הנישואין זכו לביקורת מצד חברי מפלגה רבים, במיוחד מכיוון שאשתו של מאו באותה העת, מן הנשים היחידות אשר שרדו את המצעד הארוך, אושפזה באותו הזמן במוסקבה, ברית המועצות. מנהיגי המפלגה לבסוף הסכימו עם הנישואים לאחר שהוסדר שעם הנישואים, ג'יאנג תישאר נקייה מפעילות פוליטית למשך 20 השנים הבאות.
לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין בשנת 1949, ג'יאנג נותרה מחוץ לעיני הציבור למעט שימושה כמארחת של מאו עבור מבקרים זרים או ישיבות בוועדות תרבות שונות. אולם בשנת 1963, היא נעשתה פעילה יותר מבחינה פוליטית, והעניקה מזמנה למען העברת חסותה לתנועות תרבותיות למיניהן (כדוגמת אופרת בייג'ינג). תנועת הרפורמה התרבותית של ג'יאנג צמחה בהדרגה להתקפה ממושכת על רבים מאנשי התרבות והאינטלקטואלים המובילים בסין והגיעה לשיאה במהפכת התרבות שמשנת 1966 יצאה בפעולת טיהור פוליטי ענקית ברחבי המדינה.
ג'יאנג הגיעה לשיא כוחה והשפעתה בשנת 1966, וזכתה למוניטין בזכות נאומיה הלוהטים לכינוסים המוניים ומעורבותה בקבוצות המהפכה הצעירות הרדיקליות של המשמר האדום, בהם המשפיעה ביותר הייתה כנופיית הארבעה, אשר היא עצמה ייסדה כמו גם הנהיגה. היא הייתה מן האנשים הבודדים שמאו סמך עליו, ועל כן הפכה לסגנית ראש המהפכה התרבותית הראשונה ורכשה סמכויות מרחיקות לכת על חיי התרבות בסין. היא פיקחה על הדיכוי המוחלט של מגוון רחב של פעילויות תרבות מסורתיות במהלך עשור המהפכה. עם זאת, ככל שהלהט הראשוני של המהפכה דעך בסוף שנות השישים, כך גם ההשפעה של ג'יאנג. היא עלתה לכותרות מחדש בשנת 1974 כמנהיגת תרבות ודוברת המדיניות של מאו.
מאו נפטר ב-9 בספטמבר 1976, והרדיקלים במפלגה איבדו את התושייה עם עליית ממשל חדש, ממשל דנג שיאופינג. חודש לאחר מכן הופיעו כרזות קיר שתקפו את ג'יאנג ושלושת הרדיקלים הנוספים ב"כנופיית הארבעה", וההתקפות הלכו והתעצמו. ג'יאנג ושאר חברי כנופיית הארבעה נעצרו זמן קצר לאחר מכן. היא גורשה מהמפלגה הקומוניסטית בשנת 1977. בשנים 1980–1981 במשפטה הציבורי כחברה בכנופיית הארבעה, הואשמה ג'יאנג בהעלאת התסיסה האזרחית הנרחבת שאחזה בסין במהלך מהפכת התרבות, אך היא סירבה להודות באשמתה; במקום זאת, היא גינתה את בית המשפט ואת ראשי המדינה. היא קיבלה עונש מוות על תנאי, אך בשנת 1983 הוא הומר למאסר עולם. בעודה שם, התאבדה בתלייה.
סמל העיר כפר סבא
סמל העיר כפר סבא, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1953 לכבוד היובל להקמת העיר.
תיאור הסמל.
הסמל מורכב ממגן בעל מסגרת ירוקה ושדה כתום, מוטען בחותם עגול הכולל ציור של החאן בכפר סבא, שהיה המבנה הראשון בה וכיום שמשמש כבית העייריה, ומשני צידיו עצי האקליפטוס שניטעו לידו ב-1906. בראש החותם שנת הקמת העיר, כלומר בנייתו של החאן, 1903 והשנה העברית תרס"ג.
