ג'וניור נתפס ונקשר על ידי האנטר ויוני טודי, והם חוטפים את התינוקת. טוליפ מגיעה להציל את ג'וניור מבלי שפגשה את משפחתה והם שולחים את עצמם חזרה לקרונרסטון. לאחר שנלחמו בצבא של פינגווינים, ג'וניור וטוליפ נרדפים לחדר קבלת התינוק הנטוש ומפעילים את המכונה, על מצב של מיליון תינוקות. האנטר מגיע בכעס אל ג'וניור וטוליפ עם רובוט גדול, אבל בעזרת השובבות של התינוקת, ג'וניור וטוליפ גורמים למפעל החבילות קרונרסטון ליפול, והאנטר נופל יחד איתו.
ג'וניור נואם לחסידות כדי לעזור לספק את התינוקות למשפחות שביקשו (כולל ההזמנה של נייט), וגם על אספקת התינוקת. ג'וניור מדמיין חזון בראשו, כי התינוקת תהפוך להיות אישה שאוהבת את משפחתה, לקחת חלק בחוג קראטה, ולהתחתן. החסידות עוזרות לטוליפ להתאחד עם משפחתה, והיא וג'וניור ממשיכים את עבודתם של מסירת תינוקות בקרונרסטון. בסופו של דבר, כל משפחה יודעת עכשיו כי החסידות מובילות תינוקות שוב.
רסול באטלר
רסול באטלר (באנגלית: Rasual Butler; 23 במאי 1979 – 31 בינואר 2018) היה כדורסלן אמריקני ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2002–2016, בעמדות הסמול פורוורד והקלע.
ממוצעיו הכוללים ב-NBA הם 7.5 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-0.8 אסיסטים למשחק.
ב-31 בינואר 2018 נהרג יחד עם אשתו בתאונת דרכים בלוס אנג'לס, לאחר שאיבד שליטה על רכבו.
נעורים ומכללות.
באטלר נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1998–2002 למד באוניברסיטת לה סאל. ב-4 עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 19.3 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק.
באטלר נלקח בבחירה ה-53 של דראפט ה-NBA 2002, על ידי קבוצת מיאמי היט. ב-3 עונותיו במיאמי שימש כשחקן ספסל וקלע כ-6.9 נקודות בממוצע למשחק. בעונת העפיל עם ההיט לשלב גמר המזרח, בו הפסידה לדטרויט פיסטונס בתוצאה 3–4.
באוגוסט 2005 הועבר לניו אורלינס הורנטס כחלק מהטרייד הגדול בתולדות ה-NBA, בו היו מעורבים 13 שחקנים ו-5 קבוצות. במהלך 4 עונותיו בקבוצה פתח בכמחצית ממשחקי קבוצתו, וקלע ממוצע של 9.1 נקודות למשחק לצד כוכבי הקבוצה כריס פול ודייוויד וסט.
לקראת עונת נשלח בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. באותה עונה קלע שיא קריירה של 11.9 נקודות למשחק, אך במהלך העונה העוקבת שוחרר מהקבוצה. לקראת סיום העונה חתם על חוזה בשיקגו בולס, והעפיל עמה לגמר המזרח, בו הפסידה למיאמי היט בתוצאה 1–4. בעונת המקוצרת שיחק עבור טורונטו ראפטורס, אשר סיימה את העונה במקום ה-11 באזור המזרחי.
בעונת 2012/2013 עבר לשחק בליגת הפיתוח של ה-NBA, כאשר חתם על חוזה בקבוצת טלסה 66'. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 17.8 נקודות בממוצע למשחק וזכה בפרס "השחקן המשפיע של העונה", המוענק לשחקן שהצטרף לקבוצה במהלך העונה ותרם לה במידה רבה.
בעונת שיחק עבור אינדיאנה פייסרס, והודח עמה בשלב גמר המזרח, בפעם השלישית בקריירה שלו. בעונת הציג יכולת טובה כמחליפם מהספסל של בראדלי ביל ופול פירס בוושינגטון ויזארדס, כשקלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה בקריירה, , שיחק בסן אנטוניו ספרס, אך שוחרר ממנה לקראת שלב הפלייאוף לטובת החתמתו של הקלע קווין מרטין.
בשנת 2017 השתתף בעונת הבכורה של ליגת ה-BIG3, כשחקן הקבוצות "Ball Hogs" ו-"Power".
מותו.
