"אני רוצה להאמין שכן (ימצא פתרון לסכסוך). ללא האמונה הזאת גם לא הייתי מאמינה באקטיביזם ובאפשרות לשנות את המציאות. אמנם כרגע המציאות אומרת אחרת, כי אנחנו לא בכיוון בכלל, להפך: מה שאנחנו רואים מסביבנו זה העמקת הגזענות והתבססות של הדיכוי, הכיבוש, ההפחדה וההסתה. כל אלה בעיקר ממי ששולטים כאן בעניינים, כלומר: הישראלים".
חמוד סוברת כי ישנם שני פתרונות פרקטיים לסכסוך. פתרון מדיני: הקמה של קונפדרציות; ופתרון בין-אישי: התבוללות של החברות הפלסטינית והישראלית זו בזו, כלומר התמזגות האוכלוסייה מבחינה משפחתית-תורשתית.
אליפות גרמניה בכדורגל 1931
אליפות גרמניה בכדורגל 1931 הייתה העונה ה-24 של התחרות.
בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה.
למשחק הגמר הגיעו מינכן 1860 והרטה ברלין. להרטה ברלין זו הייתה ההופעה השישית ברציפות במשחק הגמר, וניצחון שני ברציפות.
ארגון האליפות.
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
כדורגלנים מצטיינים.
וילי קירסיי מהרטה ברלין כבש 7 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים.
סמל האימפריה הרומית הקדושה
סמל האימפריה הרומית הקדושה (בגרמנית: Die Siegel der deutschen Kaiser und Könige) הוא שלט אצולה ששימש את קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומייצג את הסמכות הקיסרית העליונה. הסמל כולל כתבנית בסיס את עיט הרייך השחור הדו-ראשי ובין כנפיו את אוסף שלטי הגיבורים של מדינות האימפריה. המבנה הפרטני של הסמל השתנה בין קיסר למשנהו. הצבעים השולטים בסמל הם שחור וזהוב. שלטי הנסיכים הבוחרים (ברנדנבורג, סקסוניה, טריר, מיינץ, קלן, פפאלץ ובוהמיה) מוצגים בדרך כלל בסמלים גדולים יותר מאשר שאר המדינות.
עיט הרייך.
מקורו של הסמל בעיט ההראלדי בנס הלגיון של הצבא הרומי. העיט הופיע לראשונה בשלט האצולה של קארל הגדול ויורשיו במאה ה-9. סמל של עיט דו-ראשי יוחס גם לפרידריך השני לבית הוהנשטאופן על ידי ה"כרוניקה מאיורה" של מתיו פריס בסביבות 1250. זיגמונד לבית לוקסמבורג השתמש בעיט דו-ראשי שחור לאחר שהוכתר לקיסר ב-1433, בעוד שעיט בעל ראש אחד שימש כסמל "מלך הרומאים" הנבחר בלבד, הקיסר לעתיד.
עד ימי אלברכט השני, מלך גרמניה (1397 – 1439) היה העיט הסמל הבלבדי של הקיסר, אולם ממועד זה כולל הסמל האימפריאלי את סמלי המדינות על כנפיו של העיט.
וינסנט ברוקס
וינסנט קית' ברוקס (באנגלית: Vincent Keith Brooks; נולד ב-24 באוקטובר 1958) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה.
ביוגרפיה.
ברוקס נולד באנקורג' שבאלסקה. אביו היה מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית ואחיו הגדול היה בריגדיר גנרל שפיקד בין השאר על האקדמיה הצבאית של ארצות הברית.
בילדותו נדד בין מדינות שונות בארצות הברית בשל עבודתו של אביו, את לימודיו בתיכון עשה בווירג'יניה ובקליפורניה וסיים אותם ב-1976.
לאחר התיכון המשיך בדרכם של אביו ואחיו והחל ללמוד בווסט פוינט. בשנתו הראשונה שיחק כדורסל בנבחרת המוסד, אז תחת הדרכתו של מייק ששבסקי ולאחר מכן פרש ממנה על מנת להתרכז בלימודיו ובאימוניו הצבאיים. במהלך תקופתו בווסט פוינט נבחר לקפטן מדרגה ראשונה, הדרגה הבכירה ביותר מקרב הצוערים והיה בכך האפרו-אמריקאי הראשון בתפקיד זה.
