התבוסה של ארגנטינה במלחמה נגד הממלכה המאוחדת האיצה את סיום השלטון הצבאי ששרר בה. בחירות כלליות נערכו באוקטובר 1983 והנשיא ראול אלפונסין נבחר לעמוד בראש המדינה. הנשיא אלפונסין פתר את הסכסוך הטריטוריאלי הארגנטינאי-צ'יליאני המתמשך במהלך כהונתו ושיפר באופן משמעותי את היחסים עם ברזיל.
ארגנטינה וברזיל שתיהן כיוונו ליצירת קשר קרוב יותר בין שתיהן. ברזיל, עדיין תחת שלטון צבאי, יזמה מדיניות של שיפור היחסים עם שכנותיה בדרום אמריקה, וארגנטינה נחשבה למדינת המפתח במדיניות זו. היוזמה הזו צברה תאוצה לאחר הדמוקרטיזציה של ברזיל בשנת 1985 כאשר ז'וזה סרניי, הנשיא הנבחר הראשון של ברזיל מאז שנת 1964, נפגש עם הנשיא אלפונסין. מאז התקיימו שורה של יוזמות דיפלומטיות וביקורים נשיאותיים בין שתי המדינות. מטרת הביקורים והיוזמות השונות הייתה העמקת היחסים הקרובים התרבותיים, הפוליטיים והכלכליים בין ארגנטינה לברזיל.
דמוקרטיזציה.
הדמוקרטיזציה הברזילאית וסיום המשטר הצבאי החל גל של שותפות ואינטגרציה בלתי פוסקת בין שתי המדינות. בשנת 1985 שתי המדינות חתמו על הבסיס למרקוסור, הסכם סחר אזורי.
בתחום המדע, שתי הענקיות האזוריות היו יריבות מאז שנות החמישים של המאה העשרים ונערכה ביניהן מעין מלחמה קרה. שתי הממשלות השיקו תוכניות גרעיניות וחקר חלל מקבילות. לאחר הדמוקרטיזציה נחתמו בין שתי המדינות הסכמים והוקמו גופים משותפים כמו הסוכנות הברזילאית-ארגנטינאית לבקרה גרעינית.
גם בתחום הצבאי חלה התקרבות בין ברזיל לארגנטינה. בהתאם למדיניות הידידות, שני הצבאות העבירו יחידות מרכזיות שהיו בעבר בגבולם המשותף למקומות אחרים. חיילים ברזילאים משתפים פעולה עם חיילים ארגנטינאים בהאיטי ובקפריסין בגדודי האו"ם לשמירת שלום. הצי הברזילאי וחיל הים הארגנטינאי גם הם משתפים פעולה, כשהצי הברזילאי מספק כלי מלחמה לארגנטינה.
היחסים במהלך המאה ה-21 (2000–).
משטרו של נסטור קירשנר בארגנטינה מיקם את ברזיל כמדינה עדיפה לשיתוף פעולה והיחסים עם ברזיל הוגדרו כאסטרטגיים. גם הברזילאים הגדירו את היחסים עם הארגנטינאיים כאסטרטגיים ומשטרו של לואיז אינסיו דה סילבה ברך על היחסים שבין המדינות. הביקור הראשון של דה סילבה במדינה זרה היה בארגנטינה, בדצמבר 2002. מטרתו של דה סילבה הייתה להפוך את ברזיל, ואת דרום אמריקה בכלל, למעצמות בקנה מידה עולמי, והוא האמין שהברית עם ארגנטינה יכולה לתרום רבות לנושא.
מאז 2003 מתאמות ברזיל וארגנטינה את עמדותיהן בפורומים רב צדדיים רבים ככל האפשר. הקמת איחוד האומות הדרום אמריקאיות בשנת 2008 היוותה נקודת ציון מרכזית במדיניות החוץ של ברזיל וארגנטינה. ברזיל וארגנטינה שתיהן משתפות פעולה גם במועצת הביטחון של האו"ם כשמשלחותיהן מאוחדות בפועל.
בזירה הכלכלית, ארגנטינה וברזיל זנחו את הדולר האמריקני והחלו להשתמש בהילך החוקי שלהן בכל הסחר הבילטרלי ביניהן בשנת 2008.
