בשנת 1998 פרש לגמלאות, אך המשיך ללמד שנים רבות לאחר פרישתו. את מאמריו-מסותיו האחרונים פרסם דווקא ברבעון "האומה" של המסדר על שם זאב ז'בוטינסקי, שבו ראה אכסניה מתאימה להגותו בענייני השעה, כגון: מגפת הקורונה, השפה האנגלית באוניברסיטה העברית, הדתה וכפייה חילונית, "מדינת כל אזרחיה" והאקטיביזם השיפוטי.
שביד היה זוכה פרס ישראל בחקר מחשבת ישראל לשנת התשנ"ד 1994, וכן היה בעל תואר דוקטור לשם כבוד במדעי היהדות מטעם הסמינר התאולוגי היהודי בניו יורק (1996), דוקטור לשם כבוד מההיברו יוניון קולג' (2007) ויקיר ירושלים לשנת 2015.
משפחתו.
אליעזר שביד היה נשוי עד לפטירתו לסבינה לבית פוקס, מדריכה לחינוך בתולדות האמנות בחוג לחינוך של האוניברסיטה העברית ובבית הספר לעובדי הוראה בכירים של משרד החינוך. נולדו להם שתי בנות ובן, ועשרה נכדים ונכדות.
מחקריו, ספריו מאמריו ועמדותיו.
אליעזר שביד פרסם כארבעים ספרים וכ-850 מאמרים. תחומי עיונו ומחקרו הם: הספרות העברית החדשה, בעיות החברה הקיבוצית ובעיות הקהילה במדינת ישראל, בעיות הנוער והחינוך היהודי במדינת ישראל, התפתחות היהדות כתרבות ובעיותיה, שבת, חגים ומועדים בישראל ובתפוצות, בעיות ההגשמה הציונית: בין ישראל לתפוצות, בין ישראליות ליהדות, בין חילוניות יהודית לדת, הזרמים בדת היהודית: חרדים, רפורמים, אורתודוקסים-מודרניים, מסורתיים; בעיות ישראל כמדינה יהודית דמוקרטית ובעיית היחס לערביי ישראל, לפלסטינים ולמדינות ערב; חקר תולדות הפילוסופיה היהודית לתקופותיה: מחשבת התנ"ך, הפילוסופיה היהודית בימי הביניים, תולדות הפילוסופיה היהודית מתקופת ההשכלה עד השואה והקמת המדינה; תולדות הרעיון הציוני, תולדות הלאומיות היהודית המודרנית והפוסט-מודרנית על רקע ההתפתחויות בתרבות המערב, ההתמודדות עם בעיית האמונה בשואה; מונוגרפיות על הוגים מרכזיים ונושאים מרכזיים ביהדות ובציונות, השתלבות מדינת ישראל והעם היהודי בכלכלת השוק העולמית ובתרבות הפוסט-מודרנית.
תולדות הפילוסופיה היהודית מתקופת המקרא עד זמננו.
ההיסטוריה של מחשבת ישראל ברמתה הפילוסופית מתקופת המקרא ועד זמננו היא הציר המכליל, המאחד והמסכם את המפעל המחקרי והעיוני המתועד לעיל ומהווה בהיקפו הכולל את תרומתו העדכנית של אליעזר שביד לתולדות הפילוסופיה היהודית. הספרים המתועדים להלן נכתבו במתודה פילוסופית היסטורית. הם אינם מסתפקים בהצגת הרעיונות המסכמים, כי אם מנסים לשחזר את תהליכי החשיבה המשתנה ומתפתחת תוך עימותים פנימיים וחיצוניים, בשאיבה מן המקורות הקאנוניים ומן המשנות העיוניות של תרבויות העמים ובמאמץ לענות על הבעיות הבוקעות ועולות מן המציאות הכלכלית, החברתית, הפוליטית והתרבותית המשתנה ומתפתחת.
עיון בסיפור, בהוראה ובחקיקה של ספרי החומש. הספר כתוב במתודה ספרותית-עיונית ומציג את תורת הבריאה, תורת-האדם, מעמדו וייעודו כיוצר ציוויליזציה, תפיסת ההיסטוריה של התנ"ך וההבחנה והזיקה בין מישור המיתוס למישור דברי-הימים, תורת המוסר האישי והחברתי כולל מעמד האישה, תורת המוסר ותורת החקיקה והמשפט, ומסכם בתורת המדינה (המלכות) המקראית המאוחדת בתפיסת הברית שביסודה חקיקה אלוהית (שלטון החוק) עם דמוקרטיה. הספר תורגם והופיע גם באנגלית.
