בעבר ניתנו לאצטדיון מספר צווי סגירה כך למשל ב-27 בדצמבר 2009 הוציאה משטרת ישראל צו סגירה לאצטדיון בעקבות אירועים אלימים בסיום משחק בין בני סכנין לאחי נצרת. וב-2 בדצמבר 2021 משרד הכלכלה הודיע על סגירת האצטדיון, בעקבות הפרת רישיון העסק במשחק בין בני סכנין מול בית"ר ירושלים, בו נכנסו אלפי אוהדים מעבר לכמות האוהדים שאושרה.
שלטון הרוב
בית המטבחיים
בית המטבחיים הוא מקום בבית המקדש, בצפון העזרה, אשר בו שחטו את הקרבנות והכינו אותם להקרבה על מזבח העולה.
בית המטבחיים היה ממוקם בין מזבח העולה לקיר הצפוני של העזרה, כדי לאפשר שחיטת קדשי קדשים, והוא כלל, מדרום לצפון:
הטבעות.
על פי המסופר בתלמוד, לפני שחיטת הקרבן, היו חובטים בראשו במקל, עד שיוחנן כהן גדול ביטל זאת מחשש להיטרפות הבהמה, או משום שמדובר במנהג הנובע מעבודה זרה, ובמקום זאת, התקין טבעות ברצפה, אשר נועדו להחזיק את ראשה של הבהמה בזמן השחיטה.
הטבעות היו במבנה של עשרים וארבע טבעות בארבע שורות, שש טבעות בכל שורה (ממערב למזרח). טבעת לכל משמר, ל-24 משמרות הכהונה. הטבעת הצפון מערבית למשמרת יהויריב והטבעת הדרום מזרחית למשמרת מעזיהו.
המשנה מזכירה מחלוקת בקשר לסידור הטבעות:
ב, מוזכר שהטבעת של משמרת בילגה הייתה סתומה כעונש על זלזולם בעבודת המקדש.
העמודים.
שתי שורות של ארבעה עמודים ננסיים, ועליהם "רבעים" של ארז שבהם קבועים ווים ("אונקליות") של ברזל. ושלושה סדרים של ווים היו על העמודים בווים אלו היו תולים את הבהמה ומפשיטים את עורה מעליה.
שלושת הסדרים נועדו לשלושת סוגי הבהמות שהקריבו במקדש - הנמוך לכבש, האמצעי לאיל והגבוה לפר.
גודלו של בית המטבחיים.
הדעות לגבי שטחו של בית המטבחיים חלוקות - 46.5, 44.5, 45 או 51.5 אמות.
בית המטבחיים מתואר במשנה:
ובהמשך כתוב:
מידות ד, ח.
סלניט
סלניט (מיוונית "אבן הירח" בשל ברק הפנינה שלו) הוא מינרל המורכב מסידן וגופרית והרכבו הכימי הוא CaSO4•2H2O. הסלניט הוא סוג של גבס בעל גבישים מפותחים ולעיתים קרובות מכונה "פצלת משי".
סלניט הוא מינרל רך מאוד וקל לחרוץ בו בציפורן. קל למדי לכופף את הגבישים הדקים, אך הם נשברים אם מכופפים אותם מדי. גבישים שנתגלו בקנטקי גידלו תבניות מעוקמות למדי וצורות הדומות לעלי כותרת של פרח.
במקרים נדירים מאוד נכלאים מים בתוך הסלניט בזמן התגבשותו. ניתן לראות את בועית המים הזעירה זזה בזמן שמסובבים את האבן.
בתנאי יובש מדברי יכול חול להיכלא בתוך הגבישים בזמן יצירתם. תצורות סלניט חוליות מקבלות צורת שעון חול או הצורה המוכרת יותר של "שושנת המדבר". גבישי סלניט מסוג זה הם אטומים לחלוטין ונמצאו בכמויות גדולות באוקלהומה, טקסס, ומדבר סהרה.
אנדריי קולמוגורוב
אנדריי ניקולייביץ' קולמוגורוב (25 באפריל 1903 - 20 באוקטובר 1987) היה מתמטיקאי רוסי שקידם רבות את תורת ההסתברות ואת ענף הטופולוגיה. קולמוגורוב הוא מן המתמטיקאים הבולטים של המאה ה-20.
ביוגרפיה.
קולמוגורוב נולד בטמבוב. אמו מתה בלידתו ולאחר שאביו נטש אותו, הוא גודל על ידי אחות אימו.
