לאחר אליפות זו, הודיעה מוראצ'ה על פרישה מכדורגל בינלאומי. ב-19 שנים בנבחרת איטליה, היא שיחקה ב-153 משחקים וכבשה 105 שערים. בזמן פרישתה, היא הייתה הכדורגלנית האירופאית בעלת מספר המשחקים הבינלאומיים הרב ביותר אי פעם, והחזיקה בשיא זה עד ספטמבר 2001, אז נעקפה על ידי האגה רייסה. ב-1998, היא פרשה גם מהזירה המקומית וסיימה את הקריירה עם 12 אליפויות, שני גביעי מדינה, סופר קאפ אחד ולמעלה מ-500 שערים.
כמאמנת.
בעת פרישתה, קיבלה מוראצ'ה את תעודת האימון של אופ"א, והחלה לאמן את קבוצת הנשים של לאציו. היא אימנה את הקבוצה במשך שנה, ולאחר מכן חתמה בויטרבזה מהליגה האיטלקית השלישית לגברים. בעקבות המינוי, הפכה מוראצ'ה לאישה הראשונה אי פעם שמאמנת קבוצת כדורגל מקצוענית לגברים. אף על פי כן, היא לא הצליחה להתמודד עם הלחץ התקשורתי הרב והתפטרה אחרי שני מחזורים בלבד.
ביוני 2000, היא מונתה למאמנת נבחרת הנשים של איטליה, ושירתה בתפקיד במשך חמש שנים. בתקופה זו, היא הובילה את הנבחרת לשתי אליפויות אירופה (2001 ו-2005), אך בשתיהן לא הצליחה איטליה לעבור את שלב הבתים הראשון.
לאחר ארבע שנות הפסקה, קיבלה מוראצ'ה את תפקיד המאמנת בנבחרת קנדה בפברואר 2009. תחת אימונה, זכתה קנדה בגביע הזהב של CONCACAF ב-2010, בשני גביעי קפריסין והעפילה לגביע העולמי שנערך ב-2011 בגרמניה. למרות הציפיות המוקדמות, הפסידה קנדה בכל משחקיה בשלב הבתים של גביע העולם והודחה מהטורניר. לאחר ההדחה, הודיעה מוראצ'ה על עזיבתה. מאז, היא משמשת כמרצה בקורסי המאמנים של פיפ"א ברחבי העולם וכשגרירת הארגון באירועים השונים.
שעור פריון כולל
ג'ולי פליטינג
ג'ולי פליטינג-סטיוארט (באנגלית: Julie Fleeting-Stewart) (נולדה ב-18 בדצמבר 1980) היא כדורגלנית סקוטית המשחקת בקבוצת ארסנל האנגלית.
פליטינג נולדה בקילווינינג. היא מלכת השערים בנבחרת סקוטלנד, עם 116 שערים ב-121 משחקים. נכון ל-2007, פליטינג היא הקפטנית של הנבחרת.
ב-2002 החלה פליטינג לשחק בקבוצת סן דייגו ספיריט מה-WUSA. לאחר כשנתיים, בשנת 2004, עברה לארסנל. באותה השנה, זכתה עמה באליפות הליגה ובגביע ה-FA. שנה לאחר מכן, נבחרה לכדורגלנית השנה בפרמייר ליג.
פליטינג נשואה לשוער קבוצת ליבינגסטון, קולין סטיוארט.
אדובי פלקס
פלקס (Flex) היא ערכה לפיתוח תוכנה (SDK) שפותחה על ידי חברת מקרומדיה.
פלקס פותחה על הפלטפורמה של אדובי פלאש ומאפשרת למפתחים לפתח יישומים עשירים בגרפיקה, באפקטים ובאנימציות בסביבת פיתוח ידידותית.
פלקס 4 שהיא המהדורה החדשה הוכרזה במרץ 2010 על ידי חברת אדובי מערכות שרכשה את חברת מקרומדיה והייתה זו ההכרזה הראשונה של מוצר חדש של החברה המאוחדת.
ההיסטוריה של הפלקס.
המהדורה הראשונה של הפלקס הוכרזה במרץ 2004, היא יועדה לשוק של פרויקטים גדולים ועלתה כ-15,000 דולר רישיון לחמישה מפתחים. הוצאת התוכנה סימנה את הכיוון החדש שאליו החליטה לפנות חברת מקרומדיה באותה שנה, הפיכת פלטפורמת הפלאש לזמינה למפתחי אפליקציות מורכבות וכאלה שאינן בידוריות.
קיימות 2 גרסאות עדכניות רשמיות
גרסה אחרונה.
את הגרסה האחרונה ניתן למצוא ולהוריד מהאתר של אדובי.
הממשק למפתח.
ממשק המפתח הוא MXML שהוא ממשק גרפי נוח לעיצוב אתרים ומבוסס על XML.
במקביל עובד המפתח על שפת קודים actionScript 3 שהיא שפת קודים שפותחה על ידי מקרומדיה בבסיס עבור אדובי פלאש.
ההידור של הפלקס נעשית במחשב המפתח וה-MXML הופך לשפת הקודים actionScript 3.
לאחר ההידור הקובץ מקבל סיומת של SWF הזהה לסיומת של קובצי פלאש, וכך הוא מורץ במחשב.
יתרונות השימוש בממשק המבוסס על פלקס.
מספר גורמים חברו לכך שהשימוש בפלקס נוח מאוד למשתמש.
בניגוד אפליקציות ווב מבוססות html, המשתמש אינו מדפדף בין דפי האינטרנט השונים, כל יישום הפלקס נמצא בקובץ בודד והשיטוט בו הוא קל ונוח.
ממשק פלקס מתאפיין בעיצוב חדשני ובאפקטים מרהיבים.
הפלקס מתאפיין במגוון רחב של קומפוננטות לניווט ומציאת פריטים כך שהוא אידיאלי לאתר מסחרי שמפרסם מוצרים.
ממשק פלקס נוח לעדכון ולשינוי.
הבסיס לכתיבת אפליקציית פלקס על ידי מפתח.
הבסיס של אפליקציית פלקס הן הקומפוננטות, האפליקציה מורכבת מעשרות מאות או אלפי קומפוננטות ויזואליות המקושרות ביניהן וכולן מקושרות לקובץ האפליקציה הבסיסי בצורה היררכית.
קוד הפלקס מבוסס על תכנות מונחה עצמים ותכנות מונחה אירועים.
המתכנת מנווט לנוחיותו בין הממשק הגרפי של MXML, בין הקידוד שלו ובין הקוד של actionScript.
המתכנת מוריד קומפוננטות אחסון, מצרף להם קומפוננטות ניווט, מוסיף להם סגנונות ואפקטים ומתכנת להם אירועים.
הדיבוג של ה הידור נעשה בו בזמן, נוח מאוד למצוא במהלך התכנות את הבגים.
העזרה למתכנת נעשית בצורה קלה ואינטואיטיבית.
מכניקה אנליטית
מכניקה אנליטית היא תורה שפיתחו ז'וזף לואי לגראנז', ויליאם רואן המילטון וקרל גוסטב יעקב יעקובי במאה ה-18 וה-19. תורה זו היא ניסוח פורמליסטי חלופי ושקול למכניקה הקלאסית (ה"ניוטונית").
בעוד שהמכניקה הניוטונית עושה שימוש בכוחות וקטוריים לצורך ניתוח הבעיה הפיזיקלית, מכניקה אנליטית עושה שימוש באנרגיה הפוטנציאלית והקינטית לשם כך.
הפורמליזם הלגראנז'י אשר פיתח לגראנז' עושה שימוש בקואורדינטות מוכללות ובכוחות מוכללים ומאפשר פתרון בעיות פיזיקליות שבמכניקה הניוטונית נחשבות קשות. אחת הדוגמאות לבעיות כאלו היא בעיות של תנועה תחת אילוצים: תנועה לאורך ישר נתון, תנועה מוגבלת למישור, ועוד. הפורמליזם הלגרנז'יאני מציג את הבעיה הפיזיקלית כאוסף של משוואות דיפרנציאליות מסדר שני, הנקראות משוואות אוילר-לגראנז'.
בנוסף לפורמליזם לגרנז'י, קיים גם פורמליזם הלילטוני, על שם ויליאם רואן המילטון. הפורמליזם ההמילטוני מגדיר את ההמילטוניאן ואת הבעיה הפיזיקלית כאוסף של משוואות דיפרנציאליות מסדר ראשון במרחב הפאזה. הפורמליזם ההמילטוני כקודמו הלגרנז'יאני אינו מכיל תוכן פיזיקלי חדש ואף לא תורם לפתרון פשוט יותר של בעיות פיזיקליות. כוחו של הפורמליזם הוא במציאת אינטואיציות פיזיקליות חדשות ואף שימש להכללה של הפיזיקה הקלאסית אל הפיזיקה הקוונטית.
