ביולי 1177, משלחת סיציליאנית שבראשה עמדו הארכיבישוף רומואלד מסלרנו ורוג'רו רוזן אנדריה, חתמה בשם גוליילמו על "אמנת ונציה", עם פרידריך ברברוסה קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בכך הושם קץ רשמית לתביעות הגרמנים לסיציליה. כדי לחזק את השלום, חיתן גוליילמו את דודתו בת השלושים קונסטנצה מסיציליה, עם יורש העצר הגרמני היינריך (לימים היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה), שהיה צעיר ממנה ב-10 שנים.
מלחמות במזרח.
בימי אביו של גוליילמו השני, אבדה לסיציליה "ממלכת אפריקה", שהייתה למעשה קולוניה סיציליאנית בצפון אפריקה. גוליילמו השני לא עשה ניסיונות לכבוש חזרה את הממלכה מידי חליפות אל-מוואחידון, ובמקום זאת יצא נגד מצרים שנשלטה אז בידי השושלת האיובית. ביולי 1174 30,000 לוחמים סיציליאנים הונחתו מול אלכסנדריה, אולם אז הגיע הסולטאן צלאח א-דין עם תגבורת ואילץ אותם לסגת. הזדמנות נוספת להרחיב את השפעתו במזרח, ניתנה לגוליילמו בשנת 1180, עם מותו של מנואל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. הבלבול שהשתרר בקיסרות, גרם לגוליילמו להחליט על חידוש הסכסוך נגד הביזנטים. ב-11 ביוני 1185 נלכדה דיראכיום בידי צבא סיציליאני שכלל על פי המקורות 80,000 לוחמים כולל 5,000 אבירים, וכן 200 ספינות. מספר מוגזם ככל הנראה. הצבא המשיך אל סלוניקי, והצי, לאחר שכבש את איי יוון: קורפו, קפלוניה, איתקה וזקינתוס, המשיך לעבר אותה מטרה בדיוק. באוגוסט נפלה סלוניקי בהתקפה משולבת מהים ומהיבשה, ו-7,000 יוונים נהרגו.
לאחר מכן צעד הצבא לכיוון עיר הבירה, הקיסר החדש איזאק השני צעד נגד הפולשים, וב-7 בנובמבר 1185 נפגשו הצדדים בקרב על הנהר סטרומה. הקרב הסתיים בניצחון ביזנטי מוחץ, והסיציליאנים נאלצו לפנות את סלוניקי. בשנת 1189 גוליילמו כרת ברית שלום חדשה עם הקיסר הביזנטי, ובמסגרת הברית נטש את כל הכיבושים. גוליילמו גם התכוון להרוויח ממסע הצלב השלישי, משום שברור היה שהכוחות המערביים יאלצו לעבור בסיציליה בדרכם לארץ הקודש. עם זאת, בנובמבר של שנת 1189 הוא מת בפלרמו.
גוליילמו לא הותיר אחריו ילדים, אף על פי שיש המזכירים בן בשם בוהמון שמת בצעירותו. את מקומו של גוליילמו עתידה הייתה לתפוס דודתו, קונסטנס (אשת קיסר האימפריה הרומית הקדושה היינריך השישי), אך דודו הממזר של גוליילמו, טנקרד (Tancred), הנהיג מרד והוכתר באותה השנה (1190) כמלך סיציליה טנקרד הראשון.
ויניל (סדרת טלוויזיה)
ויניל (באנגלית: Vinyl) היא סדרה דרמה היסטורית אמריקאית שנוצרה על ידי מרטין סקורסזה ומיק ג'אגר. הסדרה בכיכובו של השחקן בובי קנאבלי עוקבת אחר מפיק תקליטים בשם ריצ'י פינסטרה, המנסה להציל את חברת התקליטים "אמריקן סנצ'ורי" שברשותו מפשיטת רגל באמצעות גילוי אמנים חדשים. הסדרה משודרת בערוץ הטלוויזיה האמריקאי HBO, החל מ-14 בפברואר 2016, ובישראל בערוץ yesOh של חברת yes, בשירות VOD של חברת yes, ובסלקום טי וי.
הפרק הראשון בוים על ידי מרטין סקורסזה וארך כ-113 דקות. מיד לאחר שידור הפרק הראשון, הוחלט ברשת HBO לחדש את הסדרה לעונה שנייה. בתום העונה הראשונה בעקבות הרייטינג הבינוני והביקורות המעורבות הוחלט לפטר את השואו ראנר והמפיק בפועל טרנס וינטר ולהחליפו בסקוט ז. ברנס. ב-22 ביוני 2016, למרות ההצהרות המוקדמות של הרשת, הוחלט לבטל את הפקת העונה השנייה.
