מכון איינשטיין למתמטיקה הוא המחלקה למתמטיקה של האוניברסיטה העברית בירושלים. המכון הוא חלק מהפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע, שממוקמת בקמפוס אדמונד י. ספרא בגבעת רם. במסגרת המכון מתקיימים, מלבד מחקר במגוון תחומים במתמטיקה, גם הוצאתו לאור של כתב-העת הישראלי למתמטיקה, Israel Journal of Mathematics, וכן ספרייה למתמטיקה ולמדעי המחשב.
היסטוריה.
עם הקמת האוניברסיטה העברית ב-1925 הוחלט על הקמת מכון למתמטיקה טהורה. המכון הוקם בחורף 1927 עם הגעתו של אדמונד לנדאו לעמוד בראשו. כבר בסוף אותה שנה עזב לנדאו וכראשי מכון תפסו את מקומו אברהם הלוי פרנקל ומיכאל פקטה. עד 1948 ישב המכון בהר הצופים, בבניין איינשטיין למתמטיקה שנחנך ב-1928.
בשנת 1970, נוסדה במכון המחלקה למדעי המחשב, שלימים הפכה למכון בפני עצמו, מכון בנין להנדסה ולמדעי המחשב. כמו כן, המרכז לחקר הרציונליות שבאוניברסיטה כולל בתוכו, בין השאר, מתמטיקאים שצמחו במכון, בפרט בתחומי תורת המשחקים וכלכלה מתמטית.
חוקרים ידועים הקשורים למכון.
בין בוגרי וחוקרי המכון, ניתן למצוא:
עונת 1939/1940 בסרייה א'
עונת 1939/1940 בסרייה א' הייתה העונה ה-40 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-17 בספטמבר 1939 והסתיימו ב-2 ביוני 1939.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
פיורנטינה וונציה היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.
אמברוזיאנה זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו סמפיירדרנסה ומודנה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו אטאלנטה וליבורנו.
כדורגלנים מצטיינים.
אלדו בופי שחקנה של מילאן כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה ברציפות.
לודוויג הראשון, דוכס בוואריה
לודוויג הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Ludwig I, Herzog von Bayern, Pfalzgraf bei Rhein; 23 בדצמבר 1173–15 בספטמבר 1231), היה דוכס בוואריה בין השנים 1183–1231, ורוזן הפלטינט שעל הריין בין השנים 1214–1228.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
לודוויג נולד ב-23 בדצמבר 1173 בקלהיים, לאוטו השישי, רוזן הפלטינט של בוואריה ולאגנס מלון, בתם של לודוויג הראשון, רוזן לון ואגנס ממץ. בשנת 1180 הדיח פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה, ומסר את דוכסות בוואריה לאביו, שהוכתר כאוטו הראשון, דוכס בוואריה.
בשנת 1183 מת אביו אוטו הראשון, דוכס בוואריה, ולודוויג ירש את נחלותיו. בשל היותו קטין, הועמד תחת חסותם של דודו קונרד מוויטלסבאך ופרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם עד מהרה תפסה אמו אגנס מלון את העוצרות, ושלטה בדוכסות עד הגיעו לבגרות בשנת 1189. בעת עלותו לשלטון פרץ סכסוך בינו לרוזן העיר רגנסבורג ולגרהרד השלישי, רוזן זולצבאך, ופרידריך ברברוסה ניצל זאת לסיפוח שטחים על חשבונו.
שלטונו.
בשנת 1191 מת פרידריך הראשון במהלך מסע הצלב השלישי, ובנו היינריך השישי עלה לשלטון במקומו. מיד לאחר מכן אוטוקאר הראשון, דוכס בוהמיה ואלברכט השלישי, רוזן בוגן תקפו את נחלותיו של היינריך, וסיפחו את אזור זולצבאך. לודוויג ניסה לתווך בין הצדדים, אך משכשל בהשכנת שלום ביניהם נגרר למלחמה לצד היינריך. כוחותיו של לודוויג נהדפו על ידי כוחותיהם של אוטוקאר ואלברכט, ואף התקפת הנגד של לאופולד החמישי, דוכס אוסטריה וברטולד, דוכס מראניה לא הועילה.
