חדשנותו של רוק היא בכך שעמדת הביקורת שהוא מותח על מצב החברה האפרו האמריקאית אינה מייחסת את רוב האשמה לחברה האמריקאית הלבנה כפי שעושים קומיקאים שחורים אחרים דוגמת דייב שאפל. אחד הקטעים המוכרים של רוק הוא מתוך הופעת Bring the pain, ובו הוא מבדיל לכאורה בין אפרו אמריקאים "שחורים" ל"כושים". במהלך הקטע הוא מבקר את שולי החברה האפרו האמריקאית על הזנחת ילדיהם, ביצוע פשעים ובורות.
רוק הופיע בספיישל סטנד-אפ משלו לרשת HBO. הוא מיודד עם הקומיקאי ג'רי סיינפלד.
רוק הופיע בישראל במופע סטנדאפ שנערך ב-9 בינואר 2018 בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב.
השקפות פוליטיות.
כריס רוק מאוד מעורה בפוליטיקה האמריקאית. בהופעות הסטנד-אפ שלו הוא קורא לציבור לא להיסחף אחר מפלגה אחת, אלא לפעול על פי שיקול דעתם האישי. כמו כן, הוא מתנגד למלחמה בעיראק בטענה ש"אם עיראק הייתה כל כך מסוכנת, היא לא הייתה נכבשת בשבועיים".
רוק תמך במועמד הדמוקרטי ברק אובמה ואף הרבה לאזכר אותו בהופעותיו. באחד הנאומים הזכורים שבהם, בתיאטרון האפולו שבהארלם, רוק הציג את אובמה בפני תומכיו ונאם נאום קשה והומוריסטי שבו האשים את ממשל ג'ורג' ווקר בוש בגזענות ואפליה.
רוק הציג את דעתו על החשיבות של נשיא אמריקאי אפרו-אמריקאי, בסרטו "ראש המדינה".
שבתאי כהן
אייפל 65
אייפל 65 (באיטלקית: Eiffel 65) היא להקת יורודאנס איטלקית שהוקמה בטורינו בשנת 1998 על ידי ג'אנפרנקו רנדונה המכונה ג'פרי ג'יי (סולן ובסיסט), מאוריציו לובינה (קלידן וגיטריסט) וגברי פונטה (DJ).
היסטוריה.
שלושת חברי הלהקה ניגנו יחד כבר משנת 1992, אבל רק ב-1998 החליטו להקים להקה. השם "אייפל" נבחר באקראי על ידי תוכנת מחשב והמספר 65 צורף לשם בטעות; במקור הוא היה חלק ממספר טלפון.
ב-1999 הוציאה הלהקה את השיר "Blue", שבאמצעות מנגינתו הקליטה, הקולות הממוכנים והפזמון, הפך להיט בינלאומי והגיע למקומות ראשונים במצעדים רבים העולם. האלבום ממנו לקוח השיר, Europop, יצא בסוף אותה שנה והגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד האמריקאי. הסינגל השני מאלבום זה, "Move Your Body", הצליח גם הוא וכך ניצלה הלהקה מהתואר המפוקפק "להקה של להיט אחד", חוץ מבארצות הברית וקנדה.
האלבום השני של אייפל 65, !Contact, יצא ב-2001 ונחל הצלחה בינונית מחוץ לאיטליה. ב-2003 יצא האלבום השלישי של אייפל 65 שנשא את שם הלהקה ובו בעיקר שירים באיטלקית.
ביוני 2006 עזבו חברי הקבוצה (ג'פרי ומאוריציו) את חברת ההפקות הקודמת שלהם "BlissCo", ויצאו להקים חברה משלהם (Blue Boys), כאשר הם משנים את שם הלהקה ל-Bloom 06, ויוצאים לדרך חדשה בניסיון ליצור מוזיקה שונה וחדשנית.
במרוצת השנים שירים של אייפל 65 זכו בביצוע מחדש (רמיקס) על ידי זמרים רבים - קים לוקאס, אלפאוויל, לאורה פאוזיני ועוד.
גביע העולם למועדונים (כדורגל)
גביע העולם למועדונים של פיפ"א (באנגלית: FIFA Club World Cup, הייתה ידועה עד 2005 כאליפות העולם למועדונים של פיפ"א), היא תחרות כדורגל שנתית בה משתתפות הקבוצות שזכו באליפות 6 הקונפדרציות של פיפ"א. מקור התחרות בגביע הבין-יבשתי ששוחק בין 1960 ו-2004. במתכונתו הנוכחית נערך הטורניר לראשונה בשנת 2000, והחל משנת 2005 הוא מתקיים בקביעות. מטרת הגביע היא להפגיש בין האלופות של היבשות השונות ולהכתיר את קבוצת הכדורגל הטובה בעולם.
