תהליך הייצור של צג ה-LCD מורכב ממספר שלבים. המסך מורכב משני חלקים עיקריים וכן מחלקים נוספים המתווספים אליהם בסוף התהליך. שני חלקים אלה הם שני חלקי הזכוכיות העיקריים – TFT ו-CF. שניהם מיוצרים בתהליך מבוסס על פוטוליתוגרפיה.
שלבי הייצור העיקריים:
ייצור ה-TFT כאמור מבוסס על פוטוליתוגרפיה. בדרך כלל ייצור ה TFT בחמישה שלבים. כל שלב הוא שלב פוטוליתוגרפי (Deposition → PR Coating → Exposure → PR development → Bake → Strip → Etch):
משה שמואל שפירא (באר יעקב)
הרב משה שמואל שפירא (י"ט באב תרע"ז, 5 באוגוסט 1917 – א' באייר תשס"ו, 29 באפריל 2006), היה ראש ישיבת באר יעקב, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל ואחר כך של דגל התורה, וחבר נשיאות ועד הישיבות ומפעל הש"ס.
ביוגרפיה.
נולד במינסק שבבלארוס. אביו, רבי אריה שפירא, היה רב בביאליסטוק, בנו של רבי רפאל שפירא מוולוז'ין ונכדו של והנצי"ב. אמו, מינא גולדא, הייתה נכדת רבי יום טוב ליפמן הלפרין (ביאליסטוק) בעל ה"עונג יום טוב". הסנדק שלו היה סבו הרב רפאל ואת הברכות בירך דודו רבי חיים בריסק. נקרא על שם אחי סבו רבי משה שמואל שפירא מבוברויסק.
בעקבות מלחמת העולם הראשונה נאלצה המשפחה לנדוד מביאליסטוק למינסק, עיר הולדתו. בתום המלחמה שבה המשפחה לביאליסטוק. בביאלסטוק החל ללמוד בישיבה. בתקופה זו למד בחברותא עם בן-עירו הרב אריה לייב מאלין. בשנת תרצ"ג (1933) נסע ללמוד בישיבת אוהל תורה בברנוביץ' אצל הרב אלחנן וסרמן. בשנת תרצ"ו (1936) נסע ללמוד בישיבת מיר שבפולין. לדבריו נהג שם ללמוד במחברות שבהן סיכמו תלמידים את שיעורי רבי ברוך דב ליבוביץ, ומאז החזיק את עצמו כתלמידו. בהגיעו לגיל גיוס נמלט מפולין.
בשנת תרצ"ח (1938) עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, שם למד אצל רבי ראובן כץ וכן שמע את שיעוריו של הרב שך. בשנת תש"ד (1944) למד בירושלים אצל בן-דודו הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.
נישא לחיה פייגא ציפורה (נפטרה בטבת תש"פ), בתו של הרב אהרן ויינשטיין, ראש ישיבת "בית יוסף" נובהרדוק בתל אביב.
לאחר נישואיו התגורר בבני ברק ולמד בכולל חזון איש, ולאחר מכן קיבל את משרתו התורנית הראשונה כר"מ בישיבת קול תורה. באותה תקופה נסמך להוראה על ידי הרב איסר זלמן מלצר. החזון איש אמר עליו שהוא "נשמה של עולם האצילות".
בשנת תש"ט (1949) מונה בברכתו של החזון איש לראש ישיבת באר יעקב, שהוקמה מעט קודם לכן בהמלצת החזון איש בידי הרב שלמה וולבה, המנהל הרוחני, והרב אפרים בורודיאנסקי, ראש הישיבה, שפרש לאחר זמן קצר, ועמד בראשות הישיבה עד יום פטירתו. את שיעוריו הוציא לאור בספריו קונטרס הביאורים (שיעורים כלליים) ושערי שמועות (שיעורים על הדף). עסק גם בההדרת ספרי הראשונים והוציא לאור את "תוספי הרא"ש" ואת חידושי הר"י מיגאש.
בתיאור תולדותיו מסופר שכבר בשנת תשכ"ו ביקשו הרב יחזקאל סרנא שיצטרף למועצת גדולי התורה, והוא סירב. מאוחר יותר, כשהגיע הרב סרנא לביתו לבקש זאת, הוא התרצה. לאחר הקמת דגל התורה, בשנת תשמ"ט (1988), נקרא על ידי הרב שך לכהן כחבר במועצת גדולי התורה של המפלגה.
הלווייתו יצאה מישיבת באר יעקב ועברה דרך בית הכנסת לדרמן בבני ברק ונקבר בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז' בבני ברק, סמוך לקברו של הרב שך.
