פעל במסגרת הסניף הישראלי של התנועה הבינלאומית לסרבני מלחמה מטעמי מצפון ותמך בצעירים שסירבו לשרת מטעמי מצפון. בין הצעירים שהסתייעו על ידו: אורי דייוויס ומשה יהודאי. ב-1981 עקב סכסוכים ופילוגים התרוקן הסניף הישראלי מאנשיו, חלק מהפעילים הקימו את תנועת פרופיל חדש ותומא נשאר כמעט הפעיל היחיד.
מלחמתו לשוויון.
היה שותף לפעילויות כנגד הממשל הצבאי וכנגד הפקעת אדמות והיה בין חותמי עצומה שאורגנה על ידי המפלגה הקומוניסטית כנגד הכיבוש אחרי מלחמת ששת הימים.
היה מזכיר הסניף הישראלי של ארגון "אזרחי העולם וחילק דרכוני "אזרח העולם" (לדרכונים לא היה כל תוקף, אך הם שימשו למעשה מירמה כאשר נוכלים מכרו דרכונים אלו לעולים ממדינות ברית המועצות בהבטחות שווא כי הדרכונים יאפשרו הגירה למדינות הדורשות אשרות כניסה).
הצטרף למר"י, והוצב במקום ה-57 הסמלי ברשימתה לבחירות לכנסת השמינית. בהמשך הצטרף לתנועת "גוש שלום" של אורי אבנרי והיה פעיל בהפגנות מטעמה. הצטרף ל"אגודה לסיוע ולהגנה על זכויות הבדווים בישראל" והיה פעיל ברשימה המתקדמת לשלום ועוד.
היה ממיסדי האגודה ההומניסטית החילונית בישראל שהתנגדה לסמננים הדתיים בחיי המדינה מבלי להתנגד לדת עצמה ולמקימי מצוותיה. התנגד לרישום הלאום בתעודת הזהות שלו ופנה למשרד הפנים בבקשה לבטל את הרישום. משלא נענה, פנה לבג"ץ והיה האזרח הישראלי היהודי הראשון שבסעיף הלאום שלו ושל בנותיו הופיעו שני קווים במקום יהודי.
חייו כבוגר.
ב-1959 נפטרה אימו והוא ניתק באופן מעשי את קשריו עם אחיו שהיה שוטר באותה עת ונחשב בעיניו כחלק מהממסד. באותה עת ניהל מערכת יחסים זוגית עם בלה ונאבק לקבל הכרת הממסד בנישואי החוזה שערך עבורם עו"ד שטיין כנישואים אזרחיים, מאבק שנחל הצלחה רק ב-1966.
שימש כמזכיר הכפר באלוני יצחק ועבר לגור בו. מכיוון שלא רצה לגור על "אדמה כבושה", הוא הגביה את הקרוואן בו התגורר מעל הקרקע באמצעות כלונסאות. באלוני יצחק נולדו שתי בנותיו. באמצע שנות ה-70 התפטר ממשרת מזכיר הכפר ועקר עם משפחתו, בהתחלה לגבעת עדה ואחר כך לדירה בדמי מפתח בבית האונייה ברחוב לבנדה תל אביב.
כאשר הייתה בתו השנייה, כבת שלושה חודשים, הפסיקה לינוק ונזקקה למזון תחליפי. כצמחוני, התנגד לתת לה תחליפי חלב אם המבוססים על חלב פרה. עובדה זו הביאה לקרע במערכת היחסים עם אשתו והם נפרדו.
התנגד למה שהוא כינה "תרבות צריכה" ונמנע ככל האפשר מרכישת מוצרים. חלק ממזונו הוא ליקט בשוק הכרמל מתוך הסחורה שהירקנים השליכו, ביגוד השיג בין היתר כתרומות יד שנייה או ביגוד שאנשים השאירו ליד פחי האשפה. חלק מהמוצרים והמזון להם נזקק השיג בעיסקאות ברטר בהן (בעיקר מעריצים צעירים) סיפקו לו מזון בתמורה להרצאות ורק חלק מצרכיו מימן בתמורה מעבודה. מריהוט נמנע ככל האפשר וריהוט שנזקק לו השיג מיד שנייה או מתרומות. ניסה לתקן כל דבר בכוחות עצמו על מנת להימנע מהצורך לפנות לבעלי מלאכה. חסך בחשמל, בין היתר בכך שלא הפעיל את דוד החימום ודרש ממשפחתו להתרחץ במים קרים. חסך במחירי תחבורה בכך שנסע על אופניו ממקום למקום.
