טָאי-דְזונְג, קיסר סין (במנדרינית: 唐太宗; חוּאָנְג טָאִי-דְּזוֹנְגּ, נולד בתור לִי שִׂימִין, במנדרינית: 李世民; 28 בינואר 598 – 10 ביולי 649) היה שליטה השני של שושלת טאנג ומהגדולים בשליטיה של סין, לעיתים נחשב לקיסר הגדול ביותר בתולדות סין. בצעירותו פעל יחד עם אביו יְוֵּ'אן לי לכבוש את סין בשם מנדט השמיים לאחר נפילת שושלת סווי. בשנת 626 גדלה השפעתו של טאי-דזונג על השפעתו של אביו אשר שירת באותה העת כקיסר גאו-דזו ועל כן האחרון ירד מהכס והעביר את השלטון לבנו. טאי-דזונג הפך לקיסר עצמאי לגמרי רק בשנת 635 עם מות אביו.
בתקופת שלטונו טאי-דזונג פעל להקמת עשרות מיזמי תשתית והגדול בהם היה "התעלה הגדולה של סין". הוא יצר מערכת בחינות חדשה לפקידי ממשל כדי למנוע שחיתות. הוא המשיך את מערכת החלוקה המנהלית של אביו ועוד. מבחינה צבאית טאי-דזונג השיג את כבוד הצבא הסיני עוד בצעירותו בזמן כיבושה של סין לידי שושלת טאנג כאשר היה בן 18 וכבר פיקד על חיל פרשים ובמהלך שלטונו כבש שטחים נרחבים מסביב לסין, הכיבוש הגדול ביותר של טאי-דזונג התרחש לקראת סוף שלטונו כאשר כבש את ממלכת הגקטורקים המזרחים והמערבים והתקדם בראש צבאו עד לימת אראל.
שנותיו הראשונות.
משפחתו של לי שימין, אשר הייתה ממשפחות האצולה החזקות, הייתה שלטת מחוזית בשאנשי. אביו של לי שימין, לי יו'אן היה אחיין מנישואים של ון, קיסר סין ומייסדה של שושלת סווי ובנוסף לכך היה למושל המחוז האימפריאלי וצאצא לבית אצולה מעורב בין האן לעמים טורקיים.
אמו של לי שימין הייתה בת לשבט תאו בעל ההשפעה המדינית החזקה על ממשל סווי ועל כן ככל הנראה לי שימין גדל בבית עשיר ללא חוסר ובו חונך מהכתבים הקונפוציאנים הפילוסופים ואומן בחץ וקשת וברכיבה על סוסים.
אגדות.
לפי האגדות, בעת נולד עפו מעל העיר ווגונג (העיר בה נולד) שני דרקונים, הדרקונים אשר סימנו את סמל הקיסרות ואת מנדט השמיים לפיו נבחר הקיסר בחסד האל היו לסימן כי לי שימין יגיע לגדולה. בעת היה בן ארבע, מגיד עתידות דיבר לאביו לי יו'אן ואמר לו כך:
אמינות האגדות והמיטוסים הללו נתונה בספק אך דבר אחד אינו מוטל בספק וזה שיו'אן לי נתן לבנו את השם לי שימין על המשמעות "מציל הארץ ושומר העם".
נער.
לי שימין הראה עוד בצעירותו כושר פעולה וחישוב יוצא דופן ובשנת 613, פקיד בכיר בשושלת סווי התרשם מכישרונו של לי בן ה-14 והציע לו את ידה של אחייניתו בת ה-12.
שנתיים מאוחר יותר, יואן, קיסר סין לשושלת סווי אשר הנהיג את צבאו למלחמה בערבה האסייתית הותקף בעורפו וכותר בידי כוחות הנוודים של החאנות הטורקית המזרחית, ממלכה של עמי הגקטורקים אשר שלטה מנהר יניסיי ועד למנצ'וריה. הקיסר קרא לתמיכה צבאית ובמערכה שהגיעה בהמשך השתתף לי שימין בן ה-16 כראש חיל פרשים מרכזי ששבר את הכוחות אשר כיתרו את כוחות הקיסר. לי שימין לא היה הבכור שבאחיו אך לאחר פועלו הצבאי במלחמה בצפון הוא פעל בצמוד לאביו אשר קיבל את השליטה המנהלית על העיר המרכזית טָאייְוֵּ'אן לאחר המערכה הצבאית.
עלייה לכוח.
מלחמת אזרחים.
