ב-14 בדצמבר 1788 נפטר אביו קרלוס השלישי, מלך ספרד, וקרלוס עלה לשלטון במקומו. קרלוס ביקש לשמור על הישגי הרפורמות של אביו, ובשל כך נשאר בתחילה בברית עם צרפת המהפכנית, למרות מה שעוללה לקרוביו מבית בורבון הצרפתי. אולם, בשנת 1793 יצא קרלוס למלחמה על צרפת, בהשפעת מנואל דה גודוי, ואיבד את חלקו המזרחי של האי סנטו דומינגו.
בשנת 1796 כרת קרלוס ברית עם ממשלת הדירקטוריון של צרפת, אולם בשנת 1797 ספגו הצי הספרדי-צרפתי המשולב מפלה מידי הצי הבריטי בקרב כף סנט וינסנט. בשנת 1800 מכר קרלוס לצרפת את לואיזיאנה, ובשנת 1801 פלש לממלכת פורטוגל. בשנת 1807 הסכים קרלוס עם נפוליאון לחלק את פורטוגל ביניהם, אולם משכבשה צרפת את צפון ספרד, נמלט קרלוס לדרום על מנת לברוח לאמריקה הלטינית. בהגיעו לארנחואס אילצה אותו התקוממות עממית להתפטר ב-19 במרץ 1808 לטובת בנו פרננדו השביעי, מלך ספרד, אולם, נפוליאון הזמין את שניהם לבאיון, ושם הודיעה אשתו מריה לואיסה מפארמה שפרננדו הוא בנו של מנואל דה גודוי שהיה מאהבה. פרננדו נאלץ להתפטר לטובת קרלוס, וקרלוס התפטר שוב לטובת ז'וזף בונפרטה וגלה לרומא.
קרלוס הרביעי נפטר ב-20 בינואר 1819 ברומא, זמן קצר לאחר אשתו שמתה ב-2 בינואר 1819.
משפחתו.
בשנת 1765 התחתן קרלוס עם מריה לואיסה מפארמה, בתו של פליפה, דוכס פארמה ולואיז אליזבת, נסיכת צרפת, ממנה היו לו 14 ילדים:
ציון לוז
הרב ציון לוז (אילוז) (נולד ב-5 באפריל 1963) הוא חבר בית הדין הרבני הגדול בירושלים, ואב"ד בבית הדין הרבני בבאר שבע לשעבר. משמש גם כחבר הוועדה של קרן אחד לאחד.
ביוגרפיה.
נולד במרוקו בשנת 1963 לשמעון ולאסתר אילוז. בשנת לידתו עלה לישראל ומשפחתו התיישבה בבאר שבע. למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה, שם היה לתלמידו של הרב אברהם סילברט, ולאחר מכן בישיבת כרם ביבנה, שם היה תלמידו של הרב חיים יעקב גולדויכט. כמו כן למד במכון להכשרת מורים "מורשת יעקב". בשירותו הצבאי שירת בחיל השריון.
קיבל סמיכה לרבנות בשנת 1992 ובשנת 1997 קיבל כושר לדיינות. למד בכולל ארץ חמדה במשך שש שנים והיה לתלמידו של הרב שאול ישראלי. במסגרת לימודיו שם סיים את מבחני הדיינות בהצטיינות.
לאחר סיום לימודיו בארץ חמדה, שימש כר"מ בישיבת כרם ביבנה עד למינויו לבית הדין הרבני.
ב-29 באוקטובר 2007 מונה לדיין בבית הדין הרבני בבאר שבע.
ב-25 באוקטובר 2015 התמנה לאב בית הדין הרבני בבאר שבע, וב-12 ביולי 2016 מונה כחבר בית הדין הרבני הגדול לערעורים בירושלים. הוא נודע בין הדיינים כעילוי
במשך שנים היה חוקר במחלקה למשפט העברי במשרד המשפטים, בפרויקט "חוקה לישראל". כמו כן לימד במכללות דתיות לחינוך.
הרב לוז הוא חבר הוועדה של קרן אחד לאחד שהקים הרב יצחק נריה.
נשוי לרונית, יועצת חינוכית, בתו של הרב ד"ר הושע רבינוביץ, ואב לשמונה, גר ביד בנימין. חתנו הוא אבישי גרינצייג, כתב המשפט של העיתון גלובס.
