לאחר הטלת הפצצה האטומית הראשונה על הירושימה ב-6 באוגוסט 1945, חלה התפתחות מהכיוון הסובייטי בחזית הסינית מול יפן. ב-9 באוגוסט נסוגה ברית המועצות מהסכם אי ההתקפה שחתמה עם יפן, ותקפה את היפנים במנצ'וריה במבצע סערת אוגוסט, זאת על-פי התחייבותה בוועידת יאלטה לתקוף את יפן בתוך שלושה חודשים מיום הבסת גרמניה הנאצית בידי בעלות הברית וסיום המלחמה באירופה. ההתקפה הסובייטית התבצעה על ידי שלוש חזיתות (קבוצות ארמיות) סובייטיות, ובתוך פחות משבועיים הובס צבא קואנטונג שבמנצ'וריה, שמנה כמיליון לוחמים אך חסר כוחות שריון, ארטילריה וכוחות אוויריים ראויים. לאחר הטלת הפצצה האטומית השנייה על נגסאקי, נכנע הקיסר היפני הירוהיטו לבעלות הברית ב-15 באוגוסט 1945, כשהחתימה על כתב הכניעה נעשתה ב-2 בספטמבר 1945 על אוניית המערכה האמריקנית "מיזורי". כוחות יפן בסין נכנעו רשמית ב-9 בספטמבר 1945, ועל-פי המוסכם בוועידת קהיר מ-1943 הושבו גם מנצ'וריה, טאיוואן ואיי פנגחו לידי סין.
יצחק הראל
יצחק (חקי) הראל (נולד ב-14 במאי 1957) הוא מנכ"ל רכבת ישראל לשעבר. הראל שירת בצה"ל כאלוף. בתפקידיו האחרונים בצבא שימש כראש אגף התקשוב וראש אגף התכנון.
ביוגרפיה.
הראל נולד כיצחק שוורץ, עד גיל 14 גדל בחיפה ואז עבר עם משפחתו לצפת.
הראל התגייס לחיל ההנדסה בשנת 1975 ולאחר סיום קורס הקצינים עבר לשרת בחיל השריון. בין התפקידים שעשה בחיל:
בשנת 1999 עבר הראל למטכ"ל, ומונה לעוזר ראש אגף התכנון לתכנון. בשנת 2002 הועלה לדרגת אלוף וקיבל את הפיקוד על הגיס הצפוני. במרץ 2003 מונה הראל לעמוד בראש אגף התקשוב, שהיה ממקימיו. בדצמבר אותה שנה החליף את גיורא איילנד בראשות אגף התכנון.
הראל פרש מצה"ל ב-21 באוגוסט 2006, לאחר 32 שנות שירות.
עם שחרורו משירות צבאי, התמנה כיו"ר הדירקטוריון ללא שכר בחברה הלאומית לדרכים בישראל (מע"צ).
ב-25 באוקטובר 2007 בחר בו דירקטוריון רכבת ישראל לתפקיד מנכ"ל החברה. בפברואר 2010 הודיע הראל על כוונתו לסיים את תפקידו במאי, כשנתיים וחצי לאחר שהחל לכהן כמנכ"ל. לאחר שוועדת איתור לא הצליחה להחליט על מועמד ראוי לתפקיד המנכ"ל, שוכנע הראל לשוב לתפקידו, והוא אכן עשה זאת. בשנת 2011 סיים הראל את תפקידו כמנכ"ל הרכבת. ב-2012 מונה לדירקטור חיצוני בחברת שיכון ובינוי.
הראל הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ובעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. הוא מתגורר ברעות; נשוי לדפנה (סא"ל במיל') ואב לשניים (בן ובת).
מלחמת סין יפן השנייה
מלחמת יפן-סין השנייה
מלחמות הולנד–אנגליה
מלחמות הולנד–אנגליה (באנגלית: Anglo–Dutch Wars) הוא שמן של סדרת מלחמות אשר התרחשו במהלך המאות ה-17 וה-18 בין בריטניה והמחוזות המאוחדים של הולנד, בניסיון להשיג שליטה על ערוצי סחר. בהולנד הן מכונות "המלחמות האנגליות" ("Engelse Oorlogen"), ובאנגלית מכונות לעיתים "המלחמות ההולנדיות" ("The Dutch Wars").
רקע.
