בעקבות הצלחת ההצגה הראשונה שעיבד וביים "מלכוד 22" ב"תיאטרון החאן" על פי ג'וזף הלר, מונה בגיל 27 בלבד למנהל האמנותי של תיאטרון החאן הירושלמי, לאחר עזיבתו של המנהל האומנותי הפורש, מייקל אלפרדס. רונן כיהן בתפקיד בשנים 1975–1982.
בין ההצגות הבולטות שביים בתיאטרון החאן, "מלחמות היהודים" מאת יהושע סובול, "ג'ונגל הערים" מאת ברטולט ברכט, ועיבוד ל"אידיוט" על פי דוסטויבסקי.
בשנים 1984-1983 ביים בתיאטרון חיפה את המחזות "עקומים" מאת מרטין שרמן ו"מחכים לגודו" מאת סמואל בקט, האחרונה זכתה לשבחים רבים בארץ ובעולם ואף נבחרה כאחת ההפקות המשמעותיות שהוצגו בעולם בספרו של פרופסור David Bradby מאוניברסיטת קיימברידג'. ב-1994 הוזמנה ההצגה לפסטיבל הבינלאומי במנצ'סטר.
בשנת 1977 היה שותף להקמת הבמה הסאטירית בתיאטרון "צוותא" יחד עם הלל מיטלפונקט ויהושע סובול וביים את "חזרה בתשובה" מאת סובול ו"ויהי חור" מאת סובול ומיטלפונקט.
בשנת 1982 הצטרף כבמאי הבית וחבר הוועדה האומנותית של תיאטרון הקאמרי ושנתיים לאחר מכן מונה לתפקיד המנהל האמנותי של התיאטרון 1984–1992. בתקופת כהונתו טיפח דור חדש של מחזאים כגון שמואל הספרי, מוטי לרנר וגלעד עברון. אימץ את אנסמבל רנה ירושלמי תחת מטריית תיאטרון הקאמרי. גילה וטיפח דור חדש של שחקנים כגון שולי רנד, רמי הויברגר, ענת וקסמן ורמי ברוך.
בין ההצגות הבולטות של רונן בתקופת זו: "טוב" מאת ס.פ. טיילור, "קסטנר" מאת מוטי לרנר, "מיכאל קולהאס", עיבוד על פי היינריך פון קלייסט, ההצגה זכתה להצלחה בינלאומית חסרת תקדים, והוזמנה לפסטיבל אדינבורו היוקרתי, לפסטיבל הבינלאומי בוורשה (1987/88), ויצאה לסיבוב הופעות במספר ערים בגרמניה וכמו כן במוסקבה וסנט פטרסבורג. בעקבות הצלחת ההצגה "גם הוא באצילים, היה רונן לבמאי הישראלי הראשון שהוזמן לביים במוסקבה בשנת 1990 בתיאטרון ה"מאלי".
ב-1992 פרש מניהול אמנותי, והפך לבמאי עצמאי, בין ההצגות הבולטות שביים בקאמרי: "מבקר המדינה", מאת אילן חצור על פי גוגול, "נורה" מאת איבסן, "קוויאר ועדשים", חפץ ו"הבכיינים" של חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי."מותו של אנרכיסט מפוקפק" מאת דריו פו, חשמלית ושמה תשוקה מאת טנסי ויליאמס בתיאטרון בית ליסין.
בתיאטרון הבימה ביים את החייל האמיץ שוויק, קן הקוקייה, מחכים לגודו, "הקומיקאים" של ניל סיימון ו"קרוב יותר", מאת פטריק מרבר.
בשנים 1996–2004 הקים, ביים וניהל את "קבוצת הצעירים של תיאטרון הבימה". ההצגות הללו זכו בפרסים רבים ובהכרה בינלאומית.
והפכו למודל לחיקוי והשראה בתיאטראות ישראלים אחרים. בין ההצגות הבולטות שהעלה רונן עם "קבוצת הצעירים של הבימה": "מנדרגולה", "מלחמת אחים", "זוגיות" ו"מעגל הגיר הקווקזי" שאף זכתה להצלחה בינלאומית בפסטיבל הבינלאומי בפראג בשנת 2000.
בשנת 2005 מונה רונן למנהל האומנותי של תיאטרון הבימה. במהלך כהונתו נאלץ התיאטרון לעזוב את משכנו הקבוע לרגל שיפוץ הבניין למשך כחמש שנים, ולהתמודד עם משברים כלכליים חסרי תקדים. רונן צרף ללהקת השחקנים כוכבים כמו יוסי בנאי, אבי קושניר, יבגניה דודינה ורבים אחרים. מעמדם סייע למשוך קהל להצגות, אך במקביל ההחלטה ספגה ביקורת רבה על משכורות העתק ששולמו להם בעת שהתיאטרון היה בגירעון חמור. במקביל, טיפח רונן דור חדש של יוצרים צעירים כמו יעל רונן (בתו), שי פיטובסקי מנהל קבוצת הצעירים, מאור זגורי, שחר פנקס, שיר גולדברג וכפיר אזולאי.
