ב-1839, יזמה הקונסיסטוריה המרכזית בראשות אדולף כרמיה, ששאפה להוביל רפורמה דתית מסוימת בקונסיסטוריות המחוזיות, הצעת חקיקה שתעניק לה סמכות בלעדית לקבוע תיקונים בדת ובנוסח התפילה, ללא צורך בהסכמת הקונסיסטוריות המחוזיות והרבנים. במץ, הוביל הרב למברט התנגדות ציבורית רחבה, וביוזמתו שלחו רבים מבני העיר מכתבי מחאה לשר הדתות כנגד התכנית. ההתנגדות הציבורית הרחבה גרמה לקונסיסטוריה המרכזית לסגת חלקית מתוכניתה, ובהחלטה הסופית נקבע שתיקונים דתיים יהיו באחריות רבה הראשי של הקונסיסטוריה המרכזית, ולא באחריות חברי הקונסיסטוריה שאינם רבנים, וכן צומצמה שליטתם של חברי הקונסיסטוריה על הרבנים.
בשנת ה'תר"ו (1846), במהלך הליך האיתור למחליפו של הרב הראשי לצרפת רבי מנחם עמנואל דייץ שנפטר ב-1842, פרסמה הקונסיסטוריה שאלון, ובו התבקשו המועמדים להביע את דעתם על רשימת רפורמות דתיות, ביניהן הכנסת עוגב לבתי הכנסת, מיזוג נוסח אשכנז ונוסח הספרדים, והגדרת יהודי כמי שאחד מהוריו יהודי. הובהר כי התשובות לשאלות הללו תשפענה על סיכוייו של המועמד כיוון שקידום רפורמות אלה חשוב מאוד לקונסיסטוריה. בתגובה פרסם הרב למברט ב-31 במרץ 1846, יחד עם רבי זליגמן גודשו רבה של קולמר, כרוז שהדגיש את נצחיותה של התורה, את חוסר הסמכות לשנות את ההלכה ואת הסכנה שברפורמה דתית. לבד מתפקידו הפנים-צרפתי, היווה כרוז זה גם תגובה לאספת הרבנים הרפורמים בבראונשווייג ב-1844. כתגובה לכרוז פרסם ברוך ליב צייטלין קונטרס בשם "חזות קשה", התוקף במילים בוטות את הרבנים גודשו ולמברט, ואת הכרוז שלהם על נצחיות התורה. הרב שלמה זאב קליין, תלמידו של הרב גודשו ואז רבה של דירמנאך, כתב בתגובה את הקונטרס "מענה רך על חזות קשה", התוקף את דברי צייטלין וחולק על ראיותיו.
Move Ya Hips
Move Ya Hips הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי אייסאפ פרג בשיתוף הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' והראפר האמריקאי MadeinTYO. השיר יצא לאור ב-30 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים תקליטי RCA ,אייסאפ וורלדווייד ופולו גראונדס, כסינגל מתוך אלבום עתידי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אייסאפ פרג ב-12 באוגוסט 2020.
רפובליקת עיראק
ממלכת תאילנד
טלאל אל קרנאוי
ג'אווד קארים
יארסאניה
יארסאניה או אהל א-חק היא דת מזרח תיכונית, שפירוש שמה "אהבת האל".
היארסאניה היא דת סינקרטית, המשלבת יחד אלמנטים זורואסטריאנים ושיעים. מסורות יארסאניות מקשרות את היווצרותה לבריאת עולם, אולם התפיסה המקובלת היא שהיא נוסדה במערב איראן בסביבות המאה ה-14 על ידי סולטאן סהאק . מעט ידוע על ראשית ימיה של הדת, והיארסאנים מעבירים בעל פה מדור לדור מסורות מיתולוגיות שונות על הולדתו וחייו של סהאק, שהמסורות מייחסות לו את התגלמות האלוהות על פני האדמה. האחריות להעברת המסורות היה בידי האליטה הדתית, ולמרות זאת גם יארסאנים רבים מניחים שחלק מהסיפורים המיתולוגיים עוותו לאורך השנים, בעוד אחרים מקבלים אותם כפשוטם.
למרות המנהג היארסאני להעביר את המסורות שלהם בעל פה, נראה שהחל מיעוט מהם בתיעוד כתוב החל מהמאה ה-19. למעט רשומות מתקופתו של סולטאן סהאק, העדות המוקדמת ביותר לכתבי היארסאניה נמצאה על ידי ולדימיר מינורסקי , ותוארכה לשנת 1843. הטקסט היארסאני שנחשב לקדוש ביותר הוא הסראנג'אם שנחשב על ידי המאמינים כמסר מאלוהים לאנושות.
