מוריד הגשם (באנגלית: The Rainmaker) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1997 המבוסס על רב-מכר בשם זהה משנת 1995 מאת ג'ון גרישם בבימויו של פרנסיס פורד קופולה שגם כתב את התסריט. העלילה מתרחשת בעיקר בבית משפט ומתארת מאבק חסר פשרות בין תובעים לנתבעים כדי לשכנע את חבר המושבעים. הסרט מעלה את התופעה הכלל עולמית של חברות ביטוח רפואי המקבלות תשלומים קבועים מלקוחותיהם ומסרבות לפצות אותם בעת הצורך.
בתפקידים הראשיים מופיעים מאט דיימון ודני דה ויטו המנהלים מאבק כמעט חסר סיכוי נגד חברת ביטוח גדולה המיוצגת על ידי עורך דין מנוסה ושחצן (ג'ון ווייט) ומנצחים.
קלייר דיינס מופיעה בתפקיד משני באחד מסרטיה המוקדמים. תרזה רייט מופיעה בסרט בפעם האחרונה בקריירה שלה.
תקציר העלילה.
רודי ביילור (מאט דיימון) הוא משפטן צעיר שאך עתה סיים את לימודי משפט באוניברסיטת ממפיס. הוא מתקבל לעבודה במשרד עורכי דין בניהולו של ליימן סטון, עורך דין שחצן ומושחת (מיקי רורק) שמצמיד לו כחונך את דק שיפלט (דני דה ויטו). לשיפלט אין זכות להופיע בבית משפט היות שלא עמד בבחינות ההסמכה מספר פעמים אבל ניסיונו הגדול בתביעות נזיקין ושיווקו האגרסיבי מקנים לו מעמד של חשיבות במשרד.
שיפלט לוקח את רודי לבית החולים ומדגים בפניו את שיטת העבודה שלו: בקבלה הוא מקבל מידע על תאונת דרכים, מגיע לחדר הנפגע המכוסה בגבס, דוחף לידו את כרטיס הביקור שלו ומחתים אותו על חוזה לייצוג בלעדי שלו כעורך דינו. על אף הבטחתו של שיפלט לאפקטיביות של השיטה, רודי נרתע מאופן הפעולה הזה. בהמשך נשלח רודי לבדו "לדוג" לקוחות פוטנציאליים באזור בית החולים, ובאחת הפעמים הוא מתוודע לקלי ריקר (קלייר דיינס), אישה מוכה, ומתפתח ביניהם קשר של חיבה.
במקביל לעבודתו במשרד רודי מטפל בצוואה של אישה קשישה בשם מיס בירדי (תרזה רייט), שבנוסף משכירה לו חדר בביתה.
לאחר שסטון נעצר בחשד לשחיתות, פותחים רודי ושיפלט משרד קטן לעריכת דין כשרודי מופיע בבית משפט ושיפלט עוזר לו בידע וברכישת לקוחות.
התיק העיקרי של רודי הוא תביעה נגד חברת ביטוח רפואי גדולה שמסרבת לממן טיפול רפואי ללקוח שלה, דוני בלאק, צעיר חולה לויקמיה הזקוק לניתוח השתלת מח עצם שיכול להציל את חייו. לחברת הביטוח יש סוללת עורכי דין מיומנים ובראשם ליאו דראמונד (ג'ון ווייט) שמתייחס לרודי הטירון בזלזול ומציע הסכם פשרה של 75,000 דולר. רודי דוחה את ההסכם על אף שגם השופט הרווי הייל (דין סטוקוול) מייעץ לו לקבל אותו, כשהוא מודה בגלוי שהוא עייף מכדי לעסוק בניהול המאבק המשפטי.
לאחר שהשופט הייל לוקה בהתקף לב הוא מוחלף בשופט טיירון קיפלר (דני גלובר), פעיל למען זכויות אדם שדוחה את בקשת החברה לביטול התביעה והמשפט מתחדש. בינתיים נפטר דוני ורודי מעלה את סכום התביעה לעשרה מיליון דולר.
במקביל להתנהלות המשפט ממשיך רודי להיפגש עם קלי, שבשלב מסוים בוחרת לעזוב את בעלה המכה. רודי עוזר לקלי לאסוף את חפציה מהבית כשבעלה מגיע במפתיע ובינו לבין רודי מתפתח מאבק אלים שמסתיים במותו של הבעל. קלי דוחקת ברודי לעזוב את המקום לפני שמגיעה המשטרה על מנת להגן עליו ונשארת לשאת באשמת ההריגה. לאחר תקופת מעצר קצרה היא משוחררת על סמך זכותה להגנה עצמית. רודי מוציא אותה מהמעצר ומביא אותה איתו לביתה של בירדי.
