כך לדוגמה, סטיבן בצ'לור, מורה בודהיזם מערבי, מנסה להבין וללמד את הבודהיזם מנקודת מבט שאינה מכירה באמונות כמו גלגול נשמות או קארמה.
יש הבדל בין הבודהיזם שהובא למערב על ידי מהגרים אסייתים, שיכולים להיות מזרם המהיינה או תערובת מזרח אסייתית, לבין הבודהיזם שמתורגל על ידי מערביים שאימצו את הבודהיזם, שהוא לעיתים קרובות זן-בודהיזם, ויפאסנה הודית, בודהיזם טיבטי או אף הארץ הטהורה. חלק מהבודהיסטים המערביים אינם דומיננטיים ומתרגלים טכניקות ממגוון של זרמים שונים, דבר שהוא נדיר יותר באסיה.
VDMSound
VDMSound היא תוכנה אשר מאפשרת הפעלת משחקי דוס במערכות NT, שנוצרה על ידי ולאד רומסקאנו. רוב משחקי הדוס אינם פועלים כראוי במערכות הפעלה אלו (למשל, צליל מקוטע או איטיות מוגזמת). התוכנה מבצעת אמולציה חלקית של דוס וחומרת צליל (בין היתר Adlib ו-MPU 401 שהוא סטנדרט General MIDI עבור דוס).
פיתוח התוכנה הופסק באמצע, ומשחקים רבים עדיין לא עובדים או עובדים לאט מדי. משחקים עם מנגינה בפורמט MIDI (הניגון נעשה בזמן אמת בעזרת סינתיסייזר) עובדים מהר יותר ממשחקים עם מנגינה מוקלטת או מבוססת דגימות (פורמט השמור בדרך כלל לאמיגה).
חלופות.
כיום DOSBox מבצעת עבודה דומה למדי לזו של VDM Sound, ולמרות שהאמולציה בה מלאה (לא רק חומרת צליל וסביבת עבודה), היא מהירה למדי ועובדת עם מספר רב יותר של תוכנות ומשחקים. למעשה דוס בוקס מכילה בתוכה חלקי קוד הנכתבו במקור עבור VDMS. עם זאת, VDMS עלולה להיות מהירה יותר בגלל האמולציה החלקית.
גם תוכנות כגון Vdmware / Virtual PC טובות להפעלת משחקי דוס, אך הן דורשות מספר הכנות כגון התקנת מערכת הפעלה וירטואלית שלמה על המחשב. השימוש בהן נעשה הכרחי רק כאשר המשחק הספציפי אינו עובד כלל עם התוכנות הנ"ל.
מייקל דל
מייקל סול דל (באנגלית: Michael Saul Dell; נולד ב-23 בפברואר 1965) הוא יזם יהודי-אמריקאי, מייסד חברת המחשבים DELL ומנכ"ל החברה. הונו הוערך באוקטובר 2021 במעל 56 מיליארד דולר.
ילדותו.
דל נולד ביוסטון, טקסס שבארצות הברית למשפחה יהודית שאת שם משפחתה המקורי "טל" (מגרמנית/יידיש: עמק) אינגלזה לזה הנוכחי עם הגעתה לאמריקה. הוא התחיל ללמוד בבית הספר היסודי הרוד . כבר בגיל 12 הרוויח 1,000 דולר ממכירת בולים. לאחר מכן המשיך לבית הספר התיכון ממוריאל .
בגיל 16, במהלך חופשת הקיץ עבד כמשווק מנויים לעיתון "יוסטון פוסט" , משגילה שרוב הלקוחות הם זוגות צעירים השיג רשימת זוגות שנישאו והציע להם, בהצלחה מרובה, מנוי לעיתון, כך הרוויח במהלך חופשת הקיץ 18,000 דולר.
אחרי סיום הלימודים העל יסודיים, עבר לאוניברסיטת טקסס באוסטין על מנת ללמוד פיזיקה. הוא לא התעניין במקצוע ובגיל 18 ייסד חברה חדשה ששמה PC's Limited. דל מכר והרכיב, בהתחלה מחדרו שבמעונות, רכיבי שדרוג למחשבים אישיים.
צמיחת החברה.
