מגזרי חקלאות וגידול משק חי הם שני מקורות הכלכלה הידועים של אנשי ג'וזג'אן, בהם 80% מאוכלוסייתה קשורה למגזרים אלו. עקב חוסר במקורות מים לפיתוח אדמה פורייה למען החקלאות, ישנם כמה נפות (יחידה שלטונית) המקבלות מי השקיה מהמחוזות השכנים בלך וסר-י פול. החוות בנפות הדרומיות תלויות בגשם ובשלג היורדים מגבעות רכס הינדו-כוש לצורך גידול יבולים. הגידולים המעובדים באופן נרחב במחוז כוללים חיטה, שעורה, תירס, קטניות ואחרים. בנוסף, המחוז מייצר 24 סוגי ענבים ואיכות גבוהה מאוד של משמש, אפרסק, אגסים, שקדים, אגוזים, שזיף, תפוח, דובדבן ופירות טריים אחרים. הפרובינציה תניב יותר יבולים חקלאיים אם הרשויות ישגיחו לפתח את תחום החקלאות החולה. ג'וזג'אן מייצאת מספר מוצרים כגון שטיחים, עדרי בעלי חיים וסוגי בד שונים.
ביטחון.
בשנת 2017 דווח כי כוחות הטליבאן הצליחו לקחת יותר ויותר שטחים בג'וזג'אן והקימו מוסדות מנהליים וצבאיים. רוב הנפות במחוז נמצאות במאבק ממושך בין הממשלה האפגנית לטליבאן; שלוש נפות מסווגות תחת שליטה ממשלתית ושתי נפות מסווגות תחת שליטת הטליבאן. דווח על 111 תקריות הקשורות למורדים בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.9 תקריות בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות פעולות צבאיות מעל פני הקרקע בשטחים מיושבים, שבוצעו על ידי כוחות הממשלה במחוז. יתר על כן, סדרה של תקיפות אוויריות של כוחות צבא בינלאומיים גרמה לאבדות אזרחיות.
תועדו 183 נפגעים אזרחיים (61 הרוגים ו-122 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 32 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 55% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו התנגשויות צבאיות במרכזי אוכלוסין ואחריהם התקפות אוויריות והטלת מטעני חבלה. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019 נעקרו 590 בני אדם במחוז ג'וזג'אן, הם הועברו או למקומות אחרים במחוז או למחוז בלך. באותה תקופה נעקרו 849 אנשים למחוז ג'וגז'אן, כולם לבירת המחוז. מסיבות ביטחוניות הבחירות לפרלמנט 2018 לא התקיימו בשלוש מהנפות.
חלוקה מנהלית.
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז ג'וזג'אן ואוכלוסייתן.
Xbox Series S
קילשווט
קילשווט (בהונגרית: Külsővat) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
יהודי קילשווט.
בקילשווט חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
ג'ובאני גונסאלס
ג'ובאני אלסנדרו אפוד גונסאלס (בספרדית: Giovanni Alessandro González Apud; נולד ב-20 בספטמבר 1994, מונטווידאו, אורוגוואי) הוא כדורגלן מאורוגוואי, המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת מיורקה ובנבחרת אורוגוואי.
קריירת מועדונים.
אורוגוואי.
ג'ובאני הוא בנו של שחקן נבחרת אורוגוואי לשעבר חואן אנטוניו גונסאלס, ששיחק בספרד בשנים 1997—2001. לכן, ג'ובאני החל לשחק כדורגל בבית הספר של מועדון אוביידו. בשנת 2003 חזר לאורוגוואי ובשנת 2004 שיחק בריבר פלייט המקומית, באקדמיה לנוער של המועדון.
ברמה המקצוענית, ג'ובאני גונסאלס ערך את הופעת הבכורה שלו ב-13 בספטמבר 2014 במשחק אליפות אורוגוואי מול רנטיסטאס. הוא שיחק 90 דקות בהפסד קבוצתו בתוצאה 0:2. גונסאלס החל לשחק תפקיד חשוב במיוחד בקבוצה בשנת 2017, לאחר שהופיע 36 משחקים במהלך השנה וכבש שלושה שערים, בזכותם משך את תשומת לבם של הסקאוטים של מועדון פניארול ובתום העונה עבר גונסאלס לקבוצה.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה החדשה ערך ב-26 בינואר 2018 במשחק הסופר קאפ של אורוגוואי נגד נסיונל. הוא צורף להרכב הפותח והוחלף בדקה 54 בתוצאה 3:0 לטובת פניארול שזכתה לראשונה בתואר.
