הוא חי ביערות בחלק הצפוני, המזרחי והמערבי של מדגסקר ונדיר בדרום. הוא נפוץ ביערות גשם או יערות פתוחים וגם בגדות נהרות. הנחש יוצא בלילה לצוד וניזון מיצורים קטנים כמו עופות, צפרדעים, לטאות, נחשים אחרים ויונקים כמו עכברים או למורים קטנים. כמו רוב קרוביו הוא הורג על ידי התלפפות השרירים על גוף הטרף עד להיחנקו למוות. הוא מתכרבל על מצע העלים, שם הוא נח וגם מסתווה מטרפו או מטורפיו הכוללים בעיקר עופות דורסים ויונקים טורפים כמו הפוסה.
הנחש לא מצוי בסכנה, אך הוא נחשב למין מוגן על פי ארגון CITES. הוא נמצא בירידה ביערות בהם הוא חי, כנראה עקב מסחר בעורו וגידולו כחיית מחמד נגד החוק. כמו כן הוא נפגע מפיתוח ומכריתת היערות.
חנק עצים מלגשי
חנק עצים מלגשי (שם מדעי: "Sanzinia madagascariensis") הוא מין נחש חנק ממשפחת החנקיים והוא מין יחידי בסוגו. הוא חי בטבע ביערות הגשם של מדגסקר.
מאפיינים.
חנק עצים מלגשי הוא נחש שאורכו הממוצע 150–250 ס"מ והוא בעל גוף גדול ושרירי המוסווה ביער. הנקבות גדולות מהזכרים והם בעלי רגליים שהשתמרו אצלם למטרות רבייה ואין אותם לנחשים אחרים. הקשקשים בצבע חום-ירקרק או אפור, כשמלמטה הוא לבן והם מוסווים ביותר על הקרקע או על ענפים. הוא מוסווה הן מטרפו והן מטורפים (בעיקר עופות דורסים והפוסה) החיים על העץ.
הנחש חי ביערות גשם במדגסקר וכן בנהרות, ערבות וביצות אך לא במדברית ושטחם פתוחים. לעומת קרוביו הקרקעיים למשפחה, נחש זה מתמחה בחיים על ענפים והוא פעיל לילה. כשאר הנחשים הוא ניזון אך ורק מבשר ואוכל יונקים קטנים, עופות ומגוון גם בזוחלים קטנים ודו-חיים. הטרף נתפס על הקרקע או על העץ ומומת במהירות מלחיצת השרירים הגדולים שלו. הוא מעכל את הטרף לאחר מכן במשך כמה חודשים מהציד.
הנקבה אינה מטילה אלא משריצה עד 12 צאצאים בכל פעם שאורכם עד 38 ס"מ.
תת-מינים:
חנק דומריל מלגשי
חנק דומריל מלגשי (שם מדעי: "Acrantophis dumerili") הוא מין נחש חנק ממשפחת החנקיים החי בטבע ביערות במדגסקר והוא קרובו לסוג של חנק קרקע מלגשי. הוא ניזון על ידי תפיסת טרף והתפתלות סביבו עד למותו מחנק. הנחש קרוי על שם החוקר הצרפתי אנדרה דומריל (1774 – 1860).
החנק מגיע לאורך 150-180 ס"מ ועד ל-20 ס"מ. הנקבות נוטות להיות גדולות מהזכרים אך הללו ארוכים יותר. הנחש בעל קשקשים בצבע אדמה חומה-אדומה והרצועות על הגב כהות. בצורה זו הנחש מוסווה ביותר על עלי קרקע היער. לנחש ישנם 2 זוגות רגליים לא מתפקדות העוזרות לו להגיע להזדווגות והוא אחד הנחשים המעטים בעלי רגליים קטנות אלה.
הוא מצוי ברחבי יערות מדגסקר והאי ראוניון וחי בעיקר באזורים חמימים. הוא יוצא לצוד בלילה וניזון מעופות, לטאות ויונקים קטנים וכן נחשים אחרים. הטרף נתפס ומלופף עד למותו.
