בפרק הראשון של הקומיקס המונפש אודות הפנתר השחור משנת 2011, קפטן אמריקה (בדיבובו של אדריאן פסדר) עורך מסע לוואקאנדה במהלך מלחמת העולם השנייה כדי ללכוד מסתננים נאצים, ומתמודד פנים אל פנים עם אביו של הפנתר השחור, טצ'אקה.
דמותו של קפטן אמריקה מככבת ב משנים 2010–2013, בדיבובו של בריאן בלום. גופתו הקפואה מתגלית בידי חברי הקבוצה בפרק "אגדה חיה" ומופשרת, והוא מצטרף לקבוצה. בסוף העונה הראשונה, קפטן אמריקה נלכד ומוחלף בידי כפיל מגזע הסקרול. בפרק העונה השנייה "שבוי מלחמה", מתגלה כי הוא הוחזק בספינת סקרולים במשך חודשיים ונמלט יחד עם שבויים אחרים. בפרק "פלישה סודית", רוג'רס מגיע לכדור הארץ ומסייע לחברי האוונג'רס במלחמתם נגד הסקרול. בפרק "קוד אדום", איירון מן הופך את רוג'רס רשמית למנהיג הקבוצה.
בהמשך, דמותו של קפטן אמריקה הופיעה במספר פרקים בסדרות האנימציה "האלק וצוות הריסוק", "", "שומרי הגלקסיה: סדרת האנימציה" ו"ספיידרמן: סדרת האנימציה (2017)", כאשר בכולם דיבב את דמותו רוג'ר קרייג סמית.
סרטי טלוויזיה וקולנוע.
בשנת 1944 יצא סרט סריאלי (סרט המורכב מכמה חלקים קצרים המוקרנים לפני סרטים באורך מלא) ב-15 חלקים על דמותו של קפטן אמריקה. גרסה זו הייתה שונה למדי מסדרת חוברות הקומיקס. קפטן אמריקה היה תובע מחוזי בשם גראנט גרדנר, ומספר מאפיינים מוכרים מהקומיקס היו חסרים, כמו המגן שלו ובאקי בארנס.
העיבוד הקולנועי באורך מלא הראשון של קפטן אמריקה היה בשנת 1990 עם צאתו של סרט הלייב אקשן "קפטן אמריקה". תהליך הפקת הסרט החל כאשר הזכויות נקנו בידי מקימי חברת קנון גרופ מנחם גולן ויורם גלובוס בשנת 1984. מאט סלינג'ר כיכב בתפקיד הראשי, ועלילת הסרט עקבה אחר הפיכתו של סטיב רוג'רס מחייל כחוש וחלש לקפטן אמריקה, לחימתו בתקופת מלחמת העולם השנייה (כולל נגד הגולגולת האדומה) ומותו לכאורה, ומציאתו לאחר כמה עשורים לאחר מכן כשהוא קפוא בקרח והריאליזציה שאויביה של אמריקה מתקופת המלחמה הפכו לבנות בריתה. למרות שמה ומוצאה של הדמות, הסרט יצא בארצות הברית רק ב-1992, שנתיים לאחר יציאתו המקורית, ובפורמט direct-to-video. הסרט נחשב לאחד מסרטי גיבורי העל הגרועים בהיסטוריה.
דמותו של קפטן אמריקה כיכבה בשני סרטי אנימציה המבוססים על אולטימייטס, גרסה אלטרנטיבית של האוונג'רס מיקום אולטימייט מארוול, כחלק מסדרת הסרטים "Marvel Animated Features" - " והמשכו, ", שניהם משנת 2006. סרט האנימציה "" משנת 2008 הציג את בנם של סטיב רוג'רס והאלמנה השחורה, ג'יימס רוג'רס, בתור הפרוטגוניסט הראשי. כמו הוריו, ג'יימס מיומן באמנויות לחימה ונעשה למנהיג הקבוצה. הוא עונד מתקן בפרק היד שלו שמקרין מבני אנרגיה כדוגמת המגן של אביו, אך מתקן זה מושמד והוא נאלץ להשתמש במגן המקורי של אביו בקרב נגד אולטרון. לפני מאורעות הסרט, קפטן אמריקה המקורי נהרג בידי אולטרון יחד עם כמה מחברי האוונג'רס, למעט ויז'ן, איירון מן והענק הירוק שירדו למחתרת ותור נעשה לשליט אסגרד.
השחקן כריס אוונס גילם את דמותו של קפטן אמריקה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "קפטן אמריקה" (2011), "הנוקמים" (2012), " (2014), " (2015), " (2016), " (2018) ו" (2019), עם הופעת קמע בסרטים " (2013), "אנטמן" (2015) ו"" (2017). סרטים אלו מגוללים את קורות חייו של סטיב רוג'רס מרגע הצטרפותו לפרויקט "סופר-חייל" בתקופת מלחמת העולם השנייה, לחימתו בגולגולת האדומה והכוחות הנאצים יחד עם צוות הקומנדו המייללים ושותפו וחברו הטוב באקי בארנס, הקפאתו בקרח למשך 70 שנה והתעוררתו בידי סוכנות S.H.I.E.L.D., הצטרפותו לקבוצת הנוקמים ולחימתם בלוקי ופלישתם של הצ'יטאורי לכדור הארץ, הגילוי כי באקי חי וקיים אך עבר שטיפת מוח ועובד בשורות הידרה תחת הזהות "חייל החורף", גיוסם של נוקמים חדשים ולחימה בבינה המלאכותית המרושעת אולטרון, פילוג כוחותיהם של הנוקמים עקב ניגוד אידיאלים בין רוג'רס לבין טוני סטארק, מלחמה כוללת נגד כוחותיו של תאנוס המאיימים לכלות את הקיום, ולבסוף העברת נטל התפקיד של קפטן אמריקה לידי חברו הטוב סאם וילסון וחזרה לזמן העבר כדי לחיות לצד אהובתו מתקופת מלחמת העולם השנייה, פגי קרטר.
דאוניים
דְּאוֹנִיִּים (שם מדעי: Exocoetidae; מכונים גם דגים מעופפים) היא משפחה של דגים קטנים עד בינוניים בגודלם, מסדרת החניתאים, המאופיינים בסנפירי חזה ארוכים המגיעים אצל מינים רבים עד לקצה הזנב, ובעזרתם הם מסוגלים לדאות באוויר מחוץ למים כשסנפיריהם פרוסים.
מאפיינים.
המשפחה כוללת כ-50 מינים שונים של דגים המשתייכים לבין שבעה לתשעה סוגים. הדגים, המגיעים בדרך כלל לאורך של כ-30 סנטימטרים (אם כי יש כאלה המגיעים ל-45 סנטימטרים), נפוצים בכל האוקיינוסים העיקריים בכדור הארץ, ובייחוד במים טרופיים או סובטרופיים באוקיינוס השקט, האטלנטי וההודי. לרוב הם חיים בקרבת פני המים וניזונים מפלנקטון.
בנוסף לסנפירי החזה הגדולים, גם סנפיר הבטן גדול, ואילו סנפיר הזנב מחולק לשתי אונות, שהתחתונה שבהן היא ארוכה מן העליונה. בזכות סנפירי החזה דמויי הכנפיים, מסוגלים הדגים לזנק מדי פעם מהמים ולנוע באוויר. לאמיתו של דבר, אין הדג המעופף מסוגל לעוף, שכן אין הוא אלא דואה וסנפיריו הגדולים המשמשים כעין כנפי דאייה. בדאייתו מסוגל הדג להכפיל את מהירותו הרגילה ולהגיע למהירות של 70 קילומטרים לשעה ויותר, בדרך כלל למרחקים של בין 30 ל-50 מטרים אך לעיתים אף יותר מכך. ככל הנראה, הדאייה משמשת כאמצעי להימלטות מטורפים כגון טונה ("Thunnus"), דג חרב ("Xiphias gladius"), רעמתן ("Coryphaena") או דגים גדולים אחרים.
הדאוניים דואים בלהקות, לרוב. בדרך כלל, הגובה שאליו הם מגיעים בדאיותיהם הוא מטר אחד מעל פני המים, יש והם מתרוממים אף לגובה שישה מטרים ועולים עד לסיפוני האוניות.
ביצי הדג, בצבען הטבעי (אדום - כתום) או כשהן צבועות (לצבעי ירוק, צהוב או שחור) מהוות מרכיב במטבח היפני שנקרא טוביקו.
מיון.
המשפחה כוללת מעל 50 מינים שונים של דגים המשתייכים לשבעה סוגים:
ירוקת חמור מצויה
ירוקת חמור מצויה (שם מדעי: "Ecballium elaterium") היא מין יחיד בסוגו של עשב רב שנתי ממשפחת הדלועים, גדלה בר ופורחת בקיץ. פרחיה צהובים ופירותיה עסיסיים. כשהפרי מבשיל ניתק החיבור שבין העוקץ לגוף הפרי והציפה שבתוך הפרי ניתזת ומפיצה למרחוק את הזרעים שבציפה.
