"type": "x",
"scale": "x"
"type": "y",
"scale": "y"
"marks": [
"type": "rect",
"from": {
"data": "table"
"properties": {
"enter": {
"x": {
"scale": "x",
"field": "x"
"y": {
"scale": "y",
"field": "y"
"y2": {
"scale": "y",
"value": 0
"fill": {
"value": "steelblue"
"width": {
"scale": "x",
"band": "true",
"offset": -1
"padding": {
"top": 30,
"bottom": 30,
"left": 30,
"right": 30
}&lt;/graph&gt;
שינוים במערכת הליגות בארץ ישראל לאורך ההיסטוריה.
מבנה הליגות שונה מספר פעמים מאז הקמתה של ההתאחדות לכדורגל בישראל.
השינוי האחרון בליגה הבכירה התבצע לקראת עונת 2012/2013 - שינוי זה כלל צמצום הליגה מ-16 ל-14 קבוצות.
התמורות בליגות והפלייאופים על עלייה וירידה בליגות הנמוכות.
לאחר שני סיבובים מתקיים בליגת העל פלייאוף אשר במסגרתו יחולקו הקבוצות לשני בתים. בית אחד של 6 קבוצות ובית אחד של 8 קבוצות. 6 הקבוצות אשר יסיימו במקומות 1 עד 6 ייקחו חלק בפלייאוף העליון, והקבוצות אשר יסיימו במקומות 7 עד 14 ייקחו חלק בפלייאוף התחתון. הקבוצות שיסיימו את העונה במקומות ה-13 וה-14 תרדנה לליגה הלאומית. בליגה הלאומית יתקיים פלייאוף של שני בתים גם כן. הקבוצות אשר יסיימו במקומות 1–8 יטלו חלק בפלייאוף העליון. שתי הקבוצות שיסיימו בשני המקומות הראשונים יעלו אוטומטית לליגת העל. הקבוצות אשר יסיימו במקומות 9–16 יטלו חלק בפלייאוף התחתון. הקבוצות שיסיימו במקומות 15 ו-16 יירדו אוטומטית לליגה א'. הקבוצה שתסיים במקום ה-14 תתמודד בשני משחקי מבחן מול הקבוצה שתסיים במקום ה-2 בליגה א'. שיטת הקיזוז בליגה הלאומית בוטלה החל מעונת 2012/2013.
פלייאוף עליה ליגה א' / הישרדות ליגה לאומית
השירים ללא מילים
סיימון קופר
סיימון קופר (באנגלית: Simon Kuper; נולד ב-15 באוקטובר 1969) הוא סופר בריטי המתמחה בתחום הכדורגל.
סיימון קופר נולד בקמפלה למשפחה דרום אפריקאית. תוך זמן קצר הם עברו לליידן בעקבות מינויו של אביו למרצה באוניברסיטת ליידן.
סיימון קופר למד היסטוריה באוניברסיטת אוקספורד ועבר השתלמויות באוניברסיטת הרווארד.
בשנת 1994 הוא פרסם את ספרו "כדורגל נגד האויב" וזכה עבורו בפרס William Hill Sports Book of the Year . בספר זה הוא תיאר איך כדורגל מנוצל לצרכים פוליטיים. הספר תורגם לעברית בשנת 2002 בהוצאת חרגול.
סיימון קופר עובד כפרשן ספורט בעיתונים בריטים כמו האובזרבר, פייננשל טיימס והגרדיאן.
בשנת 2003 הוא פרסם את ספרו השני "Ajax, The Dutch, the War: Football in Europe during the Second World War" על מועדוני כדורגל ונבחרות כדורגל במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
בנוסף לאנגלית כותב קופר גם בעיתונות ההולנדית.
שירות סטרימינג
מערת לאס מונדאס
מערת לאס מונדאס (בספרדית: Cueva de Las Monedas, מילולית "מערת המטבעות") היא אתר ארכאולוגי במועצה העירונית בקהילה האוטונומית קנטבריה בצפון ספרד. המערה שוכנת בגובה 180 מטרים מעל גובה פני הים על המדרון הדרום-מערבי של הר קסטיו, והיא אחת מהמערות במכלול המכונה "המערות של מונטה קסטיו" (Las cuevas del monte Castillo). ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו.
