בשנת 1981 הושלמה סלילתו של תוואי חדש של הכביש בין בית גוברין לצומת הזכוכית. התוואי החדש עקף את הכפרים באזור. מטרתו הייתה לחבר את קריית ארבע ויישובי גוש עציון בנתיב ישיר ומהיר לשטח ישראל. תוואי זה קיבל את השם "כביש חוצה יהודה".
בין השנים 2001 ל-2006, הושלם שדרוג קטע הכביש בין אשקלון לקריית גת לכביש דו-מסלולי ודו-נתיבי.
בשנת 2011, הותקנו בכביש מצלמות מהירות. אחת המצלמות, שהותקנה בצומת גבעתי, נעקרה באמצעות כלי מכני כבד במרץ 2012.
גאוגרפיה.
הכביש מישורי ברובו בתחומי הקו הירוק ומתחיל בגובה של כ-50 מטרים מעל פני הים, ועולה עליות מתונות באזור בית גוברין עד לאזור מחסום תרקומיא, שם עולה בחדות ומגיע עד לרום של כ-950 מטרים מעל פני הים.
שימוש בשירותי ההצלה.
בשירותי הכבאות וההצלה, משמש הקו הגאוגרפי של הכביש להגדרת הגבול ממנו מותר להדליק שרפות (בדרך כלל מדרום לו מותר ומצפון לו אסור).
פיגועים לאורך הכביש.
פיגועים שאירעו בתוואי הכביש העובר בשטחים:
כביש 42
כביש 42 הוא כביש אורך במישור החוף במרכזה של ישראל, המוביל ממחלף אשדוד בדרום ועד מחלף גן רווה בצפון. אורכו של הכביש 19 ק"מ והוא עובר מזרחית לכביש 4 ובמקביל אליו.
עד צומת רחובות מערב (כביש 411) הכביש כולל נתיב נסיעה אחד לכל כיוון. מרחובות מערב צפונה הכביש כולל שני נתיבים לכל כיוון והפרדה בין המסלולים.
מרן מארה
מָרָן מָארֶה (צרפתית: Marin Marais; 31 במאי 1656, פריז - 15 באוגוסט 1728, שם) היה מלחין ונגן ויול צרפתי.
חייו.
מארה למד קומפוזיציה אצל ז'אן-בטיסט לולי, שעל האופרות שלו ניצח לעיתים קרובות, ושישה חודשים השתלם אצל אמן הוויול-בס, דה סן-קולומב. בשנת 1676 נשכר מארה כמוזיקאי לחצר המלכותית בוורסאי. הוא הצליח יפה כמוזיקאי חצר ובשנת 1679 התמנה ל-ordinaire de la chambre du roy pour la viole, תואר שנשא עד 1725.
מארה היה רב-אמן בבס דה ויול והמלחין הצרפתי הראשון במעלה של מוזיקה לכלי זה. הוא כתב חמישה ספרים של קטעי נגינה לוויולה דה גמבה (1686–1725), בדרך כלל סוויטות בליווי בסו קונטינואו. יצירות אלה היו פופולריות בחצר, ועל כך זכרו אותו בשנים הבאות כ"מי שייסד וביסס את אימפריית הוויול" (איבר לה בלנק, 1740). שאר יצירותיו כוללות ספר של קטעי טריו (1692) וארבע אופרות (1693 - 1709). אחת מהן, "אלסיון", נודעת בסצנת הסערה שבה.
כמו במקרה של סן-קולומב, מעט מאוד ידוע על חייו האישיים של מרן מארה אחרי הגיעו לבגרות. מארה נשא לאישה את קתרין ד'אמיקור הפריזאית ב-21 בספטמבר 1676. לזוג נולדו 19 ילדים.
העתקים של כל חמשת הספרים של יצירות לוויול מאת מארה יצאו לאור בהוצאת ז'. מ. פוזו. הוצאת האחים ברוד הוציאה מהדורה שלמה של יצירותיו הכליות בשבעה כרכים.
התייחסות בסרט קולנוע.
מארה והמוזיקה שלו תוארו בסרט "כל הבקרים שבעולם" (1991), המציג תיאור שאינו נאמן למציאות לחיי מסיה דה סן-קולומב. למוזיקה של מארה ניתן מקום של כבוד בסרט זה, הכולל יצירה ארוכה שלו, Sonnerie de Ste-Geneviève
du Mont-de-Paris משנת 1723, יצירה המבוססת כולה על באס בן שלושה צלילים. בתפקיד מארה מופיע השחקן הצרפתי ז'ראר דפרדייה, המחזר אחר בתו של סן-קולומב. באחת הסצינות בסרט מאזינים השניים בחשאי לנגינת רב האמן ז'אן דה סן-קולומב כדי לגנוב ממנו את העיטורים המיוחדים לנגינתו, שהוא שומר בסוד גם מתלמידו מארה. את פסקול הסרט הקליט הגמביסט ז'ורדי סוואל.
