מיטוב אמר כי בולגריה מייחסת חשיבות עדיפה ליחסי הסחר והכלכלה עם מלזיה וציינה כי המדינה היא אחת הכלכלות המתפתחות במהירות בדרום-מזרח אסיה. הוא הדגיש כי בולגריה תקבל בברכה השקעות מלזיות בכלכלתה. שר החוץ הבולגרי אמר כי ארצו מציעה מוצרים מסורתיים לייצוא למלזיה, כולל מזון, יינות, חלב ומוצרי חלב, מים מינרליים, שמנים אתרים, שמן ורדים בפרט, מוצרי הנדסת מכונות והנדסת חשמל.
באירוע מיוחד שארגן ארגון מלזי לסחר בינלאומי קודם לכן, מיטוב הציג את בולגריה כיעד אטרקטיבי ליזמים מקומיים. מיטוב שוחח גם עם יושב ראש הבית התחתון של הפרלמנט של מלזיה, פנדיקאר אמין מוליה.
זברה ברצ'ל
Flaws הוא שיר של הלהקה הבריטית באסטיל. השיר יצא לאור לראשונה כסינגל הבכורה של הלהקה ב-4 ביולי 2011, דרך חברת התקליטים העצמאית Young and Lost Club, כתקליט לצד השיר Icarus. השיר יצא לאור מחדש ב-21 באוקטובר 2012 כסינגל השלישי מאלבום הבכורה של הלהקה, Bad Blood, דרך חברת התקליטים וירג'ין רקורדס בפורמט של הורדה דיגיטלית לצד השיר Durban Skies ויחד עם מספר רמיקסים. בהוצאה השנייה שלו הגיע השיר למקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי.
יחסי בולגריה–הפיליפינים
יחסי בולגריה–הפיליפינים הם יחסי החוץ בין בולגריה לבין הפיליפינים.
סקירה כללית.
הפיליפינים קיבלו עצמאות בשנת 1946, אך במהלך קרוב לשלושים השנים שלאחר מכן לא התקיימו יחסים דיפלומטיים בין הפיליפינים לבין הגוש המזרחי. סיבה משמעותית לכך הייתה העובדה שהפיליפינים הייתה מדינה פרו-אמריקאית שבשטחה היו בסיסים צבאיים של ארצות הברית. לכן הפיליפינים התנגדו בעקביות לגוש הסוציאליסטי. המצב השתנה תחת הנשיא פרדיננד מרקוס. בתחילה, במאי 1972 הוקמה בפיליפינים אגודת הידידות הפיליפינים–ברית המועצות. ביוני 1974 קמה החברה הסובייטית "ברית המועצות - הפיליפינים". באותה 1974 הוקמה המפלגה הקומוניסטית בפיליפינים. ב-2 ביוני 1976 כוננו במהלך ביקורו של מרקוס במוסקבה היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים לברית המועצות, ובעקבות כך כוננו הפיליפינים יחסים דיפלומטיים עם שאר מדינות ברית ורשה, ובכלל זה בולגריה.
אולפן הטלוויזיה של רוסקוסמוס
אולפן הטלוויזיה של רוסקוסמוס (ברוסית: Телестудия Роскосмоса) הוא חטיבת ההפקות של תאגיד החלל הרוסי, העוסק בהפקה וקידום של סרטי תעודה המדגישים אירועים עכשוויים והיסטוריים בתעשיית החלל ברוסיה ומחוצה לה. בסרטים, בתוכניות ובדיווחים של האולפן מוצגים סיפורים על טכנולוגיית חלל מודרנית ואנשים שלוקחים חלק בתוכניות חלל, מדענים, אסטרונאוטים ואנשי חלל והוא מפרסם סרטונים על ההיסטוריה של הקוסמונאוטיקה הסובייטית והרוסית ובענייני אסטרונומיה ופלנטולוגיה.
היסטוריה.
אולפן הטלוויזיה של רוסקוסמוס הוקם ב-11 בינואר 2005. האולפן יצר למעלה מחמישים סרטים תיעודיים ששודרו בערוצי הטלוויזיה המרכזיים ברוסיה.
מיולי 2006 עד יולי 2016 שודרה בערוץ הטלוויזיה רוסיה 24 תוכנית שבועית בהפקת אולפן הטלוויזיה בשם "קוסמונאוטיקה", בחסות רוסקוסמוס; מאז ספטמבר 2016 התוכנית עברה לשידור בערוץ היוטיוב של רוסקוסמוס. התוכנית מספרת אודות ההישגים העדכניים של תעשיית החלל הרוסית. מספטמבר 2008 עד מרץ 2009 היה הקוסמונאוט פיודור ניקולאייביץ' יורצ'יחין מנחה התוכנית. מספטמבר 2011 עד אוקטובר 2013 הנחתה את התוכנית דוברת סוכנות החלל הפדרלית אנה וודישצ'בה. בדצמבר 2013 הנחה את התוכנית גאורגי קפטלין.
