ביוגרפיה.
כריסטיאן פרדריק פון שלבורג נולד בזמיינוגורסק, פלך טומסק, שבאימפריה הרוסית (כיום אלטאי, רוסיה) היה הבוגר מבין שלושה ילדים לאוגוסט תיאודור פון שלבורג ואשתו הלן פון שאלבורג. אביו נולד בשנת 1879 בניבורג, דנמרק ואמו ילנה וסילייבנה לבית סטריצקי פון סימיאנובסקה נולדה בשנת 1882 באוקראינה (אולי בפולטבה) למשפחת אצילים רוסית. בילדותו קיבל פון שלבורג חינוך צבאי בחיל הצוערים של הצאר, וחי ברוסיה עד למהפכת אוקטובר 1917, כשברח עם משפחתו לדנמרק. אירועים דרמטיים אלה גרמו לו להשתוקק לרוסיה ולשנוא קומוניסטים.
בשנת 1920 עבר פון שלבורג הצעיר עם משפחתו מהלרופ לרחוב Vibevej 14, קופנהגן, ובשנת 1922 עברה המשפחה שדרות בורופס 4, משן עזב את הבית.
ב-21 בנובמבר 1927 בכנסיית אלכסנדר נבסקי בקופנהגן הוא היה שושבינו של גריגורי ניקולאייביץ' שטריקין ושמו היה קונסטנטין פיודורוביץ' שלבורג. בשנת 1927 בקופנהגן הוא נחשב כבלתי כשיר לשירות צבאי.
אף על פי כן, ב-18 באוקטובר 1929 הוא התחתן בכנסיית אלכסנדר נבסקי כתואר רווק, דני ובשם סגן קונסטנטין פיודורוביץ' שלבורג המתגורר בטרסטג'רנגאדה 4 באמגר. כלתו הייתה הברונית הרווקה הלגה פרדריקה פון ביולו הצעירה, ילידת גרמניה. בשנת 1930 התגורר ברחוב Trestjernegade 4 באמגר. ב-22 בנובמבר 1934 ילדה אשתו את בנם שהוטבל בשם אלכסנדר שלבורג ב-2 בפברואר 1935 בכנסיית אלכסנדר נבסקי בקופנהגן. סנדקיו היו הנסיך גוסטב מדנמרק, הקולונל ניקולאי קוליקובסקי ובת זוגו הדוכסית הגדולה אולגה אלכסנדרובנה.
בשנת 1935 שימש כסגן ראשון במשמרות המלכותיים הדניים משנת 1937 (ועד מותו) הוא שמר על תוארו כקפטן במשמרות המלכותיים הדניים.
במשמרות הוא תואר בסופו של דבר כ"לא יציב ולמען הצבא אולי אדם מסוכן". במכתב למלך הוא הגן על עצמו כקורבן של הכפשות יהודיות. משנת 1939 עמד פון שלבורג בראש ענף הנוער (NSU) של מפלגת הפועלים הנאציונל-סוציאליסטית של דנמרק (DNSAP), שם הוא הפך פופולרי מאוד. באותה שנה הוא וקבוצת חברי NSU היו בין המתנדבים הדנים למלחמת החורף הפינית נגד ברית המועצות בשנים 1939–1940. הוא שהה מחוץ למדינה כאשר דנמרק נכבשה על ידי גרמניה הנאצית ב-9 באפריל 1940. למרות אמונותיו הנאציות הוא היה במצוקה עמוקה מכך שדנמרק נכנעה כמעט מבלי להילחם.
בספטמבר 1940, בהסכמת הצבא הדני והמלך, הצטרף פון שלבורג לוואפן-אס-אס ושירת באוגדת האס אס החמישית וויקינג בדרגת SS-Hauptsturmführer.
בפברואר 1941 הציע פון שלבורג לחברו, ראש ה-DNSAP פריץ קלוזן, להקים יחידת אס-אס דנית, 'רגימנט דנברוג', שהוא יפקד עליו בעצמו. במהלך מבצע ברברוסה פון שלבורג שימש בסגל האוגדות של דיוויזיית ויקינג. הוא עוטר בצלב הברזל מדרגה ראשונה ושנייה בעת שירותו בדיוויזיית ויקינג.