במהלך רכישת והרכבת רכיבי המחשב גילה דל כי יש פער גדול בין עלות הרכיבים לבין מחירו של מחשב מורכב. על מנת לנצל פער זה החליט להרכיב ולשווק מחשבים אישיים ללקוחות סופיים. בסיוע הלוואה כספית מסבו ומסבתו, עזב דל את הלימודים כשהיה בן 19 וניהל את דל מחשבים. עם הזמן, היו לו כמה כישלונות (בנוסף למחשבים ניידים שנשרפו ב-1993, אובדן לקוחות לחברת GateWay בתחילת 1990 וכישלונות אחרים), למרות משברים אלו המשיכה דל לייצר מחשבים נייחים וניידים, כיום היא חברת המחשבים השנייה בעולם, עם מכירות של 57 מיליארד דולר בשנת 2007.
בארבעה במרץ 2003, לאחר שהחברה התפתחה לתחומים נוספים מעבר למחשוב, הצביעו רוב מחזיקי המניות לשנות את שם החברה לדל (Dell, Inc) במקום השם הקודם, דל תאגיד מחשוב. (Dell Computer Corporation).
ב-4 במרץ 2004 פרש דל מתפקיד מנכ"ל החברה אבל נשאר יו"ר מועצת המנהלים, ובמקומו מונה קווין בי רולינס, קודם לכן נשיא החברה וסמנכ"ל.
ב 31 בינואר 2007, כשהתפטר קווין מתפקידו, מונה מייקל דל מחדש למנכ"ל החברה באותו יום.
תארים שמייקל זכה בהם: "יזם השנה" מאת .Inc Magazine (בגיל 24 בלבד), "איש השנה" מאת PC Magazine, "מנכ"ל מספר אחת בעסקים אמריקאיים" מאת Worth Magazine ו"מנכ"ל השנה" מאת המגזינים Financial World, Industry Week ו-Chief Executive. בנוסף, זכה דל בפרס באוור למנהיגות עסקית לשנת 2013 מאת מוסדות פרנקלין.
ב-12 באוקטובר 2015 הודיע דל כי ירכוש, יחד עם שותפיו את חברת EMC עבור סכום עתק של 67 מיליארד דולר, פרמיה של 19% על מחיר הסגירה של המניה יום קודם להודעה.
תרומות חשובות.
ב 15 מאי 2006 הודיעה אוניברסיטת טקסס באוסטין על קבלת תרומה בת 50 מיליון דולר מקרן סוזן ומייקל דל , שמטרתה לקדם את המצוינות בבריאות ילדים ובחינוך באוסטין. מכספי תרומה זו נבנו באוניברסיטה שלושה מתקנים. הראשון הוא מכון דל למחקר פדיאטרי (רפואת ילדים), שישלים את המרכז הרפואי לילדים הסמוך, אף הוא מייסוד קרן דל. השני הוא בניין חדש למדעי המחשב בקמפוס, והשלישי הוא מרכז סוזן ומייקל דל לקידום אורח חיים בריא, שיעסוק בנושאים הנוגעים לסביבת גידול בריאה לילדים. בשנת 2013, הקרן העמידה התחייבות נוספת בסך 50 מיליון דולר להקמת בית הספר לרפואה על שם דל באוניברסיטת טקסס באוסטין. בית הספר לרפואה על שם דל החל לרשום סטודנטים בשנת 2016.
דל נשוי ואב לארבעה, המשפחה מתגוררת באוסטין.
יח בשבט
י&quot;ח שבט
יח שבט
מונאדה
המילה מונאדה, מקורה בשורש היווני (monos) μονάς אשר פירושו 'אחד'/'יחיד'/'ייחודי'. המילה משמשת בתחומים שונים:
רון קופמן
רון קופמן (נולד ב-13 בפברואר 1959 בגבעתיים) הוא עיתונאי, מגיש טלוויזיה ופרשן ספורט ישראלי.
ביוגרפיה.
קופמן נולד לשרה, ילידת פולין, וליוסף קופמן, יליד ישראל ממוצא גרמני ואוזבקי.
קופמן התגייס לצה"ל ב-1977 ואת שירותו הצבאי עשה כאלחוטן בחיל הקשר, בין היתר ביחידה שהוצבה בסיני. הוא השתחרר בדרגת סמל ראשון.
בשנת 2008 הודיעה מפלגת הירוקים כי הצטרף לשורותיה, ישמש כמחזיק תיק הספורט מטעם המפלגה ויוצב במקום החמישי ברשימה למועצת העיר תל אביב בבחירות המוניציפליות שנערכו בסוף אותה שנה.
קריירה בתקשורת.
