משתמשים בדיאזפאם בעיקר לטיפול בחרדה, נדודי שינה, ובסימפטומים חמורים של נסיגה מאלכוהול או מסמים אופיאטיים. כמו כן משתמשים בו להרגעה, הורדת החרדה או השכחה בהליכים רפואיים שונים (לדוגמה אנדוסקופיה).
שימוש נדיר בדיאזפאם הוא כתרופה עיקרית לטיפול בטווח ארוך באפילפסיה. היות שסבילות לאפקט נוגד העוויתות מתפתחת בדרך כלל תוך 6–12 חודשי טיפול, והוא הופך לחסר תועלת למטרה זו.
לדיאזפאם תחום שימוש רחב, והוא כולל:
תופעות לוואי.
לדיאזפאם תופעות לוואי השכיחות למשפחת הבנזודיאזפינים. אלה כוללים:
תופעות לוואי פרדוקסליות נדירות כוללות: עצבנות, רגזנות, נדודי שינה, התכווצויות שרירים, ובמקרים קיצוניים אף זעם ואלימות. במקרים בהם מתבטאים תופעות לוואי אלו יש להפסיק מיד את הטיפול בדיאזפאם.
התוויית נגד.
יש להימנע משימוש בדיאזפאם במצבים הבאים:
בנזודיאזפין
ענן משפך
ענן משפך הוא ענן דמוי משפך המאופיין בעמודת רוח סיבובית הנובעת מבסיסו, אך אינה נוגעת בקרקע (בדרך כלל מענן קומולונימבוס, בעיקר תא-על או קומולוס מגדלי). ענן משפך הוא מעין שלב בתהליך ההיווצרות של סופת הטורנדו אשר נעצר באמצע. כלומר, נוצרת רוח סיבובית, אולם, היא איננה מספיק עוצמתית כדי להתעבות ולהתרחב כדי שתוכל להגיע אל פני הקרקע. לעיתים, סופת טורנדו הרסנית עשויה להיראות כמו ענן משפך. תופעה זו מתרחשת כאשר האוויר הקרוב לקרקע יבש, ולכן חלקו התחתון של הטורנדו אינו מתאפיין בהתעבות נראית לעין.
כשענן משפך נוגע בקרקע הוא משנה פניו לטורנדו. למעשה, רוב סופות הטורנדו מתחילות כענני משפך, עם זאת רוב ענני המשפך לא באים במגע עם הקרקע, אחרת תכיפות סופות הטורנדו בעולם הייתה גבוהה הרבה יותר.
ענני משפך קרי ליבה.
ענני משפך קרֵי ליבה (או מרכז) הם לרוב קצרי חיים וכן חלשים יותר מענני משפך רגילים. לרוב, אינם באים במגע עם הקרקע, אך כאשר הם כן נוגעים בה, עשוי להיווצר טורנדו חלש עוצמה או נד מים. בניגוד לתופעות אחרות דומות, אשר מלוות בסופות ברקים ורעמים, ענני משפך אלה נוצרים פעמים רבות בשמיים מעוננים למחצה כחלק מחזית קרה, כאשר האטמוספירה אינה יציבה. כדי שתופעה זו תתרחש וייווצר ענן משפך, הוא צריך "להיאחז" בענן קומולוס שאינו מוריד משקעים.
השילוב בין אוויר קר יותר בטרופוספירה הנמוכה יחד עם אוויר הזורם בכיוונים שונים בטרופוספירה הבינונית גורם לרוטציה בציר מאוזן שכאשר מוטה אנכית על ידי תנאים אטמוספיריים נוצר ענן משפך.
פרץ רוח
פרץ רוח הוא כינוי לרוחות עזות הנושבות מתחת לענן קומולונימבוס מפותח מאוד. פרץ הרוח נוצר בעקבות זרמים של אוויר היורדים אל הקרקע מהענן. קוטר התופעה עשוי להגיע אף לכמה מאות מטרים או לקילומטרים בודדים, זאת בהתאם לגודל הענן. מהירות הרוח יכולה להגיע ליותר מ-120 קמ"ש.
כאשר אזור התרחשות התופעה הוא עד 4 קילומטרים התופעה מכונת "מיקרוברסט" וכאשר אזור התרחשות התופעה גדול מ-4 ק"מ היא מכונה "מקרוברסט".
היווצרות.
