בן מנספילד (באנגלית: Ben Mansfield; נולד ב-29 במאי 1983) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד קפטן בקר בסדרת המדע בדיוני "בראשית" של רשת ITV.
ביוגרפיה.
מנספילד נולד בלונדון. הוא גילם את קפטן בקר בסדרת המדע בדיוני "בראשית", קפטן מהיחידות המיוחדות בצבא שעובד עם צוות ה-ARC. מנספילד נבחר לתפקיד כשנבחן עבור התפקיד של ארתור בסדרת הטלוויזיה "מרלין" של ה-BBC. הוא היה בין שני המועמדים האחרונים, אבל לבסוף נבחר בראדלי ג'יימס לגלם את הדמות. המלהק של "מרלין", שעבד גם בליהוק עבור הסדרה "בראשית", הציע לו להיבחן לתפקיד קפטן בקר. מנספילד הצטרף לצוות שחקני הסדרה בעונה השלישית ב-2009.
ביול 2014 הודיע מנספילד בטוויטר על הופעתו בתפקיד אלכס בקומדיה "Not Safe For Work" של ערוץ 4 (שנקראה בתחילה בשם "CUT").
ב-2016 הופיע מנספילד בפרק בעונה השלישית של הסדרה "אנדוור", ששודר ב-3 בינואר 2016.
תיאטרון.
תפקידיו בתיאטרון כוללים את:
בין ה-12 ל-29 ביוני 2013 הופיע מנספילד במחזה "Relative Values" מאת נואל קאוורד, בתפקיד דון לוקאס. את ההפקה ביים סר טרוור נאן, והיא הוצגה בסיור הופעות שיצאה מבאת' עד בריסטול. החל מ-19 במרץ ועד 21 ביוני 2014 הועלה המחזה בתיאטרון הרולד פינטר.
יחסי דרום אפריקה–תאילנד
יחסי דרום אפריקה–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת דרום אפריקה לבין ממלכת תאילנד. לדרום אפריקה שגרירות בבנגקוק, ואילו לתאילנד שגרירות ביוהנסבורג.
היסטוריה.
שתי המדינות ייסדו יחסים קונסולריים ב-9 במרץ 1992. כחצי שנה מאוחר יותר, בספטמבר, פתחה דרום אפריקה קונסוליה-כללית בבנגקוק. חודש אחר כך פתחה תאילנד קונסוליה-כללית ביוהנסבורג, שהייתה באותה עת המרכז הפיננסי של דרום אפריקה.
יחסים דיפלומטיים מלאים כוננו ב-9 בדצמבר 1993, ובתאריך זה שודרגו גם שתי הקונסוליות לשגרירויות, תוך שתאילנד פותחת שגרירות בפרטוריה שהחליפה את הקונסוליה הכללית שביוהנסבורג.
בשנת 2018 ציינו שתי המדינות חצי יובל לכינון היחסים הדיפלומטיים.
סחר.
בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על 3.8 מיליארד דולר. עיקר הסחורות שייבאה דרום אפריקה מתאילנד בשווי כולל של כ-2.9 מיליארד דולר הוא כלי רכב ודגנים; עיקר הסחורות שייבאה תאילנד מדרום אפריקה בשווי כולל של כ-930 מיליון דולר הוא פנינים ואבנים יקרות ואלומיניום.
יחסי יוון–מקסיקו
יחסי יוון–מקסיקו הם היחסים ההיסטוריים והנוכחיים ומערכת היחסים הבילטרלית בין יוון ומקסיקו. שתי המדינות הן חברות הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין יוון ומקסיקו כוננו ב-12 באוגוסט 1939, עם כניסתו לתוקף של "הסכם החברות". בין השנים 1955–1964 נערכו יחסים דיפלומטיים בין המדינות באמצעות שגרירות מקסיקו ברומא, איטליה ושגרירות יוון בוושינגטון די. סי., ארצות הברית; ובאמצעות הקונסוליות. בשנת 1965 החליפו שתי המדינות שגרירויות.
