החל מעונת , תפס פרי מקום קבוע במרכז ההגנה של אינטר. הגעתו של המאמן ג'ובאני טרפטוני לקבוצה בעונת שדרגה את יכולתה של הקבוצה, ופרי היה מהבולטים בזכייתה של הקבוצה באליפות איטליה לעונת . הוא שותף ב-31 מתוך 34 משחקיה של הקבוצה בליגה, בעונה בה ספגה הקבוצה 19 שערים בלבד ברך לזכייה בפער של 11 נקודות מנאפולי. בעונת , בעונתו האחרונה של טרפטוני, השתתפה הקבוצה בגביע אופ"א והשלימה זכייה ראשונה בתולדותיה במפעל. פרי ערך עשר הופעות במסגרת הטורניר באותה העונה, כולל בשני משחקי הגמר מול רומא שהסתיימו בניצחונה המצטבר של אינטר בתוצאה 2-1.
בעונת זכתה הקבוצה בפעם השנייה בגביע אופ"א, לאחר צמד מפגשי גמר מול רד בול זלצבורג. במשחק הראשון, בו ניצחה אינטר 1-0 בחוץ את האוסטרים, עלה פרי מהספסל בדקה ה-75. אינטר ניצחה בתוצאה זהה גם בבית, במשחק בו עלה פרי שוב כמחליף, הפעם לאחר 67 דקות. בסך הכול ערך פרי שבע הופעות במסגרת הטורניר באותה העונה. בסיום אותה העונה סיים פרי את דרכו באינטר לאחר 13 עונות במדי הקבוצה הבוגרת. לזכותו 290 הופעות ליגה במדי אינטר, ובסך הכול 418 הופעות בהן כבש שמונה שערים.
לקראת עונת עבר פרי לסמפדוריה יחד עם חברו לקבוצה וולטר זנגה, כחלק מעסקת החליפין במסגרתה עשה ג'אנלוקה פליוקה את הדרך ההפוכה. לאחר שתי עונות, בהן ערך 36 הופעות ליגה במדי סמפדוריה, פרש פרי ממשחק פעיל בגיל 33.
עם פרישתו ממשחק חזר פרי לאינטר, הפעם על תקן מאמן נוער בקבוצה. המינוי לא החזיק מעמד עד לתום העונה, ופרי עזב לאחר מספר מחלוקות מול נשיא הקבוצה מאסימו מוראטי. לקראת עונת התמנה לתפקיד מאמן פאביה מהליגות הנמוכות, אך סיים את דרכו לאחר 14 מחזורים בלבד ולא שב עוד לתפקיד המאמן.
נבחרת איטליה.
פרי החל את דרכו בנבחרת איטליה הצעירה, אותה ייצג פעמיים באליפות אירופה עד גיל 21. ב-אליפות אירופה לנבחרות צעירות 1984 העפיל עם הנבחרת הצעירה עד לחצי גמר המפעל. באותו הקיץ היה פרי שותף לטורניר הכדורגל באולימפיאדת לוס אנג'לס, בו סיימה איטליה רביעית. שנתיים אחר כך, ב-אליפות אירופה לנבחרות צעירות 1986, העפיל פרי עם נבחרתו לגמר המפעל, שם נוצחה איטליה בדו-קרב בעיטות עונשין לספרד.
ב-6 בדצמבר 1986 החל פרי את דרכו בנבחרת איטליה הבוגרת, תחת המאמן אזליו ויצ'יני. הוא פתח בניצחון 2-0 על במסגרת מוקדמות יורו 1988, ואף כבש את השער הראשון לזכות איטליה במשחק, לאחר 12 דקות בלבד.
פרי נטל חלק בשישה משחקים מתוך השמונה של נבחרתו במוקדמות היורו, וסייע לה להעפיל לטורניר הגמר מהמקום הראשון בבית. במשחקי ההכנה לטורניר כבש פרי את שערו השני בנבחרת, במשחק ידידות מול . הוא זומן לסגל איטליה ליורו 1988 בגרמניה המערבית על ידי ויצ'יני, ופתח בהרכב בכל משחקיה של איטליה בטורניר. בשלב הבתים פתחה איטליה בשוויון 1-1 עם המארחת, והמשיכה עם ניצחונות 1-0 על ו-2-0 על . בחצי הגמר, עם פרי בהרכב, הפסידה איטליה 2-1 ל.