כאשר האוויר שמתחת לענן קומולונימבוס לח מאוד, האטמוספירה לא יציבה. כשיורדים ממטרים חזקים במיוחד, משקל טיפות המים מעצים את זרם האוויר היורד בענן. אירועי "מיקרוברסט לח" נפוצים בין חזיתות קרות. המיקרוברסט הוא זרם אוויר יורד שגורם לשינוי פתאומי במהירות הרוח וכיוונה, ולכן טייסים חייבים להימנע מכניסה למיקרוברסט כדי למנוע התרסקות.
פרץ יבש מתרחש כשמתחת לקומולונימבוס יש שכבות אוויר יבשות. משקעים היורדים מהענן מתאדים במהירות רבה (וירגה). זו גורמת להתקררות האוויר מתחת לענן. האוויר הקר והכבד נוסג במהירות כלפי מטה וכך נוצרת רוח אנכית. תופעות "מיקרוברסט יבש" נפוצות בסיום אירועי שרב והיא עשויה להביא לירידה משמעותית בטמפרטורה באופן זמני.
נהר הצ'לוכי
זוגדידי
זוּגדידי (בגאורגית: ზუგდიდი) היא בירתה ההיסטורית של סמגרלו, ה שבמערב גאורגיה. כאשר היא ממוקמת בצפון-מערב סמגרלו. היא מהווה מרכז מנהלתי של נפת זוגדידי, ובירת מחוז סמגרלו וסוואנתי עילית. זוגדידי שוכנת על גדת נהר צ'חוֹאוּשי (ჩხოუში) במרחק 110 ק"מ מהים השחור. היא הוכרזה לעיר בשנת 1918, ואוכלוסייתה מונה 42,998 איש.
בעיר עוברת מסילת ברזל, ודרכים חשובות במדינה (זוגדידי-מסטיה, שבנפת מסטיה). בזוגדידי ישנם מפעלים חשובים, ביניהם מפעל לתה. בשנת 2005 הוקם בזוגדידי בית חולים מודרני לחולי לב. כמו כן יש בעיר יש בית ספר גבוה צרפתי-גאורגי. ליד זוגדידי, לפני הכניסה לסכר אנגורי, שעל נהר האנגורי, מפעל ההידרו-אלקטרי הגדול ביותר בקווקז.
היסטוריה.
שמה של זוגדידי מורכב מ-2: זורג-דידי (דידי פירושו גדול). לראשונה נזכרת בכתובים בתחילת המאה ה-17, כמרכז הפוליטי, האדמיניסטרטיבי והתרבותי של נסיכות אודישי או נסיכות מגרליה. ושימשה ככזו עד ל-1803. נסיכי דדיאני בנו במחצית השנייה של המאה ה-19 ארמון. בשנים 1855–1857 הייתה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית, ולאחר מכן תחת שליטת האימפריה הרוסית. שהיה בבעלותו של צ'ארלס לואיס נפולאון מוראט, נכדה של אחותו של נפולאון, שנשא לאישה, בשנת 1868, את ביתו של אחד משליטי מגרליה האחרונים, סלומה דדיאני. הארמון נשרף בשנת 1894 ושוחזר בשנת 2000. ארמון דדיאני הפך למוזאון היסטורי בשנת 1921. וכולל בין מוצגיו את מסכת המוות של נפולאון, תמונה של הקיסר הצרפתי, על חימושו, סמלי האצולה שלו, רהיטיו וספריו.
יהודי זוגדידי.
בהסכמת הנציג הסובייטי לענייני דתות בנו יהודי העיר בית כנסת, שהחל לפעול בשנות ה-40. לנוכח פעולה זו של סולק הנציג הסובייטי לענייני דתות מתפקידו.
מגרליה
Ten Years After
Ten Years After (בתרגום לעברית: "עשר שנים אחרי") הייתה להקת בלוז רוק בריטית ששנות ההצלחה שלה היו בסוף שנות השישים ובראשית שנות השבעים. בין השנים 1968 ל-1973 הגיעו 8 מאלבומי הלהקה לרשימת 40 הגדולים במצעד הפזמונים הבריטי. בנוסף, הגיעו 12 מאלבומי הלהקה לרשימת 200 הגדולים של מגזין בילבורד האמריקאי.
חברי הלהקה.
חבר להקה שהצטרף בשנת 2003:
היסטוריה.
