אליזבת רבקה קופין, שכונתה "ליזי", נולדה ב־9 בספטמבר 1850 בברוקלין, ניו יורק, למשפחת קווייקרים. היא הייתה בתם של אנדרו ג' קופין ואליזבת' שרווד קופין. אביה נולד בננטקט, מסצ'וסטס, ואמה בעיר ניו יורק.
היא הייתה צאצא של דור שמיני של מתיישבי ננטקט המקוריים טריסטרם ודיוניס קופין.
חינוך.
היא למדה בבית ספר בעיר ניו יורק לפני שנכנסה למכללת ווסאר, שם לימד אותה הצייר ההולנדי הנרי ואן אינג. היא קיבלה תואר ראשון באומנויות בשנת 1870. בשנת 1872 נרשמה לאקדמיה לאמנויות של האג, הולנד האישה הראשונה שהתקבלה לבית ספר זה. קופין למדה באקדמיה בהאג במשך שלוש שנים והשתתפה בקורסים באנטומיה, קומפוזיציה, פרספקטיבה ורישום עתיק. היא קיבלה את התואר השני לאמנויות יפות ממכללת ווסאר בשנת 1876; קופין היה האדם הראשון בארצות הברית שקיבל תואר זה. מריה מיטשל, פרופסור לאסטרונומיה בווסאר, הייתה המנטורית וחברתה של קופין לכל החיים.
בהמשך למדה בליגה לסטודנטים לאמנות בניו יורק ובאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה. היא גם נסעה רבות לאירופה ולקליפורניה. קופין הייתה תלמידתו של תומאס אייקינס.
קריירה.
קופין החלה לבלות בקיץ בקביעות באי ננטקט, החל משנות ה-80 של המאה ה-19, ועברה לשם בשנת 1900. היא ציירה בסגנון הריאליסטי האמריקאי. ציוריה תיעדו את אורח החיים בננטקט, שכבר לא הייתה נמל לווייתנים, עקב המשבר הכלכלי שפקד את ענף הלווייתנים בעקבות המעבר לתאורת נפט וחשמל. הציור שלה Hanging the Nets הוצג בשנת 1892 באקדמיה הלאומית לעיצוב וזכה בפרס נורמן דודג' על התמונה הטובה ביותר שצוירה על ידי אישה. היא זכתה בפרס זה שוב באקדמיה הלאומית בשנת 1902. היא הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
היא הייתה אחת מהפעילות בתנועת "האשה החדשה" של אמניות נשים מצליחות במאה ה-19, כמו אלן דיי הייל, מארי קאסאט, אליזבת נורס וססיליה בו.
בערך בשנת 1890 קופין יצרה דיוקן עצמי. יחד עם הייל ונורס, נשים אלו "יצרו דיוקנאות עצמיים משכנעים שבהם הן הציגו את עצמן ללא מורא כאינדיבידואליות שמוכנות לחרוג מקודים חברתיים ולאתגר רעיונות מקובלים ביחס למקום האישה בחברה. דיוקנאות הנשים החדשות של שנות ה-80 וה -1890 מציגות נשים אנרגטיות, בעלות ביטחון עצמי ומיומנות."
קופין הייתה חברה בגילדת האמנות בברוקלין ובליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. עבודות האמנות שלה היו באוספי הגלריה לאמנות במכללת ווסאר, אוסף פרנסס להמן לוב, האיגוד ההיסטורי של ננטקט.
מחנכת.
בשנותיה המאוחרות יותר, היא השקיעה את מרבית מירצה בהדרכת מלאכת יד בבית הספר קופין, שנבנה בשנת 1852 לחינוך ימי ופרטי של בנים ולצאצאיו של מייסד העיירה טריסטראם קופין על ידי האדמירל סר אייזיק קופין. בית הספר נסגר בשנת 1898 ואליזבת קופין פתחה מחדש את בית הספר לתלמידים משני המגדרים בשנת 1903.
