קיימת מחלוקת בנוגע להשפעה של תופעת ההתחממות הגלובלית להתפרצותה של השרפה. מחד, עלתה הטענה כי אין זה נכון להתייחס לנושא זה בזמן שטרם הושגה שליטה על האש. מנגד, נטען כי קיימת חשיבות בהעלאת המודעות לקשר שבין הפעילות האנושית שמובילה להתחממות כדור הארץ והשפעתה על התפרצות שרפות יער, ובפרט לגבי תפקידן של חברות זיקוק הנפט הרבות באלברטה (ובקנדה בכלל) בהתחממות זו.
השלכות השרפה.
תשתיות ואזורי מגורים.
לפי הערכות הרשויות בפורט מקמרי, כ-1,600 מבנים נהרסו עד ל-4 במאי 2016. שירותי הכבאות פעלו נמרצות בין ה-6–7 במאי לנטרול האש שהתקרבה לאזור "הדאון טאון" ולאחר שתחנת הכוח בעיר ניזוקה. לפי ההערכות שניתנו ב-9 במאי, כ-2,400 מבנים ניזוקו, על אף העובדה שכ-85% משטח העיר נותר ללא פגע.
השפעה על תפוקת הנפט.
אלברטה כוללת את מרבצי חולות הזפת השלישים בגודלם בעולם, אחרי אלו של ערב הסעודית וונצואלה, אשר אחראים על תפוקה כוללת של כשני מיליון חביות נפט ביום, שמרביתה מיוצאת לארצות הברית.
בעקבות התפרצות השרפה נאלצה החטיבה הקנדית של חברת רויאל דאטש של להשבית את פעילות כריית החולות הביטומנים במכרות "אליבאן", האחראים לתפוקה של 250 אלף חביות נפט ביום, עקב פינוי העובדים מהאזור. באזורי כרייה נוספים צומצמה הפעילות ומספר צינורות נפט הושבתו כאמצעי זהירות. לפי ההערכה של אנליסטים של חברת JBC, לאחר התלקחות השרפה, צומצמה תפוקת הנפט באזור ב-500 אלף חביות ביום, אשר נבעה מפינוי העובדים או שחרורם מהעבודה. עם זאת לא קיימת בשלב זה סכנה למתקני הנפט עצמם.
נזק כלכלי.
לפי ההערכות ראשוניות, הנזק הכלכלי שנגרם בעקבות השרפה עשוי להגיע לסכום של 9 מיליארד דולר קנדי, אשר עשוי להפוך לאסון הטבע בעל הנזק הכלכלי הכבד ביותר בהיסטוריה של קנדה.
הגהות מיימוניות
הארי גלאטין
הארי ג'וניור גלאטין (באנגלית: Harry Junior Gallatin; 26 באפריל 1927 - 7 באוקטובר 2015) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הפאוור פורוורד. חבר היכל התהילה של הכדורסל משנת 1991.
גלאטין, שהתאפיין כשחקן חזק ואגרסיבי, חיפה על קומתו הנמוכה יחסית לשחקן פנים (1.98 מטרים) במוסר עבודה גבוה וקשיחות יוצאת דופן שאפשרו לו להיות אחד הריבאונדרים המובילים ב-NBA. בכל 6 העונות הראשונות לתיעוד ריבאונדים בליגה (1951–1956) היה גלאטין אחד מעשרת המובילים בממוצע ריבאונדים למשחק. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA עומדים על 13.0 נקודות, 11.9 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
שירות צבאי ומכללות.
גלאטין נולד וגדל בעיירה רוקסנה שבאילינוי. בסיום לימודיו התיכוניים, בשנת 1944, גויס לצי ארצות הברית ושירת בו עד סיום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1946 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של טרומן אשר בקירקסוויל, מיזורי, והוביל את קבוצת הכדורסל שלה למאזן כולל של 59 ניצחונות ו-4 הפסדים בשתי עונותיו בקבוצה. בתקופה זו קלע 12.9 נקודות בממוצע למשחק עבור טרומן, שהשתתפה ב.
קריירה כשחקן.
