בהמשך השנים הגיע עם ברזיל להישגים רבים, ביניהם, שתי זכיות בטורניר הכדורסל של המשחקים הפאן-אמריקאיים (2003, 2007) ושתי זכיות באליפות אמריקה בכדורסל (2005, 2009).
מ.ט.ק.
מפרק עירוני
מרקם עירוני
עיבוי עירוני
אביונים
האביונים (ביוונית: Ἐβιωναῖοι, נקראים גם אביוניטים Ebionites) היו חברי כת יהודית-נוצרית קדומה שפעלה בארץ ישראל ובארצות השכנות מן המאה ה-1 עד המאה ה-4 לספירה. לפי המדווח אודותם, ראו בישו משיח בלבד ולא את בן האלוהים ודרשו לשמור את חוקי תורת משה.
המידע על האביונים אינו רב ונובע ברובו מביקורת חריפה שמתחו עליהם אבות הכנסייה שראו בהם כופרים ממש.
חלק מן החוקרים סבורים שכת זו התפצלה מתוך הזרם המרכזי של הנצרות ונטתה לשוב אל המקורות היהודיים, בעוד שאחרים סבורים כי הקבוצה הייתה המשך ישיר לכנסייה הקדומה אך נדחקה והוצאה מחוץ לתחום על ידי ממשיכי פאולוס, שדגלו בביטול תוקפה של התורה.
השקפה דתית.
האביונים קיבלו את ישו כמשיח ילוד אשה, אך דחו את האמונה באלוהותו, לה הטיף שאול התרסי. הם האמינו בספרי התנ"ך ובגרסה משלהם לספר הבשורה על-פי מתי (קצרה יותר וכתובה עברית ולא יוונית), נקראת "הבשורה על פי העברים", ודחו את שאר ספרי הברית החדשה.
לפי המדווח, לצד אמונתם בישו טענו האביונים כי:
אירנאוס כתב על האביונים ותיאר כי הם קיבלו את מנהיגותו של יעקב הצדיק, אחי ישו, ראו בפאולוס כופר, לא קיבלו את ההשקפה שרואה את ישו כלוגוס.
האביונים והצמחונות.
אפיפניוס מסלמיס, בספרו פנריון, תיאר כמה אביונים אשר היו צמחונים והתנגדו להקרבת קורבנות, אבל אפיפניוס, בפנריון ל':י"ז:ה', אמר כי בהתחלה האביונים לא היו כך, אבל אחרי כן, כמה מהם התחברו עם אלכסאי ונעשו כך.
על פי דוד פלוסר הייתה זו כת יהודית גנוסטית שנקראה "כת הנוצרים" ועברה לנצרות תוך שמירה על דיעותיה בקשר להקרבת קורבנות.
ניסיונות לחדש את הזרם האביוני.
אישים שונים ניסו להתארגן להקים מחדש קבוצה אביונית. בארצות הברית למשל נעשה ניסיון כזה (Neo Ebionites).
אטימולוגיה.
ככל הנראה הם נקראים "אביונים" מכיוון שלפחות חלקם חיו חיים נטולי ממון והאמינו בסגפנות, או כי כך קראו להם הקתולים, שאמרו כי הם בעלי דעה אביונית על ישו מנצרת. המידע על כת האביונים נמצא בכתבים קתוליים עתיקים של אבות הכנסייה כמו כן גם בבשורה על פי האביונים שהיא המסמך העיקרי למידע עליהם.
דעה נוספת לגבי שמם היא סימוכין ללימודיו של רבם ישו מנצרת על הטיב שבאדם המציג עצמו כאביון או כצנוע.
יחידות mks
עמי מעייני
עמי מעייני (13 בינואר 1936 - 17 בפברואר 2019) היה מנצח, מלחין ואדריכל ישראלי.
קורות חייו.
עמי מעייני נולד ברמת גן. בסביבות שנת 1938 עבר עם הוריו למעונות עובדים ח' בצפון תל אביב, שאביו, יהודה מעיני, מהנדס במקצועו, סייע להקים.
הוא למד בתיכון באקדמיה למוסיקה על שם רובין בירושלים וסיים בגיל 17 בלבד. היה תלמידו של פאול בן-חיים.
מעייני היה בין מייסדי תזמורת הגדנ"ע, שאותה ניהל ועליה ניצח בשנים 1953–1957 ולאחר מכן בשנים 1970–1973.
לאחר מכן סיים תואר ראשון באדריכלות בטכניון.
ייסד ב-1956 את תזמורת הנוער של עיריית תל אביב, והיה מנצחה עד 1960, במקביל ניצח על תזמורת הקונסרבטוריון של חיפה ועל תזמורת הטכניון.
יצירתו, "דיברטימנטו למיתרים", בוצעה ב-1960, עוד בזמן לימודיו בטכניון, על ידי תזמורת רשות השידור בניצוח גאורג זינגר. באותה שנה הלחין גם את הקונצ'רטו לנבל ותזמורת. על יצירתו זו זכה בפרס אנגל לשנת 1963.
סיים תואר שני בבניין ערים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק וכן במוזיקה אלקטרונית. סיים לימודי תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. עבודת הגמר לתואר עסקה ב"הפילוסופיה של המוזיקה - עיון בתאוריות האסתטיות של הגל, שופנהאואר, ואגנר וניטשה".
מעייני למד נגינה בכינור, ויולה, חצוצרה ויותר מאוחר גם בעוגב. בביתו היה עוגב חלילים גדול אשר נבנה בידי גדעון שמיר. בשנת 2020 נתרם העוגב לפארק קרסו למדע בבאר שבע.
כמו כן היה תלמידם של איתן לוסטיג לניצוח ופאול בן-חיים לתורת המוזיקה. ובמקביל השתלם במוזיקה אלקטרונית אצל ולדימיר אוסצ'בסקי.
לאחר שובו לישראל עסק באדריכלות, תחילה אצל יצחק פרלשטיין ומאוחר יותר אצל אריה שרון. בין השאר תכנן ועיצב את אולם "קלרמונט" באקדמיה למוזיקה בתל אביב ואת בניין האקדמיה בירושלים בגבעת רם.
בשנת 1971 החליט להפסיק את עבודתו כאדריכל והחליט להקדיש את זמנו למוזיקה.
בשנות ה-80 היה היושב ראש של איגוד הקומפוזיטורים בישראל.
מאז 1980 כיהן כפרופסור לקומפוזיציה, לתורת המוזיקה ולפילוסופיה באקדמיות למוזיקה של תל אביב ושל ירושלים. בין השנים 1994–1998, ושוב משנת 2000 עד 2004 כיהן כמנהל האקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב.
ייסד את התחרות למלחינים צעירים ע"ש פאול בן-חיים, הנערכת פעם בשנתיים.
אחותו של עמי מעייני היא הנבלאית רות מעייני. בתה סיון מעייני-זליקוב היא כנרת בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
מעייני נפטר ב-17 בפברואר 2019, והובא למנוחות בבית העלמין בשביל מנוחה נכונה בראשון לציון.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית .
האנס פון אוילר-צ'לפין
מחלקת ההגנה האמריקאית
מיצ&quot;ב
מיצ"ב (ר"ת: מדדי יעילות וצמיחה בית-ספרית) מערכת של מבחנים וסקרים הנערכים בבתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים בישראל. המבחנים מתקיימים במקצועות: מדע וטכנולוגיה, שפת אם (עברית או ערבית), מתמטיקה ואנגלית, ואילו הסקרים מועברים בקרב תלמידים, מורים ומנהלים ועוסקים בשורה ארוכה של נושאים המשקפים את האקלים החברתי והפדגוגי בבית הספר. המבחנים והסקרים נערכים מדי שנה בשליש מבתי הספר, כך שכל בית ספר משתתף במיצ"ב אחת לשלוש שנים. את המבחנים והסקרים עורכת ראמ"ה (הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך), רשות מקצועית ממלכתית הפועלת תחת משרד החינוך. מטרת המיצ"ב היא לספק למנהלי בתי הספר מידע פדגוגי אובייקטיבי על בית הספר, שישמש את המנהלים לבניית תוכניות עבודה ולשיפור ההוראה והאקלים הבית ספרי. בשנת 2013 בוטלו המבחנים למשך שנה ולאחר מכן הוחזרו במתכונת החדשה.
המבחנים.
מבחני המיצ"ב מתקיימים בכיתות ה' ו-ח' בארבעה מקצועות ליבה: שפת אם (עברית או ערבית), מתמטיקה, אנגלית ומדע וטכנולוגיה, כאשר קיים הבדל בין כיתות ה' לכיתות ח'. בכיתות ה' המבחנים נערכים בשלושה מקצועות (שפת אם, מתמטיקה ואנגלית) ובכיתות ח' המבחנים נערכים בכל ארבעת המקצועות. בכל שנה ראמ"ה עורכת את המבחנים בשליש מבתי הספר בישראל לפי מתכונת זו. מבחנים אלו מכונים "מיצ"ב חיצוני". בנוסף לכך, מציעה ראמ"ה לבתי הספר שאינם משתתפים במיצב באותה שנה לקיים "מיצ"ב פנימי" - סדרת מבחנים הדומה למבחני המיצ"ב שנועדה להערכה פנים בית ספרית.
