מספור הפסוקים נהוג לרוב כספירה משנית לחלוקה לפרקים, אולם הוא משמש גם כמספור משני לחלוקה לסדרים ולפרשיות. המספור נועד כדי לאפשר מציאה מהירה של פסוקים.
בובי מקפרין
בובי מקפרין (באנגלית: Bobby McFerrin; נולד ב-11 במרץ 1950) הוא מוזיקאי אמריקני יליד ניו יורק, הפעיל בתחום הא-קפלה, והושפע רבות מן הג'אז. הוא מוכר בעיקר בשל סגנון השירה הייחודי והווירטואוזי שלו, שכולל קפיצות בין צלילים גבוהים ונמוכים, יצירת אפקטים קוליים בקולו, והמנעד הגדול של שירתו - ארבע אוקטבות. עם המוזיקאים הרבים שאיתם שיתף פעולה נמנים פסנתרני הג'אז צ'יק קוריאה והרבי הנקוק, הזמרת והפסנתרנית עזיזה מוסטפא, הבסיסט ריצ'רד בונה, נגן האקורדיון רישאר גליאנו והצ'לן יו יו מה.
בשנת 1987 שר את שיר הפתיחה של קומדיית המצבים האמריקנית "משפחת קוסבי". בשנת 1993 שר עיבוד א-קפלה לנעימת "הפנתר הוורוד" מאת הנרי מנסיני, בפסקול הסרט "The Son of the Pink Panther". בשנת 1994 מונה למנהל האמנותי של תזמורת סיינט פול, וניצח גם על תזמורות נוספות ברחבי העולם.
הלהיט הגדול.
בשנת 1988 פרץ לצמרת מצעדי הפזמונים בארצות הברית הלהיט שלו "Don't Worry, Be Happy", שהופיע גם בפסקול הסרט "Cocktail" בכיכובו של טום קרוז.
על אף הצלחת השיר, מקפרין עצמו נותר מאוכזב: בתודעתם של רבים הוא נותר "זמר של להיט אחד", על אף שיצירתו המוזיקלית מגוונת ומרובה עד עצם היום הזה – גם אם מתמקדת בז'אנר הנישה הא-קפלה. על אף שהלהיט עצמו גם הוא ללא כל ליווי אינסטרומנטלי, ומקפרין שר בו את כל הקולות, הוא מעיד באתר האינטרנט הרשמי שלו, כי מדובר בשיר פשוט ביותר שהוקלט לאחר אלתור של כמה דקות:
תוכנו האופטימי של השיר, כמו גם העובדה שמבחינת מאזיני מצעדי הפזמונים מקפרין "נעלם" לאחר אותו להיט, הם כנראה שעומדים מאחורי האגדה האורבנית שמקפרין שם קץ לחייו. השמועה הייתה כה עקשנית, עד שהביאה לפרסום הכחשה באתר הרשמי של האמן.
קיבוץ חפץ חיים
ערי ז'בוטינסקי
ערי (תיאודור) ז'בוטינסקי (26 בדצמבר 1910, כ"ה בכסלו, ה'תרע"א – 12 ביוני 1969, כ"ו בסיוון, ה'תשכ"ט) היה פעיל בתנועה הציונית, פעיל בתנועה הרוויזיוניסטית, חבר הכנסת, פוליטיקאי ומתמטיקאי ישראלי. בנו של זאב ז'בוטינסקי.
קורות חיים.
עֵרי תיאודור ז'בוטינסקי נולד בכ"ה בכסלו ה'תרע"א, 26 בדצמבר 1910, באודסה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), בן יחיד ליוענה בת מרדכי גלפרין וזאב ז'בוטינסקי, מכונן הציונות הרוויזיוניסטית.
בשנות ילדותו נלווה ערי ז'בוטינסקי להוריו במסעותיהם על רקע פעילותו של אביו זאב וזכה לחינוך פרטי שכלל לימודי שפות ובכללן עברית, אנגלית, צרפתית ורוסית.
בהמשך, ולמרות התנגדותו של אביו, החל ערי ללמוד במוסדות חינוך שונים ובכללם אקול סנטרל שבפריז, וב-1933 הוסמך בהנדסת חשמל והחל לעבוד כמהנדס במפעל "קוזינה" שעסק בהרכבת מטוסים. ב-1934 חזר לארץ ישראל, התקבל על ידי פנחס רוטנברג לעבודה כמהנדס בתחנת הכוח בנהריים, שם הועסק עד 1936.
פעילותו הציונית.
תקופת המאורעות ומאסרו בכלא עכו.
