נכון לשנת 2011, פועלים בארגון הצופים הקתוליים כ-2,500 חניכים בגילאי 7 עד 18 וכ-800 חברים כמדריכים והורים המלווים את הפעילות בכל השבטים ושומרים על רמת הפעילות והתקדמות הצופיות בה. (בחלק מהשבטים יש גם חניכים מהעדה האורתודוקסית פרוטסטנטית וחניכים מוסלמים).
הארגון דואג לתפעל את השבטים ברוח החוקה, ההבטחה ו"מידות הצופה", עיקריה ומטרותיה הדמוקרטיים של תנועת הצופים.
כל השבטים פועלים לפי הגילאים השונים בארבע שכבות: עופרים, צופות וצופים, שכבה בוגרת ומד"צים.
פעילויות הארגון.
מעבר לפעילות השבועית של הארגון המתקיימת לרוב בימי ראשון, יש מספר אירועים מיוחדים המתקיימים לאורך השנה:
כל המדריכים בארגון אשר עומדים על תפעול וניהול כל הפעילות השבטית והארצית עושים זאת בהתנדבות מלאה.
כל השבטים שייכים לכנסייה הקתולית בישראל והשאיפה להפיץ ולהעמיק את נושא הדת בין החניכים ולתרום את חלקם בחינוך החברתי ובפעילות הקהילתית, עזרה לזולת ולנזקקים, זאת בנוסף לפעילות הצופית הרגילה העיונית והמעשית.
פריסת שבטי הצופים הקתולים.
שבטי הצופים של הארגון נמצאים בערים וכפרים בישראל בהם קיימת קהילה נוצרית-קתולית:
מרכז הצופים הקתולים בנצרת.
מרכז הצופים בנצרת נבנה בשנת 1985 כתוצאה של “Aktion ´85 flinke Hände flinke Füße – Ein Haus für Nazaret”, החלטה משותפת של שני ארגוני הצופים הקתולים בגרמניה במטרה להקים מרכז צופים בנצרת.
המרכז מציע מקום לצופים מכל הדתות והמדינות במטרה לספק תנאים למפגש בין-דתי ובין-תרבותי, כמו גם הכשרה למדריכים ולקבוצות ולמסד אכסניית נוער צופית בנצרת.
קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה
קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה (30 ביולי 1833 – 19 במאי 1896), היה אחיהם הצעיר של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ומקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו, אביו של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה שרציחתו גרמה לפריצת מלחמת העולם הראשונה וסבו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה.
קרל לודוויג נולד ב-30 ביולי 1833 בארמון שנברון שבווינה, לפרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה, שהיה בנו הצעיר של הקיסר פרנץ הראשון, ולסופי, נסיכת בוואריה בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן.
בשנת 1855 מונה קרל לודוויג למושל טירול, אך בשנת 1861 התפטר מתפקידו, משום חוסר עניינו בפוליטיקה. קרל לודוויג היה קתולי אדוק, ועם השנים החל לסבול יותר ויותר משיגעון.
לאחר התאבדותו של רודולף, בנו של הקיסר בשנת 1889, מונה קרל לודוויג ליורש העצר, ועל אף שמועות שהתרוצצו לא ויתר על זכויותיו לבנו פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה.
בשנת 1896 ביקר קרל לודוויג בארץ ישראל ובמצרים, ובמהלך ביקורו נדבק בטיפוס (משום ששתה ממי הירדן) שהוביל למותו ב-19 במאי 1896.
משפחתו.
בשנת 1856 התחתן קרל לודוויג עם מרגרטה, נסיכת סקסוניה, בתם של יוהאן, מלך סקסוניה ואמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, אך לא היו לו ילדים ממנה.
בשנת 1862 התחתן קרל לודוויג עם מריה אנונציאטה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה מאוסטריה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
בשנת 1873 התחתן קרל לודוויג עם מריה תרזה, נסיכת פורטוגל, בתם של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואדליידה מלוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג, ממנה נולדו לו שתי בנות:
מספר על היד
הנרי מישל
הנרי מישל () (29 באוקטובר 1947 - 24 באפריל 2018) היה כדורגלן ששיחק כקשר אחורי ומאמן צרפתי.
