ב-7 ביולי 1971 בשעה 22:30 פגעו בפתח תקווה ארבע רקטות קטיושה שנורו ממזרח, משטח הגדה המערבית. הרקטות פגעו בשכונת שערייה הנמצאת במזרח העיר. נפגע בית החולים השיקומי בית רבקה. כמו כן נפגעו ליד בית החולים בית מגורים ברחוב קיש ושתי כיתות בבית ספר יסודי. בבית החולים נהרגה מאושפזת אחת. בבית המגורים נהרגה ילדה בת חמש. 19 אנשים נוספים נפצעו. שתיים מהפצועות שנפגעו בבית החולים מתו מפצעיהן בימים הבאים.
בבית החולים נפגעו בסך הכל עשרה מאושפזים וארבעה אנשי צוות. רבים מהם נפגעו מהריסות שנפלו עליהם. נפצעו גם ארבעת בני משפחת הילדה שנהרגה וכן שכנתם. הנפגעים הועברו לבתי החולים בילינסון והשרון. לבילינסון הועברו גם חולים מבית רבקה שחדריהם נהרסו בהתקפה. מטבח בית החולים בית רבקה נהרס בהתקפה. הדף התפוצצויות הרקטות גרם נזקים גם לבתים שכנים לאלו שנפגעו.
לאחר ההתקפה.
ארגון פת"ח נטל את האחריות על ההתקפה בהודעה שפרסם בביירות שבלבנון.
סיור אווירי גילה את המשגר ששימש לירי הקטיושות ליד הכפר דיר בלוט, כתשעה קילומטר ממזרח לפתח תקווה. הוא היה מיועד לרקטות בקוטר של 122 מילימטר שטווחן 11 קילומטר. ליד המשגר נמצאה גופת פרדה, שנהרגה עקב התפוצצות. המקום גם היה ממוקש, ושני ילדים מקומיים נפצעו מהתפוצצות אחד המוקשים.
נערך מצוד אחרי חברי החוליה שירתה את הרקטות מתוך הנחה שכוונתה להימלט לשטח ירדן. במסגרתו הוטל עוצר על כפרים ממזרח לקו הירוק.
ב-15 ביולי זיהו חיילים את שבעת חברי החוליה ליד סרטבה, כחמישה קילומטר ממערב לנהר הירדן. בקרב שהתפתח עמם נהרגו שישה מהמחבלים. השביעי הצליח להימלט.
ממצאים שנמצאו על גופות המחבלים העלו שהם חצו את הירדן מערבה ב-3 ביולי כשהם מסתייעים בפרדות, לאחר תכנון מפורט של הפעולה. הם שהו בשטח בשליטה ישראלית במשך 12 ימים. בכליהם נמצא בין השאר תרשים מפורט של פתח תקווה.
Mariah Carey's Magical Christmas Special (Apple TV+ Original Soundtrack)
הוא פסקול של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי. הפסקול יצא לאור ב-4 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. הוא מתבסס על ספיישל חג המולד, "Mariah Carey's Magical Christmas Special".
מתוך הפסקול, יצא סינגל אחד, בו מתארחות אריאנה גרנדה וג'ניפר הדסון.
רקע.
בשנת 2020, נודע כי קארי תוציא ספיישל חג המולד, תוך שנודע כי היא תשתף פעולה עם אריאנה גרנדה וג'ניפר הדסון בשיר חדש. בהמשך, פורסם כי שיר הנושא של הספיישל ושל הפסקול יהיה חידוש לשיר "", אותו הוציאה קארי במקור בשנת 2010, כחלק מאלבומה, "Merry Christmas II You".
בנוסף לשיר המחודש, הקליטה קארי שירים ידועים כמו "O Holy Night" ו-"Joy to the World".
פיירפליי ליין
פיירפליי ליין (באנגלית: Firefly Lane) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה שנוצרה על ידי מגי פרידמן עבור שירות הזרמת המדיה של נטפליקס. הסדרה מבוססת על רומן באותו שם מאת קריסטין האנה.
הסדרה עלתה לשידור בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-3 בפברואר 2021.
בפברואר 2021 הוכרז כי הסדרה תחודש לעונה שנייה שתעלה לשירות נטפליקס במהלך שנת 2022.
הפקה.
פיתוח.
