גרמניה היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של איסלנד, ומייבאת ממנה בעיקר דגים ואלומיניום, מאידך, איסלנד מייבאת מגרמניה כלי רכב, מכונות ומוצרים מוגמרים.
המשבר הכלכלי באיסלנד בשנת 2008 היה סדרה של בעיות מתמשכות בכלכלתה ובמערכת הבנקאות של איסלנד, על רקע המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008. כל שלושת הבנקים הגדולים באיסלנד הולאמו בעקבות המשבר. בפרסומים שונים נאמר שאיסלנד הייתה על סף שמיטת חובות. הדבר פגע גם בלקוחות גרמניים שהפקידו את כספם בבנק קאופתינג שהיה לוסניף בפרנקפורט. בעקבות המשבר משכה איסלנד בשנת 2015 את בקשת הצטרפותה לאיחוד האירופי.
בשנת 2010 התפרץ הר הגעש אייאפיאטלאייקוטל, ובעקבות כך שותקה התנועה האווירית בגרמניה כמה ימים.
יחסים דיפלומטיים.
גרמניה מחזיקה באיסלנד שגרירות ברייקיאוויק, ו-2 קונסוליות בסייד'יספיירד'ור, איסאפיירד'ור. מאידך, איסלנד מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-10 קונסוליות בברמן, קלן, קוקסהאפן, דיסלדורף, פרנקפורט, המבורג, מינכן, רוסטוק ושטוטגרט
חוק מקרקעי ישראל
מיטסוקה ריוג'ה
מיטסוקה ריוג'ה (באנגלית: Mitsuoka Ryoga) היא מכונית סלון, הנעה 4x2 והנעה כפולה 4x4, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית "Mitsuoka Motor Co., Ltd" בין השנים 1998–2005.
בייצור הדור השני, נפח המנוע הוקטן על ידי היצרן "Mitsuoka Motor Co., Ltd", משמעותית מ-1,800-2000 סמ"ק ל-1,500 סמ"ק.
דגם ה"מיטסוקה ריוג'ה" התבסס חיצונית על דגם "Jaguar S-Type" של יצרנית רכבי היוקרה הבריטית יגואר.
מחיר דגמי "מיטסוקה ריוג'ה" בהשקה עמד על 2,246,000 - 2,871,700 ין יפני.
בית הכנסת הכוראלי (סמרה)
בית הכנסת הכוראלי (ברוסית: Самарская хоральная синагога) נמצא בסמרה שבמחוז הוולגה הפדרלי ברוסיה. בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכל זלמן קליינרמן.
בנייה.
בית הכנסת נבנה בשנים 1903–1908 בסגנון נאו-עות'מאני על פי העיצוב של האדריכל המקומי זלמן קליינרמן ברחוב ניקולייבסקי (אז) 41. הפתיחה הטקסית של בית הכנסת התקיימה ב-31 באוגוסט 1908. לפני מלחמת העולם הראשונה היה בית הכנסת הגדול ביותר באירופה לאחר חרקוב.
בניית בית הכנסת נבעה מהאוכלוסייה היהודית הגדלה בסמרה, לאחר ששני בתי הכנסת הקיימים כבר לא הספיקו. לאחר אישור הבקשה, החלה הבנייה בשנת 1903, עם מקום ל-1000 מושבים.
פתיחת בית הכנסת.
בחזית המבנה, לוח זיכרון מציין את אלה אשר תרמו תרומה ראויה לבניית בית הכנסת, הכוללים את האדריכל זלמן קליינרמן, את עוזרו רפאל מרגוליס ואת תומכיה הפיננסיים של הבנייה. סיוע כספי ניתן על ידי סוחרים רוסים ובעלי מלאכה.
פתיחת בית הכנסת נחגגה בעיר. המגזין "Gorodskoj Westnik" דיווח כי הפתיחה התקיימה בהשתתפות ראש העיר, סגן המושל, יועצים, וציבור רחב.
בתקופה הסובייטית.
ב-19 באוקטובר 1928 סגרו השלטונות את בית הכנסת והקימו בית תרבות ומאוחר יותר מאפייה. ב-20 בפברואר 1995, נרשם הבניין כמורשת תרבותית בעלת חשיבות למדינה.
