ימי בנימינה הוא פזמון שנכתב על ידי אהוד מנור, הולחן על ידי מתי כספי ובוצע במקור על ידי חוה אלברשטיין. "ימי בנימינה" הוא מהשירים המזוהים ביותר עם אהוד מנור.
רקע.
השיר יצא לאור בשנת 1975 ונכלל באלבום כמו צמח בר של חוה אלברשטיין. שירי האלבום היו נוגים וביטאו את רוח התקופה שלאחר מלחמת יום הכיפורים.
אלברשטיין התייחסה לשיר ואמרה:
בשנת 1987 הוציא מתי כספי את האלבום צד ג' צד ד', ובו נכלל ביצוע שלו לשיר שהלחין. בשנת 2008 יצרה הזמרת דין דין אביב ביצוע לשיר במסגרת פרויקט עבודה עברית.
תוכן השיר.
השיר הוא שיר נוסטלגי שכתב אהוד מנור. מנור שגדל בבנימינה מבטא את געגועיו כמבוגר לילדותו במושבה, ואת שאיפתו לשוב לימי הילדות שלו אשר אותם הוא מגדיר כימים הכי טובים בחייו. ילדותו של מנור עברה עליו בבנימינה בשנות ה-40 ותחילת שנות ה-50. בתיאורים של מנור את המושבה באותה עת, בנימינה משתקפת כמקום איטי וחברותי: . גם עבודות החקלאות במושבה מומחשות בשיר ("איך היה יבול הענבים השנה"? ו"יש ריבה מתות גינה").
לאחר מותו של מנור.
בשנת 2011 הסבה המועצה המקומית בנימינה-גבעת עדה את שמו של רחוב העלייה לשם ימי בנימינה לזכרו של אהוד מנור. אירוע מחווה לשירי אהוד מנור נקרא אף הוא בשם "ימי בנימינה".
SBS 6 הוא ערוץ טלוויזיה הולנדי הנמצא בבעלות רשת Talpa. הערוץ הושק ב-1 בינואר 2015 בשעה 12:00 שעון מרכז אירופה (CET), עם מרתון סרטים. הערוץ משודר בכל שירותי הטלוויזיה הרב-ערוצית בהולנד. ערוצים אחרים הנמצאים בבעלות הקבוצה הם NET 5, SBS 6 ו-Veronica TV.
היסטוריה.
SBS Broadcasting הודיעה כי בכוונתה להשיק ערוץ רביעי בהולנד כבר בשנת 2009. ב-22 באוגוסט 2014 פרסמה החברה באופן רשמי את תוכניותיה המפורטות להקמת ערוץ חדש שמושך את הצופים. הערוץ קיבל את שמו SBS 9 ב-27 בנובמבר 2014. תאריך השקת הערוץ נקבע לינואר 2015.
תוכניות.
הערוץ משדר סרטים וסדרות טלוויזיה תוך אפיון כל יום בשבוע בסוגה אחרת:
ברונו ג'ורדאנו
ברונו ג'ורדאנו (; נולד ב-13 באוגוסט 1956 ברומא) הוא כדורגלן ומאמן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מנהלה המקצועי של גרניאנו מהליגה האיטלקית הרביעית.
ג'ורדאנו החל את הקריירה בלאציו, במדיה זכה בתואר מלך השערים לעונת 1978/1979 בסרייה א'. בתקופתו במועדון הושעה מהמגרשים לשנתיים עקב השתתפותו בהטיית משחקים. בהמשך עבר לשחק בנאפולי, במדיה זכה בדאבל המקומי, ובהמשך שיחק גם באסקולי ובבולוניה. לזכותו שער אחד ב-13 הופעות במדי .
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, שהתמקדה בעיקר בליגות הנמוכות באיטליה.
קריירת משחק.
ג'ורדאנו החל את הקריירה בקבוצת הנוער של לאציו מעיר הולדתו רומא. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת בעונת 1975/1976, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק החוץ מול סמפדוריה ב-5 באוקטובר 1975. באותו המשחק כבש ג'ורדאנו את שער הניצחון לזכות קבוצתו, דקה אחת לסיום המשחק. עד לתום אותה העונה רשם 14 הופעות ליגה, בהן כבש חמישה שערים.
עונה לאחר מכן, זכה ג'ורדאנו לחולצה מספר 9, שהייתה שייכת לג'ורג'ו קינאליה, מבכירי החלוצים בקבוצה בכל הזמנים, שעזב לארצות הברית. כבר באותה העונה כבש ג'ורדאנו עשרה שערי ליגה ב-26 הופעות, והחל לבסס את מעמדו כחלוץ מוביל בקבוצה. בעונות הבאות הוסיף לכבוש בכמויות דו-ספרתיות, ובסיומה של עונת 1978/1979 הוכתר כמלך השערים של הליגה עם 19 כיבושים בשלושים הופעות.
