בשנת 2016 הסתכם המסחר בין אוסטרליה לאירלנד ב-2.4 מיליארד דולר אוסטרלי. אוסטרליה ייצאה לאירלנד כ-71 מיליון דולר אוסטרלי, עם הייצוא העיקרי הכולל: תרופות, משקאות אלכוהוליים, סוכר, מולסה ודבש ומכשירים רפואיים. אירלנד ייצאה סחורות בשווי של 2.384 מיליארד דולר אוסטרלי לאוסטרליה, כאשר הייצוא העיקרי כולל: תרופות, מוצרים מיוצרים, מוצרי תרופות ומחשבים. אוסטרליה היא השותף הגדול ביותר באירלנד של המסחר ביצוא ברחבי העולם, ובאותה עת, אוסטרליה היא מקור היבוא ה-44 הגדול ביותר של אירלנד.
יחסי אירלנד–ניו זילנד
יחסי אירלנד–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים בין אירלנד לניו זילנד. שתי המדינות הן אומות דוברות אנגלית. כתוצאה מרעב ועוני, כמה אלפי אירים היגרו לניו זילנד, שם כיום כ-18% מהאוכלוסייה יכולים לטעון למורשת האירית. שתי המדינות חברות בקבוצת אוסטרליה, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.
היסטוריה.
מבחינה היסטורית, אירלנד וגם ניו זילנד היו קשורות מבחינה חוקתית, כאשר בריטניה הקימה רשמית את המושבה של ניו דרום ויילס בשנת 1788, שכללה את מרבית ניו זילנד של ימינו. בשנת 1840 הצטרפה ניו זילנד רשמית לאימפריה הבריטית לאחר חתימת הסכם וייטאנגי. הקשר העיקרי הראשון בין שתי המדינות היה במהלך ההגירה הראשונה של אירלנד לניו זילנד. מכיוון שהאירים נחשבו ל"בריטים", לא ידוע מי היו האירים הראשונים שהגיעו לניו זילנד, אולם המהגרים האיריים הראשונים שהגיעו לניו זילנד הגיעו בסביבות 1840, כאשר החברה הניו זילנדית החלה לסייע לראשונה. מהגרים להתיישב בניו זילנד. בהשוואה להגירה האירית לצפון אמריקה ואוסטרליה, מעט מאוד אירים היגרו לניו זילנד, בעיקר בגלל עלות הנסיעה והמרחק העצום בין שתי המדינות. עם זאת, במהלך השנים כמה גלים של אירים נדדו לניו זילנד וכתוצאה מכך, כ-18% - מאוכלוסיית ניו זילנד כיום יכולה לטעון ממוצא אירי.
חיילים אירים וגם ניו זילנדים לחמו זה לצד זה למען האימפריה הבריטית במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1902 ובמלחמת העולם הראשונה בשנים 1914–1918, במיוחד במהלך מערכת גליפולי. במהלך עליית הפסחא בשנת 1916 וכאשר אירלנד הכריזה על עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1919, רבים מהאירים-ניו זילנדים היו מעורבים בגורם האירי, אולם מספרם מעולם לא היה גדול מה שאפשר לייחס לעובדה שרוב אלה שמקורם האירי במדינה היו כבר בני הדור הניו זילנדי בני הדור השני עם קשרים רופפים עם אירלנד. עד שנת 1947, ניו זילנד הפכה למעשה לאומה עצמאית לאחר שקיבלה את חוק אימוץ ווסטמינסטר.
לאחר העצמאות.
במאי 1948 נסע הטאואישאה אמון דה ואלרה האירי לשעבר לניו זילנד בבקשת תמיכה באירלנד המאוחדת, אך לא הצליח בגלל העובדה שאירלנד נותרה נייטרלית במהלך מלחמת העולם השנייה ואילו ניו זילנד נלחמה תחת חבר העמים במלחמה. אף כי ניו זילנד לא תמכה באירלנד המאוחדת, ניו זילנדים רבים עדיין מחזיקים באירלנד כתורמת חשובה למדינתם הן מבחינה תרבותית והן מבחינה היסטורית.
