בשנת 2017 דיבב בסדרה "פוקימון" בתפקיד קלמונט למשך שלוש עונות, בסדרה "זורו" בתפקיד טוראי גונזלס, בסרט "כבשים וזאבים" בתפקידי קליף ומוז ובסרט "צוות ג'ונגל - כוח הצלה".
בשנת 2018 דיבב בסדרות "השכנים שלי פיראטים" ו"ארתור והמינימונים" (בתפקיד דארקוס) ובסרטים "הנסיכה הגנובה" (בתפקיד לאסטור) ו"בלגאן בכוורת" (בתפקיד לארי, בסרט ובסדרת הטלוויזיה).
בשנת 2019 דיבב בסדרות "צער גידול בנות - הדור הבא" (בתפקיד קירק קמרון), "אלכסה וקייטי", "קאפקייק ודינו - עבודות כלליות" (בתפקיד הוגו והדוד צ'אנס), "קזופס", "נקמתה של ניק", "טובוט אתלון", "מלכת האי" (בתפקיד דב), "גורגורים" (בתפקיד פיטי), "מתחת לפני השטח", "מהיר ועצבני" ובסרטים "רקסי המלך", "דורה והעיר האבודה" (בתפקיד רנדי), "מרגלים לא רגילים", "", "נערה גבוהה" (בתפקיד שניפר), "קסם של מפלצת", "", "משפחת אדמס" ו-"קלאוס".
כמו כן השתתף בינדר בתוכנית "מועדון לילה" כחקיין בטכנולוגיית "Deep Fake" של בנימין נתניהו, יעקב ליצמן, אביגדור ליברמן וחסן נסראללה.
בשנת 2020 דיבב בסדרות "הרפתקאותיו המדהימות של קפטן תחתונים", "מכתב למלך" (האביר השחור ודמויות שונות), "ארצ'יבלד והדבר הגדול הבא", "גאוקו ילדת הדינוזאור" (בתפקיד ימאדה וביביליאן), "" (בתפקיד קלארק), "גליצ'ים", "פאוור ריינג'רס ביסט מורפרס" (בתפקיד סמאש ודמויות שונות) ו"הילדים האחרונים בעולם" (בתפקיד דירק). באותה השנה דיבב גם בסרטים "ויק ההורס" (בתפקיד קפטן הלוואר), "סוניק - הסרט" (בתפקיד ווייד וויפל), "קארטינג" (בתפקיד קולין), "האירוע המרכזי" (בתפקיד פרנקי) ו-"Becoming: הסיפור שלי" (בתפקיד קרייג רובינסון).
בשנת 2021 דיבב את אתוס, הקרדינל רישלייה והמלך לואי בסרט "דארטניאן ושלושת המוסקטרים", כמו כן דיבב ובסדרת הטלוויזיה "בוא, כלב, בוא!".
לאורך השנים שיחק בינדר שיחק במגוון רחב של פרסומות לגופים כגון "שטראוס", "הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים", "סלקום טי וי", "גלידות נסטלה" ועוד, וכיכב בסרטוני רשת ויראליים.
קריירה כיוצר וחיים אישיים.
בשנים 2008–2012 עבד בינדר כמהנדס QA ועורך וידאו ומשנת 2012 החל לעבוד בחברת "שרוטונים", שם הוא משמש כיום כמנהל הקריאייטיב.
בשנת 2010 החל ללמוד בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
במסגרת עבודתו יצר מאות סרטונים ויראליים שזכו למאות מיליוני צפיות, המוכר שבהם הוא "גמבה סטייל" שזכה למעל 61 מיליון צפיות והיה הקליפ העברי הנצפה בכל הזמנים במשך כעשור.
בינדר אחראי ליצירתן של מספר פרסומות רשת שזכו לדירוג גבוה במדד הפרסומות, ביניהן פרסומות לבנק דיסקונט, משרד החקלאות ולשכת סוכני הביטוח.
בשנת 2016 השתתף בתוכנית הריאליטי "הכוכב הבא" לצידה של עינת אזולאי, בביצוע השיר ההיתולי "תימני" אשר נכתב על ידיו במיוחד לתוכנית והולחן על ידי עמוס בן דוד.
בינדר מתגורר עם בת זוגו בתל אביב.
