קרמון וברם מגיעים לעמוד אך נעצרים בידי רייסטלין, שכעת לבוש בגלימה שחורה ונראה חזק יותר, דיבורו שונה מבעבר. רייסטלין מסביר שהוא הצטרף לכוחותיה של טאקיזיס מתוך כוונה להשיג לעצמו כוח בצורת "מפתח הידע" וכעת הוא בגד בה ואיפשר לתניס להרוג את אריאקס. להפתעתו של קרמון, רייסטלין מאפשר לברם להשליך עצמו על העמוד המקושט, ובכך להיהרג ולהתאחד עם אחותו, תוך שהוא מאפשר את סגירת השערים לעולם האמיתי בפני טאקיזיס. על ידי השימוש בתניס ובברם, רייסטלין הצליח להביס את שני המכשפים היחידים המאיימים על מעמדו כמכשף - אריאקס וטאקיזיס - ובכך הפך לכוח הרוע החזק ביותר מכולם. מלכת האופל מגורשת בשנית ומקדשה מתחיל להתמוטט.
רייסטלין עוזר לחבורה להימלט מנראקה, משום שהוא עדיין חב לאחיו. הוא מזמן את הדרקון כרתי רועץ-דם ועף מהמקום, לא לפני שאחיו קרמון מתחנן לסור לצידו. רייסטלין מסרב ומשיב לו כי שניהם עכשיו בדיוק כמו שהאלים חזו - שני אנשים שלמים ברוחם אך נפרדים בגופם.
תניס מפלס את דרכו מהאולם הגדול ומחפש נואשות אחר לאורנה. הוא מוצא אותה ומתחנן לסליחתה. כשקיטיארה מתקרבת, היא מציעה לו הזדמנות אחרונה להצטרף אליה כשליטי צבאות הדרקונים. תניס מסרב ואומר שהוא מעדיף למות למען לאורנה. זאת ועוד, בנשימתו האחרונה הוא יבקש מפלאדין להגן על נשמתה של לאורנה מפני לורד סות'. לאורנה נוכחת לדעת שליבו של תניס עדיין טוב וקיטיארה בלית ברירה מראה להם את מיקום היציאה. תניס ולאורנה נמלטים ברגע שלורד סות' נכנס לאולם ונותן לקיטיארה את כתר הכוח. קיטיארה אומרת ללורד סות' שביצעה את נקמתה הסופית בתניס ובלאורנה, בכך שאיפשרה למעשה החסד להשאירה בזכרונם של תניס ולאורנה לעד.
אפילוג.
במנוסתם מן העיר, תניס ולאורנה פוגשים בפיזבן, קרמון, טיקה וגדילן. פיזבן מגלה לו כי הוא האל הטוב פלאדין, מה שאינו מפליא את תניס, שחשד בדבר כל העת. תניס גם מזהה אותו כזקן שלראשונה גרם להם לצאת להרפתקה בפונדק בכך שקרא לשומרים. פיזבן אומר להם שהדרקונים הטובים והרעים יישארו על יבשת אנסלון, וכי האיזון בין הטוב והרע חזר אל כנו; הוא מסביר ללאורנה שכוח הטוב אינו יכול להיות היחיד - כאשר כוח הטוב היה הדומיננטי בקרין בזמן תקופת שלטונם של המלכים-הכוהנים, הדבר הוביל ליהירות ולחוסר סובלנות רבה ובסופו של דבר הביא להמטת החורבן הגדול על בני האדם השפלים בידי האלים. פיזבן מסביר לקרמון, שהרוח שעזרה לאחיו רייסטלין היא זו של המכשף הרע פיסטנדנטילוס, אך הוא מציין שרייסטלין איננו נשלט על ידו וכי הוא בחר בדרך חייו בעצמו.
גדילן נותר שבור לב, כעת כשהוא יודע שפיזבן הוא אל ויאלץ להפרד מחבר נוסף. כדי לנחמו, פיזבן אומר לו שחלמיש ימתין לו במצודתו של ריאורקס. תניס ולאורנה עוזבים יחדיו ותניס נותן לה את טבעתה האבודה. אולם, לאורנה זורקת את הטבעת בטענה שהטבעת מסמלת אהבה אנוכית וחסרת בגרות. היא מבטיחה לו לחשל טבעת זהב וברזל שתסמל כיאות את אהבתם הנצחית.
עם שחר, גיבורי הרומח נפרדים. גדילן עוזב לקנדרמור, קרמון וטיקה למרגוע ותניס ולאורנה עוזבים לקאלאמן. באפילוג, רייסטלין צועד ברחובות פלנתאס ותובע בעלות על צריח הכישוף הנעלה. הוא מגרש את רוחות הגלימות השחורות ונעשה לאדון העבר וההוה אשר הגעתו נחזתה מראש.