באליפות אורוגוואי 2018, הוא שיחק 19 משחקים וכבש שני שערים ותרם לניצחון הקבוצה בטורניר.
ב-22 בינואר 2022 חתם במיורקה.
קריירה בנבחרת.
במרץ 2019 אוסקר וושינגטון טבארס זימן את ג'ובאני גונסאלס לסגל נבחרת אורוגוואי. ב-22 במרץ 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בחצי גמר גביע סין הידידותי מול אוזבקיסטן (3:0). בדקה 61 גונסאלס החליף את דייגו לאקסאלט. ג'ובאני הפך לשחקן ה-106 שעלה לראשונה באורוגוואי מאז חזרתו של טבארס לנבחרת ב-2006.
ולטר בונדי
ולטר בונדי (בגרמנית: Walter Bondy; 28 בדצמבר 1880 - 17 בספטמבר 1940) היה צייר, בעל גלריה, אספן ומבקר אמנות, וחבר בזצסיון בברלין. נודע במיוחד בזכות ציור הנוף וחיי הטבע שלו.
חיים.
ולטר בונדי הגיע ממשפחה תעשייתית יהודית אוסטרית עם שורשים בפראג וגדל בווינה. אביו אוטו בונדי (1844–1928) התחתן עם יולי קסירר (1860–1914), בתו של היזם מרקוס קסירר, שהגיעה משם בשנת 1878 מברסלאו. ולטר היה הבן הבכור של המשפחה והיו לו ארבעה אחים.
לאחר לידתו של ולטר עברו בני הזוג מפראג לווינה בשנת 1880. בשנת 1882 ייסד אוטו בונדי את מפעל הכבלים שנקרא על שמו בפנצינג שליד וינה, שנמצא בווינה-מיידלינג משנת 1904, וזמן קצר לאחר מכן נודע בשם Kabelfabrik und Drahtindustrie AG Wien (KDAG). אחיינו הוגו קסירר הגיע אליו לאחר סיום לימודיו, לפני שהפך לשותף במפעל הכבלים קסירר ושות'. אוטו בונדי היה בעל אוסף אמנות שכלל בשנת 1902 למעלה מ-70 ציורים ופסלים מודרניים בעיקר.
בסביבות 1900 נסע ולטר בונדי לברלין ללמוד ציור באקדמיה לאמנויות. בשנת 1902 התגורר במינכן, ולאחר מכן שהה בין 1903 ל-1914 בפריז. הוא היה חבר בחוג האמנים הידוע סביב קפה דו דום. בונדי בילה את קיץ 1908 במולן על הסן. שם הוא קנה שני ציורים של וינסנט ואן גוך מבעל פאב: דיוקן של בתו של בעל הבית אדלין רבוק והציור האחרון כביכול מאת ואן גוך, בית העירייה של אוברס ב-14 ביולי. הוא מכר את שני הציורים זמן קצר לאחר מכן.
בשנים 1911 ו-1913 הציג אצל בן דודו, סוחר האמנות פאול קסירר, בברלין. בתו רחל אנדרה נולדה בפריז בשנת 1912. בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ולטר בונדי התחתן עם אם בתו, והמשפחה עברה לברלין.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, עבד בונדי גם במשרה חלקית בסחר באמנות עם בן דודו אריך קסירר, שהיה בעל חנות עתיקות קטנה ליד ליצופלאץ בברלין בסביבות 1923. הוא הפך למומחה בהדפסי עץ ופורצלן סיני. הוא כתב גם כמה ביקורות אמנות במגזין "Kunst und Künstler", שפרסם דודנו ברונו קסירר. ולטר בונדי התגורר לסירוגין בדירתו המפוארת בברלין ובפריז.
