מטרתן העיקרית של נשות מזרחי בתחום היישוב והחינוך הייתה לקלוט נערות דתיות ולהעניק להן מסגרת חינוכית דתית, בה יתחנכו לערכים דתיים מסורתיים וציוניים, כמו כן, ילמדו חינוך מקצועי לצד לימודי קודש ויהיו מעורבות בחיי הציבור. עם זאת, המציאות הנוראה של עליית המפלגה הנאצית לשלטון ופריצת מלחמת העולם השנייה, שינתה את מטרתן זו והפכה את מוסדות החינוך לבנות, למוסדות קליטת נוער פליט מאירופה, בנים ובנות בלי הבדלים דתיים, ביניהם ילדי טהראן וילדי עליית הנוער.
מ-1924 ועד הקמת המדינה הוקמו פרויקטים שונים בסיוע נשות המזרחי באמריקה:
נשי המזרחי באמריקה סייעו למימון קליטתם של ילדים רבים בקיבוצים דתיים וכן בשנת 1945 היה תקציב עליית הנוער של נשות מזרחי הסעיף הגדול ביותר בתקציב הארגון.
נשות המזרחי באמריקה פעלו בשיתוף פעולה עם ארגון נשי מזרחי בארץ ישראל, בין השאר בהקמת ותפעול בית צעירות מזרחי. לצד שיתופי הפעולה, היו גם חילוקי דעות בין נשי מזרחי באמריקה לבין הארגונים בארץ, בייחוד ביניהן לבין תנועת הפועל מזרחי. הסכסוכים היו בעיקר על רקע כספי. "נשות המזרחי" פעלו בהתאם לשאיפותיהן ובישיבות הרבות בלטה עצמאותן ואי כפיפותן לתנועה הגברית, בד בבד עם נכונות לפעול לשביעות רצונם של הארגונים בארץ.
בעת האיחוד של ארגון הפועלות של הפועל המזרחי עם ארגון נשי מזרחי בארץ ישראל, בשנת 1959, איחוד שכלל גם את הסניפים של שני הארגונים ברחבי העולם, לא הצטרפה נשות המזרחי באמריקה לאיחוד, למרות ניסיונות לשתפה באיחוד. בחירת הארגון לפעול באופן עצמאי נבע מכך שבמשך שנים הארגון פעל ישירות בהקמת מוסדות בארץ ישראל, בניגוד לשאר סניפי נשות המזרחי ברחבי העולם שהסתפקו באיסוף כספים והעברתם לארגוני הנשים בישראל.
אחרית דבר.
בסי גוטספלד ונשות מזרחי באשר הן השקיעו את כל כוחם בבניית חזון חינוכי לבנות ובנים בארץ ישראל ועל כן, היה הארגון הנשי הרבה יותר יעיל מהארגון הגברי במובנים רבים: כמות מוסדות החינוך, מחויבותם האישית של הלוקחים חלק במלאכה והתוצאות בשטח. "נשות המזרחי", תרמו רבות להקמת היישוב היהודי ואחר כך למדינת ישראל, אולם המחקר טוען כי התרומה הייתה הדדית: ההזדקקות של המדינה שבדרך לעזרתם של ארגונים יהודים בארצות הברית הביאה לתמיכה בקהילות היהודיות שם ולצמיחה משותפת של שתי הקהילות היהודיות הגדולות ביותר. על כן, נשות מזרחי לוקחות חלק בפסיפס הרחב בקשר ההדדי בין הקהילה היהודית בארצות הברית והקהילה היהודית בארץ ישראל וכן בתרומה הגדולה של יהדות ארצות הברית לבניית היישוב.
איביצה ואסטיץ'
איביצה ואסטיץ' (בקרואטית: Ivica Vastić, נולד ב-29 בספטמבר 1969 בספליט שביוגוסלביה, כיום בקרואטיה) הוא כדורגלן עבר אוסטרי-קרואטי ששיחק בעמדת החלוץ במספר קבוצות בליגת הבונדסליגה האוסטרית ובעיקר בשטורם גראץ. ואסטיץ' נבחר ככדורגלן השנה באוסטריה ארבע פעמים, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה האוסטרית פעמיים. לוואסטיץ' 50 הופעות במדי נבחרת אוסטריה, עמה השתתף במונדיאל 1998 וביורו 2008. ואסטיץ' כיום הוא מאמנה של קבוצת מאטרסבורג מהבונדסליגה האוסטרית.
