לס. יזהר יש רעב גדול כלפי המציאות, כותב עמוס לויתן. והוא מצליח לתווך במעשה האמנות שלו, שהיא אמנות המילה והתחביר, בין המציאות לבין הקורא, ולפרש לנו אותה בצורה המעמיקה והמעניינת ביותר.
גילוי אליהו של ס. יזהר.
במקורו, מתייחס הביטוי "גילוי אליהו" להתגלות ותִקשור של ישות המכונה אליהו, ומזוהה על פי רוב עם אליהו הנביא, הבאה במגע ומעניקה מידע לחלק מבני-האדם.
הספר "גילוי אליהו" עמוס ברמזים ומונחים מתחום, שהיה זר ליזהר בכתיבתו המוקדמת. יזהר כאילו בודק את קיומו של כוח עליון, סוג של השגחה אלוהית, שמעורב בקיום האנושי. יוני הטנקיסט, שעדיין נסער מהניצחון שהיה לכיתת הטנקים שלו הקטנה מול מספר גדול יותר של טנקים מהאויב, לא מפסיק למלמל:
ס. יזהר, שם בפיו של יוני הקיבוצניק מתנועת השומר הצעיר את האפשרות, שלא הייתה מתקבלת על דעתו של יזהר המוקדם, שאולי קיימת השגחה עליונה. בקטע הבא, יש כבר ממש מעין פנייה לאלוהים, אבל בניסיון ברור לא ליחס לו העדפה לצד זה או אחר.
"הווית ההתגלות" לגווניה, ולא תמיד במשמעות הדתית המסורתית, חוזרת ומופיעה בכתביו המאוחרים של יזהר. בראיון שנתן, לאחר שנשאל על השינוי שחל בו, הוא לא מכחיש את החיפושים שלו אחרי הבלתי נודע, בין שהוא בא מהכיוון הדתי ובין שהוא מגיע מהכיוון של הקיום הלא רציונלי. "בנאדם יכול שלא לבקר את קבר אבותיו ולשכוח ממנו, ופתאום לשנות דעתו ולחשוב שזה מן הראוי".
מירי ורון טוענת שהעיסוק במה שמעבר לכאן ועכשיו אופייני ליוצרים שמפרסמים בגיל השלישי, עקב התעניינותם ההולכת ופוחתת בקיים. ניצה בן-ארי וישראל סמילנסקי (בנו של ס. יזהר), לעומת זאת, סבורים שהגילוי וההתגלות ב"גילוי אליהו" אינם שונים מהניסיון החוזר של יזהר להגיע לרגע ההתעלות בסיפורת שלו, והדיון ב"השגחה העליונה" מחמיץ את הכיוון הרליגיוזי שאליו חותר יזהר.
התקבלות הספר.
פרסום הספר "גילוי אליהו" על מלחמת יום הכיפורים לא עורר עניין גדול בביקורת ובקהל הקוראים באותה מידה שעורר הספר "ימי צקלג" על מלחמת השחרור, להוציא סצנה אחת קצרה, שבה מספר ס. יזהר על התעללות של מספר חיילים בגופות חיילי האויב. (לדבריו, עקרו החיילים את שיני הזהב של הגופות) הפולמוס שהתעורר סביב אמינותה של הסצנה, האפיל על ההתרשמות הכללית מהספר עצמו.
ס. יזהר נרדף על ידי הזרם הימני והזרם השמאלי כאחד, טוענים בן-ארי וסמילנסקי. השמאל כינה אותו משרת הממסד, ואילו הימין כינה אותו אויב הציונות, או למצער פוסט ציוני. לאמיתו של דבר, ציפו שני הצדדים שיזהר יכתוב על פי האג'נדה האישית שלהם, והם לא השכילו להבין את מילת המפתח להבנת ספרותו בכלל ו"גילוי אליהו" בפרט: אמביוולנטיות. יזהר, מסבירים בן-ארי וסמילנסקי, כתב ספרות ולא תעמולה פוליטית. כאשר רצה להצליף בשלטון הוא חתם בשמו המלא, יזהר סמילנסקי, על המאמרים הרבים, אותם פרסם בבמות השונות, ובייחוד בעיתון "דבר". אותם שלא מבינים את האמביוולנטיות הזו של סופר, לא מבינים גם את הניואנסים השונים וריבוי הקולות שקיימים בספר.
