ב-24 בינואר 2015 ערך קמאנו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, כשנכנס כמחליף בתוספת הזמן של המחצית השנייה בתיקו 1-1 נגד נבחרת קמרון במסגרת המחזור השני בשלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2015. הוא שיחק גם בשלב רבע הגמר של הטורניר, בו הפסידה נבחרתו לנבחרת גאנה בתוצאה 0–3. ב-12 ביוני 2015, בהופעתו השלישית בנבחרת, כבש קמאנו את שער הבכורה שלו, שער בדקה ה-68 בהפסד 1–2 לנבחרת סווזילנד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017.
קראוטרוק
קראוטרוק (Krautrock) הוא ז'אנר בסוגת הרוק הניסיוני אשר החל בגרמניה בסוף שנות השישים. המונח נטבע בצורה הומוריסטית על ידי כתבי ומבקרי מוזיקה בעיקר מארצות הברית ואנגליה כדי לתייג את הלהקות הגרמניות שפעלו באותה תקופה ושאבו השראה ממגוון רחב של סגנונות מוזיקליים כמו פסיכדליה, מוזיקה אלקטרונית אוונגרדית, פאנק, מינימליזם, ומאפיינים כמו אלתור מעולם הג'אז ומוזיקת עולם. הלהקות אשר התרחקו מהשפעות הבלוז והרוק אנד רול שהופיעו ברוק האמריקאי והבריטי, היו שלב נוסף באבולוציה של המוזיקה האלקטרונית כשהשפיעה על סגנונות שונים בתחום (למשל אמביינט) וגם על סגנונות כמו פוסט פאנק, פוסט רוק, רוק אלטרנטיבי ומוזיקת העידן החדש.
מקורות ורקע.
הכינוי "קראוטרוק" הודבק בהומוריסטיות ללהקות הגרמניות של התקופה בעיתון הבריטי מלודי מייקר בתחילת שנות השבעים, שם מצאו ההרכבים הניסיוניים תמיכה על ידי מאזינים שנחשפו לסגנון החדש והלא מוכר. המונח מגיע מהכינוי "קראוט" (כרוב כבוש) אשר תיאר אנשים ותוצרים מגרמניה, והשימוש במונח זה הושפע משמו של קטע של אמון דול שהופיע באלבומם Psychedelic Underground והוא "Mama Düül und Ihre Sauerkrautband Spielt Auf". אך למרות זאת, הלהקות לא רצו שייראו בהן כחלק מאותו מחנה שאליו הודבק הכינוי.
המוזיקולוג ג'וליאן קופ בספרו "Krautrocksampler", אמר כי "קראוטרוק היא תופעה בריטית סובייקטיבית", בהתייחס לעובדה כי הלהקות הללו התקבלו יותר באנגליה מאשר בביתם במערב גרמניה. לדוגמה, אחת מהלהקות המרכזיות של הזרם, פאוסט , הקליטה קטע בן 12 דקות הנושא את השם Krautrock, אך התרחקה מן המושג מאוחר יותר, כפי שהם סיפרו: "כשהאנגלים החלו לדבר על קראוטרוק, אנחנו חשבנו שהם כועסים עלינו, וכשאתה שומע על כביכול "רנסאנס הקראוטרוק", זה גורם לי לחשוב שכל מה שעשינו היה לשווא".
מאפיינים.
קראוטרוק הוא סגנון אקלקטי שמושפע ממגוון רחב של סגנונות. המבקר סיימון ריינולדס תיאר את הסגנון כשילוב של רוק פסיכדלי, מוזיקה אלקטרונית אוונגרדית, פאנק (Funk), אלתור ג'אז ומסגנונות מוזיקת עולם. אמנים רבים הושפעו מרעיונותיהם של מלחיני מוזיקה הקלאסית הניסיונית של התקופה (בעיקר מינימליזם ומהמלחין קרלהיינץ שטוקהאוזן ששניים מתלמידיו, הולגר צ'וקאי וארמין שמידט הם חברי להקת הקראוטרוק קאן) ומהכיוונים הניסיוניים החדשים שאמני הג'אז הלכו בשנות השישים והשבעים (בעיקר מסגנון הג'אז החופשי מאמנים כמו אורנט קולמן ואלברט איילר). הלהקות שנטשו את מבנה שיר הרוק המסורתי בבריטניה ואנגליה, החלו לגלות את האפשרויות הטמונות בשילוב מוזיקה מכנית ואלקטרונית ברוק. להקה משפיעה הייתה הנזירים (The Monks), שהורכבה מחמישה אמריקאים שפעלו בגרמניה וניגנו מוזיקת קצב שהושפעה מן הפן המכני/אלקטרוני במוזיקה שלהם. הלהקות נטשו את השפעות הרוק אנד רול אל עבר סגנונות אחרים אשר ייחדו אותם משאר הלהקות שפעלו באמריקה ואירופה. כפי שנאמר על ידי חבר להקת פאוסט ז'אן הרווה פרון: "רצינו לשים בצד את כל מה ששמענו ברוק אנד רול. מבנה שלושה האקורדים, המילים. היה לנו את הדחף ליצור משהו שונה לחלוטין".
