ספרו המצליח ביותר, התכווצויות השטן (I - II. המסע לקארינתיה, בית אולפיוס, 2003), העוסק בעיקר בגאבור קארינתי, דודו, ובנה סביבו רומן מדיטציה על עצמו ועל בני המשפחה המוכשרים ביותר. עד כה נמכרו 50,000 עותקים. בשנת 2006 נערך משחק רדיו בן חמישה חלקים על פי הספר. מתוכננת גרסה קולנועית. בשנת 2013 פורסם שוב הרומן. לרגל שבוע הספר החגיגי 2017 הוציאו המהדורה השלישית של היצירה.
קארינתי גם הביע את אהדתו לקבלת ההומוסקסואליות ברפרטואר התיאטרלי שלו.
בסוף שנת 2007 פרסם ספר נוסף, "שער הסערה", המספר את סיפור כיתת הבמאים של קארינתי (1968–1973). בשנת 2016 הספר הפך למשחק רדיו בן חמישה חלקים. בשנת 2013 הוא קיבל את פרס קושוט כהוקרה על הקריירה שלו בתיאטרון וכסופר. ב-11 בנובמבר 2013 הפך לאזרח כבוד של אויבודה. בשנת 2013, קיבל את פרס פרימה האזורי. בשנת 2016 הוא קיבל את אות הבמאי של לאסלו ואמוש מטעם עמותת MASZK.
ג'ייק לייסי
ג'ייק לייסי (באנגלית: Jake Lacy; נולד ב-14 בפברואר 1985) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ראשית חייו.
לייסי גדל בוורמונט, שם למד בתיכון התיכון באוטר ואלי. בשנת 2008 סיים לייסי את בית הספר לאמנויות באוניברסיטת צפון קרוליינה (UNCSA) בוינסטון סיילם. לאחר סיום לימודיו עבד בעבודות שונות במדינת ניו יורק. הוא עבד כפקיד קבלה בחדר כושר וכמלצר, בזמן שהלך לאודישנים במהלך היום, עד שלוהק לתפקיד קייסי בסרט "טוב יותר איתך".
קריירה.
לייסי שיחק בתיכון והופיע על במות מקצועיות בהפקת התיאטרון של "חלום ליל קיץ" בתפקיד דמטריוס (בהפקה של הרטפורד סטייג'), וב"מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד קונרד (בהפקת אנסמבל תיאטרון אוברון). לייסי מילא תפקידים קצרים בכמה פרקים של "Guiding Light" לפני ביטולה. בשנת 2010 היה לו תפקיד ראשי בסרט "C'est moi".
משנת 2010 עד 2011 כיכב לייסי בתפקיד קייסי בסיטקום של רשת ABC, "טוב יותר איתך". הוא כיכב בעונה התשיעית והאחרונה של "המשרד". תפקידו הבא היה בקומדיית הספורט העצמאית "כדור חוץ", שם שיחק בתפקיד הראשי. בשנת 2014 שיחק בסרט הדרמה הקומי "ילדה נצחית" לצד ג'ני סלייט. הוא הופיע גם בסדרת הקומדיה "בנות" בתור פראן, מושא האהבה של הגיבורה בכיכובה לינה דנהאם. לייסי כיכב לצד רוני מארה בסרט הקולנוע "קרול" בשנת 2015, בתפקיד ריצ'רד, בן הזוג של הדמות בכיכובה. בשנת 2016 הופיע לייסי בסרט המלחמה הבריטי "שעתה היפה" על מלחמת העולם השנייה, בבימויו של לוני שרפיג, שהוקרנה לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, ובסרט "מיס סלואן", מותחן פוליטי שביים ג'ון מאדן, אשר הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל AFI. בשנת 2017 השתתף לייסי בסדרה "מת על הבמה".
בשנת 2019 הוא הופיע כמושא האהבה של מישל וויליאמס במיני סדרה "פוסי/ורדון" ברשת FX Networks. באותה שנה השתתף בסרט הקומדיה "מסע של אמא" מבית נטפליקס.
בשנת 2021 כיכב בסדרת הטלוויזיה הקומית-סאטירית מבית HBO; "הלוטוס הלבן" בתור שיין, בעלה של רייצ'ל (אלכסנדרה דדריו). באותה שנה לוהק לסרט הדרמה הביוגרפי "הזוג ריקרדו" שביים אהרן סורקין ובכיכובם של ניקול קידמן וחאווייר ברדם. לייסי מגלם בסרט את התסריטאי בוב קרול ג'וניור, אשר ידוע בשל עבודתו בסיטקום משנות החמישים "לוסי אהובתי".
