הראשון שהעניק לו הזדמנות לעלות ולשיר היה גיטריסט צלילי העוד, יהודה קיסר, שעזב מאוחר יותר את הלהקה יחד עם מקייטן והקים את "יוצאי העוד", שלא האריכה ימים.
ב-1979 נתן הזדמנות לזוהר ארגוב, ששימש כנהגו, והעלה אותו לבמה יחד עם יהודה קיסר באחד האירועים בהם הופיע. באותה הופעה בבאר שבע שר ארגוב את השיר "ברצלונה".
מקייטן כתב גרסה עברית לשיר היווני "אִיפַּרְכוֹ" של סטליוס קזנג'ידיס; התוצאה, השיר "אלינור", הופיעה ב-1980 באלבום "אלינור", אלבומו הראשון של זוהר ארגוב, וזכתה להצלחה עצומה.
ב-1981 הוציא את אלבומו הראשון - "במיטב שירי החפלה עם הלהיט סיגלית".
אשר כלל להיטים נוספים כמו "מוכר הגרעינים", שביצע במקור בעז שרעבי, ו"סיגלית", שמקייטן כתב על בסיס לחן יווני.
ב-1982 יצא אלבומו השני של מקייטן - "הקסם השחור", מתוכו בלטו שיר הנושא (שהיה ביצוע מחודש לשיר ספרדי במקור, שהוקלט לראשונה בעברית בשנות ה-50 על ידי ניסו דריה מתיתיה) "בואי נערה" (מילים: ג'קי מקייטן, לחן: הודי), וביצוע לשיר הילדים של מרים ילן שטקליס - "דני גיבור" (אמא אמרה לדני'). "הקסם השחור" ו"בואי נערה" זכו להצלחה ולאינספור גרסאות כיסוי של זמרי המוזיקה המזרחית.
בספטמבר 1984 הוציא מקייטן את אלבומו הרביעי "בלב שמח". רובבום כלל חידושים ללהיטים חדשים וישנים דוגמת: "כמו שיכור" של זוהר ארגוב, "פסוליה" של האסיר המזמר דוד שושי, "הלוואי הלוואי" ו"פרח הלימון" של ג'ו עמר, וביצוע ל"שחרחורת". עוד באותה שנה הופיע מקייטן עם הלהיט "המענטזת" שחיבר שלמה כישור בסרט "כאסח" שביים חיים גיל.
מקייטן התיידד עם דוד קריבושי, שניהל מוזיקלית את תוכנית האירוח של מני פאר, "ממני", ששודרה בימי שישי בלילה. ב־1985 הוא הוזמן לחבור לחנה לסלאו לביצוע הלהיט
וערך עם חנה לסלאו מסע הופעות, שכלל להיט משותף שהצליח מאוד - "מריומה יומה" (מילים: אלון אבידר, לחן ועיבוד: דויד קריבשי).
באותה שנה רשם מקייטן את השתתפותו היחידה בפסטיבל הזמר המזרחי האחרון, שבו ביצע את השיר "סלסולים" שלימים זכה לגרסה הומוריסטית שלו עם טוביה צפיר.
להיטים נוספים שלו היו "לא חשוב לאן אלך" ו"אני מראש העין".
ב-1986 הוציא בחברת התקליטים של "האחים בן-מוש" את האלבום "ג'קי מקייטן לילדים", שכשמו כלל ביצועים לשירי ילדים. עוזי חיטמן עיבד את שירי האלבום ואף השתתף בו בדואט עם מקייטן. האלבום נכשל מבחינה מסחרית, נמכר בפחות מ-1,000 עותקים, והפך לנדיר מבין אלבומיו של מקייטן.
ב-1988 הוציא את אלבומו השמיני "התגשמות", בו בלטו השירים: "החיים בזבל" (מילים: ארלט ספדיה), "עוד שנה" (מילים: חיה אבי) וחידוש לשירו של אבנר גדסי - "לוליטה". ננסי ברנדס הפיק מוזיקלית ועיבד את שיריבום ואיתו השתתפו בהקלטות גם שמוליק בודגוב, באלדי אולייר ודני רובס בגיטרות.
מנהלו האישי ויד ימינו באותם ימים היה אחיו הבכור, דוד מקייטן.
בסוף שנות ה-80 חזר מקייטן בתשובה ושב להיקרא בשמו המקורי, זכריה. מאז, סירב להופיע בפני קהל המעורב בנשים וגברים ומיעט להופיע. הוא הוציא מספר קלטות, בעלות אופי דתי, כדוגמת "עיניים זוהרות" ו"בן פורת יוסף", אך אלו לא זכו לאותה ההצלחה לה זכו שיריו הראשונים.
