לאחר מכן יצא לרדיו השיר "חפץ חיים ברוח הגוברת" שכתבה רחל שפירא ללחן של ירוסלב יעקובוביץ'. השיר, אף הוא באווירת מלחמת לבנון, ליווה את צאת האלבום "מה נשמע" שיצא בחברת ההפקות הפרטית שהקים נתן תומר (NTE), אז חידוש בתעשייה המקומית שבה תקליטים הופקו על פי רוב בחברות התקליטים הגדולות. הוא שהה במצעדי הפזמונים 10 שבועות מהם שבועיים בפסגה.
הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה "שוק הכרמל" ששהה במצעד הפזמונים 13 שבועות ואף הוא כבש את הפסגה. סינגלים נוספים שיצאו הם: "שיר הערב מצלצל" ו"מה נשמע" שיצאו בסינגל כפול ולא צעדו מסיבה כלשהי.
שלושת השירים דורגו במצעד השנתי תשמ"ד (1984). "הביתה" במקום השישי, "חפץ חיים ברוח הגוברת" במקום השמיני ו"שוק הכרמל" במקום ה-40. לצדם צעד במצעד השנתי גם השיר "אתה לי ארץ" מתוך אלבומה הבא של ארזי שהוכתרה לראשונה כזמרת השנה.
כאב ממקור סרטני
נחמיה לבציון
נחמיה לבציון (24 בנובמבר 1935 - 15 באוגוסט 2003) היה היסטוריון ומזרחן ישראלי, חוקר אפריקה והאסלאם, וכיהן כדקאן הפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה העברית בירושלים, ראש מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, נשיא האוניברסיטה הפתוחה, ראש מכון ון ליר בירושלים ויו"ר הועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה.
ביוגרפיה.
נחמיה לבציון (לוּבֶּצקי) נולד ב-1935 במושב באר טוביה. את שירות הצבאי עשה בנח"ל ובעקבותיו נעשה חבר קיבוץ מעיין ברוך. בין השנים 1957–1962 למד לתואר ראשון ושני באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים לשפה וספרות ערבית והיסטוריה של המזרח התיכון. את לימודי הדוקטורט בהיסטוריה של אפריקה עשה בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה באוניברסיטת לונדון.
לאחר שובו לארץ (1965) לימד בחוג ללימודי אפריקה ולימודי האסלאם באוניברסיטה העברית, ומ-1968 ועד 1978, ריכז את החוג החדש ללימודי אפריקה לתואר שני.
בין השנים 1978–1981 כיהן כדקאן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה. לאחר מכן, בין השנים 1982–1987 כיהן גם כראש מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח. במהלך אותה תקופה שימש גם כמנהל של התוכנית לקידום דיפלומטים צעירים של משרד החוץ באוניברסיטה העברית במימון קרן רוטשילד, וחבר בוועדה לתכנון ותקצוב של המועצה להשכלה גבוהה (ות"ת). בין 1979–1998 היה יו"ר ועד החברה המזרחית הישראלית ומ-1998 כיהן כנשיא החברה.
לבציון כיהן כנשיא השלישי של האוניברסיטה הפתוחה בשנים 1987–1992, וכראש מכון ון ליר בירושלים בשנים 1994–1997. משנת 1997 ועד פטירתו באוגוסט 2003 כיהן לבציון כיו"ר הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת) של המועצה להשכלה גבוהה.
במשך השנים פרסם לבציון מחקרים רבים על דת האסלאם בכלל ועל האסלאם באפריקה בפרט. כמו כן היה מעורב שנים רבות בחקר קהילות ישראל במזרח. על שמו "המרכז לחקר האסלאם על שם נחמיה לבציון" באוניברסיטה העברית בירושלים. ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
לבציון הותיר אחריו את רעייתו תרצה, ושלושה ילדים. בתם ד"ר אסנת לבציון-קורח היא רופאה, מנהלת המרכז הרפואי שמיר.
