ועד בית פרסם מודעה ובה איסור על הנחת חפצים של דיירי הבניין בשטחים המשותפים, והתראה שחפצים אלו יושלכו לאשפה לאחר זמן. במועד הפינוי הורה ועד הבית למנקה להשליך את החפצים לאשפה. דיירים שראו זאת ביקשו לא להשליך את חפציהם, משום שהם יקרים והועד נעתר לבקשתם, אך שאר החפצים הושלכו. אחד מהדיירים שחפציו הושלכו תבע פיצוי עבור הנזק שנגרם לו, ועיכב את תשלומו לוועד הבית עקב כך. בית הדין נוה נוף בירושלים קבע כי אחריות וועד הבית היא כשומר חינם, ולכאורה יש לחייבם בהיזק משום שלא בסמכותם להחליט שרק חפצי חלק מהדיירים יושלכו. עם זאת, הואיל והוברר כי לא הייתה כוונת הפליה אלא טעות בשיקול דעת, נקבע שאין לחייב בחיוב אישי את ועד הבית.
בית עיריית רמת גן
בית עיריית רמת גן הוא מקום מושבה הקבוע של עיריית רמת גן, הממוקם בכיכר רמב"ם (רחוב ביאליק 35). הבניין תוכנן בידי מהנדס העיר, רפאל מגידו ונבנה בשנים 1941–1942. מאז נבנה, העירייה התרחבה משמעותית במחלקות ואגפים, ובהתאם נבנו תוספות רבות לבניין המקורי, ומשאלו הפסיקו לתת מענה, נבנו בניינים נוספים המשרתים את צורכי העירייה.
היסטוריה.
מבנים קודמים.
עיריית רמת גן עברה מספר מקומות לאורך השנים הראשונות להקמת היישוב. בתחילה, שכנה העירייה בצריף באזור צומת עלית. לאחר מכן, עברה העירייה לאזור גן יהודה, למבנה שכלל גם בית כנסת וכיתות לימוד. מבנה זה חרב בחורף של שנת 1924, והעירייה הועתקה לבית ברחוב לאן. בשנת 1926, לאחר בחירתו של קריניצי לראשות המועצה, עברה המועצה לבית ברחוב ביאליק 55. בשנת 1935, התמקמה העירייה בביתו של ד"ר כהן, רופא היישוב, בכתובת ביאליק 51. בתקופה זו הוקצה תקציב לתכנון והקמת מושב קבע למשרדי העירייה, וזה הוקם לבסוף בשנת 1942, בכתובתו הנוכחית.
מבנה המרפאה.
מבנה המרפאה הוא מבנה נוסף השוכן בירכתי המגרש של בית העירייה. מבנה זה הוקם בשנת 1932, בסגנון הבינלאומי, ושימש כמרפאה של המועצה, בתמיכת ארגון "הדסה". המבנה הוסב לשימוש העירייה, והורחב בשנת 1987 בתכנון האדריכל משה סלטון. המבנה מאכלס כיום את מחלקת המחשוב של העירייה.
המבנה הנוכחי.
בית העירייה תוכנן והוקם על ידי האדריכל רפאל מגידו, בכהונתו כמהנדס העיר רמת גן, בתקופת המנדט הבריטי. המבנה המקורי תוכנן בסגנון הבינלאומי, כמבנה בצורת ר', בעל 2 קומות. מבנה זה היה קטן מדי עבור צורכיה של העיר המתפתחת במהירות, ונבנו לו תוספות רבות לאורך השנים.
כיום, המבנה מאכלס מספר מצומצם בלבד של מחלקות העירייה, הפרוסות במבנים שונים במרכז רמת-גן.
אדריכלות.
המבנה.
המבנה המקורי נבנה כמבנה בן 2 קומות, המתוכנן בצורת ר', ומורכב משני אגפים המאונכים זה לזה, בגבהים שונים.
סגנון.
המבנה תוכנן בסגנון הכולל מאפיינים של הסגנון הבינלאומי המוקדם והמאוחר כאחד, כפי שהוגדרו על ידי תוכניות השימור של עיריית תל אביב. סגנון זה כולל מאפיינים ייחודיים הנובעים מהפגשתם של מאפייני הזרם המודרניסטי עם הצרכים הייחודיים העולים בתכנון בארץ-ישראל. מאפייני סגנון זה כוללים שימוש במסה פיסולית, גג שטוח, מרפסות זיזיות, שימוש נרחב בטיח, נטייה לאופקיות, ומנגד שימוש במסות מלבניות. סגנונות אלו מושפעים מעבודתיהם של האדריכלים לה קורבוזייה, אריך מנדלסון, ואחרים.
