הסרט אלוף, שזכה בפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר לשנת 1949, מבוסס על סיפור קצר שלו.
ספריו פורסמו על ידי מקסוול פרקינס, זכה להוקרה רבה מסופרים ידועים כמו וירג'יניה וולף, ארנסט המינגוויי, סקוט פיצג'רלד. בעקבות חברותו עם פיצג'רלד, הוא שימש השראה לדמות אייב נורת' ברומן האחרון שלו ענוג הוא הלילה.
התחתן עם אליס אבוט, היה אבא לארבעה ילדים, בנו רינג לרדנר הבן היה תסריטאי שזכה באוסקר על התסריט לסרט מ.א.ש.
מת בשנת 1933, כשהיה 48 בן מהתקף לב מסיבוכים של שחפת.
אליעזר אריה פינקלשטיין
The Highwomen (אלבום)
The Highwomen (בעברית: הנשים הראשיות או הנשים העליונות) הוא אלבום הבכורה של הסופרגרופ האמריקאית The Highwomen. אלבום הבכורה יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אלקטרה רקורדס. מתוך אלבום הבכורה יצאו שני הסינגלים: "Redesigning Women" ו-"Crowded Table".
אלבום הבכורה הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד 200.
רקע.
בשנת 2016, כששיירס סיימה להקליט את האלבום שלה My Piece of Land, באולפן ההקלטות של המפיק המוזיקלי דייב קוב, גמלה החלטה בליבה ליצור סופרגרופ נשית, שתוציא מוזיקת קאנטרי. זאת כהוקרה לסופרגרופ The Highwaymen (המורכבת מג'וני קאש, ויילון ג'נינגס, וילי נלסון וקריס קריסטופרסון). בסמוך לכך, היה ידוע כי יש מחסור בייצוג של נשים בעולם הקאנטרי ובפסטיבלי הקאנטרי השונים. אחד מהגורמים שהוביל למודעות לכך, היה ה-Me Too. בזמן ששיירס קיימה סיבוב הופעות, היא האזינה רבות לרדיו והופתעה לגלות שיש מחסור בנשים בעולם מוזיקת הקאנטרי ולכן, ערכה רשימה של זמרות קאנטרי שונות. לאחר שהיא הביעה את דעתה בנושא, היא פנתה לפייסבוק במטרה לאתר זמרות קאנטרי.
המפיק המוזיקלי שעבד עמה דייב קוב, המליץ לה ליצור קשר עם ברנדי קרלייל, אותה היא לא הכירה. שיירס פנתה אליה וזו בתגובה השיבה כי להקים סופרגרופ שמורכב מנשים נשמע "רעיון יצירתי וכיפי". ב-6 באפריל 2019, הוכרז באופן רשמי על הקמת The Highwomen. כמו כן, היו ניסיונות לגרום לאמניות כמו ג'אנל מונה ושריל קרואו להצטרף לסופרגרופ, אך אלה סירבו. בין היתר, מתייחסות חברות הסופרגרופ לפרויקט ("The Highwomen") כעל "פרויקט חממה", בו זמרות קאנטרי יכולות להתפתח.
מתוך האלבום יצא הסינגל השיווקי הראשון והיחיד "Highwomen".
ברייר
קבוצות הכדורגל הרוסיות במפעלים האירופיים
קבוצות כדורגל רוסיות משתתפות בתחרויות האירופיות מאז עונת 1966/67, כחלק מברית המועצות ועד עונת 1991/92, וכמדינה עצמאית מאז 1992. מועדון הכדורגל הבכיר ביותר הוא זניט סנקט פטרבורג המדורג במקום 22, בדירוג המועדונים של אופ"א נכון לשנת 2020.
ליגת העל הרוסית מדורגת במקום השישי בדירוג הליגות של אופ"א, המבוסס על הופעות הקבוצות בתחרויות האירופיות, כדוגמת ליגת האלופות והליגה האירופית (שהחליפה את גביע אופ"א), בחמש השנים האחרונות. בעקבות כך, רוסיה שולחת שלושה מועדונים בכל עונה לליגת האלופות ושלושה מועדונים נוספים לליגה האירופית.
בעשורים האחרונים רוסיה זכתה בשלושה טורנירים אירופיים מרכזיים: צסק"א מוסקבה זכתה בגביע אופ"א בעונת ; וזניט סנקט פטרבורג זכתה בגביע אופ"א בעונת ובסופר קאפ האירופי בעונת . לפני כן, הקבוצות הרוסיות התקשו בשלבים המאוחרים של תחרויות אלו, בשל העובדה שבזמן שהם משוחקים הליגה הרוסית נמצאה בפגרה והקבוצות הגיעו לאחר שלא שיחקו זמן רב. מאז עונת 2011/2012, הליגה משוחקת בהתאמה עם הליגות של מערב אירופה.
בעונת 2021/2022 הקבוצות הרוסיות הושעו מהשתתפות במפעלים האירופיים עד להודעה חדשה, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה. בעקבות זאת, ספרטק מוסקבה שהעפילה לשמינית גמר הליגה האירופית, נושלה מהשתתפות בטורניר.
העפלה לטורנירים האירופיים.
נכון לעונת 2020/2021:
היסטוריה.
בתקופה הסובייטית.
הקבוצה הרוסית הראשונה להשתתף רשמית במפעלים האירופיים הייתה טורפדו מוסקבה בעונת 1966/1967 שהודחה משלב 32 האחרונות במשחק נגד אינטר מילאנו והישג השיא מהווה העפלה לחצי גמר ליגת האלופות שהושג על ידי ספרטק מוסקבה בעונת 1990/1991 אחרי שהדיחה קודם את נאפולי וריאל מדריד אך נבלמה בחצי הגמר על ידי מרסיי.
מאז 1992.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 ספרטק הייתה הקבוצה הרוסית הדומיננטית ביותר באירופה, כשהעפילה לרבע גמר ליגת האלופות בעונת 1995/1996 ואף העפילה לחצי גמר גביע אופ"א בעונת 1997/1998, לקבוצות הרוסיות היה פוטנציאל רב ובגביע האינטרטוטו שתי קבוצות העפילו לגמר (רוטור בעונת 1996 וזניט בעונת 2000). באותן שנים, ספרטק העפילה גם לשלב חצי גמר בגביע מחזיקות הגביע בעונת 1992/1993, בעוד לוקומוטיב מוסקבה העפילה לחצי גמר 2 עונות ברציפות (1997/98,1998/99). באותו זמן, הקבוצות הרוסיות העפילו שלוש פעמים לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע (ספרטק בעונת 1992/93 ולוקומוטיב בעונות 1997/98,1998/99). דינמו העפילה לרבע גמר אותו טורניר בעונת 1995/96.
בתקופת העשור הראשון של המאה ה-21 ניכרה התחזקות ניכרת במשחקן של הקבוצות הרוסיות: בעונת 2003/04 לוקומוטיב העפילה לשמינית גמר ליגת האלופות ובעונת 2005 צסק"א הפכה לקבוצה הרוסית הראשונה לזכות בתואר אירופי כשגברה על בנפיקה ליסבון בגמר גביע אופ"א. בעונת 2008 עשתה זאת גם זניט סנקט פטרבורג כשגברה על גלאזגו ריינג'רס בגמר גביע אופ"א 2008 ולאחר מכן הפתיעה וזכתה ב באוגוסט 2008 כשגברה על מנצ'סטר יונייטד.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 הקבוצות הרוסיות העפילו פעם אחר פעם לשלבי ההכרעה במפעלים האירופיים: כאשר זניט מעפילה לשמינית גמר ליגת האלופות 3 פעמים (2011/12, 2013/14, 2015/16), צסק"א משחזרת את הישגה של ספרטק מעונת 1995/1996 ומעפילה לרבע גמר ליגת האלופות בעונת 2009/2010. באותן שנים, קבוצות רוסיות השיגו הישגים נאים ב כאשר 6 פעמים קבוצות רוסיות העפילו לשלב שמינית גמר (קרסנודאר בעונות 2016/17, 2018/19, דינמו מוסקבה בעונת 2014/15, רוסטוב בעונת 2016/17 ואנז'י מחצ'קלה עם סגל הכוכבים שלה בעונות 2012/13, 2013/14), אך רק רובין קאזאן העפילה לרבע גמר הטורניר בעונת 2012/13.
