קאקו מתחיל עם חוק מור, ומשווה שבב שמנגן "יום הולדת שמח" עם כוח המחשוב של בעלות הברית בשנת 1945, וקובע כי השבב מכיל הרבה יותר כוח מחשוב, וכי "היטלר, צ'רצ'יל, או רוזוולט היו הורגים כדי לקבל את השבב". הוא צופה כי כוח המחשוב יגדל עד לנקודה שבה מחשבים, בדומה לחשמל, נייר ומים "יטמעו במרקם חיינו, ושבבי מחשב יחוברו לקירות".
בנוסף לכך הוא צופה כי משקפיים ועדשות מגע יהיו מחוברים לאינטרנט, תוך שימוש בטכנולוגיה הדומה למציאות וירטואלית. מכוניות ללא נהג יעבדו בעזרת מערכת ה-GPS. תחזית זו נתמכת בידי מרוץ האתגר הגדול של דארפ"א. הטכנולוגיה תאפשר לבני אדם לשלוט במחשבים עם חיישני מוח זעירים ו"כמו קוסמים, נוכל להזיז חפצים מסביבנו בעוצמת מוחנו."
עתיד הבינה המלאכותית: עליית המכונות.
קאקו דן בחלקי גוף רובוטיים, רובוטים מודולריים, אבטלה טכנולוגית הנגרמת על ידי רובוטים, תחליפים ואוואטרים, והנדסה של המוח. קאקו דן בשלושת חוקי הרובוטיקה ובסתירות שלהם. הוא תומך ב"שבב במוח הרובוטים אשר יכבה אותם אוטומטית אם יש להם מחשבות רצחניות", ומאמין כי התרחיש הסביר ביותר הוא שרובוטים יהיו חופשיים לזרוע הרס וחורבן, אך יהיו מתוכנתים לחסד ורצון טוב.
עתיד הרפואה: להיות מושלם ויותר מזה.
קאקו מאמין כי בעתיד, תכנות מחדש של אחד הגנים יוכל להעשות על ידי שימוש בווירוס המתוכנת במיוחד לכך, ויפעיל גנים המאיטים את תהליך ההזדקנות. ננו-חיישנים בחדר יבדקו אם יש לנו סרטן או מחלות שונות וננורובוטים יכולו להזריק תרופות לתאים חולים. בנוסף לכך ההתקדמות בחילוץ תאי הגזע תאפשר גידול של איברים חדשים. לפי דעתו, הרעיון של החייאת מינים נכחדים הוא אפשרי ביולוגית.
ננו-טכנולוגיה: הכול מכלום?
קאקו דן בחומר מתוכנת, מחשבים קוונטיים, ננו-צינורית פחמן, וכן באפשרות של משכפלים. הוא גם מצפה שמגוון של ננוטכנולוגיה יחפשו וישמידו תאי סרטן בצורה נקייה, תוך השארת תאים רגילים ללא פגע.
עתיד האנרגיה: אנרגיה מהכוכבים.
קאקו דן בהתרוקנות השמן על פני כדור הארץ ומצביע על עקומת הוברט, והבעיה של מהגרים שרוצים לחיות את החלום האמריקאי הבזבזני מבחינת אנרגיה. הוא צופה כי אנרגיה ממימן ואנרגיה סולארית יהיו האנרגיות העתידיות, ומציין כיצד הנרי פורד ותומאס אדיסון הימרו מה ישלוט: נפט או חשמל. הוא מתאר את תהליכי ההיתוך עם לייזר ועם שדות מגנטיים, ומבטל את ההיתוך הקר כ"מבוי סתום". קאקו טוען כי מדינות אינן ששות להתמודד עם ההתחממות הגלובלית בגלל הפזרנות שלהן בשימוש בנפט, שמהווה מקור אנרגיה זול, ומעודד את הצמיחה הכלכלית. קאקו טוען כי בעתיד מוליכי-על בטמפרטורת החדר יובילו לעידן של מכוניות המרחפות על מגנטים.
עתיד המסע בחלל: אל הכוכבים.
קאקו דן בכמה אפשרויות של מסע בחלל. מפרש שמש היא אחת האפשרויות. בניגוד לרקטות כימיות קונבנציונליות המשתמשות בחוקי התנועה של ניוטון, מפרשי שמש מנצלים את לחץ הקרינה מהכוכבים. קאקו מאמין כי אפשר להתקין לייזרים על הירח ולאחר שליחת מפרש השמש הלייזרים ירו בו ויתנו לו תנופה.
חלופה אחרת היא לשלוח אלפי ננו-ספינות, כאשר רק מעטות מגיעות ליעד. קאקו טוען כי"ברגע שהן מגיעות ליעד, הן יכולות ליצור מפעל שיוצר עותקים במספר בלתי מוגבל של עצמן". ננו-ספינות ידרשו רק דלק מועט כדי להאיץ. בנוסף לכך הן יכולות לבקר בכוכבים אחרים על ידי שיט בשדות המגנטיים של כוכבים אחרים.
עתיד האושר: מנצחים ומפסידים.
קאקו מסביר כיצד הרובוטים של חוק מור ישפיעו על עתיד הקפיטליזם, אילו אומות ישרדו ויגדלו, ואיך ארצות הברית גורמת ל"בריחת מוחות" בגלל חוקי הכלכלה שלהם.
עתיד האנושות: ציוויליזציה פלנטרית.
קאקו מדרג את הציוויליזציות של העתיד, עם סיווג על פי סולם קרדשב, אנטרופיה ועיבוד מידע. קאקו מציין כי עם הצמיחה הכלכלית הממוצעת האנושות תשיג מעמד של תרבות פלנטרית תוך כ-100 שנה, ומציין ש"אלמלא אסון טבע או מעשה הרה אסון של איוולת, התהוות התרחיש הזה בהיסטוריה הקולקטיבית שלנו הוא בלתי נמנע".
רוטב לבן
שירווינטוס
שירווינטוס (בליטאית: ; בפולנית: Szyrwinty, שירווינטי; ביידיש: שירווינט) היא בירת מחוז משנה שירווינטוס שבמחוז וילנה בליטא, כ-50 ק"מ צפונית מערבית לווילנה. העיר שוכנת על גדות נהר שירווינטה.
תולדות היישוב.
שירווינטוס נזכרת מהמאה ה-14. באמצע המאה ה-16 נבנתה בה כנסייה ראשונה. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית בשנת 1920 נקבע היישוב בסמוך לגבול הרפובליקה הפולנית השנייה. בשנת 1951 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
יהודי שירווינטוס.
בשנת 1897 נמנו בעיר 1,413 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-700 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, שכללה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940 נאסרה פעילות זו.
בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו העלו באש את בתי הכנסת בה, תוך חילול ספרי התורה שבהם. לאחר מכן, תפסו את השליטה בעיר ליטאים לאומנים, אשר הוציאו להורג יהודים מהעיר שהואשמו בקומוניזם, והטילו על יתר היהודים עבודות כפייה, תוך רצח עשרות מהם.
בסוף אוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו קטן שהוקם בה, בו שדדו הליטאים את רכושם מעת לעת. ב-18 בספטמבר 1941 נרצחו ביער פיבוניה (Pivonija) כל יושבי הגטו שבעיר. לאחר מכן, נקבע בכניסה לעיר שלט רשמי המציין כי שירווינטוס "נקייה מיהודים".
שירווינט
שירבינט
שירבינטוס
שירבינטי
שירווינטי
מתחם בוש
מתחם בוש (באנגלית: Bush compound), המכונה גם ווקרז פוינט (באנגלית: Walker’s Point), הוא בית הקיץ של משפחת בוש. הנכס נמצא בבעלות המשפחה כבר למעלה ממאה שנה, והוא ממוקם לחופי דרום מדינת מיין על לשון יבשה סלעית הפורץ אל האוקיינוס האטלנטי.
היות שהמקום משמש כמקום מגורים של נשיא לשעבר, ג'ורג' בוש (הבן) (במקום התגורר גם הנשיא לשעבר ג'ורג' בוש (האב) עד לפטירתו ב-2018), המתחם מאובטח דרך קבע על ידי אנשי השירות החשאי של ארצות הברית.
היסטוריה.
מתחם בוש נרכש כבר במהלך המאה ה-19 על ידי דייוויד דייוויס ווקר, סבא רבא של דורותי ווקר רעייתו של פרסקוט בוש, אבי השושלת הפוליטית של משפחת בוש. במהלך שנת 1902, נבנו במתחם שתי אחוזות גדולות, האחת שימשה את דייוויס דייוויד ווקר והשנייה את בנו הבכור ג'ורג' הרברט ווקר, סבו של פרסקוט בוש. עם השנים המקום ניזוק, המבנים נהרסו, ובמקומם נבנתה אחוזה גדולה חדשה. בשנת 1921, פרסקוט בוש נישא לדורותי ווקר בחתונה שנערכה במתחם בוש. בשנים הבאות נולדו לזוג חמישה ילדים, לרבות ג'ורג' הרברט ווקר בוש (לימים נשיא ארצות הברית ה-41), אשר העביר במקום את מרבית שנות ילדותו.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הנכס העביר בעלות בין כמה מבני המשפחה, ולבסוף בשנת 1977, המתחם הועבר לרשותו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, אשר קבע במקום את בית הקיץ שלו. באותן השנים חיה המשפחה (לרבות הבנים ג'ורג' וג'ב) בטקסס, ומדי קיץ היו בני המשפחה עוזבים את הדרום האמריקני החם לטובת מתחם בוש. המקום שימש את המשפחה גם לצורך ארוחות חג, חתונות ואירועים משפחתיים אחרים. בתקופת נשיאותיהם של ג'ורג' הרברט ווקר בוש ובנו ג'ורג' ווקר בוש, הם היו נוהגים לעיתים קרובות לצאת מוושינגטון הבירה העמוסה לטובת שהייה במתחם בוש השקט והמרוחק. מאחר שהם היו נהגים לעשות זאת בעיקר בעת הקיץ, המקום כונה לא פעם "הבית הלבן הקייצי" (Summer White House).
בעקבות סופה חזקה שפקדה באוקטובר 1991 את חופי צפון מזרח ארצות הברית, המתחם ניזוק באופן משמעותי. עקב כך המקום עבר שיפוץ מקיף אשר עלותו נאמדה בכ-300,000 עד 400,000 דולר.
במהלך שנת 2015, החל ג'ב בוש, בנו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, לבנות לצד האחוזה שבמתחם מבנה נוסף, מבנה אשר ישמש כבית הקיץ שלו.
מבקרים זרים בולטים.
לאורך השנים שימש לא פעם מתחם בוש כמקום בו אירחו הנשיאים בוש האב ובוש הבן מנהיגים זרים. בין השאר אפשר לציין את:
הארמייה הראשונה (בריטניה)
הארמייה הראשונה של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן פעלה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
ב-26 בדצמבר 1914 הורחבו גייסות חיל המשלוח הבריטי לשתי ארמיות, ודאגלס הייג מונה למפקד הארמייה הראשונה. הארמייה לחמה בקרבות ברכס וימי, בקרב אראס, בבלימת מתקפת האביב הגרמנית, ובמתקפת מאה הימים.
מלחמת העולם השנייה.
הארמייה הוקמה ביולי 1942 לצורך מבצע לפיד, והפכה למבצעית ב-9 בנובמבר 1942. הארמייה שכללה את הקורפוסים הבריטיים ה-5 וה-9, ואת הקורפוס האמריקני ה-2, ואת הקורפוס הצרפתי ה-19, החלה בהתקדמות לעבר תוניסיה. הארמייה לחמה במערכה בתוניסיה, ולאחר כניעת כוחות מדינות הציר במאי 1943 פורקה הארמייה.
מצד צפיר
אנשי לטאה
אנשי לטאה (מכונים גם לטאיים, בני לטאה, זוחלים, דרקוניים או רפטיליאנים. באנגלית Reptilians) הם חייזרים דמויי זוחלים בדמות אנשים להם תפקיד מרכזי בפנטזיה, מדע בדיוני, עב"מולוגיה ותאוריות קשר. הרעיון של אנשי לטאה בכדור הארץ נעשה פופולרי על ידי דייוויד אייק, הוגה תאוריות קשר, שטען כי חייזרים זוחלים משני צורה שולטים בכדור הארץ על ידי התמרה לצורה אנושית, וצוברים כוח פוליטי כדי לתפעל את החברה שלנו. אייק טען שרבים ממנהיגי העולם הם אנשי לטאה מוסווים, או שהם נשלטים בידי כאלה.
יש הסבורים כי הכינוי אנשי לטאה מתייחס למעשה ליהודים.
מקור.