שיפלט עוזר לרודי להשיג מסמכים ועדים שהחברה מבקשת להסתיר. הוא מוצא את ג'קי למנצ'יק (וירג'יניה מדסן) שהייתה אחראית על התביעה ופוטרה מהחברה. היא מעידה על מדיניות החברה שמבוססת בעיקר על דחייה חוזרת של כל התביעות, כך שרוב הלקוחות מתייאשים. עם זאת, דראמונד מצליח להוכיח שעדותה בלתי אמינה והיא נפסלת. אף על פי כן, בחקירה נגדית של וילפורד קילי (רוי שיידר), נשיא החברה, רודי מביא אותו להודות בנוגע למדיניות החברה. בסיום המשפט רודי מקרין למושבעים את עדותו האחרונה של דוני בלאק עצמו, שצולמה לפני מותו, והמשפט מוכרע לטובת משפחתו של דוני ועל החברה לשלם חמישים מיליון דולר.
גזר הדין וניצחונו של רודי מתפרסמים ברחבי המדינה, אולם החברה מודיעה על פשיטת רגל, מה שמאפשר לה לחמוק מתשלום החוב למשפחה, וגם רודי ושיפלט נשארים ללא שכר העמלה. רודי מחליט שאינו מתאים לפרקטיקה של מערכת המשפט ומחליט להתעסק באקדמיה של לימוד משפט עם מיקוד על אתיקה מקצועית. כמו כן הוא רוצה לוודא שיוכל לדאוג לקלי כראוי בתקופה הקרובה, והשניים עוזבים יחד את העיר.
ג'ון דה אוילה
999... עליזה מזרחי
999... עליזה מזרחי (מכונה גם בקצרה עליזה מזרחי) הוא סרט קומי-בלשי ישראלי בבימוי מנחם גולן, שיצא בשנת 1967.
עלילה.
עלילת הסרט מתארת עובדת ניקיון בחנות כלבו בתל אביב, שבסקרנותה וערנותה מסייעת לקצין משטרה לפענח סדרת מעשי רצח. שני בכירים בחברה "גרין, גרינברג וגרינבאום" בה היא עובדת נרצחים. בעוד קצין המשטרה, יוסף קליין, אובד עצות באשר לאיתור הרוצח, מנהלת עליזה מעין חקירה פרטית משלה ומסייעת לפתרון התעלומה.
הסרט צולם במגדל שלום מאיר בתל אביב, שנחנך שנתיים לפני כן. הסרט מבוסס על הצגה קומית מצליחה בשם זה בבימויו של גולן, שהוצגה לפני כן ברחבי הארץ.
שם הסרט כולל את המספר 999, שהיה מספר הטלפון של מוקד החירום הטלפוני של משטרת ישראל בשנות השישים.
בשנת 1990 עובדה עלילת הסרט למחזמר בכיכובה של מרגלית צנעני.
ב-2008 יצא הסרט בגרסת DVD. באותה שנה ביים גולן גרסת תיאטרון של הסרט, שהוצגה בתיאטרון השדרה, בכיכובם של פזית ירון מינקובסקי, סמי הורי, מיכל זוארץ, אלברט אילוז ואחרים.
עליזה מזרחי
יורגן שטרופ
999 עליזה מזרחי
משטרת בית גוברין
רובה (פירושונים)
דורון ברגר
דורון ברגר (ברגרפרוינד) (נולד ב-25 במאי 1972) הוא עיתונאי ואיש תקשורת, עורך ומנהל אתרי אינטרנט ואפליקציות תקשורת וספורט. בעבר עבד כעיתונאי בעיתון "הארץ".
ביוגרפיה.
דורון ברגר נולד בתל אביב, והתחנך בבתי ספר דתיים לאומיים. לאחר שירותו בצה"ל, יצא בשאלה והחל לעבוד כעיתונאי ספורט. ברגר הצטרף בשנת 1994 למדור הספורט של "הארץ", והחל משנת 1997 לסקר את ההתאחדות לכדורגל בישראל וקבוצות כדורגל שונות.
