גרנט נבחר בבחירה ה-19 על ידי וושינגטון ויזארדס בדראפט ה-NBA 2015. הזכויות עליו הועברו, עוד בליל הדראפט, בטרייד לאטלנטה הוקס, לפני שהועברו, פעם נוספת, בטרייד לניו יורק ניקס בתמורה לטים הארדוויי הבן. הוא שיחק עבור הניקס בליגת הקיץ של ה-NBA, שם קלע בממוצע 11.8 נקודות עם 3.2 ריבאונדים ו-4.8 אסיסטים בחמישה משחקים. ב-30 ביולי 2015 הוא חתם על חוזה הרוקי שלו עם הניקס. ב-2 בדצמבר, קלע שיא עונה של 12 נקודות בניצחון הניקס על אחיו ג'רמי ועל פילדלפיה 76'. ב-12 בינואר 2016 היה משחקו הטוב ביותר של גרנט בעונה זו, עם 16 נקודות ו-8 אסיסטים בניצחון 120-114 על בוסטון סלטיקס.
שיקגו בולס (2016–2018).
ב-22 ביוני 2016 הועבר גרנט בטרייד, יחד עם חוסה קלדרון ועם רובין לופז, לשיקגו בולס, בתמורה לדריק רוז, ג'סטין הולידיי ובחירת סיבוב שני בדראפט 2017. בחודש הבא, הוא עזר לבולס לזכות באליפות ליגת הקיץ של לאס וגאס, וזכה בפרס ה-MVP עם 24 נקודות, 10 ריבאונדים וחמישה אסיסטים במשחק הגמר. ב-15 בנובמבר 2016 פתח לראשונה במדי הבולס, ולקלע 18 נקודות וחמש חטיפות בניצחון 113-88 על פורטלנד טרייל בלייזרס. ב-26 בנובמבר הועבר זמנית לווינדי סיטי בולס, קבוצת ליגת הפיתוח של שיקגו. הוא חזר לקבוצת האם ב-27 בנובמבר, שב לקבוצת הפיתוח ב-9 בדצמבר, והוחזר לשיקגו בולס ב-10 בדצמבר. ב-10 באפריל 2017, קלע 17 נקודות והוסיף שיא קריירה של 11 אסיסטים בניצחון 122-75 מול אורלנדו מג'יק.
ב-26 בנובמבר 2017 קלע גרנט שיא קריירה חדש של 24 נקודות בהפסד 100-93 למיאמי היט. ב-29 בדצמבר קלע 11 נקודות, הוסיף 12 אסיסטים ושבעה ריבאונדים בניצחון 119-107 מול אינדיאנה פייסרס. ב-22 בינואר 2018 קלע 22 נקודות עם 13 אסיסטים בהפסד 132-128 לאחר שתי הארכות לניו אורלינס פליקנס.
אורלנדו מג'יק (2018–2019).
ב-7 ביולי 2018 הועבר גרנט לאורלנדו מג'יק בעסקה שעירבה שלוש קבוצות.
וושינגטון ויזארדס (2020).
ביולי 2020 חתם על חוזה בוושינגטון ויזארדס עד לסיום עונת .
ב-1 בדצמבר 2020 חתם גרנט על חוזה ביוסטון רוקטס, אך כשבועיים לאחר מכן שוחרר מהקבוצה, בטרם שיחק במדיה.
חייו האישיים.
ג'ריאן גרנט הוא בנו שחקן ה-NBA לשעבר הארווי גרנט. יש לו שני אחים המשחקים כדורסל באופן מקצועי – האח הבכור ג'ראי שיחק בכמה ליגות ברחבי העולם, ואחיו הצעיר ג'רמי משחק ב-NBA. האח הצעיר ביותר, ג'יילין, שיחק כמו שלושת אחיו בתיכון דה-מת'ה. דודו, תאומו הזהה של אביו, הוראס גרנט, שיחק במשחק האולסטאר וזכה בארבע אליפויות עם שיקגו בולס ועם לוס אנג'לס לייקרס.
סלין אסייג
סלין אסייג (נולדה ב-21 ביולי 1967) היא סופרת, משוררת ועורכת ספרות ושירה, כלת פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת 2017.
חייה ועבודתה.
