גלעד עצמון (באנגלית: Gilad Atzmon; נולד ב-9 ביוני 1963 בתל אביב) הוא סקסופוניסט ג'אז, מפיק מוזיקלי ומלחין בריטי-ישראלי. הוא מקליט ומופיע עם אנסמבל "האוריינט האוס" שהקים, עם המוזיקאי הבריטי רוברט ואייט וכחבר קבע בלהקת הבלוקהדס של איאן דיורי מ-1997. בין השאר הופיע עם רובי ויליאמס, שינייד או'קונור ופול מקארטני ושימש כנגן הקלטות ומפיק מוזיקלי באלבומים של אמנים רבים: פינק פלויד, רוברט וויאט, עפרה חזה, ירדנה ארזי, מאיר בנאי, סי היימן, יהודה פוליקר ועוד. הוא בעל דעות פרובוקטיביות ואנטישמיות ותומך בהכחשת שואה, אך מכחיש זאת.
ביוגרפיה.
עצמון נולד בתל אביב, וגדל בשכונת גבעת המבתר בירושלים למשפחה ציונות רוויזיוניסטית. סבו ראובן ילין ואח סבו יצחק ילין היו חברי אצ"ל וממייסדי מסדר ז'בוטינסקי. עצמון החל ללמוד לנגן בקלרינט מגיל 6. בגיל 17, לאחר ששמע את צ'ארלי פארקר ברדיו, החל לנגן בסקסופון.
את רוב שירותו הצבאי עשה בשורות תזמורת חיל האוויר, אך התנדב לקורס חובשים ושירת כחובש קרבי במלחמת לבנון הראשונה.
לטענתו, התפנית הפוליטית שלו התרחשה כאשר ביקר במחנה השבויים אנצאר וראה את תנאי המאסר הקשים במקום (מאז שנות ה-2000 עצמון מגדיר את עצמו בתור "יהודי לשעבר").
למד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים קומפוזיציה וג'אז, ופילוסופיה באוניברסיטה העברית.
בשנת 1984, השתתף בהקלטות האלבום לפסקול הסרט "קוקו בן 19" שכתב המוזיקאי הירושלמי שלמה מזרחי. את להיט הסרט, "קוקו בן 19", שר דני בסן. בשנת 1985 עצמון השתתף בהקלטות אלבום הסולו הראשון של בסן, ובאלבומו השני, "הילד שבי", שיצא בשנת 1989. בשנת 1988, ניגן ב"Shaday", אלבומה הבינלאומי הראשון של הזמרת עפרה חזה.
בשנת 1989, הקליט והופיע עם סי היימן. כמו כן ניגן באלבום הבכורה של החברים של נטאשה שהגיע למעמד של אלבום פלטינה עם 40,000 עותקים. באותה שנה גם יסד והפיק את להקת הרוק "פרות קדושות". חברי הלהקה עטו על עצמם מסכות, בטענה כי הם לא רוצים פרסום אישי וחשוב להם שהמלים ייחרטו בראש המאזין. מאוחר יותר התגלה, כי בין האמנים שהשתתפו בפרויקט היו דני בסן, סי היימן, דורי בן זאב, אלי גורנשטיין ואשתו של עצמון, טלי. ההרכב הוציא שלושה תקליטי שדרים, "שובי לפרדס", "חזור אליי" ו-"במדינת הגמדים". כולם שירי מחאה פוליטיים.
בשנת 1990, ניגן באלבום האולפן השלישי של מאיר בנאי הצבעים משתנים. באלבומה השני של להקת נוער שוליים, "ציירי לך שפם", שזכה להצלחה גדולה ונמכר ביותר מ-70,000 עותקים. ובאלבום הסולו הראשון של הזמרת והיוצרת אלונה דניאל.
בשנת 1992, שימש כמנהל מוזיקלי והלחין חלק מהשירים באלבום "אנשים זרים" של ירדנה ארזי, באותה שנה גם שימש כמנהל מוזיקלי באלבומו השלישי של זאב טנא "חצי צוחק". וניגן באלבומו החמישי כסולן של יהודה פוליקר "לעיניך הכחולות".
