קוזנצוב נולד ב-15 בינואר 1894 בכפר אוסלקה המזרחית במחוז פרם, אז בתחומי האימפריה הרוסית, למשפחה ממעמד הפועלים. בחודש אפריל 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, התגייס לצבא האימפריה הרוסית ועבר אימונים בקאזאן עד מרץ 1916. ביולי של אותה שנה הוא הועלה לדרגת פודפורצ'יק. הוא לחם במסגרת החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה, ובאוגוסט 1918 התגייס לצבא האדום. הוא לחם במלחמת האזרחים ברוסיה תחילה כמפקד פלוגה ואז כמפקד גדוד. באוקטובר 1923 הוא מונה למפקד הרגימנט ה-89. ב-1928 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ב-1929 עבר קורס קצינים. במרץ 1930 הוא מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ה-51, וכשנה לאחר מכן הועבר למלא את אותו התפקיד בדיוויזיה ה-25. הוא אף שימש לזמן קצר כמפקד הדיוויזיה ה-2. בתחילת שנת 1936 הוא סיים את האקדמיה הצבאית פרונזה, וקיבל דרגת קומבריג (מפקד בריגדה). באוקטובר של אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה ה-99. ביולי 1937 הוא קודם לתפקיד מפקד הקורפוס ה-16, וב-23 במרץ 1938 קודם לדרגת קומדיב (מפקד דיוויזיה), ובה בעת הועבר לפקד על הקורפוס ה-2. ב-23 ביולי של אותה שנה הוא הועבר לפקד על הארמייה ה-3. ב-9 בפברואר 1939 הוא קודם לדרגת קומקור (מפקד קורפוס). בהמשך אותה שנה הוא השתתף בפלישת ברית המועצות לפולין כמפקד קבוצת ויטבסק ופולאצק. ב-4 ביוני 1940, בעקבות ביטול הדרגות הישנות של הצבא האדום, והכנסתן לשימוש של הדרגות ששימשו את צבא הצאר, קיבל קוזנצוב דרגת גנרל לייטננט.
מלחמת העולם השנייה.
עם תחילת המתקפה הגרמנית ב-22 ביוני 1941 הארמייה השלישית של קוזנצוב הוצבה בבלארוס. היא הוכללה במסגרת החזית המערבית של דמיטרי פבלוב. קוזנצוב היה המום מהמתקפה, ועד מהרה היו כוחותיו מכותרים כליל בידי הגרמנים. עם זאת, במהלך יולי הצליחו כוחותיו לפרוץ את הקווים הגרמניים להימלט. סטלין התרשם מאוד מהישג זה, וב-25 באוגוסט של אותה שנה מינה את קוזנצוב למפקד הארמייה ה-21. הוא פיקד על הארמייה במהלך קרב קייב, ובאוקטובר מונה למפקד המחוז הצבאי חרקוב. הוא לא האריך ימים בתפקיד זה, וכבר ב-2 בנובמבר נקרא לפקד על הארמייה ה-58. גם בתפקיד זה הוא לא נותר זמן רב, וב-23 לחודש הועבר לפקד על ארמיית ההלם הראשונה עמה השתתף בהצלחה בקרב על מוסקבה. בפברואר 1942 נעה הארמייה שלו צפונה והשתתפה במבצע דמיאנסק. ב-23 במאי של אותה שנה הועבר קוזנצוב לפקד על ארמיית המילואים הרביעית, וב-10 ביולי הועבר לארמייה ה-63 והשתתף עמה בקרב סטלינגרד. בחודש נובמבר פורקה הארמייה ועל בסיסה הוקמה ארמיית המשמר הראשונה, אולם קוזנצוב המשיך לפקד עליה. במחצית השנייה של דצמבר השתתפה הארמייה במבצע סטורן קטן, המתקפה הסובייטית על כוחות הציר שהחזיקו באזור הדון העליון ממערב לנהר צ'יר, ביחד עם הארמייה הסובייטית השישית וארמיית המשמר השלישית. במהלך המתקפה הביסו כוחות הארמייה את הארמייה האיטלקית השמינית והכוחות הגרמניים שסייעו לה, גרמו להם אבדות כבדות, והתקדמו מאות ק"מ דרומה עד לאזור מילארובו.
