בשנת 1995, במלאת 50 שנה למסע ה-14, התקיים שיחזור כמעט מלא שלו ביוזמת: ספי הנגבי ממקימי היישוב שחרות ואיש תיירות מדבר בנגב, אשר סיפק את הגמלים למסע השחזור; רמי חרובי, איש מצפה רמון וקיבוץ בארי ויזם תיירותי ובתמיכת המנהלה לפיתוח התיירות בנגב והסוכנות היהודית. השחזור החל בטקס פתיחה בקיבוץ רביבים במעמד שמעון פרס, ועוד מקצת המשתתפים המקוריים: בר-כוכבא קוטיק, קודסי, והשייח' עודה אבו מועמר. מסע השחזור הסתיים בטקס חגיגי בסמוך למבנה תחנת המשטרה הבריטית המשוחזר. מסע השחזור תועד בסרט.
נפטיוגנסק
נפטגיוגנסק (ברוסית: Нефтеюга́нск) היא עיר במחוז האוטונומי חנטי ומנסי, רוסיה, הממוקמת דרומית לנהר אוב, קרוב לעיר סורגוט הגדולה יותר. אוכלוסייה: 127,710  איש (אומדן 2019).
היסטוריה.
העיר הוקמה ב-16 באוקטובר 1967, לאחר שהתגלה שדה נפט על קרחת יער קטנה במרכז שטח ביצות הטייגה בשנת 1961.
כך המעסיק הגדול בעיר הייתה חברת יוגנסקנפטגז, שנוסד בפברואר 1966. השם 'יוגנסק' הוא השם הילידי של נהר קטן בסמוך לעיר, בעוד נפט"גז" הוא הלחם המילים נפט וגז טבעי. כלכלת העיר נותרה מבוססת על נפט במשך זמן רב. לאחר התפרקות ברית המועצות חברת יוקוס, השתלטה על "יוגנסקנפטגז".
ב-26 ביוני 1998 נורה למוות ראש העיר ולדימיר פטיוכוב בדרך ללשכתו. לפני הרצח הוא פתח בשביתת רעב בדרישה כי יושב ראש משרדי הארנונה והמחוז יפוטרו מתפקידיהם ויוגש כתב אישום נגד יוקוס בגין עבירות על העלמת מס. לימים אלמנתו של פטוחוב דרשה לחקור את חלקו של מיכאיל חודורקובסקי באירועים. אז היה חודורקובסקי ראש יוקוס. ב-20 בספטמבר 2005 דמיטרי יגורצב, ממלא מקום ראש עיריית נפטיוגנסק, הותקף ונפצע בסכין. לאחר דקירתו של יגורצב, התמנה איגור גריבאנוב לראש העיר. אך כמה חודשים לאחר מכן, הוא מת מהרעלת פחמן חד-חמצני בביתו ב-6 בינואר 2006.
מאז ינואר 2005, יוגנסנקפטגז נמצאת בבעלות חברת הנפט הממשלתית רוסנפט.
פוליטיקה וממשל.
הגוף המחוקק העירוני הוא הדומה העירונית שהוקמה בשנת 1991 במקום מועצת נציגי הפועלים שנשלטה על ידי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. כיום מרבית חברי הדומה הם חברי מפלגת השלטון, רוסיה המאוחדת.
ראש העיר הוא המשרה הרמה בעיר.
כלכלה.
כלכלת העיר מבוססת על תעשייה פטרוכימית ונפט והמעסיקה הגדולה ביותר היא חברת יוגנסקנפטגז (YungJSC.com), המהווה חברה בת של רוסנפט, חברת הנפט הממשלתית. בשנים 1993–2004 הייתה בבעלות חברת יוקוס של מיכאיל חודורקובסקי.
ספורט.
הספורט הפופולרי ביותר בעיר הוא סקי, ביאתלון, קטרגל ואמנויות לחימה.
אולמות הספורט בעיר כוללים את:
מועדוני ספורט:
L'homme est une femme comme les autres
Killer Queen
Killer Queen הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. השיר נכתב על ידי הזמר הראשי פרדי מרקיורי, והוקלט לאלבומם השלישי Sheer Heart Attack בשנת 1974. הוא הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של בריטניה, הפך ללהיט האמריקני הראשון שלהם, והגיע למקום השנים-עשר ב-Billboard Hot 100.
