עם פרוץ המלחמה היה שלמר מפקד רגימנט הרגלים הממונע ה-5, ופיקד עליו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-2 במסגרת הקורפוס ה-19. במהלך המערכה על צרפת לחם שלמר עם הרגימנט שבפיקודו מהדיוויזיה הממונעת ה-2 במסגרת הקורפוסים ה-14, ה-19, וה-38, ובשלב השני במסגרת הקורפוסים ה-15 וה-16. ב-10 בינואר 1941 הפך הרגימנט לרגימנט הרובאים ה-5, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם שלמר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-12 במסגרת הקורפוס הממונע ה-57, ולאחר מכן במסגרת הקורפוס הממונע ה-39. ב-1 באוקטובר 1941 מונה שלמר למפקד חטיבת הרובאים ה-7, וב-2 באוקטובר הועלה לדרגת אוברסט, וקיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. שלמר לחם עם החטיבה שבפיקודו במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-7, שלחמה לסירוגין תחת הקורפוסים ה-8, ה-56, וה-41.
ב-1 באפריל 1942 הועלה שלמר לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-3, ובמהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, לחם עימה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 במסגרת הארמייה השישית ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-14 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, והחל מדצמבר חלק מהארמייה השישית, ושלמר לחם עם הדיוויזיה בקרב סטלינגרד.
ב-1 בדצמבר 1942 הועלה שלמר לדרגת גנרל לוטננט, וב-22 בדצמבר קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-17 בינואר 1943 מונה שלמר למפקד קורפוס הפאנצר ה-14, במקום הנס הובה שעזב בפקודת היטלר את כיס סטלינגרד, וב-2 בפברואר נכנע שלמר יחד עם כל שרידי הכוחות שהיו בכיס הצפוני בסטלינגרד ונלקח לשבי.
לאחר המלחמה.
במהלך שהותו בשבי הצטרף שלמר לוועד הלאומי למען גרמניה החופשית, וב-24 באוקטובר 1949 שוחרר מהשבי. לאחר שחרורו התגורר שלמר במינדן-ליבקה, וב-18 באוגוסט 1995 מת, והוא בן 102 שנים.
צ'וס פרדה
חסוס מריה פרדה רואיס דה טמיניו (בספרדית: Jesús María Pereda Ruiz de Temiño; ) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ספרדי שנודע בכינוי צ'וס פרדה. פרדה שיחק בעמדת הקשר, ואת רוב הקריירה בילה במדי ברצלונה, שם שיחק בין 1961 ל-1969. כמו כן, שיחק בין היתר בקבוצות נוספות בספרד כגון ריאל מדריד, סביליה וריאל מיורקה. פרדה הופיע ב-15 משחקים של נבחרת ספרד והוא זכה עמה ביורו 1964. לאחר פרישתו ממשחק החל פרדה לעבוד כמאמן, אחראי במשך רוב הקריירה שלו על הנבחרות הצעירות של ספרד.
קריירת משחק.
קריירת מועדונים.
פרדה נולד במדינה דה פומר שבקסטיליה ולאון, אך גדל בבלמסדה שבחבל הבסקים, שם שיחק במחלקת הנוער של המועדון המקומי. את הקריירה המקצועית שלו החל באינדאוצ'ו שמבילבאו, ששיחקה אז בליגה השנייה. את הופעת הבכורה בליגה ערך פרדה כשהיה בן 17, ב-18 במרץ 1956, בהפסד 3-0 לסבדל. במשחקו השני בקבוצה גם כבש לראשונה, בניצחון 3-2 על לוגרונייס ב-2 באפריל. בעונת 1956/1957 הפך פרדה לחבר מלא בסגל אינדאוצ'ו, הוא כבש 16 שערים ב-36 הופעות ועזר לקבוצתו לסיים במקום ה-3 בליגה. את עונת 1957/1958 החל באינדאוצ'ו. הוא הבקיע שלושער ראשון בקריירה במשחק נגד בסקוניה ב-15 בדצמבר 1957.
