ייתכן כי המנגנון המוביל לתסמונת הוא חסימה פתאומית של קולטני דופמין או נסיגתו של הנוירוטרנסמיטר מהסינפסות. הוצע כי חסימה זו של קולטנים מובילה לשחרור מאסיבי של גלוטמט, אשר גורם לקטטוניה, רעילות עצבית ורעילות שרירים. בנוסף, תרופות אנטי-פסיכותיות יכולות להביא גם לחסימתם החלקית של קולטני סרוטונין, אשר מפחיתה את שחרור הנוירוטרנסמיטר GABA, מה שגורם לשחרור נוסף של גלוטמט המחריף את השפעות התסמונת. הסימפטומים במערכת השרירים מקושרים לחסימת קולטני הדופמין, אשר גורמת לתפקוד לא תקין של גרעיני הבסיס, בדומה לתסמיני מחלת פרקינסון. אולם, חסימה זו של קולטני דופמין לא יכולה להסביר את שלל התסמינים המופיעים, מה שהוביל להשערות נוספות; ייתכן כי תסמינים שונים מופיעים בשל פעילות יתר של בלוטת האדרנל ומערכת העצבים הסימפתטית, הנגרמת כתוצאה מהסרת העיכוב על קולטני ה-GABA בעקבות נטילת התרופות האנטי-פסיכוטיות; כמו כן, ייתכן כי השימוש בתרופות אנטי-פסיכוטיות גורם לעודף הפרשה של סידן מהרשתית הסרקופלזמית של השרירים, מה שגורם להיפרטוניה, נוקשות שרירים, היפרתרמיה ותמס שרירים. עודף הפעילות בשרירים עלולה להוביל ללויקוציטוזיס ולהצטברות של קראטין קינאז, העלולה להוביל בתורה לאוטם שריר הלב, אי-ספיקת כליות חריפה, דיסטרופיות של שרירים ודלקת שרירית חריפה. השינוי בפעילות המוחית הנמדדת באלקטרואנצפלוגרם ככל הנראה מופיע גם הוא עקב חסימת קולטני הדופמין, המובילה לשינויים במערכות העצביות.
הטיפול בתסמונת כולל את הפסקת הנטילה, הקטנת המינון או החלפת התרופה האנטי-פסיכוטית. כמו כן, ניתנות כטיפול בתסמינים תרופות כמו אפומורפין , בנזודיאזפינים לטיפול באגיטציה הפסיכומוטורית, דנטרולן להרפיית השרירים, אמנטדין או ברומוקריפטין לטיפול בנסיגת הדופמין או דיאזפאם לדיכוי פעילות מערכת העצבים המרכזית. כמו כן, טיפול בנזעי חשמל הניב תוצאות משתנות. הסיכוי לתמותה מהתסמונת עומד כיום על 10%, אך בעבר עמד על בין 20% ל-38%. הירידה באחוז התמותה התרחשה בעקבות ההכרה בתסמונת, גילויה המוקדם במטופלים ונתינת טיפול מתאים. לעיתים קרובות, בעת ההחלמה מהתסמונת, מופיעה אצל המטופל אמנזיה זמנית, אשר בחלק מהמקרים נותרת גם לאחר ההחלמה. נכון לשנת 2011, מוערך כי 15 מכל 100,000 שוהים בבתי חולים פסיכיאטריים לוקים בתסמונת (0.015%). התסמונת תוארה לראשונה ב-1960 ובחצי המאה שלאחר גילויה, 2,000 מכל 100,000 שוהים לקו בה (2%). התסמונת תוארה לראשונה על ידי קלינאים צרפתים שחקרו את תופעות הלוואי של התרופה הלופרידול, אותן כינו בשם "syndrome malin des neuroleptiques" ובעברית, תסמונת נוירולפטית ממארת.
איליה סוצקבר
איליה סוצקבר (נולד ב־1986) הוא דוקטור, מדען בתחום מדעי המחשב. איליה מתמחה בתחום בינה מלאכותית והוא המדען הראשי של חברת OpenAI שאותה ייסד אילון מאסק.
