יצחק אוֹמֶר הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב, כיהן כראש החוג לגאוגרפיה וסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב וכנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית. פרופ' אומר הוא חוקר בתחום הגאוגרפיה האנושית ומתרכז בחקר העיר, עומד בראש המעבדה לניתוח המרחב העירוני באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
יצחק אומר רכש את לימודיו האקדמיים בחוג לגאוגרפיה וסביבת האדם, באוניברסיטת תל אביב, וסיים את התואר השני (1988) ואת התואר השלישי (1996) בהצטיינות.
פרופ' אומר היה מן הראשונים להשתמש במודלים מסוג אוטומט תאי (Cellular automata models) ומודלים מבוססי-סוכנים (Agent based models) לחקר דינמיקה של התנהגות מרחבית בעיר והקשר שלה לתכונות ולמבנה המרחבי של הסביבה העירונית. כיום מודלים כאלה נפוצים בתחומים רבים, ובכלל זה לצורך חקר, חיזוי ותכנון של תנועה (ממונעת ולא-ממונעת) ושימושי קרקע (כגון: מוסדות ציבור ומסחר, רשת דרכים, פארקים שכונות מגורים) בעיר. תחומי ההתמחות והמחקר של פרופ' יצחק אומר הם: גאוגרפיה עירונית, מודלים של תנועה עירונית, מורפולוגיה עירונית, רשתות מרחביות, התנהגות וקוגניציה מרחבית, דינמיקה של מערכות עירוניות, והעיר הישראלית. הוא זכה במענקי מחקר מקרנות לאומיות ובינלאומיות, משמש בוועדות אקדמיות ובמערכות של כתבי עת בינלאומיים והוא חבר באגודות מקצועיות בעולם ובארץ. ליצחק אומר למעלה מ־100 פרסומים אקדמיים הכוללים פרקים בספרים, מאמרי כנס ומאמרים בכתבי עת בינלאומיים מובילים.
נשוי ואב לשלושה ילדים.
מחקר.
מחקריו של פרופ' אומר עוסקים באופן כללי בניסיון להבין כיצד עיר מתפתחת ומתפקדת, וזאת תוך התרכזות ביחסים בין תכונות הסביבה העירונית להתנהגות מרחבית של בני-אדם, ובכלל זה תפישה וייצוג קוגניטיבי. הבנתם של יחסים אלה, האחראים להיווצרות הדגם המרחבי של תנועה ושל אזורים חברתיים ותפקודיים בעיר, מהווה כלי חיוני לתכנון סביבות עירונית. את מחקריו ניתן לחלק לתחומי המחקר הבאים:
דינמיקה עירונית.
הדינמיקה העירונית נבחנה באמצעות: (א) מושגים ומנגנונים שמוצעים בתיאוריה החברתית כדוגמת תאוריית הסטרוקטורציה (Structuration theory) ובתיאוריה של מערכות מורכבות כדוגמת ארגון עצמי (Self-organization); (ב) התאמת מודלים של דינמיקה עירונית מהסוג של Cellular Automata Models ושל Agent-Based Models, לסימולציה של ניידות מגורים ותנועה יומיומית המתחשבת הן בהתנהגות מרחבית של אינדיבידואלים, כדוגמת בחירת מסלולי תנועה בפעילות יומיומית או בחירת סביבת מגורים, והן בתכונות ומבנה הסביבה העירונית כדוגמת יחסי גודל בין קבוצות, גודל המרחב הגאוגרפי, דגם רשת רחובות ומערך שימושי הקרקע בעיר. דרך חקירה זו הובילה לאיתור מאפיינים התנהגותיים ומאפיינים מבניים של סביבות עירוניות המעורבים בדינמיקה של ערים בכלל.
בחינה זו הורחבה בהמשך על ידי פרופ' אומר ועמיתיו למחקר גם לבחינה אמפירית שנערכה על ערים בישראל וזאת תוך: (א) שימוש בכלים של טכנולוגיית מידע גאוגרפי ומסדי נתונים מרחביים ברמת פירוט גבוהה; (ב) פיתוח מדדי נגישות המתבססים על נתונים מרחביים ברמת פירוט של מבנה מגורים; ו-(ג) פיתוח של שיטות לניתוח המבנה התפקודי, המורפולוגי והוויזואלי של הסביבה הבנויה. בחינה זו הובילה לסיווגן של סביבות עירוניות בישראל בהקשר להתנהגות מרחבית המתהווה בהן כגון: סביבות שמעודדות הליכה ברגל או סביבות שמעודדות מפגש בין קבוצות חברתיות-כלכליות או אתניות-לאומיות באזורים מגורים ומרחבי תפקוד.
