ב-5 בספטמבר 2014 חתם אליחן בהכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש שלושה שערים ב-24 הופעות בליגה. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה א' ואליחן עזב את המועדון.
ב-20 במאי 2015 חזר אליחן לליגת העל וחתם בקבוצת בני סכנין, ובמדיה כבש שער אחד ב-18 הופעות בליגה. בחלון העברות של ינואר חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית. בתום העונה חתם בהפועל מגדל העמק מליגה א'.
ב-16 ביולי 2017 חתם אליחן במ.ס. דבורייה מליגה ב'. לאחר שפתח את העונה בדבורייה, אך לא זכה לדקות משחק מאז ספטמבר 2017, עזב אליחן את הקבוצה וחתם ב-17 בינואר 2018 בהפועל בית שאן.
מוניטאים
מוניטיים
מנקיאלה
מנקיאלה הוא כפר במחוז פנג'אב, פקיסטן, ליד העיר רוואלפינדי, הידוע בשל הסטופה הבודהיסטית שלו. הוא נמצא ליד מבצר רוואט ובמרחק של 50 ק"מ מאסלאמאבאד. נאמר שהשם מנקיאלה נבחר על ידי ראג'ה מאן או מאניק.
סטופת מנקיאלה.
סטופת מנקיאלה היא סטופה ממלכת גנדהארה שנבנתה על מנת להנציח את המקום שבו, על פי האגדה, בודהה הקריב חלק מגופו כדי להאכיל שבעה גורי נמר רעבים.
היסטוריה.
הוא נבנה בתקופת שלטונו של קנישקה (128 - 151 לספירה). מאונטסטוארט אלפינסטון, השליח הבריטי הראשון לאפגניסטן נתקל בסטופה זאת במקרה בשנת 1808 לספירה, וכתב תיאור מפורט בספר הזיכרונות שלו "ממלכת קאובול" (1815). על פי כתובת אבן, הסטופה שוחזרה בשנת 1891 על ידי גדוד של צבא הודו הבריטית. ראג'ה אוסמן היה הארכיטקט.
כל שרידי הסטופה, שנמצאים כרגע במוזיאון הבריטי, נמצאו על ידי ז'אן-בפטיסט ונטורה בשנת 1830 בין 10 ל-20 מטרים מתחת לחלק העליון של הכיפה. הם היו בשלב אחד בבעלות ג'יימס פרינספ, סוחר העתיקות המפורסם.
בפתח הסטופה פעור חור כתוצאה מחפירות שנעשו על ידי ציידי שרידים בעבר. עכשיו יש מחסום סביבו מטעמי בטיחות.
הבית הלבן הקטן של הארי ס. טרומן
הבית הלבן של הארי טרומן
ניסיון ההתנקשות בנשיא ארצות הברית הארי טרומן
תקוות גדולות (סרט, 1946)
תקוות גדולות (באנגלית: Great Expectations) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1946 שביים דייוויד לין המבוסס על הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. בסרט מככבים ג'ון מילס, ברנרד מיילס, פיליי קורי, ג'ין סימונס, מרטיטה האנט, אלק גינס וולרי הובסון. הסרט זכה בשני פרסי אוסקר, בקטגוריות התפאורה והצילום הטובים ביותר, והיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר נוספים, לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולתסריט הטוב ביותר.
את ההשראה לסרט קיבל דייוויד לין מעיבוד לתיאטרון שראה ב-1939. בגרסה זו אלק גינס גילם את דמותו של הרברט פוקט ומרטיטה האנט שיחקה בתפקיד מיס האווישם. הם שבו וגילמו את אותן הדמויות גם בסרט הקולנוע. את התסריט כתבו דייוויד לין, אנתוני הבלוק-אלן, ססיל מק'גיברן, רונלד נים וקיי וולש. המפיק היה רונלד נים והצלם גאי גרין. זה היה הסרט הראשון מבין השניים שביים לין המבוססים על רומנים מאת דיקנס, הסרט השני היה "אוליבר טוויסט" מ-1948.
תקציר עלילה.
פיליפ "פיפ" פיריפ (אנתוני ואגר) הוא ילד יתום הגדל אצל אחותו המרשעת ובעלה ג'ו גרג'רי (ברנרד מיילס), נפח טוב לב. יום אחד נתקל פיפ באסיר נמלט, אייבל מגוויץ' (פינליי קורי), המאיים על הילד ודורש ממנו להביא לו אוכל ופצירה כדי לנסר את השלשלאות שלרגליו. מגוויץ' נתפס על ידי השוטרים כשהוא תוקף אסיר נמלט אחר, ונלקח לספינת אסירים.
