אינה קראבצקי (נולדה ב-23 בפברואר 1979) היא שפית ומגישת טלוויזיה ישראלית. התפרסמה לראשונה כאשר זכתה בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות "מאסטר שף".
ביוגרפיה.
קראבצקי נולדה באוקראינה ובשנת 1990 בגיל 11 עלתה יחד עם משפחתה לישראל.
בשנת 2010 השתתפה בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות מאסטר שף ששודרה בערוץ 2 וזכתה בה במקום הראשון. לאחר זכייתה בתוכנית עסקה בתחום המסעדנות בארץ.
קראבצקי משתתפת ומגישה תוכניות בישול בטלוויזיה, בין היתר השתתפה והגישה את התוכניות: "אוכל טוב" בערוץ 2, "גורמה בפיתה" יחד עם איציק כהן, "7 מנות לשבעה ימים" ששודרה אף היא בערוץ 2 ואת תוכנית הבישול "טעמים ירוקים" המשודרת בערוץ הראשון ובערוץ כאן 11.
דודג' 30-35
דודג' 30-35 (באנגלית: Dodge 30-35) היא מכונית משפחתית, דגם "טורפדו" 4 דלתות, אשר יוצרה בין השנים 1914–1916 על ידי חברת "האחים דודג' אוטומוביל" אשר בשנת 1928 הפכה לחטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר.
יוצרו 116,400 יחידות. צבא ארצות הברית הזמין כ-150 יחידות.
ה-גנרל במהפכה המקסיקנית, פנצ'ו וייה היה בעליו של דגם "דודג' 30-35".
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T
(35 כוחות סוס לעומת 20).
בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916.
באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה.
בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי מכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה לקבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר.
בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות).
שפשפת
שפשפת היא תהליך דלקתי וגירוי של העור באזור המפשעה ובמידה משנית אזורים אחרים כבית שחי, ומתחת לשדיים אצל נשים, היוצר פריחה וגרד. השפשפת נוצרת באזורים בהם יש קפלים, לחות, וחיכוך מתמיד. מזג אוויר חם ולח, בהם אנשים סובלים יותר מזיעה מקדם היווצרות שפשפת. ישנם מספר טיפולים אפשריים לשפשפת.
טיפול.
שימוש בטלק עשוי למנוע שפשפת או להקל עליה.
בתרבות.
בחברה הישראלית, שפשפת מקושרת לשירות בצה"ל, זאת מכיוון שבמהלך השירות החיילים נמצאים שעות רבות בתנאי חום ולחות, ומרבים בפעילות גופנית, ולכן שפשפות נפוצות. הביטוי "שפשוף נעים" השגור בשפה העברית מקושר חלקית למחלת השפשפת במקביל להתבגרות וניסיון במהלך השירות הצבאי. ביטוי זה הוליד את הכותרת לסרט השלישי בסדרת אסקימו לימון, "שפשוף נעים".
Deviantart
Borgore
דודג' 330
דודג' 330 (באנגלית: Dodge 330) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר בין השנים 1962–1964.
הדגם התבסס על פלטפורמת "Chrysler B platform" של קונצרן קרייזלר.
מנזר גאנדזסאר
מנזר גאנדזסאר (בארמנית: Գանձասարի վանք) הוא מנזר ארמני ממוקם ברובע מארטקרט הנמצא דה פקטו בחבל נגורנו קרבאך (דה-יורה: בקלבג'אר ריון). "גאנדזסאר" פירושו "הר האוצר" או "אוצר הגבעה" בארמנית. המנזר מחזיק שרידים אשר לפי האמונה השתייכו ליוחנן המטביל ואביו זכריה הכהן.
כיום, גאנדזסאר הוא מקום מושבו של הארכיבישוף של ארצאך הממונה על ידי כס האם הקדושה אצ'מיאדזין של הכנסייה האפוסטולית הארמנית.
היסטוריה וארכיטקטורה.
מנזר גאנדזסאר הוזכר לראשונה במאה העשירית. בניית קתדרלת גאנדזסאר של יוחנן המטביל החלה בשנת 1216, תחת חסותו של חסן-ג'לאליאן דאוולה , הנסיך הארמני של קאצ'ן . הבנייה הושלמה בשנת 1238 אך נחנכה רק ב-22 ביולי 1240.
במאה ה-14, לאחר נפילת הממלכה הארמנית קיליקיה וירדת יכולת ההשפעה של הכס הקדוש שלה, הוקם מחדש הקתוליקוסיה באצ'מיאדזין אשר צמח באארצאך. מנזר גאנדזסאר הפך למטה של הקתוליקוסיה של אר'וואנק, הידועה גם בשם הכס הקדוש של גאנדזסאר. הקמתה היא תוצאה של חיפוש בישופי עתיק אחר אוטונומיה כנסייתית, כדי לפצות על חוסר השליטה והתקשורת מתוך המושב המרכזי. כמו כן, הקמת הקתוליקוסיה הייתה חלק משימוש מהאסטרטגיה המקומית בארמניה, אשר נשלטה על ידי שלטון אסלאמי זר, כדי לשמר בקרב העם מראית עין של סמכות דתית. במאה ה-16 הוא נכפף לקתוליקוס אשר לעיתים קרובות היו בני שושלת חסן-ג'לאליאן דאוולה.
