ב-2 ביוני 2016, חתם במכבי שעריים, אך כעבור שלושה ימים חתם בהפועל רמת גן. בשנת 2017 הצעיד את הקבוצה עד לחצי גמר גביע המדינה, שם הפסידה 0–1 לבני יהודה תל אביב.
בקיץ חתם בהפועל קטמון ירושלים. הוא זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית בעונת 2017/2018. ב-16 בפברואר 2019 פוטר מתפקידו.
בתחילת דצמבר מונה לאימון מכבי אחי נצרת, אך כעבור משחק אחד התפטר מתפקידו.
ב-31 בדצמבר 2019 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים מליגה א'.
ב-15 בפברואר 2020, עזב את נורדיה וחתם לעונה וחצי בסקציה נס ציונה מליגת העל. בסיום העונה עזב את נס ציונה לאחר שנכשל במשימתו להשאיר את הקבוצה בליגת העל.
בקיץ 2020, מונה למאמן הפועל ניר רמת השרון ובינואר סיים את תפקידו במועדון.
ב-18 בפברואר 2021, זדה חזר לקדנציה שנייה בהפועל רמת גן. ב-7 בדצמבר 2021 פוטר מתפקידו.
ב-13 ביוני 2022 הצטרף לצוות המקצועי של הפועל ירושלים כעוזר מאמן ובמקביל מאמן קבוצת הנוער של המועדון.
חיים אישיים.
זדה נשוי ליפית ולהם שלושה ילדים.
דיסאקוס
דיסאקוס (שם מדעי: "Dissacus") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת המזוניכידיים, אשר חי מתחילת הפלאוקן עד לתחילת האאוקן שלפני 65 עד 50.3 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו במערב אמריקה הצפונית, אסיה ובצרפת. הסוג הוגדר ב-1881 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ.
הדיסאקוס היה טורף זריז בעל מראה של תן או קויוט אשר מבנה רגליו מרמז שהיה מהיר בהרבה ממרבית היונקים בסביבתו והוא נע על בהונותיו, אשר כוסו בפרסות קטנות. ניתוח של מערכת שיניו הטוחנות של המין "D. praenuntius" מצפון אמריקה מעיד שבעליו לא היה טורף היפרקרניבור, אלא טורף שהתבסס על טרף, אך ניזון גם מפירות או מחלקי צמחים דומים, בדומה לכמה כלביים אף שהוא לא חולק את אותם אבות. הוא ניזון בעיקר מחיות קטנות וחי לצד מינים אחרים של אוכלי כל מסביבו. הוא חי לצד סוג קרוב - האנקלגון שהיה גדול ממנו בהרבה. כמה חוקרים סוברים שמדובר באותו הסוג או בסוגים קרובים, אף על פי שגדולי האנקלגונים הגיעו לגודל של דוב.
סוג זה הוא המזוניכיד היחיד שהתקיים באירופה ונראה שהוא היגר אליה מאמריקה הצפונית. ייתכן שהזמן הרב בו התקיים באירופה, הרבה לאחר היכחדותו באמריקה נבעה כנראה מדחיקה בידי טורפים גדולים כמו הפציהאינה, אך אין לזה מקור במאובנים.
שונר איסוודורנסיס
שונר איסוודורנסיס (שם מדעי: "Lynx issiodorensis") הוא מין נכחד של טורף מהסוג שונר, אשר חי מסוף הפליוקן עד הפליסטוקן באירופה וייתכן שהיגר מאפריקה ונכחד עם סיום תקופת הקרח האחרונה והפשרת הקרחונים המסיבית של סוף הפליסטוקן. ישנם חוקרים המניחים שהוא אף חצה את גשר ברינג לעבר אמריקה הצפונית, שם כלולים 2 מיני שונר. חתול זה הוגדר ב-1828 והוא נקרא על שם העיר שבה התגלה - איסוואר (Issoire) שבמרכז צרפת.
שונר זה היה כנראה האב הקדמון של ארבעת מיני השונרים החיים כיום. עם זאת הוא היה בעל רגליים קצרות יותר, ראש גדול יותר וצוואר ארוך יותר. השיניים שלו ובעיקר הניבים שהופרדו מעט מהחותכות, היו חזקים מעט יותר. הוא דמה יותר למיני חתולים קטנים אחרים משונרים, למשל מיני החתול או הקרקל מעט, אך הוא היה בעל זנב קצר כמו השונרים. לא ברור האם היו לו ציצות אוזניים בולטות, מאחר שהם לא השתמרו במאובנים. משקלו הגיע ל-15 עד 25 קילוגרם בממוצע.
