ב טוענים דתן ואבירם בפני משה כי הוציאם מארץ פורייה, ארץ זבת חלב ודבש. זהו השימוש היחידי במקרא לביטוי שאינו מופנה לארץ ישראל אלא למצרים ממנה יצאו בני ישראל. טענתם היא פוליטית. הם טוענים כלפי משה כי הוציאם מארץ פורייה ודן אותם לנדוד במדבר עד היעלמותו של דור המדבר. המסר המניפולטיבי, שניסו להעביר אינו נכון וזאת מפני שהמובחרים בפירות מצרים נועדו לצורכיהם של בני המעמד הגבוה ולא למעמד העבדים.
בנאומו לפני כיבוש הארץ והתנחלות השבטים בה, מדבר משה על ארץ זבת חלב ודבש אך כאן משמש הביטוי כתמורה לרעיון המופיע ב שמירת החוקי התורה. הביטוי מופיע ב משמש כפתיחה לפסוקים הבאים:
בפסוקים אלו משווה המחבר המקראי את ארץ ישראל למצרים. ארץ ישראל שופעת במים ותלויה בחסדו של האל יותר מאשר מצרים. האיכר צריך לשים את מבטחו באל שימטיר גשמים על שדהו ואינו צריך לעבוד עבודה פיזית כאיכר המצרי. ההשוואה למצרים בכתובים אלה היא דתית. יש הרואים בכתוב בפסוק י', , פרשנות פנים מקראית המלעיגה את המצרים, שאינם זוכים לקבל ממי הגשמים הרבים היורדים בשדות ישראל ובנוסף שיטת ההשקיה של המצרים דומה להטלת שתן וזאת הם רואים לפי גרסת הקרי ב.
בטקס הבאת הביכורים המופיע ב מביא האיכר מיבולו ובכך קושר את האמונה שהאל הוא מקור השפע ותנובת האדמה ולו בלבד בעלות האל על אדמת ארץ ישראל. הארץ ניתנה לבני ישראל ובנוסף מכיר האיכר בפוריותה. הופעת הביטוי בספר דברים נקשרת בהבטחתו של האל למשה.
בנביאים.
הנביא ישעיהו רואה בשפע החלב והדבש בארץ, תוצאה של חורבן הארץ בידי אשור. בנאום התוכחה לעם מזכיר ירמיהו כי ה' הוציא את בני ישראל ממצרים אל ארץ זבת חלב ודבש. ביטוי דומה לביטוי מופיע בספר יחזקאל: . לפי הביטוי ארץ ישראל מתוארת כיפה מכל הארצות. זהו ביטוי יחידאי במקרא בו מובע הרעיון כי ה' תר וחיפש ארץ בשביל בני ישראל. בפסוק ביחזקאל משתקף גם הביטוי ארץ הצבי.
הצירוף דבש וחמאה מופיע כמה פעמים במקרא. הביטוי מתייחס לתוצרת הצאן ולדבש המופק מפירות הארץ. החמאה היא שמנת חלב מעובה. ביטוי זה מסמל כמו הביטוי "חלב ודבש" את התוצרת בה התברכה הארץ. ב מסמל ביטוי זה את גשמי הברכה.
זיהוי החלב והדבש.
לדעת רבים הדבש בביטוי המטפורי "ארץ זבת חלב ודבש" מתייחס לדבש הפירות ומתיקותן, מכיוון שכנען הייתה ידועה בפוריותה וגידולי הפירות בה, בייחוד תמרים שמהם הופק הסילאן, תאנים וענבים הנזכרים במקרא שמהם הופק הדבש. יש הסוברים כי הדבש מתייחס לעסיס פירות התמר, הגפן וכן לדבש הדבורים. הדבש מופיע פעמים רבות לתיאור מתיקות פירות הארץ, וכך הוא מופיע בתיאור המקרא על ארץ ישראל כמשובחת בשבעת המינים: . הדבש אף מופיע לצד גידולים אחרים כביטוי להערכתו של רבשקה לפוריותה של ארץ ישראל: "אֶרֶץ זֵית יִצְהָר וּדְבַשׁ".
חז"ל גם מספרים על אמוראים שראו בארץ ישראל עזים תחת עצי תאנה כשחלב זב מעטיניהן ומתערב בדבש הנוטף מעץ התאנה, וייחסו לכך את הביטוי במקרא "זבת חלב ודבש" כשהם רואים זאת כהמחשת הפסוק.
במשנת חז"ל מופיעה מחלוקת בשל זיהויים של חלב ודבש אלו:
כלומר, לדעת רבי אלעזר, כשם שהדבש מופק מפירות כך גם החלב מופק מפרי הארץ. ואילו לדעת רבי עקיבא כשם שהחלב הוא מהחי, כך גם הדבש.
