ב-1993, החל ללמוד ספרות ועבד במספרה כמה חודשים. שכנה שלו, מורה לתיאטרון, התעקשה שיש לו כישרון משחק וסידרה לו מבחן בד באוניברסיטת תל אביב, שם סיים תואר ראשון בהצטיינות בחוג לתיאטרון.
ב-1996 הקים יחד עם כמה מחבריו ללימודים את להקת הדראג "בנות פסיה", שהופיעה בתחילה במסיבות של קהילת הלהט"ב במועדון "זמן אמיתי" בתל אביב. באותה תקופה החל להתפרסם, והלהקה הופיעה בין היתר במחזמר שביים אורי פסטר "הכל אגדה" לצד מיכל ינאי, ובתוכנית "שובו של השריף" בטלוויזיה החינוכית.
בתיאטרון.
באנסמבל עתים.
בין השנים 1993–1994 גילם את הכומר בהצגה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר שעיבדה וביימה רנה ירושלמי. ב-1995 שיחק בהצגה "ויאמר. וילך" שעיבדה וביימה רנה ירושלמי.
בתיאטרון הקאמרי.
ב-2001 גילם את הרב קמע ואת סבתא סעידה בהצגה "הרב קמע" שכתב וביים שמואל הספרי (על פי טרטיף מאת מולייר). ב-2004 גילם את עזרא ספיר בהצגה "הצמה של אבא" שכתבו רמי דנון ואמנון לוי וביים רמי דנון. ב-2006 גילם את רוג'ר דה-ביל (דה-בריס, במקור) במחזמר "המפיקים" מאת מל ברוקס שביים מיכה לבינסון בתיאטרון הקאמרי. ב-2007 גילם את עאבס בהצגה "גפן בלאדי" שכתבו רמי דנון ואמנון לוי וביים רמי דנון. ב-2008 החל לגלם את לייזר וולף הקצב במחזמר "כנר על הגג" מאת ג'וזף שטיין שביים משה קפטן, וגילם את סאלח שבתי בהצגה "סלאח שבתי" מאת אפריים קישון שביים משה קפטן. ב-2010 גילם את פנטלון בהצגה "משרתם של שני אדונים" מאת קרלו גולדוני שביים מוני מושונוב. ב-2012 גילם את שוורץ בהצגה "פופר" מאת חנוך לוין שביים מוני מושונוב, והחל לגלם מושיקו בביוף, המספר במחזמר "קזבלן" שביים צדי צרפתי.
באוגוסט 2017 שיחק כהן בגרסה הישראלית של המחזמר "היירספריי" בתפקיד עדנה טורנבלד, לצידם של רוני מרחבי, עידן אלתרמן, משי קלינשטיין, טלי אורן ועידו רוזנברג.
בין השנים 2019–2020 שיחק כהן במחזמר "זה אני" על שיריו של אייל גולן.
במרץ 2020, החל לשחק בתפקיד הראשי בהצגה "החיים הם קברט".
ב-2021 החל לשחק במחזמר "עד קצה הקשת" בבימויו של עידו רוזנברג.
בתיאטרון הארצי מיסודו של סמי לוי.
ב-2021 חזר לשחק את סאלח במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי.
בתיאטרון חיפה.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד הראשי בהצגה "על מי ועל מה" מאת איאד אקטאר (זוכה פרס פוליצר) בבימויו של משה נאור.
בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-1995, הופיע כהן בסרט "אדינבורו לא מחכה", שהפיק ויזם יאיר קדר בבימוי ארז לאופר, על קבוצת תיאטרון ישראלית שמעלה ערב סיפורים גאים בפסטיבל אדינבורו בסקוטלנד, בהשתתפות נעם מאירי, צחי גראד, חגי אייד ואחרים.
ב-1997 גילם את ניסו בסרט הטלוויזיה "הבחור של שולי" שכתבה דורית רביניאן וביים דורון צברי. הסרט שודר במסגרת "סיפורים קצרים על אהבה" בערוץ 2.
