קונסטבל הושפע במיוחד מציירי הנוף קלוד לורן הצרפתי ויקוב רויסדאל ההולנדי. אף על פי שמכר באנגליה 20 ציורים בלבד במשך כל ימי חייו, זכו ציוריו להערכה רבה בצרפת, וציורו "עגלת החציר" הוצג בתערוכת הציורים בפריז ב-1824. אחרי שזכה להצלחה בצרפת התקבל בגיל 52 כחבר האקדמיה המלכותית לציור בלונדון ב-1829. הצייר הצרפתי דלקרואה ואסכולת הציור של ברביזון בצרפת הלכו בעקבותיו של קונסטבל ויצאו לצייר בחיק הטבע. הציירים האימפרסיוניסטים הצרפתים עשו שימוש בטכניקה של קונסטבל במיוחד במה שנוגע להשפעת שינויי האור בציורי נוף.
ס.ז. סאקאל
ס.ז. סאקאל היה כינויו של אויגן גרו סאקאל (בהונגרית בשמו המקורי:Gärtner Sándor מכינויו: Gerő Jenő או Szőke Szakáll, בודפשט, 2 בפברואר 1884 - לוס אנג'לס, 12 בפברואר 1955), שחקן יהודי-הונגרי אשר הצליח בהוליווד בתפקידי משנה קומיים. ס.ז. סאקאל היה גיסו של לאסלו קרדוש (במאי סרטים).
חייו.
סאקאל נולד בבודפשט, ובתחילת דרכו הבימתית כינה עצמו "סוקה סאקאל" (ובהונגרית szoke szakall), ומכאן כינויו "ס.ז.". הוא זכה להצלחה בקומדיות מוזיקליות בתחילת ימי הסרט המדבר הגרמני, אך עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1933 הביאה לעזיבתו: בתחילה לאוסטריה ולאחר מכן להונגריה ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה להוליווד.
בהוליווד שיחק לרוב בתפקידי משנה קומיים, שנשענו על מבטאו ההונגרי הבולט, ומראהו הכבד והדובי (הוא זכה לכינוי "Cuddles" מעין "חיבוקי"). סאקאל הופיע בסרטים רבים, ביניהם זכור תפקיד המלצר בסרט "קזבלנקה" (1942) ובסרט איש הפלא (1945) עם דני קיי. ב-1948 שיחק בסרט "רומן בלב ים" לצידה של דוריס דיי, איתה שיחק גם בסרט "תה לשניים" (1950). סרטו האחרון היה "הנסיך הסטודנט (1954)"
בשנת 1955 מת מהתקף לב בהוליווד. סאקאל היה נשוי פעמיים. לאחר שהתאלמן בשנת 1918 נישא בשנית בשנת 1920, ונישואים אלו החזיקו מעמד עד מותו.
לני ריפנשטאל
יאקטי סאקס
"Yakety Sax" הוא שמה של יצירה מ-1963 אשר הופצה על תקליט, ונכתבה על ידי הסקסופוניסט בוטס רנדולף . ביצירה נעשה שימוש גם כשיר הנושא של תוכנית הטלוויזיה "המופע של בני היל", ולכן יש המכירים אותה כ"המוזיקה של בני היל".
ביצירה נעשה שימוש רחב של היצירה בהומור באינטרנט כסופראימפוזיציה של דבר מה שאינו משעשע, ומדי פעם גם צילומים מקבריים (אשר לעיתים הואצו - כהשראה מתוכניתו של בני היל). שימוש זה יכול להוכיח את האכסיומה על היצירה, שגורסת כי "יאקטי סקס יכולה לגרום לכל דבר להיראות משעשע".
בהקשר ישראלי, יצירה זו בביצוע הגיטריסט צ'ט אטקינס שימשה כאות הפתיחה של סדרת הלימוד הקצרה (שלושה פרקים) באנגלית "השריף מגבעות הוליווד" (The Sheriff Of Hollywood Hills) משנת 1974 בהפקת הטלוויזיה הלימודית. לביצוע זה ניתן השם "Yakety Axe".
סטיבן ויליאמס
סטיבן ג'יימס אנדרסון-ויליאמס (באנגלית: Steven James Williams; נולד ב-18 בדצמבר 1964 בטקסס) הוא שחקן ומתאבק מקצועי לשעבר אמריקאי הידוע בשם הבמה שלו סטון קולד סטיב אוסטין. אחד המתאבקים הגדולים והמצליחים ביותר בהיסטוריית ה-WWE.
ביוגרפיה.
ויליאמס נולד באוסטין, טקסס. הוריו התגרשו כשהיה בן שנה. הוא ואימו עברו לאדנה, טקסס וב-1968, היא נישאה לקן ויליאמס. סטיבן אימץ את שם משפחתו של אביו החורג. לויליאמס שלושה אחים: סקוט, קווין וג'ף ואחות צעירה בשם ג'ניפר.
