ברוב ניתוחי העיניים לטיפול בהפרעות ריפרקציה כיום משתמשים באקסימר לייזר. בלייזר מסוג זה מצויים אטומים של הלוגן וגז אציל (לרוב Flourine ו-Argon). במצב הלא מעורר שלהם היסודות יימצאו לחוד, אך ברגע שנעביר דרכם אלומת אלקטרונים, נביא את שני היסודות למצב מעורר. במצב זה הם יתחברו יחד כדי ליצור דימר (מכאן השם). דימר זה אינו יציב וישאף לחזור למצבו היציב ובדרך חזרה יפלוט פוטון. פוטון זה יעבור דרך דימרים נוספים, ויוביל לכך שגם הם יפלטו פוטון באותו הכיוון ובאותו אורך גל. את כל הפוטונים האלה הלייזר מכוון יחד בעזרת מראות ומנסרות בעלות פתח קטן בקצה. אלומת הפוטונים תהיה אלומת אור אולטרה סגולי באורך גל של 193 ננומטר. אלומה זאת תהיה בעלת אנרגיה גבוהה. קרני האור יגיעו אל הקרנית, וכאשר יפגעו במולקולות על פני הקרנית, יגרמו לפירוק הקשרים הקוולנטיים בין האטומים ולאידויים. כך, נוכל לעצב את צורת סטרומת הקרנית. ייחודו של האקסימר לייזר, מלבד האנרגיה האגורה בקרן האור, הוא היכולת לפגוע רק בחלק דק מהקרנית (0.25 מיקרון). כך נוצר מצב ששאר הקרנית אינה נפגעת, אינה מתחממת ונשארת בעלת יכולת ריפוי טבעית ומהירה. באמצעות מנגנון זה ניתן לתקן בעיות בכושר השבירה של הקרנית, כגון קוצר ראייה, רוחק ראייה ואסטיגמטיזם. במצבים אלו האור אינו ממוקד על הרשתית או אינו ממוקד כלל. לדוגמה, בלקות הראייה הנפוצה בעולם – קוצר ראייה (מיופיה), קרני האור מתלכדות לנקודה לפני הרשתית. קוצר ראייה נגרם מפני שציר העין (המרחק שבין קצה הקרנית ובין הרשתית) ארוך מדי, מפני שכוח השבירה של הקרנית או העדשה גדולים מדי, או בגלל שתי הסיבות יחדיו. באמצעות ניתוחי תשבורת אפשר לטפל בשני הגורמים. קרן הלייזר משייפת את סטרומת הקרנית, מקצרת את ציר העין וגם משטחת את הקרנית. בכך, היא מקטינה את כוח השבירה שלה.
טכניקות.
ישנן מספר טכניקות לביצוע ניתוחי לייזר, הנפוצות ביניהן הן LASIK ו-PRK. ההליכים בטרום הניתוח ולאחר הניתוח זהים בשתי הטכניקות, אולם ב-PRK ההחלמה ממושכת יותר.
מהלך ניתוח LASIK.
יצירת המתלה.
מניחים מפסק עפעפיים ועליו טבעת וואקום המקבעת את העין. המטרה היא שדבר לא יפריע לסכין המיקרו-קרטום. סכין זו עוברת על הקרנית ויוצרת מתלה אשר מורכב משכבת האפיתל הקורניאלי ושכבת הממברנה החיצונית של הקרנית (ממברת באומן). כך, אפשר להפעיל את הלייזר אך ורק על שכבת הסטרומה של הקרנית. אופציה נוספת ליצירת המתלה היא על ידי שימוש בלייזר. לייזר זה שונה מהלייזר המשמש לאידוי הסטרומה בעיקר באורך הגל שלו (1053 ננומטר לעומת 193 ננומטר). לייזר זה יוצר בועיות מתחת לשכבה החיצונית של הקרנית וכך יוצר שכבת הפרדה. בשתי הטכניקות לבסוף המנתח מרים את המתלה בצורה ידנית.
שיוף הקרנית.
לאחר הסטת המתלה, קרני הלייזר יכולות להגיע ישירות לשכבת הסטרומה ולאייד את חלקה. לשיפור הדיוק – בחלק זה של הניתוח יש מערכת מדויקת העוקבת אחר תנועת העין על מנת לפגוע במקום המדויק.
החזרת המתלה.
