העדה הדרוזית הזינה במשך שנים את יחידות השדה של צה"ל, ובעיקר את "חטיבת המיעוטים" (חטיבה 300). בשנות ה-70, הרחיב צה"ל את העתודה האקדמית גם לדרוזים, ובסיום הלימודים הם שובצו בתפקידים שונים בצה"ל, אך איש מהם לא שובץ בחיל המודיעין. אל"ם בנימין בן אליעזר ("פואד"), שבשנות ה-70 שימש מפקד חטיבה 300 בגבול לבנון, שנחשב גם "קצין הראשי למיעוטים" גיבש באמצע שנות ה-70, בשיתוף מפקד יחידת "חצב", סא"ל אפרים לפיד, ורס"ן שלום הררי ממחלקת האיסוף באמ"ן, רעיון לגייס דרוזים ליחידת המודיעין הגלוי באמ"ן, ובכך להגדיל את מספר יודעי הערבית, ובמקביל להקנות יוקרה לעתודאים דרוזים. הרמטכ"ל מרדכי גור וראש אמ"ן שלמה גזית הכריעו בעד רעיון שילוב הדרוזים ביחידת המודיעין. ב-1976 היה זה חידוש משמעותי לעדה.
ההתחלה הייתה ביחידה קטנה ששכנה בחיפה בשם "עמיחי". לימים, הורחב מאוד שילובם של דרוזים בתפקידים משמעותיים בחיל המודיעין. ב-2007 פורקה היחידה, ומאז משולבים חיילים דרוזים באופן מלא ביחידות מודיעין שונות.
איסוף מסמכי שלל וציוד טכני - אמש"ט.
כלקח ממלחמת יום הכיפורים הוקמה במסגרת יחידת "חצב" ב-1976 יחידת-משנה חדשה עם שני תחומי פעילות: איסוף מסמכי שלל ועיבודם ואיסוף ציוד לחימה של האויב. עד אז היה איסוף ציוד השלל באחריות הענף הטכני במחלקת מחקר, ואיסוף מסמכי השלל היה באחריות יחידת החקירות 560. היחידה החדשה, "אמש"ט" (איסוף מסמכי שלל וטכני), בפיקודם של אל"ם שמחה ביברמן וקצין המבצעים, רס"ן צבי אמיתי, הכשירה סגל אנשי מילואים מיומן לתחומי הפעילות בשדה בשיתוף הדוק עם הקמ"נים בשטח. החיבור ליחידת האוסינט הסדירה חצב, הבטיח גרעין סדיר של מתרגמים למסמכי שלל בעלי ערך מודיעיני. לימים הוטמע נושא אמש"ט בגדוד הסיגינט המבצעי (גס"מ) של יחידה 8200.
בנדונאון
בנדונאון (בספרדית: Bandoneón) או בנדוניון (Bandonion) בשמו האירופי הוא כלי נגינה אופייני וחיוני במוזיקת הטנגו. הבנדונאון קבע במידה רבה את קצב הטנגו. מוזיקת המילונגה הייתה מהירה מדי עבור נגני הבנדונאון שלא יכלו לעמוד בקצב של נגני הגיטרה, הכינור והחליל, לכן הקצב הואט כדי לאפשר להם להצטרף לנגינה וכך נוצר קצב הטנגו.
הבנדונאון הגיע לארגנטינה במחצית השנייה של המאה ה-19 כנראה מגרמניה שם מייצרים כלי דומה הנקרא . ב-1930 ייצאה גרמניה לארגנטינה 25,000 בנדוניונים. בתחילה היו לכלי שלושה טורי לחצנים ובדגמים מאוחרים יותר המספר גדל ל-71 לחצנים, חמישה טורים ביד שמאל ושישה ביד ימין. כל כפתור בבנדונאון מפיק שני צלילים: אחד כשהמפוח נפתח ושני כשהוא נסגר. הכלי מנגן תווים טוב יותר מאשר אקורדים והוא כלי קשה ללימוד.
הכלי אינו אקורדיון אלא מעין קונצרטינה, וחייבים להניע את המפוח כדי שיופק צליל מתנועת האוויר בין לשוניות המתכת. לכלי יש עד 7 טונים דו-קוליים או 14 לשוניות (קנים) מרובעות על לוח אבץ או אלומיניום. הכיוון המדויק של כל אוקטבה על קנה בודד יוצר צליל יבש. מבנהו של הכלי הופך אותו קשה לתיקון וכל תיקון חייב להיעשות בכלים מיוחדים על ידי מומחה, בניגוד לאקורדיון הקל יותר לתיקון.
