כמו רוב הזעמניים, גופם של הכרכנים הוא עדין אך חסון. ראשיהם מרובעים ובטנם שטוחה מאוד. גודלם של הכרכנים נע בין בינוני לגדול, והם יכולים להגיע לאורך של 274 סנטימטרים, כשהגדולים בכרכנים הם: פיטאס קרינטה ופיטאס מוקוסה שמגיעים עד לאורך 4 מטרים. הם בעלי מספר רב של חוליות, צלעות וקשקשים בחלקם התחתון, אך מספר מועט יחסית של שורות קשקשים בחלקם העליון. קשקשיהם העליונים של הכרכנים תלומים מעט. בחתך רוחבי הכרכנים הם בעלי מראה של ככר לחם. בטנם שטוחה והחיבור עם צידי הגוף הוא זוויתי. מאפיין זה בא לידי ביטוי במיוחד ב-"Elaphe obsoleta" שקשקשיו התחתונים מעוקלים כלפי מעלה. עיקול זה מסייע לכרכנים להיאחז בעצים עת הם מטפסים עליהם.
החזרת אור
האיש שנולד מחדש
האיש שנולד מחדש (באנגלית: The Revenant) הוא סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 2015 בבימויו של אלחנדרו גונסלס איניאריטו. הסרט מבוסס באופן חלקי על הביוגרפיה של הגיבור העממי האמריקאי יו גלאס מאת מייקל פיונקי, העוקבת אחר מסע ההישרדות והנקמה של גלאס, שהותקף על ידי דוב גריזלי וננטש לבדו בשטח עוין על ידי עמיתיו. בסרט מככבים לאונרדו דיקפריו, טום הארדי, דונל גליסון וויל פולטר.
עלילה.
עלילת הסרט מתרחשת ב-1823 בצפון ארצות הברית באזור הרי הרוקי ונהר ילוסטון. יו גלאס (לאונרדו דיקפריו) הוא חבר במשלחת ציידים וסוחרי פרוות, עמו נמצא הוק (פורסט גודלאק), בנו מרעייתו שנרצחה, אינדיאנית בת שבט הפוני. המחנה של הציידים מותקף בידי אינדיאנים משבט אריקרה, המונהגים על ידי צ'יף המחפש אחר בתו שנחטפה. הניצולים מהתקיפה נמלטים בסירה בנהר ומשם מוביל אותם גלאס הסייר דרך היער, כשהאינדיאנים דולקים אחריהם. גלאס מותקף על ידי דובת גריזלי ונפצע באורח קשה לפני שמצליח להרוג אותה. בתחילה החבורה נושאת את גלאס על אלונקה מאולתרת, אך לנוכח הקשיים והחשש לשלומם, שוקל מפקד המשלחת, קפטן אנדרו הנרי (דונל גליסון), להרוג את גלאס ולהמשיך בלעדיו. לבסוף מחליט הנרי, שהקבוצה תתפצל, שניים מהציידים - ג'ון פיצג'רלד (טום הארדי) וג'ים ברידג'ר (ויל פולטר) - מתנדבים להישאר עם גלאס ובנו (פורסט גודלאק) והשאר ממשיכים הלאה. כשברידג'ר מתרחק מהמחנה, פיצג'רלד מנסה לרצוח את גלאס חסר האונים עמו היה לו סכסוך קודם, וכשבנו מתערב ומנסה להגן על אביו, רוצח אותו פיצג'רלד מול עיניו של אביו המשותק והזועם. למחרת פיצג'רלד מספר לברידג'ר שהוק נעלם, האינדיאנים מתקרבים והם צריכים לברוח. הוא משליך את גלאס לקבר שחפר מראש, ברידג'ר מצטרף אליו לא לפני שהוא מבקש סליחה מגלאס ומשאיר לו מימייה. פיצג'רלד וברידג'ר חוברים למחנה, שם פיצג'רלד מספר לקפטן הנרי שגלאס מת מפציעתו והם קברו אותו באופן מכובד.
