בלייק החל לעבוד על "ואלה, או המוות והמשפט של האדם הנצחי: חלום של תשעה לילות" בזמן שעבד על מהדורה מאוירת של  "הרהורי לילה, יצירתו של אדוארד יאנג", אחרי 1795. הוא המשיך לעבוד על השיר במהלך העשור, אבל לאט לאט איבד את אמונתו שהוא יכול להשלים את העבודה כיוון שהוא סבל ממצב עמוק של דיכאון. לאחר 1800, הוא הצליח לעבוד על השיר שוב. שם השיר שונה  מאוחר יותר ל"ארבע הזואות: ייסורי האהבה והקנאה במותו ומשפטו של אלביון האדם הקדמון" בשנת 1807, ושם זה משמש לתיאור את הגרסה השנייה של השיר. הראשונה הושלמה בין 1796 ל-1802. בפועל כתב היד של השיר נכתב על תחריטים מגולפים של "מחשבות לילה". השורות היו מוקפות בעיצובים גדולים והיו כ-2,000 שורות במהדורה המקורית של השיר ו-4,000 במהדורה השנייה. ביחס לגרסה המתוקנת של בלייק, הוא שינה בעיקר את שני ה"לילות" האחרונים.
היצירה "ואלה" גדולה בהרבה מכל העבודות שקדמו לה. "אירופה, נבואה" הייתה יצירה בת 265 שורות שהודפסה על לוחות נחושת  ושמידותיה היו 23x17 ס"מ. הלוחות ששימשו להדפסת "ואלה" היו במידות 41x32 ס"מ. העבודה גם לקחה הרבה יותר זמן מהעבודות הקודמות שלו; רוב העיצובים של בלייק הושלמו בתוך שנה, אבל את תהליך הכתיבה של "ואלה" לקח לו עשר שנים כדי להשלים. מחברת שימשה כנראה כדי לכתוב את השיר או את העיצובים של העבודה, אבל אף אחת מהן לא שרדה. אחד מגיליונות כתב היד שימש במקור כדי ליצור את ההיסטוריה של אנגליה שננטשה על ידי בלייק ב-1793. העבודה אף פעם לא נכנסה לתהליך של חריטה וכתב היד ניתן לג'ון לינל. חלקים של העבודה שימשו מאוחר יותר ביצירתו "ירושלים, האצלתו של הענק אלביון".
השיר.
השיר מחולק לתשעה "לילות". המהדורה המקורית מתחילה:
&lt;poem&gt;
זוהי קינתה של אינו שהרעידה את השמיים בזעם
וכך מתחיל ספר ואלה אשר כל מי שקורא אותו
האם בשכלו הוא יבין? את המשפט הנורא!
השמים חייבים לרעוד, כדור הארץ חייב לנוע ולהצטמרר  וההרים
עם כל יער, נחל, ועמק: לבכות בפחד עגום
&lt;/poem&gt;
ב"לילה" השני, נושא שליטת הנשים נדון, אבל ישנו דגש על האופן שבו יכולתן ליצור מגבילה אותן. האנושות נכלאת על ידי יצירה, והניסיון גורם לסבל רב:
&lt;poem&gt;
מהו מחיר  הניסיון? האם גברים קונים אותו בשביל שיר
או חוכמה בשביל לרקוד ברחוב? לא את זה קניתי עם מחיר
מכל מה שיש לאדם, ביתו, אשתו, ילדיו.
החוכמה נמכרת בשוק השומם בו אף אחד לא בא לקנות
וגם בשדה הקמל  שבו האיכר חורש את לחמו לשווא (שורות 11–15)
&lt;/poem&gt;
ה"לילה" האחרון מתאר את לוס עד לחזון צליבתו של המשיח בידי אוריזן. בתגובה:
&lt;poem&gt;
לוס את ידי הירקות שלו
מתח; ידו הימנית, מסתעפת בתוך סיבי כוח,
תפסה את השמש; ידו השמאלית, כמו שורשים כהים, כיסתה את הירח.
וקרעה אותם, שוברת את השמים לרוחב מעצום לעצום.
ואז נפלו שריפות הנצח  בצרחה רמה.
צליל של חצוצרה רמה רועם  לאורך מגן עדן לגן עדן
צליל אדיר נשמע רהוט: "עורו, אתם המתים  ובואו
למשפט מתוך ארבע רוחות. עורו ובואו לפה!"