פעמוני ז'נבייב.
פעמוני ז'נבייב או בשם המלא "פעמוני כנסיית סנט ז'נבייב בגבעת פריז" (בצרפתית - Sonnerie de Sainte-Geneviève du Mont de Paris) היא יצירתו המפורסמת ביותר של מארה. נכתבה בשנת 1723 לויול, כינור, צ'מבלו ולבאסו קונטינואו. היצירה מנוגנת גם בהרכבים אחרים. היא מוזכרת בספרה של אליסון ריצ'מן "גן המכתבים" (2014).
אלוף שדה
שון אוקייפ
61 לפנה&quot;ס
מאיר הכהן פופרש
רבי מאיר פופרש (או "פאפירש") בן יהודה לייב הכהן (ה'שפ"ד, 1624–ב' באדר ה'תכ"ב, 1662). מקובל, מפיץ תורת האר"י ורבי חיים ויטאל.
ביוגרפיה.
רבי מאיר נולד בקרקוב שבפולין בשנת ה'שפ"ד, מילדותו התבלט בכישרונותיו המיוחדים, ובגיל 13 בלבד החל ללמוד קבלה. משראו בכך, שלחו אותו הוריו לירושלים, ללמוד קבלה מפי תלמידי האר"י. למד אצל רבי ישראל אשכנזי ורבי יעקב צמח (תלמידו של רבי שמואל ויטאל), והיה לאחד מעמודי התווך בישיבת המקובלים בירושלים.
בשנת ה'ת"ו (1646) החל לערוך את כתבי האר"י בעקבות רבו רבי יעקב צמח. בשנת ת"ט, לאחר שהגיעו השמועות על הפרעות בפולין, יצא לפולין לדרוש בשלום משפחתו. מירושלים נסע לדמשק, שם פשפש בכתביו של רבי שמואל ויטל, ועל פיהם החליט לסדר את כתבי האר"י בשלושה ספרים. משם המשיך לקושטא כשבדרכו הוא טורח בסידור הכתבים, ומשם נסע לפולין והגיע לקרקוב בשנת 1650, בה השלים את עריכת כתבי האר"י.
בשנת תי"ד (1656) נסע בחזרה לארץ ישראל, חלה בדרכו, והגיע שבור ורצוץ. נפטר בירושלים בב' באדר תכ"ב, בהיותו בן 38 בלבד.
סידור כתבי האר"י שהניח רבי מאיר היה לאבן יסוד בלימוד כתבי האר"י. רבי מאיר חילק את הכתבים לפי נושאים, ופיצל אותם לשלושה ספרים: דרך עץ חיים (ידוע בשמו הנפוץ "עץ חיים"), פרי עץ חיים, ונוף עץ חיים. שני הספרים האחרונים לא נדפסו בשלמותם אלא חלקים חלקים בשמות שונים.
חיבוריו.
ידוע כי רבי מאיר חיבר ספרים רבים נוספים, שחלקם אבדו וחלק נדפסו. החיד"א כותב כי חיבר 39 ספרים.
חיבר ספר "דרך סעודה", הכולל כוונות על פי הקבלה לסדר נטילת ידיים והסעודה, ונדפס לראשונה בפראג בשנת ה'תל"ח (1678).
בנוסף, חיבר את הספר אור צדיקים הכולל דברי מוסר, הנהגות וחסידות על פי קבלת האר"י, מסודרים בעמודי תורה, עבודה וגמילות חסדים. כחלק משער העבודה, סידר גם הנהגות מעשיות על פי סדר היום. למעשה, הנהגות אלו תופסות כשני שלישים מאורך הספר. נדפס לראשונה בהמבורג בשנת ה'ת"נ (1690). הספר "דרך סעודה" נכלל במהדורות רבות של ספר "אור צדיקים" בשינויים מסוימים. במהדורות מסוימות, כמו זולצבך ה'תנ"א, נקרא הספר "אור צדיקים" בשם "אורחת צדיקים".
חיבר שלושים ושנים "כללים" בתורת הסוד, שנדפסו בתוך ספר "שבתא דריגלא" של הרב צבי הירש חוטש, וגם כחיבור נפרד בונדסבק ה'ת"ס, ובשם "מסילות חכמה" בשקלוב בשנת ה'תקמ"ה (1785).
רבי צבי הירש חזן, שהיה דיין בפוזנה שבפולין, הוציא לאור מחדש את הספר אור צדיקים עם הוספות רבות משלו, וקרא לספר בשם "אור הישר".
