הגרנד קניון משתרע מצפון־מזרח למערב בצפון מדינת אריזונה. הוא מפריד בין חלקה הצפון־מערבי של המדינה, המכונה רצועת אריזונה, מיתר המדינה. אין גשרים מעל הגרנד קניון. הכבישים המחברים את הגדה הצפונית והדרומית של הקניון חוצים את הקולורדו מזרחית לקניון ליד ליז פרי (גשר נאוואחו) או ליד פייג' (גשר קניון גלן), או כ־400 קילומטרים מערבה בנבדה סמוך לסכר הובר (גשר מייק או'קלאהן ופט טילמן). הגדה הצפונית של הקניון ורצועת אריזונה מיושבים בדלילות כשהעיר הקרובה ביותר היא סנט ג'ורג' ביוטה. צפיפות האוכלוסייה גדולה יותר בגדה הדרומית, כשהעיר הגדולה ביותר היא פלגסטף באריזונה.
אורכו של הגרנד קניון הוא 446 קילומטרים, רוחבו עד 18 קילומטרים ועומקו המקסימלי הוא 1,857 מטרים. הקניון כלול בתחומי הפארק הלאומי גרנד קניון, היער הלאומי קאיבאב (Kaibab National Forest), המונומנט הלאומי גרנד קניון־פראשנט (Grand Canyon-Parashant National Monument), ושמורות האינדיאנים של שבטי הוולאפאי, והוואסופאי ואומת נאוואחו. קרוב לשני מיליארד שנים של ההיסטוריה הגאולוגית נחשפו כאשר הנהר קולורדו ויובליו חצבו את ערוציהם תוך סחיפה לאחור בשכבות הסלעים זו אחר זו כשמקביל התרוממה רמת קולורדו. מרבית המחקרים תומכים בהשערה שמסלולו הנוכחי של נהר הקולורדו דרך האזור נקבע לפני 5 עד 6 מיליון שנים. מאז היה הנהר קולורדו הכוח המניע מאחורי תהליכי ההתחתרות לעומק של יובליו ונסיגת הצוקים, במקביל להעמקת והרחבת הקניון.
האזור סביב הקניון מחולק לשלושה חלקים: הגדה הדרומית (South Rim), בגובה ממוצע של 2,100 מטרים מעל פני הים, הקניון הפנימי (Inner Canyon), שבמרכזו זורם הקולורדו בגובה 760 מטרים מעל פני הים, והגדה הצפונית (North Rim), הגבוהה בכ־300 מטרים מהגדה הדרומית ולכן היא קרירה יותר ומקבלת יותר משקעים.
גאולוגיה.
הגאולוגיה של הגרנד קניון חושפת את אחד הרצפים השלמים והנחקרים ביותר של סלעים על פני כדור הארץ. גילן של קרוב ל־40 שכבות סלעי המשקע שנחשפו בגרנד קניון ובשטח הפארק הלאומי גרנד קניון נע בין 200 מיליון שנים לקרוב ל־2 מיליארד שנים. מרביתן התגבשו במים רדודים וחמימים בסמוך לחופי ים, שמזמן כבר אינם קיימים, במערב אמריקה הצפונית. בין השכבות יש ייצוג הן למשקעים ימיים והן למשקעים יבשתיים, כולל דיונות מאובנות ממדבר נכחד. נתגלו לפחות 14 מקרים של אי התאמה בטור הסטרטיגרפי של שכבות סלעי המשקע באזור הגרנד קניון.
האזור החל להתרומם לפני כ־75 מיליון שנים במהלך האורוגנזה הלרמידית - אירוע של בניית רכסי הרים שהיה הגורם העיקרי ליצירת הרי הרוקי במזרח. בסך הכול התרוממה רמת קולורדו כ־3.2 קילומטרים.
פרובינציית אגן ורכס הסמוכה ממערב החלה להיווצר לפני כ־18 מיליון שנים כתוצאה מהתמתחות קרום כדור הארץ. המים של מערכת הניקוז זרמו דרך מה שכיום הוא מזרח הגרנד קניון ונשפכו לתוך מה שהוא כיום חלקה התחתון של פרובינציית אגן ורכס. פתיחתו של מפרץ קליפורניה לפני כ־6 מיליון שנים אפשרה לנהר גדול לחצוב את דרכו מהמפרץ בכיוון צפון מזרח. הנהר החדש השתלט על מערכת הניקוז הישנה על מנת ליצור את נהר הקולורדו שהחל לחצוב את הגרנד קניון.