לאחר הופעת הספר "ניחוחה של תורה" שנדפס עוד בחייו, יצאו לאור לאחר פטירתו מספר ספרי זיכרון הכוללים את תולדות חייו, אסופת מאמרים מתלמידיו ושיעוריו, ובהם: "ובא השמש", "לשמש שם אהל", "ישורון" ו"ארזים עלי מים".
את מקומו בראשות הישיבה ממלא בנו הרב דוד יצחק שפירא.
בחודש אלול תש"ע הוקמה לזכרו ישיבת שערי שמועות ביישוב בית חלקיה (על שם ספרו "שערי שמועות"). בראשות הישיבה עומדים בנו הרב נפתלי צבי יהודה שפירא ונכדו הרב אריה (בן הרב דוד יצחק) שפירא.
דרך לימודו.
תלמידיו של הרב שפירא רואים את דרכו כמקבילה לזרמי הלימוד הבולטים האחרים בעולם הישיבות במחצית השנייה של המאה ה-20, דהיינו שיטותיהם של הרב נחום פרצוביץ, שהיה ראש ישיבת מיר, והרב שמואל רוזובסקי, שהיה ראש ישיבת פוניבז'.
דרכו של הרב שפירא מבוססת בעיקר על דרכו של רבו המובהק ובן דודו, הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק. הרב יצחק זאב שכלל את "השיטה הבריסקאית" שייסד אביו, הרב חיים סולובייצ'יק ומקובלת ברוב הישיבות הליטאיות. לפי שיטה זו תפקיד הלומד הוא רק להגדיר "מה כתוב", מה הגדרת העניין ותחומיו, ולא להתעסק בנימוקים ובטעמים.
אמנם בעוד הרב יצחק זאב עסק בעיקר בסוגיות השייכות לסדר קדשים, העוסק בענייני קרבנות ובית המקדש, מושגים שמעצם טבעם רחוקים מן ההבנה השכלית, הרי שהרב שפירא עסק בעיקר במסכתות שבהן עוסק בית המדרש הישיבתי הקלאסי, שהן בעיקר בסדרי "נשים" ו"נזיקין".
השקפה.
הרב שפירא דרש שלא להתדיין בבג"ץ על גיוס בני הישיבות, מתוך חשש שהשופטים "מבקשים לעקור הכל".
בסוף שנת 2000, ערב ההצבעה במליאת הכנסת על חוק הוראת שעה, שיאפשר את המשך הסדר דחיית גיוס בני הישיבות, נשא דברים במעמד הכנסת ספר תורה שהתקיים בישיבת באר יעקב:
על רקע זה נתגלעו חילוקי דעות בינו לבין הרב אהרן יהודה לייב שטינמן סביב נושא אימוץ מסקנות ועדת טל, שהתנו את חוקיות המשך הסדר תורתו אומנותו בהוכחת התרחבות אחוזי הגיוס לשירות במשמר האזרחי. קודם לכן שלח לו מכתב בו ביקש ממנו שלא להיכנע לדרישות הבג"ץ ולסרב לכל הצעת פשרה, ובין השאר כתב: "ומהנסיון הוא שהדרך היחידה פה בארה"ק הוא לעמוד בתוקף מוחלט על כך כי אין לגעת בישיבות הק' ובהיכלי התורה, ורק על ידי עמידה תקיפה ישמר המצב הקיים". ביולי 2002, ערב ההצבעה בכנסת על חוק טל ובעקבות חילוקי הדעות הללו, פרש מחברותו במועצת גדולי התורה של תנועת דגל התורה. במכתב ההתפטרות ששלח למזכיר מועצת גדולי התורה כתב:
ניגונים.
הרב שפירא נהג לשיר עם תלמידיו באירועים מיוחדים. שיריו היו ממסורת משפחתו מוולוז'ין, מישיבות ליטא, מהרב ברוך בר ליבוביץ ולחנים אישיים. הרב שפירא ניחן בחוש מוזיקלי, והוא נהג לספר שכשהיה אצל הרב מבריסק, כיבדו הרב לשיר והוא אמר שאינו יודע לשיר. לאחר מכן שמעו הרב מבריסק שמפזם דרך לימודו ואמר לו בסרקזם שבאמת אינו יודע לשיר.
