יהודי אקוודור עסקו בעיתונות, רפואה, תעשייה ומסחר. הם הקימו בין השאר מפעלים פרמצבטיים, טקסטיל ומפעלי רהיטים חשובים.
הקהילה היהודית כיום.
הקהילה היהודית באקוודור מרוכזת כיום בשלוש ערים מרכזיות: גואיאקיל, אמבאטו וקיטו והיא מונה כ-930 איש. במהלך השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה הייתה אמנם הגירה קטנה של יהודים ממדינות שונות בדרום אמריקה, לאקוודור, אך מרבית היהודים עלו בהדרגה למדינת ישראל.
ישראל ואקוודור מקיימים קשרים דיפלומטים מלאים.
מחקר בריאותי על הגמדים צאצאי האנוסים מאקוודור.
בפברואר 2011 פרסמה קבוצת חוקרים, מאמר, המתאר את תוצאותיהן של 24 שנות תצפית ומחקר, על 99 חולי תסמונת לרון תושבי דרום אקוודור. תסמונת לרון היא מחלה נדירה ביותר, בה חולים כיום כ-250 איש בלבד בכל העולם, מרביתם בישראל ובמדינות ערב. עם זאת, כמעט מחצית מהחולים בה מרוכזים בין צאצאי האנוסים באקוודור.
על פי המאמר, הנבדקים היו כולם ככל הנראה, לפי שמות משפחתם, צאצאי יהודי או יהודים אנוסים מספרד. הם ובני משפחתם הבריאים התגלו ב-1987 וזוהו כאירופאים, בניגוד לכל שאר תושבי האזור האינדיאנים.
מסתבר, שבמשך כל שנות המחקר, דור שלם, איש מ-99 הנבדקים לא חלה בסוכרת. בהשוואה, אצל בני משפחתם, שחיו באותו אזור ואפילו באותו בית, אך לא היו חולים בתסמונת לרון, התגלתה סוכרת באחוזים דומים מאוד לאחוזי חולי הסוכרת המקובלים אצל שאר האוכלוסייה באזור - 5%. בנוסף, אשה אחת בלבד מכל הנבדקים חלתה במהלך 24 השנים הללו בסרטן. בהשוואה, אצל 17% מבני המשפחה הבריאים התגלו מקרי סרטן, שוב, דומה לאוכלוסייה הכללית באזור.
המפלגה הליבראלית הישראלית
איציק ויינגרטן
יצחק (איציק) ויינגרטן (נולד ב-13 במאי 1951) הוא שחקן, במאי, סופר, פזמונאי, תסריטאי ומחזאי ישראלי.
ביוגרפיה.
ויינגרטן נולד ב-1951 ברחובות, למד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן השתתף בקבוצת התיאטרון של הבמאית נולה צ'לטון ו"תיאטרון חיפה" בקריית שמונה. חברי הפרויקט, אתו נמנו בין היתר עפרה ויינגרטן, חוה אורטמן, ארנון צדוק ודליק ווליניץ גרו שנה בקריית שמונה (שנת התנדבות) ושם יצרו, לימדו והופיעו בה בשלהי מלחמת לבנון הראשונה ונפילת הקטיושות עליה, ושיתפו פעולה ביצירתם עם תושבי העיר.
לאחר שהפרויקט הסתיים הופיע ויינגרטן בהצגות רבות, כולל מספר הצגות יחיד, וביים מספר רב של הצגות בתיאטרון "הבימה" ותיאטרון חיפה (בשניהם שימש מספר שנים כבמאי הבית) וכן בתיאטרון הקאמרי. בין ההצגות ששיחק בהן נמנות: "נעים", קריזה, "ג'וני שב משדה הקרב", "רומיאו ויוליה" (שקספרימנט), "רק שלום וללכת", "האדונית והרוכל", "הר אדוני" ועוד.
ויינגרטן היה המנהל האמנותי של "פסטיבל עכו" ופסטיבל "תיאטרונטו" ונמנה עם מייסדי "המרכז התיאטרוני בנווה צדק". בשנת 2007 זכה בתואר "יקיר פסטיבל עכו".
