ארצות הברית מגייסת את חבורת האסירים לחיסול המקום בו מוחזקים החיילים ולהשבתם לידי כוחות הצבא, וזאת בתמורה לביטול עונש המאסר שלהם ומענק של 100,000 דולר לכל אחד מהם. אל הקבוצה מצטרפים הסוכן פלטשר וד"ר סוזן צ'אפל והם טסים במסוק אל היעד. קודי חושד בפלטשר ולכן מדמה ירידה לקרקע ומשאיר את פלטשר שם, בזמן שההליקופטר ממשיך ליעד אחר, שם הם פוגשים את דמיטה שהביאה רכב שטח.
אחד מהצוותים של קודי משתלט על צוללת, קודי והיתר משתלטים על בסיס הטרור ושובים חלק מהחיילים שעברו שטיפת מוח, כולם נכנסים לצוללת ושם מתנהל מאבק בין אנשיו של קודי לבין החיילים שעברו שטיפת מוח, ספינה של צי ארצות הברית משגרת טיל אל הצוללת, אולם קודי ושארית אנשיו הספיקו להימלט לסירת הצלה ולא היו בצוללת שטבעה.
קודי הצליח להשתלט על המטה של ליידר, שם פלטשר הרג את ליידר, ולחסל את המבצע של השתלטות על מוחם של אנשים.
פלאצק
יסעורון גלאפגוס
יסעורון גלאפגוס (שם מדעי: "Oceanites gracilis") הוא מין של עוף ים קטן מהמשפחה יסעורונים דרומיים ולשעבר במשפחת היסעורוניים שבסדרת היסעוראים. יסעורון זה נמצא בימים של מערב האוקיינוס השקט בסמוך לחופי דרום אמריקה. יש לו 2 תת-מינים שהם גם שני סוגי אוכלוסיות:
יסעורים אלה שחורים וקטנים עם אזור שת לבן, מקור היסעורון מעוגל מעט והוא בעל חוש ריח. הם מתקבצים בלהקות באוקיינוס או באיי גלאפגוס ליד החופים וניזונים מיצורי פלנקטון קטנים. הם מעופפים ממש מעל המים עם רגליים מושטות קדימה, ומריחים את היצורים הקטנים שמרכיבים את הפלנקטון וחוטפים אותם מן המים. הם יכולים לעופף גם בשעות החשיכה ולא נרתעים גם ממים סוערים. הם יודעים גם לצלול אבל משיגים את המזון בדרך כלל מפני המים, לעיתים נדירות גם יצללו כדי לתפוס דג קטן או רכיכה.
הם מעופפים טובים אך בחוזרם ליבשה הם מגושמים מאוד בהליכה. הם נחים בנקרות צוקים במושבות או בחפירות של ארנבונים. בשל גודלם הקטן הם עלולים להיטרף על ידי עופות ים טורפי כמו שחפים, פריגטות, עקבי גלאפגוס, חמסנים וינשופים.
הם נצפים לעיתים קרובות אך לא ברור מה מצב הרבייה שלהם. נמצא רק קן אחד ששייך ליסעורון זה.
שחף אמריקני
שחף אמריקני (שם מדעי: Leucophaeus) הוא סוג במשפחת השחפיים החיים בעולם החדש ביבשת אמריקה, שלשעבר סווגו בסוג שחף ("Larus"). הם שחפים בינוניים בגודלם עם נוצות כהות, ראשים שחורים ועיניים בולטות בדרך כלל. השחפים האמריקאים חיים לאורך החופים של אמריקה, בעיקר אמריקה הדרומית וגם בכמה איים כולל באיי גלאפגוס ואיי פוקלנד והם מסתגלים למגוון תנאי אקלים.
מינים.
ישנם 5 מינים בסוג:
1950 DA (אסטרואיד)
תור גלאפגוס
תור גלאפגוס המכונה גם יונת גלאפגוס (שם מדעי: Zenaida galapagoensis) היא מין של יונה ממשפחת היוניים, האנדמית לאיי גלאפגוס ששוכנים ממערב למדינת אקוודור והיא היונה היחידה החיה באיים בטבע. התור חי ברחבי כל האיים ונמצא בעיקר באזורים הצחיחים והמדבריות באיים. היא נפוצה בעיקר בחנובסה ואספניולה.