במיצ"ב החיצוני, המבחנים מועברים ונבדקים על ידי בוחנים ובודקים חיצוניים מטעם ראמ"ה, ותוצאותיהם נשלחות מאוחר יותר על ידי ראמ"ה למנהל בית הספר ולמשרד החינוך ולאחר מכן הן מפורסמות באתר משרד החינוך ובאתר "מיצ"ב ברשת". הדיווח על התוצאות הוא ברמה בית ספרית כללית ואינו כולל ציון אישי (משוב) לתלמיד.
במיצ"ב הפנימי ראמ"ה שולחת את חוברות המבחנים יחד עם חומרים פדגוגיים לבתי הספר לשימוש עצמי. מבחנים אלו מועברים לתלמידים בשכבות הגיל הרלוונטיות ונבדקים על ידי צוות בית הספר. במיצ"ב הפנימי הציונים הם לשימוש פנימי של בית הספר בלבד. חלק מבתי הספר משתמשים במבחני המיצ"ב הפנימי כמבחנים מסכמים ונותנים משוב לתלמידים על הישגיהם. ההשתתפות במיצ"ב הפנימי אינה חובה והיא נתונה להחלטת בית הספר.
מבחני המיצ"ב נבנים על פי תוכניות הלימודים הרשמיות של משרד החינוך ובודקים בראש ובראשונה את הידע והמיומנויות שהתלמיד למד באותה שנה, אך גם ידע ומיומנויות שהצטברו בשנים שקדמו למבחן. המבחנים כוללים דרכי תשאול מגוונות וכוללים הן שאלות סגורות והן שאלות פתוחות. הם בודקים רמות שונות של חשיבה (ידע, הבנה, הסקת מסקנות וכו'). משך כל מבחן הוא כשעה עד שעה וחצי. מבחני המיצ"ב נערכים כמבחנים מסכמים לקראת סוף שנת הלימודים (בחודשים אפריל-מאי). בכל שנה, מפתחת ראמ"ה גרסאות מבחנים חדשות בשיתוף עם צוותים פדגוגיים של הוראת המקצוע וועדות מומחים.
הסקרים.
בנוסף למבחנים, במסגרת המיצ"ב נערכים גם סקרי אקלים וסביבה פדגוגית לכל התלמידים בכיתות ה'-ט' והמורים בבתי הספר היסודיים ובחטיבות הביניים המשתתפים במיצ"ב. הסקרים כוללים שאלוני עמדות לתלמידים וראיונות למורים. שאלוני התלמידים מועברים באופן אנונימי ובודקים נושאים שונים כמו: רמת המוטיבציה של התלמידים ללמידה; היחסים בין המורים לתלמידים בבית הספר; אירועי אלימות בבית הספר ותחושת המוגנות של התלמידים. סקרי האקלים נערכים במחצית שנת הלימודים (ינואר-פברואר) והם אנונימיים (התלמידים אינם רושמים את שמם בשאלון). שאלוני המורים עוסקים בנושאים כגון: התהליכים הפדגוגיים בכיתות, הפיתוח המקצועי של המורים, שביעות הרצון מהעבודה ועוד. מזה מספר שנים, נערכים גם סקרי אקלים וסביבה פדגוגית גם בקרב תלמידים בכיתות י'-יא' ומורים בחטיבות העליונות. הנתונים הללו מתפרסמים אף הם באתר משרד החינוך ובאתר "מיצ"ב ברשת".
ציונים, תוצאות ודוחות.
למבחני המיצ"ב ניתנים ציונים על סולם בין 0–100, אולם ציונים אלו לא ניתנים להשוואה בין שנה לשנה ובין מקצוע למקצוע מפני שבכל שנה מועבר מבחן חדש. כתחליף לציונים אלה, ראמ"ה מחשבת ומפרסמת מאז שנת תשס"ח ציונים מכויילים המאפשרים השוואה בין הציונים המתקבלים במבחנים בשנים אחרות. הציונים המכויילים ניתנים על סולם שהממוצע שלו נקבע במקור על 500 וסטיית התקן שלו על 100.