נולד בבני ברק, לחיה מינא ולרב העיר הרב יעקב לנדא. למד בישיבת אור ישראל בפתח תקווה, בישיבת פוניבז' ולאחר מכן בישיבת תומכי תמימים בלוד. עוד לפני נישואיו מונה לשמש כר"מ בישיבות אחי תמימים בראשון לציון ותומכי תמימים המרכזית בלוד וכפר חב"ד. גם לאחר פטירת אביו, עזר לאחיו בניהול מערכת הכשרות עד לפטירת אחיו.
מראשי ישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד.
הרב לנדא אב לשישה. אחיו הוא הרב משה יהודא ליב לנדא. בעבר היה חבר במערכת הכשרות של הכשר הרב לנדא.
הרב לנדא הוא מראשי המתנגדים בחב"ד להסדר הגיוס שחתמו רבנים חב"דיים עם צה"ל, שלפיו יותר לתלמידי חב"ד ללמוד שנה במרכז חב"ד בניו יורק תמורת התחייבות על גיוסם עד גיל 24.
שליסל
שליסל (בגרמנית: Schlüssel, מפתח; לעיתים גם: Schlissel) הוא שם משפחה אשכנזי.
פלאקוס
הימלפארב
התזמורת הסימפונית ברלין
מויסס נעים
מויסס נעים (בספרדית: Moisés Naím, נולד ב-5 ביולי 1952 בטריפולי בלוב) הוא כלכלן, עיתונאי, פוליטיקאי והוגה דעות ונצואלי-יהודי יליד לוב.
בשנים 2010-1996 היה נעים העורך הראשי של כתב העת "Foreign Policy" ובשנים 1994-1992 כיהן כמנהל בבנק העולמי. נעים כיהן כשר המסחר והכלכלה של ונצואלה בעת הממשל קרלוס אנדרס פרס.
קורות חיים.
ילדות וצעירות.
מויסס נעים נולד בשנת 1952 למשפחה יהודית מטריפולי שחיה בלוב מזה ששה דורות מצאצאי יהודי ליבורנו יהודים ספרדים-איטלקים שהיגרו ללוב בתחילת המאה ה-19. אביו הוא קלמנטה נעים ואמו רובינה לבית אברבנאל. בגיל 4 היגר עם משפחתו לוונצואלה.
הוא למד ב"אוניברסיטה המטרופוליטנית" של קראקס וב-MIT בבוסטון, ארצות הברית. סיים שם תואר שני ודוקטורט.
הקריירה האקדמית והפוליטית בוונצואלה.
נעים התחיל בוונצואלה קריירה אקדמית כפרופסור לאסטרטגית עסקית ולכלכלה תעשייתית במכון ללימודים גבוהים למנהל IESA, בית ספר מוביל למנהל עסקים ומרכז למחקר הפועל הבירת ונצואלה.
בשנים 1988-1979 כיהן גם כדקאן של בית ספר זה.
היה תקופה מנהל הבנק המרכזי של ונצואלה ובשנים 1990-1989 כיהן נעים כשר המסחר והתעשייה של ונצואלה. על תקופה זו בחייו כתב בספר שפרסם בשנת 1993 והתראיין בנוגע לכך אצל העיתונאית מיתה ריברו.
קריירה כמומחה בזירה הבינלאומית.
בשנים 1994-1992 כיהן כמנהל בבנק העולמי. הוא ניהל מטעם קרן קרנגי לשלום עולמי (Carnegie Endowment for International Peace) מחקרים בסוגיית הרפורמות הכלכליות.
הקריירה העיתונאית.
בשנים 1996-2010 עבד נעים כעורך ראשי של כתב העת "Foreign Policy" המופיע בארצות הברית.
תחת ניהולו הפך "Foreign Policy" מרבעון בעל פרופיל אקדמי למגזין דו-חודשי הפונה לקהל הרחב. באותה תקופה זכה המגזין שלוש פעמים בפרס National Magazine Awards על הצטיינות.
הנהיג במגזין גם שינויי פורמט תוך הכנסת צילומים ואמנות.
ב-2008 הנהיג את תהליך מכירת המגזין לקבוצת וושינגטון פוסט ונשאר עורך ראשי עד שנת 2010.
החל משנת 2011 ניהל והנחה בערוץ הטלוויזיה הוונצואלי NTN24 את התוכנית השבועית הקרויה "Efecto Naim" המוקדשת לעניינים בינלאומיים
מויסס נעים כתב מאמרים רבים בתחום הפוליטיקה והכלכלה הבינלאומית, פיתוח כלכלי, ארגונים גלובליים, מדיניות החוץ של ארצות הברית ותופעות הלוואי של הגלובליזציה.
