במהלך השנים 16–1915 התקיימה בסיני המערכה לכיבוש תעלת סואץ במהלכה פשטו כוחות גדולים של טורקיה, בסיוע גרמני, לכוון תעלת סואץ בניסיון לעצור את מעבר האוניות הבריטיות בתעלה. מפקדי הכח הפושט החליטו שהאספקה לכוחות תינשא על גבי גמלים. לאחר שההתקפה נכשלה החליטה הנהגת הצבא הטורקי שהמתקפה הבאה לכוון סיני תיתמך ברכבת שתיבנה לתוך חצי האי. לאור זאת זימן אחמד ג'מאל פאשה (המפקד הראשי של הארמייה ה 4 הטורקית) את מתכנן הרכבות היינריך אוגוסט מייסנר למפקדתו בדמשק והורה לו לתכנן מסילת ברזל שתתמוך, לוגיסטית, במתקפת הכוחות הטורקים במצרים.
הקמת המסילה.
מייסנר בחן שתי חלופות לקו זה:
לאחר בחינת החלופות על ידי מייסנר, פאשה ופרידריך קרס פון קרסנשטיין (שמונה למפקד הגייסות הטורקיים בדרום ארץ ישראל ובסיני) הוחלט על החלופה המזרחית.
בשלב ראשון נדרש מייסנר להאריך את המסילה המזרחית מסילת א־ד'אהר (התחנה האחרונה אליה הגיעה המסילה עם פריצת המלחמה) דרומה. המסילה הוארכה עד תחנת הרכבת לוד שם התחברה למסילה מיפו לירושלים. מלוד המשיכה המסילה דרומה, התפצלה ליד תחנת הרכבת נחל שורק, הגיעה לבאר שבע ומשם דרום מערבה לסיני. קטע המסילה מבאר שבע דרומה נסלל בקצב, הראוי להערכה, של 500 מטר ליום ובוצע על ידי מספר רב של פועלים.
רוחב המסילה היה הרוחב התקני של המסילות הטורקיות (105 ס"מ) ולצורך בניית המסילה השתמש מייסנר בפסים ממספר מקורות:
לוח הזמנים לבניית המסילה היה כדלקמן:
מכיוון שהמסילה הנבנית שימשה גם להבאת האספקה לפועלים, התקדמות העבודה הייתה קווית, דהיינו הפועלים עבדו כל פעם על הקטע הקרוב לקצה המסילה.
השימוש במסילה.
הנחת פסי הרכבת בוצעה, אומנם, עד בארותיים אולם קו אספקה הסדיר פעל בעיקר עד המרכז הלוגיסטי הגדול שפעל בעוג'ה. ההערכה היא שכ־300 טון ציוד הועברו דרומה בעזרת המסילה.
עם תחילת הפעלת הקו התמודדו הטורקים עם מספר בעיות שגרמו לאפקטיביות נמוכה של הקו:
הקרב על המסילה.
על אף מגבלותיה של המסילה הטורקית, חששו הבריטים משימוש בה לפלישה של הצבא הטורקי למרכז סיני ולכן החלו בתחילת 1916 לבנות מסילת ברזל, ברוחב תקני (143.5 ס"מ), מתעלת סואץ מזרחה, דרך צפון סיני, תוך ניצול השליטה הימית שלהם בים התיכון. כך יצא שבמחצית הראשונה של 1916 עבדו הבריטים והטורקים במקביל על המסילות שלהם.
בקיץ 1916 נחלו הטורקים מפלה בקרב רומני ובעקבות כך ויתרו על החלום לכבוש את סיני, הפסיקו את העבודות להארכת הקו ופנו לבצר את קו עזה – באר שבע כשהרכבת ממשיכה לשרת את הבסיסים הטורקים באזור באר שבע. תוך כדי נסיגתם פרקו הטורקים חלקים מהמסילה והשתמשו בהם לביצור קו ההגנה החדש והקמת מסילות חדשות:
החבלה במסילה.
לאחר תבוסת הכוחות הבריטים בקרב עזה הראשון ובקרב עזה השני ב־1917 חששו הבריטים שהטורקים ינסו לחדש את המתקפה לכוון תעלת סואץ ובמקביל לאגף את כוחותיהם דרך אל עריש ולכן ב־22 במאי 1917 יצא שני כוחות בריטים גדולים (אחד מאזור תל שרוחן ושני מאזור רפיח) ויום למחרת חיבלו ב־21 ק"מ של מסילה וב־9 גשרים בין ביר עסלוג' לעוג'ה אל־חפיר. הגשרים המשמעותים שחובלו היו:
פעולה זו הפסיקה את תנועת הרכבות מדרום לביר עסלוג' וזו לא חודשה יותר.
