באלול תשע"ט הקים הרב נחמיה טאו, ר"מ בישיבה, את הישיבה הקטנה "מדברה כעדן לצעירים", אשר בראשה עומד הרב יוסי איגרא, בנו של הדיין הרב אליעזר איגרא. הישיבה ממקומת אף היא במצפה רמון, ולומדים בה כ-30 תלמידים.
הבילויים
הבילויים היא להקת פולק-רוק תיאטרלית ישראלית, שהוקמה בשנת 1996 על ידי ימי ויסלר (גיטרה) ונועם ענבר (שירה, באס, אקורדיון).
היסטוריה.
בשנת 1996, בעודם תלמידי תיכון, הקליטו "הבילויים" אופרת רוק בשם "עכשיו תהיו עבדים שלנו". את קטעי הקריינות קרא הסופר ישראל ויסלר (פוצ'ו), אביו של ימי ויסלר. האלבום, שנשא את שם אופרת הרוק והועלה על גבי קלטת אודיו, נגנז ויצא רק ב-2010 להורדה חופשית בבלוג "אטמי אוזניים". בשנת 2001 הצטרף ללהקה המתופף שלומי ("כרובי") לביא, ולאחר מכן הוחתמה הלהקה בחברת אן אם סי.
אלבומה הראשון של הלהקה, "הבילויים", יצא בשנת 2003, וכלל בין היתר את הלהיטים "אוטו זבל", ו"כשנפוליאון יכבוש את עכו". האלבום, שהופק מוזיקלית על ידי ברי סחרוף, זכה להצלחה ביקורתית ומסחרית. לקראת צאת האלבום הצטרפו להרכב גם מאיה דוניץ ויוני סילבר.
בשנת 2006 הקליטה הלהקה אלבום שני בהפקתו המוזיקלית של תמיר מוסקט. האלבום, "שכול וכישלון", כשם הרומן מאת יוסף חיים ברנר, הוקלט בניו יורק ויצא באוגוסט 2007, גם הוא בחברת אן אם סי. האלבום זכה לכיסוי תקשורתי נרחב ולשבחים רבים. האלבום הוגדר על ידי ענבר וויסלר כ"פס-קול למחזמר פיקטיבי, המחדש כביכול את הרומן של ברנר, ומעבירו לימינו אנו".
בשנת 2007 השתתפו חברי ההרכב בהקלטות "עיר", אלבומו השני של שלומי שבן, אשר הקליט לאחר מכן גרסת כיסוי לשירם "שגר פגר". הלהקה הפסיקה את פעילותה השוטפת בינואר 2008, לאחר 11 שנות פעילות. לסיבוב ההופעות האחרון הצטרפו להרכב הקלרינטן אייל תלמודי ואחיו האקורדיוניסט אסף תלמודי.
בשנת 2011 התארח נועם ענבר בתוכנית הרדיו "ציפורי לילה" עם השיר "תנשב הרוח" מהאלבום השני של הבילויים, וביצע שיר חדש בשם "ילד נרות". הוא אף סיפר על אלבום מתוכנן חדש של הלהקה, שלישי במספר. ב-1 ביולי 2011 הופיעו "הבילויים" בהופעת איחוד סודית במועדון לבונטין 7 בתל אביב, אך הזדהו בשם להקת 'בולימיה' (אנגרמה של 'הבילוים'). כמו כן הופיעה הלהקה על רקע מחאת האוהלים ב-7 באוגוסט 2011, במאהל שבשדרות רוטשילד.
ב-31 ביולי 2012 הודיעה הלהקה על חזרתה לבמות, לסיבוב הופעות ראשון אחרי פגרה בת חמש שנים, לקראת הקלטת אלבום חדש. ב-19 באוקטובר 2012 הופיעה הלהקה בפסטיבל אינדינגב במצפה גבולות. הייתה זו ההופעה הרשמית הראשונה מאז שנת 2008. מלבד ענבר, ויסלר ודוניץ, עם ההרכב הופיעו גם המתופף שיקו סיני, והנשפנים אייל תלמודי וגרשון וייספירר.
ההופעה הגדולה הראשונה בסיבוב ההופעות החדש נערכה ב-26 באוקטובר 2012 במועדון הבארבי בתל אביב. בעקבות הביקוש הרב ומכירת כל הכרטיסים בתוך מספר ימים, הוחלט על הופעה שנייה ב-29 בנובמבר 2012, וגם להופעה זו נמכרו כל הכרטיסים בזמן קצר. בשתי ההופעות השמיעו "הבילויים" שירים רבים מאלבומם השלישי. הופעות נוספות נערכו במהלך נובמבר ודצמבר 2012 ברחבי ישראל. גם להופעות אלה נמכרו כל הכרטיסים. שתיים מההופעות שנערכו בתל אביב במהלך דצמבר 2012 הוקדשו לשני אלבומיהם הראשונים, בהן, בהתאמה, ניגנו את כל השירים על פי סדרם המקורי באלבום.
