אפטון נולד בסנט ג'וזף שבדרום מישיגן, בנם של אליזבת ב. (לבית ויאל) וסטיבן אדוארד אפטון. אפטון למד בתיכון שאטאק-סנט מרי'ס (Shattuck-Saint Mary's), וב-1971 סיים את לימודיו התיכוניים. בשנת 1975 השלים לימודי תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת מישיגן. כסטודנט היה חבר באחווה "אלפא דלתא פי", היה עורך חדשות הספורט בעיתון "The Michigan Daily" וקיווה שבבוא היום יסקר את פעילות השיקגו קאבס. בשנים 1976–1980 עבד בסגל של חבר הקונגרס דייוויד סטוקמן. מ-1981 ועד 1985, כהונתו הראשונה של רונלד רייגן כנשיא ארצות הברית, עבד אפטון במשרד הניהול והתקציב תחת ניהולו של סטוקמן.
במהלך בחירות האמצע ב-1986 התמודד אפטון לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מישיגן. לאחר שניצח את נציג המחוז המכהן מארק סילג'נדר בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית, המשיך אפטון לבחירות הכלליות שם ניצח את יריבו מהמפלגה הדמוקרטית עם 62% מקולות הבוחרים. ב-1988 נבחר לתקופת כהונה שנייה בבית הנבחרים, הפעם ברוב גדול יותר בן 71% מהקולות. לקראת הבחירות ב-1992, בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 1990, נערכו במישיגן איחודי מחוזות בחירה ואפטון החליט להתמודד שוב לבית הנבחרים הפעם מטעם מחוז הקונגרס השישי. מאז הוסיף להיבחר מחדש לקונגרס אחת לשנתיים, כשהפעם האחרונה הייתה בבחירות 2020.
ב, דפוס הצבעותיו של אפטון מצביע על עמדות שמרניות בהן נקט במרוצת השנים. הוא התנגד להעברת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, וטען שהוא נוגד את רצון העם בנימוק שחקיקה כה חשובה צריכה ליהנות מקונצנזוס דו-מפלגתי נרחב. כמו כן, אפטון גרס כי ארצות הברית לא יכולה להרשות לעצמה חוק זה בהתחשב בחוב הלאומי הגדול שלה. במאי 2018 עבד אפטון ביחד עם עמיתתו דבי דינגל על חקיקה שנלחמה במגפת האופיואיד שהפחידה את חיתתה של ארצות הברית. לפי האתר FiveThirtyEight, אפטון הצביע עם האג'נדה של הנשיא דונלד טראמפ 84.8% מהזמן. במאי 2019 תמך בחקיקה שהטילה בדיקות רקע למכירות פרטיות של כלי ירייה.
בינואר 2021 נמנה גונזלס בין עשרת הרפובליקנים שהצביעו בעד הדחתו השנייה של דונלד טראמפ. עוד קודם לכן הודיע כי יצביע בעד הדחתו של טראמפ לאור ההסתערות על הקפיטול. ב-21 בינואר אפטון גוּנה באורח רשמי בידי המפלגה הרפובליקנית במחוז אלגאן על שהצביע להדיח את טראמפ. זמן קצר אחר כך ספג גינוי נוסף מהמפלגה הרפובליקנית במחוז קאס על שהצביע בעד סילוקה של מרג'ורי טיילור גרין מחברותה בוועדת התקציב ובוועדת החינוך של בית הנבחרים.
באפריל 2022 הכריז אפטון כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבית הקונגרס, ובכך הודיע על פרישתו מהקונגרס בראשית ינואר 2023.
מוואל
מַוַּאל (בערבית: مَوَّال) בתחום המוזיקה הערבית הוא סוגה מסורתית של זמרה המהווה קטע פתיחה לשיר גופו. המוואל מתאפיין בהגייה איטית ומתמשכת מן הרגיל של התנועות. כל מוואל נפתח בליאלי (ليالي), צורה ווקאלית אשר הזמר חוזר בה על המילים "יא ליל" או "יא עין".
את המוואל שרים ב ולא בערבית ספרותית. לסוגה זו קשרים היסטוריים לצורות של שירה ערבית ומוזיקה, והיא מאפשרת לזמר להדגים את מיומנותו באלתור על הסיפר והמלודיה.
