קרייטון החל לכתוב את הרומן בשנת 1967 כיצירה נלווית לרומן המתח "אנדרומדה". סיפור העלילה הראשוני שלו התחיל בכך שמדענים אמריקאים גילו חללית בת 300 שנה מתחת למים עם סימוני שבלונות באנגלית. עם זאת, מאוחר יותר הבין קרייטון שהוא "לא יודע לאן ללכת עם העלילה" ודחה את הספר עד למועד מאוחר יותר. לדבריו, הרעיון לעשות סיפור על קשר עם אינטליגנציה מעולה, נושא עתיק יומין, הוא שקשה מאוד לפתח אם עוצרים וחושבים על זה. רוב הכותבים מתחמקים מהנושא בכך שהם הופכים את החייזרים לבני אדם. גובהם 9 מטר עם שיניים קוצניות והם רוצים לאכול אותך. או שגובהם 3 מטר והם רוצים לחבק אותך. בשני המקרים זה אנושי... מה שיותר סביר במגע ראשון עם חוצן הוא שהחייזר כלל לא ייראה אנושי. אולי אפילו לא יהיה אפשר לראותו או לזהות אותו והתנהגותה תהיה בלתי מוסברת לחלוטין. הבעיה היא שקשה לחלום על סיפור שבמרכז יש משהו בלתי מוסבר, הוא טען.
עלילה.
בקרקעית האוקיינוס השקט מתגלה חללית חוצנית. לצורך מחקרו מזמין הצבא מדענים: הפסיכולוג נורמן גודמן, הביולוגית בת הלפרין, הפיזיקאי תיאודור פילדינג והמתמטיקאי הארי אדמס. באזור הרחצה, בפיקודו של סרן הרולד בארנס, הצוות יורד לתחתית, לתחנת מים עמוקים.
לאחר שחדרו לחללית, מדענים מבינים שהיא אינה ממוצא זר, היא הגיעה מהעתיד, אולי דרך חור שחור. במרכז הספינה מגלים המדענים ספרה ענקית ואידיאלית שמכילה חומר לא ידוע. הארי מבין שזהו חומר חי ולילה אחד נופל לתוכה. במהרה הספרה באה במגע עם בני אדם. כשחברי הצוות מתחילים למות, המדענים מבינים שהספרה מסוגלת להעצים אנשים עם היכולת לממש את הפנטזיות והסיוטים שלהם.
בהתבסס על כך שלמחשב החללית חסר מידע על נסיעות בזמן, אדמס מסיק שכולם ימותו מבלי ליידע את השאר שמעל פני השטח באשר לטיב ממצאיהם. כשרק שלושה שורדים, הם מבינים כי שלושתם - הארי, בת ונורמן - באו במגע עם הספרה וצברו את היכולת לתרגם את מחשבותיהם למציאות.
פסקול.
את הפסקול לסרט כתב המלחין אליוט גולדנטל. אלבום הפסקול שיצא ב-24 בפברואר 1998 כלל את הרצועות הבאות:
עיבוד טלוויזיוני.
באוגוסט 2020 נודע כי רשת HBO הזמינה מיוצרי וסטוורלד, ג'ונתן נולאן וליסה ג'וי סדרת טלוויזיה על בסיס ספרו של קרייטון, בהפקת חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר (Warner Bros. Television) עם רוברט דאוני ג'וניור כמפיק בפועל באמצעות חברת ההפקות שלו (Team Downey). יוצר הסדרה הוא דניס זה.
מתיצילין
מתיצילין (Methicillin) היא תרופה אנטיביוטית ממשפחת הפניצילין. התרופה, אשר אינה בשימוש קליני בשל יעילות פחותה לעומת תרופות אנטיביוטיות אחרות הדומות לה ופרופיל תופעות הלוואי שלה, פעילה נגד נקדים גראם-חיוביים, כגון זני "Staphylococcus aureus", הרגישים לפניצילינים עמידים לפניצילינאז. אף שהתרופה כבר אינה משמשת לטיפול בזיהומים או לצורך הגדרת עמידות לפניצילין, הזן MRSA ("Staphylococcus aureus" עמיד למתיצילין) קרוי על שמה.
