באלקטרודינמיקה, קיטוב ליניארי (ולפעמים "קיטוב מישורי") של הקרינה האלקטרומגנטית היא הגבלה של וקטור השדה החשמלי או המגנטי למישור נתון לאורך כיוון ההתפשטות. (ראו קיטוב למידע נוסף).
הכיוון של גל אלקטרומגנטי מקוטב ליניארית מוגדר על ידי הכיוון של וקטור השדה החשמלי. לדוגמה, אם וקטור השדה החשמלי הוא אנכי (לסירוגין מעלה ומטה לאורך התקדמות הגל) נאמר כי הקרינה מקוטבת בקיטוב אנכי.
תיאור מתמטי של קיטוב ליניארי.
הפתרונות הקלאסיים של משוואת גל סינוס מישורי אלקטרומגנטי עבור השדה החשמלי והמגנטי (ביחידות cgs)
עבור השדה המגנטי, שבו k הוא מספר הגל,
הוא התדר הזוויתי של הגל ו-c היא מהירות האור.
כאן formula_4 היא המשרעת של השדה.
הוא וקטור ג'ונס במישור x-y.
הגל מקוטב ליניארית כאשר זוויות הפאזה formula_6 שווים,
זה מייצג גל מקוטב בזווית formula_8 ביחס לציר ה-x. במקרה זה, וקטור ג'ונס יכול להיכתב כ:
וקטורי המצב עבור קיטוב ליניארי ב-x או y הם מקרים מיוחדים של וקטור מצב זה.
אם וקטורי יחידה מוגדרים כך:
וגם
אז מצב ניתן להכתב בבסיס "x-y" כ:
פולריזציה
קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ
קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ (גרמנית: Karl I. Ludwig von der Pfalz; 22 בדצמבר 1617 - 28 באוגוסט 1680) היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1648–1680.
חייו.
קרל לודוויג נולד בהיידלברג ב-22 בדצמבר 1617, לפרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד, בתם של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה ואן, נסיכת דנמרק. בשנת 1623 הודח אביו על ידי פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בעקבות מעורבותו במרד הבוהמי נגד הקיסר. בשנת 1629 מת אחיו היינריך פרידריך, נסיך הכתר של פפאלץ, ובשנת 1632 מת אביו, וקרל לודוויג ירש את זכות הטענה על נסיכות הבוחר מפפאלץ. במשך רוב שנות ה-30 של המאה ה-17 היה קרל לודוויג אצל דודו צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה וניסה לגייס את תמיכתו למען החזרת שלטונו, אולם צ'ארלס הראשון סירב, משום שחשש שיעורר עליו את חמת האופוזיציה. עם פרוץ מלחמת האזרחים האנגלית בשנת 1642 חזר קרל לודוויג לבית אמו בהאג, משום שחשש מכוחות הפרלמנט, על אף שלא היה מזוהה עם דודו. בשנת 1644 חזר קרל לודוויג לאנגליה על פי הזמנת הפרלמנט, על אף שאחיו רופרכט ומוריץ היו תומכיו של צ'ארלס הראשון, ומונה לראש ליגת האמנה החגיגית. הכוחות המלוכנים טענו נגדו, שביקורו באנגליה היה ניסיון להביא לכך שכוחות הפרלמנט יכתירו אותו כמלך אנגליה, במקום דודו צ'ארלס הראשון. בעקבות ביקורו הסתכסך קרל לודוויג עם צ'ארלס הראשון, והלה סירב להתפייס עמו אף קודם הוצאתו להורג בשנת 1649.
בשנת 1648 נחתם שלום וסטפאליה, ובו הוחלט על החזרת נסיכות הבוחר מפפאלץ לידי קרל לודוויג, מלבד פפאלץ העילית שנשארה חלק מנסיכות הבוחר מבוואריה. בסתיו 1649 חזר קרל לודוויג לנסיכות, ומיד החל לשקמה מנזקי מלחמת שלושים השנים. קרל לודוויג שיקם את יחסיו עם ממלכת צרפת, ואף השיא בשנת 1671 את בתו אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ לפיליפ הראשון, דוכס אורליאן. אולם יחסיו עם ממלכת אנגליה נשארו מעורערים בעקבות בגידתו בצ'ארלס הראשון בזמן מלחמת האזרחים, ואמו ואחיו התרעמו על חסכנותו המופרזת.
