במסגרת התחרות התמודדו 4 קבוצות שהורכבו משחקני ליגה ומאוהדים. מטרת התחרות היא להשיג כמה שיותר נקודות במהלך דקה אחת. לאוהדים שהשתתפו בתחרות הותר לקלוע רק זריקות ליי-אפ מתחת לסל, כאשר כל קליעה שווה נקודה. לשחקנים שהשתתפו הותר לקלוע לייאפים בשווי נקודה, זריקות מהשדה, השוות ל-2 נקודות, זריקות מעבר לקשת השלוש השוות 3 נקודות וזריקות מעבר לקו מחצית המגרש השוות 5 נקודות. בכל פעם התחרו 2 קבוצות במקביל, בשני צידי המגרש. הזוכה בכל סיבוב עלתה לגמר בו התחרו הקבוצות זו כנגד זו. לאוהדים שהשתתפו בקבוצה הזוכה בתחרות ניתנה האפשרות להיות שופטים בתחרות ההטבעות. תחרות זאת הקיימה רק בשנה הראשונה לקיום האירועים.
שוטינג סטארס.
בתחרות השוטינג סטארס מתמודדות 4 קבוצות המורכבות מ-3 שחקנים כל אחת. כל קבוצה צריכה לקלוע 6 זריקות משש נקודות שונות על המגרש, הממוקמות ברמת קושי עולה. סדר הזורקים בכל קבוצה נקבע מראש. על מנת להתקדם בעמדות חובה על הקבוצה לקלוע מהעמדה הנוכחית. הקבוצה שקולעת את כל שש הזריקות בזמן המהיר ביותר מנצחת את התחרות. התחרות התקיימה בין השנים 2010 -2012.
רדומישל ויילקי
רדומישל ויילקי (בפולנית: Radomyśl Wielki) היא עיירה במחוז מיילץ שבפרובינציית פּוֹדְקַרְפָּאטִי בפולין.
תולדות היישוב.
העיירה נוסדה בשנת 1581 כיישוב פרטי בבעלות אצילים, בו התקיימו ירידים. באמצע המאה ה-17 נשרפה העיירה בידי השוודים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית.
יהודי רדומישל ויילקי.
בתחילה נאסר על יהודים להתגורר בעיירה, ואלו החלו להתיישב בפרבר הסמוך לה. בשנת 1764 נמנו בעיירה 300 יהודים, ובתקופה זו החלה להתקיים ביישוב קהילה יהודית עצמאית. מהמאה ה-19 התקיימה בעיירה פעילות חסידית, ומשלהי אותה מאה התקיימה ביישוב גם פעילות ציונית. במהלך נובמבר 1918 נערך פוגרום בן מספר ימים ביהודי העיירה בהסתת הכומר המקומי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,422 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים.
בין רבני העיר המפורסמים היה הרב שמואל אנגל. אחריו כיהן בנו רבי חיים.
בעיר היו קהילות של חצרות גרודז'יסק ודז'בנה. רבי אברהם חיים הורוביץ מפלאנטש ישב בעיר למשך תקופה. חתנו רבי יואל טייטלבוים אכל אצלו "קעסט" במשך שנה.
בשואה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה רבים מיהודיה. עם כניסת הגרמנים ליישוב ב-8 בספטמבר 1939, חטפו גברים יהודים בה לעבודת כפייה. למחרת יום כיפור ת"ש פשטו אנשי ס"ס על בתי היהודים בעיירה, וריכזו את הגברים בכיכר המרכזית ביישוב, שם התעללו בהם בפומבי, תוך מריטת זקנים. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, איסור על קשר עם לא יהודים, חיוב בתשלומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה קשים. בתקופה זו ולאחריה הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים מיישובי הסביבה.
ביוני 1942 הובאו לעיירה יהודים שגורשו מיישובי הסביבה. ב-19 ביולי 1942 בשעה 7 בבוקר נצטוו יהודי העיירה להתרכז בכיכר המרכזית בה, שם נערכה בהם סלקציה, תוך רצח בני משפחה שלא הסכימו להיפרד זה מזה, ובהם ילדים רבים, ותוך רצח הקשישים בבורות ירי בשטח בית העלמין המקומי. כל יתר יהודי העיירה הוסעו במועד זה לדמביצה, בה חלקם נרצחו במקום, והיתר הועברו להשמדה במחנה מיידנק. לאחר השלמת הגירוש, ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה ובסביבתה. כ-60 יהודים מהעיירה הצליחו להתארגן ביער דולצ'ה הסמוך ליישוב כקבוצה חמושה, ו-35 מהם שרדו, לאחר שהצליחו להגיע לאזור השליטה הסובייטית.