זמן קצר אחר כך חתם בריאל מדריד, מהקבוצות הבכירות בספרד. את הבכורה במדריד ערך במשחק הליגה מול ריאל חאאן ב-9 בפברואר 1958. במשחקו השני בקבוצה, במשחק גביע אירופה נגד סביליה שהסתיים בתיקו 2-2, כבש את שני שערי קבוצתו. פרדה לא הסתדר עם מאמן הקבוצה, לואיס קרניליה, ולכן מיעט לשחק. לאחר שריאל מדריד זכתה באליפות הליגה, שותף פרדה במחזור האחרון נגד ריאל סרגוסה ואף כבש שער. בהמשך זכתה קבוצתו בגביע אירופה, מבלי שישתתף במשחק מעבר למשחק מול סביליה. בנוסף, שותף ב-3 משחקים בגביע הספרדי, כולל במשחק הגמר בו הפסידה מדריד לאתלטיק בילבאו 2-0. מתוך הבנה שאין מקומו בקבוצה, הושאל פרדה לריאל ואיאדוליד לעונת 1958/1959, אז שיחקה בליגה השנייה. פרדה הבקיע 10 שערים ב-27 משחקים וסייע לוואיאדוליד להעפיל לליגה הראשונה מהמקום הראשון.
פרדה עזב את מדריד בקיץ 1959 וחתם בשורות סביליה. פרדה השתלב היטב בקבוצתו החדשה וכבר בעונתו הראשונה במדיה הבקיע 11 שערים ב-30 משחקי ליגה. עונתו השנייה הייתה קשה עבור הקבוצה, שהחליפה את מאמנה לקראת סוף העונה וסיימה במקום ה-11. פרדה מיעט להבקיע וכבש פעמיים בלבד ב-26 משחקים. בקיץ 1961 חתם פרדה בברצלונה, גם היא מהבכירות שבכדורגל הספרדי. בעונתו הראשונה בברצלונה, עונת 1961/1962, השתתף ב-20 משחקי ליגה בהם כבש 5 פעמים. בגביע הספרדי הבקיע שלושער לרשתה של בסקוניה, אז ניצחה ברצלונה 10-1, ובגומלין רבע הגמר כבש שער בקלאסיקו נגד ריאל מדריד, קבוצתו לשעבר, אך ברצלונה הודחה בתוצאה המצטברת 3-2.
ברצלונה התקשתה במהלך שנות ה-60 בליגה ולא זכתה באליפות, אך זה לא מנע מפרדה להציג את יכולותיו, תוך שיתוף פעולה במרכז המגרש עם ז'וזפ מריה פוסטה. בעונת 1962/1963 זכה פרדה עם ברצלונה בגביע הספרדי, כשהוא מבקיע את השער הראשון בניצחון 3-1 במשחק הגמר נגד ריאל סרגוסה שנערך בקאמפ נואו ב-23 ביוני 1963. העונה הבאה הייתה עונת שיא עבורו מבחינת כיבוש שערים - פרדה הבקיע 12 שערי ליגה ב-25 הופעות, כולל שלושער בניצחון 6-2 על לבאנטה ב-1 במרץ 1964. בעונת 1964/1965 הבקיע 6 שערי ליגה בלבד, 4 מהם הובקעו במשחק אחד - בניצחון 8-1 על ריאל מורסיה ב-4 באוקטובר. בנוסף כבש פעמיים בגביע הספרדי, אך ברצלונה הודחה על ידי אותה סראגוסה בחצי הגמר. בעונת 1965/1966 מיעט לשחק בשל פציעות שסבל מהן, אך הוא הספיק להשתתף עם ברצלונה בזכייתה בגביע ערי הירידים.
פציעות פקדו את פרדה גם בהמשך הדרך. בעונת 1966/1967 השתתף ב-14 משחקי ליגה בלבד, בהם הבקיע 4 פעמים. בעונת 1967/1968 היה פצוע במשך רוב העונה והוא חזר לכשירות רק לקראת סוף העונה, השתתף במחזורי הסיום של הליגה ובגביע הספרדי. פרדה הבקיע בשני משחקי שמינית הגמר נגד ריאל סוסיאדד ופתח בהרכב בכל יתר משחקיה של ברצלונה בדרכה לזכייה בגביע, כשהיא מנצחת בגמר 1-0 את ריאל מדריד בסנטיאגו ברנבאו. בעונת 1968/1969 שב לשחק באופן תדיר, והוא כבש 5 שערים ב-21 משחקי ליגה.
פרדה החליט לעזוב את ברצלונה בתום העונה והוא הצטרף לסבדל, קבוצה נוספת מקטלוניה ששיחקה בליגה הראשונה. בסבדל מיעט לשחק - הוא שותף ב-5 משחקי ליגה בלבד בעונת 1969/1970, ולכן עזב את הקבוצה כעבור עונה בודדת במדיה. הוא חתם בריאל מיורקה שמהליגה השנייה, שם שיחק בהרכב הקבוצה באופן עקבי במשך שתי עונות, לפני שפרש ממשחק, בגיל 34.
קריירת נבחרות.
פרדה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד במשחק ידידות נגד ב-15 במאי 1960, אז ניצחה ספרד 3-0 בסנטיאגו ברנבאו. פרדה הבקיע לראשונה במדי נבחרת ספרד במשחק ידידות נוסף, בניצחון 4-1 על ב-17 ביולי 1960. פרדה לא שותף באף משחק במהלך המוקדמות מונדיאל 1962 או בטורניר הגמר, בו הודחה ספרד בשלב הבתים. פרדה שב לסגל הנבחרת בשמינית הגמר של יורו 1964 (שנחשב עדיין לשלב המוקדמות) נגד ב-30 באוקטובר 1963. פרדה גם פתח בשני משחקי רבע הגמר נגד , בשניהם ניצחה ספרד. בחצי הגמר נגד כבש פרדה את השער הראשון לזכות נבחרתו, שהעפילה לגמר הודות לניצחון 2-1 בהארכה. במשחק הגמר נגד הבקיע את השער הראשון ובישל את השני של נבחרתו, שניצחה 2-1 וזכתה בתואר אלופת אירופה לראשונה בתולדותיה.
בהמשך השתתף פרדה עם ספרד במוקדמות מונדיאל 1966, בבית שכלל רק את ספרד ו. במשחק השני מול אירלנד, ב-27 באוקטובר 1965, כבש פרדה שלושער שהביא לספרד ניצחון 4-1. מכיוון שאירלנד ניצחה במשחק הראשון, התקיים משחק שלישי ומכריע על מגרש נייטרלי, בו ניצחה ספרד והעפילה לטורניר הגמר, אולם פרדה, שהיה פצוע, לא נכלל בסגל הנבחרת, שהודחה כבר בשלב הבתים של הטורניר. משחקו האחרון של פרדה במדי נבחרת ספרד היה משחק נגד במוקדמות מונדיאל 1970 ב-27 באוקטובר 1968. בסך הכול השתתף פרדה ב-15 משחקי נבחרת ספרד, בהם הבקיע 6 שערים.
בנוסף למשחקיו בנבחרת ספרד, שיחק פרדה פעמיים בנבחרת קטלוניה, על אף שלא היה קטלאני במקור.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו ממשחק החל פרדה לעבוד כמאמן כדורגל. פרדה אימן מספר נבחרות צעירות של ספרד במקביל במהלך שנות ה-70, ה-80 וה-90 של המאה ה-20. פרדה אימן את נבחרת ספרד עד גיל 20 עת השתתפה באליפות העולם לנוער שנערכה בברית המועצות, והוא הדריך את הנבחרת עד הגמר, בו הפסידה נבחרתו ל. את נבחרת ספרד עד גיל 21 אימן במשך 4 שנים, בין 1988 ל-1992.
ב-1992 החליף למשחק אחד את מאמן נבחרת ספרד הבוגרת ויסנטה מיירה, שהיה חולה. בדצמבר 1995 התמנה למאמנה של חרס שמהליגה השלישית. הייתה זו הפעם היחידה בקריירה בה אימן קבוצה, והוא נשאר בתפקיד עד תום עונת 1995/1996. ב-1998 אימן למשחק אחד את נבחרת קסטיליה ולאון, מחוז הולדתו, במשחקה נגד נבחרת ארגון.
סוף חייו.
פרדה נפטר ממחלת הסרטן ב-27 בספטמבר 2011 בברצלונה, לאחר מאבק שנמשך מספר חודשים.
חסוס מריה פרדה
קוורטט הדיאלוג הלאומי בתוניסיה
קוורטט הדיאלוג הלאומי התוניסאית היא קבוצה של ארבעה ארגונים תוניסאים שפעלו למען כינונה של דמוקרטיה פלורליסטית במדינה, בעת מהפכת היסמין בשנת 2011. על פעולותיה אלו זכתה הקבוצה בפרס נובל לשלום לשנת 2015.
רביעיית הדיאלוג הלאומית מורכבת מארבעה ארגונים הפועלים בחברה האזרחית בתוניסיה:
ג'וד נוורו
ג'וד איקצ'וקוו נוורו (באנגלית: Jude Ikechukwu Nworuh; נולד ב-9 ביוני 1989) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה.