בשנות הגלות בהאג ילדה אליזבת עוד שמונה ילדים, ארבעה בנים וארבע בנות. הצעיר מבניהם, גוסטב אדולף, נולד ב-2 בינואר 1632 והוטבל בכנסייה שבה נקברו שתיים מאחיותיו שמתו בצעירותן, לואיזה ושארלוטה. מאוחר יותר באותו חודש נפרד פרידריך מאליזבת והצטרף ללחימה לצדו של גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה. זה האחרון נחלץ ב-1630 לעזרת הפרוטסטנטים בגרמניה, ובקרב ברייטנפלד, שנערך ב-17 בספטמבר 1631, הביס את הצבא הקתולי. לאחר ניצחונו פנה אליו פרידריך בבקשת עזרה להחזרת שלטונו בפפאלץ, אולם גוסטב אדולף סירב לתמוך בו, ללא תמיכת אנגליה והולנד.
ב-17 במאי 1632 הסכים גוסטב אדולף לתמוך בפרידריך, בתנאי שיהיה כפוף לממלכת שוודיה, אולם פרידריך סירב. בסתיו 1632 החליטו האנגלים לשלוח חיל משלוח לטובת הפרוטסטנטים, אולם בשביל פרידריך זה היה מאוחר מעט, משום שבאוקטובר באותה שנה חלה פרידריך כתוצאה מזיהום, וב-29 בנובמבר 1632 הוא מת כשהוא בן 36.
כאשר קיבלה אליזבת את הבשורה על מותו של פרידריך היא שקעה ביגון ובמשך שלושה ימים היא לא הייתה מסוגלת לאכול, לשתות או לישון. כאשר שמע צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה על מצבה של אחותו, הוא הזמין אותה לשוב לאנגליה, אך אליזבת סירבה. היא הרגישה צורך להיאבק למען זכויותיו של בנה, קרל לודוויג כיורש הנסיכות. היא נשארה בהאג גם לאחר שבנה זכה בכתר נסיכות פפאלץ ב-1648.
אליזבת מילאה את זמנה בכתיבת שפע של מכתבים ובסידור שידוכים לילדיה. חייה לאחר מותו של פרידריך טמנו בחובם כאבי לב. ממותו של פרידריך ב-1632 ועד למותה של אליזבת 30 שנה לאחר מכן, היא חוותה את מותם של עוד ארבעה מילדיה. ב-1641 מת גוסטב, ב-1650 מת פיליפ, ב-1651 מתה הנרייטה מריה וב-1652 מת מוריץ. מכה נוספת נתכה עליה בראשית 1649 כאשר הוצא להורג אחיה, צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה ושארית בית סטיוארט יצאה לגלות. יחסיה עם ילדיה שנותרו בחיים היו מנוכרים משהו, אף על פי שהיא בילתה זמן רב עם נכדיה. היא החלה לשלם את המחיר עבור היותה אם מרוחקת לרוב ילדיה ורעיון השיבה לאנגליה החל לתפוס מקום במחשבותיה.
מותה.
ב-1660 התחוללה הרסטורציה האנגלית ובית סטיוארט באמצעות אחיינה של אליזבת, צ'ארלס השני, מלך אנגליה הושב לכס המלכות באנגליה, סקוטלנד ואירלנד. אליזבת הייתה נחושה לבקר במולדתה וב-26 במאי 1661 היא הגיעה לאנגליה. ביולי כבר לא היו לה תוכניות לשוב להאג והיא ביקשה ששארית רכושה תועבר אליה. היא עברה להתגורר בבית דררי, שם היא יצרה לעצמה בית קטן אך מרשים. ב-29 בינואר 1662 היא עברה להתגורר בבית לסטר, אך באותה עת בריאותה כבר הייתה רופפת. היא סבלה מדלקת ריאות וב-10 בפברואר היא החלה לדמם מהריאות. אליזבת סטיוארט מתה בחצות ה-13 בפברואר 1662.
היא נקברה במנזר וסטמינסטר כאשר היחידי מבין ילדיה שהלך אחרי ארונה היה רופרכט. היא נטמנה בקפלה של הנרי השביעי, "כשריד אחרון לדור הקודם, מבודדת וללא ארץ שהיא הרגישה משויכת אליה", לצד אבותיה ולצד אחיה הבכור האהוב, הנסיך הנרי.
מורשתה.
