בשנת 1877 החל קרל תאודור לעסוק ברפואת עיניים במנטון שבריביירה הצרפתית, ובשנת 1880 פתח יחד עם אשתו מריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל את מרפאת העיניים הדוכס קרל תאודור במינכן, שקיימת עד היום.
ב-30 בנובמבר 1909 מת קרל תאודור בעיר קרויט, והוא בן 70 שנים.
משפחתו.
ב-11 בפברואר 1865 התחתן קרל תאודור עם סופיה, נסיכת סקסוניה, בתם של יוהאן, מלך סקסוניה ואמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, ממנה נולדה לו בת אחת:
ב-29 באפריל 1874 התחתן קרל תאודור עם מריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל, בתם של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואדליידה מלוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
Bon Appetit
הפיגוע במנצ'סטר ארנה (2017)
הפיגוע במנצ'סטר ארנה (באנגלית: Manchester Arena bombing, מילולית: הפצצת מנצ'סטר ארנה) הוא פיגוע התאבדות שאירע ב-22 במאי 2017 בכניסה לאולם ההופעות "מנצ'סטר ארנה" שבמנצ'סטר שבממלכה המאוחדת, בתום הופעה של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה. נהרגו בו 22 אנשים ונפצעו למעלה מ-100.
הפיגוע.
כשברקע הפיגוע בווסטמינסטר במרץ 2017 בו נהרגו 5 אנשים, הפיגוע במנצ'סטר ארנה התרחש בסביבות השעה 22:30 בכניסה לאולם ההופעות "מנצ'סטר ארנה", בתום הופעתה של זמרת הפופ אריאנה גרנדה שבה נכחו כ-20 אלף צופים. הפיגוע בוצע על ידי סלמאן רמדאן עבידי, אזרח בריטי ממוצא לובי. ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות לפיגוע. בשנת 2019 אחיו של סלמאן רמדאן עבידי, חשם אבידי נעצר בלוב והוסגר לבריטניה. הוא נשפט ל-55 שנות מעצר לאור עזרה לאחיו בארגון הפיגוע.
זהו הפיגוע הגדול בממלכה המאוחדת מאז 2005, אז נהרגו 52 בני אדם כשארבעה מחבלים, אזרחי המדינה, התפוצצו במטרו ובאוטובוסים בלונדון.
לאחר הפיגוע.
בעקבות הפיצוץ הושבתה תחנת ויקטוריה הסמוכה, וכוחות הביטחון סגרו את הכניסות והיציאות מהתחנה. בחקירת המשטרה עלה חשד שהמחבל המתאבד היה חלק מרשת טרור, ונעצרו 14 חשודים אחרים בחשד שסייעו לפיגוע על ידי הרשויות בבריטניה, כאשר 2 מתוכם שוחררו תוך זמן קצר ללא אישומים, בנוסף לאחיו של המחבל שנעצר על ידי כוחות מקומיים בלוב. הדלפת שמו של המחבל ותמונת הפצצה בה השתמש לתקשורת האמריקאית, זמן קצר לאחר הפיגוע, עוררה מתחים בין הממשלה הבריטית למקבילתה בארצות הברית.
ראשת ממשלת בריטניה תרזה מיי אמרה לאחר הפיצוץ כי "מחשבותינו עם הקורבנות, הפצועים, ועם בני משפחותיהם", והוסיפה כי "אנחנו עושים את מרב המאמצים כדי לקבל את המידע המלא של מה שנחקר על ידי המשטרה כאירוע טרור". המפלגה השמרנית שבראשותה הודיעה כי היא משעה את קמפיין הבחירות בעקבות הפיגוע.
בעקבות הפיגוע החליטה הזמרת אריאנה גרנדה לבטל את ההופעות שתוכננו לה בסיבוב האירופי שלה.
זמן קצר לאחר הפיגוע, מוחמד תווחידי, פעיל איסלמי שמתגורר באוסטרליה הצהיר בריאיון טלוויזיה שתעמולה איסלמית גורמת לצעירים להאמין שביצוע פעולות טרור תביא אותם לגן עדן.
One Love Manchester.
One Love Manchester (בתרגום לעברית: אהבה אחת מנצ'סטר) היה מופע צדקה וספיישל טלוויזיוני בריטי שנערך ב-4 ביוני 2017 (שבועיים לאחר הפיגוע) ואורגן על ידי גרנדה בתגובה לפיגוע, המופע התקיים באצטדיון הקריקט באולד טראפורד במנצ'סטר ושודר ב-BBC One עם המנחים הבריטיים שרה קוק ואורה אובודה. במופע השתתפו 50,000 איש. בין הזמרים האורחים נכללו ג'סטין ביבר, הבלאק אייד פיז, קולדפליי, מיילי סיירוס ממפורד אנד סאנז, נייל הורן, ליטל מיקס, קייטי פרי, טייק ד'את, אימוגן הייפ, פארל ויליאמס, רובי ויליאמס וליאם גלאגר.
