החל מ-1991, היא מתגוררת במעלה אדומים שבישראל. היא מפרסמת רבות גם בארצות הברית וברוסיה. היא הייתה מועמדת לפרס של איגוד הסופרים דוברי הרוסית הישראלים בקטגוריית הספר הפואטי הטוב ביותר של שנת 1995 בשפה הרוסית. כמו כן, היא גם הייתה חברה בארגון הסופרים הבינלאומי.
בשנת 2008, היא הוציאה במוסקבה ספר המכיל זיכרונות ומכתבים.
בנה של אלנה הוא הצייר מיכאיל יאכילביץ'(Яхилевич, Михаил Фритиофович).
ז'והאן מיקו
ז'והאן סדריק מיקו (בצרפתית: Johan Cédric Micoud, נולד ב-24 ביולי 1973) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק מרבית הקריירה כקשר התקפי.
בתור שחקן בעל רגל שמאל שולטת, מיקו נחשב לאחד הקשרים הטובין ביותר ששולטים בשטחים ללא-כדור על המגרש. במהלך 16 שנות הקריירה המקצוענית שלו, שיחק ז'והאן בצרפת, איטליה וגרמניה. מיקו ייצג גם את נבחרת צרפת, עמה זכה גם ביורו 2000.
קריירת מועדונים.
מיקו נולד בעיר קאן, וגדל במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית AS קאן. אחרי שהתקדם לקבוצה הבוגרת, מיקו קיבל את תפקיד עושה המשחק של קבוצתו לאחר מכירתו של זינדין זידאן לבורדו. הוא סייע רבות לקבוצתו להעפיל לליגת המשנה הצרפתית בכדורגל בשנת 1993, ואף להעפיל בעונה שלאחר מכן לגביע אופ"א. ב-1996, כמו זידאן, מיקו הצטרף לשורות בורדו. שנתיים לאחר מכן, בעונת 1998–1999, הוא לקח חלק משמעותי מאוד בזכייתה של בורדו בליגת העל הצרפתית, וגם עזר לה להעפיל בעונה שבעקבותיה לשלב הבתים השני במסגרת ליגת האלופות. בקיץ 2000, מיקו עזב את צרפת לאיטליה, לאחר שחתם במדי פארמה, בשורותיה שיחק במשך שנתיים ואף זכה בגביע האיטלקי לעונת 2001–2002. לאחר עונה זו, מיקו עבר לגרמניה, עת חתם במדי ורדר ברמן. בגרמניה, מיקו זכה להצלחה קבוצתית מרובה במהלך ארבע השנים בהן שיחק שם, כאשר השיא היה זכייה בדאבל הגרמני ב-2004. במהלך העונה הזו, כבש 10 שערים שהיוו שיא כיבושים משותף עבור קשר בתחרות, יחד עם קשרה של באייר לברקוזן ברנד שניידר. ביוני 2006, בגיל 32, שב מיקו לצרפת, והצטרף מחדש לבורדו. כבר במשחק החזרה שלו, כבש את השער היחיד והמנצח במשחק הליגה מול לוריאן. במהרה חזר להיות שחקן המפתח במועדונו החדש-ישן, וזכה עם קבוצתו בגביע הליגה הצרפתית ב-2007. על אף שבעונה שלאחר מכן, בורדו המשיכה להוות חלק מצמרת הליגה הצרפתית, ב-10 במאי 2008, מאמנו דאז לורן בלאן, הכריז שחוזהו של מיקו בקבוצה לא יחודש, ולכן פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
אף על פי שזומן רבות במהלך הקריירה לסגל הנבחרת הצרפתית, מיקו לא הצליח לקנות לעצמו מקום מהותי בהרכב, עקב ששיחק בעמדה זהה לזו של זינאדין זידאן. לאחר האליפות המרשימה שזכה יחד עם בורדו, מיקו זכה בזימון בכורה לנבחרת, כאשר ערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 באוגוסט 1999, במהלך משחק ידידות מול צפון אירלנד. הוא היה חלק מסגל הנבחרת הצרפתית לטורניר הגמר של יורו 2000, אך שותף רק במשחק אחד מתוך השישה של נבחרתו בטורניר, במשחק חסר חשיבות מול הולנד בשלב הבתים. הוא נכלל גם בסגל נבחרת צרפת למונדיאל 2002. מיקו שיחק סך הכל 17 משחקים עבור מולדתו, וכבש שער אחד בלבד.
