צילומי אחת הסצינות (המקום אליו מגיע הרלן במאה ה-20) התרחשה באותו מקום בו צולם הסרט סטאלקר משנת 1979: באסטוניה, 25 קילומטרים מטאלין, על נהר יאגאלה באזור תחנת כוח הרוסה.
קץ כלזמן (סרט, 1976)
קץ כלזמן (בהונגרית: A halhatatlanság halála) הוא מחזה טלוויזיוני מדע בדיוני הונגרי שנעשה בשנת 1976 על בסיס הרומן של אייזק אסימוב על פי תסריט של אנדרס ראינאי שביים אותו. הסרט שודר בערוץ 4 של הטלוויזיה ההונגרית.
עלילה.
באמצעות שדה זמן שהתגלה במאה ה-21 בערוץ הזמן, גוף חיצוני "כלזמן" מפקח על התפתחות האנושות. בשלב מסוים הם מתערבים בהיסטוריה של האנושות על מנת להימנע מהתפתחויות שנחשבות להן בלתי רצויות. כמות האנרגיה העצומה הדרושה לשמירה על שדה הזמן מתקבלת מ"הזמן העליון" כאשר השמש כבר הפכה לסופרנובה. עם זאת, בין המאות יהיו יצורים בכדור הארץ שלא יאפשרו לעצמם לפלוש לזמנם ולהגן על עצמם מפני מטיילים בזמן.
אנדרו הרלן, עובד כטכנאי בארגון זה. תחום העניין העיקרי שלו הוא ההיסטוריה של ימי הביניים הפרימיטיביים לפני המצאת תחום הזמן. זה גורם לו להתחבר לקופר, נוסע בזמן צעיר, שרוצה לנסוע חזרה למאה ה-21 כדי להעביר את הידע המתמטי הדרוש לממציא תחום הזמן.
כדי לפתור את הבעיות שהתעוררו במאה ה-48, לצורך היכרות טובה יותר של אותה תקופה, הרלן, נשלח לערוך תצפיות. הטכנאי הטוב ביותר יפגוש כאן את למבנט נוי ויתאהב בו. במהלך המהפך המוקדם יותר של המאה ה-48 נהרסו כל ההמצאות והטכניקות הקשורות לנסיעות בחלל. הם יצרו חברה שמשרתת את עצמה, נמלטה מתענוגות. אנדרו מבין למה לצפות. כאשר הוא מגלה שנוי תיעלם, הוט משתמש במכונת הזמן. המאה בורחת למבואה. עם זאת, יצורי המאה הסמויה יוצרים מחסום זמן כך שהטכנאי לא יכול לחזור לאהובתו.
גאורגי קנטור
גאורגי מיכאילוביץ קנטור (20 ביוני 1930 – 8 במרץ 2013) היה מרצה סובייטי, רוסי וישראלי, מוזיקולוג, היסטוריון, סופר, עיתונאי, אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית, ואמן הכבוד של הרפובליקה של טטרסטן.
ביוגרפיה.
במהלך הלימודים בבית הספר התיכון התקבל ללימודי פסנתר במכללה למוזיקה בעיר ריאזן. לאחר סיום לימודיו בבית הספר למד במכללה את שאר המקצועות התאורטיים.
בשנת 1948 התקבל ללימודי היסטוריה במכללה האקדמית לחינוך בעיר ריאזן, שם למד בהדרכתו של פרופסור ניקולאי פטרוביץ' מילונוב. בשנה השלישית ללימודיו במכללה השלים את לימודיו באקדמיה למוזיקה.
בשנת 1950 עבר לעיר קאזאן (הרפובליקה הטטרית).
בשנת 1955 סיים את לימודיו בחוג תורת המוזיקה וקומפוזיציה בקונסרבטוריון של קאזאן, בו הוא למד מוזיקולוגיה אצל יעקב גירשמן.
לאחר מכן עבד כמרצה במכללה למוזיקה בקאזאן.
בשנים 1960–1976 עבד במכללה האקדמית לחינוך בעיר קאזאן, שם ייסד וניהל את המחלקה לתולדות המוזיקה ותורת המוזיקה.
בין 1976–2002 שימש כחבר סגל של הקונסרבטוריון של קאזאן. בשנים 1984–1988 ו- 1990–1995 כיהן כראש מחלקת תולדות המוזיקה.
