דוקובאץ החל להביע רגשות אנטישמיים בעקבות חוויותיו מהמלחמה. הוא בחר להצטרף לחיל האוויר הסורי בשנת 1946. בעת מלחמת העצמאות, הוא היה סרן בטייסת הקרב ה-1 של חיל האוויר הסורי. הוא השתתף בטיסות מבצעיות נגד ישראל והטיס מטוס T-6 טקסן חמוש ברקטות ופצצות אוויר-קרקע במשקל 50 ק"ג.
הגירה, מוות ומורשת.
דוקובאץ היגר לקנדה לאחר מלחמת העצמאות. הוא השתקע בטורונטו והקים שם משפחה. עבד עבור תאגיד IBM והיה מבין המייסדים של מוסד הגירה ליוצאי קרואטיה. דוקובאץ נפטר בטורונטו ביוני 1990.
היה אלוף ההפלות הקרואטי של מלחמת העולם השנייה, רשם לזכותו 44 הפלות ודאיות. במהלך חייו, היה ויכוח סוער בנוגע למספר המדויק של המטוסים שהצליח להפיל. מסמכים קרואטיים מימי המלחמה שהתגלו במוסד להיסטוריה צבאית בבלגרד, הראו שאכן נזקפו לזכותו 44 הפלות במהלך שירותו בחיל האוויר של המדינה העצמאית של קרואטיה. במהלך המלחמה הפיל שמונה-עשרה מטוסי LAGG-3, שנים עשר מטוסי איליושין Il-2, שלושה מטוסי בל P-39, שני מטוסי אילושין DB-3, שני יאקובלב יאק-1, וכן מטוס אחד מכל הדגמים הבאים: I-16, מיג-3, ספיטפייר, לאבוצ'קין La-5, יאק-9, פטליאקוב Pe-2 ויונקרס A-35 (ועוד הפלה אחת לא מוכרת).
מיכאל רומניגה
מיכאל רומניגה (בגרמנית: Michael Rummenigge, נולד ב-3 בפברואר 1964 בליפשטאט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ, בעיקר בבאיירן מינכן ובבורוסיה דורטמונד.
מיכאל רומניגה הוא אחיו הצעיר של הכדורגלן הגרמני הנודע קרל היינץ רומניגה.
קריירת מועדונים.
באיירן מינכן.
רומניגה החל את הקריירה שלו בבורוסיה ליפשטאט מעיר הולדתו, ובשנת 1981 עבר לשחק בנוער של באיירן מינכן. כעבור שנה עלה לבוגרים, וסבל תחילה מהשוואות בלתי פוסקות לאחיו הגדול קרל היינץ, שכבר היה כוכב גדול בבאיירן מינכן באותם ימים, שהקשו עליו להתקדם. עם זאת, החל לתפוס מקום של קבע בקבוצה, ושיחק בה שש עונות, בהן כבש 44 שערים ב-152 הופעות, וזכה בשלוש אליפויות הבונדסליגה ברצף, שני גביעים מקומיים וסופר קאפ אחד. כמו כן, פתח בהרכב הקבוצה בהפסד 2-1 לפורטו בגמר גביע אירופה לאלופות 1987.
בורוסיה דורטמונד.
בקיץ 1988 חתם רומניגה בבורוסיה דורטמונד, שאוהדיה היו חשדניים כלפיו תחילה עקב ייחוסו המשפחתי וקבוצתו הקודמת. עם זאת, כבר בעונתו הראשונה זכה עם בורוסיה דורטמונד בגביע הגרמני ובסופר קאפ, בו דורטמונד ניצחה בגמר את באיירן מינכן. בשנת 1992 מונה רומניגה לקפטן הקבוצה על ידי המאמן אוטמאר היצפלד. בשנת 1993, בעונתו האחרונה בבורוסיה דורטמונד, העפיל רומניגה עם הקבוצה לגמר גביע אופ"א, בו הפסידה דורטמונד ליובנטוס במפגש כפול. סך הכל שיחק רומניגה חמש עונות בבורוסיה דורטמונד, בהן צבר 157 הופעות וכבש 36 שערים.
אוראווה רד דיימונדס.