מישל נולד באקס-אן-פרובאנס שבצרפת. הוא שיחק לאורך רוב הקריירה בקבוצת נאנט. ב-16 עונות במדיה זכה עמה בשלוש אליפויות צרפת ובגביע אחד, והוא מחזיק בשיא הופעות הליגה במדי הקבוצה בכל הזמנים. מישל ערך 58 הופעות במדי נבחרת צרפת, בהן כבש ארבעה שערים. בין היתר ייצג את הנבחרת במונדיאל 1978.
לאחר פרישתו החל בקריירת אימון שנמשכה שלושים שנים, ובמהלכה אימן קבוצות ונבחרות לאומיות רבות, בעיקר באפריקה. הוא הוביל ארבע נבחרות לאומיות שונות בטורנירי מונדיאל, והוביל את צרפת לזכייה במדליית זהב בטורניר הכדורגל באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
קריירת משחק.
מישל החל את דרכו בקבוצת אקס בליגת המשנה בעונת , בה רשם תשע הופעות ליגה. עונה אחר כך כבר היה לשחקן הרכב משמעותי וערך 27 הופעות ליגה, בהן כבש שלושה שערים, אך קבוצתו לא הפגינה יכולת גבוהה וסיימה במקום ה-18 בלבד בליגה.
לקראת עונת , בתום שתי עונות באקס, חתם מישל בשורות נאנט מהליגה הבכירה. כבר באותה עונה החל לפרוץ במדי הקבוצה, ואף זכה לזימון בכורה לנבחרת צרפת, והחל מעונתו השנייה במועדון כבר היה לשחקן הרכב קבוע, מעמד עליו שמר במשך 15 עונות.
בעונת כבש מישל תשעה שערי ליגה ב-38 הופעות, שיא קריירה עד לאותה העונה, וזכה לראשונה בקריירה באליפות צרפת. שלוש שנים אחר כך קבע שיא קריירה אישי של 12 שערי ליגה ועונה אחת אחר כך, בעונת , תרם 11 שערים ב-38 הופעות בדרך לזכייה שנייה בתואר האליפות. בעונת הוביל מישל את קבוצתו כקפטן לזכייה בגביע הצרפתי עם ניצחון 4-1 במשחק הגמר מול אוסר. בזכות הזכייה השתתף מישל עם קבוצתו בגביע אירופה למחזיקות גביע עונה אחר כך, והעפיל עמה עד לשלב חצי הגמר. נאנט הדיחה בדרך, בין היתר, את סטיאווה בוקרשט ואת דינמו מוסקבה, ואף גברה 2-1 על ולנסיה במשחק הראשון של חצי הגמר, אך נכנעה בגומלין 4-0 והודחה. באותה עונה זכתה נאנט באליפות צרפת, השלישית והאחרונה בקריירה של מישל.
בתום עונת פרש מישל ממשחק פעיל בגיל 35. לזכותו 533 הופעות ליגה במדיה של נאנט, והוא מלך ההופעות של הקבוצה בליגה. הוא כבש 81 שערי ליגה במדי הקבוצה, וממוקם בעשירייה הפותחת של כובשי הליגה הבכירים בהיסטוריה של המועדון.
נבחרת צרפת.
מישל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צרפת ב-17 בספטמבר 1967, במשחק הבכורה על הקווים של לואיס דוגוגז, כשעלה בהרכב למשחק החוץ מול במסגרת מוקדמות יורו 1968.
צרפת בתקופתו של מישל התקשתה להגיע להישגים בזירה הבינלאומית, ואף כשלה להעפיל לטורנירים גדולים פעם אחר פעם. במהלך שנות ה-70 כשלה הנבחרת, עם מישל שהיה לאחד משחקניה הקבועים, בארבעה טורנירי מוקדמות אליפות אירופה ובשני טורנירי מוקדמות מונדיאל. יוצאת דופן הייתה הצלחתם להעפיל למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית. מישל זומן על ידי מאמן הנבחרת דאז, מישל הידלגו, לסגל צרפת לקראת הטורניר. צרפת הוגרלה לבית קשה עם ועם . היא פתחה את משחקיה, עם מישל בהרכב, בהפסד 1-0 לאיטליה, על אף שהוביל כבר מהדקה הראשונה. מישל שמר על מקומו בהרכב בהפסד 2-1 לארגנטינה, ולא שותף בניצחון היחיד של צרפת בטורניר, 3-1 על , שלאחריו הודחה מהמשך המשחקים.
