הביקור השני באותה הפלגה נערך בנמל אז'אקסיו שבאי קורסיקה. ביוזמת הקונסול הישראלי במרסיי הניח מפקד המשחתת יהודה בן-צור זר על קבר החייל האלמוני וקורס חובלים ח' הווה את משמר הכבוד.
בהפלגה אחרת בפיקודו של יהודה בן-צור, נערך ביקור של מספר ימים בנמל נאפולי באיטליה יחד עם משחתות אחרות והצוללת אח"י רהב (צ-73).
בתקופת פיקודו של הדר קמחי ביקרה האוניה שוב בנמל נאפולי. בדרכה חזרה נערכה למשחתת קבלת פנים חגיגית על ידי הצי האיטלקי בנמל מסינה. בקבלת הפנים השתתף גם מפקד שייטת המשחתות אל"ם מנחם כהן. החגיגיות נבעה מכך שבדרך לנאפולי האוניה נכנסה למסינה לקבלת דלק והצי האיטלקי לא ידע על הגעתה הצפויה. ככלל הקשרים עם הצי האיטלקי שנבנו מביקורים אלה היו יותר מידידותיים. חיל הים נעזר בתעשייה האיטלקית בחימוש ספינות הסער.
מלחמת ששת הימים.
כהכנה לקליטת ספינות הטילים הוכנסה אח"י חיפה בשנת 1966 למצב שימור. בחודש מאי 1967 הוחזרה לפעילות עם צוות מילואים בפיקודו של יהודה בן-צור, כדי להשתתף במלחמת ששת הימים. במהלך המלחמה גילתה אח"י חיפה צוללת מצרית שארבה בחופי ישראל ותקפה אותה. התקיפה גרמה לצוללת נזק שחייב אותה להפסיק את המארב ולשוב לנמל אלכסנדריה.
בשנת 1968 הוצאה "אח"י חיפה" (ק-38) מהשירות. ב-7 באפריל 1969 והוטבעה, כ-35 מיל מערבית לחיפה, באמצעות טיל גבריאל, שנורה ממערכת הטילים הראשונה שהותקנה על ספינת הטילים שקיבלה את שמה, אח"י חיפה (ס-322).
ארצות הברית של מרכז אמריקה
המדינות המאוחדות של מרכז אמריקה
הפדרציה של מדינות מרכז אמריקה
אח&quot;י חיפה
משמרות המהפכה האסלאמית
משמרות המהפכה, או בשמם הרשמי כוחות משמר המהפכה האסלאמית (בפרסית: , בתעתיק עברי: ספאה-י פאסדאראן-י אנקלאב-י אסלאמי) הם כוח צבאי איראני אשר תפקידו העיקרי להגן על המשטר האסלאמי השיעי הקיים כיום במדינה, וכן לשרת את האינטרסים של איראן במדינות זרות. פעילותם כוללת מימון של ארגוני טרור, אימונם, ארגונם והדרכתם, אספקת אמצעי לחימה ואף ביצוע פעולות טרור עצמאיות.
משמרות המהפכה (הנקראים גם בשם הקיצור "פסדראן") מאורגנים בצורה הדומה לצבא איראן, אך בהיקף מצומצם יותר. משמרות המהפכה מורכבים מחמש "זרועות": זרוע יבשה, זרוע אווירית (האחראית גם על יחידת הטילים האסטרטגיים של איראן), זרוע ימית, כוחות מיוחדים המכונים "כוח קודס", ויחידות מיליציה בשם בסיג', הזוכות לאימון צבאי מועט יחסית ומשמשות גם ככוחות ביטחון פנים (כמין משטרה). כיום אין קשר בין הפיקוד של משמרות המהפכה לפיקוד של צבא איראן, אולם נערכים דיונים על כך.
משמרות המהפכה מוגדרות כארגון טרור על ידי ארצות הברית, בחריין וערב הסעודית.
היסטוריה.
