מקורה של מסורת עריכת ליל הסדר בבית הלבן הוא ליל הסדר שנערך באופן בלתי רשמי בערב פסח תשס"ח, 19 באפריל 2008, על ידי שלושה חברי צוות זוטרים של ברק אובמה שהיה אז מועמד לנשיאות. באותו יום שהו אובמה וצוות מסע הבחירות שלו בהאריסברג, פנסילבניה לקראת הבחירות המקדימות בפנסילבניה וחברי הצוות היהודים הבינו שהם לא יוכלו לשוב לבתיהם כדי לקיים את ליל הסדר בחיק משפחותיהם. שלושת חברי הצוות, אריק לסר, הרבי זיסקינד וארון צ'אודהרי, השיגו "ערכת סדר" שכללה יין, מצות, עוגיות מקרון והגדות מארגון הלל באוניברסיטת פנסילבניה ומאוחר בלילה הם היו בעיצומו של ליל הסדר שאותו הם ערכו בחדר הפגישות במלון שרתון בהאריסברג, כאשר אובמה נכנס לחדר. "האם זה ליל הסדר"? שאל אובמה, ויחד עם קבוצה של חברי צוותו הלא יהודיים הוא הצטרף לקריאת ההגדה. לברק אובמה הייתה היכרות מוקדמת עם מסורת הפסח והוא נכח בלילות סדר במשך תשע השנים שקדמו לליל סדר זה. בסופו של ליל הסדר, כאשר הנאספים בירכו את הברכה המסורתית, "לשנה הבאה בירושלים", הוסיף אובמה ברכה משלו: "לשנה הבאה בבית הלבן".
בשנה שלאחר מכן, כאשר אובמה כיהן כבר כנשיא, ואותם חברי צוות נמנו על סגל הבית הלבן, עודד אותם הנשיא לקיים גם באותה שנה את ארוחת החג. ליל הסדר תשס"ט היה הראשון שנוהל בבית הלבן בראשותו של נשיא מכהן. (ב-1993 ניהלו חברי הסגל היהודים ליל סדר בבית הלבן, אך הנשיא ביל קלינטון לא נכח בו). מרכזיית הבית הלבן הוצפה בשיחות של אנשים שביקשו לקבל הזמנה לסדר. כעשרים איש הסבו לשולחן הסדר בחדר האוכל המשפחתי הישן, קראו את ההגדה ואכלו מאכלי סדר מסורתיים. בנותיו של הנשיא, מליה וסשה אובמה, בהיותן הצעירות ביותר מבין המסבים, עסקו בחיפוש האפיקומן ושאלו את ארבעת הקושיות. מסורת עריכת ליל הסדר בבית הלבן המשיכה מאז עד 2017.
בעת ביקורו בישראל ב-2013, הצהיר הנשיא אובמה שהוא הכניס את מסורת ליל הסדר לבית הלבן כדי לערוך היכרות לבנותיו עם סיפור יציאת מצרים, שעקרונותיו תואמים להשקפותיו האישיות. הנשיא אמר:
בין המסורות שהתפתחו בליל הסדר בבית הלבן ניתן למנות את החיקוי של פרעה שמבצע הנשיא, הנאום של צ'אודהרי אודות הכורך והצפנת האפיקומן תחת עיניהם הפקוחות של אנשי השירות החשאי. הסדר עצמו התקיים באופן "יעיל וקצר, בניגוד לסדר יומו הצפוף של הנשיא". ב-2016, בשנתו האחרונה של הנשיא אובמה בבית הלבן, התקיים ליל הסדר בבית הלבן ב-26 באפריל (ג' חול המועד) ולא בערב פסח עצמו, עקב ביקורו המתוכנן מראש של הנשיא בערב הסעודית שבעטיו לא ניתן היה לקיים את ליל הסדר בנוכחותו בערב פסח או בערב יום טוב שני של גלויות.
בערב פסח תשע"ז, 10 באפריל 2017 נערך בבניין משרדים הסמוך לבית הלבן סדר פסח בהשתתפותם של עובדים יהודים מסגל הבית הלבן. שלא כמו בתקופת כהונתו של הנשיא אובמה, התקיים האירוע ללא השתתפותו של הנשיא דונלד טראמפ ואף ללא השתתפותם של חתנו היהודי, ג'ארד קושנר ושל ביתו שהתגיירה, איוונקה טראמפ, שבחרו לקיים את סדר הפסח בחיק משפחתם. גם בערב פסח תשע"ח, 30 במרץ 2018, לא נערך בבית הלבן סדר הפסח ובערב החג שהו הנשיא ומשפחתו בחופשה בפלורידה.
