פיטר ג'ורג' נורמן (באנגלית: Peter George Norman; 15 ביוני 1942 - 3 באוקטובר 2006), היה אתלט אוסטרלי. סגן אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968), 5 פעמים ברציפות אלוף אוסטרליה (1966–1970) ושיאן אוסטרליה הנוכחי (2020) בריצת 200 מטר.
ביוגרפיה.
נורמן נולד בקובורג פרבר של מלבורן, בן למשפחה אדוקה מצבא הישע.
במשחקי חבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בסוף נובמבר 1962 סיים נורמן במקום 12 בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.8 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בקינגסטון, ג'מייקה באוגוסט 1966 זכה נורמן במדליית ארד בריצת שליחים 4x110 יארד בתוצאה של 40.0 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת שליחים 4x440 יארד בתוצאה של 3:12.2 דקות, במקום עשירי בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.2 שניות ובמקום 29 בריצת 100 יארד בתוצאה של 10.2 שניות.
באליפות אוסטרליה שנערכה בפרת' ב-1966 הוא זכה לראשונה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.9 שניות. שנה לאחר מכן, באליפות אוסטרליה שנערכה באדלייד הוא הגן על תוארו וזכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.3 שניות.
סגן אלוף אולימפי.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה נורמן במדליית כסף בריצת 200 מטר בשיא אוסטרליה חדש של 20.06 שניות, אחרי טומי סמית' שקבע שיא עולם חדש של 19.83 שניות ולפני ג'ון קרלוס (20.10 שניות), שניהם מארצות הברית. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 20.23 שניות. בטקס חלוקת המדליות התעוררה סערה, כאשר סמית' וקרלוס הצדיעו את הצדעת הכוח השחור בזמן נגינת ההמנון האמריקני, כשהם לובשים כפפות וצעיפים שחורים ויחפים מנעליים. נורמן, הצטרף למחאתם כשענד תג של "הפרויקט האולימפי לזכויות אדם". סמית' הסביר כי הנפת ידו הימנית סימלה את כוחה של אמריקה השחורה, הנפת ידו השמאלית של קרלוס סימלה את אחדותה של אמריקה השחורה (אם כי מאוחר יותר התברר כי קרלוס שכח להביא את זוג הכפפות שלו, ולכן, לפי הצעתו של נורמן, חלקו בזוג של סמית'), הצעיף סימל את הגאווה השחורה, והיעדרן של נעליים סימל את עוניים של השחורים באמריקה.
נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי, אוורי ברנדג', איים כי אם לא יסולקו סמית' וקרלוס, תושעה מהמשחקים המשלחת האמריקנית כולה. בסופו של דבר, עזבו סמית' וקרלוס את הכפר האולימפי ושבו לארצם. נורמן, שתמך במחאה של קרלוס וסמית', ננזף על ידי הוועד האולימפי של ארצו והתקשורת האוסטרלית נידתה אותו.
באליפות אוסטרליה שנערכה במלבורן ב-1969 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בפעם הרביעית ברציפות בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.3 שניות ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו באדינבורו, סקוטלנד ביולי 1970 סיים נורמן במקום חמישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.86 שניות
באליפות אוסטרליה שנערכה באדלייד ב-1970 הוא זכה במדליית זהב בפעם החמישית ברציפות בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.0 שניות.
אף על פי שסיים במקום השלישי בריצת 200 מטר במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדת מינכן (1972) מקום שהספיק כדי לקחת חלק באולימפיאדה הוא לא השתתף בהם. אחרי אכזבה זו פרש נורמן מספורט מקצועני והמשיך להתחרות במרוצי חובבים. הוא התקשה למצוא עבודה. זמן קצר עבד כמורה להתעמלות, והמשיך במאבקו נגדו אי-השוויון במסגרת האיגודים המקצועיים, מדי פעם עבד גם כקצב. פציעה בגיד אכילס שכמעט הובילה לנמק וכריתת הרגל, דרדרה את נורמן לדיכאון ולאלכוהוליזם.
