בהשראת נסיעתו דרומה, החל אלסטון את "הסדרה המשפחתית" בשנות הארבעים. עבודות אלה מראות גם את ההשפעה שהיה לפיסול אפריקני על דיוקנאותיו, כאשר "דיוקן נער" מציג תכונות קוביסטיות יותר. דיוקנאות מאוחרים יותר מראים את השתנותו של אלסטון בסגנון, צבע, צורה ומרחב. דיוקנאות הקבוצה המשפחתית הם לרוב חסרי פנים, מה שלטענת אלסטון היא הדרך בה אמריקה הלבנה ראתה את השחורים.
הפשטות של המראה, הסגנון והרגש של ציורי המשפחה משקפים כנראה את המסע של אלסטון דרומה. תנועת זכויות האזרח של שנות השישים השפיעה עמוק על יצירתו, והוא יצר יצירות אמנות המביעות רגשות הקשורים באי-שוויון ויחסי גזע בארצות הברית.
באמצע שנות החמישים של המאה העשרים, החל אלסטון ליצור ציורים בסגנון מודרניסטי במיוחד. "אישה עם פרחים" (1949) תוארה כמחווה למודיליאני. "טקסיות" (1950) מראה את השפעת האמנות האפריקאית. "עבודות ללא כותרות" מציגות את השימוש שלו בשכבת-על צבעונית, ושימוש בצבעים שקטים, הוא הושפע מהגרניקה של פיקאסו, שהייתה יצירה אהובה עליו.
שחור ולבן.
לתנועה לזכויות האזרח של שנות השישים הייתה השפעה גדולה על אלסטון. בסוף שנות החמישים החל לעבוד בשחור לבן, סגנון שהמשיך עד אמצע שנות השישים, והתקופה נחשבת לאחת החזקות ביותר שלו. חלק מהעבודות הן רישומים פשוטים של דיו שחור על נייר לבן, בדומה למבחן רורשאך. "ללא כותרת" מראה ניסיון לבטא את דרמת קטטה באמצעות כמה משיכות מכחול. אלסטון עבד עם שמן על מזוניט גם בתקופה זו. "שחור לבן 1" (1959) היא אחת העבודות היותר "מונומנטליות" של אלסטון. אפור, לבן ושחור נפגשים יחד בצורה רכה. אלסטון המשיך לחקור את הקשר בין גוונים מונוכרומטיים לאורך כל התקופה.
ציורי קיר.
בהתחלה, עבודות הקיר של צ'ארלס אלסטון קיבלו השראה מיצירותיהם של אהרון דגלאס, דייגו ריברה וחוסה קלמנטה אורוסקו. הוא פגש את אורוזקו כשהכינו ציורי קיר בניו יורק. בשנת 1943 נבחר אלסטון לדירקטוריון האגודה הלאומית לציירי קיר. הוא יצר ציורי קיר לבית החולים הארלם, גולדן סטייט הדדיאל, המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע, בית הספר הציבורי 154, בית המשפט למשפחה ופלילים של ברונקס ובית הספר התיכון אברהם לינקולן בברוקלין, ניו יורק.
ציורי קיר בבית חולים הארלם.
אלסטון חקר את התרבות האפריקאית המסורתית, כולל רפואה אפריקאית מסורתית. הציור - "רפואה מאגית" מתאר את התרבות האפריקאית והריפוי ההוליסטי, שנחשב לאחת מהסצינות הציבוריות הראשונות של אמריקה על אפריקה. תחילה הייתה התנגדות לציורים אלה מטעם הוועדה האמנותית, אך לאחר ארבע שנים, מערכת ציורי הקיר האלה אושרה ובוצעה.
"הרפואה המאגית והרפואה המודרנית" הוצגו בתערוכה"אופקים חדשים באמנות אמריקאית" של המוזיאון לאמנות מודרנית.
ציורי קיר של אלסטון נתלו בביתן הנשים בבית החולים מעל רדיאטורים לא מכוסים, מה שגרם לציור להתדרדר מהאדים. בשנת 1968, לאחר מותו של מרטין לותר קינג ג'וניור, התבקש אלסטון ליצור ציור קיר נוסף לבית החולים, שיוצב בביתן הקרוי על שמו של מנהיג זכויות האזרח שחוסל.
