אבדילמג'יט השני נולד ב-1868 לסולטאן אבדילאזיז וזכה לחינוך פרטי. הוא נישא לראשונה ב-1896, בשנית ב-1902 ושוב ב-1912 וב-1921. ב-4 ביולי 1918 היה בן דודו לסולטאן מהמט השישי, ואבדילמג'יט השני היה ליורש העצר. כאשר מוסד הסולטנות בוטל בסוף 1922 והסולטאן מהמט השישי יצא לגלות במלטה, נבחר אבדילמג'יט השני כח'ליף ונכנס לתפקידו ב-24 בנובמבר 1923, זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של הרפובליקה הטורקית. עם זאת, כהונתו הייתה קצרת ימים וב-3 במרץ 1924, ולאחר שהחל צובר כוח פוליטי, ביטלה האספה הלאומית הגדולה של טורקיה את מוסד הח'ליפות. אבדילמג'יט השני גורש עם בני משפחתו מהמדינה, ואף כי המשיך ונשא במספר תארים עות'מאניים ייצוגיים, ובכלל זה בתוארי הסולטאן והח'ליף, לא היה לו כל כוח פוליטי. הוא נפטר בביתו בפריז ב-1944 ונקבר בעיר אל-מדינה בערב הסעודית.
הנסיכה ליה
מהמט השישי
מהמט השישי (או מהמט וחידטין) (טורקית VI. Mehmet, Vahidettin; טורקית עות'מאנית محمد السادس או محمد وحيد الدين, 14 בינואר 1861 - 16 במאי 1926) היה הסולטאן ה-36 והאחרון של האימפריה העות'מאנית, החל ב-4 ביולי 1918 ועד ביטול הסולטנות על ידי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה ב-1 בנובמבר 1922.
ביוגרפיה.
מהמט השישי נולד ב-14 בינואר 1861, והיה בנו של הסולטאן אבדילמג'יט הראשון, ואחיו של קודמו בתפקיד, מהמט החמישי. מהמט היה ליורש העצר עם ההתנקשות בחייו של הנסיך יוסוף איזטין, בנו של הסולטאן אבדילאזיז.
מהמט השישי עלה על כס הסולטנות לקראת סופה של מלחמת העולם הראשונה וחתימת הפסקת האש של מודרוס ב-30 באוקטובר 1918 אשר נישלה את האימפריה מכל שטחיה שמחוץ לאסיה הקטנה ותראקיה המזרחית, והעניקה למדינות ההסכמה את הרשות לתפוס ולהחזיק ב"כל נקודה אסטרטגית" בשטחיה. בנובמבר 1918 נכבשה הבירה איסטנבול בידי כוחות בריטים וצרפתים ולמהמט השישי לא הייתה שליטה על המדינה. עד מהרה הוא הפך לבובה בידי המינהל הצבאי בעיר, הוא החל משפט פנימי נגד שלושת הפאשות על אחריותם בדחיפת האימפריה לתוך מלחמת העולם וב-5 באפריל 1920 ובלחץ המינהל הצבאי, הוא הורה על פיזורו של הפרלמנט הע'ותמאני הרביעי והאחרון. ב-10 באוגוסט 1920 חתמו נציגיו של מהמט השישי על הסכם סוור שהסדיר את תנאי כניעתה של האימפריה העות'מאנית והעניק חלקים משטחיה הנותרים באסיה הקטנה ובתראקיה המזרחית ליוון, איטליה, צרפת, בריטניה ולרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה.
במקביל להתרחשויות אלה ייסדה בראשות מוסטפא כמאל את האספה הלאומית הגדולה של טורקיה באנקרה ב-23 באפריל 1920, וזו דחתה את הסכם סוור וסירבה לקבל את תנאיו. בין מהמט השישי לבין האספה הלאומית התפתחה מחלוקת גלויה, אשר הובילה, עם סיום המאבק המזוין האחרון במלחמת העצמאות של טורקיה באוקטובר 1922, לביטול מוסד הסולטנות ולעזיבתו של מהמט השישי את טורקיה ב-17 בנובמבר 1922. מהמט השישי יצא לגלות, תחילה במלטה ולאחר מכן באיטליה. הוא נפטר ב-16 במאי 1926 בסן רמו ונקבר בדמשק.
מספרים ידידותיים
אנהיים דאקס
אנהיים דאקס (באנגלית: Anaheim Ducks) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מאנהיים, קליפורניה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית הפסיפי שבחטיבה המערבית.
