בחודש אוקטובר של אותה שנה, לאחר שתדלנותו של אברהם, חתם עלי על אישור לשיפוצם הנרחב של ארבעת בתי הכנסת הספרדיים. על פי הכתובות שהיו קבועות בבתי הכנסת, השיפוץ, שאחראים לו יצחק טאג'יר, יהודה נבון ובכר, הסתיים שכנה ויותר מאוחר לכן, ובכר עצמו היה אחראי לשיפוץ קודם, בשנת 1903. על פי המסורת המשפחתית, בכר אף הצליח להביא להרחקתו אל מחוץ לעיר של בית המטבחיים, ששכן שנים רבות סמוך לבתי הכנסת והעיב על המתפללים בריחו.
בשנת תקפ"ז (1827) בעת שקמו ערערים על זכותם של היהודים להתפלל בקבר רחל, השיג אישור מהשלטון על חזקתם של היהודים שם. כעבור תריסר שנים, בעת סיורו השני של משה מונטיפיורי בארץ ישראל השפיע עליו בכר לממן את שיפוצו והקמת המבנה החדש של קבר רחל.
מחלוקות.
בשלהי שנות ה-30 רעשה וגעשה הקהילה הספרדית בירושלים במחלוקות אודות הנהגת הקהילה. בכר היה אחד ממוקדי הסכסוך, וקריאות רבות נקראו להדיחו, בעוד שמועות משמועות שונות סבבו אודות התנהלותו האישית. עם פטירתו של הרב יונה משה נבון, החריפה ביותר המחלוקת סביב מינויו של הראשון לציון הבא - יהודה נבון או חיים אברהם גאגין. כאשר בסופו של דבר, בשנת 1842, ניצח מחנהו של גאגין ואף קיבלו פירמאן סולטני המאשרר את הדבר, הועמד בכר למשפט ונגזר עליו לגלות מירושלים, ב"הסכמה" שחתמו עליה רבני ירושלים וטורקיה, נכתב כי בכר נושל מכל תפקיד ועליו לשהות בטבריה למשך שנתיים, ולאחר מכן רשאי הוא לבחור מקום אחר למגוריו, אך לא יורשה לבוא לירושלים, חברון או יפו למשך עשרים שנה.
אחרית דבר.
כשנתיים מאוחר לכן, לאחר כמה ניסיונות שלא עלו יפה, הצליחו אוהביו של בכר להביא לביטולה של הגזירה ובכר הורשה לשוב לירושלים, בתנאי שימשוך את ידיו מכל עסקי הציבור. עם שובו, ניסה בכר לפייס את הרב גאגין, אולם נתקל בסירוב מוחלט, אך כמה חודשים מאוחר יותר, בתיווכו של הרב יעקב ענתיבי, הושב השלום על כנו.
בכר כנראה דבק בתנאים שהושתו עליו, ומאז המחלוקת, שמו אינו נזכר יותר בתולדות ירושלים ואין אנו מוצאים את חתימתו מתנוססת על מסמכים. בכ"ד באדר תרט"ו נפטר בכר, והובל לקבורות בהר הזיתים וכשלוש שנים מאוחר לכן, נטמנה לצדו אשתו. על קבריהם של השניים הוקמו מצבות מהגדולות ביותר באותה התקופה.
רבינו בכר אברהם
טיירון פאוור
אליפות צרפת הפתוחה 2007
אליפות צרפת הפתוחה 2007 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-27 במאי והסתיימו ב-10 ביוני. זו הייתה האליפות ה-106 מאז ייסודה.
בתחרות הגברים רפאל נדל זכה בפעם השלישית ברציפות (לראשונה מאז ביורן בורג בשנים 1978-1981). בתחרות הנשים ז'וסטין הנין זכתה בפעם השלישית ברציפות (לראשונה מאז מוניקה סלש בשנים 1990-1992).
הפרסים.