משמעותה של התמוטטות הכוח הספרדי בסיומה של מלחמת שלושים השנים ב-1648 הייתה ששטחי האימפריה הספרדית והפורטוגזית הפכו הלכה למעשה לזמינים לכל מאן דבעי. מצב זה הביא שתי בעלות ברית במהלך מלחמת שלושים השנים - אנגליה ואיחוד שבעת המחוזות של הולנד - לכדי עימות. להולנדים היה באותה תקופה את צי הסוחר הגדול באירופה ומעמד בכיר במסחר האירופי. הם סיפחו, בזמן מלחמת הולנד-פורטוגל, את מרבית הטריטוריה הפורטוגזית של איי הודו המזרחית, צעד אשר העניק להם את השליטה על הסחר הרווחי במיוחד בתבלינים. במקביל, הם גם הרוויחו על חשבון אנגליה מהסחר עם מושבותיה בצפון אמריקה, בשל חוסר היציבות לאחר מלחמת האזרחים האנגלית. הצי הצבאי ההולנדי, לעומת זאת, זכה לתשומת לב מועטה, בעוד שקרומוול התמקד בבניית כוחה הימי הצבאי של אנגליה.
מלחמת הולנד–אנגליה הראשונה.
ב-1651 העביר הפרלמנט האנגלי את הראשון בחוקי הסחר הימי, אשר הורו להעביר סחורה למושבות באמריקה על גבי ספינות אנגליות בלבד. מהלך זה, בתקופה של מרקנטיליזם מתגבר, הובילה לסדרת מאבקים ימיים בינלאומיים. האנגלים החלו במתקפה בפיקודו של האדמירל רוברט בלייק, אשר הביס את הצי ההולנדי ב-1652. האנגלים המשיכו במתקפותיהם וכוחותיהם פוצלו והותקפו ב-1653 על ידי כוחותיו של האדמירל ההולנדי טרומפ. בלייק, שהחלים מפציעה, החליט לשנות את הטקטיקות האנגליות ולהתאימן להצלחות ההולנדיות. באמצע שנת 1653 הוא הצליח לדחוק את הצי ההולנדי חזרה לנמליו ובקרב שבנינגן ב-10 באוגוסט 1653 טרומפ נהרג והצי ההולנדי ספג מפלה קשה. האנגלים, עם זאת, נאלצו להסיר את המצור על חופי הולנד. שתי האומות היו מותשות והחלו במגעים להסכם שלום. הסכם זה הושג ב-5 באפריל 1654 במסגרת אמנת וסטמינסטר. האנגלים לא השיגו במלחמה זו את מטרתם, לדחוק את רגלי ההולנדים מן השליטה על הסחר העולמי.
מלחמת הולנד–אנגליה השנייה.
אחרי הרסטורציה ניסה צ'ארלס השני לשרת את האינטרסים של שושלתו על ידי הפיכתו של אחיינו הנסיך ויליאם השלישי מאורנג' לשליט הולנד, תוך שימוש בלחץ צבאי. פעולותיו של צ'ארלס השני עוררו גל פטריוטיזם באנגליה. סמיואל פיפס טוען ביומנו כי האוכלוסייה הייתה "בטירוף מלחמה". במלחמה שפרצה לבסוף ב-1664 הצליחו האנגלים להשיג מספר השגים משמעותיים בקרב. אחד ההישגים הבולטים של ההולנדים היה תפיסת הספינה "פרינס רויאל" במהלך "קרב ארבעת הימים" (1666). פשיטה מוצלחת של ההולנדים על המדוויי (1667) סיימה את המלחמה כשידם על העליונה. שייטת בפיקודו של האדמירל דה רויטר שברה את השרשרת המגינה על הנהר המדוויי ושרפה חלק מהצי הבריטי שעגן בצ'טהאם. הצי ההולנדי, שהורחב משמעותית במהלך המלחמה, הפך בשנים שלאחר מלחמה זו לחזק בעולם. הרפובליקה ההולנדית עמדה בשיא כוחה.
מלחמת הולנד–אנגליה השלישית.
לאור תוצאות שני העימותים הקודמים, דעת הקהל האנגלית התנגדה לכניסה למלחמה נוספת נגד הולנד. ב-1672 אילצה אמנת דובר הסודית את המלך צ'ארלס השני לעשות כן, שכן הוא היה מחויב לסייע ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת, במלחמתו נגד הולנד במסגרת מלחמת צרפת-הולנד. הצבא הצרפתי נאלץ להתעכב בשל תנאי מזג אוויר חריפים והצי הבריטי נותר לבדו במערכה מול הולנד. דה-רויטר הצליח למנוע פלישה אנגלית-צרפתית להולנד. אחרי כישלון זה, אילץ הפרלמנט את צ'ארלס השני לחתום ב-1674 על הסכם שלום.
מלחמת הולנד–אנגליה הרביעית.