ב-27 בפברואר 1942 הגיע פון שלבורג לפריקורפס דנמרק בטרסקאו וב-1 במרץ הוא קיבל את הפיקוד על החיל, כשהוא מקודם לדרגת SS-Sturmbannführer (המקבילה למייג'ור). האס-אס העניק לפון שלבורג פיקוד זה בעיקר בשל אמינותו הפוליטית ונכונותו לספק לחייליו את ההכשרה האידאולוגית הנדרשת וגם משום שנהנה מיחסים טובים עם פקודיו, כל התכונות שחסרו את קודמו כריסטיאן פדר קריסינג. כחלק מאחריותו להכשרת היחידה, הוא ערך שיעורים בגרמנית וברוסית, חצי שעה של חינוך גופני בכל בוקר והאריך את שעות המשמרת משעה 05:00 ל-20:00.
ב-8 במאי 1942 טס פון שלבורג במטוס יונקרס יו 52 עם חלק מחייליו במסגרת מבצע דמיאנסק. ב-2 ביוני 1942 יזם פון שלבורג את המבצע ההתקפי הראשון של הגייסות החופשיים של דנמרק. בניסיון לעקוב אחר התקדמות הקרב, התקדם פון שלבורג לעבר קו החזית, אך עלה על מוקש ונהרג כעבור רגעים מרסיסים של פגז ארטילרי רוסי. חילוץ גופתו לאחר מכן, הביא לנפגעים נוספים ונחשף כי ספג פציעות נרחבות, כולל רגל שנקרעה מאזור ירך וכף רגל נעדרת.
לאחר מותו.
ב-3 ביוני 1942, גופתו של פון שלבורג הובלה בארון המכוסה בדגל דנמרק לבית הקברות של החיל הממוקם בכפר הקטן ביאקובו באזור דמיאנסק. קצין מפקד אוגדת האס אס השלישית טוטנקופף בריגדפיהרר הלמוט בקר נאם בהלוויה.
באותו יום הרייכספיהרר-אס אס היינריך הימלר קידם את פון שלבורג לאחר מותו לדרגת SS-Obersturmbannführer, החל מיום 1 ביוני. מדליה דנית, צלב שלבורג וחיל שלבורג באס אס, נקראו על שם פון שלבורג. אלמנתו הקימה את Schalburgs mindefond (קרן הזיכרון שלבורג), ששלחה חבילות למתנדבי האס אס הדניים בחזית המזרחית. במלאת השנה השנייה למותו של פון שלבורג מפקד חיל שלבורג מרטינסן חנך אנדרטה לזכר הנופלים, חברי אס אס דנים. לאחר שחרור דנמרק, האנדרטה נהרסה.
העובדה שפון שלבורג התקדם (בניגוד לעצת מפקד הפלוגה) לעבר קו החזית וסיכן לא רק את חייו שלו אלא את חיי חייליו הפך אותו למפקד פזיז. עם זאת, מתיעוד עולה כי הוא היה מפקד מוכשר ובאס אס התנהגות זו לא הייתה נדירה וכי אבדות המפקדים באס אס היו גבוהות במיוחד, כולל יורשו של פון שלבורג בחיל, שנפל רק יומיים לאחר שהגיע לחיל.
וירג'יניה פוקס
וירג'יניה אן פוקס (באנגלית: Virginia Ann Foxx; נולדה ב-29 ביוני 1943) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת קרוליינה הצפונית, ברציפות מאז 2005. מחוז הקונגרס החמישי כולל בתוכו את רוב השטחים הצפון-מערביים בקרוליינה הצפונית וחלקים מהעיר וינסטון סיילם. פוקס היא חברת המפלגה הרפובליקנית, ובשנים 2013–2017 אף הייתה מזכירת הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים.
ביוגרפיה.
פוקס נולדה ברובע הברונקס שבניו יורק, בתם של דולי (לבית גאריסון) ונונציו ג'ון פלמיירי. היא גודלה באזור כפרי במחוז אייברי שבקרוליינה הצפונית. את ילדותה העבירה בצל עוני, ורק בגיל 14 התגוררה לראשונה בבית מגורים עם מים זורמים. בזמן שלמדה בבית הספר התיכון קרוסנור השוכן בעיר קרוסנור שבמערב המדינה, עבדה כשרתת בתיכון והייתה הראשונה במשפחתה שהשלימה לימודים תיכוניים. ב-1968 השלימה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. בשנת 1972 תואר שני בהוראה מכללתית וב-1985 תואר דוקטור בחינוך מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בגרינסבורו. יחד עם בעלה, פוקס תפעלה עסק למשתלות וגינון.
