מדד מסת גוף, או BMI, מבוסס על גובהו ומשקלו של אדם, ומחושב כמשקל גוף חלקי גובה בריבוע. ה-BMI הוא מדד נוח לחלק אנשים לארבע קטגוריות: תת-משקל, משקל תקין, משקל עודף והשמנת יתר חולנית. כאשר ערכים מתחת ל-20 ומעל 25 נחשבים כקורלטיביים למחלות רבות. למרות, שערך ה-BMI של אדם מסוים מושפע בעיקר מאלמנטים סביבתיים, מחקרי אסוציאציה הראו שישנו גם מרכיב גנטי. נכון ל-2020, ב-179 מחקרים נפרדים נמצאו כ-7751 סניפּים אסוציאטיביים. כצפוי למדד רציף המושפע מאלמנטים רבים, ישנו מגוון רחב מאוד של גנים שנמצאו כאסוציאטיביים ל-BMI גבוה, ביניהם גנים המעורבים בביו-סינתזה של כולסטרול, התפתחות רקמות שומן ותרמו-רגולציה.
בקונפטרד
בקונפטרד (בהונגרית: Bakonypéterd) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בבקונפטרד חיו שישה יהודים בשנת 1880.
הרצוגנרט
הרצוגנרט (בגרמנית: Herzogenrath) היא עיר במחוז אאכן בגרמניה אשר במדינת נורדריין-וסטפאליה. העיר גובלת בעיר קרקראדה ההולנדית.
היסטוריה.
הרצוגנרט נבנתה ב כישוב בשם רודה בסמוך לנהר ורם. בשנת 1104 ייסדו נזירים אוגוסטינים מנזר, המכונה קלוסטראדרדה, מערבית ליישוב זה. שם המקום הפך ל או (הולנדית) לאחר שדוכסות בראבנט השתלטה על האזור. כפי שקורה בחלקים רבים של דוכסות בראבנט, הרצוגנרט החליפה בעלות מספר פעמים במאות השנים האחרונות. יחד עם שאר דרום הולנד היא הייתה בשליטה ספרדית משנת 1661, אוסטרית בין 1713 ל-1795 וצרפתית בין 1795 ל-1813. בשנת 1815, כאשר הוקמה ממלכת הולנד בתנאי קונגרס וינה, הגבול בין המדינות נמשך בתוך העיר, כאשר החלק המזרחי היה הרצוגנרט, והחלק המערבי של קרקראדה ההולנדית. המנזר לשעבר הוא כיום מרכז הקונגרסים של רולדוק בקרקראדה.
הגבול נבנה על ידי הגרמנים במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה. לאורך השנים, היה הגבול בגובה של 30 סנטימטרים, כך שכלי רכב לא יכלו לעבור דרכו והיו צריכים לנסוע לנקודות מעבר רשמיות, אבל הולכי רגל יכלו לעבור מעצמם ללא שום בעיות, בשנת 1995 הוסרה החומה לחלוטין במסגרת הסכם אמנת שנגן.
שתי הערים, קרקראדה והרצוגנרט, חולקות כיום חלק משירותיהן הציבוריים ומקדמות יחד מטרות כלכליות, העיריות חולקות מתחם משרדים דו-לאומי בשם Eurode, שנבנה כך שהגבול עובר ישירות במרכז הלובי הראשי של הבניין, עם אגף אחד של הבניין בקרקראדה והשני בהרצוגנרט. העיר נקראת בפי המקומיים, "העיר הדו לאומית".
Rollin' &amp; Tumblin'
דומיניק לה קפרה
דומיניק לה קפרה (באנגלית: Dominick LaCapra; נולד בשנת 1939) הוא היסטוריון אמריקאי, העוסק בהיסטוריה אינטלקטואלית אירופאית. הוא ידוע בעיקר בזכות מחקריו בהיסטוריה אינטלקטואלית ובלימודי טראומה. הוא שימש כפרופסור ללימודי הומניזם בקתדרה על שם ברייס ואדית מ' בומאר באוניברסיטת קורנל, שם הוא כיום פרופסור אמריטוס.
קריירה.
לה קפרה קיבל תואר ראשון מקורנל ודוקטורט מאוניברסיטת הרווארד. הוא החל ללמד במחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת קורנל בשנת 1969.
