בשנים 1670 אשנטי הפכה לממלכה היררכית מרכזית. הקיסר האשנטי, אסנטהן אוסי טוטו הראשון, ראש הצבא ומנהיג חמולת אויקו (Oyoko) ייסדו את ממלכת אשנטי. אוסי טוטו קיבל את תמיכתם של ראשי שבטים נוספים ובאמצעות שימוש בבירה קומסי כבסיסי מרכזי, הביס את שאר המדינות שמקיפות.
עבדות.
עבדות הייתה מסורת היסטורית באימפריית האשנטי כאשר עבדים נלקחו כשבויים מאויבים במלחמות. מעמד העבדים היה בין סטטוס של רכישת עושר ונישואי תערובת עם חברי משפחת השליט ועד להיותו של העבד קורבן בטקסי לוויות. האשנטים השתמשו באמונות שלהם על מנת להצדיק עבדות וקורבן אנושי, מתוך אמונה שעבדים יעקבו אחרי האדון שלהם בחיים שלאחר המוות. עבדים יכולים לפעמים שיהיו להם עבדים משל עצמם ואף יכולים לבקש אדון חדש אם העבד מאמין/ה שהתייחסו אליו או אליה בחוסר כבוד חמור.
האשנטים המודרניים טוענים שהעבדים לעיתים רחוקות עברו התעללות ומי שהתעלל בעבד קיבל יחס של בוז חמור בחברה. הם הגנו על ה'אנושיות' של עבדות אשנטית על ידי כך שציינו שהעבדים רשאים להתחתן והילדים שלהם נולדים חופשיים. אם אדון אשנטי מצא עבד נקבה נחשקת הוא עשוי היה להתחתן איתה. הוא העדיף הסדר כזה מאשר אישה חופשיה ונישואים קונבנציונליים בגלל שהנישואים לאישה משועבדת איפשרו לילדים לרשת חלק מהנכסים והסטטוס של האבא. אשנטים העדיפו את ההסכם הזה בראש ובראשונה בגלל שראו בזה את הקונפליקט עם ה'צד של האם'. תחת הקרבה המערכת של קרבה משפחתית זו, היה נחשב שהילדים האשנטים נולדו לשבט של האם ולקחו את הסטטוס מהצד שלה. בגדול, אחיה הבכור של האם שימש כמנטור לילדיה, במיוחד לבנים. משפחתה הגנה עליה. הגברים האשנטים הרגישו יותר בנוח עם נישואים לבת עבד או למשכן אישה בעת הנישואים כאשר לא היו לה זכר קרוב מבוגר: סבא, אב, אח, דוד, על מנת לתווך מטעמה כאשר היו חילוקי דעות בין הזוג. כאשר נישאו לאישה שהיא עבד לאדון האשנטי הבעל הייתה שליטה מלאה על הילדים אשנטים כי לה לא היה קרוב משפחה בקבוצה האתנית האשנטית.
ריבונות ועצמאות.
המדינה האשנטית התנגדה לניסיונות אירופאים, בעיקר בריטיים, לכבוש אותה. האשנטים הגבילו בהצלחה את ההשפעה הבריטית בשטחם כאשר סיפחו הבריטים אזורים שכנים. האשנטים תוארו כאנשים עזים ומסודרים שהמלך שלהם יכול "להביא 200,000 גברים לתוך הקרב ואין ספק שהלוחמים לא נבהלו מרובי צלפים ו-7 קילו רובים".