קנטור סיים את לימודיו לתואר שני בקונסרבטוריון של לנינגרד עם תואר במוזיקולוגיה בהדרכתו של סמיון לבוביץ גינזבורג. בשנת 1972 הגיש את עבודת המחקר שלו בנושא "תיאטרון האופרה בקאזאן של התקופה שלפני מהפכת אוקטובר" על כך הוענק לו תואר של דוקטור לתולדות האמנות.
החל מ-1984 עסק קנטור במחקרים מתמקדים במוזיקה ותרבות עממית, בחקר חומרי ארכיון, כתבות בעיתונים, פוסטרים וסיפורי עדי ראייה מקאזאן בתקופה שקדמה למהפכה הסוציאליסטית.
בשנים 1967–1990 קנטור שיתף פעולה עם התזמורת הסימפונית הממלכתית של הרפובליקה הטטארית, אליה הוזמן על ידי מייסדה ומנצחה הראשי של התזמורת נתן רחלין להעביר הרצאות מוזיקליות.
ב-1996 עלה קנטור לישראל. תחילה התגורר בערד, אך כעבור זמן מה השתקע בבאר שבע. בישראל נטל חלק בפעילות איגוד יוצאי טטרסטן, העביר הרצאות רבות, הקים וניהל סלון מוזיקלי במועדון ״סמובר״, כתב והוציא לאור כמה ספרים.
פעילות.
גאורגי מיכאילוביץ קנטור הופיע בערים רבות של ברית המועצות יחד עם התזמורת הסימפונית הממלכתית של הרפובליקה הטטרית, והנחה קונצרטים של מנויי מוזיקה ​​לתזמורת לילדים. כחלק מהצוות המוזיקלי ביקר ברוב ערי טטרסטן, והעביר הרצאות בנושאי אמנות שונים, לרבות הופעות טלוויזיוניות.
בנוסף, עבד בקונסרבטוריון, יצר והנחה קורסים בסוציולוגיה מוזיקלית, פסיכולוגיה מוזיקלית, תולדות האמנות המקומית, תיאוריה ומתודולוגיה של ביקורת מוזיקלית. לאחר עלייתו לישראל קנטור שמר על קשרים עם הקונסרבטוריון של קאזאן ובמהלך ביקוריו בקאזאן העביר הרצאות, לעיתים באווירה בלתי פורמלית.
כמבקר מוזיקלי פעיל קנטור פרסם כמאתיים מאמרים, ביקורות ומחקרים, ביניהם כתבות על נ. דאוטוב, ג. איליאסוב, ג. ליטינסקי, נ. רחלין שראו אור בעיתונים המובילים של ברית המועצות והרפובליקה הטטרית. בנוסף קנטור שיתף פעולה עם העיתונים "ערב קאזאן" מאז הקמתו בשנת 1979 ו"קאזאן וודומוסטי" בתור אחד הכתבים הפעילים ביותר. בכתבותיו היה מספר לקהל הרחב של קוראים על אירועים מוזיקליים רבים שהתקיימו או עתידים להתקיים בעיר.
קנטור היה חבר באיחוד המלחינים של רוסיה ובאיחוד המלחינים של רפובליקת טטרסטן.
חדקרן הוצאה לאור
חדקרן הוצאה לאור היא הוצאה לאור, שהוקמה בשנת 2011 על ידי אסף פרסיה וטליה חלמיש. ההוצאה מפרסמת ספרים מתחום המודעות העצמית, החינוך והאמנות. בין היתר פרסמה כותרים מאת אליזבת הייך, אומרם מיכאל איבנהוב, פטריציו פאולטי, לאמה אולה נידהל, גלן דומן, יצחק נבון, תרסה מאווילה וג'לאל א-דין רומי. עד ליוני 2020 ראו אור במסגרת ההוצאה 28 כותרים חדשים.
היסטוריה.
השם "חדקרן" נבחר בשל הסמלית של החיה המיתית שבכוחה לטהר מקורות מים מזוהמים. קרנו של החד-קרן מאחדת את הניגודים, החייתי והרוחני, ומבטאת את היסוד האחדותי הקיים מעבר לכל הדברים.
בתחילת דרכה רכשה חדקרן את ארבעת הכותרים של הוצאה לאור שהקים מנחם מצא, וביניהם הספר "התקדשות" של אליזבת הייך.
בשנת 2011 ראה אור הספר "סוד הסודות" מאת עבד אל-קאדר אל-ג'ילאני כחלק מסדרת "נתיבים מיסטיים". סדרת "נתיבים מיסטיים" כוללת תרגום והוצאה לאור של שמונה כתבים מיסטיים מארבע הדתות הגדולות (יהדות, נצרות, אסלאם ובודהיזם). מטרת הסדרה היא לתת לקורא העברי נגישות לשורה של כתבים מיסטיים באופן בלתי אמצעי וללא פרשנות.
