בנוסף להשכלה ש־edX מציע, הפלטפורמה מנוצלת למחקר בנושא למידה מרחוק, באמצעות איסוף דפוסי השימוש של הלומדים בקורס האינטרנטי, ושילובם עם הנתונים הדמוגרפים הנאספים מכל נרשם. קבוצת חוקרים מהארווארד ו MIT בראשות דייוויד פריצ'רד ולורי ברסלו, פרסמו ממצאים ראשוניים ב-2013. מוסדות להשכלה גבוהה וארגונים השותפים ב-edX עורכים מחקרים עצמאיים תוך שימוש בנתונים מהקורסים שהם מציעים בפלטפורמה. המחקר מתמקד בשיפור שימור לקוחות ובדרך לסייע לתלמידים להשלים בהצלחה את הקורסים, וכן בתוצאות הלמידה בקורסים מקוונים לעומת למידה מסורתית בקמפוסים.
edX יצרה שותפויות עם מוסדות חינוך בארצות הברית, סין, מונגוליה, יפה ועוד, על מנת להשתמש בקורסי edX ב"למידה מעורבת". במודל למידה מעורבת משולבים מרכיבים מקוונים בלימודים בכיתה מסורתית. אוניברסיטת סן חוזה (SJSU) יצרה שיתוף פעולה עם edX בו הוצע הקורס "מבוא למדעי המחשב ותכנות" כקורס מעורב. SJSU פרסמה דו"ח ובו ממצאים ראשוניים על הפרויקט בפברואר 2013. מהממצאים עלה ששיעורי הכישלון בקורס המעורב עם edX ירדו מ-41% ל-9%.
Open edX.
edX היא פלטפורמה הפועלת בתוכנת קוד פתוח שפותחה על ידי edX וזמינה ללא תשלום למוסדות השכלה גבוהה המעוניינים לפתח קורסים דומים. ב-1 ביוני 2013 פתחה edX את הקוד של כל הפלטפורמה שלה. את קוד התוכנה אפשר למצוא בGitHub.
מנהיגות.
במרץ 2014 מינו ב-edX את ונדי קאבולה (Wendy Cebula), לשעבר סמנכ"לית התפעול של Vistaprint, כנשיאה ומנהלת התפעול. המנכ"ל אנאנת אגרוול ( Anant Agarwal) מ־MIT אמר שקאבולה תביא אתה "היבט יזמי" ותעזור למלכ"ר למצוא הזדמנויות מסחריות. אלן מ' גרבר (Alan M. Garber), נשיא אוניברסיטת הרווארד, בעזרתו של מייקל ד' סמית (Michael D. Smith), מדען מחשבים שהוא גם דיקן הפקולטה למדעים ואמנויות מנהלים את חלקה ותרומתה של אוניברסיטת הרווארד לפרויקט. הארגון נמצא בעיצומו של תהליך עיצוב מודל עסקי בר קיימא עבורו.
היסטוריה.
edX נוסדה במאי 2012 על ידי מדענים מהרווארד ו־MIT: גרי זוסמן, אנאנת אגרוול, כריס טרמן. פיוטר מיטרוס לימד את הקורס הראשון ב-edX על מעגלים חשמליים ואלקטרוניקה מ־MIT, אליו נרשמו 155,000 תלמידים מ-162 מדינות.
בשנת 2013 הם חברו לאוניברסיטת סטנפורד וביוני 2013 הגיעו למיליון סטודנטים. באותה שנה יצאה edX כתוכנה בקוד פתוח.
בספטמבר 2014 השיקה edX יזמת פעילות בתיכון ובאוקטובר באותה שנה פתחה קורסי הכשרה מקצועית.
במרץ 2015 edX יצרה שיתוף פעולה עם מיקרוסופט ובאפריל באותה שנה השיקה יחד עם האוניברסיטה של מדינת אריזונה תוכנית המאפשרת ללמוד שנה א' באופן מקוון.
בספטמבר 2016 הושקו 19 תוכניות מיקרו מאסטר ובפברואר 2017 הושקו עוד 16 תוכניות מיקרו מאסטר.
מוסדות וארגונים שותפים.
