בשנת 1974 נערך הגביע העולמי בגרמניה המערבית, והעיר קלן הגישה את מועמדותה להיות אחת הערים המארחות. לשם כך, הוכנה תוכנית מקיפה לשיפוץ אצטדיון מונגרסדורפר ולהגדלתו ל-80 אלף מקומות ישיבה. עם זאת, העירייה לא הצליחה לגייס את הסכום לבניית האצטדיון בגודל הרצוי, והשיפוץ הושלם אך בגודל קטן יותר, שכן התרבו ההוצאות הבלתי צפויות, שעיריית קלן התקשתה לעמוד בהן. בסופו של דבר, העיר קלן לא אירחה משחקים במונדיאל זה. בנובמבר 1975 הושלם השיפוץ, והאצטדיון החדש הכיל 61 אלף מקומות, ונחנך במשחק דרבי בין פ.צ. קלן ופורטונה קלן, בו ניצחה פ.צ. קלן בתוצאה 1-0.
לאורך השנים, האצטדיון שימש כמגרש ביתי של פ.צ. קלן, אך גם קבוצות אחרות השתמשו בו במשחקי גביע אופ"א. באייר לברקוזן ובורוסיה מנשנגלדבך אירחו בו משחקים חשובים ב-שנות ה-80 ושנות ה-90, על אף שיש להן אצטדיונים משלהן. בעונת 2004/05 אצטדיון זה היה למגרשה הביתי של אלמניה אאכן במשחקיה בגביע אופ"א, כאשר האצטדיון שלה דאז, אולד טיבולי, לא עמד בתקנים של אופ"א מפאת גודלו הצנוע. בשנת 2005 אירח האצטדיון שלושה משחקים בגביע הקונפדרציות 2005, לרבות משחק הפתיחה.
עם היוודע שגרמניה תארח את מונדיאל 2006, החל שיפוץ נוסף של האצטדיון, שהושלם בשנת 2003. הפעם נבנה האצטדיון ללא מסלול ריצה ומתקני אתלטיקה קלה, זאת על מנת לאפשר לקהל להיות קרוב יותר למשטח הדשא. בסופו של דבר, זכתה העיר קלן באירוח המונדיאל, ונערכו חמישה משחקים באצטדיון, שנקרא בתקופת המונדיאל "אצטדיון הגביע העולמי". עלות השיפוץ, שבעצם היה הריסה כמעט מוחלטת של המונגרסדורפרשטדיון ובנייתו מחדש, עמדה על כ-117.4 מיליון אירו. לאחר המונדיאל, שונה שמו של האצטדיון לאצטדיון ריין אנרגי, על שם חברת האנרגיה ריין אנרגי.
בשנת 2004 האצטדיון זכה במדליית ארד מטעם הוועד האולימפי הבינלאומי בתחום האצטדיונים ומתקני הפנאי.
בשנת 2010 נערכו באצטדיון טקסי הפתיחה והסיום של המשחקים הגאים.
בעונת 2019/20 נערכו באצטדיון זה מספר משחקים במסגרת הליגה האירופית, לרבות משחק הגמר, בו ניצחה סביליה את אינטר מילאנו בתוצאה 3-2. משחקים אלה נערכו ללא קהל, באצטדיון ריין אנרגי ובשלושה אצטדיונים נוספים בסביבתו. המשחקים שוחקו בחודש אוגוסט, בעקבות דחיית סיום עונת הכדורגל עקב התפשטות מגפת הקורונה באירופה.
האצטדיון במונדיאל 2006.
האצטדיון אירח חמישה משחקים במהלך מונדיאל 2006:
הופעות חיות.
בנוסף למשחקי הכדורגל, נערכו באצטדיון בקלן הופעות חיות רבות. בשנת 1986 נערכה באצטדיון הופעה של להקת קווין. בהופעה זו חגג הגיטריסט בריאן מיי את יום הולדתו ה-39, והקהל שר עמו באופן סימבולי את השיר 39. מייקל ג'קסון הופיע באצטדיון שלוש פעמים, בשנים 1988, 1992 ו-1997. סך כל הצופים בשלוש ההופעות של מייקל ג'קסון עמד על כ-195 אלף. האבנים המתגלגלות הופיעו באצטדיון בשנת 1982.
מספר אמנים נוספים שהופיעו באצטדיון בקלן: AC/DC, ריהאנה, פינק, קולדפליי, ולהקת הרוק הגרמנית הפופולרית אנהייליק.
איצטדיון ריין אנרגי
עבד א-סלאם פרג'
מוחמד עבד א-סלאם פרג' (בערבית: محمد عبد السلام فرج; 1954 - 15 באפריל 1982) היה מייסדו ומנהיגו של ארגון הג'יהאד האסלאמי המצרי.
