שונארטס גילם את אריק דידס בסרט "המסירה", סרטו השני עם מייקל ר. רוסקם, בו כיכב לצדם של טום הארדי, נומי ראפאס וג'יימס גנדולפיני.
באביב / קיץ 2014 היה שונארטס הפנים של בית האופנה הצרפתי לואי ויטון.
ב-2015 הופיע שונארטס בשבעה סרטים: "The Loft", עיבוד אמריקאי לסרט הבלגי "Loft" בו גילם את אותה דמות, והיה הסרט דובר אנגלית הראשון שלו; "סוויטה צרפתית" של סול דיב בו שיחק בתפקיד חייל גרמני בשם ברונו פון פאלק לצדן של מישל ויליאמס וקריסטין סקוט-תומאס; "הרחק מההמון הסואן" בבימויו של תומאס וינטרברג, בתפקיד גבריאל אוק, אחד ממושאי האהבה של בת שבע אברדין (קארי מאליגן); "כאוס בגני ורסאי", דרמה תקופתית של אלן ריקמן, בו גילם את דמותו של אנדרה לה נוטר אדריכל נוף צרפתי, לצדה של קייט וינסלט.
עוד כיכב שונארטס במותחן הצרפתי של אליס וינוקור "Disorder" בדמות חייל לשעבר הסובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית, וזכה לשבחים רבים על הופעתו. הוא גילם את פול במותחן האירוטי "A Bigger Splash" של לוקה גואדאנינו, לצדם של טילדה סווינטון, רייף פיינס ודקוטה ג'ונסון. בסרט "הנערה הדנית" של טום הופר שיחק בתפקיד סוחר האמנות הנס אקסגיל. שני הסרטים הוקרנו בהקרנות בכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-2015 והשתתפו בתחרות.
ב-18 בפברואר 2021 נמסר ששונארטס יגלם את הדמות הראשית של ג'נגו בסדרת טלוויזיה בריטית-צרפתית בת 10 פרקים, המבוססת באופן רופף על מערבון הספגטי משנת 1966 שביים סרג'יו קורבוצ'י , ונושא את שם הדמות. בסדרה זו, שמונה שנים אחרי שמשפחתו נרצחה, יוצא ג'נגו לחפש את בתו, מתוך אמונה שהיא שרדה את הטבח, ומוצא אותה בעיר "ניו באבילון" (בעברית: "בבל החדשה"), המאוכלסת בתושבים מקבוצות דחויות.
חיים אישיים.
ב-28 ביולי 2015 הוענק לשונארטס תואר אביר מסדר האמנויות והספרות בצרפת. התואר מוענק על ידי משרד התרבות בצרפת לאישים ש"התבלטו ביצירה בתחום האמנות או הספרות בתרומתם ובהשפעתם על האמנות והספרות בצרפת ובעולם".
מתיאס שואנארטס
מונרו (מטבע מבוזר)
מוֹנֶרוֹ (באנגלית: Monero, קוד: XMR, סימול: ɱ), הוא מטבע מבוזר ממוחשב מבוסס קוד פתוח, שנוצר באפריל 2014. הוא מתמקד בפרטיות, ביזור וסילומיות, ופועל על מערכות ההפעלה Windows, macOS, Linux, Android ו FreeBSD. מונרו משתמש בספר חשבונות ציבורי לרישום עסקאות בזמן שיחידות חדשות נוצרות בתהליך שנקרא כרייה. הארכיטקטורה של מונרו נועדה לשפר מטבעות ממוחשבים שקדמו לו על ידי טשטוש זהות השולח, הנמען והסכום של כל עסקה שנעשית, וכן שואף להפוך את תהליך הכרייה לשוויוני יותר.
היסטוריה.
המטבע מונרו פותח בשנת 2014 כפיצול מהמטבע Bytecoin, והוא נקרא במקור BitMonero, הֶלְחֵם של ביט (כמו ביטקוין) ומוֹנֶרוֹ ("מַטְבֵּעַ" בשפת אספרנטו — הטעמה מלעילית).
מונרו היה אחד מהמטבעות הדיגיטליים הראשונים שהשתמשו בפרוטוקול CryptoNote, בניגוד למטבעות אחרים שהם נגזרות של ביטקוין.
בשנת 2016 המטבע חווה גידול משמעותי בביקוש ובהיקף העסקאות, בין היתר בעקבות אימוצו על ידי שניים מהאתרים המובילים ברשת האפלה, Oasis ו-AlphaBay.
בינואר 2017 הודקה עוד יותר הפרטיות של המטבע עם האימוץ של האלגוריתם Confidential Transactions שפותח על ידי גרגורי מקסוול, המפתח של Bitcoin Core.
