עונה לאחר מכן, תחת מאמן חדש, חאבייר אגירה, פתח פטרוב היטב. הוא פתח בהרכב בכל ששת מחזורי הפתיחה, ואף כבש את שערו הראשון באותה העונה כבר במחזור השלישי. ב-14 באוקטובר 2006, במשחק מול רקראטיבו ולבה במסגרת המחזור השישי, ספג פטרוב פציעה קשה ברצועות ברכו, והושבת לכחצי שנה מהמגרשים. הוא חזר לשחק רק במחזור ה-32, ב-28 באפריל 2007, ועד לתום העונה הוסיף שער אחד בשבע הופעות. בסך הכול סיים את העונה עם שני שערים ב-13 הופעות ליגה.
מנצ'סטר סיטי.
ב-26 ביולי 2007, לאחר שתי עונות במדריד, חתם פטרוב במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג, תחת המאמן סוון-יוראן אריקסון, תמורת כשבעה מיליון אירו. פטרוב היה לשחקן הרכב קבוע בעונת הבכורה שלו. במחזור השביעי של העונה, כבש את צמד שערי הבכורה שלו בקבוצה, בשוויון 3-3 מול פולהאם. בעונה שלאחר מכן, תחת המאמן מארק יוז, סבל פטרוב מפציעות מתמשכות שהגבילו אותו לתשע הופעות ליגה בלבד.
לקראת עונת 2009/2010, הוזכר פטרוב כמועמד לעזיבה, וזאת בעקבות הגעתם של שחקנים בכירים לחלק ההתקפי, ובהם קרלוס טבס ועמנואל אדבאיור. פטרוב נותר לבסוף בקבוצה ואף כבש שלושה שערי ליגה בשלוש הופעותיו הראשונות בהרכב תחת יוז באותה העונה. לאחר החלפתו של יוז ברוברטו מאנצ'יני זכה פטרוב ליותר משחקים בהרכב, אך עד מהרה איבד את מקומו בסגל בגלל פציעות. הוא ערך את הופעת הליגה האחרונה שלו במועדון ב-16 בפברואר 2010, כאשר רשם דקות משחק בודדות כמחליף מול סטוק סיטי, וכחודשיים לאחר מכן אישר כי סיים סופית את העונה בעקבות הפציעה בברכו. בסך הכול כבש פטרוב ארבעה שערי ליגה ב-16 הופעות באותה העונה.
בסיום העונה, עם תום חוזהו במועדון, שוחרר פטרוב מהמועדון. בשלוש עונות במנצ'סטר כבש פטרוב תשעה שערי ליגה ב-59 הופעות.
שלהי הקריירה.
ב-1 ביולי 2010, לקראת עונת 2010/2011 חתם פטרוב בבולטון וונדררס מהפרמייר ליג, תחת המאמן אואן קויל. הוא ערך 28 הופעות ליגה בעונת הבכורה שלו, מתוכן 18 בהרכב הפותח, וכבש שלושה שערי ליגה. את שערו הראשון כבש כבר במחזור השישי, בשוויון 2-2 מול מנצ'סטר יונייטד.
עונה לאחר מכן זכה לקרדיט נרחב יותר מקויל, כאשר כבש ארבעה שערים ב-31 הופעות ליגה (מתוכן שלושים בהרכב), אך לא הצליח לסייע לקבוצתו לשרוד בליגה והיא נשרה לליגת המשנה. פטרוב פתח את העונה במדי בולטון, ולאחר מחצית העונה רשם 14 הופעות ליגה ושלושה שערים. הוא עזב את בולטון לאחר שתי עונות וחצי עם עשרה שערי ליגה ב-73 הופעות.
ב-14 בינואר 2013 חתם פטרוב באספניול, לקראת חציה השני של עונת 2012/2013. הוא שב לשתף פעולה עם חאבייר אגירה, שאימן אותו באתלטיקו מדריד. עם זאת, נחשב פטרוב בן ה-33 לשחקן משלים בלבד, ועד לתום העונה רשם שמונה הופעות ליגה, כולן מהספסל. בתום העונה, לאחר חצי עונה בלבד, שוחרר מהקבוצה.
בעונת , 15 שנים לאחר שעזב את צסק"א סופיה ואת בולגריה, חזר פטרוב לקבוצה במדיה פרץ, לעונת פרישה. הוא ערך 17 הופעות ליגה וכבש שלושה שערים, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה כסגנית האלופה. בתום העונה פרש פטרוב ממשחק פעיל בגיל 35.
נבחרת בולגריה.
