כבר בשנת 1835 הצטרפו לאיחוד המכס דוכסויות הֶסֶן-הוֹמבוּרג, נסאו, והדוכסות הגדולה של באדן. מיד אחר כך הצטרפה גם העיר החופשית פרנקפורט. בשנים 1841-2 הצטרפו לאיחוד המכס דוכסות בראונשוויג והדוכסות הגדולה לוּקסמבּוּרג (לאחר שהסכם לונדון ב-1839 הכיר בעצמאותה המלאה). בשנים 1851-2 הצטרפו לאיחוד המכס הגרמני ממלכת הנובר והדוכסות הגדולה של אולדנבורג. לאחר ניצחון פרוסיה על אוסטריה (1866) סיפחה פרוסיה את דוכסויות שלזוויג, הולשטיין וסַקס-לָאוּאֶנבֶּרג (שנקרעו ב-1864 מדנמרק) והן הצטרפו לאיחוד המכס כמחוזות פרוסיים. יחד איתן הצטרפו לאיחוד המכס הגרמני גם שתי הדוכסויות הגדולות של מקלנבורג שוֶורין ושטרליץ. בכך כלל איחוד המכס הגרמני את כל המדינות שהתאחדו ב-1871 לאיחוד מדיני והקימו את הקיסרות הגרמנית בראשות מלך פרוסיה כַּקיסר הגרמני במשרה תורשתית. לוקסמבורג היא החברה היחידה באיחוד המכס הגרמני שלא הצטרפה ב-1871 לאיחוד הגרמני ולהקמת הקיסרות הגרמנית. היא פַּרשָה מאיחוד המכס רק ב-1919 אחרי מלחמת העולם הראשונה ולאחר שנכבשה במהלך המלחמה על ידי גרמניה שלא כיבדה את הנייטרליות שלה. שתי המדינות הנוספות יוצאות הדופן היו הערים החופשיות המבורג ובְּרֶמֶן שהצטרפו מיד לאיחוד הקיסרי אך דחו את הצטרפותן לאיחוד המכס עד לשנת 1888. כאמור, לאחר ניצחון פרוסיה (גרמניה) על צרפת בתחילת 1871, התאחדו כל מדינות גרמניה ללא אוסטרו-הונגריה וליכטנשטיין והקימו את הקיסרות הגרמנית שקרעה מצרפת את אלזס וצפון לורן וסיפחה אותן. מחוזות מסופחים אלו צורפו מיד לאיחוד המכס הגרמני כמחוזות קיסריים. איחוד המכס הגרמני בוטל למעשה בשנת 1919 לאחר מלחמת העולם הראשונה וּביטול הקיסרות הגרמנית והקמת הרפובליקה הגרמנית היא רפובליקת ויימאר.
מידות, משקלות ומטבעות אחידים באיחוד המכס הגרמני וחוזי סחר.
זמן קצר לאחר הקמת איחוד המכס נקבעו בו מידות ומשקלות אחידים. ב-30.7.1838 התכנסו נציגי החברות באיחוד לכנס מטבע בדרזדן והסכימו לקבוע שני מטבעות חוקיים בכל רחבי איחוד המכס: התָאלֶר הפרוסי והגילדֶן הבווארי עם יחס המרה קבוע ביניהם: שבעה גילדן עבור ארבעה תאלר. בוועידת המטבע בווינה בשנת 1857 נקבעו גם שערי המרה קבועים עם המטבע האוסטרי. בכך נקבעה למעשה מערכת מטבעות אחידה גם מעבר לתחומי איחוד המכס הגרמני בכל רחבי הקונפדרציה הגרמנית, האימפריה האוסטרית, פרוסיה וליכטנשטיין. בשנת 1865 חתם איחוד המכס הגרמני על הסכם סחר חופשי וביטול מכסים הדדי עם ממלכת שוודיה-נורווגיה (שתי הממלכות היו מאוחדות באותו זמן). ההסכם לא כלל איחוד מכסים על יבוא חיצוני.
שינויים בתקנון איחוד המכס הגרמני.
לאחר ניצחון פרוסיה על אוסטריה (1866) יצאה אוסטריה מהקונפדרציה הגרמנית הרופפת והוקמה הקונפדרציה הצפון גרמנית בראשות פרוסיה כאיחוד מדיני (לא רופף) שכלל את כל המדינות בגרמניה שמצפון לנהר מיין ובוואריה. זמן קצר אחר כך שונה תקנון קבלת ההחלטות באיחוד המכס הגרמני. מועצת איחוד המכס כללה עכשיו ייצוג שונה למדינות החברות. לפרוסיה לא ניתן רוב במועצה למרות שפרוסיה כללה כשני שלישים מכל אוכלוסיית ושטח גרמניה. קבלת החלטות הייתה מותנית עכשיו ברוב מיוחס אך לאו דווקא פה אחד. כך בוטלה זכות הווטו של כל מדינה בודדת והתייעל תהליך קבלת ההחלטות באיחוד המכס הגרמני.
