בשנת 2016, כששיירס סיימה להקליט את האלבום שלה My Piece of Land, באולפן ההקלטות של המפיק המוזיקלי דייב קוב, גמלה החלטה בליבה ליצור סופרגרופ נשית, שתוציא מוזיקת קאנטרי. זאת כהוקרה לסופרגרופ The Highwaymen (המורכבת מג'וני קאש, ויילון ג'נינגס, וילי נלסון וקריס קריסטופרסון). בסמוך לכך, היה ידוע כי יש מחסור בייצוג של נשים בעולם הקאנטרי ובפסטיבלי הקאנטרי השונים. אחד מהגורמים שהוביל למודעות לכך, היה ה-Me Too. בזמן ששיירס קיימה סיבוב הופעות, היא האזינה רבות לרדיו והופתעה לגלות שיש מחסור בנשים בעולם מוזיקת הקאנטרי ולכן, ערכה רשימה של זמרות קאנטרי שונות. לאחר שהיא הביעה את דעתה בנושא, היא פנתה לפייסבוק במטרה לאתר זמרות קאנטרי.
המפיק המוזיקלי שעבד עמה דייב קוב, המליץ לה ליצור קשר עם ברנדי קרלייל, אותה היא לא הכירה. שיירס פנתה אליה וזו בתגובה השיבה כי להקים סופרגרופ שמורכב מנשים נשמע "רעיון יצירתי וכיפי". ב-6 באפריל 2019, הוכרז באופן רשמי על הקמת The Highwomen. כמו כן, היו ניסיונות לגרום לאמניות כמו ג'אנל מונה ושריל קרואו להצטרף לסופרגרופ, אך אלה סירבו. בין היתר, מתייחסות חברות הסופרגרופ לפרויקט ("The Highwomen") כעל "פרויקט חממה", בו זמרות קאנטרי יכולות להתפתח.
מארן לא עבדה עם קוב לפני כן והצהירה בפניו כי היא אוהבת לבצע את השירים שלה בשידור חי ובגרסאות חיות, ללא עריכות ושינויים בקולה. לכן, הקליטה הסופרגרופ שירים בשידור חי ובגרסאות חיות, תוך שהדבר קרה באולפני RCA, שבבעלותו של קרוב. במהלך ההקלטות, חלק ממשתפי הפעולה בפרויקט קעקעו על גופם את שם הסופרגרופ "Highwomen".
2019-הווה: הופעה ראשונה ואלבום בכורה.
הסופרגרופ ביצעה את הופעת הבכורה שלה ב-1 באפריל 2019, בקונצרט יום ההולדת ה-87 של לורטה לין, שנערך בברידג'סטון בנאשוויל. באותו יום ההולדת, נחשף כי נטלי המבי תהיה חלק מהסופרגרופ. סינגל הבכורה שלה "Redesigning Women", יצא בליווי וידאו קליפ מלא, בו כיכבו ידועניות שונות כמו טניה טאקר, קאם ולורן אלאיינה. זמר הקאנטרי דיירקס בנטלי עזר בקידום השיר באמצעות הרשתות החברתיות שלו. הסינגל השני של הסופרגרופ, "Crowded Table", נכתב על ידי המבי ביחד עם לורי מק'קנה ויצא ב-26 ביולי 2019. השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-63.
ביולי 2019, ביצעה הסופרגרופ את הופעת הבכורה החיה המלאה הראשונה שלה, בפסטיבל הפולק של ניופורט השנתי ה-60, תוך שחשפה שירים שונים וביניהם "If She Ever Leaves Me". השירים נכתבו על ידי שיירס, בעלה ג'ייסון איסבל וכריס תומפסקינס. קרלייל הייתה אחראית על השירה הראשית ואיסבל, תיאר את השיר כ-"שיר הקאנטרי הגאה הראשון שגרם למחיאות כפיים מהקהל". שירים אחרים שבוצעו בהופעה היו "My Only Child", "Loose Change" ו-"Cocktail and a Song". בהמשך ההופעה, הזמינה קרלייל את שאר בנות הסופרגרופ הראשיות להצטרף אליה בשירה. באותה ההופעה, השתתפו אמניות שונות כמו איימי ריי, קורטני מארי אנדרוס, דולי פרטון, ג'ייד בירד, ג'ודי קולינס, לינדה פרי, לוסי דאקוס ושריל קרואו. שיירס הצהירה כי התוכנית העיקרית במסגרת הקמת הסופרגרופ, הייתה להופיע עם פרטון בשידור חי.
