בשנת 1989 דקל נבחר לתפקיד מנהל מכללת אוהלו. דקל כיהן כראש המכללה להכשרת מורים לחינוך, לספורט ולתיירות במכללת "אוהלו" בעמק הירדן, בין השנים 1989 - 1995.
כמנהל מכללת אוהלו, הקים דקל, ביחד עם המועצה האזורית עמק הירדן, בחוף בית ירח-אוהלו מרכז לחינוך ולספורט ימי, למקצועות: קיאקים, קאנו, חתירה אקדמית, שייט מפרשיות וגלשני מפרשי/רוח. לימים, הפך למרכז אזורי לחינוך ולספורט ימי בעמק הירדן ובגליל התחתון.
במרכז הזה יזם סקי מים לנכי צה"ל קטועי רגל עם יואל שרון, יו"ר ומנהל עמותת "אתגרים".
במסגרת תפקידו כראש מכללת אוהלו, היה דקל אחראי לניהול כוח אדם אקדמי ומינהלי ותכנון תקציב שנתי ורב שנתי. פיתוח תוכניות לימודים ייחודיות, יוזמות מקומיות, מעקב ובקרה. תכנון כוח אדם בהוראת המקצוע. ובעיקר הכשרת מחנכים, גננות ומורים למערכת החינוך בישראל.
דקל שימש בשנים 1983 – 1986 גם כמפקח על הוראת החינוך הגופני במחוז הצפון.
בקיץ 1983 בפעם הראשונה בטבריה נערך פסטיבל בינלאומי ללהקות מחול ופולקלור. את הרעיון הגה האומן והיוצר זכריה לירז, ודקל נבחר לתפקיד המנהל הארגוני והמפיק של הפסטיבל. בפסטיבל השתתפו להקות מחול מטבריה, מירושלים ולהקות סטודנטים בישראל ולהקות מחוצה לה: מיוון (מאתונה ומכרתים), מספרד (מוולנסיה, מדריד וטולדו) ומבולגריה.
בשנת 1985 דקל נבחר לתפקיד יו"ר אס"א - איגוד הספורט האקדמי בישראל, תפקיד שבו היה עד לשנת 1988.
ראש מינהל הספורט.
בחודש מאי 1995 ד"ר דקל נבחר לתפקיד מנהל רשות הספורט והחינוך הגופני, ונכנס לתפקיד באוקטובר 1995. לאחר רה-ארגון מינהלי במשרד החינוך, התרבות והספורט, תיאור התפקיד שונה לראש מינהל הספורט והחינוך הגופני וכסמנכ"ל המשרד, הוא מילא את התפקיד הזה עד לפרישתו בשנת 2007. במסגרת תפקידו, היה אחראי להכנת תוכנית אסטרטגית לספורט למדינת ישראל, שהוגשה לאישור לשר הספורט והחינוך, הכין הצעת תקציב לספורט במדינת ישראל והיה גם אחראי לביצועו. היה שותף להכנת "תוכנית העשור" בטוטו-ווינר, התוכנית לפיתוח 10 מתקני ספורט גדולים בארץ וביניהם: אצטדיון סמי עופר בחיפה, אצטדיון טרנר בבאר שבע, אצטדיון נתניה, אצטדיון המושבה בפתח תקווה ועוד.
בשנת 1996 מונה דקל להיות יו"ר הדירקטוריון של מכון וינגייט, המכון הלאומי לספורט, תפקיד שבו החזיק עד לפרישתו בשנת 2007 בעקבות ניגוד עניינים.
בשנותיו כראש מינהל הספורט, דקל מילא תפקידים בכירים רבים נוספים, וקידם תוכניות לקידום הספורט, היה ממונה על הכשרת מאמנים ומדריכים במדינת ישראל, קידם את חוק מרוצי סוסים בישראל, תיקונים ל"חוק הספורט המוטורי" ואחראי על "הרשות לנהיגה ספורטיבית".
היה מופקד גם על "חוק הצלילה הספורטיבית בישראל", ובמסגרתו מתן רישיונות לבתי ספר לצלילה בישראל והענקת תעודות למאמנים ולמורים לצלילה.
בנוסף ל"חוק הספורט" ול"חוק חדרי-כושר", יזם את הקמתם של "מרכזי מצוינות" לספורטאים מחוננים בישראל, שנקראו: "פנימיות יום" ו"אגודות הישג".
