סך נכסי הסיכון על פי בזל 2 מורכב משלושה סוגים: "נכסי סיכון אשראי", "נכסי סיכון שוק" ו- "נכסי סיכון תפעולי", בניגוד לקודמו שהגדיר את שני הסוגים הראשונים בלבד. על פי המשטר החדש ניתן להשתמש בשתי גישות אפשריות לחישוב כל אחד משלושת סוגי נכסי הסיכון, והם: "הגישה הסטנדרטית" (Standard Approach), ו-"הגישה המתקדמת" (Advanced Approach).
משטר בזל 2, באופן זהה למשטר בזל 1, מגדיר את יחס הלימות ההון של התאגיד שצריך להיות לפחות 8%.
כמו כן, מגדיר המשטר כי על תאגיד בנקאי העומד בראש קבוצה בנקאית, לקיים את יחס הלימות ההון המזערי האמור גם ברמת המאזן המאוחד.
על פי תפיסת העולם של ה- BCBS הרשות המפקחת במדינה יכולה להחמיר ולקבוע יחס גבוה יותר ואכן בישראל היחס עומד על 9%. יחס הלימות הון גבוה יותר שמקיים תאגיד בהשוואה לתאגיד אחר, אינו בהכרח מעיד על כך כי הראשון חסין יותר בפני הפסדים מהשני, אלא ייתכן שהוא צבר יותר הון כנגד סיכון גבוה יותר.
הלימות ההון בישראל.
המפקח על הבנקים בבנק ישראל החיל ב-1.1.2011 את משטר בזל 2 על המערכת הבנקאית הישראלית. לתאריך זה קדמה תקופת הרצה במקביל של שנתיים של משטר החדש יחד עם משטר בזל 1 ואשר היה בתוקף בישראל עד 31.12.10, ערב החלת מחליפו כאמור.
משטר בזל 2 הוסדר בהוראות הניהול הבנקאי התקין מס' 200 עד מס' 211 של המפקח על הבנקים הישראלי. משטר בזל 1 הוסדר בהוראותיו מס' 311 ומס' 341, ואשר בוטלו בעיקרן בתחילת 2011.
בזל 3.
בזל III הוא הכינוי של מסגרת העבודה הבינלאומית החדשה שגובשה לאחר המשבר העולמי שחל בשנים 2007-2009 והיא נותנת מענה כלקח לחולשות שנתגלו במערכות הבנקאות בעולם באותן שנים. הפיקוח על הבנקים בישראל החל בישום בזל III לחיזוק האיתנות של המערכת הבנקאית בישראל, לשיפור איכות ההון ומדידת הסיכונים.
הבנק פרסם בתאריך 31.12.2012 טיוטה לתיקון נוהל הבנקאי התקין שמשמעותה עדכון הנהלים בנושא יישום בזל III בישראל.
הנושאים המרכזים שהופיעו בפרסום בנק ישראל הם:
על מנת לאפשר לבנקים להיערך למסגרת העבודה החדשה ולהמשיך להעמיד אשראי לפעילות הכלכלית על פי צורכי המשק, נקבעו הוראות מעבר לעניין ההתאמות והניכויים מההון אשר לפיהן יישום השינויים ייפרס עד לשנת 2017. כמו כן, נקבע כי מכשירי הון קיימים שאינם עומדים בקריטריונים החדשים, יופחתו מההון בהדרגה על פני תקופת מעבר של 10 שנים.
ועד ראשי האוניברסיטאות
ועד ראשי האוניברסיטאות (ור"ה) הוא גוף שהוקם באמצע שנות ה-60 וכולל את הנשיאים, הרקטורים והמנהלים של שמונה מאוניברסיטאות המחקר בישראל: הטכניון, האוניברסיטה העברית בירושלים, מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ואוניברסיטת אריאל (החל משנת 2022). האוניברסיטה הפתוחה היא במעמד משקיף.
הוועד עוסק בנושאי מדיניות המשותפים לכל האוניברסיטאות בישראל: שכר הסגל האקדמי, שכר הלימוד, גודל ההקצבה לקרן קשרי מדע בינלאומיים, מדיניות קבלת סטודנטים וכדומה. נציגים מכל האוניברסיטאות שבוועד מפקחים על פעילות של מרכז ארצי לבחינות ולהערכה שנוסד על פי החלטת הוועד בשנת 1981.