המשמרות הוקמו ב־5 במאי 1979 ככוח הנאמן לאייתוללה ח'ומייני, לאיזון נגד צבא איראן, שטופח על ידי השאה ונתפש על ידי מנהיגי המהפכה ככוח שאין לתת בו אמון. לאחר המהפכה האסלאמית התנהל ויכוח בקרב המשטר האם להמשיך את קיומו של צבא איראן, או להסתפק בכוח המהפכני הלוחם של המשמרות. עם זאת, התקפות הכוחות הסדירים הגדולים של עיראק הפכו דיון זה לבלתי רלוונטי, ומשמרות המהפכה גדלו לכוח צבאי מלא במהלך מלחמת איראן–עיראק. במהלך המלחמה הוקצו לכוחות משמרות המהפכה משאבים גדולים יותר וחימוש עדיף על פני צבא איראן. כוחות המתנדבים של משמרות המהפכה, הבסיג', לא זכו לאימונים רציניים או לחימוש מעבר לנשק הקל במהלך מלחמת איראן–עיראק. הבסיג' היה אחראי לגלי המתאבדים שהפעילה איראן בהסתערות על כוחות עיראקיים וטיהור שדות מוקשים בגבול בדרום עיראק בין היתר על ידי "ילדי המפתחות". הכוח הסדיר של משמרות המהפכה מונה כיום כ-120 אלף חיילים, לאחר שירד משיאו ב-1988, אז מנה כ-300 אלף.
משנות האלפיים רבים מבכירי הממשל האיראני הנוכחי שירתו בעברם במשמרות המהפכה, כולל נשיא איראן לשעבר מחמוד אחמדינז'אד, ששירת במהלך מלחמת איראן–עיראק.
באוגוסט 2007 מונה למפקד משמרות המהפכה גנרל מוחמד עלי ג'עפרי, ששירת במסגרת זו החל מ-1981 ועודד שימוש בכוח צבאי נגד מהומות הסטודנטים באוגוסט 1999. כשבועיים לאחר הכרזת מחלקת המדינה האמריקנית כי הארגון הוכנס לרשימת ארגוני הטרור של ארצות הברית בספטמבר 2007, החליף ח'אמנאי את ראש המשמרות, וגנרל יחיא רחים ספאווי נתמנה ליועצו הצבאי.
עם כניסת ג'עפרי לתפקידו, הוא יזם שני שינויים מבניים במשמרות המהפכה: ראשית, הוא הכפיף באופן מוחלט את מפקדת הבסיג' להנהגת משמרות המהפכה. שנית, הוא יצר 31 מפקדות אזוריות (אחת לכל מחוז איראני ושתיים במחוז טהראן המאוכלס בצפיפות). יצירת המפקדות האזוריות נועדה להקל על גיוס חיילים לכוח, ונראה כי נועדה להקל על ההתמודדות עם איומים פנימיים של כוחות אופוזיציה אלימים וגם כדי למנוע מצב של קריסת מערך ההגנה של הכוח במקרה של תקיפת המפקדה בטהראן.
ב-26 בספטמבר 2007 קיבל הסנאט של ארצות הברית החלטה תקדימית ברוב של 76 תומכים מול 22 מתנגדים, להצהיר על משמרות המהפכה כעל ארגון טרור.
ביולי 2012 הודו בפעם הראשונה באופן רשמי כוחות הביטחון בהודו כי משמרות המהפכה האיראניים הם שביצעו את פיגוע הטרור נגד רכב השגרירות הישראלית בניו דלהי.
ב-21 באפריל 2019 הודיע המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי על מינויו של חוסיין סלאמי, שהיה עד אז סגנו של המפקד מוחמד עלי ג'עפרי, למפקד משמרות המהפכה.
ב-8 באפריל 2019 הכריזה ארצות הברית על משמרות המהפכה כארגון טרור.
ארגון המודיעין של משמרות המהפכה.
המבנה המשוער של ארגון המודיעין דומה למאפייני פעילותן המבוזרת של משמרות המהפכה בעשור האחרון, הפעילות נעשית, גם היא, באמצעות מרכזים מודיעיניים, הפועלים ב־31 המחוזות ברחבי המדינה. בכל מחוז פועלת יחידה מודיעינית בכפיפות לארגון המודיעין, שמרכזו בטהראן.
