האיגוד הוא הפדרציה הבינלאומית לתעשייה הפונוגרפית הרשמית של ספרד.
תעודות על מכירות.
איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי מעניק תעודות זהב ופלטינה על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
PROMUSICAE
איגוד תעשיית ההקלטות הפולני
איגוד תעשיית ההקלטות הפולני (בפולנית: Związek Producentów Audio-Video; באנגלית: Polish Society of the Phonographic Industry ובקיצור: ZPAV) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בפולין. האיגוד הוקם ב-11 ביולי 1991.
אנדז'יי פוצ'ינסקי הוא היו"ר של איגוד תעשיית ההקלטות הפולני.
תעודות על מכירות.
איגוד תעשיית ההקלטות הפולני מעניק תעודות זהב, פלטינה ויהלום על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו (המספרים בסוגריים היו בתוקף להקלטות עד לשנת 2005):
מוענקות גם תעודות פלטינום מוכפלות, עד להגעה לרמת "יהלום" (למשל אלבום של אגניישקה חילינסקה זכה לדרגת פלטינה*3 כאשר עבר 60,000 מכירות).
תיכון אורט אבין
תיכון אורט אבין (שם רשמי: "אורט אבין- תיכון למדעים, אומניות ותקשורת") הוא בית ספר תיכון עירוני ארבע שנתי (כיתות ט'-י"ב) בעיר רמת גן, הממוקם בשכונת רמת השקמה. בית הספר נמצא בבעלות רשת אורט ישראל.
התיכון קרוי על שמו של תורם אמריקאי יהודי אשר ביקש לתרום להקמת בית ספר טכנולוגי מדעי.
היסטוריה.
בית הספר נוסד כבית ספר פרטי לכימיה בשנת 1954. הוא מנוהל על ידי רשת אורט משנת 1965 ונתמך על ידי עיריית רמת גן. בראשיתו היו בו כשתי כיתות לימוד בלבד, ובהן נלמדו מקצועות מדעיים שונים, בדגש על כימיה ברמה אוניברסיטאית. משנת 2012 עד שנת 2021 ניהלה את בית הספר מריאנה בן יוסף ומספטמבר 2021 מנהל את בית הספר רותם לצטר. בבית הספר לומדים תלמידים בעיקר מדרום-מרכז רמת גן, אך באים ללמוד בו גם תלמידים מערים אחרות באזור.
נכון לשנת הלימודים תש"פ, בבית הספר לומדים 731 תלמידים והוא משלב למידה עיונית והשכלה טכנולוגית.
בית הספר זכה בפרס החינוך הארצי בשנת תשע"ז.
מיכאל שטיגליץ
מיכאל שטיגליץ (7 בספטמבר 1948 – 20 בנובמבר 1996) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. שימש כנספח צה"ל ברוסיה, ופיקד על גדוד תותחנים 411 באגד ארטילרי 282 ועוצבת אדירים.
ביוגרפיה.
מיכאל שטיגליץ נולד בברית המועצות לסבטלנה וסמיון ב-1948. בברית המועצות סיים את התואר השני בארכאולוגיה ובהיסטוריה. ב-1973 עלה לישראל, אחרי מאבק עם השלטונות הסובייטים על זכותו לעלייה. בנובמבר 1974 התגייס לצה"ל כשהוא בן 26 ושובץ בחיל התותחנים. עבר הכשרה כלוחם ובשנת 1978 עבר קורס קציני מילואים.
ביוני 1980 חזר לשירות הקבע ושירת במגוון תפקידי פיקוד והדרכה. בין השנים 1986–1987 פיקד על גדוד קרן (411) השייך לאגד ארטילרי 282. בשנת 1988 יצא לקורס קציני תותחנים מתקדם בארצות הברית. בין השנים 1991–1993 פיקד על עוצבת אדירים.
בין השנים 1992–1996 שימש כנספח צה"ל ברוסיה. לאחר מכך השתחרר מן השירות בדרגת אלוף-משנה.
ב-17 בנובמבר 1996 התנדב לשירות מילואים, כדי לשמש מלווה למשלחת נציגים מ ברוסיה, אשר ביקרה בישראל.
ב-20 בנובמבר 1996 נפטר מדום לב והוא בן 48.
משפחה.
בשנת 1980 התחתן עם אניטה ונולדו להם שני בנים, דניאל צבי ואבינועם משה. בני הזוג התגרשו בהמשך. אחותו של מיכאל שטיגליץ היא אביטל שרנסקי, אשתו של נתן שרנסקי.
