הפרשן אלכס פישמן כתב ב-2019 כי הגורם העיקרי לדעיכת גל הטרור היה הפעילות הענפה של שב"כ וצה"ל. גורמים נוספים שבלמו את גל הפיגועים היו מדיניות מערכת הביטחון שהפרידה בין המפגעים ושאר האוכלוסייה הפלסטינית, וכן פעילות של הרשות הפלסטינית והמנהיגות הציבורית בגדה.
במהלך חודש יוני ובתחילת יולי בעקבות מספר פיגועים קטלניים, הוטל סגר מלא על חברון וסביבתה, לראשונה מאז מבצע שובו אחים לאיתור שלושת הנערים שנחטפו ביוני 2014.
צל"שים.
לשלושה חיילי צה"ל הוענק צל"ש על תפקודם בגל הטרור:
בנוסף, צל"ש הרמטכ"ל הוענק ליחידת דובדבן על פעילותה בתקופת ההסלמה, בה סיכלה פיגועים רבים.
לשוטרים רבים הוענקו עיטורי משטרת ישראל, רובם מסוג צל"ש המפכ"ל וחלקם עיטור המופת המשטרתי. מספר אזרחים קיבלו גם הם עיטורים:
הימ"מ זכתה לצל"ש מפכ"ל יחידתי על פעילותה ללוחמה בטרור בשנתיים האחרונות, בה סיכלה פיגועים רבים.
נמל התעופה הבין-לאומי ריאד המלך ח'אלד
נמל התעופה הבינלאומי ריאד המלך ח'אלד (בערבית: مطار الملك خالد الدولي) הוא נמל התעופה המשרת את העיר ריאד, בירת ערב הסעודית. הנמל הוא השני בממלכה בעומס פעילותו (אחרי נמל התעופה בג'דה): בשנת 2013 עברו בו 18,585,000 נוסעים במסגרת 161,314 תנועות מטוסים. הוא משמש כבסיס פעולה מרכזי של חברת התעופה סעודיה.
הנמל.
נמל התעופה ממוקם 35 קילומטרים מצפון למרכזה של ריאד. הוא החל לפעול בשנת 1983 והחליף את נמל התעופה הישן של העיר, הממוקם במרכזה (נמל תעופה זה משרת מאז את חיל האוויר המלכותי הסעודי).
נמל התעופה תוכנן על ידי פירמת האדריכלים האמריקאית הבינלאומית HOK. הוא נקרא על שמו של ח'אלד, מלכה הרביעי של ערב הסעודית.
הנמל משרת כ-40 חברות תעופה. קווי תעופה פועלים בינו לבין יעדים רבים בערב הסעודית, יעדים במזרח התיכון, אפריקה, המפרץ הפרסי, הודו, פקיסטן, אינדונזיה, הפיליפינים ויעדים באירופה ובצפון אמריקה.
מבנה ומתקנים.
בנמל התעופה שני מסלולי טיסה מקבילים באורך של 4,205 מטרים. בנייני הנמל ניצבים בשטח שבין המסלולים. משרת אותו כביש טבעת הבנוי סביב המסלול המערבי.
בנמל ארבעה טרמינלים ציבוריים, הניצבים בשורה בצד המסלול המזרחי. שטח בסיס כל אחד מהם הוא 47,500 מטרים מרובעים. לכולם צורת משולש ובכל אחד מהם (למעט טרמינל 4, הצפוני שבהם, שאיננו פעיל) מותקנים שמונה גשרי עלייה למטוסים. הם מחוברים ביניהם בבניינים מוארכים.
לצד המסלול המערבי של הנמל ניצב הטרמינל המלכותי, המשרת את בני משפחת המלוכה ואורחים רשמיים מחוץ לארץ ומותקן לקיום טקסים רשמיים בתוכו. גם לו מבנה משולש.
בשטח הנמל נמצא גם טרמינל לטיסות פרטיות.
במרכז שטח הנמל, בצמוד לטרמינלים הציבוריים ומול הטרמינל המלכותי, ניצב מסגד הנמל. כיפתו העגולה מתנשאת לגובה של 40 מטרים. שטח המסגד (בשני מפלסים) הוא 5,800 מטרים מרובעים. הוא יכול להכיל 5,000 מתפללים וברחבה שלידו יש מקום ל-5,000 נוספים. בצד המסגד ניצב מינרט בגובה של 39 מטרים. הטרמינל המלכותי מחובר למסגד במעבר טקסי באורך של 390 מטרים.
בסמוך למסגד נמצא מגדל הפיקוח של הנמל, שגובהו 81 מטרים.