חיים אישיים.
לייסי נישא לחברתו לורן דלאו ב-22 באוגוסט 2015 בדורסט, ורמונט; לזוג יש שני בנים.
לייסי תמך בסנאטור ברני סנדרס במרוץ לנשיאות ארצות הברית בבחירות לנשיאות 2016.
ננגרהאר
ננגרהאר (בפרסית/דארי: ننگرهار, בפשטו: ننګرهار) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. למחוז גבול בינלאומי עם ח'ייבר פח'טונח'ווה ברפובליקה האסלאמית של פקיסטן. בירת המוז היא העיר ג'לאלאבאד, הממוקמת 150 קילומטרים מבירת המדינה קאבול. שטחו של המחוז 7,727 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 1,517,000 איש, מה שהופך את המחוז לשלישי הכי גדול באפגניסטן מבחינת אוכלוסייה, אחרי המחוזות הראת וקאבול.
גאוגרפיה.
בצפון המחוז גובל במזרח כונר ולגמאן, במערב עם מחוזות הבירה קאבול ולוגר וכאמור עם פקיסטן. הטמפרטורה הממוצעת במחוז מגיעה ל-45 מעלות צלזיוס בקיץ ו מינוס 2 מעלות צלזיוס בחורף, כמות הגשמים הממוצעת בחורף נעה בין 224–390 מילימטר. בצפון המחוז נמצא רכס הינדו-כוש, בו יורד שלג לאורך רוב עונת החורף.
ספינגהר הוא רכס הרים מפורסם בננגרהאר שעובר במזרח המחוז ומשמש אטרקציה תיירותית. הרכסשמתחיל 48 קילומטרים מערבית לפשאוור ומגיע עד אל מחוז לוגר. אורכו של רכס הרים זה מגיע ל-180 ק"מ, וגובהו הממוצע הוא 3,500 ק"מ מעל פני המים. הפסגה ההררית נמדדת ב-4,755 מטר וחלק מהרכס מחוסה שלג רוב עונות השנה. כמו כן זהו מבין מקומות מושבו של נמר השלג.
כלכלה.
מסחר.
מחוז ננגרהאר ממוקם לאורך נתיב כביש המעבר הראשי של קאבול-פשאוור, שאורכו 92 קילומטרים ועובר בין אפגניסטן לפקיסטן. מסלול מעבר זה הקל על אפשרויות תעסוקה טובות במחוז ננגרהאר, שמילא תפקיד חשוב בפיתוח כלכלת המדינה, ובמיוחד המחוזות המזרחיים.
עסקים כלכליים כגון השקעות ומניות הם אמצעי טוב להכנסות במחוז, שכן ישנם סוחרים שעסוקים במסחר בינלאומי, בנוסף לעסקים מקומיים. סוחרים בינלאומיים מייבאים סחורות באמצעות חברותיהם ממדינות שונות בעולם כמו הרפובליקה העממית של סין, יפן, אוזבקיסטן, טורקמניסטן, הודו ופקיסטן. אך מספרם של סוחרים כאלה פחות לעומת העסקים הקטנים והמקומיים, סוחרים מקומיים מייבאים דגנים, בעלי חיים, עצי הסקה וסחורות אחרות מכפרים לערים ומוכרים אותם בג'לאלאבאד, בקאבול, בבלך, בפאשוור ובמרכזי מסחר אחרים ברחבי האזור.
תעשייה.
מחוז ננגרהאר משמש כצומת דרכים בין אפגניסטן לפקיסטן, מה שמגביר את הגידול התעשייתי במחוז. ישנה השקעה רבה על פיתוח התעשייה ומוצרים מקראצ'י בפקיסטן עוברים אל המחוז בכביש מהיר. מספר מפעלים גדולים של שיש הוקמו בשנת 2003 בנפת סורק רוד, המייצאים גולות למחוזות אחרים. מפעל של אלומיניום המייצר סיר לחץ וכלים אחרים פועל גם כן בננגרהאר, בעוד שכמה מפעלים גדולים לבניית ריקשה פעילים בנפת סורק רוד, שעד כה ייצר מאות כלי רכב. נשים רבות מתפרנסות מעבודה בייצור רקמות במחוז. מפעל קטן נוסף של עמילן פועל בעיר ג'לאלאבאד וכמוהו גם בית חרושת לייצור דבקים.
