בינואר 2015 עבר אוגוסטינסון לפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית, שם חתם על חוזה לארבע שנים וחצי, לאחר שהסתיים חוזהו של המגן פייר בנגטסון ששוחרר מהקבוצה. דמי ההעברה היו 13 מיליון כתר שוודי (כ-1.4 מיליון אירו), מה שהפכו את אוגוסטינסון למגן הכנף היקר ביותר שנרכש מקבוצה שוודית. הופעת הבכורה של אוגוסטינסון בפ.צ. קופנהגן נחשבה להופעה מצוינת, כאשר בישל את השער הראשון והבקיע את השני בניצחון 0–2 על וסטסיאלנד בפברואר 2015. עד לסיום עונת 2014/15 בישל אוגוסטינסון שישה שערים, והיה לשחקן ההגנה שבישל הכי הרבה שערים באותה עונה בליגה הדנית, על אף ששיחק רק חצי עונה, אותה סיימה פ.צ. קופנהגן במקום השני. יצוין כי מאז הגעתו של אוגוסטינסון לקבוצה עד לתום העונה, ספגה קופנהגן רק בשישה משחקים מתוך 15. באותה עונה, הגיע אוגוסטינסון עם קופנהגן לחצי גמר הגביע הדני, והבקיע בו שער ניצחון ב-0–1 על אסביירג בחצי הגמר, ובישל שער בניצחון 2–3 על וסטסיאלנד בגמר, וכך זכה בגביע השני בקריירה שלו. בתחילת עונת 2015/16 הודחו קופנהגן ואוגוסטינסון במוקדמות הליגה האירופית לאחר הפסד במפגש כפול ליבלונץ הצ'כית. עם זאת, באותה עונה זכה אוגוסטינסון בדאבל עם קופנהגן, כשקבוצתו סופגת 28 שערי ליגה בלבד, וזוכה בגביע הדני בפעם השנייה ברציפות, לאחר ניצחון 1–2 בגמר על ארהוס. באותה עונה הצטיין אוגוסטינסון, ואף בישל תשעה שערים, וזכה להתעניינות מקבוצות בכירות, במיוחד לאחר זכייתו עם נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015. אוגוסטינסון שיחק גם בעונת 2016/17 בקופנהגן, וזכה בדאבל גם בעונה זו, כשהקבוצה סופגת 20 שערי ליגה בלבד. מהעונה הזו זכורה תקרית במשחק מול ברונדבי, בה הושלכו לעברו של אוגוסטינסון חולדות מתות מהיציע של אוהדי ברונדבי, כאשר ניסה לבעוט בעיטת קרן, והמשחק הופסק בשל כך. בגמר הגביע הדני נפגשו קופנהגן ואוגוסטינסון שוב עם ברונדבי, וניצחו 1–3, וזכו בגביע השלישי ברציפות. באותה עונה השתתף אוגוסטינסון עם קופנהגן בליגת האלופות, והקבוצה סיימה את שלב הבתים במקום השלישי ונשרה אל הליגה האירופית. אוגוסטינסון וקופנהגן הודחו ממפעל זה בשמינית הגמר על ידי אייאקס אמסטרדם. הייתה זו עונתו האחרונה של אוגוסטינסון בקופנהגן. בסיומה עזב את הקבוצה וחתם בורדר ברמן מהבונדסליגה.
בעונת הבכורה של אוגוסטינסון בורדר ברמן הוא ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד. ברמן ואוגוסטינסון סיימו את עונת 2017/18 במקום ה-11 בליגה. בעונת 2018/19 אוגוסטינסון היה חלק מעונה טובה של ברמן, שסיימה במקום השמיני בבונדסליגה, כשאינו מחמיץ אף משחק. בעונת 2019/20 אוגוסטינסון וברמן הסתבכו בתחתית הבונדסליגה וסיימו את העונה במקום ה-16 המוביל למבחני הישרדות, כאשר בחלקים גדולים מהעונה הם היו מתחת לקו האדום. אוגוסטינסון החמיץ את תחילת העונה וחזר רק בחודש מרץ, ונטל חלק בשני משחקי המבחן מול פ.צ היידנהיים שסיימה שלישית בבונדסליגה השנייה. המשחק הראשון בברמן הסתיים בתיקו 0-0. במשחק הגומלין התוצאה הייתה 1-1 לאחר 90 דקות. אוגוסטינסון הבקיע שער בתוספת הזמן שהבטיח לברמן ניצחון והשאיר אותה בליגה, על אף שספגה שער שוויון, שלא הועיל להיידנהיים בעקבות חוק שערי החוץ.
