עמאר מונה לראש ממשלה בפעם השנייה (ובמקביל לשר החוץ) ב־22 במרץ 1936, לאחר סילוקו של פלג'דין גנדן משני המשרדים. גנדן התנגד ללחץ הסובייטי להשמיד את הכנסיות הבודהיסטיות של מונגוליה ונזף בפומבי ביוסיף סטלין בקבלת הפנים של שגרירות מונגוליה. על אף שעמאר היה ראש הממשלה החדש, ח'ורלוג'ין צ'ויבלסן הפך לפוליטיקאי המועדף החדש של סטלין, וכראש משרד משרד הפנים החדש שנוצר היה בפועל האדם החזק ביותר במונגוליה. צ'ויבלסאן הגדיל את כוחו במאי 1936, כאשר שינה את כללי ועדת הפנים על מנת להקל על מעצרם של פוליטיקאים בכירים ללא התייעצות עם הממונים הפוליטיים.
זמן קצר לאחר שהפך לראש ממשלה בשנת 1936, החמירו עמאר ודנסראנבליגין דוגום, יו"ר נשיאות "המועצה הקטנה" עם צ'ויבלסאן ומוסקבה כאשר חננו אסירים שהשתתפו בפרשת לקומבה לכבוד חגיגות חמש עשרה למהפכה. אויביו של עמאר, ובמיוחד צ'ויבסלן, השתמשו באירוע כדי לקשר אותו לטבעת הריגול הפיקטיבית של לקומבה. עמאר הואשם יותר ויותר בהשתתפות בפעילות אנטי מהפכנית שגרמה לצ'יבאלסן להצהיר: "עלינו להיפטר מיוצר הצרות הפיאודלי הזה, עמאר!"
הדחקות סטליניסטיות.
עמאר אינו היה יכול למנוע את הטיהורים הגדולים שגרמו יועצי צ'ויבלסאן וה-NKVD במשרד הפנים של המדינה משנת 1937 עד 1939. במשפט הראווה הראשון, שהועלה בתיאטרון המרכזי בין 18 ל -20 באוקטובר 1937, בכה עמאר בגלוי, כאשר חבריו הקרובים נידונו למוות.
טיהור.
בגלל המשך הפופולריות של עמאר בקרב המונגולים, סטלין היה להוט לחסל אותו. הוא הורה לצ'ויבלסן כי מנהיג המפלגה דורג'אווין לוונשאנרב יפתח בקמפיין תעמולה נגד ראש הממשלה הפופולרי, וב־6 במרץ 1939 הוקיע לובשנשארב את עמאר בישיבה מורחבת של הוועד המרכזי של ה- MPRP ואמר כי "עזר למזמינים אנטי-ממשלתיים, התנגד למעצרם והזניח את הגנת הגבולות. הוא בגד בארצו שלו והיה בוגד במהפכה. ברגע שצ'יבאלסן אישר את הגינוי, הוועד המרכזי פנה במהירות כנגד עמאר.
להגנתו עמאר אמר:
"אף על פי שאני מאמין בדת, הדבר היחיד שאני מאמין בו עוד יותר הוא שמונגוליה צריכה לעמוד איתן על רגליה כדי להפוך למדינה עצמאית. אני אוהב את המדינה שלי. הראיתי זאת עם עבודתי. הייתי בין הראשונים שהתמסרו להתפתחות של ארצי, ולבי נשבר כאשר אני סוף סוף חוזה בעצמי נקרא בוגד ומואשם בפשע"
עמאר נמצא אשם בתום המשפט היומי. הוא הורחק ממשרדו של ראש הממשלה, גורש מ- MPRP ונעצר על ידי משרד הפנים. ביולי 1939 עבר המקרה של עמר ל- NKVD, ועמאר נשלח לעיירה הסיבירית צ'יטה ואחר כך למוסקבה. עם סילוקו של עמאר, נבחר צ'ויבלסן לראש ממשלה והפך למנהיג הבלתי מעורער במונגוליה, ובמקביל החזיק במשרדו של ראש הממשלה, שר לענייני פנים, שר המלחמה ומפקד הכוחות המזוינים של מונגוליה.
משפט והוצאה להורג.
