בשנים 1869–1871 למד בשיעורי רישום בוורשה אצל אנטוני קמינסקי ורפאל הדזביץ', ובשנים 1872–1873 אצל וויצ'יץ' גרסון, צייר ריאליסטי, שנטש נושאים חברתיים ונוף לטובת ציור היסטורי ודתי. ללא ספק הייתה לגרסון השפעה משמעותית על החינוך והתחלה היצירה האמנותית שלו. הציור "קזימיר הקדוש ויאן דלוגוש" שצייר באותה העת, הוצג בחברה לעידוד אומנויות יפות בוורשה בשנת 1873, והצייר זכה להצלחה האמנותית הראשונה.
בשנת 1873 ביקר בתערוכה העולמית בווינה, שהציגה מגוון רחב של תופעות אמנותיות. בסתיו 1875 הוא עזב ויצא למינכן עד 1877 ולמד בסטודיו של הצייר ההונגרי אלכסנדר וגנר באקדמיה המקומית לאמנויות יפות [2]. לאחר שחזר לפולין, בשנים 1877–1879 למד באקדמיה לאמנויות בקרקוב בניהולו של יאן מטייקו, מוקסם לזמן קצר משיטות עבודתו. בהשפעתו הוא צייר את "בריחתה של מרינה מנששובנה" ומספר פורטרטים. בשנת 1878 ביקר בתערוכה האוניברסלית בפריז, שם ראה, בין היתר, ציורים של קלוד מונה.
בתחילה, רצונו האמנותי היה להתמסר לז'אנר הציור ההיסטורי עם ריאליזם מפורט. לאחר ביקורו בפריז, הוא שינה את כיוונו והחל ליישם פתרונות אופייניים לאימפרסיוניסטים הצרפתים. הוא צייר נופים דרמטיים, עירום וסצינות פסטורליות עם אפקטים של תאורת אימפסטו ואימפרסיוניזם (למשל, "הדייגים"). לזמן קצר הוא הגיע להשפעת הסימבוליזם (למשל, "דרואיד מאובן"), ובסביבות 1900 הכהה את לוח הצבעים שלו. עבודתו מאופיינת בעושר צורה ובאמצעים טכניים מורכבים. הודות לידידות עם פליקס מנגה ז'אסינסקי, הוא הרחיב את תחומי העניין שלו גם לסצינות מזרחיות.
ויצ'ולקובסקי הצטיין בציור סידורי פרחים ודומם. הוא צייר כמעט את כל אנשי האמנות של קרקוב.
תקופת וילקופולסקה-פומרניה.
משנת 1922 הוא היה קשור לוילקופולסקה ופומרניה. לאחר מכן הוא תרם אוסף של יצירות אמנות מזרחיות למוזיאון וילקופולסקה בפוזנן, מכאן ואילך בילה את חודשי הקיץ בבית האחוזה שלו, כשהוא מוקף בפארק ובוסתן. יצר תמונות של עצים עתיקים: אלונים, אשוחית ואורנים ומרחבי שדות.
בשנת 1929 עבר מקרקוב לפוזנן. הוא צייר בין היתר את נופיה, ואת חוף הים הבלטי הפולני. אחת מיצירותיו האחרונות היא "אביב"(1933), הידועה בארבע גרסאות. בשנת 1933 מונה לפרופסור כבוד של האקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב, ובשנת 1934 מונה לפרופסור לגרפיקה באקדמיה לאמנויות יפות בוורשה.
בשנת 1924 הוא תרם את העבודות הראשונות למוזיאון העירוני בבידגושץ'. בעקבות זאת הצטברו עבודותיו במוזיאון. במהלך חייו של האמן הוקדש אחד מחדרי המוזיאון ליצירתו. בשנים 1924 ו -1934 ארגן מוזיאון בידגושץ' תערוכות של יצירותיו. בנוסף הוא הציג את עבודותיו בקרקוב, ורשה, פוזנן ומחוצה לה.
הוא נפטר ב־27 בדצמבר 1936 בוורשה מדלקת ריאות .
טקסי הלוויה שהתקיימו ב -30 בדצמבר 1936 היו בבידגושץ', ווהשתתפו בהם אלפי אנשים. בהתאם לרצונו, הוא נקבר בבית העלמין בכפר בווטלנו ליד בידגושץ'.
ב־8 באפריל 1937, אשתו על פי צוואתו האחרונה של בעלה, העניקה לעיר בידגושץ' 425 עבודות, ספרי רישומים, מזכרות אישיות וציוד סדנאות. פעולת התרומה חייבה את בידגושץ' לטפל באוסף ולדאוג לקברו של ויצ'ולקובסקי.
