תפוצתו של המלומיס הייתה מוגבלת לאי אלמוגים מבודד במצר טורס באורך 340 מטרים וברוחב של 150 מטרים אשר מהווה חלק משונית ברמבל הקרויה גם "מאיזב קאור" ו"באראמאקי" ומהווה חלק מאיי מיצר טורס; מתוך שטחו של האי, כ-2.2 דונם בלבד היו מכוסים בצמחייה. גובהו של האי הוא 3 מטר בלבד מעל פני הים. אי זה ממוקם צפונית לשונית המחסום הגדולה סמוך יחסית לפפואה גינאה החדשה, אם כי הוא שייך מבחינה מדינית ומנהלית למדינת קווינסלנד שבאוסטרליה. למרות חיפושים אינטנסיביים, המין לא נמצא מעולם באיים אחרים. המלומיס היה היונק היחיד באי וחי בכתמי הצמחייה הקטנים באי בחברת עופות ימיים וצבי ים רבים.
כאשר המין התגלה לראשונה על ידי האירופאים ב-1845, הוא היה בצפיפות גבוהה על האי, ומלחים דיווחו שירו ב"חולדות גדולות" בעזרת חץ וקשת. המלומיס תואר מדעית לראשונה בשנת 1926 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס. בשנת 1978 הוערך שיש באי כמה מאות פרטים. אורח החיים של המין לא היה ידוע. הוא היה פעיל לילה, בעוד שאת שעות היום בילה במחילות מוגנות בבטן האדמה שאותן חפר. הוא ניזון מצמחיית העשב שבאי, ולעיתים קרובות תר אחר מקורות מזון בחוף.
היסטוריה.
ארגון השימור IUCN סיווג את מלומיס קי ברמבל בקטגוריה של סכנת הכחדה חמורה (CR), וב-2008 האוכלוסייה באי הוערכה בפחות מ-100 פרטים - מתוכם כ-50 בוגרים בלבד. הערכה זו התבססה על חיפושים ב-2002 ו-2004 שבהם המין עדיין נצפה. שנת 2009 הייתה השנה האחרונה שבה המין נתפס בחיים. בשנת 2011 משלחת החיפוש שביקרה באי במהלך עונת הרבייה של צבי הים לא מצאה שום פרט חי. חיפוש נוסף שנעשה באביב של שנת 2014 לא צלח שוב. בשנת 2012 נרשם מלומיס קי ברמבל על ידי חוק שימור המגוון הביולוגי של אוסטרליה כמין בסכנת הכחדה "ואולי נכחד". על פי IUCN, היה גורם הסיכון העיקרי באי השחיקה המתמדת שלו בעקבות עליית גובה הים, ו"אין זה מן הנמנע כי האי יספוג סערה אימתנית שתהרוס את בית הגידול כליל". צמחים פולשים, יבוא טורפים לא מקומיים והתפשטות מחלות גם הם יכולים להוות איומים משמעותיים, על פי הארגון.
הכחדה.
בחודש יוני 2016 דיווחו במשותף חוקרים מאוניברסיטת קווינסלנד והמחלקה לאיכות הסביבה והגנת המורשת של קווינסלנד, שמלומיס קי ברמבל הוכרז כיונק נכחד. זאת בעקבות סקר באי שכלל הנחת 150 מלכודות במשך שישה לילות וכלל מדידות מקיפות של האי והצמחייה שבו. החוקרים גם ציינו ש"זהו המקרה הראשון בהיסטוריה של הכחדה מתועדת של יונק בעקבות שינויי אקלים אנתרופוגניים". על פי המחקר, סיבות ההכחדה נעוצות בשני דברים: גובה פני הים החל לעלות במיוחד במיצר טורס מאז 1993 בקצב של 6 מ"מ לשנה ועד 2010 בכ-40 ס"מ, ובנוסף, תנאי מזג האוויר באזור השתנו, וסערות ציקלון החלו להיות שכיחות באזור: כ-97% מבית הגידול של המלומיס באי הושמד בפחות מ-10 שנים בעקבות הצפות חוזרות ונשנות של האי. הצמחייה באי נעלמה באופן דרמטי ורק שני מינים מתוך 11 מיני צמחים באי נמצאו עדיין על האי בשנת 2014.