פירוש פילוסופי לספרי ה"כתובים" בתנ"ך. ספרים אלה נדונים על יסוד הגדרתם כספרי חכמה שבהם התחולל מפגש בין החכמה הנובעת מהתגלות אלוהית פרקטיקולרית לחכמה הנובעת מניסיון אישי אוניברסלי, והם מהווים סוג ייחודי של פילוסופיה שבעיית המלכות הייחודית של עם ישראל, מלכות ארצית המייצגת את "מלכות השמיים", נמצאת במרכזה.
שחזור תהליכי החשיבה של יוצרי הקלאסיקה של הפילוסופיה היהודית בימי הביניים: רבי סעדיה גאון, רבי שלמה אבן גבירול, רבי יהודה הלוי, רבי משה בן מימון (הרמב"ם), רבי לוי בן גרשון, רבי חסדאי קרשקש, רבי יוסף אלבו, רבי יצחק אברבנאל ובנו רבי יהודה אברבנאל ועוד. במישנות אלה מוצגת אחדות הריבוי של דרכי החשיבה האמונתית-מוסרית-פוליטית המייחדת את היהדות כתורה השואפת לעצב לא רק "דת" אלא תרבות חיים שלמה. הספר תורגם והופיע גם באנגלית.
על סדרת ספריו של שביד "תולדות פילוסופיית הדת היהודית בזמן החדש" ראו
היהודים והיהדות בעידן הפוסט-מודרני.
הספר יצא בתל אביב: בהוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005. הוא חוקר את התשתית המדעית, האידאולוגית והפילוסופית של הגלובליזציה במישור הציוויליזציה הטכנולוגית, ושל הפוסט מודרניזם במישור יצירת התרבות. הוא מנתח את המשמעות וההשלכות המעוגנות בהווה ללא זיקה מחויבת לזיכרון ההיסטורי ולמורשת וללא חזון של עתיד אידיאלי מבחינה מוסרית, חברתית ופוליטית, אלא המרתו בקידמה טכנולוגית-מדעית מכוונת לאושר צרכני-חומרני-אנוכי. הספר מנתח את הבעיות המוסריות, החברתיות והלאומיות שלא ניתן לפותרן בכלים "המדעיים" של מדעי החברה הפוסט-מודרניים ועל הקשר בין ה"פונדמנטליזם המדעי-טכנולוגי" לבין ה"פונדמנטליזם הדתי" הטרוריסטי הצומח כנגדו בתגובה דיאלקטית. הספר מזהיר מפני סכנת ההתפרקות המוסרית-רוחנית של היהדות והעם היהודי והאיום הגלום בה לקיום העם ומדינתו.
כתביו.
רשימה ביבליוגרפית של כתבי אליעזר שביד עד שנת 2005 פורסמה ב"דרך הרוח": ספר היובל לאליעזר שביד. עורך: יהוידע עמיר, ירושלים 2005, כרך א', עמ' 450–495.
רשימה ביבליוגרפית מלאה של כתבי אליעזר שביד עד שנת 2019 פורסמה ב"עיוני תרבות - התחדשות החיים היהודיים במשנתו של אליעזר שביד" (ראה להלן), כרך ב'.
קישורים חיצוניים.
ממאמריו
שחמט בהתכתבות
שחמט בהתכתבות הוא שחמט המשוחק על ידי התכתבות בין שחקנים מרוחקים, בדרך כלל על פני תקופה ממושכת. בעבר היה כל שחקן בתורו שולח בדואר את המהלך הבא במשחק ליריבו. כיום נפוץ יותר השימוש בדואר אלקטרוני או בשרת משחק ייעודי, אך ידוע גם על משחקים ששוחקו בפקס ואפילו באמצעות יוני דואר.
ההבדל המהותי בין המשחק הסטנדרטי, המשוחק על ידי שניים היישובים ליד אותו לוח (ממשי או וירטואלי), למשחק בהתכתבות, הוא הזמן המוקצב לכל מהלך או למשחק כולו. שני יריבים המשחקים בתחרות משני עברי הלוח יסיימו על פי רוב את משחקם לאחר מספר שעות בודדות. אולם משחק בהתכתבות יאפשר לכל צד לשחק מהלך בודד בזמן של שעות עד ימים. מאחר שגם לדואר לוקח זמן מה להגיע ליעדו, משחק באורך סביר של 40–50 מהלכים לכל צד, עשוי היה בעידן שלפני המחשב והטלפון לארוך שנים. גם בעידן האינטרנט אורך משחק טיפוסי כשנה או שנתיים.