תרם רבות להתפתחות תחום למידת מכונה בדגש ללמידה עמוקה - רשתות נוירונים רבודות. היה מפתח שותף לרשת AlexNet, הוא נחשב כממציא הרשתות שעוסקות בפתרון "מידע סדרתי" - כלומר, מידע שבו יש חשיבות לסדר ההופעה של הנתונים ב"ממד הזמן" - כמו טקסט או מוזיקה. היה בצוות המפתחים של AlphaGo - התוכנה שניצחה את אלוף העולם במשחק ה"גו", יותר מעשור לפני התחזיות האופטימיות ביותר של המדענים (במסגרת חברת DeepMind). היה גם בצוות המפתחים של TensorFlow - סביבת פיתוח לרשתות נוירונים, מתוצרת "גוגל".
קריירה.
בין השנים 2000–2002 למד באוניברסיטה הפתוחה, בישראל. את התואר הראשון, השני והדוקטורט השלים באוניברסיטת טורונטו שם למד אצל ג'פרי הינטון, מי שנחשב ל"אבי הבינה המלאכותית המודרנית".
ב 2012, לאחר שסיים את לימודיו, עבר לאוניברסיטת סטנפורד, שם עבד, במסגרת פוסט דוקטורט עם אנדרו אנג. לאחר מכן חזר לאוניברסיטת טורונטו והצטרף לחברה שג'פרי הינטון הקים. חברת גוגל קנתה את החברה בה עבד וכך הפך לחוקר ב"גוגל" בקבוצת מחקר שנקראת Google Brain.
במסגרת עבודתו ב"גוגל" פיתוח את הרשתות שמטפלות במידע סדרתי, ביחד עם החוקרים Oriol Vinyals ו Quoc Le. ב 2015, המגזין של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס הכריז על איליה כאחד מ-35 היזמים המובילים בעולם, שגילם מתחת ל-35.
החל מסוף 2015, סוצקבר מנהל את מיזם OpenAI.
במאי 2020, במסגרת סדרת הראיונות המצולמים של לקס פרידמן מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, איליה ולקס פרידמן נהילו שיחה מקיפה בנוגע לאפשרות שתהיה "בינה מלאכותית כללית" בטווח הזמן הקרוב. איליה הציג דרך מחשבה מאוד אופטימית ובמסגרתה הוא הציע שאפשר לחשוב על יחסים בין בני האדם ל AGI כאילו שבני האדם הם חברי הדירקטוריון ואילו ה AGI יהיו המנכ"לים. בני האדם יוכלו להצביע בעד איזה AGI הם רוצים לבחור כמנהיג-מבצע מטעמם ותהיה בכך הרחבה לשיטה הדמוקרטית. לדבריו, אין סיבה שלא נצליח להטמיע ב AGI "ערכים עמוקים" כמו שצורך בהגנה על בני האדם הוא ערך בסיסי כמו שהורים אנושיים דואגים לילדים שלהם.
עיבוד בחוד יהלום
עיבוד בחוד יהלום הוא עיבוד עם יהלום בתור כלי העיבוד, להבדיל מכלים בהם ראש העיבוד כולל אבקת יהלומים או יהלומים זעירים. זהו תהליך של עיבוד מכני של אלמנטים מדויקים באמצעות מחרטה או כרסומת המצוידים בכלי מיהלום טבעי או מלאכותי. למרות שמדברים על חוד יהלום, בפועל מדובר בקצה כדורי עם או חוד עם עיצוב אחר. עיבוד בחוד יהלום משמש במיוחד בייצור באיכות גבוהה מגבישים, מתכות קשות ועוד. בנוסף, משתמשים בעיבוד בחוד יהלום כדי לעצב תבניות יציקה מדויקות לעדשות פלסטיק. אלמנטים אופטיים המיוצרים באמצעות ליטוש בחוד יהלום משמשים במכלולים אופטיים בטלסקופים, מקרני וידאו, מערכות הנחיית טילים, לייזרים, מכשירי מחקר מדעיים, ועוד. רוב העיבוד בחוד יהלום כיום נעשה באמצעות כלי עיבוד ממוחשבים (CNC). יהלומים משמשים גם בתהליכי עיבוד אחרים, כגון השחזה. משטחים שלוטשו בחוד יהלום הם מבריקים מאוד ואינם דורשים לליטוש נוסף, בניגוד למשטחים אחרים שעובדו על ידי כלי מתכת.
התהליך.
