ב-1999, מלחמת קוסובו גרמה לבריחתם של 340,000 פליטים אלבניים מאזור קוסובו לתוך מקדוניה, מה שגרם להפרעה בחיים הנורמליים של האזור וערער את האיזון בין המקדונים והאלבנים. מחנות פליטים הוקמו במקדוניה. בינתיים, אתונה תמכה בסקופיה ואפשרה לכוחות נאט"ו לעשות שימוש במקדוניה היוונית כמסדרון מעבר במקרה של פלישה אפשרית לסרביה. סלוניקי הפכה לנקודת הקליטה המרכזית עבור סיוע הומניטרי שהיה מיועד לאזור. הרפובליקה עצמה לא הייתה מעורבת בסכסוך.
במאורע עצמו, הממשלה היוגוסלבית בראשותו של הנשיא סלובודן מילושביץ' נכנעה והפליטים הורשו לחזור לביתם תחת הגנה של האו"ם. אולם, המלחמה גרמה להגברת המתיחות והיחסים בין המקדונים האתניים לבין המקדונים יוונים נהיו מתוחים. הצד החיובי במקרה זה היה שאתונה ואנקרה שמרו על חזית מאוחדת של אי מעורבות. ביוון הייתה תגובת נגד חזקה נגד נאט"ו וארצות הברית אולם המפלגות הפוליטיות הקטנות שהתנגדו למלחמה איבדו תמיכה במקום להשיג אותה.
שנות האלפיים.
באביב 2001 מורדים אלבנים שקראו לעצמם צבא השחרור הלאומי (חלקם היו חברים לשעבר של צבא השחרור של קוסובו) השתלטו על מספר אזורים במערב הרפובליקה. הם דרשו שהחוקה תשוכתב כך שהיא תיתן מקום של כבוד למספר עניינים אתניים הנוגעים לאלבנים כגון זכויות שפה. לוחמי הגרילה נתמכו על ידי האלבנים שהיו בקוסובו ולוחמי גרילה אלבניים ששהו באזור המפורז שבין קוסובו ושאר סרביה. הלחימה התרכזה באזור טטובו, העיר השנייה בגודלה ברפובליקה, ובעיר עצמה.
לאחר שנאט"ו והסרבים נקטו במאמצים משותפים נגד לוחמי הגרילה אלבנים בקוסובו, פקידים רשמיים של האיחוד האירופי יכלו לפקח על משא ומתן להפסקת אש ביוני. הוסכם שהממשלה תיתן לאלבנים האתניים זכויות אזרח נוספות, ושקבוצות הגרילה ימסרו את נשקן לכוחות נאט"ו. הסכם זה הצליח, ובאוגוסט 2001 3,500 חיילי נאט"ו ניהלו את "מבצע קציר חיוני" להחזרת כלי הנשק. מיד לאחר סיום המבצע בספטמבר, צבא החופש הלאומי פירק את עצמו. היחסים האתניים השתפרו מאז באופן משמעותי, למרות שעדיין נותרו מספר מוקדי חיכוך קטנים בשני הצדדים שמהווים מקור לדאגה. כמו כן, עדיין יש רמה נמוכה של אלימות המכוונת בעיקר כלפי המשטרה.
ב-26 בפברואר 2004 הנשיא בוריס טראיקובסקי נהרג בהתרסקות מטוס בטריטוריה של בוסניה והרצגובינה. תוצאות החקירה הרשמית גילו שהסיבה להתרסקות המטוס הייתה טעויות אנוש של הטייסים בזמן שהמטוס התקרב לנחיתה בנמל התעופה מוסטאר. לכהונת הנשיאות נבחר במקומו ברנקו צרבנקובסקי.
במרץ 2004 רפובליקת מקדוניה הגישה בקשה להצטרף לאיחוד האירופי. ב-17 בדצמבר 2005, נשיאות האיחוד האירופי הכריזה על מקדוניה כמועמדת לצירוף לאיחוד. ההחלטה הסופית אמורה הייתה להתקבל ב-2006 או ב-2007 לכל המאוחר.
