בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה סיביר מבין המקומות הבטוחים ביותר בעולם. עקב מרחקה ממרכז המשטר והסמכות של מוסקבה הייתה בפועל כשטח עצמאי שמלבד מרכזי העיור ומחנות הריכוז כגון הגולאגים לא הייתה אף סמכות להשליט את החוק הסובייטי בתוכה. רבים במטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי השאפתן פעלו להוצאתו לפועל של מבצע קנטוקואן לפיו תכבוש האימפריה היפנית את שטחיה של סיביר. התמיכה בתוכנית זאת התרסקה בצורה קריטית למערך קבלת ההחלטות לאחר קרב חלקין גול, במסגרתו הצבא האדום תחת גאורגי ז'וקוב הביס את צבא קוואנטונג היפני.
עם נפילת ברית המועצות חלקים מנהליים ברוסיה דרשו עצמאות אך לבסוף הגיעו לפשרה עם הממשל במוסקבה להיות סובייקטים פדרליים אך מעבר לכך רפובליקות של רוסיה, משמע שתהיה להן אוטונומיה מורחבת ואף שפה רשמית לצד הרוסית. הרפובליקות הסיביריות מונות את אלטאי, בשקורטוסטן, בוריאטיה, קומי, מארי אל, רפובליקת סאחה-יקוטיה (ארצם של היקוטים אשר גודלה כמעט שווה לגודלה של הודו), טטרסטן, טובה, אודמורטיה, חקסיה וצ'ובשיה. בחלק מהרפובליקות (כמו גם במדינות סובייטיות לשעבר כקירגיזסטן) ישנה כיום פעולה להחייאת דת הטנגריזם.
ג'ף ברגמן
ג'פרי "ג'ף" אלן ברגמן (באנגלית: Jeffrey Allen Bergman; נולד ב-10 ביולי 1960) הוא מדבב וקומיקאי אמריקאי. ידוע בעיקר בדיבוב של דמויות מהלוני טונס והיה המחליף הראשון של מל בלאנק בדיבוב באגס באני לאחר מותו.
ביוגרפיה.
ברגמן נולד ביולי 1960 בפילדלפיה ומילדותו החל לחקות ולדבב דמויות שונות. הוא הופיע בתוכנית של אד סאליבן בגיל 6 והוא למד באוניברסיטת פיטסבורג כשבמהלך לימודיו השמיע מספר חיקויים בערוצי רדיו כמו KDKA-TV. כמו כן נפגש עם המדבב מל בלאנק ב-1981 והציג לו את חיקויו. ברגמן טוען שבלאנק עזר לו מאוד להרוויח את התעודה כעבור השנתיים. הוא סיים את לימודיו בשנת 1983 וחיפש עבודה בסוכנות "William Morris Agency" בהוליווד.
רוב עבודתו של ברגמן החלה בדיבוב דמויות מהלוני טונס, איתם החל לעבוד ב-1986. בתחילה ניסה להתקבל לאולפני וורנר ללא הצלחה אך כשהקליט למפיקים את דיבובו הוא קיבל אהדה גדולה יותר. בגיל 29 קיבל את תפקיד המדבב של באגס באני, לאחר שמל בלאנק נפטר, בדיוק ביום הולדתו של ברגמן. במשך השנים הוא דיבב עוד דמויות של הלוני טונס ביניהם את דאפי דאק, אלמר פאד, טוויטי, פורקי פיג, סילבסטר החתול, פוגהורן לגהורן ועוד. ב-2003 קיבל פינה קבועה בסאטרדיי נייט לייב.
בהמשך דיבב גם את ג'ורג' סילוני (אב משפחת סילוני) בסרט , את פרד קדמוני ממשפחת קדמוני בסרט "The Flintstones: On the Rocks" ודיבב בסרטים ובסדרות של איש משפחה, המופע של קליבלנד, אבא אמריקאי ועוד וכן במשחקי וידאו כמו סקיילנדרס ו-"Spyro". כמו כן, דיבב את פילסברי דאובוי.
Native
Native הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האמריקאית ואן ריפאבליק. האלבום יצא לאור ב-22 במרץ 2013 בגרמניה ובאירלנד, ומספר ימים לאחר מכן ברחבי העולם. הוצאת האלבום תוכננה תחילה לסוף שנת 2012, בליווי הסינגל הראשון "Feel Again", שיצא לאור ב-27 באוגוסט 2012, אך מאחר שהאלבום לא הושלם עד למועד המתוכנן הוצאתו נדחתה, והסינגל שווק כסינגל שיווקי, לאחר שהשיר "If I Lose Myself" יצא לאור ב-8 בינואר 2013 כסינגל הראשון החדש.
האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200.
האנס ור
ברוך ושרוך
ברוך ושרוך היא סדרת אנימציה ושעשועון טלוויזיה קומי ישראלי ששודרה בערוץ הילדים, שמבוססת על סדרת האנימציה הדנית KatjaKaj og BenteBent. זוהי תוכנית אנימציה ששודרה משנת 2001 עד שנת 2004 והיא הונחתה על ידי שתי דמויות מונפשות בשם ברוך הנמוך (בדיבובו של מיכאל הנגבי) ושרוך הגבוה (בדיבובו של עמוס שוב ומאוחר יותר בדיבובו של איתי שגב).
רקע.
התוכנית הונחתה על ידי הדמויות המונפשות ברוך ושרוך שהם אחים, שרוך הוא גבוה וברוך הוא נמוך. התכנית שודרה בשידור חי, וילדים שיחקו במשחק דרך הטלפון כשהם משחקים דרך דמויות אנימציה שונות כגון: פרה, גזר, נעל וכו'. רוב מנחי הערוץ באותה התקופה השתתפו בתפקיד אורח, בתור עצמם בתוכנית ביניהם: ליאת אחירון בתור מוכרת בקיוסק, טל מוסרי בחדר אמבטיה מונפש, קובי מחט בחוף הים, עדי עזרוני בתור דייגת ועודד מנשה שמופיע בטלוויזיה מונפשת. בעונות האחרונות נוספו דמויותיהם של תום אבני ומיקי גבע. דמויות נוספות שהופיעו בסדרה היו יושי הפיראט, חבר טוב של ברוך ושרוך ושולה המפלצת. כמו כן נוספה בעונות האחרונות דמותה של זהבית, חברה טובה מונפשת של ברוך ושרוך אשר דובבה במקור על ידי סופי צדקה.
דמויות.
מנחי הערוץ.
מנחי ערוץ הילדים בזמנו הופיעו בתוכנית בגרסה מונפשת של עצמם:
שיר הפתיחה.
שיר הפתיחה בוצע על ידי ליאת אחירון, מיכאל הנגבי ועמוס שוב והולחן על ידי דני רייכנטל.
הצלחת הסדרה.
התוכנית זכתה להצלחה רבה בשנתיים הראשונות. אולם בשנה האחרונה התוכנית פחות הצליחה וב-2004 ירדה התוכנית מהמסך.
אלכס ג'יימס (מוזיקאי)
סטיבן אלכסנדר ג'יימס (באנגלית: Steven Alexander James; נולד ב-21 בנובמבר 1968) הוא מוזיקאי ופזמונאי אנגלי, עיתונאי ויצרן גבינה. ג'יימס ידוע בעיקר כבסיסט של להקת בלר.
ביוגרפיה.
ג'יימס נולד בבוסקומב, בורנמות' ולמד בבית הספר לדקדוק ממלכתי בורנמות', שם החל לנגן בלהקות. הוא סיפר כי הביטלס הם השראתו להמשיך למוזיקה, והצהיר: ″הייתי מחוץ לבית הספר עם אבעבועות רוח כשג'ון לנון נורה בשנת 1980. ביליתי את השבוע בצפייה בקלטת VHS של סרט הביטלס Help!, ששודר בטלוויזיה ביום מותו. אני עדיין צופה בזה פעם בשנה. ואז קניתי ספר שירים של הביטלס וגיטרה, הבנתי את צורות האקורד והתחלתי לנגן ולשיר. מעולם לא הסתכלתי לאחור."
בשנת 1988 פגש ג'יימס את חברו לעתיד גראהם קוקסון במכללת גולדסמיתס, שם למד ג'יימס צרפתית. קוקסון הכיר לג'יימס את חבריו הטובים דיימון אלברן ודייב רונטרי; אשר באותה תקופה היו חלק מלהקה בשם הקרקס.
בשנת 1989 הצטרף ג'יימס ללהקתו החדשה של קוקסון, אלברן ורונטרי, סימור, שלימים תיקרא בלר, בה חבר עד היום.