עזיבתו את ישראל.
זמן מה לאחר פרידתו מבלה ובנותיו, במהלך פעילותו בקו לעובד פגש את מלכה גאייר, מתנדבת אף היא, שהגיעה כעולה חדשה מארצות הברית. הם יצרו מערכת זוגית.
במקביל, עיריית תל אביב דרשה ממנו תשלומי ארנונה גבוהים על דירתו, בטענה שהדירה היא למעשה משרד ואינה משמשת למגורים, לכן כאשר בשנת 1995 מלכה נאלצה לחזור לסעוד את אימה החולה, מכר תומא את דירתו ונסע גם הוא לארצות הברית. יחסיו עם מלכה עלו על שרטון בהשפעת אמה והוא החליט לעזוב לאירופה.
תומא ניצל את החוק ההונגרי שאיפשר לאזרחי הונגריה לשעבר, שעזבו אותה בגלל רדיפה, לקבל חזרה את אזרחותם ההונגרית וקיבל דרכון הונגרי.
בדרך להונגריה חיפש תומא קומונה באירופה אליה יוכל להצטרף, ובינתיים התארח אצל ידידים במדינות שונות כמו הולנד ואנגליה. כאשר גילה כי אין באירופה המערבית קומונות כפי שהוא חלם עליהן נסע להונגריה ובהתחלה התגורר בעיר הולדתו - בודפשט. בבודפשט ניסה להצטרף לתנועת השלום המקומית ואף היה פעיל במחאות כנגד הפלישה לעיראק, כנגד הצטרפות הונגריה לכוחות נאט"ו וכנגד הגלובליזציה, אולם הוא לא מצא שפה משותפת עם הצעירים שהיו רוב הפעילים בתנועה וסבל מכך שהלך הרוחות היה גם אנטי-ישראלי והשליך על יחסם אליו כישראלי.
בכסף שנשאר לו ממכירת דירתו קנה בשנת 2003 חווה צנועה ליד קוניה-סק (Kónya-Szék), סמוך לעיר צ'ונגראד בדרום הונגריה וקיווה להקים שם קומונה פציפיסטית צמחונית.
פטירתו.
ב-13 ביולי 2004 נמצאה גופתו בשדות שליד חוותו עם סימני פגיעה מטרקטור או רכב חקלאי אחר. הוא נקבר בקבורה חילונית בבית קברות בהונגריה ב-29 ביולי.
הניח ידועה בציבור, בלה אייזיק (שי"ק) ושתי בנות. בקשתם של אייזיק ושי"ק לשינוי שם משפחתה של אייזיק לאייזיק (שי"ק) הגיעה לבית המשפט העליון פעמיים.
דיאטומיאות
North and South
Corchorus
צפון ודרום
סרג'יו דן
סרג'יו דן (ברומנית: Sergiu Dan; 29 בדצמבר 1903 - 13 במרץ 1976) היה סופר, עורך ומתרגם יהודי רומני.
ביוגרפיה.
סרג'יו דן נולד בפיאטרה ניאמץ, רומניה בשם איסידור סרג'יו רוטמן, למד כלכלה וסיים את בית הספר העליון למסחר. הוא התחיל את הקריירה הספרותית עם פואמות שפורסמו בעיתון Flacăra (הלהבה), בשנת 1926.
היה עורך פוליטי בכתב העת Dreapta (הימין) והשתתף בעיתון Timpul (העת). תרגם מצרפתית לרומנית יצירות של גוסטב פלובר, "מאדאם בובארי" ו"סאלאמבו". תרגם גם יצירות של לואי אראגון, אנטול פראנס, וולטייר ועוד.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא נשלח לטרנסניסטריה. בשנת 1945 סרג'יו דן פרסם רומן על שהותו במחנה עבודה וחיי היהודים בתקופה זו.
בתקופה הקומוניסטית ישב בבית הכלא החל משנת 1947 ועד לשנת 1955.
בשנת 2001, כאשר אולצו השירותים החשאיים הרומנים (בעקבות פרשת גאורגה אורסו) להשיב כתבי יד שהוחרמו, בין 103 בעלי כתבי היד שלא באו לתבוע את כתב ידם מהרשויות, היה גם סרג'יו דן.
איסופוס
תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית (המאה ה-11)
תאודורה (ביוונית: Θεοδώρα, "מתת האל"; 984 - לאחר 31 באוגוסט 1056) הייתה קיסרית האימפריה הביזנטית מה-11 בינואר 1055 ועד מותה. היא הייתה בתו של הקיסר קונסטנטינוס השמיני ורעייתו הלנה . בנוסף, שלטה לצד אחותה זואי במשך כחודשיים ב-1042 ומאז ועד 11 בינואר 1055 גם לצד בעלה, קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס. תאודורה הייתה הקיסרית האחרונה בשושלת המקדונית, מכיוון שלא הותירה אחריה יורשים.
