בדים הצבועים במספר צבעים היו בשימוש על ידי הקלטים מתקופה עתיקה, אך גיוון הצבעים היה תלוי במעמדו של הלובש. המלכים הקדומים לבשו בדים בעלי שבעה צבעים, הדרואידים שישה צבעים, והאצולה ארבעה. בסביבות תחילת המאה ה-18 הטארטנים החלו לשמש כזיהוי תושבים של מחוזות שונים. אולם הקישור בין טארטן לשבט מסוים התחיל בתקופה הרומנטית שפיארה את תרבות הרמה.
טארטנים שבטיים.
מתן השמות והרישום של טארטנים שבטיים רשמיים החל ב-8 באפריל 1815, כש"אגודת הרמה של לונדון" ביקשה שכל ראשי השבטים יביאו דוגמאות של הטארטנים בהם משתמשים בשבט שלהם לצד שלטי האצולה שלהם (Coat of arms). רבים מהצ'יפים לא ידעו מה הטארטן שלהם אך כל כך רצו להשתתף באוסף שביקשו שיכינו להם טארטנים מקוריים, אותם הם רשמו בטארטנים שבטיים.
הטארטן של שבט סקוטי מסוים הוא רצף ייחודי של צבעים וגוונים המאושר על ידי אגודת השבט לשימוש על ידי חברי אותו השבט בקילטים, עניבות ופרטי לבוש וקישוטים אחרים. לכל שבט יש לפחות טארטן ייחודי אחד.
ארגייל היא דוגמת סריגה פופולרית של תבנית מעוינים, השואבת את השראתה מהטארטן של שבט קמפבל מארגייל שבמערב סקוטלנד.
טארטנים אחרים.
בנוסף לטארטנים השבטיים ישנם טארטנים רבים הרשומים למשפחות, מחוזות, מוסדות ואפילו מפעלי הנצחה. בנוסף דוגמאות מסוימות שמורות לשימוש על ידי יחידות מסוימות בצבא הבריטי ובצבאות של חלק ממדינות חבר העמים הבריטי. יחידות המזוהות עם משפחת המלוכה הבריטית משתמשות ב"טארטן המלכותי של סטיוארט", ללא צורך בקשר דם עם שבט סטיוארט. זהו הטארטן הרשמי של בית סטיוארט וכן הטארטן הרשמי של המלכה אליזבת השנייה כצאצאית של המלך ג'יימס הראשון.
ישנם טארטנים מסוימים לכוחות צבא כמו חיל האוויר המלכותי, לחברות מסחריות, לקבוצות אינטרס כמו אמנסטי אינטרנשיונל, לתנועות דתיות כמו הרא קרישנה, לערים, לקבוצות כדורגל ולאזורים ברחבי העולם בהם מתגוררים אנשים ממוצא סקוטי.
ישנם גם טארטנים המשמשים באופנה שלא רשומים בסקוטלנד.
הכמורה הם בעלי המקצוע היחידים המיוצגים על ידי טארטן מיוחד. האגדה מספרת כי הם היו צריכים טארטן נפרד ללבוש במקום הטארטן המשפחתי שלהם כדי שלא יותקפו על ידי חברי שבטים יריבים.
במחוזות הקלטים של קורנוול וויילס הטארטנים והקילטים אומצו כחלק מההתעוררות הקלטית של המאות ה-19 וה-20. הטארטן של מחוז נורת'מבריה (הנקרא גם "טארטן הרועה"), אחד הטארטנים העתיקים ביותר בבריטניה, הוא שכיח ונלבש בעיקר בצפון אנגליה.
המילה "טארטן" משמשת גם כתואר המרמז על מוצא סקוטי. לדוגמה, הביטוי "צבא טארטן" מתייחס לאוהדי נבחרת סקוטלנד בכדורגל.
טיסה 587 של אמריקן איירליינס
טיסה 587 הייתה טיסת נוסעים של חברת אמריקן איירליינס שהסתימה זמן קצר לאחר המראתה בהתרסקות המטוס, איירבוס A300-605R, לתוך בניין בשכונת המגורים בל הארבור בקווינס, ניו יורק. הטיסה המריאה מנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי ב-12 בנובמבר 2001. זו התאונה האווירית שגרמה למספר ההרוגים הרב ביותר בארצות הברית לאחר טיסה 191 של אמריקן איירליינס, נכון ליולי 2007. על פי ממצאי חקירת התאונה מייצב הכיוון התפרק בזמן הטיסה וגרם לאובדן השליטה ולהתרסקות המטוס.
