פעמים רבות, קיים פער גדול בין התוצאות והמסקנות של מחקרים מדעיים לבין דרך הצגתם בכתבות חדשותיות בכלי התקשורת. מחקרים המוצאים השפעות בריאותיות מהקרינה זוכים לכיסוי רב בתקשורת גם אם הם לא התפרסמו בכתב עת מדעי ואפילו לא תורגמו לאנגלית. הם מקבלים בעיתונות פרשנות מוגזמת ומשמעויות רבות מעבר לממצאים במחקר. לעומת זאת, מחקרים המוצאים חוסר מתאם בין קרינה למחלות כמו סרטן אינם זוכים לחשיפה תקשורתית. מסיבה זו, רוב האוכלוסייה מודעת רק לקיומם של מחקרים שניתן לפרשם ככאלה שמצאו קשר בין קרינת טלפונים סלולריים לסרטן, על אף שמרבית המחקרים שנעשו בנושא לא מצאו כל קשר כזה.
בעבר נטען כי מחקרים המוצאים כי אין קשר בין קרינת טלפונים סלולריים לבין סרטן אינם תקפים משום שלהתפתחות מחלת הסרטן (ובעיקר גידולי מוח) נדרש פרק זמן ארוך מאוד (לפחות 10-20 שנה), בעוד שטכנולוגיית הטלפונים הסלולריים הייתה חדשה יחסית. מסיבה זו במשך שנים רבות הדעה הרווחת הייתה שטרם הוכח הקשר בין קרינת טלפונים סלולריים לבין סרטן, אך קשר כזה יוכח בעתיד כשתתפרץ מגפה של סרטן המוח. טיעון זה אינו תקף בימינו, שכן טלפונים סלולריים קיימים כבר מעל 35 שנה ונפוצים מעל 25 שנה (כבר ב-1993 ל-4% מהאמריקאים, שהם 10 מיליון איש, היה טלפון סלולרי), ופורסמו מחקרים בנושא שנמשכו למעלה מ-10 שנים והם לא מצאו קשר למחלת הסרטן. כמו כן, יש לציין שתקשורת אלחוטית קיימת כבר מעל 100 שנה, ושידורי רדיו וטלוויזיה קיימים עשרות שנים. אין סיבה להניח שדווקא תחום התדרים המדויק שמשמש לתקשורת סלולרית מזיק לבריאות, או שהשיטות המתוחכמות להעברת מידע בקצב גבוה מזיקות לבריאות.
מחקרים בבעלי חיים.
כמעט כל ההשפעות הביולוגיות של קרינה אלקטרומגנטית שנמצאו בניסויים בבעלי חיים מתאימות לתוצאות של חימום - למשל קטרקט, פגיעה במערכת הרבייה והיחלשות מערכת החיסון. באחד המחקרים הבולטים, החוקרים הקרינו עכברים בקרינת רדיו ומצאו שנפגעה מערכת החיסון שלהם ויכולת הלמידה שלהם. אך כשהמחקרים פורסמו בתקשורת, לא צוין שהקרינה הייתה בעוצמה גבוהה כך שהטמפרטורה של העכברים עלתה ביותר ממעלה, דבר שידוע מראש שגורם לתוצאות הללו אצל עכברים גם בחימום ללא קרינת רדיו. מאחר שטמפרטורת גוף האדם לעולם לא עולה בעת חשיפה לקרינת טלפונים סלולריים או אנטנות סלולריות, לא ניתן להשליך את התוצאות של מחקר זה על בני אדם. ממחקרים אחרים על בעלי חיים ניתן להסיק שקרינה שלא מעלה את טמפרטורת הגוף באופן משמעותי אינה בעלת השפעה על ה-DNA או השפעה מסרטנת אחרת, ולא נראה שיש לה השלכות בריאותיות לטווח הארוך כלל: קטרקט לא נגרם ליונקים שנחשפו למשך 3 חודשים ל-150 מיליוואט לסנטימטר רבוע, וגם לא נזק למערכת הרבייה הגברית. חוקרים הצליחו לגרום לסרטן בעכברים רק בהקרנה חזקה מספיק כדי לגרום לחימומם, וביחד עם קרינת רנטגן (שהיא קרינה מייננת, שידוע שהיא מסרטנת) ועם חומרים כימיים שמזרזים גידולים סרטניים, וכל זאת לאחר שהם מראש הונדסו גנטית לפתח גידולי סרטן בקלות יתרה.
