ספייסק החלה את דרכה כזמרת קאנטרי. היא הקליטה סינגל אחד, בשם "ריינבו". בעזרתו של בן דודה, השחקן ריפ טורן, נרשמה למכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע. תפקידה הראשון בקולנוע היה בסרט "Prime Cut" משנת 1972, בו הופיע גם ג'ין הקמן. סרט שעסק בסחר בנשים ובמכירתם לעבדות. תפקידה המשמעותי הראשון היה בסרט המסע\פשע של טרנס מאליק, "שביל הזעם" (1973), בו כיכבה לצד מרטין שין. על סט הסרט פגשה את הבמאי ג'ק פיסק והם התחתנו באפריל 1974.
תפקיד הפריצה שלה היה בסרטו של בריאן דה פלמה, "קארי" (1976), עיבוד לספרו של סטיבן קינג. בסרט היא גילמה את הדמות הנושאת את שם הסרט, קארי, באופן סנטימנטלי נערה בעייתית עם כוחות טלקינזיס. תפקיד זה הביא לה מועמדות ראשונה לפרס האוסקר. ארבע שנים אחר כך היא גם זכתה באוסקר על תפקידה ב"בתו של כורה פחם" (1980), סרטו של מייקל אפטד שהיא דרמת ביוגרפיה מוזיקלית, בה ספייסק גילמה את זמרת הקאנטרי לורטה לין. בנוסף היא הייתה מועמדת לפרס גראמי על שירתה בפסקול הסרט. עוד במהלך שנות השמונים הייתה ספייסק מועמדת לפרס האוסקר שלוש פעמים נוספות. על הסרטים: "נעדר" (1982), לצד ג'ק למון, "הנהר" (1984), לצד מל גיבסון ו"פשעים שבלב" (1986). ב-1981 הופיעה בסרט "איש מחוספס" לצד אריק רוברטס, ובשנת 1985 הופיעה בסרט "מארי". ספייסק מרבה להופיע גם בסרטי טלוויזיה כמו "עניין פרטי" (1992) של HBO, "מקום לאנני" (1994), "אם הקירות האלה היו יכולים לדבר" של HBO, "מעבר לנדרש" (1996), "מיילדת" (2001) ו"קריאה אחרונה" (2002). בנוסף הופיעה בסרטים כגון "JFK תיק פתוח" (1991), של אוליבר סטון, "נבל העשב" (1995), עיבוד לספרו של טרומן קפוטה, "פגיעה", עם ג'יימס קובורן, הקומדיה "פגז מן העבר" (1999), עם ברנדן פרייז'ר, "סיפור פשוט" (1999), של דייוויד לינץ', "מעיין הנצח" (2002), "בית בקצה העולם" (2004), סרט האימה "הצלצול 2" (2005), "אחי, אני והיא" (2006) ו"ארץ קרה" (2006).
עשתה קמבק בשנת 2001 כשגילמה את רות' פאולר בדרמה "בחדר המיטות". בסרט גילמה אישה שבנה נרצח והופכת בשל כך לאישה מרירה. הופעתה העוצמתית בסרט הביאה לה מועמדות חמישית לפרס האוסקר, ואת פרס גלובוס הזהב כשחקנית בסרט דרמה.
ב-2002 שיחקה בדרמת הטלוויזיה "שיחה אחרונה" לצד ג'רמי איירונס. בשנת 2011 היא ככבה בסדרת טלוויזיה שצולמה על בסיס ספרו של כריס בוג'אליאן "מיילדות". בשנת 2012 שיחקה בסרט "המלכודת" , לצדו של קריס קריסטופרסון.
בשנת 2018 שיחקה בסרט "הג'נטלמן והאקדח", לצדו של רוברט רדפורד.
בשנת 2022 שיחקה בתפקיד הראשי לצד ג'יי קיי סימונס בסדרת הדרמה והמד"ב "שמי לילה" ברשת אמזון פריים וידאו; אודות הסדרה על זוג מבוגר שמגלה שער בחצר האחורית שלהם שמוביל לכוכב לכת נטוש.
דראזן פטרוביץ'
אנקונדה ירוק
פנקיסי גורגה
פיגמאים
האסלאם בגאורגיה
איה נאפה
אָיָה נַאפָּה (ביוונית: Αγία Νάπα, בטורקית: Ayia Napa) היא עיירת נופש בדרום מזרח קפריסין. בעברה הייתה כפר דייגים קטן, אך בשנות האלפיים הפכה למוקד תיירות לצעירים, בזכות חופיה היפים. במקום נמצאים פאבים ומועדונים רבים, והיא מאופיינת בחיי לילה תוססים. בנוסף, מהווה המקום מוקד משיכה גם לעוסקים בגלישת רוח וסקי מים.