אקלימים לחים יותר, תוצאה של עידני קרח שהחלו לפני 2 מיליון שנים הגבירו במידה ניכרת את חציבת הגרנד קניון, שלפני 1.2 מיליון שנים כבר היה עמוק כמו בימינו. פעילות געשית השקיעה לבה על האזור בתקופה שבין לפני 1.8 מיליון שנים ל־500,000 שנים. לפחות 13 סכרי לבה חסמו את נהר הקולורדו תוך יצירת אגמים שעומקם הגיע עד 600 מטרים. סוף עידן הקרח האחרון ופעולותיו של האדם במאה השנים האחרונות הפחיתו מאוד את עוצמת החתירה של הנהר בקניון. סכרים במיוחד שינו לגמרי את תבניות הסעת הסחף בנהר והשקעתו. נעשו ניסיונות ליזום שיטפונות מבוקרים מסכר קניון גלן במעלה הנהר על מנת לראות האם יש לפעולה זו אפקט משקם. רעידות אדמה ואירועי סחיפה מסוג תנועת בלית עדיין משפיעים על עיצוב פני האזור.
היסטוריה של הפארק.
הגרנד קניון הוכרז רשמית כפארק לאומי ב־1919, אם כי אתר הטבע היה ידוע היטב לאמריקנים מעל לשלושים שנים קודם לכן. ב־1903 ביקר נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט באתר ואמר:
למרות ההתלהבות של רוזוולט והעניין הגדול בשימור אדמות לשימוש ציבורי, לא יועד הגרנד קניון לשמש כפארק לאומי בתחילה. הניסיון הראשון לחוקק חוק שיקבע את הפארק הלאומי גרנד קניון נעשה על ידי הסנאטור (ולימים נשיא ארצות הברית) בנג'מין הריסון. הצעת החוק הייתה אמורה לקבוע את הגרנד קניון כפארק הלאומי השני אחרי הפארק הלאומי ילוסטון. הריסון ניסה בלא הצלחה להעלות את הצעת החוק שוב ב־1883 וב־1886. לאחר שהריסון נבחר כנשיא ב־1888 הוא הקים את "שמורת היער גרנד קניון" (Grand Canyon Forest Reserve) ב־1893. תאודור רוזוולט הקים את "שמורת הציד גרנד קניון" (Grand Canyon Game Preserve) באמצעות צו נשיאותי ב־28 בנובמבר 1906, ואת "המונומנט הלאומי גרנד קניון" ב־1908. הצעות חוק נוספות להגדיר את האתר כפארק לאומי הועלו בסנאט ב־1910 ו־1911 ונכשלו בשל מאמצי השידול של מתנגדים כדוגמת בעלי אדמות ובעלי זיכיונות לכרייה. הם הצליחו לבלום מאמצים להגדיר מחדש את המונומנט כפארק לאומי במשך 11 שנים. הפארק הלאומי גרנד קניון נקבע לבסוף כפארק הלאומי מספר 17 בחוק של הקונגרס שנחתם על ידי הנשיא וודרו וילסון ב־26 בפברואר 1919. שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, שהוקם ב־1916, הופקד על ניהול הפארק.
הקמת הפארק הייתה ניצחון לתנועת השימור בארצות הברית. מעמדו כפארק לאומי עזרה ככל הנראה לחסום הצעות לסכור את נהר הקולורדו בתחומי הפארק (מאוחר יותר נבנה סכר קניון גלן במעלה הנהר). ב־1932 הוקמה אגודת הגרנד קניון (Grand Canyon Association בראשי תיבות GCA), ארגון ללא כוונת רווח שהוא שותף רשמי של שירות הפארקים הלאומיים. הארגון מגייס כספים שנועדו לסייע בפארק הלאומי גרנד קניון באמצעות הפעלת חנויות קמעונאיות ומרכזי מבקרים בשטח הפארק, ועורך הרצאות על הטבע והיסטוריה של התרבות של האזור. ב־1975 צורף המונומנט הלאומי קניון מרבל, ששכן צמוד לפארק במעלה הנהר עד ליז פרי, לפארק הלאומי גרנד קניון. ב־1979 הכריז ארגון אונסק"ו על הפארק אתר מורשת עולמית.
