לאחר תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה ופרוץ המהפכה הגרמנית, נאלצו היינריך העשרים וארבעה, נסיך רויס-גרייץ והיינריך העשרים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר להתפטר, וב-4 באפריל 1919 הוקמה בתחומי הנסיכויות המדינה העממית של רויס. ב-1 במאי 1920 התאחדה המדינה יחד עם עוד כמה מדינות קטנות, ובכך הוקמה מדינת תורינגיה.
מלכת היופי 2000
סמוטריץ'
רוזנות ליפה
הלורדות של ליפה
יהודה גולן (שגריר)
יהודה גולן (5 במרץ 1909 – 1 באפריל 1998) היה איש משרד החוץ ודיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל בפינלנד וביוון.
ביוגרפיה.
גולן נולד בירושלים כיהודה גולדברג, אחיו של שופט בית המשפט המחוזי בירושלים, משה גולן. הוא הוסמך כעורך דין בשנת 1943. ובמקביל ללימודיו עבד באופן חלקי במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית.
באמצע 1946 נשלח לפתוח ולנהל את משרד הסוכנות בווינה.
לאחר הקמת מדינת ישראל התמנה גולן לאיש הקשר של משרד החוץ בירושלים. בשנת 1949 מונה למזכיר הצירות הישראלית בדרום אפריקה. בשנת 1953 הקים את הצירות הישראלית בקופנהגן. בשנת 1954 הוא החל לכהן כקונסול במונטריאול. בסוף שנות ה-50 היה הממונה על יחסי הציבור במשרד החוץ. בשנת 1960 נתמנה גולן לשגריר ישראל בפינלנד.
את כתב אמנתו הגיש בספטמבר 1960. בספטמבר 1964 נתמנה לראש הטקס במשרד החוץ במקומו של אברהם גלבוע שמונה לקונסול כללי בליסבון, בדרגת ציר. בתפקיד זה הוא כיהן עד שנת 1970, אז מונה לשגריר ישראל ביוון. בעת קבלת פנים שערך לכבוד יום העצמאות בשנת 1973, הגיע בטעות שגריר סין העממית ביוון, שהתכוון להגיע לאירוע של שגריר כווית. נוכחותו של השגריר הסיני עוררה עניין רב בתקשורת. בשנת 1974 פרש לגמלאות.
בשנת 1980, בעת ביקור בלוס אנג'לס היה נוכח בשוד מזוין, אך לא נפגע. בעקבות האירוע פורסם ברדיו ששגריר ישראל מוחזק כבן ערובה.
גולן היה נשוי לשרה בתו של הרב מרדכי סנדר קופשטיין. הם התגוררו בשכונת טלביה בירושלים.
מלחמת החזית
100 שנים של מלחמה באפריקה
אטיין בקרו
אטיין בקרו (בצרפתית: Étienne Bacrot; נולד ב-22 בינואר 1983 בליל, שבצרפת) הוא שחמטאי צרפתי בדרגת רב-אמן. הוא היה השחמטאי הצרפתי הראשון שהגיע לעשירייה הראשונה בעולם לפי מד כושר (2005).
נכון למאי 2019, מדורג במקום השלישי בצרפת וה-58 בעולם לפי מד כושר.
ביוגרפיה.
בקרו החל לשחק שחמט בגיל 4. בגיל 9 הוא התחיל להתאמן אצל יוסף דורפמן. בגיל 10 הוא ניצח בתחרויות לגילו, ובגיל 13 ניצח את וסילי סמיסלוב. במרץ 1997, בגיל 14 וחודשיים, הוענק לו תואר רב אמן.
בקרו היה חמש פעמיים אלוף צרפת (פעם ראשונה בגיל 16). בגיל 16 הוא ניצח בדו-קרב את יהודית פולגאר 3.5:1.5, ובגיל 17 סיים בתיקו 3:3 דו-קרב עם אנטולי קרפוב בשחמט מהיר.
בגביע העולם בשחמט 2005 הוא הגיע לחצי הגמר.
אטיין בקרו באולימפיאדת השחמט.
בין השנים 1998 ל-2014 השתתף אטיין בקרו ב-6 אולימפיאדות שחמט:
טטרה 87
טטרה 87 (בצ'כית: Tatra 87) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה בין השנים 1936–1950.
"טטרה 87" דורגה לתקופתה, כמכונית מהירה מאוד. מכוניות מתחרות נבנו עם נפח מנוע גדול פי 2 מאשר ה"טטרה 87", והיו צורכות כ־20 ליטר ל-100 ק"מ.