גאוגרפיה.
משמעות השם "איה נאפה" ביוונית הוא "הקדושה של היער", ולמקום מסורת דתית על צייד שמצא במערה נטושה פסל של המדונה. אחד המאפיינים של המקום הוא השילוב בין הרוח הצעירה והמודרנית של היישוב וסביבתו, לבין ריבוי הכנסיות והאתרים הנחשבים כקדושים לנצרות היוונית-אורתודוקסית.
איה נאפה ממוקמת בדרום-מזרח האי קפריסין, מדרום לגבול הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין. בשנת 1974, במהלך הפלישה הטורקית לקפריסין, נמנע כיבושה של איה נאפה על ידי הצבא הבריטי, בזכות מיקומה הסמוך לדקליה - הבסיס האוטונומי הבריטי. הצבא הטורקי, שכבש את צפון ומזרח האי והגיע עד מבואות איה נאפה, נמנע מלהיכנס לאזורים הבריטיים, מחשש לעימות צבאי עם בריטניה, והותיר את אזור החוף הדרומי המזרחי כחלק מהטריטוריה היוונית של האי.
באיה נאפה מתקיימים שלושה פסטיבלים שנתיים: "הקרנבל הלאומי השנתי" בחודש פברואר, "חג הים" בסוף חודש מאי, ו"פסטיבל היין" בסוף הקיץ.
בשנת 1994, צעירה מדנמרק בשם לואיז ג'נסן הותקפה, נחטפה, נאנסה ונרצחה באיה נאפה על ידי שלושה חיילים בריטים שיכורים. עקב התעללות החיילים, הגופה הייתה במצב כזה שרק טבעת הכסף שעל ידה של ג'נסן זיהתה אותה. השלושה קיבלו מאסר עולם, אך הוא הומתק לאחר שנתיים ל-25 שנה, בשנת 2003 קוצר על ידי הנשיא טסוס פפדופולוס ל-18 שנה, ואז קוצר שוב בשליש עקב התנהגות טובה. הרוצחים שוחררו בשנת 2006 לאחר 12 שנה בכלא הקפריסאי, ושבו לבריטניה.
ביולי 2019 נעצרו באיה נאפה 12 צעירים ישראלים בפרשת החשד לאונס בקפריסין, ושוחררו לאחר מספר ימים. הפרשה זכתה לסיקור נרחב בכלי התקשורת בישראל.
ג'ואנה לאמלי
חולם
חוֹלָם הוא סימן ניקוד במערכת הניקוד הטברני. בעברית חדשה הוא מסמן את התנועה . החולם הוא תנועה גדולה (בין אם הוא מלא או חסר).
הקלדה.
כך מקלידים את החולם במערכות הפעלה שונות:
אין לבלבל בין הקלדה של חולם להקלדת נקודה שמאלית של שין
שם נוסף לחולם שהיה רווח בספרי דקדוק ישנים הוא מְלֹא פּוּם (או פֿוּם), כלומר תיאור של צורת ההגייה של צליל ב"מלוא הפה". השם חולם גזור כנראה מהשורש ח־ל־מ במשמעות "בריא, חזק" (כמו בפועל הֶחֱלִים) ואם כן, מצביע גם הוא על צליל מלא וחזק. השם הנוסף לחולם, שאינו רווח היום הוא "ח֫וֹלֶם", במלעיל ובסגול בלמ"ד.
חולם שנכתב עם אם קריאה נקרא חולם מלא ואילו חולם שנכתב בלא אם קריאה נקרא חולם חסר.
מראה.
חולם חסר נראה כנקודה מעל הפינה השמאלית העליונה של האות, לדוגמה באל"ף במילה אֹהֶל (ללא ניקוד: אוהל). בחלק מסגנונות הדפוס נהוג להשמיט את החולם החסר כאשר הוא בא אחרי שי"ן שמאלית או לפני שי"ן ימנית – שֹׂבַע, עֹשֶׁר (ללא ניקוד: שובע, עושר). השמטה זו פחות נהוגה בימינו.
