וולפהרט היינריכס רכש את השכלתו בגימנסיה פרידריך וילהלם והחל את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת קלן. בתום שנת לימודים בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה, אוניברסיטת לונדון, המשיך ללמוד באוניברסיטאות פרנקפורט וגייזן. הוא קיבל דוקטורט בשנת 1967, נושא הדיסרטציה היה תפישתו של הזים אל-קרטיאני את הפואטיקה של אריסטו, ושהה שנה במכון ללימודי המזרח בביירות, לבנון.
היינריכס לימד בגייזן בשנים 1968–1977 והמשיך לאוניברסיטת הרווארד כמרצה אורח, בה קיבל משרה קבועה בשנת 1978. בשנת 1980 נשא לאישה את אלמה גייז, חוקרת ומתרגמת ערבית. ב-1989 התמנה לעורך-שותף של המהדורה החדשה של האנציקלופדיה של האסלאם, לה גם כתב כחמישים מאמרים. ב-1996 הוא ירש את מוהסין מהדי כפרופסור ג'יימס יואיט לערבית בהרווארד. ספר יובל לכבודו ראה אור בשנת 2008.
הדרך השמימית
הדרך השמימית (בסינית: 天路; בפיניין: Tiān Lù) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי יִין צ'ינג (בסינית: 印青) בשנת 2001 לכבוד מסילת הרכבת צ'ינגדזאנג המחברת את העיר להסה בטיבט לעיר סינינג במחוז צ'ינגחאי ומשם לשאר סין.
לשיר סגנון של שירי עם טיבטיים: השירה בקול רם וברור והמנעד רחב. בתחילה, פָּל זאנג (טיבטית: དཔལ་བཟང་; סינית: 巴桑), סולנית המקהלה הצבאית של פיקוד אזורי טיבט, קיבלה את הזכויות לשיר, והוא נשאר חלק מהרפרטואר שלה הודות להצלחתו. לאחר מכן, זמרת הסופרנו צטן דרולמה (טיבטית: ཚེ་བརྟན་སྒྲོལ་མ།; סינית: 才旦卓玛) גם שרה את השיר הזה, אך הביצוע שלה לא נהיה לפופולרי בסין. בשנת 2005, לקראת השידור החגיגי לכבוד ראש השנה הסיני של הטלוויזיה המרכזית של סין רכשה הזמרת חאן חונג (סינית: 韩红), הידועה גם בשמה הטיבטי יאנגצ'ן דרולמה (טיבטית: དབྱངས་ཅན་སྒྲོལ་མ་), את הזכויות לשיר עבור 100,000 יואן. בזכות הופעה זו השיר גדל בפופולריות והתפרסם ברחבי המדינה, וכיום מקושר בעיקר עם חאן חונג. זמרים נוספים גם ביצעו את השיר (למשל פנג לי-יואן), ואף-על-פי שנכתב במקור במנדרינית, לעיתים חלקו מבוצע בשפה הטיבטית.
מוסד יצחק ברויאר
מוסד יצחק ברויאר הוא מכון להוצאת ספרים אשר נוסד בשנות ה-50 על ידי פרופ' מרדכי ברויאר.
המוסד ופעולותיו.
נוסד על שמו של הרב יצחק ברויאר על ידי בנו, פרופ' מרדכי ברויאר, בראשיתו נקרא "מוסד יצחק ברייער של פועלי אגודת ישראל".
המוסד ערך ותרגם מגרמנית לעברית רבים מספריו של הרש"ר הירש. בשנת תשכ"ו הוציא לאור את פירושו של הרש"ר הירש על התורה, ובשנת תשע"ו יצאה לאור מהדורה חדשה לפירוש זה. המכון הוציא לאור עוד עשרות ספרים. כתב עת המעין יצא לאור על ידו משנת תשי"ג עד שנת תשס"ז, כיום יוצא כתב העת המעין בשיתוף פעולה בין המוסד לישיבת שעלבים.
לאחר פטירת מייסד המכון בשנת תשס"ז, עבר המכון לניהולו של בנו הרב שלמה ברויאר.
דה סוטו דיפלומט
דה סוטו דיפלומט (DeSoto Diplomat) היא מכונית סלון שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית, אשר יועדה לשוקי יצוא מחוץ לארצות הברית למעט קנדה, בין השנים 1946–1962.
