גלוריה וואנדורס (אליזבת טיילור) מתפרנסת כנערת ליווי. היא נמצאת לאחרונה בקשר עם וסטון ליגט (לורנס הארווי), עורך דין עשיר ומקווה שאתו תוכל להפסיק את חייה ההוללים. היא נפגעת מכך כשהיא קמה בבוקר בדירתו ומוצאת שהשאיר לה כסף. היא כותבת בשפתון על הראי: "לא למכירה", משאירה את הכסף, לוקחת פרוות מינק ונוסעת לחברה סטיב קרפנטר (אדי פישר) בגריניץ' וילג'. סטיב הוא חבר ילדות של גלוריה והאדם היחיד איתו היא מוכנה לדבר בפתיחות.
ליגט נשוי לאמילי (דינה מריל), עובד בחברה ששייכת למשפחתה אך אינו מרוצה מחייו ומאשתו. כשהוא חוזר לדירתו ומוצא את הכסף שהשאירה לו גלוריה הוא כועס ולאחר שהוא מוצא אותה בבר הם מתפייסים, מבלים במוטל המנוהל על ידי שחקנית וודוויל לשעבר בשם "הפי" (קיי מדפורד). הוא מספר לה כי הוא נשוי ולוקח אותה לבית הולדתו ולשייט.
לאחר חמישה ימים חוזרת גלוריה לאמה המודאגת (מילדרד דאנוק) ולאחר מריבה היא מגלה לה לראשונה כי היא אינה דוגמנית אלא נערת ליווי ואמה סוטרת לה.
בינתיים מגלה אמילי כי פרוות המינק שלה חסרה ורוצה להתקשר למשטרה אך ליגט מונע ממנה. הוא מתחיל לחפש את גלוריה בברים ומיד מתגלה לו שהיא למעשה נערת ליווי וכל באי הברים מברכים אותו על הצטרפותו ל"אחוות מאהבי גלוריה".
כשהוא מוצא לבסוף את גלוריה הוא שתוי וכועס ומכנה אותה בשמות גנאי, מתפרע ומחליף מהלומות בבר. גלוריה מחזירה אותו לביתו ורוצה לתת לו בחזרה את פרוות המינק אבל הוא זורק לה אותו בחזרה וצועק שהפרווה "מזוהמת". אשתו אמילי מתבוננת במריבה מחלון הדירה. ליגט מודיע לאמילי כי ברצונו להתגרש.
גלוריה ההמומה נוסעת לסטיב ובפעם הראשונה מגלה לו כי התנהגותה נובעת מכך שבגיל 13 נאנסה פעמים רבות על ידי ידיד של אמה האלמנה וכי למעשה נהנתה מזה כי הוא העניק לה חיבה ואהבה.
היא חוזרת לאמה ואומרת כי היא נוסעת לבוסטון להתחיל שם חיים חדשים.
ליגט מחפש את גלוריה ולבסוף פוגש את גלוריה בבר, מתנצל ומשכנע אותה לבוא איתו למוטל של "הפי". היא משתכנעת בחוסר רצון אבל כשהם מגיעים והוא יוצא מהמכונית היא משנה את דעתה ומריצה את מכוניתה במהירות כשליגט נוסע אחריה. כשהיא מבחינה שהוא רודף אחריה היא מגבירה את המהירות, מתנגשת במחסום דרכים ונהרגת.
תאוריית אנרגיה-כושר תמרון
תאוריית אנרגיה־כושר תמרון היא מודל של ביצועי כלי טיס שפותחה על ידי ג'ון בויד והמתמטיקאי תומאס קריסטי בחיל האוויר האמריקאי בשנות ה־60. המודל מתייחס לנתונים כגון דחף, משקל, גרר, שטח כנף ותכונות כלי הטיס נוספות ומאפשר לכמת אותם יחדיו. המודל מאפשר לחשב מראש את ביצועי כלי הטיס בקרבות אוויר, וכן להשוות ביצועים בין כלי טיס שונים. המודל עזר בהנדסת מטוסי קרב בני הדור הרביעי בארצות הברית כגון ה־F-15 וה־F-16.
