נקרים חוצבים חורי קינון בעצים רכים יחסית או רקובים, בהם אזדרכת, פקאן ואקליפטוס. בדרך כלל הם אינם עושים שימוש חוזר בחורי קינון ישנים, אך לעיתים קרובות הם חוצבים חורי קינון חדשים באותו עץ.
מפתח עגול בקוטר 5 סנטימטרים נמשכת מחילה אופקית, ולאחר כ-15 סנטימטרים היא פונה למטה ומתרחבת, ועשויה להגיע לקוטר של כ-10 סנטימטרים ולעומק של 40 סנטימטרים. את רוב עבודת החפירה מבצע הזכר. הנקבה מטילה את הביצים בתחתית הפיר, על מצע של שבבי עץ. גודל התטולה 3–7 ביצים לבנות בוהקות, שקוטרן 20X25 מילימטרים. שני ההורים דוגרים, אך בלילה דוגר רק הזכר. הגוזלים בוקעים לאחר כ-11 יום, עיוורים ועירומים, ושני ההורים משתתפים בהאכלתם. הם פורחים מהקן בגיל 24–25 ימים, אך ההורים ממשיכים לספק להם מזון עוד שבועות אחדים לאחר מכן.
שנים עשר שבטי ישראל
טרסוס
טרסוס (בטורקית: Tarsus; ביוונית: Ταρσός) היא עיר בנפת מרסין במחוז הים התיכון בדרום טורקיה השוכנת על גדות נהר טרסוס צ'אי (Tarsus Çay, בעת העתיקה "קינדוס"). העיר ממוקמת בצומת דרכים חשוב, בקצה המערבי של מישור צ'וקורובה (Çukurova), שהיווה את מרכזה של קיליקיה ההיסטורית. עד למאה ה-19 ניתן היה להגיע אל העיר גם באמצעות יובלי הנהר, אולם אלה הפכו לביצה. כיום לאחר שהביצה יובשה, שוב אין הדבר אפשרי.
גאוגרפיה.
טרסוס ממוקמת 25 ק"מ מזרחית לעיר מרסין וכ-40 ק"מ מערבית לאדנה על הדרך הראשית שלאורך חופי הים התיכון, ובסמוך למקום בו זו נפגשת עם הדרך העולה צפונה לכיוון שערי קיליקיה אשר שימשו והמשמשים גם כיום כמעבר העיקרי דרך הרי הטאורוס. המרחק בין טרסוס לשערי קיליקיה הוא כ-40 ק"מ בלבד. העיר שוכנת כ-25 ק"מ מצפון לחופי הים התיכון והאקלים השורר בה הוא אקלים ים תיכוני אופייני.
היסטוריה.
יכול שמקור שמה של העיר באליל הפגני "טרקו" והיא כונתה גם טרסיסי ואנטיוכיה על נהר קידנוס (יוונית Αντιόχεια του Κύδνου, לטינית Antiochia ad Cydnum) וכן יוליופוליס. לעיר היסטוריה רבת שנים המגיעה עד לתקופת האבן החדשה. יישוב התקיים בתל גזליקולה (Gözlükule) באופן רציף עד לתחילת תקופת הברונזה, אך כיום שוכן התל מתחת למבני העיר המודרנית והמידע אודותיו אינו רב. החתים שלטו בה במהלך האלף השני לפנה"ס, והיא נזכרה בשם "טרסיסי" במקורות אשורים בהקשר למסעות אסרחדון, שלמנאסר הראשון וסנחריב. לפי אגדה יוונית נקשר גם אשורבניפל למבנה בעיר המכונה "קבר אשורבניפל", אף שלא ידוע מה מקורו. סטראבון גרס שהעיר נוסדה על ידי תושבי ארגוס ולפי אגדה נוספת נחת במקום הסוס המעופף פגסוס ופצע את רגלו, ומכאן שמה של העיר "טר-סוס" (יוונית "כף רגל"). בין מייסדיה המיתולוגיים של העיר נזכרו גם פרסאוס וטריפטולמוס, בנה של האלה דמטר. יש שאף הציעו כי העיר היא תרשיש התנ"כית שאליה הפליג הנביא יונה. כך מתרגם "תרגום תהילים" לארמית, את הביטוי "אניות תרשיש" המוזכר בספר תהילים - "אלפיא דטרסיס".
