כשמתיישבים דוברי נורדית עתיקה הגיעו לאזור הם אימצו את התרבות והשפה הגאלו-רומאית של האוכלוסייה המקומית, כפי שמאוחר יותר אימצו הכובשים הנורמנים את השפה המקומית באנגליה. השפה הנורמנית שנוצרה בנורמנדי אימצה מילים רבות מהנורדית.
היסטוריה.
השטחים שקיבל רולו מהמלך כבר נכבשו למעשה בידי הוויקינגים, והיו מיושבים על ידם כבר זמן מה. בירת הדוכסות הייתה רואן, וכשהיא התרחבה מערבה נוספה בירה מערבית בעיר קן. במהלך המאה ה-10 הגדילו הדוכסים את שטחם עד שהדוכסות הגיעה לשיאה ב-1050.
בשנת 1066 הביס ויליאם דוכס נורמנדיה, שנודע מאוחר יותר כוויליאם הכובש, את המלך האנגלי הרולד גודווינסון בקרב הייסטינגס, והוכתר כמלך אנגליה במערכה שנקראה הכיבוש הנורמני של אנגליה. היחסים בין האנגלו-נורמנים לצרפתים הפכו למורכבים יותר לאחר הכיבוש הנורמני, שכן הדוכסים הנורמנים קיבלו את תארם ושטחיהם בתמורה לנאמנות וסאלית למלך צרפת, אולם כעת היו שווי ערך למלך כמלכי אנגליה. במאה ה-12, עם יסודה של השושלת האנגווינית, שלטו הנורמנים במחצית מצרפת ובכל אנגליה, אולם עדיין נחשבו טכנית לווסאלים של צרפת.
המלכים הנורמנים הזניחו את שטחיהם בנורמנדיה עצמה, שם חבו את נאמנותם למלך צרפת, והעדיפו לגבש את כוחם בממלכת אנגליה החדשה. עושרם הרב שימש לבניית קתדרלות, טירות וביסוס המשטר באנגליה ולא להגנת נורמנדיה, וכך הם ניכרו את האוכלוסייה המקומית והחלישו את הדוכסות בעוד כוחם של מלכי צרפת גדל. הדוכסות נשלטה כחלק מהממלכה האנגלו-נורמנית עד 1204 אז פיליפ השני, מלך צרפת כבש את כל שטחי הדוכסות מלבד איי התעלה.
במהלך מלחמת מאה השנים כבשו האנגלים מספר פעמים את נורמנדיה, אך ב-1468 החזיקו בה הצרפתים באופן סופי. המהפכה הצרפתית ב-1789 סימנה את קיצן של זכויותיה ההיסטוריות של הדוכסות, וב-1790 חולק השטח לחמישה מחוזות.
כיום ג'רזי וגרנזי מהווים את דוכסות נורמנדיה המודרנית. באיים אלו המלכה אליזבת מוכרת כ"דוכס נורמנדיה".
ימת סולטן
קוואדרטריקס
קוואדרטריקס הוא עקום המוגדר באופן הדינמי הבא:
הפילוסוף היווני פרוקלוס מייחס את יצירת הקוואדרטריקס להיפיאס מאליס. הקוואדרטריקס קרוי לעיתים "הקוואדרטריקס של היפיאס".
הקוואדרטריקס אינו ניתן לבנייה באמצעים הסטנדרטיים של הגאומטריה, סרגל ומחוגה, אך כבר המתמטיקאים של יוון העתיקה גילו בו עניין, משום שכאשר עומד לרשותנו קוואדרטריקס, ניתן לפתור באמצעותו שתיים מהבעיות הגאומטריות של ימי קדם:
שתי בעיות אלה העסיקו מתמטיקאים במשך כאלפיים שנה, ורק במאה ה-19 הוכח שהן לא פתירות, כלומר אין דרך לבצע את הבניות הנדרשות. חוסר היכולת לפתור בעיות אלה הוביל להמצאת כלים שיאפשרו את פתרונן, ובהם הקוואדרטריקס.
במערכת צירים קרטזית, שבה ABCD הוא ריבוע יחידה שקודקודו A נמצא בראשית הצירים, המשוואה של הקוואדרטריקס היא formula_1.