ב-1980 סיים את לימודיו והוצב כמפקד מחלקה בגדוד הראשון של רגימנט חי"ר 504 בדיוויזיה המוטסת ה-82. בהמשך שימש בגדוד מפקד מחלקת מרגמות כבדות ומפקד מחלקת סיור. בתחילת 1984 יצא ללימודים בבית הספר לחי"ר בפורט בנינג. ביולי 1984 מונה לסגן מפקד פלוגה ולאחר מכן למפקד פלוגה, בגדוד הרביעי ברגימנט החי"ר ה-16 של דיוויזיית החי"ר הראשונה שהוצבה במערב גרמניה.
ב-1992 מונה לקצין תכנון ואימונים בדיוויזיית הפרשים הראשונה, ב-1993 מונה לקצין אג"ם בגדוד השני של רגימנט הפרשים החמישי בדיוויזיה. ב-1995 מונה לעוזרו האישי של סגן יושב ראש המטות המשולבים. בין אפריל 1996 למאי 1998 שירת כמפקד הגדוד הראשון ברגימנט התשיעי של דיוויזיית החי"ר השנייה שהוצבה בקוריאה הדרומית. ביוני 1999 מונה לקצין התכנון של הארמייה השלישית שהוצבה בכווית. ביוני 2000 מונה למפקד הגדוד הראשון בדיוויזיית החי"ר השלישית שנטלה חלק בכוח קוסובו לשמירת השלום לאחר מלחמת קוסובו.
ב-2002 שירת במטות המשולבים כמשנה לעניינים מדיניים-צבאיים בחצי הכדור המערבי, במינוי חירום מונה לקצין במטה פיקוד מרכז של ארצות הברית ושימש דובר הפיקוד בפרוץ מלחמת עיראק שבמהלכה ריכז הפיקוד את השליטה בכוחות הפלישה. ב-2003 מונה למשנה לענייני מלחמה בטרור במטות המשולבים. בדצמבר 2004 מונה לדובר הצבא במשרד מזכיר הצבא של ארצות הברית.
ב-2009 מונה למפקד דיוויזיית החי"ר הראשונה וב-2011 למפקד הארמייה השלישית. ב-2013 מונה למפקד פיקוד צבא ארצות הברית באזור האוקיינוס השקט המשתייך לפיקוד האוקיינוס השקט במקום פרנק וירקינסקי.
באפריל 2016 מונה למפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה, מפקד הכוח המשולב ארצות הברית-קוריאה הדרומית ומפקד כוחות האו"ם בקוריאה. הוא שירת בתפקיד עד נובמבר 2018.
לאורך שירותו עוטר בעיטורי הצטיינות רבים בהם ארבע פעמים במדליית השירות המצוין, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה, ארבע פעמים בלגיון ההצטיינות, פעמיים בכוכב הארד וכן בעיטור מסדר השמש העולה דרגה ראשונה.
לאחר שחרורו מונה לדירקטור בחברת ההנדסה ג'ייקוב גרופ. הוא מכהן כעמית בכיר במרכז בלפר שבאוניברסיטת הרווארד
לברוקס תואר שני בלימודי צבא מהמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית. הוא נשוי לקרול, ד"ר לפיזיותרפיה.
מקהלת הנערים של קופנהגן
מקהלת הנערים של קופנהגן" (The Copenhagen Royal Chapel Choir בדנית: Københavns Drengekor"') היא אחת המקהלות הוותיקות ביותר בסקנדינביה, החדורה במסורת עשירה.
אמות המידה האמנותיות הגבוהות המאפיינות את המקהלה זה 90 שנה מושגות באמצעות ההכשרה הווקאלית היחידה במינה, שהזמרים מקבלים בבית הספר על שם אנה הקדושה (Sankt Annæ Gymnasium), בית הספר העירוני לשירה של קופנהגן, וחובותיה של המקהלה בקתדרלה של קופנהגן.
המקהלה השיגה מוניטין בינלאומיים הודות לפרשנות שנתנה ליצירותיהם של גדולי המלחינים מתקופת הרנסאנס והבארוק, בעיקר, ולמוזיקה מקהלתית לקולות נערים וגברים במאה ה-20. מקהלת הנערים של קופנהגן, או בשמה המלא "מקהלת הקאפלה המלכותית של קופנהגן", מופיעה בקונצרטים רבים בדנמרק וברחבי העולם.
היסטוריה.
