מבנה בית הסוהר מבוסס על שלושה מתחמים, בני כ-600 איש בכל מתחם, בהם שוכנים האסירים, בהקמתו שכנו האסירים באוהלים, כאשר הועבר המתקן לידי שירות בתי הסוהר במהלך השנים הוצבו מבני קבע לכלל האגפים בבית הסוהר, המתחמים מוקפים בגדרות תיל ומגדלי שמירה, ובחומה היקפית על כלל בית הסוהר. מפקדות בית הסוהר, המתקנים הרפואיים ומתקני העזר שוכנים בבנייני קבע. שירות בתי הסוהר משבש את הקליטה הסלולרית בבית הסוהר כדי למנוע מהאסירים להשתמש במכשירים סלולריים שהוברחו אליו.
בעבר נוהל בית הסוהר על ידי חיל המשטרה הצבאית, פלוגות אבטחה של פיקוד העורף, חיילים בסדיר שנשלחו למשימות אבטחה ואנשי מילואים. ביוני 2007 עבר המתקן מסמכות צה"ל לסמכות השב"ס בדומה לכלא מגידו, ולמפקדו נתמנה תת-גונדר דני בן-זקן, שמאוחר יותר הוחלף בתת-גונדר שלומי כהן. לאנשי המשטרה הצבאית בכלא ניתנה האפשרות לעבור לשב"ס, יחד עם גיוס חיילי חובה לשירות שב"ס.
בית הסוהר קרוב לגבול ישראל-מצרים, ולעיתים שורר בו מזג אוויר קשה וערפל כבד. בדצמבר 2006 ברחו מבית הסוהר שני אסירים מהפת"ח לכיוון שטח סיני ורצועת עזה. שני הנמלטים נלכדו.
בשנת 2019 ננקטו צעדים להחמרת תנאי האסירים הביטחוניים בכלא, לפי תוכנית שהתווה השר גלעד ארדן. הצעדים כללו סנקציות, שינוי הסטטוס קוו ושיבוש קליטת טלפונים סלולריים, אותם הצליחו האסירים להבריח לבתי הסוהר. ב-24 במרץ 2019, כתגובה לצעדים אלה, דקר אחד האסירים בכלא קציעות שני סוהרים, ופצע אחד מהם קשה. לאחר ששני הסוהרים פונו לבית חולים, פרצו סוהרים אחרים, בכח מיוחד של יחידת השתלטות מצדה ויחידת כתר, לאגף אסירי חמאס בכלא. בתיעוד ממצלמות האבטחה נראים הסוהרים תוקפים אסירים באגרופים, אלות ובעיטות, ללא התגרות מצדם. 55 אסירים הוכו באלות בידי לפחות עשרה סוהרים, והושארו כפותים על הרצפה במשך שעות. רק ארבעה סוהרים נחקרו, בחשד לתקיפה, והיחידה לחקירת סוהרים המליצה על סגירת התיק בעילה של "עבריין לא נודע".
בסמוך לבית הסוהר קציעות הוקמו בית הסוהר סהרונים ומתקן חולות, שניהם לטיפול במסתננים מאפריקה לישראל.
העפלה
מבחן נהיגה עיוני
מבחן נהיגה עיוני (נפוץ גם בכינוי מבחן תאוריה, שמקורו משם המבחן באנגלית: "Theory test") הוא המבחן העיוני של לומד נהיגה בישראל. למבחן זה ניתן לגשת מגיל 15 ו-6 חודשים והוא בודק את שליטת התלמיד בחוקים ובתקנות העוסקים בנהיגה ובעקרונות תפעול הרכב, ובכלל זה תמרורים, תפעול מנוע הרכב, תפעול פנים הרכב, נהיגה נכונה ובטוחה בכבישים ועוד.
הלימוד מתבצע בדרך כלל באופן עצמאי, בעזרת חומרי לימוד (ספרים, חוברות, אתרי אינטרנט ועוד) המופצים על ידי משרד התחבורה ומו"לים פרטיים. חומרי לימוד אלה מכילים את הידע העיוני הדרוש, ותרגולים ומבחנים לדוגמה המאפשרים לאמוד את סיכויי ההצלחה במבחן האמיתי. כיום קיימים גם קורסי הכנה למבחן העיוני. לאחר שנים רבות של תפעול המבחן על ידי משרד הרישוי, עבר כל תפעול המבחן למפעילים חיצוניים, אשר מפעילים את מבחני התאוריה בכל רחבי הארץ.