ב-23 במרץ 1980, בשלהי עונת 1979/1980, נעצר ג'ורדאנו, ביחד עם שלושה שחקני קבוצת, בסיום משחק בפסקארה, בחשד להטיית משחקים. בסיום חקירת הפרשה, נענשו מספר קבוצות בהורדת נקודות, ואת העונש החמור ביותר ספגו לאציו ומילאן, שהורדו לסרייה ב'. ג'ורדאנו עצמו, יחד עם שחקנים נוספים, ספג עונש השעיה ארוך של שלוש וחצי שנים. בעקבות זכייתה של נבחרת איטליה במונדיאל 1982, זכה ג'ורדאנו לחנינה, יחד עם שחקנים נוספים שספגו עונשים ארוכים. ג'ורדאנו שב בכושר מלא לעונת , וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום השני (אחרי מילאן) ולשוב לסרייה א' אחרי שלוש שנות היעדרות. ג'ורדאנו כבש 18 שערי ליגה ב-38 הופעות, והיה למלך השערים של ליגת המשנה באותה העונה.
בעונה הבאה סבל ג'ורדאנו מפציעה שהגבילה אותו ל-18 הופעות ליגה בלבד, בהן כבש שמונה שערים. הוא שב לשחק לקראת תום אותה העונה, וסייע לקבוצתו להישאר בליגה במשחק האחרון של העונה. עונה לאחר מכן כבר לא הצליח לסייע ללאציו, שנשרה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה. בתום העונה סיים ג'ורדאנו את דרכו במועדון, לאחר עשר שנים בהן כבש 108 שערים (86 שערי ליגה) ב-254 הופעות עבור המועדון. כיום הוא ממוקם רביעי בטבלת גדולי הכובשים של לאציו בכל הזמנים.
לקראת עונת 1985/1986 עבר ג'ורדאנו לנאפולי, שם הצטרף לכוכבה הגדול דייגו מראדונה. בעונתו הראשונה במועדון סייע לקבוצה לסיים את העונה במקום החמישי, תוך שהוא כובש עשרה שערי ליגה - אחד בלבד פחות ממראדונה - ב-25 הופעות. עונה לאחר מכן זכתה נאפולי בדאבל המקומי. ג'ורדאנו, לצדם של מראדונה ואנדראה קרנבאלה, יצרו שלישיית חוד שכונתה "מה-ג'י-קה" (באיטלקית: "Ma-Gi-Ca") וסחפה את נאפולי להצלחה. בליגה הקדימה נאפולי את יובנטוס בשלוש נקודות בראש הטבלה, ובגביע גברה נאפולי במשחק גמר כפול על אטאלנטה. ג'ורדאנו פתח בהרכב בשני מפגשי הגמר, כאשר במשחק הראשון ניצחה נאפולי 0–3 בבית, ובגומלין ניצחה 0–1, משערו של ג'ורדאנו. במסגרת הגביע כבש ג'ורדאנו עשרה שערים ב-13 משחקים, וסיים כמלך שערי המפעל. לאחר עונה נוספת, לצדם של מראדונה וקארקה, בה סיימה נאפולי כסגנית האלופה, נפרד ג'ורדאנו מהמועדון בתום שלוש עונות, בהן כבש 23 שערי ליגה ב-78 הופעות.
לקראת עונת 1988/1989 הצטרף ג'ורדאנו בן ה-32 לאסקולי, וסייע לה לשרוד בליגה הבכירה עם עשרה שערים ב-26 הופעות. בתום עונה אחת עבר לבולוניה, ועל אף הירידה בקצב כיבוש השערים שלו (שבעה ב-33 הופעות), היה לחלק מעונה מפתיעה של המועדון שהסתיימה במקום השמיני ובמקום בגביע אופ"א. לאחר עונה בבולוניה חזר ג'ורדאנו לאסקולי, שבינתיים הספיקה לרדת לליגת המשנה. כבר באותה העונה חזר עם הקבוצה לליגה הבכירה מהמקום הרביעי בטבלה, אך בעונה הבאה שוב חוותה ירידה, מהמקום האחרון בסרייה א'. בשתי עונותיו באסקולי כבש ג'ורדאנו שלושה שערי ליגה בלבד ב-37 הופעות. בתום עונת הירידה פרש ג'ורדאנו ממשחק פעיל בגיל 36.