אסייג נולדה בקריית גת וגדלה בבת-ים, שבה היא גרה עד היום. בוגרת תיכון שז"ר בעיר ולפני השירות הצבאי הוכשרה כטכנאית אלקטרוניקה. בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ותואר שני בכתיבה יוצרת מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
עבדה כהנדסאית מכונות 25 שנה. היום היא עורכת המקור בידיעות ספרים, עורכת כתב העת צריף ומעבירה סדנאות כתיבה.
לאסייג שתי בנות.
יצירתה הספרותית ופרסים.
אסייג פרסמה שני רומנים, וסיפורים קצרים פרי עטה ראו אור באנתולוגיות ובכתבי-עת. על ספרה הראשון, צעקה הפוכה, הייתה מועמדת לפרס ספיר, זכתה בפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית וכן במלגת פרדס מטעם הספרייה הלאומית. הספר הקנה ל"אחוזת בית" את פרס השרה להוצאה 2014. על ספרה השני, פרקי מכונות, הייתה מועמדת לפרס ספיר; וב-2017 זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול (פרס ראש הממשלה).
ספר הביכורים, צעקה הפוכה, ראה אור בקיץ 2014, ועוקב אחר ילדותה והתבגרותה של הגיבורה בבת-ים של שנות השבעים. הוא עשוי פרקים קצרים ומסופר ברובו בגוף ראשון.
הסופר סמי ברדוגו כתב על צעקה הפוכה: "סלין בוראת חתיכות דרמטיות של זמן ומקום, שתולות בתוך מרחב ישראלי צדדי, אשר בהן מנסות הדמויות למצוא נחמה ולשאול על קיומן. מעבר לסצנות הבלתי צפויות, המצבים 'המחרידים' והמשעשעים באירוניה שלהם, נראה כי אצל סלין אסייג עובדת השפה. לא ניתן להתעלם מקולה של המחברת, וכמדומני שלא נתקלתי בסגנון שכזה עד עתה בספרות העברית."
הספר זכה לביקורות נלהבות וזיכה את אסייג בפרסים. בנימוקי ועדת מלגת פרדס, כתב פרופ' אריאל הירשפלד, יו"ר הוועדה, את הדברים הבאים: "אסייג מתגלה כאן כמספרת ריאליסטית רגישה ביותר המסוגלת להעמיד עולם משפחתי-חברתי על מלוא מתחיו ומועקותיו. יש בכתיבתה הדים המזכירים את כתיבתם של הסופרים הבורגנים הגדולים – תומאס מאן ונגיב מחפוז, ודומה שהמתח בין אירופה למצרים הוא המפעם ביסוד הסגנון הריאליסטי האישי של אסייג."
פרקי מכונות ראה אור במאי 2017 וזכה אף הוא לביקורות משבחות. הספר עוסק בגיבורה המתקבלת לעבוד במפעל לייצור חלקי מתכות ומתעדת את חייה ואת חיי העובדים במפעל. הספר מבוסס על ניסיון חייה של אסייג, ונמסר מתוך רגישות ססמוגרפית לכוחה של המילה הכתובה לתאר הוויית חיים סיזיפית.
המבקרת דורית שילה ציינה כי: "המידע היבש והנימה המרוחקת לפרקים מתחלפים בכתיבה מפוארת שקשה למצוא דומה לה בין הכותבות והכותבים בישראל היום. פסקה רודפת פסקה כמו בתחרות יופי, ואין זה משנה שאין תכלית סיפורית כי התוצאה מעוררת השתאות. לא אחת עצרתי את הקריאה ושאלתי את עצמי 'מה קראתי עכשיו?', ורק לאחר קריאה חוזרת של הפרק הבנתי שקראתי יצירת אמנות מדויקת."
המבקר עמיחי שלו תיאר במילים נרגשות את איכויות הכתיבה של אסייג: "כשקוראים את פרקי מכונות של סלין אסייג מבינים מהר מאוד שמדובר בדבר האמיתי. הכי אמיתי. כל כך אמיתי שהוא חובט במוח ובלב. [...] פרקי מכונות הוא אנרגיה נדירה שכולה אותנטיות וכישרון."
דניאלה גאטי
דניאלֶה גאטי (באיטלקית: Daniele Gatti, נולד ב-6 בנובמבר 1961) הוא מנצח איטלקי.