קופמן החל את דרכו העיתונאית בשנת 1987 ככתב במדור הספורט של עיתון "הארץ" ובהמשך שימש כסגן עורך מדור הספורט של העיתון. בשנת 1999 פרסם את פרשת הפיצה. כמו כן שימש כפרשן כדורסל בערוץ 1 וברשת ב'. בשנת 2002 פוטר מרשות השידור, בהוראת המנכ"ל יוסף בראל, בעקבות מאמר ביקורת שפרסם על אופן ניהול המשא ומתן על רכישת זכויות השידור של משחקי המונדיאל. לטענתו, רשות השידור נהגה לשלם סכומים מופקעים על זכויות שידורי ספורט בכספי ציבור.
בשנים 2002 - 2003 הגיש, יחד עם ירון וילנסקי, את התוכנית "המשקיפים" בשידורי זכיינית ערוץ 2, טלעד, ובשנת 2004 הצטרף לפאנל התוכנית "יציע העיתונות" בערוץ הספורט. דרך הופעותיו הטלוויזיוניות חלחל קופמן לתודעה של ציבור אוהדי הספורט בישראל ודמותו הרגזנית בתוכנית זכתה לביקורות שונות, לדוגמה בתוכנית הסאטירה וההומור "ארץ נהדרת". משמש גם כפרשן ליגת העל בכדוריד שמשודרת בערוץ.
בפברואר 2007 הצטרף לתחנת רדיו ירושלים כמגיש הספורט הראשי בתחנה והגיש בה את תוכנית הספורט "מגרש ביתי", אותה עזב ביולי 2007 ועבר לשדר את תוכנית הספורט ברדיו תל אביב בשיתוף ערוץ הספורט. בשנת 2008 קופמן החל להגיש באופן קבוע את תוכנית האקטואליה בצהריים "צהריים בשניים" ברדיו תל אביב לצידן של עדי שמאי, דנה ספקטור, הדר טורוביץ', עינת שרוף ויעל לבנטל. פעילותו של רון קופמן רצופה כל השנים בתביעות בגין הוצאת לשון הרע ובהשעיות מהשתתפות בתוכניות שונות בערוצי תקשורת אחדים. ביולי 2007, עזב את עיתון "הארץ" לאחר עשרים שנות עבודה והצטרף לחינמון החדש "ישראל היום" וכתב במהדורה הראשונה שלו. קופמן עזב את "ישראל היום" בסוף 2010.
בינואר 2009 תבעה התאחדות הכדורגל מקופמן 1.5 מיליון שקל על לשון הרע. ב-2011 אישר בית משפט השלום בהרצליה הסדר גישור בין הצדדים ואימץ אותו כפסק דין, שתוכנו לא התפרסם. בשנת 2009 רצה יושב ראש הכנסת, ראובן ריבלין, להגיש תביעת דיבה כנגד קופמן, לאחר שזה אמר ברדיו על הכנסת שהיא "אגם של חרא" ושכל חברי הכנסת הם "דרעקס". לאחר שרון קופמן התנצל ריבלין חזר בו מהתביעה.
בינואר 2010 עזבו יעל לבנטל, עינת שרוף ועדי שמאי את התוכנית "צהריים בשניים", וקופמן החל להגיש את התוכנית "קוף בצהריים" (תוכנית האקטואליה של רדיו תל אביב). בינואר 2011 החל להגיש את תוכנית הראיונות של ערוץ הספורט, "מתמסרים". ביוני של אותה שונה בוטלה תוכניתו של קופמן ברדיו תל אביב, והוא עבר לרדיו ללא הפסקה שם החל להגיש את תוכנית הספורט היומית של התחנה עם מאיר איינשטיין, משה פרימו וצביקה שרף.
ביולי 2012, לאחר שחיים רמון רכש את מועדון הפועל תל אביב בכדורגל, הופיע קופמן בערוץ הספורט וב"רדיו ללא הפסקה" ותקף בבוטות את רמון, האשים אותו בהולכת שולל, ורמז שאיש העסקים האוסטרי מרטין שלאף עומד מאחורי רכישת המועדון במהלך שיש בו שוחד והלבנת כספים, כדי לתמוך במפלגה החדשה שרמון עמד אז להקים. רמון הגיש קובלנה פלילית נגד קופמן, ובהסכם פשרה, שאושר באפריל 2013 על ידי בית משפט השלום בתל אביב, התנצלו קופמן ותחנת רדיו ללא הפסקה על דברי קופמן. זה הודיע שהוא חוזר בו מדבריו ומרמיזותיו ומתנצל לפני רמון ומועדון הפועל תל אביב. התחנה התחייבה להעמיד שעות אוויר לרשות אוהדי הפועל תל אביב. קופמן התחייב, שלא יפרסם דבר בקשר לרמון מבלי לקבל את תגובתו תחילה.