בית הדין הצבאי זיכה את אחד מ-18 החיילים לאחר שהתביעה כשלה בהוכחת מעורבותו החד משמעית במקרה. 17 האחרים נשפטו לעונשי מאסר שבין 12 חודשים (עונש מקל על רשלנות במניעת עבירה לאותם חיילים שמלכתחילה הצביעו נגד הפיכת הנערה לשפחת המין של המשלט) ל-30 חודשים (לחייל היחיד שהודה במעשה אונס).
בפסיקה נקבע כי מוטלת על חיילים חובה מוגברת במניעת עבירה מאשר על אזרחים. החיילים מצופים לסטנדרט מוסרי גבוה יותר ויש להחילו לא רק כציפייה, אלא כחוק. החיילים לא נקטו באף פעולה אקטיבית על מנת למנוע את הפשע, ובחרו להעלים עין ולאפשר לו להתרחש. בזאת מצהיר בית הדין על סטנדרט ההתנהגות המצופה מחיילי צה"ל גם בזמני לחימה.
בתרבות.
בשנת 2017 יצא לאור הספר Minor Detail, ספרה של עדניה שיבלי, סופרת פלסטינית אזרחית ישראל. הספר, שנכתב בערבית ותורגם לאנגלית מבוסס על תיאור הפרשה. בשנת 2021 הוצג הספר כמועמד ברשימה הארוכה של פרס בוקר הבינלאומי.
זכריני נא
קלמן פרנצפלבי
קלמן פרנצפלבי (בהונגרית: Ferenczfalvi Kálmán; 1921, דברצן – 2005, דברצן) היה פעיל למען זכויות האדם וחסיד אומות העולם מהונגריה שהציל כ-2,000 יהודים בתקופת השואה.
קורות חיים.
פרנצפלבי התגורר בג'נג'ש וחברתו הייתה יהודיה בשם יהודית. חוקי גזע הונגריים אסרו עליהם להינשא.
בתקופת מלחמת העולם השנייה.
לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 החל גירוש יהודי הונגריה לאושוויץ, ומסוף 1944 החל גירושים בצעדות מוות מזרחה לאוסטריה. בגירושים של אביב 1944 גורשו גם יהודית וכל בני משפחתה לאושוויץ.
פרנצפלבי היה קצין אספקה בצבא ההונגרי. הוא היה מוצב הרחק מג'נג'ש ולכן לא יכול היה לסייע, אך החליט שיפעל ככל יכולתו למען יהודים ששולחו למחנות ריכוז, מחנות עבודה וצעדות מוות. הוא יצר יחידות דמה והנפיק אישורי דמה, כרטיסים מזויפים של הקצבות מזון, פקודות העברה של כוח אדם ומסמכים מזויפים נוספים. הוא השיג אישורים תקפים - אישורי מעבר ושהות - עבור נוצרים, והעביר אותם ליהודים, וזאת בניגוד להוראות שקיבל. הוא אף הבריח יהודים ממחנות ומגטאות בכלי רכב שנהג בהם. הוא קיבל הוראות להעביר יהודים לקבוצת יהודים שנועדה להישלח ברגל לגבול אוסטריה בצעדת מוות, אך הפנה אותם לכיוון בודפשט והלך עמם. בבודפשט הסתיר פרנצפלבי יהודים בבית הצלב האדום, תוך שימוש במסמכי זהות שגנב. הוא עצמו שמר על בית הצלב האדום, במדיו הצבאיים, בצורה רשמית-כביכול, באופן שהפחית את הסיכוי שייערך חיפוש בבניין. הוא נכנס לגטו בודפשט והצליח להציל משם שני אנשים. בסך הכל הצליח פרנצפלבי להציל כ-2,000 יהודים.
לאחר המלחמה.
יהודית שרדה את אושוויץ ומחנות ריכוז נוספים, ושבה לג'נג'ש בסוף 1945. קלמן פרנצפלבי ויהודית נישאו והקימו משפחה בג'נג'ש.
הכרה.
בשנת 1987 הוכר פרנצפלבי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם ועץ ניטע לכבודו ביד ושם. מאות מתושבי ג'נג'ש, וכן עשרות מהיהודים שהציל פרנצפלבי, היו נוכחים בטקס.
הוצאת עוץ
הוצאת עוּץ היא הוצאת ספרים ישראלית עצמאית, המוציאה לאור ספרים קלסיים וספרי פנטזיה. היא הוקמה בשנת 2013 על ידי המתרגמת והעורכת גילי בר-הלל.
חזון ההוצאה.
