בשנת 1786 בנו רבי מנחם מנדל מוויטבסק ורבי אברהם מקליסק, שעמדו בראש עליית החסידים, את בית הכנסת של ראשוני החסידים בטבריה (או -בית הכנסת קרלין סטולין בטבריה). ברעש האדמה בשנת 1837 נהרס בית הכנסת אך קומתו התחתונה שרדה. בשלושים השנים שלאחר מכן נשאר המבנה חרב עקב חוסר יכולות כלכליות של העדה האשכנזית בטבריה לשקמו. בשנת 1867 החלו חסידי קרלין בפעילות לגיוס כספים ומשאבים לשיקום בית הכנסת ושלחו שליחים לגולה. בשנת 1869 נקנה בית הכנסת במצוות האדמו"ר רבי אהרן (השני) מקרלין ובשנת 1870 הוחל בבניית בית הכנסת אך העבודות לא הושלמו בשל חובות. אך עד לתחילת שנות התשעים של המאה ה-19 הושלם בניין בית הכנסת בעזרתו של ר‘ שמואל זאב שייב. בשנים שלאחר מכן המשיכו לטפח אדמו"רי קרלין-סטולין לדורותיהם את קהילת החסידים בטבריה ואת בית הכנסת בעזרת שליחת כספים לארץ ישראל מקרלין שבבלארוס. רוב אדמורי קרלין סטולין נרצחו בשואה והיחיד שנותר מקהילתם שבגולה היה רבי יוחנן פרלוב שלאחר שנפטר הובא לקבורה בבית העלמין היהודי הישן בטבריה. לזכרו פתחו חסידיו ישיבה בבית הכנסת בשם "מתביתא דרבי יוחנן", שבה לומדים עד היום אברכים מחסידות קרלין.
בית הכנסת הסניור.
הוקם ב-1839 על ידי חיים שמואל הכהן קונורטי (שכונה "הסניור") לאחר הרעש של 1837. היה אחד מ-2 בתי כנסת ספרדים ברובע היהודי. קונורטי קיבץ אל בית הכנסת אלפי ספרים ופתח במקום תלמוד תורה בשם "מדרש שמואל". בבית הסמוך התיישבה משפחת ניניו לאחר שאבי המשפחה נישא לבתו היחידה של קונורטי.
שאטו
שאטו (בצרפתית: château, ברבים: châteauxׂׂׂׂ) הוא בית אחוזה, אשר שימש גם למגוריו של בעל האחוזה שהיה ממשפחות האצולה או ממשפחות מיוחסות אחרות. אחוזות אלו הוקמו בדרך כלל באזורי הפרוורים, עם או ללא ביצורים, ולעיתים קרובות ביותר באזורים דוברי צרפתית.
הגדרה.
המילה "שאטו" היא מילה צרפתית אשר נכנסה לשפה האנגלית, כמו מילים אחרות שמשמעותן רחבה מהתרגום המילולי לצרפתית. בצרפתית "שאטו" מייצגת מבנים מגוונים באזורי כפרי מהמאה ה-19, כמו מבצרים מימי הביניים וארמונות בסגנון הרנסאנס. רוב הבניינים המכונים שאטו בצרפתית הם ארמונות או בתי כפר ולא בהכרח טירות במובן המקובל. לרוב המילה "château" באנגלית מתארת "טירה צרפתית", אך לעיתים המילה "ארמון" מתאימה יותר למשל במקרה של שאטו דה ורסאי הידוע כארמונות ורסאי. כאשר נדרשות הבהרות בצרפתית בין טירה לשאטו נעשה השימוש בביטוי "château fort כמו במקרה של ."
המקבילה העירונית של "שאטו" בצרפתית הוא "palais", ארמון. גם שימוש זה שונה מן המונח "ארמון" באנגלית, שבו אין דרישה לפיה ארמון חייב להיות בעיר.
המושג "שאטו".
שאטו הוא בית המייצג מעמד בעל השפעה, כמו בתי המידות, stately homes, באנגליה ואירלנד אשר מהווים את המקבילה הארכיטקטונית לשאטו. בעלי השאטו הם בעלי מעמד אישי שבדרך כלל עובר בירושה ומייצג באופן יחסי את השלטון הממלכתי. לפיכך, המילה "שאטו" לעיתים קרובות מתייחסת לבתי המגורים של חברי המלוכה או האצולה הצרפתית, אבל ישנם גם שאטו מפוארים כגון Vaux-le-Vicomte, אשר נבנו מתוך צורכי מגורים למעמד הבורגני הגבוה שקיבלו מעמד אצולה: חקלאים שהוסמכו לגבות מיסים, שרים ויורשים של מלך צרפת, Louis XIII. עם זאת, איכות המגורים יכולה להשתנות במידה ניכרת, בין שאטו מלכותיים של עשירי העילית ליד הערים הגדולות לבין שאטו שאוכלסו על ידי בני אצולה עיניים ופקידי ממשל זוטרים בכפרים מבודדים ופגיעים.