ליסה לוב
ליסה אן לוֹב (באנגלית: Lisa Anne Loeb; נולדה 11 במרץ 1968) היא זמרת-יוצרת אמריקאית-יהודייה. היא הגיעה לתודעת הציבור לראשונה בשירה "Stay (I Missed You)", שנכלל בפסקול הסרט "מציאות נושכת". היא הזמרת הראשונה בארצות הברית שהסינגל שלה הגיעה למקום ראשון במצעדים כאשר אין היא חתומה על חוזה הקלטות. חמשת אלבומי הסטודיו כוללים את אלבום הבכורה שלה, אלבום הזהב "Tails", ומועמד הגראמי, אלבום הזהב "Firecracker".
לוב עובדת גם בסרטים, טלוויזיה, דיבוב, תיאטרון והקלטות ילדים. ב-2010 היא השיקה קולקציית משקפיים המבוססת על עיצובים שלה.
ביוגרפיה.
ליסה לוב נולדה בבת'סדה, מרילנד למשפחה יהודית. היא גדלה בדאלאס יחד עם אחיה ואחותה, המקושרים אף הם לעולם המוזיקה. כילדה, היא למדה פסנתר, ובהמשך החליפה לגיטרה. במשך התיכון, היא אירחה תוכנית רדיו משלה, בערוץ בית ספר מקומי. היא למדה באוניברסיטת בראון, שם סיימה תואר ראשון בספרות השוואתית ב-1990.
לוב הייתה במערכת יחסים עם דויזל זאפה בין השנים 1998–2004. היא נישאה לרועי הרשקוביץ ב-2009, ולהם שני ילדים - לילה רוז ואמט קולי.
קריירה במוזיקה.
לאחר סיום הלימודים, לוב למדה זמן קצר בבית הספר למוזיקה ברקלי בבוסטון, אך במהרה העתיקה לניו יורק ונכנסה לסצנת המוזיקה. היא הקימה להקה בשם Nine Stories (תשעה סיפורים) על שם אוסף הסיפורים של ג'. ד. סלינג'ר. היא גם התחילה להקליט שירים עם חואן פטיניו, מפיק תקליטים שלימים גם נהיה בן זוגה.
כעבור מספר שנים בהן נאבקה לקבל הכרה, התמזל מזלה כשאית'ן הוק, שהיה שכן וחבר, ביקש ממנה להקליט שיר לפסקול אחד מסרטיו - "מציאות נושכת". השיר היה "Stay (I Missed You)", שיצא כסינגל ונסק לראש מצעדי הפופ, דבר שלא קרה קודם לכן עבור אמן ללא חוזה הקלטות. כתוצאה, לוב הוחתמה לחוזה הקלטות, ואף קיבלה מועמדות לפרס גראמי.
אלבומה הראשון, "Tails", יצא ב-1995, וקיבל מעמד אלבום זהב, כמו גם אלבומה השני מ-1997, "Firecracker", שכלל את הסינגל "I Do". אלבומה השלישי, "Cake and Pie", שיצא ב-2002, לא קודם על ידי חברת התקליטים, אז לוב לקחה את העניינים לידיה - היא קנתה את הזכויות להקלטות המאסטר, והוציאה מחדש את האלבום עם שירים חדשים ושם חדש - "Hello Lisa" - דרך הקלטו ארטמיס. ב-2003 היא הוציאה אלבום ילדים ראשון, שזכה להצלחה ונתן לה כיוון נוסף בקריירה המוזיקלית.
בנוסף להקלטות הסטודיו שלה, לוב השתתפה כאמנית-אורחת באלבומים רבים - מחווה לאוזי אוסבורן, מחווה לשר, ומחווה לשאניה טוויין ביניהם. היא גם תרמה לפסקולי סרטים וסדרות, כולל "לא רק בלונדינית", "Twister", "האנטומיה של גריי" ו"באפי ציידת הערפדים".
