רעיון ה-Bug bounty הוצע לראשונה בשנת 1983 על ידי חברת Hunter &amp; Ready אשר הודיעה כי תעניק חיפושית מתוצרת פולקסווגן לכל מי שימצא באג במערכת ההפעלה בזמן אמת שלה - VRTX. כעשור לאחר מכן, בשנת 1995, פותחה תוכנית דומה בחברת נטסקייפ אשר פיתחה את הדפדפן המסחרי הראשון. ג'רט רידלינגאפר, מהנדס תוכנה בחברה, הוביל את המהלך להקמת התכנית, לאחר שזיהה כי ישנה קהילה של משתמשי הדפדפן, אשר מפרסמת מיוזמתה תיקונים לבאגים בדפדפן ודרכים לעקיפתם. רידלינגפר חשב שהחברה צריכה למנף ולהרחיב את תחביב מציאת הבאגים על ידי הגולשים ובאישור הנהלת החברה קיבל תקציב התחלתי של 50 מיליון דולר. כך נפתחה התוכנית הראשונה בהיסטוריה של Bug bounty לדפדפנים .
תוכניות Bug bounty בולטות.
בהעשור השני של המאה ה-21 תפס רעיון ה-Bug bounty תאוצה גדולה ורבות מתוך חברות הטכנולוגיה המובילות בעולם משתמשות בו.
בשנת 2013 הודיעה חברת גוגל כי תרחיב את שירות ה-Bug bounty שלה, שעד-אז עסק במציאות באגים ופרצות אבטחה בשירותים הבולטים של החברה בלבד, וכי החל מ-2013 התכנית תורחב, כך שהיא תכלול אף מבחר של אפליקציות גוגל אשר השפעתם נמוכה ביחס לליבת מערכת ההפעלה. ב-2019 הרחיבה גוגל את התכנית עוד-יותר והציעה תמריצים אף למוצאי באגים ופרצות אבטחה במרבית האפליקציות הניתנות להורדה בחנות Google Play. התשלום שמציעה גוגל למוצאי הפרצות נע בין 500 ל-50,000 דולר בהתאם לחומרת הבאג.
ב-2016 הודיעה אפל על פתיחת תוכנית Bug bounty משלה, אך הגבילה את ההשתתפות בה לחוקרי אבטחה מסוימים בלבד. באוגוסט 2019 הודיעה החברה על פתיחת התכנית לציבור הרחב וכי סכום הפרסים אשר יחולקו למוצאי הבאגים ינוע בין 25,000$ ל-1,000,000$.
גם ל-Microsoft תוכנית Bug bounty משלה, בה סכום הפרסים נע בין 15,000 ל-300,000 דולר. בין 1 ביולי 2018 ל-1 בינואר 2019 שילמה Microsoft תמלוגים לחוקרי אבטחה, בסך כולל של 4.4 מיליון דולר.
חברת פייסבוק שילמה תמלוגים בסך של 2.2 מיליון דולר במהלך שנת 2019 בעבור Bug Bounty שלה.
בנובמבר 2013 הודיעו אפל ומיקרוסופט על נתינת חסות ל-Internet Bug Bounty - תוכנית Bug bounty שתנוהל על ידי מתנדבים ותחלק תמריצים על מציאת באגים בתוכנות ושפות תכנות שונות אשר מופצות בקוד פתוח, כגון Adobe Flash, Python, Ruby, PHP, Django, Ruby on Rails, Perl ,OpenSSL, Nginx, Apache HTTP Server, Phabricator ועוד רבים. החל מ-2017 גם החברות HackerOne, GitHub ו-FORD להימנות עם נותני החסות לתוכנית. בדצמבר 2018 הודיע האיחוד האירופאי על פתיחת תוכנית Bug bounty, במסגרתה יתוגמלו מוצאי פרצות אבטחה בפלטפורמות הקוד הפתוח הפופולריות בעולם, בסכומים של עד 71 אלף אירו.
במרץ 2016 הכריז משרד ההגנה האמריקני על תוכנית ה-Bug bounty הראשונה של הממשל - Hack the Pentagon. התכנית פעלה לזמן מוגדר, בין 18 באפריל ל-12 במאי 2016 וסכום הפרסים הכולל שחולק בה עמד על כ-71,200 דולר.
