ב-8 במאי 2011 הביע סאדק בוגאטאיה, מנהיג פרלמנטרי וחבר הוועד המרכזי של מפלגת ה-FLN השלטת, את תמיכתה הבלתי מותנית של אלג'יריה בקדאפי, בעת שהתייחס לפגישתו של קדאפי עם שבטי לוב בטריפולי. מאוחר יותר הסביר במהלך ריאיון לעיתון האלג'יראי "Ech-Chourouk" כי ביקורו בלוב היה למטרות הומניטריות וכי הוא מואשם במשימה זו על ידי עבד אל-עזיז בלח'אדם, מזכ"ל ה-FLN.
בתחילת יוני 2011 החל ה-NTC לרכך את הרטוריקה שלו. גוגה, סגן יו"ר ה-NTC, הסכים לריאיון עם היומון האלג'יראי " Echorouk" בו אמר, "העמים האלג'יראים והלובים הם אחים. אנו בטוחים כי יחסינו יהיו חזקים יותר בימים הקרובים. אנחנו לא רוצים לקיים סכסוכים עם מדינות אחרות במיוחד עם מדינה אחות כמו אלג'יריה. אנו מבקשים לראות את אלג'יריה מרחיבה את תמיכתה ב-NTC בקרוב מאוד."
למרות מאמציו של גוגה לשפר את היחסים עם אלג'יריה, כחודשיים וחצי לאחר מכן, לוחמי האופוזיציה הסתערו על שגרירות אלג'יריה בטריפולי במהלך מבצע "שחר בתולת ים", בזזו והשחתו את הבניין. לא היה ברור אם לאלמונים היו הוראות לכוון לשגרירות. שר החוץ האלג'יראי מוראד מדלקי התלונן בפני מזכ"ל האו"ם באן קי-מון על המקרה. ב-24 באוגוסט, משרד החוץ האלג'יראי הכחיש שוב את ההאשמות שאלג'יר הציעה תמיכה לקדאפי במהלך המלחמה ודרש מה-NTC לחזור מהאשמותיה הקודמות כתנאי לכך שממשלת אלג'יריה תכיר במועצה.
עם זאת, כאשר התברר כי אלג'יריה לכאורה נותנת מחסה לקדאפי לאחר שנמלט בעקבות השתלטות ה-NTC על טריפולי, ה-NTC נקט נימה קשה בהרבה. ב-29 באוגוסט נמסר כי אם אלג'יריה תעניק מחסה עבור קדאפי או בני משפחתו, זה ייחשב כ"מעשה תוקפנות". בתגובה, כוחות הביטחון הלוביים סגרו את הגבול עם אלג'יריה כדי למנוע מעברים לא חוקיים יותר.
החדשות עם יעקב אילון
שחפת באפריקה
אפריקה היא אחד האזורים הגאוגרפיים בעל הריכוז הגדול ביותר של מחלת השחפת בעולם.
שחפת היא הגורם למוות המוביל בקרב אנשים הנגועים באיידס: בשנת 2016 40% מקרי המוות של חולי איידס נבעו כתוצאה משחפת.
סך של 1.5 מיליון אנשים מתו משחפת בשנת 2018 (מתוכם 251,000 אנשים הנגועים באיידס). ברחבי העולם, שחפת היא הגורם התשיעי המוביל למוות והגורם המוביל כתוצאה מגורם זיהומי יחיד (מדורג מעל איידס). כ־82% ממקרי המוות בשחפת בקרב אנשים אשר לא נגועים באיידס התרחשו באזור אפריקה.
מחלת השחפת.
שחפת (באנגלית: Tuberculosis או: TB), היא מחלה זיהומית מדבקת ונחשבת לאחד מגורמי המוות העיקריים בעולם כיום על פי נתונים של ארגון הבריאות העולמי (WHO).
שחפת נגרמת על ידי חיידקים המשפיעים לרוב על הריאות. זוהי מחלה ניתנת לריפוי ומניעה.
שחפת מופצת מאדם לאדם באוויר. כאשר אנשים עם שחפת משתעלים, מתעטשים או יורקים, הם מפיצים את חיידקי השחפת באוויר. אדם צריך לשאוף רק כמה מן החיידקים הללו כדי להידבק.
כרבע מאוכלוסיית העולם חולה בשחפת סמויה, שמשמעותה שאנשים נדבקו בחיידקי שחפת אך עדיין לא חולים במחלה ואינם יכולים להעביר את המחלה.
תולדות המחלה.
