בפברואר 2007, עלתה לאוויר הרשת החברתית המקוונת ואתר הבלוגים TheMarker Café של אתר "TheMarker", בעריכתו של אדם שוב. האתר שווק תחילה כ"רשת החברתית העסקית הראשונה בישראל", עבור מנהלים ואנשי מקצוע. האתר היה בנוי על טכנולוגית Web 2.0, בה התוכן מבוסס על תרומת הגולשים. כל משתמש יכול היה לפתוח עמוד אישי משלו, לפתוח בלוג, להקים קהילות ולהשתתף בהן, לשתף אחרים בתמונות וקובצי וידאו, ולשלב תכנים מאתרים אחרים. תחילה הוקמו קהילות ופורמים באופן אקטיבי והאתר הזמין מנהלי שיווק, מנהלים טכנולוגיים, עורכי דין ורואי חשבון לכתוב בהם תכנים. תוכן האתר היה מנוטר למנוע תכנים פוגעניים ולהבטיח אמינות.
לאחר כשנה עזב אדם שוב את תפקיד העורך, האתר לא נוהל יותר באופן אקטיבי, למעט ניטור תוכן. בדצמבר 2008 הוקם האתר המקביל "עכבר קפה" כחלק מאתר עכבר העיר, רשת שהתרכזה בתחומי התרבות, האמנות, הבידור והפנאי. בעיקר אפשרה לגולשים לכתוב בלוגים וביקורת על סרטים, מוזיקה, מסעדות והופעות.
האתר פעל בחינם, והיה אומר להתבסס על הכנסות מפרסום. בשנים הראשונות זכה להצלחה, אך במשך השנים, עם העלייה בפופולריות של פייסבוק מספר הגולשים באתר ירד. ביולי 2020 הודיע "TheMarker" כי האתר ייסגר וכל התוכן שבו ימחק.
פיליפ הראשון, מלך צרפת
פיליפ הראשון (בצרפתית: Philippe Ier; 23 במאי 1052 - 29 ביולי 1108), בן לשושלת הקאפטינגית, מלך על צרפת מ-1060 עד מותו בשנת 1108.
חייו.
פיליפ היה בנם הבכור של אנרי הראשון מלך צרפת ושל הנסיכה אן מקייב. בגיל שמונה, עם מותו של אביו ב-4 באוגוסט 1060, הוכתר כמלך צרפת. היות שהיה קטין, שימשה אמו כעוצרת בשמו עד 1066.
ב-1072 נשא לאישה את ברטה, בתו של פלוריס הראשון דוכס הולנד, שילדה לו שני ילדים. ב-1091 התאהב בברטראד ממונפורט, אשתו של פולק הרביעי רוזן אנז'ו ואמו של פולק החמישי, והתגרש מאשתו ברטה. ב-15 במאי 1092 נשא לאישה את ברטראד, שילדה לו שלושה ילדים נוספים. אי לכך נידה אותו בישוף העיר ליון ב-1094, באשמת גירושין ונישואין שנעשו ללא הסכמת הכנסייה. הנידוי אושר בנובמבר 1095 על ידי האפיפיור אורבנוס השני, במועצת הכנסייה שהתקיימה בצרפת בעיר קלרמון. הנידוי בוטל והוטל מחדש מספר פעמים, לאחר שהמלך הבטיח להיפרד מברטראד ולא עמד בדיבורו, אך ב-1104, לאחר שהצהיר בפומבי על חטאו וביקש כפרה, הצו לא חודש עוד.
ב-1098 נעשה לואי, בנו בכורו של פיליפ הראשון, שותף לכתר אביו. ב-1108 נפטר המלך פיליפ הראשון ובנו לואי ירש את כתרו.
מ-1068 עד 1076 עסק פיליפ הראשון בהרחבת ממלכתו, וכבש את אזור הגבול עם דוכסות אנז'ו. ב-1076 תמך ברובר ובוויליאם, בניו של ויליאם הכובש מלך אנגליה, שלחמו נגד אביהם על השלטון בנורמנדיה. ב-1077 חתם על הסכם שלום עם ויליאם הראשון מלך אנגליה ודוכס נורמנדיה, שחדל מניסיונותיו לכבוש את חבל בראטן. ב-1082 סיפח לצרפת את אזור הגבול עם נורמנדיה, וב-1100 השתלט על העיר בורז' שבמרכזה של צרפת.
