ס' 4 לחוק יסוד: חופש העיסוק קובע כי אין פוגעים בחופש העיסוק אלא אם הפגיעה היא בחוק או לפי חוק מכוח הסמכה מפורשת בו. אין מחלוקת שתנאי זה מתקיים כיוון שההגבלה היא בחוק שעות עבודה ומנוחה. על הפגיעה להיות להלום את ערכיה של מדינת ישראל. ביסוד האיסור על עבודה בשבת עמד הצורך החברתי סוציאלי להעניק שעות מנוחה שבועיות לעובד תוך קביעת יום מנוחה אחד ואחיד, שבת ליהודי ויום אחר למי שאינו יהודי. כפי שציינה השופטת דורנר בפרשת הנדימן, קביעת יום מנוחה מגשימה את ערכיה של מדינת ישראל. ההגבלה הולמת את ערכיה של מדינת ישראל גם כמדינה דמוקרטית אשר מתחשבת ברגשות הדת ויום המנוחה בה ייקבע על בסיס דתי-לאומי. הפגיעה בחוק צריכה להיות לתכלית ראויה. לעניין זה יש שני היבטים. ראשית, תכלית היא ראויה אם היא משרתת מטרה חברתית הרגישה לזכויות האדם או אם היא נועדה להשיג תכליות חברתיות. שנית יש לבדוק את מידת הצורך בהגשמת התכלית. תכלית אחת של חוק שעות עבודה ומנוחה היא תכלית חברתית סוציאלית, דהיינו רווחת העובד והגנה סוציאלית. יום המנוחה נקבע באופן אחיד לכלל המשק כדי שיהיה יום אחיד למשפחה להיות ביחד. התכלית השנייה היא דתית - לאומית, והיא שמירת יום השבת ליהודים. נוכח זאת, התכלית היא ראויה. חב' דיזיין מבקשת שיום המנוחה יהיה גמיש, באומרה שכפיית יום אחיד אינו ראוי. נוכח זאת, יש לבדוק את מידתיות הפגיעה בחופש העיסוק. לדברי הנשיא ברק, הוראות חוק שעות עבודה ומנוחה עומדות במבחן המידתיות אשר יש לו שלושה מרכיבים: ראשית, יש קשר רציונלי בין תכליות החוק לבין קביעת האיסור על העבדת עובד ביום המנוחה. שנית, המחוקק בחר באמצעי שפגיעתו פחותה בכך בחר את יום השבת למנוחת עובד יהודי ושישי/ראשון למי שאינו יהודי. שלישית, החוק מגשים אינטרס חברתי תוך פגיעה מוגבלת בחופש העיסוק אשר חלה באופן שוויוני על כל בעלי העסקים. ניתן להסיק כי הפגיעה בחופש העיסוק אינה עולה על הנדרש. לסיכום, חוק שעות עבודה ומנוחה אכן פוגע בחופש העיסוק של המעביד והעובדים אך פגיעה זו עומדת בתנאי פסקת ההגבלה, דהינו היא מכוח חוק, הפגיעה הולמת את ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, והיא מידתית.
אשר לטענת של חב' דיזיין על כך שהסירוב להעניק לה היתר העסקה ביום מנוחה השבועית אינו כדין מכיוון שהוא גורם לפגיעה כלכלית קבע הנשיא ברק שהסירוב הוא כדין. דיזיין לא הצליחה להניח תשתית עובדתית לטענה שהעבודה בשבת חיונית לציבור או לחלק ממנו, כי הם מופלים לרעה ושיש בעלי עסק באותו תחום תעסוקה אשר מתחרים בה וקיבלו היתר העסקה בשבת.
השופטת מרים נאור התייחסה לטענת חב' דיזיין בנוגע לכפייה דתית. לדבריה, ההסדר שהעותרים לגבי גמישות ביום המנוחה דווקא הוא יגרום כפייה מכיוון שהבחירה האמיתית תהיה בידי המעסיק ולא בידי העובדים. יש סכנה ששומר שבת או מי שמבקש לבלות בה עם משפחתו לא יתקבל למקום עבודה אם יבחר את יום השבת כיום המנוחה השבועי. המעסיק יוכל לתת העדפה לעובדים אשר יבחרו ביום אחר כיום מנוחה ולא בשבת. נוכח זאת לדבריה כי יש הצדקה לחוק אשר כופה יום מנוחה אחד, שלגבי היהודים השבת.