האימפריה האוסטרית לא מצטרפת לאיחוד המכס הגרמני.
קיסר האימפריה האוסטרית עמד בראש הקונפדרציה הגרמנית הרופפת כמחזיק תורשתי בתפקיד זה. אולם ממשלות אוסטריה ופרוסיה הבינו והאמינו שהשפעתה של אוסטריה בקונפדרציה הגרמנית תקטן ככל שאיחוד המכס הגרמני יצליח ויתרחב בראשותה של פרוסיה. למרות זאת נמנעה האימפריה האוסטרית בעקביות מלהצטרף לאיחוד המכס הגרמני. הסיבה העיקרית לכך היא שממשלת אוסטריה האמינה שהשוק הפנימי של האימפריה האוסטרית הוא גדול ומספק כמעט כמו כל השוק של שאר גרמניה (לפי גודל האוכלוסין). מאידך הכלכלה והתעשייה באימפריה האוסטרית מפגרות, במיוחד באזורי השוליים ובעיקר בממלכת הונגריה. לכן התנגד הממשל האוסטרי לסחר חופשי ושאף להטיל מכסי מגן גבוהים על יבוא, כולל יבוא ממדינות גרמניה. פרוסיה שאפה למנוע את צירוף האימפריה האוסטרית לאיחוד המכס הגרמני לכן גם התנגדה להעלאת שיעורי המכס. האפשרות שרק אוסטריה גופא ללא ממלכת הונגריה תצטרף לאיחוד המכס הגרמני נראתה לא מעשית. היא חייבה פיצול כלכלי של האימפריה האוסטרית לשני שווקים והפעלת גבול מכס ביניהם. אחרי מהפכת אביב העמים (1848) שמרה עדיין אוסטריה על ההנהגה הפוליטית בקונפדרציה הגרמנית, אך ההנהגה הכלכלית עברה לפרוסיה. גם, אך לא רק, משום כך הועלו כבר אז בפרלמנט של הקונפדרציה הגרמנית הצעות לאיחוד מצומצם של גרמניה בראשות פרוסיה וללא האימפריה האוסטרית.
השפעות איחוד המכס הגרמני.
רוב ההיסטוריונים מסכימים שאיחוד המכס הגרמני איחד את גרמניה איחוד כלכלי עוד לפני האיחוד המדיני שלה. הם מסכימים עוד כי איחוד המכס תרם להתפתחות הכלכלית-תעשייתית ולהקמת מערכת תחבורה (תעלות, מסילות, כבישים ונמלים) יעילה ומסועפת בגרמניה. רבים מהם סבורים שאיחוד המכס חיזק את מעמדה של פרוסיה כמנהיגה הכלכלית של מדינות גרמניה ועודד איחוד מדיני של גרמניה ללא אוסטרו-הונגריה. היסטוריונים אחרים מתנגדים להשקפה זו וטוענים שמדינות גרמניות הצטרפו לאיחוד המכס מסיבות כלכליות אך גם חששו משאיפות ההתפשטות הפרוסיות. הם מצביעים על כך שמדינות רבות החברות באיחוד המכס פעלו כנגד פרוסיה בעת מלחמתה עם האימפריה האוסטרית (1866). יש הטוענים שאיחוד המכס הגרמני שימש דוגמה להקמה ולעיצוב של השוק האירופי המשותף והאיחוד האירופי.
סאאב 39
שיווי המשקל המקוטע
אור צלקובניק
אור צלקובניק (נולד ב־19 במארס 1983) הוא איש תקשורת וניהול ישראלי, מנכ"ל והעורך הראשי של 103fm (לשעבר "רדיו ללא הפסקה"). בעבר היה סמנכ"ל הפיתוח של eco99fm והמנהל המוזיקלי והעורך הראשי של גלגלצ.
ביוגרפיה.
נולד והתחנך בקריית אונו. התגייס בשנת 2001 לגלי צה"ל ולאחר סיום קורס העיתונאים מילא תפקידי עריכה, שידור והפקה. עם שחרורו נשאר לעבוד כאזרח בתחנה.
בשנת 2005, בגיל 22, מונה לעורך השידורים הראשי של גלגלצ. בשנת 2006 מונה לתפקיד המנהל המוזיקלי של התחנה. במהלך כהונתו בתפקיד זה, הגיעה גלגלצ לשיא נתוני האזנה לפי סקר TGI, מה שהעמיד אותה לראשונה כתחנה המואזנת ביותר מבין תחנות הרדיו הארציות והאזוריות. בפברואר 2015 הודיע על עזיבת התחנה הצבאית.
