דמותו ואישיותו של ג׳ק היא לא חד משמעית: הוא אדם פזיז שמחליט החלטות שאינו בהכרח יודע את ההשלכות שלהן, אך לצד זה יש לו לב טוב ואוהב, וניתן לראות שמבעד לקשיחות ישנו גרעין רגיש, שלא ישאיר את חבריו הטובים מאחור.
בסרטים.
קללת הפנינה השחורה.
קפטן ג׳ק ספארו מופיע לראשונה בסרט " (2003) כאשר הוא מגיע לפורט רויאל בג׳מייקה כדי למצוא ספינה. אף על פי שהציל את אליזבת סוואן (קירה נייטלי), בתו של המושל וות׳רבי סוואן (ג׳ונתן פרייס), מטביעה, הוא נכלא מפני שסומן כפיראט. באותו לילה, מתקיפים אנשי ספינת פיראטים מקוללת בשם "הפנינה השחורה" את פורט רויאל וחוטפים את אליזבת. קפטן "הפנינה השחורה", הקטור ברבוסה (ג׳פרי ראש), מחפש אחר אחרון מטבעות הזהב האצטקים שגרמו לקללה עליו ועל צוותו. נפח בשם וויל טרנר (אורלנדו בלום) משחרר את ספארו כדי שיסייע לו להציל את אליזבת. הם מפקדים על הספינה "HMS Interceptor" ומגייסים צוות בטורטוגה, חלק מהאיטי. לאחר מכן הם פונים לאיסלה דה מוארטה, שם אליזבת מוחזקת בשבי. לאורך הדרך, וויל מגלה שג׳ק היה הקפטן של "הפנינה השחורה" עד שברבוסה הוביל מרד כנגדו עשר שנים קודם לכן, השתלט על הספינה, והפקיר את ספארו למותו על אי. ספארו אומר לטרנר כי אביו היה פיראט המכונה "Bootstrap" (רצועת מגף) ביל טרנר.
ניסיונות ההצלה משתבשים, וברבוסה מפקיר את ג׳ק ואליזבת על אותו אי שעליו הפקיר את ספארו עשר שנים לפני כן. אליזבת יוצרת מדורה מחביות רום כדי לאותת לספינות והצי הבריטי המלכותי חילצו אותם. ספארו עושה עסקה עם קומודור ג׳יימס נורינגטון (ג׳ק דוונפורט) להוביל אותו לפנינה השחורה. נורינגטון מסרב עד שאליזבת, הנואשת להציל את וויל, מקבלת את הצעת הנישואין הקודמת של נורינגטון.
בשיאו של הסרט, לפני הקרב הגדול, ספארו מחליף מטבע מקולל מאוצר, שגורם לו להיות חלק מהקללה של האוצר – להיות בן אלמוות. כך הוא מצליח להילחם בברבוסה. לבסוף, הוא יורה ביריבו בדיוק כאשר וויל שובר את הקללה, והורג את ברבוסה.
אף על פי שסייע לחיל הים, נידון ספארו למוות בתלייה. בהוצאה להורג של ספארו בפורט רויאל, מציל וויל את ספארו, אבל הם נלכדים במהירות. אליזבת מתערבת, מכריזה על אהבתה לוויל, בעוד ספארו נמלט על ידי נפילה מקיר לתוך ים. הפנינה השחורה והצוות החדש שלה מגיעים בזמן כדי להציל אותו, והוא הופך להיות הקפטן שלה שוב. נורינגטון נהנה מהפיראט הערמומי, ומאפשר לו יום אחד לפני תחילת המרדף.
תיבה של איש מת.
בתחילת הסרט ג׳ק בורח בארון מתים לאחר ששדד תמונה של מפתח, לאחר מכן ביל "אוזן־הנעל" טרנר, איש צוותו לשעבר של ג׳ק וכעת מלח בספינת הרפאים של דייווי ג׳ונס, "ההולנדי המעופף", מעביר לג׳ק סימן כי הגיע הזמן לשלם את חובו לג׳ונס.
בינתיים, חברת הודו המזרחית הבריטית מגיעה לפורט רויאל, ג׳מייקה כדי להרחיב את המונופול שלה באיים הקאריביים ולחסל את הפיראטיות השולטת בימיה. לורד קאטלר בקט מוביל את ההתרחבות, והוא עוצר את אליזבת׳ סוואן ואת ויליאם טרנר בטרם יזכו להתחתן. הוא מאיים להוציאם להורג, כמו גם את הקומודור לשעבר נורינגטון באשמת סיוע לג׳ק ספארו, אולם מציע חנינה לוויל אם ירדוף אחר ספארו וישיג את המצפן שברשותו, שמצביע לעבר כל כיוון אליו חפץ מחזיקו.