הוא לימד בנים עבודות עץ, רישום מכני, אינסטלציה ועבודות מתכת. הבנות למדו קליעת סלים, בישול ותפירה. עד שקופין לימדה עשיית סלים, הסלים היו מיוצרים באופן מסורתי על ידי בנים וגברים יורדי ים שפרשו בננטקט. התלמידים שלה כללו נשים מהאגודה הספרותית על שם גולדן רוד שהוקמה בשנת 1895. קופין פתחה מחדש את בית הספר בתקופה בה הסתיים צייד הלווייתנים, שהיה עמוד השדרה הכלכלי של האי.
המקצועות סייעו ביצירת הזדמנויות חדשות לגברים ונשים. בבית הספר ע"ש קופין מוצגים ציוריה של אליזבת קופין.
חיים אישיים.
בשנת 1910 גרה קופין ברחוב רמסן 30 בברוקלין, ניו יורק. היא נסעה לאירופה מתוך כוונה לבלות שם שנתיים. בשנת 1927 הפליגה מסאות'המפטון, אנגליה לניו יורק ב- SS Nieuw Amsterdam עם פרד קופין, שנולד בשנת 1873 והתגורר ברחוב רמסן 30 בברוקלין.
תחומי ההובי שלה כללו שייט, הליכה ונהיגה. היא התעניינה גם בתיאטרון, באופרה ובמוזיקה.
במהלך חייה היא עבדה עם מועדוני בנים ובנות, כולל תמיכה בגימנסיה במועדון האתלטיקה ננטקט לילדים, ותנועת זכיות הבחירה. היא הייתה פעילה בוועד הלאומי לעבודות ילדים, האגודה לשימור פרחי בר, האגודה ההיסטורית של ננטקט והליגה האזרחית של ננטקט.
קופין התגוררה בביתה ברחוב לילי בננטקט כשנפטרה ב־21 ביוני 1930.
היא נקברה בברוקלין, ניו יורק בבית העלמין בפארק פרוספקט.
מורשת.
רטרוספקטיבה של עבודתה נערכה בווסאר בשנת 1920 במהלך מפגש "איחוד הכיתה ה-50 שלה"; טיילור הול הציגה יותר מ -70 מיצירותיה.
בשנת 2007 הציגה האגודה ההיסטורית ננטקט את ציוריה של קופין.
God's Country
אוניירולוגיה
פענוח חלומות
הסכם זאדר
טנקי אונליין
לחץ דם נמוך
Alice (שיר)
Alice (בעברית: אליס) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Chromatica. השיר יצא לאור ב-29 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
השיר הגיע למקום ה-84 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ליידי גאגא, בלאדפופ, אקסוול, ג'סטין טרנטר ויוהנס קלר והופק על ידי בלאדפופ, בנימין רייס, אקסוול וקלר. השיר הוא שיר בסגנון ההאוס שמושפע ממוזיקת דאנס-פופ ומכמה סוגי מוזיקה נוספים, בדומה לשאר שירי האלבום. בשיר יש שימוש בכלי מקלדת, תופים, בס וכלים נוספים.
"Alice" הוא שיר שמתבסס על הנובלה הידועה "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", שבהמשך עובדה לסרט "עליסה בארץ הפלאות". בשיר, גאגא מדברת על אליס (הדמות מהנובלה והסרט) והיא כביכול, צריכה לעמוד כנגד אנשים שונים שמהווים עבורה מכשול. כמו כן, היא מנסה למצוא איזון בין התהליך שהיא עוברת והשקט הנפשי שמושפע מכך.
אף על פי ששם השיר הוא "Alice" (בעברית: אליס), גאגא טוענת כי היא אינה אליס וניתן לראות זאת בשורה "My name isn't Alice". ("השם שלי הוא לא אליס")
הצלחה.