מאמיניה של הדת מתפרשים בעיקר במזרח התיכון - בין הפרובינציות המערביות של איראן למזרח עיראק ולטורקיה - אולם בעשורים האחרונים הגיעו יארסאנים למגוון מדינות נוספות. בני דת היארסאניה בעיראק מכונים כאכאים. כדי להיחשב באופן רשמי למאמין בדת, יש להצטרף למסדר בטקס בו מצהירים על נכונות להקדיש את החיים ל"אמת האולטימטיבית" של הדת.
אמונות ופרקטיקות.
הפרקטיקות והאמונות המזוהות עם הדת הובילו לאורך ההיסטוריה לרדיפתם של מאמיניה. כתוצאה מכך, פרקטיקות הדת נשמרות בדרך כלל בסודיות על ידי מאמיניה. עם זאת, בעקבות המתקפות נגדם מאז עליית המדינה האיסלאמית, לצד אפליה מגמתית מצד הרשויות בעיראק, חששו חלק מהיארסאנים העיראקים, המכונים כאכאים, מסכנה מוחשית להעלמות תרבותם ודתם. נסיבות אלו גרמו להם להיפתח באופן חריג לתקשורת המערבית ולשתף במעט מאורח חייהם, שבאופן מסורתי נשמר בסוד.
באמונתם של היארסאנים 4 נדבכים:
על פי המסורות, שלושת הנדבכים הראשונים כבר הוקדמו בשלבים קודמים, וסולטאן סהאק הגדיר את החקיקאת. באמונה היארסאנית, הגשמת ארבעת הנדבכים הללו תביא לקרבה קבועה עם האלוהות. עם זאת, היארסאנים מחשיבים עצמם כקבוצה שכבר הגשימה את שלושת הנדבכים הראשונים, ושעליהם להקדיש עצמם לנדבך הרביעי, ולכן אינם רואים חובה לקיים את כלל מצוות השריעה, למשל.
באמונה היארסאנית, מטרת החיים הנשגבת ביותר היא הגעה לקרבתו של אלוהים. עם זאת, באמונתם משימה זו כה אדירה, ואינה ניתנת לביצוע רק בתקופת חיים אחת, ולכן כל נפש מוקצים אלף גלגולי חיים לכל היותר, אולם ישנן נשמות שיכולות להגיע ליעדן בפחות מכך.
כאכאים
הכאכאים, המכונים גם אהל-א-חק שפירושו אנשי הצדק, הוא כינויים של מיעוט עיראקי בן דת היארסאניה. הכאכאים רשומים בעיראק בתור מוסלמים, על אף שחלקם תופסים את הגדרה זו כלא מדויקת.
דמוגרפיה.
הכאכאים מזוהים עם אתניות כורדית. מרבית הכאכאים דוברים כורדית בלהג ייחודי המכונה מאצ'ו, ומקצתם דובריי ערבית. מקור שמם הגיע ממנהגם לכנות את נכבדיהם בתואר הכורדי, כאכ, שפירושו אח. נכון לשנת 2020 אוסרים שלטונות עיראק על לימודים בניב הכורדי של הכאכאים, והדבר מעורר מחאה בקרבם.
בעברם מנו הכאכאים מיליוני תושבים באזור עיראק. נכון לקיץ 2020 הכאכאים מונים בסביבות 200,000 איש.
הכאכאים מתגוררים בהתיישבות כפרית בדרך כלל, על התפר בין מרכז עיראק לצפון-מזרחה. רובם מתגוררים בדרום מזרח מחוז כירכוכ, וחלקם שוכנים במחוזות דיאלא, ארביל וסולימאניה. העיירה המרכזית שלהם היא דקוק.
דת היארסאניה אינה מוכרת על ידי הרשויות העיראקיות והכאכאים רשומים במדינה בתור מוסלמים. עם זאת, מאז שנת 2015 הממשלה האזורית של כורדיסטן מכירה בהם כמיעוט נבדל, ולכאכאים שמור מושב במועצה של פרובינציית חלבג'ה .
הכאכאים כמיעוט בעיראק.
בתקופה הטרום מודרנית ושלטון המלוכה.
