בנובמבר 1986 נשיאת הפיליפינים, קורסון אקינו ערכה ביקור רשמי ביפן ובמסגרתו נפגשה עם הקיסר הירוהיטו. במהלך הפגישה הקיסר התנצל על פשעי המלחמה היפניים שנעשו בפיליפינים בזמן מלחמת העולם השנייה. בנוסף, נחתמו מספר הסכמים בילטרליים בין שתי המדינות. אקינו חזרה ליפן בשנת 1989 להלווייתו של הירוהיטו וביקרה אף פעם נוספת במדינה בשנת 1990 להכתרתו של אקיהיטו לקיסר החדש של יפן.
יפן הייתה בעד הארכת חוזה ההגנה של ארצות הברית עם הפיליפינים, חוזה המאפשר קיום בסיסים צבאיים של ארצות הברית בפיליפינים. השגריר היפני בפיליפינים, טושיו גוטו, שר החוץ היפני, טארו נקאימה וראש הממשלה היפני, טושיקי קאיפו, התנגדו לכך. לבסוף, הסנאט הפיליפיני דחה את הארכת החוזה למרות ההצבעה החיובית של יפן, והשתדלות הממשל הפיליפיני בראשות אקינו. הסנאט הפיליפיני הציע לערוך משאל עם בנושא. בשנת 1998 התגוררו ביפן 246,000 פיליפינים.
למרות נסיגת הכוחות הצבאיים האמריקנים בפיליפינים, היחסים בין ארצות הברית לפיליפינים נותרו חזקים כפי שהובטח לנשיא הפיליפינים, פידל ראמוס על ידי נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, במהלך ביקור רשמי שנערך בוושינגטון די.סי ב-21 בנובמבר 1993. בדומה ליחסי ארצות הברית–הפיליפינים, גם היחסים בין יפן לפיליפינים עלו, בעקבות שליחת סיוע צבאי נרחב לפיליפינים לאחר עזיבת הכוחות האמריקנים. עוד לפני שראמוס התמנה לנשיאות הפיליפינים, הוא קיים שיחות עם משרד ההגנה היפני על מנת לשפר את היחסים הצבאיים בין שתי המדינות.
בשנת 1993 הנשיא ראמוס נפגש עם קיאיצ'י מיזאווה, ראש ממשלת יפן, במהלך הפגישה חזר מיזאווה על התנצלותו של הקיסר הירוהיטו על פשעי המלחמה היפניים שנעשו באדמת הפיליפינים, וטען כי צריך לשקול את הדרך הטובה ביותר בהתייחסות לנושא. ממשל ראמוס תמך במכרז היפני להיות חבר קבע במועצת הביטחון של האומות המאוחדות יחד עם גרמניה.
יפן הפכה למקור הסיוע הגדול ביותר של הפיליפינים, ואחריה ארצות הברית וגרמניה. יפן תרמה את הסיוע הגדול ביותר לפיליפינים, לאחר שספגה את רעידת האדמה באי לוזון בשנת 1990 והתפרצות הר הגעש פינטובו בשנת 1991.
יפן תמכה בהתקוממות האסלאמית בפיליפינים. בשנת 2013 הודיעה ממשלת יפן כי היא תתרום למשמר החופים הפיליפיני עשר אוניות בשווי של 11 מיליון דולר. יפן והפיליפינים חולקים "דאגה הדדית" לגבי עוצמתה הגוברת של סין בכלכלת אסיה.
בנובמבר 2015 נחתם הסכם הלוואה בסך של 2 מיליארד דולר בין ממשלת הפיליפינים לסוכנות הבינלאומית לשיתוף פעולה ביפן (JICA). מטרת ההסכם היא מימון חלק מהקמת מערכת רכבת בין העיר מנילה לעיר מולולוס. על פי מחלקת הכספים הפיליפינית, ההסכם היה הסיוע הגדול ביותר של ה-JICA שאי פעם הוענק למדינה אחרת.
