בנוסף למשימות מיוחדות ומבצעים ימיים ללוחמה בטרור, הפלגה אחראית על הביטחון השוטף של חופי מדינת ישראל בזירת ים סוף, היחידה מהווה ציר מרכזי במאמצי המערכת הביטחונית לסכל חדירת גורמי טרור הפועלים דרך הים.
מיום הקמתה אמונה הפלגה על אבטחתן של אוניות הסוחר המפליגות לנמל אילת. מכיוון שרוב הסחורות המיובאות לארץ מובלות דרך הים, שמירת נתיבי הסחר העוברים במימיה הטריטוריאליים של ישראל הוגדרה על ידי מפקדי החיל לאורך השנים כמשימה שלא נופלת מהגנת החופים ובלימת הטרור הימי.
במהלך העשור הראשון של המאה הנוכחית עברה היחידה סדרת שינויים תפיסתיים מהותיים שהפכו אותה מיחידת סיור ימי ליחידת לוחמה רב-תכליתית הפועלת בים ובעומק החוף, ובשל כך תפסה חלק מרכזי בפעילות הביטחונית בזירה הימית במהלך מבצעים צבאיים רבים.
תהליך הכשרת לוחמים.
הלוחמים בפלגה מתחלקים לשניים, לוחמי כלי בט"ש, המהווים את עיקר הכוח ולוחמי סנפיר. לוחמי כלי בט"ש מגיעים לספינות לאחר מיוני טרום גיוס. בגמר הטירונות הימית, הלוחם עובר קורס בבה"ד חיל הים בהתאם למקצוע הנבחר לו, ימאי או מכונאי, קורס זה מקנה את הכלים הבסיסיים לצורך קליטה יעילה ומהירה בספינות. בסוף מסלול ההכשרה נערך טקס הענקת דרגת רב-טוראי. לאחר הגעת החיילים לפלגה מתבצעת החלוקה על פי הסיירות השונות ובהתאם לכך הצבה בספינות שיהוו גם בית וגם פלטפורמת הלחימה שעליה ישרתו, הכשרת הלוחמים לקרב מתחילה למעשה רק עם הגעת החיילים לספינות אליהן צוותו, מסלול ההכשרה הבסיסי אורך כ-שנה ושלושה חודשים ומסתיים עם קבלת סיכת הלוחם, לאחר מכן הלוחם מוסמך על העמדות השונות בספינה תחילה בתחום הנשק ולאחר מכן בתחום גילוי ניווט וקשר או בתחום המכונה.
על תהליך ההכשרה אמונים הלוחמים הוותיקים שמעבירים את הידע שלהם ללוחמים הצעירים, ומבחני ההסמכה מבוצעים לרוב על ידי הצוות הפיקודי של הספינה ( מפקד הספינה, סגן מפקד הספינה והצ'יף). הלוחמים הבולטים יוכשרו לתפקידים פיקודיים על כלי הבט"ש. מכונאים יצטרפו לסגל הספינות לתפקיד המנוען הראשי (צ'יף), ואילו ימאים ישמשו כסגני מפקדי כלי בט"ש. כמו כן, בכול ספינה יוכשר אחד מאנשי הצוות הזוטר כחובש ימי. הכשרות מתקדמות אלו מתבצעות, לכול המוקדם, לאחר צבירת ניסיון ימי של שנה בכלי הבט"ש, וביצוען מוטל על בה"ד חיל הים. משך ההכשרה לכל אחד מן התפקידים הוא ארבעה חודשים ולאחר מכן ישנו זמן חפיפה נוסף של כחודש.
יחידת סנפיר משלימה את ספינות הפלגה במשימות מיוחדות הדורשות הפעלת כלי שיט במתארים אחרים. על כן הכשרת לוחמיה שונה במקצת: במסגרת "הכשרת הלוחם" עוברים חיילי היחידה קורסי הכשרה ייעודיים: קורס טכנאי קשר אלקטרוני תת-ימי, קורסי גילוי, זיהוי ושליית מוקשים, קורס לוט"ר וקורסי לחימה אחרים. המסלול כולו משולב בנים ובנות. תהליך "הכשרת הלוחם" ביחידה כולל בנוסף לעיל, תפעול אמצעי לחימה של היחידה, מטווחים ימיים בתרחישי פח"ע, התמחות בצלילה הגנתית ותפעול סירות הכולל - סירות גומי והסמכות בסירות הליבה של היחידה, ה"צרעות". בסוף מסלול ההכשרה, מקבלים הלוחמים את סיכת "לוחם סנפיר". למתאימים/ות, לאחר פרק זמן של שנה וחצי ביחידה ניתנת האפשרות להתחיל במיונים והכשרות לקראת קורס מתקדם בבה"ד חיל הים המסמיך לוחמים לתפקיד מפקדי "צרעות".