מספר מחשיפותיו הביאו את מבקר המדינה לערוך בדיקות אודות פעילות ההתאחדות לכדורגל בישראל. ברגר פרסם סקופ לפיו ההתאחדות לכדורגל העבירה סכום של 350 אלף דולר לקבוצת הפועל צפרירים חולון שאותה אימן גיא לוי, בנו של יו"ר ההתאחדות לכדורגל, גברי לוי. ברגר סיקר גם מספר קבוצות כדורגל, ביניהן מכבי חיפה, בני יהודה, הפועל חיפה והפועל תל אביב.
ב-2005 לאחר 11 שנים ככתב ב"הארץ", הצטרף למוסף הספורט של מקור ראשון. אחר כך הצטרף לחברת התוכנה "טלליין" והיה שותף להקמת אתר הספורט "telesport" וניהול אתרי ספורט. בשנת 2010 החל לעסוק בתחומי תקשורת נוספים, בעיקר עם המגזר החרדי.
באפריל 2016, לאחר מותו של מנכ"ל טלליין, יונתן (יוני) שור, בפיגוע ההתאבדות באיסטנבול, מונה ברגר למנכ"ל טלליין.
חיים אישיים.
ברגר נשוי, אב לבן ובת ומתגורר בנתניה.
תרבות פולסם
תרבות פולסם (באנגלית: Folsom culture או גם Folsom tradition וגם Folsom Complex), המכונה על שם המקום בו נתגלתה לראשונה, באתר ליד היישוב פולסם בניו מקסיקו, היא תרבות פרהיסטורית מוקדמת של פלאו-אינדיאנים באמריקה הצפונית. תחום התפוצה של תרבות זו השתרע מצפון מקסיקו של ימינו, על פני דרום-מערב ארצות הברית, המישורים הגדולים, ומזרחית לנהר המיסיסיפי במדינות ארצות הברית מיזורי ואילינוי ועד הימות הגדולות. הריכוז הגדול ביותר של ממצאים ארכאולוגיים נתגלה בערבה הגבוהה (High Prairie), מזרחית להרי הרוקי. תקופת התרבות מוערכת באמצעות תיארוך פחמן-14 מ-10,800 עד 10,150 שנים לפני זמננו, והיא באה אחרי תרבות קלוביס. אחרי תקופת תרבות פולסם חלו התפתחות תרבותיות מקוטעות עד שנת 8,000 לפנה"ס, תחילתה של התקופה הארכאית באמריקה הצפונית. הכלים האופייניים לתרבות פולסם, כלי אבן מצור או חלמיש, שלהבם הדו-פני סותת על ידי שיברור – הקשה עדינה ומחושבת על הקצה. לכלי אבן אלו יש צורה אופיינית והם מכונים באנגלית "חודי פולסם" (Folsom point). בנוסף הילידים עשו שימוש בנתזים כלהבים, כמגרדות, מחטים ומרצעים. האתרים הטיפוסים היו אתרי הציד (באנגלית Kill sites – אתרי ההריגה) ואתרי הכריה של אבן באיכות גבוהה.
אורח חיים.
לאחר ההכחדה של בעלי החיים הגדולים של סוף עידן הקרח באמריקה הצפונית, שהתרחשה בתקופת תרבות קלוביס, היה הביזון האמריקאי חיית הציד החשובה ביותר. בחלק מאתרי הציד נתגלו שלדים של עד 50 ביזונים. ציידים-לקטים בקבוצות קטנות ומשפחות קרובות ניזונו מהביזון, ופרוותו, עורו, גידיו, עצמותיו ושערותיו היוו מקור לביגוד וכלים. בנוסף לביזון צדו בני תרבות זו בעלי חיים נוספים: אייל פרדי לבן-זנב, אנטילוקפרה אמריקנית, כבש גדול-קרניים ובעלי חיים קטנים יותר דוגמת ארנבות, אבל גם זוחלים ועופות, וליקטו פירות וזרעים של צמחי בר. הילידים עברו מרחקים גדולים – כלי אבן רבים נתגלו במרחקים שבין 200 ל-400 קילומטרים מהמחצבה שממנו כרו את החומר ליצירתם.
באתרי תרבות פולסום נתגלו ממצאים שהם בין העתיקים ביותר של פולחנים דתיים ואמנות באמריקה הצפונית. התושבים השתמשו בצבע האוכרה מהמטיט מרוסק על מנת לפזר על קרקעית מבנים עגולים ששימשו ככל הנראה כמבני מגורים. אותו חומר שימוש ליצירת קו זיגזג שצויר על גולגולת ביזון.
גילוי.