קריירה.
לאחר סיום לימודיו בתיכון, שיחק ויליאמס פוטבול במכללת וורטון ובהמשך זכה למלגה מלאה ושיחק באוניברסיטת צפון טקסס. הוא החל דרכו בקריירת ההתאבקות בסוף שנות ה-80 בטקסס. בשנת 1994 אוסטין החל את דרכו בעולם מופעי הבידור וההיאבקות בליגת ה-WCW, תחת השם "סטנינג סטיב אוסטין" ("המהמם") ומאוחר יותר התאבק ב-WWE תחת השם Stone Cold ("קר כאבן"). דמותו של אוסטין צברה פופולריות רבה כאשר הוא זכה בטורניר "מלך הזירה" בשנת 1996 וניצח את תחרות הרויאל ראמבל פעמיים ברציפות, בין השאר, בזכות סכסוכים מתוסרטים בינו ומנהל הליגה, וינס מקמהן. הפופולריות של דמותו התגלמה בהפיכתו בתסריט 3 פעמים לזוכה הרויאל ראמבל - הדמות הראשונה לה ניתן כבוד זה, וכן זכה 6 פעמים באליפות ה-WWE.
דמותו של אוסטין כבר אינה פעילה, מלבד באירועים המרכזיים של ה-WWE, כמו הרסלמניה והרויאל ראמבל. סטיב אוסטין עבר ניתוח בברכו שימנע ממנו להתאבק.
בפודקאסט שנערך בינו לבין פול היימן, אוסטין הביע את רצונו לקרב אחרון ברסלמניה 32, שתהיה בטקסס, מדינת מולדתו, נגד ברוק לסנר; קרב זה לבסוף לא התקיים. למרות זאת, הוא נטל חלק באותו האירוע, לאחר קרב בין צוות "League of Nations" לבין צוות הניו דיי, בו הליג אוף ניישנז ניצחו, הודיע אחד מחברי הקבוצה כי אין שלושה גברים בעולם הזה שיוכלו לגבור עליהם (צוות הליג אוף ניישנז מנה 4 חברים). לאחר שאמר משפט זה, נשמעה מוזיקת הפתיחה של מתאבק העבר שון מייקלס. שון הגיע וחיכה על רמפת הכניסה, שכן אחריו נכנס מיק פולי האגדי בדמות קקטוס ג'ק. פולי גם כן חיכה על הרמפה ולפתע נשמע קול שבירת הזכוכית המפורסם מנעימת הפתיחה של אוסטין. שלושת מתאבקי העבר האגדיים פסעו על הרמפה אל עבר הזירה והחלו בעימות עם חברי הליג אוף ניישנז ובסופו אוסטין ביצע את תרגיל הסיום המפורסם שלו, הסטאנר, לכמה מחברי הקבוצה ואף לחבר הקבוצה השנייה הניו דיי, אקסבייר וודס.
בשנת 2009, אוסטין הוכנס להיכל התהילה של ה-WWE. בשנת 2010, כיכב בסרט "לצוד על מנת להרוג" ושיחק בסדרה "צ'אק" ב-2013, הופיע בסרט "מגודלים 2".
חייו האישיים.
ב-24 בנובמבר 1990, נישא ויליאמס לחברתו מימי התיכון קתרין ברהוס. עם זאת, הוא החל במערכת יחסים עם המתאבקת ג'ני קלארק, דבר שהוביל לגירושיו מברהוס באוגוסט 1992. בדצמבר 1992, נישא לקלארק. לזוג שתי בנות: סטפני וקאסידי. קאסידי גרה עם אמה באנגליה וסטפני מתגוררת בלוס אנג'לס. הזוג התגרש במאי 1999.
בין השנים 2000-2002 היה נשוי למתאבקת דברה מרשל. ביוני 2002, הגישה מרשל תלונה במשטרה על כך שויליאמס הכה אותה. באוגוסט הוא נעצר ונגזר עליו קנס של 1000$, שנה על תנאי ו-80 שעות של עבודות שירות.
בסוף 2009, נישא בפעם הרביעית לקריסטין והם מתגוררים במרינה דל ריי, קליפורניה.
פילמוגרפיה.
קולנוע
טלוויזיה
צ'אק דיקסון
צ'אק דיקסון (באנגלית: Charles "Chuck" Dixon; נולד ב-1954) הוא כותב קומיקס הידוע בעיקר בכתיבת סדרת באטמן בשנות ה-90.
ראשית חיים.
