ב-21 בנובמבר 2019 הוגש כתב אישום נגד בנימין נתניהו, בגין שלושה סעיפי אישום, הכוללים עבירה של שוחד ושלוש עברות של מרמה והפרת אמונים. האישומים עסקו בקשרי נתניהו עם בעלי הון שלכאורה כללו מעשים פליליים. המשפט נפתח ב-24 במאי 2020. נתניהו כפר בכל האישומים וטען שמדובר ברדיפה פוליטית. כמה מפלגות שונות פסלו ישיבה בממשלה בראשות נתניהו, בשל מצבו המשפטי ואחרות בשל סיבות נוספות. כשנשאל על השפעה על המשפט באמצעות חקיקה אמר נתניהו שהוא לא עוסק בזה.
מגפת הקורונה.
מגפת הקורונה היא מגפה עולמית של מחלת נגיף קורונה 2019. החלה בדצמבר 2019 והנדבק הראשון בישראל נרשם בפברואר 2020. במהלכה, הוגדרו צעדים שונים והנחיות לטיפול במגפה ובהשלכותיה, כגון סגירת מקומות, צמצום מפגשים, סיוע כלכלי, איתור בידוד וטיפול בנדבקים ובסביבתם, עטית מסכות, שמירת על ריחוק וכו'. ממשלת ישראל השלושים וחמש הוקמה על רקע המגפה.
אחרי דיכוי גל התחלואה הראשון, ומימוש אסטרטגיית היציאה החלה עלייה מחודשת בתחלואה, שהובילה למספר נדבקים גבוה ממוצע של 2000 במהלך יולי-אוגוסט 2020. עליה חדה בספטמבר הובילה לסגר שני בחגי תשרי. במקביל התקיימו מחאות נגד נתניהו וממשלתו על רקע ניהול המשבר ובשל המשך כהונתו של נתניהו הנאשם. בעקבות עלייה נוספת בתחלואה, החליטה הממשלה על סגר שלישי בסוף דצמבר. במקביל החל מבצע חיסון של האוכלוסייה שנמשך במהלך מערכת הבחירות. בתחילתה התמודדה המדינה עם שיאים במדדי התחלואה היומיים שונים, כמו תמותה יומית. השפעת החיסון תלויה בדברים כמו כמות המתחסנים, השפעת מוטציות, ומענה על שאלות כמו האם החיסון מונע הדבקות או רק תחלואה קשה. ב-7 בפברואר הוסרו חלק מהמגבלות, ביניהן מגבלת המרחק. היה עומס בבתי החולים וממדי התחלואה היו גבוהים.
גורמים שהשפיעו על הטיפול במגפה היו אופן קבלת ההחלטות, התשתית במערכת הבריאות, אופן הסיוע ועיתויו, ניהול, אכיפה, הסברה, שיתוף פעולה ציבורי, רכש, איתור ובידוד הנדבקים, התמודדות עם קבוצות לחץ, הטיפול בנכנסים לגבולות המדינה, מאפיינים דמוגרפיים, מאפיני הנגיף והחל מדצמבר 2020 גם נתוני ההתחסנות בישראל.
נכון ל-, מספר המקרים המאומתים הוא . נפטרו, במצב קשה, ו- החלימו. חלקם התמודדו עם השפעות ארוכות טווח של הקורונה. במקביל, נכון ל-8 במרץ מספר מתחסנים במנה ראשונה עומד על 4,995,253 ומספר המתחסנים במנה שנייה עומד על 3,859,111.
ועדת הבחירות.
מערכת הבחירות מנוהלת על ידי ועדת הבחירות המרכזית לכנסת, המורכבת מנציגי הסיעות היוצאות של הכנסת העשרים ושלוש בהתאם לגודלן היחסי, ובראשה עומד שופט בית המשפט העליון, עוזי פוגלמן.
הוראות שעה מיוחדות.
שונה אופן הדרך בה סיעות הכנסת נטלו הלוואות וכן שונה חוק מיסוי תשלומים בתקופת בחירות.
מגפת הקורונה.
שלושה שבועות לפני הבחירות, אושר לקיים כינוסי בחירות בהשתתפות עד 300 איש בחלל סגור ו-500 איש בחלל פתוח, בכפוף לכללי התו הירוק.
הצורך בהפחתה בהתקהלות של אנשים בקלפיות גרמה לגידול של 30% במספר הקלפיות, כמו כן צפויות להיפתח קלפיות "הצבע וסע" בהן יוכלו חולי קורונה ומבודדים להצביע, וקלפיות בבתי האבות. וכן, לציוד הקלפי נוספו מטליות חיטוי וציוד מיגון.
