האופרה - מלך הילדים, הוזמנה על ידי מכללת לווינסקי במלאת 100 למכללה יוני 2013, הקונצ'רטו לטרומבון הוזמן ובוצע בידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית 2010, הפואמה הסימפונית "תמונות עיר" בוצעה בידי התזמורת הסימפונית חיפה 2011, האופרה שלו "פונדק הרוחות" לפי אלתרמן זכתה לביצוע רביעי במסגרת ימי המוסיקה הישראלית 2010, והקנטטה שלו "אתם זוכרים את השירים" לפי קלאסיקה ישראלית ושירי חנן יובל בוצעה בפסטיבל ישראל. ב-2012 עבד על תוכנית ייחודית עם חוה אלברשטיין, ובה עיבודים של שירי שוברט להרכב קאמרי. ב-2013 יצא דיסק "בחלונות הגבוהים" - עיבודים ואלתורים על שירי שמוליק קראוס, בהפקת הקתדרה למוזיקה. עונת 14–2015 כוללת יצירה סימפונית "סוויטה גלילית" בהזמנת תזמורת גריניץ' וילג' בניו יורק, קונצ'רטו לכינור "מחווה לסשה ארגוב" שבוצע ב -2015 בהזמנת התזמורת הקאמרית הישראלית עם הכנר איתמר זורמן ובניצוח אריאל צוקרמן, מוזיקה לסרט "הנשיא התשיעי" על חיי שמעון פרס, והסימפוניה "שעתו היפה ביותר" - מחווה לחסיד אומות העולם האיטלקי ג'ורג'ו פרלסקה, בהזמנת תזמורת סימפונט רעננה בניצוחו של עומר מאיר ולבר. ב-2016 השלים אופרה נוספת לילדים, "לילה בלי ירח", לפי ספרה של שירה גפן, שזכתה בפרס קלאסילייק, והוצגה בפסטיבל ישראל בביצוע מקהלת העפרוני, מאי 2016. החל מ - 2020 הוא יו"ר חבר השופטים בתחרות בן חיים לביצוע מוזיקה ישראלית.
משה זורמן הקים עם אשתו, ד"ר אסתרית בלצן ב־1996 את הקתדרה למוזיקה במרכז ענב לתרבות בתל אביב. הקתדרה מפגישה את הקהל הרחב עם מוזיקאים, עם אמנים ועם יוצרים מתחומים שונים המרחיבים את זווית הראייה של המוזיקה. זורמן מבצע בעצמו חלק מההדגמות המוזיקליות. מפעל תרבותי זה זכה להוקרה של הציבור הרחב, של מוזיקאים מקצועיים ושל אמנים ואישי ציבור, והוא עטור פרסי עיריית תל אביב-יפו ומשרד החינוך והתרבות. זורמן מעבד, מנחה ומנהל מוזיקלי קבוע בסדרת הקונצרטים היוקרתית "קלאסיקה במימד אישי", המשודרת מדי שבוע בקול המוסיקה החל מאוגוסט 2012, ומגיש פינת רדיו קבועה בנושא מוזיקה ב"שלושה שיודעים", כאן תרבות, החל מ - 2017. הוא חבר בסגל מדריכי היחידה למוזיקאים מצטיינים במשכנות שאננים.
חיים פרטיים.
לזוג בלצן וזורמן שלושה ילדים, שלושתם עוסקים במוזיקה: הכנר איתמר זורמן, הזמרת-יוצרת רעות זורמן, והפסנתרנית עלמה זורמן.
פרסים.
בין הפרסים שבהם זכה משה זורמן:
אסתרית בלצן
אַסְתְרִית בַּלצָן (Astrith Baltsan; נולדה ב-24 באוקטובר 1956) היא פסנתרנית ישראלית בתחום המוזיקה הקלאסית, יוצרת ז'אנר הפסנתר המדבר, וחוקרת מוזיקה. ידועה בשל ביצועיה ליצירות בטהובן, סדרות הקונצרטים המוסברות לקהל הרחב, תוכניות הרדיו והטלוויזיה, והמחקר על ההמנון הלאומי של ישראל, "התקווה". כלת פרסי ביצוע, חינוך, תרבות ואמנויות הבמה בישראל ובעולם. בוגרת תואר ראשון ושני בפסנתר ובמוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ותואר דוקטור למוזיקה בבית הספר מנהטן למוזיקה בניו יורק. מרצה בכירה באוניברסיטת תל אביב, מייסדת ומנהלת מכללת הקתדרה למוזיקה בתל אביב.
