דראכטן זכתה לתשומת לב עולמית כאשר היא הנהיגה ניסוי הקרוי "מרחב משותף" (באנגלית: Shared space), תפיסה שהחלוץ שלה היה מהנדס הדרכים ההולנדי, הנס מונדרמן (Hans Monderman). כמעט כל הרמזורים והתמרורים הוסרו ממרכז העיר במאמץ לשפר את הבטיחות בתעבורה, על בסיס התאוריה שהנהגים שמים לב יותר לסובב אותם כאשר ברור להם שהם לא יכולים להסתמך על חוקי תנועה קשיחים. לפני החלת הניסוי עמד ממוצע תאונות הדרכים במרכז דראכטן על 8 תאונות בשנה. בשנתיים הראשונות לאחר תחילת הניסוי, ירד הנתון לתאונה אחת בשנה בממוצע. בספטמבר 2007, בעקבות הצלחת הניסוי בדראכטן, אימצה העיר בוהמטה (Bohmte) שבגרמניה תוכנית דומה. בעקבותיהן אומצה השיטה או חלקים ממנה במקומות שונים בעולם, גם בערים גדולות.
החזרת התעלה.
באפריל 2007 צבע האמן הנק הופסטרה (Henk Hofstra) את אחד הרחובות בדראכטן בצבע כחול עם כיתוב לבן של המילים "מים הם חיים" (בהולנדית: Water is Leven). מטרת המיזם הייתה לסמל את התעלה שבעבר עברה בתוואי הרחוב. החלק הזה של התעלה, שבעבר הגיע עד למרכז העיר, נסגר בשנות השישים של המאה ה-20 כדי לתת פתרון לעומס כלי הרכב. כיום לא ניתן כבר להגיע למרכז העיר בסירה כבעבר.
ב-1996 הוחל בתוכניות ראשונות להחזיר לפעילות את התעלה שתגיע עד למרכז העיר, כדי להשיב לעיר את תנועת תיירות הסירות. המיזם נקרא Drachtstervaart (תעלת דראכטן). עבודות הבנייה החלו ב-2001 והיו אמורות להמשך עד 2011. בשל משבר כלכלי, הופסקה עבודת הבנייה למשך כשנתיים. ב-2013 חודשו העבודות ונכון לשנת 2015 הם אמורות להיות בשלבי סיום.
יואכים שטרייך
יואכים שטרייך (בגרמנית: Joachim Streich; 13 באפריל 1951 – 16 באפריל 2022) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת החלוץ בהנזה רוסטוק ובפ.צ. מגדבורג. שטרייך נחשב לאחד מגדולי החלוצים של גרמניה המזרחית, והוא הוכתר ארבע פעמים כמלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית, ופעמיים ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית. שטרייך הופיע 98 פעמים במדי נבחרת גרמניה המזרחית, בהן הבקיע 53 שערים. שטרייך השתתף עם נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאל 1974, והבקיע בו שני שערים.
שטרייך הוא מלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית בכל הזמנים, עם 229 הבקעות.
קריירת מועדונים.
שטרייך נולד בוויסמר שבגרמניה המזרחית. שיחק כנער בהנזה רוסטוק, ועלה בשנת 1969 לקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת העל המזרח גרמנית. שטרייך שיחק שש עונות בהאנזה רוסטוק, בהן הבקיע 58 שערי ליגה. לאור הצלחתו בהאנזה רוסטוק ובנבחרת גרמניה המזרחית, חתם שטרייך במועדון המזרח גרמני פ.צ. מגדבורג, שהיה אז בצמרת של הכדורגל המזרח גרמני ואף של הכדורגל האירופי, וחבר ליורגן שפארווסר, חברו לנבחרת גרמניה המזרחית, אשר ביחד היוו חוליה התקפית חזקה במיוחד. שטרייך שיחק עשר עונות בפ.צ. מגדבורג, בכולן הבקיע מספר דו ספרתי של שערים, ואף הוכתר ארבע פעמים כמלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית במדי מגדבורג, אך לא זכה עמה באליפויות. בשנת 1978 זכה שטרייך בגביע המזרח גרמני יחד עם מגדבורג לאחר ניצחון 1-0 בגמר על דינמו דרזדן, ובשנת 1979 הגן שטרייך יחד עם מגדבורג על התואר, לאחר ניצחון 1-0 בהארכה על דינמו ברלין. באותה שנה נבחר שטרייך בפעם הראשונה ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית. בשנת 1983 זכה שטרייך בפעם השלישית בגביע המזרח גרמני עם מגדבורג, לאחר ניצחון 4-0 על פ.צ. קרל מרקס שטאט, בו הבקיע שטרייך צמד. בתום שנה זו, נבחר שוב שטרייך ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית. בתום עונת 1984/85 פרש שטרייך ממשחק פעיל, לאחר שהבקיע 229 שערי ליגה בהאנזה רוסטוק ובפ.צ. מגדבורג, בנוסף ל-17 שערים במפעלים האירופיים, והוא נחשב לשיאן השערים של ליגת העל המזרח גרמנית בכל הזמנים, כאשר זכור משחק בו הבקיע שישה שערים, בניצחון של מגדבורג 10-2 על כמי בוהלן באוגוסט 1977.
