עם יציאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בדומה לשאר שירי האלבום.
הצלחה.
כאשר יצא, לא זכה השיר להצלחה כלשהי בדומה לשירים נוספים של קשה. בשנים 2019–2020 זכה השיר לחשיפה ברשת החברתית טיקטוק. השיר הופיע בלמעלה משמונה מיליון סרטונים שונים באפיליקציה.
כמו כן, צבר השיר למעלה מ-35 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שביוטיוב צבר האודיו שלו למעלה מ-13 מיליון צפיות. בנוסף לכך, הצליח השיר לחזור אל מצעדי האייטונס של ארצות הברית, הממלכה המאוחדת וקנדה. ב-17 במרץ 2020, פורסם כי השיר הגיע למקום ה-52 במצעד של קנדה הוט 100, לאחר עשור מצאתו המקורית.
בנוסף לכך, בסוף השיר ישנן השורות "" שהפכו לוויראליות גם כן, כאשר צולמו בכיכובן למעלה מ-200 אלף סרטונים. בפברואר 2020, העלתה אושיית הטיקטוק "Bipolar Betty", סרטון בו היא שרה את שלוש השורות הללו. תוך יממה וחצי צבר הסרטון למעלה מ-10 מיליון צפיות.
הוצאה מחודשת.
בעקבות ההצלחה הבינלאומית לה זכה השיר ברשת החברתית טיקטוק בשנת 2019 ובשנת 2020, הוציאה קשה מחדש את השיר, תוך ששילבה בגרסה המחודשת שלו סימפול משירה הידוע "Tik Tok", שיצא בשנת 2009.
וידאו קליפ.
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קשה ב-8 בנובמבר 2010, יום לפני צאתו של השיר כסינגל שיווקי מתוך המיני-אלבום. נכון למרץ 2020, מונה הצפיות של האודיו עומד על למעלה מ-13 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מקטעי הווידאו הנצפים ביותר מתוך המיני-אלבום.
בשנת 2020, העלתה קשה את קליפ המילים המחודש של השיר.
למה זה מגיע לי
למה זה מגיע לי (בצרפתית: ?Qu'est-ce qu'on a fait au Bon Dieu. תרגום: מה עשינו בשם אלוהים?) הוא סרט צרפתי משנת 2014, אשר זכה בפרס לומייר על התסריט. לסרט יצא סרט המשך בשנת 2019 (בעברית שמו הוא למה זה מגיע לי 2, ובצרפתית: ?Qu'est-ce qu'on a encore fait au Bon Dieu. תרגום: מה שוב עשינו בשם אלוהים?).
לסדרה הופקה טרילוגיה אוקראינית מצליחה בשם "חתונה מטורפת".
עלילת הסרט.
קלוד ורניי, נוטריון הדוגל בגוליזם ואשתו מארי הם זוג שמרנים קתולים הגרים בשינון, הם הורים לארבע בנות. כל אחת משלוש בנותיהם הגדולות נישאו לגברים מרקע אתני ודתי שונה: איזבל נישאה לעורך דין מוסלמי ממוצא אלג'יראי, אודיל נישאה ליזם יהודי ממוצא צפון אפריקאי וסגולן הנישאה לבן למהגרים מסין.
בני הזוג מתיימרים לקבל את חתניהם אך מתקשים להסתיר את אי הנוחות בקבלת אנשים מתרבויות שונות אלו למשפחתם, הם שמים את מירב ציפיותיהם בבתם הקטנה לור, שתביא לביתם בחור העונה לרצונותיהם ובא מרקע מתאים, אך מכאן העניינים מסתבכים כשמתגלה שבן זוגה, איתו היא עומדת להתחתן, הוא אפריקאי מחוף השנהב.
ביקורות.
בצרפת, הסרט קיבל ביקורות חיוביות עם ציון ממוצע של 4.2/5 מהציבור באתר AlloCiné מתוך למעלה מ-9,200 הצבעות ב-30 במאי 2014, כמו גם מבקרי הקולנוע בעיתונות שהעניקו לסרט ציון ממוצע של 3.7/5 מתוך 7 ביקורות. לה פיגארו כינה את הסרט "ניצחון", ו"תופעה מצחיקה".
