במסגרת פעולות הגיוס, הוקמה "הבריגדה הצ'כית" - יחידה של יהודים צ'כוסלובקים, ברובם ותיקי מלחמת העולם השנייה. תוכנית זו נועדה לאפשר לקבוצה גדולה של יהודים לעלות לארץ עם משפחותיהם ורכושם. היקף היחידה תוכנן ל־1,500 לוחמים ובסופו של דבר הגיעו לארץ כ-600. היחידה התאמנה בצ'כוסלובקיה כחודשיים ונועדה להגיע לארץ מצוידת בנשק שסיפקו שלטונות צ'כוסלובקיה. סלומון מונה לפקד על היחידה עד הגעתה לארץ והוא שאף לעמוד בראשה גם במהלך מלחמת העצמאות. באוקטובר 1948 הגיעו אבריאל וסלומון לארץ ודווחו על היחידה לבן-גוריון. בסופו של דבר החשש של הצמרת הביטחונית בישראל מקונספירציה קומוניסטית מנע את הפעלת היחידה ולחבריה הותר להשתלב בצה"ל כיחידים. במקביל הופעל ככל הנראה לחץ בינלאומי גם על שלטונות צ'כוסלובקיה שלא יאפשרו לשלוח את הנשק הכבד. המגויסים שהגיעו בדרך זו לארץ נשארו בה וחלקם הקימו את המושב כרם מהר"ל.
אחרית ימיו.
השהות של סלומון באירופה לוותה בתסכול משום הרצון שלו להשתתף במאמץ המלחמתי בארץ. בעת ביקורו בארץ, באוקטובר 1948, הצטרף באופן פרטיזני ליצחק שדה, אז מפקד חטיבה 8, והשתתף באופן חלק במבצע "עשר המכות" ("מבצע יואב") לכיבוש הנגב, אולם עם חזרתו הסופית לארץ נתקל בסירוב להשתלב בצה"ל ושוחרר בדרגת רב-סרן. זאת ככל הנראה על רקע עמדה פוליטיות פרו-סובייטית שיוחסה לו, כמו למרבית סגל פיקוד "ההגנה" באירופה, אף שלא היה חבר או פעיל במפלגה כלשהי. העיתונאי יוחנן להב הציע לכך הסבר אחר, לפיו הדבר נבע ממעורבותו של סלומון בהנעת מבצע הפאנים למרות עמדת הנהגת היישוב, כמו גם ניסיונו לקדם תוכנית בתמיכה של משה סנה ויצחק שדה, להורדת המעפילים לחוף גם במחיר עימות עם הבריטים.
סלומון פנה לעסקים פרטיים והקים חוה חקלאית על קרקע של הכפר הערבי שיח מוניס שהוקצתה לו וניסה לקדם יוזמות עסקיות נוספות. ערב מבצע קדש נעצר על ידי השב"כ למשך לילה אחד ונלקחו מסמכים מביתו ככל הנראה בעקבות ציתות לשיחה שקיים עם ידידו משה סנה. זאת לנוכח החשש שקשריו של סלומון עם בכירי מערכת הביטחון יביאו לדליפת פרטים על המבצע. פרטי המעצר נחשפו על ידי אהוד אבריאל, אז חבר כנסת מטעם מפא"י, שקבל על דבר המעצר בפני ראש השב"כ עמוס מנור. פרשה זו הסתיימה לאחר בירור שנערך לדרישתו של סלומון שבעקבותיה הושבו לו המסמכים ונמסרה לו התנצלות.
ב-17 באוקטובר 1963 נספו סלומון ואמו, רחל, בתאונת דרכים. סלומון, בן 47 במותו, השאיר אחריו אלמנה ושלושה ילדים. נקבר בבית הקברות קריית שאול.
ידידנו המשותף (מיני-סדרה, 1958)
ידידנו המשותף (באנגלית: Our Mutual Friend) היא מיני-סדרה בריטית משנת 1958, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצא לאור ב-1865. הסדרה הופקה על ידי ה-BBC, והיא שודרה ב-12 פרקים. בניגוד לרוב סדרות הטלוויזיה של ה-BBC משנות ה-50 של המאה ה-20 סדרה זו נשמרה בשלמותה.
Disco (אלבום)
Disco (בעברית: דיסקו) הוא אלבום האולפן ה-15 של הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג. האלבום יצא לאור ב-6 בנובמבר 2020 על ידי חברות התקליטים BMG רייטס מנג'מנט ו-Darenot. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.
רקע והפקה.
