קיימן איירווייז (באנגלית: Cayman Airways) היא חברת תעופה שבסיסה בגראנד קיימן, איי קיימן, והיא חברת התעופה הלאומית של איי קיימן. היא מפעילה בעיקר מטוסי נוסעים ליעדים מקומיים ובינלאומיים, עם אפשרות לשירותי מטען לכל יעד ושירות טיסות צ'רטר מוגבל. בסיס החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי אואן רוברטס, גראנד קיימן. קמע החברה הוא סיר טרטל, הנמצא ליד הלוגו.
היסטוריה.
החברה הוקמה ביולי 1968 כדי להחליף את קיימן בראק איירוויז, והולאמה בשנת 1977. החברה הפעילה טיסות אזוריות משדה התעופה הבינלאומי אואן רוברטס בג'ורג' טאון, גראנד קיימן לשדה התעופה הבינלאומי ג'ררד סמית' בקיימן בראק. החברה הפעילה בתחילה מטוסי DC-3. טיסות בינלאומיות החלו בשנות ה-70, עם מטוס DC-6 אחד מושכר למיאמי. החברה רכשה את מטוס הסילון הראשון שלה, BAC One-Eleven, ב-1976, והתחילה לטוס ליעדים שונים בארצות הברית. חברת התעופה שדרגה לבואינג 727 ב-1982, והגדילה עוד יותר את היכולות האזוריות והבינלאומיות. מטוסים אלה הוחלפו בסופו של דבר על ידי מטוסי בואינג 737-200. חברת התעופה נאבקה במהלך שנות ה-90 המוקדמות, אך למרות זאת סיוע כלכלי מהממשלה, ארגון מחדש, צי חדש ויעדים חדשים כמו בוסטון, שיקגו, פורט לודרדייל והוואנה עזרו לחברה להתמודד עם הקשיים הכלכליים.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
ממשלת ישראל השמונה עשרה
ממשלת ישראל השמונה עשרה, בראשותו של מנחם בגין, פעלה מ-20 ביוני 1977 עד 5 באוגוסט 1981, בתקופת כהונתה של הכנסת התשיעית.
הקמת הממשלה.
בעת הרכבת ממשלתו הראשונה, הפתיע בגין כאשר מינה כשר חוץ את משה דיין, ממנהיגי תנועת העבודה. בגין גם הכריז בעת ביקור בהתנחלות אלון מורה: "בעתיד הקרוב יהיו הרבה אלוני מורה". סמוך לאחר הקמת הממשלה ביקר בגין בארצות הברית כאורחו של הנשיא ג'ימי קרטר והשניים הצהירו שנוצרה ביניהם מערכת יחסים קרובה.
ביקורת נמתחה על בגין, בתחילת דרכו כראש ממשלה, כאשר כיהן גם כשר המשפטים, על שהמליץ בפני הנשיא קציר להעניק חנינה לבנקאי יהושע בן-ציון.
ציוני דרך ומדיניות.
כלכלה וחברה.
מדיניותה הכלכלית והחברתית של הממשלה נגזרה, מחד, מדגילתה של מפלגת הליכוד בליברליזם כלכלי ושוק חופשי, ומאידך, ממחויבותה לעקרונות של "צדק סוציאלי", שהיווה נדבך חשוב באידאולוגיה של תנועת החרות ובמשנתו של זאב ז'בוטינסקי. בין היתר, כתב על כך: "צמצום אי השוויון הוא בהתקרבות בלתי פוסקת של הקצוות החברתיים, התקרבות לא בכיוון "מלמעלה למטה" המביא בהכרח לירידה ונסיגה כלכלית, אלא בכיוון "מלמטה למעלה" המביא לעלייה והתקדמות... הקידמה הכלכלית והחברתית לא תתבטא בביטול המותרות כי אם בתהליך של ביטול מושג המותרות, על ידי הפיכתם המתמדת למצרכים הנדרשים על ידי הכול והנרכשים על ידי הכל."