בראש הסמל שם העיר, מתחתיו איורים של מבני מגורים ותעשייה ובסמוך עליהם עצי פירות הדר. צבעי הסמל, ירוק וכתום, הם צבעיהם של עץ ההדר שהיה חלק מרכזי בחקלאות בעיר במשך שנים רבות.
הסמל מופיע גם על גבי דגל העיר, שם מופיע בצבעים הפוכים, שדה הסמל בצבע ירוק והאיורים בו בצבע כתום.
היסטוריה.
הסמל עוצב על ידי יעקב אבוקאי בשנת 1953 לכבוד חגיגות היובל להקמתה של העיר.
סמל זה הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-18 באוקטובר 1970 בערך נקוב של 0.2 ל"י בעיצוב האחים שמיר.
טקס פרסי אנני ה־20
Pie Jesu
Pie Jesu (בלטינית מקורית: Pie Iesu) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן, בהשתתפות המוזיקאי פול מיילס-קינגסטון, מתוך אלבום המחזמר, "Requiem," של "רקוויאם". השיר יצא לאור במרץ 1985, על ידי חברת התקליטים EMI, כסינגל מתוך הפסקול.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אנדרו לויד ובר והופק על ידי דייוויד מאריי. שם השיר נלקח מתוך הפיוט, "דיאס אירה" ומוזכר לעיתים קרובות במסגרת מוזיקלית של רקוויאם כמוטט. השיר הוקלט עשרות פעמים במרוצת השנים, תוך שאחד לאחד משיריהם הידועים ביותר של שרה ברייטמן ואנדרו לויד ובר.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-2.1 מיליון השמעות.
גרסאות כיסוי.
במרוצת השנים הוקלט ובוצע השיר פעמים רבות, על ידי מוזיקאים ומוזיקאיות שונים ושונות:
Love in a U.F.O.
אסחאק אפנדי
אסחאק אפנדי או חוג'ה איסחאק אפנדי (בערך 1774 בארטה - 1835 בסואץ ) היה מתמטיקאי ומהנדס עות'מאני.
חייו.
אסחאק אפנדי נולד בארטה (כיום ביוון ), כנראה בשנת 1774, למשפחה יהודית. אביו התאסלם ולאחר מותו האיש נסע לאיסטנבול, שם למד מתמטיקה ושפות זרות, ולבסוף שלט בצרפתית, בלטינית, ביוונית בעברית, בטורקית, בערבית ובפרסית.
במסגרת ניסיונותיו של הסולטן מהמוט השני להפוך את האימפריה למודרנית, בשנת 1816 הוא מונה למורה (ומכאן התואר שלו "חוג'ה", שפירושו "מאסטר, מורה") בבית הספר הקיסרי להנדסה צבאית (ממנו התפתחה האוניברסיטה הטכנית באיסטנבול). ביולי 1824 הוא מונה גם כמתורגמן ( "דרגומן" ) לשער הנשגב, תפקיד אותו מילא עד 1828/1829. אז הוא פוטר, אולי בגלל החשש של מזכיר המדינה ( "ראיס אלכותב" ) פרטב פאשה שהוא עשוי לתפוס את מקומו. במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה, אסחאק אפנדי פיקח על הקמת מבצרים, לפני שחזר לתפקיד ההוראה בבית הספר הקיסרי להנדסה צבאית, שם עלה להיות בדצמבר 1830 / ינואר 1831 מדריך ראשי ("בשוקה"). בתפקיד הזה, הוא ניסה בהצלחה מסוימת לבצע רפורמה בתוכנית הלימודים ולהעלות את הרמה החינוכית של הפקולטה, אך קודמו בתפקיד, זייד עלי פאשה, בעל השפעה הצליח באמצעות קשריו בבית המשפט לשלוח אותו לאל-מדינה באצטלה של "חג '", וכמו כן גם לתפקיד מפקח על שחזורים שונים לאתרים הקדושים שם. בשובו לאיסטנבול בשנת 1835 הוא נפטר בסואץ שם גם נקבר.