הכניסה למערה התגלתה בטעות באפריל 1952, במהלך בירוא האזור לפני נטיעת חורשת אקליפטוסים. בגלל עצמות הדוב שנמצאו במערה, נקראה בתחילה מערת הדובים (Cueva de Los Osos). כאשר במהלך המשך הבדיקה באתר התגלה מסתתר מהמאה ה-16 עם מטבעות מימי המלכים הקתוליים, אחד מהם מ-1563, שונה שמו למערת המטבעות (Cueva de Las Monedas).
אורכה של המערה 800 מטרים, המערה הארוכה ביותר במכלול המערות של מונטה קסטייו, שמתוכם אפשר לבקר ב-160 המטרים הראשונים. היא כוללת תצורות מערות רבות (נטיפים, זקיפים, תצורות קרסט צבעוניות ועמודים (Stalagnate)). בשכבות העליונות נמצאו מעט ממצאים מתקופת הברונזה: מרצעים מארד, גרזני אבן ושברי חרסים. מתחתם היו כלי אבן מהתקופה הפלאוליתית העליונה. כמה מטרים מהכניסה יש קיר קטן עם ציורים בפחם של 17 בעלי חיים וסימנים מופשטים בצורת נקודות וקווים. בעלי החיים המיוצגים כוללים סוסים, ביזונים, איילים, יעלים ודוב מערות. ציורים אלה מגיעים מסוף עידן הקרח האחרון, ומתוארכים כ-12 אלף שנים לפנה"ס.
יציאה 2
"יציאה 2" הוא אלבום הופעה של הזמר והיוצר שלום חנוך שיצא בשנת 2012. האלבום מתעד את סיבוב ההופעות האקוסטי "יציאה 2" שהחל בשנת 2012.
את שלום חנוך (גיטרה אקוסטית ושירה) מלווה הנגן משה לוי (פסנתר, אקורדיון וקולות).
באלבום (כמו במופע) מופיעים ביצועים לשירים של שלום חנוך מכל הזמנים, בין היתר: "שיר ללא שם", "הבלדה על יואל משה סלומון", "Deja Vu", "אגדת דשא" ועוד.
מיקלוש ליגטי
מיקלוש ליגטי, (במקור מוריץ לוי, בהונגרית: Ligeti Miklós; בודה, 19 במאי 1871 – בודפשט, 10 בדצמבר 1944) היה פסל יהודי-הונגרי, מן המפורסמים בין פסלי האימפרסיוניזם ההונגרי של המאה ה-19 והמאה ה-20.
ביוגרפיה.
מיקלוש ליגטי נולד במשפחה יהודית, בנם של שמואל לוי ויוהנה גיידושק. תחילה למד אצל הפסל ההונגרי המפורסם אליוש שטרובל ואחר כך נסע ללמוד במערב: בווינה ובפריז. בפריז למד גם ציור, באקדמיה ז'וליאן, אך תרומתו כפסל הייתה משמעותית יותר. הוא יצר אנדרטאות, פסלי דיוקן ודקורציה של בניינים.
עבודתו של אוגוסט רודן השפיעה רבות על יצירתו של ליגט, ועם התקרב סוף המאה לבשו יצירותיו אופי אימפרסיוניסטי. יצירותיו ודיוקנאותיו שגולפו משיש או ניצוקו בארד מאופיינים בעושר של צורה ובאפקטי אור מסתוריים. בנוסף לפסלים קטנים ואינטימיים יותר, הוא מילא תפקיד מרכזי בפיסול הדקורטיבי של בניניים (למשל: בניין הפרלמנט, בניין הביטוח האדריאטי, ארמון גרשם).
הפסל המפורסם ביותר שלו הוא אנונימוס בפארק העירוני של בודפשט (1903). הפקיד וההיסטוריון האנונימי, ששום תיאור שלו לא שרד, עוצב על ידי סיגטי בברונזה בגלימת נזיר וברדס משוך על ראשו. אור מסתורי נופל על הדמות דרך הבליטות הרבות של הפסל. פסל נוסף שלו נחנך גם הוא בפארק העירוני חמש שנים אחר כך: יורש העצר רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה בחליפת הציד. בשנת 1907, פיסל את אליזבת ("סיסי"), נסיכת בוואריה, אשת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. הפסל נחצב משיש לבן והוצב בעיר סגד. לאחר מכן פיסל בעיקר אנדרטאות ציבוריות שנעשו ברוח "הסגנון האקדמי", אך גם ביניהן ישנן כאלה שראויות לתשומת לב.
