ב-1904 השלים את מאמרו "על השתקפות האור במדיום לא-הומוגני" (Über die Reflexion des Lichts in einer inhomogenen Schicht). ב-1908 פרסם את "חכמת החיים" (Lebensweisheit), קונטרס הנוגע לאודימוניזם (תאוריה שעל פיה המוסר הוא תנאי הכרחי ולעיתים אף מספיק לאושר).
מאמרו "טבע האמת על פי הלוגיקה המודרנית" (Das Wesen der Wahrheit nach der modernen Logik) פורסם ב-1910. כתב מספר מאמרים בנוגע לאסתטיקה, כאשר הפנה את תשומת לבו אל בעיות בתורת ההכרה, הפילוסופיה של המדע ושאלות כלליות יותר בנוגע למדע. בנושא אחרון זה, שליק ייחד את עצמו על ידי פרסום מסמך ב-1915 על תורת היחסות הפרטית של איינשטיין, רק עשר שנים לאחר פרסומה. הוא גם פרסם את "חלל וזמן בפיזיקה המודרנית" (Raum und Zeit in der gegenwärtigen Physik), ייחוס שיטתי יותר לפיזיקה הפוסט-ניוטונית.
פועלו המרכזי.
ב-1922 קיבל שליק משרת פרופסור לפילוסופיה ולאינדוקציה מדעית באוניברסיטת וינה, לאחר שני מפגשים לא מספקים ברוסטוק ובקיל. באותה שנה אירעו שני אירועים אשר שינו את חייו: הראשון, חבורה של פילוסופים ומדענים הציעו לשליק לערוך מפגשים קבועים כדי לדון בנושאי מדע ופילוסופיה; הקבוצה כללה את רודולף קרנפ, הרברט פייגל, קורט גדל, האנס האן, אוטו נוירת ופרידריך וייסמן. בתחילה הם קראו לעצמם "אגודת ארנסט מאך", אך לאחר מכן הם נודעו בשם החוג הווינאי. המאורע השני היה הוצאתו לאור של ה"טרקטטוס לוגיקו-פילוסופיקוס" של לודוויג ויטגנשטיין, עבודה הנחשבת לפורצת דרך, והציבה בין השאר תאוריה לוגית וסימבולית של השפה. שליק וקבוצתו הוקסמו מהיצירה והפכוה לנושא שיחה כמעט בכל מפגש. שליק עצמו יצר קשר עם ויטגנשטיין ב-1924, ושיבח אותו על החיבור והשלכותיו מרחיקות הלכת על הקבוצה. לבסוף הסכים ויטגנשטיין להיפגש עם וייסמן ושליק כדי לדון ב"טרקטטוס" וברעיונות נוספים. בהשפעתו של שליק, חזר ויטגנשטיין אל הפילוסופיה לאחר כעשר שנים. הודות לשליק החל ויטגנשטיין לרשום את מחשבותיו שהובילו לכתיבת "חקירות פילוסופיות". דיוניהם של וייסמן ושליק עם ויטגנשטיין נמשכו עד שוויטגנשטיין הרגיש שמספר רעיונות מהדיונים הופיעו במאמר של קרנפ ללא אישורו. ויטגנשטיין המשיך את הדיונים באמצעות תכתובות עם שליק אך קשריו הרשמיים עם החוג הווינאי הסתיימו ב-1932.
שליק עבד על תאוריית הידע הכללית שלו (Allgemeine Erkenntnislehre) בין השנים 1918 ו-1925. על אף התפתחויות מאוחרות בפילוסופיה שלו שהיו אמורות להתיר מספר בעיות בתורת ההכרה, ה"תאוריה הכללית" היא ככל הנראה עבודתו הגדולה ביותר בכך שהיא מציינת בהיגיון מדויק את הפגמים בתאוריית הידע האפריורי הסינתטי. בין 1926 ו-1930 עמל שליק כדי לסיים את "בעיות האתיקה" (Fragen der Ethik), חיבור שהפתיע את חבריו לחוג היות שהכיל את האתיקה כענף תקין בפילוסופיה. באותו זמן פרסם החוג הווינאי את "תפיסת העולם המדעית העולמית: החוג הווינאי" (הידוע יותר כ"מניפסט הווינאי") כהוקרה לשליק. המשמעות האנטי-מטאפיזית החזקה של המסמך חקקה את עמדתה של הקבוצה.
הירצחו.