בית הספר אבטליה
ערביי הביצות
ערביי הביצות (בערבית: "عرب الأهوار", ערב אל-אהואר; מכונים גם מעדאן – معدان, או "שרוק" – شروگ, "אלה מהמזרח") הם תושבי אזור הביצות המשתרעות בדרום עיראק לפני התמזגותם של החידקל והפרת בשט אל-ערב, כולל ביצות חוויזה (هور الحويزة) שבדרום-מערב איראן. השם שניתן לערביי הביצות בשפה הערבית – "מעדאן" – מציין תרבות ייחודית, אף שהם משתייכים לשבטים שונים. פרנסתם של ערביי הביצות מבוססת בחלקה על תאואי נהרות וכן על גידולי שדה, כגון אורז. רבים מתושבי הביצות נעקרו ממקום מושבם במהלך מלחמת המפרץ בשנת 1991.
ג'ק איטקן
ג'ק איטקן (באנגלית: Jack Aitken, נולד ב-23 בספטמבר 1995) הוא נהג מרוצים בריטי–קוריאני, המתחרה באליפות הפורמולה 2 וחבר באקדמיית הנהגים של ויליאמס.
קריירת מרוצים.
איטקן נולד בלונדון והחל להתחרות בקארטינג בגיל צעיר. בשנת 2013 עבר להתחרות במכוניות חד-מושביות והתחרה באליפות בפורמולה רנו הצפון-אירופאית. במקביל התחרה במספר מרוצים באליפות הפורמולה רנו יורוקאפ. בשנת 2015 זכה בשתי אליפויות בהפרש של שבוע: אליפות הרנו פורמולה השווייצרית והאליפות האירופאית. בשנת 2016 עבר להתחרות עבור קבוצת ארדן באליפות ה-GP3. הוא השיג ניצחון אחד ושישה פודיומים נוספים ודורג במקום החמישי. הוא נשאר באליפות לעונה נוספת, אך עבר להתחרות עבור קבוצת ART, לצידו של ג'ורג' ראסל. ראסל זכה באליפות ואיטקן סיים כסגנו, אך בפער של 79 נקודות.
איטקן וראסל נשארו בקבוצת ART, אך עברו ביחד להתחרות בעונת 2018 של הפורמולה 2. בעוד ראסל זכה באליפות, איטקן סיים רק במקום ה-11 עם ניצחון בודד בעונה. לקראת עונת 2019 עבר להתחרות בקבוצת קמפוס רייסינג. העונה הייתה מוצלחת יותר עם שלושה ניצחונות ומקום חמישי בדירוג הכללי. מתוך 189 נקודות שהשיגה הקבוצה, דרוגה במקום שחמישי באליפות הקבוצתית, 159 נקודות הושגו על ידי איטקן. בשנת 2021 התחרה בתחרות 24 השעות של ספא, איטקן היה מעורב בתאונה יחד עם עוד שלושה נהגים, איטקן נפצע ושבר את ידו.
פורמולה 1.
בפברואר 2016 נבחר איטקן כאחד מארבעת הנהגים שהצטרפו לתוכנית הנהגים הצעירים של רנו. בספטמבר 2017 הוא נהג בפעם הראשונה על מכונית פורמולה 1 כשביצע נסיעת מבחן על הלוטוס E20 במסלול בחרס. בעונת 2018 שימש כנהג משלים בקבוצת רנו, תפקיד אותו מילא גם בעונת 2019. בשנת 2020 עזב את התוכנית של רנו והצטרף לאקדמיית הנהגים של ויליאמס לצידם של דן טיקום ורוי ניסני. בגרנד פרי שטיריה השתתף באימון החופשי של יום שישי, במקומו של ג'ורג' ראסל. לקראת גרנד פרי סאח'יר אובחן לואיס המילטון חיובי לקורונה. ראסל החליף את המילטון בקבוצת מרצדס ואיטקין החליף את ראסל בויליאמס. הוא דורג במקום ה-18 לקראת המרוץ.
קייט בדינגפילד
קתרין "קייט" ג'ואן בדינגפילד (באנגלית: Katherine Joan Bedingfield; נולדה ב-1982) היא מנהלת התקשורת של הבית הלבן. במקצועה היא אשת תקשורת ומנהלת קמפיינים פוליטיים אמריקאית.
ביוגרפיה.
בדינגפילד גדלה בסנדי ספרינגס שבג'ורג'יה, את התואר שלה קיבלה בדינגפילד מאוניברסיטת וירג'יניה.
