מטרות החונכות הן אינדיבידואליות ונקבעות בתחילת הקשר על ידי המתמודד עצמו, בעזרת גורם הטיפול או בני המשפחה ובעזרת רכז השירות. מטרות אלו נבחנות ונבדקות אחת למספר חודשים והן רבות מבחינת המגוון שלהן והתוכן שהן יוצקות בתוך הקשר החונכי. הגמישות של החונך והמתמודד חשובה מאוד. היא מתבטאת בשינוי המטרות ובהתאם לכך- בבחירת הפעילויות, שכן פעמים רבות מטרות שנקבעות בתחילת הקשר משתנות תוך כדי ההתנסות בקשר ובפעילויות השונות, תשוקות חדשות מתעוררות ואתן מטרות חדשות. הדיון במטרות הוא משמעותי ביותר, על מנת לוודא שהחונכות תהיה שיקומית ותיקח חלק בקידום תהליך ההחלמה של המתמודד.
שירותי החונכות.
קהל היעד של החונכות.
כאמור לעיל, החונכות מיועדת לאדם המתמודד עם מוגבלות נפשית, אשר מתגורר עצמאית בקהילה או בבית משפחתו ואינו מקבל שרותי דיור שיקומיים. שירות זה ניתן למי שוועדת השיקום המחוזית קבעה כי הוא זקוק לליווי של חונך בתחומי חייו השונים. הקבלה לחונכות מותנית בנכונות לשיתוף פעולה מצד האדם מקבל השירות.
במהלך שנת 2018 קיבלו 27,494 אנשים בישראל שירותי שיקום פסיכיאטרי בקהילה. מתוכם, 2,792 קיבלו שירותי חונכות.
מסגרת החונכות.
פעילות החונכות השיקומית מתבצעת במסגרות שהוכרו כשירותי חונכות (לדוגמה: עזר מציון). פעולת החונכים מתואמת, מונחית ומדווחת למנהל תוכנית השיקום או למטפל העיקרי. השירות ניתן כליווי אינטגרטיבי, או כליווי בתחומים ספציפיים, מתוך רצף השיקום.
המפגשים הם קבועים וידועים מראש, בדרך כלל פעם-פעמיים בשבוע למשך שעתיים עד ארבע שעות בכל מפגש, לתקופה ממוצעת של בין חצי שנה לשנתיים. זאת, כדי ליצור רצף, התמדה ומחויבות. פעמים רבות עצם ההגדרה מראש יחד עם השמירה על רצף הפגישות מאפשרים את יצירת הקשר ואת ההתמודדות עם מרכיבים פגועים אלו. ההתמדה מתבטאת גם בהתחייבות של המטופל לתקופה של שנה לפחות, משום שליצירת תהליך אפקטיבי נחוצה בנייה של יחסי אמון ותחושת המשכיות. כצפוי, יצירת הקשר, בניית האמון וחיזוק תחושת הביטחון אורכים זמן. בתחילה שכיח שיתעוררו חרדות סביב המפגש המלאכותי עם אדם זר, וחשש רב לגבי ההתאמה. חשש זה מלווה את המתמודד ואת החונך כאחד, ועל כן יש צורך במפגש אינטנסיבי, קבוע ולאורך זמן.
לפי התקדמותו של האדם בתחומים שהוגדרו, ישקול החונך השיקומי, תוך תיאום עם הגורמים המקצועיים ועם האדם עצמו, הפחתה בתדירות ובזמן הפגישות, כשהמטרה הסופית היא שהאדם יהפוך לעצמאי במידה אופטימלית. במקרה שהחונכות אינה תורמת להתקדמותו של האדם, יישקל שינוי בתוכנית השיקום או הפסקתה.
פעילות שוטפת.
החונכות הוא שירות חברתי תומך בו החונך מלווה את האדם בחיי היום יום שלו בקהילה על-פי צרכיו, מטרותיו ורצונותיו.
שירותי חונכות כוללים למידה והתנסות בין אישית, סביב פעילויות יזומות בקהילה. הם מסייעים בפיתוח מיומנויות חברתיות ויכולות שונות, כמו גם בהקניית הרגלים וכלים להתמודדות טובה יותר בסיטואציות אישיות וחברתיות, כחלק מתהליך השיקום וההחלמה של האדם.
תחומי הפעילות.
החונך ידאג לקיום פעילויות שוטפות ופיתוח מיומנויות בתחומים השונים, כגון:
צוות שירותי החונכות.
