אבראהים מאח'וס (ערבית: إبراهيم ماخوس; 1925 – 2013) היה פוליטיקאי סורי, חבר מפלגת הבעת'. כיהן בתפקיד שר החוץ של סוריה למספר כהונות שונות מ-1963 עד 1968, כולל בזמן מלחמת ששת הימים. גלה מסוריה אחרי מהפיכת התיקונים, והעביר את שארית חייו באלג'יריה, שם עבד כרופא והמשיך לקדם את אידאולוגיית הבעת'.
ביוגרפיה.
אבראהים מאח'וס נולד בשנת 1925 בכפר מאח'וס באזור לטקיה, למשפחה עשירה מהעדה העלווית. הוא למד רפואה באוניברסיטת דמשק, ובזמן לימודיו התנדב לשירות צבאי במלחמת העצמאות נגד ישראל. עם סיום הלימודים, השתתף בהתנדבות במלחמת העצמאות האלג'יראית נגד צרפת יחד עם חמישה רופאים סורים נוספים, ביניהם גם שותפיו העתידיים לממשלה, נור א-דין אל-אתאסי ויוסוף זועין. שלושתם היו חברי מפלגת הבעת', ונחשבו חלק מהאגף השמאלי והאידאולוגי במיוחד של המפלגה.
קריירה פוליטית במפלגת הבעת'.
בשנת 1963, שנתיים אחרי נפילת הרפובליקה הערבית המאוחדת, תפסה מפלגת הבעת' את השלטון בסוריה בהפיכה צבאית. מנהיגי המהפיכה מינו את סלאח א-דין אל-ביטאר לעמוד בראש ממשלה חדשה שהורכבה מחברי מפלגת הבעת' ומנאצריסטים, ואיבראהים מאח'וס מונה לתפקיד שר הבריאות. עם חוסר היציבות בהנהגת סוריה בשנות השישים, והסכסוכים בין פלגים שונים במפלגת הבעת', הממשלות התחלפו לעיתים קרובות; מאח'וס נשאר בתפקידו בממשלת אמין אל-חאפז שהחליפה את ממשלת אל-ביטאר בנובמבר 1963, אבל נותר מחוץ לממשלת אל-ביטאר השנייה במאי 1964. בספטמבר 1965 מונה יוסוף זועין לראשות הממשלה, ומאח'וס קיבל את תפקיד שר החוץ. הממשלה הוחלפה שוב בדצמבר עם חזרת אל-ביטאר לראשות הממשלה, עד הפיכת 1966 שבה תפס סופית את ההנהגה הפלג השמאלי הרדיקלי של המפלגה, שאליו השתייך מאח'וס.
אחרי ההפיכה, זועין חזר לראשות הממשלה, ואיתו מאח'וס לתפקיד שר החוץ. מאח'וס, זועין, ונור א-דין אל-אתאסי שהפך להיות נשיא המדינה, נחשבו מקורבים למנהיג ההפיכה סלאח ג'דיד ובעלי דעות שמאלניות רדיקליות. יחד עם העובדה ששלושתם היו רופאים ולא אנשי צבא בניגוד לרוב ההנהגה הסורית אחרי ההפיכה, נוצרה מתיחות ביניהם לבין כמה מאנשי הצבא שסלדו מהדעות המרקסיסטיות הרדיקליות שלהם. גם ניסיונם במלחמת העצמאות האלג'יראית עודד אותם לגישה לוחמנית יחסית נגד ישראל, מתוך הנחה שאם האלג'יראים הצליחו להביס את צרפת, הסורים יוכלו להביס את ישראל. הממשלה שלהם, אחרי שנפטרו סופית ממתנגדיהם בהפיכת 1966, התפנתה למימוש מדיניות סוציאליסטית רדיקלית של הלאמות, טיהורים, פיקוח ממשלתי ושיתוף פעולה מתהדק עם ברית המועצות.
מלחמת ששת הימים ומהפיכת התיקונים.
המתיחות בין סוריה וישראל הלכה וגברה בימי ממשלת זועין, למרות החולשה הברורה של סוריה אחרי שנים רבות של מהפיכות וטיהורים בצבא, שממילא היה קטן ומצויד בנשק סובייטי מיושן, וביקור של מאח'וס ואל-אתאסי במוסקבה בסוף מאי 1967 לא הצליח להשיג תמיכה נוספת. בנוסף לעימותים תכופים בין חיילים בגבול, ממשלת סוריה גם הקפידה לתמוך כמה שיותר באש"ף, כחלק מאידאולוגיית "המלחמה העממית" בסגנון אלג'יריה ווייטנאם שקסמה לאידאולוגים מרקסיסטים של הבעת' כמו מאח'וס. הצבא הסורי, ובראשו שר ההגנה חאפז אל-אסד, קיווה שניתן יהיה להמשיך לשמר סכסוך מוגבל של חילופי אש בגבול, ולא להתדרדר למלחמה כוללת. התקוות האלה התנפצו עם פרוץ מלחמת ששת הימים והתבוסה הסורית המוחלטת בה.
