Snipping Tool היא תוכנת שירות של צילום מסך הכלולה במערכות הפעלה של מיקרוסופט, מ-Windows Vista ואילך. בעזרת התוכנה ניתן בקלות לקחת צילומי מסך של חלון פתוח, כמה חלונות, אזור מלבני נבחר, צורה חופשית, או את כל המסך. ניתן לקחת חיתוכים (הנקראים snips) על ידי עכבר או משטח רישום דיגיטלי, ולשמרם בתור קובץ תמונה (PNG, GIF או JPEG) או כקובץ MHTML , ולהישלח בדואר אלקטרוני בלחיצה אחת. Snipping Tool מאפשר עריכה בסיסית מהירה של החיתוך, עם עטים בצבעים שונים, מחק, ומדגיש.
לפני Windows Vista, שולב Snipping Tool בערכת ניסיון עבור גרסת "Windows XP Tablet PC Edition 2005". הכלי פורסם במקור כ PowerToy עבור Tablet PC שהושק ב-7 בנובמבר 2002.
Windows 10 מוסיף אפשרות משופרת של "עיכוב", אשר מאפשר לכידה מתוזמנת של צילומי מסך.
פתיחת האפליקציה.
האפליקציה מובנית עם גרסאות ווינדוס ולכן לא דורשת התקנה. כדי לפתוח אותה לוחצים על כפתור "Start" ומקלידים "snipping tool" או פשוט "snip".
כמו כן, ניתן להשתמש בקיצור המקשים Win + Shift + S על מנת לבצע צילום מסך בעזרת הכלי.
החלטה 240 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 240 של מועצת הביטחון של האו"ם אומצה ב־25 באוקטובר 1967. ההחלטה מגנה את ההפרות של הפסקת אש שהתקבלה בעבר בעקבות החלטות של האו"ם (בעיקר החלטת מועצת הביטחון 234). המדינות המשתתפות לא הביעו חרטה על ההרוגים ואובדן הרכוש שנבע עקב הפרות ההסכם. המועצה אישרה את הצורך בקיומן הקפדני של החלטות הפסקת האש ודרשה מן המדינות לדאוג כי כל פעילות צבאית באזור תופסק באופן מיידי וכן לשתף פעולה באופן מיידי ומלא עם ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האו"ם.
בישיבה, שנקבעה לבקשת ישראל, סוריה ומצרים דנו בערעור על הטענות השונות ובסיומה אומצה ההחלטה פה אחד.
וייקו (סדרת טלוויזיה)
ווייקו (באנגלית: Waco) היא מיני סדרת טלוויזיה אמריקאית המבוססת על אירועי המצור בווייקו.
הסדרה עלתה לשידור בערוץ Paramount Network שבבעלות סרטי פרמאונט, בשנת 2018.
עופר בן שבת
עופר בן שבת (נולד ב-14 ביוני 1979) הוא סטנדאפיסט, בדרן, תסריטאי, מחזאי, שחקן, במאי וכוכב רשת ישראלי. חלק מן הצמד הקומי "עופר ומאור", ביחד עם מאור הרוש.
קריירה.
משחק בטלוויזיה.
תפקידו הראשון בקולנוע ובמשחק בכלל היה בשנת 2000, בסרט "הבן שלי" שביים יונתן גורפינקל. תפקידו השני בקולנוע היה בסרט "דמיונות" משנת 2007 שביימו נמרוד עציון-קורן וסער לחמי. בשנת 2005 זכה בפרס המחזאי הטוב ביותר ב אוניברסיטת תל אביב על קומדיה שכתב "חבל על מי שחי". בשנת 2012 הגיש פינה קומית בתוכנית "שישי עם טל ברמן" ששודרה בערוץ הראשון. החל משנת 2013 משתתף בתוכנית הסטנדאפ לילדים "הצחוקייה" ביחד עם שותפו הקומי מאור הרוש. בשנת 2013 השתתף כמותח שבועי בתוכנית "אמבוש" ששודרה בערוץ 10. בשנת 2014 השתתף בתפקיד אורח בסדרות "הקלמרים" ו"זגורי אימפריה" של HOT. מגלם את הנער העברי האמיץ פרץ, בסדרה של ערוץ מאיר לילדים "עלילות ארץ גושן". בשנת 2015 השתתף בסדרה "רון" של Yes Comedy. בשנת 2016 השתתף בסדרה "מיסטר צ'יפס" בתפקיד אורח ובסדרה "המועדון עם שחר חסון" כסטנדאפיסט מתחלף. בשנת 2017 החל להשתתף ביחד עם שותפו הקומי מאור הרוש בסדרה OMG שמשודרת בערוץ Yes KidZ.שיחק בתפקיד אביתר בסדרה "כוח זיקית". שיחק בעוד כמה סרטי קולנוע חרדי כמו "רגע גורלי" ועוד.
משחק על הבמה.
"המופע של עופר ומאור" - מופע מערכוני נונסנס ביחד עם שותפו הקומי מאור הרוש, בשנת 2016 עשו מופע המשך בשם "הקומדי צחוק" אותו מריצים עד היום.
עשה מופע יחיד בשם "הרב מצליח בן דור" (דמות קומית), לה גם פינה קבועה בוואלה תרבות (הפינה החלה בוואלה יהדות) וברדיו גלי ישראל הדמות הופיעה בפינות שונות בטלוויזיה .
כתב קומדיה בשם "חבל על מי שחי" שזכתה בפרס השופטים. השתתף במופע "ויהי צחוק" עם מאור הרוש, מופע "הצחוקייה" ועוד. הופיע במועדוני הסטנדאפ: "דומינו גרוס", "קומדי-בר" ו"קאמל קומדי".
משחק ברשת.
בן שבת הוא יוטיובר ביחד עם שותפו הקומי מאור הרוש, ביחד הם יצרו ערוץ יוטיוב עם שלל פרודיות ומערכוני רשת. בנוסף יצר עם מאור הרוש מערכונים קומיים ל-Mako, נענע 10, פליקס ו-ynet.
השכלה.
למד משחק, בימוי תיאטרון ובימוי קולנוע באוניברסיטת תל אביב, למד תסריטאות בבית הספר לתסריטאות של עידית שחורי ובסמינר לכתיבה של רוברט מקי "Story ו-Comedy".
ממלכת קרואטיה (ההבסבורגית)
ממלכת קרואטיה (ההבסבורגית) הייתה חלק מממלכת הבסבורג, ולאחר מכן חלק מהאימפריה האוסטרית. בשנת 1867 נחתמה הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 ולפיה נכללה קרואטיה כחלק מהנחלות ההונגריות באימפריה, ובשנת 1868 נחתמה הפשרה ההונגרית-קרואטית ובה צורפה קרואטיה לסלאבוניה ליצירת ממלכת קרואטיה-סלאבוניה, שהתקיימה עד לאחר תבוסת האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918.
רקע.
בשנת 1102 עלה לשלטון בקרואטיה קאלמאן, מלך הונגריה, והיא אוחדה באוניה פרסונלית תחת שלטונם של מלכי הונגריה.
בשנת 1526 נהרג לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה בקרב מוהאץ', ועם מותו נכחד הענף ההונגרי-בוהמי של בית יגלו. התבוסה הדגישה את חוסר היכולת של הנוצרים הפאודלים להילחם באימפריה העות'מאנית.
היסטוריה.
המאה ה-16.
לאחר קרב מוהאץ', הוטל בשנת 1527 על האצילים הקרואטים (וההונגרים) לבחור מלך חדש. לאחר שארגנו אספה בצטין ("Cetinski Sabor"), האצילים הקרואטים בחרו בפרדיננד, ארכידוכס אוסטריה מבית הבסבורג. חלק מהאצילים דווקא העדיפו את יאנוש זאפויה, אשר טען לכתר הונגריה, אך אלו חזרו בדבריהם לאחר מותו בשנת 1540.
במהלך המאה ה-16 כבשה האימפריה העות'מאנית את בוסניה המערבית, ליקה וסלאבוניה, ובעקבות כך התאחדו בשנת 1558 הפרלמנטים של קרואטיה וסלאבוניה.
כשסולימאן הראשון, הסולטאן העות'מאני, ראה את המאבק בין מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבין זיגמונט השני, מלך פולין, הוא ניצל את ההזדמנות ופשט על הונגריה ב-1565 עם צבא של 150,000 חיילים. העות'מאנים התקדמו צפונה בהצלחה רבה, עד 1566, כשהם החליטו לקצר את הדרך לווינה ולעבור ליד מבצר סיגט (סיגטבאר, "Szigetvár") שאותו הם נכשלו לכבוש עשור קודם לכן.
על המבצר הקטן הגן הרוזן ניקולה שוביץ' זרינסקי עם צבא קטן המונה 2,500 חיילים. הם הצליחו להחזיק במבצר במשך חודש, עד שחוסלו בידי הצבא הטורקי. הקרב הזה אפשר לאוסטרים להרוויח זמן ולארגן את צבאם לפני שהטורקים יכלו להגיע לווינה.
על-פי הוראות המלך ב-1553 ו-1578, קרואטיה וסלאבוניה הוכרזו כ"חזית צבאית" ("Vojna Krajina", גרמנית: "Militärgrenze") אשר נשלט הישר ממפקדת הצבא בווינה. בשל הקרבה המסוכנת לצבאות העות'מאנים, האזור הפך לשומם מאדם, ומשום כך עודדה אוסטריה יישוב סרבי, גרמני, הונגרי, צ'כי, סלובקי ורוסי בחזית, מה שיצר אזור המיושב בידי אנשים ממוצא מגוון.
ההשפעות השליליות של הפיאודליזם תפסו תאוצה בשנת 1573 כשאיכרים בצפון קרואטיה ובסלובניה מרדו באדוניהם הפאודלים מפאת אי-צדק, כמו מיסים מוגזמים והפליית נשים. מאתיה גובץ ("Matija Gubec") היה בין הבולטים ממנהיגי המרד. בינואר 1573 איכרים מרדו ביותר מ-60 אזורים ברחבי קרואטיה וסלובניה, אך המרד דוכא בתחילת פברואר של אותה שנה. מאטיה גובץ ועוד אלפים הוצאו להורג בפומבי, כדי להוות דוגמה לציבור.
המאות ה-17 וה-18.
בשנת 1592, רק חלקים קטנים מקרואטיה לא נכבשו בידי הטורקים. ה-16,800 קמ"ר שנותרו נקראו "שרידי השרידים של הממלכה הקרואטית אשר הייתה גדולה". אך בתחילת המאה ה-17, הטריטוריות הכבושות הוחזרו בהדרגה לאימפריה האוסטרית, ובסוף החצי הראשון של המאה, כבר סולקו העות'מאנים מהונגריה ומקרואטיה, ואוסטריה ליכדה את האימפריה תחת שלטון מרכזי אחד.
הצבא הקיסרי האוסטרי נחל מספר ניצחונות על הטורקים, אך בשנת 1664 לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לא הצליח לשמור על ההצלחות שלו בכך שחתם על הסכם שלום, שקבע כי האימפריה העות'מאנית תפסיק להילחם נגד ממלכת הבסבורג, בתנאי שלהונגריה וקרואטיה יהיה אסור לקחת בחזרה את השטחים שתחת שלטון העות'מאנים. הסכם זה גרם לזעם רב בקרב בני האצולה ההונגרים והקרואטים, שרקמו קשר נגד הקיסר אך לא היו חזקים מספיק לבצע אותה - אף על פי שניהלו משא ומתן עם הצרפתים והטורקים. מרגלים קיסריים גילו את הקשר וב-30 באפריל 1670 הועלו על המוקד מספר אצילים קרואטים והונגרים בוינר נוישטאדט.
קרואטיה תמכה באוסטריה ברוב מלחמותיה בלי קשר לאיחוד. במלחמת הירושה האוסטרית, קרואטיה תמכה במריה תרזה ובתמורה מריה תרזה שינתה את המערכת הניהולית בקרואטיה, את המיסים ואת הפיאודליזם, ואף נתנה את הנמל העצמאי של רייקה לקרואטיה בשנת 1776. למרות זאת, היא התעלמה ואף ביטלה את הפרלמנט הקרואטי, ובשנת 1779 לקרואטיה היה רק מושב אחד במועצה המושלת בהונגריה, שהשתייך לבאן הקרואטי.
עם נפילת הרפובליקה של ונציה בשנת 1797, נכסיה בים האדריאטי הועברו לצרפת שהעבירה את הזכויות שלה לאוסטריה באותה שנה.
המאה ה-19.
ב-9 בפברואר 1801, חתמו פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ונפוליאון על הסכם לונוויל, שבו אושרה שליטתה של אוסטריה בוונציה, בדלמטיה ובאיסטריה. בשנת 1805 הובסו הכוחות האוסטרים בקרב אוסטרליץ, ובעקבות כך חתמה על חוזה פרסבורג, שבו איבדה את כל נחלותיה באיטליה ובחוף הים האדריאטי. ב-6 באוגוסט 1806 פורקה האימפריה הרומית הקדושה, ופרנץ השני נודע מכאן ולהבא כפרנץ הראשון, קיסר אוסטריה.