בלאק סאבאת
פ&quot;מ
חא&quot;א
מאד'ר לאב בון
המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי
המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי הוא שמו הנפוץ של המינהל הראשי, גה-או (ГУ, ראשי תיבות של Главное управление Генерального штаба Вооруженных Сил Российской Федерации, "המינהל הראשי של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית", שבעבר נודע בראשי התיבות גה-אר-או, ברוסית: ГРУ), שהוא שירות המודיעין הראשי של צבא הפדרציה הרוסית. הארגון הוקם מתוך הגה-אר-או הסובייטי בשנת 1992 והוא הסוכנות הראשית למודיעין צבאי של רוסיה וסוכנות הביון הגדולה ביותר במזרח אירופה.
מאז 21 בנובמבר 2018, ראש המודיעין הצבאי הרוסי הוא איגור קוסטיוקוב.
רקע היסטורי.
הגוף הראשון למודיעין צבאי ברוסיה הוקם בשנת 1810, כאשר שר הצבא הרוסי מיכאיל ברקלאי דה טולי הציע לקיסר אלכסנדר הראשון להקים ארגון קבוע למודיעין צבאי אסטרטגי. בינואר 1810 הוקמה המשלחת לעניינים סודיים במשרד המלחמה הרוסי, שבינואר 1812 הפכה ללשכה המיוחדת. לאחר מלחמת 1812 הוקם המטכ"ל ובו משרד המלחמה. ב-1815 פורקה הלשכה, ובמקומה הוקמה מחלקה 1 במטכ"ל. ב-1836 נוסדה מחלקת המטכ"ל, ובה שלוש מחלקות, כשהמודיעין הצבאי הוטל על מחלקה 2. בספטמבר 1863, לאחר שינויים ארגוניים במטה הכללי, הוקמה מחלקה 3 (מודיעין צבאי) ומחלקה 2 (אסיה). ב-1865 הפכה המחלקה למחלקה 7. בהמשך הפכה המחלקה ללשכת הלימוד הצבאי, שהתקיימה עד אפריל 1903: לשכת הלימוד הצבאי חולקה למחלקה 7, האחראית לסטטיסטיקה צבאית זרה, ובמחלקה זו התקיימה המחלקה המיוחדת. באפריל 1906 הוקמה מחלקה 5 במטכ"ל, שהייתה ארגון הביון הצבאי עד 1916.
ב-5 בנובמבר 1918 הוקם מינהל המודיעין של הצבא האדום, שהפך כעבור זמן לגה אר או והיה האגף השני במטכ"ל הסובייטי. בשנת 1992 הגוף הוקם מחדש כשירות המודיעין של צבא הפדרציה הרוסית. באותה שנה ערק ממנו קולונל סטניסלב לונב, בין העריקים הבכירים של הארגון.
ב-2006 עבר הגה-אר-או למפקדה חדשה. ב-2008 פיטר הנשיא דמיטרי מדבדב את ראש הגה-אר-או, ולנטין קוראבלניקוב, שכיהן משנת 1997 ומינה את אלכסנדר שליאחטורוב לעמוד בראש הארגון. בתקופתו שונה שמו של הארגון והוא הפך ממינהל המודיעין הראשי (גה-אר-או) ל- המינהל הראשי (גה-או).
לפי מקורות זרים החל משנת 2010 במנהל פועלת יחידת סייבר Sandworm. בין היתר היא הייתה אחראית על תפוקת מערכת החשמל האוקראינית בשנת 2015.
בדצמבר 2011 פוטר שליאחטורוב והוחלף באיגור סרגון, שנפטר במפתיע בינואר 2016. מאז המשבר באוקראינה מדינות המערב חושדות כי הארגון מעורב במבצעי האקינג ופריצה לתשתיות מחשוב ממשלתיות בארצות הברית ובאירופה ומבצע מבצעים חשאיים ברחבי אירופה, לרבות ביצוע התנקשויות פוליטיות וערעור משטרים עוינים לרוסיה.
בנובמבר 2018, במלאת 100 שנה להקמת הארגון, פוטין הציע להחזיר את ראשי התיבות ההיסטוריים גה-אר-או.
מבנה.
על פי מודיעין ממקורות גלויים, מבנה הארגון מורכב מ-12 מנהלות עיקריות ושבע מחלקות עזר שונות:
מנהלות ומרכזים.