פוקס עבדה כעוזרת מחקר ב"מכללה הקהילתית והמכון הטכנולוגי קולדוול" ולאחר מכן כמורה לאנגלית באוניברסיטת אפלאצ'יאון (Appalachian State University). משנת 1987 ועד כניסתה לפוליטיקה של ארצות הברית ב-1994 היא הייתה נשיאת המכללה הקהילתית מיילנד. תחת מושל קרוליינה הצפונית ג'יימס מרטין שימשה פוקס כסגנית שר לענייני ניהול. בין השנים 1994–2004 הייתה חברה בסנאט המדינתי של קרוליינה הצפונית.
פוקס נבחרה לראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות 2004, והביסה את ג'ים הארל ג'וניור, מועמד המפלגה הדמוקרטית, עם 59% מקולות הבוחרים. היא החליפה את ריצ'רד בר שנבחר אל הסנאט של ארצות הברית. במהלך בחירות האמצע ב-2006 דומה היה כי פוקס תתייצב מול מתמודד עיקש לבית הנבחרים. עם זאת, המועמד המועדף של הדמוקרטים, ראש עיריית וינסטון סיילם הפופולרי אלן ג'וינס, החליט שלא להתמודד. מאז 2004 נבחרה אחת לשנתיים מחדש אל הקונגרס של ארצות הברית, לאחרונה בבחירות 2020. בשנים 2013–2017 הייתה מזכירת הוועידה הרפובליקנית בבית הנבחרים, והיא נבחרה לתפקיד זה במקומו של ג'ון קרטר מטקסס.
בספטמבר 2005 נמנתה פוקס בין 11 חברי בית הנבחרים שהצביעו נגד חבילת הסיוע בסך 51 מיליארד דולר אמריקני לקורבנות הוריקן קתרינה. הצעת החוק הראשונה לה נתנה פוקס את חסותה ונחתמה לחוק הייתה ב-2006, ונקראה "חוק HERO". הנשיא ג'ורג' ווקר בוש חתם על הצעת החוק ביום הזיכרון, שאפשרה לחיילי הכוחות המזוינים להגדיל את חסכונות הפנסיה שלהם על ידי השקעה חלקית של שכרם בקופת גמל בניהול אישי. עמדותיה של פוקס הן שמרניות. היא מתנגדת לזכויות להט"ב והצביעה נגד "חוק השוויון" שעשוי היה להרחיב את חוק זכויות האזרח ולאסור אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית. פוקס לא תמכה בביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר ויצאה חוצץ נגד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. בדצמבר 2019 הצביעה נגד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ. היא החברה הבכירה בוועדת החינוך והעבודה של בית הנבחרים.
הסליק ברמת יוחנן
הסליק ברמת יוחנן היה הסליק המרכזי של קיבוץ רמת יוחנן. נבנה ב-1941 מתחת למחסן בגדי החורף ושימש לאחסון נשק עד ובמהלך מלחמת העצמאות. הסליק נפתח רק לאחר מלחמת ששת הימים ומהווה אתר תיירות וחלק משביל המורשת של הקיבוץ.
רקע.
עם סיום מלחמת העולם הראשונה החל היישוב בארץ לאגור נשק לא חוקי (קנוי וגנוב) בסליקים ישוביים רבים (חלקם הגדול מאולתר) מתוך הבנה שהשלטון הבריטי לא ייתן תמיד מענה ביטחוני. מגמה זו התחזקה ב-1925 כשארגון ההגנה הוקם והחל לבנות סליקים מרכזיים ברחבי הארץ.
גם בקיבוץ רמת יוחנן, שהוקם ב-1932, החל תהליך התקנה והטמנה של סליקים קטנים אולם ב-1941 הוחלט על הקמת סליק מרכזי בשיתוף ארגון "ההגנה".
ההיסטוריה של הסליק.
המקום שנבחר לבניית הסליק המרכזי היה מחסן בגדי החורף של הקיבוץ. היה זה מבנה בריטי בעל גג מקושת בו אוחסנו, במהלך הקיץ, שמיכות ובגדי חורף. תחילה הוקם המבנה מעל הקרקע אז החלו מספר חברי קיבוץ, לחפור באחת מפינות המבנה. בסיום החפירה נוצקו קירות הסליק ותקרתו כשצינור אוורור הותקן בדופן הסליק. גודל הסליק היה 3.6 מטר על 2.7 מטר וגובהו כ-2.3 מטר.
הירידה לסליק נעשתה דרך פיר ובו סולם. בפתח הפיר הותקנה דלת מתוחכמת שבסיבוב בורג ברצפה הייתה הדלת הכבדה יורדת כ-20 ס"מ ואחר כך ממשיכה לנוע הצידה כ-60 ס"מ עד חשיפת הפתח.