בשנת 1997, קיבל חריט מדליה "להנצחת יום השנה ה-850 של העיר מוסקבה" כאות הוקרה על תרומתו המשמעותית לפיתוחה של מוסקבה. בשנת 2001, פורסם תחת שמו הכרך הראשון של האנציקלופדיה לאדריכלות תחת הכותרת 'העידן החדש של האחוזה הרוסית הכפרית'. בשנת 2003, הכתיר הניו יורק טיימס את מיכאל חריט כאחד מאדריכלי המבנה המצליחים ביותר ברוסיה. בתחילת שנת 2000 התחיל מ. חריט לחקור את ההשפעה של סגנונם האדריכלי של בתים על בריאות האדם. מחקר זה איפשר לו לפתח אלגוריתם חדש וליצור תוכנה המנצלת משוואות ניתוחי רגרסיה וטורי פורייה לשם ניתוח הנתונים הסטטיסטיים שנאספו. בשנת 2005 פורסם תחת שמו הכרך השני של האנציקלופדיה לאדריכלות: 'בית יפה. רעיונות אדריכליים ממדינות שונות'. באותה שנה הוא גם הגן על הדיסרטציה שלו לתואר דוקטור במדעים הטכניים וזכה למעמד אקדמי של פרופסור.
הוא נבחר לכהן כנשיא האגודה המאוחדת לחקר סוציו-כלכלי, פיתוח אדריכלי, מדע, תרבות ואמנות ("אחדות") ואף התקבל כחבר באיחוד העיתונאים. במהלך שנות נשיאותו, יצא לאור כתב עת בשם "מודרני" שפרסם את המחקרים העדכניים ביותר בתחום האדריכלות, האקולוגיה של הסביבה החזותית, פסיכופיזיקה, פילוסופיה, נוירו-פסיכולוגיה ודת. חריט השתתף גם במשלחות מדעיות לאנטארקטיקה, אגם לוך נס, אחוזתו של אנטואן תומסון ד'אבדי, הרי הפירנאים, מחוזות הקתרים והבסקים, הפירמידות במצרים וים המלח, והשתתף בחפירות ארכאולוגיות בישראל, איטליה, יוון וצרפת. הוא פרסם סדרה של מאמרים על פילוסופיה, ההיסטוריה של הדתות, קבלה ותאולוגיה.
בשנת 2006, פרסם חריט מונוגרף בשם "מסתרי כתבי הקודש: פרשנות על התנ"ך והתורה". בשנת 2008, פורסם תחת שמו הכרך השלישי של האנציקלופדיה לאדריכלות: "בתים מפורסמים, טירות ואחוזות".
בשנת 2015, הוא פרסם את הרומן הראשון שלו בשם: "Piscatores et Vinitores". חריט הוא גם בעל תואר "מאסטר של ספורט" באיגרוף, והוא גם מתאמן באופן קבוע בקראטה בשיטת קיוקושינקאי וקרב פנים אל פנים.
ספריו.
מיכאל חריט כתב יותר מ-200 מאמרים מדעיים ופופולריים, אנציקלופדיה אדריכלית בת 3 כרכים, מונוגרף על הקבלה, הנצרות והיהדות, ואף רומן פילוסופי בשם "דייגים ומגדלי גפנים".
יהודית הלוי-צוויק
יהודית הלוי-צוויק (1 בדצמבר 1923 – 1 ביולי 2012) הייתה חוקרת ספרות ומחנכת ישראלית, פרופסור לספרות באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה.
יהודית הלוי נולדה בשנת 1923 בעיירה קֶלם שבליטא, בת בכורה לאברהם ורבקה הלוי. בינקותה, ב-1925, עלתה לארץ ישראל עם משפחתה, שהתיישבה בעפולה, שם נולדו שני אחיה, יוסף וגדעון. למדה בבית ספר יסודי של זרם "הפועל המזרחי" בעפולה והמשיכה בכפר ילדים שבגבעת המורה. המשיכה בגימנסיה ביאליק בחיפה. בשנת 1937, בהיותה בת ארבע עשרה, זכתה בתחרות חיבורים מטעם חברת "הסנה" על חשיבות הביטוח והחיסכון. לאחר סיום לימודיה בתיכון עברה ללמוד בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים, שם קיבלה תואר מוסמך בספרות עברית וערבית. עבודת הגמר שלה, שכותרתה "מושג היהדות בספרות ההשכלה", זיכתה אותה בשנת 1948 בפרס קלוזנר מטעם עיריית תל אביב. בשנת 1956 זכתה שוב בפרס קלוזנר. עוד במהלך לימודיה עבדה כמורה בכפר ילדים.