לאחר המהפכה המהוללת (1688) הפך ויליאם מאורנז' למלך אנגליה, יחד עם רעייתו מרי השנייה. מלך הולנד לא השתלט על אנגליה בכוח הזרוע, למרות שפלש עם כוח הולנדי, בשל התמיכה שהמהלך זכה בקרב הציבור האנגלי והלגיטימציה למרי השנייה כיורשת כס המלוכה. בהולנד, לעומת זאת, גבר התסכול. שינוי המשטר הוביל לירידה בעוצמתה הכלכלית, וויליאם העביר את הצי ההולנדי רב העוצמה ללונדון. ההולנדים החלו לתמוך במורדים נגד ממלכת בריטניה הגדולה במושבות בצפון אמריקה, דבר אשר עורר עליהם את חמתה של אנגליה והעמיד את הולנד בסיכון גם מצד צרפת, אשר פעלה לשינוי השלטון ההולנדי. במלחמה זו הייתה הולנד בנחיתות, למרות תנופת בניית אוניות במספנות הצי ההולנדי המוחלש. הולנד עדיין החזיקה לאחריה במספר נקודות מפתח, ביניהן מושבת הכף, ציילון, ומלאקה.
יש היסטוריונים המסווגים את המלחמה הרביעית כמלחמה נפרדת משלוש הקודמות, מכיוון שהרקע לה שונה.
סכסוכים מאוחרים יותר.
במהלך תקופת מלחמות המהפכה הצרפתית והמלחמות הנפוליאוניות (בין 1793 ו-1815), הצליחה צרפת להפוך את הולנד למדינה גרורה ולבסוף סיפחה את המדינה ב-1810. ב-1797 הובס הצי ההולנדי על ידי הבריטים בקרב קמפרדאון. בתחילה, החשיבה צרפת את כוחה הימי של הולנד ככלי לטובתה, אך חשיבותו של הצי ההולנדי פחתה לאחר קרב טרפלגר, למרות ניסיונות ההולנדים לשדל לטובת שימוש בכוחם הימי נגד האנגלים. בריטניה השתלטה במהלך תקופה זו על מושבות רבות שהיו שייכות להולנד, למעט איי הודו המזרחיים ההולנדיים, סורינאם, האנטילים ההולנדיים ותחנת הסחר ההולנדית בדג'ימה.
חלק מן ההיסטוריונים כוללים גם את המלחמות בין בריטניה והרפובליקה הבטאווית, ובין בריטניה לממלכת הולנד הנפוליאונית כחמישית והשישית במניין מלחמות הולנד-אנגליה, אם כי הולנד הייתה בשנים אלו מדינת חסות של צרפת.
מלחמת סין-יפן (1937-1945)
מלחמת סין - יפן (1937-1945)
מלחמת סין - יפן (1937 - 1945)
מלחמת סין-יפן (1937 - 1945)
מלחמת יפן-סין (1937 - 1945)
מלחמת יפן - סין (1937 - 1945)
מלחמת יפן - סין (1937-1945)
מלחמת יפן-סין (1937-1945)
מלחמת יפן סין השנייה
מלחמת יפן סין השניה
מלחמת סין-יפן השניה
מלחמת סין יפן השניה
הרובה הצ'כי
רובה של צ'יאנג קאי שק
יצחק גרשון
יצחק (ג'רי) גרשון (נולד בשנת 1958) הוא אלוף צה"ל במילואים, המכהן כיו"ר רשות שדות התעופה. שימש בעבר כמפקד חטיבת הצנחנים, כמפקד עוצבת האש, כמפקד אוגדת איו"ש וכאלוף פיקוד העורף.
שירות צבאי.
יצחק גרשון התגייס לצה"ל בפברואר 1977 והתנדב לסיירת שקד. בסיירת עבר גרשון מסלול הכשרה כלוחם וקורס סיור. בעת שהיה קורס במפקדי כיתות לסיירות השתתף במבצע ליטני כלוחם בבית הספר למ"כים. את הכינוי- "ג'רי" קיבל מסמל המחלקה שלו בטירונות. לאחר מכן נשאר להדרכה בקורס ובהמשך יצא לקורס קציני חי"ר. מכיוון שסיירת שקד פורקה, בחר גרשון לעבור לחטיבת הצנחנים בהשראת מפקד הקורס, דורון רובין, ושימש בה מפקד מחלקה. במלחמת לבנון הראשונה היה מפקד פלוגת מאי 81' בגדוד 890 של הצנחנים, ופיקד עליה מהנחיתה בשפך נהר האוואלי ועד ביירות. בהמשך שימש כמפקד הפלוגה המסייעת בגדוד
. לאחר מכן מונה לסמג"ד ולקצין אג"ם בחטיבה. בשנת 1987 מונה למפקד גדוד 202 של הצנחנים.