קרספי ידוע בעיקר כאחד התומכים העיקריים בציור הז'אנר של הבארוק באיטליה. האיטלקים, עד המאה ה-17, הקדישו תשומת לב מועטה לנושאים מסוג זה, והתרכזו בעיקר בתמונות גדולות בנושאים דתיים, מיתולוגיים והיסטוריים. כמו כן ציורי דיוקנאות של אצולה. בכך הם נבדלו מהציירים הצפון אירופאיים, ובמיוחד הציירים ההולנדים, שהייתה להם מסורת חזקה בתיאור פעילויות יומיומיות. לפני קרספי, אנביילה קראצ'י, צייר נופים פסטורליים, ותיאר סוחרים כמו קצבים. לפניו, ברתולומאו פאסרוטייצר בנושאי ז'אנר. במסורת סגנון זה, קרספי עקב גם אחר התקדימים שקבעו הבמבוצ'אנטי, בעיקר ציירי ז'אנר הולנדים שפעלו ברומא. לאחר מכן, מסורת זו התקיימה באיטליה גם על ידי פיאצטה, פייטרו לונגשי, ג'אקומו סרוטי וג'אנדומניקו טיפולו.
הוא צייר סצינות מטבח רבות ונושאים ביתיים אחרים. בציור "הפרעוש" (1709) מתוארת אישה צעירה המתכוננת לשינה ומחפשת את היצור המציק על גופה. היא לא מציגה יופי של בוטיצ'לי, אלא עליבות כשהכלב שלה רובץ על המצעים.
בסצנת ז'אנר אחרת, קרספי מציג את כעסה של אישה על גבר המשתין בפומבי על הקיר, כשגם חתול מביע את כעסו על מעשה הגבר.
אחרית ימיו.
בעוד שתלמידים רבים הגיעו לעבודה באולפן שלו, מעטים התבלטו. אנטוניו גיונימה הצליח בינוני. אחרים כולל ג'ובאני פרנצ'סקו ברציולי; ג'אקומו פאביה וכריסטופורו טרזי.
שניים מבניו של קרספי, אנטוניו (1712–1781) ולואיג'י (1708–1779) הפכו לציירים. על פי דיווחיהם, ייתכן שקרספי השתמש בקמרה אובסקורה כדי לסייע בתיאור סצינות בחוץ בשנותיו המאוחרות. לאחר מות אשתו הוא התבודד, ולעיתים רחוקות עזב את הבית, מלבד יציאה למיסה היומית.
אורהן ולי קניק
אוֹרְהָן וֵלִי קָנִיק (בטורקית: Orhan Veli Kanık; 13 באפריל 1914 – 14 בנובמבר 1950) היה מגדולי משורריה של טורקיה המודרנית.
ביוגרפיה.
אורהן ולי קניק נולד באיסטנבול, טורקיה בשנת 1914.
בשנת 1942 גויס לצבא טורקיה וסיים את שירותו בשנת 1945, בדרגת סגן. בתקופה זו פורסמו רק שישה משיריו. לאחר שחרורו מהצבא החל לעבוד במחלקת התרגום של משרד החינוך.
יחד עם שני משוררים טורקים נוספים, מליח ג'וודת ואוקטאי ריפאת, ייסד תנועה ספרותית חשובה שנקראה "גָרִיפ" , וזכתה להשפעה עצומה על היצירה בלשון הטורקית בעיקר בשנות ה-40 של המאה ה-20. הוא כתב שירים ליריים, פשוטים כביכול, בלשון עממית, ותיאר ביצירתו את חיי האדם הפשוט, את זיקתו לארצו, את מקומו בעולם ורבות מחוויותיו. בשירתו הפנה עורף לחרוז ולמשקל, וביקש להשתית את השירה החדשה על עושר הדימוי ועל תוכן חווייתי, שחתר להתנער ממעמסת המסורת הכתובה של הדורות הקודמים. כתב גם מסות ומאמרים ועסק בתרגום.
אורהן ולי קניק הוא אחד המשוררים הנקראים ביותר בטורקיה, שיריו יצאו לאור בטורקיה ביותר משישים מהדורות ותורגמו לשפות רבות, בכללן צרפתית, אנגלית וגרמנית. רבים מהם הולחנו והוקלטו בידי הזמר והמלחין זִילְפִי לִיוָנֵלִי. שיריו תורגמו לעברית, בין השאר, בידי עפרה בנג'ו, שלמה אביו ורמי סערי. הם ראו אור במוספי ספרות, בכתבי עת ובאינטרנט.
