קריירה במשחק.
החל מגיל צעיר נמשכה אתרוג לתחומי האמנות: ציור, צילום, ריקוד, משחק ועוד. היא למדה בבית הספר התיכון לאמנויות עירוני אלף בתל אביב. כשהייתה בת 14 הוציאה יחד עם חבריה לבית הספר עיתון עצמאי, וכשהייתה בת 17 הפיקה הצגה בה גם השתתפה כשחקנית בפסטיבל עכו.
לאחר סיום לימודיה בניסן נתיב הקימה ביחד עם חבריה ללימודים, בין היתר: דאנה איבגי, אפרת אביב, תמרה קליינגון ובן פרי, את אנסמבל ציפורלה, שמעביר סדנאות בארגונים ובבתי ספר ומופיע ברחבי העולם.
הופעות במשחק.
מופעים.
מאת אנסמבל ציפורלה.
מפרץ המלך ג'ורג' (אנטארקטיקה)
מפרץ המלך ג'ורג' (באנגלית: King George Bay) הוא מפרץ בחוף הדרומי של אי המלך ג'ורג' - האי הגדול ביותר באיי שטלנד הדרומיים, השוכן במרחק 120 ק"מ מחופי אנטארקטיקה.
רוחב פתחו של המפרץ 11 קילומטרים; והוא ממוקם בין לשון היבשה לייונז ראמפ, ולשון היבשה נקודת טרט.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי המפרץ.
המפרץ התגלה ב-22 בינואר 1820, על ידי אדוארד ברנספילד, שעמד בראש המשלחת הבריטית לחקר האזור.
המפרץ צולם מהאוויר (ומופה בעקבות זאת), על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
מקור השם.
שמו של המפרץ ניתן לו ב-24 בינואר 1820, על ידי אדוארד ברנספילד, שעמד בראש המשלחת הבריטית לחקר האזור.
האי נקרא על שמו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, ששלט באותה עת.
אזור אנטארקטי מוגן מיוחד.
אזור המפרץ הוגדר כאזור אנטארקטי מוגן מיוחד מספר 151, בשל החשיבות הגאולוגית, והאקולוגית שלו.
לקריאה נוספת.
• Rafał Pudełko, Piotr Jan Angiel, Mariusz Potocki, Anna Jędrejek and Małgorzata Kozak, Fluctuation of Glacial Retreat Rates in the Eastern Part of Warszawa Icefield, King George Island, Antarctica, 1979–2018, Remote Sens. 2018, 10(6), 892; https://doi.org/10.3390/rs10060892
• ANGIE DÍAZ, CLAUDIO ALEJANDRO GONZÁLEZ-WEVAR, CLAUDIA S. MATURANA, ALVARO T. PALMA, ELIE POULIN &amp; KARIN GERARD, Restricted geographic distribution and low genetic diversity of the brooding sea urchin Abatus agassizii (Spatangoidea: Schizasteridae) in the South Shetland Islands: A bridgehead population before the spread to the northern Antarctic Peninsula?, Rev. chil. hist. nat. vol.85 no.4 Santiago dic. 2012 http://dx.doi.org/10.4067/S0716-078X2012000400008
גאורג קולבה
גאורג קולבה (גרמנית: Georg Kolbe; 15באפריל 1877 – 20 בנובמבר 1947) היה הפסל הגרמני המוביל בדורו, בסגנון קלאסי נמרץ ואך גם מודרני ומופשט.
ביוגרפיה.
קולבה נולד בוואלדהיים שבסקסוניה. הוכשר כצייר בדרזדן, במינכן ובפריז, והחל לפסל במהלך שהותו ברומא בתחילת המאה בהדרכתו הטכנית של הפסל לואי טואיון.
בשנת 1905 הצטרף קולבה ל"זצסיון הברלינאי ", ובשנת 1913 עזב כדי להצטרף לקבוצה הפורשת החדשה. פריצת הדרך האמנותית שלו הגיעה בשנת 1912 עם יצירת המופת בפיסול שלו "Die Tänzerin", יצירתו המפורסמת ביותר. מכיוון שהתעניין מאוד בפרצופים אסייתיים, אביה של הסופרת ההודית אניטה דסאי שימש לו כמודל וכתוצאה מכך יצר פסלים שלו. בשנת 1929 הוא שיתף פעולה גם עם לילי רייך ומיס ואן דר רוהה לפסלו בביתן בברצלונה. מיס הציב את "הבוקר" של קולבה באגן מים קטן. כנשיא האחרון של הארגון האמנים הגרמניים, הוא הקדיש את עצמו לקידום אמנים עמיתים שסווגו "מנווונים".