כתב למעלה מעשרים מחזות. הוא הירבה לעסוק ביחסי הורים וילדים, הן בבימוי והן בכתיבה, כמו במחזה היחיד "לרקוד עם אבא" שכתב, ביים ושיחק העוסק במערכת יחסים מרתקת בין אב לבנו. המחזה הוצג על-ידו במדינות רבות בעולם ואף זכה בפרס הראשון בתיאטרונטו 1992 ובמדליית הזהב בבלגראד בשנת 2000. בין שאר מחזותיו המקוריים: "סורגים", "מוחמד מנדל", "ואז התחבקנו" (פרס ראשון בפסטיבל עכו 1999 על מפגש בין קבוצת שחקנים לנערים אוטיסטים), "ערב של אגדה", "מזריץ'" (יחד עם אפרים סידון), "אופניים לשנה", "סוף משחק בקריית גת", "שחקנים משחקים שחקנים" ועוד. הוא זכה בפרס הבמה לילדים ונוער למחזאי/ת השנה לשנת 2009/10 עבור מחזהו "לרקוד עם אבא", שהוצג בתיאטרון מדיטק.
ויינגרטן הגיש מספר תוכניות בטלוויזיה. בשנות השמונים שיחק וכתב לסדרת הטלוויזיה "ארץ מולדת", בה הומחזו פרקים בתולדות ההיסטוריה הציונית. כתב גם שירים להצגות תיאטרון, כששירו הידוע ביותר הוא "שיר אהבה בדואי" שהולחן על ידי יצחק קלפטר. השיר בוצע במקור על ידי דויד ברוזה ויעל לוי, ולאחר מכן הקליט אותו קלפטר בעצמו. שירים נוספים שכתב שהפכו ללהיטים, אך נשכחו היו: "פטמה" ששר והלחין חנן יובל, ו"מחול מערבולות" שהלחין אריק רודיך וביצעה ירדנה ארזי.
בשנים האחרונות משמש ויינגרטן כראש בית הספר לאמנויות הבמה של מכללת "סמינר הקיבוצים", במסגרת זו הוקמה הפקולטה לאמנויות, בה ניתן ללמוד לתואר ראשון ושני.
היה נשוי לשחקנית עפרה ויינגרטן (שאותה הכיר בפרויקט המוזכר לעיל) ויש להם בן אחד. אב לשלושה ילדים עם אשתו השנייה גליה פרדקין.
יהדות אוהיו
יוגניקה
יהדות איווה
זינובי טיומקין
יהדות אלבמה
פסכיאטר
המכללה החברתית-כלכלית
המכללה החברתית-כלכלית היא ארגון חברתי ללא מטרות רווח, שנוסד בשנת 2004, העוסק בהקניית ידע בנושאי חברה וכלכלה, במטרה להוות מוקד ידע לשינוי חברתי ולקדם שוויון וצדק חברתי בישראל.
יו"ר הוועד המנהל של המכללה הוא גיא פדה ומנכ"ל המכללה היא יפתח דיין.
מטרות המכללה ואופי פעילותה.
מטרת פעילות המכללה היא להקנות ידע בנושאי חברה וכלכלה ולהניע לפעולה קבוצות שונות ברחבי הארץ, במסגרת תוכניות לימוד והכשרה בהנחיית אנשי אקדמיה ופעילים חברתיים. פעילות המכללה מבוססת על מודל המשלב בין לימוד, הכשרה ופעולה. המכללה מלמדת באופן נגיש סוגיות חברתיות-כלכליות, ומגבשת, מכשירה ומלווה קבוצות המתארגנות ופועלות למען שינוי חברתי.
המכללה הוקמה בשנת 2004 בעקבות שינויים במדיניות החברתית-כלכלית בישראל, אשר כללו צמצום ההוצאה הממשלתית על חינוך, רווחה ובריאות, עלייה ביוקר המחיה ובשיעורי ההעסקה של עובדי קבלן. מקימי המכללה סברו כי העדר דיון ציבורי בהשלכותיה של מדיניות זו ובחלופות האפשריות לה, מאפשר להציגה לציבור כגזירת גורל ולהמשיך ליישמה ללא מפריע. המכללה הוקמה במטרה לשנות מצב זה באמצעות הפצת ידע לכל קבוצה שמעוניינת ללמוד ולפעול לשינוי.
תוכניות מרכזיות ומרצים.
בין המרצים במכללה נמנים אנשי אקדמיה בולטים מתחומי החברה והכלכלה כגון פרופ' יוסי זעירא וד”ר נילי מארק המרצים בה בהתנדבות. זאת, לצד פעילים חברתיים המובילים התארגנויות עובדים, קואופרטיבים והתארגנויות קהילתיות. הקבוצות המרכזיות הלומדות במכללה הם סטודנטים לכלכלה באוניברסיטאות, עובדות סוציאליות במחלקות לשירותים חברתיים ברשויות מקומיות, תלמידי ובוגרי מכינות קדם צבאיות, פעילים מוניציפליים ממגוון יישובים ועוד. במהלך שנות פעילותה למדו במכללה כ-55,000 תלמידים.