עם זאת, הביקורות בעולם דובר האנגלית היו פחות חיוביות; הסרט זכה לביקורות מעורבות בבריטניה והוצג בארצות הברית. ה"נשיונל פוסט" כתב כי:"ההומור של הסרט נכשל, כי לפעמים הוא חורג מגבולות הטעם הטוב עם הערות גזעניות ממשיות. שנית (והרבה יותר חשוב בקומדיה) הוא לרוב לא מצחיק בכלל". מגזין וראייטי כתב כי הסרט זכה לביקורת על כך שהוא "מנציח סטריאוטיפים גזעניים והזין את שנאת הזרים של צרפת".
בגלל התוכן השנוי במחלוקת של הסרט, היה לו תפוצה עולמית מועטה. ה"טלגרף" הבריטי דיווח כי צופי הקולנוע הבריטים והאמריקאים לא יזכו לראות את הקומדיה הצרפתית הפופולרית, מכיוון שהיא נדחתה על ידי מפיצי סרטים, המחשיבים אותה כשגויה מבחינה פוליטית ואולי גזענית.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
Коммерсантъ FM
קווין לוגרי
קווין מייקל לוגרי (באנגלית: Kevin Michael Loughery; נולד ב-28 במרץ 1940) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1962–1973, ואימן ב-NBA ובליגת ה-ABA בין השנים 1972–1995.
לאורך 11 עונותיו כשחקן ב-NBA רשם ממוצעים כוללים של 15.3 נקודות, 3.7 אסיסטים ו-3.0 ריבאונדים למשחק. לאורך קריירת האימון שימש כמאמן הראשי של 6 קבוצות שונות ב-NBA וב-ABA, והוביל את קבוצותיו למאזן כולל של 642 ניצחונות לעומת 746 הפסדים (41.7%) בעונה הסדירה, ו-27 ניצחונות לעומת 32 הפסדים (45.8%) בשלב הפלייאוף. בעונות 1974 ו-1976 זכה באליפות ה-ABA כמאמן קבוצת ניו יורק נטס.
קריירת מכללות.
לוגרי נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, וגדל ברובע הברונקס. בשנת 1958 החל ללמוד בבוסטון קולג', ושנה לאחר מכן עבר ללמוד ולשחק באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל ג'ו לאפצ'יק. בשתי עונותיו בקבוצת האוניברסיטה שיחק לצד הסנטר לירוי אליס, וקלע 13.1 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 1962 נבחר לוגרי בבחירה ה-11, על ידי דטרויט פיסטונס. לאורך עונת הרוקי שלו בדטרויט קלע 6.4 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל.
באוקטובר 1963, לאחר עונה אחת בלבד עם הפיסטונס, הועבר בטרייד לבולטימור בולטס. לאורך תקופתו בבולטימור הציג שיפור הדרגתי, עד עונות – בהן רשם ממוצעי שיא של 22.3 נקודות ו-5.0 אסיסטים למשחק. בעונת השלים חמישייה פותחת חזקה, לצדם של וס אנסלד, גאס ג'ונסון, ג'ק מארין וארל מונרו, אשר הובילה את הקבוצה עד מעמד גמר ה-NBA, לראשונה בתולדות המועדון. בסדרת הגמר עצמה הובסה בולטימור בתוצאה 0–4 מול מילווקי באקס.
בתחילת עונת , לאחר 8 עונות בבולטימור, הועבר יחד עם פרד קרטר בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה לארצ'י קלארק. בשתי עונותיו בקבוצה רשם ממוצעים של 13.0 נקודות ו-3.2 אסיסטים למשחק, ובקיץ 1973 פרש ממשחק, בגיל 33.
קריירת אימון.
במהלך עונתו האחרונה כשחקן בפילדלפיה, , מונה לוגרי למאמן הראשי של הקבוצה במקומו של רוי רובין, ועד לסיום אותה עונה שימש במקביל כמאמן וכשחקן. ב-31 משחקי הקבוצה תחתיו רשמה הקבוצה מאזן שלילי 5–26, ובכך סיימה את העונה עם מאזן הניצחונות הנמוך בתולדות הליגה; 9–73. לקראת העונה הבאה הוחלף לוגרי כמאמן הקבוצה על ידי ג'ין שו.
בשנת 1973 מונה למאמן קבוצת ניו יורק נטס מליגת ה-ABA, וכבר בעונתו הראשונה בתפקיד זכה עם הקבוצה באליפות הליגה. בסדרת הגמר גברו הנטס על יוטה סטארס בתוצאה 4–1, בהובלת כוכבי הקבוצה ג'וליוס ארווינג, לארי קינון ובילי פולץ. בעונת 1975/1976 זכה לוגרי עם הנטס באליפות ABA נוספת, הודות ליכולת טובה של ארווינג וג'ון ויליאמסון בסדרת הגמר מול דנוור נאגטס (4–2). לקראת עונת עברה הקבוצה לשחק ב-NBA, ושנה לאחר מכן עברה לניו ג'רזי ושינתה את שמה ל"ניו ג'רזי נטס". בשל קשיים כלכליים של המועדון נמכר ארווינג לפילדלפיה 76', ובלעדיו היו הנטס אחת הקבוצות החלשות בליגה. במהלך עונת פוטר לוגרי מאימון הקבוצה לאחר כ-7 עונות וחצי, והוחלף על ידי בוב מקינון. לאורך התקופה רשמו הנטס מאזן ניצחונות 168–84 (66.7%) ב-ABA, ומאזן 129–234 (35.5%) ב-NBA.
בשנים 1981–1983 שימש כמאמן הראשי של קבוצת אטלנטה הוקס, ובשתי העונות הודחה אטלנטה בסיבוב הפלייאוף הראשון.
לקראת עונת מונה למאמן שיקגו בולס. בעונתו השנייה בתפקיד הדריך את הרוקי מייקל ג'ורדן, אשר זכה בתואר רוקי העונה והוביל את הבולס לשלב הפלייאוף לאחר היעדרות של 3 שנים. בקיץ 1985 פוטר מתפקידו בשיקגו, אשר מינתה במקומו את סטן אלבק.
בתחילת עונת מונה לעוזר מאמן וושינגטון בולטס ג'ין שו, ובמרץ 1986, לקראת סיום העונה, החליף אותו כמאמן הראשי של הקבוצה. באותה עונה, כמו גם בעונה העוקבת, הודחו הבולטס מהפלייאוף בסיבוב הראשון. במהלך עונת , כאשר עמד מאזן הקבוצה על 8–19, פוטר לוגרי והוחלף על ידי עוזרו וס אנסלד.
בשנת 1991 הפך למאמן השני בתולדות מיאמי היט, כאשר מונה לתפקיד במקומו של רון רות'סטין. בעונות ו- העפילו ההיט לשלב הפלייאוף, בהובלתם של השחקנים גלן רייס, רוני סייקלי, סטיב סמית' וגרנט לונג, אך בשתי העונות הודחה מיאמי כבר בסיבוב הראשון.
קווין לאגרי
אדה טלץ'
אדה טלץ', (במקור טלטש, Teltsch, בהונגרית: Telcs Ede; באיה, 12 במאי 1872 – בודפשט, 18 ביולי 1948) היה פסל הונגרי-יהודי, אומן מדליות (Medalist).
מוצאו ומשפחתו.
טלץ' נולד במשפחה יהודית. סבו וסבתו: סבו מצד אביו, אהרון טלטש, היגר להונגריה ממיקולוב, מורביה. הוא עסק בהכנת מצבות וציור שלטים בעיר פאפה. סבתו מצד אביו תרזה האס הלכה לעולמה בגיל 115 ואדה, נכדה, עדיין הצליח לצייר אותה בבאיה בשנת 1892. סבו מצד אמו היה אדולף וולנר, סוחר תבואה עשיר בעיר באיה שהתרושש לאחר מכן, סבתו הייתה בטי פּלצר, שהלכה לעולמה בגיל צעיר.
אביו, מור טלטש (פאפה, 1842-1924) עבד כסנדלר. הוא נשא לאישה בבאיה את אנה וולנר (בוניהאד, 1846-1940) ב־15 בפברואר 1870. אֶחיו היו ארמין (שנולד בשנת 1870), ברטה, אילונה, גזה, קרולין, פליקס ואנדראש (שנולד בשנת 1891). הוריו עברו לסובוטיצה כשאדה היה בגיל צעיר מאוד וחוויות ילדותו ונעוריו נקשרו לעיר זו (אז הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית).
לימודיו.
כבר בגיל תלמיד תיכון בסובוטיצה החליט טלץ' להיות צייר. לאחר שסיים את ארבע הכיתות של בית הספר התיכון, לקח אותו אביו לבודפשט ללמוד בבית הספר לעיצוב תעשייתי, יחד עם תלמידי פיסול בניין. עם זאת, טלץ' החליט לעזוב את לימודי הפיסול שם וחזר לסובוטיצה.