טלוויזיה וסרטים.
בינואר 2004 התחילה סדרת הריאליטי הראשונה של לוב, יחד עם בן זוגה דאז זאפה, "Dweezil &amp; Lisa", בערוץ האוכל. הסדרה עקבה אחרי סיבובי ההופעות של השניים, כאשר בכל מקום הם טעמו מאכלים שונים ומיוחדים. לוב הצהירה שהיא "צמחונית שאוהבת בייקון מדי פעם".
ב-2005, לאחר פרידתה מזאפה, לוב הקליטה תוכנית ריאליטי שנייה, "Number 1 Single", ב. הסדרה עסקה במסעה אחר האהבה וההצלחה.
לוב הופיעה בתפקידי אורח במגוון תוכניות, כולל "נני", "MADtv", "אחת שיודעת", "התוכנית של שרה סילברמן", ועוד. היא גם שיחקה במספר סרטי אימה, כולל "ליל האימה", ודיבבה מספר סרטים, כולל "".
טוויל
טוויל הוא שם משפחה ערבי שפירושו "גבוה".
טויל
מחאמיד
מחאמיד (בערבית: محاميد) הוא שם משפחה ערבי.
מחמיד
ממו
קששוב
קששוב (בפולנית: Krzeszów, ביידיש: קרעשעוו) הוא כפר במחוז ניסקו שבפרובינציית פּוֹדְקַרְפָּאטִי בפולין, על גדת נהר סן, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
קששוב נזכר מהמאה ה-17 כיישוב בבעלות משפחת זמויסקי, ובשנת 1640 הוענקו לו זכויות עיר. עם הנחת קו מסילת ברזל בסמוך ליישוב במחצית השנייה של המאה ה-19, החל הכפר לגדול, והוקמו בו מספר מפעלים קטנים.
יהודי קששוב.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא מהמאה ה-16, ובאמצע המאה ה-17 נחרבה הקהילה במקום בפרעות ת"ח ות"ט. במהלך המאה ה-18 חודשה הקהילה ביישוב, ובשנים אלה הוקמו במקום בית כנסת ובית עלמין. בסוף המאה ה-19 הגיע מספר יהודי היישוב לשיא.
בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, והתגוררו בו כמה מאות יהודים. היישוב נזכר בסיפוריו של יצחק בשביס-זינגר.
בשואה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצץ היישוב בידי הגרמנים, ורבים מיהודיו נמלטו ממנו. באמצע ספטמבר 1939 נכנסו ליישוב חיילי הצבא האדום, אך אלו מסרו אותו לידי הגרמנים כעבור מספר ימים, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב.
עם כניסת הגרמנים ליישוב, הוטלו על יהודיו עבודות כפייה, והובאו אליו כמה מאות יהודים נוספים. ב-2 בנובמבר 1942 רוכזו כ-600 היהודים שנותרו ביישוב בכיכר המרכזית בו, תוך ירי בילדים, בקשישים ובחולים במהלך האקציה, ושילוח יתר היהודים באותו היום למחנה ההשמדה בלז'ץ.
טאהא
טאהא (בתעתיק נאמן יותר למקור: טה) הוא שם פרטי ושם משפחה אסלאמי. מקורו באותיות המסתוריות طه (טא+הא) המופיעות בראש הסורה העשרים בקוראן, סורת ט.ה.
רלית המים
רלית המים (שם מדעי: "Rallus aquaticus") היא מין של רלית הנמצאת רוב זמנה במים. רלית קטנה זו חיה ברחבי העולם הישן במגוון בתי גידול ונמצאת גם בישראל.
תיאור.
אורכה של רלית המים 23–28 ס"מ, מוטת כנפיה 38–45 ס"מ ומשקלה 114–164 גרם. היא בעלת גוף קטן ומעוגל. הראש והחזה כחולים-אפורים, כשאזור הלחיים לבן. כיפה, עורף וכנפיים חומות, מקור ועיניים אדומות וזנב שחור. היא מסוגלת לעופף למרחקים קצרים אך מתעייפת מהר ונוטה בעיקר ללכת על הקרקע. המקור מוארך ומותאם לחטוף מזונות קטנים במהירות. הרלית שוחה היטב ומרבה בשחייה. מכאן שמה.
אקולוגיה והתנהגות.