מבנה הקוטג'ים הטוריים הידוע ביותר בבאת' הוא הסהר המלכותי, שנבנה בין 1767 ל-1774 ותוכנן על ידי ג'ון ווד הבן. עם זאת, ווד לא השפיע במידה כה גדולה על עיצוב האזור, ותרומתו העיקרית הייתה עיצוב החזית הגדולה של 30 בתים עם עמודים איוניים. כל אחד מרוכשי הבתים קנה חלק מהחזית, ולאחר מכן העסיק אדריכל באופן פרטי על מנת לבנות מאחורי החזית בית בסגנון המתאים לו, כך שלעיתים מה שנראה כמו שני בתים הוא בעצם בית אחד. צורת התכנון העירוני הזאת אינה קיימת בעורף הסהר: בעוד שהחזית סימטרית ואחידה באופן מלא, העורף הוא תערובת של גגות בגבהים שונים, מבנים סמוכים ואלמנטים המשובצים בקירות, כגון חלונות. סגנון זה נפוץ באזורים רבים של באת'.
בערך ב-1770 החל האדריכל הנאו-קלאסי רוברט אדם לתכנן את גשר פולטני, שהיה גשר תלת-קשתי מעל נהר אייבון, והיה מבוסס על עיצובו של אנדראה פלדיו בגשר ריאלטו שבוונציה. באופן זה שימש גשר פולטני לחציית הנהר, אך גם כאזור קניות. ביחד עם גשר ריאלטו הוא נחשב לאחד הגשרים האחרונים באירופה המשמשים למטרה כפולה זו. מאז בנייתו בוצעו בו שינויים רבים. הגשר קרוי על שם ויליאם ופרנסס פולטני, שהתגוררו באחוזת באת'וויק שחוברה אל העיר באמצעות הגשר.
מרכז העיר הג'ורג'יאני היה הבניין המכונה חדר המשאבות הגדול (Grand Pump Room), שביחד עם אולמות הכנסים התחתונים תוכנן על ידי תומאס בולדווין (Thomas Baldwin), בנאי מקומי שבנה מבנים רבים בעיר, כולל מבני הקוטג'ים הטוריים ברחוב ארגייל ובית העירייה. בולדווין היה אחד האישים הבולטים באדריכלות של באת'. ב-1776 הוא התמנה לסוקר הראשי של העיר, וב-1780 לאדריכל העיר. רחוב גרייט פולטני, שבו התגורר בולדווין, הוא אחת מיצירותיו: שדרה זו נבנתה החל מ-1789 בקירוב, ממדיה הם 305 מטרים באורך ו-30 מטרים ברוחב, והיא מאופיינת משני צדדיה במרפסות ג'ורג'יאניות.
בשנות ה-60 ושנות ה-70 נערכו עבודות פיתוח מחדש בחלקים מהעיר, וכתוצאה מכך אבדו מספר מבנים מהמאה ה-18 והמאה ה-19. תהליך זה נעצר לאחר קמפיין ציבורי נרחב. המחלוקת בנושאי האדריכלות נמשכה עם הריסתו של בית צ'רצ'יל, שהיה מבנה בסגנון נאו-ג'ורג'יאני משנות ה-30 ששימש את חברת החשמל המקומית, על מנת לפנות מקום לתחנה המרכזית של באת'. היה זה חלק מתוכנית פיתוח שהחלה ב-2007, ובמהלכה נהרסו אזור הקניות משנות ה-60, תחנת האוטובוס והחניון הרב-קומתית, ובמקום נבנו רחובות קניות חדשים בסגנון המחקה את הסגנון הג'ורג'יאני. בעקבות השינויים הללו קבעה ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו כי תעריך מחדש את מעמדה של באת' כאתר מורשת עולמית, אך לבסוף החליטה שלא לבטל את מעמדה של העיר.
תרבות.
באת' הפכה למרכז החיים האופנתיים של אנגליה במאה ה-18. בתקופה זו נבנה התיאטרון המלכותי, בנוסף לפיתוחים אדריכליים כגון סהר לנסדאון, הסהר המלכותי, הסירקס וגשר פולטני.