להקות ידועות אשר מזוהות על הסגנון הן טנג'רין דרים, פאוסט, קאן, אמול דול II, אש רה טמפל, והרכבים נוספים אשר עבדו עם מפיקים ידועים בסצנה כמו דיטר דירקס וקוני פלאנק הן נוי!, קלאסטר וקרפטוורק. להקות אלו היוו תגובה לוואקום התרבותי שנוצר לאחר מלחמת העולם השנייה בגרמניה, וכתגובה לתרבות האנגלו-אמריקאית שהייתה פופולרית באותה תקופה, על מנת ליצור תרבות וזהות גרמנית חדשה ורדיקלית בגישתה הניסיונית אשר תפתח סגנון מוזיקלי חדש. מוזיקאים רבים מהלהקות הללו לא היה מודע (או מעוניין) ברוק, כשנחשפו להקות כמו קאן וקרפטוורק אל החדשנות של אמנים ולהקות כמו הוולווט אנדרגראונד, פינק פלויד, פרנק זאפה וג'ימי הנדריקס, הם היו מהראשונים לברך את השפעות המוזיקה הפופולרית של התקופה.
להקות קראוטרוק שילבו בין הכלים של להקת רוק סטנדרטית (גיטרה, בס, תופים, קלידים) עם השפעות אלקטרוניות, אשר יהוו השפעה של סגנונות כמו אמביינט. המקצב המנוגן היה בדרך כלל 4/4 באופן שחוזר על עצמו המכונה גם Motorik ומזוהה עם הסגנון. קראוטרוק השפיע על ההיפ הופ שנוצר בשנות השמונים והלאה, בעיקר להקות כמו קרפטוורק וקאן שיצרו עניין בשל האלמנטים הפאנקיים ששילבו בסגנונם. דוגמה לכך היא השיר Planet Rock של אפריקה באמבטה וסולסוניק פורס אשר כלל סימפולים מתוך יצירתם של קרפטוורק, Trans Europe Express.
להקה בריטית-ישראלית "Staraya derevnya" יוצרת בסגנון זה.
ההיסטוריה של התנועה.
מערב גרמניה.
בסוף שנות השישים, תנועות הנגד וההיפים באמריקה ובריטניה דחפו את גבולות הרוק אל עבר יצירת סגנונות חדשים כמו פסיכדליה, רוק מתקדם, הבי מטאל ועוד ז'אנרים נוספים אשר שילבו ביקורת פוליטית במילותיהם. ב-1968, תנועת הסטודנטים הגרמנים, המוחאים הצרפתים, ותנועת הסטודנטים האיטלקיים יצרו קבוצה של מאזינים צעירים אינטלקטואליים שמחאו בנושא ים כגון כלי נשק גרעיניים, זיהום ומלחמות. מוזיקת אוונגרד החלה לפנות אל כיוון המוזיקה האלקטרונית באמצע שנות החמישים. בשנות השישים בארצות הברית, נולדה המוזיקה המינימליסטית האוונגרדית, שהוציאה כגון לה מונטה יאנג, טרי ריילי וסטיב רייך. מלחינים אלו השתמשו בדרונים ולופים (בעיקר של סינתסייזרים וסרטי הקלטה) על מנת ליצור מוזיקה שהייתה במובן מסוים בעלת תחושה פסיכדלית-חללית.