דקל יזם את החתימה על "האמנה לשיתוף פעולה" בין השלטון המרכזי, משרד הספורט, לבין השלטון המקומי, מרכז השלטון המקומי והמרכז למועצות אזוריות. האמנה לקידום ולפיתוח הספורט, תרבות הפנאי ואורח חיים בריא ברשויות בישראל.
בהיותו ראש מינהל הספורט בארץ, דקל הקים בעקבה שבמדינת ירדן, בים האדום, בית ספר לחינוך ולספורט ימי, יחד עם שלטונות ירדן, כשהנסיך ראיד האח של המלך חוסיין היה מעורב ובחסותו, ועם אלוף פיקוד הדרום הירדני, שהיה גם מפקד עקבה ומפקד נמל בעקבה, והיה שותף פעיל בהקמת המרכז בעקבה. במרכז לספורט ימי שהוקם בעקבה דקל פעל להכשרת מורים ומדריכים ירדנים לעבודה בספורט הימי. יזם תחרויות ומפעלי ספורט ימיים וביניהם "משט השלום", בהשתתפות ספורטאים עם סירות וספינות מירדן ומישראל.
דקל שימש כמ"מ יו"ר דירקטוריון המועצה להסדר ההימורים בספורט, טוטו-ווינר. בשנת 2001, בהיותו יו"ר המועצה להימורים בפועל, הוביל עם המנכ"ל ועובדי המועצה להימורים בספורט, את המעבר ממערכת הימורים באוף-ליין (Off-line) למערכת הימורים באון-ליין (On-Line). דקל שימש כיועץ אסטרטגי מקצועי למרכז השלטון המקומי לתוכניות אב אסטרטגיות לספורט ולתרבות הפנאי ברשויות.
יועץ מקצועי.
בשנת 2008 יצא דקל לגמלאות, והקים חברה עצמאית לייעוץ, יזמות ופרויקטים בשם "י. דקל ספורט בע"מ".
בשנת 2017 נבחר דקל ליו"ר הוועד הפראלימפי בישראל (הוועד הפראלימפי הוא ארגון מן המניין ב) ה-IPC, בתוקף תפקידו הוא אחראי על שיגור משלחות הספורטאים לאולימפיאדות. בימים אלו (2019) הוועד הפראלימפי שוקד על ההכנות לאולימפיאדת טוקיו (2020), ולאולימפיאדת החורף בייג'ינג (2020) ואחריה לאולימפיאדת פריז (2024).
הוועד הפראלימפי עוסק בספורט להישגיות ולמצוינות לספורטאים עם מוגבלויות (נכי צה"ל, נכי איל"ן ובית החינוך לעיוורים) ומכין את הספורטאים לאולימפיאדות.
בתפקידו כיו"ר הוועד הפראלימפי בישראל יזם שילוב מחקר וטכנולוגיה בהכנות הפראלימפיות, חתם על הסכם עם "מכון סילבן אדם למצוינות" שבאוניברסיטת תל אביב. כמו כן, חתם על הסכמים לטיפול רפואי במעמד מיוחד (V.I. P) לספורטאים הפראלימפיים, עם המרכז הרפואי "שיבא" בתל השומר ועם בית החולים "רעות".
יזם את השתתפות נבחרת ישראל במשחקי החורף הפראלימפיים בבייג'ינג, וזאת בפעם הראשונה בהיסטוריה ישתתפו ספורטאי ישראל במשחקי החורף הפראלימפיים, שיערכו בבייג'ינג בשנת 2022.
בתפקידו כיו"ר הוועד הפראלימפי אירח קונגרסים בינלאומיים בארץ שבהם השתתפו חוקרים ואנשי מקצוע מכל העולם, הוא יזם את אירוח הקונגרס האירופאי EPC (European Paralympic Committee), שבו השתתפו נשיאי הספורט הפראלימפיים מאירופה. דקל עסק בעוד אירועים גדולים כגון: אירוח אליפות העולם בטניס על כיסאות גלגלים בשיתוף איגוד הטניס, אירוח אליפות אירופה ב"כדור-שער" לעיוורים, שתתקיים בשנת 2021 ועוד.
דקל יזם ופעל לחתימת הסכמים לשיתוף פעולה עם מדינות: יוון, וקפריסין.
בפעולות אלו ועוד חיזק את ההכרה בספורט הפראלימפי בישראל ומיתג אותו במקום גבוה. חיזק את ההכרה של מדינות העולם בספורט הנכים ובוועד הפראלימפי של ישראל. דקל פועל להקמת בית לספורטאים הפראלימיים בישראל, שיהיה מרכז לכנסים, לתערוכות, ללימודים, להשתלמויות והיכל תהילה לספורטאים הפראלימפיים.
