המשחקים בין הקבוצות ידועים באווירה מתוחה והאולטראס של שתי הקבוצות נוהגים לקלל ולגנות אחד את השני. במשחק בין הקבוצות ששוחק באוקטובר הניפו אוהדי אינטר שלט שלעג לאוהדי יובנטוס שנהרגו באסון הייזל. בתגובה קיללו אוהדי יובנטוס את ג'אצ'ינטו פאקטי, נשיא אינטר שהלך לעולמו ב-2006.
ג'ו ג'וינר
ג'ואן מרי "ג'ו" ג'וינר (באנגלית: Joanne Mary "Jo" Joyner; נולדה ב-24 במאי 1977) היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר בזכות הופעתה בדמות טניה ברנינג באופרת הסבון "איסטאנדרס" של ה-BBC בין השנים 2006 עד 2013. על תפקיד זה זכתה ג'וינר בפרס אופרת הסבון הבריטית לשנים 2008 ו-2012.
ב-2014 כיכבה ג'וינר בסדרה הקומית "Trying Again" בתפקיד הראשי בדמות מג. ב-2015 כיכבה בסדרת הדרמה "Ordinary Lies" וגם במיני-סדרה "The Interceptor".
ביוגרפיה.
ג'וינר נולדה בהרלו שבאסקס.
במקור היא דחתה את התפקיד ב"איסטאנדרס" כי פקפקה ביכולתה להופיע באופרת סבון. היא אמרה "זו הייתה החלטה חשובה. בהתחלה אמרתי לא. לשחק באופרת סבון זה אחריות רבה. אנשים מגוננים על אופרות הסבון ואם אתה גרוע אינך יכול להתחמק מכך". כמו כן אחרי שעבדה בשקט במשך שמונה שנים, ג'וינר לא הייתה בטוחה אם תרצה את רמת התהילה שנלווית להשתתפות ב"איסטאנדרס".
ב-2008 זכתה ג'וינר בפרס "השחקנית הפופולרית ביותר" של פרסי הסבון של דיג'יטל ספיי על הופעתה בדמות טניה. היא גם זכתה בפרס "ההופעה הדרמטית הטובה ביותר" מטעם פרסי הסבון הבריטי . ב-2012 זכתה בפרס "All About Soap" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. עוד ב-2012 זכו ג'וינר ובן זוגה בסדרה ווד בפרס הסבון הבריטי בקטגוריית "בני הזוג הטובים ביותר על המסך". ב-2012 הייתה ג'וינר מועמדת לפרס "השחקנית הטובה ביותר באופרת סבון" בהצבעה שנערכה על ידי Digital Spy, והגיעה למקום הרביעי עם 13.4% מהקולות.
ב-1 במאי 2012 פורסם שג'וינר תיקח פסק זמן ארוך מהסדרה "איסטאנדרס" בתום החוזה הנוכחי שלה, כדי לבלות יותר זמן עם משפחתה. מקור פנימי הצהיר ש"היא לבטח תחזור". אבל ב-1 באפריל 2013 פורסם שעזיבתה של ג'וינר היא ללא הגבלת זמן, ושהיא רוצה לנסות כיוונים חדשים בקריירה שלה. על כך אמרה ג'וינר "אני אוהבת לשחק את טניה, ולהיות חלק בסדרה גדולה כזו, אבל היא הייתה על רכבת הרים במשך שבע השנים האחרונות, ואני הבנתי שמתאים לה להתרחק קצת מוולפורד. התמזל מזלי להיות חלק מסיפור עליה פנטסטי כזה במשך השנים, ועבדתי עם אנשים נפלאים בתוכנית. על כך אהיה תמיד אסירת תודה. אני מרגישה כאם וכשחקנית שזה הזמן הנכון עבורי לנסות כיוונים חדשים".
ב-15 במאי 2013 שיחקה ג'וינר בסצנה האחרונה שלה. ב-28 ביוני 2013 עזבה סופית את הסדרה.
חיים אישיים.
ב-2007 התחתנה ג'וינר עם ניל מאדן. היא הרתה בהפריה חוץ-גופית וילדה תאומים.
פרסים.
ג'וינר זכתה בפרסים רבים החל מפרסים בינלאומיים יוקרתיים וכלה בפרסים בהצבעה של הקהל עבור מגזינים שונים.
ג'ו ג'ויינר
מיאה בראיה
מיאה בראיה (; 8 בספטמבר 1911 - 3 ביולי 1999) הייתה זמרת רומניה בתחומי המוזיקה הקלה והרומנסות. היא הייתה אחותה של יואנה ראדו ורעייתו של פטרה אלכסנדרו.
ביוגרפיה.