בשנת 1993 עבר רומניגה לליגת העל היפנית שרק החלה לפעול באותה תקופה, וחתם באוראווה רד דיימונדס מהעיר סאיטאמה. רומניגה שיחק שנתיים במועדון היפני, צבר 42 הופעות וכבש 13 שערים. עם זאת, נאלץ לפרוש בשנת 1995 בגיל 31, עקב פציעה.
קריירה בינלאומית.
לרומניגה שתי הופעות בנבחרת גרמניה המערבית, אך מעולם לא שיחק בטורניר גדול.
חיים אישיים.
לאחר הפרישה, עבר רומניגה לתחום העסקים והפיננסים, ולקח חלק בעסקים שונים, ביניהם הקמת בית ספר לכדורגל הקרוי על שמו בדורטמונד.
רומניגה לקח חלק בקמפיין נגד שימוש בסמים, ובקמפיין אחר לעמותה המסייעת לילדים החולים במחלות סופניות ולילדים מעוטי יכולת.
רומניגה הוסמך לאימון כדורגל בשנת 2007 באוניברסיטת קלן לספורט.
רומניגה נשוי לקרוליין, ולהם שלושה בנים.
תארים.
עם באיירן מינכן:
עם בורוסיה דורטמונד:
צ'ודץ
צ'ודץ (בפולנית: Czudec) הוא כפר במחוז סטז'יז'וב שבפרובינציית פודקרפאטי בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
צ'ודץ נזכר לראשונה בשנת 1185, ובשנת 1427 הוענקו לו זכויות עיר, תוך שנתקיימו בו ירידים שבועיים.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום גליציה האוסטרית. בשנת 1935, תחת שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה, ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות.
יהודי צ'ודץ.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בכפר כ-380 יהודים, כשליש מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית.
לאחר כיבוש היישוב בידי הגרמנים ב-12 בספטמבר 1939, מונה בו יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה.
בסוף 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, וביוני 1942 גורשו כולם לגטו ז'שוב, וממנו למחנות ההשמדה, תוך רצח מספר חולים ונכים בשעת האקציה.
מוריס סוואדש
מוריס סוואדש (באנגלית: Morris Swadesh; 22 בינואר 1909 - 20 ביולי 1967) היה בלשן יהודי אמריקאי משפיע ושנוי במחלוקת.
קורות חיים.
סוואדש התפרסם בעקבות עבודתו הנועזת והשנויה במחלוקת בתחום הבלשנות ההיסטורית, בה ניסה למצוא קישורים גנטיים רחוקים בין שפות באמצעות דמיון בין מילים בסיסיות בשפה, לשם כך יצר סוואדש רשימה בעלת מספר מועט של מילים לא תלויות תרבות, שיוכלו לשמש לו להשוואות אלה, מה שמכונה רשימת סוואדש. הוא נחשב לאחד החלוצים בתחום הלקסיקוסטטיסטיקה והגלוטוכרונולוגיה.
בעבודתו, ניסה סוואדש להחיל מושגים בסיסיים בבלשנות היסטורית על שפות הילידים באמריקה. בשנת 1930 עבד סוואדש עם ממשלת מקסיקו בניסיון לשמר חלק משפות הילידים במקסיקו, אך עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה חזר סוואדש לארצות הברית ועבד עבור צבא ארצות הברית והמשרד לשירותים אסטרטגיים.
בשנת 1937 התחיל לעבוד סוואדש כמרצה לבלשנות ואנתרופולוגיה באוניברסיטת ויסקונסין למשך שנתיים. ב-1949 פוטר מעבודתו בסיטי קולג' של ניו יורק בשל האשמות בקומוניזם.
בשנת 1956 היגר למקסיקו סיטי, תחילה עבד במכון הלאומי לחקר ילידים (Instituto Nacional Indigenista), לאחר מכן התקבל לעבודה כחוקר במשרה מלאה באוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו (UNAM). בנוסף לימד סוואדש גם בבית הספר הלאומי לאנתרופולוגיה והיסטוריה (Escuela Nacional de Antropología e Historia) וחי במקסיקו סיטי את שארית חייו.
ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה
ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Ernest I Anton Karl Ludwig Herzog von Sachsen-Coburg und Gotha; 2 בינואר 1784 – 29 בינואר 1844) היה דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד בין השנים 1806–1826, ודוכס סקסוניה-קובורג-גותה בין השנים 1826–1844.
ביוגרפיה.
ילדותו.
ארנסט נולד ב-2 בינואר 1784 בקובורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, לפרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, ולאוגוסטה, נסיכת רויס-אברסדורף, בתו של היינריך העשרים וארבעה, רוזן רויס-אברסדורף. ארנסט היה הבן הבכור, ואחיו של לאופולד הראשון, מלך בלגיה.
שלטונו.
ב-10 במאי 1803 חלה פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד באורח אנוש, וארנסט מילא את מקומו של אביו. ב-9 בדצמבר 1806 מת פרנץ, וארנסט עלה במקומו לשלטון. אולם, ארנסט לא היה יכול לתפוס את השליטה בפועל בדוכסות, מכיוון שהיא הייתה כבושה על ידי צבא צרפת. לאחר שלום טילזיט הוחזרה לארנסט השליטה בדוכסות, בעקבות לחץ רוסי שנעשה עקב נישואי אחותו של ארנסט יוליאנה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד לקונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה אחיו של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה.
ארנסט היה גנרל בצבא הפרוסי, ולחם נגד נפוליאון בקרב ליצן ובקרב לייפציג. בקונגרס וינה קיבל ארנסט את נסיכות ליכטנברג, שאותה מכר לפרוסיה בשנת 1834.
לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, התעוררה מחלוקת ירושה בין הדוכסויות השונות בתורינגיה: ארנסט היה זכאי לרשת את הדוכסות מכוח נישואיו ללואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, שהייתה אחייניתו של הדוכס האחרון, אך מכיוון שהיה בהליכי גירושין ממנה, התנגדה המשפחה להעברת דוכסות גותה לחזקתו. ב-1826 התקבלה פשרה שלפיה יחולקו מחדש הדוכסויות; ארנסט ויתר על זאלפלד שהייתה ברשותו קודם לכן והועברה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, וקיבל את גותה בלבד, ללא אלטנבורג, שהועברה לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, שנאלץ להעביר את נחלותיו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן. בעקבות כך הפך ארנסט לדוכס סקסוניה-קובורג-גותה.
ב-29 בינואר 1844 מת ארנסט בעיר גותה, ובמקומו עלה לשלטון בנו ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה.
משפחתו.
ב-3 ביולי 1817 התחתן ארנסט עם לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ולואיזה שרלוטה, דוכסית מקלנבורג-שוורין. ממנה היו לו 2 ילדים:
הנישואים לא היו מוצלחים בשל בגידותיו הרבות של ארנסט, והזוג נפרד בשנת 1824 לאחר שבע שנות נישואים. לואיזה נשלחה לגור בסנקט ונדל שמערב גרמניה, הרחק מהעיר קובורג בה נאלצה להשאיר את שני בניה עם סבתם מצד אביהם אוגוסטה, נסיכת רויס-אברסדורף. בשל היותה בת יחידה היא ירשה מאביה את דוכסות גותה, אולם אדמותיה הועברו מיד לחזקתו של בעלה שהפך לדוכס סקסוניה-קובורג-גותה.
ב-31 במרץ 1826 התגרשו רשמית בני הזוג ושבעה חודשים לאחר מכן לואיזה נישאה בסודיות למאהבה אלכסנדר פון הנשטיין. הזוג חי חיים מאושרים יחדיו אולם בפברואר 1831 סוד נישואיהם התגלה בפומבי ולואיזה איבדה כל חזקה על ילדיה.
ב-23 בדצמבר 1832 התחתן ארנסט עם אחייניתו מריה, דוכסית וירטמברג, בתם של אלכסנדר, דוכס וירטמברג ואנטוינטה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד, אך לא היו לו ילדים ממנה.
תומאס ברטולד
תומאס ברטולד (בגרמנית: Thomas Berthold, נולד ב-12 בנובמבר 1964 בהנאו שבמערב גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר באיינטרכט פרנקפורט ובשטוטגרט בעמדת הבלם.