עם נפילתה של קונסטנטינופול לידי הצלבנים בהנהגת ונציה ב-1204, קמו שלוש ישויות יווניות עצמאיות על הריסותיה של האימפריה הביזנטית - האימפריה של ניקאה במערב אסיה הקטנה, האימפריה של טרפזונטס בצפונה, ודספוטט אפירוס (Δεσποτάτο της Ηπείρου) לאורך חופו המזרחי של הים היוני. קונסטנטינופול עצמה, יחד עם צפון מערבה של אסיה הקטנה, תראקיה ומרבית שטחיה של יוון המודרנית, היו לחלק מהמדינה הצלבנית שנודעה כאימפריה הלטינית.
תאודורוס הראשון לסקריסוס שהיה נשוי לבתו של הקיסר הביזנטי אלכסיוס השלישי נמלט מקונסטנטינופול, וב-1206 הכריז על עצמו כ"קיסר ניקאה" וייסד את השושלת הלסקרנית. האימפריה של ניקאה הייתה הגדולה מבין שלוש המדינות היורשות של האימפריה הביזנטית החרבה, והקרובה ביותר אל בירתה. האימפריה הייתה מעורבת במאבקים מתמשכים ובבריתות שונות עם כל שכניה - האימפריה הלטינית, האימפריה של טרפזונטס, סולטנות רום הסלג'וקית שממזרח לה ועם הבולגרים, אך במהלך העשור השלישי של המאה ה-13 הצליח יוחנן השלישי, יורשו של תאודורוס, להרחיב את תחום שלטונו עד לים האגאי. פלישת המונגולים לאסיה הקטנה ב-1242, הטיבה עם האימפריה וחיסלה את כוחם של הסלג'וקים אשר איימו עליה ממזרח ואף נגסו משטחה מיד לאחר הקמתה. בנסיבות אלה יכלה האימפריה של ניקאה לרכז את מאמציה בכיבוש שטחיה של האימפריה הלטינית, ויוחנן השלישי התמיד בכך עד מותו ב-1245.
כיבוש קונסטנטינופול והקמתה המחודשת של האימפריה הביזנטית.
ביולי 1261 חברה האימפריה של ניקאה לג'נובה ותקפה את העיר קונסטנטינופול עצמה לאחר תכנון מדוקדק ותוך שהיא מנצלת את היעדרו של רוב הצבא הלטיני. קיסר ניקאה מיכאל השמיני שכנע את שומרי העיר לפתוח בפניו את שערי העיר, ולאחר שהשיג את מבוקשו נכנס לתוכה ושרף את הרובע הוונציאני, וזאת הן בשל היריבות ששררה בין האחרונה לבין ג'נובה, והן בשל אחריותה של ונציה לנפילת העיר במסע הצלב הרביעי ב-1204. לאחר מספר שבועות השיב מיכאל השמיני את האימפריה הביזנטית על כנה והוכרז לקיסר מיכאל השמיני פלאולוגוס .
היישות הקרויה "האימפריה של ניקאה" חדלה להתקיים בשמה זה, והאימפריה הביזנטית המחודשת הצליחה להחזיק מעמד עד כיבושה הסופי בידי העות'מאנים ב-1453.
איזולירבנד
קומדור 64
זוהר ליבה
סגה מגה דרייב
סגה מגה דרייב (באנגלית: Sega Mega Drive) אשר ידועה באמריקה בשם סגה ג'נסיס (Sega Genesis) היא קונסולת משחקים של חברת סגה שיוצרה לראשונה ביפן בסוף שנות השמונים. הקונסולה נמכרה תחת השם "סגה ג'נסיס" בצפון אמריקה, משום שחברת סגה לא הצליחו להשיג את זכויות היוצרים לשם "מגה דרייב" באזור זה. הקונסולה משתייכת למשפחת הקונסולות מהדור הרביעי. המתחרה העיקרית של המגה דרייב הייתה קונסולת הסופר נינטנדו. מבין המשחקים הבולטים שיצאו לקונסולה ניתן למנות את סוניק הקיפוד (1+2), Wonder Boy, מורטל קומבט, רחובות הזעם, ו-James Pond 2.
אם-אז
אם-אז או קַשָּׁר הגרירה או אימפליקציה מטריאלית הוא קשר לוגי בלוגיקה מתמטית, שמסומן באמצעות formula_1.