עם עליית הנאציזם בגרמניה ובאוסטריה, עזבו רבים מחברי החוג לאמריקה ולבריטניה. שליק, למרות הכול, נשאר ללמד באוניברסיטת וינה. כאשר ביקר אותו פייגל ב-1935, שליק הביע מחאה והתנגדות לאנטישמיות בגרמניה. ב-22 ביוני 1936, עלה שליק במדרגות האוניברסיטה, שם פגש בתלמידו לשעבר, יוהאן נלבוק, אשר שלף אקדח וירה בחזהו. שליק מת לאחר זמן קצר. התלמיד נשפט אבל הפך ל"אהוד הקהל" בשל האנטישמיות הגואה בעיר (מהעובדה ששליק כלל לא היה יהודי נטו להתעלם). חנינתו של נלבוק לא איחרה לבוא והוא הצטרף למפלגה הנאצית האוסטרית לאחר ה"אנשלוס". במקום בו נרצח שליק הוחלפה רצפת השיש בשלט לזכרו.
לאחר מותו.
תרומתו הגדולה ביותר של שליק לעולם הפילוסופיה היא בתחום הפוזיטיביזם הלוגי. אנושיותו, רצונו הטוב, עדינותו ובמיוחד עידודו תועדו על ידי רבים מעמיתיו. הרברט פייגל ואלברט בלומברג, במבוא שלהם לתאוריית הידע הכללית, כתבו -
מזל גדי
מזל גדי הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית "בן מזל גדי" הוא מי שנולד בין ה-22 בדצמבר לבין ה-20 בינואר (לערך). במסורת היהודית מתייחס מזל גדי אל חודש טבת. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל גדי לחודש כסלו. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל גדי האסטרולוגי. כיום אין חפיפה בין קונסטלציית הגדי לבין אזור השמיים של מזל גדי בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
הגדי במיתולוגיה.
במקור היה מזל הגדי מקושר אל "גדי הים", חיה מיתולוגית שחציה העליון הוא גדי וחציה התחתון הוא דג. באחד הסיפורים כאשר הותקף האל-גדי פאן על ידי המפלצת טיפון, ירד פאן אל הנילוס, שם פלג גופו העליון אשר היה מעל המים נשאר גדי, וחלקו התחתון אשר היה תחת המים הפך לדג.
מזל גדי באסטרולוגיה.
מזל גדי הוא אחד משלושת מזלות יסוד האדמה, יחד עם מזל שור ומזל בתולה. הוא משתייך לקבוצת המזלות הקרדינלים, יחד עם מזל טלה, מזל סרטן ומזל מאזניים. הכוכב השליט של מזל גדי הוא שבתאי.
נקודת ציון
נקודת ציון (נ.צ.) היא נקודה על גבי מפה שמציינת מיקום בשטח בעזרת קואורדינטות.
שמה של נקודת הציון מורכב משני מספרים בתוך סוגריים, לדוגמה: (276909,655437). המספר השמאלי מייצג את קו האורך במפה עליו נמצאת הנקודה, והמספר הימני מייצג את קו הרוחב במפה עליו נמצאת הנקודה.
כאשר נתונות שתי נקודות ציון אפשר למצוא באמצעותן כל נקודה אחרת במפה. בעזרת חישובים ניתן לדעת על פי נקודות הציון מרחקים מדויקים, לחשב שטחים ולחשב אזימוטים וזוויות בין נקודה לנקודה במפה. רמת הדיוק של נקודות הציון אינה מוגבלת.
כיום מקובל לקבל נ.צ. בשטח באמצעות מכשיר GPS, היודע לתת מיקום די מדויק באמצעות ביצוע חיתוך במדידת מרחק מארבעה לוויינים. בשיטות הישנות היה מקובל לבצע חיתוך בין שתי נקודות זיהוי בולטות בשטח כאשר מחשבים את האזימוטים אליהם באמצעות מצפן, בדיוק כמו חישוב של מיקומו של קודקוד משולש שאורך הבסיס וזוויות צלעותיו נתונות ולאחר מכן מציאת הנ.צ. במפה באמצעות ביצוע חיתוך במד קואורדינטות. מד קואורדינטות משמש גם למדידת מרחקים במפה. אפשרות נוספת לחשב נ.צ. כאשר אין אזימוטים, היא באמצעות מדידת מרחק משלוש נקודות זיהוי בולטות, וביצוע חיתוך במחוגה בין שלושת המעגלים.
