ב-29 ביולי 2005, במלאת מאה שנה להולדת המרשלד, ריאיין העיתון אפטנפוסטן את הגנרל הנורווגי ביורן אגה, שהיה קצין האו"ם הראשון שראה את גופת המזכ"ל ביום התאונה. אגה סיפר כי ראה חור שנפער במצחו של המרשלד, וכי חור זה טושטש במכוון בתמונות שהתפרסמו. נראה היה לאגה כי גופו של המרשלד נזרק מהמטוס, ולפי דשא ועלים שנמצאו בידיו, שהוא שרד את ההתרסקות וניסה להתרחק משרידי המטוס . שתי הגרסאות המאוחרות, זו של אגה וזו של טוטו, אינן מתיישבות זו עם זו.
בשנת 2016 יצא לאקרנים סרט דרמה היסטורית בהפקת נטפליקס בשם מצור ג'דוטוויל המתאר את הקרבות שהתנהלו בין כוחות האו"ם שהמרשלד שלח לקטנגה לבין המורדים המקומיים בתוספת שכירי חרב צרפתיים, ומתמקד בסיפורה של פלוגה אירית שהתמקמה בג'דוטוויל ובמשך כמעט שבוע עמדה במצור מול הכוחות המקומיים ושכירי החרב שלא היססו לירות בהם ולהפציצם. בסרט מככבים ג'יימי דורנן המגלם את מפקד הפלוגה האירית בג'דוטוויל, מארק סטרונג המגלם את קונור קרוז' או'בריאן כשליח האו"ם הראשי למדינה, ומיקל פרשבראנדט המגלם את המרשלד. בעלילת הסרט מטוסו של המרשלד מופל על ידי מטוסי קרב שמקורם עלום בזמן שמטוס מפציץ את הפלוגה האירית לסייע לכוחותיו ושכיריו של מואיז צ'ומבה.
בשנת 2019 יצא לאקרנים סרט נוסף של הבמאי הדני מארס ברוגר בשם "המרשלד: תיק פתוח" (Cold Case Hammarskjöld). הסרט, שהשתתף בפסטיבל דוקאביב 2019, בוחן את נסיבות מותו של המרשלד, חושף עדויות ומסמכים חדשים ומגיע למסקנה שהמרשלד חוסל במזימה שהיו מעורבים בה לכאורה ארגוני הביון של ארצות הברית, בריטניה ודרום אפריקה. בעקבות ממצאי הסרט הוחלט באו"ם לחדש את החקירה סביב מותו של המרשלד, אך בריטניה ודרום אפריקה מסרבות לשתף פעולה עם החוקרים.
לאחר מותו הוענק להמרשלד פרס נובל לשלום לשנת 1961. ב-1963 פורסמו פרקים מיומניו האישיים בספר Vägmärken (סימני דרך). היומנים מגלים את אישיותו של המרשלד, שהיה נוצרי אדוק ומיסטיקן.
אחייניתו של המרשלד, אלינור המרשלד, הייתה שגרירת שוודיה בישראל.
מלחמת העולם ה-2
X (איקס או אקס) היא האות העשרים־וארבע באלפבית הלטיני.
מקורה של האות הוא באות היוונית כי או באות קסי.
באנגלית האות נהגית כצליל "קס" באמצע ולעיתים כצליל "ז" בראשית מילה.
בשפות איברו רומאניות האות נהגית בדרך כלל כשין ימנית או כסמך, בדיאלקט מקסיקני של הספרדית האות נהגית כצליל "כ" רפויה. כך, לדוגמה, שם המדינה מקסיקו (Mexico) נהגה כ"מֶקְסיקוֹ" בפי האנגלוסקסים, אך כ"מֶכִיקוֹ" בפי המקסיקנים. במלטית האות נהגית כ-שׁ או כ-ז'.
ייצוגים נוספים של האות X.
באלפבית פונטי מייצגת את האות המילה "אקס ריי" (X-ray – קרני רנטגן).
בקוד מורס מיוצגת האות על ידי קו, שתי נקודות וקו: –··–
בקוד ASCII מיוצגת האות על ידי 88 (X) ו-120(x).
