נחש האָנִילְיוּס או האניליס (שם מדעי: "Anilius scytale") הידוע גם כנחש אלמוגים חקיין, הוא מין יחידי במשפחת האניליים (Aniliidae), החי בדרום אמריקה ביערות גשם ואזורים לחים. על אף הדמיון לכמה מיני פתנים כמו פתן אלמוגי, הוא איננו ארסי כלל. הוא מקורב יחסית למשפחת הסילינדרופיים ובעבר נחשב כבן למשפחה זו שחיה באסיה הטרופית. שתי המשפחות נחשבות לפרימיטיביות מאוד ודמויות לטאות.
מאפיינים.
האניליוס הוא נחש בינוני שאורכו עד 70 ס"מ והוא מצוי בעיקר על קרקע היער של יער האמזונאס מוונצואלה, גיאנה, סורינאם, גינאה הצרפתית ובאזור האמזוניה בקולומביה, אקוודור, פרו וברזיל. הוא נפוץ גם בטרינידד וטובגו.
גופו של הנחש צר יחסית, זנבו קצר מאוד וגולגולתו מזכירה מעט לטאה. הוא בעל לשון היכולה לחוש את הסביבה כמו רוב הנחשים והוא בעל ראייה טובה.
הנחש הוא פעיל יום וניזון מטרף קטן שהוא מוצא ביער כמו צפרדעים שונות, לטאות כמו המטבעון ונחשים קטנים יותר וגם חיפושיות, דגים ותולעניים.
נחש זה לא מטיל ביצים, אלא משריץ צאצאים לעולם אחרי שבקעו בגוף הנקבה.
תת-מינים.
לאניליוס שני תת-מינים מוכרים:
עין-חתול אמריקאי מפוספס
עין-חתול אמריקאי מפוספס (שם מדעי: "Leptodeira annulata") הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים החי ביערות אמריקה המרכזית. בניגוד לרוב מיני המשפחה לנחש זה יש ארס, אך בשונה מהארס של מיני הפתניים והצפעיים, הוא אינו מסוגל להרוג בני אדם. למרות השם, נחש זה אינו קרוב משפחתי של הסוג עין חתול, וזכה לשמו בשל עיניו הגדולות המותאמות לחיי חושך.
מאפיינים.
נחש זה חי בטבע במקסיקו, אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית כולל איי מרגריטה וטרינידד. הוא חי בעיקר ביערות גשם לחים או יערות יבשים, בגדות יערות וכן בשולי ביצות ואף בחופים.
אלו נחשים קטנים. אורכם הממוצע 750 מ"מ והם בעלי ראש מגודל עם עיניים צהובות בולטות הרואות טוב בחשכה. מצידי העיניים ישנם פסים שחורים לאורך וגם על הגב ישנם "רצועות" שחורות לאורכו. הקשקשים עצמם הם צהבהבים או חומים. לנחש שיני ארס קטנות בצידם האחורי של הלסת התחתונה. הנחש יכול להרוג עם הארס את טרפו שכולל בעיקר צפרדעים, סלמנדרות ולטאות וגם גוזלים, השפעתו על האדם חלשה, ודומה לעקיצת דבורה.
הנחש חי רוב הזמן בין ענפי העצים אך יכול גם לרדת לקרקע. הוא יוצא לציד בעיקר בשעות הלילה, ולשם כך משתמש בעיניו הגדולות.
צפרדע חץ תותית
צפרדע חץ תותית (שם מדעי: "Oophaga pumilio") היא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים, המכונים גם "צפרדעי חץ הרעל" על שם רעלם החזק ששימש את האינדיאנים במשיכת חצים מורעלים. סימני הזיהוי העיקריים של הצפרדע הוא רגליה הכחולות וגופה האדום - המהווים אזהרה לאויביה על כך שהיא רעילה מאוד. תפוצתה העיקרית היא במרכז אמריקה ביערות גשם לחים בעלי צמחייה מרובה. צפרדע זו היא המין הרעיל ביותר בסוגה.
אורכה הממוצע של הצפרדע 17.5–22 מ"מ. היא בעלת ראש קטן ורגליים חזקות העוזרות לטפס על צמחיית היער.