ב-31 בינואר 2018 נהרג יחד עם אשתו בתאונת דרכים בלוס אנג'לס, לאחר שאיבד שליטה על רכבו. בנתיחה שלאחר המוות נמצאו בדמו עקבות של מתאמפטמין, אוקסיקודון, קנאביס, וכן אלכוהול בריכוז גבוה.
פרוקופיס פבלופולוס
פרוקופיס פבלופולוס (ביוונית: Προκόπης Παυλόπουλος, נולד ב-10 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי ועורך דין יווני שכיהן כנשיא יוון השביעי בין השנים 2015 עד 2020. בהשכלתו הוא פרופסור למשפטים. כיהן כשר הפנים בשנים 2004 - 2009.
ב-18 בפברואר 2015 נבחר פבלופולוס על ידי הפרלמנט ההלני לתפקיד נשיא יוון. הוא סיים את כהונתו ב-13 במרץ 2020.
קריירה אקדמית.
פבלופולוס נולד וגדל בקלמטה. אביו היה מנהל בית ספר תיכון.
למד משפטים לתואר ראשון באוניברסיטת אתונה, ולאחר מכן למד לתואר שני ושלישי בבית הספר למשפטים באוניברסיטת פנתאון-אסאס. התמחה במשפט בינלאומי פומבי, קיבל תואר דוקטור למשפטים ב-1977.
בשנים 1978 - 1979 שירת בצבא היווני. ב-1980 הצטרף לסגל בית הספר למשפטים של אוניברסיטת אתונה, שם קיבל משרת פרופסור מן המניין.
קריירה פוליטית.
בשנת 1974, לאחר נפילת המשטר הצבאי ביוון, היה פבלופולוס מזכירו של נשיא יוון הראשון שנבחר, מיכאיל סטסינופולוס. לאחר מכן מילא תפקידים פוליטיים שונים, ובין השאר שימש כראש הלשכה המשפטית של הנשיא קונסטנדינוס קרמנליס ויועץ מדיני של מפלגת "הדמוקרטיה החדשה" בה היה פעיל.
בשנת 2000 נבחר לפרלמנט היווני מטעם מפלגתו, ומילא תפקידים פרלמנטריים שונים. במרץ 2004 מונה כשר הפנים בממשלתו של קוסטס קרמנליס, ומילא תפקיד זה עד ספטמבר 2009.
בפברואר 2015 הכריז ראש ממשלת יוון אלכסיס ציפראס כי פבלופולוס הוא המועמד לנשיאות שבו תתמוך מפלגת השלטון סיריזה. הוא נבחר לנשיאות על ידי הפרלמנט ב-18 בפברואר 2015, הושבע ב-13 במרץ והחליף את קרולוס פפוליאס.
מעורבותו בזירה הבינלאומית.
בדצמבר 2015 נפגש פבלופולוס באתונה עם נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, שפרש בפניו את חזון "שתי מדינות לשני עמים" והודה לו על תמיכת יוון בעם הפלסטיני. פבלופולוס אמר כי יוון תמשיך לפעול למציאת פתרון לסוגיה הפלסטינית, שיתאים לחוק הבינלאומי.
במרץ 2016 ביקר פבלופולוס בישראל, ובין השאר נפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין וראש הממשלה בנימין נתניהו וביקר ביד ושם. בפגישותיו נדונו שיתופי פעולה בתחומי הביטחון והתיירות. בפגישותיו בישראל הדגיש פבלופולוס שאירופה חייבת להתמודד עם משבר הפליטים שמציפים אותה בדרכים הומניות, ולהתנגד לגזענות, לשנאת זרים ולאנטישמיות.
בספטמבר 2016 היה בין המשתתפים בהלוויית שמעון פרס.
חיים אישיים.
פבלופולוס נשוי ואב לשתי בנות ובן.
עונת 1964/1965 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל
עונת 1964/1965 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה העשירית של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-13 בספטמבר 1964 ותחרות הסתיימה ב-27 במאי 1965.
בתחרות השתתפו 31 קבוצות. נציגת קפריסין אומנם לא השתתפה בתחרות, אך במקומה השתתפה קבוצה מאיסלנד.
משחק הגמר נערך בסן סירו, מילאנו. התחרות הסתיימה בניצחון של אינטר מילאנו בפעם השנייה בתולדות המועדון. זה היה הניצחון השלישי ברציפות של קבוצה איטלקית מאותו עיר בתחרות (מילאן ופעמיים אינטר).
