באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיימה במקום השישי בקרב חמש בתוצאה של 4586 נקודות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה במקום ה-17 בקרב שבע בתוצאה של 6221 נקודות.
ביוני 2017 שיפרה את שיאה האישי בקרב שבע ל-6,564 נקודות, בתחרות בה שיפרה את שיאיה האישים בחמישה ענפים.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום ה-12 בתוצאה של 6220 נקודות. באליפות ארצות הברית באתלטיקה ב-2019 סיימה שנייה בשיא אישי של 6,610 נקודות. באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיימה חמישית בתוצאה של 6415 נקודות.
באולימפיאדת טוקיו סיימה במקום הרביעי. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכתה במדליית ארד.
שיאים אישיים.
אצטדיון:
אולם:
הסברים מכניים לכבידה
הסברים מכניים לכבידה (או תאוריות קינטיות של הכבידה) הם ניסיונות להסביר את פעולת הכבידה כתוצאה של תהליכים מכניים בסיסיים, כמו כוחות לחץ הנגרמים על ידי פולסים קצרים של דחיפה, מבלי לעשות שימוש כלל בפעולה מרחוק. תאוריות אלו פותחו מהמאה ה-16 עד המאה ה-19 בצמידות להתפתחות רעיון האתר. אף על פי כן, תאוריות כאלו כבר לא נחשבות יותר לאלטרנטיבות ברות קיימא לתורת הכבידה בקהילה המדעית, ותורת היחסות הכללית היא כעת המודל הסטנדרטי לתאר את הכבידה מבלי לעשות שימוש בפעולה מרחוק. תאוריות פיזיקליות מתקדמות (כבידה קוונטית) גם מנסות לתאר את הכבידה בעזרת תהליכים בסיסיים יותר כמו שדות חלקיקיים, אך תאוריות אלו אינן מבוססות כלל על תהליכים מכניים.
תאוריית המיסוך.
תאוריית המיסוך היא קרוב לוודאי ההסבר המכני המפורסם והמוצלח ביותר לכבידה, ופותחה לראשונה על ידי ניקולאס פאטיו דה דווילר ב-1690, והומצאה מחדש על ידי שורה של מדענים, ביניהם Georges-Louis Le Sage (1748), לורד קלווין (1872), והנדריק לורנץ (1900). ביקורות על התאוריה נמתחו על ידי ג'יימס קלארק מקסוול (1875) ואנרי פואנקרה (1908).
תאוריית המיסוך מדמה את היקום למלא ברוח קוסמית חובקת כל, המורכבת מחלקיקים הנעים במהירויות גבוהות ולכל הכיוונים. לפי התאוריה, כוח הכבידה הוא תוצאה ישירה של ההפגזה התמידית של חלקיקים אלו את העצמים השונים הנמצאים בדרכם. הנחת היסוד של התאוריה היא שעוצמת השטף של החלקיקים שמגיעים מכל כיוון היא זהה, כלומר שהסיכוי שחלקיק שנבחר אקראית ינוע בכיוון מסוים זהה לכל הכיוונים. נדמיין כעת כי ביקום כולו מצוי עצם כדורי יחיד A. כיוון ש-A מופגז מכל הכיוונים בצורה אחידה, לא פועל עליו כוח כיווני נטו, אלא רק לחץ רדיאלי פנימה. כעת נניח שבמרחב המקיף את A, מצוי עצם נוסף B. כעת, בגלל נוכחותו של B, חלק מהחלקיקים שאמורים להגיע מכיוונו של B אל A כבר לא יפגעו ב-A, כיוון ש-"ייורטו" על ידי B, כך שהשפעתו של B היא על A היא כשל מסך - כלומר, מכיוונו של B, עצם A יופגז על ידי פחות חלקיקים מאשר מהכיוון ההפוך. באופן דומה, B יופגז על ידי פחות חלקיקים מכיוונו של A מאשר מהכיוון ההפוך. ניתן לומר ש-A ו-B מטילים "צל" אחד על השני, ושני הגופים יידחפו אחד לעבר השני כתוצאה של חוסר האיזון של הכוחות.
