הבדיקה הפיזיקלית כוללת את המפרקים הכאובים וכן מחפשת אחר סימנים אחרים (כמו חום ופריחה) היכולים להעיד על בעיה סיסטמית. בבדיקת המפרקים תרים אחרי סימנים שונים כמו סימני דלקת (נפיחות, אדמומיות, חום מקומי ורגישות), שינויים מבניים במפרקים ובסמוך להם וכן מעריכים את טווחי התנועה האקטיבים והפסיבים של המפרקים ואיכותם. זיהוי קרפטציות (תחושת או רעשי חיכוך מחוספס מהמפרק) למשל יכול להקל בזיהוי מבנה פגוע במפרק.
בדיקות רלוונטיות נוספות הן בדיקות דם, הדמיות ושאיבת נוזל מהמפרק. בדם תרים אחרי גורמים שונים היכולים להצביע על מחלה סיסטמית או על דלקות מפרקים מסוימות. הדמיות יאפשרו זיהוי שינויים גרמיים כמו התגרמות רקמות רכות, שחיקה, הופעת ציסטות ואובדן מרווחים מפרקיים. שאיבת הנוזל הסינוביאלי מהמפרק מאפשרת לזהות נוכחות של נוזל עודף וכן לבדוק את הנוזל עצמו אחר סימנים כמו דימום או עכירות ואחר סימנים מעבדתיים שונים.
ואולם, כצפוי ממחלה אוטואימונית, בה הגוף תוקף את עצמו, יש כארבעים אחוז של חולים, להם תוצאות של מדדי הדלקת בבדיקות הדם- תקינות, ובפועל גופם מלא בדלקת פעילה.
דבר שמטעה רופאים רבים וגורם להם שלא לאבחן נכון את החולים בדלקות מפרקים עד שלעיתים, יש צורך בהחלפת מפרק ורק לאחר הוצאת המפרק שנאכל על ידי הדלקת מבפנים, מבינים שיש דלקת מפרקים פעילה ולא מטופלת/מרוסנת.
טיפול.
הטיפול בדלקת המפרקים תלוי באבחנה ומציאת הגורם לדלקת. טיפולים נפוצים בדלקות מפרקים כוללים ריפוי בעיסוק פיזיותרפיה ופעילות גופנית וכן תרופות שונות כולל כימותרפיות וביולוגיות. יש הנעזרים בטיפולים מתחום הרפואה המשלימה. התרופות יכולות להיות מכוונות לתסמינים כמו משככי כאב, מדכאי דלקת שאינם סטרואידים וקורטיקוסטרואידים או מכוונות למחלות מסוימות כמו תרופות המדכאות את המערכת החיסונית או כאלו המפחיתות את רמת חומצת השתן בדם (לטיפול בשיגדון). במקרים רבים, מדובר במחלה כרונית, שהטיפול בה מכוון להשגת האטה בקצב התפתחות המחלה, הפוגה בפעילותה או צמצום הפגיעה במפרקים, אשר עשויה להיות בלתי הפיכה.
במקרים מסוימים וכפתרון אחרון, יש שמחליפים את המפרק הפגוע במפרק מלאכותי.
דגל אדום
פז'ו 404
שחר אדום
באנג'י
קפיצת בנג'י
ברנדנבורג על נהר האפל
שלמה בר
שלמה בר (נולד ב־25 ביוני 1943 בשם יוסף בן־גוּזי) הוא זמר־יוצר, מוזיקאי, פזמונאי, מלחין ומגיש רדיו ישראלי.
ביוגרפיה.
בר נולד בעיר רבאט שבמרוקו ובשנת 1949 עלה עם משפחתו לישראל. גדל במעברת באר יעקב. עוד מגיל צעיר החל להתחבר למוזיקה ונחשב כאוטודידקט בתחומו.
