בתפקיד החדש, בו מילא עד מותו, העביר סטוליפין מספר הצעות חוק שנכנסו להיסטוריה בכינוי הרפורמה החקלאית של סטוליפין, שתוכנה העיקרי היה הכנסת בעלות על אדמות איכרים פרטיות. חוק הממשלה בנושא בתי משפט שדה הגדיל את העונש על פשעים חמורים. לאחר מכן נמתחה ביקורת חריפה על סטוליפין ועל נוקשות הצעדים שננקטו. בין צעדיו האחרים של סטוליפין שהיו בעלי חשיבות מיוחדת כראש ממשלה היו הכנסת זמסטבו בפרובינציות שבמערב המדינה, הגבלת האוטונומיה של דוכסות פינלנד הגדולה, שינוי בחקיקת הבחירות ופיזור הדומה השנייה, ששם קץ למהפכת 1905–1907. במהלך נאומיו מול צירי הדומה הממלכתית באו לידי ביטוי יכולותיו האורטוריות של סטוליפין. משפטיו "אל תאיים!", "ראשית להירגע, אחר כך הרפורמות" ו"הם זקוקים לטלטלות גדולות, אנחנו צריכים רוסיה גדולה" הפכו לאמרות שפר.
מבין תכונות האופי האישיות, בני דורו הבחינו במיוחד בחוסר פחדו. הוא שרד 11 ניסיונות התנקשות שתוכננו וביצעו נגדו מהפכנים רוסיים. בניסיון האחרון, שבוצע בעת ביקורו בבית האופרה של קייב על ידי דמיטרי בוגרוב, סטוליפין נפצע ונפטר כעבור כמה ימים, בספטמבר 1911.
ביוגרפיה.
סטוליפין נולד בעיר דרזדן בסקסוניה למשפחה שהייתה חלק מהאצולה הרוסית. מצד אביו, שבעת הולדתו שירת בשליחות בגרמניה, היה קרוב משפחה של המשורר מיכאיל לרמונטוב. מצד אמו היו לו שורשים גרמניים וקרבה משפחתית לדיפלומט הרוזן אלכסנדר גורצ'קוב, שהיה שנים רבות שר החוץ של רוסיה. אחיו הגדול של סטוליפין נהרג בדו-קרב, וסטוליפין עצמו נפצע בזרועו הימנית כשניסה לנקום את מותו. החל משנת 1881 למד פיוטר סטוליפין באוניברסיטת סנקט פטרבורג. עם סיום לימודיו החל לעבוד בשירות הממשלתי ועלה בהדרגה בסולם התפקידים. ב-1902 מונה סטוליפין למושל הורדנה, הצעיר ביותר בתפקידו. לאחר מכן מונה למושל העיר סראטוב ועצר מהפכנים רבים במהלך מהפכת 1905. סטוליפין מונה לשר הפנים הרוסי, וכמה חודשים לאחר מכן ביולי 1906, מונה למשרת ראש הממשלה על ידי הצאר ניקולאי השני, במקום קודמו בתפקיד, איוון גרומקין (1906), במקביל לפיזור הדומה הראשונה.
סטוליפין כראש ממשלה.
סטוליפין התמנה לתפקיד ראש הממשלה כאשר מהפכת 1905 עדיין נותרה טרייה בזיכרון הציבור. לאחר התמנות סטוליפין לראש הממשלה, הוא פיזר את הדומה השנייה ושינה את החוקים כדי שהדומה תהיה שמרנית יותר. סטולפין, הפוליטיקאי המשופשף, הודיע שבכוונתו לקדם רפורמות וניסה לשכנע את הציבור שלצורך כך אין צורך בדומה. כך הנהיג סטוליפין רפורמות אגרריות וכן ניסה להיטיב עם הפועלים.
בתקופת שלטונו של סטוליפין הוצאו להורג אלפי רדיקלים. לכן דבק בגרדומים הכינוי עניבתו של סטוליפין.
הישגיו של סטוליפין.
סטוליפין הצליח להוציא לפועל רפורמות אגרריות והצליח לדכא זמנית את רוח המהפכה.
הרפורמות שהנהיג סטוליפין לא שרדו את מהפכת אוקטובר ואת מלחמת האזרחים ברוסיה.
ההתנקשות בחייו.
סטולופין היה יעד לניסיונות התנקשות מטעם המהפכנים. באוגוסט 1906 זרקו מהפכנים פצצות לתוך ביתו.
