לאחר ששידורי "כאן 88" החלו גברה המחאה כנגד מנכ"ל התאגיד הזמני, אלדד קובלנץ ונגד עורך המוזיקה בתאגיד, אביעד רוזנבוים, בטענה שאינם ממלאים אחר הקביעה של ועדת לנדס, מכיוון שהתחנה החדשה שונה במהותה מ-88fm. לטענת ראשי המאבק, הפועלים בעיקר באמצעות דף הפייסבוק "משמר 88", וכן מספר זמרים ומוזיקאים: אהוד בנאי, יאיר דלאל, דן תורן, חמי רודנר, דויד פרץ, אסתר שמיר, נתן כהן, יהלי סובול, ירון אמיתי ועוד, לקיחת סמכויות העריכה מהשדרנים פוגעת אנושות באיכות התכנים המשודרים, מכיוון שהם מחויבים לשדר להיטי עבר רבים, ובעיקר "מוזיקה מוּכרת" ונוסטלגית, להבדיל ממוזיקה חדשה או אזוטרית ולא מוכרת ששודרה רבות ב-88fm. כמו כן טוענים האמנים כי במסגרת התחנה החדשה, שעשויה לדבריהם בקרוב לעשות שימוש בשיטת הפלייליסט כפי שנהוג בגלגלצ, וכן בשל המגבלות הנוקשות הנהוגות ב"כאן 88" על השמעת שירים חדשים, יקשה מאוד על מוזיקאים להשמיע יצירות חדשות שיצאו לאור מעתה.ב-1 ביוני 2017 נערכה הפגנה נוספת נגד הנהלת התאגיד מול בית התאגיד בביצרון. בהפגנה נכחו כ-150 מפגינים.
ב-21 ביוני 2017 הודיע בועז כהן, מבכירי השדרנים/עורכים של 88fm, על עזיבתו את "כאן 88" ועל התפטרותו מהתאגיד. התפטרותו באה על רקע התערבות הנהלת התחנה החדשה בעריכת תוכניותיו, והיא עוררה סערה בקרב מאזיני התחנה.
ביולי 2017 התפרסמו נתוני ההשמעות ב"כאן 88" מיום עלייתה לאוויר ועד 25 ביוני, שהושוו לנתוני ההשמעות של 88FM. מהנתונים עלה כי חלה ירידה חדה מאוד בהשמעות של שירים עבריים ב"כאן 88" לעומת ההשמעות ב-88fm, וכן ירידה חדה מאוד בהשמעת שירים חדשים מהעשור הנוכחי בהשוואה לנתונים של 88fm. לטענת התאגיד התחנה החדשה עדיין בהרצה ולפיכך המינונים של מוזיקה ישראלית ומוזיקה חדשה יעלו.ב-17 ביולי 2017 התכנסה ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת בראשות יעקב מרגי לדיון שיזם אילן גילאון על הטענות הרבות כנגד התאגיד, כאן 88 וכאן גימל, בנוגע להשמעת שירים עבריים וישראליים לעומת השמעות של שירים לועזיים, ועל הטענות בדבר השמעה של שירים ישנים, קלאסיקות, על חשבון שירים חדשים. בדיון נכחו, בין השאר, נציגי אמ"י, חנן יובל ואושיק לוי, שטענו שהפחתה בהשמעת שירים ישראליים חדשים תקשה עוד יותר על יוצרים צעירים להישמע.
ב-18 בספטמבר 2017 התפטר מתפקידו העורך והמגיש גל אפלרויט, ששידר ב-88fm מיומה הראשון. במעבר לתאגיד השידור הועבר אפלרויט מהגשת תוכנית יומית בפריים טיים להגשת תוכנית לילית פעם בשבוע.
ב-3 במאי 2018 נערכה מול אולפני התחנה בתל אביב הפגנה נוספת, שלישית, לציון שנה לסגירת 88fm וייסודה של כאן 88, שאורגנה על ידי פעילי "משמר 88" ואחרים. המפגינים מחו כנגד תוכני כאן 88 שלטענתם הם בינוניים, חופש העריכה שנלקח מהשדרנים כשקמה התחנה החדשה, ועוד. נאמו בהפגנה, בין השאר, העיתונאי אילן לוקאץ' והמוזיקאי אבנר שטראוס.