גליזה 105
גליזה 105 (Gliese 105, נקרא גם 268 G בלווייתן) היא מערכת כוכבים בעלת שלושה כוכבים בקבוצת הכוכבים לווייתן. המערכת קרובה יחסית לשמש ונמצאת במרחק של 24 שנות אור ממנה, אך אפילו הכוכב הבהיר ביותר במערכת הוא כה עמום ואי אפשר לראותו ללא אמצעי עזר מכדור הארץ. נכון לעכשיו (2016) לא התגלה אף כוכב לכת במערכת כוכבים זו. אחד החברים במערכת, B, נמצא עם A במערכת, וממוקם במרחק של 1,200 יחידות אסטרונומיות ממנו.
הכוכב השלישי, C, קרוב הרבה יותר ל A ונמצא במרחק של 24 יחידות אסטרונומיות ממנו. שני הכוכבים (A ו-C) מקיפים את מרכז מסתם המשותפת כל 61 שנים.
הכוכב C הוא זעיר יחסית ונמנה עם הכוכבים בעלי מסה נמוכה המספיקה בקושי על מנת לקיים היתוך גרעיני.
ההתגלות השנייה (שיר)
ההתגלות השנייה (The Second Coming), הוא שיר שחובר על ידי המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס ב-1919. השיר הודפס לראשונה ב-"Dial" בנובמבר 1920, ולאחר מכן נכלל על ידי ייטס ב-1921, באוסף השירים "מייקל רובארטס והרקדנית" (Michael Robartes and the Dancer). השיר משתמש בדימויים נוצריים לגבי אחרית הימים ולגבי הביאה השנייה. ההתייחסות כאן היא באופן אלגורי כדי לתאר את האווירה שלאחר המלחמה באירופה. השיר נחשב כאחת היצירות  העיקריות של השירה המודרניסטית וכבר נדפס במספר אוספים, כולל ב"אנתולוגית נורטון לשירה מודרנית".
הקשר היסטורי.
השיר נכתב בשנת 1919 בעקבות המשבר של מלחמת העולם הראשונה ופרוץ מלחמת העצמאות האירית ובעקבות מרידת חג הפסחא, בנקודת זמן שבה הממשלה הבריטית התכוננה לשלוח את הבלאק אנד טאנס לאירלנד. אולם השם הראשון של השיר נקרא על ידי ייטס "הלידה השנייה" (Second Birth) לפני שהוחלף בשם הנוכחי.
ניתוח.
"ההתגלות השנייה" מכיל דימויים הקשורים באופן ישיר למורשתו של ייטס. בתחילה המבקרים ניתחו את השיר בתור קינה על הירידה של תרבות אירופה בדומה ליצירתו של תומאס סטרנס אליוט, אבל מבקרים מאוחרים יותר ציינו כי הוא מבטא את חזונו האפוקליפטי של ייטס של המכיל תאוריה מטאפיזית המנסה לענות על שאלות הקיום של האדם, חזון שהתעצב במוחו של ייטס החל משנות ה-90 של המאה ה-19. בין האוספים החשובים ביותר של שירתו ניתן להתחיל ולמנות את "הקסדה הירוקה" (1910) ואת "חובות" (1914). ייטס החל להשתמש בשירתו, עם חלוף השנים, בדימויים יותר חסכוניים ויותר נוקשים. דבר זה בא לידי ביטוי באוספי השירים הבאים: "המגדל" (1928), "המדרגות המתפתלות" (1929), ו"שירים חדשים" (1938) אשר הכילו כמה מן הדימויים העוצמתיים ביותר בשירת המאה ה-20.
כאן, ייטס משלב את רעיונותיו על הג'ייר הספירלי - פרדיגמה גאומטרית דרכה הוא מתאר מחזור היסטורי בן כ-2,000 שנה. הוא פרסם לראשונה את הרעיון שלו בספרו "חזון" במסגרתו הוא ניסה לחזות את הצפוי להתרחש בעולם ואת האנרכיה המתהווה 2,000 שנים לאחר לידת ישו. הג'ייר הספירלי משמש את ייטס לתיאור העולם כמסתובב כלפי חוץ, אולם לא ניתן לשחזר את המקור הראשוני של סיבוב זה. חרדות אלה, קשורים קשר הדוק לטראומות של יבשת במלחמה, ואת עלייתם של העידן התעשייתי והמיליטריזם בקנה מידה עולמי.
על פי פרשנות אחת, "החיה" מתייחס באופן מסורתי למעמדות השולטים של אירופה, אשר לא היו מסוגלים להגן על התרבות המסורתית של אירופה מן הפן החומרני של התנועות ההמוניות. שורות הסיום של השיר מתייחסות לאמונתו של ייטס כי ההיסטוריה היא מחזורית ובנוסף לכך העידן שבו אנו חיים מייצג את סופו של העידן ההיסטורי שהחל עם עלייתה של הנצרות:
השיר הזה מסמן את המעבר לשלב האחרון בשירתו של ייטס, שלב בו הוא מהרהר על עצם התפקיד של המשורר בסופו של עידן. ייטס חוזר לעסוק בנושאים הקשורים לשלבים המוקדמים של שירתו כגון עיסוק במיסטיקה, פונה להתבוננות פנימה לנפש האדם, שואל שאלות על העצמי, על תמותה ומורשת, כפי שהודגם באוסף השירים שלו "המגדל".
סרחיו ריקו
סרחיו ריקו גונסאלס (בספרדית: Sergio Rico González , נולד ב-1 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ספרדי המשחק במיורקה, בהשאלה מפריז סן-ז'רמן בעמדת השוער.
קריירה.
ריקו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סביליה. לאחר שעבר את גיל הנוער הצטרף לקבוצת המילואים וב-1 ביולי 2013 חתם על חוזה לשנתיים בקבוצה הבוגרת. לאחר פציעתם של בטו ומריאנו ברבוסה השוערים הראשונים של הקבוצה, ב-14 בספטמבר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסביליה בניצחון 0–2 נגד חטאפה. כעבור ארבעה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית נגד פיינורד רוטרדם גם בו ריקו לא ספג וקבוצתו ניצחה 0–2. בדצמבר של אותה שנה הפך ריקו לשוער הראשון של הקבוצה ובאותו חודש גם האריך את חוזהו עד 2017. הוא סיים את עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת עם 37 הופעות 11 מתוכן בליגה האירופית בו גם זכה סביליה. ריקו פתח במשחק הגמר בו גברה סביליה 2–3 על דניפרו דניפרופטרובסק. עונה לאחר מכן נותר על הספסל בגמר הליגה האירופית בו גברה סביליה 1–3 על ליברפול.
ב-9 באוגוסט 2018 הושאל ריקו לפולהאם מהפרמייר ליג לעונה אחת. ב-27 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 0–3 לבורנמות'.
ב-1 בספטמבר 2019 הושאל לפריז סן-ז'רמן לעונה אחת.
ב-21 בינואר 2022 הושאל למיורקה לחצי עונה.
ב-26 במאי 2015 זומן לראשונה ריקו לסגל נבחרת ספרד. ב-1 ביוני 2016 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת כשעלה כמחליף בניצחון 1–6 על . ריקו נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016 כשוער השלישי של הנבחרת.
עיירת שוק
Bringet dem Herrn Ehre seines Namens, רי&quot;ב 148
Bringet dem Herrn Ehre seines Namens (בעברית: הבו לה' כבוד שמו), רי"ב 148, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-17 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-19 בספטמבר 1723.
רקע.
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.