ב-28 באוגוסט 1680 מת קרל לודוויג, ובנו קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה במקומו לשלטון.
משפחתו.
בשנת 1650 התחתן קרל לודוויג עם שארלוטה, רוזנת הסן-קאסל, בתם של וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל ואמליה אליזבת, רוזנת הנאו-מינצנבורג, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
בשנת 1658 גירש קרל לודוויג את אשתו שארלוטה, רוזנת הסן-קאסל, והתחתן בנישואים מורגנטיים עם מריה לואיזה פון דגנפלד, בתו שך הברון מטנס כריסטוף פון דגנפלד, ממנה נולדו לו 13 ילדים:
בשנת 1679 התחתן קרל לודוויג בנישואים מורגנטיים עם אליזבת הולנדר פון ברנאו, בתו של טוביאס הולנדר, ממנה נולד לו בן אחד:
מרכז מוי
מרכז מוי הוא קומפלקס הכולל 3 גורדי שחקים וממוקם בתת- המחוז העירוני שן־יאנג, סין. המגדל הגבוה בקומפלס הוא מגדל A אשר מתנשא לגובה של 311 מטרים וכולל 75 קומות. המגדל האמצעי בגובהו הוא מגדל B שמגיע לגובה של 187.8 מטרים וכולל 54 קומות. בניית מגדל B הסתיימה בשנת 2012, כשנה לפני סיום בניית שני המגדלים האחרים בפרויקט. מגדל C, שהוא המגדל הנמוך בפרויקט, מגיע לגובה של 163.2 מטר וכולל 44 קומות. מגדל A משמש כבית מלון ולחדרי משרדים בעוד שמגדלים B ו־C משמשים לדירות מגורים. בניית שלושת המגדלים החלה בשנת 2008.
מגישת טלוויזיה
שמעון צבי הורביץ
בינג'
לילה ארוך בפריז
לילה ארוך בפריז הוא מותחן ריגול מאת דב אלפון, שליח "הארץ" לפריז וסרן במילואים ביחידה 8200, שיצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 2016.
תרגום לאנגלית של הספר, בידי דניאלה זמיר, יצא לאור בתחילת 2019, בשם A Long Night in Paris, וזכה להצלחה רבה. הספר תורגם גם לצרפתית ולגרמנית.
באוקטובר 2019 זיכה הספר את אלפון בפרס מריאן ובפרס פגיון הזהב הבינלאומי .
עלילת הספר.
עלילת הספר מתרחשת במקביל בצרפת (בעיקר בפריז) ובישראל (בעיקר בשני הבסיסים הראשיים של יחידה 8200, שהיא היחידה האמונה על איסוף מודיעין אותות (סיגינט) של אמ"ן). הספר מתאר אירועים המתרחשים במהלך 26 שעות, באמצעות 120 פרקים קצרים, שכל אחד מהם מתאר את התפתחות העלילה במוקד אחר שלה. זהו "סיפור קצבי, רצוף פעילות תזזיתית, מדלג מזירה לזירה בעודו מקדם את עלילת המתח", כתבה המבקרת תלמה אדמון.
הספר נפתח עם חטיפתו של צעיר ישראלי רגע לאחר שנחת בנמל התעופה שארל דה גול. לפענוח החטיפה מצטרף מפקדו החדש של המדור המיוחד (מדור לחקירות וביטחון שדה) של 8200, אלוף-משנה זאב עבאדי, קצין מודיעין עטור תהילה והישגים, שקרנו ירדה לאחר שהעיד לטובת סרבני 8200. עבאדי שוהה בפריז, ולאחר שהוא מפענח את חטיפתו של הצעיר הישראלי, הוא עסוק, יחד עם המפקח ז'ול דיפיסיל, באיתורו של ולדיסלב ירמינסקי, חייל מודיעין מיחידה 8200 שיצא לחופשה בפריז בטענה שהוא יוצא על מנת להתחתן. משימה זו הופכת את הפרשה למורכבת בהרבה, לאחר שמתברר שקבוצת לוחמי קומנדו סיניים מעורבת בחטיפת הישראלי בנמל התעופה ומחפשת את ירמינסקי. מפריז מפעיל עבאדי את סגניתו במדור המיוחד, סגן אוריאנה טלמור, קצינת ביטחון צעירה, יפה ומבריקה, המוצאת עצמה בלב פרשת ריגול ותככים.