גלאטין נבחר על ידי ניו יורק ניקס בדראפט ה-NBA לשנת 1948. אחרי בחירתו סיפר כי "זה חלום שמתגשם. באמת לא ידעתי למה לצפות; הטיסה מסנט לואיס לניו יורק הייתה הטיסה הראשונה בחיי. אני בסך הכול נער כפרי מ"ווד ריבר", והנה אני בדרך ל".
ב-9 העונות הבאות שיחק גלאטין עבור הניקס, והפך לחלק משלד הקבוצה שכלל גם את הרכז דיק מגווייר ואת הקלע קארל בראון. בעונות , ו- העפילו הניקס לגמר ה-NBA, אך בשלוש הפעמים הפסידו. בין השנים 1951 ל-1957 נבחר גלאטין 7 פעמים ברציפות להשתתף במשחק האולסטאר, ובעונת נבחר לחמישייה הראשונה של העונה לאחר שהוביל את ה-NBA עם 15.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. במשחק האחרון של העונה הסדירה ב- קבע שיא מועדון כשהוריד 33 ריבאונדים בהפסד קבוצתו לפורט ויין פיסטונס.
לקראת עונת נשלח בטרייד לדטרויט פיסטונס, בה שיתף פעולה עם ג'ורג' יארדלי וג'ין שו, ועזר לקבוצה להעפיל לשלב גמר המערב בו הפסידה לסנט לואיס הוקס. בסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 31.
קריירת אימון.
בקיץ 1958 החל לאמן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דרום אילינוי, והחזיק בתפקיד במשך 4 עונות, בהן רשמה הקבוצה מאזן כולל של 69 ניצחונות ו-35 הפסדים.
בשנת 1962 חזר ל-NBA כשמונה למאמן קבוצת סנט לואיס הוקס, בה כיכבו בוב פטיט, קליף הייגן ולני וילקינס. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה הוביל גלאטין את ההוקס לשלב גמר המערב, כשבסיום הפך לזוכה הראשון בתואר מאמן השנה ב-NBA. באמצע עונת , השלישית שלו בסנט לואיס, פוטר גלאטין והחליף אותו שחקן הקבוצה ריצ'י גארין שתפקד כמאמן-שחקן. כעבור מספר ימים מונה למאמנה של ניו יורק ניקס, שהפכה בינתיים לקבוצת תחתית, וסיים את דרכו בקבוצה במהלך עונת . מאזנה הכולל של הניקס בתקופתו עמד על 25 ניצחונות ו-38 הפסדים.
ב-7 באוקטובר 2015 מת גלאטין, בגיל 88.
סופר מרקט
סטאד ד'אבידג'אן
הר רג'ונאריממפיאנין
מוחמד אלפאתח
מוחמד אל-פאתח
מוחמד הכובש
נישואין ביוון העתיקה
אלקטרוניקה דיגיטלית
מרד נט טרנר
מרד נט טרנר (או מרד סאות'המפטון) היה מרד העבדים הנודע ביותר בתולדות ארצות הברית, וההתקוממות הראשונה שבמהלכה נהרגו לבנים ששיעבדו עבדים שחורים. המרד פרץ בווירג'יניה והתפשט למחוזות הסמוכים. המרד הונהג על ידי נט טרנר, עבד שחור שחלם כי אלוהים הועידו להנהיג מרד עבדים שחורים נגד אדוניהם הלבנים, כמו שמשה הציל את בני ישראל מהעבדות במצרים. במהלך המרד יצאו עבדים עם כלי עבודה כדי להרוג ולהילחם במי ששיעבדו אותם.
המרד פרץ בווירג'יניה ב-21 אוגוסט 1831 ונמשך כמעט יומיים, עד ה-23 באוגוסט 1831. הוא הביא למותם של כשישים משעבדים לבנים ולפחות מאה שחורים. זהו המספר הגדול של ההרוגים בהתקוממות שהתרחשה לפני מלחמת האזרחים האמריקנית בדרום ארצות הברית, לפחות במונחים של הרג אדונים לבנים. התומכים של נט טרנר במרד הגיעו ברובם מסאות'המפטון קאונטי, וירג'יניה. טרנר נתפס, נידון למוות ונתלה. בעקבות המרד הוצאו להורג 56 שחורים שהואשמו בחטא להיות חופשיים ובהצטרפות למרד העבדים של טרנר. מאתיים שחורים הוכו ונרצחו על ידי מיליציות ואספסוף של תושבים לבנים שהגיבו באלימות למרד הגדול.
