בספר זה פיטר מאחד חלק מהעולם בממשל שקוראים לו "האומות החופשיות של כדור הארץ". כל מדינה שמשתתפת בארגון מוותרת על ריבונותה והופכת לקצת יותר מיחידה מנהלית, כמו המשמעות של מדינות בארצות הברית. גם הוא מודיע שגוף שמצטרף לארגון אינו צריך הכרה ממדינה זו או אחרת חוץ מהארגון, וכך הוא מכריז ששתי מדינות חדשות בעולם מצטרפות לארגון: נוביה באפריקה ורונה באמריקה הדרומית. פרו שתמתנגדת להסכם זה נלחמת אך מובסת, ומצטרפת לארגון. וכך גם בסודאן למרות שזאת מבקשת הגנה מח'ליף עלי. הוא לא מגיב והאומה מצטרפת לארגון. פיטר ופטרה מבקרים בדמשק, משכנו של הח'ליף והם משפיעים על הח'ליף להפסיק להיות שליט בובה. לאחר מכן, וירלומי, בוגרת בית הספר ללחימה שנחשבת בהודו לאלה מציעה לפיטר שתצטרף לארגון בתנאי שינשא לה. הוא מסרב והיא מציעה זאת לח'ליף עלי, שמסכים. ואז פיטר מבקש מפטרה לכתוב ברשת מסות אנטי-ערביות. מה שגורם לבסוף שהודו, רוסיה והאיחוד הערבי פותחים במלחמה אך רוסיה מובסת בסין בגלל שמתכנן ההתקפה שלה, ולאד, מהג'יש של אנדר יוצא למושבה ומביא את תוכניתו לפיטר. הודו גם מובסת בתוך סין, על ידי חלק מהצבא התאילנדי וחלק מהצבא הסיני, ווירלומי משוכנעת לצאת ולהנהיג מושבה, אחרי שהיא רואה מה גרמה לעמה. בח'ליף עלי מנסים להתנקש, אך הוא בורח ועוזר לפיטר בכך שהוא מודיע שכל מדינה ערבית שרוצה להשתתף בארגון יכולה להפסיק לחשוש משכניה ולהצטרף. כך כל אומות כדור הארץ (למעט ארצות הברית) מצטרפים לארגון, ופיטר מתחתן עם פטרה ונולדים להם חמישה ילדים, חוץ מילדיהם של בין ופטרה שהם גם מגדלים.
ההגמון.
אחרי שדמוסתנס מפרסם את כל כרכי "מלחמות הבאגים" וכולל בתוכו את הטקסט הקצר "מלכת הכוורת" פיטר מבין שמי שכתב את מלכת הכוורת הוא אנדר והוא מתקשר אל אנדר ומבקש ממנו לכתוב את קורות חייו, בצורה מאוזנת תוך כדי התנצלות על מעשיו בהיותם ילדים. אנדר מתנה זאת באומרו שרק לאחר שפיטר ימות, יפרסם את ספרו ופיטר מסכים, ומספר לו את כל קורות חייו, בשקיפות מוחלטת. אנדר מפרסם את ספרו "ההגמון" וחותם באותו שם שחתם בו את מלכת הכוורת "דובר המתים", אחרי מותו של פיטר פטרה קוראת את הספר על קברו של פיטר.
נקודת לגראנז'
נקודת לגראנז' (הקרויה גם נקודת L או נקודת ליברציה) היא אחת מחמש נקודות שבהן יכול גוף קטן, המושפע רק מכוח הכבידה, להישאר באופן יציב, ללא השקעת אנרגיה, ביחס לשני גופים הנעים בהשפעת הכבידה. לדוגמה, אלו נקודות שבהן יכולים לוויין או תחנת חלל להישאר באופן קבוע יחסית לכדור הארץ והירח. נקודות לגראנז' מאופיינות על ידי התכונה שהמשיכה הגרוויטציונית הנוצרת על ידי שתי מסות גדולות משתווה בגודלה לגודל הכוח הצנטריפטלי הדרוש לתנועת מסה במסלול. קרויות על שמו של ז'וזף-לואי לגראנז'.
נקודות לגראנז'.