מקור שם המחלה נגזר משם החיידק הגורם לה: Mycobacterium Tuberculosis.
תועדה שחפת במצרים לפני יותר מ-5,000 שנה. בבדיקות מקיפות בשלדים נמצאו במומיות המצריות ממצאים חריגים אשר אופייניים לשחפת, ומתוארות בבירור באמנות המצרית המוקדמת מומיות עם גבשושיות המאובחנות כגבשושיות שחפת.
סקירת המחלה וגורמיה.
ההדבקה מאדם לאדם נעשית דרך הדבקה טיפתית שיעול או הרוק של אדם החולה במחלה פעילה. הסיכון להדבקה תלוי בעומס החיידקי של האדם החולה, זמן החשיפה, אלימות החיידק ותפקוד מערכת החיסון של האדם הנדבק. כיום לא נהוג לחסן את האוכלוסייה בעולם המערבי בשל יעילותו הנמוכה של החיסון. אנשים הנדבקים בחיידקי שחפת הם בעלי סיכון של 5-15% לחלות בשחפת. אנשים עם מערכת חיסונית נפגעת, כמו אנשים החיים עם איידס, תת-תזונה או סוכרת, או אנשים המשתמשים בטבק או אלכוהול, הם בעלי סיכון גבוה יותר לחלות. הסיכוי של אנשים הנגועים בנגיף האיידס לחלות בשחפת גבוה פי 19 מאנשים אשר אינם נגועים באיידס. כמו כן, הסיכוי של אנשים הנמצאים בתת-תזונה לחלות בשחפת גבוה פי 3 מאנשים אשר אינם נמצאים בתת-תזונה. שימוש באלכוהול ועישון טבק מעלים את הסיכון למחלת השחפת פי 3.3 ו-1.6 בהתאמה. יותר מ 20% ממקרי השחפת ברחבי העולם מיוחסים לעישון. (0.86 מיליון מקרים מיוחסים לעישון, בנוסף 0.83 מיליון מקרים מיוחסים לשימוש באלכוהול).
שחפת פוגעת בעיקר במבוגרים. עם זאת, כל קבוצות הגיל נמצאות בסיכון. יותר מ־95% מההדבקות והתמותה הם במדינות מתפתחות. למעלה מ־25% מהמקרים והתמותה הם באזור אפריקה.
1.1 מיליון ילדים (בגילאים 0–14) חלו בשחפת וכ־230,000 ילדים מתו מהמחלה בשנת 2018.
לפי ההערכות, ללא טיפול הולם, 45% מהאנשים אשר חולים בשחפת ואינם נגועים באיידס וכמעט כל האנשים החולים בשחפת ונגועים באיידס ימותו.
תסמינים ואבחון המחלה.
תסמינים שכיחים של שחפת פעילה בריאות הם שיעול טורדני שנמשך מעל 3 שבועות המלווה בליחה ובדם לעיתים, כאבים בחזה, חולשה, ירידה במשקל, חום והזעת לילה. מדינות רבות עדיין מסתמכות על שיטה שנמשכה זמן רב בשם "מיקרוסקופיית מריחת כיח (ליחה)" כדי לאבחן שחפת- טכנאי מעבדה מיומנים בוחנים דגימות כיח תחת מיקרוסקופ כדי לבדוק אם קיימים חיידקי שחפת. מיקרוסקופיה מגלה רק מחצית ממספר מקרי השחפת ואינה יכולה לגלות עמידות לתרופות.
בכפרים וביישובים הנידחים של אפריקה אין את היכולת או התנאים הסניטריים המתאימים לאבחנת המחלה בעזרת מיקרוסקופ וכלים טכנולוגיים מתקדמים. לפיכך פותחו ערכות לאבחונים מהירים.
השימוש באבחון המהיר התרחב באופן משמעותי מאז 2010, אז המליץ ארגון הבריאות העולמי לראשונה על השימוש בו. הבדיקה מגלה בו זמנית שחפת ועמידות בפני ריפמפיצין, שהיא תרופת השחפת החשובה ביותר. ניתן לבצע אבחנה תוך שעתיים וכעת הבדיקה מומלצת על ידי ארגון הבריאות העולמי כמבחן האבחון הראשוני אצל כל האנשים הסובלים מסימנים ותסמינים של שחפת. יותר ממאה מדינות כבר משתמשות במבחן ו -6.2 מיליון מחסנים הוקמו ברחבי העולם בשנת 2015. פיתוח ערכות לאבחונים מהירים הביא לכך שאוכלוסיות שלמות, שבעבר לא היה ביכולתן להיבדק בבית חולים מאובזר, יוכלו לעשות זאת כעת.
