סאורון חילק את הטבעות שתפס בין שאר הגזעים - הגמדים ובני האדם, עוד בעת העידן השני, אך בדעת סאורון, שכונה עתה שר הטבעות, תמיד היו שלוש טבעות-הכוח האחרונות, והוא השתוקק תמיד לאסוף אותן לידיו.
הטבעות.
שלוש טבעות בני הלילית.
שלוש טבעות אלו היו הטבעות האחרונות שיוצרו מבין ה-19, והחזקות שבהן, והן הכילו סגולות שלא היו קיימות בשאר הטבעות. קלברימבור היה היחיד שידע את סוד יצירתן. אחרי שקלברימבור גילה את מזימות סאורון הוא התייעץ עם גלדריאל איך למנוע מסאורון לגזול את שלוש הטבעות, והם החליטו להחביא את שלוש הטבעות אצל גדולי בני הלילית. לאחר שאיבד סאורון את הטבעת האחת בסוף העידן השני, נושאי טבעות בני הלילית ענדו את הטבעות והשתמשו בהן, שלוש הטבעות הן:
מעטים ידעו מי מחזיק בשלוש. הדברים התגלו רק בסוף העידן השלישי:
שבע טבעות הגמדים.
שבע טבעות מסר סאורון לשבעת מלכי הגמדים. הטבעות לא היו יכולות לשנות את אורך ימיהם של הגמדים, להפוך אותם לבלתי נראים ולשעבד אותם לסאורון, מכיוון שהם נוצרו כגזע חסון ועקשן ומחשבותיהם היו מוזרות וקשות לשליטה. ההשפעה היחידה של הטבעות על הגמדים היא שהן הגבירו את תשוקתם לכסף וזהב וגרמו להם להילחם כדי להשיג אוצרות. למרות התועלת שיצאה לסאורון מכך, הוא שנא את הגמדים מכיוון שלא היה יכול לשלוט בהם וניסה להחזיר את הטבעות לידיו, מתוך השבע סאורון החזיר לידיו שלוש טבעות והשאר הושמדו על ידי דרקונים.
תשע טבעות בני האדם.
תשע טבעות ניתנו לבני אדם מארצות שונות. תשעת בני האדם שניתנו להם הטבעות היו מלכים גדולים בזמן נתינת הטבעות. הטבעות נתנו להם חיי נצח, אבל הן הפכו אותם במהרה לצללים רואים ואינם נראים, והם השתעבדו לסאורון וטבעתו, ונעשו למשרתיו הגדולים ביותר. הם נקראו "אולירי" (Ulairi) בלשון בני הלילית ו"נאזגול" (Nazgul) בלשון השחורה שדוברים האורקים, פירושם של השמות הוא רפאי הטבעת והיו שכינו אותם "הפרשים השחורים". מנהיגם היה המלך המכשף של אנגמאר. בעידן השלישי חיפשו הפרשים השחורים את הטבעת האחת כדי להחזירה לסאורון.
טבעות-הכוח הפחותות.
במכתבים שונים של טולקין, ואף בסיפורים עצמם, ישנם רמזים לכך שהיו עוד טבעות נוספות, מלבד ה-19 והטבעת האחת. מספרן אינו ידוע, אך ידוע שהיו אלה טבעות קדומות יותר שנוצרו על ידי חרשי ארגיון, כמעין ניסיונות לטבעות-הכוח האמיתיות שיבואו לאחר-מכן. הן נקראו "הטבעות הפחותות", ולא ידוע ממה היו עשויות או מה היה כוחן. אבל גנדלף הזכיר זאת והסביר לפרודו, בשר הטבעות, כי לכל טבעות-הכוח שנוצרו יש דרגות שונות, יש תקפות יותר ויש תקפות פחות. אלה שנטמן בהן כוח-קסם חלש, נועדו לניסיון לפני שאומנות החישול תבוא לשיא שכלולה. בעיני בני הלילית הצורפים זה עניין של מה בכך - אך לבני-האדם הן עלולות להזיק, לדעתו. אבל הטבעות הגדולות (19 טבעות הכוח), אלו טבעות בעלות עוצמה אמיתית.
מכיוון שהכוח של טבעות אלו חלש יחסית, אין הרבה מידע על גורלן.
הטבעת של סרומן.
