ברית המועצות וגינאה ביסאו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 באוקטובר 1973. בשנת 1973 החלו הסובייטים לספק ל-PAIGC טילי קרקע-אוויר מסוג 9K32 סטרלה-2 לשימוש במלחמתו עם הפורטוגזים. ב-21 בפברואר 1975 נחתמו מספר הסכמים על ידי שתי המדינות, שעסקו בשיתוף פעולה כלכלי, טכני, תרבותי ומדעי, הסכם סחר והסכם שירותי אוויר.
לאחר ביקורו של אמילקר קברל במוסקבה בשנת 1961, הקימו הסובייטים רשמית קשרים עם הקבוצה המהפכנית מפלגת PAIGC. הסובייטים העניקו נשק לגרילה של ה-PAIGC, כולל בזוקות, רקטות נגד טנקים, רובי AK-47, ובסופו של דבר (זמן קצר לאחר רצח אמילקר קברל) טילי סטרלה-2. הסובייטים סיפקו גם הכשרת גרילה ללוחמי ה-PAIGC בפרבלנה, אוקראינה, וכן הכשרה לאחיות. ב-21 בפברואר 1975 חתמו הסובייטים וגינאה ביסאו על הסכם דו-צדדי המספק קשרים הדוקים; כחלק מההסכם, אירופלוט הטיסה סטודנטים מגינאה ביסאו לברית המועצות לצורך הכשרה והשכלה. בין השנים 1973–1992 למדו כ-3,000 צעירים מגינאה ביסאו על מלגות בברית המועצות; 3,000 מלגות נוספות הגיעו מקובה ו-61 מגרמניה המזרחית. חוזים תרבותיים, כלכליים וטכניים רבים אחרים נחתמו בין שתי המדינות. קשרי ברית המועצות–גינאה ביסאו נחלשו לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991. המאגר הענק של הנשק והתחמושת מתוצרת ברית המועצות נפל לידי מורדים שהובלו על ידי אנסומנה מאנה במהלך מלחמת האזרחים של גינאה ביסאו (1998–1999).
היחסים עם הפדרציה הרוסית.
יחסים דיפלומטיים.
ב-31 בדצמבר 1991 הכירה גינאה ביסאו בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת של ברית המועצות, לאחר פירוקה של זו. אזרחים רוסים וצוות השגרירות פונו מגינאה ביסאו בשנת 1998 עקב לחימה בין כוחות הממשלה והמורדים.
יחסים פוליטיים.
באוגוסט 2001, רוסיה ויתרה על 80% מהחוב של גינאה ביסאו, אשר הסתכם בשווי 178 מיליון דולר.
ב-1 במרץ 2009 חוסל ז'ואאו ברנארדו ויאיירה, נשיא גינאה ביסאו על ידי קבוצת חיילים מגינאה ביסאו. רוסיה גינתה את ההתנקשות, וכשהיא מציינת את סולידריותה עם עמדות האיחוד האפריקאי, משרד החוץ הרוסי הצהיר כי הוא "נגד שינוי כוח כוחני".
יונת שליו ויולאוס
יונת שליו ויולאוס (שם מדעי: Geotrygon violacea) היא מין של עוף מהסוג יונת-שליו שבמשפחת היוניים, החיה בטבע באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית באזורים הטרופיים.
מאפיינים.
יונה זו בעלת גוונים סגולים- בהירים עם חזה וראש אפורים ומקור קצר בצבע ורוד. היא מגיעה לאורך של 30 סנטימטרים, למשקל 100 עד 280 גרם, כששני הזוויגים דומים. היונה מצויה לרוב לבד או בקבוצות קטנות.
תפוצת יונה זו ביערות הגשם הטרופיים ויערות לחים דומים לאורך אמריקה הדרומית במדינות: ארגנטינה, בוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, ונצואלה, קוסטה ריקה, ניקרגואה, פנמה, פרגוואי, פרו וסורינאם. היא נפוצה על קרקעית היער, שם היא מחפשת זרעים ופירות למאכל. היא נוהגת לעוף רק כשהיא בסכנה. היונה מטילה שתי ביצים בקן.
תפוצת היונה רחבה בטבע ואינה מצויה בסכנת הכחדה, אם כי היא עלולה להיפגע מכריתת יערות באזורים בהם היא חיה.
יחסי נורווגיה–צ'ילה
יחסי נורווגיה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של צ'ילה לממלכת נורווגיה. שתי המדינות חברות ב-OECD ובאו"ם.
היסטוריה.
