ב-15 בנובמבר 2016, האדמירל קוזנצוב השתתפה במבצע רחב היקף נגד עמדות של ארגוני הטרור של המדינה האיסלאמית וג'בהת פתח א-שאם, במחוזות אידליב וחומס בסוריה בגיחות של מפציצי סוחוי Su-33. זו הייתה הפעם הראשונה שנושאת מטוסים רוסית השתתפה בפעולה קרבית. בהמשך דיווח משרד ההגנה הרוסי כי לפחות 30 חמושים נהרגו כתוצאה מאותן גיחות, כולל 3 מפקדי שטח, ביניהם עבדול בהאא אל-אספרי, מנהיג עתודות אל-נוסרה במחוזות חומס וחלב. אל-אספרי גם תכנן והוביל מספר התקפות מורדים על העיר חלב עצמה.
ב-3 בדצמבר 2016 התרסק Su-33 לים לאחר שניסה לנחות על נושאת המטוסים. המטוס התרסק בניסיונו השני לנחות בתנאי מזג אוויר טובים. הטייס חולץ בבטחה על ידי מסוק חיפוש והצלה. בתחילה עלה החשד כי המטוס החטיא את החוטים ולא הצליח להסתובב ונפל מתחת לקשת ספינת המלחמה, אולם בהמשך התגלה שכבל העצירה לא הצליח להחזיק את המטוס ונפגע בניסיון. בעקבות שני המקרים, הועבר האגף האווירי לבסיס האוויר חמימים סמוך ללטקיה, סוריה, כדי להמשיך בפעולות צבאיות בזמן שנושאת המטוסים נלקחה לשיפוץ.
בתחילת ינואר 2017 הוכרז כי האדמירל קוזנצוב תפסיק את השתתפותה במבצעים בסוריה ותחזור לרוסיה. במהלך פריסתה בסוריה ביצעו מטוסי "האדמירל קוזנצוב" 420 משימות קרב ופגעו ב-1,252 יעדים. ב-11 בינואר 2017, "האדמירל קוזנצוב" ערכה אימונים בשידור חי באש בים התיכון מול חופי לוב. משרד ההגנה הרוסי הודיע כי ב-11 בינואר ביקר המנהיג הצבאי של לוב, ח'ליפה חפתר, "האדמירל קוזנצוב", שערך ועידת וידאו עם שר ההגנה הרוסי, סרגיי שויגו, כשהיה על סיפונו.
יחסי בנין–יפן
יחסי בנין–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין יפן.
סקירה כללית.
בין רפובליקת בנין לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין יפן כוננו באופן רשמי לראשונה ב-1 באוגוסט 1960 עם הכרתה של יפן בעצמאותה של בנין.
התעופה הימית הסובייטית
התעופה הימית הסובייטית (ברוסית: Авиация военно-морского флота) הייתה יחידה אווירית של הצי הסובייטי, משנת 1918 עד 1991.
הקמה.
יחידות התעופה הימית הראשונות ברוסיה הוקמו בשנים 1912–1914 כחלק מהצי הבלטי ומצי הים השחור. במהלך מלחמת העולם הראשונה, מטוס הצי שירתו בים השחור לביצוע מבצעי ביון וסיור ולהפצצת בסיסים צבאיים וספינות אויב, צוללות אויב ומטוסי אויב בשדות התעופה.
מלחמת האזרחים ותקופת מלחמת העולם השנייה.
יחידות התעופה הימיות הסובייטיות נוצרו בשנת 1918. הם השתתפו במלחמת האזרחים הרוסית בשיתוף פעולה עם הספינות והצבא במהלך הלחימה בפטרוגרד, בים הבלטי, בים השחור, בוולגה, בנהר קאמה, בדווינה הצפונית ובאגם אונגה. התעופה הימית הסובייטית כללה רק 76 מטוסים מיושנים והיחידות שימשו בעיקר לאספקת ציוד לאוניות ובניית הצבא מחדש.
במחצית השנייה של שנות ה-20 התעופה הימית החלה לגדול. היא קיבלה מטוסי סיור חדשים, מפציצים ומטוסי קרב. באמצע שנות השלושים של המאה העשרים יצרו הסובייטים את חיל האוויר הימי במסגרת הצי הבלטי, צי הים השחור וצי האוקיינוס השקט הסובייטי. חשיבות התעופה הימית גדלה משמעותית עד שנת 1938 – 1940 והפכה לאחד המרכיבים העיקריים של חיל הים הסובייטי. בשלב זה, הסובייטים יצרו יחידות טורפדו ובתחילת המלחמה הפטריוטית הגדולה, בכלל הצי (למעט צי האוקיינוס השקט) שירתו 1,445 מטוסים בסך הכל.
