מדי שנה אלפי מהגרים מגואטמלה נכנסים למקסיקו דרך הגבול הלא מאובטח ובעיקר עוברים דרך המדינה בדרכם לארצות הברית. רבים עוזבים את ארצם להזדמנויות טובות יותר בארצות הברית ובמקסיקו ולהימלט מאלימות משתוללת בגואטמלה. בשנת 2013 מקסיקו תפסה וגירשה מעל 30,000 אזרחי גואטמלה חזרה לארצם. בשנת 2010 היו רשומים 35,322 תושבים חוקיים מגואטמלה המתגוררים במקסיקו. ישנם גם כמה אלפי אזרחי גואטמלה שחוצים את הגבול על בסיס יומי כדי לעבוד במקסיקו ולחזור לגואטמלה בסוף היום.
ממשלות שתי המדינות התחייבו להגדיל ולשפר את העניינים הקונסולריים עבור אזרחי גואטמלה העוברים במקסיקו ולשפר את ההגנה וכיבוד הזכויות למהגרים במקסיקו ולהילחם בקרטלי הסמים המקסיקניים הפועלים בגואטמלה. בשנת 2018 היוו כמה אלפי גואטמלים חלק משיירות המהגרים במרכז אמריקה וחצו את מקסיקו כולה לעיר טיחואנה שבצפון המדינה לבקש מקלט בארצות הברית. בשנים 2018–2019 גואטמלים המבקשים מקלט במקסיקו גדלו ב-224%. רבים בוחרים להישאר במקסיקו במקום להתמודד עם חוסר הודאות לנסות לבקש מקלט בארצות הברית וגם לא רוצים להידחות ולהיות מגורשים חזרה לגואטמלה.
ביקורים רמי דרג.
ביקורים רמי דרג מגואטמלה במקסיקו
ביקורים רמי דרג ממקסיקו בגואטמלה
הסכמים דו-צדדיים.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון אמנה לגבולות הגבול (1882); הסכם טלקומוניקציה (1963); הסכם להגנה והשבת מונומנטים ארכאולוגיים, אמנותיים והיסטוריים בין שתי המדינות (1975); הסכם על שיתוף פעולה תיירותי (1987); הסכם לשיתוף פעולה למניעה ותשומת לב במקרים של אסונות טבע (1987); הסכם הגנה ושיפור הסביבה באזור הגבול (1987); הסכם תחבורה אווירית (1992); אמנה לאכיפת עונשים פליליים (1996); חוזה שיתוף הפעולה בנושא סיוע משפטי הדדי (1996); אמנה להחלמה והשבת כלי רכב גנובים וכלי טיס או עניין של מצב בלתי חוקי (1997); אמנת ההסגרה (1997); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1998); אמנה לשיתוף פעולה הדדי להחלפת מידע בנוגע לעסקאות פיננסיות המתבצעות באמצעות מוסדות פיננסיים למניעה, איתור ולחימה של פעולות ממוצא בלתי חוקי או הלבנת הון (2002); הסכם להכרה הדדית בתעודות לימודים, תארים ותארים אקדמיים ברמה היסודית, המשנית והעליונית או מקבילותיהן (2009); הסכם לשיתוף פעולה חינוכי, תרבותי וספורטיבי (2011) והסכם לשיתוף פעולה למאבק בתנועה אסורה בסמים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים, מבשרי כימיה, כימיקלים חיוניים ומוצרים או תכשירים המכילים אותם, עבירותיהם הקשורות, כמו גם התלות בסמים (2015).
תחבורה ומעבר גבולות.
קיימות טיסות ישירות בין שתי המדינות עם אארומקסיקו, Aeroméxico Connect, Interjet, Volaris ו-Volaris Costa Rica. ישנם גם מספר מעברי גבול לאורך גבול גואטמלה – מקסיקו.
יחסי סחר.
בשנת 2001 גואטמלה ומקסיקו חתמו על הסכם סחר חופשי (יחד עם אל סלוודור והונדורס) המכונה "הסכם הסחר החופשי של מקסיקו-צפון המשולש". בשנת 2018 הסתכם המסחר בין גואטמלה למקסיקו ב-2.2 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של גואטמלה למקסיקו כולל: שומנים למאכל ושמן, גומי, טקסטיל, נייר וקרשים, חומץ, בשר מוכן ופירות ים. הייצוא העיקרי של מקסיקו לגואטמלה כולל: חומר פלסטי, מכונות, מכשירים מכניים, ברזל, פלדה, בושם וקוסמטיקה.