ב-29 בפברואר 2016, ממשלת יפן וממשלת הפיליפינים חתמו על חוזה לאספקת ציוד הגנה לפיליפינים. החוזה נתן מסגרת לאספקת ציוד ביטחון וטכנולוגיה, המאפשרת לשתי המדינות לבצע פרויקטים מחקריים משותפים. בתחילת מאי 2016, נשיא הפיליפינים, רוקאס, אמר כי אם הוא ייבחר לראשות הפיליפינים בפעם השנייה, הוא יקדם את חתימת אמנת ההגנה ההדדית בין האומה היפנית לפיליפינים. ב-10 במאי 2016, רוקאס הפסיד בבחירות לרודריגו דוטרטה ובכך השיח על חתימת החוזה הופסק. באוקטובר 2016 ממשלת הפיליפינים החדשה הצהירה כי האמנה עשויה להיחתם במהלך הביקור הרשמי העתידי של דוטרטה ביפן. הביקור לא קידם את חתימת האמנה.
Crying in the Club
Crying in the Club (בעברית: בוכה במועדון) הוא סינגל הבכורה של הזמרת הקובנית-אמריקאית קמילה קביו, שיצא לאור ב-19 במאי 2017. השיר נכתב על ידי קביו, סיה, בני בלנקו והופק על ידי בלנקו, האפי פרז וקשמיר קאט. השיר כולל סימפול מהשיר "Genie in a Bottle" של הזמרת כריסטינה אגילרה. במקור, הסינגל היה עתיד להיות כלול באלבום הבכורה של קביו, שהיה אמור להיקרא, . מאוחר יותר, נגנז השיר מהאלבום ויצא כחלק ממיני-אלבום בפורמט תקליט במהדורה מוגבלת ב-14 ביולי 2017. זהו הסינגל הראשון של הזמרת לאחר עזיבתה את להקת הבנות פיפת' הרמוני.
רקע והוצאה.
לפני הוצאת השיר, קביו שיתפה פעולה עם בני בלנקו וקשמיר קאט בשיר "Love Incredible". בזמן פגישת כתיבה בין בלנקו לזמרת סיה, כתבו השניים את השיר והקליטו דמו. לאחר עזיבתה של קביו את פיפת' הרמוני ותקופה בה אספה חומרים לאלבום החדש, הציע לה בלנקו את השיר. קביו כתבה את הגשר של השיר והקליטה אותו.
לאחר שיתופי פעולה שונים של קביו, כולל הדואט "Bad Things" עם הראפר משין גאן קלי, שהגיע למקום הרביעי בארצות הברית, יצא השיר לאור ב-19 במאי 2017, לחנויות מוזיקה דיגיטליות ופלטפורמות סטרימינג. לאחר כמה ימים, יצא השיר גם לתחנות הרדיו האמריקאיות. ב-14 ביולי נכלל הסינגל בתקליט, יחד עם השיר "I Have Questions".
השיר כולל סימפול של השיר "Genie in a Bottle", של הזמרת כריסטינה אגילרה שנכתב במקור על ידי דייוויד פרנק, ניית'ן פרז, פמלה שיין וסטיב קיפנר. הזמרת סיה מבצעת קולות רקע בשיר.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ בוים על ידי אמיל נאוה ויצא לאור גם הוא ב-19 במאי 2017. הקליפ נפתח בשחור-לבן ומראה את קביו מבצעת את השיר "I Have Questions" בעודה עומדת בגבה אל קיר לבנים, רוקדת בערפל וטובלת באמבטיה. לאחר מכן מתחיל השיר להתנגן וקביו מתועדת במועדון לילה צבעוני.
נכון למאי 2020 צבר הקליפ כ-186 מיליון צפיות.
הופעות חיות.
קביו ביצעה את השיר לראשונה בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2017 ב-21 במאי. ב-31 במאי ביצעה את השיר בתוכנית Britain's Got Talent. ב-18 ביוני ביצעה את השיר גם בטקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio. ב-22 ביוני ביצעה קביו גרסה אקוסטית לשיר בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון.
קביו ביצעה את השיר בסיבוב ההופעות של הזמר ברונו מארס כשתפקדה כמופע החימום שלו.
גרסאות כיסוי.
הזמר נייל הורן ביצע את השיר בהופעה באירלנד כחלק מסיבוב ההופעות שלו, "Flicker World Tour". קביו פרסמה את הביצוע שלו בחשבון הטוויטר שלה. הביצוע היה מועמד מאוחר יותר בקטגוריית "גרסת הכיסוי הטובה ביותר" בטקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio לשנת 2019.
רמדי
רוס פילר (באנגלית: Ross Filler; נולד ב-1972), ידוע בשם הבמה רמדי (Remedy), הוא ראפר ומפיק מוזיקלי יהודי-אמריקאי.