השופטת אילה פרוקצ'יה הוסיפה שהמטרה הדתית לאומית של ההגבלה משווה ערך של ציווי דתי ליום המנוחה, המשקף את היות השבת קניין לאומי של העם היהודי שיש לשמרו בקהילת ישראל. לגבי סמכות שר עבודה על פי ס' 12(א) לחוק שעות עבודה ומנוחה להתיר עבודה בשבת כאשר ישנם צרכים חיוניים שקשורים בהגנת המדינה, בביטחון הגוף והרכוש ובצורכי כלכלה, ובתהליכי עבודה, ציינה השופטת שסמכות זו נועדה לא רק לסיפוק צרכים פיזיים חיוניים אלא גם להבטיח צרכים חיוניים של הציבור או חלקים ממנו בתחום חיי הרוח, תרבות הפנאי, אומנות והבילוי של האדם. הנימוק הכלכלי שהעלתה חב' דיזיין אינה עונה על אמות המידה של ס' 12 לחוק.
העתירה נדחתה פה אחד.
פרענומעראנטן
פרענומעראַנטן משמעה ביידיש מעין רשימת תודה (בעברית: חותמים-מראש; באנגלית: Pre-subscribers) בתחילתה או בסופה של מהדורה ראשונה של כותר ספרות קודש המכילה את שמות המזמינים מראש את הכותר בטרם יצא לאור, אשר השלישו את תמורתו מראש ובכך סייעו להופעתו.
מלבד הטרמה של שיטת מימון ההמונים, לרשימות הללו גם ערך גנאלוגי וגאוגרפי כיוון שלצד כל מזמין מראש מצוין שם היישוב בו הוא חי. בעברית, לרשימות אלה עשויות להיות כמה כותרות חלופיות:
היסטוריה.
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 במזרח אירופה וצפון אפריקה היה נהוג שסופר משליש מראש למוציא לאור חלק מההוצאות הכרוכות בהוצאת הספר לאור. את המקדמה הזו מימן הסופר על ידי כך שהוא או אנשים מטעמו, היה זה מקצוע, סבבו בעיירות ושידלו אנשים/מוסדות, לא סתם עמך אלא כאלו שידעו שיהיה להם עניין בספרות הקודש וידם משגת לשלם בעבור הספר טרם הודפס. אלו שנענו זכו ששמם ייזכר במהדורה הראשונה. של הספר תוך ציון עיירת מגוריהם ולעיתים אף תוארם, עיסוקם וקרבתם למחבר. כמובן, שאם בסופו של התהליך הספר היה יוצא לאור הנרשמים מראש היו מקבלים את העותק ששילמו עבורו.
בשנת 1975 הופיע "ספר הפרענומעראנטן" של ברל כגן ובו אינדקס בחתך שמות עיירות לספרים שברשימת הפרענומעראנטן שלהם נזכרות העיירות. שפת האינדקס יידיש ועברית עם הקדמה באנגלית ומכיוון שהוא מובנה כאינדקס קל לנווט בו למרות שפת היידיש. באינדקס נזכרות 8767 קהילות במזרח אירופה וצפון אפריקה ולכן שמש כבסיס למדריכים גאוגרפיים כמו:
Where Once We Walked by Gary Mokotoff and Sallyann Sack (New Jersey: Avotaynu, 2002) and Shtetl Finder by Chester Cohen (Los Angeles: Periday, 1980)
במדריכים הגאוגרפיים הללו לצד כל שטעטל שמוזכר באינדקס של כגן מופיעות האותיות HSL לציין שמקורן ב Hebrew Subscription Lists - שם ספרו של כגן באנגלית.
יש להדגיש שהספר של כגן אינו מכיל את רשימות הרוכשים מראש אלא את רשימת הערים והעיירות שמוזכרות בכל ספר וספר מספרי הקודש שכגן סרק. המתעניין בעיירה מסוימת ימצא בעזרת האינדקס את רשימת הספרים ששם העיירה מוזכר בהם ואז יחפש את המהדורה הראשונה של הספרים הנ"ל ובה ימצא את שמות האנשים שרכשו מראש את הספר. סך כל החותמים מראש הנזכרים במהדורות הראשונות שכגן סרק מגיע לכ-350,000.
בשנת 1986 יצא ספר המשך לספרו של כהן-כגן בשם: ספר החתומים מאת שלמה קצב (בשתי חוברות). בשנת 1998 יצאה הדפסה מחודשת של ספרו של כהן-כגן.
