בשנת 1884, במהלך מסע הרצאות בנושא הספר "הרפתקאותיו של האקלברי פין", סופת גשמים אילצה את טוויין וחבריו למצוא מחסה בחנות ספרים ברוצ'סטר, ניו יורק בה רכש את הספר "מות ארתור" מאת סר תומאס מלורי. הספר עשה רושם ניכר על טוויין וחבריו ובאחד הימים באותו המסע כתב ביומנו "חולם שאני אביר חנוט בשריון בימי הביניים... אין כיסים בשריון. אין דרך למלא אחר דרישות מסוימות של הטבע. ללא יכול להתגרד. יש לי נזלת- לא יכול לקנח. לא יכול להשיג מטפחת. לא יכול להשתמש בשרוול ברזל. ברזל מאדים מחום שמש- דולף בגשם, מלבין מכפור ומקפיא אותי... כל הזמן פוגעים בי ברקים. נופל. לא יכול לקום. ראה:'מות ארתור'". ברישום חלום זה מוצגים מצבים שנכללו בספר כחוויותיו של האנק מורגן.
מבנה ספרותי.
הספר מסופר בגוף ראשון על ידי שתי דמויות. סיפור המסגרת מסופר על ידי אדם המכונה מ.ט. אשר פגש את גיבור הספר, האנק מורגן, וקיבל ממנו כתב יד המהווה את גוף היצירה ובו מתוארות עלילותיו של מורגן בחצר המלך ארתור.
מאחורי ההומור השופע בספר מסתתרת ביקורת נוקבת הן על אנגליה של המאה ה-19 והן על ארצות הברית של אותה תקופה.
מבחינה ספרותית ניתן לחלק את הספר לשלושה חלקים שמשקפים את התקופות השונות בחייו של טוויין בהם נכתבו:
ביקורת רבה הופנתה בתקופת יציאת הספר כלפי מבנהו הספרותי בטענות שהכתיבה בו מפוזרת, העלילה רופפת, רמתו הלא-אחידה ועל ההומור כפוגע ברצינות הביקורת שבא הספר להעביר. אלברט ביגלו פיין שחיבר את הביוגרפיה של טויין אמר על ההומור כי "גורם המשיכה החשוב הזה מוכתם כמעט עד חורבן בשל בורלסקה גסה ורהבתנית אשר הורסת את האשליה מעוררת בקורא התנגדות לעיתים בדיוק באותו הרגע שבו על הסיפור למלא אותו באש קדושה של זעם צדקני נגד מעשי עוולה. 'ינקי מקונטיקט' הוא דוגמה עילאית למארק טויין במיטבו ובמרעו הספרותיים."
על האנק מורגן כתב טויין כי "הוא נעדר את העידון והחולשה שמלווים את ההשכלה הגבוהה. הוא בור מושלם. הוא מנהל של סדנת מכונות, הוא יכול לבנות מנוע קיטור או אקדח קולט, הוא יכול להקים ולנהל תחנת טלגרף ועדיין למרות כל אלו, הוא בור ועם הארץ".
הספר מעלה לדיון סוגיות כמו דמוקרטיה, ציוויליזציה כפויה ואימפריאליזם על רקע האימפריאליזם האמריקאי, הלגיטימיות של מוסד המלוכה וחירות האדם.
הספר זכה לעיבודים רבים לתיאטרון, לטלוויזיה ולקולנוע, כולל גרסת סרט מוזיקלי וגרסה בה באגס באני מגלם את תפקיד האנק מורגן.
Bulletin board system
קוואדרופניה
מותק, הילדים התכווצו
מותק, הילדים התכווצו (באנגלית: Honey, I Shrunk the Kids) הוא סרט קולנוע מסוגת הקומדיה של חברת וולט דיסני, בבימויו ג'ו ג'ונסטון, משנת 1989, המשלב אלמנטים של מדע פופולרי.
תקציר העלילה.
ויין סלינסקי (ריק מוראניס) עובד כממציא ובונה מכונה שמכווצת עצמים באופן משמעותי ביותר (אדם שכווץ בה יכול לרכב על נמלה). ויין חושב שבניית המכונה נכשלה אבל בהיעדרו, בנם של השכנים משליך כדור דרך חלון החדר על המכונה וזו מתחילה לעבוד. שני ילדיו של ויין ושני הבנים של השכנים מגיעים לחדר, מתכווצים והולכים לאיבוד בין גרגרי האבק. הם מושלכים לפח האשפה ועם שקית האשפה אל הרחוב.