ההנדסה של המסילה.
תשתית הסוללה.
הטורקים השקיעו מאמצים מעוררי השתאות בתשתית מסילת הרכבת על מנת לשמור על מפלס אחיד של המסילה. עבודות אלו כללו הקמת סוללות עפר, בניית גשרים וחציבת חפירים.
סוללת הרכבת נבנתה משתי שכבות. בחלקה התחתון נערם עפר שנחפר בקרבת הסוללה. בחלקה העליון של הסוללה נדחסו אבנים קטנות, בעובי של כ־20 ס"מ, על מנת לייצב את הסוללה, לתמוך באדני העץ ולמנוע שקיעתם. בנוסף לסוללות, חפרו הטורקים מספר רב של מעברי רכבת. ברוב המקרים נחפרו המעברים באדמה אולם במספר מקרים היה צורך בחציבת מעברים בסלע. המעבר המשמעותי ביותר נמצא מצפון לצומת מאחז שם נחפר מעבר בעומק של כ־15 מטר.
הגשרים.
לאורך המסילה בנו הטורקים כ־140 גשרים ומעבירי מים. כ־100 מהם, שנמצאים בין באר שבע לניצנה, תועדו בסקר שנעשה ב־2002 על ידי רון טל וערן רישמן מבית ספר שדה "שדה בוקר". השאר נמצאים מצפון לבאר שבע (מספר מוערך).
נבנו מספר דגמים של גשרים ומעבירי מים בהתאם לגובה הסוללה, אילוצי דרכים חוֹצות וכמות המים המנוקזים:
בניית גשרי אבן קשתיים מהווה אתגר הנדסי ותהליך הקמתם מתאפיין במספר שלבים:
מסלול המסילה.
הקטע מנחל שורק לבאר שבע:
הקטע מבאר שבע לביר עסלוג':
הקטע מביר עסלוג' לעוג'ה אל־חפיר:
הקטע מעוג'ה אל־חפיר לקוסיימה:
השלוחה מעוג'ה אל־חפיר למגדבה:
השלוחה המערבית לביר עסלוג'
רצח חיילי הקומנדו הצרפתי.
במהלך מלחמת העצמאות נלחמה בנגב יחידה בשם הקומנדו הצרפתי בפיקודו של תדי איתן. במהלך דצמבר 1948 ערכה היחידה קרבות קשים באזור משלטי הת'מילה (אשלים) ובמהלכם מצאו שבעה מפצועי היחידה מחסה תחת אחד מגשרי הרכבת מצפון מזרח לאשלים. המצרים גילו את מקומם של הפצועים ורצחו אותם. חברי קיבוץ רביבים, שבאו לפנות את הפצועים, מצאו את הגופות ואספו אותן. בעקבות האירוע הורחקה היחידה מהחזית מחשש לפעולות נקמה. ב־1995 נחנך בקרבת מקום אתר זיכרון ליחידה, לקרבות שעברה ולחלליה.
מורשת המסילה.
הסוללה והאתרים לאורכה הוכרזו כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל אולם מאז הפסקת השימוש במסילה היא בתהליך מתמשך של בלייה. תהליך זה שהחל במיחזור חלקים מהמסילה על ידי הטורקים (עוד במלחמת העולם הראשונה) נמשך בנזקים משיטפונות, בתהליכי פיתוח (לדוגמה ברמת חובב ובקציעות), בהקצאת שטחי אימונים לצה"ל (לדוגמה שבטה), ביוזמות מקומיות לפריצת הסוללה לצורך מעברי כבישים וכלה בגנבת אבני הגזית המסותתות של הגשרים דבר שחושף את אבני הגוויל וחומר המילוי לגשם ולשטפונות ומאיץ את התמוטטות הגשרים.
המכשפה המרושעת מהמערב
המכשפה המרושעת מן המערב
המכשפה המרושעת של המערב
Beast and the Harlot (סינגל)
Beast and the Harlot הוא שיר מאת להקת ההבי מטאל האמריקאית Avenged Sevenfold, ויצא כסינגל מתוך אלבומם השלישי "City of Evil". השיר הגיע למקום 19 במצעד הפזמונים הבריטי "Mainstream Rock", למקום 47 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום הראשון במצעד ה-"UK Rock Chart" ב-12 במרץ 2006. הודות לשיר זה, הלהקה קיבלה את פרס MTV לאמן החדש הטוב ביותר של שנת 2006.
