בארצות הברית, אוניברסיטאות ומכללות דנו על אופי הביצוע של הלמידה מרחוק והקפה. אוניברסיטת קליפורניה הייתה הראשונה לקבוע שכל הלימודים יהיו וירטואליים בכל 23 הקמפוסים שלה. היו מוסדות שסבלו מקשיים או היו במשבר. למשל, בארצות הברית היו: ירידה חדה בתרומות, שיעור נרשמים שפחת, סטודנטים רשומים שיאלצו לנשור כדי להתפרנס, וצפי שהסטודנטים הבינלאומיים, אלה ששילמו שכר לימוד גבוה בהרבה מהסטודנטים האמריקאים, לא יגיעו באוקטובר.
ב-18 מאי, נפתחו בתי ספר בניו זילנד אחרי 8 שבועות של למידה מהבית. המשיכו להפתח בתי ספר במדינות אירופיות כמו בלגיה ופורטוגל. בבריטניה, כמו באיטליה ובספרד, יפתחו בתי הספר כנראה בספטמבר. למחרת, נפתחו בתי הספר התיכוניים בדרום קוריאה. בהמשך, נסגרו חלק מבתי הספר. בסוף מאי, הודיעו באורוגוואי שבתי ספר יפתחו ביוני.
תהליך פתיחת המוסדות בהרבה מדינות היה הדרגתי, מצומצם ומדוד. כך למשל, בדנמרק הוגבל מספר התלמידים בכיתה לשישה בלבד בהתחלה, והוא היה אמור לגדול בהדרגה עד מקסימום של 28 תלמידים בכיתה. הילדים רחצו ידיים חמש פעמים ביום, ובית הספר עבר חיטוי כמה פעמים ביום.
ביולי, רשויות ההגירה בארצות הברית הנחו שסטודנטים זרים שלא ילמדו בשיעורים בכיתות באוניברסיטאות אלא באופן מקוון בלבד ייאלצו לעזוב את המדינה. מטרת ההנחיות הייתה להפעיל לחץ על האוניברסיטאות להיפתח מחדש בסתיו. בתגובה, אוניברסיטת האוורד ו-MIT תבעו את הממשל בבית המשפטי פדרלי. כמו כן, הנשיא דונלד טראמפ איים בשלילת תקציבי חינוך אם בתי הספר לא יפתחו בספטמבר. לא היה ברור לאיזה תקציב התכוון הנשיא. המדינות בארצות הברית היו אחראיות בעצמן לתקציבי בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים במסגרת חוקת ארצות הברית, אבל הממשל הפדרלי העניק לעיתים תקציב משלים. הנחיות רשות ההגירה בוטלו אחרי תביעות שהגישו האוניברסיטאות והתובעים הכלליים של 20 מדינות.
ב-20 ביולי, היו 49 מדינות עם מערכות החינוך שחזרו לפעילות או יחזרו לפעילות בתום חופשת הקיץ. ב-52 מדינות מערכות החינוך היו סגורות חלקית לפי אזורים או שכבות גיל, וב-109 מדינות מערכות החינוך סגורות לגמרי. בחלק מהמדינות מתקיימת למידה בקפסולות תוך הקפדה על היגיינה וניטור, מיקוד ההקפדה במורים ובשכבות הבוגרות, ודגש על המרחב הציבורי. חלק מהמדינות באירופה ששבו לסגר השאירו חלק ממוסדות החינוך פתוחים בניגוד לסגר הראשון.
מדינות שונות התמודדו עם מחסור בתשתיות אינטרנטיות, מה שהקשה על למידה מרחוק.ארגון ה-OECD פרסם בספטמבר מחקר שבו הזהיר מנזקים כלכליים עתידיים כמו ירידה עתידית בתמ"ג, וסיכון גדול של גידול באי השוויון העתידי בחברה. הומלץ לשפר למידה מרחוק ולבנות דרכים לפתיחת בתי הספר בשל השפעותיה הרציניות.
הגישות ללמידה בזמן המגפה התחלקו לשלוש קבוצות עיקריות: למידה פיזית, למידה מרחוק או היברידית - כלומר כזאת שמשלבת את שתי הגישות הראשונות. בתי ספר, ערים, מחוזות ומדינות קיבלו החלטות שונות, לא רק לפי מצב ההתפשטות של הנגיף באזורם אלא גם לפי הניסיון, הלך הרוח הציבורי וההעדפות של נבחרי ציבור. ארגוני בריאות פרסמו מדדים לפתיחת מוסדות לימוד.
