פון שלייכר קיווה להשיג רוב ברייכסטאג על ידי איחודם של קבוצות האינטרסים השונות בפוליטיקה הגרמנית תחת ממשלה אוטוריטרית יעילה. הוא יצר מגעים עם איגודי העובדים הסוציאל-דמוקרטים והנוצרים והפלג השמאלי של המפלגה הנאצית בראשותו של גרגור שטרסר.
למרות הצלחה ראשונית במגעים, בסופו של דבר שני הצדדים דחו את חיזוריו של פון שלייכר. בינתיים הקאנצלר המודח פון פאפן התחיל לשכנע את הנשיא פון הינדנבורג בצורך להקים ממשלה חדשה בראשותו של אדולף היטלר שבה יהיה פון פאפן סגן הקאנצלר. פון פאפן גם הסית נגד פון שלייכר תוך שהוא מגנה את סגנון התנהלותו ואת ניסיון שיתוף הפעולה שלו עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. כתוצאה מזה סירב הינדנבורג לפזר את הרייכסטאג ולתת לממשלת פון שלייכר סמכויות חירום. פון שלייכר התפטר ב־30 בינואר 1933 והיטלר ירש אותו כקנצלר גרמניה.
מכיוון שבחודשי שלטונו האחרונים ניסה פון שלייכר להביא לחזרת המונארכיה בראשות בית הוהנצולרן, ראו בו הנאצים אויב לשלטונם עקב קשריו בצבא. כאשר החליט היטלר לחסל את הנהגת ארגון האס אה ביוני 1934 (כחודשיים לפני מותו של הינדנבורג), ופתח במרחץ דמים המכונה "ליל הסכינים הארוכות", ניצל את ההזדמנות להיפרע מאויביו בעבר ומדמויות המהוות סיכון עתידי, גם ללא קשר לאס אה. פון שלייכר הואשם בניסיון הפיכה וחבירה לראש האס אה, ארנסט רהם. בין קורבנות הטבח היו גם פון שלייכר ואשתו, שנרצחו בביתם על ידי יחידת קומנדו של האס אס ב-30 ביוני 1934. חקירת הרצח הסתיימה בהוראה מגבוה ללא תוצאות והעדה היחידה למעשה, עוזרת הבית, טבעה באגם סמוך כשנה לאחר מכן.
חאנת נחיצ'יבאן
ארכלוס
דניאל בורוס
דניאל "דן" בורוס (באנגלית: Daniel "Dan" Burros; 5 במרץ 1937 - 31 באוקטובר 1965) היה יהודי אמריקאי, פעיל במפלגה הנאצית האמריקנית.
בנוסף, היה פעיל בקו קלוקס קלאן והיה אחראי לגייס חברים לארגון. באוקטובר 1965, כמה שעות לאחר שפורסמה עובדת היותו יהודי, התאבד.
ביוגרפיה.
בורוס נולד לג'ורג' ואסתר סנשיין בורוס בקווינס, ניו יורק. בבית הספר היה תלמיד אינטליגנטי עם ציונים גבוהים.
הוא התגייס לצבא, אך לאחר שורת ניסיונות התאבדות, נזרק מהצבא בשל הפרעות התנהגות.
פעילותו הפוליטית התרכזה בגיוס חברים לתנועות נאו-נאציות בכלל ולמפלגה הנאצית האמריקנית בפרט.
עובדת היותו יהודי פורסמה ב"ניו יורק טיימס" על ידי הכתב ג'ון מק'קאנדליש פיליפ, שהיה נוצרי אוונגליסט שניסה פעמים רבות להפיל את בורוס בפח ולגרום לו להודות ביהדותו, אך ללא הצלחה. לאחר פרסום כתבתו של פיליפ, בורוס התאבד.
במהלך מסיבת עיתונאים שנערכה לאחר מות בורוס, יצא ג'ורג' לינקולן רוקוול, מנהיג המפלגה הנאו-נאצית האמריקנית, נגד יהודים, אותם כינה "עם מיוחד עם מספר רב של חריגויות נפשיות", וייחס את חוסר היציבות של בורוס ל"פסיכוזה היהודית המצערת הזו". דן בורוס לא היה היהודי היחיד שפעל עבור המפלגה הנאו-נאצית בארצות הברית. לאונרד הולשטיין, יהודי אחר, היה ראש סניף לוס אנג'לס של המפלגה הנאצית האמריקאית.
