סמוך לגרעין העתיק של הכפר נמצאת "תל אל כום" (או "ח'רבת אל-קום"), לפי עדויות ארכאולוגיות הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברונזה הקדומה. בצדו הדרומי של התל מספר מערות קבורה. בחפירות במקום נמצאו שתי כתובות בעברית מהמאות 7–8 לפני הספירה, באחת מהן שתוארכה למאה ה-7 לפני הספירה נכתב: ”לְעוֹפַי בֶּן נְתַנְיָהוּ [הַ]חֶדֶר הַזֶּה“.
התקופה הרומית והביזנטית.
בכפר מספר אתרים כפר מהתקופות הרומית והביזנטית: "ח'רבת חומס'ה" ("ח'רבת חומצה"), "ח'רבת בית מקדום" ו"ח'רבת אל מורק" (נקרא גם "אל-מוורק"), בה נשתמרו שרידי מבנה מפואר מוקף חומה מהתקופה ההרודיאנית המכונה "ארמון חלקיה". האתר כולל שרידי מבנה ששטחו 40x40 מ' ובו בית מרחץ, מערכת של תעלות מים וחדרים מצופים טיח צבעוני. באתר נמצאו מטבעות, שהמאוחרים שבהם משנת 68 לספירה.
התקופה העותמאנית.
הכפר מוזכר בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1883.
לאחר 1967.
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, אל-כום נמצאת תחת שלטון ישראלי. לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של אל-כום והכפרים הסמוכים אל מורק ובית מקדום סווג כשטח A.
שלום מרדכי רובשקין
ייצוג לשוני של קולות בעלי חיים
ייצוגים לשוניים של קולות בעלי חיים הם מילים בשפה האנושית המבטאות צלילים שמפיקים בעלי חיים שונים, ובפרט צלילים המשמשים לצורך תקשורת ביניהם. מילים אלה הן במקרים רבים אונומטופיה (מילה המחקה בקירוב צליל מסוים); ובשל טבעה של אונומטופיה, לעיתים קרובות יש דמיון, עד כדי זהוּת, בין ייצוגיו של קול מסוים בשפות שונות, וכמו כן יש שתימצאנה בשפה כלשהי מספר אונומטופיות המתייחסות לצליל אחד. כך, לדוגמה, ייצוג הקול שמשמיע כלב בעברית הוא "הַאוּ-הַאוּ" או "הַב-הַב", באנגלית "בַּארק בַּארק" או "ווּף", ובגרמנית "וַאוּ-וַאוּ" או "ווּף"; הקול שמשמיע חתול בשלוש השפות הללו הוא "מְיַאוּ", וכך גם בספרדית, ברוסית ואף במנדרינית; וקולו של התרנגול בעברית ובערבית הוא "קוּקוּרִיקוּ", בצרפתית "קוֹקוֹרִיקוֹ", בספרדית "קוֹקוֹרוֹקוֹ", בגרמנית "קִיקֶרִיקִי", ביפנית "קוֹקֶקוֹקוֹ" ובאנגלית "קוֹק-אַ-דוּדְל-דוּ". נוסף על אונומטופיות המבטאות את הצליל, ישנם בשפה פעלים המסמנים את פעולת הפקת הצליל: כלב "נובח", חתול "מיילל" וציפור "מצייצת". מטבע הדברים, אין בשפה ייצוג לצליל שמשמיע כל אחד ממיליוני המינים של בעלי חיים; בשפה בעלת אוצר מילים עשיר כמו אנגלית, לדוגמה, ישנם רק כמה עשרות ייצוגים כאלו. עיקר הייצוגים הלשוניים מתייחסים לצלילים שמשמיעים חולייתנים, ומאלה בפרט חיות מחמד (כגון כלב וחתול) וחיות משק (פר, כבש, סוס, חזיר), ולצדן טקסונים מוכרים אחרים כגון אריה, ציפורי שיר וזבובאים.
בעברית.
להלן ייצוגים לשוניים של קולות בעלי חיים המקובלים בעברית של ימינו:
בתרבות.
ייצוגים לשוניים של קולות בעלי חיים מופיעים כדרך שגרה בסיפורים לגיל הרך ובשירי ילדים. מהם מוכר במיוחד השיר "לדוד משה הייתה חווה" (במקור באנגלית: ), המציג את ייצוגי קולותיהן של מספר חיות משק. וגם בשיר הילדים אצא לי השוקה.
