יהושע רוזין (16 באוגוסט 1918 – 6 בפברואר 2002), נודע בכינוי "מר כדורסל", היה ממקימי קבוצת הכדורסל "מכבי תל אביב", כמו גם שחקנה ומאמנה הראשון. מאמן נבחרת ישראל הראשון בכדורסל. שיאן הזכיות באליפויות וגביע המדינה בכדורסל, נשיא הכבוד של ארגון מאמני הכדורסל בישראל, ממקימי בית הספר למאמני כדורסל במכון ווינגייט. רוזין זכה בפרס ישראל על תרומתו בתחום הספורט ותרבות הגוף.
ביוגרפיה.
תקופת ילדותו ונעוריו.
דב רוזין, אביו של יהושע, עלה לארץ ישראל מפלונסק שבפולין. אימו, מלכה פריידין, עלתה ממינסק, בירת בלארוס, לפני מלחמת העולם הראשונה. גירוש תושבי תל אביב היהודיים על ידי הטורקים העות'מאנים עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה אילץ את הוריו לעזוב למצרים. יהושע רוזין נולד באלכסנדריה שבמצרים באוגוסט 1918. זמן קצר לאחר מכן, בהיותו בן חצי שנה, חזרה משפחתו ארצה לתל אביב. הוא למד בבית הספר היסודי-דתי "תחכמוני" ואת לימודיו התיכוניים השלים ב"בית הספר התיכוני למסחר", שלימים ייקרא "גימנסיה גאולה". בנעוריו התמקד בכדוריד ובטניס.
מכבי תל אביב.
בשנת 1932, בגיל 14, חבר יהושע רוזין למספר שחקנים אמריקאים (סם שטיינברג ואל פליישר) ושחקנים ישראלים (צביקה שמרלינג, משה ברוך, ויצחק פדרמן) ויחדיו הם יצרו את הגרעין הראשון של קבוצת מכבי תל אביב. ההתחלה הייתה במגרש הכדורגל הישן ברחוב סלמה, סמוך לשכונת שפירא, ולאחר מכן עברו למגרש ברחוב המכבי ליד קולנוע אוריון.
בשנותיו הראשונות תיפקד יהושע כשחקן בקבוצת מכבי תל אביב, אולם עד מהרה ב-1938 תפס את המושכות ונהפך להיות מאמנה הראשון של מכבי תל אביב.
מכאן ועד עזיבתו של יהושע רוזין את המועדון, שלטה מכבי תל אביב בליגה הלאומית כמעט ללא עוררין ובמהלך כל שנותיו כמאמן מכבי זכתה הקבוצה ברוב האליפויות וגביעי המדינה, כשהמתחרה העיקרית שלה במהלך תקופה זו הייתה הפועל תל אביב.
סגל השחקנים של שנות החמישים והשישים כלל בין היתר את הקפטן אברהם שניאור, שהיה גם הקפטן הראשון של נבחרת ישראל, זכריה עופרי, יהודה "קנבוס" וינר, מנחם קורמן (שהיה הראשון לאמץ את שיטת קליעת הג'אמפ-שוט בארץ במקום קליעה מעמידה על הרצפה), דוד פריש שהיה שחקן הגנה מצטיין, אמנון אבידן (בהמשך יו"ר הוועדה המקצועית במכבי תל אביב וחבר הנהלת איגוד הכדורסל), שבתאי בן בסט, אברהם חסיד, משה גולוביי ששיחק עד שנפצע במלחמת יום הכיפורים, אברהם הופמן כוכבה של מכבי ירושלים שעבר לשחק בשורות מכבי תל אביב בשנות השישים וחיים שטרקמן הרכז המצטיין שהיה במשך 12 שנים קפטן הקבוצה ולאחר מכן שימש כעוזרו של רוזין באימון הקבוצה.
רוזין צירף לסגל זה שני שחקנים נוספים אחד מהם היה רלף קליין, בחור צעיר שעלה לישראל מהונגריה והיווה את חוד החנית של הקבוצה בכל הקשור לקליעה וצליפה מרחוק והיה לקפטן הקבוצה השני של מכבי תל אביב. לימים יהא זה קליין שיחליף את יהושע במשרת מאמן מכבי תל אביב.
הופעתה של קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב במסגרת האירופאית, החלה בשנת 1958, במשחקי גביע אירופה לקבוצות אלופות.
בשנת 1970 הוחלף יהושע רוזין על ידי רלף קליין והוא חזר למועדון למשך שתי עונות נוספות בשנת 1972–1973 שלאחריהן סיים תקופה של 40 שנה במכבי תל אביב.