בשטח בית הספר, גם היה שימוש בבדיקות קורונה ושאפו לאוורר את הכיתות, למשל באמצעות מכשירים. מוסדות חינוך פתוחים לעיתים היו צריכים להתמודד עם היעדרויות רבות בשל עליה בתחלואה והיו מקרים שהם נאלצו ללמידה מרחוק.
בישראל.
סגירת מוסדות הלימוד.
מקרים של הנגיף התגלו בישראל החל מפברואר 2020 וב-13 במרץ, הופסקו הלימודים בבתי הספר בעקבות התפשטות המחלה. עם זאת לא הושבתו גני הילדים והחינוך המיוחד. למחרת, הוחלט שמערכת החינוך תושבת עד הודעה חדשה, למעט מעונות, גני ילדים, חינוך מיוחד ונוער בסיכון. בפועל, גני ילדים רבים הושבתו עקב היעדרות גננות וסייעות רבות. בהמשך, הורחבה ההחלטה, והמערכת הושבתה עד הודעה חדשה ללא החרגות. בחינות הבגרות שהיו אמורות להתקיים באנגלית בעל פה ובאומנות מעשית בוטלו. כל פעילות תנועות הנוער בוטלה.
בנוגע לסגירת מוסדות החינוך, נוצרה תחילה התנגשות בין הוראות משרד הבריאות להנחיות מנהיגי הציבור החרדי, כגון של הרב חיים קניבסקי. בניגוד לכך, היו רבנים שהורו לציית באופן מיידי להוראות משרד הבריאות כגון האדמו"ר מקרלין, והרב אשר וייס. אחרי שמוסדות החינוך החרדיים לא צייתו להחלטה לסגור את מערכת החינוך, ב-18 במרץ הודיע משרד הבריאות שמנהלי מוסדות חרדים שלא ייסגרו, מאוימים במאסר או קנס, הצו חל על כל המוסדות ללא תלות בגודל המוסד או במספר התלמידים. ב-29 במרץ פורסמה הנחייתו של הרב חיים קניבסקי שיש להקשיב להנחיות משרד הבריאות, הנחיה אותה שינה כבר בסגר השני.
ב-18 במרץ משרד האוצר והות"ת הסכימו על המשך פעילות המוסדות להשכלה גבוהה בלמידה מרחוק והארכה של סמסטר ב'. המוסדות עברו ללמד באמצעות שימוש בישומים כדוגמת זום. חלקן נעזרו בהרצאות שצולמו מראש.
בתקופה זו הופעל "מערכת שידורים לאומית", אשר שידרה תכנים לימודיים והפעלות לתלמידי בתי הספר. השידורים הועברו באינטרנט ובחלק מהחברות המספקות טלוויזיה רב ערוצית בישראל.
ב-1 באפריל, הודיע משרד החינוך כי בעקבות המשבר והחסר בשגרת לימודים ראויה לתלמידי התיכון, מערך בחינות הבגרות יצומצם למתכונת חירום.
האוניברסיטאות החליטו להגמיש את תנאי הקבלה ללימודים ולהרחיב את אפשרויות הקבלה על סמך ציוני הבגרות בלבד, וללא ציון פסיכומטרי. זאת, בשל דחיית מועדי הבחינה הפסיכומטרית וחוסר הוודאות לגבי ההמשך בצל המגפה.
חזרה חלקית למוסדות הלימוד.
ב-18 באפריל פרסם משרד החינוך מתווה לחזרת מערכת החינוך לפעילות. למחרת, אושרה הפעלה מחדש (תחת מגבלות) של מערכת החינוך המיוחד ומעונות יום שיקומיים.
עם פרסום ההנחיות הראשונות למתן הקלות בבידוד החברתי התגלעה מחלוקת בין הרב חיים קניבסקי שהורה על פתיחת הלימודים במוסדות החרדיים ללא אישור של משרד הבריאות לבין הרב גרשון אדלשטיין שדגל בציות להוראות. בסופו של דבר התקבלה עמדת הרב אדלשטיין.
בסוף אפריל, משרד החינוך פירט את מתווה החזרה לכיתות של תלמידי כיתות א'-ג' וילדי הגנים. הכיתות חולקו לקבוצות שלמדו בנפרד. שר החינוך רפי פרץ הודיע כי גם הישיבות, מכינות, מדרשות לבנות ופנימיות יוכלו לחזור ללמוד. המועד שנקבע היה 3 במאי. פתיחת המוסדות הייתה תלויה בעמידה בתנאים השונים ובהערכת מצב. הערכת המצב התחשבה במצב התחלואה בישראל והמחקר התפתח על אופן ההדבקה בקורונה. לפי המתווה, תוכנית הלימודים בבתי הספר תדגיש היבטים רגשיים וחברתיים.
