בחדרה של לאנה הוצבה מכונה ממוחשבת בעלת מקלדת עם מקש לכל לקסיגרמה ומסך שהציג את הלקסיגרמות שהוקשו. בתחילה למדה לאנה להקליד את הלקסיגרמה של עצם כלשהו שבו הייתה מעוניינת, למשל "סוכרייה", על-מנת לקבל אותו מן המכונה. לאחר שלמדה זאת הקשו עליה את המשימה ודרשו ממנה להקליד מספר לקסיגרמות היוצרות משפט דקדוקי תקין בירקית, למשל: "בבקשה סוכרייה סוף-פסוק" או אפילו "בבקשה מכונה תני לאנה סוכרייה סוף-פסוק". (הלקסיגרמות "בבקשה" ו"סוף-פסוק" נועדו לסמן למחשב שמדובר בבקשה ושהבקשה הסתיימה).
לאנה למדה במהרה יותר ממאה לקסיגרמות, והייתה מסוגלת לעשות בהן שימוש על מנת לנהל שיחה פשוטה עם מאמניה, תוך הקפדה על תחביר נכון של משפטים. דוגמה של שיחה כזו הוקלטה ביום שבו לאנה הבינה לבסוף את המשמעות של לקסיגרמה חדשה "שם-של". המאמן טימותי גיל נכנס אל חדרה עם קנקן, קערה וקופסה. לאנה הכירה בשלב זה את הלקסיגרמות "קנקן" ו"קערה" אך לא את הלקסיגרמה "קופסה", ואולם המאמן שם את הסוכרייה שלאנה חפצה בה דווקא בתוך הקופסה.
לאנה: ? טים תן לאנה קנקן זה (הערה: הלקסיגרמה של ? מסמנת בירקית משפט שאלה, ובדקדוק ירקי תקין מקומה בתחילת המשפט, ולא בסופו כמו ברוב השפות הטבעיות)
טים: (מקליד בעצמו על המכונה) כן (נותן ללאנה את הקנקן הריק).
לאנה: (מניחה את הקנקן בצד) ? טים תן לאנה קנקן זה
טים: לא קנקן
לאנה: ? טים תן לאנה קערה זו
טים: כן (נותן ללאנה את הקערה הריקה)
לאנה: (מניחה את הקערה בצד) ? שלי
טים: לא שלי (הערה: המאמנת ששמה שלי לא הייתה נוכחת בחדר)
לאנה: ? טים תן לאנה קערה זו (לפני שטים הספיק לענות לאנה הקלידה משפט נוסף) ? טים תן לאנה שם-של זה
טים: שם-של זה קופסה (נותן לה את הקופסה)
לאנה: כן (פותחת את הקופסה ומוציאה את הסוכרייה).
בהמשך יום זה טים הביא ספל ולאנה שאלה לשמו.
לאנה עשתה שימוש יצירתי בשפת הלקסיגרמות. למשל הלקסיגרמה "סוף-פסוק" הוכנסה על ידי החוקרים על-מנת לסמן למחשב סיום משפט, אך לאנה החלה להשתמש בו ביוזמתה גם על-מנת לקטוע משפטים בלתי-גמורים, למשל כאשר עשתה שגיאה בהקלדה וביקשה להתחיל משפט מחדש. בדומה לוושו, לאנה המציאה כינויים משל עצמה, כמו "תפוח שהוא כתום" לתפוז ו"בננה שהיא ירוקה" למלפפון. היא הייתה פותחת בשיחה עם מאמניה ביוזמתה, ובהיותה לבדה לפעמים שאלה את עצמה שאלות וענתה עליהן. בשעות לילה מאוחרות שבהן סבלה מבדידות ולא היה איש בסביבה היא הייתה עשויה להקליד "בבקשה מכונה בואי חדר" או "בבקשה מכונה דגדגי לאנה". יום אחד כאשר המכונה התקלקלה ולא סיפקה לחם למרות בקשותיה, לאנה הקלידה הודעה לטכנאית שהייתה במקום "בבקשה בוורלי לכי מאחורי החדר סוף-פסוק" (מאחורי החדר היה המקום שבו הטכנאים היו מטפלים במכונה). על-מנת לוודא שלא היה זה מקרה החוקרים "קלקלו" את המכונה כמה פעמים אחרי כן, ובכל פעם ביקשה לאנה מן הטכנאי הנוכח "ללכת מאחורי החדר".
ביקורת.
