לכל סיור חבלה ימצא כח חיפוי בצד המזרחי של התעלה בפיקוד מג"ד מהחטיבה שיכלול: מחלקת תול"ר ועוד נשק מסייע. מג"ד 268 בצפון ומג"ד 19 בדרום.
חילוץ מוטס בפיקוד מפקד סיירת חטיבה 60 עם קצין משייטת 13 יהוו כח חילוץ להעברה ב-3 מסוקי סיקורסקי S-58 חמושים במקלעי מא"ג יתמקמו בתחנת הרכבת מזרחית לקנטרה בכוננות להקפצה מעבר לתעלה.
הכנות.
במהלך ליל 4–5 הוסע הכח המבצע מבסיס שייטת 13 לבסיס רמת דוד. משם הוטס לבסיס רפידים והוסע למפקדת חטיבה 60 בבלוזה. במקביל הוכן תיק היעד על ידי מודיעין פיקוד דרום הופצה פקודת מבצע פיקודית. בבוקר הציג אג"מ מבצעים את התוכנית לרמטכ"ל יצחק רבין וקיבל את אישורו.
במהלך 5 ביוני מפקדים ערכו סיור בגזרת הפעולה, הכח המבצע התאמן בהפעלת חמרי החבלה ובוצע תרגיל מודל.
בהוראת אג"ם מבצעים הועברו שלוש סירות גומי, עם שני מפעילים לכל אחת, לפיקוד הדרום.
ביצוע.
לוחמי השייטת היו על הרגליים עוד מהלילה הקודם ולא נחו עד לסיום המבצע. גדי שפי שהיה על סף מחלה התעודד עם קבלת המשימה. נשאו את המטענים שהורכבו מארבעה לבנות חבלה. לבושים במדי עבודה כולל חגור קרב נעלי גומי 'פלדיום' וטלפיים וחמושים בעוזי. שני מכשירי קשר אטומים למים ומקלעון FN אחד בכל כח.
בכח הצפוני ארכה השחייה מערבה 20 דקות הנחת המטענים 20 דקות והשחייה חזרה 7 דקות. עקב הזרם שסחף דרומה וחייב לחזור לנקודות המתוכננות. הייתה תופעה של זרחן במים ותנועות השחיינים נראו בעין. לאורך הגדה לא היו תצפיות מצריות. המטענים שנשאו והמקלעון היו כבדים. לאחר העלייה צעדו הסיורים לקטעי המסילה והחבלות הונחו במרחק של כ-50 מטר ביניהן. מטענים לגזירת הפסים ומטען אחד בשכבת החצץ מתחת לאדנים. הובחנו פיצוצים של 10 חבלות.
הכח הדרומי -עקב גילוי הפעילות המצרית בסיור המקדים פעילות הכח הדרומי ארכה זמן רב יותר יותר. השחיה אל הגדה המערבית ארכה כשעה עקב גילוי חיילים על גשרון והצורך להתחמק מהם. נערכה תצפית במשך כ-20 דקות. הכח התרחק צפונה בתוך המים ועלה לחוף הנחת 10 המטענים ארכה כ-20 דקות. תוך כדי הנחת שלושת המטענים האחרונים החלו החבלות של הסיור הצפוני להתפוצץ. השחיה חזרה לצד המזרחי ארכה כ-25 דקות. נספרו פיצוצים של 9 מטענים. פיצוץ מטען עשירי ייתכן שקרה בו-זמנית עם פיצוץ אחר או כשל.
הביצוע בשני המקומות נעשה בחשאיות. באחד ממכשירי הקשר לא הושג קשר. המבצעים לא נתגלו על ידי סיורים מצריים ולא נדרש חיפוי באש מהכוחות המאבטחים. מחלקת החילוץ במסוקי סיקורסקי S-58 החמושים שוחררו וגם בסירות הגומי שהועברו מחיל הים לא נעשה שימוש.
סיכומים.
תחקיר ראשוני נעשה על ידי אלוף הפיקוד ישעיהו גביש בחפ"ק החטיבה. הסיכום
לקחים לשייטת 13 הייתה זו הפעולה הקרבית הראשונה של הקומנדו הימי לאחר מלחמת ששת הימים. ללוחמי השייטת הייתה זו יציאה מהסטראוטיפ של פעולות שלא הביאו הישגים. מפקד השייטת דב שפיר גיבש מסקנות להמשך פעילות השייטת.