ב-14 בספטמבר 1911 נורה סטוליפין בידי דמיטרי בוגרוב, פעיל מהתנועה הסוציאליסטית רבולוציונית, יהודי מומר במוצאו, שהיה גם סוכן האוכרנה, בעת שיצא מבית האופרה בקייב. בוגרוב נתלה 10 ימים בלבד לאחר ההתנקשות. סבורים כי בוגרוב לא פעל מאידאולוגיה שמאלנית, אלא נשלח בידי גורמים מלוכניים שהתנגדו לרפורמות שהנהיג סטוליפין. אוהדי "הנזיר" הרוסי גריגורי רספוטין - שסטוליפין פעל להרחיקו מחצר הצאר - סיפרו כי ניבא את מותו כאשר רץ מאחורי הזוג המלכותי מחוץ לבית האופרה באומרו "המוות מאחוריו! המוות רוכב אחריו!". רספוטין בעצמו נרצח חמש שנים לאחר מכן.
קבועי לאמה
קבועי לאמה (Lamé) הם קבועים המחושבים מתכונות החומר והמשמשים בהצגת הקשרים בין מאמצים לבין מעוותים של חומרים אלסטיים ליניאריים. הקבועים המשמשים בתורת האלסטיות נקראים על שמו של המתמטיקאי גבריאל לאמה, Gabriel Lamé שחי בצרפת מיולי 1795 עד מאי 1870, השימוש בקבועי לאמה היא דרך נוספת להצגת התכונות האלסטיות של החומר ושל חוק הוק. השימוש בדרכים השונות להצגת התכונות האלסטיות של החומר קשור להתפתחות ההיסטורית של תורת החוזק ושל תורת האלסטיות.
הקבועים של לאמה.
הקבוע השני של לאמה.
כאשר:
דוגמאות ושימושים.
הקשר בין מאמץ לבין מעוות.
את הקשר בין מאמצים לבין מעוותים בחומרים אלסטיים ליניאריים מציגים בדרך כלל באמצעות חוק הוק, ישירות באמצעות מודול האלסטיות ובאמצעות מקדם פואסון. קבועי לאמה משמשים בהצגת קשרים בין מאמצים לבין מעוותים בחומרים אלסטיים ליניאריים בדרך נוספת. לדוגמה:
נסמן את סכום המעוותים היחסיים הראשיים:
ואת סכום המאמצים בכוונים הראשיים:
מתקיים הקשר בין ההתפשטות הנפחית לבין סכום המאמצים הראשיים:
בלחץ הידרוסטטי אחיד formula_9:
הביטוי הזה מציג את הקשר בין יחידת ההתפשטות הנפחית e לבין הלחץ ההדרוסטטי הפועל על הקובייה.
הוא ביטוי הנקרא מודול ההתפשטות הנפחית ובאנגלית Bulk Modulus.
חוק הוק התלת ממדי מציג את המעוות כתלות בשלושת המאמצים הראשיים וכתלות בתכונות החומר - מודול האלסטיות ומקדם פואסון:
פותרים את המשוואות עבור המאמצים הראשיים בתנאי של לחץ הדרוסטטי אחיד ששעורו p-
לכל אחד מהכוונים i = x,y,z מקבלים ביטוי הקושר בין המאמץ לבין המעוות:
את הקשר בין המאמצים לבין המעוותים בתנאי של לחץ הידרוסטטי אחיד אפשר להציג בצורה פשוטה תוך שימוש בקבועי לאמה:
כאשר:
הקשר בין מאמץ הגזירה למעוות הגזירה.
כאשר:
ערכים אפשריים למקדם פואסון.
נתבונן בקבוע הראשון של לאמה. עבור הערכים formula_29 נקבל:
מהירות התפשטות הגל במוט.
מהירות הגל האורכית במוט נתונה על ידי הביטוי:
כאשר:
צ'נסטוחובה
צֶ'נסטוֹחוֹבה (לעיתים צ'נסטוחוב; ביידיש: טשענסטאָכאָוו; בפולנית: Częstochowa, אלפבית פונטי בינלאומי: , ; בצ'כית: Čenstochová; בגרמנית: Tschenstochau) היא עיר בדרום מערב פולין, על גדות נהר ורטה, בעלת אוכלוסייה של 240,027 תושבים נכון לשנת 2009, בעיר התקיימה לפני מלחמת העולם השנייה קהילה יהודית גדולה שמרבית חבריה נספו בתקופת השואה. בזמן השואה פעלה בגטו שהוקם בעיר מחתרת יהודית שעמדה מאחורי מספר אירועי התנגדות בזמן גירושים להשמדה.
צ'נסטוחובה מקודשת לפולנים הקתולים ומהווה מוקד עלייה לרגל בעיקר בגלל האיקונין המדונה השחורה מצ'נסטוחובה. גם אפיפיורים עלו לרגל אליה, ואחרון עשה זאת בנדיקטוס השישה עשר במאי 2006.
