אלבום להיטים זה מהווה המשך לאלבום האוסף הראשון של מדונה "The Immaculate Collection", ומהווה אוסף של להיטים שלה בין השנים 1992 ל-2001. בניגוד לאלבום האוסף הקודם, אלבום להיטים זה לא כלל שירים חדשים. בריאיון ל-"BBC" מדונה אמרה שהיא בחרה לאלבום הלהיטים שירים "שהיא יכולה להקשיב להם יותר מ-5 פעמים רצופות" והוסיפה כי המטרה שלה הייתה שרשימת השירים תייצג את "האבולוציה שלה כזמרת, כותבת, וחשוב יותר מכל, כבת-אדם". בנוסף לכך, היא אמרה כי היא הקפידה לבחור את השירים המצליחים ביותר שלה בשביל שהם באמת יהיו אוסף של להיטים כשם האלבום, אם כי כמה מהשירים הפופולריים ביותר שלה באותה תקופה לא נכללו באלבום הלהיטים. למשל השיר "Amercian Pie" שהיה אחד מלהיטיה הגדולים ביותר באותה התקופה לא נכלל באלבום הלהיטים מכיוון שלטענתה של מדונה היא בכלל הצטערה שהוא נכלל באלבומה השמיני, "Music".
מדונה טענה כי זה היה הרעיון של מנהלי חברת התקליטים שלה להכניס את השיר לאלבום אף על פי שתחושת הבטן שלה אמרה לה אחרת ולכן זו הסיבה שלטענתה לשיר לא הגיע מקום באלבום הלהיטים. שירים בולטים אחרים אשר לא נכללו באלבום הלהיטים היו: "I'll Remember", ", " ו-"You'll See".
ביקורת והצלחה.
אלבום הלהיטים קיבל ביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, שראו באוסף השירים של אלבום הלהיטים מעין אוסף מהותי, אך מתחו ביקורת על כך שאין באלבום שום שירים חדשים. מבחינה מסחרית, זכה אלבום הלהיטים להצלחה רבה כאשר נמכר בכ-7 מיליון עותקים ברחבי העולם.
בארצות הברית הצליח אלבום הלהיטים להגיע למעמד פלטינה וכך גם בגרמניה, אוסטרליה, ברזיל, קנדה, דנמרק. בעקבות כך הפך לאלבום ה-14 הנמכר ביותר באותה השנה.
הפועל מרנין קריית-טבעון
טוקינג סטיק ריסורט ארנה
פרשת המסרונים
קבלאן
קבלאן (ערבית: قبلان) היא עיירה פלסטינית במזרח השומרון, המשתייכת לנפת שכם של הרשות הפלסטינית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2016 מנתה האוכלוסייה הפלסטינית בעיירה 8,652 תושבים. מסביבה הכפרים עקרבה וג'וריש ממזרח, תלפית וא-סאוויה מדרום, סאוויה ויתמא ממערב, וביתא ועוסארין מצפון.
היסטוריה.
בתקופת המנדט הבריטי.
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה בקבלאן אוכלוסייה של 771 מוסלמים. המספר גדל במפקד 1931 ל-906 נפש, אשר התגוררו ב-207 בתים.
בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 1,310 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל היה 8,290 דונם, שמתוכם הוקצו 3,948 למטעים וחקלאות שלחין, 2,383 לגידולי דגנים, ואילו 72 דונם סווגו כשטח בנוי.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
בשנת 1961, האוכלוסייה של קבלאן הייתה 1,151 נפש.
לאחר 1967.
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, נמצאת קבלאן תחת שליטה ישראלית.
בעקבות הסכמי אוסלו הוגדרו 67% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח B, ואילו 33% הנותרים מוגדרות כשטח C.
בספטמבר 2011 הוצתו מכוניות בכפר במסגרת "פעולת תג מחיר".
בינואר 2013, מצלמות אבטחה בתחנת דלק בכפר קבלאן תיעדו שתי דמויות שניקבו צמיגים וריססו כתובת במסגרת "פעולת תג מחיר".
בנובמבר 2019, במסגרת "פעולת תג מחיר", רעולי פנים השחיתו מכוניות וריססו כתובות בעיירה, כשבועיים אחר כך אירע מקרה נוסף של פעולת תג מחיר.