ב-1952 מונתה למנהלת בית הספר התיכון בקריית טבעון, שהוקם באותה שנה וצמח בהדרגה תחת ניהולה. בבית ספר זה גם לימדה ספרות, תנ"ך וערבית. בשנות השישים חזרה ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1969 קיבלה תואר דוקטור על עבודה שכותרתה "תקופת גרמניה (1914–1924) ביצירתו של ש"י עגנון", שנעשתה בהנחייתו של פרופ' דב סדן. ב-1972 הצטרפה לסגל החוג לספרות השוואתית באוניברסיטת חיפה. בשנים תשל"ח–תש"ם עמדה בראש החוג. במקביל הרצתה בסמינר אורנים.
פרסמה מאמרים בעיתונים "הפועל הצעיר", "דבר הפועלת", "למרחב" ו"דבר" ובכתב העת "עלי שיח".
בשנת 1990 נבחרה כיקירת קריית טבעון. בשנת 1991 קבלה את "פרס קריב" מטעם עיריית חיפה, על ספרה "תולדות ספרות האגרונים".
לאחר פרישתה מהאוניברסיטה התנדבה במשך שנים רבות, עד לפטירתה, להרצות על ספרות ושירה ובעיקר על יצירות עגנון, במרכז ההנצחה בטבעון ובחוג לקשישים ביישוב.
משפחתה.
ב-1949 נישאה למהנדס אברהם צוויק, לימים מנכ"ל רכבת ישראל, והם התיישבו בקריית טבעון. לבני הזוג נולדו שלושה בנים: רמי, פרופסור למנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בריוורסייד, אורי, פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, וחנן, כלכלן.
בשנת 2001 התאלמנה מבעלה. נפטרה בי"א בתמוז תשע"ב, 1 ביולי 2012 ונטמנה לצד בעלה בבית העלמין של קריית טבעון.
ספריה.
בעריכתה:
קישורים חיצוניים.
מכּתביה:
יהודית צוויק
אליפות העולם בראלי עונת 2018
עונת 2018 היא העונה ה-46 של האליפות העולם בראלי. במהלך העונה התקיימו 13 מרוצים ובסיומה זכה סבסטיאן אוז'ייה בתואר האליפות, בפעם השישית ברציפות לאחר מאבק צמוד שהוכרע רק במהלך המרוץ האחרון בעונה. קבוצת טויוטה זכתה באליפות היצרנים.
לוח זמנים.
שינויים בלוח הזמנים.
ראלי פולין הוצא מסבב התחרויות עקב בעיות בטיחות רבות. את מקומו של הראלי תפס ראלי טורקיה, שחזר לאליפות לראשונה מאז שנת 2010.
תוצאות.
שיטת הניקוד.
הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המסיימים את התחרות ראשונים בהתאם לפירוט בטבלה הבאה. בעונה זאת חל שינוי בנקודות הבונוס המוענקות בשלב ה-Power stage והניקוד ניתן לחמשת הנהגים המסיימים את המקטע האחרון של כל מרוץ, במקום שלושה כפי שהיה בשנים הקודמות. לנהג שסיים ראשון הוענקו 5 נקודות, למקום השני הוענקו 4 נקודות וכן הלאה.
ליידי בירד
ליידי בירד (באנגלית: Lady Bird) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2017 שכתבה וביימה גרטה גרוויג. בסרט מככבת בתפקיד הראשי סירשה רונן.
עלילה.