פיתוח מודלים לחיזוי תנועת הולכי רגל.
יחד עם תלמידי מחקר ועמיתים, חוקר פרופ' אומר את יחסי הגומלין בין מבנה רשת הדרכים, דגם שימושי הקרקע והתפלגות התנועה של הולכי רגל בעיר, תוך ההתמקדות בהשלכות החברתיות, התפקודיות, והסביבתיות הנגזרות מכך. על סמך ידע זה, ובעזרת שיטות לניתוח רשת (network analysis), ובמיוחד שיטות שמוצעות במסגרת המתודולוגיה של תחביר המרחב (space syntax), פותחו מודלים מבוססי סוכנים לחיזוי תנועת הולכי רגל (pedestrian volume models) בסביבות קיימות ומתוכננות. פיתוח מודלים אלה כלל גם טיפול בסוגיות מרכזיות בחקר התנועה בעיר הנוגעות להתנהגות מרחבית כגון: סוג המרחק – מטרי, טופולוגי או אנגולרי – לפיו בני-אדם מייצגים קוגניטיבית את סביבתם ובוחרים מסלולי תנועה בתוכה. סוגיות אלו נבחנו תוך הערכת ההשלכות על היווצרותם של דגמי תנועה ואזורים תפקודיים. מודלים אלה עשויים לסייע לתכנון של סביבות עירוניות מקיימות (sustainable environments) המתחשבות בהיבטים חברתיים, תפקודיים וסביבתיים, ובכלל זה: סביבות שיעודדו תנועה לא-מוטורית (הליכה הרגל ורכיבה על האופניים ) ויפחיתו את התלות בכלי הרכב, וסביבות בטוחות שיפחיתו את רמת הסיכון לתאונות דרכים שבהן מעורבים הולכי רגל.
ייצוג קוגניטיבי והתנהגות מרחבית.
על רקע ההכרה בחשיבות התפישה וייצוג/מיפוי קוגניטיבי של מרכיבי הסביבה העירונית להתנהגות והתמצאות מרחבית של בני אדם, ולדינמיקה העירונית בכלל, פרופ' אומר ערך גם מחקרים שמטרתם לזהות תכונות הקשורות לצורת הסביבה העירונית ולארגון שימושי הקרקע ולדגמי רשת הרחובות בתוכן שהן הרלוונטיות לייצוגן הקוגניטיבי (מפות קוגניטיביות) בקרב בני אדם החיים בעיר. בהקשר רחב יותר, נבחן הקשר בין ייצוגים קוגניטיביים של אזורים גאוגרפיים בישראל לתכונות המורפולוגיות, החברתיות והפיזיות שלהם.
חקר העיר הישראלית.
עבותותיו של פרופ' אומר התרכזו גם בניסיון לזהות דגמים מורפולוגיים של ערים ושכונות בישראל ובתוך כך לברר את ההשלכות ההתנהגותיות-מרחביות, החברתיות והסביבתיות של דגמים אלה, לדוגמה: באיזו מידה שכונות מגורים נבדלות בתנאים לעידוד הליכה ברגל (כדוגמת הליכות; walkability), בדרגת ההומוגניות החברתית (כדוגמת היבדלות בין שכונות על בסיס חברתי-כלכלי וסגנון חיים) וביצירת תחושות נוחות ונעימות בקרב קבוצות אוכלוסייה שונות. במחקרים אלו זוהו טיפוסי שכונות מגורים וערים בישראל תוך דיון בייחודם של טיפוסים אלה בהשוואה למקומות אחרים בעולם. בנוסף נערך גם מחקר על אלומטריה עירונית (urban scaling) בישראל שבמסגרתו נבחן היחס בין גודל האוכלוסייה למרכיבים חברתיים, תפקודיים ופיזיים (כגון שטח בנוי ורשת דרכים) של ערים בישראל.
