י. נ. קמפ (I.N.Camp) מונה כיועץ של מחוז בלקא, וקבע את מקום מושבו בעיר סלט, מונה כיועץ של מחוז עג'לון, ואלק קירקברייד מונה כיועץ של "מחוז מואב" (הנקרא כיום בשם מחוז כרכ) אותו ניהל מן העיר כרכ. בשלב זה לא היה ממשל מרכזי ששלט בשטחים שממזרח לנהר הירדן, ולא היה אפילו שם מוסכם שהגדיר את האזור. כל אחד מן ה"יועצים", אשר שימשו למעשה כמנהלי המחוז בו הוצבו, ניסה להפעיל את המערכות האזרחיות ולהחזיר את השיגרה לחיי התושבים במקום.
חידוש מלאי הבולים בעבר הירדן.
בתקופה שקדמה למינוי היועצים הבריטיים במחוזות עבר הירדן הופעלו שירותי הדואר החיוניים תוך שימוש בערב רב של בולים אשר הושגו ממגוון מקורות. לצד הבולים של הממלכה הערבית של סוריה נעשה שימוש גם בבולים שנשארו מתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית ובבולים של הצבא הבריטי בפלשתינה. מלאי זה אזל בתוך זמן קצר, והיה צורך בהכנת חלופה מתאימה.
קמפ, היועץ הבריטי אשר ישב בעיר סלט, פנה אל אנשי הממשל הבריטי בפלשתינה וביקש מהם להדפיס בולים עבור השטחים שממזרח לירדן. בעקבות אישור הבקשה הוטבע על הבולים הצבאיים ששימשו בפלשתינה הדפס רכב בנוסח "מזרח ירדן" (شرقي الاردن). הוספת הדפס הרכב בוצעה בבית הדפוס של המנזר היווני אורתודוקסי בירושלים. הבולים הגיעו לסלט בסוף אוקטובר והחלו להימכר לציבור בתחילת נובמבר 1920.
הנפקת הבולים של מחוז מואב.
מחוז מואב השוכן בצדו המזרחי של דרום ים המלח היווה בסוף שנת 1920 את החלק הדרומי ביותר של עבר הירדן (המחוזות הדרומיים יותר של מעאן ועקבה היו שייכים לממלכת חג'אז עד שנת 1925). המדובר היה באזור נידח, שהדרכים המועטות שהובילו אליו היו גרועות וקשות לתנועה. בחורף 1920 הוצפו הדרכים על ידי הגשמים שירדו במחוז, והקשר בין העיר כרכ ובין יתר חלקי עבר הירדן המזרחי נותק כמעט לחלוטין. הדרכים המשובשות לא אפשרו להביא אל המחוז הנידח את מלאי הבולים החדשים שהודפסו בירושלים, וכאשר אזלו הבולים הישנים ששימשו למשלוח דואר ולגביית מיסים, נוצר צורך דחוף לייצר באופן עצמאי פתרון זמני לבעיית המחסור.
אלק קירקברייד, היועץ הבריטי של מחוז מואב, הצליח לאתר במחסני המחוז כמות קטנה של גיליונות נייר לבן עם שכבת דבק בצידם האחורי. על כל גיליון סומנו באמצעות סרגל ועיפרון ריבועים בגודל של 3.5 ס"מ, ובמרכזו של כל ריבוע הוטבעה חותמת הנגטיב של מועצת העיר כרכ. ההחתמה בוצעה באופן גרוע בצבע כחול בהיר מאוד, המקשה להבחין בפרטי החותמת.
על מנת למנוע זיוף של הבולים הוסיף אלק קירקברייד בדיו סגולה את ראשי התיבות של שמו (AK) בפינה השמאלית התחתונה של כל אחד מן הריבועים.
מאחר שלא היו במחוז אמצעים לביצוע ההפרדה בין הבולים, נדרשו הפקידים לגזור במספריים את הריבועים של הבולים הבודדים מתוך הגיליון השלם. לא ידוע כמה בולים היו בכל גיליון, או כמה גיליונות הוכנו, אולם ההערכה היא שהודפסו בסך הכול בין 500 ל-600 בולים.
כל אחד מן הבולים נמכר לציבור במחיר של פיאסטר (גרוש מצרי) אחד.
השימוש בבולים של מחוז מואב.