בשנת 1945 ממצאים מאסיה של שונר נקראו בשם "Lynx shansius", אך בהמשך התברר שמדובר באותו המין, כך שמין זה התבטל ונכלל במין זה.
ארון בלומנפלד
Herzeleid
Herzeleid (בעברית: שברון לב) הוא אלבום הבכורה של להקת רמשטיין שיצא לאור ב-24 בספטמבר 1995. עד אוקטובר 1998 נכנס האלבום למצעד 5 פעמים וצעד סך הכל 102 שבועות.
האלבום "Sehnsucht", אלבומה השני של הלהקה יצא בשנת 1997 וזכה להצלחה גדולה בארצות הברית. בעקבות ההצלחה יצא בשנת 1998 האלבום "Herzeleid" בגרסה מחודשת בארצות הברית.
הפקה.
הפקת האלבום נתקלה בקשיים רבים. הקושי הראשון היה למצוא מפיק מוזיקלי לאלבום. גרג האנטר, מפיק שעבד בעבר עם פול מקרטני, נשכר כמפיק הראשון. האנטר כלל לא התלהב מביצועי הלהקה ועל פי חבריה אף נרדם במהלך החזרות. הלהקה פנתה לג'ייקוב הלנר, שהיה המפיק של להקת "Clawfinger". הוא הוזמן להופעה בהמבורג בדצמבר 1994. לאחר שראה את ההופעה הסכים לקחת על עצמו את התפקיד. הלהקה טסה לשוודיה לצורך הקלטת האלבום. בתחילה הקליטה הלהקה באולפני פולאר שהוקמו על ידי להקת אבבא, אך הם חשו בחוסר נוחות ועברו להקליט באולפן הפרטי של הלנר.
אחרי שלושה חודשים הסתיימו ההקלטות והחל שלב העיבוד, שנעשה על ידי הלנר וקרל-מייקל הרלפסון. ריצ'רד קרוספה, חבר הלהקה היחיד שנותר בשוודיה בשלב זה, לא אהב את התוצאות וזימן פגישה דחופה של כל חברי הלהקה בברלין. בישיבה, בה נכחו גם נציגי חברת התקליטים, הוחלט על החלפו של הרלפסון בהולנדי רונלד פרנט. לאחר שחברי הלהקה הביעו את שביעות רצונם מהתוצאות של המעבד החדש יצא האלבום לאור בספטמבר 1995.
הצלחה.
האלבום נכנס למקום ה-99 במצעד האלבומים הגרמני בשבוע ה-43 של שנת 1995. סך הכל צעד האלבום 110 שבועות במצעד אך רק לאחר יציאת האלבום "Sehnsucht", אלבומה השני של הלהקה, הגיע האלבום למקום השיא שלו - המקום השישי. מכירה של 500,000 עותקים העניקה לאלבום מעמד של אלבום פלטינה בגרמניה. באוסטריה הגיע האלבום בשיאו למקום ה-11 ובשווייץ הגיע למקום ה-20. בהולנד וצרפת הגיע האלבום למקומות 72 ו-85, בהתאמה.
שני הסינגלים הראשונים "Du riechst so gut" ו-"Seemann" שיצאו בשנת 1995 ו-1996 לא זכו להצלחה גדולה. בשנת 1998 יצאה הסינגל "Du riechst so gut" בגרסה חדשה שהגיעה למקום ה-16 במצעד הבריטי. בינואר 2001 הוציאה הלהקה באוסטרליה את הסינגל "Asche zu Asche".
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו על ידי רמשטיין.
מגלוטילופוס
איסוזו טראגה
איסוזו טראגה (באנגלית: Isuzu Traga) היא מסחרית מתוצרת קונצרן הרכב היפני איסוזו, אשר מיוצרת מאפריל 2018 באינדונזיה ב"ג'קרטה הצפונית" .
הוועד הכללי כנסת ישראל
הוועד הכללי כנסת ישראל על שם רבי מאיר בעל הנס הוא ארגון כלכלי, חברתי ודתי, שאיגד תחתיו את כל הקהילות האשכנזיות שפעלו בארץ ישראל, ובעיקר בירושלים, בתקופת הישוב הישן החל מהמאה ה-19. הוועד, הפעיל עד ימינו, שימש כנציגות הרשמית של הקהילות האשכנזיות בארץ ישראל והוסמך לטפל בכל צרכיהן, כולל תמיכה בעניים, הקמת ארגוני צדקה וחסד, הקמת מוסדות חינוך ותלמוד תורה, ובהמשך גם הרחבת היישוב היהודי בירושלים ומחוצה לה.