גאטי נולד במילאנו. הוא היה המנצח הראשי של תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא משנת 1992 עד 1997. ב-1997 התמנה למנהל המוזיקלי של תזמורת התיאטרו קומונאלה די בולוניה. כמו כן כיהן כמנצח ראשי אורח של בית האופרה המלכותי, קובנט גארדן בלונדון. ב-2005 הוזמן גאטי, יחד עם זובין מהטה וכריסטיאן תילמן, לנצח בקונצרט חגיגי לציון יובל החמישים לפתיחה המחודשת, לאחר שיפוצים מקיפים, של האופרה של וינה בשנת 1955. הופעתו הראשונה בפסטיבל ביירוית הייתה בהפקה של שטפאן הרהיין לפרסיפאל בשנת 2008.
בשנת 1994 הופיע גאטי לראשונה כמנצח אורח עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית. ללא שהיות הוצעה לו משרת המנצח הראשי של הפילהרמונית, והוא החל לכהן במשרה בשנת 1996. גאטי נחשב למי שהחזיר את הפילהרמונית למעמדה הקודם בהשוואה לשאר התזמורות העיקריות בלונדון. בתקופת כהונתו, ב-2004, השיגה הפילהרמונית את מושב הקבע הראשון שלה בקאדוגן הול.
באפריל 2007 היה גאטי אחד משמונה מנצחי תזמורות בריטיות שאישרו בחתימתם את הקריאה לקידום המוזיקה הקלאסית בעשר השנים הבאות, "בונים על מצוינות: תזמורות למאה ה-21", להגברת נוכחות המוזיקה הקלאסית בממלכה המאוחדת, לרבות מתן כניסה חופשית לכל הילדים בבתי הספר הבריטיים לקונצרט של מוזיקה קלאסית. ב-2009 פרש גאטי מתפקידו כמנצח הראשי של הפילהרמונית המלכותית והיה למנצח כבוד של התזמורת.
גאטי היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הלאומית של צרפת משנת 2008 עד 2016. הוא היה מנצח ראשי של האופרה של ציריך משנת 2009 עד 2012. באוקטובר 2014 מינתה תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית את גאטי למנצח הראשי השביעי שלה, מינוי שנכנס לתוקף בספטמבר 2016.
במאי 2016 התמנה גאטי ליועץ אמנותי של התזמורת הקאמרית מאהלר ובאותה השנה החל ללמד באקדמיה מוזיקלה קיניאנה.
באוגוסט 2018 פוטר מתפקיד המנהל המוזיקלי של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית בעקבות טענות על התנהגות לא הולמת שהועלו על ידי מספר נשים החברות בתזמורת. הטענות הועלו בעקבות פרסום תחקיר של ה"וושינגטון פוסט", שבו נטען שגאטי ומנהלים מוזיקליים בכירים נוספים הטרידו מינית במשך שנים נשים עמם עבדו.
בשנת 2024 יתמנה למנצח הראשי של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן.
התקוממות הרגולטורים
התקוממות הרגולטורים (באנגלית Regulator Movement) הייתה התקוממות שנמשכה בין השנים 1765 – 1771 בפרובינציית צפון קרוליינה שהייתה אחת מהמושבות הבריטיות בצפון אמריקה, בהתקוממות זו אחזו אזרחים נשק נגד פקידים קולוניאליים, שאותם ראו כמושחתים. המאבק דוכא ולא שינה את מבנה הכוח במושבות, אולם הוא היה אחד הזרזים למלחמת העצמאות של ארצות הברית.
שמה של התנועה מתייחס לרצונם של החברים בה להסדיר (Regulate) את ענייניהם ולבטל את האפליה נגדם.
רקע.
במהלך המאות ה-17 וה-18 עשתה בריטניה צעדים לחיזוק השליטה במושבותיה שבעולם החדש על ידי חקיקת חוקים, הקמת מוסדות שלטון, מינוי מושלים מטעמה ופיתוח מערכת מסחר מרקנטיליסטית שבה היו המושבות תלויות בבריטניה. על פי חוקי הסחר הימי (כולל חוק הדבשה מ-1733 וחוק הסוכר מ-1764), כל הסחורות מאירופה היו חייבות לעבור דרך אנגליה, ושם גבו מס על הסחורה לפני שליחתה למושבות וקבוצה של מוצרים מוגדרים היה מותר למושבות לייצא סחורות לאנגליה בלבד.