ב Enemy unknown הופיעו לראשונה בסדרה תפקידים מוגדרים מראש לחיילים. חייל טרי אינו בעל תפקיד מוגדר, אך למעשה כל תפקיד נכלל מראש כתכונה נסתרת של המגויס, ולאחר שהחייל השתתף במשימה אחת התפקיד התגלה לשחקן. לכל תפקיד מוכתב מסלול קידום מוגדר, עם 2 אפשרויות לבחירה בכל העלאה בדרגה. ארבעת התפקידים העתיקו נוסחה שמשמשת רבות במשחקי מחשב:
בכל תור חייל מוגבל לשתי פעולות בלבד: תפיסת מיקום, וירי/סיוע/תפיסת מיקום סופית ללא אפשרות לפעולה נוספת. חלק מאפשרויות הקידום מאפשרות ירי פעמיים במצבים מוגדרים מראש. שיטה זו קלה יותר ללימוד מאשר השיטה במשחק המקורי, אך האפשרויות מצטמצמות.
השחקן מוגבל לבסיס אחד בלבד. העולם מחולק לכמה זירות, ובכל זירה השחקן יכול להציב מטוסים ליירוט חלליות החייזרים.
איגוד הרובאים הארצי
מרוץ האתגר הגדול של דארפ&quot;א
מרוץ האתגר הגדול של דארפ"א הייתה תחרות נושאת פרסים בין מכוניות רובוטיות, שנוסדה על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית. הקונגרס האמריקני פנה למשרד ההגנה וביקש ממנו לפתח צי של מכוניות קרקעיות אוטונומיות עד שנת 2015. הקונגרס התיר למשרד להציע פרס כספי, כדי להאיץ את החדשנות ואת התחרות. בתגובה, הכריז מנהל הסוכנות לפרויקטים מחקריים מתקדמים בתחום ההגנה (DARPA) כי ייתן חסות לתחרות פתוחה, שתאיץ את המחקר והפיתוח בתחום זה.
בתחרות הראשונה, שהתקיימה ב־13 במרץ 2004, ניסו 15 כלי רכב רובוטיים את כוחם במרוץ במדבר מוהאבי בקליפורניה - מברסטו, קליפורניה לפרים, נבדה, בתחרות על פרס בסך מיליון דולרים. בתחרות זו לא הצליח אף כלי-רכב לעבור יותר ממספר קילומטרים. באותו זמן הכריז המשרד כי בשנה שלאחר מכן, הפרס יוכפל ל־2 מיליון דולרים.
התחרות השנייה התקיימה ב־8 באוקטובר 2005 במדבר ובהרים ליד פרים, נבדה במסלול שאורכו 212 ק"מ. 23 קבוצות ניסו לנווט את רכבם במסלול הקשה, הכולל קרקעית אגם מיובש, מסלולים הרריים ומדבריות מלאות סלעים ומהמורות. כל הקבוצות פרט לאחת עברו מרחק גדול יותר מזה שעבר כלי הרכב המנצח בשנה הקודמת; אולם רק חמש קבוצות הצליחו לסיים את המרוץ. המנצחת הייתה הקבוצה של אוניברסיטת סטנפורד, שכלי-הרכב שלה גמא את המרחק בשש שעות ו־53 דקות.
Colonization
Colonization הוא משחק אסטרטגיה ממוחשב מבוסס תורים אשר יצא לשוק על ידי חברת Microprose בשנת 1994, ומתבסס על תקופת הקולוניזציה האירופאית ביבשת אמריקה משנת 1492 ועד 1850. המשחק מזכיר בסגנונו את "Civilization", שפותח גם הוא בידי אותה חברה.
תיאור המשחק.
ממשק המשתמש הבסיסי של המשחק דומה לזה של Civilization: מבט מלמעלה על מפה המחולקת למשבצות; לפני תחילת המשחק ניתנת האפשרות לשחק במפה של יבשת "העולם החדש", במפה אקראית שיוצר מנוע המשחק או במפה שמאפייניה, כמו גודל שטח היבשה ואקלים, נקבעים על ידי השחקן. כל משבצת יכולה להכיל יחידות, מושבות וכדומה. במשחק ניתן דגש גדול יותר למסחר ולפיתוח המושבות, ודגש נמוך יותר על קרבות. בניגוד ל-Civilization, אין במשחק התפתחות טכנולוגית.