החל מראשית המאה ה-20, מהגרים נורווגיים החלו להגיע לצ'ילה, אולם לא בכמויות גדולות כפי שהגיעו מהגרים אירופיים אחרים לצ'ילה. זמן קצר לאחר מלחמת העולם הראשונה, צ'ילה ונורווגיה כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1958 פתחה נורווגיה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה.
ב-11 בספטמבר 1973 הודחה ממשלתו של הנשיא סלבדור איינדה על ידי הגנרל אוגוסטו פינושה, שנתמך על ידי ממשלת ארצות הברית. הוכרז כי הנשיא איינדה התאבד במהלך ההפיכה וגנרל פינושה השתלט על הממשלה והפך לנשיא המדינה החדש. מיד החל הנשיא פינושה לעצור, לענות ולהוציא להורג את חסידיו של הנשיא אלנדה. במהלך תקופה זו, אלפי צ'יליאנים חיפשו מקלט בעיקר בשגרירויות אירופה ואמריקה הלטינית בבירת צ'ילה. באותה תקופה, שגריר נורווגיה בצ'ילה, פרודה נילסן, הגן על יותר מ-100 צ'יליאנים בשגרירות ורבים מהם הושבו מאוחר יותר לנורווגיה.
במאי 2007 ביקרה נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט בנורווגיה. בספטמבר 2008 ביקר ראש ממשלת נורווגיה ינס סטולטנברג בצ'ילה. בשנת 2014, האראלד החמישי, מלך נורווגיה וסוניה, מלכת נורווגיה ערכו טיול אישי בצ'ילה לביקור באי הפסחא. במרץ 2019 חזרו המלך והמלכה לצ'ילה בביקור רשמי לחגוג 100 שנות יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
ביקורים רמי דרג.
ביקורים רמי דרג מצ'ילה לנורווגיה
ביקורים רמי דרג מנורווגיה לצ'ילה
היחסים בין שתי המדינות.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים כגון הסכם על סיוע פיננסי לתוכניות הקרן לסולידריות והשקעות חברתיות בצ'ילה (1990); הסכם לקידום הדדי והגנה על השקעות (1993); הסכם ביטוח לאומי (1997); הסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת התחמקות ממס ביחס למס הכנסה ועושר והפרוטוקול שלו (2003); הסכם סחר חופשי בין צ'ילה למדינות החברות באיגוד הסחר החופשי האירופי (הכולל את נורווגיה) (2003); מזכר הבנות בעניינים חינוכיים (2008) ומזכר הבנות בנושא התייעצויות פוליטיות (2019).
ניסוי צ'יהליון
ניסוי צ'יהליון (Schiehallion experiment) נערך בשנת 1774 לקביעת מסת כדור הארץ באמצעות מדידת הסטייה הקטנה בזווית של אנך בהשפעת כח הכבידה של עצם סמוך.
רקע.
חוק המשיכה האוניברסלי נוסח על ידי אייזק ניוטון בשנת 1687 ועל פיו כל גוף מפעיל כח משיכה המתכונתי למסתו. באמצעות תצפיות אסטרונומיות ניתן לחשב את היחס בין מסת גרמי שמיים על פי יחס הכוחות שהם מפעילים על גופים אחרים: השמש על כדור הארץ, כדור הארץ על הירח וכדומה. כדי לחשב את המסה המוחלטת של כדור הארץ, ובעקבותיה את המסה של השמש, הירח וכוכבי הלכת יש למדוד את עצמת כח המשיכה של גוף שמסתו ידועה. משקולת תלויה על חוט נמשכת אל מרכז כדור הארץ ולכן תיצור זווית ישרה עם המשטח שמעליו היא תלויה. אם יש בקרבת מקום גוף בעל מסה גדולה כדוגמת הר יפעל על המשקולת גם כח המשיכה של ההר ולכן תיווצר סטייה קטנה של החוט מהאנך. בשנת 1734 ניסו פייר בוגה ו Charles Marie de La Condamine לבצע מדידה כזו בקרבת הר צ'ימבורסו שבאקוודור אך לא הצליחו לקבל תוצאות מדויקות בתנאי השטח הקשים.
ביצוע הניסוי.