ב-1910 עבר למוסקבה. הוא היה תלמידו של ניקולאי לוזין באוניברסיטת מוסקבה וקיבל תואר דוקטור ב-1929. מלבד מתמטיקה, הוא למד גם היסטוריה של רוסיה ומטלורגיה. בשנת 1930 הוא נסע לצרפת וגרמניה, במהלך הנסיעה הוא נפגש עם מספר מתמטיקאים נודעים באוניברסיטת גטינגן. ב-1931 הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטה. ב-1939 התקבל כחבר באקדמיה הרוסית למדעים.
ב-1942 התחתן עם אנה דימטירייבנה יגורובה.
בתחילת שנות ה-60 הוא היה שותף לרפורמה של לימודי מתמטיקה בבתי הספר התיכוניים בברית המועצות. פעילות זו שלו זכתה לשבחים אך גם לביקורת רבה.
ב-1964 התקבל לחברה המלכותית הבריטית וב-1968 לאקדמיה הצרפתית.
קולמוגורוב עסק בעבודתו המדעית עד יומו האחרון. הוא מת במוסקבה ב-1987. נוסף על עבודתו המדעית הוא העמיד תלמידים רבים והקים תוכנית מיוחדת לסטודנטים מוכשרים באוניברסיטת מוסקבה.
הישגים מדעיים.
בראשית הקריירה שלו עסק קולמוגורוב בתורת הקבוצות ובטורי פורייה. כמו כן שלח את ידו במכניקה קלאסית ובתורת האינפורמציה. הוא פיתח את המושג סיבוכיות קולמוגורוב הנקרא על שמו, ועוסק באפיון של סיבוכיות של מידע, ואת המושג תנאי קולמוגורוב הנקרא גם כן על שמו. בנוסף, נקרא על שמו גם חוק האפס-אחד של קולמוגורוב.
עיקר תהילתו של קולמוגורוב על שהעמיד את תורת ההסתברות על בסיס מוצק ואכסיומטי. הוא טען שאת תורת ההסתברות יש לפתח באופן מדויק, ממש כמו גאומטריה או אלגברה. ב-1933 יצא לאור ספרו על תורת ההסתברות, שהניח במידה רבה את יסודותיה.
עבודתו של קולמוגורוב התפרשה על פני תחומים רבים. נוסף על אקסיומות ההסתברות המוזכרות לעיל, הוא אף היה מי שהכניס לתורת ההסתברות את מושג האנטרופיה.
פרסים.
קולמוגורוב זכה במספר רב של פרסים וכיבודים ברחבי העולם. בין השאר הוענק לו פרס לנין בשנת 1965 ופרס וולף במתמטיקה, ב-1980, יחד עם אנרי קרטן.
מתילפנידאט
מתילפנידאט (Methylphenidate) (הידוע בשמות המסחריים "ריטלין", "ריטלין SR", "ריטלין LA" ו"קונצרטה") הוא חומר פסיכואקטיבי ממריץ של מערכת העצבים המרכזית. המתילפנידאט משמש כתרופה פסיכוטרופית לטיפול בהפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות ובנרקולפסיה. החומר שייך לקבוצת הפנתילאמינים ודומה בין היתר לאדרנלין, נוראדרנלין, דופמין, קוקאין, פרוקאין, אפדרין, פסאודואפדרין, אמפטמין, מתאמפטמין ו-MDMA. נוסחתו הכימית המולקולרית היא (C14H19NO2). בנסיבות מסוימות (כמו היפראקטיביות) יש למתילפנידאט השפעה מרגיעה, אם כי למעשה, למתילפנידאט השפעה מעוררת (פסיכוסטימולנטית) ברמה המוחית.
טיפול תרופתי בהפרעת קשב.
אנשים רבים עם הפרעת קשב עשויים לחוש לאורך חייהם תסכול ואי-מיצוי יכולותיהם בתחומים שבהם יכלו להגיע להישגים גבוהים, אך באמצעות טיפול הולם, הפרוגנוזה של הפרעת קשב עשויה להיות טובה מאוד.
מתילפנידאט היא התרופה הנפוצה ביותר לטיפול רפואי בהפרעת קשב.
מבין אמצעי הטיפול השונים, מתילפנידאט נחשב בקרב הקהילה המדעית כאחד הטיפולים האפקטיביים והמהירים ביותר, ומוגדר בקרב רבים כטיפול המרכזי. הטיפול אינו בהפרעה עצמה אלא בתסמינים שלה; הטיפול נועד להקל על הלוקה בה ללמוד, לעבוד ולשמור על קשרים חברתיים.
עם זאת, לטיפול תרופתי ארוך טווח במתילפנידאט יכולות להיות גם השפעות מיטיבות משניות, כתוצאה מההשפעה הזמנית אך המצטברת שלו על רמת התפקוד של האדם.
