דו"ח זכויות האדם של מחלקת המדינה האמריקאית לשנת 2011 מצא כי גם החוק האזרחי וגם השריעה הופכים את הפעילות ההומוסקסואלית לפשע. תחת השריעה, עונש המוות מוטל על אנשים העוסקים בפעילות הומוסקסואלית בהסכמה. לא היו מקרים של העמדה לדין בעקבות פעילות הומוסקסואלית בשנת... [2011]. במקרים אחדים, הממשלה חייבה אנשים לעבור טיפול פסיכולוגי וייעוץ בנוגע לפעילות הומוסקסואלית. קרוס-דרסינג היא עבירה שבצדה עונש. הממשלה גירשה תושבים קרוס-דרסרים זרים והפנתה אזרחים אל התביעה הציבורית.
צנזורה.
הממשלה באיחוד האמירויות הערביות הגבילה את הגישה לאתרי אינטרנט שונים ומפקחת על חדרי צ'אט, הודעות מיידיות ובלוגים. ישנם רק דיווחים מעטים על העמדה לדין ועונשים, אך משתמשים רבים בוחרים לצנזר את שיחותיהם וזהותם בחדרי צ'אט המיועדים להומואים. ספק שירותי האינטרנט היחיד שפועל במדינה מעביר את כל תעבורת האינטרנט באיחוד דרך שרת פרוקסי החוסם כל אתר הנוגד את הערכים המוסריים של המדינה. אתרים הנוגעים לדייטים או נישואין, סוגיות להט"ב, האמונה הבהאאית, ישראל או אתרים הקשורים לביטול או עקיפה של הצנזורה אינם נגישים. חלק מהדיווחים טוענים שכל אתר שמכיל את המילים "הומו" או "מין", נחסם.
דעת קהל.
במאי 2015 פרסמה לראשונה הרשת החברתית הלהט"בית "PlanetRomeo", את מדד האושר להומו (GHI). גברים הומואים מעל 120 מדינות נשאלו כיצד הם מרגישים בנוגע להשקפת החברה בה הם חיים על הומוסקסואליות, כיצד הם חווים את היחס של אחרים אליהם ועד כמה הם מרוצים מחייהם. איחוד האמירויות הערביות דורג במקום ה-85 עם ציון GHI של 37.
דונסקוי (נפה)
נפת דונסקוי (ברוסית: Донской район) היא נפה במחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 5.7285 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 52,037 תושבים (2020).
בשטחה נמצאים:
דיסקוגרפיה של הארי סטיילס
הזמר האנגלי הארי סטיילס הוציא שלושה אלבומי אולפן, אלבום וידאו אחד, 12 סינגלים, שישה וידאו קליפים וסינגל שיווקי אחד. ב-7 באפריל 2017, סטיילס הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו "Sign of the Times", שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים של בריטניה. אלבום הבכורה שלו יצא לאור ב-12 במאי 2017, והגיע למקום הראשון במספר מדינות, בהן בריטניה, ארצות הברית ואוסטרליה.
ב-11 באוקטובר 2019 הארי סטיילס הוציא את השיר "Lights Up" כסינגל הראשי מתוך האלבום "Fine Line" שהופיע לראשונה במקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100 ובמקום השלישי במצעד הסינגלים של בריטניה. בנובמבר ודצמבר 2019 יצאו לאור השירים "Watermelon Sugar" ו-"Adore You" כסינגל השיווקי והסינגל השני מתוך אלבומו השני של סטיילס והגיעו למקומות 17 ו-7 במצעד הסינגלים של בריטניה בהתאמה. האלבום יצא לאור ב-13 בדצמבר 2019, והגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, והיה לאלבומו השני של סטיילס שמגיע לראש המצעד, ובכך הפך את סטיילס לאמן הגברי הבריטי הראשון שהגיע למקום הראשון עם שני אלבומיו הראשונים.
שמואל שחם
שמואל שחם הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבת הנגב.
קורות חייו.
עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר שחם מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה, ושימש כמפקד מחלקה ולחם במלחמת ששת הימים. במלחמת ההתשה שימש כמפקד פלוגה. בשנת 1972 מונה למפקד גדוד 202 של חטיבת הצנחנים, ופיקד על כוח מהגדוד במבצע ברדס 54–55. בשנת 1975 מונה למפקד חטיבת הנגב. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון בגרמניה.
אנדרו רובינסון
אנדרו "אנדי" ג'ורדט רובינסון (באנגלית: Andrew Jordt Robinson; נולד ב-14 בפברואר 1942) הוא שחקן אמריקאי ולשעבר ראש התוכנית לתואר שני במשחק באוניברסיטת דרום קליפורניה. בראשית דרכו עבד כשחקן במה, ובהמשך עבד בעיקר בתפקידי משנה בטלוויזיה ובסרטים דלי תקציב. הוא ידוע בעיקר בשל גילום דמויותיהם של הרוצח הסדרתי סקורפיו בסרט "הארי המזוהם" (1971), לארי קוטון בסרט האימה "מעורר השאול" (1987) ואילם גארק בסדרת הטלוויזיה "" (1993-1999). לו ולאשתו איירין יש בת, השחקנית רייצ'ל רובינסון, שהופיעה בעצמה בהופעת אורח בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", בפרק "The Visitor".
ראשית חייו.
רובינסון נולד בניו יורק. שמו האמצעי, ג'ורדט, ניתן לו על שם סבו, אם כי הוא לא החל להשתמש בו בקרדיטים במסגרת עבודתו, עד לפרק בסדרה """ משנת 1996, "Body Parts"". אביו היה חייל במלחמת העולם השנייה ונהרג כאשר רובינסון היה בן שלוש. לאחר מות אביו, הוא ואמו עברו להרטפורד, קונטיקט, שם גדל עם משפחתה. בילדותו המאוחרת הפך רובינסון לעבריין נוער ובסופו של דבר נשלח אל St. Andrew's School, פנימייה ברוד איילנד.
לאחר שסיים את לימודיו בבית ספר תיכון, רובינסון החל ללמוד באוניברסיטת ניו המפשייר . במהלך שנת הלימודים השנייה שלו, רובינסון לקח חלק בהפגנה נגד תוכנית ROTC , מעשה שבאותה התקופה נחשב רדיקלי. האוניברסיטה הציבה בפניו אולטימטום, והוא בחר לעבור ולהמשיך את לימודיו בניו סקול שבניו יורק, שם סיים תואר באנגלית. במקור, הוא התכוון להיות עיתונאי אך נכנס למשחק לאחר שזכה במלגה לתוכנית פולברייט. לאחר סיום לימודיו בניו יורק הוא המשיך לאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון לאחר שזכה במלגה.
רובינסון החל לשחק בתיאטרון כחלק מלימודיו, תחילה בבית ספר תיכון ובהמשך במהלך לימודיו האקדמיים. בזמן שלמד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון, הוא למד שייקספיר ופיתוח קול.
קריירה.
הקריירה של רובינסון החלה כשחקן במה וכמחזאי בניו יורק. תפקידו הראשון היה בניו יורק, בהצגה "'" . הוא המשיך והופיע בהפקות שונות בצפון אמריקה ובאירופה, בהן ""וויצק", "Futz", "The Young Master Dante" מאת ורנר לייפולט ו-"The Cannibals"". בשנת 1969 הוא הופיע לראשונה בטלוויזיה, בתפקיד אורח בסדרה "'" , כשהוא בן 26. בשנת 1971 החל לשחק בסרטים עלילתיים.
"הארי המזוהם".
תפקידו הראשון של רובינסון בסרט קולנוע עלילתי באורך מלא היה בתפקיד סקורפיו בסרט ""הארי המזוהם" משנת 1971. דון סיגל, במאי הסרט, וקלינט איסטווד ליהקו את רובינסון לתפקיד לאחר שראו אותו בהפקה של "אידיוט"" על פי ספרו של פיודור דוסטויבסקי. רובינסון לוהק לתפקיד רוצח סדרתי המכונה סקורפיו, האנטגוניסט של הסרט. דמותו של סקורפיו הייתה מבוססת ברובה על רוצח הזודיאק, ורובינסון שילב היבטים ידועים רבים של אישיותו של רוצח הזודיאק במשחקו, כמו חוש הומור מופרע ונטייה סדיסטית להתגרות ברודפיו. בסרט, דמותו רוצחת אישה צעירה, ילד בן 10, ילדה מתבגרת וקצין משטרה וחוטפת אוטובוס תלמידים בו נהגת ומספר ילדים קטנים אשר נלקחים כבני ערובה. הופעתו הייתה כה משכנעת עד כדי כך שהוא קיבל איומים על חייו לאחר יציאת הסרט. הבמאי דון סיגל ציין כי ליהק את רובינסון מכיוון שהיו לו פנים של "נער מקהלה".
