האלבום יצא אחרי עבודה של שלוש שנים. זמן קצר לפני יציאתו חזר ברכה לשתף פעולה עם משינה לקראת איחודה של הלהקה, מה שגזל ממנו את מרבית זמנו והביא לדבריו לקידום מכירות מוגבל יותר של אלבומו. במקור יועד לאלבום השם "פופקורן", כשם הרצועה השנייה בו.
אחד משירי האלבום, "באה לקראתך", חודש על ידי רם אוריון, תחילה בהופעות ולבסוף הופיע גם באלבומו "כן".
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלומי ברכה, מלבד היכן שמצוין אחרת.
מועצת העיתונות בישראל
מועצת העיתונות בישראל היא ארגון התנדבותי ציבורי, שהוקם בשנת 1963, במטרה לשמור על חופש העיתונות ועל כללי האתיקה העיתונאית בישראל. במועצה חברים נציגי העיתונות ונציגי הציבור, כאשר נציגי הציבור מהווים 40% מהמועצה, העיתונאים מהווים 30%, ו-30% הם עורכים ומוציאים לאור של עיתונים בישראל.
הארגון אמור לייצג את כל העוסקים במקצועות העיתונות בישראל, אולם יש ארגוני חדשות, כמו קבוצת "ידיעות אחרונות" שאינם חברים במועצת העיתונות, אם כי הם מאמצים את כללי האתיקה שלה.
נשיא המועצה המכהן הוא המשנה לנשיאת ביהמ"ש העליון בדימוס חנן מלצר. המועצה דנה, בין השאר, בתלונות על עבירות בתחום האתיקה העיתונאית, במסגרת בית הדין לאתיקה.
במאי 2011 התאגדה מועצת העיתונות כעמותה וביוני 2019 שינתה המועצה את שמה ל"מועצת העיתונות והתקשורת בישראל".
מבנה ומוסדות.
מוסדות המועצה הם:
כל חברי המוסדות ונושאי התפקידים האלה פועלים בהתנדבות.
מנכ"לי המועצה.
בין יולי 2016 ועד פברואר 2021 כיהן מוטי רוזנבלום כמנכ"ל המועצה.
בית הדין לאתיקה.
אנשים או ארגונים הרואים עצמם כאילו נפגעו מיחסו של עיתונאי או כלי תקשורת רשאיים לפנות בתלונה לבית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות. פרופסור יחיאל (חיליק) לימור, הוא יו"ר בית הדין (החל משנת 2019).
בכל הרכב של בית הדין לאתיקה מכהנים נציג ציבור, נציג המוציאים לאור ונציג העיתונאים. היועץ המשפטי של המועצה מחליט אם יש מקום להקים בית דין לצורך טיפול בתלונה. לעיתים מועברות תלונות להליך של גישור. כאשר מוגש ערעור, דן בו הרכב הנציגים {5 חברים} או הרכב של שבעה חברים. בראש הרכב זה עומד משפטן.
לבית הדין סמכות להטיל עונשים. העונשים נעים מאזהרה, דרך נזיפה ופרסום התנצלות על ידי העיתון ועד להשעיית כלי תקשורת מן המועצה, והפסקת עבודתו או העסקתו של עיתונאי.
בתי הדין לאתיקה דנים גם בתלונות נגד עיתונאים וכלי תקשורת שאינם חברים במועצת העיתונות. במקרה זה, העונש היחיד שבית הדין יכול להטיל הוא פרסום ההחלטה.
הגופים החברים במועצת העיתונות.
אלו כלי התקשורת וארגוני העיתונאים החברים במועצת העיתונות בישראל:
גופים שפרשו מהמועצה.
אלה הגופים שפרשו ממועצת העיתונות בישראל.
בעקבות ניסיון כושל לבצע שינוי באופן ההתנהלות של המועצה וחילוקי דעות לגבי המשך פעילותה, החליטה הנהלת גלובס ב-15/12/2020 לפרוש מחברותה המועצה.
בעקבות סירובו של השופט חנן מלצר לפרוש מנשיאות מועצת העיתונות, לאחר שנתמנה ליו"ר חברת הביטוח מגדל והבעת אמון של המועצה בו, החליט ארגון העיתונאים ב-21 בפברואר 2022 לפרוש מהמועצה.
גלגל המזלות בבתי כנסת עתיקים
גלגל המזלות בבתי כנסת עתיקים הופיע בדרך כלל על רצפת הפסיפס של בית הכנסת.
