בסתיו 1995 נחתם בין שתי המדינות הסכם לשיתוף פעולה בתחום המסחר והכלכלה ופרוטוקול להקמת ועדה משותפת ברמה מדינית. ישיבות של הוועדה הנ"ל מתקיימות אחת לשנתיים בערי הבירה של שתי המדינות.
בשנת 2005 נפתח סניף של הבנק הלאומי של פקיסטן בבאקו.
לממשלת פקיסטן יש הסכם עם אזרבייג'ן (20 ביוני 2016), שמטרתו לייבא חשמל, נפט ומוצרי נפט, גז נפט נוזלי, וגז טבעי נוזלי מאזרבייג'ן.
ב-1 במרץ 2017 נערך הפסגה ה-13 של הארגון לשיתוף פעולה כלכלי בבירת פקיסטן, אסלאמאבאד. בפסגה השתתף גם נשיא הרפובליקה של אזרבייג'ן, אילהם אלייב. בפגישה, ראש ממשלת הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן - מוחמד נואז שריף ונשיא אזרבייג'ן - אילהם אליאב הסכימו על ייבוא מוצרים מהמתחם התעשייתי הצבאי-פקיסטני על ידי אזרבייג'ן. נושאים הקשורים לתעשייה הביטחונית וכלכלית.
בנובמבר 2017 הודיע לשכת המסחר והתעשייה של פקיסטן בעיר קראצ'י על רצונם של יזמים לתרום תרומה מהותית לאזור הכלכלי החופשי (SEZ) בכפר האזרי, אלאט. המוקד העיקרי יהיה בפיתוח תחום התרופות.
מאז סוף 2017, פקיסטן מנהלת משא ומתן עם אזרבייג'ן על הצורך לחבר את מסדרון התחבורה "צפון-דרום" לפרויקט. מסדרון זה עשוי להפוך לקישור בהובלת הרכבות של אזרבייג'ן, איראן ורוסיה.
המחזור השנתי בין אזרבייג'ן לפקיסטן הוא 10 מיליון דולר.
על פי הסכם דו-צדדי בין משרדי האנרגיה של פקיסטן ואזרבייג'ן (מיום פברואר 2017), אזרבייג'ן תייצא לפקיסטן חלק ממוצרי הנפט והגז, כולל נפט חימום, בנזין, סולר וגז טבעי.
במהלך 2017 נאמד סכום העסקות הכולל בין שתי המדינות בכ־7.34 מיליון דולר (שהם 26.55 אחוז יותר בהשוואה לתקופה המקבילה בשנת 2016). על פי ועדת המכס הממלכתית של אזרבייג'ן, 5.7 מיליון יבוא של מוצרים אזרבייג'ן מפקיסטן אחראי על סך הסכום הכולל.
המסחר הדו-צדדי הממוצע בין אזרבייג'ן לפקיסטן במחצית השנייה של 2018 הסתכם בכ-7.3 מיליון דולר אמריקאי. עם זאת, שתי המדינות מתכוונות להגדיל עוד יותר את המספר הזה בחמש השנים הבאות על בסיס הסכמים שנחתמו לאחרונה. בגלל פוטנציאל האנרגיה העצום של אזרבייג'ן (נפט וגז), הצד הפקיסטני כמדינה מייבאת נפט רואה באזרבייג'ן שותף סחר חשוב. מנת להשיג צמיחה נוספת של הסחר בין משרד הכלכלה של אזרבייג'ן ומשרד המסחר בפקיסטן, הוקמה קבוצת עבודה מיוחדת לפיתוח שיתופי פעולה השקעות דו צדדיות. על פי ההערכות, בעשור האחרון השקיע הצד הפקיסטני כ-4.2 מיליון דולר בכלכלת אזרבייג'ן. בנוסף, בעתיד עשויה פקיסטן להשיג את העליונה על השוק המקומי של אזרבייג'ן באמצעות יצוא של מוצרי ספורט, תעשיית עור, תרופות, אנרגיה, ייצור ציוד חקלאי קל. על פי הסטטיסטיקה, בחודשים ינואר עד יוני 2018 הסתכם ב-5.82 מיליון, בנוסף, ישנן כ-250 חברות המבצעות עסקאות בשווי 4.2 מיליון דולר בין אזרבייג'ן לפקיסטן. בשנת 2018, מחזור המסחר הכולל בין מדינות אלה חושב על 36 אחוז יותר לעומת השנה שעברה.
הסטטיסטיקה של ועדת המכס הממלכתית של אזרבייג'ן מראה כי הסחר בין אזרבייג'ן לפקיסטן בתקופה מינואר עד ספטמבר 2018 הסתכם בכ-8.34 מיליון דולר. בהשוואה לתקופה המקבילה בשנת 2017, סך הצמיחה הסתכמה ב-22.46 אחוז. בעסקאות אלה היה לצד הפקיסטני עודף בחשבון השוטף, ובאזרבייג'ן היה בכך גירעון.
