בשנת 2011 הודה קורן, במסגרת עסקת טיעון, שמילא את תפקידו כיו"ר "אחוזות החוף" תוך ניגוד עניינים, בכך שלא דיווח לדירקטוריון החברה על היותו מקורב של איש העסקים ראובן גרוס. קורן הודה כי ידע שגרוס הסתיר את בעלותו בחברות שונות שבאמצעותן התמודד במכרזים של "אחוזות החוף", ופעל לקידום האינטרסים של גרוס תוך הפרת אמונים. קורן הורשע במסגרת עסקת הטיעון במרמה, ונגזר עליו עונש מאסר של שישה חודשים בעבודות שירות, קנס של 150,000 שקל ועונש מאסר על תנאי.
קתדרלת נוטרדאם דה פאריס
קמרון סקספרטייט
קמרון סקספרטיט
קמרון סיקספרטיט
ג'קי
יהושע ג'קסון (ג'קי) (נולד ב-1937) הוא קריקטוריסט ישראלי הידוע בעיקר בזכות מדורו "הציור השבועי לילד" שמפורסם בידיעות אחרונות החל מ-1963.
ביוגרפיה.
ג'קי נולד בירושלים לתרצה (ילידת צ'כוסלובקיה) ויצחק-ארווינג (יליד אירלנד).
בירושלים למד בבית ספר "מעלה" ובבית-ספר "דוגמה". את הכשרתו הבסיסית בתחום הגרפיקה רכש במחלקה הגרפית של קק"ל, שם עבד ולמד לפני גיוסו לצה"ל.
קריירה מקצועית.
בשירות הצבאי ובמילואים.
עם גיוסו לצבא בשנת 1955 שירת כרובאי בנח"ל. בהמשך שרותו היה עורך גרפי של העיתון "במחנה נח"ל" והצייר הראשי של להקת הנח"ל, שחבריה באותם הימים היו, עליזה רוזן, יהורם גאון, אריק איינשטיין, אורי זהר ואחרים.
בפיקוד הנח"ל התמנה למפקד ה"ציירת" של הנח"ל והיה מפקד ומדריך של קורסי הציור והקישוט של החיל.
ג'קי ג'קסון המשיך לתרום לצה"ל במהלך שירותו במילואים. הוא הוצב במפקדת קצין חינוך ראשי ופעל כמרצה, מדריך, מעצב גרפי, כתב וצלם צבאי. בסוף שנות השישים ליווה בכתבותיו את חטיבות השריון (14 ו-401) שהיו מוצבות בתעלת סואץ. בשנת 1969 ליווה את סיירת שקד והצטרף ללוחמים במשימותיהם הקרביות. במלחמת יום הכיפורים, גויס לחיל הים ככתב צבאי מטעם דובר צה"ל, והפליג עם ספינות הטילים. רשמיו ורישומיו מפעילויות אלו, בצירוף צילומים, פורסמו במרבית עיתוני ישראל, בהם במחנה, העולם הזה, ידיעות אחרונות, מעריב ועל המשמר. חלק מצילומים אלה התפרסמו באלבומי צה"ל השונים, שראו אור באותה תקופה.
בעיתון ידיעות אחרונות.
בשנת 1957 לאחר שזכה במקום הראשון בתחרות קריקטורות שערך העיתון ידיעות אחרונות הוזמן להצטרף למערכת העיתון ולאחר שחרורו מצה"ל בראשית שנת 1958, החל שם את עבודתו. ג'קי ההיה המאייר, הקריקטוריסט והעורך גרפי של המוספים "7 ימים", "7 לילות" ו- "24 שעות". באותה העת צוירו כל הכותרות ביד ללא עזרת מחשב.
בשנת 1963 החל ג'קי לערוך ולצייר במוסף לשבת את מדורו המיוחד "הציור השבועי לילד" הידוע גם כ"חפש את הנעלם". במדור יש ציור שבו מסתתר "נעלם" כלשהו ועל הקוראים למצוא אותו. הציור מלווה ב"סיפור" קצר (שלעיתים נעשה ע"פ בקשות של קוראים). המדור הופיע תחילה כמדור זמני אולם הוא ממשיך להופיע ללא הפסקה גם כיום.
עבודות נוספות.
בשנים 1958–1959 ארגן ג'קי, מטעם מרכז ההסברה, קורסי הדרכה לעורכי ביטאונים ושבועונים. כמו כן, עבד עם שבח וייס (לימים יושב-ראש הכנסת), ברבים מיישובי העולים בארץ כמסייע להכנת חגיגות יום העצמאות.