על אף שקיימת תלות מסוימת בבה"ד חיל הים (בעיקר כיוון שהקורסים הבסיסיים והמתקדמים מועברים שם), אופן ההכשרה של הלוחמים מוטל על מפקדי הכלים והכשרות מורכבות יותר, מוטלות על פונקציות הדרכתיות ביחידה, כל זאת בעיקר בגלל אופי השירות האינטנסיבי של לוחמי הפלגה שלא מאפשר לבצע עצירת פעילות והחלפת כוחות היחידה בכוח אחר לצורך מנוחה והדרכה.
מבנה ארגוני.
בפלגה קיימת סיירת אחת: סיירת ברק ובנוסף קיימת יחידת סנפיר העוסקת בעבודות תחזוקה תת-ימיות וביטחון הספינות החוזרות מהסיור. אלו הן למעשה שתי היחידות הימיות בבסיס אילת. סיירת ברק היא בפיקוד קצין בדרגת סרן, לשעבר מפקד כלי שיט, בוגר בית הספר לפיקוד ימי (פי"מ) ובוגר קורס חובלים. מפקד הפלגה הוא קצין ים בדרגת רב-סרן שעבר מסלול פיקוד על כלי בט"ש או פיקוד על סטי"ל בשייטת ספינות הטילים, הלכה למעשה המבנה הארגוני של הפלגה דומה במקצת למבנהו של גדוד צה"לי, עם כמה הבדלים, שהבולט בהם הוא, שהיחידה אינה נמצאת תחת כפיפות ארגונית ליחידה גדולה יותר כגון חטיבה, אלא מהווה יחידה אוטונומית עם משימות ייחודיות לגזרה בה היא פועלת.
אופיין הייחודי של פעילות פלגות הבט"ש אינו מאפשר עצירת הפעילות של הפלגות והחלפתן בכוחות אחרים, לכן שגרת האימונים נערכת במסגרת סיירתית ומוטלת על כתפיו של מפקד הסיירת, כל זאת בתקופות אינטנסיביות וקצרות כאשר הסיירות שלא מתאמנות מעמיסות על עצמן את נטל ביצוע המשימות המבצעיות.
מפקדי פלגה 915.
מפקד הפלגה הוא קצין ים בדרגת רב-סרן שעבר מסלול פיקוד על כלי בט"ש או פיקוד על סטי"ל
שלמה נקדימון
שלמה נקדימון (קָאמינקר) (נולד ב-29 ביולי 1936) הוא עיתונאי ישראלי ופרשן פוליטי, חוקר תולדות היישוב והמדינה. פרסם ספרים ובהם מחקרים מקיפים על אירועים ופרשיות בתולדות היישוב והמדינה. יועץ תקשורת של ראש הממשלה מנחם בגין.
ביוגרפיה.
נולד בחיפה בשנת 1936. אביו, יצחק אשר קאמינקר, היה חלוץ שעלה ארצה מגליציה המזרחית. בארץ ישראל נמנה עם מייסדי פועלי אגודת ישראל, ונשא פנקס חבר מס' 1. על שמו נקרא משעול בפתח תקווה. בשירותו הצבאי בפרקליטות הצבאית, היה דובר לא רשמי של בתי הדין הצבאיים.
קריירה מקצועית.
עם שחרורו מהצבא, החל לכתוב ב"רימון", שבועון שהקים השב"כ, בניסיון לפגוע ב"העולם הזה". לאחר מכן, בעיתון "חרות", החל את דרכו המקצועית, וב-1965, עם סגירת "חירות" עבל ל"ידיעות אחרונות", ככתב לענייני ההסתדרות, וזמן קצר אחר כך, ככתב פוליטי.
נקדימון התמחה בעריכת תחקירים על הנעשה בזירה הפוליטית והמפלגתית ובדרכי קבלת ההחלטות בממשל, והוא חתום על עשרות סקופים וראיונות בלעדיים. סקופים כמו, חשיפת שלהבת פריאר ראש הוועדה לאנרגיה אטומית של ישראל, פרסום הפרוטוקולים הסודיים של הדחת לוי אשכול מכהונתו כשר הביטחון, פרשת סיוע ישראל לכורדים, תהליך קבלת ההחלטות לפני מלחמת יום הכיפורים, ספור התאבדותו של השר אברהם עופר, וראיון עם מפתח פצצת הגרעין העיראקי, חיידיד חמזה, בארצות הברית.