חיבור נוסף של רבי מאיר הוא ספר מאורת נתן שנקרא גם בשם "יאיר נתיב", המפרש כינויים שונים מתורת הקבלה. נדפס לראשונה בפרנקפורט דמיין בשנת ה'תס"ט (1709).
בנוסף לזה חיבר ביאור לפירוש הרמב"ן לתורה ונדפס על ידי הרב אליהו ציון סופר ראש ישיבת רכסים עם באור בשם אור ציון.
מיוחס לו גם עריכת אילן הקבלה הנקרא 'אילן הגדול', אם כי ייחוס זה מופיע לראשונה בדפוס, וכן התפיסות באילן זה אינן מתאימות לאלו של פופרש
אירועים.
שנה זו הייתה שנת האלף לצליבתו של ישו (3 באפריל 33), לכן הייתה ציפייה בעולם הנוצרי לאירועים בעלי חשיבות.
ללא תאריך מדויק:
נולדו.
ללא תאריך מדויק:
החזית לשחרור כדור הארץ
החזית לשחרור כדור הארץ (מאנגלית: Earth Liberation Front, או בקיצור: ELF) הוא קולקטיב טרור אקולוגי בו חברים קבוצות, תאים ובודדים אשר משתמשים בוונדליזם על מנת להתנגד למה שמוגדר על ידם כניצול והרס הסביבה הטבעית. הקבוצות פועלות בעיקר בארצות הברית, ביוון, בקנדה, ובבריטניה - שם החלה התנועה את דרכה. ה-ELF טוענים שהם קבוצה המבצעת הגנה סביבתית, בטקטיקה של פעולה ישירה בלתי אלימה הגורמת לפגיעה כלכלית בחברות המרוויחות מפגיעה באיכות הסביבה, וזאת על מנת להקטין את הרווח הכלכלי של בעלי חברות הנוצר מפגיעה בסביבה.
הטכניקה של חברי החזית כוללת הרס של רכוש שהפעילים מאמינים שנעשה בו שימוש שפוגע בבעלי חיים, בני אדם, או באיכות הסביבה. פעולות אלו נקראות לעיתים אקוטאז'. אין ל-ELF שום סוג של מנהיגות, חברות רשמית או דובר תקשורת רשמי. התחליף לכל אלו הוא שכל קבוצה או יחיד המקיימים פעולה ישירה בהתאם לקווים המנחים של הקולקטיב, יכולים להכריז שהפעולה נעשתה בשם החזית לשחרור כדור הארץ.
נכון למרץ 2008, ה-ELF נמצאת בראש רשימת ה-FBI של איומי הטרור המקומיים בארצות הברית. הקו המנחה של הפעילות דורש "לקחת את כל אמצעי הזהירות הדרושים על מנת למנוע כל פגיעה בבעלי חיים אנושיים ולא אנושיים". בנוגע להיעדר ההרוגים מהפגיעות של ה-ELF, סגן מפקד מחלקת מניעת הטרור ב-FBI אמר: "אני חושב שאנחנו בני מזל; השריפות הללו היו יכולות לצאת משליטה בקלות".
עקב דרך הפעולה של חברי החזית, קשה לסוכנויות הביון לעקוב אחר חברי הקולקטיב, ולא ניתן לפרק את הקבוצה. ה-FBI טוען כי רוד קורונדו (Rod Coronado) הוא המנהיג הטבעי של הקבוצה בארצות הברית, ואילו הוא טוען כי הוא הדובר הבלתי-רשמי שלה.
היסטוריה.
ה-ELF נוסדה בשנת 1992 בעיר ברייטון, על ידי מספר פעילים של כדור הארץ תחילה! ("!Earth First"), והשם נגזר מהחזית לשחרור בעלי חיים, קבוצה אשר משתמשת בטקטיקות דומות לשחרור בעלי חיים ממעבדות ומתעשיית המזון, ופגיעה כלכלית בעסקים שפוגעים בבעלי החיים.
בביטאון של "כדור הארץ תחילה!", כתבה עליה לא היה חתום איש, הכריזה על היווצרות ה-ELF באנגליה. בכתבה נאמר שזאת קבוצה שתבצע באופן עצמאי פעולות חבלה אקולוגיות. לעומת "כדור הארץ תחילה!" ו"החזית לשחרור בעלי חיים", אשר חבריהם ביצעו פעולות ישירות מתוקשרות, תאי ה-ELF מסיבות ביטחוניות, פועלים ללא עדכון התקשורת בפעולה, וללא נטילת אחריות בפעילות.
קווים מנחים של ה-ELF.