כבר וזארי ציין שבציורים שלה מורגשת העובדה שפלאוטילה לא הייתה חשופה לדמויות של גברים, לדעתו לשליחים ב"סעודה האחרונה" שלה היו תווי פנים נשיים. מאידך במחקר החדש מציינים את ההקפדה על הפרטים, למשל בפרטי מזון ב"סעודה האחרונה", ורואים בכך ייחוד של הציור הנשי.
גילויה מחדש.
למרות שפלאוטילה מוזכרת בספרו של וזארי, לא היה בה עניין במשך הדורות.
רק ב–25 השנים האחרונות נעשו מאמצים לאיתור ולזיהוי יצירותיה ולמחקר ארכיוני על תולדותיה. כחלק ממאמץ זה שוחזרו 20 תמונות שלה. השיא של מאמץ זה הייתה תערוכה מוקדשת לפלאוטילה נלי שהתקיימה בגלריית אופיצי בשנת 2017.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:אוטודידקטים איטלקים]]
[[קטגוריה:ציירות איטלקיות]]
[[קטגוריה:ילידות 1524]]
[[קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר]]
[[קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס]]
[[קטגוריה:נפטרים ב-1588]]
[[קטגוריה:ציירות המאה ה-16]]
[[קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16]]
[[קטגוריה:נזירות נוצריות]]
יריב מרדכי מוזר
בלו מן גרופ
"בלו מן גרופ" (באנגלית: Blue Man Group) הוא מיצג תיאטרון מוזיקלי שנוסד בשנת 1991. ידוע בהופעותיו ברחבי העולם וצפו בו מעל 35 מיליון צופים (עדכני ל-2017). מופע התיאטרון משלב סגנונות מוזיקליים שונים פופולרים וקלאסיים תוך שימוש באפקטי תאורה,
אולטרא סגול, קטעי וידאו וטכנולוגיה.
מופע התיאטרון מוצג בתיאטראות בלאס-וגאס, אורלנדו, בוסטון, ניו יורק, ברלין ושיקגו. בנוסף, בשנת 2016 ההרכב יצא למסע הופעות ברחבי העולם, במסגרתו גם התארחו בתוכניות טלוויזיה והשתתפו בפרסומות.
היסטוריה.
ההרכב במקור נוסד בשנת 1987 על ידי שלושה חברים מהקולג': כריס ווינק, מאט גולדמן ופיל סטנטון. שלוש הדמויות שיצרו מתאפיינות בצבע כחול (בלו מן), קרחות, ללא אוזניים לבושות בחליפות שחורות, הן אינן מדברות ומתקשרות בעזרת מוזיקה ומימיקה.
מסיבה לרגל סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 שסוקרה על ידי MTV, הביאה לחשיפה מוגברת של ההרכב. ממופעי רחוב ואירוח בפאבים, הגיעו בשנת 1991 למופע מלא, "צינורות", באולם האוף ברודוויי "Astor Place Theatre" ונחשב לאחד ממופעי האוף ברודוויי הנצפים ביותר.
ביולי 2017 נרכש ההרכב על ידי קרקס השמש.
נדא אמין
נֵדַא אַמִין (בפרסית: ندا امین; נולדה ב-10 בדצמבר 1984) היא עיתונאית איראנית, מבקרת המשטר האיראני ופעילה למען זכויות נשים ובעלי חיים באיראן. בעקבות כתיבתהּ לאתר החדשות הישראלי "הטיימס של ישראל" (""The Times of Israel"), בגרסתו בשפה הפרסית, וכן בעקבות ביקורתהּ על יחסו האנטישמי והרדיקלי של המשטר האיראני לציונות, נגזר עליה עונש מוות באיראן. עקב כך, נמלטה לטורקיה טרם ביצוע גזר הדין, וביקשה לקבל בה מקלט מדיני. לאחר שנענתה בסירוב מצד גורמי החוק הטורקיים, שאף החליטו כי יש לגרשהּ חזרה לאיראן, נמלטה משם לישראל, במטרה לבקש בה, בשנית, מקלט מדיני. הבקשה התקבלה. את המהלך ליווה דייוויד הורוביץ, עורך "The Times of Israel"", שגם קיבל את אמין מיד עם נחיתתה בנמל התעופה בן-גוריון. כיום, מתגוררת אמין בירושלים. בידיה אשרה זמנית, בדומה לאשרת תייר, אותה היא נדרשת לחדש מדי שלושה חודשים.
