אבנר בירון למד ביולוגיה לתואר שני באוניברסיטה העברית ב"הדסה" ירושלים וגישתו למוזיקה ולאינטרפרטציה מושפעת מהשכלתו במוזיקה ובמדע. השתלם בניצוח באקדמיה למוזיקה בווינה ובמוצרטאום של זלצבורג.
אבנר בירון כיהן בעבר כמנהל המוזיקלי של פסטיבל אבו גוש ושל פסטיבל "ימי מוזיקה וטבע" בגליל. במסגרת זו הקים את "אנסמבל סולני הגליל" – הרכב וירטואוזי אשר זכה להצלחה בינלאומית בזמן קצר, והוזמן לסיורי קונצרטים ברחבי העולם.
אבנר בירון כיהן כראש האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בין השנים 1994–2003. במהלך כהונתו יזם בירון פתיחת מחלקה למוזיקה מזרחית, הקים מחלקה למוזיקה רב תחומית וכן גופי ביצוע ברמה גבוהה באקדמיה. נבחר לכהן כחבר הוועדה המתמדת של ארגון האקדמיות הגבוהות למוזיקה באירופה (AEC).
אבנר בירון ניגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, והתמנה לחלילן ראשון בתזמורת הקאמרית הישראלית עימה אף הופיע כסולן. הרבה להופיע ברסיטלים ובהרכבים קאמריים. במקביל ניהל ולימד כיתות אמן רבות משתתפים לחלילנים ולמורים לחליל בישראל ומחוצה לה. כמורה וכמחנך העמיד בירון דור צעיר של חלילנים ומורים בכירים לחליל.
אבנר ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ומוזמן לנצח על תזמורות ברחבי העולם.
בשנת 2005 זכה בירון בפרס שרת החינוך על מצוינות ועשייה אמנותית רבת שנים בתחום המוזיקה. בשנת 2013 הוענק לבירון פרס אריק איינשטיין ליוצרים שתרמו להתפתחות התרבות הישראלית לדורותיה.
חייו האישיים.
בירון מתגורר ברחובות. הוא נשוי ואב לשלושה: נעה בירון (שחקנית), מור (נגן בסון, לשעבר נגן בפילהרמונית של ברלין) ושרית (פסנתרנית ומנצחת המתגוררת בלונדון).
מלחמת יוון–טורקיה (פירושונים)
בין יוון לבין טורקיה או האימפריה העות'מאנית התחוללו מספר מלחמות במרוצת ההיסטוריה.
המלחמה העות'מאנית-יוונית
קונקווסט
חוסינגה
אנטילופת ארבע-קרנים
יששכרוף
אבן בשחקים
אבן בשחקים (באנגלית: Pebble in the Sky) הוא סיפור מדע בדיוני מאת הסופר האמריקאי אייזק אסימוב.
הסיפור נכתב לראשונה בקיץ 1947 תחת הכותרת "Grow Old with Me" בעידודו של עורך המגזין "Startling Stories" שהזמין מאסימוב סיפור באורך של ארבעת אלפים מילים. הכותרת היא ציטוט משירו של רוברט בראונינג בשם "Rabbi Ben Ezra". בסופו של דבר החליט המגזין לדחות את הסיפור ולא לפרסמו. בהמלצתו של פרדריק פול קיבלה על עצמה הוצאת האור Doubleday לפרסם אותו והוא יצא לאור בינואר 1950 תחת השם "Pebble in the Sky".
אחד מהקטעים האהובים על אסימוב בספר הוא משחק שחמט שמהלכיו, המובאים בספר במלואם, מבוססים על המשחק בין גריגורי לבנפיש (בשחור) לבוריס ורלינסקי (בלבן) שנערך במוסקבה ב-1924 וזכה ב-Brilliancy Prize.
אנלוגיה למרד הגדול.
אנלוגיה היסטורית מתבקשת היא בין כדור הארץ בסיפור ואזור יהודה תחת האימפריה הרומית. לאימפריה הגלקטית מאפיינים רומאים ברורים כגון הפרומגיסטראט שמוצב בכדור הארץ למניעת מרידות והחיילים הגלאקטים ששומרים על הסדר. תושבי כדור הארץ מתוארים כקנאים דתיים המאמינים שהם מקור הגזע האנושי ואינן מוכנים לחיות תחת חוקי האימפריה אף אם מהלך זה יביא להשמדתם, בדומה לאירועי המרד הגדול בין הקנאים לרומאים בשנת 66. בניגוד לתוצאות אירועי המרד הגדול בסיפור ג'וזף שוורץ, מצליח להציל את תושבי כדור הארץ מעצמם ומגורל טרגי דומה.