מאפריל 2010 עד מרץ 2011, בערוץ הקוגניטיבי "הלוויין שלי" ובערוץ הטלוויזיה רוסיה 2 שודרה תוכנית של אולפני טלוויזיה בשם "החלל הרוסי" ושודרה גם בחבילת הערוצים של "טריקולור".
מאז 19 בנובמבר 2010 שודרה תוכנית טלוויזיה חינוכית שבועית בשם "זמן לחלל!" לילדים ונוער.
במרץ 2008 בפורטל האינטרנט "Vesti.Ru", במסגרת פרויקט משותף של ערוץ רוסיה-24 ואולפני רוסקוסמוס, נחנכה תוכנית חדשה בשם "קוסמונאוטיקה". ייחודו של הפרויקט במתן גישה חופשית לחומרי וידאו בלעדיים, כולל שידור חי של שיגור לוויינים וחלליות מנמל החלל בייקונור.
אולפן הטלוויזיה יוצר סרטונים לקידום תעשיית החלל הרוסית במכוני תעופה וחלל עולמיים ומפיק סרטי וידאו בהזמנת המפעלים של רוסקוסמוס, והוא אחראי לכלל השידורים הטלוויזיוניים במתחמים, במפעלים ובמתקנים של תאגיד החלל הרוסי הפדרלי.
בשנים 2007–2009 שידרה תחנת הרדיו Zvezda FM תוכנית משותפת בנושא קוסמונאוטיקה, "קדימה", ארבע פעמים בשבוע. מנובמבר 2009 ועד ספטמבר 2011 עלתה תוכנית הרדיו "סביבת חלל" מדי שבוע בתחנת הרדיו הממשלתית "קול רוסיה".
מאז אוקטובר 2013, הסרטים התיעודיים של האולפן הוצגו במוסקבה בפרויקט המדעי, החינוכי והחינוכי של סוכנות הידיעות RIA Novosti בפרויקט "שני המדעי", שאורגן במשותף עם המוזיאון הפוליטכני.
ב-12 באפריל 2008, הושק אתר האינטרנט של אולפן הטלוויזיה דרכו ניתן לצפות בשידורי האולפנים.
ב-24 במרץ 2009, אולפן הטלוויזיה חנך ערוץ יוטיוב. עד אוגוסט 2017 מספר מנויי הערוץ עלה על 100 אלף ולאולפן הוענק פרס "כפתור הכסף של יוטיוב". בשנת 2016 יצר האולפן את סדרת ההנפשה לילדים "יורה וניורה בחלל".
מאז נובמבר 2019, האולפן משדר שיגורי רקטות בערוץ "השידור הגדול" של חברת טריקולור.
מטה איראן
אליהו בן גיגי
רבי אליהו בן גיגי (ה'תר"ל, 1869 – שבט ה'תרצ"א, 1931) היה דיין ופוסק הלכה, רב העיר סעידא שבאלג'יריה.
קורות חייו.
נולד בדבדו, מרוקו בשנת ה'תר"ל, 1869. למד בישיבת הרב אברהם בן-סוסאן.
בשנת ה'תרנ"ח עזב את דבדו ועבר לתלמסאן, שם הוסמך לרבנות על ידי הרב חיים בלייח. לאחר מכן התמנה לרב העיר סעידא באלג'יריה.
היה בקיא גדול בחכמת הדקדוק והלשון, וכתב פירושים על פירושו לתורה של רבי אברהם אבן עזרא.
נפטר בשבט ה'תרצ"א, 1931 ונקבר בסעידא.
קול צעקת הרועים.
בשנת ה'תרע"ה הוציא לאור בתוניס את ספרו "קול צעקת הרועים", ובו תשובתו שבה מתיר לטחון חיטים לפסח בריחיים מכניות, בניגוד לדעתו של הרב רפאל חיים משה בן נאים (הרב הרחמ"ן) שאסר זאת בתוקף. הספר זכה בין היתר להסכמות של הרב קוק והרידב"ז.
הספר מחולק לפרקים ועוסק בשבעה "יסודות" – שבעה נושאים עיקריים הנוגעים לשאלת מצות המכונה, אשר על פיהם ביסס הרב הרחמ"ן את האיסור. הרב בן גיגי מאריך לדחות בכל אחד מהנושאים את עמדת הרחמ"ן ומסיק להתיר בהתאם. היסודות הם: א. קמח לתות הנשאר בחריצי המכונה. ב. חמץ קודם זמנו – האם נחשב ל"איסורא" או ל"התירא". ג. ביטול איסור לכתחילה. ד. חוזר וניעור. ה. תערובת קמח בקמח – האם דינה כתערובת לח בלח או יבש ביבש. ו. דבר שיש לו מתירין. ז. זיעה – האם דינה כמים.
