ליצורים המקיימים רבייה זוויגית, כאשר יש הפרדה לשני זוויגים שונים (ישנם זכרים וישנן נקבות, והם לא יכולים להפוך להיות הזוויג השני; בניגוד להרמאפרודיטיות שיצור אחד הוא "גם זכר וגם נקבה"), בדרך כלל לכל זוויג יש מערך כרומוזומים קצת שונה. הכרומוזומים שמופעיהם בשני הזוויגים שונה, הם אלה שקובעים את מין הזוויג (זכר או נקבה) והם קרויים כרומוזומי זוויג. באדם לדוגמה: כרומוזומי הזוויג הם: כרומוזומי X וY, כאשר לזכר יש XY ולנקבה XX.
כאשר גן מסוים נמצא בתאחיזת כרומוזום זוויג - תאחיזה הקרויה "תאחיזה מינית" - השפעת התאחיזה גורמת לשוני בהופעת השפעתם של האללים השונים של אותו גן בין הפרטים משני הזוויגים השונים, לרוב, האללים הרצסיביים. לשם הפשטות, נתייחס למערך הכרומוזומים באדם, למרות שבמינים מסוימים אחרים הוא שונה.
הורשה רצסיבית בתאחיזת X.
כאשר גן נמצא על כרומוזום X, מתקיים דגם ההורשה שאינו לפי חוקי מנדל ולפיהם פרטים מזוויג אחד מושפעים מאללים רצסיביים (אשר לרב הם פגומים וגורמי מחלות) יותר מאשר פרטים מהזוויג השני (למשל ביונקים ובאדם בפרט, קיים סיכוי גדול יותר לביטוי אללים רצסיביים בזכרים, ובעופות בנקבות). הגורם לכך הוא שבקריוטיפ בעלי שני כרומוזומי XX (באדם, נקבות) עשוי להתקים אלל דומיננטי אשר ימסך את השפעת האלל הרצסיבי (מצב של "נשא" תסמונת, הטרוזיגוט), ואילו בקריוטיפ בעל כרומוזום X יחיד (באדם, זכרים), אין מיסוך מסוג זה ולפיכך הם מושפעים מהאלל הרצסיבי בשכיחות גבוהה בצורה משמעותית (מצב של "חולה" בתסמונת, הומוזיגוט).
מכיוון שזכרים (בני אדם) מקבלים את כרומוזום X מאִמם, אִם האֵם היא נשאית לאלל רצסיבי בכרומוזום X, יש להם סיכוי של 50% ללקות בתסמונת המקושרת לגן זה. לאב אין כל השפעה על הורשת התכונות האחוזות ב-X לבניהם. לאירוע מסוג זה שכיחות גבוהה יחסית.
מכיוון שדרושים שני אללים רצסיביים על מנת לבטא תכונה רצסיבית עבור נקבות לא די בכך שאמהות יהיו נשאיות לאלל הרצסיבי אלא בנוסף על אביהן להיות במצב "חולה" על מנת שיהיו בעלות סיכוי של 50% ללקות בתסמונת המקושרת לגן זה. זהו אירוע נדיר יחסית.
אב "חולה" לא יוריש את התסמונת לבניו וכל בנותיו תהיינה נשאיות לכל הפחות.
לפיכך, בעץ משפחתי עם מחלה בהורשה רצסיבית בתאחיזת X נצפה לראות את המאפיינים הבאים:
דוגמאות למחלות כאלו הן עיוורון צבעים, המופיליה וחסך נוגדנים מולד.
הורשה דומיננטית בתאחיזת X.
בעץ משפחתי עם מחלה בהורשה של אלל דומיננטי בתאחיזת X נצפה לראות את המאפיינים הבאים:
דוגמה למחלה כזו היא NEMO) Incontinentia pigmenti).
הורשה בתאחיזת Y.
כאשר גן נמצא על כרומוזום Y (כרומוזום הזוויג שמופיע רק בזוויג מסוים אחד), הוא יתבטא רק בזוויג זה. ביונקים ובאדם בפרט, הגן יתבטא בזכרים בלבד. גנים אלו הם הגורם העיקרי שגורם המבדיל בין הזוויגים (דו-צורתיות זוויגית). אם התרחשה מוטציה באחד הגנים בכרומוזום זה, ויצרה אלל חדש שגורם למחלה מסוימת, רק הפרטים בזוויג זה יחלו במחלה, ויעבירו אותה לכל צאצאיהם בני אותו זוויג.
בנוסף, בקריוטיפ תקין בו קיים כרומוזום Y יחיד, לא מתקיימים יחסי דומיננטיות (המיזיגוטיות).
