כמה יצרנים אמריקאים יצרו מחשבים מרכזיים מסוף שנות ה-50 ועד שנות ה-70. בתקופה זו הם היו קרויים "IBM ושבעת הגמדים": בורוז, CDC, ג'נרל אלקטריק, האניוול, NCR, RCA ויוניוואק. שליטתה של חברת IBM בשוק החלה מסדרת מחשבי ה-700/7000 ומאוחר יותר עם פיתוח סדרת המחשבים (IBM System/360 (1964. סדרת ה-360 המשיכה להתפתח לסדרת ה-z/z9 של ימינו ויחד עם המחשבים מבוססי מערכת ההפעלה MCP (ראשי תיבות של Master Control Program) של חברת בורוז (כיום יוניסיס) הם המחשבים היחידים המבוססים על ארכיטקטורה שהתפתחה מתקופה מוקדמת זו. עם זאת, ואף על פי שמחשבי ה-CMOS מבוססי ארכיטקטורה של 64 ביט מסדרת z/z9 מסוגלים עדיין להריץ את הקוד מבוסס ארכיטקטורת 24 ביט של מחשבי ה-360, אין שום דמיון במבנה הפנימי והחיצוני בינם לבין הסדרות הישנות. החברות הגדולות ביותר מבין אלה שהתחרו בIBM היו מכונות The BUNCH, מילה באנגלית שפירושה "הקבוצה", ונוצרה מראשי תיבות של שמותיהן באנגלית Burroughs, UNIVAC, NCR, CDC, Honeywell.
יצרנים בולטים מחוץ לארצות הברית כללו את סימנס וטלפונקן בגרמניה, וחברת ICL הבריטית.
בשנות ה-70 הופיעו מיני מחשבים ולאחריהם מיקרו מחשבים שהתחרו במחשבים המרכזיים אך עדיין לא החליפו אותם. במהלך שנות ה-80 השתנתה המגמה. ראשית החליפו מחשבים אישיים את המסופים הטיפשים ששימשו לתקשורת עם המחשב המרכזי. בהדרגה מצאו החברות המסחריות שניתן להפעיל שרתים מבוססי מעבדים זעירים במחיר שהיה נמוך בהרבה ממחיר רכישת המחשב המרכזי ולמשתמשים הייתה שליטה טובה יותר על המערכות שלהם.
הביקוש הפוחת והולך והתחרות הקשה גרמו לטלטלה גדולה בשוק – RCA נמכרה ל-יוניוואק וג'נרל אלקטריק עזבה את השוק. האניוול נקנתה על ידי חברת בול הצרפתית, יוניוואק (חטיבה בחברת ספרי (Sperry) התמזגה מאוחר יותר עם בורוז על מנת ליצור את יוניסיס ב-1986. ב-1991 הייתה NCR שייכת לתקופה קצרה לחברת AT&amp;T.
כך הוחלפו המחשבים המרכזיים בקצב גובר והולך ברשתות של מחשבים אישיים. הביקוש צלל, מחשבים מרכזיים חדשים נקנו רק על ידי חברות שירותים פיננסיים וגופים ממשלתיים ובמשך זמן מה הייתה הסכמה בין האנליסטים של התעשייה שהמחשבים המרכזיים הם שוק גווע.
תחיית השוק.
מגמה זו החלה להשתנות בסוף שנות ה-90 כשחברות מצאו שימושים חדשים למחשבים המרכזיים שלהם, כיוון שכשרת אינטרנט הם מסוגלים להציע ביצועים דומים לאלה של כמה מאות מחשבים קטנים יותר, בצריכת חשמל ובעלויות ניהול נמוכות יותר. גם הגידול ב-אי-ביזנס הגדיל דרמטית את מספר העסקאות (טרנזקציות) שעובדו על ידי התוכנה של המחשבים המרכזיים כמו גם את גודל מסדי הנתונים וביצועיהם. נכון לסוף 2004 גדלו הרווחים של IBM ממכירת מחשבים מרכזיים, למרות הוזלת מחירים, הודות לעלות בעלות כוללת משופרת.
