כשהם מגיעים לאמסטרדם, קינקייד בורח לברייס רק בשביל לשלוח פרחים לסוניה, ברייס מאתר אותו והורג עוד כמה שכירי חרב על הדרך. במהלך עימות בין השניים מגלה ברייס כי קינקייד הוא שהרג את קורוסאווה לפני שנתיים. זועם על הגילוי כי הוא בילה שנתיים להאשים את רוסל כי הדליפה את המידע, כאשר במציאות מות הלקוח היה מקרי לגמרי, מתעמת ברייס עם קינקייד ונוטש אותו.
בזמן שברייס מבכה את כישלונותיו, קבוצה של מתנקשים מתקיפה את קינקייד. ברייס משנה את דעתו ועוזר לקינקייד לברוח, אבל נתפס. אנשיו של דוקוביץ' מענים את ברייס בניסיון למצוא את קינקייד שברגע האחרון מציל את ברייס. השניים מגיעים לבית המשפט שם קינקייד מציג לכולם הוכחות מצולמות של רצח ההמונים שביצע דוקוביץ'.
דוקוביץ' מפעיל את תוכנית הגיבוי שלו ומסמן לאנשיו שמפציצים את בית המשפט באמצעות משאית תופת ומתחילים בלחימה לטובת בריחת מנהיגם. דוקוביץ' חוטף אקדח ומנסה לירות בקינקייד אך פוגע בברייס שקפץ להגן על חברו. קינקייד רודף אחר דוקוביץ' לגג הבניין, שם הוא מנסה להימלט על ידי מסוק. קינקייד מפיל את המסוק ובועט את דוקוביץ' מהגג אל מותו.
סרט המשך.
במאי 2018, הוכרז כי ישנם מגעים בין ההפקה לשחקנים בדבר סרט המשך שכותרתו "שומר הראש ואשתו של המתנקש", עם תוכניות להתחיל לצלם לקראת סוף 2018. בנובמבר 2018 לוהקו ראיין ריינולדס, סמואל ל. ג'קסון וסלמה הייק לגילום דמויותיהם גם בסרט ההמשך.
23 שנים (ספר)
23 שנים: מחקר הקריירה הנבואית של מוחמד (בפרסית: منظور از ۲۳ سال دورۀ پیغمبری محمد بن عبدالله است), הוא ספר שנכתב על ידי הסופר האיראני עלי דשתי.
הספר, שמכיל 228 עמודים, עוסק בחייו של מוחמד, נביא האסלאם. דשתי מציג בו את גישתו, לפיה מחשבה והטלת ספק עדיפות על אמונה עיוורת:
הוא דחה נסים שהמסורת המוסלמית ייחסה למוחמד, והכחיש את הקוראן כמילות האל עצמו. במקום זאת העדיף בחינה יסודית וספקנית של כל מערכות האמונה המסורתיות. לדבריו, הקוראן אינו מכיל שום דבר חדש, כלומר רעיונות שלא הציגו אחרים קודם לכן, וכל המצוות המוסריות של הקוראן מובנות מאליהן.
הסיפורים בקוראן לקוחים מסיפורים זהים מהמסורת היהודית והנוצרית, שאת חכמי הדת שלהם פגש מוחמד במסעותיו לסוריה, ומהמסורת הפגאנית של חצי האי ערב. מוחמד, אומר דשתי, חזר על עקרונות שהאנושות הגתה כבר מאת שנים קודם לכן, בידי "קונפוציוס, בודהה, זרתוסטרה, סוקרטס, משה וישו".
עלי דשתי נאסר, ונגזר עליו גזר דין מוות בפני בית המשפט של המהפכה האסלאמית בשל ביקורת שהעביר על האסלאם. זהו אחד הספרים האסורים לקריאה ולמכירה באיראן. לא ידוע בדיוק מתי מת, אך עיתון איראני פרסם שהדבר קרה בחודש העשירי של שנת 1360 לפי הלוח הפרסי, כלומר בתחילת שנת 1982.
הספר תורגם לשפה האנגלית, אך טרם ראה אור בשפה העברית.
כדוריד באולימפיאדת ברלין (1936)
אולימפיאדת 1936 נערכה בברלין, גרמניה הנאצית. תחרויות הכדוריד שדה נערכו בין ה-6 באוגוסט ל-14 באוגוסט. זו הייתה תחרות הכדוריד הראשונה במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 107 ספורטאים מ-6 נבחרות גברים. המשחקים נערכו באצטדיון של המשטרה, רוב משחקי בית הגמר נערכו באצטדיון האולימפי. כמקובל באותה תקופה, כל נבחרת בדומה לכדורגל כללה 11 ספורטאים.
נבחרת גרמניה () זכתה במדליית זהב.
ארמון הדגל (עומאן)
קצר אל-עלם
Schlörwagen
Schlörwagen היא אב טיפוס של מכונית משפחתית אשר תוכננה בשנת 1939 על ידי המהנדס הגרמני Karl Schlör עבור חברת "Krauss-Maffei"
היסטורית דגם ה-Schlörwagen.
דגם המכונית נחשף לציבור בתערוכת המכוניות בברלין בשנת 1939 ("Berlin Motor Show" ), הפרויקט נדחה עד תום מלחמת העולם השנייה, אבל לא הגיע מעולם לייצור המוני
שלדת דגם ה-"Schlörwagen" נבנתה על פי דגם "Mercedes-Benz 170 H", אך משקלו של ה-"Schlörwagen" עמד על יותר מ-250 ק"ג ממשקל דגם ה- "Mercedes-Benz 170 H".
