ורדה קוטלר ילידת תל אביב היא בוגרת האקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב (היום נקרא ע"ש בוכמן-מהטה) תלמידתה של נתניה דברת והשתלמה אצל ורה רוזה בלונדון ואצל ריטה פטנה בניו יורק.
קריירה והופעות.
ורדה הופיעה בקונצרטים ובאופרות בארץ ובעולם: פריז, ניו יורק, וינה, ציריך, לוזאן, מונטה קרלו, ז'נבה, מסינה (איטליה). בניצוחם של פנחס שטיינברג, זיגפריד קלר, קיז בארקל, לורנס פוסטר, ארתור פייגין, ליאור שמבדל, מנדי רודן, סטיבן סלואן, ואנדראס מיטיצק. בניו יורק הופיעה עם התזמורת הקאמרית פילהרמונית של ניו-יורק בניצוחו של הוגו וייסגל.
בין היצירות שהשתתפה בביצוען מאת מוצארט: המיסה הגדולה, ווספרה סולן, רקוויאם. מגניפיקאט מאת באך, קנטטות מאת הנדל, סטאבט מאטר מאת פרגולזי, לילות קיץ מאת ברליוז ושירי עם ל. בריו.
בין תפקידיה האופראים: זיבל, קרובינו, רוזינה, שטפנו, פילדמה ופלורה.
בשנים האחרונות מופיעה בצרפת ואף השתתפה בקונצרט חגיגי ביום המוזיקה הצרפתי, בפסטיבל גונו בפריז, ושרה את הרקוויאם של מוצרט בכנסיית מדלן בפריז.
עם השקת התקליטור בן-חיים מלודיס בארץ הופיעה ורדה עם אלכס אנסקי במופע "שירים מהאוצר הגנוז", במסגרת "פסטיבל אשה" בתיאטרון חולון. במופע שרה קוטלר יצירות של פאול בן-חיים, בצד אריות אהבה של הקטור ברליוז, אנטוניו ויוואלדי, וולפגנג אמדאוס מוצרט, פרנץ שוברט, ועוד. אנסקי קרא את תמלילי היצירות.
תקליטים.
שני התקליטורים הראשונים "רסיטל" ו"מלודיס מאת שארל גונו" יצאו לאור בחברת R.E.M בפריז וזכו לביקורות מחמיאות ב-Chroniques Musical שבסורבון וכן במגזינים הנבחרים Repertoire, Le monde de la musique :L’Education Musical, Opera International, הביקורות ציינו במיוחד את הביצוע המוזיקלי והאינטרפרטאצייה, וכן את המקוריות והראשוניות של ביצוע היצירות החדשות. בישראל זכו התקליטורים לביקורות טובות בעיתונים: ג'רוזאלם פוסט, הארץ וידיעות אחרונות. התקליטורים שודרו ברדיו פרנס ורדיו קלאסיק הצרפתים, ברדיו קנדה ובקול המוזיקה. התקליט "מלודיס שרל גונו" נכלל ברשימת התקליטורים הנבחרים של אמנים במוזיקה הקלאסית בצרפת Victoire de la musique classique 2002.
הקליפ של ורדה "My beloved spake", מתוך התקליטור של יצירותיו שארל גונו, שודר בתוכנית "רצף מוזיקלי קלאסי" Sequences Classique של ערוץ הטלוויזיה המוזיקלי הצרפתי "מצו". המילים שגונו הלחין הן מתרגום ג'יימס לאנגלית של – "ענה דודי ואמר לי".
התקליטור השלישי "שירים מאת פאול בן-חיים" יצא לאור בחברת Arion בפריז. התווים לשירים בגרמנית ובעברית נמצאו בארכיון בית הספרים הלאומי בירושלים בכתב ידו של המלחין והובאו להקלטה ראשונית. גם תקליטור זה זכה לתשבחות במגזינים Cinfonia, actualité juive, Scherzo, Hi-Fi Video, CD compact disc, Revue Des Deux Mondes. בישראל זכה התקליטור לתשבחות בעיתונים: ג'רוזאלם פוסט והארץ. התקליטור שודר ברדיו קנדה, ברדיו קלאסיק ורדיו פרנס ובארץ שודר בקול המוזיקה ובגלי צה"ל. התקליטור נכלל ברשימת התקליטורים הנבחרים של האמנים במוזיקה הקלאסית בצרפת Victoire de la musique classique 2005.