ארגון הבריאות העולמי מעריך שרק מחצית מכל האנשים עם שחפת באפריקה מזוהים כחולים עקב אבחון לקוי זה של המחלה. כתוצאה מכך, אנשים רבים נותרים חולים ומידבקים במשך תקופות ממושכות לפני גילוי המחלה, ואלפים מתים מבלי שקיבלו אי פעם אבחנה לשחפת. לרוע המזל, אפילו עם האבחנה, שיעור הטיפול המצליח הממוצע הוא פחות מ -70%, הרבה מתחת ליעד של ארגון הבריאות העולמי של 85%, מה שהופך את המחלה לשכיחה וחוזרת באפריקה.
סוגי השחפת באפריקה.
שחפת חוץ ריאתית.
המחלה החוץ ריאתית יכולה לבוא לידי ביטוי באופן מפושט (שחפת חוץ ריאתית מיליארית) או כמחלה מוחית (שחפת מנינגיאלית).
שחפת חוץ ריאתית מתפתחת בעיקר בחולים בעלי מערכת חיסונית חלשה או מדוכאת ובילדים קטנים. כך לדוגמה, כמחצית מחולי האיידס שידבקו בשחפת, יפתחו מחלה חוץ ריאתית.
באופן עקרוני המוקדים של המחלה יכולים להופיע בכל אחד ואחד מאיברי הגוף. מוקדים העיקריים שבהם מתמקמת המחלה החוץ ריאתית הם קרום הריאה, מערכת העצבים המרכזית, בלוטות הלימפה בצוואר, במערכת השתן והמין, במפרקים ובעצמות.
שחפת עמידה.
שחפת עמידה היא סוג של שחפת הנגרמת על- ידי חיידקים שאינם מגיבים לאיזוניאזיד וריפמפיצין, שתי התרופות החזקות ביותר נגד השחפת. שחפת עמידה בפני תרופות מהווה עד היום משבר של בריאות הציבור ואיום ביטחוני בריאותי. במקרים מסוימים יכולה להתפתח עמידות קשה יותר לתרופות. שחפת עמידה לתרופות באופן קיצוני היא צורה חמורה יותר של שחפת עמידה הנגרמת על ידי חיידקים שאינם מגיבים לתרופות היעילות ביותר נגד השחפת ולעיתים קרובות מותירים חולים ללא אפשרויות טיפול נוספות.
ארגון הבריאות העולמי מעריך כי היו 484,000 מקרים חדשים עם התנגדות לריפמפיצין - התרופה היעילה ביותר, מתוכם 451,550 מקרים חדשים עם עמידות לריפמפיצין באזור אפריקה.
טיפול בשחפת עמידה יקר משמעותית מטיפול בשחפת "רגילה". בנוסף, אף על פי ששיעורי ההצלחה בטיפול בשחפת הם למעשה מוחלטים (100%), במקרי שחפת עמידה, למרות הטיפול המוצלח, מפאת מחסור במשאבים באפריקה שעור התמותה מהשחפת העמידה עומד על 39%.
נכון להיום, כל מדינות האזור האפריקני למעט סיישל הודיעו על מקרים של שחפת עמידה ו- 13 מדינות דיווחו אי פעם על מקרים של שחפת עמידה לתרופות בהיקף נרחב (קיצונית). יתר על כן, ממשיך להיות פער באבחון/טיפול כאשר רק כ 68% מהמאובחנים.
אפריקה מבודדת את חולי השחפת העמידה מהחשש שיפיצו את המחלה הקשה לריפוי, במיוחד לאור שיעור הרב של אנשים הנגועים באיידס שנמצאים בקבוצת סיכון גבוהה מכלל האוכלוסייה. רוב חולי השחפת העמידה באפריקה נמצאים בבידוד בבתי חולים המוקפים גדרות תיל.
טיפול במחלת השחפת.
שחפת היא מחלה הניתנת לטיפול וניתנת לריפוי. מחלת שחפת פעילה מטופלת בקורס סטנדרטי בן 6 חודשים של 4 תרופות אנטי-מיקרוביאליות המסופקות עם מידע, פיקוח ותמיכה לחולה על ידי עובד בריאות או מתנדב מיומן. ללא תמיכה כזו, ההיצמדות לטיפול יכולה להיות קשה והמחלה יכולה להתפשט. ניתן לרפא את הרוב המכריע של מקרי שחפת כשמסופקים ונלקחים כראוי תרופות.