אחותם, הלנה היפה, הייתה ידועה ביופייה עוד לפני נישואיה. רבים חיזרו אחריה עוד בילדותה, ואחד מהם, תזאוס המפורסם, מלך אתונה, בן דודו של פולוקס מצד אביו זאוס, העז לחטוף אותה, לאחר שנשבע שיתחתן עם אחת מבנות זאוס. האחים פלשו לאתונה בעצמם, החזירו את הלנה, ואפילו חטפו את אימו הזקנה של תזאוס, אייתרה, ושיעבדו אותה בתור שפחתה של הלנה, עד שהיא שוחררה בידי נכדיה, בניו של תזאוס.
הדיוסקרים, אידס ולינקאוס.
פעם אחת, האחים קיבלו הזמנה לחתונה הכפולה של בני דודיהם, התאומים אידס ולינקאוס. הם התאהבו בכלותיהן, פויבה (בת לאוקיפוס) והילאיירה , ואפילו ניסו לחטוף אותן. לאחר מספר ניסיונות כושלים להילחם על האחיות בדרכים תרבותיות, הם החליטו להילחם עד המוות בקרב קסטור הרג את לינקאוס, אך נפגע מידיו של אידס, שנהרג במקום בידי פולוקס. דקות ספורות לאחר הקרב קסטור מת. פולוקס, שהיה בן אלמוות, התאבל על אחיו ולא היה מוכן להיפרד ממנו. בסופו של דבר ויתר פולוקס על חיי נצח על מנת שיוכל להישאר עם אחיו התאום. את שארית חייהם הם בילו בין גן עדן לגיהנום, בשאול של האדס. הדבר נגע לליבו של זאוס, אבי האלים, ולאחר שבנו הקריב את חייו למען אחיו, החליט זאוס למקם את שני האחים התאומים קרובים הן זה לזה והן אליו, בשמיים.
הנצחתם.
קסטור ופולוקס הונצחו באסטרונומיה ובאסטרולוגיה.
באסטרולוגיה, הונצחה האגדה אודותם במזל תאומים, הקרוי גם ה"דיוסקורסים", ובלטינית "Gemini". באסטרונומיה, נקראה על שמם קבוצת כוכבים, בשם קבוצת "תאומים". שני הכוכבים הבולטים בקבוצה נקראו על שם השניים, קסטור ופולוקס.
פרלמנט נשים
פרלמנט נשים - במה חודשית לפוליטיקה מזווית אחרת הוא במה לדיון ביקורתי ופמיניסטי על המדיניות השלטת והשיח הציבורי הרווח בישראל.
הרקע והמטרות של הפרלמנט.
פרלמנט נשים הוקם בנובמבר 1999, על ידי תנועת ש.י.ן (התנועה לשוויון בייצוג נשים), ה"ן (הרצליה נשים), קרן פרידריך אברט, מכללת בית ברל ועיריית הרצליה.
מאז הקמתו של הפרלמנט בנובמבר 1999 ועד אוקטובר 2006, הוא קיים 44 מושבים. מושבי הפרלמנט נערכו בכל רחבי הארץ: הרצליה, קריית שמונה, באר שבע, ירושלים, תל אביב, חיפה, חולון, פקיעין, כפר סבא, רמת גן, גבעתיים, ראש העין, בית חשמונאי, טירה, דליית אל-כרמל, כפר יונה, ראשון לציון, ג'סר אל-זרקא, שוהם, באקה אל-גרבייה, מועצה אזורית גזר ומועצה אזורית לב השרון וכן במסגרות: מכללת בית ברל, בית הסוהר נווה תרצה,צריפין ובמכללת אלקאסמי.
מושבי הפרלמנט:
בהשפעת דיוני הפרלמנט נערכו דיונים, כנסים ופעילויות נוספות. כגון:
גביע העולם בכדורגל 2006
כדור דיסקו
כדור דיסקו או כדור מראות הוא אביזר תאורה המורכב מכדור מסתובב אליו מוצמדות מראות. שמו נובע מהעובדה שהשימוש בו נפוץ במועדוני-לילה ובדיסקוטקים.
על פני השטח של כדור הדיסקו מודבק מספר רב של מראות דומות. אור המכוון אל כדור הדיסקו מוחזר לכיוונים שונים. בדרך כלל מותקן הכדור על בסיס מסתובב, והדבר יוצר אפקט של נקודות אור הנעות בחלל בו מופעל הכדור.