דגמי הדה סוטו דיפלומט יוצאו לאירופה, דרום אפריקה, דרום אמריקה, הוואי ואוסטרליה. משנת 1953 דגם הדה סוטו יוצר והורכב באוסטרליה, ומאוחר יותר גם בדרום אפריקה.
בשנת 1957 שונו מרכב ועיצוב הרכב מהקצה אל הקצה.
חטיבת דה סוטו.
חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.
חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.
הייצור באוסטרליה.
קרייזלר אוסטרליה (Chrysler Australia) ייצר את סדרת SP24 דה סוטו דיפלומט, משנת 1953. הדגם התבסס על דגם הפלימוט P24 שיוצר ב- ארצות הברית.
משנת 1954–1957 נבנה דגם הדה סוטו דיפלומט SP25.
דגם הדה סוטו דיפלומט קופה יוצר משנת 1956.
כיסא קיאברי
כיסא קיאברי הוא כיסא עץ אשר מקורו במחוז ליגוריה שבאיטליה.
היסטוריה.
כיסא קיאברי נראה לראשונה בשנת 1807. הכיסא הוכן על ידי נגר מעיר קטנה באיטליה, קיאברי (מכאן שמו של הכיסא).
כאשר האחראי על ייצור הכיסאות מת בשנת 1855, רק 600 כיסאות יוצרו בשנה. הכיסא זכה לשבחים על ידי קרלו אלברטו, מלך סרדיניה, נפוליאון השלישי והפסל אנטוניו קנובה.
בוטירקה
כלא בוטירקה או בוטירסקייה (ברוסית: Бутырская Тюрьма) הוא בית הסוהר הגדול ביותר במוסקבה השוכן בחלק הצפון מזרחי של העיר. היה בית סוהר ותיק ומפורסם עוד באימפריה הרוסית, ונבנה גם עם מומנטים אדריכליים מוגנים ביותר. בתקופת השלטון הסובייטי בבית הכלא נאסרו, נורו ונהרגו אישים רבים מספור, ביניהם מפורסמים.
היסטוריה.
בתקופת שלטון יקטרינה השנייה נבנו צריפי עץ לכליאה במקום, כשבמרכזם מבצר עץ גדול. בינואר 1775 נכלא במרתף המבצר ימליאן פוגצ'וב ובמרתף זה הוצא להורג. ב-1784 כתבה יקטרינה השנייה מכתב למושל מוסקבה, בו היא מבקשת להחליף את מבצר העץ במבנה אבן. ואכן, המבנה תוכנן על ידי האדריכל הרוסי המפורסם מתיו קזקוב. הכלא כלל ארבעה מגדלים, שהם בניין דרומי, בניין צפוני, מבנה המשטרה ומבנה השעון.
מ-1838 היה הכלא מרכזי מאוד בעיר, והיה מאכלס כ-30,000 אסירים בשנה. הכלא העניק שירותי נגרות, סנדלרות, חייטות כריכת ספרים וסדנאות צריבה. המבנה הנוכחי, נבנה בשנת 1879. ב-1884 שהה בכלא אסיר פוליטי בולט, וידידו לב טולסטוי הגיע לכלא לבקרו, מביקורו זה הייתה השראה רבה לרומנו "התחייה".
ב-1905 ניסו מתנגדי המשטר לחטוף את הכלא, אך הניסיון נכשל. בשנים שלאחריה, נתפסו בו איוואן קלאייב, ולדימיר מאיאקובסקי ואחרים. ב-1908 הופיע בכלא הקוסם הארי הודיני והצליח לשחרר עצמו מתוך מכונית הכליאה של האסירים. בתקופת הטיהורים הגדולים שהו 20,000 אסירים בכלא בעת ובעונה אחת, בה נספרו כ-170 אסירים בתא אחד בלבד, כ-1000 אנשים נורו אז לפני סיום החקירה.
בשנות ה-30 הוחזקו בכלא ורלאם שאלאמוב, אוסיפ מנדלשטם, סרגיי קורוליוב, אלכסנדר סולז'ניצין, יבגניה גינזבורג ובוריס פומין בתקופת המלחמה הפטריוטית הגדולה הועסקו האסירים בכלא בסיוע לצבא הרוסי.