בשנת 1976 פתחה אירלנד קונסוליית-כבוד באוקלנד שתייצג את האינטרסים האיריים במדינה. בשנת 2000, ניו זילנד פתחה מחדש קונסוליה כללית של כבוד בדבלין. שתי המדינות מקיימות קשרים פוליטיים חזקים ואינטרסים דומים בכל הקשור לשינויי אקלים והחלטות לשלום באזורי בעיות ברחבי העולם. כמה ראשי ממשלה ביקרו במדינות זו של זו בהתאמה. יתר על כן, שלושה מראשות ממשלת ניו זילנד נולדו באירלנד. שתי המדינות הקימו אשרת עבודה וחופשה אחת עם השנייה ועובדות ביחד בתחום החקלאות.
עד 2018 לא היו לשתי המדינות שגרירויות תושבות בבירת זו, כאשר שגרירות אירלנד בקנברה, אוסטרליה הוסמכה אף לוולינגטון, והנציבות העליונה של ניו זילנד בלונדון בבריטניה הוסמכה אף לדבלין. אולם באוגוסט אותה שנה פתחה אירלנד את השגרירות הראשונה שלה בוולינגטון. בנובמבר פתחה ניו זילנד את השגרירות הראשונה שלה בדבלין.
ביקורים רשמיים.
ביקורי נשיאות וראש ממשלה (Taoiseach) מאירלנד בניו זילנד
ביקורי ראש ממשלה מניו זילנד באירלנד
יחסי סחר.
בשנת 2015 ייצאה אירלנד יצוא לניו זילנד בשווי 222 מיליון דולר, בעיקר נפט גולמי. במקביל, היצוא של ניו זילנד לאירלנד הסתכם ב-52 מיליון דולר. הייצוא של ניו זילנד הוא בעיקר חמאה, דגים ומוצרי חלב וקפואים אחרים.
הקונגרס הציוני העולמי ה-38
הקונגרס הציוני העולמי ה-38 התכנס בירושלים ב-20–22 באוקטובר 2020 ויכהן למשך 5 שנים. הקונגרס מורכב מ-500 נציגים: 38% מישראל (199 מושבים), 29% מארצות הברית (152 מושבים), ו-33% משאר רחבי העולם (173 מושבים). הבחירות לקונגרס הציוני ה-38 התפרסו על כמעט חודשיים, החל מ-21 בינואר 2020 ועד 11 במרץ 2020.
הקונגרס הציוני העולמי הוא גוף נבחר המייצג את היהודים ברחבי העולם ומשמש כמוסד העליון לחקיקה וקבלת החלטות של ההסתדרות הציונית העולמית. צירי הקונגרס הם נציגים הנבחרים ממפלגות (פדרציות) ציוניות ברחבי העולם. תקציבו של הקונגרס הציוני העולמי מוערך בכמיליארד דולר לשנה. חברי הקונגרס מקיימים דיונים על נושאים עכשוויים הנוגעים לעם היהודי ולישראל, אחראים לקביעת התקציב והחוקה וממנים את חברי מוסדות התנועה, כגון ההנהלה הציונית והוועד הפועל הציוני.
הקונגרס הציוני העולמי הראשון התכנס בשנת 1897 בבזל, ביוזמתו של בנימין זאב הרצל. מאז 2020 משמש יעקב חגואל כיו"ר ההסתדרות הציונית העולמית.
הבחירות לקונגרס ה-38.
ליהודי ישראל 199 נציגים (38%) הנקבעים על פי המפתח המפלגתי נכון לאותו הזמן. לפיכך, בקונגרס הציוני העולמי ה-38, ייצגו את ישראל נציגים לפי תוצאות בחירות הכנסת העשרים ושתיים.
בבחירות לקונגרס הציוני העולמי ה-38, 15 מפלגות התמודדו על 152 המושבים (29%) המוקצים לנציגי הקהילה היהודית אמריקאית. בניגוד לשנים קודמות, לקראת בחירות אלו נוסדה מפלגת ישראל שלנו, מפלגה פלורליסטית ולא מזוהה פוליטית, כשמטרתה היא לייצג, לראשונה, מהגרים ישראלים המתגוררים בארצות הברית. ישראל שלנו היא הרשימה הפוליטית הראשונה אי פעם של ישראלים החיים מחוץ לישראל והקמתה יצרה עניין מחודש בקיומו של הקונגרס הציוני בקרב הקהילה הישראלית המתגוררת בארצות הברית ומוערכת, נכון לשנת 2020, ביותר מ-700 אלף איש.
יהודי שאר התפוצות אינם מנהלים בחירות אלא מחליטים וממנים את נציגיהם יחדיו (33%).