במהלך 2005 הופיעו בעיתונות כמה כתבות שפרטו מקרים של אובדן מידע אישי רגיש כתוצאה מטיפול רשלני במידע. בדוגמה אחת, "קארדסיסטמס" (CardSystems), חברה אמריקאית המטפלת בסליקה של כרטיסי אשראי, גילתה כי אלפים (אם לא מיליונים, המספר המדויק נשאר חסוי) של רשומות של לקוחות כרטיסי האשראי שבהם טפלה נפלו לידיהם של האקרים, הודות לתולעת מחשב שהותקנה על אחד משרתי הארגון שפעל תחת מערכת ההפעלה חלונות של מיקרוסופט. הנזק כתוצאה מהפריצה למחשבי קארדסיסטמס מוערך ב-2.75 מיליארד דולר, אם כי קשה לאשש את הסכום המדויק. בדוגמה נוספת בשנת 2004 כשלה מערכת ציוות אנשי צוות האוויר של חברת קומאייר (Comair) שהותקנה על שרת שלא היה מחשב מרכזי, דווקא בעונת הנסיעות הבוערת של חג המולד. עקב כך פיטר הדירקטוריון של קומאייר את המנכ"ל.
מוסדות פיננסיים מעולם לא חוו במחשבים המרכזיים כישלונות כאלו, הנובעים מבעיות של אבטחת מידע. ארגונים רבים מבצעים הערכה מחדש של כלל נוהלי הטיפול במידע, כשלעיתים קרובות הם מתמקדים בריכוז מחדש של מערכות המחשוב על מערכות מאובטחות.
המחשב המרכזי כיום.
כמעט כל המחשבים המרכזיים מסוגלים להפעיל (או "לארח") כמה מערכות הפעלה במקביל ולעבוד לפיכך לא כמחשב בודד כי אם כמספר מכונות וירטואליות. בתפקיד זה יכול מחשב מרכזי אחד להחליף עשרות ואף מאות שרתים, ובכך לצמצם את עלויות הניהול והתחזוקה ובמקביל להגביר בצורה ניכרת את אמינות המערכות ויכולת הגידול שלהן. האמינות מושגת בשל היכולת להקצות את משאבי החומרה בין המכונות הווירטואליות לפי דרישה מתוך הקיבולת הכללית של המחשב.
המחשבים המרכזיים המודרניים מסוגלים להוסיף קיבולת למערכת בצורה שאינה מפריעה לפעולת המחשב, באופן מידי ובמנות מדודות. יכולת שמחלקת השיווק של חברת IBM מכנה "מחשוב על פי דרישה" (on demand computing). מחשבים מרכזיים מודרניים, בייחוד מחשבי סדרת z9 של חברת IBM, מציעים לפחות שלוש רמות עיקריות של הפעלת שירותים מקבילים מבודדים (virtualization):
יחדיו טכנולוגיות virtualization אלו תומכות בסביבת עבודה הכוללת גם לינוקס ו-Java באופן יעיל ואמין ביותר.
התשובה לשאלה האם עלות הרכישה של מחשב מרכזי היא סבירה, תלויה בהחזר על ההשקעה. ההחזר על ההשקעה במחשב המרכזי, כמו כל חומרת מחשוב, תלויה ביכולתו לגדול, לתמוך בסביבות עבודה מעורבות (אצווה ותקשורת, עתירות חישובים או עתירות פעולות קלט/פלט), לחסוך בעלויות כוח אדם, לספק שירות בזמינות גבוהה ליישומי העסק הקריטיים, וגורמי עלות נוספים. יש הטוענים כי המחשב המרכזי המודרני אינו מצדיק את מחירו. מאליו מובן שחברות מתחרות כדוגמת סאן מיקרוסיסטמס, HP ו-דל נוקטות בגישה זו, כמו גם כמה יועצים עצמאים. (HP מייצרת בעצמה סוג של מחשב מרכזי, סדרת מחשבי ה-NonStop שפותחה במקור על ידי חברת Tandem, כך ש-HP מגבילה את בקורתה על מחשבים מרכזיים לדגמים של חברת IBM בלבד). עם זאת, דעת הרוב היא שהמחשבים המרכזיים הם בעלי ערך ייחודי לעסקים רבים ולמוסדות ממשלתיים. רווחי חברת IBM מהמחשבים המרכזיים מהסדרות z ו-z9 ממשיכים לצמוח, אף על פי שמחיר החומרה הולך ויורד, דבר המצביע שגישה זו אכן מקובלת על קנייני הטכנולוגיה.