מקהלת הנערים של קופנהגן נוסדה בשנת 1924 על ידי מוגנס ולדייק, בעקבות ביקור של מקהלת הנערים סנט תומאס המפורסמת מכנסיית תומאס (לייפציג), המקהלה של יוהאן סבסטיאן באך עצמו. כבר מתחילה הייתה מטרת המקהלה לבצע מוזיקה מקהלתית שנכתבה לקולות נערים וגברים, מימי הביניים עד המאה ה-20. בהמלצתו הנלהבת של קרל נילסן, ייסדה מועצת העיר קופנהגן בשנת 1929 בית ספר לשירת מקהלה לנערים, הוא "בית ספר סנקט אנה" של ימינו אלה. בדרך זו הובטחה לחברי המקהלה הכשרה מקיפה ויסודית בפיתוח קול ובלימודי מוזיקה, כחלק בלתי נפרד מתוכנית הלימודים הכללית שלהם.
בכל שנה מקבל בית הספר סנקט אנה תלמידים חדשים, בעלי כישרון קולי ומוזיקלי, מבין בני השמונה בקופנהגן ובסביבתה.
כיום מאכלס בית הספר למקהלה גם את מקהלת הבנות של סנקט אנה (Sankt Annæ Pigekor) ואת מקהלת בית הספר סנקט אנה (Sankt Annæ Gymnasiekor).
עד 1959 הייתה מקהלת הנערים של קופנהגן מסופחת בקביעות לקאפלה של טירת כריסטיאנבורג ( Christiansborg Slotskirke), אבל מאז היא מופיעה מדי יום שישי בערב בקתדרלה של קופנהגן במשך כל העונה העיקרית, והנערים שרים גם במיסה ובתפילות הערבית (Vespers) בקתדרלה. הודות לקשריה הן עם בית הספר סנקט אנה והן עם הקתדרלה של קופנהגן, המקהלה היא הנציגה הוותיקה ביותר בסקנדינביה של מסורת בית הספר הכנסייתי, הבסיסית כל כך למוזיקה המקהלתית באירופה.
נערי כנסיית סנקט אנה שגשגו בייחוד במאות ה-16 וה-17, כשהיוו גם חלק ממקהלת הקאפלה המלכותית של קופנהגן. עושר חיי המוזיקה בתקופה ההיא משתקף גם ברפרטואר של מקהלת הנערים בימינו.
בהווה.
מאז 1998 נושאת המקהלה, באישור המלכה, בתואר "מקהלת הקאפלה המלכותית של קופנהגן" שסיפחה לשמה, ובהתאם למסורות המקהלה, תואר זה הוא כיום שמה באנגלית (Copenhagen Royal Chapel Choir).
במרוצת השנים יצא למקהלה שם של אחת המעולות בסוגה. היא מופיעה בקונצרטים בכל רחבי תבל ובפסטיבלי מוזיקה בינלאומיים רבים מספור. הרפרטואר שלה מקיף, מיצירות מוזמנות פרי עטם של מלחינים חשובים בימינו (פול רודרס, ברנרד לבקוביץ', פר נרגאר, ואגן הולמבו ופאלה מיקלבורג) וחזור אל ראשית הפוליפוניה.
המקהלה משתתפת גם בהפקות רדיו וטלוויזיה, הן בדנמרק והן בארצות אחרות, והתקליטורים הרבים שהקליטה בחברות כמו EMI, דקה, ונגארד, צ'אנדוס, קונטרפונקט ודניקה רקורדס (OH) תורמים כולם למוניטין הבינלאומי הנכבד שלה.
מאז 1991 אבה מונק הוא המנהל האמנותי והארגוני של המקהלה.
ראש ממשלת נורווגיה
ראש ממשלת נורווגיה (בנורווגית: statsminister; "שר המדינה") הוא המנהיג הפוליטי של נורווגיה והתפקיד הבכיר ביותר בפוליטיקה הנורווגית. מלך נורווגיה ממנה את ראש הממשלה וחברי המועצה. עם זאת, מאז 1884, השיטה הפרלמנטרית מבטיחה שלקבינט (הרשות המבצעת של נורווגיה) חייבת להיות תמיכת הסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי), מה שהופך את המינוי מהמלך להליך פורמלי בלבד.
מלך נורווגיה מוגדר כראש המדינה של נורווגיה, אך בפועל סמכויותיו טקסיות וייצוגיות וראש הממשלה מחזיק בכוח הביצועי.