בשנת 2013, תנועת 269life הישראלית, שגם היא פועלת בפעולה ישירה וידועה באופי הדומה לחזית לשחרור בעלי חיים, פשטה על לול תרנגולות במרכז הארץ ושחררה כ-100 תרנגולות. פעילים נוספים מהתנועה צרבו על גופם את המספר 269, בתור הזדהות עם עגל בתעשיית המזון מהחי הישראלית, וביצעו פעולות נוספות כמו צביעת מזרקות ברחבי תל אביב באדום והשארת ראשי בעלי חיים כרותים.
בשנת 2014 - במהלך חודש מרץ חברי התנועה הגיעו ללול תרנגולות שסמוך לתל מונד בשרון, חתכו את רשתות הלול ופיזרו אוכל מחוצה לו. שתי תרנגולות נמצאו מתות בבוקר, לא נגרם נזק נוסף.
בשנת 2013 הקימה טל גלבוע, טבעונית אקטיביסטית, את "החזית לשחרור בעלי החיים בישראל".
ב-2014 זכתה גלבוע בעונה השישית של "האח הגדול" (ערוץ 2). התוכנית שודרה מה-14 במאי ועד 30 באוגוסט, ובמהלכה עסקה גלבוע בהסברה טבעונית וחשיפת העוולות הנעשות לבעלי החיים בפני אחוזי רייטינג גבוהים ביותר: משדר הגמר הציב ממוצע של 38.7% רייטינג, ו-42.5% ברגעי ההכרזה, כאשר מעל ל-1.7 מיליון צופים צפו בגמר.
ב-31 במרץ 2015 פרצו טל גלבוע ופעילי חזית נוספים למדגרה של קיבוץ רמת הכובש, וניתקו את החשמל ממכונת גריסת האפרוחים. כמו כן נעשה ניסיון ללקיחת אפרוחים מהמדגרה והוצאתם לחופשי. משטרת ישראל שהגיעה למקום פינתה את הפעילים, והמגרסה שבה לפעול.
פעולה זו גרפה סקירה תקשורתית רחבה בימים שלאחר מכן, בין היתר עקב השתתפותה של גלבוע בפעולה.
ביקורת.
החזית לשחרור בעלי חיים, ביחד עם קבוצה הנחשבת קשורה אליה, החזית לשחרור כדור הארץ, הוגדרו על ידי המשרד לביטחון פנים של ארצות הברית כאיום טרוריסטי והוא טוען שפועלן מהווה חלק מ"טרור אקולוגי". החזית מכחישה את האשמות האלה.
יש הטוענים ש"מיליציית זכויות בעלי החיים" ו"משרד הצדק", הפועלים באמצעים אלימים כנגד בני אדם המואשמים בפגיעה בבעלי חיים, למשל על ידי משלוח מעטפות נפץ ומעטפות המכילות סכינים הטבולים ברעל עכברים, מופעלים על ידי אותה קבוצת פעילים המפעילה את החזית לשחרור בעלי חיים.
בשנת 2005 החזית לשחרור בעלי החיים נכנסה לרשימת ארגוני הטרור-מבית של ארצות הברית, ביחד עם קבוצות קיצוניות אחרות כמו ה-KKK והפעילים שמתנגדים להפלות. באנגליה נפתחה יחידה משטרתית מיוחדת אשר מטרתה לעקוב אחר ארגונים רדיקלים כמו ה-ALF.
עלינו לשבח
עלֵינו לשבֵּח היא תפילה יהודית. חלקה הראשון מכיל דברי שבח לאלוהים על כך שהיהודים זכו להתפלל לפניו, בניגוד לגויים המתפללים לאל שווא. חלקה השני מביע תקווה שכל בני האדם יכירו בייחודו של אלוהי ישראל ויעבדו אותו. התפילה נתקנה עבור החלק הפותח את מלכויות בתפילת מוסף של ראש השנה, אך בחלק מהקהילות נאמרת גם בסיום שלוש התפילות בכל יום. על פי המסורת תפילה זו חוברה בידי יהושע בן נון.
תוכן התפילה.
בחלק הראשון של התפילה תיאור גדולתו של אלוהים ושל עם ישראל העובדים אותו לעומת אלילי השקר של שאר העמים. בחלק השני של התפילה בקשה "להעביר גילולים מן הארץ והאלילים כרות יכרתון" – תפילה לביטול עבודת האלילים ולהכרת האנושות כולה במונותאיזם. בניגוד לרוב התפילות, החלק הראשון של עלינו לשבח אינו פונה אל האל בגוף שני, אלא מדבר עליו בגוף שלישי. שמותיו המקודשים של האל מוזכרים בחלק הראשון רק בציטוטי פסוקים.
