קוּל פארק (באנגלית: Coole Park) הוא שמה של שמורת טבע אשר שטחה הוא כ-1,000 דונם בקירוב (כ-4 קילומטר רבוע), המרוחקת קילומטרים בודדים בלבד, מערבית מגורט, מחוז גולוויי, אירלנד. היא מתוחזקת על ידי שירות הפארקים וחיות הבר הלאומי האירי, המסונף בעצמו למחלקה לאמנויות, מורשת ושפה אירית (אזורים באירלנד שבהם השפה האירית משמשת כשפת האם - גיילטאכט - Gaeltacht). הפארק נמצא באזור המתאפיין מבחינה גאולוגית באבני גיר קארסטיות נמוכות ובאגמים עונתיים הידועים בשמם "טורלוך" (Turlough), בשפה המקומית האירית, שהם כמעט ייחודיים לנופיה של אירלנד וקיימים אך ורק באי. ישנם 6 קילומטרים של שבילי טבע מסומנים, בנוסף לגן מוקף בחומה שניטע בסוף המאה ה-18.
היסטוריה.
הפארק היה ממוקם בעבר בשטחי נחלתה של משפחת גרגורי. בית קוּל (Coole House), נבנה במיוחד בעבור רוברט גרגורי. ב-1880, נינו של רוברט, ויליאם הנרי גרגורי, נישא לאיזבלה אוגוסטה פרסה, הלא היא ליידי אוגוסטה גרגורי. בגן מוקף החומה, נמצא עץ "חותם" (אשוח אירופי), אשר עליו חקוקים ראשי התיבות של שמם של רבים מן האישים המובילים של התחייה הספרותית האירית, אשר היו מידידיה האישיים של גרגורי. ביניהם ניתן למנות את ויליאם בטלר ייטס, אדוארד מרטין, ג'ורג' ברנרד שו, ג'ון מילינגטון סינג ואת שון או'קייסי. ייטס קיבל את ההשראה לכתיבת שירו "ברבורי הפרא שבקוּל" (The Wild Swans At Coole), מהברבורים ששטו בטורלוך המקומי, האגם ששוכן בתחומי הפארק. ביתו של ייטס, ת'ור בלילי היה מרוחק רק שלושה מילין מהפארק; ייטס אף כתב את השיר "קול פארק, 1929", שיר המתאר את הפארק כסמל לתחייה הספרותית האירית:
ככל הנראה, בית קוּל (Coole House) חווה נזקים בזמן מלחמת האזרחים האירית (1922 - 1923). ליידי גרגורי מכרה את האחוזה למדינה האירית החופשית, ב-1927, אך המשיכה לחיות כמה שנים לאחר מכן. מיד לאחר מותה, ב-1932, רהיטי הבית נמכרו במכירה פומבית. בשנות ה-60 של המאה העשרים, הרשויות האיריות אפשרו לבניין שהיה שייך למשפחת גרגורי, להפוך למט לנפול. ב-1964, מצב כזה של הזנחה, גרם למייקל ליאממויר, להביע צער רב על כך. למעשה, לפי שירות הארכיונים הלאומי של אירלנד, רשויות המדינה הרסו את הבניין עוד ב-1941. כיום, כל מה שנותר מהבניין הוא אבן הפינה עליה הוא עמד.
כיום.
שטחי הפארק פתוחים לציבור בכל ימות השנה (כניסה חינם). מרכז המבקרים, הממוקם במבנים ששכנו בעבר מחוץ לשטח האחוזה (סוף המאה ה-18), פעיל בעיקר בעונה העמוסה (חודשים אפריל - ספטמבר, כולל). המרכז מציע חדר לשתיית תה, מיצג וידאו-אודיו המספר על חייה של ליידי גרגורי ועל ההיסטוריה הספרותית של קוּל פארק ואף מציע תערוכת מולטימדיה בשם "קוּל פארק, מבעד לעיניהן של 'מי ונו', נכדותיה של ליידי גרגורי".
ב-2014, החלה לפקוד מחלה את העצים שבקוּל פארק, דבר שהביא את שירות הפארקים וחיות הבר הלאומי האירי לכרות כמה מהם, זאת מטעמי בטיחות, כפי שאושר על ידם.
אקולוגיה.
