ב-1992 הופיעה אינטרנשיונל בתוכנית "חכם בלילה" בערוץ 2 הניסיוני, זאת לפני שעשתה תהליך התאמה מגדרית.
בהתייחסה לזהותה המינית והמגדרית אמרה: . לאחת השאלות בראיון, "את מאה אחוז אישה? עברת ניתוח מלא לשינוי מין?", היא השיבה בחיוב.
ב-1993 נסעה אינטרנשיונל ללונדון ושם עברה ניתוח להתאמה מגדרית.
שנים לאחר שהתפרסמה, סיפרה בריאיון כי היא מעולם לא יצאה מהארון בפני הוריה וכי הם ראו אותה לראשונה כאישה מופיעה בטלוויזיה. בעבר ניהלה זוגיות עם גבר בשם ניסים בכר, אשר נהרג בתאונת אופנוע, דבר שלדבריה הותיר בה צלקת.
קריירה מוזיקלית בישראל 1992-1998.
ב-1992 הקליטו דנה ועופר ניסים את השיר "סעידה סולטנה", פרודיה על השיר "My Name Is Not Susan" של הזמרת ויטני יוסטון. תקליט שדרים של השיר הגיע לשדרני הרדיו דידי הררי ועופר נחשון, והשניים הפכו את השיר ללהיט. בעקבות הצלחת השיר החתימה חברת התקליטים הקטנה אי אם פי (IMP), שמתמחה בעיקר במוזיקת דאנס, את דנה ועופר ניסים כדי שישתפו פעולה עד ליצירתו של אלבום מלא. בהמשך השנה הוציאה דנה את הסינגל השני "דנה אינטרנשיונל" שמוכר בשם "שושו יא שושו", שבעקבות שמו היא קיבלה את שם הבמה שלה שנשאר עד היום.
באפריל 1993 יצא אלבומה הראשון דנה אינטרנשיונל. שירי האלבום היו ברובם חומרים שאסף ניסים עבור להקה שהקים בשם "דרמה", שהוא היה אמור להיות הסולן שלה. אולם לאחר שהלהקה הקליטה שני שירים ("מסכה" שיצא על גבי תקליט שדרים) ניסים החליט לוותר על קדמת הבמה ולקדם את דנה אינטרנשיונל. אלבום זה היה מי שהביא לחשיפתה בפני הקהל הרחב. בין השירים הבולטים באלבום נמצאים "פטה מורגנה", שכתב יואב גינאי והלחינו זאב נחמה ותמיר קליסקי, "דנה אינטרנשיונל" ו"משחק הדמעות", שכתב אהוד מנור והלחינו דנה אינטרנשיונל ועופר ניסים. באותה שנה פרסמה IMP כי דנה אינטרנשיונל הפכה ללהיט גדול במדינות ערב, אך שם נאסר להפיץ את אלבומיה עקב זהותה המינית ומצאה הישראלי. להערכת החברה, למעלה מחמישה מיליון עותקים של האלבום וקלטת שדרים של "סעידה סולטנה" נמכרו בצורה פיראטית במדינות אלו מבלי לחשוף את היותה ישראלית וטרנסג'נדרית.
ב-24 בדצמבר 1993 הופיעה אינטרנשיונל לראשונה בתוכנית "סיבה למסיבה" ושם התגלתה לקהל הרחב.
ב-1994 הוציאה את אלבומה השני, אומפטמפה. האלבום כלל להיטים רבים, בהם "ישנן בנות" (גרסת כיסוי מעודכנת לשיר של להקת הנח"ל) אשר לווה בנעימת מארש צה"ל, "אני לא יכולה בלעדיך", שכתב מקס גת מור והלחין צביקה פיק (שבהמשך גם ביצע בעצמו את השיר בגרסה מעט שונה), "נוסעת לפטרה", שכתב יואב גינאי לכבוד הסכם השלום עם ירדן, "בתולה" שהלחינה דנה אינטרנשיונל למילים של דודו ברק, "100% גבר", שהלחינה קורין אלאל למילים של המשוררת יונה וולך ועיבוד לפיוט היהודי "דרור יקרא". שירי האלבום, ובמיוחד "אני לא יכולה בלעדיך" ו"ישנן בנות", זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו ולהצלחה במצעדי הפזמונים. בסוף השנה זכתה בתואר זמרת השנה במצעד הפזמונים השנתי ה'תשנ"ה של רשת ג'.
