התרופה הוגשה כפטנט בשנת 1969 ונכנסה לשימוש רפואי בשנת 1975. ניתן להשיגה כתרופה גנרית. אספקה של חודש בבריטניה עולה לשירות הבריאות הלאומי כ-3.67 ליש"ט לחודש נכון לשנת 2019. בארצות הברית העלות הסיטונאית של סכום זה היא בערך 8.40 דולר. בשנת 2017 הייתה זו התרופה ה-70 הנפוצה ביותר בארצות הברית עם יותר מאחד-עשרה מיליון מרשמים.
שימושים רפואיים.
פנופיברט משמש בעיקר לטיפול בהיפרכולסטרולמיה ראשוני או דיסליפידמיה מעורבת. נראה כי התרופה מפחיתה את הסיכון למחלות לב בכלי דם ואולי גם רטינופתיה סוכרתית בקרב חולי סוכרת ותיתכן גם הפחתה בהתקדמות מחלת רשתית סוכרתית בקרב חולים בסוכרת מסוג 2. תיתכן גם השפעה מועילה בהפחתת קטיעות הגפיים התחתונות בבוצת אנשים זו. לפנופיברט יש שימוש כ'טיפול לא מאושר' ברמות גבוהות של חומצת שתן בדם אצל אנשים הסובלים משיגדון.
הוא משמש בנוסף לדיאטה להפחתת כולסטרול ליפופרוטאין בצפיפות נמוכה (LDL), בכולסטרול, טריגליצרידים (TG) ואפולופופרוטאין B (apo B), ולהגברת כולסטרול ליפופרוטאין בצפיפות גבוהה (HDL) בקרב מבוגרים עם היפר-כולסטרולמיה או דיסליפידמיה מעורבת.
תופעות לוואי.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר (&gt;3% מהחולים עם סטטינים מנוהלים יחד) הם:
מנגנון פעולה.
הקטבוליזם המשופר של חלקיקים עשירים בטריגליצרידים והפרשת מופחת של VLDL עומדים בבסיס ההשפעה ההיפוטריגליצרידית של התרופה, ואילו השפעתם על חילוף החומרים ב-HDL קשורה לשינויים בביטוי אפוליפופרוטאין HDL.
פנופיברט היא נגזרת של חומצה פיברית, קדם-תרופה הכוללת חומצה פנופיברטית הקשורה לאסטר איזופרופיל. היא מורידה את רמות השומנים על ידי הפעלת קולטן PPA אלפא (PPARα). קולטן PPARα מפעיל ליפופרוטאין ליפאז ומפחית אפופרוטאין CIII, מה שמגביר את הליפוליזה והעלמת החלקיקים העשירים בטריגליצרידים מהפלסמה.
PPARα מגביר גם את ה-HDL המכילים האפרופרוטאינים AI ו-AII, ומפחית את ה-VLDL- וה-LDL המכילים אפופרוטאין B.
מחקר.
COVID-19.
ביולי 2020 הציעו חוקרים מישראל ומארצות הברית כי פנופיברט עשויה להאט משמעותית את שכפול נגיף SARS-CoV-2 בתאי ריאה. מחקר עוקבה קליני שנעשה על 1500 חולים בישראל חיזק את ההשערות על השפעה מיטיבה של התרופה נגד קוביד-19 וכן גם ניסוי התערבותי לא מבוקר עם 15 חולי קוביד-19 מאושפזים, בחסות חברת אבוט.
יוסף ישר
הרב יוסף ישר (נולד ב-י"א בסיוון תש"ח, 18 ביוני 1948) הוא רבה הראשי של העיר עכו, ממלא מקום רבה של קריית ביאליק ובעבר רבה של אילת ורב קופת חולים כללית ובתי החולים שלה.
תולדות חייו.
ראשית ימיו.
נולד בירושלים לאביו הרב שמעון יוז'וק, אב"ד בנתניה וחבר מערכת אוצר הפוסקים ולאמו צירה בת הרב משה אריה לייב שפירא, ראש ישיבת תורת אמת ורב שכונת בית ישראל בירושלים.
למד בישיבת פוניבז' לצעירים בבני ברק ובישיבת חברון בירושלים. הוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב משה חברוני ועל ידי סבו הרב שפירא. קיבל כושר לרבנות עיר מהרבנים הראשיים לישראל איסר יהודה אונטרמן ויצחק נסים. נישא לנחמה בת הרב רפאל יעקב מן רקובסקי, רב המרכזים הרפואיים "הדסה" בירושלים.
קריירה רבנית.