ז'בוטינסקי היה פעיל בתנועת בית"ר ("ברית יוסף תרומפלדור") הרוויזיוניסטית, שאביו היה מייסדה וראשה וב-1934 השתתף בעיר הומנה (Humenné, אז בצ'כוסלובקיה, בימינו בסלובקיה), בקורס בבית ספר למדריכים של בית"ר בפיקודו של ירמיהו הלפרן.
לאחר פרוץ המאורעות נתמנה על ידי אביו לנציב בית"ר בארץ ישראל וכיהן בתפקיד זה עד ל-1938. ב-1937 נאסר על ידי משטרת המנדט הבריטי ביחד עם מספר מחברי תנועתו, לאחר פעולות תגמול שבוצעו כנגד הערבים וכעבור שלושה חודשי מעצר במבצר עכו, שוחרר ונסע בשליחות התנועה הלאומית ללונדון.
בימי שהותו שם, החל גל המאסרים של ראשי הצה"ר ובית"ר בארץ ישראל, עקב שבירת ה"הבלגה" בימי המאורעות. גם לאחר שראשי בית"ר ניסו להניא את ז'בוטינסקי מלחזור ארצה מחשש למאסרו, הוא שב בנובמבר 1937 ארצה, נעצר ונכלא בכלא עכו עד פברואר 1938.
ארגון העפלת יהודים לארץ ישראל ופעילות ציבורית.
באוגוסט 1938 יצא לפולין לכינוס העולמי השלישי של בית"ר בוורשה ונבחר לקצין השלטון של בית"ר. ערי ז'בוטינסקי נמנה עם השלישייה אשר מונתה לנהל את מבצע ההעפלה מטעם התנועה, שנודע לימים בשם "עליית אף על פי". יחד עם ז'בוטינסקי ניהלו את המבצע ש"י יעקובי ויוסף כצנלסון. במסגרת ההתארגנות הוקמו ארבע מחלקות: ארגון השיירות, הובלה יבשתית (ויזות ונסיעות עד הים), הובלה ימית (אניות, מלווים) וכספים, פיקוח על התשלומים והוצאות. ערי ז'בוטינסקי הופקד על שתי המחלקות הראשונות.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה שהה ברומניה, עסק בארגון ההעפלה מאירופה ובראשית 1940 ארגן את הפלגת אוניית המעפילים "סקריה" שהובילה 2,385 מעפילים מפולין ומרומניה ופיקד עליה. האונייה נתפסה בידי הבריטים אחרי צאתה ממצר הדרדנלים. הנשים והילדים שוחררו והגברים נלקחו למחנה המעצר בעתלית. ז'בוטינסקי נעצר במעצר מנהלי לחצי שנה, הועבר לכלא עכו ולאחר מכן למחנה המעצר מזרעה.
באוגוסט 1940 נפטר זאב ז'בוטינסקי בניו יורק וערי הורשה לעזוב את ארץ ישראל כדי להשתתף בהלוויית אביו. הוא השתקע בארצות הברית, ב-1942 נשא לאישה את אביבה לבית קוגון ושנה מאוחר יותר נולדה בתם קרני זאבה. בארצות הברית הצטרף למשלחת האצ"ל שבראשה עמד הלל קוק, פעל ב"ועד למען הקמת צבא עברי" וסייע להקמת "ועד החירום להצלת העם היהודי באירופה". בעקבות פעולתם כונן הנשיא פרנקלין רוזוולט את "המועצה לפליטי המלחמה", שפעלה מטורקיה הנייטרלית ונועדה לסייע ליהודי הארצות הכבושות בידי הנאצים. ז'בוטינסקי, שפעל מאיסטנבול, נקלע לעימות עם השלטונות הטורקיים ונציגים דיפלומטיים אמריקניים והוא נעצר והוסגר לבריטים.
ערי ז'בוטינסקי הועבר לארץ ישראל דרך לבנון ובמהלך ההעברה נכשלו אנשי "צרפת החופשית" בחטיפתו, הוא הגיע לירושלים ונכלא בבית הסוהר המרכזי למשך חצי שנה. בשנת 1944 הוא הביע ביקורת על אנשי הסתדרות ציונית חדשה, הביע תמיכה בתנועת העם למדינה עברית, ונכלל ברשימתה בבחירות לאספת הנבחרים הרביעית.
ב-1947 פעל ב"וועד העברי לשחרור האומה" בצרפת. לפי עדותו של ערי ז'בוטינסקי, הוא עסק גם בארגון ואיסוף הנשק לאונייה "אלטלנה". מצרפת נסע למשפחתו בארצות הברית. עם הקמת המדינה החליט לחזור לארץ ישראל עם משפחתו על סיפון ה"אלטלנה", אך מסיבה רפואית הם לא עלו על האונייה בסופו של דבר.
לאחר הקמת מדינת ישראל.