כדורים מצופי מראות הופיעו לראשונה במועדוני-לילה בשנות ה-20, עוד לפני שהתפתח ז'אנר הדיסקו. דוגמה לדגם מוקדם של כדור כזה ניתן לראות בסצנת מועדון-הלילה בסרט האילם הגרמני משנת 1927 "Berlin: Die Sinfonie der Großstadt" ("ברלין: הסימפוניה לעיר הגדולה"). בשנות ה-70 היה מקובל להשתמש בכדורי המראות כמתקנים נלווים למוזיקת הדיסקו, ומכאן השם "כדור דיסקו". עם סוף המאה ה-20, השם "כדור דיסקו" השתרש כשם המתאר את האביזר.
דוגמה לשימוש בצורת כדור הדיסקו כאלמנט אדריכלי היא קומת התצפית של מגדל הטלוויזיה של ברלין (הפרנזיטורם), שבנויה בצורה של כדור דיסקו.
דלק גרעיני
דלק גרעיני הוא חומר שאפשר לנצלו להפקת אנרגיה גרעינית, בין אם בביקוע גרעיני, או בהיתוך גרעיני. כל הכורים השימושיים כיום הם כורי ביקוע, והדלק בו נעשה שימוש בדרך כלל הוא דלק אורניום מועשר קלות (SEU- Slightly Enriched Uranium) לרמות של כ-3-4% העשרה. מוטות דלק לכור גרעיני ראשון שנבנה באוניברסיטת שיקגו נבנו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בהנחיית מוריס כהן.
צורת הדלק הגרעיני.
כיום, הדלק הגרעיני בכורים מגיע בדרך כלל בצורה של מוטות. מוט הדלק עשוי מתכת (בדרך כלל זירקוניום, בגלל בליעת הנייטרונים הנמוכה שלו). בתוך המוט נמצאות "גלולות" תאי דלק קרמיות, העשויות תחמוצת האורניום בהעשרה נמוכה מעורב עם חומרים שונים לצורך שיפור התכונות שלו. בכורים בעלי יעוד שונה, צורת מוטות הדלק עשויות להיות שונות. ישנם כורים בהם מוטות הדלק מגיעים בצורה של כדורים הבנויים ממספר קליפות, כורים בהם מוטות הדלק מגיע בצורה של לבני מתכת ועוד צורות שונות.
פעולת הדלק הגרעיני.
מוטות הדלק מוכנסים לליבת הכור שבתוכה זורמים מים. החומר ה"כבד" שבדלק (כלומר היסודות הבקיעים) מתבקע, ובתהליך הביקוע נפלטים נייטרונים וחום. הנייטרונים הנפלטים בביקוע משמשים לצורך המשך תגובת השרשרת, והחום מועבר על ידי מעטפת המתכת של הדלק למים שבליבה. המים המחוממים משמשים לצורך ייצור קיטור באופן ישיר או דרך מחליף חום, והקיטור משמש לצורך הנעת טורבינה שמפיקה כח שמשמש בדרך כלל להנעה (אניות) או ייצור חשמל.
תוצרי לוואי.
כתוצאה מהביקוע, נוצרים בתוך הדלק מוצרי ביקוע לא יציבים וקרינתיים במיוחד. לכן, בגמר השימוש, מועבר הדלק הגרעיני לתקופה של מספר שנים לבריכות קירור, ואחר כך למפעלי עיבוד ואחסון מיוחדים. כיום מנוצל רק חלק קטן מפוטנציאל הביקוע של הדלק הגרעיני. בעתיד ניתן יהיה למחזר את הדלק המשומש ולהשתמש בו לצורך תדלוק מחדש של כורים.
החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית
החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית (באנגלית: The American Society of Clinical Oncology או ASCO) היא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 1964. מטרתה לפעול למניעת תחלואה בסרטן ולהבטיח טיפול מיטבי לכל חולי הסרטן. הארגון מאגד מעל עשרים נותני שירות רפואי ובהם רופאים אונקולוגים, רדיו אונקולוגים וכירורגים אונקולוגים בנוסף לאנשי מקצוע בעלי עניין באונקולוגיה קלינית, כגון עובדי סיעוד.