על פי חוק ההסדר 1701 נקבע שבתה הצעירה של אליזבת, סופיה מהנובר וצאצאיה ירשו את כתרי אנגליה וסקוטלנד (ומאוחר יותר את כתר בריטניה). באוגוסט 1714 ירש בנה של סופיה (נכדה של אליזבת) את הכתר ומלך כג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וכל בני משפחת המלוכה הקיימת עד היום הם צאצאיו ולפיכך גם צאצאיה של אליזבת.
על שמה של אליזבת נקראו נהר אליזבת בווירג'יניה, אז מושבה אנגלית, וקייפ אליזבת במדינת מיין. ג'ון סמית' חקר ומיפה את שטחי ניו אינגלנד ונתן שמות למקומות שהיו מבוססים בעיקר על שמות שהיו נהוגים על ידי האינדיאנים. כאשר הציג סמית' את המפה שיצר בפני צ'ארלס הראשון, הוא ציין בפניו שהוא חופשי לשנות את השמות ה"ברבריים" לשמות "אנגליים". המלך ביצע שינויים כאלה אך רק ארבעה מתוכם שרדו עד היום, אחד מהם הוא כף אליזבת.
צאצאיה.
לאליזבת ולפרידריך נולדו 13 ילדים:
מיצוי
פעולת המיצוי (באנגלית: Extraction) היא אחת הטכניקות החשובות והבסיסיות ביותר בכימיה, בתעשייה הכימית ובתעשיית המזון.
פעולת המיצוי היא טכניקה המשמשת להפרדה של חומר מתערובת נוזלים (מיצוי נוזל-נוזל) או מתערובת מוצקים (מיצוי נוזל-מוצק) בה הוא נמצא.
על פי רוב, המיצוי מתבצע על ידי הוספה של ממס המסוגל להמס בעדיפות את החומר שאותו אנו מעוניינים לדלות. לאחר ההוספה של הממס, מרחיקים את החומר המבוקש עם הפאזה הנוזלית שנוצרה באמצעות התקן מכני ייעודי כגון משפך מפריד (התקן בצורת חרוט המכיל ברז בקצהו והמאפשר הפרדה של שתי פאזות או יותר).
לאחר מכן, נדרש להיפטר מהממס כדי לקבל את החומר המבוקש. על פי רוב, הדבר יבוצע על ידי נידוף בחימום תחת וואקום.
בדרך כלל בתום פעולות מיצוי מתוך תמיסות מימיות, יש צורך בביצוע פעולות ייבוש להרחקת מים על ידי תמיסת מלח רוויה ובהמשך על ידי מלחים היגרוסקופיים או תרכובות המגיבות כימית עם המים.
ציוד למיצוי מעבדתי.
מיצוי היא טכניקה שימושית המתבצעת כמעט על בסיס יומי במעבדות כימיה וביולוגיה. האמצעי העיקרי לביצוע המיצוי הוא משפך מפריד.
במקרים מסוימים נעשה שימוש במתקן סוקסלאט (Soxhlet Apparatus). מתקן סוקסלאט מיועד לביצוע של מיצוי רציף של חומרים אורגנים מתוך תערובות מוצקים שבה הם נמצאים, למשל: שומנים (כגון חומצת שומן) מתוך חומרי מזון כמו: בוטנים, אגוזים ועוד.
אופן השימוש במתקן סוקסלאט: יש להכניס את המוצק שממנו רוצים למצות חומר מסוים לתוך מבחנה העשויה מנייר סינון עבה, את המבחנה מכניסים לתוך המכשיר. לגולת הזכוכית התחתונה מוסיפים את הממס ומחממים. אדי הממס העולים במעבה דרך צינור הזכוכית שבצד ימין (של התרשים המופיע למטה), מתעבים ונכנסים לתוך המבחנה.  במגע עם המוצק מתבצע מיצוי החומר הרצוי לתוך הממס. כשמגיע מפלס הממס לגובה של החלק העליון של הצינור הדק יותר בצד ימין, מתרוקן כל החלק שבו נמצאת האצבע מן הממס, וזה יורד חזרה בתנועה של "סיפון" אל הגולה. בדרכו זו חזרה לגולה מיצה הממס כמות מסוימת של חומר. כך ממשיך התהליך באופן רציף עד שבסופו ממוצה רוב החומר לתוך הגולה.
ממסים למיצוי.
דוגמאות לממסים נפוצים המשמשים בתהליכי מיצוי:
דוגמאות למיצויים מהיום-יום.
דוגמאות טובות למיצויי נוזל-מוצק הן: הכנת תה, או קפה ובישול ירקות במים חמים לקבלת מרק. בטכניקות אלו, ממוצים חומרי מזון לתוך מים.