לדברי בר-הלל, ההוצאה נולדה מתוך אהבת ספרים ונוסטלגיה לספרים של פעם, במטרה להוציא לאור ספרים נבחרים תוך דגש לא רק על טקסט, אלא גם על איורים ועיצוב.
רוב ספרי ההוצאה יוצאים בכריכה קשה וכוללים את האיורים המקוריים. בר-הלל: "(...) בעתיד, ספר מודפס לא ייעלם אלא יהפוך למוצר יוקרה".
שם ההוצאה, "עוץ" הוא על שם ארץ הקסמים שהמציא הסופר פרנק באום בשנת 1900: מקום של קסמים ונפלאות, אוטופיה שבה הערכים העליונים הם אהבה לכל חי, דמיון, סובלנות ורוח שטות.
ארץ זו מופיעה בסדרת הספר הקוסם מארץ עוץ.
בחירת הספרים מתמקדת בתחום הפנטזיה והקלסיקה לילדים ולנוער. "אני חושבת שזה ההבדל בין סופרמרקט לבוטיק", אומרת בר־הלל. "הוצאת ספרים גדולה מנסה לכלול הכול, הוצאת ספרים קטנה לא יכולה אפילו לנסות. (...) עדיף שאנשים יכירו את הדי־אן־איי של ההוצאה ויידעו מה הם מחפשים בה."
רק אחדים מספרי ההוצאה נמכרים ברשתות הספרים הגדולות, האחרים נמכרים בחנויות ספרים עצמאיות ובאתר האינטרנט של הוצאת עוץ.
פטריק בטיסטון
פטריק בטיסטון (בצרפתית: Patrick Battiston; נולד ב-12 במרץ 1957) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן קבוצת המילואים ומנהל מרכז האימונים של בורדו.
בטיסטון, מטובי הבלמים בצרפת בשנות ה-80, החל את הקריירה במץ וזכה באליפות צרפת במדי שלושה מועדונים שונים. עם 56 הופעות ושלושה שערים, היה שותף בטיסטון לזכייתה של נבחרת צרפת ביורו 1984. הוא ייצג את הנבחרת בשלושה טורנירי מונדיאל, ובחצי גמר מונדיאל 1982 נפצע קשה כתוצאה מתיקול של שוער , הראלד שומאכר.
מאז פרישתו מכהן בטיסטון בתפקידים שונים בקבוצת בורדו. הוא כיהן בעברו בתפקידי המנהל הספורטיבי ומנהל השיווק של הקבוצה, וכיום הוא מאמן את קבוצת המילואים של המועדון בצוותא עם מריוס טרזור, ומנהל את מרכז האימונים של המועדון.
קריירת משחק.
בטיסטון החל את דרכו בקבוצת הנוער של טלאנז' ממחוז מוזל שבו נולד. ב-1973, כשהיה בן 16 בלבד, אותר על ידי סקאוטים של קבוצת מץ מהליגה הבכירה וחתם במועדון. בשתי העונות שלו בקבוצה שותף במספר משחקים בלבד, ובמקביל חיזק את קבוצת המילואים של המועדון, אך החל מעונת הפך לבורג מרכזי בחוליית ההגנה של מץ.
לקראת עונת , לאחר חמש עונות כבורג מרכזי במץ ויכולת גבווה שהקנתה לו גם את המקום בנבחרת צרפת, עבר בטיסטון לסנט אטיין. הקבוצה הייתה אז בשיא כושרה בליגה הצרפתית, ובמדיה שיחקו כוכבים כמישל פלאטיני וג'וני רפ. בטיסטון השתלב בצורה מצוינת בחוליית ההגנה של הקבוצה, ושיחק בכל 38 משחקי הליגה של סנט אטיין בדרך לזכייה באליפות צרפת כבר בעונת הבכורה שלו. הקבוצה סיימה עם המאזן ההגנתי הטוב בליגה, כשספגה 26 שערים בלבד. לאחר עונה נוספת בה התקרבה לזכייה באליפות אך החמיצה אותה בנקודה בלבד, ספגה סנט אטיין מכה קשה כאשר נשיא הקבוצה הואשם בפלילים. הקבוצה איבדה את מיטב שחקניה, יכולתה נפגעה משמעותית, והיא סיימה את עונת במקום ה-14 בלבד. בסיום העונה, ובתום שלוש עונות בקבוצה, עזב בטיסטון את סנט אטיין.