רווחים מהאירוע נתרמו לקרן החירום We Love Manchester, אשר הוקמה על ידי מועצת העיר מנצ'סטר והצלב האדום הבריטי לאחר הפיגוע ב-22 במאי, בו נהרגו 22 אנשים ונפצעו יותר מ-100. הכספים יסייעו לקרבנות ולמשפחותיהם. הצלב האדום הבריטי דיווח כי קיבל יותר מ-10 מיליון יורו (13 מיליון דולר) בתרומות ב-12 השעות שלאחר המופע. למרות הבדלי הזמן, רשתות טלוויזיה של לפחות 50 מדינות שונות שידרו את המופע בשידור חי, אשר בו זמנית שודר בשידור חי בפלטפורמות שונות, כולל טוויטר, פייסבוק ו-YouTube. זהו המשדר הנצפה ביותר בבריטניה ל-2017, עם כ-14 מיליון צופים בממוצע ו-22 מיליון צופים בשיא השידור.
שורד בכוננות
ילד רחוב
ילדת רחוב
ברטי ואליזבת
ברטי ואליזבת (באנגלית: Bertie &amp; Elizabeth) הוא סרט טלוויזיה משנת 2002 בהפקת קרלטון טלוויז'ן. הסרט בוחן את היחסים בין המלך ג'ורג' השישי ואשתו המלכה אליזבת החל מפגישתם הראשונה ועד למותו של המלך בחורף 1952. הסרט הוזמן במיוחד לציון יובל הזהב של המלכה אליזבת השנייה, ושודר לראשונה ב-4 ביוני 2002 בערוץ ITV1, כחודשיים אחרי מותה של אליזבת המלכה האם.
תקציר עלילה.
הסרט פותח בפגישתם של הדוכס מיורק וליידי אליזבת בווס-ליון. הוא ממשיך בתקופת החיזור, נישואיהם, והכתרתו למלך אחרי שאחיו, אדוארד השמיני, ויתר על הכתר. בסרט מתוארים איך מתמודדת משפחת המלוכה עם אירועים במלחמת העולם השנייה כשפצצה פוגעת בארמון בקינגהאם.
הסרט מתאר את המלך ג'ורג' השישי מנסה להתגבר על בעיית הגמגום, היראה שחש כלפי אביו והמתח שבו היה שרוי במשבר של שנת 1936 כשאחיו ויתר על הכתר.
ברטי ואליזבת'
יקותיאל בהרב
יקותיאל בהרב (19 במאי 1894 - 30 בינואר 1980) היה ממייסדי "הקבוצה היפואית", שחבריה מילאו תפקיד מפתח בהקמת "ההגנה". הוא נמנה עם המחזור הראשון של גימנסיה "הרצליה". היה ממקימי חברת החשמל בשנת 1923 ומילא תפקידים בכירים בחברה עד לפרישתו ב-1959. בתקופה זו הקימה החברה תחנות כוח רבות, ביניהן תחנה שמופעלת באמצעות מים (הידרואלקטרית) בנהריים ותחנת רדינג בתל אביב. היה פעיל במוסדות ציבור רבים בעיר חיפה ובין היתר היה חבר בוועדה המקומית ובוועדה המחוזית לבניין ערים.
נעוריו ותחילת דרכו.
בהרב נולד במחוז אמור שברוסיה לישעיהו ולרבקה בהרב, שהייתה ממייסדי תל אביב והישוב עטרות ליד ירושלים. בהרב קיבל חינוך מסורתי בחדר ובבית ספר למסחר.
הוא עלה לארץ ישראל ב-6 בנובמבר 1905 עם אמו והמשיך את לימודיו בגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב והיה מבוגרי המחזור הראשון.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 הפסיק בהרב את לימודיו בפקולטה לכימיה באוניברסיטה בצרפת וחזר לארץ ישראל. הוא היה חבר "הקבוצה היפואית" או "גרעין 13", שחבריה עסקו באיסוף נשק ובהכנות להגן על השכונות היהודיות מפני התנפלויות של ערבים. חברי הקבוצה מילאו תפקיד מפתח בהקמת "ההגנה".
