אבו יוסף חי בכופה ובגדאד, עיראק של היום, במהלך המאה ה-8. על פי מסורות שונות, הוא גדל בתנאים של עוני, אך ניחן בתשוקה עזה לידע. אמו התנגדה לשאיפות האקדמיות שלו, והתעקשה שירכוש מקצוע כדי שיוכל לתרום לפרנסת המשפחה. ישנן עדויות שגורסות כי הוא אכן מילא את משאלותיה של אימו, אך לצד זה לא זנח את לימודיו האקדמאים. כישוריו האינטלקטואלים, לצד נחישותו והתמדתו, הובילו את אימאם אבו חניפה להבחין בו, ולאמץ אותו כחניכו. כך הפך לתלמיד המצטיין שלו, ממשיך דרכו, מפיץ משנתו, וזה אשר היה יותר מכל אחראי על קידום האסכולה החנפית בעולם, אסכולה שעד היום הזה (2018) היא אסכולת ההלכה הגדולה בעולם האסלאמי.
אבו יוסף תואר כאישיות בעלת כישורי למידה יוצאי דופן, אשר לא חדל מעולם להעשיר את הידע שלו, ולהעמיק את הבנתו בעולם המשפטים וההלכה האסלאמית.
אבו יוסף חי בכופה עד למינויו כשופט, ולאחר מכן כשופט העליון בבגדאד, על ידי הארון א-ראשיד. הוא החזיק במשרתו כשופט העליון עד לפטירתו בשנת 798.
משנתו.
משנתו של אבו יוסף נשענת ומתבססת ברובה על זאת של מורהו, אבו חניפה. כתביו ותפקידיו בתחום הפוליטיקה, אפשרו לו לקדם את האסכולה החנפית ברחבי העולם האסלאמי. אף על פי שרוב פסיקותיו נשענות על הגותו של מורו, היו מספר עניינים שבהם חלק אבו יוסף על אבו חניפה. אבו יוסף התבסס על החדית' יותר מאשר מורהו, מכיוון שבזמנו כבר היו יותר מסורות מאומתות. כמו כן, הוא מתח ביקורת על השימוש המופרז, לדעתו, של אבו חניפה בלוגיקה. עם זאת, הוא צידד בשימוש מבוקר בלוגיקה בתהליך פסיקת ההלכה.
משנתו של אבו יוסף בולטת בעומק אליו הוא הגיע בתחומי הכלכלה ומדע המדינה.
כתביו.
עיקר כתיבתו של אבו יוסף היא אודות התחומים של ההלכה האסלאמית, משפטים ומדעי המדינה. בין חיבוריו הבולטים ביותר:
הר סמיית' (פיג'י)
הר סמיית' (באנגלית: Mount Smythe) הוא הר באי ויטי לוו שבפיג'י.
גובהו של ההר 354 מטרים מעל פני הים. ההר ממוקם 25 קילומטרים מערבית לסובה, בירת פיג'י.
ג'ורדן פיל
ג'ורדן פיל (באנגלית: Jordan Peele; נולד ב-21 בפברואר 1979) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי.
ב-2017 יצא לאקרנים סרט הבכורה שלו כבמאי, "תברח" לו כתב את התסריט והיה שותף להפקתו. הסרט זכה להצלחה רבה בקופות ובביקורות וזיכה את פיל בפרסים רבים, בהם פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, שני פרסי אינדפנדנט ספיריט לסרט ולבמאי הטובים ביותר ולמועמדות לפרס אוסקר כבמאי וכמפיק. הוא זכה יחד עם שותפו קיגן-מייקל קיי בפרס פיבודי על תוכנית הטלוויזיה "Key &amp; Peele" ששודרה בקומדי סנטרל בשנים 2012–2015.
ביוגרפיה.
פיל נולד בעיר ניו יורק בן לאב אפרו-אמריקאי ואם לבנה.
את קריירת המשחק החל כקומיקאי במופעי אימפרוביזציה בשיקגו ובתוכנית המערכונים מד טי.וי שם שיתף פעולה עם עמיתו קיגן-מייקל קיי. השניים יצרו את תוכנית המערכונים "Key &amp; Peele" ששודרה בערוץ קומדי סנטרל בשנים 2012–2015 וזיכתה אותם ב-2013 בפרס פיבודי. ב-2016 הפיקו השניים את סרט הקומדיה "קיאנו" בו גם שיחקו בתפקידים הראשיים.
פיל השתתף בדיבוב מספר סדרות וסרטים, בהם "ההמבורגרים של בוב", "פה גדול", "" ו"חסידודס".
