בשנת 2008, עת כיהן כיו"ר האופוזיציה בעיריית ירושלים, הצטרף לסיור עם פעילי ימין המזוהים עם ההתיישבות היהודית בירושלים, בהם דוד בארי, יו"ר עמותת אלע"ד, ואריה קינג, יו"ר הקרן לאדמות ישראל. הסיור היה בשטחי "שער המזרח", אזור שפעילי הימין דרשו שתבנה בו שכונה שתחבר את הגבעה הצרפתית לשטחי E-1 שממזרח לירושלים. בחלוף כשישה חודשים (תחילת 2009), כאשר היה ראש העיר, החל לקדם תוכנית להקמת מטמנת עפר ופסולת בניין, באותו מקום שבו הצהיר חודשים ספורים לפני כן שבכוונתו להקים בשער המזרח שכונה לסטודנטים. הוא טען שחיים רמון מנהל מגעים לחלוקת העיר והתנגד לכך בתוקף.
בשנת 2012 פרסם ברקת את תוכניתו למסירת שכונות ירושלמיות לניהול של הרשות הפלסטינית. יוזמה זו של ברקת כראש עיר, ספגה גינויים מהצד הימני הפוליטי.
בשנת 2012 החל לקדם בניית 300 יחידות דיור בשכונה היהודית קדמת ציון דרומית מזרחית לעיר העתיקה.
בשנת 2014 ברקת קידם את תוכנית ערב א-סוואחרה, שכללה בנייתן של כ-7,000 יחידות דיור לתושבי ג'בל מוכבר וערב א-סוואחרה. את התוכנית קידם האדריכל סינן עבד אל-קאדר, אדריכל ידוע, שבעברו (בין 2004–2007) השתתף בתכנון שכונת ערב א-סוואחרה יחד עם עמותת המתכננים "במקום". על רקע מהלכיו של ברקת לקידום תוכנית מתאר זו, עתרו לבית המשפט מספר גורמי ימין ובכללם עמותת עטרת כהנים ואריה קינג, חבר הקואליציה של ברקת.
במהלך היותו חבר כנסת, פרסם את "תוכנית העתיד ליהודה ושומרון" הכוללת הגדלת מספר התושבים ביהודה ושומרון ל-2 מיליון, הקמת 23 אזורי תעשייה ופיתוח התיירות דרך שביל סיפורי התנ"ך.
Ultra (אולטרה) הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת הסינת' פופ הבריטית, דפש מוד, שיצא באפריל 1997.
ב-1 ביוני 1995, הודיע אלן ויילדר על פרישתו מהלהקה, לטובת פרויקט הסולו שלו, Recoil. בשנתיים שקדמו לאלבום, התמכר דייב גהאן קשות לסמים. בין היתר, הוא ניסה להתאבד ואף חווה מוות קליני למשך 2 דקות, לאחר שנטל מנת יתר של הרואין וקוקאין.
עזיבתו של ווילדר ומצבו של גהאן גרמו לרבים להאמין כי הגיע הסוף של הלהקה, אך לא כך היו הדברים והלהקה חזרה לאלבום נוסף 4 שנים אחרי האלבום הקודם, Songs of Faith and Devotion.
האלבום הגיע למקומות 1 ו-5 במצעדי האלבומים בבריטניה וארצות הברית (בהתאמה).
אגדתא
התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו
התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו (באנגלית: San Francisco Symphony, ובראשי תיבות: SFS) היא תזמורת גדולה שמקום מושבה הקבוע הוא בסן פרנסיסקו, קליפורניה. הופעתה הראשונה הייתה בדצמבר 1911.
התזמורת מנגנת באולם הקונצרטים על שם לואיז מ. דייוויס , שנבנה בשנת 1980.
פעילות.
תזמורת סן פרנסיסקו יוצאת לסיורים קבועים בארצות הברית, באירופה ובאסיה, והקונצרטים שלה משודרים מדי שבוע בתחנות רדיו רבות. לתזמורת היסטוריה ארוכה של הקלטות, מהן נודעות ביותר אלה של פייר מונטה לחברת תקליטי RCA, של הרברט בלומסטדט לחברת דקה, ושל מייקל טילסון תומאס לחברת BMG ולחברת התקשורת SFS של התזמורת עצמה.
המקהלה הסימפונית של סן פרנסיסקו שליד התזמורת נוסדה בשנת 1973, ותזמורת הנוער הסימפונית סן פרנסיסקו בשנת 1981.