מתקפל כמגילות הקול העצום של עדן  וכדור הארץ,
עם רעם ורעש  נורא רועדים, מתנדנדים הלוך ושוב,
השמים  מזועזעים והאדמה הוסרה ממקומה (שורות 5–16)
ואלה מסתיימת:
אורת'ונה עולה מן קירות ההרס
בכל כוחו העתיק כדי ליצור את שריון הזהב של המדע.
למלחמת השכל. מלחמת החרבות נזנחה עכשיו
דתות האופל נטושות והמדע המתוק שולט (שורות 7–10)
&lt;/poem&gt;
מובא פה קטע מתורגם נוסף מ"הלילה" השישי של היצירה, עמוד 73, שורות 16 - 34, מספרו של דייוויד וי. ארדמן: The Complete Poetry &amp; Prose of William Blake, 1988. קטע זה מתאר את ניסיונו הנואש של אוריזן, הזואה המייצגת אצל בלייק את השכל האנושי קר הרוח, כביכול, להשתלט על העולם באמצעות מכשירים מתכתיים ומכניים רבי עוצמה:
נושאים.
כמו רבות מעבודותיו של בלייק, העיצובים ב"ואלה" מתארים פעילות מינית או את אברי המין של האדם. בלייק השתמש בתמונות האלה, כחלק מחגיגה כללית של סקס ומיניות. דגש זה על מיניות חופשית מופיע ב"נישואי העדן והשאול", "חזיונות בנותיו של אלביון", ועיצוביו של בלייק המבוססים על ספרו של חנוך. אמונותיו של בלייק הדגישו את הצורך בפתיחות מינית ביחסים בשילוב עם חוסר קנאה. ב"ואלה", הרעיון של קנאה הוא נושא מרכזי ואחד הבסיסים של הסיפור.
בין המהדורות השונות, הרעיון של השיר משתנה. המהדורה המאוחרת יותר הייתה בעלת קנה מידה רעיוני קטן יותר והיא מדגישה את הרעיון של מאסר המצוי ב"ספר אוריזן". הגרסה המוקדמת הדגישה את טבען של האינטליגנציה ובעיות רוחניות. מאוחר יותר מהדורה שמה דגש על הרעיון של התחדשות המצוי בתוך הנצרות. כשבלייק תיקן את השיר, הוא הוסיף תמונות יותר קונקרטיות וקשר את העלילה עם ההיסטוריה של הדרואידים ושל הנוצרים, יחד עם הוספת מקומות שונים בשיר המתייחסים אליהם. בשתי המהדורות של השיר, בלייק שינה את המערכת המיתולוגית שלו, ב"ספר אוריזן" ממאבק דואלי בין שני כוחות אלוהיים, לכדי מאבק של ארבעה היבטים המתפצלים מן הנצח. היבטים אלה של בלייק הם ארבע הזואות, המייצגים ארבעה היבטים של האל הכל-יכול ו"ואלה" היא העבודה הראשונה להזכיר אותם. בפרט, איחוד האלוהים/האדם של בלייק נשבר למטה לתוך רכיבי הגוף של Urizen (ראש), Urthona (החלציים), Luvah (לב), Tharmas (אחדות של הגוף) עם ארבע האצלות: Ahania (חוכמה, מהראש), Vala (טבע, מכל הלב), Enitharmon (מה שלא ניתן להשיג בטבע, מן החלציים), Enion (אמא אדמה, מן ההפרדה של אחדות). כפי שהן מפורשות על פי הבנתו של בלייק את האלוהי, הזואות מהוות למעשה את אלוהים האב (Tharmas, הגיוני), בנו של אלוהים (Luvah, אהבה), את רוח הקודש (Urthona, דמיון), השטן שהיה במקור החומר האלוהי (Urizen, שכל), שלהם האצלות המייצגות את הדחפים המיניים (Enion), טבע (ואלה), השראה (Enitharmon), הנאה (Ahania).
בלייק האמין כי כל אדם הוא בעל זהות כפולה עם חצי אחד שהוא טוב והחצי השני רע. ב"ואלה", הן הדמות אורק והן האדם הנצחי מדברים על עצמם כמחולקים. בזמן שהוא עבד על היצירות המאוחרות שלו, כולל "ואלה", בלייק הרגיש שהוא מסוגל להתגבר על הקרבות הפנימיים שבתוך נפשו אבל היה מודאג מאיבוד היכולות האמנותיות שלו. המחשבות האלה נכנסו לתוך "ואלה" כך שהדמות לוס (דמיון) מקושרת לדמותו של ישו, והוא הוסיף יסוד נוצרי לעולם המיתי שלו. לנוסח המתוקן של "ואלה", בלייק הוסיף דימויים נוצריים ועבריים, המתארים כיצד לוס חווה חזון של שה האלוהים המחדש את רוחו. בניגוד למשיח הוא אוריזן ובית הכנסת של השטן, שמאוחר יותר צולב את המשיח. מהם נולד הדיאיזם.