יש בבאת' חמישה תיאטראות - התיאטרון המלכותי, סטודיו יוסטינוב, הביצה, תיאטרון רונדו, ותיאטרון המיסיון - והיא מושכת אליה חברות ובמאי קולנוע רבים. לעיר יש מסורת מוזיקלית ארוכת שנים; מנזר באת', מקום משכנו של עוגב גדול ממדים מסוג "קלייס" (Klais), הוא אולם הקונצרטים הגדול ביותר בעיר, ובכל שנה נערכים בו כ-20 קונצרטים ו-26 רסיטלים לעוגב. מבנה תרבותי נוסף בעל חשיבות הוא הפורום, מבנה בן 1,700 מושבים בסגנון אר דקו שבמקור היה בית קולנוע. העיר מארחת את פסטיבל המוזיקה הבינלאומי של באת' ופסטיבלים שנתיים נוספים בתחום הקולנוע, הספרות וספרות ילדים, הפרינג' והבירה, וכן מספר פסטיבלים הנערכים אחת לשנתיים וחצי.
המוסד המלכותי של באת' לספרות ולמדע, השוכן בכיכר המלכה, הוקם ב-1824 על בסיס חברה מ-1777 לעידוד החקלאות, זריעה, ייצור, מסחר ואמנויות יפות. למוסד זה יש אוספים אחדים והוא מנהל תוכנית הרצאות לתושבי העיר.
מוזיאונים.
בבאת' יש מספר מוזיאונים השוכנים בבתים שרובם מהתקופה הג'ורג'יאנית, ומוכרים כמבנים לשימור.
באת' בספרות ובאומנות.
ג'פרי צ'וסר מספר על העיר ב"האישה מבאת'", אחד מסיפורי קנטרברי מהמאה ה-14.
הציירים תומאס גיינסבורו ותומאס לורנס התגוררו ופעלו בבאת' במאה ה-18. ג'ון מאגס, שהיה צייר ידוע בזכות ציורי כלי התחבורה שלו, נולד והתגורר בבאת' ביחד עם משפחת האמנים שעליה נמנה. בשנות ה-70 של המאה ה-19 החל ויליאם פריז-גרין לערוך ניסויים בצלולואיד ובתמונות נעות בסטודיו שלו שבבאת', פיתח בו חלק מהטכנולוגיות הקדומות ביותר של המסרטות, ונחשב לממציא הסינמטוגרפיה.
החל מ-1801 התגוררה בעיר ג'יין אוסטן ביחד עם אביה, אמה, ואחותה קסנדרה, ועד ל-1806 הספיקה המשפחה להתגורר בארבעה בתים שונים. אוסטן מעולם לא חיבבה את באת', ולימים כתבה לאחותה קסנדרה כי "מחר ימלאו שנתיים לעזיבתנו מבאת' לקליפטון, עם תחושה משמחת של בריחה". למרות תחושותיה של אוסטן, העיר חלקה לה כבוד ושמה הונצח ב"מרכז ג'יין אוסטן" ובטיילת העירונית. שני רומנים שכתבה, "מנזר נורת'אנגר" ו"הטיית לב", מתרחשים בחלקם בבאת' ומתארים סצנות של טבילה במרחצאות, חיי חברה ורסיטלים מוזיקליים. הטבילה במרחצאות מתוארת גם ברומן "רשומות מועדון הפיקוויקים" מאת צ'ארלס דיקנס, כשהסהר המלכותי הוא מקום התרחשותו של מרדף בין שתי דמויות מספר זה, וינקל ודאולר.
מספר סרטים ותוכניות טלוויזיה צולמו בבאת', בהם הסרט "יריד ההבלים", המבוסס על "מחזהו" של ויליאם מייקפיס תאקרי, ו"הדוכסית" בכיכובה של קירה נייטלי.
באוגוסט 2003 הופיעו שלושת הטנורים בקונצרט חגיגי לרגל פתיחת המרחצאות החמים של באת' במרכז העיר, אך פתיחת המקום התבצעה בפועל רק ב-7 באוגוסט 2006.
בתערוכת "חזירי המלך בלאדוד בבאת'" מוקמו 104 פסלי חזירים במקומות ציבוריים ברחבי העיר במהלך 2008 והנציחו את העיר, שורשיה והאמנים שפעלו בה.
פארקים.
בבאת' מספר פארקים ציבוריים, הידוע מביניהם הוא פארק ויקטוריה המלכותי הנמצא במרחק קצר ממרכז העיר. הפארק נפתח ב-1830 על ידי הנסיכה ויקטוריה, בת 11 בזמנו, והיה הפארק הראשון שנקרא על שמה. והוא משתרע על פני שטח של 230 דונם, רובם מדשאה, שבהם מספר מתקנים כגון מגרשי טניס, כדורת, מגרשי גולף, בריכה, קונצרטים באוויר הפתוח, ומגרש משחקים לילדים ומשקיף על הסהר המלכותי. הפארק זכה להכרה כעומד בתקנים הלאומיים לפארקים ומרחבים ירוקים באנגליה ובויילס, ואף הוכר כפארק בעל חשיבות היסטורית לאומית. הגן הבוטני, המשתרע על פני 40 דונם, הוקם ב-1887 ומשמש בית גידול עבור אוסף גדול של צמחים הגדלים על אבן גיר במערב אנגליה. העתק המקדש הרומי שבפארק שימש בתערוכת האימפריה הבריטית שנערכה ב-1924. שטח הגן הורחב ב-1987 וסופחה אליו מחצבת "גרייט בל" (Great Bell) הנטושה ובה פרטים רבים של מחטניים.