בסך הכול רשם מישל קריירה בינלאומית בת 14 שנים, במהלכה לבש 58 פעמים את מדי הנבחרת, וכבש ארבעה שערים.
קריירת אימון.
עם פרישתו ממשחק, התמנה מישל לתפקיד מאמן נבחרת צרפת הצעירה. הוא הוביל את צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), שם זכתה נבחרתו במדליית הזהב. במהלך הטורניר סיימה צרפת את שלב הבתים במקום הראשון וללא הפסד, ובשלבי הנוקאאוט הדיחה את ואת בדרך לשלב הגמר. במשחק הגמר גברה צרפת של מישל 2-0 על , וזכתה לראשונה בתולדותיה במדליית זהב אולימפית.
עם תום טורניר האולימפיאדה וטורניר יורו 1984, בו זכתה צרפת, נבחר מישל להחליף את המאמן היוצא, מישל הידלגו, כמאמן נבחרת צרפת. ב-1985, תחת מישל, השלימה צרפת זכייה בתואר שלישי תוך שנה אחת, כשגברה 2-0 על בגביע ארטמיו פרנקי, שהיווה מעין מהדורה מוקדמת של גביע הקונפדרציות. במקביל, סיימה צרפת בראש הבית במוקדמות מונדיאל 1986, והעפילה לטורניר הגמר במקסיקו. בשלב הבתים של הטורניר גברה צרפת של מישל 1-0 על במשחק הפתיחה, נפרדה בשוויון 1-1 עם , והבטיחה את סגנות הבית בזכות 3-0 על . מישל הוביל את צרפת להצלחה גם בשלבי הנוקאאוט. בשמינית הגמר הדיחה צרפת את עם ניצחון 2-0, וברבע הגמר הדיחה גם את ברזיל עם ניצחון בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר שוויון 1-1 בתום ההארכה. בחצי הגמר נעצרה צרפת עם הפסד 2-0 ל, אך גברה 4-2 על במשחק על המקום השלישי, ובכך שחזרה את הישג השיא שלה עד אז, אותו השיגה במונדיאל 1958.
לאחר ההצלחה במונדיאל, חוותה צרפת כישלון בטורניר מוקדמות יורו 1988. אלופת אירופה המכהנת השיגה ניצחון אחד בלבד בשלב המוקדמות מתוך שמונה משחקים, וסיימה שלישית בבית אחרי ברית המועצות ו. על אף הכישלון, פתח מישל עם הנבחרת את מוקדמות מונדיאל 1990, עם ניצחון 1-0 על . במשחק השני של צרפת בטורניר המוקדמות, ב-22 באוקטובר 1988, רשמה נבחרתו של מישל תוצאה חלשה מאוד, שוויון 1-1 מול , שפגע בסיכוייה להעפיל למונדיאל 1990. בעקבות התוצאה, סיים מישל את תפקידו בנבחרת והוחלף על ידי מישל פלאטיני. מישל נותר בנבחרת שנתיים נוספות כמנהל מקצועי, תפקיד אותו נשא עד ל-1990.
לקראת עונת התמנה מישל לתפקיד מאמן פריז סן-ז'רמן, תפקידו הראשון כמאמן קבוצה. הוא כיהן בתפקיד במשך עונה אחת בלבד, בה הוביל את קבוצתו למקום התשיעי בליגה הצרפתית.
לקראת מונדיאל 1994, נבחר מישל להוביל את בטורניר. ההגרלה זימנה לנבחרתו של מישל את הזוכה בתום הטורניר ברזיל, את המעפילה לחצי הגמר ואת נבחרת . קמרון פתחה עם שוויון 2-2 מול שוודיה, אך הובסה 3-0 על ידי ברזיל במשחק השני. במשחק השלישי ספגה קמרון את ההפסד שהשתווה לגבוה בתולדותיה, 6-1 לרוסיה, במשחק בו קבע רוז'ה מילה שני שיאים - השחקן המבוגר בתולדות הטורניר, וכובש השער המבוגר בתולדות הטורניר. בתום המונדיאל סיים מישל את דרכו הקצרה בנבחרת. במהלך עונת אימן בקבוצת א-נסר. הוא היה לאחד מארבעה מאמנים שהובילו את הקבוצה באותה העונה, ופוטר במהלכה. בסיום העונה זכתה הקבוצה באליפות סעודיה.