במוסקבה עונה עמאר עד להודאתו המלאה בכל ההאשמות שהושמעו נגדו. למרבה האירוניה, בעודו ממתין למשפט במוסקבה עמאר נכלא עם לוונשאנשארב, אותו אדם שעצר אותו ואשר נפל קורבן לטיהוריו של צ'ויבלסאן זמן קצר לאחר מכן.
ב־10 ביולי 1941, עמר נשפט על ידי טרויקה סובייטית ונידון למוות. לאורך כל המשפט עאמר עמד על כך שאם הרפובליקה העממית המונגולית הייתה באמת מדינה עצמאית, עליו להיות מועמד לדין בבית משפט מונגולי. דבריו המוקלטים האחרונים היו "זה אופייני שכאשר מעצמה גדולה מיישבת מדינה קטנה, מנהיגיה נעצרים ונרדפים. הניסיון האישי שלי ממחיש את היחס הזה של ברית המועצות כלפי מונגוליה ”.
הוא הוצא להורג מיד במגרש הירי קומונארקה ליד מוסקבה. גופתו קבורה שם.
שיקום.
ב־15 בדצמבר 1956, לאחר שבדק את הטיהורים של סטלין, לא מצאו עמיתים צבאיים שום עדות לפשעיו של עמאר. ב־25 בינואר 1962 הוא שוקם וב־26 בספטמבר 1989 הוחזרה חברותו ב- MPRP.
העיר המטרופולינית של פלרמו
העיר המטרופולינית של פלרמו (באיטלקית: Città metropolitana di Palermo) היא עיר מטרופולינית במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה, שבירתה העיר פלרמו. נכון לנובמבר 2018 התגוררו בה 1,253,356 תושבים על שטח של 5,009.28 קילומטרים רבועים, ונכללים בה 82 קומונות. זוהי העיר המטרופולינית החמישית בגודלה באיטליה לפי אוכלוסייה והשלישית בגודלה על פי שטח.
בחלוקה המנהלית של 4 באוגוסט 2015 החליפה העיר את נפת פלרמו.
גאוגרפיה.
העיר המטרופולינית משתרעת על שטח של 5009.28 קמ"ר, ובשנת 2018 התגוררו בה 1,253,356 נפש. בירתה בעיר פלרמו המשמשת גם כבירת המחוז. העיר המטרופולינית שוכנת בצפון-מערבה של סיציליה על הים הטירני מצפון, וגובלת בקונסורציום העירוני החופשי טרפאני במערב, בקונסורציום העירוני החופשי אגריג'נטו ובקונסורציום העירוני החופשי קלטניסטה מדרום ובעיר המטרופולינית של מסינה ממזרח. שמה נגזר משם השבט היווני "פאנורמוס" (ביוונית: "Πάνορμος") שמשמעו "נמל הכל".
הערים העיקריות בעיר המטרופולינית, נוסף על פלרמו, הן בגרייה (Bagheria), מונריאלה, צ'פלו ופרטיניקו (Partinico). האי אוסטיקה (Isola di Ustica) שייך גם הוא לעיר המטרופולינית. נהר האימרה מרידיונלה (Imera Settentrionale) הוא הנהר הארוך ביותר בעיר המטרופולינית של פלרמו, ואורכו 144 ק"מ. הנהרות האחרים בנפה הם הבליצ'ה (Belice) שאורכו כ-77 ק"מ, הבליצ'ה דסטרו (Belice destro) באורך של 45.5 ק"מ ונהר הבליצ'ה סיניסטרו (Belice sinistro) באורך של 42 ק"מ.
הגידולים החקלאיים בעיר המטרופולינית הם זיתים, דגנים, שקדים, תאנים, הדרים, גפנים, כותנה ועוד. משק החי כולל גידול כבשים, עזים ובקר. בנפה גם תעשייה פטרוכימית.
בתחומי העיר המטרופולינית מספר פסיפסים ביזנטיים ידועים הנמצאים בקתדרלת מונריאלה, בקתדרלת צ'פלו, בכנסיית סנטה מריה דל'אמיראליו, ובקפלה פלאטינה שבפאלאצו דיי נורמני בפלרמו.
American Psychological Association
Boo'd Up
Boo'd Up הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האנגלייה אלה מאי. השיר יצא לאור ב-20 בפברואר 2018, כסינגל הראשון מתוך מיני-אלבום הבכורה שלה, Ready, ואלבום הבכורה שלה, Ella Mai, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
רקע וכתיבה.
הפזמונאית האמריקאית ג'ואל ג'יימס כתבה לראשונה את השיר בשנת 2014 במקור עבור עצמה. בהמשך, היא חיפשה אמנית שתעביר לו את השיר, ובסופו של דבר נתנה את השיר לאלה מאי, לאחר שהרגישה ש"זה יהיה מושלם עבורה". בפברואר 2017 הוציאה מאי את השיר כחלק ממיני-אלבום הבכורה שלה. השיר צבר פופולריות רבה, ובעקבות כך יצא כסינגל. עם יציאתו כסינגל, הצליח להגיע למקום ה-5 במצעד הבילבורד הוט 100. בדצמבר 2018, דירג מגזין בילבורד את השיר כשיר השלישי בטיבו שיצא באותו השנה. כמו כן, קיבל הסינגל את מעמד הפלטינה המחומשת מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
וידאו קליפ.
ב-26 באפריל 2018 הועלה לערוץ ה-Vevo של מאי הווידאו קליפ הרשמי של השיר. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-417 מיליון צפיות.
רמיקס.
ב-4 ביולי 2018 יצא לאור הרמיקס הרשמי של השיר, בשיתופם של הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' והראפר האמריקאי קוואבו. הרמיקס הגיע למקום ה-8 במצעד הסינגלים הרשמי של ניו זילנד וקיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי את תואר הזהב.
יחסי בולגריה–קוריאה הדרומית
יחסי בולגריה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הבולגרית לבין הרפובליקה של קוריאה.
שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים בשנת 1990. בתקופת המלחמה הקרה היו לבולגריה יחסים דיפלומטיים רק עם דרום קוריאה.
קונסטנטין הירל
קוֹנְסְטַנְטִין הירל (בגרמנית: Konstantin Hierl; 24 בפברואר 1875 - 23 בספטמבר 1955) היה דמות מרכזית בממשל גרמניה הנאצית. הוא היה ראש שירות העבודה של הרייך (), שר בקבינט ומקורבו של אדולף היטלר עוד לפני שעלה לשלטון.
חיים.
הירל נולד בפרסברג ליד נוימארקט באזור פפאלץ עילית שבבוואריה, ולמד בבית ספר תיכון (גימנסיה) בבורגאוזן וברגנסבורג. בשנת 1893 התגייס לצבא בוואריה כצוער. הוא עלה לדרגת לוטננט (מקבילה לסגן) בשנת 1895 וסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית בשנת 1902. הוא הועלה לדרגת האופטמן (מקבילה לסרן) בשנת 1909. הוא שירת כמפקד פלוגה בחיל הרגלים הבווארי. במלחמת העולם הראשונה כיהן הירל כחבר המטה הכללי של קורפוס המילואים המלכותי של בוואריה, כחלק מהארמייה השישית הגרמנית. הארמייה נלחמה בחזית המערבית, שם עלה לדרגת לוטננט קולונל (מקבילה לאלוף-משנה).
עם התבוסה הגרמנית והמהפכה הגרמנית בנובמבר 1918, הפך הירל לראש יחידת פרייקור שהייתה פרה-מיליטנטית. הירל מילא תפקיד בארגון הכוחות הפריליליטריים של הרייכסוואר השחור בשנותיה הראשונות של רפובליקת וויימר. בשנת 1925 הצטרף לאגודה הפוליטית של אריך לודנדורף מהימין הקיצוני, טננברגבונד (), אותה עזב שנתיים לאחר מכן.
המפלגה הנאצית.
בשנת 1929 הצטרף למפלגה הנאצית והיה באותה שנה לראש Organization Department II. בבחירות הפדרליות של 1930 הוא הפך לחבר פרלמנט ברייכסטאג. ב-5 ביוני 1931, שנתיים לפני עליית המפלגה הנאצית לשלטון לאומי, הפך הירל לראש ארגון העבודה הממלכתי (FAD) שסיפק שירותים לפרויקטים של בנייה אזרחית וחקלאית בחסות המדינה. באותה תקופה היו הרבה ארגונים כאלה באירופה, שנוסדו כדי לספק תעסוקה במהלך השפל הגדול.