תוספות מאוחרות.
המבנה במצבו הנוכחי עבר שינויים רבים מאז הקמתו, שנועדו לענות על צורכיה של העיר המתפתחת. למבנה נוספו אגף ושתי קומות, ובנוסף, גג רעפים, בסדרה של תוספות שראשיתן בשנת 1943. כיום, למבנה תוכנית בצורת T והוא מתפרס על שטח של 480 מ"ר.
האדריכל.
המתכנן, רפאל מגידו, הוא אדריכל יליד אודסה, ובנו של מתכנן העיר והאדריכל הידוע יהודה מגידוביץ'. האדריכל קיבל מאביו נחלה בעיר, והשתקע בה בתפקיד מתכנן העיר, בו כיהן בשנים 1937–1950. כחלק מתפקידו כאדריכל ומתכנן העיר, תכנן מגידו את בית העירייה.
פיתוח השטח.
פיתוח השטח בו ניצב המבנה כולל גן פסלים, ושעון פרחים גדול, שהפך לאחד מסימני ההיכר של המבנה. המבנה ניצב על מגרש משופע, בעל הפרשי גובה משמעותיים. שיפוע המגרש יורד לכיוון "העמק" - סביבת הרחובות ביאליק והרצל.
סביבת המבנה.
שכונת החשמונאים.
שכונת החשמונאים היא שכונה ותיקה ברמת גן, הממוקמת באזור לב העיר. השכונה מופיעה בתוכניתו המקורית של ריכרד קאופמן, תוכנית בניין "עיר גנים" (שמה המקורי של רמת גן). היא ממוקמת על הגבעה המערבית של העיר, הר שאול, ונקראת על שם רחוב החשמונאים החוצה אותה. השכונה תחומה ברחובות ביאליק, ז'בוטינסקי, לאן, וגובלת בעיר גבעתיים.
כיכר רמב"ם.
כיכר רמב"ם, הידועה גם בכינוי כיכר "אורדע", היא הכיכר הממלכתית של העיר רמת גן. הכיכר מופיעה בתכנון העירוני של ריכרד קאופמן ל"עיר גנים", ומהווה את הצומת המרכזית של לב רמת גן, בו נפגשים הרחובות ביאליק, הרצל, והרא"ה. כיכר רמב"ם היא אזור הכולל מספר גדול של מבני ציבור ותיקים, בהם בית הכנסת, בית האזרח, קולנוע אורדע (אינו פעיל), ובית העירייה.
Club Future Nostalgia
Club Future Nostalgia (בעברית: מועדון נוסטלגיה עתידית) הוא אלבום הרמיקס הראשון של הזמרת-יוצרת הבריטית דואה ליפה בשיתוף המפיקה מוזיקלית והדי ג'יי האמריקאית דה בלסד מדונה. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020, על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס. מתוך האלבום יצא סינגל אחד.
האלבום יצא במקור כ-"גרסת מיקס" ב-28 באוגוסט 2020, כאשר הגרסה המלאה שמכילה רשימת רצועות שונה, יצא ב-11 בספטמבר 2020.
רקע והכרזה.
לאחר צאת אלבום האולפן השני שלה,"Future Nostalgia, אישרה ליפה שהאלבום יקבל מהדורה מחודשת של מהדורה מפוארת, ובה נאמר "יש לי כמה שירים שעבדתי עליהם, ואותם אני מניחה בצד עבור הסיבוב שני, אז על זה כל מה שיש לדון כרגע." לאחר שדחתה את סיבוב ההופעות בשל מגפת הקורונה, ליפה ראתה את מעריציה מאזינים לשירים מתוך האלבום ומדווחים שהם חשים שמחה רבה והערצה לה. מתוך כוונה "לקחת את המסיבה במעלה המדרגה", ליפה גייסה את עזרתה של דה בלסד מדונה ליצירת אלבום רמיקס שעבדו עליו בסתר בהסגר. ב-4 באוגוסט, הכריזה ליפה כי תוציא את הסינגל "Levitating", ב-14 באוגוסט, יחד לאחר מכן תוציא גרסת רמיקס לסינגל "Physical", של מארק רונסון בהשתתפות גוון סטפני. לאחר ההכרזה חשפה ליפה שהיא שתצא מהדורת רמיקס לאלבום ב-28 באוגוסט 2020, תחת הכותרת "Club Future Nostalgia". בהכרזה רשמית של חברת ההקלטות וורנר רקורדס, תיארו את האלבום כתערובת של מוזיקת פופ של שנות ה-90 והפופ של שנות ה-2020, עם נגיעות של מוזיקת נשמה משנות ה-80. האלבום כולל שני רמיקסים של שירים שלא שוחררו קודם "Love Is Religion" ו-"That Kind Of Woman".