במלחמת העולם השנייה קצינים נאצים רבים אשר נהגו בדגם ה"טטרה 87", נהרגו בתאונות דרכים, בגלל המהירויות הגבוהות שהגיעו (הדגם הגיע למהירות 160 קמ"ש (חריג לתקופה).
סך הכול יוצרו 3,056 יחידות.
נדים סוואלה
נדים סוואלה (באנגלית: Nadim Sawalha; בערבית: نديم صوالحة‎; נולד ב-9 בספטמבר 1935) הוא שחקן בריטי יליד ירדן, אביהן של השחקניות ג'וליה ונדיה סוואלה.
ביוגרפיה.
סוואלה נולד במידבא שבירדן בשנת 1935. הוא נסע ללמוד משחק בבריטניה בשנות החמישים של המאה העשרים. בתו ג'וליה גילתה בפרק בסדרה התיעודית שהוא אינו בטוח מהו תאריך הלידה שלו, אבל התאריך המשוער הוא בין 7 ל-9 בספטמבר.
נדים סוואלה הופיע ביותר ממאה סרטים ותוכניות טלוויזיה במהלך קריירה שנמשכת מעל לארבעים שנה. עוד שיחק בתפקיד עומאר בדרי במשחק המחשב "CDX" של ה-BBC.
חיים אישיים.
סוואלה נשוי לרוברטה ליין ולהם שלוש בנות, ג'וליה, נדיה ודינה. אחיו הוא הקומיקאי נביל סוואלה.
נאדים סוואלה
סרגיי סקריפל
מוריץ בנדיקט
מוריץ בנדיקט (בגרמנית: Moritz Benedikt ; 27 במאי 1849 - 18 במרץ 1920) היה עיתונאי יהודי וינאי, העורך הראשי והבעלים של העיתון החשוב באימפריה האוסטרו-הונגרית, נויה פרייה פרסה מ-1880 ועד מותו.
תולדות חייו.
נולד בהולשוב שבמוראביה. ב-1872 החל לעבוד כעורך ב"נויה פרייה פרסה", שתאם את נטייתו הפוליטית הליברלית. הוא התבלט בדיווחיו על המשבר הפיננסי של 1873 והפך לדמות מוכרת. ב-1880 הפך לעורך הראשי של העיתון ולבעל המניות העיקרי בתאגיד Österreichische Journal-A.G ("עיתונות אוסטרית בע"מ"), בעליו של העיתון. עד 1908 ערך את העיתון יחד עם אדוארד באכר (Eduard Bacher) ולאחר מכן היה העורך הראשי לבדו. באותה תקופה היה אחד האנשים העשירים ביותר באוסטריה והותקף על ידי קרל קראוס שהאשימו בשחיתות ובכוחניות.
על אף היותו יהודי, והיותם של רבים מאוד מחברי המערכת יהודים, ביקש בנדיקט לשקף בעיתונו סדר יום ליברלי ונייטרלי מיחס אוהד ליהודים. כך, בעת משפט דרייפוס (אותו סיקר תיאודור הרצל עבור העיתון) פרסם בנדיקט במקביל לדיווחיו של הרצל גם סדרת ראיונות שערך הסופר והמחזאי הווינאי הרמן באהר עם אישים בינלאומיים כמחזאי הנריק איבסן והסוציאליסט אוגוסט בבל שהשמיעו דעות אנטישמיות. כך גם הסתייג בנדיקט מהציונות של הרצל ומנע פרסומים ציוניים בעיתונו.
עם מותו נקבר בחלק היהודי של בית הקברות המרכזי בווינה, שנהרס בעת מלחמת העולם השנייה.
טטרה 605
טטרה 605 (בצ'כית: Tatra 605) היא אב-טיפוס של מכונית מרוץ מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה בשנת 1957.
אל-כות
אל-כות (בערבית: الكوت‎) היא בירת מחוז ואסט במזרח עיראק. העיר שוכנת על גדות נהר החידקל כ-160 ק"מ מדרום לבירה בגדאד. נכון ל-1 ביולי 2018 אוכלוסיית העיר מונה 389,376 בני אדם.
במלחמת העולם הראשונה נערך עליה מצור.
קורנליה אפריקנה
קורנליה אפריקנה (190–100 לפנה"ס לערך) הייתה כותבת רומאית הזכורה בעיקר בשל שני בניה, טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס וגאיוס סמפרוניוס גרקכוס. קורנליה הייתה בתו של פובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס, גיבור המלחמה הפונית השנייה ומנצח המצביא הקרתגי חניבעל.
