בשנת 1927 התמרדו מספר שבטי אח'ואן (כגון מוטייר, עותייבי ועג'מן) נגד אבן סעוד, קראו תיגר על שיפוט העולמא הסעודית, וחזרו לבצע פשיטות חוצות גבולות בירדן וכווית. הריסת עמדת משטרה עיראקית עוררה תקרית בינלאומית בהפרת האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית שהוקם לאחר משא ומתן בין סולטנות נג'ד למנדט הבריטי על מסופוטמיה, והבריטים הפציצו בתגובה מטרות בנג'ד. לאבן סעוד לא נותרה ברירה אלא להתעמת חזיתית עם האח'ואן. הוא הדיח את מנהיגי האח'ואן מצבאו והתכונן למערכה צבאית נגדם. בראש צבא שמנה 4 מטוסים בריטים וצי של 200 כלי רכב צבאיים שסימלו את המודרניזציה שהאח'ואן תיעב, אבן סעוד הביס את הכוח הלוחם של האח'ואן בסדרת קרבות ובראשם קרב סביליה שהתרחש ב-30 במרץ 1929, והנהגת האח'ואן נכנעה לכוחות הבריטים בגבול הסעודי-כוויתי בינואר 1930.
אבן סעוד השלים את התבוסה הצבאית של מורדי האח'ואן בשילוב נכון של ענישה ושיקום, כדי למנוע התקוממות כללית של מרבית שבטי האח'ואן אשר הסכימו עם תלונות המורדים אך בחרו לא להילחם באבן סעוד. מנהיגי המורדים נכלאו בריאד עד מותם, ואלו מבין השבטים שהשתתפו במרד נענשו בהפקעת חלק הארי של גמליהם וסוסיהם. לוחמי האח'ואן שנכנעו שולבו בהדרגה בצבאו של אבן סעוד ורובם שירתו במשמר הלאומי הסעודי.
הקרב על הכעבה.
בשנת 1979, כ-50 שנה לאחר תום מרד האח'ואן, קבוצה של מאות חמושים אשר כינו את עצמם "אל-אח'ואן" פתחו בקרב על הכעבה במכה במהלכו הם השתלטו על הכעבה ומסגד אל-חראם, והצדיקו את ההשתלטות כאמצעי לשחרור הממלכה מהכפירה המערבית שפסתה בסעודיה לטענתם. מרבית החמושים באו משבטי האח'ואן המקוריים בנג'ד שבהם נותרה טינה עזה במשך שנים לשושלת סעוד, והם הובלו על ידי ג'הימן אל-עותייבי - נכד של אחד ממנהיגי האח'ואן בצבאו של אבן סעוד בשנת 1921. המורדים קיבלו תמיכה צבאית מתומכי האח'ואן ששירתו במשמר הלאומי הסעודי. לאחר קרב קשה ואכזרי שנמשך כ-3 שבועות, הצבא הסעודי בסיוע פקיסטני וצרפתי הצליח לכבוש מחדש את המסגד והכעבה במחיר של מאות נפגעים מכל הצדדים. בניגוד למצופה, האירוע דווקא הוביל להגברת כוחם והשפעתם של אנשי הדת השמרנים בסעודיה והוביל לסיום התפיסה המתונה של הממלכה כלפי המודרניזציה והמערב.
מרד האח'ואן
מרד האח'ואן (בערבית: تمرد الإخوان) החל בשנת 1927, כאשר שבטי מוטייר ועג'מן שהשתייכו לתנועת אל-אח'ואן, התמרדו נגד אבן סעוד מלך נג'ד וחיג'אז ועסקו בפשיטות חוצות גבולות לחלקים של אמירות עבר הירדן, עיראק המנדטורית ואמירות כווית. האימפריה הבריטית ראתה באבן סעוד את הגורם האחראי לתקיפות על המדינות שתחת חסותה והוא קיבל אזהרה לבלום את התוקפים ולא יותקף על ידי הבריטים. בסדרת קרבות שנמשכו כ-3 שנים בשטחי ממלכת נג'ד וחג'אז ושכנותיה, אבן סעוד הצליח להכניע את שבטי האח'ואן, והמרד הסתיים בינואר 1930.
רקע.
