תפקידם של החומרים האורגניים בקרם ההגנה הוא לספוג את קרינת הUV. את ה (p-Aminobenzoic acid (PABA שהיה נפוץ בתכשירי ההגנה הראשונים החליפו נגזרות של חומצה צינמית כדוגמת OMC (אוקטיל-מתוקסי-צינמאט Octyl methoxycinnamate), ששיא הבליעה שלו נמצא ב-308 nm ולכן הוא יעיל במיוחד בהגנה מפני UVB. להשלמת ההגנה נגד UVA מוסיפים חומרים כגון בנזופנון או סינוקסאט. מכיוון שOMC מסיס במים, בתכשירים עמידים במים משתמשים בOctyl salicylate, אסטר של חומצה סליצילית אליו מוסיפים Ethylhexanol ליצירת אלכוהול שומני המקנה תכונות הידרופוביות (עמידות לשטיפה במים).
מנגנון פעולה.
המשותף לחומרים אלו הוא המבנה הבסיסי של טבעת ארומטית אחת או יותר שאליהן מחוברת קבוצת קרבוניל. מבנה זה מאפשר ספיגה של קרינת ה-UV באמצעות עירור האלקטרונים במולקולה בעקבות האינטראקציה עם הקרינה האולטרה סגולה. חומרים חדשים נחקרים באופן תדיר על מנת לשפר את העמידות במים ואת משך ורמת ההגנה של התכשירים השונים.
SPF ומדדים נוספים ליעילות תכשירי הגנה.
SPF (קיצור של Sun Protection Factor), הוא מדד להגנה על העור המתקבלת בשימוש בתכשיר הגנה. הסימון המקובל הוא האותיות SPF ולאחריהן מספר. המספר מייצג את אורך הזמן בו התכשיר מגן על העור מצריבת קרני השמש, וזאת ביחס לעור לא מוגן. לדוגמה, בשימוש בתכשיר בעל SPF של 15, זמן החשיפה לשמש עד להופעת אדמומיות בעור יהיה ארוך פי 15 לעומת עור לא מוגן. למרות זאת, דירוג הSPF אינו מצביע על עמידות קרם ההגנה לאורך זמן או בחשיפה לרטיבות. בשל כך, ועל מנת למנוע בלבול בציבור בקשר לשימוש במקדמי הגנה, דירוג הSPF באיחוד האירופי מוגבל ל-50. חברת התרופות והקוסמטיקה הבריטית "Boots" פיתחה מדד המבוסס כוכבים לעוצמת ההגנה מפני השמש. מדד זה נמצא בשימוש בבריטניה ובאירלנד. מדדים אלו אינם מתייחסים לרוחב ההגנה מפני הקרינה האולטרה-סגולה, ולכן יש לוודא כי התכשיר מכסה טווח רחב מספיק על מנת להגן על העור מפני קרינת UVA ו-UVB. ה-FDA, מנהל התרופות והמזון האמריקני, קבע סטנדרטים מחייבים בקשר לטווח ההגנה שעל קרם הגנה לספק. האיחוד האירופי מחייב תכשירי הגנה מהשמש להגן על העור מקרינת UVA בשיעור של שליש מערך הSPF המוצהר על גבי התכשיר, על מנת לקבל תווית המאשרת כי קרם ההגנה מגן גם מקרינה זו.
נזקי הקרינה בתחום האולטרה-סגול.
קרינה אולטרה-סגולה (UV) היא קרינה השייכת לספקטרום האלקטרו-מגנטי, באורכי גל שבין 10–400 ננומטר. קרינה זו מהווה 10% מהקרינה האלקטרו מגנטית הנפלטת מהשמש, אך רוב הגלים בעלי אורכי הגל הקצרים בתחום ה-UV נבלעים באטמוספירה של כדור הארץ. נהוג לחלק את הסוגים העיקריים של הקרינה האולטרה-סגולה לפי אורכי הגל באופן הבא: קרינת UVA, באורכי גל של 315–400 ננומטר, שכמעט לא נבלעת באטמוספירה, UVB-באורך גל של 280–315 ננומטר אשר רובה נבלעת באטמוספירה ול-UVC, קרינה באורכי גל של 100–280 ננומטר, מזיקה ביותר לאורגניזמים ונבלעת כולה על ידי האטמוספירה. קרינת UV פוגעת בDNA, וגורמת לכוויות שמש, להזדקנות מואצת של העור ולסרטן העור בבני אדם. ככלל, ככל שאורך הגל קצר יותר כך הקרינה האולטרה סגולה מזיקה יותר לבני אדם, אך כאמור רוב הקרינה האולטרה סגולה (מעל ל-95%) המגיעה מעבר לאטמוספירת כדור הארץ היא קרינת UVA והשאר UVB. משום כך על תכשירי ההגנה מהשמש לספק הגנה בתחומים אלה של הקרינה האולטרה-סגולה.
