מיכאל (מישל) נתנזון (באנגלית: Matvey Natanzon; 5 ביולי 1968 – 14 בפברואר 2020) היה שחקן שש בש מקצועי, שנודע בכינויו "פלאפל".
ביוגרפיה.
נתנזון נולד ברוסיה הסובייטית. בשנת 1972 נפרדה אמו, לריסה, מבעלה ועלתה עמו לישראל.
הם התגוררו באזור. בשנת 1979, כשהיה בגיל 10, נישאה אמו למדען ישראלי שהתגורר בארצות הברית והם עברו לבאפלו, שם למד שחמט.
בשנת 1991 סיים תואר בחשבונאות באוניברסיטת באפלו ולאחר מכן הפסיד את חסכונותיו בהימורי ספורט. בשנת 1994 הגיע למנהטן.
בתחילה היה חסר בית, ובמשך 6 חודשים לן בפארק כיכר וושינגטון בגריניץ' וילג' והתיידד עם המהמרים המקומיים, מהם למד לשחק פוקר ושש בש. בתקופה זו נהג לאכול פלאפל ברוב ארוחותיו, וכך זכה לכינוי "פלאפל". בסוף שנות ה-90 הפך לשחקן שש בש מקצועי.
בשנת 2005 השתתף נתנזון בנבחרת ישראל עם גדי כרמלי, איתן אברהם ואלי שווידלר בטורניר שש-בש בינלאומי. הנבחרת זכתה באליפות העולם.
נתנזון זכה פעמים רבות בתחרויות שש בש בינלאומיות, ובשנת 2007 דורג כשחקן השש בש הטוב בעולם, בדירוג של ועדת מומחים. ראש הוועדה קבע: . בשנת 2011 דורג בשנית במקום הראשון בדירוג.
נתנזון שיחק גם פוקר, והיה הבעלים של מועדון קלפים בתל אביב. בשנת 2005 הפיקו בן בכר ולביא בן גל אודותיו סרט תיעודי, "המשחק של פלאפל".
נפטר ב-14 בפברואר 2020 מגליובלסטומה מולטיפורמה.
שנה טובה (שיר)
שָׁנָה טוֹבָה (ידוע גם במילותיו הראשונות: שָׁנָה הָלְכָה, שָׁנָה בָּאָה) הוא שיר ילדים עברי לראש השנה מאת המשורר הישראלי לוין קיפניס, שהלחין נחום נרדי. זהו אחד השירים המרכזיים של החג.
את השיר חיבר קיפניס בשנת 1925 או 1926, והוא נדפס לראשונה בשנת 1928 בספרו "חגינו", שעוטר בציוריו של זאב רבן ויצא לאור בניו יורק. בראשית שנת 1939 פרסם קיפניס נוסח חדש לשיר – שהולחן אז על ידי נחום נרדי – וזהו הנוסח המוכר והמושר מאז.
בריאיון לבתיה באיאר וציפי פליישר בשנת 1963 סיפר נרדי שהלחין את השיר ביום אחד.
בשנת 1953 נכלל השיר בספר שיריו של קיפניס "מַחֲרֹזֶת: זמירות ומשחקים לילדים".
השיר כולל שרשרת ברכות לשנה טובה, הנמסרות לפי הסדר: לאבא, לאמא ולדמויות הירואיות מהיישוב הציוני: לשומר (), לנוטר (), ולעמֵל (). השיר מסיים גם בברכה: .
בשנת 1960 פורסם נוסח שלישי לשיר בשירון "שירי סוכות", ובו נוסף בית ובו ברכות לטייס () ולמלח ().
הפזמון החוזר בשיר הוא המילים המברכות:
לשיר לחנים נוספים על הלחן המוכר של נרדי. למשל, בספר שירי המשורר לוין קיפניס "מחרזת: זמירות ומשחקים לילדים" משנת 1953 (בהוצאת טברסקי ובליווי ציורים מאת נחום גוטמן), בפרק הפותח "ראש השנה", מופיע השיר בשלושה לחנים שונים; לחניהם של נחום נרדי, יצחק אדל וניסן כהן מלמד. גרסה נוספת לשיר קיימת בדמות לחנו של המוזיקאי מרדכי אולרי-נוז'יק בחיבורו "חמישים שירים מובחרים: לילדים ולנוער".