עם זאת, לורן סמית מהאוסטרליה ג'יאוגרפיק ציינה כי "מחברי הדו"ח ציינו כי קיים סיכוי קטן שישנה אוכלוסייה עדיין לא ידועה של המין בפפואה גינאה החדשה סביב דלתת נהר פלי, וכי עד שהאזור לא יסרק כראוי המין צריך להיחשב כ"ייתכן שנכחד". ממשלת קווינסלנד מעוניינת לחקור איים אחרים באזור כדי למצוא אוכלוסייה שרידה של המין, אך לא סביר שמאמצים אלו יצליחו.
ג'ון וייט, אקולוג מאוניברסיטת דיקין באוסטרליה שלא היה מעורב במחקר, אמר כי הכחדה זו היא רק קצה הקרחון, וכי אין לו שום ספק שמינים רבים עומדים להיכחד בעקבות שינויי האקלים העולמיים. לדעתו "מינים קטנים, שוכני איים ואזורים מוגבלים, או כאלה עם דרישות סביבתיות חזקות - צפויים להיות הראשונים להיכחד".
HD 204521
HD 204521, נקרא גם GJ 4194, הוא כוכב דמוי שמש (סיווג ספקטרלי G5V) בעל בהירות נראית מדרגה 7.3 הנמצא במרחק של 83.9 שנות אור (25.7 פארסק) מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים קפאוס, במרחק זוויתי קטן מהכוכב אלפירק אשר לו בהירות נראית מדרגה 3.2.
חישובים משנת 2018 משערים שהכוכב יעבור במרחק של כ-8 שנות אור מהשמש בעוד 334,000 שנים.
קולין ארצ'ר
קולין ארצ'ר (בנורווגית: Colin Archer; 22 ביולי 1832 - 8 בפברואר 1921) היה אדריכל ימי ובונה ספינות מלרוויק, נורווגיה. הוריו היגרו לנורווגיה מסקוטלנד בשנת 1825. הוא עשה לו שם בבניית ספינות חזקות, בטיחותיות ומאריכות ימים.
חייו ועבודתו.
לפני שהחל בקריירה של אדריכל ימי בנורווגיה, עשה תקופת-מה בקווינסלנד, אוסטרליה, עם כמה מאחיו. בעת שהותו שם, הפליג עם מטעו במעלה נהר פיצרוי, קווינסלנד, "כשזה היה כמעט, אם לא לגמרי, לא-נודע".
ארצ'ר והמספנה שלו נודעו בבניית ספינות בטוחות ובעלות משך חיים ארוך. הנודעת בספינותיו של קולין ארצ'ר הייתה הפראם, שנבנתה בהזמנת פריטיוף ננסן ולפי מפרט מדויק שלו, ושימשה את ננסן במשלחות שלו אל הקוטב הצפוני ובהמשך, את רואלד אמונדסן במשלחת הקוטב הדרומי ההיסטורית שלו, שכבשה לראשונה את הקוטב הדרומי; "פראם" שמורה עכשיו במוזיאון פראם באוסלו. ארצ'ר תכנן גם ספינת מפרשים איתנה ל-Redningsselskapet (החברה הנורווגית להצלה וחילוץ בים), שהייתה בשימוש שנים רבות ועכשיו ידועה כ"קולין ארצ'ר"; האבטיפוס של סירת ההצלה, "קולין ארצ'ר RS1", עודנה משמשת כמוזיאון צף. כמה ספינות מקוריות אחרות השייכות לחברת החילוץ וההצלה עדיין משייטות בים, בהן
"Frithjof Wiese" RS40.
ארצ'ר הקדיש זמן רב לחישוב הדרך היעילה ביותר לעיצוב כלי שיט. עד היום ממשיכים מעצבי אוניות לבחון את עבודתו בבואם לעצב אוניות חדשות. לזכותו רשום עיצובן של יותר ממאתיים ספינות, בהן הפראם.
מורשת.
