השקעה פסיבית בשוק ההון מתבצעת באמצעות רכישת תעודות סל או מוצרים פיננסיים שעוקבים אחר מדדי שוק מגוונים (סל של עשרות, מאות או אלפי מניות). בהשקעה פסיבית הביצועים של תיק ההשקעות זהים כמעט לגמרי לביצועים של מדד המניות הנבחר. לדוגמה, השקעה פסיבית בתעודת סל שעוקבת אחר מדד ת"א 125, תייצר רווחים (או הפסדים) בהתאמה לביצועים של כלל החברות במדד בתקופת ההשקעה.
משקיעים פסיביים בדרך כלל רוכשים תעודות סל או קרנות "מחקות מדד" - בתקווה לייצר רווחים בטווחים ארוכים. השקעה לטווח ארוך אמורה גם למזער את החשיפה לתנודתיות חזקה בשווקים (דוגמת ההתרסקות של שווקים ברחבי העולם בשנים 2008–2009).
מאפיינים.
השקעה פסיבית אינה דורשת ניהול שוטף של תיק ההשקעות, מפני שהיא לא מתבססת על בחירה (סלקציה) של מניות, ואינה מצריכה פעולות שוטפות של רכישה ומכירה. מכאן נובעת העובדה שניהול פסיבי מתבצע בעלויות נמוכות בהרבה מניהול השקעות אקטיבי.
כלכלנים בכירים בעולם, כולל וורן באפט, ברטון מלכיאל, ויליאם שארפ (חתן פרס נובל), רוברט שילר (חתן פרס נובל) ואחרים, מצביעים על כך שמדובר באסטרטגיית השקעה אופטימלית עבור רוב המשקיעים הפרטיים בבורסה. זאת בהתבסס על עקרונות של פיזור סיכונים, עלויות ניהול נמוכות וביצועים היסטוריים מרשימים של מדדים דוגמת S&amp;P 500 בטווחים ארוכים. ישנן גישות שונות, ומשקיעים דוגמת דייוויד סוונסן וג'ון טמפלטון מציגים אסטרטגיות השקעה חלופיות.
השקעות פסיביות אינן מתאימות לכל סוגי המשקיעים מפני שהן דורשות בדרך כלל אופק השקעה ארוך והתמודדות פסיכולוגית עם תנודתיות חזקה בשוק (סיכון). כמו בכל אפיק השקעה בבורסה, ישנם שיקולים אישיים ופסיכולוגיים שיש לקחת בחשבון לפני החלטה על השקעה, בדגש על ניהול סיכונים. בכל תעודת סל מתקיימות רמות סיכון שונות הנובעות ממאפייני המדינה (או המדינות), הסקטור (או הסקטורים) ושווי השוק של החברות במדד. השקעה במדינות מפותחות, המתאפיינות ביציבות יחסית, נוטה להיות השקעה בטוחה יותר מהשקעה במדינות מתפתחות ופחות יציבות. השקעה בחברות בעלות שווי שוק גבוה נחשבת בטוחה יותר מהשקעה בחברות קטנות יחסית. מודעות למגוון הסיכונים שבכל תעודת סל או תיק השקעות היא עניין חשוב ביותר. מומלץ גם להיוועץ בבעלי ידע וניסיון לפני כל החלטה בתחום.
יוג'ין פאמה (חתן פרס נובל) סבור שמחיר המניות בשוק משקף את סך כל המידע הציבורי שקיים ביחס לאותן המניות (The Efficient Markets Hypothesis ). מכאן נובעת הגישה הרווחת בקרב כלכלנים לפיה קשה עד בלתי אפשרי לנבא אם שוק המניות של מדינה/מדינות או סקטור מסוים, מתומחר באופן גבוה או נמוך באופן יחסי. במילים אחרות, קיים קושי מובנה בכל ניסיון לתזמן רכישה או מכירה של תעודות סל. התאוריה פותחה גם על ידי פרופסור ברטון מלכיאל מאוניברסיטת פרינסטון במסגרת: The Random Walk Hypothesis . רוברט שילר מוסיף מימד מרכזי נוסף לדיון. שילר מצביע על תפקידה של הפסיכולוגיה החברתית (תופעות עדר, תגובות שרשרת, התבססות על תקשורת המונים ועוד) כתופעה שמייצרת "בועות" ותנודתיות חזקה בשווקים.