מספר חודשים לאחר הגעתו לארץ ישראל, התגייס ז'בוטינסקי לצה"ל ושירת כמהנדס חשמל. כאשר החלו ההכנות לקראת הבחירות לאספה המכוננת הציג את מועמדותו לרשימת תנועת החרות, והוצב במקום ה-14 ברשימה על אף שלא היה חבר בתנועה. נבחר לאספה המכוננת שהפכה לכנסת הראשונה, עם בחירתו לכנסת השתחרר משירות פעיל בצה"ל.
במהלך כהונתו היה חבר במספר ועדות בכנסת, ז'בוטינסקי וקוק פעלו להכרה בלאום ישראלי, לכינון חוקה, לביטול הממשל הצבאי, לשיתוף הערבים בשלטון וכן להפרדת הדת מהמדינה. על רקע זה נוצרו חילוקי דעות פוליטיים מול חבריהם לתנועת החירות וב-1951 הם פרשו ממנה וכל אחד מהם הקים סיעת יחיד.
פעילות אקדמית, פוליטית וציבורית.
ב-1951, לאחר מות אמו, שב לארצות הברית, וב-1952 התמנה למרצה בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון בחיפה וחזר ארצה. ב-1953 נולד בנו זאב, וב-1957 קיבל תואר דוקטור במתמטיקה מטעם האוניברסיטה העברית. ז'בוטינסקי מונה לחבר מן המניין בפקולטה למתמטיקה בטכניון. ב-1965 קיבל מינוי של פרופסור, ובמקביל כיהן גם כדקאן הפקולטה למדעים באוניברסיטה על שם היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, באדיס אבבה בירת אתיופיה. כמו כן שימש כמורה למתמטיקה בבית הספר הריאלי העברי בחיפה. היה בעל מספר ארדש 1.
במקביל לעבודתו האקדמית נטל חלק פעיל בחיים הפוליטיים והציבוריים בארץ, והמשיך בפועלו למען הפרדת הדת מהמדינה. הוא פעל בתנועה למען שינוי שיטת הבחירות, בליגה למניעת כפייה דתית, והוביל את התומכים בשיבת עקורי איקרית ובירעם לכפריהם. הוא מימן את ההגנה המשפטית של דוד בן הרוש ונאשמי אירועי ואדי סאליב.
ז'בוטינסקי הרבה לכתוב מאמרים פובליציסטיים, בהם מאמר על האימפריאליזם הערבי ועל התפשטותו, תוך הדגשת הטענה שהשליטים הערבים במדינות ערב הם מיעוט השולט בכוח הזרוע ורוב האוכלוסייה כלל אינה ערבית. הוא אף כתב מאמרים הומוריסטיים עליהם חתם בשם העט "חש בז".
פעילות למען "ארץ ישראל השלמה".
לאחר מלחמת ששת הימים היה ממקימי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. במאמריו שהופיעו בביטאון התנועה "זאת הארץ", קרא להתיישבות יהודית נרחבת ביהודה והשומרון וחבל עזה, לחיזוק הריבונות על הר הבית ולמדיניות נוקשה כלפי הטרור הערבי. לקראת הבחירות לכנסת ב-1969, התכוון להצטרף למפלגת "המרכז החופשי", אך הלך לעולמו בטרם החל בפעילותו במפלגה. ערי ז'בוטינסקי נפטר משטף דם במוח, בכ' בסיוון ה'תשכ"ט, ה-6 ביוני 1969, מספר שעות לאחר שחזר לביתו לאחר הרצאה בפני חיילים בסיני. היה בן 58 שנים במותו. הותיר אחריו את רעייתו, אביבה, בת, ד"ר קרני רובין-ז'בוטינסקי, ובן, זאב-יאיר.
ערי ז'בוטינסקי תרם את גופתו למדע. לאחר שנה נקבר בחלקת משפחת ז'בוטינסקי ב-1978 נפטרה רעייתו אביבה ונטמנה לצידי, ליד חלקת גדולי האומה, בהר הרצל, בסמוך לקברי הוריו זאב ויוענה ז'בוטינסקי.
האחים פורטיס
האחים פורטיס הוא שמו של ההרכב המוזיקלי שליווה את רמי פורטיס בהופעות בין השנים 1994-1996.
במהלך פעילותם המשותפת הוציא פורטיס בליווי האחים פורטיס שני אלבומים וסינגל אחד:
הרכב "האחים פורטיס" השתנה כשאל רוסיאנו שנשאר על עמדת הבס והקלידים הצטרפו נושי פז (גיטרות) ורן שמעוני (תופים). הרכב זה הפך מאוחר יותר לג'נגו אשר ליווה את עמיר רוסיאנו באלבומיו והופעותיו.