לאחר שעזבה את "פנטום האופרה", יצאה ברייטמן לסיבוב הופעות במסגרתו ביצעה את שיריו של לויד ובר ברחבי אנגליה, קנדה וארצות הברית, וביצעה את שירי "רקוויאם" בברית המועצות. באותה עת הוציאה את הסינגל "Anything But Lonely" מתוך "היבטים של אהבה" ושני אלבומי סולו: האלבום "The Trees They Grow So High" מ-1988, אוסף שירי עם בליווי פסנתר, והאלבום "The Songs That Got Away" מ-1989, אוסף של שירי מחזמרים של מלחינים כמו אירווינג ברלין וסטיבן סונדהיים. ברייטמן ביצעה גם את השיר "Make Believe" כחלק מפסקול סרט הילדים "Granpa". כמה שבועות לאחר מכן הוציאה את "Love Changes Everything" שזכה להצלחה במצעד השירים העכשוויים למבוגרים.
ברייטמן הייתה לנושא המרכזי של תוכנית הטלוויזיה "This Is Your Life" בשנת 1989 כשהופתעה על ידי מייקל אספל ב-RAF ויטרינג בלינקולנשייר.
בשנת 1990 נפרדו ברייטמן ולויד ובר. לאחר הגירושים המתוקשרים שלהם, היא שיחקה בלונדון בתפקיד הראשי בסרט "היבטים של אהבה" מאת לויד ובר, לצד מייקל פרייד , לפני שעברה לברודוויי. אלבום הסולו שהוציאה לאחר מכן, "As I Came of Age", היה אוסף אקלקטי של שירי פולק רוק ומחזמרים שהיא עצמה בחרה. עטיפת האלבום מציגה ציור שלה, שהושפע מהציור הידוע "The Kings' Orchard" של ארתור יוז משנת 1858.
1990–1999: קריירת סולו.
בשנת 1992 הוציאה ברייטמן אלבום משותף נוסף עם לויד ובר והופיעה עם חוסה קאררס באולימפיאדת ברצלונה כששרה את שיר הנושא "Amigos Para Siempre" ("חברים לנצח") בפני קהל עולמי של 3 מיליארד אנשים. לאחר ההופעה המשיכה בקריירת הסולו שלה, והחלה לעבוד עם פרנק פטרסון , מפיקה המוזיקלי של להקת אניגמה - שהוגדרו כמקור ההשראה והמודל לחיקוי של ברייטמן. ההוצאה הראשונה שלהם יחד הייתה "Dive" (1993), אלבום פופ בנושא מים שמתוכו הופצו שני סינגלים: "Captain Nemo" (גרסת כיסוי לשיר של להקת האלקטרוניקה השוודית דייב) ו-"The Second Element". האלבום קיבל את תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי (MC) והיה לראשון שלה שעשה זאת.
ברייטמן ופטרסון עבדו יחד על אלבום הפופ רוק "Fly" (1995). הסינגל "A Question of Honour", שנכלל באלבום, משלב כלי מיתר אלקטרוניים, רוק, קלאסי וקטעים מהאופרה של אלפרדו קאטאלאני, "לה ואלי".והווידאו קליפ שלו הוצג באליפות העולם באגרוף בגרמניה בין הנרי מייסק וגרציאנו רוצ'יג'יאני. מהאלבום יצאו לאור שני סינגלים נוספים: "Heaven Is Here" ו-"How Can Heaven Love Me". בהמשך הוציאה את הפסקול "Surrender".
ב-1997 הוציאה ברייטמן את האלבום "Timeless". הוא הפך לאלבום הנמכר ביותר שלה: קיבל תוארי זהב, פלטינה או פלטינה כפולה ומעלה ב-21 מדינות, נמכר ביותר מ-1.4 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקרוסאובר הקלאסיים של בילבורד במשך 35 שבועות. הסינגל המוביל מהאלבום, "Time to Say Goodbye", היה השיר השני שביצעה ברייטמן באליפות העולם באגרוף בגרמניה. הדואט עם זמר הטנור אנדראה בוצ'לי הפך ללהיט בינלאומי ונמכר ביותר מ-3 מיליון עותקים בגרמניה. האלבום נמכר בלמעלה מ-12 מיליון עותקים ברחבי העולם, והפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בשנות ה-90 של המאה ה-20. לאחר מכן יצאה לסיבוב ההופעות בשם "A Timeless Evening with Sarah Brightman", ובמהלכו ביצעה את הסינגלים מ-"Timeless": "Time to Say Goodbye", "Who Wants to Live Forever" ו-"Tú Quieres Volver" (פרט ל-"Just Show Me How to Love You" ו-"There for Me").
בהמשך שנת 1997 הוציאה את אלבום האוסף המשותף הראשון שלה עם לויד ובר, "The Andrew Lloyd Webber Collection". האלבום הגיע לראשונה למקום ה-110 במצעד הבילבורד 200 ושהה בו במשך 17 שבועות. במצעד אלבומי הקרוסאובר הקלאסיים ובמצעד האלבומים הקלאסיים של בילבורד הגיע למקום השני. במצעד האלבומים השוודי הגיע למקום הראשון. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לו את תואר הזהב על נתוני מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים. ב-23 באוגוסט 2009 פורסמה כתבה במגזין בילבורד בה נכתב שמכירותיו בארצות הברית עומדות על למעלה מ-787,000 עותקים – אחד מאלבומי המוזיקה הקלאסית הנמכרים ביותר בכל הזמנים במדינה.
