מכון ון ליר בירושלים מארח קשת רחבה של אירועים ציבוריים, הכוללים: כנסים, סדנאות, קולוקוויומים, סימפוזיונים ומפגשים חברתיים נוספים. בין המשתתפים ישנם אינטלקטואלים ממוסדות אקדמאיים בישראל ומרחבי העולם, כמו גם מעולמות העיתונאות, המדיניות החברתית והפוליטיקה.
הוצאת מכון ון ליר.
הוצאת מכון ון ליר מפרסמת ספרי מחקר וכתבי עת מדעיים בתחומי החברה והרוח, מאז ראשית שנות התשעים. פרסומי ההוצאה משקפים את הנושאים שהמכון עוסק בהם ומציגים חשיבה מקורית וחדשנות תאורטית ברמה הגבוהה ביותר. הפרסומים נאמנים לחזונו של המכון, המתווה שני צירי מחשבה ופעולה: ציר מחקרי; וציר ציבורי-חברתי, הנובע מהמחקר ועוסק בשאלות, בבעיות ובתהליכי עומק הנוגעים לחברה בישראל ומחוצה לה. לצד הספרות המחקרית, בהוצאת המכון רואים אור גם ספרי עיון המיועדים לקהל המשכיל, וכן מחקרי מדיניות וניירות עמדה בנושאי מגדר, כלכלה ומדיניות ציבורית, גם הם פרי מחקרים שנעשים במכון. כל פרסומי ההוצאה עוברים תהליך שיפוט קפדני בידי שופטים חיצוניים.
פעילות בעבר.
לימודים מתקדמים.
תחום הלימודים המתקדמים נוהל בידי ד"ר יוכי פישר, והוקדש למחקר בינתחומי והשוואתי במדעי הרוח החברה.
פעילויות התחום כללו: קבוצות מחקר, סדנאות, ועידות בינלאומיות וסמינר קיץ, בהשתתפותם של חוקרים בכירים מישראל, עמיתיהם מחו"ל, וחוקרים ואינטלקטואלים צעירים.
התחום התמקד בנושאים הקשורים לדת, חילוניות ודמוקרטיה; שוויון, פלורליזם וגזענות; מעמדה של מערכת ההשכלה הגבוהה, בעיקר במדעי הרוח והחברה; היסטוריה, זיכרון והשלמה מנקודות מבט השוואתיות ובינתחומיות.
שכנים בים התיכון.
מכון ון ליר בירושלים יזם את הקמת לימודי המזרח התיכון, דיסציפלינה אקדמית, שהתמקדה בחקר התרבויות והחברות של מדינות האזור. החלטה זו התבססה, בין היתר, על אמנת ברצלונה משנת 1995 ועל הקמת שותפות אירופה-הים התיכון, שהגדירה מחדש את מושג אגן הים התיכון ואת שיתוף הפעולה בין מדינות האגן, כבסיס לתכנון פעילות כלכלית, פוליטית ותרבותית.
תחום "שכנים בים התיכון", שנוהל בידי ד"ר אביגיל יעקבסון, נוסד כדי לקדם את המחקר על אודות האזור, להשפיע על הדרך בה האזור מיוצג ומובן, ולעודד הבנה ודיאלוג בין ישראלים ושכניהם. חוקרים ישראלים ופלסטינים יזמו והובילו פרויקטים חוצי-גבולות, לרבות קבוצות דיון, סדנאות, ועדות ופרסומים.
תחומי פעילות ספציפיים כללו: מחקר, הוצאה לאור של כתב עת בשם "לוואנט", דיאלוג אזורי ומעורבות בקרן אנה לינד.
תרבות ומחשבה יהודית.
את תחום התרבות והמחשבה היהודית של מכון ון ליר בירושלים מנהל פרופ' אמנון רז-קרקוצקין. בתחום זה קידם המכון מחקר בינתחומי ואירועים ציבוריים הקשורים לתרבות ולמחשבה יהודית בישראל ובתפוצות. התוכניות בתחום התמקדו בנושאים כגון: זהותן של קהילות, זרמים ותופעות ביהדות בת-זמננו, יהדות ודמוקרטיה, וביטויי תרבות, מחשבה ויצירה יהודית. תחום התרבות והמחשבה היהודית שימש בית עבור חוקרים ותיקים וצעירים ממדעי הרוח והחברה, ולהוגים, רבנים ומחנכים מישראל והתפוצות.
החברה האזרחית בישראל.