דמותו של טרנר.
נתנאל "נט" טרנר (1800–1831) היה עבד אמריקאי שחור אשר הוביל את מרד עבדים הגדול בהיסטוריה של עבדים מורדים. נט טרנר קיבל את שמו מבעל החווה, בנג'מין טרנר, בהתאם לנוהג המקובל על פיו בעלי העבדים כינו את העבדים בשם משפחתם כהצהרה לשייכותם לאותו מחזיק עבדים, זאת על אף שלא ידוע האם בשם זה זוהה בתוך קהילת העבדים. טרנר ידע מעט על הרקע של אביו, שככל הנראה נמלט מחוות העבדים כאשר טרנר היה נער צעיר. הוא לימד את עצמו קרוא וכתוב והיו לו "התגלויות" בהן ציווה עליו האל לשחרר את העבדים השחורים. הוא הרבה לצום ולהתפלל וטען שהוא רואה חזיונות אלוהיים ואלה השפיעו עליו רבות. בשל החזיונות, שאחרים ראו כמסרים מאלוהים, נקרא טרנר "הנביא" (PROPHET) בידי חבריו השחורים ואף בידי כמה לבנים ממעמד נמוך. הוא נתן שיעורים בלימודי תנ"ך ואף הטביל אנשים לנצרות. התחזקות רוחנית זו באה לידי ביטוי ב-12 במאי 1828, כאשר טרנר היה בשדות העבודה ושמע קול מדבר אליו:
"And on the 12th of May, 1828, I heard a loud noise in the heavens, and the Spirit instantly appeared to me and said the Serpent was loosened, and Christ had laid down the yoke he had borne for the sins of men, and that I should take it on and fight against the Serpent, for the time was fast approaching when the first should be last and the last should be first."
באשר לדמותו הפיזית של טרנר אין מידע רב, אולם מקובל לחשוב כי ישנן ראיות חזקות לכך שאדם מסוים צייר תמונת דיוקן שלו בזמן שטרנר ישב בתא האסירים וחיכה למשפט ולהוצאתו להורג. המסמך המקרב אותנו הכי הרבה לידיעה כיצד נט טרנר נראה הוא הודעת פרס על ראשו של טרנר אשר התפרסמה על ידי מושל וירג'יניה, ג'ון פלויד, ומתארת אותו כדלקמן:
" הוא בן 30–35, משקלו כ-73 ק"ג וגובהו כ-170 סנטימטרים. הוא בעל צבע עור יותר בהיר מהשחור הרגיל, אך לא מולטי, כתפיים רחבות, אף פחוס גדול, עיניים גדולות, רגליים שטוחות רחבות, ברכיים קרובות אחת לשנייה, הולך נמרץ ופעיל, שיער דק מאוד על החלק העליון של הראש, אין לו זקן, אלא על השפה העליונה והחלק עליון של הסנטר, צלקת באחת מרקותיו, גם אחת על עורפו, וגם על אחת מהעצמות של זרועו הימנית, בסמוך לפרק כף היד, כנראה ממכה שקיבל".
לקראת המרד.
ב-11 בפברואר 1831 אירע ליקוי חמה במדינת ווירג'יניה. טרנר ראה בכך אות משמיים כי ידו של גבר שחור הגיעה עד לשמש ומכסה אותה. טרנר האמין שזהו סימן אלוהי והחל מתכונן לקראת מרד נגד בעלי העבדים. המרד תוכנן בתחילה עבור 4 ביולי 1831 – יום העצמאות של ארצות הברית, אך נדחה לאחר דיון נוסף בינו וחסידיו, משום שחלק מהם היו חולים. כחצי שנה לאחר מכן, בחודש אוגוסט, התרחש ליקוי חמה נוסף. טרנר ראה בכך אות נוסף וסופי, ושבוע לאחר מכן ב-21 באוגוסט 1831 פרץ המרד.
המרד.