היא משמשת ככתבת מטעם האתר: "מאחורי החדשות בישראל" ("Behind the News in Israel"), כמו גם כשדרנית וכקריינית ברדיו בשפה הפרסית של יוצאי איראן בישראל, "רדיו רן".
פעילותה נגד המשטר האיראני.
נדא אמין היא עיתונאית ופעילת זכויות אדם בנושאים רבים כמו- זכויות לבעלי חיים, פמיניזם, ציונות ועוד דברים רבים שהמשטר האיראני מתנגד להם. היא אף הוציאה ספרים ומאמרים רבים בנושאים אלו. בגלל פעילותה נגד המשטר היא נעצרה פעמים רבות, מספרת שנאנסה ושוחררה רק אחרי שאביה הסכים לשלם שוחד. היא נעצרה בין השאר בגלל כתיבת ספרים שנוגדים את רוח המשטר ולבישת לבוש לא צנוע.
הבריחה.
בעקבות סכנה לחייה היא ברחה לטורקיה שם שהתה שלוש שנים. במהלך שהותה בטורקיה היא החריפה את פעילותה למען זכויות אדם ובעד הציונות ואף כתבה טורים בפרסית לאתר ישראלי. לאחר שלוש שנים החליטו הטורקים לגרשה חזרה לאיראן. בעקבות זאת היא החליטה לבקש מקלט מדיני בישראל. בעקבות מכתב מאחיה גינוסר יושב ראש "אגודת העיתונאים בירושלים" לשר הפנים דרעי אושרה בקשתה. האיראנים ניסו למנוע את הגעתה לארץ ואיימו עליה, אך היא הגיעה בכל זאת.
ב-2022 הורתה שרת הפנים איילת שקד לגרש את אמין מישראל, בתוך שנה, עקב מגע עם סוכן איראני.
יום הבירה הבין-לאומי
יום הבירה הבין-לאומי הוא חגיגה שמתרחשת ביום שישי הראשון של חודש אוגוסט. החגיגה נוסדה ב-2007, סנטה קרוז (Santa Cruz), קליפורניה. יום הבירה הבינלאומי הפך מאירוע מקומי קטן במערב ארצות הברית לחגיגה עולמית המתפרשת על 207 ערים, 50 מדינות ו-6 יבשות.
חגיגה.
ביום הבירה הבינלאומי מעודדים את המשתתפים לתת אחד לשני את "מתנת הבירה" על ידי הזמנת הזולת למשקה, לבטא את הכרת התודה שלהם כלפי אנשים שמכינים בירה, ברמנים, ואנשי מקצוע אחרים בתחום. ברוח החג הבינלאומית, מעודדים את המשתתפים לצאת מאזור הנוחות שלהם ולנסות בירות מתרבויות אחרות.
פופולריות.
יום הבירה הבינלאומי התחיל כחגיגה בבר המקומי של המייסדים, אך מאז התרחב לאירוע עולמי. החגיגות מתוכננות ברחבי ארצות הברית כמו גם ארגנטינה, ארמניה, אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, ברזיל, בולגריה, קנדה, קולומביה, קוסטה ריקה, אל סלוודור, אנגליה, צרפת, יוון, הונדורס, הונג קונג, הונגריה, הודו, אירלנד, ישראל, איטליה, יפן, לטביה, לבנון, ליטא, לוקסמבורג, מקדוניה, מלזיה, מקסיקו, ניו זילנד, ניקרגואה, נורווגיה, פרו, פולין, פורטוגל, פוארטו ריקו, רומניה, סקוטלנד, סרביה, סינגפור, סלובקיה, סלובניה, דרום אפריקה, ספרד, סרי לנקה, שוודיה, תאילנד, הפיליפינים, טורקיה, אוגנדה, איחוד האמירויות הערביות, אורוגוואי, ונואטו, ונצואלה.
צורות פופולריות של יום הבירה הבינלאומי כוללות: שתיית בירות חדשות או נדירות, Happy hour שנמשך לאורך כל היום, טיסות בירה, לילות טריוויה, משחקי שתייה כמו בירה-פונג, חלוקת ציוד בירה כמתנה ועוד.