פרס ירושלים (עיתון בשבע)
רד&quot;צ הילמן
רד&quot;ץ הילמן
ארסן גלסטיאן
ארסן ז'ראייביץ' גלסטיאן (בארמנית: Արսեն Գալստյան, ברוסית: Хасан Магометович Халмурзаев; נולד ב-19 בפברואר 1989) הוא ג'ודוקא רוסי יליד ארמניה. גלסטיאן מתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג והוא האלוף האולימפי מלונדון 2012. גלסטיאן מחזיק גם במדליית ארד מאליפות העולם מ-2010 ובשלוש מדליות מאליפויות אירופה.
ביוגרפיה.
גלסטיאן נולד ב-19 בפברואר 1989 בעיירה נרקין קארמירגביור שבצפון-מזרח ארמניה. אביו היה שחקן כדורגל ששיחק בחצי השני של שנות השבעים במועדון הכדורגל פ.צ. אימפולס ומאוחר יותר באררט ירוואן. בצעירותו, גלסטיאן אהב לתופף. כאשר היה בן שבע, עבר עם משפחתו לעיירה גיאגינסקאיה שבמערב רוסיה. גלסטיאן שיחק כדורעף וכדורגל לפני שהחל להתאמן במועדון הג'ודו המקומי. אחיו, ארמן וטיגראן, גם מתחרים בג'ודו. איגור רומנוב היה מאמנו הראשון של גלסטיאן ועדיין מאמנו האישי.
מאוחר יותר גלסטיאן עבר לעיר קרסנודאר ועבד כמפקח זוטר במרכז מעצר ביטחוני במחוז קרסנודאר. גלסטיאן היה סטודנט במחלקת הספורט של אוניברסיטת קברדינו-בלקאריאן.
בשנת 2007, התחרה באליפות רוסיה בג'ודו וסיים במקום השלישי. באותה השנה החל גם לייצג את רוסיה בתחרויות בינלאומיות. הוא חבר נבחרת הג'ודו הרוסית מאז שנת 2007. בשנת 2009 התחרה באליפות אירופה וזכה במדליית הזהב, ברבע הגמר ניצח את רובן האוקס ההולנדי ובחצי הגמר את אליו ורדה האיטלקי. בגמר ניצח את גאורגי זנטראיה האוקראיני כאשר כחצי דקה מפתיחת הקרב קיבל ניקוד ווזארי ולקראת הדקה האחרונה לקרב גלסטיאן ביצע תרגיל נוסף ושוב קיבל ווזארי שהיווה בעצם איפון והספיק לנצח את האוקראיני. ביולי אותה השנה הוא התחרה בגראנד סלאם ריו דה ז'ניירו וזכה במדליית הארד.
בינואר 2010, הוא התחרה בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בסוואן שבדרום קוריאה וזכה במדליית הארד. ב-21 במאי הוא זכה במדליית הארד בגראנד סלאם ריו דה ז'ניירו, כמו שעשה שנה לפני כן. ב-12 בספטמבר הוא התחרה באליפות העולם שנערכה בטוקיו וזכה במדליית הארד. בשלב רבע הגמר ניצח את הירואקי היראוקה היפני לאחר שביצע תרגיל בריח, בחצי הגמר הפסיד לגאורגי זנטראיה האוקראיני ונשר לקרב על מדליית הארד בו גבר על אליו ורדה האיטלקי.
באליפות אירופה בשנת 2011 שנערכה באיסטנבול, זכה גלסטיאן במדליית הארד. הוא הגיע לשלב רבע הגמר בו פגש את אליו ורדה והצליח לנצח כשתי דקות מפתיחת הקרב לאחר שקיבל איפון. בחצי הגמר הוא הפסיד לבקיר אוזלו הטורקי ונשר לקרב על מדליית הארד בו ניצח באיפון את אמירן פאפינשווילי הגיאורגי. באליפות העולם באותה השנה סיים במקום השביעי. עוד באותה השנה הוא זכה במדליית הכסף בטורניר המאסטרס שנערך בבאקו.
