עונת הבכורה של ג'ונסטון בליגת המשנה הייתה מוצלחת ברמה האישית. הוא כבש 22 שערי ליגה, רק שער אחד פחות מתואר מלך שערי ליגת המשנה, אך קבוצתו סיימה במקום הרביעי בלבד. ג'ונסטון נותר בקבוצה בפתיחת העונה הבאה. הוא כבש עשרה שערי ליגה ב-14 משחקים בחודשים של עונת , עד שנובמבר 1983 נרכש על ידי ווטפורד של המאמן גרהאם טיילור, ששיחקה אז בליגה הבכירה באנגליה. ג'ונסטון התאקלם במהרה בקבוצתו החדשה, וסייע לה להחלץ ממאבקי הירידה ולסיים את העונה במרכז הטבלה, כשהוא כובש 20 שערי ליגה ב-29 משחקים. באותה עונה אף העפיל עם הקבוצה, לראשונה בתולדותיה, לגמר גביע ה-FA שם נוצחה 2-0 על ידי אברטון.
ג'ונסטון פתח את עונת עם הקבוצה, אך כעבור מספר חודשים בלבד חזר לסקוטלנד, וחתם בקבוצת סלטיק. ג'ונסטון, השייך לזרם הנצרות הקתולית אליו גם משויכת הקבוצה, הצהיר כי הוא אוהד הקבוצה מילדות. כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה, זכה ג'ונסטון בגביע, לאחר שסלטיק גברה בגמר על דנדי יונייטד בתוצאה 2-1. עונה אחר כך היה שותף קבוצתו לזכייה דרמטית באליפות סקוטלנד, כשכבש צמד במחזור הסיום בניצחון 5-0 על סנט מירן, בדרך למהפך בפיסגה. עונה אחר כך רשם את עונת השיא האישית שלו מבחינת כיבושים בליגה, בסלטיק בפרט ובקריירה בכלל, כשהרשית 23 פעמים בליגה, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו לזכות בתארים. בסך הכל בשלוש עונות במדי סלטיק רשם ג'ונסטון 52 שערים ב-99 משחקי ליגה.
לקראת עונת עבר ג'ונסטון לנאנט הצרפתית. הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות, בהן סיימה הקבוצה במרכז הטבלה של הליגה הצרפתית. בתום חוזהו בקבוצה הצהיר כי ברצונו לחזור לסלטיק, במסיבת עיתונאים אותה כינס ובה אף לבש את חולצת הקבוצה. אמנם, לאחר שהמשא ומתן הכספי מול הקבוצה נתקל בקשיים, הודיעה היריבה העירונית של סלטיק, גלאזגו ריינג'רס של המאמן גריים סונס, על החתמתו של ג'ונסטון. ההעברה נחשבה לשנויה במחלוקת לא רק בגלל היריבות הספורטיבית בין הקבוצות, אלא גם בגלל היריבות הדתית. סלטיק מזוהה עם הזרם הקתולי, בעוד ריינג'רס מזוהה העם הזרם הפרוטסטנטית, וג'ונסטון היה לאחד הקתולים הראשונים בהיסטוריה שחותם במדי ריינג'רס. ההעברה התקבלה במחאה מצד שני מחנות האוהדים. אוהדי ריינג'רס ראו בהחתמתו כמנוגדת לערכיה של הקבוצה. חלק מהאוהדים הקיצוניים החזירו את מינוייהם למועדון, וחלקם לא חגגו בשעריו של ג'ונסטון במדי הקבוצה. מן העבר השני ראו אוהדי סלטיק במעברו של ג'ונסטון כבגידה, והוא זכה לכינוי "יהודה איש קריות" בפי האוהדים. ההעברה נחשבת לאחת השנויות במחלוקת בכדורגל העולמי עד היום, אך היא סללה דרך של שחקנים קתולים נוספים לריינג'רס במרוצת השנים. בנובמבר 1989, מספר חודשים לאחר מעברו, הבקיע ג'ונסטון שער ניצחון בתוספת הזמן מול סלטיק במשחק הדרבי של גלאזגו. ג'ונסטון הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, ויחד עם קבוצתו שמר על התואר גם בעונה שלאחר מכן. הוא החל את עונת במדי ריינג'רס, אך ב-18 בנובמבר 1991 חזר לליגה האנגלית וחתם במדי אברטון, תמורת סכום שהוערך בכ-1.5 מיליון ליש"ט.