דתם של הכאכאים, היארסאניה, נוסדה במאה ה-14 במערב איראן, וסביבה התבדלו הכאכאים. הפרקטיקות והאמונות המזוהות עם הדת הובילו לאורך ההיסטוריה לרדיפתם של מאמיניה. כתוצאה מכך, פרקטיקות הדת נשמרות בסודיות על ידי מאמיניה.
תחת שלטון העות'מאנים ובימי המלוכה בעיראק מילאו נכבדי הכאכאים תפקידים בעלי השפעה בעיראק, והיו ביניהם בעלי קרקעות עשירים במחוז כירכוכ.
תחת שלטון הבעת'.
בתקופת שלטונה של מפלגת הבעת' בעיראק, התלקחו סכסוכים אלימים בין השלטון לבין המיעוטים הכורדים במדינה. חלק מהכאכאים צידדו בכורדים, בעוד שאחרים נותרו נייטרלים או אף תמכו בממשלה. כתוצאה ממדיניות הערביזציה של המשטר, כאכאים רבים נושלו מאדמותיהם, וחלקם נדדו מכירכוכ למחוזות אחרים. מאות כאכאים איבדו את אזרחותם העיראקית בתקופה זו והוגלו לאיראן. באותה התקופה הרס הממשל חלק מכפרי הכאכאים סמוך לגבול האיראני, למען יצירת "אזור ביטחון" בין המדינות.
המאה ה-21.
בעשורים האחרונים נרדפים הכאכאים על ידי קבוצות קיצוניות באזורן, דוגמת אל קאעידה והמדינה האיסלאמית, שרואות בהם כופרים. הכאכאים סובלים בתקופה זו מדעות קדומות, אפליה, וקריאות הסתה המתירות את דמם.
בשנת 2014 עם עליית כוחה של המדינה האיסלאמית, הם יצאו נגד מיעוטים דתיים, ובהם הכאכאים. באזורים שנכבשו על ידי המדינה האיסלאמית נאלצו כאכאים רבים להימלט לאזורים אחרים, ולאלו שנותרו תחת שליטתם הודיעו מנהיגי המדינה האיסלאמית שהם יהרגו אם לא יתאסלמו. לאחר שכוחות המדינה האיסלאמית השמידה מקדש כאכאי, הקימו הכאכאים יחידה מזוינת מטעמם, שלחמה במדינה האיסלאמית לצד כוחות כורדים אחרים.
בשנת 2020 ביצעו לוחמי המדינה האיסלאמית מספר מתקפות על ישוביהם, והרגו כ-300 כאכאים. הכאכאים קראו לסיוע מהצבא העיראקי, שבעצמם מחזיקים בדעות קדומות נגדם, ובוששו לסייע.
בעקבות המתקפות נגדם מאז עליית המדינה האיסלאמית, חלק מהכאכאים החלו להסתיר סממנים דתיים מחשש לשלומם. פעילים כאכאים רואים בלחצים האלימים להתאסלמות המופעלים עליהם מהמדינה האיסלאמית מחד, אך גם מהרשויות העיראקיות מאידך, כניסיון להעלים את דתם. נסיבות אלו גרמו להם להיפתח באופן חריג לתקשורת המערבית ולשתף במעט מאורח חייהם, שבאופן מסורתי נשמר בסוד.
תרבות.
הכאכאים, כמו יתר בני דת היארסאניה, שומרים על מנהגים רבים שלהם בסוד, אולם עם זאת מזוהים עם מספר סממנים תרבותיים, בהם שפמים מפותלים.
פנוקסימתילפניצילין
פנוקסימתילפניצילין (Phenoxymethylpenicillin), או פניצילין V (Penicillin V), הוא תרופה אנטיביוטית ממשפחת הפניצילין. התרופה, אשר נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, משמשת נגד זיהומים הנגרמים מחיידקים גראם-חיוביים, ובפרט Streptococcus.
פנוקסימתילפניצילין מסווג כפניצילין טבעי, ויציבותו בחומצה מאפשרת מתן פומי שלו. ניתן להחליף מתן של בנזילפניצילין בפנוקסימתילפניצילין ברוב המקרים שבהם סביר לטפל בזיהום בפניצילין פומי, למשל דלקת גרון סטרפטוקוקלית ושנית, אולם במקרים של זיהום מחיידקים גראם-שליליים, לא ניתן לעשות כן, מאחר שפנוקסימתילפניצילין פחות יעיל נגדם.
שימושים קליניים.