תוכנת הלקוח (המשתמש).
התוכנה הרשמית של מונרו רצה רק על מחשב ומפותחת ב- https://github.com/monero-project/monero
קיימות 2 גרסאות של התוכנה ששתיהן שמישות: גרסה עם גרפיקה וגרסה שמשתמשים בה בשורת הפקודה.
קיימים עשרות אפליקציות לסמארטפונים שיכולות לשלוח ולקבל מונרו כמו הפרויקט הרשמי שקיים למחשב אבל יש סיבה שאין תוכנה רשמית של מונרו לטלפון. ההבדל הוא שאפליקציות כאלה מתחברות לשרת צד-שלישי וצריך לסמוך עליהן, לעומת זאת התוכנה הרשמית מתחברת לשאר משתמשי מונרו ישירות בקשר ישיר לכתובות ה- IP שלהם שזו הדרך הבטיחותית והרשמית ביותר להשתמש במונרו.
התוכנה הרשמית של מונרו מורידה כברירת מחדל את כל הבלוקצ'יין של מונרו על המחשב של המשתמש וצריך בשביל זה 106 ג'יגה בייט פנויים (המספר עולה כל הזמן) של אחסון SSD, כי הארד דרייב HDD לא יכול לעמוד בקצב הסנכרון כדי להישאר מעודכן בזמן אמת עם הבלוקצ'יין. אפילו עם SSD הסנכרון עלול לקחת ימים עד שבועות. צריך גם לפחות 3 ג'יגה בייט של RAM פנוי בשביל תהליך הסנכרון. לכן, למזלם של אנשים עסוקים יש אפשרות להתחבר לשרת רחוק (Remote node) בעזרת התוכנה הרשמית למחשב במקום הסינכרון עם הבלוקצ'יין.
התוכנה מפותחת במודל של קוד פתוח ב- GitHub על ידי קבוצת מפתחים במודל היררכי ודמוקרטי. קבוצת המפתחים הזאת נוטית לשנות ולשדרג את קוד המקור בצורה שלרוב לא מהווה פיצול מלא, אבל מידי חצי שנה עד כמה שנים מפתחים אלה מוציאים לאור גרסה חדשה שמשנה את מונרו מבחינה מהותית. שדרוג שהוא פיצול מלא הוא לא-תואם עם הגרסה הקודמת. משתמשים צריכים לשדרג את התוכנה באופן מודע. במקרה שבו משתמשים רבים לא משדרגים את התוכנה, נוצרים 2 גרסאות בלתי-תואמות של המטבע. בכל שדרוג, המפתחים של מונרו מגדירים בקוד המקור תאריך מסוים שבו השדרוג יתרחש. עד הזמן הזה, הגרסה החדשה של התוכנה תואמת לגרסה הקודמת. בעת שדרוג, מטבעות ישנים קיימים אוטומטית בגרסה החדשה של מונרו גם אם בעל המטבעות לא משדרג את התוכנה.
במקרה שבו משתמשי מונרו מפסיקים לסמוך על המפתחים של מונרו, הם יכולים לסרב שדרוג בכך שהם לא מתקינים אקטיבית את הגרסה החדשה. אם רוב המשתמשים מסכימים שהגרסה הישנה של הפיצול המלא היא הגרסה האמיתית אז השדרוג למעשה יתבטל, או שייווצרו 2 מטבעות שונים (הישן והחדש).
קישורים חיצוניים.
. בדיקת מחירי המונרו באתרים הבאים: אתר 1, אתר 2, אתר 3
הזוג המוזר
הזוג המוזר (באנגלית: The Odd Couple) הוא מחזה קומי מאת המחזאי היהודי-אמריקאי ניל סיימון. המחזה מתאר שני גברים גרושים שונים באופיים הנאלצים לחלוק דירה משותפת. המחזה החל להציג בברודוויי במרץ 1965 עם וולטר מתאו וארט קרני בתפקידים הראשיים ובבימויו של מייק ניקולס. המחזה זכה בארבעה פרסי טוני באותה שנה ומאז הופק פעמים רבות, עובד לקולנוע ולטלוויזיה וכן לגרסה נשית. המחזה הופק גם על ידי תיאטרות בישראל.
עלילת המחזה.
פליקס אונגר, כתב חדשות נוירוטי בעל נטייה אובססיבית לסדר וניקיון, מסולק מביתו על ידי אשתו ועובר להתגורר עם חברו, כתב הספורט אוסקר מדיסון בדירתו בניו יורק. אוסקר הוא בעל נטייה לבזבזנות והימורים ורשלן ביחס לתחזוקת ביתו ואופיים השונה של שני הגברים מוביל לחיכוכים בלתי פוסקים ביניהם.