סיפורו של דן בורוס הוא הבסיס לסרטו של הנרי בין "המאמין".
כליל זיסאפל
כליל זיסאפל (נולדה ב-1976) היא סופרת ישראלית.
נולדה ברמת אפעל. בתו של זוהר זיסאפל, מבעלי קבוצת רד-בינת והילה זיסאפל, עורכת דין. גדלה ברמת אפעל. בעת שירותה הצבאי הייתה כתבת ועורכת בעיתון במחנה. זיסאפל הייתה בת זוגו של גיל קופטש.
פעילות פוליטית.
בשנת 2010 נטלה חלק ביוזמה של אילנה המרמן להסיע נשים וילדים פלסטינים לטיול בחוף הים ללא אישור, וזאת במחאה על חוק הכניסה לישראל, כי לדבריה: "יש בזה התרסה שמטרתה להראות את האבסורדיות של המצב הזה, של החוק הזה ומה שהוא מצליח לעשות. החומה והמחסומים אינם חוסמים כניסה של שוהים בלתי חוקיים, וודאי שלא כניסה של מחבלים לישראל."
פעילות ספרותית.
ספריה מתארים את הסצנה התל אביבית הצפונית בקרב צעירים בשנות העשרים לחייהם.
תקצירי ספריה
ספריה.
בתרגום לגרמנית Meine Schwester, meine Braut : Roman / aus dem Hebräischen von Stefan Siebers (Berlin : Aufbau-Verlag, 2001)
בתרגום להולנדית Mijn zusje, mijn bruid / vertaald [uit het Hebreeuws] Hilde Pach (Amsterdam : Cargo, 2002)
שגיא כהן
שגיא כהן (נולד ב-8 בפברואר 1960) הוא היסטוריון ישראלי ודוקטור להיסטוריה של המדע המשמש כפרשן הכדורגל הבכיר של ערוץ הספורט וכמבקר המסעדות של עיתון "הארץ".
ביוגרפיה.
שגיא כהן נולד בנתניה ולמד בבתי הספר איתמר וטשרניחובסקי. בין השנים 1970 ל-1978 שיחק כשוער בקבוצות הילדים, הנערים והנוער של מכבי נתניה. קריירת המשחק שלו הגיעה לשיאה בחורף 1975 כאשר זומן לנבחרת הנערים של ישראל, שאומנה באותה עת על ידי עמנואל "מונדק" שפר, ובמסגרתה שיחק משחק אחד. ב-1978 עם גיוסו לצה"ל התנדב ליחידה מובחרת בחיל הים, אך הודח בשלב מוקדם והשלים את שירותו במסגרת מודיעין חיל האוויר ויחידה 8200.
כהן החל את לימודיו באוניברסיטת תל אביב בספטמבר 1981 בחוגים להיסטוריה ולפילוסופיה. בעקבות כך, החל בלימודיו במסלול הישיר לדוקטורט במסגרת "המכון להיסטוריה ולפילוסופיה של המדעים והרעיונות" (לימים: "המכון להיסטוריה ולפילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן") בהדרכת פרופ' יהודה אלקנה. עבודת המחקר שלו נכתבה לסירוגין בתל אביב ובקיימברידג', שם שהה בקינג'ס קולג' והונחה על ידי פרופ' סיימון שייפר . נושא עבודת המחקר שלו היה "חואן לואיס ויוס והמהפכה ההומניסטית בפילוסופית הטבע". בשנת 1996 הוענק לו התואר ד"ר לפילוסופיה מטעם אוניברסיטת תל אביב.
כהן החל ללמד באוניברסיטת תל אביב בשנת הלימודים 1984/5, ולימד בה עד שנת הלימודים 1999/2000. בין השאר לימד קורס מבוא שנתי בהיסטוריה אינטלקטואלית של אירופה, שיעורים מתקדמים בהיסטוריה של המדע בעת העתיקה ובימי הביניים, קורסים בחשיבה היסטורית וסמינרים.
