היסטוריה.
מצרים הייתה המדינה הערבית הראשונה שהכירה באינדונזיה ב-1946. שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-10 ביוני 1947. בשנת 1949 נפתחה השגרירות האינדונזית בקהיר. כמו כן, בעת הסכסוך הפוליטי שבין אינדונזיה למזרח טימור, מצרים נמנעה מהתערבות לטובת אחד הצדדים. מאז 1977, מצרים ואינדונזיה מקיימות יחסים טובים ולבביים. בנוסף, אינדונזיה ומצרים מהוות חלק חשוב בתיווך הסכסוך הישראלי-ערבי בין המדינות סוריה, לבנון והרשות הפלסטינית.
אליה קהוג'יאן
שוולם
שוולם (בגרמנית: Schwelm) היא עיר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה.
גאוגרפיה.
שוולם נמצאת בדרום-מזרח חבל הרוהר, ממערב לחבל הארץ וסטפאליה וממזרח לחבל הארץ ההררי "Bergisches Land", מסיבה זו היא ידועה כ"Pforte Westfalens" ("השער אל וסטפאליה").
היסטוריה.
ניתן למצוא אזכורים לשוולם כבר מהמאה התשיעית אך העיר הוקמה באופן רשמי רק בשנת 1496, בשנת 1929 הפכה לבירה המחוזית. יצרן הפסנתרים הוותיק ביותר בעולם, Rud. Ibach Sohn, פועל בעיר מאז 1794.
כמו כן, שוולם היא עיר הולדתו של גוסטב היינמן.
חטיבת הסיגינט
חטיבת הסיגינט היא יחידה של משטרת ישראל העוסקת באיסוף מודיעין אותות.
חטיבת הסיגינט הוקמה ב-2007 על ידי ניצב משנה גדי סיסו, שגייס לשורותיה שוטרים וקצינים של משטרת ישראל. מטרות היחידה הן סיוע בפיענוח פשיעה חמורה ומניעתה והצלת חיי אדם.
בחטיבה עושים שימוש באמצעים כגון:
יחסי אוסטרליה–לבנון
יחסי אוסטרליה–לבנון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה הלבנונית.
סקירה כללית.
האוכלוסייה הלבנונית-אוסטרלית משחקת תפקיד חשוב ביחסים שבין שתי המדינות. נכון למפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2016 באוסטרליה מתגוררים 230,866 אזרחים ממוצא לבנוני. הם מיעוט משפיע מאוד באוסטרליה שכולל אנשים ידועים וחשובים כמו מושלת ניו סאות' ויילס - מארי באשיר, מייקל צ'יקה - מאמן נבחרת הרוגבי של אוסטרליה. כ-20,000-25,000 מחזיקי דרכון אוסטרלי מתגוררים בלבנון.
אוסטרליה מחזיקה בעמדה נחרצת נגד כל מפלגות מחנה ה-8 במרץ בלבנון וביוני 2003 אף הגדירה את ארגון/מפלגת החזבאללה בתור ארגון טרור.
אוסטרליה תורמת לאונר"א, סוכנות האומות המאוחדות האחראית על הפליטים הפלסטינים שחיים במזרח הקרוב. אחד מאזורי הפעילות המשמעותיים ביותר של הסוכנות הוא מדינת לבנון, שבה התיישבו יותר מ-450,000 פליטים פלסטיניים. אוסטרליה תורמת לאונר"א באופן מסורתי החל משנת 1951 ותרומתה האחרונה הייתה 80 מיליון דולר בשנת 2016 כחלק מתוכנית אסטרטגית לשנים 2016–2020 - לכל שנה 20 מיליון דולר.
דנים (שבט גרמאני)
הדנים היו שבט גרמאני צפוני אשר ישבו בשטחי דרום סקנדינביה, ובכלל זה בדנמרק של ימינו, במהלך תקופת הברזל והתקופה הוויקינגית. הדנים ייסדו את מה שהפך לממלכת דנמרק, כאשר "דניש מרק" (בגרמנית: Dänische Mark) הוא מונח מתקופת ימי הביניים בו נעשה שימוש לתיאור אזור הגבול של האימפריה הפרנקית אשר נועד להגנה מפני הדנים, בתחומי שלזוויג-הולשטיין של ימינו.
מוצא.
מוצאם של הדנים אינו ברור, אך מסמכים, טקסטים וממצאים ארכאולוגיים שנתגלו שופכים אור אודות תרבותם, אמונותיהם, ארגונם ודרך חייהם.