מלחמת העולם השנייה.
תעופת הצי פעלה כשירות האוויר של חיל הים הסובייטי במלחמת העולם השנייה. יחידות אוויר אלה סיפקו תמיכה אווירית לצי בעת ביצוע מבצעים בים ברנץ, בים הבלטי ובים השחור וגם סייע ליחידות הצי הסובייטי בים אוחוצק.
היחידות האוויריות של הצי ערכו גם מבצעים יבשתיים בתמיכת הצבא האדום במהלך מבצעים מיוחדים בזמן המלחמה. התעופה הימית סיפקה כיסוי אוויר ל בעלות הברית שהביאו ציוד לכוחות הסובייטים מהים הצפוני לים ברנץ ובאוקיינוס השקט לים אוחוצק.
בפרט הוטסה התעופה הימית להגנת אודסה (יוני-אוקטובר 1941), בפעולות בחצי האי קרים ובים השחור וביצעה תקיפות אוויריות מוצלחות בשלבים האחרונים של המלחמה בחזיתות אירופה והפסיפיק.
במהלך המלחמה 17 יחידות תעופה ימיות זכו בתואר משמרות ברית המועצות, ואילו 241 מלוחמיה זכו בתואר גיבור ברית המועצות (כולל חמישה טייסים פעמיים).
בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית
יחסי בורונדי–יפן
יחסי בורונדי–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של בורונדי לבין יפן.
סקירה כללית.
הרפובליקה של בורונדי ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של בורונדי לבין יפן כוננו ב-1 ביולי 1962, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של בורונדי.
ניקולאס מאסו
ניקולאס אלחנדרו מאסו פריד (בספרדית: Nicolás Alejandro Massú Fried; נולד ב-10 באוקטובר 1979), המכונה "הערפד" (בספרדית: "El Vampiro") הוא טניסאי עבר יהודי-צ'ילאני, שבשיאו דורג 9 ביחידים ו-31 בזוגות, וזכה בשתי מדליות זהב אולימפיות באולימפיאדת אתונה 2004.
הוא השחקן היחיד בסבב הגברים בטניס האולימפי המודרני (מאז 1988) שזכה בשתי מדליות הזהב בטורניר היחידים והזוגות באותה האולימפיאדה. ואלו שתי מדליות הזהב היחידות בהן זכתה צ'ילה במשחקים האולימפיים מאז ומעולם.
כמו כן מאסו הגיע לגמר של טורניר המאסטרס במדריד ב-2003 ואף זכה בשישה תוארי יחידים בסבב ה-ATP.
קריירת טניס.
שנים מוקדמות.
אביו, מנואל מאסו, הוא ממוצא לבנוני ופלסטיני ואימו סוניה פריד היא יהודיה ממוצא הונגרי. למאסו ארבעה אחים. סבו, לדיסלאו פריד קליין, היה יהודי יליד הונגריה ששרד את הכיבוש הנאצי בהונגריה במסתור. וסבתו, ורוניקה (לבית ווגווארי) הייתה ניצולת שואה ששרדה את מחנה הריכוז אושוויץ.
מאסו התוודע לטניס בגיל חמש על ידי סבו. בגיל 12, החל להתאמן באקדמית הטניס ואיה דוראדו, בולפראיסו ובהמשך עבר להתאמן באקדמיה של ניק בויטיירי, בפלורידה, ארצות הברית. לצדו של הטניסאי הצ'ילאני מרסלו ריוס (שדורג 1 בעולם בשנת 1998), ובהמשך במרכז הגבוה לביצועים בברצלונה, ספרד.
נוער.
מאסו הפך לטניסאי מקצועי בשנת 1997. באותה שנה, הוא זכה בטורניר הנוער היוקרתי של סוף העונה "האורנג' בול" () בטורניר הזוגות, וסיים חמישי ביחידים. הוא גם זכה בתחרויות הזוגות לנוער בווימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה, יחד עם לואיס הורנה הפרואני ובן ארצו פרננדו גונסאלס בהתאמה.
