ערי המסחר לאורך חופי מזרח אפריקה הגיעו לשיאן בין תחילת המאה ה-13 לסוף המאה ה-15, ובמקביל להן ידעה גם התרבות הסווהילית תקופת זוהר. נקודות מסחר ומאחזים סווהיליים קמו לאורך חופי אפריקה המזרחית ממוגדישו שבמרכז סומליה בצפון, ועד זימבבואה הגדולה, הנמצאת כיום בדרום זימבבואה המודרנית. קילווה קיסיוואני בדרום טנזניה נחשבה לעשירה שבהן, וערים חשובות נוספות היו לאמו בקניה וסטון טאון בזנזיבר. עם זאת, בפנים היבשת הוגבלה התפשטותן של השפה והתרבות במשך מאות שנים על ידי ממלכות בנטו חזקות, שזיהו אותה מבחינה חברתית ופוליטית עם השפעה ערבית ועם האסלאם. תקופת הזוהר של ערי הסחר הסווהיליות הסתיימה עם הגעת הפורטוגזים למזרח אפריקה במאה ה-16.
התקופה הקולוניאלית.
עם תחילת התקופה הקולוניאלית המודרנית במזרח אפריקה, בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, אימצו המעצמות השולטות באזור - האימפריה הגרמנית, ובמידה פחותה ממנה האימפריה הבריטית והאימפריה הבלגית - את הסווהילי כשפת השלטון, המינהל והשיטור. כדי להתגייס לעבודה במגזר השלטוני נדרשו המקומיים ללמוד סווהילי, והדבר יצר תהליך המשכי, שכן גם אלה שבאו במגע עם המגזר השלטוני הפיקו תועלת מלימוד השפה. ב-1891 החל תרגום התנ"ך לסווהילי, וב-1895 החלו מסיונרים להוציא לאור את העיתון הראשון בשפה - "Habari ya Mwezi" ("חדשות החברה"). אולם התיעוש והעיור בפנים היבשת, באזור אגמי מזרח הבקע האפריקני, היה הגורם החשוב ביותר להתפשטותה של השפה מערבה אל פנים היבשת. עקב תהליכים אלה נוצרה הגירה של כפריים בני עמים שונים אל המרכזים העירוניים החדשים, ויתרונה של הסווהילי כלינגואה פרנקה היה ברור. אולם בד בבד עם תהליך התפשטותה של השפה על פני שטח גדול, החלו להיווצר ניבים מקומיים של סווהילי, ואלה החלו עם הזמן לפגום ביתרונה כלינגואה פרנקה. תהליך זה הואץ על ידי העובדה שסווהילי כמעט ולא נלמדה בבתי הספר, אלא נרכשה כשפה מדוברת, אגב מגעים מסחריים וחברתיים, וכן על ידי העובדה שהשפות האירופיות הקולוניאליות - אנגלית וצרפתית, ובמידה פחותה יותר, גם גרמנית ופורטוגזית - נותרו מפתח חיוני לחינוך ולמעמד חברתי.
מאז עצמאות מזרח אפריקה.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר מדינות אפריקה זכו בהדרגה לעצמאותן, הפכה הסווהילי לסימן זהות אפריקני. משפת רחוב נחותה בהשוואה לשפות האירופיות, היא הייתה בהדרגה לשפת התקשורת וההוראה, ואומצה על ידי חוגים חברתיים ואינטלקטואליים. תהליך זה מכונה, לעיתים, סווהיליזציה (Swahilization), ואף שזהות סווהילית התקיימה לפחות מהמאה ה-19, ותרבות סווהילית הופיעה מאות שנים קודם לכן, רק עתה החלו לקרוא להן בשמן. גישתם של חוקרים אשר ראו בסווהילי תוצר של ערבית, או צירוף של ערבית ושפות אפריקאיות ותו לא, נדחתה לחלוטין, וזהותה של השפה כשפת בנטו אינה מוטלת עוד בספק. התפתחויות אלה העניקו לשפה הכרה בינלאומית - הוקמו חוגים ללימוד השפה והתרבות הסווהיליות באוניברסיטאות מובילות מחוץ לאפריקה, ותחנות רדיו בינלאומיות, דוגמת ה-BBC, קול אמריקה (Voice of America) ודויטשה ולה (Deutsche Welle) החלו משדרות בסווהילי. בנוסף, חוסר היציבות הפוליטית והחברתית, והמלחמות התכופות באזור, סייעו באופן אירוני לשימור מעמדה של השפה, שכן אלה הביאו לעקירת אוכלוסייה רחבה ממקום למקום, ובכך גדעו והפריעו לשימור הזהויות האתניות והשפות השבטיות. הגירה כפויה זו הביאה להתפשטות השפה בעקבות גלי המהגרים והפליטים, והיא הגיעה לאזורים חדשים בזימבבווה, זמביה ומלאווי בדרום, לסודאן, ולאזורים צפוניים יותר בסומליה ואפילו באתיופיה בצפון.
