אותלו (באנגלית: Othello) הוא סרט משנת 1965, המבוסס על הפקה בימתית של התיאטרון המלכותי הלאומי של המחזה "אותלו" מאת ויליאם שייקספיר, שהוצג בשנים 1964–1966 בבימויו של ג'ון דקסטר. את הסרט ביים סטיואר בורג', וכיכבו בו לורנס אוליבייה, מגי סמית', ג'ויס רדמן ופרנק פינלי. כל הארבעה היו מועמדים לפרסי אוסקר על הופעתם. זו הייתה הופעת הבכורה בקולנוע של השחקנים דרק ג'קובי ומייקל גמבון.
רקע.
הסרט משמר את רוב המחזה השייקספירי, ואין בו שינוי בסדר הסצנות, כפי שנעשה בסרטיו האחרים של אוליבייה "המלט" ו"ריצ'רד השלישי". ההשמטה הגדולה היחידה הייתה של סצנת השוטה, אולם היו גם שינויים קטנים של השמטת שורות אחדות מהדיאלוגים. דרק ג'קובי, שגילם את קסיו, ומייקל גמבון הופיעו שניהם לראשונה בסרט קולנוע. השחקן אדוארד הרדוויק המשיך לעבוד עם התיאטרון הלאומי במשך שבע שנים נוספות.
בסרט "אותלו" נעשה שימוש בהעתקים מוגדלים של התפאורה שהייתה על הבמה, במקום לבנות תפאורה חדשה. התומכים של אולבייה לסרטיו השייקספיריים הקודמים נפטרו לפני 1965, והוא לא השיג מימון לאתרי צילומים או תפאורות משוכללות. כעשור לפני כן ניסה אולבייה למצוא מימון לגרסה משלו למחזה "מקבת'" אחרי שגילם את הדמות בשנת 1955 בסטרטפורד, אבל ללא הצלחה. התיאטרון הלאומי הפיק לפני כן, בשנת 1963, סרט על פי הפקה בימתית של המחזה "הדוד וניה" מאת אנטון צ'כוב, וב-1969 הופק סרט של המחזה "מחול המוות" מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג. הסרט "אותלו" היה הסרט הראשון בשפה האנגלית של מחזה שהופק בצבע. זוהי העיבוד השני של "אותלו" לקולנוע אחרי ההפקה של אורסון ולס משנת 1952.
מכל סרטיו השייקספיריים של אוליבייה זהו הסרט עם המוזיקה המועטה ביותר. בסצנה אחת יאגו והחיילים שרים שירי שיכורים, ובסצנה אחרת מוזיקאים מנגנים מעט על כלים אקזוטיים. מלבד זאת אין בסרט מוזיקה.
קבלה וביקורת.
אוליבייה שיחק את אותלו בפנים מושחרות. הוא גם סיגל לעצמו מבטא אקזוטי, פיתח סגנון הליכה משלו, ולמד לדבר בקול נמוך בהרבה מקולו הרגיל. בעלת הטור אינז רוב השוותה אותו בזלזול להופעתו של אל ג'ולסון בסרט "זמר הג'אז". היא כינתה את הופעתו של אוליבייה כ"קאמפ גבוה". מבקרת הסרטים פוליק קייל העניקה להפקה ולהופעתו של אולבייה את אחת הביקורת המבריקות ביותר שלה. היא ביישה את אולפני הסרטים שלא נתנו לאוליבייה מספיק כסף כדי ליצור סרט שהוא והקהל יהיו מרוצים ממנו, כאשר סרטים אחרים קיבלו תקציב של מיליוני דולר.
זה הסרט השייקספירי היחיד שכל השחקנים הראשיים היו מועמדים לפרסי אוסקר. פינלי היה מועמד לפרס שחקן המשנה, אף על פי שמספר השורות שאמר בסרט היה גדול מזה של אוליבייה.