מבחינה היסטורית, בתי האחוזות, ה"שאטו", נתמכו כלכלית על ידי האדמות השייכות להם, הנחלות שהועברו לחברה נוהלו ביעילות ובאופן עצמאי יחסית לתקופה הרומית ותחילת ימי הביניים (cf. מנוריאליזם, אסיינדה). סביב הוילות הפתוחות של רומא בימי פליניוס הזקן, Maecenas והקיסר טיבריוס נבנו חומות ואז בוצרו במאה ה-3 לספירה, מה שהביא להתפתחות הטירות מסוג שאטו. בתקופה המודרנית נשארו כמה סממנים בשאטו שמעידים על הבנייה הממגנת הזו: גדרות, שערים, חצרות סגורים, חדרי מגורים לאורחים ומשרתים ומבני עזר (אורוות, מטבחים, מבשלות, ומאפיות). חוץ מחצר הכניסה המפוארת אפשר שלשאטו הייתה חצר פנימית במגורי הבעלים כאשר עורף הטירה היה פונה אל מול חצר סגורה ופרטית אשר הייתה משתרעת על פני גנים שטחי טבע עצומים.
בעיר פריז, הלובר וגני לוקסמבורג ייצגו את השאטו המקורי אבל הם איבדו את השייכות האטימולוגית שלהם כאשר הפכו ל"ארמונות". בארצות הברית, המילה שאטו נשתרשה באופן סלקטיבי. המשמעות הראשונה נולדה בסוף המאה ה-19 () בעיר הנופש ניופורט, רוד איילנד, שם קראו ל"קוטג'ים" שאטו. לעומתם, צפונית לבווילמינגטון, דלאוור, באזור הכפרי העשיר, שנשלט על ידי משפחת דו-פונט החזקה, המילה "שאטו" נמצאה בשימוש עם המשמעות המקורית שלה. בקנדה, במיוחד באנגלית, המילה "שאטו" בדרך כלל מעידה על המלונות הגדולים והמפוארים ביותר אשר נבנו בתקופת הזהב של קנדה, כגון שאטו , ב, שאטו , , ב ואת המפורסם ביותר שאטו פורטנאק, בקוויבק סיטי. יתר על כן, באזורים אחרים דוברי צרפתית באירופה דוברי כגון ב ולוניה, בלגיה, המילה שאטו משמשת גם היא בהתאם להגדרתה המקורית ואכן בבלגיה, ניכרת השפעה אדריכלית צרפתית חזקה במאה השבע עשרה כמו ב וגם ב מהמאה השמונה עשרה.
שאטו בצרפת.
עמק הלואר.
עמק הלואר (Loire Valley) הוא ביתם של יותר מ - 300 שאטו. הם נבנו בין המאות ה-10 וה-20, ראשית על ידי מלכי צרפת וזמן קצר לאחר מכן על ידי האצולה; לפיכך, העמק כונה ""עמק המלכים". לחלופין, בשל אקלים מתון, שטחי גידול ליין וקרקע חקלאית עשירה, עמק הלואר מכונה גם "הגן של צרפת"". גודל האחוזות נע בטווח רחב מעצום (בימים אלו לרב בידיים ציבוריות) לקנה מידה יותר אנושי כגון שאטו דה בוליו ב Saumur או השאטו מימי הביניים קרוב לChinon אשר נבנו באבן המקומית .
Vaux-le-Vicomte.
שאטו היא טירה צרפתית הבנויה בסגנון בארוק. ממוקמת במנסי () ליד מילו (), כ־55 ק"מ מדרום מזרח לפריז. טירה זו נבנתה בין השנים 1658–1661 למען Nicolas Fouquet, המרקיז של בל-איסלה (), המפקח על ענייני הכספים של לואי הארבעה עשר.
Chenonceau.