תפוצה ומעמד.
סווהילי היא השפה המדוברת ביותר באפריקה שאינה שפה הודו-אירופית לאחר ערבית, ומספר דובריה כשפה שנייה נע בין 30 ל-50 מיליון (קיימות הערכות המדברות על 70 ואף 90 מיליון דוברים, אך ספק רב אם הן מבוססות). היא השפה הרשמית בטנזניה, והיא נהנית ממעמד של שפה רשמית בקניה, ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ומאז 2005, גם באוגנדה. בקניה ובצפון אוגנדה מתפקדת סווהילי כלינגואה פרנקה לצד האנגלית, וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו היא שפת התקשורת בחלקיה המזרחיים של המדינה, לצד צרפתית. ברואנדה ובבורונדי היא מדוברת במרכזים העירוניים החשובים, אך לא באזורים הכפריים. קהילות של דוברי סווהילי נמצאות גם בדרום סומליה ובצפונה של מלאווי ובצפון-מזרחה של זמביה. דוברים מעטים יחסית של השפה מתגוררים גם באיי קומורו, מדגסקר, עומאן, באי מיוט ובקהילות מהגרים ברחבי העולם. בנוסף, סווהילי היא אחת משפות העבודה של האיחוד האפריקאי מאז יולי 2004.
מעוזה של הסווהילי הוא ברצועה באורך של כ-1,500 ק"מ, המשתרעת במקביל לחופי האוקיינוס ההודי, מדרום סומליה בצפון ועד לצפון מוזמביק בדרום, וכן באיי לאמו, ובאיים זנזיבר ופמבה. באזורים אלה היא משמשת כשפת אם של כ-800,000 עד 2 מיליון דוברים. בטנזניה, שבה מעמדה של השפה הוא האיתן ביותר, פועלת הבראזה לה קיסווהילי לה טאיפה (Baraza la Kiswahili la Taifa או BAKITA - "המועצה הלאומית לסווהילי") מאז שנת 1967, ובידיה מופקד הפיקוח על השפה במדינה.
ניבים.
בסווהילי ניבים רבים, המהווים דיאלקט קונטינואום, ודובריהם מבינים זה את זה כמעט ללא יוצא מן הכלל. ההבדלים בין הניבים הם באוצר המילים ובמאפיינים פונולוגיים. ככלל, השפה מוקפדת ועשירה יחסית בצורות ובהבחנות באזורים שבהם היא שפת אם, במיוחד בזנזיבר, וכוללנית יותר ככל שמתרחקים אל הפריפריה הלשונית.
השפה התקנית מאז 1930, מבוססת על ניב קיונגוג'ה (Kiunguja) שמקורו בעיר זנזיבר שבאי זנזיבר, והמכונה על פי רוב קיסניפו (Kisanifu - "קי" - שפה ו"סניפו" - תקן). בהשפעת אמצעי התקשורת, הולך ניב זה ודוחק את מעמדם של הניבים האחרים המדוברים לאורך החוף.
ניבים מרכזיים נוספים מצפון לדרום:
אוצר מילים.
אלף שנות מגע בין סוחרים ערביים לבין תושבי החוף המזרחי של אפריקה, הותירו את עקבותיהם באוצר המילים של הסווהילי. רוב המילים שנשאלו במשך מאות השנים הן ערביות, אך קיימות בסווהילי מילים גם מפרסית ומשפות הודיות. חלקן של מילים אלה באוצר המילים של סווהילי מגיע לכ-20% בשפה המדוברת, אך עד כמחצית בשירה הקלאסית הסווהילית, שמקורותיה הכתובים הראשונים הם במאה ה-18. מסיבות ברורות יוכלו דוברי עברית לזהות מאות מילים סווהיליות, כמו binadamu (בן-אדם), msumari (מסמר), karibu ("קרוב", "יבוא", "ברוכים הבאים", "על לא דבר"), dini (דת), haki (זכות - השוו ל"חוק"), maskini (עני, השוו ל"מסכן"), ku-haribu (להרוס), mhasibu (רואה חשבון), taslim (תשלום), dakika (דקה), saa (שעה), robo (רבע) ומספרים רבים - sita (שש), saba (שבע), tisa (תשע), ishirini (עשרים), mia (מאה), elfu (אלף) ועוד.