הקבוצה נוסדה ב-1993 על ידי חברת וולט דיסני תחת השם מייטי דאקס אוף אנהיים (Mighty Ducks of Anaheim), שם שנגזר מסרט הילדים "אלופים על הקרח" (The Mighty Ducks) שהפיקה החברה. ב-2006, לאחר שהקבוצה נמכרה לבעליה הנוכחיים, שונה שמה לשמה הנוכחי.
הדאקס זכו פעם אחת בגביע סטנלי, ב-2007.
היסטוריה.
1993 - 2000: התחלת הדרך ועידן קאריה-סלאנה.
הקבוצה החלה לפעול ב-1993 תחת זיכיון שקיבלה חברת וולט דיסני להפעיל קבוצה באנהיים, בקרבת דיסנילנד. ההתעניינות של חברת דיסני בקבוצת NHL באה משילוב של הצלחת הסרט "אלופים על הקרח" והפופולריות הגואה של קבוצת ה-NHL השכנה, לוס אנג'לס קינגס, שהגיעה ב-1993 לסדרת הגמר על גביע סטנלי כשבשורותיה גדול השחקנים בכל הזמנים, וויין גרצקי.
שמה של הקבוצה, והקישור שלה לקבוצת הילדים הדמיונית שכיכבה ב"אלופים על הקרח", זכו לביקורת וללעג מצד רבים. המעצבים הגרפיים של דיסני עיצבו מדי הקבוצה בצבעי ירוק וסגול, ואת לוגו הקבוצה, שבמרכזו מסכת שוער קלאסית מהסוג שהיה נפוץ לפני פיתוח קסדת השוער המודרנית, שתווי פניה הזכירו לרבים את פניו של דונלד דאק. המדים והלוגו שימשו את חברת דיסני מאוחר יותר בשני סרטי ההמשך ל"אלופים על הקרח".
הקבוצה החלה את דרכה ב-NHL בעונת 1994 באולם ביתי חדש שנבנה במיוחד עבורה באנהיים. חברת המים המינרלים "ארוהד" רכשה את הזכויות על שמו של האולם, שנודע בשם "ארוהד פונד" ("האגם של ארוהד") ובקיצור ה"פונד" (כיום הונדה סנטר). רון וילסון היה מאמנה הראשון, והקבוצה הצליחה כבר בדראפט הראשון בו השתתפה בקיץ 1993 לשים את ידה על הכוכב הצעיר פול קאריה שהפך לאחד מכוכביה הגדולים בכל הזמנים. קאריה הגיע ממכללה בארצות הברית, דבר נדיר למדי באותם ימים, ולא דרך המסלול המקובל של ליגות הצעירים בקנדה. הוא נשאר שנה נוספת במכללה שלו ולא היה זמין לקבוצה בעונת 1994, אותה סיימו המייטי דאקס עם 33 ניצחונות ו-71 נקודות - מאזן סביר לקבוצת התרחבות, אולם מאזן שלא הספיק לעלייה לפלייאוף.
קאריה הגיע לקבוצה בעונת 1995, שהחלה לבסוף באיחור של ארבעה חודשים עקב סכסוך עבודה בליגה, והדאקס סיימו אותה אחרונים בבית הפסיפי למרות 18 שערים ו-21 אסיסטים של קאריה בעונה המקוצרת שכללה 48 משחקים בלבד.
קאריה המשיך להוביל את התקפת המייטי דאקס גם בעונת 1996 כאשר באמצע העונה זכה לחיזוק - בעסקת ענק של המייטי דאקס עם ונקובר קנאקס הגיע לקבוצה כוכב ההתקפה הפיני טמו סלאנה. קאריה סיים את העונה עם מאזן אישי מצוין של 108 נקודות - 50 שערים ו-58 אסיסטים - וסלאנה הוסיף 36 נקודות ב-28 המשחקים שהספיק לשחק בקבוצה מאז שנרכש. המייטי דאקס היו קרובים מאוד לעלייה ראשונה לפלייאוף כשסיימו בשוויון נקודות עם ויניפג ג'טס בקרב על הכרטיס השמיני והאחרון של החטיבה המערבית, אולם הג'טס ניצחו משחק אחד יותר, ולכן עלו הם לפלייאוף והמייטי דאקס נשארו בחוץ.
