בשנת 2004 בוריס גולקו היה אמור להיות חלק של נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בשחמט שהייתה אמורה להתקיים בלוב. אחרי שהתברר שהשלטונות לא מרשים לו בהיותו יהודי להשתתף בתחרות, גולקו כתב מכתב לנשיא פיד"ה קירסאן איליומז'ינוב: “I implore you not to be the first president of FIDE to preside over the first world chess championship from which Jews are excluded. Our magnificent and noble game does not deserve such a disgrace.” מאבק זה לא הצליח, אך העלה לכותרות את נושא האפליה במשחקי שחמט.
במרץ 2019 עלה עם אשתו לישראל והם מתגוררים בשכונת בית הכרם בירושלים.
בוריס גולקו באולימפיאדת השחמט.
בין השנים 1978 ל-2004 השתתף בוריס גולקו ב-10 אולימפיאדות שחמט:
חיים דוד קורינאלדי
הרב חיים דוד קורינאלדי (נפטר תקל"ה, 1775), רב ברוויגו וליוורנו שבאיטליה, מחבר הספר "בית דוד" על המשנה וספרים נוספים.
ביוגרפיה.
הרב קורינאלדי מתאר (באחת מדרשותיו) שרוב ימיו למד תורה "מתוך ייסורים קשים".
היה בקי במדעים שונים, כפי שניכר מהקדמתו לספר "בית דוד", שם מופיע "קונטרס הצורות", ובו משפטים בגאומטריה שידיעתם נחוצה להבנתם המשנה. בפירושו לסנהדרין (פ"י מ"א) העיר על השוללים את קריאת ספרי אריסטו, שספריו בענייני חכמת הטבע והרפואה ראויים ומומלצים ללימוד.
היה חתנו של רבי יצחק פאציפיקו, מרבני ונציה, מחבר השו"ת "משפט שלום".
בהיותו ברוויגו חיווה דעתו על צורת האות ו' במילה "שלום" בפסוק "הנני נותן לו את בריתי שלום" (במדבר כה, יב). לדעתו (על פי דברי התלמוד הבבלי) ו' זו צריכה להיות קטועה ולא בצורת ו' רגילה, ובכך פסל את רוב הספרים שהיו באותה עת ברוויגו. הדבר עורר פולמוס נרחב בין חכמי רוויגו, שהתגלגל גם לוונציה והוכרע לאחר כעשר שנים על ידי הרב אריה ליב מאמסטרדם, שפסק כנגד דעת הרב קורינאלדי.
ספרו "בית דוד".
הספר "בית דוד" (אמסטרדם תצח-תצט) כולל הערות על המשנה ועל כמה ממפרשיה: פירושי רבי עובדיה מברטנורא, התוספות יום טוב, "קול הרמ"ז" לרבי משה זכות ו"מים חיים" לבעל פרי חדש. הספר זכה להסכמות מגדולי חכמי איטליה פולין ואשכנז.
לקט מחידושי "בית דוד" נדפס בספרי המשניות הנפוצים במדור 'תוספות אנשי שם'.
היו שטענו כנגדו שספר זה הוא גנבה ספרותית ממחבר אחר, ורבי יצחק למפרונטי, בעל "פחד יצחק", יצא להגנתו
הערות המחבר מתאפיינות לעיתים בתקיפות, ולכן זכו לביקורת חריפה מאת אחד מחכמי דורו, הרב דוד פארדו בספרו על המשנה "שושנים לדוד" (ונציה תקי"ב), בו הרבה להשיג על דברי ה"בית דוד". הפולמוס עורר מתח בין אישים אלו, וחכמי ונציה טרחו להשכין שלום ביניהם. ואכן, בהקדמת החלק השני של ה"שושנים לדוד" התנצל הרב דוד פארדו בפני בעל "בית דוד" על חריפות סגנונו בחלק הראשון, והוסכם על התחייבות הדדית שלא לקנטר זה את זה.
אלכסנדרה טרוסובה
אלכסנדרה ויאצ'סלבובנה טרוסובה (ברוסית: Александра Вячеславовна Трусова; נולדה ב-23 ביוני 2004) היא מחליקה אמנותית רוסייה. אלופת רוסיה לנוער לעונת 2017/2018 ועונת 2018/2019, אלופת העולם לנוער לשנת 2018 ושנת 2019 וסגנית אלופת רוסיה לעונת 2018/2019.
היא מחליקת הקרח השנייה בהיסטוריה שביצעה בהצלחה שתי קפיצות מרובעות (בנות ארבעה סיבובים) בתרגיל חופשי. על פי דירוג איגוד ההחלקה הבינלאומי היא מדורגת במקום 15, נכון ל-30 בספטמבר 2019.
