אינטר החלה את דרכה במפעל בסיבוב המוקדם עם הגרלה קשה בדמותה של אברטון האנגלית. המשחק הראשון בגודיסון פארק הסתיים ללא שערים, וההכרעה עברה לסן סירו במילאן. בדקה ה-47 של משחק הגומלין כבש ז'איר דה קוסטה את השער היחיד בצמד המשחקים, שהעלה את אינטר לשמינית הגמר עם 1-0 בסיכום.
בשמינית הגמר פגשה אינטר את מונקו הצרפתית. במשחק הראשון בבית ניצחה אינטר 1-0 משער של ניקולה צ'יקולו במחצית השנייה, ושמרה משחק שלישי ברציפות על רשת נקייה. בגומלין בחוץ עלתה אינטר ליתרון מהיר של 2-0 מצמד של סנדרו מאצולה. מונקו חזרה עם שער במחצית השנייה, אך אינטר השלימה בדקה האחרונה 3-1 עם שער של לואיס סוארס מירמונטס, שקבע את תוצאת המשחק. 4-1 בסיכום שני המפגשים לאלופת איטליה.
ברבע הגמר שיחקה אינטר מול פרטיזן בלגרד, נציגת יוגוסלביה. ז'איר ומאצולה העניקו לה ניצחון 2-0 במשחק הראשון בחוץ, ובגומלין הביתי השלימה אינטר ניצחון כפול, כשגברה על פרטיזן 2-1 משערים של מריו קורסו וז'איר. אינטר המשיכה לחצי הגמר עם 4-1 בסיכום שני המפגשים.
בשלב חצי הגמר פגשה אינטר את בורוסיה דורטמונד הגרמנית. במשחק הראשון בחוץ עלתה אינטר ליתרון כבר לאחר ארבע דקות משער של מאצולה, אך דורטמונד השלימה מהפך עוד במחצית הראשונה. ארבע דקות לסיום המחצית קבע קורסו את תוצאת המשחק, 2-2 בסיום. המחצית הראשונה בגומלין בסן סירו הסתיימה ללא שערים, אך במחצית השנייה כבשו מאצולה וז'איר את השערים שקבעו 2-0 בסיום והעלו את אינטר, נטולת כל הפסד בטורניר, לגמר הראשון בתולדותיה.
ריאל מדריד.
ריאל החלה את דרכה בסיבוב המוקדם מול גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. המשחק הראשון באצטדיון אייברוקס התקרב לסיום ללא שערים, עד שפרנץ פושקש קבע 1-0 ארבע דקות לסיום והעניק את הניצחון לריאל. הגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו היה לתצוגה התקפית מצדה של אלופת ספרד, שהביסה 6-0 את ריינג'רס. פושקש, שכבש את השער הראשון כבר בדקה השלישית, השלים שלושער במשחק.
בשמינית הגמר פגשה ריאל את דינמו בוקרשט הרומנית. במשחק הראשון בחוץ גברה ריאל 3-1 על דינמו, והשיגה מקדמה משמעותית לגומלין הביתי. כמו בסיבוב הקודם, היה הגומלין לתצוגת התקפה מרשימה של הספרדים, שהשלימו ניצחון כפול עם 5-3 בסיום, כשלזכותה כובשים חמישה שחקנים שונים. עם 8-4 בסיכום שני המפגשים, המשיכה ריאל לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את אלופת אירופה המכהנת, מילאן האיטלקית. במשחק הראשון בסנטיאגו ברנבאו הביסה ריאל 4-1 את האלופה היוצאת. הרביעייה ההתקפית החזקה של ריאל, שכללה את פושקש, אלפרדו די סטפנו, אמנסיו אמארו ופרנסיסקו חנטו, השתתפה כולה במלאכת ההבקעה במשחק, כשכל אחד מהרביעייה כבש שער אחד במשחק. בגומלין בחוץ עלתה מילאן ליתרון כבר בדקה השישית, ואף הצליחה
להכפיל את התוצאה ולהתקרב לשוויון בסדרה עם פתיחת המחצית השנייה, אך לא הצליחה לכבוש עוד וניצחה 2-0 בלבד בסיום. התוצאה הספיקה לריאל להמשיך חצי הגמר עם 4-3 בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה ריאל את פ.צ. ציריך השווייצרית. במשחק הראשון גברה ריאל 2-1 בחוץ על ציריך. בגומלין הביתי שוב הוכיחה ריאל עוצמה התקפית רבה, כבשה שישייה שנייה בטורניר והביסה את ציריך 6-0. הגיוון ההתקפי שוב בא לידי ביטוי, כששישה שחקנים שונים כבשו לזכות ריאל במשחק. עם 8-1 בסיכום שני המפגשים, העפילה ריאל לגמר השביעי בתולדותיה.