בראיה נולדה בשם "מריה בראיה" בקראיובה, רומניה, בת בכורה לבעל מסעדה מאולטניה ורעייתו, הונגריה מטרנסילבניה. למריה היו שתי אחיות ואח. המסעדה מוקמה בסמוך לבית הקברות וזכתה לארח סעודות השכבה רבות. בנוסף ללאוטארים, שרו הבנות והנעימו לסועדים. באחד האירועים ביקר במקום מלחין נודע, יון וסילסקו והוא האיץ בבת הבכורה, במיאה, לבחור בקריירה של שירה.
בראיה למדה בקונסרבטוריון "קורנטי" בקראיובה ולאחר מכן המשיכה בלימודיה בשנים 1929–1932, בקונסרבטוריון הלאומי בבוקרשט. בשנים 1925–1929 הייתה הסולנית של המקהלה Armonia בקראיובה ומ-1929 עד 1934 שרה בחברה הכוראלית Carmen, בבוקרשט. את תחילת הופעותיה במוזיקה הקלה התחילה במסעדת Minerva, בקראיובה, בלהקה של השחקן מאנו נדיאנו (Manu Nedeianu). מיאה בראיה התחילה להופיע ברדיו ב-1936, בתוכנית מוזיקה קלה. ב-1936 היא הקליטה דיסק עם השיר Nu-ți pare rău când vezi că plâng (אינך מצטער בראותך אותי בוכה) מאת יון וסילסקו עם להקת תיאטרון Alhambra ובניצוחו של המלחין - הדיסק זכה בפרס השנה.
בשנים 1936–1940 הקליטה בראיה דיסקים רבים ובשנים 1937–1945 שרה בהרכבים היוקרתיים ביותר של התקופה במסעדות Coșna-Cireșoaia, Balotha, Luther, Dori ובבית קולנוע Marna.
אחרי 1948 שיתפה בראיה פעולה עם להקות המוזיקה המובילות של רומניה ויצאה איתה לסיבובי הופעות, כולל מסעי הופעות מחוץ לרומניה, בגרמניה המערבית, בארצות הברית ובישראל. ב-1968 הוענקה לה מדליה Ordinul Meritul Cultural דרגה שנייה.
בראיה הייתה נשואה בשנים1938 - 1950 לזמר פטרה אלכסנדרו והתחתנה שוב, הפעם עם אמנואל בלאגה. היא עזבה את רומניה לטובת גרמניה המערבית ומשם המשיכה לארצות הברית והתיישבה בניו יורק. לאחר המהפכה הרומנית הגיעה לרומניה לביקור. היא הלכה לעולמה בניו יורק.
יעל רייך
יעל רייך (נולדה ב-14 באוגוסט 1971) היא דוגמנית, שחקנית ואמנית ישראלית.
ביוגרפיה.
רייך התגלתה בגיל 17 בחוף הים בתל אביב על ידי המעצב אסף זיו, השניים נסעו יחדיו לפריז ולאחר מכן היא הופיעה בשבוע האופנה בעיר.
היא כיכבה על שערי המגזינים ווג, אל ומארי קלייר ולקחה חלק בתצוגות אופנה של איב סאן לורן ואוסקר דה לה רנטה.
כאומנית היא ערכה מספר תערוכות, היא עבדה רבות גם במילאנו ובניו יורק ודיגמנה גם לחברות רבלון ומייסיס.
היא הובילה את הקמפיינים של הבשמים "עדן" ו"אנאיס אנאיס" של קאשרל וגם למחסני אופנה.
ב-2006 היא החלה לשמש כשופטת בעונה השנייה של התוכנית "הדוגמניות" שעסקה בחיפוש אחר הדוגמנית הבאה של ישראל.
השתתפה בסדרה תיעודית בערוץ 2 על החיים בעולם הדוגמנות.
משחק.
בשנת 2011 שיחקה בסרט הדרמה הקצר "לילה בהיר" לצד מיקי לאון, את הסרט ביימה וכתבה לי את גליק.
בשנת 2012 שיחקה בסרט הדרמה-קומי "מלח ים" בבימויו של איתי לב, ולצידם של יפתח קליין וחן יאני.
צביקה כהן
צבי כלפו (צביקה) כהן (נולד ב-1961 או 1960) הוא פוליטיקאי ישראלי איש מפלגת ש"ס, שכיהן במגוון רחב של תפקידים בשלטון המקומי. הוא שימש כממלא מקום ראש עיריית טבריה, ראש המועצה המקומית וראש העירייה הראשון של אלעד, ראש שתי המועצות המקומיות התעשייתיות -רמת חובב ומגדל תפן וכיום הוא סגן ראש עיריית ירושלים.