התקליטור הרביעי: "השעה הרומנטית" יצא לאור בשנת 2015 בחברת DOM FORLANE בפריז וזכה לשבחים במגזינים צרפתיים: l'ena hors les murs, l’education-musicale, ON-MAG, Forum Opera כמו כן שודר ברדיו פרנס, Radio musique classique, Radio vivre FM. התקליטור זכה לשבחים גם בלונדון במגזינים: The Classical Reviewer, Music &amp; Vision Jewish Telegraph ובניו-יורק ראיון וביקורת בעיתון Fanfare Magazine.
הר השולחן
הר השולחן (באנגלית: Table Mountain; באפריקאנס: Tafelberg) הוא הר בדרום אפריקה, סמוך לעיר קייפטאון. שמו של ההר ניתן לו מכיוון שפסגתו שטוחה כמו שולחן. גובהו הוא 1,086 מטר מעל לפני הים ורוחב פסגתו הוא כשלושה קילומטרים. ההר הוא חלק מהפארק הלאומי הר השולחן ומסביבו מספר גבעות: ממזרח לו נמצאת "פסגת השטן" ומצפון לו "ראש האריה" ו"גבעת האיתות".
הר השולחן הוא אטרקציה תיירותית בקייפטאון ורבים מהמבקרים משתמשים ברכבל על מנת להגיע לפסגת ההר.
מאפיינים.
הנקודה הגבוהה ביותר בהר היא "אות מאקליר" (Maclear's Beacon) שנקראת על שם גַלעֵד אבן שבנה שם תומאס מאקליר ב-1865 למען סקר טריגומטריקלי. כ-19 מטרים מתחתיה נמצאת תחנת הרכבל. הצוק שמתחת לתחנת הרכבל נקרא "משען החץ", העמק שמתחת למשען החץ נקרא "ערוץ האבן השטוחה" והאזור שמצדו השני של ההר קיבל את השם "עורקים". אנטוניו דה סלדניה היה הראשון שכבש את פסגת ההר ולשם כך ניצל את הגישה הקלה יחסית הקיימת מהעמק אל הפסגה.
ההר הוא צורת הנוף היחידה בעולם שנתנה את שמה לקבוצת כוכבים - "הר השולחן" (Mensa, שולחן בלטינית). את קבוצת הכוכבים ניתן לראות בחצי הכדור הדרומי בסביבות חצות באמצע יולי. את שמה נתן לה האסטרונום הצרפתי ניקולא לואי דה לאקאי בזמן ששהה באזור במאה השמונה עשרה.
גאולוגיה.
כמשתמע משמו, הר השולחן הוא הר שולחן. חלקו העליון מכיל קוורץ ואבן חול, שנקראת לעיתים "אבן חול הר השולחן" (Table Mountain Sandstone ,TMS) - עמידה במיוחד בפני סחיפה ויוצרת צוקים תלולים ואפורים. מתחת לאבן החול ישנה שכבה של צפחה יסודית שנשחקת בקלות ולכן בדרך כלל אינה נראית לעין. הבסיס עשוי צפחה מסוף עידן הפרקמבריון ובנוסף גרניט. סלעי הבסיס לא עמידים בפני סחיפה כמו אבן החול, אך חלקים מאבן הגרניט נראים לעין בצד המערבי של "ראש האריה".
צמחייה ובעלי חיים.
אזור ההר הוא חלק מהאזור הפיטוגאוגרפי "פינבוס" (Fynbos), בו צמחייה מגוונת ומיוחדת. כ-1,470 מיני צמחים נמצאים על ההר, בהם מינים רבים של פרח הפרוטאה בו התפרסם האזור. שרידים של יער גשם עתיק נשארו בחלק מהעמקים אך לא בחלק המשקיף על העיר, שם יבש מדי. במשך יותר ממאה שנים פלשו לצמחיית ההר צמחים שאינם חלק מהצמחייה הטבעית באזור, העיקרי בהם הוא האורן הימי. כיום נעשים מאמצים לניקוי ההר מהצמחים הפולשים.
החיה השכיחה ביותר על ההר היא שפן הסלע. השפנים מתקבצים בעיקר בסביבת תחנת הרכבל העליונה, שם זורקים המטיילים אוכל. בנוסף לשפן הסלע, על ההר חיים גם דרבני כף, דוקרני כף, נמיות, נחשים וצבים. אריה הכף האחרון באזור נורה ב-1802. נמרים חיו על ההר עד שנות ה-20 אך כעת נכחדו מהסביבה. שני טורפים קטנים וליליים, הקרקל וחתול הבר האפריקאי, היו בעבר שכיחים על ההר. כיום, הקרקל נראה לעיתים נדירות על ידי המטיילים ומצב שימורו של חתול הבר לא ידוע.