חונך שיקומי.
החונך השיקומי הוא מי שמלווה את המשתקם באופן אישי ומנחה אותו לקראת חיים עצמאיים בקהילה בתחומי החיים השונים, בהם הוא זקוק לליווי ותמיכה.
החונך הוא אדם מגיל 21 ומעלה, שניחן בבגרות נפשית, ניסיון חיים עשיר ויכולות בינאישיות מתאימות לתפקיד ושמסוגל לתמוך רגשית בעתות משבר וקושי. החונך עובר השתלמות בנושא שיקום בקהילה בבריאות הנפש ורוכש היכרות עם מערכות השיקום בארץ.
רבים מהחונכים השיקומיים הם סטודנטים ועובדים ממקצועות בריאות הנפש, או ממקצועות העוסקים בעבודה מול אנשים. לעיתים משתלבים בני משפחה של נפגעי נפש בעבודה כחונכים שיקומיים (אם כי בן משפחה לא יהיה חונך של נפגע נפש ממשפחתו).
רכז מקצועי.
הרכז המקצועי הוא מי שתפקידו להנחות ולהדריך את עבודת החונכים השיקומיים.
הרכז הוא איש מקצוע ממקצועות בריאות הנפש (לרבות פסיכולוג קליני או שיקומי, עובד סוציאלי, מרפא בעיסוק, אח פסיכיאטרי מוסמך וכדומה), בעל הכשרה וניסיון בשיקום נפגעי נפש. הרכז נדרש להיכרות עם מוסדות השיקום בקהילה בפרט, ועם מערכות השיקום בארץ בכלל, בנוסף לניסיון בהדרכה וכישורים מתאימים לניהול ועבודה בצוות.
בקרה ופיקוח.
עבודת צוות השירות נתונה לבקרה ופיקוח תמידיים של שירותי בריאות הנפש, בין היתר בתחומים כגון: מספר המשתקמים הנמצאים במסגרת השירות; התאמה בין האוכלוסייה שהוגדרה כזקוקה לשירות לבין זו המקבלת שירות; התאמה בין החונך השיקומי והמשתקם; הרמה המקצועית של השירות הניתן; משך השירות הניתן והתאמתו לתוכנית השיקום.
השפעות לטווח ארוך.
שירות החונכות בישראל הוא שירות "צעיר" אשר טרם נחקר בצורה מדעית אקדמית מספקת. גם בעולם לא קיימת עד כה ספרות רבה אשר בחנה את השירות ואת השפעותיו לטווח הארוך על חייהם של המתמודדים. על מנת לבסס ולהרחיב שירות חשוב זה, יש צורך בבדיקה ובחקירה של הפוטנציאל של הקשר החונכי, כמקדם החלמה וכמעלה את איכות חייו של האדם המתמודד.
בנוסף להרגשת ה"ביחד", אותה מציינים רבים מהמתנסים בקשר החונכי, קיימים מספר רווחים והשפעות לטווח הארוך: אחד מהם הוא תחושת הנוחות שחשים המתמודדים בחברת אנשים בכלל, ובעקבות כך - האפשרות להרחיב את הקשרים החברתיים. השפעה נוספת היא העלאת הערך העצמי. ההתנסות מחזירה למתמודד את האמונה שהוא יכול להיות חלק מהעולם החברתי, שיש לו משהו בעל ערך לתרום ושהוא שייך כמו כל אחד אחר. השפעה נוספת מתקשרת לתקווה, לבניית שאיפות ולתוכניות לעתיד. הקשר, העלאת תחושת הביטחון והערך העצמי, ההתנסות בפעילויות שונות וההתנסות בבחירה, כל אלה מהווים קרקע לפיתוח תחושת התקווה ומתוך כך - לבניית שאיפות ותוכניות לעתיד.
כולן
כולן - קידום השיח והעשייה הפמיניסטית בישראל הייתה עמותה ישראלית, שפעלה לקידום השיח הפמיניסטי בישראל, נאבקת בתרבות האונס והובילה את המאבק הציבורי בהאשמת הקורבן בישראל. העמותה פעלה לעיצוב השיח הציבורי בישראל, על מנת לשכנע ולקדם עקרונות פמיניסטיים בקרב הציבור.
החל מהקמתה בשנת 2017 ועד לשנת 2021, ניהלה העמותה את הפקתה של צעדת השרמוטות תל אביב-יפו. בנוסף, היא ארגנה הפגנות במחאה על אלימות נגד נשים ואונס כדוגמת הפגנת התמיכה בנפגעת מפרשת החשד לאונס בקפריסין ופרשת הכדורגלנים והקטינות.