מקור השם במשנה: , הזיהוי נעשה לפי השם הערבי לצמח: קת'אא אלחמאר - קישוא החמור. בכתבי יד מסוימים של המשנה הנוסח: יריקת החמור וייתכן שלפי זה הכוונה לדרך הפצת זרעיו שנעשית במעין יריקה, בדומה לשמו הלטיני: Ecballium elaterium שגם בו ישנה משמעות של יריקה.
ברפואה העממית של ערביי ארץ ישראל יש למוהל הפרי (הרעיל) שימושים רפואיים רבים. הוא משמש כתרופה לצהבת, לקטרקט על העין, לנוזלים המצטברים בדרכי הנשימה, לדלקות אוזניים ולעצירות. כשהפרי בשל כל נגיעה קלה גורמת לו להתיז את תוכנו, במיץ הזה משתמשים כתרופה לסתימה חריפה בדרכי הנשימה.
האבנים המתגלגלות
מקוק סרטנים
מָקוֹק הַסַּרְטָנִים (שם מדעי: "Macaca fascicularis", ידוע גם כמקוק ארוך זנב) הוא מין הקוף הנפוץ ביותר בדרום-מזרח אסיה. הוא נפוץ מבנגלדש דרומה עד לאיי אינדונזיה, ומזרחה, עד לפיליפינים.
אזור מחיה, תזונה ומראה.
מקוק הסרטנים חי ביערות מכל הסוגים: ראשוני, משני, יערות חזרן, דקלים, מנגרובים ועוד, אך הוא נפוץ ביותר ביערות ביצה. בשנים האחרונות נצפו פלישות של מקוקי סרטנים למטעים. המין הוא שוכן העצים המובהק ביותר מבין כל מיני המקוק – מחקרים העלו שהוא אינו יורד מהעצים לתקופות העולות על 5 דקות, לצורך גישה למים.
מקוק הסרטנים, כעולה משמו, ניזון מסרטנים, אותם הוא שולה ממימי נהרות ואגמים. עיקר מזונו הוא פירות, אך הוא ניזון גם מעלים, חרקים, עשב, גרעינים, פרחים ועוד.
לקופי מקוק הסרטנים פרוות גוף בצבע אפור-חום עד חום אדמדם. בטנם בהירה מגבם. פניהם בצבע אפור-חום, והם בעלי כיסי לחיים וזיפי לחיים. הם מתאפיינים בזנב ארוך שעשוי להגיע עד לאורך של 65 ס"מ, יותר מאורך גופם (40–47 ס"מ, ללא הזנב).
במין דו צורתיות זוויגית בולטת – הזכרים גדולים מהנקבות (5–8 ק"ג לעומת 3–4 ק"ג, בהתאמה), לזכרים שפמים, ולנקבות זקנים.
חברה.
מקוק הסרטנים חי בקבוצות חברתיות מעורבות, המורכבות מזכרים רבים ומנקבות רבות. בקבוצה הממוצעת כשישה זכרים וכתשע נקבות, אך גודל הקבוצה נע משישה פריטים ועד חמישים ושמונה.
הזכרים עוזבים את הקבוצה עם הגיעם לבגרות מינית, בין גיל 4 ל-6 שנים, ומצטרפים לקבוצות של רווקים או לקבוצות דו-מיניות חדשות. המסע בבדידות מקבוצה לקבוצה מסוכן לזכרים, ובגינו תוחלת חייהם נמוכה מזו של הנקבות. לאחר שהצטרף לקבוצה מעורבת יישאר הזכר מחוץ להיררכיה עד גיל 7 לערך, שאז עליו למצוא את מקומו בהיררכיה הליניארית הברורה הקיימת בין הזכרים. ההיררכיה נקבעת על פי גודל, גיל ויכולות לחימה. הזכרים הבכירים נהנים מגישה רבה יותר לנקבות, ולכן רוב הצעירים בקבוצה הם צאצאיהם – בין חצי ל-80% מהצעירים הם צאצאיו של זכר האלפא, וכ-20% הם צאצאיו של זכר הביתא, השני לו בהייררכיה הקבוצתית. זכרים מנסים לתפוס את עמדת ההובלה באזור גיל 9. אם אחד הזכרים מצליח, אלו שהיו שווים לו בעבר נודדים לקבוצה אחרת וינסו לתפוס בה את הבכורה. זכר שוהה בקבוצה אחת כ-45 חודשים בממוצע. לאחר השתלטות כזו, קורים לעיתים רבות מקרים של – הזכר הורג את כל הצעירים שבוודאות אינם צאצאיו, כדי להחיש את הביוץ של הנקבות.