כללי המשחק מקציבים בדרך כלל בין 30 ל-60 יום לעשרה מהלכים. על פי רוב מותר לשחקנים להיוועץ בתוכנות מחשב, ספרים ובסיסי נתונים במהלך המשחק, בניגוד גמור לכללים הנהוגים בשחמט רגיל. כל שחקן רשאי לשחק יותר ממשחק אחד במקביל ולעיתים קרובות מנהלים שחקנים מומחים עשרות משחקים בו זמנית נגד יריבים שונים.
עקב כללים מיוחדים אלה קיים שוני עמוק בין הכישורים הדרושים משחקן בשחמט בהתכתבות לבין אלו של שחקן השחמט הרגיל; ורשימת אלופי העולם בהתכתבות כמעט זרה לרשימת האלופים בשחמט הרגיל. בין השחקנים המעטים שהצטיינו בשני סוגי המשחק ניתן למנות את פאול קרס האסטוני (שככל הנראה הרבה לשחק בהתכתבות בהיעדר יריבים ראויים בקרבתו), ואת אלופי העולם אלכסנדר אלכין ומקס אויבה. בימינו בולט רב אמן אולף אנדרסון בהצטיינותו בשני סוגי השחמט.
ארוס ריצ'ו הוא שחקן מצליח בשחמט בהתכתבות ובשחמט מתקדם.
הטבלה מטה מציגה את בכירי השחמטאים בכתב של ישראל. מקור הנתונים הוא אתר ICCF.
הנדסת אלקטרוניקה
ועכשיו למשהו שונה לגמרי
ועכשיו למשהו שונה לגמרי (באנגלית: And Now for Something Completely Different) הוא סרטם הראשון של חבורת מונטי פייתון שיצא לאקרנים בשנת 1971.
הפקה.
הסרט הוא אוסף של מיטב המערכונים מתוך שתי העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה המצליחה "הקרקס המעופף של מונטי פייתון". המשפט "ועכשיו למשהו שונה לגמרי" הוא משפט מפתח שהופיע בסדרה כמה פעמים כמו גם במהלך הסרט בקטעי קישור בין מערכונים. בקטעי קישור אלו הופיע ג'ון קליז כקריין של ה-BBC, לפעמים מאחורי ומעל לשולחן משרדי ובדרך כלל באמצע הטבע, כאשר הוא מכריז על המעבר. בסרט הוא אומר משפט זה פעם אחת כאשר הוא משופד על מוט מעל מדורה ופעם נוספת כאשר הוא לובש ביקיני ורוד. המשפט נוצר כתוצאה לדרישת הגוף המשדר לקונספט הייחודי של הסדרה והחלטת החבורה שהקונספט יהיה "אין קונספט", כלומר שלכל מערכון יהיה "קונספט" אחר. המשפט נשאר בזיכרון האומה הבריטית כמזוהה עם החבורה ואף זכה לשימוש של מרגרט תאצ'ר בנאום המפורסם שלה בפרלמנט הבריטי שהיווה פרודיה על מערכון התוכי המת, שמפלגת לייבור היריבה הוצגה בדמותו.
הסרט כולל 90 דקות של מערכונים רצופים המקושרים בדרך כלל ביניהם בצורות שונות כדי לשמור על הרציפות ועל הקצב של הסרט. בין המערכונים מופיעים גם קטעי אנימציה בהפקתו של טרי גיליאם שמשמשים קטעי קישור ומהווים קטעים קומיים מוצלחים בפני עצמם. סוג רצף מיוחד זה, המאופיין באיגיון (nonsense) קיצוני והתקיים במידה רבה גם ב"קרקס המעופף", הוא החידוש העיקרי של מונטי פייתון ותרומתם המקורית להתפתחות ז'אנר הקומדיה.
את הסרט ביים איאן מקנוטון ואת התסריט כתבו כל ששת חברי מונטי פייתון: אריק איידל, טרי ג'ונס, טרי גיליאם, מייקל פאלין, גרהאם צ'אפמן וג'ון קליז. כל השישה שיחקו בסרט יחד עם קרול קליבלנד (שותפה במערכונים רבים בקרקס המעופף), קוני בות' (ששיחקה עם בעלה, ג'ון קליז, בסדרה המלון של פולטי) והשחקנית לזלי ג'אד.
הסרט לא נחל הצלחה גדולה בקולנוע ביחס לסרטי מונטי פייתון המאוחרים יותר, בעיקר מפני שלא סיפק חומר חדש.
אלקנטרה