כמה משיריו תורגמו או קיבלו נוסח עברי. אחד הבולטים שבהם הוא "Au printemps tu reviendras", שתורגם על ידי אבי קורן בשם "באביב את תשובי חזרה" ובוצע על ידי צוות הווי הנח"ל עם הסולנים אופירה גלוסקא וליאור עמירן, ולאחר מכן על ידי להקת הנח"ל. כמו כן, שירו "She" תורגם על ידי אהוד מנור ובוצע על ידי מתי כספי באלבומו "את האשה שלי" בשנת 2005. בנוסף, השיר "Comme ils disent" (המספר במקור הצרפתי על הומו בארון שמופיע בלילות כמלכת דראג) בוצע כפינאלה במופע הדראג "פאות קדושות" בשם "מהו גבר בשבילכם", ולאחר מכן במיני-סדרה "תמיד אותו חלום". השיר בוצע גם בשם "מה תגידו", על ידי איתי טיראן בשנת 2002 בערב שנסונים "תחת שמי פריז" בבית הספר למשחק בית צבי. לשיר גרסה עברית נוספת בשם "כך הם קוראים לי" שבוצעה על ידי יוסי בנאי. בשנת 1978 יצא אבי טולדנו במופע "לה בוהם" משיריו של אזנבור בגרסאות עבריות שכתבו יוצרים שונים כגון דודו טופז, אהוד מנור, נעמי שמר, דן אלמגור ואחרים.
שירים מוכרים אחרים שהלחין ותורגמו לעברית כוללים את "כל הדרך חזרה" של הדודאים (במקור Sur Le Chemin Du Retour), "סימון" של חוה אלברשטיין (במקור Olga), "בוא עכשיו" של להקת פיקוד הצפון (במקור Ce n'est pas un adieu) ו"פחות עצוב בשמש" של תומר ישעיהו (במקור Emmenez moi) שחודש ב-2021.
קישורים חיצוניים.
בעקבות מותו:
צזיקי
צזיקי (יוונית: Τζατζίκι, היגוי נכון:דזדזיקי; בטורקית: Cacık, ג'ג'יק; בכורדית יהודית: ג'ג'יג) הוא סלט יוגורט ומלפפונים שמקורו ביוון ונפוץ גם במדינות הבלקן, במדינות אגן הים התיכון ובמזרח התיכון, בשמות שונים.
מרכיבי הצזיקי הם יוגורט (או לבנה בחלק ממדינות המזרח התיכון), מלפפונים חתוכים או מרוסקים במגררת גסה, מלח, שמן זית, שמיר, שום, חומץ ולעיתים סוכר. יהודי כורדיסטן נוהגים להוסיף גם את צמח הפרפחינה.
מרקם הצזיקי יכול להיות סמיך יותר או דליל יותר, מה שמאפשר הגשתו כסלט, כמנה ראשונה (כמרק קר), כממרח, כמטבל או כתוספת למנה העיקרית.
הייצור המסחרי של הצזיקי בישראל החל על ידי מחלבות ייחודיות בשנות התשעים והוא משווק ברשתות המזון באריזות פלסטיק כממרח או בבקבוקים בגרסה דלילה יותר.
כוח קודס
כוח קודס (בפרסית: نیروی قدس, בתעתיק מדויק: נירוּ-יֶ קֹדְס, שפירושו בעברית: "כוח ירושלים") הוא שמם של הכוחות המיוחדים של משמרות המהפכה האיראניים, האחראיים בין השאר לכל המבצעים החשאיים מחוץ לגבולות איראן. מוקד הפעילות העיקרי של כוח קודס הוא הענקת סיוע לארגוני טרור אסלאמי (במיוחד שיעיים), ארגוני טרור פלסטיני וארגונים אסלאמיסטיים קיצוניים. סיוע זה מתבצע באמצעות מתן מענקים כספיים או סיוע כלכלי אחר, הכוונה מקצועית, אספקת כלי נשק, תחמושת ואמצעי לחימה, והעברת אימונים.