על המטוס, שהיה בדרכו לנמל התעופה הבינלאומי לאס אמריקאס שבסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית, היו 9 אנשי צוות ו-251 נוסעים. כל הנוסעים, אנשי הצוות, וכן חמישה אנשים שהיו על הקרקע נהרגו כתוצאה מההתרסקות. המטוס התרסק על ארבעה בתים חד קומתיים וגרם לשריפות בחמישה בתים נוספים.
לאחר ההתרסקות בוטל מספר הטיסה 587 של אמריקן איירליינס לחלוטין. בנתיב שנשא את המספר 587 מופעלות היום (יולי 2007) טיסות 619, 635 ו-789 של החברה.
החקירה.
חודשיים ויום לאחר מתקפת הטרור על מגדלי התאומים, החלה חקירת ההתרסקות על ידי המינהל הארצי לבטיחות בתחבורה (NTBS) בצל החשדות לפיגוע גדול נוסף כנגד מטרות אמריקאיות. מעל מאה עדי ראייה ציינו כי ראו אש או פיצוץ בעוד המטוס באוויר, לפני שהמטוס איבד שליטה. רוב הטיסות במדינה בוטלו ולאוויר הוזנקו מטוסי קרב. מסיבה זו, בשעות הראשונות שלאחר ההתרסקות נבדקה הסבירות לפיגוע אפשרי. בזירת ההתרסקות התאמצו החוקרים למצוא שאריות של פצצה. זמן לא רב לאחר תחילת החקירה נתגלה מייצב הכיוון של המטוס במפרץ הקרוב. למזלם של החוקרים, נמצאה גם הקופסה השחורה שהקליטה את הדו-שיח בתא הטייס. מניתוח דו-השיח ומניתוח מצלמות אבטחה שצילמו את המטוס זמן קצר לפני נפילתו עלה כי אין חשד לפיגוע, וכי ככל הנראה מדובר בתאונה.
לאחר שנשללה האפשרות שההתרסקות נבעה מחבלה מכוונת, החלו החוקרים לבחון את מייצב הכיוון ואת אופן התנתקותו מהמטוס. מייצב הכיוון מחובר לגוף המטוס בשש נקודות חיבור שבכל אחת מהן בורג טיטניום המוחזק באמצעות אום העשוי מחומר מרוכב ואום נוסף מאלומיניום. מניתוח הנזק עלה כי בעוד שאום האלומיניום לא ניזוק, זה העשוי חומרים מרוכבים נשבר. תוצאות החקירה העלו בתחילה חשש שמא קיים פגם בחומרים המרוכבים. בחומרים אלה נעשה שימוש גם בנקודות חיבור אחרות במטוס, כגון אלו של המנועים. לאחר בדיקה מדוקדקת של אמצעי החיבור המרוכבים אישרה החקירה שהמטוס היה במצב טכני תקין.
מטוס האיירבוס A300-600 המריא זמן קצר לאחר המראת מטוס בואינג 747 של חברת התעופה ג'פאן איירליינס מאותו מסלול. כתוצאה מכך, נכנס המטוס למערבולות אוויר שיצר המטוס היפני. טייס המשנה ניסה לשמור על ייצוב המטוס באמצעות שימוש אגרסיבי בהגה הכיוון. מסקנת החוקרים הייתה שהתנתקות מייצב הכיוון נבעה מהפעלה מוגזמת של הגה הכיוון. ללא מייצב כיוון לא ניתן לשלוט במטוס מסוג זה, ועם התנתקותו איבדו הטייסים את השליטה במטוס לחלוטין. התאוצות העזות שבהן נתון היה המטוס עד התרסקותו גרמו להתפרקות שני המנועים לפני הפגיעה בקרקע. חוקרי התאונה קבעו כי התנתקות מייצב הכיוון לא נבעה ישירות ממערבולת האוויר שיצר המטוס היפני. לו היה הטייס עוזב את ההגאים היה המטוס מתייצב בסופו של דבר.
הדו"ח הרשמי של המינהל הארצי לבטיחות בתחבורה פורסם ב-26 באוקטובר 2004, ובו הוסבר כי הסיבה לתאונה היה שימוש יתר בהגה הכיוון כאמצעי לייצוב המטוס בעודו במערבולת אוויר. העשן והאש שראו עדי הראייה אירעו כתוצאה מדליפה של דלק לאחר התנתקות המנועים מהכנפיים.
אחריות.
