האירוע השאיר את רושמו על בני התקופה והוא הונצח בספרי זכרונות של חלק מנוסעי הרכבת (הנוסעת הצרפתייה כתב את אחד הספרים), שהתפרסמו במהלך השנים. הסופר מיכאיל סדוביאנו שילב תיאורים מהאירוע בספר Strada Lăpuşneanu, שפורסם ב-1921.
אנה דה ארמס
אנה סליה דה ארמס קאסו (בספרדית: Ana Celia de Armas Caso; נולדה ב-30 באפריל 1988) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה קובנית, מועמדת פרס גלובוס הזהב לשנת 2020 על תפקידה בסרט "רצח כתוב היטב".
ביוגרפיה.
אנה דה ארמס נולדה בסנטה קרוס דל נורטה שבקובה, וגדלה בהוואנה עד גיל 18, אז עברה לספרד. את קריירת המשחק שלה החלה כבר מגיל 12 בתיאטרון הלאומי של קובה.
בזכות מוצא סביה מצד אימה, יש לה גם אזרחות ספרדית.
קריירה.
תפקידה הראשון של דה ארמס היה בשנת 2006 כששיחקה לצד אלכס גונזלס בתפקיד מארי בסרט "אונה רוזה דה פראנסיה", ובשנת 2009 שיחקה בסרט הנעורים הספרדי "סקס, מסיבות ושקרים" לצדם של מריו קאסאס והוגו סילבה. תפקידה המשמעותי הראשון היה בסדרת הטלוויזיה הספרדית "אל אינטרנאדו" שם שיחקה בתפקיד קרולינה. אחריו המשיכה דה ארמס את הקריירה בספרד בסדרה "לה לינדה" (2010–2012).
בשנת 2014 עברה דה ארמס ללוס אנג'לס, והחלה את הקריירה בהוליווד עם מספר תפקידים משמעותיים, מהם: "דפיקה בדלת" (2015) שביים איליי רות', ו"חשופה" (2016) שניהם לצד קיאנו ריבס, "כלבי מלחמה" (2016), "אוברדרייב" (2017), "בלייד ראנר 2049" (2017), "רשת צרעות" (2019), "שלוש שניות" (2019) ו"רצח כתוב היטב" (2019).
בשנת 2020 גילמה את קרולינה לריירה בסרט הדרמה "סרז'יו" לצד ואגנר מורה המגלם את דיפלומט האו"ם סרז'יו ויירה דה מלו.
בשנת 2021 היא הופיעה לצד דניאל קרייג בסרט "לא זמן למות", הסרט ה-25 בסדרת סרטי "ג'יימס בונד" והיא גם הצטלמה לסרט הפעולה "האיש האפור" שביימו האחים רוסו. כמו-כן הופיעה במותחן הפסיכולוגי "מים עמוקים" לצד בן אפלק ואף נכנסה לנעליה של מרילין מונרו בסרט הביוגרפי "הבלונדינית" שמתוכנן לצאת בשנת 2022.
חיים אישיים.
בשנת 2010 החלה בזוגיות עם השחקן הספרדי מארק קלוטט. השניים נישאו ביולי 2011 ולאחר מכן התגרשו בתחילת 2013. היא גם הייתה מאורסת לזמן קצר לסוכן הטאלנטים האמריקאי פרנקלין לאת', במהלך זוגיות שניהלו מתחילת 2015 עד לסוף לשנת 2016. בין מרץ 2020 לינואר 2021 ניהלה מערכת יחסים עם השחקן בן אפלק, אותו הכירה על סט הצילומים של הסרט "מים עמוקים".
קא' סגרדו
קא' סגרדו (באיטלקית: Palazzo Morosini Sagredo, הוא קיצור של קאסה (בית) סגרדו) הוא ארמון ונציאני מהמאה ה-14 הבנוי בסגנון ביזנטי גותי הממוקם בפינת רחוב סטרדה נואובו וקמפו סיינט סופיה במרכז העיר ונציה שבאיטליה. הארמון שוכן על גדת התעלה הגדולה.
משפחת סגרדו.
שם המשפחה הוא שיבוש של המילה 'סוד', (הנגזרת מהמילה האנגלית secret), מכיוון שבני המשפחה שימשו במשך שנים כיועצים סודיים של קיסרים ושליטים. המשפחה שימשה כשליטי דלמטיה והגיעה לוונציה, ככל הנראה, במאה התשיעית לספירה. בשנת 1100 לספירה הצטרפה המשפחה למועצה הגדולה של ונציה ומעמדה הלך ועלה.