בין 1993 ל-1996 הופיע עצמון במסגרת "רביעיית גלעד עצמון", והקים את ההרכב "שפיל אסיד ג'אז" שהקליט שלושה אלבומים בהוצאת חברת MCI (חברי ההרכב האחרים היו: גיא בן ברק - שירה, יוסי לוי - גיטרה, דורון רפאלי - תופים, ירון סתוי - בס, אברהם פלדר - חצוצרה). ההרכב גם הוציא לאור תקליט שדרים עם השיר "בובינוע" שזכה להשמעות רבות ברדיו. בנוסף, הופיע בפסטיבל הג'אז הבינלאומי אילת, והשתתף בפסטיבלי מוזיקה בלייפציג, ציריך, ברלין, דרזדן ופראג. פרט לכך, כתב מוזיקה לבלט מודרני, לסרטים, ולמחזה מוזיקלי. בשנים 1993–1995, השתתף בתוכנית לילה גוב כחלק מלהקת התוכנית - להקת "התנינים". בשנת 1997, הצטרף לסיבוב ההופעות של הרכב הג'אז הישראלי מינואט.
בשנת 1995, החל ללמוד לתואר דוקטור בפילוסופיה ובפסיכואנליזה באוניברסיטת אסקס שבאנגליה, אך המשיך להופיע ולהקליט בישראל. מאז שנת 1997 עבר לגור בקביעות בממלכה המאוחדת ובשנת 2002 קיבל אזרחות בריטית.
בין 1997 ל-2000 התחיל עצמון בקשר מתמשך עם איאן דיורי ולהקתו "הבלוקהדס", והופיע איתם ברחבי בריטניה ואירופה. גם לאחר מותו של דיורי בשנת 2000 המשיך עצמון להופיע עם הלהקה כחבר קבע. בשנת 2001, השתתף עצמון במופע מחווה ובאלבום לזכרו של דיורי. בפרויקט השתתפו גם: רובי ויליאמס, שינייד או'קונור, פול מקרטני ושון מקגואן.
בשנת 2000, הקים את "אנסמבל האוריינט האוס" (שבו חברים גם פרנק הריסון, אדי היק וירון סתוי והמתופף אסף סירקיס (שעזב את ההרכב ב-2009). באותה שנה הקליט ההרכב את האלבום הראשון שלו ובשנת 2001 את האלבום השני "Nostalgico".
בשנת 2003, השתתף בהקלטת האלבום "Cuckooland" של המוזיקאי הבריטי רוברט ואייט שהיה מועמד לפרס אלבום השנה הבריטי. ובשנת 2007, באלבום "Comicopera" של ואייט.
בנובמבר 2010, הוציא ביחד עם רוברט ואייט ורוז סטפן את האלבום "For the Ghosts Within". האלבום קיבל ביקורות חיוביות, כולל חמישה כוכבים מעיתון הגרדיאן הבריטי. על עשיית האלבום אמרה סטפן כי "רוברט וגלעד הם חברים נפלאים שעבדו ביחד מספר שנים. העבודה עם גלעד הייתה חוויה מופלאה. הוא אחד האנשים האנרגטיים והחיוביים שפגשתי אי פעם וכמוזיקאי הוא פשוט מעורר השראה ותדהמה".
בשנת 2014, השתתף בהקלטות אלבום האולפן ה-15 והאחרון של להקת הרוק המתקדם, פינק פלויד - The Endless River.
דעותיו על ישראל והיהודים.
עצמון ויתר על אזרחותו הישראלית. בספרים ומאמרים שכתב, הוא מבקר את מדינת ישראל, בעיקר מהזווית האתית והיחס לפלסטינים, ואת היהדות המקדמת פוליטיקה של זהויות כדי לתמוך באג'נדה לאומנית במדינת ישראל. ספרו "המי הנודד?" (The Wandering Who, משחק מילים על The wandering Jew, "היהודי הנודד" באנגלית) עוסק ביהודי העולם ובמדינת ישראל, ומנסה להגדיר ולהבדיל בין המושגים: Judaism, Jewishness, Jewish culture, Jewish ideology. טענתו העיקרית היא שיהדות (Judaism) כדת, אמונה ועניין רוחני היא שונה מהיהדות כזהות פוליטית (Jewishness), שהיא מושג מודרני שהביא לתפיסה בדלנית, לאומנית ואף גזענית. לתפיסתו גם המרקסיזם (שהובל בתחילת דרכו ברובו על ידי יהודים) וגם הציונות הם דוגמאות ליהדות המשמשת ככוח וזהות פוליטית. תפיסה הדומה ליחס החרדים לציונות. הספר רווי בדעותיו האנטישמיות של עצמון והתבטאויות אוטואנטישמיות דוגמת הגדרתו את עצמו כ"יהודי השונא את עצמו בגאווה", "יריב חזק... של היהודיוּת" וכיוצא באלה. ניק לולס, מנכ"ל עמותת Hope Not Hate נגד גזענות ופשיזם, כתב על ספרו של עצמון:
הספר זכה לחסותו ולתמיכתו של ריצ'רד פאלק, חוקר מצב זכויות האדם בשטחים מטעם מועצת זכויות האדם של האו"ם, שהביע אף הוא דעות אנטישמיות ואנטי-ישראליות קיצוניות.