הוועד מוציא לאור כתב עת בשם "אקדמיה", ובו מאמרים בנושאי פעילותו של הוועד, מאמרים בנושאי שיטות הוראה ומחקר, וידיעות על הנעשה באוניברסיטאות.
יושב ראש ור"ה הנוכחי הוא פרופ' אשר כהן, נשיא האוניברסיטה העברית, אחדים מקודמיו הם פרופ' יוסף קלפטר מאוניברסיטת תל אביב, פרופ' פרץ לביא מהטכניון, פרופ' מנחם בן-ששון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, פרופ' רבקה כרמי מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ופרופ' אהרון בן זאב מאוניברסיטת חיפה.
מקום מושבו של הוועד הוא בקמפוס גבעת רם של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 2012 פעל הוועד נגד ההכרה במרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון כאוניברסיטה, אך עמדתו לא התקבלה. בשנת 2018 פעל הוועד למניעת הקמתה של פקולטה לרפואה באוניברסיטת אריאל בשומרון, אך נכשל. תחילה, במשך עשור, לא קיבל הוועד לשורותיו את אוניברסיטת אריאל, אך החלטה זו התבטלה ביוני 2022. בשנת 2018 יצא הוועד נגד הקוד האתי לאוניברסיטאות שגובש במועצה להשכלה גבוהה, ובאותה שנה יצא גם הוועד נגד ההחלטה לאפשר למרכז הבינתחומי הרצליה (כיום אוניברסיטת רייכמן) לפתוח מסלול לתואר דוקטור למשפטים.
הוועד נמנע מלצרף את אוניברסיטת אריאל לוועד ולשיתופי הפעולה הבין-אוניברסיטאיים המתקיימים דרכו, כדוגמת מרכז החישובים הבינאוניברסיטאי, ועד שנת 2020 הצליח למנוע מינוי נציג של אריאל ל, אך בשנת 2022 החליט הוועד על צירופה של אוניברסיטת אריאל, בין היתר בשל חוות דעת משפטית הקובעת כי חבריו לא יהיו חשופים לחרמות בינלאומיים עקב צירוף אוניברסיטת אריאל לשורותיו.
ור&quot;ה
ויקיברסיטה
ויקיברסיטה (באנגלית: Wikiversity) הוא מיזם של קרן ויקימדיה, הנועד להיות מקור לחומרים ופעילויות ללימוד. נכון לינואר 2022 ויקיברסיטה קיימת בשבע-עשרה שפות, שביניהן: אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, יפנית, רוסית, יוונית, ערבית, קוריאנית ואיטלקית.
ויקיברסיטה התחילה לראשונה את פעילותה בשנת 2003 כחלק מהמיזם ויקיספר. בשנת 2006 נערכה הצבעה בנושא הפרדת ויקיברסיטה למיזם עצמאי, והוחלט להפרידה.
מהדורה בעברית של המיזם, טרם הושקה.
Game &amp; Watch
Game &amp; Watch (מילולית: "משחק ושעון"', בתרגום חופשי: "משחק ושעון") היא סדרה של 49 משחקים אלקטרוניים ניידים אשר יוצרה על ידי חברת נינטנדו בין השנים 1980 ל-1991.
הרעיון ליצירת סדרת המשחקים נהגה בידי מעצב המשחקים גונפיי יוקוי בעת שנסע בשינקנסן, וראה איש עסקים משחק במחשבון. הוא חשב שיהיה זה רעיון טוב ליצור משחק אלקטרוני אישי שיאפשר לאנשים להעביר את הזמן.
כל מכשיר כלל משחק בודד על צג LCD ושעון. לצד המסך היו כפתורי הפעלה ומשחק בודדים, לרוב כאלה המאפשרים תנועה ימינה ושמאלה או למעלה ולמטה. חלק מהמשחקים כללו שני מסכים, ובחלקם נעשה שימוש בדמויות מצוירות מוכרות כגון מיקי מאוס, פופאי או סנופי. חלק ממהמשחקים התבססו על משחקים פופולריים של נינטנדו, כמו מריו, דונקי קונג והאגדה של זלדה. הסדרה הראשונה "סדרת הכסף" שוחחרה במהלך אפריל-אוקטובר 1980 וכללה 5 משחקים שונים.
