בשנת 1818 נבחר בקלנד כחבר החברה המלכותית. באותה שנה הוא הצליח להקים קתדרה לגאולוגיה ונהיה מרצה הראשון בדרגת "רידר" במחלקה זו. הוא נשא את הרצאת הפתיחה ב-15 במאי 1819. בהרצאה זו הוא ניסה לגשר בין ממצאי מדע הגאולוגיה ובין סיפור הבריאה הדתי. הא הביא טענות שמוכיחות כיצד המדע החדש של הגאולוגיה מתאים את הראיות הגאולוגיות לתיאורים המקראיים של הבריאה והמבול של נח.
בתקופה בה חוקרים אחרים התנגדו ל"עקרון האחידות" של ג'יימס האטון, פיתח בקלנד השערה חדשה לפיה המילה "התחלה" בספר בראשית פירושה תקופה בלתי מוגדרת בין יצירת כדור הארץ ליצירת תושביו הנוכחיים, במהלך אשר התרחש בסדרה ארוכה של הכחדות ויצירות רצופות של סוגים חדשים של צמחים ובעלי חיים. לפיכך, תאוריית הקטסטרופיזם שלו שילבה גרסה של בריאתנות כדור הארץ. בקלנד האמין באירוע עולמי בתקופת נח אך לא תמך ב"תאוריית השיטפונות" שכן הוא האמין שרק כמות קטנה מהשכבות הייתה יכולה להיווצר בשנה היחידה שבה היה המבול.
מחקירותיו על עצמות מאובנים במערת קירקדייל, ביורקשייר, 1822, הוא הגיע למסקנה כי המערה אכלסה למעשה על ידי צבועים בתקופות הבין שטפוניות, וכי המאובנים הם שרידי צבועים ובעלי החיים שהם אכלו, במקום להיות שרידים של בעלי חיים שנסחפו בשיטפון על ידי המים הגואים, כפי שהוא ואחרים חשבו בהתחלה.
הניתוח של באקלנד על מערת קירקלנד ומערות אחרות נתפס כמודל לניתוח מדוקדק כדי לשחזר את עברו של כדור הארץ. האגודה המלכותית העניקה לבקלנד את מדליית קופי בשנת 1822 על עבודתו על מערת קירקדייל.
בעוד הניתוח של בקלנד שכנע אותו שהעצמות שנמצאו במערת קירקדייל לא נשטפו למערה על ידי שיטפון עולמי, הוא עדיין האמין ששכבת הבוץ הדקה שכיסתה את שרידי הצבועים נוצרה ב"מבול האוניברסלי" שלאחר מכן.
הוא פיתח רעיונות אלו ליצירתו המדעית הגדולה Reliquiæ Diluvianæ, או, תצפיות על שרידים אורגניים המעידים על אירוע מבול אוניברסלי שפורסם בשנת 1823 והפך לרב מכר. עם זאת, במהלך העשור הבא, לאחר שהגאולוגיה המשיכה להתקדם, שינה בקלנד את דעתו. בחיבורו המפורסם של ברידג'ווטר, שפורסם בשנת 1836, הוא הודה כי לא ניתן היה לאשר את התיאור המקראי על המבול של נוח באמצעות עדויות גאולוגיות. עד שנת 1840 הוא קידם באופן פעיל את התפיסה לפיה מה שהתפרש כעדות למבול האוניברסלי שני עשורים קודם לכן, ובעקבות זאת לעליית דור חדש של גאולוגים כמו צ'ארלס לייל, היה למעשה ממצאים שהם עדות לקרחון גדול .
מגלוזאורוס.
הוא המשיך להתגורר בקולג׳ קורפוס קריסטי ובשנת 1824 התמנה לנשיא האגודה הגאולוגית של לונדון. כאן הוא הודיע ​​על התגלית, בסטונספילד, של עצמות מאובנות של זוחל ענק אותו כינה Megalosaurus ('הלטאה הגדולה') וכתב את התיאור המלא הראשון של מה שנקרא לימים דינוזאור.
בשנת 1825 נבחר בקלנד כחבר כבוד זר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים. באותה שנה התפטר מההוראה באוקספורד - הוא תכנן להתפרנס ממשרה דתית בהמפשייר, והפך לראש כנסיית כריסטוס, עם שכר גבוה ללא אחריות מנהלית רצינית.
הגברת האדומה מפאבילנד.