בקיץ 1192 הוסמך לודוויג כאביר על ידי היינריך השישי, ובשנת 1193 תפס היינריך השישי את זולצבאך, גירש את אלברכט השלישי מנחלתו, והדיח את אוטוקאר הראשון משלטונו. לודוויג נותר ביחסים קרובים עם היינריך השישי, ואף ליווה אותו במסעו לאיטליה בשנת 1194 לכיבוש ממלכת סיציליה. לאחר מותו של רוזן שטפלינג נתן היינריך את אדמותיו ללודוויג, מה שגרם לסכסוך בינו לאברהרד, ארכיבישוף זלצבורג וקונרד, בישוף רגנסבורג, אולם לודוויג בפקחותו הביא להחזרת השלום על כנו. בשנת 1197 ליווה לודוויג את היינריך השישי לסיציליה לקראת יציאתם למסע צלב חדש, אולם היינריך השישי מת במפתיע ממלריה והמסע בוטל.
הסכסוך בגרמניה.
לאחר מותו של היינריך השישי פרץ מאבק ירושה בין אוטו מבראונשווייג שנתמך על ידי הנסיכים מצפון ומערב גרמניה, לבין פיליפ משוואביה שנתמך על ידי הנסיכים מדרום ומזרח גרמניה, ולודוויג בכללם. באותה שנה מת אלברכט השלישי, ולודוויג טען לזכותו על נחלותיו.
בשנת 1204 התחתן לודוויג עם לודמילה מבוהמיה, בתם של פרידריך, דוכס בוהמיה ואליזבת מהונגריה, דוכסית בוהמיה, כדי ליצור ברית עם דודה אוטוקאר הראשון, וממנה נולד לו ילד אחד - אוטו השני, דוכס בוואריה. באותה שנה ירש לודוויג את מרקיזות ווהבורג.
באותה שנה מת מרקיז חאם ללא יורשים, פיליפ, מלך גרמניה העניק ללודוויג את רוב נחלותיו, אך השאיר בידיו את מרקיזות נורדגאו כנחלה קיסרית. באותה שנה גם ייסד לודוויג את העיר לנדסהוט.
בשנת 1208 נרצח פיליפ משוואביה, מלך גרמניה בבמברג, במהלך חתונת אחייניתו ביאטריס השנייה, רוזנת בורגונדי עם אוטו הראשון, דוכס מראניה, ובעקבות כך הודחו כל בני בית אנדכס משלטונם, ולודוויג השתלט מיידית על מרקיזות איסטריה.
לאחר הרצח העביר לודוויג את תמיכתו לאוטו מבראונשווייג, לאחר שהלה הבטיח לו את נחלות בית אנדכס, את שליטתו בבוואריה, ואת זכותו לרשת את רוזנות הפטינט שעל הריין. בשנת 1211 החזיר לודוויג את תמיכתו לבית הוהנשטאופן וחבר לפרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובתמורה נתן לו פרידריך בשנת 1214 את רוזנות הפטינט שעל הריין, לאחר שהיינריך השישי, רוזן הפלטינט שעל הריין מת ללא ילדים.
ב-23 ביולי 1215 פיקח לודוויג על טקס הכתרת פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה באאכן, ואף מונה למפקד הצבא הקיסרי. בשנת 1218 ייסד לודוויג את העיר שטראובינג.
מסע הצלב ואחריתו.
בשנת 1221 יצא לודוויג למסע הצלב החמישי, ואף השתתף עם צבאו בקרב אל-מנצורה. בשנת 1224 ייסד לודוויג את העיר לנדאו אן דר איסר. בשנת 1225 מונה לודוויג לאפוטרופוס על היינריך השביעי, מלך גרמניה, אולם לאחר מכן הדרדרו יחסיו עם בית הוהנשטאופן ובשנת 1229 אף נלחם נגדו, אולם לודוויג הובס ונאלץ לסגת לטירת קלהיים.
