הקרקע הגעשית של החבל פורייה ביותר. אוברן מתאפיין בנוף הררי ירוק ובשדות מרעה נרחבים התומכים בענף החקלאות באזור. הקרקע באזור עשירה במינרלים.
כלכלה.
תעשייה.
אוברן הוא חבל מתועש למדי. 20% מכוח העבודה (כ-110,000 מועסקים) עובד בענף זה, לעומת ממוצע ארצי של 18%.
התעשייה העיקרית בחבל היא תעשיית הצמיגים ובראשה חברת מישלן (Michelin), המובילה העולמית בתחום, וחברת דאנלופ (Dunlop).
בנוסף, מאופיינת התעשייה המקומית במגוון רחב של תעשיות קטנות ומקומיות. הקרקע באוברן היא קרקע עשירה במינרלים, שמקורות רבים שלהם הפכו בעשורים האחרונים ממוסחרים ושייכים כיום לחברות פרטיות, בהן יצרנית המים המינרליים הגדולה וולויק (Volvic). העיר תייר (עיר) (Thiers) נחשבת לאחד ממרכזי הייצור האיכותיים באירופה לסכינים ולכלי מתכת קטנים.
תיירות.
התיירות היא תעשייה חשובה באוברן. כ-26 מיליון תיירים מבקרים בחבל מדי שנה ומוציאים סכום כולל של 2.5 עד 2.8 מיליארד אירו, כ-7% מהתמ"ג של החבל. כ-2.5% עד 3% מהתיירות בצרפת מקורה באוברן.
באוברן מעיינות תרמיים רבים המהווים מוקד משיכה תיירותי לאזור. מעיינות לה-בורבול (La Bourboule) התגלו סמוך לשנת 1875 בשרשרת העמקים ונפתחו מיד אחר-כך כמרכז מעיינות מרפא מצליח למבקרים, בל תנועה של 10,000 תיירים בשנה. כיום, עם זאת, מספר המבקרים באתר נמוך בהרבה. גם העיר וישי התפתחה סביב תעשיית המעיינות בסמוך אליהם נבנתה.
שרשרת העמקים מושכת לאזור תיירים רבים בשל הנוף המרהיב הנשקף בסביבתה וממנה. בשנת 1977 הוקם "הפארק הלאומי הרי הגעש של אוברן" ובשנת 2002 נוספה אליו אטרקציה תיירותית בשם "וולקאניה", מעין פארק שעשועים לכל המשפחה הבנוי סביב נושא הרי הגעש.
באוברן כמה אתרי ספורט חורף, ביניהם אתרי סקי ומסלולי סקי למרחקים.
חקלאות.
בחקלאות בחבל מועסקים 41,000 עובדים או 8.5% מכח העבודה באזור, כפליים מהממוצע הארצי.
באזורים ההרריים בחבל, החקלאות העיקרית היא חקלאות הרבעה, רובה מיועדת לגידול פרות לחליבה. תעשיית הגבינות באוברן מפותחת מאוד והיא מספקת כרבע (50,000 טון בשנה) מתעשיית גבינות ה-AOC, התקן הצרפתי למקורם הגאוגרפי של מוצרי חקלאות ומזון, של צרפת.
בנוסף, מתאפיינת החקלאות בחבל בגידול עדשים ירוקות, חיטה, תירס, חמניות, סלק מתוק ובגידול בקר לבשר. אוברן מארחת בחודש אוקטובר בכל שנה את ועידת הגידול וההרבעה, היחידה מסוגה באירופה. חברת Limagrain, יצרנית הזרעים הרביעית בגודלה בעולם, יושבת קרוב לבירת החבל, קלרמון-פראן.
דמוגרפיה.
אוברן מיושב בדלילות. הגאוגרפיה ההררית של האזור מנעה לאורך ההיסטוריה התפתחות עירונית רחבה ואת השפעותיה. נכון לשנת 1999 חיו באוברן 1,308,800 תושבים בצפיפות של 50 איש לקמ"ר. מאז המאה ה-19 מתאפיין החבל בעזיבה של כפרים ומעבר, בעיקר של בני הדור הצעיר, לשטחים עירוניים. שיעור העירוניים באוכלוסיית החבל הוא 60% ובקלרמון-פראן, כאמור, מתגוררת כשליש מהאוכלוסייה.
תרבות.
