גטו טירספול שימש בעיקר כתחנת מעבר למגורשים בדרכם מזרחה, אך חלק קטן מהם נשאר במקום. בקיץ 1942 חיו בגטו 100 יהודים, אך מספרם גדל בהדרגה ובמהלך 1943 הגיע ל-800 איש. הגטו שוכן בבית החולים לשעבר של העיר, והבניין והגן שלידו גודרו בגדר תיל. שלטונות הגטו הרומניים הקימו בגטו שתי מתפרות, בית חרושת קטן לייצור סבון, מספרה וסנדלרייה. תושבי המקום שהועסקו בבתי המלאכה ובשירותים השונים בגטו תרמו מחצית משכרם לקופה משותפת, ששימשה לצורכי הכלל. בזכות רמת ההיגיינה הטובה שנשמרה בגטו כמעט ולא התפשטה בו מגפת הטיפוס.
העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב-12 באפריל 1944.
בעיר טירספול מתגוררים לפי הנתונים 2034 יהודים, בעיר פועל בית כנסת מרכזי לצד מרכז חסד וחוגי העשרה יהודים, בהנהגת הרב זלמן אבלסקי הרב הראשי למולדובה.
חלון תרפויטי
חלון תרפויטי (נקרא גם אינדקס תרפויטי או טווח תרפויטי, באנגלית: therapeutic window) הוא מונח בפרמקולוגיה המתאר את טווח המינונים שבהם תרופה (או חומר פעיל ביולוגית אחר) פועלת באופן הרצוי וללא סכנת הרעלה. החלון התרפויטי נקבע בעיקר על ידי:
משמעות החלון התרפויטי.
החלון התרפויטי של תרופה הוא ערך סטטיסטי קבוע הנקבע במהלך הניסויים לאישור תרופה חדשה. האומדן מתאים לרוב בני האדם, אך לא לכולם. בקביעת החוזק והמינון לתרופות בעלות חלון תרפויטי צר על הרופא הרושם לשקול גורמים אלה: נטילת תרופות נוספות, כשל במנגנוני המטאבוליזם, גיל המטופל, מידת הבנת המטופל או המטפלים בו את אופן הנטילה.
אינדקס תרפויטי.
אינדקס תרפויטי הוא צורת החישוב המקובלת לאומדן כמותי של החלון התרפויטי הוא מחושב כך:
formula_1
כאשר LD50 הוא המינון הדרוש לכך ש50% מהאוכלוסייה ימותו (Lethal Dose), ו ED50 הוא המינון הדרוש להשגת אפקט טיפולי ב-50% מהאוכלוסייה (Effective Dose). אינדקס תרפויטי (TI) הקטן מ10 מעיד על כך שהתרופה לרוב תהיה רעילה (כמו חומרים כימותרפיים) כלומר, לתרופה חלון תרפויטי צר מאוד, ושינויים במינון התרופה עשויים להיות קטלניים. ככל שה-TI גבוהה יותר, כך התרופה בטוחה יותר ויידרשו מינונים גבוהים יותר של התרופה על מנת לגרום למוות.
שיעור הבטיחות.
במיוחד בתחום הסמים הפסיכואקטיביים המשמשים לצורכי פנאי משתמשים לפעמים במושג שיעור בטיחות (באנגלית: safety ratio)
במקרים אלה המנה ה"יעילה" היא הכמות והתדירות שיוצרים את ההשפעה הרצויה. היא יכולה להיות גדולה או קטנה מהמינון היעיל מבחינה טיפולית.
גורם הבטיחות הוודאי הידוע גם כטווח הבטיחות (MOS= Margin of safety) הוא היחס בין המנה הקטלנית עבור 1% של האוכלוסייה ובין המנה היעילה עבור 99% של האוכלוסייה (LD1/ED99). זה סממן בטיחות טוב יותר מ - LD50 עבור אותם החומרים שיש להם השפעות רצויות ובלתי רצויות כאחד. הוא מתייחס לקצות הספקטרום שבהם נחוצות מנות הנדרשות ליצור תגובה באדם אחד, ובאותה מנה, עלולות להיות קטלניות באדם אחר.
חלון תירפויטי
בנדרי
חאלד משעל
האקדמיה ללשון (פירושונים)
התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם
התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם (באנגלית: City of Birmingham Symphony Orchestra ובראשי תיבות: CBSO) היא תזמורת סימפונית בריטית שקבעה את מקום משכנה בברמינגהאם, אנגליה.
היסטוריה.