בסוף 2013 הודיעו מספר מדינות וגופים פרטיים על אימוץ פלטפורמת הקוד הפתוח של edX ליישום והשקת יוזמות חדשות. עשר אוניברסיטאות סיניות חברו ליצירת יזמה חינוכית מקוונת בסין הנקראת XuetangX, מאה ועשרים מוסדות להשכלה גבוהה בצרפת מציעות קורסים מקוונים ברחבי צרפת בניהולו של משרד החינוך הצרפתי. קרן החינוך והפיתוח של המלכה ראניה יצרה את פורטל הMOOC הראשון בעולם הערבי Edraak. קרן המטבע הבינלאומית משתמשת בפלטפורמת edX לפרויקט נסיוני של קורסים מקוונים בכלכלה ופיננסים ותאגיד Tenaris משתמש בפלטפורמה על מנת להרחיב את ההכשרה העסקית וההשכלה של עובדיו.
נכון למרץ 2017 שותפים ב-edX יותר מ-110 ארגונים ומוסדות.
edX בישראל.
בשנת 2015 נחתם חוזה בין המטה לישראל דיגיטלית (המשרד לשוויון חברתי) וחברת edX העולמית להקמת פלטפורמה ללמידה דיגיטלית במטרה לעודד את שוק הלמידה המקוונת בישראל, להתאים אותו לצורכי המשק ולייצר הובלה בתחום. באפריל 2016 פרש מתפקידו ראש המטה יאיר שינדל, עקב חילוקי דעות עם המשרד לשוויון חברתי. בחודש מרץ 2017 הודיעה אוניברסיטת חיפה שתאפשר ללמוד תואר ראשון בשנתיים בלבד, במסלול בו ילמדו חלק מהקורסים בפלטפורמת edX העולמית ובמקבילה הישראלית שלה, קמפוס IL. המל"ג, הות"ת והמטה לישראל דיגיטלית פועלים כדי לעודד את מוסדות להשכלה גבוהה להציע קורסים דיגיטליים ולשלבם בתוכנית הלימודים. נכון ל-2020 מציע מיזם קמפוס IL 230 קורסים בעברית ובערבית.
Fifth Avenue Mile
אוטו, נסיך הכתר של אוסטריה
אוטו, ארכידוכס אוסטריה (ובשמו המלא: פרנץ יוזף אוטו רוברט מריה אנטון קרל מקס היינריך סיקסטוס קסאפר פליקס רנאטוס לודוויג גאטן פיוס איגנציוס פון הבסבורג, בגרמנית: Franz Joseph Otto Robert Maria Anton Karl Max Heinrich Sixtus Xavier Felix Renatus Ludwig Gaetan Pius Ignatius von Habsburg; 20 בנובמבר 1912 – 4 ביולי 2011), היה בנו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, וראש בית הבסבורג בין השנים 1922–2007. בשנות ה-30 חבר אוטו לתנועה פאן-אירופית, שהייתה בעד איחוד אירופה לישות אחת. בשל התנגדותו לנאציזם, נאלץ אוטו לברוח לארצות הברית לאחר האנשלוס של אוסטריה בשנת 1938.
בשנת 1957 מונה אוטו לסגן נשיא האיגוד האירופאי הבינלאומי, ובשנת 1973 מונה לנשיא הארגון. כמו כן כיהן אוטו בין השנים 1979–1999 כחבר הפרלמנט האירופי. אוטו מילא תפקיד חשוב במהפכות סתיו העמים בשנת 1989, ואף היה ממארגני הפיקניק הפאן-אירופי.
בזמן מותו, היה אוטו אזרח גרמניה, אוסטריה, הונגריה וקרואטיה, ובעל דרכונים של מונקו, מלטה וספרד. כמו כן דיבר שוטף גרמנית, צרפתית, ספרדית אנגלית, הונגרית, צ'כית, קרואטית ולטינית.
ביוגרפיה.
ילדותו.
אוטו נולד ב-20 בנובמבר 1912 ברייכנאו אן דר רקס, לקרל, ארכידוכס אוסטריה ולזיטה, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של רוברטו הראשון, דוכס פארמה ומריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל.
ב-21 בנובמבר 1916 מת פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה, אביו עלה לשלטון כקרל הראשון, קיסר אוסטריה, ואוטו הוכתר כנסיך הכתר. עם תום מלחמת העולם הראשונה בנובמבר 1918 ויתר אביו על השלטון, והמשפחה יצאה לגלות במדיירה, פורטוגל. בשנת 1920 חזרה הונגריה להיות ממלכה, כשמיקלוש הורטי משמש כעוצר, אולם קרל לא חזר לכהן כמלך הונגריה.