רשימת רצועות.
דגימות.
דגימות המותאמות מ"בילבורד":
קית' אורבן
קית' ליונל אורבן (נולד ב-26 באוקטובר 1967) הוא זמר, כותב שירים ומפיק מוזיקלי אוסטרלי. אורבן הוא יליד ניו זילנד והוא גדל באוסטרליה. בשנת 1991 הוציא אלבום בכורה שנקרא על שמו,; מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים באוסטרליה, לפני שאורבן עבר לארצות הברית בשנה שלאחר מכן. הוא מצא עבודה בתור גיטריסט לפני שחבר ללהקה בשם "החווה", אשר הוציאה אלבום אולפן אחד על ידי חברת התקליטים קפיטול נאשוויל. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים שזכו להצלחה נאה במצעד שירי הקאנטרי של בילבורד.
ראשית החיים.
אורבן נולד ב-26 באוקטובר 1967 בוונגאריי, ניו זילנד. הוא בנם הצעיר של מריין ורוברט "בוב" אורבאן. הוא גר עם הוריו בקאבולטור, קווינסלנד, אוסטרליה. אביו, היה בעל חנות נוחות. אורבן לקח שיעורים ממורתו, סו מקארת'י, והחל להתחרות בתחרויות מקומיות, בנוסף לכך שלקח חלק בלהקת תיאטרון מקומית. אורבן הצהיר כי נגינת הגיטרה שלו התפתחה בהשראת, מארק נופלר (דייר סטרייטס) ולינדזי בקינגהאם (פליטווד מק).
קריירה.
בשנת 2013 השתתף אורבן בשירם של טים מקגרו וטיילור סוויפט, "Highway Don't Care". השיר נכתב על ידי מארק אירווין, ג'וש קיר, בראד וורן וברט וורן והופק על ידי מקגרו וביירון גלימור, וזכה לעשרות מועמדויות שונות בטקסי פרסים וזכה בשלושה פרסי הקאנטרי האמריקאים, ובשני פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי. כמו כן, זכה השיר בפרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי בקטגוריית "קליפ השנה". ב-7 באפריל 2013 הופיעה אורבן עם מקגרו וסוויפט בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-48. במאי באותה השנה, הופיעה עימם בשנית בסופרסטאר סאמר נייט של טים מקגרו. באוגוסט באותה השנה, הופיע עימם בשלישית בפסטיבל המוזיקה של CMA: קאנטריז נייט טו רוק.
בשנת 2016 ביצע עם סוויפט במסיבת יום ההולדת ה-40 של ריס וית'רספון את להיטה "Shake It Off". בשנת 2021, השתתף בשיר "That's When" של סוויפט, שנכלל באלבום ההוצאה החוזרת הראשון שלה, "". עם יציאתו, "That's When" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה.
ב-21 במרץ 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ג'וליה מייקלס, את הסינגל "Coming Home".
בשנת 2021 דיבב את דאג בסרט "הביתה!" של נטפליקס.
חיים אישיים.
בעת שגר בנאשוויל, אורבן השתמש לעיתים קרובות בקוקאין. לאחר שהגיע ל"נקודת שפל" ב-1998, הוא היה נחוש בדעתו להפסיק להשתמש בסמים והחליט להיכנס למרכז גמילה. אורבן פגש את השחקנית האוסטרלית ניקול קידמן ב-"G'Day LA"; אירוע הוליוודי אשר אירע באוסטרליה, בינואר 2005, והם החלו לצאת. שישה חודשים לאחר מכן. הם נישאו ב-25 ביוני 2006.