במקביל משולבים בעלילה תככים בלשכת ראש אמ"ן, בלשכת ראש הממשלה ובפוליטיקה הצרפתית. "הכותב בחר שלא למזער את השתלחותו המגוחכת בדרג מקבלי ההחלטות. לעיתים אפילו במחיר האטה בסיפור לצורך אמירה סרקסטית", העירה על כך תלמה אדמון. מחבר הספר, דב אלפון, הוא יוצרו של "קפטן אינטרנט", וכך יש מקום חשוב בעלילה גם למטבע האינטרנטי, ביטקוין.
הספר הוא מותחן בדיוני, אך משולבים בו פרטים מציאותיים שונים, החל מיחידה 8200 וכלה בפרשת אדוארד סנודן. דמותו הבדיונית של איל ההימורים האוסטרלי סול דלאנוש, המקורב לראש הממשלה, רומזת לשלדון אדלסון. כאשר עבאדי נתקל בקב"ט אל-על המסרב לשתף פעולה, הוא מאיים "לעמירה הס וגדעון לוי יהיה סיווג יותר גבוה משלך".
פסל פרנץ קפקא
הפסל של פרנץ קפקא הוא פסל חוצות עשוי מברונזה של הסופר הצ'כי-יהודי פרנץ קפקא, אשר פוסל על ידי ירוסלב רונה (נולד בפראג, ב-1957). גובה הפסל 3.75 מטר ומשקלו 800 ק"ג.
הפסל ניצב משנת 2003 ברחוב ווזנסקיה שרובע היהודי יוספוב, ליד בית הכנסת הספרדי שבפראג, בקרבת מקום הולדתו של קפקא.
יצירת הפסל ומיקומו.
בשנת 2000 השיקה מועצת העיר פראג תחרות על תכנון הפסל. מבין שבע ההצעות שהועלו, נבחרה תוכניתו של ירוסלב רונה. הפסל הושלם בשנתיים ושמונה חודשים. העבודה מומנה על ידי המרכז למורשת פרנץ קפקא, בתמיכתם הכספית של טלוויזיה נובה ומועצת העיר. הפרויקט כולו עלה ארבעה מיליון כתרים.
הפסל ממוקם על גבול העיירה היהודית לשעבר (יוספוב) והאזור הנוצרי (Staré město) בצומת הרחובות דושני ו-ווזאצ'קה בכיכר קטנה. מאחורי היצירה עומדים בית הכנסת הספרדי והכנסייה הקתולית של רוח הקודש. מיקום הפסל הוא סמלי, כפי שרצתה מועצת העיר להצביע, כי פראג, הגרמנים והיהודים, וקהילות דתיות שונות חיו יחד בפראג זמן רב. מאפיין נוסף של המקום הוא העובדה שפרנץ קפקא התגורר בבית ברחוב דושני 27.
משמעות הפסל.
הפסל מבוסס על הדמות Vivid מהנובלה הראשונה של קפקא, "אמריקה", בו מתואר מועמד בבחירות (בדמותו של קפקא), הנישא ברחובות על כתפיו של ענק, במהלך מסע הבחירות.
דמותו של קפקא, שמזוהה בקלות על ידי כובעו הייחודי, יושבת על צווארו של אדם גדול, חסר גוף וחסר פנים. בחינה מדוקדקת יותר של היצירה מגלה שהחלק התחתון הוא באמת רק מעיל ריק.
הפסל מייצג את קפקא היושב על כתפי אביו, שתואר תמיד על ידי הסופר כאדם ענק וחסיד.
קפקא יושב על מעילו, כאילו כדי להראות שהוא התגבר על פחדו מאביו בזכות המכתב המפורסם שכתב לאביו. הפסל מביא לידי ביטוי גם את המטמורפוזה ואת נטישת גופו (כמו בספרו הגלגול). למעשה, כשרואים את המעיל הריק, תוהים מה קרה לגוף שמילא אותו. אנו יכולים אפוא להתייחס למונח "קפקאי" גם במקרה זה.
פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ
פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (גרמנית: Friedrich V. von der Pfalz; 26 באוגוסט 1596 - 29 בנובמבר 1632) היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1610–1623. בשנת 1619 הוכתר פרידריך כמלך בוהמיה, כחלק מהמרד הבוהמי שפתח את מלחמת שלושים השנים, אך הובס בשנת 1620 בקרב ההר הלבן, ובעקבות כך אף איבד את שלטונו בנסיכות הבוחר מפפאלץ.
ביוגרפיה.
בצעירותו.