בכתב ברייל מסומנת האות:
מסיבת חתימה על מפתחות ציבוריים
מסיבת חתימה על מפתחות ציבוריים היא אירוע בו מתבצע וידוא זהות של אנשים באופן פרטי, מתוך מטרה לבנות או להרחיב רשת אמון. לאחר סיום כל התהליכים הקשורים במסיבה, גדל מספר האנשים אשר יכולים לוודא כי אכן האדם הנכון חתום על נתונים דיגיטליים, כגון מסמכים או תוכנות.
מהלך המסיבה.
מהלך המסיבה משתנה כתלות במספר המשתתפים, כדי לקצר את משך הזמן בו נאלצים האנשים לעסוק במסיבה.
שלב מכין.
לפני המסיבה שולחים המשתתפים את חתימת המפתח הציבורי שלהם למארגנים. המארגנים מכינים רשימה של חתימות המפתחות (פונקציות גיבוב שלהם), בלוויית כתובות הדואר האלקטרוני שלהם. רשימה זו, המהווה קובץ אלקטרוני בפני עצמה, מופצת למשתמשים. במסיבות יעילות, מחשבים המארגנים פונקציית גיבוב של הקובץ כולו, ומפיצים את התוצאה. ניתן גם לאסוף מהמשתתפים את המפתחות הציבוריים שלהם, כדי להקל על החתימה עליהם לאחר המסיבה.
וידוא נכונות הרשימה.
בתחילת המסיבה משווים כל הנוכחים את הרשימה המודפסת שבידיהם, באחת מבין מספר שיטות:
השיטה השנייה מהירה משמעותית, ונהוגה במסיבות גדולות. במסיבות קטנות (מספר משתתפים בודד) ההבדל אינו משמעותי במיוחד.
אימות זהות.
במהלך המסיבה פוגש כל אחד מן המשתפים את כל המשתתפים האחרים. במהלך מפגש זה מציג כל משתתף תעודה מזהה רשמית הכוללת תמונה. על המשתתפים המביטים בתעודה מוטלת האחריות לוודא כי התמונה תואמת את פניו של האדם (יש הבוחנים בייחוד את האוזניים, שצורתן נשארת קבועה במהלך השנים), וכי השם בתעודה תואם את השם בכתובת הדוא"ל שבטופס. כמו כן, נהוג לבדוק שהתעודה בתוקף (רלוונטי בעיקר עבור רישיונות נהיגה או דרכונים). לאחר שוודאה זהות האדם המציג תעודה, מסמן לעצמו מי שוידא את זהותו בטופס שהוא נושא עמו, כי הזהות אושרה, והוא יכול לחתום על המפתח הציבורי של אותו אדם.
במסיבת מפתחות עשויים משתתפים להציג גם מפתחות השייכים לארגון, או לישות אחרת. לא כל משתתפי המסיבה מוכנים לחתום על מפתחות כאלה. חתימה על מפתח כזה אין משמעותה כי הארגון הציג תעודת זהות, אלא כי דואר אלקטרוני שיגיע חתום מכתובת זו, או תוכנה שתיחתם במפתח זה נחתמו על ידי האדם שהציג תעודה. כמו כן, נהוג לא לחתום על מפתחות שלא מכילים כתובת דואר אלקטרוני תקינה, מאחר שכתובת הדואר מהווה אמצעי נוסף לזיהוי בעל המפתח.
גם עוורים יכולים להשתתף במסיבת חתימת מפתחות. עוורים משתתפים במסיבה על ידי מתן מידע לאנשים אותם הם פוגשים, על ידי מתן פתק ובו מילה מסוימת, או לחישת מילה באוזנו של האדם האחר. האדם האחר מתבקש לשלוח דוא"ל לעוור, כשהוא חתום באמצעות המפתח שלו. כך מוודא העיוור כי אותו אדם שפגש פיזית במסיבה הוא בעל המפתח האמור, אף אם אין כאן אימות זהות מול תעודה מזהה.
כאשר מתקיימת המסיבה במהלך אירוע נרחב (למשל בסופו של כנס ממושך), משמש הצורך בהזדהות כמנוע חברתי, אשר מפגיש אנשים שאינם מכירים זה את וגורם להם להציג את עצמם. הנוכחים בכנס עשויים להיות מעודדים לעשות כן על ידי המארגנים, כדי לחסוך זמן במהלך המסיבה הרשמית.
במסיבה הרשמית מתקיימים המפגשים ברמות שונות של יעילות, כתלות בתחכום המארגנים ומספר הנוכחים:
חתימה על מפתחות.
