כשצ'רי הגיעה ללונדון בגיל 14, היה זה בסוף תקופת הפאנק. היא הכירה מגוון מוזיקאים ממסעי ההופעות של אביה, דון צ'רי, ועברה לגור עם המוזיקאית ארי אפ מלהקת הSlits בסקווט בבטרסי.
צ'רי הצטרפה ללהקת הפאנק The Cherries, ולאחר מכן שרה עם מספר הרכבים שונים, כולל The Slits, New Age Steppers, Rip Rig + Panic, ו-Float Up CP. היא גם החלה לתקלט מוזיקת ראפ - שעוד לא הייתה מספיק מוכרת - בתחנת הרגאיי הפירטית Dread Broadcasting Corporation.
אלבומים.
"Raw Like Sushi".
צ'רי התחילה את קריירת הסולו שלה ב-1982 עם השיר "עצרו את המלחמה", שיר מחאה על מלחמת פוקלנד. היא עבדה יחד עם ג'וני דולר, The The, וקמרון מקווי (בוגה בר) שכתב יחד איתה את אלבומה הראשון, "Raw Like Sushi", ולו נישאה בהמשך. היא הייתה מעורבת בסצנת "תרבות בריסטול העירונית", והייתה המעבדת של האלבום של מאסיב אטאק, "Blue Lines". בהמשך, רוברט דל נאג'ה ואנדרו ואולס מלהקת מאסיב אטאק תרמו לאלבום הבכורה שלה.
הסינגל "Buffalo Stance" הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי ובבילבורד הוט 100 האמריקאי, ולמקום הראשון במצעד מוזיקת הריקודים. סינגלים נוספים שיצאו בין 1988 ל-1990 היו "Manchild," "Kisses on the Wind," "Heart," ו-"Inna City Mama." היא גם נחלה הצלחה עם גרסת הכיסוי של שירו של קול פורטר, "I've Got You Under My Skin" אותו עיבדה לאלבומה "Red Hot + Blue" שהכנסותיו הוקדשו למלחמה באיידס. הסינגל הגיע למקום 25 במצעד הבריטי. צ'רי זכתה למועמדות לפרס גראמי ב-1990, בקטגוריות האמן החדש הטוב ביותר, והפסידה למילי ונילי (אשר הפרס שקיבלו בוטל לאחר מכן כשהתגלה שלא הם הופיעו באלבום שלהם). "Raw Like Sushi" זכה בפרס המוזיקה הבריטית ב-1990.
"Homebrew".
אלבומה השני של צ'רי היה "Homebrew", ב-1992. אלבום זה היה פחות מוצלח מהראשון מבחינה מסחרית, אך בכל זאת הופיע במצעדי מוזיקת הריקודים. הסינגל מהאלבום "Buddy X" הפך ללהיט גדול עוד יותר כעבור כמה שנים כאשר Dreem Teem הפך אותו לרימיקס. האלבום כלל עבודת הפקה של ג'ף בארו, שהיה אחר כך חבר בלהקה פורטיסהד.
"Man".
האלבום Man מ-1996 הופק על ידי מקוויי, ג'וני דולר וכריסטיאן פאלק. הסינגל "7 Seconds", עם פרס גראמי.
להקות ושיתופי פעולה.
ב-2006, צ'רי הודיעה על הקמת להקה חדשה בשם CirKus, שחבריה היו צ'רי, קמרון מקוויי, לוליטה מון (בתם של צ'רי וקמרון, טייסון) וקרמיל. הלהקה תיירה באירופה, הופיעה בפסטיבל הג'אז של מונטריאול, והגיעה גם לברזיל. האלבום הראשון שלה, Laylow, יצא ב-2007, ואלבום שני, Medicine, יצא ב-2009.
במרץ 2011, צ'רי החלה שיתוף פעולה עם להקת הג'אז הניסיוני The Thing, אשר תוצאתו הייתה האלבום The Cherry Thing. הלהקה קיבלה את שמה מאחד משיריו של אביה של צ'רי, דון, ושאבה ממנו השראה, אף על פי שהסגנון שלה נותר ייחודי לה.
שיתופי פעולה נוספים של צ'רי כללו את האלבום MeYouWeYou, עם הצמד RocketNumberNine, וכן הופעות רדיו בתור דיג'יי, הופעות טלוויזיה, סדרות מוזיקליות, תוכניות בישול, והפקה של אמנים אחרים.