סרומן, מנהיגם של האיסטרי (מסדר קוסמים שהגיע מהמערב בשליחות הולאר כדי לעזור לשוכני הארץ התיכונה להילחם נגד סאורון) החליט לחפש בחשאי ידע על הטבעות כדי לנסות להבין את סודאן. אף על פי שאחרי מות קלברימבור היה קשה למצוא מידע על הטבעות, סרומן הצליח למצוא עליהן מידע ולמד אותו בצריח אורתנק שבו הוא שכן. בעקבות לימוד סודות הטבעות סרומן רצה להשיג את הטבעת האחת לעצמו והדרדר לאופל. כדי להשיג את הטבעת האחת סרומן יצר לעצמו טבעת משלו, בעזרת הידע שרכש על הטבעות והידע שהיה לו בגלל היותו מיא של הולא אולה, אל היצירה. גנדלף הזכיר את הטבעת בדבריו למועצת אלרונד: הוא סיפר שכאשר הוא בא לאיזנגרד כדי להתייעץ עם סרומן הוא ראה שסרומן עונד טבעת לאצבעו. טבעת זו הייתה פחותה מ-19 טבעות הכוח, וסרומן כנראה השתמש בכוח שלה, בין השאר כדי לטפח גזע אורקים חדש, שיכול היה לסבול את אור השמש. וכנראה שהיא לא עניינה כל כך את חברי המועצה הלבנה ומועצת אלרונד.
קץ השפעתן של טבעות הכוח.
השפעתן של טבעות הכוח פגה כאשר פרודו בגינס הצליח להשמיד את הטבעת האחת. מיד כשהושמדה הטבעת הושמדו גם תשעת רפאי הטבעת (למעשה, שמונה מהם, כי מלך רפאי הטבעת הושמד עוד קודם בידי אאווין שמרוהאן) וסאורון איבד את כל כוחותיו והפך לרוח חסרת יכולת.
כמו שבני הלילית שיערו, שלוש טבעות בני הלילית איבדו את כוחותיהן כשהושמדה הטבעת האחת. לאחר שלא יכלו עוד לעצור את פגעי הזמן ולשמר את משכנותיהם על ידי כוח הטבעות, נאלצו בני הלילית לעזוב את הארץ התיכונה, וכך יצאו עונדיהן, ביחד עם רבים מבני הלילית של הארץ התיכונה, לנמלים האפורים וחצו את הים על "הספינה האחרונה" למערב.
Always look on the bright side of life
דיוקנו של כובש
המטרופולין של קנזס סיטי
המטרופולין של קנזס סיטי (Kansas City Metropolitan Area), היא מטרופולין השוכנת במערב התיכון בארצות הברית - במפגש הנהרות קנזס ומיזורי, ובגבול המדינות קנזס ומיזורי. במטרופולין אוכלוסייה של 2,035,334 תושבים (בשנת 2010), והוא ה-29 בגודלו בארצות הברית, השני בגודלו במיזורי (אחרי סנט לואיס), והגדול ביותר בקנזס (לפני ויצ'יטה). שטחו 20,596 קמ"ר, והוא כולל תשעה מחוזות במיזורי ושישה מחוזות בקנזס.
לפי מפקד 2010, נמצאים במטרופולין 2,009,342 איש, וההערכה עבור 2014, היא שבמטרופולין נמצאים 2,071,133 איש.
קנזס סיטי שבמיזורי היא העיר הגדולה והמרכזית במטרופולין. שטחה 823 קמ"ר, ויש בה 459,787 תושבים.
במטרופולין קרוב למאה ערים נוספות. בשמונה עשרה מהן בין 10,000 ל-100,000 תושבים, ובארבע ערים (נוסף על קנזס סיטי שבמיזורי) יש יותר מ-100,000 תושבים:
תקנון היהודים
בוחן כליות ולב
פונט נף
ואצלב טאליך
ואצלב טאליך (צ'כית: Václav Talich; 28 במאי 1883 - 16 במרץ 1961) היה מנצח וכנר צ'כי.
חייו.
טאליך נולד בקְרֶמְזִיר, אוסטרו-הונגריה (כיום קרומז'יז' ברפובליקה הצ'כית), ולמד בקונסרבטוריון של פראג. היה, בין השאר, תלמידו של אוטאקאר שווצ'יק. לתקופה קצרה היה כנר ראשי של הפילהרמונית של ברלין. משנת 1919 עד 1931 ושוב מ-1933 עד 1941 שימש כמנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית. הוא רומם את התזמורת לדרגה בינלאומית מכובדת ויצא איתה למסעות קונצרטים בעולם.