נולד במחוז אל-בחירה שבדלתת הנילוס. אביו של פרג' היה פעיל בתנועת האחים המוסלמים. פרג' למד הנדסת חשמל באוניברסיטת קהיר. עבד כחשמלאי וגר בפרבריה המערביים של קהיר.
בהשפעת הגותם של סייד קטב, מודודי ואבן תימיה, כתב פרג' את הספר "המצווה המוזנחת", שבו טען כי הג'יהאד הוא הכלי היחיד לכינון מדינת הלכה אסלאמית והכריז על שלטון סאדאת כשלטון כופר שיש להסיר מהשלטון לאלתר, גם באמצעים אלימים. פרג' דחה מכל וכל את גישת האחים המוסלמים בדבר קירוב לבבות והנחלת האסלאם באמצעות חינוך, וטען כי רק באמצעות מאבק אלים של "המיעוט המאמין" ניתן יהיה לכונן מדינת הלכה אסלאמית.
הוצא להורג ב-1982 בקהיר בגין חלקו המרכזי בתכנון ההתנקשות בנשיא מצרים אנואר סאדאת.
פבלוס, מלך יוון
פבלוס, מלך יוון (ביוונית: Παῦλος, Βασιλεὺς τῶν Ἑλλήνων 14 בדצמבר 1901 אתונה - 6 במרץ 1964 אתונה), היה מלך יוון במשך 17 שנה מ-1947 ועד 1964.
חייו.
בצעירותו.
פבלוס נולד ב-14 בדצמבר 1901 באתונה, לקונסטנטינוס הראשון, מלך יוון וסופיה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה וויקטוריה, הנסיכה המלכותית.
בצעירותו שירת פבלוס בצבא יוון, ובהמשך נשלח ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, שבה היה קצין ברגימנט משמר קולדסטרים.
בין השנים 1917–1920 היה פבלוס בגלות עם אביו קוסטנטינוס הראשון בבריטניה, ושוב בין השנים 1923–1935 היה פבלוס בגלות יחד עם אחיו גאורגיוס השני, שבמהלכה אף עבד בבית חרושת למטוסים תחת שם בדוי.
בתקופת מלחמת העולם השנייה בין השנים 1941–1946, בזמן שיוון הייתה תחת שלטון גרמניה הנאצית, שהה פבלוס יחד עם הממשלה הגולה בלונדון ובקהיר, ועודד משם את תנועת ההתנגדות לנאצים.
שלטונו.
ב-1 באפריל 1947 באמצע מלחמת האזרחים ביוון, מת אחיו גאורגיוס השני, מלך יוון ללא ילדים, ופבלוס עלה לשלטון במקומו. ב-20 בנובמבר 1947 התחתן בן דודו של פבלוס פיליפ עם אליזבת, הנסיכה מוויילס, ופבלוס נסע לבריטניה להשתתף בשמחה.
בשנת 1949 עם סיום מלחמת האזרחים, לקח פבלוס על עצמו את המשימה של הבנייה מחדש של צפון המדינה.
בשנת 1950 החלה יוון להתאושש מבחינה כלכלית ודיפלומטית, וניהול קשרי הסחר חוזקו על ידי הביקורים הממלכתיים של פבלוס בחו"ל, ובין השאר הוא הפך למונרך היווני הראשון שנפגש עם הנשיא הטורקי. עם זאת, הקשרים עם בריטניה הפכו למתוחים עקב בעיית קפריסין, שם רוב האוכלוסייה היוונית העדיפה להתאחד עם יוון, אך בריטניה, התנגדה לכך. בסופו של דבר, קפריסין הפכה למדינה עצמאית בשנת 1960.
בשנת 1959 עבר פבלוס ניתוח להסרת קטרקט, ובשנת 1963 עבר ניתוח חירום להסרת התוספתן. בסוף פברואר 1964, עבר פבלוס ניתוח נוסף לטיפול בסרטן הקיבה, ומת כעבור שבוע ב-6 במרץ באתונה, ובנו קונסטנטינוס השני עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-9 בינואר 1938 התחתן פבלוס עם הנסיכה פרדריקה, נסיכת הנובר בתו של ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג, ורעייתו ויקטוריה לואיזה, נסיכת פרוסיה, בתו של וילהלם השני, קיסר גרמניה ממנה היו לו 3 ילדים:
אילן יוחסין.