קריירת מועדונים.
ואסטיץ' החל את הקריירה במועדונים מקומיים בעיר הולדתו ספליט, ובשנת 1989 חתם במועדון RNK ספליט, ששיחק אז בליגה היוגוסלבית השלישית. בשנת 1991 עבר לאוסטריה, ושם שיחק בשלושה מועדונים מהבונדסליגה האוסטרית. הראשון היה פירסט וינה, שם הבקיע שמונה שערים בעונה אחת. אחר כך עבר לעונה אחת בסנקט פלטן, שם הבקיע 18 שערים. את עונת 1993/1994 החל ואסטיץ' באדמירה ואקר, שם הבקיע שבעה שערים בחצי עונה, ובפגרת החורף חתם בדיסבורג מהבונדסליגה הגרמנית, שם שיחק חצי עונה, אך לא הבקיע אפילו שער אחד.
לקראת עונת 1994/1995 חתם ואסטיץ' בשטורם גראץ, שם החל קריירה מפוארת שנמשכה שמונה עונות רצופות. בשנת 1995 הוכתר ואסטיץ' ככדורגלן השנה באוסטריה בפעם הראשונה. בעונתו השנייה בקבוצה, 1995/1996, הבקיע ואסטיץ' 20 שערים, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה האוסטרית. באותה עונה זכה עם שטורם גראץ בגביע האוסטרי ובסופר קאפ האוסטרי. בעונת 1997/1998 הבקיע ואסטיץ' 14 שערים ונבחר שוב ככדורגלן השנה באוסטריה, וכך גם בעונת 1998/1999, בה הבקיע 14 שערים, והוכתר ככדורגלן השנה. בשתי עונות אלה, זכו ואסטיץ' ושטורם גראץ באליפויות, שהקנו לשטורם גראץ מקום בליגת האלופות בעונות העוקבות. בשני המקרים הודחה שטורם גראץ בשלב הבתים. עונת השיא האישית של ואסטיץ' הייתה 1999/2000, בה שטורם גראץ אמנם לא זכתה באליפות, אך ואסטיץ' הבקיע 31 שערי ליגה. בשנת 2002 עזב ואסטיץ' את שטורם גראץ, לאחר שבשמונה עונות הבקיע 124 שערי ליגה ב-250 הופעות, ובשש מתוך שמונה העונות הבקיע ואסטיץ' במספרים דו ספרתיים. ואסטיץ' זכה עם שטורם גראץ בשתי אליפויות, שלושה גביעים ושלושה סופר קאפ.
בשנת 2002 חתם ואסטיץ' בנגויה גראמפוס 8 מליגת העל היפנית. ואסטיץ' שיחק במועדון היפני שתי עונות, בהן הבקיע במצטבר 13 שערים. לקראת עונת 2003/2004 שב ואסטיץ' לאוסטריה וחתם באוסטריה וינה, בה שיחק שתי עונות והבקיע במצטבר 14 שערים. לקראת עונת 2005/2006 חתם ואסטיץ' בל.א.ס.ק. לינץ, ששיחקה אז בליגה האוסטרית הראשונה, שהיא השנייה בהייררכיית הליגות באוסטריה. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע 19 שערים, ובעונתו השנייה הבקיע 23 שערים. בשני המקרים, ואסטיץ' סיים כמלך השערים של ליגת המשנה האוסטרית, בעונת 2006/2007 אף עלה עם הקבוצה לבונדסליגה האוסטרית, ונבחר, בפעם הרביעית בקריירה, ככדורגלן השנה באוסטריה. ואסטיץ' נשאר בלינץ שתי עונות נוספות, ובתום עונת 2008/2009 פרש ממשחק פעיל, לאחר שהבקיע עבור לינץ 59 שערי ליגה ב-123 הופעות.
קריירה בינלאומית.
ואסטיץ' החל לשחק בנבחרת אוסטריה בשנת 1996, ובשנת 1998 השתתף עמה במונדיאל 1998, בנבחרת שכללה כוכבים כאנדראס הרצוג וטוני פולסטר. אוסטריה הודחה במונדיאל זה בשלב הבתים עם שתי נקודות, אחת מהן הושגה נגד נבחרת צ'ילה, כשוואסטיץ' מבקיע שער שוויון עבור אוסטריה בדקה ה-90. במוקדמות יורו 2000 היה ואסטיץ' שותף לאחד הכשלונות הגדולים בתולדות הכדורגל האוסטרי, כאשר נבחרת אוסטריה, בראשות המאמן הרברט פרוהסקה, הובסה בשנת 1999 על ידי נבחרת ספרד בתוצאה 9-0, ולאחר מספר חודשים על ידי נבחרת ישראל בתוצאה 5-0. לאחר כישלון זה, החלה חשיבת עומק על מהפכה בכדורגל האוסטרי, שוואסטיץ' היה אמור להיות אחד ממנהיגיה. ואסטיץ' המשיך לשחק בנבחרת עד לשנת 2005, וצבר עד אז 46 הופעות. לקראת יורו 2008 שנערך באוסטריה ובשווייץ, ואסטיץ' קיבל זימון מפתיע לנבחרת, ולאחר השתתפות במשחקי ידידות מול נבחרת ניגריה ונבחרת מלטה באפריל 2008, ואסטיץ' השתתף ביורו 2008 עצמו. ואסטיץ' השיג עבור אוסטריה נקודה ביורו זה מול נבחרת פולין, כאשר השווה ל-1-1 בפנדל בדקה ה-90, והיה לכובש המבוגר ביותר בתולדות טורניר היורו, כאשר היה בן 38 שנים ו-257 ימים. ואסטיץ' הוא גם האוסטרי היחיד בהיסטוריה שהבקיע גם בטורניר מונדיאל וגם בטורניר יורו. עם זאת, אוסטריה הודחה בשלב הבתים עם נקודה אחת בלבד, על אף שאירחה את הטורניר.
קריירת אימון.
ואסטיץ' התנסה באימון קבוצות חובבים, ובעונת 2011/2012 אימן את הקבוצה הבכירה של אוסטריה וינה. החל משנת 2013 ואסטיץ' מאמן את מאטרסבורג, עמה העפיל אל הבונדסליגה האוסטרית בעונת 2014/2015.
חיים אישיים.
ואסטיץ' נשוי מעל 20 שנה לאני, ולהם שלושה ילדים. בנו הבכור, טוני ואסטיץ', שנולד ב-1993, הוא כדורגלן מקצועי המשחק באדמירה ואקר מהבונדסליגה האוסטרית.
תארים.
כשחקן.
עם שטורם גראץ:
עם ל.א.ס.ק. לינץ:
תארים אישיים:
כמאמן.
עם מאטרסבורג:
כרישי הים האדום
כרישי הים האדום הוא הספר ה-19 בסדרת הקומיקס טינטין מאת ארז'ה, שנכתב, אויר ונצבע על ידי ארז'ה. רצועות הקומיקס של הספר הוצגו לראשונה בשנת 1958 בצבע. הספר תורגם לעברית בשנת 2011 על ידי הקומיקסאי אורי פינק.
עלילת הספר.
טינטין וקפטן האדוק נתקלים במקרה בגנרל אלקזאר, שליטה לשעבר של רפובליקת סן תאודורוס. לאחר מכן הם מגלים שארנקו של הגנרל נפל מכיסו ומנסים למצוא אותו כדי להשיב לו את הארנק, אך ללא הצלחה. על מנת לאתר את הגנרל הם בודקים את תכולת הארנק ומוצאים פתק עם מספר טלפון. טינטין מתקשר למספר הטלפון, אך נענה בגסות שאין לדובר כל קשר עם הגנרל. טינטין מגלה בעיתון מודעה שמפרסמת מכירת מטוסי קרב. מספר הטלפון המופיע במודעה זהה לזה שהופיע בארנקו של גנרל אלקזאר.
באותו ערב מגיע עבדאללה, בנו של בן קליש אזעב - שליטה של נסיכות אל חמד וידיד של טינטין, לאחוזת מרלינספייק. מתברר שאביו מתמודד עם ניסיונות הפיכה בארצו, ומתוך חשש לביטחונו של עבדאללה הוא שלח אותו להתארח במרלינספייק. עבדאללה הוא ילד חצוף, מרדן ושובב, וקפטן האדוק וטינטין מתקשים להתמודד איתו.
תומסון ותומפסון, הבלשים השלומיאליים, מגיעים למרלינספייק ומספרים לטינטין שהם עוסקים בחקירה לגבי גנרל אלקזאר. הם מוסרים לו את כתובת המלון שבו מתארח אלקזאר, כדי שיוכל להחזיר לו את ארנקו.