פולי הקקאו הובאו מאמריקה, שם הילידים שתו אותם כמשקה מר. הם האמינו כי המשקה מהווה אפרודיזיאק ומחזק את כוח הגברא. עם חזרתו של כריסטופר קולומבוס לספרד, הוא הביא איתו פולי קקאו למשקה. האירופאים הוסיפו במהרה חלב וסוכר למתכון, וכך השתרש המתכון המקובל כיום של שוקו מתוק.
בעברית מקור השם שוקו נובע מקיצור של השם "שוקולד".
השוקו בישראל.
השוקו הוא משקה פופולרי בקרב ילדים ובני נוער בישראל, בעיקר בזכות טעמו המתוק. בעבר בקייטנות רבות הגישו לילדים שוקו ולחמנייה עם שוקולד כארוחת עשר.
בישראל משווקות המחלבות (דוגמת תנובה ומחלבות יטבתה) שוקו קר מוכן בבקבוקי פלסטיק ובשקיות אישיות. כמו כן, משווקות חברות המזון אבקה דקה מאוד להכנה מהירה של שוקו על ידי המסתה בחלב בלבד, ללא צורך בחימום.
מונוגליצריד
מונוגליצריד הוא גליצריד המכיל שרשרת חומצה שומנית אחת הקשורה למולקולת גליצרול בקשר אסטרי.
מונו ודיגליצרידים הם תוספי מזון ידועים אשר שימושם הוא ערבוב שני חומרים שונים, כמו מים ושמן, כאשר ללא הגליצרידים לא היו מתערבבים טוב.
המקור למונוגליצריד יכול להיות טבעי, מן החי (פרות למשל) או מן הירק, או תוצר של סינתזה מלאכותית לקבלת המונוגליצריד הרצוי.
המונוגליצריד יכול להמצא בתוצרי מאפיות, משקאות, גלידות, מסטיקים, ציפויי מוקצפים ובמרגרינה.
ממסר בוכהולץ
ממסר בוכהולץ הוא מתקן בטיחות, סוג של מבטח המותקן בשנאי כוח המבודדים ומקוררים על ידי שמן מינרלי.
שנאי כח הם מתקנים המאפשרים המרת מתחים ברשת החשמל. בשנאים אלו משתמשים בשמן מינרלי לבידוד ולקירור השנאי. במקרה של תקלה בשנאי, עומס יתר או מחסור בשמן יש סכנה של יצירת קשת חשמלית בשנאי עקב המתח הגבוה. תקלה כזו עלולה לגרום להתחממותו של השנאי ובזאת להחמיר את התקלה עד כדי שרפה או פיצוץ.
ממסר בוכהולץ רגיש לגזים הנוצרים בשמן כתוצאה מיצירת קשת חשמלית והוא מפסיק את פעולת השנאי עם גילוי התקלה. בשל מבנהו, ממסר בוכהולץ מפסיק את פעולת השנאי גם במצב של רעידת אדמה מעל עוצמה מסוימת.
תפקידיו של הממסר הם:
דוד קיגלר
דוד קיגלר (נולד ב-9 בנובמבר 1965) הוא שחקן וקומיקאי ישראלי. מנכ"ל תיאטרון אורנה פורת.
ביוגרפיה.
קיגלר נולד בבאר שבע וגדל בה. סיים את לימודי המשחק שלו בבית-הספר למשחק "בית צבי" בשנת 1990.
קריירה בתיאטרון.
קיגלר החל את הקריירה שלו בתיאטרון באר שבע, שם שיחק בהצגות: "כטוב בעיניכם" (1991), "הנאהבים" (1991), "אחים לנשק" (1992), "כסף קל" (1995), "הפסנתר של ברטה" (1996), "חשבון פתוח" (1997), "בין חברים" (2004) ו"בית הקפה" (2005).
ב-1992 זכה במלגת קרן שרת.
ב-1997 זכה בפרס השחקן המצטיין בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר, על משחקו בהצגה "לאלו".
בהמשך שיחק קיגלר במגוון הצגות ותיאטראות בישראל.
בתיאטרון הבימה שיחק בהצגות "ההולכים בחושך" (1998), "חבילות מאמריקה" (2002), "אליס בארץ הפלאות" (2003), "משפחה" (2003), "איולף הקטן" (2009), ו"אותו הים" (2010).