הדנים מוזכרים לראשונה במאה ה-6 בכתביהם של יורדנס, פרוקופיוס וגרגוריוס מטור. שפתם הייתה נורדית עתיקה, שפה אשר הייתה משותפת לדנים ולשבטים אשר ישבו בנורווגיה, בשוודיה ומאוחר יותר איסלנד. בתארו את סקנדזה (אזור צפון אירופה) בספרו "גטיקה" מציין יורדנס כי הדאני, אשר היו מאותו גזע כמו ה"סואדיטי" (השוודים), גרשו את ההרולים ולקחו את אדמתם.
הפואמות "ביוולף" ו-"וידסיט'" (Widsith), אשר נכתבו באנגלית עתיקה, כמו גם עבודות מאוחרות יותר של כותבים סקנדינביים (כגון סקסו גרמטיקוס) מספקים גם הם אזכורים אודות מוצא הדנים. על פי הסופר בן המאה ה-12 סוון אגסן (Sven Aggesen), היה זה המלך המיתי דן אשר העניק לדנים את שמם.
תרבות.
שפה.
הדנים דיברו פרוטו-נורדית, אשר עד סוף התקופה הוויקינגית התפתחה לנורדית עתיקה. בדומה לתושבים הקדומים ובני זמנם, השתמשו הדנים באלפבית רוני לצורך כתיבה, אך ככל הנראה לא הרבו להשתמש בו, היות שלא השאירו כתבים מלבד חריטות על אבני רונות, עצים ומגוון חפצים כגון כלי נשק, מכשירים ותכשיטים.
בדומה לקודמיהם ולסקנדינבים בני זמנם האמינו הדנים בדת הנורדית העתיקה אשר התפתחה מהפגאניזם הגרמאני. עד שנת 500 לספירה איבדו רבים מהאלים בפנתאון הנורדי מחשיבותם, מלבד בודדים כגון ת'ור, אודין ופרייר, להם התגברה הסגידה. במהלך המאה ה-10, בשלהי התקופה הוויקינגית, אימצו הדנים רשמית את הנצרות, כפי שתועד על גבי אבני רונות, מסמכים שונים ומבני כנסייה. ההשפעות שהביאה הדת הנוצרית החדשה באו לידי ביטוי באמנות, בתכשיטים ובמנהגי הקבורה, אך המעבר לא היה מהיר ושלם ומנהגים ישנים מהדת הנורדית העתיקה נותרו בשימוש בדרגות משתנות.
טקסטים שונים, כגון "ביוולף", מתארים ככל הנראה נוכחות מוקדמת מאוד של אריאניות בדנמרק, אך היה זה נושא לדיון אקדמי ארוך שנים האם משקפים מקורות אלה התאמות מאוחרות יותר או נצרות גרמאנית ממשית בקרב הדנים בתקופת הברזל. קיימים מספר ממצאים ארכאולוגיים מדנמרק, המוקדמים שבהם תוארכו לאזור שנת 500, המתארים את דניאל בגוב האריות, כך שהדנים היו ככל הנראה מושפעים מרמה מסוימת של תרבויות אריאניות.
תקופת הברזל.
בתקופת הברזל הנורדית ישבו הדנים בשטחי דנמרק, הקצה הדרומי של שוודיה (כולל סקונה) ובשלזוויג של ימינו. בשלזוויג הקימו הדנים מערך ביצורים גדול בשם דנווירגה (Danevirke), לסימון גבולם הדרומי. המערך הורחב מספר פעמים, גם בתקופות שלאחר עידן הברזל. עד סביבות המאה ה-6 מתוארת יוטלנד כארצם של היוטים, שבט סקנדינבי אחר.
ה"ווילדיט'" מזכיר זוג מלכים אגדתיים-למחצה בהקשר לדנים של תקופת הברזל. סיגאר (Sigar), אשר שלט בדנים שוכני הימים, ואופה (Offa) שמלך על הדנים וגם על האנגלים. מאות שנים מאוחר יותר, סיפק סקסו גרמטיקוס בפעם הראשונה רשימה מלאה של שושלת המלכים האגדתית-למחצה של הדנים, אשר החלה במלך דן. אף שרשומותיו של סקסו נחשבות כתיעוד הכתוב הראשון של ההיסטוריה של דנמרק, ולפיכך של הדנים, היו מקורותיו בעיקר אגדות עתיקות ששרדו, פולקלור וסיפורים שבעל פה.