ב־18 בינואר 1823 נכנס בקלנד למערת פאבילנד (דרום ויילס) שם גילה שלד שאותו כינה "הגברת האדומה מפאבילנד", בהתחלה הוא שיער שאלה שרידיה של זונה מקומית. זהו האדם הקדום ביותר המודרני שנמצא בבריטניה. אף על פי שמצא את השלד במערת פאבילנד באותן שכבות כמו עצמות של יונקים שנכחדו (כולל ממותות), בקלנד חלק על השקפתו של ז'ורז' קיווייה כי בני האדם לא התקיימו יחד עם בעלי חיים שנכחדו, והוא ייחס את נוכחות השלד שם לקבר שנחפר בתקופות היסטוריות, אולי על ידי אותם אנשים שבנו כמה ביצורים לפני הרומאים, בשכבות הקדומות יותר. בדיקות פחמן שנעשו מאז, תיארכו את השלד, הידוע כיום כגבר מלפני 33,000 שנה.
קופרוליט ושרשרת המזון.
ציידת המאובנים מרי אננינג הבחינה כי חפצים מאובנים המכונים "אבני באזור״( bezoar ) נמצאו לרוב באזור שלדי איכתיוזאורוס שנמצאו בתצורת הסלעים ליאס מתקופת היורה המוקדמת. היא גם ציינה כי אם אבנים כאלה נשברות, הן מכילות לרוב עצמות דגים מאובנים, ולפעמים עצמות מאיכתיוזאורים קטנים. תצפיות אלה על ידי אנינג הובילו את בקלנד להציע בשנת 1829 כי האבנים העגולות האלה, היו למעשה גללי צואה מאובנת. הוא טבע עבורם את השם קורפוליט coprolite; השם הפך לשם כללי לכל צואה מאובנת.
בקלנד הגיעה גם למסקנה כי סימוני הספירלה על המאובנים הצביעו על כך כי לאיכתיוזאורים היו רכסי ספירלה במעיים שלהם בדומה לאלה שיש לכרישים מודרניים, וכי חלק מהם היו שחורים מכיוון שלאיכיתיוזאורוס היו כנראה שקיות דיו. הוא כתב תיאור חי של שרשרת המזון בתקופה זו על סמך תצפיות אלה, אשר עוררו את הנרי דה לה בש לצייר בליטוגרפיה את הייצוג הציורי הראשון של סצנה מהעבר הגאולוגי הרחוק. בקלנד השתמש בציורים אלה להרצאותיו.
הוא גם דן בממצאים דומים אחרים שנמצאו בתצורות אחרות, כולל גללי הצבועים המאובנים שמצא במערת קירקדייל. הוא סיכם וכתב כי גללים אלה הם עדות למלחמת הקיום בטבע במשך כל העידנים, והכרחיים לשמרית האיזון בבריאה. הגיר מעצמות הטורפים והנטרפים בונים את פני כדור הארץ.
בקלנד סייע ועודד את רודריק מורצ'יסון במשך כמה שנים. בשנת 1831 הצליח להציע נקודת פתיחה טובה בדרום ויילס למחקריו של מורצ'יסון בסלעים שמתחת לשכבות המשניות הקשורות לעידן הזוחלים. מאוחר יותר ייקרא מרצ'יסון לשכבות האלה, המאופיינות במאובנים ימיים חסרי חוליות, כתקופת הסילור, על שם שבט שחי באזור מאות שנים קודם לכן.
כתיבה תאולוגית.
בקלנד הוזמן לכתוב את אחד הספרים המגשרים בין מדע והתאולוגיה: "על כוחו, חוכמתו וטובתו של אלוהים, כפי שבאו לידי ביטוי בבריאה". לקח לו כמעט חמש שנים של עבודה, והספר פורסם בשנת 1836 עם הכותרת "גאולוגיה ומינרלוגיה בהתייחסות לתאולוגיה טבעית". הכרך שלו כלל סקירה מפורטת של תיאוריות שתמך בהן, לגבי "תאוריית הפערים" - סוג של בריאתנות מתקדמת, בה הסבר שנשען על תיעוד המאובנים, כאילו הם יצירות אלוהיות רצופות שהכינו את כדור הארץ להופעת בני האדם:
שלל השרידים המאובנים שנחשפים על ידי מחקרי הגאולוגיה, כולם נוטים להוכיח שכוכב הלכת שלנו היה תפוס בתקופות שקדמו ליצירת המין האנושי, על ידי מינים נכחדים של בעלי חיים וצמחים, המורכבים, כמו גופים אורגניים חיים... הם מראים עוד כי צורות נכחדות אלה של אורגניזם מאוחדים בעקרונות בנייתן, ומיונם, למשפחות, המרכיבות את ממלכות החי והצומח הקיימות בהווה. הם מספקים שרשרת של ראיות של ההוויה המתמשכת, ושל התכונות הגבוהות ביותר של האדם, ועולם החי האמיתי כפי שנוצרו ברצון האל.