למרות שהיה הרץ הגדול ביותר למרחקים קצרים בתולדות אוסטרליה ומחזיק עד היום (2020) בשיא הלאומי בריצת 200 מטר, הוא לא הוזמן להשתתף באולימפיאדת סידני (2000). הוא הוזמן לגנות את מעשיהם של קרלוס וסמית' בתמורה ל"חנינה" מהמערכת שהחרימה אותו, שהייתה מאפשרת לו למצוא עבודה קבועה דרך הוועד האולימפי באוסטרליה ולקחת חלק בארגון אולימפיאדת סידני, אך הוא מעולם לא נכנע ומעולם לא גינה את הבחירה של שני האמריקנים. הוועד האולימפי של ארצות הברית הזמין אותו להצטרף למשלחת האמריקנית, אחרי שנודע להם על העניין.
סמית' וקרלוס היו מנושאי הארון של נורמן בהלווייתו בשנת 2006.
ב-11 באוקטובר 2012, הפרלמנט האוסטרלי התנצל באופן רשמי בפני זכרו של נורמן:
דבריו של פיטר נורמן, מתוך הסרט התיעודי "הצדעה" - אותו כתב, הפיק וביים אחיינו, מאט נורמן:
ג'ין טאי-דזו
ג'ין טאי-דזו (בכתב סיני: 金太祖, בשמו בלידה: ואניאן אגודה או ואניאן אקוטה 完顏阿骨打, נודע גם בשם הסיני ואניאן מין; 1 באוגוסט 1068 - 19 בספטמבר 1123) היה מצביא ממוצא ג'ורצ'ן והקיסר הראשון של שושלת ג'ין (1115–1234).
ג'ין טאי-דזו נולד בשם ואניאן אגודה כבנו של ואניאן חליבו, ראש אחד השבטים שחיו באזור מנצ'וריה של ימינו. אחרי שבתחילת המאה ה-12 סייע בידי אחיו, ואניאן וויאשו, לאחד שבטי ג'ורצ'ן רבים, ירש אגודה ממנו את ההנהגה בשנת 1113 והפך למנהיג האתניה ג'ורצ'ן המאוחדת.
הוא תכנן מרד באימפריית קיטאן ששלטה על שטחים נרחבים במונגוליה, במנצ'וריה ובסין הצפונית של ימינו והונהגה על ידי שושלת ליאו. המרד פרץ בספטמבר 1114 ואחרי שורה של ניצחונות, אגודה כבש חלק מהממלכה ובינואר 1115 הכתיר את עצמו כקיסר תחת השם טאי-זו. על ידי כך הוא הקים את שושלת ג'ין. בשנים הבאות המשיך טאי-זו את המלחמה בשושלת ליאו, נחל ניצחונות גם נגדה והחליש אותה מאוד.
לפני מותו, כרת טאי-דזו ברית עם הקיסרים משושלת סונג הדרומית, שעזרה לו במלחמה נגד ליאו. הקיסר טאי-דזו מת בשנת 1123 בגיל 56 והוריש את האימפריה שלו לאחיו ואניאן ווצ'ימאי, שעלה על כס המלכות תחת השם טאי-דזונג. קיסר זה גבר סופית על שושלת ליאו בשנת 1125 ושבה את הקיסר האחרון שלה, ויאן דזואו-די.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
אגודה היה בנו השני של ואניאן חליבו, ראש השבט ואניאן. אמו הייתה בתו של ראש השבט נאלאן. הוא נולד בשנת 1068 בחרבין של ימינו, על יד נהר אשי, במחוז חיילונגג'יאנג של זמננו.
הוא נודע בגבורתו והשתתף במסעות צבאים רבים נגד שבטי ג'ורצ'ן היריבים שבראשם עמדה שושלת ליאו של בני קיטאן. בשנת 1109, בשיאה של מכת רעב, סייע אגודה לאביו בקליטת לוחמים רעבים מבני שבטי ג'ורצ'ן אחרים על מנת לחזק את שבטו. מאוחר יותר לחם שוב בשבטי ג'ורצ'ן אחרים והצליח לאחד את כל בני ג'ורצ'ן תחת מנהיגות שבטו ואניאן. ב-1113 ירש אגודה את ראשות שבטו מאחיו ואניאן וויאשו. כמו ג'ורצ'נים אחרים, סלד אגודה מהניצול שנהגו פקידי שלטון ליאו המושחתים נגד בני שבטו. ב-1122, כשהגיע קיסר טיאנדזוו, שליט אימפריית ליאו, למסע דיג באזור המאוכלס על ידי הג'ורצ'נים, הוא הורה לכל ראשי השבט המקומיים לרקוד לפניו. שמו של אגודה יצא למרחוק על כי היה היחיד שסירב לפקודה.