המלך פבלוס היה צאצא של שושלות המלוכה של בריטניה,רוסיה,גרמניה,יוון ודנמרק, וסבא של פליפה השישי, מלך ספרד ופבלוס, נסיך הכתר של יוון.
הוא היה גם בן דודו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.
פבלוס, נסיך הכתר של יוון
המשרות הרמות בשירות המדינה
המשרות הרמות בשירות המדינה (באנגלית: "The Great Offices of State") הוא הכינוי הנפוץ לארבע המשרות הבכירות בממשלת הממלכה המאוחדת, אלו ארבעת התפקידים היוקרתיים ביותר בשיטת הממשל הפרלמנטרי הבריטי. על פי המסורת, כאשר ראש הממשלה מכריז על חברי ממשלתו החדשה, הוא מכריז על שר האוצר, שר החוץ ושר הפנים, לרוב בסדר הזה.
היסטוריה.
ג'יימס קלהאן הוא האדם היחיד עד היום שכיהן בכל ארבע המשרות הרמות. במאה השנים האחרונות, וינסטון צ'רצ'יל והרברט הנרי אסקווית' כיהנו כל אחד כראש ממשלה, שר אוצר ושר פנים. הרולד מקמילן וג'ון מייג'ור כיהנו כל אחד כראש ממשלה, שר אוצר ושר חוץ. ארתור ולסלי היה האדם היחידי שאחז בשלוש מהמשרות במקביל, כאשר הוא כיהן כראש ממשלה, שר פנים ושר חוץ בעת ובעונה אחת.
נשים.
שבע נשים כיהנו באחת מהמשרות הנכבדות. מתוך ארבע המשרות, בשלוש כיהנו בעבר נשים. רק משרד האוצר עדיין לא נוהל על ידי אישה.
הלורד צ'נסלור ושר המשפטים.
בשנת 2007 נערכה רפורמה בממשל הבריטי, במהלכה הועברו סמכויות רבות ממשרד הפנים למשרד לעניינים חוקתיים, ששמו שונה למשרד המשפטים (Secretary of State for Justice). שר המשפטים מכהן במקביל גם כלורד צ'נסלור. בעקבות הרפורמה, נטען כי משרד המשפטים החדש הוא למעשה המשרה הרמה החמישית.
וילהלם ביטריך
וילהלם ביטריך (בגרמנית: Wilhelm Bittrich, 26 בפברואר 1894 - 19 באפריל 1979) היה קצין בכיר בוואפן אס אס בדרגת אובר-גרופנפיהרר אשר פיקד בין היתר על קורפוס הפאנצר אס אס ה-2 בחזית המערבית, ובכלל זה בקרב הארדנים.
לאחר המלחמה נשפט כפושע מלחמה ונידון ל-5 שנות מאסר.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
וילהלם ביטריך נולד ב-26 בפברואר 1894 בורניגרודה שבסקסוניה לאביו שהיה פקיד ולאחר מכן סוכן.
ב-30 ביולי 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ביטריך לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לגדוד היגר מגדבורג ה-4. ב-10 בספטמבר 1914 הועבר ביטריך לגדוד היגר המילואים ה-19, לאחר מכן הועבר לגדוד היגר ה-8, ולאחר מכן הועבר לרגימנט הרגלים ה-77. עם יחידות אלה הוא נלחם בחזית המערבית ובחזית האיטלקית, וזכה בעיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וב-15 באוקטובר 1915 הועלה ביטריך לדרגת לויטננט. ב-1916 ביטריך לשירות האוויר הגרמני והוכשר כטייס, ועד סוף המלחמה הוא לחם כטייס קרב.
לאחר המלחמה הצטרף ביטריך לפרייקור, ובשנת 1923 הצטרף לרייכסווהר, שבו שירת כמדריך טיסה.
ב-1 בדצמבר 1931 הצטרף ביטריך למפלגה הנאצית, וממרץ עד יוני 1932, שירת בארגון האס אה. ב-1 ביולי 1932 הצטרף ביטריך לאס אס, ומילא בו תפקידים שונים. ב-1 באוקטובר 1936 הועלה ביטריך לדרגת אס אס שטורמבאנפיהרר, וב-30 בינואר 1938 הועלה הבא לדרגת אס אס אובר-שטורמבאנפיהרר, ומונה למפקד הגדוד השני ברגימנט דויטשלנד, ופיקד עליו במהלך האנשלוס - סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית במרץ 1938. ב-1 במאי 1938 מונה ביטריך למפקד הגדוד הראשון ברגימנט דר פיהרר, וב-30 במאי 1939 הועלה לדרגת אס אס שטנדרטנפיהרר, ומונה לקצין מטה ברגימנט האס אס לייבשטנדרטה.