באוגוסט 2005 פולין הפכה למדינה ה-112, מתוך סך של 191 מדינות החברות באו"ם, שהכירה ברפובליקה של מקדוניה בשם החוקתי שלה. עדיין לא הושג הסכם קבע בין יוון למקדוניה על השם של המדינה. השם שהתפרסם היה "רפובליקת מקדוניה-סקופיה" (Republika Makedonija-Skopje), אולם הוא נדחה על ידי הרפובליקה. המתווך מטעם האו"ם, מתיו נימץ, הציע הצעה אחרת מספר חודשים לאחר מכן, והצעתו הייתה שהשם רפובליקת מקדוניה (Republika Makedonija) ישמש את המדינות שהכירו במדינה בשם זה ושיוון תשתמש בנוסח "רפובליקת מקדוניה-סקופיה", בעוד שהמוסדות והארגונים הבינלאומיים ישתמשו בשם רפובליקת מקדוניה בתעתיק לטיני. אולם, הצעה זאת נדחתה על ידי יוון.
ב-12 ביוני 2018 הושג הסכם – הסכם פרספה – בין ממשלות יוון ורפובליקת מקדוניה בדבר שינוי שמה של האחרונה ל"רפובליקה של מקדוניה הצפונית" או בקיצור "מקדוניה הצפונית". משאל העם על שינוי שם המדינה נערך ברפובליקה של מקדוניה ב-30 בספטמבר 2018, אולם עקב קריאה לחרם של האופוזיציה אחוז ההצבעה עמד על כ-37% בלבד, ולא הגיע ל-50% הדרושים כדי שייחשב תקף. ב-11 בינואר 2019 קיבל הפרלמנט המקדוני החלטה ברוב של 81 קולות (שני שלישים הדרושים) לשנות את שמה של המדינה ל"מקדוניה הצפונית", וב-25 בינואר אישר בית המחוקקים היווני את שינוי השם עליו הוסכם בהסכם פרספה. ב-12 בפברואר 2019 השינוי הרשמי נכנס לתוקפו וסיים סכסוך ארוך-השנים בין המדינות.
טיסת וליוג'ט 592
טיסת אלוהא איירליינס 243
טיסת מאלב 240
טיסת קוריאן אייר 858
קבוע הכבידה העולמי
טיסת קוריאן אייר 007
מסע לבטן האדמה (סרט, 1959)
מסע לבטן האדמה (באנגלית: Journey to the Center of the Earth) הוא סרט משנת 1959, המבוסס על ספרו של ז'ול ורן "מסע אל בטן האדמה". ב-2008 יצאה גרסה מחודשת בכיכובו של ברנדן פרייז'ר.
היוזמה להפקה.
חברת פוקס (Fox) החליטה על הקצאת תקציב גדול להפקת הסרט, בחלקו, לאחר שתי הפקות מוצלחות של סרטים המבוססים על ספרי ז'ול ורן: "20,000 מיל מתחת למים" של אולפני וולט דיסני בשנת 1954 ו"מסביב לעולם בשמונים יום" (1956) של הבמאי מייקל טוד (Michael Todd) עם השחקנים: דייוויד ניבן בתפקיד Phileas Fogg ושארל בואייה בתפקיד מסייה ג'אסה (Monsieur Gasse) שזכה בחמישה פרסי אוסקר והיה מועמד לשישה פרסים נוספים. שתי ההפקות הוכחו כרווחיות למרות ההוצאות הכספיות הניכרות שהיו כרוכות בהפקות.
אתר ההפקה.
הסרט צולם בפארק הלאומי מערות קרלסבד, פארק לאומי ובו סדרת מערות אבן-גיר גדולות תת-קרקעיות ושונית מאובנת מתקופת הפרם במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית. תחילת הסרט צולמה באדינבורו שבסקוטלנד, וסיומו - בסטרומבולי שבאיטליה.
בין הספר לבין הסרט.
הסרט דומה לספר בכך שהוא מתאר מסע לבטן האדמה, אך התסריט הוא בהתאם למקובל בעולם הקולנוע. ברקע סיפור בלשי הכולל הרעלת מדען מתחרה, הכרעת מושבעים והוצאה להורג בדרך הטבע. שתי עלילות אהבה מלוות את הסרט המביאות את גיבורנו לנישואין בסיומו של המסע. תחילת הסרט היא באדינבורו, בכנס מדעי בו מקבל גיבור הספר, פרופ' אוטו לידנברוק בגילומו של השחקן ג'יימס מייסון, מתנה, סלע לבה מיוחד. הוא מעריך את משקלו וקובע כי יש באבן חומר הקל במשקלו מלבה. הוא מפוצץ את אבן הלבה ומגלה בה מגילה המתארת מסע לבטן האדמה שנערך על ידי המדען ארנה סאקונוסס לפני 300 שנה. את המתנה מצא סטודנט בן ביתו, אלק מקאבן (השחקן פאט בון) המאוהב בעוזרת בית בבית הפרופ'.
