ב-4 בפברואר 2008 הגיעו שני מחבלים פלסטינים מרצועת עזה חגורים בחגורות נפץ למרכז המסחרי בדימונה. מחבל אחד פוצץ את חגורת נפץ שלו ובפיצוץ נהרגה אישה ו-9 נפצעו. כתוצאה מהפיצוץ נפצע גם המחבל השני. אזרחים הבחינו שהמחבל הפצוע נושא חגורת נפץ. למקום הגיעו חבלנים ושוטרים. לבסוף נורה המחבל הפצוע על ידי חבלן המשטרה גלעד בסטיקר ולאחר מכן על ידי פקד קובי מור מיחידת "מגן", לפני שהצליח להפעיל את המטען שנשא על גופו.
לאחר הפיגוע.
רפאל סויסה, אזרח ששהה מדי יום במרכז המסחרי, קם עם חבריו שניות לפני הפיצוץ. הוא הספיק לראות את המחבל מתפוצץ ואת הזוועה שלאחר מכן. משפחתו הפצירה בו לקבל טיפול, אך הוא סירב. באותו לילה הוא נפטר בשנתו.
ארצות הברית פרסמה הודעת גינוי לפיגוע.
פקד קובי מור זכה לשבחים על תפקודו מראש הממשלה והשר הביטחון, ומפכ"ל המשטרה דודי כהן, הודיע כי דרגתו תועלה לדרגת רב פקד, ויוענק לו ציון לשבח. גלעד בסטיקר גם הועלה בדרגה יחד עם קובי מור.
ב-26 ביולי 2008 כוח ימ"מ, בשיתוף פעולה עם השב"כ וצה"ל, הרגו את שיהאב נתשה, מחבל חמאס בן 25 מחברון שהכין את מטען החבלה ששימש בפיגוע. נתשה נהרג בנוהל סיר לחץ: הכוח ירה מספר רקטות אל העבר הבית בו התבצר ואחרי מספר פיצוצים הרס דחפור D9 משוריין את הבית.
מקסוול פרקינס
מקסוול אוורט פרקינס (באנגלית: Maxwell Evarts Perkins; 20 בספטמבר 1884 - 17 ביוני 1947) היה עורך ספרותי אמריקאי שערך בין היתר את ספריהם של ארנסט המינגוויי, תומאס וולף וסקוט פיצג'רלד.
ביוגרפיה.
פרקינס נולד בניו יורק, סבו מצד אמו היה המשפטן והפוליטיקאי ויליאם אברטס. ב-1907 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת הרווארד. לאחר לימודיו עבד ככתב בניו יורק טיימס.
ב-1910 הצטרף פרקינס להוצאת הספרים בני צ'ארלס סקריבנר (Charles Scribner's Sons). ב-1919 החתים את הסופר הצעיר סקוט פיצג'רלד, הוא ערך את ספריו וקידם את יצירתו בהנהלת ההוצאה. הספר הראשון של פיצג'רלד שפרסמה ההוצאה היה "בואכה גן עדן" שזכה להצלחה גדולה. דרך פיצג'רלד הכיר את ארנסט המינגוויי וצירף גם אותו לשורת הסופרים בהוצאה ותחת עריכתו. ב-1926 פרסמה ההוצאה את הרומן המשמעותי הראשון של המינגוויי "וזרח השמש", הצלחת הספר הביאה לפרסום ספרו הבא "הקץ לנשק" שהפך לרב מכר. לאחר מותו של פרקינס הקדיש לו המינגוויי את ספרו "הזקן והים". סופר נוסף אותו גילה פרקינס היה תומאס וולף, בספריו של וולף נדרש פרקינס לעריכה רבה וניהל עמו מאבקים ממושכים במטרה להביאו לקיצוץ נרחב באורכם, עד שלבסוף עזב וולף את ההוצאה.
סופרים בולטים נוספים שאת ספריהם ערך פרקינס היו אלן פטון, ארסקין קולדוול, מרג'ורי קינן רולינגס וג'יימס ג'ונס אותו שכנע לנטוש את כתיבת האוטוביוגרפיה לטובת הרומן "מעתה ועד עולם".
דמותו של פרקינס גולמה על ידי קולין פירת' בסרט הקולנוע "Genius" ("גאון") מ-2016 וכן על ידי מלקולם מקדואל בסרט שנותי היפות בקרוס קריק מ-1983.
נכדו הוא השחקן פרי קינג .
עונת 1954/1955 בליגה ב'
עונת 1954/1955 בליגה ב' הייתה העונה השלישית והאחרונה של ליגה ב' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 23 קבוצות שהתחרו בבית הצפון ובית הדרום. את העונה הסדירה סיימו הפועל קריית חיים ומכבי יפו במקום הראשון, וזכו להשתתף במשחקי המבחן לליגה העליונה לקראת עונת 1955/1956. בעקבות משחקי המבחן מכבי יפו עלתה לליגה העליונה והפועל קריית חיים נותרה בליגת משנה.
בסיום העונה 13 קבוצות ירדו לליגה ב' שהפכה להיות הליגה השלישית בחשיבותה.
כותא
כות
דייל אליס
דייל אליס (באנגלית: Dale Ellis; נולד ב-6 באוגוסט 1960) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 17 עונות בליגת ה-NBA בעמדות הקלע והסמול פורוורד. התבלט כאחד מקלעי השלשות המובילים של תקופתו, ואף זכה בתחרות השלשות של ה-NBA בעונת . ממוצעיו לאורך הקריירה עומדים על 15.7 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצועית.
בשנת 1983, בסיום לימודיו האקדמיים באוניברסיטת טנסי, נרשם אליס לדראפט ה-NBA בו נבחר על ידי דאלאס מאבריקס בבחירה התשיעית. בשלוש עונותיו במאבריקס שימש כשחקן ספסל, וקלע 8.2 נקודות בממוצע למשחק כמחליפם של כוכבי הקבוצה רולנדו בלקמן ומארק אגוויר.
עונת הפריצה בקריירה של אליס נרשמה ב-, לאחר שנשלח בטרייד לסיאטל סופרסוניקס בתמורה לאל ווד. בסיאטל תופקד לראשונה כקלע הפותח של הקבוצה והוביל את קלעיה עם 24.9 נקודות למשחק, מה שזיכה אותו בתואר השחקן המשתפר של העונה. לצד טום צ'יימברס ואקסבייר מקדניאל, סחב אליס את הסופרסוניקס למקום השביעי במערב עם מאזן 39-43, ובפלייאוף עצמו גברה סיאטל הן על דאלאס מאבריקס (3-1) והן על יוסטון רוקטס (4-2), לפני שהפסידה בגמר המערב ללוס אנג'לס לייקרס (4-0). בעונה הבאה שיפר אליס את תפוקתו הממוצעת ל-25.8 נקודות, ובעונת היה הקלעי השלישי בטיבו בליגת ה-NBA כשקלע 27.5 נקודות למשחק (אחרי מייקל ג'ורדן וקארל מלון). במסגרת סוף שבוע האולסטאר של אותה עונה נבחר לראשונה להשתתף במשחק האולסטאר, וכן זכה בתחרות השלשות.
ברמה הקבוצתית כשלה סיאטל לשחזר את הישג ההעפלה לגמר האזורי, ובמהלך עונת הועבר אליס למילווקי באקס בתמורה לקלע ריקי פירס. בעונה וחצי ששיחק במילווקי חזר אליס לעמדת השחקן השישי, וקלע 16.4 נקודות למשחק. לקראת עונת נשלח אליס בטרייד לסן אנטוניו ספרס בתמורה לרוקי טרייסי מארי, ושיחק בקבוצה, כקלע הפותח, עד סוף עונת . בשלוש העונות הבאות שיחק עבור דנוור נאגטס, עדיין כשחקן חמישייה יציב ואפקטיבי, ותרם 14.3 נקודות בממוצע למשחק. בעונות ו- חזר לשחק בסיאטל, הפעם כמחליף של הרסי הוקינס, וקלע שלשות באחוזים הגבוהים ביותר ב-NBA בעונת 1997/1998 עם 46.4%. את עונת העביר במילווקי ובשארלוט הורנטס, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 40.
לאורך הקריירה שיחק אליס ב-1,209 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 15.7 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק, תוך שהוא קולע ב-47.9% מהשדה ו-40.3% מהשלוש. בעונת קבע שיא NBA לדקות במשחק בודד, כששיחק 69 דקות (מתוך 73) במשחק של סיאטל מול מילווקי שכלל 5 הארכות. באותו משחק, בו ניצחה מילווקי בתוצאה 155-154, קבע אליס גם שיא קריירה של 53 נקודות. בעת פרישתו דורג שני בתולדות ה-NBA במספר שלשות בקריירה, עם 1,719 (אחרי רג'י מילר).
מרינט פיצ'ון
ג'יימס &quot;באקי&quot; ברנס
נטשה רומנוף
ברון הלמוט זמו
גנרל ת'נדרבולט רוס
טצ'אלה
וילמינה פלמינג
וילמינה פאטון סטיבנס פלמינג (באנגלית: Williamina Paton Stevens Fleming; 15 במאי 1857 - 21 במאי 1911) הייתה אסטרונומית סקוטית. במהלך הקריירה שלה, היא סייעה לפתח מערכת משותפת להגדרה של כוכבים, וקטלגה רבבות כוכבים ותופעות אסטרונומיות אחרות. וילמינה פלמינג ידועה במיוחד עבור גילוי ערפילית ראש הסוס בשנת 1888.
ביוגרפיה.
וילמינה סטיבנס נולדה בעיר, דנדי, שבסקוטלנד ב-15 במאי 1857, להורים רוברט סטיבנס, חרט וגילדר (מי שעסק בציפוי בזהב) במקצועו, ומרי ווקר. היא נישאה לג'יימס אור פלמינג, רואה חשבון אלמן בעיר הולדתה, ב-26 במאי 1877. וילמינה הייתה מורה בדנדי. בגיל 21 היא עברה לבוסטון עם בעלה ונכנסה להיריון.
אחרי שהיא ובנה ננטשו על ידי ג'יימס, היא עבדה כמשרתת בית בביתו של פרופסור אדוארד צ'ארלס פיקרינג, שניהל את מצפה הכוכבים באוניברסיטת הרווארד. פיקרינג היה מתוסכל מרמת העבודה של עוזריו במצפה; על פי האגדה, הוא הכריז שאפילו המשרתת שלו יכולה לעשות עבודה טובה יותר.
עיסוק באסטרונומיה.
בשנת 1881, פיקרינג העסיק את פלמינג בתפקיד פקידותי במצפה כחלק מצוות נשים שכונה "מחשבות הרווארד". במהלך עבודתה שם, היא יזמה ועזרה ליישם מערכת של הקצאת אות לשם הכוכב בהתאם לכמות המימן שנצפתה בספקטרום שלהם. כוכבים המסווגים באות A היו העשירים ביותר במימן, אלה שסומנו באות B היו הבאים בסולם, וכן הלאה. מאוחר יותר, אנני ג'אמפ קאנון שיפרה את שיטת הסיווג הזו והציגה שיטה חדשה, פשוטה יותר המבוססת על טמפרטורה.
פלמינג מונתה למנהלת קטלוג הנרי דרייפר. במהלך תשע שנים של עבודה, היא קטלגה יותר מ-10,000 כוכבים, גילתה 59 ערפיליות גזים, מעל 310 כוכבים משתנים, ו-10 נובות. בשנת 1907, פלמינג פרסמה רשימה של 222 כוכבים משתנים שהיא גילתה בעצמה.
בשנת 1888 גילתה פלמינג את ערפילית ראש הסוס על צלחת הרווארד B2312 (שיטת צילום על צלחות זכוכית שקדמה לצילום בעזרת פילם), ותיארה את הערפילית הבהירה (ערפילית פליטה שקיבלה מאוחר יותר את השם IC 434) כבעלת שקע חצי עגול מדרום לאלניטק. אחיו של אדוארד פיקרינג, ויליאם הנרי פיקרינג, שהיה זה שיצר את אותו התצלום, העלה השערה שהכתם היה חומר אפל שהסתיר חלק מאותה ערפילית. כל הכתבות הבאות והספרים מתעלמים מתרומתם של פלמינג ויליאם פיקרינג, מפני שהיוצר של קטלוג האינדקס הראשון, ג'ון דרייר, הסיר את שמה של פלמינג מרשימת האובייקטים שגילתה במסגרת עבודתה בהרווארד, וייחס את כל אותם גילויים לשם "פיקרינג" (שנתפס על ידי הקוראים כמעט תמיד כאדוארד פיקרינג, מנהל מצפה מכללת הרווארד). עד ליציאתו של קטלוג האינדקס השני על ידי דרייר בשנת 1908, פלמינג ואחרים בהרווארד היו מפורסמים מספיק כדי לקבל את הקרדיט הנאות על התגליות שהגיעו מאוחר יותר, אך לא עבור IC 434 וערפילית ראש הסוס, אחת התצפיות המוקדמות בחייה.