קורות חייו.
נולד וגדל בסטטן איילנד בניו יורק למשפחה יהודית. סבו וסבתו ניצולי שואה, דודו הגדול נורה בגבו ומשפחתו נהרגה במחנות הריכוז על ידי הנאצים.
בשנת 2001 הוציא רמדי את אלבום הבכורה שלו, "The Genuine Article". האלבום קיבל לביקורות חיוביות וזכה להצלחה רבה במצעדי הבילבורד, תוך שהגיע למקום ה-130 בבילבורד 200, למקום ה-30 במצעד אלבומי ה-R&amp;B\היפ הופ ולמקום החמישי במצעד האלבומים העצמאים.
בנובמבר 2003 הוציא את אלבומו השני, "Code Red". באלבום נכלל השיר "Muslim and a Jew", שמדבר על הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בשנת 2004 התארח באלבומה של משפחת תאקט, "אולסטארז", בשיר "I Like It" לצידם של סאבלימינל ואילן בבילון. בשנת 2006 התארח בשירו של הזמר הישראלי צ'ולו "שורפים ת'עיר" מתוך האלבום "תבלין ישן" לצד סילברדון.
בשנת 2010 הוציא את המיקסטייפ "It All Comes Down to This". המיקסטייפ הופק על ידי רמדי עצמו בשיתוף חבר ההרכב וו טאנג קלאן ריזה.
בנובמבר 2021 הוציאו את האלבום "Remedy Meets Wu-Tang”.
מאור כהן (1975)
מאור כהן (נולד ב-13 בספטמבר 1975), הוא ד"ר לגאוגרפיה וסביבה, תסריטאי זוכה פרס אמי הבינלאומי, מרצה, סופר, מחזאי ומוזיקאי ישראלי, עורך ובעלים של אתר האינטרנט המדעי אקונומרקס.
ביוגרפיה.
מאור כהן נולד בפתח תקווה בשנת 1975 וגדל בהוד השרון (בשכונת רמתיים). הוא בנו של מנכ"ל המכללה האקדמית תל אביב יפו ואוניברסיטת תל אביב לשעבר, מרדכי כהן ואשתו מרים ולו אח אחד (מתן). כבר בשנות ה-80 החל כהן לעסוק במוזיקה, לכתוב, להלחין ולהופיע. בתיכון הגיש עבודת גמר במוזיקה, מחזמר מקורי (עלילה, מילים ולחנים) העוסק בשואה. המחזמר, "הד מלחמה", הועלה במספר תיכונים בארץ (מגמות תיאטרון ומוזיקה) לאחר שכהן זומן למפקח על המוזיקה במשרד החינוך וקיבל אות הצטיינות (כתבה).
את שירותו הצבאי עשה כהן בחיל השריון בגדוד 430 בחטיבה 500, כחייל מבצעי, כמפקד טנק ויותר מאוחר כקצין. הוא סיים כמפקד צוות בבית הספר לקצינים בה"ד 1, ולבסוף כסמג"ד / קצין ניהול. לאחר השחרור אובחן כחולה בסוכרת נעורים. הוא ביקש להתנדב לצבא אך נדחה.
באקדמיה.
השכלה.
מאור כהן החל את לימודיו האקדמאים באוניברסיטת תל אביב. הוא רכש תואר ראשון (B.A) במדעי המדינה ובגאוגרפיה, ותואר שני בגאוגרפיה עם תזה בגאופוליטיקה.
כהן החל את לימודי התואר השלישי באוניברסיטת בן-גוריון, במחלקה לגאוגרפיה, והוא רכש התמחות בלימודי סביבה ובריאות הציבור. מחקרו: "בנייתו של מקום מקיים בתוך מרחב כולא אצל מיעוט אתני" עסק בשני הכפרים הבדואים הלא מוכרים בנגב, ואדי אל נעם ואל פורעה, הסובלים ממפגעים סביבתיים חמורים. במסגרת העבודה ניסח כהן אינדקס לבחינת קיימות בקרב אוכלוסיות בעלות מאפיינים ילידיים. מנחי העבודה היו פרופסור אבינועם מאיר וד"ר מידד קיסינגר.
כהן קיבל תואר ד"ר בשנת 2018.
כמרצה.