בחודשים הראשונים של שנת 1943 השתתפה הארמייה במתקפת החורף הסובייטית, שהדפה את כוחות הציר מערבה, ושחררה את אגן הדונייץ. על הצלחתו קיבל את עיטור סוברוב מדרגה ראשונה והועלה לדרגת גנרל פולקובניק. הוא המשיך לפקד על ארמיית המשמר הראשונה עד 15 בדצמבר של אותה שנה, עת מונה לסגן מפקד החזית הבלטית הראשונה תחת איוואן בגרמיאן. הוא לחם עם החזית בקרבות לשחרור בלארוס המדינות הבלטיות וכיבוש פרוסיה המזרחית. בפברואר 1945 החזית פורקה, וקוזנצוב מונה למפקד ארמיית ההלם השלישית. הוא פיקד על הארמייה במהלך הקרב על ברלין, ואנשיו היו אלו שהסתערו על הרייכסטאג והניפו מעליו את הדגל הסובייטי.
אחריתו.
לאחר המלחמה המשיכה ארמיית ההלם השלישית לפעול בגרמניה, וקוזנצוב המשיך לפקד עליה. ב-29 במאי הוא זכה בעיטור גיבור ברית המועצות. ב-9 ביולי 1945 הארמייה שלו פורקה, והוא מונה למפקד הכוחות הסובייטיים בסקסוניה אנהלט. במקביל הוא נכנס לאקדמיה הצבאית וורשילוב, וסיים אותה ב-1948. לאחר מכן ליו"ר האגודה התנדבותית לשיתוף פעולה עם הצבא, וב-20 באוגוסט 1951 מונה ליו"ר ארגון ДОСААФ (ארגון ספורט צבאי בברית המועצות). ב-12 באוקטובר 1953 הוא מונה למפקד המחוז הצבאי וולגה, וב-2 ביוני 1957 מונה ליועץ מיוחד למשרד ההגנה. הוא פרש מהצבא ב-1960, ונפטר במוסקבה ב-20 ביוני 1964 בגיל 70. הוא נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
אלמנים
הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע
הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע (באוקראינית: Державне агентство України з питань кіно, ידוע בקיצור כדרג'קינו אוקראינה, Держкіно України) היא סוכנות של ממשלת אוקראינה המהווה לגוף הממשלתי בתחום הקולנוע ונועד לספק עידוד ותמיכה לסרטי קולנוע ואולפני קולנוע באוקראינה. הסוכנות מהווה רגולטור הממשלתי החשוב ביותר בתחום הפקות הקולנוע באוקראינה.
היסטוריה.
הסוכנות הוקמה לראשונה בשנת 1991 בשם הקרן הממלכתית לקולנוע אוקראיני. בשנת 2006 שינתה את שמה לשירות הקולנוע הממלכתי, בשנת 2011 הסוכנות קיבלה את שמה הנוכחי: הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע. משנת 2014 פיליפ אילנקו עומד בראש הסוכנות ובשנת 2020 הוא הוחלף על ידי מרינה קודרצ'וק.