במודל זה אפוא, האפקט הכבידתי שגורם גוף אחד לאחר מוסבר כתוצאה של הצל החלקי שמטיל גוף אחד על האחר, בדומה לאפקט ההצללה של ליקוי ירח. ההגיון מראה שככל שהגופים קרובים זה לזה, אפקט המיסוך יהיה חזק יותר, שכן הם מסתירים זה לזה "טווח זוויות ראייה" רחב יותר. ניתן להראות שהכוח שמפעילים הגופים זה על זה מציית במדויק לחוק היפוך הריבוע. לשם כך נסתכל על הבעיה בהיפוך זמן, כלומר שמתוך הגופים יבקעו חלקיקים במקום ההפך. כל גוף כעת קורן קרניים רדיאליות של חלקיקים לכל הכיוונים, כמוראה באיור השני. כיוון ששטף התנע המקומי של החלקיקים החוצים משטח כדורי מסוים מסביב לעצם אינו תלוי בגודל הכדור שנבחר, ושטח פני הכדור יחסי לרדיוסו בריבוע, מקבלים אפוא שכמות המתקף ליחידת שטח שעצם (נניח כדורי) מסוים חוסם מלהגיע לנקודה אחרת הוא פרופורציונלי הפוך למרחק ממרכזו בריבוע.
פרופורציונליות למסה
כדי לענות על הצורך בפרופורציונליות למסה, מניחים אפוא שקצב הספיגה של מטר החלקיקים יחסי למסה של האובייקט, או לכמות החלקיקים הקטנים ביותר שלו. התאוריה מסבירה הנחה זו בעזרת ההיפותזה שרוב המרחב בתוך עצם חומרי הוא ריק, כך שחומר נטו ממלא רק שבריר מנפח העצם והסיכוי ששני חתכי רוחב של חלקיקים אלמנטריים יכסו "אחד את השני" הוא קלוש. בצורה זאת מקבלים שהקצב בו אובייקט כלשהו מיירט חלקיקים יחסי למסה שלו. ראוי לציין שמהתאוריה נובעת פרופורציונליות מדויקת של הכבידה למסה האינרציאלית רק בעבור שדות כבידה חלשים, והיא מנבאת שבירה של עקרון השקילות בעבור שדות כבידה חזקים. בפועל, אם מניחים קיומם של שלושה גופים A,B ו-C על קו ישר, מתרחש אפקט של "מיסוך כבידתי" (Gravitational shielding), בו הצלליות שמטילים גופים B ו-C על A חופפות במקצת, כך שהאפקט הכבידתי שמנבא המודל לא זהה לאפקט אשר היה נגרם על ידי סכימת האפקטים של B ו-C על A.
ביקורת: תאוריה זו נדחתה בעיקר מסיבות תרמודינמיות, ומשום שצל מופיע במודל הזה אם החלקיקים נבלעים לפחות באופן חלקי, מה שיוביל לחימום עצום של הגופים. גם הגרר - אפקט ההתנגדות הפועל על עצם הנע בתוך הזרמים הללו, הוא בעיה. בנוסף, גם אפקט המיסוך הכבידתי שתואר מקודם מהווה הסתייגות מהתאוריה - את האפקט הזה של מיסוך כבידתי ניסו לחפש רבות בשלהי המאה ה-19, אך כל הניסיונות כשלו. על חוסר היכולת להסביר את היכולת המסתורית של הכבידה להשפיע על גופים דרך גופים אחרים כאילו גופים מפריעים אלו לא היו קיימים (כלומר שהכבידה כאילו "מתעלמת" מקיומו של גוף נוסף באמצע), ומאידך להשפיע גם על הגוף המפריע באופן יחסי למסתו האינרציאלית, הלין Charles Boys (ב-1894), שביטא זאת באומרו "הכבידה לא מטילה צל".
אפקטים חזויים: על אף שהמודל נכשל להסביר את הכבידה, יש לאנלוגיות שלו שימושים בהקשרים שונים. למשל, אם מצויים שני עצמים כדוריים בחלל ששוררת בו קרינת רקע אחידה, ושני העצמים בולעים (לפחות באופן חלקי) את הקרינה, אז הרעיון שבבסיס המודל מנבא שיפעל ביניהם כוח זעיר המתכונתי להיפוך ריבוע המרחק ביניהם.
רומאן יאקובסון
אברהם יצחק קוק (רחובות)
הרב אברהם יצחק הכהן קוק (נולד בג' באייר תש"א, 30 באפריל 1941) הוא ראש ישיבת מאור התלמוד ברחובות וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים לרב רפאל קוק, לימים רבה של טבריה ולרחל, בתו של שמחה מנדלבוים. נקרא על שם אח סבו הראי"ה קוק. למד בישיבת היישוב החדש ובישיבת פוניבז'. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק ברחוב רשב"ם שם למד בכולל אברכים. מאוחר יותר היה ר"מ בישיבת שארית יוסף בבאר יעקב בראשות הרב נסים טולדנו.