המדור השבועי שלו על העניינים הגלובליים בעיתון הספרדי "אל פאיס" פורסם על גם בחשובי העיתונים בספרדית באמריקה. נעים כתב מדור קבוע ולמדיניות חוץ גם במגזין האיטלקי "ל'אספרסו" שהופיעו גם ב"ניו יורק טיימס", ב"לה מונד" הצרפתי, במגזינים "ניוזוויק" ו"טיים", ב"ברלינר צייטונג" ובעיתונים חשובים אחרים.
כתיבת ספרים.
נעים כתב או ערך יותר מעשרה ספרים בנושאים הקשורים לגאופוליטיקה, כלכלה בינלאומית ופיתוח כלכלי.
בשנת 2005 נבחר ספרו "Illicit" ("Illicit: How Smugglers, Traffickers, and Copycats are Hijacking the Global Economy" (לא חוקי: איך מבריחים, דילרים וזייפני מותגים שודדים את הכלכלה הגלובלית) על ידי העיתון "וושינגטון פוסט" כאחד מספרי העיון הטובים של השנה. הוא פורסם ב-14 שפות ושימש בסיס לסרט התיעודי "Illicit" שהופק בשנת 2010 על ידי הערוץ Adventure National Geographic וזכה בפרס אמי.
בספרו משנת 2013 "The End of Power: From Boardrooms to Battlefields and Churches to States, Why Being in Charge Isn't What It Used To Be" ("קץ הכוח: מחדרי ישיבות אל שדות הקרב וכנסיות אל מדינות, למה התפקיד של מנהיג אינו מה שהיה) טען נעים שהעמדת הכוח הפכה ליותק קלה להשגה, יותר קשה לניהול ויותר קלה להישמט מהידיים - זאת בעקבות ההתפוצצות הדמוגרפית, העלייה במוביליות הגאגרפית והשינוי בנורמות התרבותיות. העיתונים "פייננשל טיימס" ו"וושינגטון פוסט" ראו בספר זה אחד מהספרים הטובים ביותר שפורסמו ב-2013. הספר הומלץ על ידי קלינטון, סורוס והנשיא הברזילאי לשעבר פרננדו הנריקה קרדוזו כספר חובה לאנשים בתפקידי מנהיגות. הספר תורגם ללמעלה מעשר שפות, לרבות סינית, איטלקית, ערבית ופורטוגזית.
למה התרנגולת חצתה את הכביש?
"למה התרנגולת חצתה את הכביש?" היא בדיחת קרש מפורסמת, הנחשבת בעיני רבים לאחת הבדיחות המפורסמות ביותר. התשובה לבדיחה בגרסתה הנפוצה ביותר היא "בשביל להגיע לצד השני". בדיחה זו היא דוגמה לבדיחת אנטי-הומור , שבה המבנה המסקרן של השאלה גורם למאזין לצפות לשורת מחץ, אך במקום זאת ניתנת רק הצבת עובדה פשוטה. "למה התרנגולת חצתה את הכביש?" נהפכה לדוגמה אייקונית לבדיחה טיפוסית שרוב האנשים מכירים את התשובה אליה. בדיחה זו סופרה ושונתה פעמים רבות במהלך ההיסטוריה.
היסטוריה.
הבדיחה הופיעה בשנת 1847 במגזין הניו יורקי החודשי, The Knickerbocker.
הבדיחה התפשטה בשנות התשעים של המאה ה-19, כאשר גרסה שונה של הבדיחה בעלת משחק מילים עם משמעות כפולה התפרסמה במגזין Potter's American Monthly:
גרסאות.
בדיחות רבות מסתמכות על כך שהבדיחה ותשובתה מוכרות, לעיתים על ידי הצעת תשובה חלופית, לדוגמה:
גרסאות קלאסיות של הבדיחה משנות את הבדיחה מעט, וכך מפנות חזרה לבדיחה המקורית. לדוגמה:
בדיחות אחדות הן גם בדיחות בעלות כפל משמעות וגם מפנות למקור, לדוגמה:
גרסה נוספת לבדיחה, המכוונת יותר לקריאה מאשר להיגד בעל פה, היא פרודיה, לדוגמה:
איסור שיתוף
ג'ו וודקוק
ג'ו וודקוק (באנגלית: Jo Woodcock; נולדה ב-9 בספטמבר 1988) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה. היא זכתה להכרה ולשבחים אחרי שהופיעה בתפקיד אליס בדרמה הטלוויזיונית "Torn" משנת 2007, ובתפקיד ליזה-לו דרביפילד במיני-סדרה "טס לבית דרברוויל" ב-2009. עוד ב-2009 שיחקה בתפקיד סיליה רדלי בסרט "דוריאן גריי" עיבוד קולנועי לרומן "תמונתו של דוריאן גריי" מאת אוסקר ויילד.
