תנאיים יבשים יותר נצפו בצפון אפריקה ומזרח אפריקה. הוצע ששני האזורים סבלו מחמש מאות שנים של בצורת כללית. במערב אסיה, ובמיוחד, במסופוטמיה, האירוע גרם לכ-300 שנים של מדבור והתקררות אזורית, שאולי סיפק את הכוח הטבעי לחקלאות ההשקיה המסופוטמית ולייצור עודף, שהיו חיוניים להקמת המעמדות המוקדמים ולחיים העירוניים. עם זאת, שינויים המתרחשים במשך מאות שנים סביב התקופה הזו הוא קשה לקשר ספציפית לאירוע שנמשך מאה שלמה בפתאומיות, כפי שתועד בצורה הברורה ביותר על ידי שכבות הקרח בגרינלנד.
בפרט, בתל סבי אבייד שבסוריה, בתקופה הזו נצפו שינויים תרבותיים משמעותיים, אם כי היישוב לא ננטש באותה העת.
בתולדות ארץ ישראל, האירוע מקביל בקירוב לתחילת התקופה הנאוליתית הקראמית שהתאפינה בשינויים באורח החיים כמו שימוש נרחב בכלי חרס ובבקר וחזיר מבויתים. יישובים רבים ננטשו באותה העת, לצד צמיחת מספר כפרים גדולים כמו שער הגולן. הוצע שתהליכים אלו, המסמנים את המעבר מהתקופה הנאוליתית הקדומה למאוחרת בארץ ישראל, קשורים לארגון מחדש של החברה והכלכלה לאור ההתייבשות וההתקררות האקלימית.
נשיא סינגפור
הנשיא ברפובליקת סינגפור הוא ראש המדינה. מכיוון שסינגפור היא דמוקרטיה פרלמנטרית, הנשיא הוא בעל סמכות ברשות המבצעת, אך למעשה הרשות המבצעת מנוהלת על ידי הקבינט בראשות ראש ממשלת סינגפור. הנשיאה המכהנת היא חלימה יעקוב, שנבחרה ברוב קולות וללא מתנגדים בבחירות לנשיאות סינגפור שהתקיימו במדינה בשנת 2017. חלימה היא הנשיאה האישה הראשונה של סינגפור וראשת המדינה ממוצא מלאי הראשונה מזה 50 שנה, מאז מותו של יוסוף בן אישק, הנשיא הראשון של סינגפור. אורך הכהונה של נשיא הוא שש שנים (ניתן להיבחר שוב) ומקום מושבו הוא "האיסטנה" או בעברית הארמון. במקרה ונבצר מהנשיא לקיים את חובותיו, מחליף אותו באופן זמני ראש מועצת יועצי הנשיא (CPA), בדומה למצב בישראל עם יו"ר הכנסת כאשר נשיא מדינת ישראל מחוץ לישראל וכדומה.
היסטוריה.
מוסד הנשיאות בסינגפור נוסד בשנת 1965 עם היפרדות סינגפור ממלזיה וכינון הרפובליקה של סינגפור. המוסד החליף את תפקיד ראש המדינה (יאנג די-פרטואן נגארה) שנוצר כאשר קיבלה סינגפור אוטונומיה מבריטניה ב-1959. ראש המדינה האחרון (יאנג די-פרטואן נגארה")" היה יוסוף בן אישק, שעם עצמאות סינגפור ב-1965 הפך לנשיאה הראשון של הרפובליקה. לאחר מותו ב-1970 הוא הוחלף על ידי בנג'מין שיארס, שכיהן בתפקיד עד מותו ב-1981. לאחר מותו של הנשיא שיארס, התמנה דבן נאיר לנשיאה השלישי של סינגפור. בשל בעיות אישיות פרש נאיר מתפקידו ב-1985 ובמקומו התמנה ווי קים ווי לנשיאה הרביעי של סינגפור. הוא כיהן בתפקיד עד 1993.