דיקסון נולד במערב פילדלפיה, פנסילבניה, וקרא קומיקסים מכל הז'אנרים. הוא סיים את לימודיו ב-"Upper Darby High School"
קריירה.
עבודת הקומיקס הראשונה של צ'אק דיקסון הייתה כתיבת הקומיקס "Evangeline" עבור "קומיקו קומיקס".
עורך הקומיקס, לארי האמה, שכר אותו לכתוב העתקי גיבוי למגזין "Savage Sword of Conan" של Marvel Comics. הוא כתב תחת השם "צ'ארלס דיקסון".
פרסים.
העבודה שלו הקנתה לו הערכה רבה בקהילת הקומיקס העולמית, כולל מועמדות לכותב הקומיקס הטוב ביותר בשנים: 1997, 1998, 1999, 2000.
לווין תקשורת
קמץ
קָמָץ (גם: קָמֵץ, יוניקוד: U+05B8. יוניקוד לקמץ קטן: U+05C7) הוא אחת משבע התנועות העיקריות במערכת הניקוד של העברית לפי שיטת הניקוד הטברני. הוא מסומן בקו קצר אופקי מתחת לאות, שממנו יוצא קו קצר אנכי כלפי מטה. יש שני סוגים של קמץ, קמץ קטן (הנחשב לתנועה קטנה) וקמץ גדול (הנחשב לתנועה גדולה).
הקלדה.
כך מקלידים את הקמץ במערכות הפעלה שונות:
התפתחות.
תנועת הקמץ מייצגת בניקוד הטברני שתי תנועות הומופוניות שונות שהיו בשלב הלשון שלפניה: תנועת a ארוכה ותנועת u קצרה. שני המקורות האלה תואמים לשני סוגי הקמץ, הגדול והקטן בהתאמה. ברוב המקרים שבהם נוצר הקמץ מתנועת a ארוכה, התגלגלה תנועה זו עצמה מתנועת a קצרה שהייתה קיימת בשלב הקדום יותר. להלן פירוט המקרים:
הגייה.
ככל הנראה, הן על פי מסורת הניקוד הטברני והן על פי המסורה הבבלית נהגה הקמץ – בין הקטן ובין הגדול – בתנועה שבין /a/ ו-/o/, כלומר תנועה אחורית חצי-פתוחה מעוגלת (בסימון IPA: ɔ). בהגייה הארץ-ישראלית מופיע ניקוד של חולם במקומות שבניקוד הטברני מופיע קמץ בהברה סגורה בלתי-מוטעמת (שבהם היינו מצפים כיום לראות "קמץ קטן"). בהגייה התימנית של העברית, שמקורה בהגייה הבבלית, והגייה האשכנזית, שמקורה במסורת הטברנית, הוא נהגה כתנועת [o̞ ~ ɔ ~ ʌ]. בהגייה הספרדית – שמקורה במסורת ההגייה הארץ-ישראלית – ישנו הבדל בין שני סוגי קמץ: קמץ גדול, שמקורו בתנועת /a/, נהגה [a], וקמץ קטן, שמקורו בתנועת /u/, נהגה [o̞].
מדקדקי העברית הספרדיים הציעו כללים שונים שמטרתם להקל על ההבחנה בין קמץ גדול וקמץ קטן. אלה הם ארבעת הכללים המשקפים את המציאות הפונולוגית, שבה קמץ גדול נהגה כתנועת /a/, וקמץ קטן נהגה כתנועת /o/.
א. קמץ המופיע לפני אות המנוקדת בשווא, ואין מתג בין הקמץ ובין השווא, הקמץ נהגה כתנועת /o/ והשווא הופך לנח, כמו למשל (שמות לא, ג) בְּחָכְמָה (הוגים: בחוכמה) (אם קיים מתג בין הקמץ ובין השווא, הקמץ גדול, ונהגה כתנועת /a/; ואם ההברה אינה מוטעמת - השווא נע).
ב. במילה בעלת 4 אותיות המתחילה באות "ו" בפתח, שתי אותיות הבאות מנוקדות בקמץ ואות האחרונה שאיננה א' או ה' או ע', הקמץ השני נהגה כתנועת /o/, כמו למשל (שמות א, ח) וַיָּקָם (הוגים: ויקוֹם),
ג. בסמיכות של שתי מילים המופרדות בקו עליון, אם במילה הראשונה, האות השנייה מהסוף מנוקדת בקמץ והאות האחרונה (של המילה הראשונה) איננה א' או ה' או ע', הקמץ נהגה כתנועת /o/, כמו למשל (תהילים קמה, ח) וּגְדָל-חָסֶד (הוגים וגדוֹל חסד). זאת בתנאי שלא מופיע מתג לאחר הקמץ, כמו בצירוף מְנָת-חֶלְקִי.