בדינגפילד שימשה כמנהלת התקשורת בקמפיין של ג'ין שאהין בניסיונה להיבחר לסנאט האמריקאי ב-2008.
ב-2015 מונתה בדינגפילד למנהלת התקשורת של סגן הנשיא, ג'ו ביידן, בדינגפילד המשיכה לעבוד עם ביידן גם כאשר החליט לרוץ לנשיאות ארצות הברית בבחירות לנשיאות שנערכו ב-2020 והייתה סגנית מנהל הקמפיין הנשיאותי שלו, עבודתה בקמפיין של ביידן הביאה לכך שכתב העת האמריקאי, פורצ'ן הכליל את בדינגפילד ברשימת האנשים המשפיעים ביותר בממשל ובפוליטיקה שעדיין לא מלאו להם 40.
בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ביידן כי בדינגפילד תכהן כמנהלת התקשורת בבית הלבן בממשלו העתידי
חיים אישיים.
בדינגפילד התחתנה עם דייוויד קלי קיוויב בינואר 2013 ולהם יש שני ילדים.
יהודה ליב זלוטניק
וייספיש
וייספיש היא משפחה יהודית ממקורות פולניים, מצאצאי הרב אברהם לעווי והרב דוד בהר"ן
מגנברוט
מגנברוט (בגרמנית: Magenbrot) הוא ביסקוויט מזוגג קטן ומתוק, שדומה באופן מסוים לעוגיית ג'ינג'ר. שם המנה מתורגם ישירות ל"לחם קיבה" מכיוון שמאמינים כי הוא עוזר בשיפור העיכול. מקורו של מתכון זה בגרמניה ונמכר בדרך כלל בשווקי חג המולד בכל רחבי אירופה.
מראה והרכב.
מגנברוט ידוע בצורת היהלום שלו ובחזית החומה הכהה בגרמניה, וצורת פרוסת הלחם שלה בשווייץ. מאפה זה מיוצר עם קמח, חיטה, סודה לשתייה, כוכב אניס, קינמון, ציפורן ואגוז מוסקט וממותק באמצעות דבש וסוכר. תפוזים מסוכרים, קליפת לימון ואגוזי לוז מתווספים גם הם לטעמים סוגים מסוימים של מגנברוט מצופים בזיגוג קקאו מתוק.
בדרך כלל תקופת ההכנה שלו מתפרשת על פני יומיים. את הבצק מכינים מראש ומשאירים לילה שלם כדי שהוא יתייצב כמו שצריך. לאחר מכן הוא מופרד לחתיכות קטנות ונאפה בתנור.
מגנברוט נקרא בעבר גם Alpenkräuter-Brot (לחם עשבי תיבול אלפיני).
אגודת שטוקה
אגודת האמנים הפולנים "שטוקה" (בפולנית: ) הייתה אגודה של אמנים חזותיים פולנים בולטים בתחילת המאה ה-20, שחיו תחת למשטרים זרים בפולין. האגודה נוסדה בשנת 1897 בקרקוב, ומטרתה העיקרית הייתה לאשר מחדש את חשיבותה ואופייה הייחודי של האמנות הפולנית בתקופה שבה פולין לא יכלה להתקיים כאומה ריבונית.
הקמה.
ההשראה המיידית להקמת החברה החדשה הגיעה מתערוכת האמנות פורצת הדרך שנחנכה ב-27 במאי 1897 בסוקינניצה בכיכר המרכזית בקרקוב. בתערוכה הציגו ציירים מודרניסטים פולנים, והיו תערוכות נפרדות לציור ופיסול. באירוע ביקרו כ-6,000 אורחים והיא הייתה הצלחה גדולה. הפגישה הראשונה של אגודת שטוקה התקיימה ב-27 באוקטובר 1897. בין חבריו המייסדים היו דור אקדמאים מבית הספר לאמנויות יפות שהשתתפו בתערוכה, כולל רקטורים עתידיים של האקדמיה: ליאון ויצ'ולקובסקי, תאודור אקסנטוביץ', יאצק מלצ'בסקי, יוזף מהופר. כמו גם האמנים יוזף חלמונסקי, יוליאן פלאט,קז'ימייז סיחולסקי, אנטוני פיוטרובסקי,קונסטנטי לאשצ'קה, יאן רובצ'ק, ארווין אלסטר, יאן סטניסלבסקי, וודייז' טאטמייר, גוסטב גוזדצקי, אברהם נוימן, וסטניסלב ויספיאנסקי.
עקרונות.