ב-6 בספטמבר 2008 ביקרה נשיאת ארגנטינה כריסטינה קירשנר בברזיל על מנת לשוחח עם בכירים בממשל על היחסים ולקרב אותם אף עוד יותר. קירשנר הייתה אורחת של כבוד ביום העצמאות הברזילאי ב-7 בספטמבר והשקיפה על מצעד צבאי בברזיליה. ב-8 בספטמבר נפגשה עם הנשיא דה סילבה ואלו שוחחו על מגוון נושאים דו-צדדיים בהם אנרגיה, הגנה ושיתוף פעולה אטומי.
ב-28 באוקטובר 2010 ביקר הנשיא הברזילאי דה סילבה בארגנטינה על מנת להשתתף באבל על מותו של נסטור קירשנר. הממשלה הברזילאית הכריזה על שלושה ימי אבל לאומי.
הנשיאה דילמה רוסף בחרה בארגנטינה כיעד הראשון לבקר בו בתור נשיאה, בנימוק שהקשרים בין שתי המדינות הם "מיוחדים ואסטרטגיים". במהלך הביקור בבואנוס איירס ב-31 בינואר 2011, רוסף הצהירה כי "זו לא הייתה החלטה רגילה לבחור את ארגנטינה כיעד הראשון שלה", ואמרה כי ארגנטינה היא "בעלת ברית אסטרטגית" של ברזיל. רוסף היללה את ארגנטינה בפני עיתונים מקומיים בבואנוס איירס במהלך ביקורה.
גם היחסים של ברזיל עם משטר מאוריסיו מאקרי היו יחסים חמים בעקבות העלייה בקנה אחד עם משטרו של ז'איר בולסונארו.
עם בחירתו של הנשיא הברזילאי ז'איר בולסונארו התקררו היחסים שבין ארגנטינה לברזיל בעקבות הבדלים אידאולוגיים אדירים בינו לבין הנשיא השמאלן הארגנטינאי אלברטו פרננדס. ב-2019, בפעם הראשונה מזה 23 שנים לא הגיע נשיא ברזיל להשבעתו של נשיא ארגנטינה, אלא הגיע סגנו המילטון מוראו.
אייפון SE (2020)
יחסי ארגנטינה–פקיסטן
יחסי ארגנטינה–פקיסטן הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לבין פקיסטן. הקשר צמח לאחרונה עם קשרים מסחריים חשובים המתפתחים יחד עם תקשורת אחרת בין הממשלות.
היסטוריה.
ארגנטינה ופקיסטן כוננו רשמית יחסים באוקטובר 1951, בתקופת ממשלתו של חואן דומינגו פרון. ההסכם המשמעותי הראשון נחתם במאי 1983. מאז נערכו ביקורים רמי דרג בשתי המדינות ונראה כי היחסים הלכו והתגברו למערכת היחסים הלבבית שנראית היום; עם הסכמים, באופן עקרוני לפחות, להמשיך בדיונים בתחומי עניין הדדי, כמו המערכות הכלכליות והפוליטיות שלהם.
הסחר הדו-צדדי בין ארגנטינה לפקיסטן התגבר בשנות התשעים כתוצאה מהגידול המתקדם בייצוא הארגנטינאי שהחל בשנת 1992 (למעט בשנת 1994), היתרה החלה להתגבר עד שהגיעה למקסימום בשנת 1998 של 117.49 מיליון דולר. ב-19 ביולי 2002, ארגנטינה פקיסטן חתמו על הסכם רשמי על סחר ושיתוף פעולה בין שתי מדינות, בהתאם לתקנות של ארגון הסחר העולמי.
במרץ 2012, ממשלת ארגנטינה הדגישה את חשיבות היחסים הדו-צדדיים עם פקיסטן, ומזמין את השגריר הפקיסטני כאורח המרכזי בטקס בבואנוס איירס לציון 60 שנות ידידות בין פקיסטן לבין ארגנטינה. באותה השנה התרחשה חנוכת רחבת פקיסטן בין יום העצמאות של פקיסטן ב-14 באוגוסט ליום העצמאות של ארגנטינה ב-9 ביולי. היה זה גם לציון 60 שנה לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות הידידותיות.
