הכוח במקום היה גדול יחסית, כגדוד, והיה מצויד היטב, כולל נשק אישי לכל לוחם. המנותקים בסדום נהנו משליטה בים המלח, באמצעות הדוברות והסירות של מפעל האשלג. כן עמדו לרשותם בתי המלאכה, הציוד והחומרים של חברת האשלג.
אף על פי שחבל סדום היה תלוי לחלוטין בקשר אווירי, הרי שעד אוגוסט חיל האוויר לא הצליח לספק את כל צרכיו. כושר הנשיאה המוגבל של המטוסים הקלים אשר הוקצו לכך הצטרף לכך שהמטוסים נאלצו לפעול בלילה, ובקיץ הלילות היו קצרים יותר ובאופן טבעי מספר הסבבים קטן. ב-18 ביולי נחת מטוס אירוואן של טייסת 1, אשר יצא מסדום, נחיתת אונס באזור פלמחים של ימינו. חמישה מן הנוסעים נרצחו על ידי כנופיה ערבית שעברה במקום. תקרית רצח נוסעי האירוואן אף היא המחישה את הבעייתיות שבקשר האווירי עם סדום. רק מאוגוסט ואילך, כאשר הוקצה למשימה גף 35 באופן כמעט בלבדי, השתפר המצב. מסלול המראה חדש, שאנשי חבל סדום סללו, היה מוכן באמצע ספטמבר, ותרם אף הוא לשיפור מצב האספקה. למעשה, עם גידול מספר האנשים המטפלים בהיבטיה השונים של האספקה האווירית, הלך ונוצר בחבל סדום בסיס אוויר קטן.
הפעילות הקרבית במהלך הניתוק.
בא-צאפי שמעבר לגבול היה מעיין, עין חוחאן, שסיפק מים לסדום על-פי תנאי הזיכיון לחברת האשלג ולרודי נראה היה הכרחי לכבוש את א-צאפי ולהחזיק בה בהקדם, כדי להבטיח את המשך אספקת המים, שפסקה ב–19 במאי. ב-31 במאי יצאה פלוגה מסדום לניסיון התקפה על משטרת א-צאפי שנמצאת כמה ק"מ מזרחה לסדום, בתחום ממלכת עבר הירדן. ההתקפה בוטלה בבוקר המחרת בשל טעות ניווט. בשחר ה-2 ביוני תקפו אנשי סדום (מפוני בית הערבה, מחלקת הפלמ"ח ועובדים מהמפעל) את משטרת א-צאפי ואחר-כך נסוגו כאשר נגרמו להם שני הרוגים וששה פצועים. כוח אחר תקף וכבש באותו זמן את הכפר א-צאפי, ובדיעבד עולה כי היה זה הכיבוש היחיד של צה"ל בתחומי עבר הירדן במלחמת העצמאות. גם הכפר פונה לאחר זמן קצר, והירדנים הזעיקו תגבורות. ואחר-כך, קרוב לוודאי בתגובה על התקיפה, הופצצה סדום מן האוויר ב-4 ביוני - ככל הנראה באמצעות מטוסים מצריים, שכן לירדנים לא היה חיל אוויר - והפצצות פגעו בסמוך למפעל. ב-5 ביוני לפנות בוקר נורתה על אנשי סדום אש מנשק קל ואלה השיבו אש. למחרת הופגזה סדום על ידי מספר תותחים ירדניים, ונגרמו מספר אבדות. כן פסקה אספקת החשמל ונגרמו נזקים למפעל ולמגורים. ב-7 לחודש ניכרו ריכוזי כוחות עבר-ירדניים, אך פרט להטרדות של אש רובים, לא נערכה התקפה. ב-10 לחודש חובל קו המים מעין ערוס (באזור נאות הכיכר של ימינו), אך בסופו של דבר הצליחו אנשי סדום להבטיח לעצמם אספקת מים קבועה לאחר שתפסו את הגבעות בעין-ערוס ללא קרב, ביום המחרת, ותקנו את קו המים המתוקים-למחצה. אלה נמהלו במים מתוקים אשר הובאו בחשאי, בדרך הים, ממעיינות שבשליטה ערבית.
סוף הניתוק.