בשנת 1999 פעלה התזמורת יחד עם להקת מטאליקה ליצירת אלבום משותף בשם S&amp;M. ניצח על האלבום מייקל קאמן, והוא זכה בפרס גראמי על ביצוע רוק אינסטרומנטלי הטוב ביותר לשיר The Call of Ktulu.
בשנת 2004 השיקה תזמורת סן פרנסיסקו את "Keeping Score – MTT On Music", שהיא למעשה סדרת מיזמים של התזמורת, הכוללים: מופעים אודיו-ויזואליים ל- DVD, שידורים ב- PBS's Great Performances, אתרי מולטימדיה ברשת, ותוכניות חינוכיות לבתי ספר.
בשלהי שנת 2015 הודיעה התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו על הקמת מועדון לילה במתחם האולם, במטרה למשוך צעירים רבים יותר לקונצרטים.
בדצמבר 2018 פורסם כי המנצח הפיני אסה-פקה סאלונן נבחר להיות המנהל המוזיקלי הבא של התזמורת, והוא נכנס לתפקיד בספטמבר 2020.
גוסטב לאונהרט
ג'אול
פאגאניני
גוסטב ליאונהרדט
זיכרונות אהבה מפירנצה
זיכרונות אהבה מפירנצה (במקור באנגלית: A Room with a View, ובתרגום לעברית: "חדר עם נוף") הוא סרט קולנוע בריטי נושא פרסים משנת 1986, אשר עובד למסך על ידי רות פראוור-ג'אבוולה על פי רומן בעל אותו השם מאת א.מ. פורסטר. הסרט הופק על ידי איסמעיל מרצ'נט, בוים על ידי ג'יימס אייבורי, וכיכבו בו מגי סמית' (שרלוט בארטלט), הלנה בונהם קרטר (לוסי האניצ'רץ'), דנהולם אליוט (מר אמרסון), ג'וליאן סנדס (ג'ורג' אמרסון), סיימון קאלו (מר ביב), ג'ודי דנץ' (אלינור לאביש), דניאל דיי-לואיס (ססיל וייז) ורבים אחרים.
עלילה.
הסרט מספר על אישה צעירה הנאבקת על עצמאותה בתרבות האדוארדית המגבילה של אנגליה בתחילת המאה ה-20, ובאהבתה לבחור צעיר ותימהוני בעל רוח חופשית. הסיפור מתחיל בפירנצה וממשיך באנגליה.
פרסים.
הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר עבור עיצוב תפאורה, עיצוב תלבושות ותסריט מעובד. כמו כן היה מועמד לאוסקר עבור קטגוריות הסרט הטוב ביותר, הבמאי, שחקן המשנה (דנהולם אליוט), שחקנית המשנה (מגי סמית') ועבור הצילום הטוב ביותר.
מגי סמית' זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקידה.
התזמורת הסימפונית של סאן פרנסיסקו
גומיה
מרטין נימולר
מקור (פירושונים)
קידושין
קידושין או אירוסין (בכתיב המקראי: ארושין) הם שלב הלכתי במיסוד הקשר בין איש לאישה לפי היהדות. מהות הקידושין היא מעשה שבאמצעותו מקדש האיש את האישה ומייחד אותה לו. לאחר הקידושין, האישה נחשבת לאשת איש ואינה יכולה להינשא לאחר, למרות שבני הזוג אינם מותרים זה לזו כזוג נשוי. השלב הבא, שהוא כניסת האישה לרשות בעלה, נקרא "נישואים".
הליך הקידושין בפועל יכול להתבצע בכמה דרכים: באמצעות מתן כסף (או כל דבר השווה ממון) מהאיש המקדש לאשה המתקדשת; באמצעות כתיבת שטר שנאמר בו שהבעל מקדש את האשה בידי האיש, ונתינתו לאשה; באמצעות ביאה המכוונת ליצירת קידושין; ולדעות אחדות גם באמצעות חופה. כיום, נהוג להשתמש באפשרות הראשונה, ולקדש בקניין כסף, ובפועל משמשת טבעת נישואין כחפץ שווה כסף לצורך הקידושין.