המבקרים והקוראים שהתייחסו אל הספר כיצירה ספרותית, ולא ככתבה סנסציונית התרשמו מהמחאה והכאב העזים של ס. יזהר שבאו לידי ביטוי אמנותי ביצירה. לא קל לכתוב ספר על מלחמה, כתב אבנר הולצמן בביקורתו על הספר; מעט מאוד אנשים בעלי ביטוי ספרותי הולם לקחו חלק בחוויות כאלו שמתוארות בספר. גם ההשתלשלות ההיסטורית של האירועים המתוארים מקשים מאוד על יצירת מארג אמנותי שיתגבר על הקשיים הטבעיים בחומר הנתון. ס. יזהר התגבר על המכשולים הנסיבתיים ויצר מעין סימפוניה אסתטית של קולות שונים, שמתאפיינת בגוונים דקים של מעברי טון וקצב. מרעש התותחים הרועם ועד השקט הזוהר של הכוכבים. "גילוי אליהו" לדעתו של הולצמן הוא מיצירות המופת של ספרות המלחמה העברית בכלל. עמוס עוז, במכתבו לס. יזהר, מביע את התפעלותו מיכולתו הספרותית של המחבר להפוך ספר "מלחמתי" ליצירה מרתקת. ניצה בן-ארי סוברת שב"גילוי אליהו" קיימים כמה מהקטעים האנטי מלחמתיים הגדולים שנכתבו אי פעם. אלאנורה לב השוותה את כתיבתו של יזהר בספר לתיאורו את הכוכבים המיוחדים של סיני; הם גדולים יותר ומזהירים יותר.
לעומתם סבור עמוס לויתן, שהקטעים החזקים שבספר הם דווקא קטעי ההפוגה שבין המלחמות, כמו רחצת החייל האלמוני, או הפגישה עם אליהו בסופו של הספר - אלו הקטעים, לדעתו, שמספקים את ממדי העומק של הסיפור.
"גילוי אליהו" בתיאטרון.
רות קנר עשתה עיבוד בימתי לספר, והעלתה אותו על הבמה ב"קבוצת תיאטרון רות קנר". ההצגה "גילוי אליהו" זכתה לביקורות משובחות וזכתה בשנת 2001 בפרס ראשון בפסטיבל עכו.
כתב נושו (סין)
תל שבח
תל חשאש
תל חשאש, הידוע גם כתל עמל וגבעת הכלניות הוא אתר ארכאולוגי בתוך שיכון בבלי שבתל אביב-יפו. התל שוכן על רכס כורכר שאורכו 400 מטרים ורוחבו 200 מטר. האתר נמצא כ-300 מטרים דרומית לנחל הירקון. התל ניצב ממול תל קסילה שבגדה הצפונית של הירקון. בשנות ה-60 נערכו חפירות ארכאולוגיות מטעם המוזיאון לעתיקות תל אביב-יפו בהובלתו של ד"ר יעקב קפלן ובשנות ה-80 על ידי חיה ריטר-קפלן מטעם אגף העתיקות (כיום רשות העתיקות). בחפירות נמצאו שרידים מהמאה הראשונה לסה"נ ושרידים משלהי התקופה הביזנטית בארץ ישראל.
במקום הוכשר "גן אברמוביץ" בשטח של 13.5 דונם. עוד נמצאים באתר גת ומבנה עתיק בלתי מזוהה
גבעת הכלניות
מספר גבעות בישראל מכונות "גבעת הכלניות" על שם מרבדי הכלניות שפורחות בהן בחורף.
Sorry (שיר של ביונסה)
Sorry (בעברית: סליחה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבומה השישי, Lemonade. השיר יצא כסינגל השני מן האלבום יחד עם וידאו קליפ ב-3 במאי 2016 בבלעדיות לשירות המוזיקה של ביונסה וג'יי זי "טיידל".
ב- 23 באפריל 2019 עם יציאת האלבום לשירותי המוזיקה אפל מיוזיק וספוטיפיי יצאה גרסה מחודשת לשיר.
הפקה.