גואטמלה מדורגת כמקבלת השביעית בגודלה בהשקעות מקסיקניות. במהלך השנים, כמה חברות מקסיקניות רב לאומיות התבססו במדינה והשקיעו מעל 2.6 מיליארד דולר. חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו אמריקה מוביל, בנקו אצטקה, גרומה, גרופו בימבו וגרופו אלקטרה (בין היתר) פועלות בגואטמלה.
דניאלה סמרי
דניאלה סמרי (נולדה ב-15 במאי 1985) היא עיתונאית מגישת טלוויזיה ושדרנית רדיו ישראלית.
ביוגרפיה.
את השירות בצה"ל עשתה בחטיבת דובר צה"ל.
בשנים 2007–2008 שימשה בתפקדי עורכת, כתבת שטח, ומגישת מבזקים ועורכת הספורט ONE. בעונת 2008/2009 בליגת העל בכדורגל הייתה דוברת מועדון הכדורגל בני יהודה תל אביב.
בשנים 2009–2011 הייתה שדרנית קווים בערוצי הספורט של צ'רלטון.
בשנים 2010–2013 הגישה את מהדורת חדשות הספורט המרכזית בערוץ הטלוויזיה ONE, והייתה שותפה בבימוי ועריכת כתבות וראיונות שטח.
בשנים 2012–2013 הגישת פינת "סיכום השבוע בספורט", בתוכנית "העולם הבוקר" של רשת מדיה בערוץ 2.
ב-2014 שימשה חברת פאנל בעונה החמישית של התוכנית חדשות הבידור, ובאותה שנה הגישה את שידורי מונדיאל 2014 באולפן ynet.
בשנים 2014–2017 הייתה חברת פאנל בתוכנית "עושים סדר" ששודרה בערוץ 2.
בשנים 2015–2018 הגישה תוכניות וכתבות בתחומי אקטואליה, כלכלה וצרכנות בערוץ 20. במקביל עבדה בערוץ הספורט, שם הגישה את התוכניות "מגרש פתוח", "תוכנית הבוקר", "שבת במגרש" ועוד. שימשה שדרנית קווים במשחקי ליגת העל בכדורגל, והנחתה פאנל במשדרי ליגת האלופות.
ב-2018 עברה סמרי לעבוד בתאגיד השידור הישראלי. היא הגישה תוכנית יומית באולפן המונדיאל של כאן 11, והיא בין השאר, מנחה שם לסירוגין את התוכניות חדשות הלילה וערב ערב בערוץ כאן 11. בנוסף היא מגישה את כל משחקי נבחרת ישראל בכדורגל.
במקביל החלה סמרי להגיש בערוץ קשת 12 את התוכנית השבועית "זמן תוצאות".
חיים אישיים.
סמרי נשואה לעורך הדין גל חסון ולהם תאומות, גרה בתל אביב. סיימה תואר ראשון בתקשורת בהצטיינות ותואר שני בממשל עם התמחות בתקשורת פוליטית, שניהם במרכז הבינתחומי הרצליה.
מייק ליוויט
מייק אוקרלונד ליוויט (באנגלית: Mike Okerlund Leavitt; נולד ב-11 בפברואר 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל יוטה בשנים 1993–2003, כמנהל הסוכנות להגנת הסביבה בשנים 2003–2005 וכמזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בשנים 2005–2009.
ביוגרפיה.
משפחה וחיים אישיים.
ליוויט נולד בסידר סיטי, יוטה הוריו הם פיליס אן ודיקסי ל. ליוויט .
לליוויט יש תואר במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת דרום יוטה .
ליוויט נשוי לג'קלין סמית ולזוג יש חמישה ילדים.
קריירה עסקית.
הקריירה העסקית של ליוויט החלה עם הצטרפותו לקבוצת ליוויט , חברת ביטוח אזורית שהוקמה על ידי אביו, הוא נבחר להיות נשיא ומנכ"ל החברה. לאחר מכן הוא מונה לדירקטוריונים של חברות מקומיות ואזוריות רבות, כולל חברות הכוח והחשמל של יוטה, וכן חבר במועצת המנהלים של מדינת יוטה. כעוצר, הוא עזר לפקח על תשע המכללות הציבוריות והאוניברסיטאות ביוטה. במשך ארבע שנים הוא כיהן כיושב ראש חבר הנאמנים של אוניברסיטת דרום יוטה.