אשנטי הייתה אחת מהמדינות האפריקאיות הבודדות שהתנגדו בהצלחה חלקית לקולוניאליזם האירופאי, כאשר בין השנים 1823 ל-1900 לחמו הבריטים באשנטים בחמש מלחמות שכונו המלחמות האנגלו-אשנטיות. לאחר המלחמה החמישית שהסתיימה בניצחון בריטי ובהגליית חלק ניכר ממנהיגי האשנטי, סופחה הקונפדרציה האשנטית והפכה לחלק ממושבת הכתר של חוף הזהב הבריטית. תפקידו של אסנטהנה בוטל והבירה קומסי סופחה לאימפריה הבריטית. למרות כל זאת, עדיין שמרו האשנטים על רמה משמעותית של שלטון עצמי. בשנת 1926 אישרו הבריטים את חזרתו של המלך האשנטי הסנטהנה פרמפה הראשון (King Asantehene Prempeh I) אשר הוגלה ב-1896 לסיישל והתירו לו לאמץ את השם קומסהנה (Kumasehene), אך לא התירו לו לאמץ את השם אשנטי אסנטהנה (Ashanti Asantehene), תוארו הרשמי של המלך האשנטי. אף על פי כן, העניקו הבריטים לאשנטים שלטון עצמי ב-1935, כממלכת אשנטי האוטונומית, ותוארו הרשמי של המלך האשנטי, אסנטהנה (Asantehene), הוחזר. בשל ההיסטוריה ארוכת השנים בין הצדדים, רואים הבריטים באשנטים את אחת הקבוצות התרבותיות ביבשת אפריקה.
עצמאות.
בשנת 1926 אשנטים שחזרו בטקסיות את השליטה על הבירה קומסי. בשנת 1935 הוכרזה אשנטי כמדינה עצמאית. בשנת 1957, תחת מלוכתו של המלך אסנטהן פרמפה השני (King Asantehene Prempeh II), המולדת האשנטית נכנסה למדינה החדשה שהוקמה גאנה. משרדו של המלך האשנטי כיום הוא מלוכה תת-לאומית חוקתית ואוטונומית של האשנטי והוא מוגן על ידי החוקה הגנאית.
ממשל ופוליטקה
הכוח הפוליטי האשנטי משלב בין המלך האשנטי, אסנטהן, שמשמש כשליט המוחלט וראש המחנה הפוליטי של אשנטים והמולדת האשנטית, עם הנציג של מפלגת האן אן פי, מדינת מפלגה אחת למחצה. אנשי אשנטים מיוצגים על ידי מפלגת הרוב אן פי פי, מפלגת הפטריוטים החדשה (New Patriotic Party) שיוסדה בשנת 1992. נשיא המפלגה כיום, נאנא אקופו אדו (Nana Akufo-Addo) זכה ל-79% מקולות המפלגה בבחירות 2010 ומאז הוא הנשיא.
המלך אסנטהן הוא המלך היחיד של אזור אשנטי. באזור אשנטי, התחום החברתי מנוהל דרך מערכת מסורתית של צ'יפים. לאזור אשנטי 36 יועצים מסורתיים, כל אחד מהם צ'יף, בסגנון של מערך נשיא ושרים. השליט הכללי היחיד הוא המלך, כיום אסנטהן אוסי טוטו השני. כל הצ'יפים הראשיים באזור אשנטי הם חברים בבית הצ'יפים עם המלך שמשמש כנשיא הבית שממוקם בארמון מנהיה (Manhyia Palace). השפה הרשמית באזור אשנטי היא השפה האשנטית שאינה נבדלת משפת האשנטי טווי (Ashanti Twi).
כלכלה.
הקבוצה אשנטית היא קבוצה עשירה לאור הזהב שנמצא בגבול הבינלאומי בין אשנטי וקומסי. אשנטי וקומסי ניחנו בכמויות זהב גדולות ונחשבות לאחת מ-10 יצרני הזהב בעולם, יחד עם מינרלים נוספים שתורמים לכלכלה אשנטית ולמטרופולין קומסי כמו למשל מגן, בוקסיט עם תכולה גבוהה של אלומיניום וסיליקה, ברזל, חימר ואבן גיר ובנוסף גם עקבות של נחושת, פלטינה, ליתיום וקקאו. אשנטי וקומסי הן יצרניות הקקאו השניות בגודלן בעולם. רוב כוח העבודה בקומסי (58.7%) ואשנטי עם עצמאים ללא עובדים. מטרופולין קומאסי ואזור אשנטי מייצרים 96% מהיצוא של גאנה.
כיום, כמו גם בעבר, אשנטים ממשיכים לתרום משמעותית לכלכלה בגאנה. אשנטי ניחנה במינרלים וחקלאות עשירה ואשנטי אחראית להרבה מיצור המזון הפנימי של גאנה וגם לחלק גדול מהסחר הבינלאומי. אשנטי גם תורמת לכלכלה בגאנה על ידי יצוא דבש. חקלאים יכולים להשתמש בהכנסות שלהם לחינוך, רפואה ותמיכה כלכלית.
