ב-2018 הצטרף פורמולו לבורה–הנסגרוהה. הוא פתח את העונה באיחוד האמירויות, בטור של אבו דאבי, וסיים שישי את המרוץ, 1:13 דקות מאלחנדרו ולוורדה המנצח. לאחר מכן סיים שביעי גם בטירנו - אדריאטיקו, בהופעת הבכורה שלו במרוץ, כשסיים 1:15 דקות מהמנצח מיכל קוויאטקובסקי. בהמשך העונה התחרה לראשונה במונומנט לייז'–בסטון–לייז' וכבר בהופעה הראשונה שלו במרוץ הצליח לסיים שביעי, 39 שניות מהמנצח בוב יונגלס, לאחר שסיים בדבוקה של שבעה רוכבים שסיימה במקומות 4–10. לאחר מכן התחרה בג'ירו ד'איטליה ושימש כמוביל קבוצתו במרוץ. פורמולו רשם מרוץ דומיננטי והתבלט בלא מעט קטעים. בקטע הרביעי, שהסתיים בניצחונו של טים ולנס, פורמולו סיים חמישי באותו הזמן של ולנס. בקטע השמיני הוביל פורמולו את הפלוטון וסיים שני, שמונה שניות אחרי ריצ'רד קאראפאס המנצח. בקטע השישי, שהסתיים בעלייה בסמוך להר הגעש אתנה, סיים פורמולו במקום ה-42 ואיבד מעשית סיכויים לנצח את המרוץ, אם כי ייתכן שאיבד את הזמן בכוונה כדי שיתאפשר לו לצאת לקבוצות הבריחה ולהשיג ניצחונות בקטעים. בקטע התשיעי, שהסתיים בניצחון של סיימון ייטס לעליית הגראן סאסו ד'איטליה, הצליח פורמולו לסיים בעשירייה הראשונה פעם נוספת, כשסיים שישי, 10 שניות אחרי ייטס. בקטע ה-11 בלט פורמולו עם מקום שלישי, 5 שניות אחרי סיימון ייטס המנצח. הוא בלט גם בקטע ה-15 וה-20 עם מקום שמיני, ובקטע ה-19 עם מקום שביעי, אך בסופו של דבר לא הצליח לנצח קטע במרוץ והסתפק בפעם השנייה ברציפות במקום עשירי כללי, 15:16 דקות אחרי המנצח כריס פרום. בהמשך העונה סיים שמיני ב ולאחר מכן התחרה בוואלטה אספניה, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום שישי מקבוצת הבריחה בקטע ה-12, 5 שניות לאחר אלכסנדר ז'נייה המנצח. בסופו של דבר סיים פורמולו את המרוץ במקום ה-22.
ב-2019 ניצח פורמולו את הקטע השביעי והאחרון בוולטה אה קטלוניה, לאחר בריחת יחיד שבסופה הקדים את אנריק מאס ב-51 שניות ואת בן קבוצתו מקסימיליאן שכמן ב-53 שניות. הוא סיים את המרוץ במקום ה-20 הכללי, 10:40 דקות ממיגל אנחל לופס המנצח. לקראת סוף אפריל התחרה בלייז'–בסטון–לייז', במהלך המרוץ היה בקבוצה קדמית ביחד עם מייקל וודס ויאקוב פוגלסן, בהמשך וודס התפרק מהקבוצה ורק פורמולו ופוגלסן נותרו בה, אך פוגלסן התקיף גם את פורמולו והמשיך סולו בדרך לניצחון במרוץ, כשפורמולו מסיים שני, 27 שניות אחרי פוגלסן, בעוד שכמן, בן קבוצתו, מסיים שלישי את המרוץ. לאחר מכן התחרה בפעם החמישית בג'ירו ד'איטליה. בקטע השביעי של המרוץ היה חלק מקבוצת הבריחה המוקדמת של הקטע וסיים שלישי, 5 שניות אחרי פייו בילבאו שניצח לאחר שהתקיף 1.7 קילומטרים לסיום ושמר על יתרונו עד לסיום. גם בקטע ה-17 סיים שלישי, 1:51 דקות מננס פיטרס המנצח, בסופו של דבר סיים את הג'ירו במקום ה-15, כשהוא מסייע לרפא מייקה לסיים שישי את המרוץ. לאחר מכן ניצח את אליפות איטליה לאחר בריחת יחיד, שבסופה הקדים את הפלוטון שהובל בידי סוני קולברלי ואלברטו בטיול במקומות 2 ו-3 בהתאמה, 27 שניות אחרי פורמולו. לאחר מכן סיים שני במרוץ ההכנה לאולימפיאדת טוקיו 2020 במרוץ שהיה במתכונת של נבחרות לאומיות, 17 שניות אחרי בן קבוצתו, דייגו אוליסי המנצח. בטור של פולין סיים שביעי, 17 שניות מפאוול סיבאקוב המנצח.