הפארקים האחרים בבאת' כוללים בין השאר את פארק אלכסנדרה, המשתרע על פני גבעה וממנו נשקף נוף של העיר כולה, גני פארייד לאורך הנהר באזור המנזר, גני סידני שנודעו במאה ה-18 כגן התענוגות, פארק הנרייטה, פארק הג'מיד ופארק אליס. אלכסנדרה, אליס והנרייטה נבנו בתוך האזור העירוני במקביל לבניית המבנים האחרים. לאורך מסילת הרכבת המחברת את באת' עם בורנמות' שוכן פארק שצורתו קווית.
מזון.
שמה של באת' נקשר למגוון מזונות. לחמניית סאלי לן (סוג של עוגה המוגשת עם תה) מיוצרת במשך שנים רבות בעיר. האזכור הראשון לשם זה הופיע בעיתון מקומי בשם באת' כרוניקל כבר ב-1772. באותה תקופה הלחמניות נאכלו במקומות ציבוריים בעיר. לעיתים טועים ומייחסים את השם לחמניות סאלי לאן ללחמניות באת' הקטנות יותר, העגולות, ובעלות הטעם מתוק החזק יותר, שהפכו לנפוצות בתקופה שלאחר התערוכה הגדולה בלונדון. הציפוי על הלחמניות השתנה במשך השנים, וכיום מוסיפים אותו ללחמניית לונדון באת', הנקראת על שם הלחמנייה שנמכרה בתערוכה.
שמה של העיר מופיע גם במתכון נוסף - באת' אוליבר - ביסקוויט יבש ואפוי המורכב מקמח, חמאה, שמרים וחלב, ולעיתים קרובות נאכל ביחד עם גבינה. הבאת' אוליבר הומצא על ידי דוקטור ויליאם אוליבר, שהיה רופא שעבד בבית חולים בעיר ב-1740 והיה ידוע בין השאר בזכות מחאתו נגד השמנת יתר. חריץ באת' (Bath Chap), המורכב מלחי ועצמות לסת של חזיר שעברו עישון והמלחה, קרוי גם כן על שם העיר.
ספורט.
באת' רוגבי היא קבוצת רוגבי יוניון המשחקת בליגת העל האנגלית. משחקיה נערכים באזור הנופש של באת' מאז שלהי המאה ה-19. הקבוצה זכתה בתארים רבים לאורך השנים, ובסגל שלה נכללים שחקנים הנוטלים חלק במשחקי הנבחרת הלאומית.
מועדון הכדורגל באת' סיטי הוא קבוצת הכדורגל הבכירה של העיר, המשחקת בליגת קונפרנס דרום החובבנית. באת' סיטי זכתה באליפות הליגה ב-2007 והעפילה מהליגה. הקבוצה קיימת לפחות מאז 1908, והיא עורכת את משחקיה באצטדיון טוורטון שנפתח ב-1909 ומונה כ-8,800 מקומות. יריבתה טים באת', שהוקמה ב-1999 והתפרקה ב-2009, הייתה שייכת לאוניברסיטת באת' והייתה גם הקבוצה האוניברסיטאית הראשונה שמעפילה לגביע ה-FA לאחר שעברה בהצלחה את ארבעת סיבובי המוקדמות של הטורניר. גם היא ערכה את משחקי הבית שלה באצטדיון טוורטון.
בעיר יש מספר מועדוני קריקט, שהבכיר מביניהם הוא מועדון הקריקט באת', המשחק בפרמייר ליג המערבית של אנגליה ועורך את המשחקים במתחם התהלוכה הצפוני. משחקי קריקט נערכים גם באזור הנופש של באת', במרחק קצר מהאזור המוקדש לרוגבי. פסטיבל הקריקט של באת' נערך בכל שנה באזור זה, ובמהלכו נערכים מספר משחקי ראווה של מועדון הקריקט של מחוז סאמרסט. אזור הנופש הוא גם מגרש הבית של מועדון הקרוקט באת', שהוקם ב-1976.