בשנת 1963, הנשיא אדולפו לופס מטאוס היה ראש המדינה המקסיקני הראשון שביקר ביוון. במאי 1986, שר החוץ המקסיקני ברנרדו ספולבדה אמור ביקר ביוון וחתם על הסכמים דו-צדדיים בין שתי המדינות. באוגוסט 1986, ראש ממשלת יוון אנדראס פפנדראו ערך ביקור רשמי במקסיקו. ב-1991, שר החוץ היווני (ובעתיד ראש הממשלה) אנטוניס סמאראס ביקר במקסיקו. היו מספר ביקורים נוספים על ידי שרי החוץ של שתי המדינות ובכך חיזקו את הקשר בין יוון ומקסיקו.
באוגוסט 2016, נורו יריות על שגרירות מקסיקו באתונה.
היחסים בין שתי המדינות.
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים, ביניהם חוזה ידידות (1938); אמנת סחר (1960); הסכם בנושא חינוך ושיתוף פעולה תרבותי (1982); הסכם שיתוף פעולה בתיירות (1992); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1999); אמנת ההסגרה (1999); הסכם בנושא סיוע משפטי הדדי בעניינים פליליים (1999); הסכם לקידום והגנה על השקעות (2000); הסכם למניעת מיסוי כפול והעלמת מיסים (2004) והסכם שיתוף פעולה בין שתי המדינות המוסדות הדיפלומטיים (2009).
יחסי סחר.
בשנת 2000, מקסיקו חתמה על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את יוון). מאז שנת 2000, הסחר בין שתי המדינות גדל במידה ניכרת. בשנת 2018, הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות ב-217 מיליון דולר. היצוא היווני למקסיקו כולל: חלקים ואביזרים למטר ואט; סכיני גילוח ולהבים. היצוא המקסיקני ליוון כולל: טקילה, יחידות תהליכים, חומוס, יחידות זיכרון ובירה מאלט. סך ההשקעה המצטברת של יוון במקסיקו בין 1999 ל-2016 הייתה 1.3 מיליון דולר.
נציגויות דיפלומטיות.
יוון מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי, ו-2 קונסוליות במונטריי ומרידה. מאידך, מקסיקו מחזיקה ביוון שגרירות באתונה וקונסוליה כללית בסלוניקי.
יחסי יוון–קובה
יחסי יוון–קובה הם יחסי החוץ בין קובה ליוון. עמדות יוון בנושאים הנוגעים לקובה מתואמות במשותף עם חברי האיחוד האירופי האחרים.
היסטוריה.
בקובה חיים בין 30 ל-50 איש ממוצא יווני. הם ממוקמים בעיקר בהוואנה, שם יש שגרירות יוונית. בשנת 2004 בנתה קובה את הכנסייה הראשונה שלה מזה 43 שנה, הכנסייה האורתודוקסית היוונית סנט ניקולאוס בהוואנה העתיקה. זה משרת את 8,000 הנוצרים האורתודוקסים של הוואנה, מהם 50 יוונים. הכנסייה היוונית האורתודוקסית הראשונה של קובה, סנט קונסטנטין והלן, נבנתה בשנת 1950, אך מעולם לא שימשה לשירותי כנסייה. החל משנת 2004 היא הפכה לביתה של להקת תיאטרון ילדים, למרות המאמצים הדיפלומטיים של ג'ורגוס קוסטולאס, שגריר יוון בקובה, להחזיר את הכנסייה למטרתה המקורית.
נציגויות דיפלומטיות.
יוון מחזיקה בקובה שגרירות בהוואנה בלבד, מאידך, קובה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה בלבד.
יחסי קובה–רוסיה
יחסי קובה–רוסיה משקפים את היחסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים בין קובה לרוסיה. מדינות אלו ניהלו שיתוף פעולה הדוק מאז ימי ברית המועצות. לרוסיה יש שגרירות בהוואנה וקונסוליה כללית בסנטיאגו דה קובה. לקובה שגרירות במוסקבה וקונסוליית כבוד בסנקט פטרבורג. בקובה חיים כ-55,000 אנשים ממוצא רוסי.
סקר שנערך בשנת 2016 מעלה כי 67% מהקובנים הם בעלי השקפה חיובית על רוסיה, כאשר 8% הביעו דעה שלילית.