בתחילת המאה ה-21.
בדצמבר 2007, התעניינו הרשויות של הפדרציה הרוסית של הקהילות היהודיות בשיקום המבנה משום שבמשך עשר השנים האחרונות חלה הידרדרות משמעותית במצבו של הבניין (חלק נכבד מהציוד נגנב, אף על פי שהספרייה ניצלה).
בית הכנסת משוחזר. הוא מוקף בגדר והכניסה פנימה אסורה.
בצדו השני של רחוב סדוודה (מספר 52) נפתח בית הכנסת "אור ישראל" ("אוֹצֶר") בינואר 2008. ההצגה החגיגית של ספרי התורה שנתרמו על ידי בית הכנסת של הקהילה במוסקבה נעשתה ב-27 בינואר.
מושל מחוז לנינגרד
מושל מחוז לנינגרד (ברוסית: Губернатор Ленинградской области) הוא ראש הרשות המבצעת של מחוז לנינגרד העומד בראש ממשלת מחוז לנינגרד וזוהי המשרה הבכירה ביותר במחוז מאז 1991.
מאז 2012 המושל נבחר בבחירות ישירות על ידי תושבי המחוז אחת ל-5 שנים ואינו רשאי לכהן יותר משתי קדנציות רצופות. מושל המחוז הנוכחי הוא אלכסנדר דרוזדנקו, המכהן ברציפות מאז 12 במאי 2012.
משרדי המושל ובית ממשלת המחוז נמצאים בעיר סנקט פטרבורג, המהווה יחידה מינהלית נפרדת ולכן בשנת 2017 המושל הודיע על תוכניות ממשלת המחוז להעברת המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז מהעיר סנקט פטרבורג אל העיר גטצ'ינה ולהעברת משרדי הממשלה.
היסטוריה.
בתקופת הצאר נודע המחוז בשם גוברניית סנקט פטרבורג ומושל סנקט פטרבורג כיהן גם כמושל המחוז.
באוגוסט 1927 הוקם מחוז לנינגרד ולראש המחוז מונה איש נפרד ממי שכיהן כראש העיר לנינגרד.
מעת הקמת המחוז משרת המושל כונתה בשם יושב ראש ועדת ההוצאה לפועל המחוזית של מועצת נציגי הפועלים (ברוסית: председатель областного исполнительного комитета Совета депутатов трудящихся).
מפברואר 1936 שם המשרה היה יושב ראש ועדת ההוצאה לפועל המחוזית של מועצת הפועלים, החקלאים, החיילים ונציגי המשמרות האדומים (ברוסית: председатель областного исполнительного комитета Совета рабочих, крестьянских, красноармейских депутатов)
בספטמבר 1937 שוחזר שמה הקודם ובדצמבר 1948 המשרה נקראה רשמית בשם יושב ראש ועדת ההוצאה לפועל המחוזית של מועצת נציגי הפועלים (председатель исполнительного комитета областного Совета депутатов трудящихся). בנובמבר 1980 המשרה נקראה יושב ראש ועדת ההוצאה לפועל המחוזית של מועצת נציגי העם (председатель исполнительного комитета областного Совета народных депутатов) באפריל 1990 שונה שם המשרה והיא נקראה יושב ראש מועצת נציגי העם המחוזית (ברוסית председателя областного Совета народных депутатов).
ב-20 באוקטובר 1991 פורקה המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ושם המשרה שונה לראש האדמיניסטרציה של המחוז (ברוסית: Глава Администрации Ленинградской области).
בשנת 1994 אומצה חוקת המחוז ובמסגרתה הוקמה משרת מושל מחוז לנינגרד ולראשונה בתולדות המחוז נערכו בחירות ישירות לראשות המחוז בספטמבר 1996.
עד 2006 נערכו שלוש מערכות בחירות ישירות לראשות המחוז. ב-10 בינואר 2006 נכנסו לתוקף שינויים בחקיקה לפיהם המושל מתמנה לתפקיד ומפוטר על ידי האספה המחוקקת של המחוז, בהמלצת נשיא רוסיה וכך ביוני 2007 ולרי סרדיוקוב מונה שוב למושל המחוז.
