הפיירבי האחרון נמסר ב-2002, אך נורת'רופ גראמן מבצעת שדרוגים למערכות קיימות, כגון מערכות ניווט מבוססות GPS ומערכות תקשורת לווינית.
בתקופת מלחמת וייטנאם הצליחה סין לחלץ יחידות AQM-34N פיירבי אמריקניות, והנדסה אותם לאחור. החיקוי הסיני ידוע כ"וו זן 5" (WZ-5), או בשם הייצוא שלו, "צ'אנג הונג 1". ה-WZ-5 נכנס לשירות ב-1981 והוא צפוי להתחלף בכטב"ם חדש יותר בעתיד הקרוב.
שירות בחיל האוויר הישראלי.
כטב"ם הפיירבי מדגם 147I נכנס לשירות בחיל האוויר הישראלי ב-1971 וקיבל שם את הכינוי "מב"ט (מטוס בלי טיס)". הוא הופעל על ידי טייסת 200 במשימות צילום אוויר שנועדו לשם מעקב אחר תנועת סוללות טילי הקרקע-אוויר של המצרים באזור תעלת סואץ.
הפיירבי היה משוגר ממשגר קרקעי, בעזרת רקטת האצה ובסיום המשימה היה חוזר לשטח ישראל ופותח את המצנח הראשי לשם האטה. מסוק CH-53 סי סטאליון ("יסעור") שצויד במערכת הנצלה, היה תופס את הפיירבי בעודו באוויר בעזרת ווי-תפיסה בצורת מזלג וגורר אותו עד לנחיתה. במלחמת יום הכיפורים פעלו כטב"מי הפיירבי בהצלחה בחזית המצרית והסורית. כטב"מי פיירבי שחלפו מעל קהיר גרמו לבהלה רבה, ותושביה ירדו למקלטים מחשש שהעיר מותקפת.
ב-1975 נכנסו לשירות בחיל האוויר הישראלי חמישה כטב"מי פיירבי 1 שקיבל שם את הכינוי "שדמית". גם כטב"מים אלו הופעלו על ידי טייסת 200, והם שימשו לאימוני ירי, ולהטעיות מערכת מכ"ם ונ"מ.
הפילהרמונית של ורשה
ויטולד לוטוסואבסקי
מועאוויה אבן סופיאן
Web Services
אלן סונדרס
אלן סונדרס (אנגלית: Alan Saunders; 1886 - 26 במרץ 1964). סגן מפקד משטרת המנדט במהלך מאורעות תרפ"ט ומפקדה בעת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט.
חייו.
אלן סונדרס נולד באנגליה בשנת 1886. מגיל צעיר, החל משנת 1908, שירת במשטרה הבריטית בהודו. שירת שם עד לשנת 1914, שבה פרצה מלחמת העולם הראשונה, עת התגייס לצבא הבריטי, נלחם בצרפת, פלנדריה והגיע לדרגת מייג'ור. כאיש צבא הגיע לארץ ישראל בשנת 1919 והצטרף למשטרה הבריטית בארץ ישראל, שהייתה אז בשלבי התארגנות, במסגרת הממשל הצבאי. בשנת 1920, עם כינון הממשל האזרחי של המנדט הבריטי, נתמנה סונדרס למפקד משטרת ירושלים ולאחר מכן הוצב למחוז שכם. בנובמבר 1928 חזר סונדרס לירושלים לשמש כסגנו של המפקד הכללי של משטרת המנדט ארתור סטפן מאברוגורדאטו (שהיה עוין את היישוב היהודי).
פעמים אחדות מילא סונדרס את תפקיד מפקד משטרת המנדט בפועל, בין היתר בימי מאורעות תרפ"ט. פעולתו בתקופה זו זיכתה אותו במדליה מאת ג'ורג' החמישי מלך בריטניה, אולם ביישוב היהודי נמתחה ביקורת על הססנותו בדיכוי הפרעות. בפרוץ המאורעות (ב-23 באוגוסט 1929), נהרו ערבים רבים, נושאי אלות וסכינים, לירושלים. אחד מקציני המשטרה הורה להחרים את האלות שנשאו עמם המפגינים בדרכם מיריחו לירושלים, אולם סונדרס ציווה להפסיק את החרמת האלות, כדי לא להרגיז את הערבים וביודעו מה קטן כוח המשטרה העומד לרשותו. לפי פקודתו נכנסו השוטרים הבריטיים לעיר העתיקה ללא נשק והם נשאו נשק רק בתחומי העיר החדשה. יתרה מזאת, סונדרס חש אל חאג' אמין אל-חוסייני, המופתי של ירושלים ושאל אותו מדוע בא ההמון לעיר העתיקה כשהוא נושא עמו מקלות ואלות. המופתי השיב כי כל מטרתם של ההמונים אינה אלא להגן על עצמם אם יותקפו על ידי היהודים. בכך לא היה כדי למנוע את הפרעות וההמונים פרצו אל העיר החדשה וערכו פרעות, שנמשכו ימים אחדים, ובהן נרצחו עשרות יהודים.