קובה וברית המועצות.
יחסים דיפלומטיים בין ברית המועצות לקובה כוננו לאחר המהפכה הקובנית ב-1959, שבמהלכה המדינה הייתה תלויה בשווקים סובייטים ובסיוע צבאי, כאשר קובה הפכה לבעלת ברית מרכזית של ברית המועצות במהלך המלחמה הקרה בתמורה. בשנת 1972 הצטרפה קובה ל-COMECON, ארגון כלכלי של מדינות קומוניסטיות שנשלט על ידי הכלכלה הגדולה של ברית המועצות.
קובה והפדרציה הרוסית.
מאז נפילת ברית המועצות ב-1991, קובה ורוסיה שמרו על יחסים דיפלומטיים. לאחר עלייתו של ולדימיר פוטין לשלטון בשנת 2000, התגברו היחסים בין שתי המדינות. בדצמבר 2000 ביקר פוטין בקובה והוא יחד עם פידל קסטרו קראו לביטול האמברגו על קובה. רוסיה היא עדיין הנושה המובילה של קובה, ושתי המדינות מנהלות קשרים כלכליים הדוקים זו עם זו. קובה תמכה בתוקף בעמדתה של רוסיה במלחמת דרום אוסטיה ב-2008 . בסתיו 2008 קובה ורוסיה הגדילו את שיתוף הפעולה ביניהן בתחום הכלכלה. סגן ראש ממשלת רוסיה, איגור סכין, ביקר בקובה מספר פעמים בשנת 2008, במטרה להגביר את הקשרים הכלכליים והפוליטיים. רוסיה הייתה המדינה הראשונה שהעניקה סיוע לקובה לאחר ששלושה הוריקנים הרסו את המדינה בסתיו 2008. הסיוע שסיפקה רוסיה כלל ארבעה מטוסים של מזון, ציוד רפואי וציוד לבנייה.
בנובמבר 2008 ביקר נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בקובה כדי לחזק את הקשרים הכלכליים ולאפשר לחברות רוסיות לקדוח נפט בחופי קובה, ולאפשר לחברות הכרייה הרוסיות לכרות ניקל בקובה. ראול קסטרו נסע לביקור בן שבוע במוסקבה בין ה-28 בינואר ל-4 בפברואר 2009. השיחות כללו אשראי בשווי 20 מיליון דולר להוואנה, ו-25,000 טון תבואה כסיוע הומניטרי לקובה.
ביולי 2009 רוסיה החלה בחיפושי נפט במפרץ מקסיקו, לאחר שחתמה על עסקה עם קובה. במסגרת ההסכם החדש, רוסיה העניקה הלוואה של 150 מיליון דולר לרכישת ציוד לבנייה וחקלאות. בשנת 2013 ביקר מדבדב שוב בקובה בה חתם על הסכמים בנושא חינוך, בריאות, הידרומטורולוגיה, אווירונאוטיקה וטכנולוגיית חלל.
ביולי 2014 ביקר גם ולדימיר פוטין בקובה, שם הודיע על החלטתו למחוק 90% מחובות האי, 35 מיליארד דולר, למוסקבה, והודיע על עסקאות של השקעה בתעשיית הנפט של קובה.
Hey Love (It's a Feelin')
יחסי יוון–פינלנד
יחסי יוון–פינלנד הם יחסי החוץ בין פינלנד ליוון.
רקע כללי.
יוון הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות פינלנד, ב-5 בינואר 1918. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1920. מאז ה-1 בפברואר 1977 פינלנד מחזיקה ביוון שגרירות באתונה. במשך תקופה ארוכה הייתה פינלנד מיוצגת ביוון דרך שגרירויותיה בבוקרשט, ברומא או בבלגרד. לפינלנד יש גם 7 קונסוליות כבוד בקוס, פטראס, פירוס, רודוס, סלוניקי, הרקליון וקורפו. יוון מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי ו-4 קונסוליות כבוד בטורקו, קואופיו, אואולו ורובניימי.
מספרם של היוונים החיים בפינלנד הוא 1,681, ומספרם של הפינים ביוון מוערך בכ-1,600. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי.
שיתוף פעולה כלכלי.