מואל
ליאופולד נימירובסקי
ליאופולד נימירובסקי (בפולנית: Leopold Niemirowski; 1810–1883) היה צייר פולני אוטודידקט, הוגלה לסיביר בשל פעילותו המהפכנית.
ביוגרפיה.
נימירובסקי למד משפטים באוניברסיטת וילנה. מאוחר יותר הוא נלחם במרד נובמבר עם כוחותיו של פיוטר ויסוקי, נפצע בקרב אוסטרולנקה וברח לגליציה, שם התגורר בלבוב.
כשניסה לחזור לביתו הוא נעצר ונכלא בקייב. הוא קיבל חנינה בשנת 1836, אך המשיך בפעילות מהפכנית ונעצר באודסה בשל קשריו עם סיימון קונארסקי. בשנת 1839 הוא נידון למוות, אך העונש הומר לעשרים שנות עבודת פרך בסיביר. בתחילה הוא נשלח לטובולסק, אחר כך לאירקוטסק, שם עבד במכרות המלח.
במהלך תקופה זו הוא עשה רישומים בהם הבחין מנהל העבודה במכרות המלח, שביקש ממנו להעביר שיעורים לילדיו. אמנותו משכה את תשומת ליבו של המושל הכללי וכתוצאה מכך בשנת 1844 הוא ליווה משלחת של האגודה הגאוגרפית הרוסית לקמצ'טקה. המשלחת ערכה מחקרים אנתרופולוגיים על יקוטים, קוריאקים וצ'וקצ'ים. בשנת 1856 רבים מרישומיו הועברו לאנגליה, שם הם הפכו לתחריטים והודפסו באלבום בשם "מסע למזרח סיביר", אך נימירובסקי לא זכה לראותו, בשל מעמדו כאסיר פוליטי.
בשנת 1848, לאחר שובו לאירקוצק, הועברו חברי המחתרת של קונארסקי לטמבוב, ברוסיה האירופית.
בשנת 1857 הוענק לו חנינה, אך הוא חזר להתגורר באירקוצק והמשיך בחקירותיו בסיביר הכפרית. הוא לימד גם רישום ועשה דיוקנאות של גולי פולין ורוסיה בולטים. הוא עזב את סיביר כדי לקיים תערוכות של עבודותיו בפריז (1867) ובוורשה (1870). חלק ניכר מעבודותיו המקוריות אבד במהלך שרפה בביתו בשנת 1877.
בשנת 2010, לרגל 200 שנה להולדתו, התפרסמה מהדורה חדשה של אלבומו המעניקה לו קרדיט מלא.
במקביל, נערכה תערוכה במוזיאון באירקוצק, עם עותקים מיצירותיו שהועברו על ידי משרד התרבות הפולני.
כינורות של תקווה
אוסף כינורות של תקווה הוא אוסף כלי מיתר פרטי שנאסף החל מסוף מלחמת העולם השנייה. כל כלי הנגינה היו שייכים ליהודים לפני או במהלך המלחמה. חלק מהכלים היו שייכים ליהודים שנרצחו בשואה. הכלים משמשים לחינוך ולהנצחת חייהם של אסירים במחנות ריכוז באמצעות קונצרטים, תערוכות ופרויקטים אחרים. האוסף נמצא בתל אביב-יפו בבעלות אמנון ואבשלום וינשטיין, אב ובנו, שניהם בוני כינורות.
קונצרטים ותערוכות.
משפחתו של אמנון ויינשטיין נשארה באירופה ונספתה בשואה. קשר זה הביא את אמנון לאיתור כינורות של יהודים שלקחו אתם את כלי הנגינה למחנות הריכוז הנאציים. כינורות אלה, רובם כלים פשוטים ששימשו לנגינה בשמחות, סומנו במגן דוד על גב הכינור, ואמנון ויינשטיין הציב לעצמו כמשימה את תיקון הכינורות האלה והבאתם לנגינה בקונצרט סימפוני, שיסגור את חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל. הקונצרט, שכונה בשם "כינורות של תקווה", התקיים ב-24 בספטמבר 2008, וניגנו בו הסולן שלמה מינץ עם תזמורת סימפונט רעננה ותזמורת איסטנבול הטורקית.
בעשור הראשון של שנות ה-2000 החל וויינשטיין להשתמש בכלי האוסף "כינורות של תקווה" ליזום קונצרטים בשילוב אירועים חינוכיים המלמדים על השואה.