מרבית הסרט היא סיפור מסעם של הילדים חזרה הביתה דרך המדשאה שבחצר הקדמית. כיוון שהם כה קטנים, המסע הביתה מלא בהרפתקאות ומכשולים הכוללים חרקים ענקיים ומכסחת דשא אימתנית. בקטע זה של הסרט מוצג לצופים עולם החרקים והצומח העירוני מנקודת מבטם של יצורים זעירים עד מאוד.
לקראת סוף הסרט חוזרים הילדים לביתם על ידי כלב המשפחה, והוריהם מוצאים אותם כאשר הבן הצעיר, ניק, נופל לצלוחית של דגני הבוקר של אביו אשר בטעות כמעט אוכל אותו. ואז ויין הופך את המכונה למגדילה, ומחזיר את הילדים לגודלם המקורי.
המשכים.
לסרט יצאו שני סרטי המשך, "מותק, הילד התנפח" ו"מותק, הילדים התכווצו", שזכו שניהם לביקורות טובות פחות מהסרט המקורי. הסרט השלישי יצא ישירות לווידאו.
ספרות יוונית עתיקה
אמנות יוונית עתיקה
באמצע הרומן
באמצע הרומן הוא ספרו של חנוך ברטוב, שיצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 1984.
הספר מתאר את ניסיונו של בן זועם וממורמר לכתוב, בעל כורחו, את סיפורו של אביו. האב הוא סופר מתוסכל, שקם באמצע כתיבת הרומן, שלשמו נטל לו שנת חופשה מעבודתו כעורך ספרותי בעיתון ערב, ונסע לארצות הברית למסע הרצאות חפוז בעקבות מלחמת יום הכיפורים. בנו הוא היסטוריון, השקוע בכתיבת עבודת הדוקטורט שלו.
תקציר העלילה.
נסיעתו של בלפור שו"ב, גיבור הספר, הייתה אמורה להימשך שלושה שבועות, שבסופם ישוב ארצה ויחזור אל הרומן שלו, שעליו המשיך לעבוד עד רגע יציאתו מן הבית ממש. אלא שהשתלשלות האירועים, שראשיתם הן בעבר הקרוב, בביקורו הקודם בארצות הברית והן בעבר הרחוק, בילדותו ובנעוריו, מביאה לכך, שמסעו בגולה מתמשך עוד ועוד. למשפחתו הוא מודיע, שבאמריקה מעוניינים להוציא את ספרו, שאת כתב היד שלו לקח עמו לנסיעה, והוא רואה חובה לעצמו להישאר שם עד שיוסדרו כל ענייני התרגום וההוצאה, אך האמת, שהוא ממשיך לשמור מפניהם, שונה לגמרי.
רק כשגיסתו, בת קיבוץ שנישאה לפרופסור יהודי-אמריקאי אחרי שנואשה מנסיונותיה לכבוש את הוליווד, מתקשרת אל אחותה להודיע לה, שבלפור אושפז במצב קשה, לאחר התקף לב חמור, בבית חולים בסן פרנסיסקו, מתחילים העניינים לנוע בין ירושלים, שם מתגורר הבן נמרוד במרחק רחובות ספורים מדודו, מאיר, הסופר הנודע שצלו מירר את חיי אחיו הצעיר מנעוריו, ללונג איילנד, שם גרה ענת, הבת הצעירה שהפכה עורף לישראל וירדה עם בעלה, בן עשירים אמריקאי, ולוס אנג'לס, שם מתגוררת הדודה איילת עם בעלה ג'רי. תמר, אשתו של בלפור, מצליחה בעמל רב לשכנע את נמרוד לנסוע מיד אל אביו החולה, אולי גוסס, בתקווה שיגיע בעוד מועד להתפייס איתו ואולי אף להשיבו ארצה. לאחר שלושה ימים טרופים של הכנות בהולות, חוסר שינה ומתיחות עצבים, מגיע נמרוד לניו יורק בכוונה להמשיך מיד עם אחותו לקליפורניה, ושומע ממנה, כי האב נפטר בלי שיחזור להכרתו כשמטוסו של הבן היה בדרכו מישראל לאמריקה.
כשנמרוד ישן, לבסוף, בבית אחותו, מגיע טלפון מסתורי מאישה, סוכנת ספרותית, שבלפור הכיר עוד בביקורו הראשון באמריקה ונתקע בביתה בביקורו השני, בנסיבות בלתי ברורות. היא מצליחה להניע את נמרוד, הזועם והחשדן, לבוא אליה לקבל כתב יד של ספר, שעליו אינה מוכנה להרחיב את הדיבור בטלפון. נמרוד נענה בלית ברירה, בניגוד לרצונו, ובבואו אל הדירה, מיד עם כניסתו אל פנימה החשוך, הוא שומע את קול אביו מדבר. ללא הסבר, המום לחלוטין, הוא מובל, מושב על כיסא מרופד ושומע את קול אביו מספר על ילדותו ונעוריו.