מתחם הקתדרלה מוגן על ידי חומות גבוהות. בחלק עליו מונחת הכיפה, ישנם תבליטים המתארים את הצליבה, את אדם וחווה ושני מיינסטרים המחזיקים דגם של הכנסייה מעל לראשיהם, כמנחה לאלוהים. התבליטים הושוו לגילופים המשוכללים באגטמר וכמה היסטוריונים לאמנות רואים במנזר את אחת מיצירות המופת של האדריכלות הארמנית.
ביץ'
סיקורל
פולץ
ליפא באסלאווסקי
ליפא בסלבסקי
רסקי
דודג' ביוטי ווינר
דודג' ביוטי ווינר (באנגלית: Dodge Beauty Winner) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר בין השנים 1935–1936.
פירוש "Beauty Winner" בעברית: "זוכת היופי".
גביע אפריקה לאומות 1978
גביע אפריקה לאומות 1978 היה הטורניר האחד עשר של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). הטורניר נערך בגאנה בין ה־5 ל-16 במרץ 1978. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד. שתי הראשונות בכל בית עלו לחצי הגמר. גאנה זכתה באליפות השלישית בתולדותיה לאחר שנצחה במשחק הגמר אוגנדה 2–0.
הנבחרות.
נבחרת חוף השנהב העפילה לטורניר אולם בעקבות שיתוף של שחקן שלא לפי התקנון במשחק השני של הסיבוב השני במוקדמות נגד מאלי היא הושאתה מהאליפות. מאלי, שהפסידה לחוף השנהב בסיבוב השני, גם הושהתה בעקבות פגיעת שוטרים ואנשי אבטחה במשחק הראשון בין השתיים. בעקבות זאת נבחרת וולטה עילית, שהפסידה לחוף השנהב בסיבוב המוקדמות הראשון זומנה להחליף את חוף השנהב.
שלב הבתים.
בית א'.
המשחקים שוחקו באקרה.
בית ב'.
המשחקים שוחקו באצטדיון בבה יארה, קומאסי.
שלבי הנוק-אאוט.
המשחק על המקום השלישי פוצץ בדקה ה-42 כאשר נבחרת תוניסיה החליטה לרדת מהמגרש כמחאה על השיפוט. בעקבות זאת נפסק לניגריה ניצחון 2–0 ותוניסיה הושהתה למשך שנתיים.
קרלו השני, דוכס פארמה
קרלו השני, דוכס פארמה (22 בדצמבר 1799 – 16 באפריל 1883), היה מלך אטרוריה בין השנים 1803–1807, דוכס לוקה בין השנים 1824–1847, ודוכס פארמה בין השנים 1847–1849.
ביוגרפיה.
ילדותו.
קרלו נולד ב-22 בדצמבר 1799 בארמון המלכותי של מדריד, מדריד, ללודוביקו, נסיך הכתר של פארמה ולמריה לואיסה, נסיכת ספרד בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה.
ממלכת אטרוריה.
במסגרת חוזה ארנחואס (1801) בין בית בורבון לנפוליאון, הועברה השליטה על דוכסות פארמה לשלטון צרפתי ישיר, בתמורה להעברת הדוכסות הגדולה של טוסקנה לידי בית בורבון תחת שליטת אביו לודוביקו, שהוכתר למלך אטרוריה, בעוד פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה קיבל את שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג. לצורך ההכתרה נסעו הוריו לפריז, ולאחר מכן נסעו בני הזוג לפירנצה. אולם על אף כוונותיהם הטובות הם נתקלו בעוינות מצד האוכלוסייה והאצולה המקומית, שראתה אותם ככלי שרת בידי הצרפתים.
בשנת 1802 נסעה המשפחה לספרד, להשתתף בחתונה הכפולה של פרננדו, נסיך אסטוריאס עם מריה אנטוניה, נסיכת נאפולי וסיציליה, ומריה איזבלה מספרד עם פרנצ'סקו, דוכס קלבריה. בחזרתם מספרד החמירה מחלת האפילפסיה של אביו, וב-27 במאי 1803 הוא מת בפירנצה בגיל 30. לאחר מותו עלה לשלטון במקומו קרלו כלודוביקו השני, מלך אטרוריה, תוך שאמו שולטת כעוצרת בשמו.
בגלות.
ב-23 בנובמבר 1807 פורקה ממלכת אטרוריה על ידי הצרפתים בהסכמת ספרד, ונפוליאון העניק לאחותו אליזה בונפרטה את התואר "הדוכסית הגדולה של טוסקנה". ב-10 בדצמבר אותה שנה עזבו קרלו ואחותו יחד עם אמם את פירנצה, ושבו למשפחתה בספרד. בדרכם עברו מריה לואיסה וילדיה במילאנו, שם ניסה נפוליאון להבטיח לה שקרלו ישלוט על "ממלכת צפון לוסיטניה" בצפון פורטוגל לכשיכבוש אותה, אולם מריה לואיסה סירבה להצעה, משום שלא רצתה להסתכסך עם אחותה קרלוטה ז'ואקינה, מלכת פורטוגל.
ב-19 בפברואר 1808 הגיעו בני המשפחה לארנחואס, וב-19 במרץ 1808 התקוממות עממית אילצה את סבו קרלוס הרביעי, מלך ספרד להתפטר לטובת דודו פרננדו השביעי, מלך ספרד, אולם, נפוליאון הזמין את שניהם לבאיון, ושם הודיעה סבתו מריה לואיסה מפארמה שפרננדו הוא בנו של מנואל דה גודוי שהיה מאהבה. פרננדו נאלץ להתפטר לטובת קרלוס, וקרלוס התפטר שוב לטובת ז'וזף בונפרטה וגלה לרומא.