תגובת המבקרים.
ב-1945, נורת'רופ פריי טען: "אין כמו פיצוץ אדיר של כוח היצירה בלילה התשיעי של "ארבע הזואות" בשום מקום אחר בשירה האנגלית." ג'י. אי. בנטלי ג'וניור, ב-2003, האמין כי "הישגו יוצא הדופן" של בלייק בין "השנים המופלאות" של 1795 ו-1800 היה "ואלה" ובנוסף טוען ש"השיר מספק ניתוח מעמיק של מגבלות האדם אבל אין רמז של בריחה מהכלא".
הנס-יורגן קריישה
הנס-יורגן "הנזי" קריישה (בגרמנית: Hans-Jürgen "Hansi" Kreische, נולד ב-19 ביולי 1947 בדרזדן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך כל הקריירה בדינמו דרזדן מליגת העל המזרח גרמנית בעמדת החלוץ. לקריישה 50 הופעות ו-25 שערים במדי נבחרת גרמניה המזרחית, עמה זכה במדליית ארד באולימפיאדת מינכן, והשתתף במונדיאל 1974. קריישה הוכתר ארבע פעמים כמלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית, ובשנת 1973 נבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית.
קריישה עובד כיום כסקאוט במועדון ר.ב. לייפציג.
קריירת מועדונים.
קריישה העביר את כל הקריירה שלו בדינמו דרזדן, ולמעשה שיחק במועדון 21 שנים ברציפות, החל מגיל עשר. קריישה היה אחד השחקנים הבולטים ביותר בדינמו דרזדן ובליגת העל המזרח גרמנית בשנות ה-70. בעונת 1970/71 זכה קריישה בדאבל עם דינמו דרזדן, וסיים את העונה כמלך השערים של הליגה, עם 17 הבקעות. בעונת 1971/72 לא זכה קריישה בתארים עם דינמו דרזדן, אך 14 הבקעות הספיקו לו כדי להגן על תוארו כמלך השערים, והוא הצליח להגן על התואר שוב גם בעונת 1972/73, אז הבקיע 26 שערי ליגה, זכה שוב באליפות עם דינמו דרזדן, ובסיום העונה נבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית. בשתי העונות הבאות קריישה סבל מפציעות ומיעט לשחק ולהבקיע, אך בעונת 1975/76 הבקיע 24 שערי ליגה, והוכתר כמלך השערים בפעם הרביעית, וזכה עם דינמו דרזדן באליפות. בעונת 1976/77 זכה קריישה עם הקבוצה בדאבל לאחר שהבקיע 13 שערי ליגה. בעונת 1977/78 קריישה מיעט לשחק בגין פציעות, וזו הייתה העונה האחרונה שלו בקריירה, בסיומה פרש בגיל 31 עם אליפות נוספת ושלישית ברציפות, לאחר שהבקיע 143 שערי ליגה ב-256 הופעות במשך 14 עונות.
קריירה בינלאומית.
קריישה החל לשחק בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1968, וערך במדיה 50 הופעות, בהן הבקיע 25 שערים. ביולי 1970 הבקיע קריישה רביעייה בניצחון 5-0 על נבחרת לוקסמבורג במוקדמות יורו 1972, אך הנבחרת לא עלתה ליורו 1972 עצמו. בשנת 1972 קריישה השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת מינכן, בה הבקיע חמישה שערים, אחד מהם בקרב על מדליית הארד מול נבחרת ברית המועצות, שהסתיים בתוצאה 2-2, ושתי הנבחרות זכו במדליית הארד. בשנת 1974 השתתף קריישה עם נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאל 1974, ושיחק 90 דקות בניצחון במשחק הטעון פוליטית מול נבחרת גרמניה המערבית בתוצאה 1-0. עם זאת, קריישה וגרמניה המזרחית נעצרו בשלב הבתים השני, וגרמניה המערבית המשיכה לזכייה בתואר. ביולי 1975 ערך קריישה את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים, בניצחון 7-1 על נבחרת קנדה.
קריירת אימון.