כריסטין מקפירסון היא נערה מ"הצד הלא הנכון של המסילה" בסקרמנטו של שנת 2002. היא מכנה עצמה "ליידי בירד" ולומדת בבית ספר תיכון קתולי. ליידי בירד חולמת ללמוד בקולג' בחוף המזרחי, אך אמה, אחות שעובדת בשתי משמרות, מתנגדת לכך, בשל מצבה הכלכלי הדחוק של המשפחה לאחר פיטורי האב. בעזרת אביה וללא ידיעת אמה, שולחת ליידי בירד בקשות לקולג'ים אלו.
ליידי בירד וחברתה הטובה ג'ולי מתקבלות לקבוצת התיאטרון של בית הספר, שם היא מתאהבת בדני שהופך לבן זוגה. לאחר הצגת הבכורה של המחזמר שהעלו, מגלה ליידי בירד את דני מתנשק עם נער אחר והיא נותרת שבורת לב. היא מתאהבת שוב, הפעם בקייל, נער עשיר החבר בלהקה. במקביל היא מתרחקת מג'ולי ומתקרבת לג'נה, נערה עשירה ומקובלת, כשהיא מתחזה לבת עשירים כמוה. ליידי בירד מאבדת את בתוליה לקייל, ומתאכזבת לגלות ששיקר לה והוא לא היה בתול כמוה. היא מתנחמת בזרועות אמה. קייל אוסף את ליידי בירד יחד עם ג'נה ובן זוגה לנשף סיום בית הספר אליו התכוננה רבות. בדרך לנשף, קייל מציע לנסוע למקום אחר, ליידי בירד מחליטה לעזוב את החבורה והולכת לג'ולי, השתיים משלימות וחוגגות יחד בנשף.
ליידי בירד מתקבלת לאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, אך במקביל גם לקולג' בניו יורק. היא מחליטה לבחור בניו יורק למורת רוחה של אמה, והשתיים רבות. האם מורידה את ליידי בירד בשדה התעופה ונוסעת משם ללא שהיא נפרדת ממנה, כשהיא מתחרטת ורצה לטרמינל, ליידי בירד כבר אינה שם. אביה של ליידי בירד מגניב למזוודתה טיוטות של מכתבי פיוס שכתבה אמה, אותן היא מגלה כשפורקת חפציה בחדרה. בניו יורק ליידי בירד חוזרת לקרוא לעצמה כריסטין, היא משתכרת ומאושפזת בבית חולים. לאחר שהיא משתחררת היא הולכת לכנסייה ובצאתה משם מתקשרת למשפחתה ומשאירה הודעת תודה לאמה על כל מה שעשתה עבורה.
הפקה.
את התסריט לסרט כתבה גרטה גרוויג במהלך 2013 ו-2014 והוא מכיל קווי דמיון מהביוגרפיה האישית שלה: נעוריה בסקרמנטו, לימודים בתיכון קתולי לבנות, אם העובדת כאחות ואב שעוסק במחשבים, ולימודים בקולג' בניו יורק.
צילומי הסרט התבצעו במהלך אוגוסט וספטמבר 2016 בסקרמנטו וכן באתרים בלוס אנג'לס ובניו יורק. הסצנה הראשונה בסרט, הוויכוח במכונית בין ליידי בירד ואמה אותו היא קוטעת ביציאה מהמכונית הנוסעת, צולמה לאחר השלמת שאר צילומי הסרט. את הפסקול לסרט הלחין ג'ון בריאון, הוא בחר להימנע משימוש במוזיקת פופ ברוח התקופה אלא לעשות שימוש בכלי קצב וכלי נשיפה מעץ, בעיקר חלילים במטרה ליצור אווירה אינטימית. על רוב הכלים ניגן בריאון בעצמו.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-1 בספטמבר 2017 בפסטיבל הסרטים של טליורייד. הפצה מסחרית מוגבלת בארצות הברית החלה ב-3 בנובמבר 2017.
ביקורת ופרסים.
הסרט זכה לביקורות משבחות, לדירוג 8.8 ו-100% ביקורות חיוביות מקרב מבקרי הקולנוע הבכירים על פי אתר Rotten Tomatoes.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
אצטדיון סן מאמס החדש
יחסי ארצות הברית–לסוטו
יחסי ארצות הברית–לסוטו הם היחסים ההדדיים בין ממלכת לסוטו ובין ארצות הברית של אמריקה.
היסטוריה.