ביוגרפיה.
נעוריה ונישׂואיה.
קורנליה אפריקנה הייתה בתו הצעירה של סקיפיו אפריקנוס הפוליטיקאי גיבור המלחמה ואחד מהאנשים העשירים ורבי ההשפעה ביותר בזמנו. הוא היה אחד מהאצילים הרומאים הראשונים לגלות עניין בתרבות יוון, עניין שעבר לבתו שלמדה יוונית. אמה הייתה אמיליה פאולה, שהייתה ידועה בשל עושרה הרב ונטייתה להציגו. לאחר מות אביה קרובי משפחתה מצאו את טיבריוס גרקכוס ראוי לשאת אותה. גרקכוס כיהן כקנסור רומא, שימש בתפקיד קונסול פעמיים וחגג שני ניצחונות מלחמה. לפי חלק מהמקורות קורנליה הובטחה לו כבר כשהייתה בת חמש שנים, אבל עדויות מהימנות יותר מראות שהשניים לא נישאו עד שהייתה בת עשרה.
כשהתבגרה דיברה קורנליה יוונית שוטפת וגילתה עניין רב בחינוך יווני. היא דאגה לחנך את ילדיה לתרבות ולשפה היוונית, בחרה עבורם את המורים בעצמה והשגיחה מקרוב על החינוך היווני של ילדיה. במקביל היא נודעה ביכולותיה וברהיטותה בכתיבה לטינית. חינוכה הנרחב של קורנליה לא מנע ממנה למלא תפקידים נשיים מסורתיים כרעיה וכאם. היא נישאה לטיבריוס גרקכוס, שהיה מבוגר ממנה בשנים רבות, בסביבות שנת 175 לפנה"ס. טיבריוס גרקכוס מת בשנת 154 לפנה"ס. אין כמעט עדויות על חייה של קורנליה לפני מות בעלה, והיא נודעה בעיקר כאלמנה, מהוללת במקורות כאלמנה למופת, שבחרה להקדיש את חייה לגידול ילדיה במקום להנשא בשנית.
פלוטרכוס מספר שטיבריוס גרקכוס מצא שני נחשים במיטתו ואסר להרוג אותם, מפני שנבואה אמרה שאם יהרוג את הזכר זה יביא למותו שלו ואם יהרוג את הנקבה יבוא מותה של קורנליה. לפי הנבואה לא יכול היה גרקכוס האב להרוג את שני הנחשים ולא לשחרר את שניהם, והיה עליו לבחור. מפני שאהב את אשתו ומפני שחשב שהוא מבוגר ואילו היא צעירה, החליט גרקכוס האב להרוג את הנחש הזכר ולשחרר את הנקבה. זמן קצר לאחר מכן הוא מת, והשאיר את קורנליה עם תריסר ילדיהם.
חייה כאלמנה.
קורנליה לקחה אחריות על הילדים ועל האחוזה, היא צברה מוניטין כאם ואישה כה טובה שלפי פלוטרכוס, לא היה הפסד בבחירתו של טיבריוס גרקכוס האב למות במקומה. קורנליה סירבה למספר הצעות נישואין, ביניהן של תלמי מלך מצרים, ובחרה להישאר אלמנה. מרבית ילדיה נפטרו, אך שלושה שרדו: בת אחת, סמפרוניה, שנישאה לסקיפיו הצעיר, ושני בנים- טיבריוס וגאיוס. את שני בניה גידלה קורנליה באופן יוצא מן הכלל ובדאגה עמוקה, ונאמר שכאשר התבקשה להראות את תכשיטיה הראתה את ילדיה.
מעורבות בפעילות הפוליטית של בניה.
המסורת ההיסטוריוגרפית חלוקה בשאלת ההשפעה והמעורבות של קורנליה בפעילות הפוליטית של בניה. לטענת פלוטרכוס, חלק מהסופרים שגוללו את קורות האחים הגרקכים תלו בקורנליה את האחריות לדחפים המהפכניים של הבנים, בכך שדרבנה אותם לפעולה פוליטית, שתזכה אותם בתהילה, ואותה בתהילה כאמם: ״היא נזפה לעיתים קרובות בבניה, כיון שהרומאים עדיין קראו לה החותנת של סקיפיו, ולא אם הגרקכים״. עם זאת, לא ברור מדבריו של פלוטרכוס (שאינו מציין את מקורותיו בשמם במקרה זה) אם כללה קורנליה בפעולות הדרבון שלה גם סדר יום פוליטי כלשהו.