הוא התיידד במיוחד עם יהושע השל שור (יה"ש), וסייע לו בעריכת כתב העת "החלוץ". באודסה התקרב גם לפרץ סמולנסקין הצעיר ולמשה ליב ליליינבלום, והשפיע עליהם. על השקפת עולמו שלו השפיעו שפינוזה וקאנט, ומבני זמנו אביו, ידידו יה"ש ואברהם גייגר. אחז בחידושי ביקורת המקרא והיה מבקר חריף של התלמוד הבבלי והיהדות ההלכתית; תמך בתיקונים מסוימים בדת, אם כי התנגד גם להיבטים רבים בדרכה של יהדות הרפורמית. השקפת עולמו הייתה לא-מסודרת וסבלה מחוסר עקביות.
את דעותיו ומחקריו פרסם בספרים ומאמרים. מחקריו לא היו ברמה מדעית גבוהה ויש בהם הרבה שגיאות והשערות מוטעות, אם כי יש גם הצעות שלו שהתקבלו על דעת החוקרים. את מסקנותיו המדעיות הוא מנצל פעמים רבות כדי לבקר את הרבנים שבימיו. חיבוריו הם:
כמו כן פרסם מאמרי מחקר ופובליציסטיקה בכתבי העת "החלוץ", "המליץ", "המגיד" ו"הבוקר אור".
משה גרינוולד
הרב משה גרינוולד (י"א בשבט תרי"ג, ינואר 1853 - ז' באב תר"ע, 12 באוגוסט 1910) היה מגדולי רבני הונגריה בסוף המאה ה-19. ידוע בחיבורו ערוגת הבושם.
ביוגרפיה.
נולד כבן בכור לרב עמרם גרינוולד (1831–1870), אשר נטמן בבית הקברות בפאראד בהונגריה (נכד הרב יוסף גרינוולד גיסו של רבי עמרם חסידא), ולאסתר אשר נטמנה בבית הקברות בטשארנא בהונגריה. למד מגיל צעיר בישיבת הרב מנחם כ"ץ, מתלמידי החת"ם סופר בצהלים (דויטשקרויץ, כיום באוסטריה), ואצל סבו הרב יוסף גרינוולד. מגיל 16 למד בישיבת פרשבורג אצל רבו המובהק הכתב סופר, שם למד ביחד עם חברו הטוב הרב יוסף חיים זוננפלד, לימים רב העדה החרדית בירושלים. בגיל 20 התייתם מאביו, ועול פרנסת המשפחה נפל על שכמו, והוא נאלץ לעסוק במסחר עצים, אך בנוסף המשיך בלימודו בהתמדה עצומה. באותו זמן הוא נשא לאשה את קרובתו זיסל גסטטנר.
באותה תקופה החל לומר שעורי תורה בישיבה בעיר טשארנא, ובגיל 26 החל לשמש ברבנות הראשונה בחייו בעיר הומנא בהונגריה (היום בסלובקיה). בשנת תרמ"ז התמנה הרב גרינוולד לרבה של העיר קליינווארדין (קישווארדה) בהונגריה. הרב גרינוולד היה במקורו ממשפחה לא חסידית, הנוהגת כמנהגי החתם סופר, אולם מצעירותו נהיה חסיד והיה נוסע לאדמו"רים מבעלז ושיניאווה ונדבורנא, ומאותה תקופה גם הקפיד בחבישת השטריימל, כמנהג החסידים. צאצאיו עמדו בראש קהילה חסידית מפורסמת, הנקראת קהילת פאפא, על שם העיר בה כיהן בנו כרב וראש ישיבה.
בשנת תרנ"ג התמנה הרב גרינוולד לרבה של העיר חוסט בהונגריה (היום במערב אוקראינה). ברבנות העיר חוסט כיהנו רבים מגדולי רבני הונגריה ובראשם המהר"ם שיק. הרב גרינוולד החליף את הרב יואל צבי ראטה שנפטר באותה שנה. הרב גרינוולד הרחיב את ישיבת חוסט, שהפכה להיות לאחת מהישיבות הגדולות של יהדות הונגריה. רבים מרבני הונגריה במאה העשרים, היו מתלמידיו. לישיבתו הגיעו תלמידים גם מחוץ לגבולות הונגריה, ואף מארצות הברית.
כמו רבותיו המשיך הרב גרינוולד במלחמה כנגד התנועה הניאולוגית-רפורמית, ונגד כל סטייה מהמסורת של היהדות האורתודוקסית. בתשובותיו הוא מתייחס בחומרה לשינוי מקומו של החזן מעמוד החזן לבימה באמצע בית הכנסת. כמו כן הוא פוסק לבנו שיקפיד על גילוח שיער הבן בגיל שלוש ולא קודם לכן, בהתאם למסורת.