בעונת 2020/2021 נציגותיה של רוסיה באירופה הגיעו למאזן עגום של שני הפסדים כבר במשחקי הבכורה במפעלים האירופיים כאשר דינמו מוסקבה הודחה על ידי לוקומוטיב טביליסי כבר בשלב מוקדמות הליגה האירופית ורוסטוב הודחה בביתה למכבי חיפה בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית, בכך נותרו לרוסיה 4 נציגות מתוך 6, עם זאת לראשונה בתולדותיה היו לרוסיה שלוש נציגות בשלב הבתים של ליגת האלופות: זניט סנקט פטרבורג, לוקומוטיב מוסקבה וקרסנודאר, בעוד צסק"א מוסקבה הייתה הנציגה הרוסית היחידה בשלב הבתים של הליגה האירופית. הקבוצות לא הצליחו להבטיח השתתפות בפלייאוף ליגת האלופות ובשלבי הפלייאוף של הליגה האירופית השתתפה קרסנודאר.
בעונת 2021/2022, לרוסיה הייתה נציגה אחת בלבד בשלב הבתים של ליגת האלופות: זניט סנקט פטרבורג וזאת לראשונה מאז עונת 2008/2009.
מלכי השערים במפעלים האירופיים מאז 1992.
כתב מודגש מתייחס לשחקן פעיל.
מקור: 100 бомбардиров :: Еврокубки. Лучшие бомбардиры российских клубов. 1992 – 2021, 100bombardirov.ru
כדורגל נשים.
הישג השיא בכדורגל נשים לקבוצות הרוסיות הוא העפלה לגמר גביע אופ"א לנשים עבור זבזדה פרם שהעפילה לשלב זה בעונת 2009.
סימונה אינזאגי
סימונה אינזאגי (באיטלקית: Simone Inzaghi; נולד ב-5 באפריל 1976) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל איטלקי המאמן את אינטר מילאנו.
קריירת מועדונים.
אינזאגי החל לשחק כדורגל מקצועי בשנת 1993 במועדון עיר הולדתו, פיאצ'נצ'ה. הוא לא זכה להופיע בשום מסגרת עם הקבוצה הראשונה באותה עונה. בשנה שלאחר מכן, הוא הושאל לקארפי מהליגה פרו (הליגה השלישית באיטליה) את שער הבכורה בקריירה כבש בעונת 1995–1996, כשהושאל לנובארה מהליגה הרביעית. אחרי שני מצבי הלוואה נוספים, אצל לומזנה וברסקלו, אינזאגי חזר לפיאצ'נצ'ה עמה שיחק בסרייה א' בעונת 1998/1999 שתהיה הראשונה שלו בליגה הבכירה של הכדורגל האיטלקי. הוא כבש 15 שערים ב-30 משחקים, נתונים אלו גרמו ללאציו להחתים את אינזאגי בתום אותה עונה.
למרות תחרות קשה בעמדת החלוצים בלאציו, מדיניות הרוטציה של המאמן סוון-יוראן אריקסון עזרו לו להופיע ב-22 מתוך 34 משחקי הקבוצה בסרייה א' בעונת 1999/2000 המוצלחת של לאציו כשאינזאגי מבקיע 7 שערים. בעונה זו זכתה לאציו בדאבל המקומי, אליפות איטליה, גביע איטלקי. העונה המוצלחת של הקבוצה באה לידי ביטוי גם במסגרת ליגת האלופות, כאשר לאציו הגיעה עד לשלב רבע הגמר כשאינזאגי כובש 9 שערים ב-11 משחקים (כולל ארבעה במשחק בודד מול מארסיי ב-14 במרץ 2000, תוך שהוא משווה בכך שיא שהיה שייך למרקו ואן באסטן מאז 1992).
העונות שלאחר מכן לא כל כך הצליחו, אבל אינזאגי אכן עזר ללאציו לזכות בקופה איטליה פעם נוספת בעונת 2003/2004. בספטמבר של אותה שנה האריך אינזאגי את חוזהו במועדון עד יוני 2009. אינזאגי בילה את המחצית השנייה של עונת 2004/2005 עם סמפדוריה, במסגרת חילופי שחקנים עם המועדון. הוא חזר ללאציו לקראת עונת 2005/2006. לאחר שהופיע רק 12 פעמים בעונה זו במדי לאציו, בעונה שלאחר מכן הצטרף אינזאגי בהשאלה לאטאלנטה. גם באטאלנטה לא הרבה לשחק והופיע רק 19 פעמים בשתי עונות ולא כבש ולו פעם אחת.