בשנת 1935 התמנה למנהל אופרה ראשי של התיאטרון הלאומי הצ'כי. את משרתו זו נאלץ לעזוב כשהגרמנים סגרו את התיאטרון בשנות מלחמת העולם השנייה. טאליך חזר אל משרתו לאחר תום המלחמה, פוטר לאחר חילוקי דעות עם הממשלה, חזר אל עמדתו הקודמת זמן קצר לאחר מכן ושוב פוטר אחרי שהמפלגה הקומוניסטית השתלטה על המדינה. בהמשך היה למנצחה של התזמורת הפילהרמונית הסלובקית שאך זה קמה בברטיסלאבה; הקומוניסטים אפשרו לו לפחות להקליט בשמו הוא, שלא כמו במקרה של רפאל קובליק, שתקליטיו הוכנסו לא פעם לאריזה חדשה, שעליה התנוססו המילים "ללא מנצח".
טאליך עסק רבות בהוראה, ובין תלמידיו היה צ'ארלס מקקראס. הוא מת בברון.
טאליך נודע בעיקר בפרשנויותיו למלחינים צ'כים כמו אנטונין דבוז'אק, בדז'יך סמטנה ויוזף סוק. כמו כן עשה רבות להכנסת האופרות של לאוש יאנאצ'ק לרפרטואר הסטנדרטי.
ואצלב טאליץ'
זרמים בבודהיזם
הבודהיזם מורכב ממספר זרמים ואסכולות רבות, מקור כל הזרמים בבודהה עצמו. המכנה המשותף כולל שלושה שלבים:
במהלך השנים התהוו שלושה זרמים עיקריים:
צורות ההוראה של הבודהה.
על פי המסורת הבודהיסטית, הבודהה, באמצעות שימוש בדוגמה אישית, במילים ובסמלים, הדריך תלמידים בעלי מנטאליות ויכולות שונות – מפשוטי-עם ועד למלכים, ובכך יצר דרך, שעל-פי הבודהיזם תוביל לשחרור, הארה, ומודעות.
על פי המסורת, יש 84,000 צורות לימוד, שכל אחת מהן מהווה תרופת נגד לאחד משילובי הרגשות המטרידים והסחות הדעת, בהמשלה, ניתן לדמות זאת לבית מרקחת עצום בו לכל מחלה יש תרופה.
לפי המסורת הבודהיסטית, הבודהה הציג את "הדרך" באופנים שונים וברמות שונות, כך שדבריו יתאימו ויובנו בקרב קהל השומעים הספציפי אשר האזין לו בכל פעם. למרות זאת, במרוצת הזמן חלק מתלמידיו (נגרג'ונה לדוגמה) שינה חלק מ"הדרך" וכך התפתחו כיתות ואסכולות שונות, המציגות גרסאות של הבודהיזם. אולם רובן מתבססות על שלוש האמיתות הנאצלות הראשונות. דהיינו, חיים חסרי הארה הם סבל, הסבל מתקיים בשל סיבות הניתנות לזיהוי, לפיכך ניתן להימנע מהסבל. השוני בין הזרמים השונים בבודהיזם, בא לידי ביטוי בגרסאות השונות המתארות את האמת הרביעית- סדרת הצעדים והשלבים של הדרך המתומנת האצילה. הדרך המתומנת האצילה (סנסקריט: אָרְיָאשְׁתָּאנְגה-מָארְגַה आर्याष्टाङ्गमार्ग, פאלי: אַרִיוֹ אַתַנְגִיקוֹ מַגוֹ) היא אחד העקרונות המרכזיים בתורתו של גאוטמה בודהה, אשר תיאר אותה כדרך המובילה לסיום הסבל (דוקהה) ולהשגת הארה עצמית באמצעות הבנה שלו את עצמו, ואת משמעות קיומו בעולם. זאת בין היתר באמצעות " פיתוח עצמי" או מדיטציה. המדיטציה מפתחת את המודעות העצמית אשר מבארת את אופיו האמיתי של חיינו, אשר כאמור מתואר בבודהיזם כגל אירועים בני רגע, המופיעים ונעלמים באופן תדיר ובלתי קבוע. ההתבוננות העצמית היא שתניב את הידיעה, והידיעה היא שתוביל את האדם לאושר.
חלק מהמתרגלים לקחו חלקים שונים מהמגוון הרחב והוסיפו חלקים חדשים, וכך, במהלך 2500 שנות ההיסטוריה של הבודהיזם, נוסדו והתפתחו אסכולות וזרמים שונים הנבדלים האחד ממשנהו בחזות ולפעמים גם במהות. ולעיתים אף מייחסים חשיבות עיקרית לכתבים שונים.