ב-31 במאי 1943 פרש קרלס משירות פעיל, לאחר שהיטלר דחה את מועמדותו כמפקד הקריגסמרינה במקום אריך רדר, והעדיף למנות את קרל דניץ הצעיר יותר. לאחר פרישתו בחר להיכנס לפוליטיקה, ומונה לממלא מקומו של מנהל מחוז סטורמרן. משרדו היה בהתחלה בהמבורג-ונדסבק, אך היה עליו לעבור לבאד אולדסלו בעקבות התגברות ההפצצות של בעלות הברית. פחות משבועיים לפני תום המלחמה, העיר הופצצה על ידי 300 מפציצים של בעלות הברית ב-24 באפריל 1945. בהפצצה זו נגרמו למעלה מ-700 מקרי מוות (ברובם המכריע של האזרחים, כולל פליטים רבים) קרלס עצמו נהרג במרתף בית הספר עם עוד 29 אנשים. הוא היה בן 59 במותו
שירות ביון החוץ של רומניה
שירות ביון החוץ של רומניה (ברוסית: Serviciul de Informații Externe) הוא סוכנות הביון הרומנית ואחד הארגונים החשאיים ביותר בקהילת המודיעין הרומנית.
ארגון זה אחראי לאיסוף מגוון אמצעי איסוף מודיעין בנוגע לביטחון הלאומי והאינטרסים הלאומיים של המדינה. השירות ממונה על איסוף מידע מסוג מודיעין אנושי (יומינט) ומשימות הפקת מודיעין חשאיות מחוץ לגבולות המדינה, דיפלומטיה חשאית, תפקידים מיוחדים וסיכול יעדים אזרחיים וצבאיים של האויב. פעילותו כפופה להנחיות הממשלה וצווים נשיאותיים והוא כפוף לנשיא רומניה.
הארגון מקביל ל-CIA האמריקאי ולמוסד הישראלי.
שירות ביון החוץ הוקם בפברואר 1990 מכוח צו 111 של חזית הישועה הלאומית שייסדה את מרכז ביון החוץ (Centrul de Informații Externe) בתור סוכנות הביון החדשה, מתוך מחלקת המודיעין של הסקוריטטה.
מעט מאוד ידוע על מבצעי הארגון ואופי פעילותו מהווה מידע חסוי וחשאי.
קישורים חיצוניים.
שלמה קצין
הרב שלמה ש. קצין (מרץ 1909 – 23 באוקטובר 1982) היה שוחט, מוהל ומורה הוראה, רב השכונות נחלת אחים ונחלת ציון בירושלים, אב בית דין במצרים, ודיין ביפו ובתל אביב.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים בחודש מרץ 1909 (אדר ה'תרס"ט) לאלטון ולרב שאול קצין, שהיה מקובל ומחבר הספרים "אמרי בינה" ו"פרי צדיק". האות ש' נוספה לשמו כקיצור לשם אביו, כנהוג במשפחתו בתקופה זו. בילדותו למד בתלמוד תורה ובבית ספר, ומשם המשיך לישיבת פורת יוסף, שם למד אצל הרב יעקב עדס והרב עזרא עטיה.
בסיום לימודיו הוסמך לרבנות על ידי הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, ושימש כרב השכונות "נחלת אחים" ו"נחלת ציון" בירושלים. במקביל שימש כסופר וכמזכיר בית הדין של העדה הספרדית בירושלים למשך כשנתיים.
הוסמך גם כשוחט ובודק, וכמוהל, ובשנת 1931 (ה'תרצ"א) ייסד בירושלים "בית דרשות לחכמה ולמוסר".
לאחר פטירת הרב יהודה הכהן מסלתון טראב, מונה לשמש תחתיו כאב בית דין וכרב במצרים. לאחר הקמת המדינה חזר ארצה והחל לשמש כרב וכדיין ביפו, וייסד שם את בית הכנסת הגדול "שיבת ציון". לאחר מספר שנים עבר להתגורר בבני ברק, והחל לשמש כמורה הוראה וכחבר בית הדין הרבני בתל אביב יפו.
הלך לעולמו ב-23 באוקטובר 1982 (ו' בחשוון ה'תשמ"ג).
אחיו היה הרב יעקב קצין.
חיבוריו.
חלק ממאמריו פורסמו בירחונים תורניים ובעיתונים שונים
סרבה
סרבה (ברומנית: Sârbă או Sîrba) הוא ריקוד עם רומני מהיר במקצב 2/4 ממשפחת המחולות הבלקנו-קרפטיים ונפוץ ברומניה וברפובליקת מולדובה.