בשנות ה־90 נקלע מקייטן לקשיים כלכליים. הוא התגרש מאשתו חנה, נישא פעמיים נוספות והתגרש פעמיים. כמות ההופעות ירדה, ושלא ברצונו, הוא חזר לאלמוניות. מצבו הבריאותי הידרדר, והוא מצא מפלט ונחמה בסיגריות ובאלכוהול.
בשנת 2005 נפטרה שרית בתו היחידה, כשהיא בת 15.
בסביבות 2006 ניסה לשוב ולהופיע וביצע עם סגיב כהן את הדואט "סופרים את הקופה". והפחית את כמות האלכוהול.
עם זאת, חילופי הדורות לא עשו עמו חסד, והקאמבק המיוחל לא צלח, כשהחובות הכלכליים הוסיפו להיערם.
באותן שנים מקייטן שר ברחובות כדי לסגור את החודש. והיה מוכן לעשות כל מה שנדרש בשביל להרוויח קצת כסף.
בשנת 2008 מקייטן ביצע קליפ לתחרות "פרסומאי נולד" - "ג'קי מקייטן בשיר הדוריטוס" שיר שכתב, ניגן, עיבד והקליט: אלי כהן - מיסטר מדיה, וזכה בחצי הגמר.
בקליפ נראה כחוש וחולה, עם משקפי שמש שהסתירו את העצב בעיניים.
בשנתו האחרונה הקליט ג'קי מקייטן מספר שירים חדשים, ביניהם "לא על הלחם" שכתב והלחין קובי אוז, והשיר "נשמה שלי" שכתב והלחין בעצמו.
מותו.
ב 6 במרץ 2012 מקייטן נפטר בבית החולים לניאדו, בגיל 56, כתוצאה מעישון חמור, ולא כתוצאה ממחלת כבד כפי שפורסם בתחילה בתקשורת. מניתוח לאחר המוות שבוצע במכון הפתולוגי באבו כביר, נמצא כי ריאותיו של מקייטן סבלו מאי-ספיקה ריאתית (pulmonary insufficiency), כתוצאה מעישון. נטמן בבית העלמין בנתניה.
דיסקוגרפיה.
אלבומים שיצאו לאור אחרי מותו:
רונן צור
רונן צור (נולד ב-27 ביולי 1969) הוא יועץ תקשורת, שכיהן כחבר הכנסת בשלהי הכנסת ה-16.
ביוגרפיה.
רונן צור החל את פעילותו הפוליטית במפלגת העבודה בשנת 1990, ומאז כיהן כרכז סיעת העבודה בכנסת בתקופת כהונתו של יצחק רבין כראש הממשלה. צור כיהן גם כמנכ"ל התנועה לקליטת החייל המשוחרר ושימש יועץ לחבר הכנסת ומזכ"ל מפלגת העבודה לשעבר רענן כהן, יו"ר המשמרת הצעירה של מפלגת העבודה, ויועץ לשר הביטחון, בנימין בן-אליעזר ולשרת הקליטה יולי תמיר.
בשנת 2004 החל לעבוד במשרד הפרסום של מוטי מורל, ובשנת 2007 הפך לשותף במשרד. ב-2016 מכר צור את חלקו למורל, בעקבות סכסוך בין השניים.
בבחירות לכנסת השש עשרה שובץ ברשימת מפלגת העבודה וכיהן כחבר הכנסת כשלושה חודשים בסוף הקדנציה (בעקבות התפטרותו של חבר הכנסת סאלח טריף).
צור דברר את שר הפנים אלי ישי במשבר השרפה בכרמל, ואת הרופאים במשבר הרופאים המתמחים, ובין לקוחותיו החברה לישראל, דלק אנרגיה, קרן רוטשילד, איגוד החברות הציבוריות, איגוד חברות התרופות, פורום תאגידי המים, בומברדייה, אורקל ישראל, וריפון, מידרוג, בית ההשקעות איילון, חברות נדל"ן, ארגון המורים, ובועז הרפז. הוא ייצג את נשיא המדינה משה קצב והתפטר לאחר שקצב הפר את הסיכומים עם יועציו במסיבת העיתונאים אשר נמשכה שעות.
באוגוסט 2010 יצאו בתקשורת נגד צור כמה ממתחריו הבכירים, על צורת גיוס הלקוחות שלו, עת נחשף מכתב הפניה שנהג לשלוח ללקוחות קיימים שלהם, דבר אשר אינו נהוג בכללי האתיקה בין יועצי התקשורת.