חמש נקודות לגראנז' מוגדרות כך:
נקודת לגראנז' L1 נמצאת בין שתי מסות M1 ו-M2 על הקו הדמיוני המחבר בין מרכזי המסות. המרחק בין שתי המסות (שהוא רדיוס ההקפה של המסה הקטנה סביב הגדולה) גדול יותר מאשר רדיוס ההקפה של נקודה L1, ולכן גוף שנמצא בנקודה L1 אמור להקיף את המסה הגדולה בזמן קצר יותר; אך מכיוון שהמסה הקטנה מפעילה כוח משיכה בכיוון ההפוך, היא מחלישה את המשיכה של המסה הגדולה וגורמת להארכת זמן ההקפה. בנקודת לגראנז' L1 משתווה זמן ההקפה לזמן ההקפה של המסה הקטנה.
נקודת לגראנז' L1 שבין הארץ והשמש נמצאת במרחק של כ-1.5 מיליון קילומטרים מהארץ ומשמשת נקודת תצפית נוחה בשמש, שכן השמש שם לעולם אינה מוסתרת על ידי כדור הארץ או על ידי הירח. בנקודה זו נמצאת הגשושית SOHO המשמשת לתצפיות בשמש וטלסקופ מזג האוויר DSCOVR.
נקודת לגראנז' L2 נמצאת על הקו הדמיוני המחבר בין מרכזי המסות M1 ו-M2, מאחורי המסה הקטנה מבין השתיים. רדיוס ההקפה של המסה הקטנה סביב הגדולה קטן יותר מאשר רדיוס ההקפה של נקודה L2, ולכן גוף שנמצא בנקודה L2 אמור להקיף את המסה הגדולה בזמן ארוך יותר; אך מכיוון שהמסה הקטנה מפעילה כוח משיכה נוסף באותו הכיוון, היא מגבירה את המשיכה של המסה הגדולה וגורמת לקיצור זמן ההקפה. בנקודת לגראנז' L2 משתווה זמן ההקפה לזמן ההקפה של המסה הקטנה.
נקודת לגראנז' L2 של הארץ והשמש נמצאת במרחק של כ-1.5 מיליון קילומטרים מכדור הארץ. נקודת זו נוחה להצבת מחקר, שכן כדור הארץ מסתיר חלקית את השמש ומקל על קרור אמצעי התצפית הדרושים לתצפית זו. ההסתרה אינה מלאה, שכן במרחק זה הגודל הזוויתי של כדור הארץ קטן משל השמש והצל הוא חלקי בלבד. בשנת 2001 הוצב בנקודה זו לוויין המחקר WMAP החוקר את קרינת הרקע הקוסמית. בשנת 2009 שוגרו לשם טלסקופ החלל הרשל וטלסקופ החלל פלאנק. ב-25 בדצמבר 2021 שוגר טלסקופ החלל ג'יימס וב לנקודה זו ובמהלך שנות ה-20 של המאה ה-21 יוצב שם טלסקופ החלל ננסי גרייס רומן.
נקודת לגראנז' L3 נמצאת על הקו הדמיוני המחבר בין מרכזי המסות M1 ו-M2, מאחורי המסה הגדולה מבין השתיים, כך שמרחקה ממרכז המסה של המערכת שווה למרחק בין מרכזי שתי המסות. מכיוון שנקודת מרכז המסה של המערכת איננה מרכז המסה הגדולה, אלא "מוזזת" משם מעט בכיוון המסה הקטנה - גם הנקודה L3 מוזזת מעט בכיוון המסה הקטנה, ולכן היא לא נמצאת על מסלול ההקפה של המסה הקטנה, אלא במרחק קטן במקצת מהמסה הגדולה (מאשר המרחק בין שתי המסות).
נקודת לגראנז' L3 של כדור הארץ והשמש אינה יציבה בגלל השפעת כוח הכבידה של כוכבי הלכת האחרים ובעיקר של נוגה שעובר במרחק של 0.3 יחידות אסטרונומיות ממנה.
L4 ו-L5.
נקודות לגראנז' L4 ו-L5 נמצאות על הקודקודים של שני המשולשים שווי הצלעות ששני קודקודיהם האחרים הם מרכזי שתי המסות M1 ו-M2. הנקודה L4 מקדימה את תנועת המסה הקטנה סביב הגדולה והנקודה L5 נעה בעקבותיה. מכיוון שהמרחק מנקודות אלו למרכזי שתי המסות שווה, יחס כוחות הכבידה הפועלים בנקודות הוא בדיוק היחס בין שתי המסות והכוח השקול פועל בכיוון מרכז המסה של המערכת. כתוצאה מכך, מקיפות נקודות אלו את מרכז המסה של המערכת באותו זמן כמו זמן ההקפה של המערכת. למעשה נקודות אלו מהוות פתרון יציב של מערכת בת שלוש מסות, ולכן בנקודות אלו יכולים לנוע ביציבות גם גופים בעלי מסה שאינה זניחה ביחס לשתי המסות האחרות.