בתפקידו קידם ותרם להמשך פיתוח ההכרה של מדינות העולם בספורט הנכים ובוועד הפראלימפי של ישראל.
בימים אלו פועל דקל להקמת "היכל תהילה ובית לספורטאים הפראלימפיים בישראל".
תפקידים ציבוריים.
דקל שימש במספר תפקידים ציבוריים, כלהלן:
ועדת הסביבה והעבודות הציבוריות של הסנאט של ארצות הברית
ועדת הסביבה והעבודות הציבוריות של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית: United States Senate Committee on Environment and Public Works) היא ועדה קבועה בסנאט של ארצות הברית. הוועדה מפקחת על עשרות סוכנויות ממשלתיות של מחלקות בקבינט של ארצות הברית, בהן הסוכנות להגנת הסביבה, מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי ורשות עמק טנסי. יושב ראש הוועדה הוא מאז ינואר 2021 הוא הסנאטור טום קרפר מדלאוור.
היסטוריה.
ב-1837 הוקמה בסנאט "הוועדה לענייני בניינים ציבוריים ואדמות" במטרה לפקח על התפתחות המבנים הפדרליים בעיר הצעירה אך הצומחת וושינגטון הבירה. קרוב למאה ועשר שנים אחר כך, ב-1947, במהלך ארגון מחדש של ועדות הסנאט, שונה שמה של הוועדה ל"ועדת העבודות הציבוריות". לאחר עדכון ארגוני גדול נוסף שנערך ב-1977, שם הוועדה שונה פעם נוספת ל"ועדת הסביבה והעבודות הציבוריות".
במרוצת השנים, תחומי השיפוט של הוועדה התרחבו החל מפיקוח על בניית בניינים פדרליים חדשים, תוספות למשכני הקפיטול, הבית הלבן וסביבותיהם, ועד לאחריות חקיקתית לפיתוח מערכת הכבישים הבין-מדינתיים של האומה, בקרת שיטפונות ומיזמי ניווט.
ב-1963 ניתנה לוועדה האחריות לחקיקת חוקים חדשים שמטרתם לבקר זיהום ימי וזיהום אוויר, פיתוח כלכלי כפרי-קהילתי ומתן סיוע וסעד לנפגעי אסונות טבע. העברתו של "חוק האוויר הנקי" משנת 1970 ו"חוק הפיקוח על זיהום המים הפדרלי" משנת 1972 בסנאט הביאו את הוועדה להכרה בפורום הסנאט להגנת הסביבה. ב-1977 הוקצה לוועדה תחום השיפוט על מינים בסכנת הכחדה, על דגים וחיות בר והסדרת אנרגיה גרעינית לא-צבאית.
התחומים עליהם מפקחת הוועדה משתרע על תוכניות בחמש מחלקות של הממשל הפדרלי בארצות הברית ובשבע סוכנויות ממשל עצמאיות, בהן: שירות הדגים וחיות הבר של מחלקת הפנים, מִנהל הכבישים הפדרלי ומשמר החופים של מחלקת התחבורה, מִנהל הפיתוח הכלכלי (EDA) ומנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי של מחלקת מהסחר, שירות שימור משאבי הטבע (NRCS) של מחלקת החקלאות, הסוכנות להגנת הסביבה, שירות הבניינים הציבורים של המשרד לשירותים כלליים, המועצה לאיכות הסביבה במשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, רשות עמק טנסי, ועדת הפיקוח הגרעיני ומספר סוכנויות ממשל אחרות.
Ooooooohhh... On the TLC Tip
Ooooooohhh... On the TLC Tip הוא אלבום הבכורה של להקת הבנות האמריקאית TLC. האלבום יצא לאור ב-25 בפברואר 1992, על ידי חברת התקליטים לה-פייס רקורדס. שם האלבום לקוח מתוך משפט שנאמר בסינגל הראשון של האלבום "Ain't 2 Proud 2 Beg".
האלבום הגיע למקום ה-14 במצעד הבילבורד 200.
רקע.
ב-28 בפברואר 1991, חתמה הלהקה על החוזה שלה עם חברת התקליטים לה-פייס רקורדס ולאחר מכן החלו בהפקת האלבום. לצורך הפקת האלבום שיתפה הלהקה פעולה עם מפיקים מהשורה הראשונה, ביניהם הזמר בייביפייס, אל. איי ריד, דאלס אוסטין, הראפר ג'רמיין דופרי וכולי.