נבחרת איטליה.
ג'ורדאנו החל את הקריירה הבינלאומית בנבחרת איטליה הצעירה תחת המאמן אזליו ויצ'יני, ובמדיה כבש שמונה שערים ב-16 הופעות. ב-21 בדצמבר 1978, במהלך העונה בה היה למלך השערים של הליגה, זכה ג'ורדאנו להופעת בכורה במדי נבחרת איטליה של המאמן אנצו ביארזוט, במשחק ידידות ביתי מול . באותו המשחק עלה ג'ורדאנו כמחליף בדקה ה-27 של המשחק, במקומו של פרנצ'סקו גרציאני, ארבע דקות לפני שער הניצחון של פאולו רוסי.
לאחר שנעדר כארבע שנים מסגל הנבחרת, בין היתר בעקבות ההשעיה אותה ספג, כבש ג'ורדאנו את שערו היחיד בנבחרת במשחק החזרה שלו, משחק ידידות מול ב-5 באוקטובר 1983. כשנתיים לאחר מכן ערך את הופעתו האחרונה במדי איטליה, בהפסד 1–2 ל במשחק ידידות. בסך הכול ערך 13 הופעות במדי איטליה (12 מהן כשחקנה של לאציו), בהן כבש שער בודד.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, פנה ג'ורדאנו לקריירת אימון, שהתמקדה בעיקר בליגות הנמוכות באיטליה. הוא החל את דרכו כמאמן מונטרטונדו מהליגה החמישית בעונת , והוביל אותה למקום החמישי בטבלת הבית. עונה לאחר מכן אימן את פאנו מהליגה הרביעית, ועונה לאחר מכן העלה את קרוטונה מהליגה החמישית.
ג'ורדאנו המשיך לקדנציות קצרות בפרוזינונה מהליגה הרביעית, ובהמשך באנקונה, נוצ'רינה ולקו מהליגה השלישית. לאחר ששוב ירד לקדנציה קצרה בליגה הרביעית כמאמן טיבולי, חזר לאמן בליגה השלישית את ל'אקווילה.
בשלהי עונת הצטרף ג'ורדאנו לרג'אנה מהליגה השלישית. עונה לאחר מכן הוביל את הקבוצה לעונה מוצלחת יחסית במקום החמישי בטבלה, ולפלייאוף ההעפלה לסרייה ב'. כבר בחצי גמר הפלייאוף, הודחה רג'אנה בידי אבלינו. בעקבות ההדחה, סיים ג'ורדאנו את דרכו במועדון.
בינואר 2006, במהלכה של עונת , הגיע ג'ורדאנו לראשונה בקריירת האימון לסרייה ב', כשהתמנה לתפקיד מאמן קטנזארו. עם זאת, החוויה הייתה קצרה מהרגיל עבור ג'ורדאנו, שפוטר מתפקידו לאחר שלושה חודשים ולאחר רצף של שישה הפסדים בשבעה משחקים. קטנזארו נשרה בתום העונה לליגה השלישית.
לקראת עונת 2006/2007 התמנה ג'ורדאנו לתפקיד מאמן מסינה, שירדה עונה קודם לכן לסרייה ב'. בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006 והורדתן של קבוצות מעורבות לליגת המשנה, זכתה מסינה להישאר בסרייה א', ולג'ורדאנו ניתנה הזדמנות ראשונה כמאמן בליגה הבכירה. אחרי פתיחה טובה לעונה, נקלעה מסינה לרצף שלילי של 12 משחקים ללא ניצחון, בהם שמונה הפסדים, עד שב-30 בינואר 2007 פוטר ג'ורדאנו מתפקידו. מחליפו, אלברטו קוואסין, פוטר כחודשיים אחר כך, וג'ורדאנו נקרא לשוב לקבוצה ולהחליפו. מאז כניסתו המחודשת לתפקיד ספג ג'רדאנו ארבעה הפסדים בארבעה משחקים, בטרם פוטר פעם נוספת, פחות מחודש לאחר מינויו המחודש. מסינה סיימה את העונה במקום העשרים והאחרון, ונשרה לליגת המשנה.
ב-19 באפריל 2009, לאחר שנתיים מחוץ למגרשים, נקרא ג'ורדאנו להחליף את ג'אמפיירו ונטורה כמאמן פיזה מהסרייה ב'. תחת ג'ורדאנו רשמה הקבוצה ניצחון בודד בשישה משחקים, וירדה בתום העונה לליגה השלישית.