בינואר 1991, שינוי לחוקת סינגפור קבע את קיומם של בחירות כלליות לנשיאות סינגפור . שינוי זה בחוקה נחשב לאחד מהשינויים הגדולים ביותר בהיסטוריה של חוקת סינגפור. תחת תיקון נוסף לחוקה ניתנה לנשיא הסמכות להטיל וטו על מינויים מרכזיים בשירות המדינה. הנשיא הראשון שנבחר בבחירות כלליות היה אונג טנג צ'יאונג , שר לשעבר בקבינט של סינגפור. הוא כיהן כנשיא מ-1 בספטמבר 1993 עד 31 באוגוסט 1999 . הנשיא השישי של סינגפור היה סלפן רמנתן. הוא נבחר על ידי אזרחי סינגפור אך הפך לנשיא בשל העובדה שהיה מתמודד יחיד במירוץ לנשיאות. כהונתו הראשונה הייתה בין ה-1 בספטמבר 1999 עד 31 באוגוסט 2005. הוא נבחר בשנית ב-17 באוגוסט 2005, אך גם בבחירות אלו היה מועמד יחיד. לאחר פרישתו של רמנתן ב-27 באוגוסט 2011, נבחר טוני טאן לנשיאה השביעי של סינגפור. הוא הושבע לתפקיד ב-1 בספטמבר 2011.
הנשיאה השמינית חלימה יעקוב נכנסה לתפקידה ב-14 בספטמבר 2017 ובכך הפכה לנשיאה האישה הראשונה של רפובליקת סינגפור. בבחירות לנשיאות הייתה יעקוב מועמדת יחידה ונבחרה ברוב קולות וללא מתנגדים.
תפקידו החוקי של הנשיא.
לנשיא סמכויות אחדות בתחום הטקסי, כגון חתימה על חוקים, הסמכת שגרירים של סינגפור וקבלת כתבי האמנה של שגרירים זרים. הנשיא משתתף בטקסים רשמיים של המדינה ומייצג אותה כלפי חוץ.
הנשיא הוא ראש המדינה של סינגפור. הנשיא הוא המעניק את הסמכויות לרשות המבצעת, סמכויות המופעלות על ידי הקבינט של סינגפור או על ידי שר המוסמך לכך. לעומת זאת החוקה מעניקה את הסמכות לשליטה וניהול הממשלה בידי הקבינט ולא בידי הנשיא. ברוב המקרים נדרש הנשיא לממש את סמכויותיו בהתאם לעצת הקבינט או בהתאם לעצת שר המוסמך על ידי הקבינט. הנשיא מפעיל סמכויות מוגבלות בהתאם לשיקול דעתו של הקבינט וראש הממשלה בכל הנוגע לפיקוח על הרשות האחראית על המאבק בשחיתות ועל המשרד לביטחון הפנים והמשרד לקיום הרמוניה דתית.
כמרכיב של הרשות המחוקקת בסינגפור יחד עם הפרלמנט, הנשיא מעניק סמכויות וזכויות במשותף עם הרשות המחוקקת. תפקידו המרכזי של הנשיא הוא שימוש בכוח החוקתי שניתן לו כדי לאשר חוקים שעברו בפרלמנט. באופן כללי על הנשיא חל איסור לסרב לאשר הצעת חוק שהפרלמנט העביר ואישר.
הנשיא מכונה "הדיפלומט מספר אחד של סינגפור" והוא אחראי על מינויי שגרירים של מדינות זרות במדינתו, על ידי אישור כתבי האמנה שהם מגישים לו. בנוסף הנשיא תורם ליחסי החוץ של סינגפור על ידי ביקורים ומסעות ברחבי העולם.
סמכויותיו של נשיא סינגפור מחולקות לכוחות שהנשיא רשאי להפעיל לפי שיקול דעתו, וכאלו שעליו לממש בהתאם לעצת הקבינט של סינגפור או של שר הפועל בסמכותו הכללית של הקבינט. בנוסף מחויב הנשיא להתייעץ עם מועצת יועצי הנשיא (CPA) כאשר מפעיל את חלק מסמכויותיו. בסמכותו של הנשיא לאשר מינויי מפתח לתפקידים בשירות הציבורי כמו : נשיא בית המשפט העליון של סינגפור, התובע הכללי של סינגפור, יו"ר וחברי נציבות השירות הציבורי, מפקד הכוחות המזוינים של סינגפור והמפקח הכללי של משטרת סינגפור. בנוסף על הנשיא להטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על חבר פרלמנט שלטעמו הוא בעל הסיכויים הגבוהים ביותר להשגת רוב בפרלמנט.