שנה לאחר מותו של אלסטון בשנת 1977, קבוצת אמנים והיסטוריונים, כולל הצייר הנודע רומרה בירדן והיסטוריונית האמנות גרטה ברמן, יחד עם מנהלי בית החולים, ומנציבות האמנות של ניו יורק, בדקו את ציורי הקיר והגישו הצעה לשיקומם לראש העיר אד קוץ'. הבקשה אושרה, והמשקם אלן פרנץ החל לעבוד בשנת 1979, והציל את ציורי הקיר מפני ריקבון נוסף. שנים רבות חלפו, וציורי הקיר החלו להתדרדר שוב - במיוחד עבודות אלסטון שהמשיכו לסבול מהשפעת הרדיאטורים. בשנת 2005 הודיע בית החולים הארלם על פרויקט של שני מיליון דולר לשימור ציורי הקיר של אלסטון ושלושה חלקים נוספים בפרויקט המקורי שהוזמן במסגרת הרחבת בית החולים.
מגפת הקורונה באינדונזיה
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה באינדונזיה, התפשטה אל המדינה בתחילת מרץ 2020.
רקע.
ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
שיעור התמותה במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת הסארס שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.
התפשטות המגפה.
מינואר עד פברואר 2020 דיווחה אינדונזיה על אפס מקרים של נגיף הקורונה בשטחה, זאת אף על פי שהיא מוקפת במדינות נגועות כמו מלזיה, סינגפור, הפיליפינים ואוסטרליה. טיסות ממדינות עם שיעור זיהום גבוה, כולל דרום קוריאה ותאילנד, המשיכו גם הן לפעול. מומחי וחוקרי בריאות מאוניברסיטת הרווארד בארצות הברית הביעו את דאגתם ואמרו כי אינדונזיה אינה מוכנה להתפרצות וייתכן כי לא ניתן יהיה לאתר מקרים של נגיף קורונה.
ב-2 במרץ הודיעה אינדונזיה על שני מקרים ראשונים של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. מדובר באישה בת 64 ובתה בת ה-31 שאובחנו חיוביות לאחר שהיו במגע במגע עם חולה מאומת בעל אזרחות יפנית אשר חי במלזיה.
ב-11 במרץ הודיעה אינדונזיה על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהדבקה בנגיף הקורונה. הקורבן, היא אישה בת 53 בעלת אזרחות זרה אשר סבלה ממחלות כרוניות כמו סוכרת, יתר לחץ דם, יתר של בלוטת התריס ומחלת ריאות.
תגובות למגפה.
הממשל המרכזי.
אינדונזיה אסרה החל מ-5 בפברואר את כל הטיסות אל סין ומסין. הממשלה גם הפסיקה לתת ויזה "חופשית" וויזה הניתנת עם ההגעה למדינה עבור אזרחים סיניים. מי שחי או שהה בסין ב-14 הימים הקודמים נאסר כניסתו או מעבר דרך אינדונזיה. אינדונזים לא הורתעו מלנסוע לסין.
החל מ-8 במרץ, התרחבו מגבלות הנסיעות וכללו את דאיגו וצפון גיאונגסאנג בדרום קוריאה, לומברדיה, ונטו ואמיליה-רומאניה באיטליה, וטהראן וקום באיראן. מבקרים עם היסטוריית נסיעות במדינות אלה אך מחוץ לאזורים הנזכרים צריכים לספק אישור בריאות תקף במהלך ביצוע הצ'ק-אין לכל ההובלה לאינדונזיה. למרות ההגבלה על מטיילים מדרום קוריאה, אינדונזיה עדיין מאפשרת טיסות ממנה.
משרד הבריאות של אינדונזיה הורה להתקין סורקים תרמיים עבור לפחות 135 שערי שדה תעופה ורציפי נמל, והודיע כי יתחילו לספק יותר מ-100 בתי חולים עם חדרי בידוד (לתקנים המומלצים על ידי ארגון הבריאות העולמי. החל מ-4 במרץ, המעבר המהיר של ג'קרטה החל גם לסרוק את טמפרטורת הנוסעים שנכנסים לתחנות ולמנוע גישה לאנשים עם תסמינים של חום גבוה. מקומות ציבוריים אחרים כמו קניון ובית ספר החלו לסרוק גם אנשים בכל כניסותיהם.