נבחרת ישראל.
יהושע רוזין מונה למאמנה הראשון של "נבחרת ארץ ישראל" במשותף עם אהרון עמישב (אומשווייץ), תוך כוונה לאמן אותה לקראת משחקי פסטיבל הנוער הדמוקרטי בשנת 1947 בפראג שבצ'כוסלובקיה. הטורניר הסתיים ב-3 ניצחונות ו-3 הפסדים לנבחרת הארצישראלית.
רוזין מונה למאמן נבחרת ישראל גם בשנת 1950 במכביה השלישית (והראשונה בישראל) וב-1953 במכביה הרביעית.
בשנת 1960 שימש רוזין כעוזר מאמן נבחרת הכדורסל של ישראל לאולימפיאדת רומא, למאמן האמריקאי מיקי פישר. הנבחרת השתתפה בטורניר הקדם-אולימפי אך לא הצליחה להעפיל לטורניר האולימפי עצמו.
בשנת 1961 התמנה רוזין כמאמן נבחרת ישראל באליפות אירופה שהתקיימה בבלגרד (יוגוסלביה), בה סיימה במקום ה-11.
בשנת 1963 שימש מאמן הנבחרת באליפות אירופה שנערכה בוורוצלב (פולין). הנבחרת סיימה במקום התשיעי וניצחה מול טורקיה, הולנד, רומניה וצ'כוסלובקיה.
תארים ופרסים.
יהושע רוזין נפטר בשנת 2002 ונטמן בבית עלמין מורשה ברמת השרון. הוא השאיר אחריו את רעייתו יפה, שני בנים - דובי ואלדר ונכדים.
יצחק ארנסט נבנצל
יצחק ארנסט נֶבֶּנְצָל (או נבנצאל; 24 באוקטובר 1907 – 18 בדצמבר 1992) היה מבקר המדינה השני, מ-1961 עד 1981.
ביוגרפיה.
נבנצל נולד ב-1907 בפרנקפורט שבגרמניה לביילה ועקיבא יהודה הלוי נבנצל. ב-1929 קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת פרנקפורט והיה בה למרצה בתחום המשפט האזרחי. בשנת 1930 שימש גם כפרופסור למשפטים באוניברסיטאות ברלין ופרייבורג.
היה פעיל בארגון האקדמאים הציונים וראש תנועת הנוער החרדית "עזרא" בגרמניה.
עלה לארץ ישראל עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933. מ-1933 עד שנת 1946 שימש כיועץ המשפטי של בנק יפת.
בשנת 1947 החל לכהן כיו"ר מועצת המנהלית של חברת הולנדר ושות' שמרכזה בסטוקהולם, כיהן במשרה זו עד מינויו לתפקיד מבקר המדינה.
בשנת 1948 במהלך מלחמת העצמאות שירת כקצין במטה הכללי של צה"ל.
בשנים 1961-1948 כיהן כמנהל החברה הכלכלית לירושלים.
בשנים 1961-1954 היה יושב ראש בנק הדואר.
ב-1957 החל לעמוד בראש המועצה המייעצת של בנק ישראל.
בדצמבר 1961 התמנה למבקר המדינה, ולאחר מכן, ב-1971, קיבל גם את תפקיד נציב תלונות הציבור. נבנצל כיהן בתפקיד מבקר המדינה עד דצמבר 1981.
בשנת 1965 מונה להיות יושב הראש ה-6 של INTOSAI, הארגון הבין לאומי של מוסדות ביקורת עליונים, במסגרת הקונגרס הראשון של ארגון זה שהתקיים בירושלים. כיהן בתפקיד זה עד שנת 1968.
לאחר סיום תפקידו כמבקר המדינה מונה לנשיא המרכז האקדמי לב, לאחר שמייסד המוסד, פרופ' זאב לב, פרש לגמלאות.
לאחר מלחמת ששת הימים עבר להתגורר בשכונת בתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים.
כיהן במספר וועדות חקירה ממלכתיות בין היתר היה חבר "ועדת אגרנט", ועדת החקירה הממלכתית לחקר נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים.
היה ראש הוועדה לתחיקה פיננסית מטעם האגודה למדעי המדינה, יושב ראש הוועד הישראלי של ההסתדרות המדיצינית הדסה ונשיא לשכת ירושלים (מסדר בני ברית). נוסף על כך היה חבר ועד הנאמנים של בצלאל, חבר מועצת ההגבלים העסקיים וחבר מועצת הנפט.
בנוסף שימש כנשיא כבוד של לשכת המסחר ישראל-שוודיה.