רקע כללי.
הרעיון המקורי לסדרה היה של מיק ג'אגר, שסיפר לעיתון אינדיפדנט הבריטי ש“כבר שנים היה לי רעיון לסרט שמתרחש בתעשיית המוזיקה, פיתחנו אותו ופיתחנו אותו... זה היה רעיון מאוד מתפרס". ג'אגר פנה ליוצר הקולנוע המוערך מרטין סקורסזה, שביים ב־2008 את הסרט התיעודי על הרולינג סטונז, Shine a Light; ויחד עם טרנס ווינטר, שהיה בין כותבי ומפיקי “הסופרנוס" ו"אימפריית הפשע" הם יצרו את הסדרה. המטרה המקורית הייתה ליצור דרמה אפית חדשה שמתארת את המתרחש מאחורי הקלעים בעולם המוזיקה בניו יורק של שנות ה-70 תקופה של "סקס סמים ורוקנרול". ג'אגר תרם מניסיונו ומהיכרתו כדי לשרטט במדויק את השנים המעצבות של תעשיית הרוק בארצות הברית שראו את צמיחת עידן הדיסקו, הפאנק רוק וההיפ הופ ששינו את פני המוזיקה לנצח.
ביקורות ורייטינג.
ביקורות.
ויניל זכתה לביקורות מעורבות. באתר "Rotten Tomatoes" זכתה הסדרה לציון של 77%, בהתבסס על כ-62 ביקורות, ובאתר "Metacritic" זכתה הסדרה לציון של 71%, בהתבסס על כ-39 ביקורות.
לוסייל
לוסייל (בערבית: لوسيل) היא עיר מתוכננת בקטר שממוקמת במחוז א-דעאין כ-23 קילומטרים צפונית לדוחה. העיר מתוכננת להיות ביתם של 250,000 אנשים. הבנק המרכזי בקטר מתוכנן לעבור ללוסייל.
היסטוריה.
באפריל 2018 פורסם כי 80% מתשתיות העיר כבר הושלמו
ספורט.
בלוסייל מתוכנן לקום אצטדיון הנקרא האצטדיון הבינלאומי בלוסייל, הוא מתוכנן להכיל 86,250 מקומות והוא יארח את גמר המונדיאל בקטר בשנת 2022. לאצטדיון יהיה מראה עתידני ויופעלו בו מכשירים עתידיים כגון ענן שמוריד את טמפרטורת המגרש ועוד. אמצעים אלה ידרשו אף על פי שהמונדיאל יתקיים בחורף ולא בקיץ לפי המסורת. כמו כן לוסייל ספורטס ארנה אירחה את גמר אליפות העולם בכדוריד 2015.
רמינגטון MSR
רמינגטון MSR, או בשמו המלא Remington Modular Sniper Rifle, הוא רובה צלפים בריחי מודולרי שתוכנן ומיוצר על ידי חברת נשקי רמינגטון (יצרנית הרמינגטון M24). הרובה תוכנן עבור מכרז USSOCOM Precision Sniper Rifle לרובה הצלפים העתידי של צבא ארצות הברית וזכה בו, תוך שהוא גובר על מועמדים כגון הבארט MRAD, ואומץ תחת השם Remington Mk 21 Precision Sniper Rifle בצבא ארצות הברית. זהו רובה צלפים מודולרי התומך במספר קליברים, החל מ-7.62x51 מ"מ נאט"ו, תחמושת הצליפה הנפוצה ביותר במדינות המערב כיום, וכלה ב-0.338 לפואה מגנום, תחמושת צליפה לטווח רחוק שזכתה לפופולריות בתחילת המאה ה-21.
מבנה ותכנון.
הרמינגטון MSR הוא רובה צלפים בריחי מודולרי הבנוי סביב שלדת סגסוגת אלומיניום ומערכת מכלולים וקנים הניתנים להחלפה מהירה. ידית האחיזה היא דמוית אקדח והקת היא שלדית ומתכוונת כדי לאפשר ליורה התאמה אישית מרבית. מתפסי הרובה כוללים מסילות טקטיות שמאפשרות התקנה מהירה של עזרים טקטיים כגון כוונת טלסקופית, דורגל, ציין לייזר ועוד.
הרובה תומך במספר קליברים:
הרובה מדויק למדי, בקליבר 0.338 לפואה מגנום עם תחמושת Barnes &amp; ATK במשקל 300 גריין השיג הרובה דיוק ממוצע של 0.7 דקת קשת (MOA) במרחק 1,000 מטר.