עבודתו של לה קפרה תרמה לעיצוב ההיסטוריה האינטלקטואלית וקשריה להיסטוריה של התרבות, כמו גם לגישות אחרות כלפי העבר. הוא חקר והרחיב את טבעו וגבולותיו של הבסיס התאורטי של ההבנה ההיסטורית. עבודתו משלבת התפתחויות בתאוריה ביקורתית, כמו פוסט-סטרוקטורליזם ופסיכואנליזה, ובודקת את הרלוונטיות שלהן לחשיבה מחודשת על ההיסטוריה. הוא בוחן ומרחיב את השימוש במחקרים היסטוריים בטכניקות שפותחו בלימודי ספרות ואסתטיקה, כולל קריאה צמודה, ניתוח רטורי ובעיית האינטראקציה בין טקסטים או ממצאים וההקשרים (הקונטקסטים) שלהם. בנוסף לתפקידה בתחום ההיסטוריה, עבודתו של לה קפרה זכתה לדיון נרחב בתחומי מדעי הרוח והחברה האחרים, בעיקר בכל הקשור לתורת הטראומה ולימודי השואה.
בקורנל, שם הוא כיום פרופסור אמריטוס, החזיק לה קפרה בתפקידים במחלקות להיסטוריה ולספרות השוואתית. הוא כיהן במשך שנתיים כמנהל בפועל, ובמשך עשר שנים כמנהל אגודת קורנל למדעי הרוח. הוא עמית בכיר בבית הספר לביקורת ותיאוריה. בין השנים 1996–2000 היה מנהל שותף, ובין השנים 2000–2008 היה מנהל.
לה קפרה הוא חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (2006 – הווה).
הראלד קרמר
הארלד קְרָמֶר (בשוודית: Harald Cramér; 25 בספטמבר 1893 – 5 באוקטובר 1985) היה מתמטיקאי, אקטואר וסטטיסטיקאי שוודי, שהתמחה בסטטיסטיקה מתמטית ותורת המספרים ההסתברותית. ג'ון קינגמן תיאר אותו כ"אחד מענקי התיאוריה הסטטיסטית".
ביוגרפיה.
תחילת חייו.
הראלד קרמר נולד בסטוקהולם שבשוודיה ב-1893, ונשאר קרוב לסטוקהולם לאורך רוב חייו. הוא התחיל את לימודיו באוניברסיטת סטוקהולם בשנת 1912, שם למד לתואר ראשון במתמטיקה וכימיה. בתקופה זו היה עוזר מחקר תחת הכימאי המפורסם, הנס פון אוילר-שלפין, עמו פרסם את חמשת המאמרים הראשונים שלו משנת 1913 עד 1914. לאחר הניסיון שלו במעבדה, הוא החל לעסוק אך ורק במתמטיקה. בסופו של דבר, למד לדוקטורט במתמטיקה בהנחיית מרסל ריס באוניברסיטת סטוקהולם. המחקר של קרמר, שהושפע גם מעבודתו של ג"ה הארדי, הוביל לעבודת הגמר שלו בשנת 1917, "On a class of Dirichlet series" ("על מחלקה של טורי דיריכלה").
קריירה מקצועית אקדמית.
לאחר הדוקטורט, שימש קרמר כמורה מן החוץ (Assistant Professor) למתמטיקה באוניברסיטת סטוקהולם בין השנים 1917–1929. כבר בשלב מוקדם, התעניין קרמר רבות בתורת המספרים האנליטית. הוא גם תרם כמה תרומות סטטיסטיות חשובות בנוגע להתפלגות של מספרים ראשונים וראשוניים תאומים. המאמר המפורסם ביותר שלו בנושא זה נקרא "On the order of magnitude of the difference between consecutive prime numbers" ("על סדר הגודל של ההפרש בין מספרים ראשוניים עוקבים"), אשר סיפק תיאור מדוקדק של התרומה שנותנת תורת ההסתברות לתורת המספרים, וכלל אומדן לרווח בין ראשוניים עוקבים – אומדן שנודע בשם השערת קרמר.
בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, התעניין קרמר בתחום ההסתברות, שבאותו זמן לא היה ענף מקובל במתמטיקה. קרמר ידע שיש צורך בשינוי קיצוני בתחום זה, ובמאמר משנת 1926, הוא טען כי "את מושג ההסתברות יש להגדיר באופן מתמטי טהור, ומהגדרה זו ניתן יהיה להסיק את תכונותיו הבסיסיות ואת המשפטים הקלאסיים בתחום על ידי פעולות מתמטיות בלבד." קרמר התעניין בניסוח המתמטי הקפדני של ההסתברות מתוך עבודתם של מתמטיקאים צרפתים ורוסים כמו אנדריי קולמוגורוב, פול לוי, סרגיי ברנשטיין ואלכסנדר חינצ'ין בראשית שנות השלושים, ותרם משמעותית למהפכה בתורת ההסתברות. את תוצאות מחקרו הקפדני בתחום, פרסם קרמר בשנת 1937 בספרו משתנים מקריים והתפלגויות הסתברות ("Random Variables and Probabilty Distributions") בהוצאת קיימברידג. בשנת 1946, זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה, המשיך קרמר ופרסם את ספרו רב-ההשפעה, שיטות מתמטיות בסטטיסטיקה ("Mathematical Methods of Statistics"). ספר זה "הראה את האופן בו העשייה הסטטיסטית תלויה בכמות רבה של ניתוח מתמטי מדוקדק, כמו גם באינטואיציה פישריאנית."
בשנת 1929, מונה קרמר לקתדרה החדשה באוניברסיטת סטוקהולם במתמטיקה אקטוארית וסטטיסטיקה מתמטית, ושמר על תפקיד זה עד 1958. בתקופת כהונתו באוניברסיטת סטוקהולם, קרמר הנחה עשרה סטודנטים לדוקטורט, שהמפורסמים בהם הרמן וולד וקאי-לאי צ'ונג. בשנת 1950 הוא נבחר להיות חבר באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה. בשנת 1950, התמנה קרמר לנשיאות אוניברסיטת סטוקהולם, ובשנת 1958 התמנה גם לתפקיד קנצלר כל מערכת האוניברסיטה השוודית ("universitetskansler"). קרמר פרש ממערכת האוניברסיטה השוודית בשנת 1961.
אקטואריה.
חלק גדול מעבודתו של קרמר עסק בתחום האקטואריה ומתמטיקה ביטוחית. בין השנים 1920–1929, הוא היה אקטואר בחברת ביטוח החיים השוודית (Svenska livförsäkringsbolaget). עבודתו האקטוארית במהלך תקופה זו הובילה אותו לחקר ההסתברות והסטטיסטיקה, שהפכו לתחום העיקרי במחקרו. בשנת 1927, פרסם טקסט יסודי בשוודית, על תורת ההסתברות וכמה מיישומיה ("Sannolikhetskalkylen och några av dess användningar"). לאחר עבודתו בחברת Svenska livförsäkringsbolaget, המשיך ועבד ב-Återförsäkringsaktiebolaget Sverige, חברת ביטוח משנה, עד 1948. הוא היה ידוע גם בעבודתו החלוצית בתורת הסיכון הביטוחית. לאחר תקופה זו, בין השנים 1949–1961, הוא נשאר כאקטואר יועץ לחברה. בהמשך חייו הוא נבחר להיות נשיא הכבוד של החברה האקטוארית השוודית.
שנותיו המאוחרות.
קרמר המשיך בקריירה המקצועית שלו במשך 20 שנה נוספות. לאחר פרישתו בשנת 1961, הוא נעשה פעיל מאוד במחקר, אשר הואט בשל תפקידו כקנצלר. בין השנים 1961–1983, נסע קרמר ברחבי ארצות הברית ובאירופה כדי להמשיך במחקר שלו, תוך עצירות משמעותיות בברקלי, פרינסטון ובמכון משולש המחקר () בקרוליינה הצפונית.
קרמר קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת Heriot-Watt בשנת 1972.
הראלד קרמר נישא למרתה הנסון בשנת 1918, והם נשארו יחד עד מותה בשנת 1973. לעיתים קרובות הוא התייחס אליה כאל "מרתה האהובה" שלו. נולדה להם בת אחת, מארי-לואיז, ושני בנים, תומאס וקים.
אבירם הלוי
אבירם הלוי (נולד ב-8 בדצמבר 1957) הוא סופר ומחבר ספרי עיון ישראלי.
ביוגרפיה.