במרץ 2012 החל לייצג את הפסיכיאטר אילן רבינוביץ' אשר עלה לכותרות ב"פרשיית הכדורים" בתוכנית "האח הגדול", במסגרתה מתמודדי התוכנית התלוננו בתקשורת כי רבינוביץ' "שידל אותם להשתמש בכדורים פסיכיאטריים" במהלך התוכנית, ובאפריל 2012 מונה לייצג גם את מנכ"ל האתר "בחדרי חרדים" בפרשה שנקשרה בשם האתר.
בבחירות לראשות ההסתדרות שנערכו במאי 2012 הוא ניהל את קמפיין הבחירות של עופר עיני, יו"ר ההסתדרות החדשה.
במהלך 2012 ייצג צור את ארגון האחיות בישראל במאבק לשיפור תנאיהן, ניהל את משבר פלאפון, מכללות להוראת החינוך, ואיגוד חברי הבורסה.
ב-2018 ייצג צור, באמצעות חברת בת בהנהלת עופר רוזנבאום, את מלכה לייפר במאבקה נגד הסגרתה לאוסטרליה, שם מבקשות הרשויות להעמידה לדין בחשד שביצעה עבירות מין בתלמידותיה הקטינות, כאשר שימשה מנהלת בית ספר בקהילה חרדית. צור הוא גם יועץ התקשורת של ארנון מילצ'ן ומדברר אותו בכלי התקשורת בחקירת "תיק 1000".
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת באפריל 2019, מונה צור ליועץ האסטרטגי של הקמפיין של מפלגת כחול לבן אך לאחר הקמפיין התגלעו מחלוקות בינו לבין יאיר לפיד וצור סיים את תפקידו המפלגתי. באוגוסט 2019 ייעץ פעם נוספת, הפעם באופן אישי למועמד לראשות הממשלה מטעם כחול לבן, בני גנץ במסגרת הריצה הנוספת של המפלגה לבחירות לכנסת העשרים ושתיים.
בספטמבר 2020 משרדו נשכר על ידי עיריית בני ברק ליצור קמפיין בעד קביעת תוואי הרכבת הקלה בעיר. במסגרת הקמפיין פורסם סרטון בו מוצג עובד רכבת ישראל המונע מחרדים להיכנס לרכבת. הסרטון עורר זעם רב ברשתות החברתיות, אך בהמשך התברר כי האירוע בוים כחלק מהקמפיין.
החל מדצמבר 2020 צור מדברר את חברת שירביט לאחר פרסומים כי פרצו לתוכנה קבוצת האקרים.
לאחר הבחירות לכנסת העשרים וארבע מונה להיות מנהל המשא ומתן הקואליציוני מטעם מפלגת העבודה.
חיים אישיים.
צור הוא אב לבת. הוא מתגורר ברמת השרון, סמוך לשכונת מורשה בה גדל. קונדיטור חובב.
יצחק קורן
יצחק קוֹרְן (11 במרץ 1911 – 22 ביוני 1994) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י והמערך, סגן שר האוצר, מזכיר תנועת המושבים ומזכ"ל תנועת העבודה הציונית.
ביוגרפיה.
שנותיו המוקדמות ופעילות הציבורית ברומניה.
יצחק קוֹרְן (קאָרן) נולד בשנת 1911 בקישינב בחבל בסרביה שברוסיה לשרה ואברהם קורן. כילד וכנער התחנך בשילוב בין המסורת היהודית לבין חינוך חילוני. בסיום בית הספר היסודי למד בגימנסיה העברית "מגן דוד" ולמד בה תורה מפי הרב יהודה לייב צירלסון. בתום לימודיו בתיכון, בשנת 1928, נרשם ללימודי משפטים באוניברסיטת יאשי ועבד בעיר לפרנסתו במתן שיעורים פרטיים בעברית. במקביל ללימודיו החל בפעילות ציונית והיה בין מנהיגי אגודת הסטודנטים הציוניים, תחילה באוניברסיטה ולימים ברומניה (שאליה סופחה בסרביה לאחר מלחמת העולם הראשונה). בשנת 1929 נבחר ללוות את נחום סוקולוב בביקורו בעיר. את לימודיו סיים בשנת 1932 ולאחריהם החל לעסוק בעריכת דין. באותה שנה התרחבה פעילותו הציונית ומשך תקופה הופקד קורן על עריכת ביטאון הסטודנטים הציוניים "אונזער וועג" (יידיש: "דרכנו").