סך הפרסים היה 8,979 אלף $.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו. להלן ה-16 הראשונים של הדירוג:
מנצח תחרות 2006 רפאל נדאל () נפגש במשחק הגמר עם רוג'ר פדרר () וניצח ב-4 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 2006 ז'וסטין הנין () נפגשה במשחק הגמר עם אנה איבנוביץ' () וניצחה אותה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 2006 יונס ביורקמן () ומקס מירני () הודחו ברבע הגמר. במשחק הגמר מארק נוולס () ודניאל נסטור () נפגשו עם לוקאש דלוחי ופבל ויזנר () וניצחו ב-3 מערכות.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקות שזכו בדירוג:
מנצחות תחרות 2006 ליזה ריימונד () וסמנתה סטוסור () הודחו בחצי הגמר. במשחק הגמר אליסיה מוליק () ומרה סנטאנג'לו () נפגשו עם קטרינה סרבוטניק () ואי סוגיאמה () וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן הזוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 2006 קטרינה סרבוטניק () וננד זימוניץ' () נפגשו במשחק הגמר עם נטלי דשי () ואנדי רם () והפסידו בשתי מערכות.
ישראל ברולאן גארוס.
שחר פאר השתתפה בתחרות הנשים וזכתה במקום 15 בדירוג. בסיבוב הראשון והשני היא ניצחה בשתי מערכות. בסיבוב השלישי היא שיחקה נגד קטרינה סרבוטניק מסלובניה וניצחה ב-3 מערכות. בסיבוב הרביעי היא הפסידה לסבטלנה קוזנצובה מרוסיה ב-3 מערכות.
ציפי אובזילר השתתפה בתחרות הנשים ניצחה בסיבוב הראשון והודחה בסיבוב הראשון לאחר הפסד בשתי מערכות.
אנה סמשנובה השתתפה בתחרות הנשים והפסידה בסיבוב הראשון.
אנדי רם ויוני ארליך דורגו במקום ה-7 בתחרות זוגות גברים. הם ניצחו בסיבוב הראשון והשני, אך הודחו בסיבוב השלישי.
שחר פאר השתתפה גם בתחרות זוגות נשים לצד דינארה סאפינה מרוסיה והן דורגו במקום ה-11. הן ניצחו בסיבוב הראשון והשני בשתי מערכות. בסיבוב השלישי הן נפגשו עם הזוג שהיה מדורג במקום מס' 7 בתחרות והפסידו בשתי מערכות.
ציפי אובזילר השתתפה בתחרות זוגות נשים לצד יקטרינה ביצ'קובה מרוסיה. הזוג הודח בסיבוב הראשון לאחר הפסד בשתי מערכות.
אנדי רם שיחק בתחרות זוגות מעורבים לצד נטלי דשי מצרפת והם זכו למקום מס' 8 בדירוג. הם ניצחו בסיבובים הראשונים. ברבע הגמר הם נפגשו עם הזוג שהיה מדורג במקום השני בתחרות וניצחו אותו בשתי מערכות. גם בחצי הגמר הם ניצחו בשתי מערכות. במשחק הגמר הם נפגשו עם מנצחי תחרות 2006 וניצחו אותם בשתי מערכות. בכך אנדי רם היה הטניסאי הישראלי הראשון שזה בתחרות רולאן גארוס.
הארמייה ה-10 (ורמאכט)
דוכסות נסאו
דוכסות נסאו הייתה מדינה שהוקמה על ידי נפוליאון בשנת 1806, על ידי צירופן של נסיכות נסאו-ויילבורג ונסיכות נסאו-אוזינגן לדוכסות אחת. בקונגרס וינה צורפה אף נסיכות אורנז'-נסאו לדוכסות.
הדוכסות התקיימה כחלק מהקונפדרציה הגרמנית עד 1866, שאז סופחה לממלכת פרוסיה, בעקבות תבוסת האימפריה האוסטרית ובעלות בריתה (שהדוכסות הייתה חלק מהם) במלחמת אוסטריה–פרוסיה.
