השתתפות מטוסי ה־Su-25 במלחמת צ'צ'ניה השנייה החלה ב־27 ספטמבר 1999, במהלך תקיפה גדולה ארבעה ימים לפני תחילת הפלישה הקרקעית. במהלך המלחמה מטוסי Su-25 פעלו במהלך היום, בתנאי מזג טובים ובזוגות כאשר הם היו בסיור חמוש או בתקיפה מתוכננת, והיו תוקפים בתורות את המטרות. מערכת הניווט המיושנת של המטוס הקשתה על ניווט ותקיפה ואף על חבירה עם כוחות אוויריים אחרים בגלל בעיות תזמון, במהלך המלחמה. רגימנט מטוסי התקיפה ה־461 פתר חלקית בעיה זאת על ידי רכש של מקלטי GPS ידניים שנקנו מחנות אלקטרוניקה מקומית מתוך התקציב של הרגימנט וללא אישור הקצינים הגבוהים יותר ולכן עובדה לא לא קיבלה הכרה במהלך המלחמה.
אף על פי שהרגימנטים המוצבים בזירה השתמשו בחימוש טיפש בצורה כמעט בלעדית, שני מטוסי Su-25T ממרכז האימון וההסבה ה־4 של חיל האוויר הוצבו בזירה בשנת 1999 לטובת תקיפת מטרות איכות ובאזורים לא נגישים. המטוסים ביצעו סך הכול 39 גיחות מבצעיות בהם השתמשו בטילים מדגמים Kh-29L, Kh-25ML ופצצות מונחות מדגמים KAB-500L ו־ODAB-500PM.
החל מאוגוסט 1999 ועד אפריל 2002 הרגימנטים של מטוסי Su-25 ביצעו למעלה מ־7,500 גיחות. הרגימנט ה־368 ביצע 3,726 גיחות בסך של 3,814 שעות טיסה, הרגימנט ה־461 ביצע 2,469 גיחות בסך 2,313 שעות טיסה והרגימנט ה־960 ביצע 901 גיחות בסך של 906 שעות טיסה.
מלחמת גאורגיה־רוסיה.
מטוסי ה־Su-25 היו הראשונים להגיב לפלישה של כוחות גאורגים לדרום אוסטיה בערב 7 באוגוסט 2008. רגימנט מטוסי התקיפה ה־368 קיבל הוראות לתקיפת מטרות שהוקצו לו על ידי מפקד חיל האוויר הרוסי. בשלב הראשוני של המלחמה – בלימת הכוחות הגיאורגים, מטוסי ה־Su-25 עסקו בעיקר במשימות אמנעה למנוע תנועת תגבורת גיאורגית לחזית. ב־72 השעות הראשונות למלחמה נחוו אבדות רבות לצד הרוסי בגלל ירי דו־צדדי כאשר מטוסי התקיפה תקפו כוחות רוסיים ומיליציות דרום־אוסטיות ידידותיים כמו כן מטוסי קרב הוזנקו ואף תקפו את מטוסי ה־Su-25. כוחות היבשה הרוסים פתחו באש לקראת כל כלי טיס באוויר ידידותי או לא. זאת רבות תודות לעובדה שחיל האוויר הגיאורגי גם השתמש במטוסי Su-25 וגם במערכת הזיהוי עמית-טורף שלא עודכנו מאז נפילת ברית המועצות.
מלחמת האזרחים בסוריה.
בשנת 2015 דווח כי 12 מטוסי S-25SM רוסים הוצבו בבסיס חמיימים שבסוריה כחלק ממעורבות רוסיה במלחמת האזרחים במדינה וכלשונה ספציפית בלחימה נגד ארגון דאעש. בפברואר 2018 דווח כי אבד מטוס Su-25 וטייסו שנאלץ לנטוש בשטח אויב התאבד בעזרת רימון בשביל להימנע מנפילה בשבי.
בחילות אוויר אחרים.
לאחר התפרקות ברית המועצות חילות אוויר של המדינות החדשות ירשו יחידות מהצבא הסובייטי לשעבר. מבחינת חיל האוויר לרוב יחידות היו היחידות החזיתיות של התעופה הטקטית. על כן מספר גדול של מטוסי Su-25 מצאו את עצמם בשירות של חילות אוויר של מדינות כגון גאורגיה, אוקראינה, אזרבייג'ן, בלרוס וכדומה.
מספר משמעותי של מטוסי Su-25 יוצאו גם למדינות ידידותיות במזרח התיכון ובאפריקה.