אוטומפו אוסיי טוטו מחזיק בתואר מלך האשנטי משנת 1999.
מנהגים.
החברה האשנטית היא חברה שמייחסת חשיבות לשושלת היוחסין מצד האם והמוצא הוא לפי הנקבה. מבחינה היסטורית, מערכת היחסים בין האם לצאצאים קבעה את אופן הירושה של נכסים, משרות, ותארים. תפקיד האב היה לעזור לתפיסה ולספק את ה'אוקרה' (Okra), משמע, נשמת הילד, לכן, הילד קיבל את תכונותיו ואופיו מהאב.
מבחינה היסטורית, ילדה התארסה עם טבעת מזהב שנקראת פאטיה (Petia) שמשמעותה היא "אני אוהב אותך", אם לא בזמן ילדות אז מיד לאחר טקס גיל ההתבגרות. הם לא התייחסו לחתונה כטקס חשוב אלא כמצב שעוקב למצב הבגרות. זכות הבגרות הייתה טקס חשוב שמסמל את המעבר מילדות לבגרות שמעודד את הטוהר והצניעות של לפני הנישואין. האשנטים צריכים שטובין יינתנו על ידי משפחת הבן למשפחת הבת, לא כ'מחיר הכלה', אלא לסמל את ההסכם בין שתי המשפחות.
דלרון באקלי
דלרון סבסטיאן באקלי (באנגלית: Delron Sebastian Buckley, נולד ב-7 בדצמבר 1977 בדרבן שבדרום אפריקה) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק במאריטסבורג יונייטד מליגת העל הדרום אפריקאית בעמדת הקשר. באקלי העביר את רוב הקריירה שלו בליגת הבונדסליגה, ולזכותו 73 הופעות ועשרה שערים במדי נבחרת דרום אפריקה, עמה השתתף בשני מונדיאלים, שני טורנירים של גביע אפריקה לאומות ואולימפיאדת סידני (2000).
קריירת מועדונים.
באקלי גדל במועדון בוצ'רפיל רוברס דרבן מעיר הולדתו. בגיל 17 חתם בבוכום הגרמנית, שם שיחק תחילה בקבוצת הנוער, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך בעונת 1995/96, עת שיחקה בוכום בליגת הבונדסליגה השנייה. בוכום עלתה לבונדסליגה באותה עונה, ורק בעונת 1997/98 באקלי החל לשחק בבונדסליגה בקבוצה הבוגרת, ובעונת 1998/99 הפך לשחקן הרכב קבוע, בקבוצה שכללה את יילדיריי בשטורק, שטפן קונץ ומאוריציו גאודינו. באותה עונה, נשרו בוכום ובאקלי בחזרה אל הבונדסליגה השנייה, אך הצליחו להעפיל בחזרה תוך עונה אחת, אך נשרו שוב לאחר עונה אחת בבונדסליגה, ובעונת 2001/02 נמשכה הנדנדה ובוכום חזרה לבונדסליגה לאחר עונה אחת, כאשר חבריו של באקלי היו דריוש ווש, וחיד האשמיאן ותומאס כריסטיאנסן. בעונות 2002/03 ו-2003/04 התייצבה בוכום בבונדסליגה, ואת עונת 2003/04 סיימה הקבוצה במקום החמישי שהקנה לה מקום בגביע אופ"א, תוך כדי שבאקלי מציג יכולת גבוהה. עם זאת, באקלי עזב את המועדון בתום עונה זו לאחר תשע שנים בבוכום, בהן הבקיע 20 שערים ב-177 הופעות בקבוצה הבוגרת, וחתם בארמיניה בילפלד, שם שיתף פעולה עם פטריק אוומויילה ודטלף דאמאייר. באקלי שיחק בבילפלד בעונת 2004/05, והציג עונת שיא, בה הבקיע 15 שערי ליגה, וסייע לבילפלד להימנע מירידה. העונה המוצלחת בבילפלד גררה התעניינות ממועדונים גדולים יותר, ולקראת עונת 2005/06 נמכר באקלי מבילפלד לבורוסיה דורטמונד תמורת 425 אלף אירו.