ריקו נאסטי
מריה-ססיליה סימון קלי (באנגלית: Maria-Cecilia Simone Kelly; נולדה ב-7 במאי 1997), ידועה בשם הבמה ריקו נאסטי (Rico Nasty), היא ראפרית, פזמונאית ומפיקה מוזיקלית אמריקאית.
סינגל הפריצה שלה "Smack a Bitch", יצא לאור בשנת 2018 וזכה להצלחה בטיקטוק.
קריירה.
ב-2014, כשהייתה בכיתה י"א, הוציאה לאור את המיקסטייפ הראשון שלה, "Summer's Eve". לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, החלה להתמקד בקריירת המוזיקה שלה והוציאה לאור שני מיקסטייפים ב-2016, "The Rico Story" ו-"Sugar Trap". שני המיקסטייפים זכו לתשומת לב בולטת מצד התקשורת והקהל הרחב.
ביוני 2018, חתמה קלי בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס והוציאה לאור את המיקסטייפ הרביעי שלה, "Nasty".
בינואר 2019, התארחה בלהיטה של הראפרית דוג'ה קאט, "Tia Tamera".
באפריל 2019, הוציאה יחד עם המפיק קני ביטס מיקסטייפ משותף בשם "Anger Management". האלבום זכה לביקורת חיובית ממגזין רולינג סטון.
בשנת 2020 היא הוציאה את האלבום הראשון "Nightmare Vacation".
מסע אל העבר
מסע אל העבר הוא אתר אינטרנט ישראלי, שהוקם בשנת 2001 ומציע להורדה משחקי וידאו ישנים ו-Abandonware מישראל ומהעולם בעלי ערך נוסטלגי.
לצד משחקים להורדה, הוא כולל קישורים למשחק במשחקים ישנים ברשת, וכן מידע רב בנושא, כגון סריקות של חוברות הדרכה ועטיפות, ריכוז צ'יטים, פורום, סיקור משחקים, פתרונות לשלבים, וכן מדריכי הפעלה של תוכנות להרצת משחקים ישנים כמו DOSBox.
האתר נוסד ב-17 באוגוסט 2001, לדברי עורכי האתר, מתוך מטרה "לשמר את העולם שהלך ונעלם" של משחקים נוסטלגיים.
הדגש באתר הוא על משחקים ישראליים (מקוריים ומתורגמים), כאשר טווח התאריכים של המשחקים המוצעים באתר הוא בקירוב שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20. נכון למרץ 2020, האתר כולל 404 משחקים מפיתוח ישראלי, ו-1,089 משחקים בסך הכול.
בכל עמוד של משחק, ישנו סיקור הכולל פרטים כמו שם החברה המפתחת והחברה המפיצה, שנת ההוצאה, צילומי מסך, וכן לעיתים ציון עורכי האתר וציון הגולשים, הסבר בשפה חופשית על מאפייני ומהלך המשחק, כמו גם טיפים ועזרה טכנית. עבור חלק מהמשחקים ניתן למצוא גם סריקות של פרסומות המשחק, וכן ישנה באתר "פינת קטלוגים ופרסומות", בה ניתן גם לצפות בקטלוגים ישנים של משחקי מחשב. בנוסף ישנה פינה אינטראקטיבית בשם "פינת תקליטורי האוסף" שמאפשרת לחיצה על תפריטים של אוספי משחקים שיצאו בישראל, והפניה לדפי המשחקים המתאימים.
מושבות הברון הירש בארגנטינה
מושבות הברון הירש בארגנטינה הן מושבות חקלאיות של יהודים שהוקמו בארגנטינה בסוף המאה ה-19. המושבות הוקמו בתמיכת הברון מוריס הירש וארגון יק"א ויושבו בעיקר על ידי יהודים ממזרח אירופה. הברון הירש ראה בהתיישבות היהודית בארגנטינה פתרון לאנטישמיות שחוו יהודי מזרח אירופה, ושטח בו יוכלו היהודים להקים מדינה יהודית.
המתיישבים היהודים, אשר כונו "הגאוצ'וס היהודים" ("gauchos judíos" בספרדית), הקימו מספר מושבות ולצד אורח החיים החקלאי ניהלו חיים יהודיים והקימו בתי כנסת, בתי ספר, ספריות ומוסדות תרבות.