לאחר חזרתו של צ'ארלס דרווין ממסעו, בקלנד דן עמו באיגואנות שבאיי גלאפגוס ובאיגואנות הימיות. לאחר מכן הוא המליץ ​​על הפרסום של דרווין על תפקידם של תולעי אדמה בהיווצרות הקרקע, ושיבח אותו תוך דחייתו בצדק השערה אחרת של דרווין לפיה ניתן להסביר בעזרת תולעים אלה את היווצרות שכבות הגיר.
תורת הקרחונים.
בשלב זה בחייו, בקלנד היה מדען בולט ומשפיע וידידו של ראש הממשלת הטורי, סר רוברט פיל. בשיתוף עם אדם סדג'וויק וצ'ארלס לייל הכינו את הדו"ח שהוביל לייסוד הסקר הגאולוגי של בריטניה.
לאחר שהתעניין בתיאוריה של לואי אגאסי, שסלעים מלוטשים ומפוספסים כמו גם חומר שנסחף, נגרמו על ידי קרחונים עתיקים, הוא נסע לשווייץ בשנת 1838 לפגוש את אגסי ולראות בעצמו את הממצאים. הוא נזכר בתופעות שראה בסקוטלנד, ויילס ובצפון אנגליה, אך ייחס אותם בעבר לשיטפון. כשאגאסי הגיע לבריטניה לישיבה בגלאזגו של האיגוד הבריטי, בשנת 1840, הם יצאו לסיור בסקוטלנד ומצאו שם עדויות לקרחוני העבר. באותה שנה שוב שב בקלנד ונבחר לנשיא האגודה הגאולוגית, ולמרות תגובתם העוינת של עמיתיו להצגת התיאוריה על הקרחונים, כעת היה משוכנע שהקרחונים אחראים לחלק גדול מהסדימנטים המכסים את פני השטח בבריטניה.
בשנת 1845 הוא מונה על ידי סר רוברט פיל, לדיקן של כנסיית וסטמינסטר ולאחר מכן הועבר לכנסייה באזור אוקספורד.באותה העת, בקלנד היה מעורב בתיקונים ותחזוקה של מנזר וסטמינסטר ובהטפת דרשות מתאימות לאוכלוסייה הכפרית בכנסייה הקטנה באזור אוקספורד. במקביל, הוא המשיך להרצות על הגאולוגיה באוקספורד. בשנת 1847 התמנה לנאמן במוזיאון הבריטי ובשנת 1848 הוענק לו מדליית ולסטון על ידי האגודה הגאולוגית של לונדון.
אחרית ימיו ומורשת.
בסוף 1850, הוא חלה ומת בשנת 1856. בנו, פרנק בקלנד ייחס את סיבת המוות של שני הוריו לתאונה קשה שהם עברו שנים קודם לכן.
"דורסום בקלנד" הוא רכס הרים על הירח שנקרא על שמו. האי בקלנד באיי בונין (כאלף ק״מ מדרום לטוקיו) נקרא על שמו 1827. בשנת 1846, ויליאם בקלנד היה רקטור בכנסייה כפרית ושמו ושם אשתו מונצחים שם מ-1861.
בית&quot;ר נהריה
בית"ר נהריה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נהריה, המשחקת בליגה ב' צפון א'.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1962 ובעונתה הראשונה בליגה ג' סיימה במקום הראשון ועלתה לליגה ב'.
עד שנות ה-80', בית"ר שיחקה בליגה ב' ובליגה ג' והייתה בצילה של יריבתה העירונית, הפועל נהריה ששיחקה לרוב בליגה א' ובליגה הארצית. העניינים בעיר נהריה השתנו כשבעונת 1981/1982 כשהפועל נהריה ירדה לליגה ב' ובעונת 1984/1985 בית"ר נהריה עשתה היסטוריה כשעלתה לראשונה בתולדותיה לליגה א'. בעונתם הראשונה בליגה א' (1985/1986) סיימה הקבוצה במקום השני והעפילה למשחקי הפלייאוף במסגרתם ניצחה את הפועל ראשון לציון (2-2, 2-1) ורשמה עליית ליגה שני ברציפות, לליגה הארצית, אז הליגה השנייה.