בשנת 1975, מרקורי קיבל פרס איבור נובלו מהאקדמיה הבריטית לכותבי שירים, מלחינים וכותבים. השיר נכלל באלבום האוסף של הלהקה משנת 1981, ובאלבום האוסף Absolute Greatest משנת 2009. השיר נמצא גם באלבומי ההופעות החיות Live Killers וב-Queen Rock Montreal.
רקע והקלטה.
מרקורי העיר כי כתב את המילים לפני הלחן והמוזיקה, ואילו בדרך כלל הוא היה עושה את ההפך. הוא הצהיר כי השיר היה על יצאנית טלפונית, אם כי מקדם EMI אריק הול טען כי השיר הוא אודותיו. הפסוק הראשון של השיר מצטט ביטוי שיוחס באופן שגוי למארי אנטואנט: "'תן להם לאכול עוגה', היא אומרת, ממש כמו מארי אנטואנט. Killer Queen שמר על הצליל המזוהה עם הלהקה ובמיוחד בהיבט של ההרמוניות הקוליות.
בניגוד לשני אלבומי קווין הראשונים, השיר הזה הוקלט בחלקו באולפני רוקפילד בוויילס. ההקלטה כוללת הרמוניות מורחבות של ארבעה חלקים, וגם סולו גיטרה של בריאן מאי העושה שימוש באפקט הפעמון.
הוצאה.
כאשר יצא כסינגל, "Killer Queen" היה להיט של קווין והגיע למקום השני בבריטניה ומקום שתים עשרה בארצות הברית. האלבום יצא כצד A כפול בבריטניה, ארצות הברית וקנדה (שם הגיע למקום 15 במצעד הסינגלים הלאומי עם השיר "Flick of the wrist"). במהדורות שונות השתמשו בכמה גרסאות שונות של "Flick of the wrist". בשנת 1986, "Killer Queen" יצא כצד B ל"Who Wants to Live Forever".
עיניים - המרכז הרפואי ד&quot;ר לוינגר
קינג קריאול
קינג קריאול (באנגלית: King Creole) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמת פשע בבימויו של מייקל קורטיז עם אלביס פרסלי, וולטר מתאו וקרולין ג'ונס.
התסריט מבוסס על הרומן A Stone to Danny Fisher מאת הרולד רובינס.
התפקיד הראשי הוצע לג'יימס דין אבל הוא נהרג בתאונה ואז הוצע התפקיד לאלביס פרסלי מקום העלילה שונה מניו יורק לניו אורלינס ומקצוע הגיבור הראשי שונה ממתאגרף לזמר.
זיוה רודן מופיעה בסרט בתפקיד קטנטן בתור חברה בצוות הבידור של מועדון "קינג קריאול". יש לה משפט אחד: "דני (אלביס פרסלי) היה נהדר"..
תקציר העלילה.
דני פישר (אלביס פרסלי) הוא בחור בן שמונה עשרה שעומד לסיים בית ספר תיכון. הוא גר בדירה קטנה ברובע הצרפתי של ניו אורלינס ביחד עם אביו (דין ג'אגר) ואחותו מימי (ג'ן שפארד). האב הוא רוקח אבל לאחר שהאם מתה, הוא נכנס לדיכאון ופוטר ועל דני הוטל לפרנס את המשפחה. הוא נאלץ לעבוד ולהיעדר מהלימודים ונעשה עצבני ואלים עד שמודיעים לו שלא יוכל לסיים את הלימודים. אביו מבקש ממנו להמשיך שנה נוספת אך דני מסרב.
דני נתקל בנער רחוב בשם שארק (ויק מורו) שמציע לו להצטרף לעוד שני חברים לבצע גנבה בחנות כלבו. דני מסרב ומתעמת איתו פיזית. אך לבסוף מסכים. הוא נכנס לחנות ושר לכולם בליווי גיטרה בעוד שחבריו שגונבים מכל הבא ליד. אחת המוכרות נלי (דולורס הרט), מבחינה בכך אך לא מתערבת. היא מאוהבת בדני והם מתחילים לצאת ביחד.
דני עובד במועדון השייך למקסי פילד (ולטר מתאו). מקסי הוא עבריין בכיר ועשיר שהשתלט כמעט על כל המועדונים בעיר. יש לו מאהבת בשם רוני (קרולין ג'ונס). מקסי הוא אדם אלים והוא מתייחס לרוני בזלזול מופגן. הוא מבקש מדני לשיר ולאחר שהקהל מרוצה הוא לוחץ עליו לחתום חוזה שיופיע במועדונו.
דני מעדיף לשיר במועדון "קינג קריאול" של צ'רלי לגרנד (פול סטיוארט) ותוך זמן קצר מצליח ומתפרסם. האב מצליח למצוא עבודה בבית מרקחת. שארק וחבריו מתכננים לשדוד את בעל בית המרקחת אבל נתקלים באביו של דני ופוצעים אותו קשות. הוא נזקק לניתוח מוח אותו מממן מקסי ודני נאלץ לחתום איתו על חוזה ולעזוב את מועדון "קינג קריאול".
הענייניים בין דני למקסי מסתבכים ונגמרים במכות. דני חובט בו ובורח ומקסי שולח שני בריונים לחסל אותו אבל דני מחסל אותם ונפצע תוך מאבק. רוני מגיעה ומחלצת אותו למקום מבטח על חוף אגם. הוא מתאושש אך מקסי מגלה אותם. הוא מגיע למקום עם דאמי, אחד מאנשיו שמחבב את דנ. מקסי יורה ברוני והורג אותה אבל דאמי מסתער עליו ובמאבק ביניהם נפלט כדור ומקסי נהרג.
בסוף חוזר דני לשיר ב"קינג קריאול" ואביו מרוצה ממנו.
דמיאנו קונגו
דמיאנו קונגו (באיטלקית: Damiano Cunego; נולד ב-19 בספטמבר 1981) הוא לשעבר רוכב אופני כביש איטלקי. קונגו הוא מנצח ג'ירו ד'איטליה 2004, כשבאותו המרוץ גם ניצח ארבעה קטעים. קונגו גם ניצח שלוש פעמים את מרוץ ההכנה של הג'ירו, הג'ירו דל טרנטינו ב-2004, 2006 ו-2007, מה שמציב אותו בתור שיאן הניצחונות במרוץ. במהלך הקריירה שלו הצטיין קונגו גם במרוצים חד יומיים, כשניצח שלוש פעמים את המונומנט ג'ירו די לומברדיה (2004, 2007, 2008) ואת מרוץ אמסטל גולד ב-2008. בשני הגרנד טורס האחרים, ניצח קונגו את קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס ב-2006 ושני קטעים בוואלטה אספניה ב-2009. בנוסף לכך הוא סגן אלוף העולם ב-2008 ואלוף העולם עד גיל 19 ב-1998.
קונגו גם זכור וידוע בשל יכולותיו המגוונות, הוא נחשב למטפס מצטיין, אך היה גם ספרינטר לא רע ביחס לשאר היריבים שלו.
ביוגרפיה.
קונגו נולד בצ'רו ורונזה, ונטו. הוא החל בתור רץ שדה והחל לרכוב על אופניים כשהיה נער, כישרונו בתחום התגלה על ידי ג'וזפה מרטינלי, שעבד גם עם מרקו פנטאני. הוא התחרה באליפות העולם עד גיל 19 ב-1999 שנערכה במדינתו, איטליה, בורונה, וזכה במדליית זהב, מקדים את רוסלאן קאיומוב הרוסי ב-5 שניות ואת כריסטוף קרן הצרפתי ב-37 שניות.
סייקו–לונגוני ספורט (2002–2004).
ב-2002 הצטרף קונגו ל"סייקו–לונגוני ספורט" האיטלקית, אחת מהקבוצות האיטלקיות הבולטות בענף. הישגו הבולט באותה עונה היה ניצחון במרוץ החד יומי, "Giro d'Oro". ב-2003 כבר ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כשנבחר לג'ירו ד'איטליה. הוא שימש כפועל של ג'ילברטו סימאוני וסייע לו לנצח את המרוץ, כשקונגו עצמו מסיים במקום ה-33. לאחר הג'ירו הוא ניצח את "טור ימת צ'ינגהאי" בסין.
2004: ניצחון בג'ירו ד'איטליה.