קריירה בינלאומית.
שטרייך ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1969, והבקיע במדיה 53 שערים ב-98 הופעות, האחרונה נערכה בשנת 1984. בשנת 1972 השתתף שטרייך עם נבחרת גרמניה המזרחית באולימפיאדת מינכן, שם זכה עם הנבחרת במדליית ארד, אותה חלקה גרמניה המזרחית עם ברית המועצות לאחר תיקו 2-2 ביניהן בקרב על מדליית הארד. עד לשלב זה, הבקיע שטרייך שישה שערים באולימפיאדה, ואף הבקיע שער במפגש הטעון מול נבחרת גרמניה המערבית בשלב הבתים, בו ניצחה גרמניה המזרחית בתוצאה 3-2, וגרמה להדחה מוקדמת של גרמניה המערבית באולימפיאדה שנערכה על אדמתה בעיר מינכן.
בשנת 1974 השתתף שטרייך עם נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאל 1974, במה שהיה הביקור היחיד של נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאלים, אך לא שותף בניצחון היוקרתי 1-0 על נבחרת גרמניה המערבית, שוב על אדמת גרמניה המערבית, בעיר המבורג. שטרייך הבקיע שער בניצחון 2-0 על נבחרת אוסטרליה בשלב הבתים הראשון. לאחר מכן, הודחה גרמניה המזרחית בשלב הבתים השני, בו שטרייך הבקיע שער בתיקו 1-1 מול נבחרת ארגנטינה, ואילו גרמניה המערבית זכתה באותו מונדיאל.
לאחר מונדיאל 1974, שטרייך המשיך לשחק עוד עשר שנים נוספות במדי נבחרת גרמניה המזרחית, אך לא הצליח להעפיל עמה לטורנירים נוספים.
קריירת אימון.
מיד לאחר פרישתו ממשחק פעיל, אימן שטרייך את פ.צ. מגדבורג במשך חמש עונות, בתקופה בה ליגת העל המזרח גרמנית נשלטה בצורה בלעדית על ידי דינמו ברלין, ובשנת 1990, עם איחוד גרמניה עבר לאמן את איינטרכט בראונשווייג למשך עונה אחת. בתום עונה זו חזר לאמן את פ.צ. מגדבורג למשך עונה אחת, ובשנת 1996 אימן את FSV צוויקאו לעונה אחת.
נפטר ב-16 באפריל 2022.
תארים.
עם פ.צ. מגדבורג:
עם נבחרת גרמניה המזרחית האולימפית:
תארים אישיים:
תחנת הרכבת פריז צפון
תחנת הרכבת פריז-צפון (בצרפתית: Gare de Paris-Nord, מכונה לרוב Gare du Nord - גאר די נור) היא תחנת רכבת גדולה בצפון פריז, בצרפת. תחנת הרכבת משרתת את כל צפון צרפת ואת המדינות הגובלות בה מכיוון זה - בריטניה, בלגיה, גרמניה והולנד. זו התחנה העמוסה ביותר באירופה והשנייה בעולם במספר הנוסעים, עם כ-190 מיליון נוסעים בשנה.
התחנה נבנתה באמצע המאה ה-19, בתקופת הפיתוח הראשוני של רשת המסילות והרכבות בצרפת. התחנה נחנכה בפעם הראשונה בשנת 1846, כתחנה קטנה ששירתה את הקו לגבול בלגיה דרך ליל.
כיום מהווה התחנה צומת תחבורה בינלאומי, ומקשרת מספר גדול של אמצעי תחבורה, החל בקווי רכבת בינלאומיים ומהירים דוגמת TGV, היורוסטאר וה־Thalys, קווים ארציים, רכבות פרבריות - RER, המטרו של פריז, אוטובוסים ומכוניות וכלה בשירות עירוני של אופניים להשכרה.