נושאי הסדר.
משתתפי ליל הסדר בבית הלבן, רבים מהם אפרו-אמריקאים, היו מודעים להקבלה בין סיפור יציאת מצרים לבין סיפורה של התנועה לזכויות האזרח בארצות הברית. המוטיבים של צדק חברתי, מאבק וחירות, עולים לעיתים קרובות במהלך השיחה על שולחן החג. כאשר הגיעו המסבים לסדר לאמירת "שפוך חמתך", הם נהגו לצטט בנוסף את הצהרת האמנציפציה.
גם בחירת הכלים לשולחן הסדר הייתה סמלית. ב-2009 בחרו המסבים להשתמש בכלי הכסף המצויים בבית הלבן מאז ימי ממשל טרומן, לזכר הנשיא הארי טרומן שהיה הנשיא שהכיר במדינת ישראל וב-2013 העניקה אשת ראש ממשלת ישראל, שרה נתניהו לנשיא קערת ליל הסדר ומאז נעשה בה שימוש מדי שנה. המסבים לסדר נהגו לקרוא בהגדת מקסוול האוס, שבה נעשה שימוש רחב בבתים יהודיים רבים בארצות הברית.
תפריט הסדר.
תפריט ליל הסדר בבית הלבן כלל מאכלים יהודיים מסורתיים הנהוגים בחג הפסח, כמו געפילטע פיש, חרוסת, מרק עוף עם קניידלעך, חזה בקר, קוגל תפוחי אדמה ועוגיות מקרון. סלטים ותוספות משלימות את התפריט. אריק לסר נהג לדאוג למצה שמורה מבית חב"ד בספרינגפילד, מסצ'וסטס. כמו כן הושם דגש על מתכונים משפחתיים. ב-2015 בושלו הקניידלעך על ידי סבתו של זיסקינד, סופלה גזר הוכן על ידי אמו של לסר וגנאש פטל הוכן על ידי אמו של צ'אודהרי. התפריט כלל מאכלים הן מהמטבח האשכנזי והן מהמטבח הספרדי. האוכל בליל הסדר לא היה כשר אך הוא הוכן ב"סגנון כשר" (Kosher style). החל משנת 2014 הוזמן שף אורח כדי לתאם את עריכת התפריט עם צוות השפים של הבית הלבן.
המסבים לסדר.
שלא כמו טקס חנוכה בבית הלבן, ליל הסדר בבית הלבן לא היה אירוע פוליטי. רשימת האורחים לא כללה רבנים, לוביסטים יהודים, חברי קונגרס, או נציגים של מדינת ישראל. רשימת האורחים כללה כעשרים איש והרכבה היה דומה פחות או יותר מדי שנה. הנוכחים בסדר כללו את משפחת אובמה, חברי סגל הבית הלבן ובני משפחותיהם וידידי המשפחה הנשיאותית, יהודים ולא יהודים.
ליליאן קייסינדורף קייווי
ליליאן קייסינדורף קייווי (באנגלית: Lillian Kasindorf Kavey; 19 ביולי 1889, ניו יורק – 10 במאי 1986, פורט צ'סטר) הייתה בנקאית ופעילה חברתית אמריקאית ממוצא יהודי, שקידמה נושאים של יהדות קונסרבטיבית בארצות הברית. היא הייתה דמות משמעותית למהגרים שברחו ממזרח אירופה ועזרה לרבים מהם להגיע לארצות הברית.
קרירה עסקית.
קייווי נישאה בשנת 1908 לאברהם ה. קוויץ, סוחר בגדים ומוכר נעליים. הם התגוררו בעיירה פורט צ'סטר במדינת ניו יורק. מספר שנים לאחר נישואיה, פתחה קייווי עסק הנותן שירותי משכון, ובנוסף מספק הלוואות למהגרים האירופאים שעבדו במפעלים באזור פורט צ'סטר. היא גילתה עם הזמן כי מהגרים רבים שומרים מזומנים מתחת למזרן, מתוך אי-אמון בבנקים וכדי להביא את הקרובים שלהם מאירופה. כתוצאה מכך החליטה להפוך את העסק שלה לחברת הלוואות ותיירות, שתקל על הציבור להביא את קרוביהם לארצות הברית. לקוחות השאירו אצלה כסף שצבר ריבית, וכשמספיק כסף נצבר, ארגנה קיווי את הכרטיסים וטיפלה בבירוקרטיה כדי לעלות את קרובי לקוחותיה לארצות הברית. העיסוק שלה בנושא יצר היכרות ומודעות אליה במסדרונות השלטון, דבר אשר עזר לה לפתח את העסק ולהצליח לתת שירות טוב ללקוחותיה.