הארמון.
הארמון, שהיה שייך בתחילה למשפחת מורוסיני, נרכש בשנת 1661 על ידי השגריר ניקולו סגרדו (ששימש כדוג'ה של ונציה בין השנים 1674–1675).
בארמון זה נולדו וגדלו חובבי אמנות, מוזיקה ומדע רבים. בעבודתו של גליליאו גליליי, "דיאלוג על שתי מערכות העולם המרכזיות", ישנה שיחה עם חברו הקרוב, המתמטיקאי וחובב המדע ג'יאנפרנצ'סקו סגרדו. אחיינו, זכריה סגרדו, החזיק בזמנו, באחד מאוספי האמנות הגדולים והחשובים בעולם. במאה ה-18, שופץ הארמון ועוצב מחדש בהתאם למעמד החברתי של המשפחה, בתכנונו של הארכיטקט תומאסו טמנצה. לפנים הארמון נוסף גרם מדרגות דרמטי ומרשים שעוצב על ידי אנדראה טיראלי (1732) ועוטר בפרסקו "נפילתם של הענקים" שצייר הצייר הוונציאני החשוב פייטרו לונגי (1734), שצויר בהשראת יצירתו של ג'וליו רומאן "קרב הענקים" שנמצאת בארמון במנטובה. שני פסלוני ילדים-מלאכים, אופייניים לתקופה, בעיצובו ופיסולו של פרנצ'סקו ברטוס, מעטרים את תחתית גרם המדרגות המרשים. באותו זמן, החלל הפנימי אליו מוביל גרם המדרגות עוטר בעבודות פרסקו וסטוקו יוקרתיות מעשה ידיהם של האמנים אבונדיו סטראציו וקארפופורו מאדזטי טקאלה, מרביתם עדיין באתרם, כלומר בארמון. אותם אמנים יצרו גם את העיטורים יוצאי הדופן בסגנון רוקוקו קלאסי המוצגים היום במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק.
אוגוסטינו סגרדו, סנטור איטלקי במאה ה19, היה הבעלים האחרונים של המלון מבין בני המשפחה. בשנת 1913 מכרה המשפחה את הנכס והוא עבר ידיים במשך שנים עד אשר, בשנת 2007, נרכש והפך למלון בוטיק ונציאני, ומתפקד ככזה עד היום.
המלון.
המלון מונה 42 סוויטות שונות ומגוונות המשמרות את עיצוב ורוח ונציה בתפארתה. סוויטת הספרייה, שוכנת בחדר שהיה ספרייתו של אוגוסטינו סגרדו והוא מוגדר אתר מורשת לאומי.
גרם המדרגות המונומנטלי המזוהה עם הארמון, כמו גם יצירות הפרסקו והסטוקו עדיין מעטרים את קירות הטרקלין הפנימי הפונה לתעלה הגדולה, אולם הנשפים, ששומר בשלמותו, נחשב ליפים בוונציה.
המלון משמש בית לאומנות גם היום ותערוכות רבות נערכות בו. הארמון משמש גם בית לקונצרטים ואירועים, ציבוריים ופרטיים.
במסגרת הביאנלה של ונציה, הוצב ב-13 במאי 2017, מיצג בדמות ידיים האוחזות בחזית המלון הפונה לתעלה הגדולה, כמונעות ממנו להתמוטט. הפסל הוא עבודה של הפסל האיטלקי המוערך לורנצו קווין ויוסר ב-28 בפברואר 2018. הפסל הוא חלק ממאבק נגד ההתחממות הגלובלית, שתביא לעליית מפלס מי הים ובין יתר הנזקים, הצפתה של ונציה.
מאז פתיחתו ב-2007, זכה המלון בפרסים רבים, בהם:
best wedding hotel, 2017
Condé Nast Traveler, Reader's Choice Award: ranked 4th among the Venetian Best Hotels 2016
U.S. News Travellers: ranked 55th among the Italian Best Hotels 2016
T+L, 500 The World's Best Hotels 2015
Best Hotel by Region: 12th of the "Italian Best Hotels" 2015
Condé Nast Johansen: finalist for the category "Best Urban Hotel" 2015
Citalia: awarded for “Outstanding Quality &amp; Service” 2014
T+L, Best Hotels in the World: ranked #9th among the "Ten European Best Small City Hotels" 2014
Condé Nast Johansen: awarded as "Best Hotel for Weddings, Parties and Special Events" 2014
Condé Nast Traveler, Gold List, World’s Best Places to Stay: voted as “One of the Best Italians Hotels” 2014
פורד GPA
פורד GPA (באנגלית: Ford GPA) הוא כלי רכב אמפיבי בתצורת רכב שטח, הנעה כפולה 4x4, מתוצרת קונצרן הרכב פורד, אשר יוצר בין השנים 1942–1943, בארצות הברית.