יו. איי. אי. אמירטס (2020–היום).
ב-2020 הצטרף ליו. איי. אי. אמירטס לאחר שנתיים בבורה–הנסגרוהה. הוא השתתף בסטראדה ביאנקה והיה דומיננטי במרוץ, כש-12.4 קילומטרים לסיום התקיף ווט ואן ארט שהיה חלק מהדבוקה הקדמית, ורק פורמולו, אלברטו בטיול ומקסימיליאן שכמן נשארו כמגשרים היחידים אך לא הצליחו להוריד את הפער. בהמשך בטיול התפרק ורק שכמן ופורמולו נשארו כמגשרים, אך לא הצליחו להחזיר את ואן ארט שניצח את המרוץ, ובקרב על המקום השני גבר פורמולו על שכמן, 32 שניות מואן ארט.
לאחר מכן התחרה בקריטריום דו דופינה. בקטע השלישי נכנס לקבוצת הבריחה המוקדמת של המרוץ, במהלך הטיפוס ל-"Col de la Madeleine" ניער מעליו את שאר הרוכבים בבריחה והמשיך ברכיבת סולו של יותר מ-55 קילומטרים עד לניצחון.
1907 בקולנוע
המלחמה הקרימינלית בקסימוב
המלחמה הקרימינלית בקסימוב (ברוסית: Касимовская криминальная война) היא מלחמה קרימינלית בין מספר ארגוני פשע ממוסקבה, ריאזאן וארגוני פשע מקומיים בעיר קסימוב, מחוז ריאזאן לצורך שליטה בגנבות ממפעל המתכות האל ברזיליות של פריוקסקי. זו אחת ממלחמות הפשע האלימות ביותר ברוסיה בשנות התשעים; יותר מ-50 איש הפכו לקורבנות מלחמה זו.
רקע כללי.
בשנת 1989 הוחלט להקים מפעל לעיבוד זהב בקסימוב, שזכה לשם "מפעל המתכות האל ברזיליות של פריוקסקי". הוא נבדל בין מפעלים דומים בנובוסיבירסק, קרסנויארסק ושצ'לקובו לא רק על ידי היקפי ייצור גדולים, אלא גם על ידי מערכת אבטחה חזקה - גדוד שלם של כוחות הביטחון הפנימיים עסק באבטחה. בשנת 1991 ייצר המפעל התכה ראשונה של זהב. אירוע זה הפך את חייה של עיירה מחוזית שקטה.
ההתחלה.
בשנת 1992 אנשים החלו להיעלם בקסימוב. חלקם נמצאו ביערות שמסביב עם עקבות עינויים, כך שלא תמיד ניתן היה לזהות אותם. תושבים מקומיים כבר דיברו אז שכל זה קשור למפעל לעיבוד הזהב. עם זאת, רשויות אכיפת החוק לא הבינו זאת מייד. המוזרויות של הרציחות וההיעלמויות הללו היו שאנשים בשכבות שונות לחלוטין של האוכלוסייה הפכו לקורבנות - מאנשי עסקים מצליחים ועד עובדים רגילים ואנשי צבא. עד מהרה נשמעו יריות בקסימוב וסביבתה. הקורבנות, כמו בעבר, היו מגוון אנשים.
בקשר למצב החירום בקסימוב הוחלט לערוך בדיקה במפעל, אולם לא אותרו עובדות על אובדן הזהב. אבל בשנת 1994 בניז'ני נובגורוד נעצרו אלכסיי אגפוב וסרגיי סביטנב, שאיתם היה מטיל זהב קילוגרם של זהב תעשייתי. נקבע כי מטיל זה אמור היה להיות במפעל בקסימוב, שממנו לא אבדה מיליגרם זהב. אולם החוקרים היו המומים ממש מההודאות של אגפוב וסביטנייב: התברר כי בנוסף לקילוגרם שנתפס, הם מכרו בעבר עוד 22 קילוגרמים של זהב. במדינה שבה עוד לפני מספר שנים נידונו למוות בגין גנבת כמה גרם של מתכות יקרות, היה זה עניין בעל חשיבות מיוחדת למדינה.