חבל אוברן המודרני מאגד בתוכו אזורים הטרוגניים מבחינה תרבותית. אוברן ההיסטורי מורכב ממחוזות קנטל ופוי-דה-דום וכמו כן מחלק ממחוז הוט-לואר. באזורים אלו נשמרה עד היום תרבות ששורשיה בתרבות ההיסטורית של החבל. זאת, מבחינת הניב הלשוני המדובר בם, התרבות הקולינרית והמוזיקה. המלחין הצרפתי, ז'וסף קנטלוב, אסף ותיזמר שירי רועים מאוברן ופרסם אותם בשם "שירי אוברן".
המטבח האוברניאי מאופיין בבישול כפרי ופשוט, מבוסס על ירקות וגידולים חקלאיים מהאזור. תעשיית המזון הביולוגי חזקה בחבל ומוצרים חקלאיים רבים המיוצרים בחוות משפחתיות באוברן מיוצאים לאזורים אחרים של צרפת.
בחבל מתגוררים, לצד דוברי צרפתית כשפת-אם, תושבים ששפת אמם היא האוקסיטנית. בעידן בו השפות האזוריות באירופה הולכות ונכחדות, נוכחות הניבים המקומיים באוברן עדיין חזקה. מסקר שנערך בשנת 2006 עולה כי 61% מתושבי החבל מבינים ברמה זו או אחרת את השפה המקומית, בנוסף לצרפתית. 22% מהמשיבים אמרו כי ההבנה שלהם היא ברמה גבוהה מאוד או ברמת שפת-אם.
אולף השלישי גותריפתסון
שומר פשוט
שֻׁמָּר פשוט (שם מדעי: "Foeniculum vulgare") הוא צמח רב-שנתי ממשפחת הסוככיים. גובהו בין מטר אחד לשלושה מטרים.
מוצאו באזור אגן הים התיכון. תפוצתו כוללת מקומות בהם ניקוז המים גרוע, ליד מקורות מים (כגון נחלים ומעיינות) וליד הים. השומר הפשוט מעדיף מורדות אבניים וסלעיים.
עליו מנוצים, חתוכים לאונות דקות בצבע ירוק כהה. בחורף עליו נובלים ונהפכים אפורים. עליו של השומר מזוהים לעיתים בטעות כעלי שבת ריחני, הידועים גם בשמם העממי, שמיר. פריחתו איננה סדירה, ונמשכת מאפריל ועד נובמבר.
שימושים.
זן מתורבת של השומר הפשוט מצטיין בגבעול תחתון מעובה שצורתו מעין פקעת (אין זו פקעת אמיתית, כיוון שהיא נמצאת מעל האדמה). "פקעת" זו נמכרת מסחרית כירק, המשמש הן בסלטים והן בבישול.
מהשומר הגדל בר בישראל אפשר לאכול את העלים, שהם בעלי טעם אניס עדין. גבעוליו דקים וקשים; יש המשתמשים בהם כשיפודים לצלייה.
זרעיו של השומר משמשים כתבלין, בין השאר בתערובת התבלינים הרב דה פרובאנס הנפוצה במטבח הצרפתי.
לשומר מספר שימושים ברפואה טבעית, נחשב יעיל כנגד דלקות וכנגד בעיות עיניים, קשיי עיכול, כאבי בטן, שלשולים, קלקולי קיבה, נפיחויות וכן מעודד יצירת חלב אם.
בקוסמטיקה נחשב כמועיל בבעיות עור ומונע הזדקנות מוקדמת.
דאר אל אסלאם
אסמג'ין
אסמג'ין (Ásmegin) היא להקת פולק מטאל/ויקינג מטאל נורווגית שהוקמה בשנת 1998. שמה של הלהקה לקוח מהמיתולוגיה הנורדית ומשמעות השם היא "בעוצמתם של האלים". הלהקה משלבת במוזיקה שלה את כינור הפידל ובנוסף אליו קלידים, שמעצימים את התחושה ה"ויקינגית" שבמוזיקה של הלהקה.
הליריקה של הלהקה, כמיטב המסורת של להקות הוויקינג מטאל עוסקת במיתולוגיה הנורדית, ובדר"כ חברי הלהקה כותבים אותה בנורווגית או בנורדית עתיקה.
חלק מהשירים באלבום "Hin Vordende Sod &amp; Sø" עוסקים במחזה מבוסס האגדה, פר גינט (Peer Gynt) של המחזאי הנורווגי הנודע הנריק יוהאן איבסן.
אריק ברמן
אֶריק ברמן (נולד ב-11 בספטמבר 1979) הוא זמר, פזמונאי ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה.
ברמן נולד בתל אביב, להורים ילידי ישראל. כשהיה בן שלוש התגרשו הוריו. ברמן החל לגלות עניין במוזיקה בגיל 16, כאשר החל לנגן בפסנתר ובגיטרה באופן עצמאי. לאחר שירותו הצבאי, החל את לימודיו בבית הספר הגבוה למוזיקה רימון. במהלך לימודיו יצר ברמן קשרים עם יוצרים אחרים בהם איה כורם ואיתי פרל.
קריירה.
כשסיים את לימודיו החל להופיע במועדונים קטנים בתל אביב במקביל לעבודתו כברמן, עד להחתמתו על חוזה הפצה עם חברת התקליטים NMC. על ההופעה (ולימים גם על האלבום) עבד יחד עם שותפו לכתיבת העיבודים, המתופף אודי קראוס. ברמן וקראוס איישו את הלהקה: אייל הלר - גיטרה ופסנתר, דקל טוביה - בס, אבנר קלמר - כינור, מאיה בלזיצמן - צ'לו ואודי קראוס - תופים וכלי הקשה.
בשנת 2006 זכה ברמן לפרסום ראשון, לאחר שכתב את השיר "מילים" לאלבום הבכורה של איה כורם. בקיץ של אותה שנה הוציא לרדיו את הסינגל הראשון מאלבומו, "מה עוד ביקשת", אשר זכה להצלחה רבה. לשיר צולם קליפ ששודר תכופות בערוץ 24. בחודש אוקטובר יצא לרדיו סינגל שני מאלבומו של ברמן, בשם "המתוקות האחרונות". השיר והקליפ הנילווה זכו להצלחה רבה. ובדצמבר יצא הסינגל השלישי, "יום חדש נפלא". ב-1 בינואר 2007 יצא לחנויות אלבום הבכורה של ברמן, שנקרא "I" ("הראשון", לפי ברמן). השירים באלבום הם פרי-עטו של ברמן ובהפקתו של משה לוי. העיבודים לשירי האלבום נכתבו, כמו גם ההופעה, על ידי ברמן ושותפו המתופף אודי קראוס. לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "ג'וני", "בינונימי" ו"שער שש", אותו ביצע ברמן לראשונה בשנת 2005 בתוכנית הטלוויזיה של עמנואל רוזן "בעקבות הגביע האבוד". פחות משנה לאחר צאתו, בספטמבר 2007, הגיע האלבום למעמד של אלבום זהב. שירים נוספים שהתפרסמו מהאלבום היו "אהבה באור ובצל", "אפשר לחשוב", "אם היה לזה סיכוי" ו"לא נורא".
בנוסף לעבודה על אלבום הסולו, המשיך ברמן בכתיבת שירים לזמרים אחרים. לאלבומה השני של מירי מסיקה, "שלום לאמונות", כתב והלחין את השירים "שוב תודה", "עכשיו אתה חוזר בחזרה" ו"תודות". לאלבומה השני של אפרת גוש, "הסליחה ואני", כתב והלחין ברמן את השיר "קופסה ביום", וכתב את "לא שרע לי" שהלחין יוני בלוך. לאלבומה של יעל נחשון "פנייך" כתב והלחין את השירים "חסר לי" ו"אדע לצאת", ותירגם את שירה של טורי איימוס "Me and a Gun" כ"אני ואקדח". כמו כן השתתף ברמן בפרויקט המוזיקלי של גלי צה"ל "עוד מעט נהפוך לשיר", בו הלחין וביצע את שירו של גלעד שטוקלמן שנהרג במלחמת לבנון השנייה, "בפאב השכונתי".
בסיכומים השנתיים של שנת ה'תשס"ז זכה ברמן בתארים רבים. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשס"ז של רשת ג' ושל גלגלצ זכה ברמן בתארים "זמר השנה" ו"פריצת השנה", והשיר "עכשיו אתה חוזר בחזרה" שכתב והלחין למסיקה בתואר "שיר השנה" ברשת ג'. כמו כן זכה בתואר "איש השנה במוזיקה" בטקס אנשי השנה של קשת, ובפרס שר התרבות בתחום הזמר העברי בקטגוריה "יוצר בראשית דרכו".
במאי 2008 הוציא ברמן את הסינגל "כרוניקה של שקיעה סגולה מאוד" ("שש אפס למדינה"), שכתב לכבוד יום העצמאות השישים לישראל. בשיר השתתפה גאולה אבן. בספטמבר יצא הסינגל "ערב חג", דואט של ברמן עם מירי מסיקה. השיר, המזמין אדם קרוב אל שולחן החג, הפך למזוהה עם גלעד שליט. במהלך השנה הופיע בקליפ של יוני בלוך "הקנאה" בתור הגבר שנמצא עם האקסיות של יוני. זו הייתה תגובה לציבור שניסה ליצור תחרות בין שני האמנים וגרם להפריה הדדית ביניהם.