הרב גרינוולד היה מחבר פורה, אך עיקר פרסומו בא לו מספר השאלות ותשובות שכתב – "ערוגת הבושם".
משפחתו.
אחיו היו: הרב אליעזר דוד גרינוולד, בעל "קרן לדוד", רבי יעקב יחזקיה והרב נחום.
ילדיו היו:
בית ג'ימאל
דרגות הכוחות המזוינים של ארצות הברית
בערך זה מפורטות דרגות הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
בהמשך מציונות הקבלות לדרגות צה"ל, למרות שאין הקבלה מדויקת בין סולמות הדרגות השונים, בשל השוני שבאופי הצבאות, סמכויות המפקדים בדרגים הגבוהים, ומבנה שרשרת הפיקוד.
אדם שפלן
אדם מאירי שפלן (נולד ב-4 ביוני 1979) הוא מוזיקאי ישראלי.
חייו.
שפלן נולד באטלנטה שבארצות הברית לד"ר מיכאל שפלן, מנתח פלסטי. אחיו למחצה אורי (היה חבר ביט69) ובן הם מתמודדי העונה החמישית והשמינית של "המירוץ למיליון". עלה לישראל עם משפחתו ב-1983 והחל את לימודי המוזיקה כבר בילדותו. בגיל 6 למד לנגן בפסנתר, ובגיל 11 בגיטרה.
ב-1993 החל ללמוד בבית הספר תלמה ילין ולמד שם ג'אז והלחנה. בשנת 2000 החל ללמוד קונטרבס אצל גיל סמטנה ובאותה השנה החל לעבוד עם רונה קינן ושלומי שבן.
במרוצת השנים ניגן בין היתר עם ברי סחרוף, נעם רותם, עמיר לב, רפי פרסקי, אריק איינשטיין, אפרת בן צור, דנה אינטרנשיונל, דויד ברוזה, אביב גפן, הבילויים, הדרה לוין ארדי, איתמר רוטשילד, Pezz, הרולד רובין, מקהלת גבעול, יוקה ימומוטו ועוד.
בשנת 2003 הצטרף ללהקת "אטליז" של גיא בן שטרית, ולקראת סוף אותה השנה הצטרף ללהקת "The Girls" בהנהגת שרון קנטור.
בשנת 2004 הצטרף לאנסמבל חד-פעמי שליווה את המוזיקאית האמריקאית ג'וליה אייזנברג בהופעתה היחידה בישראל.
בשנה זו השתתף בהקלטות האלבום "עזרה בדרך" של הזמר-יוצר נעם רותם ובסיבוב ההופעות שליווה אותו.
לקראת סוף אותה שנה הצטרף להרכב הליווי של חברו ללהקת "אטליז", עמית ארז, כמולטיאינסטרומנטליסט. בהופעות ההרכב ניגן שפלן על גיטרה חשמלית, בס וגלוקנשפיל.
הוא חבר לג'וליה אייזנברג לשתי הופעות נוספות בשנת 2006, ופעמיים נוספות בביקורה השלישי בישראל, ב-2007. בסוף 2008 הוא פרש מ"אטליז" ומההרכב של עמית ארז והחל להתמקד בהפקה. בשנת 2009 שפלן הופיע כגיטריסט במופע של עמיר לב.
בשנת 2010 הפיק מוזיקלית יחד עם תמיר מוסקט את הסינגל The Art of Rolling של ,
והשתתף בהקלטות אלבומו השלישי של נעם רותם.
שפלן חבר בהרכבים "GreedyAdam" (עם אריאל ערמוני וסולן "הבילויים" נועם ענבר) ו-"UBK" (ההרכב של סולן "בום פם" אורי בראונר כנרות).
שריפת גופה
אנגלגארד
אנגלגארד (בשוודית: Änglagård) היא להקת רוק מתקדם שוודית שהוקמה בשנת 1991 בעיר סטוקהולם, התפרקה למספר שנים ב-1994, והתאחדה שוב לאלבום נוסף והופעות ב-2012. משמעות שם הלהקה בשוודית היא "חוות מלאכים". הופעתה האחרונה בשנות ה-90 התקיימה בלוס אנג'לס, בפסטיבל פרוגפסט 1994. בתקופת פעילותה הוציאה שלושה אלבומי אולפן ("היבריס", "אפילוג" ו"ויליאנס אוגה"), ואלבום הופעה חיה ("קבורים בעודם בחיים"). האלבום השלישי יצא לאחר שתיקה אמנותית של 18 שנים. הלהקה זכתה להצלחה רבה בקרב קהילת הרוק המתקדם הבינלאומית, למרות שחלק מאלבומיה אינם מופצים בשוק בצורה סדירה.
בשנת 2003 התאחדה הלהקה, בהרכב חלקי, להופעה חד פעמית בפסטיבל נירפסט. הלהקה הקפיאה את פעילותה למספר שנים, ובחודש יוני 2012 הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה, במקביל להופעה בפסטיבל נירפסט.
סגנון מוזיקלי.
הלהקה משויכת לז׳אנר הרוק הסימפוני, תת-ז׳אנר של הרוק המתקדם. היא מושפעת מלהקות הרוק המתקדם של שנות ה-70 כמו קינג קרימזון, ג'נסיס וואן דר גראף ג'נרייטור, אך עם זאת מושפעת גם ממוזיקה שוודית עממית. היצירות שלהם ארוכות ומורכבות. הן דינמיות מאוד, ומלאות ניגודים בין נגינה שקטה ועדינה, לנגינה רועשת וחדה.
זאב צחור
זאב צחור (28 בדצמבר 1941 – 23 בינואר 2017) היה פרופסור להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומייסד ונשיא המכללה האקדמית ספיר.
ביוגרפיה.
צחור נולד וגדל בנתניה. הוריו היו חניכי בית"ר, עולים בעליית אף על פי וחברי אצ"ל. שמו ניתן לו על שם זאב ז'בוטינסקי. בגיל 14 עזב את הבית והצטרף כילד חוץ לקיבוץ רמת הכובש וב-1960 התקבל לחברות בקיבוץ. הוא התגייס לנח"ל ויצא לקורס קציני חי"ר ואחר כך פיקד על מחלקה של חיילים בעלי רקע קשה שגויסה לנח"ל (גרסה מוקדמת של מקא"ם). חזר לקיבוץ והיה בו מרכז המטע.
ב–1969 עבר למדרשת שדה בוקר והיה מזכירו של בן-גוריון, עיקר תפקידו היה סיוע לבן-גוריון בכתיבת סדרת הספרים 'זכרונות'. בשנים 1971–1973 למד במחלקה להיסטוריה באוניברסיטת בן-גוריון (אז אוניברסיטת הנגב). תואר שני ודוקטורט עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הדוקטור עשה בהדרכת פרופ' שמואל אטינגר בנושא "ההסתדרות – תקופת העיצוב".
במילואים השתתף בארבע מלחמות כמפקד פלוגה: ששת הימים, ההתשה, יום כיפור ומלחמת לבנון הראשונה. היה ממייסדי תנועת שלום עכשיו וחבר ב'פורום על' של התנועה.
לסגל האקדמי של אוניברסיטת בן-גוריון הצטרף כאשר למד לתואר הראשון ב-1972 והתקדם מאסיסטנט ועד לפרופסור מן המניין. ב-1984 – 1986 היה ראש המחלקה להיסטוריה באוניברסיטה. ב-1993 התבקש על ידי המועצה להשכלה גבוהה להפוך את 'מכללת הנגב' שהייתה שלוחה של אוניברסיטת בן-גוריון למכללה עצמאית. הוא ייסד בה את המכללה האקדמית ספיר והיה נשיא המכללה למן הקמתה ועד ל-2011.
צחור יזם חוג של פרופסורים שלימדו יום בשבוע בבית ספר תיכון בנגב. בבית הספר התיכון מעלה הבשור הוא לימד 16 שנים. היה חבר 'ועדת המקצוע' של משרד החינוך להיסטוריה ולימודי ארץ ישראל, חיבר חוברות לימוד לבתי ספר. מ–1973 כתב ברציפות טורים לעיתונים, בעיקר למדור 'דעות' בידיעות אחרונות.
מחקריו מתרכזים בלאומיות המודרנית, תולדות הציונות, המאבק להקמת מדינת ישראל, דרכי הצמיחה למנהיגות ועיצוב הזיכרון.
ספרו "עיצוב הישראליות" מתמקד בהבניית הזיכרון הישראלי. "כשז'בוטינסקי וטרוצקי נפגשו", ספרו מ-2012, הוא שילוב של מחקר היסטורי ודמיון ספרותי. האוטוביוגרפיה "היינו התקומה", שהופיעה ב-2015, חותרת להבנת בני דורו.
זאב צחור נפטר ב-23 בינואר 2017 ונטמן בבית הקברות בקיבוץ רמת הכובש.
זאב בונן
זאב בונן (29 באוקטובר 1926 - 2 במאי 2010) היה מהנדס וממציא ישראלי, מחלוצי הטילאות בישראל וממעצבי התעשייה הביטחונית במדינה זו, מנכ"ל רפא"ל בשנים 1970–1978, ו-1982–1987.
קורות חיים.