ג'וליוס הוא בנו של קמעונאי בגדי גברים בלונדון, שמת בגיל צעיר מגידול במוח. ג'וליוס התחנך בבית הספר City of London. הוא למד ספרות אנגלית במכללת ג'יזס קולג' בקיימברידג', וסיים את לימודי התואר הראשון בשנת 1977.
באמצע שנות התשעים סיים דוקטורט בספרות אנגלית ביוניברסיטי קולג' בלונדון בהדרכת הסופר והאקדמאי דן ג'ייקובסון.
הוא הצטרף למשרד עורכי הדין בבלומסברי, מישקון דה רייה בשנת 1979, והיה לשותף משנת משרד ב-1984. הוא משמש כסגן יו"ר החברה.
ג'וליוס הוא ליטיגטור מסחרי. הוא מומחה בתחומי לשון הרע, סכסוכי סחר בינלאומי ודיני תקשורת.
הוא נבחר על ידי דיאנה, הנסיכה מוויילס, כנציגה המשפטי כאשר התגרשה מצ'ארלס, נסיך ויילס, בשנת 1996. הוא היה סגן נשיא קרן הזיכרון לדיאנה, הנסיכה מוויילס, עד שהקרן נסגרה ב-2012. הוא היה ממייסדי קרן הצדקה והיו"ר הראשון שלה.
הוא ייצג את דברה ליפשטדט, והגן עליה בהצלחה במשפט דיבה, שתבע אותה מכחיש השואה דייוויד אירווינג. ליפשטדט והמו"לים שלה זוכו באפריל 2000. סרט עלילתי על האירוע, הכחשה, עם אנדרו סקוט המגלם את ג'וליוס, יצא לאקרנים בשנת 2016.
ג'וליוס הוא יועץ משפטי של הקרן למורשת יהודית.
הוא כתב מספר ספרים בנושאים שונים. הוא כתב את ספרו החמישי בנושא צנזורה על האמנויות בדמוקרטיות ליברליות.
ג'וליוס הוא עורך יועץ בכתב העת לאקטואליה "פאתום". בין השנים 2011 ל-2014 הוא היה יו"ר הוועד המנהל של ג'ואיש כרוניקל.
בין השנים 1996–1998 היה מרצה במשרה חלקית בפקולטה למשפטים ביוניברסיטי קולג' לונדון.
הוא משמש כנאמן ב-PEN האנגלית, אגודת הסופרים העולמית. ג'וליוס הוא גם יו"ר הנאמנים של קרן נאמנות הפנומן. בין השנים 2007–2013 מילא תפקיד פעיל בקמפיין נגד החרם האקדמי על האוניברסיטאות בישראל. במאמר שפרסם גרדיאן יחד עם ההיסטוריון סיימון שאמה, כתב ג'וליוס "זו לא קריאת החרם הראשונה המופנית כלפי יהודים. ב־1 באפריל 1933, שבוע לאחר עלייתו לשלטון, הורה היטלר להחרים חנויות יהודיות, בנקים, משרדים ובתי כלבו."
פעילויות אחרות של ג'וליוס בהקשר זה כללו את ייצוגו של רוני פרייזר בתביעה נגד איחוד האוניברסיטאות והמכללות (UCU). פרייזר, שהיה חבר באיגוד, התלונן שהארגון יצר סביבה "מאיימת", "עוינת" הפוגעת בזהותו היהודית. לאחר דיון בן 20 יום דחה בית הדין את תביעתו, תוך שהוא נוזף בחומרה בג'וליוס על "שימוש לרעה בהליך המשפטי".
חיים פרטיים.
הוא התחתן עם ג'ודית ברני בשנת 1979; לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים, אך מאוחר יותר התגרשו. בשנת 1999 התחתן עם דינה רבינוביץ' ונולד להם ילד אחד. אשתו נפטרה בשנת 2007 מסרטן השד. בשנת 2009 הוא התחתן עם קטרינה לסטר, והוא אב חורג לשני ילדיה. נולד להם בן יחד בשנת 2011.
פגיעות מערכות מידע
חוק מגניטסקי
חוק מגניטסקי (באנגלית: Magnitsky Act) הידוע באופן רשמי כביטול תיקון ג'קסון-ואניק לרוסיה ומולדובה והחוק לאחריות שלטון החוק על סרגיי מגניטסקי לשנת 2012 (באנגלית: Jackson–Vanik Repeal and Sergei Magnitsky Rule of Law Accountability Act of 2012), היא הצעת חוק דו-מפלגתית שהועברה על ידי הקונגרס האמריקני ונחתמה בחוק על ידי הנשיא ברק אובמה בדצמבר 2012, בכוונה להעניש פקידים רוסים האחראים למותו של עורך הדין וחשב המס הרוסי סרגיי מגניטסקי בכלא במוסקבה בשנת 2009, וגם להענקת מעמד יחסי סחר רגילים קבועים לרוסיה.