ביוני 2015 התמנה לסמנכ"ל פיתוח ב־eco99fm והיה חלק מצוות הפיתוח וההקמה של האתר והאפליקציה של התחנה.
באוקטובר 2015 מונה לתפקיד המנכ"ל והעורך הראשי של 103fm (לשעבר רדיו ללא הפסקה), ששייך לקבוצת רדיו ללא הפסקה, הכוללת גם את התחנה-האחות eco99fm.
הוא גייס עיתונאים נוספים לתחנה, ובהם אראל סג"ל, גיא פלג, וגולן יוכפז. בין השאר יזם את שיתוף הפעולה היומי בין ינון מגל ובן כספית, ואת תוכנית "הקבינט" בהשתתפות רוני דניאל, יואב לימור ואלון בן דוד.
צלקובניק הוא בעל תואר בוגר אוניברסיטת תל אביב בממשל ותקשורת פוליטית ותואר שני מאותו מוסד בלימודי ביטחון, סייבר ואסטרטגיה. זכה בתואר "עובד צה"ל יחידתי מצטיין" מטעם ראש אכ"א ו־3 פעמים בפרס מפקד גלי צה"ל.
ב-27 ביולי 2022 פורסם כי צלקובניק נבחר להיות מפקד גלי צה"ל, בכפוף לאישור היועמ"שית, אשר בלמה את המינוי בשל הוצאתו לפועל בתקופת הבחירות לכנסת העשרים וחמש.
רב&quot;ת
נערה אחרונה
הנערה האחרונה הוא דימוי בסרטי מותחן ואימה (במיוחד סרטי רצח), המתייחס לאישה האחרונה שנותרת בחיים ומתעמתת עם הרוצח, כביכול זו שנשארת לספר את הסיפור.
מבין סרטים רבים בהם מופיעה דמות של "נערה אחרונה", ניתן למנות את הסרטים הנוסע השמיני, ליל המסכות, יום שישי ה-13 וסיוט ברחוב אלם.
המונח הוטבע על ידי קרול ג'יי קלובר בספרה "גברים, נשים ומסורים חשמליים" . קלובר מציינת שבסרטים אלו הצופה מתחיל בשיתוף נקודת המבט של הרוצח, אבל חווה שינוי באופן חלקי בלהזדהות עם הנערה האחרונה במשך הסרט.
דני פינטאורו
דני פינטאורו (באנגלית: Danny Pintauro; נולד דניאל ג'ון פינטאורו ב-6 בינואר 1976 במילטאון, ניו ג'רזי) הוא שחקן אמריקאי שנודע בעיקר בזכות תפקידו כג'ונתן באוור בסיטקום האמריקאי הפופולרי "מי הבוס?" והשתתפותו בסרט הקולנוע "קוג'ו" משנת 1983 (המבוסס על ספרו של סטיבן קינג "קוג'ו").
קריירה.
הופעותיו הראשונות של פינטאורו היו באופרת הסבון "As the World Turns", בתפקיד פול ריאן המקורי, ובסרט הקולנוע "קוג'ו", המבוסס על ספרו של סטיבן קינג "קוג'ו". הוא התפרסם לראשונה בעקבות השתתפותו בסדרת הטלוויזיה "מי הבוס?". לאחר סיום הסדרה, הופעותיו הלכו והתמעטו. הוא המשיך והופיע בהפקות תיאטרון, כגון "The Velocity of Gary" ו-"Mommie Queerest".
כמו כן, הוא עבד כנציג מכירות של חברת טאפרוור, ונכון לשנת 2013, הוא מנהל מסעדה בלאס וגאס.
חיים אישיים.
פינטאורו נולד במילטאון, ניו ג'רזי, בנם של מרגרט ל' סילקוקס וג'ון ג'יי פינטאורו, מנהל. בשנת 1994 הוא לקח פסק זמן מקריירת המשחק שלו, ולמד בקולג' מחוז מידלסקס שב, ניו ג'רזי, ולאחר המשיך ללמוד אנגלית ותיאטרון באוניברסיטת סטנפורד. הוא סיים את לימודיו בשנת 2001.
בשנת 1997 פינטאורו יצא מהארון, בריאיון עבור הצהובון "נשיונל אינקוויירר". באפריל 2013 התארס לבן-זוגו, ויל טאבארז, והשניים נישאו באפריל 2014.
בשנת 2015, פינטאורו חשף בריאיון עם אופרה וינפרי שהוא נשא HIV מאז 2003.
Hearst Corporation
קריסטינופול
קואליצית היהודים הרפובליקנים
מצפור אוכברג