עם סיום מלחמת העצמאות נעשה פטרוביי חבר הסנאט היווני הראשון בראשותו של יואניס קפודיסטריאס. לאחר זמן קצר פרצה מחלוקת בין שני האישים על רקע התעקשותו של קפודיסטריאס להקים ממשלי מחוזות המבוססים על מינויים פוליטיים, שיחליפו את מערכת הנאמנויות המשפחתיות המסורתית. אחיו של פטרוס, טסאניס, הנהיג את המרד נגד המושל הממונה של לקוניה (Lakonia); שני האחים הוזמנו לפגישה עם קפודיסטריאס כדי לשאת ולתת לכאורה על פתרון המשבר, אך נאסרו מיד עם הגיעם. מתאו בבית הכלא ניסה פטרוס להגיע להסדר עם קפודיסטריאס, אך הלה סירב. בסופו של דבר יושב המשבר באמצעים מסורתיים יותר: ב-27 בספטמבר 1831 התנקש קונסטנטינוס, אחיו של פטרוס, בחיי קפודיסטריאס. פטרוס גינה בפומבי את הרצח.
לאחר רצח קפודיסטריאס מסרו המעצמות הגדולות את השלטון על יוון לידי המלך אותון, שיחסו לקפטאנים היה ידידותי הרבה יותר. פטרוס נבחר לסגן נשיא מועצת המדינה ומאוחר יותר לסנאטור. הוא מת באתונה ב-17 בינואר 1848 ונקבר ברוב כבוד ופאר.
אלכסנדרו רובוט
אלכסנדרו רובוט (שם לידה: אלתר רוטמן; ברומנית: Alexandru Robot; י' בשבט ה'תרע"ו, 15 בינואר 1916 – ה'תש"א או ה'תש"ב, 1941) היה סופר, משורר ועורך יהודי-רומני.
קורות חיים.
רובוט נולד בבוקרשט שברומניה בשם אלתר רוטמן. כישוריו הספרותיים התגלו בגיל צעיר מאוד. בשנת 1932 הוא פרסם את ספר שיריו הראשון. באותה תקופה הוא התפרסם גם בעיתונות לילדים לצד פריקלה מרטינסקו. בשנת 1935 אלכסנדרו רובוט עבר לקישינב והחל לעבוד במערכת העיתון "ויאצה בסרביאי" (חיי בסרביה) ובמהרה היה לעורך הראשי. אחרי סיפוח האזור לברית המועצות הוא נותר בקישינב והמשיך לעבוד בעיתונות הסובייטית.
הוא נעלם באוגוסט 1941 ונמנה בין קורבנות שואת יהודי רומניה.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 מספר יצירות שלו הוצאו לאור מחדש במולדובה וברומניה.
אלתר רוטמן
מתיו לואיס
מתיו דייוויד לואיס (באנגלית: Matthew David Lewis; נולד ב-27 ביוני 1989) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. לואיס התפרסם במיוחד בזכות תפקידו כנוויל לונגבוטום בסדרת סרטי הארי פוטר המבוססים על סדרת הספרים המצליחה של ג'יי קיי רולינג.
ביוגרפיה.
לואיס נולד בלידס שבחבל יורקשייר שבאנגליה לאדריאן ולינדה לואיס. יש לו שני אחים גדולים: כריס שהוא עורך טלוויזיה ואנתוני שהוא שחקן ומוזיקאי. הוא למד בתיכון הקתולי סנט מרי.
קריירה.
מאז שהיה בן חמש לואיס משחק. הוא התחיל מקטעים קצרים ששודרו בטלוויזיה, תוכניות טלוויזיה, ותוכניות דיון. בין השנים 1995–2000 הוא הופיע במספר סדרות טלוויזיה שהפיקה רשת ה-BBC.
בשנת 2000 נבחר לואיס לתפקיד של נוויל לונגבוטום בסדרת סרטי הארי פוטר. הוא שיחק את דמותו של נוויל במשך הסרטים. עבור התפקיד של נוויל, הובלטו השיניים של לואיס, והוא נעל נעליים שהיו גדולות עליו בשתי מידות. בנוסף, הונחו חתיכות פלסטיק מאחורי אוזניו כדי לגרום להן לבלוט יותר. במהלך הצילומים של הסרט "הארי פוטר ומסדר עוף החול", הלנה בונהם קרטר, שמשחקת את דמותה של בלטריקס לסטריינג', קרעה בטעות את עור התוף של לואיס כשהיא תקעה את השרביט שלה באוזנו.