באמצע שנת 1927 הקים ולטר בונדי את המגזין השבועי "Die Kunstauktion" בברלין, מגזין שקדם ל "Weltkunst", והיה העורך שלו עד יולי 1929.
בסתיו 1931, בגלל האנטישמיות הגוברת בגרמניה, הוא העביר את מגוריו לסנרי-סור-מר בדרום צרפת, משנת 1933/34 התגורר שם לצמיתות. בקיץ 1932 פגש בונדי את קמיל ברטרון, שהייתה צעירה ממנו ב-30 שנה. יחד הם פתחו סטודיו לצילום. השניים צילמו רבים מהמהגרים הגרמנים והאוסטרים הידועים שהיו בסנרי והסביבה בין השנים 1933–1939. חלק מהתמונות הללו נמצאות בספרייה המקומית.
בסוף 1934, נסעו קמיל וולטר יחד לווינה וב־1935 לפראג, שם צייר ולטר דיוקן של אשתו המנוחה של בן דודו הרברט בונדי פון בונדרופ. בשנת 1937 התחתנו קמיל וולטר.
לאחר שהכוחות הגרמניים פלשו לצרפת בשנת 1940, ולטר בונדי, שהיה סוכרתי מאז ילדותו, כבר לא השתמש בזריקות האינסולין שלו באופן קבוע. הוא חלה ומת ב-17 בנובמבר 1940.
כ-300 תמונותיו של ולטר בונדי, שעברו מברלין לווינה בשנת 1934, אוחסנו לראשונה במפעל הכבלים. לאחר ה"אנשלוס" הם הועברו לאחותו אדית ואלר. ציורים אלה אבדו מאז 1938.
אמריקו גאז'גו
אמריקו גאז'גו (בספרדית: Américo Gallego ; 25 באפריל 1955 במורטרוס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ומאמן עבר ארגנטינאי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. זכה עם נבחרת ארגנטינה במונדיאל 1978.
ביוגרפיה.
גאז'גו, או כפי שכונה "אל טולו", נולד ב-25 באפריל 1955 במורטרוס שבארגנטינה והופיע לראשונה בליגה הארגנטינאית בשנת 1974 כשהוא משחק בעמדת הקשר בניואלס אולד בויס. בעונתו הראשונה לא חווה הרבה אך בעונה שלאחר מכן תפס את מקומו בהרכב הפותח. בשנת 1981 גאז'גו עבר לענקית המדינה ריבר פלייט בה היה הקפטן בזכייתה בגביע ליברטדורס הראשון שלה ב-1986, בגביע הבין-יבשתי באותה השנה ובשתי אליפויות. בתום עונת 1987/88 סיים פרש מכדורגל ובסך הכל ערך 440 הופעות בליגה בהם כבש 35 שערים בפרק זמן של 14 שנים.
במדי נבחרת ארגנטינה ערך 73 הופעות וכבש 3 שערים. תחת המאמן לואיס מנוטי השתתף במונדיאל 1978 וזכה עימה בתואר כשהוא מופיע בכל המשחקים אך לא מוצא את הרשת. ארבע שנים לאחר מכן במונדיאל 1982 גאז'גו שיחק עם אותו המאמן וישב על הספסל רק בהפסד 1-3 לברזיל. ארגנטינה הגיעה למשחק האחרון בסיבוב השני נגד איטליה שהיא כבר מודחת ובמשחק זה עשה את⁦ הופעתו האחרונה.
לאחר הפרישה הפנה את תשומת הלב לקריירת האימון. בשנת 1994 גאז'גו אימן את קבוצתו לשעבר ריבר פלייט ובעונתו הראשונה הוביל אותה לאליפות ללא הפסד. שנה לאחר מכן היה עוזר המאמן של דניאל פסארלה. הוא שב אליה אחרי הפסקה בת שש שנים וזכה באליפות נוספת בשנת 2000. שנתיים אחר כך אימן את אינדפנדיינטה איתה זכה באליפות ושבר בצורת של שמונה שנים. אליפות נוספת עשה עם ניואלס אולד בויס בשנת 2004 ובכך היה למאמן השני בלבד שזוכה באליפות ארגנטינה עם שלושה מועדונים שונים (הראשון היה חוסה יודיקה).