בצמוד לטרמינלים ולמסגד נמצאים שני חניונים ובהם מקומות חנייה לכ-11,600 כלי רכב.
בשטח הנמל יש צמחייה בשטח כולל של 550 דונם ובה עצים וצמחים אחרים, שנבחרו בשל עמידותם לאקלים היבש השורר באזור.
בנמל מתבצעת תוכנית פיתוח המיועדת להעלות את קיבולתו מ-12 מיליון נוסעים בשנה ל-35 מיליון. במסגרתה יושמש בו הטרמינל הרביעי וייבנה טרמינל חמישי. כמו כן יחובר הנמל למערכת הרכבת התחתית של ריאד, הצפויה להתחיל בפעולתה ב-2019.
נמל התעופה נכלל ברשימת האתרים לנחיתות חירום של מעבורות החלל האמריקאיות.
צבר עולמי
תרשים עץ (הסתברות)
בתורת ההסתברות, ניתן להשתמש בתרשים עץ (דיאגרמת עץ) כדי לייצג מרחב הסתברות.
תרשימי עץ עשויים לייצג סדרה של מאורעות בלתי תלויים (כגון סדרה של הטלות מטבע) או מאורעות בעלי הסתברויות מותנות (כגון הוצאת כדורים משק). כל צומת בתרשים מייצג מאורע וההסתברויות שלהן זהות. צומת הגזע (הצומת הראשון) מייצג מאורע ודאי. כל קבוצה של צומתי אחים מייצגת חלוקה בלעדית וממצה של מאורע ההורה.
הסתברותו של צומת שווה להסתברות המאורע אליו הוא מקושר, לאחר שמאורע ההורה התרחש. ההסתברות שסדרת מאורעות המובילה לצומת מסוים תתרחש שווה למכפלת הסתברויות הצומת וכל הוריו.
למשל, אם יש כד עם 3 כדורים שחורים ו-2 כדורים לבנים, ואני מוציא שני כדורים בזה אחר זה- בלי להחזיר את הכדור הראשון שהוצאתי. אז הצומת הראשונה היא הוצאת הכדור הראשון - וההסתברות להוצאת כדור שחור היא 0.6 לעומת ההסתברות להוצאת כדור לבן שהיא 0.4. אם הוצאתי כדור שחור אז בצומת השנייה יש לי סיכוי של 0.5 להוצאת כדור שחור, והסתברות של 0.5 להוצאת כדור לבן (כיון שנותרו בכד 2 כדורים שחורים ו-2 כדורים לבנים). אולם, אם הוצאתי כדור לבן בתחילה - אזי בצומת השנייה יש לי סיכוי של 0.75 להוצאת כדור שחור, ו-0.25 להוצאת כדור לבן (כיון שנותרו בכד 3 כדורים שחורים וכדור אחד לבן). המשמעות של זה היא שההסתברות להוצאת שני כדורים שחורים למשל היא מכפלה של ההסתברויות 0.6 ו-0.5, כלומר 0.3. לעומת זאת ההסתברות להוצאת שני כדורים לבנים היא מכפלת ההסתברויות 0.4 ו-0.25, כלומר 0.1.
חיים חזקיה מדיני
יהודה אריה מוסקטו
פלורה קאדאר
פלורה קאדאר (בהונגרית: Kádár Flóra; 4 באוגוסט 1928 - 3 בינואר 2003) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע הונגרייה.
קורות חייה.
נולדה בשנת 1928 בעיר בודפשט.
בשנת 1953 פלורה קאדאר סיימה לימודיה באקדמיה לתיאטרון בבודפשט.
התחתנה עם פיטר פישר.
בשנת 1957 הופיעה על במת תיאטרון בעיר סגד.
במהלך 1953-1999 היא הצטלמה בכ-75 סרטים.
ראזסוויט
כיכר פריז (נתנזון, חיפה)
כלא אווין
כלא אֵווין (בפרסית: زندان اوین) הוא בית סוהר בעל רמת ביטחון מרבית, השוכן בשכונת אווין שבצפון-מערב טהראן, ומיועד לאסירים מסוכנים ולאסירים פוליטיים. הכלא הוקם על ידי המשטרה החשאית של השאה האיראני (הסאוואכ) ונחשב לקשה ביותר במדינה בכל הקשור לתנאי המחיה בו וביחס כלפי האסירים. בשל ריבוי האסירים הפוליטיים והאינטלקטואלים השוהים בו, הוא זכה לכינוי "אוניברסיטת אווין".
רקע.