השימוש בחלב ובדבש במקרא.
החלב והדבש הם ממזונותיה המובחרים של ארץ ישראל בעת העתיקה. החלב במקרא הופק בעיקר מהצאן. בתקופת המקרא גידלו דבורים בארץ ישראל להכנת דבש. הם הוגשו בעת אירוח, ניתנו במתנה ואף שימשו כמטפורה למתיקות המתארת אהבת בני זוג. על פי הכתוב במקרא, החלב הוגש בעת אירוח, וכך גם מוצאים את יעל מגישה לסיסרא חלב בטרם היא הורגת אותו עם יתד. לחלב מיוחסות תכונות של הרגעה ובכך היא הבטיחה את שנתו.
הדבש במקרא ניתן כמתנה. לדבש תפקיד משמעותי בחידת שמשון לפלשתים.
בתרבות.
"ארץ זבת חלב ודבש", הוא שיר-עם אשר מושמע לעיתים בחגים, אשר מילותיו הן הביטוי המקראי, אותן הלחין אליהו גמליאל בראשית שנות ה-50.
שם הלהקה הישראלית "חלב ודבש" הוא בהשראת הביטוי המקראי הזה.
המעורר (דרור-ישראל)
שבשבת (תוכנית טלוויזיה)
שבשבת הייתה תוכנית טלוויזיה אשר מסרה את תחזית מזג האוויר ושודרה בערוץ הראשון של רשות השידור.
התוכנית עלתה לשידור ביוני 1989, ביוזמת חיים יבין שהגיש בזמנו את מהדורת מבט. לפני ייסוד התוכנית נקראה תחזית מזג האוויר על ידי מגיש החדשות, בסיום מבט לחדשות, למעט במקרים של מזג אוויר חריג בהם הובא סיקור במועד מוקדם יותר. התוכנית נוסדה לאור החלטה בטלוויזיה הישראלית כי את תחזית מזג האוויר יגישו חזאים מקצועיים, כפי שהיה מקובל אז באירופה ובארצות הברית. לצורך הגשת התחזית בטלוויזיה נבחנו חזאים מן השירות המטאורולוגי הישראלי, ולאחר מבחן בד נבחרו לתפקיד ששון נתן, אורי בץ ואליעזר דנציגר, ואליהם צורף דני רופ ששירת במרכז המטאורולוגיה של חיל האוויר.
התוכנית הוקלטה מראש, ושודרה בסיום מהדורת החדשות. לאחר שהוחלט שהתחזית תהיה חלק מהשידור החי של המהדורה, הגיעה "שבשבת" לסיומה, ושרון וכסלר הצטרפה למגישי התחזית.
אתיקה משפטית
בישראל, כמו בעולם, הותקנו כללי אתיקה אשר נועדו להסדיר את עבודתם של עורכי הדין, בינם לבין עורכי דין אחרים ובינם לבין לקוחותיהם, בית המשפט והציבור בכלל.
החלת כללי אתיקה של עורכי דין.
בישראל פועלים עשרות אלפי עורכי דין. מפאת חשיבות מקצוע עריכת הדין ונגיעתו בכל תחומי החיים בין אם בעניינים הנוגעים לכיסו של אדם ובין אם בעניינים הנוגעים לחירותו, מעשיו, משפחתו ועוד, עלה צורך להסדיר באמצעים חקיקתיים את יחסי עורכי הדין עם לקוחותיהם, וכן את יחסיהם של עורכי הדין בינם לבין עצמם ובינם לבין בית המשפט.
לפיכך, הותקנו בשנת 1986 כללי לשכת עורכי הדין (אתיקה מקצועית) התשמ"ו-1986, מכוח חוק לשכת עורכי הדין, התשכ"א-1961,אשר נועדו להסדיר את האתיקה של עורכי דין בישראל.
כללי האתיקה המשפטית.
שמירה על כבוד המקצוע.
מדוע ישנה התייחסות ברורה בכללי לשכת עורכי הדין (אתיקה מקצועית) לשמירה על כבוד מקצוע עריכת הדין? יש המייחסים זאת לירידת קרנו של מקצוע עריכת הדין, או מחשש לירידה כזו, ויש המייחסים זאת להיותו של כבוד המקצוע חלק אינטגרלי מחשיבותו.