שלא כמו בעבר, כיום מבחן התאוריה הוא ממוחשב, והתוצאות מתקבלות מיד בסיום הבחינה. המבחן כולל 30 שאלות שנבחרות באקראי לכל נבחן, מתוך מאגר שאלות קיים. כלומר, עשויים להיות טופסי שאלון שבהם מעט מאוד שאלות הבוחנות היכרות עם תמרורים, ובניגוד לזה, טפסים שבהם רוב השאלות דנות בנושא זה. באג במנגנון האקראיוּת שלפיו בוחר המחשב את השאלות עשוי להוביל לכך ששאלה מסוימת תופיע בבחינה יותר מפעם אחת. הנושאים המופיעים במבחן: תמרורים, תפעול מנוע כלי הרכב, תפעול פנים כלי הרכב, נהיגה בטוחה בכבישים ללא סיכון הולכי רגל ועוד.
המבחן ניתן באחת מהשפות הבאות: עברית, ערבית, אנגלית, רוסית, צרפתית וספרדית. זכאים לבחינה בעל-פה בעלי ליקוי למידה שבידם אישור מתאים, עולים חדשים שעלו לפני שלוש שנים או פחות, אשר אינם בקיאים בשפות בהן ניתן להיבחן, ואנשים בעלי בעיות בקריאה וכתיבה של השפות הללו, שבידם תצהיר מיוחד מבית המשפט. לפני שייגש למבחן נדרש הנבחן לשלם אגרה, לבצע בדיקות רפואיות ובדיקות עיניים, ולהחתים את הרופאים הבודקים על טופס הבקשה לרישיון.
במבחן ניתן לטעות לכל היותר בארבע מתוך 30 השאלות (על הנבחן לענות נכונה על 26 שאלות לפחות). מעל מספר זה של טעויות ייכשל הנבחן, וייאלץ להיבחן פעם נוספת. מספר הבחינות החוזרות לאדם אינו מוגבל, אך יש לחכות לפחות יום עד לבחינה החוזרת, ולשלם שוב עבור הזכות להיבחן. ציון "עובר" במבחן העיוני תקף לשלוש שנים מיום הבחינה, ובאם לא קיבל הנבחן רישיון נהיגה במשך אותן שלוש שנים, עליו לעבור שוב את הבחינה לצורך קבלתו.
למבחן ניגשים המעוניינים ללמוד נהיגה. בנוסף, נהג שקיבל שלילת רישיון מנהלתית, או שלא חידש את רישיון הנהיגה יותר משלוש שנים, חייב לעבור מבחן עיוני חוזר בטרם יקבל את רישיון הנהיגה.
מבחן תאוריה
מבחן עיוני
היסטוריה של נורמנדי
נורמנדי היה אזור בצפון-מערב צרפת תחת המשטר הישן. תושביו המקוריים היו קלטים ושבטים בלגים במזרח, ואיברים במערב. האזור נכבש בשנת 56 לספירה על ידי הרומאים והוכלל בתוך פרובינקיית גאליה לוגדנסיס על ידי הקיסר אוגוסטוס. במאה ה-4 הקיסר גרטיאנוס חילק את הפרובינקיה לערי מדינה שהיו הבסיס לגבולות העתידיים.
לאחר נפילתה של רומא במאה ה-5 הפרנקים הפכו לשליטי האזור. הם בנו מנזרים רבים והחליפו את התרבות המקומית בתרבות האימפריה הקרולינגית. לקראת סוף המאה ה-8 פלישות ויקינגיות החריבו את האזור ובשנת 911 מנהיגם רולו קיבל מידי המלך הצרפתי את דוכסות נורמנדי בתמורה לנאמנותו. לאחר 150 שנות התפשטות הגבולות של נורמנדי יוצבו, והשטח של הדוכסות כלל את השטחים המודרניים של נורמנדי עילית, נורמנדי תחתית ואיי התעלה.
ב-1204 נורמנדי היבשתית, ללא האיים, שולבה בתוך ממלכת צרפת. במהלך מלחמת מאה השנים ומלחמות הדת האזור ניזוק קשות, בעיקר משום שבנורמנדי היו יותר תושבים שהמירו את דתם לפרוטסטנטיות מאשר באזורים אחרים של צרפת.
במאה ה-20 הפלישה של בעלות הברית בשנת 1944 לאירופה החלה על חופי נורמנדי במה שנקרא הפלישה לנורמנדי. בשנת 1956 חבל נורמנדי חולק לשני חבלים, נורמנדי עילית ונורמנדי תחתית, אולם עד היום ישנם הקוראים לאיחוד מחדש של האזור ההיסטורי.
מהפרהיסטוריה לימי הביניים.