התזמורת הוקמה כתזמורת העירונית של ברמינגהאם בשנת 1920 ואדוארד אלגר ניצח על הקונצרט הראשון שלה בספטמבר אותה שנה. בתוכנית נכללה הפתיחה "שאול" של גרנוויל באנטוק, תומך מובהק בהקמת התזמורת. אדריאן בולט היה המנצח הראשי משנת 1924 עד 1930.
התזמורת הייתה לארגון מקצועי מלא בשנת 1944 ושינתה את שמה ל"תזמורת הסימפונית של ברמינגהאם" בשנת 1948. המלחין אנדז'יי פאנופניק היה המנצח הראשי משנת 1957 עד 1960.
התזמורת ערכה הקלטות ונתנה קונצרטים סדירים, אך לא השיגה פרסום בינלאומי עד שסיימון ראטל התמנה למנצחה הראשי בשנת 1980. בניצוחו, הייתה התזמורת לאחת המובילות באירופה ועשתה לה שם בפרשנויותיה ליצירות של שלהי התקופה הרומנטית והמאה ה-20, בייחוד אלה של גוסטב מאהלר וז'אן סיבליוס. במהלך אותה תקופה עברה התזמורת מאולם עיריית ברמינגהאם לביתה החדש, "האולם הסימפוני של ברמינגהאם". במרכז התזמורת שבסמוך, מפעל משופץ, נמצאים משרדי ההנהלה ואולם החזרות של התזמורת.
האולם הסימפוני של ברמינגהאם משמש כאולם קונצרטים בפני עצמו, גם למופעים וקונצרטים אינטימיים יותר. בשנת 1990 נוצרה משרת מלחין חבר, שאותה מילא מארק-אנתוני טורנייג'. בשנת 1995 התמנתה ג'ודית ווייר למלחינה חברה, ובשנת 2001 תפס את מקומה ג'וליאן אנדרסון.
המנצח הפיני סאקארי אוראמו החליף את סיימון ראטל בשנת 1998, כשראטל עבר לפילהרמונית של ברלין. אוראמו פינה את מקומו בשנת 2008 וממשיכו הוא המנצח הלטבי אנדריס נלסונס שכיהן בתפקיד עד שנת 2015.
המנהלת המוזיקלית של התזמורת היא המנצחת הליטאית מירגה גרז'ניטה-טילה, אשר התחילה את תפקידה בספטמבר 2016. היא צפויה לסיים את תפקידה ביולי 2022. באפריל 2023 יכנס לתפקיד המנצח הראשי והיועץ המוזיקלי קאזוקי יאמאדה מיפן.
תזמורת ברמינגהאם מרבה להקליט, הן לחברות וורנר קלאסיקס ו-EMI קלאסיקס והן לחברות קטנות יותר.
אופה (עיר)
אוּפָה (ברוסית: Уфа, בבשקירית: Өфө) היא עיר ברוסיה, המשמשת כבירת רפובליקת בשקורטוסטן. אוכלוסיית העיר מנתה 1,062,319 תושבים בשנת 2010. העיר משמשת כמרכז תעשייתי חשוב במערב הרי אורל.
היסטוריה.
העיר נוסדה לפי פקודתו של איוואן האיום לאחר כיבוש קאזאן, ונקראה טורה-טאו, על שם הגבעה שנבנתה עליה. בשנים 1708–1728 הייתה חלק מהגוברניה של קאזאן. בין 1728–1744 בפרובינציית אופה, ובשנים 1744–1781 בגוברניה של אורנבורג. בין השנים 1781–1796 הייתה מרכז פרובינציה עצמאית, בשנים 1796–1865 חזרה להיות בגוברניה של אורנבורג. בשנים 1865–1922 הייתה למרכז חבל אופה.
עם הזמן הפך שם העיר בפי המקומיים ל"אופה", שמשמעותו "קטן" בשפות המקומיות, והשם נהפך לשם העיר. ב-1922 העיר הפכה לבירת הרפובליקה האוטונומית של בשקיריה. במלחמת העולם השנייה עברו רבים מהמפעלים התעשייתיים מאזור הקרבות לעיר, דבר שעזר לפיתוחה המואץ של העיר בתקופת המלחמה ואחריה. בשנת 1991 הפכה לבירת בשקורטוסטן כחלק מהפדרציה הרוסית.
תחבורה.
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי אופה, המציע טיסות ליעדים רבים בתוך רוסיה וגם ליעדים בינלאומיים.
ספורט.
