שורטר עבד עם הנקוק שוב ב-1997, על האלבום הנחשב והחלוצי "1+1". השיר "Aung Sun suu kyi", זיכה את שניהם בפרס גראמי.
שורטר יצר את ההרכב הנוכחי שלו בשנת 2000, ההרכב האקוסטי הראשון תחת הנהגתו כולל את שורטר, הפסנתרן דנילו פרז, הבסיסט ג'ון פטיטוצ'י, והמתופף בריאן בלייד. הרביעייה הוציאה שני אלבומים של הקלטות חיות (Footprints Live בשנת 2001 ו-Beyond the Sound Barrier ב-2005), וזכתה למחמאות רבות מהמעריצים ומהמבקרים. חברי הרביעייה מחשיבים את עצמם כמשפחה על הבמה ומחוצה לה. האלבום של שורטר Alergia (2003) זכה בשנת 2004 בפרס גראמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר. הוא כולל את חברי הרביעייה עם מוזיקאים אורחים כמו הפסנתרן בראד מלדאו, המתופפת טרי לין קרינגטון ונגן כלי ההקשה הקודם של 'תחזית מזג האוויר', אלכס אקונה. "Beyond the Sound Barrier" זכה בפרס גראמי ב-2006, בתור אלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר.
שורטר הוא בודהיסט ניצ'ירן.
בשנת 2017, זכה בפרס רולף שוק למוזיקה.
ננוטסלה
האב הקדמון הכולל
האב הקדמון הכולל (Last Universal Common Ancestor, LUCA), קרוי גם "האב הקדמון המשותף האחרון", הוא האב המאוחר ביותר המשותף לכל היצורים החיים כיום על פני כדור הארץ, על פי ההנחה שכל היצורים הללו הם צאצאיו של אב קדמון יחיד. משערים כי האב הקדמון הכולל (להלן אק"כ) חי לפני 3.5 מיליארד שנים או אפילו יותר. על פי תורת מיון עולם הטבע, הוא מרכיב קבוצה מונופילטית עם כל היצורים החיים כיום, מכל שלוש העל-ממלכות של עולם החי.
ההשערה.
בניית אילן היוחסין (או עץ פילוגנטי) של כל היצורים החיים, על בסיס המרחק הגנטי ביניהם, העלתה כי בשלב מוקדם למדי בהתפתחות החיים התרחש הפיצול בין החיידקים הקדומים (ארכאונים) ליתר היצורים החיים. הארכאונים משגשגים בתנאים סביבתיים קיצוניים, לרבות טמפרטורות ולחצים גבוהים, מליחות וחומציות. לכן הוצע כי אק"כ התפתח באזורי מחיה שבהם מתקיימים תנאים קיצוניים אלה, כגון נביעות תת-ימיות במעמקי האוקיינוסים. מאוחר יותר נמצא כי הפיצול הראשון בהתפתחות התרחש בין החיידקים ליתר היצורים החיים, ממצא השנוי אף הוא במחלוקת עם גילוי ההעברה הגנטית האופקית, כפי שמוסבר להלן.
על פי ההשערה, כל היצורים שחיו בזמנו של אק"כ נכחדו מאז, כמו גם צאצאיהם. רק המטען הגנטי של אק"כ מתבטא ביצורים החיים היום. קרל ווסה, אבי השערת עולם הרנ"א, הציע כי מקורו של המטען הגנטי של אק"כ בקהילה של יצורים ולא בפרט בודד. זאת לאור היכולת של יצורים מסוימים להעביר ביניהם מידע גנטי גם ללא רבייה, כמוסבר להלן.
העברה גנטית אופקית.
העברה גנטית אופקית, שבה יצור מעביר מטען גנטי ליצור אחר שאינו צאצא שלו, מקשה על הסקת הקרבה ההתפתחותית בין שני יצורים שונים מן המרחק הגנטי בין רצפיהם הגנטיים. למשל, העברת גן בודד בין שני מיני חיידקים רחוקים התפתחותית זה מזה תגרום להם להיראות קרובים התפתחותית זה לזה על אילן היוחסין שייבנה. זאת אף אם קיימת שונות גדולה בין הגנים האחרים שלהם. עקב כך, מוטב להעריך את הקרבה המשפחתית על בסיס נתונים נוספים, כמו הימצאותם או היעדרם של גנים מתוך מבחר גנים רחב ככל האפשר.