מרבית מאפייני ביצועי כלי הטיס מתוארים בנוסחה הבאה:
formula_1
כאשר:
formula_2 – מהירות
formula_3 – דחף
formula_4 – גרר
formula_5 – משקל
formula_6 – עודף אנרגיה ספציפי. נתון זה מציג את עודף האנרגיה ביחידות מהירות, בניגוד לנתוני עודף אנרגיה אחרים המציגים את האנרגיה ביחידות של אנרגיה ליחידת משקל.
formula_7 – יחס זה דומה ליחס דחף־משקל (formula_8) אך לוקח בחשבון גם את הגרר במהירות הנתונה.
סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה
סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה (בגרמנית: Sophie Dorothea Herzogin von Braunschweig und Lüneburg; 15 בספטמבר 1666 - 13 בנובמבר 1726), הייתה אשתו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.
ביוגרפיה.
סופיה דורותיאה נולדה ב-15 בספטמבר 1666 בצלה, לגאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולאלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז. בתחילה היו כמה מועמדים שרצו להינשא עם סופיה דורותיאה, עקב ההון הרב שהייתה אמורה לרשת, והם כללו את קרל האחד עשר, מלך שוודיה, מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה ופרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל, אולם החליטו אביה ודודה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג להשיאה לבן דודה גאורג לודוויג, נסיך בראונשווייג-לינבורג, על מנת לאחד את כל חלקי הדוכסות. כששמעה על כך סופיה דורותיאה היא התעלפה, וסירבה בכל תוקף להתחתן עם גאורג לודוויג, אולם לבסוף התחתנה עמו ב-22 בנובמבר 1682. נישואי הזוג לא היו מוצלחים, ונולדו להם רק שני ילדים. לאחר היוולדה של בתם היחידה לא נכנסה שוב סופיה דורותיאה להריון. בני הזוג התרחקו זה מזה ובעלה גאורג לודוויג העדיף את חברתה של פילגשו, שהייתה בת לווייתה של סופיה דורותיאה, שילדה לו שלוש בנות. גם סופיה דורותיאה לקחה לעצמה מאהב, הרוזן השוודי פיליפ כריסטוף קניגסמארק, והשניים תכננו להימלט יחדיו אולם בשנת 1694 נרצח הרוזן והחשד נפל על גאורג ותומכיו. באותה השנה התגרש גאורג מרעייתו ואסר אותה בטירת אהלדן. היא לא הורשתה לבקר את ילדיה ואת אביה או להנשא מחדש ויכלה לצאת מהטירה רק עם ליווי צמוד.
בשנת 1698 מת חמיה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעלה גאורג לודוויג מונה לדוכס בראונשוויג-לינבורג-קאלנברג. בשנת 1705 מת אביה גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעלה ירש אותו, והפך לדוכס בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1708 העניק לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לגאורג לודוויג מעמד רשמי של נסיך בוחר, ובשנת 1714 הוא הוכתר כג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.
באוגוסט 1726 חלתה סופיה דורותיאה, וב-13 בנובמבר מתה בטירת אהלדן כתוצאה מדלקת בכבד. בעלה ג'ורג' לא התאבל עליה, ואף כעס כששמע שבתם סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר לבשה שחורים. ג'ורג' שלח את גופתה לקרוביה לצורך קבורתה, וזמן קצר לאחר מכן מת אף הוא ב-11 ביוני 1727.
משפחתה.
ב-22 בנובמבר 1682 התחתנה סופיה דורותיאה עם ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
סופיה דורותיאה, נסיכת בראונשווייג-צלה
קונטסה 900
קונטסה 900 (Hino Contessa) - היא מכונית משפחתית קטנה, 4 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הינו מוטורס, אשר הורכבה במדינת ישראל, בחיפה, הושקה באוקטובר, שנת 1963, ונמכרה מפברואר 1964 עד 1968.
ביפן, יוצרה הקונטסה 900 בין אפריל 1961 לאמצע 1964. יוצרו 47,299 יחידות.
היסטוריה.
חברת הינו מוטורס הוקמה בשנת 1910 והתמקדה בייצור מנועי דיזל ורכבים כבדים. בשנת 1953 החלה החברה לייצר רכבים פרטיים, תחילה בהרכבת דגמי רנו הצרפתית. באפריל 1961 הציגה רכב עצמאי קונטסה 900. החברה קיימה הסכם שיתוף עם מפעל קייזר-אילין תעשיות בע"מ, בחיפה שהרכיב את הקונטסה 900, קונטסה 1300, וטנדרים מסוג בריסקה 900 ובריסקה 1300. מי שעמד מאחורי ההסכם היה התעשיין אפרים אילין שהרכיב בישראל משנת 1961 את הלארק תוצרת סטודיבייקר.
