עם פרוץ המלחמה היה פון ליטוויץ מפקד גדוד הסיור ה-1, אולם נפצע קשה ב-2 בספטמבר 1939 ואושפז בבית חולים. לאחר החלמתו מונה פון ליטוויץ ב-2 ביולי 1941 למפקד רגימנט הרובאים ה-59, וב-1 באוקטובר 1941 הועלה לדרגת אוברסט. ב-27 במאי 1942 קיבל פון ליטוויץ את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני 1942 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-20. ב-31 באוגוסט 1942 קיבל פון ליטוויץ את אות הפציעה בזהב, וב-1 באוקטובר 1942 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-20, שפעלה כחלק מקורפוסים שונים תחת פיקוד הארמייה התשיעית. ב-1 ביוני 1943 הועלה פון ליטוויץ לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 בפברואר 1944 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-47 במסגרת קבוצת הפאנצר מערב, ולחם עימה בקרבות הקשים במערכה בנורמנדי. ב-3 בספטמבר 1944 קיבל פון ליטוויץ תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-5 בספטמבר 1944 מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-47, שהיה חלק מארמיית הפאנצר החמישית במסגרת קבוצת ארמיות G. ב-1 בנובמבר 1944 הועלה פון ליטוויץ על ידי אחיו שמילו פון ליטוויץ לדרגת גנרל חיל השריון, ובדצמבר 1944 הועבר הקורפוס שבפיקודו תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ולחם עימה במהלך הקרב על הבליטה. בפברואר 1945 הועבר הקורפוס שבפיקודו תחת פיקוד ארמיית הצנחנים הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות B, ולחם עימה עד לסיום המלחמה. ב-16 באפריל 1945 נפל פון ליטוויץ בשבי צבא ארצות הברית במהלך הלחימה בכיס הרוהר, וב-9 במאי 1945 קיבל פון ליטוויץ תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
לאחר המלחמה.
פון ליטוויץ שוחרר מהשבי ב-1 ביולי 1947. לאחר שחרורו התגורר פון ליטוויץ בנויברג עד למותו ב-9 באוקטובר 1969.
יון פוסאן
דיוויזיית הפאנצר ה-116 (ורמאכט)
דיוויזיית הפאנצר ה-116 הייתה דיוויזיה משוריינת של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המערבית בקרבות רבים ביניהם: הפלישה לנורמנדי, מבצע קוברה, והקרב על הבליטה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-28 במרץ 1944 על בסיס שרידי דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-16 ודיוויזיית הפאנצר ה-179 מילואים, והועמדה תחת פיקוד גינטר פון מנטויפל, שהוחלף ב-30 באפריל 1944 על ידי גרהרד פון שוורין. הדיוויזיה לחמה במהלך הפלישה לנורמנדי כחלק מקורפוס הפאנצר אס אס ה-2 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, ולאחר מכן לחמה במבצע קוברה ובקרב פאלז. בדצמבר 1944 לחמה הדיוויזיה בקרב על הבליטה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-58 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, ובפברואר 1945 הועברה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-47 במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה. באפריל לחמה הדיוויזיה בכיס הרוהר כחלק מהקורפוס ה-53, וב-18 באפריל נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות האמריקניים.
דיוויזיית הפאנצר ה-116
רובי שראן
ראובן (רובי) שרָאן (באנגלית: Rubin Schron; נולד ב-1939) הוא איש עסקים, משקיע נדל"ן ניו יורקי, יהודי-אמריקאי. מייסד קבוצת "Cammeby’s International Group".
ביוגרפיה.
שראן נולד וגדל בלואר איסט סייד של מנהטן, בן למשפחה יהודית אורתודוקסית. משפחתו נכנסה לעסקי הנדל"ן כשהשקיעה את כספי הפיצויים שקיבלה אחרי מות אחיו במלחמת העולם השנייה כדי לממן רכישת בית דירות קטן.
שראן המשיך לפתח את העסק המשפחתי ברכישת מספר בניינים בברונקס. בשנת 1967, הקים את חברת השקעות הנדל"ן "Cammeby’s International Group". העסק גדל בהתמדה וב-2007 ניהלה הקבוצה רכוש בשווי למעלה ממיליארד דולר. שראן שותף עם אברהם פרוכטהנדלר נשיא FBE Limited ברוב עסקאות הנדל"ן הגדולות שלו.