פרדיננד דרייפוס
פרדיננד דרייפוס (בצרפתית: Ferdinand Dreyfus; 5 במאי 1849 - 15 ביולי 1915) היה משפטן, עורך, היסטוריון ופילנתרופ יהודי צרפתי. בין השנים 1909 - 1915 כיהן כסנטור.
ביוגרפיה.
נולד בפריז למשפחה יהודית. אחרי לימודיו עסק בעריכת דין. לאחר מכן היה עורך העיתון "Le Siècle" ("המאה"). ב־14 במרץ 1880 נבחר לפרלמנט בבחירות מקדימות לקנטון של רמבוילט (RAMBOUILLET). בשנת 1881 הצטרף למפלגת "האיחוד הרפובליקני". היה ידיד אישי של לאון גמבטה. בשנת 1885 הוא התמודד ברשימה הרפובליקנית, אך לא נבחר.
דרייפוס היה בעל הון ובבעלותו היו כמה אחוזות בצרפת. הוא התמנה לקונסול כללי של Seine-et-Oise שבקנטון רמבוילט, והיה מזכיר מועצת רמבוליט.
דרייפוס היה היסטוריון וחיבר יצירות ומחקרים היסטוריים שונים, חלקם זכו בפרסים. בשנים 1907 - 1908 הרצה בסורבון בנושאים היסטוריים.
בין השנים 1908 - 1900 היה נשיא "האגודה ההיסטורית של מהפכת 1848".
בשנת 1906 התמודד דרייפוס בבחירות לסנאט אך לא נבחר. בינואר 1909 נבחר דרייפוס לסנאטור מטעם Seine-et-Oise. הוא הצטרף ל"איחוד הרפובליקני". היה סגן הנשיא של מועצת בתי הכלא וחבר המועצה העליונה של החינוך הציבורי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוצע לו תפקיד מיניסטריאלי, אך הוא דחה אותו.
פרדיננד דרייפוס נפטר בשנת 1915 בפריז, בגיל שישים ושש. היו לו שני בנים, ז'אק וצ'ארלס פרדיננד-דרייפוס
אורה ורד
דג מחוץ למים
דג מחוץ למים (באנגלית: Fish Out of Water) הוא סרט תיעודי משנת 2009 בבימויה של קיי דיקנס. הסרט מציג שבעה פסוקים מהתנ"ך המשמשים לרוב לגינוי הומוסקסואליות ונישואים של בני-זוג מאותו המין. לצורך צילומי הסרט, דיקנס נפגשה ושוחחה עם אנשי ציבור בעלי עמדות שונות בנושא הומוסקסואליות ותנ"ך.
טונגזי מאוהב
טונגזי מאוהב (באנגלית: Tongzhi in Love) הוא סרט תיעודי באורך 30 דקות בבימויו של רובי יאנג, המתאר את חיי ההומואים בסין. הסרט הופק על ידי תומאס לנון והוא כולל בתוכו מוזיקה מאת ביל פריזל ובריאן קין. בסינית, "טונגזי" פירושו "חבר"; מילה זו הפכה לכינוי סלנג למילה "הומו" במספר מדינות אסיאתיות.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט הייתה ב-18 ביוני 2008 ב-Silverdocs, פסטיבל קולנוע לסרטים תיעודיים בוושינגטון די. סי.; הקרנת הבכורה של הסרט בחוף המערבי של ארצות הברית הייתה ב-28 ביוני 2008, בפסטיבל הסרטים Frameline שבסן פרנסיסקו, שם הוקרן תחת הסרט "A Double Life". הסרט הוצג בפסטיבלי קולנוע רבים נוספים, וזכה במספר פרסים יוקרתיים, בהם "פרס גשר הזהב" לסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-52 בסן פרנסיסקו, וכן בפרס הכסף ב-Mix Brasil Festival of Diversity.
פנטום (סרט)
פנטום (בפורטוגזית: O Fantasma; באנגלית: The Phantom or The Ghost) הוא סרט דרמה ארוטי פורטוגזי משנת 2000. סרט זה, אשר הוא סרט הביכורים של הבמאי ז'ואו פדרו רודריגס, הופק על ידי חברות ההפקות העצמאית Rosa Filmes.
תקציר העלילה.