עד שנת 1896 נקלע פרויקט יישוב היהודים בארגנטינה לקשיים רבים. עם מותו של הירש באפריל 1896 נזנח רעיון הקמת המדינה היהודית בארגנטינה, אך יהודים המשיכו להגר לארגנטינה וארגון יק"א המשיך בהקמת מושבות חדשות.
במרוצת השנים עזבו מרביתם של בני הדור הצעיר את המושבות ועברו לערים הגדולות (בעיקר לבואנוס איירס) או לישראל. כיום נותרו יהודים מעטים ביישובים.
רקע.
לקראת סוף המאה ה-19 החלו היהודים אשר התגוררו ברחבי האימפריה הרוסית לסבול מגילוי אנטישמיות רבים, לצד הגבלות שונות מצד השלטון. יהודים רבים מתחומי מזרח רוסיה החלו להגר למקומות שונים בעולם. במקביל, ארגנטינה, אשר הוקמה ב-1816, נקטה בסוף המאה ה-19 במדיניות של דלת פתוחה כדי לעודד הגירה אליה וליישב את שטחיה הריקים. צירוף נסיבות זה הביא להגירה של יהודים רבים ממזרח אירופה לארגנטינה. המדינה הצעירה הבטיחה לתושבית חופש דת, דבר שקסם ליהודים שסבלו מאנטישמיות במזרח אירופה. חלק מהיהודים פנו להתיישבות חקלאית וראשונת המושבות היהודיות הייתה מוזסוויל, אשר הוקמה ב-1889 (עוד לפני תמיכתו של הברון הירש).
בשנת 1891 הגה הברון מוריס הירש תוכנית לפיה שטחיה העצומים והריקים של ארגנטינה יוכלו להוות פתרון לבעיית היהודים במזרח אירופה. על פי תוכניתו, על השטחים שירכשו בארגנטינה תוכל לקום ביום מן הימים מדינה ליהודים.
המושבות הראשונות.
באוגוסט 1891 הקים הברון הירש את חברת יק"א, שאנשיה היו מוסמכים לאתר שטחים ליישוב היהודים. בסוף השנה נרכשו מידי ממשלת ארגנטינה שטחים בצפון המדינה, אולם לבסוף לא יצא רעיון זה אל הפועל.
בשנת 1892 החל תכנון המושבות החדשות באופן מסודר. הירש הגיע להסכם עם ממשלת הצאר אשר התיר ליהודים לעזוב את רוסיה. במקביל, החל במיון המתיישבים העתידיים. נבחרו מתיישבים בעלי ידע בחקלאות, שמשפחתם כללה לפחות עוד שני צעירים בגיל העבודה. המתיישבים אורגנו בקבוצות של 50 משפחות. הפרויקט תוכנן כמפעל עסקי שרווחיו יופנו להמשך ההתיישבות. חברת יק"א סיפקה למתיישבים את הקרקע, הציוד והתמיכה בשלב הראשון כהלוואה אותה יצטרכו להחזיר.
בינתיים החלו יהודים ממזרח אירופה להגיע בכוחות עצמם אל ארגנטינה והירש נאלץ ליישב אותם עוד בטרם הושלם התכנון. ראשונת המושבות שהוקמה בתמיכת הברון הירש הייתה מאוריסיו (הוקמה ב-1891) ונקראה על שמו של הברון, ואחריה המושבות סן-אנטוניו ווילה קלרה (על שם רעייתו של הברון, קלרה הירש). במקביל, סייע הברון באותה שנה למושבה מוזסוויל שנקלעה לקשיים והעביר אותה תחת חסותו.
הקבוצות המאורגנות הראשונות שהגיעו לארגנטינה הקימו את המושבה לוסיינוויל (בסווילבסו כיום) המנציחה את זכר בנו היחיד של הברון, לוסיין, אשר נפטר ב-1887.
המתיישבים היהודים נתקלו בקשיים רבים, אשר כללו תנאי אקלים קשים בהם לא היו מורגלים, אסונות טבע שהשמידו את היבולים בשנים בראשונות, ומתחים רבים בין המתיישבים לפקידי הברון בבואנוס איירס.
בשנת 1895 נפגש הברון הירש עם בנימין זאב הרצל בפריז, והשניים דנו ביישוב היהודים בארגנטינה. מאוחר יותר דן הרצל בשאלת מיקומה של המדינה העתידית בספרו "מדינת היהודים" בפרק "פלשתינא או ארגנטינא?".
אחרית דבר.