גרסת הכיסוי של הסופרגרופ ל-"The Chain" של פליטווד מק, הייתה לשיר הנושא של הסרט "The Kitchen", שיצא לאור ב-2 באוגוסט 2019. הסופרגרופ הקליטה 15 שירים, אך רק 12 שירים נכללו באלבום הבכורה שלה, The Highwomen. בין כותבי שירי האלבום ניתן למנות את: ג'ימי ווב, רודני קלסון, מגי צ'פמן, לורי מק'קנה, ג'ייסון איסבל, פיטר לוין, מירנדה למברט, ריי לה מונטנה ורבים אחרים. בשירים ניתן לראות כי יש עיסוק בנושאי מגדר וכדומה. אחד מהשירים הבולטים באלבום היו "My Only Child". בשנת 2021 זכתה בפרס גראמי בקטגוריית "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" עבור "Crowded Table"; רגע זה כונה בתקשורת כ"ניצחון לנשים בכל מקום שהוא".
קבוצת גאון
קבוצת גאון בע"מ (באנגלית: .Gaon Group Ltd) היא חברת ישראלית, העוסקת בייצור ובשיווק של צינורות פלדה ופלסטיק, מגופים, מדי מים וברזים באמצעות מספר חברות בת. קבוצת גאון היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה.
חברת צינורות המזרח התיכון.
מפעל "צינורות המזרח התיכון" הוקם ב"קריית הפלדה" בעכו כשותפות בין קונצרן כור תעשיות ותעשיין יהודי אמריקאי. אבן הפינה למפעל הונחה ב-27 בדצמבר 1949, והוא החל לפעול ב-17 ביוני 1951 בטקס חגיגי בנוכחות שרת העבודה גולדה מאיר. בתחילת 1953 הגיע המפעל לתפוקה מלאה. העבודות על הקמת מפעל הצינורות השני נמשכו והמפעל החל בפעולתו באוקטובר 1955. בשנת 1957 רכשה "כור" את מלוא הבעלות במפעל. בתחילת שנות ה-60 עבדו במפעל כ-450 עובדים.
המפעל ברמלה.
המפעל בצריפין הוקם ב-1949, על ידי מקורות, המשביר המרכזי וניר שיתופי. רוב עובדי המפעל היו תושבי העיר רמלה הסמוכה.
מיזוג.
בשנת 1964 מוזג המפעל בעכו עם המפעל בצריפין לחברה אחת. המפעל הראשי של החברה היה ממוקם בצריפין, ומפעל הגלוון בעכו.
שני המפעלים בעכו ובצריפין סיפקו במשך שנים רבות כמעט את כל צריכת הצינורות של מדינת ישראל וגם ייצאו את תוצרתם. הצינורות שימושו בעיקרם לצורך תשתיות מים וביוב עירוניות, לתעשייה, לחקלאות ולהולכת דלק וגז, ובין השאר שמשו לבניית מערכת הובלת המים הארצית של חברת "מקורות" וקווי מים בתוך הערים והיישובים, קווי הדלק של חברת תשתיות נפט ואנרגיה, לבניית קו צינור אילת-אשקלון ובשנות ה-2000 לבניית תשתית הולכת הגז של חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל.
במאי 1993 נרשמו לראשונה מניות החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה גם הנפיקה איגרות חוב בבורסה.
בבעלות חברת גאון אגרו.
בשנת 1998 החליטה "כור תעשיות" למכור את החברה. גרעין השליטה בחברה (76%) נרכש בשלהי שנת 2000 על ידי חברת "גאון אגרו", שהייתה בבעלות בני גאון (לשעבר מנכ"ל כור), וקרן ההשקעות בתעשייה הבריטית "3i" לפי שווי חברה של 107 מיליון שקל. היקף ההשקעה של שתי החברות עמד אז על 82 מיליון שקל. עד סוף 2003 חילקה החברה דיבידנדים בהיקף כולל של 95 מיליון שקל והם כיסו למעשה תוך 3 שנים את רוב השקעתם בחברה. בפברואר 2004, מכרה 3i את רוב מניותיה, "גאון אגרו" עלתה להחזקה של 53% מהחברה ואיש העסקים סמי שמעון רכש 20%. ב-2017 הודיע עיזבון סמי שמעון על מכירת חלקו בחברה.