ב־29 במאי 1909 נשא לאישה את הדוויג קֶרְן (Kern Hedvig) בבודפשט.
כשראה את המחסור בחומרים לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובטוח בעצמו לאחר הצלחת תערוכתו בשנת 1913, הקים ליגטי מפעל לקרמיקה באנגיאלפלד בשנת 1920 ביחד עם המהנדס הכימי לאיוש פטריק.
בשנת 1935, הוצב פסל השחקנית "גברת דרי" בגן הורבאט ברובע 1 של בודפשט (בצד של בודה). הפסל הנציח את השחקנית בשמלה שתאמה את סגנון התקופה עם גיטרה בידיה. הפסל נפגע, נהרס ופורק במלחמת העולם השנייה, אך העתקי החרסינה שלה בייצור תעשיית החרסינה של הרנד היו פופולריים. בשנת 2010 היצירה של מיקלוש ליגטי, פסל השיש הלבן, שוחזר בגודל מלא, על ידי פסל מ- בוטונד פולגאר.
נחנכה בשנת 1937 בבודפשט, בכיכר דוז'ה ג'רג' של ימינו. גם יצירה זו נפגעה במלחמת העולם השנייה, ובשנת 1960 פורקה לבסוף.
השיגדון הפריע לעבודתו, אך הוא עבד ממש עד מותו. במרץ 1944 עבר כמה ניתוחים גדולים בסנטוריום פאשור. מצבו לא השתפר והוא נפטר ב-10 בדצמבר באותה השנה. בשל תנאי המלחמה, לא היה ניתן לקבור אותו תחת הפסל אנונימוס, כרצונו.
אל תדאגי לי אמא
אל תדאגי לי אמא הוא פזמון שכתבו פבלו רוזנברג וארז ברוזליק, הלחינו רוזנברג והנרי וביצעו פבלו רוזנברג ושרון חזיז. השיר יצא לאור בשנת 2004.
רקע.
גרסתם של רוזנברג וחזיז לשיר יצאה כסינגל ב־2004. עבור אלבומו "חיכיתי לך" משנת 2005 הקליט רוזנברג את השיר מחדש, לבדו. בשיר הדובר הוא חייל בן 20 הפונה לאמו. החייל נמצא בפעילות מבצעית אך מנסה להרגיע את אמו וקורא לה לא לדאוג.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשס"ד (2004) דורג השיר במקום ה-16.
עיריית סלואד ואחרים נ' הכנסת ואחרים
תופסות קצב
תופסות קצב (אנגלית: Feel the Beat) הוא סרט מחול קומדיה-דרמה אמריקאי משנת 2020 בבימויה של אליסה דאון, שנכתב על ידי מייקל ארמברוסטר ושון קו בכיכובם של סופיה קרסון, אנריקו קולנטוני ווולפגנג נובוגרץ.
עלילה.
לאחר שנכשלה באודישן גדול לברודוויי בכך שפגעה במפיקת התוכנית, רות זימר, הרקדנית אפריל דיברינה חוזרת לעיר הולדתה בוויסקונסין. היא נתקלת בבן זוגה לשעבר ניק, שאותו עזבה כדי להתמקד בקריירה בניו יורק, ובמורת הריקוד הוותיקה שלה, בארב. בארב מציעה לה את האפשרות לאמן את קבוצת הריקוד של העיירה, ניו הופ, לתחרות, אך בגלל הניסיון שלה בניו יורק, אפריל מסרבת. כשהיא מגלה שהתחרות עשויה להציע לה הזדמנות להופיע מול מפיק ברודוויי עשיר שיכול להציל את הקריירה שלה, אפריל מקבל באי רצון את הצעתה של בארב, ומתחילה במשטר אימונים קשה שמנכר את הרקדניות הצעירות בכיתתה של בארב.