אם כן, כתוצאה מהעברה גנטית אופקית קיים יותר ממסלול יחיד המקשר בין היצורים החיים לאביהם הקדמון. ייתכן כי העברה אופקית התקיימה במרק הקדום עוד בטרם התרחש הפיצול בין החיידקים הקדומים ליתר היצורים. תחת הנחה זו, מצטיירת תמונה של קהילת יצורים חד תאיים המחליפים ביניהם גנים בחופשיות יחסית.
השגות.
השערת קיומו של האב הקדמון הכולל ספגה ביקורת, הן לאור הנחותיה והן כתוצאה מפרשנות שגויה של עיקריה.
הנחות שגויות.
האב הקדמון הכולל אינו נדרש להיות:
לצורך המחשה, נדון באפשרות כי מוצא החיים עלי אדמות אינו מכדור הארץ אלא מהחלל, תאוריה הנקראת פנספרמיה. נניח כי יצורים א' וב' הובאו לכדור הארץ על גבי מטאוריט והעמידו בו צאצאים. נניח כי כל היצורים החיים כיום הם צאצאיו של יצור ג', שהוא עצמו אחד מצאצאיו של א'. במצב זה ג' יוגדר אב קדמון כולל, כזה שבילה את ימיו על פני כדור הארץ. לעומת זאת, אם אחד היצורים החיים כיום הוא מצאצאיו של יצור ב', אזי עלינו לחפש את האב הקדמון הכולל לא' ולב', שיכונה בהתאם ד'. ד' יוגדר אב קדמון כולל, כזה שמעולם לא ביקר בכדור הארץ.
הנחת המוצא המשותף.
ייתכן כי צורות חיים נוצרו ונכחדו באופן בלתי תלוי פעמים רבות במהלך העידנים. אם כן, מניין לנו כי לכל היצורים החיים בימינו יש אב קדמון משותף? אכן, בהיעדר תצפיות ישירות על כל מהלך החיים עלי אדמות, לא ניתן להוכיח הנחה זו. עם זאת, כל הנחה חלופית צריכה לתת מענה לדמיון המולקולרי העצום בין כל היצורים החיים הידועים, לרבות:
קיימים חריגים שונים לנקודות דמיון אלה, אך כל היצורים החיים המוכרים למדע ניחנים לפחות בחלקן. בפרט, מימוש הקוד הגנטי, על יתרונותיו ומגרעותיו, בכל היצורים החיים המוכרים מהווה עדות חזקה למוצאם המשותף.
סבכי שחור-כיפה
סבכי שחור-כיפה (שם מדעי: "Sylvia atricapilla") הוא ציפור שיר קטנה ממשפחת הסבכיים. אורך גופה 13-15.6 ס"מ, אורך כנפה 8.2-7 ומשקלה 18–25 גרם.
בישראל הסבכי שחור הכיפה הוא חולף מצוי, שנודד לרוב בלהקות דלילות. זמני הנדידה: סוף אוגוסט עד נובמבר, וסוף פברואר עד סוף מאי. בשתי עונות הנדידה הזכרים מקדימים את הנקבות במספר ימים. בזמן הנדידה, הסבכי שחור הכיפה הוא ציפור פעילה ובולטת, לעומת שאר בני משפחתו החששנים.
הסבכי שחור הכיפה ניזון מחרקים מעופפים שונים, ובאביב אוכל גם תותי עץ. במדבר הוא ניזון גם מזרעים, ומדי פעם אפילו עלים.
נפוץ באירופה מלבד סקנדינביה וצפון רוסיה, ועד מרכז אסיה. דוגר גם בצפון אפריקה ובמזרח התיכון עד לבנון. חי ביערות עם תת-יער גבוה. בדרום אירופה וצפון אפריקה הסבכי שחור-הכיפה הוא ציפור יציבה (שאינה נודדת). האוכלוסיות משאר תחומי תפוצתו נודדים - עד כ-340 מיליון ממין זה כל שנה.
הסבכי שחור הכיפה מקנן בשיחים, קרוב לקרקע.
סבכי שחור-כיפה בתרבות.
נוכחותה ושירתה של ציפור זו עוררו את השראתם של אמנים איטלקים מזה זמן רב. "La Capinera" (שחור-כיפה באיטלקית) הוא אחד משיריו המפורסמים ביותר של המשורר ג'ובני פסקולי. "Storia di una capinera" הוא סרט מ-1993 שביים פרנקו זפירלי (הופץ בשמו הבינלאומי "דרור").
באופרה של אוליבייה מסייאן, "Saint-François d'Assise", קריאת הסבכי שחור הכיפה מסמלת את הקדוש פרנציסקוס מאסיזי.