לפיכך, בהורשה בתאחיזת Y של זכר נורמלי (XY) נצפה לראות את המאפיינים הבאים:
בתסמונת ה-Y הכפול (XYY) הנדירה, כן יתקיימו יחסי דומיננטיות, ורק 50% מהבנים לאב חולה יושפעו.
לפיכך, בהורשה בתאחיזת Y של זכר עם בתסמונת ה-Y הכפול (XYY) נצפה לראות את המאפיינים הבאים:
תאחיזה בין גנים.
לתאחיזה בין גנים גם כן יש השפעה על האופן בו יורשים הצאצאים את מטענם הגנטי של הוריהם. גנים הנמצאים בתאחיזה חזקה, אלליהם לרוב יישארו באותו כרומוזום, גם למשך דורות רבים (מה שגורם לתאחיזה לא שוויונית).
בהשפעת תאחיזה ממין זו ניתן להבחין בקלות לאחר שני דורות (הורים, ילדים ונכדים), בניסויים כפי שמנדל ביצע, כאשר ידוע מהו הגנוטיפ של ההורים הראשוניים. בניסויים אלה, מנדל ביצע הכלאות בין צמחי אפונה ועקב אחר שתי תכונות ששני הגנים הקובעים אותן נמצאים בתאחיזה. ההורים הראשוניים (P) בניסויים אלו הם שני צמחים שכל אחד מהם משתייך לזן טהור אחר (כלומר, הם הומוזיגוטים בשני הגנים):
האללים: W - צמח בעל פרחים ורודים, w - בעל פרחים לבנים, G - גבוה, g - נמוך.
כאמור, כל תכונה משתי אלה נקבעת על ידי גן יחיד, ושני הגנים הללו יושבים על אותו כרומוזום ונמצאים בתאחיזה.
על פי ריבוע פנט (ראו להלן "הכלאה 1"), כל הפרטים בדור הראשון (F) הם הטרוזיגוטים בשני הגנים, מכיוון שהגנום שלהם כולל כרומוזום אחד מכל זן טהור (אחד עם שילוב האללים WG והשני עם wg). כל הפרטים גבוהים ובעלי פרחים ורודים (מה שאומר שהאללים לצמח גבוה ופרחים ורודים הם הדומיננטיים, ולכן גם מסומנים באות גדולה).
הפרטים בדור הראשון קיבלו כרומוזום הומולוגי אחד מכל הורה, ומכיוון שהוריהם משתייכים לזנים טהורים שונים, כרומוזום הומולוגי אחד מכיל את האללים wg ובן זוגו WG. בלא שיחלוף בעת יצירת הגמטות של הפרטים בדור הראשון, הגמטות יכילו אותם כרומוזומים מקוריים כשל ההורים (P) והפרטים בדור ראשון, כלומר: wg ו-WG. וצאצאיהם (דור שני, F) יהיו כמוהם או כמו הוריהם (P), גבוהים בעלי פרחים ורודים או נמוכים בעלי פרחים לבנים (שתי הצורות התכונות יישארו יחדיו - ראו קטע לבן ב"הכלאה 2").
לעומת זאת, כאשר ישנו שחלוף בעת יצירת הגמטות, נוצרים כרומוזומים "חדשים" (רקומבוננטיים) בעלי שילוב חדש של אללים ולכן גם הופעת צורה מסוימת של תכונה אחת (למשל גובה נמוך) יכולה לבוא בלי אותה צורה של התכונה השנייה שהייתה עד כה (פרחים לבנים) (ראו קטע שחור ב"הכלאה 2"). צאצאים אלה עברו "רקומבינציה" וחלקם גבוהים בעלי פרחים לבנים או נמוכים עם פרחים ורודים (ראו בצבע אדום בשטח השחור ב"הכלאה 2"). למרות שעברו רקומבינציה, חצי מהצאצאים הם בעלי אותו צירוף תכונות כמו הוריהם (ראו בצבע ירוק בשטח השחור) ואי אפשר להבדילם באמצעות הפנוטיפ בלבד, מכל שאר הצאצאים שלא עברו רקומבינציה.
