בינתיים בישראל מתברר כי לזר זקוק לניתוח לב דחוף. צוות ממומחי בית החולים מורכב, ביחד עם מנתח מבית חולים ירושלמי, בומה שמו ובנג'י מחליט לנסות ולהיכנס לניתוח. הוא אכן מתקבל כעוזרו של דוקטור נקש, המנטור שלו בתחום ההרדמה. בנג'י חוזר טרם סוף השליחות, מיכאלה הכועסת נשארת בלונדון ואילו שיבה, שיבי הקטנה כפי שהיא מכונה, נשארת עם מיכאלה וחוזרת לבנג'י על מנת לתת למיכאלה כמה ימים בעצמה בלונדון.
הניתוח מצליח, אבל זמן קצר אחרי הניתוח סבור בנג'י שלזר, חברו, סובל מבעיה לבבית בכל זאת. הוא מנסה להעלות את האפשרות בפני הפרופסורים המתייעצים מעל מיטתו של לזר, אבל אלה מנפנפים אותו. אלה שמהר מאוד מתברר שהוא צודק ולזר נפטר בבית החולים, בעודו מאושפז להתאוששות. ניתוח חירום שנערך בו נכשל וכל שנותר לבנג'י הוא לרדת לחדר המתים ולהיפרד מהגופה.
בשלב זה הוא מאמין, ברוח הדברים ששמע בהודו, כי נשמתו של לזר התגלגלה בו ותפקידו לתמוך בדורי שנשארה לבד. הוא אומר זאת למיכאלה ומבקש ממנה להקדים את שובה לארץ. מיכאלה נענית ובנג'י נצמד בכל כוחו לדורי, על מנת למלא את מקומו של לזר, ולנסות להפוך את הרומן הקצר שביניהם למשהו קבוע יותר. לאחר זמן קצר כשדורי חולה בנג'י מגיע לטפל בה ושוכב איתה. הוא מרגיש שנשמתו של לזר התגלגלה בו באופן מוחלט ובוחר לבלות את הלילה עם דורי ולא לחזור לביתו. כשהוא חוזר בבוקר הוא מספר למיכאלה על הלילה שהיא, מתוודה ומיכאלה מקבלת את הדברים בהפתעה אבל מתרגשת בתוכה מהתיאוריה ההודית שמעלה בנג'י. במהלך השיחה לוקחת שיבה היושבת על כיסא האוכל שלה את פסל האל שיבה, שקיבלה מיכאלה מהודו וזורקת אותו על הרצפה. הפסל מתנפץ ומיכאלה קובעת שאם כך היא תצטרך לחזור להודו לרכוש חדש. ואם היא חוזרת, כמובן ששיבה חוזרת איתה, לסיבוב נוסף כפי שהיא מכנה זאת.
היא מחליטה גם לא לעמוד בפניו של בנג'י בזמן שהוא חוקר את נשמתו ואת גלגול הנשמות שהוא דבק בו. מיכאלה נוסעת עם שיבה, משאירה את בנג'י בודד ואת הוריו מודאגים ועצובים מהשינוי שחל בחייו. חמור מכך, דורי מתגלה כאישה עצמאית משבנג'י סבר בתחילה וברגע שהיא קצת מתאוששת היא מבקשת מבנג'י להניח לה. תאמר לעצמך שהלכה אחרי בעלה אל המתים, היא אומרת לבנג'י שנאלץ להבין שחלום הזוגיות עם דורי נגמר.
כעת הוא נותר לבד, בלי שיבה, בלי מיכאלה ובלי דורי. הוא מתהלך שבור ברחובות תל אביב, מנסה להתרכז במשרתו, אך לא מצליח לישון. הוא מהרהר באובדנות ורק אמו שנוסעת להביא חזרה את שיבה, במסע סודי שהסתירה ממנו ומאביו, היות שהיא חוששת לבריאותה בהודו, מצליחה לעודד את רוחו. בסיום הספר הוא חוזר לבית הוריו, שם גם נמצאת שיבה וישן במיטת ילדותו. הוא זועק מתוך השינה, אהובתי, אהובתי ולא ברור אם הוא מתכוון למיכאלה או לדורי.
הכרזת העצמאות של ארה&quot;ב
השעה ה-25
השעה ה-25 (באנגלית: 25th Hour) הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויו של ספייק לי, המבוסס על הנובלה "השעה ה-25" מאת דייוויד בניוף, שגם כתב את התסריט. השחקן הראשי של הסרט, אדוארד נורטון, מגלם את דמותו של מונטגומרי "מונטי" ברוגן, סוחר סמים מורשע, הנשלח לכלא ל-7 שנים על אחזקה ומכירה של סמים. למונטי נותר יום חופש אחרון לפני שליחתו לכלא, ואת אותן 25 שעות אחרונות מתאר הסרט.