פולה (אי)
פולה (באנגלית: Foula; בסקוטית: Foola; בסקוטית גאלית: Fughlaigh; בנורנית: Fugløy - "אי הציפור") הוא אי באיי שטלנד שבסקוטלנד. האי המיושב השייך לממלכה המאוחדת והמרוחק ביותר ממרכז הממלכה. אי זה נמצא באותו קו רוחב כמו העיר סנקט פטרבורג ברוסיה.
באי מתגוררים דרך קבע כ-40 תושבים, והוא המערבי ביותר באיי שטלנד.
גובהו של האי כ-400 מטרים מעל פני הים, וחופיו צוקיים. ציפורי ים רבות מקננות בחופיו ובהם שחפית הקוטב, צוללן אדום-גרון וחמסן גדול.
בקרבת האי נמצאות שוניות תת-מימיות המכונות השאאלדים של פולה ('Shaalds of Foula'), וספינות רבות נטרפו על שוניות אלה לאורך ההיסטוריה. בשנת 1986 נבנה מגדלור בקצהו הדרומי של האי על מנת להתריע על מיקום השוניות.
היסטוריה ותרבות.
האי פולה היה ידוע כבר בתקופה הרומית. בשנת 1752, כאשר הממלכה המאוחדת אימצה את הלוח הגרגוריאני המשיך האי להשתמש בלוח השנה היוליאני, אולם בשנת 1900 לא הייתה באי שנה מעוברת, ולכן כיום לוח השנה של האי הוא יום אחד לפני הלוח היוליאני המקובל, ו-12 ימים אחרי הלוח הגרגוריאני (וכך, לדוגמה, חוגגים באי את חג המולד ביום המקביל ל-6 בינואר בלוח הגרגוריאני, ואת ראש השנה האזרחית ביום המקביל בלוח הגרגוריאני ל-13 בינואר).
האי היה האזור האחרון בסקוטלנד שהמשיך לפעול לפי החוק האודלי.
כלכלה ותחבורה.
מעבורת מקשרת בין האי לאיים וולס ולמיינלנד. באי שדה תעופה קטן ממנו יוצאות טיסות לטינגוול.
מרבית כלכלת האי מתבססת על התיירות וגידול כבשים.
אמציה ארנון
אמציה ארנון (14 באוקטובר 1930 - 28 בפברואר 2007) היה מחלוצי המחברים של תשבצי היגיון בישראל ומרצה למוזיקולוגיה.
קורות חייו.
אמציה ארנון (אנגלסברג) נולד במנצ'סטר, אנגליה בשנת 1930. עלה ארצה עם אשתו, הסופרת ולרי ארנון, ילידת סלפורד, אנגליה, בשנת 1955. תחילה הצטרפו לקיבוץ בית העמק ובשנת 1960 עברה המשפחה להרצליה.
בשנת 1969 פרסם שני תשבצי היגיון, שנקראו "תשבץ מוחין", ב"דבר השבוע", וזהו כנראה הפרסום הראשון של תשבצי היגיון עבריים בעיתון בעל תפוצה רחבה בישראל (קדמו לו תשבציו של יורם הרועה בכתב העת "שרות – דברי עובדים בשרות המיסים").
במשך כחצי שנה בשנים 1977–1978 פרסם ארנון תשבץ היגיון שבועי בשם "הפעל את הגיונך" ב"הארץ", ולאחר מכן פרסם תשבצי היגיון בירחון "מוניטין" ובשבועון "שישי".
החל משנות ה-80 היה אמציה ארנון חבר בסגל ההוראה בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. הרצאותיו, אותן נהג לשאת גם מחוץ למסגרת האקדמית, היו מאופיינות בלשון מדויקת ובהירה, באופן הנגיש גם לקהל שאינו מצוי בתחום.
אמציה ארנון נפטר בשנת 2007.
קישורים חיצוניים.
תירות
תחנת הרכבת ירושלים
דניס ראדר
דניס לין ראדר (באנגלית: Dennis Lynn Rader; נולד ב-9 במרץ 1945) הוא רוצח סדרתי שפעל בעיקר בשנות ה-70 וה-80 בויצ'יטה, העיר הגדולה ביותר בקנזס שבארצות הברית. זהותו נחשפה רק ב-2005, 31 שנים אחרי הרצח הראשון. הוא העניק לעצמו את הכינוי: "BTK" - ראשי תיבות באנגלית של "לקשור, לענות, להרוג" - דפוס הפעולה שעליו חזר בכל רציחותיו.
