בתחום הפוליטי הדבר בא לידי ביטוי בכך שהאליטה הפוליטית הישנה מחבקת ומאמצת לתוכה מנהיגים חברתיים מיליטנטיים והופכת אותם לפוליטיקאים מתונים ומערכתיים יותר. דוגמה טובה היא יושקה פישר, שהחל את דרכו כמהפכן אנרכיסט בתקופת הלימודים באוניברסיטה, כחבר דומיננטי בהתאחדות הסטודנטים. פישר עבר בהדרגה תהליך מלא קואפטציה פוליטית ששיאה היה עם הגעתו לצמרת האליטה הפוליטית, כשכיהן בתפקיד שר החוץ וסגן הקנצלר של גרמניה.
דוגמה נוספת לקואופטציה ניתן למצוא בהיסטוריה של האימפריות. הקושי בניהול האוכלוסייה העצומה חייב שליטים אימפריאליים לתת מידה מסוימת של עצמאות ניהולית למלכים מקומיים. מכאן הגיע התואר 'מלך המלכים' לשליטים כמו כורש באימפריה הפרתית, ג'יאוורמן השני באימפריה החמרית והיילה סילאסי, קיסר אתיופיה .
במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני, יש הרואים ברשות הפלסטינית דוגמה לקואופטציה מסוימת שעבר ארגון אש"ף - מארגון שהוקדש ללוחמה בישראל ל'קבלן ביטחון' שלה.
רכיבה אמנותית
רכיבה אמנותית (דרסאז') היא ענף ברכיבה על סוסים בה הרוכב נדרש להפגין שליטה בסוס הבאה לידי ביטוי בהצגה וירטואוזית של תנועות טבעיות של הסוס. צירוף של התנועות ומעבר נכון ביניהן יוצרים ריקוד אומנותי אליו שואפים מאמני הסוסים להגיע. בתחרויות מסוימות נדרש הרוכב לבצע תנועות ומקצבים שונים עם סוסו, הקבועים מראש ומתבצעים בהתאם לנקודות קבועות ברחבי המגרש.
רמות הרכיבה בישראל מתחילות בקדם א' ונגמרות ברמה גראנד פרי, כאשר בכל אחת מהרמות 3 או 4 מבחנים המדורגים לפי מידת קושי ביצוע התרגילים ומהירות שינויי המקצבים. בארצות אחרות מתחלקות הרמות לרמות אימון, כאשר לרמה א' מקבילה "רמה ראשונית" או "Preliminary", לרמה ב' מקבילה "רמת הבסיס" או "Novice", לרמה ג' מקבילה רמה "יסודית" או "Elementary", לרמה ד' מקבילה דרגת קושי "בינונית" או "Medium", לרמה ה' מקבילה דרגת קושי "מתקדמת" או "Advanced", ולאחר מכן הרמות הבינלאומיות "פרי סנט ג'ורג'"/"Prix St-George", "אינטרמדייט 1"/"Intermidate I", "אינטרמידייט 2"/"Intermidate II", ו"גרנד פרי"/"Grand Prix", הנחשבת לרמה הגבוהה ביותר.
מבנה מגרש הרכיבה.
מגרש רכיבת הדרסאז' מתחלק לשניים, כאשר מבחני הרמות הגבוהות (בארץ הן ב', ג', ד' והלאה) מתבצעים במגרש 20x60 מטר. מבחני הרמות הנמוכות (קדם א' וא') מתבצעים במגרשים שגודלם 20x40 מטר. במגרש יש נקודות מסוימות המסומנות באותיות לועזיות. אותיות אלו מסמנות נקודות לאורך צלעות המגרש וחלקן מסמנות אותיות לאורך קו המרכז האורכי של המגרש.
במגרש 20X60:
A, K, V, E, S, H, M, R, B, P, F, G, I, X, L, D.
במגרש 20X40:
A, K, E, H, C, M, B, F, G, X, D.
תחרויות.
תחרויות דרסאז' בדרך כלל מתבצעות לפי מבחנים קבועים. הרוכבים וסוסיהם נשפטים על פי הדרך בה בוצעה כל תנועה או מקצב, איכות המקצבים והתנועות, ישיבת הרוכב, הרמוניה ועוד. כל פרמטר נשפט על פי סקלת ניקוד, כאשר הערך המינימלי הוא 0 והמקסימלי הוא 10. ישנן תחרויות פריסטייל (freestyle) בהן מרכיב הרוכב צירוף של תרגילים לפי מוזיקה ונשפט על פי יצירתיות, קושי התרגילים, התאמתם למוזיקה ומראה הרמוני כללי של ביצוע התרגילים.