התפתחויות אלו השפיעו על הקראוטרוק, אשר נוצר בפסטיבל הרוק הגרמני הראשון באסן, 1968. כמו עמיתיהם מבריטניה וארצות הברית, מוזיקאי הרוק הגרמנים ניגנו סוג של מוזיקה פסיכדלית. אך מטרתם של אלה, לא הייתה לשחזר את האווירה שנוצרה עם ההתנסות בסמים פסיכדליים. הסאונד של הלהקות הללו היה שילוב חדשני בין ג'אז לאוונגרד אלקטרוני.
באותה שנה, קם הפסטיבל מעבדת זודיאק לאמנות חופשית בברלין שנוסד על ידי האנס-יואקים רודיליוס (מלהקת קלאסטר) וקונרד שניצלר (מלהקת טנג'רין דרים), שהביא את הרוק הפסיכדלי לפופולריות במיינסטרים הגרמני. במקור קראוטרוק היה צורה של אמנות חופשית, כשבהתחלה להקות התנועה היו מחלקות את תקליטיהן בחינם בירידי אמנות שונים.
השנים הבאות ראו גל של להקות חדשניות. ב-1968, שני תלמידים לשעבר של קרלהיינץ שטוקהאוזן, ביניהם הולגר צ'וקאי, הקימו את להקת קאן (Can), אשר הוסיפו לתערובת ג'אז (בעקבות זאת, ניתן לחשוב על הקראוטרוק כמקבילה לסצנת קנטרברי שהייתה בבריטניה באותן שנים). שנה לאחר מכן, קמה להקת קלאסטר (Cluster) אשר ניגנה מוזיקה אלקטרונית על ידי קלידים עם דגש על דרונים סטטיים.
מוזיקה קוסמית (Kosmische musik).
ב-1970, הפכה להקת פופול וו ללהקת הקראוטרוק הראשונה אשר עשתה שימוש בסינתסייזר אלקטרוני. ב-1971, החלו הלהקות טנג'רין דרים ופאוסט החלו גם הן להשתמש בסינתסייזרים אלו ולהיות חלוצות טכניקות הפקה חדשניות. בתקופה זו החלו לתאר את הסגנון הזה כמוזיקה קוסמית (Kosmische musik).
ההרכבים טנג'רין דרים, אש רה טמפל, סנד וקוסמיק ג'וקרס כולם מקושרים על ידי קלאוס שולצה. השימוש של פאוסט בסינתסייזרים ובמניפולציות של סרטי ההקלטה חזו את עליית הנויז רוק אשר ייווצר בשנות התשעים.
ב-1972, שני אלבומים הציגו שילוב בין הרוק האירופאי יחד עם פסיכדליה אלקטרונית וצליל מן המזרח: In den Gärten Pharaos של פופול וו ו־Aum של Deuter. בנוסף, שני אלבומים כפולים שיצאו באותה תקופה גם הם עזרו להגדיר את המוזיקה הקוסמית: Cyborg של שולצה ו-Zeit של טנג'רין דרים, כשלהקה נוספת ושמה נוי! יצרה החלה לנגן מוזיקה עם קצב חוזר והדוק. באמצע העשור, קרפטוורק שהפכו לאחת הלהקות הפופולריות מגרמניה הוציאו אלבומים כמו Autobahn ו-Radioactivity שצפו את היווצרותם של סגנונות כמו סינת'פופ, ניו ווייב, אלקטרו וטכנו בשנות השמונים.
עם יציאת אלבומם של טנג'רין דרים Phaedra ב-1974, עברה הלהקה מסאונד הקראוטרוק אל עבר סאונד יותר מלודי שנוצר על ידי סקוונסר שלאחר מכן הוכר בשם אסכולת ברלין. באותה שנה, שולצה יצר אלבום קראוטרוק בשם Blackdance שלאחריו, החל גם הוא ליצור בסגנון שאליו טנג'רין דרים עברו.
מאמצע עד סוף שנות השבעים, מונחים כמו רוק אלקטרוני, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקה אינסטרומנטלית חדשה ומוזיקת העידן החדש החלו להפוך יותר שכיחים מאשר מונחים כמו קראוטרוק ומוזיקה קוסמית, אף על פי שהסצנה הזו נשארה מוכרת עד היום כיוצרת המונח.
מזרח גרמניה.