העלילה חוזרת למשלחת בפרינסיפה, שמתעכבת עד לרגע האחרון בגלל מזג אוויר גרוע, בעוד איינשטיין חוזר לאשתו לשעבר ולילדיו. המשלחת חוזרת עם שתי תמונות של הליקוי כדי להשוות אותן עם תמונות של הכוכבים בלילה אחר. אדינגטון מחליט לערוך את ההשוואה בפומבי. בנוכחותם של לודג' ושל ויניפרד, אדינגטון לא רק מוכיח שאיינשטיין צודק, אלא גם מוצא אישור מחודש לאמונתו, באמרו "אני יכול לשמוע את אלוהים חושב". הידיעות על הצדקת התאוריה שלו מגיעות אל איינשטיין, המוני עיתונאים צובאים על דלתו, בדיוק כשאלזה חוזרת אליו. שנה אחר כך, בסצנת הסיום, איינשטיין מבקר בקיימברידג' ופוגש את אדינגטון. בכתוביות הסיום נכתב על המשך עבודתם של המדענים, על שההוכחה של אדינגטון הפכה את איינשטיין לאחד האנשים המפורסמים בעולם, ועל כך שעבודתו של אדינגטון נשכחה ברובה.
הפקה.
את הסרט "איינשטיין ואדינגטון" כתב פיטר מופאט וביים פיליפ מרטין. השניים שיתפו פעולה בהפקה של הסרט הביוגרפי "הוקינג" על חיי הפיזיקאי סטיבן הוקינג. את הסרט הפיקו Company Pictures וה-BBC בשיתוף HBO ו-Pioneer Pictures בהונגריה.
הצילומים נערכו באקדמיה ההונגרית למדעים, סנט ג'ונס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', ובחוף הים האדריאטי בקרואטיה. וולטר אייזקסון שימש כיועץ, ופרסיסקו דייגו יעץ בנושא ליקוי החמה.
רוברט היבנר
רוברט היבנר (בגרמנית: Robert Hübner ;נולד ב-6 בנובמבר 1948 בקולן) הוא שחמטאי גרמני בדרגת רב אמן. היה אלוף גרמניה בשחמט מספר פעמים (בפעם הראשונה בגיל 19), התחרה באליפות העולם בשחמט.
ביוגרפיה.
רוברט היבנר החל לשחק בגיל 9. בשנת 1967 הוא זכה באליפות גרמניה. בשנת 1969 הוענק לו תואר אמן בינלאומי ובשנת 1971 רב-אמן.
רוברט היבנר העפיל מספר פעמים לפלייאוף של אליפות העולם:
בשנת 1971 הוא השתתף ברבע הגמר נגד ויקטור קורצ'נוי, אך כאשר פיגר בנקודה בודדת לאחר 10 משחקים הפסיק את הדו-קרב.
בשנת 1980 הוא הודח בגמר על ידי קורצ'נוי.
בשנת 1983 הוא השתתף ברבע הגמר נגד וסילי סמיסלוב. לאחר 10 משחקים התוצאה הייתה תיקו. גם 4 משחקים נוספים לא שינו את התוצאה. סמיסלוב ניצח בהטלת מטבע.
בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 ניצח היבנר בתחרויות רבות והיה בין השחמטאים החזקים בעולם.
בתחילת המאה ה-21 הוא המשיך להשתתף בתחרויות, אך לא היה יכול להקדיש לנושא זמן רב בגלל העיסוק באגיפטולוגיה.
על תרומתו לקידום הספורט בגרמניה, העניק לו נשיא גרמניה את עלה הדפנה הכסוף.
רוברט היבנר במשחקי אולימפיאדת השחמט.
בין השנים 1968 ל-2000 השתתף רוברט היבנר ב-11 אולימפיאדות שחמט:
גיבורי טלמרק
גיבורי טלמרק (באנגלית: The Heroes of Telemark) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1965 בבימויו של אנתוני מאן עם קירק דגלאס, ריצ'רד האריס ומייקל רדגרייב בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "מגלשים נגד האטום" של קנוט הוקליד , מלוחמי המחתרת הנורווגית במלחמת העולם השנייה, שהשתתף בפעולות חבלה בתעשיית המים הכבדים בנורווגיה, שהיו נחוצים לפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית. בסרט הוא מופיע בשם קנוט סטראוד.
חברת Norsk Hydro בנתה בשנת 1934 בית חרושת להפקת מימן בעיירה Rjukan במחוז טלמרק. במקור הוקם המפעל למטרות דישון, והפיק מים כבדים כתוצר לוואי בתהליך. מסיבה זו נתפס המפעל בידי הנאצים בשנת 1941.
