ב-22 בפברואר פורסם כי צליינים דרום קוריאנים שביקרו בישראל בין 8 ל-15 בפברואר, אובחנו כנשאים לאחר ששבו לארצם. ב-27 בפברואר, זוהה המקרה המאומת הראשון של נשא קורונה בישראל, אזרח שחזר מאיטליה מספר ימים קודם לכן. למחרת, אובחנה ההדבקה הראשונה בישראל, אשת האזרח שחזר מאיטליה. בסוף פברואר, הגיע מספר המבודדים ל-5,630.
ב-5 במרץ 2020 פורסם כי קבוצת צליינים מיוון טיילו בישראל כשהם נגועים בנגיף מ-20 עד 27 בפברואר. בעקבות ביקור הקבוצה בבית לחם הטיל צה"ל סגר על העיר.
לפי חוקרים מהמכון למחקר ביולוגי בישראל, חגיגות ומסיבות פורים שנערכו ב-10 וב-11 במרץ ללא הגבלות וללא ריחוק חברתי, יצרו הדבקה המונית.
סגר ראשון.
בהדרגה, הטילה הממשלה מגבלות שונות באמצעות תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה. ב-14 במרץ, משרד הבריאות וראש הממשלה הכריזו על ביטול כל תרבות הפנאי, לימודים באוניברסיטאות, בתי ספר וגנים ואיסור שהייה של יותר מעשרה אנשים באותו מרחב. ב-16 במרץ, בהצהרה משותפת עם שר האוצר משה כחלון, ראש הממשלה הודיע כי המגזר הציבורי יועבר למתכונת חירום; המגזר הפרטי יצמצם את עובדיו ב-70% והשירותים החיוניים ימשיכו להתקיים במתכונת מלאה. ב-17 במרץ, משרד הבריאות פרסם הנחיות חדשות, שבמסגרתן אין לצאת מהבית למעט במצבים המחייבים זאת. כך, בוטלה התחבורה הציבורית בכל ערב החל מ-20:00 ועד לפנות בוקר, וכן בימי שישי ושבת. ב-19 במרץ, הממשלה אישרה את התקנות לשעת חירום להגבלת התנועה הקובעות מתי מותר לצאת מהבית – ומאפשרות למשטרה לאכוף אותן. ב-20 במרץ, הממשלה אישרה תקנות נוספות שלפיהן מספר העובדים במגזר העסקי והציבורי יצומצם ל-30%, והקובעות לאילו עסקים מותר להמשיך לפעול – ובאיזו מתכונת.
ב-20 במרץ 2020, דווח על נפטר ראשון מהמגפה.
ב-25 במרץ, הוגבלה היציאה מהבתים. ב-31 במרץ, נאסרה התקהלות בשטח פתוח גם לצורכי תפילה.
בשבוע של פסח וליל הסדר, שחל ב-8 באפריל, הוכרז סגר נרחב. לצורך האכיפה, נפרסו ברחבי הארץ כ-30 אלף שוטרים, 1,400 חיילים וכ-300 פקחים.
ב-12 באפריל נכנס לתוקפו צו המחייב עטיית מסכה בכל יציאה ממקום המגורים למרחב הציבורי.
הקלות ויציאה מהסגר.
ב-18 באפריל החלה ירידה במספר החולים, ומספר המחלימים המאומתים החדשים היה גבוה ממספר הנדבקים המאומתים החדשים - 209 מחלימים לעומת 158 נדבקים. מאז ועד 29 במאי, לא עלה מספר החולים החדשים על מספר המחלימים, ומספר החולים הפעילים הלך ופחת. בעקבות הנתונים החלו לבחון בממשלה הקלה על המגבלות וחזרה לפעילות מלאה של המשק באמצעות התו הסגול ומערכת החינוך.
החל מ-19 באפריל החלו הקלות ראשונות. ב-30 באפריל בוטלה מגבלת קיום פעילות ספורטיבית עד 500 מטר מהבית.
ב־4 במאי בוטלה מגבלת המרחק, ופורסמה אסטרטגיית יציאה לשגרה בצל המגפה. בעת פרסומה נאמר שבהתאם למדדים מסוימים עלולות ההקלות להתבטל.
מאז 3 במאי, חזרו הילדים והנוער למוסדות הלימוד בהדרגה תחת הנחיות שרוככו ב-14 במאי. עקב שרב קיצוני, מ-19 במאי ועד ל-22 במאי, לא חלה חובת עטיית מסכה בכיתות הלימוד ובמרחב הציבורי.
