מרב המחקרים בתחום הכלכלה אינם מייחסים די השפעה להטיה תרבותית. מבין המחקרים העומדים על הקושי הזה ראוי להזכיר מחקר שהוצע בו כי היחסים בין מדינות מושפעים, בין השאר, מהתפיסות התרבותיות שתושבי כל אחת מהן מייחסים לתושבי המדינה האחרת. אמון הדדי נמוך, הציעו החוקרים, גורם צמצום של יחסי המסחר בין המדינות, של שיתופי הפעולה הכלכליים ביניהן ושל ההשקעות הישירות. ההשפעה חזקה עוד יותר, לפי המחקר, בכל הנוגע לסחר במוצרים, כיוון שהוא מחייב אמון יותר מתחומים אחרים.
סוציולוגיה.
רבים מניחים שחברות שיש בהן קונפליקטים בין אמונות יתאפיינו יותר מאחרות בהטיה תרבותית כיוון שקבוצות חזקות יכפו באמצעות מבנים חברתיים את תפיסותיהן. מחקר שעסק בהטיה תרבותית מנקודת מבט סוציולוגית בחן את ההשפעה של תפיסות תרבותיות בנוגע ל"תוקף", ל"נטייה" ול"הגינות" על מידת הפלורליזם של חברה. אחת ההגדרות שניתנו להטיה תרבותית היא: "המידה שמבחן מכיל תוכן תרבותי המתאים לחברי קבוצה אחת ולא לחברי קבוצה אחרת" ולפיכך המידה ש"המבנה הפנימי של מבחן ישפיע על התוצאות שקבוצות שונות ישיגו בו". כמו כן, סוג השגיאות שיעשו נבחנים במבחן המאופיין בהטיה תרבותית יושפע מהשתייכותם לקבוצה זו או אחרת. המסקנה הנובעת מכך היא שמבחן שאינו מוטה תרבותית יוכל לאבחן את יכולות האוכלוסייה המיועדת להיבחן בו ולא את יכולותיה של קבוצה שאין הוא מיועד לה.
היסטוריה.
הטיה תרבותית יכולה להופיע גם במחקר היסטורי, אם ההיסטוריון משליך את אמות המידה ותפיסות העולם של תקופתו באופן אנאכרוניסטי על התקופה שהוא חוקר. נטייה זו, שלעיתים מכונה פרזנטיזם, נחשבת בעיני רבים לקושי עיקרי ומהותי בחקר ההיסטוריה, כפי שקבע, למשל, ארתור מרוויק.
יחסי פורטוגל–קנדה
יחסי פורטוגל–קנדה הם היחסים הדו-צדדיים בין קנדה לפורטוגל. שתי המדינות הן חברות בנאט"ו והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
היסטוריה.
אחד ממגלי הארצות האירופיים הראשונים שביקרו בקנדה של ימינו היה גספר קורטה-ריאל שחקר את האזורים האטלנטיים של קנדה. היחסים הדיפלומטיים בין קנדה לפורטוגל כוננו רשמית בשנת 1946. בנובמבר 1972 גינתה קנדה את מלחמות המושבות הפורטוגזיות באנגולה, מוזמביק ובגינאה הפורטוגזית. בנובמבר 2010 ביקר בפורטוגל ראש ממשלת קנדה, סטיבן הרפר, כדי להשתתף בפסגת ליסבון בשנת 2010.
יחסי סחר.
בשנת 2013 הסתכם המסחר הדו-צדדי בין קנדה לפורטוגל (CAD) ב-611.8 מיליון דולר. היצוא של קנדה לפורטוגל הסתכם ב-236.6 מיליון דולר. מוצרי תעופה וחלל, דגנים, מכונות וחלקים, ברזל ופלדה, וירקות; היו בין סחורות הייצוא המובילות מקנדה לפורטוגל. היבוא מפורטוגל בשנת 2013 הסתכם ב-375.2 מיליון דולר. משקאות (יין), דלקים ושמנים מינרליים, הנעלה, מכונות חשמל ואלקטרוני וציוד וריהוט; היו בין סחורות היבוא המובילות מפורטוגל לקנדה.
קהילות פורטוגזיות.