בשנת 2012 ראה אור הספר "שיר עירום" מאת ללה, בתרגומה של המשוררת הדס גלעד ובעריכתה של המשוררת טל ניצן. הספר הגיע במקור בשם "שירים עירומים" ותוך כדי מלאכת העריכה הוחלט על השם הנוכחי.
בשנת 2013 נחתם חוזה עם הוצאת פרוזבטה הצרפתית לפרסום כל ספריו של אומרם מיכאל איבנהוב בעברית. ספרו הראשון של איבנהוב שיצא בעברית במסגרת ההוצאה הוא "עוצמת המחשבה".
בשנת 2016 יצא לאור ספר המקור הראשון של ההוצאה: "ורטיגו - כוריאוגרפיה של אנשים וחלומות". את הספר כתב אוריה קדרי, והוא מסכם 25 שנות יצירה של להקת המחול ורטיגו.
בשנת 2018 יצא לאור ספר המקור השני במסגרת ההוצאה: יומן מדיטציה מאת יצחק נבון, הנשיא החמישי של ישראל. הספר כולל את היומן שכתב נבון בעת ביקורו בבורמה בשנת 1961, כאשר תרגל מדיטציית ויפאסנה במרכז המדיטציה הבודהיסטי של או-בה קין, מי שהיה גם מורו של ס.נ. גואנקה. היומן נשמר במגירה מיוחדת במשרדו של יצחק נבון ופורסם לאחר מותו בשיתוף עם משפחתו.
בשנת 2018 שינתה ההוצאה לאור את שמה ל"חדקרן בית השראה".
יחסי מקסיקו–סנט קיטס ונוויס
יחסי מקסיקו–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מקסיקו לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס. שתי המדינות חברות בארגון המדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
היסטוריה.
בין מקסיקו לבין סנט קיטס ונוויס מתקיימים יחסים דיפלומטיים. המדינות כוננו לראשונה את היחסים ביניהן ב-31 ביולי 1990. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן, היחסים בין שתי המדינות התקיימו בעיקר בפורומים רב צדדיים. בשנת 1999 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני.
בפברואר 2010, ביקר ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, דנזל דאגלס, בקנקון כדי להשתתף בוועידת ההקהילייה הקריבית.
בשנת 2013, כטובה אישית לראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, מימנה מקסיקו שתי תחנת משטרה במדינה בעלות כוללת של 1.3 מיליון דולר.
בשנת 2014, נסע ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, דנזל דאגלס, לביקור במרידה כדי להשתתף בפסגת הקהילייה הקריבית.
במאי 2015, מקסיקו פתחה קונסוליית כבוד בבאסטר.
ביוני 2017, ערך שר החוץ של סנט קיטס ונוויס, מארק ברנטלי, ביקור במקסיקו כדי להשתתף באספה הכללית של ארגון המדינות האמריקניות .
First Man (שיר)
First Man (בעברית: האיש הראשון) הוא שיר של הזמרת הקובנית-אמריקאית קמילה קביו מתוך אלבום האולפן השני שלה Romance, בו הוא מופיע כרצועה הארבעה עשרה והאחרונה. השיר נכתב על ידי קמילה קביו, ג'ורדן ריינולדס ואיימי וואדג, והופק על ידי ריינולדס ופיניאס או'קונל. השיר הגיע למקום ה-94 בבילבורד הוט 100 בארצות הברית, בעקבות ההופעה החיה של קביו בטקס פרסי גראמי לשנת 2020. השיר הוא בלדת פסנתר מסוגת פופ-רוק. מבחינה לירית מדובר במערכת היחסים שלה עם אביה בזמן שהיא במערכת יחסים רומנטית עם "בחור טוב".
וידאו קליפ רשמי לשיר יצא לאור ב-21 ביוני 2020 לרגל יום האב. הוא כולל קטעים מילדותה של קביו כשרבים מהם מכילים סרטונים שלה ושל אביה.
רקע ולחן.
הגרסה המקורית שדלפה באוקטובר 2018 כללה כלי מיתר. הקטע הראשון הודלף ב-6 באוקטובר 2018. מאוחר יותר, ב-14 באוקטובר, דלפו שני קטעים נוספים ליוטיוב, ב-8 בנובמבר הודלף הדמו של השיר ב-SoundCloud. השיר אושר כחלק מהשירים שיכללו באלבומה השני של קביו ב-29 בנובמבר 2019.