השיר נכתב והולחן על ידי דלומי, ביחד עם ג'וני גולדשטיין ורון ביטון, והופק על ידי גולדשטיין, והוא בסגנון הפופ הלטיני, שאפיין את אלבומה הראשון, "קצת אחרת". על השיר אמרה דלומי: "באחד הגלגולים שלי חייתי בוודאות בספרד או דרום אמריקה. התרבות הזו עם המוזיקה מוצאת את דרכה ללב שלי בכל פעם מחדש - אז אני חוזרת אליה עם כל החוויות, הידע והכלים שצברתי מאז האלבום הראשון שהיה לטיני גם הוא. הפעם זה קורה יחד עם ג'וני גולדשטיין ורון ביטון - וזה גם נשמע ככה".
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של דלומי בסמוך לצאת הסינגל עצמו, ובוים על ידי אינדי חאיט.
ביקורת.
דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת חיובית, באומרו: "דלומי בחרה להגיש פופ קצבי וקליט שתפור היטב למידותיה הקוליות, עם בתים דביקים ופזמון ממכר שמהשנייה הראשונה כיף לגמוע את צליליהם שוב ושוב ושוב ושוב. נראה כי ההמתנה לשיר חדש של דלומי היה שווה שכן מדובר באחד השירים הטובים שלה שאין ספק שהוא יהפוך ללהיט ענק עבורה". גם רועי הכהן ממאקו ציין את השיר לחיוב, ואמר כי "הכל פה מדויק – הטקסט הכריזמטי, הקליפ האסתטי, וחשוב מכל – הוייב הלטיני. כל אמן פופ אחר שילך לכיוון הזה עלול להדליק אצל המאזין נורה אדומה של אחד שרוכב על טרמפ הז'אנר המצליח ביותר של השנים האחרונות, אבל רוני דלומי יודעת טוב מאד שהיא עשתה את זה קודם".
הצלחה.
השיר הגיע היישר אל המקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט, ובשיאו הגיע למקום הראשון.
סובחי ברכאת
סוּבְּחִי בָּרְכָאת (בערבית: صبحي بركات الخالدي; תרגום מדויק: צֻבְּחִי בָּרַכָאת א-חַלְדִי; 1889 – 1939) היה פוליטיקאי סורי. תחת שלטון המנדט הצרפתי על סוריה ועל לבנון, הוא כיהן כנשיא הראשון של הפדרציה הסורית (29 ביוני 1922 עד 1 בינואר 1925) וכנשיא הראשון של מדינת סוריה (1 בינואר 1925 עד 21 בדצמבר 1925).
ביוגרפיה.
מקורו במשפחה טורקית אשר דרך השפעתה החל בקריירה אזרחית ולאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת הממלכה הערבית של סוריה הוא שירת כנציג של אנטיוכיה בקונגרס הלאומי הסורי. מאוחר יותר בהקמת המנדט הצרפתי על סוריה הוא הפך לנשיא הפדרציה הסורית, משנת 1924 הפך גם נשיא מדינת סוריה.
בעת שלטונו קבע את דמשק לבירתו אך לא פעל לחיזוק התנגדות לאומית סורית נגד השלטון הצרפתי עקב העובדה שהמדינה הייתה מפורקת מבחינת חלוקה מנהלית ואף שלטון פנימי היה בעייתי שכן סובחי דיבר את השפה הערבית במבטא טורקי, דבר אשר הקשה על הקשר בין הממשל והעם (אמו דברה טורקית במקורה) ומפלגת העצמאות הסורית רק נוסדה בזמן זה.
למרות חוסר יכולתו, סובחי נהג לתמוך בהפגנות, מחאות ואף מרידות לאומיות פאן-ערביות ברחבי סוריה, לבנון, עיראק ומצרים. פועלו החשוב ביותר היה כאשר איחד את מדינת חלב ומדינת דמשק למדינת סוריה. בשנת 1925 סובחי התפטר מהנשיאות בפעולה הפגנתית נגד הממשלה הצרפתית על ניהולה במצבן של מדינת העלווים ומדינת ג'בל א-דרוז (אשר על הפעילות האנטי-רפורמיסטית של הממשלה הצרפתית בהן החלו תושביהן את המרד הסורי הגדול).