בשנות השישים ובמקביל לעבודתו בעיתון, עיצב ג'קי תוכניות ופרסומים לתיאטרון "הבימה". לחברת התקליטים "ישראפון" (N.M.C) הוא עיצב וצייר עטיפות לתקליטים של אמנים כגון: צמד העופרים, אסתר רייכשטאט, יוסי-חיזקי-יונה, שושנה דמארי, ג'ו עמר, יהורם גאון ורביעיית מועדון התיאטרון. בזמן הזה הוא כתב כתבות מצוירות לעיתונים כמו "במחנה", "העולם הזה", "דבר השבוע" ו"דבר לילדים".
עבודות בעולם.
משנות השבעים, יצא ג'קי למסעות 'סביב העולם' ובשובו פרסם סדרת כתבות מלוות בקריקטורות ובתצלומים. הנסיעות הפכו לתחביב מתמשך ובחוויותיו שיתף את קוראי העיתון.
בשנת 1986 נסע לארצות הברית בשליחות עיתונו להשתלמות במערכות של מספר שבועונים גדולים, ביניהם VILLAGE VOICE ו-PENTHOUSE.
משנת 1997 משתתף קבוע במגזין הקריקטורות הידוע "CARTOON NEWS" המופיע בניו יורק.
תערוכות.
ג'קי הוא אמן פעיל שלבד מעבודתו העיתונאית השתתף במספר רב של תערוכות מהן תערוכות יחיד ומהם קבוצתיות.
להלן כמה מהתערוכות בהשתתפותו:
מדיה דיגיטלית.
באוקטובר 2012 פרסם ג'קי לראשונה אפליקציית משחק של איוריו. האפליקציה ירדה מהחנויות לאחר כשנה והושקה מחדש רק כעשור לאחר מכן באוגוסט 2022, במסגרת פסטיבל אנימקס לקריקטורה וקומיקס ישראלי.
פורטו ולאהו
גבעת חן
מרכזיט
מַרְכַּזִיט - צורת המינרל של סולפיד הברזל (FeS2) שהוא פולימורף של המינרל פיריט.
תיאור.
מקור שם המינרל משמו של המינרל פיריט בערבית. ואכן, בגלל הדמיון בין הפיריט למרכזיט טועים לעיתים ביניהם, אם כי המרכזיט קל יותר ופריך יותר. דגימות של מרכזיט מתפוררות ונשברות לעיתים קרובות ולא ניתן לשרוט את המינרל בסכין. הסיבה לפריכות הוא מבנה הגביש הבלתי יציב שלו, ומבנה גביש זה הוא ההבדל העיקרי בין מרכזיט לפיריט. למרות שלמרכזיט יש אותו הרכב כימי כשל הפיריט הוא מתגבש בתצורת גביש אורתורומבית בעוד שהפיריט הוא איזומטרי. בתכשיטנות נוהגים להשתמש בפיריט כאבן חן הקרויה בטעות "מרכזיט". זוהי שגיאה, שכן לא ניתן להשתמש במרכזיט כאבן חן.
צבעם של משטחים של המינרל מרכזיט שזה עתה נחשפו הוא צהוב חיוור עד קרוב ללבן ויש להם ברק מתכתי זוהר. במשך הזמן הברק מתעמם והגוון הופך צהבהב עד חום. כשהגבישים שצורתם לוחיות דקות, שטוחות מתחברים הם יוצרים תצורה המכונה "כרבולת התרנגול" שהיא ייחודית למרכזיט ומהווה סימן זיהוי חד־משמעי.
היווצרות המינרל ותפוצה.
מרכזיט נוצר הן כמינרל ראשוני והן כמינרל שניוני.
כמינרל ראשוני נוצר המרכזיט בצורת פקעות, גושישים או גבישים במגוון סלעי משקע. כדוגמת אבן גיר, חרסית וקירטון. לדוגמה, בדובר במחוז קנט שבאנגליה נוצר מרכזיט כגבישים בודדים חדים, כקבוצות גבישים וכפקעיות (דומות לתמונה שמשמאל) בקירטון. מרכזיט נוצר כמינרל ראשוני גם בעורקים הידרותרמיים של טמפרטורה נמוכה.
כמינרל שניוני נוצר המרכזיט כתוצאה משינוי כימי של מינרל ראשוני כדוגמת פירוטיט או כלקופיריט.
המרכזיט מסוגל לבצע החלפה איטית של מינרל אחר ותוך כדי כך לשמור על צורתו של המינרל האחר (פסאודומורפיזם). כך למשל יכול המרכזיט להחליף את המינרלים גבס ופלואוריט ואחרים. המרכזיט בתורו יכול לעבור תהליך דומה שבו מחליף אותו המינרל גתיט השומר על מבנהו.