איטליה נבחרה לארח את מונדיאל 1990, ולכן לא נטלה חלק בטורניר המוקדמות. במהלך השנתיים בין טורניר היורו למונדיאל, שותף פרי ב-12 משחקי ידידות, בהם כבש פעמיים - לרשתן של ו. פרי זומן לסגל הנבחרת לקראת המונדיאל, ושותף בכל משחקיה של איטליה בטורניר. פרי פתח בהרכב בכל משחקי שלב הבתים, אותו סיימה איטליה במקום הראשון בבית עם מאזן מושלם של שלושה ניצחונות ואפס שערי חובה (מול , ו). איטליה, עם פרי בהרכב, צלחה את שמינית הגמר עם 2-0 על ואת רבע הגמר עם 1-0 על , ובכך השלימה רצף של שישה ניצחונות רצופים ללא ספיגה. פרי שמר על מקומו בהרכב גם בהפסדה של איטליה בדו-קרב פנדלים לאחר 1-1 מול , בו לא לקח הבלם חלק. במשחק על מקום השלישי, בו גברה איטליה 2-1 על בסיומו של טורניר מוצלח, עלה פרי מהספסל בדקה האחרונה. פרי לא זכה להיכלל בנבחרת הטורניר, בה היה מקום לשלושה שחקני הגנה, אך צמד חבריו להגנה פאולו מלדיני ופרנקו בארזי כן נכללו בה.
לאחר טורניר המונדיאל פחתו דקות המשחק של פרי. הוא היה שותף לכישלונה של איטליה להעפיל ממוקדמות יורו 1992, וב-6 ביוני 1992 שיחק את משחקו הבינלאומי האחרון, שוויון 1-1 מול ארצות הברית בטורניר ידידות. בסך הכול ערך פרי 45 הופעות במדי איטליה, בהן כבש ארבעה שערים.
ריקארדו פרי
מגדל ארמון
מגדל ארמון הוא מגדל משרדים בחיפה, בשכונת הדר, ברחוב הנביאים 18 פינת שבתאי לוי.
היסטוריה.
במקום פעל בעבר בית הקולנוע ארמון, שהיה ידוע בשל גגו הנפתח והמבנה הארכיטקטוני בעל החזית העגולה. הקולנוע, שנפתח לציבור בשנות ה-30 של המאה ה-20, הכיל 1,800 מושבים ותאים יוקרתיים להשכרה. בשנות ה-80 הוצעה תוכנית להרוס את הקולנוע ולהקים במקומו בניין משרדים עם קולנוע חדיש.
התכנית תוכננה על ידי משרד אדריכלים י.י.גרנות.
ב-1995 נהרס הקולנוע והחלה בניית מגדל הארמון. הבנייה הסתיימה ב-1998. את המגדל מאפיינים שני פסים כחולים ודקים שחוצים אותו, אחד בצדו המערבי ואחד בצדו המזרחי, וארבעה פסים עבים בצבע כחול, שניים בצד הצפוני ושניים בצד הדרומי.
במגדל יש 20 קומות. הגובה של קומת הכניסה הוא 71 מטרים מעל פני הים, וגובה הגג הוא 142 מטרים מעל פני הים. בסיום בנייתו היה נחשב לאחד המגדלים הגבוהים בצפון ישראל. נכון ל-2019 הוא המגדל ה-18 בגובהו בחיפה.
במגדל כ-6 קומות חניה. בשלוש הקומות הראשונות של המגדל יש מספר חנויות, ושאר הקומות משמשות למשרדים. במגדל עשר מעליות, מהן ארבע מהירות. בקומה העליונה של המגדל יש תצפית, שממנה ניתן לצפות עד למרחק של כשישים קילומטרים.
ביולי 2011 נמכר המגדל לחברת מגדל, מקבוצת אלקטרה, ב-100 מיליון ש"ח, וב-2021 לקרן ריאלטי ב-105 מיליון ש"ח
פייבלזון
פייבלזון הוא שם משפחה יהודי שמקורו ככל הנראה ביהדות ליטא.
פייבלסון
יהושע העליר
יחיאל העליר
חוסן יהושע
הזדמננות
מזדמנן
תנועת FZY
תנועת FZY - הפדרציה של הנוער הציוני (The Federation of Zionist Youth - FZY) היא תנועת נוער יהודית ציונית הפועלת בבריטניה.