בין מקימי המכללה נמנים עו"ד אביב וסרמן, סגן ראש עיריית לוד לשעבר, שי כהן ממייסדי כוח לעובדים ומיכל שוחט, שכיהנה כמנ"כלית הארגון.
המכללה מפעילה מספר תוכניות לימוד והכשרה. אחת הבולטות שבהן היא התוכנית לכלכלנים חברתיים, במסגרתה לומדים סטודנטים לכלכלה נושאים שנעדרים מתוכנית הלימודים. מאז 2008 מלווה המכללה פורומים של סטודנטים לכלכלה באוניברסיטאות. הפורום, הפועל בחיפה ובתל אביב, הצטרף בשנת 2014 ליוזמה בינלאומית של 40 קבוצות סטודנטים ברחבי העולם לשינוי לימודי הכלכלה. תוכנית נוספות הן התוכניות לפעילים מוניציפליים, לזכויות עובדים, להקמת קואופרטיבים, לרווחה ומדיניות חברתית וחברה ותוכנית "כלכלה בגובה העיניים".
פעילות ציבורית.
לצד פעילות המתמקדת בקורסים ובהכשרת פעילים לשינוי חברתי, מקיימת המכללה אירועים ציבוריים. ביולי 2010 קיימה המכללה כנס תחת הכותרת "ריכוזיות ההון בישראל והאיום על הדמוקרטיה", אשר עסק בריכוזיות במשק. כמו כן, מאז 2007, מקיימת המכללה פסטיבל לסרטי פועלים בסינמטק חיפה, במסגרתו מוקרנים סרטים העוסקים במציאות החברתית-כלכלית ומתקיימות הרצאות ודיונים. הפסטיבל נערך בכל שנה ב- ונמשך כשבוע ימים.
במחאת האוהלים 2011 קיימה המכללה שיעורים וסדנאות. ברחבי המאהלים שהוקמו בארץ. המכללה הייתה שותפה מרכזית בצוות ספיבק-יונה, שייעצה למחאה החברתית. מסקנות הביניים של הוועדה הוצגו לראשונה בכנס שערכה המכללה. בספטמבר 2012 יצא לאור הספר "העסקה פוגענית" בעריכת דניאל מישורי וענת מאור בהוצאת המכללה, המנתח את דפוסי הפגיעה בעובדים בישראל.
אחת מהתוכניות שמפעילה המכללה היא תוכנית הכלכלנים החברתיים, הפועלת באוניברסיטת תל אביב ובמכון ון ליר בירושלים.
פעילות המכללה נתמכת על ידי הקרן החדשה לישראל, קרן רוזה לוקסמבורג, תורמים פרטיים והכנסות עצמיות מתוכניות.
הכח ר&quot;ג
יהדות קרוליינה הדרומית
יהדות דרום קרוליינה היא אחת הקהילות היהודיות הוותיקות והחשובות בארצות הברית.
היהודים שהתיישבו בדרום קרוליינה בסוף המאה ה-17 נהנו מסובלנות דתית טובה יחסית עוד מתחילת התיישבותם במושבה זו. דרום קרוליינה היא גם המקום הראשון בחצי הכדור המערבי שבו הורשו היהודים לכהן בתפקיד במשרה ציבורית. היה זה פרנסיס סלוודור אשר כיהן בשתי כהונות בקונגרס המושבה עד לשנת 1776.
הקהילה היהודית המאורגנת הראשונה בדרום קרוליינה הייתה קהילת צ'ארלסטון בשנת 1749. בשנת 1801 הקימה הקהילה בית יתומים יהודי. בשנת 1820 הייתה קהילה זו לקהילה הגדולה ביותר בין קהילות ארצות הברית, בעת שמנתה כ-700 משפחות יהודיות.
יהדות דרום קרוליינה אף הייתה הקהילה הראשונה שהנהיגה רפורמה דתית בשטחה.
כיום יש בדרום קרוליינה כ-7,000 יהודים המרוכזים בעיקר בערים צ'ארלסטון, קולומביה וגרינוויל.
יהדות קרוליינה הצפונית
הקהילה היהודית בקרוליינה הצפונית היא אחת הקהילות היהודיות הוותיקות בארצות הברית.
היהודים הראשונים שהגיעו לצפון קרוליינה היו ספרדים מברבדוס שהיגרו אליה בסוף המאה ה-18. חלק מהיהודים שירתו ב"צבא וושינגטון" במלחמת העצמאות האמריקאית ובמלחמת האזרחים.
למרות שגם בצפון קרוליינה, כמו בדרום קרוליינה זכו היהודים לסובלנות דתית, הם הורשו להיבחר למשרות ציבוריות אך ורק בשנת 1858.