היסטוריית הטורניר.
שלוש פעמים שינה הטורניר את פניו. הטורניר התחיל בשנת 1960 כגביע הבין יבשתי, עקב יריבות בין הכדורגל האירופאי לכדורגל הדרום אמריקאי. זכייתה של ברזיל במונדיאל 1958, על אדמת אירופה (שוודיה) שימש כזרז לקידום הרעיון. הרעיון היה טורניר שנתי שיפגיש את אלופות שתי היבשות למשחק בית ומשחק חוץ, וכך תקבע אלופת העולם. מי שדחף מצד האירופאים ליוזמת הטורניר, היה סנטיאגו ברנבאו, אז נשיא ריאל מדריד, אלופת אירופה 5 פעמים ברציפות באותה עת. ברנביאו ביקש להוכיח את גדולתה של קבוצתו וגם הצליח כשריאל מדריד הפכה לאלופה הבין-יבשתית הראשונה בשנת 1960.
לקראת סוף שנות ה-70, הקבוצות האירופאיות התחילו לזלזל במפעל שהיה עבורן בעיקר נטל, ולא רצו לקחת בו חלק. אייאקס, באיירן מינכן, ליברפול ונוטינגהאם פורסט סירבו להשתתף במשחקים, וקבוצות מחליפות הגיעו במקומן. שיא השפל היה בשנים 1975 ו-1978, כאשר אופ״א לא שלחה אף קבוצה, מה שגרם לביטול התחרות בשנים אלו.
כאשר המפעל היה על סף התמוטטות, לקחה יפן אחריות על התחרות בשנת 1980, והמפעל שינה את פניו. שם הגביע שונה ל"גביע טויוטה", וסוכם שיערך רק משחק אליפות אחד על אדמת יפן שממנו נהנו היפנים מהכנסות משידורים ומכירת כרטיסים. המעבר הציל את פני הטורניר, שהפך להיות אטרקטיבי ויוקרתי.
לקראת שנות האלפיים, בעקבות לחץ עולמי, הוחלט שעל מנת שהאלופה בטורניר באמת תהיה "אלופת העולם", יש צורך בהשתתפות של קבוצות מכל העולם. ואכן, בשנת 2000, נערכה אליפות העולם הראשונה לקבוצות בברזיל. בטורניר לקחו חלק 8 קבוצות, אשר חולקו ל-2 בתים. המקומות הראשונים מכל בית נפגשו לקרב האליפות, ובו זכתה קבוצת קורינתיאנס הברזילאית, אשר ניצחה בדרבי את קבוצת ואסקו דה גאמה.
אחרי הטורניר, שוב נוצר משבר עולמי, עקב טענות לאי-שוויונות בין הנציגויות של היבשות בעולם, ובעיות של תיאום זמנים (אליפות העולם לקבוצות כדורגל 2001 בוטלה). המפעל עמד לקרוס, אך ניצל שוב בזכות היפנים שהחזירו את גביע הטויוטה למתכונתו הרגילה.
בשנת 2004 סוכם שוב על החזרתו של "גביע העולם לקבוצות", במסגרת קצת שונה אשר נוהגת עד היום.
בשנת 2007 זכתה במפעל מילאן אחרי שגברה 4–2 על בוקה ג'וניורס והפכה לאירופאית הראשונה שזוכה במפעל, מאז רק שנה אחת (2012) זכתה קבוצה לא אירופאית
טוני קרוס הוא השחקן בעל מספר הזכיות הרב ביותר במפעל, כאשר זכה בחמישה תארים בשתי קבוצות באיירן מינכן (2013) ובריאל מדריד (2014, 2016, 2017, 2018).
הטורניר כיום.
במהדורתו הנוכחית של הטורניר משתתפות 7 קבוצות, ה"אלופה" מכל אחת מהיבשות בנוסף לאלופת המדינה המארחת. הטורניר נערך בשיטת הנוק-אאוט, החל מרבע הגמר. ראשית משחקת אלופת המדינה המארחת מול אלופת אוקיאניה במשחק מקדים על מקום ברבע הגמר. המנצחת במשחק זה מתמודדת ברבע הגמר יחד עם נציגות אסיה, אפריקה וצפון ומרכז אמריקה. לנציגה האירופאית ולנציגה הדרום אמריקנית מקום מובטח בחצי הגמר. הטורניר שם דגש רב על משחק הוגן, והקבוצות והשחקנים ההוגנים מתוגמלים בהתאם.