פראנה (הינדואיזם)
פראנה (בהינדית प्राण) היא מילה בסנסקריט עבור "כוח החיים" או עיקרון חיוני. בפילוסופיה ההינדית הכוללות יוגה, רפואה הודית, ואמנויות לחימה, המונח מתייחס באופן קולקטיבי לכל האנרגיה הקוסמית הקיימת ביקום.
פראנה כולל גם אנרגיות של חפצים דוממים. בספרות, פראנה מתואר לפעמים כאילו הוא מוצרים שמקורם מהשמש, המחברים את האלמנטים של היקום. אנרגיית החיים זו מופעלת בבהירות ומתוארת בוודות ובאופנישדות העתיקה.
בייצורים חיים, אנרגיה אוניברסלית זו נחשבת אחראית לכל תפקודי הגוף באמצעות חמישה סוגים של פראנה, הידועים בחמשת הוודות.
ג'יאנולקה גאודינו
קרלוס הרביעי
קינוטאבר
פסטיבל הקולנוע קינוטאבר (ברוסית: Кинотавр) הוא פסטיבל קולנוע שנערך בעיר הנופש סוצ'י שבדרום רוסיה. הפסטיבל נערך לראשונה בקיץ 1990, ומאז הוא נערך מדי שנה בחודש יולי, מלבד במספר מקרים יוצאי דופן.
הפסטיבל, הסגור לקהל הרחב, זוכה לתשומת לב רבה מהתקשורת הרוסית, ועקב כך פוקדים אותו כוכבי קולנוע רבים. מפיקים רבים משיקים בו את סרטיהם החדשים ומנסים למכור אותם למפיצים. פרס בקטגוריית פסקול הסרטים מוענק על שמו של המלחין מיכאל טריברדייב.
זהו אחד מפסטיבלי הקולנוע החשובים בקולנוע הרוסי. עד 2011 הוענקו פרסים רק לסרטים מתוצרת הפדרציה הרוסית, אך באותה שנה הוסרה המגבלה הגאוגרפית ולמעשה כל סרט בשפה הרוסית יכול לקבל פרס ולהיות מוצג בפני באי הפסטיבל. בנוסף, הותר להציג בפסטיבל גם סרטים בשפות זרות, אך בתנאי שרוסיה היא אחת המדינות המפיקות של הסרט. כך קרה שבשנת 2017 הוצג סרטו של רזו גיגיניישווילי מגאורגיה "בני ערובה", שרוסיה, יחד עם פולין וגאורגיה, הייתה אחת המדינות המפיקות, אך הסרט דובר גאורגית. הסרט זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר.
הפסטיבל הראשון לסרטים עצמאיים בברית המועצות התקיים לראשונה באפריל 1990 בפודולסק שבמחוז מוסקבה. ב-1991 נערך הפסטיבל בעיר הנופש סוצ'י, ומאז הוא מתקיים בה מדי שנה.
הנסיכה אלנה ממונטנגרו
דוד שמחון
הרב דוד שמחון הוא רב שכונת קריית היובל בירושלים ומנהל התיכון בישיבת ירושלים לצעירים. לשעבר יו"ר הדירקטוריון בחברת פרזות. כיהן בעבר כרב שירותי הכבאות וההצלה וכחבר מועצת עיריית ירושלים.
ביוגרפיה.
שירת בצבא בחיל השריון, במהלך שירותו יצא לחופשת לימודים בישיבת מרכז הרב והוסמך לרבנות. במילואים שירת כמפקד גדוד שריון בדרגת סגן-אלוף. בראשית שנות השמונים הקים גרעין תורני בשכונת קריית יובל, בעצת רבו הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, ולאחר מספר שנים נתמנה לרב השכונה, תפקיד בו הוא מכהן עד היום.
שימש במשך שנים כר"מ בישיבת ירושלים לצעירים, וכיום מנהל את התיכון בישיבה. כיהן כחבר מועצת עיריית ירושלים מטעם המפד"ל, והיה מחזיק תיק החירום בעיר, הממונה גם על שירותי הכבאות וההצלה העירוניים. במסגרת תפקיד זה, נחשף לצורך בתקן רב לשירותי הכיבוי, ופעל לתיקנונו. משנוצר תקן זה, אייש אותו בהתנדבות.
במשך למעלה מעשור (עד שנת 2015) כיהן כיו"ר דירקטוריון בפרזות, חברה ממשלתית ישראלית שעיסוקה העיקרי הוא אכלוס וניהול יחידות דיור ציבורי וניהול בתי דיור מוגן בירושלים.
נשוי ומתגורר בשכונת קריית יובל בירושלים.