שינוי תאריך.
מ-2007 עד 2012, יום הבירה הבינלאומי נערך ב-5 באוגוסט. אחרי יום הבירה הבינלאומי של שנת 2012, המייסדים התחשבו בדעת הקהל של המשתתפים ובחרו להעביר את החג ליום שישי הראשון באוגוסט.
I See Fire
I See Fire (בעברית: אני רואה אש) הוא שיר שבוצע והופק על ידי הזמר והיוצר האנגלי אד שירן. השיר הוקלט עבור הפסקול של הסרט "", שיצא לאקרנים ב-2013. במאי הסרט, פיטר ג'קסון, ביקש משירן לכתוב שיר עבור הסרט, לאחר שבתו של ג'קסון, קייטי, המליצה עליו. שירן צפה בסרט, כתב את השיר, והקליט את מרבית הרצועה באותו היום.
השיר יצא בתור הורדה דיגיטלית ב-5 בנובמבר 2013; גם הקליפ פורסם באותו יום. השיר נכנס למצעד הסינגלים הבריטי והגיע למקום 13, וכן למקום הראשון בניו זילנד בשבוע השישי, מה שהופך את השיר לסינגל הראשון של שירן שכבש את המצעד בניו זילנד. השיר אף היה מועמד לפרס סטלייט עבור קטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר.
מיקומי שיא.
הסינגל זכה להצלחה רבה במצעדים והצליח להיכנס למצעדים רבים.
יום החתול הבין-לאומי
יום החתול הבין-לאומי חל ב-8 באוגוסט בכל שנה. הוא נקבע בשנת 2002 על ידי  (International Fund for Animal Welfare) וארגוני זכויות בעלי חיים נוספים, במטרה להעלות את המודעות לרווחתם של כ-600 מיליון חתולי בית - כולל חיות מחמד, חסרי בית וחתולי פרא - ושל 100,000 חתולי בר (המספרים נכונים לשנת 2019).
היום מצוין בכלי התקשורת וזוכה להתייחסות רבה ברשתות החברתיות, זאת לצד קריאה לציבור הרחב להצטרף ביום זה למיזמי התנדבות או תרומה, ולסייע למרכזי הצלה לחתולים, בין אם על ידי התנדבות אקטיבית, ובין אם על ידי תרומה של שמיכות, אוכל או כסף.
יום החתול הלאומי מצוין ברוב חלקי אירופה ב-17 בפברואר וברוסיה ב-1 במרץ.
פרידריך השלישי, דוכס שלזוויג-הולשטיין-גוטורפ
מריה אליזבת, דוכסית סקסוניה
מריה אליזבת, דוכסית סקסוניה (בגרמנית: Marie Elisabeth von Sachsen; 22 בנובמבר 1610 – 24 באוקטובר 1684), הייתה בתו של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ואשתו של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ.
ביוגרפיה.
מריה אליזבת נולדה ב-22 בנובמבר 1610 בדרזדן, ליוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ולמגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה.
בשנת 1627 התארסה מריה אליזבת עם פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, וב-21 בפברואר 1630 התחתנו השניים בדרזדן, ומריה אליזבת הביאה כנדוניה את ציוריו של לוקאס קראנאך האב.
בשנת 1659 מת בעלה פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ובשנת 1660 עברה מריה אליזבת להתגורר בטירת אוזום. מקום מגוריה החדש הפך עד מהרה למרכז תרבותי, ובשנת 1664 אף הביאה מריה אליזבת להדפסת התנ"ך, וב-24 באוקטובר 1684 מתה מריה אליזבת בביתה.
משפחתה.
ב-21 בפברואר 1630 התחתנה מריה אליזבת עם פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ממנו נולדו לה 16 ילדים:
מריה אליזבת מסקסוניה
Blue Man Group
וואלה! ניוס
אלתית דבשתית
אלתית דבשתית, סלמון דבשתי, אלתית ורודה או סלמון ורוד (שם מדעי: "Oncorhynchus gorbuscha") הוא מין של דג השייך למשפחת הסלמוניים החי בימים ובצעירותו בנהרות במערב אמריקה הצפונית ובחופי צפון אסיה.
מאפיינים.