ב-14 בדצמבר הכריזו "הבילויים" על התחלת מכירתו המוקדמת של אלבומם השלישי, שיופק ללא חברת תקליטים, וימומן על ידי מכירה מוקדמת דרך אתר האינטרנט של הלהקה. בינואר 2013 הכריזה הלהקה כי בחודשים מאי-ספטמבר 2013 תערוך סיבוב הופעות מיוחד להשקת האלבום החדש. האלבום, שיצא ב-1 במאי 2013, נקרא "הורה הסלמה!", וגם הוא הופק מוזיקלית על ידי תמיר מוסקט. שירים ראשונים מתוכו: "הורה הסלמה!" ו"הזמן האחרון" שוחררו ב-10 במרץ 2013.
בספטמבר 2013 ולאחר קרוב ל-30 הופעות שנערכו בכל הארץ מאז חזרו להופיע באוקטובר 2012, הודיעה הלהקה כי תפסיק את פעילותה שוב עם תום סיבוב ההופעות התומך באלבומם "הורה הסלמה!".
בספטמבר 2021 התאחדה הלהקה להופעה אחת כחלק מפסטיבל "Teleport" אשר התקיים בנמל חיפה.
סגנון מוזיקלי.
שירי הלהקה עוסקים בחוויית החיים הישראלית מנקודת מבט ביקורתית ופוליטית, ולעיתים עושים שימוש בפרובוקציות. כך לדוגמה, בשיר "שאול מופז" מוצג הרמטכ"ל דאז כשהוא רכוב על מזחלת, עובר בין בתים של הורים שכולים ומשיב להם את הרגליים והידיים הכרותות של בניהם החיילים. בשיר "עצות מאמא", אם ממליצה לבתה לבצע הפלה, כדי לחסוך את הצער שבגידול ילדים. הטקסטים המרים והקודרים מושרים בדרך כלל לצלילי מוזיקה שמחה וקצבית, השואבת השראה ממסורת הכליזמר, ממוזיקת עם רוסית, איטלקית ובלקנית, וממלחינים כקורט וייל והנס אייזלר.
פרויקטים נוספים.
ימי ויסלר, בנו של הסופר פוצ'ו, יצר וביים את התוכניות "מקום לדאגה" ששודרה בערוץ 10 ו"המגפה" ששודרה ב-HOT, והוא הגיטריסט וכותב השירים העיקרי בהרכב "ערפדי הראגטיים" לצידם של דידה פלד וערן ויץ.
נועם ענבר היה סולן להקת הכלייזמר אוי דיוויז'ן, חבר בהרכב "גרידיאדם" לצידם של אדם שפלן ואריאל ערמוני, וחבר במקהלת גיא בן הינום.
אוונגרד רוסי
האוונגרד הרוסי הוא מונח המתאר תנועות אמנותיות מודרניסטיות שונות ברוסיה. תחום הזמן של האוונגרד האמנותי ברוסיה אינו מוחלט. את מועד פעילותו קובעים פרשנים שונים לתאריכים שונים. הטווח הרחב מצביע על פעילות משתנה מסביבות 1850 ועד לשנות השישים של המאה ה-20. הטווח המצומצם מתייחס לשיאה של התנועה, החל משנת 1914, ועד לדעיכתו במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20.
שיאה של התנועה הגיע בהדרגה בעשור השני של המאה ה-20, כשרעיונות אומנותיים מהפכנים מוצאים מקום במרכז המהפכה החברתית ברוסיה, כך שאומנות רדיקלית שחתרה כנגד הסדר הישן לעיתים אומצה על ידי הממשל החדש.
האוונגרד התבטא באמנות הפלסטית, באדריכלות, בעיצוב ובקולנוע.
האוונגרד הרוסי באמנות הפלאסטית.
באמנות הפלסטית, אימצו האמנים הרוסים את הגישות המודרניות באמנות ובראשן האקספרסיוניזם, הקוביזם והאמנות מופשטת. גישות אלו נחשבו לאוונגרד אמנותי ששאף ללוות את האוונגרד הפוליטי הסוציאליסטי.
