אוטיליה שלמדה בתיכון באוראדיה, הצליחה להירשם אחרי קשיים בפקולטה לפילולוגיה (שפות וספרות) באוניברסיטת "באבש" קלוז'. בגלל היות אביה אסיר פוליטי, כעבור זמן קצר סולקה מהאוניברסיטה, ונאסר עליה להמשיך ללמוד וכן נאסר עליה לפרסם. במשך שלוש שנים נאלצה להתפרנס כפועלת בניין. בתקופה זו זכתה בעידוד ותמיכה מבעלה, הסופר רומולוס רוסאן שעבד כעורך במגזין "טריבונה".
בסופו של דבר בשנת 1963 התאפשרה קבלתה בחזרה לאוניברסיטת קלוז', אז בניהולו של קונסטנטין דייקוביצ'ו והורשתה לפרסם, במיוחד במגזין "קונטמפוראנול שבניהול ג'ורג' איוואשקו. קומאן אימצה את שם העט "אנה בלנדיאנה", כשבלנדיאנה הוא כפר המוצא של אמה במחוז אלבה. אביה נהרג בעקבות כוויות קשות בתאונת בית אחרי שחרורו מהכלא.
הקריירה הספרותית.
בשנת 1964 פרסמה בלנדיאנה לראשונה קובץ שירים Persoana întâi plural ("גוף ראשון רבים") עם הקדמה מאת ניקולאיה מנולסקו.
מפעלה הספרותי של אנה בלנדיאנה מונה כ-16 קובצי שירה, 6 כרכי מאמרים וביקורת ו-4 ספרי סיפורת. הוא נדפס ברומניה בהוצאות הספרים החשובות. כן תורגמה ללשונות רבות, ובהן: הונגרית, פולנית, בולגרית, עברית, רוסית, אנגלית, אסטונית, ליטאית, שוודית, נורווגית, צרפתית, סרבית, הולנדית, סלובנית, אלבנית, מקדונית, איטלקית, פורטוגזית וסינית.
בשנת 1985 פרסמה בלנדיאנה כמה שירים במגזין הסטודנטים " Amfiteatru" ובבשנת 1988 פרסמה הקובץ שירים בשם Întâmplări de pe strada mea שבהם דמות החתול ארפג'יק, הזכירה בהתנהגותו את הנשיא צ'אושסקו. בעקבות זאת התחילו בציבור לכנות את הנשיא "ארפג'יק" הספר הוחרם מחנויות ולמשוררת נאסר זמנית לפרסם. עם זאת ב-1989 התאפשר לה להוציא קובץ אנתולוגי של שיריה בסדרת "Biblioteca pentru toți" (הספרייה לכל), בערכית אאוג'ן סימיון.
אנה בלנדיאנה השתתפה בפסטיבלים לשירה ברחבי העולם, כולל בישראל, בה התארחה בשנת 2006 בפסטיבל המשוררים בירושלים.
שיר לדוגמה של אנה בלנדיאנה.
שירים משירתה תורגמו לעברית בידי משה ב. יצחקי, חיים נגיד, משה גרנות ושאול כרמל.
הפילהרמונית של הלסינקי
הפילהרמונית של הלסינקי (פינית: Helsingin kaupunginorkesteri, אנגלית: The Helsinki Philharmonic Orchestra) היא תזמורת שמקום מושבה בהלסינקי, פינלנד. את התזמורת ייסד בשנת 1882 רוברט קאיאנוס
במימון שני אנשי עסקים בעלי הון, כ"אגודה התזמורתית של הלסינקי". הייתה זו התזמורת הקבועה הראשונה בארצות הנורדיות. בשנת 1914 התמזגה התזמורת עם יריבתה בלב ובנפש, התזמורת הסימפונית של הלסינקי, וקיבלה את שמה הנוכחי. עד 1962 שימשה גם כתזמורת האופרה הפינית הלאומית.
מהדורה מוערת
מהדורה מוערת של ספר היא מהדורה המלווה בדברי פרשנות נרחבים על הטקסט המקורי של הספר, המופיעים בשולי כל דף, בצמוד לטקסט שאותו הם מפרשים.
פרסום מהדורה מוערת אינו נפוץ, ורק ספרים בעלי חשיבות רבה, מבחינה דתית או תרבותית, זוכים לכך.
הצורך במהדורה מוערת גדל כאשר חולפות שנים רבות ממועד צאתו לאור של הספר המקורי, ופער הזמן מרחיק את הקורא משפתו ומעולמו של מחבר הספר.
כתבי קודש.