במוזיקה הקלאסית מוכרת היצירה "דואט היתולי לשני חתולים" (1825), שמילותיה הן חזרות על המילה "מיאו". השיר ההיתולי והסרטון הוויראלי "The Fox (What Does the Fox Say?)" ("מה השועל אומר?", או "איך עושה שועל"?), שהתפרסם בשנת 2013, הציג מגוון ייצוגים לשוניים של הקולות שמשמיע כביכול שועל.
לקריאה נוספת.
על ייצוגי קולות בעלי חיים בעברית:
קישורים חיצוניים.
השוואת ייצוגי קולות בעלי חיים בשפות שונות:
מחקר:
ייצוגי קולות בעלי חיים בעברית:
דייוויד קופרפילד (סדרה, 1966)
דייוויד קופרפילד (באנגלית: David Copperfield) היא סדרת טלוויזיה של ה-BBC בכיכובו של איאן מקלן בתפקיד דייוויד בעיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. שידור הסדרה החל בינואר 1966. עוד משתתפים בסדרה טינה פאקר בתפקיד דורה, פלורה רובסון בתפקיד בטסי טרוטווד, גורדון גוסטלו בדמות ברקיס, וכריסטופר גארד בתפקיד דייוויד בילדותו. את התסריט כתב וינסנט טילסלי.
בשידור הראשון צפו בסדרה יותר מ-12 מיליון צופים. נותרו רק ארבעה פרקים מתוך 13 פרקי הסדרה.
דואט היתולי לשני חתולים
האו האו
הב הב
מנגרוביה
פורד טאונוס P5
פורד טאונוס P5 (בגרמנית: Ford Taunus P5) היא מכונית סלון, מתוצרת יצרנית הרכב Ford-Werke GmbH, (פורד גרמניה), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, אשר יוצרה בין השנים 1964–1967.
דגמי "פורד טאונוס P5" קרויים גם "Ford Taunus 17M", ו"Ford Taunus 17M P5", ו-Ford Taunus 20M", ו"Ford Taunus 20M P5".
דגמי "פורד טאונוס P5" יוצרו במגוון תצורות (2 דלתות, 4 דלתות, קופה, קבריולה, וסטיישן).
יללה
ג'וזף א' ג'ונסטון
ג'וזף אגלסטון ג'ונסטון (באנגלית: Joseph Eggleston Johnston) היה קצין מקצועי בצבא ארצות הברית, אשר שירת בהצטיינות במלחמת ארצות הברית–מקסיקו (1846–1848), במלחמות הסמינול, וכן היה אחד הגנרלים הבכירים ביותר בצבא הקונפדרציה בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית (1861–1865). הוא אינו קרוב משפחה של אלברט סידני ג'ונסטון, גנרל בכיר אחר בצבא הקונפדרציה אשר שירת בזירה המערבית ונהרג בקרב שילה בשנת 1862.
ג'ונסטון הוכשר כמהנדס אזרחי באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט , ניו יורק, וסיים באותו מחזור עם רוברט אדוארד לי. הוא שירת בפלורידה, טקסס, וקנזס, לחם בהצטיינות במלחמת ארצות הברית–מקסיקו (1846–1848), ובשנת 1860 התקדם עד דרגת בריגדיר ג'נרל ושירת כקצין אפסנאות ראשי של צבא ארצות הברית. באפריל 1861, כאשר מדינת מולדתו וירג'יניה הכריזה על פרישה מן האיחוד בעקבות הקרב בפורט סאמטר אשר בנמל צ'ארלסטון, התפטר ג'ונסטון מתפקידו בצבא ארצות הברית, והיה לקצין האמריקני עם הדרגה הגבוהה ביותר אשר הצטרף לקונפדרציה. הוא עבר לצבא קונפדרציה עם דרגת הקצונה הבכירה ביותר שהייתה קיימת בזמנו גנרל מלא - שמקבילה כיום לדרגת גנרל עם 4 כוכבים. עם זאת, היררכיה פנימית בין בעלי דרגות זהות קובעת בכירות לפי סדר קבלת הדרגה. היות שהוא קיבל את הדרגה רביעי, לאחר שכבר שלושה גנרלים אחרים קיבלו אותה לפניו בצבא הקונפדרציה, הוא היה זוטר יחסית אליהם. הדבר הזה גרם לו אכזבה רבה, היות שהוא היה בכיר מהם בעת ששירת בצבא ארצות הברית.