כארגון הרפואי המוביל בעולם בתחום האונקולוגיה הקלינית עוסק ה-ASCO בפעילויות אלה:
ה-ASCO מוציא לאור את כתב עת The Journal of Clinical Oncology, כתב עת מוביל בתחום הטיפול בחולי הסרטן (בעל אימפקט פקטור של 11.81 לשנת 2005). כתב העת מתפרסם אחת לעשרה ימים ומשמש במה קבועה לפרסום מחקרים קליניים גדולים (שלב 2 ושלב 3) המשמשים בסיס לשינוי אופן הטיפול בחולי סרטן.
שתדלנות
ניסוי טיפת הזפת
ניסוי טיפת הזפת הוא ניסוי מדעי לטווח ארוך, המיועד למדוד את קצב הזרימה של פיסת זפת לאורך שנים רבות. מדובר ב-Pitch, סוג זפת שהוא שם כללי למספר נוזלים צמיגיים ביותר, הנראים מוצקים, כאשר הנפוץ ביותר הוא ביטומן. זפת מסוג זה זורמת בטמפרטורת החדר, אם כי באיטיות רבה, ולבסוף יוצרת טיפות.
ניסוי טיפת הזפת באוניברסיטת קווינסלנד.
הגרסה המפורסמת ביותר של הניסוי הותקנה בשנת 1927 על ידי פרופסור תומאס פרנל (1881–1948) באוניברסיטת קווינסלנד בבריזביין, אוסטרליה. כוונתו הייתה להדגים לסטודנטים את העובדה כי כמה חומרים הנראים מוצקים הם למעשה נוזלים בעלי צמיגות גבוהה מאוד. פרנל שם דגימת זפת בתוך משפך אטום, והניח לו להתקבע במשך שלוש שנים. ב-1930 שבר את האטם בתחתית המשפך, והזפת החלה לזרום. מאז, נכון לשנת 2014, נפלו תשע טיפות, בממוצע אחת בכל תשע שנים וקצת. הטיפה השמינית נפלה ב-28 בנובמבר 2000 והטיפה התשיעית ניתקה מהמשפך בזמן טיפול במתקן ב-24 באפריל 2014. עורכי הניסוי חישבו ומצאו כי צמיגותה של הזפת בניסוי גדולה פי 100 מיליארד מצמיגות המים.
הניסוי מתועד בספר השיאים של גינס כניסוי המעבדה הפעיל הוותיק ביותר בעולם, ונראה שיש במשפך מספיק זפת כדי שהניסוי יימשך עוד מאה שנים לפחות. קיימים שני מתקנים מדעיים ותיקים יותר, שעון בברלי והפעמון החשמלי של אוקספורד, אך ניסויים אלה הופסקו לתקופות קצרות במהלך השנים.
הניסוי לא בוצע במקור בתנאים אטמוספיריים מבוקרים, ולכן הצמיגות הייתה יכולה להשתנות לאורך השנה, עם שינויי הטמפרטורה. זמן מסוים לאחר נפילת הטיפה השביעית ב-1988, הותקן מיזוג אוויר בחדר בו נערך הניסוי. יציבות הטמפרטורה האריכה את זמן הנפילה של הטיפות הבאות.
באוקטובר 2005, ג'ון מיינסטון ותומס פרנל המנוח זכו בפרס איג נובל בפיזיקה, פרודיה של פרסי נובל, עבור ניסוי טיפת הזפת. מיינסטון עצמו מת ב-23 באוגוסט 2013 בעקבות שבץ.
למרות העובדה שהניסוי מנוטר כעת בעזרת מצלמת רשת, בעיות טכניות מנעו את תיעוד נפילת הטיפה השמינית.
הטיפה התשיעית נגעה בטיפה השמינית ב-17 באפריל 2014, אבל היא עדיין הייתה מחוברת למשפך. ב-24 באפריל 2014 החליט אנדרו וייט, הממונה על תחזוק המתקן, להחליף את הספל בתחתית המתקן לפני שהטיפה התשיעית תתמזג לתוך 8 הטיפות הקודמות. כשהרים את כיסוי המתקן, בסיס העץ שלו התנדנד והטיפה התשיעית ניתקה ונפרדה מהמשפך.
יצחק אבנון
יצחק אבנון (1909–1967) היה מורה ומחבר ספרי מדע ודעת לילדים ולנוער.
חייו.
יצחק אבנון (וסרשטיין) נולד בשנת 1909 בברנוב שבגליציה, למד בגימנסיה העברית בווילנה והיה חבר בתנועת "גורדוניה". בשנת 1938 עלה לארץ ישראל ולימד שנים רבות בבית הספר היסודי "ביאליק" בתל אביב.