הפקת המחזה.
לאחר תקופת ההרצה במספר ערים, הצגת הבכורה של המחזה בברודוויי עלתה במרץ 1965 בתיאטרון פלימות'. מייק ניקולס ביים בעוד ארט קרני גילם את פליקס ווולטר מתאו גילם את אוסקר. בקיץ 1966 עבר המחזה להציג בתיאטרון יוג'ין אוניל שם הציג עד יולי 1967 וירד לאחר 964 הצגות. בנובמבר 1965 הוחלף מתאו על ידי ג'ק קלוגמן, שאחר כך הוחלף על ידי פט הינגל. קרני הוחלף על ידי אדי ברקן שאחר כך הוחלף על ידי פול דולי. ניל סיימון, מייק ניקולס ווולטר מתאו זכו בהתאמה בפרס הטוני למחזאי, הבמאי והשחקן הטובים ביותר לשנת 1965. כמו כן זכה המחזה בפרס הטוני עבור עיצוב התפאורה וכן היה מועמד לפרס המחזה הטוב ביותר.
הפקה מחודשת של המחזה עלתה בברודוויי בתיאטרון ברוקס אטקינסון באוקטובר 2005 עם מת'יו ברודריק בתפקיד פליקס וניית'ן ליין בתפקיד אוסקר ובבימיו של ג'ו מנטלו. המחזה ירד ביוני 2006 לאחר 249 הצגות.
גרסה נשית.
ביוני 1985 עלתה בברודוויי גרסה נשית של המחזה. בעיבוד זה שינה סיימון את שמות הדמויות הראשיות לאוליב מדיסון ופלורנס אונגר. ריטה מורנו גילמה את אוליב וסאלי סטרתרס גילמה את פלורנס. ג'ין סאקס ביים את המחזה שירד בפברואר 1986 לאחר 295 הצגות.
עיבוד לקולנוע ולטלוויזיה.
סרט המבוסס על המחזה הופק ב-1968 עם ג'ק למון בתפקיד פליקס ווולטר מתאו בתפקיד אוסקר ובבימיו של ג'ין סאקס. למון ומתאו שבו לתפקידם בסרט המשך שיצא לאקרנים ב-1998.
סדרת טלוויזיה המבוססת על המחזה הוקרנה ברשת ABC בשנים 1970–1975 עם טוני רנדל בתפקיד פליקס וג'ק קלוגמן בתפקיד אוסקר. הסדרה זיכתה את קלוגמן פעמיים בפרס אמי ופעם אחת בפרס גלובוס הזהב, בעוד רנדל זכה פעם אחת בפרס אמי. רנדל וקלוגמן שבו לתפקידם בסרט טלוויזיה המבוסס על הסדרה אשר שודר ב-1993 על ידי רשת CBS.
ב-1975 עלתה ברשת ABC סדרה מצוירת בשם The Oddball Couple בה חתול וכלב היו הזוג המוזר.
בשנים 3–1982 שודרה ברשת ABC סדרה בשם The New Odd Couple. רון גלאס גילם את פליקס ודמונד וילסון גילם את אוסקר.
בשנים 2015–2017 הוקרנה ברשת CBS גרסה מחודשת של הסדרה כסיטקום בשם "הזוג המוזר", ומת'יו פרי גילם את אוסקר.
הפקות בישראל.
המחזה הופק לראשונה בישראל ב-1967 בתיאטרון בימות בבימיו של ראובן מורגן. בומבה צור, דן בן אמוץ ונסים אלוני עיבדו את המחזה לגרסה ישראלית המתרחשת בתל אביב. צור וגדעון זינגר שיחקו את התפקידים הראשיים ולצדם הופיעו יעל אביב, עפרה פוקס, ליאו יונג ויצחק שאולי.
ב-1991 הועלתה הגרסה הנשית של המחזה בתיאטרון בית ליסין עם תיקי דיין ויונה אליאן בתפקידים הראשיים.
ב-1999 הועלה המחזה בתיאטרון בית ליסין בתרגומו של שמוליק לוי ובבימיו של לסלי לאוטון עם ששון גבאי ונתן דטנר בתפקידים הראשיים. עוד השתתפו בהצגה שרון שחל, גיל וסרמן, דרור טפליצקי ונסים זוהר. שמוליק לוי זכה בפרס התיאטרון הישראלי למתרגם השנה בעוד ששון גבאי זכה בפרס שחקן השנה לשנת 1999.