במצבי חירום ניתן להכין תחבושות מחפצים שונים כמו סדינים, שמיכות וכדומה.
במקרה הצורך ניתן להיעזר בסרט דביק רפואי כדי לקבע את התחבושת למקומה.
את התחבושת כורכים או חובשים; המילונאי ראובן אלקלעי הציע במילוניו להשתמש בצמד הפעלים גזורי השם תִּחְבֵּשׁ וכן תֻּחְבַּשׁ.
ולטווה
סומרלד
סומרלד (Somerled, נורדית עתיקה: "Sumarliði", סקוטית: "Somhairle", סביב 1100 - 1164) היה מנהיג פוליטי וצבאי של האיים הסקוטיים במאה ה-12. הוא היה ידוע בגאלית גם כ: "ri Innse Gall" - "מלך האיים ההברידיים".
סומרלד מופיע לראשונה ברשומות ההיסטוריות בשנה 1140 כמלך קינטייר, שם הוא נשא לאישה את ריינלט (Raghnailt), בתו של אולאף הראשון, מלך האי מאן. בשנת 1153 מתו שני מלכים: דייוויד הראשון, מלך סקוטלנד, ואולאף הראשון. כתוצאה מכך היה בלבול רב וסומרלד ניצל את המצב בכך שהחל לתקוף את סקוטלנד ואת האי מאן, בו מלך גיסו, המלך גודפרד החמישי. ב-1156 גודפרד הובס בקרב נגד 80 ספינות מהצי של סומרלד ושני האויבים חילקו את האיים ביניהם. גודפרד שמר על האיים שמצפון לחצי האי ארדנאמורכן וסומרלד קיבל את כל השאר. אולם שנתיים לאחר מכן סומרלד חזר לאי מאן עם 53 ספינות מלחמה. הוא הביס את גודפרד שוב והפעם הכריח אותו להימלט לנורווגיה. כעת ממלכתו של סומרלד התפרשה מהאי מאן ועד לקצה הצפוני ביותר של האיים ההברידיים.
כך התושבים הוויקינגים והסקוטים יצרו עם אחד, הגאלו-נורמנים, תחת מנהיג אחד וחלקו בתרבות אחת. היה להם כוח ימי רב והם הצליחו לא רק להדוף את תקיפותיו של בית סטיוארט אלא אף לכבוש חלק משטחיו. בקרב שנערך במרכז שטח סטיוארט, בעיר רנפרו, סומרלד נהרג, ולאחר מותו צבאו היה מדוכא ונסוג מהאזור.
בעקבות מותו של סומרלד מספר שליטים חזקים הופיעו בממלכתו. שתי משפחות נאבקו על המנהיגות באיים: משפחתו של סומרלד וצאצאיו וצאצאיו של גודפרד החמישי. במהלך המאות ה-12 וה-13 העולם הסקנדינבי ראה שינויים רבים בשיטות השלטון והממשל שהסתיימו בממלכות מרוכזות ומאוחדות כמו דנמרק ונורווגיה. אולם התפתחות זו לא קרתה בממלכת האיים הסקוטיים, שסופחה לממלכת סקוטלנד, על אף שנאמנות תושביה למלך סקוטלנד נשארה מעורערת במשך מאות רבות.
Notobasis syriaca
ההברידים
גאומכניקה
גאומכניקה היא מדע הנדסי העוסק בהתנהגות הפיזיקלית של קרקעות וסלעים. הגאומכניקה עוסקת בסיווג קרקעות על פי תכנותיהן המכניות, דוגמת חוזק, גמישות, יכולת ספיגת מים, משקל סגולי וחדירות. השימוש העיקרי בגאומכניקה הוא בהנדסה אזרחית על ידי אפיון של יחסי הגומלין בין הקרקע והסלע הטבעיים לבין מבנים מלאכותיים דוגמת בניינים, סכרים וגשרים במטרה לתכנן אותם באופן שיוכלו להתמודד עם העומסים העשויים להיות מופעלים עליהם.
תכונות הקרקע.
הבסיס לתכנון הנדסי על גבי סוג כלשהו של קרקע הוא הכרת תכונות הקרקע וסיווג סוג הקרקע לפי תכונות אלו, תכונות הקרקע נמצאות בקשר ישיר לכמות המים והאוויר בקרקע וגודל גרגירי הסלע.
מנת החללים.
מנת החללים היא היחס בין נפח המים והאוויר באדמה (Vv) לנפח הקרקע המוצקה (VS). תכונה זאת נמדדת באחוזים, למשל מנת החללים בקרקע מסוג חרסית היא בין 24 ל-40 אחוזים. מנת החללים מוגדרת בגאומכניקה בסימן e.
formula_1
נקבוביות.
