מיכאל הוא אחיה של נדיה, אלמנתו של אלי כהן, שפעל בסוריה בשירות המוסד הישראלי. היה נשוי שנים רבות למלכה מיכאל, מורה שהקימה וניהלה במשך שנים את בית הספר רוממה בחיפה. לשניים בת, דקלה, מורה אף היא, ובן, אמיר, המנהל את בית הספר העל-יסודי משגב. אחר כך נשא לאישה את רחל יונה מיכאל, שהייתה עיתונאית בעיתונים "דבר" ו"הפטיש" וברדיו קול ישראל. אחייניתו, בת אחותו לינדה, היא עיתונאית "הארץ" ורד לי.
דעות פוליטיות.
מיכאל הוא אתאיסט מוצהר, והביע את דעותיו על כך במספר ראיונות שערך בתקשורת.
הוצב מספר פעמים ברשימת מרצ לבחירות לכנסת.
מיכאל יוצא כנגד הרעיון של "זהות מזרחית" וטוען כי זהו תוצר של הגדרת נגד ל"מחנה האשכנזי" בניסיון לשמור על הגמוניה תרבותית וכלכלית של האשכנזים. לדבריו, מפא"י יצרה זהות זו, המבוססת על הסטריאוטיפים של המעמד הנמוך בקהילות אלה. עוד הוא סבור שדווקא היהודים הכפריים ממזרח אירופה, שהיו רוב היהודים בתחום המושב, לא עלו ברמתם על הכפריים יוצאי ארצות האסלאם, והם ראויים לשם הגנאי "מזרחיים" בשל מוצאם הגאוגרפי. הוא מתנגד להכללת יהודי ארצות האסלאם כמקשה תרבותית אחת, בנימוק שלכל תפוצה יהודית הייתה תרבות והיסטוריה עצמאיות עוד טרם הפיכת הערבית לשפה השולטת בארצות אלה. מיכאל מתנגד גם להכללת הספרות של יוצאי ארצות האסלאם כ"ספרות אתנית" בעוד שספרות של סופרים אשכנזים אינה נחשבת לכזאת.
ב-2013 הוקמה "עמותת סמי מיכאל" במטרה להפיץ את מורשתו. החל משנת 2017 מחלקת העמותה פרס ליחידים "העושים למען החברה בכל הקשור בצמצום פערים ובמתן שוויון הזדמנויות, ברוח תפיסת מורשתו של הסופר סמי מיכאל, תוך שימת דגש על פריפריה חברתית וגאוגרפית". בין הזוכים בפרס נמנים יואב ללום ושלמה סבירסקי.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
מיקולייב
אמנות גאומטרית
אמנות גאומטרית היא כינוי לתקופה באמנות יוון העתיקה, המאופיינת בעיקר על ידי מוטיבים גאומטריים וקווים ישרים בציור (בעיקר על אגרטלים). מוטיב שהחל באתונה, והתפזר בין ערי המסחר של הים האגאי. תקופה זו, בסביבות 900 לפנה"ס עד 700 לפנה"ס, הייתה שלהי תקופת המעבר ביוון.
יעקב מידן
רבינדרנת טגור
ARP spoofing
ARP spoofing הידוע גם בשם ARP poisoning, היא שיטה לפריצה של רשתות Ethernet שמאפשרת לפורץ לנטר את הנתונים העוברים ברשת המקומית או לעצור את התעבורה כליל.
העיקרון של השיטה הוא שליחת הודעות ARP מזויפות ברשת המקומית המכילות כתובות MAC שקריות ובכך מטעה משאבי רשת (כגון רכזת או אף מחשב קצה) וגורם לתעבורת המידע לעבור בתצורה שונה מהמקור - לדוגמה ברשת ניתן לקבוע Gateway למחשב קצה ותחת פעולה זו לאלץ את המחשב להאמין כי הכתובת המדומה החדשה תואמת את ה-Gateway המקורי ובכך התעבורה היוצאת תישלח אל המחשב בעל הכתובת המזויפת, כך הוא יכול לבצע פעולות ניטור לרשת ובכך לחשוף מידע רב העובר בתצורה בלתי מוצפנת ברשת. העמדה המזויפת יכולה לאחר מכן להעביר את השדרים אל התחנה האמיתית ובכך להטמיע את עצמה בצורה שקופה למשתמש או לחלופין לגרום לכלל התעבורה להינתב למיקום רשת אחד ובכך להעמיס על משאביו ולגרום לקריסתו (התקפת מניעת שירות - Denial of Service).
