מתוך הדוח לטיפול בזנות משנת 2020, נמצא שבמרכזי השירות השונים לטיפול בזנות 962 צרכו שירותי הזנה, 832 שירותי איתור ויישוג, 811 שירותי היגיינה ובריאות, 766 ביגוד, 751 טיפול פרטני, 720 מיצוי זכויות, 517 הלנת חירום, 479 טיפול קבוצתי, 442 חונכות אישית, 306 סיוע במציאת עבודה, 275 פעילות במרכז יום, 120 שילוב במסגרת הכשרה מקצועית. יש מענים נוספים הנמצאים בפיתוח, וצרכים שזוהו על ידי משרד הרווחה ועתידים לקבל מענה, למשל התייחסות למגזר החרדי והערבי. במסגרת החלטת הממשלה, והחל מחודש דצמבר 2020, משרד הרווחה מפעיל תוכנית ארצית למניעת זנות באמצעות עמותת "תודעה".
מסגרות טיפול.
מסגרות הטיפול בישראל מספקות תמיכה, שירותי בריאות, אפשרויות לשיקום ומציאת עבודה לעוסקות בזנות.
טיפול בקטינות וצעירות.
המרחב לטיפול בזנות (מודל הל"ב) הוא מודל טיפולי בפריסה ארצית, שמתמקד בשיקום של נערות וצעירות (13–25) המצויות על רצף הזנות ובמצבים של ניצול מיני תמורת אתנן. הפונות לשירות מקבלות שירותי הלנה במרחב מוגן, מענה ראשוני של מזעור נזקים, עזרה במיצוי זכויות, וכן טיפול נפשי מעמיק וסיוע בהשתלבות בלימודים, בהכשרה מקצועית ובעבודה.
הלב 24-7
ממוקם בתל אביב, התוכנית מיועדת לנוער וצעירים מכל הדתות, המגדרים והמינים בגילאים 13–21 הנמצאים על רצף הזנות. היא מציעה מקום לשיח, לינה וסיוע במציאת עבודה והתמודדות מול הרשויות.
טיפול בנשים בוגרות.
סלעית (תל אביב)
סיוע לנשים במעגל הזנות - התוכנית כוללת דירת חירום, הוסטל ומרכז יום, טיפול אמבולטורי, סיורי רחוב, הכנה למעגל התעסוקה. כמו כן יש בסלעית קו סיוע 24/7 לנשים במעגל הזנות.
אופק נשי (חיפה)
מענה לנשים במעגל הזנות המספק דירת חירום - לנשים שפעילות בזנות, הוסטל - לנשים הנמצאות בתהליך יציאה ממעגל הזנות ומעוניינות בשיקום, ומרכז יום – לנשים ששוהות בהוסטל ומחוצה לו.
בשבילך (באר שבע)
מרכז טיפולי הפועל כ"בית חם" המציע: טיפול, ליווי, תמיכה, תיווך מול רשויות, מקום להפוגה ולפסק זמן, ארוחות חמות, מסגרת חברתית.
דירות לאימהות וילדיהן
במסגרת החלטת הממשלה, גובש מיזם משותף עם עמותת 'חכמת נשים', שבמסגרתו נפתחו החל מספטמבר 2020 שלוש דירות ייעודיות לאימהות שבתהליכי יציאה ממעגל הזנות וילדיהן. במסגרת המגורים בדירה, האימהות מלוות בתהליך טיפולי פרטני, ועזרה בהשתלבות בעבודה. גם הילדים נמצאים בטיפול.
שירותי בריאות.
המרפאה הניידת בחיפה
ניידת שמגיעה בלילות לכל מקום בו נמצאות נשים בזנות, ונערות ונערים בזנות. במרפאה ישנו צוות רפואי וסוציאלי, שירותי המרפאה כוללים בדיקות איידס ומחלות מין ובדיקות רפואיות אחרות, וכן סיוע רגשי וסוציאלי.
מרפאת לוינסקי בתל אביב
המרפאה מעניקה מגוון שירותים רפואיים ופסיכוסוציאליים בהתאם להנחיות המרכז למניעת מחלות אמריקני. צוות המרפאה יוצא בניידת לזירות זנות ומעניק סיוע טיפולי.
העצמה תעסוקתית.