חיים אישיים.
ב-1983, צ'רי נישאה למתופף מלהקת The Bank, ברוס סמית, וילדה את בתה, נעימה. הם התגרשו ב-1984. לנעימה, שהיא צלמת החיה בלונדון, יש בן, לואי קלייד פלין, שנולד ב-2004.
ב-1987, צ'רי פגשה את המפיק קמרון "בוגה בר" מקוויי בשדה התעופה. שניהם היו בדרך ליפן לשמש כדוגמני אופנה וחלק מה"Buffalo Posse" בתצוגתו של המעצב ריי פטרי. צ'רי הציעה לו נישואים, והם התחתנו ב-1990. לצ'רי ומקוויי שתי בנות - טייסון, שנולדה ב-1989, ומייבל, שנולדה ב-1996. צ'רי ומקוויי גם יוצרים יחדיו - מקוויי הפיק וכתב בשותפות עם צ'רי את האלבום Raw Like Sushi. ביחד, הזוג תומך במגוון אמנים בריטיים.
משפחת צ'רי-מקוויי חייתה במגוון מקומות ברחבי אירופה. בין 1993 ל-1999 גרו סמוך למאלגה בספרד, מלבד תקופה קצרה ב-1995, בה חיו בניו יורק, וכאשר הותקפו ונשדדו, חזרו במהרה ללונדון. אחר כך, המשפחה חזרה למחוזות ילדותה של צ'רי, בהסלהולם, שוודיה.
שוברט (פירושונים)
שוברט הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו סנדלר.
לה שו-דה-פון
לה שו-דה-פון (בצרפתית: La Chaux-de-Fonds) היא עיר תעשייה שווייצרית הנמצאת בקנטון נשאטל, לא רחוק מהגבול עם צרפת. העיר התפתחה והתפרסמה בשל תעשיית השעונים הפורחת בה מאז המאה ה-18. לשיא פריחתה הגיעה העיר בתחילת המאה העשרים. העיר ידועה גם כיעד תיירותי, ושוכן בה מוזיאון השענות הבינלאומי.
בשנת 1794 נחרבה העיר, אז עדיין כפר קטן, כתוצאה מאסון טבע. בניית העיר מחדש נעשתה על פי תוכנית מקיפה וחדשנית לזמנה, שהתבססה על עקרונות רציונליים בהשפעת הנאורות. התכנון הותאם לתעשייה ולייצור השעונים, וכלל בין השאר שימוש ברשת רחובות שתי וערב - גריד, שילוב של בתי סדנאות ומגורים ורבעי מלאכה ייעודיים.
העיר הייתה גם אחד המרכזים החשובים של האר-נובו, והוקמו בה מוזיאון ובית ספר לאמנות שייסד סגנון משלו. גם כיום מתקיימת בה פעילות תרבותית ענפה, ומלבד מוזיאון השענות נמצאים בה מוזיאון לאמנות, מוזיאון היסטורי, מוזיאון להיסטוריה של הטבע ועוד. העיר מאכלסת גם כמה אולמות למופעי תיאטרון ומוזיקה.
בשנת 2009 הוכרזה העיר, יחד עם שכנתה לה לוקל, כאתר מורשת עולמית בשל התכנון העירוני הייחודי שלהן.
אוכלוסייה.
נכון לשנת 2014, מתגוררים בעיר כ-39,027 תושבים, בצפיפות של 701 נפשות לקמ"ר. העיר היא מקום הולדתם של האדריכל המודרניסטי החשוב לה קורבוזיה, ושל לואי שברולה, מייסד מפעל המכוניות שברולט.
בגרף הבא מוצגת האוכלוסייה ההיסטורית של העיר:
פילוח הדתות נכון ל-31 בדצמבר 2014
כלכלה.
כלכלת העיר מבוססת לחלוטין על תעשייה וייצור שעונים. לשיא פריחתה הגיעה העיר במחצית הראשונה של המאה העשרים, עת התקיימו בה 55٪ מייצור השעונים העולמי. בין השאר נוסדו בעיר החברות רולקס ואומגה ופעלו בה סווטש וברייטלינג.
בין השנים 1970–1985 הושפעה העיר מהמשבר בתעשיית השעונים השווייצרית, מה שהוביל לסגירתם של חברות ובתי מלאכה רבים ולירידה במספר התושבים. מאז השתקמה תעשיית השעונים בעיר.