קריירה.
אלכסנדרה טרוסובה נולדה ביוני 2004 בעיר ריאזאן, שבמחוז הפדרלי המרכזי ברוסיה. היא מתחרה בהחלקה על הקרח מאז 2008. בשנת 2011 התאמנה אצל אולגה שבצובה ומאוחר יותר עברה עם משפחתה למוסקבה והחלה להתאמן עם אלכסנדר וולקוב. בשנת 2016 התקבלה למועדון ההחלקה "סמבו 70", שבו התאמנו גם יבגניה מדבדבה ואלינה זגיטובה והחלה להתאמן אצל אטרי טוטברידזה. מאז 2017 טרוסובה היא חברה בנבחרת רוסיה להחלקה על הקרח.
טרוסובה היא המחליקה על הקרח השנייה שקפצה קפיצה מרובעת (בת ארבעה סיבובים) בתחרות של איגוד ההחלקה הבינלאומי (הראשונה היא מיקי אנדו היפנית). היא המחליקה הראשונה אשר ביצעה שתי קפיצות מרובעות שונות (טו וסלכוב) בתרגיל החופשי. כמו כן, היא המחליקה הראשונה אשר ביצעה בהצלחה קפיצת טו מרובעת.
טרוסובה השתתפה באליפות העולם לנוער בהחלקה על הקרח בשלב הגראן פרי שנערך באוסטרליה וסיימה במקום הראשון. לאחר מכן גם בתחרות בבלארוס סיימה במקום הראשון והעפילה לגמר גראן פרי לנוער, שנערך בנגויה, יפן בו ניצחה. בינואר 2018 זכתה גם באליפות רוסיה לנערות ובמרץ אותה שנה נשלחה לייצג את רוסיה באליפות העולם לנערות בתחרות הקצרה ובתחרות המעורבת ביצעה ארבע קפיצות "סלכוב" וקפיצה בת ארבעה סיבובים שהעניקה לה שיא ניקוד על טכניקה של 92,35 נקודות.
בספטמבר 2018 החלה להופיע בתחרות בגראנד פרי, בקרב נערות שהתקיימה בליטא וניצחה שם כאשר במסגרת התוכנית המשולבת ביצעה קפיצת "לוטץ" מרובעת ושחזרה את קפיצת ארבעת הסיבובים שלה והיא בת 14. בדצמבר 2018 העפילה לגמר אליפות רוסיה בהחלקה על הקרח וסיימה במקום השני.
במאי 2020 נודע שעזבה את טוטברידזה ועברה להתאמן תחת יבגני פלושנקו כמאמנה.
פרנק ויליאמס
סר פרנסיס (פרנק) אואן גאבט ויליאמס (באנגלית: Sir Francis Owen Garbett "Frank" Williams, 16 באפריל 1942 – 28 בנובמבר 2021) היה איש עסקים בריטי, המייסד והבעלים של קבוצת המרוצים ויליאמס המתחרה באליפות הפורמולה 1 מאז שנת 1977.
ילדותו.
ויליאמס נולד בסאות' שילדס, מחוז דרהאם, אנגליה. אביו שירת בחיל האוויר המלכותי ואימו הייתה מורה לחינוך מיוחד. בעקבות גירושי הוריו עבר להתגורר עם דודו ודודתו. את לימודיו בתיכון עשה בקולג' סנט ג'וזף, בית ספר פרטי בדרום-מערב סקוטלנד. לקראת סוף שנות החמישים לקח טרמפ עם חבר ביגואר XK150 ומאז התחבר למכוניות מהירות.
קריירה מקצועית.
ויליאמס החל להתחרות בשנת 1961 במרוצי מכוניות, מממן את הפעילות מהכסף אותו הרוויח בעבודתו כסוכן מכירות של מוצרי מכולת. בשנת 1966 החליט לפרוש ממרוצים והקים עסק למכירת חלקי חילוף לרכבים. במקביל הקים את קבוצת "Frank Williams Racing Cars" שלקחה חלק במרוצי פורמולה 2 ופורמולה 3. בשנת 1969 החלה הקבוצה להתחרות בפורמולה 1, כשהיא עושה שימוש בשלדה מתוצרת ברבהאם. פירס קורג, נהג הקבוצה, סיים פעמיים במקום השני ואת העונה סיים במקום השמיני בדירוג הנהגים. לקראת שנת 1970 החל בשיתוף פעולה עם אלחנדרו דה-טומאסו, שיתוף פעולה שנפסק לאחר מותו של קורג בגרנד פרי גרמניה. בשנת 1971 רכשה את השלדה מקבוצת מרס הבריטית והחתימה את הנרי פסקרולו. בשנת 1972 הציגה הקבוצה לראשונה רכב מתוצרתה - Politoys FX3. הופעת הבכורה התקיימה בגרנד פרי הבריטי, בעיות היגוי גרמו לפסקרולו לרסק את המכונית. בעקבות כך שבה הקבוצה להתחרות עם רכבי מרס.