בשנת 2021, שירות המחקר של הקונגרס האמריקאי, טען כי מבנה הארגון מחולק באופן הבא:
מכוני מחקר ולימוד.
קציני הכוחות המיוחדים עוברים הכשרה במכון הפיקוד הגבוה לצנחנים בריאזאן, בעוד סוכנים בתחום מודיעין אותות עוברים הכשרה בתחום במכון ההנדסה הגבוה למודיעין אותות בצ'רפובץ.
שאר אנשי המנהלות עוברים הכשרה באקדמיה הדיפלומטית הצבאית של משרד ההגנה הרוסי בה פועלות שלוש פקולטות עיקריות: הפקולטה למודיעין אסטרטגי, הפקולטה למודיעין מבצעי, והפקולטה למודיעין טקטי.
המודיעין הצבאי הרוסי גם מפעיל שני מכוני מחקר מדעיים במוסקבה: מכון המחקר המדעי המרכזי מספר 6, ומכון המחקר המדעי המרכזי מספר 18.
קאיקיליוס מטלוס
קאיקיליוס מטלוס או קיקיליוס מטלוס (Caecilius Metellus) הייתה משפחת אצולה רומית רבת השפעה בתקופת הרפובליקה הרומית.
בני משפחת מטלוס היו ממוצא פלבאי שעלו לעמדת השפעה וכוח במהלך המאה ה-2 לפנה"ס. כיום ידוע על כ-30 אישים מקרב בני מטלוס שכיהנו כמגיסטראטים במוסדות הרפובליקה. חלק מהמטלים הגיעו לעמדות חשובות כקונסולים ושמשו כמצביאי רומא בכמה מהמלחמות המפורסמות שלה. בני המשפחה היו שייכים לרוב לסיעת האופטימאטים.
המטלים היו כנראה הפטרונים של משפחתו של גאיוס מריוס ואף תמכו בו במהלך הקריירה הפוליטית שלו, עד לשבר בינו לבין מפקדו במלחמת יוגורתה, קוינטוס קיקיליוס מטלוס.
תאודור מומזן מתאר את המשפחה כ"אדירה ורבת השפעה" שבניה מחזיקים ב"דעות קבועות ושמרניות", ואינם "יודעים רחם".
קאקורו
קאקוּרוֹ (ביפנית: カックロ) הוא תשבץ מספרים (כמו סודוקו) שמקורו ביפן. בקאקורו צריך לשבץ את הספרות מ-1 עד 9 (או חלקן), כך שסכום המספרים בשורה או בטור יהיה שווה לתוצאה הרשומה בסוף השורה או הטור. גם כאן, כמו בסודוקו, אין לחזור על ספרה יותר מפעם אחת בטור או בשורה (או חלק מהטור/השורה שנתחם בתוצאה), רק שבקאקורו החידה מורכבת יותר ולעיתים אף דורשת מחשבון.
כך לדוגמה, נניח שצריכים להגיע לסכום של 8 באמצעות שלוש משבצות. התוצאות האפשרויות על פי הכללים לעיל הם:
צירוף של 3, 3, 2 אינו בא בחשבון כי מופיעה בו פעמיים אותה ספרה.
עובדות המסייעות בפתרון קאקורו.
צירופים קבועים לקבלת תוצאה מסוימת עבור מספר קבוע של משבצות:
ואפשר לחשב את המשלים ל-45 עבור חמש עד שבע משבצות.
עודד מנשה
עודד מנשה (נולד ב-29 בספטמבר 1969) הוא שחקן, מנחה טלוויזיה, זמר, מדבב ובדרן ישראלי. התפרסם בראשית דרכו כמנחה בערוץ הילדים.
קורות חיים.
מנשה נולד בתל אביב לציון ואורנה מנשה. מנשה התבלט כשחקן עוד בזמן לימודיו בבית הספר התיכון "אליאנס" שבתל אביב והיה גם חניך ומדריך בתנועת הצופים בעיר.
את שירותו הצבאי עשה כזמר בלהקת חיל החינוך וכשחקן בתיאטרון צה"ל.
קריירה.
לאחר שהשתחרר, הקים יחד עם ירון כפכפי, נועה ברנר ושרון שר, את רביעיית "רקע דומה". הם הופיעו בשירים ומערכונים מקוריים בפינה קבועה בתוכנית "זהו זה!".
כמנחה.
בקיץ 1990, בעקבות הפינה בזהו זה, החל להגיש את התוכנית "רואים 6/6" בטלוויזיה החינוכית בערוץ הראשון.