הסרט עוסק באתיקה של חברות בין אנשים במעמדות שונים, ביחסים בין מורה לתלמידה ובין גבר לאהובתו.
תקציר העלילה.
במהלך הלילה מונטי מקבל הצעה לקבל הגנה בכלא משליחים של מאפיונר, המבקש ממונטי להעביר משלוח של סמים, אך מונטי מסרב.
בסוף הלילה מונטי מבקש מחברו הטוב להכות אותו עד זוב דם, כדי שלא יהיה "פופולרי" מדי בכלא. כאשר אביו של מונטי בא לקחת אותו לכלא, הם מעלים אפשרות שמונטי יברח ויפתח בחיים חדשים. מצטיירות התמונות של מה היה קורה אילו מונטי היה נמלט.
יוחנן פאולוס הראשון
יוחנן פאולוס הראשון (בלטינית: Ioannes Paulus I; נולד כאלבינו לוצ'אני; 17 באוקטובר 1912 – 28 בספטמבר 1978) כיהן כאפיפיור במשך 33 ימים בלבד, בין ה-26 באוגוסט 1978 ליום מותו. הייתה זו הכהונה הקצרה ביותר של אפיפיור מזה 373 שנים (מאז לאו האחד עשר) ובעקבותיה הייתה שנת 1978 "שנת שלושת האפיפיורים" האחרונה עד כה.
כהונתו הקצרה מנעה ממנו מלהשאיר חותם של ממש, אך הוא זכור בעיקר כאיש ידידותי, חביב התקשורת ועניו. הוא היה האפיפיור הראשון שבחר שם כפול, שנועד להכיר תודה לשני קודמיו בתפקיד: יוחנן העשרים ושלושה ופאולוס השישי (הראשון מינהו לבישוף; השני לחשמן). הוא אף היה הראשון באפיפיורים שהוסיף את הסיפא היתרה "הראשון" לשמו. את אותו השם לקח עליו יורשו, יוחנן פאולוס השני, אשר בניגוד אליו נהנה מאחת מתקופות הכהונה הארוכות בהיסטוריה.
ביוגרפיה.
בחירתו.
לוצ'אני לא היה קרדינל ותיק או ידוע במיוחד, אך סומן בפומבי על ידי פאולוס השישי, כאשר זה האחרון הסיר את רדידו והלבישו על כתפי הקרדינל הנבוך. הקונקלווה שהתכנסה לאחר מותו של פאולוס השישי בחרה בלוצ'אני, הזוטר יחסית, בהצבעה השלישית וברוב של 101 קרדינלים. ככל הנראה הוא היה מועמד פשרה מתקבל על דעתם של הפלגים השמרנים והליברלים. מה שעוד סייע לבחירתו היה הרצון של הקרדינלים האיטלקים למנוע בכל מחיר את בחירתו, לראשונה זה מאות שנים, של אפיפיור לא איטלקי. הצלחה זו הייתה זמנית בלבד: עם מותו נבחר לתפקיד קרול וויטילה הפולני. יוחנן פאולוס עצמו ניבא ש"הזר" יהיה יורשו.
כהונתו.
בתקופת כהונתו הקצרה הספיק יוחנן פאולוס להסתבך בכמות נכבדת של מחלוקות, על אף אופיו הנוח. הממסד הכנסייתי התנשא מעליו, זלזל בנאומיו העממיים (באחד מהם הוזכר פינוקיו) וברקע שלו, כמי שלא נשא משרה בכירה בממסד הכנסייתי.
הנושא הטעון ביותר שלתוכו נראה היה כמי שעומד להיכנס, היה פיקוח ילודה. הוא נפגש עם נציגי האו"ם לדון בבעיית פיצוץ האוכלוסין של העולם השלישי. בעצם קיום הדיון הוא נתפס כמי שנסוג מעמדתו הבלתי מתפשרת של פאולוס השישי, שב-1968 קבע בצו ("הומנאה ויטאה") את התנגדותה של הכנסייה הקתולית לכל מניעה או הגבלה של ילודה. הנושא היה כה רגיש שחלק מבעלי תאוריות הקשר מאמינים שהוא נרצח כדי למנוע כל שינוי מנוסח ההומנאה ויטאה.
מותו.
בשעות הבוקר המוקדמות של ה-28 בספטמבר 1978 נמצא יוחנן פאולוס הראשון בחדרו בלא רוח חיים, על ידי נזירה שנהגה להביא לו קפה של בוקר. סיבת המוות הרשמית שסיפקה הכנסייה הייתה התקף לב. האפיפיור נחנט בו ביום ונקבר בחופזה, בלא שתבוצע בו נתיחה שלאחר המוות.