חברת התעופה אמריקן איירליינס ויצרנית המטוס, חברת איירבוס, חלוקות בדעתן בנוגע להיקף האחריות של כל אחד מהצדדים. אמריקן איירליינס טוענת שהתאונה היא אשמתה של איירבוס מאחר שה-A300 תוכנן עם הגאים רגישים מאוד. מרבית המטוסים דורשים לחץ מוגבר על דוושות ההגאים כדי להשיג שליטה גם במהירויות טיסה גבוהות.
גם המינהל הארצי לבטיחות בתחבורה האשים את חברת התעופה ברוב האשמה. מנתוני החקירה עלה כי אמריקן איירליינס מעבירה קורס תמרון מתקדם לטייסיה, ובהדמיה זו השפעות מערבולות האוויר שיוצרות מטוסים גדולים מוגזמות. לכן הטייסים אומנו לעשות שימוש אגרסיבי בהגה הכיוון, הרבה מעבר לנחוץ. לאחר פרסום הדו"ח שינתה אמריקן איירליינס את תוכנית ההדרכה הבעייתית.
הנצחת הקורבנות.
260 הנוסעים ואנשי הצוות ששהו על סיפון המטוס וחמישה אנשים שהיו על הקרקע נהרגו כתוצאה מההתרסקות. אחד מהם היה איש עסקים ישראלי בשם אילן וסרמן. לזכרם הוקם אנדרטה בפארק ווקווי שבקווינס. על קיר האנדרטה מונצחים שמות כל הקורבנות. בראש האנדרטה ישנו ציטוט, באנגלית ובספרדית, מאת המשורר הדומיניקני פדרו מיר:
ב-6 במאי 2007 התקיים טקס בבית הקברות וודלון ברובע הברונקס, שבמסגרתו נקברו שרידי הקורבנות בתאונה, 889 חלקי אדם לא מזוהים, בארבעה מבני מאוזוליאום.
הקתדרלה של אוטרכט
פרץ בן יהודה
משפחת דמיאני
משפחת דמיאני (ﺪﺍﻤﻳﺍﻧﻲ) היא משפחה נוצרית מיפו ששמה מעיד עליה כי היא ממוצא איטלקי. לבני המשפחה היה בית חרושת מפורסם לייצור סבון בדרכים מסורתיות. בית חרושת זה פעל בבניין הסראיה הישן של יפו. בני המשפחה, חנא דמיאני, שימשו כקונסולים של מדינות אירופאיות כתפקיד העובר בירושה במשך כמאה שנה. מנהל הסוכנות הקונסולרית של אוסטרו-הונגריה ביפו עם הווסדה ב-1763 היה ג'ובאני דמיאני, ב-1816 התמנה לתפקיד פרנץ דמיאני וב-1865 ברנהרד דמיאני, שהיה הקונסול האוסטרי האחרון מבני המשפחה, אותו החליף ב-1871 יעקב פאסקאל.
חנא דמיאני היה ממונה מטעם רבני איסטנבול לסייע ליהודים אשר באו ליפו באותה העת (סוף המאה ה-18) למצוא את דרכם לירושלים. ישנה מסורת שנפוליאון בעת שערך את מסעו הצבאי לכיבוש ארץ ישראל ומצרים בשנת 1799 התארח בבית המשפחה. המשפחה גם מוזכרת בתיאורי המסע של נוסעים מראשית המאה התשע עשרה.
פחד מוות
פחד מוות הוא אלבומה השלישי של להקת הרוק הישראלית "היהודים", אשר יצא לאור ב-9 ביולי 2002.
אוסנת פז
דרואידים
340-349 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 349 - 340 לפנה"ס
350-359 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 359 - 350 לפנה"ס
גריפטון
גריפטון היא עיירה בקרוליינה הצפונית, ארצות הברית. העיירה הוקמה בשנת 1875. ב שנת 1890 הגיע לאזור מסילת רכבת.
בשנת 1999 העיירה סבלה מהוריקן וההצפה. אם לפני ההצפה התגוררו בה כ-2500 תושבים, אז לאחר האירוע אוכלוסיית העיר לא מגיעה ל-2000 תושבים. הרבה משפחות עזבו ולא חזרו.
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2000 התגוררו בעיר 2,073 תושבים. בעיר 812 משקי בית. צפיפות האוכלוסייה היא 468.1 אנשים לק"מ מרובע.
Hypertext Markup Language
360-369 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 369 - 360 לפנה"ס
370-379 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 379 - 370 לפנה"ס
סורת אל-עאדיאת