מחלוקת בעניין המשפט.
היו טענות ואישומים שונים כי משפטו של הומה היה לא הוגן או מוטה.
השופט פרנק מרפי, בהסתייגות מהכחשת הדיון של בית המשפט העליון של ארצות הברית על כלל ראיות, הצהיר כיאו שאנחנו מנהלים משפט כזה ברוח האווירה ובאווירה של החוקה שלנו או שאנחנו נוטשים כל יומרה לצדק, נותנים לעידנים לחמוק ולרדת לרמה של טיהור דם נקמני.סנגורו הראשי של הומה, ג'ון ה. סקין הבן, הצהיר כי מדובר ב"משפט מאוד לא סדיר, שהתנהל באווירה שלא הותירה ספק לגבי התוצאה הסופית".
הגנרל ארתור טרודו, חבר בית הדין לחמישה חברים שגינה את הומה, אמר בראיון משנת 1971,אין עוררין אלא שכמה גברים שהיו חלשים או פצועים נורו או נדקרו במצעד המוות הזה. השאלה היא כמה דרגי פיקוד היו אחראים עד כדי כך שאתה צריך לגנות אותו על רצח או פשע, ובזה הואשם הגנרל הומה... עלינו לחשוב על חוכמתנו לגנות את גנרל הומה למוות. אני חייב להודות שלא הייתי הרבה בעד זה. למעשה התנגדתי לזה אבל יכולתי להתנגד רק לנקודה שמאפשרת לירות בו כחייל ולא לתלות אותו... חשבתי שהוא חייל מצטיין.הגנרל דאגלס מקארתור בראיון על המקרה כתב,אם נאשם זה אינו ראוי לגורלו השיפוטי, אף אחד בהיסטוריה השיפוטית מעולם לא יעשה זאת. לא יכול להיות פשע גדול יותר, מחריד או מסוכן יותר מאשר השמדה המונית, במסווה של סמכות צבאית או צורך צבאי, של גברים חסרי ישע שאינם מסוגלים לתרום עוד למאמץ המלחמתי. כישלון בהליך החוקי להעניש על מעשים כאלה של מעשה פלילי יאיים על מרקם החברה העולמית.
כלא סוגמו
פנלזין
פנלזין (בלועזית: phenelzine; נמכרת בישראל בשם נרדיל) היא תרופה נוגדת דיכאון מקבוצת ה-MAOI (מעכבי מונואמין אוקסידאז). משמשת לטיפול בדיכאון קליני והפרעות חרדה. פנלזין עלולה לגרום לתגובות קשות ומסכנות חיים בשילוב עם תרופות ומאכלים מסוימים. השפעה מרבית מושגת לאחר 2 עד 6 שבועות של טיפול ממושך. התרופה נלקחת דרך הפה.
התוויות לשימוש.
פנלזין משמשת בעיקר לטיפול בלוקים בדיכאון קליני. התרופה שימושית גם בחולים שאינם מגיבים היטב או שאינם מגיבים כלל (דיכאון עמיד) לנוגדי דיכאון מהקו הראשון והשני. בנוסף להיותה טיפול מוכר לדיכאון קליני, פנלזין יעילה גם לטיפול בדיסתימיה, הפרעה דו־קוטבית, הפרעת פאניקה, הפרעת חרדה חברתית, הפרעת דחק פוסט טראומטית, בולימיה והפרעה טורדנית-כפייתית.
נבדק גם השימוש בפנלזין לטיפול בסרטן הערמונית.
תופעות לוואי.
תופעות לוואי נפוצות.
סחרחורות, ראייה מטושטשת, יובש בפה, כאבי ראש, לתרגיה, סדציה, ישנוניות, נדודי שינה, אנורקסיה (תיאבון ירוד), עלייה או ירידה במשקל, בחילות והקאות, שלשולים, עצירות, אצירת שתן, רעד, היפרתרמיה (חום גוף גבוה), הזעה, לחץ דם גבוה/נמוך, תת-לחץ דם תנוחתי, נמלול, דלקת כבד, הפרעות בתפקוד המיני (בעיקר ירידה בחשק המיני ואנאורגזמיה .
אינטראקציות.
בעת הטיפול בפנלזין יש להימנע משתיית משקאות המכילים קפאין ואלכוהול, וכן ממזונות עשירים בטיראמין, מחשש לעלייה חדה ומסוכנת בלחץ הדם.
