חומרי ניגוד כיום הם בטוחים יחסית לשימוש, ועם זאת מתן חומר ניגוד יכול לגרום לתופעות לוואי נדירות, חלקן מסוכנות, עם תמותה של 0.9 ל-100,000 מקרי שימוש. גורמי סיכון לפיתוח תגובות קשות לחומרי ניגוד כוללים: אלרגיות חזקות, אסתמה, מחלת לב ונטילת חוסמי בטא.
הקוסם!
מוריץ פון ויקטורין
גנרל מוריץ פון ויקטורין (בגרמנית: Mauritz von Wiktorin; 13 באוגוסט 1883 - 16 באוגוסט 1956) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
פון ויקטורין נולד ב-13 באוגוסט 1883 בהניבורג, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1904 התגייס פון ויקטורין לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-12, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון ויקטורין לצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1924 הועלה פון ויקטורין לדרגת אוברסט לוטננט, ובשנת 1927 הועלה לדרגת אוברסט. בשנת 1932 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1934 מונה לראש מחלקת המבצעים במטה הכללי. בשנת 1935 הודח פון ויקטורין מהצבא, עקב קשריו עם גרמניה הנאצית והמפלגה הנאצית האוסטרית.
לאחר סיפוח הצבא האוסטרי לוורמאכט, הועלה פון ויקטורין ב-1 באפריל 1938 לדרגת גנרל לוטננט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-20.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה פון ויקטורין מפקד הדיוויזיה הממונעת ה-20, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס הממונע ה-19 במסגרת הארמייה הרביעית. במהלך המערכה על צרפת לחם פון ויקטורין עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-16 במסגרת הארמייה השישית, ובשלב השני כחלק מהקורפוס הממונע ה-41 במסגרת הארמייה ה-12, וב-15 באוגוסט 1940 קיבל פון ויקטורין על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1940 הועלה פון ויקטורין לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-10 בנובמבר מונה למפקד הקורפוס ה-28.
במהלך מבצע ברברוסה לחם פון ויקטורין עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-27 באוקטובר 1941 פרש פון ויקטורין מתפקידו. ב-30 באפריל 1942 מונה פון ויקטורין למפקד המחוז הצבאי ה-13, וב-15 באוגוסט 1944 פרש מתפקידו.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה התגורר פון ויקטורין בעיר נירנברג, עד למותו ב-16 באוגוסט 1956, והוא בן 73 שנים.
צביון ווינס
פרידריך מטרנה
גנרל פרידריך מטרנה (בגרמנית: Friedrich Materna; 21 ביוני 1885 - 11 בנובמבר 1946) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
מטרנה נולד ב-21 ביוני 1885 בהוף שבמוראביה, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית.
בשנת 1904 התגייס מטרנה לצבא האוסטרו-הונגרי, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה.
לאחר המלחמה הצטרף מטרנה לצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בינואר 1921 הועלה מטרנה לדרגת אוברסט לויטננט, ב-1 ביוני 1929 הועלה לדרגת אוברסט ובשנת 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור.
ב-1 באפריל 1938, לאחר סיפוח הצבא האוסטרי לורמאכט, מונה מטרנה למפקד הדיוויזיה ה-45, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל לויטננט.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה מטרנה מפקד הדיוויזיה ה-45, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה ה-14. במהלך המערכה על צרפת לחם מטרנה עם הדיוויזיה שבפיקודו במהלך מבצע אדום כחלק מהקורפוס ה-26 במסגרת הארמייה השנייה, וב-5 באוגוסט 1940 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-17 באוקטובר מונה מטרנה למפקד הקורפוס ה-20, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
במהלך מבצע ברברוסה לחם מטרנה עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה התשיעית, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר השנייה ומהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם תחת פיקוד הארמייה הרביעית. בפברואר 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, ובמאי הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית. ב-10 בספטמבר 1942 פרש מטרנה מתפקידו, וב-15 בדצמבר 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-31 בינואר 1943 מונה מטרנה למפקד המחוז הצבאי ה-18 בזלצבורג, וב-10 בדצמבר 1943 פרש מתפקידו.
לאחר המלחמה התגורר בווינה עד למותו.
דייויד היירווד
סירי הוסטוודט
סירי הוּסְטְוודט (באנגלית: Siri Hustvedt; ילידת 19 בפברואר 1955) היא סופרת ומסאית אמריקאית.
ביוגרפיה.