הכנסייה טיפלה במשבר באורח כושל ומעורר חשד. דוברי הכנסייה שיקרו לגבי זהות מוצאת הגופה, לגבי הספר שאותו קרא כשמת (שבכלל היה בוונציה באותה עת) ולגבי זמן מותו. הם הפיצו סיפורים שונים ומשונים על בריאותו ורמזו שהוא היה מעשן כבד, בעוד שהוא מעולם לא עישן. כשמוסיפים לאלה את החניטה המהירה ואת הסירוב לנתיחה - בטענה שחוקי הכנסייה אוסרים אותה, אף שב-1830 נותח אפיפיור מת - מתקבלת תמונה מעוררת תהיות.
כדרכן של תעלומות כגון זו, נעטף גרעין האמת והעובדות בענן של שמועות לא מבוססות, למשל, שמבקר בוותיקן מת ימים אחדים קודם לכן משתיית משקה מורעל שיועד לאפיפיור.
תאוריות הקשר.
קיימות שתי גרסאות עיקריות מלבד זו הרשמית לפרשת מותו של יוחנן פאולוס:
מורשתו.
לא ניתן לדעת אם אכן היה ממש בכוונות שיוחסו לו, לשנות את גישתה של הכנסייה לנושא הפיקוח על הילודה. אם הייתה כוונה כזו, הרי שהיא מתה איתו, משום שיורשו, יוחנן פאולוס השני, נצמד לדוקטרינת ההומנאה ויטאה באדיקות.
עיקר המורשת של כהונתו הקצרה טמונה בתדמיתו החמה ובפשטות והעממיות שהוא הביא עמו לתפקיד. טקס ההכתרה המפואר, שהיה נהוג לפניו, הוחלף על ידו בטקס צנוע ותכליתי יותר הנוהג מאז.
גם בקרב מי שלא האמינו בתאוריות הקשר, עוררה פרשיית מותו ספקנות וחשדנות מסוימת כלפי בכירי הוותיקן.
ההתנגדות הפנימית למינוי אפיפיור לא-איטלקי התמוטטה לאחר מותו. שלושת האפיפיורים שמונו מאז היו האחד פולני השני גרמני והשלישי ארגנטינאי.
תוצאה אחת שאולי ניתן לראות בה הפקת לקחים מצד הוותיקן, היא שלרשותו של יוחנן פאולוס השני עמד טיפול רפואי מהשורה הראשונה והוא אף ניצל בעזרתו מניסיון התנקשות.
ימאהה
ימאהה (Yamaha; ביפנית: ヤマハ株式会社) היא חברה יפנית המייצרת מגוון רחב של מוצרים בתחום המוזיקה, בעיקר כלי נגינה ומכשירים אלקטרוניים. החברה הוקמה ב־1897 על ידי טוראקוסו ימאהה. בשנותיה הראשונות התמחתה ימאהה בעיקר בייצור פסנתרים והגיעה להכרה כלל עולמית. ב־1955 הקימה ימאהה חברה בת בשם ימאהה מוטור, שפנתה לתחום המוצרים המכניים ובראשם האופנועים.
מוצרים.
ימאהה מייצרת פסנתרים, פסנתרים אלקטרוניים, סינתיסייזרים, אורגנים חשמליים, כלי נשיפה, מערכות תופים, כלי הקשה, מחוללי צליל, גיטרות, מעבדי צליל, מגברים, רמקולים ומערכות שמע וקולנוע ביתי. במסגרת החברה הבת, ימאהה מוטור, מיוצרים אופנועים, אופנועי ים, טרקטורונים וגנרטורים חשמליים. תחת שם המותג MBK מייצרת ימאהה אופנועים לשוק האירופאי.
בשנת 2003 ימאהה רכשה את הבעלות על תוכנת קיובייס
בשנת 2013 הציגה החברה לראשונה רכב בעל ארבעה גלגלים – מכונית מיקרו מדגם מוטיב אי.
Yamaha
מים מינרליים
מים מינרליים הם מים המכילים מינרלים או חומרים מומסים אחרים המשנים את טעם המים או מעניקים להם ערך טיפולי. חומרים מסיסים נפוצים הם מלחים, תרכובות גופרית וגזים. מים מינרליים לרוב יכולים לעבור פחמון, כלומר תהליך שבו תכולת הפחמן מתגבשת בתהליך בעירה שאינו צורך חמצן. מים מינרליים מופקים בטבע במקורות תת-קרקעיים.