השבועה ניתנה בטורקית, ורק המשפט האחרון - על אחוות העמים הטורקים והכורדים - בכורדית. מיד קמו קולות זעקה הקוראים למעצרה, וכן כינו אותה "טרוריסטית", "ספרטיסטית" ו"כורדית מטונפת". יו"ר הפרלמנט נבהל, ולבקשתו היא חזרה על השבועה בטורקית, אך גם מעשה זה לא הרגיע את הרוחות שקמו נגדה. מתנגדיה ראו בשימוש בכורדית הצהרת ספרטיזם, ועד מהרה היא הפכה לסמל בעיני הלאומנים הטורקיים. הם כינו אותה בתקשורת "מכשפת הספרטיזם", והם ראו בצעיף הראש שלה - בצבעי הדגל הכורדי - קריאה לנשק.
הרשעתה ומאסרה.
חסינותה הפרלמנטרית הגנה עליה במשך שלוש שנים, אבל ב-1994 הסיעות הלאומניות הצליחו לשכנע את הפרלמנט להסיר חסינות זו מחברי המפלגה הדמוקרטית. בדצמבר 1994, יחד עם עוד ארבעה חברי פרלמנט מהמפלגה, היא נעצרה והואשמה בבגידה ובהיותה חברה במפלגת הפועלים של כורדיסטן (PKK). האשמת הבגידה לא הובאה לבסוף בפני בית המשפט, וזאנה עצמה כפרה בהיותה משויכת ל-PKK. אך התביעה, בהסתמך על עדויות שכנראה הושגו תחת עינויים, הצליחו להביא להרשעתה, ולהרשעת עוד שלושה חברי פרלמנט ממפלגתה - חטיפ דיקלה, סלים סדאק, ואורחאן דוגאן. על כל אחד מהם נגזרו 15 שנות מאסר. ראש הממשלה טנסו צ'ילר (האישה הראשונה לכהן בתפקיד), הצדיקה את המהלך כ"הוצאת ה-PKK מהפרלמנט".
המפלגה הדמוקרטית הפכה לבלתי חוקית, וחבריה נאלצו לצאת לגלות.
זאנה אמרה על הרשעתה:
היא הוכרה כאסירת מצפון על ידי אמנסטי אינטרנשיונל. ב-1994 הוענק לה פרס ראפטו (פרס זכויות אדם נורווגי), וב-1995 הוענק לה פרס סחרוב על ידי הפרלמנט האירופי. היא גם זכתה בפרס ברונו קרייסקי. ב-1998 עונשה הוארך בגלל מכתב שכתבה שהתפרסם בעיתון כורדי, אשר לכאורה הביע דעות בדלניות. בעת שישבה בכלא, היא פרסמה ספר בשם "כתבים מן הכלא'".
כשטורקיה בקשה חברות באיחוד האירופי, האיחוד דרש את שחרורה של זאנה על בסיס זכויות אדם, עמדה שהובהרה שוב ושוב, ובמיוחד בהענקת פרס סחרוב לחופש המחשבה.
ב-2001, בית הדין האירופי לזכויות אדם פסק נגד טורקיה לאחר בחינת המשפט של זאנה; אף על פי שטורקיה לא הכירה בהחלטה, בשנת 2003 עבר חוק הרמוניזציה חדש שאיפשר משפטים מחודשים בהתבסס על החלטות בית המשפט האירופי. בינתיים, ב-2002, יצא סרט בשם "The Back of the World", בבימויו של הבמאי הספרדי-פרואני חביאר קורקוארה, שסקר את המקרה. באפריל 2004, במשפט חוזר לנאשמי המפלגה הדמוקרטית - שבתורם החרימו את רוב ההליכים - הרשעתם אושרה מחדש. אך ביוני 2004, לאחר שהתובע ביקש ביטול של פסק הדין של בית המשפט הקודם על תקן טכני, בית המשפט הגבוה לערעורים הורה על שחרורם של זאנה ועמיתיה - לאחר כמעט עשר שנות מאסר.
בזמן מאסרה, בעלה מהדי - ששוחרר מן הכלא קודם לכן - נאלץ להימלט מטורקיה תחת איום של מעצר מחודש. בנה הותקף וספג איומים, וברח בעקבות אביו. בתה נשארה עוד מספר שנים, אך לבסוף הצטרפה לבני משפחתה הגולים.
המשך פעילות פוליטית.