קיסר ג'ין.
בתחילת שנת 1114 שילח אגודה מרגלים לאזור ליאו והכין מרד נגד שלטונם של בני קיטאן, שאותו החשיב כמנוון. יועציו באותה תקופה היו ואניאן דזונגהאן וואניאן שי יין. בספטמבר כינס אגודה את בני שבטו (כ-2,500 בני אדם) בליושוי (流水), בפויו שעל יד נהר לאלין, במחוז ג'ילין של ימינו, והכריז על מרד גלוי נגד שושלת ליאו. פרשיו כבשו את פויו, שנקראה באותם הימים נינגג'יאנגג'וו (寧江州) ובנובמבר אותה שנה הביסו את צבא ליאו של 7,000 חיילים בקרב צ'וחדיאן. בינואר 1115, אחרי שורת ניצחונות, הכריז אגודה על עצמו כקיסר ואימץ את השם המלכותי הסיני שוו גוו (收國). הוא הקים בכך את שושלת ג'ין. באוגוסט צבאו כבש את פרפקטורת חוואנגלונג (נפת נונגאן של ימינו במחוז ג'ילין). בראשם של 20,000 פרשים בלבד הוא ניצח 700,000 לוחמי ליאו בקרב חובודאגאנג. עד שנת 1116 כבש אגודה את כל חצי האי ליאודונג. בשנים 1122-1119 צבאו נחל ניצחונות נוספים על כוחות ליאו והשתלט על חמש ערי הבירה של שושלת ליאו.
הברית עם שושלת סונג.
מכיוון ששושלת ג'ין החדשה הייתה אויבת לשושלת ליאו, שושלת סונג הצפונית של בני האן הסינים ראתה בשושלת ג'ין ברית טבעית.
בשנת 1117 שלחה שושלת סונג שליחים אל שושלת ג'ין בעילה של רצון לקנות ממנה סוסים, אך למעשה כדי לכרות איתה ברית נגד שושלת ליאו. בשנים 1123-1117 שבע משלחות סונג ביקרו אצל הג'ורצ'נים וכן שישה שגרירים ג'ין נשלחו לבירת שושלת סונג, ביאנג'ינג (קאיפנג של ימינו, במחוז חנאן). בשנים 1123-1115, תוך כדי משא ומתן ביניהן, הקימו שושלות ג'ין וסונג את "הברית דרך הים" נגד שושלת ליאו. לפי תנאי ההסכם ביניהן, התחייבה שושלת סונג לתקוף את ממלכת ליאו מדרום, בעוד שבתמורה, התחייבה שושלת ג'ין להעביר לה את שש עשרה הפרפקטורות של שושלת ליאו.
רפורמות.
בעת מלחמתו בשושלת ליאו, ארגן אגודה שיטת ממשל פאודלית חדשה המבוססת על המנהגים השבטיים של הג'ורצ'נים. הוא דאג לארגן גם את החקלאות
לפי שיטה קולקטיביסטית הידועה בשם "מנג אן-מוּקֶה" (猛安謀克). אגודה החליט לאמץ יסודות מן התרבות הסינית והורה לקנצלר שלו, ואניאן שי-יין לפתח שיטת כתב ג'ורצנית יחידה.
עימות עם שושלת סון ומותו.
ב-1123 פלש צבא ג'ורצ'ני אל אימפריית סון הצפונית. פרשיו כבש כמה ערי ספר מבוצרות. השליט משושלת סון נאלץ לחתום על הסכם שלפיו כל אחת מהממלכות הכירה בשנייה כשווה ושושלת סונג התחייבה לשלם לממלכת ג'ין מס שנתי בשווי 200,000 טייל מכסף ו-300,000 גלילי משי.
זמן קצר אחר כך, באותה שנה, באוגוסט 1123, אגודה הלך לעולמו בגיל 56. במקומו עלה על כס המלכות של ג'ין אחיו הצעיר, וויצ'ימאי, שנודע כקיסר טאי דזונג. ווצ'ימאי המשיך במלחמות נגד שושלת ליאו וב-1125 לקח בשבי את אחרון הקיסרים של ליאו, טיאנדזואודי, ועל ידי כך שם קץ לשושלת ליאו.
כעבור זמן קצר אחרי יצאה שוב שושלת ג'ין נגד בת בריתה, סונג הצפונית.
לקריאה נוספת.