מבנה המכונית הייעודית התבסס על צורת כנפי מטוס והוא תוכנן לצריכת דלק מינימלית, עם שבעה מושבים, והמכונית אמורה הייתה לשמש גם כרכב משפחתי מרווח
ניסוי מנהרת רוח לדגם ה-"Schlörwagen" בוצע בעיר גטינגן, בגרמניה.
מבנה האווירודינמי המיוחד של הדגם, אשר הביא לתוצאה של מקדם גרר 0.113, בדיקות עוקבות של המודל הממונע הראו מקדם גרר גבוה מעט יותר אך עדיין מרשים של 0.186, נתון נדיר בעולם הרכב, גם בתחילת המאה ה-21.
דגם ה"Schlörwagen" היה דומה (בחלקו) בצורתו החיצונית לדגם ה-Dymaxion Car שנבנה בארצות הברית בשנת 1933.
"Krauss-Maffei" - יצרן הדגם.
קראוס-מאפי הוקמה בשנת 1931 ממיזוג בין שתי חברות מהעיר מינכן: (Maffei ), שנוסדה בשנת 1838, לבין קראוס ושות' ("Georg Krauß" )(נוסדה בשנת 1860).
שני החברות השתייכו ליצרנים הגרמניים המובילים של קטרים מסוגים שונים. Maffei גם בנה רכב אחר מופעל קיטור, ולאחר מכן, יוצרו כלי רכב עם מנועי בעירה, כולל קטרים, טרוליבוס, ואוטובוסים עד שנת 1950.
יוסף בירדוגו (מקנס)
רבי יוסף בירדוגו (ה'תקס"ב, 1802 - ט"ז בכסלו ה'תרי"ד, 1853), היה רב ואב בית הדין במקנס שבמרוקו, ומחבר ספרים.
ביוגרפיה.
נולד לרב יהודה בירדוגו, נכדו של ר' יהודה בירדוגו הראשון (מחבר "מים עמוקים"), בשנת ה'תקס"ב (1802) בעיר מקנס, שבמרוקו. נודע בהתמדתו בתורה ובמשך שנים רבות הסתגר בבית המדרש הסמוך לביתו ועסק בלימוד ובהוראת התורה. בשנת תקע"ט (1819), בהיותו בן שבע עשרה, חיבר ביאור למשנה תורה לרמב"ם וחידושים על התלמוד שנקראו בשם 'טוב עין'. בשנת תקפ"א (1821), בהיותו בן תשע-עשרה, כתב חוות דעת הלכתית לרבי עמור אביטבול בשאלה הועסקת בדבר שעבוד נכסים.
ברבנות ובדיינות.
בשנת ה'ת"ר (1840) החל לשמש כדיין בבית דינו של רבי יעקב בירדוגו, ובשנת ה'תר"ג (1843) עם פטירתו של הרב יעקב בירדוגו שנה לאחר מכן מונה לאב בית-הדין, וכך הפך למנהיגה הרוחני של העיר. רבני העיר, הדיינים וציבור בני העיר רחשו לו כבוד והערצה, וקבעו שכל ההכנסות של החנויות החדשות במלאח לצורכי הקהילה יועברו ישירות אליו כדי שלא יצטרך להתעסק בעול הפרנסה על הסכמה זו חתמו הרבנים: יעקב בירדוגו, יצחק אבן צור, יוסף בהלול, יהודה אוחנא, שלום אדרעי, שלמה בן הרוש, אהרן עמאר, יהודה אלקובי, שלמה בן לחזאן, משה בן זריהן ומשה בן סמחון.
מאסרו.
בשנת תר"ח (1848) בעקבות עלילה הטילו השלטונות על הקהילה היהודית במקנס קנס כבד. כדי לאלצה למהר לפרוע הקנס, אסרו את רבני העיר - הרב יוסף בירדוגו והרב חיים טולידאנו במאסר בעיר פאס. הרב חיים טולידאנו נפטר במאסר בתאריך י"ד בתמוז תר"ח. אולם הרב בירדוגו שרד את תקופת המאסר, ושוחרר ממאסרו לאחר ששולם הקנס.
פטירתו.
רבי יוסף בירדוגו לא האריך ימים ונפטר בגיל 52, בליל שבת, ביום ט"ז כסלו תרי"ד (1853).
העמיד תלמידים רבים ובהם רבי שלום משאש ורבי אברהם חסין.
חיבוריו.
רבי יוסף, חיבר ספרים בכל מקצועות היהדות. חידושים לתנ"ך ולתלמוד, ביאורים לרמב"ם ולארבע חלקי השולחן ערוך, דרושים והגות, מונוגרפיות הלכתיות ושאלות ותשובות. חלק גדול מיצירתו, חיבר כספרות עזר לרבנים ודיינים ערוכה לפי א-ב של הנושאים::
מכל ספריו, רק שניים יצאו לאור, והם: 'כתונת יוסף', 'דברי יוסף'.
אדולף לודס
אדולף לודס (בצרפתית: Adolphe Lods; 17 באוגוסט 1867 – 10 במרץ 1948) היה חוקר מקרא והיסטוריון צרפתי פרוטסטנטי. פרופסור מן המנין באוניברסיטת סורבון בפריז ללשון וספרות עברית.
משל האיש החזק
משל האיש החזק (ידוע גם כמשל הפורץ ומשל בעל העוצמה) זה הוא אחד ממשלי ישו מהברית החדשה, מצוי בבשורות מתי י"ב 29, מרקוס ג' 22-27 : ולוקס י"א 21-22.
סיפור המשל.