המצב בקסימוב הפך לסיבת ההליכים במועצה המיוחדת במשרד הפנים. נוצר צוות חקירה שאליו הצטרפו פרקליטות הפדרציה הרוסית ושירות הביטחון הפדרלי. הבדיקה היסודית ביותר במפעל בוצעה שוב, ושוב הכל ירד למיליגראם.
החקירה.
גם אם היו גנבות מהמפעל, אז באותה העת לא היה ברור כיצד עבר הזהב דרך המחסומים השמורים בכבדות. החוקרים הציעו כי זה לא היה ללא עזרת הצבא ששמר עליו. אך כל עובדי הגדוד עברו בדיקות מיוחדות והיו להם מאפיינים ללא דופי.
במפעל נערכו סריקות המוניות. לבסוף, באחד החדרים האחוריים, הם מצאו כפפת עבודה ממולאת מוטות זהב.
המצב בקסימוב היה מתוח. בעיר הופיעו נציגים של מספר ארגוני פשע ממוסקבה (אחוות סולנצבו, ארגון הפשע פודולסקאיה וכו') ושל ריאזן (ארגון הפשע סלונובסקאיה). ההרג התחלף זה בזה. זרם מאסיבי של זהב רוסי נצפה בשווקים השחורים של המדינות הבלטיות, מולדובה וטורקיה. ועובדי המפעל בנו לעצמם קוטג'ים מפוארים, קנו מכוניות זרות יקרות. בבתי הקזינו של קסימוב היו משחקים על סכומי עתק, יותר מאשר בבתי הקזינו המפורסמים במוסקבה.
המשפט.
היקף הדיונים בבתי המשפט היה חסר תקדים בהיסטוריה של רוסיה. יותר מ-120 איש הורשעו על ידי בית משפט רגיל, 54 נוספים על ידי בית דין צבאי. העונש המקסימלי - מאסר עולם - קיבל ויטלי אנטוליביץ' קורבטוב, יליד 1963. שאר חבריהם קיבלו עד 25 שנות מאסר.
Boo היא שפת תכנות מונחית עצמים, סטטית, וכללית שהופיעה לראשונה בשנת 2003. היא משתמשת בתמיכתה של Common Language Infrastructure (או בקיצור: CLI), ויישומי רשת בשביל יוניקוד תוך כדי שימוש בתחביר (Syntax) אשר קיבל השראה מפייתון. בשפה ניתן דגש מיוחד על "יכולת ההרחבה" של השפה ושל המהדר.
Boo הייתה אחת משלושת שפות התכנות הסקריפטיות בשביל מנוע המשחקים Unity עד להסרתה משם בשנת 2014 מפני שקהל המשתמשים שלה היה קטן. אף על פי כן, היה ניתן לכתוב ב-Boo ב-Unity עד להסרת המהדר של Boo ממנה בשנת 2017.
Boo היא תוכנה חינמית, ששוחררה תחת רישיון BSD 3-Clause לשלדי התוכנה של מיקרוסופט, .NET ו-Mono.
דוגמאות קוד.
הדפסת "שלום, עולם" באנגלית:
print "Hello World!"
קוד המדפיס את סדרת פיבונאצ'י עד לאינדקס מסוים בסדרה (אותו המתכנת בוחר):
def fib():
a, b = 0L, 1L # The 'L's make the numbers double word length (typically 64 bits)
while true:
yield b
a, b = b, a + b
for index as int, element in zip(range(5), fib()):
print("${index+1}: ${element}")
חיה אוסטרובר
חיה אוסטרובר (נולדה ב־8 באוגוסט 1946) היא חוקרת שואה והומור, סופרת ומרצה.
ביוגרפיה.
אוסטרובר נולדה בתל אביב לזוג הורים יוצאי פולין (חנה לבית מלצר, ונתן), וחיה בה גם כיום.
שירתה בצה"ל כמדריכת גדנ"ע בבסיס שדה בוקר. בוגרת תואר ראשון בפסיכולוגיה ובקרימינולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ובעלת תואר שני בחינוך מאוניברסיטת תל אביב בהצטיינות. במהלך לימודיה האקדמיים הדריכה גדנ"ע בבית ספר מקצועי. כשסיימה את לימודי התואר השני, הייתה יועצת חינוכית במפת"ן ובין השנים 1977–1981 ניהלה חטיבת ביניים לתלמידים בעלי בעיות התנהגותיות ורגשיות. בהמשך ניהלה בתי ספר שונים והדריכה בני נוער במסעות לפולין. בשנת 2000 סיימה דוקטורט באוניברסיטת תל אביב.