ב-15 במרץ במהלך פרק ה-Feast or Fired של התוכנית "!Impact", איליי דרייק זכה במזוודה אשר זיכתה אותו בחוזה לקרב על אליפות הזוגות. ב-12 באפריל בפרק של התוכנית "!Impact", דרייק הודיע שהוא יפדה את חוזה זה באירוע Redemption וסקוט סטיינר יהיה זה שיחבור אליו במטרה לאתגר את The Latin American Xchange (סנטנה ואורטיז) לקרב על אליפות הזוגות של אימפקט.
תוצאה לאורך זמן.
במהלך האירוע, קונאן הותקף מאחורי הקלעים ובעקבות היעדר מנהיגות בקבוצת LAX, אדי קינגסטון (שעתה נודע בשם הבמה קינג) לקח לידיו את המושכות ב-24 במאי בפרק של התוכנית "Impact Wrestling", הנהיג את הקבוצה והדריך את סנטנה ואורטיז בחזרה לתמונת אליפות הזוגות, כאשר השניים זכו פעם נוספת באליפות הזוגות ב-21 ביוני. באותו הערב, קונאן חזר והאשים את קינג שהוא זה שארגן את התקיפה עליו. קינג לא הכחיש והתוודה על כך שהוא פגע בקונאן על מנת לקחת שליטה מלאה על הקבוצה. הוא היה בטוח שסנטנה ואורטיז יהיו מאחוריו ויכירו בו כמנהיג החדש של הקבוצה, אך הוא נדחה על ידם והם עמדו לצידו של המנהיג המקורי, קונאן. לאחר מכן, חברי קבוצת LAX לשעבר, הרננדז והומיסייד, חזרו ותקפו את קונאן, סנטנה ואורטיז. באירוע סלאמיברסרי XVI, שנערך ב-22 ביולי, LAX התמודדו בקרב רחוב בסגנון 5150 מול ה-OGz (הרננדז והומיסייד). בקרב ביניהם, LAX גברו על ה-OGz.
ב-26 באפריל בפרק של התוכנית "!Impact", סו יאנג תקפה את אלי, כשהפעם היא הציגה לגיון הכלות האל-מתות שלה במטרה להכניס את אלי אל תוך ארון קבורה. מנגד, רוזמרי נחלצה לעזרתה של אלי, בצעד שהוביל לפיוד בין סו יאנג לרוזמרי. במסגרת הפיוד, סו יאנג "המיתה" את רוזמרי והכניסה אותה אל ארון קבורה. לאחר מכן, אלי התמודדה מול סו יאנג בקרב על אליפות הנוקאאוטס, שבו היא הפסידה ונקברה על ידי סו יאנג.
ביקורות.
האירוע זכה לרוב ביקורות חיוביות בקרב המבקרים והצופים.
לארי קסונקה מהאתר 411Mania העניק לאירוע ציון של 7 מתוך 10 והרגיש ש"זאת הייתה חזרה טובה לאירועי שלם וצפה של הארגון. היה לנו תצוגת היאבקות טובה, הבכורה של טסה בלנצ'רד, זכייה מפתיעה בתואר ובעיקר תחושה כללית של כיף שחסרה מאירועי השלם וצפה של הארגון. שבחים רבים הלכו לקרב המשולש על אליפות העולם של אימפקט ולקרב האוס אוף הארדקור".
מייק מקמהן מהאתר PWTorch כתב ש"אני לא חושב שיש איזשהו צל של ספק שאירוע זה האפיל על האירוע באונד פור גלורי. כמעט כל קרב סיפק את הסחורה, והקרב המרכזי היה הטוב ביותר באירוע. כמעט כל קרב סיפר סיפור טוב והגיוני".
ג'ייסון פאוול מהאתר Pro Wrestling Dot Net אמר ש"האירוע Redemption היה אירוע טוב ומרענן לראות את הארגון הולך בניגוד לאופיו. יתרה מכך, זה היה טוב לראות קרב אליפות שמסתיים בסיומת נקייה ולא בשטויות חסרות היגיון שאליהן הורגלנו מאירועי השלם וצפה של הארגון לאורך השנים. הקרב המרכזי היה מבדר במיוחד וזה היה נחמד לסיים את האירוע באופן בלתי צפוי שיגרום לצופים להיות מעודכנים לקראת ההקלטות הבאות של התוכנית.