כהן, במקור תושב טבריה, בה שימש כחבר מועצת העירייה. בין השנים 1989–1998 שימש כסגן ומ"מ ראש עיריית טבריה יוסי פרץ. לאחר מכן היה חבר מועצת העיר טבריה למשך שנים נוספות. כהן כיהן כמשנה למנכ"ל הרשות לפיתוח הגליל.
ב-22 במאי 2002 מונה כהן לתפקיד ראש מועצת רמת חובב כמינוי של שר הפנים דאז אלי ישי; תפקיד בו החזיק עד 2003. ב-2004 החל לכהן כראש המועצה המקומית אלעד, שזכתה במהלך כהונתו, שהסתיימה ב-2008, למעמד עיר.
מ-4 בספטמבר 2011 עד 2013,
היה כהן ראש המועצה של מגדל תפן.
בשנת 2013 נבחר לכהן כחבר מועצת העיר ירושלים. במאי 2014, עם השעייתו של אליעזר שמחיוף (בשל הרשעה בפרשת הולילנד), מונה כהן במקומו כראש סיעת ש"ס בעיריית ירושלים כמו כן כהן הוא סגן ראש העירייה ומחזיק תיק מנח"ח (מינהל החינוך החרדי). בבחירות 2018 לעיריית ירושלים הוצב כהן בראש רשימת ש"ס למועצת העיר. לאחר הבחירות החל לשמש כסגן ומ"מ ראש העיר, מחזיק תיק הכספים ואחראי על המינהלים הקהילתיים החרדים.
כהן נשוי ואב ל-13 ילדים.
הנס הרטמן
הנס הרטמן (בגרמנית: Hans Hartmann; 1896–1970, וולפראטסהאוזן שבבווריה) היה קצין בוורמכט, עורך דין וחסיד אומות העולם מגרמניה.
קורות חיים.
הרטמן למד בפרנקפורט, הנובר, גטינגן ומרבורג.
בתקופת מלחמת העולם השנייה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה היה הרטמן בעל דרגת האופטמן בוורמכט (מקביל לסרן). הוא היה אחד מהקצינים ביחידת התחבורה הצבאית 547, יחידת תיקונים באזור לבוב. מאות יהודים הועסקו ביחידה זו בתיקוני טנקים, כלי רכב משוריינים וכלי רכב אחרים שהובאו מהחזית לתיקונים.
בפברואר 1942 הופרדו וולף גולדברג ובנו אברהם בן ה-19 מיתר משפחתם שהייתה כלואה בגטו לבוב ונשלחו למחנה ינובסקה. אשתו של וולף, גיטל, עזבה את הגטו תוך סיכון חייה, הסתובבה ברחובות לבוב ופנתה לקצינים גרמנים בבקשה לשחרר את אביה ואת בנה מהמחנה, שהיה ידוע לשמצה בשיעורי ההישרדות הנמוכים שבו. הרטמן היה היחיד שהקשיב לה. הוא רשם את פרטיהם של בעלה ובנה וניסה לשחררם מינובסקה למרות התנגדותו של מפקד המחנה, פריץ גבאואר (Fritz Gebauer). לבסוף הסיע מכונית אל פתח המחנה, התעמת עם השומרים והעלה את וולף ואברהם גולדברג אל מכוניתו. כשהיו שוב בגטו ביקשו השניים להביע הוקרתם להרטמן על ידי מתנה יקרה. הוא סירב לקבלה בטענה שזה החפץ היקר היחיד שברשותם.
האס אס חקר את הפרשה ובתור עונש שלח את הרטמן ליחידת תיקונים של רומל בצפון אפריקה.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה עבד הרטמן במנהל סניף דואר בעיירת הולדתו, וולפראטסהאוזן. אברהם גולדברג חידש את הקשר עמו, היגר לישראל ב-1949 והיה בקשר עם הרטמן עד מותו של הרטמן ב-1970.
הכרה והנצחה.
בשנת 1963 הכיר יד ושם בהנס הרטמן בתור חסיד אומות העולם.
הדרבי של איטליה
טקס פרסי האופנה הישראלי
טקס פרסי האופנה בישראלי הוא טקס שנערך בישראל ביוזמת חברת "מימד מוטי רייפ" ובהפקתה ומ-1999 שודר על ידי הזכיינית טלעד. בטקס הוענקו פרסים לאנשים שתרמו לתעשיית האופנה והטקסטיל בישראל. בין הפרסים שהוענקו בו הם מבצע השנה ודוגמנית השנה. הטקס הונחה בין היתר על ידי יעל בר זוהר ושודר בערוץ 2.
בשנת 2016 וב-2017 נערך טקס פרסי האופנה בישראל על ידי מגזין "את".