אוטו דיבר גרמנית, הונגרית, קרואטית, אנגלית, ספרדית, צרפתית ולטינית בצורה שוטפת, בהשפעת אמו ששכנעה אותו ללמוד שפות רבות, משום שהאמינה שיום אחד יחזור לשלוט על אדמות רבות.
בגלות.
בשנת 1919 העביר הפרלמנט האוסטרי חוק שקבע באופן רשמי את סיום השלטון של בית הבסבורג באוסטריה, ואת החרמת נכסי המשפחה לטובת המדינה (מטעמי רשמיות ולא ענישה). בני המשפחה התגוררו בשווייץ ובפורטוגל לסירוגין. בשנת 1922 מת אביו, ואוטו הפך לראש בית הבסבורג.
בשנת 1922 יסד ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי, ביחד עם אוטו, את האיחוד הפאן אירופי, במטרה - בימים שלאחר מהפכת אוקטובר - למנוע הגמוניה עולמית רוסית. קונדהובה-קלרגי עמד בראש אותו ארגון עד מותו בשנת 1972, ולאחר מכן עמד אוטו בראש הארגון. בשנת 1923 פרסם קודנהובה-קלרגי מנשר במספר רב של שפות אירופיות ואחרות, כמו סינית ויפנית, אליו צורף טופס הצטרפות, להקמת 'התנועה הפאן-אירופית'. קודנהובה-קלרגי ותנועתו רכשו את תשומת לבם ואהדתם של אישים בולטים באירופה ובאמריקה. בין אלה היו אנשי רוח, כמו שטפן צווייג, תומאס מאן, היינריך מאן, פול קלודל, ארתור שניצלר, זיגמונד פרויד ואחרים. הרעיון והתנועה רכשו גם את אהדתם של אישים מן התחום הפיננסי, כמו הבנקאי הגרמני מקס ורבורג, אשר סייע כספית לתנועה, אנשי הכספים האמריקנים פאול ורבורג וברנרד ברוך ואחרים.
בשנת 1935 סיים אוטו את לימודיו באוניברסיטת לוון, בלגיה, וקיבל תואר דוקטור במדעי המדינה. אוטו האמין בזכותו החוקית לשמש כקיסר אוסטריה, והאמין שיום יבוא והוא יחזור לכס המלוכה. אוטו נהנה מתמיכה ציבורית ניכרת באוסטריה, ובין השנים 1931–1938 1,603 עיריות אוסטריות נתנו לאוטו תואר אזרח כבוד. העיתונאי ג'ון גונתר האמין שהעם האוסטרי היה מחזיר את אוטו לשלטון, אילו לא הייתה מתלווה לכך חזרתם של כל בני בית הבסבורג. בנוסף גם עמדה לו למכשול התנגדותם של צ'כוסלובקיה ויוגוסלביה, שחששו כי אזרחיהם ירצו גם הם להצטרף מחדש לשלטון בית הבסבורג.
מלחמת העולם השנייה.
אוטו גינה את הנאציזם, וקבע:
אוטו התנגד בתוקף לאנשלוס, ובשנת 1938 פנה לקנצלר האוסטרי קורט שושניג וביקש ממנו להתנגד לגרמניה הנאצית. אוטו תמך בהתערבות בינלאומית, והציע לחזור מן הגלות כדי להשתלט על מושכות השלטון על מנת להדוף את הנאצים. לפי ג'רלד וורנר, "היהודים האוסטרים היו בין התומכים החזקים ביותר בהחזרת שלטון בית הבסבורג, שכן הם האמינו שהשושלת תיתן לאומה די נחישות לעמוד מול הרייך השלישי".
לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה, נידון אוטו למוות על ידי המשטר הנאצי; רודולף הס הורה על הוצאתו להורג של אוטו, באופן מיידי כאשר ייתפס. בהוראתו של אדולף היטלר, הרכוש האישי של בית הבסבורג הוחרם, וחוק ההבסבורג שבוטל קודם לכן הוחזר על כנו. מנהיגי התנועה הלגיטימית האוסטרית, כלומר המונרכיסטים, נעצרו על ידי הנאצים והוצאו להורג ברובם. הדודנים של אוטו מקס, דוכס הוהנברג וארנסט, נסיך הוהנברג נעצרו בווינה על ידי הגסטאפו, ונשלחו למחנה הריכוז דכאו, שם נשארו בכל תקופת השלטון הנאצי. אוטו סייע ל-15,000 אוסטרים, ובתוכם אלפי יהודים, לברוח מן הארץ בתחילת מלחמת העולם השנייה.