נורמנדי לפני הכיבוש הרומאי.
מציאות ארכאולוגיות כמו ציורי מערות מוכיחות שבני אדם התיישבו באזור כבר בתקופת הפרהיסטוריה, במיוחד במחוזות אֶר וקלבדוס. ניתן למצוא באזור מספר מגליתים שרובם נבנו בסגנון אחיד.
ההיסטוריה הקלטית של נורמנדי ברורה יותר משום שקיימים מקורות ארכאולוגים רבים יותר וקלים יותר לתארוך. כבר במאה ה-19 ארכאולוגים מצאו חפצים חשובים מהתקופה (בעיקר בנורמנדי עילית), כמו קסדה מכונפת מהמאה הרביעית לפני הספירה. הם גם בחנו בתי קברות עתיקים באזור בהם נותרו כדי קבורה לשרידים שנשרפו. החפצים שהתגלו מוכיחים שהגאלים ישבו באזור כבר בתקופת תרבות האלשטאט, בערך מהמאה ה-12 לפנה"ס.
הקלטים הבלגים, הידועים כגאלים, פלשו לנורמנדי במספר גלים רצופים מהמאה ה-4 ל-3 לפני הספירה. רוב הידע שלנו על הגאלים מגיע מספרו של יוליוס קיסר, מלחמת גאליה. קיסר מזהה מספר קבוצות שונות בין הגאלים שישבו באזורים שונים וחיו בעיירות חקלאיות סגורות. בשנת 52 לפני הספירה הגאלים התאחדו תחת ורסנז'טוריקס בניסיון להתנגד לפלישת צבאו של קיסר. לאחר תבוסתם באלסיה תושבי נורמנדי המשיכו להילחם עד 51 לפנה"ס, אז יוליוס קיסר השלים את כיבוש גאליה.
נורמנדי הרומית.
בשנת 27 לפנה"ס הקיסר אוגוסטוס ארגן מחדש את הטריטוריות הגאליות והכליל את נורמנדי בפרובינקיית גאליה לוגדנסיס, שבירתה הייתה בליון. תושבי החבל קיבלו את התרבות הרומאית והחלו להתיישב בערים. ידוע על וילות גאלו-רומאיות רבות בנורמנדי, בעיקר הודות לעבודות חפירה שנעשו במחוז סן-מריטים לשם בניית כביש מהיר. בתי כפר אלו נבנו בדרך כלל לפי שתי תוכניות עיקריות: הראשונה הייתה מבנה גבוה וצר עם חזית פתוחה הפונה דרומה; השנייה דמתה לווילות האיטלקיות, עם מערך מסודר סביב חצר פנימית מרובעת. הווילות נבנו בעזרת חומרים מקומיים כמו צור, קירטון, אבן גיר, עץ ולבנים. המבנים חוממו על ידי היפוקאוסט, חימום מרכזי שהומצא על ידי הרומאים.
חקלאות האזור סיפקה חיטה ופשתן, לפי פליניוס הזקן. פליניוס מזכיר גם את הימצאותם של מקדשים רומים רבים באזור. בימי קדם המקדשים של העיר אוורה (Évreux) הפכו אותה לאתר עלייה לרגל חשוב. היו בה גם פורום, מרחצאות רומיות, בזיליקה ותיאטרון רומאי. באוורה נמצאו גם פסלים רבים של אלות אמהות.
עזיבת הרומאים.
בסוף המאה ה-3 פלישות ברבריות החריבו את נורמנדי. עקבות לשריפות ואוצרות שנקברו במהרה מעידים על מידת אי הביטחון בנורמנדי הגאלית. יישובים חופיים היו בסיכון גדול במיוחד, בשל פשיטות של פיראטים סקסונים. המצב היה כל כך חמור שלגיון רומאי שלם היה מוצב בעיר קונסטנטיה (קוטאנס), הנמצאת במחוז מאנש של היום. כתוצאה מהרפורמות של הקיסר דיוקלטיאנוס נורמנדי הופרדה מברטאן אך נשארה בגאליה לוגדנסיס. הנצרות החלה להתפשט באזור במאה ה-3 ונוצר התפקיד של בישופ רואן. בשנת 406 שבטים גרמאנים החלו לפלוש מהמזרח בעוד הסקסונים כבשו את אזורי החוף. הקיסר הרומי נטש את רוב נורמנדי והחזיר לה את שמה הקדום, ארמוריקה. כפרים חקלאיים ננטשו והרומאים שנותרו ביצרו את עצמם בביצורים אורבניים.
ימי הביניים.
ימי הביניים הקדומים.