ראשיתה של הלהקה הייתה בסוף 1960 בנוטינגהאם, אנגליה. מייסד הלהקה, איוון ג'יי, שימש כסולן עד שנת 1962. בראשית דרכה נקראה הלהקה Ivan Jay and the Jaycats, ומאוחר יותר שונה שמה ל- Ivan Jay and the Jaymen. משנת 1962 נקראה הלהקה Ten Years After. The Jaybirds הוקמה על ידי הגיטריסט אלווין לי, והבסיסט ליאו ליונס. ב-1965 הצטרף המתופף ריק לי אל ג'יי, והחליף את המתופף המקורי מראשית שנות השישים, דייב קוויקמייר. בשנת 1966 עברו חברי הלהקה ללונדון, שם הצטרף אליהם הקלידן צ'יק צ'רצ'יל, וכך ללא איוון ג'יי, השלים את הרביעייה. הלהקה מינתה את כריס רייט, ממייסדי חברת התקליטים Chrysalis למנהלה, והייתה הלהקה הראשונה שחתמה בחברת תקליטים זו. חברי הלהקה שינו בתחילת דרכם את שמה ל-Blues Trip ולאחר מכן ל-Blues Yard, ולבסוף, בנובמבר 1966 בחרו בשם Ten Years After. השם נבע מהערצתו של אלווין לי לאלביס פרסלי, שהשפיע עליו עמוקות כעשר שנים לפני כן, ב-1956, אחת משנות השיא של פרסלי. בעקבות מספר הופעות מוצלחות, ביניהן בפסטיבל הג'אז של וינדזור ב-1967, חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים Deram שהייתה חברה בת של חברת Decca. הייתה זו הלהקה הראשונה שהוחתמה בחברה מבלי שהוציאה לפני כן להיט כלשהו. באותה שנה יצא אלבום הבכורה של הלהקה שנקרא על שמה - Ten Years After.
ב-1968 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בסקנדינביה ובארצות הברית, ואחריו הוציאה את אלבום ההופעה Undead, שהוקלט בסיבוב ההופעות בארצות הברית. האלבום הצליח בזכות הסינגל I'm Going Home שהפך מאוחר יותר ללהיטה הגדול ביותר של הלהקה. ב- פברואר 1969 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי, Stonedhenge, שהניב עוד שיר שהפך לקלאסיקה של הלהקה - Hear Me Calling. ביולי 1969 הופיעה הלהקה בפסטיבל הג'אז בניופורט, שבפעם הראשונה בשנות קיומו הזמין גם להקות רוק ליטול בו חלק. באוגוסט 1969 הופיעה הלהקה בפסטיבל וודסטוק, הופעה בה ביצעה גרסה מוארכת, רועשת ומהירה במיוחד של השיר I'm Going Home. שיר זה היווה את שיאה של הופעתם בוודסטוק וזכה להצלחה רבה בקרב הקהל, ובעקבותיו הם זכו לפרסום ותהילה עולמיים והפכו לכוכבים ולאחת מהלהקות המפורסמות והמצליחות בז'אנר הבלוז רוק.
השיר הופיע הן בסרט והן באלבום הפסקול שתיעדו את הפסטיבל. עדיין ב-1969, הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי Ssssh. ב-1970 הוציאה לאור הלהקה את השיר Love Like a Man, שהיה הלהיט היחיד של הלהקה במצעד הסינגלים הבריטי. השיר הוא מתוך אלבומה החמישי של הלהקה, Cricklewood Green.
באוגוסט 1970 הופיעה הלהקה לעיני כ-600,000 איש בפסטיבל האי וייט, הופעה שהיוותה מעין שחזור של הופעתם בפסטיבל וודסטוק כשנה לפני כן.
בשנותיה הראשונות שמרה הלהקה ברוב שיריה על סגנון הבלוז-רוק, אולם בשנת 1971 יצא אלבומה A Space In Time, בו הייתה נוכחות של פופ ודגש על מלודיות. השיר הבולט מתוכו היה I'd Love to Change the World, והאלבום נחשב על ידי רבים ממעריציה כאלבומה הטוב ביותר אי פעם. היה זה אלבומה האחרון של הלהקה שזכה להצלחה.
ב-1974 הוציאה הלהקה את האלבום Positive Vibrations שלא זכה להצלחה לה זכו אלבומי הלהקה הקודמים. באותה שנה חדלה הלהקה מלתפקד, ואלווין לי הוציא מספר אלבומי סולו, בהם לא שותף איש מחבריה.
הלהקה התאחדה ב-1989 והוציאה באותה שנה אלבום חדש, אך לא זכתה להצלחה לה קיוותה בעקבות האיחוד.