בין השנים 2006–2007, הקולנוען הניגרי פרנק ראג'אה ארסה (Frank Rajah Arase) חתם על חוזה עם חברת הפקות מגאנה, "Venus Films", אשר כלל סיוע להצגת שחקנים גאנאים בתוך המיינסטרים הנוליוודי. שיתוף פעולה זה הוביל בסופו של יום לרחבת הפופולריות של שחקנים גאנאים מסוימים, כגון ואן ויקר (Van Vicker), ג'קי אפפייה (Jackie Appiah) ועוד, לצד הקולגות הניגרים שלהם. יתרה מזאת, במרוצת השנים, בשל העלויות הגבוהות של הפקת הסרטים בניגריה, נאלצו יוצרי סרטים ניגרים להפיק את סרטיהם מחוץ ללאגוס על מנת לקצץ בעלויות, בדומה לתהליך אשר התרחש בארצות הברית, כאשר יצא הקולנוע בהוליווד מלוס אנג'לס לערים כמו טורונטו ואלבקרקי, בתהליך אשר מכונה "Runaway production". כתוצאה מכך, מפיקי סרטים אחרים החלו לצלם סרטים בערים כגון אקרה שבגאנה, וכך יכלו להשקיע את החסכונות בציוד טוב יותר על מנת לנסות לבסס את סרטיהם כאיכותיים מספיק להקרנה על המסך הגדול.
בשנת 2013, העיתון "בידור ניגרי היום" ("Nigerian Entertainment Today") חשף כי שחקנים גאנאים היוו 60 אחוזים מנתח השוק הכולל בשנה. סקר אשר נערך על ידי העיתון הראה כי מתוך 184 סרטים אשר הופיעו באתר "Nollytuned.com" בין אפריל לאוגוסט 2013, שיחקו שחקנים גאנאים בתפקידים ראשיים בלפחות 93 מהם. עוד נמסר כי ישנן דרישות גבוהות לסרטים בהשתתפות שחקנים גאנאים ברשתות הווידאו. באותה השנה זכו שחקנים גאנאים רבים במגוון פרסים בטקסי פרסי הקולנוע של נוליווד.
סם אנאנוגה (Sam Onanuga), תסריטאי ניגרי, מאשים את המגמה בכך ששחקנים ניגרים רבים הביעו חוסר רצון להשתתף בסרטי ווידאו. עם הופעת הקולנוע הניגרי החדש, שחקנים ניגרים העדיפו לקחת תפקידים על המסך הגדול על מנת להגדיל את הפופולריות שלהם ולמנף את קורות חייהם, וסירבו לקחת חלק בתעשיית הווידאו. כתוצאה מכך, שחקנים גאנאים ניצלו את המצב והפכו לבולטים מאוד בענף סרטי הווידאו הניגרים, שאמנם היה בדעיכה אך עם זאת נשאר פופולרי. התפתחות זו עוררה תשומת לב תקשורתית; החששות היו בעיקר סביב הסוגיה שהגאנאים משתלטים על משרות המיועדות לניגרים, אף על פי שמשקיעים מסוימים ציינו כי התעשייה מספיק גדולה עבור כולם ואף תורמת ל"הוספת צבע לנוליווד ולתחרות בריאה".
השפעות.
שיתוף הפעולה בין ניגריה לגאנה, שהחל באמצע שנות ה-2000, הוביל לתחייתה של תעשיית הקולנוע של גאנה. עם זאת, הפקות גאנאיות רבות מוגנות בזכויות יוצרים של נוליווד ומופצות על ידי משווקים ניגרים בשל השליטה הניגרית החזקה בשוק זה. יוצרי סרטים ניגרים בדרך כלל כוללים שחקנים גאנאים בסרטים ניגרים, דבר אשר חיזק מאוד את הפופולריות של השחקנים הללו לצד הפופולריות מרקיעת השחקים של עמיתיהם הניגרים. שחקנים ניגרים כיכבו גם בכמה הפקות גאנאיות, על מנת למשוך יותר קהל לצפייה בסרטים. ואן ויקר (Van Vicker), שחקן גאנאי מוכר, כיכב בסרטים ניגרים רבים. כתוצאה משיתופי הפעולה הללו, צופים מערביים נוטים להתבלבל בין סרטים גאנאים לבין סרטים ניגרים וסופרים את המכירות שלהם כאחד. עם זאת, מדובר בשני ענפים עצמאיים אשר לעיתים מכונים בשם "נוליווד".