המרכזיט הוא מינרל נפוץ מאוד. מקומות בהם ניתן למצוא מרכזיט לדוגמה הם: בארצות הברית (ג'ופלין במדינת מיזורי, מחוז גרנט בוויסקונסין ומחוז הרדין באילינוי) גואנאחואטו במקסיקו, אסקלה פה דה קלה בצרפת, קלאוסתל צלרפלד (Clausthal Zellerfeld) בגרמניה ומקומות בפרו, סין ורוסיה
בישראל מצויים תרכיזים קטנים של מרכזיט בקירטון מתקופת הסנון ובחרסית מתקופת הפלאוקן
דעיכת פיריט.
מרכזיט מסוגל לעבור תהליך המכונה "דעיכת פיריט" שבו הדגימה מתפוררת לאיטה לאבקה לבנה. מעט מאוד ידוע על תהליך התפרקות זה. התהליך פוגע לכאורה באופן אקראי רק בדגימות מסוימות של מרכזיט, בעוד שאינו משפיע על דגימות אחרות. כאשר דגימה עוברת דעיכת פיריט, המרכזיט מגיב עם הלחות שבאוויר. הגופרית מתרכבת עם המים על מנת ליצור חומצה גופרתית התוקפת מינרלים סולפידיים אחרים כמו גם סוגי אחרים של מינרלים. לכן חשוב לסלק מיד דגימה פגועה מקרבה למינרלים אחרים על למנוע מ"מחלה" זו להתפשט.
על סמך מחקרים משערים כי חיידק עשוי לסייע ולהאיץ את התהליך בכך שהוא מעכל את המרכזיט. ידוע בוודאות שדגימות בעלות משטחים מחוספסים נוטות להתפורר מהר יותר מדגימות בעלות משטחים מבריקים ונוצצים, מן הסתם משום ששטח הפנים היכול להגיב עם המים באוויר גדול יותר. ברור גם שאם הדגימות ישמרו בסביבה יבשה (לחות נמוכה) הם יטו פחות להתפורר.
דרכי נועם
מרקזיט
תאודרוס השני, קיסר אתיופיה
טדרוס השני (תעתיק מגעז: ቴዎድሮስ גם אציה טדרוס,אמהרית: לפעמים טדרוס ( ; 1818 לערך - 13 באפריל 1868) היה קיסר אתיופיה מ-1855 עד יום מותו. טדרוס שנולד בשם קאסה היילו מוכר בשם סוס אבא תטק, בשם הצבאי מייסאוו קאסה ובשם אנד לאנתו, היה פוליטיקאי וחייל אתיופי במאה ה-19.
טדרוס נולד בשנת 1818 בשרגה שבקווארה, ממערב לעיר גונדר. נולד בתקופת השופטים, תקופה שבה הקיסר האתיופי היה חסר סמכויות והשלטון התחלק בין מצביאים שניהלו מלחמות רבות ביניהם.
אביו היילו וולדה גיורגיס היה מושל קווארה, ואימו אתטגב וונד-בווסן הייתה ממשפחת אצולה מגונדר וממוצא יהודי. טדרוס לאחר שלמד בילדותו לימודי דת. הצטרף לצבאו של דודו הדג'זמץ' כנפו, ולאחר מכן לתקופה קצרה לצבאו של מושל גוג'ם הדג'זמץ' גושו זוודה, לאחר שהראה יכולת צבאית גבוהה.
בשנת 1847 ביוזמת הוויזרו מנן ליבן עמדה קאסה התחתן עם נכדתה תוובץ' עלי, ומונה למושל קוארה בתואר דג'אזמאץ'.
בשנת 1852 החל את המסעות הצבאיים נגד האצולה של צפון אתיופיה. ב-11 בפברואר 1855 קאסה היילו הוכתר לקיסר אתיופיה תחת השם טדרוס השני. הכתרתו סימנה את סופה של תקופת השופטים האתיופית ואת תחילת תהליך איחודה מחדש של האימפריה, תהליך שהסתיים בתקופת היילה סלאסי.
במהלך שלטונו הציג רפורמות מודרניות כגון פרסום צווים נגד העבדות, בניית הכביש הראשון, והקמת צבא לאומי במקום הצבאות הפיאודליים. חלוקת אדמות הכנסייה האתיופית ומסירתם לחקלאים, בשנת 1860, גרמו לקרע עם הכנסייה, והחריפו את ההתנגדות נגד טדרוס. ובמקביל בגלל אי הבנה בהתכתבות עם בריטניה הוא אסר מיסיונרים אירופאים.