ריצ'רד רייט (באנגלית: Richard Wright; 4 בספטמבר 1908 - 28 בנובמבר 1960), סופר אמריקאי אפריקאי שכתב על חיי השחורים בדרום ארצות הברית.
ביוגרפיה.
ילדותו ונעוריו.
ריצ'רד רייט, נכד לעבדים שחורי עור, נולד במטע במדינת מיסיסיפי בשנת 1908. אביו היה אריס ואמו מורה. ילדותו הייתה קשה. בראשונה עקרה משפחתו לעיר ממפיס במדינת טנסי, מקום בו זנח אביו את אמו לטובת אשה אחרת, והאם החלה לעבוד כטבחית כדי לכלכל את ילדיה. בתקופה זו שהה ריצ'רד זמן מה בבית יתומים. כשחלתה אמו נאלצו האם ושני ילדיה לעקור לעיר ג'קסון במדינת מיסיסיפי על מנת לחיות אצל אמה של האם. הסבתא, שהשתייכה לכנסייה האדונטיסטית, שלחה את ריצ'רד בהיותו בן 12 ללמוד בבית הספר של כנסייה זו. לאחר מכן למד שנים אחדות בבית ספר רגיל. בשנת 1924 בהיותו בן 16 פרסם רייט את סיפורו הראשון בעיתון מקומי. לאחר מכן עבד במספר עבודות כפיים והמשיך לפרסם סיפורים קצרים.
קריירה.
בארצות הברית.
בשנת 1927 עבר רייט לשיקגו בה עבד כפקיד בדואר עד לתחילת השפל הגדול במהלכו נאלץ לעבוד בעבודות ארעיות שונות. בתקופה זו הצטרף רייט ל"מועדון ג'ון ריד" הפרו-סובייטי, שנקרא על שמו של העיתונאי האמריקאי ג'ון ריד ששהה ברוסיה בימי מהפכת אוקטובר וכתב עליה את ספרו הנודע "עשרת הימים שזעזעו את העולם". בהדרגה הפך רייט לקומוניסט מוצהר והצטרף למפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית. בשנת 1937 עבר רייט לניו יורק והיה אחד מעורכי עיתונה של מפלגת ה"דיילי וורקר" (Daily Worker). בשנת 1940 פרסם רייט את ספרו הראשון באורך מלא "יליד הארץ" (Native Son).
בשנת 1944 עזב רייט את המפלגה הקומוניסטית מאחר שהתאכזב מנוקשותה האידאולוגית ועל רקע התנגדותו למשפטי הראווה שנערכו בברית המועצות בתקופת הטיהורים הגדולים. זכורה אמרתו: "אני בעד קומוניזם, אבל קומוניזם שלי". בשנת 1945 הופיע ספרו בן כושים (Black boy), שבו תיאר את ילדותו ונערותו על רקע האפליה הגזעית בארצות הברית. הספר הופיע בתרגום עברי בשנת 1947.
בפריז.
בשנת 1946 עקר רייט לפריז לאחר שהוזמן אליה על ידי ממשלת צרפת. בפריז חי כגולה פוליטי לאחר שבארצות הברית היה במעקב של ה-FBI. כן התאכזב מיחס הסביבה האמריקאית לנשואיו לשתי נשים לבנות בזו אחר זו.
בפריז נתקבל הסופר בברכה על ידי הממסד הספרותי והאינטלקטואלי, ויצר קשרי ידידות עם הסופר אלבר קאמי והפילוסוף ז'אן-פול סארטר. בשנת 1947 קיבל רייט אזרחות צרפתית. הוא יצא למסעות למדינות אירופה, אפריקה ואסיה ששימשו רקע לספריו התעודיים.
מותו.
בשנת 1955 סיקר רייט את ועידת באנדונג והעלה את רשמיו ממנה בספר "מסך הצבע" (The Color Curtain). בביקורו בגאנה (אז "חוף הזהב") בשנת 1957 לקה רייט בצורה כרונית של דיזנטריה, ממנה לא החלים למרות טיפולים רבים ומצבו המשיך להדרדר. ריצ'רד רייט נפטר בפריז מהתקף לב בשנת 1960 בהיותו רק בן 52 ונקבר בפר לשז שבפריז.