תקופת האירוסין הייתה במקורה תקופה ארוכה שנועדה לאפשר לבני הזוג להתכונן לחייהם המשותפים. בתקופת המשנה והתלמוד, נהגו לחכות שנה בין הקידושין לנישואין. שני השלבים אוחדו בימי הביניים, עקב ריבוי מקרים שבהם נעלמו חתנים לאחר הקידושין והשאירו את נשותיהם עגונות וחסרות כל. מאז מתקיימים הקידושים והנישואים במקביל באמצעות כניסה תחת החופה, בטקס הידוע בשם "חופה וקידושין".
טרמינולוגיה.
בשל השינויים הרבים שחלו בתהליך יצירת הנישואים לאורך הדורות, השתנתה משמעותם של כמה מונחי יסוד. להלן פירוט משמעותו של כל מונח על פי תקופה:
המונח קידושין נגזר מלשון הקדש – כלומר שאסר אותה על כל העולם כהקדש.
דרכי קידושין.
במשנה () קיימות שלוש דרכים שונות לביצוע הקידושין: בכסף, בשטר, ובביאה.
בקידושי קטנה או נערה, אביה הוא זה שמקבל את הנאת הקידושין.
קידושי כסף.
בקידושי כסף, האיש נותן לאישה במתנה כסף או שווה כסף, לכל הפחות בשווי פרוטה. דין קידושין בכסף, נלמד מגזירה שווה של קיחה קיחה מהפסוק והפסוק . את יכולת הקניין בשווה פרוטה לומדים מיכולת הקניין הזו בעבד עברי.
הטעם מפני מה אי אפשר לקדש בפחות מפרוטה נתון במחלוקת ראשונים.
לדעת רש"י, נתינה של פחות משווה פרוטה הוא גנאי לאישה ולפיכך אין האישה מתקדשת בו. לדעת ר"ת, הטעם לכך הוא מפני שלומדים קידוש אישה בכסף, ופחות משווה פרוטה לא נקרא כסף.
נפסק להלכה שכמקדשים בשווה פרוטה צריך שהמחיר יוקץ, דהיינו שידעו את שוויו קודם לקידושין. אולם דין זה אינו נוהג ברוב החפצים בהם לכל אדם יש אומדן פשוט בשוויו אלא דווקא באבנים יקרות בהם לרוב בני האדם אין אומדן של מחירם.
לכן כיום נהוג לקדש באמצעות טבעת ללא תוספת אבן טובה מאחר שקשה לאמוד את שוויה.
לדעת בית שמאי (שלא נפסקו להלכה) המינימום ההכרחי לקידושין הוא דינר ולא פרוטה. לטעמם של בית שמאי קיימים כמה הסברים:
יעוד.
ישנו דין מיוחד בקידושי קטנה, בו אביה מוכרה לאמה העברייה. לאחר מכירתה לאמה, רשאי האדון אליו נמכרה לייעוד אותה לבנו בתמורה לשאר הכסף שנשאר. אף על פי שאת הייעוד לא צריך לעשות בהסכמת האב, את הנישואין שלאחר הייעוד האדון צריך לעשות מדעת האב.
קידושי שטר.
בקידושי שטר, האיש מביא לאישה שטר אירוסין בו כתוב "הרי את מקודשת לי" או כל לשון קידושין אחר, והאישה מקודשת. גוף השטר לא צריך להיות שווה פרוטה.
בכתיבת השטר צריך שיהא לשמה, כלומר לשם קידושין של האישה הזו ישנה מחלוקת אמוראים בשאלה האם צריך לכתוב את השטר מדעתה של האישה. להלכה נפסק שצריך לכתוב את השטר לדעתה של האישה
קידושי ביאה.
בקידושי ביאה, האיש מקיים יחסי אישות עם האשה (בעדים המעידים כי נכנסו לחדר הייחוד).
בגמרא מסופר כי האמורא רב הלקה אדם שקידש בביאה, משום הפריצות שבדבר. הראשונים נחלקו בסיבת הפריצות. יש שהסבירו את טעם הדבר שאז צריך להעמיד עדים וזה דבר מגונה, ויש שהסבירו שאז זה דומה למקדש בלא לשדך קודם לכן, מה שנחשב כפריצות.
קידושי חופה.
במסכת קידושין, מובאת דעתו של רב הונא הסובר כי חופה גם כן קונה. רב הונא לומד זאת בקל וחומר מקידושי כסף.
להלכה נחלקו הראשונים האם חופה עושה קידושין; יש שכתבו שהיא אינה עושה ויש שנסתפקו שמא היא כן עושה.
דעת החתן והכלה.