הופכות את היוצרות
עמותה המסייעת לנשים על רצף הזנות. מרכזי הסטודיו של העמותה מהווים מקום לימוד למקצועות תפירה ושיווק דיגיטלי, ומספקים ליווי מקיף ועוטף במיצוי זכויות, ושיקום וסיוע במגוון תחומי חיים.
המכללה – Her Academy
בית ספר חברתי למען נשים החוזרות למעגל העבודה. המכללה מספקת ערוץ הכשרה והכוונה משלים למסגרות השיקום הקיימות, בתנאים העונים על צרכיהן המיוחדים של הנשים.
סיוע מעשי.
לא עומדות מנגד
עמותה שמנהלת ומפעילה באמצעות קבוצת פייסבוק קהילה של עשרות אלפי מתנדבות בכל הארץ, המעניקות סיוע מעשי, רגשי וחומרי לשורדות זנות.
מעבר לקשת
קיימים צרכים ייחודיים לאוכלוסיות מהקשת הטרנסג'נדרית ועבורן גובשה תוכנית ייחודית באמצעות עמותת מעברים. מערך סיוע וייעוץ ארצי ומערך הכשרה דיגיטלי אשר מותאמים לעבודה עם הקשת הטרנסג'נדרית.
סל מענים גמיש
במסגרת החלטת הממשלה הוגדר 'סל מענים גמיש' המיועד לנשים וגברים הנמצאים בתהליכי יציאה ושיקום מתקדמים ממעגל הזנות. הסל הגמיש מאפשר מתן סיוע כלכלי לטובת מגוון רחב של צרכים.
יחסי איסלנד–קוריאה הדרומית
יחסי איסלנד–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של איסלנד ובין הרפובליקה של קוריאה.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בילטרליים ב-10 באוקטובר 1962.
יחסים כלכליים.
לאחר ביקורו של שר החוץ של קוריאה הדרומית, צ'וי סונג-הונג, באיסלנד בשנת 2002, נחתמו מספר הסכמים לביטול המיסוי על סחורות שעוברות בין המדינות, במטרה לעודד שיתוף פעולה כלכלי ביניהן.
עיקר הסחורות המיוצאות מאיסלנד לקוריאה הדרומית קשורות לפרוות ונושאים ימיים (למשל דיג, ספינות ואמצעים טכנולוגיים הקשורים במים), מכיוון ששתי המדינות מוקפות באוקיינוס (13 מיליון דולר בשנת 2006). עיקר הסחורות המיוצאות מקוריאה הדרומית לאיסלנד קשורות לתחום הרכב (מכוניות וצמיגים) (36 מיליון דולר בשנת 2006).
יהושע גוטליב
ד"ר יהושע גוטליב (1882-1941) מנהיג יהודי ציוני וחבר הסיים הפולני בשנים 1936–1938.
ביוגרפיה.
גוטליב נולד בפינסק למשפחה מחסידות קרלין. בצעירותו עבר עם אביו לוורשה בה הצטרף לארגון "פרחי ציון". לאחר שסיים לימודים תיכוניים בוורשה נסע לברן ללמוד משפטים והוכתר בתואר ד"ר על ידי אוניברסיטת ברן. בסיום לימודיו שב לוורשה והחל לעבוד בעיתונות היהודית בעיר. במהרה עבר ללודז', ונהיה עורך של ה"לאדזער מורנינג צייטונג". לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שב לוורשה ולאחר שהעיר נכבשה על ידי הגרמנים, והפעילות הציונית הותרה בגלוי, הוא היה ממקימי ההסתדרות הציונית בפולין. הוא האמין בציונות מעשית, פעל למען קרן היסוד והיה חבר בסיעת "עת לבנות". גוטליב היה פעיל בסינדיקט העיתונאים בפולין.
בשנת 1935 התמודד בוורשה על מקום בסיים, אך בגלל סכסוכים פנימיים בתוך המחנה היהודי הוא הפסיד למועמד האנטישמי שהתמודד מולו. בתחילת 1936 נדון ערעור שלו על תוצאות הבחירות ובעקבות זאת הוא נכנס לסיים. בסיים הוא שיתף פעולה עם הצירים היהודים האחרים, בין השאר במאבק למנוע פגיעה בשחיטה הכשרה. בבחירות שהתקיימו בסוף 1938 לא הצליח גוטליב להיבחר מחדש.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט לפינסק שנכבש על ידי ברית המועצות. בתחילת 1940 הוא נאסר על ידי שלטונות ברית המועצות. בהצופה פורסם שנאסר בניסיון לברוח לליטא. לאחר זמן שוחרר, אך נעצר שוב יחד עם אשתו ובתו שגורשו לסיביר. בשנת 1941 פורסם שמת ולאחר מכן שנטען שהתקבל ממנו אות חיים, אך פרטים מדויקים על נסיבות מותו לא נודעו. באוקטובר 1942 פורסם ששלטונות ברית המועצות הודיעו שהוא מת מדלקת ריאות.