תחום החברה האזרחית בישראל, שנוהל בידי פרופ' משה יוסטמן, שאף ליצור מאגר ידע בנושאי אזרחות ומדיניות אזרחית. מאגר זה שולב בשיח הציבורי כדי לשמש את דרג מקבלי ההחלטות. הפרויקטים בתחום כללו: קבוצות מחקר, קבוצות דיון, שולחנות עגולים בנושאים עדכניים הקשורים לשינוי חברתי, כנסים מקומיים ובין-לאומיים וסימפוזיונים ציבוריים – מאוגדים סביב נושאים של אזרחות, צדק חברתי, היחסים בין המדינה לבין החברה האזרחית, החברה הערבית בישראל, מגדר, כלכלה וחינוך.
הנהגה.
ראש מכון ון ליר בירושלים הוא פרופ' שי לביא, חבר סגל בכיר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, המתמחה בסוציולוגיה ובפילוסופיה של המשפט. הוא מכהן גם כמנהל שותף של מרכז מינרבה לחקר בינתחומי של סוף החיים, ועד 2017 עמד גם בראש מרכז אדמונד י' ספרא לאתיקה, שניהם באוניברסיטת תל אביב.
נוסף על ראש המכון, חברי הוועדה האקדמית הם: שמעון אלון, ד"ר חגי בועז, ציפי הכט, ד"ר כפיר כהן, ד"ר טל כוכבי וד"ר יוכי פישר.
פרסומים.
מכון ון ליר בירושלים מפרסם מגוון רחב של ספרים, אנתולוגיות, מונוגרפיות, ניירות עמדה וכתבי עת, פרי עטם של חוקרים ודמויות ציבוריות, חלקם עמיתים במכון. פרסומים אלה, רובם בעברית וחלקם באנגלית, בערבית ובצרפתית, מבוססים על מחקר, על כינוסים ועל קבוצות דיון במכון. הפרסומים מביאים לידי ביטוי את מלוא הקשת של עבודת המכון.
רבים מהפרסומים רואים אור בשיתוף עם מו"לים מסחריים בישראל, במטרה להגדיל את תפוצת הפרסומים ואת השפעתם על הדיון הציבורי בסוגיות שעל סדר היום.
AGM-65
מכון ון ליר
AGM-65 מאווריק
AGM-65 מייווריק
אדוארד צ'ך
אדוארד צ'ך (בצ'כית: Eduard Čech; 29 ביוני 1893 - 15 במרץ 1960) היה מתמטיקאי צ'כי.
תחומי המחקר שלו כללו גאומטריה דיפרנציאלית פרויקטיבית וטופולוגיה. בין פיתוחיו הידועים נמנים קוהומולוגיית צ'ך וקומפקטיפיקציית סטון-צ'ך.
חייו.
צ'ך נולד בבוהמיה (אז אוסטרו-הונגריה, היום צ'כיה). הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת קארל בפראג בשנת 1912. במהלך מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא ובהתאם לכך סיים את הלימודים בשנת 1918. הוא היה מורה בבתי הספר בפראג ובמקביל עבד על עבודת הדוקטורט שהשלים בשנת 1920. בשנות ה-20 של המאה ה-20 שהה באיטליה ושיתף פעולה עם גווידו פוביני. בשנת 1923 הוא התחיל ללמד באוניברסיטת ברנו ובשנת 1928 התמנה לפרופסור.
בשנת 1932 פרסם ספר עם תיאור קוהומולוגיית צ'ך.
עם סיום מלחמת העולם השנייה חזר לאוניברסיטת פראג. בשנת 1947 מונה למנהל המכון המתמטי של האקדמיה הצ'כית למדעים.
החל מאותו לתקופה חזר להיות פעיל בתחום הגאומטריה הדיפרנציאלית ופרסם 17 מאמרים בנושא.
ון ליר
אדם קופלנד
אדם ג'וזף קופלנד (אנגלית: Adam Copeland; נולד ב-30 באוקטובר 1973 בקנדה) שחקן קולנוע וטלוויזיה ומתאבק קנדי, המופיע בארגון ה-WWE, בתוכנית הדגל Raw. דמותו של קופלנד במופעי ההיאבקות היא מרדנית ומעוררת מהומות וזכתה לכינוי "כוכב-על למבוגרים בלבד" (Rated-R Superstar). כינוי נוסף שהודבק לקופלנד הוא "מנצל ההזדמנויות האולטימטיבי".
תחילת קריירת ההיאבקות.
