התחנה ממוקמת בסמוך לצומת אליקים, בין רכס הכרמל מצפון לבין רמות מנשה מדרום, בתחום המוניציפלי של המועצה האזורית חוף הכרמל.
נתונים.
לתחנה המשתרעת על שטח של 0.6 קמ"ר, כושר ייצור של 1,500 מגה-ואט וההספק מותקן ב-2017 הוא 1,394 מגה-ואט.
סה"כ יחידות ייצור (טורבינות גז וטורבינות קיטור) הוא תשע: שתי יחידות ייצור במחזור משולב (מחז"מ) תלת-צירי בהספק חשמלי כולל של 680 מגה-ואט, ויחידת ייצור מחז"מ חד-צירית בהספק חשמלי של כ-350 מגה-ואט.
מקור האנרגיה הוא גז (דלק ראשי) וסולר (דלק משני), הנצילות הדלק (תרמודינמי) עומדת על 55%-48% וזמן התנעה הוא בינוני-ארוך.
טכנולוגיה.
בתחנת חגית פועלות טורבינות גז במחזור משולב. מדובר בשילוב של טורבינות גז תעשייתיות וטורבינת קיטור. בטכנולוגיה זו מנוצל החום השיורי הנפלט מטורבינות הגז ומשמש לצורך ייצור קיטור, באמצעותו מפעילים טורבינה נוספת ללא צורך בתוספת דלק.
במחזור הראשון דלק ואוויר שנשרפים מגיעים לטורבינה בטמפרטורה של 1,350 מעלות צלזיוס. גזי הפליטה החמים מפעילים את טורבינת הגז ונפלטים ממנה בטמפרטורה של כ-600 מעלות צלזיוס.
במחזור השני מנוצלים הגזים הנפלטים לחימום מים ליצירת קיטור המפעיל טורבינה נוספת.
פעולה זו תורמת לחיסכון בניצול הדלק ולשמירה על איכות הסביבה מאחר שהיא מגדילה את כושר הייצור מבלי להגדיל את פליטת המזהמים לאוויר, ובכך מופחתים גזי החממה.
היסטוריה ורקע.
בתחילת שנות ה-90, בעקבות העלייה ממדינות ברית המועצות לשעבר והגידול המהיר באוכלוסיית ישראל, גדל מאוד הביקוש לחשמל בארץ. עד לאותו זמן כל התחנות הקיימות בישראל פעלו בטכנולוגיה קיטורית והוקמו לאורך חוף הים התיכון.
כדי לטפל בהגברת הביקוש הוחלט על בניית מערך טורבינות הגז: תחנות כוח בפנים הארץ שיפעלו באמצעות טורבינות גז תעשייתיות. במערך הגז נעשה שימוש בטכנולוגיית קירור המבוססת על קירור באוויר, מה שאפשר למקם את התחנות גם בפנים הארץ ולא רק בסמוך לחוף הים.
כמו כן שטחה של תחנת כוח מסוג זה הוא כשישית בלבד מהשטח הנדרש לתחנת כוח פחמית, ולכן הקמת תחנות אלו התאפשרה על שטח קטן מזה הנחוץ לתחנת כוח קיטורית. המתקנים הפעילים בשטח התחנה הם נמוכים וקטנים יותר, מה שמצמצם פגיעה סביבתית בשטח ומקל על השתלבות התחנה בנוף שבו הוקמה.
לצורך הקמת מערך טורבינות הגז נבנה קו מתח על-עליון 400 קילו-ואט, המקשר בין תחנות הכוח הגדולות לתחנות המיתוג. במסגרת תוכנית הרחבה זו נבנתה תחנת הכוח חגית וכמו כן התחנות: אלון תבור, צפית, גזר, רמת חובב ואילת.
מערך טורבינות הגז הוקם במקור כדי לשמש גיבוי למערכות הראשיות בתחנות הכוח הקיטוריות, וכן כפתרון לזמנים של ביקוש שיא. עם השנים הלך והתרחב מערך טורבינות הגז וכיום הוא מהווה חלק מרכזי במערך ייצור החשמל בישראל.
בשנת 2009 אמר עוזי לנדאו, שר התשתיות, שישנה חשיבות רבה בקידום של פרויקטים מבוססי גז טבעי בענף החשמל בארץ.
לנדאו, במעמד השקת תחנת הכוח:
התפתחות לפי שנים.
תחנת הכוח חגית הוקמה בשנת 1995. בעת ההקמה היו בה ארבע טורבינות גז, שהוסבו בשלב מאוחר יותר (בשנים 2001–2003) ליחידות משולבות המייצרות חשמל במערכת טורבינת גז ובמערכת קיטורית.