Microsoft Store
Microsoft Store (בתרגום חופשי: חנות מיקרוסופט; לשעבר: Windows Store) היא יישום של מיקרוסופט המשמש בתור חנות יישומים. השימוש בה החל ב-Windows Server 2012, ו-Windows 8. חנות זו היא המערכת הראשית להפצת יישומי פלטפורמת חלונות כלליים. ביישום קיימים גם יישומים חינמיים, וגם כאלו הניתנים לרכישה, אשר מחירם נע בין 0.99$ ל-$999.99. לראשונה הופיע היישום לקבלת משוב מהציבור ב-29 בפברואר 2012, ובהמשך בשנת 2015 שולבו היישומים Windows Phone Store, Xbox Video, ו-Xbox Music, ביישום עצמו.
כמו פלטפורמות אחרות כגון Mac App Store ו-Google Play, היישומים שבחנות עוברים בדיקות תאימות ותוכן. מיקרוסופט מקבלת 30% מסך כל ההכנסות ממכירות דרך החנות. על פי מיקרוסופט נכון ל-28 בספטמבר 2015 היו בחנות למעלה מ-669,000 יישומים זמינים להורדה, אשר כללו יישומים התואמים ל-Windows NT, ו-Windows Phone, ויישומים כלליים. הקטגוריות בעלות מספר היישומים הגדול ביותר הן: משחקים, בידור, ספרות, והשכלה. רוב מפתחי היישומים הם בעלים ליישום אחד בלבד. היישומים החינמיים הפופולריים ביותר הם אייטיונס, נטפליקס, וואטסאפ, אייקלאוד, אינסטגרם, הולו ופינטרסט.
המרכז הישראלי לכבוד האדם
המרכז הישראלי לכבוד האדם הוא מלכ"ר וחברה לתועלת הציבור הפועל משנת 2004, במטרה ליזום, לפתח, לקדם ולהוביל תהליכים חברתיים וארגוניים, המטמיעים את ערך כבוד האדם ונורמות ההתנהגות הנגזרות ממנו, בחברה הישראלית על רבדיה השונים, כמו גם בארגונים ציבוריים ופרטיים. מטרתן של התוכניות המופעלות על ידי המרכז, היא לסייע לארגון ולחברים בו להבין את התשתית הערכית העומדת בבסיס מערכות היחסים ולפעול לשיפור נורמות ההתנהגות הנגזרות מהן. המרכז מתערב בעיקר בצמתים בהם מתקיימים יחסי סמכות ותלות בין אנשים וקבוצות. התוכניות אותן מפעיל המרכז מכוונות לצמצום התנהגויות אגרסיביות, למניעת ההחרפה ביחסים בין-אישיים ולהשתתתם על סובלנות וקבלה הדדית, תוך שמירה על ערכי כבוד האדם בחברה ככלל ובארגון בפרט.
המרכז הוקם על ידי ד"ר אורית קמיר, חוקרת ומרצה למשפט, מגדר ותרבות, מנסחת החוק למניעת הטרדה מינית (1998), ביחד עם שותפתה רבקה אלישע פעילה פמיניסטית בעלת תוארי BA ו-MA בעבודה סוציאלית ואשת חינוך, יו"ר המרכז לכבוד האדם.
צוות.
צוות "המרכז הישראלי לכבוד האדם" הוא רב-תחומי וכולל: יועצים/ות ארגוניים/יות, משפטנים/יות, ועורכי/ות-דין, עובדים/ות סוציאליים/ות, יועצים/ות חינוכיים/ות, מרצים/ות וצוותי הדרכה בפריסה ארצית. כולם/ן בעלי התמחות מקצועית ספציפית בתחום כבוד-האדם ויישום התנהגותי של תכנים ערכיים.
פעילות.
מאז הקמתו, בשנת 2004, המרכז פועל בתוך גופים מגוונים בעבר ובהווה כגון: צה"ל, משרד החינוך, משרד הביטחון, חברת החשמל, המוסד לביטוח לאומי, משרד התקשורת, מרכז השלטון המקומי, רשות הכבאות וההצלה, בתי חולים, מקומות עבודה פרטיים ועוד.
פעילותו של המרכז הישראלי לכבוד האדם משלבת מחקר אקדמי חדשני ומקיף בנושא כבוד האדם, עם עשייה חברתית - מקצועית.