בית הסוהר הוקם בשנת 1972 על ידי המשטרה החשאית האיראנית, הסאוואכ, בתקופת שלטונו של השאה מוחמד רזא שאה פהלווי. הוא שוכן למרגלות רכס הרי אלבורז במבנה בו התגורר בעבר ראש ממשלת איראן לשעבר זיאדין טאבאטבה.
מתחם הכלא בנוי מחצר המיועדת להוצאות להורג, בית משפט ומספר אגפים נפרדים לאסירים ואסירות. במקור, נועד הכלא לאכלס 320 אסירים, מתוכם 20 בתאי בידוד והשאר ב-2 אגפים נפרדים. בשנת 1977, הורחב הכלא והוא אכלס כ-1500 אסירים, מתוכם כ-100 אסירים פוליטיים.
לאחר המהפכה האיסלאמית במדינה, שהתרחשה בשנת 1979, הורחב הכלא בצורה משמעותית, דבר שאפשר את אכלוסם של למעלה מ-15,000 אסירים.
במקור נועד הכלא לשמש כבית מעצר לעצורים אשר ממתינים לסיום ההליכים המשפטיים בעניינם. לאחר הרשעתם אמורים היו העצורים לעבור לבתי כלא אחרים, דוגמת גאזל חסאר. בפועל הפך לבית כלא מן המניין, בו שוהים עצורים למשך זמן ממושך, לעיתים מספר שנים, עד לתחילת משפטם או שחרורם.
בשנת 2005 פרסמה מערכת המשפט האיראנית דו"ח המכיר בהפרת זכויות אדם בכלא, לרבות שימוש בשיטות עינויים שונות ובידוד אסירים.
ב-27 ביולי 2008 נתלו בחצר הכלא 29 אסירים, לאחר שבית המשפט העליון האיראני אישר את הוצאתם להורג. מהלך זה הוביל למחאה מצד ארגוני זכויות אדם, אשר מחו נגד השימוש המוגזם לטענתם שעושה איראן בהחלת עונש מוות במדינה.
מאסרים ידועים.
בין האסירים הידועים שריצו זמן מאסר בכלא ניתן למנות את חוסיין עלי מונתזרי, הוגה דת ופעיל זכויות אדם, אשר נכלא בשנת 1974 על פעילותו נגד שלטון השאה. הוא שוחרר בשנת 1978.
בשנת 1982, בגיל 16, נעצרה הסופרת האיראנית מרינה נעמת, בעקבות מאמר שכתבה לעיתון בית הספר בו למדה אשר מבקר את הממשלה. היא נידונה למאסר עולם, אך ריצתה עונש של שנתיים מאסר בלבד וזאת בעקבות התערבות של סוהר בכלא וחבר במשמרות המהפכה שנרתם לעזרתה. בשנת 2007, פרסמה את ספרה "האסירה מטהראן", אשר מגולל בין היתר את תקופת מאסרה בכלא, אשר כללה עינויים ומספר מעשי אונס.
בשנת 2001 נעצר העיתונאי והפעיל הפוליטי האיראני אכבר גנג'י בעקבות סדרת סיפורים שפרסם אודות שרשרת רציחות והיעלמויות של סופרים מתנגדי המשטר שארעה בין השנים 1988–1998, בהם רמז על מעורבותם של בכירים איראנים. גנג'י ריצה עונש מאסר בכלא בין השנים 2001–2006, אשר במהלכן פרסם מכתב בו קרא להחרים את הבחירות לנשיאות באיראן, משום שהן מנציחות את הסדר הטוטליטרי של הרפובליקה האסלאמית ובמיוחד של העומד בראשה, עלי ח'אמנאי.
ב-23 ביוני 2003, צלמת קנדית ממוצא איראני, זהרה קאזמי, נעצרה לאחר שצילמה בקרבת הכלא מפגינים שקראו לשחרורם של קרוביהם שנעצרו במהלך ההפגנות נגד הממשל. היא נלקחה לחקירה ונפטרה ב-10 ביולי כתוצאה מנזק מוחי. הממשלה האיראנית טענה בתגובה כי קזמי נפטרה כתוצאה מפגיעה בראשה, שגרמה לשבר בגולגולת ולשטף דם. רופאים שביצעו בה ניתוח שלאחר המוות מצאו שברים בגולגולת וכן סימנים לאונס ולאלימות קשה.
ב-30 ביוני 2008, הורשע עלי אשתרי, אזרח איראני אשר עבד כיבואן וסוחר מוצרי אלקטרוניקה ואבטחה, בריגול למען ישראל. הוא הודה שנפגש בחו"ל עם שלושה סוכני מוסד שנתנו לו כסף וציוד אלקטרוניקה להפצה באיראן. אשתרי הוצא להורג בתלייה בכלא ב-17 בנובמבר 2008.