אלג'ה הויוק
אלגהויוק
פאבל פארדו
פאבל פארדו סגורה (בספרדית: Pável Pardo Segura; נולד ב-26 ביולי 1976 בגוודלחרה) הוא כדורגלן עבר מקסיקני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
פארדו שיחק לאורך רוב הקריירה בקבוצת קלוב אמריקה המקסיקנית, עמה זכה בגביע CONCACAF לאלופות ובשני תוארי אליפות מקסיקו. לזכותו גם זכייה באליפות גרמניה עם שטוטגרט, ובשלהי הקריירה שיחק ב-MLS במדי שיקגו פייר.
פארדו הוא סגן מלך ההופעות בנבחרת מקסיקו, עם 148 הופעות. הוא ייצג את הנבחרת בשני טורנירי מונדיאל, וזכה עמה בגביע הקונפדרציות 1999 ובשני תוארי גביע הזהב.
קריירת משחק.
פארדו החל את קריירת המשחק ב-1993, במדי קבוצת אטלס. הוא השתלב במהרה בקישור הקבוצה, ובאותה תקופה זכה לכינוי "אל בבה" (בספרדית: "El Bebé", התינוק). בזכות היכולת הגבוהה שהפגין במשך חמש שנים בקבוצה, הוא זכור כאחד מהשחקנים הטובים ביותר שיצאו ממחלקת הנוער של המועדון.
לקראת טורניר החורף (אינביירנו) של שנת 1998 עבר פארדו לאסטודיאנטס טקוס, אך לאחר שנה בלבד ושני טורנירים במדי הקבוצה, עבר פארדו לקראת טורניר החורף של שנת 1999 לקבוצת הפאר המקסיקנית קלוב אמריקה. פארדו שיחק במדי הקבוצה במשך שבע שנים ו-14 טורנירי ליגה בסך הכול, ובכולם היה לשחקן הרכב משמעותי. את תואר אליפות מקסיקו הראשון בקריירה השיג פארדו עם קלוב אמריקה בטורניר הקיץ (וראנו) של שנת 2002. הקבוצה פגשה בגמר כפול את נקקסה, והפסידה במשחק הראשון בבית בתוצאה 2-0. במשחק הגומלין בחוץ החזירה אמריקה עם ניצחון 2-0 ושלחה את המשחק להארכה, בה כבשה פעם נוספת וזכתה בתואר האליפות.
שלוש שנים אחר כך, בטורניר הקלאוסורה של שנת 2005, זכה פארדו עם קבוצתו באליפות נוספת. הוא פתח בהרכב הקבוצה לצמד משחקי הגמר מול קבוצתו הקודמת, אסטודיאנטס טקוס. לאחר שוויון 1-1 בחוץ, ניצחה אמריקה 6-3 בגומלין הביתי וזכתה בתואר. בעונת היה שותף פארדו לזכייתה של הקבוצה בגביע CONCACAF לאלופות. אמריקה פגשה לגמר כפול את דפורטיבו טולוקה בת ארצה. לאחר שוויון 0-0 במשחק הראשון בחוץ, אירחה קלוב אמריקה את הגומלין שהסתיים אף הוא בשוויון 0-0. שלוש דקות בתוך ההארכה נקלעה אמריקה לפיגור 1-0, אך הצליחה להפוך את התוצאה חמש דקות לסיום ההארכה ולנצח 2-1, שהעניק לה זכייה דרמטית בתואר.
הזכייה בטורניר גביע האלופות, וההשתתפות עם נבחרת מקסיקו בטורנירי גביע הקונפדרציות 2005 ומונדיאל 2006 - שניהם על אדמת גרמניה, הביאו להתעניינות גוברת בפארדו מצד קבוצות בכירות בדרום אמריקה ובאירופה. לאחר התעניינות מצדן של ריבר פלייט הארגנטינאית ורקראטיבו ולבה הספרדית, הצטרף פארדו לשטוטגרט הגרמנית של המאמן ארמין פה. באותו הקיץ הצטרף לקבוצה גם חברו לנבחרת, ריקרדו אוסוריו. פארדו היה מעמודי התווך של הקבוצה בעונתו הראשונה בבונדסליגה. הוא רשם 33 הופעות ליגה (החמיץ משחק אחד בלבד), והיה חלק חשוב בזכייתה של הקבוצה באליפות גרמניה, בפער שתי נקודות משאלקה 04. במחזור הרביעי של אותה עונה, ב-16 בספטמבר 2006 מול ורדר ברמן, כבש פארדו את השער שהפך אותו למקסיקני הראשון שכובש שער בתולדות הבונדסליגה. בסיום העונה נבחר במקום החמישי ברשימת שחקני העונה המצטיינים.