אורכו של התור 18-23 ס"מ ומשקלו 67-92 גרם בממוצע. זו יונה קטנה בצבע חום-זהוב בפלג הגוף העליון ובכנפיים שמנוקדות בנוצות שחורות מעט ולבנות מעט (בקדמת הכנף). החזה ורוד והעורף מפוספס בורוד-שחור-לבן. הראש חום עם עין כחולה גדולה ופסים שחורים ולבנים משני עבריה. הרגליים קצרות ואדומות והתור לא נוהג לעופף הרבה, אף על פי שהוא יכול אם יש צורך.
היונה חיה רוב הזמן על הקרקע ומחפשת מזון. היא אוכלת זרעים שונים, פירות של קקטוסים הנפוצים באיים כמו קקטוסי Opuntia וחרקים קטנים. היונה חיה עם בן זוג כמו רוב היונים והרבייה מתרחשת במשך כל השנה כשהם מקננים ודוגרים על הביצים בקן בין ענפי הקקטוסים.
ליונה אין טורפים יבשתיים אף על פי שעקב הגלאפגוס, עופות הפרגטה וינשופים עלולים לטרוף את גוזליה. בנוסף היא מאוימת מחיות פולשות שהאדם הביא לאיים ועלולים לפשוט על קנים או לטרוף יונים משוטטות.
שחף לבה
שחף לבה או שחף מקפץ (שם מדעי: "Leucophaeus fulginosus") הוא מין שחף שחור האנדמי לאיי גלאפגוס.
מאפיינים.
השחף מזכיר בצבעיו את צבעי הלבה המכסה את האיים, ומכאן שמו. כנפיו אפורות עם פס לבן באמצען, בטנו אפורה בהירה ורגליו שחורות. הראש שחור, העיניים גדולות ובעלות קו שחור מעליהן ומתחתן. המקור ארוך עם תוך אדמדם. השחפים הצעירים בצבעים חומים יותר.
שחף זה חי בחופי איי גלאפגוס באיים: סנטה קרוס, איסבלה, סן קריסטובל וחנובסה והוא אחד ממיני השחפים הנדירים ביותר: אוכלוסייתו מונה 300-600 זוגות בוגרים בלבד.
שחף זה, שלא כמו שאר מיני השחפים, אינו נוהג להתלהק אלא חי בזוגות. כמו רוב העופות טרופיים אין לו עונת הזדווגות קבועה במחזור השנה. הקן מוטל על הקרקע ובו 2-3 ביצים מוסוות בצבע חום-זית. הגוזלים חשופים לסכנה מצד טורפים כמו ינשופים, פריגטות, שחפים אחרים וגם יונקים שפלשו לאיים כמו עכברים וחתולים.
הוא עצמו צד דגים, סרטנים, גוזלים של עופות אחרים וחיות יבשה קטנות כמו צבי ים צעירים ואיגואנות צעירות. הוא גם חוטף ואוכל ביצים של עופות אחרים.
ורמיליון
ורמיליון (שם מדעי: "Pyrocephalus rubinus") היא ציפור שיר טיפוסית ממשפחת הטירניים בעלת צבע אדום החיה בטבע במגוון מקומות מחיה לאורך יבשת אמריקה כולל באיי גלאפגוס. צבעוניים ורבגוניים הרבה יותר מקרוביהם למשפחה.
מאפיינים.
הוורמיליון היא ציפור קטנה שאורכה 13-14 ס"מ ומשקלה 11-14 גרם. הזכרים אדמים עזים עם נוצות עליונות חומות כהות וציצה לראשם. הנקבות חומות ודהויות יותר עם לחיים לבנים. לשני המינים מקור חזק ובולט.
הוורמיליון חי באתרים פתוחים ברחבי אמריקה משיחים, סוואנות ויערות נשירים לשדות חקלאיים, ביצות, חופים ואף למדבר, אף ששם הם לא נפוצות. תפוצתם משתרעת מקנדה עד למרכז ארגנטינה, אבל בעיקר באמריקה המרכזית ומקסיקו. הם הצליחו להגיע אפילו לאיי גלאפגוס הנמצאים במרחק רב מהיבשת.
הציפור אוכלת כל וניזונה כמו אחיותיה לסוג בעיקר מחרקים כמו זבובים, חיפושיות וחגבים, אותם הם תופסים מצלילה מתואמת על החרק המופתע, וגם מזרעים. הם יאכלו גם מזונות קטנים אחרים שימצאו כמו יצורים מתים ביצים ואפילו יצללו לצוד דגים.