המחקר האקדמי.
המחקר האקדמי עליו מבוססת עבודת המרכז הוא מחקרה של ד"ר אורית קמיר המופיע בספרה "שאלה של כבוד: ישראליות כבוד האדם" (ירושלים: כרמל, 2004). המחקר חושף את משמעויותיו המובחנות של המושג העברי "כבוד" במציאות הישראלית על שלל פניה. המחקרים השונים מזהים ומנתחים את ההבדלים בין הערכים "הדרת-כבוד" (honor), "הילת כבוד" (glory), "כבוד סגולי" (dignity) ו"כבוד מחייה" (respect). כל אחד מסוגי הכבוד הללו שייך לעולם רעיוני וערכי שונה, המבנה דרכי חשיבה שונות ודפוסים ייחודים של תקשורת בין אישית.  כולם מקובצים יחדיו בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, שבלב הקונצנזוס הישראלי.
אסטרטגיית העשייה.
העשייה החברתית – מקצועית "של המרכז הישראלי לכבוד האדם" מבוססת על אסטרטגיה לפיה יש צורך להכיר את הצרכים השונים של כל קבוצה חברתית, לסייע לה לגבש שפה משותפת ולפתח בקרבה נורמות התנהגות הנשענות על היבטיו ההומאניים של ערך כבוד האדם. מטרתן של התוכניות היא להפוך את התובנות התאורטיות לכלים פרקטיים ומיומנויות תפקודיות.
כל התוכניות מלוות בתהליך הערכה איכותני וכמותני, הבוחן את התאמתן למשתתפיה ואת אופן ביצוען.
תשתית תאורטית.
"ארבעה פנים לכבוד האדם".
בספרה "שאלה של כבוד: ישראליות וכבוד האדם" (ירושלים: כרמל, 2004). מציגה ד"ר אורית קמיר תפיסה תאורטית ייחודית, המאפשרת להבין את מורכבותו של ערך כבוד האדם  ונורמות ההתנהגות נגזרות ממנו.
ד"ר קמיר חושפת כי המושג "כבוד האדם" מחבר ארבעה מושגים ערכיים שונים, המהווים ערכי יסוד של שלוש מערכות ערכיות נבדלות. הבלבול בין ארבעה המושגים הערכיים מוביל לבלבול בין המערכות הערכיות, שאינן תמיד עולות בקנה אחד זו עם זו.
השפה העברית אינה מכילה מילים נפרדות המאפשרות להבחין בין ארבעה המושגים הערכיים השונים המקופלים במילה כבוד, ולכן נתייחס אליהם באמצעות צירופי מילים, שכל אחד מהם מכיל את המילה כבוד: "הדרת-כבוד", "הילת כבוד", "כבוד סגולי" ו"כבוד מחיה".
"הדרת-כבוד".
מערכת הערכים המושתתת על הדרת-כבוד מגדירה את הדרת-הכבוד כמשאב, או נכס אישי בעל ערך חברתי רב, אשר קובע את מעמדו של כל אדם בהיררכיה החברתית ביחס לכל שאר הסובבים אותו. הדרת-הכבוד מקנה סטטוס מיוחס, שיש לקנות, לבסס, להבטיח, לנקום ולהשיב אותו בהתנהגות המפגינה עצמה, עליונות, שליטה במצב, עצמאות, אסרטיביות והעדר פחד. אדם שרכש לעצמו הדרת-כבוד חייב לשמור עליה ולהיזהר שלא לאבדה לטובת אחר. כדי להבטיח את הדרת-כבודו, אדם חייב לעמוד על שלו בכל מחיר, לא לוותר, לא להתפשר, לא להפגין חולשה, ולעולם לא "לצאת פראייר". כל ויתור לזולת עלול לעלות לאדם בביזיון והשפלה, כלומר לפגוע בהדרת-כבודו ובמעמדו החברתי. זאת ועוד: אדם המרגיש שהדרת-כבודו נפגעה על ידי זולתו חייב להשיב לעצמו את כבודו האבוד על ידי פעולת תגמול כנגד אותו זולת. פעולת התגמול נועדה ליטול מהדרת-כבודו של הפוגע, ובכך להשיב לנפגע את הדרת-כבודו שאבדה, ועמה את מעמדו החברתי.
"הילת כבוד".