נתוני האזנה בעקבות השינוי.
ב-24 בינואר 2018 התפרסמו נתוני האזנה חצי שנתיים של רדיו בישראל של TGI, אז התברר שלמרות הטענות והמחאות, עלה מספר המאזינים בתחנה במעל 25%, בסקר שהתפרסם ביולי 2018 עלו אחוזי ההאזנה לתחנה ל-8.4%, בסקר ינואר 2019 נרשמה עלייה נוספת ל-9.8% ובסקר TGI שהתפרסם בחודש יולי 2019 שברה התחנה שיא של נתוני האזנה עם 10.8% שהם כחצי מיליון מאזינים. הטיפוס העקבי בחשיפת מאזינים חדשים לתחנה הביא לדעיכת ההפגנות ובהמשך לסגירת עמוד הפייסבוק "משמר 88".
יחסי סרביה–קובה
יחסי סרביה–קובה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קובה לבין הרפובליקה של סרביה.
סקירה כללית.
קובה תומכת בעמדה של סרביה כלפי קוסובו בהתחשב לכך שעצמאות קוסובו היא לא חוקית וסותרת את עקרונות המשפט הבינלאומי הפומבי ואת עקרונות מגילת האומות המאוחדות. סרביה נהגה לגנות את ארצות הברית על אמברגו הנשק שהיא הטילה על קובה בעבר והצביעה בעד בהצבעה באו"ם בנושא סיום האמברגו.
הפרלמנט הקובני השפיע רבות על הפרלמנט הסרבי ויש בהם קבוצות פרלמנטריות דומות.
עונת 1983/1984 בסרייה א'
עונת 1983/1984 בסרייה א' הייתה העונה ה-82 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-11 בספטמבר 1983 והסתיימו ב-13 במאי 1984.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
מילאן, לאציו וקטניה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-21 בתולדות המועדון.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו גנואה, פיזה וקטניה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו אטאלנטה, קומו וקרמונזה.
כדורגלנים מצטיינים.
מישל פלאטיני () שחקנה של יובנטוס, כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים הפעם השנייה ברציפות.
קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות
קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (באיטלקית: Carlo Tancredi di Borbone-Due Sicilie; 10 בנובמבר 1870 - 11 בנובמבר 1949) היה אחיינו של פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות וסבו של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד.
ביוגרפיה.
קרלוס נולד ב-10 בנובמבר 1870 בבולצנו, לנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה ולמריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו, רוזן טראפאני ומריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה.
במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד שירת קרלוס בצבא הספרדי, ואף הגיע בו לבסוף לדרגת מפקח כללי.
ב-14 בפברואר 1901 התחתן קרלוס עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, אחותו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, וקיבל את התואר אינפנטה של ספרד. לבני הזוג נולדו 3 ילדים, אולם מרסדס מתה בשנת 1904 בעת לידת בתה.
ב-16 בנובמבר 1907 התחתן קרלוס באבשאם, ווסטרשייר, אנגליה עם לואיז, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן. בני הזוג התגוררו במדריד, ונולדו להם 4 ילדים.
בשנת 1921 עברה המשפחה לסביליה, שם מונה קרלוס למושל המחוז. לאחר הדחת אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד בשנת 1931 והקמת הרפובליקה הספרדית השנייה, הוגלו בני המשפחה מספרד, ועברו להתגורר בקאן בצרפת. לאחר מכן התגוררה המשפחה באיטליה ובשווייץ, ולאחר ניצחונו של פרנקו חזרה המשפחה לספרד והתיישבה בסביליה.
ב-11 בנובמבר 1949 מת קרלוס בסביליה, והוא בן 79 שנים.
מחלוקת הירושה בשתי הסיציליות.