התפתחות היסטורית.
תעודות הסל הראשונות הופיעו בארצות הברית בשנות ה-70 של המאה ה-20 והפופולריות שלהן גוברת מאז. כיום מנוהלים טריליוני דולרים ברחבי העולם באופן פסיבי.
בישראל ניתן לבצע השקעות פסיביות במסגרת קופות גמל בניהול אישי (IRA), קרנות מחקות, ותיקי השקעות בבורסה. יש לקחת בחשבון, שיש דרכים שונות בהן קרנות מחקות מדדים, ולעיתים יש פער משמעותי בין המדד בפועל לביצועי הקרן המחקה. הסיבות לכך יכולות להיות מגוונות - השקעה דרך מתווכים, מוצרים פיננסים סינתטיים, מינוף ועוד. כאשר רוכשים מוצר פיננסי, רצוי להבין באופן ברור באילו נכסים מושקע הכסף בפועל, ולאיזה רמות סיכון חשוף המוצר.
מארי-אן פירט פולז לבואזיה
מארי-אן פִּירֶט פּוֹלז לָבוּאַזיֶה (בצרפתית: Marie-Anne Pierrette Paulze Lavoisier; 20 בינואר 1758 – 10 בפברואר 1836) הייתה כימאית צרפתיה, שנטלה חלק חשוב בייסוד הכימיה האנליטית.
ביוגרפיה.
לבואזיה נולדה לעורך דין. אמה נפטרה בהיותה בת שלוש ובעקבות זאת נשלחה להתחנך במנזר.
לבואזיה קיבלה בגיל שלוש-עשרה הצעת נישואין מגבר בן 50. אביה התנגד להצעה, והעדיף במקום זאת להשיאה לידידו, המדען אנטואן לבואזיה. השניים התחתנו ב-16 בדצמבר 1771, כאשר לבואזיה היה בן 28 ומארי-אן בת 13.
הזוג עבר לאזור פריז ב-1775 שם לבואזיה היה יכול לעסוק באינטנסיביות במדע. בעקבות עבודתו המדעית של בעלה החלה לבואזיה להתעניין במחקריו ולסייע בעבודת המעבדה. היא קיבלה הכשרה פורמלית מעמיתיו וסייעה בתרגום כתבים מאנגלית לצרפתית.
ב-1794 לבואזיה הוקע כבוגד במהפכה הצרפתית. הוא נעצר ונכלא יחד עם אביה. לבואזיה פעלה למען שחרורם. היא הציגה את הישגיו המדעיים של בעלה ואת חשיבותו לאומה הצרפתית. למרות מאמציה, לבואזיה ואביה הורשעו בבגידה והוצאו להורג ב-8 במאי 1794 בפריז.
לאחר מות בעלה, הוחרמו מלבואזיה כספים, רכוש וכמו כן מחברות מדעיות וציוד מעבדה. על אף זאת, הצליחה לבואזיה לשחזר את הכתבים ולפרסם את עבודתו המדעית.
לבואזיה נישאה לפיזיקאי האמריקאי-בריטי בנג'מין תומפסון. היא התעקשה לשמור על שם המשפחה של בעלה הראשון.
לבואזיה נפטרה בביתה בפריז בגיל 78 ונקברה בבית הקברות פר לשז.
תרומה לכימיה.
לבואזיה השתתפה בעבודת המעבדה של בעלה ועמיתיו. היא עסקה בתיעוד ניסויים ובעריכת הדו"חות. הכשרתה ברישום על ידי הצייר ז'אק-לואי דויד תרמה לתיאור מדויק של הניסויים. היא שמרה על מרבית הניסויים שנערכו. לתיעוד זה הייתה חשיבות רבה להתפתחות המדע.
עבודת התרגום שלה אפשרה לצוות המעבדה להתעדכן בהתפתחויות בכימיה. הישג שהתבססה על עבודה זו היה גילוי גז החמצן.