במהלך חודש מאי 2020 הגבלות על התחבורה הציבורית ועל בתי עסק קטנו בהדרגתיות. פורסמו מתווים לפתיחת מסעדות, בתי קפה וברים (למעט מועדוני הריקודים) וקיום פעילויות מצומצמות נוספות. אלה נפתחו ב-27 במאי, קצת לפני המועד המקורי. בהדרגה נפתחו תחת הנחיות גם בתי המלון ואטרקציות תיירותיות נוספות.
הגל השני.
לקראת סוף מאי 2020 החלה עליה איטית בתחלואה, שגרמה לעיכוב בהקלות, ולמרות זאת באמצע יוני חזרו להתקיים אירועי שמחות ותרבות, תחת הנחיות. בסוף יוני, התגבר קצב עליית התחלואה.
הידוק ההגבלות.
בתחילת יולי, הוחלט שההתקהלות בשטח סגור תצומצם מאוד. לאחר 3 ימים, הוחלט שיסגרו אולמות אירועים ומוסדות תרבות. צומצם מספר האנשים המותר בסוגי בתי עסק שונים ובתחבורה ציבורית.
בימים שלאחר מכן הודקו מעט חלק מההגבלות, ובהמשך הודקו עוד יותר במהלכי חקיקה. בשלב זה מוקדו המגבלות בעיקר בסופי שבוע. הגבלת המסעדות נדחתה עקב לחץ, ואחרות שונו על ידי ועדת הקורונה. ב-5 באוגוסט בוטלו. נקבעה התערבות נקודתית בערים שבהן רמת התחלואה גבוהה. סוכם שהופעות חיות יתקיימו במתכונת "דרייב אין", תחת מגבלות. עד אמצע יולי מספר הנדבקים עלה בחדות. בסופו נבלמה העלייה.
עם מינוי רוני גמזו ל"ממונה הקורונה", החל תכנון תוכנית הרמזור, להתאמת המגבלות באופן מקומי, לפי רמת התחלואה המקומית ביישוב.
ב-9 באוגוסט, אושרו הגבלות. בהן: צמצום הנוכחות במקומות העבודה. במקביל, חודשו מופעי התרבות באוויר הפתוח. ב-14 באוגוסט, אושר סטנדרט אחיד לפעילות במסעדות ובתי תפילה, ביחס לגודלם.
באוגוסט, נמשכה העלייה בכמות הנדבקים שאושפזו בבתי החולים. מספר הנדבקים היומי נשאר סביב 2000.
בסוף אוגוסט אושרה תוכנית הרמזור. לפיו נקבע צבע לכל יישוב על פי: קצב גידול התחלואה, מספר החולים (ל-100,000 נפש), ושיעור התוצאות החיוביות. המתווה הנכנס לתוקף ב-6 בספטמבר.
בתחילת ספטמבר, החלה עליה חדה בתחלואה. במקביל נפתחה מערכת החינוך. בישיבת הקבינט שהתקיימה, המליץ רוני גמזו, להטיל סגר מקומי על הערים האדומות שהיו כולן יישובים חרדיים וערביים. לאחר לחצים והתנגדויות, הוחלט להסתפק בעוצר לילי.
סגר שני.
ב-11 בספטמבר, ממונה הקורונה רוני גמזו המליץ לקבינט הקורונה על "תוכנית שלושת השלבים": ריסון מהודק, ריסון חלקי וחזרה לרמזור. הממשלה אישרה החל מ-18 בספטמבר, ערב ראש השנה, סגר באורך של כ-21 יום, וחזרה ל"מתווה הרמזור". השר יעקב ליצמן התפטר במחאה. התקהלות צומצמה במקומות העבודה, בתחבורה הציבורית ובבתי הכנסת. ונאסר להתרחק ממקום המגורים, מעבר לקילומטר.
ב-22 ספטמבר החל הקבינט לדון בהידוק הסגר. שר הפנים אריה דרעי התנה את סגירת בתי הכנסת, בהגבלת ההפגנות. הממשלה החליטה לאשר את סגירת כלל מקומות העבודה (פרט לחריגים), הספורט, בתי הכנסת והפגנות הוגבלו למרחק של אלף מטרים ממקום המגורים, בניגוד לעמדת משרד הבריאות משרד האוצר, וגמזו. נשמעו טענות על עיסוק יתר בנושא ההפגנות, בשל רצונו של ראש הממשלה נתניהו לעצור את ההפגנות נגדו ונגד התנהלות הממשלה במהלך המשבר. היו שקראו להקמת ועדת חקירה בשל אופן קבלת ההחלטות. השר אסף זמיר התפטר.
ב-25 בספטמבר נכנס לתוקפו הידוק הסגר השני. מלבד הגבלת ההפגנות שדרשה שינוי חקיקה, ונכנסה לתוקף ב-30 בספטמבר.
הקלות ויציאה מהסגר.