הסחר הדו-צדדי בין ארגנטינה לפקיסטן - שבשנת 2008 הגיע לרמה המקסימלית (206 מיליון דולר), באמצע 2007 ארגנה הקנצלרית הארגנטינאית משלחת סחר רב-מגזרית לפקיסטן, שבסיסה בקראצ'י, העיר המסחרית הגדולה במדינה, יותר מ-15 מיליון תושבים, ושם אנשי עסקים ארגנטינאים קיימו יותר ממאתיים סבבים עסקיים עם מקביליהם. בין שאר התוצאות, מעבדת ASPEN (מוצרים אונקולוגיים ועיניים) סגרה חוזה ייצוג למשך חמש שנים; ומעבדת OMEGA SA (גניקולוגיות) סגרו חוזה בלעדי למכירת מוצריה בשוק ההוא. בנובמבר 2015, הרפובליקה הארגנטינאית קיבלה את הוקרתה של הרפובליקה האיסלאמית של פקיסטן מכוח הסיוע ההומניטרי שהעניקה ארגנטינה, באמצעות ועדת הקסדות הלבנות, שכללה 30 ארגזי טבליות כדי לטהר בסך הכל 6,000,000 ליטר מים, שהופצו בין סוכנויות הומניטריות שונות באמצעות הייצוג הארגנטינאי.
כיכר פקיסטן.
פלאזה דה פקיסטן (Plaza de Paquistán) היא נקודת ציון בבואנוס איירס המנציחה את הידידות בין ארגנטינה לפקיסטן. הוא ממוקם בלב ליבו של פרק טר דה פבררו בשכונת פלרמו. הכיכר עוצבה מחדש בשנת 2012 ונפתח ב-27 ביולי 2012 על ידי השגרירה נאלה צ'וחאן מפקיסטן, לציון 60 שנה לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות הידידותיות. השגרירה אמרה: "אנו מעריכים עמוקות את מחוות החברות החשובה הזו ואנחנו צריכים להעמיק עוד יותר את קשרי הידידות הללו באמצעות שיתוף פעולה מועיל הדדית בסחר ובתרבות."
בשנת 2009 נחתמו הסכמים בנוגע לשיתוף פעולה טכני ומדעי-טכנולוגי (כמו האינטרס הפקיסטני ברכישת כלי שיט אוקיינוגרפי) ושיתופי פעולה בנושאי CNG ואנרגיה הכוללים השתתפות אפשרית של ארגנטינה בפרויקטים של חיפושי גז. ובבניית צינורות גז, והשתתפות חברות ארגנטינאיות בפרויקטים הידרו-אלקטריים.
דיפלומטיה.
ארגנטינה היוותה חלק מהקונצנזוס לטובת ההחלטה שהציגה פקיסטן על הזכות להגדרה עצמית הנדונה מדי שנה במהלך העצרת הכללית של האו"ם. פקיסטן הצביעה בעד החלטת האו"ם הקובעת כי "המשך הקולוניאליזם אינו תואם את אידיאל השלום האוניברסלי של האו"ם" הרלוונטי לשאלת איי מלווינס. שתי המדינות חולקות גם השקפות משותפות בנוגע לרפורמות באו"ם ובנושא הרחבת מועצת הביטחון של האו"ם.
נשיאות הסנאט הפקיסטני אמרה על היחסים כי ל"פקיסטן וארגנטינה [יש] שיתוף פעולה הדוק מאוד בתחומים שונים ואחידות תמימות דעים בנושאים בינלאומיים."
שיתוף פעולה.
לשתי המדינות קשרי קשר סחר מבוססים, הן מקיימות "ועדה כלכלית משותפת" והמועצה העסקית של פאק-ארגנטינה, כדי להאיץ את צמיחת היחסים ביניהם. שתי המדינות עוסקות כיום בעיקר בתוכניות לפיתוח חקלאי, בעיקר בתחומי הפיקוח על מחלות בעלי חיים, וכן בנושאים פוליטיים ודיפלומטיים בעלי אינטרס הדדי.
שגריר ארגנטינה בפקיסטן הצהיר כי שתי הממשלות מעורבות בבחינת אזורים חדשים בהן הן יכולות להגביר את שיתוף הפעולה, ואמר ששתי המדינות צריכות "להגביר את המאמצים" להקמת תחומים שעדיין לא נבדקו, כולל חיזוק קשרי הסחר באמצעות יבוא חיטה, ובשליחת משלחות סחר נוספות בין שתי המדינות. נשיא לשכת המסחר אסלאמאבאד הסכים עם השגריר והדגיש את הצורך בהסכמים פורמליים נוספים בין הארגון שלו למקביל אליו בבואנוס איירס. חברות ארגנטיניות גם הביעו עניין בחקר והפיתוח של שדות גז במחוזות הפקיסטניים של בלוצ'יסטן וסינד.
ביקורים רשמיים.