הוועד הוקם בעידודו של רבָּהּ של ירושלים, ר' שמואל סלנט ובתמיכתו הרוחנית של הרב מקאליש, ר' מאיר אוירבך, בעל "אמרי בינה". הרוח הפעילה ויוזם הוועד המאוחד היה ר' יוסף ריבלין, ששימש במשך שנים כמנהלו. עמידתם של אישים אלה בראש הוועד הקנתה לו יוקרה ומעמד ומשכה אליו תורמים רבים מהארץ ומהעולם, אשר הקדישו לו סכומי כסף רבים ואף נכסים המשמשים אותו עד ימינו כהקדש. פעולותיו של הוועד במשך עשרות שנות פעילותו היוו מרכיב קריטי בצמיחה ובחוסן של היישוב הישן האשכנזי בארץ ישראל לאורך כל המאה ה-19 ועד לסוף תקופת המנדט הבריטי.
בתחילת 2021 ניתן צו בית משפט לפירוק העמותה שעמדה תחת ראשות חיים לנג, שעמד גם בראשות עמותת 'ועד הרבנים לענייני תקשורת' שפורקה גם כן באותה תקופה.
הרקע לייסוד הוועד.
החל משנת 1721 נאסר על יהודי אשכנז להתגורר בירושלים, בעקבות החובות הכבדים שהותירה חבורת רבי יהודה החסיד בראשית המאה. בשל כך, הורכב רוב היישוב היהודי בירושלים עד המאה ה-19 מיהודים ספרדים וירושלמים ותיקים שכונו "מוסתערבים".
חובם של האשכנזים שולם לבסוף בראשית המאה ה-19 על ידי נדיבים יהודים ובשנת תקס"ח (1808) הציפו את ירושלים מאות עולים שהגיעו מליטא, ב"עליית תלמידי הגר"א", אשר היוו את גרעין הקהילה הפרושית בירושלים. ב-1810 ייסדו העולים את "כולל הפרושים" שכונה מאחר יותר גם "כולל וילנא", אשר טיפל בצרכיהם הכלכליים, החברתיים והדתיים ומומן בעיקר מכספי החלוקה. היה זה הכולל הראשון שנוסד בירושלים והוא התבסס על קופה ציבורית דומה, שיסדו החסידים בארץ ישראל מעט לאחר עליית החסידים הראשונה ב-1777, שנקראה "קופת מעות ארץ הקודש". החסידים התפצלו בינתיים וחסידי חב"ד הקימו ב-1805 את 'כולל חב"ד', שפעל על בסיס תרומות מרוסיה הלבנה.
עם התיישבותם של החסידים בצד הפרושים בירושלים, החלו הקהילות לשתף פעולה לטיפול בעניינים רחבים יותר, כמו ייצוג מול השלטונות, בעיקר בכל הנוגע לתשלומי מסים, מדיניות כלפי היהודים, התמודדות עם מגפות, התנכלויות מצד השכנים וכדומה. בחלק מהמקרים שיתפו גם הספרדים בעיר פעולה עם "ועד הכוללות פרו"ח", כדי להגיע לתוצאות מיטביות בייצוג מול הממשל בעיר.
ב-1849 התגלעו חילוקי דעות בין קהילות "כולל הפרושים" והוא התפצל לשבעה כוללים נפרדים והם כולל הורודנא, כולל רייסין, כולל מינסק, כולל וילנא, כולל פולין של הפרושים, כולל סובלק ופינסק וכולל הו"ד (הולנד ודויטשלנד, כלומר גרמניה). גם "קופת מעות ארץ הקודש" של החסידים התפלגה והפכה לשלושה כוללים נפרדים נוסף על כולל חב"ד, והם כולל פולין של החסידים, כולל ווהלין וכולל אוסטרייך (אוסטריה וגליציה) ואונגרין (הונגריה). פיצולים אלה נבעו בעיקר מחוסר הסכמה באשר לסכומי הכסף שעל כל חבר קהילה לקבל מהכולל, בהתאם לתרומות בני עירו וארץ מוצאו. בשנות ה-60 של המאה ה-19 כבר פעלו בירושלים 19 כוללות אשכנזיים נפרדים. גם לאחר הפיצול הוסיפו הכוללות לשתף פעולה בעמידתם מול השלטונות ובנושאים מקומיים אחרים.
ייסוד הוועד ומנהיגיו.