האפקטיביות של ג'ונסטון במלחמת האזרחים נפגעה בעקבות מתחים עם נשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס, אשר ביקר אותו לעיתים קרובות על חוסר באגרסיביות, והניצחון חמק ממנו ברוב המערכות שעליהן פיקד באופן אישי. עם זאת, הוא היה קצין הקונפדרציה הבכיר בקרב בול ראן הראשון ביולי 1861, והבנתו את הפעולות הנדרשות, והפגנת המנהיגות על מנת להוציאן אל הפועל ולנצח בקרב, מיוחסות לעיתים לפקודו פ.ג.ט. בורגארד.
במהלך מערכת חצי האי בשנת 1862 הוא הגן על ריצ'מונד בירת הקונפדרציה, תוך כדי נסיגה אל מול כוחות עדיפים בהנהגתו של מייג'ור ג'נרל ג'ורג' מקללן מן האיחוד. בפעולה ההתקפית היחידה שלו במהלך המערכה, קרב סבן פיינס , ספג פציעה קשה, שלאחריה הוחלף בבן כיתתו מווסט פוינט, רוברט אדוארד לי.
בשנת 1863 פיקד ג'ונסטון על זירת המערב, וספג ביקורת רבה עקב חוסר היוזמה שגילה והכישלון במערכת ויקסבורג. בשנת 1864 נלחם ג'ונסטון מול מייג'ור ג'נרל ויליאם שרמן במערכת אטלנטה . אל מול אויב בעדיפות מספרית עצומה, האסטרטגיה של ג'ונסטון הייתה לסגת בכל פעם שעמד בסכנת כיתור או ניתוק של קווי האספקה שלו, בעודו מחפש הזדמנות להילחם בקרב הגנה מעמדה עדיפה. אף על פי שזכה בניצחון דחוק בקרב קֶנֶסוֹ מאונטיין מול שרמן, ההזדמנות לנהל קרב הגנה מכריע אל מול כוחות האיחוד מעולם לא הגיעה. ג'פרסון דייוויס, אשר מאס בנסיגותיו של ג'ונסטון משיטחי הקונפדרציה, העביר אותו מתפקידו לאחר שנסוג מצפון מערב ג'ורג'יה אל פאתי אטלנטה.
בימיה האחרונים של המלחמה חזר לפקד על הכוחות המועטים שנותרו לקונפדרציה אל מול שרמן במערכת הקרוליינות. ב-26 באפריל 1865, לאחר ניסיון כושל לעצור את התקדמותו של שרמן בקרב בנטונוויל, נכנע ג'ונסטון עם צבאו בחווה בנט פלייס אשר ליד דרהאם, קרוליינה הצפונית. שניים מיריביו העיקריים, גנרל יוליסס גרנט וגנרל ויליאם שרמן, כתבו בהערכה רבה על פעולותיו במהלך המלחמה, והפכו לידידים קרובים בשנים שאחריה.
לאחר המלחמה היה ג'ונסטון מנהל בכיר בעיסקי הרכבת והביטוח. הוא שירת תקופה אחת בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם הדמוקרטים, והיה הממונה על הרכבות תחת הנשיא גרובר קליבלנד. הוא נפטר מדלקת ריאות בה חלה לאחר ששירת כנושא הארון בהלווייתו של ויליאם שרמן, יריבו משכבר הימים וידידו לבסוף, אשר נערכה במזג אוויר סוער.
שנים מוקדמות.
ג'ונסטון נולד ב-3 בפברואר 1807, בלוֹנְגווּד הָאוּס אשר ליד פארמוויל , וירג'יניה. סבו, פיטר ג'ונסטון, היגר לוירג'יניה מסקוטלנד בשנת 1726. ג'ונסטון היה הבן השביעי של השופט פיטר ג'ונסטון (1763–1831) ומארי וָלנטין ווּד (1769–1825), אחיינית של פטריק הנרי, מושל וירג'יניה הראשון. הוא נקרא על שם מייג'ור ג'וזף אגלסטון , אשר תחתיו שירת אביו במלחמת העצמאות האמריקנית. אביו שירת בבריגדה של הנרי לי השלישי אביו של רוברט אדוארד לי. אחיו, צ'ארלס קלמנט ג'ונסטון, שירת כחבר קונגרס, ואחיינו, ג'ון וורפילד ג'ונסטון, היה סנטור; שניהם יצגו את וירג'יניה. בשנת 1811 עברה המשפחה לעיירה אבינגטון , וירג'יניה, ליד הגבול עם טנסי; שם בנה אביו בית אשר קרא לו פָּאנֵצ'ילו.