מכונאי ראשי
מכונאי ראשי הוא הסמכות המקצועית הבכירה ביותר בכלי השייט בכל הנוגע למערכות ההנעה, ההספקה החשמלית הציוד הטכני, ובכל המערכות הקשורות לבטיחות כלי השיט: בקרת נזקים, יציבות בקרת נוזלים – דלק, שמן וכו'. הוא מפקד על מחלקת המכונה ואחראי על שיגרה שוטפת ובטוחה של ההפלגה. זוכה בדרך כלל לכינוי "צ'יף". הוא היועץ הבכיר למפקד/קברניט כלי השיט בכל נושא הקשור במצבי קיצון שיכולים להתרחש בזמן הפלגה ובעיקר במצבי ים קיצוניים.
אחריות.
המכונאי הראשי אחראי לתפעול והתחזוקה של מערכות ההנעה והבטיחות של האוניה, ומפקח ומתדרך את אנשי מחלקתו ואנשי צוות האוניה האחרים בנושאים שבסמכותו. כאדם שממלא את אחד התפקידים הבכירים ביותר בכלי השיט, עליו להיות בעל כישורי תקשורת ומנהיגות מצוינים. מצופה ממנו לעבוד באופן קבוע לצד אנשי צוות אחרים ויועצים חיצוניים, וכן לספק הדרכה לצוותו ואחרים כאמור.
אופי תפקיד.
מכונאי ראשי חייב לודא כי ניתן לבצע את משימת הספינה בהצלחה על ידי פיקוח או ביצוע פעילויות טכניות מורכבות או קשות במיוחד.
מכונאי ראשי חייב להיות מסוגל לקחת משמרות באופן קבוע כאשר הספינה נמצאת בים או בנמל. וכן להימצא בדריכות וכוננות לטיפול בתקלות בכל עת.
המכונאי הראשי מתכנן, מכוון ומבצע את פעילויות מחלקת המכונה בביצוע תפקידיה לפי הצורך.
המכונאי הראשי מפקח על אנשי המחלקה תוך שהוא מספק הדרכה ותפקידים למכונאים האחרים. חייב לוודא שכל משימה שהוקצתה הושלמה ולנהל רישומים, יומנים ודוחות נדרשים.
ישראל.
צי הסוחר הישראלי.
כדי להיות מוסמך מכונאי ראשי בצי הסוחר הישראלי, על המועמד להשיג רישיון לדירוג ההספק ולסוג הספינה בה הוא מועסק.
הכשרה לתפקיד קצין מכונה מכונאי באונייה נעשית בבתי ספר ימיים ובמכונים להכשרת קציני ים. בחיל הים נעשית ההכשרה במגמת מכונה של קורס חובלים של חיל הים הישראלי. בצי הסוחר הישראלי נעשית הכשרה במכון להכשרת ימאים. אגף הספנות ארגן בעבר קורסים צפים לקציני משמרת גשר באוניות צים.
המועמדים לתפקידי קצונה בים נקראים בשלב ההכשרה "קדטים". בסוף תקופת ההכשרה, המסיימים חייבים לעמוד בבחינות הסמכה של רשות הספנות והנמלים.
ידע מקצועי נדרש.
מכונאי ראשי חייב לרכוש את הידע של הבנה, הפעלה ותחזוקה של הטכנולוגיה והציוד העדכני ביותר המשמש באוניות מודרניות.
"מכונאי ראשי בכיר".
בשנת 1960 הועלתה דרישה של מכונאים ראשיים להכשרה למעמד של מכונאי ראשי בכיר Extra Chief Engineer בדומה לקיים באנגליה. במאי 1961 נפתחה ההכשרה במדור ללימודי חוץ של הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל. השתתפו 8 מכונאים ראשיים הקורס הסתיים בפברואר 1965 בהסמכת הבוגרים.
קצין משמרת מכונה.
קצין המשמרת במכונה אחראי לאנשי המשמרת ולפעולה התקינה של מערכות האנייה. לפני קבלת המשמרת יבדוק את מערכות ההיגוי ואחרות הנמצאות מחוץ לחדר המכונות. עליו לדעת את מצב העבודה של כל המערכות. במהלך המשמרת עליו להמצא בעמדת השליטה במכונה. בכל מקרה של תקלה או חריגה בפעילות יודיע למכונאי הראשי.