לאחר מות הקורבן הראשון, הודתה ממשלת אינדונזיה כי הם מתקשים לגלות מקרים מיובאים נכנסים בשדות תעופה, מבצעים מעקב אחר קשר והיסטוריית מיקומים לכל מקרה ומקרה.
ממשלת אינדונזיה מתכננת להפוך אתר באי גאלנג , ששימש בעבר כמחנה פליטים עבור מבקשי מקלט וייטנאמים, למתקן רפואי בן 1,000 מיטות המאובזר במיוחד כדי להתמודד עם התפרצות נגיף הקורונה ומחלות זיהומיות אחרות.
ב-13 במרץ ייעדה הממשלה 132 מתקני טיפול ברחבי אינדונזיה. ב-18 במרץ נקבעו 227 בתי חולים נוספים (109 בתי חולים צבאיים, 53 בתי חולים משטרתיים ו-65 בתי חולים בבעלות ממשלתית) לטיפול בחולים ברחבי הארץ. הממשלה גם הקימה את כוח המשימה להאצת התגובה נגד נגיף הקורונה . דוני מונרדו מונה להוביל את הקבוצה הזו. באותו יום, השר לענייני פנים של אינדונזיה , טיטו קרנביאן , דחק בכל מנהיגי האזור האינדונזי להשעות את כל הנסיעות הלא חיוניות למדינה זרה.
ב-15 במרץ קרא נשיא אינדונזיה, ג'וקו וידודו לכל האינדונזים לתרגל את מה שאפידמיולוגים מכנים התרחקות חברתית כדי להאט את התפשטות נגיף הקורונה במדינה. רשויות המס האינדונזיות הודיעו כי תאריך היעד לדיווח המס הוא עד 30 באפריל 2020.
ב-16 במרץ הורה משרד המפעלים בבעלות המדינה של אינדונזיה לעובדיו מגיל 50 ומעלה לעבוד מהבית. הנשיא ג'וקו וידודו הבהיר כי ההחלטה על יישום ההסגר בערים או אזורים צריכה להתקבל רק לאחר התייעצות עם הממשלה המרכזית.
בשעה שנסגרו בתי ספר באזורים מסוימים, שר החינוך, נדיאם מכרים , הודיע על נכונות משרד החינוך לסייע לבתי ספר בלמידה מקוונת באמצעות מתן פלטפורמות הוראה בחינם. שרת האוצר סרי מוליאני הודיעה גם על העברת תקציב תשתיות של טריליון מיליארד רופיה אינדונזית לצורך מניעת המגפה.
ב-17 במרץ שוחררו פרוטוקולי הבריאות של נגיף הקורונה לציבור. משרד החוץ של אינדונזיה הרחיב גם את מגבלת הנסיעות לביטול זמני לכניסה חופשית של ויזה לאינדונזיה למשך חודש, ומנעה מעבר או הגעה למבקרים ששהו באיראן, איטליה, הוותיקן, ספרד, צרפת, גרמניה, שווייץ והממלכה המאוחדת ב-14 הימים האחרונים.
ב-18 במרץ השיקה הממשלה אתר המהווה מקור רשמי למידע מדויק על בקרת התפשטות נגיף הקורונה באינדונזיה. באותו יום הודיע משרד האוצר גם כי כפר האתלטים קמיאורן , דיור ספורטאי לשעבר למשחקים האסיאתיים 2018, יומר לבית חולים לחולי נגיף הקורונה המראים רק סימפטומים קלים לאחר התייעצות עם רופאים. ההמרה הושלמה רשמית ב-23 במרץ.
ב-19 במרץ, בנק אינדונזיה החליט להפחית את שיעור הבנק ל-4.5%, בנוסף ל-6 מדיניות פיסקלית אחרת, בניסיון לחדור את הכלכלה תוך כדי משבר הקורונה. באותו יום פרסם מפקד המשטרה הלאומית האינדונזית, עידאם עזיס הודעה לכל השוטר לאכוף התרחקות חברתית על ידי פיזור אסיפות במקומות ציבוריים.
ב-27 במרץ, הממשלה בחנה תוכנית לאסור השנה "אידול פיטרי מודיק" (אקסודוס) כדי למנוע מתושבי הערים להפיץ את נגיף הקורונה לעיירות וכפרים ברחבי הארכיפלג.