אוכלוסייה.
החלוקה האתנית-עדתית במחוז בנויה מתוך 90.1% פשטונים, 1.6% טג'יקים, 2.6% ערבים, 3.6% פשאים, 2.1% אחרים. כמעט כל תושבי המחוז מאמינים באסלאם סוני וישנם 3,834 מסגדים במחוז. ישנם 297 מוסדות חינוך בכל המחוז (בהם ישנן שתי אוניברסיטאות) ו-27% מכלל האוכלוסייה יודעים אוריינות. ישנם 9 בתי חולים במחוז ו-229 קופות חולים. ל-47% מכלל האוכלוסייה יש זמינות לשימוש יום יומי בחשמל. מושל ננגרהאר הוא גולאב מנגל, אשר משרת בתפקיד מאז שנת 2016 כאשר מאבק פוליטי בין קודמו בתפקיד וזקני שבטים הביא להתפטרות המושל הקודם. המושל המחוזי מטעם ארגון הטרור של הטליבאן אינו ידוע, קודמו בתפקיד נפטר בפשאוור במהלך שנת 2015 והמחליף הצפוי נעצר בידי הממשלה האפגנית שנה מאוחר יותר.
ביטחון.
ההתקוממות בננגרהאר במסגרת המאבק נגד הממשלה האפגנית מקוטעת, ומתערערות על ידי מאבקי כוח פנימיים עם מפקדים ולוחמים המעורבים בפעילות פלילית. דוגמאות לקבוצות האפגניות והזרות השונות שנמצאות במחוז כוללות את טליבאן, חיזב-י אסלאמי, כמו גם קבוצות סלפים רדיקלים, וקבוצות זרות כמו אל-קאעדה ואחרים. עוד דווח על לחימה בין שבטית בתוך הקהילות המסורתיות במחוז. מלבד כוחות הביטחון האפגנים וכוחות בינלאומיים, ישנם גם פעילויות של יחידות מיוחדות צבאיות פרו-ממשלתיות, שהוכשרו באופן בלתי רשמי ומפוקחות על ידי ה-CIA.
מעורבותם של גורמים חיצוניים, ביניהם פקיסטן, איראן, הודו, סין העממית, רוסיה וארצות הברית, מסבכת עוד יותר את היחסים המתוחים בין הפלגים השונים הנאבקים ללא הרף על גורל המחוז. רוב הנפות במחוז מסווגות כמחולקות בין כוחות שונים. שמונה נפות נמצאות בשליטה ממשלתית מלאה. 754 אירועים הקשורים למורדים התרחשו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 12.6 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות מספר תקיפות אוויריות שביצעו כוחות פרו-ממשלתיים נגד הטאליבן, עימותים בין טליבאן לבדלנים, והתקפות התאבדות נגד מטרות אזרחיות מצד מורדים.
דווח על 815 נפגעים אזרחיים (681 הרוגים ו-1,134 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 111 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 111% בהשוואה לשנת 2017. מחוז ננגרהאר הוא המרכז הגדול ביותר להתנגשויות צבאיות במסגרת המאבק האפגני נכון לשנת 2020.
חלוקה מנהלית.
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז ננגרהאר ואוכלוסייתן.
קרל שוסיג
קרל שוסיג (בגרמנית: Karl Schwesig; נולד ב-19 ביוני 1898 - 19 ביוני 1955) היה צייר גרמני, חבר באגודת האמנים יונגה ריינלנד ובאופוזיציה בתקופה הנאצית.
ביוגרפיה.
קרל שוסיג היה בנו של כורה מזרח פרוסי שהיגר לאזור הרוהר ומאוחר יותר יצרן של מנורות. עקב מחלות בילדותו, הוא סבל מעקמת עמוד השדרה ונותר נמוך מאוד. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא שימש כפקיד בצבא. בשנת 1918 נסע לדיסלדורף. בתקופת הנאצים הוא נרדף ונכלא מספר פעמים.
בין השנים 1918 עד 1920 שוסיג למד באקדמיה לאמנות בדיסלדורף. הוא הצטרף לחוג סביב יוהאנה איי והתיידד במיוחד עם גרט ולהיים. הוא הציג לראשונה בשנת 1921 עם קבוצת האמנים יונג ריינלנד בדיסלדורף.