שיתוף פעולה צבאי.
פקיסטן היא אחת ממדינות בעלות נשק גרעיני ומדינה עם שיעורי פיתוח גבוהים של התעשייה הצבאית. באשר לשאלות של שיתוף פעולה צבאי בין פקיסטן לאזרבייג'ן, מצוין האפשרות לייצר נשק למטרות כלליות, כמו גם להניח את היסודות של מפעלים צבאיים. מצד שני, פקיסטן מבקשת לחזק את היחסים עם אזרבייג'ן בתחום האנרגיה בגלל מחסור במשאבי אנרגיה.
בחורף 2014, במהלך ישיבת ה-V של קבוצת העבודה לשיתוף פעולה צבאי בין אזרבייג'ן לפקיסטן בעיר אסלאמאבאד, חתמו המדינות על הסכם על שיתוף פעולה צבאי הדדי.
בעשור האחרון הכשירו מומחים צבאיים פקיסטנים כמאה יחידות צבאיות אזריות.
אזרבייג'ן מנהלת משא ומתן עם פקיסטן על רכישת לוחמי ה-JF-17 . בשנים 2019–2020 מתוכננת ייצור המוני של לוחמי JF-17 בלוק 3. אזרבייג'ן מעוניינת גם לרכוש לוחמי סופר מושק.
תמיכה בזירה בינלאומית.
פקיסטן תומכת בעמדת אזרבייג'ן בסכסוך קרבאך, ואזרבייג'ן תומכת בפקיסטן בנושא השתייכותו של קשמיר. פקיסטן היא המדינה היחידה בעולם שאינה מכירה בארמניה.
באפריל 1993 נערכה ישיבת מועצת הביטחון של האו"ם בהנהגת פקיסטן . הישיבה אימצה פה אחד את החלטה מספר 822 בדבר הסכסוך נגורנו-קרבאך.
בנוסף, פקיסטן חברה בארגון לשיתוף הפעולה האסלאמי בנושא הצעדים האגרסיביים של רפובליקת ארמניה נגד אזרבייג'ן.
שיתוף פעולה הומניטרי.
בשנים 2012–2018 העניקה קרן היידר אליאב באמצעות שיתוף פעולה הומניטרי סיוע למספר מוסדות רווחה פקיסטניים מקומיים וארגוני צדקה.. הקרן הקצתה גם כספים להקמת מערכת אספקת מים באזור דרע אסמאעיל חאן וארגנה טיפול חינם בבתי חולים שונים בעיר פשאוור. בנוסף, קרן היידר אליאב משלמת מלגות ליותר מ-30 סטודנטים ראויים מ-12 אוניברסיטאות פקיסטניות ובית הספר לנערות רארה. במהלך חנוכת מעיין החללים ב-20 בינואר בגוג'ראן, מחוז פונג'אב, נתרמו 500 מנות דם למרכז טאלאסמיה של ארגון הבית המתוק של פקיסטן (בית אול-מל).
ב-8 באפריל 2015 הוענק סיוע הומניטרי לקורבנות השיטפון באוקטובר 2014 באזורים כפריים בערים שונות בפקיסטן על ידי הסוכנות לפיתוח בינלאומי של אזרבייג'ן (AİDA).
יחסים תרבותיים.
היחסים בין פקיסטן לאזרבייג'ן מתפתחים גם בתחום הדתי והתרבותי. באוניברסיטה הממלכתית של באקו מחלקה מיוחדת בשפת אורדו.
באביב 1996 אומצה ההצהרה המשותפת על התאומה של העיר גנג'ה האזרית עם העיר מולטאן הפקיסטנית. בשנת 2004, בעיר אסלאמאבאד, בשתי שפות - אנגלית ואורדו, יצא לאור הספר "מבוסס על יצירותיו של הוגה דעות אזרביג'יני בולט ג'ליל ממדגולוזדה".
בשנת 2007 אירעה רעידת אדמה בפקיסטן, בפרט בעיר מוזפרבאד. אזרבייג'ן, בראשות אילהם אלייב, העניקה סיוע כספי למדינה שנפגעה בסכום של מיליון וחצי דולר. ביוזמתו של יו"ר קרן היידר אליאב, בכפר רארה הכפרי, בעיר מוזפרבאד, החלה בניית בית ספר תיכון על פי הדגם המודרני, שהפתיחה הגדולה שלו התקיימה בפברואר 2008. הקרן הקצתה גם כספים להקמת יחידה חדשה של המרפאה של קרן העיניים קבר, בפשאוור.
שגרירויות.