תסמונת סרוטונין (הידועה גם בתור "הרעלת סרוטונין") עשויה לנבוע מאינטראקציה עם תרופות מסוימות המגבירות את פעילות הסרוטונין כגון: SSRI ,SRA, ואגוניסטים לסרוטונין. דווח על מספר מקרי מוות.
כמו עם MAOI אחרים, קיים חשש לגבי שימוש בתרופות הרדמה מקומיות וכלליות בעת נטילת פנלזין, ולפיכך יש ליידע את רופא השיניים או המנתח על השימוש בתרופה לפני הטיפול.
היסטוריה.
פנלזין תוארה לראשונה על ידי אמיל ויטוצ'ק ואוטקר למינגר בשנת 1932.
פיל באקמן
פיל באקמן (באנגלית: Phil Buckman; נולד ב-18 בנובמבר 1969) הוא מוזיקאי, שחקן ומדבב אמריקאי.
ביוגרפיה.
פיל באקמן נולד בנובמבר 1969 בקווינס, ניו יורק ולמד בקולג'ים בסן דייגו, לאחריהם עבר לגור בבולטימור ובבוסטון ובהמשך עבר לקליפורניה.
הוא החל בקריירה מוזיקלית כבסיסיט להקת הרוק מלוס אנג'לס "Tribal Sex Cult" ובעוד פרויקטים למספר חברות תקליטים מלוס אנג'לס. בנוסף עבד על פסקולי מספר סרטים ותוכניות טלוויזיה. הוא עבד גם עם החברות מאבריק, אינטרסקופ רקורדס והיה חבר בלהקה "Go Betty Go" של סייד וואן דאמי רקורדס.
באקמן היה הבאסיסט של חברת הרוק האלטרנטיבי פילטר בין 2010 ל-2013 ושל "Petty Cash" להקת מחווה לזמרים טום פטי ולג'וני קאש (שעל שמם קרויה הלהקה).
ביוני 2015 הוא הופיע במהלך חופשת קיץ כבסיסט להקת פאוול בחוף "Madeira Beach" בפלורידה ובעיר בית לחם שבפנסילבניה כמחליפו של הבסיסט בראד סטיוארט. כיום הוא הבסיסט הרשמי של הלהקה.
לצד עיסוקו המוזיקאי הופיע באקמן במגוון סרטים וסדרות, לרוב כמדבב. הוא דיבב פרסומות לחברה ימאהה מוטור ולרשתות מסעדות כמו "Hardee's" ו-"Carl's Jr." בין 2000 ל-2001 ובהמשך שב לדבב אותן, עקב בקשת החברות. כמו כן דיבב פרומואים למספר רב של סדרות ולמשחק הווידאו וורלד אוף וורקראפט.
חיים אישיים.
החל מ-2014 נשוי ללורן טרנטינו באקמן. הזוג מתגורר בלוס אנג'לס.
תיאוריה אדריכלית
יאיר רייזנר
יאיר רייזנר (נולד ב-1948) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן למדע,
ופרופסור במחלקה להשתלות תאי גזע המטופויטיים ותרפיה תאית במרכז לחקר הסרטן MD Anderson ביוסטון, טקסס.
רייזנר מוכר כחלוץ ומוביל בנושא השתלת מח עצם מתורמים בלתי תואמים.
ביוגרפיה.
רייזנר נולד ב-1948 בתל אביב וגדל ברמת גן.
למד בתיכון אהל שם ואת שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר.
סיים לימודי תואר ראשון בכימיה ובפסיכולוגיה ב ב-1972, ולימודי תואר שני בביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב־1973.
ב-1978 סיים רייזנר את לימודי הדוקטורט (PhD) בהצטיינות בהדרכת פרופ' נתן שרון במחלקה לביופיזיקה של מכון ויצמן למדע.
לאחר מכן המשיך להשתלמות פוסט דוקטוריאלית במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק, בקבוצתו של רוברט גוד, ממניחי יסודות מדע האימונולוגיה.
רייזנר חזר לפעול כמדען במכון ויצמן ב-1981.
פעילות אקדמית.
פרופסור אמריטוס במחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן, ופרופסור במחלקה להשתלות תאי גזע המטופויטיים ותרפיה תאית במרכז לחקר הסרטן MD Anderson ביוסטון, טקסס.
בשנים 2005-2014 כיהן כראש המחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן.
ב-2005 שימש כנשיא הראשון של האגודה הישראלית לתאי גזע.