בעוד שהפנינה השחורה ניסתה לברוח מהקראקן היא התרסקה עם ג׳ק וצוותו על אי הקניבלים פלגוסטוס, הצוות של ג׳ק נכלא על ידי הקניבלים שבאי בעוד ג׳ק הפך למנהיג של הקניבלים והם יאכלו אותו לאחר שיסיימו את הטקס. לאחר שוויל מגיע לאי ג׳ק וכמה מאנשי צוותו נמלטים משוביהם ועורכים מסעם חזרה. ויל מגלה כי ג׳ק מחפש אחר מפתח מסוים, וג׳ק מבטיח להביא לו את המצפן בתמורה לעזרתו לחפש אחר המפתח ואת התיבה אשר הוא פותח. הם מבקשים את עזרתה של טיה דאלמה, כוהנת כישוף, שמגלה להם שהמפתח פותח תיבה המכילה את ליבו הפועם של דייווי ג׳ונס.
ג׳ונס שולט על יצור דמוי־דיונון ענק, הקראקן – יצור מיתולוגי אשר משמש אותו להטבעת ספינות אויב. צוות "ההולנדי המעופף" מגיע לספינתו של ג׳ק, שמנסה לשאת ולתת סחר חליפין כדי שייקחו לספינתם את ויל טרנר במקומו. ג׳ונס דורש את נשמותיהם של 100 אנשים תוך שלושה ימים תמורת שחרורו של ג׳ק מהעסקה, והוא מחזיק בוויל בתור ערבות לכך.
טביעת האונייה קיאנגיה
טביעת האונייה קיאנגיה (SS Kiangya) התרחשה ב-4 בדצמבר 1948. האונייה, שהשיטה פליטים בין שני נמלים בסין, טבעה תוך אבדות כבדות בנפש.
האונייה, בעלת הדחק של 2,100 טון ומנועי קיטור, הוכנסה לשימוש בשנת 1939. היא הייתה אחת משמונה אוניות בשירות חברת קבוצת המסחר של שאנגחאי. היא הגיעה לנמל שאנגחאי מנאנג'ינג והפליגה ב-4 בדצמבר כשיעדה העיר נינגבו (Ningbo). הימים היו ימי מלחמת האזרחים בסין והיא הייתה עמוסה בפליטים שנמלטו מפני הכוחות הקומוניסטיים.
כשמונים קילומטרים מדרום לשאנגחאי עלתה האונייה ככל הנראה על מוקש ימי שהניח הצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. גוף האונייה נשבר לשניים. היא שקעה במים רדודים יחסית, אך מכשיר הרדיו שלה נפגע ולכן לא ניתן היה להזעיק עזרה וזו הגיעה רק לאחר מספר שעות.
מספר הנספים באסון איננו ידוע: קיבולת האונייה הרשמית הייתה 1,186 איש, אך היו עליה בוודאות לפחות 2,150 איש ועוד מספר רב של נוסעים סמויים. מעריכים כי בסך הכל טבעו 2,750 עד 3,920 איש
. 700 עד אלף ניצולים נמשו מהמים על ידי כלי שיט אחרים.
בשנת 1956 נמשו שני חלקי האונייה, הובלו למספנה בשאנגחאי ושם חוברו יחד. האונייה שופצה והוחזרה לשימוש תחת השם דונגפנג הונג 8 (Dongfang Hong 8). היא שימשה כמעבורת עד שהוצאה משירות ב-1983.
ועידות גלובס
ועידות גלובס הן כנסים המאורגנים על ידי העיתון הישראלי "גלובס", אשר מתקיימים מאז היווסדו של העיתון. ועידות אלו מוקדשות לנושאים מרכזיים על סדר היום הישראלי, ובין היתר, הן מארחות אישים בעלי השפעה מתחומי הממשל, הכלכלה, האקדמיה והמגזר העסקי בישראל. השיח הנוצר בעקבות הוועידות יוצר לעיתים תהודה תקשורתית בינלאומית בשל יכולת ההשפעה של הדוברים על סדר היום המדיני, הפוליטי, הכלכלי והחברתי בישראל.מדי שנה נערכות 4 ועידות מרכזיות: ועידת ישראל לעסקים, ועידת ישראל לנדל"ן ותשתיות, ועידת שוק ההון של ישראל, וכן ועידת MAD - פרסום, דיגיטל ותקשורת.