הקשר נוצר משני פסוקים, המסומנים ב- formula_2 ו- formula_3, פסוק חדש עם קשר ביניהם formula_4.
מרכיבי התנאי.
הפסוק הראשון (formula_2) נקרא רישא ובו מופיע התנאי. שם נוסף הוא פותח.
הפסוק השני (formula_3) נקרא סיפא ובו מוצגת התוצאה. שם נוסף הוא סוגר.
למשל, תנאי המורכב משני חלקים, כאשר הפותח הוא המרכיב א' והסוגר הוא מרכיב ב' יתבצע באופן הבא. אם נרצה לחלק את המשפט , נוכל לטעון כי הפותח הוא המשפט "א' הוא אדם", ואילו הסוגר "א' הוא בן תמותה".
הגדרות של תנאים.
טבלת אמת.
טבלת האמת היא טבלה שמייצגת את כל הערכים האפשריים שטענה מסוימת יכולה לקבל, בין אם שקר ובין אם הוא אמת. היא מאפשרת לדעת מתי טיעון הוא תקף ומתי כשל. אם כן, טבלת אמת עבור הקשר "אם-אז" (formula_4) תראה באופן הבא, כאשר T מייצג "אמת" (true) ו- F מייצג "שקר" (False) :
בשפה הטבעית רגילים ליחס לקשר הגרירה משמעות של סיבה ותוצאה: . ואולם, מבחינה לוגית ערך האמת של פסוק התנאי תלוי רק בערכי האמת של שני המרכיבים, ולא ביחס הסיבתי ביניהם. לפיכך, תוצאה המצביעה על כשל נגרמת כאשר התנאים מתקיימים, ואילו התוצאה אינה מתקיימת (אפשרות 2 בטבלת האמת). למשל "אם יורד גשם אנחנו נרטבים". אם אכן יורד גשם ואנחנו לא נרטבים סימן שיש כשל בהגדרה.
תוצאה תקפה תתקיים כשאר הפסוק הוא בעל ערך "אמת" אם התוצאה אמיתית, או אם התנאי שקרי.
סוגי טענות היפוכיות ומנוגדות.
טענה מהצורה "אם A אז B" נקראת טענה פוזיטיבית. הטענה תקפה, כאמור, אם כל אימת שמתקיים A, מתקיים גם B. הטענה אינה תקפה אם A מתקיים ו-B אינו מתקיים. זוהי, אם כך, השלילה הלוגית של "אם A אז B": "A אבל לא B".
מלבד פעולת השלילה, מקובלות בלוגיקה גם פעולות אחרות, המביאות לטענות שאינן שקולות לטענה הפוזיטיבית.
מחלקת החינוך של ארצות הברית
מחלקת החינוך של ארצות הברית (באנגלית: United States Department of Education) היא מחלקה המהווה חלק מהקבינט של הממשל הפדרלי של ארצות הברית. המחלקה נוצרה לפי חוק ארגון מחלקת החינוך, והחלה לפעול ב-1980.
תפקידי המחלקה היו בעבר באחריותה של מחלקת הבריאות, החינוך והרווחה, שפוצלה למחלקת החינוך ולמחלקת הבריאות ושירותי האנוש כאשר חתם הנשיא ג'ימי קרטר על החוק "Department of Education Organization Act" המקים מחלקה חדשה ומסדיר את האחרות ב-17 באוקטובר 1979. המחלקה החלה לפעול ב-4 במאי 1980. בראש המחלקה עומד מזכיר החינוך של ארצות הברית.
מחלקת החינוך היא המחלקה הקטנה ביותר בקבינט, ויש לה בערך 5,000 עובדים. ראשי התיבות הרשמיים של המחלקה הם ED (ולא DOE, שמתייחסים למחלקת האנרגיה).
בשונה ממערכות החינוך במדינות אחרות, מערכת החינוך של ארצות הברית איננה ריכוזית, והממשלה הפדרלית ומחלקת החינוך לא מעורבים באופן מהותי בקביעת חומרי הלימוד או התקנים החינוכיים. דברים אלו נמצאים באחריותן של המדינות והרשויות המקומיות.
במקום זאת, התפקיד הראשי של המחלקה הוא לנסח תוכניות מימון פדרליות הקשורות לחינוך ואכיפת חוקי חינוך פדרליים המתייחסים לפרטיות וזכויות אזרח. האיכות של מוסדות חינוכיים ורמתם נקבעים באמצעות תהליך פרטי לא-רשמי הידוע בשם "בית-ספר עם אישור" (accreditation),ותהליך זה המחלקה לא מתערבת.