טהרן (סדרת טלוויזיה)
טהרן היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמת ריגול העוסקת בסוכנת של "המוסד" שנשלחה למשימה חשאית בטהרן במטרה למנוע מאיראן התחמשות גרעינית. סדרת הטלוויזיה הופקה על ידי "שולה ודנה הפקות" ו-Paperplane Productions ושודרה בערוץ כאן 11.
התסריטאי משה זונדר אמר על הסדרה: "'טהרן' מנסה להאיר את הקונפליקט הישראלי־איראני באור חדש, לעסוק בהתמודדות האוניברסלית עם הגירה, זהות ופטריוטיות, ולבחון אם ניתן להשתחרר מהמגבלות האלה". בנוסף הסדרה מציגה את נקודת מבטם של מתנגדי המשטר באיראן על החיים בצל המשטר ועל הסכסוך האיראני-ישראלי.
ב-26 בינואר 2021 אישרה ההפקה כי הסדרה תחזור לעונה שנייה. בעונה זו השתתפה גלן קלוז. הסדרה נמכרה גם לשירות הסטרימינג של "אפל TV פלוס" ב-6 במאי 2022.
ב-22 בנובמבר 2021 זכתה הסדרה בפרס אמי הבין-לאומי בקטגוריית סדרת הדרמה הטובה ביותר.
עלילה.
עונה 1.
הסדרה עוקבת אחר תמר רביניאן (ניב סולטן), ישראלית, לוחמת "המוסד" והאקרית מחשבים, שבמשימתה נשלחת לבירת איראן. לשם כך היא עולה בעמאן על טיסה ישירה להודו במסווה של מוסלמית אדוקה. בעזרת לוחֲמַת סייבר "המוסד" משבש את הטיסה וגורם לנחיתת חירום שלה בטהרן. עם נחיתתה בטהרן, תמר מחליפה זהויות עם ז'ילה גורבניפאר, עובדת בחברת החשמל המקומית. בטיסה היה גם זוג ישראלים שעלו עליה ברגע האחרון. הם נלקחים לחקירה שבה מגלה פראז כמאלי (שון טאוב), ראש אגף חקירות פנים במשמרות המהפכה, שהצעירה זיהתה את תמר בנמל התעופה כקצינת מודיעין ששירתה איתה בבסיס חיל המודיעין בגלילות ביחידת 8200, ומתחיל במצוד אחריה. תמר ניגשת למשרדי חברת החשמל, שם היא מתחברת לרשת המחשבים, לשם השתלטות על מערכת המכ"ם האיראנית לקראת תקיפה של חיל האוויר הישראלי. משימתה משתבשת עקב מנהל במשרד שמנסה לאנוס אותה בחושבו שהיא ז'ילה. במאבק ביניהם תמר הורגת אותו. בעקבות זאת היא מוצאת את עצמה לבד בטהראן.
תמר, שנולדה באיראן ועלתה לישראל בגיל 6, מגלה מחדש את שורשיה האיראניים ומסתתרת אצל ארזו, דודתה היהודייה שהתאסלמה. היא נפגשת עם מילאד כאהאני, פעיל איראני ליברלי, שכינויו כהאקר הוא סיק-בוי. הוא לוקח אותה להפגנת סטודנטים נגד המשטר, ושם מזהה אותה ראזיה, בתה של ארזו. הבת מדווחת עליה למשטרה, וגורמת למעצר של הוריה (ארזו ובעלה). תמר נמלטת בעזרתו של סיק-בוי, שמספק לה דרכון מזויף, כדי שתוכל לצאת מאיראן, אך מציע לה להחשיך את טהרן כנקמה. תמר רואה בכך הזדמנות למימוש משימתה המקורית, נשארת עמו ובין השניים מתפתח רומן. השניים יוצאים עם חברים לרייב בהרים. בדרך לשם עוצר אותם מחסום צבאי לביקורת, ובמהלך שיחה עם הזקיף תמר זוקפת את אגודלה כמחווה של שביעות רצון, תוך שהיא שוכחת שבאיראן מחווה זו נחשבת תנועה מגונה. רק תשלום שוחד לזקיף מאפשר להם להמשיך בדרכם. באתר הרייב תמר שוכבת עם מילאד.
עלי אגאזאדה, עוזרו של כמאלי, מצליח לעצור את מסעוד טבריזי, איראני שהוא סוכן ותיק של "המוסד" שסייע לתמר. בחקירה הוא מכחיש כל קשר ל"מוסד", אך לאחר שנודע ל"מוסד" על מעצרו, אנשי "המוסד" חוטפים את אשתו של כמאלי, ששהתה בפריז לניתוח ראש, ודורשים מכמאלי שבתמורה לשחרור אשתו יאפשר לטבריזי לטוס לאיסטנבול. כמאלי נענה תחילה לדרישה, אך לאחר שיחה עם מפקדו דורש מטבריזי שלא לצאת מאיראן ולהפוך לסוכן כפול. טבריזי מגיע למשרדו, ושם מחכה לו מתנקש שהורג אותו ונמלט על אופנוע, מול עיניו של כמאלי.