השחקן יכול לשחק אחד מארבעה מהכוחות האירופאים הגדולים של אותה תקופה: אנגליה, ספרד, צרפת והולנד. לכל אחת מהמעצמות יתרון כלשהו.
היחידות במשחק הן של מתיישבים. ישנם מתיישבים חסרי הכשרה, וכאלו שמאומנים למשימה ספציפית, כגון: גידולים חקלאיים, הכנת סחורות, לחימה, פוליטיקה וכן הלאה. בכל מושבה ניתן לגדל מספר גידולים חקלאיים - מזון, טבק, כותנה, סוכר. כמו כן ניתן לכרות כסף וברזל ולצוד חיות לפרוות, בהתאם לסוג האדמות שעליהן הוקמה המושבה. בתוך המושבה יכולים המתיישבים לייצר סחורות כגון מעילים, בגדים, סיגרים, ורום. כמו כן הם יכולים לייצר כלים ורובים, לבנות מבנים נוספים במושבה, ולעסוק בפוליטיקה או בהטפה דתית.
תגבורת של מתיישבים מגיעה מארץ המוצא של השחקן אחת לזמן מסוים, כשכמות ההטפה הדתית במושבותיו יכולה להשפיע על פרק הזמן הזה (הדבר בא במטרה לבטא את המניעים של רבים מהמהגרים לעולם החדש שחיפשו חופש דתי). עיסוק בפוליטיקה מסייע למתיישבים לאמץ אידאולוגיה ליברלית שמשפרת את עבודתם, ולגיוס "אבות מייסדים" - דמויות חשובות מההיסטוריה של יבשת אמריקה שהשגתן מעניקה בונוסים לשחקן.
במשחק יש חשיבות רבה לקשר עם ילידי העולם החדש, האינדיאנים. ניתן לחיות עמם בשלום ולסחור אתם, וניתן גם להילחם בהם ולבזוז את עריהם. האינדיאנים מגיבים בתוקפנות להרס הסביבה ולכוחות צבאיים שנמצאים בקרבתם.
הדרך לניצחון במשחק עוברת דרך הכרזת עצמאות, שעבורה נדרש שלפחות חצי מהמתיישבים יאמצו את האידאולוגיה הליברלית. לאחר הכרזת העצמאות יוצאת ארץ המוצא של השחקן למלחמה נגד מושבותיו (בסגנון מלחמת העצמאות של ארצות הברית) ואם השחקן מביס אותה, הוא זוכה במשחק.
בשנת 2010 יצאה גרסה מחודשת של המשחק תחת השם . המשחק יצא בעקבות ההצלחה הגדולה לה זכה Civilization IV, והתבסס על מנוע משחק זהה.
מכונית אוטונומית
מכונית אוטונומית או מכונית רובוטית (באנגלית: Autonomous car; לפי האקדמיה ללשון העברית השם הוא: מְכוֹנִית לְלֹא נַהָג) היא מכונית המנווטת ומתגברת על מכשולים ללא התערבות פעילה של נהג אנושי ובלא צורך בתכנון מיוחד של הכביש וסביבתו. נכון ל-2022 כלי רכב אוטונומיים נמצאים בשלבי תכנון, פיתוח וניסוי.
נכון לשנת 2022, כלי רכב הפועלים ברמה אוטונומית 3 ומעלה (ללא הגבלת אזור) הם עדיין בגדר חלק שולי מהשוק. במרץ 2021 חברת הונדה החלה לשווק את דגם הלג'נד עם מערכת ברמה אוטונומית 3 ביפן בלבד. בדצמבר 2021, מרצדס-בנץ הפכה ליצרנית השנייה שקיבלה אישור חוקי לרמה אוטונומית 3 העומדת בדרישות החוק.
ביולי 2021, הפעילה טויוטה שירות פוטנציאלי ברמה אוטונומית 4 סביב הכפר האולימפי בטוקיו בלבד. חברת נורו הורשתה להתחיל בפעילות משלוחים מסחריים אוטונומיים מלאים (רמה אוטונומית 5) בקליפורניה ב-2021.
בשנת 2020, הפכה ויימו לספק השירות הראשון שהציע נסיעות ללא נהג לקהל הרחב (רמה אוטונומית 4) אך בחלק מוגדר, מבוקר וממופה היטב בפיניקס, אריזונה. אף על פי שאין נהג במכונית של ויימו, יש משגיחים בחדר בקרה מרוחק לכל כלי הרכב.