סיכום המשחק.
אינטר של המאמן הלניו הררה הארגנטינאי הצליחה להעפיל לגמר הראשון בתולדותיה הודות לשיטת הקטנאצ'ו, שהתבססה על משחק הגנה עמוק וחזק ועל יציאה מהירה להתקפות מתפרצות. השיטה ההגנתית והיעילה הוכיחה עצמה ואינטר הצליחה להעפיל לגמר ללא הפסד בטורניר. חוליית ההגנה החזקה בראשותו של ארמנדו פיקי, קפטן הקבוצה, ובכיכובם של טרצ'יזיו בורניץ' וג'אצ'ינטו פאקטי, הצליחה לתסכל את היריבות ולסייע לאינטר לשמור על מספר ספיגות נמוך במיוחד. הקישור היצירתי של אינטר בכיכובם של לואיס סוארס מירמונטס, ששיחק תחת הררה בברצלונה, ושל סנדרו מאצולה, היה המפתח ליציאה מהירה וטובה להתקפות מתפרצות.
מנגד, ריאל מדריד של מיגל מוניוס עדיין הייתה אחת הקבוצות החזקות באירופה, וזאת על אף שנחשבה לקבוצה בדעיכה בעקבות הגילאים המתקדמים של כוכביה. בעיקר מדובר היה על פרנץ פושקש בן ה-37 ואלפרדו די סטפנו בן ה-38. כוכבי הזכיות בשנות ה-50 כבר היו בשלהי הקריירה, ומשחק הגמר היווה צומת דרכים עבור המועדון, שרצה להוכיח את כוחו בטרם שינה את פניו על מנת להמשיך ולהתברג בצמרת האירופית.
שיטת המשחק של אינטר באה לידי ביטוי החל משריקת הפתיחה. השמירה האישית על שחקני ההתקפה של ריאל נטרלה לחלוטין את פושקש, שנותר לבדו בחוד ומיעט לקבל כדורים, ואת די סטפנו שפעולותיו ההתקפיות הוגבלו על ידי ההגנה האיטלקית ומנעו ממנו להשפיע על המשחק.
בדקה ה-43, שתי דקות בלבד להפסקה, הצליחה אינטר לעלות ליתרון ראשון משער מרהיב של מאצולה. הקשר האיטלקי קיבל את הכדור בצד שמאל, כעשרים מטרים אלכסונית משערה של ריאל. מאצולה בעט ברגל ימין כדור קשתי וחזק בחצי גובה לפינה הרחוקה של חוסה ויסנטה טראין, וקבע 1–0 במחצית לאינטר.
ריאל פתחה את המחצית השנייה בחיפוש אחר שער השוויון, והייתה קרובה מאוד כאשר פרנסיסקו חנטו, קפטן הקבוצה, קיבל את הכדור בצד שמאל בתוך הרחבה מדי סטפנו. חנטו בעט שטוח לפינה הרחוקה וכבר הכניע את ג'וליאנו סארטי, אך הכדור נעצר בקורה. פלו ניסה את כוחו בבעיטה מהאוויר מחוץ לרחבה, אך הכדור הלך למרכז השער. השוער סארטי קלט את הכדור, ובהתאם לשיטת המשחק של אינטר, החל בהתקפה מהירה עם כדור ארוך של פאקטי שהוביל לשער מהעבר השני. אאורליו מילאני היה מי שקיבל את הכדור בסיום ההתקפה כעשרים מטרים מהשער, הכין עצמו לבעיטה ושלח כדור שטוח וחד לפינת השער של ויסנטה, 0-2 לאינטר בדקה ה-61.
בדקה השבעים, תשע דקות לאחר השני של אינטר, הצליחה ריאל לחזור למשחק. כדור קרן שהוגבה לרחבה מצא ערבוביה של שחקנים. הראשון להשתלט על הכדור היה פלו, שבעט מקרוב בחצי מספרת וצימק את התוצאה ל-2–1. ריאל שלחה שחקנים רבים לחלק ההתקפי וחיפשה את שער השוויון, וכמעט ובאה על שכרה לאחר כשלוש דקות, כשאמנסיו אמארו הגביה מאגף ימין, ולאחר ערבוביה ברחבה נבעט כדור שהכניע את סארטי אך נעצר על קו השער על ידי פיקי.