בהמשך יצאה גרסה מחודשת לאלבום שכללה את השיר "לילה טוב אירופה", איתו השתתפה בתחרות הקדם-אירוויזיון. אף על פי שנחשבה לפייבוריטית בתחרות זו, היא הגיעה לבסוף למקום השני, ובמקום הראשון זכתה ליאורה. עם זאת, האלבום שכלל את השיר הצליח במכירות, והגיע למעמד של אלבום פלטינה על מכירת למעלה מ-40,000 עותקים.
בשנת 1995 עזבה את חברת IMP וחתמה על הסכם עם הליקון. עם עזיבתה הוציאה חברת IMP אלבום שלישי שהיה גם למיני-אלבום בשם איפיטמפה. המיני-אלבום כלל את הסינגל "אני רוצה לחיות", הדואט "מי שלא רוקד עומד" עם צביקה פיק, חידוש בסגנון דאנס לשירה של עפרה חזה "פלאש גורדון" וגרסאות רמיקס חדשות לשירים "דנה אינטרנשיונל", "בתולה" ו"לילה טוב אירופה". בנוסף לכך, כלל גם את הסינגל "".
ב-1996 הוציאה במסגרת תת-חברה של חברת הליקון בשם "BIG FOOT", את אלבומה השלישי, "מגנונה", שהופק גם הוא על ידי עופר ניסים. הלהיט הגדול ביותר באלבום היה "דון קיחוטה", שכתב והלחין נינו אורסיאנו (ובהמשך התפרסם גם בביצועה של שירי מימון בתוכנית הריאליטי "כוכב נולד"). שירים בולטים נוספים באלבום היו "מנפנפת", שכתב יואב גינאי והלחינה אלונה דניאל, "מגנונה" (קוקורוקו), הדואט "יש בו אש" עם הזמרת איגי וקסמן ושיר הדאנס "צ'ינקוומילה" ("Cinquemilla"; "חמשת אלפים" באיטלקית), שנכתב על ידי דנה אינטרנשיונל וכלל בעיקר מילים באיטלקית ובג'יבריש. דנה אינטרנשיונל סיפרה שהשיר קיבל את שמו לאחר שבאותה השנה במהלך טיול בברלין, מלכת דראג מקומית שאגה לעברה את המילים "צ'ינקוומילה, אלורה אלורה". הקליפ, בבימויו של גיא שגיא שנלווה לשיר היה לאחד הקליפים הישראליים הראשונים ששודרו בערוץ MTV אירופה וזכה בפרס "נוצת הזהב" לקליפ השנה בשל חדשנותו ואיכותו.
באותו זמן, הופיעה אינטרנשיונל בפסטיבל הפסנתר של תל אביב, במסגרת מופע משיריה של המשוררת יונה וולך. השיר "שיר קדמשנתי (סקס אחר)", שהוקלט כדואט עם הזמר ערן צור, צורף לאלבום "מגנונה" כסינגל וזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו. ביצועה של דנה אינטרנשיונל לשיר עורר עניין תקשורתי בגלל התוכן שאותו שרה וייצג אותה כטרנסג'נדרית. עם זאת, האלבום "מגנונה" לא הצליח לשחזר את הצלחת אלבומה הקודם, והדבר הביא למתיחות בין נציגיה לחברת התקליטים ובסופו של דבר גם לפרידה מתוקשרת. שנים לאחר מכן האשימה אינטרנשיונל בראיונות כי הליקון הקימה את "BIG FOOT" כדי להוציא במסגרתה את התקליטים שלה, מאחר שהם "התביישו בה", להגדרתה. בכל זאת, האלבום זכה להצלחה מסחרית ומכר למעלה מ-20,000 עותקים וזכה במעמד של אלבום זהב.
האירוויזיון והצלחה בינלאומית.
בתחילת הקריירה שלה, הגיעו קלטות שלה למצרים והופצו באופן פירטי. תוך מספר שבועות, כאשר עלה הביקוש לקלטות שלה, השלטונות המקומיים גילו שהיא זמרת מישראל, האלבומים והקלטות שלה נאסרו למכירה ובמשך כמה חודשים ניתן היה להשיג אותם רק בשוק השחור.
כמה שנים לאחר מכן דנה צילמה הפקת אופנה על רקע הפירמידות. כשהתמונות התפרסמו נפוצו סיפורים בתקשורת המצרית כי דנה היא סוכנת מוסד שתפקידה להשחית את הנוער המצרי.