בינואר 2005, בית הדין האירופי לזכויות אדם העניק לזאנה ולכל אחד מהנאשמים 9000 € מן הממשלה הטורקית, ופסק שטורקיה הפרה את זכויותיה לחופש הביטוי. זאנה וחבריה הודיעו על הקמת התנועה לחברה דמוקרטית (DTH). ב-17 באוגוסט 2005, מפלגת החברה הדמוקרטית (DTP) נוסדה כמיזוג של מפלגת העם הדמוקרטית (DEHAP) עם DTH.
זאנה המשיכה את פעילותה למען זכויות אדם בטורקיה במסגרת המפלגה החדשה. אחת מהצעותיה השנויות במחלוקת היא הארגון מחדש של טורקיה לקבוצת מדינות פדרליות, כאשר אחת מהם תהיה כורדיסטן.
באפריל 2008, זאנה שוב נעצרה ונידונה לשנתיים בכלא על ידי השלטונות הטורקיים, בהאשמת "הפצת תעמולה טרוריסטית", כאשר אמרה בנאום, "לכורדים יש שלושה מנהיגים, מסעוד ברזאני, ג'לאל טאלבאני ועבדוללה אג'לאן". מסעוד ברזאני הוא נשיא המחוז הפדרלי הכורדיסטני בעיראק, ג'לאל טאלבאני הוא נשיא עיראק אשר ממוצא כורדי, ועבדוללה אג'לאן הוא מנהיג PKK כורדי הכלוא בכלא הטורקי.
בדצמבר 2008, זאנה נידונה ל-10 שנים נוספות בכלא על ידי בית המשפט, שקבע שהיא הפרה את חוק אנטי-הטרור הטורקי בתשעה נאומים שונים. הוועדה האזרחית לטורקיה של האיחוד האירופי קראה לאיחוד האירופי ולקהילה הבינלאומית לנקוט בפעולה פוליטית וכן לגנות את טורקיה על הרשעה זו.
ב-28 ביולי 2009, בית המשפט הפלילי בדיארבקיר גזר על זאנה 15 חודשי מאסר בגלל נאום שהעבירה באוניברסיטת לונדון.
כל ההרשעות האלה בוטלו מאוחר יותר על ידי ערכאות משפטיות גבוהות יותר.
בדצמבר 2009, בית המשפט לחוקה של טורקיה הוציא את DTP מן החוק בשל התקשרותה לכאורה עם ה-PKK, וכתוצאה, נאסר על זאנה ויותר משלושים פוליטיקאים כורדים נוספים להצטרף לכל מפלגה למשך חמש שנים. אך החוק לא אוסר על החזקת תפקיד פוליטי, ולא מנע מהם להיבחר לפרלמנט כעצמאים או להימנות לתפקידים מנהליים.
כתוצאה, זאנה רצה לבחירות כעצמאית בבחירות הכלליות של 2011, ונבחרה לפרלמנט מחדש.
בעקבות ראיון בעיתון שבו אמרה זאנה שהיא מקווה שראש הממשלה רג'פ טאיפ ארדואן יפתור את הסכסוך הכורדי-טורקי, הוזמנה על ידו ב-1 ביולי 2012 לפגישה בלשכתו. דבריה בוטלו כ"נאיבים" על ידי המפלגה לדמוקרטיה ושלום (BDP), אך התקבלו כפתח לדיבור על ידי הממשלה הטורקית.
בנובמבר 2016, זאנה שוב נעצרה יחד עם מחוקקים אחרים מ-BDP/HDP, ושוב הואשמה בהשתייכות ל-PKK;והיא נעצרה פעם נוספת בפברואר 2017 בהאשמות דומות, חלק מגל מעצרים של פעילים ופוליטיקאים כורדים בין נובמבר 2016 ותחילת 2017. נכון ל-8 בפברואר 2017, היא שוחררה בערבות, וב-8 במרץ 2017 דווח בעיתוני המדינה שהתובע דורש שיגזרו עליה 20 שנות מאסר.
יער אשדאון
יער אשדאון (באנגלית: Ashdown Forest) הוא שמו של אזור עתיק, המהווה למעשה עֲרָבָה פתוחה ושלווה, השוכנת ברכס העליון החולי הגבוה ביותר, של "אזור ההיי וִּילד בעל היופי הטבעי יוצא הדופן", שמה של שמורת טבע בבריטניה. היער ממוקם במרחק משוער של 30 מיילים (48 קילומטרים), דרומית ללונדון, במחוז מזרח סאסקס שבאנגליה. כשמטפסים לרום מרבי של 732 רגל (223 מטר) מעל פני הים, נופי היער מספקים מראות עוצרי נשימה, הנחזים לרוחב פני הגבעות המיוערות בכבדות של אזור הווילד לכיוון מתלולי הגיר של צפון דאונס ודרום דאונס, הנראים גם הם מעבר לאופק.
