ב-22 ביוני 2013, דרייק הכריז כי האלבום עתיד לצאת בתאריך 17 בספטמבר באותה השנה באמצעות הטוויטר שלו. יום לאחר מכן, הוציא את הטריילר הראשון לקידום האלבום, בו נראים דרייק וחבריו שותים אלכוהול בתוך פרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר שלו על אלבומו הקודם "Take Care". ב-21 באוגוסט 2013, תאריך יציאת האלבום נדחה בשבוע מ-17 בספטמבר ל-24 בספטמבר. ב-10 בספטמבר 2013, דרייק הוציא את הטריילר השני לקידום האלבום, המכיל את השיר "Trophies", שהופק על ידי היט-בוי. בסרטון נראים דרייק ופמלייתו נוהגים במכוניות יוקרה שונות כגון בנטלי, למבורגיני ובוגאטי, כשעל כולם דגלים קנדיים קטנים והם נוסעים ברחוב ריק.
קידום.
במרץ 2013, דרייק הציג שיר בשם "5AM in Toronto", המהווה המשך לשיר "9AM in Dallas" מתוך אלבום הבכורה של דרייק, "Thank Me Later" . באותו החודש, צילם וידאו קליפ לשיר, שפורסם ב-1 באפריל 2013. ב-15 באפריל 2013, דרייק הוציא שני שירים נוספים, "No More Friends" (שנכלל באלבומו של די. ג'יי. חאלד, "Suffering from Success") ו-"Girls Love Beyoncé"', שמכיל סימפול מתוך שירה של להקת דסטיניז צ'יילד, "Say My Name", ומכיל הופעת אורח של ג'יימס פונטלרוי . ב-17 ביוני 2013, הודלף שיר של דרייק בשם "On My Way" אשר הוקלט בשנת 2010. השיר מכיל אף הוא הופעת אורח של ג'יימס פונטלרוי. ב-22 ביוני 2013, דרייק הוציא ארבעה שירים לסטרימינג באמצעות האתר הרשמי שלו, בהם שיתופי פעולה עם ג'יי קול, PartyNextDoor ומיגוס, ושיר בשם "The Motion". בנוסף, אושר כי שירים אלו יצאו על מנת לקדם את האלבום בלבד, ולא יופיעו ברשימת הרצועות שלו. אף על פי כן, "The Motion" נכלל כרצועת בונוס במהדורת ה-Best Buy של האלבום.
ב-18 ביוני 2013, דרייק הכריז על סיבוב הופעות אשר נתמך על ידי האלבום ויתחיל ב-25 בספטמבר 2013 בפורטלנד, אורגון. בסיבוב ההופעות, שנקרא , התארחו הזמרים פיוצ'ר, מיגל ו-PartyNextDoor מ-OVO סאונד. בחודשים שקדמו לצאת האלבום, דרייק הופיע על שערים של שלל מגזינים, כגון בילבורד, GQ ו-XXL. ב-20 בספטמבר 2013, דרייק הודיע כי דחה את סיבוב ההופעות בעקבות "לוח חזרות אינטנסיבי ודרישות הפקות טכניות שיהיו חלק מהמופע". סיבוב ההופעות נדחה ל-19 באוקטובר עד ל-16 בדצמבר.
סינגלים.
בינואר 2013, דרייק נצפה מצלם וידאו קליפ לשיר חדש בשם "Started from the Bottom", שבוים על ידי דיירקטור X . מאוחר יותר, דרייק הכריז כי יוציא את השיר כסינגל הראשון מתוך אלבומו השלישי, ביום של טקס פרסי גראמי ה-55 . למרות זאת, השיר יצא לאור ב-1 בפברואר, תשעה ימים לפני המועד המתוכנן, ופורסם בחנות האייטונס חמישה ימים לאחר מכן. ב-10 בפברואר 2013 פורסם הווידאו קליפ של השיר. השיר נכנס למצעדים של מדינות רבות, והגיע בשיאו למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה הכפולה, על מכירות של 2,000,000 עותקים בארצות הברית.
ב-4 באוגוסט 2013, נחשף כי דרייק יוציא בקרוב את הסינגל השני מתוך האלבום, שנקרא "Hold On, We're Going Home", עם הופעת אורח של מאג'יד ג'ורדן והפקה מוזיקלית של נואה "40" שביב וניינטין85, ויצא לאור בחנות האייטונס ב-7 באוגוסט. ב-24 בספטמבר 2013, בסמוך לצאת האלבום, פורסם הווידאו קליפ הנלווה ל-"Hold On, We're Going Home". השיר הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום החמישי במצעד הקנדה הוט 100.
דרייק פרסם שיר מתוך האלבום בשם "All Me" באמצעות SoundCloud ב-1 באוגוסט 2013. השיר מכיל הופעות אורח של הראפרים 2 צ'יינז וביג שון, והוא הופק על ידי קיי ויין . ב-24 בספטמבר, תאריך צאתו של האלבום בארצות הברית, השיר נשלח לרדיו האורבני כסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר הגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-12 בספטמבר 2013, דרייק הוציא את "Wu-Tang Forever", כסינגל השיווקי השני מתוך האלבום, לצד הזמנה מוקדמת של האלבום "Nothing Was the Same" בחנות האייטונס. השיר הוא אזכור להרכב וו טאנג קלאן ואלבומם הכפול, "Wu-Tang Forever", משנת 1997. השיר מכיל בתוכו גם סימפול של השיר "It's Yourz" מתוך האלבום. לאחר הוצאת האלבום, חבר הרכב הוו-טאנג קלאן יו-גוד סיפר למגזין Vibe כי חברי ההרכב, הכוללים, בין היתר, אותו ואת מת'וד מן, הקליטו רמיקס לשיר.