מתיצילין הייתה האנטיביוטיקה הראשונה מקבוצת הפניצילינים העמידים לפניצילינאז. היא פותחה בשנת 1959 על ידי חברת ביצ'ם, במטרה לטפל בזיהומים בנקדים גראם-חיוביים המייצרים פניצילינאז, למשל "Staphylococcus aureus". התרופה בנויה מחומצה 6-אמינופניצילנית שאליה מחובר טבעת בנזן, שאליה מחוברות שתי קבוצות מתוקסי. מבנה זה של התרופה מונע את הקישור שלה לפניצילינאז ומקנה לה את העמידות בפני אנזימ זה.
בדומה לפניצילינים אחרים, הטבעת הבטא לקטמית שבמתיצילין היא האתר הפעיל המעכב את האנזים טרנספפטידאז. אנזים זה, שגם משמש חלבון קושר פניצילין (PBP), הוא לקשר בין יחידות הפפטידוגליקן הבונות את דופן התא החיידקי ומייצבות אותה. עיכוב בניית הדופן חושף את התא החיידקי ללחצים אוסמוטיים, ולבסוף לפירוקו. העמידות למתיצילין נגרמת מייצור של PBP מסוג אחר, PBP2a, אשר לו זיקה נמוכה לבטא לקטמים. PBP2a מקודד על ידי הגן mecA.
מתיצילין אינה יציבה בחומצה, ולכן ניתנת בעירוי תוך-ורידי בלבד. מבין הפניצילינים העמידים לפניצילינאז, היא גורמת בשיעור גבוה יותר לדלקת כליות אינטרסטיציאלית.
יחסי אינדונזיה–ונצואלה
יחסי אינדונזיה–ונצואלה הם היחסים הבילטרליים של הרפובליקה של אינדונזיה וונצואלה. מאז היחסים הדיפלומטיים שנוסדו בשנת 1959, אינדונזיה וונצואלה נהנים מקשרים ידידותיים. שתי המדינות הסכימו להרחיב את קשרי הסחר וההשקעה, בעיקר בענפי התיירות, הטכנולוגיה, הכימיקלים והגז הטבעי. אינדונזיה וונצואלה חברים בארגונים רב-צדדיים כמו ארגון הסחר העולמי (WTO), המדינות הבלתי-מזדהות והפורום לשיתוף פעולה במזרח אסיה–אמריקה הלטינית.
היסטוריה.
אינדונזיה וונצואלה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 באוקטובר 1959. אינדונזיה פתחה את שגרירותה בקראקס בשנת 1977 וונצואלה פתחה ב-1981.
באוגוסט 2000, ביקר נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס בג'קרטה, ונפגש עם נשיא אינדונזיה עבד א-רחמן וחיד. לאחר מכן, בחודש שלאחר מכן, בין התאריכים 26–28 בספטמבר 2000, ביקר נשיא אינדונזיה עבד א-רחמן וחיד בקראקס כדי להשתתף בפסגת OPEC, ונפגש עם הוגו צ'אווס. ונצואלה תרמה שני מיליון דולר עבור המאמץ להקלה מייד לאחר שהצונאמי הרס את אצ'ה בשנת 2004. ונצואלה גם קידמה את החינוך באצ'ה על ידי הקמת המכון לפוליטכניקה של ונצואלה–אינדונזיה באצ'ה שנחנך בשנת 2009.
סחר וכלכלה.
במסחר הדו-צדדי בין אינדונזיה וונצואלה חלה עלייה מרשימה, והוא שולש בתוך חמש שנים בין 2003 ו-2008. בשנת 2003 הסחר עמד על רק 24.93 מיליון דולר, עלה ל-82.55 מיליון דולר בשנת 2007, ול-92.27 מיליון דולר בשנת 2008. בשנת 2009 המסחר הדו-צדדי עלה ל-96 מיליון דולר. מאינדונזיה ייבאה ונצואלה טקסטיל, כותנה, גומי טבעי, סיבים, מוצרי עץ, ציוד חשמלי, הנעלה וציוד ספורט, תוך ייצוא פלסטיק, אמיד ציקלי, סיליקון דו-חמצני וסגסוגות אלומיניום לאינדונזיה. מאזן הסחר הוא לטובת אינדונזיה, עם יצוא אינדונזי בשווי 79.19 מיליון דולר לוונצואלה בשנת 2009.
All You Had to Do Was Stay
All You Had to Do Was Stay (בעברית: כָּל מָה שֶׁהָיִיתָ צָרִיךְ לַעֲשׂוֹת הָיָה לְהִשָּׁאֵר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה החמישי, "1989". השיר יצא לאור ב-27 באוקטובר 2014, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-14 במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט ומקס מרטין, הולחן על ידי סוויפט והופק על ידי מרטין, שלבאק ומאטמן &amp; רובין. השיר עוסק ברובו במישהו שהפסיק קשר רומנטי עם בת זוגו ולאחר שהבין שהוא מתחרט, היא כבר החליטה שהיא לא רוצה אותו בחזרה. היא מדגישה בשיר שכל שהיה עליו לעשות זה להישאר.
בנוסף, השיר הוא הרצועה החמישית באלבום, כשהקודמת היא "Out of the Woods", שיצאה כסינגל מתוכו.
הצלחה מסחרית.
במצעד השירים מתחת להוט 100 התברג השיר במקום ה-14, תוך שזכה להצלחה נאה במצעדי הבילבורד ככלל. במצעד קנדה הוט 100 הצליח להתברג במקום ה-92, מבלי שיצא במדינה כסינגל. בנוסף לכך, התברג במקום ה-99 במצעד הסינגלים האוסטרלי, תוך שזכה במדינה להצלחה נאה.
כמה שנים לצאתו, הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-70 מיליון השמעות.
ביקורת.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-134 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
אצטדיון דה לה מוסון
סטאד דה לה מוזון
אורית קוטב
אורית קוטב היא עורכת דין ישראלית. החל מ-2016 מכהנת כמשנה לפרקליט המדינה לעניינים אזרחיים.
ביוגרפיה.
אורית קוטב נולדה בחיפה וגדלה בירושלים. היא בעלת תואר ראשון ושני במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בוגרת מחזור 2017 של תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר.
פרקליטות המדינה.
בשנת 1994 החלה קוטב לעבוד במחוז ירושלים של פרקליטות המדינה. תחילה טיפלה בתיקים פליליים, אזרחיים ומינהליים, אולם בהמשך החלה לעסוק בעיקר בתיקים אזרחיים. לדבריה, הגיוון וההשפעה הציבורית בתחום זה מרובה יותר מאשר בתחום הפלילי.
באוקטובר 2007 מונתה לעמוד בראש יחידת התביעות ומיקור חוץ, שהייתה באותה עת בהקמה ושולבה בפרקליטות. במסגרת תפקידה הפריטה בשנים הבאות תחומים שונים בעבודת הפרקליטות, שהועברו למשרדי עריכת דין פרטיים.
ב-2008 הקימה את היחידה לאכיפה אזרחית בפרקליטות המדינה ושימשה המנהלת הראשונה של היחידה לאורך שבע שנים. שימשה כנציגת שר המשפטים בהנהלת רשות מקרקעי ישראל והייתה חברת בית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין במחוז ירושלים. במקביל מכהנת כעשור כיו"ר ועדת המשנה לעררים של המועצה הארצית לתכנון ולבניה.
פרקליטת מחוז דרום.
באפריל 2014 נבחרה לכהן כפרקליטת מחוז דרום (אזרחי). במסגרת תפקידה עסקה בסוגיית הבנייה הבלתי חוקית, הפלישה לאדמות מדינה במגזר הבדואי והסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב. כן ניהלה את תביעת החוב ודרישה להשבת קרקע במסגרת הליכי הקפאת הליכים נגד חברת "סיליקה דימונה", תביעה כנגד העבריין שלום דומרני על בניה בלתי חוקית שביצע, תביעה בת יותר מ-17 מיליון שקל כנגד גנבי פגזים ממחסני תחמושת של צה"ל, תביעה כנגד ניב אסרף וערן נגאוקר שדיווחו על חטיפת שווא, ועוד.
המשנה לפרקליט המדינה.