במקביל הייתה פעילה במשמרת הצעירה של מפלגת העבודה. היא הצטרפה בתחילת 1970 לחוג של צעירים במפלגה, שכללה גם את יוסי שריד, עוזי ברעם, עדי אמוראי, מיכאל חריש ועמירם סיון. ביולי 1972, עם שובה מלימודיה בלונדון, היא נבחרה ליושבת ראש מחלקת החברות במפלגה. לקראת הבחירות לכנסת השמינית היא העלתה דרישה לייצוג של 25% לנשים ברשימת המפלגה לכנסת. בספטמבר 1973 היא שולבה בוועדה המסדרת את רשימת מפלגת העבודה לבחירות לכנסת. בשנת 1979 הייתה סגנית יו"ר האינטרנציונל הסוציאליסטי לנשים. באותה שנה היא נמנתה על המחנה של יעקב לוינסון במפלגה.
בשנת 1983 התמודדה על מועמדות מפלגת העבודה לראשות עיריית רמת-גן, אך הפסידה לאורי עמית. באוקטובר 1993 מונתה ליועצת ראש הממשלה למעמד האשה של יצחק רבין וליו"ר המועצה הלאומית לקידום מעמד האשה.
בכנסת.
ארד שימשה כחברת כנסת ברציפות בכנסות העשירית, האחת עשרה והשתים עשרה מטעם מפלגת העבודה והייתה חברה בוועדות העבודה והרווחה, הכספים והעלייה והקליטה. לקראת הבחירות לכנסת ה-13 נדחקה לאחורי רשימת המועמדים ולא נכנסה לכנסת ה-13. לאחר רצח יצחק רבין הייתה ארד הבאה בתור ברשימת מפלגת העבודה לכנסת ה-13. אולם יושב ראש הכנסת, שבח וייס קבע שהיא אינה יכולה להיכנס לכנסת, מפני שבאותה עת הייתה עובדת מדינה הפסולה להתמודד לכנסת. ארד עתרה לבג"ץ נגד יושב ראש הכנסת ורוב של חמישה שופטים נגד שניים קבע שמועמד לכנסת אינו מנוע מלהיות עובד מדינה לאחר הבחירות ולכן ארד כשירה להיכנס לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה פרשה ממפלגת העבודה והקימה סיעת יחיד על שמה.
לכנסת ה-14 וה-16 התמודדה כיו"ר רשימת גיל, ללא הצלחה. בבחירות לכנסת ה-17 זכתה הרשימה, הפעם בראשות רפי איתן וללא הכללת ארד, בשבעה מנדטים. לבקשתה נשארה בתפקיד מזכ"ל המפלגה ולא התמודדה על תפקיד שר. בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצבה במקום ה-25 מתוך 26 ברשימת "גיל", שלא עברה את אחוז החסימה.
חיים אישיים.
לארד נולדו בן ושני נכדים. התגוררה ברמת גן.
ארד נפטרה ב-21 בפברואר 2022 בגיל 83. נקברה בבית העלמין ירקון בפתח תקווה.
עמדות.
ארד תמכה בשוויון מלא בין גברים לנשים ובמסגרת זאת בקשה לבטל את חוקי המגן שהעניקו זכויות יתר לנשים, כמו חוק עבודת נשים. כן התנגדה להקלות על קבלת פטור משירות בצה"ל לנשים, באופן הפוגע במה שהיא ראתה כהישג: שירות חובה לבנות ובנים בצה"ל. כיו"ר נעמת כיוונה את הארגון להגברת מעורבות האשה בבעיות החברה במקום התרכזות באספקת שירותים לנשים.
ארד ראתה חשיבות רבה בחינוך לגיל הרך והטיפה לחינוך חינם מגיל 3, כיותר חשוב מחינוך תיכון חינם.
האוורד יוז
האוורד היוז
הווארד היוז
רועי (ספר)
רועי הוא רומן אשר נכתב על ידי אסתר שטרייט-וורצל, יצא לאור בשנת 2003 והפך לרב-מכר.
עלילה.
בספר מתוארים חייו של רועי, אשר גדל ללא אב. בנעוריה, אמו דליה הייתה המאהבת של רפי, מפקד בצה"ל - אביו הביולוגי של רועי.