ב-4 בנובמבר חודש לראשונה הקשר היבשתי עם סדום, עת נפגשה יחידה של אנשי סדום שיצאה לראס זווירה (היום ראש זוהר), עם סיור של הגדוד השביעי מחטיבת הנגב שיצא מבאר שבע. בהמשך, ב–22 לחודש יצא צה"ל למבצע לוט, שמטרתו, שאכן הושגה, הרחבת הגבולות הדרומיים של ישראל עד לקו באר שבע-כורנוב–סדום, ופתיחת דרך באר שבע–סדום.
טגלוג
זלטקו זחוביץ'
אינדרה שרפיטוטה
ארון מקאנגק
ארון מקאנגק (בדנית: Aron fra Kangeq, בגרינלנדית: Aalut Kangermiu; 9 באפריל 1822 – 12 במרץ 1869) היה צייד, צייר והיסטוריון אוראלי אינואיטי גרינלנדי.
ביוגרפיה.
ארון מקאנגק נולד בקאנגק , גרינלנד. הוא היה צייד וב-1850 לאחר שחלה בשחפת החל לצייר ולכתוב.
ארון מקאנגק צייר ציורים בצבעי מים, בעיפרון ותחריטים, בעיקר בנושאי התרבות האינואיטית, ההיסטוריה שלהם והמפגשים האלימים שלהם עם הכובשים מדנמרק.
סיפוריו הפכו לקלסיקה אצל ילדי גרינלנד.
נכתב על יצירותיו כי הן "מתארות בצורה מפורטת מקומות ואירועים בגרינלנד, ומהוות עדות היסטורית להבנת העבר".
89 מ-400 הציורים שלו מוצגים במוזיאון האתנוגרפי באוסלו. אוסף זה צונזר מתוך האוסף הגדול הנמצא בנוק. הציורים בעלי אופי דתי, פוליטי ומיני, ועשירים בדימויים שלהם.
סטיבן פוסטר
סטיבן קולינס פוסטר (באנגלית: Stephen Collins Foster; 4 ביולי 1826 – 13 בינואר 1864) היה כותב ומלחין שירים אמריקאי. נודע כ"אבי המוזיקה האמריקאית".
פוסטר הלחין למעלה מ-200 שירים. בין שיריו "Oh! Susanna", "Camptown Races", "Old Folks at Home", "My Old Kentucky Home", "Jeanie with the Light Brown Hair", "Old Black Joe", ו-"Beautiful Dreamer". שיריו עדיין נפוצים ומבוצעים עד היום ולחלקם קיימות גם גרסאות עבריות.
הליגה הלאומית בכדורגל (צרפת)
Tercera Division
מטאמתמטיקה
חגית בת-אליעזר
חגית בת-אליעזר (נולדה ב-10 באוקטובר 1960) היא משוררת, מבקרת תרבות ועורכת שירה ישראלית.
ביוגרפיה.
בת-אליעזר, ילידת קייב, אוקראינה, היא בעלת תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במתמטיקה מהטכניון בחיפה. עובדת בתעשיית המחשבים.
למדה בסדנאות כתיבה בהנחייתם של דליה רביקוביץ, רבקה מרים ויעקב בסר. שיריה פורסמו במוספים ספרותיים של העיתונים "הארץ", "מעריב", "מקור ראשון" ובכתבי עת ספרותיים, בהם "עכשיו", "עיתון 77", "מאזנים", "שבו", "פסיפס", "גג", "ביטאון שירה". פרסמה שלושה ספרי שירה בהוצאת כרמל.
השתתפה בעריכת אנתולוגיית השירים "קורות", בעריכת ספר שיריה של סברינה דה ריטה, "החטא השמיני", ערכה את ספר שיריו של מאיר גן-אור "המינוטאור והסירנות בחיי".
בת-אליעזר כותבת רשימות ביקורת על ספרי שירה, סרטים והצגות תיאטרון וסקירות על אירועי ספרות ומפרסמת אותן באתרי הרשת. היא חברה באגודת הסופרים העבריים, באיגוד כללי של סופרים בישראל, באגודת העיתונאים בתל אביב ובעמותת "יקום תרבות", בה מונתה בחודש נובמבר 2018 לעורכת השירה של אתר העמותה. היא משתתפת בעריכת אירועי שירה של פורטל התרבות והספרות "בכיוון הרוח".
בת-אליעזר היא היוזמת והמנחה של אירועי שירה בסלון הספרותי בדיזנגוף סנטר, ובפרט סדרת ערבי "על סף ספר", בהם מתארחים משוררים הנמצאים בתהליך הוצאת ספרם הבא.
קישורים חיצוניים.