במהלך מלחמת העולם הראשונה היה בין הראשונים שוויתרו על נתינותו הזרה והיו לאזרחים עות'מאנים. הוא התנדב לצבא העות'מאני יחד עם בוגרים נוספים מגימנסיה "הרצליה", ונשלח לקושטא להשתלמות כקצין.
היה חבר ועד העזרה עם אברהם הרצפלד ויצחק בן-יעקב שהוקם במלחמת העולם הראשונה, כדי לסייע לגולי היישוב היהודי בדמשק ולאסירי דמשק, שהיו ברובם חברי "השומר" ואנשי ניל"י שהועמדו למשפט.
בשנת 1919 ערך מטעם המשרד הארצישראלי, לבקשתם של ד"ר ארתור רופין וד"ר יעקב טהון דין וחשבון בן 400 עמודים על מצב היישוב במלחמת העולם הראשונה, עבור הקונגרס הציוני העולמי ה-12, הראשון לאחר המלחמה.
באותה שנה שימש מטעם הוועד הפועל של "אחדות העבודה" דאז, האחראי והמוציא לאור של השבועון "הקונטרס" בעריכת ברל כצנלסון, והירחון "האדמה" בעריכת יוסף חיים ברנר.
בשנת 1931 נשא לאשה את עליזה בת שמעון רוזנברג. בתם- איה.
עבודתו בחברת החשמל.
בהרב נמנה עם מייסדיה של חברת החשמל שהוקמה ב-29 במרץ 1923 על ידי פנחס רוטנברג, ומילא בה תפקידים בכירים: אחראי על המזכירות הכללית, מדורי הקרקעות והמשפטים ועל אגף הון המילוות של החברה. הוא אף שימש כמנהל בכל חברות-הבת של חברת החשמל.
בהרב היה שותף בהקמת תחנות הכוח שהחברה הקימה במהלך שנות עבודתו בחברה, והיה אחראי על רכישת הקרקעות לבניית תחנות הכוח בת"א, חיפה ואשדוד. בין היתר היה אחראי על הקמתה של תחנה שמופעלת באמצעות מים (הידרואלקטרית) בנהריים בשטח של 6,000 דונם קרקע שנרכשו בעבר הירדן להקמת תחנת הכוח ולמגורי העובדים בתחנה. כן היה אחראי על רישום הזיכיון של חברת החשמל כחוק בעבר הירדן. בהרב היה "מומחה לערבים" וחברו של המלך עבדאללה, ולכן הוא נהג לתווך בין הירדנים לבין חברת החשמל. עבדאללה ביקר בתחנת הכוח בנהריים פעמים רבות.
לאחר 40 שנות עבודה בחברה הוא פרש לגמלאות בסוף שנת 1959.
פעילות ציבורית.
חבר ועדת השמות הראשונה בחיפה. בהרב היה בין מקימי "המרכז המסחרי החדש" בעיר התחתית בחיפה בשנות ה-30 של המאה ה-20.
היה פעיל במוסדות ציבור רבים בעיר: חבר ועדת המצב על יד ועד הקהילה העברית בחיפה.
שימש כחבר הנהלה מטעם המרכז החקלאי של "אחדות העבודה" והממונה על סלילת הכביש הראשון כביש טבריה צמח בידי פועלים עברים. היה ממקימיה של חברת "סולל-בונה".
היה ממייסדיה ומנהליה של חברת התעופה האזרחית העברית הראשונה בארץ, שהקים פנחס רוטנברג, "נתיבי אויר לארץ ישראל בע"מ", שקיימה טיסות ללבנון, קפריסין ומצרים.
חבר בית משפט השלום המקומי והמחוזי העבריים.
חבר ועדת המשנה ליד ועד הלשון לקביעת מונחי חשמל.
יו"ר "האגודה ההדדית להספקת מים על הר הכרמל בע"מ" במשך 15 שנים, שפעלה כמוסד צבורי ללא חלוקת רווחים בין חבריה ואשר השתתפה בהקמת מוסדות צבוריים רבים על הכרמל.
במאי 1961 הוא קיבל תואר אזרח כבוד של חיפה.
חבר מועדון רוטרי חיפה משנת 1944 ושימש כנשיא המועדון בשנים 1964-1963.
פעילותו בוועדה המקומית לבניין ערים בחיפה.
בתקופת המנדט בהרב שימש משנת 1936 כנציג השכונות היהודיות בוועדה המקומית לבניין ערים. בשנת 1948 מונה על ידי שר הפנים לחבר בוועדה המחוזית ואף שימש כיו"ר הוועדה המייעצת עד פברואר 1966.