דגל אסנשן הוא נס כחול מושחת בסמל אסנשן. נמצא בשימוש מאז 2013. ב-3 במרץ 2009 ממשלת האי החליטה על עיצובו של דגל ייחודי לאי. ב-30 ביולי 2010 הוגשו שתי הצעות לממשלה. אחרי התייעצות עם הציבור, נבחר העיצוב הסופי שאושר על ידי המושל הכללי. שני העיצובים היו דומים – נס כחול מושחת בסמל העתידי של האי. בינואר 2012, הממשלה אישרה עיצוב סופי לסמל. הסמל קיבל אישור מלכותי באוגוסט באותה השנה. הדגל הסופי אושר בנובמבר 2012 וקיבל תוקף בצו מלכותי מאפריל 2013. ב-11 במאי 2013, הונף הדגל לראשונה בטקס רשמי.
דגל טריסטן דה קונה.
דגל טריסטן דה קונה אומץ ב-20 באוקטובר 2002 בהכרזה שנשא מושל סנט הלנה, על פי צו מלכותי שניתן על ידי מלכת בריטניה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. קודם לכן, בהיותה שטח חסות של סנט הלנה השתמשה טריסטן דה קונה בדגל סנט הלנה. הדגל הוא נס כחול שבמרכזו סמל טריסטן דה קונה - סירה ארוכה שמעליה כתר ימי, עם מגן מרכזי בו מופיעים ארבעה אלבטרוסים. במגן תומכים שני סרטנים האופייניים לאי. בדגל, כחלק מסמל האי מופיע המוטו: "באמונתנו כוחנו" - "Our faith is our strength".
תחבורה.
ימית.
בכל אחד משלושת האיים הראשיים המרכיבים את הטריטוריה ישנו נמל הממוקם ביישובים הראשיים (ג'ורג'טאון, ג'יימסטאון ואדינבורו על שבעת הימים). בנוסף לכך, לסנט הלנה יש מזח באורך 118 מטרים שנבנה כחלק מפרויקט נמל התעופה הבינלאומי של סנט הלנה. גם למזח מגיעות אוניות נוסעים ומטען. דרך הים היא הדרך היחידה להגיע אל האי טריסטן דה קונה.
אווירית.
נמל התעופה הבינלאומי של סנט הלנה החל לפעול באופן מסחרי ב-14 באוקטובר 2017. מדי יום שבת יוצאת מנמל התעופה הבינלאומי יוהנסבורג טיסה אל נמל התעופה הבינלאומי סנט הלנה, וטיסה חוזרת באותו היום. מדי שבועיים ישנה טיסה מהאי סנט הלנה אל אסנשן, ובמקרה כזה, המטוס חוזר ליוהנסבורג ביום ראשון.
באי אסנשן בסיס צבאי אווירי של הממלכה המאוחדת ושל צבא ארצות הברית.
יבשתית.
לסנט הלנה יש 138 קילומטרים של כבישים, 118 קילומטרים סלולים ו-20 קילומטרים לא סלולים. לטריסטן דה קונה יש 10 קילומטרים של כבישים סלולים בקירוב ולאסנשן יש 40 קילומטרים של כבישים סלולים בקירוב. לכל אי יש לוחיות רישוי משל עצמו וצד הנהיגה הוא צד שמאל כמו בממלכה המאוחדת. גם בשתי המדינות הקרובות ביותר לאיים, דרום אפריקה ונמיביה, הנהיגה היא בצד שמאל.
הר אתלסטאן
קאסי מקינטוש
לואיס מרטינז
הר אתלרד
ג'סיקה מקאיי
שלמה צבי שטראסר
הרב שלמה צבי הכהן שטראסר (ח' בתשרי ה'תרכ"ג, אוקטובר 1862 – כ"ג בתשרי ה'תשי"ג, אוקטובר 1952) היה רב וראש ישיבה הונגרי שכיהן כרב הקהילה האורתודקסית בדברצן. נחשב לראש רבני הונגריה בתקופה שלפני השואה.
תולדות חייו.