בתחילת שנות האלפיים הוקם בעיר פארק טכנולוגי המושך לעיר חברות הייטק.
כיום פועלים בעיר עשרות חברות ובתי מלאכה לייצור שעונים, חלקם גדולים וחלקם קטנים ומשפחתיים, המתבססים על מסורות ייצור שעוברות בהם מדור לדור. מרבית החברות פועלות כקבלני משנה של קבוצות מותגי שעונים גדולים, דוגמת סווטש ו- Richemont. בעשור השני של המאה העשרים ואחת חלה ירידה משמעותית בביקוש לשעוני יוקרה שווייצריים. הירידה הובילה להפסדים ופיטורים בתעשיית השעונים בעיר, שאחראית לכ-11,000 משרות. בשנת 2016 עמד שיעור האבטלה בעיר על 8.1٪, מהגבוהים בשווייץ.
גאוגרפיה.
העיר שוכנת בעמק קטן בלב רכס הרי היורה, בגובה שבין 600–1,300 מטרים מעל פני הים. העיר מקושרת למערכת הרכבות השווייצרית, ובתוכה פועל מערך טרוליבוסים.
הקהילה היהודית בעיר.
עדויות לנוכחות של יהודים בעיר קיימות עוד מסוף המאה השמונה עשרה, אך רק ב-1833 הוקמה הקהילה באופן מסודר. היהודים הגיעו לעיר בעיקר מחבל אלזס שבצרפת, ועסקו במסחר בשעונים, בבדים ובבקר. לאחר מחצית המאה גדל מספר היהודים בעיר והוקמו בה בית כנסת ובית קברות יהודי. עם השתלבותם בעיר תפסו היהודים תפקיד חשוב בתעשייה ובמסחר השעונים וכן בהתרחשות התרבותית בעיר, מה שתרם להתחזקות כלכלית של העיר כולה ולגידול נוסף באוכלוסייה היהודית. ב-1896 הוקם בית כנסת חדש, גדול ומפואר, הקיים עד היום. מאז המחצית השנייה של המאה העשרים הלך והתמעט מספר היהודים בעיר, וביתר שאת בעקבות המשבר בתעשיית השעונים בין השנים 1970–1985.
ב-2009 מנתה הקהילה כ-100 חברים בלבד. בית הכנסת כבר לא פעיל, אך ב-1995 הוכר כנכס תרבותי בדרגת חשיבות אזורית על ידי רשימת הנכסים התרבותיים של שווייץ.
דורבן הכף
קו פרשת המים של אמריקה
קו פרשת המים של אמריקה (באנגלית: Continental Divide of the Americas) הוא קו פרשת המים הראשי ביבשת העל של אמריקה. קו פרשת מים זה עובר לאורך הפסגות הגבוהות בהרי הרוקי באמריקה הצפונית והרי האנדים בדרומית. ממזרח לקו זה זורמים כל הנחלים מזרחה אל האוקיינוס האטלנטי או צפונה אל אוקיינוס הקרח הצפוני, וממערב לו זורמים כל הנחלים אל האוקיינוס השקט. הגדרה זו פשטנית במקצת כי באמריקה הצפונית חלק מהנחלים הזורמים מערבה מסתיימים באגנים סגורים, דוגמת האגן הגדול בארצות הברית.
גאוגרפיה.
קו פרשת המים של אמריקה מתחיל בכף הנסיך מוויילס באלסקה, הנקודה המערבית ביותר ביבשת העל של אמריקה. קו פרשת המים חוצה את צפון אלסקה לתוך טריטוריית יוקון, אחת מהטריטוריות של קנדה, ואז מתפתל לסירוגין דרומה לתוך קולומביה הבריטית דרך הרי קסיאר (Cassiar Mountains), הרי אומינקה (Omineca Mountains) ורמת נצ'אקו (Nechako Plateau) לאגם סאמיט (Summit Lake), צפונית לעיר פרינס ג'ורג' ומעט דרומית ליישוב הקטן מקלאוד לייק (McLeod Lake). משם קו פרשת המים חוצה את רמת מקגרגור (McGregor Plateau) עד לשדרה של הרי הרוקי, כשהוא עובר לאורך הפסגות המרכזיות של הרי הרוקי הקנדיים בכיוון דרום-מערב אל קו האורך 120°, ומשם הוא מהווה את קו הגבול בין דרום קולומביה הבריטית ודרום אלברטה.