בתחילת שנת 2004 החל בישראל ייצור של חשמל באמצעות גז טבעי, מהלך שחסך למשק בארץ כמיליון דולר ביום.
בשנת 2008 אושרה הרחבה של התחנה בהיקף של 375 מגה-ואט. בתחילה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה לא אישרה את ההרחבה, אך בעקבות פנייה של בנימין בן אליעזר, שכיהן אז כשר התשתיות, אושרה הרחבה זו.
בן אליעזר לחברי המועצה:
בשנת 2009, לאחר עיכוב של כמה שבועות בשל עיצומי העובדים שמנעו את המשך העבודות באתר (מה שהסב לחברה נזק כספי של כ-30 מיליון דולר בשל השימוש בדלקים יקרים יותר כמו סולר), חוברה התחנה לגז טבעי. כיום, לאחר השלמת חיבורה של התחנה לקו הגז החופי, התחנה ניזונה מקו הגז הטבעי.
שמירה על איכות הסביבה.
בעת הקמת התחנה ננקטו פעולות שונות למזעור הפגיעה בטבע ובנוף שנגרמה בעקבות הקמת התחנה.
הפעולות כללו:
כמו כן באתר נעשה שימוש בטכנולוגיות הכוללות מערכת ניקוזים משולשת לאיסוף שפכים וטיפול במים ומערכות לצמצום רעש ותאורה.
מאחר שמקורות שונים הצביעו על כך שבשטח שבו אמורה לקום התחנה מצויים ככל הנראה שרידים ארכאולוגיים מהתקופה המקראית והצלבנית, הוחלט לערוך במקום חפירות ארכאולוגיות. במהלך החפירות נחפרו כמה אזורים בפיקוח רשות העתיקות. הממצאים שאותרו בשטח נבדקו והוחלט כיצד לנהוג בהם.
נחל חגית, שהתוואי המקורי שלו עבר בשטח התחנה, הצריך הסדרת ניקוז כך שתוואי זרימתו יישמר. לשם כך נחפרה תחת האתר תעלה ובה צינור בקוטר 2 מטרים לזרימת מי הנחל.
בהתאם להוראות תוכנית מתאר ארצית, היחידה הסביבתית ברשות הטבע והגנים מבצעת ניטור מים בנחל חגית והסביבה, כדי לבדוק את השפעת תחנת הכוח על איכות המים באזור. פקחי הרשות דוגמים ממי הנחל במיקומים ובמועדים שונים כדי לוודא את ניקיון מי הנחל והיעדרותם של מי שפכים תעשייתיים.
קרן קיימת לישראל, במימון חברת החשמל, פיתחה לאחר הקמת התחנה אזור המיועד למטיילים בסמוך לה. במקום הוצבו מתקנים שונים המיועדים למטיילים והוסדרו מסלולי הליכה בדרגות קושי שונות וכן מסלולי אופניים. כמו כן הוצבו באזור שלטים ובהם הסבר על אפשרויות שונות להפקת אנרגיה ממקורות מתחדשים.
באזור הוסדר גם מסלול מונגש - "שביל האנרגיות המתחדשות", המותאם לאנשים עם מוגבלויות. על הדרך המגיעה מבסיס אליקים לתחנה, הוקם מצפור המשקיף על התחנה וסביבתה.
ביקורת על התחנה.
הקמתה של התחנה במיקום זה לוותה במחאות מצד תושבי האזור, הרשויות, וארגונים הפועלים למען איכות הסביבה.
אף על פי שנעשו ניסיונות מצד חברת החשמל לשמירה על איכות הסביבה, נמתחת ביקורת ציבורית נרחבת על התחנה.
בתחילת שנת 2013 שלחה עיריית יקנעם התנגדות להקמת המתקן לזיקוק גז טבעי באתר חגית. במועצה הארצית הוחלט על הקמת המתקן במיקום זה, לאחר שהמועצה האזורית חוף הכרמל סירבה לאפשר את הקמתו במחצבת עין אילה, שהייתה החלופה העיקרית.
ברשימה שפרסם המשרד להגנת הסביבה בסוף שנת 2014, עלה כי אתר תחנת הכוח חגית קיבל ציון זיהום אוויר של 45 מתוך 50, וציון זיהום מים וקרקע של 20. הקריטריונים בהרכבת המדד היו: כמות שנתית של חומרים מזהמים או פסולת שנפלטים או מועברים, רמת הסיכון הנובעת משימוש או אחסנה של חומרים מסוכנים, קרבה לשימושים רגישים, רגישות הידרולוגית, רגישות הסביבה הימית ורמת הציות של החברות הנכללות במדד לדין הסביבתי.