בקנדה חיים בסביבות 400,000 אנשים ממוצא פורטוגזי, שהם מהגרים או צאצאים שלהם. קנדה פתחה את שעריה להגירה מפורטוגל בשנת 1953; מרבית הקנדים הפורטוגזים מוצאם מהאיים האזוריים. קיימת קהילה פורטוגזית בטורונטו. אזור זה בו מתגוררים רוב הקנדים הפורטוגזים נקרא פורטוגל הקטנה. קיים גם כזה אזור במונטריאול וכ-20,000 פורטוגזים מתגוררים בוונקובר, וכן 34,000 במחוז קולומביה הבריטית. קהילות פורטוגזיות קטנות יותר קיימות בקלגרי, ויניפג ובערים אחרות. לניופאונדלנד היסטוריה ארוכה של דייגים פורטוגזים, אשר ראשיתם מהמאה ה-16.
המכון ללימודי משפט מתקדמים
המכון ללימודי משפט מתקדמים (באנגלית: The Institute of Advanced Legal Studies, בראשי תיבות: IALS) הוא מכון מחקר בבית הספר ללימודים מתקדמים שבלונדון, בריטניה, שנוסד בשנת 1947. המכון מהווה מרכז מצוינות אקדמי לאומי, המשרת את הקהילה המשפטית ואת האוניברסיטאות ברחבי בריטניה ובעולם באמצעות מלגה משפטית, מתקנים וספריה משפטית השוואתית. מאז 1976 בית המכון הוא בית צ'ארלס קלור, שנמצא בלב בבלומסברי, בכיכר ראסל. חלק מתפקיד המכון בתמיכה ובקידום מחקר משפטי לאומי ובין-לאומי בבריטניה ובעולם, המכון פעיל במספר שותפויות עם ספריות וארגונים אחרים, מומחים ורב תחומיים כאחד. תפקידו לקדם, לסייע ולהפיץ את תוצאות הלימוד והמחקר המתקדם בתחומי המשפט, לטובת אנשים ומוסדות בבריטניה ובעולם.
המכון מעניק ליווי מחקרי מוביל במשפטים - משאב לאומי עבור חוקרים משפטיים התומכים בסיוע של סטודנטים למחקר באוניברסיטאות ברחבי בריטניה ובאוניברסיטת לונדון.
המכון מקיים מספר תוכניות לימוד לתואר שני ושלישי. בשנת 2012 נוסד כתב העת "סקירת דיני סטודנטים" הנותן הזדמנות לסטודנטים, לפרסם מחקר מקורי ולנהל יומן מדעי. המכון ללימודי משפט מתקדמים הוא משאב לאומי למחקר משפטי ולהנחיות ו מרכזי המחקר מהווים מרכיבי ליבה בעבודת המכון בקידום ותמיכה במחקר משפטי. מרכזי מחקר המכון:
בנוסף לארכיון המוסדי שלו, ארכיון המכון מחזיק חומרי ארכיונים של ארגונים ואנשים פרטיים הקשורים לחינוך משפטי. והם:
תחומי המחקר במכון הם:
יחסי איטליה–קנדה
יחסי איטליה–קנדה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין קנדה ואיטליה. שתי המדינות נהנות מיחסי ידידות, שחשיבותן מתרכזת בתולדות ההגירה האיטלקית לקנדה. כמיליון וחצי קנדים טוענים שהם ממוצא איטלקי (כ-4.6% מהאוכלוסייה). שתי המדינות הן חברות ב-G7, G20, נאט"ו והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
היסטוריה.
האיטלקי הראשון שהגיע לקנדה היה החוקר ג'ובאני קבוטו, נווט מוונציה, שחקר את חופי ניופאונדלנד לאנגליה בשנת 1497. בשנת 1524 חקר ג'ובני דה וראזאנו את קנדה האטלנטית עבור צרפת. בראשית המאה ה-19 החלו האיטלקים לנדוד לקנדה כשהרוב הגיעו בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. איטלקים רבים השתתפו ולקחו חלק בבניית ערים קנדיות, בסלילת מסילת הברזל, בבניית נמלים, שילוח וכרייה; כל אלה הובילו ליצירה המודרנית של קנדה.