פרופ' לידנברוק והסטודנט שלו מחליטים לצאת למסע בבטן האדמה ומגיעים לאיסלנד - נקודת המוצא לירידה לבטן האדמה. בבית המלון ברייקיאוויק, בירת איסלנד, הם פגשו את קרלה גואטבורג, אשתו של פרופ' גואטבורג, השחקנית ארלאן דאל (Arlene Dahl), אשר עמו התייעץ בכתב פרופ' לידנברוק על טיבה של המגילה. הם מגלים כי פרופ' גואטבורג הורעל. מתברר להם כי פרופ' גואטבורג רצה לצאת למסע לבטן האדמה בטרם פרופ' לידנברוק יתחיל בו. קרלה מגלה את העוול שבעלה תכנן לעשות ומצטרפת למסע עם פרופ' לידנברוק ומעבירה לרשותו את הציוד שבעלה הכין למסע. עוד מצטרפים למסע, מורה דרך איסלנדי יחד עם הברווז שלו, הברווז גרטרוד, אשר ינווט בהצלחה את המסע בבטן האדמה.
אחרי ההקדמה למסע, האורכת 45 דקות מתוך 132 דקות, אורך הסרט כולו, מתחיל המסע לבטן האדמה. בכניסה, פרופ' אוליבר לינדברוק מכריז באופן חגיגי על היוצאים למסע: קרלה גואטבורג, אלכסנדר מקאבן, הנס בלקר, אוליבר לינדברוק וגרטרודה. עוד שני אנשים מסתוריים אורבים להם בירכתי הכניסה.
בדרך, באלק מקאבן מאבד את נתיב ההליכה ופוגש ברוצח של פרופ' גואטבורג שהוא נסיך, צאצא של ארנה סאקונוסס, מחבר המגילה, ובמשרתו. הנסיך סבור כי הייתה לו זכות הבכורה לצאת למסע ולכן הוא הרעיל את פרופ' גואטבורג. הוא יורה באלק מקאבן לאחר שאינו מוכן למלא את מקומו של משרתו שנהרג. הדי היריות נשמעים על ידי חבריו וכך הוא חובר לצוות. הנסיך נתפס על ידי המשלחת ועומד לדין בפני שלושת מושבעים - בבטן האדמה - באשמת רצח וניסיון לרצח. פסק הדין יתבצע בדרך הטבע כאשר הנסיך יפול ללבה רותחת. הם מגיעים לים הגדול בבטן האדמה, מכינים רפסודה ונסים לים הפתוח כאשר עדר לטאות ענק רודף אחריהם. בים הם נקלעים למערבולת, נסחפים לקרקעית ומוצאים את עצמם במרכז שרידי העיר אטלנטיס (לא באוקיינוס האטלנטי), שם הם מגלים את שרידי גופו של ארנה סאקונוסס, מחבר המגילה, שניסה לבצע את המסע בשנית ונספה כאן. הוא משאיר להם רמז לגבי כיוון היציאה מבטן כדור הארץ. הם מוצאים לידו כדורי אבק שרפה ובעזרתם הם מבצעים פיצוץ בקיר, במקום הנראה להם כפתח מילוט. בטרם יתפוצץ אבק השריפה הם מתיישבים על קערת מזבח עתיק מאבן שנמצא במרכז אטלנטיס. הפיצוץ גורם ללבה הרותחת להתפרץ. המשלחת נישאת בתוך קערת המזבח על הלבה העולה מלוע הר הגעש סטרומבולי ונוחתים בים התיכון. דייגים איטלקים אוספים את גיבורנו והם חוזרים לאדינבורג וזוכים שם לכבוד, לקבלת פנים ולשתי חופות.
חברת פוקס המאה ה-20 הוציאה לאור את הסרט בתקליטור בפורמט DVD במרץ 2003 ללא תוספות.
פרסים.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בשנת 1960 בקטגוריות הבאות: הבימוי האמנותי הטוב ביותר, הקמת תפאורה צבעונית, האפקטים הטובים ביותר, אפקטים מיוחדים ואפקטים קוליים הטובים ביותר.
באותה שנה הסרט זכה במקום השני בפרס גולדן לאורל (Golden Laurel) בקטגוריה דרמת פעולה מעולה (Top Action Drama).
טיסת סוויסאייר 330
היסטוריה של הרשות הפלסטינית