ערוץ IETV
ערוץ IETV (ראשי תיבות של Israeli Ethiopian Television, נקרא גם ערוץ הטלוויזיה הישראלי האתיופי) הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי המיועד לקהילת יוצאי אתיופיה בישראל המשדר בשפות אמהרית ותיגרינית.
הערוץ, הפונה לכ-150,000 יוצאי אתיופיה החיים בישראל, החל את שידוריו ב-22 בינואר 2007 (ג' שבט התשס"ז) ונקלט בבתי הצופים באמצעות חברת הכבלים ("HOT") וחברת הלוויין ("yes") באפיק 140. 70% מהמבוגרים מבני העדה האתיופית אינם יודעים קרוא וכתוב (גם לא בשפת אמם), ולכן הרדיו והטלוויזיה הם האמצעים היחידים הנגישים עבורם שעוזרים להם להתמודד עם רשויות מדינת ישראל ומתווכים בינם לבין החברה הישראלית. ערוץ זה הוא היחידי בישראל לדוברי אמהרית ותיגרינית, ובעתות לחימה ומשבר, הערוץ נכנס למתכונת חירום ומעביר לצופיו את הוראות פיקוד העורף ועדכונים שוטפים. הערוץ אינו חלק מחבילת הצפייה הבסיסית של ערוצי הכבלים והלוויין, וצפייה בו כרוכה בתשלום נוסף עבור חבילת ערוצים. כ-17,000 משקי בית מבני העדה באתיופית (מתוך 20,000) מנויים לערוץ. הערוץ מאפשר לבני הקהילה האתיופית שסיימו לימודיהם בחוג לתקשורת, להשתלב בו: יותר מ-90% אחוז מעובדי הערוץ הם יוצאי אתיופיה. הערוץ מעסיק 50 עובדים - חלקם כשכירים וחלקם כפרילנסרים. כתב הפלילים של הערוץ השני, ברהנו טגניה, התחיל את דרכו בערוץ זה.
התקציב השנתי של הערוץ עומד על 4 מיליון ש"ח המתקבלים באמצעות דמי מנוי ומשיתופי פעולה מסחריים. בשנת 2014, ניצב הערוץ בפני סכנת סגירה עקב בעיות תקציב. נגד הערוץ הופנתה ביקורת לפיה ניהול הערוץ לקוי, אולם הבעלים והמנכ"ל של הערוץ, פסיל לגסה, טוען כי הערוץ מתנהל ביעילות.
הקמת הערוץ.
הערוץ נוסד ביוזמתם הפרטית של איש העסקים והיזם, פסיל לגסה, אמנון רובינשטיין ומשה קורקוס. לגסה היה ממייסדי שידורי קול ישראל באמהרית בשנת 1984. בשנת 1999, הקים את חברת ההפקות 'פסיל דן תקשורת' שהפיקה את התוכנית "דרך העיניים שלנו". תוכנית זו הייתה מיועדת לקהילת יוצאי אתיופיה ושודרה בערוץ הראשון ובערוץ השני במימון משרד הקליטה. לגסה ורובינשטיין עסקו בהפקת סרטים באתיופיה, ולאחר זמן מה, החליטו להקים ערוץ ישראלי לציבור האתיופי בישראל.
לוח השידורים.
לוח השידורים של הערוץ כולל שידורים ישירים מהערוץ הממלכתי האתיופי (ETV), תוכניות וסרטים בעברית המדובבים לאמהרית והפקות מקור הכוללות פאנלים באולפן, תוכנית ראיונות, תוכניות אקטואליה ודרמות קצרות. בערוץ אין תמיכה של כתוביות בשום שפה.
ערוץ הטלוויזיה הישראלי האתיופי
פאבלו מפאו
פאבלו קרמינה מפאו בסרה (בספרדית: Pablo Carmine Maffeo Becerra; נולד ב-12 ביולי 1997 בסנט חואן דספי שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת מיורקה.
קריירת מועדונים.
מפאו החל את קריירת הנוער שלו בשנת 2003 במחלקת הנוער של אספניול. ב-7 באפריל 2013, כשהוא בן 15 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו באספניול B כחילוף מאוחר בניצחון 0–1 על קונסטנסיה בליגה הספרדית השלישית.
ב-3 ביולי 2013 חתם מפאו במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג יחד עם הקשר ההתקפי הצעיר מאנו גרסיה, והשניים החלו להתאמן במחלקת הנוער של המועדון.