גאורגיה.
לאחר התפרקות ברית המועצות מספר מטוסי Su-25 שהיו בשלבי ייצור סופיים במפעל התעופה הממשלתי ה־31 לשעבר, עברו לידי ממשלת גאורגיה, וזאת הצליחה להשלים את ייצורם. בפברואר 1993 דווח כי חיל האוויר הגאורגי הפעיל שבעה מטוסי Su-25 אם כי גאורגיה במשך הזמן הצליחה להשיג עוד מספר מטוסי Su-25, בעיקר על ידי הסבה של מטוסי אימון דו־מושביים בפס הייצור שלה למטוסי תקיפה מבצעיים. כל אלה השתתפו בעימות בין גאורגיה ואבחזיה בשנים 1992–1994 בה הופלו שבעה מטוסי Su-25 גאורגים.
ההערכה הייתה שבגאורגיה היו מספיק חלקים להשלמה של 75 מטוסי Su-25 ואכן הרבה מטוסים מדגמים שונים עמדו בפס הייצור בשלבי השלמה שונים. עם זאת, גאורגיה העדיפה לרכוש מטוסי S-25 משומשים מאשר להשלים את המטוסים בפס הייצור. ב־2005 חיל האוויר הגאורגי קיבל לידיו 4 מטוסי Su-25 שנרכשו ממקדוניה ושלושה נוספים מבולגריה.
במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה (2008) מטוסי התקיפה הגאורגים השתתפו בעיקר בשלב הראשון של המלחמה, קרי הפלישה לחבל אוסטיה. אבל בשלב השני למבצע בו כוחות רוסים פלשו לגאורגיה כלל מטוסי הSu-25 הפסיקו את הפעילות שלהם והוחבאו בבסיסיהם וכך חיל האוויר הגאורגי הצליח לשמר את מטוסיו לאחר התבוסה הגאורגית.
עיראק.
עיראק רכשה על פי מקורות רוסים סך הכול 69 מטוסי Su-25 חד מושביים מדגם K וארבעה מטוסי אימון דו מושביים מדגם UBK בשתי עסקאות בשנים 1986 ו-1987. אלה היו בשימוש נרחב בשלבים האחרונים של מלחמת איראן–עיראק בשנים 1987 ועד 1989. למעשה, מתוך 1,200 גיחות בממוצע ליום של חיל האוויר העיראקי בתקופה זאת 900 גיחות התבצעו על ידי מטוסי ה-Su-25. ועל פי רישומים סטטיסטיים של סוחוי כל מטוס Su-25 ביצע 15 גיחות בממוצע ליום. על כל אלה סדאם חוסיין הקנה לכל טייסי ה-Su-25 את העיטור הצבאי הגבוה ביותר. במלחמה זאת המטוס הדגים את יכולת ההישרדות שלו, ורק שניים מתוכם אבדו.
במלחמת המפרץ לעומת זאת תרומתם של מטוסי ה-Su-25 הייתה זניחה עד לא קיימת שכן עם העליונות האווירית המוחלטת של כוחות הקואליציה מרבית מכלי הטיס של חיל האוויר העיראקי הושמדו בעודם על הקרקע. עם זאת, חיל האוויר העיראקי החל בניסיונות הברחת מטוסיו הנותרים לאיראן, 24 מטוסי Su-25 הוברחו במסגרת "מבצע" זה. במהלכו הופלו שני מטוסים על ידי מטוסי F-15 אמריקאיים. אף אחד מהמטוסים שהוברחו לאיראן לא הוחזרו לעיראק בסוף המלחמה.
ערב פרוץ מלחמת עיראק מספר קטן של מטוסי Su-25 שנותרו במצבת חיל האוויר העיראקי נטמנו בחול ולא טסו ומאז הורדו מהמצבה של החיל.
ב-2014 בצל הלחימה בדאעש רוסיה סיפקה עשרה מטוסי Su-25, תוך זמן קצר הצטרפו אליהם שלושה מטוסי Su-25 איראניים. מטוסים אלו הוטסו על ידי טייסים עיראקים וטייסים איראנים ממשמרות המהפכה.
אנגולה.
