ב־15 בדצמבר 2017 הבקיע לאנג את שערו הראשון ביונג אייאקס נגד קבוצת אמן במסגרת הליגה, המשחק הסתיים בתוצאה 2–2.
ב־13 במרץ 2019 ערך לאנג את הופעת הבכורה שלו במדי אייאקס אמסטרדם נגד זוולה במסגרת הליגה.
ב־17 בספטמבר 2019 ערך לאנג את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות ששיחק בשלב הבתים נגד ליל הצרפתית, המשחק הסתיים בתוצאה 3–0 לטובת אייאקס. בהמשך עונה זו ניסה לאנג לסייע לאייאקס להעפיל לשלבי הנוקאאוט אך אייאקס סיימה במקום ה־3 בבית.
ב־1 בדצמבר 2019 כבש לאנג את השלושער הראשון שלו במדי אייאקס נגד טוונטה לאחר שקבוצתו הייתה בפיגור של 0–2.
ב־18 בינואר 2020, הושאל לאנג לטוונטה עד סוף העונה. לאנג הצליח לרשום בטוונטה כמות של כ־7 הופעות עד שהופסקה הליגה עקב פרוץ נגיף הקורונה.
נבחרת לאומית.
ב-31 במאי 2019, נבחר לאנג לשחק בנבחרת הלאומית הצעירה של הולנד (עד גיל 21).
תארים.
קלאב ברוז
ארמאן ד'אתוס
ארמאן סיניור דה סילז' ד'אתוס ד'אוטוויאלה (בצרפתית: Armand, Seigneur de Sillègue, d'Athos, et d'Autevielle; "אדון סיליג, אתוס ואוטוויל"), הידוע יותר בשם ארמאן ד'אתוס (1615 בקירוב – 21 בדצמבר 1643), היה מוסקטר מגסקוניה בצרפת של המאה ה-17. הוא לקח את שמו מעיירת שוק קטנה בשם אתוס-אספיס. אתוס היה בן דודו הראשון של הרוזן דה טרואזוויל ובן דודו הראשון של אייזק דה פורתאו. בשל ידידות קרובה עם אנרי ד'אראמיס ועם פורתאו, הם נקראו "שלושת האחים". הוא שימש השראה לדמות שרקם אלכסנדר דיומא האב באותו השם בספר שלושת המוסקטרים.
ביוגרפיה.
אתוס היה ככל הנראה אציל, הוא נולד בביארן, צרפת בסביבות שנת 1615 לאדון אדריאן דה סילז' ד'אתוס ד'אוטוויל דה קסבר ואחותו של הרוזן דה טרואזוויל.
על פי ספר זכרונותיו של ד'ארטניאן, ד'ארטניאן הציל את חייו של אתוס ולאחר שהצטרף לחיל המוסקטרים בשנת 1640, שמר אתוס על ידידותו עם ד'ארטניאן.
אתוס נהרג בדו-קרב ב-21 בדצמבר 1643, ונקבר ב"פרה או'קלרקס" סמוך לפריז.
המסדר הקרטוזיאני
אייזק דה פורתאו
אייזק דה פורתאו (בצרפתית: Isaac de Porthau; 30 בינואר 1617, פו – 13 ביולי 1712) היה מוסקטר מגסקוניה בצרפת של המאה ה-17. בנוסף, הוא היה בן דודו הראשון של הרוזן דה טרואזוויל, קפטן המוסקטרים ובן דודו של ארמאן ד'אתוס. פורתאו שימש השראה לאלכסנדר דיומא ביצירת דמותו של פורתוס בספר שלושת המוסקטרים והמשכיו (אחרי עשרים שנה והוויקונט דה בראז'לון).
ביוגרפיה.
הוא נולד בביארן לאייזק דה פורתאו דה קמפור דה שמפיין דה קסטטבון (מזכיר הפרלמנט של ביארן) ולקלמנס דה ברוסר, כבכורם של ארבעה ילדים: ז'אן, ז'אן ושרה. אחיו ז'אן הפך גם הוא למוסקטר וייתכן שדווקא היה זה שהשפיע על יצירת דמותו הבדיונית של פורתוס.
פורתאו שירת בחברתו של אלכסנדר דה אסרטס, בן דודו של הרוזן דה טרואזוויל, לפני שהצטרף למוסקטרים בשנת 1642. נולדו לו שני בנים: ארנו וז'אן.
לאחר מות אביו בשנת 1654, הוא התפטר ממשמר המוסקטרים ומונה למזכיר הפרלמנט של בארן. הוא נפטר משבץ מוחי ב-13 ביולי 1712, ונקבר בשאפל דו סן-סקרמנט בכנסיית מרטין מטור, בעיר פו.