הסבכי שחור הכיפה נחשב מעדן בכמה מדינות במזרח התיכון, שם רבים מציפורים אלו נלכדות באופן בלתי חוקי בכל שנה. (ראו קישור חיצוני)
ווין שורטר
גילי מוסינזון
גיל משה (גילי) מוסינזון (נולד ב-29 בספטמבר 1978) הוא כדורסלן עבר ישראלי ומפיק סרטי פורנוגרפיה.
ביוגרפיה.
מוסינזון הוא בנו של הסופר יגאל מוסינזון, ובנה של היוצרת והמורה לאמנות חנה מוסינזון. אחיה של רנן מוסינזון, פעילה חברתית ואשת תקשורת, הגדולה ממנו בשנה. גילי הוא בוגר תיכון עירוני ה' בתל אביב ובוגר לימודי מאמני - כדורסל בווינגייט. היה נשוי בעבר ומנישואים אלו נולדו תאומים. בן דודן של ורד מוסנזון, משוררת וקופירייטרית, והסופרת דבורה עומר.
מוסינזון שיחק בקבוצת הפועל תל אביב ובהמשך, בקבוצות אחרות. עם זאת, העיד על עצמו כאוהד של "הפועל תל אביב" ושל הקבוצה שהקימו אוהדיה, "הפועל אוסישקין". את שירותו הצבאי עשה כספורטאי מצטיין.
מוסינזון החל לשחק בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב בעונת , שבסיומה ירדה לליגה השנייה. במהלך עונת סבל מפציעה בברכו, שהשביתה אותו מפעילות ספורטיבית לשנתיים.
ב-1998 סיים בהצלחה את בי"ס למאמנים במכון וינגייט וקיבל תעודת מאמן כדורסל מוסמך מטעמם.
בשנת 2000 חזר לשחק כדורסל, בקבוצת מכבי חדרה, ובעונה שאחריה עבר לעירוני רמת גן. אחד האירועים הזכורים מעונה זו ושאינם קשורים בכדורסל, היא התקרית שבה השליך מאמן הקבוצה, ארז אדלשטיין, את לוח המשחק לעברו של מוסינזון, לאחר שזה סירב להחליף את נעליו, וגרם לפציעתו.
ב-2002 חזר מוסינזון להפועל תל אביב, אך סיים את העונה ברמת השרון. אחרי עונה אחת במכבי ראשון לציון חזר לסיבוב שלישי בהפועל, שנמשך שתי עונות. ב-2006 שוחרר מהקבוצה, יחד עם יתר שחקניה הבכירים, עקב המשבר הניהולי שחוותה, ושהביא גם לירידתה הוולונטרית לליגה הלאומית.
מוסינזון היה אמור לפתוח את עונת בהפועל גלבוע/עפולה, אך נפצע ולא פתח את העונה. כשהחלים מפציעתו, חתם בהפועל גליל עליון. בעונת שב למכבי ראשון לציון, וחרף פתיחה מוצלחת של העונה, הושעה לאחר שהסתכסך עם המאמן מיקי דורסמן ועל אף זאת נבחר בסוף העונה ל"מלך הסלים הישראלי" (באתר "ספסל"). בסיום עונה זו הצטרף לקבוצת הפועל גליל עליון/קצרין מהליגה הארצית, אך לא הספיק לשחק בשורותיה. לאחר שהתברר כי הוא סובל מקרע במניסקוס, החליט לקחת חופש מכדורסל ולא לעבור סדרת ניתוחים נוספת. בעונת 2012–2013 החלים מהפציעה וחתם בקבוצת אליצור יבנה מהליגה הלאומית, אך כעבור כמה חודשים עזב את הקבוצה וחתם באליצור אשקלון מליגת העל, וכעבור כמה חודשים שוחרר עקב התנהגותו, אך לאחר כחודש חתם בשנית בקבוצה עד לסיום העונה.
ב-25 בפברואר 2013 הסתבך מוסינזון בתקרית בסיום משחקה של קבוצתו מול הפועל ירושלים. בסיום משחק זה, בו הפסידה קבוצתו, זרק מוסינזון כדור על מאמנה של ירושלים, שרון דרוקר, וכן התעמת עם מאמן הכושר של הקבוצה. בעקבות האירוע, הושעה מוסינזון עד לסיום העונה.
ב-23 בספטמבר 2013 חתם מוסינזון במכבי קריית גת מהליגה הארצית. בסיום העונה עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. ב-1 בספטמבר 2014 חתם מוסינזון במכבי בת ים מהליגה הארצית.