התנועה נוסדה בשנת 1910, נתון ההופך אותה לתנועת הנוער הציונית הוותיקה ביותר בממלכה המאוחדת ואחת מתנועות הנוער הציוניות הוותיקות בעולם שעדיין קיימת. תנועת ה-FZY שייכת ל"שותפות עתיד" המחברת אותה לתנועת "יהודה הצעיר" בארצות-הברית ולתנועת הצופים העבריים בישראל.
התנועה מפעילה פעילויות שבועיות ומחנות קיץ למאות בני-נוער יהודים, בנוסף לתוכניות קיץ ייחודיות בישראל לבני-נוער בגילאי 16, או תוכנית של שנת התנדבות בישראל לבוגרי התנועה בסיום התיכון.
אידאולוגית, תנועת ה-FZY מתבססת על ארבעה עמודים:
- תרבות - התרבות היהודית
- צדקה - ערכי של תרומה וצדק
- מגן - הגנה על זכויות היהודים
- עלייה נמשכת - עלייה לישראל והמשך עשייה למען המדינה.
היסטוריה.
השם Federation of Zionist Youth - התאחדות הנוער הציוני הוחלט בשנת 1935 על מנת לתאר גוף חדש המשלב בין אגודות הנוער הציוני (Young Zionist Societies) לבין ההסתדרות הציונית באוניברסיטה (University Zionist Federation). כל 2,500 החברים בארגון היו מה שנחשב היום "בוגרים" ולמעשה בתחילת דרכה לא היו בתנועת הנוער נערים מתחת לגיל 18, בין חברי התנועה הוותיקים היה גם אבא אבן שלימים הפך לשר החוץ של מדינת ישראל. חברי תנועה רבים הלכו לשרת בצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר המלחמה התנועה השקיעה אנרגיות רבות להקמת המדינה היהודית.
אלה שנשארו בתנועה לאחר הקמת מדינת ישראל ראו את הצורך בקשרים הדוקים בין ישראל לגולה, רבים עלו ארצה ובאמצע שנות החמישים התהדרה תנועת FZY ב-30 סניפים ברחבי בריטניה. אולם בתחילת שנות השישים הייתה תקופה של ירידה בכמות החברים בתנועה, אליה הגיבה התנועה בארגון מחדש משמעותי. בשנים 1964-1965 נוצרו לראשונה מפגשים שבועיים של התנועה שנקראים "הפינג'אן" ומהווים עד היום עמוד השדרה של התנועה.
הניצחון של ישראל במלחמת ששת הימים ב 1967 הביא לדחיפה של תנועת FZY, אז הוקם גם פרויקט 500 של סניף FZY בגלאזגו. התנועה מילאה את חלקה במלחמה בכך שמסרה את משרדיה לסוכנות היהודית ושלחה חברי תנועה רבים להתנדבות בישראל. גם מלחמת יום הכיפורים הביאה להתחדשות של התנועה, שהחלה להיות מובלת על-ידי חברים צעירים בתקופה בה הקהילה היהודית-אנגלית התגייסה כולה לתמיכה בישראל.
בסוף שנות השבעים החלה תנועת FZY לבנות קשרים עם תנועת יהודה הצעיר, תנועת אחות באמריקה. ובשנת 1978 הצטרפו שמונה חברי FZY לתוכנית ה- Year Course האמריקאית בישראל ולמעשה הקימו את שנת ה- Year Course של FZY. בתקופה זו חל שינוי דרמטי באסטרטגיה החינוכית של התנועה. ההרצאות המסורתיות הוחלפו בלמידה מבוססת פעילות בדומה לפעולות של היום ותוכניות ישראל הפכו למרכזיות בחינוך התנועה. האקטיביזם נשאר חלק חשוב בפעילות התנועה ומצא את מיקודו במערכה למען חופש יהדות ברית המועצות, תוך הקמת מערך הגנה על זכויות היהודים כמטרה תנועתית בולטת.
צמיחת התוכניות של FZY, במיוחד תוכנית ה Year Course המביאה צעירים מבריטניה לשנה בישראל, דחפה שינוי נוסף בתנועה. חברי התנועה שחזרו משנה בישראל הביאו עמם את זרעי התפיסה הפלורליסטית והיו הכוח המניע מאחורי הקמת מחנה הקיץ הראשון של FZY, מחנה קשר.
סיריל מקנאקי
סיריל תומאס מקנאקי (באנגלית: Cyrille Thomas Makanaky; נולד ב-28 ביוני 1965 בדואלה שבקמרון) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת הקשר.