בפרק הראשון של העונה ה-13 נחשפה זהותו של הסטיג, אשר לאמיתו של דבר הוא נהג הפורמולה 1 המפורסם מייקל שומאכר, אם כי בסוף התוכנית נרמז שזוהי בדיחה מתוחכמת. באותו פרק, זכה שומאכר לקרדיט כאורח בנוסף לסטיג.
ההשערות הנפוצות ביותר הן שה – BBC מזמינה נהגים שונים אשר יככבו בחליפת הסטיג בהתאם לדיסציפלינה שלהם ולאופי הרכב שבו הם יאלצו לנהוג. תמונות פפראצי שונות כבר חשפו את מייקל שומאכר, לואיס המילטון, טום צ'ילטון, טיף נידל, דייוויד קולט'ארד ומיכאל ברטלס.
פרסים ומועמדויות.
בנובמבר 2005 זכתה טופ גיר בפרס אמי הבינלאומי בקטגוריית "תוכנית בידור ללא תסריט". בפרק בו הציגו את הפרס לקהל באולפן, התבדח קלארקסון ואמר כי הוא לא היה יכול להגיע לניו יורק לקבל את הפרס מפני שהוא היה עסוק בלכתוב את התסריט לתוכנית.
טופ גיר גם הייתה מועמדת מספר פעמים ואף זכתה בפרס BAFTA וכן בפרס ה-NTA.
המגזין.
בנוסף לתוכנית הטלוויזיה מוציא צוות התוכנית את מגזין טופ גיר. המגזין הוא מבין מגזיני המוטוריקה המובילים בבריטניה וגרסאות שלו רואות אור גם בסין, צ'כיה, יוון, המזרח התיכון, הפיליפינים, אינדונזיה, קוריאה הדרומית, רוסיה, הולנד, ניו זילנד, תאילנד, הודו, רומניה מלזיה וישראל (נקרא "מכוניות" אבל זאת עריכה ישראלית מאת בית הדפוס של גלובוס ל-Top Gear).
במגזין מופיעים מבחני דרכים אשר בוצעו על ידי המגישים או על ידי כתבים נוספים, טור חודשי של ג'רמי קלארקסון וטור של ג'יימס מיי, ראיונות עם סלבריטאים (דומים לאלו שמופיעים בתוכנית), מדריך למכוניות חדשות ועוד.
החל מ-2004 בוחר צוות המגזין את מכונית השנה (בעבר חלק מהתוכנית אך בגלל בעיות זכויות יוצרים דבר זה ירד). הזוכות:
משגיח
בעולם הישיבות, משגיח או מנהל רוחני הוא איש האחראי על תלמידי הישיבה בתחומים שמחוץ לתוכן הלימוד, בעיקר בנוגע להתקדמותם הרוחנית. בישיבות רבות המשגיח הוא דמות כריזמטית והוא בעל השפעה רבה על עולמם הרוחני של התלמידים ועל דמותה של הישיבה.
תיאור.
שלא כמו תפקיד ראש הישיבה, משרת המשגיח היא חדשה יחסית, וראשיתה בישיבות ליטא במאה ה-19. עד אז פעלו הישיבות במסגרת קהילתית, ואנשי הקהילה פיקחו על התלמידים; עם ניתוק הישיבות מן הקהילות, נוצר הצורך באדם מיוחד שימלא תפקיד זה. בנוסף לזאת, עלה הצורך במשרת המשגיח בשל הרוחות הזרות שחדרו לישיבות מן החברה הסובבת והשפיעו על התלמידים, בפרט רעיונות תנועת ההשכלה. תפקיד המשגיח היה לפקח על התלמידים ועל התנהגותם, ולוודא שהם עומדים בדרישות המצופות מהם ומקדישים את זמנם ללימוד התורה כראוי. ביד המשגיח הייתה גם היכולת להפעיל סנקציות כנגד תלמידים שלא עמדו בחובותיהם, לרבות קנסות כספיים והרחקה מהישיבה. בין שאר משימותיו של המשגיח היו לעיתים קביעת סדרי הישיבה באולם הלימוד, הצמדת חברותות, פיקוח על הגעה לתפילת שחרית, שיחות אישיות עם התלמידים וכיוצא בזה.