טיפול ארוך טווח בתרופות ממריצות יכול לאפשר לאנשים עם הפרעת קשב להשתפר בטווח רחב של תפקודים קוגניטיביים, בעקבות קיומם של משאבי קשב רבים יותר לרכישת אסטרטגיות.
אבחון והתחלת טיפול בגיל מבוגר.
מתחילת שנות 1990 החלו מטפלים להתייחס גם להשפעות ארוכות הטווח של הפרעות קשב וריכוז על מבוגרים, ובכללן דפוסים פסיכולוגיים והתנהגותיים. בדרך כלל מאבחנים את ההפרעה אצל מבוגרים שאובחנו כסובלים ממנה גם בעבר בילדות או בגיל ההתבגרות.
בישראל ובעולם מתועדת עליה בשימוש במתילפנידאט אצל מבוגרים שמאובחנים לראשונה בגיל 30 ומעלה. במטופלים אלו, התרופה משפרת ריכוז ותורמת ל"שקט מחשבתי" שרבים מהם מתארים כ"הורדת הווליום" של גירויים סביבתיים חיצוניים, ומיתון ב"הבזקות אסוציאטיביות" בתהליכי חשיבה. רק חלק לא ידוע מתוכם עובר את התהליך עם ליווי פסיכולוגי או טיפול התנהגותי וקוגניטיבי, וקיימים מעט מאוד פרסומים מחקריים על התהליך, רובם מוגדרים כראשוניים. על כן חסרה כל ההתייחסות המחקרית והמנהלית לטיפול בהפרעות קשב וריכוז במבוגרים, ונכון להיום אין מסגרות מוגדרות ומוסכמות לגישות טיפול באדם שאובחן בגיל מבוגר.
מנגנון הפעולה.
ממחקרים עולה שאחד המנגנונים לסיבות של הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות (ADHD) קשורות לחוסר איזון בין מוליכים עצביים (נוירוטרנסמיטורים) אחדים באזור האונה המצחית שבמוח כמו דופמין ונוראדרנלין (הנקרא גם נוראפינפרין), האונה הקשורה בריכוז ובפעילויות מכוונות מטרה.
אף על פי שתרופות המעוררות את מערכת העצבים, כמו מתילפנידאט ואמפטמינים, הן הטיפולים הנפוצים ביותר לטיפול ב-ADHD, מנגנון הפעולה שלהן עדיין אינו מובן לחלוטין.
המתילפנידאט חוסם את הספיגה החוזרת של הדופמין.
כתוצאה מכך הוא מעלה את הרמות הסינפטיות של דופמין וקטכולאמינים אחרים.
המתילפנידאט מגרה שחרור דופמין מווזיקולות פרה-סינפטיות, ובכך מונע את ספיגתו מחדש בקצה העצב הפרה-סינפטי, ככל הנראה על ידי עיכוב חלקי של הטרנספורטר לדופמין (DAT), האחראי על הסרת הדופמין מהסינפסה. המתילפנידאט משפיע גם על מערכת הנוירוטרנסמיטר נוראדרנלין, ובכך הוא מביא את חוסר האיזון לידי "תיקון" ומאפשר לאנשים הסובלים מהפרעת קשב שליטה עצמית גבוהה יותר ושיפור הקשב. בדרך כלל, שיפור ההרגשה והתפקוד בזמן השימוש בתרופה גורמים להטבה באיכות החיים.
המתילפנידאט הוא אגוניסט בקולטני סרוטונין 5HT1A.
מינונים ופורמולות של מתילפנידאט.
קיימות מספר פורמולות של מתילפנידאט, המבוססות על טכנולוגיות שונות המטפלות באופן השחרור ומשך ההשפעה של החומר הפעיל.
סוגים חדשים של ריטלין לשחרור ממושך או בעלי פחות תופעות לוואי:
התאמת המינון וסוג התרופה.
הריטלין אומנם יעיל ברוב המקרים, אך לא בכולם. בנוסף, הוא משפיע בצורה שונה על רמות שונות של הפרעת קשב עקב הספקטרום הרחב שלה. למינונים שונים של ריטלין יכולה להיות השפעה שונה. בעוד שמינון נמוך מדי לא יהיה אפקטיבי, מינון גבוה מדי עלול להגביר את הפעילות באופן מופרז ובכך לפגוע בתפקוד הקוגניטיבי. בהתאם לכך, ישנם הבדלים בין אישיים בין המינון אשר יוביל לתגובה אופטימלית עבור כל אדם.