בתחום ה"צדק הסוציאלי" השקיעה הממשלה כספים רבים. במרץ 1978 הציגה הממשלה הצעת חוק לחינוך תיכוני חינם שאושרה באפריל. כמו כן, הושקעו כספים רבים באספקת דיור למשפחות שחיו בצפיפות של מעל שלוש נפשות בחדר, רמת צפיפות שהוגדרה כקו העוני לדיור. ב-1977 היו מתחת לקו העוני הזה קרוב ל-3% ממשקי הבית, כ-30,000 משקי בית. ב-1983 ירד השיעור ל-1.2%, כ-10,000 משקי בית, בלבד. בשנים שלאחר מכן הייתה ירידה לשיעורים אפסיים. יוזמה נוספת של הממשלה הייתה מפעל שיקום השכונות, שהוגשה לכנסת על ידי גדעון פת, שר הבינוי והשיכון, בשם הממשלה, במאי 1978. שנה אחר כך תיאר יגאל ידין את התוכנית במילים "המפעל החברתי הגדול ביותר שתוכנן אי פעם בישראל. ראשיתה ביוזמתו של ראש הממשלה לפתרון בעיות הדיור בשכונות המצוקה... מדובר כאן בשיקום אוכלוסייה של מאה ושישים שכונות ואזורי מצוקה בישראל בהיקף כספי גדול... הפרויקט הזה של שיקום השכונות... הוא מהפכה שלמה בכל דפוסי השיקום השכונתי".
בהיעדר מקור תקציבי לכספים הרבים שהשקיעה הממשלה, מומנו פעולות אלה באמצעות "הדפסת כסף", דבר שהגביר את האינפלציה. מנגנון ההצמדה של השכר שהיה נהוג המעיט את הפגיעה של האינפלציה בשכירים ואיפשר דו-קיום עם ההסתדרות, ועל כן בגין לא איבד מן הפופולריות שלו בשל כישלון המדיניות הכלכלית. בתחילה, הגידול בחוב החיצוני והפנימי של ישראל עדיין לא נתן את אותותיו, אולם בשנת 1980 המצב הידרדר ויגאל הורביץ שהתמנה לשר אוצר הנהיג מדיניות תקציבית מרסנת. אולם, לאחר פחות משנה החליף אותו יורם ארידור שהנהיג מדיניות הפוכה שכללה הורדת מכסים, בסיסמה שיש להיטיב עם העם, ובטענה שהקניות המוגברות יביאו לעלייה בהכנסות ממיסים.
לעומת זאת, בתחום צמצום מעורבות הממשלה במשק נעשו רק מספר צעדים מוגבלים. הותר לציבור לקנות רק סכום מסוים של מטבע חוץ לצורך נסיעה לחוץ לארץ, ללא צורך בהיתר.
חוץ וביטחון.
עוד לפני הקמת הממשלה הגיע בגין להסכמה עם סאדאת על מגעים לשלום בין ישראל למצרים, ומדיניות החוץ של הממשלה הייתה מופנית בראש ובראשונה להשגת הסכם שלום עם מצרים. בנובמבר 1977 ביקר סאדאת בישראל וב-26 במרץ 1979 נחתם הסכם השלום בין ישראל למצרים, הסכם השלום הראשון שנחתם עם מדינה ערבית.
הממשלה הקימה התנחלויות ברחבי יהודה ושומרון, אולם על מנת שלא לפגוע במגעים עם מצרים עשתה זאת בהססנות, כאשר בתחילה מוקמו 12 התנחלויות חדשות בתוך בסיסים צבאיים.
במרץ 1978, לאחר פיגוע אוטובוס הדמים, הורתה הממשלה לצה"ל לפגוע באש"ף בדרום לבנון, ובזאת החל מבצע ליטני. בשלהי כהונת הממשלה, ב-7 ביוני 1981, הפציץ חיל האוויר הישראלי את הכור האטומי בעיראק, במה שכונה מבצע אופרה.
הממשלה סיימה כהונתה עם פיזור הכנסת לקראת הבחירות לכנסת העשירית
הרכב הממשלה.
עם כינונה מנתה הממשלה 13 שרים, מכיוון שהושאר מקום למשרות שרים לנציגי ד"ש לכשיצטרפו. הממשלה כללה 9 שרים מהליכוד (3 מתנועת החרות, 3 מהליברלים, 2 מלע"ם ואריאל שרון), 3 מהמפד"ל ומשה דיין שערק ממפלגת העבודה. באוקטובר 1977 הצטרפו 4 נציגי ד"ש, ומספר השרים עלה ל-17. בינואר 1978 צורפו שני שרים נוספים של הליכוד, אחד מהליברלים ואחד מתנועת החרות ומספר השרים עלה ל-19. בספטמבר 1978 התפטר מאיר עמית, באוקטובר 1979 התפטר משה דיין, במרץ 1980 צורף יצחק שמיר לממשלה, במאי 1980 התפטר עזר ויצמן ובאוגוסט 1980 התפטר שמואל תמיר. בכך ירד מספר השרים ל-16.