ב-15 באוגוסט 2021 חתם אוגוסטינסון בסביליה מלה ליגה.
ב-11 ביולי 2022 הושאל אוגוסטינסון לאסטון וילה לעונה אחת.
קריירה בינלאומית.
אוגוסטינסון שיחק בכל הנבחרות הצעירות של שוודיה, ובשנת 2015 היה שותף לזכייה של נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015. בגמר של אליפות זו מול הנבחרת המקבילה של פורטוגל, שהסתיים בתוצאה 0-0 והגיע לבעיטות הכרעה, הבקיע אוגוסטינסון את הפנדל שלו, וסייע לשוודיה לזכות בתואר. בסיום הטורניר, נבחר אוגוסטינסון לנבחרת הטורניר על ידי מגזין הגרדיאן. אוגוסטינסון רצה להצטרף לסגל השוודי לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, אך נדחה על ידי קבוצתו פ.צ. קופנהגן.
בינואר 2015 ערך אוגוסטינסון את הופעות הבכורה שלו בנבחרת שוודיה הבכירה, בצמד משחקי ידידות מול נבחרות חוף השנהב ופינלנד. אוגוסטינסון הצטיין בשני המשחקים. בשנת 2016 זומן אוגוסטינסון לסגל השוודי ליורו 2016, אך לא שיחק בו כלל. שוודיה הודחה מטורניר זה בתום שלב הבתים.
במאי 2018 נכלל אוגוסטינסון בסגל הסופי של שוודיה למונדיאל 2018. אוגוסטינסון רשם טורניר מצוין, ולא החמיץ אפילו דקה בחמשת משחקיה של שוודיה בטורניר. אוגוסטינסון הבקיע את השער הראשון של שוודיה בניצחון 0–3 על מקסיקו במחזור האחרון של שלב הבתים, שסייע לשוודיה לסיים במקום הראשון בבית שלה. שוודיה ואוגוסטינסון הודחו ברבע הגמר אחרי הפסד 0–2 לאנגליה.
תארים.
עם גטבורג:
עם פ.צ. קופנהגן:
עם נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 21:
לודוויג אגוסטינסון
מצודת מיראבל
מיראבל
מלון קומודור (עזה)
מלון קומודור הוא בית מלון בעיר עזה, בשכונת א-רימאל, בה רוב התושבים הם בעלי מעמד חברתי גבוה. במלון מתאכסנים בדרך כלל עיתונאים זרים ודיפלומטים המגיעים לעזה.
היסטוריה.
המלון נבנה בתחילת המאה ה-21, ובו עשרות חדרים וסוויטות, חדר כושר ובריכת שחייה.
המלון בבעלות עבדל אל-עזיז חאלידי, מוסלמי אדוק בעל קשרים לאנשי חמאס. חאלידי עיטר את המלון במוטיבים אסלאמיים, בהם הצבע הירוק ופסוקים מהקוראן. ליד המלון מרכז קניות ומספר מסעדות יוקרה, והוא מרכז סביבו חיי לילה ובילויים לתושבי השכונה.
בשנת 2007 אסרו אנשי חמאס על נשים ללבוש בגדי ים בבריכה, גם בימים המיועדים לנשים בלבד, בנימוק שגברים מציצים לעברם מעבר לגדר המקיפה את המלון. אנשי חמאס אף סגרו במלון בית קפה, שבו נהגו גברים ונשים לשבת יחד.
במלון גם מרכז כנסים וחדרי דיונים, המיועדים לאנשי עסקים אך נעשה בהם בעיקר שימוש פוליטי על ידי חמאס ופלגים פוליטיים אחרים בעזה. לדוגמה, במאי 2017 נערך במלון כנס אנשי חמאס, בו הוצגו דבריו של מנהיג הארגון ח'אלד משעל, ששודרו בווידאו ממקום מושבו בדוחה, קטאר. בספטמבר 2017 ערך יחיא סנוואר, מנהיג חמאס ברצועת עזה, סדרת פגישות עם אנשי פת"ח והרשות הפלסטינית, במסגרת מאמצי הפיוס בין הארגונים ובדצמבר 2017 ערכה תנועת הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני מסיבת עיתונאים במלון.
בשנת 2010 התאכסנה במלון קבוצה של נטורי קרתא המקורבים לחמאס, בראשות הרב ישראל דוד וייס . הם שהו במלון במהלך השבת וסופק להם מזון כשר. לאחר צאת השבת עזבה הקבוצה את המלון ועברה למצרים דרך מעבר רפיח, ומשם לישראל.