פרופוליס
פרופוליס היא תערובת הנאספת ומעובדת על ידי דבורים ומורכבת בעיקרה משרף עצים, דונג ורוק של הדבורה האוספת. לפרופוליס כינויים רבים: "דבק דבורים", "האנטיביוטיקה של הטבע" ו"השעווה השחורה". הרכב הפרופוליס תלוי בסוג הצמחים הנגישים לדבורים. מקור שם התערובת הוא מיוונית: פרו - לפני, פוליס - עיר, וייתכן שהיא נקראת כך עקב שימושן של הדבורים בחומר לצורך הרחבת הכוורת.
הפרופוליס נמצא בשימוש בידי האדם עוד מימי מצרים העתיקה, היוונים והרומאים - כתרופה, כחומר דבק לכלים, לאטימת סדקים במכלים, לחניטה – מונע ריקבון לשימור מומיות.
איסוף פרופוליס.
שיחור אחר פרופוליס ידוע רק אצל דבורת הדבש וחלק מהדבורים חסרות העוקץ.
ישנם שני הבדלים בין איסוף פרופוליס לאיסוף אבקת פרחים:
איסוף על ידי הדבוראי.
הפרופוליס מופק בצורה מוגברת באמצעות גידול דבורים בעלות נטייה גבוהה לאיסוף. ניתן להגדיל את כמותו על ידי יצירת חללים לא טבעיים, אך הדבר עלול להפריע לטיפול השוטף של תחזוקת המכוורת מאחר שהפרופוליס נדבק לידיים ולבגדים במזג אוויר חם, מזהם טבעי של דונג, מסרבל הסרת חלות דבש לשיווק ומקשה על שליפת חלות מהכוורת.
מיצוי הפרופוליס.
מיצוי הפרופוליס נעשה בדרכים שונות על ידי אתנול, גליקול, מים או שמן. תהליך המיצוי הכרחי למניעת הופעת תסמינים של אלרגיה מאחר שהפרופוליס מכיל ארס של חרקים אשר נלכדו בתוכו.
האובלסט היהודי האוטונומי
סטיבן ספנדר
סר סטיבן הרולד ספנדר (באנגלית: Stephen Harold Spender; 28 בפברואר 1909 - 16 ביולי 1995) היה משורר אנגלי שכתב גם ספרי פרוזה ומסות. התרכז בנושאי אי-הצדק החברתי ומלחמת המעמדות.
ביוגרפיה.
סטיבן ספנדר נולד בלונדון בשנת 1909. אביו היה עיתונאי. למד באוניברסיטת אוקספורד, שם נתוודע למשורר ויסטן יו אודן, שהיה מנהיגה של קבוצת משוררים צעירים שנודעה בשם "קבוצת אודן". ספנדר לא השלים את לימודי התואר שלו ובשנת 1930 יצא לברלין. בשנת 1933 הופיע ספר שיריו הראשון. בתקופה זו היה מעורב בחיי הקהילה ההומוסקסואלית בברלין; מאוחר יותר התחתן והצניע את יחסיו עם גברים בצעירותו.
ספנדר גילה עניין רב בפוליטיקה והגדיר עצמו כסוציאליסט ופציפיסט. בימי מלחמת האזרחים הספרדית בשנת 1937 יצא ספנדר לספרד והצטרף לבריגדות הבינלאומיות שלחמו לצד הרפובליקנים, ושלח את דיווחיו מספרד למפלגה הקומוניסטית הבריטית. כן כתב שני קובצי שירים על חוויותיו ממלחמה זו. התאכזב מן הקומוניזם בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, שהיה צעד אחרון לקראת פרוץ מלחמת העולם השנייה. בימי המלחמה שירת ספנדר בשירותי הכבאות של לונדון, שהיה להם תפקיד רב חשיבות בימי הבליץ.
ספנדר היה אחד מן הסופרים שסיפוריהם נכללו באנתולוגיה "האל שהכזיב:, שבה קובצו סיפוריהם של ששה סופרים מן המערב, שנסחפו אל הקומוניזם בשנות השלושים ותמכו בסטלין ובברית המועצות, ומאוחר יותר התפכחו מאמונתם זאת. הספר נחשב לאחת מהיצירות הפוליטיות הקלאסיות של המאה ה-20.