בשנים 2020–2021, הושקו בסין 2 ניסויים נגישים לציבור של רובוטקסי. האחד במחוז פינגשאן של שנג'ן על ידי החברה הסינית AutoX והשני ב-Shougang Park בבייג'ינג על ידי תאגיד Baidu, באזור אולימפיאדת החורף 2022 בעיר.
בתחילת מרץ 2022, התקבל בישראל חוק המאפשר לבצע ניסויים עם רכבים עצמאיים, בדרכים ציבוריות, ללא נהג ביטחון - כולל לצורכי הסעת נוסעים תמורת תשלום, ובאפריל פורסם מכרז של רשות החדשנות להענקת רישיון לשילוב של רכבים אוטונומית בתחבורה הציבורית.
טכנולוגיה ותחזיות.
לטענת מפתחיהן, מכוניות אוטונומיות צפויות להיות בטיחותית יותר מנהיגה אנושית ולשחרר את בני האדם מעול הנהיגה ומבזבוז הזמן הכרוך בה. המכונית מצוידת בחיישנים שונים, כגון:
כל אלו מעניקים למכונית יכולת לחוש את הסביבה. המכונית אמורה להפוך את המידע הגולמי ל"ישויות" הכוללות מידע קבוע כגון שלטים, צמתים ומבנים, ומידע משתנה כגון משתמשי הדרך השונים (רכבים אחרים, אופנועים, אופניים, קורקינטים, הולכי רגל, משאיות, רכבי ביטחון וכיוצא באלו), מכשולים מסוגים שונים, כמו למשל עצמים זרים "באמצע הכביש", ועצמים זמניים שונים שמשפיעים על הנהיגה, כמו למשל בעלי חיים, שלוליות, עבודות בדרך, מחסומים וכיוצא באלו. תהליך זה נקרא Perception (תפיסה) והוא בדרך כלל במתבצע בהסתמך על רשות נוירונים מאלכותיות. המכונית, נדרשת גם לנהל "תחזיות" (פרדיקציות), בנוגע להתנהגות הצפויה של כל אחת מהישויות האלה והאינטראקציות ההדדיות ביניהן. נדרש גם לתת מענה להסתרות של רכבים חונים וכיוצא באלו. כלל המידע אמור לאפשר למכונית האוטונומית לתכנן את המסלול בזמן אמת ולאפשר לה לנסוע בבטחה.
חלק מהעוסקים בנושא, מעריכים שהרכב האוטונומי צפוי להביא למהפכה, שבשונה ממהפכות טכנולוגיות קודמות, נחשבת למהפכה טכנולוגית ידועה מראש, מפני שהיצרנים מענף הרכב ומתחומים טכנולוגיים נוספים הצהירו על פיתוח של רכב אוטונומי. התעשיות השונות וכן ארגונים ממשלתיים וציבוריים נערכים לקראת המשמעויות של מהפכה טכנולוגית זו. מהפכת הרכב האוטונומי נחשבת לחלק ממהפכה רחבה יותר הצפויה, והיא מהפכת ה-ACES, ראשי תיבות שמתייחסות לארבע מהפכות טכנולוגיות שחוברות ביחד לרכב שהוא אוטונומי (Autonomous), מקושר (Connected), חשמלי (Electric) ושיתופי (Shared). מדובר בארבע מהפכות טכנולוגיות שמתפתחות בנפרד, אך שילוב ארבעת הגורמים הללו יאפשר, אולי, להאיץ את פיתוחו של רכב אוטונומי באופן שכבר בשנים הקרובות נראה כלי רכב כאלו על הכביש.
רוב העוסקים בתחום, נכון לינואר 2020, מעריכים שהיכולת של כלי רכב אוטונומיים לנסוע ברחובות הערים, ללא מגבלות, עדיין רחוקה. על פי הערכות אלו, כלי רכב כאלה ייכנסו תחילה "רק" בהפעלה של תאגידים מורשים, למשימות מסוימות ותחת מתאר הפעלה מוגבל, באזורים גאוגרפיים מסוימים, במזג אוויר מתאים וכדומה. הערכה זו נובעת מהקושי להוכיח שלמכוניות האוטונומיות אומנם יש יכולת לנסוע בצורה כזו שתביא לשיעור תאונות יותר נמוך בהשוואה למכוניות עם נהג אנושי. למעשה, חישוב מדוקדק של מה נדרש כדי להוכיח קריטריון בטיחותי טוב משל רכב מאויש, מראה שיידרשו עשרות שנים ומעלה, כדי להוכיח יכולת שכזו.