רדולה
רָדוּלָה (בעברית: מִשְׁנֶנֶת או מַגְרֶדֶת) היא סרט שיניים, או לחליפין מתוארת היא כמעין מגרדת משוננת המשמשת רכיכות לשחיקת מזון וריסוקו. בעוד שורת השיניים האחרת נשחקת, הולכת וצומחת שורת שיניים נוספת. אצל חלזונות למשל, המבנה של שורת השיניים קבוע, ומאפיין את המין. אצל העלעליות, נותרה רק שן קדמית אחת מכל שורת השיניים. שן זו משמשת לניקוב עלה האצה. אחת הדוגמאות של חלזונות שמשתמשים בזה היא חופית מנוקדת.
קיפודן
קיפּוֹדָן (שם מדעי: "Echinops") סוג של צמח ממשפחת המורכבים. לסוג זה משתייכים כ-120 מינים, הטבעיים לאירופה, מזרחה למרכז אסיה ודרומה להרים של אפריקה הטרופית.
יום פאי
יום פַּאי הוא מועד בינלאומי לא רשמי הנחוג לכבוד הקבוע המתמטי פאי (formula_1). ישנם שני ימי חג מקובלים כדי לציין את האירוע: יום פאי ויום קירוב פאי.
14 במרץ מצוין במחלקות למתמטיקה באוניברסיטאות ברחבי העולם כ"יום פאי" (או: "יום פאי הבינלאומי"), זאת כנגזרת מהקירוב בן שלוש הספרות לערך פאי, 3.14. החג נחוג בדרך כלל בשעה 1:59 אחר הצהריים (3.14159).
חג זה, שאינו חג מוכר או רשמי, נחוג בדרכים שונות לאורך השנים. קבוצות של אנשים, בדרך כלל ממועדוני פאי, מקדישים מחשבה לאופן בו פאי מילא תפקיד בחייהם ומדמיינים עולם ללא פאי, אוכלים מאפה פאי, בדרך כלל משחקים בפינייטה (piñata), ואף שותים פינה קולדה.
בחג נשמעות ברכות כגון "בקירוב טוב" ו"שתזכה לספרה הבאה". בחג נוהגים אף לקיים תחרויות שינון ספרותיו של פאי, מדליקים 3.14 נרות (בקירוב טוב) ועוד.
מרץ 2014 צוין כחודש פאי (3.14). ב-14 במרץ 2015 נחגג יום הסופר-פאי, שמקיים את הקירוב 3.1415. יש שציינו גם את השעה 9:26:53 כהמשך סדר הספרות של פאי.
ביום פאי של שנת 2004 קבע דניאל טאמט שיא אירופי בדקלום פאי, כאשר דקלם אותו עד הספרה ה-22,514 שלו.
יום קירוב פאי.
יום קירוב פאי הוא 22 ביולי. תאריך זה נכתב בצורה 22/7, שבר שהוא קירוב פשוט לערך של פאי.
נקודות ציון
וומבט
מוריס שליק
טריטוריה
טריטוריה (לפי החלטת האקדמיה ללשון: תְּחוּמָה) היא ההגדרה המתארת שטחים השייכים לפרט, לחברה, למדינה או לרשות מסוימת (שטח שליטה). שטחים אלה מוגדרים או מתוחמים באמצעות גבול, בין אם על ידי אמצעים פיזיים טבעיים (כמו נהרות וימים) או מלאכותיים (גדרות למשל) ובין אם על ידי אמנות, הבנות והסכמים בינלאומיים.
טריטוריה מסוג שונה יש לאנשים פרטיים בשטח קטן כמו בית או חצר. גם להרבה בעלי חיים ישנה טריטוריה עליה הם מגוננים מחיות אחרות.
מושג הטריטוריה - והקנאות לה - קיים בכל תרבויות האדם.
הטריטוריה המדינית.
הטריטוריה המדינית מקובלת כמינוח שמציין מספר מדדים שבהם יש למדינה בלעדיות שאסור לאף מדינה אחרת להפר או לנצל ללא אישור המדינה בעלת הטריטוריה:
פריבילגיות טריטוריאליות.
בעלות על טריטוריה עשויה להקנות פריבילגיות וזכויות שונות. בשטחים השייכים למדינה, המדינה זכאית לקבל ולהחליט החלטות ולנהל מדינה ריבונית ולא תלותית בהתאם לחוק המדינה המקומי ובהתחשב בחוק הבין-לאומי, כמו כן, אם המדובר באזרח או בחברה, זכותם לנהל בצורה בלעדית את הנעשה בשטחם, זאת תוך ההגבלות החוקיות והמשפטיות.
טריטוריה כמונח מדיני-גאוגרפי.