בשנת 2016 שיחק בדרמה הרומנטית "ללכת בדרכך" לצד אמיליה קלארק וסם קלאפלין. הסרט מבוסס על רומן באותו שם שנכתב על ידי ג'וג'ו מויס. ב-2018, שיחק בסרט "טרמינל" בכיכובה של מרגו רובי ובסדרה "חברות". ב-2020, שיחק בסדרה "כל היצורים גדולים כקטנים" את דמותו של יו.
חיים אישיים.
ב-29 במאי 2018 נישא לאנג'לה ג'ונס באיטליה לאחר שהיו מאורסים מנובמבר 2016. הזוג הכיר ב"חגיגת הארי פוטר השנתית" באתר הנופש יוניברסל אורלנדו.
הוא משמש כסגן הנשיא לקרן הצדקה של לידס יונייטד.
מטבע לשון
וויליאם פורסייט
מרטין סקורסזי
מרצ'ל ברסלשו
מרצ'ל ברסלשו (ברומנית: Marcel Breslaşu; נולד כמרצ'ל ברסליסקה; 19 בספטמבר 1903 - 29 בספטמבר 1966) היה מלחין, משורר, סופר ומתרגם רומני, יהודי במוצאו.
חייו.
מרצ'ל ברסלשו נולד בבוקרשט תחת השם מרצקל ברסליסקה. סיים לימודי התיכון בתיכון "ספירו הארט" בבוקרשט, למד בהמשך באקדמיה למוזיקה (הקונסרבטוריון) בבוקרשט ובמקביל גם בפקולטה למשפטים. את לימודי המשפטים סיים בפריז עם תואר דוקטור. אף בעת היותו בפריז למד הלחנה אצל וונסאן ד'אנדי בסכולה קנטורום הידועה. בשובו לרומניה עסק זמן קצר בעריכת דין, בעו את זמנו הפנוי הקדיש לכתיבה ולהלחנה.
התחיל את דרכו בכתיבה בכתב עת לילדים יהודים. כתב בהמשך שירים ליריים ותירגם מהשירה הצרפתית והגרמנית. בשנת 1934-1938 כתב והלחין בהשראת התנ"ך אורטוריית חילונית "שיר השירים" שבוצעה על במת האופרה בבוקרשט.
היה בעל השקפות קומוניסטיות ולאחר עליית הקומוניסטים לשלטון ברומניה כיהן בתפקידים אחראיים בתחום התרבות והספרות - במסגרת אגודת הסופרים, כמו כן כיהן כראש המחלקה להוראה במניסטריון האמנויות והמדע.
בשנות ה-1950 בדומה להרבה מעמיתיו כתב שירים בסגנון ריאליסטי סוציאליסטי לכבוד מאבק הפרולטריון, ובניית החברה החדשה.
בתקופת הפוסט סטליניסטית ערך בין השנים 1961–1963 את כתב העת החדש ושהפך ליוקרתי, "המאה ה-20", המוקדש לספרות העולם. ברסלאשו היה פרופסור ודקאן ב"מכון (בית הספר הגבוה) לתיאטרון על שם יון לוקה קאראג'אלה".
הוא כתב גם ספרות ילדים, בעיקר סביב דמות בשם "בונדוצ'ל". הוא ידוע גם במשלי החיות ובאפיגרמות שכתב
פעמיים הוענק לו פרס המדינה, בשנים 1957 ו-1962.
מקורות.
בעריכת ק. א. ברתיני, א. ב. יפה ודורה ליטמן -ליטאני, הוצאת הספרים "עקד", תל אביב, 1972
מרצ'ל ברסליסקה
שומרה (מבנה)
השוֹמֵרַה היא מבנה שמירה קדום המשמש להגנה על החלקה החקלאית בעונה בה היא מעובדת, לעיתים קרובות בכרמי ענבים. השומרה היא לרוב בעלת שתי קומות, שהתחתונה מהן בנויה מקירות עבים העשויים מאבני גוויל, ומשמשת לאחסון של הענבים והעליונה הייתה בעצם סוכת-שמירה, ובה הוצב השומר על החלקה ועל התפוקה החקלאית. הודות לקירות העבים בקומה התחתונה (עובי הקיר יכול להגיע אף למטר) הטמפרטורה בחדרי השומרה נמוכה יחסית לחוץ והענבים, שבתנאים רגילים תוססים די מהר, נשמרים טריים. בעונת הבציר היה נהוג לעיתים שהפועלים, או אפילו כל המשפחה תעבור לגור זמנית בשומרה, כדי לחסוך את ההליכה הביתה בבוקר ובערב.