נקודות לגראנז' L4 ו-L5 נקראות גם נקודות טרויאניות על שם האסטרואידים הטרויאניים שנמצאים בנקודות לגראנז' L4 ו-L5 של צדק והשמש. בנקודות לגראנז' L4 ו-L5 של הארץ והשמש ושל הארץ והירח יש אבק בין כוכבי. ב-L4 של הארץ והשמש נמצא אסטרואיד שגודלו כ-300 מטר וניתן לו השם 2010TK7. ב-2022 התגלה בנקודה זו אסטרואיד נוסף שגודלו כ-1,200 מטר, וניתן לו השם 2020XL5.
שכונת רביבים
שכונת רביבים היא שכונה בצפון-מזרח תל אביב-יפו, מצפון לנחל הירקון. היא הוקמה בשנת 1956.
על המתחם שלימים נודע כמתחם 'תע"ש רביבים', הוקם בשנת 1942 בית חרושת "כותנה" שפעל עד ראשית שנות ה-60 של המאה ה-20.
חמשת בתי המגורים הראשונים של רביבים נבנו בשנת 1956 ברחוב רביבים ומכאן שם השכונה. כעשרים שנה היו אותם בתים מנותקים פיזית משאר השכונות סביבם. תנופת הבנייה והפיתוח החלה בסוף שנות ה-70. בשנות ה-90 התחדשה תנופת הבנייה באזור מתחם תע"ש ולשכונה נוספו מאות יחידות דיור.
גבולות השכונה הם רחוב דבורה הנביאה מצפון, רחוב פתחיה מדרום, רחוב פנחס רוזן ממערב ורחוב משמר הירדן ממזרח. השכונה שוכנת בסמוך לשכונות שיכון דן, רמת החייל, צהלה ולשכונת נאות אפקה, ושטחה קטן יחסית, 375 דונם בלבד.
ברחוב רביבים ישנו פארק עם תצפית על תל אביב שכונה בעבר "הגבעה", לימים הפארק שופץ ובמרכזו נבנתה פאגודה ומאז שמה "גבעת הפאגודה" או "פארק רביבים" .
קריד (להקה)
קריד (באנגלית: Creed) היא להקת הארד רוק-פוסט-גראנג' אמריקנית, אשר זכתה להצלחה רבה בארצות הברית בסוף שנות התשעים וראשית שנות האלפיים. הלהקה התפרקה בשנת 2004 אך התאחדה בקיץ 2009.
היסטוריה.
להקת קריד נוסדה בעיר טאלאהאסי שבפלורידה בשנת 1995, כאשר סקוט סטאפ והגיטריסט מארק טרמונטי, חברים מימי התיכון, החלו לשתף פעולה בכתיבת שירים. הם צרפו את נגן הבס בריאן מרשל והמתופף סקוט פיליפס. היה זה בריאן מרשל אשר הגה את שם הלהקה קריד, שהוא קיצור של שם להקתו הקודמת של מרשל - "Maddox Creed". בהמשך הועסקו כנגנים בפאב, כשהבעלים של המקום, ג'ף הנסון, התלהב מהלהקה והחל לעזור להם להצליח בתעשיית המוזיקה. הוא הצליח לשכנע את המפיק ג'ון קורזווג להיות למפיק הלהקה. כך החלה הלהקה לקבל פרסום וחשיפה.
אלבום הבכורה של קריד, "My Own Prison", יצא באופן עצמאי ביוני 1997 ועלה 6,000 דולרים בלבד להפיק אותו. באחד מהופעותיהם בעקבות צאת האלבום הבחינה בהם נציגת חברת התקליטים "Wind-up Records" (השייכת ל- "Sony BMG"), שראתה את הפוטנציאל של קריד ועד מהרה החתימה אותם על חוזה הקלטות. בשל כך, שירי האלבום עברו עיבוד מחודש כדי שישמעו טוב יותר ברדיו והאלבום המשודרג יצא לחנויות ברחבי ארצות הברית. האלבום הפך להצלחה מפתיעה, והגיע למקום ה-22 במצעד האלבומים האמריקני. ארבעה סינגלים ששוחררו מאלבום זה הגיעו למקום הראשון במצעד "Mainstream Rock Tracks" של בילבורד. לבסוף הסתכמו מכירות האלבום במעל ל-6 מיליון עותקים בארצות הברית. על אלבום זה זכתה הלהקה שנתיים רצופות בפרס "להקת הרוק של השנה" בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד (בשנים 1998-1999).