צרפת למעשה התנגדה לחיבור המדינות הדרומיות עם הרפובליקה הסורית מחשש שמאוחר יותר סוריה תפעל לסיפוח של לבנון הגדולה אשר השיגה עצמאות זמן קצר לפני כן. ברכאת ניסה להקים מפלגה חוקתית הבנויה על יסודות החילון של מוסטפא כמאל אטאטורק, בשנת 1928 הוא נבחר לקבלת מושב בחלב אך שנתיים מאוחר יותר, עם היחלשות המפלגה הוא עזב את התפקיד.
ברכאת היה נשוי להאליד; בתם סוהילה מוקביל התחתנה עם הפוליטיקאי הטורקי רפיק קורלטאן ובתם זהרה התחתנה עם הפוליטיקאי הטורקי ואהיט מליג הלפוגלו. בשנת 1931 עבר ברכאת ניסיון התנקשות פוליטית בידי רדיקלים בעודו שהה בביירות. הוא הצטרף בשנת 1934 אל האופוזיציה השמאלנית ומאוחר יותר התיישב באנטיוכיה וסיים את הקריירה הפוליטית שלו.
נפטר בשנת 1939, זמן קצר לפני שמחוז אנטיוכיה סופח לתוך הרפובליקה הטורקית, פעולה שבחייו הוא התנגד לקיומה בתוקף.
דיימלר SP250
דיימלר SP250 (באנגלית: Daimler SP250, היה קרוי: Daimler Dart (רשמית בשלב התכנון בלבד, אבל השם Dart השתרש) היא מכונית ספורט רודסטר מתוצרת יצרנית הרכב "The Daimler Company Limited " אשר יוצרה בין השנים 1959 – 1964 בבריטניה ומשנת 1960 נשלטה על ידי יצרנית המותג יגואר.
"דיימלר SP250" כניידת משטרה.
בין עשרים ושש לשלושים ניידות "דיימלר SP250" בצבע שחור שימשו את משטרת המטרופוליטן הבריטית בלונדון. אלה שימשו את מחלקת התעבורה כדי להשיג כלי רכב מהירים, ובמיוחד רוכבי אופנוע.
מכוניות המשטרה השתמשו בתמסורת אוטומטית "בורג-וורנר" דגם 8 אוטומטי בעל 3 הילוכים, לאחר שמשטרת המטרופוליטן מצאה שהיא יעילה יותר לעבודות בעיר ולמרדפים מהירים. בנוסף נמצאה גם חסכונית יותר, ונמנעה שחיקת המצמד במכונית בעלת תמסורת ידנית עם שימוש בין 18 ל-24 שעות ביממה.
משטרת התנועה בבריסטול, קיימברידג', ליברפול, מנצ'סטר, סאות'אנד-און-סי ומחוז סארי השתמשה גם בניידות "דיימלר SP250" לאכיפת המהירות, וכך גם כוחות המשטרה באוסטרליה ובניו זילנד.
ברוק או'הרן
ברוק וינסנט פיל הרן (באנגלית: Brock Vincent Phill Hurn; נולד ב-19 באוגוסט 1991), הידוע יותר בשם ברוק או'הרן (Brock O'Hurn), הוא דוגמן, שחקן קולנוע, טלוויזיה ומאמן כושר אמריקאי.
ביוגרפיה.
או'הרן נולד בסקרמנטו, קליפורניה, הבן השני לפייג' (הילנברנד) ואדם הרן, שנפרדו כשהיה בן תשע. יש לו ארבעה אחים, אחיות אספין וקרלי, והאחים דגן ודרייק. הוא ממוצא אנגלי, אירי, צרפתי וגרמני. או'הרן גילה עניין בפיתוח הגוף בשנת הלימודים השנייה שלו בתיכון לאחר שלא היה מרוצה מגופו, ומשקלו היה באותה עת 135 קילו.
עבד כדוגמן עבור חברת האופנה אברקרומבי אנד פיץ'.
קריירה.
או'הרן זכה לתהילה בינלאומית באמצעות חשבון האינסטגרם שלו. הוא סיפר שהיה מבולבל מהתהילה הפתאומית. או'הרן שיחק בסרטו של טיילר פרי "Boo! A Madea Halloween" מ-2016 ובסרט ההמשך משנת 2017 "Boo! A Madea Halloween 2". הוא גם כיכב בסדרת הטלוויזיה "קרוב מדי לבית".
Panic! At the Disco
פאל שומודי (הומוריסט)
פאל שומודי (בהונגרית: Somogyi Pál; בודפשט, 10 ביוני 1924 – גרמניה המערבית, 10 בדצמבר 1983) היה משורר, הומוריסט, עיתונאי יהודי-הונגרי, ניצול שואה.
ביוגרפיה.