פעילות זו נועדה לשפר את יכולת השליטה וההתמודדות של הארגון עם אתגרים ביטחוניים פנימיים בשגרה ובמצבי חירום. ממידע חלקי וספורדי על אודות מבנה הארגון, עולה כי הוא מורכב ממספר מחלקות נושאיות, שאחראיות לתחומים מודיעיניים ונושאיים שונים בהתאם למשימות המוטלות על הארגון, בהן: מחלקת מיפוי, האחראית למיפוי כל הערים ברחבי איראן ואיתור מקומות בעלי רגישות פוליטית, כלכלית או חברתית. מחלקת איסוף, האחראית לאיסוף מודיעין באמצעים שונים והעברתו בין היחידות הרלוונטיות. מחלקה פוליטית המתמקדת באיסוף מודיעין ובמעקב אחר מפלגות פוליטיות ואישים פוליטיים. מחלקת מבצעים, האחראית לתכנון ולהוצאתם לפועל של מבצעים, כגון: מעצרים, חקירות, אספקת אמצעי לחימה, אספקת לבוש ותחבורה וכיוצא באלה. מחלקה חברתית, האחראית למאבק בפשיעה, בעבירות מוסר ובפעילות דתית "סוטה" (מסדרים צוּפים, בהאים, כת השטן וכיוצא באלה). מחלקת תיעוד, האחראית לשימור מסמכים ולתיעוד ממוחשב של מידע מודיעיני. מרכז טכני, שאחראי לטיפול בציוד האזנות, צילום ומחשוב, ולפיתוח תיעוד חזותי של הפגנות וזיהוי המשתתפים בהן ולהתקנת מצלמות וציוד האזנה. על פי מספר דיווחים, גם מערך הסייבר של משמרות המהפכה כפוף לארגון המודיעין של משמרות המהפכה, אם כי אין לכך עדות חד־ משמעית. "פיקוד הגנת הסייבר" של משמרות המהפכה הוקם בעשור האחרון כדי להגן על המשתמשים במערכות סייבר וליצור תכנים בסייבר. במסגרת הפיקוד, פועל מרכז לחקירת פשעי סייבר של משמרות המהפכה, שהוקם ב־2007 ( "צבא הסייבר") והיה מעורב במבצעי סייבר שונים, והפרויקט "גרדאב", שנועד לזהות גורמים העומדים מאחורי פעילותם של אתרים "בלתי מוסריים ובלתי הולמים". תת-אלוף חוסיין טאיב (حسین طائب) עמד בראש הארגון החל מאוקטובר 2009 ועד 23 ביוני 2022, מחליפו תת-אלוף מוחמד קזמי .
משימות הארגון.
בין משימותיו המרכזיות של ארגון המודיעין של משמרות המהפכה ניתן לציין:
מעמדו של ארגון המודיעין של משמרות המהפכה בעשור האחרון והרחבת משימותיו, משקפים מגמה כוללת של התחזקות כוחם של משמרות המהפכה האיראניות, הממלאות כיום תפקיד משמעותי במערכת הפוליטית האיראנית, כמו גם בכלכלה.
מחמד כאט'מי, הוא ראש הארגון לאבטחת מודיעין במשמרות המהפכה. (אפרס, 29 בינואר 2017).
כוח קודס.
כוח העילית של משמרות המהפכה, כוח קודס (על שמה של ירושלים), מעורב בסיוע רב לארגוני הטרור האסלאמי. בין היתר סייע כוח זה להקמת חזבאללה ב-1982, ומאז הוא תומך בארגון בהדרכה ובאספקת ציוד. על פי עדותו בשב"כ של פואד אלשובכי, איש הכספים לשעבר של הרשות הפלסטינית, משמרות המהפכה וארגון חזבאללה עמדו מאחרי הניסיון להבריח נשק לרשות באמצעות האונייה קארין A, עוד סיפר כי נפגש בדובאי בשנת 2001 עם גורמים איראניים שביקשו לסייע לרשות הפלסטינית באימון, במימון ובהקמת מפעלי נשק, דבר שיאסר ערפאת דחה בשל חששו ממזימה איראנית לפגוע בו. עלו טענות שפעילים בארגון נלחמו לצד חזבאללה במלחמת לבנון השנייה ואף נהרגו על ידי חיילי צה"ל. מאז ראשית האינתיפאדה השנייה מסייע הכוח גם לארגוני הטרור הפלסטיניים ומהווה עבורם מקור השראה (ניתן להבחין בדמיון רב בין סמל משמרות המהפכה לבין סמלי חזבאללה וחמאס - יד אוחזת ברובה סער בצירוף פסוק מהקוראן). מלבד התמיכה הכלכלית לה זוכים חמאס והג'האד האסלאמי מאיראן, פעילים של ארגונים אלו אף עברו אימונים באיראן מידי לוחמים של משמרות המהפכה. כמו כן סייע הכוח למחתרת הכורדית ולמוסלמים בבוסניה.