לאחר נישואיו התגורר ברחובות, שם החל לכהן כרב שכונת חבצלת. בינואר 1972 (ה'תשל"ב), בהיותו כבן 25, נבחר לכהן כרב האשכנזי של העיר אילת, והיה בכך לרב העיר הצעיר ביותר בישראל. לאחר כשבע שנים עזב את אילת והחל לכהן כרב קופת חולים כללית ובתי החולים שלה.
כרב ראשי לעכו.
בשנת ה'תש"ם נבחר לתפקיד הרב הראשי של העיר עכו, תפקיד שבו הוא מכהן עד היום. בשנת 1960 עורר סערה כאשר פרסם פסק הלכה שקורא ליהודים לא להתגורר בשכנות לערבים בעכו, ובהמשך נאבק במעברם של תושבים ערבים לשכונת וולפסון בעיר. בשנת 2008, לאחר שנהג ערבי נכנס לשכונה יהודית בעיצומו של יום הכיפורים וגרר תקריות אלימות בין ערבים ליהודים, דחה את מכתב הפיוס שכתבו מנהיגי הציבור הערבי בעיר (בהם חבר הכנסת עבאס זכור), בטענה שמעשהו של הנהג ותגובות התושבים היהודים הוצגו בו כשווים בחומרתם. ב-2012 הותקפו הרב ישר ובני לווייתו על ידי צעירים ערבים תושבי העיר. בהמשך הקריירה שלו, פעל לפיוס ודו-קיום בין יהודים לערבים בעכו. בשנת ה'תשנ"ח זכה לתואר "יקיר העיר עכו".
הוא הקים את עמותת "ימין מקרבת" במטרה להביא לקירוב ואחדות בין כל הזרמים בעיר. פעל לייסוד הגרעין התורני "אומץ" וישיבת ההסדר עכו, והוא פועל עמם בשיתוף פעולה מלא. יזם עריכת טקסי נישואין יהודיים לזוגות שנישאו בנישואין אזרחיים בברית המועצות.
בשנת ה'תש"ע נתמנה על ידי מועצת הרבנות הראשית לכהן גם כממלא מקום רב העיר קריית ביאליק, במקומו של הרב עמינדב קריספין שפרש מהתפקיד.
הרב ישר מרצה בתחומי היהדות, ומקיים מפגשים בישראל ומחוצה לה עם סטודנטים ואנשי דת.
משפחתו.
דודיו מצד אביו הם הלשונאי והמילונאי דב ירדן והרב יוסף רוזנטל, ר"מ בשלוחת ישיבת נובהרדוק בפינסק. הרבנים אברהם יצחק גרשונוביץ ומתתיהו שצ'יגל היו דודי אביו.
אחיו הם: הרב מאיר בנימין יוז'וק, מחבר ספרי "אמרי בנימין" על הש"ס והרב חיים יוז'וק, מחבר ספרי "שמועת חיים" על הש"ס. אחותו שרה הייתה נשואה לרב דוד צבי הופמן, מו"צ בפתח תקווה.
בנו הרב ישראל ישר הוא ר"מ בישיבה בבית שמש.
אצ'ומי
אצ'ומי או חודמוני (בפרסית: اچمى) היא שפה איראנית המדוברת בדרום איראן, בעיקר בפארס, כרמאן, בושהר והורמוזגאן, ובמדינות סביב המפרץ הפרסי. מקורה בפרסית עתיקה ויש לה חוקים משלה. היא ממשפחת השפות ההודו-אירופיות, ענף השפות ההודו-איראניות ותת-ענף השפות הדרום-איראניות.
ניבים.
לשפת אצ'ומי שני ניבים עיקריים: ניב צפוני וניב דרומי.
ניבים של הניב הצפוני: לארי, ג'ודי, עוואזי, בידישירי, באסטאקי, ג'יראשי, ג'אמסי.
ניבים של הניב הדרומי: בש קארדי, קום זארי, ג'יימי, בנדררי.
תומאס סטארוויט נובל
תומאס סטארוויט נובל (באנגלית: Thomas Satterwhite Noble;29 במאי 1835 - 27 באפריל 1907) היה צייר אמריקאי וראש בית הספר לעיצוב מקמיקן בסינסינטי, אוהיו.
ביוגרפיה.
נובל נולד בלקסינגטון, קנטקי, וגדל בחווה בה גידלו קנבוס וכותנה. בגיל צעיר גילה התעניינות ונטייה לאמנות. תחילה למד ציור אצל סמואל ודסון פרייס בלואיסוויל, קנטקי, בשנת 1852 ואז המשיך את לימודיו אצל פרייס, אוליבר פרייז'ר וג'ורג' היילי באוניברסיטת טרנסילבניה בלקסינגטון. בשנת 1853 עבר לניו יורק, ניו יורק, לפני שנסע לפריז ללמוד אצל תומאס קוטור משנת 1856 עד 1859.