רונדו (תהלוכה)
רוֹנדוֹ הוא מעין תהלוכה שבה נוהגים תלמידי תיכון לחגוג את סיום חוק לימודיהם. במהלך הרונדו, בני נוער רבים נוסעים בשיירת מכוניות, תוך צפירות, שירה או השמעת מוזיקה.
קיום פעילות זו גורם פעמים רבות להפרעה לתנועה התקינה של רכבים בכביש, ולעיתים מלווה גם בהתפרעויות. למשל, בשנת 2010 תועדה השתוללות במצעד רונדו בישראל, שבה נופצו חלונות ונגנבו אמצעים צבאיים כמו אבוקות ורימוני עשן, ששימשו לפיזור עשן במתחם בית הספר בתחילת התהלוכה.
בשנת 2012 הוציא משרד החינוך חוזר מנכ"ל, ובו קבע כי "בעקבות מקרים שקרו בעבר הוחלט לאסור בתכלית האיסור את קיומם של 'מסעות הרונדו', על ידי תלמידי כיתות י"ב בסיום שנת הלימודים". בחוזר אף התבקשו מנהלי בתי הספר לדווח למשטרה, ולמפקחים על מוסדות הלימוד, על כל התארגנות ל"רונדו" שבאה לידיעתם.
סביבון מעוטר בדימוי יהודה השבויה ויהודה המשוחררת
"סביבון מעוטר בדימוי יהודה השבויה ויהודה המשוחררת" הוא סביבון שיצר האמן הישראלי משה מורו על פי עיצובו של זאב רבן בשנת 1929.
תיאור.
בשנת 1929 יצר מורו בבית המלאכה שלו ב"בתי בצלאל", סביבון עשוי שנהב מגולף. גוף הסביבון עשוי במבנה של קובייה, עליה חרוטים דימויים הקשורים לחג החנוכה: כד ולצידו ענפי עץ זית, המנורה, תיאור של "יהודה השבויה", הלקוח ממטבע הנצחה שטבעו הרומאים לאחר ניצחונם על היהודים במרד הגדול, וכן דימוי של "יהודה המשוחררת". דימוי זה פותח בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות והיווה ביטוי לתפיסה שראתה בציונות מכשיר לשחרור משעבוד העם היהודי. דימוי זה הופיע גם על גבי אריח קרמיקה שנוצר ב"בצלאל" עבוד בית ביאליק בתל אביב. האותיות החרוטות על הסביבון - "נ. ג. ה. ש.", מעידות כי יועד עבור יהודי התפוצות.
מן הסביבון נוצרו בשנת 1996 עותקים בטכניקה של יציקת ברונזה. אחד מן העותקים הוצג בתערוכה "בצלאל של שץ" (1982), שהוצגה במוזיאון ישראל.
תצלום הסביבון הופיע על גבי כרטיס חיוג (טלכרט) של חברת בזק.
סביבון (מורו)
דונדורמה (גלידה מסטיק טורקית)
בוזה (גלידה מסטיק סורית)
מגן פנים
מגן פנים הוא מכשיר שמגן על כל פניו של הלובש (או חלק ממנו) מפני סכנות כמו חפצים מעופפים ופסולת דרכים, התזות כימיות (בתעשייה), או חומרים זיהומיים פוטנציאליים (בסביבות רפואיות ומעבדותיות).
תעשייה.
מגן פנים מיועד להגן על חלק מהפנים או על כולו של הלובש ועל העיניים מפני מפגעים. יש להשתמש במגן פנים עם משקפיים ו/או משקפי מגן.
תקנים.
מגנים אלה מיועדים להגנה מפני חלקיקים במהירות גבוהה, והם חייבים לעמוד בפגיעה של כדור פלדה נומינלי בקוטר 6 מ"מ, מכה לעיניים והגנה לרוחב במהירות הנקובה.
חומר.
מספק עמידות מעולה בפני פגיעה ישירה, איכות אופטית, עמידות בחום ועמידות כימית רגילה.