הממונה על המפעל היה יוזף טרבובן, גרמני נאצי והקומיסר הנאצי של נורווגיה.
תקציר העלילה.
יוזף טרבובן, הרייכסקומיסר של נורווגיה (אריק פורטר), מגיע למפעל המייצר מים כבדים במחוז טלמרק ומודיע למהנדס הראשי נילסן כי עליו להגביר במהירות את ייצור המים הכבדים עבור גרמניה וכי כל חבלה בייצור תגרום להוצאות להורג. הוא מוסר לנילסן את תוכניות המפעל שהוכנו בגרמניה.
המהנדס מצלם את התוכניות ומעביר את המיקרופילם דרך אנשי המחתרת לקנוט סטראוד (ריצ'רד האריס). סטראוד מגיע לאוניברסיטת אוסלו ומוסר את התוכניות לפיזיקאי ד"ר רולף פידרסן (קירק דאגלאס). פידרסן מזהה מיד את משמעות החומר שקיבל ובעזרת סטראוד וחברי מחתרת נוספים, הם משתלטים על ספינת נוסעים נורווגית ומאלצים את הקברניט לשנות את מסלולו ולהפליג ללונדון.
הם מתקבלים על ידי מפקדי הצבא הבריטי שמעבירים להם את החלטתו של צ'רצ'יל שיש להרוס את המפעל וכי עליהם לחזור מיד לנורווגיה בהצנחה ממטוס ולארגן את המחתרת הנורווגית לקראת המבצע ביחד עם אנשי קומנדו בריטים שיוצנחו.
לאחר שהם צונחים בנורווגיה הם מגיעים לבקתה של אנשי המחתרת בה גרים אנה, גרושתו של פידרסן (אולה יקובסון) ודודה (מייקל רדגרייב).
הלוחמים הבריטים נהרגים בהצנחה והמבצע יוצא לפעולה רק על ידי הנורווגים. הם חודרים למפעל ומטמינים בו חומר נפץ. הפיצוץ גורם לנזק גדול אבל הגרמנים מצליחים להתגבר על כך במהירות. הבריטים מפציצים את המפעל והגרמנים מחליטים להפסיק את הייצור ולהעביר את כל מטען המים הכבדים לגרמניה.
המחתרת מקבלת ידיעה שהמשלוח של המים הכבדים יועבר בחביות למעבורת אזרחית. פידרסון חודר למעבורת ומניח שם חומר נפץ מופעל בשעון. הוא נכנס למעבורת ומורה לנוסעים לעבור לירכתיים וללבוש חגורות הצלה לשם אימון. בכך הוא מציל חלק מהם ממות כאשר הפיצוץ משקיע את המעבורת ומטענה היקר. הניצולים נאספים בסירות של תושבי המקום.
אמור חברובסק
מועדון ההוקי קרח "אמור" חברובסק (ברוסית: ХК Амур Хабаровск) הוא מועדון הוקי קרח מקצועני המתמודד בליגת ההוקי הקונטיננטלית. המועדון מבוסס בעיר חברובסק. נוסד בשנת 1957.
זו אחת מהקבוצות הוותיקות ביותר באזור המזרח הרחוק הרוסי והיא אחת משתי הקבוצות היחידות בליגת ההוקי הקונטיננטלית מהמזרח הרחוק הרוסי.
בעונת 2017/2018 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לפלייאוף גביע גגארין.
היכל הבית.
מאז תחילת עונת 2003 אמור מארחת את משחקי הבית בפלטינום ארנה, המכיל 7,100 מושבים למשחקי הוקי. מאז עונת 2010/2011, ההיכל גם משמש את קבוצת ליגת ההוקי הצעירה "נמרי אמור".
אתר דין
פרס הדיפלומטיה הישראלית
לווייתן (אקונין)
"לווייתן" הוא הספר השלישי שכתב בוריס אקונין כחלק מסדרת תיבת פנדורין, המוקדש לפתרון רצח, מסע על ספינה ומציאת אוצר.
היצירה נכתבה כז'אנר של "פרשה הרמטית": מעגל החשודים מצומצם מאוד למן ההתחלה. אקונין תכנן את הסדרה כסיכום של כל הז'אנרים הבלשיים, כשכל רומן מייצג ז'אנר חדש.
הסיפור דומה לסיפור הבלשי "רצח באוריינט אקספרס" מאת אגאתה כריסטי: האירועים מתרחשים במקום אחד, כל החשודים מסתירים סוד, אפל והסיפור מתחיל עם רצח זוועתי. יתר על כן, בתרגום האנגלי, הספר נקרא בשם רצח בלווייתן (Murder on the Leviathan).