קופלנד, שגודל בעוני יחסי על ידי אמו שעבדה בשתי עבודות כדי לפרנס אותו, מעולם לא הכיר את אביו, או אפילו ראה תמונה שלו. הוא היה חובב היאבקות מגיל צעיר, והמתאבקים האהובים עליו היו האלק הוגאן, שון מייקלס וברט הארט. עוד בילדותו התחבר עם ג'ייסון רסו ("כריסטיאן") שהתגורר אף הוא באוראנג'וויל, ויחדיו נהגו השניים לצפות במופעי היאבקות בטלוויזיה, באולם הקטן באורנג'וויל ומדי פעם גם במופעים הגדולים של ה-WWF במייפל ליף סנטר שבטורונטו.
בגיל 18 ראה קופלנד מודעה בעיתון ה"טורונטו סטאר", המכריזה על תחרות חיבורים בה מתבקשים הכותבים להסביר מדוע ברצונם להיות מתאבקים מקצועיים. הפרס המובטח למנצח היה הכשרה מקצועית בבית ספר להיאבקות בטורונטו, בסך 3,000 דולרים. קופלנד, שחלומו הגדול היה להפוך למתאבק ב-WWF, שלח חיבור וזכה בתחרות.
הוא התחיל את קריירת ההיאבקות שלו בארגונים קטנים ומקומיים בקנדה ונהג להופיע עם מתאבקים מתחילים אחרים באזור צפון מניטובה שבקנדה ובמקומות נידחים נוספים, לרוב לעיני קהל שלא מנה יותר מכמה עשרות אנשים. בהמשך, הופיע גם ביפן וארצות הברית תחת שם הבמה הפרובוקטיבי "סקסטון הארדקסל" (Sexton Hardcastle). במופעים אלו זכה קופלנד לפופולריות רבה אשר התבטאה בהחלטת תסריטאי הארגונים לאפשר לו לזכות בתארים רבים.
ב-1998 הצטרף קופלנד לארגון ה-WWF, לימים ה-WWE, תחת שם הבמה "אדג'". סיפור הרקע שנכתב עבור דמותו בתחילה תיאר אותה כדמות בודדה אשר נהגה לשוטט ברחבי עירה ולהכות עוברים ושבים. דמותו של קופלנד זכתה אט-אט לפופולריות בקרב מעריצי התחום ותסריטאי הארגון החליטו לצוותו לכריסטיאן, עמו שיתף פעולה בעבר במופעי ההיאבקות הקטנים בתחילת דרכו. על פי העלילה, קייג', אשר הוצג כאחיו של קופלנד בעלילה הבדיונית, שכנע אותו להצטרף אליו ולמתאבק אחר כצוות אשר נודע בשם The Brood. לאחר פיתולי עלילה רבים החליטו תסריטאי הארגון להציב את קייג' וקופלנד כצמד בנפרד מכל הקבוצות האחרות. לצד הפופולרית הרבה לה זכה הצמד, הוא זכה אף בתריסר זכיות באליפות הזוגות של ה-WWE, יותר משהעניק התסריט לכל צמד מתאבקים אחר.
רומן עם ליטה.
ב-2005 נודע כי קופלנד ניהל רומן עם המתאבקת איימי דומאס, אשר הופיעה ב-WWE תחת שם הבמה ליטה. דומאס הייתה באותו הזמן חברתו לחיים של המתאבק מאט הארדי והחשיפה גררה ביקורת רבה כלפיה וכלפי מאהבה. כדרכי ה-WWE הסיפור שולב לבסוף בעלילה לאחר שליטה הפכה למנהלת של אדג' והעלילה גרסה כי בגדה עמו בבעלה הבדיוני - המתאבק קיין. עם הגיעה של עלילה זו לשיאה בקרב בין אדג' לקיין, התערב הארדי בצעד לא מתוכנן ולא לפי התסריט ופנה בדברים לדומאס וקופלנד. תסריטאי הארגון ניצלו תפנית לא צפויה זו ושילבו גם אותה בעלילות המתאבקים, אשר הפכו מאותה עת לאויבים מרים במופעי ההיאבקות.
זכיות בתארים.
דמותו של קופלנד זכתה לפופולריות רבה גם ללא כריסטיאן, והחל מ-2006 בלטה במסגרת עלילות מופעי ההיאבקות תוך שהיא התעמתה ואף ניצחה מספר פעמים את דמויותיהם של בטיסטה וג'ון סינה הנחשבים לבכירי המתאבקים ב-WWE.