לאחר המלחמה יצא ספנדר בשליחות מטעם אונסק"ו, ארגון החינוך והמדע של האו"ם, לסיבוב הרצאות בענייני תרבות ברחבי העולם. בשנת 1970 נתמנה לפרופסור לאנגלית באחת מאוניברסיטאות לונדון, משרה בה החזיק שבע שנים.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 תבע ספנדר לדין את הסופר האמריקאי דייוויד ליוויט בחשד לגנבה ספרותית, משום שהדמות הראשית בספרו של ליוויט "While England Sleeps" מבוססת על דמותו של ספנדר כפי שהיא מתוארת באוטוביוגרפיה שלו "World Within World"; בספרו של ליוויט תואר משורר מבטיח וחלש-אופי ופרשיית האהבים המורכבת שלו עם צעיר אידיאליסט ממעמד נמוך, היוצא להילחם במלחמת האזרחים הספרדית. פרקליטיו של ספנדר טענו שליוויט התבסס בכתיבתו על האוטוביוגרפיה של ספנדר. ספנדר זכה במשפט וליוויט אולץ להכניס שינויים בספרו.
ספנדר, שאמו הייתה יהודייה למחצה, הרגיש קרבה ואהדה לעם היהודי. בשנת 2007 יצא לאור לראשונה אוסף משיריו מתורגמים לעברית (תולדות הנשמה בהוצאת קשב לשירה, תרגום: יעל גלוברמן).
סטיבן ספנדר נפטר בשנת 1995.
תסמונת קובאד
תסמונת קובאד הוא מונח רפואי ל"הריון סימפתטי". התופעה מופיעה אצל גברים במהלך ההריון של בת זוגם. במהלך תקופה זו הם חשים תסמינים דמויי הריון, כגון כאבים בפטמות, בטנם מתנפחת, הם חווים כאבי הזדהות ומרגישים שהם חווים את ההיריון יחד עם בת זוגם. תופעה זו נחקרה מעט יחסית, על אף שמחקרים מראים כי 11%-50% מהגברים באוכלוסייה המודרנית חווים את התופעה ברמות שונות. התופעות בדרך כלל מתרחשות בסוף השליש הראשון של ההיריון, פוחתות בשליש האמצעי ומתחזקות לקראת השליש האחרון של ההיריון.
התסמינים.
התסמינים כוללים: עלייה במשקל, בעיות נשימה, בחילות, הפרעות בשינה, צרבות, כאבי בטן, כאבי גב, כאבי ראש, גודש, כאבים בפטמות, נפיחות וכאבי שיניים. במקרים נדירים יותר חווה הגבר כאבים הדומים לצירי לידה, דיכאון לאחר לידה ודימום מהאף.
מקור השם.
מקור השם מצרפתית - couver, שמשמעו "לבקוע". האנתרופולוג אדוארד טיילור טבע את המושג כאשר ראה טקסים שנעשים בקרב שבטים פרימיטיביים במהלך מסעותיו. טקסים אלו נעשו בחברות פרימיטיביות ביוון העתיקה, תאילנד, האימפריה הרומית, ספרד, רוסיה, סין, ושבטים בצפון ובדרום אמריקה. בטקס, האב היה נשכב במיטה בזמן הלידה ומחקה את צירי הלידה, כמו כן היה עליו לצום ולהימנע מפעילות בעלת אופי תוקפני. מטרת הטקסים הייתה להרחיק את הרוחות ולהגן על האם והתינוק, בד בבד עם התקרבות האב לתינוק.
תסמינים שונים של התופעה ניכרים כיום במגוון רב של תרבויות בעולם, כולל בתרבות המערבית.
גורמים.
ישנן שתי תאוריות המנסות להסביר את התופעה:
על אף שתסמונת זו נפוצה בקרב גברים בחברות רבות בעולם, נדרש עוד מחקר רב על מנת להבין את התופעה לעומקה.
מהירות קבועה
אוצר מילים
למושג אוצר מילים שתי משמעויות סמוכות:
אוצר המילים של שפה.
כל שפה מתאפיינת בדינמיות: מילים חדשות נוצרות בשפה או נקלטות בה משפות זרות, ומילים אחרות יוצאות מכלל שימוש, ונותרות רק בספרים נושנים. בהתאם לכך, אוצר המילים של השפה דינמי אף הוא, וניתן להבחין באוצר מילים ייחודי לתקופה מסוימת (ראו, למשל, סדרת ערכים העוסקת בהיסטוריה של השפה העברית, ובכלל זה התפתחות אוצר המילים שלה). במינוח בלשני מקצועי משתמשים בדרך כלל במונח לקסיקון לציון כלל המילים (או: הלקסמות) הקיימות בשפה.