מספרים בינארים
תיאודוסיוס השני
קודקס תיאודוסיאנוס
תיאודוריק
מוזיקה פופולרית
מוזיקה פופולרית (הנקראת לעיתים מוזיקה קלה) היא מוזיקה המשתייכת לאחד ממגוון סגנונות מוזיקליים הנגישים לקהל הרחב ולרוב מופצים בצורה מסחרית. הגדרת המוזיקה הפופולרית מבחינה בין סגנונות אלו ובין מוזיקה קלאסית מחד ומוזיקה עממית מאידך. לעיתים משמש המונח מוזיקת פופ לתיאור מוזיקה פופולרית, כשלמעשה "פופ" מתאר סגנון מוזיקלי מסוים המשתייך למוזיקה הפופולרית, אך לא מכסה את כל גווניה. לפעמים מכונה המוזיקה גם בשם "מיינסטרים".
הגדרה.
המונח "מוזיקה פופולרית" משמש במובן רחב ובמובן צר. במובן הרחב, הוא מתייחס לכל סוגי המוזיקה שאינם מוזיקה קלאסית. בתחילת המאה ה-19 נקראו השירים המסורתיים של האנשים הפשוטים "שירים פופולריים". בסוף אותה מאה נקראו שירים אלו "שירי עם" (folk songs) ונוצרה הבדלה בין שירים אלו למוזיקה פופולרית עירונית וחדשה יותר. כיום מופצת המוזיקה הפופולרית באמצעי תקשורת המונים כגון רדיו, טלוויזיה ואפליקציות מוזיקה. המוזיקה הפופולרית מהווה חלק מהתרבות הפופולרית וכוללת סגנונות מוזיקליים רבים.
במובן הצר משמש המונח לעיתים לתיאור מוזיקת פופ - סגנון מוזיקלי המתאפיין במוזיקה קלילה, קליטה, ולרוב ממוסחרת.
סוגי מוזיקה פופולרית.
המוזיקה הפופולרית נחלקת לסגנונות מוזיקליים שונים, ותיקים למדי או חדשים הנמצאים בהתהוות. לרוב, קהל המאזינים לסגנון מסוים יאופיין על ידי שיוך לקבוצת גיל שבצעירותה היה אותו סגנון פופולרי. חלוקה זו עומדת בבסיס חלקה של המוזיקה ב"פער הדורות". כך, לדוגמה, מוזיקת ביג בנד זוכה עדיין לפופולריות ניכרת, אף על פי שהגיל הממוצע של קהל המאזינים של סגנון מוזיקלי זה גבוה באופן משמעותי מהגיל הממוצע של קהל מאזיני מוזיקת ראפ. "פער דורות" זה בקרב קהל המאזינים של הסגנונות השונים הפך בולט במיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה בעקבות ההתעצמות הכלכלית והחברתית של האוכלוסייה הצעירה. את המוזיקה אשר שווקה לפני שנות הארבעים לא ניתן לשייך לקבוצות גיל באופן כה ברור.
לעיתים קרובות משום שסיווג סגנונות המוזיקה הפופולרית הוא שרירותי הסיווג יהיה שנוי במחלוקת בקרב קהל המאזינים.
להלן רשימה של סגנונות מוזיקה פופולרית מודרנית. הרשימה איננה כוללת סגנונות מוזיקליים אשר אינם עכשוויים או שאינם נמכרים כיום בכמות ניכרת במיוחד (כגון מוזיקה קלאסית, אופרה ומוזיקת גוספל). כמו כן, סיווג הסגנונות המופיע ברשימה בוצע לפי קטגור הסוגות הקיים באתר Allmusic.
הערות:
תאודוריק
הלברשטאם
ציציות
הלברשטם
מישור החוף הדרומי
מישור החוף הדרומי הוא הדרומי מבין שלושת חלקיו של מישור החוף בארץ ישראל, ומכאן שמו. הוא משתרע מאגד הערים תל אביב-יפו עד לרצועת עזה, ומחוף הים התיכון במערב עד לגבעות השפלה במזרח, גבולות אלה אינם מקובלים על הכול ויש חילוקי דעות לגביהם.
את גבולו הצפוני של מישור החוף הדרומי נהוג לקבוע בנחל הירקון, באזור גוש דן, משם הוא ממשיך דרומה לאורך קו החוף עד לרצועת עזה ואזור העיר רפיח. קטע זה של מישור החוף הוא הרחב ביותר מבין שלושת קטעי מישור החוף והוא עשוי להגיע עד לכ-40 קילומטר ברוחבו המקסימלי באזור חבל אשכול.
תיחום גאוגרפי מצפון לדרום.
יש המחלקים את מישור החוף הדרומי לשני חלקים מרכזיים: