עם פרוץ המלחמה היה פרסטר מפקד הקורפוס ה-6, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהארמייה החמישית. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע אדום כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה התשיעית, והשתתף בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה, וב-23 באוגוסט 1941 קיבל פרסטר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-31 בדצמבר 1941 פרש פרסטר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, ב-31 בינואר 1944 פרש מהצבא, ובסוף המלחמה נפל בשבי האמריקני.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה הועבר פרסטר על ידי האמריקנים לרוסים, והוא שהה בשבי הרוסי עד לשנת 1955. לאחר שחרורו התגורר פרסטר בולסרודה, עד למותו ב-24 ביוני 1966.
הדיוויזיה השלישית (ורמאכט)
הדיוויזיה השלישית (בגרמנית: 3. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת, בקרבות החזית המזרחית, והושמדה במהלך קרב סטלינגרד. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה שוב כדיוויזיית הפאנצרגרנדיר השלישית, ולחמה בקרבות באיטליה ובחזית המערבית עד סוף המלחמה.
היסטוריה.
הדיוויזיה השלישית.
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בפרנקפורט על האודר, על בסיס הדיוויזיה ה-3 של הרייכסווהר, והועמדה תחת פיקוד קורט האזה. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-2, במסגרת הארמייה הרביעית. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-3 ולאחר מכן במסגרת הקורפוס הממונע ה-41 במסגרת הארמייה ה-12. ב-1 באוקטובר 1940 מונה פאול באדר למפקד הדיוויזיה, והדיוויזיה הוסבה לדיוויזיה הממונעת השלישית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-56 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך מבצע מקרה כחול לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן לחמה בקרב סטלינגרד, שם הושמדה ב-2 בפברואר 1943.
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר השלישית.
ב-1 במרץ 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, על בסיס הדיוויזיה הממונעת ה-386, והועמדה תחת פיקוד פריץ-הוברט גרזר. ב-23 ביוני 1943 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר השלישית, וב-16 ביולי 1943 נשלחה לאיטליה. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים באיטליה, בתחילה כחלק מהארמייה העשירית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-14. באוגוסט 1944 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, והועמדה תחת פיקוד הארמייה הראשונה. בנובמבר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ולחמה עמה במהלך הקרב על הבליטה. במרץ 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-15, ולחמה עמה בקרבות בגרמניה, עד להשמדתה בכיס הרוהר ב-21 באפריל 1945.
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר השלישית (ורמאכט)
בוקר (ציור)
בוקר (גרמנית: Der Morgen) הוא ציור מאת קארל פרידריך שינקל, מגדולי הציירים, האדריכלים והמעצבים של גרמניה בתקופה הרומנטית בפרט ובאומנות הגרמנית בכלל. הוא נוצר בשנת 1813 (עוד בתקופת המלחמות הנפוליאוניות), ומתאר סצנת בוקר שלווה בה רצים ילדים בלווי של שתי נשים דרך שביל העובר דרך עצים לאור השמש. לפי סגנון לבושם של האנשים בציור, סביר להניח כי התקופה עליה הוא מדבר היא תקופת הרנסנאס האירופאי. כך גם משתקף מהאדריכלות המופיעה מעט באופק שמאחורי העצים בציור. הנוף המתפרש עד לאופק מראה מבנים ועיר מפותחת באירופה, בעלת נמל וגישה לים. אל היצירה "בוקר" לוותה יצירה נוספת המתארת את הערב, אך הושמדה במלחמת העולם השנייה, כשהיא הייתה בשעותיה האחרונות- שנת 1945.
קורט יאהן
גנרל קורט יאהן (בגרמנית: Kurt Jahn; 16 בפברואר 1892 - 7 בנובמבר 1966) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
יאהן נולד ב-16 בפברואר 1892 בשמלקלדן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס יאהן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-30 (באדן ה-2). שם הוא הועלה לדרגה ב-18 באוגוסט 1915 הועלה לדרגת אובר לוטננט, ובקיץ 1916 מונה לשלישו של מפקד הארטילריה של הדיוויזיה ה-29. בתחילת 1917 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-29, ובסוף אותה שנה הועבר לרגימנט הרגלים ה-113. באביב 1918 הועבר למטה הקורפוס ה-5, בקיץ 1918 הועבר למטה הדיוויזיה ה-42, וב-18 באוגוסט 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף יאהן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במאי 1933 הועלה יאהן לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-5. ב-1 במאי 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-35. ב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-35, ב-1 במרץ 1938 מונה למפקד בית-הספר לתותחנות בייטרבוג, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור.
מלחמת העולם השנייה.