הנחש לא מצוי בסכנה בטבע אבל הוא מאוים מכריתת יערות, סחר אנושי וגידול כחיית מחמד וכן הוא נרדף על ידי הילידים שהורגים אותו מחשש ממראהו. הוא מוגן על פי ארגון CITES ממסחר.
אלחנדרו גונזלס אינאריטו
חנק מלגשי
חנק מלגשי (שם מדעי: "Acrantophis") הוא סוג הכולל שני מינים של נחשי חנק ממשפחת החנקיים החיים בטבע במדגסקר ומכאן שמם. הם אינם קרובים לנחשי הפיתון, החיים באפריקה ובאסיה.
נחשים אלו חיים על קרקע היער והם מזכירים במראם את הרב חנק הדרום אמריקאי. אורכם יכול להגיע לשלושה מטרים והם הנחשים הגדולים ביותר במדגסקר. כמו רוב הנחשים הם ציידי הניזונים מיונקים קטנים, לטאות ועופות על ידי לחיצת שריריהם עד לחניקת הטרף. הם מוסווים ביותר על קרקע היער מה שעוזר להם להתגנב אל טרפם וגם לא להתגלות על ידי טורפים כמו עופות דורסים או הפוסה של מדגסקר.
מיון.
בסוג זה 2 מינים קיימים:
המין חנק עצים מלגשי ("Sanzinia madagascariensis") בעבר היה בסוג אך הועבר למין עצמאי השייך לאותה תת-משפחה במשפחת החנקיים.
הליגה הלאומית לדמוקרטיה
הליגה הלאומית לדמוקרטיה (בבורמזית: အမျိုးသား ဒီမိုကရေစီ အဖွဲ့ချုပ်) היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית במיאנמר והמפלגה הגדולה ביותר במדינה. המזכירה הכללית של המפלגה מאז הקמתה, היא זוכת פרס נובל לשלום אונג סן סו צ'י.
היסטוריה.
את המפלגה ייסדה בספטמבר 1988 אונג סן סו צ'י (בתו של אחד ממייסדי בורמה בשנות ה-40, אונג סן), לאחר שהמדינה עברה הפיכה צבאית.
בבחירות שנערכו בשנת 1990, זכתה המפלגה ברוב של כ-59%, אולם החונטה הצבאית השלטת סירבה להכיר בתוצאות הבחירות. סו צ'י נעצרה במעצר בית למשך 16 שנים לא רצופות עד שחרורה בשנת 2010. בשנת 2001 אפשרה הממשלה למפלגה לפתוח מחדש סניפים ושחררה כמה מפעיליה. סו צ'י שוחררה ממעצרה והחלה מסעות ברחבי הארץ. המפלגה החלה לזכות בתמיכה ציבורי רחבה, דבר שעורר את זעם השלטון. במאי 2003 נרצחו עשרות מחברי המפלגה, ובכיריה (כולל סו צ'י) נעצרו. בשנת 2004 הוצאה המפלגה אל מחוץ לחוק ובשנת 2006 רבים מחבריה עזבו לאחר שטענו על התנכלות מהצבא.
ה-NLD החרימה את הבחירות הכלליות שנערכו בנובמבר 2010, משום שרבים ממועמדיה הוגבלו בבחירות. בשנת 2011, לאחר תהליך של משא ומתן עם הממשלה, שוחררו 10% מהאסירים הפוליטיים במדינה וחלק מהאיגודים המקצועיים הוחזרו לחוק. בנובמבר של אותה השנה החליטה המפלגה להתמודד בבחירות.
ה-NLD זכתה ברוב מוחץ בבחירות התקדימיות שנערכו בנובמבר 2015.