סרג׳יו הצעיר ויפה התואר (ריקרדו מנסס) עובד במשמרת הלילה באיסוף זבל ברחובותיה של ליסבון. חברתו לעבודה מגלה בו עניין רומנטי, אבל הוא לא מעוניין בה ומוצא מפלט אצל גברים מזדמנים כשהוא משוטט בעיר. בסופו של דבר סרג'יו מוקסם מאופנוע מלוטש ובעליו השחצן - צעיר אדיש לחלוטין לסרג'יו. דחפיו האפלים ביותר של סרג'יו משתחררים, ומדרדרים אותו במורד דרך מסוכנת של אלימות והשפלות.
תגובות וביקורות.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה, בו השתתף כחלק מהתחרות הרשמית. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר ב-Newfest, פסטיבל הסרטים הלהט"בי בניו יורק, ובפסטיבל הסרטים "Entrevues" שבבלפור. בשנת 2001 ריקרדו מנסס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב הפורטוגלי (פרס האקדמיה של פורטוגל) בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר.
פדסקו
פדסקו (מוצרי נפט) הייתה חברה ישראלית, שהוקמה בנובמבר 1969 במטרה לשווק דלק בשטחים. פדסקו פעלה כמונופול על פי חוק והייתה בבעלות חברות הדלק הישראליות פז, דלק וסונול (שמה היה ראשי תיבות של שמות החברות בצירוף co קיצור של company).
היסטוריה.
לאחר מלחמת ששת הימים כפתה ישראל על השטחים הגבלות מסחר עם מדינות ערב (שעד 1967 סיפקו את כל תצרוכת הדלק) ואיחוד מכסים עם מדינת ישראל. מדינת ישראל החלה לספק דלק לתחנות הדלק בשטחים מיד בתום המלחמה. תחילה שווק הדלק באמצעות סוכנים מקומיים ואחר כך על ידי חברות ישראליות באזורי זיכיון. אך בסוף 1969 החליט הממשל הצבאי הישראלי בשטחים להקים חברה אחת שתהיה בעלת מונופול על שיווק דלק בשטחים. מטרת המהלך הייתה לאפשר שליטה מרכזית בשיווק הדלק, במחירו ובאספקתו במידת הצורך. הוחלט להקים חברה משותפת לשלוש חברות הדלק שפעלו אז בישראל, כך שהם ישתפו פעולה עם המהלך וייהנו ממנו כלכלית. פדסקו החלה לפעול בתחילת 1970, כל 47 תחנות הדלק בגדה המערבית נאלצו לקבל את אספקת הדלק רק דרך פדסקו, חלקם מותגו מחדש תחת שם החברה.
במהלך האינתיפאדה הראשונה ניצלה מדינת ישראל את שליטה בשיווק הדלק ומנע את אספקתו, כצעד של ענישה קולקטיבית, לאחר שמכלית דלק ישראלית הוצתה.
סיום המונופול.
בשנות ה-80 החלו מספר התנחלויות להקים תחנות דלק. תחנות אלו לא חויבו לעבוד תחת המונופול של פדסקו, אלא יכלו להתקשר ישירות בהסכמי שיווק עם חברות הדלק. כך לדוגמה הקימה החברה לפיתוח גוש עציון תחנת דלק בצומת גוש עציון, תחת זיכיון ישיר של חברת "דלק". ב-1990 אף הוענק לה רישיון ישיר לרכישה ושיווק דלק מבתי הזיקוק. לאחר הרפורמה במשק הדלק בישראל בשנת 1988, הוקמו חברות דלק חדשות בישראל. חברת "דור אנרגיה" הקימה מיד עם הקמתה שתי תחנות דלק חדשות בשטחים, אחת בכפר חווארה על כביש 60 והשנייה ליד הכפר חרבתא אל-מצבאח על כביש 443. כדי למנוע תחרות עם פדסקו הוצע לחברת "דור אנרגיה" להצטרף לפדסקו כשותפה. חברה נוספת בשם "גל דלק" החלה לשווק דלק לתחנות בשטחים בנוסף לפדסקו, שהחלה במאבק משפטי נגדה, ואף טענה שמחירי הדלק הזולים שהציע מממנים את האינתיפאדה. במהלך עתירה לבג"ץ, הודיעו החברות השולטות בפדסקו שהם מוכנים לפרק את החברה אם יתבקשו.
פירוק החברה.