הוא לא היה רשאי להשתתף במסע הצלב הראשון (1096–1099), משום שהיה מנודה על ידי הכנסייה, אך אחיו הצעיר איג לקח בו חלק נכבד.
ב-1108 נפטר פיליפ הראשון ונקבר במנזר סנט-בנואה שעל גדות הנהר הלואר, ולא בסן-דני מקום קבורתם של מלכי צרפת. בנו בכורו לואי ירש את הכתר בשם לואי השישי.
ניאצין
גלריית סמלי מדינות העולם
גלריית סמלי מדינות העולם:
תוכן עניינים: א ב ג ד ה ו ז ח ט י כ ל מ נ ס ע פ צ ק ר ש ת סמלי מדינות שנויות במחלוקת
MOOMA היה אתר אינטרנט ישראלי שהתמחה במוזיקה ישראלית ובינלאומית ועסק ביוצרים, זמרים, אלבומים וסגנונות מוזיקליים שונים.
היסטוריה.
אתר המוזיקה MOOMA של קשת אינטראקטיב, חברת בת של "שידורי קשת", עלה לאוויר ב-20 במרץ 2001. האתר הוקם, בין היתר, כחלק מהיערכותה להתמודדות במכרז על ערוץ המוזיקה. בחלקו העיקרי של האתר עמדה אנציקלופדיה מקוונת בנושא מוזיקה ישראלית ויוצרים מקומיים, שהיא מיזם חשוב בתיעוד התרבות העברית בישראל, אותה ייסד וערך יואב קוטנר. את המידע על אמנים בינלאומיים ערכה אילת יגיל. האנציקלופדיה כללה ביוגרפיה על האמנים, דיסקוגרפיה וכן הפניות לאמנים דומים ולאמנים קשורים.
לאחר שהמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין סירבה לאפשר לקשת לגשת למכרז על הפעלת ערוץ המוזיקה, פרשו יזמיו, גיא בהר, עמיר גולן ויואב קוטנר, מהפעלתו. השלושה עברו לעמוד בראש הקבוצה שזכתה בסופו של דבר במכרז על הפעלתו של ערוץ 24.
האתר, שכלל בתחילה מגזין מוזיקה יומי רחב היקף, פורומים ורדיו מקוון עם עשרות תחנות מוזיקה, צומצם משמעותית בשנת 2002 לאור הפסדיו הכספיים. נעשה ניסיון לגייס מימון ממשרד החינוך, התרבות והספורט ומגופים נוספים, ולבסוף הוחלט להפעיל את האתר בפורמט מצומצם, תוך התמקדות באנציקלופדיה ובדיווחים על יציאת אלבומים חדשים. בספטמבר 2002 נסגר האתר לחלוטין, עד אפריל 2003. מימון המשך פעילות האתר התאפשר הודות לתרומה פרטית של משפחתה של הדוגמנית והזמרת אלה לורן, לזכרה. בשנים שלאחר חזרתו לאוויר התמקדה פעילות האתר בעיקר בעדכוני המגזין, כשערכי האנציקלופדיה ועמודי הדיסקוגרפיה עודכנו באופן ספורדי בלבד. בשנת 2006, שודרג האתר עם עיצוב חדש והרחבה של הסיקור המגזיני על אמנים ולהקות בינלאומיות. במסגרת השדרוג החל גם שיתוף פעולה עם ערוץ המוזיקה בלוחות הופעות מוזיקה. כמו כן, הגולשים יכלו להוריד רינגטונים ולרכוש קובצי MP3 של אמנים ישראליים, תוך שיתוף פעולה עם אתרי חברות התקליטים.
עם הקמת אתר mako בשנת 2008, אוחד אתר MOOMA עם מגזין המוזיקה של mako. הדף הראשי של MOOMA הפך להפניה ל-mako, ועדכוני האנציקלופדיה והדיסקוגרפיה פסקו לחלוטין.
אילת יגיל שימשה כעורכת הראשית של האתר בין השנים 2002–2007. עם כותבי הביוגרפיות נמנים יואב קוטנר, יורם רותם ודני קרפל.
באפריל 2018 הוסר האתר מרשת האינטרנט.
איפה הילד?