סרבה הוא ריקוד מעורב לשני המינים המתבצע בדרך כלל בחצי מעגל. המחוללים צועדים בו זמנית לצדדים וידיהם על כתפי המחוללים הסמוכים מצד ימין ומצד שמאל. את הריקוד מתחילים מצד שמאל אל צד ימין, תוך שילוב צעדים אל מרכז המעגל והחוצה.
גם כליזמרים נוהגים לנגן סרבה
הארווי ויינסטין
הארווי ויינסטין, CBE (באנגלית: Harvey Weinstein; נולד ב-19 במרץ 1952) הוא מפיק ובמאי סרטים יהודי-אמריקאי, הנחשב לאחד הבולטים בהוליווד. ב-1979 ייסדו הוא ואחיו, בוב ויינסטין , את אולפני מירמקס, חברת סרטים שהפיקה סרטים עצמאיים רבים, בהם "ספרות זולה", "סיפורו של ויל האנטינג", "הפצוע האנגלי" ו"שיקגו". הארווי זכה בפרס אוסקר על הפקת הסרט "שייקספיר מאוהב", ובשבעה פרסי טוני על יצירת מגוון רחב של הצגות ומחזות זמר מוצלחים, כולל "המפיקים", "בילי אליוט - המחזמר" ו"" . הסרטים שהיה מעורב בהפקתם או בהפצתם היו מועמדים ל-341 פרסי אוסקר וזכו ב-81.
לאחר שעזבו את "מירמקס", הארווי ובוב הקימו יחד את חברת "ויינסטין". הם שימשו יחד כיושבי ראש משותפים של החברה בין השנים 2005–2017.
ב-2017 האשימו למעלה מ-100 נשים, רובן מתחום הבידור, את ויינסטין באונס, תקיפה והטרדה מינית, על אירועים שאירעו במשך תקופה שנפרשת על פני שלושה עשורים. בעקבות הפרשה צמח קמפיין "Me Too" במדיה החברתית. הקמפיין הביא לחשיפת מקרים דומים של הטרדות ותקיפות מיניות שבוצעו בידי גברים בעלי השפעה מסביב לעולם, במה שאף זכה מאז לכינוי "אפקט ויינסטין". בשנת 2018, ויינסטין נעצר בניו יורק והואשם באונס ועבירות מין אחרות. בעקבות ההאשמות, הוא פוטר מחברת "ויינסטין" וגורש מהאקדמיה האמריקאית לקולנוע, ובהמשך הורשע ונדון ל-23 שנות מאסר.
קורות חיים.
ויינסטין נולד בשכונת פלאשינג ברובע קווינס שבעיר ניו יורק להורים יהודים, מקס ויינסטין (1924–1976), מלטש יהלומים, ומרים לבית פוסטל (1926–2016). הוא גדל יחד עם אחיו בוב, הצעיר ממנו בשנתיים. סבו וסבתו מצד אמו היגרו לארצות הברית מפולין. סיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת באפלו. במהלך שנות ה-70 הארווי, אחיו בוב ואדם נוסף פתחו חברת הפקות בבאפלו, והפיקו מופעי רוק עצמאיים.
קריירה.
בשלב מוקדם בחייהם האחים ויינסטין הביעו עניין בקולנוע ורצו להיכנס לתעשיית הסרטים האמריקנית. בשנות ה-70 המאוחרות, עם הרווחים שלהם מחברת הפקת מופעי המוזיקה שניהלו, פתחו האחים ויינסטין חברה קטנה של הפקה והפצה של סרטים עצמאיים בשם מירמקס. שם החברה נלקח משילוב שמות הוריהם, מרים ומקס. ההפקות הראשונות של החברה היו של סרטי מופעי מוזיקה, כמו הסרט "Rockshow" , שתיעד את מסע ההופעות של להקת Wings ב-1976.
פרשת התקיפות המיניות.
באוקטובר 2017 דווח בעיתונות האמריקאית כי למעלה מתריסר נשים מאשימות את ויינסטין בהטרדה מינית, תקיפה מינית ואונס, מעשים שהתפרשו על עשרות שנים. בעקבות הדיווח סיפרו שחקניות רבות שחוו הטרדות מיניות אף הן מוויינסטין. ביניהן גווינת' פאלטרו, אנג'לינה ג'ולי וקארה דלווין. השחקניות ליזט אנתוני ורוז מק'גוון טענו שאנס אותן, ורשימת המתלוננות תפחה ל-102 נשים, בהן 18 טענות לאונס. על פי הטענות, ויינסטין נהג להזמין שחקניות לחדרו או משרדו באמתלה של שיחה אודות הקריירה שלהן, ואז לדרוש מהן מסאז' או יחסי מין. אנשים שעבדו לצד ויינסטין סיפרו כי פעילות זו התאפשרה באמצעות עובדים, מקורבים וסוכנים שקבעו את הפגישות האלה וכן עורכי דין ופרסומאים שמנעו את התלונות על ידי איומים ומתן כסף.