ספורטינג קלוב דה בסטיה
פרנקנשטיין, או פרומתאוס המודרני
אתר הנופש בלו ביץ'
אתר הנופש בלו ביץ' הוא מלון חוף יוקרתי בסמוך לחוף שנפתח בשכונת א-רימאל שבעזה בקיץ 2015 (המלון היה אמור להיפתח עוד בקיץ 2014 אך בעקבות מבצע צוק איתן הוחלט לדחות את הפתיחה לקיץ הבא).
המלון נבנה על ידי חברת פלסטין ריל אסטייט אינווסטמנט.
המלון כולל בין היתר בריכת שחייה אולימפית וכ־162 חדרים בעיצוב שדומה לבקתה ונוף לים התיכון. המלון הוא למעשה חלק מרובע הבילויים לאורך רחוב אל-רשיד בעיר עזה, הרובע כולל "עשרות אתרי נופש חדשים, מודרניים ובתי קפה".
אתר הנופש אינו מלון היוקרה היחיד ברצועה, גם מלון משטל, שנבנה בשנת 2011 ונחשב כאחד מטובי מלונות היוקרה בעזה וכן מלון קומודור.
עיתון הוושינגטון פוסט תיאר את המלון כאחד ממספר עסקים יוקרתיים המספקים את תושבי עזה העשירים. לדברי האנליסט הכלכלי ניזאר שעבאן, "מרבית הזרים המבקרים ברצועה ומתארחים במלונותיה הם עיתונאים, עובדי סיוע ומתנדבי הצלב האדום".
יחסי אוסטריה–מצרים
יחסי אוסטריה–מצרים הם יחסי החוץ בין רפובליקת אוסטריה ובין רפובליקת מצרים.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1929. בשנת 2004 הוסדר הסחר בין מצרים לאוסטריה, על ידי הסכם סחר חופשי שנחתם בין האיחוד האירופי (הכולל אף את אוסטריה) למצרים. בנובמבר 2006 הוקמה מועצת אנשי העסקים האוסטריים–מצריים, לשיפור יחסי הסחר בין המדינות. בספטמבר 2018 ביקרו נשיא המועצה האירופית דונלד טוסק וקנצלר אוסטריה סבסטיאן קורץ במצרים, ובדצמבר אותה שנה ביקר נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי באוסטריה במהלכו נפגש עם מספר גורמים ומשקיעים אוסטרים וחתם על מזכר הבנות.
רוקה דלס מורוס
רוקה דלס מורוס (בקטלאנית: Roca dels Moros; בספרדית: Roca de los Moros, רוקה דה לוס מורוס; מילולית "סלע המורים") או גם מערות אל קוגול (בקטלאנית coves del Cogul) הוא אתר ארכאולוגי פרהיסטורי השוכן בתחומי המועצה המקומית ב בקהילה האוטונומית קטלוניה בצפון-מזרח ספרד.
מערות קוגול הן אחד האתרים הבולטים בציורי המערות של "אמנות הסלע הלבנטינית", ביטוי אמנותי יוצא דופן וייחודי של הפרהיסטוריה האירופאית. האמנות התפשטה במהלך התקופה האפיפלאוליתית (לפני 10,000 עד 6,000 שנה) בכל הגזרה המזרחית של חצי האי האיברי, וכונתה, בניגוד לאמנות הסלע בצפון ספרד, אמנות לבנטינית. בין הציורים יש גם דוגמאות ציוריות של החקלאים הראשונים. המקום שימש כמקדש או מקום מכושף עבור האיברים והרומאים. במקום יש מרכז מבקרים וניתן לבקר במקום.
היסטוריה של הגילוי.
הציורים התגלו על ידי כומר היישוב אל קוגול, רמון אוגט (Ramon Huguet), בשנת 1908, אך מי שפרסם אותם כתגלית בעלת ערך רב היה הגאוגרף והארכאולוג הקטלאני ספרי רוקפורט (Ceferí Rocafort). גם הכומר וחוקר המערות הצרפתי הנודע אנרי בריי העריך אותם בשנת 1909 כעדות פרהיסטורית. התייחסות נוספת לציורים הייתה בספר שכתב חואן קברה (Joan Cabré) על אמנות הסלע בספרד (El arte rupestre en España) ב-1914.
תיאור.
45 הדמויות של הרוקה דלס מורוס מהווים מינימום של שמונה קומפוזיציות המייצגות בעיקרון סצנות של חיות בר וציד. מתוך 45 הדמויות, 7 חרוטות באבן ו-38 צבועות באדום בהיר, שחור ואדום כהה. סצנת הריקוד היא המפורסמת ביותר. יש תשע נשים הרוקדות בזוגות, חלקן צבועות בשחור ואחרות באדום; הן לובשות חצאיות ארוכות ורוקדות סביב דמות גברית עם פאלוס גדול באופן חריג. הדמות הגברית מיוצגת כמעט בכל אמנות הרוק הלבנטינית.
יחד עם בני אדם ישנם בעלי חיים שונים, ציורים סכמטיים, כמו גם 250 סימנים חקוקים של ב וכתובות בלטינית של רומאים, שאחת מהן היא נדר, מה שמעיד כי המקום שימש כמקדש עד התקופה האיברית והרומאית.
אתר מורשת עולמית.
ביולי 1998 נכללו מערות אל קוגול באתר המורשת העולמית "אמנות הסלע באגן הים התיכון באיבריה" של ארגון אונסק"ו. אתר זה הוא מקבץ של 758 אתרים בכל מזרח ספרד, כשאתר מערות קוגול מזוהה במספר 021–874.
קברי סלדר.
בסמוך לציורים ישנו בית קברות עם קברים ריקים שנחפרו בסלע הקרוי קברי סלדר (Tombes del Saladar).
אתר נופש בלו ביץ', עזה
רודריג בונגונגי
לואיס מארי רודריג בונגונגי אסוגו (בצרפתית: Louis Marie Rodrigue Bongongui Assougou; נולד ב-7 בפברואר 1993) הוא כדורגלן קמרוני, המשחק בעמדת הקיצוני במכבי אחי נצרת.
קריירה.
בונגונגי נולד ביאונדה, בירת קמרון ובגיל 8 היגר עם משפחתו לצרפת, בה עבד אביו בנמל התעופה שארל דה גול. עם הגעת משפחתו לצרפת, בונגונגי הצטרף לקבוצת הילדים של בונדי. בגיל 15, הצטרף לקבוצת הנוער של סדאן. ב-5 באוקטובר 2012, בונגונגי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 ללה מאן.
בקיץ , חתם בפריז, בה שיחק ארבע עונות.
בקיץ , חתם בלה הרבייר.
בקיץ , בונגונגי חתם בסלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית, קבוצתו הראשונה מחוץ לצרפת. ב-29 ביולי 2018, בונגונגי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סלאבן קופריבניצה, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
בקיץ , בונגונגי חתם בטאבור סז'אנה מליגת העל הסלובנית.
ב-30 ביולי 2020, בונגונגי חתם בהפועל חדרה מליגת העל.
ב-6 במרץ 2021, בונגונגי חתם בזירה מליגת העל האזרית.
ב-5 באוגוסט 2021, בונגונגי חתם בטאבור סזנה מליגת העל הסלובנית.
ב-12 ביוני 2022 חזר לישראל וחתם במכבי אחי נצרת.
Q anon
קיו אנון
מרי, מלכת הסקוטים (סרט)
יחסי אינדונזיה–הולנד
יחסי אינדונזיה–הולנד הם היחסים בין אינדונזיה להולנד. שתי המדינות חולקות קשר מיוחד, המוטמע בהיסטוריה המשותפת שלהן של אינטראקציות קולוניאליות במשך מאות שנים. זה החל במהלך סחר התבלינים, כאשר הולנד כוננה את עמדת המסחר של חברת הודו המזרחית ההולנדית עם אינדונזיה, ולאחר מכן החזיקה שם בתור איי הודו המזרחיים ההולנדיים עד אמצע המאה ה-20. אינדונזיה הייתה המושבה ההולנדית הגדולה ביותר. בראשית המאה ה-21, ממשלת הולנד התחייבה לחזק את קשריה עם אינדונזיה, וציינה כי יש לחזק עוד יותר את המגעים הכלכליים, הפוליטיים והבינאישיים.
היסטוריה.