ב-22 בפברואר 2019 הוכרז כי נטפליקס הזמינה עונה ראשונה בת עשרה פרקים לסדרה. הסדרה נוצרה על ידי מגי פרידמן, שגם אחראית על הפקת הסדרה לצדן של סטפני ז'רמן, קתרין הייגל ולי רוז.
ליהוק.
ב-10 ביולי 2019, נודע שקתרין הייגל לוהקה לתפקיד הראשי. באוגוסט 2019, בן לוסון, שרה צ'וק וביו גארט לוהקו לצוות השחקנים הראשי. בספטמבר 2019, עלי סקוביי ורואן קרטיס לוהקו לגילום דמויותיהן של הייגל וצ'וק, טולי וקייט, בצעירותן; בהתאמה. באותו החודש, יעל יורמן לוהקה לצוות השחקנים הראשי, ואילו ג'ון-מייקל אקר וברנדון ג'יי מקלארן לוהקו לצוות השחקנים המשני. ב-17 בדצמבר 2019, פטריק סבונגוי וברנדן טיילור לוהקו לצוות השחקנים המשני. ב-11 בפברואר 2020, ג'נה רוזנוב לוהקה לצוות השחקנים המשני.
צילומים.
צילומי העונה הראשונה החלו ב-17 בספטמבר 2019 והסתיימו ב-21 בינואר 2020 בברנבי, קולומביה הבריטית. על צילום הסדרה אמון הצלם וינסנט דה פולה.
הפצה.
ב-14 באוקטובר 2020, הופץ טיזר-טריילר רשמי, במקביל לתמונות ראשונות מתוך הסדרה. הסדרה עלתה לשידור בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-3 בפברואר 2021.
איליה פוליצ'וק
איליה פוליצ'וק (נולד ב-19 בספטמבר 1971) הוא פרופסור חבר באוניברסיטת אריאל במחלקה להנדסה כימית. מחקריו עוסקים בעיקר בנושאי תרמודינמיקה וקיבולת חום.
ביוגרפיה.
קריירה אקדמית.
במסגרת מחקריו העיקריים פוליצ'וק עוסק בפתרון תאורטי של תופעות תרמודינמיות, עם דגש על דיאגרמת פאזות, קיבולת חום, צפיפות, צמיגות וקבוע מהירות הקול בגזים, תחום בעל יישומים תעשייתיים רבים וגם נושא שיש בו עניין מדעי בסיסי. מאז גילוי משוואות מקסוול בדיאגרמת פאזות המייצרת את המטמורפוזות ההדדיות של תכונות תרמודינמיות, התפתח רעיון למצוא משוואה אנליטית מדויקת המתאימה באופן אוניברסלי שתחזה את כל מערכי הנתונים של חומרים אמיתיים ותערובותיהם.
מחקריו העוסקים במגנום אופוס לשוק תכנון התהליכים המעדיף לרוב את החישובים הנגישים, אם כי לא תמיד מדויקים, מחדד את האינטרס המדעי הנוכחי של פוליצ'וק שמתמקד בגזירה ויישום של מודלים לחיזוי נתונים תרמודינמיים הנחוצים לתכנון תהליכים, במיוחד בתעשיית הנפט.
כמו כן פוליצ'וק פותר סוגיות תרמודינמיות, תוך התחשבות שכל התכונות התרמודינמיות בכל מרחב הפאזות קשורות זו בזו. בשלבים המוקדמים של המחקר שלו בעבודת הדוקטורט בהנחיית פרופסור חיימה וויסניאק באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובפוסט-דוקטורט עם פרופסור חואן ורה באוניברסיטת מקגיל בקנדה, החל לעבוד על הרעיון של דיאגרמת פאזות גלובליות, ההופכת פופולרית יותר ויותר במחקר שיווי המשקל הפאזי.
בחוד החנית של מחקריו האחרונים באוניברסיטת אריאל בשומרון נמצא חקירה שוטפת של הגישות המולקולריות מבוססות המכניקה הסטטיסטית ויישומן בהנדסה כימית.
פרסומים נבחרים.
להלן מבחר מפרסומיו העיקריים:
שלמה בונימוביץ
שלמה בונימוביץ' (20 בנובמבר 1952 – 5 בדצמבר 2020) היה ארכאולוג ישראלי, פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב, שהתמחה בתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת במזרח הים התיכון, העולם האגאי וקפריסין.
השכלה.