בישיבות של תנועת המוסר בליטא ובעקבותיהן גם בשאר הישיבות התרחב תפקידו של המשגיח, והוא זה שעסק בחינוך התלמידים ובעיצוב עולמם הרוחני. המשגיח נשא דרשות ושיחות אשר עסקו בעיצוב הנפש ובעבודת המוסר ותיקון המידות, ואשר הייתה להן השפעה רבה על התלמידים. במקרים הקיצוניים היה מעמד שיחותיו החינוכיות של המשגיח קרוב לזה של שיעורי ראש הישיבה בתלמוד, והתלמידים היו חוזרים עליהן ומפרסמים אותן בכתב.
גם כיום פועלים משגיחים רוחניים בישיבות החרדיות ובמקצת הישיבות הציוניות. רמת הדומיננטיות שלהם משתנה מישיבה לישיבה: בחלק מן הישיבות מצטמצם תפקידם למסירת שיחות מוסר בישיבה וייעוץ רוחני לבחורים, ובישיבות אחרות לעומת זאת הם תופסים מקום דומיננטי בהנהגת ובקביעת מדיניות הישיבה בנושאים שונים. ישנם גם משגיחים אשר פעילותם מצומצמת להשגחה על מילוי תקנות הישיבה; הללו מכונים בקרב הבחורים 'משגיחים קטנים' (או בכינוי ההיתולי: מק"ק) ובדרך כלל בפרסומי הישיבה הם מכונים "משגיחים" לעומת המשגיח הראשי שמכונה "מנהל רוחני".
בישיבות חסידיות נקראים המשגיחים העוסקים בשיחות חיזוק בשם "משפיעים" והמשגיחים העוסקים באכיפת הכללים והסדרים מכונים "משגיחים".
משגיחים ידועים.
בין המשגיחים המפורסמים: ר' נתן צבי פינקל ("הסבא מסלובודקה"), ר' ירוחם ליבוביץ מישיבת מיר, ר' יחזקאל לוינשטיין מישיבות מיר ופוניבז', ר' אליהו דסלר מישיבת פוניבז', ר' אליהו לאפיאן מישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים, ר' מאיר חדש מישיבות חברון, אור אלחנן ועטרת ישראל, ר' שלמה וולבה מישיבות באר יעקב וגבעת שאול, ר' נתן מאיר וואכטפויגל מישיבת לייקווד בארצות הברית ר' גדליה אייזמן מישיבת קול תורה, ור' דב יפה מישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים.
בין המשגיחים המפורסמים כיום: ר' דן סגל (הידוע בכינויו "אחד המשגיחים"), ר' מתתיהו סלומון מישיבת לייקווד בארצות הברית, הרב חיים וואלקין מישיבת עטרת ישראל, הרב טוביה נוביק מישיבת כנסת יצחק (חדרה), הרב חזקיהו מישקובסקי מישיבת אורחות תורה, ר' יצחק פנחס גולדווסר מישיבת אור ישראל, הרב שלמה ברויאר מישיבת בית מתתיהו, הרב נח אורלוויק מישיבת תורה אור, הרב אורי וייסבלום מישיבת נחלת הלויים, הרב דורון דוד גולד מישיבת דרך חכמה והרב נפתלי קפלן מישיבת נתיב הדעת.
משגיח רוחני
מנהל רוחני
הסלע
E coli
דה רוק
מודל האופרון
תומאס וילקין
לונטה
באדריכלות, לונטה (מצרפתית: עצם בצורת ירח) היא צורה של חצי עיגול או סהר, מלא או ריק, הממוקמת בין קשת לבין דלת או פתח. כאשר הלונטה ממוקמת מעל דלת כניסה ראשית של כנסייה, נקראת הלונטה "טימפנון" (tympanum) והיא מעוטרת לרוב בתבליטים.
דאמאן ודיו
דאמאן ודיו (בגוג'ראטית: દમણ અને દિવ, בפורטוגזית: Damão e Diu, במראטהית: दमण आणि दीव) היא טריטוריית איחוד בהודו, המורכבת בעיקרה מהעיר דאמאן ומהאי דיו, השוכנים במפרץ קומביי לחופי הים הערבי.
הטריטוריה דאמאן ודיו מהווה מובלעת בתוך גוג'ראט.
היסטוריה.
מהמאה השמינית ועד המאה השלוש עשרה דאמאן ודיו היוו חלק מגואה, והיו תחת שלטון של ממלכה רג'פוטית שהוכנעה על ידי מוסלמים בשנת 1330. שלטון המוסלמים נמשך כ-200 שנים נוספות, עד אשר נכבש האזור על ידי הפורטוגזים, ששלטו בו במשך 450 השנים שלאחר מכן.