בתי סיידוף
בתי סיידוף הוא מתחם מגורים ומסחר ברחוב יפו 153–157 בירושלים.
היסטוריה.
המבנה הראשי במקום הוקם בשנת 1911 על ידי יצחק סיידוף, יהודי אמיד מבוכרה, כמתחם מגורים ומסחר לאורך דרך יפו.
המבנה נבנה כמבנה דו-קומתי טורי בסגנון שכונות חצר כאשר החזית שפונה לרחוב יפו היא מסחרית ומתעקלת לפי תוואי הדרך ושתי זרועות נוספות נשלחות אל מאחרי המבנה. שני פתחי כניסה בחזית רחוב יפו מובילים לחצר הפנימית שבה נכרו שני בורות מים וגרם מדרגות מתוכה מוביל אל מרפסת לאורך הקומה העליונה שדרכה נכנסו לבתים.
עם השנים הוזנח המתחם ומצבו הידרדר, רוב החנויות בחזיתו שימשו כבתי מלאכה ובחצרו הוקמו בתי מלאכה, מחסנים ומבנים מאולתרים מחומרי בנייה ירודים. גם כמה מהדירות במתחם הפכו עם השנים למחסנים ומשרדים.
על הווי החיים בשכונה סיפרו בזיכרונותיהם הסופרים והמשוררים הרצל ובלפור חקק, שגדלו בשכונה עד גיל 12:
לאחר מגעים שנמשכו כמה שנים הצליחו יורשי משפחת סיידוף, בעלי הנכסים במתחם, להגיע להסכמות וגיבשו תוכנית לשיקום המבנה ובניית גורד שחקים בחצרו. בשנת 2008 החלו העבודות במתחם, המבנה המרכזי שומר ושופץ מן היסוד תוך החלפת הדלתות, החלונות, הגג, שימור ושחזור פרטי ברזל ובניית קומת גג (שלא בולטת משטח הגג המקורי). קומת הקרקע משמשת לחנויות, בתי קפה ובית כנסת והקומות שמעליה משמשות למגורים. בחלקו המערבי של המבנה פועל מרכז ביתא ירושלים.
בחצר המבנה הוקם גורד שחקים בן 24 קומות בתכנון האדריכל זאב שיינברג. הדירות במתחם, שנבנו כדירות יוקרה, נמכרו ברובם לתושבי חוץ. בשאר שטח החצר הוכשרה רחבה מרוצפת, ניטעו עצים והוקמה מזרקה.
הקורפוס ה-28 (ורמאכט)
הקורפוס ה-28 (בגרמנית: XXVIII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-20 במאי 1940, ולמפקדו מונה ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט. במהלך מבצע אדום לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות A, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים בזירה הצפונית, ובאוקטובר 1944 הועבר תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולחם עמה בליטא ובפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
מבצע ברברוסה.
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקורפוס ה-31 (ורמאכט)
הקורפוס ה-31 (בגרמנית: XXXI. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-27 במרץ 1945 באמס שבהולנד, וכמפקדו מונה זיגפריד רספ. הקורפוס השתתף בקרבות בהולנד, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות הצבא הבריטי.
ציפורה נריה
האני אל־מולקי
עדי אלישע
עדי אלישע (נולד ב-28 בינואר 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל צפת מליגה ב' צפון א'.
קריירה.
עדי אלישע התחיל לשחק כדורגל במועדון הכדורגל בקיבוץ עמיר בגיל ילדים, לאחר פירוק המועדון. עדי עבר למועדון הכדורגל של עירוני קריית שמונה. התבלט במחלקת הנוער של עירוני קריית שמונה. וב-24 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד הפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו. בעונת 2009/2010 השתלב בקבוצה הבוגרת ורשם 20 הופעות בליגה הלאומית, וסייע לקבוצה להעפיל בתום העונה בחזרה לליגת העל. בעונת 2010/2011 הפך לשחקן הרכב פותח בקבוצה, וב-6 בנובמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 2-2 נגד בני יהודה תל אביב. אלישע היה שותף לזכייה ההיסטורית של הקבוצה באליפות המדינה בעונת 2011/2012, במהלכה הבקיע ארבעה שערים בכל המסגרות. ב-8 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית, בתיקו 2-2 נגד נפטצ'י באקו האזרית במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בעונת החלה ירידה במעמדו כאשר שיחק לרוב במשחקי גביע הטוטו, ועד לאמצע העונה השלים 90 דקות בשני משחקים בלבד.
בינואר הושאל להפועל רעננה מהליגה הלאומית עד לסיום העונה, ועמה העפיל לליגת העל בתום העונה. את עונת פתח אלישע כשחקן חופשי ובינואר חתם במועדון ספורט כרמיאל/צפת מליגה א' צפון. בקיץ חתם בהפועל בית שאן.
ב-14 בספטמבר 2015 חזר לקדנציה שנייה בכרמיאל/צפת. בקיץ חזר לקדנציה שנייה בבית שאן, וב-13 בדצמבר 2016 חתם בהפועל אסי גלבוע.
בנובמבר הושאל למ.ס. דבורייה.
ב-28 ביולי 2018 אלישע חתם בבני ממב"ע הגולן. ב-12 ביוני 2020, לאחר שתי עונות, הצטרף לאחיו יוגב וחתם בהפועל צפת, אף היא מליגה ב'.
בתי סעידוף
מגדל סיידוף
הקורפוס ה-32 (ורמאכט)
הקורפוס ה-32 (בגרמנית: XXXII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-26 במרץ 1945 בשטטין על בסיס המחוז הצבאי ה-2, וכמפקדו מונה פרידריך-אוגוסט שק. הקורפוס השתתף בקרבות בפומרניה כחלק מארמיית הפאנצר השלישית, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות הצבא הרוסי.
הקורפוס ה-33 (ורמאכט)
הקורפוס ה-33 (בגרמנית: XXXIII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-23 בינואר 1943 בנורווגיה על בסיס הפיקוד המיוחד הגבוה ה-33 (Höheres Kommando z.b.V. XXXIII), וכמפקדו מונה ארווין אנגלברכט. הקורפוס השתתף בקרבות בנורווגיה כחלק מארמיית נורווגיה, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ההררית ה-20, וב-8 במאי 1945 נכנע לבעלות הברית.
וודאפון פארק
וודאפון פארק (בטורקית: Vodafone Park) הוא אצטדיון כדורגל באיסטנבול שבטורקיה ובו 41,903 מקומות ישיבה. האצטדיון משמש את קבוצת הכדורגל בשיקטש שהיא גם בעלת האצטדיון.
היסטוריה.
אבן היסוד הונחה באוקטובר על השטח של אצטדיון אינני שנסגר ארבעה חודשים קודם לכן. וודאפון ארנה כולל 1903 תאי צפייה, מספר מסעדות, ואינטרנט אלחוטי ברמה גבוהה אותו מספקת חברת סיסקו.
ב-10 באפריל 2016 נפתח האצטדיון לקהל הרחב, ויום למחרת נערך בו משחק הבכורה בו נכחו 38,420 צופים שראו את בשיקטש מנצחת 2-3 את בורסאספור. מריו גומז העלה את בשיקטש ליתרון בדקה ה-22 ובכך הפך לכובש הראשון בתולדות האצטדיון.
בשנת 2017 שונה שם האצטדיון מ"וודאפון ארנה" ל"וודאפון פארק", עקב הוראה של נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, לחדול מהשימוש במילה "ארנה" ("arena") לתיאור מתקני ספורט בטורקיה.
נבחרת כוויית בכדורגל
גד זהר
גד זוהר
צ'ינדיטים