פורמליזם המילטון-יעקובי מתבסס על הפורמליזם ההמילטוני ומציג את הבעיה כמשוואה דיפרנציאלית חלקית. לפורמליזם זה ישנו שימוש במכניקת הקוונטים והוא מהווה בסיס לפורמליזם של אינטגרלי מסלול במכניקה קוונטית שהומצא על ידי ריצ'רד פיינמן.
עקרונות המכניקה האנליטית.
עקרון הפעולה המינימלית.
במכניקה הקלאסית תנועת גופים מתוארת על ידי משוואות תנועה בהם התאוצה של כל גוף בכל רגע נתון נתונה על פי מיקומיהם ומהירויותיהם של הגופים, בהתאם לכוחות הפועלים עליהם (חוקי ניוטון). מכאן שבהינתן מצב מסוים והכוחות הפועלים ניתן לחשב את מצב המערכת בכל רגע עתידי.
הפורמליזם של המכניקה האנליטית מכליל את משוואות התנועה תוך שימוש בגישה שונה. הנחת היסוד היא עקרון הפעולה המזערית, הקובע שהאינטגרל של הלגראנז'יאן בזמן יהיה סטציונרי. כלומר, המסלול בו נעה המערכת הוא זה עבורו שינוי קטן מספיק במסלול, לא יגרור שינוי בפעולה. במקרים רבים מדובר במסלול עבורו הפעולה מינימלית. עבור תנועת קרני אור, לדוגמה, העיקרון מיתרגם לעיקרון הזמן המינימלי: מסלול האור בין שתי נקודות היא תמיד זה עבורו זמן המעבר הכולל הוא מינימלי (באופטיקה גאומטרית, מיתרגמת עובדה זו לחוק סנל).
קואורדינטות מוכללות.
במסגרת המכניקה האנליטית מתארים את הבעיה לא בהסתכלות על הגוף הנע, אלא בהגדרת קואורדינטות מוכללות formula_1 מתאימות לבעיה, וזיהוי משתני התנע הצמודים אליהן, formula_2. ככל שישנם יותר אילוצים בבעיה, כך מצטמצם מספר הקואורדינטות הנדרש כדי לתאר אותה. כך, למשל, גוף הנע במישור דורש שתי קואורדינטות לעומת שלוש קואורדינטות במרחב תלת-ממדי. באופן דומה, את תנועתה של רכבת הרים בלונה פארק, למרות היותה במרחב תלת-ממדי, ניתן לתאר בעזרת קואורדינטה בודדת, שהיא לדוגמה המרחק שהרכבת עברה על המסילה עצמה.
בשלב הבא, מציבים את הקואורדינטות והתנאים לקבלת ביטוי לאופרטורים - פעולות מתמטיות על פונקציות של הזמן. שני המרכזיים שבהם הם הלגראנז'יאן formula_3, שהוא ההפרש בין האנרגיה הקינטית formula_4 לפוטנציאלית formula_5,
וההמילטוניאן, שהוא טרנספורם לז'נדר של הלגראנז'יאן ומהווה אופרטור שבמקרה של אנרגיה קינטית הוא פונקציה הומוגנית מסדר שני של מהירויות, מבטא את האנרגיה הכללית של המערכת שבה עוסקת הבעיה, בניסוח מתמטי:
אופרטור נוסף, הרותיאן, מאופיין בנוסחה דומה להמילטוניאן, אך מבוטא בעזרת מונחים של קואורדינטות, מהירויות ותנעים מוכללים, בניגוד להמילטוניאן המבוטא בעזרת תנע וקואורדינטות בלבד.
להזנת האופרטורים במידע אודות הקואורדינטות והזמן מצטרפים אילוצי הבעיה, שמגדירים דרישות נוספות מהפתרון. כך, למשל, הפעלת אינטגרל לפי הזמן על הלגראנז'יאן, תיתן את הפעולה הבאה: formula_8. על ידי דרישה פיזיקלית שלפיה הפעולה שתתקיים היא זו שתביא את formula_9 לערך קיצון (מרבית או (בדרך כלל) מזערית) מתקבלות משוואות אוילר-לגראנז'
השקולות לאלה המוכרות מהמכניקה הניוטונית. משוואות נוספות השקולות למשוואות אלה הן משוואות המילטון ומשוואת המילטון-יעקובי.
קבלת משוואות התנועה.
על ידי בחירה נכונה של הלגרנג'יאן ניתן לקבל את משוואות ניוטון בצורת משוואות אוילר-לגראנז'.
ואז
ומקבלים בסך הכל
כאשר a היא התאוצה (נגזרת שנייה של המקום) ו-F הוא הכוח שמושרה מהגרדיאנט של אנרגיה פוטנציאלית.
התפתחויות נוספות.