ב-2017 ערך את הבכורה שלו כבמאי קולנוע בסרט האימה "תברח" לו כתב את התסריט והפיק בשיתוף חברת בלאמהאוס הפקות. הסרט שהופק בתקציב של 4.5 מיליון דולר בלבד זכה להצלחה קופתית עם הכנסות של מעל 255 מיליון דולר. פיל זכה לשבחים ופרסים רבים על עבודתו כתסריטאי ובמאי.
סרטו השני של פיל כבמאי, "אנחנו", שהוא סרט אימה שכתב והפיק, הופיע בבכורה עולמית ב-8 במרץ 2019.
באפריל 2018, יצר פיל ביחד עם מנכ"ל באזפיד ג'ונה פרטי סימולציית דיפ-פייק ויראלית של אובמה בה הוא מסביר על הסכנה של פייק ניוז.
בשנת 2021 החל לצלם את סרטו החדש "אין מצב"; מותחן פסיכולוגי בכיכובם של דניאל קלויה, קיקי פאלמר וסטיבן יאון; הסרט עלה לאקרנים בהפצתה של סרטי יוניברסל ב-22 ביולי 2022.
בשנת 2022 פיל תרם את קולו לסרט האנימציה "ונדל וויילד" לו כתב גם את התסריט לצד הנרי סליק שביים את הסרט.
חיים אישיים.
ב-2013 החל לנהל מערכת יחסים עם צ'לסי פרטי. השניים התארסו בנובמבר 2015. ב-26 באפריל 2016 הודיעה פרטי כי השניים נישאו בטקס קטן. ב-2017 נולד לשניים בן.
בלאטה אל-בלד
בלאטה אל-בלד (בערבית: بلاطة البلد) היא פרבר של העיר שכם, הממוקם כקילומטר אחד ממזרח למרכז העיר. בעבר היה כפר בפני עצמו, והוא סופח לעיריית שכם במהלך השלטון הירדני (1967-1948).
שמו של הכפר הוא בלאטה מזה שנים רבות, והוא השתמר על ידי התושבים המקומיים. אף שצליל השם ערבי לכאורה ("סלע שטוח"), מקורו ככל הנראה בשיבוש שמו היווני של העץ דולב מזרחי (Platanus orientalis), ולכן מזהים אותו עם פְּלָטָנוֹס (פלטאנוס, פלאטנוס, פלטינוס), יישוב מימי התלמוד שנקרא ככל הנראה בעקבות העץ. לפי מסורת השומרונים גדל במקום זה עץ האלה הנזכר בקשר עם יעקב אבינו. התוספת "אל-בלד" (כלומר "הכפר"), משמשת להבדיל בינו לבין מחנה הפליטים בלאטה, הנמצא מזרחה ממנו, ואשר הוקם בשנת 1950.
היסטוריה.
שם הכפר מתועד בכתביהם של אאוסביוס והירונימוס, כ"בלנוס" או "בלאטה".
הכפר שוכן על חלקו הדרומי של תל בלאטה ומכסה כשליש מהתל. השטח הבנוי היה מורכב מ -2.5 דונם ב-1945, וגדל ליותר מ-100 דונם ב-1980. במזרח קיים מישור רחב, שבו עוברות דרכים מרכזיות המקשרות בין ירושלים שכם והחוף, וכן דרך המגיעה להר עיבל, ואדי פארה, ונהר הירדן.
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, נמנתה בבלאטה אוכלוסייה של 461 נפשות, כולם מוסלמים. אוכלוסייה זו גדלה במפקד 1931 ל-574 נפש, אשר התפלגו ל-6 נוצרים ו-568 מוסלמים, אשר גרו בסך הכל ב-114 בתים.
ב-1945, הייתה בבלאטה אוכלוסייה של 770 מוסלמים, עם שטח כולל של 3,000 דונם. שטח זה התחלק ל-25 דונם שטח בנוי, 95 דונם של מטעים ואדמות השקיה, ו-1,832 דונם שימשו לגידולי דגנים.
בעקבות מלחמת השחרור, הוקם מחנה הפליטים הפלסטיני בלאטה בסמוך לכפר בשנת 1950. אוכלוסייתו הייתה גדולה משמעותית מזו של הכפר בלאטה. בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה בכפר 2,292 נפש.
מאז מלחמת ששת הימים מצוי הכפר תחת שליטה ישראלית.
בתקופת האינתיפאדה הראשונה נכלל שטח הכפר בתוך הסגר שהיה צה״ל מטיל מדי פעם על מחנה הפליטים הגדול הסמוך אליו.