ביוגרפיה.
ילדות והשכלה.
אסתרית בלצן נולדה בתל אביב בשנת 1956, אחות לד"ר רויטל בלצן-שסקין (1953) ואחותו התאומה של אביקם בלצן. אמה רוזליה רות גַרטי (1925–1999) הייתה רופאת ילדים ילידת סופיה, שעלתה לישראל ב-1949. אסתרית נקראת על שם סבתה מצד אביה, אסתר בלצן מקישינב, אשר נרצחה בשואה. שמה ניתן לה על ידי אביה, חיים בלצן (1910–2002), שחידש מילים רבות בעברית. אביה נולד בקישינב, עלה לארץ ישראל ב-1935, היה עיתונאי בעיתונים "הבוקר" ו"הארץ" מייסדה של סוכנות עתי"ם ("עיתונות ישראלית מאוגדת") ומנהלה הראשון. סבו, ר' שמואל בלצן, הגיע לקישינב בשנות ה-80 של המאה ה-19, היה לסוחר ולאחד מראשי הציונים בקישינב, ממייסדי "המזרחי" בעיר, סגן נשיא התנועה בבסראביה וצירהּ לקונגרס הציוני ה-12. בנו הבכור של שמואל, בן-ציון בלצן (1885–1941), המשיך בדרכו, היה סוחר וממשכילי העיר, סופר עברי וחוקר תנ"ך, פעיל הציונים הכלליים ובערוב ימיו ממארגני "העובד הציוני" ו"החלוץ" הכלל-ציוני. נספה בשואה. (אחיו ד"ר פנחס בלצן היה רופא ועסקן ציבור, עלה לארץ ישראל והיה היחידי מבין האחים ששרד.) חיים בלצן היה בנו הבכור של בן-ציון.
בלצן החלה ללמוד מוזיקה בגיל 8. זכתה במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל, והיא בוגרת האקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין ובוגרת החוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב (בהדרכתם של מינדרו כץ ואריה ורדי). זכתה במלגת לימודים לתואר שני בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק ובגיל 26 קיבלה תואר "ד"ר למוזיקה בהצטיינות יתרה" מבית הספר מנהטן למוזיקה בניו יורק, תלמידתו של ארתור בלזם (Artur Balsam). בין השנים 1981–1985 זכתה בפרסים בתחרויות פסנתר בארצות הברית, קנדה וצרפת. השתתפה כפסנתרנית אורחת בפסטיבל טנגלווד בבוסטון, נורפוק באוניברסיטת ייל בארצות הברית, באנף בקנדה ולה ג'ס בצרפת.
קריירה.
בשנת 1985 הצטרפה כמרצה בכירה לסגל האקדמיה למוזיקה ולבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב. הייתה ממנהלי וממקימי אנסמבל מוזיקה נובה (פרס ביצוע המצטיין למוזיקה ישראלית 1993), עיצבה את תוכנית הלימודים בבית הספר לאמנויות בת"א (פרס החינוך 1990), ובבית הספר רימון למוזיקה עכשווית. בשנים 1988–1989 ניהלה את הפסטיבל הקאמרי ע"ש פייר מונטה במיין, ארצות הברית. הופיעה כפסנתרנית, עורכת ומנחה של תוכניות ייחודיות בתזמורת הקאמרית הישראלית (1988 - 1996), בתזמורת הפילהרמונית הישראלית (2000-2011) בפסטיבל ישראל (כולל נגינת כל הסונאטות של בטהובן ב-1987, שזכתה לביקורות נלהבות) ובאופרה הישראלית החדשה. ב-1992 הקליטה דיסק ביצועי בכורה ליצירות ישראליות (הוצאת איגוד הקומפוזיטורים).
