לקוחותיה הראשונים של החברה היו רופאים בעלי מרפאות פרטיות וארגונים מתחום הבריאות. החברה החלה לעבוד עם קופת חולים מאוחדת, כשבשנת 1998 הוקם מוקד השירות הארצי הראשון בישראל במודל מיקור חוץ בנתניה.
בשנת 2003 זכתה תקשוב במכרז הגדול ביותר בתחום באותה התקופה של שירותי בריאות כללית ובכך התרחבה להעסקת 700 עובדים נוספים והקימה אתר פעילות חדש בכרמיאל.
בשנת 2005 זכתה תקשוב להקים, לנהל ולהפעיל גם את מוקד המידע והזימון הארצי של מכבי שירותי בריאות ובכך הרחיבה את אתרי הפעילות לאתר חדש בעין המפרץ, בסמוך לעכו. בשלב זה העסיקה החברה כ־4,000 עובדים.
תחום התקשורת:
בשנת 2005 החלה תקשוב להעמיק פעילותה בתחום התקשורת בישראל, עם כניסה למודל הפעלה במיקום פנים בבית לקוח (INHOUSE) במשרדי 013 ברק בראש העין. לאחר מכן, צמחה החברה במסגרת התקשרות עם מספר חברות תקשורת גדולות, עבורן הפעילה את מוקדי השירות, התמיכה הטכנית והמכירות במודל הפעלה משולב, כאשר בחלק מהמקרים המוקדים פועלים במודל מיקור פנים.
הכניסה הנרחבת לתחום התקשורת הוביל להתפרסות גאוגרפית משמעותית של החברה בכל רחבי ישראל, מדימונה ונתיבות שבדרום ועד כרמיאל, נוף הגליל ונשר שבצפון ולהוספת כ-500 עובדים למצבת עובדי החברה.
תחום הרשויות הממשלתיות:
החל משנת 2010 מספקת תקשוב את שירותיה לרשויות ממשלתיות, עם הקמת מוקד שירות ומידע ארצי רב ערוצי עבור הנהלת בתי המשפט. בשנים שלאחר מכן זכתה תקשוב במכרזים נוספים לניהול מרכזי השירות והמידע הארציים של שירות התעסוקה, רשות האכיפה והגבייה והנהלת בתי הדין הרבניים והתפרסה גאוגרפית לערים נוספות, בהן אשדוד, בני ברק וירושלים.
בשנת 2019 זכתה תקשוב בשני מכרזים ממשלתיים משמעותיים להקמת מרכז השירות והמידע הארצי של רשות המיסים ושל המוסד לביטוח לאומי. בסוף שנת 2020, לאחר זכייה במכרז משרד החקלאות, וכן עם הקמת מוקדי שירות ומידע נוספים גדלה החברה לכדי העסקת כ-8,000 עובדים במסגרת 35 אתרים.
לקוחות החברה.
לקוחות החברה מגוונים ופרוסים על מגוון רחב של עולמות תוכן:
פרסים חברתיים.
על פועלה ותרומתה לחברה זכתה תקשוב בפרסים שונים, ביניהם:
יואל שר (דיפלומט)
יואל שר (נולד בפריז ב-25 בינואר 1933) הוא דיפלומט, חוקר, כותב מאמרים, מתרגם ומרצה ישראלי.
בין תפקידיו: הקמת מרכז הסברה לארצות דוברות צרפתית בשגרירות ישראל בפריז (1960–1966), שגריר בטוגו (1969-1972), קונסול כללי בהונג קונג (1988–1990), שגריר ישראל בצ'כוסלובקיה (1990–1993), סמנכ"ל משרד החוץ (1993–1995). משנת 1995 ועד לפרישתו לגמלאות ב-1998 כיהן כשגריר בווינה, אוסטריה.
כמו כן, שימש שר כיו"ר אגודת הידידות ישראל-אפריקה, סגן יו"ר אגודת הידידות ישראל-צרפת, סגן יו"ר אליאנס פרנסז ירושלים, והיה נציג ציבור בוועדת נציבות שירות המדינה.
ביוגרפיה.
שר נולד בפריז ב-25 בינואר 1933, ועלה ארצה עם הוריו ב-15 בינואר 1941, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. המשפחה התיישבה בירושלים.