עקב התנהלותו של כמאלי בעניין טבריזי, מפקדו חושד בו שקיבל סיוע כספי חיצוני לניתוח של אשתו, ומשעה אותו מתפקידו עד בירור העניין. תמר ממשיכה לקדם בעזרת מילאד את תוכניתה לחבל באספקת החשמל למערכת המכ"ם. במקביל מנסה "המוסד" לקדם תוכנית אחרת למטרה זו, אך גם תוכנית זו נתקלת בקשיים. חבר של מילאד חושד בתמר, ובפגישה משולשת שלה איתו ועם מילאד הוא חושף כי היא איננה ז'ילה אלא מתחזה. בהתערבות כוח חיצוני של "המוסד" - שארב מחוץ לחדר כל העת - החבר המשותף נהרג, ועל מילאד נכפה לשתף פעולה עם תמר. לאחר מכן מגיע אל החדר חבר נוסף שעובד בתחנת החשמל המשנית של טהרן, שהוזמן על ידי מילאד. תמר מאיימת על החבר, ומאלצת אותו למסור לה את הקוד של חוות השרתים. הכוח החיצוני של "המוסד" לוקח את מילאד קשור באזיקים, ומתכנן להרוג אותו. כמאלי, שרוצה לשחרר את אשתו החטופה, משכנע - באמצעות הטעייתו על ידי ארזו - את מרדכי רביניאן, אביה של תמר, להגיע לאיסטנבול, ושם כמאלי חוטף אותו ודורש מ"המוסד" את שחרור אשתו בתמורה לשחרור האב רביניאן.
יעל קדוש, המפקדת של תמר, מגיעה לאיראן כדי לסייע לתמר. כמאלי שולח לתמר את תמונת אביה החטוף, והדבר פוגע בכושרה לבצע את משימתה. "המוסד" מאתר את המקום שבו מחזיק כמאלי את מרדכי רביניאן, אך פורץ למקום רק לאחר שכמאלי נמלט, תוך שהוא משאיר בחיים את רביניאן קשור על רצפת החדר. מטוסי חיל האוויר הישראלי ממריאים להפצצה באיראן לאחר שראש "המוסד" משתכנע שיש בידו דרך אחרת לשיתוק מערכות המכ"ם האיראניות. יעל ותמר עדיין רוצות לממש את תוכניתן לחדור לתחנת החשמל המשנית של טהרן, ועוזרו של כמאלי, עלי אגאזאדה, שגילה זאת, טומן להן פח. תמר מרגישה שאינה מסוגלת לבצע את המשימה, וברגע האחרון הן נוטשות את המקום.
לאחר שנכשלת התוכנית החלופית של "המוסד", ראש "המוסד" פונה בשנית ליעל ומבקש ממנה לנטרל את המכ"ם. תמר מוכנה לחדור לבסיס ולבצע את המשימה, אולם טוענת כי עליה להיעזר במילאד, אותו ביקשו אנשי "המוסד" להרוג. לאחר שהיא ומילאד משיגים לעצמם גישה לבסיס הצבאי, מתעקשת תמר כי מילאד ייכנס אתה. בתוך הבסיס היא משכנעת אותו לברוח, ולאחר-מכן משתלטת על השרתים בהתאם להוראותיה של יעל. בסיום המשימה, כאשר תמר יוצאת מהבסיס הצבאי, כמאלי מזהה אותה ועוקב אחרי יעל ותמר בשובן לדירה.
בעוד המטוסים הישראליים טסים לעבר המטרה, מגלה תמר כי השרת עליו השתלטה היה שרת דמה. כאשר היא מעוניינת להזהיר את "המוסד" מאיימת עליה יעל בנשק. מתברר כי יעל הכניסה את המטוסים הישראליים למלכודת, והיא סוכנת כפולה ובקשר עם מפקדו של כמאלי. כמאלי, שאינו יודע זאת, נכנס לדירה והורג את יעל, תמר יורה בו אך חומלת על חייו לאחר שהוא מציין כי חס על חיי אביה ביום הקודם. תמר מזהירה את ראש "המוסד" שמורה על ביטול משימת המטוסים, אך המתקפה האיראנית נגד המטוסים כבר החלה, ומטוס אחד נפגע. תמר נמלטת מהדירה יחד עם מילאד.
עונה 2.