לבואזיה סייעה לפרסם ב-1789 תאוריה כימית חדשה פורצת דרך. הפרסום כלל תרשימים פרי ידיה המתארים את הניסויים ואת ציוד המעבדה.
פרד קרלי
פרד קרלי (באנגלית: Fred Kerley, נולד ב-7 במאי 1995) הוא אתלט אמריקאי, אלוף העולם (יוג'ין 2022) בריצת 100 מטר, סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020), אלוף העולם (דוחה 2019) בריצת שליחים 4x400 מטר, זוכה מדליית ארד מאליפות העולם (דוחה 2019) בריצת 400 מטר.
קרלי הוא אחד משלושה אצנים (וייד ואן ניקרק מדרום אפריקה ומייקל נורמן מארצות הברית) שירדו מ-10 שניות בריצת 100 מטר (9.76 שניות - מדורג במקום שישי בהיסטוריה), מ-20 שניות בריצת 200 מטר (19.76 שניות) ומ-44 שניות בריצת 400 מטר (43.64 שניות - מדורג במקום שמיני בהיסטוריה).
ביוגרפיה.
קרלי גדל בטיילור, טקסס. הוא לומד באוניברסיטת טקסס A&amp;M.
בתחרות שנערכה בקולומביה, קרוליינה הדרומית ב-12 במאי 2017 קבע קרלי בריצת 400 מטר שיא אישי חדש של 44.09 שניות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באוסטין, טקסס ב-26 במאי הוא קבע בריצת 400 מטר שיא מכללות חדש של 43.70 שניות, שיפור לשיאו בן ה-25 שנים של קווינסי ווטס (44.0 שניות), תוצאת השנה בעולם, המדרגת אותו שביעי בכל הזמנים.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו קליפורניה בסוף יוני אותה שנה ושהיוותה את המבחנים לאליפות העולם, הוא זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.03 שניות, לפני גיל רוברטס (44.22 שניות) ווילברט לונדון (44.47 שניות). חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה בלונדון באוגוסט הוא זכה במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם וילברט לונדון, גיל רוברטס ומייקל צ'רי בתוצאה של 2:58.65 דקות, אחרי טרינידד וטובגו שקבעה שיא לאומי חדש של 2:58.12 דקות ולפני בריטניה (2:59.00 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.23 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 44.92 שניות ובשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 44.51 שניות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם מייקל שרי, וויל לונדון וראיי בנג'מין בתוצאה של 2:56.69 דקות, לפני ג'מייקה (2:57.90 דקות) ובלגיה (2:58.78 דקות). מדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.17 שניות, אחרי סטיבן גארדנר מבהאמה (43.48 שניות) ואנתוני סמבראנו מקולומביה (44.15 שניות).
סגן אלוף אולימפי.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה קרלי במדליית כסף בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.84 שניות, אחרי מרסל ג'ייקובס מאיטליה שקבע שיא אירופה חדש של 9.80 שניות ולפני אנדרה דה גראס מקנדה (9.89 שניות).
אלוף העולם.
במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכו ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביוני 2022 קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.76 שניות, המדרגת אותו במקום השישי בהיסטוריה. חודש לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.86 שניות, לפני חבריו לנבחרת מרווין ברייסי (9.88 שניות) וטרייבון ברומל (9.88 שניות). בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 9.79 שניות.
מדאם לבואזיה
מארי-אן פיירט פולז
מרג'ורי פלמינג
מרג'ורי פלמינג (15 בינואר 1803 – 19 בדצמבר 1811) הייתה ילדה סקוטית שנפטרה בגיל שמונה. יומנים שכתבה הקנו לה פרסום לאחר מותה.
חייה.
פלמינג נולדה בקירקלדי שבסקוטלנד ב-1803 כבתם השלישית של ג'יימס ואיזבלה פלמינג. אביה היה רואה חשבון. בגיל 6 עברה לגור עם דודה בן ה-17 באדינבורו.
מרג'ורי חזרה לעיר הולדתה ב-1811. מספר חודשים לאחר מכן היא חלתה בחצבת. למרות שהבריאה, היא נפטרה זמן קצר לאחר מכן, ככל הנראה מדלקת קרום המוח. היא מתה חודש לפני יום הולדתה התשעי.