סבב ה-ATP.
באוגוסט 1998 זכה מאסו בטורניר הפיוצ'ר הראשון שלו, בספרד. בחודש שלאחר מכן הוא זכה לראשונה בטורניר צ'לנג'ר, שנערך באקוודור. את הצ'לנג'ר השני שלו השיג מאסו ביוני 1999 בטורניר באיטליה, ובספטמבר 1999 הוא הגן בהצלחה על תוארו באקוודור. בנובמבר 1999 זכה מאסו בצ'לנג'ר בסנטיאגו דה צ'ילה ונכנס לראשונה לטופ 100 בדירוג היחידים.
בחודש מאי 2000 הגיע מאסו לגמר טורניר ה-ATP הראשון שלו, באליפות החימר של ארצות הברית באורלנדו פלורידה, שם הפסיד לבן ארצו פרננדו גונסאלס. מאוחר יותר באוגוסט הוא שוב הפסיד לצ'יליאני אחר - מרסלו ריוס בהופעת הבכורה שלו בארצות הברית. בינואר 2001 הגיע מאסו לגמר טורניר ה-ATP השני שלו, באדלייד, אוסטרליה, לאחר שבחצי הגמר גבר לראשונה על מתמודד המדורג בטופ 10 העולמי טים הנמן הבריטי.
בתואר ה-ATP הראשון שלו זכה מאסו בפברואר 2002 בבואנוס איירס, שם הביס את הארגנטינאי אגוסטין קאיירי בשלוש מערכות לאחר שכבר עמד בפני נקודת משחק. בטורניר בואנוס איירס של 2003, נקם קאיירי והדיח את מאסו בסיבוב הראשון, הפסד שדחק החוצה את מאסו מהטופ 100 בדירוג ואילץ אותו לחזור להתחרות שוב בצ'לנג'רס. באפריל 2003 הגיע לגמר הצ'לנג'ר בברמודה.
בתואר ה-ATP השני שלו זכה מאסו ביולי 2003 באמרספורט, הולנד. בשבוע שלאחר מכן הוא הגיע לגמר טורניר קיצביהל, אוסטריה. ונכנס לראשונה לטופ 50 בדירוג העולמי. בספטמבר באותה שנה הגיע לשלושה גמרים ברציפות, כולל ניצחון בצ'לנג'ר ותואר ה-ATP השלישי שלו בפלרמו, איטליה. באוקטובר הגיע לגמר בטורניר סדרת המאסטרס במדריד, והפסיד לספרדי חואן קרלוס פררו. ואת שנת 2003 הוא סיים כמדורג 12 בעולם.
באמצע 2004 נפרד מאסו מהמאמן הארגנטינאי גבריאל מרקוס, אותו הוא החליף בפטריסיו רודריגס הצ'יליאני. ביולי 2004 זכה מאסו בתואר ה-ATP הרביעי שלו בקיצביהל והמשיך את שנת השיא שלו עם זכייה בשתי מדליות זהב באולימפיאדת אתונה. בזכות הביצועים שלו באולימפיאדה, בספטמבר נכנס מאסו לראשונה לטופ 10 העולמי ודורג במקום ה-9 אך בנובמבר עבר ניתוח במפשעה ולכן נכנס לעונת 2005 כשהוא מחוץ לטופ. הוא סיים את שנת 2005 עם רצף של שישה הפסדים, אולם באותה שנה הוא הצליח בפעם הראשונה להגיע לסיבוב הרביעי בטורניר גרנד סלאם באליפות ארצות הברית הפתוחה שם הפסיד לגיירמו קוריה הארגנטינאי.
בינואר 2006 הפסיד מאסו לחוסה אקאסוסו הארגנטינאי בגמר הטורניר בעיר הולדתו ויניה דל מאר. ובפברואר זכה בתואר ה-ATP השישי שלו בקוסטה דו סויפה, ברזיל. באפריל הגיע לגמר טורניר קזבלנקה במרוקו. וביולי הפסיד לנובאק ג'וקוביץ' בגמר טורניר אמרספורט.
בינואר 2007 חזר מאסו על הופעתו בויניה דל מאר מ -2006, והפסיד ללואיס הורנה הפרואני. וביולי של אותה שנה הוא החל ברצף הפסדים בן שמונה משחקים שהסתיים רק באוקטובר בסנט פטרסבורג, רוסיה.