחוז. בסיום עונת הפרשמן העמיד עצמו האריס לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה ב-NBA.
מילווקי באקס.
האריס נבחר בבחירה ה-19 בדראפט 2011 על ידי קבוצת שארלוט הורנטס שהעבירה אותו בטרייד למילווקי באקס. בעונתו הראשונה בליגה שיחק 42 משחקים בלבד, וקלע 5 נקודות למשחק כמחליף בעמדת הסמול פורוורד לקרלוס דלפינו. בחציה הראשון של העונה הבאה המשיך האריס לתפקד כמחליף זניח, עד שהועבר לאורלנדו מג'יק, בטרייד ששלח את ג'יי. ג'יי. רדיק בכיוון ההפוך.
אורלנדו מג'יק.
באורלנדו זכה האריס לראשונה למעמד של שחקן חמישייה כשהוצב בעמדת הפאוור פורוורד הפותח, ועד סיום העונה הפך לקלע המוביל של הקבוצה עם 17.3 נקודות למשחק. בעונות הבאות קיבע עצמו האריס כשחקן חמישייה במג'יק, המשחק בשתי עמדות הפורוורד, וכאחד מהשחקנים המובילים בקבוצה. ב-24 בינואר 2014 קלע האריס 28 נקודות והוריד שיא קריירה של 20 ריבאונדים בניצחון המג'יק על לוס אנג'לס לייקרס. בעונה הבאה, ב-6 בפברואר 2015, קלע האריס שיא קריירה של 34 נקודות, גם כן נגד הלייקרס. לפני עונת חתם האריס על הארכת חוזה במג'יק ל-4 עונות נוספות עבור 64 מיליון דולר.
דטרויט פיסטונס.
ב-16 בפברואר 2016 נשלח בטרייד לדטרויט פיסטונס בתמורה לארסאן אילייסובה וברנדון ג'נינגס.
לוס אנג'לס קליפרס.
ב-30 בינואר 2018 עבר בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם אייברי בראדלי ובובאן מריאנוביץ', בתמורה לבלייק גריפין, וילי ריד וברייס ג'ונסון.
פילדלפיה 76'.
ב-6 בינואר 2019 נשלח בטרייד לפילדלפיה 76', יחד עם בובאן מריאנוביץ' ומייק סקוט, בתמורה ללנדרי שאמט, וילסון צ'נדלר, מייק מוסקאלה ו-4 בחירות דראפט עתידיות. ביולי 2019 חתם על חוזה בקבוצה ל-5 עונות נוספות עבור כ-180 מיליון דולר.
צפרדע חץ רעילה
פימבריה (בקטריולוגיה)
פִימְבְּרִיָה (באנגלית: יחיד - Fimbria, רבים - Fimbriae, בתרגום מלטינית: גדילים. מוכרים גם בתור: Common pili) הן שלוחות חלבוניות קצרות דמויות ריסונים וזיפונים הממוקמות על גבי קרום התא של חיידקים גראם-חיוביים, גראם-שליליים ובסוגי ארכאונים מסוימים. שלוחות אלה קצרות ודקות במידה ניכרת מהשוטונים ומטרתם היא לאפשר לחיידקים להצמד אחד לשני, לרקמת תאים ולמשטחים מלאכותיים, דוגמת קתטרים ומסתמי לב. בשל גודלן הקטן ניתן לצפות בפימבריה באמצעות מיקרוסקופ אלקטרונים בלבד.
פימבריה כגורם אלימות.
פימבריה הן שלוחות חלבוניות קצרות באורך של מספר מיקרומטרים ובעובי שנע בין 3-8 ננומטרים. מספרן עלול לנוע בין 300-400 על גבי התא החיידקי ומטרתן אינה להקנות יכולת תנועה, אלא, כאמור, לאפשר הצמדות של חיידקים אחד לשני ולרקמת תאי המאכסן. ההצמדות מתאפשרת בעקבות נוכחות חלבוני תאחיזה ייעודיים הקבועים בקצות הפימבריה שנקראים אדהזינים (Adhesins). בחיידקים פתוגניים הצמדות אל רקמת תאים עלולה להוביל לתחלואה ולהוות שלב מקדים ביצירת ביופילם. לפיכך, נוכחות הפימבריה נחשבת לגורם אלימות מרכזי בסוגי ומשפחות חיידקים מסוימים ("Bordetella", Enterobacteriaceae, "Neisseria", "Pseudomonas", "Streptococcus", ועוד).
לעיתים חל בלבול בין המונחים פימבריה ופִּילִי (Pili), עד כדי כך שיש הרואים בהם מונחים בקטריולוגיים נרדפים. אולם, למעשה, מדובר בשני מונחים נפרדים המתארים צורות שונות של מבנים ריסוניים-זיפוניים להם הרכב ותפקידים שונים:
יעדים לפיתוח בר קיימא
היעדים לפיתוח בר-קיימא (באנגלית: Sustainable Development Goals, SDGs) מתייחסים לפיתוח בינלאומי עתידי כפי שהוצעו על ידי סוכנויות של האומות המאוחדות. הם נועדו להחליף את היעדים שהוגדרו בפסגת המילניום, שתוקפם פג בסוף 2015. יעדים אלה נדונו לראשונה בוועידת האו"ם לפיתוח בר קיימא בריו דה ז'ניירו ("Rio+20") ביוני 2012.