תאודורה הייתה מיועדת במקור לנישואין עם קיסר האימפריה הרומית הקדושה אוטו השלישי. בגלל שכנראה לא ניחנה ביופי רב, נדחתה ועל פניה הועדפה אחותה הבכורה זואי. גם נישואיה של האחרונה לא צלחו, שכן אוטו השלישי מת לפני החתונה המיועדת. תאודורה התכוונה לפרוש לחיים בגינצאום, כאשר מותו של דודה בסיליוס השני ומותו הקרב של אביה (בלי שהותיר אחריו בנים), הותיר לה את השלטון. אביה, עם זאת, דרש כי תינשא לרומנוס, המועמד המתאים מבחינתו לשבת על כס המלוכה לצד ביתו. תאודורה סירבה: ראשית, רומאנוס היה נשוי (אשתו הייתה אמורה לפרוש למנזר כתוצאה מן הנישואין) ושנית, הוא היה קרוב משפחה רחוק (בן דוד מדרגה שלישית) שלה. אחותה, זואי, הסכימה לנישואין והפכה לקיסרית לצד בעלה. ב-1032 שלחה זואי את תאודורה למנזר, אך בשנת 1042 נקראה לכס המלוכה, כקיסרית-משותפת עם זואי, לאור דרישת הסנאט. חודשיים לאחר מכן, עם נישואיה של זואי לקונסטנטינוס התשיעי המשיכה תאודורה לכהן רשמית לצידם כקיסרית. עם מותה של זואי ב-1050, שבה תאודורה למנזר.
לאחר מותו של קונסטנטינוס התשיעי המשיכה תאודורה למלוך במשך כשנה, כאשר מיכאל השישי סטרטיוטיכוס נבחר על ידי תאודורה לרשת אותה. אך הוא הודח על ידי איסאאקיוס הראשון קומננוס, מייסד השושלת הקומננית.
חבורה שלמה
בתורת החבורות, חבורה שלמה היא חבורה שהמרכז שלה טריוויאלי, וכל אוטומורפיזם שלה הוא פנימי, כלומר, מן הצורה formula_1 עבור איבר קבוע formula_2 בחבורה. אם formula_3 היא חבורה כזו, אז יש איזומורפיזם טבעי מ-formula_3 לחבורת האוטומורפיזמים שלה, formula_5, המוגדר לפי formula_6.
לדוגמה, החבורות הסימטריות formula_7 הן שלמות לכל formula_8. אם formula_9 חבורה פשוטה לא אבלית סופית, אז formula_10 שלמה, כלומר formula_11. לפי משפט של Dyer-Formanek (1974), חבורת האוטומורפיזמים של חבורה חופשית לא אבלית מדרגה סופית היא שלמה.
התכונה החשובה ביותר של חבורות שלמות כרוכה בהתנהגות שלהן כתת-חבורות נורמליות בחבורות אחרות. אם formula_12 תת חבורה נורמלית של formula_3, ו-formula_12 שלמה, אז formula_12 היא מרכיב ישר של formula_3, כלומר, קיים פירוק של formula_3 כמכפלה ישרה formula_18. גם ההפך נכון: אם חבורה formula_12 אינה יכולה להופיע כתת-חבורה נורמלית של חבורה formula_3 בלי להיות מרכיב ישר שלה, אז היא שלמה.
ורדה אלשייך
וסקו נונייס דה בלבואה
וסקו נונייס דה בלבואה (1475 – 15 בינואר 1519) היה מגלה ארצות, קונקיסטאדור ומושל ספרדי ב"עולם החדש". הוא נסע לאמריקה ב-1500 ולאחר מספר מסעות התיישב בהיספניולה. בשנת 1510 ייסד דה בלבואה את המושבה הקבועה הראשונה באמריקה היבשתית, סנטה מאריה לה אנטיגואה דל דאריין, בפנמה של ימינו (קודם לכן, התיישבות של אלונסו דה אוחדה באזור ננטשה לאחר שנה). ב-1513 חצה את פנמה עם משלחת מחקר, היכן שהיום תעלת פנמה, לכיוון האוקיינוס השקט והפך בכך לאירופאי הראשון שהגיע לאוקיינוס השקט ממזרח.
כל המקיים נפש אחת