איפה הילד? היא להקת רוק ישראלית שהוקמה בשנת 1986, התפרקה בשנת 1998 והתאחדה שוב בשנת 2008, ומאז היא פעילה. הלהקה נחשבת לאחת מהבולטות בגל להקות רוק ישראלי שצמחו בתחילת שנות התשעים.
קורות הלהקה.
תחילת הדרך.
הלהקה הוקמה ב-1986 בקיבוץ גבעת ברנר, כאשר חבריה הראשונים היו חמי רודנר, יליד המקום, ואסף שריג, יליד בית השיטה ובנו של יוסף שריג, יחד עם הגיטריסט יובל צמח והמתופף עומר דגני. איחוריו של דגני בן ה-16 לחזרות הלהקה היוו את הסיבה לשמה של הלהקה כשכל פעם נשאלה השאלה "איפה הילד?". סיפור זה הוכחש בעבר בידי הלהקה, אך בסדרה "האלבומים" הודו חברי הלהקה שאכן זהו המקור לשמה. הלהקה התפרקה ב-1987 עם גיוסו של שריג וחמי רודנר עבר לתל אביב.
ב-1990 גובש הרכבה הסופי של הלהקה, כאשר שריג עבר לתל אביב, והצטרף לרודנר. ללהקה צורפו הגיטריסט אופיר בר עמי מקיבוץ חניתה והמתופף החיפאי אסף "בובי" מרוז מלהקת קילר הלוהטת.
הפריצה וההצלחה.
ראשית שנות ה-90 הייתה תקופת פריחה ברוק הישראלי. יש האומרים שהלהקה הייתה הסנונית הראשונה שבישרה על שפע הלהקות שצצו בעשור זה.
ב-1990 יצא לאור שיר ראשון של הלהקה, "אחד אלוהים", שיצא בחברת נענע דיסק והופיע כעבור שנה באלבום "אוסף נענע מספר II". לאחר סיבוב הופעות בן שנתיים הוחתמה על ידי חיים שמש בחברת התקליטים "הד ארצי".
בשנת 1993 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "זמן סוכר", בהפקתו של יובל שפריר, והלהיטים נוגנו ושודרו ברדיו: "איפה הרוח", "מה שעובר עלי", "העצב שלה", "השמיים הגבול", "נפלת חזק", ו"אחד אלוהים". לחלק מהשירים גם שודרו בתוכניות הקליפים בטלוויזיה. האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה.
בפברואר של אותה שנה קיימה הלהקה את הופעת הבכורה החגיגית שלה בגבעת ברנר, הקיבוץ בו היא נוסדה. שבע שנים לאחר שהוקמה, הלהקה הייתה כבר מוכרת ומצליחה. חיזוק נוסף למעמדה זה קיבלה הלהקה כשהוזמנה שלושה חודשים לאחר מכן לחמם את הופעתו של בוב דילן ב"היכל התרבות" בתל אביב.
באלבום הבא של הלהקה, "שדים", שיצא בשנת 1994 בהפקתו של יובל שפריר נעשה ניסיון להמשיך את הקו המצליח של האלבום הראשון. כדי לא ליצור את הרושם שרודנר הוא נותן הטון המרכזי וכל שאר החברים פחות חשובים, הודגשו באלבום מעורבותם של חברי הלהקה הנוספים. מעורבותו של שריג בכתיבה ובהלחנה גדלה מאוד (הוא הלחין שבעה שירים, ביניהם הלהיטים "לבן בחלום שחור", "בתוך התחתונים" ו"מישהו שומע אותי") וגם אופיר בר עמי כתב והלחין שני שירים (ביניהם "נכנס בך השד"). רודנר עצמו גם הוא כתב והלחין חלקים רבים באלבום. מאמץ השיתוף עלה יפה וגם השתלם והאלבום זכה להצלחה גדולה עוד יותר מקודמו.
במקביל לפעילותו ב"איפה הילד?" הפיק רודנר באותה שנה את אלבום הבכורה של חברתו איגי וקסמן, "אדום", והלחין בו את השירים "אשה כפויה" ו"סוף הטיול" (למילים של וקסמן) ו"תהרוג אותי לאט" (למילים שהוא כתב). בהקלטות ניגן רודנר בבס ואיתו חבריו ללהקה: אסף מרוז בתופים, אסף שריג בגיטרה (בשיר אחד) ואף אופיר בר עמי קיבל תודה על גבי העטיפה.
המשבר.