הספר, כפי הנראה, נכתב בשעת מלחמת העולם הראשונה. הדבר היווה אצל הראי"ה מניע להיכנס בכתיבתו לתחום הנסתר, כדרך להשגת טהרה רוחנית בזמן בו הרשע מרובה בעולם. כך כותב הראי"ה בהערות שבסוף הספר:
תוכן הספר.
הספר נחשב לאחד המורכבים ביותר ללימוד מכל כתבי הראי"ה, ולא ניתן להבינו ללא רקע מקדים רחב בתורת הקבלה.
הספר נועד לעקוב אחר התהליך שעוברים הרעיונות של האדם, מתחילת התנוצצותן בנשמה, ועד למבנים מחשבתיים שלמים ומוגדרים שנוצרים מתוכם.
בספר עוסק הרב קוק בשיטתיות ברעיונות מתחומי הפסיכולוגיה ותורת ההכרה, תוך שהוא דורש את מרכיבי הטנת"א השונים. ניסיון זה עשוי להזכיר במקצת דרשות שונות על האותיות, דוגמת מדרש "אותיות דרבי עקיבא".
כך לדוגמה, כאשר כותב הראי"ה על האות א, הוא דן במשמעויות שונות של שם האות, בגימטריה שלה, ובצורתה. בהמשך הספר מדבר הרב קוק באותו האופן על הניקוד ועל טעמי המקרא, ומביא רעיונות מיסטיים הקשורים אליהם. לאחר הרצאת הדברים בנושא זה חוזר הספר בתמצות על עקרי הדברים בכל הספר בפרק הנקרא "הברקה".
בחלק השורשים מבאר הראי"ה את התקשרות האותיות זו לזו: בהסתמך על מהות האות שהתבארה בחלק האותיות באות שתי האותיות ומתחברות יחד לצורה חדשה שמקבלת משמעות משותפת. שיטתו בנויה על שורש בן שתי אותיות.
פירושים לספר.
מלבד פירושו של הראי"ה עצמו לספרו, שהוזכר לעיל, חוברו לספר לפחות שני ביאורים מקיפים שלא יצאו עדיין לאור: אחד עוד בחיי הרב קוק בידי הרב שמריה מנשה הכהן אדלר מלונדון, והשני בידי הרב חיים יעקב לוין, בנו הבכור של הרב אריה לוין שהיה מגדולי תלמידי הרב קוק. פירושו של הרב אדלר מכיל 300 דפים, והרב קוק שהכיר את החיבור אמר שהפירוש הזה הוא רק על דרך הקבלה ולא מתייחס לצד המחשבתי-פילוסופי.
בשנת תשע"ה הוציא הרב עודד דוד את "ריש מילין המבואר".
כן יצא ראש מילין עם ביאור מילין חדתין – ביאור על חלקים נגלים מהספר ראש מילין, מאת הרב יוסף אלנקווה, בהוצאת ישיבת ההסדר ראשון לציון.
הערכה לספר.
הראי"ה עצמו כתב על הספר שיש ערך גם לקריאה בו ללא הבנה, ובלבד שהיא נעשית מתוך כוונה טהורה:
הרב יעקב משה חרל"פ התפעל מאוד מהספר וכתב עליו:
גם המקובל רבי מנחם מנכין היילפרין התפעל מאוד מהספר:
הרצי"ה נהג לתת את הספר לתלמידיו כסגולה ליולדת בדומה לנהוג בקהילות חסידיות עם הספר נועם אלימלך.
נכנס ראשון יוצא ראשון
נכנס ראשון יוצא ראשון (בקיצור נרי"ר; באנגלית FIFO) (בניגוד לנכנס אחרון יוצא ראשון; באנגלית LIFO) הוא מונח המשמש במדעי המחשב, תורת התורים, חשבונאות, מדעי החברה, אלקטרוניקה ועוד.
המונח מתאר את עקרונות התור (queue) ואת עקרונות כל הקודם זוכה: הראשון שנכנס הוא הראשון שמקבל התייחסות ועל הנכנס אחריו לחכות עד לסיום הטיפול בראשון. לפיכך, מי שנכנס לתור ראשון יגיע לראשו ראשון.
מדעי המחשב.
בתחום מדעי המחשב ותורת התורים, נרי"ר מתייחס לצורה שבה פריטי מידע מאוחסנים בבסיס נתונים ולצורת הטיפול בפריטי מידע אלו. פריט מידע אשר הוכנס ראשון למסד נתונים הוא הראשון שיצא ממנו. מבנה נתונים הפועל בצורה זו קרוי תור.
