מערכת בתי המשפט הצבאיים מורכבת משני בתי משפט של ערכאה ראשונה (בית משפט יהודה, היושב בקריית המשפט שבמחנה עופר ליד גבעת זאב; ובית משפט שומרון, היושב בסמוך לכפר סאלם ליד צומת מגידו); בית משפט של ביקורת שיפוטית על מעצרים מנהליים, ועדות עררים בקריית המשפט במחנה עופר וכן בית משפט צבאי לערעורים השוכן במחנה עופר.
כמו כן, מקיימת מערכת בתי המשפט אולמות משפט לצד ארבעה מתקני כליאה הפזורים ברחבי ישראל (קישון, פתח תקווה, ירושלים ואשקלון). באולמות אלה מתקיימים רק דיונים בבקשות להארכת מעצרם של חשודים המצויים בחקירה. כיוון שמדובר בהליך שקודם למשפט – מותר לקיימו בתוך תחומי ישראל.
עד ליציאת כוחות צה"ל מרצועת עזה שכן במתחם ארז בית המשפט הצבאי של חבל עזה.
בית משפט צבאי לנוער.
ישראל ביטלה בשנת 1978 את השיפוט הצבאי של קטינים בשטח ישראל, וחידשה אותו ב-2009.
בין 1949 ל-1978 נשפטו בוגרים וקטינים בבתי משפט צבאיים, בעיקר בלוד ובבאר שבע. בשנת 1971 חוקקה ישראל את חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), שהרחיב מאוד את ההגנה על קטינים בהליכים פליליים. ב-1978 עתרה עורכת הדין פליציה לנגר לבג"ץ נגד העמדה לדין של קטינים בבית המשפט הצבאי, ובית המשפט העליון קבע כי על פי חוק הנוער אין לבית המשפט הצבאי סמכות לשפוט קטינים. בעקבות ההחלטה לא הועמדו עוד קטינים לדין בבתי משפט צבאיים.
ב-1 באוקטובר 2009 נכנס לתוקפו תיקון מספר 109 לצו בדבר הוראות ביטחון, המורה על הקמת בית משפט צבאי לנוער במסגרת בתי המשפט הצבאיים בפניהם מובאים לדין פלסטינים תושבי הגדה המערבית. הקמתו של בית המשפט הצבאי לנוער הוצגה כמהפכה בכל הקשור לשיפוט קטינים וכשיפור משמעותי ומהותי בשמירה על זכויותיהם. בבתי המשפט מכהנים שופטים צבאיים שעברו הכשרה מתאימה. הדיונים במשפטיהם של קטינים הופרד ממשפטים של בגירים, כחלק מהפרדה כללית בטיפול בהם, גם בשלב החקירה והכליאה.
עם זאת, בדיקת פעילותו של בית המשפט הצבאי לנוער מעלה כי לא חל כמעט שינוי בהליכים המשפטיים נגד קטינים פלסטיניים בשטחי הגדה המערבית. הליכי החקירה והמעצר נותרו ללא שינוי, ורוב המקרים הנידונים בו מסתיימים בהרשעה ומאסר בפועל בתוספת קנס. במקרים רבים לא קיים יחס ראוי בין חומרת העבירה לחומרת העונש שהוטל על ידי בית המשפט.
נתונים מספריים.
באופן מסורתי, בנוסף לעבירות המבוצעות באזור, מרבית הנאשמים המעורבים בפיגועים שבוצעו בישראל עומדים לדין בבתי המשפט הצבאיים ביהודה ושומרון, מכוח הסמכות המוענקת להם על פי דין לשפוט מי שביצע באזור אפילו חלק ממעשה העבירה, או אם העבירה פגעה בביטחון האזור. כך קרה גם בנוגע למאות פיגועי הטרור שהתרחשו בישראל מאז האינתיפאדה השנייה בשנת 2000.
להלן נתונים מספריים, מתוך דוחות הפעילות שמפרסם בית המשפט הצבאי לערעורים:
ג'נט בייקר
ג'נט בייקר (אנגלית: Janet Baker, נולדה ב-21 באוגוסט 1933) היא מצו-סופרן אנגליה, הנודעת כזמרת אופרה, קונצרטים ולידר.