כללים שונים נועדו לשמור על היותו של מקצוע עריכת הדין מקצוע בעל שיעור קומה, לרבות- דרישה כי פגישה בין עורך דין ללקוחו תתקיים במשרדו של עורך הדין או במקום הולם, ייחוד משרדו של עורך הדין לפעילות משפטית גרידא, ייחוד שכר טרחה לתשלום בכסף ולא בתמורה אחרת שאינה כספית והסדרת אופן הפרסומת של משרד עורכי דין, באופן שפרסומת לא תהווה פגיעה בכבוד וביוקרת המקצוע.
יחסים שבין עורך דין ללקוחו.
יש לזכור, כי בין עורך דין ללקוחו נרקמים יחסי אמון מוחלטים, וזאת נוכח חשיבות העניינים בהם עוסקים עורכי הדין. ניסיון החיים מלמד כי לקוח, אשר יחוש כי אינו מסוגל לבטוח בעורך דינו, מוטב לו כי לא ישכור כלל שירותיו של עורך דין. לשם כך, הוסדרו הכללים הבאים, אשר נועדו להבטיח שמירה מרבית על האמון שחשים לקוחות לעורכי דינם, ולהפך:
לשכת עורכי הדין, היא הגוף החוקתי אשר הוקם בישראל לאגד בתוכו את זכויות וחובות עורכי הדין, מוציאה תחת ידה מדי את רבעון "אתיקה מקצועית", אשר נועד לעדכן את ציבור עורכי הדין בהחלטות החדשות שהתפרסמו בנושאי אתיקה, והחלטות רבות המתפרסמות בו נוגעות לנושא ניגוד העניינים.
יחסים שבין עורך דין לחברו.
על עורך הדין חלה חובה לנהוג בכבוד ובאופן "חברי" כלפי הצד שכנגד. מהחלטות ועדת האתיקה ניתן ללמוד, כי מניעת דחיית מועד דיון לבקשת הצד השני, למשל, מטעמים של התנכלות או חוסר התחשבות, היא עבירה אתית.
על עורך דין לנהוג כלפי חברו בדרך ארץ, ובאופן שלא יבזה את כבוד מקצוע עריכת הדין. על עורך דין אסור לאיים על הצד שכנגד, ואל לו לפנות לצד שכנגד אלא באמצעות עורך דינו. בנוסף, באם עורך דין קיבל לטיפולו עניין הנמצא בטיפולו של עורך דין אחר, על עורך הדין להודיע לחברו המטפל הנוכחי כי התיק נמסר אליו.
יחסים שבין עורך דין לבית המשפט.
עורך דין חייב בשמירה על כבודו של בית המשפט, ואי שמירה על כבודו עלולה לעלות לעורך הדין "ביוקר", לרבות אישום בביזיון בית המשפט הקבוע בחוק העונשין. על עורך דין חל איסור להטעות את בית המשפט בעובדות לא נכונות, בחצאי אמיתות, בפסיקה לא מעודכנת ועוד.
הגופים האמונים על שמירת אתיקה של עורכי דין.
מוסדות לשכת עורכי הדין הדנים בנושאים של אתיקה מקצועית ומשמעת עוגנו בחוק לשכת עורכי הדין.
ועדת האתיקה של לשכת עורכי הדין.
בכל מחוז בישראל לפי חלוקת המחוזות המשפטיים, קיימת ועדת אתיקה אשר דנה בתלונות שהוגשו כנגד עורכי דין החברים באותו מחוז. ועדת האתיקה בוחנת התקיימות של עבירת משמעת לפי כללי לשכת עורכי הדין וחוק לשכת עורכי הדין.
תפקיד בית הדין המשמעתי.
בית הדין המשמעתי דן בעבירות משמעת שהוגשו כנגד עורכי דין והרכבו מופיע בחוק לשכת עורכי הדין. בית הדין יכול להטיל עונשים וסנקציות על עורכי הדין שפעלו בניגוד לכללי הלשכה וחוק לשכת עורכי הדין ולהטיל עונשים כגון הפקעת חברותו של עורך דין בלשכה, להשעות עורך דין מעיסוק במקצוע לזמן מסוים, תשלום קנסות כספיים וכיוצ'.
המסגרת המשפטית.
כללי אתיקה של עורכי דין בישראל מהווים מסגרת עליונה בחשיבותה לשמירה על התנהלות תקינה של עורכי דין בישראל. ראינו כיצד לשכת עורכי הדין מבקשת לשמור על כבודו ויוקרתו של מקצוע עריכת הדין, באמצעות התקנת כללים ובאמצעות הקמת מוסדות לטיפול בענייני אתיקה, וכן כיצד פועלת הלשכה להסדרת היחסים בין עורך הדין לבין סביבתו, בסביבה עתירת חיכוכים.
5 ספורט
ספורט 3
ספורט 4
מריה תרזה מאוסטריה-אסטה
נמרוד דוד פפר