נקבוביות היא היחס בין נפח המים והאוויר באדמה (Vv) לנפח כל מדגם האדמה (V). מסומנת בגאומכניקה בסימן n.
formula_2
דרגת רוויה.
דרגת הרוויה היא החלק היחסי של נפח המים (Vw)מתוך נפח האדמה שהוא לא קרקע (Vv) . בקרקע מוצפת לחלוטין תהיה דרגת הרוויה תהיה שווה ל - 1, ולקרקע שיובשה לגמרי בתנור ממים תהיה 0.
formula_3
משקל יחסי.
משקל יחסי של קרקע מוגדר כיחס בין צפיפות הקרקע המוצקה לצפיפות הנוזל בקרקע (הרוב מים), משקל יחסי של קרקע נע הרוב בין 2.6 (אדמה חולית) ל - 2.9.
formula_4
צפיפות.
צפיפות הקרקע מוגדרת כיחס בין משקל הקרקע לנפח שלה. הצפיפות מוגדרת ביחידות כמו גרם לסנטימטר מעוקב, או ק"ג למטר מעוקב. צפיפות הקרקע הטבעית נעה בין 1 ל 3 גרם לסמ"ק.
formula_5
זווית החיכוך הפנימית.
זווית החיכוך הפנימית היא הזווית המקסימלית מהמישור שיוצרת ערימה של עפר תחוח. לכל סוג קרקע - זווית חיכוך פנימית משלו. זווית החיכוך הפנימית משמשת לחישוב העומסים האופקיים שמפעיל המשקל העצמי של הקרקע.
בדיקות קרקע.
כדי לבצע תכנון דרכים או יסודות מבנים, יש צורך לדעת פרמטרים רבים לגבי הקרקע באזור הבניה. לצורך מציאת הפרמטרים הדרושים, יש לבצע שורה ארוכה של בדיקות קרקע מסוגים שונים. הבדיקות כוללות אפיון שכבות הקרקע באזור, מציאת עומק מי תהום, בדיקות של תכולת אוויר ותכולת רטיבות בקרקע, בדיקת חוזק לגזירה וחוזק ללחיצה ועוד. ככל שהמבנה המתוכנן הוא גדול יותר ומורכב יותר, כך הבחינות של הקרקע בסביבתו נדרשות להיות מדויקות ומפורטות יותר. דגימות של בדיקות אלו מבוצעות על ידי חפירת בורות או קידוח של הקרקע בשיטות שונות התלויות בשיקול הנדסי באזור הבנייה המתוכנן.
מיון קרקע.
לצורך הגדרת קרקע וסיווגה, נלקחות דגימות קרקע עליהן מתבצעות בדיקות מעבדה שונות, שבסופן ניתן להגדיר את הקרקע לפי קבוצה מסוימת שלה יותאם התכנון ההנדסי של המבנה
במדינת ישראל משתמשים בעיקר במיון קרקע על פי השיטה של האגודה האמריקאית לכבישי מדינה ותעבורה (AASHTO). בשיטה זאת מעבירים את הקרקע המוצקה דרך מגדל מסננות המורכב ממספר מסננות שגודל רשת הסינון בהם הולך וקטן ככל שיורדים מטה במגדל. לאחר הסינון ניתן לדעת כמה קרקע מכל גודל יש במדגם, לממשל אם יש בה יותר גרגירים דקים (חול) או סלעים.
התקן הישראלי העוסק במיון קרקעות הוא ת"י 253 של מכון התקנים הישראלי.
תהליך התכנון הגאומכני.
ניתן לחלק את החישובים הגאומכניים לשני סוגים:
תכנון יסודות.
נקודת המוצא של תכנון היסודות היא העומסים שמפעיל המבנה על הקרקע. לאחר קבלת העומסים האלו ממהנדס המבנה, יש צורך לאפיין את הקרקע, לבדוק את החוזק האופייני ועל פיו לקבוע את גודל היסודות הדרוש ואת שיטת הביסוס.
תכנון מבני תמך.
מבנה תמך הוא מבנה שנועד להפעיל כוחות על הקרקע ולעצב אותה, כמו קיר תומך, קיר כובד, סוללה או סכר. כדי לבנות מבנה כזה, על המתכנן לבדוק קודם כל את הקרקע ולאפיין אותה מבחינת חוזק ותכונות מכניות אחרות כגון צפיפות או ספיגות ולפי הנתונים האלו הוא יכול לתכנן את הגודל הגאומטרי של מבנה התמך.
המאמצים בקרקע.