טירת שאנונסו () היא טירה צרפתית הבנויה בתוך הנהר צ'ר (Cher), ליד הכפר הקטן שנונסו באזור אנדרה-אל-לואר () בעמק הלואר () ב. זוהי אחת מהטירות היותר ידועות בעמק הלואר. טירת שאנונסו כמבנה, מוזכרת לראשונה בכתב במאה ה-11. הטירה הנוכחית נבנתה בשנים 1514–1522 על יסודות של טחנה ישנה ולאחר מכן הורחבה בנייתה לאורך הנהר. הגשר מעל הנהר נבנה ב־1556-1559 בעיצוב של ארכיטקט צרפתי בסגנון הרנסאנס, . הגלריה על הגשר, נבנתה ב־1570-1576 בעיצובו של עוד ארכיטקט צרפתי .
Dampierre-en-Yvelines.
הטירה בסגנון נבנתה על ידי עבור הדוכס קרוורוס, , אחיינו של איש הממשל קולבר, . הטירה מוגנת מאחורי שערים כפולים מברזל, המבנה הראשי שלה מקושר אל יתר המבנים באמצעות מעקות המסודרים באופן סימטרי סביב החצר המרכזית המרוצפת חצץ בסגנון סימטרי ותבניתי ()
ורסאי.
ארמון ורסאי, או בצרפתית "שאטו דה ורסאי", הוא טירה מלכותית ב- Île-de-France, ורסאי. כאשר הטירה נבנתה ורסאי, היה אזור כפרי; היום, לעומת זאת, זהו פרבר עשיר של פריז, כ-20 ק "מ מדרום-מערב הבירה הצרפתית. בית המשפט של ורסאי היה מרכז כוח פוליטי בצרפת מ-1682, זאת כאשר לואי הארבעה עשר עבר מפריס לארמון בורסאי, עד שהמשפחה המלכותית נאלצה לחזור לבירה באוקטובר 1789, לאחר תחילת המהפכה הצרפתית. ולכן טירת ורסאי מפורסמת לא רק כבניין, אלא כסמל של המערכת של מונרכיה מוחלטת ב"משטר הישן" .
בורדו.
בבורדו ישנן הרבה אחוזות בסגנון שאטו היות שזוהי קידומת שמתלווה כמקובל לכל המבנים בהם מייצרים יין, ללא קשר לכמה צנועה האחוזה או ראוותנית ומפוארת. אם היו עקבות של ספק, שהוילות רומיות של אקיטן התפתחו ל châteaux מבוצר ועצמאי, אזי יצרני היין הקנאים למעמדם, ידאגו לפזרו. עם זאת, עדיין ישנם גם châteaux רבים באזור בורדו, המעוצבים בסגנון האדריכלות של הווילה הרומית, דוגמה לכך היא ב- Haux.
שנה ופירש
מגדה גל
מגדה גל-הזי (בהונגרית: Magda Gál-Házi; 1907–1990) הייתה שחקנית טניס שולחן יהודיה-הונגריה ואמריקאית, בעלת 20 מדליות באליפויות עולם בטניס שולחן, מהן 8 כסף ו-12 ארד. סגנית אלופת העולם ביחידות (ומבלי 1935) ו-5 פעמים בעלת מדליית ארד ביחידות. היא זכתה ב-2 תארים באליפות אנגליה הפתוחה בשנת 1930, בזוגות נשים ובזוגות מעורבים.
ביוגרפיה.
גל נולדה למשפחת בנקאים יהודית. היא למדה באוניברסיטת סגד.
באליפות העולם שנערכה בומבלי אנגליה בשנת 1935 זכתה גל בשתי מדליות כסף, ביחידות, לראשונה בקריירה שלה לאחר שהפסידה במשחק הגמר למרי קטנרובה מצ'כיה ב-4 מערכות (15-21, 21-18, 21-11, 21-19) ובתחרות הקבוצתית.
בשנת 1937 היא נישאה לטיבור הזי אף הוא שחקן טניס שולחן מצטיין בעל מדליות זהב מאליפיות העולם. בשל יהדותם הם ברחו לארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה והתגוררו בבת'סדה, מרילנד.
קישורים חיצוניים.
אריאל ברונז
אריאל ברונז (נולד ב-16 ביולי 1984 באודסה) הוא יוצר, במאי, מחזאי, משורר, אמן פרפורמנס, שחקן ומורה לתיאטרון.
ברונז הוא בוגר בתי הספר למשחק ניסן נתיב ויורם לוינשטין ובית הספר לאמנות מנשר. כיום הוא מורה למחזות שייקספיר בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב.
זוכה פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה לשנת 2018.
במקביל הוא משמש כמנהל אמנותי שותף ובמאי הבית של תיאטרון קליפה.
אודות יצירתו.