בשנת 2006 התקבלה הבימה ל"איגוד תיאטרוני אירופה" Union des théâtres de l'Europe ובשנת 2011 היה רונן למנהל האמנותי הראשון בישראל שנבחר לתפקיד נשיא איגוד תיאטרוני אירופה.
בעונת 2011/12 הוזמנה הבימה להופיע על הבמות החשובות באירופה: "היום שלפני היום האחרון" בברלין, "מוריס שימל" בורשה, "מסילה לדמשק" במוסקבה ו"הסוחר מוונציה" שייצגה לראשונה את התיאטרון הישראלי על בימת תיאטרון הגלוב.
על אף ההצלחה בזירה הבינלאומית ספג התיאטרון במהלך כהונתו של רונן ביקורת על "רפרטואר שנוי במחלוקת, הפקות שלא מצליחות לגרוף אף פרס וירידה במספר המנויים" מצד גורמים שונים בתקשורת . כל זאת, למרות שבתקופת כהונתו, זכו הצגות "הבימה" לפרסי התיאטרון הישראלי בקטגוריות שונות. הבולטים שבהם: "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" (2005) - המחזמר של השנה, שחקן השנה (אבי קושניר), המעבד המוזיקלי של השנה (יוני רכטר) ומעצבת התלבושות של השנה (רות דר); "אדם לא מת סתם" (2013) - מחזאית השנה (שחר פנקס); "יהוא" (2015) - הצגת השנה בקטגוריית מחזה ישראלי; "אישה בורחת מבשורה" (2016) - במאי השנה (חנן שניר), הצגת השנה בקטגוריית מחזה ישראלי (יחד עם ת. הקאמרי) ועוד.
בין ההצגות הבולטות שביים בשנים האחרונות ב"הבימה": "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס (בשיתוף הקאמרי),"הקמצן" מאת מולייר,"כתר בראש" מאת יעקב שבתאי, "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", "מלחמה" מאת לארס נורן שהוזמנה להופיע בפסטיבלים בטורינו, בוקרשט ובודפשט, "אנה קארנינה", שהוזמנה גם היא לבוקרשט."מסילה לדמשק" מאת הלל מיטלפונקט הוזמנה להופיע במוסקבה, "הסוחר מוונציה שהוזמנה להופיע בלונדון ומדריד ו"לבד בברלין" על פי הנס פאלאדה. בשנת 2017 פרש אילן רונן מהניהול האמנותי של תיאטרון הבימה. הוא מביים בתיאטרון הבית שלו וגם בקאמרי, וממשיך גם בקריירה בינלאומית. בינואר 2017 ביים בתיאטרון קורפורסטנדאם בברלין את המחזה האמריקאי "הכל מבריק". בהמשך ביים בתיאטרון מאלי במוסקבה את "ביקור הגברת הזקנה".
משפחתו.
אשתו, רחל הפלר, הייתה שחקנית תיאטרון החאן והקאמרי וכיכבה בתוכניות ילדים בשנות ה-70 כמו טלפלא ועברית בסימן טוב. בתו יעל רונן ממשיכה את דרכו, כותבת ומביימת הצגות בקאמרי, בהבימה ובתיאטראות בולטים בגרמניה, אוסטריה ופולין. לאחרונה נבחרה לבמאית ומחזאית קבועה ב"תיאטרון גורקי" בברלין, חתנו לשעבר הוא השחקן יוסף סוויד ובנו הצעיר מיכאל רונן מביים בלונדון ובברלין.
האומגלסי ליגה
הליגה הבולגרית הבכירה
מחלקת המיסתורין
טלמיה
טלמיה (ברומנית: Telemea - מטורקית: teleme) הוא שם כללי לכמה סוגי גבינות לבנות המיוצרים ברומניה, בדרך כלל חצי-קשות או קשות ומלוחות.
הטלמיה מיוצרת מחלב פרות, נקבות תאו או כבשים ובאחת מגרסאותיה מתאפיינת במליחותה ובמרקם משחתי (קרמי).טלמיה כזאת מכילה כ-50% מים ו-25% שומן. לחלופין הגבינה יכולה לעבור תהליך הבשלה ההופך אותה ליבשה וקריספי, יותר בשימה ויותר מלוחה.