המסגרת האמנותית המרכזית של תנועת האוונגרד הייתה תנועת הקונסטרוקטיביזם. התנועה שאפה לקשר את האמנות אל החיים כמכשיר לקידום החברה. במניפסט קונסטרוקטיביסטי משנת 1924 נכתב כי "אופי הטכניקה התעשייתית של היום, המואצת, החסכונית ורבת-הקיבול - משפיע גם על אופני המושגים האידאולוגיים. [...] ביטוייה של שימת-הלב המוגברת הזאת לשאלות טכניות-ארגוניות הוא הקונסטרוקטיביזם. [...] נועדה לקונסטרוטיביזם משמעות חברתית-תרבותית רחבה, בשל ההכרח לעבור בזמן קצר יחסית מרחק המפריד בין הפרולטריון כמעמד מפגר בתרבותנו לבין הטכניקה הגבוהה וכל המערכת המפותחת של בנייני-על תרבותיים. [...] עיצובה הארגוני של משימה זאת הוא הקונסטרוקטיביזם"
בין האמנים הפלאסטיים חברי התנועה היו אל ליסיצקי, נטליה גונצ’רובה, קזימיר מלביץ', אלכסנדר רודצנקו, ולדימיר טאטלין ונחום גאבו ואחיו אנטואן פבזנר.
רוחה של תנועת הקונסטרוקטיביזם ליוותה גם מגמות נוספות באמנות הרוסית. מאלבי'ץ, לדוגמה, יזם את תנועת ה"סופרמטיזם", אשר שאפה לשוות לאמנות הקונסטרוקטיביסטית ערכים מטאפיזיים יותר. אמנים נוספים הקשורים לאוונגרד הרוסי הם: מארק שאגאל ווסילי קנדינסקי.
האוונגרד בקולנוע הרוסי.
אחד הביטויים המובהקים של האוונגרד בקולנוע הוא סרטו הידוע של סרגיי אייזנשטיין "אניית הקרב פוטיומקין" (1925), בו ביטא אייזנשטיין את רעיונותיו אודות עריכה קולנועית ומונטאז', כביטוי דיאלקטי ליצירת משמעות.
האוונגרד במוזיקה.
ראשון המלחינים שניתן לשייכם לאוונגרד הוא מיכאל גלינקה, הזרם התעצם עם יצירותיהם של דמיטרי שוסטקוביץ' ושל מייקובסקי.
בעקבות שינויים פוליטיים שנערכו בברית המועצות, בעיקר תחת הנהגתו של סטלין, השלטון החל לעודד אמנות פיגורטיבית בסגנון נאו-קלאסי שכונה ריאליזם סוציאליסטי.
פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי
פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי מוענק מטעם ה-BBC, לספורטאי אשר תרם תרומה חשובה לספורט העולמי במשך כל חייו. הפרס הוענק לראשונה בשנת 2001 למנג'ר מנצ'סטר יונייטד, אלכס פרגוסון.
הבאקופו של טוקוגאווה
פסיכושקה
עוגה
בתחום המגדנאות, עוּגה (במלרע) היא מאכל מתוק, לרוב אפוי המוכן בתבנית אישית או גדולה. עוגה בדרך כלל אפויה בתנור, אבל בשנים האחרונות התפתחו מתכונים לעוגות (שוקולד בדרך כלל) שמכינים במיקרוגל, עם מצרכים זהים.
עוגות נאפות בתבניות בעלות צורות מגוונות, ויכולות אף להיות מבנה המורכב מכמה צורות.
עוגות נתפשות כמתוקות בדרך כלל, וממותקות לרוב בעזרת סוכר או ממתיקים מלאכותיים, אך קיימים גם מאפים מלוחים שלעיתים נקראים עוגה.
אטימולוגיה.
בעברית הקדומה המונח "עוגה" ציין מאכל המעוצב בצורת עיגול: "עוג" ו"חוג" שניהם פעלים המקושרים לעיגול. בניגוד לעוגה בת ימינו, שהיא לרוב קינוח, בתנ"ך כתוב כי בני ישראל לקחו עמם בצאתם ממצרים " עֻגֹת מַצּוֹת כִּי לֹא חָמֵץ " , כלומר מאפה הדומה יותר לפיתה. בקונדיטוריות כיום עוגות נאפות בתבניות בעלות צורות מגוונות, ויכולות אף להיות מבנה המורכב מכמה צורות.
תפקידי העוגה בתרבות המודרנית.
לאורך השנים, עוגות קיבלו מספר תפקידים טקסיים, מעבר להיותן כיבוד מקובל בארוחות שונות וקינוח אהוב.