האקדמיה למוזיקה בתל אביב הוקמה בשנת 1945 על ידי קבוצת נגנים יוצאי הונגריה: לורנד פניבש (כנר), אליס פניבש-רוזנברג (ויולנית/כנרת), ד"ר לסלו וינצה (צ'לן), אילונה וינצה-קראוס (פסנתרנית), עדן פרטוש (ויולן) ואלכסנדר אוריה בוסקוביץ' (מלחין). תחילה שכנה האקדמיה כדייר משנה במקלט הגימנסיה "שלווה" שברחוב רנ"ק. בשנת 1951 עבר משכנה של האקדמיה לבית הספר "תחכמוני" שברחוב ליליינבלום. בשנת 1966 עברה האקדמיה אל משכנה החדש בקמפוס של אוניברסיטת תל אביב ברמת אביב. עם מעבר זה נפרדה האקדמיה מן הקונסרבטוריון, שהיה עד אז חלק ממנה.
בשנת 2005 אוחדה האקדמיה עם המחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ושמו הנוכחי של המוסד הוא בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה.
הקונסרבטוריון הארץ-ישראלי למוזיקה.
הכנר אמיל האוזר ייסד בשנת 1933 את הקונסרבטוריון למוזיקה בירושלים והיה מנהלו הראשון. בין המורים במוסד היו חנוך יעקבי, תלמה ילין, יוסף (גרינטל) טל, גדעון שוקן, טובה ברלין-פפיש, יוכבד דוסטרובסקי, מקס למפל, שטפן וולפה, דניאל הופמקלר, צבי-הנרי רוטנברג, ג'ני שמרצלר. חלקם פרש והקים את האקדמיה, אחרי יותר מעשר שנים לקיומו. באוקטובר שנת 1945 נפתח סניף תל אביב של המוסד, אך מתח תמידי שרר בין שני חלקיו. בעקבות התמרמרות העובדים כנגד ההנהלה בשנת 1947 שינה המוסד את מבנהו ואף את שמו ל"קונסרבטוריון הירושלמי החדש והאקדמיה למוסיקה". לאחר תקופה סוערת של מאבקים פוליטיים, מקצועיים ואישיים התפצל הקונסרבטוריון: יוכבד דוסטרובסקי ניהלה את החלק "הפורש" – לימים "האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים" – ויוסף גרינטל-טל מונה בשנת 1948 לנהל את החלק "המקורי", תפקיד שאותו מילא עד דעיכתו של המוסד בשנת 1952.
האקדמיה למוזיקה ולמחול על שם רובין בירושלים.
האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים הוא מוסד אקדמי להכשרת מוזיקאים ורקדנים. משנת 1985 פועלת האקדמיה בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם, אף שמדובר במוסד עצמאי. נשיא האקדמיה כיום הוא פרופ' ינעם ליף.
כשמצוקת המקום החריפה תרם סמואל רובין, נשיא קרן נורמן (כיום קרן התרבות אמריקה-ישראל), סכום כסף גדול לרכישת בית זלמן שוקן ברחוב סמולנסקין. עתה נקרא המוסד "האקדמיה למוסיקה על שם רובין בירושלים".
בשנת 1960 הוקמה המחלקה למחול ושם המוסד שונה פעם נוספת ל"האקדמיה למוסיקה ולמחול על שם רובין בירושלים". הלימודים במחלקה זו התבססו על שיטתה של מרתה גרהם.
בשנת 1985 עברה האקדמיה לקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם, הגם שהיא אינה תלויה מבחינה אקדמית או מנהלית באוניברסיטה העברית.
קונסרבטוריון רון שולמית.
קונסרבטוריון רון שולמית הוא קונסרבטוריון בירושלים, מיזוג של שני בתי ספר ותיקים למוזיקה – 'שולמית' ו'רון', שפעלו בתל אביב.
בין המורים בקונסרבטוריון רון-שולמית היו יואל אנגל, פאול בן-חיים, תלמה ילין ויהודה שרת. בין תלמידיו יצחק פרלמן, שלמה מינץ, רמי בר-ניב, ופנינה זלצמן.
בית הספר לחינוך מוזיקלי.
המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה נוסדה בתל אביב סמוך לקום המדינה. מייסדיה של המדרשה היו פרופ' ליאו קסטנברג ועמנואל עמירן. לאחר שנים רבות של פעילות בשעות אחר הצהריים בבניין של בית הספר היסודי "כרמל", עברה המדרשה לסמינר לוינסקי וכיום היא מהווה חלק ממנו בשמה העדכני כבית הספר לחינוך מוזיקלי.