ביוגרפיה.
הוא נולד ב-9 במרץ 1945 בפיטסבורג, קנזס להוריו וויליאם ודורותיאה ראדר, יש לו שלושה אחים, ג'ף, ביל ופול. ב-1971 הוא נישא לפאולה דייץ' ונולדו לבני הזוג בן ובת, בריאן וקארי. לאחר תפיסתו ב-2005 התגרשה ממנו אשתו.
הרציחות.
ראדר רצח בעיקר נשים. סדרת רציחותיו החלה ב-15 בינואר 1974, אז רצח את ג'וזף אותרו, אשתו ג'ולי וילדיהם ג'וזפין (11) וג'וזף (9). מספר מעשי הרצח הכולל שביצע אינו ידוע עדיין, אך משערים שמספר הקורבנות הוא 13. הוא נהג לפרוץ לבית קורבנותיו, להתחבא בארון הבגדים שלהם ולתקוף אותם, ולאחר מכן לחנוק אותם למוות. אחת מהנשים ניצלה כיוון שאיחרה להגיע לביתה, ובמכתב ששלח למשטרה כתב הרוצח "חיכיתי חיכיתי ולא באת". מעשה הרצח האחרון התרחש ב-1991 ומאז הוא נעלם מהאופק למשך 18 שנים. במשך כל שנות פעילותו נהג לבקר בכנסייה ואף התקדם בסולם הדרגות בהנהגת הקהילה.
תעתוע במשטרה.
ראדר נהג לשלוח מכתבים למשטרה המקומית כדי להתגרות בה וכמו כן גם תמונות של הקורבנות. באחד המכתבים ששלח למשטרה בתחילת הפרשה, כתב הרוצח "כמה נשים עוד אצטרך להרוג, עד שהרציחות יתפרסמו במדיה?!". ה-FBI הקצה תקציב מיוחד כדי ללכוד את הרוצח, אך ללא הצלחה. ראדר גם נהג לטלפן למשטרה ובאחת הפעמים אפילו התקשר למוקד החירום האמריקני, 911, כדי לדווח על רצח שביצע - שכנתו המתגוררת רחובות ספורים מביתו. הוא נהג להותיר פרטים מזהים אודותיו כמו למשל שאביו נהרג במלחמת העולם השנייה ואת שמה של אשתו. החוקרים היו בטוחים אז שהפרטים הם דיסאינפורמציה שנועדה לבלבל אותם, אך לאחר לכידתו התברר שכל הפרטים שמסר היו נכונים.
ניסיונות לכידה.
בשנת 1983 הוקם כוח משימה מיוחד למציאת הרוצח שהטיל את חיתתו על העיר השלווה. הבלשים כונו "מכסחי הרוחות" ועבדו בשיתוף פעולה עם ה-F.B.I. באותן שנים פענוח מבוסס מחשבים לא היה קיים, ולכן צירפו הבלשים פרופסור למתמטיקה שסייע להם בבניית מאגרי נתונים שונים. מאגר אחד הכיל פרטים שנאספו מזירות הרצח והוא הוצלב עם נתונים על חשודים פוטנציאליים. אחת המסקנות שעלו היא שהרוצח מקומי. תרמה להם העובדה שהרוצח נהג לצלם את מכתביו ממכונת צילום באוניברסיטה המקומית, ולשלוח למשטרה את הצילום של כל מכתב ולא את המקור. החוקרים בדקו את כל מי שלמד או עבד באוניברסיטה לאורך השנים האחרונות וכך הגיעו למסקנה הזו. מאגר נוסף התבסס על העובדה שהרוצח הותיר את זרעו בכמה מהזירות, אז החלה להתפתח טכנולוגיית ה-DNA והחוקרים ניסו להצליב בין נתוני ה-DNA מהזירה לבין חשודים פוטנציאליים. יותר מ-100,000 שעות חקירה הושקעו בתיק, אך עם הפסקת הרציחות בשנת 1991 הוקפא התיק אך לא נסגר.
הופעה מחדש.
המכתבים.
במרס 2004, 14 שנה לאחר שתמו הרציחות, נשלחה מעטפה לעיתון המקומי ובה רישיון נהיגה של אחת מקורבנות הרצח, והדבר העלה שוב את הצורך בתפיסת הרוצח. הוא החל שוב בסדרה של התגרויות מכוונות ואף התראיין טלפונית לתחנת טלוויזיה מקומית. כדי להוכיח שהוא אכן הרוצח BTK הוא נהג להשאיר חפצים של קורבנותיו במקומות מסוימים ולאחר מכן לטלפן לדווח עליהם.
הלכידה.