אנשי הנהגת היישוב רחל ינאית בן-צבי ומפקד ארגון ההגנה יוסף הכט ביקשו תגבורת של אנשי הארגון מתל אביב ומחיפה, שיחושו להגנת ירושלים. ממשלת המנדט הקדימה למנוע זאת והורתה לשלטונות בחיפה וביפו למנוע עליית מגינים יהודים לירושלים. סונדרס, כמפקד משטרת המנדט בפועל, הודיע למושל חיפה, בשיחת טלפון שנרשמה והונצחה, כי עליו "לשמור היטב על היהודים ועל ההגנה ולראות אם נוסעים הרבה יהודים לצד (ככל הנראה - לכיוון) ירושלים, לבדוק אותם היטב. מכוניות עם קבוצות בחורים יש לבדוק היטב".
כשהחלה ההתקפה הערבית על רמת רחל, יצא אחד מחברי הקיבוץ, תוך סיכון נפשו במעבר דרך השכונות הערביות, לירושלים ובעזרת יצחק בן-צבי הגיע אל סונדרס ודרש ממנו נשק להגנת הקיבוץ. סונדרס הבטיח לשלוח שנים-עשר רובים, אולם לאחר שפנה למזכירות ממשלת המנדט, נענה כי אין לתת נשק ליהודים. הקיבוץ הותקף, נהרס וננטש למשך שלושה חודשים.
ביולי 1931 מונה רוי ספייסר למפקד הכללי של משטרת המנדט וסונדרס, כסגן המפקד הכללי, היה לסגנו.
בדצמבר 1935 הוצב סונדרס לשירות כמפקד המשטרה הבריטית בניגריה. בנובמבר 1937, בעת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, לאחר שמפקד משטרת המנדט רוי ספייסר יצא את ארץ ישראל לחופשה, לאחר ניסיון התנקשות בחייו, הוזעק סונדרס מניגריה לארץ ישראל ומונה למפקד המשטרה בפועל. כאשר ספייסר החליט שלא לשוב לארץ ישראל מונה סונדרס למפקד הכללי של משטרת המנדט בארץ ישראל וחבר המועצה המייעצת לנציב העליון.
מאחר שמאורעות תרצ"ו-תרצ"ט היו לא רק התקפה על היישוב היהודי, אלא גם בגדר מרד מזוין נגד שלטון המנדט הבריטי, היה תפקיד משטרת המנדט בדיכויין מצומצם יותר ועיקר המאבק נוהל בכוח הצבא הבריטי בפיקודו של גנרל ארצ'יבלד וייוול ובהנחייתו של צ'ארלס טגארט, המומחה הבריטי למלחמה בטרור שהוזעק לארץ ישראל, תכנן את מערך ההגנה ויזם את הקמת מצודות טגארט וגדר הצפון. במצב דברים זה לא היה בגישתו ההססנית של סונדרס להשפיע על מהלך העניינים.
בתקופתו של סונדרס כמפקד משטרת המנדט, התרחשה הוצאתו להורג ללא משפט של מפקד הלח"י אברהם שטרן (יאיר) ב-12 בפברואר 1942 על ידי אנשי משטרת המנדט בפיקודו של ג'פרי מורטון.
בסוף 1943, סיים סונדרס את תפקידו כמפקד משטרת המנדט ובשנת 1944 נתמנה ליועץ לענייני משטרה במפקדת הכוחות הבריטיים ביוון. בשנים 1945–1946 שירת כמנהל הצנזורה הצבאית הבריטית במזרח התיכון. בין 1946 ל-1952 שימש כנציב המשטרה בחבל טריפוליטניה שבלוב.
אלן סונדרס היה נשוי לאווה סטריקלנד, ואב לבן. הוא מת ב-26 במרץ 1964.