אביו, אברהם שר, בוגר גימנסיה "תרבות" בלודז' (אז רוסיה), היה פעיל ב"פועלי ציון", עלה ארצה כחלוץ בשלהי מלחמת העולם הראשונה, והיה חלוץ יבוא פרי ההדר מא"י לצרפת בשנות ה-30. בארץ עסק בפרדסנות. הוא השתתף ונפצע בהגנה על תל-חי לצד יוסף טרומפלדור והיה פעיל ב"הגנה". נפל בראשית מלחמת העצמאות בליווי שיירה ליד הקסטל.
אמו, אנטואנט שר-סימון, הייתה נצר למשפחה ששורשיה הידועים בצרפת הם מהמאה ה-17. אחרי עלייתה ארצה הייתה שליחת המוסדות הלאומיים בתוניסיה, אלג'יריה ומרוקו.
שר למד בבית הספר העממי לדוגמה ובתיכון בית-הכרם (לימים ליד"ה) והתגייס לנח"ל במסגרת גרעין של תנועת המחנות העולים, והיה חבר קיבוץ מחניים. בהמשך סיים לימודי מדידה חקלאית במדרשת רופין (1955), דיפלומה ביחסים בינלאומיים במכון למדעי המדינה בפריז (1962–1966), לימודים לתואר שני בלימודי אפריקה באוניברסיטה העברית (1973–1974), לימודים במכללה לביטחון לאומי (1984–1985) ולימודים לתואר שני ביפנית באוניברסיטה העברית (1987–1988).
ב-1960 גויס על ידי משרד החוץ ונשלח לפריז כדי להקים מרכז הסברה לארצות דוברות צרפתית, שאותו ניהל עד 1966. ב-1969 מונה לשגריר בטוגו שבמערב אפריקה. עם שובו ארצה התמנה כסגן מנהל מחלקת אפריקה במשרד, ולאחר מכן כסגן מנהל ומנהל מחלקת ההסברה.
ב-1979 יצא לפריז כציר, ובהמשך שימש כממונה על השגרירות במשך חצי שנה, ממאי עד אוקטובר 1983.
ב-1984 למד שנה במכללה לביטחון לאומי (מחזור י"ב).
בשנים 1985–1988 ניהל את תוכנית יד-הנדיב להשתלמות אקדמית של עובדי משרד החוץ הצעירים.
ב-1988 מונה לקונסול כללי בהונג קונג, בדרג אישי של שגריר, וקיים עם השלוחה הסמויה של ממשלת סין העממית מגעים שהובילו מאוחר יותר לכינון יחסים רשמיים עמה. ב-1990 עבר לפראג והיה לשגריר הראשון בצ'כוסלובקיה אחרי מהפכת הקטיפה. ב-1993, בעקבות התפרקות הפדרציה, שימש גם כשגריר לא תושב בסלובקיה.
בשנים 1993–1995 היה סמנכ"ל משרד החוץ, אחראי למרכז-מזרח אירופה, לרבות הפדרציה הרוסית ומדינות ברית המועצות לשעבר באזור הבלטי ובאסיה התיכונה.
בשנת 1995–1998 שימש כשגריר בווינה, אוסטריה, מואמן גם לסלובקיה וסלובניה, וכן לסוכנויות האו"מ ולאבש"א (הארגון לשיתוף וביטחון באירופה) שמקום מושבם בבירה האוסטרית.
אחרי פרישתו בשנת 1998 עסק עוד 14 שנים בחשיפת הארכיון המדיני של משרד החוץ בגנזך המדינה, היה יו"ר אגודת הידידות ישראל-אפריקה ונציג ציבור בוועדת נציבות שרות המדינה.
במקביל, הוא חוקר, כותב מאמרים, מתרגם ומרצה.
פעילויות נוספות.
שר הוא חבר-מייסד בעמותת חברים למען החברה, לקידום ילדים ובני נוער בשדרות, שהוקמה על ידי עשרה מבוגרי מחזור י"ב של המכללה לביטחון לאומי.
חבר במסדר אבירי יינות עמק הלואר בצרפת מ-1964, הועלה לדרגת קצין בשנת 2014.
חייו האישיים.