מיס האווישם (מרטיטה האנט) היא אישה תמהונית ועשירה. היא מבקשת מפיפ לבקר בביתה כדי לארח לה לחברה ולשחק עם בת חסותה, אסטלה (ג'ין סימונס) ילדה יפה אך אכזרית. אסטלה לועגת לפיפ בכל הזדמנות על מנהגיו המחוספסים, אבל פיפ מתאהב בה בכל זאת. הביקורים מסתיימים כשמלאו לפיפ 14 שנים והוא אמור להתחיל לעבוד כשוליה של נפח. גם אסטלה עוזבת את הבית ונוסעת לצרפת ללמוד להתנהג כליידי.
שש שנים אחר כך מגיע לבקר את פיפ עורך הדין של מיס האווישם, מר ג'אגרס (פרנסיס ל. סאליבן) ומודיע לו שיש לו מיטיב מסתורי שמציע להפוך אותו לג'נטלמן כזה עם "ציפיות גדולות". פיפ (ג'ון מילס) מניח שהמטיבה האלמונית היא מיס האווישם. הוא נוסע ללונדון, שם ג'אגרס ארגן לו מקום מגורים עם הרברט פוקט (אלק גינס), שגם ילמד את פיפ להתנהג כג'נטלמן. הרברט מספר לפיפ על מיס האווישם, אך לפני שנים רבות ננטשה ביום כלולותיה, והיא נחושה להתנקם בכל הגברים כולם, והיא משתמשת באסטלה ככלי למטרה זו.
אחרי שמלאו לפיפ 21 שנים, מגיע ג'ו גרג'רי לביקור, ומוסר הודעה ממיס האווישם המבקשת מפיפ לבוא לביתה. פיפ שמח למצוא שם את אסטלה שחזרה מחו"ל (ואלרי הובסון). אבל היא מזהירה אותו שוב "אתה חייב לדעת פיפ, אין לי לב". מכאן ואילך אסטלה ופיפ מבלים זמן רב ביחד. היא מתוודה בפניו שלמרות שהיא מפלרטטת עם בנטלי דרמל העשיר, אין בליבה שום רגש אליו. אל פיפ מגיע לפתע אורח מן העבר, מגוויץ', שמגלה לו שהוא מיטיבו המסתורי. פיפ, שהניח שמיס האווישם היא הפטרונית שלו, הבין שהיא רק מנצלת אותו. פיפ, שעולים בלבו חשדות לגבי דרמל, הולך לפגוש את אסטלה בביתה של מיס האווישם. אסטלה מספרת לפיפ שהיא מתכוונת להתחתן עם דרמל. פיפ מתעמת עם מיס האווישם ואומר לה "אני אומלל כפי שתמיד רצית שאהיה". מיס האווישם מבינה לבסוף את הנזק שגרמה, ומבקשת ממנו שיסלח לה. פיפ עוזב את החדר, וכשהיא קמה כדי ללכת בעקבותיו, האש מהאח אוחזת בשמלתה ומיס האווישם עולה בלהבות. פיפ שומע את הצעקות וחוזר בריצה, אך אינו מצליח להציל אותה.
אחרי שפיפ הוזהר שאויבו הוותיק של מגוויץ' (האסיר הנמלט השני מתחילת הסרט) מודע לכך שמגוויץ' נמצא בלונדון, פיפ מתכונן להבריח את מגוויץ' בספינה ליבשת אירופה ולהתלוות אליו לשם. פיפ, הרברט ומגוויץ' חותרים בסירה לעבר הספינה, אבל שוטרים עוצרים בעדם. מגוויץ' ואויבו נאבקים זה בזה במים, מגוויץ' נפצע קשה והשני נהרג כשהוא נתפס בגלגל המשוטים של הספינה. מגוויץ' סיפר לפיפ על בתו הקטנה שמתה, וחשדו של פיפ שמדובר באסטלה מתברר כנכון, כשמר ג'אגרס מספר לו על התינוקת שמיס האווישם אימצה. פיפ מבקר את מגוויץ' הגוסס ומספר לו שבתו חיה ושהיא יפה ועשירה ושהוא פיפ מאוהב בה. אחר כך מגוויץ' נפטר. פיפ נופל למשכב, והוא מועבר לביתו של ג'ו גארג'רי המטפל בו עד להחלמתו. פיפ חוזר ומבקר בבית הנטוש של מיס האווישם ומוצא שם את אסטלה. מתברר מר ג'אגרס גילה לדרמל את זהותם של הוריה, והוא ביטל את האירוסים ביניהם. אסטלה מתכוונת לחיות בבדידות בבית שאותו ירשה. פיפ קורע את הווילונות, פותח את החלונות הגדולים ומאפשר לאור השמש לחדור לתוך החדר; לראשונה אחרי שנים רבות השמש מאירה את החדר ומגלה קורי עכביש, אבק ורקבון. פיפ אומר לאסטלה שהוא מעולם לא הפסיק לאהוב אותה. היא מהססת מעט, ואחר כך היא מחבקת אותו והשניים יוצאים ביחד מהבית.