ההיסטוריה של יער אשדאון מתחילה כשהוא משמש כיער ציד בתקופת ימי הביניים, שעציו ניטעו זמן קצר לאחר הכיבוש הנורמני של אנגליה. ב-1283, היער היה מוקף בגדר באורך של 23 מיילים (37 קילומטרים), שתחמה שטח של 20 קילומטרים רבועים (5200 דונם). 34 שערים וכניסות לתוך תחום השטח המגודר, אשר כמה משמותיהם עדיין מונצחים, כגון צ'אק האטץ' וצ'לווד גייט (Chuck Hatch and Chelwood Gate), אפשרו לתושבי המקום להיכנס אליהם כדי לרעות את עדריהם, לאסוף עצים להסקה ולגזום שרכים ושיחי אברש שישמשו כמצעי שינה עבור בעלי החיים. היער המשיך לשמש כיער ציד בעבור בית המלוכה והאצולה, בעיקר עם עליית שושלת בית טיודור לשלטון, כולל בימיו של הנרי השמיני, כאשר נבנתה למטרות פעילות זו, בקתה ייעודית בטירת בולברוק שבהארטפילד, שבסמוך לה הוא חיזר אחרי אן בולין, בטירת היבר שממוקמת לא הרחק מהטירה הראשונה.
יער אשדאון הוא בעל מורשת ארכאולוגית עשירה. הוא מכיל בתוכו ממצאים רבים המעידים על פעילות אנושית פרה-היסטורית, כאשר ההוכחה הקדומה ביותר לנוכחות בני אדם במקום מתוארכת ל-50,000 שנים לפני זמננו. בהקשר ארכאולוגי זה, ישנם שרידים חשובים משלוש תקופות שונות: מעידן הברונזה, עידן הברזל ומהעידן הרומי - בריטי.
היער היווה מרכז לקיומה של תעשיית ברזל, שחשיבותה ברמה הלאומית ניתנת להמחשה בשתי דוגמאות: במהלך הכיבוש הרומי של בריטניה ובמהלך שלטון בית טיודור, כאשר ב-1496, נבנה בניוברידג' הכבשן הראשון ליציקת ברזל בממלכה, בסמוך לקולמנ'ס האטץ' (Coleman's Hatch), מה שסימל את ראשיתה של תעשיית הברזל והפלדה המודרנית של בריטניה. בשנת 1693 יותר ממחצית היער הועברה לידיים פרטיות, כאשר שאר הקרקע מיועדת לשימוש הציבור. לגבי השטח הציבורי כיום, היער מכסה אזור של 9.5 מיילים רבועים (2,500 דונם), והוא האזור הגדול ביותר בדרום מזרח אנגליה הפתוח ונגיש לציבור.
החשיבות האקולוגית של עֲרָבוֹת יער אשדאון משתקפת בכך שהוא מוגדר כאתר בעל עניין מדעי מיוחד, כאזור שימור מיוחד לציפורים וכאזור מיוחד המיועד לשימור, בעיקר בשל בתי הגידול שבעֲרָבוֹת היער. היער מהווה למעשה חלק מתוכנית השימור Natura 2000, כשהוא מגדל בשטחו כמה מהמינים ובתי הגידול הידועים ביותר באירופה, הנמצאים תחת איום.
יער אשדאון התפרסם בעיקר בתור מקום התרחשות סיפורי פו הדב שנכתבו על ידי אלן אלכסנדר מילן, אשר חי בקצהו הצפוני של היער, תוך שהוא לוקח את בנו כריסטופר רובין לטייל באזור. האמן ארנסט שפארד הסתמך על נופי יער אשדאון כהשראה לרבים מהציורים אותם אייר עבור ספרי פו הדב. בבקתת האבן (Stone Cottage) שביער ובאחד המלונות שבו (Ashdown Forest Golf Hotel), בילו המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס ואשתו ג'ורג'י הייד-ליס את ירח הדבש שלהם, בחודשים אוקטובר-נובמבר 1917.
יישובים.