בדצמבר 1995 פורסם שדנה אינטרנשיונל תשתתף בקדם-אירוויזיון 1996 עם השיר "אגדה", שנכתב על ידי יואב גינאי ללחן של יזהר אשדות. השיר, שנקרא במקור "Extazy", יועד לעופר ניסים בתקופה שבה היה זמר בלהקת "דרמה", אך בסופו של דבר לא נעשה בו שימוש וניסים העביר אותו לדנה ולגינאי, שחיבר מילים עבריות ללחן של אשדות. השיר הוגש לתחרות לקראת תום מועד ההרשמה במקומו של שיר אחר בשם "מציאות" בביצוע רפי דהן, שנפסל מאחר שהושמע ברדיו בניגוד לתקנון. גם הגשת השיר "אגדה" הייתה בניגוד לתקנון מאחר שהיא נעשתה ללא אישורו של אשדות. כשאשדות גילה על כך, הוא הביע התנגדות ונפגש עם ניסים במטרה למצוא פתרון, אך ב-5 בינואר 1996 פורסם בידיעות אחרונות שדנה אינטרנשיונל החליטה להסיר את המועמדות ושהיא דחתה את בקשת רשות השידור להשתתף בכל זאת עם שיר אחר או לחן חלופי למילים של גינאי, באמרה שהיא לא מרגישה שלמה עם השיר (בלחן של אשדות) ולא מתחברת אליו, שהיא "עייפה וכורעת תחת הנטל, מופיעה כל יום, לפעמים שתי הופעות ביום" ושמאחר ורוב משתתפי הקדם בשנה זו היו זמרים אלמוניים היא רוצה לפנות להם את הבמה. כמו כן, היא טענה שהשיר הוגש מכיוון שאנשי טלוויזיה לחצו עליה להשתתף בתחרות. בסופו של דבר ישראל לא השתתפה כלל באירוויזיון 1996 מאחר שהשיר שזכה בקדם ונבחר, "שלום עולם" בביצועה של גלית בל, נופה בידי ועדת איגוד השידור האירופי. עם השנים דלפו לרשת סקיצות של השיר "אגדה" (עם מילים) ושל הגרסה המקורית "Extazy" (ללא מילים מלבד שם השיר בפזמון).
ב-23 בנובמבר 1997, החליטה ועדה של הערוץ הראשון לשלוח את דנה אינטרנשיונל אל תחרות האירוויזיון, שהתקיימה באותה שנה בברמינגהאם שבאנגליה, עם השיר "דיווה" שנכתב על ידי יואב גינאי והולחן על ידי צביקה פיק. בחירתה כנציגת ישראל לאירוויזיון הובילה לביקורת נוקבת של חברי הכנסת החרדים על רקע היותה טרנסג'נדרית.
דנה אינטרנשיונל זכתה בתחרות והביאה לישראל את הניצחון הראשון באירוויזיון מאז זכייתם של גלי עטרי וחלב ודבש עם "הללויה" ב-1979. לאחר ניצחונה בתחרות עלתה לבמה לשיר את השיר הזוכה, לבושה בשמלה ייחודית שעיצב עבורה מעצב האופנה הצרפתי ז'אן-פול גוטייה. השמלה כללה חלק עליון המורכב מנוצות ציפורים צבעוניות, וזכתה לכינוי "שמלת התוכי".
הזכייה באירוויזיון הפכה את דנה אינטרנשיונל לנציגה בולטת של הקהילה הלהט"בית ושל קהילת הטרנסג'נדרים בפרט. "דיווה" היה לשיר זוכה האירוויזיון הראשון מזה שנים שדורג במצעדים ברחבי אירופה ואף הגיע למקום ה-11 במצעד הבריטי. בארץ הופיע השיר באלבום האוסף של אינטרנשיונל שנקרא אף הוא "דיווה". האלבום כלל להיטים מאלבומיה הקודמים, לצד חידוש ל"זמר שלוש התשובות" של רבקה זהר וגרסה אקוסטית לשיר "אני לא יכולה בלעדיך". במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' זכתה דנה אינטרנשיונל פעם נוספת בתואר זמרת השנה.
IMP והליקון, חברות התקליטים הראשונות של דנה אינטרנשיונל, ניסו לרכב על גל ההצלחה שלה באירוויזיון, והוציאו במקביל אוסף שהופץ ברחבי אירופה על ידי חברת התקליטים הבינלאומית Polygram. האוסף, שנקרא "The Album" ("האלבום"), כלל את החומרים שהקליטה לאורך הקריירה שלה באנגלית, או שהיה להם סאונד אוריינטלי שיכול היה להיכלל בז'אנר מוזיקת עולם. האוסף הוכן במהירות, אולם הכללתם של חומרים שהעבודה עליהם לא הושלמה הביאה את נציגיה של אינטרנשיונל להתנער מהאלבום עד כדי בקשה מהקהל הרחב באירופה שלא לרכוש אותו.