השילוב של קאריה וסלאנה בהתקפת הקבוצה המשיך להיות מצוין בעונת 1997 כאשר סלאנה כבש 51 שערים ומסר 58 אסיסטים (109 נקודות) וקאירה הוסיף 99 נקודות משל עצמו למרות שהחמיץ 13 משחקים בשל פציעה. ההצטיינות של שניהם הובילה את המייטי דאקס למאזן חובי בפעם הראשונה בתולדותיהם עם 36 ניצחונות לעומת 33 הפסדים ו-13 תיקו, ובסך הכל 85 נקודות שהספיקו למקום שני בבית הפסיפי ועלייה ראשונה לפלייאוף.
בסיבוב הראשון בפלייאוף פגשו המייטי דאקס את פיניקס קויוטיס ונקלעו לפיגור 3:2 בסדרה לאחר שנוצחו במשחק החמישי ב"פונד". המשחק השישי בפיניקס נגרר להארכה בה הצליח קאריה לכבוש שער ניצחון ולהביא את הסדרה למשחק שביעי ומכריע ב"פונד", אותו ניצחו המייטי דאקס בקלות ועלו לסיבוב השני. בסיבוב השני נוצחו המייטי דאקס בכל ארבעת המשחקים על ידי דטרויט רד וינגס והודחו, אם כי שלושה מתוך ארבעת ההפסדים היו לאחר הארכה.
סכסוך חוזי הוביל להשבתתו של קאריה בתחילת עונת 1998, אותה פתחו בשני משחקים היסטוריים מול ונקובר קנאקס, משחקי עונה רגילה לכל דבר שהתקיימו בטוקיו בפעם הראשונה בתולדות ה-NHL. קאריה, שמשפחתו היא ממוצא יפני, לא שיחק במשחקים לאכזבת הקהל. כשחזר לבסוף קאריה, הוא שיחק ב-22 משחקים והספיק לצבור בהם 31 נקודות בטרם נפצע וסיים את חלקו בעונה. סלאנה נשא בעול לבדו, אך 86 הנקודות שלו לא הספיקו למייטי דאקס שסיימו עם מאזן חלש של 26 ניצחונות, 43 הפסדים ו-13 תיקו.
קאריה וסלאנה חזרו לשחק ביחד עונה מלאה ב-1999 והמשיכו להצטיין, כאשר סלאנה סיים עם 107 נקודות וקאריה עם 101. הקבוצה הגיעה למאזן חיובי ועלתה לפלייאוף, אולם כמו שנתיים קודם לכן נוצחו על ידי דטרויט רד וינגס בארבעה משחקים בלבד. בניגוד ל-1997, הפעם היו המשחקים ברובם חד צדדיים והמייטי דאקס לא היוו יריב שקול.
יכולת ההבקעה של קאריה וסלאנה הוקהתה מעט בעונת 2000, אולם עדיין נשארו שניהם המבקיעים המצטיינים של הקבוצה. היכולת של שניהם לא הספיקה לקבוצה, שסיימה במקום האחרון בבית הפסיפי.
2001 - 2002: בנייה מחודשת.
המייטי דאקס המשיכו לדשדש בתחילת עונת 2001 כאשר התפוקה ההתקפית של קאריה וסלאנה המשיכה לרדת. עם תום מועד ההעברות החליטה הנהלת הקבוצה שהשילוב ביניהם מיצה את עצמו והעבירה את סלאנה תמורת שחקנים ובחירות דראפט לסן חוזה שארקס. המייטי דאקס סיימו את העונה במאזן של 25 ניצחונות לעומת 42 הפסדים, 8 תיקו ו-3 הפסדים בהארכה, המאזן הגרוע ביותר בחטיבה המערבית.
עונת 2002 לא הייתה טובה בהרבה, כאשר קאריה המשיך לרדת בתפוקתו וסיים עם 57 נקודות בלבד. לעומת זאת הצליחו המייטי דאקס לייצב את עמדת השוער כאשר ז'אן-סבסטיאן ז'יגר, שעלה באמצע העונה הקודמת מהליגות המשניות, ביסס את עצמו כשוער הראשון של הקבוצה והציג יכולת טובה. בעזרת יכולתו של ז'יגר בשער השתפרה יכולתה של הקבוצה לקראת סיום העונה, והמנהל בראיין מארי החליט שהזמן המתאים להתמודדות בצמרת הגיע. בשורה של עסקאות עם סיום העונה חיזק מארי את הקבוצה בחלוץ הוותיק אדם אוטס שהוחתם כשחקן חופשי ובחלוץ כוכב נוסף, הצ'כי פטר סיקורה שהגיע מניו ג'רזי דווילס.
ריצת הפלייאוף של 2003 ועזיבתו של פול קאריה.