לאחר סיום פעולת הלייזר, המנתח מחזיר את המתלה למקומו, זאת תוך ווידוא שאין חלקיקים קטנים או בועיות מתחת למתלה. כמו כן, חשוב להחזיר את המתלה בדיוק למקומו הקודם. המנתח יזליף טיפות נגד זיהום ודלקת. המתלה יתחבר חזרה בצורה טובה לשאר הקרנית.
מהלך ניתוח PRK.
הניתוח אורך בדרך כלל כרבע שעה. תחילה יונח מחזיק עפעפיים על עין המטופל כדי למנוע ממנו למצמץ. תתבצע הסרה של שכבת האפיתל החיצונית בעזרת כלים כמו מברשת, להב, לייזר או טיפות תמיסה אתנואית, כאשר האחרונה היא הנפוצה ביותר. לאחר מכן המטופל יתבקש לבהות בנקודת אור כדי לוודא שעיניו לא יזוזו. סטרומת קרנית המטופל תעוצב מחדש על ידי קרני לייזר אקסימר. אופן פעולת הלייזר, חוזקו ומהירותו מתוכנתים במחשב על ידי המנתח בהתאם לנתוני עין המטופל.
לאחר הניתוח.
בתקופה הראשונה לאחר הניתוח, על המטופל להשתמש בטיפות אנטי דלקתיות ואנטי זיהומיות, ובתחליפי דמעות לשמירה על הלחות בעיניים. על המטופל להשתמש במגן עיניים במהלך השינה והמקלחת, כדי למנוע נגיעה מקרית בעיניים ולמנוע כניסת חומרים שונים אליהן. בנוסף, אם הוא נחשף לשמש, על המטופל להשתמש במשקפי שמש כהות כדי למנוע חשיפה לקרני UV. יש להיצמד לתוכנית הטיפול שניתנה על ידי המנתח ולהיפגש איתו לביקורות לאורך השנה הראשונה לאחר הניתוח.
טכניקות נוספות.
תהליך ניתוח הסרת משקפיים בלייזר בשיטת 4D דומה לניתוחי לייזר בשיטת Wavefront מכיוון ששיטה זו היא שילוב של השיטות.
סיכונים וסיבוכים.
ניתוח לייזר לתיקון הראייה מביא עמו שיפור באיכות החיים למטופלים ומאופיין באחוזי הצלחה ושביעות רצון גבוהים 90%-98%. עם זאת, קיימים סיבוכים בסבירויות שונות שעלולים לפגוע בראייה ולגרום לסימפטומים מגוונים. הבנה וניהול של סיבוכים אלו הם חלק בלתי נפרד מהתהליך ומהווים מרכיב מרכזי באחוזי ההצלחה הגבוהים.
גיבסון לס פול
גיבסון לס פול (באנגלית: Gibson Les Paul) היא דגם פופולרי של גיטרה חשמלית מבית חברת הגיטרות גיבסון. זוהי אחת הגיטרות החשמליות הראשונות שנבנו עם גוף מלא (ללא חלל ריק). הלס פול הוא הדגם הנמכר ביותר של חברת גיבסון והמזוהה ביותר עם החברה.
היסטוריה.
הלס פול נקראה על שם ממציאה, לס פול, גיטריסט הקאנטרי-ג'אז. בשנת 1928, כשהיה בן 12 וניגן במסעדות המבורגרים כדי להרוויח דמי כיס, החליט לס פול להגביר את הגיטרה שלו, הוא פירק את החלק העליון של הפטיפון, חיבר אותו לגיטרה באמצעות חוטי טלפון שאותם חיבר לרדיו, וכך יצר גיטרה חשמלית.
בתחילת שנות ה-40 החליט פול לנסות ליצור גיטרה חשמלית מגוף מלא. כאשר עבד אצל יצרני הגיטרות "אפיפון", ניצל את סופי השבוע וניסר לשניים גיטרה אקוסטית מתוצרת "אפיפון", ובמקום החלק המרכזי חיבר בול עץ. באמצעות זוויות פח הוא חיבר צוואר של גיטרת גיבסון, בנה פיקאפ בעצמו והלך עם המצאתו, שאותה כינה "בול העץ", לבית החרושת של גיבסון. אנשי "גיבסון" צחקו על פול וכינו אותו "הילד עם מקל המטאטא".