החל מ-1990 מפיקה ומגישה סדרת קונצרטים "קלאסיקה במימד אישי", בה יצרה ז'אנר ייחודי המשלב קלאסיקה ומולטימדיה שהפך להצלחה רבתי ולמודל לחיקוי. הז'אנר, שכונה בפי נעמי שמר "הפסנתר המדבר, ההרצאה המזמרת", גרם למהפך באורחות התרבות בארץ, והביא המונים אל אולם הקונצרטים ואל תרבות המוזיקה הקלאסית. ברסיטלים שלה משלבת בלצן קטעי קישור המוסיפים ממד נוסף לממד המוזיקלי: תרגום ועריכה של מכתבי מוצרט בחריזה שנונה, באופן שתואם את ההתפתחות היצירתית של המלחין; השפעת המהפכה הצרפתית ונפוליאון על עולמו של בטהובן; הפילוסופיה של שופנהאואר והגל והשפעתם על וגנר וברהמס ; המעשייה הספרותית של א.ת.א. הופמן והשפעתה על הכתיבה של שומאן, היחסים המורכבים בין שופן למיצקביץ' ולז'ורז' סאנד, ועוד. על כל אלה זכתה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה של עיריית תל אביב ב-2001 תחת הכותרת "בלצן מהווה סיפור ענק של הצלחה שאין לו אח ורע בחיי התרבות בארץ. תרומה ייחודית של יוצרת בעלת ידע ועומק בלתי נדלים".
ב-1996 הקימה יחד עם בעלה, פרופ' משה זורמן, את "הקתדרה למוזיקה", מכללה מוזיקלית למבוגרים - הקתדרה למוזיקה במרכז ענב לתרבות בתל אביב. הקתדרה מהווה מרכז תרבות הכולל סדנאות מוזיקה ופגישות היכרות עם מוזיקאים, אמנים ויוצרים מתחומים שונים. מדי שנה לומדים בקתדרה מאות סטודנטים.
ב-2002 ערכה בלצן ביחד עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ואולפני הרצליה סדרת קונצרטים מוסברים המשודרים בטלוויזיה החינוכית ובערוץ 1, תחת הכותרת "המסע המופלא אל הקלאסיקה". הסדרה זכתה לשבחי הקהל והביקורת.
ב-2003 בלצן כתבה שני ספרים, "מכתבים ממוצרט" ו"היידן ובטהובן - מורה ותלמיד" (הוצאת "מודן"), והוציאה שני תקליטורים בסדרה "מוזיקה במבט אחר".
ב-2005 החלו הקלטות של 50 תוכניותיה של בלצן ושידוריהן בקול המוסיקה ובתוכניות הרדיו של גבי גזית ב-103 FM. בינואר 2006 זכתה בפרס כפול – פרס חביבת הקהל של ידיעות אחרונות, ופרס היזמות והמעוף של מגזין "ממון" לאור תרומתה האדירה לחברה הישראלית, הצלחתה חסרת התקדים בשטח התרבות בארץ והתעקשותה להיות הגוף התרבותי היחיד בארץ שאינו ממומן בכספי ציבור. ב-2006 הוציאה בהפקת הקתדרה למוזיקה את החוברת "מפתחות למוזיקה", ספר בסיסי להתמצאות ולהיכרות עם מוזיקה קלאסית, הכולל הגדרות של מונחים, סגנונות, ותהליכים במוזיקה אמנותית ומהווה תשתית לקורסים במכללת הקתדרה במרכז ענב לתרבות.
בפברואר 2008 זכתה בפרס לנדאו של מפעל הפיס בתחום המוזיקה הקלאסית על תרומתה המשמעותית לחיי התרבות והאמנות בישראל והפצת המוזיקה הקלאסית בקרב הקהל הרחב, לרבות נוער. ביולי אותה שנה קבלה את פרס שר התרבות למבצעי מוזיקה בישראל, עבור המצאת ז'אנר של "הפסנתר המדבר", ויצירת תכנים חדשים ברמה אמנותית מרשימה בפעילות רבת שנים בחיי המוזיקה בארץ. בקיץ 2008 השתתפה בשלוש תוכניות סולו בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון.