בדצמבר 1969 הוא נבחר בשנית לראשות העיר מטעם המערך. בפברואר 1974 הוא הצליח להיבחר בפעם השלישית לתפקיד, גם הפעם מטעם המערך. הוא כיהן עד 1978.
כראש עיר הוא הקים והרחיב שכונות, כמו את שיכון חב"ד בעיר. הוא גם היה בקשר טוב עם רבנות חב"ד העולמית. בתקופתו, האוכלוסייה שהגיעה לעיר כבר לא הייתה אוכלוסייה חסרת כל, כמו זו שהגיעה בשנות החמישים. הוא היה צריך לדאוג לאוכלוסייה לצרכים מתקדמים יותר מאשר קורת גג ועבודה בסיסית.
איצקוביץ נפטר בגיל 83, אחרי מחלה ארוכה. הוא נטמן בראשון לציון, שם גר בשנות חייו האחרונות. הוא הותיר אחריו רעיה ושני ילדים.
שחור (סרט, 2005)
שחור (בהינדי: ब्लैक, אנגלית: Black) הוא סרט דרמה הודי משנת 2005 שבוים על ידי סנג`אי לילה בנסאלי. עלילת הסרט סובבת סביב ילדה עיוורת וחירשת ויחסיה עם המורה שלה שלוקה מאוחר יותר במחלת האלצהיימר. הסרט שואב השראה מסיפור חייה של הלן קלר.
הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים של קזבלנקה ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בהודו. הוא זכה בפרס הפילם פייר עבור הסרט הטוב ביותר. טיים מגזין הכתיר אותו במקום החמישי ברשימת עשרת הסרטים הטובים ביותר מרחבי העולם לשנת 2005. מגזין אינדיה טיימס דירג את הסרט ברשימת עשרים וחמש סרטי בוליווד שחובה לראות.
עלילה.
הסרט מתחיל כאשר מישל מקנלי, אשה עיוורת וחירשת (רני מוקרג'י), מבקרת את המורה שלה לשעבר, דבראג' סאהי (אמיטאב באצ'אן), שלקה במחלת האלצהיימר ונמצא בבית חולים. לאחר מכן יש פלאשבק לעברה כילדה.
מישל היא ילדה שאיבדה את מאור עינייה ואת שמיעתה בגיל שנתיים. היא מבודדת וכלואה בעולם שבו היא אינה מסוגלת לראות, לשמוע ולהביעה את עצמה. היא הופכת יותר ויותר מתוסכלת עם העולם השחור והאפל סביבה ונהיית ילדה אלימה וחסרת שליטה. הורייה, פול וקתרין, אינם מסוגלים להשתלט עליה עד שיום אחד יש אור בקצה המנהרה.
דבראג' סאהי, מורה מבוגר, אלכוהוליסט ואקסנטרי, נכנס לחייהם. הוא רואה את עצמו כקוסם. הוא לוקח על עצמו להביא את מישל אל האור. שיטותיו הן קשות אך תמיד למען תועלתה של מישל לטווח הארוך. תחילה, שיטותיו הן אינן לרוחו של אביה של מישל אשר מבקש מדבראג' לעזוב. אף על פי שאביה חושב שעזב, דבראג' נשאר כאשר אביה נוסע לעשרים יום. אמה נותנת את אישורה מפחד שמישל תשלח למוסד לחולי נפש. בסופם של עשרים הימים דבראג' מצליח ללמד את מישל כמה מילים ונימוסים אך מתקשה ללמד אותה את פירושן של המילים. כאשר חוזר אביה של מישל, דבראג' אורז את חפציו. ברגע האחרון, כאשר הוא מתהלך לעבר הדלת עם המזוודה, דבראג' מתעצבן מהתנהגותה הרעה של מישל וזורק אותה במזרקת המים. מישל לפתע מבינה את מה שלימד אותה דבראג' ומתחילה להבין את המשמעות. היא מסוגלת לזהות את אמה ואת אביה ומסוגלת להשמיע את ההברות הראשונות של כמה מילים. הזוג מקנלי מחליטים להשאיר את דבראג' כמורה.
כמה שנים מאוחר יותר, מישל למדה הרבה. היא רגועה ויכולה להביעה את עצמה. היא מסוגלת לרקוד ויודעת את שפת הסימנים. דבראג' משכנע מנהל אוניברסיטה לאשר לה ראיון שאותו היא עוברת ומתקבלת ללימודי תואר ראשון, העיוורת חירשת הראשונה לעשות זאת באוניברסיטה. מישל עוזבת את הבית ועוברת לגור עם דבראג' ועוזרת. במהלך השנתיים שלאחר מכן, היא נאבקת לקבל את התואר כשהיא נכשלת שנה אחר שנה אך לא מאבדת תקווה. סיבה אחת לכך היא שהיא תלויה לחלוטין בדבראג' שיתרגם עבורה את חומר הלימוד. את הבעיה הזו פותר המנהל כאשר הוא מביא לה את כל חומר הלימוד בשפת ברייל. סיבה נוספת לכשלונותיה היא מהירות ההקלדה שלה שעליה היא מתגברת לאחר וויכוח עם דבראג' כאשר היא על סף פרישה מהאוניברסיטה.
באותו הזמן שבו מישל מתגברת על קשייה, אנו עדים לכמה שינויים. דבראג' נכנע למחלת האלצהיימר. מישל משלימה עם אחותה, שרה, שקינאה בתשומת הלב שקיבלה מישל לאורך כל חייה. לאחר שנכחה בחתונתה של שרה, מישל מתחילה לתהות על אהבה, שאותה לא חוותה, ואף מבקשת מדבראג' לנשק אותה על השפתיים. דבראג' מסכים אך עוזב את מישל על שהעמידה אותו במצב הזה. שתים עשרה שנים לאחר שהתקבלה, מקבלת סוף סוף מישל את התואר ואף נותנת נאום לכיתה כאשר היא אינה לובשת את החלוק השחור, היא מודה להוריה ומצהירה שהיא תלבש את החלוק השחור רק עבור המורה שלה.
דבראג' נמצא בבית חולים, כאשר הוא אינו זוכר את עברו או כיצד לדבר. מישל מבקרת אותו כאשר היא לובשת את החלוק השחור ואנו רואים כיצד הבזקי זיכרון חוזרים לדבראג' כאשר הוא מבין שהיא סיימה את התואר ואף רוקד את ריקוד הניצחון שלהם. כאשר נפתח החלון, עם הגשם שיורד בחוץ, אנו רואים את ידו של דבראג' בידה של מישל מושטת לעבר הגשם ואנו שומעים את שניהם אומרים את ההברה הראשונה של המילה "מים" אשר מקבילה לסצנה מהמזרקה שבה מישל מבינה את משמעות המילה. עתה, זהו דבראג' המתחיל ללמוד, לדבר ולהבין.
הסרט מסתיים כאשר מישל וקהל אנשים אשר לבושים בשחור מחזיקים בידיהם נרות והולכים לעבר הכנסייה. ברקע אנו שומעים דיבוב של מישל למכתב שהיא כתבה לחברתו של דבראג', גב' נאיר, שבו היא מודיעה לה שהיום היה היום הראשון של מורה בבית הספר וכמוה האלף-בית שלו התחיל ב-"ש.ח.ו.ר".
מוזיקה.
את פסקול הסרט הלחין מונטי שארמה. בניגוד לסרטי בוליווד אחרים, לסרט יש רק שיר אחד, "האן מיין צ'וקאר דקה היין", שבוצע על ידי גייטרי גנג'אוואלה.
אדפטציות.
בשנת 2013 הוקרן סרט טורקי בשם Benim Dünyam (באנגלית: My World) שהתבסס על עלילת הסרט.
אברקרומבי
בוני התיכון
בוני התיכון הנדסה אזרחית ותשתיות בע"מ, המוכרת בשם המקוצר בוני התיכון, היא חברה ציבורית ישראלית, העוסקת, בעצמה ובאמצעות חברות בנות, בייזום, פיתוח, שיווק וניהול של פרויקטי בנייה למסחר ומגורים.
החברה נוסדה ב-1985 על ידי אהרון פרץ ובנו, עמרם (עמי) פרץ. בתחילת דרכה התמקדה החברה בבנייה בפריפריה, ובמאה ה-21 הבנייה מתמקדת בעיקר במרכז הארץ. בסוף 2018 העסיקה החברה 41 עובדים. משרדי החברה שוכנים בחולון. מאז נובמבר 1993 נסחרים ניירות הערך של החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
B CENTER, הוא מרכז מסחרי שהוקם על ידי בוני התיכון בכפר סבא הירוקה. המרכז נמצא על שטח כולל של כ-18,000 מ"ר, והוא כולל 3 קומות מסחר, 187 חנויות תת-קרקעיות ומגרש חניה. סמוך למתחם הולכים ונבנים מרכז קאנטרי קלאב ומגרשי טניס.
החברה מבצעת מיזם גדול של פינוי בינוי בקריית אונו, במסגרתו צפויות להיבנות עד כ-1,056 דירות.
בשנים 2006 ו-2007 רכשה החברה קרקעות ברומניה ובהונגריה, באמצעות חברות בנות הרשומות במדינות אלה.
מיקי צלרמאיר
מנלאוס (פירושונים)
פטר מכיידיק
פטר מכיידיק (בסלובקית: Peter Machajdík; נולד ב-1 ביוני 1961) הוא מלחין סלובקי החי בגרמניה מאז 1992.
מכלול יצירותיו כולל מוזיקה סימפונית, ווקאלית וקאמרית להרכבים שונים לצד מוזיקה מוזיקה לסרטים, לתיאטרון ולמחול.
יצירותיו של מכיידיק מבוצעות ומוזמנות על ידי תזמורות ומבצעים בגרמניה, סלובקיה, בשווייץ, איטליה, אוסטריה, פולין, ארצות הברית, אוקראינה וצ'כיה, בין היתר על ידי תזמורת הרדיו של סלובקיה, התזמורת הקאמרית של סלובקיה, ינאצ'ק התזמורת הפילהרמונית, קושיצה התזמורת הפילהרמונית המדינה, בידגושץ' התזמורת הפילהרמונית, וכמו כן הוקלטו ושודרו בגרמניה, הולנד, ארצות הברית, אוסטרליה וסלובקיה.
דיסקוגרפיה.
FRIENDS IN COMMON TIME, (Peter Machajdík, Tor Brevik, Francis Kayali, Adrienne Albert, Peter Kutt, Andre Caplet, Kevin W. Walker, Alexander Timofeev) Catalogue No. © Copyright - Rebecca Jeffreys 2018
גביע המדינה בכדורגל 1988/1989
גביע המדינה בכדורגל 1988/1989 הייתה התחרות ה-51 מאז היווסדה וה-36, לאחר קום המדינה. המשחקים החלו בספטמבר 1988 והסתיימו ב-14 ביוני 1989.
מתכונת התחרות חזרה למשחקים כפולים בשלב שמינית הגמר ורבע הגמר.
בית"ר ירושלים ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע החמישי שלה.
התוצאות.
השלבים המוקדמים.
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השביעי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית.
שלבי הגמר.
הקבוצה שאירחה את המשחק הראשון במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
סקנדל רחוב קליבלנד
הסקנדל ברחוב קליבלנד אירע בשנת 1889, כאשר בורדל הומוסקסואלי התגלה ברחוב קליבלנד בלונדון על ידי המשטרה. באותם ימים, יחסים מיניים בין גברים היו לא חוקיים בבריטניה, ולקוחות הבורדל היו חשופים למשפט. הייתה שמועה שאחד הלקוחות היה הנסיך אלברט ויקטור, שהיה הבן הבכור של נסיך ויילס והשני לכתר, למרות ששמועה זו מעולם לא אוששה. הממשלה הואשמה שקברה את הפרשה על מנת להגן על אריסטוקרטים שהיו מעורבים בה.
לקוח נוסף שעליו נפוצו שמועות הוא לורד ארתור סומרסט, יועץ לנסיך ויילס. הוא, וכן מנהל הבורדל, צ'ארלס המונד, נמלטו מהמדינה לפני שהמשפט החל. שני נערי הליווי, אשר עבדו במקביל כשליחים בפוסט אופיס, נדונו לעונשים קלים, ואף לקוח לא הועמד לדין. לאחר שהנרי ג'יימז פיצרוי, רוזן יוסטון, הוזכר בתקשורת כלקוח, הוא טען ללשון הרע. התקשורת הבריטית מעולם לא הזכירה את הנסיך אלברט ויקטור כלקוח, וכן לא הייתה שום ראיה לכך שביקר אי פעם בבורדל, אמנם השמועות בנוגע אליו השפיעו על ראייתם של ביוגרפים עליו.
הסקנדל ליבה את הגישה שהומוסקסואליות הייתה פשע אריסטוקטי שהשפיע על הצעירים מהמעמד הנמוך. השקפות עולם אלו היו עדיין נפוצות בשנת 1895, כאשר המרקיז של קווינסברי האשים בהומוסקסואליות את אוסקר ויילד.
הבורדל.