כחלק מעיסוקו כד"ר להיסטוריה של המדע, גילה התעניינות במינים שונים של רכיכות, יצר קשר עם חוקרים, ושיתף איתם פעולה במיון מינים שונים של צדפות. כאות תודה, צוות מדענים שגילה מין חדש של צדפה באוקיינוס השקט ליד הפיליפינים, החליט לקרוא לה על על שמו של כהן בשם "טוקטונה שגיאכהני" ().
קריירה עיתונאית.
ב-1988, לאחר שחזר משהות קצרה באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה, החל כהן לכתוב טורים על פוטבול אמריקאי במדור הספורט של העיתון "חדשות". זמן קצר אחר כך הצטרף למדור הספורט של עיתון "העיר", אותו ערך באותה עת איל חלפון, והחל לכתוב בו על נושא זה. ב-1990, לקראת אליפות העולם בכדורגל שנערכה באיטליה, מונה לפרשן הכדורגל של עיתון "העיר". כהן שימש כפרשן הכדורגל של "העיר" עד 1996, ואז הצטרף לעיתון "מעריב". כהן שימש כפרשן הכדורגל של מעריב עד שנת 2006, ובנוסף לטורי פרשנות במדור הספורט, אותו ערכו באותן שנים רז זמצקי ואחריו אביב הברון, כתב גם במוסף הספורט של העיתון, "אקשן".
ב-1993 החל לכתוב טורים על אוכל במדור האוכל של "העיר". שנתיים מאוחר יותר הוצע לו לשמש כמבקר המסעדות של "העיר" והוא שימש בתפקיד זה עד עזיבתו לעיתון "מעריב" ב-1996. ב"מעריב" החל לכתוב טורי ביקורת מסעדות במוסף "תרבות". בנוסף, כתב באותו מוסף גם טורי ביקורת תרבות כלליים וייסד בו את התחרות קצרת הימים "היה זה לילה קודר וסוער", שהייתה תחרות על משפט הפתיחה הבנאלי ביותר לסיפור.
ב-2003 החל לכתוב במעריב טור ביקורת מסעדות שבועי שפורסם במוסף "סוף שבוע", אותו ערך באותה עת אביב הברון. ב-2007 עבר טור ביקורת המסעדות השבועי שלו למוסף "סגנון" אותו ערכה ליסה פרץ. בשנת 2009 עזב את מעריב והצטרף לעיתון הארץ. החל מ-2010 הוא משמש כמבקר המסעדות של "הארץ", ומפרסם במוסף "גלריה" טור ביקורת שבועי על מסעדות בארץ ובעולם.
ערוץ הספורט.
כהן החל את עבודתו בערוץ הספורט באוקטובר 1989 כשזה עדיין נקרא "שידורי הניסיון של ערוץ הספורט בכבלים". תפקידו הראשון בערוץ היה פרשן פוטבול אמריקאי. שנה מאוחר יותר, כשהערוץ הפך רשמית ל"ערוץ הספורט" החל לשמש כפרשן גם במשחקי כדורגל. ב-1994 החל לשמש כפרשן, לצד השדר רמי וייץ, במשחק השני בחשיבותו בכל מחזור ליגה שתקצירו שודר במוצאי שבת. זו הייתה ראשיתה של שותפות ארוכת שנים, בין וייץ כשדר לכהן כפרשן, שנמשכה עד 2012 ובמהלכה שידרו בצוותא משחקי ליגה, משחקים מליגת האלופות, משחקים מהליגה הספרדית ומשחקים של נבחרת ישראל ונבחרות אחרות.
באותה שנה החל גם לשמש כפרשן, וכאחד העורכים, בתוכנית המגזין "גול וחצי". זו הייתה תוכנית התוכן הייעודית הראשונה של ערוץ הספורט שהוקדשה לניתוחים מקצועיים של משחקי כדורגל ולצידו של כהן נטלו בה חלק גם אלי אוחנה ורמי וייץ. ב-1996 החל לשמש כפרשן בשידורי ערוץ הספורט ממשחקי ליגת האלופות של אופ"א. במהלך השנים שימש כפרשן בלמעלה מ-600 משחקים מליגת האלופות ובכללם במשחקה הראשון של קבוצה ישראלית בשלב הבתים של ליגת האלופות, הפסדה של מכבי חיפה 5:2 למנצ'סטר יונייטד באולד טראפורד בספטמבר 2002, ולמעלה מ-20 משחקי גמר.