רק כעבור דקות ארוכות משתתק הקול, שבעליו מת לפני שעות אחדות בקצה השני של ארצות הברית, עולים האורות וקארן, בעלת הדירה, מפענחת את המסתורין. בדירה, היא מסבירה, הותקנה עוד לפני בואה לשם מערכת הקלטה משוכללת, מוסווית, וכשבלפור התגורר אצלה כאשר השהה את שובו הביתה, הקליטה את סיפוריו האינסופיים שלא בידיעתו ושמרה על הקלטות, מחשש שישמיד אותן כפי שהשמיד את כתב היד שהביא עמו מן הארץ. זה הספר שעליו דיברה, ולדעתה הוא עולה פי כמה על הרומן, שבכתיבתו עסק לפני נסיעתו ובמהלכה, עד שהשליך אותו למשרפת האשפה.
נמרוד לוקח עמו את הילקוט עם 24 הקלטות של קול אביו, המספר על חייו, ומאותו רגע הוא נשאב אל תוך הסיפור ומשתעבד לו בניסיונו ליצור ממנו את הספר, שאביו הוא מחברו אך עליו המשימה לכתוב אותו.
מנקודה זו נע הספר לסירוגין בין ההווה, שהוא חייו של נמרוד, ההיסטוריון, ולבטיו עם עבודת הדוקטורט שלו בהיסטוריה של היישוב הישן בארץ ישראל, עם התקרבותו לדת ועם בעיות הפריון שלו ושל אשתו, לבין העבר, שהוא סיפור תולדותיו ומצוקותיו של אביו, כפי שהוא מתגלה לפניו ב-24 הקלטות ובמצבור גדול של דפים, רשימות ופתקים, שהגיעו אליו מן הבית שבו שהה אביו בחודשי חייו האחרונים, לרבות מכתב שכתב לבנו ולא שלח. צירופי הדברים ששמע מאחותו וגיסו, מדודתו ודודו ומקארן, המאהבת הנושנה-חדשה, חושפים לפניו את שלוש השנים האחרונות לחיי אביו - אדם תקוע, כפי שהוא מגדיר את עצמו, החותר בציפורניו במחילה בעובי האדמה ומקווה להיחלץ אל אור היום ולחזור הביתה. מכל אלה מתאמץ נמרוד ליצור את הספר, שיהיה חיי אביו, ובינתיים הוא עצמו נתקע ללא מוצא, עד לרגע השחרור ממועקת המשימה שנטל על עצמו.
הספר גדוש רמזי מפתח שונים לדמויות בעולם הספרות הישראלי ולא מעט פרטים אוטוביוגרפיים מחיי ברטוב עצמו.
לאורה פסטר
תחנת הרכבת חיפה מזרח
תחנת הרכבת חיפה מזרח היא תחנת הרכבת הראשונה שנבנתה בחיפה. התחנה החלה לפעול בינואר 1904 כתחנת הקצה המערבית של רכבת העמק (שלוחת מסילת הרכבת החיג'אזית). עד שנת 1937 בה נפתחה תחנת חיפה מרכז היא נקראה תחנת חיפה. עם פתיחת התחנה החדשה הוחלף שמה לחיפה מזרח. כיום זוהי אינה תחנת הרכבת המזרחית ביותר בחיפה – 3 תחנות בתחומי העיר נמצאות ממזרח לה: מרכזית המפרץ, חוצות המפרץ וקריית חיים.
היסטוריה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 נסללה על ידי הבריטים מסילה ברוחב תקני מתחנת חיפה עד לצומת רמז ממערב לפרדס חנה-כרכור, על מנת לחבר את תחנת חיפה עם המסילה המזרחית במסלול קצר יותר במקום חיבור במסלול עוקף דרך רכבת העמק ומסילת השומרון. כך הפכה חיפה לתחנת הקצה הצפונית של המסילה המזרחית.
תחנת חיפה/חיפה-מזרח של ימי המנדט היא תחנת הרכבת היחידה בעולם ממנה יצאו רכבות ל־3 יבשות שונות: אפריקה – (מצרים), אסיה – (סעודיה, סוריה ולבנון) ואירופה (טורקיה).