בשנת 1535 נכרתה ברית הגנה בין הפורטוגזים לבין באהאדור שאח, סולטאן גוג'ראט באותה התקופה, לאחר שזה האחרון הותקף על ידי הקיסר המוגולי הומאיון. במסגרת הברית הורשו הפורטוגזים בשנת 1535 לבנות מבצר באי דיו ולהחזיק שם חיל מצב. מאוחר יותר (בשנים 1536, 1545 ו-1546) נעשו ניסיונות בידי שליטי גוג'ראט לסלק את הפורטוגזים מן המבצר, אולם ללא הועיל.
בעקבות חוזה שנחתם בשנת 1543 הפך השלטון של הפורטוגזים בדיו לרשמי. בנוסף הם כבשו חלקים מהחוף המערבי של המפרץ, כולל המחוזות סלסט וברדז וצפון מומביי.
בשנת 1670 הפתיעה כנופיה קטנה וחמושה של ערבים ממסקט ובזזה את המבצר, ולאחר מכן הסתלקה עם שללה.
ב־1961 סיפחה הודו את המושבה הפורטוגלית והפכה אותה לטריטוריה הודית. בכך הסתיים שלטונה הקולוניאלי של פורטוגל באזור. אז הוקמה טריטוריית איחוד שכללה את גואה, דאמאן ודיו. פורטוגל לא הכירה בסיפוח עד לשנת 1974.
בשנת 1987 הוכרה גואה כמדינה חדשה בהודו, והוקמה טריטוריית האיחוד העצמאית של דאמאן ודיו.
בשנת 2000 אוחדה הטריטוריה של דמאם ודיו עם הטריטוריה של דאדרה ונאגר הבלי.
השפות הרשמיות הן גוג'ראטית, מרטהי ואנגלית. הפורטוגזית דעכה מכיוון שהיא איננה שפה רשמית ואינה נלמדת עוד בבתי הספר. היא כמעט ואינה משמשת היום כשפת דיבור, אם כי ישנם מילים וביטויים בשפה ששזורים בשפת היום יום.
כלכלה.
התוצר הלאומי הכולל של דאמאן ודיו בשנת 2004 מוערך בכ-156 מיליון דולרים לפי רמות המחירים הנוכחיות.
ברונזיט
ברונזיט הוא כינוי למינרל שיחד עם המינרלים אנסטטיט ופרוסיליט משתייך לסדרת המינרלים בעלי מבנה אורתורומבי של קבוצת הפירוקסן (קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים – {סיליקטים במבנה בצורת שרשרות} בעלי שרשרת בודדת), והקרויים לכן אורתופירוקסנים. הברונזיט אינו סוג מוגדר של מינרל, אלא סוג של אנסטיט המכיל ברזל שבשל בליה חלקית רכש ברק תת-מתכתי דמוי ברונזה (ארד) על משטחי הפצילות שנתן למינרל את שמו.
אנסטטיט (MgSiO3) הוא מינרל המכיל בעיקר מגנזיום שחלקו הוחלף על ידי כמויות קטנות (עד 5%) של תחמוצת הברזל. בסוג המכונה ברונזיט כמות תחמוצת הברזל נעה בין 5% ל-14%, בעבר נהגו לכנות אנסטטיט המכיל אחוז גדול אף יותר של תחמוצת הברזל בשם היפרסתן, אך כיום מכונה מינרל זה אורתופירוקסן כשנוהגים לציין את אחוז המגנזיום והברזל שבו. סוגי האנסטטיט המכילים ברזל נוטים לעבור סוג מיוחד של בליה הידוע בשם שילריזציה, שתוצאתו הפרדה של הברזל כקרום דק מאוד של תחמוצת והידרוקסידים לאורך הסדקים של מישורי הפצילות של המינרל. עקב כך מופיע על משטחי הפצילות ברק מתכתי המכונה שילר (מגרמנית – משחק צבעים), המודגש ככל שכמות הברזל במינרל המקורי גדולה יותר. צבע הברונזיט הוא ירוק או חום, משקלו הסגולי הוא 3.3-3.2, תלוי בכמות הברזל במינרל. כמו אנסטטיט מהווה הברונזיט מרכיב בסלעי יסוד בסיסיים רבים כגון הנוריט והגברו ובייחוד הפרידוטיט וגם בסרפנטינים שנוצרו מהם. הוא מופיע גם בכמה סלעי שיסט גבישיים.