מספק עמידות מעולה בפני פגיעה, איכות אופטית, עמידות בחום ועמידות כימית טובה.
ייצור.
שתי שיטות משמשות לייצור מגן פנים: שיחול ועיצוב בהזרקה. מגני פנים חתוכות מגיליונות שחול מספקים התנגדות טובה יותר בפני פגיעה, מאשר מגן פנים המיוצר בהזרקה, משום שבשיחול נעשה שימוש בכדוריות פלסטיק בעלת משקל מולקולרי גבוה יותר מאשר בהזרקה, הנמסות טוב יותר.
במהלך התפרצות מגפת הקורונה, ייצרו מספר גופים אזרחיים, מגן מאולתר כאשר הקשת מודפסת מחומרים שונים במדפסת תלת מימד והמגן מוכן משקף משרדי רגיל.
רפואי.
ברפואה, "מגן פנים" מתייחס למגוון מכשירים המשמשים להגנה על איש מקצוע רפואי במהלך הליך שעשוי לחשוף אותם לדם או לנוזלים אחרים שעלולים להדבק. דוגמה לכך היא שימוש במסכת החייאה בעת ביצוע הנשמה במהלך החייאה. דוגמה נוספת היא השימוש בציוד מגן אישי לשמירה על הפנים מפני חשיפה לחומרים זיהומיים שעלולים להופיע.
משטרה וצבא.
בסביבות צבאיות או אכיפת החוק, מגן הפנים מתוכנן להגן מפני אמצעים בליסטיים (רשף מירי, פיצוץ רימון יד) או פגיעות במהירות נמוכה, כתוצאה מאגרופים או חפצים שנזרקו.
מגן פנים בליסטי מיועד לעצור או להסיט הדף ושבאים מחבלנים פיצוצים ושברי מפעילים שלובשים חליפות הגנה כדי להגן על עיניהם ועל הפנים של הלובשים מפני איומים בליסטיים בעת פירוק פצצות.
בנייה.
באתרי בנייה רבים עובדים רבים משתמשים במגני פנים כדי להגן עליהם מפני פסולת או ניצוצות. בעת שימוש בכלים רבים לחיתוך ועבודה עם מתכת, ממליצים על שימוש במגן פנים. דוגמאות לכך כוללות ציוד ריתוך או מסור.
סיווג בולטימור
סיווג בולטימור (באנגלית: Baltimore classification) הוא שיטה למיון נגיפים לקבוצות על בסיס סוג הגנום שלהם ושיטת השכפול שלהם. השיטה פותחה על ידי הווירולוג דייוויד בולטימור.
במאמר המקורי חילק בולטימור את הנגיפים ל-6 קבוצות שונות, מאוחר יותר, עם גילוי מנגנוני השכפול הייחודים של נגיפים כדוגמת נגיף הפטיטיס B נוספה קבוצה שביעית למערכת הסיווג.
המיון.
קבוצות הנגיפים.
בולטימור חילק את הנגיפים ל-7 קבוצות:
תהליכים אופייניים לקבוצות השונות.
ההשערה המקובלת היא שנגיפים התפתחו פעמים רבות, ואינם חולקים נגיף אב קדמון משותף. גם בתוך קבוצות בולטימור השונות יש נגיפים רבים ללא מוצא משותף (מלבד אולי הקבוצה השישית והקבוצה השביעית שאצלם יש דמיון יחסית בארגון הגנום ובאסטרטגיות השכפול).
מיון בולטימור
איוואן האיום (סרט)
איוואן האיום (ברוסית: Иван Грозный) הוא סרט קולנוע בשני חלקים בבימויו של סרגיי אייזנשטיין, שהראשון מביניהם יצא לאקרנים ב-1945. העלילה מגוללת את חייו של איוואן האיום, צאר רוסיה, ונועדה להציגו באופן חיובי, כמשל להנהגתו של יוסיף סטלין. החלק השני נאסר להקרנה על ידי השלטונות, והותר לבסוף רק ב-1958, חמש שנים אחרי מות סטלין. החלק השלישי שתוכנן, לא הושלם מעולם. "איוואן האיום" היה סרטו האחרון של אייזנשטיין.
עלילה.
חלק ראשון.