מינוג הוציאה את אלבום האולפן הארבעה-עשר שלה, "Golden", באפריל 2018. האלבום הכיל בתוכו את סגנונות הקאנטרי-פופ והדאנס-פופ, ונחל הצלחה מסחרית, בכך שלראשונה נחתה הגיע מינוג למקומות הראשונים במדינות כמו בבריטניה ואוסטרליה. לאחר מכן, האלבום קיבל את מעמד הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. לאחר מכן, הוציאה מינוג את אלבום הלהיטים הרביעי שלה, "" ביוני 2019, שהגיע היישר אל המקום הראשון גם בבריטניה ובאוסטרליה בעקבות הופעתה בפסטיבל גלסטונברי. היא הצהירה שהיא רוצה ליצור "אלבום פופ-דיסקו" ולחזור להקליט חומר חדש לאחר ההופעה. העבודה עצמה על האלבום נמשכה גם במהלך מגפת הקורונה בשנת 2020, כאשר מינוג השתמשה באולפן ביתי להקלטה בזמן שהיית בהסגר.
ב-21 ביולי 2020, הכריזה מינוג על צאת אלבום חדש שיקרא "Disco", וחשפה את עטיפתו והסינגל הראשון מתוכו, "Say Something", שיצא לאור ב-23 ביולי.
יאיא מלדג'ה
מלדג'ה דג'אדג'אן אומניבס (בצרפתית: Meledje Djedjan Omnibes; נולד ב-25 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן מחוף השנהב, המשחק בעמדת הקשר במולודיה וג'דה.
קריירה.
מלדג'ה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אקדמית אספירה. בינואר , חתם בספטמברי סופיה מהליגה השלישית בבולגריה.
ביולי , מלדג'ה נבחן בבוטב פלובדיב מליגת העל הבולגרית, בה חתם לאחר שהרשים את אנשי המועדון. ב-6 באוגוסט 2016, מלד'גה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד לודוגורץ ראזגרד. ב-17 בנובמבר 2016, האריך את חוזהו בקבוצה עד .
ב-21 בינואר 2018, מלדג'ה חזר לספטמברי סופיה, כאשר רכשה 40% מכרטיס השחקן.
ב-21 ביולי 2020, מלדג'ה חתם בהפועל חדרה מליגת העל.
ב-11 בפברואר 2021, מלדג'ה חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
בספטמבר , חתם במולודיה וג'דה מליגת העל המרוקאית.
ג'ון יוז (תעשיין)
ג'ון ג'יימס יוז (באנגלית: John James Hughes; 1814 – 17 ביוני 1889, פטרבורג) היה תעשיין בריטי ממוצא וולשי, ידוע כמייסד העיר דונצק.
ביוגרפיה.
יוז היה בנו של מהנדס שעמד בראש אחד ממפעלי המתכת בעיר מרתיר תידוויל. בצעירותו עבד תחת אביו, תחילה כעוזר. בגיל 28 רכש מספנה ובגיל 36 רכש בית יציקה בניופורט.
בסוף שנות ה-50 של המאה ה-19 הוא נכנס כמהנדס במפעל המתכות של מילווסק בבריטניה ובשנת 1860 הפך למנהלה. בשנת 1864 תכנן עגלה לתותחים כבדים: כלי ארטילרי זה שימש את כוחות הצי של מספר מדינות אירופאיות. יוז פיתח ורשם פטנט גם על הטכנולוגיה לייצור שריון לציפוי אוניות וביצורן.
בשנת 1869 קנה ג'ון ג'יימס יוז אדמות מהנסיך הרוסי סרגיי קוצ'וביי בפרובינציית יקטרינוסלב, על גדות נהר קלמיוס, שם החל בבניית מפעל מתכות עם יישוב פועלים סמוך לכפר אלכסנדרובקה. לצורך פיתוח הפחם שנכרה ייסד את "חברת נובורוסייסק לייצור פחם, ברזל ומסילות ברזל". יציקת הברזל הראשונה הותכה בשנת 1872. המפעל פעל במחזור מתכת מלא ובו לראשונה באימפריה הרוסית פעלו 8 תנורי קוק. המפעל שנוסד על ידי יוז הפך לאחד המרכזים התעשייתיים החשובים ביותר של האימפריה הרוסית, לימים ברית המועצות, ומאז 1991, היה למרכז תעשייתי חשוב באוקראינה.
יוז מת ב-16 ביוני 1889 במלון אנגלטר בפטרבורג ונקבר בלונדון, בבית הקברות במערב נורווד.