גבינת טלמיה מוכרת בארצות אחרות בצורת גבינת פטה היוונית ובצורת גבינת קוטג'. החל משנת 2007, באיחוד האירופי, רק גבינות כבשים יוכלו לשאת את השם "פטה".
החל משנת 2005 המותג "טלמיה" הוא מוגן ברומניה. הוכרו רשמית הסוגים הבאים:
אנדריי דמירג'אן, אדנריי פופוב - בעיתון "ליברטאטיה" 28.08.2011
הטלה סטריאוגרפית
בגאומטריה, הטלה סטריאוגרפית היא העתקה מספירה למישור המשיק לה (או העובר דרך מרכז הספירה) על ידי התאמת כל נקודה על הספירה x עם הנקודה (היחידה) על המישור שנמצאת על הקו הישר שעובר דרך הנקודה x ומרכז ההטלה N שהוא הנקודה האנטיפודית לנקודת ההשקה של המישור עם הספירה. ההטלה הסטריאוגרפית יוצרת התאמה בין נקודות על ספירה, שאותן קשה לתאר על ידי קואורדינטות נוחות, לבין נקודות בקו ישר או במישור- שאותן קל לתאר על ידי קואורדינטות, ומשום כך משמשת גם בקרטוגרפיה.
ההטלה הסטריאוגרפית לא מוגדרת על מרכז ההטלה (הנקודה האנטיפודית לנקודת ההשקה) אבל ניתן לראות את ההטלה כמעבירה את הנקודה הזו לנקודת האינסוף, בהתאמה עם הגבול של ההטלה עבור סדרת נקודות שמתקרבות למרכז ההטלה. &lt;br&gt;
במובן הזה, נקודת האינסוף היא חסרת כיוון. לדוגמה, בהטלה הסטריאוגרפית ממעגל לקו ישר נקודות הקרובות למרכז ההטלה יעברו לנקודות שמרחקן מנקודת ההשקה גדול כרצוננו, אך הן לא יוגבלו בכיוונן- הן יעברו גם לנקודות רחוקות מאוד מימין וגם לנקודות רחוקות מאוד משמאל לנקודת ההשקה, ולא נבחין בין הכיוונים כמו שנהוג בחשבון האינפיניטסימלי על ידי הסימונים formula_1 ו formula_2.
ההטלה הסטריאוגרפית היא הומאומורפיזם בין הספירה ה-n+1 ממדית (למעט מרכז ההטלה) לבין המרחב האוקלידי ה-n ממדי (שמוכל במרחב האוקלידי ה-n+1 ממדי), כאשר הטופולוגיה של הספירה מוגדרת על ידי הטופולוגיה המושרית עליה מהמרחב האוקלידי בו היא נמצאת. בצורה הזו ניתן לראות את הספירה כיריעה חלקה ואף אנליטית.
ההטלה הסטריאוגרפית היא קונפורמית, כלומר משמרת זוויות. בנוסף ההטלה מעבירה מעגלים על הספירה למעגלים במישור, אם המעגל לא עבר דרך מרכז ההטלה, ולישרים, אם המעגל כן עבר זה מרכז ההטלה. באופן הזה ניתן לחשוב על ישרים כמעגלים בעלי רדיוס אינסופי, או לחלופין כמעגלים העוברים דרך נקודת האינסוף.
אנהדריט
יצאת צדיק
"יצאת צדיק" היא תוכנית מציאות ישראלית מסוגת המצלמה הנסתרת, בהנחיית חיים אתגר ששודרה בעבר במסגרת שידורי קשת בערוץ 2, והחל מ-10 בינואר 2018 משודרת בקשת 12. במשך שש עונות הנחה חיים הכט את התוכנית, ומאז 2019 מנחה את התוכנית חיים אתגר.
פורמט.
בכל פרק בתוכן בוחן חיים אתגר (ולפניו חיים הכט) את אמינותם של מספר בעלי מקצוע השייכים לתחום מסוים, כגון מכונאי רכב וחשמלאים. התוכנית נערכה בשיטת המצלמה הנסתרת: שחקן מטעם התוכנית נשלח לקבל את שירותיו של בעל המקצוע הנחקר, וחיים אתגר עוקב אחרי השירות הניתן מהאולפן, יחד עם מומחה בתחום. המומחה באולפן עוזר לחיים אתגר ולצופים לחשוף האם בעל המקצוע נוהג ביושר או שמא הוא מרמה את הלקוח המדומה.
בסוף כל פרק הוצגה רשימת בעלי המקצוע אשר "יצאו צדיקים" והם קיבלו כפרס פרסום מוגדל במדריך דפי זהב.