ניתן לראות במבנה חברתי כמרכיב יסוד חשוב במערכות חברתיות כדוגמת, המערכת הכלכלית, מערכת המשפט, המערכת הפוליטית, המערכת התרבותית ואחרים נוספים. משפחה, דת, חוק, כלכלה ומעמד - כולן מבנים חברתיים. המערכת החברתית היא מערכת-העל של אותם מערכות אשר מוטמעות במערכת החברתית.
היסטוריית רעיון המבנה החברתי.
למבנה חברתי ישנה היסטוריה ארוכה במדעי החברה, ההולכת אחורה בזמן לדוגמה אל הפונקציונליזם של אישים כגון הרברט ספנסר, ניתוח מבנה המעמדות של קרל מרקס, או עבודתו של הסוציולוג הגרמני גיאורג זימל בן המאה ה-19 על מבנה חברתי כתבניות אבסטרקטיות המתפקדות הבסיס לאינטראקציה האנושית.
רעיון המבנה חברתי פותח רבות במאה ה-20. מרבית מהתרומות החשובות בתחום הגיעו מנקודת מבט סטרוקטורליסטית השואבת מהסטרוקטוריאליזם של קלוד לוי-שטראוס, מנקודות מבט פמיניסטיות או מרקסיסטיות, מנקודות מבט פונקציונליסטיות כגון אלו אשר פותחו על ידי טלקוט פרסונס ותומכיו, או ממבחר נקודות מבט מורכבת (בלאו, 1975; לופז וסקוט, 2000).
רעיון המבנה החברתי קשור אינטימית למספר רעיונות מרכזיים נוספים בתחום מדעי החברה, אשר בתוכם כלול גם יחסי מבנה וסוכנות.
הגדרות ורעיונות של מבנה חברתי.
כפי שצוין לעיל, מבנה חברתי זוהה כ:
לופז וסקוט (2000) הבחינו בין הגדרת "מבנה ממוסד" לבין "מבנה הקשרים", כאשר מבנה ממוסד הוא:
בעוד שבמבנה הקשרים...:
מבנה חברתי יכול להיות מחולק גם למבנה מיקרו ומבנה מאקרו. מבנה מיקרו הוא תבנית היחסים בין האלמנטים הבסיסיים של חיי חברה, אשר בשל גודלם אינם ניתנים לחלוקה, ואינם יכולים להיות חסרי מבנה חברתי משלהם (לדוגמה, תבנית יחסים בין אישיים בקבוצה המורכבת מאינדיבידואלים כאשר אין להם מבנה חברתי, או מבנה של ארגונים כתבנית ליחסים בין מעמדות חברתיים לבין תפקידים חברתיים כאשר לאותם תפקידים ומעמדות אין מבנה משלהם). מבנה מאקרו, אם כן, הוא סוג של מבנה מ"מדרגה שנייה", תבנית יחסים בין אובייקטים בעלי מבנה חברתי משלהם (לדוגמה, מבנה חברתי פוליטי הנמצא בין מפלגות פוליטיות שכן למפלגות פוליטיות יש מבנה חברתי משלהן). מספר סוגים מיוחדים של מבנים חברתיים שסוציולוגים מודרניים מפרידים מן השאר הם: מבני יחסים (במשפחה או מבנים דמויי משפחה גדולים יותר), מבני תקשורת (האופן בו מידע מועבר בתוך ארגונים) ומבנים סוציומטריים (מבנים של סימפתיה, אפטיה ואדישות בארגונים - נחקר בעבר על ידי ג'ייקוב ל. מוראנו).
סוציולוגים מפרידים גם בין:
מקורות ואבולוציית המבנה החברתי.
יש המאמינים כי מבנה חברתי מתפתח באופן טבעי, כלומר לא ייתכן מצב בו לא יהיה מבנה חברתי, בין אם ירצו בכך ובין אם לאו. יש הטוענים כי מבנה חברתי נגרם בעקבות צורכי המערכת, כגון הצורך בכוח עבודה, במעמד ניהולי, במעמד מקצועי ובמעמד צבאי, או בעקבות קונפליקטים בין קבוצות, למשל, תחרות בין מפלגות פוליטיות או בין האליטה לבין ההמון. אחרים מאמינים כי מבנה חברתי אינו תוצאה של תהליך טבעי, אלא הוא למעשה תוצאה של הבניה חברתית. המבנה החברתי עלול להיווצר בעקבות רצון האליטה לשמר את כוחם ומעמדם, או בעקבות השמת דגש על תחרותיות או שיתוף פעולה בידי מערכות כלכליות.
הסבר נוסף לאבולוציית המבנה החברתי ניתן על ידי הסברי מבנה וסוכנות אשר מאפשרים ניתוח מתוחכם לאבולוציה המשותפת של מבנה חברתי וסוכנות חברתית. תאוריות אלה שמות דגש על העצמאות המסוימת שיש לסוכנים המחוברתים, אשר פעולותיהם, מצד אחד, מתווכות על ידי המבנים הממוסדים הקיימים ועל ידי הציפיות הקיימות, אבל, מצד שני, עשויות להשפיע או לשנות את המבנים הממוסדים.
מבנה חברתי ככלי להסוואה סיסטמטית של דעות קדומות.
גברים ונשים בעלי יכולות זהות, מקבלים, לעיתים, יחס שונה במקום עבודתם כתוצאה ממגדרם השונה. ישנה גם נטייה לייחס לאינדיבידואלים שונים יכולות מהותיות שונות בהתייחס למוצאם החברתי והאתני, ללא כל התייחסות ליכולותיהם האישיות האמיתיות. הבחנות חברתיות אלה נתפסות כסטריאוטיפים המבוססות על דעות קדומות. למרות זאת, הבדלים חברתיים אלו לעיתים לא מובחנים מאחר שהם נראים כתוצר של מבנים חברתיים ולא כתוצר של דעות קדומות.
מבנה במרקסיזם.
המרקסיזם מבדיל בין "בסיס ממשי" שהוא הבסיס הכלכלי של יחסי הייצור בחברה, ובין "מבנה על" הנובע ממנו, שהוא התפיסות הפוליטיות, הדתיות, המשפטיות והתרבותיות השוררות בחברה המבוססת על הבסיס הממשי. בספרו "לביקורת הכלכלה המדינית" מסביר קרל מרקס את ההבדל: "יש תמיד להבחין בין ההפיכה החומרית - הנקבעת בנאמנות אשר למדע הטבע - בתנאי הייצור האקונומיים, ובין הצורות היוריסטיות, הפוליטיות, הדתיות, האמנותיות או הפילוסופיות, בקיצור: הצורות האידאולוגיות, שעל ידן בני אדם תופסים בתודעתם את הסכסוך הזה ונאבקים עליו עד כדי הכרעה".
על פי מרקס, אין למבנה העל השפעה על המציאות החומרית, והוא אך בסיס ליצירת תודעה כוזבת.
ראו גם.
תאורטיקנים רלוונטיים:
רכבות
רכבות הוא אלבום הבכורה של גבריאל בלחסן. האלבום יצא לאור בשנת 1999 על ידי חברת התקליטים העצמאית שלומציון בהפקת שלום גד.
האלבום מתאר את חוויותיו של גבריאל בלחסן בבית החולים הפסיכאטרי אברבנאל. השיר המפורסם ביותר שיצא מן האלבום הוא שיר הנושא שלו - "רכבות".
האלבום יצא מחדש בשנת 2005 על ידי התו השמיני.
עורק התרדמה
מלך עכברוש
מלך עכברוש (באנגלית: King Rat) הוא רומן היסטורי של הסופר האמריקאי ג'יימס קלאוול, יצא לאור ב-1962 ועוסק במחנה שבויים יפני במלחמת העולם השנייה. עלילת הספר והדמויות בדיוניים, אך מבוססים על חוויותיו האמתיות של קלאוול, שהיה כלוא במחנה השבויים צ'אנגי, בו מתרחשת העלילה.
עלילה.
הזמן: 1945. המקום: צ'אנגי, מחנה שבויים ברוטאלי הנמצא עמוק בשטח הכיבוש היפני. עשרות אלפי האנגלים, האוסטרלים והאמריקאים הגרים שם סובלים ממחלות, רעב וחום נורא. בעולם דמדומים זה של בני אדם חיים-למחצה מנסה גבר אחד, רב-טוראי אמריקאי, להשתלט על השבויים והשובים גם יחד.
כל יושבי צ'אנגי שונאים את "המלך" ויראים מפניו. ידידו היחיד הוא אריסטוקרט אנגלי, לוטננט פיטר מארלו, מחיל האוויר המלכותי. מארלו מבין שבתנאי מחסור ומצוקה לא תיתכן הבחנה חותכת בין טוב לרע, בין צדק לעוול. אולם בעיני לוטננט גריי, מפקד המשטרה הצבאית של צ'אנגי, המוסר הוא עניין חסר-פשרות. גריי הצדקני, שונא האריסטוקרטיה, נשבע להרוס את "המלך" ואת פיטר מארלו.
החיים במחנה השבויים.
"מלך עכברוש" מתאר את שגרת היום הנוראה של השבויים במחנה. הוא מתאר את סבלם של השבויים ממחלות, מרעב ומחום קשה מנשוא, כמו גם את מחשבותיהם, שנודדות אל החיים אותם חיו לפני המלחמה: בית, אוכל, אישה, ילדים וחיי מין. הספר מתאר מקרים קשים שהולידו חיי השבי: כך, למשל, אחד השבויים מעל במאגר המזון המשותף ולקח לעצמו יותר ממה שהיה רשאי, וכעונש נידון על ידי השבויים האחרים למוות בטביעה בבור השופכין. מוזכר שבוי שהעניק שירותי מין לשבויים אחרים בתמורה לאוכל. כמו כן, מתואר סכסוך בין שני שבויים, בעקבות כך שכלבו של השבוי האחד טרף את תרנגולותיו של השבוי האחר. "בית הדין" המאולתר של השבויים גזר מוות על הכלב, וכך מתואר בכיו של השבוי האומלל, כשכלבו האהוב נלקח ממנו בכוח. ברקע כל המקרים הקשים האלה מרחף כל הזמן המוות היומיומי של שבויים שונים שהמחלות הכניעו אותם, שלמרבה הזוועה הופך לחלק משגרת היום של השבויים.
הספר מתאר כיצד השבויים מתחננים למזון ותרופות מהשובים היפנים אטומי הלב וכיצד הם מבצעים עסקאות בסתר עם השומרים הקוריאנים, שנתונים אמנם בעצמם תחת כיבוש ובמעמד נחות יחסית לכובש היפני, אם כי מצבם טוב לאין-שיעור משל השבויים. ברקע מתארגנת במחנה מחתרת שמצליחה להרכיב מקלט רדיו שבעזרתו עוקבים השבויים אחר התפתחות המלחמה, פשע שדינו מוות, אם הדבר יגיע לידיעת היפנים. ולמרות הכול, חלק מהשבויים מצליחים להעסיק את עצמם ואף לבדר את עצמם באמצעות עכברושים שהם מגדלים בסתר, ומתכוונים בבוא היום לשחוט אותם ולמכור אותם לשבויים-קצינים ובכך לשים אותם ללעג.
המלך.
כנגד כל אלה, בולט "המלך", שנראה בריא ושבע, ואף מצליח לצבור כוח פוליטי בין השבויים. מטבע הדברים, השבויים שונאים את המלך ומפקפקים ביושרו ובטוהר מידותיו, שכן זה לא הגיוני לחיות בצ'אנגי ולהיות במצב כל-כך טוב. יחד עם זה הם מצייתים לו, כיוון שהמלך מתגמל את נאמניו באוכל משובח שמקורו אינו ברור.
סיום הספר.
בסוף העלילה מגיעים כוחות בעלות הברית, משחררים את השבויים ומתחילה העברתם של השבויים לארצותיהם. או אז נוכח ה"מלך" כי הוא שב באופן מיידי למעמדו הקודם כחייל פשוט וזוטר, ולמעשה מצוי בתחתית השרשרת המעמדית בצבא. תוך יומיים כל המחנה העצום ננטש ולא נותרת בו נפש חיה- מלבד העכברושים. הפסקה האחרונה בספר מתארת כיצד עכברוש אחד, חזק מכולם, מצליח להשתחרר מהכלוב ולהשתלט על העכברושים האחרים - אנלוגיה ל"מלך". הספר למעשה מדבר על הישרדות בתנאים קשים, ועל כך, שגם בתנאים הקשים ביותר תמיד יש אדם אחד חזק שמצליח לשרוד ואף להרוויח מהמצב הקשה.
ב-1965 הופק הסרט מלך עכברוש בכיכובו של ג'ורג' סיגל, המבוסס על ספר זה.
ג'יימס קולאוול
אוסנה
אוסנה היא מין בתת סוג פטל. זהו פרי יער הגדל על שיח קוצני, נפוץ מאוד בעולם והוא דומה במידה רבה לפטל שחור ולכן קיים בלבול בציבור בין שני סוגי הפטל.
עם זאת ניתן להבדיל בין פטל שחור לבין אוסנה בקלות יחסית: הצמדות הגבעול אל הפרי מאפיינת את האוסנה בשונה מפטל שחור. כשפטל שחור נקטף, הגבעול נתלש מהפרי ומשאיר "חור", בעוד שכשאוסנה נקטפת, הגבעול נקטף איתה.
אום-כתף
דני דה-ויטו
מאראקה
מאראקות
ארטוסטנס
מנזר סן סלווטורה
ארגוב
סימן קריאה (פירושונים)
קינטוכור