הצפרדעים ניזונות מחרקים קטנים שונים. חלק ממיני הטרף שלהם, כמו האקריות מסדרת Oribatida, מפרישים רעלים מסוכנים מסוג Pumiliotoxin 251D. רעלים דומים נמצאים בנמלים מסוג "Brachymyrmex". הצפרדעים מסוגלות לספוג את הרעל הקטלני של הטרף בגופן ולהשתמש בו בתור הרתעה נגד טורפים. עם זאת בשבי הצפרדעים מאבדות את היכולת הזאת.
נקבות צפרדע החץ התותית מובילות את ראשניהן הצעירים אל מרומי העצים, לעבר צמחים המכילים מים. שם הן שומרות את הראשנים ומטילות עבורם ביצים עקרות מהם הם ניזונים עד בגרותם. באופן זה הן שומרות עליהם מטורפים.
מורפו כחול
מורפו כחול (שם מדעי: "Morpho peleides") הוא פרפר החי ביערות הגשם של האמזונאס של דרום אמריקה וגם צפונה משם באמריקה המרכזית ומקסיקו הטרופית. נמצא בסכנת הכחדה. זהו פרפר צבעוני בעל כנפיים כחולות בוהקות. מטרתם של הברקות האור הנוצרות על ידי עשרות קשקשים זעירים בין הכנפיים להבהיל טורפים ולסנוור אותם. פעולה זו מיועדת בעיקר נגד עופות וזוחלים רעבים שהם הטורפים המסוכנים ביותר לו.
מוטת כנפיו מגיעה ל 7.5–20 ס"מ והפרפר חי חיים קצרים, אך הופך לבוגר תוך 115 ימים מבקיעתו. הזחלים אדומים-שחורים עם כתמים ירוקים ואוכלים בעזרת לסתותיהם הגדולות עלים שונים, בעיקר של צמחים ממשפחת הקטניות או ביגוניים וגם אוכלים פירות נרקבים ומיצים. עם זאת בעתות מחסור הם עלולים להיות קניבלים. הם עלולים להיטרף על ידי עכבישים, צרעות, גמלי שלמה, נמלים וחוליתנים. להגנתם הם נוהגים להתקבץ יחדיו ואף לתקוף טורפים קטנים יחידים.
הפרטים הבוגרים אוכלים רק צוף פרחים וכן מיצי פירות כמו מנגו, ליצ'י וקיווי.
דיונון הומבולדט
דיונון הומבולדט הידוע גם כדיונון ג'מבו (שם מדעי: "Dosidicus gigas") הוא מין רכיכה ימית גדולה החיה באוקיינוס השקט. זהו מין דיונון יחידי בסוג "Dosidicus "והוא הדיונון הגדול ביותר באזור מחייתו.
מאפיינים.
זהו אחד ממיני הדיונונים הגדולים ביותר ואורך גלימתו כולה להגיע ל- ולשקול . הם ידועים בכך שתקפו צוללים, אך רק בעת טירוף אכילה הם פונים אל בני האדם. לא ידוע מקרה של טריפת אדם על ידי מינים אלה.
הדיונון הוא אוכל בשר תוקפני הצד במהירות על ידי קרסים מחודדים בזרועותיו דגים, סרטנים, חסילונים ויצורי ים קטנים אחרים. הוא ניזון מדיונוני הומבולדט אחרים באופן תדיר ורבים מהצעירים נאכלים על ידי הבוגרים. גם פרט שנפצע במהלך ציד ייאכל על ידי חבריו. הם עצמם נטרפים על ידי דגים כמו דג-החרב, מפרשניים גדולים, טונה, כלבי ים שונים, כרישים ודולפינים וגם לווייתן הראשתן גדול-הראש.
בדומה לרוב הדיונונים, הם מומחים בהחלפת צבעים למטרות הסוואה, אזהרה ותקשורת. הם עוטים בעת הציד צבעי אדום כהה שמוחלפים במהירות בלבן בהיר, העוזרים להם לבלבל את טרפם ולהזהיר את חבריהם שהם עומדים לעוט קדימה ולאחר הציד הם חוזרים לצבעים חיוורים העוזרים להסוואה בעומק הים. בעזרת מערכת ההנעה שלהם הם יכולים לעוט קדימה אחורה, למעלה ולמטה במאמץ מזערי. הם רואים אור מצוין גם כשכמעט איננו ויכולים לפלוט דיו להגנתם מטורפים.