בעקבות הפרשה נפרדה ממנו אשתו, בוטלה חברותו של ויינסטין באקדמיה האמריקאית לקולנוע ובאקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, ומשטרת לוס אנג'לס הודיעה שפתחה בחקירת מקרי האונס לכאורה ובעקבותיה גם משטרת ניו יורק ולונדון.
בנובמבר דווח כי ויינסטין שכר את חברת המודיעין הישראלית בלאק קיוב באוקטובר 2016, שנה לפני פרסום הפרשות, כדי למנוע את חשיפת מקרי ההטרדות וההתקפות שביצע במשך השנים, ושילם לחברה כ-1.3 מיליון דולר עבור שירות זה. על פי הדיווחים, תפקידה של בלאק קיוב היה למצוא מידע אודות עשרות נשים, כולל ההיסטוריה המינית שלהן, מתוך מטרה למצוא מידע שפרסומו עשוי למנוע את פרסום המקרים בתקשורת. עבור מטרה זו נשכרה חוקרת פרטית, שנפגשה בין השאר מספר פעמים במהלך החודשים טרם פרסום הפרשה עם רוז מק'גוון, שהתלוננה בהמשך שויינסטין אנס אותה, כשהיא מתחזה לבכירה בקרן השקעות לונדונית מתוך ניסיון להוציא ממנה מידע. במסגרת המאמץ למנוע את פרסום הפרשיות, חיבר ויינסטין בתחילת 2017 רשימה של 91 איש, 48 נשים ו-43 גברים, ובכללם שחקנים, מפיקים, אנשי כספים ואחרים. ויינסטין ניסה להגיע אל האנשים הרשומים ברשימה מתוך ניסיון לברר מה הם יודעים, וכיצד ניתן למנוע מהם לפרסם את הידוע להם. רשימה זו הוגשה בהמשך לחוקרים פרטיים ששכר ויינסטין מתוך ניסיון למנוע את פרסום הפרשיות. ברשימה מופיעות כמה מהשחקניות שהאשימו בהמשך את ויינסטין בתקיפות מיניות, ביניהן מקרי אונס.
במאי 2018, השחקנית האיטלקייה אסיה ארג'נטו נשאה נאום נוקב בטקס הסיום בפסטיבל קאן. בנאום טענה כי בשנת 1997 נאנסה על ידי הארווי בפסטיבל. היא האשימה את הפסטיבל כקרקע נוחה להטרדות ותקיפות מיניות כלפי נשים. בנאומה הביעה תקווה כי ויינסטין יחיה בבושה ובבידוד מהקהילה הקולנועית, שבעבר אימצה אותו ועזרה לו לטייח את פשעיו.
ב-25 במאי 2018 הסגיר ויינסטין עצמו לתחנת משטרה במנהטן, ניו יורק, נעצר והובא לבית המשפט, שם עמד בפני האשמות נגדו שכללו אונס, תקיפה מינית ועבירות מין. כחלק מתנאי הערבות, ויינשטיין הסכים להפקיד מיליון דולר במזומן, נאסר עליו לצאת מעבר למדינת ניו יורק וקונטיקט, הוא מחויב לענוד צמיד אלקטרוני ומסר את דרכונו לרשויות. בפברואר 2020 הוא הורשע באונס מדרגה שלישית ובתקיפה מינית, ונדון ל-23 שנות מאסר.
באפריל 2021 הגיש חבר מושבעים גדול בלוס אנג'לס, כתב אישום חדש נגד ויינסטין בגין תקיפה מינית. במועד הפרסום (12 באפריל), תוכן כתב האישום נתון תחת צו איסור פרסום. התפתחות זו הביאה לעיכוב הסגרתו ממדינת ניו יורק לקליפורניה על מנת שיעמוד בפני שופט בחוף המערבי. הוא הוסגר לרשויות בלוס אנג'לס ב-20 ביולי, ויום לאחר מכן, ב-21 ביולי, התייצב ויינסטין בבית המשפט וכפר באשמה. משפטו בגין עבירות מין שבהן הואשם בלוס אנג'לס, ייפתח ב-10 באוקטובר 2022.