שימוש ברשומות ARP סטטיות יכולות להוות שיטות יעילות להגנה מפני תקיפות ARP spoofing. ישנם גם מספר כלים זמינים המנטרים את מטמון ה-ARP המקומי ומדווחים למנהל הרשת אם משהו חריג מתרחש.
סריול אטלנטי
סֶרְיוֹל אַטְלַנְטִי (שם מדעי: Seriola dumerili) הוא מין דג טורף ממשפחת הצניניתיים מהסוג סריול והוא הגדול בבני משפחתו.
שמו העממי המקובל אצל הדייגים בישראל הוא אינטיאס וגם שולה. דג זה נחשב לדג מאכל משובח.
תפוצה ואזורי מחיה.
תפוצתו של הסריול האטלנטי בים התיכון, באוקיינוס האטלנטי, באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי. הוא נפוץ בעומקים של בין 20–70 מטר ועד עומק מקסימלי של 360 מטר. חי בקרבת שוניות, אוניות טבועות, משטחים סלעיים, גרוטאות וכן משטחים חוליים שלאורכם הוא נודד. דייגים מאמינים כי הדג נמשך במיוחד לסביבה מתכתית כגון אוניות טרופות ועצמים מתכתיים אחרים.
תיאור.
הוא הדג הגדול ביותר במשפחת הצניניתיים, ומגיע לאורך של עד 1.9 מטרים ולמשקל של כ-80.6 קילוגרם. ממדיו השכיחים של מין זה הם כמטר ובמשקל של כ-18 קילוגרם. צבע גופו העליון כסוף-כחלחל או ירוק כהה, חלקו התחתון בצבע לבן-כסוף וקו צד מוזהב עובר לאורך גופו, רצועה חומה המתחילה מהלסת העליונה חוצה את אזור העין ועד סנפיר הגב, רצועה זו תהפוך לכהה יותר במהלך הציד והתזונה. שם הדג באנגלית הוא AmberJack המתורגם ל'צנינית הענבר' על שם צבע רצועה בצבע חום-זהוב לאורכו של הדג.
ביולוגיה.
דג פלגי (של הים הפתוח) זה הוא שחיין חזק ומהיר הנודד בעקבות זרמי הים המשתנים והטמפרטורה המשתנה שלהם ונמצא רוב הזמן בתנועה. סריול אטלנטי הוא צייד רב-עוצמה הניזון מדגים אחרים וחסרי חוליות כגון דיונונים ותמנונים.
בארצנו, פרטים גדולים של סריול אטלנטי יתקרבו לאזור החוף עם ירידת טמפרטורת המים בסביבות חודש אוקטובר, כאשר ישנו מתאם בין התנהגות זו להמצאות דיונונים רבים בתנאים אלו בקרבת החוף, אשר מהם הוא ניזון בעונה זו. עם עליית טמפרטורת המים, בעונת האביב, פרטים גדולים ישובו לעומקים גדולים יותר שם הטמפרטורה תהיה נמוכה יותר.
מעט ידוע על רביית המין, מאמינים כי הרבייה מתרחשת סביב שוניות ואוניות טבועות בשל המצאות צעירים בסביבה זו בחודשי הקיץ. הנקבה מאריכה חיים יותר מהזכר, ותגיע לבגרות מינית בגיל מאוחר יותר ממנו, כאשר הזכר יגיע לבגרות בגיל 4 שנים, והנקבה בגיל 5. הביצים של הסריול אטלנטי הם פלגיים (נסחפים בזרמי הים הפתוח). דגיגונים צעירים ימצאו בסמיכות לצמחייה או פסולת צפים בים הפתוח של האוקיינוס. פרטים צעירים נוטים ליצור להקות קטנות או חיים בגפם, ככל שהדג יתבגר התנהגות זו תפחת והדג יחיה בגפו. תוחלת החיים של דג זה אינה ידועה בוודאות אולם ביולוגים מאמינים כי היא מגיעה לכל הפחות ל-17 שנה.
דיג.
סריול אנטלנטי הוא דג נחשק בענף הדיג החובבני היות שהוא דג רב-עוצמה העשוי להגיע לגדלים מרשימים, ומספק מאבק קשה, עיקש וממושך ללוכדיו ומהווה אתגר של ממש. החל מחודש אוקטובר דייגי החוף ישליכו חכתם למים עם דיונון טרי או חי המשמש לפתיון ודייגי הסירה ישתמשו בשיטה דומה בקרבת שוניות לא הרחק מהחוף. דג זה נחשב לדג מאכל משובח.
שמו העממי הנפוץ ביותר של הדג הוא אינטיאס או שולה (מקור השם שולה מערבית), שם עממי פחות נפוץ הוא אריצ'ולה.
Chytridiomycosis
חוטיני
חוטיני היא גזרה של בגד תחתון או בגד ים המאופיין בכך שחלקו הקדמי מחובר לחלקו האחורי בעזרת חוט או רצועת בד דקה אשר עוברת בין הרגליים ובין פלחי העכוז. החוטיני נחשב כפריט לבוש חושפני המכסה באופן מינימלי את אזור החלציים, ושמו נגזר מן החוט הדק שמחבר את חלקיו. אף על פי שהחוטיני משמש גברים ונשים כאחד, הוא נפוץ בעיקר אצל נשים.
מקור החוטיני.
משערים כי בגדים דמויי חוטיני, מבחינת צורתם, היו מהבגדים הקדומים ביותר אותם לבשו גברים. כיסוי זה שימש באזורים בעלי אקלים חם כבר לפני 75,000 שנה .
על אף שהחוטיני נוצר לשימוש גברי, בעת המודרנית משמש החוטיני בעולם המערבי בעיקר את המין הנשי. הגרסה הראשונה של חוטיני לנשים הופיעה כבגד ים בדרום אמריקה ובמיוחד בברזיל בשנות ה-70.
החוטיני במדינות העולם.
החוטיני נפוץ כיום במדינות רבות. בפורטוגל וברזיל נקרא החוטיני בשם "fio dental" שמשמעותו "חוט דנטלי". בשפה האנגלית נקרא החוטיני "G-string", קיצור של "Guitar String", שכן, דקיקותו מזכירה מיתר גיטרה. השם הראשון שניתן לו בשפה האנגלית, היה בסוף המאה ה-19, עת התייחס ללבוש הילידים הפיליפינים, ונקרא "thong", שמקורו במילה אנגלית ישנה "thwong" שמשמעותה עור גמיש לכיסוי החלציים.
סוגי חוטיני.
G-string.
דגם זה הוא הנפוץ ביותר מבין סוגי החוטיני ובעל כמה דוגמאות שונות. סוג זה של תחתונים או בגד ים, עשוי לרוב מפיסת בד המכסה את המפשעה, עוברת בין הרגליים והישבן ומתחברת לרצועה המקיפה את המותניים בעזרת פיסת בד נוספת. הרצועה סביב המותניים לעיתים עשויה חוט אשר נקשר בצדדים או רצועת בד עבה יותר ואלסטית. הדגם משמש נשים וגברים כאחד כאשר בדגם הגברי פיסת הבד שמכסה את האיבר הגברי דמוית כיס.
V-string ו T-back.
V-string ו T-back הם דגמים פופולריים של ה-G-string. בדגמים אלו הישבן חשוף לחלוטין ללא פיסת בד ופיסת הבד הקדמית מחוברת בחוט דק בלבד לחוט המקיף את המותניים.
שם הדגמים נגזר מצורת החיבור האחורית של החוט. T כאשר חוט הישבן מחובר ישירות ללרצועת המותניים ו-V כאשר חוט הישבן מחובר בשני חוטים לרצועת המותניים.
ברזילאי (Cheeky).
חוטיני ברזילאי הוא גזרת ביניים בין ביקיני לחוטיני. הגזרה חושפנית יותר מביקיני, בעיקר באזור הישבן אך צנועה יותר מחוטיני. פיסת הבד מלפנים לרוב קטנה יותר משל ביקיני אך גדולה יותר מחוטיני, ומחוברת ברצועה דקה או בחוט בין הרגליים לבד שמכסה את האזור מעל הישבן אך חושף כמעט את כל חלקו התחתון.
Sling.
לרוב בגד ים עשוי מחלק אחד שמצמיד את החוטיני לגוף בעזרת רצועות כתפיים במקום רצועות מותניים. דגם זה הפך פופולרי מאוד לאחר שהשחקן סשה ברון כהן לבש אותו בסרטו . בגרסה הנשית רצועות הכתפיים רחבות או בעלות פיסת בד קטנה בגובה החזה לכיסוי השדיים.
סיטיני (C-string).