בתום המסיבה, כאשר המשתתף נמצא במקום בטוח (על מחשב שהוא יודע שלא הותקנו בו רוגלות), על המשתתף לחתום באמצעות מפתחו האישי על כל המפתחות הציבוריים של המשתתפים אשר את זהותם וידא. לצורך החתימה יכול המשתתף להוריד את המפתחות הציבוריים ממאגר ציבורי (בדרך כלל שרת מפתחות) או להשתמש בקובץ המכיל את כל המפתחות של המשתתפים במסיבה (אם נוצר במהלך ההכנות למסיבה). משמעות החתימה היא הצהרה כי זהות האדם אומתה.
הפצה.
את המפתח הציבורי של האדם האחר, כשהוא חתום על ידי המשתתף, ניתן להפיץ בשתי דרכים:
השיטה הראשונה עדיפה, מאחר שהיא מאמתת את כתובת הדואר האלקטרוני של המשתמש כפי שהיא מופיעה במפתח שלו. במקרה והכתובת אינה תקינה, או הגיע לאדם אחר, החתימה על המפתח לא תגיע ליעדה, ולכן לא תצורף לרשימת החתימות על המפתח. בשיטה השנייה, החתימה תצורף לרשימת החתימות ללא קשר לנכונות כתובת הדואר האלקטרוני המופיעה במפתח.
התרסקות המעבורת קולומביה
לואי קלוד דאקן
לואי קלוד דאקן (בצרפתית: Louis-Claude Daquin; 4 ביולי 1694 - 15 ביוני 1772) היה מלחין צרפתי ממוצא יהודי, שכתב בסגנונות בארוק וגאלאנט. דאקן היה וירטואוז בנגינת עוגב וצ'מבלו.
חייו.
לואי קלוד דאקן נולד בפריז, למשפחה יהודית מומרת מקארפנטרה, שבאה במקור מאיטליה (שם היה שמם ד'אקואינו). אחד מאחי סבו היה פרופסור לעברית מן הקולז' דה פראנס. דאקן היה ילד פלא מוזיקלי, שהופיע בחצר המלך לואי ה-14 כבר בגיל שש. במשך זמן מה היה תלמיד של לואי מרשאן. בגיל 12 התקבל לעבודה כנגן עוגב ב"סנט שאפל" וכעבור שנה התמנה למשרה דומה בכנסיית פטי סן אנטואן.
בשנת 1727 התמנה דאקן לנגן עוגב בכנסיית סן פול בפריז, לאחר שגבר על ז'אן-פיליפ רמו בתחרות על המשרה. חמש שנים אחר כך היה לנגן עוגב, כמחליפו של לואי מרשאן, בקורדיליר. בשנת 1739 היה לנגן העוגב של המלך. בשנת 1755 החליף את אנטואן קאלווייר כנגן עוגב בשם בלבד בקתדרלת נוטרדאם בפריז.
שמו של דאקן יצא ברבים כרב-אמן מזהיר בכלי המקלדת. הוא זכה להוקרה רבה בחוגי האצולה ומיומנותו שאין לה שיעור בנגינה בעוגב משכה המונים לשמוע אותו.
בין היצירות המוזיקליות שנשארו אחריו ארבע סוויטות לצ'מבלו, מוזיקה לפסטוראלות לחג המולד (נואל), קנטטה ושיר שתייה ( air à boire). בין המפורסמות שביצירותיו "חג מולד שווייצרי" (נואל סוויס) ו"הקוקייה" (לה קוקו).
שבוע הספר
איטלו סבבו
פונטנלה
פונטנלה הוא רומן מאת מאיר שלו העוסק בקורות חייה של משפחת יופה, ממתיישבי עמק יזרעאל. הרומן יצא לאור בשנת 2002, במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד.
הספר מתאר את קורות חייה של משפחת יופה לדורותיה על רקע אירועים היסטוריים, דוגמת גירוש המושבות הגרמניות על ידי הבריטים. שמו של הספר מרמז על מצבו הרפואי המיוחד של המספר, המרפס שלו לא נסגר מעולם כפי שצריך להיות במצב תקין אצל תינוק עד גיל שנה.
גם ספר זה, בדומה לספרים הקודמים שכתב שלו, נסב סביב ההוויה החברתית, החלוצית והחקלאית של התקופה שבטרם הקמת המדינה, של המתיישבים הראשונים במושבים, במושבות ובקיבוצים.
תקציר הספר.