הגרסה הספורטיבית של הקונטסה 900 ספרינט לא יובאה לישראל.
ביפן יוצרה הקונטסה 900 משנת 1961–1964.
שמה באיטלקית הוא "קונטסה", בתרגום לעברית: רוזנת.
הרכבת קונטסה 900 בארץ.
הרכבתה בחיפה החלה בפברואר 1964 ועד סוף דצמבר הורכבו 1,302 יחידות, לכולן המתינו לקוחות. זו הייתה הצלחה מיידית: בסיכום השנתי של מסירות הרכב החדש ניצבה הקונטסה – מכונית אלמונית של יצרן יפני לא מוכר – במקום השלישי, אחרי החיפושית ומעט אחרי הפיאט 600. הקונטסה 900 עברה במכירות את האוסטין 1100 את הווקסהול ויוה ואת הפיאט 850 שהיו פופולרים בתקופה. דגם הקופה, "900 ספרינט" לא הגיע לישראל.
בסיס ההרכבה של הקונטסה 900 היה הקטר שבו, של רנו. משקלה העצמי של הקונטסה 900 היה 715 ק"ג. המנוע האחורי בנפח 893 סמ"ק הפיק 26 כ"ס, שהספיקו להגעה למהירות שיא של 110 קמ"ש. הגיר עם תמסורת של שלושה הילוכים היה בהגה., מרבית החלקים הגיעו מיפן, למעט מצבר, מצנן (רדיאטור), צמיגים, פגושים, שמשות וצבע שהיו תוצרת כחול לבן., בסיס הגלגלים היה 2,150 מ"מ, אורך הרכב 3,795 מ"מ, רוחבו 1,475 מ"מ וגובהו 1.415 מ"מ.
הקונטסה 900 הורכבה בכמות של 2,292 יחידות. מחיר היחידה באוקטובר שנת 1963 היה כ- 9350 ל"י (תוספת לרדיו 250 ל"י). בתל אביב הסוכנות הייתה של קפריש, בבית הדר.
בשנת 1967 נבלעה חברת הינו בתוך טויוטה, והפסיקה את ייצור הקונטסות.
במרץ 1969 רכש יצחק שובינסקי, הבעלים של אוטוקרס את המפעל של אפרים אילין בנשר תמורת שני מיליון וחצי דולרים.
התזמורת הסימפונית בת ים
התזמורת הסימפונית בת ים הייתה תזמורת סימפונית קלה (בדומה לתזמורת הטיילת של בוסטון) שניגנה בעיקר קטעי מוזיקה קלאסית ומוזיקה פופולרית בניצוחו ובניהולו המוזיקלי של דוד קריבושי. התזמורת פעלה בשנים 1999-1995.
הנגנים בתזמורת היו ברובם עולים חדשים מרוסיה ומוזיקאים ישראלים תושבי העיר בת ים. התזמורת השתתפה בתוכניות טלוויזיה כמו בשידור חי עם דן שילון והראשון בבידור עם דודו טופז.
התזמורת השתתפה גם בעצרת השלושים לרצח יצחק רבין בניצוחו ובעיבודו של קריבושי. בין האמנים שהופיעו והשתתפו עם התזמורת היו: מקהלת הגליל העליון, ששי קשת, גלי עטרי, מרגלית צנעני, דנה אינטרנשיונל, צביקה פיק ועוד.
רפרטואר התזמורת כללה בעיקר מוזיקה שדוד קריבושי אוהב לנצח עליה במיוחד.
דוד קריבושי ניצח על התזמורת הסימפונית בת ים משנת 1995 ועד שנת 1999 שבה התזמורת התפרקה.
היכל התרבות בת ים השוכן בשכונת רמת יוסף שבעיר, היה אמור לשמש כאולם הבית של התזמורת, אך הדבר לא יצא לפועל עקב התפרקותה של התזמורת.
התזמורת הסימפונית תל אביב
התזמורת הסימפונית תל אביב הייתה תזמורת סימפונית, שפעלה בתל אביב בהנהגתו של המייסד והמנהל המוזיקלי שלה איתי טלגם.
התזמורת החלה לתפקד כתזמורת המכוונת אל קהילת אוהבי המוזיקה בעיר שאינם יכולים להרשות לעצמם לרכוש כרטיסים לקונצרטים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.