שבע שנים בטיבט
שבע שנים בטיבט (באנגלית: Seven Years in Tibet) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1997 בבימוי של ז'אן-ז'אק אנו עם בראד פיט ודייוויד ת'יוליס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן האוטוביוגרפי "שבע שנים בטיבט" של מטפס ההרים האוסטרי היינריך הארר משנת 1952.
הרומן מתאר את חייו של הארר (בראד פיט) ועמיתו פטר אופשטיינר (דייוויד ת'יוליס) בטיבט בשנים 1944–1951 שהסתיימו לאחר כיבוש טיבט על ידי צבא השחרור העממי של סין. בתקופה זו שימש כמורה לדלאי לאמה ה-14.
הסינים בסרט נראים אכזרים שלא נרתעים מהרס תרבות טיבט. על ז'אן-ז'אק אנו נאסר להיכנס לסין לצמיתות, כמו גם על כוכבי הסרט בראד פיט ודייוויד ת'יוליס. כניסתו הותרה מחדש לצורך בימוי הסרט הזאב האחרון שיצא לאקרנים ב-2015.
בסיום הסרט מופיעה כתובית: "מיליון טיבטים מתו כתוצאה מהכיבוש הסיני של טיבט ו-6,000 מנזרים נהרסו".
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לפסקול המוזיקה המקורית. בחלק מקטעי המוזיקה מנגן הצ'לן יו יו מא.
צילומי הטיפוס בהרים צולמו בהרי האנדים בארגנטינה. קטעים קצרים צולמו בהיחבא בטיבט.
תקציר העלילה.
היינריך הארר (בראד פיט) הוא מטפס הרים אוסטרי בעל שם שמאחוריו כיבוש מספר פסגות גבוהות באירופה. הוא הצטרף למפלגה הנאצית ובשנת 1939 נבחר להשתתף בקבוצת מטפסי הרים גרמנית כדי לכבוש את הפסגה הקשה של הננגה פרבט שבהודו הבריטית (כיום בפקיסטן) במטרה להאדיר את שמה של גרמניה.
אשתו אינגריד (אינגבורגה דפקונייטה) נמצאת בהריון ומתנגדת לנסיעתו, אך הוא מבטיח לה שזה יארך רק ארבעה חודשים ובסיומם יחזור אליה. הוא עולה לרכבת ביחד עם עמיתו מפקד המשלחת, פיטר אופשטיינר (דייוויד ת'יוליס).
הם מתחילים בטיפוס הקשה, ובו הארר מתעמת מדי פעם עם פיטר. קשיי מזג האוויר מאלצים את פיטר להורות על ירידה טרם כיבוש הפסגה. הארר מתנגד אך נאלץ לקבל זאת. לרגלי ההר עוצר אותם קצין הצבא הבריטי, מודיע להם על פריצת מלחמת העולם השנייה, מכריז כי עתה הם נתיני אויב ושולח אותם למחנה שבויים.
הארר מנסה לברוח כמה פעמים, אך נתפס. לבסוף, בשנת 1944 לאחר חמש שנות שבי הוא מצליח לברוח עם פיטר ועוד מספר שבויים בבריחה מתוחכמת לאור היום כשהם לבושים בבגדי עובדים מקומיים. הארר נפרד מהם וממשיך לבד, אך לאחר זמן מצטרף אליו פיטר.
הם ממשיכים צפונה ומגיעים לטיבט, אך מגורשים משם היות שהכניסה לטיבט אסורה לזרים.
לאחר מסע תלאות קשה הם מגיעים ללהסה. כאן הם מתקבלים למזלם על ידי פקיד בכיר של הממשל בשם (מאקו) המכניס אותם לביתו ומקבל על כך אישור מהמושל הראשי נאוואנג ג'יגמה (בי.די. וונג).
נאוואג' שולח להם את פמה לקי (לאקפה צמשו) שתופרת להם בגדים חדשים. פיטר מתאהב בה והם מתחתנים ועוברים לגור בכפר.
עם סיום מלחמת העולם השנייה מקבל הארר אפשרות לחזור לאוסטריה, אך הוא מחליט להישאר בטיבט, לאחר שמקבל מכתב מבנו רולף המתכחש לו כאב. הוא מתבקש להיות מורה של הדלאי לאמה הצעיר ונענה לכך. הוא מלמד אותו מתמטיקה, אנגלית, גאוגרפיה ותרבות העולם המערבי, וממנו הוא לומד על בודהיזם.