לאחר שכבש שבעה שערים ב-21 הופעות בעונת , הפך ג'ונסטון לשחקן משלים בעונה השנייה שלו בקבוצה, וכבש רק שלושה שערים ב-13 הופעות. אברטון ניסתה למכור אותו לקראת עונת , ומשלא הצליחה, שחררה את השחקן משורותיה באוקטובר 1993. ג'ונסטון חזר לסקוטלנד וחתם בשורות הארט אוף מידלות'יאן, שם כבש 4 שערים ב-31 הופעות בעונת הבכורה שלו. בדומה למצבו באברטון, גם בהארטס איבד ג'ונסטון את מקומו בהרכב לקראת העונה השנייה בקבוצה. הוא שוחרר פעם נוספת בפברואר 1995, לאחר מחלוקת ארוכה על גובה הפיצויים, והעביר את שארית העונה בקבוצת פלקירק. הוא היה לשחקן הרכב בקבוצה בעונת , וב-31 הופעות כבש חמישה שערים שלא הועילו לקבוצתו, שסיימה במקום האחרון בליגה ונשרה לליגת המשנה.
ב-1996 עבר ל-MLS בארצות הברית, שם חתם בקבוצת קנזס סיטי ויזרדס. הוא זכה עם הקבוצה בגביע ה-MLS ובמגן האוהדים בשנת 2000, ושנה לאחר מכן פרש ממשחק פעיל בגיל 38.
נבחרת סקוטלנד.
ג'ונסטון החל את הקריירה הבינלאומית ב-28 בפברואר 1984, תחת המאמן ג'וק סטיין. היה זה במשחק במסגרת אליפות הבית הבריטית האחרונה בהיסטוריה, מול . ג'ונסטון עלה במחצית וכבש את שער הניצחון לזכות קבוצתו, 2-1 בסיום.
על אף שהיה מועמד להיכנס לסגל של אלכס פרגוסון למונדיאל 1986, לאחר שכבש צמד בניצחון 3-1 על בשלב המוקדמות, הוא היה מעורב במספר תקריות משמעת לפני שלב הפלייאוף מול ונופה מהסגל הסופי לטורניר. תחת המאמן אנדי רוקסברג היה ג'ונסטון לשחקן הרכב קבוע, וסייע לקבוצתו להעפיל למונדיאל 1990, כשכבש צמד שני ואחרון בקריירה הבינלאומית, בניצחון 2-0 על במוקדמות המונדיאל. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת הטורניר באיטליה, ופתח בהרכב בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים שבסיומו הודחה. לג'ונסטון שער אחד בטורניר, לאחר שכבש בפנדל בדקה ה-80 בניצחון 2-1 על . היה זה שערו האחרון במדי הנבחרת.
בתום הטורניר, ובעקבות ההדחה המהירה של סקוטלנד, הודיע ג'ונסטון על פרישה מהנבחרת, אך שוכנע לחזור במהלך מוקדמות יורו 1992, וחזר לשחק במסגרת הטורניר בספטמבר 1991. הופעתו האחרונה במדי הנבחרת הייתה חודשיים אחר כך, ב-13 בנובמבר 1991, בניצחון 4-0 על .
ג'ונסטון רשם 38 הופעות בינלאומיות, בהן כבש 14 שערים.
קריירת אימון.
ג'ונסטון נותר בארצות הברית לאחר פרישתו, ובין השנים 2003–2005 שימש כעוזרו של בוב בראדלי בקבוצת מטרוסטארס. לאחר פיטוריו של בראדלי, שלושה מחזורים לסיום עונת , מונה ג'ונסטון לתפקיד המאמן הראשי. לאחר שהצליח להוביל את קבוצתו לפלייאוף בזכות שני ניצחונות ותיקו בשלושה המחזורים שנותרו, הוא קיבל את המינוי הקבוע לתפקיד המאמן בקבוצה בעונה הבאה, תחת שמה החדש "ניו יורק רד בולס". ב-27 ביוני 2006, לאחר שהשיג שני ניצחונות בלבד ב-12 המחזורים הראשונים, פוטר ג'ונסטון מתפקידו.