כיום ג'יימס חי באוקספורדשייר עם אשתו וחמשת ילדיו ומתפרנס מייצור גבינות וכתיבת כתבות לעיתונים שונים.
שיתופי פעולה מוזיקליים.
שלא כמו אלברן וקוקסון, ג'יימס לא הוציא שום חומר סולו, אף שהיה מעורב בפרויקטים צדדיים משותפים אחרים. בשנת 1998 הקים ג'יימס את Fat Les עם השחקן קית' אלן והאמן דמיאן הירסט, והוציא (למעט שלושה אחרים) את שיר הנושא הבלתי רשמי "Vindaloo" למונדיאל פיפ"א בשנת 1998, שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים בבריטניה. ג'יימס בנוסף גם כתב שירים למריאן פיית'פול וג'יין מקדונלד, ועבד עם פלורנס אנד דה מאשין.
כתיבה.
אלכס ג'יימס הוא כתב אוכל של The Sun ויש לו טור שבועי, 'Alex James on All Things Food'; כמו כן טור קבוע על חיי החווה והמשפחה ב"סאנדיי טלגרף" שכותרתו" Mucking In". הוא גם כותב טור חודשי על גבינה למגזין Esquire. אלכס תורם למספר עיתונים בריטיים נוספים, כולל The Independent ,The Observer ,The Times, ו-The Sunday Times, וכן את מגזין Q ,The Spectator ו-The Idler.
אוטוביוגרפיה על ניסיונו של ג'יימס עם בלר, Bit of a Blur, פורסמה ביוני 2007 על ידי Little, Brown &amp; Company. מאז היא תוארה כ"המדריך הסופי לבריטפופ".
בוהומיל הראבאל
בוהומיל הראבאל (בצ'כית: Bohumil Hrabal; ) היה סופר צ'כי.
ביוגרפיה.
בוהומיל הראבאל נולד ב-28 במרץ 1914 ב-Židenice, פרבר של ברנו, ששכנה אז באימפריה האוסטרו-הונגרית. אימו, Marie Božena Kiliánová, הייתה לא נשואה. עד גיל שלוש, הראבאל גדל בעיקר אצל סבא וסבתא שלו בברנו, בשעה שאימו עבדה בעיירה Polná במבשלת בירה, שם הכירה את בעלה לעתיד, František Hrabal. הזוג התחתן ב-1917, נולד להם בן (Břetislav Josef Hrabal), וב-1919 עברו לנימבורק (Nymburk), עיירה קטנה כ-45 ק"מ מזרחית מפראג על נהר האלבה, שם אביו החורג של הראבאל הפך למנהל מבשלת בירה.
ב-1935 החל הראבאל ללמוד משפטים באוניברסיטת קארל בפראג. את התואר קיבל רק ב-1946, מאחר שהאוניברסיטאות בצ'כוסלובקיה נסגרו ב-1939 ועד תום הכיבוש הנאצי. במהלך המלחמה עבד כפועל ברכבת, ולאחר המלחמה עבד במגוון עבודות: סוכן ביטוח, סוכן מכירות נודד, פועל בתעשיות המתכת בקלאדנו (Kladno), פועל בתחנה לאיסוף נייר, ועוזר במה בתיאטרון בפראג. ב-1956 התחתן הראבאל עם Eliška Plevová.
את דרכו הספרותית החל הראבאל כמשורר, עם פרסום אוסף שירים ב-1948. הוא החל לפרסם ספרים לפרנסתו החל מ-1963. ב-1968, לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, נאסר על הראבאל להמשיך ולפרסם. כמה מיצירותיו הידועות ביותר יצאו בשנים לאחר מכן במהדורות סאמיזדאט מחתרתיות. ב-1975 הראבאל נתן ראיון שהכיל אמירות אוהדות למשטר הקומוניסטי, לכעסם הרב של כמה ממתנגדי המשטר, אך ראיון זה אפשר לו לשוב ולפרסם את ספריו, גם אם תחת מגבלות. בהמשך נמנע הראבאל ממעורבות פוליטית.
הראבאל נפטר ב-3 בפברואר 1997, לאחר שנפל מחלון בקומה החמישית בבית החולים בו שהה, בניסיון להאכיל יונים. הוא נקבר בחלקת הקבר של משפחתו בכפר ליד נימבורק, העיירה בה גדל כילד.
כתביו.