קולבה גם עשה תשעים ותשעה הדפסים, כשהתחיל בליטוגרפיות בסביבות 1900, בעיקר איורים ספרותיים. בשנים 1919–1920 כמעט ולא עבד קולבה כפסל. במהלך תקופה זו פסלים ורישומים קטנים הפכו למרכזיים בעבודותיו. בשנות העשרים של המאה העשרים, בעידודו של פאול קסירר, הוא הציג הדפסים של רקדנים ועירום בתנועה, נושאים שהעדיף בפסליו. עבודתו הייתה חלק מאירוע הפיסול בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ ב-1928.
קולבה ביצע הזמנות חשובות לאורך הקריירה הארוכה שלו, כולל רבות עבור הנאצים במהלך 15 השנים האחרונות לחייו, אם כי על פי הדיווחים הוא סירב להזמנה לפסל דיוקן של אדולף היטלר. הנאצים ניכסו את סגנונו המאוחר של עירום אתלטי מונומנטלי, כסגנון אידיאלי. בשנים 1937–1944 השתתף קולבה באופן קבוע בתערוכות במינכן.
בהזמנת הארגון הכלכלי הגרמני-ספרדי בשנת 1939, יצר קולבה חזה דיוקן של הדיקטטור הספרדי פרנסיסקו פרנקו, שהוענק להיטלר כמתנת יום הולדת באותה שנה.
בשנת 1944, בשלבים האחרונים של מלחמת העולם השנייה, כללו היטלר ויוזף גבלס את קולבה ברשימה של שנים עשר האמנים החשובים ביותר.
רק לאחר מותו של קולבה הותקנו בפרנקפורט אנדרטת בטהובן (1926−47) ו"מעגל הפסלים". מימוש אנדרטת פרידריך ניטשה בוויימאר נכשלה על פי בקשתו של היטלר.
קולבה נפטר מסרטן שלפוחית השתן בברלין ב־20 בנובמבר 1947.
קנג'י דויהארה
קֶנְגִ'י דּוֹיְהָארָה (יפנית: 土肥原 賢二) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי. הוא היה מבין ראשי הפיקוד הצבאי על הפלישה היפנית למנצ'וריה ובמהלך מלחמת העולם השנייה ומלחמת סין-יפן השנייה שירת בין מפקדי הפלישה היפנית בצפון ומאוחר יותר גם מרכז סין.
לדויהארה היה תפקיד מרכזי בניהול האזורים שנכבשו בידי האימפריה היפנית בסין והוא היה אחראי לכמה ממעשה הטבח המרכזיים שאירעו בשטחים הכבושים, כמו כן ניהל את סחר הסמים, בייחוד אופיום, שהועבר במנצ'וקוו. כמו כן הוא תמך בהוצאתה לפועל של המתקפה על פרל הארבור לאחר כניעת האימפריה היפנית הוא הואשם בבית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק בפשעי מלחמה ונגזר עליו דין מוות.
ביוגרפיה.
קנג'י דויהארה נולד בעיר אוקיאמה, בירת מחוז אוקיאמה, באימפריה היפנית למשפחת סמוראים לשעבר אשר תמכו בו ללמוד לקראת קריירה צבאית. בשנת 1904 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הקיסרית והתקבל לשורות הצבא היפני הקיסרי. בשנת 1912 סיים את לימודיו במכללת מטה הצבא, ולאחר מכן נשלח לבייג'ינג שבסין כנספח צבאי, שם למד כיצד לדבר סינית מנדרינית יחד עם כמה ניבים אחרים.
בין השנים 1921 ל-1922 הוא שירת תקופה קצרה במזרח הרחוק הרוסי במהלך ההתערבות הסיבירית של מדינות ההסכמה ובראש כוחותיהם יפן נגד רוסיה הסובייטית אשר הייתה עוד בתוך מלחמת האזרחים ברוסיה.