בונימוביץ' הוא בוגר החוג לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב (1977) ושם גם כתב את עבודת המוסמך שלו, "מכירוקיטיה לאנקומי : דגם משולב לשנוי התרבותי בקפריסין מהתקופה הנאוליתית ועד לתקופה הקיפרית המאוחרת" (1982) ואת עבודת הדוקטורט: (1990) כתב על "ארץ ישראל בתקופת הברונזה המאוחרת: מקרה מבחן לשינוי החברתי-תרבותי בחברה מרוכבת", בהנחיית אורה נגבי.
קריירה.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 היה שלמה בונימוביץ שותף לסקר הר אפרים, שהיה המשך של סקר החרום שנערך בשנת 1968. הסקר היה חלק ממחקר אזורי שכלל גם חפירות מחודשות בתל שילה, אותן ניהל יחד עם ישראל פינקלשטיין וצבי לדרמן.
בין השנים 1990 – 2020 עמד בונימוביץ', יחד עם לדרמן, בראש משלחת החפירות הארכאולוגיות בתל בית שמש. באותן שנים הועסק כסגל החוג לארכאולוגיה ולתקופה גם כראש החוג לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בונימוביץ הרבה לעסוק בתיאוריה ובפילוסופיה שמאחורי עבודת השטח של הארכאולוגיה. הוא חיבר מאמרים רבים, כתב פרקים בספרים על תקופת הברונזה ערך וכתב מספר ספרים והעמיד דור המשך של תלמידים.
חפירות תל בית שמש.
בשנת 1990, החלו בונימוביץ' ולדרמן לחפור בתל בית שמש, מתוך הבנה כי רוב האתר כבר נחפר ומתוך כוונה לענות על מספר שאלות שנותרו פתוחות במבנה השכבות של התל ולמפות את ההקשר התרבותי של תל בית שמש. החפירות התמקדו בצד הצפון מזרחי של התל שלא נחפר כלל. עם זאת, החפירות העלו שפע ממצאים שהביאו להרחבת יריעת המחקר והתארכות תקופת החפירות.
החל משנת 2008, הופעלו באתר שיטות הדמיה דיגיטלית במטרה לשחזר את מראה השרידים והממצאים ואת תהליכי בתר ההרבדה של האתר, שאפשרו, בשילוב טכנולוגיות דיגיטליות, לשחזר את מראהו המשוער בעת שלבי קיומו השונים. בין השאר נחשפו מקטעים נוספים של החומה שנחשפה לראשונה על ידי מקנזי, קטעי ביצורים נוספים, מבצר נוסף שנבנה מעל לחומה, ושער נוסף בצד הצפוני של התל. על פי חוקרי אוניברסיטת תל אביב ביצורים אלו מתוארכים לתקופת הברזל ב' (הממלכה המאוחדת). באתר גם נחשפה סדנת ברזל הקדומה ביותר שהתגלתה עד כה באגן המזרחי של הים התיכון. ובה נחשפו כבשנים, כלי עבודה ששימשו להפקת המתכת ופריטים שיוצרו בסדנה ובהם ראשי חיצים.
החפירות בתל בית שמש הוסיפו נדבך נוסף לוויכוח שניטש על הכרונולוגיה של תקופת הברזל, בפרשנות שנתנו להיעדר עצמות חזיר וקרמיקה פלשתית באתר, ושינוי תיארוך הממצא. בית שמש, לפי הבנתם, הייתה מרכז תעשייתי-מסחרי אזורי פעיל תחת שלטון מרכזי יהודי, במחצית השנייה של המאה העשירית ובתחילת המאה התשיעית לפני הספירה. מציאת מערכות הגנה, אספקת מים ותעשייה בקנה מידה שאיננו אופייני לעיר שאיננה עיר-מדינה אלא עיר מחוז. מול טענת פרופ' ישראל פינקלשטיין על חוסר של ישות פוליטית שיכולה להתפרש כ"ממלכה מאוחדת", הציבו בונימוביץ' ולדרמן, חופרי תל בית שמש את מסקנות מחקרם על המבט מגבול הממלכה. לפי תפיסתם בחפירות שנערכו באתרים השוכנים על גבולות הממלכה כמו תל ירמות ותל לכיש נחשפו ממצאים המעידים בוודאות על קיומו של גוף פוליטי מרכזי ישראלי כבר מסוף המאה העשירית לפנה"ס ובתחילת המאה התשיעית לפני הספירה.