אחיו מתגורר בניו יורק ואחותו בספליט שבקרואטיה.
סגנונו.
ברגוביץ' משלב מוזיקה אתנית צוענית שמקורה בבלקן, ביחד עם מוזיקת רוק מודרנית. שורשיהם הסלאביים של יצירותיו מעניקות לצליליו קוסמופוליטיות ייחודית, הזוכה להערכה בעולם כולו. ברגוביץ' משלב סגנונות רבים ביצירותיו, בהם: מוזיקה אתנית מהבלקן, רגאיי, רוק לסוגיו, טנגו, פוליפוניה בולגרית אותנטית, תזמורות כלי הקשה ונקישה ומקהלות.
מעין אלישע
רויטלינגן
רויטלינגן () היא העיר התשיעית בגודלה במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה.
אודות העיר.
רויטלינגן שוכנת במרכז המדינה, כ-15 קילומטרים מזרחית לטיבינגן, 31 קילומטרים דרומית לשטוטגרט ו-57 קילומטרים מערבית לאולם. העיר שוכנת בקצה הצפוני של אזור גאוגרפי הנקרא היורה השוואבית (בגרמנית: Schwäbische Alb), והעיר מכונה "השער ליורה השוואבית". נהר קטן - אחץ (Echaz) - עובר בעיר ונשפך בקרבת מקום אל נהר הנקר.
בשנת 2013 חיו בעיר יותר מ-111,000 תושבים; את קו ה-100,000 עברה העיר ב-1989, אז הפכה ל"עיר גדולה" רשמית בגרמניה, החדשה מבין תשע הערים הגדולות בבאדן-וירטמברג. שטחה של העיר הוא 87 קמ"ר. 15.2% מתושבי העיר אינם בעלי אזרחות גרמנית. ברויטלינגן חמישה מוזיאונים ומכללה, בה לומדים כ-4,000 סטודנטים.
כ-25% מבנייני העיר נהרסו בהפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. רבים מהם שוקמו ובעיר העתיקה של רויטלינגן בניינים נאים רבים, מספר כנסיות עתיקות, שרידים של חומת העיר העתיקה, שני שערים מרשימים ועשרות סמטאות צרות מרוצפות אבן. מספר דקות הליכה ממרכז העיר נמצא ההר אחאלם (Achalm), אשר פסגתו מגיעה ל-707 מטרים מעל לפני הים. בראש ההר שרידים של מצודה עתיקה, ומהם נשקף נוף נרחב. למרות כל זאת, רויטלינגן אינה נחשבת לעיר תיירות מובהקת, וטיבינגן השכנה מאפילה עליה ומושכת את רוב התיירים המגיעים לאזור.
הצפנה קוונטית
הצפנה קוונטית (או קריפטוגרפיה קוונטית) היא ענף של הקריפטוגרפיה המשתמשת במכניקה קוונטית לאבטחת ערוץ תקשורת וביצוע פעולות אבטחת מידע שונות. בניגוד לקריפטוגרפיה מסורתית, המיישמת טכניקות מתמטיות כמו הצפנה סימטרית ומפתח פומבי כדי להסתיר את תוכן המידע מפני מצותת, הצפנה קוונטית מתבססת על חוקים פיזיקליים מתורת הקוונטים כמו עיקרון אי הוודאות של הייזנברג, סופרפוזיציה קוונטית ושזירה קוונטית.
אחד הרעיונות העיקריים של ההצפנה הקוונטית מבוסס על העובדה שמדידות קוונטיות של מערכת קוונטית (למשל, חלקיקי האור) משבשות את מצבם הקוונטי ובכך מותירות אחריהן עקבות המובילות לחשיפת המצותת.
צ'ארלס בנט וז'יל ברסר (1984), וכן קלוד קראפיו, ארתור אקרט (1991) ואחרים, הרחיבו את הרעיון ותיארו שיטות להחלפת מפתחות קוונטית, הטלת מטבע קוונטית, מחולל מספרים אקראיים קוונטי וטכניקות קריפטוגרפיות אחרות המיישמות את תורת הקוונטים כדי להגיע לרמת בטיחות מושלמת. רעיונות אלו מבוססים על ממצאים מדעיים שהתגלו כבר לפני עשרות שנים עם עבודתם של אלברט איינשטיין ועמיתיו בתורת הקוונטים.
יש להבחין בין הצפנה קוונטית, לבין הצפנה באמצעות אלגוריתם קלאסי לא-קוואנטי (למשל בשיטת המפתח הציבורי) שמיועדת לעמוד בפני התקפה באמצעות מחשב קוואנטי, המכונה הצפנה פוסט-קוונטית.