פטרוב ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת בולגריה ב-9 ביוני 1999, תחת המאמן דימיטר דימיטרוב, במפגש מול במסגרת מוקדמות יורו 2000. הופעת הבכורה שלו הסתיימה מוקדם מהצפוי, כאשר פטרוב, שעלה מהספסל במחצית המשחק, הורחק בכרטיס צהוב שני רק 12 דקות לאחר מכן. המשחק הסתיים בשוויון 1-1.
רק הופעתו התשיעית של פטרוב בנבחרת, ב-7 באוקטובר 2000 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002, הייתה בהרכב הפותח. את שער הבכורה שלו כבש כחודש לאחר מכן, בניצחון 1–2 על במשחק ידידות. לפטרוב היה חלק משמעותי במשחק מוקדמות המונדיאל, כאשר כבש שני שערים בתשע הופעות במסגרת המוקדמות, אך בולגריה נותרה מחוץ לטורניר הגמר כאשר סיימה במקום השלישי בבית.
תחת המאמן פלאמן מרקוב, הצליחה בולגריה להעפיל ליורו 2004. פטרוב כבש שער בודד בשבע הופעות בטורניר המוקדמות, וזומן על ידי מרקוב לטורניר הגמר. פטרוב פתח בכל שלושת משחקיה של בולגריה בטורניר, בו הפגינה בולגריה יכולת חלשה. היא הובסה 0–5 על ידי במשחק הפתיחה, הפסידה 0–2 ל במשחק השני, והפסידה 1–2 ל במשחק השלישי והאחרון. מול איטליה כבש פטרוב בפנדל את שער היתרון של נבחרתו, שהפסידה משער שנכבש ארבע דקות בתוספת הזמן.
פטרוב היה מהבולטים בנבחרתו במשחקי מוקדמות יורו 2008. הוא כבש צמד מול שהחזיר את נבחרתו מפיגור 0–2 לשוויון 2-2 בדקות הסיום, וכבש גם בניצחון 0–3 על ובשוויון 1-1 מול . למשחקים אלו היה גורם מכריע בבחירתו לשחקן השנה בבולגריה לשנת 2006.
על אף שלא הצליח לסייע לנבחרתו להעפיל שוב לטורניר משמעותי, היה פטרוב לשחקן משמעותי לאורך שנותיו בנבחרת. את הופעת הבכורה שלו ערך בהפסד 1–3 ל במוקדמות יורו 2012, ב-6 בספטמבר 2011. בסך הכול, ב-12 שנות קריירה בינלאומית, כבש 19 שערים בתשעים הופעות. הוא ממוקם בין עשרת הכובשים המצטיינים בתולדות הנבחרת, ובין עשרת מלכי ההופעות שלה.
המרכז למיפוי ארץ ישראל
המרכז למיפוי ארץ ישראל (באנגלית: Survey of Palestine) היה מחלקת הממשלה האחראית על הסקר והמיפוי של ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. לאחר 1948 הוא הפך להיות המרכז למיפוי ישראל. המרכז הוקם בשנת 1920 ביפו ולאחר מכן עבר לפאתי תל אביב של אז בשנת 1931. הוא הקים את "הרשת הגאוגרפית למיפוי ארץ ישראל (Palestine grid)".
בראשית שנת 1948 לפני הקמת מדינת ישראל מונו מנכ"לים זמניים של המרכז לכל אחת ממדידות "המדינה היהודית" שהיא קמה ולצד זו ה"מדינה הערבית" הצפויים על פי תנאי תוכנית החלוקה של האו"ם לארץ ישראל והתיקים והמפות שהיו קיימים היו מתכוננים להיות "משותפים עבור שתיהן" אך עם זאת, במהלך מלחמת העצמאות הובלו משאיות בריטיות המספקות את החלק של "המדינה הערבית" שהייתה מתכוננת ממפותיהן חזרה אל תל אביב. כיום המפות ההיסטוריות נערכות במרכז למיפוי ישראל, באוניברסיטה העברית בירושלים, במשרד החקלאות ופיתוח הכפר ובארכיונים של משרד הביטחון.
המפות שהופקו על ידי המרכז היו בשימוש נרחב ב"מיפוי קרטוגרפי של פליטים פלסטינים" על ידי חוקרים המתעדים את בריחת הפלסתינים בשנת 1948 מארץ ישראל. בשנת 2019 המפות שימשו כבסיס למחקרים עבור מיפוי ארץ ישראל בקוד פתוח הנתמכות על ידי "באסל חרטביל", פליט פלסתיני החי כיום בסוריה.