ב-22 באוגוסט 2006 הודיעה קבוצת טורונטו, שהייתה בשלבי הקמתה, כי ג'ונסטון יהיה מאמנה הראשון בעונת הבכורה ההיסטורית שלה, עונת . לפני פתיחת עונת , הודיעה הנהלת הקבוצה כי ג'ונסטון יקודם לתפקיד המנהל הספורטיבי. בתפקידו החדש היה ג'ונסטון נודע במספר חילופי השחקנים הגבוה שביצע, שעמד על תשעה חילופים בחצי העונה הראשונה בתפקיד. למרות שהצליח לבצע החתמות יעילות בשלבי הדראפט, לא הצליח ג'ונסטון לייצב את הקבוצה בצמרת ופוטר מתפקידו ב-14 בספטמבר 2010.
טבע וארץ (כתב עת)
אדולף שטראוס
אדולף שטראוס (בגרמנית: Adolf Strauß; 6 בספטמבר 1879 - 20 במרץ 1973) היה גנרל בוורמאכט, שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
שטראוס נולד ב-6 בספטמבר 1879 בשרמקה, ובשנת 1898 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-137 (אלזס התחתית ה-2). בשנת 1901 הוא הועבר לגדוד הרכבות ה-15, בשנת 1904 הוא הועבר לרגימנט הרגלים ה-71 (תורינגיה ה-3), ובשנת 1905 הוא הועבר לרגימנט הרגלים ה-162 (ליבק). במלחמת העולם הראשונה הוא לחם בחזית המערבית, ובסיום המלחמה היה מפקד גדוד ברגימנט הרגלים ה-99 (הריין העילי ה-2) בדיוויזיה ה-30. על לחימתו הוא עוטר בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.
לאחר המלחמה המשיך בשירות קבע ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1934 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובאוקטובר 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-22, באפריל 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובנובמבר 1938 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד הקורפוס ה-2.
מלחמת העולם השנייה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה שטראוס מפקד הקורפוס ה-2 שהיה חלק מהארמייה הרביעית, ופיקד עליו במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת, ועל פעולותיו הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-30 במאי 1940 במהלך המערכה על צרפת מונה שטראוס למפקד הארמייה התשיעית, ופיקד עליה במהלך מבצע אדום, וב-19 ביולי 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט.
שטראוס פיקד על הארמייה התשיעית גם במהלך מבצע ברברוסה ובמהלך הקרב על מוסקבה. ב-16 בינואר 1942 פרש שטראוס מתפקידו בעקבות מחלה. לאחר החלמתו היה שטראוס בעתודת המילואים, ולא פיקד על כוח לוחם. לקראת סוף המלחמה פיקד שטראוס על האזור המבוצר המזרחי, ובסיום המלחמה נפל בשבי הבריטי שם שהה עד מאי 1948.
שטראוס מת בליבק ב-20 במרץ 1973, והוא בן 93 שנים.
טננריב
סו ג'ונסטון
סוזן ג'ונסטון (שם נעורים רייט; באנגלית: ; נולדה ב-7 בדצמבר 1943) היא שחקנית אנגלייה. היא הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה על תפקידה כשילה גרנט באופרת הסבון "ברוקסייד" (1982–1990), ומוכרת בתפקיד גרייס פולי בסדרה "להעיר את המתים" (2000–2011), כברברה רויאל בקומדיה של ה-BBC "משפחת רויאל" (1998–2012) ובתפקיד גלוריה פרייס בסדרה "קורוניישן סטריט" (2012 –2014).
ביוגרפיה.
ג'ונסטון נולדה בוורינגטון שבלנקשייר וגדלה בעיר פרסקוט. הוריה היו פרד ומרגרט ג'יין רייט. למדה בבית הספר בוויסטון אחר כך ב-"Eccleston Park Junior School" ובבית ספר לבנות " Prescot and Huyton Grammar School". בגיל 17 הפסיקה את לימודיה, אחרי שנה שלמדה לבחינות A-level, והחליטה להיות שחקנית.
אחרי שעבדה תקופה מסוימת כמפקחת מס, עבדה אצל בריאן אפשטיין, בתקופה שהחבר שלה היה חבר להקת הסווינגינג בלו ג'ינס. בגיל 21 החלה ללמוד באקדמיה וובר דגלאס לאמנות הדרמה בלונדון.
הופעת הבכורה של ג'ונסטון בטלוויזיה הייתה בקיץ 1982, כשהייתה בת 38, באופרת הסבון "קורוניישן סטריט". היא גילמה את גברת צ'דוויק אשתו של סוכן הימורים.