חז"ל אף דרשו כי בגתן ותרש ממגילת אסתר באו מהעיר טרסיס וכך כתוב ב: .
סמוך לשנת 540 לפנה"ס נכבשה טרסוס על ידי הפרסים, וכשקיליקיה הפכה ממדינת חסות למחוז רגיל בשנת 400 לפנה"ס לערך, שימשה העיר כבירתה. בשנת 333 לפנה"ס כבש אלכסנדר הגדול את טרסוס, ולאחר שהאימפריה שהקים התפרקה, נפלה בתחום הממלכה הסלאוקית. סטראבון הילל את העיר כמוקד תרבותי הלניסטי אשר התחרתה באתונה העתיקה ובאלכסנדריה, ובספרייתה היו 200,000 ספרים.
בשנת 67 לפנה"ס סיים גנאיוס פומפיוס מגנוס את תפקידו כקונסול ויצא במינוי מיוחד של הסנאט הרומי להילחם בשודדי הים ששרצו בים התיכון. הוא עקב אחריהם עד למעוז כוחם העיקרי בקיליקיה שבמזרח הים התיכון, ושכנע רבים מהם להיכנע לו בהבטחת חנינה. פומפיוס הפך את קיליקיה לפרובינקיה רומית שבירתה בטרסוס (Caput Ciliciae) וארגן מחדש את גבולותיה שכללו את כל החוף הדרומי של אנטוליה. לכבודו של יוליוס קיסר אימצו תושבי העיר את השם "יוליופוליס", וכאן נפגשו קלאופטרה השביעית ומרקוס אנטוניוס בשנת 41 לפנה"ס. בשנת 66 הוענקה לתושבי העיר אזרחות רומית.
השליח הנוצרי פאולוס נולד בטרסוס, ומכאן שמו המקורי "שאול התרסי". ייתכן כי כבר במאה ה-1 התקיימה בה קהילה נוצרית, אם כי בישוף ראשון מונה לעיר רק במאה ה-3, והבאים אחריו השתתפו בשנת 325 בועידה האקומנית הראשונה בניקאה (ועידת ניקיאה הראשונה), ובועידת אפסוס ב-431 שהייתה הוועידה האקומנית השלישית. במאה ה-10 ייסדו הארמנים דיוקסיה ארמנית בעיר, וזו עדיין קיימת, לצידו של הבישוף הכפוף לפטריארך אנטיוכיה.
הערבים השתלטו על טרסוס במאה ה-7 והחזיקו בה עד שנת 965 עת שבה לחזקת האימפריה הביזנטית. לאחר מכן נכבש האזור על ידי הסלג'וקים, הצלבנים ולבסוף היה לחלק מממלכת קיליקיה הארמנית. השליטה הבא בתור הייתה הנסיכות הבייליקית של רמזנאואולו (Ramazanoğlu), ולבסוף עברה העיר לשליטת האימפריה העות'מאנית. זו שלטה בה מ-1517 עד נפילתה, למעט למשך מספר שנים במאה ה-19 עת נכבשה על ידי אבראהים פאשא. בתקופה זו החל גידול כותנה במישורים שסביב העיר והיא שגשגה. עם זאת העיר ירדה מגדולתה ודלתת נהר הטרסוס צ'אי הפכה לביצה. לאחר הקמת טורקיה שבה העיר לצמוח. הביצות יובשו, הוקמו דרכים חדשות והעיר חוברה לרשת מסילות הרכבת.
העיר כיום.
בשנת 2021 אוכלוסיית העיר נאמדה ב-347,314 תושבים, והיא מהווה מרכז מסחרי למישור בו היא שוכנת. בעיר תעשייה מפותחת הכוללת מיכון חקלאי, טקסטיל, עיבוד פירות, ייצור לבנים וקרמיקה.
חוב ממשלתי
מערכת רב מפלגתית
נגר עילי
נגר בסיס
נגר ישיר
נגר תחתי
Hanging by a Moment
Hanging by a Moment הוא הסינגל הרשמי הראשון של להקת הרוק אלטרנטיבי לייפהאוס.
הצלחה במצעדים.
