אפטר פוראבר (באנגלית: After Forever, "אחרי הנצח") הייתה להקת מטאל גותי/מטאל סימפוני/פאואר מטאל מהולנד. הלהקה הוקמה ב-1995 והתפרקה ב-2009. הלהקה אפיקה, אף היא מהולנד, ממשיכה במידה רבה את סגנונה המוזיקלי.
מוזיקה.
אפטר פוראבר ניגנה מטאל גותי סימפוני המשלב בין זמרת סופרן וגראולינג של דת' מטאל - שיטה המכונה במטאל "שירת היפה והחיה". בהמשך התעדן הסגנונה ונטה לפאואר מטאל סימפוני. בהשפעותיה של הלהקה ניתן למנות מטאל גותי, דום מטאל, בלאק מטאל, מוזיקה קלאסית ואף מלודיות מזרחיות.
ביוגרפיה.
אפטר פוראבר נוסדה במקור ב-1995 תחת השם "Apocalyps" וניגנה בעיקר דת' מטאל. עם הצטרפות הזמרת פלור ינסן, סגנונם השתנה לגותיק מטאל/דום מטאל, כדי להדגיש את קולה היפה והצח של ינסן. באותה תקופה ההרכב כלל את פלור ינסן, מארק ינסן, סנדר גומנס, לוק ון גרוון, ג'ק דריזן ויופ בקרס.
ב-1999 החלה הלהקה להלחין שירים משלהם והקליטו שני דמואים, "Ephemeral" ו "Wings of Illusion", שלכדו את תשומת לבם של חברת התקליטים Transmission Records שהחתימה אותם על חוזה.
אלבום הבכורה שלהם, "Prison of Desire" ("כלא התשוקה") הוקלט ב-2000, וכלל הופעת אורח של שרון דן אדל. האלבום הצליח מאוד באירופה. בסוף אותה שנה, המתופף אנדרה בורגמן והקלידן לנדו ון גילס הצטרפו ללהקה והחליפו את יופ בקרס וג'ק דריזן שעזבו.
ב-2001 הוציאה הלהקה את האלבום "Decipher" ("פענוח"). באלבום זה מופיע השיר "Forlorn Hope" ("תקוות שווא") המדבר על האינתיפאדה השנייה וכולל סימפול מנאומו של יצחק רבין. הזמרת פלור ינסן הוזמנה לשיר כזמרת אורחת ב-Ayreon, אחד המיזמים של אריין אנתוני לוקסן. ב-2002 מארק ינסן עזב את הלהקה והקים את להקת המטאל סימפוני אפיקה. הוא הוחלף בבאס מאאס. אפטר פוראבר הוציאה לאור אחרי זה את ה-EP וה-DVD בשם "Exordium".
ב-2004 הוציאה הלהקה את אלבום הקונספט "Invisible Circles" ("מעגלים בלתי נראים"). האלבום דורג במקום ה-26 בטבלת 100 הנמכרים ביותר בהולנד, הישג נאה למוזיקת המטאל שאיננה מיינסטרים.
בתחילת ספטמבר 2005 הוציאה הלהקה את האלבום "Remagine". לנדו ון גילס עזב את הלהקה והוחלף בידי יוסט ון דן ברוק.
ב-3 במרץ 2006 עזבה הלהקה את חברת התקליטים Transmission Records מפני שהחברה לא קידמה מספיק את הלהקה. באוקטובר של אותה שנה חתמה הלהקה בחברת Nuclear Blast Records.
ב-5 בפברואר 2009 הודיעה הלהקה על פירוקה הרשמי.
על גבול האור
"”על גבול האור“" הוא אלבום האולפן ה-25 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי מיקי גבריאלוב, שיצא בנובמבר 1987.
זהו שיתוף הפעולה החמישי והאחרון של איינשטיין וגבריאלוב, לאחר האלבומים ”בדשא אצל אביגדור“, ”סע לאט“, ”חמוש במשקפיים“ ושנה לאחר האלבום ”אוהב להיות בבית“.
כל שירי האלבום הולחנו ועובדו על ידי גבריאלוב, למעט ”שיר השיירה“ בעל הלחן העממי, והרצועה ההומוריסטית ”בין שתיים לארבע“ שהולחנה על ידי שם טוב לוי. איינשטיין כתב חמישה משירי האלבום. את השאר כתבו לאה גולדברג נתן אלתרמן ועלי מוהר. בין השירים הבולטים באלבום: ”עוּף גוזל“, ”שיר השיירה“ ו”עיתונאי קטן“.
השיר ”האוהבים על שפת הים“ (המוכר בשורתו ”בואי כלה“) התפרסם כעבור כמה שנים בלחן מחודש של אחינועם ניני (שגם שרה את השיר) וגיל דור וניתן לו השם הוא (בואי כלה). השיר ”שירי סוף הדרך“ הולחן קודם לכן על ידי שם טוב לוי והושר על ידיו, וגם גידי גוב נתן לו ביצוע בלחן של לוי.
בצילום שעל העטיפה נראה איינשטיין, בצעירותו, קופץ לגובה באצטדיון המכביה על רקע תחנת הכוח רדינג.
התקליט הוקדש לזכרו של משה איש כסית, חברו הטוב של איינשטיין, שנפטר באותה שנה.
הכיוון ההפוך
הכיוון ההפוך (בערבית: الاتّـجاه الـمُعاكس, תעתיק: "אלאִתִּג'אהּ אלמֻעאכִּס") היא תוכנית ראיונות ודיונים בערוץ הלוויין אל-ג'זירה (الجزيرة) המשדר חדשות ואקטואליה מדוחה, בירת קטר. מנחה התוכנית הוא דוקטור פייסל אל-קאסם, דרוזי יליד סוריה, בעל אזרחות בריטית ותואר דוקטור לספרות אנגלית.
התוכנית משודרת מ-1997 וזוכה לשיעורי צפייה גבוהים מאוד בארצות ערב. היא מעמתת מדי שבוע בין פוליטיקאים, אנשי רוח, אנשי דת, חוקרים או אנשים מלומדים אחרים, בעלי דעות קוטביות ומנוגדות. המנחה מנהל את הדיון ביניהם, אם כי לעיתים הוא נוקט עמדה לטובת אחד הצדדים.
אף כי מסגרת התוכנית פשוטה יחסית, היא נחשבת חדשנית בעולם הערבי, שכן היא מביאה לדיון גם אנשים שדעותיהם אינן מקובלות, ולפעמים אף אסורות להשמעה בחלק מהמדינות הערביות והמוסלמיות. התוכנית משודרת בשידור חי, כך שאין אפשרות לערוך אותה או לצנזר קטעים ממנה. הדיונים בה נעשים לפעמים סוערים, ואף היו מקרים שבהם אחד המתדיינים עזב את האולפן בזעם.
הנושאים המועלים בתוכנית הם נושאים אקטואליים המעוררים מחלוקת עזה בעולם הערבי, בפרט נושאים הקשורים ביחסים שבין העולם הערבי לארצות ועמים אחרים. כמה מהנושאים שהועלו בתוכנית לאחרונה: שאלת הצורך של מדינות ערביות בנשק גרעיני, היחס לערבים בארצות הברית, וערעור התדמית של ישראל בעולם הערבי בעקבות מלחמת לבנון השנייה.
אחת התוכניות המפורסמות (21 בפברואר 2006) עסקה בתאוריית התנגשות הציביליזציות של סמואל הנטינגטון, ועימתה את ופא סולטאן, ערבייה חילונית ילידת סוריה שמתגוררת בלוס אנג'לס, עם אבראהים אל-ח'וולי, איש דת מצרי המרצה באוניברסיטת אל-אזהר. הביקורת שהפנתה סולטאן כלפי העולם הערבי ודת האסלאם הייתה חסרת תקדים בהיסטוריה של שידורי הטלוויזיה בערבית. במהלך הריאיון צידד המנחה פייסל אל-קאסם בגלוי בדעותיו של אל-ח'וולי. לאחר הריאיון כתב אל-קאסם מאמר שכותרתו "הבאש את ריחם של הערבים והמוסלמים והיה מפורסם באמריקה" ("اشتمّ العرب والمسلمين وأصبح مشهورًا في أمريكا") שבו הוא מגנה את סולטאן על הדעות שהביעה בתוכניתו.
בתוכנית אחרת (2 בינואר 2007), ימים ספורים לאחר הוצאתו להורג של סדאם חוסיין, התעמתו שני אישי ציבור עיראקיים: משעאן אל-ג'בורי, חבר פרלמנט סוני, וסאדק אל-מוסווי (איש ציבור שיעי). אל-ג'בורי הסוני עורר את חמתו של אל-מוסווי השיעי כשביקש מהצופים להצטרף אליו לתפילה לעילוי נשמתו של סדאם חוסיין. בתגובה האשים אל-ג'בורי את אל-מוסווי כי הוא משתף פעולה עם איראן. העימות התלהט, ושני המרואיינים קמו ממקומם והחלו לצעוק זה על זה, מבלי שהמראיין, פייסל אל-קאסם, הצליח להשתלט עליהם. בסופו של דבר עזב אל-מוסווי את האולפן בזעם במהלך השידור. אל-קאסם עצמו מתח בפתיח לתוכנית ביקורת על כך שההוצאה להורג נעשתה במהלך החג עיד אל-אדחא, ואמר שאפילו אריאל שרון לא היה מעז להוציא את סדאם חוסיין להורג בעיתוי כזה.