אלקטרוניקה.
בתחום האלקטרוניקה, שיטת נרי"ר משמשת במעגלים אלקטרוניים עבור חציצה ובקרת זרימה. בדמות חומרה, נרי"ר מורכב בראש ובראשונה ממצביעי קריאה וכתיבה, אחסון ובקרה. האחסון יכול להיות SRAM, מעגל חשמלי דו מצבי (דלגלג), נעילה, או צורת אחסון מתאים אחר.
מדעי החברה.
בתחום מדעי החברה, תור הוא שורה של אנשים (או עצמים אחרים) העומדים זה מאחורי זה בהמתינם לשירות כלשהו תוך שמירה על סדר שבו המגיע ראשון הוא הקודם לזה הבא אחריו וגם בתחום זה התור מיישם את שיטת נרי"ר.
ניהול מלאי.
בניהולו של מלאי בעל חיי מדף קצרים, ניפוק בשיטת "נכנס ראשון יוצא ראשון" מבטיח מזעור הנזק הנגרם כתוצאה מכך שפריטים במלאי הגיעו לסוף חיי המדף שלהם. דוגמה: בחנות מזון שבה טבוע על המוצרים תאריך תפוגה, ישתדל המוכר להציע תחילה את המוצרים שתאריך התפוגה שלהם קרוב.
חשבונאות.
בתחום החשבונאות, נרי"ר היא שיטה חשבונאית לספירת המלאי ולקביעת ערכו. על פי שיטה זו, הנפוצה מבין שיטות ניהול מלאי, החברה רושמת בספריה את היחידות הראשונות שנרכשו כיחידות הראשונות שנמכרו. על פי השיטה, המלאי הישן יוצא מהמחסן ונמכר לפני שהמלאי החדש נמכר. השיטה מתאימה במיוחד למלאי שמתכלה או מתיישן במהירות, כגון מוצרי מזון או מוצרי אופנה. בתקופת התייקרות מסתבר כי בשיטה זו תיוחס הרווח ליחידה גבוה יותר משאר שיטות ניהול מלאי.
שיטה זו מקובלת על רשות המסים בישראל לצורכי אומדן עלות המלאי.
יתרון שיטה זו בפשטות יישומה וחסרונה בהיותה מבוסס על אומדן מקורב ומעוגל.
במסורת היהודית.
ב כתוב ״[...] וְיָשָׁן, מִפְּנֵי חָדָשׁ תּוֹצִיאוּ״. הביטוי מופיע בתחילת פרשת בחוקותי כברכה. לפי פירוש רש״י, הביטוי מייצג שפע גדול של פירות ותבואה. עודפי התבואה הגדולים כופים הוצאה של מזון ישן מהמאגרים על מנת לפנות מקום ליבול החדש. בביטוי מגולמות שתי ברכות: הראשונה היא של שפע, והשנייה היא שתקופת האפסנה מיטיבה עם היבול, ומשביחה אותו. כך הישן עדיף מן החדש, בדומה ליין.
נרי&quot;ר
Asynchronous Transfer Mode
ATM (ראשי תיבות: Asynchronous Transfer Mode) הוא תקן תקשורת של CCITT (ארגון לטלגרפיה וטלפוניה בינלאומי). ATM הוא הבסיס לרשתות BISDN שהן הדור החדש של ISDN. אחד השימושים הנפוצים ל-ATM הוא לריבוב שירותי DSL, כלומר כתשתית לחיבור צרכני קצה רבים לרשת האינטרנט.
פרוטוקול ATM מוגדר בשכבת הקו של מודל ה-OSI. הוא מיועד להעביר מידע מסוגים שונים (למשל קול, וידאו ונתונים) על גבי תשתית פיזית יחידה, במקום לפלג אותו למספר רשתות שונות.
ב-ATM מחולק המידע לתאים קטנים בגודל קבוע, וזאת בניגוד למנות בגודל משתנה, כמו ב-Ethernet, למשל. בכל תא 48 בתי מידע (Payload), שמתווספים להם 5 בתי פתיח (Header). לכן תקורת הפרוטוקול היא 5/53 ובקירוב 9.5%. חמשת בתי הפתיח מכילים את מאפייני התעבורה של תא ותיקון שגיאות לבתי פתיח.