טבעה בר החלוף של הידרולוגית הטורלוך (Turlough), האגם העונתי שבקוּל פארק, מעניק למקום את הנופך האקולוגי הייחודי שלו. באופן כללי, הטורלוכים צוינו כ"בית גידול הנמצא בעדיפות עליונה" (Priority Habitat), במסגרת תקנות האיחוד האירופי הנוגעות לבתי גידול. קוּל פארק מהווה חלק מקומפלקס קוּל-גארילנד, אתר המועמד להיות "אזור מיוחד לשימור" (Special Area of Conservation, קוד אזור SAC 252).
מאז 1990, הוענקה הגנה לקוּל לוֹך ויער גארילנד כאזורי ביצה בעלי חשיבות בינלאומית (Wetland of International Importance), זאת בכפוף לאמנת רמסאר.
הגנה על העופות שבפארק.
שמורה המיועדת להגנתה של אוכלוסיית עופות הבר שבקוּל פארק ואשר בה נאסר לירות בעופות המשמשים את ספורט הציד, סומנה ככזו במסגרת חוק חיות הבר 1976. הפארק נכלל בתחומי אזור הגנה מיוחד לציפורים (Special Protection Area), זאת לפי הוראות האיחוד האירופי הנוגעות לשימור ציפורים: אתר זה, ששטחו 520 הקטאר (קוד אזור SPA 107), סומן ככזה ב-1996, בשל חשיבותו לאוכלוסיית עופות המים החורפת במקום, ובמיוחד ראויה לציון, אוכלוסיית הברבורים השרים. אזור ההגנה המיוחד חופף בשטחו לאזור חשוב לציפורים אחר, קומפלקס קוּל פארק - גארילנד.
דובר אפשטיין
ממשל טראמפ
הקונגרס הקונטיננטלי ה-2
Pies Descalzos
Pies Descalzos (באנגלית: Bare Feet, ובעברית: כפות רגליים יחפות) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, אשר יצא לאור ב-6 באוקטובר 1995 על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, וקולומביה רקורדס. האלבום משלב בתוכו את סגנון הפופ הלטיני, ואף מכיל בתוכו אלמנטים של פופ רוק. לאחר שאלבום הבכורה שלה "Magia", ואלבומה השני "Peligro", כשלו נתנו לה חברות התקליטים שלה הזדמנות אחרונה להוצאת אלבום אולפן נוסף, שאיתו קיוו כי תפרוץ לתודעה. האלבום זיכה את שאקירה להצלחה עולמית בין רגע, ומכירותיו מסתכמות בכ-5 מיליון עותקים.
מהאלבום יצאו שישה סינגלים. הראשון מביניהם "Estoy Aquí", היווה כסינגל הפריצה שלה, והצליח להגיע למקום ה-2 במצעד השירים הלטיניים, וה-1 במצעד שירי הפופ הלטיניים. "", שיצא כסינגל השני, שיחזר את אותה הצלחה כאשר הגיע למקום ה-5 במצעד השירים הלטיניים, וה-3 במצעד שירי הפופ הלטיניים. הסינגל השלישי "Pies Descalzos, Sueños Blancos", הגיע בשיאו אל המקום ה-5 במצעד המקסיקני, ואילו הרביעי "Un Poco de Amor", הצליח לכבוש את פסגת המצעד שבוונצואלה. הסינגל החמישי "Antología", הצליח להגיע אל המקום ה-3 במצעד השירים הלטיניים, ולהפוך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם הזמרת, והסינגל השישי והאחרון "Se Quiere, Se Mata", הצליח לכבוש את פסגת מצעד שירי הפופ הלטיניים. שאקירה יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה "Tour Pies Descalzos", ב-1996, כדי לקדם את האלבום, ואת שני קודמיו.
מבחינה מסחרית, האלבום הפך לפורץ הדרך של שאקירה, ובזכותו הפכה לבעלת חשיבות באמריקה הלטינית. לאלבום הוענק פרס "פריזמת היהלום" בקולומביה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים. האלבום הצליח להיכנס אל החמישייה הפותחת בשני מצעדי האלבומים הלטיניים הגדולים ביותר בארצות הברית, ובסמוך לכך, הוכרז כמעמד פלטינה על סמך איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), דבר אשר הופך אותו לאחד מהאלבומים הלטיניים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בארצות הברית. על פי ג'ון לאנרט מבילבורד, האלבום היווה כאבן דרך חשובה בארץ מולדתה. כמו כן, הפך האלבום לאחד מן האלבומים הלטיניים הנמכרים ביותר בארצות הברית.
מאוחר יותר בשנת 2002, השיקה שאקירה מחדש את האלבום בשם, "Colección de Oro", בפורמט של אלבום להיטים.
רקע והפקה.
האלבום הופק על ידי שאקירה ולואיס פרננדו אוצ'ואה, וכל שיריו נכתבו והופקו על ידי אותם השניים גם כן.
בשנת 1990, בגיל 13 בלבד, הוחתמה שאקירה על חוזקה הקלטות עם סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. אלבום הבכורה שלה "Magia", אשר יצא שנה לאחר מכן, הכיל בתוכו שירים אשר נכתבו על ידה בגיל 8. לאחר שיצא לחנויות המוזיקה, חווה האלבום כישלון נחרץ, כאשר נמכר בסדר גודל של כ-1,200 עותקים. דבר דומה קרה גם עם אלבומה השני, "Peligro". כתוצאה מכך, שאקירה לקחה הפסקה של שנתיים מן עולם המוזיקה, לטובת השלמת 12 שנות לימוד.
כדי לנסות ולשקם את הקריירה שלה בחזרה, הוציאה שאקירה את האלבום הזה כאלבום הבכורה שלה. עלות הפקתו של האלבום הייתה בסך 100,000 דולר, וצפי מכירותיו עמד על כ-100,000 עותקים בלבד.
יציאה וקידום.
האלבום יצא לאור ב-6 באוקטובר 1995, וכמה שנים לאחר מכן היה זמין באפל מיוזיק, בספוטיפיי, ובשאר שרתי המוזיקה. גרסתו המחודשת "Colección de Oro", אשר יצאה בשנת 2002, לא הועלתה לשרתי המוזיקה, אך היה אפשר לשמוע אותה ביוטיוב.
סיבוב הופעות.
ב-27 בפברואר 1996, יצאה שאקירה לסיבוב ההופעות הראשון שלה "Tour Pies Descalzos", על מנת לקדם את האלבום. אף על פי שאלבום הבכורה שלה "Magia", ואלבומה השני "Peligro", יצאו כמה שנים לפני כן, הסיבוב נתמך גם על גביהם, והכיל בתוך רשימת השירים שלו את "Magia", ו-"Tú Serás la Historia de Mi Vida". למרות הצלחתו של סיבוב ההופעות במכירות הכרטיסים, הוא קיבל ביקורות פושרות בשל השימוש בפלייבק, והארגון הלא טוב של המופע בעיקר בהונדורס. במופעים שהתקיימו בין ה-10 באפריל 1996, עד ל-18 באפריל 1996, ובהופעה שהתקיימה ב-14 בנובמבר 1996, הופיע עם שאקירה הזמר הלטיני ריקי מרטין.
את סיבוב ההופעות החלה שאקירה ב-27 בפברואר 1996, עם הופעה במדיין, שבארץ מולדתה, קולומביה. בסמוך לכך, המשיכה שאקירה להופיע בערים נוספות אשר נמצאות בקולומביה, ולאחר מכן קיימה הופעות באקוודור ובוונצואלה, ובכך הסתיים הלג הראשון של אמריקה הדרומית. בין היתר קיימה שאקירה שבעה לגים נוספים באמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית, אמריקה הצפונית ואירופה, ובסך הכל הופיעה במסגרת סיבוב ההופעות 74 פעמים. בנוסף לכך, השיר שאיתו הופיעה שאקירה הכי הרבה פעמים בסיבוב ההופעות היה, "Estoy Aquí".
המופעים שהתקיימו באקוודור ביולי 1996, צולמו ושודרו בטלוויזיה, ולאחר מכן, ב-1 באוגוסט 1996, הופיעה שאקירה בלימה, פרו, ביריד השנתי "Feria del Hogar", כחלק מסיבוב ההופעות. כמה חודשים לאחר מכן, ב-17 בפברואר 1997, הופיעה שאקירה בפסטיבל הבינלאומי של ויניה דל מאר, "Viña del Mar International Song Festival".
ביקורות.