שר נשוי לאביבה, והוא אב לשלשה, גלעד שר, איל שר, ונגה שר-גרקו, סב לתשעה ורב-סב לארבעה נינים ונינה אחת (נכון לינואר 2021).
לאסלו שלגו
לאסלו שלגו (בהונגרית: Salgó László; בודפשט, 23 באפריל 1910 - בודפשט, 24 ביולי 1985) היה רב הונגרי,
ביוגרפיה.
לאסלו שלגו קיבל תואר רב בשנת 1935, לאחר מכן עבד כסגן רב ומורה לדת בבית הכנסת ברחוב נאג' פוברוש בבודפשט ברובע 8. אחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 הפך לרב בית הכנסת. באותו בית הכנסת פעל כחזן ראשי לאסלו שטרן אחיו הגדול של החזן משה שטרן. משנת 1959 עבד שלגו גם כמנהל הרבנות של בודפשט (כמפקח ראשי) וכמורה בבית המדרש לרבנים בבודפשט. הוא היה חבר במועצת הרבנות הלאומית. משנת 1971 ועד מותו היה סגן רב ראשי ארצי והרב הראשי של בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני. מ-8 ביוני 1980 עד 16 במרץ 1985 היה חבר האספה הלאומית של הונגריה (חבר פרלמנט). לאסלו שלגו הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
האיחוד הלאומי - תקומה
יטי פרל
הנרייט נאנט "יטי" פרל (בהולנדית: Henriette Nanette "Jetty" Paerl; 27 במאי 1921 – 22 באוגוסט 2013) הייתה זמרת הולנדית ממוצא יהודי וחברת המחתרת ההולנדית במלחמת העולם השנייה. פרל ייצגה את הולנד באירוויזיון 1956 עם השיר "De vogels van Holland" (בעברית: הציפורים של הולנד). היות שהיא שובצה ראשונה בסדר ההופעות של התחרות, היא נחשבת לזמרת הראשונה שעלתה על בימת האירוויזיון.
קורות חיים.
שנותיה הראשונות.
פרל נולדה וגדל באמסטרדם, בירת הולנד. במאי 1940, היא, משפחתה והשחיינית ההולנדית וילי דן אודן, היגרו ללונדון, בירת הממלכה המאוחדת, בעקבות פלישת גרמניה הנאצית להולנד. פרל עבדה בלונדון כמעצבת בגדי ילדים בחנות ברחוב "ניו בונד". בנוסף, פרל הופיעה בתוכנית הרדיו ההולנדית "Radio Oranje" וביצעה שירים שלעגו בגלוי לנאצים. בשלהי המלחמה, פרל התגייסה לחיל העזר לנשים במחתרת ההולנדית. לאחר שחרור הולנד מידי גרמניה הנאצית במאי 1945, היא חזרה להולנד והוצבה על ידי צבא הולנד ברוטרדם.
אחרי המלחמה.
בשנת 1951, פרל התחתנה עם הצייר ההולנדי, סיז בנצינגר. בשנת 1956 היא זכתה במקום השני בקדם ההולנדי לאירוויזיון 1956, וזכתה לייצג את ארצה ביחד עם קורי ברוקן באירוויזיון 1956. עד היום לא נודע לאיזה מקום פרל הגיעה בתחרות היות שבאירוויזיון 1956 הכריזו על הזוכה בלבד.
בשנת 1985, פרל התגרשה מבעלה משום שגילתה כי הוא היה חבר במפלגת הנאצים ההולנדית (N.S.B) במלחמת העולם השנייה. שבוע לאחר מכן בעלה התאבד בטביעה.
פרל נפטרה ב-22 באוגוסט 2013, בגיל 92.
חוויאר ביסרה
Absentee ballot
הצבעת נפקדים
הצבעת נעדרים
הצבעת היעדרות
חיסון נגד קורונה
גינות סחרוב
להקה רטורית
להקה רטורית הייתה להקת רוק ישראלית שפעלה לסירוגין בשנים 1983—1989 והונהגה בידי יוסי אלפנט. הלהקה זכתה להצלחה עם להיטיה "סדר יום" ו-"Last Night", אך פעלה זמן קצר בלבד.
היסטוריה.