החלפת מפתחות קוונטית.
היישום העיקרי של הקריפטוגרפיה הקוונטית הוא פרוטוקול החלפת מפתחות, בו שני משתמשים שלא נפגשו מתקשרים על מנת לתאם מפתח הצפנה משותף, אך באופן בו יריב המצותת לשיחתם לא יוכל ללמוד מהו המפתח. להבדיל משיטות קלסיות לביצוע פעולה זו (דוגמת פרוטוקול דיפי-הלמן), בטיחות הפרוטוקול היא במובן תורת האינפורמציה ולא במובן בטיחות חישובית. במילים אחרות, השיטה הקלאסית מניחה שהיריב לא מספיק חזק כדי לשבור את הפרוטוקול (אבל אולי בעתיד יוכל לעשות זאת, לאור התקדמות הטכנולוגיה); בשיטה הקוונטית, גם יריב "כל-יכול" שמוגבל אך ורק על ידי חוקי הפיזיקה (המוגדרים לפי מכניקת הקוונטים) לא יכול לגלות את המפתח.
מגבלות.
בשנת 1996 הוכח על ידי דומיניק מאיירס (וכן על ידי לו וצ'או), כי לא קיים פרוטוקול קוונטי עבור התחייבות על ביט או העברה עלומה הבטוח כנגד יריב בלתי-מוגבל.
ברוס שנייר, בעל חברת ייעוץ לאבטחת מידע וסופר פורה בתחום, מסתייג מהצפנה קוונטית ואף כינה אותה חסרת עתיד. הוא סבור כי למעשה הצורך בהצפנה קוונטית אינו בוער כפי שאולי נדמה. אין זה אומר כי היא אינה בטוחה, אלא רק שההצפנה הקונוונציונלית למעשה מספקת כיום את מרב הפתרונות הקריפטוגרפיים הדרושים וכי ההצפנה הקוונטית לא תחליף את השיטות המתמטיות לגמרי, כך שאין סיבה מיוחדת להשקיע הון בפיתוח שיטות יקרות שאינן נחוצות. הוא טוען כי קריפטוגרפיה אינה רק הצפנה, החלק המתמטי בכל העניין קטן יחסית. הוא המשיל זאת לאדם המנסה להגן על עצמו מפני אויב בכך שהוא נועץ עמוד גבוה ואיתן בקרקע ומקווה כי האויב יתקל בו. הדיון איזה גובה צריך להיות העמוד, מטר או אלף מטר מגוחך מאחר שמן הסתם האויב יעקוף את העמוד במקום להיתקל בו. משל זה מחדד את העובדה כי קיימות כיום שיטות הצפנה טובות ואולי יש צורך להשקיע יותר במתן מענה לבעיות נלוות הקשורות בקריפטוגרפיה כמו אימות וזיהוי ובעיות אחרות שההצפנה הקוונטית מן הסתם לא תיתן מענה טוב יותר להן.
מבצע סבנה
ברכת הבנים
ברכת הבנים היא ברכה הנהוגה בחלק מקהילות ישראל, בה ההורים (או האב בלבד) מברכים את ילדיהם בליל שבת ובערב יום הכיפורים, ובקצת קהילות אשכנז גם במוצאי שבת. נוסח הברכה העיקרי הוא שלושת הפסוקים של ברכת כהנים.
ברכה זו היא מנהג שמתועד לראשונה בראשית תקופת האחרונים.
מקור המנהג.
במקרא בפרשת ויחי, מובא שכשברך יעקב את נכדיו אפרים ומנשה, הקדים ואמר , לפי פרשני המקרא, הכוונה במילים "בך יברך ישראל" היא כי יעקב קבע שברכה זו תהיה נוסח קבוע של ברכה בה יברך ההורה את ילדיו. אולם מפסוק זה אין ללמוד חיוב או מצווה.
שבת.
מנהג ברכת הבנים הופיע לראשונה בסוף המאה השש-עשרה בספרו של הרב חיים בן בצלאל אחי המהר"ל מפראג, וכך הוא כותב:מנהג זה השתרש בהרבה קהילות ישראל, ומובא גם הרב יוזפא שמש הביא בספרו מנהגי וורמיזא מנהג זה, גם הרב אהרן ברכיה ממודנה בספרו מעבר יבק תומך במנהג זה ומחזק אותו במקורות קבליים, את דבריו העתיק הרב יחיא צאלח בפירושו לתכלאל.
יום הכיפורים.
הרב אפרים זלמן מרגליות והרב אברהם דנציג מביאים שהמנהג הנפוץ לברך את הילדים לפני ההליכה לבית הכנסת.