מעט מאוד עותקים מן ההנפקה הזמנית שרדו בידי אספני הבולים ברחבי העולם, ומרבית הידע הקיים לגבי השימוש בבולים נלמד על ידי בחינה מעמיקה של בולים אלו. כמעט כל הבולים ששרדו שימשו לצורך תשלום מיסים, ורק עותק אחד שימש למשלוח דואר.
על מנת למנוע שימוש חוזר בבול שנמכר לצורך תשלום מיסים, הוטבעה על הבול חותמת הדואר הטורקי הישנה שנותרה בבית הדואר של העיר כרכ. מן התאריכים של החותמות שהוטבעו על הבולים ניתן ללמוד כי כל הבולים ששרדו נוצלו במהלך החודשים אוקטובר ונובמבר 1920. מצב זה תואם למה שידוע על סיבה שהובילה להנפקת הבולים הזמניים, וסביר כי במהלך חודש נובמבר חודש הקשר בין מחוז מואב ובין המחוזות הצפניים יותר, וניתן היה לספק למקום מלאי מן הבולים החדשים שהודפסו בירושלים.
"בול סלמה".
בשנת 1938 הצליח סוחר בולים ירושלמי בשם ג'ורג' סלמה לרכוש מידי קצין ירדני ששירת בלגיון הערבי עותק של הבול הזמני של מואב ששימש כבול דואר. הבול היה מודבק על גזיר של מעטפה והחותמת שהוטבעה עליו העידה כי נשלח מכרכ ב-1 במרץ 1921. זהו העותק היחיד ששרד מן הבול הזמני אשר שימש בפועל לצורך משלוח דואר.
מאחר שכל העותקים הידועים של הבול שימשו במהלך החודשים אוקטובר ונובמבר 1920, התקשו החוקרים להבין מדוע נשמר הבול משך ארבעה חודשים עד אשר נשלח בדואר. ניסיון להסביר זאת קושר את משלוח המכתב מן העיר כרכ לעלייתו לשלטון של המלך עבדאללה הראשון בעיר עמאן. עבדאללה הגיע לעבר הירדן מחצי האי ערב בסוף שנת 1920, אסף את כל ראשי השבטים וראשי המועצות העירוניות, וכעבור כשלושה חודשים פנה בתחילת חודש מרץ 1921 בראש כוחות הצבא שריכז לעבר העיר עמאן. בזיכרונותיו כתב המלך כי במהלך החודשים בהם פעל לאחד את אנשי עבר הירדן שררו יחסים מתוחים בין הפלגים השונים, וכי הקשרים בין המחוזות השונים היו מנותקים. ייתכן כי תושב העיר כרכ אשר רכש את הבול בחודש נובמבר 1920 יכול היה לשלוח את המכתב רק בתחילת חודש מרץ 1921, עם השלטת הסדר ברחבי עבר הירדן.
מעמד הבולים הזמניים של מואב בקרב האספנים.
כאמור, מן הבולים הזמניים של מחוז מואב שרדו מעט מאוד עותקים, והם נמצאים כיום בידי אספנים פרטיים ובארכיונים של מוזיאונים לבולאות. הבולים שרדו הן כעותקים חתומים והן כעותקים לא חתומים. ידועים גם בולים ששרדו במתכונת של צמדים שלא הופרדו, מתוכם שלושה צמדים הם חתומים ושני צמדים אינם חתומים.
כל העותקים ששרדו נחשבים לנדירים ביותר.
הר בראון (ניו סאות' ויילס)
הר בראון (באנגלית: Brown Mountain) הוא הר ברכס קיבייאן, המהווה חלק מהרכס המחלק הגדול, במדינת ניו סאות' ויילס, שבאוסטרליה.
גאוגרפיה.
גובהו של ההר 1,243 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם 13 קילומטרים מהכפר נימיטייבל (Nimmitabel), 17 קילומטרים מהכפר במובקה (Bemboka), ו-34 קילומטרים מהכפר קנדלו (Candelo).
הר בראון הקטן.
בסמוך להר בראון מצוי "הר בראון הקטן" (באנגלית: Little Brown Mountain).
גובהו של הר בראון הקטן הוא 514 מטרים מעל פני הים.
הר בראון הקטן ממוקם 4.47 קילומטרים מהכפר במבוקה.
תיירות.
הר בראון מצוי בתוך שמורת טבע שנועדה להגן על הפרחים באזור, וכן ההר הוא אזור נופש ופנאי.