ב־1976 שידך דודו אלהרר בין בר ובין תיאטרון חיפה, שעמד להעלות את מחזמר המחאה "קריזה". בר הלחין את השירים שכתב יהושע סובול וביצע אותם על הבמה. שניים מהשירים, "ילדים זה שמחה" ו"אצלנו בכפר טודרא", היו ללהיטים. לאחר מכן הקים בר את להקת "הברירה הטבעית". בשנת 1979 הוציא עם להקתו את התקליט הראשון הנועז, "אלי שורשים", שסימן את ראשיתה של המוזיקה המזרחית האליטיסטית ששילבה מוטיבים מערביים עם מוזיקה קלאסית צפון־אפריקנית ואסייתית. כמו כן הוא היה שותף למאבקים חברתיים־אומנותיים עם המשורר ארז ביטון (שגם תרם חלק משיריו לתקליטו הראשון) וגם עם הבמאי והמחזאי גבריאל בן שמחון, שהעלה את המחזה "מלך מרוקאי". השלושה סימנו חזית מזרחית תרבותית חדשה.
בר יצר סגנון מוזיקלי ייחודי, אשר כיום ניתן אולי לאפיין אותו כ"רוק מוזיקת עולם" – המושפעת ממוזיקה ערבית וצפון־אפריקנית מסורתית, מסגנונות הודיים ופרסיים וממזמורי תפילה, אך גם מרוק מתקדם של שנות ה־70. גם תוכני השירים היו שונים משירי פופ שרווחו ברדיו הישראלי בשנות ה־70, או מהמוזיקה של "זמרי הקסטות", ושילבו מחאה פוליטית נגד הפלייתם של בני עדות המזרח בישראל ונגד עוולות חברתיות אחרות. נוסף על כך השתמש בר לעיתים קרובות בסגנון לירי ובשירי משוררים.
מאז שנות ה־80 הופיעה להקתו בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם ואף ייצגה את ישראל מטעם משרד החוץ במופעים רבים. בנובמבר 2014 הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 2015 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מטעם מכון ויצמן למדע.
במרץ 2006 הוציא את האלבום ה־11, "עננים נמוכים", שבו השתמשה הלהקה בראשונה במחשב ובתוכנות עריכה מוזיקליות. האלבום הכיל תשעה קטעים, שכולם הולחנו על ידי שלמה בר. יעל אופנבך, זוגתו לשעבר של בר, הייתה חתומה על מילות ארבעה מהקטעים. את שאר השירים כתבו המשוררים והפזמונאים יונתן רטוש, אברהם חלפי, אסתר ראב, יעקב אורלנד ויענקל'ה רוטבליט. בר וגיטריסט הלהקה אילן בן עמי עיבדו, ויזהר אשדות היה שותף להוספת אופי אלקטרוני לשלושה מהקטעים.
ביוני 2010 הוציא את האלבום ה־12 של להקת "הברירה הטבעית", "בסוד תפילת ערער". האלבום הכיל כמסורת הלהקה שירי משוררים ופיוטים שהלחין בר: “שיר לאשת נעורים” של נתן אלתרמן, “ברכה” של לאה גולדברג, “וככה אנשקך” של אהוד בן עזר. עוד כלל האלבום חידושים לקלסיקות ישראליות, שבר עיבד ביחד עם חברי הלהקה: “אמא אדמה”, “יש דברים שרציתי לומר”, “סליחות” ו”הלילה” (מקור: ארז הלוי), שבו השתתפה הזמרת ליאורה יצחק, ששרה טקסט בהינדית.
באוגוסט 2018 הוציא את האלבום "עד כלות נפש ואחריה", שכולל 11 שירי תפילה ופיוט, שהלחין בר לשירים שכתב המשורר יוסף צבי רימון בשנות ה־30 וה־40 של המאה העשרים. נדב ביטון הפיק מוזיקלית את האלבום, שמתוכו בלטו "אלוקים אור", ו"חי אלוהים".
חיים אישיים.
בר היה נשוי לרינה ולזוג נולד ילד אחד. במשך 17 שנים היה בן זוגה של יעל אופנבך, ולהם שלושה בנים.
כיום בר נשוי לזהרה בר.
מג ראיין
מג ראיין (באנגלית: Meg Ryan; נולדה ב-19 בנובמבר 1961) היא שחקנית, במאית ומפיקה אמריקאית. מזוהה יותר מכל עם ז'אנר הקומדיות הרומנטיות. הייתה כוכבת גדולה בשנות התשעים בזכות סרטים כמו "כשהארי פגש את סאלי", "נדודי שינה בסיאטל", "אהבה של גבר לאישה" ו"יש לך הודעה".
ביוגרפיה.