כמו כן, צאצאי פליטים מהמין טאר ההימלאיה, שברחו מגן חיות סמוך ב-1936, היו שכיחים בחלק הגבוה והפחות נגיש של ההר. על אף היותם מין נדיר, השמידה אותם רשות הפארקים הדרום אפריקאית כדי לסלול את הדרך להחזרתם לטבע של צביי הסלעים. עד לאחרונה חיו בהר מספר קטן של יחמורים ממוצא אירופי ואיילי סמבר מדרום מזרח-אסיה. כיום, ככל הנראה, מינים אלו נכחדו או עברו למקום מחיה אחר.
היסטוריה.
בתחילת המאה השמונה עשרה נבנו מספר סכרים בראש ההר לשם אספקת מים לקייפטאון. נבנה רכבל שנועד לאספקת חומרים והעברת פועלים לאתר הבנייה, ולאחר סיום הבנייה הוסר הרכבל.
במאה העשרים הפך ההר לחלק מ"הפארק הלאומי חצי האי קייפ" שב-1998 שינה את שמו לפארק הלאומי הר השולחן.
ב-2006 פרצה בהר שרפה שהרסה חלקים גדולים מהצמחייה וגרמה למותו של תייר. לאחר מכן הוגשה תלונה בגין הצתה ואשמה ברצח נגד אזרח בריטי שנחשד בהדלקת האש.
בשנת 2011, לאחר תהליך בחירה שנמשך ארבע שנים, נבחר ההר לאחד משבעת פלאי עולם הטבע.
ב-18 באפריל 2021, פרצה שרפת ענק באזור הר השולחן, השריפה גרמה נזק למבנים היסטוריים ולספריית אוניברסיטת קייפטאון.
הרכבל.
רכבל הר השולחן מעלה נוסעים מתחנה שנמצאת כ-302 מטרים מעל פני הים למישור הנמצא בפסגת ההר. מהתחנה העליונה ניתן לראות את קייפטאון, מפרץ השולחן והאי רובן בצפון ואת האוקיינוס האטלנטי במערב ובדרום.
בניית הרכבל החלה ב-1926 והוא נפתח לראשונה ב-1929. ב-1997 שודרג הרכבל רבות, והתאים החדשים מגיעים מהר יותר לפסגה. כמו כן, יכולים התאים להסתובב ב-360 מעלות, כך ניתן לצפות בנוף פנורמי של האזור.
מלבד הנופים, יש גם חנות מזכרות, מסעדה ושבילי הליכה למטיילים בראש ההר.
פרסום סמוי
פרסום סמוי הוא שיטת פרסום שבה מועברים מסרים פרסומיים, תמורת תשלום, בתכנים של אמצעי התקשורת, תוך הסתרה חלקית או מלאה של עובדת העברתם. פרסום סמוי יכול להתקיים בכל אמצעי תקשורת, אך הוא נפוץ במיוחד בקולנוע ובטלוויזיה. בתקשורת, הוא מכונה תכופות תוכן שיווקי, על אף שבתוכן שיווקי יש הודעה לצרכן שמדובר בפרסומת בניגוד לפרסום סמוי שהצרכן לא מודע לכך.
באמצעות הפרסום הסמוי יש השתלטות איטית על המסך מצד המפרסמים, שאינם מסתפקים יותר במקבץ הפרסומות. מטרת הפרסום הסמוי היא להטמיע בתודעתו של הצופה את המוצר, את השירות, את סימן המסחר או את פעילותו של יצרן או ספק של שירותים.
עקב ריבוי המסרים הפרסומיים הגלויים, נוצר אצל נמעני הפרסומת אדישות ואף אנטגוניזם כלפיה וכעת נוצר צורך להגדיל את השימוש בפרסומת הסמויה שפונה לתת-מודע של האדם באופן עקיף.
באנגלית מקובל להשתמש במונח Product placement, או Embedded marketing, לא תמיד בהקשר שלילי, אלא כדרך לגיטימית לקבל מימון להפקת סרטי קולנוע או טלוויזיה ממפרסמים.
סוגי פרסום סמוי.
המוצר בשימוש הכוכבים בקולנוע או בטלוויזיה.