ב-15 בנובמבר 2016 השתתף בפעם הראשונה יהודי ישראלי בתוכנית, המזרחן ד"ר אדי כהן השתתף בעימות עם סאלח קיראטה איש מקורב לנשיא סוריה בשאר אסד. בעקבות התוכנית התחוללה סערה של ממש ברשתות החברתיות והשאלה אשר נדונה כיצד יהודי (ד"ר אדי כהן) צדק, וכיצד היהודי הגן על הערבים בעוד הערבי מתחמק מהשאלות ומהטבח אשר מבוצע כנגד העם הסורי.
בדצמבר 2017 התעמת המזרחן ד"ר מרדכי קידר בתוכנית עם "עבד אל-רחמן סעיד קוקי" חוקר ואיש דת אסלאמי על הצהרת טראמפ בכך שאמריקה מכירה בירושלים כבירת ישראל.
עוד באותה שנה קאסם השווה את היחס של ישראל למחבלים הכלואים אצלה לבין היחס של סוריה. הוא הציג תמונה של סמיר קונטאר, תוך הוסיפו שהוא יצא מ-23 שנות מאסר "עם כרס ודוקטורט", אל מול תמונה של אסיר משוחרר מהכלא הסורי כשהוא נראה כחוש ושבור.
בשנת 2020 אל-קאסם צייץ בטוויטר ציוץ שבו הוא מברך את יוצרי ושחקני סדרה סעודית שדיברו בגילוי לב על אהדתם למדינת ישראל והדגיש שהוא מכבד אותם על עמידתם על העיקרון שמנחה גם אותו: "הכנות היא נחמה".
בשנת 2021 אל-קאסם פרסם ציוץ נוסף בו הציג תמונה של תל אביב וכתב בצורה הומוריסטית:
משתנה
במתמטיקה ויישומיה, משתנה הוא סמל המסמן כמות, איבר של קבוצה, או ערך לוגי, העשויים להשתנות. בדרך כלל ערכו של המשתנה אינו ידוע, או שאינו קבוע. יחד עם המשתנה עשויים להופיע בביטוי גם קבועים, שערכם נתון, ופרמטרים, שערכם קבוע אך אינו מתואר במפורש. לעיתים קרובות מסומן משתנה באות לטינית קטנה, formula_1, ובעיקר ב-formula_2, formula_3 ו-formula_4. כאשר מופיע אותו שם משתנה כמה פעמים בביטוי (אריתמטי או לוגי), מתכוונים לכך שבכל ההופעות שלו הוא מקבל את אותו ערך.
משתנים מופיעים, למשל, בהגדרת פונקציות כדוגמת formula_5 (כאן x הוא המשתנה). למשתנים המופיעים במשוואות, בהן מבקשים למצוא את הערך שהצבתו תתן למשוואה ערך אמת, קוראים נעלמים. ההבחנה בין משתנה לפרמטר אינה מהותית, והיא תלויה בנקודת המבט ובמטרות.
ביישומים, משתנה עשוי לייצג גודל מדיד, כגון תוצאה של ניסוי מדעי, או (בסטטיסטיקה) ערך של דגימה מתוך התפלגות. מבחינים ביו כמה סוגים של משתנים, על-פי סוג הערכים שהם יכולים לקבל:
במתמטיקה, הסימון הנפוץ ביותר למשתנה הוא formula_3. מקור השימוש בסימון התפתח לאורך השנים. תחילה, מהמתמטיקה הערבית. בערבית, כדי לציין דבר מה בלתי מוגדר, משתמשים במילה "شيئا" ("שייאן"). אך בספרדית אין הגייה לצליל /ʃ/ (הצליל של האות ש'). הצליל שהיה נראה להם הכי דומה הוא ck, וכאות מייצגת הם השתמשו באות χ (כִֿי היוונית). כשהכתבים הופצו באירופה הם הופצו בלטינית והאות χ היוונית הוחלפה ב-formula_3 הלטינית.
פייסל אל-קאסם