חיל האוויר של אנגולה רכש 12 מטוסים חד-מושביים וזוג מטוסים דו-מושביים בשנת 1988 ופעלו במסגרת רגימנט מטוסי הקרב-הפצצה ה-26 בבסיס נאמיב. בשנת 1990 מטוסים אלו הופעלו נגד כוחות האיחוד לעצמאות מוחלטת של אנגולה. היעילות של המטוסים הללו הייתה מוגבלת שכן הטייסים היו מבצעים הפצצות בגובה רב בטיסה ישרה ואופקית ועם חימוש טיפש. כ-25 גיחות מבצעיות התבצעו במהלך פעילות זאת עד שהסובייטים הפסיקו את תמיכתם ובשל חוסר היכולת של חיל האוויר של אנגולה לתחזק את המטוסים אלה קורקעו. על פי דיווחים מספר מצומצם של המטוסים הללו הוחזר לשימוש בשנת 1993 והופעל שוב נגד כוחות האיחוד, אבל עתה אלה הוטסו על ידי חברה פרטית וטייסים שכירי חרב עם תוצאות הפצצה משמעותיות יותר. המטוסים השתתפו בכיבוש מחדש של מחצבי היהלומים במדינה.
אתיופיה.
אתיופיה רכשה שני מטוסי Su-25T משומשים ומשודרגים (שכונו TK) יחד עם שני מטוסי UBK לאימון במרץ 2000. המטוסים פעלו בשלב הסופי של מלחמת אתיופיה אריתריאה שנגמרה ביוני 2000. המטוסים על פי דיווחים ביצעו מספר תקיפות מוצלחות על ידי כלי נשק חכמים ונגד מטרות משוריינות.
פרו.
פרו רכשה 18 מטוסי Su-25 מבלרוס מתוכם 10 מטוסים חד-מושביים ושמונה דו-מושביים. אלה שימשו כמטוסי יירוט במאמצים של הממשלה הפרוויאנית נגד הברחות סמים. על פי דיווחים המטוסים אחראיים להפלתם של 25 מטוסי הברחת סמים בשנים 2000 עד 2005.
חוף השנהב.
חוף השנהב רכשו מידי בלרוס על פי דיווחים ארבעה מטוסי Su-25 בשנת 2004. אלה פעלו נגד כוחות מהפכנים במהלך מלחמת האזרחים במדינה. בנובמבר 2004 שני מטוסי Su-25 תקפו מחנה צבאי צרפתי שתמך בכוחות האו"ם באזור. עקב תקיפה זאת נהרגו 9 חיילים צרפתים ומבקר אמריקאי נהרגו. באותו הלילה ארבעת המטוסים הושמדו בעודם על הקרקע ככל הנראה על ידי כוחות קומנדו צרפתים.
איראן.
איראן רכשה חמישה מטוסי Su-25 חד-מושביים ושני דו-מושביים חדשים ב-2004, בנוסף אליהם הצטרפו עוד 5 מטוסים מדגם K שהוברחו לאיראן מעיראק עוד בשנת 1991 ועמדו באחסנה.
סודאן.
סודאן רכשה 14 מטוסי Su-25 מבלארוס בשנים 2008 ו-2009 ונכנסו לפעילות כמעט מיד נגד הכוחות המורדים. ב-2013 דווח שנרכשו עוד עשרה מטוסי Su-25. למרות הכחשה חד משמעית על ידי סודאן על פי דיווחים מטוסים אלה גם שימשו לתקיפת מטרות אזרחיות באזור דארפור.
הסכסוכים בין אזרבייג'ן וארמניה.
בשנים 1991–1992 ארמניה השיגה 4–5 מטוסים משומשים, ידוע שאחד מהם הופל במהלך מלחמת נגורנו הקרבאך הראשונה. לאחר סוף הלחימה חיל האוויר שלהם סבל מחוסר תקציב עד שנת 2004 בו הם רכשו תשעה מטוסי Su-25K ומטוס UBK בודד מסלובקיה.
האזרים לעומתם קיבלו מטוס בנדיבותו של טייס רוסי שערק ונחת באזרבייג'ן, מאוחר יותר הם השיגו עוד חמישה מטוסים ברכש. בשנים שלפני מלחמת נגורנו קרבאך השנייה האזרים סבלו אבדות של ארבעה מטוסים.
במהלך מלחמת נגורנו קרבאך השנייה (2020) שני הצדדים הפעילו מטוסי Su-25. אזרבייג'ן טוענת להפלת חמישה מטוסי Su-25 ארמנים, בעוד ארמנים טוענים הפלה של 4 מטוסים אזרים. על פי דיווחים המטוסים האזרים ביצעו כ-600 גיחות תקיפה במהלך המלחמה עם ממוצע של 13–14 גיחות ביום.
אוקראינה.