אין ספק שגם השרתים שבדרגת הביניים (בין מחשב מרכזי לשרתים מבוססי מעבדים של Intel) משתפרים. תכונת המחיצות לוגיות, לפחות ברמה הבסיסית, מצויה כיום בדגמים החזקים של שרתים מבוססי Unix. עם זאת, כל השרתים משתפרים, ולא רק השרתים שאינם מחשבים מרכזיים. לדוגמה, שרתי סדרת z/z9 של חברת IBM מבצעים כל פקודת מכונה פעמיים, משווים את התוצאות, ומעבירים את העבודה "תוך כדי בצוע" למעבדים פעילים, כולל מעבדים רזרביים, בלא הפרעה ליישום ומבלי שהמשתמש יהיה מודע לכך. תכונה נדירה זו המצויה גם במחשבי Tandem מכונה "פסיעה מתוזמנת" (lock-stepping) שכן שני המעבדים פוסעים (כלומר מבצעים פקודות מכונה) ביחד. לא כל היישומים זקוקים בהכרח לאמינות המובטחת שמערכות אלה מספקות, אבל יישומים רבים אכן זקוקים לכך, לדוגמה תהליכי עיבוד עסקאות (טרנזקציות) פיננסיות.
שוק המחשבים המרכזיים מפגין מאפיינים כלכליים המוכרים למשקיפים של שווקים אחרים כדוגמת שוק המוליכים למחצה וחברות התעופה הגדולות. בכל השווקים הללו קיים יתרון לגודל משמעותי והם דורשים השקעות הון גדולות על מנת להתחרות, וכתוצאה מכך נותרים בשוק מספר מועט של מתחרים גדולים. ועם זאת שווקים אלו הם תחרותיים ביותר משום שמובילות טכנולוגית עלולה להיות זמנית ומשום ששווקים אלו רגישים בצורה שאינה פרופורציונית לשינויים בביקוש המקרו-כלכלי. עסקים ומוסדות ממשלתיים נוטים להשהות או לעכב השקעות הון, כדוגמת רכישת מחשבים מרכזיים, בתקופות מיתון כלכלי.
נכון לתחילת 2006 שולטים המחשבים המרכזיים של חברת יבמ בשוק עם כ-90% מנפח השוק. החברה החלה לספק את המחשב המרכזי החזק ביותר בשוק, דגם 109 מסדרת z9, בסוף 2005 והוציאה על פיתוחו סכום ענק של 1.2 מיליארד דולר. למרות עוצמת המחשבים המרכזיים של IBM, היא אינה הספק היחיד בשוק. יוניסיס עדיין מייצרת את המחשבים המרכזיים מסדרת ClearPath המבוססים על קו המוצרים הקודם של החברות Sperry ו-Burroughs. קו המוצרים הנוכחי של חברת פוג'יטסו משווק בשם ES7000 של חברת יוניסיס, בעוד שקו המוצרים מבוסס טכנולוגיית ה-31 ביט של חברת Amdahl הולך ונמוג במהירות. על מנת לחלק ביניהן את העלויות פיתחה היטאצ'י במשותף עם IBM את סדרת המחשבים המבוססים על טכנולוגיה של 64 ביט, z800, מחשבים שמחירם כיום זול יחסית (פחות מ-40,000 דולר נכון לתחילת 2006).
HP ממשיכה למכור את סדרת המחשבים הייחודית שלה (NonStop) אותה רכשה מחברת Tandem. מחשבים מרכזיים מסדרת DPS של חברת Bull הצרפתית עדיין מצויים בשוק האירופי.
בתכנון מחשביהם מסתמכות יוניסיס ו-HP יותר ויותר על מעבדי אינטל הנפוצים במקום על מעבדים המתוכננים ונבנים במיוחד, על מנת לצמצם את עלויות הפיתוח, ואסטרטגיה זו אמורה לעזור להן להגדיל את חלקן בשוק. בניגוד להן, מוציאה חברת יבמ מיליארדים על פיתוח טכנולוגיות חדשות מתוצרתה, ועד כה אסטרטגיה השקעה זו מניבה החזרים כספיים ניכרים הודות לעניין שמביעים הלקוחות במוצרים. אסטרטגיה זו גורמת גם לבידול של מוצרי IBM, בייחוד בקשר להתאמת החומרה במטרה לשפר את הביצועים של תוכנה מסוימת (כדוגמת לינוקס, יישומי Java ובסיס הנתונים DB2).
עלות הרכישה של מחשבים מרכזיים משתנה בהתאם לדגם, אך מחיר דגם נוכחי של מחשב מרכזי מתוצרת חברת יבמ מתחיל בכ-100,000 דולר (מחשב מדגם A01 מסדרת Z9 BC, מחיר מדווח בשנת 2006 שאינו כולל ציוד היקפי של דיסקים וקלטות ואינו כולל את מחירי התוכנה, המגיעים למאות אלפי דולרים). המחירים כוללים בדרך כלל גם תנאי שירות ותחזוקה שאינם דומים למקובל בשוק המחשבים האחרים.