תקציר עלילת הספר.
השנה היא 1878. רצח מזעזע מתרחש בפריז. עקבותיו מובילים הישר אל החברה הגבוהה, אל המחלקה הראשונה באוניית הפאר "לווייתן". קורבן הרצח המחריד הוא אספן אמנות בריטי בשם לורד ליטלבי ותשעת משרתיו בפריז. מאוסף האמנות נגנב רק פסלון אחד מזהב של האלה שיווה, שנעטף במטפחת הודית פשוטה. פענוח התעלומה מוטל על הקומיסר גוסטב גוֹש, בלש צרפתי ממורמר העומד לצאת לגמלאות. מכיוון שהרוצח הותיר בזירת הרצח סיכה מוזהבת, שניתנה רק למי שרכש כרטיסים למחלקה הראשונה של ספינת פאר בשם "לווייתן", הקומיסר סבור שימצא את הרוצח בנקל על הספינה הזו, המפליגה מסאות'המפטון שבאנגליה לכלכותה בהודו. לשם כך הוא מכנס את כל אלה שאינם עונדים את הסיכה באחד הסלונים המפוארים ב"לווייתן".
החשודים, כפי שנדמה למראית עין, הם גלריית טיפוסים שאין ביניהם שום דבר משותף (ועל כן כל אחד מהם חשוד באותה מידה): אנגלי נוירוטי, קצין יפני ביישן, אשה צעירה בהריון, רופא הספינה, פרופסור לאמנות הודית ועוד. הקומיסר נחוש לגלות את הפושע בקרב נוסעי האונייה, אולם החקירה מתנהלת בעצלתיים.
יום אחד מתגלה נוסע נוסף ומצב-רוחו של גוסטב גוש השתפר מייד. חזותו של החדש נראתה מבטיחה מאוד: תנועות מאופקות ומתונות, הבעת פנים חתומה. במבט ראשון, פניו נראו יפים וצעירים ממש; אבל כשהאובייקט הסיר את מגבעתו העגולה, התגלה על רקותיו שיער כסוף במפתיע. טיפוס מסקרן, החליט הקומיסר. ישר רואים: בעל אופי, ומה שנקרא – בעל ´עבר´. בקיצור, קליינט מובהק של פּאפּא גוש...
אֶראסט פטרוביץ' פנדוֹרין הוא דיפלומט, המפליג על סיפונה של אוניית הפאר "לווייתן" אל מקום שירותו החדש – יפן. פנדורין שוב נשאב אל תוך חקירה של שרשרת רציחות מזעזעות. הבדלי תרבות, ניגודים מעמדיים, מתיחויות בינלאומיות, גלריה של דמויות מוזרות ומשעשעות (וחשודות!).
קאדילק DTS 2005, מכונית נשיא ארצות הברית
מכונית נשיא ארצות הברית קאדילק DTS (באנגלית: 2005 Cadillac DTS Presidential State Car) היא לימוזינה שנבנתה עבור נשיא ארצות הברית וקרויה המכונית הנשיאותית (ארצות הברית) מתוצרת חטיבת המכוניות קאדילק, אשר יוצרה בשנת 2005 ושירתה עד 20 בינואר 2009.
קאדילק (באנגלית: Cadillac) הוא מותג מכוניות היוקרה של יצרנית הרכב האמריקנית ג'נרל מוטורס. מכוניות המותג מיוצרות בעיקר עבור השוק האמריקני.
"קאדילק DTS המכונית הנשיאותית של המדינה" נבנתה על פי סטנדרטים שקבע השירות החשאי של ארצות הברית. כלי הרכב מצויד באמצעים רבים ומתקדמים להגנה, התקפה, והצלת חיים, שמטרתם להגן על נשיא ארצות הברית בעת נסיעתו במכונית.
מות אכילס (ספר)
"מות אכילס: פרשת הרוצח השכיר" (ברוסית: Смерть Ахиллеса) הוא ספר מאת בוריס אקונין מז'אנר ספרות בלשית, הספר הרביעי בסדרת ההרפתקאות של אראסט פנדורין.
כמו בספרים הקודמים, גם ספר זה הוא מחווה לספרות הקלאסית ובמיוחד – לאיליאדה של הומרוס. הספר ראה אור בשנת 1998 וזכה לפופולריות רבה, תורגם ללמעלה מ-36 שפות ונמכר במיליוני עותקים.