The Law
The Law הוא שיר שהקליט הראפר האמריקאי אב-סול בשיתוף הראפרית האמריקאית רפסודי והראפר האמריקאי מק מילר. השיר יצא לאור ב-9 בדצמבר 2016, כחלק מאלבומו הרביעי של אב-סול, "Do What Thou Wilt", על ידי חברת התקליטים טופ דואוג אנטרטיינמנט.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אב-סול, רפסודי, מק מילר והופק על ידי בנטלי הייז. השיר הוא בסגנון ההיפ הופ אשר משלב בתוכו את סגנון הנשמה. השיר כולל בתוכו קולות רקע אשר בוצעו על ידי הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, דאז בת זוגו של מק מילר.
השיר עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, יחד עם צאת האלבום.
הצלחה.
נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-43 מיליון.
.G.U.Y
נייעס
נייעס (תוכנית טלוויזיה)
נמנמנים אוריינטלים
הקונסרבטואר הפריזאי
דו-רגליות
דו-רגליות (באנגלית: Bipedalism) היא סוג של תנועה יבשתית בה בעל-חיים (או מכונה) נע באמצעות שתי הגפיים או הרגליים האחוריות שלו. סוגים שונים של תנועה דו-רגלית כוללים הליכה, ריצה או קפיצה.
מעט מינים מודרניים הם דו-רגליים בצורה מוחלטת, כך שהשיטה הרגילה שלהם לתנועה היא דו-רגלית. בתוך מחלקת היונקים, הליכה על שתיים התפתחה מספר פעמים, אצל קנגוריים, עכברים מקפצים, פנגולינאים וקופים הומיניניים (כגון אוסטרלופיתקוס ובני אדם). גם אצל קבוצות שונות שנכחדו התפתחה התכונה בצורה עצמאית. בתקופת הטריאס כמה קבוצות של ארכוזאורים (קבוצה הכוללת תנינים ודינוזאורים) פיתחו דו-רגליות. בקרב הדינוזאורים קבוצות רבות היו דו-רגליות, ואפילו העופות הם התפתחות אבולוציונית של דינוזאורים שהלכו על שתי גפיים באופן בלעדי, התרופודיים.
מספר גדול יותר של מינים מודרניים משתמשים לסירוגין או לזמנים קצרים בהליכה דו-רגלית. כמה מינים של לטאות נעים על שתי רגליים בזמן ריצה. קופים ודובים רבים ילכו על ארבע רגליים על מנת להגיע למזון או לחקור את סביבתם, אך לעיתים הם הולכים על גפיים אחוריות בלבד. כמה מינים של קופי עצים, כגון גיבונים ואינדריים, ילכו רק על שתי רגליים בזמנים הקצרים שהם מבלים על הקרקע. בעלי-חיים רבים מתרוממים על רגליהם האחוריות בזמן שהם נלחמים. בעלי-חיים מסוימים עומדים על רגליהם האחוריות על מנת להגיע למזון, לעמוד על המשמר, לאיים על מתחרה או טורף, או בשעת חיזור, אך הם אינם מתקדמים בצורה דו-רגלית.
יתרונות.
שימוש בתנועה דו-רגלית נותן לבעל-החיים מספר יתרונות. הליכה דו-רגלית מגביהה את הראש. ההגבהה מאפשרת שדה ראייה רחב יותר, איתור טוב יותר של סכנות ומשאבים רחוקים, גישה למים עמוקים יותר (לבעלי-חיים שאינם שוחים) ומאפשרת לבעלי החיים להגיע אל מקורות מזון גבוהים יותר עם פיהם. כשבעלי-חיים עומדים זקופים, הגפיים שלא משמשות להליכה הופכות לחופשיות לשימושים אחרים, כולל החזקה (בפרימטים ומכרסמים), תעופה (בציפורים), חפירה (בפנגולין ענק), לחימה (בדובים, קופי אדם גדולים) או הסוואה (במינים מסוימים של תמנונים).
המהירות המרבית הדו-רגלית פחות מהירה מהמהירות המרבית של בע"ח שמשתמשים בארבע רגליים. גם היען וגם הקנגורו האדום (הדו-רגליים המהירים ביותר) יכולים להגיע למהירויות של 70 קמ"ש, ואילו הברדלס יכול להגיע ליותר ממאה קמ"ש. אבל אף על פי שההאצה הדו-רגלית איטית יותר, לאורך מרחקים ארוכים היא מאפשרת לבני אדם ודו-רגליים אחרים להתעלות במהירותם על בעלי החיים הארבע-רגליים על פי השערת ריצת הסיבולת.
בעלי-חיים דו-רגליים.