בטבע.
לקרינת ה־UV השפעה מזיקה על אורגניזמים, כך שהצורך בהגנה מפני קרינת השמש אינו ייחודי לבני האדם. ההיפופוטם, לדוגמה, מפריש מעורו חומר המכיל פיגמנטים הבולעים קרינה בתחום האולטרה-סגול. חומר זה מגן על עורו של ההיפופוטם בדומה לקרם הגנה. צמחים רבים, החשופים באופן כמעט קבוע לשמש, מפרישים חומרים המפזרים ובולעים את קרינת ה-UV בטווח רחב ביותר.
מוגבלות שכלית
פישקי
פישקי (בהונגרית: Püski) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בפישקי חיו ארבעה יהודים בשנת 1880.
חיל החלל האמריקאי
תחבורה ציבורית בחולון
חולון היא עיר במחוז תל אביב, התשיעית בגודל אוכלוסייתה בישראל. היא ממוקמת מדרום-מזרח לתל אביב, מצפון לראשון לציון, ממזרח לבת ים וממערב לכביש 4. שטח השיפוט שלה הוא 19,200 דונם ואוכלוסייתה מונה כ-194,273 תושבים נכון לשנת 2018 ע"פ נתוני הלמ"ס.
כבישים.
חולון מוקפת בצירי תנועה ראשיים וכן היא מהווה חלק מהרצף העירוני במטרופולין תל אביב. לאורך גבולה המערבי של חולון עוברים נתיבי איילון, המהווים נתיב עיקרי המחבר את העיר לכבישים ארציים. נתיב זה כולל ארבעה מחלפים: מחלף וולפסון, מחלף דב הוז, מחלף יוספטל ומחלף הקוממיות. בגבול הצפון-מזרחי של העיר עובר כביש 44 (דרך השבעה), כביש המחבר את חולון לערים לוד, רמלה וצריפין, לאורך הכביש קיימות 4 יציאות וכניסות לעיר חולון ברחובות: המלאכה, המכתש, לוי אשכול (צומת חולון) והמרכבה. בגבולה המזרחי של העיר עובר כביש 4, שמטרתו להוות כניסה נוחה לעיר ולאזור התעשייה במזרח העיר.
בנוסף לכבישים אלו, קיימות כניסות רבות לעיר בדרכים עירוניות: בצפון העיר דרך תל גיבורים ובדרום העיר דרך בן-גוריון. בחולון קיים נתיב תחבורה ציבורית ברחוב לוי אשכול, שנסלל בשנת 2001, במסגרת פרויקט תכנוני של חברת נתיבי איילון, דבר שהקל באופן משמעותי על זרימת התנועה וכלי הרכב בכביש.
כיכרות.
כיכר הלוחמים היא מעגל תנועה בצפונה של העיר, המוכר בכינוי "כיכר הדמעות", בשל היותו גורם משמעותי בכישלון תלמידים במבחני נהיגה מעשיים הנערכים באזור. הכיכר היא אחד ממעגלי התנועה העמוסים בארץ.כיכר סטרומה נמצאת במרכז העיר חולון, בצומת הרחובות דב הוז, סוקולוב, הנרייטה סאלד והאחד במאי. היא תוכננה ונבנתה בתחילת שנות הארבעים של המאה ה-20, זמן קצר לאחר הקמת המועצה המקומית חולון. הכיכר הוקדשה בזמן הקמתה לזכרם של חללי אסון אוניית המעפילים סטרומה, ובשנת 1968 הוצבה במרכזה אנדרטה לזכר המעפילים שטבעו בים השחור.
רכבת ישראל.