Commander in Chief
Commander in Chief (בעברית: מפקד ראשי) הוא שיר של הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. היא כתבה את השיר יחד עם ג'סטין טרנטר, ג'וליה מייקלס, פיניאס או'קונל וערן קנאטה. השיר יצא כסינגל תחת הוצאת איילנד רקורדס ב-14 באוקטובר 2020. המילים שלו מופנות כלפי נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ, והוא מהווה תגובה לבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. באותו יום בו יצא השיר יצא לאור וידאו קליפ נלווה.
רקע כללי והרכב השיר.
בראיון ל-CNN טענה לובאטו כי היא כתבה את מילות השיר לנשיא טראמפ, וציינה במיוחד את ההתמודדות הגרועה שלו עם התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית, חוסר שוויון גזעי, עליונות לבנה, וביטול זכויות להט"ב. לובאטו אמרה שהשיר התחיל ברצון חוזר ונשנה שלה לכתוב לנשיא מכתב או לקבוע איתו פגישה כדי לשאול אותו את השאלות שהשיר כולל, אך בסופו של דבר היא החליטה לכתוב שיר במקום ולהוציא אותו לאור אותו כך שכולם יוכלו לחלוק עמה את העימות ולדרוש גם "תשובות". בשיר שואלת לובאטו, "האם אתה בכלל יודע את האמת? / אנחנו במצב של משבר / אנשים מתים / בזמן שאתה מרפד את הכיסים שלך / מפקד ראשי, / איך זה מרגיש / עדיין להיות מסוגל לנשום?" יתר על כן, לובאטו אמרה שהיא אינה מעוניינת לפלג את העם האמריקאי עוד יותר פוליטית עם השיר, אלא מקווה שהוא יעורר דיונים ויעלה את אחוז ההצבעה.
הוצאה לאור.
השיר המלא דלף לפני יציאתו לאור ב-11 באוקטובר 2020. כעבור כמה ימים, ב-13 באוקטובר, החלה לובאטו להוציא טיזרים של השיר על ידי פרסום כמה קטעים של הקליפ בעמוד האינסטגרם שלה, ובו נערה שחורה צעירה וגבר לבן מבוגר יותר מביעים את המילים. על עטיפת הסינגל נראית גם לובאטו חובשת מסכת פנים שעליה כתוב "VOTE" (בעברית: להצביע). הזמרת, שהייתה גלויה בנוגע לאמונותיה הפוליטיות בעבר, הודיעה כי השיר יצא לאור מאוחר יותר באותו לילה של 14 באוקטובר, עם הכיתוב "אני קוראת לכולכם, אנא הצטרפו אלי כדי להצביע בבחירות השנה. תמצאו את פרטי המצביע שלך ב-iwillvote.com".
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר יצא לאור ב-14 באוקטובר 2020. הוא מציג אמריקאים מגוונים ממגדרים, גזעים, נטיות מיניות וקבוצות יכולת העושים לשיר ליפ סינק לפני שלובאטו מופיעה ומבצעת את הרגעים האחרונים של השיר. פרויקט לינקולן, קבוצה המורכבת בעיקר מרפובליקנים נגד טראמפ, חברה ללובאטו כדי להוציא קליפ אלטרנטיבי המציג מונטאז' של תמונות של אנשים סובלים, עם צילומים של אנשים עצורים בגבול ארצות הברית במרכזי מעצר, אשפוזים של מטופלים שחלו בנגיף הקורונה, ומחאות Black Lives Matter.
ביקורות.
מגזין Vulture שיבח את השיר בכך שהוא לא רק מתאר את הרגשות המלווים את תקופת נשיאותו של טראמפ, אלא גם מעודד את המאזינים "להילחם על מה שנכון" ו"לעמוד על שלהם", הכולל הצבעה בבחירות הקרובות. יתר על כן, הם ציינו כי השיר הוא לא רק "קריאה לנשיא דונלד טראמפ וכל חוסר יכולתו המדהים להתמודד עם המצב", אך הוא גם "תזכורת לכך שמבקריו לא מתכוונים לסגת". בינתיים דיווח בילבורד כי "Make America United Again" (בעברית: לאחד את אמריקה שוב) הוא מטרתה של לובאטו עם "השיר החדש העוצמתי והמונע פוליטית" לאור מילות השיר והוויזואליות של הקליפ הנלווה שלו.