שני כדורגלנים מבנפיקה ליסבון זכו בתואר מלך השערים.
מתכונת התחרות.
בתחרות השתתפו 31 קבוצות. מילאן כמחזיקת הגביע קודמה ישירות לשמינית הגמר. יתר הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר.
בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ.
ראו גם.
גמר גביע אירופה לאלופות 1965.
משנת עקביא בן מהללאל
משנת עקביא בן מהללאל היא משנה בתחילת פרק ג' של פרקי אבות, שזו לשונה:
המשנה מציגה לאדם את אפסותו בעולם הזה לעומת גדולתו של הקדוש ברוך הוא, ובכך באה להרתיע את האדם מחטא.
מקבילות.
באבות דרבי נתן מופיעה המשנה בגרסה שונה:
מדרש ויקרא רבה מביא את משנת עקביא בן מהללאל ומוסיף: "ר' אבא בר כהנא אמר בשם רב פפי ור' יהושע דסכנין בשם ר' לוי שלשתן דרש ר' עקיבא מתוך פסוק אחד :
פירוש המשנה.
פרשנות מרחיבה.
רבי עובדיה מברטנורא מציג את ההשפעה המשולשת של דברי עקביא בן מהללאל: "והמסתכל שבא מטפה סרוחה, ניצול מן הגאוה. והמסתכל שעתיד לילך למקום עפר רמה ותולעה, ניצול מן התאוה והחמדה אל הממון. והמסתכל שעתיד ליתן דין וחשבון, פורש מן החטא ואינו נכשל בעבירה".
בתחילת פרק ב' מוצגת דרך אחרת, מפי רבי, להימנעות מעברה: . המבנה הדומה של שתי המשניות הביא את ישעיהו ליבוביץ לעסוק בהבדל שביניהן: "רבי אומר: תחשוב על הקדוש ברוך הוא, ואילו עקביא בן מהללאל אומר: חשוב על עצמך. אפשר לומר שרבי מציג חשיבה תאולוגית, ועקביא מציג חשיבה אנתרופולוגית (שהיא איננה יותר פשוטה). על כל פנים, המסקנה מדברי שניהם היא אותה מסקנה, דהיינו שאתה עתיד ליתן דין וחשבון."
המשנה כחלק מטקס ההלוויה.
המשנה נאמרת על ידי עורך הטקס במהלך הלוויה יהודית דתית. את המילים "מטיפה סרוחה" יש הנוהגים לומר בלחש.
מקור המנהג.
המשנה הוזכרה בהספדו של הרב יעקב שאול אלישר על הרב מאיר אוירבך בשנת 1878 ובשנת 1894 דווח שהיא נאמרה בהלוויה בירושלים כמנהג הספרדים.
המנהג מוזכר בסוף המאה ה-19 בספריו של הרב אליהו בכור חזן, מגדולי רבני לוב ומצרים: בספר "נוה שלום", הכולל את מנהגי אלכסנדריה ומצרים בכלל, ובספר "תעלומות לב". בסקירה של אברהם שמואל הרשברג על מנהגי הספרדים בירושלים שפורסם בשנת 1908 כתוב:
ככל הנראה, המנהג חִלחל לבני יהדות ארצות האסלאם בארץ ישראל במהלך השנים שלאחר מכן; מתחילה ליחידים, ובהמשך, באופן רווח יותר.
בספר "גשר החיים" שיצא בשנת 1947, מזכיר רבי יחיאל מיכל טוקצינסקי את הדבר כמנהג פשוט ורווח. הספר משקף בעיקר את מנהגי ירושלים ובעיקר של אנשי היישוב הישן בירושלים, מהם השתרשו מנהגים רבים בכל הקשור ללוויות בשל ביסוסה של החברה קדישא בירושלים העתיקה.
תוקף המנהג.
עם התפשטות המנהג בירושלים ובשאר ארץ ישראל היו שהתלוננו על המנהג. הרב אהרן קמינקא טען שאין מקום למנהג ואולי אף יש איסור באמירת דברי תורה בפני המת. הרב יקותיאל יהודה גרינוולד בספרו "כל בו על אבלות", מתייחס למחלוקת ומצדד לביטול והימנעות מהמנהג מחמת שאין לו מקור וטעם של ממש. הרב טוקצינסקי יצא להגנת המנהג.