בדקה ה-76, שש דקות בלבד לאחר השער של פלו, שוב הצליחה אינטר להכפיל את היתרון. חוסה סנטמריה ניסה להרחיק כדור בחלק האחורי, אך הכדור נעצר בגופו של מאצולה שהשתלט, חדר לרחבה וגלגל מול ויסנטה את השער השלישי של אינטר, 1-3 לאלופת איטליה.
השער השלישי הכריע את ריאל, שהתקשתה לחזור למשחק ולא הצליחה לאיים עוד על השער. אינטר, עם סגנון המשחק ההגנתי שהיה עמוק עוד יותר לאחר השער השלישי, מנעה ממנה כל הזדמנות לכיבוש, ובסיום 3–1 לאינטר, אלופת אירופה לראשונה בתולדותיה.
LHS 288
LHS 288 הוא ננס אדום הנמצא בקבוצת הכוכבים שדרית במרחק של 15.6 שנות אור מכדור הארץ. עם בהירות נראית מדרגה 13.92, הכוכב עמום מכדי שיהיה ניתן לראותו בעין בלתי מזוינת. מחקרים שנעשו על הכוכב בתקופה האחרונה מציעים שישנו כוכב לכת חוץ שמשי בעל מסה זהה לזו של צדק אשר מקיף את LHS 288.
NGC 3842
NGC 3842 היא גלקסיה אליפטית אשר נמצאת במרחק של כ-280 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים אריה. הגלקסיה התגלתה על ידי האסטרונום הבריטי ווילאם הרשל.
ישנן ראיות אשר מראות כי הגלקסיה מכילה חור שחור בעל מסה של 9.7 מיליארד מסות שמש, אחד החורים השחורים הכבדים ביותר הידועים לאדם.
הסנאט של רומניה
הסנאט של רומניה (ברומנית: Senatul României) הוא הבית העליון בפרלמנט של רומניה. הוא מונה 176 נציגים (לאחר הבחירות שנערכו בנובמבר 2012), הנבחרים בהצבעה עממית ישירה ב-43 מחוזות בחירה. מקום משכנו של הסנאט בארמון הפרלמנט בבירת רומניה, בוקרשט.
היסטוריה.
ההיסטוריה הפרלמנטרית ברומניה מתחילה בפרלמנט הראשון שנוסד במאי 1831 בוולאכיה בדרום רומניה.  בשנת 1858 נוצר הפרלמנט הרומני ובשנת 1864 נוצר הסנאט. החוקה הרומנית שהתקבלה בשנת 1923 חיזקה את כוחו של הסנאט והכפיפה אליו גופים רבים במדינה.
בשנת 1938 התחולל משבר פוליטי חריף אשר בסופו חיזק המלך קרול השני את כוחו כמונרך והסיר סמכויות רבות של הפרלמנט, עד כדי כך שרבים מחברי הסנאט מונו על ידי המלך. בשנים 1940–1944 הפרלמנט כולו לא פעל, אבל כשחזר לפעילות, תחת הנוכחות הצבאית הסובייטית, הוא איבד את כוחו הממשי והפך לכפוף לשלטון המפלגה הקומוניסטית הרומנית. תוך כדי כך בוטל מוסד הסנאט בשנת 1946. עם המהפכה הלאומית בשנת 1989 במסגרת סתיו העמים, חזרה הדמוקרטיה לרומניה. הפרלמנט חזר להיות חופשי וחולק שוב לשני בתים, ובכך שב הסנאט לפעילות.
בית הנבחרים של רומניה
בית הנבחרים של רומניה (ברומנית: Camera Deputaților) הוא הבית התחתון בפרלמנט של רומניה אשר מכיל 412 נציגים שנבחרים בבחירות דמוקרטיות מדי ארבע שנים (נכון לבחירות האחרונות שנערכו בנובמבר 2016). מתוך 329 הנציגים, 330 נבחרים במחוזות בחירה, כאשר כל מחוז בוחר נציג אחד, והשאר בבחירות ארציות יחסיות. הבחירות הבאות אמורות להתקיים בנובמבר 2020. בפרלמנט ישנן כ־26 ועדות שונות שעוסקות במגוון נושאים ציבוריים.
ההצהרה הבאה אומצה על ידי לשכת הצירים והסנאט בישיבתם המשותפת ב־23 בנובמבר 2006:
המפלגה הגדולה בבית היא המפלגה הסוציאל־דמוקרטית.
בית הנבחרים שוכן בארמון הפרלמנט שבבירת המדינה – בוקרשט.
שירות בטיחות