שושלת סווי הייתה הראשונה מזה 400 שנה לאחד את סין למדינה שושלתית ריכוזית (לפניה סין התפרקה בתקופת השושלות הדרומיות והצפוניות למיני מדינות עצמאיות). שלטונה האומנם, היה קצר ובמספר עשורים לשלטונה אדונים, גנרלים ואף אזרחים לא מרוצים החלו במרידות מתמשכות נגד שלטונה של השושלת. יועציו כמו גם בנו עצמו של לי יו'אן הטיחו בו להצטרף למרידות. כאשר היסס בהחלטותיו הוסיף לי שימין ואמר כי המרידה תהיה לטובת העם וכי עם לא יחלו למרוד הם ימחקו מהמפה הפוליטית ומכל סיכוי להשאיר את השפעתם עומדת על כינה.
עם תושייה שכזאת לי יו'אן הסכים והחל לפלוש לעבר הבירה. לאחר מאבק ממושך על כיבוש סין הפך לי יו'אן לשליטה של שושלת טאנג ולקיסר סין גאו-דזו. במהלך המאבק בכללו היה לי שימין המפקד המרכזי של הכוחות הנאמנים לאביו ובשנת 620 עם כיבוש החוף הדרומי לים סין המזרחי כלל סין אוחדה תחת שושלת טאנג ותחת שלטון משפחתו של לי שימין. הניצחון הגדול ביותר של לי שימין היה ניצחונו נגד שני אילי מלחמה צפוניים במערכה אחידה ומכריעה על הבירה העתיקה לְווֹיַאנְג.
סבסוד הכוח.
עליית כוחו של לי שימין לא עברה בלי תשומת לב בידי הממשל המרכזי ועל כן החלה יריבות בין לי שימין לאחיו הבכור יורש העצר לי ג'אנשנג על ירושת אביהם. שאר האחים החלו ליצור מערכות תמיכה בין השניים ועם הזמן המאבק על הירושה החמיר ואף פגע במערכת הניהולית של האימפריה. בשנת 626 המאבק הפך קטלני כאשר כל צד חשש מהתנקשות שתבוא בידי הצד השני.
בקיץ שנת 626 מונה לי יואנג'י (האח השלישי בסדר הירושה) לפקד על מבצר שהיה לפני כן תחת לי שימין, למען יעצור פשיטה של הגקטורקים ממערב לחומה הגדולה של סין בעודו תחת השפעת לי ג'אנשנג. בנקודה זאת לי שימין הבין את לקיחת הכוח שאחיו הבכור מתכנן והחל לתכנן הפיכה שבסופה הוא יכבוש את האימפריה. לי שימין שלח מכתב לאביו לפיו אחיו לי ג'אנשנג ולי יואנג'י שניהם מנהלים יחסים קרובים עם פילגשות הקיסר, בגידה קשה בסמכות הקיסר שעונשה הוא מוות.
כאשר נקראו האחים לבירה למען בירור בנושא, לי שימין הוציא לפועל את מארבו וכאשר התקרבו האחים לשערי הארמון תומכיו של לי שימין יצאו ממחבואיהם בין השיחים וירו בשני האחים למוות. בעת זה קרה יצא לי שימין בראש תומכיו, נכנס לתוך ארמון הקיסר והכריח את אביו להפוכו ליורש עצר.
בחודשיים לאחר הפיכתו ליורש עצר הוכיח לי שימין את מסוגלותו להראות לעם גם חסד וגם כוח בעת צורך. בעת אותם החודשיים היה יועץ בחצר המלוכה אשר הטיח בלי שימין דברי חולשה וחוסר צדק. אותו היועץ, ווי ג'אנג קרא לפני כן ללי ג'אנשנג להתנקש בלי שימין, דבר אשר מאוחר יותר הגיע לידיעתו של האחרון אשר זימן אליו את ווי לשיחה. בעת נפגשו השניים פתח לי שימין ואמר: "שמעתי כי ייעצת לאחי להתנקש בחיי", בתגובה נענה ווי כי "לו יורש העצר הכיר בייעוצי הוא לא היה פוגש את סופו כפי שפגש". לי שימין, מודהם ממחויבותו של ווי לאחיו אפילו לאחר מותו, סך על חייו והפך אותו ליועץ מרכזי במנהל החדש.
קיסר סין.