עבודותיו.
יצירתו העיקרית, מג'מועה-י עולום-י ריאזיה ("Madjmuʿa-i ʿUlum-i Riyaziyye": "עבודות שנאספו על מדעי המתמטיקה"): טקסט המורכב מארבעה כרכים שפורסם בין השנים 1831 ו-1834. הוא הכיל תרגומים, בעיקר לכתבים צרפתיים בני הזמן למתמטיקה, פיזיקה, כימיה וגאולוגיה ומילא תפקיד מכריע בהכנסת מושגים מדעיים עכשוויים רבים לעולם המוסלמי: על פי "האנציקלופדיה של האסלאם", זו הייתה "העבודה הראשונה בטורקית על מדעי הפיזיקה והטבע המודרניים" בזכות הוספת "המינוח המדעי, המבוסס על ערבית, שהיה בשימוש בטורקיה עד שנות השלושים של המאה העשרים ובחלק ממדינות ערב אף עוד מאוחר יותר". הוא גם כתב מספר עבודות שתורגמו בעיקר ממסמכים אירופיים, בנושא מדעי הנדסה והצבא.
The Music of the Night
The Music of the Night (בעברית: נעימת הלילה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן ומייקל קרופורד, מתוך אלבום המחזמר "The Phantom of the Opera" של "פנטום האופרה". השיר יצא לאור בשנת 1986, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, כסינגל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.
השיר הולחן והופק על ידי אנדרו לויד ובר ונכתב על ידי לויד ובר, ביחד עם צ'ארלס הארט וריצ'רד סטילגו. השיר התפרסם במקור על ידי מייקל קרופורד; השחקן שגילם את הפנטום גם בתיאטראות וסט אנד וגם בתיאטראות ברודוויי. השיר הוקלט פעמים רבות, נמכר במיליוני עותקים ברחבי העולם ותורגם לשפות רבות.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.
הקלטות.
כדי לקדם את פתיחתו של "פנטום האופרה" בלונדון, צילמו מפיקי ההפקה (רילי יוזפול גרופ) סרטון בכיכובם של קרופורד ושרה ברייטמן (מבלי שהם שרים).
בנוסף, השיר הוקלט על ידי אמנים רבים:
יוד קרת קא חזינא הכא
יוד קָרֶת קא חזינא הכא הוא ניב ארמי-תלמודי, שפירושו הוא, שההסבר המובא מאריך שלא לצורך.
מקור הביטוי.
מקור הביטוי הוא בתלמוד הבבלי, במסכת קידושין, בסוגיה העוסקת בדיני הענקה:
התלמוד מצטט את הברייתא האומרת שהמענק שהאדון נותן לעבד עברי שייך לו, והמענק הניתן לאמה עברייה שייך לה, ותמה מדוע הברייתא נצרכה לומר את הדין הפשוט האומר שהמענק הניתן לעבד שייך לו, ורב יוסף ענה, ש"יוד קרת קא חזינא הכא", כלומר: אכן קשה מדוע התנא של הברייתא הזו האריך ללא צורך.
פירושים מילוליים.
הראשונים נחלקו בפירושו המילולי של המשפט. רש"י פירש שמשפט זה הוא משל: . לפי רש"י, רב יוסף מדמה את דין נתינת המענק לעבד עברי עצמו, לאות יו"ד שהיא האות הקטנה באותיות האלפבית, משום שדין זה אינו צריך התייחסות בברייתא בפני עצמה, ובכל זאת קיבל בברייתא זו התייחסות משמעותית ונעשה כעיר גדולה. לעומתו, הסביר הרב יהושע בועז בחיבורו מסורת הש"ס בשם אחד הגאונים, כי כוונת רב יוסף היא לעיר ששמה "יוד קרת"", שנוסף לה הכינוי "קרת" (עיר בארמית) שלא לצורך, בדומה לדין המובא בברייתא.