במסגרת שנערכו ב-8 בנובמבר 2020, זכתה המפלגה ב-396 מתוך 476 המושבים בפרלמנט. הצבא טען שהייתה הונאת בחירות, וביצע ההפיכה הצבאית במיאנמר 2021 במהלכה עצר את בכירי המפלגה, והכריז על מצב חירום למשך שנה, ושייערכו בחירות נוספות.
ויקטור בודסון
ויקטור בודסון (בצרפתית: Victor Bodson, 24 במרץ 1902, העיר לוקסמבורג – 29 ביוני 1984) היה שר המשפטים של לוקסמבורג וחסיד אומות העולם.
נעוריו ובחרותו.
בודסון היה עורך דין בלוקסמבורג, אלוף לוקסמבורג ברכיבה על אופנועים בשנת 1926 ושחיין. לתקופה קצרה היה יושב ראש ארגון המתאגרפים של מדינתו. בשנת 1930 הפך לחבר מפלגת הפועלים הסוציאליסטית של לוקסמבורג (LSAP) . בשנת 1934 נבחר לבית הנבחרים של לוקסמבורג (Chamber of Deputies) ובשנת 1935 הפך לחבר במועצת העיר לוקסמבורג. הוא פעל למען זכויותיהם של תושבי לוקסמבורג שהתנדבו לשרת בשורות הרפובליקנים במלחמת האזרחים בספרד ופעל נגד חוק משנת 1937 לשמירה על הסדר החברתי, שכינויו בפי מתנגדיו היה Maulkuerfgesetz (חוק סתימת הפיות) .
בשנות עליית הנאציזם ומלחמת העולם השנייה.
בודסון התגורר ביישוב על גבול גרמניה-לוקסמבורג, לחופי הנהר סורה , יובל של הנהר מוזל. החל משנת 1933 הוא הציע מחסה בביתו ליהודים גרמנים שנמלטו מגרמניה. הוא הציל באופן אישי, לעיתים על ידי הסעה במכוניתו, כמאה יהודים שביקשו לברוח מגרמניה.
ב-6 באפריל 1940 מונה בודסון לשר המשפטים, העבודות הציבוריות והתחבורה בממשלת לוקסמבורג. עם פלישת גרמניה הנאצית ללוקסמבורג ב-10 במאי 1940 נמלט בודסון ממדינתו לצרפת.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר שחרור לוקסמבורג שב בודסון ללוקסמבורג. הוא שב לתפקידיו הקודמים בממשלת לוקסמבורג והיה אחראי באופן חלקי לתהליך הדה-נאציפיקציה במדינתו. בשנים 1948 ו-1951 נבחר שוב לבית הנבחרים של לוקסמבורג. הוא נבחר פעם נוספת ב-1964 ומונה לנשיא בית הנבחרים. בשנת 1967 מונה בודסון לחבר הנציבות האירופית מטעם מדינתו.
הנצחה.
חברת עורכי הדין שייסד בשנת 1923 קיימת עד היום, בשם "Wildgen". גשר ויקטור בודסון, בדרום לוקסמבורג, קרוי על שמו.
בשנת 1966 הוענק לבודסון אות חסידי אומות העולם על ידי יד ושם.
טרוילוס וקרסידה
טרוֹיְלוֹס וקרֵסידָה (באנגלית: Troilus and Cressida) הוא מחזה מאת ויליאם שייקספיר, המתרחש במהלך מלחמת טרויה. הכותב התבסס בעיקר על הפואמה באותו השם מאת ג'פרי צ'וסר ועל חיבורים אחרים ששאבו השראה מהומרוס. "טרוילוס וקרסידה" חובר כנראה ב-1602, והועלה לבמה בראשית 1603 על ידי אנשי הלורד צ'מברלין. יחד עם "סוף טוב הכול טוב" ו"מידה כנגד מידה" זהו אחד מ'המחזות הבעייתיים' המובהקים של שייקספיר, שחוקרי יצירתו התקשו למיין לפי סוגה: העלילה נעה בין טרגדיה קדורנית, דרמה וקומדיה בוטה.
עלילה.