פופולריות ונראות.
על פי דו"ח של אונסק"ו משנת 2009, נוליווד הניגרית, עקפה בכמות את הוליווד האמריקאית - ואף תפסה את המקום השני בעולם (אחרי בוליווד מהודו) מבחינת מספר הסרטים המופקים מדי שנה. בניגריה בתי קולנוע ספורים בלבד, וכל 872 הסרטים שהופקו במדינה בשנת 2006, נעשו בפורמט וידאו. העלייה באיכות הפקות הסרטים של נוליווד מתבטאת בעובדה כי תעשיית הקולנוע הניגרית מושכת את עיניהם של צופים ושל בכירים בתעשיית הקולנוע מחוץ למדינה ומחוץ ליבשת.
אפריקה.
ענף הקולנוע בניגריה הפך לתופעה תרבותית באפריקה ונחשב למרכיב מרכזי בהשפעתה של ניגריה על תחומי אמנות, תרבות ודת ברחבי היבשת. הפקות נוליווד החלו לחלוש על אזורים נוספים רבים כגון קמרון, האיים הקריביים, טנזניה וכאמור על גאנה. סרטי DVD מופצים ברחבי היבשת על מנת לספק בידור לאנשים ממאות התרבויות המגוונות באפריקה. העיסוק בכישופים ובוודו, לצד סיפורים עממיים, היסטוריה וקלאסיקות, משפיעים רבות מבחינה תרבותית על היבשת כולה. על פי העיתונאי הטנזני סונגה ווה סונגה, הסרטים הניגרים פופולריים מאוד במדינתו: "מבחינה תרבותית הם מרגשים הרבה אנשים", ציין, וסיפר כי רבים במדינתו מדברים במבטא ניגרי בשל השפעתה של נוליווד.
אירופה.
לתעשיית הקולנוע הניגרית ישנו קהל רחב בקהילות האפריקניות באירופה, במיוחד בבריטניה, בה נמכרים סרטי וידאו ו- DVD לאורך השנים.
צפון אמריקה.
יוצרי סרטים אפריקנים מרחיבים בשנים האחרונות של צילומי הסרטים לארצות הברית. בשנת 2013, שחקני קולנוע ומפיקים החלו לצלם סרטים בארצות הברית, בתת-תעשייה שנקראת "נוליווד USA".
בשנת 2016 הוקדשה תוכנית מיוחד ללאגוס ולקולנוע הניגרי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בה הוקרנו מבחר סרטים נוליוודיים בפני קהל בינלאומי. הסרטים שהוקרנו שייכים לז'אנר החדש והאיכותי שבזכותו הצליחה נוליווד לבסס עצמה כמעצמה, וכך הוצגו פנייה החדשות של התעשייה בפני הקהל הבינלאומי. גם חברות כמו נטפליקס ורוקו טי-וי חתמו בשנים האחרונות על חוזי הפצה עם נוליווד, מה שמאפשר חשיפה רחבה של תעשיית הקולנוע הניגרית המשגשגת.
הקורפוס ה-13 (בריטניה)
הקורפוס ה-13 של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי אשר במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המערבית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה לחם במערכה במדבר המערבי במערכה בתוניסיה בפלישת בעלות הברית לסיציליה ובזירה האיטלקית.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
הקורפוס הוקם בצרפת ב-15 בנובמבר 1915 בפיקודו של ולטר נוריס קונגריב. הקורפוס נכלל כחלק מהארמייה הרביעית של חיל המשלוח הבריטי. ב-1916 הוא השתתף בקרב על הסום, וב-1917 לחם בקרב אראס, וב-1918 במתקפת מאה הימים. הקורפוס המשיך לפעול גם אחרי סיום המלחמה, ופורק רק ב-1920.
מלחמת העולם השנייה.
ב-1 בינואר 1941, שונה שמו של כוח המדבר המערבי בפיקודו של ריצ'רד אוקונור אשר לחם באיטלקים במסגרת המערכה במדבר המערבי לקורפוס ה-13. הקורפוס כלל את דיוויזיית השריון ה-7 הבריטית, הדיוויזיה ה-6 האוסטרלית והדיוויזיה ההודית ה-4. הקורפוס לחם באיטלקים במבצע מצפן וקרב בדה פום, והשמיד כליל את הארמייה האיטלקית ה-10. בפברואר פורק הקורפוס ויחידותיו פוזרו ברחבי לוב.