רייזנר פרסם למעלה מ-230 מאמרים בעיתונים מדעיים מהשורה הראשונה. משתתף במערכות ירחונים מקצועיים רבים, ובין השנים 2004–2009, שימש כעורך חבר בביטאון של האגודה הבינלאומית להמטולוגיה ניסויית .
ב-2015 שימש כעורך חבר בפקולטת האלף בנושא של מודולוציה חיסונית.
ב-2020 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
תרומתו למדע.
ב-1980, בעת שעבד בסלואן קטרינג בניו יורק, הראה רייזנר בפעם הראשונה ביחד עם ד"ר ריצ'רד או'ריילי, כי ניתן לרפא את מחלת 'ילדי בועה' (SCID) על ידי השתלת מח עצם מתורם בלתי תואם וזאת בתנאי שמח העצם מנוקה מתאי T. שיטת רייזנר הביאה לריפוי מוצלח של ילדי בועה רבים.
באסון צ'רנוביל ב-1986, כאשר הוחלט לנסות ולהציל חולים שנחשפו למנת קרינה גבוהה במיוחד, הוזמן רייזנר למוסקבה על ידי הממשלה הסובייטית וביצע בעזרת צוות אמריקאי בראשות ד"ר והצוות המקומי, 4 השתלות של מח עצם מנוקה מתאי T, בארבעה חולים להם לא נמצא תורם מתאים במשפחה. שניים מחולים אלה החלימו מנזקי הקרינה.
החל מסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, התמקדו מחקריו של רייזנר בניטרול של תאי T, השורדים את הטיפול המקדים בקרינה וכימותרפיה, הניתן לחולי לוקמיה לפני השתלת מח עצם, שכן תאים אלה מונעים קליטת שתל בלתי תואם. מחקריו הראו כי ניתן להתגבר על מחסום זה, על ידי השתלת מנות ענק (megadose) של תאי גזע.
תאים אלו, יודעים לנטרל תאי T בעזרת מנגנון ייחודי המכונה 'וטו' (אשר נחקר על ידי רייזנר החל מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20).
תובנות אלה הביאו לשיתוף פעולה פורה על פני עשרות שנים עם פרופסור מסימו מרטלי בפרוג'ה שבאיטליה, שעמד בראש אחד המרכזים הגדולים להשתלת מח עצם, ויחד ביצעו למעלה מ-300 השתלות מתורמים בלתי תואמים, והראו כי אכן ניתן בשיטה הזו להתגבר על דחיית השתל.
בשנים האחרונות ממשיך רייזנר לחקור מנגנוני פעולה של תאים שיוצרים סבילות חיסונית.
במיוחד תיאר בהרחבה את אופן פעולתם של תאי 'וטו' מסוג T, שמשתקים באופן ייחודי דחיית שתל במנגנון המבוסס על FasL.
תאים אלה ניתנים לגידול בתרבית לצורך השתלה, וגישה זו, שעשויה לאפשר השתלה בטוחה יותר עם חשיפה מינימלית להקרנה וזיהומים, נבחנת בניסוי קליני ראשוני בארצות הברית, במרכז מ' ד' אנדרסון לסרטן באוניברסיטת טקסס, יוסטון, טקסס.
בנוסף למחקרים אלה, מחקריו של רייזנר בעשור האחרון אפיינו תאי גזע הנמצאים ברקמת הריאה, והראו כי יש ביכולתם לשקם ריאות פגועות במודלים פרה-קליניים של מחלות ריאה שונות.
תחמס מצרי
תחמס מצרי (שם מדעי: Caprimulgus aegyptius) הוא מין של עוף לילי ממשפחת התחמסיים, החי בצפון אפריקה ובמזרח התיכון, לרבות בישראל והוא קרוב למין תחמס נובי.
תיאור.
תחמס זה מגיע לאורך ממוצע של 25 סנטימטרים, עם מוטת כנפיים של 55 סנטימטרים. התחמס בעל הסוואה יעילה מאוד ונוצותיו צהובות ואפורות-בהירות מסורטטות, בגוונים המשתלבים ביעילות בנוף מדברי של חול וחצץ. הוא בעל כנפיים ארוכות וזנב מאורך, מעט יותר כהה משאר הגוף. הוא בעל ראש גדול, מפתח מקור רחב ועפעפיים גדולים, איתם הוא יכול לעצום את עיניו כדי למנוע זיהוי מטורפים. שני הזוויגים דומים בגודלם ומראם, כשהזכרים מעט יותר חיוורים.