דוריאן לינסקי מהגרדיאן היללה את השיר כ"שיר המחאה החשוב ביותר של עידן טראמפ", ואמרה שיש לו "עוצמה עזה" ושיבחה את לובאטו על היותה האמנית הראשונה שקראה תיגר על טראמפ ישירות במילותיה. הסקירה השוותה את השיר לבלדה על שברון לב, באומרה שהוא אחד כזה בדרכו שלו, שכן הוא "מבטא את הכאב הרגשי של עידן טראמפ", תוך שהוא מותאם במיוחד למאורעות שנת 2020. האירועים העכשוויים, כולל מחאות ג'ורג' פלויד, ומכיוון גשר השיר, אותו שרה מקהלה ("איך זה מרגיש עדיין להיות מסוגל לנשום?") נראה כי הוא פונה ישירות לטראמפ ביחס להתמודדותו עם נגיף הקורונה, אשר נכון לנקודת צאת השיר, יותר מ 215,000 אלף אמריקאים מתו כתוצאה מהנגיף בשל מדיניותו של טראמפ, והסיסמה של ארגון Black Lives Matter, "אני לא יכול לנשום". השיר הושווה גם לשירי פוליטיקה ומחאה מהעבר, ביניהם - "Dear Mr. President", "What's Going On", והשיר כנגד מרגרט תאצ'ר של קראס משנת 1982 "How Does It Feel To Be the Mother of a Thousand Dead" (בעברית: איך זה מרגיש להיות אם לאלף מתים) - אבל לינסקי כתב שלובאטו מציגה משהו חדש לז'אנר שירי המחאה עם "בלדת הפופ הכואבת והמליסמטית שלה".
לארי, רודף העכברים הראשי הנוכחי
בהופעה אחרונה במועדון ברבי 1999
"בהופעה אחרונה במועדון ברבי 1999" הוא אלבום הופעה של הזמר מאיר אריאל. האלבום יצא בשנת 2002, לאחר מותו של אריאל, מתוך הקלטות של שתי הופעות של אריאל שנערכו במועדון הבארבי בתל אביב ביוני 1999, כחודש לפני מותו.
ההופעה.
באוגוסט 1998 התבטא אריאל בחריפות נגד הקהילה הגאה. בעקבות ההתבטאות החל גל מחאה נגדו על ידי הקהילה הגאה. הפגנות התקיימו מחוץ להופעותיו ובשיאם ירקו מספר מפגינים על אריאל ושפכו עליו מים לאחר שיצא מהופעה במועדון "לוגוס" בתל אביב. יום למחרת התקרית, ב-24 בספטמבר 1998, הודיע אריאל על פרישה מהופעות. בעקבות הסערה עזבה משפחת אריאל את תל אביב ועברה להתגורר בפרדס חנה. לאחר מספר שבועות התנצל אריאל על דבריו.
למרות הודעתו על פרישה מהופעות, בתחילת 1999 חזר אריאל להופיע ובפברואר החל לחפש הרכב נגנים. דרך שחר בנו, נוצר קשר בין אריאל לגיטריסט דוד לוי ("גיגה"), וגיגה הביא את עמוס פרידמן (בס) וערן פורת (תופים), איתם ניגן בהרכב, ואת דורון קוחלי (קלידים, האמונד). חברי ההרכב היו בשנות ה-20 וה-30 לחייהם, בעוד אריאל היה בן 57.
ההופעה הראשונה של ההרכב נקבעה ל-16 ביוני 1999 במועדון בארבי בתל אביב. להופעה קדמה חזרה אחת שהתקיימה באותו בוקר, כך שההופעה הייתה מעיין ג'אם. הופעה שנייה התקיימה ב-22 ביוני, וגם לה קדמה חזרה אחת. בהופעות ביצע ההרכב את שיריו של אריאל בעיבודים חדשים, וכן כמה שירים חדשים שטרם יצאו לאור. שתי ההופעות הוקלטו על קלטות DAT.
הופעתו האחרונה של אריאל התקיימה ב-9 ביולי בפסטיבל ערד, ובה הופיע לבדו. הופעה שלישית עם ההרכב החדש נקבעה ל-13 ביולי, אולם באותם ימים כבר היה מאיר אריאל חולה בקדחת הבהרות (אף כי לא אובחן בשלב זה), וההופעה נדחתה. ב-18 ביולי נפטר אריאל.
האלבום.