תחנות הרכבת חולון - וולפסון, בת ים - יוספטל ובת ים - הקוממיות הן תחנות הרכבות המשרתות את תושבי העיר חולון בת ים ותל אביב כחלק מפרויקט הקמת הקו בין תל אביב למערב ראשון לציון. שלוש התחנות נחנכו ב-25 בספטמבר 2011. תחנת הרכבת חולון וולפסון המשרתת את תושבי צפון בת ים, חולון ויפו, ממוקמת במחלף וולפסון, כששתי המסילות עוברות במפלס התחתון שלו - בגובה הכביש המהיר. בניית תחנת הרכבת בת ים - יוספטל הסתיימה מוקדם מהצפוי, ולאחר סיום בנייתה ניטש ויכוח בין הערים בת ים וחולון על שם העיר שיופיע בשם התחנה, הסיבה לוויכוח זה היא שהתחנה ממוקמת בדיוק בגבול הערים ומשרתת במידה שווה את תושביהן. בסופו של דבר שמה המקורי של התחנה "בת ים - יוספטל" נשאר על כנו ואילו שמה של חולון הופיע בשמן של תחנות אחרות בקו כגון תחנת הרכבת חולון - וולפסון. בשנת 2009, הונחו מסילות בתחנה זו והיא נפתחה כשנתיים לאחר מכן. מאז פתיחתה, התחנה זוכה להצלחה רבה והיא אחת התחנות המובילות מבחינת מספר הנוסעים שמשתמשים בה לאורך הקו, עם ממוצע של כ-70,000 עולים ויורדים בחודש. אין הסדר חנייה לצד תחנת רכבת זו למעט כלי רכב דו-גלגליים.
תחנת הרכבת בת ים - קוממיות הממוקמת במחלף הקוממיות בין חולון ובת ים ובין נתיבי איילון המשרתת את תושבי האזור הדרומי של חולון ואת תושבי דרום-מזרח בת ים משמשת תחנה מרכזית מאספת יחד עם פתרונות חנייה מוסדרים. בשעות השיא עוצרות בתחנות שתי רכבות בשעה בכל כיוון בקו ראשון לציון משה דיין - רעננה מערב, וכן רכבת אחת בשעה בכל כיוון בקו באר שבע- רעננה מערב.
מערך אוטובוסים.
בחולון פועלות שלוש חברות אוטובוסים שמפעילות עשרות קווים, שמקשרים את חולון לערים במטרופולין תל אביב. את רוב הקווים בעיר מפעילה חברת אגד, ושאר הקווים מפעילות החברות דן ומטרופולין. הקווים הנוסעים בעיר חולון הם עירוניים ומאספים (למעט הקווים קו 406 המהיר הישיר אגד וכן קווים מאספים אשר מופעלים באוטובוס בין עירוני אגד: 143 144 374 146 145 וקווים 154 ). לעומת זאת, בציר דרך השבעה במזרח העיר עוברים עשרות קווים בין-עירוניים מכל החברות, שעוצרים במספר מצומצם של תחנות מאספות המשרתות בדרך כלל חיילים. בחולון שוכנים 3 מסופים. בצפון העיר שוכן מסוף וולפסון הממוקם צמוד לבי"ח וולפסון, בדרום העיר ממוקם מסוף אוטובוסים גדול הסמוך למוזאון אגד המשמש גם כחניון לילה, במזרח העיר שוכן מסוף קריית שרת. נוסף למסופים, בעיר 3 תחנות קצה ברחובות: האורגים, המרכבה, תמנע.
היסטוריה.
תחילת של פעילות התחבורה ציבורית בחולון החלה עם חברת "דרום יהודה" שהתאחדה ב-1951 לאגד שהפעילה שירות לתל אביב. עיקר השירות היה לתחנה המרכזית הישנה בתל אביב. עד בשנות השבעים נוספו לקווים לתחנה המרכזית שהפעילה אגד גם את קו 74 מקריית שרת רסקו ומרכז העיר לאוניברסיטת תל אביב דרך רחוב המסגר, דרך פתח תקווה ודרך נמיר, קווים 89 ו-92 למרכז תל אביב, קו 88 ליפו דרך בת ים, קו 87 לבת ים וקווים 1 ו-2 של "דן" לרחובות אלנבי ודיזנגוף בתל אביב. בשנות השמונים נוסף קו 73 מהשכונות המערביות של חולון לרכבת מרכז בתל אביב, וקו 43 לתל השומר דרך שכונות דרום מזרח תל אביב. ובשנות התשעים נוספו קווים 173 ו-129 שעברו בחולון בדרכם מתל אביב לראשון לציון, קו 3 של דן מתל אביב, וקווים בינעירוניים לירושלים. כל אלו בנוסף לקו 4 שנתן שירות פנימי בחולון.