קייווי הצליחה בעסק שהקימה גם בזכות היכולות השפתיות הגבוהות שלה. היא דיברה עם לקוחותיה שהיו מהגרים (חלקם חדשים וחלקם מספר שנים בארצות הברית), בשפות רוסית, פולנית, גרמנית וצ'כית. כדי לדבר עם לקוחותיה האיטלקיים, שהיו קבוצת הלקוחות הגדולה ביותר שלה, היא לקחה שיעורים פרטיים באיטלקית אצל כומר קתולי איטלקי.
בשנת 1913, היא הייתה האישה הראשונה שקיבלה רישיון לבנקאות בניו יורק. בעלה שראה את הצלחת העסק של אשתו, מכר את העסק שניהל בשנת 1916, והקים יחד איתה בנק פרטי שנשא את שמם של שניהם. בשנת 1940 הצטרפו אליהם שני בניהם. הבנק פעל עד שנת 1955 ולבסוף התמזג עם מוסד פיננסי גדול אחר באזור.
פעילות חברתית.
החל משנות ה-20 פעלה קייווי באתיופיה; ביחד עם הרב ישראל גולדשטיין עזרה למשפחות יהודיות לקנות ציוד חקלאי, ובהמשך עשתה שתדלנות כדי שיהודי אתיופיה יוכלו לעלות לישראל.
במהלך חופשותיה באזורי הים התיכון והים הבלטי, בשנת 1930, היא הצליחה לארגן 125 משפחות של אנשי עסקים יהודים ולסייע להם לעזוב את ארצם ולעבור לארצות הברית. משפחות אלו היו ממצרים, מרוקו, איטליה, פולין וסקנדינביה.
קייווי הקימה ומימנה את שני מרכזים לצעירים בפורט צ'סטר, ופעלה רבות למען נוער וצעירים באזור.
מצדה (אונייה)
אירה לוסקו
אירה לוסקו (במלטזית: Ira Losco; נולדה ב-31 ביולי 1981) היא זמרת מלטזית. ייצגה את מלטה באירוויזיון 2002 עם השיר "7th Wonder" שהגיע למקום השני בגמר. לוסקו ייצגה בשנית את מלטה באירוויזיון 2016 שנערך בשוודיה עם השיר "Walk on Water" שהגיע למקום ה-12 בגמר.
קריירה.
לוסקו זכתה ביותר מ-20 פרסי מוזיקה אישיים. היא הופיעה בארצות שונות. היא הופיעה מול קהלים הנעים בין 1,000 ל -80,000, ושיחקה לצד שחקנים מפורסמים כמו אלטון ג'ון, קייטי מלואה, Maroon 5, Akon, מל C, רונאן קיטינג, בוב גלדוף, טוקיו הוטל, גיגי D`Alessio.
היא החלה את הקריירה שלה עם להקה בשם "Tiara", אבל הם נפרדו וחודשים ספורים. לאחר מכן היא ייצגה את ארצה באירוויזיון בשנת 2002 שהתקיים בטאלין, בירת אסטוניה. ובו זכתה במקום השני עם השיר 7th Wonder.
בשנת 2003, היא נבחרה לבצע שיר בשם "Reaching Highe" שהיה השיר הרשמי של "Xth Games of the Small States of Europe Malta" באותה השנה.
היא זכתה בתחרות קדם של מלטה עבור תחרות האירוויזיון בשנת 2016, עם השיר "Chameleon". בהמשך החליטה השדרנית המלטזית TZM להחליף את השיר ל-Walk on Water.
אירה תומכת בזכויות להט"ב במלטה, וגם תומכת בבית להומלסים. היא גם פעילה חברתית בנושא העצמה עצמית, מבקרת בבתי הספר ומרצה בפני תלמידים.
אירוויזיון.
אירה ייצגה את מלטה באירוויזיון 2002 עם השיר "7th Wonder". היא הגיעה למקום השני, בתוצאה הגבוהה ביותר של מלטה אי פעם בתחרות עד שנת 2005.