במשך מרבית מלחמת העולם הראשונה, קנדה (תחת האימפריה הבריטית) ואיטליה היו בעלות ברית במהלך המלחמה. במהלך מלחמת העולם השנייה קנדה ואיטליה היו בצדדים מנוגדים. ב-10 ביוני 1940 הכריזה קנדה מלחמה באיטליה לאחר שראש ממשלת איטליה בניטו מוסוליני הכריז מלחמה על צרפת ובריטניה. קנדה השתתפה במערכה האיטלקית והדיוויזיה הקנדית הראשונה ודיוויזיית השריון הקנדית הראשונה השתתפו בפלישה לסיציליה, בקמפיין נהר מורו ובקרב מונטה קאסינו. בין 1940 ל-1943 נעצרו כ-600 גברים איטלקים-קנדים ונשלחו למחנות מעצר כנתיני אויב שעלולים להיות מסוכנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, קנדה ואיטליה כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1947.
קנדה ואיטליה חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים כמו הסכם למניעת מיסוי כפול בגין מיסים על הכנסה ולמניעת התחמקות פיסקלית (1977) והסכם ביטוח לאומי (1977). בשנת 1981 חתמו שתי המדינות על חוזה הסגרה ובשנת 1984 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה תרבותי. קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם חברות התעופה הבאות: אייר קנדה, אייר טראנסט ואליטליה.
נערכו מספר רב של ביקורים בין ראשי ממשלת קנדה ואיטליה, אשר בעיקר מתקיימים בפסגות שנערכו על ידי ה-G7, G8, G20 ונאט"ו.
ביקורים רמי דרג.
ביקורים רמי דרג מקנדה באיטליה
ביקורים רמי דרג מאיטליה בקנדה
יחסי סחר.
בשנת 2016 הסתכם המסחר בין קנדה לאיטליה ב-9.88 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של קנדה לאיטליה כולל: מוצרים פרמצבטיים, דגנים ודלקים מינרליים. הייצוא העיקרי של איטליה לקנדה כולל: כורים גרעיניים ומכונות, משקאות וכלי רכב (חלקים ומנועים). איטליה היא שותפת הסחר השלישית בגודלה בסחר בסחורות, ושותפת הסחר השלישית בחשיבותה באיחוד האירופי. בסוף 2016 דורגה איטליה כמדינה ה-28 בגודלה בהשקעות של מניות ה-FDI בקנדה. מבחינת מדינות אירופה, איטליה דורגה במקום ה-15. באוקטובר 2016 חתמו קנדה והאיחוד האירופי (הכולל את איטליה) על הסכם הכלכלה והסחר המקיף, הסכם סחר חופשי בין קנדה לאיחוד האירופי.
ראקושפלוטה
ראקושפלוטה (בהונגרית: Rákospalota היא אחת מהעיירות במחוז פשט, שסופחה לעיר הבירה בודפשט בשנת 1950. היא מהווה כיום חלק מבודפשט בשם רובע 15. הרובע והעיירה שצורפה אינם זהים כי חלקים ממנה צורפו לרבעים אחרים של בודפשט.
איך להגיע.
גבולות רובע ראקושפלוטה כיום: קו הרכבת בודפשט- ואץ-סוב (סוב היא עיירת הגבול של הונגריה עם סלובקיה במחוז פשט). הגבול המינהל של בודפשט - רחוב סנטמיהאיי - רחוב באנקוט - הצד הצפוני-מזרחי של כיכר מזשקלאץ' (ג'ינג'רברד).
היסטוריה.
השם ניר-פלוטה הופיע לראשונה בתעודה בשנת 1281. בתקופה הטורקית ננטשו מספר יישובים באזור, אך הפלוטה שרדה. בעלי האחוזות באזור התחלפו לעיתים קרובות. לאחר סיום איחוד האחוזות במאה ה-19 (commassatio), התפדו האיכרים מהרוזן אישטוואן קארויאי בשנת 1861. היישוב הפך בשנת 1923 לעיר בעלת מועצת עיר על פי חוק.
יחד עם כמה יישובים נוספים, ששייכים כיום לבירת הונגריה, בתחילת שנות החמישים העיר ראקושפלוטה והכפר הגדול פשטאויהיי סופחו לבודפשט, למעשה ב־1 בינואר 1950 ונוצר מהם רובע 15 של הבירה. במקביל, אישטוואנטלק (Istvántelek), שהיה עד אז שייך לראקושפלוטה, הפך לחלק מהעיר אויפשט יחד עוד יישובים, והוא נקרא היום רובע 4 של בודפשט.
כלכלה.
מפעל שמן הצמחי ראקושפלוטה הוקם בשנת 1831, כאשר יצרן הסבון המומחה יוז'ף הוטר הקים את בית המלאכה שלו ליציקת סבון ונרות בפשט.
יהודים ובתי כנסת.