שיפוט.
כל התנועות והתרגילים ממוספרים בטופס המבחן. התנועות והתרגילים מנוקדים מ-0 עד 10 על ידי השופט. כאשר "0" הוא הציון הנמוך ביותר ו-"10" הוא הגבוה ביותר. להלן סולם הנקודות:
10 – מצוין
9 – טוב מאוד
8 – טוב
7 – כמעט טוב
6 – משביע רצון
5 – גבולי
4 – לא מספק
3 – די רע
2 – רע
1 – רע מאוד
0 – לא בוצע
"לא בוצע"- פירושו שכמעט דבר מהתנועה הנדרשת לא נעשה. הציונים הכלליים מנוקדים מ "0" עד "10" וניתנים עם סיום רכיבת המבחן עבור:
לאחר סיום רכיבת המבחן מתן הציונים הכלליים וחתימת השופט על טופס המבחן מחושבות התוצאות כך: ראשית, יוכפלו התנועות והציונים הכלליים על פי המצוין בטופס, שנית, יסוכמו כל הציונים עבור כל תנועות המופיעות בטופס המבחן כולל ארבעת הציונים הכלליים, לאחר מכן יוחסרו טעויות שנעשו במבחן (טעות ראשונה- 2 נק', טעות שנייה- 4 נק', טעות שלישית- פסילה). סה"כ הנקודות מחולק בניקוד המרבי שמצוין על גבי הטופס והתוצאה תוכפל במאה לקבלת הציון הסופי באחוזים.
בכל התחרויות המנצח הוא הרוכב בעל הציון הגבוה ביותר באחוזים, מקום שני הוא הרוכב בעל הציון השני בגובהו באחוזים וכן הלאה. במקרה של שוויון בתוצאות באותו המקצה באחד משלושה המקומות הראשונים, נקבע המיקום על פי סך הניקוד של הציונים הכלליים. במידה וגם הציון הכללי שווה ייקבע המיקום על פי סעיף ישיבת הרוכב. במידה וגם בסעיף זה הציון זהה מחולק המיקום בין הרוכבים (לעיתים נדירות). בתחרויות בנות מספר ימים, במקרה של שוויון בתוצאה הכללית של כל הימים יחד, נקבע המיקום על פי סך הניקוד של הציונים הכלליים של היום האחרון. במידה וגם הציון הכללי שווה ייקבע המיקום על פי סעיף ישיבת הרוכב. באליפות הארץ ובתחרויות בינלאומיות יתקיים מבחן נוסף (RIDE OFF) בין בעלי ניקוד כללי וסעיף ישיבת הרוכב עם ציון שווה עד למקום השלישי.
דירוג.
בשיטת הדירוג צוברים הסוס והרוכב נקודות זכות כיחידה אחת – "צמד". אותו רוכב על סוס אחר או אותו סוס בליווי רוכב אחר אינם נהנים מנקודות הזכות אשר צברו עם בן זוגם הקודם.
אופן הדירוג:
צמד מדורג על פי הרמה בה מדורג הרוכב. לדוגמה: רוכב שהתחרה ברמה ג', רשאי להתחיל עם סוס חדש ברמה ג'. צבירת נקודות דירוג מתנהלת בצורה הבאה:
רוכב שקיבל ציון במבחן מתחת ל-47% מקבל מינוס של 1 נקודות דירוג (חוץ מרוכבים להם 0 נקודות דירוג).
רוכב שקיבל ציון במבחן בין 60% ל-64.99% מקבל נקודת דירוג אחת.
רוכב שקיבל ציון במבחן בין 65% ל-69.99% מקבל 2 נקודות דירוג.
רוכב שקיבל ציון במבחן מעל 70% מקבל 3 נקודות דירוג.
רוכב שצבר את מספר הנקודות הנחוץ לעלות לרמה הבאה, אך טרם עשה זאת עם הסוס עמו התחרה, רשאי להיכנס עם סוס חדש לרמה הבאה. לדוגמה: רוכב רמה א' שצבר 8 נק' דירוג (מינימום) עם סוס X, אך טרם התחרה עמו ברמה ב', רשאי להיכנס עם סוס Y ישירות לרמה ב', רוכב שצבר 16 נק' דירוג ברמה מסוימת מחויב לעלות לרמה הבאה.
מקצבים.
הליכה.
ההליכה היא מקצב אחיד בעל 4 פעימות ו-8 שלבים, כלומר ארבע הרגליים מונחות בזו אחר זו באותו סדר ובמחזוריות של שמונה שלבים.
להליכה יש 4 סוגים שונים להלן:
טרוט (Trot).