כל אחת מהתחנות השונות ברשת ATM נקראת מתג. לכל שירות ברשת מגדירים מסלול תעבורה מקצה לקצה. כלומר, אם מידע מסוים ממתג A צריך להגיע למתג D, והוא עובר בדרכו את מתגים B ו-C, תוכנת הניהול של הרשת צריכה לקבוע הגדרות מתאימות בכל המתגים שהמידע עובר דרכם, כדי שיוכל להגיע ליעדו. חלק מההגדרות לכל מתג הן איכות השירות, או העדיפות שמוקצה לכל תא שמגיע, בכל כניסה במתג.
מבנה תא ATM.
ב-ATM מוגדרים שני סוגי תאים, UNI (User-Network Interface) ו-NNI (Network-Network Interface). מבנה התאים שונה רק במקצת, במבנה הפנימי של ה-Overhead:
איכויות שירות.
מתגי ATM מטפלים בתאי המידע לפי איכות השירות המוגדרת למעגל מידע מסוים. השימוש בהגדרות איכות שונות מאפשר לרשת ATM לטפל במידע רב יותר מאשר רשת SDH שפועלת בקצב זהה, בגלל ההנחה שלא בכל זמן נתון יש להעביר מידע בכל המעגלים ברשת. כלומר, בהסתמך על הנחות סטטיסטיות מסוימות, ניתן להגדיל את כמות המידע המועברת בממוצע, במידה שניתן לסבול פגיעה בחלק מהמידע במקרים נדירים שבהם הרשת עמוסה מאוד.
נוח להשתמש באיכויות שירות שונות מכיוון שלסוגי מידע שונים יש דרישות שונות מאוד. כך לדוגמה, בהעברת קול אפשר לסבול רק השהיה קצרה, אחרת נפגמת איכות השיחה. לעומת זאת, נתונים כמו מסרונים או צפייה בדפי אינטרנט יכולים לסבול השהיות ללא קושי.
האיכויות השונות ברשת ATM הן לפי הרשימה הבאה:
קביעת האיכויות השונות מתבצעת ברכיב הנקרא convergence sublayer (ר"ת CS) שמקבל את המידע משכבות עליונות ולספק את רמת השירות המתאימה. לאחר מכן ה-PDU (חבילת המידע) מתחלקת לתאים (cell) של ATM, החלוקה מתבצעת ברכיב הנקרא segmentation and reasembly (ר"ת SAR) בשכבה היותר תחתונה שהיא שכבת ה ATM מוספים האוקטטים של ה header וכך מתקבלים 53 octets של ה cell של ה ATM. שני הרכיבים לעיל מרכיבים את השכבה שנקראת AAL כלומר ATM adaptation layer ובעיקרון ישנם 4 סוגים של AAL שתומכים בסוגים השונים של איכויות השירות שנזכרו למעלה:
חנקן נוזלי
Smalltalk
סמולטוק (Smalltalk) היא שפת תכנות מונחית-עצמים טהורה - השפה הראשונה שמימשה את רוב המאפיינים המקובלים של תכנות מונחה-עצמים. בנוסף, סמולטוק היא בעלת טיפוסיות דינמית ויכולת התבוננות פנימה (Reflective). פיתוח בשפה מבוצע לרוב בסביבת פיתוח משולבת בעלת ממשק משתמש גרפי, אליה תוכננה השפה מלכתחילה.
תוכנות בסמולטוק על פי רוב עוברות הידור ל-Bytecode, מעין שפת-מכונה-אבסטרקטית, המפורשת בזמן-ריצה על ידי מכונה וירטואלית. מנגנון זה נקרא "הידור Just-In-Time" (JIT), והוא נפוץ בשפות מודרניות רבות (כגון ג'אווה ו-#C).
היסטוריה.
סמולטוק פותחה במהלך שנות ה-70, כחלק מעבודה של צוות ב-Xerox PARC. חלק מיעודה המקורי של סמולטוק היה כשפה ללימוד תכנות, ומכאן ככל הנראה מקור שמה הלא יומרני. סמולטוק הושפעה רבות מהחידושים המהפכניים שבאו לעולם לראשונה בתוכנה Sketchpad ובשפת התכנות Simula, ומאפיינים רבים של השפה הם המשך ישיר למאפיינים המצויים בהן. הגרסה הפופולרית הראשונה של השפה נקראה Smalltalk-80, והיא קנתה לה קהילה של משתמשים הממשיכים לפתח אותה באופן פעיל גם בימים אלה.
שיא השימוש בסמולטוק היה מסוף שנות ה-80 ועד אמצע שנות ה-90. השפה השפיעה רבות על פיתוח שפות תבנית, תבניות עיצוב וארכיטקטורה, הידור דינאמי, מכונות וירטואליות ועוד.
תכנות מונחה עצמים.