תקן SDHC (ראשי תיבות של "Secure Digital High Capacity", ובעברית: SD בקיבולת גבוהה), הנקרא גם SD 2.0 הוא הרחבה ל-SD המקורי, המאפשר קיבולת של עד 32 גיגה-בייט לכרטיס. הממדים והחיבור החשמלי של כרטיסי SDHC זהים לאלו של כרטיסי SD רגילים, ומאפשרים למכשירים הפועלים ב-SDHC להשתמש בכרטיסי SD רגילים. על מנת להגדיל את כמות הזיכרון שאליה ניתן לגשת, SDHC עושה שימוש בכתובות סקטוריאליות ולא בכתובות לכל בייט (כפי שקיים ב-SD הרגיל). לפיכך, נפח האחסון התאורטי של כרטיסי SDHC יכול להגיע עד ל-2 טרה-בייט, אך התקן מגביל את הנפח ל-32 גיגה-בייט. עוד לפני הופעת תקן SDHC יוצרו כרטיסי SD מורחבים, שהיו לא סטנדרטיים, והכילו קיבולת הגדולה מ-1GB, כמוגדר בתקן SD. ישנה תאימות חלקית בין SD SDHC. מכשירים שתומכים בהרחבות לא סטנדרטיות ל-SD לא בהכרח תומכים ב-SDHC, אך מכשירים מסוימים שתמכו ב-SD ויכולים לתמוך ב-SDHC באמצעות שדרוג תוכנה או קושחה.
מערכת הקבצים של SDHC היא FAT32.
בשנת 2009 הוצג תקן SDXC (ראשי תיבות של "Secure Digital Extended Capacity", ובעברית: SD בקיבולת מורחבת). התקן מגדיר תמיכה באחסון עד לנפח של 2 טרה-בייט ועבודה עם מערכת קבצים מסוג ExFAT. קצב העברת הנתונים בתקן זה היא 104 מגה-בייט לשנייה. גרסה 4.0 של התקן שיצאה ביוני 2010 מאפשרת קצב העברת נתונים גבוה יותר - עד 312 מגה-בייט לשנייה.
כרטיסי SDIO (ראשי תיבות של "Secure Digital Input Output") הם כרטיסים המשלבים יכולות אחרות, בנוסף ליכולת האחסון על כרטיסי ה-SD. יכולת זאת נמצאת במכשירים ניידים, ובזכותה ניתן להכניס לחריץ ה-SDIO כרטיסים כגון מקלטי GPS, כרטיסי Wi-Fi, Bluetooth, מודמים, כרטיסי רשת, מתאמים ל-IrDA, מקלטי רדיו וטלוויזיה, קוראי RFID ועוד. כרטיסי SDIO תואמים לכרטיסי SD רגילים מבחינה מכנית, חשמלית, אנרגיה, אותות ותוכנה. כאשר מוכנס כרטיס SDIO לחריץ SD רגיל, לא ייגרם נזק או שיבוש. רוב פקודות הזיכרון לכרטיסי ה-SD נתמכות גם על ידי כרטיסי SDIO. כרטיס SDIO יכול להכיל עד 8 כרטיסים לוגיים. חריצי SD יכולים לעבוד רק עם כרטיסי SD, ולעומתם חריצי SDIO יכולים לעבוד גם עם כרטיסי SD וכמובן עם כרטיסי SDIO.
פרדוקס המידע
לארפ
לארפ (מאנגלית: LARP, ראשי תיבות של Live Action Role Playing); לעיתים מכונה גם RD&amp;D (קיצור של "Real D&amp;D)" הוא משחק תפקידים חי. בניגוד למשחק תפקידים שולחני, המתרחש ברובו במרחב מדומיין (אין לאירועי המשחק יצוג במרחב הפיזי), משחק תפקידים חי מתרחש ברובו במרחב הפיזי, והשחקנים משחקים את דמויותיהם במרחב, ולא מתארים את מעשיהן מילולית.
כמו במשחקי התפקידים האחרים ישנם מגוון סוגי לארפים ועשרות גישות שונות. יש המשחקים עם חוקים המזכירים משחקי לוח, עם חוקים מיוחדים עבור משחק חי או ללא חוקים כלל.