אילן יוחסין.
לפי גיליון של "מגזין מקמילן" משנת 1899: "פורתאו היו משפחה עתיקה מביארן ולקחו את שמם מאחד ממגדלי הגבול קטנים הדומים למגדלי הגבול הבריטיים, "porthaux" במקור) שאליהם היו נשלחים בני הפירנאים הצרפתיים והספרדיים.
קרוב לוודאי שבני פורתאו קיבלו פרשנות זו לשמם, מכיוון שהבלאזון בשלט האצולה (ללא תמיסות, כיוון שהמקור הוא חותם) היה: אריה משתולל ושני מגדלים משורבבים, מוארים בלפידים.
שלט אצולה זה הוענק לפורתאו ב-24 בנובמבר 1674 ולא ידוע מה היה שלט האצולה הקודם שלו, אם היה.
הרוזן דה טראוזוויל
ז'אן-ארמאן דו פייר, הרוזן דה טרואוזוויל, או טרוויל (בצרפתית: Jean-Armand du Peyrer, Comte de Troisville; נולד ב־1598 באולרון סן מארי – מת ב־8 במאי 1672 בטרואזוויל) היה קצין צרפתי, ששימש כקפטן בחיל המוסקטרים.
היווה השראה לדמות מסייה דה טרוויל בספרו של דיומא משנת 1844 "שלושת המוסקטרים".
ביוגרפיה.
אביו היה ז'אן דו פייר, שהכניס למשפחה את השם דה טרואזוויל או טרוויל. בשנת 1607 הוא קנה את חבל טרואזוויל שהביא לו למעשה את האצילות, על פי מנהגי חבל הבסקים דאז.
רכישה זו אפשרה גם לדו פייר הזקן את הזכות להיחשב כג'נטלמן ולשבת במועצת הג'נטלמנים בצפון סול.
ריצ'רד בצ'י
ריצ'רד בצ'י (באנגלית: Richard Bache; 12 בספטמבר 1737 – 17 באפריל 1811) היה איש עסקים, חתם ביטוח ימי, ובהמשך המנהל הכללי של דואר ארצות הברית. הוא היה חתנו של קודמו בתפקיד זה, בנג'מין פרנקלין.
ראשית חייו.
ריצ'רד בצ'י נולד' בסטל, שבצפון יורקשייר, אנגליה, כילדם הצעיר של ויליאם בצ'י, גובה מס, ושל מרי (לבית בליצ'ינדן) בצ'י, שנישאו בשנת 1720 לערך. אחיו הבכור, תיאפולט, שהיה בוגר ממנו בשנתיים, היגר לניו יורק ב-1751, שם הוא היה לבן חסותו של פול ריצ'רד, סוחר מצליח וראש עיריית ניו יורק לשעבר, שרעייתו הייתה קרובת משפחה של בצ'י.
ריצ'רד בצ'י היגר לניו יורק ב-1760, שם הוא הצטרף לאחיו בעסקי המסחר והביטוח הימי. לאחר כמה שנים הוא עבר לפילדלפיה, שם הוא נחל הצלחה בעסקיו. הוא היה בין שלושים האנשים הצעירים שנפגשו בבית הקפה של לונדון באוקטובר 1766 כדי לייסד את מועדון ציד השועלים של גלוסטר, הראשון באמריקה, מתוך רצון להיות "אנגלים אמיתיים".
ב-1767 התמודד בצ'י עם בעיות פיננסיות כאשר שותפו בלונדון, אדוארד גרין התכחש לחובות שבצ'י היה חתום עליהם.
פעילות פוליטית.
במהלך המהפכה האמריקאית היה בצ'י חבר במועצת המלחמה , שהייתה ועדה קבועה מיוחדת שפיקחה על ניהול הצבא הקונטיננטלי והגישה המלצות בנוגע לצבא לקונגרס הקונטיננטלי השני. רעייתו של בצ'י, סאלי, בתו של בנג'מין פרנקלין, נודעה בפטריוטיות שלה ובפעולות הצדקה בהן עסקה.
בהמשך דאג בנג'מין פרנקלין שבצ'י ימונה במקומו כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. לאחר מותו של פרנקלין ב-1790, חיו בצ'י ורעייתו סאלי מירושת אביה ועברו ב-1794 עם משפחתם לבית ונדגריפט, שעל גדת נהר דלאוור, מצפון לפילדלפיה.
חיים אישיים.
ב-1767 הציע בצ'י נישואים לשרה פרנקלין, שנודעה בשם סאלי, בתם היחידה של בנג'מין פרנקלין ודבורה ריד. הוריה של סאלי התנגדו לנישואים, בשל מצבו הפיננסי הרופף של בצ'י ובשל השמועות שהוא ניסה להינשא לה בשל הונה המשפחתי. אף על פי שהם מעולם לא אישרו זאת באופן רשמי, הם הסכימו בסופו של דבר לנישואי הזוג. לריצ'רד וסאלי בצ'י נולדו שמונה ילדים, ביניהם, בנג'מין פרנקלין בצ'י, עיתונאי ומוציא לאור, שהיה דוברם של תומכי תומאס ג'פרסון ומתנגד של המפלגה הפדרליסטית בראשותם של ג'ורג' וושינגטון וג'ון אדמס; לואיס פרנקלין בצ'י, לוטננט קולונל במיליציה של פנסילבניה במלחמת 1812; דבורה פרנקלין בצ'י, רעייתו של ויליאם ג'ון דואן, מזכיר האוצר ה-11 של ארצות הברית; ריצ'רד פרנקלין בצ'י, ששירת בצי של רפובליקת טקסס והיה חבר בבית המחוקקים השני של טקסס, נישא לסופיה דארל דאלס, בתו של אלכסנדר ג'יימס דאלאס, מזכיר האוצר השישי של ארצות הברית; שרה פרנקלין בצ'י, נישאה לתומאס סרג'נט, שופט בבית המשפט העליון של פנסילבניה והמנהל הכללי של דואר פנסילבניה.
סאלי נפטרה ממחלת הסרטן ב-1808. ריצ'רד בצ'י נפטר במחוז באקס שבפנסילבניה ב-17 באפריל 1811. הוא נטמן לצדה של רעייתו בבית הקברות כרייסט צ'רץ' שבפילדלפיה.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–קניה
יחסי איחוד האמירויות הערביות–קניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין איחוד האמירויות הערביות לבין רפובליקת קניה.
היסטוריה.
לאחר שמשטרת קניה גירשה משטחה ארבעה אזרחי אמרטים בחשד שהם טרוריסטים, איחוד האמירויות הטילה סנקציות על כמה תיירים קניינים שנסעו לאיחוד האמירויות לצורכי מגורים או לימודים. הסנקציות החדשות של האמירויות גרמו לחרדה רבה בקהילה הקניינית באיחוד האמירויות.
יחסים כלכליים.
איחוד האמירויות הערביות היא המדינה המייצאת הרביעית בגודלה של קניה, ואילו קניה היא המדינה המייצאת החמישית בגודלה של איחוד האמירויות. על פי הלשכה האמירטית המרכזית לסטטיסטיקה, נכון לשנת 2010, עובדים באיחוד האמירויות כ-36,000 אזרחי קניה.
אנדרס טגנל
נילס אנדרס טגנל (בשוודית: Anders Tegnell, מבוטא אָנְדֶש טֶיְינֶל; נולד ב-17 באפריל 1956) הוא רופא שוודי, מומחה לטיפול ומניעה של מחלות זיהומיות, המשמש כאפידמיולוג הראשי של הסוכנות לבריאות הציבור השוודית. התפרסם במהלך מגפת הקורונה כשהיה בעל תפקיד מרכזי בגיבושה של המדיניות השוודית לטיפול בנגיף שלא כללה הטלת סגר.
ביוגרפיה.
טגנל נולד בשנת 1956 בעיר אופסלה. בצעירותו גדל והתחנך בעיר לינשפינג, למעט פרק זמן קצר בו עברה משפחתו לאתיופיה לצורך עבודתו של אביו, אינגמר טגנל שעסק באגרונומיה. בשנת 1985 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת לונד והחל לעבוד בבית החולים המחוזי בעיר אסטרסונד. בהמשך סיים התמחות במחלות זיהומיות באוניברסיטת לינשפינג ומונה לתפקיד רופא המחלות הזיהומיות של המחוז, במסגרתו טיפל באדם שסבל מקדחת דימומית נגיפית, שככל הנראה נדבק בנגיף מרבורג או בנגיף האבולה.
בין השנים 1990–1993 עבד במשלחת של ארגון הבריאות העולמי ללאוס ליצירת חיסונים. בשנת 1995, תחת התפרצות נגיף האבולה בעיר קיקוויט בזאיר, היה חלק מקבוצת רופאים מומחים של סוכנות שירותי ההצלה השוודית וארגון רופאים ללא גבולות שנשלחו לסייע למניעת התפשטות הנגיף. בהמשך עבד בצוות של הנציבות האירופית להיערכות להתמודדות עם איומים על בריאות הציבור, כגון תרחישים של שימוש בלוחמה ביולוגית למטרות טרור או התפרצות פנדמית של מחלות זיהומיות.