בראשית המאה העשרים, הייתה ערב הסעודית זירה של מלחמות שבטיות, שהובילו בסופו של דבר לאיחוד תחת הנהגתו של אבן סעוד. הגורם המרכזי לאיחוד השבטים הייתה תנועת אל-אח'ואן, צבא שבטים ווהאבי-סוני בראשות סולטאן בן בג'אד אל-עותייבי ופייצל אל-דאוויש. האח'ואן יצאו מהליבה של סולטנות נג'ד תחת אבן סעוד במסע כיבושים לעבר המדבריות רחבי הידיים של חצי האי ערב, תוך כדי הפיכת השבטים הנוודים הבדואים לחיילים אסלאמיסטים קנאיים בעלי נאמנות לאבן סעוד. בדרך זו, הם השלימו עד שנת 1925 את כיבוש השטח שעתיד להפוך לממלכת סעודיה, לאחר שכבשו שטחים נרחבים מאמירות כווית, והביסו את ממלכת חג'אז האשמית. עם כיבוש ממלכת חג'אז, אבן סעוד מיצה את ההתרחבות הטריטוריאלית שאפשרה לו האימפריה הבריטית לכבוש, והוא פנה לנהל הסכמים עם שכניו - עיראק, כווית וירדן אשר היו תחת חסות בריטית.
המרד.
מצב זה לא מצא חן בעיני האח'ואן אשר מאז ומתמיד היו נאמנים יותר לאידאולוגיה הקנאית שלהם מאשר לשליט, והם רצו להמשיך ולהרחיב את הממלכה הווהאבית של סעוד לעבר עיראק, כווית וירדן. בין 1922 ל-1928, האח'ואן ביצעו פשיטות גדולות על שכניו של אבן סעוד, וגרמו לו לתקריות בינלאומיות מול הבריטים שראו בו גורם אחראי לתקיפות היוצאות משטחו. מאחר שבתחילה אבן סעוד לא הראה שום נוכחות לעצור את האח'ואן, חיל האוויר המלכותי החל להקדיש משאבים לכווית וירדן, ופשיטות של האח'ואן על המדינות הללו נתקלו בתגובה הולמת של חיל האוויר שאילץ את האח'ואן לסגת חזרה לנג'ד. לאחר שהבריטים החלו להפציץ מטרות בנג'ד והודיעו לאבן סעוד שארצו תעמוד בפני מתקפה בריטית אם לא יבלום את השבטים, לאבן סעוד לא נותרה ברירה אלא להתעמת איתם. אם עד 1928 מורדי האח'ואן הסתפקו בפשיטות על יריבי אבן סעוד, החל מדצמבר 1928 הם התקוממו בגלוי נגדו.
הקרב המשמעותי ביותר בין האח'ואן לאבן סעוד היה קרב סביליה שהתרחש ב-30 במרץ 1929 והיה הקרב הגדול האחרון שבו השתתפו רוכבי גמלים. כוח של 2,400 אח'ואנים רכובי גמלים וחמושים בנשק מסורתי נלחם נגד כוח סעודי שמנה 4,600 חיילים, 200 כלי רכב צבאיים ומספר מטוסים בריטים. בקרב נטבחו 500 אח'ואנים על ידי הסעודים באמצעות מקלעים ורובים, אולם מנגד, האח'ואן הצליחו להרוג 200 חיילים. בקרב מצאו את מותם חלק ממנהיגי האח'ואן.
הקרבות שלאחר קרב סביליה, התרחשו בעיקר בין האח'ואן לשבטים אחרים נאמני אבן סעוד. ב-11 בספטמבר 1929, כוח של 500 אח'ואן משבט מוטייר נלחם מול כוח של 1,500 נאמני אבן סעוד משבט שאמאר. בקרב ג'בל שמאר שהיה קשה ואכזרי, נהרגו 450 לוחמי אח'ואן ו-500 לוחמי שאמאר כולל המנהיגים של שני הצדדים. למרות האבדות הכבדות שלהם, האח'ואן המשיכו בפשיטות שלהם זמן קצר לאחר הקרב, וב-5 באוקטובר כוח של 3,500 אח'ואנים משבט עג'מן, נלחם מול כוח של 3,000 נאמני סעוד משבט העוואזים. בקרב זה יד האח'ואן הייתה על העליונה, ונהרגו בו כ-250 לוחמים משבט העווזאים ו-84 לוחמי אח'ואן.
סיום המרד.
בעקבות אבדות האח'ואן הם נאלצו להיכנע בסופו של דבר. פייסל אל-דאויש, המנהיג הראשי של המרד משבט מוטייר, נמלט לכווית באוקטובר 1929 אך נעצר על ידי הבריטים והוסגר לאבן סעוד; הוא מת מאוחר יותר בשבי בריאד ממחלת לב. המרד הסתיים רשמית ב-10 בינואר 1930, לאחר שכוחות גדולים של האח'ואן נכנעו לבריטים בגבול כווית-סעודיה. למרות המרד, אבן סעוד דגל בשילוב מחדש של מאות לוחמי האח'ואן בצבאו, בין השאר כדי לא לעורר את זעמם של מרבית שבטי האח'ואן שתמכו במורדים אך למרות זאת לא נלחמו באבן סעוד. אלו מבין השבטים שהשתתפו במרד נענשו בהפקעת חלק מהצאן והגמלים שלהם.
אח'ואן
ג'היימן אל-עותייבי
הבחירות הכלליות בגרינלנד 1991
הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד ב-5 במרץ 1991. סיומוט הפכה להיות המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט, וזכתה ב-11 מתוך 27 המושבים.
שיטת הבחירות.
27 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
Government Hooker
Government Hooker (בעברית: יצאנית הממשל) הוא שיר שהוקלט על ידי זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Born This Way. השיר פורסם ב-23 במאי 2011, ביחד עם האלבום. הוא עוסק ביחסים שהתקיימו-לכאורה בין השחקנית מרילין מונרו לנשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי.
אף כי מעולם לא יצא כסינגל, השיר הצליח להגיע אל המקום ה-15 במצעד שבקוריאה הדרומית, וה-16 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני שבארצות הברית.
רקע וכתיבה.
את השיר כתבו ליידי גאגא, פרננדו גאריבאי ופול בלייר, והוא הופק על ידי גאגא, דיג'יי שאדו, די ג'יי סנייק וגאריבאי גם כן. השיר הוא בסגנון הסינת'פופ, בדומה לרוב השירים מתוך האלבום. כמו כן, צבר השיר למעלה מ-15 מיליון השמעות בספוטיפיי.
הופעות.
גאגא ביצעה את השיר בחגיגות העשור של קרן קלינטון בהוליווד בול בלוס אנג'לס, קליפורניה. עם השיר הופיעה גאגא גם בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV, ב-18 באוגוסט 2011. השיר נכלל ברשימת השירים של סיבוב ההופעות השלישי של גאגא, "The Born This Way Ball". השיר בוצע כשיר השני ברשימת הסטטיסטים, אחרי "(Highway Unicorn (Road to Love", אשר פתח את המופע. סצנה בולטת מתוך סיבוב ההופעות הייתה כאשר, באחד מן המופעים שלפה גאגא אקדח, ירתה ברגל של אחד מן הרקדנים, והחלה לשיר את השיר.
זלפלדן
זלפלדן אם שטיינרנן מיר (בגרמנית: Saalfelden am Steinernen Meer) היא עיר במחוז זל אם סי שבמדינת זלצבורג. זהו היישוב הגדול ביותר באוכלוסייתו במחוז והשלישי בגודלו במדינת זלצבורג לאחר הערים זלצבורג והאליין.
גאוגרפיה.
אף על פי שזלפלדן הייתה תמיד העיירה המאוכלסת ביותר במחוז, בירת המחוז הייתה תמיד העיירה הסמוכה זל אם סי.
העיירה שוכנת בגובה של 744 מטרים מעל פני הים ושטחה המוניציפלי משתרע על פני 118 קמ"ר. חלקה העיקרי של העיירה נוצר על ידי אגן זלפלדן (Saalfeldner Becken) השוכן בין הרכסים הבאים של האלפים הגיריים הצפוני:
באופן כללי, האגן פתוח מצד דרום, והוא מתחבר לאגן זל (Zeller Becken) שבו זורמים אגם זל ונהר זלצך - ומכאן שמו של האגן השלם, אגן זל–זלפלדן (Zeller-Saalfeldener Becken) לשמו של כל העמק – וממנו מתאפשרת תצפית לכוון רכס הוהה טאורן (Hohe Tauern), במיוחד הפסגות השולטות של קיצשטיינהורן (Kitzsteinhorn) וויסבאכהורן (Wiesbachhorn). שני האגנים מופרדים על ידי קו פרשת המים התחתון שכמעט ובלתי נראה. זהו אחד האגנים הפנימיים הגדולים ביותר באזור הרי האלפים.