שמה של בייקר נקשר בעיקר עם אופרה מתקופת הבארוק ואופרה איטלקית מוקדמת ועם יצירותיו של בנג'מין בריטן. במהלך הקריירה שלה, שנמשכה משנות ה-50 עד שנות ה-80 של המאה ה-20, נחשבה לשחקנית מזמרת משכמה ומעלה וזכתה להערכה והתפעלות רבה על עוצמתה הדרמטית, המיוצגת, אולי, באופן הטוב ביותר בגילומה המפורסם את דידו, הגיבורה הטרגית של "הטרויאנים", יצירת המופת של ברליוז. כזמרת קונצרטים הצטיינה בייקר בפרשנויותיה למאהלר ואלגר.
קורות חיים.
ג'נט בייקר נולדה בהאטפילד, דרום יורקשייר. בשנת 1956 הופיעה לראשונה על הבימה עם מועדון האופרה של אוניברסיטת אוקספורד בתפקיד מיס רוזה ב-"הסוד". אותה שנה הופיעה לראשונה גם בפסטיבל גליינדבורן. ב-1959 שרה את אדוויגה ב"רודלינדה" של הנדל; תפקידים אחרים מאופרות של הנדל שביצעה היו אריודנטה (1964) ואורלנדו (1966), ששרה במכון בארבר בברמינגהאם.
עם "להקת האופרה האנגלית" בפסטיבל אלדבורו שרה בייקר את דידו ואניאס של פרסל בשנת 1962, פולי (בגרסה של בריטן ל"אופרת הקבצנים") ולוקרציה. בגליינדבורן הופיעה שוב כדידו (1966), כדיאנה/יופיטר (ב"לה קאליסטו" של פרנצ'סקו קאוואלי) וכפנלופ (ב"שיבת אוליסס למולדת" של מונטוורדי. עם האופרה הסקוטית שרה את דוראבלה ב"כך עושות כולן" של מוצרט, דידו, אוקטביה, המלחין ב"אריאדנה בנקסוס" של ריכרד שטראוס ואורפיאו ב"אורפיאו ואאורידיצ'ה" של גלוק.
ב-1966 הופיעה בייקר לראשונה בתפקיד הרמיה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון והמשיכה להופיע שם כדידו של ברליוז, קייט ב"אוון וינגרייב", ויטליה ואידאמנטה של מוצרט, קרסידה של וולטון ואלצ'סטה של גלוק (1981). עם האופרה האנגלית הלאומית שרה את פופיאה, את מרי סטיוארט של דוניצטי, שרלוט ב"ורתר" של ז'יל מאסנה ואת התפקיד הראשי ב"יוליוס קיסר" של הנדל.
במקביל הרשימה לא פחות את קהל המאזינים באולמות הקונצרטים, הן בתפקידי אורטוריות והן ברסיטלים לקול סולו. בין הישגיה הזכורים ביותר הקלטותיה בתפקיד המלאך ב"חלומו של גרונטיוס" של אלגר, בניצוח סר ג'ון ברבירולי בדצמבר 1964 וסר סיימון ראטל עשרים שנה אחר כך; הופעתה ב"תמונות ים" של אלגר, שהוקלטה גם היא עם ברבירולי, והקלטת ביצוע הבכורה של אורטוריית חג המולד "הודיה" של ראלף ווהן ויליאמס משנת 1965, בניצוח סר דייוויד וילוקס. בייקר קצרה שבחים רבים עם על שירת ה"רפסודיה לאלט" ולידר רבים של יוהנס ברהמס.
בשנת 1982 פרשה בייקר מן האופרה, אחרי ששרה את "מרי סטיוארט" באופרה הלאומית האנגלית ואת "אורפיאוס" של גלוק בגליינדבורן. היא הוציאה ספר זכרונות בשם "סיבוב שלם" בשנת 1982 ונבחרה לנשיאות אוניברסיטת יורק בשנת 1991. בתפקיד זה החזיקה עד 2004, אז החליף אותה גרג דייק.
ג'נט בייקר קיבלה תואר דיים בשנת 1976 והייתה לחברה במסדר כבוד בשנת 1993.
החבורה היסודית
כוכבי-לכת מחוץ למערכת השמש
ערך מוחלט (אלגברה)
משרפה
בלו
שדה מקומי
במתמטיקה, שדה מקומי הוא שדה קומפקטי באופן מקומי ביחס לערך מוחלט לא טריוויאלי. לשדות מקומיים יש אריתמטיקה פשוטה במיוחד, ומכאן התפקיד המרכזי שיש להם בתורת המספרים, ובפרט באריתמטיקה של שדות גלובליים.