מהדורות בעברית.
הספר יצא לאור על ידי הוצאת אודיסיאה, בשנת 2001 ובתרגומו של אסף כהן. שווק לחנויות בינואר 2002. הספר קיבל עיצוב מחודש לכריכה במהדורה שנייה ויצא גם כחלק מאוסף שכולל את כל ספרי האימפריה "שלישיית אסימוב: האלים עצמם + אבן בשחקים + זרמי חלל".
יגאל צרפתי
יגאל צרפתי הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כמנהל מינהל אזורי תעשייה במשרד הכלכלה והתעשייה, כראש מועצת מגדל תפן וכמנכ"ל משרד הפנים.
ביוגרפיה.
צרפתי בעל תואר ראשון במדע המדינה וגאוגרפיה, בעל תואר מגיסטר במקרקעין מהטכניון, בעל תואר שני בהצטיינות בגאוגרפיה עם התמחות בלימודים עירוניים ואזוריים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני נוסף במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד בה למד במסגרת תוכנית וקסנר.
הוא שימש סמנכ"ל משרד החינוך ומנהל מינהל הפיתוח במשרד. באפריל 2013 מונה למנכ"ל משרד הפנים ובדצמבר 2013 מונה לראש מועצת מגדל תפן. בפברואר 2016 מונה למנהל מינהל אזורי פיתוח במשרד הכלכלה והתעשייה.
צרפתי נשוי ואב לשלושה.
ארתור ויטי
פרדריק ארתור ויטי קוטון (באנגלית: Frederick Arthur Witty Cotton, נולד ב-1878 בברצלונה שבספרד, נפטר ב-9 בנובמבר 1969 בברצלונה) היה כדורגלן ונשיאו הרביעי של מועדון הכדורגל ברצלונה. ויטי שיחק במדי המועדון החל מהיווסדו ב-1899 ועד 1905, ובמקביל, בין 1903 ל-1905, היה נשיאו. בנוסף, היה איש עסקים פורה, כשעיסוקו המרכזי היה מסחר.
ביוגרפיה.
ארתור ויטי היה בנו של פרדריק ויטי, איש עסקים בריטי שהיגר לברצלונה. ב-1873 ייסד סוכנות ספינות וכך יזם קשרי עסקים בין ספרד והממלכה המאוחדת. ארתור נולד בעיר ב-1878, אך בגיל צעיר הוא ואחיו, ארנסט, עברו לאנגליה, לעיירה קרוסבי שבמרזיסייד, שם גדלו והתחנכו. ארתור ויטי עסק בספורט רבות בתקופתו באנגליה והוא שיחק רוגבי בקבוצה מקומית. לאחר שובם לברצלונה, חברו שני האחים לעסקיו של אביהם.
עיסוקם של האחים ויטי בספורט המשיך גם בברצלונה. הם ארגנו משחקי כדורגל בין עובדי החברה של משפחתם וחברות נוספות באזור. באפריל 1899 היה אחד מהמייסדים מועדון הטניס ברצלונה. ארנסט שיחק טניס, בין היתר, עם ז'ואן גאמפר, וכשהוא הקים את מועדון הכדורגל ברצלונה באוקטובר אותה שנה, הצטרפו אליו האחים ויטי ועזרו לו בייסוד המועדון. בעזרת החברה המשפחתית הם ייבאו מאנגליה ציוד כדורגל ככדורים תקניים, משרוקיות שיפוט ורשתות. ב-8 בדצמבר נערך המשחק הראשון של המועדון נגד קבוצה של שחקנים אנגליים, וארתור ויטי שיחק דווקא בקבוצה היריבה. הוא הבקיע את השער היחיד במשחק וקבע ניצחון 1-0 לזכות קבוצתו. ב-24 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה במדי ברצלונה, בניצחון 3-1 על קטלה. מנקודה זו הפך לשחקן קבוע במועדון, כשהוא מאייש את אחת מעמדות ההגנה.