הומואירוטיקה
ניקולאיה צ'אושסקו
גזע עץ
הנסיך אלברט וילהלם היינריך מפרוסיה
הנסיכה סופי מפרוסיה
מחברת
מחברת היא אוסף דפי נייר הכרוכים ביחד לצורך כתיבה בהם. המחברת משמשת בעיקר תלמידים בבית ספר, אך גם לצרכים משרדיים, וכותבים בה בכתב יד באמצעות מכשירי כתיבה. בעבר נעשה שימוש נרחב בתחומים רבים ומגוונים בחיי היום-יום, אך עם חדירת המחשב והמדפסת לכל תחומי החיים, מתמעט בה השימוש.
המחברת והתלמיד.
המחברת מזוהה בעיקר עם בית הספר והתלמידים המשתמשים בו. היא כלי עיקרי לביצוע מטלות שונות במסגרת הלימודים, הכוללות העתקה מהלוח ושיעורי בית. גם בעידן המחשב, עדיין מהווה המחברת פריט הכרחי בכל ילקוט של תלמיד בית ספר.
הכתיבה במחברת מתחילה כבר בכיתה א' ונמשכת עד כיתה י"ב, ובכל השנים הללו כותבים בה התלמידים בעט או בעיפרון - שיעורי בית, סיכומי שיעורים, תקצירים של נושאים, עבודות, בחינות, ותרגילים בכל התחומים הנלמדים בבית הספר. המחברות נקראות על שם השיעור בו הן עוסקות. כך מכיר אותן התלמיד הכותב בהן כ"מחברת לשון" או "מחברת גאוגרפיה" או "מחברת אלגברה". גם במערכות החינוך הגבוהות יותר, המכללות והאוניברסיטאות, עדיין נעזרים בה הסטודנטים להכנת סיכומי הרצאות ורישומים שונים, אם-כי במערכות אלה עיקר המטלות נעשות באמצעות מחשבים ומדפסות.
בחיי היום יום התמעט השימוש במחברת, אך עדיין היא נחשבת כציוד משרדי או כלי שנעזרים בו לכתיבה במקום בו אין מחשב, וכן על ידי אנשים שמסיבות שונות מעדיפים לכתוב בכתב יד ולא באמצעי המקובל היום – מעבד תמלילים.
סוגי מחברות.
לכל המחברות מבנה דומה: הדפים הפנימיים של המחברת משמשים לכתיבה, ושני דפי נייר עבים משמשים לכריכה. דף הכריכה החיצוני הוא עמוד השער ובו כותבים כותרת או שם הנושא העיקרי לו מיועדת המחברת, וכן שם הכותב.
בישראל נהוג לסווג את המחברות לפי הנושא הייעודי של הכתיבה בהן, לפי גודלן וצורת כריכתן.
המחברות לפי נושאים:
כריכה.
למחברות שתי צורות עיקריות של כריכת הדפים: במכלב ובספירלה.
גודל.
גודל המחברת הסטנדרטית הוא A5 ומספר הדפים בה כולל שלושה סוגים עיקריים: 12 דפים, 40 דפים ו-72 דפים. מחברות משרדיות נמכרות גם בגודל 90 דפים או יותר.
מחברות אופנתיות.
בשנות ה-50 ובשנות ה-60, המחברות יוצרו במראה אחיד, כרוכות עם סיכות בנייר עבה בצבע חום. על הכריכה האחורית של מחברות החשבון נהגו להדפיס את לוח הכפל, בו נעזרו התלמידים בימים שלפני המחשבונים. על מחברות אחרות הודפסו פתגמים ומשפטים חינוכיים. המחברות החומות עדיין נמכרות בחנויות, ויצרנית המחברות הגדולה "דפרון" ששיווקה אותן הוסיפה להן תכנים שונים כעזרה לתלמיד, כמו: תקצירי מידע, נוסחאות מתמטיות, וציורי טבע ונוף.
כיום, יצרנים ויבואנים נוספים חדרו לשוק, ומוכרים לתלמידים מחברות מצועצעות שכריכותיהן עטורות בציורים שונים, או ממותגות בתמונות של ידוענים ודמויות מסרטים וסדרות טלוויזיה.
פנקס.
בדומה למחברת, הפנקס הוא דפים מאוגדים לצורך כתיבה, פנקסים רבים מותאמים לתלישת דפים לצורך כתיבת פתקים. הוא מיועד בעיקר לרישומים זמניים תוך כדי עבודה או עיסוק אחר. הוא מוכר במקורות, "הפנקס פתוח והיד רושמת" כשייך לחנווני. "חנווני נאמן על פנקסו".
שימושים נוספים במחברת.