את משפחת השדות המקומיים אפשר למיין באופן מלא. ישנם בדיוק שני שדות מקומיים שהערך המוחלט שלהם ארכימדי - שדה המספרים הממשיים formula_1 ושדה המספרים המרוכבים formula_2. השדות המקומיים עם ערך מוחלט לא ארכימדי שייכים (עד כדי איזומורפיזם) לשתי קבוצות:
פעמים רבות מתייחס המונח "שדה מקומי" לשדות שהערך המוחלט שלהם לא-ארכימדי, הנקראים גם "שדות מקומיים לא ארכימדיים".
שדות מקומיים לא ארכימדים.
ערך מוחלט לא ארכימדי של שדה מקומי אפשר להגדיר על ידי הערכה דיסקרטית, שהיא פונקציה formula_7, המקיימת את האקסיומות
formula_8 ו-
formula_9.
הערך המוחלט מוגדר במקרה כזה לפי הנוסחה formula_10, כאשר formula_11 הוא קבוע.
בשדה מקומי בעל הערכה דיסקרטית "F" משתלבים כמה מושגים בסיסיים בטופולוגיה ובאלגברה:
חוג השלמים.
חוג השלמים בשדה מקומי (עם הערכה) הוא תחום ראשי מקומי, והמנות שלו כולן סופיות. גם ההפך נכון: כל חוג ראשי מקומי סופי הוא מנה של חוג שלמים בשדה מקומי מתאים.
הרחבות של שדה מקומי.
אם E הרחבה מממד סופי מעל שדה מקומי לא ארכימדי F, אז יש המשכה יחידה של ההערכה המוגדרת על F, להערכה formula_32 המוגדרת על E (כלומר, formula_33 לכל איבר x של F), וגם E הוא שדה מקומי. את ההרחבות הסופיות ממיינים לפי שני אינווריאנטים מספריים חשובים, הנקראים באופן מסורתי e ו- f.
הפרמטר e מודד את מידת הסיעוף (ramification) של ההרחבה, בעוד ש- f מודד את השינוי בשדה השאריות. מכפלת שני הפרמטרים האלה שווה תמיד לממד ההרחבה. שני הפרמטרים e ו-f כפליים, כלומר, אם formula_35 שדות מממד סופי, אז formula_36 (לפי נוסחת המכפלה לממדים של שדות), וכן ל- e.
הרחבה שבה e=1 נקראת הרחבה לא מסועפת של F - ויש בדיוק אחת כזו מכל מימד. כולן הרחבות גלואה. את ההרחבה הלא-מסועפת המקסימלית של F (שממדה אינסופי) מסמנים ב- formula_37, וחבורת גלואה של formula_38 איזומורפית לחבורת גלואה האבסולוטית של שדה השאריות של F, היינו להשלמה הפרו-סופית formula_39.
הרחבות שבהן f=1 הן הרחבות מסועפות לחלוטין, והן נוצרות על ידי סיפוח שורשים לפולינום אייזנשטיין מעל חוג השלמים.
בכל הרחבה E של F יש תת-שדה לא מסועף מקסימלי, וההרחבה של E מעליו היא מסועפת לחלוטין.
תורת שדות המחלקה.
תורת שדות המחלקה (class field theory) היא אחד מאבני היסוד של תורת המספרים האלגברית. עבור שדות מקומיים אפשר לסכם את עיקריה כדלקמן. לכל הרחבת גלואה K/F של שדות מקומיים, עם חבורת גלואה G מסדר n, חבורת הקוהומולוגיה השנייה formula_40 (שהיא חבורת בראואר היחסית של ההרחבה) היא ציקלית מסדר n. יש העתקה כפלית בשני המרכיבים formula_41, כך שאם קובעים יוצר של החבורה במרכיב הראשון, ההעתקה היא על, והגרעין ברכיב השני הוא תת-חבורת הקומוטטורים של G. בפרט formula_42 איזומורפית לאבליניזציה formula_43 של formula_44.
מרכוס קמבי
מרכוס דיון קמבי (באנגלית: Marcus Dion Camby; נולד ב-22 במרץ 1974 בהרטפורד, קונטיקט) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. גובהו 2.11 מטר.
קריירה.
קמבי שיחק באוניברסיטת מסצ'וסטס לפני שהצטרף לליגת ה-NBA. שיחק בעמדת הסנטר. נבחר במקום השני בדראפט 1996 על ידי טורונטו ראפטורס והקדים שחקנים כמו קובי בראיינט, סטיב נאש וג'רמיין אוניל.