אחרי התבוסה הסורית במלחמה, הוכה קשות מעמדו של סלאח ג'דיד והזרם השמאלי-רדיקלי של הבעת', והתחיל להתחזק יותר ויותר מעמדו של חאפז אל-אסד ומחנה תומכיו, שהתעניינו פחות באידאולוגיה סוציאליסטית וראו בעצמם פוליטיקאים מעשיים ומציאותיים יותר. תחת לחץ אסד ותומכיו, מאח'וס איבד את תפקיד שר החוץ במרץ 1968 ובסופו של דבר הודח מהממשלה עם הדחת זועין מראשות הממשלה באוקטובר 1968. בנובמבר 1970 חוסל סופית הזרם השמאלי של הבעת' במהפיכת התיקונים של אסד. ג'דיד, אל-אתאסי וזועין כולם נעצרו ונשלחו לכלא, אבל מאח'וס הצליח בסופו של דבר להשתחרר ויצא לגלות באלג'יריה, שם העביר את שארית חייו.
גלות באלג'יריה וסוף חייו.
אחרי שעזב את סוריה, חזר מאח'וס לאלג'יריה ועבד שם כרופא מנתח בבית החולים מוסטפא פאשא בעיר הבירה אלג'יר. משם הקים מפלגת אופוזיציה סורית חדשה בשם "מפלגת הבעת' הערבית הדמוקרטית הסוציאליסטית". הוא שמר תמיד על קשרים טובים עם אנשי החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה, איתם הכיר עוד משירותו כמתנדב במלחמת העצמאות האלג'יראית, וטען שנשיא אלג'יריה הווארי בומדיין הזהיר אישית על אסד לא לנסות להתנקש בחייו. בספטמבר 2013 נפטר מאח'וס באלג'יר, בגיל 88.
אלירן מלכי
אלירן מלכי (נולד ב-18 בנובמבר 1984) הוא עיתונאי, פובליציסט ובלוגר ישראלי, עורך הבלוג "הפרוקטובלוג".
קריירה.
מלכי הוא בעל תואר ראשון בתקשורת מהמכללה למינהל ותואר שני בממשל מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
עבודתו כדובר.
את דרכו בעולם התקשורת החל מלכי כדובר ויועץ תקשורתי. ב-2013 שימש כמנהל המשברים והדובר של אשת העסקים רחל סופר וסייע בהדחת נשיאת בית המשפט המחוזי השופטת ורדה אלשיך. לאחר מכן שימש כדובר אתר WinWin של קבוצת ידיעות אחרונות.
פעילות חברתית.
עמד מאחורי קמפיין חברתי שקרא לשחרורו של . בנוסף השיק קמפיינים שונים להעלאת המודעות למחלת הנטינגטון.
פעילות כבלוגר.
ב-2014 הקים מלכי בלוג בנושא חברה ותקשורת בשם "הפרוקטובלוג". באותה שנה חשף כי בתקופת מבצע צוק איתן, הראפר עמד מאחורי עמותת "האריות של הצל" שכלל לא הייתה רשומה ברשם העמותות אך עם זאת היה לה חשבון PayPal שדרכו הועברו כספים לגורמים בעמותה. הפרוקטובלוג היה הראשון שמיפה את בתי הספר האלימים ביותר בישראל בעזרת מבחני המיצ"ב של משרד החינוך ואף מצא כי האלימות בבתי ספר דתיים גבוהה יותר מבתי ספר ממלכתיים.
בין הפרויקטים של מלכי בבלוג ניתן למצוא את רשימת השופטים והמגשרים הטובים בישראל על פי דירוגם של אלפי עורכי דין שהשתתפו במשוב השופטים של לשכת עורכי הדין בישראל ואת מאגר הפדופילים האזרחי שמרכז בתוכו מקרי פדופיליה ופגיעות מיניות בילדים ובבני נוער שהותרו לפרסום.
בתוכנית הבוקר של שידורי קשת, טען מלכי כי הוא סבור שלרשויות האכיפה אין את המשאבים העצומים הנדרשים לפקח על אותם עברייני מין ועל כן יש להיעזר בציבור ולפתוח את מאגר השמות הסגור לקהל הרחב ולמפות את אותם עבריינים כפי שעושים בארצות הברית מתוך אמונה כי מדובר במחלת נפש שלא ניתן להשתקם ממנה ויש צורך בהגברת תשומת הלב אליה. מנגד נטען כי חופש הפרט גובר על זכות הציבור לדעת וכמו כן חשיפת הפדופילים מקשה על שיקומם.
עבודתו כעיתונאי.
ב-2015 החליף מלכי את אופיר דור ככתב התקשורת והמדיה של עיתון כלכליסט מבית ידיעות אחרונות. במהלך עבודתו בכלכליסט, חשף בין היתר את גביית הכספים של צ'רלטון על משחקי היורו במקומות ציבוריים וזאת בניגוד למדיניות אופ"א ודרישת אקו"ם לקבלת אחוזי הכנסות ממועדונים. במהלך 2017 עזב מלכי את כלכליסט והמשיך בעבודתו כפובליציסט. בימים אלה עובד על דוקטורט בהיסטוריה בנושא ניקולו מקיאוולי.
הדוכסית מרחוב דיוק
הדוכסית מרחוב דיוק (באנגלית: The Duchess of Duke Street) היא סדרת דרמה של ה-BBC שעלילתה מתרחשת בלונדון בשנים 1900 עד 1925. יוצר הסדרה הוא ג'ון הוקסוורת' שהיה קודם לכן המפיק של הדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים" של רשת ITV. ג'מה ג'ונס מככבת בתפקיד לואיזה לייטון/טרוטר, "הדוכסית" שבשם הסדרה, אשר עולה ממעמד של טבחית לבעלת מלון יוקרתי עבור בני המעמד הגבוה, מלון בנטינק שברחוב דיוק בלונדון.
הסיפור מבוסס בחלקו על חייה של רוזה לואיז (שם נעורים אוונדן) "הדוכסית מרחוב ג'רמין" שניהלה את מלון קוונדיש בלונדון. כשהסדרה שודרה לראשונה היו עדיין אנשים רבים שזכרו אותה מכיוון שהיא נפטרה ב-1952. לפי מרשם האוכלוסין היא נולדה בלייטון שבמחוז אסקס לאב שען. בסדרת הטלוויזיה שם המשפחה של לואיזה הוא לייטון ואביה הוא שען.
התוכנית שודרה מ-1976 עד 1977 בשתי עונות עם 31 פרקים בסך הכל. ב-1980 הייתה הסדרה מועמדת לפרס אמי בקטגוריית סדרה מוגבלת מצטיינת. את נעימת הנושא הלחין אלכסנדר פריס.
תקציר העלילה.
ללואיזה לייטון היפה שנולדה למעמד נמוך (ג'מה ג'ונס) יש שאיפה אחת בחייה, להיות טבחית מעולה. היא מתקבלת לעבודה בביתו של לורד הנרי נורטון (בריאן קולמן). צ'ארלי טיירל (כריסטופר קזנוב), אחיינו יפה התואר העשיר והאריסטוקרט של לורד נורטון, מנסה לפתות את הצעירה האטרקטיבית. אבל היא דוחה את חיזוריו ומסרבת לסטות מדרכה ומשאיפתה להיות הטבחית הטובה ביותר בלונדון. לואיזה מצליחה לשכנע את השף הצרפתי של לורד נורטון, מסייה אלכס (ג'ורג' פראבדה) לקבל אותה לעבודה כחניכה שלו.
באחד הערבים מתבקשת לואיזה באופן בלתי צפוי להכין ארוחה בכוחות עצמה. בסופה מתברר לה שאחד האורחים הוא אדוארד הנסיך מוויילס (רוג'ר המונד) שמתפעל מהבישולים שלה וממראיה. אחרי הארוחה לורד נורטון ושליח מטעם הנסיך לוחצים על לואיזה להיות לפלגשו של אדוארד. בניגוד לרצונה, היא מסכימה להינשא לבאטלר של לורד נורטון, אוגוסטוס "גאס" טרוטר (דונלד ברטון), כדי לשמור על מראית עין של מהוגנות ולהגן על המוניטין של משפחת המלוכה. גאס ולואיזה מקבלים בית משלהם, ומתחילה מערכת יחסים בינה לבין הנסיך. עם מותה של המלכה ויקטוריה, אמו של אדוארד, והפיכתו למלך אנגליה, הוא מנתק את הקשר עם לואיזה.