אליפות העולם לקבוצות
עדי אשכנזי
עדי אשכנזי (נולדה ב-23 במרץ 1975) היא קומיקאית, סטנדאפיסטית, שחקנית, תסריטאית, מדבבת ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
אשכנזי נולדה וגדלה בהרצליה למשפחה ממוצא טורקי, ולה שני אחים גדולים. את שירותה הצבאי עשתה בחיל הקשר בקריה. במהלך הצבא למדה במכינה למשחק של ניסן נתיב, ולמדה כשנה משחק חזותי בחולון. לאחר מספר אודישנים, התקבלה לבית הספר למשחק "בית צבי", ולאחר שסיימה שם את לימודיה שיחקה במספר הצגות בתיאטרון, כמו: "מפגשים" ובהצגת הילדים "מהירותי זהירותי". במקביל החלה להופיע אז במועדון הסטנד-אפ "קאמל קומדי קלאב". באותה תקופה החלה להופיע במסגרת הערוץ הראשון, שם הנחתה את תוכנית הילדים "זאפ לראשון", ותוכניות ילדים נוספות. בשנת 2000, במסגרת הטלוויזיה החינוכית, הופיעה בגרסה מחודשת של תוכנית ההומור "דומינו גרוס", שם הופיעה לצד מיה דגן, ענת מגן-שבו ועוד קומיקאים נוספים.
פריצתה הגדולה של אשכנזי הייתה בשנת 2002, כשהופיעה בתוכנית האירוח "יאיר לפיד" בערוץ 2. בתוכנית, הופיעה כמגישת הפינה הקומית, והציגה קטע ברוח הסטנד-אפ אותו כתבה יחד עם מיה דגן. אשכנזי, עדיין אלמונית, הגישה במשך שנתיים את הפינה אותה הגיש לפני כן אדיר מילר, ולאחר מכן קומיקאים מוכרים נוספים כגון: ליטל שוורץ ורותם אבוהב יחד עם ענת מגן-שבו. בשנת 2004 התארחה בתוכנית "השיר שלנו" בתפקיד עצמה. באותה השנה, זכתה על הופעתה בפינה בפרס "אשת הבידור של השנה" ובשנת 2006 זכתה גם כן בפרס "אשת השנה בטלוויזיה", במסגרת טקס פרסי "אנשי השנה", שעורך ערוץ 2.
משנת 2005 החלה אשכנזי לככב בתוכנית יחיד משלה בשם "מה זה השטויות האלה?!", אותה היא גם מפיקה. הסדרה, שמשודרת במסגרת "שידורי קשת" בערוץ 2 ובעבר שודרה גם בערוץ ביפ, משתייכת לז'אנר הדוקו-קומי (מוקומנטריה), ועוקבת אחר תופעות שונות בצורה הומוריסטית. ב-2009 צולמה העונה הרביעית ועלתה לשידור ב-2010. בתקופה זו העלתה מופע סטנד-אפ, שבמסגרתו היא מופיעה בתיאטרון "צוותא" ובעוד מספר אולמות תיאטרון.
בינואר 2013 החל בערוץ 2 שידורה של הסדרה הקומית בכיכובה "בלתי הפיך", בה היא מגלמת אישה המתמודדת לראשונה עם הורות יחד עם בן זוגה (בגילומו של מולי שולמן). באותו שנה נבחרה אשכנזי להציג מופע סטנד-אפ מיוחד ביום הולדתו ה-90 של הנשיא דאז שמעון פרס.
בספטמבר 2016 חזרה התוכנית "מה זה השטויות האלה?!" לעונה חמישית ובמרץ 2018, לעונה שישית, בשידורי קשת 12.
בשנת 2020 הצטלמה לסדרה לבד בבית בתפקיד נתי צור אשר משודרת ב-כאן חינוכית. באותה שנה החלה לכתוב סטנדאפ בשיתוף פעולה עבור הסטנדאפיסטית יונה קפח.
בשנת 2021 החל בערוץ 12 שידורה של הסדרה "שיטת אשכנזי" בכיכובה.
בשנת 2022 השתתפה בעונה השמינית של "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12 וסיימה במקום השני.
חיים אישיים.
בשנת 2001 נישאה אשכנזי לשחקן קובי דורון ובשנת 2004, הם התגרשו.
משנת 2010, בן זוגה הוא איתן בן זקן, מנהל ובנו של הבעלים של יקב קסטל. לזוג בן ושתי בנות והם מתגוררים בתל אביב. הזוג התחתן ב-26 באוקטובר 2018.
מוצר ציבורי