במרץ של אותה שנה החל המצב בחזית להסתבך. היטלר שלח את ארווין רומל עם קורפוס אפריקה כדי לעזור לבן בריתו מוסוליני. רומל פתח במתקפה ב-31 במרץ 1941 וזכה להישגים ניכרים. ב-6 באפריל נפל אוקונור בשבי הגרמני יחד עם הגנרל פיליפ נים. ב-14 באפריל הוקם הקורפוס מחדש וכמפקדו מונה נואל ברספורד-פיירס. בספטמבר נכלל הקורפוס במסגרת הארמייה השמינית, ואת הפיקוד עליו קיבל אלפרד ריד גודווין אוסטן. בנובמבר יצאה הארמייה השמינית למבצע צלבן. בשלבים הראשונים של המבצע מילא הקורפוס את יעדיו, והתקדם אל היעדים שנקבעו לו. יחידותיו איגפו וכיתרו את העמדות המבוצרות של הציר בגבול מצרים-לוב והתקדמו מערבה לכיוון טוברוק. בשלב זה החליט רומל להפתיע את הבריטים, והתקדם עם קורפוס אפריקה לאזור הגבול, תוך שהוא מאיים על עורפם של הכוחות הבריטיים, ומכתר חלק מיחידות הקורפוס. מפקד הארמייה אלן גורדון קנינגהם שקל להורות על נסיגה מלוב, אך מפקד פיקוד המזרח התיכון גנרל קלוד אוקינלק, שהגיע לזירת הלחימה, התנגד לכך. בהתייעצויות שנערכו במפקדת הארמייה השמינית, היה גודווין אוסטן איתן בדעתו שיש להמשיך בלחימה עד להשגת יעדי המתקפה הבריטית. קנינגהם פוטר, והוחלף בגנרל ניל ריצ'י. ההחלטה להמשיך במבצע ולא לסגת חזרה למצרים הוכחה כנכונה. למרות שיחידות הקורפוס ה-13 (במיוחד הדיוויזיה הניו זילנדית ה-2 בפיקוד ברנרד פרייברג) ספגו אבדות כבדות במהלך התקפות נגד של כוחותיו של רומל, נאלץ האחרון להורות בסופו של דבר על נטישת המצור על טוברוק ונסיגה מבליטת קירנאיקה. הקורפוס ה-13 מילא תפקיד מרכזי בניצחון הבריטי במבצע צלבן.
בינואר 1942 שב רומל ותקף את הכוחות הבריטיים שהחזיקו בבליטת קירנאיקה. גודווין אוסטן חשש מכיתור הדיוויזיה ההודית הרביעית (בפיקוד פרנק מסרווי) על ידי קורפוס אפריקה הגרמני. לאחר התייעצות עם ריצ'י הורה גודווין אוסטן לדיוויזיה לסגת, אך ריצ'י שלח במקביל פקודה סותרת וציווה על הדיוויזיה להחזיק בעמדותיה. גודווין אוסטן, שזעם על הפכפכותו של ריצ'י ועל הדרך המבולבלת בה ניהל את הקרב, הגיש את התפטרותו, והוחלף בוויליאם גוט. הקורפוס השתתף בקרב גזאלה ובקרב אל-עלמיין הראשון. באוגוסט 1942 נקרא גוט להחליף את קלוד אוקינלק בפיקוד על הארמייה השמינית, אולם מטוסו הופל בידי הלופטוואפה והוא נהרג. ברנרד מונטגומרי מונה למפקד הארמייה השמינית ובריאן הורוקס למפקד הקורפוס ה-13. בדצמבר הוחלף הורוקס במיילס דמפסי. תחת פיקודו של דמפסי הקורפוס השתתף בפלישת בעלות הברית לסיציליה ביולי 1943, עדיין כחלק מהארמייה השמינית. במהלך המערכה בסיציליה כלל הקורפוס את הדיוויזיות ה-5 וה-50, ובהמשך צורפה אליו ם הדיוויזיה הקנדית ה-1. בספטמבר של אותה שנה השתתף בפלישת בעלות הברית לאיטליה, ולאחר מכן בקרבות החזית האיטלקית. בדצמבר השתתף הקורפוס במתקפת הנהר מורו, ובהמשך בקרב מונטה קאסינו פריצת קו גוסטב וכיבוש רומא.