מחקריו כללו ניסיון להעריך את ההשפעה של גישות לתכנון עירוני על המבנה המורפולוגי והפיזי ועל הדינמיקה של שכונות מגורים וערים בישראל במהלך הקמתן התפתחותן, ובכלל זה היקף והתפלגות תנועה מוטורית ולא-מוטורית ברשת הדרכים והתגבשות אזורים חברתיים ותפקודיים.
ממצאי מחקרים אלה תורמים להכרת מאפייני העיר הישראלית וייחודה בהשוואה למקומות אחרים בעולם, ומהווים מקור ידע חשוב לצורך תכנון ערים בישראל.
ריפוי האיש בעל היד היבשה
ריפוי האיש בעל היד שיבשה הוא אחד מהנסים של ישו. הסיפור מופיע בשלוש הבשורות הסינופטיות, כלומר במתי יב: 13-9, מרקוס ג: 6-1 ולוקס ו: 11-6.
סיפור הנס.
בשבת כאשר ישוע נכנס לבית הכנסת, הפרושים והסופרים (חכמי התורה) חיפשו סיבה להאשים אותו, הם ארבו ועקבו אחריו מקרוב כדי לראות האם הוא ירפא בשבת והוא שאל אותם: "האם זה מותר לרפא בשבת? הם לא השיבו, ואז ביקש מן האיש להושיט ידו המשותקת וריפא אותו.
פרשנות.
הפרושים ארבו לא פעם לישו על מנת למצוא סיבות להאשים אותו או להבאיש את ריחו. הפעם בקשו להאשים אותו בכך שריפא בשבת, לכאורה מלאכה אסורה בשבת, אך לא באמת על פי התורה אלא על פי המסורת (קבלת הזקנים) שהתפתחה עם השנים. ישו כעס על הלב הקשה שלהם ועל רצונם לשמור על "עצת אנשים מלומדה" ולא לנהוג על פי הכלל "פיקוח נפש דוח שבת".
בסוף הקטע המתאר את הריפוי של האיש בעל היד היבשה, מתואר שהפרושים והסופרים החליטו לגרום לאבדנו של ישו. נראה שכל זאת ממפני שלא הסכים עם הפרשנות שלהם למלאכות אסורות בשבת וגם מתוך קנאה על סגולות המרפא שהיו לו ועל היותו כל כך מקובל בעם.
אירוע זו מזכיר מאוד נס ריפוי אחר שנערך בבית הכנסת בשבת. ראה ריפוי האישה הכפופה. גם באירוע זה ארבו לו פרושים וסופרים הוא התעמת עמהם לגבי עצם הריפוי בשבת.
באמנות.
נס זה היה נושא קטע מהדרשה המדוברת של המלחין ג'ון אדמס משנת 1973 "קנאות נוצרית ופעילות ".
מנואל פרננדש
מנואל פרננדש (בפורטוגזית: Manuel Fernandes; נולד ב-5 בפברואר 1986) הוא כדורגלן פורטוגזי, המשחק בעמדת הקשר בספהאן.
קריירת מועדונים.
פרננדש התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ספורטינג ליסבון, ובגיל 9 הצטרף לזו של בנפיקה ליסבון. בעונת , ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ובמשחק השני כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ז'יל ויסנטה והפך לכובש הצעיר אי פעם בתולדות המועדון. במהלך עונת , פרננדש עבר ניתוח עקב פציעה במפשעה.
בקיץ , פרננדש הושאל לפורטסמות' מהפרמייר ליג, עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו בסכום של 7 מיליון פאונד. פרננדש ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 במסגרת גביע הליגה האנגלי נגד מאנספילד טאון, ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה.
בינואר , פרננדש האריך את חוזהו בבנפיקה ולאחר זמן קצר הצטרף לאברטון בהשאלה עד לסיום העונה. ב-10 בפברואר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד בלקברן רוברס. ב-24 בפברואר, פרננדש הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק הליגה נגד ווטפורד. עם סיום העונה, רצתה אברטון לרכוש את פרננדש מבנפיקה, אך עקב העובדה שמספר סוכניות החזיקו בחלק מכרטיס השחקן שלו, בסופו של דבר העסקה לא יצאה לפועל.