ב-2001 הגיש פינה בדמותה של ירדנה ג'עלה בתוכנית "שישי וחצי" של עינת ארליך. באותה שנה גילם את דדי בסדרת הטלוויזיה "דקות של תהילה" שכתבו ורד שפירא וליאורה קמינצקי שביימה לצד נתי אדלר; וגילם את פרץ בסרט "5 דקות בהליכה" של איתי לב. ב-2002 גילם את דוריס, אמו העיראקית של ג'וני (יונתן קוניאק) בסדרה "ג'וני" ששודרה בערוץ 2, והיה שותף ליצירת הסדרה לצד יונתן קוניאק. ב-2003 גילם את אבי וענונו בסרט "סימה וקנין מכשפה" של דרור שאול. ב-2004 עלתה לאוויר הסדרה "ראש גדול" של yes בה גילם בעונה הראשונה את אלחנן ברדוגו, סגן מנהל בית הספר, ובשאר העונות (עד שנת 2009 בה ירדה הסדרה) היה המנהל. השתתף כתפקיד אורח בפסטיגל 2004. ב-2006 גילם את חג'ג' המאפיונר בסדרת הטלוויזיה "החברים של נאור" שכתב וביים נאור ציון.
בשנת 2009 גילם את הרצל מסיקה, התפקיד הראשי בסרט הקולנוע "סיפור גדול", בבימויים של ארז תדמור ושרון מימון. מסיקה הוא שף מובטל הסובל מעודף משקל ומחליט להקים קבוצת סומו ברמלה. על תפקיד זה זכה בפרס תא המבקרים בישראל לשנת 2009 בפרס "השחקן הטוב ביותר" והיה מועמד ל"פרס אופיר" לפרס השחקן הראשי בסרט זה.
בשנת 2010 השתתף בעונה החמישית של תוכנית הריאליטי "רוקדים עם כוכבים" המשודרת בערוץ 2, בה רקד עם הרקדנית אלונה דיסקין והגיע למקום השלישי. באותה שנה גילם את האורח בסרט הקולנוע "האורח" שכתבו שירלי יונגבלוד ורוי קריספל שגם ביים. בשנת 2011 הגיש כהן את תוכנית הבישול "גורמה בפיתה", בערוץ 2. בהמשך אותה שנה הגיש כהן שתי עונות של תוכנית הבישול "7 מנות לשבעה ימים" ששודרו בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת. בשנת 2012 גילם את טוקה אברהמי ב"נויורק" - סדרה של YES. בשנת 2013 גילם את זרח זורקין בסדרה "חסמבה דור 3" שביים דני סירקין. ב-2014 גילם את איציק אורניום בסדרת הטלוויזיה "עממיות" של נאור ציון, וכן השתתף בסדרת הדוקו-ריאליטי "בוליווד". בשנת 2015 השתתף בעונה השישית של "גאליס" בתפקיד ספקטור, אביו של ליאון הרוצה להשתלט על העולם.
באותה שנה (2015) החל לשחק בסדרה "פאודה", את תפקידו של מנהל מחלקה בשב"כ גבי ("קפטן איוב") ב-2018 שיחק גם בעונה השנייה. וב-2019–2020 שיחק גם בעונה השלישית. ב-2022 החל לשחק בעונה הרביעית.
בשנת 2016 חזר להשתתף בעונה השביעית של "גאליס" בסוף הפרק השני, בתפקידו ספקטור. לאחר שנורה על ידי ארמונד, חזר לחיים וחטף את יונתן וניקה. באותה שנה, כהן לוהק להיי סקול פסטיגל 2.
בשנת 2017 חזר לשחק את המנהל אלחנן בסדרה "ראש גדול". בשנה זו שיחק גם בסרט "מכתוב", בו גילם את ראש ארגון הפשע העונה לשם אלקסלסי.
בשנת 2018 גילם את עו"ד אלי כהן, סנגור ערכי ומיוסר, בסדרה פמת"א של כאן 11. בשנה זו שיחק בסרט הקומי "מבצע שלאגר".
בשנת 2020 שיחק בסרטו של ערן ריקליס "עכביש ברשת". באותה שנה גם שיחק בדמות השייח' בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה שב"ס בכאן 11. באותה השנה השתתף בתוכנית "הזמר במסכה", בתחפושת הדרקון, והגיע למקום הרביעי.
בשנת 2021 שיחק בסדרות "ישמח חתני", "היורשת" ו"מלכת היופי של ירושלים".
דיבוב.
ב-1994 דיבב דמויות שונות בסדרה "מסיפורי אבא בונה".
ב-2006 דיבב את איקה הסוס בסרט "חוות הקסמים".
ב-2017 דיבב את וולאס הרשע בסרט "ביגפוט ג'וניור".
חיים פרטיים.
בשנת 1998 התחתן כהן עם מיכל קירשנבוים, ולשניים בת. בשנת 2005 התגרש מאשתו. בשנת 2012 נולד לו בן מאשתו לשעבר. בעבר הצהיר כהן בתקשורת כי הוא הומוסקסואל. בשנת 2013 עבר כהן ניתוח לקיצור קיבה והוריד כ-35 קילוגרמים ממשקלו.