יחסי ארגנטינה–עיראק
יחסי ארגנטינה–עיראק הם יחסי החוץ שבין עיראק לארגנטינה. שתי המדינות חברות באומות המאוחדות.
היסטוריה.
במהלך מלחמת המפרץ, ניתקה ארגנטינה את היחסים עם עיראק, ואף שלחה שתי ספינות מלחמה להשתתף בכוח הצבאי הבינלאומי בראשות ארצות הברית שהגיב על פלישת עיראק לכווית.
ביוני 1998 חידשה ארגנטינה את היחסים עם עיראק, ואף שלחה משלחת סחר על מנת למצוא שוק חדש במזרח התיכון בעקבות הידרדרות היחסים עם איראן, עקב הפיגועים בשגרירות ישראל ובבניין הקהילה היהודית בבואנוס איירס.
מילגרום
מילגרום הוא שם משפחה יהודי הנובע מהמילה היידית לרימון, מילגרוים.
מילגרם (פירושונים)
מילגרום הוא שם משפחה יהודי הנובע מהמילה היידית לרימון, מילגרוים.
סמל העיר קריית שמונה
סמל העיר קריית שמונה, סמלה הרשמי של העיר קריית שמונה והעירייה, אומץ ב-1974. לעיר סמליל ממותג שאומץ ב-2017 במסגרת תהליך מיתוג מחדש של העיר.
תיאור הסמל.
סמלה של העיר שאומץ ב-1974 הורכב ממגן בעל שדה כחול ובו ארבעה מוטיבים:
קלף בראש הסמל נשא את שם העירייה.
סמליל ממותג.
המוטיב המרכזי בסמל הוא הספרה 8 מורכבת מעיגולים ומעגלים בשמונה צבעים שונים, מימין לשם העיר וסיסמת העיר. משמאל לכיתוב נשמר בקטן סמלה הקודם של העיר שאומץ ב-1974 במטרה לסמל את שמירת ערכיה של העיר שליוו אותה בכל שנותיה. בסמל שמונה צבעים, כאשר כל צבע מייצג תחום של "עשייה והתפתחות בעיר":
מיקום העיגולים הצבעוניים בבסיס הספרה שמונה מסמלים את תשתיות העיר וקהילתה.
היסטוריה.
עם הפיכתה של קריית שמונה למועצה מקומית ב-1954 אומץ סמלה הראשון, הורכב ממגן ועליו ביקולור אנכי ושני מטענים: פרח כותנה וגלגל התעשייה, סמל לתעשיות בעיר. בראש הסמל שם המועצה וציצה. גרסה זו הונצחה על בול של דואר ישראל ב-2 בפברואר 1966 בערך נקוב של 0.02 ל"י בעיצוב האחים שמיר. סמל זה היה בשימוש עד 1974, אז הוכרזה כעיר. לכבוד המאורע הוכרזה תחרות לעיצוב סמל חדש לעיר. בתחרות ניצח נדב יעקב, מו"ל מידעפון קריית שמונה. סמל זה היה בשימוש עד ל-2017, אז עברה העירייה תהליך מיתוג מחדש שהוביל לאימוץ "לוגו" חדש, סמל העיר הנוכחי, ויחד איתו סיסמה חדשה "מרחב של הזדמנויות".
ארנסט ווקר
ארנסט (ארני) ג'ון מונרו ווקר (באנגלית: Ernest John Munro Walker; 7 ביולי 1928 – 14 במאי 2011) היה מנהל כדורגל סקוטי אשר כיהן בתפקידים בכירים בהתאחדות הכדורגל הסקוטית ואופ"א, וזוכה פרס נשיא אופ"א ותואר המצוינות של אופ"א.
ביוגרפיה.
ווקר כיהן 13 שנה כמזכיר הכללי של התאחדות הכדורגל הסקוטית בין השנים 1977 ל-1990, וכיהן במספר תפקידים באופ"א ובניהם חבר בוועדת הערר מ-1978 ל-1982, חבר בוועדת התחרויות מ-1982 עד 1992 ומעל עשור כיו"ר וועדת האצטדיונים של אופ"א האחראית על דירוג האצטדיונים.
ב-1988 הוענק לווקר אות מסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצין (OBE) וב-1995 הועלה לדרגת מפקד (CBE). ב-2002 הוענק לו תואר המצוינות של אופ"א וב-2004 את פרס נשיא אופ"א.
אל ג'זירה קלאב
אהרן גאון
רב אהרן הכהן ב"ר יוסף גאון (מכונה בערבית יהודית כַלַף (בן) סַרגָ'אדו. נפטר באוגוסט 960) היה גאון ישיבת פומבדיתא בין 943 ל-960/959.
חייו.