תפילת עלינו לשבח כוללת רמזים לפרק מה בספר ישעיהו ופרק י' בספר ירמיהו, שני פרקים המתפלמסים עם עבודת האלילים. אהרן מירסקי תיאר את התפילה כמתפלמסת עם עבודת האלילים שממנה הצליח עם ישראל להשתחרר. שרגא בר און ויקיר פז טוענים, לעומת זאת, שעלינו לשבח היא "תפילה פולמוסית המתמודדת עם אפשרויות חיות ותוססות של כפירה - תפיסות העולם הביניטריות". הם טוענים שהביטויים "אדון הכל" ו"יוצר בראשית" נדירים בספרות העברית הבתר מקראית של העת העתיקה ובמיוחד בספרות חז"ל, ושילובם יחדיו הוא יחידאי. הם גם מצביעים על כך שביטויים אלו רווחו בקרב המאמינים בביניטריות. דניאל בויארין מסיק מכך שתפילת עלינו לשבח היא תפילה ביניטרית וכי בתקופה הקדומה האמונה בביניטריות הייתה לגיטימית. בר און ופז טוענים, לעומת זאת, שתפילת עלינו לשבח מקבילה את שני הביטויים כדי להדגיש שהם מכוונים לאל יחיד.
נוסחאות שונות.
במקורות קדומים רבים וכן בסידורים של יהודי תימן, מופיע הנוסח "לתכן עולם במלכות שדי", ולא הנוסח "לתקן עולם במלכות שדי". נוסח זה משתלב יותר טוב בתוכן החלק השני של התפילה: "ועל כן נקוה", המוקדש כולו לבקשה על מלכות ה' בעולם ולא לתיקון העולם.
קיימים עוד שינויי לשון קטנים, של מילים ואותיות בודדות. יש מנהגים שונים או לגרוס "אין אחר", "אין עוד" או "אין עוד אחר".
שני הקטעים האחרונים, "ככתוב בתורתך ה' ימלוך לעולם ועד" ו"ונאמר והיה ה' למלך על כל הארץ וכו'" אינם מופיעים בכל הנוסחאות, וככל הנראה לא היו חלק מהתפילה המקורית. בסידור חסידי אשכנז מבואר שיש סוד במניין המילים (ללא שני הפסוקים הנזכרים) ואין להוסיף או לגרוע על מניין זה. הקטע "ככתוב בתורתך ה' ימלוך לעולם ועד" היווה המשך של ברכת מלכויות, והוכנס בנוסחאות אחרות גם לתפילת עלינו לשבח. הגאון מווילנה השמיט את הפסוק "והיה ה' למלך וכו'", לעומת המגן אברהם שתמך באמירתו על פי האר"י.
המשפט "שהם משתחווים להבל וריק ומתפללים אל אל לא יושיע" הושמט על ידי הצנזור – בעיקר בסידורי אשכנז – עקב טענה שהמילה "וריק" מכוונת לישו, בשל הגימטריה הזהה (316; ראו בפיסקה #יחס לגוים); פיסקה זו הוחזרה ברוב הסידורים, אך בחלקם מופיע בסוגריים.
כמשקל נגד לטענה זו היו שחששו מהנוסח "ומושב יקרו", משום ש"יקרו" בגימטריה ישו, ומשפט זה נראה כמדבר בשבחו של מקים הדת הנוצרית. לכן הוכנסו בכתבי יד שינויי נוסחאות, דוגמת הסרת "ומושב יקרו", החלפה ב"וכיסא כבודו", ב"ומושבו היקר" ובגרסאות אחרות המעקרות את הגימטריה. הנוסח "וכיסא כבודו" אומץ על ידי הגר"א, הרב ישראל איסרלין, הרב יצחק אייזיק טירנא ואחרים, וכך נוהגים במנהג פפד"מ בימים נוראים כשאומרים עלינו בקול רם; אך המהר"ם מרוטנבורג, ובעקבותיו תשב"ץ והטור, אימצו את הגרסה המקובלת על פי ספר ההיכלות. בשם המהר"ם נמסר שאין לחשוש לגרסה "יקרו", שכן אלו ראשי תיבות של "יה קדוש רם ונשא".
אמירת התפילה.
זמני התפילה.
במקור נתקנה התפילה במוסף של ראש השנה, ולאחר מכן שובצה בחלק מהקהילות בסופי התפילות.