אסתי גינזבורג
אסתר דפנה (אסתי) גינזבורג-קייזמן (נולדה ב-6 במרץ 1990) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
אסתר דפנה גינזבורג נולדה בתל אביב וגדלה בשכונת צהלה. אמה, אדריאן וולוטר-גינזבורג, עלתה מארצות הברית, והיא דוקטור לגרונטולוגיה. אביה הוא אריה גינזבורג, צבר לאב ממוצא פולני ואם ממוצא בלארוסי, אדריכל במקצועו. גינזבורג היא בוגרת בית ספר תיכון עירוני י"ד בשיכון דן. לה אחות צעירה בשם יעל. סבה מצד אביה היה האדריכל שלמה (גרישה) גינזבורג, יליד-גרודנו שהשתייך לחבורת "הגרודנאים", ונמנה מבין מייסדיה של העיר תל אביב, והיה גרושה של האדריכלית הישראלית ג'ניה אוורבך. סבתה מצד אמה הייתה דודנית של הצלם האמריקאי-יהודי פול שוצר, שנהרג במבואות עזה במהלך סיור עם חיילים ישראליים במלחמת ששת הימים.
ביולי 2009, התגייסה גינזבורג לצה"ל ושירתה כמש"קית קישור בבסיס השלישות הצבאית שברמת גן. כשנה לפני כן, אמה החליטה לרדת בחזרה לארצות הברית, ולקחת עמה את גינזבורג ואחותה, אך גינזבורג חזרה לבדה ארצה לאחר כשנה לקראת תאריך גיוסה.
גינזבורג למדה יחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים.
קריירה.
בילדותה, הופיעה לראשונה בטלוויזיה ב-1998 בגיל שמונה, בפרסומת לתנובה. בשנת 2004 חתמה על חוזה בסוכנות הדוגמנות הבינלאומית עלית מודלס. השתתפה בפרסומות לחברות האופנה ברברי, פול אנד בר, קלרינס, H&amp;M, פרנץ' קונקשן, טומי הילפיגר, ופדאני. הובילה קמפיינים של רשתות האופנה הישראליות קרוקר ו-ZIP. בנובמבר 2006 נבחרה להופיע על שער מגזין "Elle" הצרפתי בכתבת "50 הצעירים המבטיחים בעולם האופנה".
ב-2006 החליפה את יעל בר זוהר כדוגמנית הבית של חברת האופנה הישראלית FOX, יחד עם מייקל לואיס, כשקודם לכן הופיעה לצד יהודה לוי. לאחר שנתיים בהן הובילה את הקמפיין יחד עם מייקל לואיס, הוחלט בפוקס להחליף את גינזבורג בבר רפאלי ואת מייקל לואיס בנועם טור.
ב-2007 נבחרה לשמשמ כפרזנטורית של חברת האיפור "איל מקיאג'" תמורת סכום של 100,000 דולר. ב-2008 נשכרה גינזבורג לתפקיד דוגמנית הבית של רשת האופנה הישראלית "TAG WOMAN" תמורת סכום של מיליון ש"ח.
בינואר 2009 נבחרה לככב ב"גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד" האמריקאי. בפברואר 2009 נבחרה כפרזנטורית לרשת מוצרי האיפור והטיפוח הישראלית "אפריל". במרץ 2009 גינזבורג נבחרה להוביל את הקמפיין של מותג בגדי הים לצעירות מבית "ויקטוריה'ס סיקרט".
ב-2010 יצא השיר "נשימה" בו היא שרה יחד עם חן אהרוני. בנוסף ב-2010, הראפר מעוטר פרסי גראמי קניה וסט איזכר את גינזבורג ביחד עם בר רפאלי בשירו ("Christian Dior Denim Flow"). בנוסף ב-2010, שיחקה בסרט הנעורים האמריקאי-צרפתי "12", של הבמאי האמריקאי-יהודי ג'ואל שומאכר.
גינזבורג נבחרה לישראלית הסקסית ביותר לשנת 2011 על ידי מעל 120,000 גולשים שהצביעו בתחרות שאורגנה על ידי אתר mako של ערוץ 2. בתגובתה לזכייה אמרה: "הנה הוכחה חד-משמעית שאפשר להיות בריאה וגם סקסית במקביל".
בשנת 2012 נבחרה לשמש כפרזנטורית של המותג למוצרי טיפוח חשמליים "רמינגטון".