כלא בוטירקה
עונת 2013/2014 בבונדסליגה
עונת 2013/2014 הייתה העונה ה-51 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-9 באוגוסט 2013 והסתיימה ב-10 במאי 2014.
הרטה ברלין ואיינטרכט בראונשווייג (לאחר 28 שנים בליגות הנמוכות) עלו מהליגה השנייה.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.
באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם ה-23 בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. היא זכתה גם בגביע.
איינטרכט בראונשווייג ונירנברג ירדו לבונדסליגה השנייה. המבורג נותרה בליגה הבכירה לאחר סדרת משחקי מבחן (מפגש כפול) נגד גרויטר פירט (זכייה בעקבות יתרון של שער חוץ).
פטישן פגום-חרטום
פטישן פגום-חרטום או פטישן גדול (שם מדעי: "Sphyrna mokarran") הוא מין כריש ממשפחת הפטישניים והגדול בבני המשפחה.
אורכו יכול להגיע ל-6 מ', משקלו עד ל-580 ק"ג והוא בעל "פטיש" ישר וארוך ומתחתיו לסת מלאה שיניים חדות. יש לו סנפיר בולט בצורת מגל.
הכריש מצוי בחופים טרופיים שונים ובסמוך למדפים היבשתיים ומצוי בכל האוקיינוסים.
הוא יצור סוליטרי השוחה במים הרדודים ומחפש טרף. הוא ניזון מדגים שונים, סרטנים, סילוניות ולעיתים גם מעופות ויונקים ימיים ואף כרישים אחרים. הוא עלול לתקוף גם אנשים אך הם אינם חלק מתפריטו.
כריש זה מצוי בסכנת הכחדה עקב ציד בשביל השוק האסייתי שמשתמש בסנפירי כרישים.
פטישן פגום חרטום
לטאה שטוחת-אף
לטאה שטוחת-אף (שם מדעי: Meroles) היא סוג במשפחת הלטאיים של זוחלים החיים במדבריות של אפריקה, ובעלי הסתגלות לחיים בהם. הם נפוצים בעיקר במדבר נמיב היבש.
לטאות אלה קרובות לסוגים "Eremias" ו-"Lacerta" שכמותם חיים באזורים חמים ויבשים.
לטאות אלה בעלות רצועות על עורם הצהוב בדומה לסביבה החמה. הן בעלות אף שטוח מעט ורגליים ארוכות בעלות טפרים ארוכים ושטוחים. כשלטאה כזו הולכת במדבר היא מרימה חלק מהרגליים למעלה כדי שלא יחטפו כויית חום ומדי פעם מחליפה בין הרגליים. היא פעילת יום ומחפשת יצורים קטנים כמו חיפושיות ליזון מהם.
פטישן גדול
מזבלה (אתר אינטרנט)
מזבלה הוא אתר חדשות ובלוג ישראלי שנוסד ביוני 2006 על ידי גיא דיין ודורי בן ישראל, ועוסק בסיקור חדשותי של עולם הדיגיטל המתחדש עם עדכונים וכתבות מהקשת הרחבה של עולמות הפרסום, שיווק, יחסי ציבור, קריאייטיב ותקשורת.
היסטוריה.
"מזבלה" הוקם ביוני 2006 על ידי גיא דיין ודורי בן ישראל, במהלך לימודי קופירייטינג ב'הבצפר', בית הספר של איגוד חברות הפרסום. האתר, שהיה לאחד הבלוגים העצמאיים הראשונים בישראל, התמקד בתחילה בסיקור עולם הפרסום הישראלי, תוך הצגת קמפיינים חדשים וטורים אישיים לצד ביקורת על משרדי פרסום וחדשות ברנז'ה בדבר מינויים, רכילות ותקציבים חדשים.
בדצמבר 2006 הרחיבו דיין ובן ישראל את פעילות האתר והקימו זרוע עצמאית נוספת בשם Mizbala - Creative Agency שהעניקה שירותי רעיונאות והפצה למפרסמים בארץ ובעולם, תוך שימוש בבלוג כצינור הפצה מרכזי.