מקורו של הלארפ אינו ידוע. אפשר לראות במשחקי רובין הוד מהמאה ה-15 ו-16 דוגמה מוקדמת, בהם חברי קהילה מכובדים היו מאלתרים במשחק סצינות וקרבות מעלילות רובין הוד. לאחר יציאתו של המשחק "מבוכים ודרקונים" (הידוע בשמו המקוצר D&amp;D) התפתח סוג חדש של לארפים בארצות הברית, באירופה וגם בישראל. אלו היו לארפים מבוססי פנטזיה בהשראת D&amp;D. נהוג להשתמש במושג RD&amp;D כדי לתאר לארפים מסוג זה בלבד, ואילו לארפים אחרים, שנחשבים מודרניים יותר, כדוגמת לארפ ערפדים, לארפ מאפיה, ושלל של לארפים אחרים נקראים פשוט "לארפ", או בשמם הספציפי, לדוגמה הלארפ המתרחש ביקום עולם האפלה נקרא "תיאטרון עין הנפש".
סגנונות של לארפ.
לאירועי לארפ יש מגוון רחב של סגנונות. לרוב מקטלגים את המשחקים השונים לפי קטגוריות שונות, בין השאר האם יש שימוש בכלי נשק מדומים, הסוגה בה משחקים (לדוגמה אימה, פנטזיה אפית, פנטזיה אפלה, סייברפאנק או אפילו דרמה אנושית), האם השחקנים צריכים להכין דמות מראש או שהם מקבלים אותה מהמנחה, ואפילו האם יש מנחה.
הסגנון התאטרלי.
בסגנון התאטרלי, הנקרא גם לעיתים חופשיטה, אין שיטה נוקשה שמסדירה את מכניקת המשחק. הדגש במשחק הוא הדמויות והאינטראקציה ביניהן, לעיתים עם קונוטציה פוליטית או קונספירטיבית, ולרוב לא משתמשים בכל נשק מדומים אלא בתור תפאורה. למעשה צורה זו של משחק דומה למשחק במה מאולתר ללא קהל, וחלק מאוהדיה אכן מגדירים אותה ככה. אירועים מסוג זה לרוב נמשכים מספר שעות ודורשים מעט הכנה מצד השחקנים, ולכן פופולריים בכנסים כמו פסטיבל אייקון. דוגמה לסגנון זה של משחק הוא ז'אנר הרצח המסתורי ששואב השראה מהספרות הבלשית, בו על השחקנים לחקור ולגלות מי מביניהם הוא הרוצח. לארפים מסוג זה לרוב מתנהלים בחלל סגור, כמו פאב או מועדון לילה.
משחק מיליטנטי.
בסגנון המיליטנטי, כל שחקן משתייך לצבא זה או אחר (לרוב משחקים עד ארבעה צבאות, כדי לא להפוך את המשחק למבלבל), ולכל שחקן יש מספר נקודות פגיעה מסוים. לכל מערכה, או "קרב", יש מטרה. המטרה לדוגמה יכולות להיות להרוג את כל חיילי הצבאות האחרים, לחטוף את הדגל, או להרוג את המלך של הצבא היריב. את המשחק נהוג לשחק ביערות, פרדסים או שדות פתוחים.
גם משחקי דו-קרב נכללים בסגנון זה.
משחק סגור.
בסגנון הסגור ישנן מספר דמויות המוגדרות כשחקנים, ושאר הדמויות הן ניצבים המשחקים תפקיד מוגדר שנכתב עבורן. עלילת המשחק היא עלילה ליניארית, או "סגורה", ואין לשחקנים יכולת אמיתית להשפיע על סדר אירועי המשחק.
RD&amp;D.
ה- RD&amp;D הוא שיטת משחק לארפ המושפעת ממבוכים ודרקונים. יש בדרך כלל לכל שחקן מקצוע אותו הוא מגלם. המקצועות לקוחים מהמקצועות המצויים במבוכים ודרקונים (לוחם, אשף, מכשף וכו'). כל שחקן מקבל את הציוד הדרוש למקצוע שלו. נשקי ה-RD&amp;D עשויות ספוג עטוף בנייר דבק כדי למנוע פציעות. לפי חוקי המשחק, במהלך הקרב אסור להניפן לאזורים הרגישים: ראש, צוואר ואשכים. אם פוגעים בכפות היד והרגליים, הפגיעה לא נחשבת. לקוסמים נותנים אבקה כלשהי המשמשת כאבקת קסם וכיוצא בזה. בלארפים גדולים יש גם כסף וציוד נוסף. עולי חבר המדינות הביאו איתם גרסה שונה של המשחק לישראל, ובשנת 1998 נפגשו לראשונה שחקנים צברים עם שחקנים מעולי חבר העמים, והם מחליפים ביניהם רעיונות וטכניקות בנוגע למשחק.
קתדרלת סטפן הקדוש
מיחה זופאן
מיחה זופאן (בסלובנית: Miha Zupan; נולד ב-13 בספטמבר 1982 בקראן) הוא כדורסלן סלובני.