ב-14 בדצמבר 1900 קודם חתונתו עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, ויתר קרלוס על טענתו לכתר ממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1960 מת אחיו הגדול של קרלוס - הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה ללא בנים, ובנו של קרלוס - אלפונסו, דוכס קלבריה טען לזכותו על התארים. מנגד אחיו הצעיר של קרלוס - הנסיך רניירי, דוכס קסטרו טען שקרלוס ויתר על התארים, ומשום כך הוא יורש אותם. המחלוקת עדיין לא נפתרה, ובעוד רוב בתי המלוכה באירופה מכירים בצאצאי רניירי כטוענים לכתר, בית המלוכה הספרדי מכיר ביורשיו של אלפונסו כטוענים לכתר.
משפחתו.
ב-14 בפברואר 1901 התחתן קרלוס עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, בתם של אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד ומריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
ב-16 בנובמבר 1907 התחתן קרלוס עם לואיז, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
נשיא סיירה לאון
נשיא סיירה לאון הוא ראש המדינה וראש הרשות המבצעת בסיירה לאון.
הנשיא הנוכחי הוא ארנסט באי קורומה, שנבחר לכהונה ב-2007 ושנית ב-2012.
תולדות הנשיאות.
סיירה לאון קיבלה את עצמאותה ב-1961. עד 1971 הייתה המדינה מונרכיה קונסטיטוציונית, שבראשה עמדה מלכת בריטניה אליזבת השנייה. בתקופה זו היה למדינה מושל כללי. תפקיד הנשיא בא לעולם ב-1971, כאשר סיירה לאון הפכה לרפובליקה. לנשיא היה בתחילה תפקיד סמלי, אך ב-1972 הוא הפך לראש הרשות המבצעת.
עקב התקופות שבהן שרר שלטון צבאי במדינה בעקבות הפיכות (1992-1996, 1997-1998) היו לסיירה לאון עד כה ארבעה נשיאים אזרחיים בלבד:
בחירת הנשיא, סמכויותיו וכהונתו.
לפי חוקת 1971 נבחר הנשיא על ידי הפרלמנט לתקופה של ארבע שנים. חוקת 1978 קבעה כי במדינה תתקיים מפלגה אחת בלבד, וכי הנשיא ייבחר לכל היותר לשתי תקופות כהונה בנות שבע שנים. חוקת 1991 ביטלה את כלל המפלגה האחת, ועל פיה נבחר הנשיא לכל היותר לשתי תקופות כהונה בנות חמש שנים, ומונה לו סגן נשיא.
מועמד לנשיאות חייב להיות אזרח סיירה לאון מלידה, בן 40 לפחות, חבר במפלגה ומסוגל לקרוא ולכתוב אנגלית. כיום נבחר הנשיא בהצבעה של הציבור הרחב. אם לא השיג 55 אחוזים מהקולות, ייערך סיבוב שני בין שני המועמדים שקיבלו את מספר הקולות הגדול ביותר.
הנשיא משמש כראש המדינה, כראש הרשות המבצעת וכמפקד העליון של הצבא. הוא ממנה את שרי הקבינט ועומד בראשם, וממנה גם את סגן הנשיא. מינוי כל אלו טעון אישור של הפרלמנט.
משרדו של הנשיא ממוקם בבית הממשלה בעיר הבירה פריטאון. לנשיא יש שני מעונות רשמיים, ששניהם נמצאים בפריטאון. בדרך כלל נמצא רק אחד מהם בשימוש.
הנשיא מוגן על ידי המשמר הנשיאותי, המורכב מאנשי צבא ומשטרה.
חנק קלברי
חנק קלברי (שם מדעי: "Calabaria reinhardtii") הוא מין נחש ממשפחת החנקיים המהווה מין יחיד בסוגו ובתת-משפחתו. הוא חי בטבע ביערות הגשם של אפריקה. כשאר בני משפחתו הוא אינו ארסי אלא חונק את טרפו בלחיצה חזקה.
מאפיינים.
אורכו של החנק הקלברי יכול להגיע למטר אחד ולו קשקשים שחורים-אדמדמים ומבנה גופו גלילי. הוא בעל ראש קטן ובעל גולגולת המותאמת לחפירה ובעלת עצמות קדמיות. העיניים קטנות וחסרות גומות חישה וצבעם חום.