ב-1980 הועלתה ביקורת נגד הניסוי, שהציעה כי לאנה אינה מבינה למעשה את המשפטים שהיא מקלידה, וניתן להסביר את התנהגותה באמצעות צירוף של מנגנונים התנהגותיים פשוטים הנפוצים בלמידה של בעלי-חיים שונים. לפי הצעה זו לאנה למעשה למדה מספר קטן מאוד של רצפי בסיס (stock sentences), שאותם יכלה לגוון על ידי התמרת מספר קטן של לקסיגרמות באותם מקומות. למשל ייתכן שלאנה למדה בתחילה ללא הבנה כי הרצף "לאנה רוצה סוכרייה" עשוי לזכות אותה בסוכרייה, ולאחר מכן למדה כי רצפים דומים "לאנה רוצה בננה" ו"לאנה רוצה תפוח-אדמה" יובילו לפרסים שונים אך רצויים גם הם. הביקורת הצביעה על כך שחלק ניכר מן המשפטים של לאנה שפורסמו ניתן היה להסביר באמצעות שישה משפטי בסיס בלבד, שכל אחד מהם מגוון על ידי לא יותר מארבע התמרות.
בתגובה פרסמו החוקרים של לאנה מדגם גדול יותר של משפטים שהקלידה. הם הראו כי אף שלא ניתן לפסול לחלוטין ביקורת זו, היא בלתי-סבירה משום שלאנה תצטרך לזכור מספר גדול מאוד של משפטי בסיס והתמרות (בהסבר אפשרי אחד 69 משפטי בסיס שבכל אחד מהם ניתן לבצע עד 135 התמרות). לאנה לעיתים קרובות השתמשה בניסוחים שונים לאותה הבקשה. החוקרים גם הצביעו על כך שמאז פרסום תוצאותיהם הראשונות הם שדרגו את המכונה של לאנה כך שהיא תטפל במשפטים בכל אורך שהוא, בעוד שהדגם הראשון היה מוגבל למשפטים באורך שבע מילים לכל היותר (באותן שנים נפח הזיכרון של מחשבים עדיין היה מוגבל מאוד). אילו למדה לאנה משפטי בסיס באורך של עד שבע מילים, ניתן היה לצפות שהיא תמשיך להשתמש בהם, אך בפועל לאנה החלה להקליד משפטים ארוכים יותר מיד לאחר השדרוג. למרות זאת בלשנים מסוימים עדיין סבורים שהמשפטים של לאנה לא העידו על הבנת שפה אמיתית, ומאזכרים מספר שגיאות בתהליך הניסוי ובפרשנות שביצעו לדעתם החוקרים של לאנה.
שני שימפנזים נוספים שנולדו בשנת 1973 במרכז ירקיז, שרמן ואוסטין, למדו אף הם להשתמש בלקסיגרמות, אם כי לא במשפטים תחביריים, והשתתפו במחקרים של סווג'-רמבו שבהם הראו יכולת מסוימת להשתמש בלקסיגרמות גם בתקשורת שלהם זה עם זה, ללא אדם נוכח בחדר. נכון לשנת 2012 לאנה ושרמן עדיין חיים במרכז ירקיז, ומשתתפים במחקרים שונים של שפה ואינטליגנציה בשימפנזים. אוסטין מת בשנת 1998, אך הלקסיגרמה המייצגת את שמו עדיין נמצאת בלוח הלקסיגרמות של השימפנזים במרכז ירקיז, והשימפנזים מזהים אותה ומקשרים אותה עם דמותו של אוסטין בסרטי וידאו. בנובמבר 2016 נפטרה לאנה, בגיל 46.
השימפנזה הננסי קאנזי והבנת אנגלית מדוברת.
המשבר בתחום ותחילת המחקרים בשימפנזים ננסיים.
לאחר גל ראשון של ניסויים בלשניים בקופי-אדם בשנות ה-60 וה-70 התחולל משבר בתחום בשנות ה-80 וה-90, שהתבטא בהפסקת או השהיית מרבית הניסויים שכבר החלו, ואי-פתיחת ניסויים חדשים. ייתכן שהסיבות לכך נעוצות גם בקשיים המתודולוגים שעליהם הצביעו מבקרים כמו טראס, ובהתפכחות מן החלום להשתמש בקופי-אדם מדברים כבמתורגמנים להבנת קופי-אדם בטבע. ואולם נראה שסיבה עיקרית נעוצה בקושי בהחזקת שימפנזים בבית או במעבדה. אף שגורי שימפנזים מצויים הם חיות קטנות ורגועות יחסית, תוך מספר שנים הם מתבגרים והופכים תוקפניים וקשים לשליטה, וכוחם הפיזי גדול בהרבה משל אדם. רוב חוקרי השימפנזים היו זוגות נשואים (שניים מן הרווקים, דוויין רמבו וסו סווג', נישאו זה לזה מאוחר יותר) אשר גידלו את הגורים כילדים בביתם. עם התבגרות הגורים נאלצו לרוב, מסיבות בטיחותיות, לכלוא אותם בגני-חיות או במוסדות מחקר, תוך גרימת צער רב לבני-האדם ולשימפנזים כאחת. שימפנזים שגדלו מלכתחילה במוסדות הגיבו קשה כאשר עוזרי המחקר שגידלו אותם עברו למוסדות אחרים. כתוצאה מכך, אחד המקומות הבודדים בהם המשיכו בניסויים היה מרכז ירקיז, שבו צוות מנוסה וקבוע בראשות דוויין רמבו החזיק את השימפנזים בתנאים נוחים יחסית. מרכז ירקיז גם החל בניסויים עם שימפנזים ננסיים (בּוֹנוֹבּוֹ), שהם נדירים וקשים להשגה, אבל תוקפניים פחות וחברותיים יותר מן השימפנזים המצויים, כך שניתן להמשיך איתם במחקר גם בגיל מבוגר. פריצת דרך בניסיון לאתר כישורים לשוניים אצל קופי אדם התרחשה במרכז ירקיז בתחילת שנות ה-80 במהלך ניסויים בבונובו בניהולה של החוקרת סו סווג' רמבו (Sue Savage-Rumbaugh). זמן-מה לאחר הניסויים האלה, שתוצאותיהם היו בתחילה מאכזבות, התגלה במקרה כי בונובו צעיר שכונה "קאנזי", משתמש בשפת הלקסיגרמות, ואף מבין משפטים שלמים באנגלית.
לידתו של קאנזי.
קאנזי (Kanzi, בסווהילית: "אוצר") נולד ב-28 באוקטובר 1980 במרכז ירקיז לאם שכונתה לורל (Lorel). זמן קצר לאחר לידתו הוא נחטף ואומץ בידי נקבת בונובו אחרת שכונתה מטטה (Matata). לורל לא הצליחה להשיב את קאנזי אליה, כיוון שמטטה הייתה נקבה דומיננטית יותר ממנה בלהקת הבונובו שאליה השתייכו שתיהן. תוך כמה ימים החל קאנזי לינוק ממטטה וקיבל אותה כאמו.
הניסוי.
מטטה השתתפה בניסוי שנערך במרכז ירקיז בו ניסו ללמד בונובו ירקית (ראו פרק "לאנה" למעלה). מטטה הייתה אמורה ללמוד להשתמש במקלדת שעליה הופיעו 10 לקסיגרמות כדי לתקשר עם בני אדם. קאנזי, שהיה אז בן 6 חודשים, הצטרף למטטה בעת שהשתתפה בניסוי. מטטה עצמה לא הצליחה ללמוד להשתמש במקלדת הלקסיגרמות, וקאנזי ששהה עמה לא גילה עניין בניסוי, ולפעמים אף ניסה להפריע במהלכו.
הניתוק ממטטה ותחילת השימוש בשפת הלקסיגרמות.
כעבור שנתיים, כשהיה קאנזי בן שנתיים וחצי, החליטו החוקרים לגמול אותו מחלב אם, על-מנת לאפשר לאמו להתעבר. מטטה קיבלה תרופה שגורמת להפסקת ייצור החלב, ומשהבחינה כי חלבה יבש, ניסתה למנוע מקאנזי לינוק ממנה. קאנזי הגיב בתסכול רב, ותסכולו גבר כשמטטה הועברה לאתר אחר כדי שתוכל להזדווג עם בונובו זכר מהלהקה שלה. קאנזי חיפש אחר אמו במעבדה שבה נערך הניסוי, ולמרבה ההפתעה פנה למקלדת והחל להקליד לקסיגרמות כדי לתקשר עם החוקרים שטיפלו בו. הפתעת החוקרים גברה כשגילו שקאנזי מגיב למילים באנגלית - הוא ידע להצביע על הלקסיגרמה המקבילה למילה באנגלית ששמע. עד אז לא הודגם באופן עקבי בעל-חיים שהצליח לקשר בין מילים בשפה מדוברת לתמונות או לסמלים. מסתבר כי קאנזי למד שפה באופן הספונטני שבו ילדים לומדים אותה, כלומר ללא אימון מכוון או מאמץ מודע.