הספרא נדפס לראשונה בקושטא בשנת ר"ע (1510), ומאז יצא במהדורות רבות.
בין השנים 1983–1989 פרסמה "הוצאת בית המדרש לרבנים שבאמריקה", בניו יורק, את שני ה"דיבורים" הראשונים, בעקבות מחקר מקיף שערך פרופ' אליעזר פינקלשטיין. מהדורה זו נערכה על פי כתב יד ותיקן 66 (רומי), וכן על פי קטעי גניזה שאותם קיבץ העורך מספריות אוניברסיטאות קיימברידג' ואוקספורד, ומקטעים נוספים שהיו מצויים בידי חוקרים שונים. מהדורה זו כללה מבוא ארוך ומפורט וכן ביאור, המציג את מקורותיו וגלגוליו של הספרא בדורות השונים. חסרונותיה של מהדורה זו הן בעיקר האריכות והסרבול הרב.
מהדורות אחרות יצאו בידי אייזיק הירש וייס, מאיר איש שלום, הרב שלמה פישר, שכנא קולידיצקי (עם פירוש רבינו הלל וקובץ הערות שחיבר הרב יצחק הוטנר), מכון אופק, ומהדורה חלקית (עד סוף פרשת שמיני) שיצאה בירושלים ומכונה "מהדורת פריעדמאן".
מפרשי הספרא.
שפר גורלו של הספרא מבין מדרשי ההלכה, ובכל התקופות היה בו עיסוק ניכר וחוברו עליו פירושים רבים.
אריה צ'רנר
אריה צ'רנר (נולד ב-6 במרץ 1957) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה.
צ'רנר נולד ברמלה. שירת בצה"ל כחובש קרבי. לאחר שחרורו מהצבא למד משחק ב"בית צבי".
קריירה בתיאטרון.
את עיקר תפקידיו עשה צ'רנר בתיאטרון. עם סיום לימודיו בבית צבי ב-1981, הצטרף צ'רנר לתיאטרון החאן, ובו שיחק במשך שנתיים בשורה של מחזות, בהם "אילומיניטוס", "גימפלתם" ו"אבא אובו". ב-1983 עבר צ'רנר לשחק במסגרת תיאטרון באר שבע בהצגות "אגדות מיערות וינה" ו"חלום ליל קיץ". ב-1987 חזר צ'רנר לתיאטרון החאן, ובו הוא משחק עד היום. במהלך שנותיו בתיאטרון החאן גילם צ'רנר עשרות דמויות בשורה של מחזות, ובהם "אנטיגונה", "האביב מתעורר", "אושר", "המצליחים", "השחף", "השיבה למדבר", "הקמצן", "האשליה", "תעלולי סקפן", "אוכלים", "אהובת הדרקון", "ירושלים החדשה" ו"הצוענים של יפו". ב-2007 גילם את אותלו במחזה "אותלו" בתיאטרון החאן.
ב-2010 גילם צ'רנר את התפקיד הראשי בהצגה "סוף משחק" מאת סמואל בקט, והשתתף בהצגה "גן הדובדבנים" מאת צ'כוב בתיאטרון החאן, בבימויו של מיקי גורביץ'. בשנת 2012 גילם את הרפגון בהצגת "הקמצן" של מולייר בתיאטרון החאן. בשנת 2014, גילם את דמותו של וניה בהצגה "הדוד וניה". ב-2015 מגלם את דמותו של הכומר אוונס בהצגה "נשות וינדזור העליזות" מאת שייקספיר.
במרץ 2016 החל לשחק במחזה "עורבים" של המחזאי אנרי בק, אותו תרגם דורון תבורי וביים עודד קוטלר. המחזה עלה בתיאטרון החאן.
משחק גם בהצגה "שיר ישן, רחוק…" מאת ובבימויו של גורביץ' בחאן.
ב-2019 שיחק את אלוהים ב"אוי אלוהים" של ענת גוב וכן השתתף ב"פרקליט", "פונדק הרוחות", "רומיאו ויוליה בכיכר" וב"סיפור על אהבה וחושך".
קריירה בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-1985 השתתף בסרטו של נפתלי אלטר "אירית עירית". ב-1986 גילם את שלמה בסרטו של נפתלי אלטר "השגעון הגדול". ב-1987 גילם את רינגו בסרטו של ינקול גולדווסר "אבא גנוב". ב-1990 גילם חולה בבית משוגעים בסרטו של סם פירסטנברג "נשיקה במצ"ח". ב-2005 גילם את אלכס בטלנובלה "השיר שלנו" וגילם את צבי הלפרין בסדרת הטלוויזיה שיצר חיים בוזגלו "זינזאנה". ב-2006 גילם את מוטי אוחיון בסרטו של פליקס גרצ'יקוב "ילדי CCCP", והחל לגלם את אלברט השיפוצניק בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות".