בירתם של הדנים ומקום מושבם של מלכיהם בתקופה זו הייתה ממוקמת בזילנד, באזור הכפר לֵיירה של ימינו.
התקופה הוויקינגית.
בתחילת המאה ה-8 הקימו הדנים עיירות מסחר בתחומי שליטתם, ובכלל זה הדבי, ריבה, ויבורג ואורהוס, והרחיבו יישובים קיימים כגון אודנסה ואלבורג. הדבי גדלה והפכה במהירות ליישוב הגדול ביותר בסקנדינביה ושמרה על מעמד זה עד חורבנה בשנת 1066.
מסביבות שנת 800 החלו הדנים בעידן של פשיטות מאורגנות היטב על אירופה דרך החופים והנהרות. לאחר שלב הפשיטות החלה התיישבות הדרגתית של דנים באזורים נרחבים מחוץ לסקנדינביה, ובכלל זה באנגליה (הדנלואו), באירלנד, בהולנד ובצפון צרפת. בתחילת המאה ה-11 שלט המלך הדני קנוט הגדול בשטח נרחב אשר כונה האימפריה של הים הצפוני וכלל את אנגליה, דנמרק ונורווגיה.
במהלך המאה ה-10 הועבר מקום מושבם של המלכים ליילין שבמרכז יוטלנד, וסימן בכך את ייסודה של ממלכת דנמרק.
דיינלואו (Danelaw).
הפשיטות הראשונות על האיים הבריטיים החלו ככל הנראה ב-786 על האי פורטלנד הסמוך לדורסט ועל מנזר באי לינדספרן, מול החוף הצפון מזרחי של נורת'מברלנד, ב-793. ב-835 בנו הדנים בסיס באי שיפיי (Sheppey) שבדרום מזרח אנגליה, ונוכחות קבועה שלהם באנגליה החלה כאשר חנה הצבא הוויקינגי הגדול, בפיקודם של האחים איבר חסר העצמות והאלפדן רגנרסון, בממלכת מזרח אנגליה בחורף של 865. איבר והאלפדן נעו צפונה וכבשו את ממלכת נורת'מבריה ב-867 ובכלל זה את העיר יורק. לאחר שנים של קרבות גיבשו אלפרד הגדול מלך וסקס והמלך הדני גות'רום בהסכם ודמור את הגבול בין שני הצדדים. במסגרת ההסכם חולקה ממלכת מרסיה בין ממלכת וסקס לדנים, וממלכות נורת'מבריה ומזרח אנגליה נותרו בשליטה דנית. בשטחים אלה התיישבו הדנים והתגבש הדיינלואו ("שטח החוק הדני"), אשר השפיע ועיצב את התרבות המקומית למשך המאות הבאות. שרידים תרבותיים עדיין נראים בימינו.
אירלנד.
הדנים הגיעו לראשונה לאירלנד ב-795, כאשר נחתו באי ראט'לין (Rathlin Island), והחלו בפשיטות ולאחריהם הקמת מרכזי סחר מבוצרים (המכונים לונגפורט (Longphort)). במהלך התקופה הוויקינגית הוקמו יישובי חוף רבים כגון דבלין, קורק, ואטרפורד ולימריק, אשר משכו מתיישבים דנים. קרבות ועימותים רבים אירעו מול השבטים האיריים המקומיים במהלך שתי המאות הבאות, כאשר לפי הצורך היו הדנים הופכים לבעלי בריתם של שבטים שונים. בקרב קלונטארף (Battle of Clontarf), שנערך ב-23 באפריל 1014, הובסו הדנים לבסוף והמתיישבים התמזגו בצורה הדרגתית באוכלוסייה המקומית האירית.
פריזיה.
הוויקינגים הראשונים הופיעו בחוף פריזיה (בתחומי הולנד וגרמניה של ימינו) בשנת 800, כאשר בזזו הדנים את יישובי החוף, ומאוחר יותר הפך מרכז המסחר של דורסטאד (Dorestad, באזור אוטרכט של ימינו) ליעד קבוע לפשיטות. בתקופה זו נשלטה פריזיה על ידי הפרנקים, ובאמצע המאה ה-9 קיבל לידיו המנהיג הדני רוריק את השליטה בחלקים המערביים של הולנד כפייף ואנשיו התיישבו באזור.
צרפת.