בסביבת ההר מצוי אתר מחנאות.
אורכו של מסלול הטיפוס המוביל לפסגת ההר 10.67 קילומטרים, בהם מעפיל המטפס הפרש גבהים של 784 מטרים, בשיפוע ממוצע של 7.4%; המסלול נחשב למסלול ה-2,497 הכי טוב בעולם.
Gotta Have It
Gotta Have It הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרים האמריקאים ג'יי זי וקניה וסט, מתוך אלבומם המשותף, Watch the Throne. השיר יצא לאור ב-6 בדצמבר 2011, על ידי חברות התקליטים רוק-א-פלה רקורדס, רוק ניישן ודאף ג'אם, כסינגל השישי מתוך האלבום.
רקע וכתיבה.
ג'יי זי וקניה וסט שיתפו פעולה במספר רב של רצועות, בהם הסינגלים "Monster", "Swagga Like This" ו-"Run This Town". בשנת 2010 החלו בהפקה והקלטות יחד עבור אלבום חדש, בשם Watch the Throne. השיר, שנכלל בתוך האלבום, הופק על ידי צמד המפיקים הנפטונז, תוך עזרתו של וסט. השיר דוגם בתוכו שלושה שירים של זמר הסול האמריקאי ג'יימס בראון; "Don't Tell a Lie About Me and I Won't Tell the Truth About You", "People Get Up and Drive Your Funky Soul" ו-"My Thang", ומכיל בתוכו מלודיית חליל מזרחית. על פי דיווחים, הפקת השיר הייתה יקרה מאוד. השיר יצא לאור כסינגל השישי של האלבום בארצות הברית, תוך שנשלח אל הרדיו האורבני ב-6 בדצמבר 2011, וגם לרדיו הקצבי ב-31 בינואר 2012. את השיר ביצעו וסט וג'יי זי בסיבוב ההופעות שלהם, הנושא את שם האלבום.
מחוז קקאטה
קקאטה (בגרינלנדית: Qeqqata) הוא אחד מחמשת מחוזות גרינלנד, שטח המחוז כ-115,500 קמ"ר והוא המחוז השלישי בשטחו בגרינלנד; כמו כן כמות האוכלוסייה במחוז מדורגת במקום השלישי במחוזות גרינלנד ומונה כ-9,378 תושבים, רובם מרוכזים בערים מאניצוק וסיסימיוט שהיא העיר הגדולה במחוז ובירתו והעיר השנייה בגודלה בגרינלנד;
המחוז הוקם ב־1 בינואר 2009 באיחוד של שני מחוזות הנושאים את שמות הערים סיסימיוט ומאנטסוק כחלק מרפורמה שחילקה מחדש את מחוזות גרינלנד ממספר מחוזות הנושאים את שם היישוב הגדול ביותר בהם לחמישה מחוזות (לא כולל הפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד שבעצם גדול בשטחו מכל מחוז אחר בגרינלנד אך אינו משתייך לאף מחוז ואין בו תושבים כלל.)
גאוגרפיה.
גבולות המחוז: בצפון מחוז קקרטליכ, במזרח ובדרום מחוז סרמרסוק, ובמערב מצר דייוויס המפריד בין החוף המערבי של גרינלנד לאי באפין בטריטוריית נונאווט בקנדה, כמו בשאר גרינלנד חוף המחוז למצר-דייוויס מלא בפיורדים ובאיים רבים שעל אחד מהם שוכנת העיר מאניטסוק. במחוז עובר קו-הרוחב N66.5° המסמל את החוג הארקטי, משכך ובשל מיקומה הצפוני של גרינלנד, האקלים במחוז הוא אקלים ארקטי.
שפה.
התושבים שבמחוז קקאטה שבדרום-מערב גרינלנד דוברים את התת-ניב המרכזי של הניב-המערבי של השפה הגרינלנדית - כלשיסוט (Kalaallisut), כמו כן מובנת אף השפה הדנית אף על פי שכבר אינה השפה הרשמית בגרינלנד.
תחבורה.
כמו בשאר גרינלנד, במחוז לא קיימים כבישים מלבד רחובות הערים, והתחבורה בין שני הערים המרכזיות ולשאר ערי גרינלנד תתבצע על ידי טיסות פנים אותן מפעילה אייר גרינלנד והן יכולות לכלול אף שלוש עצירות ביניים.