שיחק בחברה הטובים בתפקיד אבא של מאור ונטלי
מ-2005 עד 2007 גילם את יאיר נועם בסדרת הטלוויזיה "השמיניה". ב-2008 גילם את שעשוע בסרטו של רנן שור "הבודדים". ב-2009 גילם רופא בסדרת הטלוויזיה "דני הוליווד", וגילם את קורנליה בסרטו של שמוליק מעוז "לבנון". ב-2010 גילם את פינסקר בסרטו של חיים בוזגלו "כבוד", וגילם את יצחקי בסדרת הטלוויזיה בכיכובם של איל קיציס וטל פרידמן "מעצר בית". ב-2010 גילם את המפקד של דנה קליין (יעל איתן) בסדרת הטלוויזיה "חטופים".
ב-2012 שיחק בסרטים "הבן של אלוהים" בתפקיד קרצנר, "מבצע חמנייה" בתפקיד עמירם. בטלוויזיה שיחק באותה שנה ב"אמא ואבאז" בתפקיד אבא של מיה דגן, ב"סברי מרנן", "דובדבני וקובץ'", "הפיג'מות" 8 וב"תנוחי".
בשנת 2013 השתתף בעונה הרביעית והחמישית של "השמיניה", בפצועים בראש בתפקיד שמעון, בנויורק 2 בתפקיד עמרם וב"אניגמה" בתפקיד קדושי.
בשנת 2014 השתתף בסרטים: ״הקפות״, בבימויה של לי גילת בתפקיד יוסי ועקנין
ובסרט ״חתונה מנייר״, בבימויו של ניצן גלעדי, בתפקיד אריה.
באותה שנה שיחק בפרק הראשון של הסדרה "70 מיליון סיבות לאושר" והשתתף בתפקיד המוכר בחנות העתיקות בסדרה "שוברי גלים". ב-2015 שיחק בסרט "הקפות".
בשנת 2016 שיחק בסרטו של אבי נשר "החטאים" ובסרטו של איתן גרין "חדרי הבית". בשנת 2019 שיחק בסרטו של ליאור חפץ "הרפתקה בשחקים". בשנת 2019 שיחק בסרטו של יובל אדלר "המורה לאנגלית". ב-2019 שיחק ב"בוטיק פריז" של מרקו כרמל ובהרפסודה של עודד רז.
ב-2019 שיחק בסדרה שב"ס.
בשנת 2020 שיחק בעונה השנייה בסדרה תאג"ד בתור אביו של עומר.
קריירת דיבוב.
בין השאר, ב-2000 דיבב דמויות שונות בנוני התמנון ואת הקריין ב"איתן הקטן", ב-2003 השתתף בדיבוב הסרט היפני המצליח המסע המופלא. דיבב את רובאוס האגריד בסרטים: הארי פוטר והאסיר מאזקבאן (2004), הארי פוטר וגביע האש (2005), הארי פוטר ומסדר עוף החול (2007) והארי פוטר והנסיך חצוי-הדם (2009). ב-2004 החל לדבב את מורטי בסדרה "קובי קובי". ב-2005 דיבב את באק קלאק, אביו של צ'יקן ליטל, בסרט צ'יקן ליטל. ב-2005 דיבב מוכר בחנות בסרט צ'ארלי בממלכת השוקולד.
ב-2006 דיבב את שריף בסרט "מכוניות" ובסרט הקצר "מטור ואור הרפאים", גלוי לב בסרט הברווזון המכוער ואני, ביגוב בסרט הסקטיניני דיונות הזהב, ואת קזאר בסרט ג'ונגל סיטי. ב-2007 דיבב את גוסטו בסרט רטטוי, את לו דובה בסרט כוורת בסרט, ואת דוריס בסרט שרק השלישי. ב-2008 דיבב את ואצ'יר בסרט קונג פו פנדה, אטיל זוובא בסרט סטראספיד בעולם המטורף, את האריה זובא בסרט מדגסקר 2, והשתתף בדיבוב הסרטים בולט ווול-E. ב-2010 דיבב את ביג דדי לה בוף בסרט הנסיכה והצפרדע, את באיארד האמר בסרט אליס בארץ הפלאות, את הנשיא סטון בסרט אסטרו בוי, את סטויק הרחב בסרט הדרקון הראשון שלי, את דוריס וגראצ'ט בסרט שרק לנצח ואת אבא של מגה מוח בסרט מגה-מוח, ב-2011 השתתף בדיבוב הסרטים קונג פו פנדה 2, רנגו ומכוניות 2. ב-2017 שב לדבב את דמותו של השריף במכוניות 3. ב-2018 דיבב את דמותו של ראש העיר בסרט הגרינץ'. ב-2019 דיבב את דמותו של מופסה בסרט "מלך האריות".