היסטוריה.
ב-17 ביולי 1806 הצטרפו נסיכות נסאו-ויילבורג ונסיכות נסאו-אוזינגן לקונפדרציה של הריין, וב-30 באוגוסט 1806 התאחדו הנסיכויות לישות אחת - דוכסות נסאו. בראש הדוכסות הועמד פרידריך אוגוסט, נסיך נסאו-אוזינגן שהיה המבוגר מבין שני השליטים, ומכיוון שלא היו לו בנים נקבע שפרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג יירש אותו לאחר מותו.
לאחר תבוסת נפוליאון, הוחלט בקונגרס וינה לצרף לדוכסות גם את נסיכות אורנז'-נסאו, ובכך לאחד את כל נחלות בית נסאו תחת שליט יחיד. הדוכסות הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1816 הועברה בירת הדוכסות לעיר ויסבאדן.
ב-9 בינואר 1816 מת פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג מנפילה במדרגות, ובשל כך לאחר מות פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו ב-24 במרץ 1816 ירש אותו וילהלם, דוכס נסאו בנו של פרידריך וילהלם. בשנת 1839 מת וילהלם, דוכס נסאו, ובמקומו עלה לשלטון בנו אדולף, דוכס נסאו.
בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-20 ביולי נכבשה ויסבאדן על ידי הכוחות הפרוסים. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה הדוכסות לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.
בשנת 1890 ירש אדולף את הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג, לאחר שלא היה יורש זכר מבית אורנז'-נסאו.
פאדי אל-עלמי
מוסא עלמי
התרסקות האנטונוב בג'ובה
התרסקות האנטונוב בג'ובה היא תאונה אווירית שהתרחשה ב-4 בנובמבר 2015. מטוס מטען רוסי של חברת אנטונוב, שהמריא משדה התעופה הבינלאומי בבירת דרום סודאן, ג'ובה, התרסק זמן קצר לאחר המראתו. 41 אנשים נהרגו, ביניהם שישה אנשי צוות רוסים ואזרחים ששהו על הקרקע. סיבת התאונה עדיין בחקירה.
התאונה.
ב-4 בנובמבר המריא מטוס תובלה רוסי מדגם אנטונוב An-12BK משדה התעופה הבינלאומי בעיר ג'ובה בדרכו למדינת הנילוס העליון שבצפון-מזרח המדינה. מיד לאחר ההמראה החל המטוס לאבד גובה, מסיבה שעדיין איננה ברורה, עד שהתרסק לאחר שפגע בגדה המזרחית של נהר הנילוס הלבן הסמוך לנמל התעופה. בעקבות הפגיעה נהרגו 41 אנשים, כ-20 אנשי צוות ונוסעים והשאר אנשים שנפגעו על הקרקע כתוצאה מההתרסקות.
הרשויות בדרום סודאן העריכו כי הסיבה להתרסקות המטוס היא עומס יתר של נוסעים, והעובדה כי מדובר במטוס תובלה לשינוע מטענים שלא מיועד להטסת בני אדם.
המועצה הלאומית של נשים יהודיות
המועצה הלאומית של נשים יהודיות (אנגלית: The National Council of Jewish Women - NCJW) הוא ארגון נשים אמריקאי יהודי שנוסד ב-1893. המועצה מבוססת על פעילות התנדבותית ברוח ערכים יהודיים. NCJW חותר לצדק חברתי באמצעות שיפור חייהן של נשים, ילדים ומשפחות והגנה על זכויותיהם וחרותם של פרטים.
המועצה הלאומית של נשים יהודיות פועלת באמצעות שלוש אסטרטגיות פעולה: שינוי מדיניות, פילנתרופיה ופעילות לרווחת הציבור הכללי. הארגון פועל בארצות הברית ובישראל במטרה להוביל שינוי במדיניות ציבורית בנושאים הנוגעים לנשים וסביבתן.
היסטוריה.