לכוח קודס גם אחריות על איסוף מודיעין צבאי הדרוש לתכנון ולביצוע של תקיפות שונות, לגבי מטרות ויעדים ברחבי העולם. לכוח קשרים עם תנועות אסלאמיות ואסלאמיסטיות החותרות נגד המשטרים באזור המפרץ הפרסי. חברי הכוח חוברים למשלחות דיפלומטיות, ובמסגרת זו אוספים מודיעין ועוקבים אחר גורמים קיצוניים אלו. כיום, כוח קודס מעביר אימונים באיראן לגורמים מהמדינות הבאות: אפגניסטן ופקיסטן (פעילי ארגון הטליבאן), סודאן, לבנון (אימון יחידות המודיעין, הלוגיסטיקה והמבצעים של חזבאללה), כורדים עיראקיים, ירדן, פלסטינים, גורמי הג'יהאד הסלפי במצרים, טורקיה, צ'צ'ניה, הקווקז ובוסניה והרצגובינה. מאז ראשית ימי האינתיפאדה השנייה, מסייע הכוח גם לארגוני הטרור הפלסטיניים, ופעולתו המוכרת ביותר היא מסע אוניית הנשק האיראנית "קארין איי" לרצועת עזה בשלטון הרשות הפלסטינית.
הכוח, שהוא הגוף הגדול ביותר לפעולות חוץ באיראן, מונה ככל הנראה לפחות 15,000 לוחמים איראניים, אפגניים, עיראקיים, שיעים לבנוניים וצפון-אפריקניים דוברי ערבית, אשר עוברים אימונים באיראן או עברו אימונים באפגניסטן, במהלך שנות המלחמה שם. פורסם כי בשיאו, בתקופת קאסם סולימאני, שילם הכוח משכורות לכ-150 אלף לוחמים.
היסטוריה.
משמרות המהפכה פעלו להקמתם וסייעו לארגוני טרור בלבנון (חזבאללה), עיראק ("כוח בדר" של המועצה העליונה למהפכה האסלאמית בעיראק) ובשטחי יהודה ושומרון. עם תום מלחמת איראן–עיראק, משאבי משמרות המהפכה הופנו יותר כלפי פעילות מחוץ לאיראן, והפעילות החתרנית התרחבה. בשל כך, בשנת 1990 כל פעילות המשמרות מחוץ לגבולות איראן הועברה למחלקה חדשה בשם "כוח קודס", בפיקודו של תת-אלוף אחמד וחידי. במרץ 1998 הוחלף וחידי בתפקידו על ידי קאסם סולימאני. פעילות הכוח התרחבה בהדרגה לאזור הבלקן, מרכז אסיה ודרום אמריקה, בנוסף לזירות ה"מסורתיות" במזרח התיכון.
בינואר 2020, בעקבות הריגת קאסם סולימאני והפלת המטוס האוקראיני בידי כוח קודס, במהלך תפילות יום השישי, נשא המנהיג העליון באיראן עלי ח'אמנאי דרשה ובמהלכה אמר: .
מפקדים.
מפקד הכוח ממונה ישירות על ידי המנהיג העליון באיראן.
פריסה ופעילות ברחבי העולם.
לבנון.
במוקד הצלחתו המבצעית של כוח קודס עומד סיועו של הכוח לחיזוק עוצמתו של חִזבאללה. בשנת 1982 הגיעו כ-2,500 חיילי משמרות המהפכה לבקעת הלבנון כדי להקים מאחז בקרב האוכלוסייה השיעית. אף שחלק מהם הוחזרו לאיראן, כמחציתם (כ-1,500) נותרו בלבנון, התבססו בבעלבכ, והקימו תשתיות צבאיות במחנה שיח' עבדאללה שבבעלבכ ובמחנה זבדאני צפונית מערבית לדמשק, שמילאו תפקיד חשוב בהפעלת הארגון למשימות טרור. הכוח, שהתיישב בהמשך אף בביירות, בזחלה ובמשע'רה, תומך בחזבאללה במימון (100 מיליון דולר בשנה), אספקת ציוד לחימה איכותי, הדרכה, אימונים, ואף אספקת מודיעין על ישראל.
עיראק.