התיכון לאמנויות על שם תלמה ילין.
בית הספר התיכון "תלמה ילין" הוקם בשנת 1959 (שנת פטירתה של תלמה) ביוזמת מורי האקדמיה למוזיקה בתל אביב, בראשות מנהלה, פרופ' עדן פרטוש. מנהלו הראשון של בית הספר היה יצחק הירשברג. בית הספר נקרא על שמה של הצ'לנית תלמה ילין, שהייתה מחלוצות הפעילות והחינוך המוזיקלי הישראלי.
בתיכון שש מגמות לאמנות: מוזיקה קלאסית, מוזיקת ג'אז, מחול, תיאטרון, אמנות חזותית וקולנוע. בשל ייחודו מגיעים אליו תלמידים מכל רחבי ישראל. בנוסף על לימודי החובה במקצועות התאורטיים והמעשיים במגמות אלה, בית הספר מקיים תוכניות אמנותיות במהלך שנת הלימודים, ופסטיבל אמנויות שנתי, שבו התלמידים מציגים מגוון רחב של מופעים ותערוכות. בית הספר מחייב לימודים לתעודת בגרות עיונית מלאה, בנוסף על בחינות בגרות במקצועות האמנות.
לתלמה ילין שתי תזמורות – תזמורת סימפונית ותזמורת ביג בנד.
בית הספר התיכון לאמנויות "רננים".
בית הספר לאמנויות רננים נוסד ב-1960 בתל אביב על ידי יצחק הירשברג, שפרש מניהול בית הספר תלמה ילין לאחר חילוקי דעות עם הנהלת האקדמיה למוזיקה. בראשיתו היה "רננים" בית ספר למוזיקה, אך תוך שנים ספורות נוספו מגמות ציור, דרמה ומחול. בשנות קיומו קִיים בית הספר מופעי מוזיקה ומחול, הצגות תיאטרון ותערוכות ציור ופיסול והוציא בוגרים מצליחים בענפי האמנות השונים. בשנת 1967 נקלע בית הספר לקשיי תקציב, ובשנת 1975, לאחר מעברים ממקום למקום, נסגר סופית.
בית ספר למוזיקה רימון.
בית ספר רימון הוא מוסד להוראת ג'אז ומוזיקה בת זמננו. בית הספר נוסד בשנת 1985 על ידי גורי אגמון, גיל דור, הארי ליפשיץ, אילן מוכיח ויהודה עדר, אשר היה היזם והמנהל הראשון של בית הספר. המנהל הנוכחי הוא המעבד והסקסופוניסט עמיקם קימלמן, בין המורים: עברי לידר, ערן צור, אבי סינגולדה, דן תורן, אילן מוכיח, שם-טוב לוי ואחרים. עד לפטירתם, לימדו בבית הספר גם עלי מוהר ואהוד מנור.
בית הספר לשירת מקהלה.
בית הספר לשירת מקהלה ע"ש גארי ברתיני נוסד בשנת 1987 ביוזמתם של אבנר איתי, סטנלי ספרבר ומיכאל שני – שלושתם מנצחי מקהלות עתירי ניסיון וידועי שם בישראל. בית הספר, היחיד במינו בישראל, בא לענות על הצורך בזמרי מקהלה מיומנים, שנוצר עם העלייה במספר המקהלות, הקונצרטים והפסטיבלים למוזיקה ווקאלית בישראל. בית הספר פועל במכללת לוינסקי לחינוך.
עמותת נוער מוזיקלי בישראל.
עמותת נוער מוזיקלי בישראל נוסדה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ביוזמת התזמורת הפילהרמונית הישראלית והפיקוח על החינוך המוזיקלי במשרד החינוך. הראשון לכהן כיושב ראש הנהלת העמותה היה עמנואל עמירן, ששימש אז כמפקח על החינוך המוזיקלי. המנכ"ל היה משה הוך, שהתמיד בתפקידו עד 1983. היו"ר הנוכחי הוא פרופ' צבי אבני ובתפקיד המנכ"ל כיהן עד 2013 ד"ר מאיר ויזל, שהיה נשיא הפדרציה הבינלאומית של הנוער המוזיקלי בשנים 1997–1999. משנת 2013 מנכ"לית העמותה היא הגברת אביטל רפופורט.
מורים ומבצעים ידועי-שם.