הוקרה הצוותים המבצעים נשלחו לשבוע נופש במלון 'רוזנבלט' בנהריה. במהלך הנופש התבשרו שאול זיו וגדי שפי שאושרה להם דרגת רס"ן בקיצור ובמקום התארגנה מסיבה.
הת'ר וילסון
הת'ר אן וילסון (באנגלית: Heather Ann Wilson; נולדה ב-30 בדצמבר 1960) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית שכיהנה כמזכירת חיל האוויר של ארצות הברית. וילסון כיהנה כנציגת המחוז הראשון של ניו מקסיקו בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1998–2009. וכנשיאת בית הספר למכרות וטכנולוגיה של דקוטה הדרומית בשנים 2013–2017. משנת 2019 מכהנת כנשיאת אוניברסיטת טקסס באל-פאסו.
ביוגרפיה.
וילסון נולדה בקין שבמחוז צ'שייר בניו המפשייר ולה שני אחים. אמה הייתה אחות במקצועה, אביה היה טייס בחיל האוויר ובחברת תעופה מסחרית וסבה היה טייס שנלחם בשתי מלחמות העולם.
ב-1978 התקבלה ללימודים באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, במחזור השלישי שאפשר זאת לנשים. ב-1982 סיימה תואר ראשון בהצטיינות. היא זכתה למלגת רודז ללימודים באוניברסיטת אוקספורד, בה סיימה תואר שני ב-1984 ותואר שלישי ביחסים בינלאומיים ב-1985. כמו כן הייתה חברה בנבחרת החתירה של האוניברסיטה. עבודת הדוקטורט שלה עסקה במשפט בינלאומי ושימוש בכוח על ידי תנועות שחרור לאומיות. היא שירתה בחיל האוויר כיועצת במפקדת חיל האוויר השלישי באנגליה ובמטה נאט"ו בבלגיה עד ב-1989.
בתום שירותה בחיל האוויר מונתה לראש תחום מדיניות הביטחון האירופאית ובקרת נשק במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. ב-1991 סיימה את תפקידה וייסדה את חברת הייעוץ "Keystone International" שעסקה בפיתוח עסקי ושיתופי פעולה בין ארצות הברית לרוסיה. ב-1995 מונתה על ידי מושל ניו מקסיקו גארי ג'ונסון למזכירת המחלקה לענייני ילדים, נוער ומשפחה בקבינט שלו.
בעקבות מותו בטרם עת של חבר בית הנבחרים מניו מקסיקו סטיבן שיף, שסבל ממחלת הסרטן, נערכו במדינה בחירות מיוחדות להשלמת תקופת כהונתו. וילסון זכתה במועמדות מטעם המפלגה הרפובליקנית וביוני 1998 בבחירות הכלליות בהן גברה על מועמד המפלגה הדמוקרטית פיליפ מאעלוף ועל מועמד מפלגת הירוקים רוברט אנדרסון. היא הייתה בכך האישה השנייה לכהן בקונגרס מטעם ניו מקסיקו והראשונה מהמפלגה הרפובליקנית, כמו כן הייתה האישה הראשונה בקונגרס ששירתה בכוחות המזוינים של ארצות הברית. בנובמבר אותה שנה התמודדה שוב מול מאעלוף בבחירות הכלליות הרגילות, זכתה ברוב של 48% מול 41% ונבחרה לתקופת כהונה מלאה. מאז נבחרה לעוד ארבע כהונות נוספות בבית הנבחרים. בתקופת שירותה בקונגרס כיהנה כחברה בוועדת הכוחות המזוינים, בוועדת המסחר, בוועדת האנרגיה ובוועדה לענייני מודיעין. היא הייתה מהרפובליקנים הבולטים שהתנגדו למבצע כוח מאוחד, ההפצצות האמריקאיות במהלך מלחמת קוסובו.
ב-2008 התמודדה למושב בסנאט של ארצות הברית בעקבות פרישתו של פיט דומיניסי. וילסון הפסידה בבחירות המוקדמות של המפלגה הרפובליקנית לסטיב פירס, שהפסיד בבחירות הכלליות לטום יודול. ב-2012 התמודדה שוב בבחירות לסנאט, היא זכתה במועמדות מפלגה אך הפסידה בבחירות הכלליות לנציג המפלגה הדמוקרטית מרטין היינריך.