ועידת ישראל לעסקים.
הוועידה ידועה כאירוע כלכלי מרכזי ובולט ביותר בישראל,המפגיש בין ראשי הצמרת הפוליטית, העסקית, האקדמית והחברתית בישראל, אשר אליהם מתווספים נציגים ומשלחות מרחבי העולם. הוועידה מתרחשת במשך יומיים המוקדשים לדיונים, הרצאות ומפגשים להצגת הנושאים והמגמות בעלי השפעה על הכלכלה המקומית והבינלאומית לטווח הקרוב והרחוק. בין משתתפי הוועידה לאורך השנים: ראשי ממשלת ישראל, נשיאי מדינת ישראל, שרים בכירים בממשלה, בכירים במגזר הכלכלי, העסקי, החברתי, האקדמי התקשורת וההייטק בעולם.
לוקחים חלק בוועידה: הפורום הכלכלי העולמי (WEF), עיתונאים בכירים ממערכות תקשורת בינלאומיות, בהן: CNN; Bloomberg Television; The Financial Times;The Economist; Newsweek; Daily Beast; Advertising Age; מרצים מאוניברסיטאות מהשורה הראשונה: INSEAD; Harvard; Stanford; ; חוקרים ממכוני מחקר מובילים:
The Milken Institute Brookings Institution;The Washington Institute PEW; The International Institute for Strategic Studies ועוד.
ועידת ישראל 2012.
בין המשתתפים ראש הממשלה בנימין נתניהו, הנשיא שמעון פרס, נגיד בנק ישראל, סטנלי פישר, מנחה כלכלי מוביל ריצ'רד קווסט. במסגרת הוועידה הועלתה סוגיית חשיבות פיתוח ענף הניו מדיה כאמצעי לפיתוח צמיחה כלכלית בישראל, עליה דיברו בן אליעזר וסגן נשיא גוגל העולמי מאיר ברנד, כמו כן, סטנלי פישר ביטא את עמדתו ומדיניותו הכלכלית לטווח הקרוב והרחוק בישראל, הזכיר את תמיכתו בועדת ששינסקי והציע פתרון לבועת הנדל"ן. מנכ"ל בנק הפועלים דאז ציון קינן לקח חלק בדיון בנושא "הערכת סיכונים והזדמנויות ל-2013", ראש מפלגת העבודה דאז שלי יחימוביץ' הובילה בפאנל שעסק בחברה וכלכלה, בו השתתף גם שר האוצר דאז יובל שטייניץ.
ועידת ישראל 2016.
בין הנושאים בהם עסקה הוועידה: בנקאות פיננסית, הערכת סיכונים, תמורות בנדל"ן ובניית צמיחה. מנחה הוועידה: ריצ'רד קווסט, דוברים: נשיא ישראל ראובן (רובי) ריבלין, שר האוצר משה כחלון, שרת המשפטים איילת שקד, נגידת בנק ישראל קרנית פלוג, עורך הדין מהמפורסמים בעולם אלן דרשוביץ, הממונה על שוק ההון והביטוח דורית סלינגר, שר המדע והטכנולוגיה אופיר אקוניס ועוד רבים נוספים.
אזכורים בתקשורת עולמית.
ניתן להעריך את חשיבותה של הוועידה על פי הסיקור התקשורתי הבינלאומי לה היא זוכה בעיתונות הזרה לאורך השנים. ישנן דוגמאות רבות לידיעות בתקשורת העולמית בעקבות הדיונים המתנהלים בוועידה והכרזות משתתפיה. להלן מבחר מצומצם מתוך רשימת ידיעות ארוכה.
ועידת פסגת הנדל"ן.
ועידת ישראל לנדל"ן ותשתיות עוסקת בנושאים המקצועיים שבליבת ענף הנדל"ן. בוועידה משתתפים בכירי ענף הנדל"ן ומקבלי ההחלטות בתחום כגון נציגי הממשל, שרים, ראשי ערים, מנהלי רשויות וראשי בנקים, וכן יזמים, חברות קבלניות, מהנדסים, אדריכלים, שמאים, משקיעים ועוד. מדי שנה הוועידה מתמקדת בנושאים שונים כמו: תכנון, מימון, תחום הבנייה והביצוע, תשתיות, המתח בין השלטון המקומי למרכזי, התחדשות עירונית, נדל"ן מסחרי, דיור ציבורי, ועוד.
ועידת שוק ההון.