בטיסטון הצטרף לבורדו של המאמן איימה ז'אקה לקראת עונת . הוא הגיע לקבוצה במהלך תקופת החזרה שלה למרכז הבמה של הכדורגל הצרפתי, בה רשמה החתמות משמעותיות של שחקנים בכירים על מנת לנסות ולהתחרות על תארים. כפי שקרה לבטיסטון בסנט אטיין, הוא זכה עם בורדו באליפות כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה, אליפות שהייתה הראשונה של המועדון מזה 34 שנים. בטיסטון הפך לחלק מרכזי בהגנת הקבוצה, ובמהלך שלוש העונות הבאות זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות נוספות ובשני גביעים.
לאחר ארבע עונות מוצלחות בבורדו ובתום עונה בה זכה עמה בדאבל, הצטרף בטיסטון למונקו לקראת עונת . בפעם השלישית בקריירה זכה בטיסטון באליפות בעונת הבכורה שלו במועדון, כשהפעם היה שחקן הרכב בקבוצה שזכתה באליפות צרפת ונישלה את קבוצתו לשעבר, בורדו, מהכתר.
לאחר עונה אחת נוספת במונקו חזר בטיסטון לבורדו. בסיום עונת , עונתו השנייה במועדון מאז חזר אליו והשישית בסך הכול, פרש בטיסטון ממשחק פעיל בגיל 34, בעקבות הורדת הקבוצה לליגת המשנה עקב מצבה הכלכלי. לזכותו קריירה מפוארת שכללה חמש אליפויות ושני גביעים.
נבחרת צרפת.
בטיסטון החל את דרכו בנבחרת צרפת תחת המאמן מישל הידלגו ב-23 בפברואר 1977, כשהיה בן 20 בלבד, ועלה בהרכב הנבחרת בניצחון 1-0 על במשחק ידידות.
על אף שרשם עד אז חמש הופעות בלבד, זומן בטיסטון לסגל של הידלגו לקראת מונדיאל 1978 בארגנטינה. צרפת הוגרלה לבית קשה שכלל גם את ואת , ולא הצליחה להתקדם מעבר לשלב הבתים. בטיסטון רשם הופעה אחת בלבד בטורניר, בהפסד 2-1 לארגנטינה במשחק השני.
בטיסטון זומן על ידי הידלגו לסגל צרפת לקראת מונדיאל 1982 בספרד, שם התחרה על מקומו בהרכב בעמדת המגן הימני עם מנואל אמורוס. בטיסטון פתח בהרכב בהפסד 3-1 ל במשחק הפתיחה של צרפת, אך איבד את מקומו ולא שותף יותר בשלב הבתים, מול ומול . צרפת העפילה לשלב הבא מהמקום השני בטבלת הבית, ופתחה את שלב הבתים השני מול . בטיסטון פתח בהרכב צרפת, במה שהיה למשחקו השני בטורניר. משחק אחר כך שוב איבד את מקומו לאמורוס, ולא שותף בניצחון על .
האירוע הזכור ביותר בו היה מעורב בטיסטון בטורניר התרחש במהלך משחק חצי הגמר מול . בטיסטון עלה למשחק כמחליף בדקה ה-50, וכעבור עשר דקות קיבל מסירת עומק ממישל פלאטיני שהציבה אותו לבדו מול השוער הגרמני, הראלד שומאכר, שרץ לכיוונו. בעוד בטיסטון הספיק לבעוט את הכדור ולהחטיא, שומאכר קפץ באוויר עם רגל מושטת, ופגע בברוטליות בפניו של בטיסטון, שצנח לקרקע. כתוצאה מחבטה בפניו נותר בטיסטון מחוסר הכרה עם פגיעה בחוליה, לאחר שאיבד שלוש משיניו, ומאוחר יותר אף נכנס למצב תרדמת. כוחות החירום הנשימו אותו בחמצן על המגרש, לעיני חבריו ההמומים. פלאטיני אמר מאוחר יותר כי היה בטוח כי בטיסטון נהרג, מכיוון שהיה חיוור ולא היה לו דופק. באופן חריג, שופט המשחק צ'ארלס קורבר לא רק שלא הרחיק את שומאכר בכרטיס אדום, אלא כלל לא שרק לעבירה. בטיסטון הוחלף, ושומאכר המשיך את המשחק כרגיל. לאחר שגרמניה ניצחה הוסיף שומאכר לסערה, לאחר שנאמר לו כי בטיסטון איבד שלוש משיניו, הוא ענה בתגובה: "אם זה הכול, אני אשלם על הכתרים". בהמשך התנצל שומאכר בפני בטיסטון, שקיבל את התנצלותו. באוטוביוגרפיה שלו מתאר שומאכר את האירוע, ומספר כי לא הלך לבדוק מה שלומו של בטיסטון לאחר הפגיעה משום שבטיסטון היה מוקף בשחקנים צרפתים שאיימו עליו בתנועות ידיים.