בשנת 1976 סייע ליוויט לאביו אז סנטור מטעם מדינת יוטה, בקמפיין בחירות כושל למושל יוטה.
בשנות ה-80 ליוויט עבד בקמפייני בחירות של סנאטורים נוספים כגון ג'ייק גארן ואורין האץ'.
קריירה פוליטית.
מושל יוטה.
ליוויט רץ לראשונה לתפקיד מושל יוטה בשנת 1992. הייתה לו תחרות קשה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית עם ריצ'רד אייר , שהיו לו יותר נציגים שהצביעו עבורו בכנס הרפובליקני במדינה. הוא ניצח בבחירות הכלליות את מועמד המפלגה העצמאית מריל קוק ואת המועמד הדמוקרטי סטיוארט הנסון ונבחר למושל ה-14 של מדינת יוטה.
מעט לפני הצהריים ב-15 בדצמבר 1993, פרצה שרפה באחוזת מושל יוטה השרפה הרסה חלק ניכר מהאחוזה, אך לא גבתה קורבנות בנפש, (ג'קלין ליוויט וכמה מבני משפחת ליוויט וצוות התחזוקה של האחוזה שהו בבית בזמן השרפה).
ליוויט נבחר לקדנציה נוספת ב-1996 עם סך הקולות הגדול ביותר בתולדות המדינה. בשנת 1997 בעת כהונתו כמושל, הוא ורוי רומר מקולורדו היו שני המייסדים המרכזיים של אוניברסיטת המושל המערבי , אחד ממוסדות הלימוד המקוונים הראשונים ביוטה. בנוסף לליוויט ורומר 17 מושלים אחרים חתמו על חקיקה שיצרה את בית הספר כאוניברסיטה פרטית ללא כוונת רווח.
ליוויט ספג ביקורת חריפה בשנת 1998, לאחר שנשאל מדוע לא מרבים להעמיד לדין עברייני פוליגמיה ואמר כי אינו בטוח, אולם "הדבר עלול להשפיע על חופש הדת במדינה." מאוחר יותר הוא נאלץ להתנצל על דבריו וטען כי פוליגמיה צריכה להיות מנוגדת לחוק.
בשנת 2000 ליוויט נבחר לכהונה נוספת וכך הפך למושל השני בתולדות יוטה שנבחר לכהונה שלישית. כמושל מילא תפקידי מנהיגות בארגונים לאומיים ואזוריים, כגון מועצת ממשלות המדינה , אותן ניהל במשך שנה.
מנהל הסוכנות להגנת הסביבה.
ב-11 באוגוסט 2003, נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש מינה את ליוויט למנהל הסוכנות להגנת הסביבה במסיבת עיתונאים באורורה, קולורדו. המינוי אושר על ידי הסנאט ב-28 באוקטובר 2003 ברוב של 80 סנאטורים. ב-5 בנובמבר, לאחר שהתפטר מתפקיד המושל, הושבע ליוויט כמנהל העשירי של הסוכנות להגנת הסביבה.
כמנהל הסוכנות להגנת הסביבה הוא יישם תקנים גבוהים יותר עבור אוזון, דלקים סולריים ומזהמי אוויר אחרים. הוא ארגן וניהל תוכנית שיתוף פעולה פדרלית לפיתוח וניקוי הימות הגדולות.
שר הבריאות ושרותי האנוש.
ב־13 בדצמבר 2004, ליוויט הועמד על ידי בוש לרשת את טומי תומפסון כמזכיר הבריאות ושירותי האנוש, המינוי אושר על ידי הסנאט בהצבעה קולית ב-26 בינואר 2005.
בחודש יוני 2006, הועברה על ליוויט ביקורת על כך שהשתמש במטוס ה-Gulfstream III של המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) ,לקידום רפורמת המדיקר. המבקרים טענו שליוויט השתמש במטוס ללא אחריות החל מינואר 2006, תוך שהוא רושם זמן טיסה בשווי של יותר מ-700,000 דולר במטוס הפרטי בעל 14 המושבים. בלשכתו של ליוויט טענו כי השימוש בכלי הטיס היה הכרחי וחוקי מאחר שוועדת ההקצאות של הסנאט אישרה את השימוש בכלי הטיס, מכיוון שהטיסות המסחריות לא יכלו לעמוד במועדים של הפגישות שערך בנושא.