בנוסף לצליפה בטווח רחוק, הרובה נועד להיות גם חודר שריון. אחת הדרישות במכרז הייתה היכולת לחדור אפוד מגן מרמה IV בטווחים של עד 400 מטר, וכן לחדור 9.5 מ"מ פלדה הומוגנית בטווחים של עד 800 מטר.
היסטוריה.
הרמינגטון MSR תוכנן ב-2009 עבור מכרז USSOCOM Precision Sniper Rifle לרובה הצלפים העתידי של צבא ארצות הברית וב-7 במרץ 2013 הוכרז כמנצח. בעקבות הזכייה קיבלה חברת נשקי רמינגטון הזמנה של 5,150 רובים במחיר כולל של 79.7 מיליון דולר שכלל בנוסף לרובה עצמו גם משתיק קול לכל קנה וכן 4,696,800 כדורים כתחמושת לרובים אלו. החוזה נחתם ב-12 בספטמבר 2013. את הייצור מבצעת רמינגטון באמצעות חברת הבת Remington Defense וקבלני משנה.
נכון ל-2015, התוכנית של צבא ארצות הברית היא להחליף את רובי ה-M2010 ESR (רובי רמינגטון M24 משודרגים בקליבר 0.300 וינצ'סטר מגנום) ואת רובי ה-M107 (הגרסה הצבאית לבארט M82A3 בקליבר 0.5 BMG, 12.7x99 מ"מ נאט"ו) ברובי הרמינגטון MSR שישמשו הן לצליפה לטווחים קרובים ובינוניים והן לצליפה לטווחים רחוקים. גם חיל הנחתים של ארצות הברית בוחן את האפשרות להצטייד ברובי הרמינגטון MSR כתחליף לרובי הרמינגטון M40A5 שלו, אם כי מהלך כזה לא סביר שכן הרובה והתחמושת שלו יקרים בהרבה מרובי הרמינגטון M40A5 בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו.
כיום משרת הרמינגטון MSR בצבא ארצות הברית תחת השם "Mk 21 PSR".
ב-2019 זכה הבארט MRAD במכרז Advanced Sniper Rifle של פיקוד המבצעים המיוחדים שנועד למצוא רובה צלפים שיחליף את רוב רובי הצלפים ב, בעקבות חוסר שביעות רצות מה-Mk 21. ב-2020 הגיש חיל הנחתים של ארצות הברית בקשה להצטייד בבארט MRAD, ובעקבותיו גם הצבא. הבארט החל להיכנס לשירות בסוף 2021 תחת השם Mk 22 ASR.
סטיב מורס
סטיבן ג'יי "סטיב" מורס (אנגלית: Steven J. "Steve" Morse; ) הוא גיטריסט ומלחין אמריקאי. ידוע בעיקר כמייסדה של להקת Dixie Dregs, ומאז 1994, הוא הגיטריסט של להקת דיפ פרפל. למורס קריירה מגוונת הכוללת מוזיקת רוק, קאנטרי, פאנק רוק, ג'אז, קלאסי ואיחוי של ז'אנרים מוזיקליים אלה.
ביוגרפיה.
סטיב מורס נולד בהמילטון, אוהיו, ארצות הברית. את ילדותו בילה בעיקר באיפסילנטי, מישיגן. במהלך ילדותו למד פסנתר וקלרינט, ובסופו של דבר התעניין בעיקר בגיטרה.
מורס היה חלק מלהקה בשם "המגפה", יחד עם אחיו הבכור, עד שהמשפחה עברה לאוגוסטה, ג'ורג'יה. כמו כן, בזמן שהיה בתיכון, ניגן בלהקה בשם טרי יחד עם אחיו הבכור ואת חברו ללימודים בחטיבת הביניים, ויליאם ג'רלד (ג'רי) ווטן, שניגן קלידים. השלושה הופיעו במועדון נוער פסיכדלי מקומי, הבצל הירוק, ובעוד מקומות.
במהלך לימודיו באקדמיה של מחוז ריצ'מונד, מורס נפגש עם הבסיסט אנדי ווסט ויחד הם הקימו את להקת Dixie Grit. היו חברים אחיו הגדול של מורס, דייב, כמתופף, פרנק בריטינהם כסולן וכגיטריסט מלווה וג'וני קאר על הקלידים. זמן קצר לאחר שסטיב מורס רשם את עצמו ל"אוניברסיטת מיאמי למוזיקה", חדלה הלהקה מלהתקיים. ווסט ומורס הופיעו יחד כדואט, כשהם מכנים את עצמם "Dixie Dregs", והוא חבר בלהקה מאז הקמתה.