בשנת 1774 יצאה משלחת בראשות האסטרונום נוויל מסקלין למדוד את כוח המשיכה שמפעיל ההר צ'יהליון (Schiehallion) שבסקוטלנד על עצמים סביבו. הר צ'יהליון נבחר על ידי האסטרונום צ'ארלס מייסון ( Charles Mason ) כיוון שהוא מבודד יחסית בסביבתו, הוא סימטרי בכיוון מזרח-מערב כך שקל למצוא את מרכז המסה שלו והמדרונות בכיוון צפון ודרום תלולים כך שניתן לבצע את המדידה קרוב למרכז המסה וכך להגדיל את השפעת כח המשיכה על המשקולת. לצורך מציאת מרכז המסה נדרש מיפוי קפדני של ההר. צ'ארלס הוטון (Charles Hutton) הקרטוגרף שביצע את המשימה יצר לשם כך את המפה הטופוגרפית הראשונה הכוללת קווי גובה. נדרשה שורה ארוכה של תצפיות אסטרונומיות לחישוב הזווית שבין המטוטלת לכוכבים ובסופה נמדדה סטייה מהכיוון האנכי בערך ב11 שניות מעלה ( 0.003°) סטיה זעירה זו אפשרה לקבוע את היחס בין מסת ההר (שחושבה מהנפח שלו וצפיפות הסלע) למסת כדור הארץ וכך להעריך את מסת כדור הארץ ואת צפיפותו. הוטון העריך את צפיפות הסלעים מהם בנוי ההר ב 2,500 ק"ג למטר מעוקב וכך להעריך את צפיפותו של כדור הארץ כולו כתשע חמישיות מצפיפות הסלעים. תוצאות המדידה סוטות בכ 20% מהערך המקובל כיום. מתוצאות ניסוי צ'יהליון ניתן להעריך את גודלו של קבוע הכבידה אך קביעה זו לא הוגדרה כמטרת הניסוי.
24 שנים לאחר ניסוי צ'יהליון נערך ניסוי קוונדיש שקבע את צפיפות כדור הארץ ואת קבוע הכבידה בדיוק טוב יותר.
פרשת דמשק (סרט)
פרשת דמשק (באנגלית: Damascus Cover) הוא סרט מתח ופעולה משנת 2017 המבוסס על ספר באותו השם מאת הווארד קפלן, אודות גיבורו הקבוע, סוכן המוסד והמתנקש, ארי בן-ציון, בכיכובם של ג'ונתן ריס מאיירס, נוויד נגהבאן, יגאל נאור, יוסף סוויד, צחי הלוי, נטע ריסקין, ג'ון הרט, שרה פון שוורצה, יורגן פרוכנאו, אקי אבני, אוליביה ת'ירלבי.
עלילה.
עלילת סרט נפתחת כאשר ראש המוסד מיקי (הרט) הטיל על סוכן המוסד והמתנקש, ארי בן-ציון (ריס מאיירס), שחש אשמה על מות בנו הקטן, לצאת לדמשק כדי לחלץ משם מדען סורי אשר עובד בתוכנית הנשק הכימי של סוריה והעביר מידע חיוני למוסד, ואת משפחתו. עד מהרה המשימה השתבשה וכדי לשרוד בן-ציון נזקק לעזרותו של "המלאך", סוכן בכיסוי עמוק, הפועל עבור המוסד וזהותו לא ידועה.
קורנליוס אגריפה
בית הכנסת פארק אווניו
בית הכנסת פארק אווניו (באנגלית: Park Avenue Synagogue) הוא בית כנסת יהודי קונסרבטיבי הממוקם באפר איסט סייד, מנהטן, ניו יורק. הקהילה, שנוסדה בשנת 1882, היא אחת מהקהילות הגדולות ביותר בארצות הברית, ונכון ל-2014, חברות בה 1,700 משפחות.
הקהילה נוסדה בשנת 1882 כקהילה רפורמית, "בית הכנסת שערי תקווה", על ידי קבוצה של יהודים גרמנים. לאחר כמה מיזוגים קיבלה הקהילה את השם העברי "אגודת ישרים", ובהמשך עתרה למדינת ניו יורק על מנת לשנות את שמה הרשמי של הקהילה ל"בית כנסת פארק אווניו" בשנת 1923. בשנת 1927 הוקם הבניין הנוכחי בסגנון המורי ברחוב 87 מזרח. בשנות השלושים של המאה העשרים שינתה הקהילה את השתייכותה מהזרם הרפורמי לזרם הקונסרבטיבי על מנת לאפשר את מיזוג הקהילה עם כמה קהילות אחרות של יהודים מזרח-אירופיים.
החל מיולי 2008 הוביל את בית הכנסת הרב הראשי ד"ר אליוט ג'יי קוסגרוב. נכון ליולי 2013 הצטרפו לצוות הרב ניל צוקרמן והרב איתן ויטקובסקי.