אם הקריאה של החולם המלא היא לרוב האות וי"ו, ואז נקודת החולם נכתבת מעליה, לדוגמה במילה מוֹעֵד. כאשר אם הקריאה היא ה"א, החולם נראה כמו החולם החסר, לדוגמה במילה פֹּה. כאשר אם הקריאה היא אל"ף, בדפוס מסורתי נהוג למקם את החולם מעל היד הימנית של האל"ף, אבל גופנים רבים הנהוגים כיום אינם מיישמים את האלגוריתם למיקום כזה של החולם ומציבים אותו במקומו הרגיל מעל הפינה השמאלית העליונה של האות הקודמת. המיקום המסורתי מיושם, לדוגמה, בגופנים Ezra SIL SR ו־SBL Hebrew, המיועדים להצגת מקרא. כאשר החולם מופיע לפני אל"ף שאינה אם קריאה, אלא עיצור מנוקד, בכל מקרה יש להציב אותו במקומו הרגיל, לדוגמה במילים דֹּאַר (דואר), תֹּאַר ().
החולם החסר יכול לבוא אחרי העיצור וי"ו, לדוגמה בשם הפועל לִגְוֺעַ (ללא ניקוד לגווע). בדפוס איכותי נקודת החולם לא אמורה להיות מודפסת מעל הווי"ו אלא מעט אחריה.
השימוש בחולם.
כתיב החולם במקרא אינו עקבי ואותה מילה יכולה להיכתב בחולם חסר ובחולם מלא: חֹזֶה לצד חוֹזֶה, הֲקִימוֹתִי לצד הֲקִמֹתִי וכו'. בהחלטותיה על ניקוד העברית בת ימינו האקדמיה ללשון השתדלה לקבוע את כתיב החולם החסר והמלא לפי כללים עקביים.
בעברית החדשה, לרוב החולם נכתב מלא ואם הקריאה היא וי"ו. כאשר החולם מלא, האות וי"ו נכתבת תמיד בכתיב חסר ניקוד. השימוש בחולם החסר מוגבל למשקלים מסוימים, אם כי מילים נפוצות רבות שייכות למשקלים האלה. לרוב החולם המלא מתקיים בנטייה, כלומר אם הוא נכתב בצורת היסוד של המילה, הוא נכתב גם בכל שאר הצורות שלה. למשל: שׁוֹמֵר – שׁוֹמֶרֶת – שׁוֹמְרוֹת – שׁוֹמְרוֹתֵיהֶם – שׁוֹמְרֵי־(הסף); לעומת חולם חסר העשוי להשתנות לסימן ניקוד אחר, למשל: גֹּדֶל – גְּדָלִים (ללא ניקוד: גודל – גדלים). יוצאי דופן בולטים שבהם החולם לא מתקיים:
כאשר נכתב חולם חסר בכתיב מנוקד, האות וי"ו בכל זאת נכתבת בדרך כלל בכתיב חסר ניקוד.
האות וי"ו לא נכתבת בכתיב חסר ניקוד בדרך כלל כאשר אם הקריאה של החולם אינה וי"ו.
בניקוד המודרני, חולם מלא משקף בדרך כלל תנועת o ארוכה היסטורית, בין שמוצאה בכיווץ הדיפתונג aw ובין שמוצאה בתנועת a ארוכה קדומה (המעתק הכנעני); חולם חסר משקף בדרך כלל תנועת o קצרה היסטורית (שמקורה בתנועת u), וכן o קצרה מוטעמת שנתארכה (הארכה טונית).
משקלים שבהם נכתב חולם חסר.
חולם חסר במשקלים סגוליים.
חולם חסר נכתב בהברה שלפני אחרונה במילים במשקל הסגולי קֹטֶל ובמשקלים קשורים. זהו גלגול של המשקל הפרוטו־שמי qutl, שקיים באותה הצורה בערבית הספרותית, למשל במילה قـُدْس קֻדְס, המקבילה למילה העברית קֹדֶשׁ (זהו גם השם הערבי של ירושלים).
במשקל הסגולי קֹטֶל ובמשקלים דומים עם אותיות גרוניות: קֹטֶר, זֹהַר, נֹגַהּ. הכתיב התקני ללא ניקוד הוא קוטר, זוהר, נוגה. בעבר היה נהוג לכתוב מילים כאלה בלא וי"ו בכתיב חסר ניקוד, אבל כיום כתיבה זו נדירה וקיימת בעיקר בשמות פרטיים – חלק מהאנשים מוסיפים לכתוב נעם, אהד, נגה, זהר, ולא נועם, אוהד וכו'.
באופן דומה נכתבות מילים כגון צִפֹּרֶן, מִקְטֹרֶן. ללא ניקוד: ציפורן, מקטורן.