בחלוף השנים, דליה נישאת לרופא בשם מייק. בעת טיול במדבר יהודה, דליה פוגשת את רפי ומוזמנת יחד עם מייק לארוחה משותפת. בתום הארוחה, מייק מגלה כי רפי הוא אביו הביולוגי של רועי, שאינו יודע דבר על כך. בנו של רפי, עמרי, מפתח קשר חברי עם רועי, ומזמין אותו לביקור במושב בעמק יזרעאל בו הוא גר עם משפחתו. הגילוי מעורר את זעמו של מייק, שרב עם דליה. מאותו הרגע יחסיהם של מייק ורועי משתנים, והופכים לקרים מאוד. למייק ודליה נולדים תאומים. מייק אוהב את ילדיו ומפנק אותם, מה שמדגיש את יחסו הרע לרועי.
כעבור שנתיים, רועי מקבל מכתב מעמרי, ומחליט לנסוע למושב. באותה עת, מייק מקבל הזמנה להשלים את לימודי הפרופסורה שלו בארצות הברית. הוא מסרב לקחת את רועי עמו, לאחר הידרדרות ביחסיהם. בעקבות כך, דליה מסרבת לטוס ביחד עם מייק, ומותירה את מייק לבדו. במהלך חופשת הפסח מייק חוזר לביקור, שנגמר בפתאומיות, כאשר מסתבר שהוא לקח את התאומים איתו לארצות הברית. דליה טסה לשם אך לא מצליחה להחזיר אותם לארץ. בינתיים רועי עובר לגור בקביעות עם סבו וסבתו, חיים ורות, אצלם נהג להתארח בזמן שמייק הגיע לביקוריו בארץ. בין היתר הוא פוגש את סמדר, נערה בבית ספר התיכון שבו הוא לומד, בה הוא מתאהב. אחרי כמה שנים מייק דליה והתאומים חוזרים לארץ.
בסיוע של חברתו, רועי מגלה את האמת אודות זהותו האמיתית של אביו הביולוגי, דבר אשר גורם למשבר במשפחתו של רפי. אשתו ובנותיו מתכחשות לקיומו של רועי. היוצרות מתהפכות, כאשר הוא מתפייס איתן. בינתיים, יחסיהם של דליה ומייק עולים על שרטון. לבסוף הם מתגרשים. דליה מוצאת נחמה בכך שתוכל להחזיר את רועי אליה. היא משלימה עם רפי ורעייתו.
במהלך הספר רועי מתאר את ההתרחשויות בארץ, ביניהם האינתיפאדה השנייה, אשר גובה מחירים רבים. חברו של רועי, ליאור, אשר גורש מביתו ועבר לפנימייה, נרצח על ידי מחבל, דבר המקשה על חייו של רועי. הוא וסמדר מחזיקים בדעות פוליטיות שונות אך הדבר אינו מעיב על מערכת היחסים שלהם.
ערכי משפחה.
הספר מציג מערכות יחסים סבוכות בכל הרבדים. רועי גדל במשפחה חד הורית. אמו בחרה במערכת היחסים החדשה שלה, תוך כדי וויתור על בנה. מייק הוא גבר קנאי, וברגע שהכיר את רפי שינה את יחסו אל דליה ורועי. רועי גדל עם סבו וסבתו המשמשים עבורו כהורים. הוא מכיר נערה וחווה אהבה ראשונה. הוא אף חווה שכול. רועי פוגש את אביו ומשפחתו בטיול, ומיד חש קשר רגשי עמוק איתם, למרות שלא ידע מדוע. זהו מאפיין קבוע בספריה של אסתר, הזיקה החזקה למשפחה.
רועי הספר
ורדה רזיאל ז'קונט
באקכילידס
באקכילידס (יוונית עתיקה: Βακχυλίδης; 525 לפנה"ס, האי כיאוס - 450 לפנה"ס) היה משורר יווני ארכאי, קלאסי, בן תקופת המעבר של המאה הששית והחמישית לפנה"ס. כמשורר בעל רגישות חברתית ופוליטית חווה באקכלידס את חילופי המשטרים במרכז יוון, ממשטר אוליגרכי וטימוקרטי לדמוקרטי, ומעברי משטר אלה השפיעו על אופי כתיבתו.
משורר הספורט והספורטאים.
באקכילידס מזכיר לא מעט את המשורר הידוע פינדארוס. פרט לרגישותו החברתית והפוליטית, נחשף באקכילידס, ממש כמו פינדארוס, לתופעה החינוכית-חברתית המעניינת ביוון - ובעיקר באתונה - של החינוך הגופני ותרבות הגוף ביוון העתיקה. באקכילידס ראה במו עיניו את המעבר העקרוני בתרבות היוונית בין אידיאל הכוח האתלטי לבין אידיאל העידון האתלטי, כשבמרכזו עומד ה"איידוס", המיתאם ההרמוני בין גוף לנפש.
בדומה לפינדארוס התענג באקכילידס בצפייה בתחרויות הספורטיביות, ובעיקר במיפגשים התחרותיים של מרכזי הקודש ביוון. בשיריו אפשר למצוא תיאורים קולחים וציוריים על תחרויות הספורט, על השיפוט והאימון, על חיי הספורטאי, בדידותו מחד וחברותיותו מאידך.
משורר מוזמן.
באקכילידס חיבר יצירות ליריות רבות לשירי מקהלות, כמקובל בתרבות היוונית הקלאסית. הוא הוזמן אחר כבוד על ידי מועצות עירוניות של הפוליס, כגון אתונה, ארגוס ואף ספרטה, לכתוב עבור העיר קטעים ליריים. לצד שירי הלל והדר למנצחים בתחרויות הספורטיביות, חיבר בקכילידס שירים מרשימים ומרגשים על חגיגות מקודשים לאלי הפנתאון, לחגים ממלכתיים, לקדמוניותן של אותם ערים שהזמינו אותו ואף לשירי משתה ויין של אריסטוקרטים שונים.
מוסר בין הטורים.
ניתן למצוא אצל בקכילידס, ולא במאמץ רב, אמירות מוסריות במישרין ובעקיפין, בעניין שקר ואמת, צדק ורשע, אנוכיות והומניזם ועוד. לעיתים שולבו אלה בשירי השבח למנצח האתלטי, כשהמחבר הציג אותן בזיקה למשפחת המנצח, העיר (פוליס) המיוצגת, המרכז התחרותי שבו השתתף ועוד. לעיתים הושפע באקכילידס מהתפתחות הדרמה והתיאטרון ביוון, ומתוך כך הציג באורח דרמטי חילופי דברים בין הדמות המרכזית, כגון מלך אתונה, לבין המקהלה, המייצגת עמדות מהותיות אנטי-מלוכניות.
המעט ששרד.
חלק גדול מיצירותיו אבד. העובדה כי המעט שנותר הונצח על גבי פפירוסים במצרים, והעובדה שחלק מאמירותיו ושיריו מונצחים בכתבים רומיים, מלמדת עד כמה השפיע משורר חשוב ומרכזי זה על השירה הלטינית ומחשבתה.
חידת חמיצר
חידת חמיצר היא חידת דמיון אסוציאטיבי ישראלית. שפותחה בתחילת שנות השמונים, והוגשה לציבור במדיה התקשורתית: רדיו, טלוויזיה, אינטרנט ובעיתונות כתובה.
התפתחות החידה.
החידה ברדיו.
חידת חמיצר הפכה למותג עממי מוכר בתחילת שנות ה-90 באמצעות תוכנית הרדיו של רזי ברקאי ושלי יחימוביץ', "הכל דיבורים" ברשת ב', שבה הייתה לדן חמיצר פינת חידה יומית.
החידה הייתה קשה לפיצוח, משום שלשם פתרונה היה צורך "להיכנס" לראש של חמיצר על מנת לזהות את האסוציאציות הפרטיות שלו ולהצליח לעלות לשידור. הפרס הלך וגדל כל עוד החידה לא פוצחה כך שלפותר החידה המתין סכום בן עשרות אלפי שקלים, הפרס הגדול משך את המאזינים לחשוב לפענח את החידה ולעלות לשידור כדי לזכות בפרס, דבר שהעלה את המדרוג של התוכנית לממדים חסרי תקדים בתולדות הרדיו.
במשך הזמן הפך המושג חידת חמיצר להיות שם נרדף לחידה קשה לפתרון, מעין חידת שמשון מודרנית.
משפט חמיצר – חידה מסוג מעט שונה שהועלתה ברדיו, כונתה בשם "משפט חמיצר". כתב החידה הוביל לחיפוש צמד מילים בעברית שמוצפן בחידה וממתין לשולח המסרון הראשון עם הצמד הנכון.
דוגמה לאחת החידות: סטארט-אפ מקורי שמסתיים באקזיט מלכותי? פתרונה של החידה היה צמד המילים: בראשית - ויעל. הפותרת זכתה בפרס מצטבר של 240,000 שקלים, הפרס הגדול ביותר שחולק אי פעם בישראל עבור פיצוח חידה.
חידת חמיצר בחינוך.