בטרבלינקה הופקד חורונז'יצקי על בית חולים קטן עבור "האס אס" (אין לטעות עם בית החולים המזויף שנקרא "לזרט", שם למעשה התבצע רצח של זקנים וחולים כחלק מההונאה של הנאצים). ניצול טרבלינקה סמואל רייזמן העיד עליו "הוא היה איש אציל, חיוני ונחוש לנקוט פעולה".&lt;ref name="DTN-Kopówka/Rytel-Andrianik"&gt;&lt;/ref&gt; חברי הוועדה המארגנת שלו בטרבלינקה כללו את זלומיר בלוך, רודולף מסריקי, מרסלי גלסקי, סמואל רייזמן, ד"ר אירנה לווסקה (מצוות המרפאה), ליאון הברמן, ועוד כמה. חורונז'יצקי אסף סכום חד פעמי גדול של מזומנים מהאסירים אשר עסקו בטיפול בחפצי הנרצחים בכוונה לשחד שומר טרווניקי שאיתו חשב שהתיידד. לרוע מזלו נתפס חורונז'יצקי עם הכסף על ידי אונטרשטורמפירר קורט פרנץ והבין כי הוא נחשף. הוא נאבק עמו ובלע רעל קטלני לפני שייעצר בחיים, מחשש להסגיר את תוכנית המרד תחת עינויים. חורונז'צקי הוחלף במחתרת על ידי ד"ר ברק לייכר (גם הוא לשעבר קצין הצבא הפולני, שהגיע לטרבלינקה ב - 1 במאי). לייכר פתח בהתקוממות ביום קיץ חם כשקבוצת גרמנים ואוקראינים נסעה לנהר הבוג לשחייה.
התקוממות.
ב-2 באוגוסט (יום שני, באותו יום תאי הגזים לא פעלו), נפתחה בשקט הדלת לארסנל הנשק ליד פסי הרכבת בידי האסירים וכ - 20–25 רובים, 20 רימוני יד וכמה אקדחים נגנבו והועברו בעגלה. בשעה 15:45 אחר הצהריים פתחו כ-700 אסירים יהודים במתקפה על השערים. הם ריססו בנזין על כל הבניינים והציתו אותם. כמה בניינים פוצצו. עם זאת, ירי המקלעים של הגרמנים המאומנים היטב (כ־25 מהם) ושל טראווניקים אוקראינים (המונה כ־60) הביא לטבח גדול. רוב האסירים נספו. רק 150–200 יהודים הצליחו לעבור לצד השני. מחצית מהם נהרגו לאחר מרדף. חלק מאלה שנמלטו בהצלחה הועברו על פני הנהר על ידי פרטיזני "ארמייה קריובה" שהסתתרו ביער שמסביב. ידוע כי רק כ-70 יהודים שרדו עד סוף המלחמה, כולל מחברים עתידיים של זיכרונות טרבלינקה שפורסמו: יעקב ויירניק חיל רייכמן, ריכרד גלזר ושמואל וילנברג. גם בסוביבור פרץ מרד חודשיים לאחר מכן.
המעורבות האיראנית במלחמת האזרחים בסוריה
הרפובליקה האסלאמית של איראן החלה בשנת 2013 להתערב במלחמת האזרחים בסוריה לצד משטרו של בשאר אל-אסד. התערבות צבאית זאת כללה העברת כוחות דרך עיראק וחיזוק הקשר עם ארגוני הטרור הניתנים להשפעתה של איראן באזור, בהם חזבאללה. מאז ינואר 2013 יותר מ-2,300 חיילי משמרות המהפכה האסלאמית נהרגו במעורבותם במלחמת האזרחים בסוריה. במסגרת הסכסוך הישראלי-איראני תקפה ישראל מטרות איראניות בסוריה.
מאפייני המעורבות האיראנית.
רוב השימוש בנשק כימי במלחמת האזרחים בסוריה מקורו בפיתוח איראני. בסוריה, ממשלת איראן לא הראתה התייחסות להשפעות של הנשק הכימי אשר היא עצמה השתמשה בו והמשיכה לתמוך במשטרו של בשאר אל-אסד, שהשתמש בכלור וסארין נגד אזרחיו יותר מ-100 פעמים. הגיבוי הצבאי, הכלכלי והדיפלומטי של איראן היה חיוני להישרדותו של אסד במלחמת האזרחים בת כמעט עשר השנים שהרגה חצי מיליון בני אדם ועקרה מיליונים נוספים מביתם.
למרות העיצומים הבינלאומיים מצד ארצות הברית והאיחוד האירופי, הממשל בטהראן המשיך להכשיר ולחמש את צבא אסד, שנאבק באופוזיציה לאחר ההפגנות הפרו-דמוקרטיות בשנת 2011. מיליציות שיעיות הנתמכות על ידי איראן נלחמו לצד כוחות המשטר בעיירות ובערים הנשלטים על ידי ערבים סונים, במיוחד השטחים אשר נשלטו בידי המדינה האסלאמית. אסד שייך לעלווים, שלוחה של האסלאם השיעי, ששולטת בשלטון ובביורוקרטיה של סוריה מזה כבר עשרות שנים (מאז עלייתם של חאפז אל-אסד ומפלגת הבעת').
מיליציות איראניות התמודדו עם האשמות בתקיפת אזרחים כמו במהלך לכידת העיר חלב.
מעורבותה של איראן בסוריה חורגת משיקולים דתיים ויחסים בין השתיים, שכן לטהראן דמשק משמשת דרך מכרעת לבניית השפעה אזורית על פני המזרח התיכון. המעורבות של איראן מונעת גם על ידי אינטרסים עסקיים. עם שחזור הממשל של אסד על גבי רוב המדינה, איראן החלה בבניית תשתיות רבות אשר מתחרות בהשפעה הרוסית על סוריה.
ישראל פגעה ביעדים איראניים בתוך סוריה כמה עשרות פעמים, והותירה את הגולן הסורי נקי מפעילות איראנית. מבחינת איראן, סוריה משמשת גם צינור לאספקת נשק לחזבאללה שמרכזו בלבנון. מאז שהביסה את המדינה האסלאמית, איראן העמיקה את השפעתה בכך שהיא מציעה כסף, אוכל ותעודות זהות לסורים שמסכימים להמיר את דתם לאסלאם השיעי, על פי דיווח ב"וול סטריט ג'ורנל".
מנקודת המבט הטורקית סוריה לא הצליחה להכיל התנגדות פנימית המהווה איום על שלטון אסד ואנקרה החליטה לקחת על עצמה את האתגר לתמיכה באופוזיציה הסורית.
שמי חצות (סרט)
שמי חצות (באנגלית: The Midnight Sky) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי שביים ג'ורג' קלוני, המבוסס על הרומן "שמי חצות" (הוצאת אגם 2020) מאת לילי ברוקס-דלתון. מככבים בו קלוני, פליסיטי ג'ונס, קייל צ'נדלר, דייוויד אוילאו ודמיאן ביצ'יר. כאשר העולם מחשיך, המדען המזדקן ד"ר אוגוסטין לופטהאוס נמצא לבד בצפון הקוטב הצפוני, בניסיונו להזהיר את סאליבן וצוותה החוזרים ממשלחת חלל לצדק מפני מה שמצפה להם בכדור הארץ. הסרט עלה לצפייה דיגיטלית ב-23 בדצמבר 2020 על גבי שרתי נטפליקס, ותוך פחות מחודש צפו בו כ-72 מיליון צופים.
תקציר עלילת הסרט.
אוגוסטין (ג'ורג' קלוני), מדען בודד בקוטב הצפוני, נמצא במרוץ נגד הזמן כדי להשיג תקשורת שתאפשר לו לעצור את סאלי (פליסיטי ג'ונס) וחבריה האסטרונאוטים לחזור הביתה לכדור הארץ עקב אסון עולמי מסתורי.
הפקה.
ביוני 2019 הוכרז כי ג'ורג' קלוני יביים ויככב בסרט, כאשר נטפליקס תפיץ וצילומי הסרט יתחילו באוקטובר. פליסיטי ג'ונס צורפה לצוות השחקנים ביולי, כשקייל צ'נדלר ודייוויד אוילאו הצטרפו באוגוסט. טיפאני בון וקאוילין ספרינגול צורפו להפקה באוקטובר. בנובמבר 2019 דמיאן ביצ'יר לוהק לתפקיד בסרט, סופי ראנדל, איתן פק, טים רוס ומרים שור לוהקו בינואר 2020. הצילומים החלו ב-21 באוקטובר 2019 והושלמו ב-7 בפברואר 2020.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
דרק מיו
דרק מיו (באנגלית: Derek Mio; נולד ב-1982) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא למד בבית הספר לאמנויות הקולנוע USC.
חיים אישיים.
מיו נולד בהנטינגטון ביץ' שבקליפורניה ולמד בתיכון הנטינגטון ביץ'. הוא למד באוניברסיטת דרום קליפורניה. כיום הוא מתגורר בלוס אנג'לס.
קריירת משחק.
מיו ידוע כשגילם את דמותו החוזרת כווייד מתיוס בסדרת הטלוויזיה "גריק", ואת דמותו של גלן בסרט "GBF" משנת 2013. היה לו תפקיד בסדרת הטלוויזיה "Day One".
מיו שיחק בתפקיד ראשי בסרט האינדי "טוהר", בבימויו של נאהי אהן. בשנת 2014 שיחק בתפקיד אליוט בסדרת האינטרנט "Spooked".
בשנת 2019 הופיע בסדרת הטלוויזיה "האימה", שם שיחק את התפקיד הראשי של צ'סטר נאקאיאמה, בנם של מהגרים ממוצא יפני, המתגייס לצבא.
Ethio Jazz
Ethio Jazz (בעברית: את'יו-ג'אז, ג'אז אתיופי) הוא אלבום האולפן הרביעי של המוזיקאי האתיופי מולטו אסטטקה והראשון שמציג באופן מלא את ז'אנר האת'יו-ג'אז החדש שיצר אסטטקה. האלבום, שהוקלט והופץ על ידי חברת התקליטים האתיופית Amha Records, הוא הראשון של אסטטקה אשר פורסם קודם באתיופיה ואז בארצות הברית.
רקע.
הסגנון המוזיקלי של האלבום מונח על היסודות שהניח נרס נלבנדיאן בשנות החמישים, לאחר שהחל ליצור מוזיקת ג'אז באתיופיה. לאחר שהג'אז נזנח באתיופיה, אסטטקה (שחזר באותה תקופה לאתיופיה) החל לפתח את הסגנון מחדש בארץ מולדתו בשילוב של סגנונות מוזיקליים מקומיים (מוזיקה אתיופית ומוזיקה מזרחית). האלבום נחשב פורץ דרך והיה לחלק חשוב במה שכונה מאוחר יותר "תור הזהב" של המוזיקה באתיופיה; הכלים שבהם השתמש אסטטקה באלבום, ויברפון, תופי בונגו ותופי קונגה אשר הגיעו מאמריקה הלטינית, הפכו לכלים מסורתיים עבור המוזיקה הפופולרית האתיופית.
באותה תקופה, אמצע שנות השבעים, הקיסר היילה סלאסי ביצע כמה שינויים ליברליים במדינה, שהשפיעו גם על הצורה בה המוזיקה נתפסת; הוא פתח את אתיופיה עבור אמנים וסגנונות מארצות שונות, ואף מימן בעצמו תזמורות של מוזיקה מקומית. הפעולות הליברליות הללו שביצע סלאסי באו בתזמון מושלם עם חזרתו של אסטטקה לאתיופיה לאחר שהתפרסם בארצות הברית. לאחר שהוציא את האלבום באתיופיה, זה זכה להצלחה מרובה והיווה אבן יסוד בז'אנר שאותו פיתח אסטטקה כמעט לבדו. האלבום אף השפיע על מוזיקאים נוספים באתיופיה, ואלבומים רבים המנוגנים בסגנון האת'יו-ג'אז קמו והתפרסמו.
האלבום מורכב מרצועות שונות שהקליט אסטטקה עם רביעיית הג'אז שלו בין 1969 ל-1972, והמכנה המשותף בין כולם הוא השילוב של סגנונות הג'אז, המוזיקה הלטינית והמוזיקה האתיופית.
האלבום זכה לתשואות רבות, ועל פי רוב נחשב לאחד מאלבומי הג'אז האתיופים הטובים בכל הזמנים, לצד אלבומו הקודם של אסטטקה "Mulatu of Ethiopia".
צטיוזאוריסקוס
צטיוזאוריסקוס (שם מדעי: Cetiosauriscus; מילולית: "דמוי-צטיוזאורוס") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד חי באירופה במשך היורה התיכון שלפני 168 עד 163 מיליון שנה מזמננו.
מאפיינים.