ברוב גדול של נוסחי התפילה, נאמרת תפילת עלינו בכל שלוש התפילות ביהדות: שחרית, מנחה וערבית. עם זאת, ישנם חילופי מנהגים לגבי אמירתה במנחה ובתפילות הנאמרות ברצף. בימים שבהם מתפללים תפילת מוסף, הנאמרת מיד לאחר תפילת שחרית, לרוב המנהגים "עלינו לשבח" אינה נאמרת בסיום תפילת שחרית כי אם בסיום תפילת מוסף. בנוסח תימן, נוסח איטליה, נוסח רומניא ונוסח פרובאנס התפילה לא נאמרת במנחה, ובקהילות אשכנז יש מנהגים שונים אם אומרים אותו במנחה כאשר מסמיכים מנחה לערבית. ביום הכיפורים אין אומרים עלינו בחלק מהנוסחים אחרי מוסף ומנחה.
בראש השנה נאמר עלינו לשבח באמצעה של תפילת העמידה של מוסף, והוא מהווה חלק מברכת מלכויות. בעדות רבות נאמר הקטע הראשון של עלינו לשבח גם באמצעה של תפילת העמידה של מוסף של יום הכיפורים.
הספרדים שבאיטליה ומערב אירופה, וכן בנוסח קטלוניה, אין אומרים את החלק השני ("על כן נקווה"), למעט בברכת מלכויות שבתפילת מוסף של ראש השנה.
בקהילות אשכנז המזרחי, נוהגים לאומרה גם בסיום קידוש לבנה ובסיום טקס ברית המילה. וכן תפילת עלינו לשבח מופיעה גם בסדרי תפילה לחולה טרם מותו
מנהגים.
באשכנז היה נהוג לאומרה בלחש (מלבד בליל ניטל ובראש השנה), מפני פחד מהגוים. מנהג זה השתמר בוורמס עד שחלק מבני הקהילה לא ידעו כלל על המנהג לאומרה.
בין אמירת "שהם משתחווים להבל וריק" לאמירת "ואנחנו כורעים ומשתחוים" מפסיקים מעט, שלא ישתמע שהם משתחווים וגם אנחנו.
עקב חשיבות התפילה נהוג לעמוד בעת אמירת עלינו לשבח ולהשתחוות כשאומרים "ואנחנו כורעים ומשתחוים". אצל האשכנזים נהוג בראש השנה ויום הכיפורים לכרוע על הברכיים ולהשתחוות על הרצפה בעת אמירת "ואנחנו כורעים ומשתחווים".
הרב דוד הלוי סגל מזכיר בספרו טורי זהב מנהג לירוק בעת אמירת עלינו לשבח לפני אמירת "ואנחנו כורעים", כדי לבזות את האלילים. הדעות היו חלוקות האם יש לקיים מנהג זה. הרב ישעיה הלוי הורוביץ, בהגהותיו על צוואת אביו, כתב: "וקצת מן ההמון נוהגים להקיא רוק בעלינו ואין יודעים למה, ... ומקיאים כשאומרים ואנחנו כורעים וזה איסור גמור, וגם עלינו נתוקן על ידי יהושע בן נון שהיו בימיו עובדי עבודת כוכבים ומזלות שאינו בזמנינו. וגם הוא סכנה גדולה שמא יחשבו האומות שבזמנינו שעליהם נאמר ככל המונם וכו' ... על כן מן הראוי שיש למחות בידיהם". לעומת זאת, הרב חיים יוסף דוד אזולאי כתב שאין לחשוש לקיים את המנהג. כיום מנהג זה קיים בעיקר במספר חצרות חסידיות (ובהן חסידות חב"ד).
האשכנזים נוהגים לומר קדיש לאחר אמירת עלינו לשבח. באשכנז, שלא היו מסיימים את עלינו לשבח בפסוקים, לא אמרו קדיש.
קהילות צפון אפריקה נהגו שלא לומר את חלקו השני ("על כן נקווה") בשבתות, וימים טובים. הטעם לכך הוא שאמירת עלינו לשבח משמשת כעדות לתפילה (כיוון שכל קטע מתחיל באות ע ומסתיים באות ד, ומכאן שני עדים), ומאחר שאין עדות בשבת יום טוב, אין להעמיד שני עדים - ולכן היו משמיטים את החלק השני. וכך הוא בסידורי תפילת החודש, ובמחזורי זכור לאברהם וסידורים נוספים שנדפסו בליוורנו.
היסטוריה.
חיבור התפילה.
על פי המסורת.