קריירה.
זופאן, חרש מלידה, החל לשחק כדורסל רק בגיל 14. עד מהרה הצטרף לנבחרת סלובניה לחרשים, אותה הוביל פעמיים לגמר אליפות אירופה. בגיל 17 חתם בקבוצת ק.ד. סלובאן מליובליאנה. בתקופה זו צמח לגובה בקצב מהיר (20 ס"מ ב-18 חודשים, עד לגובה של 2.04 מ'), דבר שגם הביא לבעיות בברכיו.
משחקו בסלובאן הביא אותו גם לנבחרתה הצעירה של סלובניה, ובשנים 2004 ו-2006 השתתף במשחקי האול-סטאר של הליגה הסלובנית. בראשון שבהם נבחר לשחקן המצטיין, ואף זכה בתחרות ההטבעות. בקיץ 2006 זומן לראשונה לנבחרתה הבוגרת של סלובניה, לקראת אליפות העולם 2006 שנערכה ביפן, אך לבסוף לא נסע עם הנבחרת, והיה השחקן האחרון שנחתך ממנה. לקראת עונת חתם באולימפיה ליובליאנה, אך מחלוקת משפטית עם ק.ד. סלובאן מנעה את שיתופו במשחקי הקבוצה. לקראת עונת מחלוקת זו נפתרה וזופאן הצטרף לסגל הקבוצה. הוא זכה עם הקבוצה פעמיים באליפות המדינה ובגביע המדינה, בשנים 2008 ו-2009. ב-2009 עבר לקבוצתו הנוכחית, טריקאלה.
זופאן הוא פאוור פורוורד היכול לשחק גם כסנטר. הוא ניחן ביכולת קליעה מצוינת מטווח 3 הנקודות.
רפובליקה סרפסקה
רפובליקה סְרְפְּסְקַה (בסרבית: Република Српска, בקרואטית ובבוסנית: Republika Srpska - במובן: הרפובליקה הסרבית) היא אחת משתי הישויות המדיניות המרכיבות את בוסניה והרצגובינה, לצד הפדרציה של בוסניה והרצגובינה. על פי חוקתה, סרפסקה היא ישות של סרבים, בוסניאקים (בוסנים מוסלמים), קרואטים ושל כל שאר אזרחיה. לרפובליקה אוטונומיה בינלאומית מוגבלת והיא מקיימת יחסים מקבילים ומיוחדים עם הרפובליקה של סרביה.
אטימולוגיה וגבולות הרפובליקה.
השם "רפובליקה סרפסקה" משמעותו בעברית "הרפובליקה הסרבית". על מנת למנוע בלבול בינה לבין שכנתה הרפובליקה של סרביה, משתמשים לעיתים קרובות בעברית ובשפות אחרות בתעתיק הלא מתורגם "רפובליקה סרפסקה". ממשלת רפובליקה סרפסקה משתמשת באנגלית בשם "הרפובליקה של סרפסקה" - Republic of Srpska.
רפובליקה סרפסקה גובלת בדרום ובמערב בפדרציה של בוסניה והרצגובינה. קו הגבול ביניהן נקבע בסוף מלחמת בוסניה במסגרת הסכם דייטון, והוא עובר לרוב לאורך קו החזית בסיום המלחמה. אורכו של קו הגבול הוא 1,080 ק"מ וכיום אינו כולל הפרדה פיזית. מצפונה ובקצה הדרומי שלה, גובלת הישות ברפובליקה של קרואטיה, ממזרחה ברפובליקה של סרביה ומדרום-מזרח ברפובליקה של מונטנגרו.
היסטוריה.
על אף שרפובליקה סרפסקה נוסדה כישות מדינית בשנת 1992, האזור עצמו מיושב מימי קדם.
הנצרות הגיעה לאזור במאה הראשונה. לאחר פיצולה הסופי של האימפריה הרומית, אזור סרפסקה סופח לאימפריה הרומית המערבית. האזור נכבש על ידי האוסטרוגותים בשנת 455, ומאוחר יותר על ידי האלנים וההונים. במאה ה-6 הקיסר יוסטיניאנוס הראשון כבש את האזור וסיפח אותה לאימפריה הביזנטית. הסלאבים היגרו לאזור מאזורים בצפון מזרח אירופה. הם פלשו לאימפריה הרומית המזרחית והתיישבו גם בשטחים של רפובליקה סרפסקה המודרנית. הקרואטים והסרבים הגיעו בפלישה השנייה של העמים הסלאבים.
פוליטיקה.