לפקיסטן שגרירות בבאקו, ולאזרבייג'ן יש שגרירות באסלאמאבאד. שגריר הרפובליקה האסלאמית פקיסטן באזרבייג'ן הוא סעיד חאן מוהמנד, ואילו שגריר הרפובליקה של אזרבייג'ן בפקיסטן הוא דשגין שיקרוב.
מורינה
מורינה הייתה אוניית מעפילים, שאורגנה על ידי אנשי המוסד לעלייה ב' של "ההגנה".
תולדותיה.
"מורינה" אורגנה בעקבות המידע שהגיע אל אנשי המוסד לעלייה ב' בשנת 1943, לפיו ממשלת בריטניה קיבלה החלטה סודית לאפשר לכל יהודי אשר יגיע לטורקיה להמשיך ולעלות לארץ ישראל. ההחלטה המריצה את אנשי המוסד לעלייה ב' לארגן אוניות להבאת היהודים לטורקיה. באוגוסט 1944 ארגן המוסד לעלייה ב' שלושה כלי שיט להעברת יהודים מרומניה לטורקיה. תחת המרשל יון אנטונסקו הייתה רומניה בעלת ברית של גרמניה הנאצית, והמסע מרומניה לטורקיה תוכנן מתוך הנחה שהבריטים יאפשרו לנוסעים להמשיך בדרכם לארץ ישראל.
ב-3 באוגוסט 1944 הפליגו מנמל קונסטנצה ברומניה שלוש אוניות: "מורינה" כשעל סיפונה 308 מעפילים, "בולבול", שעל סיפונה היו 390 מעפילים, ו"מפקורה" שעליה היו כ-315 מעפילים. האוניות הפליגו יחד.
"מורינה" ו"בולבול" הגיעו בשלום לאיסטנבול, ומשם נסעו המעפילים ברכבת לארץ ישראל; ואילו "מפקורה" הותקפה על ידי צוללת 25 מייל צפונית מזרחית מהנמל הטורקי אינאדה (İğneada), במערב הים השחור, וטבעה. הגרמנים סברו שהיו בה קצינים פולנים שהיו בדרכם לצבאות בעלות הברית. יש הטוענים שלא הייתה זו צוללת גרמנית אלא צוללת רוסית (ShCh-215)
המשרד לחיזוק וקידום קהילתי
המשרד לחיזוק וקידום קהילתי הוא משרד ממשלתי, שאליו הועברו תחומי עיסוק שהיו במסגרת המשרד לביטחון הפנים. המשרד הציג עצמו כ"עוסק בבינוי קהילה ופועל בשתי זרועות מרכזיות. האחת זרוע המניעה בטיפול בתופעות קצה כדוגמת נפגעי סמים ואלכוהול, תוכניות לאומיות למניעת אלימות, מניעת אלימות נגד נשים בהיבט הקהילתי ואוכלוסיות קצה. בזרוע העצמה עוסק המשרד לפרויקטים לקידום ההתנדבות, ליוזמות בונות קהילה ולקשר שבבניית קהילה בין שלטון מקומי, שלטון מרכזי, מגזר שלישי ומגזר עסקי."
היסטוריה.
המשרד הוקם במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש, כחלק ממהלך של הקמת שישה משרדי ממשלה חדשים, וניתן לאורלי לוי-אבקסיס. תקציב המשרד נאמד בסך של כ-785 מיליון שקל. ב-14 ביוני אושר מינויו של חגי רזניק למנהל הכללי של המשרד. בנובמבר 2020 השיק המשרד ביחד עם הרשת החברתית "טיקטוק" קמפיין להעלאת המודעות הציבורית לסכנות באינטרנט.
הקמת המשרד דרשה שינוי חקיקה והליכי תכנון. במהלך ימי המשרד נמתחה לא פעם ביקורת על עצם היותו, בטענה כי הוא חסר סמכויות ומהווה בזבוז כספי ציבור, וכי הוא נוסד כגחמה אישית עבור אורלי לוי-אבקסיס. יתרה מכך, משרד האוצר אף הרכיב רשימה ובה עשרה ממשרדי הממשלה שלטענתו יש לסגור לצמיתות, ובהם נכלל המשרד לחיזוק וקידום קהילתי.
לקראת הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, נקבע בהסכם הקואליציוני בין יש עתיד לימינה כי המשרד לחיזוק וקידום קהילתי ייסגר וסמכויותיו ישובו אל המשרד לביטחון הפנים; בהחלטת הממשלה ב-19 ביולי 2021 נקבע שהמשרד יסגר אחרי שיושלמו תיקוני החקיקה הדרושים לשם כך.
ואשוואר
ואשוואר (בהונגרית: Vasvár, בגרמנית: Eisenburg, בסלובנית: Železnograd, בלטינית: Castrum Ferrum) היא עיירה במחוז ואש, הונגריה.
מיקום.