פרסים.
הסרט "תקוות גדולות" זכה בפרס אוסקר לתפאורה הטובה ביותר (לג'ון בריין, ולווילפרד שינגלטון) ובפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר בשחור-לבן. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ולפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
הפלת ה-SU-24 הרוסי על ידי טורקיה (2015)
ב-24 בנובמבר 2015 הפילו מטוסי F-16 של חיל האוויר הטורקי, באמצעות טיל AIM-9 סיידוויינדר, מפציץ מסוג סוחוי Su-24 רוסי ליד גבול טורקיה-סוריה, בעת שהיה בפעילות סיוע למשטרו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד בצפון סוריה.
הטייס והנווט הצליחו להפליט את עצמם בהצלחה. הטייס נהרג מאש שנורתה אליו מהקרקע במהלך הצניחה, והנווט, שנתפס על ידי מיליציות מורדים לאחר הצניחה, חולץ במבצע של יחידת חילוץ רוסית. במהלך החילוץ נהרג אחד החיילים מהכוח המחלץ.
הפלת הסוחוי הייתה ההפלה הראשונה של מטוס רוסי על ידי מדינה חברה בנאט"ו מאז שנות ה-50 של המאה ה-20.
תגובת רוסיה הייתה נזעמת, והיא כינתה את הפלת המטוס "נעיצת סכין בגב". טורקיה לא התנצלה על האירוע, אולם לאחר מספר ימים של לחץ ורטוריקה אלימה מצד רוסיה הודיע נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן כי הוא "מצטער על נסיבות האירוע", אך לא התחרט על עצם המעשה. רוסיה מצדה הגיבה בשורה של צעדים כלכליים נגד טורקיה.
רקע.
המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה החלה ב-30 בספטמבר 2015 לאחר בקשות התערבות רשמיות מצד ממשלת סוריה, במטרה לכבוש מחדש שטחים מארגוני המורדים. ראשיתה הייתה תקיפות אוויריות, בתחילה בצפון-מערב סוריה, של מטרות הכוללות קבוצות מיליטנטיות המתנגדות לממשלת סוריה, כולל ג'בהת א-נוסרה, דאעש וצבא פתח הכיבושים.
טענות סותרות בדבר מיקום המטוס.
בהודעה רשמית של טורקיה נטען כי מטוס הקרב הרוסי היה במשך זמן קצר (17 שניות) במרחב האווירי של טורקיה, והוזהר 10 פעמים לשנות את נתיב טיסתו.
לטענת רוסיה, המטוס לא נכנס כלל לשטחה של טורקיה, ועל כל פנים, הוא היה בוודאות כקילומטר אחד מהגבול בשטחה של סוריה כאשר הופל. גם גורמים רשמיים אמריקניים אישרו את הטענה שהמטוס הופל מעל שמי סוריה, אך הוסיפו כי הוא שהה 2 או 3 שניות במרחב האווירי של טורקיה.
לאחר שחולץ, סיפר הנווט הרוסי כי הם לא קיבלו שום התרעה או אזהרה לפני ההפלה, וכי אילו היו הטורקים רוצים להזהיר, היו יכולים לטוס במקביל אליהם כנהוג, אך בפועל, עד להפלה לא היו הטייסים מודעים כלל למטוסי ה F-16 הטורקיים, מפני שבאו מאחוריהם, כפי שעושים כאשר מתכוונים להפיל מטוס אויב, ובניגוד מוחלט לנהלים המקובלים של ליווי מחוץ לתחום או מתן אזהרה.
פרנצ'סקה הלסול