הספרים המוערים הנפוצים ביותר בקרב דוברי עברית הם כתבי הקודש: התנ"ך והתלמוד, שזכו למהדורות מוערות רבות, מהן המלוות בפרשנותו של פרשן יחיד, ומהן המקבצות יחדיו פרשנים אחדים, בני דורות שונים, כל אחד והערותיו. גם למשנה מהדורות מוערות אחדות.
התנ"ך יוצא לאור בתפוצה רחבה במהדורה לא מוערת (למשל תנ"ך קורן), ובמקביל זוכות לתפוצה רחבה מהדורות מוערות שלו. מהדורות מוערות נודעות של התנ"ך הן מקראות גדולות ודעת מקרא.
התלמוד הבבלי יוצא לאור רק בגרסה מוערת, בדרך כלל כזו המתבססת על מהדורת האלמנה והאחים ראם (הנקראת ש"ס וילנא), שבה משני צדי הטקסט מופיעים פירוש רש"י והתוספות ופרשנים נוספים.
תרגום.
תרגום מעביר ספר לא רק משפה אחת לאחרת, אלא גם מתרבות אחת לאחרת, ולכן המתרגם חש לעיתים צורך להוסיף הערות לתרגומו, כדי לסייע לקורא.
תרגומו של פרופ' מיכאל שורץ לספרו של הרמב"ם, "מורה נבוכים", מלווה בהערות רבות. מרביתן הערות קצרות, ומחברן מעיד עליהן בהקדמתו: "ההערות שצירפתי בשולי התרגום מטרתן להקל על הקוראים את הבנת הספר. אין כאן יומרה לפרש את מורה הנבוכים".
ספרות יפה.
ספרות יפה יוצאת לאור ללא הערות, אך כאשר חולפות שנים רבות, ובפרט כאשר הסיפור מצטיין בעושר רב, זקוק הקורא להערות שיקשרו אותו לתקופתו של הסיפור.
דוגמאות:
גילי בר-הלל עסקה בשוני שבין קריאת הספר הבלתי מוער לבין קריאת הספר המוער:
בהקדמה לספר "שלושה בסירה אחת (מלבד הכלב)", הסביר דני קרמן:
בסוף שנת 2004, במלאת 70 שנה לפטירתו של חיים נחמן ביאליק, פקעו זכויות היוצרים על כתביו, והמתעניינים ביצירתו יכולים למצוא אותה באינטרנט, וכן בספרים שיצאו לאור על ידי מו"לים שונים. הוצאת דביר, שהחזיקה בזכויות היוצרים עד לפקיעתן, הוציאה לאור, זמן קצר קודם לפקיעה, מהדורה מוערת של שירי ביאליק, בעריכתו של פרופ' אבנר הולצמן, ובה ניתן מבוא לכל שיר, מבוא המכיל מידע על תולדות השיר ופרשנות שלו. לצד השירים ניתן ביאור למלים קשות.
בשנת 2008 יצא לאור הספר קליפת תפוח זהב - שלושה סיפורים מאת ש"י עגנון, ובו הסיפורים "מאויב לאוהב", "מעשה העז", ו"קליפת תפוח זהב". הספר מיועד לילדים, ולשם הנגשתו להם נוספו לו איורים מאת לי קורצווייל והערות וביאורים מאת שי רודין. ההערות והביאורים כוללים מילים וצירופי מילים שאינם שגורים בפי ילדים, כגון "איסטניס" ו"ליקט עצמותיו", והפניות למקורות (בתנ"ך, בתלמוד וכדומה) של ביטויים שבהם השתמש עגנון בסיפורים אלה.
מהדורה מוערת יוצאת דופן היא זו של השיר "חֲקוּקוֹת אוֹתִיּוֹתַיִךְ" מאת המשורר אברהם רגלסון. מקור ההערות למהדורה זו הוא בהערותיו של רגלסון עצמו, כפי שנמסרו לבתו, שרונה תל-אורן.
פלביוס ויקטור
פלביוס ויקטור (בלטינית: Flavius Victor) היה קיסר רומי שותף עם אביו, מגנוס מקסימוס בין השנים 384 ל-388. מגנוס מקסימוס הביס את גרטיאנוס ליד פריז בשנת 383 וכבש כמעט כל אזורי האימפריה הרומית המערבית. גם תאודוסיוס הראשון רצה להיות קיסר רומא יחיד כתוצאה הוא שלח את גנרל ארבוגאסט לטריר, עיר הבירה של מגנוס מקסימוס, והוא הרג את פלביוס ויקטור.
אינתיפאדה (משחק מחשב)
משחק המחשב אינתיפאדה פותח על ידי מייק מידבד ויצא בשנת 1989 בעקבות האינתיפאדה הראשונה.