אין פרטים על חייו בתקופה שלפני השואה. הוא גויס לשרות העבודה בשנת 1944 (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי), אך בהשוואה לעובדי כפייה יהודים אחרים, שובץ גם הוא ליד בודפשט בפלוגה יהודית מובחרת של אינטלקטואלים מבודפשט ובה היו גם 16 תלמידים של בית המדרש לרבנים בבודפשט. כמה דמויות בקבוצה זו הפכו מאוחר יותר מוכרות מאוד, בעלי שם כמו המשורר ג'רג' שומיו, פרנץ קארינתי, לאסלו אוראי (אז אונגאר), לימים פרופסור לרפואה, ויאנוש קומלוש).
משנת 1946 הוא הופיע ברדיו ההונגרי עם ההומורסקות שלו. משנת 1952 היה כתב של העיתון ההיתולי לודאש מתי. הוא הופיע בקביעות בטלוויזיה ובתיאטרון הקברט של הרדיו, שם בן זוגו היה במקרים רבים חברו העיתונאי וההומוריסט, ג'רג' מיקש. הוא היה מחבר-שותף למערכונים הבאים (בין היתר): שתי השמועות, המשחק הגדול, שני הליצנים, פרשן מבוקש, אב ובנו בגן החיות, פינג-פונג. הוא כתב הומורסקות, סקצ'ים, סאטירות. יצירותיו בוצעו על ידי תיאטרונים רבים כמו: הבמה העליזה, הווריאטה הקאמרי, בימת מיקרוסקופ ובימת רדנוטי מיקלוש.
מספר הופעות הבכורה של יצירותיו שנרשמו על שמו במאגר התיאטרון: 13.
סמל העיר קריית אונו
סמל העיר קריית אונו, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1954.
תיאור הסמל.
סמל מורכב מאיור של עץ הדר המורכב מעיגול ירוק ובתוכו שלושה עיגולים כתומים קטנים, ממנו יוצא קו שחור כלפי מטה, גזע העץ, וטמשני עבריו עלים ירוקים גדולים. ציור זה וצבעיו, כתום וירוק, מסמלים את הפרדסים שבאזור ואת הצבעוניות והיופי של העיר. מאחורי העץ יש חומת אבנים שמסמלת את הבניה בעיר.
היסטוריה.
הסמל אומץ על ידי ועדה שהקים ראש המועצה הראשון של קריית אונו, יעקב כהן, לאחר פרישתו של היישוב ממועצה אזורית אונו ב-1954.
ב-2010, לכבוד חגיגות 70 השנים להקמת העיר, נערך סקר בקרב תושבי העיר לבחירת סמל מתוך שש אפשרויות. הסמל הנבחר כלל את סמלה הרשמי של העיר לצד המספר 70 בצבעי ירוק וכחול, ומימינו עיגולים רבים בצבעי כחול, ירוק וכתום, חופפים אחד לשני ויוצרים צורה של בועות סבון, לסמל התווסף המוטו "איכות חיים".
ב-2020, לכבוד חגיגות 80 השנים להקמת העיר, אומץ סמל נוסף, דומה לסמל ה-70, שכלל את המספר 80 לצד סמלה הרשמי של העיר. מהמספר "פרחו" כלפי מעלה גרסאות מוקטנות בצבעי ירוק וכתום של סמל העיר. הסמל נבחר מתוך ארבעה עיצובים אפשריים במסגרת סקר אינטרנטי שנערך בין תושבי העיר.
סמל העיר חולון
סמל העיר חולון, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1946.
תיאור הסמל.
הסמל מורכב ממגן בעל מסגרת כחולה ושדה תכלת המייצג שמיים כחולים (לפעמים מופיע בלבן). במרכז הסמל עץ שקמה ירוק הצומח מדיונת חול כתומה תלולה. צורת הדיונה יוצרת אלכסון לאורך הסמל שמחלק אותו לשניים. ברקע ניתן לראות בתי אבן קטנים. מוטיבים אלו בסמל מציינים את הקמתה של העיר על דיונות החול, העצים שהיו בה ואופן הקמתה.
לסמל כתר בצורה המזכירה מגדל מים ומשני צידיו צורות כחולות, אשר משרות לכל הכתר מראה של ביצורי טירה. לאורך הצורה חקוקה הכתובת "אף על פי כן ולמרות הכל", הלקוחה מהשיר "ארץ ישראל" מאת המשורר דוד שמעוני. בחירת הכתובת נועדה לסמל את הקשיים בהקמתה של העיר.
סמליל ממותג.