בעיר משחקות כמה קבוצות ספורט גדולות בהן קבוצת הכדורגל אופה וקבוצת ההוקי קרח סלבאט יולאייב אופה.
הקהילה היהודית.
בשנת 2000, הגיע הרב דן הלוי קריצ'בסקי, לעיר אופה והקים קומפלקס שלם של מוסדות, בית כנסת מפואר, בית יתומים, גני ילדים, בית ספר, בית תמחוי המספק ארוחות לנזקקי האזור ומרכז יום לקשישים. הרב קריצ'בסקי מלווה את יהודי העיר לאורך כל השנה מבחינה רוחנית וגשמית ועורך בבית הכנסת את השבתות והחגים כהלכתם.
מדי שנה משתתפים מאות מיהודי העיר בשולחן סדר פסח חגיגי על פי כל כללי ההלכה ובהידור רב. כיום הוא משמש שליח חב"ד והרב הראשי של אופה ומהווה דמות דתית מוכרת ומוערכת גם בקרב אנשי השלטון וכלל התושבים. הקהילה היהודית במקום מונה כ-8,000 יהודים.
ערים תאומות.
לאופה חמש ערים תאומות:
אולן-אודה
אולן-אודה (ברוסית: Улан Удэ, בבוריאטית: Улаан-Удэ, בתרגום מבוריאטית: "אודה האדומה") היא עיר בדרום סיביר, רוסיה, על גדות נהר אודה, הנשפך לימת באיקל. בשנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר 404,426 תושבים. היא בירת רפובליקת בוריאטיה ומתגוררים בה תושבים ממוצא רוסי, בוריאטי, אוקראיני, טטרי, מונגולי וגם יהודים.
היסטוריה.
העיר נוסדה על ידי הקוזקים המתקדמים לעבר סיביר ב-1666 ונקראה בשם אודינסקויה. ב-1678 הייתה העיר כבר ידועה כבסיס חשוב של הקוזקים על הדרך לסיביר. ב-1775 נהייתה לעיר, שמה שונה לורחניאודינסק וגם קיבלה סמל לפי פקודתה של יקתרינה השנייה.
בסמל העיר מופיעה קרן השפע, מטה של מרקוריוס, כסמל למסחר, וחיה סיבירית בשם באבר. החל מ-1923 העיר משמשת כבירת הרפובליקה האוטונומית הבוריאט-מונגולית, ב-1934 שם העיר שונה לשמה הנוכחי. מ-1958 בירת הרפובליקה האוטונומית הבוריאטית. מ-1991 בירת רפובליקת בוריאטיה בפדרציה הרוסית, הנהנית ממעמד אוטונומי.
ערים תאומות.
לאולן-אודה שלוש עשרה ערים תאומות:
זכוכית משוריינת
זכוכית משוריינת היא זכוכית מחוסמת המיועדת לבלום קליעים של תחמושת קלה שנורית לעברה. היא נראית זהה לזכוכית רגילה, אך בעוד שכדור בודד חודר בקלות דרך זכוכית רגילה, זכוכית משוריינת מסוגלת לעצור מספר רב של כדורים, כשהכמות נקבעת על פי עוביה ועל פי עוצמת הנשק שיורה לעברה.
מאפיינים.
ייצור זכוכית משוריינת נעשית בתהליך ריבוד (למינציה), שעקרונו הוא הנחת שכבה של חומר תרמופלסטי מסוים (לרוב - פוליקרבונט) בין שתי שכבות של זכוכית רגילה. תהליך זה יוצר חומר עבה דמוי זכוכית, בעל גמישות גבוהה יותר מזאת של זכוכית רגילה. החומר התרמופלסטי בו משתמשים הוא חומר שקוף וקשיח ולעיתים מכונה Tuffak או Cyrolon. עוביה של זכוכית משוריינת הוא בין 7 מילימטרים ל-75 מילימטרים. כאשר כדור נורה על זכוכית משוריינת הוא ינקב את השכבה החיצונית של הזכוכית אך השכבה התרמופלסטית תספוג את אנרגיית הכדור ותמנע ממנו לחדור אותה דרך צידה השני.
יכולותיה של זכוכית משוריינת.
היכולת של זכוכית משוריינת לעצור כדורים תלויה בעוביה, ומכיוון שכדור של רובה יפגע בזכוכית בעוצמה גדולה יותר מזו של כדור אקדח-יד פשוט, תידרש זכוכית עבה יותר לעצור כדור של רובה.
זכוכית משוריינת חד כיוונית.