מאז 2016, הצעת החוק, אשר חלה באופן גלובלי, מסמיכה את ממשלת ארצות הברית להטיל סנקציות על מי שהיא רואה בו כמפר זכויות אדם, להקפיא את נכסיו ולאסור עליו להיכנס לארצות הברית.
רקע.
בשנת 2009 עורך הדין הרוסי סרגיי מגניטסקי מת בכלא במוסקבה לאחר חקירת הונאה על סך 230 מיליון דולר, בה היו מעורבים פקידי מס רוסים. מגניטסקי הואשם בביצוע ההונאה בעצמו ועוכב לחקירה. בזמן שהותו בכלא, מגניטסקי פיתח אבנים בכיס מרה, דלקת לבלב ודלקת כיס המרה. בקשתו לטיפול רפואי סורבה במשך חודשים. לאחר כמעט שנה של מאסר, הוא הוכה למוות בעת שהותו במעצר. חברו של מגניטסקי, ביל בראודר , איש עסקים אמריקאי שעבד רבות בפדרציה הרוסית לאחר קריסת ברית המועצות, פרסם את המקרה ושידל גורמים אמריקנים להעביר חקיקה המאשרת הטלת סנקציות על אזרחים רוסים המעורבים בפרשיות שחיתות. בראודר הביא את התיק לסנטורים בן קרדין וג'ון מקיין, שקידמו את הליך החקיקה.
החוק.
ביוני 2012 ניסחה ועדת בית הנבחרים של ארצות הברית לענייני חוץ הצעת החוק בשם "החוק לאחריות שלטון החוק על סרגיי מגניטסקי לשנת 2012 (HR 4405)". מטרתו העיקרית של החוק הייתה להעניש פקידים רוסים שנחשבו כאחראים למותו של סרגיי מגניטסקי, באמצעות איסור כניסתם לארצות הברית ושימוש במערכת הבנקאית שלה. שבוע לאחר מכן הביא הסנטור בן קרדין את החוק לידי הסנאט, ובזמן שחלה עלייה במתחים הגוברים במערכת היחסים הבינלאומית. מאוחר יותר כתב בראודר כי חוק מגניטסקי קיבל תמיכה דו-מפלגתית מהירה משום שהשחיתות שנחשפה על ידי מגניטסקי הייתה בוטה מעבר למחלוקת, ו"[כאן] לא היה לובי פרו-רוסי-עינויים ורצח כדי להתנגד לו".
בנובמבר 2012 צורפו הוראות הצעת החוק מגניטסקי להצעת חוק (HR 6156) להסדרת הסחר עם רוסיה ומולדובה, קרי, ביטול תיקון ג'קסון-ואניק. ב-6 בדצמבר 2012 העביר הסנאט האמריקני את גרסת הבית לחוק, ברוב של 92 מול 4. החוק נחתם על ידי הנשיא ברק אובמה ב־14 בדצמבר 2012.
תגובות ברוסיה.
סגן הדומא יבגני פדורוב טען כי מטרתו האמיתית של חוק מגניטסקי הייתה לתמרן דמויות מפתח בעסקים הגדולים והממשלתיים בפדרציה הרוסית, במטרה ליצור מדיניות פרו-אמריקאית. לעומת זאת האופוזיציונרים הליברלים ברוסיה, ולדימיר קארה-מורזה ובוריס נמצוב, קיבלו את החוק וכינו אותו "פרו-רוסי". ממשלת רוסיה דחקה נגד החקיקה הפועלת באמצעות חברת יחסי ציבור בראשות קנת דוברשטיין. מאוחר יותר נשכרה עורכת דין רוסית, נטליה וסלניצקאיה, אשר שידלה נגד חוק מגניטסקי בארצות הברית. היא קבעה פגישה עם דונלד טראמפ הבן, כדי לדון בנושא.