בדיקות הקרקע מאפשרות לבצע אפיון לקרקע והאפיון הזה מאפשר למתכנן לקבוע מהם המאמצים המקסימליים שהקרקע יכולה לספוג בלי לשקוע או להיהרס. בעניין זה יש לציין כי לעיתים קרובות הקרקע מתחת לביסוס מתחלקת למספר רבדים שלכל אחד מהם תסבולת שונה. יש לבצע בדיקות הקרקע של כל רובדי הקרקע הרלוונטיים, כדי להגיע לאפיון קרקע מספיק לתכנון.
התפלגות המאמצים בקרקע.
באופן כללי, התפלגות המאמצים בקרקע עקב הפעלת עומס מסוים היא פונקציה של המרחק ממקום הפעלת העומס. זאת אומרת ככל שהמרחק ממקום הפעלת העומס גדל, כן המאמץ פוחת. המודל התאורטי של התפלגות המאמצים בקרקע, תואר לראשונה על ידי החוקר הרוסי בוסינסק והדיאגרמה של קווי התפלגות המאמצים נקראת על שמו דיאגרמת בוסינסק. לפי מודל כזה ניתן לחשב את המאמץ בקרקע עקב עומסי היסודות של מבנה נתון ותכנן את גודל היסודות בהתאם.
כשל קרקע.
כשל קרקע במאמץ הוא מצב בו התפלגות המאמצים הנוספים עקב היסוד ועוד המאמצים בקרקע עקב משקלה העצמי ולחץ הידרוסטטי גדול מתסבולת הקרקע. כאשר נוצר מצב בו עומס היסודות הנתונים של המבנה גורם לכשל קרקע ניתן לתכנן מחדש את ביסוס המבנה או לחלופין להחליף את שכבת הקרקע הבעייתית.
השנים היפות של גבריאל
השנים היפות של גבריאל הוא אלבומו השני של גבריאל בלחסן. האלבום יצא בשנת 2002, ובהוצאה מחודשת בשנת 2005. בהקלטת אלבום זה ניגן בלחסן על גיטרה, בס, קלידים ותופים.
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי גבריאל בלחסן.
יחס השוויון
אורנג' (נהר)
נהר אורנג' (באנגלית: Orange River, באפריקאנס: Oranjerivier) או גַרְיֵיפּ (Gariep), הוא הנהר הארוך ביותר בדרום אפריקה. אורכו כ-2,200 ק"מ.
שם הנהר.
בני הנאמה, שהם הראשונים שהגיעו לנהר, קראו לו "נוּ גַרְיֵיפּ". את השם "אורנג'" נתן לו הקולונל הבריטי רוברט גורדון, לכבוד ויליאם מאורנג', הוא ויליאם השלישי, מלך אנגליה. מאז תום שלטון האפרטהייד בדרום אפריקה מבכרים השלטונות את השם המקורי, גרייפ, אך השם אורנג' עודו מקובל, בעיקר בהתייחסויות בינלאומית לנהר. בלסוטו, שהנהר זורם גם בתחומה, הוא מכונה סֵנקוּ.
מסלול.
הנהר מתחיל את דרכו בהרי דראקנסברג, סמוך לגבול דרום-אפריקה-לסוטו, במרחק של כ-193 ק"מ מערבה לאוקיינוס ההודי וברום 3000 מטרים. חלקים אלה של הנהר קופאים לעיתים. משם זורם הנהר מערבה לעבר סכר גרייפ (הגדול ביותר בדרום אפריקה) ואחריו אל סכר ונדרקלוף. קטע זה של הנהר זורם באזור הררי. מערבה מסכר ונדרקלוף פני השטח הם מישוריים יותר, והנהר מנוצל אינטנסיבית להשקיה.
בהמשך, דרומה מקימברלי, מתלכד הנהר עם יובלו העיקרי, נהר ואל. הוא זורם הלאה דרך האזורים הצחיחים של דרום הקלהארי, מהווה את הגבול בין דרום אפריקה לנמיביה ונשפך אל האוקיינוס האטלנטי במפרץ אלכסנדר. בקטע הסמוך לשפך, שאורכו כ-33 ק"מ, לא ניתן כמעט לשוט עקב אשדות ומחסומי חול.
עוצמת הזרימה ושטח אגן הניקוז.
עוצמת הזרימה בנהר יורדת חדות בחודשי החורף היבשים. כמות המשקעים בסביבת מוצא הנהר היא כ-2000 מילימטרים בשנה. ככל שהנהר מתקדם מערבה יורדת כמות הגשם (עד 50 מילימטרים בלבד בקטע המערבי) ומתגברת ההתאיידות. בקיץ, לעומת זאת, הנהר זורם בעוצמה, המקשה על ביצוע פרויקטים הנדסיים עליו.