יוהאן פון אנריקס
יוהאן נפומוק ריטר פון אנריקס (בגרמנית: Johann Nepomuk Ritter von Henriquez; 16 במאי 1861 - 12 בינואר 1924) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
אנריקס נולד ב-16 במאי 1861 בעיר ביילובאר שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. העיר נמצאת כיום בתחומי קרואטיה. אביו, גוסטב פון אנריקס, היה גנרל-אוברסט בצבא האוסטרי, ויוהאן הלך בדרכו. מיד לאחר שהוא סיים בית ספר יסודי ותיכון באולומואוץ, הוא נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. הוא למד שם בין השים 1878-1881, ולאחר מכן התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1884 הוא עבר קורס קצינים בווינה. בנובמבר 1886 הוענקה לו דרגת לויטננט, והוא הוצב בבריגדה ה-55 בקלגנפורט. במאי 1890 הוא הועלה לדרגת האופטמן. באפריל 1892 הוצב במחלקת המיפוי, ובמאי 1893 הועבר למטה הקורפוס ה-9 בבודפשט. בתחילת 1895 הועבר לבוסניה והרצגובינה, ובמאי 1896 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-34. בפברואר 1897 הוא הועבר למלא את אותו התפקיד בדיוויזיה ה-31. בנובמבר 1896 הוא הועלה לדרגת מיור. בנובמבר 1899 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ובין 1900-1902 פיקד על גדודים שונים. באוגוסט 1909 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-17, ובמקביל פיקד גם על בית הספר לקצינים בפראג. ב-28 באוקטובר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. באפריל 1912 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-17, ובנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נפרסה הדיוויזיה של אנריקס בחזית הסרבית כחלק מהקורפוס השביעי בפיקודו של אוטו מייקסנר פון זווינשטאם. הדיוויזיה נטלה חלק בתחילת הפלישה הראשונה לממלכת סרביה, אולם עד מהרה הועברה לחזית הרוסית כחלק מהארמייה השנייה בפיקודו של אדוארד פון בהם-ארמולי. הוא לחם עם הדיוויזיה בקרב גליציה, ובנובמבר אותה שנה נאלץ לוותר על התפקיד בשל מחלה. לאחר תום חופשת המחלה שלו ביולי 1915, הוא קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-15. הוא פיקד על הדיוויזיה רק חודש, ולאחר מכן מונה להיות מפקד קורפוס אשר נקרא "קורפוס אנריקס" על שמו. גם בתפקיד זה הוא החזיק מעמד רק חודש לפני שהועבר לפקד על הקורפוס ה-12. ב-6 במאי 1916 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-23 באוגוסט 1917 הוא הועבר לחזית האיטלקית ומונה למפקד יחידה מיוחדת שכונתה "ארמיית האיזונצו השנייה". אנשיו לחמו בהצטיינות במהלך קרבות הנהר איזונצו וקרב קפורטו. הוא נותר בתפקיד עד ינואר 1918 עת פורקה היחידה שלו ואוחדה עם יחידות אחרות. עם סיום המלחמה ופיזורו של הצבא הקיסרי לקראת סוף אותה שנה, הוא פרש סופית מהצבא.
לאחר המלחמה התגורר אנריקס בבודפשט עד מותו ב-12 בינואר 1924 בגיל 62.
פיטר ראסל (סופר)
פיטר ראסל (נולד ב-7 במאי 1946) הוא סופר בריטי, חוקר התודעה. הוא למד פיזיקה תאורטית, פסיכולוגיה ניסויית, ותואר שני במדעי המחשב באוניברסיטת קיימברידג'. ראסל גם חקר את הפסיכולוגיה של מדיטציה. הוא חבר ה-World Business Academy, חבר כבוד של Club of Budapest, ונמנה עם סגל המרצים של ה-Institute of Noetic Sciences.
בשנות ה-70, ראסל הציג תוכניות פיתוח אישי בתאגידים, ובמשך עשרים השנים הבאות ניהל סמינרים על יצירתיות וטכניקות להפחתת מתח. חלק מהלקוחות שלו היו אפל, SE בנק, בריטיש טלקום, IBM, נייקי, וולוו ובנק ברקליס.
ראסל הוא מחברם של מספר ספרים, כולל להתעורר בזמן, חור לבן בזמן, המוח הגלובלי, ומהמדע לאלוהים. בשנת 2012, הוא היה מספר 21 ברשימת 100 האנשים החיים המשפיעים ביותר רוחנית, על ידי מגזין ווטקינס.
חקר התודעה.
בשנת 1983, ראסל טבע את המונח המוח הגלובלי בספרו באותו השם, בו הוא הציג את הרעיון כי כדור הארץ מתפקד כמו אורגניזם חי ומלוכד, עם האינטרנט כמוח. לדעתו, הדרך היחידה לרפא את הקטסטרופה העולמית שאנו עומדים בפניה, היא שינוי במצב התודעה האנושית.