בנוסף עוסק הספר בשאלת חכם שאסר אין חבירו רשאי להתיר, זאת בשל הערתו של הרחמ"ן שמאחר שהרב חיים בלייח אסר מתחילה מצות אלו, אינו יכול לשוב ולהתיר.
חיים כהן (מבעלי התוספות)
רבי חיים בן רבי חננאל כהן (המאה ה-12) היה מראשוני בעלי התוספות ותלמיד חבר של רבנו תם. פעל בין היתר בצרפת.
ביוגרפיה.
היה אחד מתלמידיו המבוגרים של רבנו תם, ותלמידי רבנו תם האחרים ראו אותו כבכיר שביניהם: רבי אליעזר ממיץ, אף הוא מתלמידי רבנו תם, כבר כתב לפניו תוספות על מסכת זבחים. בעלי תוספות רבים, בהם תלמידיו האחרים של רבנו תם, הריצו אליו שאלות בהלכה ופסקי דינים, כך למשל ר"י הלבן, רבי אליהו מפריז (שהיה גיסו, נשוי לאחות אשתו) ועוד. ר"י הזקן כותב עליו: . נראה כי בזמן לימודו בבית מדרשו של רבנו נטל חלק פעיל גם בניסוח תשובותיו של רבנו תם עצמו, מה שמחזק את מעמדו כאחד מבכירי התלמידים. דבריו מובאים עשרות פעמים במהדורת התוספות שנדפסה לצד התלמוד.
ידועה אמירתו שאילו היה נוכח בזמן פטירת רבו רבנו תם היה נטמא לו, למרות היותו כהן האסור בטומאת מת, בשל היותו גדול הדור (על פי דברי רבי חייא בפטירת רבי יהודה הנשיא). הדברים משקפים גם את הערצתו של רבי חיים לרבו רבנו תם, וגם את עמדתו ההלכתית בסוגיה זו של טומאת כהן לגדול הדור.
מקומו.
חוקרים רבים ציינו אותו כחכם בן פריז, על פי כינויו במקום אחד "רבינו חיים מפרי"ז", ועל בסיס התכתבות הלכתית שדרשה מענה מהיר עם רבי אליהו מפריז. אמנם, אברהם ריינר הראה כי כינוי זה מקורו בשיבוש של המילים "רבינו חיים מפרש", וכי על פי כמה גרסאות התשובה נתנה לרבי אליעזר ממץ ולא לרבי אליהו מפריז. בשל כך הוא דחה את הקביעה כי רבי חיים חי בפריז. לעומת זאת, בספר המנהיג מזכירו ראב"ן הירחי (על פי גרסה אחת) בכינוי "ר' חיים בר' חננאל מאלמניא הכהן", ומכאן שמוצאו היה מגרמניה (=אלמניה). בנוסף לכך, ריינר טוען כי לאחר לימודיו אצל רבנו תם שב רבי חיים לתקופה מסוימת לגרמניה ופעל במגנצא לצד רבי אליעזר ממץ, שחיבר לפניו תוספות למסכת זבחים בתקופה זו. אז גם למד אצלו רבי ברוך בן שמואל ממגנצא. לדברי ריינר, רבי חיים נסע לצרפת ללמוד מפי רבנו תם, שב לגרמניה מולדתו ופעל במגנצא, ובסוף ימיו היגר שנית לצרפת, בה למד אצלו בעל המנהיג ובה נפטר. הוא מביא ראיה נוספת למסקנה זו מפירושי הפיוטים של בנו של רבי חיים, שאמנם נכתבו בצרפת, אך הפיוטים המתפרשים בהם הם כנוסח אשכנז.
משפחתו.
קיימת תשובה, בה פנה בשאלה לרבי שמשון משאנץ ובקש להתיר לאדם שמתה אשתו לשאת אשה נוספת לפני שיעברו שלשה רגלים. ר"ש משאנץ, בתמיכת אחיו ריצב"א, אסר את הדבר, לפי שהאדם התגורר בבית בנו, ולכן לא היה לו צורך דחוף באשה שתסעד אותו. לדעת א"א אורבך, רבי חיים שאל עבור עצמו, לאחר שאשתו נפטרה והוא התגורר בבית בנו, אולם לדעת ריינר מדובר בשאלה עבור אדם אחר. העובדה שלא פנה בשאלה זו לבן דורו ר"י הזקן, אלא לתלמידיו ר"ש משאנץ וריצב"א, מלמדת שמעשה זה כנראה התרחש לאחר פטירת ר"י בשנת 1189.