בארבע חודשים להיותו של לי שימין יורש עצר, בספטמבר 626 ירד יו'אן לי מהכס והותיר לבנו בן ה-28 לרשת את הכס בתור קיסר סין השני לשושלת טאנג וניתן לו השם הקיסרי כשם עידן שלטונו; הקיסר טאי-דזונג.
מדיניות פנים.
חלוקה מנהלית.
בעת שלטונו של יו'אן לי, הקיסר חילק את סין לכדי 300 מחוזות ו-1,500 נפות אשר עליהם מבוססת החלוקה המנהלית של סין העממית עד ימינו. עם ירושת טאי-דזונג לכס החלו להתברר הבעיות הרבות שבמערכת השלטונית.
החלוקה המדינית של יו'אן לי הביאה להאדרת כוחותיהם של אילי מלחמה מקומיים כמו גם ראשי בתי האצולה, דבר שאפשר שחיתות בדרג העליון כמו גם שלטון עצמאי ברמה לא ברורה והחלוקה לנפות הרבים הביאה לקושי בניהול מרוכז. בשביל לנהל את החלוקה המנהלית מחדש מינה הקיסר הצעיר את יועצו הקיסרי פנג שואן-לינג לקנצלר סין. את פועלו המנהלי של טאי-דזונג אפשר להגדיר מתוך ציטוטו בנושא: "זה הרבה יותר חשוב את מי אנו ממנים מאשר כמה עמדות ישנן למינוי". הקיסר הכריז כי איכות חשובה יתרה על הכמות תהיה לסדר היום.
לאורך ההיסטוריה של סין הייתה בעיה מרכזית בגודלה של המדינה, דבר שהביא לחלוקה מנהלית של המדינה לידי מנהיגים רבי כוח שרשמית היו אמורים להיות מתחת לחסות הקיסרית אך למעשה השחיטות חגגה ביניהם ושליטי המחוזות היו עצמאיים ברובם ונראו מקרים רבים בהם מנהיג מחוז שאפתן קרא תיגר על המנדט השמיימי של הקיסר החל מרד ולעיתים הפך עצמו וביתו לשושלת הקיסרית החדשה דוגמת המהפך משושלת שיה לשושלת שאנג.
טאי-דזונג דאג לחלק את העברת המיסים כיאה לפועלו של כל מחוז ומחוז. מהמחוזות בהם השליט שמר כספים לעצמו ומעט מאוד מאוצרותיו הגיעו לבסוף אל הקיסר, הוריד טאי-דזונג את ההשפעה, הערך והתמיכה הכספית הריכוזית בעוד ההפך נעשה כאשר הוכיחו שליטי המחוזות את נאמנותם וחובתם לקיסר. בכך הפך טאי-דזונג מערכת מושחטת למבוססת והעלה את יוקרתם של שליטי המחוזות הנאמנים לו. כאשר התגלה שליט מחוז ואו פקיד נפה מושחת הקיסר הביא אותו להתנצל בפניו אל מול כלל חברי בית המשפט העליון, ההשפלה הגדולה ביותר.
הקיסר טאי-דזונג הוסיף לחזק את הממשל הריכוזי והאריך את שנות שושלתו בשלטון ואף הוסיף לחזק את מיומנות יועצי הממשל בכך שפתח בתי ספר מדיניים למען יתקבלו למשרה ממשלתית.
משפט ועונשים.
טאי-דזונג ראה בחלק מעונשי המשפט ברחבי האימפריה כברוטלים ואלימים. עם עלייתו לשלטון החל בהורדת האלימות בעונשי המשפט כגון סוגי הוצאות להורג בעינויים למינייהם ועוד. הוא נתן לנאשמים אפשרות להוכיח את חפותם אל מול המשפט, הוא ביסס חוקה נייטרלית שמקורה בפילוסופיית הקונפוציאניזם והורה לסידור מחדש של מערכת העונשים המתונים שיהיו מקבילים לחומרת המעשה.
דוגמה לפעולות המשפט של טאי-דזונג הייתה כאשר בשנת 632 הפך את שיטת הוצאה להורג בעינויים של מעיכת רגליים להוצאה להורג נקייה בתלייה. שנה מאוחר יותר פיקד טאי-דזונג כי כל יועץ ממשלתי ופקיד בממשל המוצא להורג יעבור הוכחה לאשמתו שתוצג לכתר הדרקון ורק אחר ההסדר הרשמי יוצא להורג באמת ובכך מנע הקיסר מהוצאה להורג בפזיזות. בשנת 637 הושלמה לבסוף מערכת החוקים החדשה של הקיסר.
מדיניות חוץ.