בפברואר 2014 התקבל דיווח במוקד של המשרד להגנת הסביבה ובעקבותיו אותרה דליפת סולר גדולה לנחל חגית, מה שהביא לכך שבספטמבר 2017 הגיש המשרד להגנת הסביבה כתב אישום נגד חברת החשמל, מנהלי אתר תחנת הכוח חגית, ונושאי משרה באתר, בגין פעילות ללא רישיון עסק, הפרת תנאים בהיתר רעלים, זיהום מים והשלכת פסולת המכילה חומר מסוכן ברשות הרבים.
פרויקט חגית מזרח.
במסגרת הרפורמה במשק החשמל, בנובמבר 2020 חברת החשמל יצאה לתהליך המכירה של תחנת הכוח חגית מזרח. מדובר על 6 טורבינות בהספק כולל 660 מגה-ואט. ארצות הברית התנגדה לשיתוף חברה סינית במכרז לבעלות על תחנת הכוח, והחברה הסינית פרשה.
ב-9 בדצמבר 2021 פורסם שקבוצה המשותפת לאדלטק ושיכון ובינוי זכתה במכרז לרכישת תחנת הכוח חגית מזרח, מידי חברת החשמל, תמורת 1.6 מיליארד שקל.
ב-1 ביוני 2022 הועברה החזקה על תחנת הכוח חגית מזרח לבעליה.
RTL 8 הוא ערוץ הטלוויזיה הרביעי של קבוצת RTL בהולנד מאז החל בשידוריו ב-18 באוגוסט 2007, כאשר החליף את Tien או בשמה הנפוץ יותר Talpa. קהל היעד העיקרי של הערוץ הוא נשים ועקב כך הוא משדר אופרות סבון, תוכניות אירוח, סרטים ושידורים חוזרים מהערוצים האחרים של RTL. בשעות הבוקר המאוחרות ובשעות אחר הצוהריים המאוחרות, ערוץ הילדים של קבוצת RTL, ערוץ RTL Telekids משדר בערוץ.
יחד עם כל הערוצים האחרים של RTL, גם ערוץ RTL 8 משודר מלוקסמבורג עם רישיון שידורים של המדינה. זאת בשל העובדה כי ערוצים בעלי רישיון שידורים מלוקסמבורג נהנים מתנאים מקלים יותר לעומת ערוצים מקבילים המשודרים מהולנד, כיוון שללוקסמבורג אין רשות המסדירה את השידורים ממנה.
היסטוריה.
הערוץ התחיל לשדר תחת השם Talpa, ומאוחר יותר שינה את שמו ל-Tien, לאחר שהושק על ידי איש הטלוויזיה ההולנדי ג'ון דה-מול (ממציא פורמט "האח הגדול" ו"The Voice"). בשנת 2007 כל נכסי המדיה של דה-מול מוזגו יחד עם קבוצת RTL הולנד. בתמורה לכך קיבל דה-מול נתח של 26.3% מהקבוצה.
ב-18 באוגוסט 2007 ערוץ Tien חדל מלהתקיים ו-RTL 8 השתלט על הערוץ.
ב-15 באוקטובר 2009 החלה קבוצת RTL הולנד בשידורי ניסיון של ערוצים RTL 7 ו-RTL 8 בהפרדה גבוהה.
טלטקסט.
בעבר הציע ערוץ RTL 8 שירות טלטקסט, שירות אשר נעצרה פעילותו ב-1 באפריל 2017. עם זאת דפים 888/889 עדיין זמינים.
גורגונופסיים
גורגונופסיים (שם מדעי: "Gorgonopsidae") היא משפחה נכחדת של זוחלים מקבוצת התראפסידה שחיו בתקופת הפרם מלפני 270.6-252 מיליון שנה.
יצורים אלה היו טורפי העל של תקופתם והם הגיעו לממדים גדולים. הראשונים מביניהם הגיעו לגודל של כלב אך הגדול ביותר היה האינוסטרנסביה ("Inostrancevia") שהגיע לגודל של קרנף. לבני המשפחה היו ניבים גדולים ולסת גדולה מלאה שיניים חדות. היה להם חזה שרירי והם יכלו לרוץ ולקפוץ במהירות. ייתכן שהייתה להם פרווה גסה בדומה ליונקים, קרוביהם הרחוקים וייתכן שהיה שילוב של פרווה, זיפים ואפילו קשקשים. כמו רוב התראפסידים הם היו יצורי יבשה.
כל המינים נכחדו לאחר הכחדת פרם-טריאס.
ונדל בראון