בנוסף, נחקרו על בעלי חיים זרמים בעצבים ובשרירים שמושרים על ידי קרינת רדיו. החוקרים הצליחו לגרום כך לחילוף ושחרור יוני סידן במוח של בעלי חיים - השפעה שלא נובעת מאפקטים תרמיים. הם עשו זאת על ידי הקרנה באותות מסוימים (אפנון משרעת) בתדרים מסוימים ובטמפרטורות מסוימות. כל הקרנה מחוץ לתנאים המדויקים הללו לא גרמה לנזק. האותות שגרמו לנזקים היו בתדר 147 מגה-הרץ מאופננים ב-6-20 הרץ, ורק בתדרים המדויקים האלה נצפה הנזק. באותות כאלו לא נעשה שימוש כלל בתקשורת האלחוטית והסלולרית. חוקרים הצליחו לגרום גם לשינויים זמניים בפעילות המוח של בעלי חיים בטווח התדרים 300 הרץ עד 100 קילו-הרץ - גם הם תדרים שרחוקים מאלה שבשימוש התקשורת הסלולרית. גם השפעות אלו היו קשות לאישור או שחזור, השלכותיהן הבריאותיות על בעלי החיים לא ידועות והן לא נצפו בבני אדם.
מחקרים רבים אחרים שנעשו על בעלי חיים, חלקם כבר בשנות ה-90, בהם הקרינו אותם בקרינה הדומה לזו הנפלטת מטלפונים סלולריים לא מצאו כל השפעה עליהם.
מחקרי מעבדה בבני אדם.
מחקרים דומים לאלו שנעשו על בעלי חיים נעשו גם על בני אדם. חימום גוף האדם בעת בליעת קרינה נחקר הרבה משום שזהו האפקט העיקרי של הקרינה על הגוף, ולא נמצאו לכך כל השלכות בריאותיות. באחד המחקרים בדקו את ההשפעה של קרינה בעוצמה גדולה. חימום הורגש על ידי הנחקרים בתדרי התקשורת הסלולרית בהספקים של 27 עד 200 מיליוואט לסנטימטר רבוע. גופם של הנחקרים התחמם בפחות מחצי מעלה (דבר שנחשב בטוח לחלוטין ומתרחש גם בזמן מאמץ פיזי כמו פעילות ספורט). יש לציין שבזמן דיבור בטלפון סלולרי או בשהות ליד אנטנה סלולרית, גוף האדם אינו מתחמם אפילו במידה שניתנת למדידה. התקנות לסף החשיפה שומרות על מרווח בטיחות שלא מאפשר נזקים תרמיים, והקרינה אליה אנו חשופים בפועל קטנה אף מאלה.
השראת זרמים חשמליים בגוף האדם אפשרית רק בתדרים שקטנים מ-1 מגה-הרץ (שאינם בשימוש תקשורת סלולרית). ניתן ליצור זרמים כה חזקים שיגרמו לכוויה - אך לשם כך יש להיחשף לקרינה בעוצמה שגדולה יותר אף מזו שקיימת במרחק נגיעה מאנטנות חזקות. ההשפעות הלא-תרמיות של זרמים חשמליים שנמצאו בבעלי חיים לא נצפו אצל בני אדם. נבדקו גם גלים אלקטרומגנטיים מצורות שונות - למשל פולסים ואפנון משרעת - ובכולם לא נמצאו השפעות על בני אדם.
מחקרי אפידמיולוגיה.
סוג נוסף של מחקרים הוא מחקרי אפידמיולוגיה, שהם מחקרים סטטיסטיים על מספר רב של בני אדם. מחקרים רבים מאוד לא מצאו עלייה בעלת מובהקות סטטיסטית בשכיחות של סרטן או מחלות אחרות
. מחקר דני מ-2006 עם מעל 400,000 נחקרים שארך מעל 10 שנים לא מצא קשר בין חשיפה לקרינת טלפונים סלולריים לבין סרטן. מחקר גדול נוסף מ-2008 בשם אינטרפון (Interphone) שנערך בפיקוח הסוכנות הבינלאומית למחקר סרטן של ארגון הבריאות העולמי ב-16 מדינות גם הוא לא מצא קשר בין השימוש בטלפונים סלולריים לבין סרטן. במחקר מקיף אחר, שנערך בדנמרק, לא נמצא קשר בין שימוש בטלפון נייד לסרטן המוח. מחקר שפורסם בתחילת 2014 קבע שאין הוכחה ששימוש בטלפונים סלולריים גורם לסרטן.