מאז 1975 רשומה התחנה כמבנה היסטורי.
היסטוריה.
מבנה התחנה הראשון נבנה על ידי חברת "Chemin de du Nord" ונחנך ב -14 ביוני 1846 באותה השנה שבה הושק הקו החדש בין פריז לליל. תוך זמן קצר התחנה לא יכלה להכיל את כל הנוסעים ונאלצו להורסה חלקית על מנת להגדילה, חזית התחנה המקורית הוסרה והועברה לתחנת ליל. ג'יימס מאייר דה רוטשילד, יו"ר חברת הרכבת "צ'מין דה-פר-דוארד", בחר באדריכל הצרפתי ז'אק איגנאס לעצב את התחנה הנוכחית. הבנייה נמשכה ממאי 1861 עד דצמבר 1865, אבל התחנה החדשה נפתחה לשירות, בעודה בבנייה בשנת 1864. החזית עוצבה כדוגמת קשת ניצחון ולבנייתה השתמשו בלוחות אבן רבים. לבניין יש את הצורה הרגילה של תחנת טרמינל כמו האות U. קרן התמיכה העיקרית נעשית מתוך ברזל יצוק. עמודי התמיכה בתחנה נעשו במפעל הברזל של אלסטון וגורלי בגלאזגו שבממלכה המאוחדת, המדינה היחידה שבה היה בית יציקה גדול מספיק למשימה.
גאר דו נור
משושה קסם
במתמטיקה, משושה קסם הוא סידור של מספרים בצורה של משושה מרוכז בעל n מספרים בכל צלע, כך שסכום המספרים בכל שלושת הכיוונים שווה ל-M. משושה קסם רגיל מכיל את המספרים העוקבים מ-1 עד 3"n"2 − 3"n" + 1. משושי קסם רגילים קיימים רק עבור"n" = 1 ו-"n" = 3. יתר על כן הפתרון של משושה קסם מסדר 3 הוא ייחודי.
משושה הקסם מסדר 3 פורסם פעמים רבות כ"תגלית חדשה". ההתייחסות הכי מוקדמת, ואולי המגלה הראשון, הוא ארנסט פון הסלברג (1887).
הוכחה שאין משושי קסם רגילים חוץ ממשושי קסם בסדר 3 ובסדר 1.
המספרים על המשושים הם עוקבים ומתחילים 1 עד formula_1. ולכן הסכום שלהם הוא מספר משולשי, כלומר:
ישנם "(r = (2n − 1" טורים בכל כיוון (צפון-דרום, דרום מזרח-צפון מערב ודרום מערב-צפון מזרח). בכל טור סכום הספרות הוא "M". ולכן:
שיכול להכתב גם כ:
הכפלת המשוואה ב-32 תיתן:
מאחר ש-"M" שלם, formula_6 חייב להיות שלם. ולכן 2n-1 צריך להיות מחלק של 5. ה-nים היחידים שגם גדולים מאחד וגם מקיימים תנאי זה הם formula_7 ו-formula_8.
משושי קסם לא רגילים.
אף על פי שאין משושי קסם רגילים מסדר שעולה על 3, ישנם כמה משושים לא רגילים. במקרה זה לא רגיל כוונתו הוא שרצף המספרים אינו מתחיל מאחד. ארסן זהרי גילה את המשושים מסדר 4 וסדר 5 הבאים:
משושה הקסם מסדר 4 מתחיל מהסיפרה 3 נגמר בספרה 39, וסכום כל טור הוא 111. משושה הקסם מסדר 5 מתחיל מהספרה 6 נגמר בספרה 66 וסכום כל טור בו הוא 244.
משושה קסם מסדר 5 המתחיל בספרה 15 מסתיים בספרה 75 וסכום הטורים בו הוא 305, הוא המשושה הבא:
סכום טורים גדול מ-305 במשושה מסדר חמש הוא אינו אפשרי.
משושה מסדר 5, בו ה"x" מסמל משושה מסדר 3 המשלים את רצף המספרים. במשושה העליון המשושה מסדר 3 הוא משושה קסם רגיל, ובתחתון המשושה מסדר 3 הוא משושה המתחיל בספרה 9- מסתיים בספרה 9 וסכום כל טור הוא 0.
39 35 -14 21 -20
-16 -12 37 22 34 -4
X X X -5 -7 -1 36
X X X X -13 -17 30 23
X X X X X -6 24 -21 26
X X X X -3 0 28 -2
X X X 27 -11 -18 25
-15 -9 33 -8 29 31