בנוסף לכך, שבועיים לפני הבחירות פורסם כי יוסבו כ-50 אוטובוס של חברת אגד לעמדות קלפי, מטרת האוטובוסים היא להקל על העומסים בקלפיות הרגילות.
הסכמי עודפים.
חוק הבחירות לכנסת מאפשר חתימה על הסכם עודפים בין שתי רשימות, כאשר המועד האחרון להגישם הוא 12 במרץ 2021.
הסכמי עודפים נחתמו בין:
היערכות המפלגות.
הליכוד.
בראשות המפלגה עומד בנימין נתניהו. ועדת החוקה של הליכוד אישרה כי לא יתקיימו בחירות מקדימות והרשימה שתוגש מטעם המפלגה תהיה זהה לרשימה שהוגשה בבחירות הקודמות, מלבד פורשים ושישה מועמדים מטעמו של יו"ר המפלגה שישוריינו במקומות: 10, 26, 28, 36, 39, 40. בנימוקיו בבקשת השריונים אמר כי ירידה בתחלואת הקורונה תגדיל את כוח המפלגה ל-40 מנדטים, כפי שכוחה גדל בסקרים בתום הגל הראשון. פרשנים ציינו שהוצנעו המתקפות והטענות על מערכות החוק שהיו מעורבות בחקירותיו, ובעוד חברי מפלגה אחדים הובלטו – בייחוד אמיר אוחנה וישראל כ"ץ, אחרים הוצנעו כמעט לחלוטין – בהם שלמה קרעי, מיקי זוהר ודודי אמסלם.
במערכת בחירות זו נתניהו פועל לגיוס קולות מקרב ערביי ישראל, והוא אף שריין מועמד ערבי מטעמו ברשימת הליכוד והיו פניות לרשות הפלסטינית בניסיון להתערב בבחירות ולהשיג תמיכה שקטה ממנה. במהלך קמפיין הליכוד לקהל הערבי, נתניהו שיווק את עצמו בכוניה "אבו יאיר".
במסגרת השריונים שהוקצו לנתניהו, במיקום ה-10 שוריינה העיתונאית גלית דיסטל-אטבריאן. במקום ה-26 שוריינה חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס. במקום ה-28 שוריין אופיר סופר, נציג מפלגת הציונות הדתית, כחלק מעסקת החבילה שבה התאחדו עוצמה יהודית, מפלגת נעם והאיחוד הלאומי – תקומה. במקום ה-36 שוריין יאיר גבאי. במקום ה-39 שוריין נאיל זועבי ובמקום ה-40 שוריין בוריס אפלצ'יק.
יש עתיד.
יאיר לפיד, יו"ר יש עתיד, בוחר את נציגיו ברשימה. השרה לשעבר מירב כהן מכחול לבן וחברת הכנסת לשעבר מטעם כולנו, מירב בן ארי, הודיעו על הצטרפותן למפלגה. עפר שלח, שהיה שותף בכיר במפלגה פרש והקים את מפלגת "תנופה", לאחר שביקש לקיים פריימריז לראשות יש עתיד אך דרישתו לא נענתה. מפלגת תל"ם בראשות משה יעלון שכיהנה בכנסת החולפת בסיעה משותפת עם יש עתיד, יש עתיד – תל"ם, ורצה עימה בבחירות יחד עם רשימת חוסן לישראל בשם כחול לבן, הודיעה על היפרדות מלפיד והתמודדות עצמאית אך פרשה ימים ספורים לפני מועד הגשת הרשימות. עם הגשת הרשימות פורסם כי אורנה ברביבאי שובצה במקום השני, ומאיר כהן במקום השלישי.
ש"ס.
בראשות ש"ס עומד אריה דרעי. מועצת חכמי התורה קבעה את הרשימה. חבר הכנסת יצחק כהן הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים, וחבר הכנסת משולם נהרי לא שובץ ברשימת המפלגה.
כחול לבן.
בני גנץ עומד בראשות המפלגה. ב-27 בדצמבר 2020 עדכן את אסף זמיר ומיקי חיימוביץ' כי הם לא ייכללו ברשימת המפלגה בבחירות, לאור הצבעתם כנגד הצעת החוק שביקשה לדחות בשנית את המועד האחרון לאישור תקציב המדינה ללא פיזור הכנסת. בהמשך פרשו גבי אשכנזי ומיכל קוטלר-וונש. אבי ניסנקורן ועינב קאבלה הצטרפו למפלגת הישראלים, מירב כהן הצטרפה למפלגת יש עתיד, יזהר שי הצטרף למפלגת תל"ם, רם שפע הצטרף למפלגת העבודה, והילה שי-וזאן הצטרפה לתקווה חדשה. עומר ינקלביץ' סירבה להצעתו של גנץ להיות מוצבת במקום ה-4, והחליטה שלא להתמודד בבחירות.