לרוב מאז סוף שנות העשרים של המאה העשרים עבד בשירות המודיעין של הצבא היפני. בשנת 1926 הוא צורף לרגימנט החי"ר השני ובשנת 1927 לרגימנט החי"ר השלישי. מאוחר יותר באותה השנה הוא שימש חלק מסיור רשמי לסין. בשנת 1928 הוא צורף לאוגדה הראשונה. בשנת 1929 הוא הפך יועץ צבאי לצבאה של סין הלאומנית, תחת מפלגת הקוומינטנג אשר נלחמה לאיחוד סין במשלחת הצפונית ומלחמת המישורים המרכזיים.
בשנת 1930 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל והיה לקצין המפקד של רגימנט החי"ר ה-30. שנה אחר כך הפך למפקד שורות הביון של המוצב היפני בטיינג'ין.
מנצ'וריה.
הדיווח המודיעיני של דויהארה, נוסף על ראיות אחרות לפיהן ממשלה לאומנית בפיקודו של צ'יאנג קאי שק תוכל לאחד את סין, תרמה להחלטה האולטימטיבית של צירים רדיקלים בצבא היפני לפלוש למנצ'וריה. דויהארה היה מראשי התכנון של ההתנקשות באיל המלחמה המנצ'ורי ג'אנג דזוו-לין מחשש שהאחרון יחבור לסין הלאומנית ויעניק לכוחותיה את מנצ'וריה.
לאחר הפלישה היפנית למנצ'וריה והקמת מנצ'וקוו כמדינת חסות יפנית, דויהארה תמך בהעלאת פויי, קיסר סין לשעבר לקיסר החדש של מדינת החסות המנצ'ורית.
בכירים יפניים שהתחזו למנצ'ורים היו ממוקמים בכל צירי הממשלה של מנצ'וקוו. כל דרישה יפנית עברה בעזרת צבא קוואנטונג, הצבא המאנצ'ורי שלמעשה שימש זרועה צבאית של יפן שפעלה מעל לממשל פויי והמנצ'ורים. דויהארה דאז המשיך את הכיבושים היפנים לתוך מונגוליה הפנימית והוקמה מדינת חסות חדשה שנודעה כמנגג'יאנג. בעודו במנצ'וקוו, דויהארה היה מהתומכים המרכזיים להקמת מרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי.
מלחמת העולם השנייה.
לאחר תחילת מלחמת סין–יפן השנייה, קיבלה דויהארה פיקוד על הדיוויזיה ה-14 בצפון סין; בתפקיד זה הוא היה מעורב בקרב לנפנג במאי 1938. בין השנים 1938–1939 הוא צורף למטה הכללי כראש הסוכנות המודיעינית המיוחדת. בשנת 1939 הוא הפך לקצין המפקד של הארמייה החמישית של צבא קוואנטונג במנצ'וקוו ופיקד על התפוקה האדירה של שוק האופיום בתוך מדינת החסות. בשנת 1940 הוצב כחבר במועצת המלחמה העליונה, בתור ראש המחלקה האווירית של הצבא במשרד המלחמה, והמפקח הכללי על תעופת הצבא. ב-1941 הפך לראש הניהול של האקדמיה הצבאית הקיסרית.
ב-4 בנובמבר 1941, בדיון של המטה הכללי הביע דויהארה תמיכה במתקפה יפנית על פרל הארבור. בשנת 1943 הוא מונה למפקד המחוז הצבא המזרחי והחל להתערב במערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט. בשנת 1944 מונה למושל מדינת ג'והור במלזיה הכבושה וכן למפקד הראשי של הארמייה השביעית היפנית, שפיקודה נוהל מסינגפור. בשנת 1945 הוא חזר ליפן והפך למפקח הכללי על הכשרה צבאית, תפקיד בכיר בצבא היפני, כששימש גם כקצין המפקד של הארמייה ה-12. זמן קצר לפני תום המלחמה הוא מונה למפקד הארמייה הראשונה.
משפט.
לאחר כניעת האימפריה היפנית החלה תקופת הכיבוש האמריקאי ביפן. בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק נפתח ב-3 במאי 1946. דויהארה, ביחד עם 28 מנהיגים יפנים צבאיים ואזרחים שהואשמו בפשעי מלחמה, הובל על ידי שוטרים צבאיים אמריקאים אל אולם המשפט.