היסטוריה.
כבר ב-1867 נוצרה מחלקת חינוך אולם שנה לאחר מכן היא הורדה לדרגה של משרד. יצירתה מאה שנים לאחר מכן, ב-1979, עוררה ויכוחים והתנגדויות מצד רבים במפלגה הרפובליקנית, שראו במחלקה כחדירה בירוקרטית פדרלית לא נחוצה לעניינים מקומיים. במהלך שנות ה-80, הרעיון של ביטול המחלקה היה חלק מהמצע הרפובליקני, אבל הממשל של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש סירב ליישם את הרעיון. עד אמצע שנות ה-90, עם תמיכה שווה לזו של ממשל בוש על ידי ממשלו של ביל קלינטון, נותרה התנגדות מעטה לקיום המחלקה.
השדרוג של מחלקת החינוך לחברה בקבינט עורר מחלוקת. הנשיא רונלד רייגן ניסה לבטל זאת, אך בסופו של דבר לא הצליח עקב הרכב הקונגרס. תחת ממשלו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש התמקדה המחלקה בחינוך יסודי ותיכוני, באמצעות התמקדותה בחוק "אף לא ילד אחד יישאר מאחור".
ב-23 במרץ 2007 חתם הנשיא ג'ורג' ווקר בוש חתם על חוק נוסף, שהעניק לבניין המטה של המחלקה את השם בניין לינדון ביינס ג'ונסון של מחלקת החינוך.
מבנה המחלקה.
תת-הסוכנויות שלהלן (ידועות בתור רכבי משרד ניהוליים) קיימות במחלקת החינוך:
מחלקת החקלאות של ארצות הברית
מחלקת החקלאות של ארצות הברית (באנגלית: The United States Department of Agriculture, בראשי תיבות: USDA, ידוע בשם: The Agriculture Department) היא אחת ממחלקות הממשל הפדרלי של ארצות הברית. מטרתה היא פיתוח וביצוע מדיניות בנושאי חוות, חקלאות ומזון. היא מנסה למלא את הצרכים של חוואים ושל פועלי חווה, קידום ייצור וסחר חקלאי, הבטחת בטיחות מזון, הגנה על משאבי טבע, טיפוח קהילות כפריות ומניעת רעב, באמריקה ומחוץ לאמריקה. בראש המחלקה עומד מזכיר החקלאות של ארצות הברית.
היסטוריה.
ארצות הברית התבססה בתחילת קיומה על כלכלה חקלאית בצורה מאוד נרחבת. פקידים בממשלה הפדרלית חיפשו במשך זמן רב דרכים לשפר את מגוון הזרעים, צמחים ובעלי חיים שמיובאים לתוך ארצות הברית. ב-1836, הנרי ליביט אלסוורת', אדם שהתעניין בשיפור החקלאות, התמנה לתפקיד נציב הפטנטים, תפקיד שהיה חלק ממחלקת המדינה. זמן קצר לאחר מכן הוא החל לאסוף ולהפיץ סוגים חדשים של זרעים וצמחים באמצעות חברי קונגרס ואגודות חקלאיות. ב-1839 הקונגרס ייסד את חטיבת החקלאות בתוך משרד הפטנטים והקציב 1,000$ עבור "איסוף סטטיסטיקות חקלאיות ולמטרות חקלאיות אחרות".
רצונו של אלסוורת' לסייע לחקלאות בלט בדיווחים השנתיים שלו שקראו להקמת מחסן ציבורי שישמש לשימור והפצה של סוגי צמחים וזרעים חדשים, הקצאת פקיד שיטפל בסטטיסטיקות החקלאיות, הכנה של דוחות על התוצרת החקלאית באזורים שונים, והיישום של כימיה לחקלאות. ב-1849 משרד הפטנטים הועבר למחלקה החדשה שנוצרה – מחלקת הפנים. בשנים שלאחר מכן, התפתח הרצון להקים לשכה נפרדת לחקלאות בתוך מחלקת הפנים או לחלופין להקים מחלקה נפרדת לחקלאות.
ב-15 במאי 1862, הנשיא אברהם לינקולן ייסד את מחלקת החקלאות העצמאית שבראשה עמד נציב בעל מעמד של חבר קבינט. לינקולן קרא למחלקה "המחלקה של העם".