בממשלה כיהנו בסך הכל 21 שרים, מתוכם רק 6 כיהנו בממשלות בעבר (בגין, דיין, המר, בורג, לנדאו וויצמן) ו-15 שרים כיהנו לראשונה בממשלה זו (ארליך, ארידור, אבוחצירא, פת, לוי, הורוביץ, ידין, מודעי, כץ, עמית, נסים, שוסטק, שרון, שמיר ותמיר)
הממשלה ה-18
ממשלת ישראל ה-18
הממשלה השמונה עשרה
אריק לייבלי
אריק לורנס לייבלי (באנגלית: Eric Lawrence Lively; נולד ב-31 ביולי 1981) הוא שחקן עבר אמריקאי. אחיה הגדולה של בלייק לייבלי.
ביוגרפיה.
אריק לייבלי נולד באטלנטה, ג'ורג'יה ב-31 ביולי 1981 למשפחה שעוסקת בתעשיית הבידור. יש לו שלוש אחיות, בלייק, לורי ורובין, וכמו כן אחיו הגדול ג'ייסון שיחק בסרט "חופשה מטורפת באירופה" (1985).
קריירה.
כאשר לייבלי היה תינוק הוא הופיע בסרטו הראשון, "סערת מוחין" (1983), אשר היה סרטה האחרון של נטלי ווד. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, עבר לייבלי לניו יורק כדי ללמוד צילום, התשוקה הראשונה שלו. הוא למד ב"Parsons The New School for Design" בניו יורק. באותה תקופה הוא דיגמן לאברקרומבי אנד פיץ'.
כאשר היה בן 13 הופיע לייבלי בתפקיד אורח בסדרה "צער גידול בנות".
לאחר מכן, הוא חזר ללוס אנג'לס בסוף שנות ה-90 והופיע בתפקיד קטן באמריקן פאי (1999).
הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "So Weird" מ-2000 ועד 2001. הוא למד לנגן בגיטרה בשביל התפקיד שלו בסדרה. ב-2003, הופיע לייבלי בקומדיית המצבים, "A Minute With Stan Hooper".
בנוסף, שיחק לייבלי בסדרה "Modern Men" ממרץ עד חודש מאי 2006, ובמקביל שיחק בסרט "אפקט הפרפר 2" את הדמות הראשית, ובסרט האימה "הזן" לצד מישל רודריגז.
ב-2008 שיחק במותחן הפעולה "חורף מסוכן" לצד קלאן לוץ. ב-2009, הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה 24 ובסרט הסדרה . בשנת 2012 התארח בסדרה "רשימת הלקוחות" בכיכובה של ג'ניפר לאב יואיט. ב-2013 השתתף בסרטו של טיילר פרי, "חג המולד של מדיאה".
ארנצ'יני
ארנצ'יני (באיטלקית: Arancini; מילולית: תפוזונים או דמויי תפוזים) הוא מאכל סיציליאני איטלקי פופולרי המורכב מכדורי אורז ממולאים, מצופים ומטוגנים, בגרסאות שונות ומגוונות.
בסיציליה הארנצ'יני לרוב בצורת חרוט במטרה להזכיר את הר הגעש אטנה.
מקור.
מקור הארנצ'יני בסיציליה, שם הפך למאכל מסורתי במשתה שנערך ביום לוצ'יה הקדושה (ה-13 בדצמבר) בערים פלרמו, סירקוזה וטרפאני. מקור המסורת במשלוח אורז שהגיע ביום לוצ'יה הקדושה ב-1646, והציל את האי מרעב המוני שפקד אותו. על פי המסורת, המאכל הומצא במאה ה-10 כאופן להכין ארוחה מלאה הניתן לאכול בנוחות בזמן רכיבה עבור מסעות הציד של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
מקור השם.
מקור השם, שמשמעותו המילולית באיטלקית היא "תפוזים קטנים", מגיע ממראה הארנצ'יני אחרי הטיגון ככדורים קטנים וכתומים. השם ארנצ'יני הוא ברבים, לכדור בודד יש לקרוא "ארנצ'ינו".
אופן הכנה.
הכדורים מורכבים מבלילת אורז, המבושל בחלב או שמנת. באיטליה מכינים אותם משאריות של ריזוטו. הבלילה מעורבבת עם ביצה וגבינה צהובה כגון פרמזן, מעוצבת בצורת כדורים, המגולגלים בפירורי לחם ומטוגנים בשמן עמוק.
גרסאות ומילויים.