מכיוון שהתאחיזה בין הגנים המדוברים מפחיתה את הסיכוי לרקומבינציה זו, פחות צאצאים הם רקומביננטיים ובעלי צירוף שונה של תוכנות, ועל כן, אחוזם מכלל הצאצאים מראה על עוצמת התאחיזה בין הגנים המדוברים והקרבה בין אתרי הגנים שלהם. חלקם של הצאצאים הרקומביננטיים מכלל הצאצאים, בלא-תאחיזה, כפי שניתן לראות בהכלאה 2, הוא 3 מכל 8, כלומר, 37.5%. חלקם קטן כאשר קיימת תאחיזה, וככל שהוא קטן יותר, הדבר מצביע על תאחיזה חזקה יותר, ומרחק משוער בין אתרי הגנים קטן יותר. לפי מידע זה, הנלקח לגבי זוגות גנים שונים הנמצאים על אותו כרומוזום, ממפים את הגנים על גבי הכרומוזום.
מחלות הנמצאות בתאחיזה לכרומוזום X.
מחלות אלה, הן תורשתיות וקשורות לגן הממוקם על כרומוזום X, שהוא אחד מכרומוזומי המין. ומועברות בתורשה רצסיבית, וקיימות כאלה המועברות בתורשה שולטנית (דומיננטית).
במחלות הרצסיביות, זכר בעל עותק פגום (מוטציה) של גן, יבטא את המחלה. נקבה בעלת עותק אחד של גן פגוע, היא לרוב נשאית בריאה כתוצאה מנוכחות עותק נוסף תקין של הגן על גבי כרומוזום ה-X  הנוסף אצלה. ההמופיליה היא דוגמה למחלה מקבוצה זו, הקשורה בהפרעה קשה בקרישת הדם. במחלות בעלות תורשה דומיננטית, המחלה מופיעה גם אצל זכרים וגם אצל הנקבות ההטרוזיגוטיות (כלומר, בעלות עותק פגום אחד של הגן). מחלות אלה מתאפיינות בדרגת חומרה קלה יותר אצל נקבות, כתוצאה מתופעה ייחודית לנקבות המכונה, איבטול של כרומוזום  X (אינאקטיבציה). בכל תא בגוף הנקבה, פעיל למעשה רק כרומוזום X  אחד.
ההשתקה של כרומוזום ה- X מאפשר המשיכות בחיים גם במקרי מוטציה חמורה מסוג מחלות של כרומוזום X, ולכן כרומוזום X  הוא הכרומוזום היחידי המאפשר לשרוד ולהמשיך בחיים .וזה מה שקורה אצל נקבה להבדיל מהזכר – זה שקיימת השתקה אקראית לגמרי של אחד מכרומוזומי ה- X  בכל תא דיפלואידי לפי רקמה.
היות, שווריאנטים פתוגניים, בדרך-כלל, נישאים על כרומוזום אחד מתוך ה-2 – נקבות מוגנות יותר ממחלות אחוזות ל- X  עקב הווריאנט התקין בכרומוזום ה- X  השני היכול להשלים את החסר הנובע מהוואריאנט הפתוגני, כך נקבות פחות חולות במחלות אחוזות ל- X  או סובלות ממחלה פחות חמורה מזכרים.
אמיו אונליין
אמיו אונליין (בקוריאנית: 뮤 온라인, באנגלית: MU online; ידוע בטעות גם כמו אונליין) הוא משחק תפקידים המוני מרובה משתתפים. זהו משחק פנטזיה תלת ממדי ברוח ימי הביניים. המשחק פותח על ידי החברה הקוריאנית ושווק בעבר על ידי K2 Network אך כיום מופץ אך ורק על ידי Webzen.
רקע.
המשחק כולו מתרחש ביבשת האבודה "מו". על פי עלילת המשחק, היבשת מו, שבעבר נשלטה על ידי קיסרים אדירים, נקלעה למלחמות בין שליטיה הרבים והעלובים. אנטונידס, אחד השליטים, הונה והביא בטעות ליבשת שד הקרוי בשם "קוּנְדוֹן" (Kundun), כתוצאה מכך שליטי היבשת נהרגו, ובהיעדר יורש, תקוות היבשת תלויה בהרפתקנים שאמורים לאחד כוחות, להילחם בשד, ולהחזיר את השלום והשלווה ליבשת. יצורים, חפצים ומקומות רבים במשחק לקוחים מהמיתולוגיה הנורדית, כגון פנריר, ולהאלה ומידגארד.
יש הטוענים כי עלילת המשחק מבוססת על ספרו של ג'יימס צ'רצ'וורד "היבשת האבודה מו". לפי הספר, מו היא אחת היבשות שנעלמו מתחת לפני הים, בדומה לאטלנטיס וללמוריה. עם זאת, אין קשר בין תוכן הספר לבין המשחק מלבד שם היבשת "MU" המשמש גם כשם המשחק.
משחקיות.