"Hanging by a Moment" היה ללהיט המושמע ביותר בתחנות הרדיו האמריקניות בשנת 2001 והגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים השנתי של בילבורד. כמו כן שהה הסינגל במקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי, במשך חמישה שבועות. 10 חודשים לאחר צאת הסינגל בארצות הברית הוא הגיע גם לבריטניה, והתברג מקום ה-25 במצעד הלהיטים הבריטי.
רצועות הסינגל.
ארבעת השירים הללו נכתבו על ידי סולן הלהקה, ג'ייסון וייד.
ג'ון רוי קרלסון
ג'ון רוי קרלסון (באנגלית John Roy Carlson; 1909 - 23 באפריל 1991) היה עיתונאי חוקר וסופר פוליטי אמריקאי ממוצא ארמני שערך תחקירים על פעילותם של חוגים פשיסטיים ופרו-נאציים בארצות הברית, לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה. סיקר את מלחמת העצמאות של ישראל ב-1948 מן הצד הערבי ובמהלכה פיתח אהדה לצד הישראלי.
ראשית דרכו.
ג'ון רוי קרלסון הוא שם העט של אבדיס דרואוניאן (Avedis Derounian), שנקרא גם ארתור דרואוניאן (Arthur Derounian). קרלסון נולד בעיר אלכסנדרופולי בחבל תראקיה ביוון בשנת 1909 להורים ארמנים. בשתים עשרה שנות חייו הראשונות חווה מלחמות ואלימות, מלחמת הבלקן הראשונה, מלחמת הבלקן השנייה, מלחמת העולם הראשונה והיה מודע לרצח העם הארמני שבו נרצחו כמיליון וחצי מבני עמו ובהם רבים מקרובי משפחתו:
"הטורקי הרודן היה נחוש להשמיד את הארמנים בטורקיה...לאומנים טורקים פתחו ב"מלחמת קודש" מוסלמית של טבח, הרעבה, אכזריות וגירושים המוניים שעד לאותו זמן לא הייתה לה מקבילה בין האומות הנקראות מתורבתות".
משפחתו נדדה בימי התהפוכות הללו בין יוון, בולגריה וטורקיה. בשנת 1921 היגר קרלסון עם הוריו ושני אחיו לארצות הברית. המשפחה התיישבה בעיירה מינאולה (Mineola) שבלונג איילנד בניו יורק והנער החל ללמוד בבית הספר העממי. בעת לימודיו נהג אחד ממוריו להישאר עמו בכיתה לאחר שעות הלימודים, כדי לשפר את שפתו האנגלית של מי שעתיד להיות אחד הסופרים הנקראים ביותר באמריקה.
בהיותו בן עשרים, ב-1929, התחולל בארצות הברית השפל הגדול, שנמשך בשנות השלושים, וקרלסון היה עד למצוקת ההמונים, לתורי המזון ולשיירות מחוסרי הבית, דברים שעיצבו את השקפת עולמו. בתקופת השפל הגדול למד קרלסון בבית הספר לעיתונאות של אוניברסיטת ניו יורק ונעשה לכתב ועורך של שבועון בשפה האנגלית של הקהילה הארמנית.
אירוע שהטביע בו חותם בצעירותו היה הרצח, שלו היה עד, של הארכיבישוף לאון טוריאן, ראש הכנסייה הארמנית בצפון אמריקה שנרצח בדקירות סכין בניו יורק ב-1933 על ידי קבוצה מאנשי תנועה לאומנית ארמנית, בעת שניהל טקס תפילה בכנסייה.
מצעירותו גיבש לעצמו קרלסון השקפת עולם השוללת כל דעה קיצונית, הן משמאל והן מימין, ובעיקר שלל את פעילותן החתרניות של תנועות הפוגעת בדמוקרטיה של ארצו המאמצת ומסכנות אותה. קרלסון הצעיר החליט לבדוק בכוחות עצמו מה מניע את גלגלי הפשיזם האמריקאי. הוא התחזה להיות איטלקי ממעריציו של ה"דוצ'ה" בניטו מוסוליני בשם "ג'ורג' פאגננלי" וזאת לאחר שעבר לגור ברובע האיטלקי של העיר, למד את שפתם ומבטאם. בדמותו זו העניק קרלסון לפשיסטים את שירותיו כמנסח את עלוני הרחוב שלהם. מה שלא ידעו היה כי קרלסון העביר את המידע ששאב מהם לבולשת הפדרלית, ה-FBI.
"תחת מסווה".