דיונונים אלה חיים עתים בחבורות ונצפו באוקיינוס השקט בעומק בשטח שמשתרע מארץ האש לקליפורניה. עם זאת עקב התחממות כדור הארץ והתמעטות דגי טרף כתוצאה מדיג יתר, הם החלו לאחרונה להתפשט צפונה לאורך אורגון, וושינגטון, קולומביה הבריטית ואלסקה.
הם ניצודים על ידי דייגים במקסיקו ובפרו למאכל.
דיונון ג'מבו
אהרון וואלקין
אהרן ואלקין
תל תעינת
הכוחות המזוינים של פקיסטן
הכוחות המזוינים של פקיסטן (באורדו: پاکستان مُسَلّح افواج, בתעתיק: פקיסטן מוסאלה אפוואג', באנגלית: Pakistan Armed Forces) מהווים את הכח הצבאי הרשמי של פקיסטן. הוא השביעי בגודלו בעולם מבחינת כח אדם.
הכוחות המזוינים של פקיסטן מורכבים ממספר ענפים מרכזיים: הצבא, חיל הים, חיל האוויר, נחתים, ועוד.
מאז 1962 נוהלו קשרי צבא הדוקים עם סין. בין השאר פעלו יחדיו לפתח את מטוס הקרב הרב משימתי JF-17, ואת מטוס האימונים 8-K. מאז 2013, סין היא הספקית הגדולה ביותר של ציוד צבאי לפקיסטן. שתי המדינות משתפות פעולה גם בתחום הגרעין וטכנולוגיות חלל והן מנהלות תרגילים משותפים דרך קבע.
לכחות המזוינים של פקיסטן גם קשר חזק עם ארצות הברית אשר נתנה לפקיסטן מעמד של בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו בשנת 2004.
אירווין שיף
אירווין אלן שיף (באנגלית: Irwin Allan Schiff; 24 בפברואר 1928 - 16 באוקטובר 2015) היה דמות בולטת בתנועה האמריקאית נגד שיטת המיסוי, הידוע בעיקר בזכות הספרות הענפה שכתב בנושא. לאורך השנים שיף הפסיד במספר תביעות אזרחיות נגד הממשל הפדרלי והורשע מספר פעמים בעבירות מס. בזמן מותו היה בעיצומו של ריצוי עונש בן 13 שנה. שיף היה אביו של המשקיע והמועמד האמריקאי לסנאט, פיטר שיף.
ביוגרפיה.
שיף נולד למשפחה יהודית בפולין והיגר לארצות הברית, שם עבד כנגר. בשנת 1950 קיבל תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת קונטיקט. לאחר לימודיו עסק בביטוח, והיה מעורב במקלט מס שבמסגרתו נפל קורבן להונאת פונזי בה איבד את כל כספו וכספי לקוחותיו.
בשנת 1968 העיד בפני ועדת הסנאט לבנקאות ומטבע והביע את התנגדותו להסרת תקן הזהב משטרות הפדרל רזרב.
בשנת 1996 שיף התמודד בבחירות המקדימות למועמדות לנשיאות מטעם המפלגה הליברטריאנית.
פרשיית "המאפיה הפדרלית".
שיף כתב את "המאפיה הפדרלית" בשנת 1992, בעודו מרצה עונש בגין אחת מהרשעותיו. בספר זה הוא טוען שכל שיטת מס ההכנסה האמריקאית וה-IRS, הסוכנות האחראית על גבייתו, הם בלתי חוקתיים. בתשיעי באוגוסט 2004 בית משפט פדרלי לערעורים פסק לטובת קיום צו מניעה שהוצא על ידי בית משפט בנבדה כנגד שיף ועמיתיו, האוסר עליהם (אך לא על אחרים) לקדם ולמכור את הספר. כמו כן הם נדרשו לפרסם את צו המניעה באתרי האינטרנט שלהם, לשלוח אותו לכל לקוחותיהם ולספק לממשלה את רשימת הלקוחות. טענותיו של שיף על כך שהצו מפר את התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית נדחו משום שבית המשפט מצא שהספר מכיל תוכן כוזב מעצם ניסיונו ללמד את קוראיו כיצד לא לשלם מס הכנסה.
בתגובה שיף ועמיתיו החלו להפיץ את הספר בחינם באינטרנט.
הנס פלבר
גנרל הנס פלבר (בגרמנית: Hans Felber; 8 ביולי 1889 - 8 במרץ 1962) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.