הנקבות בונות קן גדול על העץ עשוי מקורי עכביש, משי ועלים, בתוכו הנקבה מטילה 2-3 ביצים לבנות עליהם היא דוגרת בלי עזרת הזכר. לעיתים נטפלים לקינם הפזאיים מהמין "Molothrus ater". הגוזלים גם עלולים להיטרף על ידי טורפים שונים כמו עורבים, נחשים, סנאים ורקונים ועופות אחרים כמו קרוטופגה אני ("Crotophaga ani") יהרגו את הגוזלים בלי לאכול אותם.
מיון.
ישנם 12 תת-מינים הנבדלים בעיקר בצבע הנוצות והפסים על הראש:
הורמילונים אינם בסכנת הכחדה, אך מאוימים באזורים מקומיים ואוכלוסיות מסוימות נמצאות בירידה.
חקיין אספניולה
חקיין אספניולה (שם מדעי: "Mimus macdonaldi") היא ציפור שיר השייכת למשפחת החקייניים, אנדמית לאיי גלאפאגוס.
החקיין בעל נוצות בצבע אפור-חום מנוקד והבטן לבנה. העיניים צהובות ובולטות והמקור שחור וארוך מעט. הזנב והרגליים גם ארוכים יותר מציפור שיר טיפוסית ואורכו הכללי הוא 28 ס"מ בממוצע.
החקיין אנדמי לאי אספניולה ונפוץ ביערות טרופיים ויבשים בעיקר, אך גם בחופי הים ובמנגרובים. עופות אלו אינם חוששים מבני-אדם המתקרבים אליהם ואף עשויים לחטוף להם חפצים, כמו בקבוקים, מהיד.
החקיינים הם אוכלי כל הניזונים מזרעים, פירות, חסרי חוליות שונים וגם מביצים של צבי ים, ביצי עופות אחרים, שליות של אריות ים ונבלות, בעיקר שאריות טרף של עקבי גלאפגוס. הם גם מוצצים דם מפצעיהם של עופות ים גדולים.
החקיינים נמצאים בסכנה בטבע עקב הפגיעה באיזון האקולוגי באיי גלאפאגוס והכנסת יצורים טורפים למערכת.
חקיין גלאפגוס
חקיין גלאפגוס (שם מדעי: "Mimus parvulus") היא ציפור שיר גדולה החיה ואנדמית לאיי גלאפגוס ושייכת למשפחת החקייניים החיים ברחבי אמריקה.
מאפיינים.
חקיין גלאפגוס מגיע לאורך 25–26 ס"מ ומגיע משקל 50 גרם. הוא בעל נוצות אפורות עם מקור שחור וארוך ועיניים בולטות וצהובות עם "מסיכה" שחורה בין העיניים. זנבו חום וארוך יחסית וגם הרגליים ארוכות מעט.
החקיין נפוץ רק באיי גלאפגוס לאורך מגוון טווחי בתי גידול ממדבריות קקטוסים ועד חופים געשיים. הוא מקנן בעיקר באזורים של עצי קקטוס. הוא הנפוץ ביותר מבין 4 מיני החקיינים האנדמיים לגלאפגוס.
החקיין הוא אוכל-כול הניזון מזרעים, פרחים וחרקים כמו רוב הציפורים אך גם מביצי צבי ים, שליות של אריות ים ואף תוקף עופות ים גדולים ומוצץ את דמם כמו הפרוש הערפדי. הוא גם מפיץ זרעים של פירות פולשים לאיים.
תת-מינים.
מצב שימורו הוא ללא חשש, אבל כמו רוב החיות של גלאפגוס הוא מאוים מהשינויים שהאדם יצר באיים, בין השאר הבאת חתולים וכלבים שעלולים לטרוף גוזלים.
קתרטס יערות
קתרטס יערות (שם מדעי: Cathartes melambrotus) הוא מין עוף דורס ממשפחת הקונדוריים (נשרי העולם החדש) החיים באמריקה. הקתרטס הוא עוף גדול ושחור עם פנים ורודות וחשופות מנוצות והוא קרובם של המינים קתרטס תרנגולי וקתרטס סוואנה.
מאפיינים.
דורס זה מצוי בטבע באמריקה הדרומית ביערות גשם לחים ואזורים טרופיים דומים. הוא גדול מאוד ומוטת כנפיו מגיעה ל-166–178 סנטימטרים בממוצע, אורכו 64–75 סנטימטרים ומשקלו 1.65 קילוגרם בממוצע. הוא בעל נוצות שחורות על גופו וכנפיו למעט רגליו הבהירות והראש הצהוב בעל המקור המכופף והורוד שמסתיים בקצה לבן.