נוסחים.
נוסח הברכה הנפוץ הוא:
לבנים: ישימך אלהים כאפרים וכמנשה.
יברכך ה' וישמרך, יאר ה' פניו אליך ויחונך, ישא ה' פניו אליך וישם לך שלום.
השורה הראשונה היא ציטוט מדברי יעקב במעמד המפגש בינו לבין יוסף ובניו השורה הבאה היא נוסח ברכת כהנים כלשונה.
לבנות: (במקום השורה הראשונה): ישימך אלהים כשרה, רבקה, רחל ולאה.
גרסה זו מושפעת כנראה מדברי העם לבעז ב, "יִתֵּן ה' אֶת-הָאִשָּׁה הַבָּאָה אֶל-בֵּיתֶךָ, כְּרָחֵל וּכְלֵאָה אֲשֶׁר בָּנוּ שְׁתֵּיהֶם אֶת-בֵּית יִשְׂרָאֵל".
הנחת ידיים על הראש.
המנהג המקובל הוא שהאב מניח את ידיו על ראש הילדים בעת הברכה, בדומה למעשה יעקב בעת שבירך את בני יוסף – מנשה ואפרים. הרב יעקב עמדין לאחר שמביא מנהג זה בסידורו כותב שיש לברך בנשיאת ידיים על ראש הילדים. כדבריו כתב גם הרב יצחק למפרונטי ולדעתו יש להניח יד ימין על יד שמאל.
בספרות ההלכה תמהו על מנהג זה שהרי קיים איסור להדיוט לברך את ברכת כהנים כלשונה.
מחמת חשש זה, כתב הגר"א, שהאב לא יניח את שתי ידיו בעת הברכה, אלא יד אחת בלבד.
גריגורי שלבוביץ' צ'חרטישווילי
אתר הניווט בתנ&quot;ך
אתר הניווט בתנ"ך הוא אתר עברי ללמידת התנ"ך, שאינו למטרת רווח ושנוצר ומנוהל על ידי המתכנת אראל סגל. האתר מציג טקסטים עתיקים כגון זה של התנ"ך עצמו ושל חלק ממפרשיו, וכן הוא כולל מחקר מקורי בצורת מאמרים, פירושים, ועוד. באתר מנגנון המאפשר תגובות על הדפים בו, הפועל כמעין פורום, וכן מנוע חיפוש המשמש בפועל כקונקורדנציה לתנ"ך.
הייחוד של האתר לעומת אתרים אחרים ללמידת התנ"ך כגון מקראנט הוא השימוש הרב בקישור, בין הדפים בו לבין עצמם וכן בין הדפים בו לבין דפים רלוונטיים מחוץ לאתר. כך לדוגמה, ניתן ללחוץ על מילים ועל פראזות בתוך הטקסט של התנ"ך ולהגיע לערכים המבהירים אותן. הדגש על הקישור גם נותן את ידו לכלים ייחודיים כגון מאגר דמויות בתנ"ך המסודר בצורת עץ משפחה.
האתר נמנה בין ששת האתרים "הכי גדולים" של שנת 2004 בכתבה ב-ynet.
האתר נושא אופי דתי במידת-מה, המתבטא בשיח המושפע מהשקפות חז"ל על התנ"ך ובשימוש מועט, אם בכלל, בביקורת המקרא. יחד עם זאת, האתר אינו מגדיר את עצמו כדתי ורבים ממשתמשיו אינם דתיים.
מע&quot;ץ
יוסף בן יועזר
עין א-סולטן
תשנ&quot;ז
ויניצה
וינּיצָה (בכתיב ארכאי: ויניצא; באוקראינית: Вінниця, ויניציה) היא עיר באוקראינה, מרכז מחוז ויניצה. נמצאת על גדות נהר הבוג הדרומי.
גאוגרפיה ואקלים.
העיר ויניצה נמצאת במישור פודוליה. בעיר עובר נהר הבוג הדרומי. העיר מרוחקת כ-260 ק"מ מהבירה קייב וכ-430 ק"מ מעיר הנמל אודסה.
האקלים בעיר מתאפיין בקיץ ארוך ולח, ובחורף קצר יחסית (בהתייחס למזרח אירופה). הטמפרטורה הממוצעת בחודש יולי היא 18.3°C ובינואר 5.8°C−. כמות גשמים שנתית ממוצעת - 638 מ"מ. במהלך השנה יש בממוצע 7 ימים של סופות שלג, 6 ימים של סופות ברקים, וכ-50 ימים של ערפל.
היסטוריה.