את שנת 2012 גלסטיאן פתח עם זכייה בטורניר המאסטרס שנערך ב-14 בינואר באלמטי לאחר ניצחון בגמר על רישוד סובירוב האוזבקי. ב-28 ביולי הוא התחרה במשחקים האולימפיים בלונדון וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון ניצח גלסטיאן את זקארי גורוזה מניז'ר, בשמינית הגמר ניצח את יאן סיקארדי ממונקו וברבע הגמר ניצח את אלוף אסיה צ'וי גוואנג-היון הקוריאני. בשלב חצי הגמר גלסטיאן ניצח את המדורג ראשון בעולם רישוד סובירוב האוזבקי ובגמר גבר באיפון על הירואקי היראוקה היפני 41 שניות מפתיחת הקרב. זכייה זו הייתה המדליה הראשונה של רוסיה במשחקים האולימפיים בלונדון וגלסטיאן הפך לג'ודוקא הראשון בתולדות הפדרציה הרוסית שזוכה במדליית זהב אולימפית.
בנובמבר 2013, הוא זכה במדליית ארד בגראנד פרי אבו דאבי ובשנת 2014 זכה במדליות ארד בגראנד פרי דיסלדורף וגראנד פרי טביליסי, באליפות אירופה באותה השנה סיים במקום השביעי. בשנת 2015 גלסטיאן עבר לקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג וזכה במדליית ארד בגראנד פרי בודפשט, במדליית ארד בגראנד פרי אולן בטור ובמדליית כסף בגראנד סלאם אבו דאבי.
באליפות אירופה בשנת 2016 שנערכה בקאזאן זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג לאחר שניצח בקרב על המדליה את אדריאן גומבוץ הסלובני. בגראנד סלאם אבו דאבי באותה השנה זכה במדליית הארד.
סטייפן, דוכס בוסניה
סטייפן ווֹיסלבלייביץ', דוכס בוסניה, או סטייפן הבוסני (בקרואטית ובוסנית - Stjepan Voijslavlijević/Стјепан, או Stjepan_Bosanski, בסרבית: Стефан Војислављевић סטפן) היה קנז (דוכס) בוסניה בשנים 1095-1084.
הוא מוזכר ב"כרוניקת הכומר מדוקליה" ("Bosnam posuitque ibi Stephanum knezium") וצוין כי שלט על "ממלכה" של "פסגת בוסנה מנהר נרטבה ועד נהר ורב". ורב ככל הנראה הוא הנהר ורבאס שבימינו.
לפי יוהאנס לוקיוס, התמנה בראש הדוכסות בוסניה בידי קונסטנטין בודין, מלך דוקליה. סטפן היה השליט הראשון של בוסניה הידוע בשמו. בודין מינה גם את קרוב המשפחה שלו, ווקאן, בראש הנסיכות ראשקה.
בוסניה, זחלומיה וראשקה לא סופחו אף פעם לדוקליה במסגרת מדינה מאוחדת. לכל נסיכות היו האצולה ומוסדות משלה, כשבראשן התמנו נציגים של השושלת המלכותית של דוקליה.
לפי עדותו של יאקוב לוקארי, "שנתוני רגוזה" (1605) השתתף סטייפן במצור על רגוזה בשנים 1095-1094, בתור ואסאל של בודין.
אחרי מותו של קונסטנטין בודין, הנסיכויות נפרדו מדוקליה, ווקן הפך לשליט הסרבי החזק ביותר, בתוקף תפקידו כנסיך גדול.
לפי "הכרוניקה של הכומר מדוקליה", אחרי מות בודין (כ-1099) קוצ'אפאר, אחד מהטוענים לכתר ניסה לעלות לשלטון בדוקליה, תוך הסתמכות על תמיכה מהנסיך ווקן. כשהרגיש קוצ'אפאר שתוכניתו קרוסת, הוא נמלט לבוסניה ובסופו של דבר בערך בשנים 1101-1100 התחתן עם בתו של "הבאן הבוסני". כעבור זמן קצר הוא נפל במלחמה בזחלומיה. ככל הנראה אותו "באן בוסני" היה סטייפן. לוקארי ואורביני מזכירים את בנו-יורשו של סטייפן, ווקמיר או ווטימיר.
לא ניתן לקבוע בדיוק מה היה בדיוק מיקומה של הישות שבשליטת הבאן סטייפן. ידוע כי השם בוסניה זוהה עם אזור האגן העליון והאמצעי של הנחל בוסנה, כולל אזורי סארייבו וויסוקו.
כמה עשרות שנים אחרי סטייפן, היה זה לאסלו השני, מלך הונגריה שנשא שוב את התואר של דוכס בוסניה.