ביוגרפיה.
וודקוק נולדה במחוז קנט שבאנגליה. היא התחילה את קריירת המשחק בדרמת הפשע "Hero of the Hour" בתפקיד ג'סיקה. אחרי הפסקה של חמש שנים הופיעה ב-2005 הן בטלוויזיה והן בתיאטרון. היא שיחקה בסדרת הדרמה הרפואית "חדר מיון". על הבמה גילמה את דמותה של אסטלה הצעירה בעיבוד לרומן "תקוות גדולות" מאת צ'ארלס דיקנס. ב-2007 כיכבה בתפקיד אליס לצדם של הולי איירד וברדלי וולש במיני-סדרה "Torn", תפקיד עליו זכתה לשבחי הביקורת. ב-2008 שיחקה בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "טס לבית דרברוויל" בתפקיד אחותה הצעירה של טס, ליזה-לו דרביפילד. במרץ 2009 הופיעה בסדרה "All The Small Things" של ה-BBC בתפקיד ג'ורג'יה קאדיק לצדם של שרה אלכסנדר, שרה לנקשייר וריצ'רד פלישמן. בסתיו 2009 שיחקה בתפקיד סיליה ראדלי בסרט "דוריאן גריי", עיבוד לרומן "תמונתו של דוריאן גריי" מאת אוסקר ויילד. עוד ב-2009 הופיעה בתפקיד קטן במיני-סדרה "Collision" בהפקת גרינליט פרודקשנס. בסדרה "Land Girls" של ערוץ BBC One שיחקה וודקוק בתפקיד בי.
ישעיהו גולדשמידט
הרב ישעיהו גולדשמידט (טבת ה'תרע"ז, 1916 - י"ב בשבט ה'תשס"ג, 15 בפברואר 2003) היה דיין ליטאי, אב"ד בתל אביב.
תולדות חייו.
נולד בעיירה בוברויסק בבלארוס (רוסיה הלבנה) לרב אברהם ולפייגא לאה גולדשמידט. אביו חיבר את הספר "כרם אברהם" על סדר זרעים. בשלהי שנת תרפ"ד (1924) עלתה משפחתו לעיר חברון בארץ ישראל עם תלמידי ישיבת חברון כנסת ישראל.
כשהיה כבן 13 התחוללו מאורעות פרעות תרפ"ט. הוא ניצל עם בני משפחתו כשהסתתר בבית משפחת סלונים. לאחר הפרעות עברה משפחתו לירושלים והוא נכנס ללמוד בישיבת תפארת צבי. לאחר מכן למד בישיבת תפארת ישראל בחיפה. בין השנים תרצ"ג–תש"י למד בישיבת חברון אצל הרב יחזקאל סרנא (לימים הפך לתלמידו המובהק). בין השנים תש"י–תשי"ב היה חבר מערכת אוצר הפוסקים.
בשנת תשי"א התחתן עם לאה מלץ-לרנר. עבר להתגורר בבני ברק והחל משנת תשי"ב שימש ר"מ בישיבת היישוב החדש. בשנת תשכ"א התמנה לדיין בפתח תקווה. בהמשך היה דיין בתל אביב, אב בית הדין הראשון באשדוד ואב"ד בתל אביב. בשנת תשמ"ג פרש מתפקידו. הוא פתח כולל אברכים בבני ברק והתמנה לרב בית הכנסת אורייתא בעיר.
נפטר בשנת תשס"ג 2003 ונטמן בחלקת הנביאים בהר הזיתים בירושלים.
במשך שנים היה עורך באוצר מפרשי התלמוד שע"י מכון ירושלים.
בלילי שבת במשך עשרות שנים לימד שיעור בספר מנחת חינוך.
היה חבר בוועדת פרס בני ברק ע"ש יצחק גרשטנקורן.
לאחר מותו הוציא חתנו הרב יעקב רפפורט קונטרס מתורתו בשם חזון ישעיהו.
משפחתו.
אחיו הרב אליעזר גולדשמידט היה דיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים.
קייטלין מורן