ליטוש בחוד יהלום הוא תהליך רב-שלבי. בשלבי עיבוד ראשוניים משתמשים בסדרה של מחרטות CNC ברמת דיוק הולכת וגוברת. בשלב הסופי משתמשים במחרטה עם כלי יהלום כדי להשיג גימור פני שטח תת- ננומטרי ודיוק תת- מיקרומטר. איכות גימור השטח נמדדת כמרחק שיא לעמק של החריצים שהשאירה המחרטה. דיוק הליטוש נמדד כסטייה ממוצעת מצורת היעד הרצויה. איכות גימור השטח ודיוק הצורה מנוטרת לאורך כל תהליך הייצור תוך שימוש בציוד כגון מדי מגע ולייזר, אינטרפרומטרי לייזר, מיקרוסקופ אופטי ומיקרוסקופ אלקטרונים .בליטוש בחוד יהלום משתמשים בייצור אופטיקה בתחום התת-אדום, מכיוון שבאורכי גל ארוכים יותר מאשר בנראה הביצועים האופטיים פחות רגישים לאיכות גימור פני השטח, ומשום שרבים מהחומרים המשמשים קשים מדי לליטוש בשיטות מסורתיות.
בקרת טמפרטורה היא קריטית מכיוון שהמשטח חייב להיות מדויק יותר מאורך הגל של האור. שינויי טמפרטורה של כמה מעלות במהלך העיבוד עשויים לשנות את צורת המשטח מספיק כדי להשפיע. ניתן לקרר את הציר הראשי בעזרת נוזל קירור נוזלי כדי למנוע סטיות טמפרטורה.
היהלומים המשמשים בתהליך חזקים להפליא בכיוון האנכי כלפי מטה אך חלשים מאוד בכיוונים כלפי מעלה והצד.
העבודה עם כלי יהלום.
יהלומים טבעיים באיכות הטובה ביותר משמשים כחודים של כלי העיבוד בשלבי העיבוד האחרונים. המחרטה הממוחשבת לעיבוד בחוד יהלום מונחת על בסיס גרניט עם גימור פני השטח ברמת המיקרומטר. בסיס הגרניט ממוקם על מתלי אוויר על בסיס יציב, ושומר על משטח העבודה שלו בצורה אופקית לחלוטין. רכיבי כלי המכונה מונחים על גבי בסיס הגרניט וניתן להזיזם ברמת דיוק גבוהה באמצעות כרית אוויר בלחץ גבוה או מתלה הידראולי. העובד מחובר למלחציים באמצעות לחץ אוויר שלילי וממוקם ידנית באמצעות מיקרומטר. המלחציים מופרדים מהמנוע החשמלי שמסובב את העובד באמצעות מתלי אוויר נוספים.
כלי היהלום מוזז בדיוק תת-מיקרוני על ידי שילוב של מנועים חשמליים ומפעילים פיזואלקטריים . כמו במכונות CNC אחרות, תנועת הכלי נשלטת על ידי רשימת קואורדינטות שנוצרת על ידי מחשב. בדרך כלל, החלק המיוצר מתואר תחילה באמצעות דגם CAD, ואז מומר לקוד G באמצעות תוכנית CAM, ולבסוף קוד ה- G מבוצע על ידי מחשב הבקרה של המכונה כדי להזיז את כלי היהלום. המשטח הסופי מושג באמצעות סדרת מעברי חיתוך בעומק יורד.
שיטות חילופיות לעיבוד בחוד יהלום כוללות , וכירסום. ניתן להשתמש ב- fly cutting כדי לייצר סריג עקיפה ומבנים דיפרקטיביים אחרים. ניתן להשתמש בקידוח יהלומים ליצירת מערכי עדשות אספריות באמצעות שיטות חיתוך טבעתיות בעזרת כלי יהלום כדורי.
התבצע מחקר על הארכת חיי כלי היהלומים בגלל עלותו הגבוהה. תהליכים היברידיים כמו עיבוד עזר בלייזר צצו בענף זה לאחרונה. הלייזר מרכך חומרים קשים לעיבוד כמו קרמיקה ומוליכים למחצה, ומקל על העיבוד בחוד יהלום.
חומרים.
עיבוד בחוד יהלום שימושי במיוחד לחיתוך מרכיבים אופטיים לתחום התת-אדום ורכיבים אופטיים לא ליניאריים מסוימים כמו אשלגן דיהידרוגן פוספט (KDP. (KDP מתאים לעיבוד בחוד יהלום מכיוון שאי אפשר לעבדו בשיטות מקובלות בגלל מסיסותו במים. החומרים המתאימים לעיבוד בחוד יהלום כוללים:
ביקורת איכות.