נובל חזר לארצות הברית בשנת 1859 מתוך כוונה להתחיל את קריירת האמנות שלו. עם זאת, התחילה מלחמת האזרחים, והוא שירת בצבא הקונפדרציה משנת 1862 עד 1865. לאחר המלחמה, שוחרר נובל לסנט לואיס והחל לצייר. עם ההצלחה בציור הראשון שלו, "המכירה האחרונה של העבדים", הוא קיבל חסות מצד פטרונים עשירים בעיר ניו יורק.
נובל התגורר בעיר ניו יורק בשנים 1866–1869, ובמהלכן צייר כמה מציורי השמן הידועים ביותר שלו. בשנת 1869 הוא הוזמן להיות ראש בית הספר לעיצוב מקמיקן בסינסינטי, אוהיו, תפקיד אותו מילא עד 1904. בשנת 1887, בית הספר לעיצוב מקמיקן הפך לאקדמיה לאמנות של ימינו בסינסינטי. במהלך כהונתו בבית הספר לעיצוב, נובל נסע לזמן קצר למינכן, גרמניה, שם למד בין השנים 1881 עד 1883.
הוא פרש בשנת 1904 ונפטר בעיר ניו יורק ב־27 באפריל 1907.
הוא קבור בבית העלמין Spring Grove בסינסינטי.
יצירות.
העבודות הידועות של נובל הן בעיקר תמונות היסטוריות או חברתיות / פוליטיות. הוא ידוע בעיקר בזכות סדרה של ארבעה ציורים נגד העבדות. "המכירה האחרונה של העבדים" (1865) תיארה את זירת המכירה האחרונה של העבדים במדרגות בית המשפט בסנט לואיס. הוא המשיך אחר ציור זה עם הציור "ברכתו של ג'ון בראון " (1866) אשר תיארה את מתנגד העבדות ג'ון בראון שהובל להוצאתו להורג ומברך ילד על מדרגות בית המשפט. הציור השלישי שלו, "מדיאה המודרנית" (1867), שהציג את האירוע הטרגי משנת 1856 בו מרגרט גרנר, אם של עבד נמלט, רצחה את ילדיה במקום לראות אותם חוזרים לעבדות. התמונה נודעה בעקבות הזעם של מרגרט גרנר, על כך שבציור נכללו ציידי העבדים הלבנים. הציור האחרון של נובל, "מחיר הדם" (1868), לא היה מבוסס על אירוע היסטורי ספציפי, אלא תיאר בעל עבדים לבן שמכר לעבדות את בנו החצי לבן של עבד. בדומה למדיאה המודרנית, ציור זה ייחודי לתקופה עם הכללתם של אנשים לבנים בציור.
נובל רשם גם ליתוגרפיה ידועה למגזין "הרפר" על סמך הציור "ברכתו של ג'ון בראון".
תערוכות ויצירות מרכזיות.
יצירות האמנות של נובל הוצגו בלמעלה מ -70 תערוכות, הן במהלך חייו והן לאחר מותו. מרבית יצירותיו הראשוניות הידועות הן היסטוריות, המצוירות כדי לעורר פרשנות פוליטית ומוסרית חזקה. מאוחר יותר בחייו צייר תמונות אלגוריות רבות. לאחר שלמד במינכן ולקראת סוף חייו, נובל מיקד את עבודתו האמנותית בנופים של כפרי אוהיו, קנטאקי וניו יורק.
רנו סאלטהקטר
רנו סאלטהקטר (בצרפתית : Renault Celtaquatre) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו, אשר יוצרה בין השנים 1938–1934 בצרפת.
סלאבן בלופו
מועדון הכדורגל סלאבן בלופו (בקרואטית: Nogometni Klub Slaven Belupo) היא קבוצת כדורגל קרואטית מעיר קופריבניצה, המתמודדת בליגת העל הקרואטית. הקבוצה היא אחת מהוותיקות בליגה הקרואטית.
היסטוריה.
קבוצת כדורגל ראשונה בעיר נוסדה בשנת 1907 על ידי קבוצת סטודנטים. המועדון במתכונת הנוכחית הוקם בשנת 1912. בשנת 1920 הקבוצה זכתה בתחרות אזורית-קרואטית. במהלך השנים שם הקבוצה השתנה מספר פעמים. תחת השם הנוכחי היא מתחרה החל משנת 1958. המילה "בלאופו" מהווה שם חברת תרופות המתבססת בעיר.