במאי 2012 נשיא רוסיה דאז דמיטרי מדבדב העמיד את אלכסנדר דרוזדנקו למועמד לתפקיד המושל. מינויו זכה לאישור האספה המחוקקת והוא נכנס לתפקידו ב-28 במאי 2012.
בספטמבר 2015 שוב נערכו הבחירות הישירות לראשות המחוז, לאחר שעברה חקיקה שהשיבה על כנם את מערכות הבחירות לראשות המחוזות ברוסיה. מערכת הבחירות הבאה מתוכננת להיערך בספטמבר 2020.
בחירות.
בחירות 1996.
הבחירות הראשונות לראשות המחוז נערכו ב-29 בספטמבר 1996. למושל המחוז נבחר ברוב קולות ואדים גוסטוב שכיהן בתפקיד עד ה-21 בדצמבר 1998, עת מונה לתפקיד סגן ראש ממשלת רוסיה והוא התפטר ממשרת המושל. לממלא מקום מונה ולרי סרדיוקוב.
בחירות 1999.
ב-19 בספטמבר 1999 נערכה מערכת הבחירות השנייה, כאשר סרדיוקוב העצמאי גובר על יריביו בדרך לאשרור מינויו כמושל המחוז.
בחירות 2003.
ב-21 בספטמבר 2003 נערכה מערכת הבחירות השלישית, כאשר סרדיוקוב רץ לקדנציה שנייה ונבחר שוב.
בחירות 2015.
מערכת הבחירות הרביעית נערכה ב-13 בספטמבר 2015.
בחירות 2020.
מערכת הבחירות החמישית נערכה ב-13 בספטמבר 2020.
סמכויות.
המושל אחראי למגוון סמכויות. על פי ספר החוקים המחוזי הוא אחראי ל:
תחרות ארצות הברית הפתוחה 1968
המלך צ'י משיה
קאזויושי אקיאמה
שניאורסון
שְׁנֵיאוֹרְסוֹן (או שניאורסהאן) הוא שם משפחה יהודי ברוסית (Шнеерсон) משמעו "בן-שניאור", הנושאים אותו ברובם הם בני משפחת שניאורסון.
דובער שניאורסון
פרנסיס פים
פרנסיס לסלי פים, הברון פים (באנגלית: Francis Leslie Pym, Baron Pym; 13 בפברואר 1922 – 7 במרץ 2008) היה פוליטיקאי בריטי. כחבר המפלגה השמרנית, כיהן בתפקידים שונים בממשלת בריטניה בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, בהם מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים, מזכיר ההגנה, מזכיר המדינה לענייני צפון אירלנד ומנהיג בית הנבחרים הבריטי. הוא היה חבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת כנציג מחוזות הבחירה קיימברידג'שייר (1961–1983) ודרום-מזרח קיימברידג'שייר (1983–1987). ב-1987 קיבל את תואר האצולה "לורד לימי חייו".
ראשית חייו.
פים נולד בפנפרגום לודג, ליד עיר השוק אברגווני במחוז ההיסטורי מונמאות'שייר. אביו, לסלי פים, היה גם הוא חבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת, בעוד שסבו, הכומר וולטר רות'ון פים, היה הבישוף של בומביי, שהייתה אז בשטחי הראג' הבריטי.
הוא התחנך באיטון קולג', לפני שעבר למכללת מגדלן שבאוניברסיטת קיימברידג'. במשך רוב מלחמת העולם השנייה, פים שירת בצפון אפריקה ובאיטליה כקפטן ושליש ברומח ה-9 של המלכה. הוא קיבל ציון לשבח פעמיים במהלך שירותו בכוחות המזוינים של בריטניה, עוטר בצלב הצבאי, ואת שירותו הצבאי סיים בדרגת מייג'ור. פים עסק בניהול והיה בעל קרקעות לפני שנכנס לפוליטיקה של הממלכה המאוחדת.
קריירה פוליטית.