עומר (חקלאות)
עומר (אפשר גם לקרוא בשם: עמר) הוא קבוצת שיבולים המאוגדות יחדיו, אלומה.
מקורות המילה.
מקור השם מספר דברים - "כי תקצר קצירך בשדך ושכחת עמר בשדה - לא תשוב לקחתו, לגר ליתום ולאלמנה יהיה" ().
פסוק נוסף בו מוזכרת המילה עומר בהקשר זה הוא מספר ויקרא - "והבאתם את עמר ראשית קצירכם אל הכהן. והניף את העמר לפני ה' לרצנכם... וספרתם לכם ממחרת השבת מיום הביאכם את עמר התנופה, שבע שבתות תמימת תהיינה" (). בהקשר זה יש המפרשים את השימוש במילה עמר כמידה - עשירית האיפה גרגירי שעורה, ויש המפרשים כשיבולים.
ערמה של עומרים או אלומות נקראת גדיש.
שימושים במילה.
בנוסף למובן המילה הלקוח מתחום בחקלאות (צרור שיבולים), למילה עמר ישנם 3 מובנים נוספים:
שטיל רקדאל
שטיל אנדרה רקדאל (בנורווגית: Kjetil André Rekdal; נולד ב-6 בנובמבר 1968) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן רוזנבורג הנורווגית.
הוא החל את דרכו במולדה בליגת העל הנורווגית, המשיך את הקריירה בליגות הבכירות בגרמניה, בבלגיה ובצרפת, לפני שחזר לסיים את הקריירה בנורווגיה. לזכותו 83 הופעות במדי נבחרת נורווגיה, בהן כבש 17 שערים. הוא ייצג את הנבחרת בין היתר בשני טורניר מונדיאל וביורו 2000.
בעונותיו האחרונות כשחקן שימש במקביל כמאמן וולרנגה, אותה החזיר לליגה הבכירה ועמה זכה בגביע הנורווגי. הוא נותר בקבוצה כמאמן גם לאחר פרישתו, והוביל אותה לזכייה באליפות. בהמשך אימן בבלגיה ובגרמניה, עד שחזר לנורווגיה לתפקיד מאמן אלסונד, אותה הוביל לזכייה בשני גביעים - תאריה הראשונים בהיסטוריה. רקדאל חזר לתפקיד מאמן ואלרנגה ב-2013.
קריירת משחק.
רקדאל החל את הקריירה בקבוצת נוער מקומית בעיר הולדתו, וכבר בגיל 16 עשה את צעדיו הראשונים בליגת העל הנורווגית כשהחל לשחק במולדה. הופעת הבכורה שלו הייתה ה-16 ביוני 1985, בשוויון 1-1 הביתי מול סטארט. שלושה חודשים אחר כך כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על בריין. את עונת הבכורה שלו סיים עם שני שערים ב-13 הופעות ליגה, ועונה אחר כך היה לשחקן מפתח בקבוצה עוד בטרם מלאו לו 18, ושותף בכל משחקי הליגה של מולדה, 22 במספר, בהם כבש שישה שערים.
לאחר שתי עונות בהן הצליחה הקבוצה לשרוד בליגה בפער זעום מהקו האדום, נלחמה קבוצתו של רקדאל על האליפות בעונת , וסיימה כסגנית האלופה עם שלוש נקודות פחות ממוס. רקדאל כבש שבעה שערי ליגה, ובזכות יכולתו אף זכה לזימון בכורה לנבחרת נורווגיה. עונה אחר כך המשיך רקדאל בקו ההתקדמות האישי שלו, וכבש לראשונה בקריירה מספר דו-ספרתי של שערי ליגה, עשרה במספר, כשקבוצתו סיימה במקום השלישי.
לאחר ארבע עונות במדי מולדה, יצא רקדאל לראשונה מנורווגיה כשחתם בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, זמן קצר לאחר פתיחת עונת . רקדאל נאלץ להמתין עד ל-1 באפריל 1989 כדי לערוך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה בהרכב בניצחון הביתי 2-1 על באיירן מינכן. עד לסיום אותה העונה זכה רקדאל לשבע הופעות ליגה בלבד. עונה אחר כך נחלש מעמדו של רקדאל עוד יותר, והוא סיים את העונה עם שתי הופעות ליגה בלבד, בזמן שקבוצתו ניצלה מירידת ליגה בסיום העונה. בסך הכול בשתי עונות במדי הקבוצה רשם רקדאל תשע הופעות ליגה בלבד ולא כבש כלל.