פרסים.
בשנת 2007 קיבל צ'רנר את פרס קלצ'קין לתיאטרון. בנימוקי חבר ועדת השופטים לפרס נאמר בין היתר "השחקן אריה צ'רנר עבר מסלול התפתחות יוצא דופן שנמשך שנים רבות. מי שהחל את דרכו כשחקן אופי, בדרך כלל בתפקידים קטנים שהוסיפו צבע, הומור והרבה נשמה להצגות בהן נטל חלק, החל בשנים האחרונות נושא בהצלחה רבה בנטל תפקידים ראשיים ממיטב הרפרטואר הקלאסי. להומור ולנשמה היתרה נוספו כוח ועומק וכאב. ליכולת הגופנית שליוותה את שלל תפקידיו, נוספה יכולת הגשת טקסטים קשים ומורכבים. אריה צ'רנר הוא פרטנר נדיב וחם שחוויה לשחק איתו. דרכו של אריה צ'רנר שזורה כבר למעלה מ-15 שנה בתיאטרון החאן הירושלמי שארבעה מנהלים אמנותיים הקפידו להשקיע באריה האדם ובצ'רנר השחקן כדי ליהנות מפירות הקסם של יצירתו".
בשנת 2009 זכה צ'רנר בפרס התיאטרון הישראלי לשחקן השנה על תפקיד המלך בוניפציוס ויקטור פליקס בהצגה "הנסיכה האמריקאית" מאת המחזאי נסים אלוני בתיאטרון החאן. בנאום קבלת הפרס אמר צ'רנר בין היתר: "עבורי לאחר 24 שנים בחאן, זכייה בפרס השחקן הראשי היא סוג של סגירת מעגל".
משנת 2012 משמש דירקטור במועצת הקולנוע הישראלי.
חיים אישיים.
צ'רנר מתגורר בראשון לציון, נשוי לטלי, מפיקה, ואב לשלושה.
יעקב כהן (שחקן)
יעקב כהן (נולד ב-27 בספטמבר 1958) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאי, סטנדאפיסט, מדבב ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
כהן נולד במקנס שבמרוקו למשפחה בת אחת עשרה נפשות, ועלה ארצה עם משפחתו בשנת 1964. גדל במגדל העמק. ב-1977 סיים את לימודיו בבית הספר אורט רוגוזין במגדל העמק.
בשנת 1984 סיים את לימודיו במחזור כ"ב של בית הספר למשחק בית צבי לצד אודיה קורן, עידית טפרסון וענת וקסמן.
קריירה.
בתיאטרון.
בתיאטרון באר שבע: ב-1984 שיחק בהצגה "ברכה" מאת מוטי בהרב שביים תום לוי.
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער: ב-1984 שיחק בהצגה "פו הדב". באותה שנה שיחק בהצגה "מלכות דוד" מאת משה סלח (ע"פ ספר בעל אותו שם מאת יהודה בורלא) שביים נפי סלח. ב-1987 שיחק בהצגה "תרנגול כפרות" מאת אלי עמיר שביים רזי אמיתי.
בתיאטרון הספרייה: ב-1985 שיחק בהצגה "מתי ומילי" מאת פולקר לודביג שביימה ציפי פינס, ובהצגה "מר סליק" מאת ליליאן אטלן שביים דוד ברגמן. ב-1986 שיחק בהצגה "גבר בודד במלכודת" מאת רובר תומא שביים איתמר בילו.
בתיאטרון חזית של מוטי בהרב: ב-1985 שיחק בהצגה "החוג לדרמה" שכתב וביים מוטי בהרב. ב-1987 שיחק בהצגה "סנג'ר" שכתב וביים מוטי בהרב.
בפסטיבל עכו: ב-1988 שיחק בהצגה "היה כבר עדיף להישאר בחיים" שכתב וביים אהרון הרצוג, ועל משחקו בהצגה זו זכה בפרס השחקן המצטיין.
ב-1988 שיחק באופרה "הספר מסביליה" שהועלתה באופרה הישראלית החדשה.
בתיאטרון בית ליסין: ב-1990 שיחק בהצגה "בוז לירח" מאת פאול סלאבולפס שביים איציק ויינגרטן.
בתיאטרון השעה הישראלי: ב-2014 גילם את סאלח שבתי בהצגה "סאלח שבתי" שעיבד וביים גדי צדקה ע"פ אפרים קישון.
בתיאטרון העברי: ב-2021 גילם את ברוך ג'מילי בהצגה "ברוך ג'מילי" שכתב וביים גדי צדקה.