ויליאם ראסל (1965)
ויליאם אנתוני באוטר ראסל (באנגלית: William Anthony Bowater Russell; נולד ב-15 באפריל 1965) הוא בעל הון בריטי, המכהן החל מ-9 בנובמבר 2019 כלורד ראש העיר ה-692 של הסיטי של לונדון.
ראשית חייו.
למד באיטון קולג' ואוניברסיטת דורהם. בתחילת דרכו עבד ראסל בתחום הפיננסים בתאגיד "בוסטון הראשון" (The First Boston).
לאחר מכן הצטרף למריל לינץ בשבילם עבר בהונג קונג, ניו יורק ולונדון לפני שפרש בשנת 2006.
ראסל מכהן החל מ-9 בנובמבר 2019 כלורד ראש העיר של הסיטי של לונדון.
חייו האישיים.
בשנת 1989, נשא ראסל לאישה את הילרי צ׳אפלין ולזוג ארבעה ילדים.
הפרלמנט ההונגרי
סקאד B
פנחס יואלי
פנחס יואלי (1 ביולי 1920 – 4 באפריל 2011) היה קרטוגרף ישראלי, פרופסור וראש המחלקה לגאודזיה בטכניון ובאוניברסיטת תל אביב, ראש "שירות מפות וצילומים" (שמו"צ) באגף המודיעין וסגן מנהל מחלקת המדידות.
קורות חיים.
נולד בשם גינטר אַפְּטֵקְמַן בביירוית שבגרמניה. ב-1936 עלה במסגרת עליית הנוער, התגורר ב"קבוצת רודגס".
ב-1938 הצטרף למחלקת פלוגות השדה של ההגנה בתל מונד. עבר קורס מדריכי טופוגרפיה תחת הדרכתו של הלל בירגר ובפיקודו של משה בר-תקווה. לאחר מכן ריכז את נושא הטופוגרפיה במחוז ההגנה בחדרה. בתחילת שנות הארבעים מונה למדריך הראשי בתחום הטופוגרפיה במחלקת ההדרכה של הארגון כולו. הוא היה חבר בצוות "תיקי הכפרים", במסגרתו מופו כפרים ערביים ונבנה על כל אחד תיק מידע. לצורך כך נוצלו קורסים של סיירי הפלמ"ח וצילומי אוויר שבוצעו על ידי מחלקת הטיס במטוסים של חברת אווירון. כמו כן הוקמה מעבדת צילום בה פעל יחד עם בני הזוג גלילה וגרשון פלוטקין. פעילות נוספת הייתה הדפסת מפות, ופריצה לתחנת משטרת המנדט במגרש הרוסים לצורך העתקת תוכניות הבנייה של מצודות טגארט.
ב-1947 יזם את הקמת שירות מפות וצילומים, ועם הקמת צה"ל שימש בראש השירות באגף המודיעין בדרגת סגן-אלוף. השירות סיפק לצה"ל מפות מסוגים שונים בקנה-מידה 1:100,000 ו-1:20,000 תוך התבססות על מפות שנלקחו מהבריטים בפריצה למחלקת המדידות המנדטורית. השירות סיפק לצה"ל מפות לקראת מבצע עובדה לכיבוש דרום הנגב והערבה.
לאחר מלחמת העצמאות אוחד השירות עם מחלקת המדידות הממשלתית ויואלי מונה כאיש צבא לסגנו של ראש המחלקה יוסף אלסטר.
ב-1952 יצא ללימודים במכון הטכנולוגי של ציריך בו לימד פרופסור אדוארד אימהוף שנחשב לסמכות מקצועית מובילה בתחום הקרטוגרפיה. עם סיום לימודיו ב-1956 שב לישראל, השתחרר מצה"ל לבקשת נשיא הטכניון יעקב דורי והחל ללמד במוסד, בו התקדם ניהל את המחלקה לגאודזיה וקיבל דרגת פרופסור. הוא היה חלוץ בתחום הקרטוגרפיה הממוחשבת וייסד את התחום בישראל.
ב-1972 הקים את המחלקה לגאודזיה וקרטוגרפיה באוניברסיטת תל אביב במסגרת החוג לגאוגרפיה. הוא לימד באוניברסיטה עד 1995.
יואלי נפטר באפריל 2011, הוא נקבר בבית העלמין האזרחי בחורשים.
יואלי היה נשוי ליהודית עמה חלק את בנם דני, ובשנית לפסלת אגי יואלי עמה חלק את בנם רפי.
הר סנדרסון (אנטארקטיקה)
הר סנדרסון (באנגלית: Mount Sanderson) הוא הר בדרום הרי רואן, שבחלקו הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.