עיצובי האוניות של ארצ'ר הותאמו לשייט תענוגות במאה ה-20. ב-1904, בנה לסופר
רוברט ארסקין צ'יילדרס סירה, שנקראה "אסגארד"; כיום מוצגת הסירה במוזיאון ונחשבת ליאכטה החשובה ביותר בתולדות אירלנד". בשנים הבאות השתמשו בוני ספינות אחרים בעיצוביו של ארצ'ר לבניית ספינות, שעשו להן שם בהפלגות הקפת כדור הארץ. החיקויים שנעשו משנות ה-70' ואילך בהשראת ספינות אלה עשו את סגנון העיצוב של ארצ'ר לפופולרי עד ימינו אלה.
אותות כבוד.
שתי ספינות חילוץ והצלה נקראו על שם ארצ'ר: ה"קולין ארצ'ר" משנת 1893 ובהמשך סירת ההצלה "קולין ארצ'ר". חצי האי קולין ארצ'ר, האי דבון, נונאווט מנציח את שמו.
מרוץ מפרשיות על שם קולין ארצ'ר, הנקרא גם הוא על שם בונה הספינות, מתקיים פעם בשנתיים. המירוץ מתחיל בלוורסוג, הולנד, ומסתיים בלרוויק, נורווגיה. המרחק הוא בסביבות 657 קילומטרים; משך המירוץ, בכפוף למזג האוויר וסוג הספינה, הוא בדרך כלל כשלושה, ארבעה או חמישה ימים.
דימיטרי פאייה
דימיטרי פאייה (בצרפתית: Dimitri Payet; נולד ב-29 במרץ 1987) הוא כדורגלן צרפתי המשחק באולימפיק מרסיי ובנבחרת צרפת בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירת מועדונים.
ראשית הקריירה.
פאייה נולד בסן-פייר הנמצאת באי ראוניון שבאוקיינוס ההודי, הנמצא תחת שלטון צרפת. פאייה התחיל את הקריירה שלו בסן-פיליפ המקומית. כילד צפו לו מאמניו עתיד מזהיר ובגיל 9 עבר לשחק בסן-פיירויס שנחשב למועדון המוביל באי. אחרי שנה אחת בלבד פאייה עבר לצרפת והצטרף לקבוצת הילדים של לה הבר. במהלך תקופתו בצרפת, טענו מאמניו של פאייה כי הוא לא משקיע ולכן בשנת הוא חזר לראוניון ושיחק עבור א.ס. אקסלסיור.
נאנט.
בינואר חזר לצרפת כאשר חתם בנאנט לשנתיים והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. אחרי שהרשים בקבוצת המילואים, בדצמבר הצטרף לקבוצה הראשונה. ב-19 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק ליגה נגד בורדו שנגמר בתיקו 0-0. פאייה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד מץ. אך ב-4 בפברואר ערך את הופעתו האחרונה לעונה זו והוא חזר לקבוצת המילואים להמשך העונה. למרות זאת, בקיץ פאייה חתם על חוזה חדש ל-3 שנים במועדון וביסס את מקומו בקבוצה הראשונה. בסיום העונה ירדה נאנט לליגה השנייה לראשונה מאז 1963.
סנט אטיין.
בקיץ חתם בסנט אטיין ל-4 שנים והוא העדיף אותה על פני סושו. נאנט קיבלה עבורו 4 מיליון אירו. ב-4 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד מונקו. בעונתו הראשונה בסנט אטיין, פאייה התקשה לשחזר את יכולתו הטובה ולא הבקיע או בישל אף שער. לפני תחילת עונת ענד את סרט הקפטן במשחק ידידות שנערך נגד נבחרת ראוניון, בה נולד. ב-29 בספטמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד בורדו. ב-18 בספטמבר 2008 הבקיע במסגרת מוקדמות גביע אופ"א במשחק בו ניצחה סנט אטיין את הפועל תל אביב, שהיה גם משחק הבכורה שלו במסגרת אירופית. פאייה כבש גם בניצחון 1–3 נגד פ.צ. קופנהגן ובניצחון 2–5 נגד אולימפיאקוס במסגרת שלב ההצלבה. בדצמבר הבקיע את שער הניצחון נגד לה הבר, שוויתרה עליו בצעירותו. ב-22 ביולי 2009 האריך את חוזהו עד .