במהלך המאה ה-20 הרבתה השפה לשאול מילים מאנגלית ובמידה פחותה גם מפורטוגזית, מגרמנית וממלגשית. מילים אלה מתארות בדרך כלל מושגים מודרניים יותר, כמו אמצעי תחבורה ומושגים טכניים, או את חודשי השנה האזרחית.
לעיתים, מילים משני המקורות מתארות מושגים זהים או קרובים: שבוע הוא גם wiki מאנגלית וגם juma מערבית; familia היא משפחה גרעינית ו-jamaa היא משפחה מורחבת או קלאן (השוו "הוא בא עם כל הג'מאעה" בסלנג עברי - "עם כל המשפחה/החבר'ה"). דוברים משכילים נוטים לעשות שימוש במילים רבות יותר ממקור זר - ערבי ואירופי - במיוחד במעמדים רשמיים.
הכפלת מילים - שמות, תארים ופעלים - נפוצה מאוד: kichefuchefu (בחילה), juzijuzi (לאחרונה), barabara (דרך ראשית), kuchambuachambua (לאסוף, לנקות ולמיין ביסודיות) ועוד רבות. אוצר המילים נוטה לעיתים לפשטנות - bwana arusi ("מר חתן" - ארוס/חתן) ו-bibi arusi ("עלמה כלה" - ארוסה/כלה), mwandishi habari ("כותב ידיעות/חדשות" - עיתונאי) ועוד, ולעומת זאת קיימות הבחנות שאינן קיימות בשפות אחרות.
הגיית השפה וכתיבתה.
מבחינה פונולוגית, סווהילי היא שפה עקבית ופשוטה יחסית. הטוניות המאפײנת את רוב שפות הבנטו אבדה. ההטעמה נופלת כמעט תמיד על ההברה שלפני האחרונה, ויוצאי הדופן מעטים ומוגבלים למילים שאולות שטרם נקלטו היטב בשפה. כאשר מילים מתארכות, גם ההטעמה נעה קדימה, כדי להתאים לכלל זה. רוב ההברות פתוחות (CV, VCV, CVCV וכו'), אך במקרים מסוימים האותיות m ו-n מײצגות הברה נפרדת גם כאשר אין צמודה להן תנועה. כל חמש התנועות שלמות ומיוצגות באות בודדת וקבועה השומרת כמעט תמיד על צליל אחיד, ואין דיפתונגים. ככלל, בכפוף לטבלת ההגייה שלהלן, כל העיצורים בסווהילי נשמעים. לרוב המכריע של האותיות המײצגות עיצורים יש צליל בודד, והדבר נכון גם לגבי צרופי אותיות.
מילים שנשאלו משפות אחרות עברו תהליך התאמה לדרישות הפונולוגיות בשפה בדרך הפיכת הברותיהן לפתוחות, במיוחד בסוף המלה (התופעה קיימת גם בשפות בנטו אחרות, ולהבדיל, גם ביפנית). לכן bus ו-bar האנגלײם ("אוטובוס" ו"פאב") הפכו ל-basi ו-baa בהתאמה; governor (מושל או נגיד הבנק) הפך ל-gavana, המופיע על שטרות טנזניים (ראו תמונה להלן), namba הוא ספרה (number), והחודשים ספטמבר ומרץ הם Septemba ו-Machi בהתאמה. מילים ממקור ערבי כפופות לאותו תהליך - ishirini (עשרים), kitabu (ספר), bahari (ים) ו-hesabu (לספור, חשבון). תופעה נוספת, אך רװחת פחות, היא המרת דיפתונגים לתנועות פשוטות (לדוגמה chenji - המרה (של כסף) מ-change באנגלית).
אף שהשפה אימצה את העיצורים הערבײם דֿ, עֿ, תֿ ו-כ רפה, בדומה לטורקית העיצור ע לא נקלט, ובמילים בהן הופיע, הוא הומר לתנועה (saa - שעה, baada ya - אחרי, yaani - "יעני"/כלומר, Ijumaa - יום שישי, maarifa - ידע), או נעלם (saba - שבע, tisa - תשע).