בשנת תשל"ו (1976) הרב שך הטיל עליו לפתוח ישיבה בעיר רחובות עם אחיו הרב שמחה קוק, וכן הרב חיים זליבנסקי ובעקבות כך הוקמה ישיבת "מאור התלמוד".
בכסלו תשפ"א מונה לחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
גישתו החינוכית.
גישתו החינוכית מבוססת ככלל על השקפת העולם הישיבתית המקובלת בציבור הליטאי, אך הוא מתבלט בהדגשת ערכי בין אדם לחברו, חסד, עזרה וסיוע לזולת בהם הוא מרבה לעסוק בשיעוריו ובספריו.
משפחתו.
בשנת 1964 נישא לשרה, בתו של הרב יעקב רוזנטל, אב בית דין בתל אביב. היא נפטרה בה'תשנ"ט (1999). בשנת ה'תשס"ד - 2004, נישא בשנית לאוריאלה.
אחיו הבכור הוא הרב שלמה קוק ואשתו-גיסתו חוקרת החסידות יהודית קוק, אחים נוספים הם הרב שמחה הכהן קוק והרב נחום קוק. בנו הרב שמואל הוא ר"מ בישיבת מאור התלמוד. בין חתניו: הרב יעקב כַּהַן, ר"מ בישיבת מאור התלמוד, בנו של הרב זאב כַּהַן, גם הוא ר"מ בישיבה; משה אהרן, בנו של הרב שמשון דוד פינקוס; הרב אפרים מרדכי רוזן, ר"מ בישיבת אור ישראל ובנו של הרב יגאל רוזן; הרב אליהו שלנגר, ר"מ בישיבת הרב משה שטרנבוך בבית שמש; הרב יוסף דב קרלינסקי, ר"מ בישיבת מערבא.
אסטל האריס
אסטל האריס (באנגלית: Estelle Harris; 22 באפריל 1928 – 2 באפריל 2022) הייתה שחקנית, מדבבת וקומיקאית יהודיה-אמריקאית. מוכרת בזכות הקול הצרחני והצורם במתכוון שהשתמשה בו בצורה תיאטרלית כדי לשחק ולדבב דמויות שונות. נודעת בתפקידה כאסטל קוסטנזה בסיטקום "סיינפלד", קולה של גברת תפוח אדמה בסרטי האנימציה "צעצוע של סיפור" מבית פיקסאר, וכמיוריאל בקומדיית המצבים "החיים היפים של זאק וקודי".
ביוגרפיה.
נולדה בשם אסטל נוסבאום (Estelle Nussbaum) במנהטן, ניו יורק שבארצות הברית, היא הבת הצעירה יותר של אייזק "אירה" ואנה נוסבאום, מהגרים יהודים-פולנים שהיו בעלי חנות ממתקים.
קריירה.
האריס ידועה בעיקר בשל תפקיד משנה כאסטל קוסטנזה, אמו של ג'ורג' (ג'ייסון אלכסנדר) ואשתו של פרנק (ג'רי סטילר) בסיטקום "סיינפלד".
קולה בתפקיד גברת תפוח אדמה ב"צעצוע של סיפור", וכמיוריאל ב"החיים היפים של זאק וקודי" בערוץ דיסני. כמו כן הופיעה בקליפ המוזיקה של השיר "Online" של בראד פייזלי.
ב-1997 שיחקה בסרט "קומדיה בלב ים" לצידו של ג'ק למון.
קולה של האריס משמש גם בדמות אמא ליפסקי בסדרה "קים פוסיבול", הגברת הזקנה בסרט "אחי הדוב", אודרי בסרט "מרד החיות", גברת בוגין בסרט "חיית המחמד של המורה", סילביה סילבר בסרט "מקודם" (2015) ובסרט "לשחק את מונה ליזה", ואימו המנדנדת של מלאך המוות ב-"איש משפחה".
חיים אישיים.
מאז 1953, הייתה נשואה לאיש מכירות של ציוד חלונות בשם סיי האריס, לזוג היו שני בנים ובת. בעלה הלך לעולמו בינואר 2021.
האריס נפטרה ב-2 באפריל 2022. הותירה אחריה גם שלושה נכדים ונין.
אריוזו