שכונת הרכבת (לוד)
שכונת הרכבת היא שכונה בעיר לוד הממוקמת במערב העיר, וגובלת בשכונות "נוה שלום", ו"פרדס שניר" שמצפון וממערב לה. בצידה המזרחי היא צמודה לתחנת הרכבת לוד.
היסטוריה.
שכונת הרכבת בלוד הוקמה על ידי הבריטים בשנות ה-30 של המאה ה-20 לסגל העובדים של הרכבת. חלק מהמבנים, הבנויים בסגנון כפרי בריטי קלאסי, שרדו. תוכנית המתאר החדשה של לוד קבעה כמטרה לשמר את אתרי המורשת –האלה ולנצלם לחיזוק מרכז העיר והגדרת ייחודיותו.
ביולי 1948 נכבשה העיר לוד, במסגרת מבצע דני, ורוב תושביה הערבים של העיר, עשרות אלפים, פונו במשאיות ולאחר המלחמה נותרו בעיר רק כ-1,000 תושבים. שכונת הרכבת הייתה השכונה היחידה בעיר שרוב בתיה שרדו והיא הפכה מקום המגורים העיקרי של תושביה הערבים של העיר באותה עת.
בשנות ה-80 גדלה אוכלוסיית השכונה לכ-3,000 תושבים, בין השאר גם בגלל הגירה של בדואים מהנגב והתיישבות של פלסטינים מהגדה המערבית. בשכונה לא היו תשתיות ביוב ומים, לרחובות לא היו שמות או מספרים, ולא היה רישום מסודר של התושבים.
לאחר שנים רבות של הזנחה, פרסמה בשנת 1996 "החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה" (לור"ם) מכרז לפרויקט פינוי ובינוי בשכונה. במרץ 1999 חתם משרד השיכון על הסכם עם החברה, בעלות מוערכת ב-190 מיליון שקל. לפי ההסכם חברת לור"ם התחייבה לפנות את דייריה של השכונה, ולבנות עבורם 491 דירות חדשות בשכונת נווה שלום הסמוכה. הפרויקט מעולם לא בוצע מאחר שהוחלט להפריט את חברת לור"ם הממשלתית. ואחר כך החברה פורקה עקב חובות למספר נושים.
מפגש מסילת הברזל בשכונה.
שמונה מסילות ברזל מפרידות בין שכונת הרכבת ושכונות ערביות אחרות במערב לוד למרכז העיר. מי שמבקש להיכנס אל השכונה נדרש לחצות רצועת מסילות שרוחבה 36 מטרים בה מסילות המובילות לתחנת הרכבת לוד ולמתחם התפעולי של הרכבת. רכבות חולפות במפגש (הקרוי מפגש מספר 129) בכל כמה דקות, ובמהלך השנים נפגעו במקום עשרות הולכי רגל ורכבים, עשרה איש נהרגו. אף על פי שרכבת ישראל הבטיחה בשנת 1999 שבמקום תוקם מנהרה, הדבר מעולם לא בוצע.
בשנת 2010 זכה סרטו של עדיה אמרי אור "מפגש 129", על מפגש מסילת הברזל בשכונה, בתחרות ליצירה דוקומנטרית צעירה על שם דוד פרלוב.
כדורגל.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הוקמה בשכונה קבוצת כדורגל, "רכבת לוד", ששיחקה בליגות הנמוכות (ליגה ג' וליגה ב'). בשנת 1997 התאחדה עם קבוצת "בני לוד" להפועל בני לוד רכבת, ששיחקה בליגה הלאומית ברציפות במשך 14 עונות מעונת 2006/2007 ועד עונת 2019/2020 בסיומה ירדה לליגה א.
נחום מערבי
רבי נחום מערבי (קרוי גם: נחום המערבי; המאה ה-13) היה משורר ומתרגם יהודי מרוקאי.
ביוגרפיה.