בין עסקאות הנדל"ן המשמעותיות שביצע שראן בעשורים האחרונים:
בעבר חבר לקבוצת ברונפמן לרכישת גרעין השליטה בבנק דיסקונט לישראל אך בהמשך דיללה הקבוצה את החזקותיה בבנק.
לפי בלומברג מוערך הונו של שראן, נכון ל-2014, בכ-1.4 מיליארד דולר.
רובין שראן
רובי שרון
רובין שרון
ראובן שרון
צבי הירש
הרב אברהם אלקנה שפירא
הרב יעקב אלעזר שפירא
הרב יעקב אלעזר כהנא שפירא
יעקב אלעזר שפירא
דיוויזיית הפאנצר ה-179 מילואים (ורמאכט)
דיוויזיית הפאנצר ה-179 מילואים הייתה דיוויזיה משוריינת של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-5 בינואר 1940 בצרפת כהדיוויזיה הממונעת ה-179, ולמפקדה מונה הרברט שטימל. ב-5 באפריל 1943 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצר ה-179, וב-30 ביולי 1943 הוסבה לדיוויזיית המילואים פאנצר ה-179. ב-1 במאי 1944 פורקה הדיוויזיה, ועל בסיסה הוקמה דיוויזיית הפאנצר ה-116.
נגמ&quot;ש איתן
שומרי הגלקסיה 2
מספנות חיל הים
היסוד העבודה
ארווין סאנצ'ז
פטר פול רובנס
קינגס קולג' (קיימברידג')
קינגס קולג' (באנגלית: King's College) הוא מוסד להשכלה גבוהה אשר נמנה עם המוסדות המרכיבים את אוניברסיטת קיימברידג', בעיר קיימברידג', אנגליה. שמו הרשמי המלא הוא "מכללת המלך של גבירתנו ושל ניקולאוס הקדוש בקיימברידג'". המכללה שוכנת בסמוך לנהר קאם, ופונה אל רחוב "קינגס פארייד" (King's Parade, "תהלוכת המלך") במרכז העיר.
המכללה נוסדה בשנת 1441 על ידי הנרי השישי, מיד לאחר שהקים מכללה-אחות באיטון. מלחמות השושנים והמחסור הכספי בעקבותיהן עיכבו את פיתוח המכללה. בשנת 1508 החל הנרי השביעי, להתעניין במכללה, אולי כמהלך פוליטי כדי לחזק את מעמדו כמלך. בית התפילה של המכללה, שבנייתו החלה בשנת 1446, הושלם לבסוף בשנת 1544, בתקופת שלטונו של הנרי השמיני.
בית התפילה של קינגס קולג' נחשב לאחת הדוגמאות המעולות ביותר של הסגנון הגותי האנגלי באדריכלות. המבנה הפך סמל של אוניברסיטת קיימברידג' כולה. מקהלת בית התפילה, אשר מורכבת מסטודנטים גברים מן המכללה ומבית הספר שליד המכללה, היא אחת המקהלות הידועות והמצליחות בעולם. בכל שנה בערב חג המולד מתקיים פסטיבל תשעת השיעורים והמזמורים, ומשודר מבית התפילה למיליוני מאזינים ברחבי העולם.
תולדות המכללה.
ייסוד.
ב-12 בפברואר 1441 פרסם המלך הנרי השישי מכתב הרשאה ובו הקים מכללה בקיימברידג' עבור רקטור ושנים-עשר מלומדים עניים. המכללה נועדה להיקרא על שם ניקולאוס הקדוש, שביום חגו נולד הנרי. הנרי הניח את אבן הפינה של "החצר הישנה" של המכללה ב-2 באפריל 1441, בנקודה צפונית למכללה של היום. ויליאם מילינגטון, חבר במכללת קלר, מונה למשרת הרקטור של המכללה החדשה.