בדצמבר 1900, בישיבה הכללית האחרונה שנערכה ב"סולה חימנסיום", מקום היווסדו של המועדון, הוכרז ויטי כחבר כבוד של ברצלונה כהכרה בשירותו עבור המועדון. ב-25 באפריל 1901 מונה ויטי לאחד מחברי ההנהלה של המועדון. באותן שנים החל הכדורגל באזור ברצלונה בפרט ובקטלוניה ובספרד בכלל להתפתח, ומספר נוסף של מועדונים נוסדו. ב-1902 נערך "קופה מקאיה", טורניר בין ברצלונה, אספניול ואיספניה, שלימים הוכר כאליפות קטלוניה הראשונה. ויטי היה שותף לזכייתה של ברצלונה בטורניר, התואר הראשון בתולדותיה. בהמשך השנה הוזמנה ברצלונה למהדורה הראשונה של גביע המלך הספרדי. ויטי עזר לברצלונה לנצח בחצי הגמר את ריאל מדריד בתוצאה 3-1, אך במשחק הגמר הפסידה הקבוצה לביסקאיה. ב-1903 זכה עם ברצלונה ב"קופה ברצלונה", טורניר שנערך בין המועדונים השונים בעיר.
כעבור שנתיים כחבר הנהלה, ב-17 בספטמבר 1903, נבחר ויטי לשמש נשיא המועדון, בעודו ממשיך לשחק במדי הקבוצה. בתקופה זו היריבות העירונית עם אספניול הייתה קשה, וברצלונה זכתה להצלחה מועטה לעומתה. ויטי היה אחראי על מספר שינויים במועדון, כגון קידום שחקנים צעירים יותר כקרלס קוממלה וכן החלפת המגרש הביתי. לאחר שהפסידה את אליפות קטלוניה בעונת 1903/1904, הצליחה ברצלונה לזכות בתואר תחת השם הזה לראשונה בתולדותיה בעונה שלאחר מכן, לאחר שהיא גברה בגמר על אספניול בתוצאה 3-2. יתר על כן, ארגן ויטי את המשחק הבינלאומי הראשון בתולדות המועדון. ב-1 במאי 1904 שיחקה ברצלונה מול סטאד טולוז על אדמת צרפת, בטולוז שבלנגדוק, והיא ניצחה 3-2. סטאד טולוז אף הוזמנה לברצלונה למשחק החניכה של "קרר מונטנר", המגרש החדש של ברצלונה. במשחק זה ניצחה ברצלונה 4-0. ב-6 באוקטובר 1905 פרש ויטי מתפקידו כנשיא ברצלונה, במקביל לכך שפרש ממשחק. בסך הכול, במשך 6 שנותיו כשחקן ברצלונה, הופיע ב-74 משחקים. במשך כהונתו כנשיא הגיע מספר חברי המועדון של ברצלונה לשיא של 234 איש.
ביוני 1924 היה ויטי מעורב בפרשייה מעוררת מחלוקת, לאחר שהזמין את הלהקה של חיל הנחתים המלכותי להופיע בלס קורטס, האצטדיון של ברצלונה. האוהדים לעגו וביזו את ניגון המנון ספרד על ידי הלהקה, שעברה לניגון המנון הממלכה המאוחדת במקום. כתוצאה מפרשייה זו, מצא עצמו ויטי מתרחק מהמועדון, שעבר תהליך של חיזוק פוליטי-לאומי בקטלוניה. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 ביססו ויטי ובנו, פרדריק הבן, את עסקי המסחר של החברה המשפחתית והם ייבאו מספר מוצרי צריכה לשוק הספרדי. כמו כן, עסק ויטי רבות בענף הספנות בברצלונה. אף על פי שמלחמת האזרחים בספרד פגעה קשות בכלכלה הספרדית, הייתה החברה המשפחתית פטורה מהשתלטות של אנשי הממשל הספרדי, שכן טכנית היא הייתה בבעלות בריטית, וכך המשיכה לפעול כשגרה. ב-1939 פרצה מלחמת העולם השנייה, וויטי עזב את ספרד, משאר את העסקים בידיו של עורך דין ספרדי. לאחר המלחמה שב לספרד והמשיך לפעול בתחום המסחר והעסקים.
סטיב צ'רונדולו
סטיבן אמיל "סטיב" צ'רונדולו (באנגלית: Steven Emil "Steve" Cherundolo, נולד ב-19 בפברואר 1979 ברוקפורד, אילינוי שבארצות הברית) הוא כדורגלן עבר אמריקאי ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בהנובר 96 ובנבחרת ארצות הברית בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים.