בשנת 1921 הגיעה המסילה עד סמוך לחווה, וצ'מפליין, שכל ימיו היה חובב קולנוע, החליט כי זה הזמן לנצל את קו הרכבת החדש ולצאת לחופשה בעיר חלומותיו, הוליווד. הייתה זו שנה מוצלחת מאוד בחווה של צ'מפליין, הוא הרוויח למעלה משמונה מאות דולר, ויכול היה להרשות לעצמו לבלות את כל החורף בקליפורניה. המפגש עם הוליווד, שעשתה באותן שנים את צעדיה הראשונים לביסוס מעמדה כמרכז תעשיית הסרטים, עורר בצ'מפליין את המחשבה שגם הוא יכול להקים תעשיית סרטים בקנדה.
בשובו לחווה עם חברתו לחיים, החל לתכנן את פיתוח האזור. הוא הקים חנות כלבו, והגיש בקשה לפתיחת סניף דואר שישרת את הפועלים בסביבה. כשנשאל על ידי הנהלת הדואר מה יהיה שמו של סניף הדואר (דרישת חובה מכל מי שביקש לפתוח משרד דואר), השיב ללא היסוס כי שם המקום הוא "סינמה". בקשתו התקבלה, ובית הדואר נפתח ב-2 בינואר 1924 בניהולה של אלה פריטו.
כאשר נשאל לאחר שנים מדוע בחר בשם זה, ענה צ'מפליין:
לפי גרסה אחרת, שפורסמה על ידי אגודת ההיסטוריה המקומית, צ'מפליין ומנהלת משק הבית שלו בחרו בשם "סינמה" כדי לשמר את זיכרון הטיול המוצלח שערכו לאולפני הקולנוע בהוליווד.
ניסיונות לפיתוח תעשיית קולנוע.
צ'מפליין הקים בחווה שלו "מושבת קולנוע" (Cinema Colony), ובמדריך היישובים של קולומביה הבריטית לשנת 1925 היישוב מתואר כבעל "בית דואר ותעשיית סרטי קולנוע". הוא החל לכתוב סיפורים ותסריטים אודות החיים באזור הצפון, אותם הציע לאולפני הסרטים בהוליווד. הוא פרסם בעיתונים רבים ברחבי קנדה מודעה, בה הודיע כי הוא מחפש עובדים חרוצים, גברים, נשים וילדים, לעבודה בחווה. הוא הציע למעוניינים משרות של מגדלי ירקות, מגדלי עופות, חלבנים, חוטבי עצים, כובסים, אופים, בנאים, טבחים, כתבנים, מנהלי חשבונות, פקידים ומורים. בסוף המודעה צירף שורה המודיעה לקוראים כי אלו שיתקבלו לעבודה "עשויים להשתתף בסרטים". למתעניינים הודיע צ'מפליין כי בכוונתו לקיים מבחני בד בהם יבחר את אלו המתאימים להופיע בסרטים שיפיק.
החווה של צ'מפליין צמחה במהירות. בשנת 1924 הוא התגורר בה לבד עם בת זוגו, שניהלה את סניף הדואר שפתח. שנה לאחר מכן כבר היו בחווה 20 איש, ובשנת 1928 גרו במקום כחמישים פועלים, מהם בעלי משפחות. במקום הוקם מלון דרכים, וגם מן החנות הפיק צ'מפליין רווחים נאים.
כל אותה העת המשיך צ'מפליין לנסות להגשים את חלומו, ולהקים תעשיית קולנוע. הוא הרבה לראיין את הפועלים ואת המבקרים בחווה בניסיון לקבל רעיונות לסרטים המבוססים על חייהם, והקים חברת הפקות בשם "פרויקט מושבת הסרטים", אולם מכל זה לא יצא דבר, וצ'מפליין לא הצליח להפיק אפילו סרט אחד.
ככל שחלף הזמן, ותעשיית הסרטים לא התממשה, החלו פועלי החווה להתייאש ולעזוב. מסיבה שאינה ידועה הפסיד צ'מפליין בשנת 1948 את הזיכיון על סניף הדואר שהועבר לידי בעל אדמות מקומי בשם הארווי בראיינט (Harvey Bryant).
לויד צ'מפליין מכר את רכושו בסינמה ועבר להתגורר יחד עם אשתו ביישוב סארי. הוא נפטר בשנת 1965 והוא כבן שמונים.
סגירת בית הדואר של סינמה.
קיימות ידיעות סותרות לגבי המועד בו הופסקה פעילות סניף הדואר ביישוב סינמה. על פי אחת הגרסאות, נסגר בית הדואר ב-12 בינואר 1964, אולם ככל הנראה גרסה זו אינה מדויקת, מאחר שקיימת חותמת של סינמה ממועד מאוחר יותר. במענה לשאלה של אספן ישראלי השיב נציג דואר קנדה ב-28 בינואר 1985 כי לפי מיטב ידיעתו נסגר בית הדואר של סינמה ב-30 בנובמבר 1964.
חשיבות היישוב סינמה עבור אספני הבולים.
אספן בולים הבונה אוסף בשיטת איסוף לפי נושא נדרש לצרף לאוסף גם חותמות ביטול של בתי דואר מיישובים ששמם קשור לנושא בו הוא בחר להתמקד. האספן נדרש לחקור את תולדות היישוב, לברר את הסיבה שהובילה את התושבים להעניק ליישוב את שמו, ולוודא שאכן מדובר בשם שהוענק בכוונה תחילה לבטא את הקשר שלו לנושא הרלוונטי.
עבור אספן בולים, שבחר להתמקד בבניית אוסף הקשור לנושא קולנוע, יישוב כגון סינמה מהווה דוגמה מושלמת לאתר אותו ניתן לקשור לנושא האוסף. לא רק שהיישוב קיבל את שמו מתוך כוונה לשקף את הקשר של המייסד לעולם הקולנוע, אלא הוא גם משקף ניסיון אמיתי, אם כי כושל, להקים תעשיית קולנוע במערב קנדה.
טוגנילגרופ אמסטרדם
אגם ווסט ווטר
אגם ווסט ווטר (באנגלית: Wast Water) הוא אגם של מים מתוקים הנמצא בעמק במערבו של אזור האגמים האנגלי הנמצא במחוז קאמבריה בצפון-מערב אנגליה. עומק האגם הוא 79 מטר והוא האגם העמוק ביותר באנגליה.
גאוגרפיה.
ווסט ווטר הוא אגם מוארך הנמצא בקצה העליון של עמק וסדל (Wasdale), עמק קרחוני שנוצר בעידן הקרח האחרון . האגם הוא מקור המים של נהר אירט (River Irt) הזורם לאורך העמק עד מוצאו לאזור חוף הים האירי.
סביב האגם נמצאים כמה מההרים הגבוהים ביותר של אנגליה: סקייפל פייק (Scafell Pike), גרייט גייבל (Great Gable) ולינגמל (Lingmell).
בדרום מזרח האגם מתנוססים מורדות תלולים בגובה של כ-180.
אורך האגם 4.88 ק"מ, רוחבו המרבי 789 מטר, העומק המרבי 79 מטר.
בנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן
בנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן (בגרמנית: Benedicta Henriette von der Pfalz; 14 במרץ 1652 – 28 באוגוסט 1730), הייתה חותנתו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה.
בנדיקטה הנרייטה נולדה ב-14 במרץ 1652 בפריז, לאדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן ולאנה גונזאגה, בתם של קרלו הראשון גונזאגה, דוכס מנטובה ומונטפראט וקתרין דה מיין.
ב-30 בנובמבר 1668 התחתנה בנדיקטה הנרייטה עם יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 4 בנות. בשנת 1679 מת בעלה יוהאן פרידריך, ואחיו ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו. לאחר מותו התגוררה בנדיקטה הנרייטה בעיקר בצרפת, וב-28 באוגוסט 1730 היא מתה בביתה בהנובר.
משפחתה.
ב-30 בנובמבר 1668 התחתנה בנדיקטה הנרייטה עם יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 4 בנות:
רועי עוז-פרבשטיין
רועי עוז-פרבשטיין (נולד ב-17 בספטמבר 1975) הוא במאי טלוויזיה ועורך ישראלי. מאז 2018 הוא במאי ועורך התוכנית "האח הגדול", ומעניק את קולו לדמות "האח הגדול" ברשת 13.
ביוגרפיה.
נולד בשם רועי עוז, לאב שעלה מטורקיה ולאם צברית. לאחר שירותו הצבאי, למד משחק בבית צבי.
בשנת 2004 ערך את תוכנית הטלוויזיה "דייט לסטרייט", ולאחר מכן את התוכניות "השגריר" ו"בעירום מלא" עם אביעד קיסוס. ב-2009 ערך את "התבורי'ס" בערוץ 24 ואת הגרסאות הישראליות של "פרויקט מסלול" ו"אמא מחליפה". היה מעורכי התוכנית "סופר נני" ותוכניות ההיכרויות "שלוש" בשידורי קשת.
ערך את העונה הרביעית של "היפה והחנון", והשתתף בפיתוח משימות ורעיונות לתוכנית.
ערך וביים את שתי העונות הראשונות של "מהפכה במטבח".
מאז שנת 2017 הוא עורך את "דה וויס", "משחקי השף", ו"משחקי השף קונדיטור".
ב-2008 בתחילת עונתה הראשונה של התוכנית "האח הגדול" בערוץ 2 במהלך שידורה בזכיינית קשת, התחיל עוז-פרבשטיין את תפקידו כעורך התוכנית וכאח הגדול, ולאחר שבועיים הוחלף בעורך יורם זק. לאחר מעבר התוכנית לרשת 13 בשנת 2018, בעונה התשיעית שימשה כשבועיים רווית ליאור-מנדל כעורכת הראשית, ולאחר מכן הוחלפה בעוז-פרבשטיין, ומאז הוא משמש בתפקיד עד היום.
בין היתר, הוא משמש מרצה לתקשורת במכללת ספיר במסלול ללימודי טלוויזיה.
חיים אישיים.
הוא בזוגיות עם ערן פרבשטיין, ולהם שני ילדים מהליכים פונדקאיים בהודו ובנפאל.
אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן
אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן (בגרמנית: Eduard von der Pfalz; 5 באוקטובר 1625 - 13 במרץ 1663), היה בנו של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ.
ביוגרפיה.
אדוארד נולד בהאג ב-5 באוקטובר 1625, לפרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ המודח ולאליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד, בתם של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה ואן, נסיכת דנמרק. בשנת 1632 מת אביו, ואחיו קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ ירש את זכות הטענה על נסיכות הבוחר מפפאלץ.
ב-24 באפריל 1645 התחתן אדוארד עם אנה גונזאגה, בתם של קרלו גונזאגה, דוכס נוור וקתרין דה מיין, ומכיוון שהיא הייתה קתולית המיר אדוארד בחשאי את דתו. בתחילה ניתקה אמו את הקשר ביניהם, אולם לאחר זמן השלימה עמו בחזרה. אדוארד ואשתו זכו למעמד נכבד בחצר המלוכה הצרפתית, ונולדו להם 3 בנות. בשנת 1649 קיבל אדוארד תואר אביר של מסדר הבירית, וב-13 במרץ 1663 הוא מת בביתו בפריז.
משפחתו.
ב-24 באפריל 1645 התחתן אדוארד עם אנה גונזאגה, בתם של קרלו גונזאגה, דוכס מנטובה ומונטפראט וקתרין דה מיין, ממנה נולדו לו 3 בנות:
לואיזה יוליאנה, רוזנת נסאו
לואיזה יוליאנה, רוזנת נסאו (; 31 במרץ 1576 – 15 במרץ 1644) הייתה בתו של וילם הראשון, נסיך אורנז', ואשתו של פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ.
ביוגרפיה.
לואיזה יוליאנה נולדה בדלפט ב-31 במרץ 1576, לוילם הראשון, נסיך אורנז' ולאשתו השלישית שארלוט דה בורבון, בתם של לואי, דוכס מונפנסייה וז'קלין דה לונגווי. לאחר שאביה נרצח בשנת 1584, היא וכמה אחיותיה גודלו על ידי אמם החורגת לואיז דה קוליני.
ב-23 ביוני 1593 התחתנה לואיזה יוליאנה עם פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ממנו נולדו לה 8 ילדים. בשנת 1610 מת בעלה פרידריך, ולואיזה יוליאנה שלטה כעוצרת הנסיכות בשם בנה פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עד לשנת 1611. לאחר מכן התגוררה לואיזה יוליאנה בקניגסברג, עד מותה ב-15 במרץ 1644.
משפחתה.
ב-23 ביוני 1593 התחתנה לואיזה יוליאנה עם פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
לואיזה יוליאנה, רוזנת אורנז'-נסאו
בנז'מין מנדי
דילון ברוקס