השיר נכתב על ידי ביונסה, דיאנה גורדון ושון רהודן. השיר מדבר על אישה החווה בגידה מצד בעלה ואת התמודדותה עם זאת, בעוד ששרה רבות בשיר את השורה "I ain't sorry" שכוונתה היא שאינה סולחת לו. התקשורת קישרה את נושא השיר אל הזוגיות בין ביונסה לבעלה ג'יי זי. "Becky with the good hair" (תרגום: "בקי עם השיער הטוב") היא השורה המסיימת את השיר שהאירה את תשומת לבם של התקשורת ואחרים בכך שמסתתרת מאחורי המשפט פילגש של ג'יי זי
מבקרי המוזיקה שיבחו את מילות השיר ואופיו, וראו בו כאחד השירים הבולטים ביותר מהאלבום. השיר נכנס הישר למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי, והיה להופעה השנייה הגבוהה ביותר בקריירה של ביונסה במצעד זה. השיר לקח חלק מסיבוב ההופעות של ביונסה "The Formation World Tour".
קליפ השיר שודר לראשונה בסרט הקליפים של האלבום (Lemonade) ששודר בערוץ HBO ב-23 באפריל 2016 רגע לפני שיצא האלבום. הקליפ שוחרר מאוחר יותר בערוץ ה-VEVO של ביונסה ב-22 ביוני 2016 והוא הקליפ הראשון שביונסה הוציאה רשמית בשנת 2016. הקליפ מתחיל במונולוג בן דקה בו ביונסה מדקלמת מילים של המשוררת האנגליה סומלית וורשין שייר. כמו כן, ביונסה רוקדת עם קבוצת רקדניות שעורן צבועים וישנה גם הופעת אורח של הטניסאית סרינה וויליאמס.
השיר הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית עם מכירות של יותר ממיליון עותקים דיגיטליים.
ויליאם רנקין
חוק העתירות הכנסייתי 1532
אוסקר סקאריונה
אסקיאל אוסקר סקאריונה (בספרדית: Ezequiel Oscar Scarione; נולד ב-14 ביולי 1985) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר.
קריירה.
סקאריונה גדל במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס, בקבוצה הבוגרת לא קיבל דקות רבות ועבר לדפורטיבו קואנקה האקוודורית. לאחר שנתיים עבר לתון השווייצרית. בינואר 2009 הושאל לחצי עונה ללוצרן.
לאחר שכבש 45 שערי ליגה במדי תון, בפברואר 2011 חתם בסנט גאלן. ב-27 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לאקסית תון. ב-20 באפריל הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 על גראסהופרס ציריך. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 15 ליגה. בעונתו השנייה בקבוצה הבקיע 21 שערי ליגה, והיה למלך שערי הליגה השווייצרית.
בקיץ 2013 חתם בקסימפשה הטורקית. ב-17 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 לקוניאספור. ב-24 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–3 על קייסריספור. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 16 שערים ובישל שישה. בשלוש עונותיו בקבוצה הבקיע 40 שערים.
ב-20 ביולי 2016 חתם סקאריונה במכבי תל אביב ושב לשתף פעולה עם המאמן הגאורגי שותא ארבלדזה, תחתיו התאמן גם בימיו בקסימפשה.
ב-4 באוגוסט 2016 כבש את שער הבכורה שלו בניצחון 2:1 על פאנדורי טרגו ז'יו במסגרת סיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית.
אוסקר סקאריונה עזב את מכבי תל אביב וב-14 ביולי 2017 חתם בעולה החדשה לליגת העל הטורקית גוזטפה. ב-31 בינואר 2019 חתם באנקרגוצ'ו.
אשורים דרומיים
נטליה קספרסקי
נטליה קספרסקי, או קספרסקיה (ברוסית Наталья Ивановна Касперская, נולדה ב-5 בנובמבר 1966 במוסקבה, רוסיה) היא יזמת טכנולוגיית מידע, נשיאת קבוצת החברות אינפו-ווטץ', ומייסדת שותפה ומנכ"לית לשעבר של מעבדות קספרסקי. היא אחת מהנשים העשירות ברוסיה, ואחת מהאישים המפורסמים, המשפיעים בתעשיית טכנולוגיית המידע הרוסית.
ביוגרפיה.
שנים מוקדמות.
נטליה קספרסקי (שם נעורים סטוצר) נולדה ב-5 בפברואר 1966 במוסקבה למשפחה של מהנדסים ועובדי מכון המחקר של ההגנה הסובייטית. נטליה נבחרה להיות חברה בתנועת הנוער הקומוניסטית הפיונירים, ומאוחר יותר במפקדה המחוזית הפיונירית, וכן שימשה כמארגנת וחברה בקומסומול. בנוסף להשכלתה במערכת החינוך, היא שיחקה כדורסל והייתה חברה בקבוצת הספורט של בית ספרה וחלמה להיותה וטרינרית.