במשחק זה השחקן מגלם חייל ישראלי המתמודד עם הפרות הסדר בזמן האינתיפאדה. בתחילת כל שלב אחד המנהיגים הפוליטיים של אותה התקופה נותן לו הוראות שימוש בתחמושת בהתאם להשקפתו הפוליטית, ועל החייל להתמודד עם ההפרות בהתאם להוראות אלו, אחרת מופחתות לו נקודות.
דמויות המנהיגים הפוליטיים במשחק מייצגות את רוב הקשת הפוליטית של אותה התקופה, ביניהם ניתן למצוא את: יוסי שריד, עזר ויצמן, שמעון פרס, משה ארנס, אריאל שרון ומאיר כהנא.
סופת קרח (סרט)
סופת קרח (The Ice Storm) הוא סרט דרמה אמריקאי מ-1997, בוים על ידי אנג לי ומבוסס על רומן מ-1994 בשם זהה שנכתב על ידי ריק מודי. הסרט מציג עם הרכב השחקנים: קווין קליין, ג'ואן אלן, טובי מגוויר, כריסטינה ריצ'י, אלייג'ה ווד וסיגורני ויבר.
עלילת הסרט.
הסרט מתרחש בתקופת חג ההודיה, 1973, שתי משפחות שכנות בפרברי קונטיקט: הוד וקארבר, מתמודדות עם התבגרותם המהירה של ילדיהם, בגידות בחיי-הנישואין, חוסר-סיפוק וניכור רגשי. הסיפור מתמקד בפרק-זמן קצר כשסופת קרח חזקה מכה בעירם ניו-קיינן.
המשפחות המוצגות:
משפחת הוד: בן (קווין קליין), אלינה (ג'ואן אלן) וילדיהן, פול (טובי מגוויר) בן ה-16 וונדי (כריסטינה ריצ'י) בת ה-14;
ומשפחת קארבר: ג'ים (ג'ימי שרידן), ג'ייני (סיגורני ויבר) וילדיהן: מייקי (אלייג'ה ווד) וסנדי (אדם האן-בירד).
שתי המשפחות לא מתפקדות ומסתירות את חייהן האישים ואת מעשיהן מבני המשפחה: בן, חסר-סיפוק בנישואיו, מנהל רומן מגושם עם ג'ייני (באחד המפגשים שלהם בן משעמם את ג'ייני בשיחה על מקום עבודתו ובפגישה השנייה ג'ייני יוצאת מן החדר באמתלה שעליה לקחת אמצעי-מניעה ונוסעת מן הבית). אלינה משועממת, אינה יודעת כיצד להפיג את השעמום ואף אינה יודעת כיצד להביע את רגשותיה (במהלך הסרט נראית משוחחת בעניין עם אחד הכמרים, יוצאת בהתרגשות למסע-אופנים ומחפשת ריגוש על ידי גנבה מבית-מרקחת מקומי). וונדי, בתם בת ה-14, מגלה את המין, נהנית ממשחקים מינים עם ילדי הקארברים, מתעלסת עם מייקי הגדול באחים ובאחת הסצנות מגלה את אבר-מינה לסנדי הקטן באחים והמפוחד, ובתמורה מבקשת לראות שלו. האירוע מגיע עד התפרצותו המבוהלת של סנדי).
ופול (אשר איתו מתחיל הסרט), שחוזר לחופשת החג, בתול ומאוהב בחברתו ללימודים ליביטס קייסי (קייטי הולמס). הוא ילד טוב, טוב מדי (כך נראה שהוא מרגיש. באחת הסצנות מדגישה זאת ליביטס באמרה שהיא אוהבת אותו כאח). קשה להתעלם מזה שפול הוא אולי הנורמלי מבין כולם בייחוד מפני שהוא היחיד שלומד הרחק ממשפחתו מחוץ לניו-קיינן.
ג'ים קארבר מצוי רוב הזמן בנסיעות-עסקים, לא מעורב בחיי ילדיו (באחת הסצנות הוא חוזר הביתה ממסע עסקים, ומוצא שילדיו בכלל לא היו מודעים לכך כי נעדר); ג'ייני, אישה מטופחת, חדה, מנהלת רומן עם בן, מוצאת את בעלה משעמם, וילדיהם בבירור לא מכווננים, מייקי, טיפוס חולמני (באחת הסצנות בבית-הספר הוא ניצב מול הכיתה ומקריא מאמר הזוי על ריח הצואה) משתף פעולה עם משחקיה המיניים של ונדי (נראה כי הוא עושה זאת מתוך צורך גופני ולאו דווקא מתוך אהבה אליה), וסנדי, ילד מופרע נפשית שמחשבותיו עסוקות באמצעי אלימות (לאורך הסרט הוא מסתובב עם בובת חייל ומשתמש בחומרי-נפץ).