ימינה.
מפלגת האיחוד הלאומי – תקומה בראשות בצלאל סמוטריץ' שהייתה שותפה להימין החדש ברשימת ימינה בכנסת ה-23, החליטה להיפרד ולרוץ באופן עצמאי. יו"ר המפלגה, נפתלי בנט, הודיע כי הוא מתמודד לראשות הממשלה, ולא הודיע על תמיכה או התנגדות לישיבה בממשלה בראשות בנימין נתניהו. לפיכך בסקרים ימינה נספרת בנפרד משני הגושים.
לפני הגשת הרשימות הצטרפו לרשימה: אביר קארה, מראשי השולמנים, ששובץ במקום השביעי ברשימה. אלון דוידי, ראש עיריית שדרות מטעם הליכוד, ששובץ במקום השלישי ברשימה, וסטלה ויינשטיין, חברת מועצת העיר אשדוד מטעם ישראל ביתנו, ששובצה במקום ה-12 ברשימה.
ב-3 בפברואר פורסם כי איש החינוך עמיחי שיקלי שובץ במקום החמישי ברשימה, ובעת הגשת הרשימות התפרסם כי ניר אורבך שובץ במקום השישי. אורבך שימש כמזכ"ל מפלגת הבית היהודי, והתמודד בבחירות המקדימות לראשות המפלגה והפסיד לחגית משה, עבר לימינה ושובץ במקום השישי ברשימה.
בסמוך לסיום הגשת הרשימות הבית היהודי הודיעה שלא תתמודד בבחירות, ותתמוך בימינה שתשתמש באות שלה על פתק ההצבעה - ב (קודם לכן בקשה המפלגה את האות י), בתמורה לכך יו"ר המפלגה חגית משה או נציג מפלגת הבית היהודי ימונה לשר האמון על נושאי הליבה של מגזר הציונות הדתית באם תוקם ממשלה בה חברה ימינה.
יהדות התורה.
ההסכם הפנימי בין שני מרכיבי רשימת יהדות התורה – אגודת ישראל ודגל התורה, נחתם טרם הבחירות לכנסת העשרים ואחת. על פי ההסכם, בראש הרשימה יעמוד יעקב ליצמן, המקומות האי זוגיים ברשימה יהיו בידי אגודת ישראל והזוגיים יהיו בידי דגל התורה. כאשר מידי מערכת בחירות, יתחלפו ראשי המפלגה והמיקומים ברשימה, הזכות הראשונה לבחירת תפקיד בידי מי שאינו עומד בראש הרשימה. בבחירות לכנסת ה-22 וה-23, נטען כי לא נבחרה ממשלה ולכן לא השתנתה הרשימה.
יעקב ליצמן דרש את מימוש ההסכם בבחירות הללו. ליצמן שחשש כי לא יוכל לכהן כשר עקב כתב אישום שהיה צפוי להיות מוגש נגדו בפרשת מלכה לייפר, חשק בתפקיד יו"ר ועדת הכספים. משה גפני שהעדיף להישאר בתפקידו, התנגד למהלך בטענה כי הכנסת לא השלימה את כהונתה. יענקי קנייבסקי, נכדו של הרב קניבסקי, ומוטי פלאי נכדו של הרב אדלשטיין איימו בריצה נפרדת בבחירות. ב-1 בפברואר 2021, הוחלט כי בראש הרשימה יעמוד יו"ר דגל התורה משה גפני, ואף בחירת התפקיד הראשון תהיה בידי ועדת הכספים תישאר בידי גפני.
מאיר פרוש וישראל אייכלר פעלו בחזית משותפת, והציגו 3 דרישות: נציג חסידות בעלזא יוצב ברשימה לפני נציג חסידות ויז'ניץ; הקמת ועדת כספים פנימית; הצבת נציג מחסידות אחרת במקום החמישי במקום נציג חסידות גור. באופן חריג הדרישות הוצגו מעל גבי היומון החרדי המבשר. ב-3 בפברואר העבירה גור את המקום החמישי ברשימת אגודת ישראל (והעשירי ברשימה המאוחדת), לידי צאנז – החסידות הרביעית בגודלה, והאדמו"ר מצאנז החליט כי במקום ישובץ עורך הדין משה שמעון רוט מבני ברק.