ב־2010 הוטבע מטבע קוורטר שבו צד הערך היה מוקדש לפארק הלאומי גרנד קניון במסגרת "הקוורטרים של אמריקה היפה" (America the Beautiful Quarters).
גאוגרפיה של הפארק.
הגרנד קניון, כולל המערכת הנרחבת של קניוני המשנה של היובלים של הקולורדו, זכה להערכה בשל השילוב בין גודלו, עומקו ושכבות הסלע הצבעוניים שנחשפו בקירותיו והמתוארכים אחורה בזמן עד לפרקמבריון. הקניון עצמו נוצר בהתחתרות של הקולורדו ויובליו לאחר שרמת קולורדו התרוממה, וגרמה למערכת הנהר קולורדו להתפתח לאורך נתיבה הנוכחי.
האזורים הציבוריים המרכזיים של הפארק הם הגדות הדרומית והצפונית של הגרנד קניון. יתרת שטח הפארק משתרעת על אזורי טרשים מרוחקים, אף שמקומות רבים נגישים באמצעות שבילי הליכה ודרכי עפר.
מטה הפארק שוכן בגרנד קניון וילאג' (Grand Canyon Village, כפר גרנד קניון), קרוב לכניסה הדרומית לפארק, בסמוך לאחת מנקודות התצפית הפופולריות ביותר. מרבית מקומות הלינה באתר מנוהלים על ידי חברה פרטית: קזנטרה פארקס אנד ריזורטס (Xanterra Parks and Resorts).
הגדה הצפונית.
הגדה הצפונית היא אזור מרוחק יותר של הפארק שבו יש פחות מבקרים יחסית לגדה הדרומית, והיא פתוחה למבקרים בין אמצע מאי לאמצע אוקטובר. הגישה לגדה הצפונית של הגרנד קניון היא דרך כביש 67 של אריזונה.
בהשוואה לגדה הדרומית יש בה פחות שירותים ומקומות לינה. אלו כוללים את אכסניית גרנד קניון (Grand Canyon Lodge) ההיסטורית המנוהלת בידי חברת "פוראוור ריזורטס" (Forever Resorts) ואתר מחנאות בסמוך לאכסניה, המנוהל על ידי אנשי הצוות של הפארק.
הגדה הדרומית.
הגישה לגדה הדרומית של הגרנד קניון קלה יותר והיא פתוחה לביקורים כל השנה. מרבית המבקרים המגיעים לפארק (כ־90%) מגיעים לגדה הדרומית באמצעות כביש 64 של אריזונה. הכביש נכנס לפארק דרך הכניסה הדרומית, סמוך לטוסאיאן (Tusayan) ואז פונה מזרחה ויוצא מהפארק בכניסה המזרחית אליו. הגישה לכביש 64 היא מדרום מכביש בין־מדינתי 40. מצפון, כביש 89 מקשר בין יוטה, קולורדו והגדה הצפונית עם הגדה הדרומית. בסך הכול קרוב ל־50 קילומטרים של הגדה הדרומית נגישים באמצעות הכביש.
שירותים.
כפר גרנד קניון שוכן בנקודה שבה כביש 64 פונה מזרחה. יישוב זה מתפרנס מנתינת שירותים למבקרים הרבים המגיעים לפארק כולל, לינה, דלק, מזון, מזכרות, בית חולים, כנסיות, וגישה לשבילים ולסיורים מודרכים והרצאות.
לינה.
כמה אפשרויות לינה קיימות לאורך הגדה הדרומית. בתי מלון ומקומות לינה אחרים כוללים את מלון אל טובר (El Tovar Hotel), אכסניית ברייט אנג'ל (Bright Angel Lodge), אכסניית קצ'ינה (Kachina Lodge), אכסניית תאנדרבירד (Thunderbird Lodge) ואכסניית מאסוויק (Maswik Lodge), כולם שוכנים באזור הכפר, ופנטום רנץ' (Phantom Ranch, "חוות הרפאים") שוכנת בקרקעית הקניון. כל המתקנים הללו מנוהלים על ידי חברת "קזנטרה פארקס אנד ריזורטס", בעוד שאכסניית יאוואפאי (Yavapai Lodge), אף היא באזור הכפר, ואתר הקראוונים המכונה "טראיילר וילאג'" (Trailer Village) מנוהלים על ידי חברת "דלוור נורת'" (Delaware North).