ב־19 ביולי קבוצת העבודה הפתוחה (OWG) של העצרת הכללית של האומות המאוחדות ליעדים לפיתוח בר קיימא שלחה לעצרת רשימת יעדים מוצעים. ההצעה כללה 17 יעדים עם 169 מטרות משנה שכיסו טווח רחב של נושאים בקיימות. אלה כללו מיגור העוני והרעב, שיפור הבריאות והחינוך, הפיכת הערים לבנות קיימא, מאבק נגד שינוי האקלים והגנה על אוקיינוסים ויערות. ב-4 בדצמבר 2014 העצרת קיבלה את דו"ח הסיכום של המזכיר הכללי, שלפיו תהליך פיתוח היעדים יתבסס על הצעות הקבוצה.
משא ומתן בין ממשלות (IGN) על סדר היום לפיתוח אחרי שנת 2015 התחיל בינואר 2015 והסתיים באוגוסט 2015. לאחר המשא ומתן, הוכן מסמך סופי שאומץ בוועידת הפסגה של האו"ם שנערכה בספטמבר 2015 בניו יורק.
רקע.
בפסגת המילניום של האו"ם בשנת 2000 הוגדרו 8 יעדי המילניום לפיתוח (MDG) למשך 15 שנים, כלומר עד 2015. הם כללו: הקטנת העוני, הרחבת אפשרויות החינוך, שוויון בין המינים והעצמת נשים, בריאות האישה והילד, קיימות סביבתית, הפחתה באיידס ובמחלות זיהומיות ובניית שותפות עולמית לפיתוח.
בתום התקופה ולאור ההישגים והאתגרים של יעדים אלה, התעורר הצורך בהמשך תהליך לפיתוח יעדים חדשים לתקופה של 15 שנים נוספות, 2015–2030. דיון ראשון נערך ב־2012 בוועידת האו"ם בריו דה ז'ניירו. 193 מדינות חברות באו"ם הסכימו להתחיל בתהליך לעיצוב יעדי פיתוח "מרוכזי־פעולה, קצרים וקלים להפצה, מוגבלים במספר, מעוררי השראה, עולמיים ומתאימים לכל המדינות, בהתחשב במציאות שונה ויכולות שונות של האומות השונות ותוך כבוד לעדיפויות לאומיות ולמדיניות לאומית".
מסמך התוצאה של Rio+20, "העתיד שאנו רוצים" (The Future We Want) קרא להכללת היעדים בסדר היום לפיתוח של האו"ם ל-15 השנים הבאות.
תהליך לפיתוח אחרי 2015.
מכיוון שבכנס Rio+20 לא הוגדרו יעדים נקודתיים, העצרת הכללית הקימה ב-22 בינואר 2013 קבוצת עבודה בת שלושים חברים הורכבה. לקבוצה ניתנה משימה להגיש יעדים למושב ה-68 של העצרת הכללית, מספטמבר 2013 עד ספטמבר 2014.
כל מושב בקבוצה ייצג מספר מדינות. אחרי 13 פגישות, הקבוצה שלחה את הצעתה עם 17 יעדים ו-169 מטרות לעצרת ה-68 בינואר 2014.
יעדים מוצעים.
ב-2 באוגוסט 2015 הסכימו 193 מדינות על שבעה עשר היעדים הבאים:
נכון לאוגוסט 2015 הוגדרו 169 מטרות משנה ו־304 מדדים לבדיקת העמידה בהן.
גורם הזקן
גּוֹרְם הזקן (בדנית: Gorm den Gamle, בנורדית עתיקה: Gormr gamli, בלטינית: Gormus Vetus, נקרא גם "גורם הרפה", בדנית: Gorm Løge או Gorm den Dvaske; לפני 900 – 958 לערך) היה מלך דנמרק הראשון שהוכר מבחינה היסטורית, שמלך החל משנת 936 לערך ועד מותו בשנת 958 לערך. מרכז שלטונו היה ילין, והוא יצר את העתיקה מבין האבנים הרוניות בילין, לכבוד אשתו תירה.
חייו ומלכותו.
גורם היה בנו של המלך הדני האגדתי למחצה, . הכרוניקן אדם מברמן מציין שהארדיקאנוט הגיע לדנמרק מ"נורת'מניה" ותפס בה את השלטון בראשית המאה ה-10. הוא הדיח את המלך הצעיר סיגטריג גנופסון, שמלך על חלקה המערבי של דנמרק ולאחר מותו עלה גורם למלוכה תחתיו.
על פי החיבור ההיסטורי מחזור העולם, כבש גורם בכוח לפחות חלק משטח הממלכה מידיו של המלך גונפה ואדם מברמן גורס שטרם זמנו של גורם הייתה הממלכה מפולגת. גורם מוזכר לראשונה כמארחו של הארכיבישוף אוני מהמבורג וברמן ב-936. על פי האבנים ביילין, בנו של גורם, האראלד הראשון, "כבש את כל דנמרק", לכן מקובל לחשוב שגורם משל רק על יוטלנד ממרכז שלטונו ביילין.
נישואין.
גרום נשא לאישה את תירה (Thyra). המקורות המאוחרים לגבי מוצאה ומשפחתה סותרים ומפוקפקים ואין בנמצא מקורות בני זמנה בנוגע לכך. קברה הוא אחד מאתרי הרוגם הגדולים ביילין ובאבן שהקים גורם לכבודה הוא כינה אותה "גאולת דנמרק" או "הפרח של דנמרק". לגורם ולתירה נולדו שלושה בנים: טוקה, קנוט והאראלד.