בשל מחסור במזומנים פנה ויליאמס למרלבורו וליצרנית הרכב האיטלקית איזו ריבולטה ( Iso Rivolta) בבקשה לחסות. אף על פי שהושגה הסכמה על שיתוף פעולה הכסף לא הגיע בזמן ובשנת 1976 צירף ויליאמס את וולטר וולף, איל נפט קנדי. הקבוצה המשיכה לפעול, אך כבר לא הייתה בידיו של ויליאמס, שהחליט בשנת 1977 לעזוב את הקבוצה יחד עם פטריק הד, מהנדס הקבוצה. השניים שכרו מחסן שטיחים ישן באוקספורדשייר, בריטניה והכריזו על הקמת קבוצת ויליאמס גרנד פרי. הקבוצה עדיין פעילה בסבב האליפות.
הניצחון הראשון של הקבוצה הושג בשנת 1979 על ידי קליי רגזוני בגרנד פרי בריטניה. בשנת 1980 זכה אלן ג'ונס באליפות הנהגים וסייע לקבוצה לזכות גם באליפות היצרנים, תארים ראשונים עבור הקבוצה. בין השנים 1980 ל-1997 זכתה הקבוצה 6 פעמים באליפות הנהגים ו-8 פעמים באליפות היצרנים. במרץ 2012 הודיע ויליאמס על התפטרותו מהועד המנהל של הקבוצה והעברת התפקיד לבתו קלייר.
פציעתו.
ויליאמס היה משותק בפלג גופו התחתון והתנייד בעזרת כסא גלגלים בעקבות תאונת דרכים. ב-6 במרץ 1986 הגיע למסלול פול ריקרד בצרפת על מנת לצפות בנסיעת המבחן של רכב הקבוצה החדש לקראת פתיחת עונת 1986. כחובב ריצות ארוכות, ביקש להגיע למרוץ שהתקיים בלונדון למחרת. במהלך הנסיעה לנמל התעופה ניס איבד שליטה על הרכב השכור בו נסע יחד עם פיטר וינסדור, מנהל החסות של הקבוצה. הבדלי גובה של כ-2.5 מטרים בין הכביש ובין השדה שלצידו גרמו למכונית להתהפך על צד שמאל, הצד בו ישב הנהג. ויליאמס נפגע בחוליה הרביעית והחמישית של עמוד השדרה לאחר שנמחץ בין המושב ובין הגג המעוך. וינסדור יצא מהתאונה עם פציעות קלות בלבד.
הוקרה.
בשנת 1987 העניקה מלכת אנגליה לויליאמס תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית. בשנת 1999 הוכתר כאביר. עבודתו על קבוצת רנו זיכתה אותו בתואר לגיון הכבוד הצרפתי.
בשנת 2008 הוענק לו גביע וויטקרופט (Wheatcroft trophy) המוענק לאנשים שתרמו בצורה משמעותית לספורט המוטורי. בשנת 2010 הוענק לו פרס הלן רולסון במסגרת הענקת פרסי איש השנה של ה-BBC.
נפטר ב-28 בנובמבר 2021.
קול חי מיוזיק
קול חי מיוזיק היא תחנת רדיו ישראלית בעלת אופי חרדי, המשדרת במסגרת הרדיו האזורי. התחנה היא תחנת-בת של רדיו קול חי והיא משדרת מוזיקה יהודית (בעיקר מוזיקה חסידית מכל הסגנונות אך גם לא מעט מוזיקה מזרחית-דתית ומוזיקה יהודית מקורית) במגבלות המקובלות בחברה החרדית כדוגמת הימנעות משירת נשים ושידור מוזיקה ווקאלית בלבד בתקופות האבל של ספירת העומר ושלושת השבועות.
התחנה החלה לשדר 24 שעות ביממה במסגרת השידורים הדיגיטליים של רדיו קול חי במאי 2015, כשהיא משדרת אך ורק מוזיקה.
בפברואר 2016 החל רדיו קול חי לשדר מוזיקה באופן ניסיוני בערוץ 102.5FM.