פיליפס ואוורמן (בהולנדית: Philips Wouwerman; 24 במאי 1619 (הוטבל) – 19 במאי 1668) היה צייר הולנדי של סצינות צייד, נוף וקרב.
חייו ויצירתו.
פיליפס ואוורמן היה אחד האמנים המגוונים והפוריים ביותר של תור הזהב של הולנד. מוקף בסביבה האומנותית ובמסורת של עיר הולדתו הארלם, תרם תרומה חשובה ומשפיעה מאוד לקאנון הציור ההולנדי של המאה השבע עשרה. תמונותיו היו מבוקשות במהלך חייו, ומבוקשות עוד יותר במאה ה-18. ברחבי אירופה, אוספי אמנות של נסיכים כמו בדרזדן ובסנקט פטרבורג עדיין מעידים על הערצה נרחבת של יצירתו של ואוורמן.
נולד בהארלם בשנת 1619, בנו של צייר בשם פאוולס יוסטש. מעט ידוע על הלימודים האמנותיים של פיליפס ואוורמן. לדברי קורנליס דה בי, הוא למד אצל פרנס הלס (1581 / 85–1666), אך הסגנון המסוים של הלס לא הותיר חותם על ​​יצירתו. מלבד שהות קצרה בהמבורג בסוף שנות ה-30 של המאה ה-17, נראה כי ואוורמן חי בהארלם במהלך כל הקריירה האמנותית שלו ומת כאדם עשיר בקהילה בגיל 48.
הוא הצטרף לאגודת סנט לוק בהארלם בשנת 1640 וקיבל בה כמה תפקידים רשמיים בשנים הבאות. ואוורמן עבד גם כסוכן נדל"ן בעיר הולדתו, שכן מסמכים רבים בארכיוני הארלם הזכירו את האמן בהקשר זה.
ואוורמן התחיל את הקריירה האמנותית שלו בתיאורים פשוטים של חיי היומיום במסורת הבמבוקינטי מאת פיטר פאן לר (1592/99 – אחרי 1642). במהלך שלושים השנים הבאות פיתח סגנון אינדיבידואלי, וטיפל במגוון רחב של נושאים החל מציורי ז'אנר ונוף ועד סצינות צבאיות ותמונות דתיות (סצינות רכיבה על סוסים, מסיבות ציד, נופים עם מטיילים, קרבות פרשים ומאהלים צבאיים, חגיגות איכרים וכו '). הוא בלט במיומנותו בתיאור סוסים הנראים בתנועה מכל הגזעים.
היסטוריון האמנות פרדריק ג'יי דופארק מכנה את ואוורמן "ללא ספק צייר הסוסים ההולנדי המושלם והמצליח ביותר מהמאה ה-17". יצירות המופת מתקופתו הטובה ביותר (בסביבות 1650–1660) הן באיכות גבוהה ללא עוררין, המשלבות נופים דרומיים דמיוניים ואווירה הולנדית אופיינית. ציוריו של ואוורמן מאופיינים בצבעים מאופקים, אווירה קרירה ושפע של פרטים שנונים ואנקדוטיים.
הוא נפטר בהארלם.
משפחתו.
בגיל צעיר התחתן ואוורמן עם אנה פיטרש ואן ברוקהוף איתה נולדו לו עשרה ילדים. הם התגוררו בקנסרגראכט בבית בו גרו גם ציירי הארלם אחרים – קורנליס גריץ דקר והנדריק דה מייר. שבעה מילדי ואוורמן שרדו ולאחר מות אמם בשנת 1670 הם קיבלו ירושה משמעותית.
יצירתו.
כ-800 תמונות של פיליפס ואוורמן היו רשומות בקטלוג של ג'ון סמית (1829/1842) כיצירותיו. בקטלוג המורחב של הופסטדה דה גרוט (1908) המספר עלה על 1,200. בקטגוריית קטלוג רייזונה של בירגיט שומאכר (2006) פורסמו רק כ-570 תמונות בלבד כיצירות אותנטיות, שכן רבות מהתמונות שהזכיר הופסטדה דה גרוט צוירו בפועל על ידי אינספור זייפנים וחקיינים בכל רחבי אירופה.
יאן ופיטר ואוורמן, האחים הצעירים של פיליפס, היו ציירים שלעיתים קרובות תמונותיהם מיוחסות לפיליפס.
ביצירתו של פיטר (1623–1682) בא לידי ביטוי בבירור השפעתו של פיליפס על מגוון הנושאים, אך סגנונו האמנותי, היה עצמאי. יאן (1629–1666) היה צייר נוף אוטונומי למדי.
תלמידיו הרשומים היו יוהנס ואן דר בנט, הנדריק ברקמן, עמנואל מוראנט, מתיאס שייץ ואחרים.
יצחק מאיר פלינטנשטיין
רבי יצחק מאיר פלינטנשטיין הוא האדמו"ר מקופיטשניץ-ירושלים.
ביוגרפיה.
הוא נכדו של רבי אברהם יהושע השיל מקופיטשניץ. גדל בבית דודו, רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה. בזיווג ראשון נישא לבתו של רבי יוחנן טברסקי מרחמסטריווקה. רעייתו נפטרה בה'תשכ"ב, ולא נולדו לו ילדים ממנה. בזיווג שני התחתן עם בתו של הרב נפתלי הירץ פוגל.
למד בישיבת פוניבז'. אחר נישואיו עסק בהוצאה לאור של ספרי חסידות, במכון שפתי צדיקים שהקים.
בשנת ה'תשנ"ה מונה כאדמו"ר מקופיטשניץ-ירושלים, לאחר 20 שנה שלא כיהן אדמו"ר החסידות עד שבשנת תשע"ז חסידי קופיטשניץ הכתירו את היורש בנו של הרבי הקודם רבי משה מרדכי, רבי יקותיאל זוסיא השיל כאדמו"ר מקופיטשניץ.
מרכז חצרו בשכונת עזרת תורה בירושלים, ובתי מדרש נוספים בבית שמש, בלייקווד ובסטטן איילנד.
צאצאיו.
בניו:
חתניו:
ארקטיס
ארקנזס
סלבדור סאנצ'ס סרן
אל נעמאן אבן ת'אבת אבו חניפה
Cold הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבום האוסף של חברת התקליטים שלו GOOD Music, Cruel Summer, בשיתוף התקליטן האמריקאי די. ג'יי. חאלד. השיר יצא לאור ב-17 באפריל 2012, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים GOOD Music ודאף ג'אם.
הפקה והוצאה.
השיר הופק על ידי המפיק היט-בוי, אשר חתום בלייבל של וסט GOOD Music וידוע בהפקת השיר זוכה פרס גראמי של וסט וג'יי זי, "Niggas in Paris". על פי היט-בוי, הוא "הכין את הביט לפני כמה חודשים, רק בסשן שהתעסק בו" ושווסט "פשוט הקליט את השיר לפני שבוע וחצי בערך. פשוט הוצאנו את זה מכיוון שהרגשנו שזה כל כך דחוף; אנשים פשוט צריכים לשמוע את זה". בראיון הסביר חאלד: "הייתי באולפן עם 'יה [קניה] ואמרתי 'בואו נעשה משהו בשביל האלבום שלכם, ובואו נעשה משהו בשביל האלבום שלי', ותוכלו פשוט להוציא אותו בכיף".
השיר יצא לראשונה בתחנת הרדיו הניו יורקית של התקליטן והראפר פרנקמאסטר פלקס "Hot 97" ב-4 באפריל 2012. עטיפתו של הסינגל עוצבה על ידי ג'ורג' קונדו , שעיצב גם את עטיפתם של האלבום My Beautiful Dark Twisted Fantasy והסינגלים מתוכו. במקור, עטיפתו של הסינגל הציגה בקבוק תרפלו על צוואר של אישה, והבקבוק הוסר לפני שיצא הסינגל להורדה דיגיטלית. במקור, שם השיר היה "Theraflu", לאחר מכן שונה ל-"Way Too Cold", ובסופו של דבר השיר נקרא "Cold". השיר פורסם בחנות האייטונס כסינגל ב-17 באפריל 2012. לאחר מכן, יצא גם לרדיו האורבני העכשווי ב-8 במאי 2012.
תוכן השיר.
תוכן השיר כולל את המחשבות הבוטות של וסט על מערכת היחסים שלו עם הדוגמנית אמבר רוז , שהתארסה בזמנו לראפר ויז קאליפה, תוך שהוא שר "only nigga I got respect for is Wiz / And I admit I fell in love with Kim around the same time she fell in love with him". החלק השני של השורה רומז ליחסיו עם קים קרדשיאן ובעלה לשעבר, כריס האמפריז. וסט מתגאה בכך שכריס הוא "בר מזל שג'יי [ג'יי זי] הוציא אותו מהקבוצה", שורה המתייחסת לשיתוף הפעולה התכוף שלו עם ג'יי זי, שהיה הבעלים של ניו ג'רזי נטס, קבוצת ה-NBA בה שיחק האמפריס.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 באוגוסט 2012 ובוים על ידי הייפ ויליאמס . בקליפ משתתפת אשתו של וסט קים קרדשיאן.
ביקורת.
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, שהעניקו לשיר שבחים בעיקר על תוכנו הלירי. טום ברייהאן מ-Stereogum תיאר את השיר כ"ביצוע חזק מאוד, שכולו נחרח קשה על ביט בסגנון שנות ה-90 המאוחרות", וכי הוא "גורם לקניה להיות אישי באופן מפתיע, לפחות במשך כמה שורות, על על מערכת היחסים עם קים קרדשיאן". רוב מרקמן מ-MTV הצהיר כי "מבחינה לירית, קניה מספק הופעה לוהטת", וכי "הכל די מסקרן, בהתחשב בכך שקניה נרתע מהתקשורת כבר כמעט שנתיים". אלכס גייל מ-BET טען שהשיר מציג את "קניה וסט חצוף, נכנס בזעם על סאונד סכיזופרני של היט-בוי, המאסטרו מאחורי ההפקה של 'Niggas in Paris'" וכי "הברים של ייזי הם ראויים לזמזום, בלשון המעטה". מגזין DJBooth טען כי "יהירות מתפרצת על גבי השיר, ובכל זאת היא מאוזנת מספיק כדי להישמע כריזמתית". מגזין רולינג סטון כתב כי השיר היה "מפליא באופן מפתיע".
מחלוקת.
כש-"Cold" הושמע בבכורה, הוא נקרא "Theraflu". נציג Theraflu פרסם הצהרה ל-TMZ ובה כתב "אנחנו בשום אופן לא תומכים או מאשרים את ההתייחסות או השימוש בתמונה ובדמיון של Theraflu באופן זה", ובעקבות כך, שונה שם השיר. כמו כן, בתגובה לשורה "Tell PETA my mink is draggin' on the floor", מסר ארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים:
שיטוח העקומה
שיטוח העקומה (באנגלית: Flattening the curve) היא אסטרטגיה של בריאות הציבור להאטת התפשטות נגיף ה-SARS-CoV-2 במהלך מגפת הקורונה. העקומה שיש לשטח היא היא עקומת המגפה, ייצוג חזותי של מספר האנשים הנדבקים הזקוקים לטיפול רפואי לאורך זמן. במהלך מגפה, מערכת בריאות עלולה להתמוטט כאשר מספר האנשים הנדבקים עולה על רמת היכולת של מערכת הבריאות בטיפול בהם. שיטוח העקומה פירושו להאט את התפשטות המגפה כך שמספר האנשים הזקוקים לטיפול בכל פעם יופחת ומערכת הבריאות לא תחרוג מהקיבולת שלה. שיטוח העקומה מסתמך על טכניקות הפחתה כגון ריחוק חברתי.
אמצעי משלים הוא הגדלת קיבולת שירותי הבריאות, "העלאת הקו" (Raising the line). כפי שמתואר במאמר ב-The Nation, "מניעת עומס במערכת בריאות מחייבת חברה לעשות שני דברים: 'לשטח את העקומה' – כלומר, להאט את קצב ההדבקה כך שאין יותר מדי מקרים שזקוקים לאשפוז בבת אחת – ו'העלאת הקו' – כלומר, להגביר את יכולתה של מערכת החולים לטפל בכמות גדולה יותר של חולים." נכון לאפריל 2020 ולגבי מגפת COVID-19, שני צעדי המפתח הם הגדלת מספר המיטות והמאווררים הזמינים לטיפול נמרץ, המצויים במחסור מערכתי.
רקע.
אזהרות בנוגע לסיכון של מגפות הושמעו שוב ושוב לאורך שנות ה-2000 ושנות ה-2010 על ידי ארגונים בינלאומיים גדולים ובהם ארגון הבריאות העולמי (WHO) והבנק העולמי, במיוחד לאחר התפרצות הסארס ב-2002–2004. ממשלות, כולל בארצות הברית ובצרפת, גם לפני מגפת השפעת ב-2009, ובמהלך העשור שלאחר המגפה, חיזקו את יכולות הבריאות שלהן ואז החלישו אותן. בזמן מגפת הקורונה, מערכות הבריאות במדינות רבות תפקדו בסמוך ליכולותיהן המרביות.