גלגלי מזלות נמצאו בפסיפסי רצפות של שישה בתי כנסת בישראל: עוספיה, סוסיא, נערן, חמת טבריה, בית אלפא וציפורי. כולם מתקופת המשנה והתלמוד.
הסכימה של הפסיפסים בבתי הכנסת השונים - דומה. גלגל המזלות תָחום בריבוע. במרכזו, מצויר בדרך כלל הליוס - אל השמש. המזלות עצמם מצוירים לפי הסדר המקובל, בהתאם לכיוון השעון. בארבעה קצוות הריבוע התוחם, מצוירות דמויות נשים המיצגות את ארבע התקופות המקבילות לעונות השנה, כל תקופה בפינה ליד שלושת המזלות השייכים לה.
סקירת בתי הכנסת.
חמת טבריה.
הקדום שבגלגלי המזלות של בתי הכנסת נמצא בחמת טבריה. הפסיפס מתוארך לשלהי המאה השלישית או תחילת המאה הרביעית. מצוירים בו דמויות המייצגות את תקופות השנה ואת המזלות ובמרכזו נמצא הליוס אל השמש במרכבתו. גלגל המזלות בבית הכנסת נמצא בשטיח המרכזי. מבחינה אמנותית הוא נעשה במקצועיות רבה, התיאור הריאליסטי נעשה תוך שימת לב לפרטים הקטנים, כגון: הצללות ותווי פנים. בניגוד לגלגלי המזלות במקומות אחרים, תנועת המזלות בגלגל זה היא נגד כוון השעון.
מזל דלי מיוצג על ידי גבר עירום בהליכה, השופך מים מעבר לכתפו מכד גדול, בו הוא אוחז בשתי ידיו. המים נראים בפסיפס כשהם נשפכים וניגרים על הרצפה. מבטו מופנה אל הצופה, כך שנוצר רושם של הופעה. מה שמחזק את הרושם הוא צורת ההחזקה יוצאת הדופן של הכד. זו הדרך הנפוצה לציור המזל, ולעיתים מופיע ציור הכד לבדו.
האמן עשה הצללה בציור המזל, אולם ההצללה של הגוף אינה תואמת את זו של הכד. המילה "דלי" כתובה במהופך מצד שמאל של המזל.
מזל מאזניים מיוצג אף הוא על ידי גבר עירום. ביד ימין הוא מחזיק מאזניים, ובשמאלו שרביט.
על כתף שמאלו מונחת גלימה כחולה, והוא מצויר ממבט חזיתי. משמאל למזל כתוב "מוזנים". גם במזל זה קיימת הצללה.
במזל בתולה מצוירת אישה שחורת שיער המביטה לעבר מזל מאזניים, לבושה שמלה בגוני כתום-אדום, ועליה גלימה כחולה. הביגוד מכסה את כל גופה, ורק כפות רגליה נראות. בידה השמאלית היא אוחזת בלפיד בוער, ואילו הימנית מושטת קמעה לפנים.
ממזל עקרב נותר רק חציו האחורי של הגוף. צבעו חום, וזנבו עולה באלכסון. הוא מצויר במבט עילי כאשר ראשו מכוון אל מזל קשת.
במזל אריה מצויר אריה העומד על רגליו האחוריות, ושתי רגליו הקדמיות מושטות לפנים בזינוק קדימה. פיו פתוח כבשאגה, ומתוכו יוצאות שתי שיניים. רעמתו גולשת על כתפיו וזנבו מונף אל על. מעליו כתוב "אריה".
במזל דגים מצוירים שני דגים השוחים במקביל בכיוונים מנוגדים, במבט מהצד. מעליהם כתוב "דגים", אולם המם הסופית אינה סגורה.
מזל גדי נהרס בחלקו, אבל ניתן לראות שהיה מצויר כיצור כלאיים בין תיש לדג –קפריקורנוס (שמתייחס לאותה קבוצת כוכבים).
מזל טלה ומזל שור נראים מהצד בתנועה.
מזלות סרטן, קשת ותאומים, לא נשתמרו.
תקופת ניסן מצוירת כפרוטומה של עלמה וזר לראשה. היא מעוטרת בתכשיטים ומחזיקה בידה הימנית (כנראה) קערת גבינה. היא לבושה בכתונת התפוסה בסיכות עגולות, ולשמאלה נראה צמח פורח. כל אלה קשורים לעונת הפריחה ולגידול הצאן, ומרמזים על האביב. תקופת תמוז מצוירת כאשה עדויה תכשיטים. מבטה מופנה שמאלה ולראשה זר, אולי של עלי זית. ביד ימינה היא אוחזת במגל, ולשמאלה שיבולים. כל אלה מרמזים על תקופת הקיץ.