היה נשוי להלדה לבית הולנדר. ילדיו הם הרב אביגדר נבנצל, רב העיר העתיקה; פרופ' ישעיהו נבנצל, פיזיקאי; עו"ד פליאה אלבק, שהייתה מנהלת המחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה; ושולמית לוין, ציירת.
בשנת 1982, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
נפטר בשנת תשנ"ג, ונקבר בבית הקברות סנהדריה.
מבחן ויגמור
מבחן ויגמור הוא מבחן משפטי לקביעת קיום חיסיון מפני הפללה עצמית בין עבריין בכוח לבין איש סוד. המבחן נהוג בארצות ששיטת המשפט שלהן מושפעת מהמשפט האנגלי. המבחן נקרא כך על שם ג'ון הנרי ויגמור.
על מנת שיתקיים המבחן והחיסיון יעמוד בתוקף צריכים להתקיים כל ארבעת התבחינים:
דבורנית כחלחלה
דבורנית כחלחלה (שם מדעי: "Ophrys fusca" subsp. "iricolor") היא גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים.
אזורי גידול.
מופיעה בחבל הים תיכוני (באזור ההר והשפלה). מין נדיר למדי. מופיעה במעט אתרים ולרוב בפרטים בודדים. צומחת על אדמת חוואר באזורים מוארים. לעיתים קרובות ניתן למוצאה בסמיכות לדבורנית שחומה המאכלסת בתי גידול דומים.
אתרי פריחה מומלצים בישראל: שמורת הסחלבים ליד קיבוץ מנרה בהרי נפתלי, שמורת הר מירון בגליל העליון, אזור מזבלת עוספייה בכרמל. זמן הפריחה בארץ ישראל: פברואר-מרץ.
מאפיינים.
מראה השפית מזכיר דבורנית שחומה ואף לה שירטוט דמוי האות W במרכזה, אך דבורנית כחלחלה מרשימה הרבה יותר: השפית גדולה יותר (אורכה כ-2.5 ס"מ) וגוון כחול כהה שולט בה. יש הרואים בה דמות של אישה המנערת שטיח בגווני חום-כחול. עלי העטיף ירוקים. גבעול התפרחת מכיל מעט פרחים (לרוב לא יותר מ-5) ומתנשא עד לגובה של כ-40 ס"מ.
אלפבית רוני
אלפבית רוּני הוא שם כתב אלפביתי שבו נעשה שימוש לכתיבת שפות גרמאניות שונות, החל מן המאה ה-1 לספירה. הכתב היה בשימוש בגרמניה וארצות השפלה עד המאה ה-7 לספירה, באנגליה עד המאה ה-11 לספירה, ובארצות סקנדינביה עד סוף ימי הביניים. לא ידוע היכן התפתח הכתב במקור ולאיזה צורך.
בשל אורך התקופה וגודל המרחב הגאוגרפי שבו נעשה שימוש באלפבית זה, ומספר השפות השונות שנכתבו בו, נוצרו בו וריאציות שונות, ולכן מדויק יותר לראות בו שם כולל למשפחה של כתבים אלפביתיים ולא כתב אחד. העתיק והידוע ביניהם הוא הפות'ארק הקדום, שנחשב לכתב הרוני המקובל. כתבי רונות אחרים הם הפות'ארק המאוחר והפות'ארק האנגלי הקדום, שהיה מקובל בבריטניה לפני פלישת הנורמנים.
על אף העובדה שכתב רוני היה בשימוש בחלקים נרחבים של צפון אירופה, שמור לו מקום מיוחד בתרבות הסקנדינבית, בין השאר בשל העובדה שהיה שם בשימוש מאוחר יותר מאשר במקומות אחרים, ולפיכך הוא נחשב לפעמים כאלפבית סקנדינבי.
באלפבית הרוני המקורי 24 סימנים. כל סימן נקרא רונה (Rune). חלק מהסימנים דומים לסימנים באלפבית הלטיני ומסמנים את אותו צליל, ואחרים שונים מהם. לאותיות היה סדר מקובל, שמתחיל בסימנים ᚠ-ᚢ-ᚦ-ᚨ-ᚱ-ᚲ. סימנים אלה מסמנים את הצלילים f-u-th-a-r-k, ולכן האלפבית נקרא גם בשם פות'ארק (Futhark). כיוון הכתיבה לא היה קבוע: אפשר היה לכתוב משמאל לימין או מימין לשמאל, וכן ישנם ממצאים שבהם כיווני הכתיבה מתחלפים בין השורות (שיטת בוסטרופידון).