ג'קסון רוברט סקוט
ג'קסון רוברט סקוט (באנגלית: Jackson Robert Scott; נולד ב-18 בספטמבר 2008) הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בגלל גילום דמותו של ג'ורג'י דנברו בסרטים "זה" ו"", שתיהן מבוססות על ספרו של סטיבן קינג "זה" שיצא בשנת 1986.
ראשית חייו.
סקוט נולד וגדל באריזונה. בתוכנית ללימודי המשחק CGTV רכש חלק מטכניקות המשחק שלו. בעודו בתוכנית CGTV, הוא עבד עם שחקנים מניקלודיאון ודיסני, כמו אדריאן R'Mante, מייסד CGTV. השיעור החביב עליו היה סדנת אימפרוביזציה.
הוא התגלה על ידי סוכנות מובילה זמן מה לאחר תקופתו ב CGTV והחל את תחילת דרכו באודישנים ובהקלטה עצמית לתוכניות טלוויזיה מהשורה הראשונה.
קריירה.
סקוט קיבל את תפקיד הפריצה שלו בשנת 2015 ב- "מחשבות פליליות", סדרת טלוויזיה אמריקאית בפריים טיים. סקוט לוהק לפרק הרביעי של העונה 11, שכותרתו "מחוץ לחוק", בתפקיד קול ואסקס. הפרק שודר ב־21 באוקטובר 2015.
בנוסף הוא גילם דמות מינורית בפרק של "אימת המתים המהלכים" תחת הכותרת " TEOTWAWKI ", כששיחק את גרסת הילד לדמות טרוי אוטו.
בשנת 2016 לוהק סקוט לגלם את ג'ורג'י דנברו בסרט "זה" המבוסס על ספרו של סטיבן קינג, "זה" .
הוא גילם מחדש את תפקידו של ג'ורג'י בסרט ההמשך, "", שיצא ב־6 בספטמבר 2019.
סקוט לוהק בתפקיד טרוי לסרט הקצר " "סקין"", בבימויו של גאי נתיב, שעתיד לזכות בפרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר של האקשן הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה -91 .
בהמשך לז'אנר האימה, שיחק סקוט את התפקיד הראשי של מיילס בלום בסרט "הבלתי רגיל" שביים 2019, בבימויו של ניקולס מקארתי . זה סימן את תפקידו בכיכובו הראשון בסרט עלילתי, והוא כיכב לצד טיילור שילינג .
אנדרס מוסצ'טי גייס את סקוט כדי להיות חלק מסדרת הפיילוט בת השעה שלו המפתחות של משפחת לוק עבור הולו כאחד השחקנים הצעירים המובילים מול פרנסס אוקונור. הוא שיחק את החלק של בודי לוק, הצעיר מבין האחים. הולו לא קיבלה את הפיילוט וסירבה לפתח ממנה סדרות. עם זאת, נטפליקס מאוחר יותר פיתחה את הסדרה עם צוות שחקנים חדש, ושמרה רק את סקוט כ-בודי מהקאסט של הולו. הסדרה יצאה ל- Netflix ב־7 בפברואר 2020.
בשנת 2018 לוהק סקוט בתפקיד טייט מיליקין לסרט העצמאי הקרוב "Gossamer Folds," בבימויה של ליסה דונאטו. הוא משתתף ככוכב עם אלכסנדרה גריי ושיין ווסט. הסרט מופק על ידי Yeardley Smith .
ג'יימי דיימון
ג'יימי דיימון (באנגלית: Jamie Dimon; נולד ב-13 במרץ 1956) הוא מיליארדר ואיש עסקים אמריקאי. יו"ר ומנכ"ל חברת ג'יי פי מורגן צ'ייס, הגדולה מבין ארבעת הבנקים הגדולים בארצות הברית, והיה בעברו חבר דירקטוריון בבנק הפדרל ריזרב בניו יורק. דיימון נכלל ברשימות של 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין "טיים" לשנים 2006, 2008, 2009, ו-2011.
דיימון הוא אחד המנהלים הבודדים בבנק שהפכו למיליארדרים, בין היתר בזכות אחזקה של 485 מיליון דולר בארצות הברית במניות של הבנק. הוא קיבל חבילת שכר של 23 מיליון דולר לשנת הכספים 2011, יותר מכל מנכ"ל בנק אחר בארצות הברית. דיימון קיבל מענק של 20 מיליון דולר בגין עבודתו בשנת הכספים 2013, ומענק של 29.5 מיליון דולר בשנת 2017.
ראשית חייו והשכלה.