הנרי הוביל את פרסום תקנון המכללה הראשון, בשנת 1443. תוכניתו הצנועה המקורית נזנחה לטובת מימון קהילה בת 70 מלומדים בראשות רקטור. השינוי אירע כנראה מכיוון שהנרי גילה שוויליאם מוויקם יסד הן את ניו קולג', אוקספורד והן את בית הספר וינצ'סטר בשנת 1379, ורצה לעלות עליו בהישגיו. על כן חיבר את המכללה לבית הספר איטון, שאותו הקים בשנת 1440, בדומה לחיבור בין ניו קולג' לווינצ'סטר. ב-12 ביולי 1443 פורסם צו מלכותי חדש שייסד מחדש את המכללה, הפעם כמוסד גדול בהרבה. ב-1 בספטמבר 1444 חתמו מנהלי קינגס ואיטון, וניו קולג' ווינצ'סטר, על "הסכם ידידות", שבו התחייבו שמוסדותיהם יתמכו זה בזה משפטית וכספית.
מלכתחילה הכוונה הייתה לגייס את כל אנשי סגל ההוראה מבין סגל בית הספר איטון. מדי שנה נסעו הרקטור ושני אנשי סגל לאיטון כדי לבחור ללא משוא פנים את הנערים המבטיחים ביותר לאייש משרות הוראה פנויות במכללה, כך שסך הסגל מנה תמיד שבעים. חברות בסגל קינגס הייתה מינוי לכל החיים. מלומדים מן השורה היו זכאים להיבחר כחברי סגל לאחר שלוש שנות ניסיון, בין אם השלימו תואר אם לאו. בניגוד למכללות אחרות בקיימברידג', תלמידי קינגס לא היו חייבים להשלים את בחינות האוניברסיטה כדי לקבל תואר BA, אלא רק להשביע את רצון סגל המכללה. כל חבר סגל עסק בתאולוגיה, פרט לשניים שעסקו באסטרונומיה, שניים במשפט אזרחי, ארבעה במשפט כנסייתי, ושניים ברפואה; כל חברי הסגל שלא עסקו במקצועות חול נדרשו גם לנדור נדרי פרישות ולעבור סמיכה לכמורה, וָלא היו מסולקים. בשנת 1445 בולה אפיפיורית פטרה את חברי המכללה מחובות שירות בקהילה, ובשנת 1457 הסכם בין רקטור המכללה לנשיא האוניברסיטה הגביל את סמכותו של נשיא האוניברסיטה והעניק למכללה חופש שיפוט מלא בעניינים פנימיים.
בניינים ושטחים פתוחים.
בית התפילה.
בית התפילה, שמהווה דוגמה לאדריכלות גותית מאוחרת, נבנה לאורך כמאה שנים (1446-1531) בשלושה שלבים. תקרתו היא קמרון המניפה הגדול בעולם. יש בו עשרים וששה חלונות ויטראז', ועשרים וארבעה מהם שרדו מן המאה ה-16. המזבח כולל ציור של פטר פאול רובנס בשם "הערצת האמגושים".
מעמד אקדמי.
נכון ל-2012, דורגה המכללה במקום ה-13 מתוך 29 המכללות באוניברסיטת קיימברידג', על פי "מדד טומפקינס" הבלתי-רשמי. אם סופרים רק סטודנטים מצטיינים, המכללה מדורגת במקום השביעי באוניברסיטה, כש-27.5% מתלמידי השנה האחרונה זוכים בהצטיינות.
כיום ניתן ללמוד במכללה את כל מסלולי התואר הראשון שמציעה אוניברסיטת קיימברידג', למעט חינוך, כלכלת נדל"ן, ורפואה וטרינרית. במכללה למעלה מ-100 מורים וכ-420 סטודנטים לתואר ראשון, יחס טוב במיוחד של כמות תלמידים לכל מורה.
במכללה ספרייה מאז היווסדה, והיא מכסה את כל תחומי הלימוד של המכללה. כיום יש בה כ-130,000 ספרים, לרבות ספרים נדירים וכתבי יד. כיום יש גם אינטרנט אלחוטית בכל רחבי הספרייה. בין האוספים המיוחדים של הספרייה נמנים אוסף מוזיקה נפרד, ספריית קיינס, ואוסף בנושא התחממות כדור הארץ.
תלמידים ואנשי סגל ידועים של המכללה.
חתני פרס נובל.
ישנם שישה חתני פרס נובל שהיו גם תלמידים או מורים במכללה.
רקטורים.