בארץ ניתן לראות שומרות רבות בהרי ירושלים ובאתרים בהם נשארו שרידים של חקלאות עתיקה. ביהודה ושומרון ישנן עדיין שומרות רבות פעילות וניתן לראות בהן שומר או מנעול. רעיון השומרה מוזכר מספר פעמים בספרי הנביאים (למשל ישעיהו ה' ב') מה שמלמד על שייכותה לתרבות באותה תקופה. הרעיון מוזכר גם בברית החדשה (הבשורה על-פי מרקוס י"ב א'). חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל תיארו בשנות ה-70 של המאה ה-19 את השומרות כ"שריד נוסף לאדריכלות היהודית (הקדומה)", וציינו כי מדובר כמבנים חזקים וגסים שניתן למצוא בסמוך לגתות ולקברים חצובים בסלע.
השם "שומרה" מופיע לראשונה בספרות חז"ל ובשנת 2016 האקדמיה ללשון העברית אישרה אותו כחלופה למילה 'בודקה', ביתן שמירה או מבנה שמירה.
הקתדרלה של אאכן
הקתדרלה של אאכן (גרמנית Aachener Dom) הנקראת גם "הקתדרלה המלכותית" (Kaiserdom) היא מושב בישוף וקתדרלה קיסרית לשעבר בעיר אאכן בגרמניה, בקרבה לגבול עם הולנד ובלגיה. הקתדרלה של אאכן היא הקתדרלה העתיקה ביותר באירופה הצפונית ולקחה במהלך ההיסטוריה שלה תפקיד חשוב כמוקד עלייה לרגל. במשך ההיסטוריה נודעה הקתדרלה גם כמקום הכתרה של קיסרי האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1000 פתח הקיסר אוטו השלישי את קברו של קרל הגדול. נאמר שהגופה נמצאה במצב שימור מצוין, ישובה על כס משיש ולבושה בגלימות הקיסריות, עם הכתר על ראשה, והבשורה פתוחה על חיקו, ושרביט בידו. תמונה גדולה המתארת את אוטו והאצילים מביטים בקיסר המת צוירה על הקיר הגדול בבית העירייה. ב-1165 פתח הקיסר פרידריך ברברוסה בשנית את הקבר והניח את השרידים בסרקופג משיש פריאני, שנאמר עליו שבו אוגוסטוס נקבר. העצמות שכבו בו עד 1215, אז פרידריך השני העביר אותם לארון קבורה מזהב וכסף.
הקתדרלה קיבלה את מראהה הנוכחי במהלך שינויים שנערכו במשך מילניום. לב קתדרלת אאכן הוא הקפלה הפלטינית, שהייתה באופן מפתיע קטנה ביחס לתוספות מאוחרות יותר אך בזמן בנייתה הייתה הכיפה הגדולה ביותר מצפון לאלפים. הקתדרלה בנויה בסגנון מעורב עם אלמנטים קלאסיים, ביזנטיים וגרמאנים-פרנקים. הקתדרלה שימשה כמקום הכתרת קיסרי האימפריה הרומית הקדושה במשך 600 השנים מ-936 עד 1531 וכ-30 קיסרים הוכתרו בה.
כדי לעמוד בזרם הרב של הצליינים בזמן התקופה הגותית, בית מקהלה גדול נבנה בסגנון גותי עם Capella vitrea (קפלת זכוכית) בת שני חלקים המקושטת בחלונות ויטראז' גדולים. התוספת הגותית נחנכה ביום השנה ה-600 למותו של קרל הגדול. האדריכלות הנפלאה של "בית הזכוכית" זכתה להרבה הערצה מאז. ב-1978 היא הייתה אחד מ-12 המבנים להיכנס לרשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו, כאתר הגרמני הראשון וכאחד משלושת האתרים האירופים.
הקפלה הפלטינית.