הטרוט הוא מקצב בן שתי פעימות של רגליים אלכסוניות, לסירוגין (שמאלית קדמית וימנית אחורית, ולהפך) המופרדות על ידי רגע של השהיה. הטרוט מתחלק לחמישה סוגים:
לטרוט ישנן עוד שתי וריאציות הנקראות "פסאז'" ו"פיאף" המשמשות ברמות הגבוהות:
קנטר (Canter).
הקנטר הוא מקצב בן 3 פעימות ו-6 שלבים, אשר לו שני סוגים- קאנטר לצד ימין וקאנטר לצד שמאל. בקנטר לימין, למשל, הורדת הרגליים היא כדלהלן: שמאלית אחורית, ימנית אחורית ושמאל קדמית בו זמנית, ימנית קדמית ולאחריה רגע של השהיה עם כל ארבע הרגליים באוויר לפני תחילת הצעד הבא. הקנטר מאופיין תמיד בצעדים קלים, אחידים ובהשהיה קצבית קבועה. הקאנטר כמו הטרוט מתחלק גם הוא לחמישה סוגים:
הקליר
MRO (קיצור של Mars Reconnaissance Orbiter - "מקפת לסקר מאדים") היא גשושית רב־משימתית למחקר כוכב הלכת מאדים, היא שוגרה על ידי סוכנות החלל האמריקאית נאס"א ב־12 באוגוסט 2005. הגשושית היא מסוג מקפת ויועדה לשמש כלוויין של מאדים במשך כארבע שנים, לספק מידע על האטמוספירה והגאולוגיה שלו, לחפש הוכחות לקיום מים, לבחון אתרי נחיתה למשימות קרקעיות ולספק תמיכה תקשורתית למשימות הללו.
הגשושית החלה להקיף את מאדים ב־10 במרץ 2006, כשבעה חודשים אחרי שיגורה החלה בבלימה אטמוספירית והורידה מהירותה מ־10,400 קמ"ש ל־6,800 קמ"ש. מסלול ההקפה הראשוני הוא מסלול אליפטי בגובה רב, ובנובמבר 2006 הגיעה הגשושית לגובה מבצעי שבין 255 ל-320 ק"מ מעל פני מאדים.
המקפת ממשיכה לפעול במאדים עד היום, הרבה יותר זמן מהתכנון המקורי של המשימה.
סוכנות החלל האמריקאית נאס"א מתכננת להמשיך להפעיל את הגשושית עד שנות ה-20 המאוחרות של המאה הנוכחית.
משימות.
לגשושית ארבע משימות עיקריות:
הגשושית מיועדת לתמוך בשתי משימות קרקעיות. פיניקס ששוגרה ב־4 באוגוסט 2007 ונחתה על מאדים ב־25 במאי 2008 ו־MSL ששוגרה בהצלחה ב־26 בנובמבר 2011.
ממצאים.
מכשירי החללית גילו מאות קילומטרים רבועים של קרחונים באזורים המשווניים של המאדים. קרחונים אלו מרובדים מתחת לשכבות קרקע.
חללית נאס&quot;א להכרות המאדים
בלונדיני
בלונדינית
שמואל סלנט
הרב שמואל סָלַנט (נכתב גם שמואל סלאנט) (ב' בשבט תקע"ו, 1 בפברואר 1816 - כ"ט באב תרס"ט, 16 באוגוסט 1909) היה מורה הוראה, רבה ומנהיגה של עדת האשכנזים בירושלים במשך כ-44 שנים.
תולדות חייו.
נולד בב' בשבט תקע"ו בעיר וולקוניק או בעיר פייסק הסמוכה לביאליסטוק לרב צבי הירש ששימש כרב העיר ולריסא. בילדותו למד אצל אביו, ולאחר שנתייתם עבר לעיר קידאן שם למד מפי הרב צמח שפירא, והתפרסם בכינוי 'העילוי מקיידן'. לאחר מכן למד בסלנט אצל הרב צבי ברוידא, ובישיבת וולוז'ין. הוא נסמך לרבנות על ידי הרב אברהם אבלי פאסוועלער ראב"ד וילנה, והרב יעקב ברוכין רבה של קרלין. בגיל שלוש עשרה נישא לפרומה, בתו של הרב שמעון מערקיל שפירא. הזיווג לא עלה יפה, ולאחר כשלוש שנים הזוג התגרש. הרב סלנט המתין עד שגרושתו תינשא לאחר, ולאחר מכן חיפש שידוך לעצמו. כאשר אביו הזדמן לעיירה סלנט, פנה אליו הרב יוסף זונדל מסלנט וביקש את ר' שמואל כחתן לבתו טויבא, והאב הסכים.