ב-5 באוקטובר 1940 מונה יאהן למפקד הדיוויזיה ה-121, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-25 במאי 1941 מונה יאהן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-3, ובמהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-56 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, וב-15 במאי 1942 מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-233, שהפכה ב-7 ביולי אותה שנה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-233. ב-15 במרץ 1943 מונה יאהן למפקד הדיוויזיה ה-709 בצרפת, וב-1 ביולי 1943 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-308, שהיה חלק מהארמייה השנייה. ב-14 באפריל 1944 מונה יאהן למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-18, וב-25 במאי 1944 מונה לזמן קצר למפקד הדיוויזיה ה-12. ב-8 ביולי 1944 מונה יאהן למפקד הקורפוס ה-87, וב-1 באוקטובר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. יאהן פיקד על הכוח הגרמני-איטלקי בלומברדיה, וב-1 במאי 1945 נפל בשבי הבריטי.
לאחר המלחמה.
בשנת 1948 השתחרר יאהן מהשבי. לאחר שחרורו התגורר יאהן בעיר קובורג, עד למותו ב-7 בנובמבר 1966, והוא בן 74 שנים.
כנסייה גותית על סלע על שפת הים
כנסייה גותית על סלע על שפת הים (גרמנית: Gotische Kirche auf einem Felsen am Meer) הוא אחד מהציורים הידועים של הצייר, האדריכל ומעצב הפנים הידוע קארל פרידריך שינקל שנוצר בשנת 1815 בסגנון הרומנטי.
תיאור.
הציור ממחיש את מסעם של קבוצת אנשים שפניהם כנראה אל עבר הנמל, תוך כדי מזג אוויר חורפי עם רוח קרה בעת השקיעה. הכנסייה הגותית הגדולה והמרשימה מהווה את מרכז הציור, ומוקפת במעין זוהר על טבעי-אלוהי. כמו ציירים ומשוררים רומנטיים גרמניים רבים, בחר שינקל לתאר מבנה בסגנון האדריכלות הגותית ביצירתו- אחד ממאפייניו הבולטים ביותר. הסיבה לכך הייתה התנועה הרומנטית שבאה להחזיר את היופי והחן שבאותם הימים, תוך כדי כך שהסגנון הגותי אופיין כסגנון גרמני בשורשיו המקוריים, ובכך מתעסק הציור בנושא גרמני מובהק ולא רק בנושא אדריכלי בפרט.
נופו של פרח יוון
נופו של פרח יוון (גרמנית: Blick in Griechenlands Blüte) הוא אחד הציורים החשובים ביותר של הצייר, האדריכל ומעצב הפנים קארל פרידריך שינקל, שהועתק ידי אוגוסט וילהלם יוליוס אהלבורן (August Wilhelm Julius Ahlborn) בשנת 1836. הציור הקייים הוא עיבוד של עבודתו האבודה של שינקל, שהועתקה כמה פעמים על ידי אומנים אחרים לפני אובדנה. הוא מביע את תשוקתו של שינקל אל שני הסגנונות שאהב - האדריכלות הגותית והאדריכלות הקלאסית הנמצאת לבדה בציור זה.
תיאור הציור.
הציור מביע את העוצמה והכוח שמושקעים בהנחת אלמנט שיש בתהליך הבנייה של מבנה יווני, הנדמה כמקדש. האלמנט המעוטר הוא חלק מהאפריז של המבנה. מאחורי המבנה, במרכז הציור, מופיעה עיר מרשימה בסגנון הנאו קלאסי המובהק בו התאפיין שינקל, שניסה לדמות את אדריכלות יוון העתיקה ורומא בדייקנות. בקדמת הציור מצד שמאל מופיעה כתובת ביוונית, שחרוטה על המבנה. הכתובת היא ציטוט מההמנון למידה הטובה שמיוחס לאריסטו ומתועד בכתבים של דיוגנס לארטיוס ואתנאיוס. ההמנון מפאר את הגבורה בקרב של הרמיאס , חתנו וחברו של אריסטו.
במרכז התמונה מתנוסס אקרופוליס עם בתים המקיפים אותו והרים ברקע.
חלק מהפועלים באתר הבנייה מסתכלים על שיירת החיילים המגיעה לעיר ומפסיקים את מלאכתם. חלקם מופיעים בעירום הרואי , שמהווה אידליזציה של הסצנה המתוארת. ייתכן כי שיירת החיילים החוזרים לעיר רומזת על ניצחון חיילי פרוסיה במלחמות נגד נפוליאון בונפרטה, בהן היא היוותה חלק משמעותי מהקואליציה האנטי-צרפתית השישית. ייתכן גם שחזרתם רומזת לעצמאות של יוון מהאימפריה העות'מאנית. שינקל עצמו לא השאיר עדות מפורטת לגבי הכוונה מאחורי הציור.
הדיוויזיה ה-121 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-121 (בגרמנית: 121. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, והושמדה בסוף המלחמה בכיס קורלנד.
היסטוריה.