היא כיהנה כחברת דירקטוריון בחברות הציבורית "Peabody Energy", החברה הלא-ממשלתית הגדולה בעולם בתחום כריית הפחם וב-"Raven Industries" העוסקת במוצרי חקלאות מדייקת. בשנים 2009–2015 כיהנה כחברה בוועדה המייעצת למחקר של הסוכנות לביטחון לאומי. כמו כן כיהנה בוועדה המייעצת לקונגרס בנושא הפיקוח על הארגון לביטחון גרעיני.
ביוני 2013 מונתה לנשיאת בית הספר למכרות וטכנולוגיה של דקוטה הדרומית וכיהנה בתפקיד עד מאי 2017.
בינואר 2017 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי וילסון היא מועמדתו לתפקיד מזכירת מחלקת חיל האוויר של ארצות הברית, במאי 2017 אישר הסנאט את מועמדותה. בנוסף נקבע שתכהן גם כיועצת הבכירה לענייני החלל.
במרץ 2019 הודיעה על התפטרותה שנכנסה לתוקף במאי אותה שנה. היא מונתה לנשיאת אוניברסיטת טקסס באל-פאסו באוגוסט 2019.
וילסון נשואה ואם לשלושה, הבכור בהם מאומץ.
ממלכת פולין (1025–1385)
ממלכת פולין (1025–1385) הייתה מדינה במזרח אירופה שהתקיימה בין השנים 1025–1385, ולאחר מכן התאחדה עם הדוכסות הגדולה של ליטא.
היסטוריה.
בשנת 960 היה הדוכס מיישקו הראשון למנהיג השבטים הפולאנים, והוא הנסיך הראשון לשושלת פיאסט. מיישקו שראה בכוחו העולה והגדל של מגן הכנסייה דאז אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ידע כי אם לא יתנצר הוא עצמו עלול להיקלע למלחמת-דת עם אוטו. דבר זה היה קריטי מאוד מפני שכך השיג ידידות חיונית עם האימפריה הרומית הקדושה כולה כשנישא לנסיכה דובראבה, נסיכה שמקורה היה בוהמי-אחת מאומות שהרכיבו אז את האימפריה הרומית הקדושה. מיישקו היה לוחם דגול ונתן לנסיכות שבשליטתו כוח משמעותי בעת כיבושיו באזור הים הבלטי במיוחד בפומרניה. כיבוש באזור פומרניה עם זאת הובילו אותו למאבק ממושך עם מרקיז מטעם האימפריה שהסתיים בקרב שהתרחש בסידניה (Cedynia) ושהוביל לסיבוך נוסף עוד יותר כשהוא ניצב מול אוטו הגדול אף הוא בעימות. עם זאת כוחותיו של אוטו לא הצליחו לעמוד כנגד צבאו של מיישקו והוא כבש את פומרניה כולה כשהוא מביס את הצבא האימפריאלי. מדינתו של מיישקו כה גדלה עד שהיא נשקה לאזורים שהיו תחת שלטון דני אותם הימים כשהוא במקביל מחזק את קשריו הפוליטיים עם מדינות שכנות בהן דנמרק ושוודיה (עם האומה השוודית למשל זה התבטא בחיתון בנו עם הריבון השוודי אריק).
היסטוריונים אחדים מפקפקים בשאלת מוצאו של מיישקו. יש הסבורים כי כלל לא היה סלאבי כי אם סקנדינבי, וכי במסמכים קדומים מופיע שמו לא כ"מיישקו" אלא כ"דאגום", המזכיר את השם הסקנדינבי "דאגו". ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו מזמנו של מיישקו מזכירים ממצאים דומים (בעיקר בסוגי הנשק) שנמצאו בסקנדינביה, אך המבנים שנמצאו מתקופה זו אינם מזכירים בניה מקבילה בארצות סקנדינביה.
בנו ויורשו של מיישקו, בולסלאב הראשון המכונה "האמיץ", שעלה לשלטון בשנת 992, הרחיב את הממלכה בסדרת מלחמות כיבוש, ולאחר שלחם באוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הגיע עמו להסכמה שהביאה להכרה במדינה הפולנית בשנת 1000, העיר גנייזנו נקבעה כעיר מושב הארכיבישוף. יורשו של אוטו, היינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, חזר בו מן ההסכמה, דבר שהביא למלחמה שנמשכה עד 1018. בולסלאב פתח גם במסע מלחמה לשטחי המזרח, ואף כבש את העיר קייב. בשנת 1025 הכריז על עצמו כ"מלך", ובשנה זו מת. מושב המלך נקבע בפוזנן.