על בסיס ההנחיות, התלמידים בישיבות יחולקו לקבוצות המכונות "קפסולות" או "כמוסות". כל "קפסולה" תכלול לכל היותר 26 תלמידים לכל הפעילות - לימודים, לינה והסעדה, ותהיה מבודדת מהשאר. לאחר 14 יום - עם תום תקופת הבידוד, תתמזג הקפסולה עם הקבוצה המרכזית (והגדולה יותר) של המוסד. ההחלטה לא הייתה גורפת לכלל הישיבות אלא נבחנה לפי כל ישיבה על פי התנאים שהוצגו. כמו כן, כל תלמיד הנכנס לכמוסה יגיע על מנת לשהות במתחם 45 יום לפחות, כל יציאה תחייב הכנסה לכמוסה חדשה.
חלק מההורים סירבו לשלוח את ילדיהם למוסדות החינוך, מחשש להתפרצות שנייה של נגיף קורונה. זאת, על אף ההנחיות המפורטות.
ב-30 באפריל, התעוררה מחלוקת בין משרד הבריאות למשרד החינוך בנושא החזרה ללימודים. בתחילת מאי, המל"ל הציע מתוה אחר כשהחלוקת בין המשרדים הייתה בעיצומה. בדיון סוכם על פתיחת כיתות א'-ג' וי"א-י"ב ב-3 במאי. הלימודים לא הוגדרו כחובה, מלבד מבחני בגרות. בחינוך החרדי ייפתחו כיתות ז'-ח' ו"ישיבות קטנות". בהמשך היום, הודיע המשרד החינוך כי החזרה לשגרת לימודים בצל הקורונה תיעשה באופן הדרגתי עד 5 במאי. זאת במטרה לאפשר לצוותים להיערך.
חלק מהיישובים הודיעו פתיחת המוסדות ואחרים הודיעו על דחייה. רבני הזרם הליטאי, הרב קנייבסקי והרב אדלשטיין, הורו שתלמידים לא ישובו למוסדות הלימוד. עוד לפני פרסום החלטת הממשלה הסופית, ראשי הרשויות המקומיות הערביות החליטו שלא לחדש את התהליך החינוכי בבתי הספר מנימוקים שונים כמו מצב התחלואה. חסידויות מסוימות החליטו להחמיר ולא לפתוח את הישיבות. אחרות בחנו אם מבנה הישיבה איפשר את פתיחתה בהתאם להנחיות.
ב-3 במאי, שבו תלמידי כיתות א'-ג', י"א-י"ב והחינוך המיוחד ללימודים בחלק מביתי הספר. אחרי תחילת יום הלימודים, פורסם המתווה המלא לחזרה ללימודים בכיתות י"א-י"ב ובחינוך המיוחד. תלמידים ומורים שבסיכון היו צריכים להישאר בבית.
באותו היום, המל״ג הודיעה שסטודנטים יורשו לחזור לקמפוסים באוניברסיטאות ובמכללות בהמשך השבוע, לאחר חודש וחצי של למידה מרחוק. זאת לצורך שיעורי תגבור בקבוצות קטנות ובחינות.
למחרת, שר החינוך פרץ ורה"מ נתניהו הציגו תוכנית הכוללת מועדים של חזרה למוסדות החינוך. משרד החינוך נערך לפתיחת גני הילדים מגילאי 3–6 והילדים חולקו לקבוצות קטנות עם שהיה בגן בחלק מהשבוע. ב-10 במאי, החלה חזרה חלקית למעונות היום ולגני הילדים.. ביום הראשון נרשמה נוכחות גבוהה בגנים הממלכתיים, ואילו בגנים בחברה הערבית והחברה החרדית נרשם שיעור נמוך יותר. בסך הכול נרשמה נוכחות של כ-60%.
למחרת, פרסם משרד החינוך את תוכנית החזרה לבתי הספר לכיתות ד'-ו', אשר הייתה צפויה לצאת לפועל החל מ-17 במאי. החזרה הותרה ליום או יומיים, כתלות בשכבה ובשאר הזמן למידה מרחוק. בכל כיתה, 20 תלמידים. התוכניות בוקרו על ידי הורים וראשי רשויות בהתאמה. למחרת, הודיעו ראשי השלטון המקומי לרה"מ נתניהו שהלימודים בכיתות ד'-י' לא יתחדשו ב-17 במאי. מנגד נטען ששינוי מתווה החזרה ללימודים יפגע בתלמידי כיתות א'-ג', שהתרגלו לסוג של שגרה.
חזרה מלאה ללימודים בכפוף להנחיות.