ממשלת רוסיה הרשיעה את מגנטיסקי לאחר מותו. בתגובה להעברת חוק מגנטיסקי, רוסיה נקטה במספר צעדים נגד ממשלת ארצות הברית ואזרחיה. היא אסרה על גופים מארצות הברית לממן פעילות של עמותות ברוסיה. אימוץ ילדים רוסים על ידי אמריקאים נאסר ב"חוק דימה יקובלב". זאת על שם ילד רוסי שאומץ על ידי משפחה אמריקאית בשנת 2008 וארבעה חודשים לאחר מכן, מת לאחר שנשכח ברכב במשך 9 שעות. בנוסף, ממשל רוסיה הכינה רשימה שחורה של פקידים אמריקאים אשר כניסתם לרוסיה נאסרה. כמו כן בתחילת 2013 התקבל חוק בפרלמנט הרוסי האוסר על גופים מארצות הברית לממן פעילות של עמותות ברוסיה. החוק מטיל מגבלות על השתתפות של אזרחים אמריקאים בעבודת העמותות. תגובתה הקשה של ממשלת רוסיה לא באה רק כנקמה על החקיקה האמריקאית, אלא מתוך שאיפה למנוע חקיקת חוקים דומים במדינות אירופאיות המכוונים נגד השלטונות הרוסיים.
איסור על אימוץ ילדים רוסים בארצות הברית.
ב-19 בדצמבר 2012 הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית אסרה ברוב של 400 נגד 4 אימוץ ילדים רוסים על ידי אזרחי ארצות הברית. הצעת החוק נקראה באופן לא רשמי על שמו של דמיטרי יקובלב (צ'ייס הריסון), פעוט רוסי שמת ממכת חום בשנת 2008 כשאביו האמריקני המאמץ שכח שהוא במושב האחורי של רכב השטח שלו. בשנה שלאחר מכן, 2013, הוצעו שני חוקים נוספים: האחד היה למנוע מאזרחי ארצות הברית לעבוד עם ארגונים לא ממשלתיים פוליטיים ברוסיה, וחוק שני, שנזנח בסופו של דבר, אמור היה למנוע מכל זר לדבר בטלוויזיה הממלכתית אם הם מכפישים את המדינה.
איסור כניסת פקידים אמריקאים לרוסיה.
ב-13 באפריל 2013 פרסמה רוסיה רשימה האוסרת על כניסת 18 אמריקאים לרוסיה בגין הפרות זכויות אדם לכאורה, בתגובה לרשימת מגניטסקי. בהם:
בנוסף, המחוקקים הרוסיים אסרו גם על כמה גורמים אמריקניים, בעיקר משפטנים ואנשי המנהל לאכיפת הסמים, המעורבים בתביעה ובמשפטם של מבריח הנשק הרוסי ויקטור בוט ומבריח הסמים קונסטנטין ירושנקו, שניהם מרצים אות עונשם בכלא בארצות הברית .
יישום החוק.
ב־9 בינואר 2017, במסגרת חוק מגניטסקי, משרד הפיקוח על נכסי חוץ של מחלקת האוצר של ארצות הברית עדכן את רשימת אזרחים שהוכנה במיוחד, והכניסו את אלכסנדר בסטריקין, אנדריי לוגובוי, דמיטרי קובטון סטניסלב גורדיבסקי וגנאדי פלקסין לרשימה השחורה. כל נכסיהם הוקפאו בידי מוסדות פיננסיים אמריקאים או עסקאות עם אותם מוסדות ונאסרה כניסתם לארצות הברית.
הנשיא דונלד טראמפ העביר תזכיר לקונגרס על יישום החוק ב־21 באפריל 2017.
במאי 2017 יישבו רשויות ארצות הברית תיק נגד פרבזון הולדינגס, אחת החברות ששימשו להלבנת הכספים מרוסיה כתוצאה מההונאה שגילה סרגיי מגניטסקי. ההסדר סגר את התיק, וחברת הנדל"ן הסכימה לשלם קנס בסך 5.8 מיליון דולר.
במאי 2017 החלה חקירה בסך 6.6 מיליון ליש"ט שהועברו לכאורה מתוכנית ההונאה לחברה בנקאית בבריטניה.
ב-8 בספטמבר 2017, הנשיא טראמפ, בתזכיר, האציל את סמכותו לשנות את הסנקציות הכספיות על מזכיר האוצר, ועל הנפקת אשרות למזכיר המדינה.
במדינות נוספות.
במארס 2015 העביר הפרלמנט של קנדה הצעה ראשונית לקראת העברת חוק כזה. חוק מגניצקי הקנדי, הידוע גם בשם "חוק צדק לנפגעי פקידים זרים מושחתים", קיבל הסכמה מלכותית והועבר לחוק ב־18 באוקטובר 2017.
בשנת 2018 העביר הפרלמנט הבריטי מה שנקרא 'תיקון מגניצקי' ל"חוק הסנקציות ואיסור הלבנת הון" כדי להעניק לממשלה את הכוח להטיל סנקציות על אנשים המבצעים הפרות זכויות אדם חמורות.