מספר מחקרים כן מצאו מתאם בין שימוש בטלפונים סלולריים לבין גידולים סרטניים. בחלק מהמחקרים הללו הגידולים נטו להימצא בצד הראש שבו דיברו האנשים בטלפון הסלולרי, בחלקן לא הייתה עדיפות לצד כלשהו, ובחלקן נטו הגידולים להימצא דווקא בצד האחר. דו"ח שחיברה המועצה המדעית של ההסתדרות לרפואת השיניים הציג ביולי 2009 ממצאים לפיהם בשנים 2002-2007 עלה מספרם של חולי סרטן בלוטות הרוק מסוג הפרוטיד (הממוקמות בחלל הפה בקרבת האוזן) פי 2.8 בתקופה של חמש שנים. להערכת החוקרים, גורם אפשרי אחד לעלייה זו הוא העלייה בשימוש בטלפונים סלולריים במאה ה-21, אך בפועל, לא נאספו נתונים לגבי הרגלי השימוש בטלפונים סלולריים בקרב החולים ולכן לא ניתן להצביע על מתאם בין השניים.
פעילות ציבורית.
בעקבות החשש מהשפעות בריאותיות של קרינת טלפונים סלולריים ואנטנות, ארגונים שונים פועלים כדי ליצור חקיקה שתקטין את רמת החשיפה של הציבור לקרינת טלפונים ואנטנות סלולריות. בין הארגונים הללו ניתן למנות את עמותת מלר"ז, הפורום לסלולריות שפויה וכן שלל אתרי אינטרנט. רבים מהם טוענים להשפעות בריאותיות המזוהות עם רגישות לקרינה ומרבים להשתמש בטיעונים רגשיים ובכשלים לוגיים מסוגים שונים. עבור חלקם, זהו מאבק אידאולוגי שאותו הם מנסים להפיץ למודעות הציבור, וביניהם יש הקושרים את הנושא לתאוריות קונספירציה שונות. החשש מקרינה אף הוביל בעבר למהומות אלימות. פורום החברות הסלולריות בישראל עוסק בפעילות ציבורית הסברתית מטעם החברות הסלולריות.
עמדות רשמיות.
מאז 2008, ארגוני בריאות רבים פרסמו הודעות חד משמעיות הקובעות שלא נמצא קשר בין הקרינה המשמשת לתקשורת סלולרית לבין כל השפעות בריאותיות, ושנראה שאין כאלה. ביניהם ניתן למנות את ארגון הבריאות העולמי, המכון הלאומי לסרטן של ארצות הברית, מנהל המזון והתרופות האמריקאי, ועדה מיוחדת של ה-IEEE, הוועדה הבינלאומית להגנה מפני קרינה בלתי מייננת (ICNIRP), הוועדה המדעית האירופאית לסכנות בריאותיות חדשות (SCENIHR), ומשרדי הבריאות של ממשלות פינלנד, גרמניה, אוסטריה, הולנד, בלגיה ומדינות נוספות.
מדינות אחרות, כמו צרפת ואיטליה, נוקטות בעקרון הזהירות המונעת, הקובע כי יש לנקוט באמצעי זהירות גם כאשר לא הוכח מדעית קשר סיבתי בין תופעה מסוימת לבין נזק בריאותי. בהתאם לעקרון זה, משרד הבריאות הישראלי ממליץ להרחיק את הטלפון הסלולרי מהגוף בזמן שיחה בעזרת דיבורית או אוזניות ולא לשאת אותו בכיס, לצמצם את משך השיחות, להימנע משיחות במקומות מתכתיים סגורים כמו מעלית ורכבת, ולהקפיד על הכללים הללו במיוחד אצל ילדים. במדינות רבות נקבעו תקנות בעלות מידות שונות של החמרה, חלקן על בסיס מרווח ביטחון גדול מהסף הגורם לנזק כתוצאה מחימום הרקמות בבליעת הקרינה, וחלקן על סמך ראיות אנקדוטליות וממצאים חלקיים או שאינם חד משמעיים.