הוסטוודט נולדה בנורת'פילד, מינסוטה, לאם נורווגית ואב אמריקאי . ב-1977 סיימה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה במכללת סיינט אולף שבעיר הולדתה. שנה לאחר מכן עברה לניו יורק כדי ללמוד באוניברסיטת קולומביה, שם קיבלה תואר דוקטור בספרות אנגלית על דיסרטציה בנושא דיקנס.
בשנת 1981 פגשה את הסופר פול אוסטר ושנה לאחר מכן השניים נישאו, לאחר שאוסטר התגרש מאשתו הראשונה. לשניים יש בת משותפת, הזמרת סופי אוסטר, והם מתגוררים בברוקלין, ניו יורק.
כתיבתה.
הוסטוודט היא מחברתם של קובץ שירים, שישה רומנים, שני ספרי מסות, ועוד מספר ספרים עיוניים. בנוסף היא כתבה מספר רב של מאמרים לכתבי עת בנושאי פסיכואנליזה ונוירולוגיה.
ספריה היו מועמדים למספר רב של פרסים ספרותיים ברחבי העולם.
זלוב
זלוב (בפולנית: Zelów) היא עיירה במחוז בלחטוב שבפרובינציית לודז' בפולין, בה התקיימה עד תחילת השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
האזכור הראשון של העיירה הוא משנת 1441. בראשית המאה ה-19 התיישבו בעיירה פליטים צ'כים, אשר פיתחו את כלכלת היישוב, שהתבססה על אריגה וטקסטיל.
יהודי זלוב.
יהודים התיישבו בעיירה מראשית המאה ה-19 והשתלבו בתעשיית הטקסטיל המקומית. מסוף המאה ה-19 הפכה הקהילה היהודית בעיירה לעצמאית.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,816 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של אגודת ישראל ושל החוגים הציוניים.
ב-6 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות. במקביל להימלטות יהודים מהעיירה, הגיעו אליה אלפי פליטים יהודים מהסביבה (למשל משצ'רצוב), ומספר יהודיה הגיע עד מרץ 1941 לכ-6,000 עד 7,000 איש. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. מהגטו נחטפו יהודים לעבודות כפייה, חלקן התבצעו במחנות עבודה. באביב 1942 נתלו בפומבי עשרה מיושבי הגטו.
ב-13 ביוני 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציה, בה גורשו חלק מיושביו למחנה ההשמדה חלמנו. באקציה נוספת שנערכה באוגוסט 1942 גורשו מאות יהודים מהמקום לגטו לודז', ואחרים ישירות לחלמנו.
ב-14 בספטמבר 1942 חוסל הגטו בעיר עם גירוש רוב יושביו לחלמנו, תוך רצח אנשים בשעת האקציה. יהודי העיירה הבודדים ששרדו את השואה ושבו אליה, מצאו כי בית הכנסת ובית העלמין היהודי בה הוחרבו עד היסוד.
הרברט לוך
גנרל הרברט לוך (בגרמנית: Herbert Loch; 5 באוגוסט 1886 - 28 באוקטובר 1976) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
לוך נולד ב-5 באוגוסט 1886 באידר-אוברשטיין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-5 (אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-17 ביוני 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף לוך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בינואר 1927 מונה למפקד סוללה 1 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי), וב-1 בפברואר 1928 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1929 עבר ללמוד באוניברסיטת ברלין, וב-1 באוקטובר 1930 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בנובמבר 1932 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי). ב-1 באוקטובר 1934 הועלה לוך לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי). ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-33, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-32. ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-17.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה לוך מפקד הדיוויזיה ה-17, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה השמינית, וב-1 במרץ 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם לוך עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה ה-16, ובשלב השני במסגרת הארמייה ה-12, וב-16 ביוני 1940 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם לוך עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה הרביעית ולאחר מכן במסגרת הארמייה השנייה, וב-1 באוקטובר 1941 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. במהלך הקרב על מוסקבה לחם לוך עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוסים ה-12 וה-13 לסירוגין, במסגרת הארמייה השנייה.
ב-27 באוקטובר 1941 מונה לוך למפקד הקורפוס ה-28, שהיה חלק מהארמייה ה-18, וב-22 באפריל 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-25 במאי 1943 פרש לוך לחופשה קצרה, וב-30 ביוני חזר לתפקידו. ב-28 במרץ מונה לוך למפקד הארמייה ה-18, וב-2 בספטמבר 1944 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. בפברואר 1945 מונה לוך למפקד מפקדת הכוחות בהרי אייפל, ובאפריל 1945 נפל בשבי האמריקני.
לאחר המלחמה.