"פורד GPA" הייתה הגרסה האמפיבית של ג'יפ ויליס "Ford GPW".
סך הכול יוצרו 12,778 יחידות.
דגמי "פורד GPA" עזרו למאמץ המלחמתי בתקופת מלחמת העולם השנייה.
דנב אל-אוקב אוסטרליס
דֶנֶבּ אַל-אוֹקָבּ אוֹסְטְרָלִיס או ζ בנשר הוא הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים נשר עם בהירות נראית מדרגה 2.99. מקור שמו הוא שילוב של ערבית ולטינית: ذنب العقاب - "ד'נב אל-עִקאבּ", שפירושו זנב העיט ו-Australis - "אוסטרליס" שפרושו דרומי. ζ בנשר והכוכב הסמוך, ε בנשר, מייצגים את זנב הנשר וקיבלו ביחד את השם הערבי "דנב אל אוקב". על מנת להבדיל ביניהם הם קיבלו את התוספות "אוסטרליס" (דרומי) ו"בוראליס" (צפוני) בהתאמה.
תכונות.
דנב אל-אוקב אוסטרליס הוא כוכב הסדרה הראשית לבן מסוג ספקטרלי A0 Vn (לפעמים מסווג גם כתת-ענק לבן מסוג ספקטרלי A0 IVn) שנמצא במרחק של כ-83 שנות אור ממערכת השמש. מסתו כ-2.4 מסות שמש, רדיוסו כ-2.3 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו היא כ-9,600 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 35 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 40 ממנה בצירוף הקרינה בתחום העל-סגול. לכוכב מהירות סיבוב עצמי גבוהה של למעלה מ-300 קילומטר בשנייה. כתוצאה מהמהירות הגבוהה נוצרת הרחבת דופלר של פסי הבליעה שבספקטרום הכוכב ולכן התוספת n לסיווג הספקטרלי שלו. גילו של הכוכב מוערך בכ-100 מיליון שנים בלבד, אבל נראה שהוא כבר נמצא לקראת סיום שלב היתוך המימן שבליבתו להליום והוא צפוי להתחיל בתהליך של התנפחות והתקררות בדרך להפוך לענק אדום.
כוכבים נלווים.
בסמוך לדנב אל-אוקב אוסטרליס ניתן להבחין במספר כוכבים עמומים בהרבה. הקרוב מביניהם עם בהירות מדרגה 12, נמצא במרחק זוויתי של כ-7 שניות קשת. ככל הנראה מדובר בננס אדום עם מסה של כחצי מסת שמש שמקיף את דנב אל-אוקב אוסטרליס במרחק של כ-185 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של סביב 1,000 שנים. במרחק זוויתי סביב 3 דקות קשת מדנב אל-אוקב אוסטרליס, נמצאים שני כוכבים נוספים עם דרגות בהירות 12.2 ו-10.6, ואחד נוסף עם בהירות מדרגה 16 נמצא במרחק של כ-17 דקות קשת. לא ידוע אם אחד או יותר מהכוכבים האלה קשורים כבידתית אל דנב אל-אוקב אוסטרליס, אך אם כן, מדובר כנראה גם כן בננסים אדומים, שהקרובים מביניהם נמצאים במרחק של 5,000-4,000 יחידות אסטרונומיות ממנו, והרחוק יותר נמצא במרחק של לפחות 26,000 יחידות אסטרונומיות ממנו. במרחק זוויתי של כמעט חצי מעלה נמצא כוכב נוסף שנראה שהוא נע באותו הכיוון כמו דנב אל-אוקב אוסטרליס. אם הם קשורים זה לזה אז המרחק ביניהם הוא לפחות 38,000 יחידות אסטרונומיות (0.6 שנת אור).
זטא בנשר
תהילים כ&quot;ז
לדוד ה' אורי וישעי הוא מזמור מ, ונוהגים לאומרו ברוב קהילות ישראל בסיום תפילת שחרית וכן מנחה או ערבית, מתחילת חודש אלול עד יום הושענא רבה. המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לדָוִד'.