מהגדרת הקוואדרטריקס נובע שהיחס בין שתי זוויות שקודקודן A וקרן אחת שלהן היא הצלע AB, שווה ליחס שבין גובהי נקודת החיתוך של הקרן האחרת עם הקוואדרטריקס. כדי לחלק זווית כזו לשלושה חלקים שווים, די בהעברת מקביל לצלע AB בגובה השווה לשליש הגובה של נקודת החיתוך של הקרן האחרת. נקודת החיתוך של מקביל זה עם הקוואדרטריקס נותנת את הנקודה שדרכה תעבור הקרן האחרת של הזווית השווה לשליש הזווית הנתונה. בציור שמשמאל, לחלוקת הזווית EAB לשלושה חלקים שווים, יש לחלק את הקטע GF לשלושה חלקים שווים, ולהעביר מקביל לצלע AB דרך הנקודה שבשליש הגובה של GF.
על-פי המתמטיקאי היווני פפוס, המתמטיקאי היווני דינוסטרטוס השתמש בקוואדרטריקס לתרבוע העיגול.
המודל הטופוגרפי
המודל הטופוגרפי הוא מודל פסיכואנליטי שהוצג על ידי זיגמונד פרויד ב-1899 בספרו הנודע "פשר החלומות".
מבנה המודל.
המודל הטופולוגי מחלק את הנפש לשלוש השכבות הבאות:
בכל רגע נתון ישנו פתח למעבר ישיר בין המודע לבין הסמוך למודע. לעומת זאת קיימת חציצה איתנה בין הסמוך למודע לבין הבלתי מודע.
הוכחות לקיומו של הבלתי מודע.
זיהוי קיומו של הבלתי מודע מתאפשר באמצעות סימפטומים מרמזים:
אהרון אנטונובסקי
אהרון אנטונובסקי (19 בדצמבר 1923 - 7 ביולי 1994) היה פרופסור לסוציולוגיה ישראלי-אמריקאי, אשר עבודתו הדגישה את הקשר שבין לחץ, בריאות ורווחה.
ביוגרפיה.
אהרון אנטונובסקי נולד בארצות הברית, הוא היגר לישראל ב-1960, לאחר שהשלים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת ייל. במשך שנים מספר הוא היה חוקר במחלקה לסוציולוגיה רפואית באוניברסיטה העברית. במהלכה של תקופה זאת הדגישה עבודתו האקדמית את הבדלי המעמדות החברתיים בריבודיות ובמוסריות. ב-1972 הוא סייע לייסד את בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב והחזיק בקתדרה על שם קונן-לוננפלד בסוציולוגיה רפואית. במהלך עשרים שנות עבודתו במחלקה זו, פיתח אנטונובסקי את התאוריה של בריאות וחולי, אותה הוא כינה "המודל הסלוטוגני", שתואר בספרו משנת 1979 ונקרא: "בריאות, לחץ והתמודדות", שלאחריו הוציא ספר נוסף שמונה שנים מאוחר יותר: "חשיפת המסתורין על הבריאות", שבאותה עת קשרו לו כתרים מלומדי בריאות כבעל תרומה חשובה להבנת הקשר שבין בריאות וחולי. מושג מפתח בתאוריה הסלוטוגנית של אנטונובסקי נוגע לתכונות אישיות ייחודיות שמשרתות על מנת להפוך את האינדיבידואלים לעמידים יותר ללחצים בהם הם נתקלים בחיי היום-יום. אנטונובסקי זיהה מאפיינים אלו שהוא טען שסייעו לאדם להתמודד טוב יותר (ולהישאר בריא) על ידי אספקת "תחושת הקוהרנטיות" לגבי החיים המאתגרים בפניהם הוא ניצב.
מחקר שנעשה לאחרונה בפסיכונוירואימונולוגיה, תומך ברבות מהנחותיו של אנטונובסקי בתורת הסלוטוגניה. אנטונובסקי נפטר ב-1994, אולם המחקר ממשיך להשתמש בתאוריה שלו.
קרל ואן וכטן
לוח השנה הגריגוריאני
דייגו קרוסה
דייגו סבסטיאן קרוסה (בספרדית: Diego Sebastián Crosa; נולד: 18 באפריל 1976) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה.
קרוסה נולד ברוסאריו אשר בפרובינציית סנטה פה, ארגנטינה. בראשית דרכו שיחק בקבוצת ניואל'ס אולד בויס, במדיה גם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת בוגרים. קרוסה בלט כבלם מבטיח בזכות משחקו הנוקשה והטכני, והוא זומן לנבחרת הנוער של ארגנטינה. הוא שותף בהרכב הנבחרת במשחקי אליפות העולם שנערכה בקטר, במהלכה שבר את רגלו. הנבחרת זכתה בגביע, אך קרוסה לא שותף במשחקים המכריעים בעקבות פציעתו. חבריו לנבחרת התקדמו משמעותית בעקבות ההופעה באליפות וחלקם אף עברו לשחק באירופה, אך קרוסה הפצוע הושבת לתקופה ממושכת והמשיך לשחק בארגנטינה גם לאחר ששב לשחק.