בימי "פרשת לבון", חדר נקדימון בהיחבא לבית בתל אביב, שבו נערכה ב-4 בפברואר 1961 ישיבת מרכז מפא"י, שבה הודח פנחס לבון מתפקידו כמזכ"ל ההסתדרות, ומסר דיווח אותנטי של עד ראייה להתרחשות זאת, שהייתה סגורה לתקשורת. הוא הועמד לדין על "חדירה לאולם סגור", אך יצא זכאי בדין לאחר שבית המשפט מצא כי "אין להשיב על ההאשמה".
בשנים 1978–1980, בתקופת המשא ומתן על הסכם השלום עם מצרים, שימש נקדימון כיועץ תקשורת לראש הממשלה מנחם בגין, וגם יצא למצרים כאורחו הרשמי של בגין.
ב-1983 וב-1984, במסגרת תחקיריו, טס נקדימון להונג קונג, כדי לראיין את אברהם תהומי, בנושא רצח דה האן, הרצח הפוליטי הראשון בארץ ישראל.
ספרו - דה האן - הרצח הפוליטי הראשון בארץ ישראל.
אברהם תהומי היה סגן מפקד סניף "ההגנה" בירושלים, מייסד האצ"ל ומפקדו הראשון, והיה מעורב בחיסולו של המנהיג החרדי יעקב ישראל דה האן בשנת 1924. תהומי חי באחרית ימיו בהונג קונג. בראיונות עמו, לא הודה תהומי במפורש כי הוא האיש שירה באקדח בדה האן, אך נטל על עצמו את האחריות לביצוע הרצח, שהיה מוצדק בעיניו כמשימה לאומית, שחובה היה לבצעה. לדבריו, המשימה הוטלה עליו על ידי יצחק בן-צבי, יושב ראש הוועד הלאומי, יוסף הכט המפקד הארצי של ההגנה, וזכריה אוריאלי, מפקד סניף ההגנה בירושלים. לעומת זאת, חשף נקדימון מסמך אותנטי בחתימת תהומי, שבו הוא מאשר את השתתפותו האישית בהתנקשות.
חיים אישיים.
נקדימון נשוי לזהבה, בעבר בכירה בפרקליטות מחוז תל אביב, אב לשני בנים וסבא לארבעה נכדים. בנו, עו"ד ישגב נקדימון, משמש כיועץ המשפטי לחברת החדשות, ובעברו כיהן לתקופה קצרה כשופט בית משפט השלום רמלה.
אלגוריתם גנטי
השם אלגוריתמים גנטיים מתאר משפחה של אלגוריתמים לחיפוש, מידול ומיטוב (אופטימיזציה), שבהם משלבים זה בזה אלמנטים של פתרונות אפשריים לבעיה, ומפעילים הליכים של ברירה מלאכותית כדי לבחור את המועמדים שיעברו לשלבים הבאים. רעיון תכנותי בסיסי זה מושפע מההצלחה של האבולוציה בפתרון בעיות אמיתיות.
היסטוריה.
בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 ניסו מספר מדענים בתחומי המחשב לבחון מערכות אבולוציוניות (התפתחותיות), כאשר הם האמינו שאבולוציה תשמש ככלי לאופטימיזציה של בעיות הנדסיות ומדעיות. הרעיון הכללי אליו כיוונו המדענים הוא לנסות לפתח אוכלוסייה של פתרונות אקראיים לבעיה נתונה, על ידי שימוש באופרטורים שמושפעים משינויים גנטיים טבעיים ובחירה טבעית. התורה עליה התבססו מדענים אלה היא בעצם תורת האבולוציה של דרווין, כלומר פתרון לכל בעיה יעשה בתהליך גנטי על בסיס תורת האבולוציה.
האלגוריתם הגנטי הומצא על ידי ג'ון הנרי הולנד החל משנות ה-60 המוקדמות ואליך במהלך עבודתו באוניברסיטת מישיגן. מטרתו העיקרית של הולנד, בניגוד למדענים אחרים אשר ניסו לכתוב תוכניות אבולוציוניות ונקטו בגישה אבולוציונית למציאת פתרון ספציפי, הייתה להבין בעצם את עקרון האדפטיביות כפי שהוא בא לידי ביטוי בטבע, כלומר יכולת ההסתגלות לתנאים משתנים.
הולנד ניסה בעצם לייבא תכונות אלה של אדפטיביות לתוך מערכות ממוחשבות.
מתודולוגיה.
אלגוריתמים גנטיים משמשים בעיקר כדי לפתור בעיות אופטימיזציה שלא ידוע עבורן פתרון דטרמיניסטי או הסתברותי העובד בזמן סביר.