השיר מספר אודות נפילתה של בבל הגדולה בברית החדשה מתוך ספר חזון יוחנן (ובעיקר פרק שבע-עשרה), משם נלקחו ציטוטים רבים המופיעים בשיר ועוסקים בזונת בבל ובחיה מספר ההתגלות, דוגמה נראית באחת משורות השיר: "Seven headed beast, ten horns raise from his head" (בתרגום לעברית ע"פ פרנץ דליטש: "חַיָּה עֹלָה מִן־הַיָּם וְלָהּ עֶשֶׂר קְרָנַיִם וְשִׁבְעָה רָאשִׁים"), ציטוט נוסף נראה בבית הראשון בשיר: "hatred strips her and leaves her naked", וציטוטים נוספים אחרים.
הזונה המכוונת בשיר היא זונת בבל, כפי שנראה בשיר בשורה "Fallen now is Babylon The Great". בסרט ה-DVD שהוציאה הלהקה ונקרא "All Excess", טוני פיטרסון שביים את הסרט התיעודי, סיפר כי מילותיו של M. Shadows בשיר מספרות על נפילתה של בבל, וניתנות להשוואה אל הוליווד. כמו כן, הן מציגות קלישאות הוליוודיות רבות כגון נערים צעירים ותמימים שנמשכים אל תוך שחיתות נפשית ולבסוף מאבדים את נשמתם. בווידאו קליפ של השיר, השחקנית שלוהקה לתפקיד הזונה הייתה אליזבת' מנדז.
סקירה כללית.
השיר "Beast and the Harlot" הוא מהשירים הראשונים בהם הסולן M. Shadows השתמש בסגנון שירה שונה, בו הוא נמנע מהקולות המחוספסים ולא נקיים שנהג לשיר. בנוסף, שאר הלהקה ניגנה בסגנון הנוטה יותר לכיוון הרוק הכבד, בניגוד לעבודה הקודמת שלהם, שכללה נגינת ריפים מהירים וכבדים, ומבנה שיר יחסית סטנדרטי (מלבד סולו הגיטרה שמגיע אחרי הפזמון הראשון לעומת מבנה רגיל בו הסולו מתבצע אחרי הפזמון השני, דבר שלא נפוץ במיוחד בשיר בעל שלושה בתים).
הריף המהיר הראשי בשיר נכנס לרשימה "14 הריפים הטובים ביותר" של מגזין המוזיקה הבריטי "Total Guitar" במרץ 2007. המגזין גם כתב על הריף בשיר: "Beast and the Harlot הוא יצירה מעולה בכיוון דרופ די עם זאקי ונג'נס וסיניסטר גייטס שבחכמה רבה ממקמת את החלק השני של הריף לרוחב הביט ובכך יוצרת תחושה אגרסיבית וסינקופטית, שבשנית מתחמקת מכל קלישאות המטאל השגרתיות."
השיר נכלל במוזיקה של משחקי הווידאו "Burnout Revenge", "Guitar Hero II", ו-"Guitar Hero Smash Hits". גרסת השיר ב"Guitar Hero II" היא גרסת כיסוי, בעוד ש"Smash Hits" כולל את גרסת האלבום. האיור של עטיפת הסינגל בוצעה על ידי קאמרון ראקאם, חבר קרוב של הלהקה.
הגרסה למשחק "Rocksmith" יצאה ב-30 באוקטובר 2012. בריאיון עם שניים מחברי הלהקה משנת 2010, בחירת השיר במשחק נחשבה ל״קשה״.
רשימת השמעה.
סינגל דיגיטלי;
תקליטור;
תקליטור;
A. "Beast and the Harlot" (Edit) - 4:06
B. "Burn It Down" (Live) - 5:45
השראה.
הסולן שאדווס ושאר צוות כותבי השיר שאבו השראה גדולה מכתבי הביבליה, ההיסטוריה והברית הישנה, וכפי שצוין קודם לכן פסוקים מתוך חזון יוחנן, כמו גם מהקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי. מבחינה היסטורית, הסוטה מלכת בבל סיפקה את הבסיס לשיר, כמו גם המוטיב החוזר של פיתוי מיני בווידאו קליפ.