כשגלאס מתאושש הוא מתחיל במסע הישרדות. הוא פוגש בדרך אינדיאני בן שבט הפוני, האינדיאני מספר לו שמשפחתו נרצחה ושהוא בדרכו להתאחד עם בני שבטו, ומציין שאת הנקמה יש להשאיר לאל. האינדיאני מסייע לגלאס להחלים ולשרוד את איתני הטבע, עד שנרצח בידי קבוצת צרפתים, שמתברר שהיו אלו שחטפו את בת הצ'יף. גלאס מצליח לשחרר את בת הצ'יף, הורג מספר מחברי הכנופיה וגונב את אחד הסוסים. בזמן הימלטו נשמטת המימייה שהשאיר לו ברידג'ר.
אחד הצרפתים ששרד את ההתקפה מגיע למחנה הציידים ומציג בפניהם את המימייה. קפטן הנרי מוציא משלחת חיפוש בתקווה לאתר את הוק, שכן הם סבורים שאולי הוא הצליח לשרוד. למרבה הפתעתם הם מגלים דווקא את גלאס אותו חשבו למת, שמספר להם על מעשיו של פיצג'רלד. כשהם חוזרים למחנה מתברר שפיצג'רלד נמלט ושדד את כל הכסף של המשלחת. הנרי מחליט לרדוף אחרי פיצג'רלד וגלאס מתעקש להתלוות אליו למרות מצבו הבריאותי הירוד. פיצג'רלד מצליח לארוב לשניים ולהרוג את הנרי. לאחר מרדף ומאבק ממושך מצליח גלאס להכריע את פיצג'רלד. רגע לפני שהורגו חוזר גלאס על המשפט של ידידו האינדיאני, ש"הנקמה בידי האל", ומשליך את פיצג'רלד לנהר. פיצג'רלד נסחף עד לקבוצת האינדיאנים בראשות הצ'יף, שנוקם עבור גלאס את נקמתו. בהתקרבם אליו מבחין גלאס כי בת הצ'יף שהציל נמצאת עמם והם חולפים על פניו ללא פגע.
הפקה וצילום.
מרבית צילומי הסרט התבצעו בקולומביה הבריטית ובאלברטה שבקנדה. צילומים נוספים נעשו באושואיה שבארגנטינה ובמונטנה בארצות הברית. במאי הסרט אלחנדרו גונסלס איניאריטו בחר לצלם את הסצנות בהתאם לסדר שלהם בעלילה ובאור טבעי בלבד, בחירה שהאריכה את תקופת הצילומים ויקרה את תקציב ההפקה מ-90 מיליון דולר מתוכננים לכ-135 מיליון דולר. ההפקה סבלה מעזיבת אנשי צוות לאור קשיים לוגיסטיים וקור מקפיא. כוכב הסרט לאונרדו דיקפריו ציין כי הצילומים היו מענים ומתישים והיה זה הסרט הקשה ביותר שעשה בחייו. הבמאי איניאריטו ציין כי עיקר ההתייקרות של הצילומים הייתה בשל כך שנאלצו לעבור מיקום מקנדה לארגנטינה, לאחר שלא היה מספיק שלג לצילומי הסצנות האחרונות.
הסרט כולל אלמנטים של שבירת הקיר הרביעי, בהם הבל פיהם של הדובה והגיבור מכסה את עדשות המצלמה והפניית המבט שלו היישר אליה.
יציאת הסרט נקבעה לחג המולד ב-25 בדצמבר 2015, בהפצה מוגבלת בארצות הברית, כך שהסרט יהיה זכאי להיכלל ברשימת המועמדים לפרסי האוסקר.
פרסים.
הסרט זכה בשלושה פרסי גלובוס הזהב בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס הפסקול הטוב ביותר.
הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, והשחקן הטוב ביותר, הוא היה מועמד לתשעה פרסים נוספים בהם סרט הטוב ביותר.
פיגוע ימי (ספר)
פיגוע ימי (באנגלית: Nimitz Class) הוא ספר מתח צבאי מאת הסופר הבריטי פטריק רובינסון.
עלילה.
עלילת הספר נפתחת כאשר צוללת שזהותה נותרה אנונימית משמידה את נושאת המטוסים "תומאס ג`פרסון" של הצי האמריקני, על 6,000 אנשי צוותה, באמצעות טורפדו בעל ראש נפץ גרעיני. נשיא ארצות הברית קלארק מטיל על המטות המשולבים לגלות מי עומד מאחורי הטבעת הספינה ולמצות עמו את הדין. בראש החקירה עומד האדמירל ארנולד מורגן, מפקד צוללת לשעבר וראש סוכנות ה-NSA, הנעזר במומחה לנשק גרעיני ביל בלדרידג', אף הוא קצין מערכות נשק בצוללות תקיפה בעברו. במקביל מאשר הנשיא מבצע חשאי במסגרתו נשלח צוות מן הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), בראשות הסרן ראסל בנט להשמיד את שלוש הצוללות שברשות חיל הים האיראני בנמל בנדר עבאס.