הדמות המייצגת את תקופת תשרי (הסתיו), עטורה בזר פירות עשיר לראשה, ובידה אשכול ענבים. תקופת טבת (החורף), עטופה בגלימה המשוכה מעל לראשה, והבעתה רצינית.
ציפורי.
בית הכנסת בציפורי נמצא בצד הדרך העתיקה שעלתה לציפורי מכיוון צפון, מתוארך למאה החמישית. רצפת הפסיפס שבו, מעוצבת כשטיח מוארך ונמצאת באולם המרכזי, וגלגל המזלות הוא עשיר במיוחד ומכיל מוטיבים שלא נמצאו בבתי הכנסת האחרים.
הליוס.
ההבדל הבולט בין פסיפס זה לאחרים, הוא היעדרו של הליוס מהמעגל האמצעי; מרכבתו מצוירת, אך ללא נהגה, ובמקומו נראים על רקע כחלחל השמש, הירח וכוכב בודד מימין. הירח נראה במלואו: חרמשו לבן וצידו הנסתר חום כהה, ומסביב לו קו מתאר שחור. השמש, המייצגת את הליוס, תלויה במרכז השמים, ועשר קרניה שלוחות לכל עבר. החיבור של השמש למרכבה נעשה באמצעות הקרן התחתונה המגיעה עד מושב המרכבה.
מרכבתו של הליוס נראית במבט חזיתי, ואילו הסוסים, המתפרסים לכל רוחב המעגל, מעוצבים בפרופיל. הם מצוירים בצורה ריאליסטית ובמומחיות רבה, כאשר רגליהם הקדמיות מונפות אל על מלפנים, תוך כדי שעטה. תנועתם של הסוסים מודגשת בעזרת ראשיהם: שני הסוסים האמצעיים מפנים את ראשיהם אחורנית, אל המרכז, בכיוון המנוגד לגופם, בעוד פניהם של שני הסוסים האחרים פונים החוצה, כביכול פותחים בדהירה. פיהם של הסוסים נתון ברסן, והם רתומים ליצול שאינו קיים בפסיפס. רגליהם האחוריות עומדות איתן על הקרקע, בניגוד לתיאורים בבית אלפא ובנערן.
מן המרכבה המציצה בין הסוסים נראים רק הדופן הקדמית ושני האופנים, שבניגוד לשאר התמונה אינם מצוירים במיקום וצורה הגיוניים, אלא במבט מן הצד מתחת לרגלי הסוסים. הסיבה לכך עשויה להיות משום שנקודת המבט הקדמית, צורת המעגל והשטח המצומצם הקשו על האמן ביצירת פרספקטיבת עומק. בתחתית המעגל מצוירים קווים גליים כחלחלים המתארים מקור מים, ממנו עולה המרכבה בדהרה.
המזלות.
משנים עשר המזלות שמילאו את המעגל החיצוני, ארבעה נשתמרו כמעט בשלמותם. בניגוד לגלגלי המזלות במקומות אחרים, תנועת המזלות בגלגל זה היא נגד כיוון השעון, ורוב המזלות מלווים בדמויות אדם עוטות גלימה המכסה את פלג גופם העליון, וכמה מהם כמעט עירומים. כולם יחפים למעט אחד שלרגליו נעליים שחורות. כל הדמויות ניצבות כשרגליהן מופנות כלפי חוץ, וראשיהן פונים למרכז המעגל. ליד כל מזל כתוב שמו ושם החודש בעברית, ובשוליו העליונים מצויר כוכב.
הטלה והשור נראים בתנועה במבט מהצד. הדמות שלצד השור מחזיקה במטה. מזל תאומים מיוצג על ידי שני נערים עירומים חבוקים במבט חזיתי, כאשר הימני מחזיק (כנראה) כלי מיתר והשני אלה.
הסרטן מצויר במבט עילי פונה לימין, ולצדו נער הלבוש שמלה קצרה ונעול נעליים המצויר מנקודת מבט חזיתית, ובידו הוא אוחז בחפץ בלתי מזוהה. האריה נראה מזנק לימין וגם לצידו ניצב עלם. ממזל בתולה נותרו רק שתי שיבולים שככל הנראה היו בידי נערה.