ישראל הוציאה מתוכה במשך השנים מורים מן השורה הראשונה ומבצעים וירטואוזים בעלי שם עולמי, שהוציאו מוניטין למוריהם לנגינה. להלן רשימה חלקית של מורים ותלמידיהם, מן המפורסמים ביותר:
קישורים חיצוניים.
לפרק: מוסדות מוזיקליים.
תזמורות
מקהלות:
האופרה:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית|*]]
[[קטגוריה:מוזיקה ישראלית|קלאסית]]
[[קטגוריה:מוזיקה קלאסית|ישראלית]]
[[קטגוריה:מוזיקה יהודית]]
תפוז אנשים
תפוז אנשים הוא אתר קהילות פורומים ישראלי. במרץ 2017 "קו מנחה" מכרה את זכויותיה באתר תפוז, אך נכון ליולי 2020 "קו מנחה" היא עדיין זו שממשיכה להפעיל את תשתיות ושרתי האתר. ביוני 2021 חזר האתר לבעלות ביזפורטל.
היסטוריה.
בשנת 1996 הוקם אתר האינטרנט תפוז אנשים על ידי חברת אשנב לאינטרנט של האחים שי ועופר גיסין. תחילתו הייתה כאינדקס אתרי אינטרנט בעברית בלבד. לקראת סוף שנת 1998 נמכר חלק מהאתר לחברת זן מדיה בבעלותם של גלעד בימן וניר לוטן בהשקעה של 70 אלף דולר אמריקאי.
בשנת 1999 השלימה חברת זן מדיה את רכישת הבעלות בהשקעה נוספת של 400 אלף דולר ובהמשך נכנסו להשקעה בתפוז קבוצת "מבטח שמיר" ו"קבוצת סמוראי". בעלי קבוצת "תפוז", ניר לוטן וגילי בימן תכננו להנפיק את חברת "תפוז שער האינטרנט הישראלי בע"מ" מפעילת אתר תפוז בבורסה לפי שווי של 200 מיליון שקל, ודחו הצעה של חברת סלקום לרכוש את האתר תמורת 28 מיליון דולר. משרדי החברה מוקמו אז בווילה בסביון וגררו חשיפה רבה בעיתונות כסמל לבועת האינטרנט דאז. ההנפקה לא יצאה לפועל, ולאחר כשנה נקלעו האתר ובעליו לקשיים כספיים.
ביולי 1999 הרחיב אתר תפוז את תחום פעילותו מאינדקס אתרים בודד, לאתר מבוסס תוכן גולשים המכיל פורומים וצ'אט עם מערכת הרשמה והתחברות לאתר. כיום, אינדקס תפוז, שחלקו הגדול לקוח מפורטל "אחלה" (אתר שבעבר התחרה בתפוז), פועל כמנוע החיפוש החדש של תפוז אנשים בשיתוף גוגל (המלווה בקישורים ממומנים).
בתחילת שנת 2000 נקלע האתר לקשיים כלכליים, ומנהליו החליטו להתמקד בתחום הקהילות והפורומים ולהמעיט ביצירת תוכן עצמי כאשר החלו לקדם את הצ'אט של תפוז בקמפיין "דובשנית", ובמקביל לו החלו לפרסם הודעות מהפורומים בעמוד הראשי ולתת להן יחס של תוכן לכל דבר.
במאי 2000 השיק פורטל תפוז מערכת פרסום חדשה המשתמשת בטכנולוגית . באוגוסט 2000 מוזג לתפוז צ'אט ה-iCity. בספטמבר 2000 אתר תפוז בשיתוף רשת סטימצקי, השיקו את אתר ibooks למכירת ספרים דרך האינטרנט. שותפות זו נמשכה עד שנת 2007 בה פתחה רשת סטימצקי אתר עצמאי משלה.
בתחילת שנת 2001 החל איחוד האתרים וואלה!-IOL ואליאב צירף לשורותיו את מנהלות הפורומים של IOL שפוטרו, נטע זילברג (מנהלת תחום הקהילות בתפוז) ונורית גזית (מנהלת הקהילות בגו-נקסט) דאז. תפוז החלו בשדרוג מערכות הפורומים, ואף היו הראשונים לאפשר צפייה בהודעות באותו עמוד מבלי לעבור לעמוד אחר, אופציה שכיום נמצאת בשימוש במרבית הפורומים בישראל.
בינואר 2001 נמכר האתר לאיש העסקים אילן בן דב, מנכ"ל חברת סאניקום, בסכום של 450 אלף דולר במזומן. תוכניתו של בן דב הייתה לשלב את תפוז ביצירת יישומים ותוכן סלולרי לחברה המשותפת של סאני ופלאפון – "gonext".