נולד בפרשבורג בשנת 1863 (ה'תרכ"ג) לרב יעקב יהודה הכהן שטראסר, ולשרה (שרל) בת הרב אברהם שמואל בנימין סופר (בעל "כתב סופר"). למד אצל הרב בנימין זאב וולף ברייער מטאב, ובגיל 16 עבר ללמוד אצל דודו רבי שמחה בונם סופר בישיבת פרשבורג. נשא את בת דודו ר' יעקב עקיבא סופר ממיאווה. החל לעסוק במסחר, אך לאחר שנכשל בעסקיו קיבל על עצמו את רבנות סאבאטיץ' ולאחר מכן בטרנבה. בנובמבר 1901 (חשוון ה'תרס"ב) התמנה לרב הקהילה האורתודוקסית בדברצן, וקיים בה ישיבה שמנתה בשיאה כ-200 תלמידים (ביניהם הרב חיים אלתר פנט). היה פעיל מרכזי בלשכה האורתודוקסית המרכזית בבודפשט, ועסק בתחומי עירובין ומקוואות בכל רחבי הונגריה, יחד עם הרב יוסף צבי דושינסקי. הוא היה לכתובת ההלכתית המרכזית בהונגריה בנושאי מקוואות. מספר חיבורים שכתב בנושא הזה אבדו בתקופת השואה. לאחר פטירת הרב יעקב קופל רייך הפך באופן לא רשמי לראש רבני הונגריה.
נמלט מהונגריה לשווייץ ברכבת קסטנר. לאחר השואה שב להונגריה והמשיך לכהן כרבה של דברצן. בשנת ה'תש"י עלה לישראל והתיישב בבני ברק.
נפטר בבני ברק בשנת 1952 (ה'תשי"ג), ונקבר בבית הקברות שומרי שבת. על שמו רחוב במרכז בני ברק.
נכדתו נישאה לרב משה שטרן, מורה צדק בדברצן ורב בברוקלין, בעל שו"ת באר משה.
מויסיי פרוימוביץ' שוורצמן
מויסיי פרימוביץ' שוורצמן ( 1911–1944 ) - היה יהודי-סובייטי, שעוטר לאחר מותו כגיבור ברית המועצות על פועלו כפוליטרוק וסגן מפקד הגדוד לעניינים פוליטיים של גדוד מקלענים ברגימנט סיור מס' 1124 של חטיבת סיור מס' 145 באוגדת סיור מס' 334 של הארמייה ה-43 בחזית הבלטית הראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה והגיע לדרגת רב-סרן.
ביוגרפיה.
נולד ב-3 בנובמבר 1911 בכפר קורניקי של גוברניית פודולסקייה של האימפריה הרוסית (עכשיו נפת טיברובסקי, במחוז ויניצה) במשפחת נפח יהודי.
הוסמך כמורה במכון הפדגוגי של ויניצה בשנת 1936. עבד כמורה, ראש המחוז, ראש קבינט המפלגה של ועדת המפלגה בנפת טיברובסקי. חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מאז 1939. בצבא האדום מאז 1941.
בחזית מלחמת העולם השנייה מאז יולי 1941. סגן מפקד הגדוד לעניינים פוליטיים של גדוד מקלענים ברגימנט סיור מס' 1124 של חטיבת סיור מס' 145 באוגדת סיור מס' 334 של הארמייה ה-43 בחזית הבלטית הראשונה.
על פעולתו ליד הכפר גיידוקי במהלך מתקפה לכיוון ערים ויטבסק ופולוצק וארגון שתי התקפות נגד עוטר בעיטור עיטור מלחמת המולדת מדרגה שנייה בנובמבר 1943.
כאשר פרץ את קו ההגנה המבוצר של ורמאכט ליד הכפר קוזונוגובו (נפת שומילינסקי) ב-23 ביוני 1944 היה בין הראשונים בפלוגתו שפרצו לתעלות הצבא הגרמני. ב-25 ביוני 1944 ארגן את צליחת נהר דווינה המערבית בסמוך לכפר גריניובו באותה הנפה ותפס את ראש הגשר בצידו השני. רב-סרן שוורצמן נהרג בקרב זה ועוטר כגיבור ברית המועצות לאחר מותו.
תחילה נקבר בקבר אחים בכפר פיאטניצקויה ובהמשך עצמותיו הועברו לכפר בשנקוביצ'י שניהם במחוז ויטבסק.
וולי ג'ונס
וולטר "וולי" ג'ונס (באנגלית: Walter "Wali" Jones; נולד ב-14 בפברואר 1942) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-NBA וה-ABA בין השנים 1964–1976. בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן פילדלפיה 76', ולאורך 10 עונותיו בליגה העמיד ממוצעים כוללים של 10.1 נקודות, 3.2 אסיסטים ו-2.3 ריבאונדים למשחק.
קריירת משחק.
ג'ונס נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1960–1964 למד באוניברסיטת וילאנובה אשר ברדנור טאונשיפ הסמוכה. לאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("וילאנובה ויילדקטס") שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד ג'ים וושינגטון וביל מלקיוני, וקלע 16.8 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1964 נבחר ג'ונס על ידי דטרויט פיסטונס, בבחירה ה-18. כחודש לאחר הדראפט הועבר לצד ביילי האוול, דון אול, בוב פרי ולס האנטר לבולטימור בולטס, תמורת טרי דיסינג'ר, דון קוג'יס ורוד ת'ורן. בעונתו היחידה בבולטימור שימש כמחליפם מהספסל של דון אול וקווין לוגרי, והעפיל עם הבולטס לגמר האזור המערבי.
בספטמבר 1965 הועבר בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה לסנטר הוותיק ג'וני "רד" קר. בעונת שימש כשחקן חמישייה קבוע בפילדלפיה, לצדם של וילט צ'מברלין, לוציוס ג'קסון, צ'ט ווקר והאל גריר, וסייע לקבוצה לרשום את מאזן הניצחונות הטוב בתולדותיה; 68–13. בסדרת גמר הפלייאוף, אליה העפילו לראשונה מזה 12 שנים, גברו הסיקסרס על סן פרנסיסקו ווריורס בתוצאה 4–2, בדרך לזכייתם השנייה באליפות ה-NBA. במשחק הראשון של סדרת הגמר התעלה ג'ונס עם 30 נקודות, 10 ריבאונדים ו-8 אסיסטים בניצחון הסיקסרס בתוצאה 141–135, ולאורך הסדרה כולה רשם ממוצעים של 20.2 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק. בשנת 1996 נבחרה פילדלפיה של עונת 1966/1967 לאחת מעשר הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA. ב-4 העונות הבאות המשיך ג'ונס להציג יכולת טובה בפילדלפיה, עם ממוצע של 12.2 נקודות למשחק.
בדצמבר 1971 הועבר בטרייד למילווקי באקס, אותה אימן לארי קוסטלו, אשר שיחק לצדו בפילדלפיה בין השנים 1966–1968. בשנת 1973 פרש ג'ונס ממשחק למשך שנה, ובין השנים 1974–1976 שיחק עבור יוטה סטארס (מליגת ה-ABA), דטרויט פיסטונס ופילדלפיה 76' כשחקן ספסל.
ואלי ג'ונס
וואלי ג'ונס
יחסי יפן–נורווגיה
יחסי יפן–נורווגיההם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין ממלכת נורווגיה.
סקירה כללית.
בין יפן לממלכת נורווגיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין יפן לנורווגיה כוננו בנובמבר 1905, באותה העת בה הכירה יפן בעצמאותה של המדינה.
יחסים דו-צדדיים.
יחסי הסחר ההדוקים בין שתי המדינות מושרשים על סחר בפירות ים, נפט וספינות. יפן ונורווגיה חולקות שיתוף פעולה הדדי בשמירה על השלום בין מדינות העולם, ופיתוח הכלכלה והדיפלומטיה של סרי לנקה. שתי המדינות חתמו על שלל הסכמי שיתוף פעולה בתחום המחקר והטכנולוגיה, ובשנת 2012 נחתמה אשרת ויזת עבודה בין שתי המדינות.
יחסים כלכליים.
הייצוא היפני לנורווגיה לשנת 2016, היה מורכב מכלי רכב (כ-43%) ומוצרי ברזל ופלדה (כ-14%). הייבוא היפני מנורווגיה לאותה השנה היה מורכב מדגים (כ-44%), נפט (כ-20%) ומתכות (כ-8%).
יחסי תרבות.
בשנת 2005, נערכו כמה אירועי תרבות בשתי המדינות לרגל 100 שנים ליחסים הדיפלומטיים ביניהן. בפסטיבל השלג השנתי של העיר סאפורו שנערך בפברואר 2005, נבנה פסל קרח של הפרלמנט הנורווגי.
בשנת 2014 מספר התלמידים הנורווגים שלמדו יפנית בבתי הספר, עמד על 300 תלמידים. הנוער הנורווגי מתעניין רבות בתרבות היפנית בעיקר בתחומי הג'יי פופ, האנימה והספרות היפנית.
סטנלי שכטר