בתיאטרון בית ליסין שיחק ב"על עכברים ואנשים" (2000). בתיאטרון הספרייה שיחק במחזה "בנו כופתא בוכתא" (2007); בתיאטרון חיפה שיחק ב "שלום ולא להתראות", "אירמה לה דוס" (2001), "פירוק" ו"להיות או לא להיות"; וכן בהצגות הילדים "שלושה חברים וטורף" ו"אני המלך שלמה" בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. בנוסף הופיע במופעים סטנד-אפ שונים בצוותא ובקאמל קומדי קלאב, ביניהם "מופע חימום", "פסטיבל קומדיה בלי הפסקה", ומופע סטנד-אפ אישי בשם "תופעה".
בשנת 2007 גילם קיגלר את הבלש המשטרתי במחזמר "מסביב לעולם בשמונים יום" בבימוי ירון כפכפי.
בסוף 2012 שיחק בתיאטרון אנסמבל הרצליה, בתפקיד הראשי בהצגה הקרויה על שמו - "", מאת ובבימויו של עודד ליפשיץ.
בשנת 2013 שיחק במחזה רק אתמול נולדה בתיאטרון באר שבע.
בין השנים 2014–2019 שימש כמנהל תיאטרון גבעתיים. עם כניסתו לתפקיד פרץ סכסוך עבודה, לאחר שהעירייה החליטה להעביר את ניהולו לחברה חיצונית, וסירבה להיכנס אתם למשא ומתן על תנאי העסקתם החדשים. כחלק ממאבקם בעירייה, הכריזו העובדים שהכניסה למופעים תהיה חופשית. בתגובה קיגלר שכר עובדי קבלן שהחליפו את העובדים הקבועים.
ממאי 2019 משמש כמנכ"ל תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה.
בטלוויזיה השתתף קיגלר בתוכניות: "זהו זה!", "לילה גוב", "איצ'ה", "העולם הערב", "הבורגנים", "פאזל", "יצפאן", "רמת אביב גימל", "תיק סגור", "רק בישראל", "שידורי המהפכה", ו"משחק החיים". זכה לחשיפה משמעותית כששיחק בין השנים 2003–2006 בתוכנית ההומור "הרצועה" לצד אורי גוטליב ונתי קלוגר. כמו כן השתתף בתוכנית "בובה של לילה" בערוץ הספורט.
קיגלר שיחק גם במספר סרטי קולנוע, כולל: "שחקנים", "קדימה אריות", "תמונות", "מפטיר" ו"ארץ חדשה".
ב-2006 השתתף בטלנובלה "האלופה" לצד יהודה לוי ובסדרה "החברים של נאור" לצד נאור ציון.
ב-2007 השתתף בתוכנית "המופע המוטורי", והצטרף אל הפאנל של עונתה השנייה של תוכנית האלתורים "של מי השורה הזאת?".
ב-2008 שיחק בתוכנית הבידור "שבוע סוף" בערוץ 2. בשנת 2011 גילם בסדרת הטלוויזיה "החולמים" בערוץ הילדים את אלכס הטבח של בית האומנה.
ב-2010 השתתף בעונה שלישית של תוכנית המציאות "פוקר כוכבים" בערוץ אגו.
בסוף שנת 2018 שיחק בעונה הרביעית של הסדרה "שנות ה-80", בתפקיד קובי כדורגל.
חיים אישיים.
נשוי לשחקנית אדוה עדני, ואב לשלושה. מתגורר בגבעתיים. בעשור השני של המאה ה-21 לבני הזוג קיגלר מופע קומי משותף, "נישואים גרעיניים", המבוסס על חיי הזוגיות שלהם.
הלכת דאוברט
הִלְכַת דאוברט היא הלכה העוסקת בכישוריו של אדם לכהן כעד מומחה במשפט. הלכה זו ניתנה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית במשפט דאוברט נגד חברת התרופות מריל-דאו ((Daubert v. Merrill Dow Pharmaceuticals, Inc., 509 U.S. 579, 595 (1993)). בתי המשפט בישראל נוטים להשתמש בהנחיה זו, לפיה על השופט להשתמש באמות מידה מסוימות לפני שהוא מסכים לקבל את עדותו של המומחה, במיוחד בתחום מדעי או טכנולוגי חדש. אמות המידה הן:
בהלכת דאוברט ניתנה גמישות מסוימת, בכך שנקבע בה שלא כל ארבעת הגורמים נחוצים בכל מקרה ומקרה.
ביקורת.
ישנם מומחים בישראל המותחים ביקורת על הלכת דאוברט וקוראים שלא לקבלה; לדבריהם ההלכה מבוססת על הנחות סותרות בפילוסופיה של המדע, בכך שהיא מקבלת את יכולתם של השופטים להעריך את היתכנות תקפותה של תאוריה מסוימת בנפרד מיכולתם להעריך את תוכנה.