בראיון שפורסם ב-ynet הביע עצמון תמיכה בהכחשת שואה, הטיל ספק בצעדות המוות בשואה, ואמר:
ב-21 במרץ 2017 בדיון בבית הספר לכלכלה של לונדון (LSE) לרגל השקת ספרו של ריצ'רד פאלק, "Palestine's Horizon", ובהשתתפותו, נכח עצמון בקהל. בוויכוח שפרץ בקרב הקהל, אמר עצמון, לטענת נוכחים באירוע, ש"יהודים גורשו מגרמניה בגלל שהתנהגו לא בסדר", והמליץ על ספריו של מכחיש השואה דייוויד אירווינג.
חיים הגר מקוסוב
בית ממכר עתיקות (סרט, 1934)
בית ממכר עתיקות (באנגלית: The Old Curiosity Shop) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1934 בבימויו של תומאס בנטלי, ובכיכובם של איליין בנסון, בן ובסטר והיי פטרי. הסרט הוא עיבוד לרומן "בית ממכר עתיקות" מאת צ'ארלס דיקנס.
הפקה.
הסרט הופק על ידי "British International Pictures", אחד משני אולפני הקולנוע הבריטים הבולטים ביותר באותה עת. בנטלי היה אז במאי מבוסס היטב שעבד על אחדים מסרטי הקולנוע ההיסטוריים של האולפן במהלך העשור. הוא ביים קודם לכן מספר עיבודים לרומנים של דיקנס בתקופת הראינוע, אבל סרט זה הוא הסרט המדבר היחיד שביים לפי ספרי דיקנס. הסרט ביקש להשיג אפקט "ציורי" בפרשנות של היצירה המקורית. בעקבות ההצגה של האלמנטים הגרוטסקיים ברומן של דיקנס הוא תואר כ"סיוט אקספרסיוניסטי".
הקו הטבעתי הגדול
אלכסנדר גרישצ'וק
אלכסנדר גרישצ'וק (ברוסית: Александр Грищук; נולד ב-31 באוקטובר 1983 במוסקבה, שבברית המועצות) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב-אמן. הוא הגיע לגמר תחרות המועמדים לאליפות העולם 2012, אלוף העולם בשחמט מהיר בשנים 2006, 2012 ו-2015.
הוא נשוי לנטליה ז'וקובה, שחמטאית אוקראינית בדרגת רב-אמן.
הישגים בולטים.
באליפויות רוסיה לגילאי 10, 12,14 ו-16 הוא זכה במקום הראשון. ב-1992 באליפות העולם מתחת גיל 10 הוא זכה במקום השני. בגיל 17 השיג דרגת רב אמן.
בשנת 1999 גרישצ'וק זכה בתחרות חשובה הראשונה שלו כשניצח בתחרות השחמט לזכר צ'יגורין.
באליפות העולם 2000 הוא הודח בחצי הגמר על ידי אלכסיי שירוב.
בשנת 2002 גרישצ'וק סיים במקום השני בתחרות חשובה בהולנד וזכה בתחרות במוסקבה. בתחרות לשחמט מהיר בדובאי הוא סיים במקום השני, לאחר פטר לקו.
אלכסנדר גרישצ'וק הודח בחצי גמר אליפות העולם 2004 על ידי רוסטם קסימג'אנוב, שזכה בתואר. בהמשך אותה שנה הוא סיים במקום השני באליפות רוסיה, לאחר גארי קספרוב.
בתחרות גביע העולם בשחמט 2005 גרישצ'וק הודח בחצי הגמר.
בשנת 2006 הוא לראשונה זכה באליפות העולם לשחמט מהיר תוך ניצחון על פטר סבידלר בגמר. באליפות העולם בשחמט 2007 הוא סיים במקום השמיני.
בשנת 2009 הוא זכה באליפות רוסיה ובתחרות העל לינארס.
בגביע העולם בשחמט בשנת 2011 הוא הפסיד במשחק הגמר.
באליפות העולם בשחמט 2012 הוא ניצח את לבון ארוניאן וולדימיר קרמניק, אך הפסיד בגמר לבוריס גלפנד.
בשנת 2013 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השישי.
ב-2014 הוא סיים במקום השני בתחרות השחמט לזכר טל שנערכה בשחמט מהיר.
בשנת 2015 הוא זכה בתואר אלוף העולם בשחמט מהיר בפעם השלישית.