תגובות המבקרים להופעתו של רובינסון היו בדרך כלל חיוביות. במגזין "Box Office Magazine" נכתב: "אנדי רובינסון הוא סקורפיו השטני ... מיזוג טוב של ערמומיות ופראות." תפקידו כסקורפיו העניק לו חשיפה רחבה, אך רובינסון מצא את עצמו נאבק בטייפקאסטינג של דמות "הפסיכי". הוא טען כי התפקיד הגביל מאוד את אפשרויות הליהוק שלו, מכיוון שמפיקי הקולנוע לא ששו ללהק אותו בתפקידים של "ילד טוב". חלק מתפקידיו הבולטים בדמות "הפסיכי" כוללים את סמל בוטניק, ספר צבאי מטומטם ומוגזם בסרט ""משחק ילדים 3" (1991) ואת לארי קוטון בסרט האימה "מעורר השאול" (1987), בו רובינסון גילם לראשונה תפקיד ראשי בסרט עלילתי.
הופעות שונות בקולנוע ובטלוויזיה 1971–1992.
רובינסון השתתף בסרט "צ'רלי וריק" (1973) בכיכובו של וולטר מתאו ובבימויו של דון סיגל. רובינסון גילם את פרנק ראיין באופרת הסבון "Ryan's Hope" בין השנים 1976–1978, וקיבל מועמדות לפרס אמי על גילום דמות זו. לרובינסון היו הרבה תפקידי אורח, הן חד-פעמיים והן חוזר, במגוון רחב של תוכניות טלוויזיה. הפילמוגרפיה שלו כוללת תפקידי אורח בסדרות "בוננזה", "צוות לעניין", "בלשים בלילה", "פרקליטי אל איי", "חוק וסדר", "ווקר", "תיקים באפלה", "הפרקליטים", "ללא עקבות"" ועוד.
הוא פגש את אשתו איירין לאחר שהסתיימה בתיאטרון לה מאמא הפקת המחזה הניסיוני ""Springvoices" שכתב, והשניים נישאו ב-1970. יש לו שני בנים-חורגים מנישואיה הקודמים של אשתו ובת אחת משותפת איתה, בשם רייצ'ל, שלימים הפכה אף היא לשחקנית.
בשנת 1975 השתתף בסרט הקולנוע "בריכת הטביעה"" בכיכובו של פול ניומן. בדרמה בלשית זו גילם נהג אישי נכלולי בשם פט ריוויס.
בשנת 1978 רובינסון עזב את קריירת המשחק למשך חמש שנים והתרכז בגידול משפחתו באידילווילד, קליפורניה, הממוקמת כ-250 ק"מ מלוס אנג'לס. באותה תקופה לימד תיאטרון קהילתי לתלמידי חטיבות ביניים ותיכון וגם עבד כנגר לצורך השלמת הכנסה. הוא חזר לשחק באופן מקצועי באמצע שנות השמונים.
בשנת 1986 גילם את נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי בפרק של סדרת הטלוויזיה "אזור הדמדומים". בשנת 1988 גילם את דמותו של ליברצ'ה בסרט טלוויזיה ביוגרפי. רובינסון אמר כי היה זה אחד התפקידים המועדפים עליו ביותר וכי "הכי כיף היה ללבוש את הפרוות והתכשיטים שלו ולשיר "." בביקורות שפורסמה בניו יורק טיימס נכתב כי "רובינסון עושה די טוב [את] התפקיד הראשי". הוא חזר לבמה בשנת 1993 עם הפקת המחזה ""Any Given Day" מאת פרנק ד. גילרוי שעלתה בברודוויי, אך ירדה לאחר שישה שבועות בלבד.