בשנת 2002, הייתה החברה שותפה (21%) בקבוצת "ויה מאריס" שזכתה במכרז להקמת מתקן התפלה פלמחים. המתקן החל לפעול במאי 2007, ובפברואר 2010, מכרה את חלקה לשותפה חברת גרנית הכרמל תמורת 61.3 מיליון שקל.
בשנת 2004, רכשה החברה 20% מהבעלות בחברת "פלסים" מקיבוץ מרחביה תמורת כ-6 מיליון שקל. פלסים היא החברה הגדולה בישראל לייצור צנרת פלסטית. דרך חברות הבת שלה היא מייצרת צנרת לתשתיות, מים, ביוב, ניקוז, תעשייה, חקלאות ובנין. בשנת 2006 איחדו שתי החברות את פעילות השיווק שלהם בתחום מוצרי התשתית והבניין. בשנת 2011 רכשה 51% נוספים מהבעלות בפלסים, תמורת כ-20 מיליון שקל והגדילה החזקותיה ל-71%.
בשנים 2006 עד 2009 זכתה החברה במספר מכרזים לאספקת צנרת למערכת הארצית להולכת גז טבעי של חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל.
בשנת 2006, הועמדו לדין, אביב אלגור ואיאן דייוויס, בני דודים מדרגה שנייה, שהיו נציגי קבוצת 3I בישראל (שהחזיקה 38% מהמניות בחברה), באשמה כי השיגו במרמה מהאסיפה הכללית של בעלי המניות, תמיכה בכך שיועברו להם דמי-ניהול בהיקף של 250 אלף שקל לחודש. בשנת 2009 הם הורשעו בעבירות מירמה. אביב אלגור נידון למאסר של שנתיים, ואיאן דייוויס ל-18 חודשים.
בבעלות קרן ויולה.
בפברואר 2013, רכשה קרן ויולה את השליטה בחברת האם של "גאון אגרו" (חברת האם של "צינורות המזרח התיכון") - חברת ההחזקות "ב. גאון אחזקות". הקרן החלה בארגון מחדש של עסקי הקבוצה. "ב. גאון אחזקות" רכשה מ"גאון אגרו" 51% ממניות "צינורות המזרח התיכון". במרץ 2015, נכסיה העיקריים של "גאון אגרו": החזקה של 25% ממניות חברת מצרפלס, 50% מחברת שגיב ו-98% מחברת כוכב עברו לבעלות "צינורות המזרח התיכון". כך שכל הפעילות מרוכזת תחת חברה אחת. במרץ 2017, שינתה "צינורות המזרח התיכון" את שמה ל"קבוצת גאון".
באוגוסט 2016, הודיעה על מכירת שטח המפעל שלה בצריפין ליבואן טויוטה ג'ורג' חורש, תמורת 386 מיליון שקל. בדצמבר 2017 הודיע על הקמת מפעל חדש בנאות חובב, בהשקעה של כ-200 מיליון שקל, במקום המפעל בצריפין.
פסגת פיירל
פסגת פיירל (באנגלית: Fierle Peak) היא פסגה חדה ותלולה, ברכס פורסטל, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בקצה הדרומי של שולחן סרטוגה; הפסגה ממוקמת 6 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מפסגת דירדאל.
גובהו של ההר 1,960 מטרים מעל גובה פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנים 1956–1966.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שם ג'ררד ר. פיירל (Gerard R. Fierle), מטאורולוג בכיר בתחנת אלזוורת' בחורף האנטארקטי של 1957.
פסגת דירדאל
פסגת דירדאל (באנגלית: Dyrdal Peak) היא פסגה ברכס פורסטל, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בקצה הדרומי של שולחן סרטוגה; הפסגה ממוקמת 4 קילומטרים מערבית- צפון-מערבית מפסגת פיירל.
גובהה של הפסגה 1,820 מטרים מעל פני הים; והיא ההר ה-2,105 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.