בשנת 1228 מסר לודוויג את רוזנות הפטינט שעל הריין לבנו אוטו. ב-15 בספטמבר 1231 נרצח לודוויג בקלהיים, ובנו עלה לשלטון במקומו. על אף שהרוצח לא נתפס, יצאו שמועות שנרצח על ידי בית הוהנשטאופן, בשל הסכסוך שהיה לו עמם.
עונת 1940/1941 בסרייה א'
עונת 1940/1941 בסרייה א' הייתה העונה ה-41 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-6 באוקטובר 1940 והסתיימו ב-4 במאי 1941.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
אטאלנטה וליבורנו היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.
בולוניה זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו נובארה ובארי. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו סמפיירדרנסה ומודנה.
כדורגלנים מצטיינים.
אטורה פוריצ'לי שחקנה של בולוניה כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה בקריירה.
פרנסיסקו סולואגה
פרנסיסקו דה חסוס סולואגה רודריגס (בספרדית: Francisco De Jesus Zuluaga Rodriguez; 4 בפברואר 1929 - 8 בנובמבר 1993) היה אחד מהשחקנים הבולטים בכדורגל הקולומביאני. זכור בעיקר כשחקן שכבש את השער הראשון אי פעם של נבחרת קולומביה במונדיאל, אשר נכבש בטורניר של 1962 כמו כן הוא זכור כקפטן הגדול ביותר שהיה לקבוצת מיונאריוס והשחקן שזכה עימה בהכי הרבה תארים.
ביוגרפיה.
סולואגה החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1948, אותה שנה שבה הקימה הדימיור את הליגה המקצוענית בקולומביה. הוא החל לשחק בקבוצת מיונאריוס בתקופת "הזהב" של הכדורגל הקולומביאני, וזכה לשחק עם שחקנים כמו אלפרדו די סטפנו, אדולפו פדרנרה, נסטור ראול רוסי, חוליו קוסי וגבריאל אוצ'ואה אוריבה. מכיוון שלא הייתה הגבלה על כמות הזרים שכל קבוצה יכולה להביא, סולואגה היה הקפטן והקולומביאני היחידי שהיה שחקן משמעותי בקבוצה הכחולה של אותם הימים. בנוסף, הוא השחקן שזכה בהכי הרבה תארים בהיסטוריה של מיונאריוס - שש אליפויות סך הכל ועוד גביע אחד.
ב-1962 שיחק סולואגה עם נבחרת קולומביה במונדיאל 1962 שנערך בצ'ילה, הראשון בו השתתפה. הוא שיחק במשחק הראשון מול אורוגוואי וכבש שער בפנדל, השער הראשון אי פעם של קולומביה בטורניר גביע העולם. באותה שנה עבר לקבוצת אינדפנדיינטה סנטה פה, לאחר 14 שנים שבהן לבש את המדים של היריבה העירונית, מיונאריוס.
סולואגה פרש ממשחק פעיל ב-1966 במדי קבוצת אתלטיקו נסיונל והפך להיות עוזר המאמן של נסטור ראול רוסי תחילה בהורקאן הארגנטינאית ואחר כך במיונאריוס. ב-1968 מונה למאמנה של מיונאריוס ולאור הצלחתו, קיבל את אימון הנבחרת למוקדמות מונדיאל 1970. קריירת האימון הקצרה שלו הסתיימה שנה מאוחר יותר, לאחר שאימן את אתלטיקו נסיונל.
נפטר ב-8 בנובמבר 1993 כשהוא נחשב לאחר מהשחקנים הגדולים ביותר ששיחקו במיונאריוס בפרט, וכן לאחד הגדולים בכדורגל הקולומביאני בכלל.
פסג' פנסק
יום הקפה הבין-לאומי
יום הקפה הבין-לאומי הוא מאורע המשמש כדי לחגוג ולקדם את הקפה כמשקה. התאריך הרשמי הראשון היה 1 באוקטובר 2015, כפי שהוסכם על ידי ארגון הקפה הבינלאומי, והושק במילאנו.