גסטון פלנטה
רֶמון-לואי-גסטון פלנטה (בצרפתית: Raymond-Louis-Gaston Planté, 22 באפריל 1834 אורטז - 21 במאי 1889 מדון) היה פיזיקאי וממציא צרפתי. הוא המציא את סוללת עופרת-חומצה שהייתה הסוללה החשמלית הנטענת הראשונה המשווקת לשימוש מסחרי והיא בשימוש רחב בכלי רכב מונעים עד לימינו.
ביוגרפיה.
גסטון פלנטה נולד בשנת 1834 באורטז במחוז הפירנאים התחתיים, כיום פירנאים-אטלנטיים שבדרום-מערב צרפת. הוא היה האמצעי מבין שלושת בניו של פייר (פדרו) פלנטה, אחד מנכבדי היישוב.
בילדותו למד ציור ומוזיקה, אך גילה עניין בעיקר בספרות, במדעי הטבע ומתמטיקה. בגיל 6 (1841) עבר פלנטה עם משפחתו לפריז שם קיוו הוריו למצוא סביבת לימודים מיטבית לילדיהם. שם למד בבית ספר פרטי ואחר כך בתיכון "שארלמאן". בגיל 16 סיים את הבגרות במגמת ספרות. בגיל 19 סיים פלנטה תואר ראשון ובשנת 1855, בגיל 21 תואר שני במדעים באוניברסיטת סורבון. בימי לימודיו הרשים פלנטה את מוריו בחשיבתו ובמיומנותו במחקר ובניסויים.
פלנטה דיבר שוטף אנגלית, גרמנית, איטלקית וספרדית. קרא ספרות קלאסית ביוונית ובלטינית ואהב לקרוא ספרות זרה במקור.
בשנת 1854 הפרופסור אלכסנדר-אדמון בקרל, אביו של חתן הפרס נובל אנרי בקרל קרא לו לעבוד לצידו כמדריך לפיזיקה בקונרסבטואר לאמנויות ולמלאכות בפריז. ב-1860 התמנה פלנטה לפרופסור לפיזיקה באיגוד הפוליטכני לפיתוח החינוך בקרב בעם
בשנת 1855 גילה פלנטה במחצבה על יד פריז מאובן ראשון של הציפור הפרהיסטורית גסטורניס (Gastornis parisiensis) ציפור ענק ללא יכולת מעוף, מקורב מאוד ל"דיאטרימה" שבצפון אמריקה.את השם גסטורניס - לכבוד גסטון פלנטה - העניקה לציפור האקדמיה הצרפתית למדעים באישור המוזיאון הבריטי.
סוללת עופרת-חומצה.
פלנטה נודע בהתלהבותו לגבי הפוטנציאל הגלום בתופעות החשמליות ומחקרן. ב-28 במרץ 1858 הוא נבחר להציג בפני הקיסר נפוליאון השלישי והקיסרית בארמון טווילרי את הניסויים החשובים ביותר בתחום החשמל. פלנטה התעניין במיוחד בתחום האלקטרוכימיה.
בשנת 1859 המציא פלנטה את סוללת העופרת-חומצה, הסוללה הראשונה הניתנת לטעינה מחדש.
הדגם הראשון שלה היה גליל ספירלי של שני לוחות עופרת טהורה, מופרדות על ידי בד פשתן וטבוע בתוך צנצנת זכוכית עם תמיסת חומצה גופרתית 10%. עד אז הבטרייה הטובה ביותר, בטריית דניאל, עבד יותר זמן מזו של וולטה, אבל יצרה מתח נמוך יחסית (כ-1.1 V) והייתה מוגבלת על ידי תגובה כימית בלתי הפיכה.
בשנה הבאה הוא הציג בפני האקדמיה למדעים את סוללת עופרת-חומצה בעלת תשעה תאים הדומים לדגם הקודם. בשנת 1881 קאמי אלפונס פור פיתח דגם יותר יעיל ובטוח שזכה להצלחה רבה בכלי הרכב החשמליים המוקדמים.
בתחום הגלוונופלקטיקה- הציפוי האלקטרוליטי ותהליך שחזור תבליטים החליף פלנטה את האלקטרודה מפלטינה באחת מעופרת. שיטה זו שימש בעיצוב הפסלים שקישטו את חזית הבית האופרה גרנייה בפריז.
בשנת 1866 הוא חקר את הייצור האלקטרוליטי של האוזון. גם במקרה זה החליף את אלקטרודות הפלטינה בעופרת.