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ליידי גאגא ב-29 במאי 2020, ביחד עם שאר שירי האלבום. האודיו מציג בתוכו את עטיפת האלבום בו הוא נכלל. בפחות מ-24 שעות, הצליח האודיו לצבור מאות אלפי צפיות, תוך שנכון ליוני 2020, צבר למעלה מ-4.1 צפיות. אודיו נוסף של השיר, צבר בשעות בודדות מאות אלפי צפיות גם כן ונכון ליולי 2020 מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-2.8 מיליון צפיות.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-24 מיליון השמעות. במצעדים זכה השיר להצלחה, כאשר נכנס למצעדי הבילבורד, מצעדי חברת המצעדים הרשמית ומצעדים נוספים. כמו כן, הצליח השיר להגיע למקום השלישי במצעד השירים החמים של ניו זילנד.
חרם תרבותי על ישראל
זאיה לי
ז'או זאיה (בסינית מפושטת: 赵夏;; נולדה ב-28 ביולי 1988) הידועה יותר בשם הבמה שלה, זאיה לי היא מתאבקת סינית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון. היא המתאבקת הסינית הראשונה אשר מתאבקת בארגון ה-WWE.
ביוגרפיה.
לפני שהצטרפה ל-WWE, לי נלחמה באמנות הלחימה הסינית וו-שו.
קריירת היאבקות מקצועית.
טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (2017–2018).
בינואר 2017, היא הצטרפה ל-WWE Performance Center לאחר שהרשימה במבחני הקבלה אשר התקיימו בשאנגחאי, סין. ב-13 ביולי, לי ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון, כשהשתתפה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג, מה שהפך אותה למתאבקת הסינית הראשונה אשר מתאבקת בזירת ה-WWE. לעומת זאת, היא הודחה כבר בסיבוב הראשון, כשהוכנעה על ידי מרסדס מרטינז. ב-19 בספטמבר 2018, היא השתתפה בטורניר הנשים השני לזכר מאי יאנג, ואף הצליחה להדיח את קרן קיו בסיבוב הראשון, אך הודחה סיבוב לאחר מכן על ידי דיאונה פוראזו. במשך שנת 2017 ו-2018, לי התאבקה במספר מופעי NXT שאינם שודרו בטלוויזיה.
ההתחלה ב-NXT (2019–2020).
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר 2019, לי התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-11, אך הודחה לאחר ארבע דקות ו-48 שניות על ידי שארלוט פלייר. היא השתתפה בקרב הרויאל ראמבל של שנת 2020, כשנכנסה כמספר ה-24 ושהתה בו במשך עשר דקות ו-49 שניות, אך הודחה לבסוף על ידי שיינה בייזלר. לי רשמה את קרב הבכורה שלה ב-20 בפברואר 2019 בפרק של התוכנית "NXT", כשהפסידה למיה יים. ב-1 במאי בפרק של התוכנית "NXT", היא השיגה את הניצחון הראשון שלה, כשגברה על רייצ'ל אוורס. באמצע חודש נובמבר, היא הייתה מעורבת בפיוד עם אלייה וונסה בורן, כשהיא גברה על השתיים ב-13 וב-27 בנובמבר. לאחר הקרב שלה ב-27 בנובמבר, היא הותקפה על ידי אליפות הנשים של NXT, שיינה בייזלר, מרינה שפיר וג'זמין דיוק. תקיפה זו הובילה לקיום קרב שאינו היה על התואר בשבוע לאחר מכן, ובו לי הפסידה לבייזלר כתוצאה מהכנעה.
ב-25 במרץ 2020 בפרק של התוכנית "NXT", לי הייתה אמורה להתמודד מול אלייה בקרב סולם אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, אך היא נפצעה על ידה מאחורי הקלעים לפני שהקרב החל. לבסוף, לי השיגה נקמה, כשניצחה את אלייה ב-15 באפריל בפרק של התוכנית "NXT". שלושה שבועות לאחר מכן, לי הפסידה לצ'לסי גרין, לאחר שאלייה הסיחה את דעתה. זה הוביל לקרב נוסף בין השתיים ב-17 ביוני בפרק של התוכנית "NXT", כשהפעם אלייה היא זו שהשיגה את הניצחון, זאת לאחר שרוברט סטון הסיח את דעתה של לי על ידי כך שהוא הקיא בזירה.
טיאן שה (2020–2021).