"Pound Cake / Paris Morton Music 2" משמש כסגיר האלבום ומכיל בתוכו שני שירים, "Pound Cake" בהשתתפות הראפר ג'יי זי ו-"Paris Morton Music 2", שיר המשך לשיר "Paris Morton Music". "Pound Cake" מכיל בתוכו סימפול של השיר "" של וו טאנג קלאן. "Pound Cake" נשלח לרדיו האורבני בבריטניה ב-26 בספטמבר 2013 כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר הגיע בשיאו למקום ה-65 במצעד הבילבורד הוט 100.
ב-29 באוקטובר 2013, "The Language" נשלח לרדיו המיינסטרים האורבני כסינגל החמישי מתוך האלבום. השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, כשאחת מהן הגיעה מניק קאטוצ'י מאנטרטיינמנט ויקלי, שדירג את השיר, לצד "Hold On, We're Going Home", כאחד השירים הטובים ביותר באלבום. אריקה רמירז מבילבורד ציינה כי דרייק החזיר את עצמו "ביהירות" למשחק הראפ עם השיר, וטענה כי השיר "פונה בצורה אגרסיבית" כלפי שיר הדיס האחרון של קנדריק לאמאר. טענה זאת הוכחשה מאוחר יותר על ידי הראפר בירדמן, אחד מכותבי השיר, שלפני צאת האלבום טען ב-MTV כי השיר לא כיוון כלפי לאמאר. השיר הגיע בשיאו למקום ה-51 במצעד הבילבורד הוט 100 ואל המקום ה-13 במצעד שירי ה-R&amp;B\היפ הופ.
ב-31 באוגוסט 2013, השיר "Too Much" נשלח לרדיו האורבני העכשווי בבריטניה כסינגל השישי מתוך האלבום. ב-11 בנובמבר 2013, פורסם וידאו קליפ עבור השיר "Worst Behavior", שנשלח ב-9 ביוני 2014 לרדיו האורבני העכשווי בבריטניה אף הוא, כסינגל השביעי מתוך האלבום.
ביקורות.
"Nothing Was the Same" זכה בעיקר לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה המקצועיים. ב-Metacritic, קיבל האלבום ציון ממוצע של 79, בהתבסס על 33 ביקורות. אתר דירוגי האלבומים העניק לאלבום ציון של 7.5 נקודות מתוך עשרה, בהתבסס על הערכתו על קונצנזוס המבקרים.
ניק קאטוצ'י מאנטרטיינמנט ויקלי כתב כי "Nothing Was the Same" "מסתמר עם התגלות, אבסורדים ושפע של סוערות, אבל הכל מספוא לדיוקן ההיפר-ריאליסטי של אוברי דרייק גראהם, ולא לאיזה טקס הכתרה". אליסה גרנדר מ-USA Today ציינה כי דרייק "ממשיך ללהטט בחוצפה עם דשנים, אם כי הוא נשמע יותר מועצם באחרון". סימון ווזיק-לבינסון מרולינג סטון כתב: "כעבור זמן מה, הווידויים שלו מתחילים להישמע כמו התגאות ערמומית בכל הלבבות היפים שהוא שבר. ואולי הוא רוצה שתראו את הסתירה הזו. אחרי הכל, הסתרת פגמיו מעולם לא הייתה הסגנון של דרייק - הם כל העניין".
ג'ייסון גריני מפיצ'פורק שיבח את האלבום ותיאר אותו כ"ניסוי הנועז ביותר של דרייק ו-40 עד כה באיזה מרחק פנימה הם יכולים לדחוף את הצליל שלהם; הרבה מהאלבום נשמע כמו חור שחור של כל ההפקות של שנות ה-40 המוקדמות שנשאבות למרכז. מעברים בין שיר לשיר, שתמיד היו נמסים ומטושטשים, הם רעיוניים מתמיד". בשיקגו טריביון, מבקר המוזיקה גרג קוט ציין כי "השליטה הגוברת של דרייק לא רק בחרוזים, אלא בטון ובטיה ניכרת בקלות". אריק דיפ מ-XXL ציין כי הרצון של דרייק באלבום הוא "לתפוס את המקום כחדשן". בונסו טומפסון מ-Vibe הרגיש שבעוד ש-"Nothing Was the Same" אינו "אלבום קלאסי", "הישגיו עשויים בסופו של דבר להיות מרכזיים יותר. מוזיקת ההיפ-הופ לא טושטשה ונמתחה עד כדי כך מאז "808s &amp; Heartbreak" של קניה".
אוואן ריטלבסקי מ-The A.V. Club הגיע למסקנה כי "אם "Nothing Was the Same" לא מהדהד בצורה עקבית כמו "Take Care", זה כי דרייק ומשתף הפעולה הביתי שלו נואה "40" שביב נראים לעיתים מסתפקים בביקור בנופים הקוליים של אותו אלבום במקום לחצוב חדשים". טים סנדרה מ-AllMusic כתב כי האלבום "אינו מציג כמויות גדולות של צמיחה", אם כי שיבח את אופיו המוזיקלי של האלבום ותוכנו הלירי. רנדל רוברטס מלוס אנג'לס טיימס הרגיש שהאלבום "מכריע האפילו בסטנדרטים הסלפיים של דרייק, ומאשר שרק כי הם משווקים היטב וחביבים למערב התיכון לא הופך יומנים פנימיים למרתקים לחלוטין". אהרון מתיוס מ- שיבח את האלבום כ"אלבום ראפ ראלי מאתגר ובלתי מתפשר", ולמרות זאת "מכביד מעט על ידי נקודת המבט של הכתיבה ההולכת וגדלה של הראפר".
דירוגים.