מכּתביה:
על כתביה:
יצחק מונסה
יצחק מונסה (ה'תש"ב, 1941 - ד' בשבט ה'תשפ"א, 17 בינואר 2021) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת בית"ר ירושלים במשך כ-10 עונות, היה שותף לעליית הליגה של בית"ר ירושלים בעונת 1966/1968. נודע בכינוי ״מונסילון״ על שם מהירותו.
ביוגרפיה.
מונסה נולד בירושלים לרבי יעקב מונסא, מקובל ירושלמי, ולכחילה רחל, והתייתם מהוריו בגיל צעיר. גר אצל גיסו שלום סופר שהיה גזבר הראשי של בית"ר ירושלים.
עלה מהנוער של בית"ר בגיל 16, בעונת 1958/1959 ובאותה עונה אף כבש את שער הבכורה בבוגרים במשחק נגד הפועל עפולה בליגת המשנה.
עונות 1964/1965 ו-1966/1968 (העונה הכפולה) בהן כבש 11 שערים בכל עונה, היוו מבחינתו עונות השיא בקריירה.
החל מפברואר 1967 שיחק כשלושה חודשים בקבוצת הכדורגל של אטלנטה בארצות הברית. במאי של אותה שנה, חזר ארצה לשחק בבית"ר עונה לאחר מכן (1968/1969) נפצע במיניסקוס והושבת לעונה שלמה. בעונה העוקבת חזר לסגל בית"ר אך לא הרבה לשחק ופרש בעונה שלאחר מכן.
מונסה שיחק בקבוצה הבוגרת של בית"ר במצטבר במשך כ-10 עונות, במהלכן כבש 51 שערים, כאשר הוא במקום העשירי ברשימת המבקיעים של הקבוצה בכל הזמנים (נכון ל-2021). יזכר גם כמי שבישל לאודי רובוביץ׳ את שער עליית הליגה ההיסטורי במשחק מול רמת עמידר בשנת 1968.
ניהל את מחלקת הנוער של בית״ר ירושלים בתקופה מסוימת.
תקופה ארוכה עבד בתפקיד בגזברות בעיריית ירושלים.
חיים אישיים.
יצחק מונסא נשא לאשה את אתי סימן טוב, התגורר בירושלים בשכונת רמות, נפטר בן 80 ב-17 בינואר 2021 ללא צאצאים.
שרה (פירושונים)
עין שרה
פיגועי הירי בקופנהגן (2015)
פיגועי הירי בקופנהגן היו פיגועי ירי ב-14 וב-15 בפברואר 2015 בקופנהגן, בירת דנמרק. שני אזרחים והמחבל נהרגו, וחמישה שוטרים נפצעו.
הפיגוע הראשון אירע ב-14 בפברואר בבית קפה בקופנהגן שבו התקיים כנס "אמנות, חילול הקודש וחופש הביטוי". המחבל פתח באש לעבר בית הקפה, הרג אחד ופצע שלושה שוטרים.
הקריקטוריסט השוודי לארס וילקס שהה בבית הקפה וככל הנראה היה היעד למתקפה, מפני שהכעיס מוסלמים קיצוניים ב-2007 כשאייר את הנביא מוחמד בעל גוף של כלב. הפיגוע השני אירע מאוחר יותר בלילה, ב-15 בפברואר, מחוץ לבית הכנסת הגדול של קופנהגן. המחבל ירה למוות במאבטח יהודי שאיבטח בת מצווה, ופצע שני שוטרים. מאוחר יותר בבוקר המחבל פתח באש ליד תחנת הרכבת נורפורט בקופנהגן לעבר שוטרים והם חיסלו אותו. הוא זוהה כעומר אל-חוסיין, כמי שביצע את כל הפיגועים.
הפיגועים.
הפיגוע בבית הקפה.
הקריקטוריסט השוודי לארס וילקס היה מאוים מגורמי אסלאם רדיקלי בגלל קריקטורה אותה צייר ב-2007 המתארת את מוחמד כבעל גוף של כלב. הוא אף לא התחרט על מעשיו. ב-14 בפברואר 2015 בשעה 15:00 (באזור הזמן של מרכז אירופה) התקיים אירוע שכונה "אמנות, חילול הקודש וחופש הביטוי" (בדנית: Kunst, blasfemi og ytringsfrihed) בבית קפה בקופנהגן, בירת דנמרק. באירוע היה אמור להתקיים גם דיון במתקפה במערכת העיתון שרלי הבדו שאירעה חודש לפני כן.