בתום עונת 1998/99, אותה סיימה ניואל'ס כסגנית האלופה, עבר קרוסה לריאל בטיס הספרדית. קרוסה הציג יכולת טובה ברוב המשחקים, אך בגלל שתפס משבצת זר החליטה בטיס, שירדה ליגה, להשאילו לולס סארספילד. בתום העונה חזר השחקן לבטיס שכעבור ארבעה משחקים בלבד מכרה אותו לבוקה ג'וניורס. במדי בוקה שיחק קרוסה ב-51 משחקים בכל המסגרות וזכה בשלושה תארים: אליפות ארגנטינה, גביע הליברטאדורס והגביע הביניבשתי.
לקראת עונת 2004, בוצעו בבוקה חילופי משמרות במטרה להצעיר את הקבוצה, עבר קרוסה לראסינג קלוב.
אוהדי ראסינג טוענים שקרוסה לא מספיק אגרסיבי, ולא בכדי יש לו כרטיס אדום אחד בלבד בכל הקריירה. בראיון שהעניק לתקשורת בארגנטינה בשנת 2003 אמר בנוגע לסוגיה: "בכדורגל לא חייבים להיות אלימים".
בשנת 2007 הגיע קרוסה לישראל וחתם בקבוצת מכבי חיפה, לטענתו, בגלל הקשיים הכלכליים אליהם נקלעה ראסינג קלוב. בשנת 2008, לאחר עונה אחת בישראל, חתם קרוסה באתלטיקו קולון, אך לאחר 13 הופעות בלבד שוחרר מהקבוצה. לאחר מכן שיחק גם בצ'קריטה ג'וניורס ובקבוצה הצ'יליאנית סן לואיס קיוטה.
קרוסה היה בסגל נבחרת ארגנטינה באולימפיאדת אטלנטה ולזכותו רשומות שתי הופעות בנבחרת ארגנטינה בשנת 2000.
הועדה לבחירת שופטים
שיעור האנטומיה של ד&quot;ר טולפ
"שיעור האנטומיה של ד"ר טולפ" (בהולנדית: De anatomische les van Dr. Nicolaes Tulp) הוא ציור שמן מאת הצייר ההולנדי רמברנדט משנת 1632. הציור, שאורכו 216.5 ס"מ ורוחבו 169.5 ס"מ, מוצג כיום בגלריה המלכותית מאוריצהאוס בעיר האג שבהולנד.
הציור מתאר נתיחה (דיסקציה) של זרוע אדם, לשם לימוד אנטומי של גוף האדם. מעדויות ידוע לנו כיום כי גופת האדם המנותח הייתה שייכת לפושע בשם אריס קינט (Aris Kindt), אשר הוצא להורג בעוון רצח וכי המאורע התרחש, כנראה, ב-16 בינואר 1632 בבית גילדת המנתחים שבאמסטרדם. נתיחה פומבית של גופה הייתה מאורע נדיר באמסטרדם של אותם ימים, ודוקטור טולפ, רופא האנטומיה הרשמי של העיר, הורשה רק פעם בשנה לנתח גופת פושע שהוצא להורג.
מצדו האחד של שולחן הניתוחים ניצבות כמה דמויות של צופים, אשר שילמו תמורת הזכות להשתתף בניתוח. מבטיהן של דמויות אלו מופנים אל כיוונים שונים. יש ביניהן המתבוננות בניתוח, אחרות מתבוננות לעברו של ד"ר טולפ ואילו אחרות מביטות דווקא לכיוונו של הצופה. החדר בו מתבצע הניתוח הוא חשוך באופן יחסי. תאורה מלאכותית אשר אינה נמצאת בתוך הקומפוזיציה, יוצרת אזורים מוארים יותר ואזורים חשוכים. על רקע הקיר האחורי של החדר בולטות הדמויות במלבושיהן השחורים ובצווארון הלבן שלהן. ידו האחת של טולפ אוחזת בכלי ניתוח וידו השנייה מונפת באוויר, כאילו הוא מסביר דבר מה לקהל הצופים. אולם, פניו של הד"ר מכוונים אל מחוץ למסגרת הקומפוזיציה (הציור) ונראה כי הוא נותן ברגע זה מעין הסבר לקהל השומעים.