העיר היא מרכז לתעשיית מתכת, טקסטיל ונייר והיא משמשת כמושב הגמון. במקום יש מנזר מפורסם מהמאה ה-14 בשם "יאסנה גורה" Jasna Góra ובו מוחזק האיקונין הנודע.
בהיסטוריה של פולין חרוטים תולדות המצור ששמו השוודים על צ'נסטוחובה בשנים 1655 ו-1705. המצור וגבורת המגינים תוארו בספריו של הנריק סנקביץ'.
יהודי העיר.
קהילה יהודית התפתחה מסוף המאה ה-18 וגדלה במהירות בשל מרבצי הפחם והברזל המצויים בסביבתה, שהביאו להתפתחות תעשייה ענפה בעיר.
מתחילת המאה העשרים ואילך תופסת הקהילה מעמד של אחת הקהילות החשובות בפולין ומקבלת מעמד של מרכז תורני וחסידי חשוב, בשל מספר ישיבות שפעלו בה וכן בשל העובדה שהתגוררו בה כמה אדמו"רים ורבנים, הידועים מביניהם הוא אחד מחשובי אדמו"רי חסידות גור בפולין: רבי פנחס מנחם אלעזר יוסטמן שנודע בכינויו אדמור מפילץ וכן בנו רבי חנוך גד יוסטמן שנספה בשואה.
בנוסף אליהם היה אב בית הדין ורבה של העיר, הגאון רבי נחום אש שנפטר לפני השואה.
אחרי מלחמת העולם הראשונה קיבלה הקהילה היהודית בעיר גם מעמד של מרכז ציוני חשוב.
בקרבת העיר נוסדה "חוות הכשרה" ציונית שהכשירה בני נוער לעבודה חלוצית. בעיר פעלו כל תנועות הנוער והמפלגות הציוניות כאשר במקביל היה משקל לא מבוטל למפלגה החרדית האנטי ציונית אגודת ישראל וכן לתנועת הפועלים היהודיים הלא ציונית- הבונד.
בשל כך בלטו בתקופה שבין שתי מלחמות העולם מאבקים פוליטיים ממושכים בין נבחרי הציבור היהודי בעירייה סביב היחס לציונות.
מספר תעשיינים יהודים עשירים שהיו ידועים בנדבנותם התגוררו בעיר ולקהילה יצא מוניטין של קהילה מאורגנת להפליא על ידי פרנסיה.
ערב מלחמת העולם השנייה ישבו בעיר 28,500 יהודים.
העיר הופצצה מיד עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ונכבשה לאחר יממה וחצי ב-3 בספטמבר 1939 בידי הנאצים בשל סמיכותה לגבול הגרמני.
עם כניסתם של חיילי צבא גרמניה הנאצית החלה סדרת התעללויות רצחנית באוכלוסייה המקומית אשר גבתה את חייהם של מאות אנשים, ובתוכם 150 גברים יהודים.
על יהודי העיר הוטלו הגבלות וחוקים אנטי יהודיים: בדצמבר 1939 נצטוו יהודי העיר לשאת על זרועם סרט לבן עם מגן דוד, רכוש יהודי רב הוחרם על ידי הגרמנים וכן רבים נושלו מבתיהם.
במהלך השנים 1940–1941 נשלחו קרוב ל-2,000 גברים יהודים אל מחנות עבודה במזרח הגנרלגוברנמן על מנת לחפור תעלות אנטי-טנקיות נגד הצבא הסובייטי.
הגטו.
באפריל 1941 הוקם בעיר גטו, אליו הגיעו או גורשו במרוצת הזמן יותר מ-20,000 יהודים נוספים מהסביבה, בתוכם מהגרים מקרקוב, לודז' וורשה ומערי מערב פולין.
רבים מיהודי הגטו הועסקו במפעלי הנשק והמתכות "האסאג" ו"מטרולוגי" שנמסרו לבעלות גרמנית לאחר כיבוש העיר.
כבר בתחילת שנת 1942 הפך הגטו בעיר להיות השלישי בגודלו בשטח הגנרלגוברנמן (הממשל הכללי) בחלקי פולין הכבושה, אחרי הגטאות ורשה ולבוב. מספר תושביו התקרב ל-50,000 איש.
תושבי הגטו ובעיקר הפליטים סבלו מרעב ומהתפרצויות של מחלת ה. היודנראט המקומי בניהולו של ליאון קופינסקי, גבה כספים מעשירי הקהילה על מנת לספק מזון לתושבים ובעיקר לפליטים.