נולדה בשם מרגרט מארי אמילי אן היירה (Margaret Mary Emily Anne Hyra) בפיירפילד, קונטיקט שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. אמה, סוזן ג'ורדן (לבית דאגן), שהתנסתה בחייה במשחק ובפרסומות בטלוויזיה, עודדה ותמכה בלימודי המשחק של בתה כבר בבית הספר היסודי.
כשהייתה ראיין בת 13 החלה ללמוד את שיטות המשחק של סטניסלבסקי. שנה אחר כך, בזכות קשריה של אמה, הופיעה בפרסומת הטלוויזיה הראשונה שלה. בתום לימודיה התיכונים ב-1979 החלה ללמוד עיתונאות באוניברסיטת ניו יורק. כדי לממן את לימודיה הצטלמה לפרסומות בטלוויזיה.
קריירה.
את הופעת הבכורה הקולנועית שלה ערכה בסרט "עשירים ומפורסמים" שיצא ב-1981, דרמה שהייתה לסרטו האחרון של הבמאי הגדול ג'ורג' קיוקור. לאחר מכן, בשם משפחתה החדש, "ראיין", גילמה את בסטי סטיוארט באופרת הסבון "As The World Turns" בין השנים 1982–1984.
ראיין השתתפה במספר סרטים בהם "אהבה בשחקים" משנת 1986, אך פרסומה נבע מגילום התפקיד הראשי בקומדיה הרומנטית המצליחה, שביים רוב ריינר, "כשהארי פגש את סאלי" בשנת 1989. בסרט גילמה את דמותה של סאלי, אישה תוססת, תוקפנית ומאוד רומנטית, דמות שתגלם גם ברבות מהקומדיות הבאות שלה.
ראיין ניסתה כמה וכמה פעמים לגלם דמויות שירחיקו אותה מדמות זו, כגון גילום אישה אלכוהוליסטית ב"אהבה של גבר לאישה" משנת 1994, ותפקידה בדרמת המלחמה "אומץ תחת אש" משנת 1996 בה גילמה קצינה צבאית הנהרגת במהלך קרב.
רבים מסרטיה במהלך שנות התשעים היו הצלחות קופתיות, לא רק בארצות הברית, אלא בכל רחבי העולם. ראיין כיכבה בשלושה סרטים מצליחים יחד עם טום הנקס: "ג'ו נגד הוולקנו" משנת 1990, בו ראיין גילמה שלוש דמויות שונות, "נדודי שינה בסיאטל" משנת 1993, עליו קיבלה מועמדות נוספת לפרס גלובוס הזהב (לאחר "כשהארי פגש את סאלי"), ו"יש לך הודעה" משנת 1998 שהיה שובר הקופות האחרון שבו כיכבה ראיין. כמו כן, היא דיבבה את אניה בסרט ההנפשה "אנסטסיה" של Fox Family Films ואולפני ההנפשה של פוקס משנת 1997.
שנות האלפיים לא האירו פנים לראיין, והסרטים שבהם השתתפה לא זכו להצלחה: כך היה עם "שיחה ממתינה", שביימה דיאן קיטון, "סימן חיים", עם ראסל קרואו בו דווח שהיה ביניהם רומן על סט הצילומים, ו"תשוקה חותכת" של הבמאית ג'יין קמפיון.
בשנת 2013 התארחה למספר פרקים בסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.
חיים אישיים.
בשנים 1991–2001 ראיין הייתה נשואה לשחקן דניס קווייד לאחר שהופיעה עמו בשני סרטים. בנם המשותף הוא השחקן ג'ק קווייד.
ראיין פעילה בארגונים הומניטריים, ותומכת בהתנדבות במדינות מתפתחות.
מרחב מדגם
אברהם פירקוביץ'
אברהם בן שמואל פִירְקוֹביץ' (באנגלית: Avraham ben Shmuel Firkovich, ברוסית: Авраам Самуилович Фиркович, בפולנית: Awram Firkowicz, מכונה אב"ן רש"ף (אברהם בן רבי שמואל פירקוביץ'); 1787, לוצק - 1874, צ'ופוט-קלה), חכם דת קראי ואוסף כתבים עתיקים מפורסם. פעיל התנועה הלאומית של קראי רוסיה.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.