חומצה הידרופלואורית
חומצה הידרופלואורית היא תמיסה חומצית, משתכת ורעילה מאוד של מימן פלואורי המומס במים.
מימן פלואורי הנמצא במצב גז לרוב נקרא "חומצה הידרופלואורית לא ממוימת", מכיוון שאין נוכחות של מים במצב זה.
בניגוד לחומצות המימן-הלוגנים האחרים (כדוגמת חומצת מלח HCl) החומצה ההידרופלואורית היא חומצה חלשה כלומר הפירוק (דיסוציאציה) ליוני הפלואור -F והמימן +H אינו מוחלט במים.
החומצה ההידרופלואורית ידועה ביכולת להמיס זכוכית וקוורץ (צורן-חמצני SiO2) לפי התגובה הבאה:
כתוצאה מכך, החומצה ההידרופלואורית חייבת להיות מאוכסנת בצנצנות פוליאתילן או טפלון (פוליטטראפלואורואתילן), כיוון שהחומצה תמיס את הצנצנת העשויה מזכוכית.
החומצה הפלואורית ידועה גם ביכולת להמיס כמעט את כל תחמוצות המתכת הידועות בכימיה האנאורגנית.
הפקה.
בתעשיית הכימיה, החומצה הפלואורית מופקת מתוך תגובה של סידן פלואורי (CaF2) וחומצה גופרתית מרוכזת.
כאשר שני החומרים מעורבבים בטמפרטורה של 250 מעלות צלזיוס, התגובה הכימית שמתרחשת יוצרת מימן פלואורי שממנו מייצרים חומצה הידרופלואורית (בעזרת דילול עם מים ליצירת תמיסה) לפי המשוואה הבאה:
האדים אשר יוצרים מכלי התגובה הם תערובת של המימן הפלואורי, חומצה גופרתית ומעט תוצרי לוואי.
אוגרים את אדי המימן הפלואורי על ידי זיקוק.
החומצה ההידרופלואורית ידועה גם כסכנה לתפקוד המנוע, כיוון שהיא יכולה להיווצר עקב חשיפה של אטמים וצינורות לחום העולה על 400° מעלות צלזיוס, ובכך להפחית את תפקוד המנוע.
התערובת של חומצה חנקתית עם חומצה הידרופלואורית גורמת לראקציה כימית עם חומר הטיטניום כשהתערובת הזאת בריכוז מסוים אוכלת את הטיטניום וממיסה אותו בריכוזים גבוהים של התערובת.
בן ארצי
בן ארצי (נולד ב-23 במרץ 1977) הוא זמר, פזמונאי ומלחין ישראלי. בנו של הזמר שלמה ארצי.
ביוגרפיה.
בן ארצי כותב ומלחין מגיל צעיר.
בילדותו התחנך בבית הספר לאומנויות בתל אביב ובגיל 11 הופיע בקליפ לשירו של אביו, שלמה ארצי, "תחת שמי ים התיכון".
ארצי למד בתיכון אלון ברמת השרון אך לא סיים את התיכון, לא התגייס לצה"ל ושוחרר על רקע פרופיל נפשי.
קריירה.
ב-1996 השתתף ארצי בעיבוד מספר שירים באלבומו של אביו "שניים". לאלבומה של נורית גלרון, "המקום ההוא", שיצא באותה שנה הלחין יחד עם שלמה ארצי את השיר "המקום ההוא" והלחין לבדו את השיר "עשה לי את זה חזק", שאת מילותיו כתבה אחותו הבכורה, שירי ארצי.
במרץ 1998 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "חיים משל עצמי" בחברת התקליטים "הליקון-כנען". ארצי כתב והלחין את כל שירי האלבום, ועיבד את רובם לבדו. בחלק מהשירים השתתף בעיבוד אבנר חודורוב. האלבום זכה להצלחה רבה והגיע למעמד של אלבום פלטינה תוך חודשיים בלבד. בין השאר נכללו בו הלהיטים "אפס", "כיף", "כנראה שאהבתי אותך", "חיים משל עצמי" ו-"17" אשר ביצע עם אביו שלמה ארצי בדואט, השיר מספר על עזיבתו את התיכון ועל חוויית משבר גיל הארבעים יחד עם אביו. בעקבות הצלחת האלבום ושיריו זכה ארצי בתואר "תגלית השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ח.