במרץ 1998 הפיקה ברייטמן את ספיישל ה-"PBS" הראשון שלה, "", שהתקיים באלברט הול (בהמשך הופץ ב). באותה השנה כיכבה ב-"A Gala Christmas in Vienna"; ספיישל חג מולד חגיגי, שצולם בווינה לצד פלאסידו דומינגו, הלמוט לוטי וריקרדו קוצ'אנטה. הארבעה הופיעו יחד וביצעו שירי חג מולד מסורתיים (האלבום הופץ בווידאו). ב-7 באפריל 1998 הייתה לאחת מהכוכבות שהתארחו בחגיגות יום ההולדת ה-50 של אנדרו לויד ובר. במהלכם ביצעה את "Hosanna" עם דניס או'ניל ואת "The Phantom of the Opera" עם אנטוניו בנדרס, "All I Ask of You" עם מייקל בול ו-"The Music of the Night". כל אותם הביצועים מאותו האירוע הועלו לאחר מספר עשורים ליוטיוב.
לאחר ההצלחה של "Timeless" הוציאה ברייטמן את אלבום האולפן השישי שלה, "Eden" ב-1998. מתוכו יצאו לאור חמישה סינגלים: "Eden", "Deliver Me", "So Many Things", "The Last Words You Said" ו-"Dust in the Wind". היא בחרה באופן אישי כל שיר ושכנעה את המלחין האיטלקי אניו מוריקונה לתת לה לשכתב את המילים לאחד מהלחנים הקולנועיים שלו, "Gabriel's Oboe", מהסרט "המיסיון" (1986) שהוביל ליצירת השיר "Nella Fantasia" ("בפנטזיה שלי"). האלבום, בניגוד ל-"Timeless", שילב יותר אלמנטים של מוזיקת פופ. הביקורות כלפיו היו חיוביות: ב-"LAUNCHcast" קבעו שהוא "מפליא" ו"מלא חיים", וב-"AllMusic" טענו כי הוא משלב שירים טובים ומספר רב של סוגות מוזיקליות. "Eden" הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקרוסאובר הקלאסיים וה-65 במצעד הבילבורד 200. בהמשך קיבל את תואר הזהב בארצות הברית על מכירות של למעלה מ-500,000 אלף עותקים במדינה. כדי לעזור בקידום שלו יצאה לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה, "One Night in Eden Tour". חלק מההופעות שהתקיימו במסגרתו צולמו ואוחדו לאלבום הווידאו "One Night in Eden", שהופץ בסוף שנת 1999.
2000–2004: הצלחה בינלאומית נוספת.
ב-25 באפריל 2000 הוחלט להוציא את "Fly II", הוצאה מחודשת של "Fly" (1995). בהמשך לכך יצא לאור אלבום האולפן השביעי של ברייטמן, "La Luna". עבור האלבום הזה היא בחרה שירים מסוגות כמו פופ, ג'אז וינטג' ואופרה גבוהה, כמחווה לדבוז'אק, בטהובן ובילי הולידיי. "La Luna" הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי האינטרנט של בילבורד והגיע בשיאו למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200. הוא הפך לאלבום השני הנמכר ביותר של ברייטמן בארצות הברית עם מכירות של למעלה מ-900,000 עותקים. על נתוני מכירות אלו קיבל מעמד זה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. כמו כן, הוא הפך לאלבום הנמכר ביותר שלה באסיה, ואף קיבל את תואר הפלטינה המחומשת בטאיוואן. הסינגל המוביל מהאלבום, "Scarborough Fair", הפך לשירה המצליח ביותר של ברייטמן באסיה. הוא הגיע לראש את המצעדים ברפובליקה העממית של סין וטאיוואן במשך שבועות רבים. בעקבות הצלחתו הרבה של השיר, הפך האלבום לפופולרי ולמצליח בכל רחבי העולם. הסינגל השני מהאלבום, "La Luna", זכה להצלחה מתונה. לעומת זאת הסינגל העוקב, "A Whiter Shade of Pale", זכה להצלחה חסרת תקדים כאשר נוגן ביפן ללא הרף, עד שהצליח לכבוש את פסגת המצעד, שם נשאר במשך תשעה עשר שבועות, – אחד מהשירים המצליחים ביותר בכל הזמנים במדינה. הוא קיבל את תואר הזהב הכפול על ידי איגוד תעשיית ההקלטות היפני (RIAJ), והפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר במדינה בעשור הראשון של המאה ה-21. הוא נמכר בלמעלה מ-150,000 עותקים בשני פורמטים שונים במדינה. בארצות הברית, זכה השיר להצלחה גם כן. הסינגל האחרון, "Here with Me", הוא חידוש לשירה של הזמרת דיידו.
באוגוסט 2000 יצאה ברייטמן לסיבוב ההופעות העולמי השני שלה, "La Luna World Tour". בסיבוב נכחו למעלה מ-500,000 צופים והופנו כלפיו ביקורות חיוביות. חלק מההופעות שהתקיימו במסגרתו צולמו ואוחדו לאלבום הווידאו "" שהופץ בשנת 2001, וזכה להצלחה כאשר קיבל את תואר הזהב בארצות הברית ובמקסיקו. ביצועם המשותף של ברייטמן וג'וש גרובן ל-"There for Me" נכלל באלבום הווידאו גם כן. בשנת 2001, הגדירו במגזין בילבורד את ברייטמן כאמן הקרוסאובר הקלאסי החשוב ביותר בהיסטוריה של הממלכה המאוחדת. ב-28 במאי באותה השנה הוציאה את אלבום האוסף הראשון שלה, "The Very Best of 1990–2000". איגוד תעשיית ההקלטות השוודי (GLF) העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של 40,000 עותקים במדינה – אחד מהאלבומים הנמכרים ביותר במדינה בשנת 2001. בהולנד, נמכר האלבום בלמעלה מ-80,000 עותקים, דבר אשר הקנה לו שם את תואר הפלטינה.