בשנת 1950, כאשר ליאו פנדר הצליח לייצר גיטרה חשמלית, דבר שאנשי גיבסון חשבו שאינו אפשרי, הבינה חברת גיבסון את טעותם וחיפשה את "הילד עם מקל המטאטא". לבסוף, בשנת 1951, הם מצאו אותו וביקשו ממנו לחתום עליה, והחתימה מוטבעת עד היום על כל גיטרת לס פול. גיטרות לס פול הראשונות יוצרו ב-1952. הגיטרה הייתה עשויה עץ יקר, יוצרה ברובה בעבודת יד קפדנית, והדגם נראה כמו גיטרת הג'אז האקוסטית של החברה, אך קטנה יותר ובעלת גוף מלא. לא חלו שינויים משמעותיים בדגם מלבד שינוי שיטת הצביעה ושינוי הפיקאפים.
בשנת 1961 ניסתה גיבסון לשנות את עיצוב הגיטרה. פול, שלא הסכים לשינוי, סירב לאשר את השימוש בשמו על הגיטרות החדשות, ולכן הן נקראו SG, וייצורו של דגם לס פול נפסק. כמה שנים מאוחר יותר התחילו גיטריסטים לגלות מחדש את הדגם הישן של הלס פול. לאור הביקוש הרב ללס פול שבה גיבסון לייצר את הלס פול במקביל להמשך ייצור ה-SG.
מכירות הגיטרה.
גיטרת הלס פול, וחברת גיבסון בכלל, נמצאות בתחרות מתמדת מול ענק הגיטרות השני, חברת פנדר ודגם הגיטרה החשמלית שלה, הפנדר סטראטוקסטר. בשנות ה-80 ירדו מכירות הלס פול לשפל מול הסטראטוקסטר, אך בתחילת שנות ה-90 עלו שוב המכירות של הלס פול, בעיקר בזכות נגנים כגון סלאש, הגיטריסט הראשי של להקת "Guns N' Roses".
דגמים עיקריים.
החברה מייצרת גם דגמי חתימה של נגנים מפורסמים.
נכון ל-2009, חברת הבת של גיבסון, אפיפון, מייצרת דגמים מוזלים ופופולריים של הלס פול, החתומים "אפיפון לס פול". ישנה מחלוקת רבה בנוגע להבדלים ולאיכות הצליל בין הגרסאות המוזלות לגרסאות ה"מקוריות" של גיבסון.
אמנים מזוהים.
אחד הגיטריסטים המזוהים ביותר עם הדגם היה ג'ימי פייג', שבשנות ה-60 קנה גיטרה מוכנה לפי הזמנה בשם "Black Beauty" תוצרת לס פול משנת 1960, יד שנייה עם אילן יוחסין ששרטט לאחור עד 1949. פייג' בחר אותה "מכיוון שהיו לה שלושה פיקאפים ומנעד עצום של צלילים". הגיטרה נגנבה ב-1970. מאוחר יותר טען: "אני חושב שהקרדיט מגיע לאריק (קלפטון) על המצאת 'הצליל של לס פול' כשניגן עם ה-Bluesbreakers".
מורה (נהר)
מורה (קרואטית, הונגרית וסלובנית: Mura, גרמנית: Mur) הוא נהר במרכז אירופה, העובר במדינות סלובניה, אוסטריה, קרואטיה והונגריה. נשפך לנהר דראווה, שנשפך לבסוף לנהר הדנובה.
מקורו של הנהר נמצא בפארק הלאומי האוסטרי הוהה טאורן, בגובה 1,898 מטר מעל גובה פני הים. אורכו הכולל הוא 465 קילומטר, כש-295 קילומטר נמצאים באוסטריה, 98 בסלובניה, והשאר עובר לסירוגין על גבול קרואטיה-הונגריה, ומסתיים ליד העיירה לגארד שבקרואטיה, שם הוא נשפך לנהר דראווה. העיר הגדולה ביותר בה עובר הנהר היא גראץ שבאוסטריה.
במקומות שונים בנהר ישנן עדויות על טחנות מים שהופעלו על ידי זרם הנהר מאז המאה הרביעית לפנה"ס. השיטה של הפעלת טחנות על ידי מים אומצה מאוחר יותר על ידי הסלאבים והמדיארים שהגיעו לאזור. בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 עוד פעלו טחנות רבות מכוח הנהר. כיום פועלת רק טחנה סלובנית אחת בשם "Babičev mlin".
בנהר ישנן כמויות קטנות של זהב, אמנם לא מספיק בשביל שינוצל כיום, אך בתקופות קדומות השתמשו בו.
זכרון מנחם
זכרון מנחם - המרכז הישראלי לתמיכה בילדים חולי סרטן ובני משפחותיהם היא עמותה לטיפול בילדים ונוער חולי סרטן ובני משפחותיהם.