במהלך הסגר הוצגו 3 תוכניות שונות לאסטרטגית היציאה. המשותף היה שהמעבר בין כל שלב יבוצע לאחר 14 יום, ובכפוף ליעדים: מספר הנדבקים, מקדם ההדבקה, מספר החולים הקשים ואחוזי התפוסה בבתי החולים.
ב-13 באוקטובר אושרו מעט הקלות. ב-17 באוקטובר תם הסגר למעט בערים האדומות, ונפתחה מערכת החינוך לגיל הרך בכל הארץ. קודמה תוכנית להגדרת "איים ירוקים" לאזורי מלונות שהכניסה אליהם תותר בהצגת בדיקה או אישור החלמה. הוטלו סגרים בכמה יישובים. לבקשת הקבינט, קיצר משרד הבריאות את התכנית לפתיחת המשק.
בניגוד לעמדת משרד הבריאות, אסטרטגיית היציאה לא בוצעה כסדרה. לדוגמה, פתיחת חנויות הרחוב הוקדמה בשבוע, לאחר שחלפו 7 ימים בלבד מההקלה הקודמת. כך גם תלמידי המוסדות הפנימייתיים חזרו ללימודים בניגוד לעמדת משרד הבריאות.
בשל הפרות חתונות ואירועים שנערכו בידי ישראלים בשטחי А ו-B ברשות הפלסטינית, נחתם צו שטח צבאי סגור האוסר על כניסת ישראלים לשטחים.
בנובמבר נוספו הקלות שונות בערים ירוקות וצהובות. בנובמבר בסיום הגל השני דורגה ישראל במדד בלומברג במקום ה-21.
הגל השלישי.
סגר שלישי.
הגל השלישי היה ברובו בשל זן האלפא של הנגיף שכונה בהתחלה הזן הבריטי.
ב-3 בדצמבר 2020, מקדם ההדבקה עלה מעל 1, וממוצע הנדבקים עמד על כאלף. בממשלה התפתחה מחלוקת לגבי קיום סגר לילי בחנוכה. החוק מחייב להטיל סגר רק בהינתן תועלת ברורה, אך מאחר שמשרד הבריאות לא הציג תמיכה במהלך, הסגר לא בוצע. הוחלט להמתין ולבצע ריסון הדוק כשיהיו 2,500 נדבקים (בממוצע שבועי) או מקדם הדבקה 1.32, ואם אחרי 3 שבועות לא תהייה ירידה, לבצע סגר.
הוחלט שיפתחו המוזיאונים, הקניונים והשווקים, בערים הירוקות והצהובות, לאחר פיילוטים. נבלם על ידי המפלגות החרדיות ניסיון להטיל סגר בערים אדומות.
אחרי השתהות ארוכה, הממשלה החליטה על סגר החל מ-27 בדצמבר 2020. בניגוד לקודמיו, מוסדות הלימוד המשיכו כסדרם כשעבודה במגזר הפרטי בהיקף של 50%, ומגבלת מרחק של 1,000 מטרים. היעד לסיומו: ירידה יחד עם פחות מאלף נדבקים ביום. בעת ההחלטה, מקדם ההדבקה - 1.25, נדבקים - 2,931. בשיח הציבורי והמקצועי היו שביקרו זאת או הציעו תחליף. לאחר דיון סוער בכנסת אושרר הסגר ברוב דחוק ב-28 בדצמבר.
בהמשך, הוחלט על הידוק הסגר החל מ-8 בינואר 2021 בחצות, נסגרה מרבית מערכת החינוך, מגבלת ההתקהלות הוחמרה, יציאה לעבודה הותרה למקומות חיוניים בלבד ועוד. בסוף ינואר עלתה ישראל בדירוג בלומברג למקום ה-15. התחלואה הגיעה לשיאה באמצע ינואר 2021.
יציאה מהסגר.
בסוף ינואר, החלה ירידה במספר הנדבקים, היא נבלמה בתחילת פברואר. בפברואר החלו דיוני היציאה. העומס בבתי החולים היה גבוה, וכמוהו גם ממדי התחלואה: 7,397 נדבקים, מקדם הדבקה: 0.99.
ב-7 בפברואר אותה שנה הוסרו חלק מהמגבלות, ביניהן מגבלת המרחק. חלק ממערכת החינוך נפתח ב-11 בפברואר.
ב-15 בפברואר נקבע כי ב-21 לחודש תחל הפעלת דרכון ירוק בתרבות הפנאי. וכן על פתיחת מקומות מסחר, חלקים נוספים ממערכת החינוך וכו'. מגבלת התקהלות תוקל. בעת הפתיחה: נדבקים - 3,041, מקדם הדבקה - 0.83.