העמותה הייתה מהמקדמות הבולטות ביותר של הביטוי "מאמינה לך" – ביטוי המבטא את התפיסה האידאולוגית של הקשבה, אמונה וסולידריות עם נפגעות תקיפה מינית ואונס – והיא הייתה אחראית להפצת הביטוי במרחב הציבורי באמצעות הסברה ברשתות החברתיות, בתקשורת ובאירועי שטח.
באפריל 2022 עלו טענות בגין הטרדה מינית שביצעה מנהלת לשעבר בעמותה, בגין ניצול של מתנדבות בידי העמותה, ובגין השתקה שביצעה העמותה של ביקורת כלפיה.
כחודש לאחר גילוי הטענות, התפטרה מנכ״לית הארגון מתפקידה.
ביולי 2022, כשלושה חודשים לאחר פרשת ההטרדה המינית והביקורת הנרחבת בנוגע להתנהלות העמותה, הודיע הוועד המנהל של העמותה על הפסקת פעילותה, במייל שנשלח לתורמים.
הקמה והיסטוריה.
העמותה נולדה כקהילת רשת פמיניסטית בשנת 2015, וסביב קהילה זו התחילה להתארגן פעילות שטח. פעילות זו כללה מספר הפגנות וצעדות מתוקשרות, כגון צעדת השרמוטות תל אביב-יפו בשנים 2016 ו-2017, המחאות בעקבות פרשת אופק בוכריס והפגנות התמיכה במתלוננות בפרשת אלון קסטיאל.
כולן נרשמה כעמותה ביולי של שנת 2017, ובנובמבר ארגנה, בשילוב עם פרויקט "תזכור" להנצחת נשים שנרצחו על רקע מגדרי והתא הפמיניסטי באוניברסיטת תל אביב, את האירוע המתוקשר הראשון שלה כעמותה – טקס זיכרון לקורבנות האלימות המגדרית כחלק מאירועי יום המאבק הבינלאומי למניעת אלימות נגד נשים.
פעילות.
העמותה עבדה בזירות החינוך, הנוער, הקהילה ופעילות השטח, והפעילה בנוסף מערך הסברה במדיה וברשתות החברתיות. בתחום החינוכי, היא העבירה הרצאות, פאנלים וסנדאות במתכונת רגילה או מקוונת, וב-2021 העבירה בפעם השלישית את תוכנית ההכשרה הווירטואלית "מובילות- תוכנית הכשרה לנשים מובילות". כמו כן, העמותה הייתה שותפה בניהול פורום תאי הסטונדטים הפמיניסטיים בישראל ("הסטודנטיות").
העמותה נולדה ברשתות החברתיות, וחלק נכבד ממאות המתנדבות שלה פעילות בזירה זו באופן יומיומי בייצור והפצת תכנים או תגובות. פעילות ומתנדבות מהעמותה הרבו לכתוב מאמרים בגנות תרבות האונס ואלימות נגד נשים, ולהתראיין בערוצי החדשות בנושא. העמותה ומתנדבות שלה היו כותבות קבועות של מאמרים לאתרים סלונה וonlife, ובדצמבר 2020 בשיתוף עם ארגון שתיל העבירו כמה מעובדות העמותה הרצאה בה הנחו מנהלי ארגונים לשינוי חברתי כיצד לשלב בין ערוצים של תוכן וקהילה. העמותה ארגנה גם מספר קמפיינים מתוקשרים ברשתות החברתיות, כדוגמת קמפיין "#סיקורהוגן" שמעודד את כלי התקשורת לעקוב אחר קוד אתי אשר אמור להבטיח סיקור הוגן ובלתי-פוגעני של פרשיות מין בישראל.
העמותה ניהלה קבוצת נוער בשם "נוער שרמוטות" העוסקת בהתנדבות וחינוך לאקטיביזם. הקבוצה הייתה שותפה לפעילויות העמותה, וכן עזרה בהפקה של "שידורי השרמוטות" בשנת 2020. העמותה ניהלה גם קהילה טרנסג'נדרית אינטרנטית בשם "כול.טרנס" שמטרתה לקדם את המאבק הטרנסי הפמיניסטי, מתוך הכרה בכך שהמאבק של הקהילה הטרנסג׳נדרית והמאבק הפמיניסטי שזורים זה בזה.