Valgrind
Valgrind הוא כלי תכנות שבעזרתו ניתן לזהות זליגות זיכרון וכן לבצע הערכה לגבי אופן בו מנצלת התוכנית משאבים כמו זמן חישוב ומקום בזיכרון בכך לבצע אופטימיזציה של התוכנית.
רקע.
ואלגרינד נוצרה על ידי ג'וליאן סווארד. לדברי סווארד הרעיון ליצירת ואלגרינד וההכרה בצורך שבו הבשילו אצלו בהיותו סטודנט לתואר מתקדם באוניברסיטת קיימברידג'. הגרסה הראשונה של ואלגרינד יצאה ביוני 2002.
לדברי סווארד, על אף שמקובל לחשוב שהשם לתוכנה הוא קיצור של הכינוי "שוחק הערכים" (value grinder) הרי שמקורו של השם הוא במיתולוגיה הנורדית. ואלגרינד הוא שמו של השער לולהאלה, היכלם של האל אודין ומקום מושבם של הלוחמים שמתו מות גיבורים בשדה הקרב. על שער זה שומרים זאב, חזיר בר ונשר שאינם נותנים למי שאינם ראויים לעבור בו. בתחילה שמו של הפרויקט נלקח משמו של הֵיימְדַאל ששימש כצופה של האלים הנורדיים אך שם זה כבר היה בשימוש של תוכנה בתחום האבטחה וכך נותר השם ואלגרינד.
בנוסף לואלגרינד יצר סווארד גם תוכנות בתחום כיווץ המידע וקומפיילרים.
מריו באסלר
מריו באסלר (בגרמנית: Mario Basler, נולד ב-18 בדצמבר 1968 בנוישטאדט אן דר ויינשטראסה שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר, ומנהל ספורטיבי בקבוצת לוקומוטיב לייפציג בהווה. באסלר התמחה בבעיטות חופשיות ואף הבקיע שערים בבעיטת קרן.
קריירת משחק.
קריירת מועדונים.
באסלר החל את הקריירה במועדון כדורגל בנוישטט עירו, ולאחר מכן עבר לקבוצת הנוער של קייזרסלאוטרן. בשנת 1987, בגיל 19, עלה לקבוצה הבוגרת, אך מיעט לשחק, ועבר למועדון רוט-וייס אסן, ואחר כך להרטה ברלין, שתיהן שיחקו אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בשנת 1993 עבר לורדר ברמן מהבונדסליגה, עמה זכה בגביע אחד, ואף סיים כמלך השערים בעונת 1995, בצוותא עם הייקו הרליך.
בשנת 1996 עבר באסלר לבאיירן מינכן, עמה זכה בשתי אליפויות ובגביע אחד. באסלר הבקיע בקאמפ נואו את שער היתרון של באיירן מינכן בדקה השישית של גמר ליגת האלופות בשנת 1999 נגד מנצ'סטר יונייטד. יתרון זה החזיק מעמד 85 דקות, עד המהפך אותו ביצעה יונייטד בתוספת הזמן, שהקנה לה את הגביע.
בשנת 1999, לאחר ההפסד בגמר ליגת האלופות, חזר באסלר לקייזרסלאוטרן, והגיע איתה לחצי גמר גביע אופ"א ולגמר הגביע הגרמני, בו נוצח על ידי קבוצתו הקודמת, באיירן מינכן. בשנת 2003 עבר באסלר לאל ריאן מליגת העל הקטרית, שם סיים את הקריירה לאחר עונה אחת.
קריירה בינלאומית.
באסלר שיחק 30 משחקים בנבחרת גרמניה בכדורגל וכבש שני שערים, בין השנים 1994-1998. באסלר היה חלק מהסגלים של גרמניה למונדיאל 1994 ויורו 1996 בו גרמניה זכתה, אך לא זכה לדקות משחק.
קריירת אימון.