החל משנת 2006, לפי הערכות מודיעין אמריקניות, כוח קודס פועל להקמת ארגון דמוי חזבאללה גם בעיראק, מלוחמים שיעיים הנאמנים לאיראן. דוח של משרד ההגנה האמריקני ממרץ 2008 קבע כי כוח קודס הוא הספק העיקרי של "מרבית חומרי הנפץ הקטלניים לגורמי טרור שיעיים" בעיראק. את הטענות האלו אישרה ממשלת עיראק במאי 2008 בהצהרה: "ישנן הוכחות ממשיות לנשק... ומעורבות איראנית בענייניה הפנימיים של עיראק". בנוסף, הדו"ח ממרס 2008 טוען כי משמרות המהפכה האיראניים מספקים אימונים, מימון וחימוש בצורת רקטות, מרגמות ומטעני קלע לארגוני הטרור השיעים בעיראק. למרות הרגיעה שהכריז עליה מוקתדא א-סאדר, מנהיג הארגון השיעי הגדול צבא המהדי ב-2007, יחידות מיוחדות הממומנות על ידי איראן בארגון זה ממשיכות לבצע פעולות טרור. לטענת המודיעין האמריקני, כוח קודס פיתח תוכנית מפורטת לאימון כוחות של לוחמים שיעיים בעיראק הכוללת חמישה קורסים בנושאי טקטיקה, מנהיגות, אימונים, פעולות קומנדו ונשק וחומרי נפץ. מספר בסיסים של כוח קודס הנמצאים על גבול איראן-עיראק מספקים את נקודות המוצא לאמצעי נשק ולוחמים לעיראק. מחקירות של מפקדים במיליציות שיעיות בעיראק עולה כי במספר בסיסים של כוח קודס בקרבת טהראן נמצאים מדריכים לבנונים מחזבאללה שמלמדים פעילי טרור עיראקים מגוון רחב של טקטיקות לוחמת גרילה.
סוריה.
כוח קודס פועל בשיתוף פעולה עם חזבאללה להקמת תשתיות טרור בסוריה נגד ישראל, וזאת כדי לפתוח חזית לחימה נוספת נגד ישראל במקרה שיפרוץ עימות בין הצדדים.
ישראל פועלת לסיכול תוכנית זו ובנוסף לתקיפות תשתיות טרור איראניות ובסיסים של כוח קודס גם ביצעה סיכולים ממוקדים בהם נהרגו מפקדים בכירים של חזבאללה וכוח קודס בסוריה.
ב-9 באוקטובר 2015 נהרג בלחימה מול דאעש בסוריה חוסיין חמדאני, מבכירי כוח קודס ומשמרות המהפכה.
במאי 2018 כוחות הארגון שיגרו 20 רקטות ארטילריות אל רמת הגולן ובתגובה צה"ל קיים תקיפה נרחבת על מתקני הארגון בסוריה ובין היתר חיסל לפחות 19 לוחמים.
אירופה.
כוח קודס פועל באירופה בעיקר בריגול ותכנון פיגועים נגד מטרות ישראליות וגורמי אופוזיציה איראניים.
בינואר 2017, הוגש בגרמניה כתב אישום נגד גבר פקיסטני בן 31 שפעל בגרמניה בשירות כוח קודס על מנת לפגוע בגרמנים התומכים בישראל. בינואר 2018, נזפה גרמניה בשגריר האיראני בעקבות ריגול שביצעו האיראנים בשטחה נגד גורמים הקשורים לישראל. כעבור כמה ימים, כוחות הביטחון בגרמניה, פשטו על בתיהם של פעילי כוח קודס שריגלו אחר מטרות ישראליות בגרמניה.
ניקולאיה קרצולסקו
ניקולאָיֶה קְרֶצוּלסקו (רומנית: Nicolae Creţulescu או Nicolae Kretzulescu, 1812 בוקרשט - 1900 לֵאוֹרְדֶן) - רופא, פוליטיקאי ודיפלומט רומני. קרצולסקו שירת שלוש פעמים כראש ממשלת רומניה מטעם המפלגה הליברלית: כראש ממשלתו של אלכסנדרו יואן קוזה, מ-1862 ועד 1863, פעם נוספת מ-1865 ועד 1866 ולבסוף גם ב-1867 בימי מלוכתו של קרול הראשון. היה אחד מהחברים המייסדים של האקדמיה הרומנית (בשמה בהתחלה - החברה האקדמית הרומנית). כיהן פעמיים כיושב ראש האקדמיה הרומנית (1872 ו 1895–1898).
רקע משפחתי ושנות לימודיו.
קרצולסקו נולד ב-1812 בבוקרשט, אז בירת נסיכות ולאכיה, במשפחה של בויארים בעלת השפעה.
היה מיוחס בין היתר עם סופיה ברנקוביאנו, בתו של השליט קונסטנטין ברנקוביאנו מן המאה ה-17–18.
סבא רבא שלו, הוורניק יורדאקה קרצולסקו ייסד בשנת 1722 את "כנסיית קרצולסקו" בבוקרשט.
ניקולאיה היה הבן השלישי של הלוגופט אלכסנדרו קרצולסקו ושל אנה, בת לבית קמפיניאנו.
קיבל בבית חינוך מובחר אצל מורים צרפתיים ויווניים.