ה-Game &amp; Watch היה פופולרי בשנות ה-80 של המאה ה-20, עד שהוחלף בשנות ה-90 של המאה ה-20 במשחקי הגיים בוי המתקדמים יותר שעבורם היווה השראה. עם זאת, נינטנדו הוציאה מחדש את חלק מהמשחקים בתור סדרת "Game &amp; Watch Gallery" לגיים בוי. בנוסף, הדמות Mr. Game &amp; Watch, דמות המבוססת על אותם המשחקים, הפכה לדמות קבועה בסדרת Super Smash Bros.
חלק מהמשחקים עברו הסבה ל DOS - כך למשל המשחק "Fire" עבר הסבה כבר בשנת 1984 תחת השם "Bouncing Babies" .
גרסאות מיוחדות.
בספטמבר 2020, לציון 35 שנים לצאתו של "Super Mario Bros", הוציאה חברת נינטנדו מהדורה מוגבלת חדשה של ה-Game &amp; Watch, שכללה את משחק "Super Mario Bros" המקורי, משחק ההמשך "Super Mario Bros.: The Lost Levels", וגרסה של המשחק המקורי Ball. המכשיר קיבל ביקורות חיוביות מאוד ממבקרי טכנולוגיה שונים בעיקר בזכות הנוסטלגיה שבו.
בנובמבר 2021, לציון 30 שנים לצאתו של המשחק "The Legend of Zelda", הוציאה נינטנדו מהדורה נוספת של ה-Game &amp; Watch, שכללה את המשחקים "The Legend of Zelda", Zelda II: The Adventure of Link" ו-"The Legend of Zelda: Links Awakening", וגרסה של המשחק המקורי "Vermin".
ואגן בניקה
ואגן בניקה (בדנית: Vagn Bennike; 1888–1970), גנרל דני אשר שימש ראש מטה משקיפי האו"ם בישראל בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20. גילה יחס עוין לישראל בתקופה של מתח רב בגבולות המדינה.
ראשית דרכו.
ואגן בניקה נולד בדנמרק בשנת 1888. שירת בחיל ההנדסה הדני והיה מומחה להנדסה צבאית ולחומרי נפץ. בשירותו הגיע לדרגת מיור-גנרל. בעת הכיבוש הנאצי של דנמרק היה בניקה לאחד ממפקדי תנועת ההתנגדות הדנית. בעת שהנאצים עמדו לעוצרו נמלט בקופצו מן הקומה השלישית. לאחר תום המלחמה שירת בניקה בשנת 1945 כמפקד אזור יוטלנד (חצי האי עליו שוכנת דנמרק ללא האיים), ובין השנים 1945 ל-1953 שירת כמפקח הכללי של חיל ההנדסה.
המינוי לראש מטה משקיפי האו"ם.
בשנת 1953 נתמנה בניקה לראש מטה משקיפי האו"ם בישראל, שתפקידם היה לפקח על קיום הסכמי שביתת הנשק בין מדינת ישראל לשכנותיה מצרים, ממלכת ירדן, סוריה ולבנון. הפיקוח נעשה באמצעות משקיפים מטעם האו"ם (לרוב אנשי צבא ממדינות הארגון), דיון על ממצאיהם והצבעה עליהם בוועדות דו צדדיות שבין ישראל לכל אחת משכנותיה. בראש כל ועדה עמד אחד ממשקיפי האו"ם. ראש מטה המשקיפים היה גנרל מאחת המדינות החברות באו"ם. מטהו שכן בארמון הנציב בירושלים, שהיה בעת שלטון המנדט הבריטי מקום מושבו של הנציב העליון.
הגנרל הדני לא היה ידוע מחוץ לתחומי ארצו ולא היה מעולם במזרח התיכון. לדבריו כל הידע שלו על ענייני המזרח התיכון נבע מלימוד שיטות הביצורים בזמן העתיק.
בישראל.
ב-19 ביוני 1953 הגיע בניקה לנמל התעופה בלוד. הוא תואר על ידי עיתונאים שראו אותו יורד מכבש המטוס כקשיש בן 65, איש קר ובעל שפתיים דקות. בניקה החליף ב-27 ביוני 1953 את קודמו בתפקיד כראש מטה המשקיפים, איש חיל הנחתים הגנרל האמריקאי ויליאם אדוארד ריילי. הגנרל ריילי שירת כראש מטה המשקיפים הראשון שלאחר הסכמי שביתת הנשק, במשך ארבע שנים זכה לאהדת ישראל ולחוסר אמון מצד מדינות ערב. ריילי ראה את מטרת תפקידו כשמירת הסטטוס קוו. הוא הגדיר את התפקיד כתפקיד הקשה ביותר בעולם.