על סמך המידע שסיפקו לוויינים נבנו מודלים שונים העוסקים בקרינת גמא. רוב המודלים ניבאו את קיומו של afterglow - התפרצות משנית של קרינת רנטגן ואור נראה העוקבת להתפרצות גמא. בסוף 1996 אישש הלוויין האיטלקי-גרמני BeppoSAX ששוגר לחלל את קיומן של התפרצויות המשך של קרינת רנטגן (קרינת X); בנוסף היה באפשרותו לחשב במהירות את המיקום המדויק של ההתפרצות ולשדר את הנתונים לטלסקופים בכדור הארץ. טלסקופים אלה, שאינם יכולים לצפות ישירות בקרינת רנטגן מפני שהאטמוספירה מסננת את רובה, גילו קרינת המשך גם בטווח האור הנראה. הודות לכוונון המהיר של טלסקופים בכדור הארץ לעבר ההתפרצות, הצליחו לראשונה אסטרונומים לשייך את ההתפרצויות לגלקסיות עמומות המצויות בקצווי היקום.
ב-2004 שוגר לחלל טלסקופ המחקר סוויפט של נאס"א. לוויין מתוחכם זה הצליח ללקט מידע גם על התפרצויות קצרות. לוויינים קודמים לא הצליחו לגלות הרבה על ההתפרצויות הללו בשל משכן הקצר. "סוויפט" גילה פליטת המשך של קרינת רנטגן גם בהתפרצויות הקצרות.
שטף האנרגיה העצום והתצפיות המלמדות על התפשטות חומר במהירויות קרובות למהירות האור, הביאו את התאורטיקנים למסקנה שהאפשרות היחידה להסבר התופעה היא פרץ סילוני האופייני לקריסת חומר לחור שחור. מקורן של התפרצויות ארוכות הוא לפי תאוריה זו בכוכבים שליבתם קרסה לחור שחור. היות שמעטפת כוכבים אלו מסתחררת סביב עצמה, היא צפויה ליצור סביב הליבה הילה גזית דמוית טורוס, שאמצעיתה רדודה ושוליה עבים (שכן התנע הזוויתי חלש מאוד בקטבים וחזק מאוד לאורך קו המשווה). כתוצאה מכך שטף האנרגיה נפלט עם הקריסה משני הקטבים, בשתי אלומות סילוניות צרות. אם כיוון האלומה מתאים, היא תגיע לכדור הארץ וניתן יהיה לצפות בה.
ההתפרצויות הקצרות, לעומת זאת, הן סילוני אנרגיה המתפרצים כשמערכת כפולה של כוכבי נייטרונים קורסת והכוכבים מתנגשים זה בזה.
בשנת 2019 התגלה כיצד נטענים חלקיקי האור בכמויות אנרגיה כה גדולות, ומאמר בכתב העת המדעי The Astrophysical Journal הציג לראשונה את המנגנון האסטרופיזיקלי שמאפשר את היווצרות הקרניים רבות העוצמה הללו.
האנרגיה הרבה ביותר שנצפתה עבור חלקיק כלשהו מקורה בהתפרצות של קרינת גמא, בעלת ערך של אלקטרון וולט.
אופן פעולת הלוויינים.
הלוויין (לדוגמה פרמי-Fermi): אשר קולט את קרינת השמיים אליהם הוא צופה קולט באופן מתמיד קרינת רקע קוסמית, כאשר הלוויין קולט בפתאומיות פרץ קרינה באנרגיה גבוהה הוא שולח את הנתונים אל בסיסי המידע על כדור הארץ. פרץ הקרינה נקרא נקודת שיא (Peak)  והוא מציג כמות אנרגיה גבוהה מהרגיל שעלולה להיות התפרצות גמא. בבסיס המידע על כדור הארץ, ניתן לדעת מן המידע מתי התרחשה ההתפרצות, אורכה, כמות האנרגיה שלה, כמה נקודות שיא היו, מאיזה כיוון נקלטה ואיזה סוג היא.
השיטה הנפוצה לאיתור קרני גמא בחלל היא על ידי גביש נצנץ . גבישים אלה הם חומרים שפולטים אור לאחר שקרינת הגמא פוגעת בהם. פוטון אנרגטי שפוגע בגביש מעביר את האנרגיה שלו או חלקה לאלקטרון שנמצא בחומר, בעיקר בגלל אפקט קומפטון ובליעה פוטו-אלקטרית. הפוטו-אלקטרון נע בתוך החומר ומעביר את האנרגיה שלו לאטומים שפולטים גם הם אלקטרונים נוספים. לאחר מכן האלקטרונים מתחילים לנוע בחומר עד שהם פוגשים בעוד אטומים ומשחררים בהם אלקטרון. בגלל צפיפות הקריסטל, עוד ועוד אלקטרונים חופשיים פוגעים באלקטרונים אחרים, מעבירים אנרגיה ומשתחררים. כאשר האלקטרונים נתפסים שוב על ידי אטומים בחומר הם פולטים אור, על פי פליטת האור מחשבים את אנרגיית האלקטרון הפוגע.
לאחר זיהוי ההתפרצות מבוצע חיפוש של ההתפרצות על ידי טלסקופים אחרים באורכי גל שונים. טלסקופים אלה יכולים לזהות את ההסחה לאדום של ההתפרצות שנקלטה, אם ההסחה לאדום גדולה או שווה לאחד, הגל הוא ארוך, ומכך ניתן לזהות את המרחק להתפרצות ואת הגלקסיה שממנה ההתפרצות הגיעה.
השפעת התפרצות גמא על כדור הארץ.
קרני גמא משפיעות לרעה על האטמוספירה של כדור הארץ-הופעתן יוצרת תגובה בין מולקולות חנקן לשכבת האוזון שגורמות לצמצומה ולהופעת תחמוצות חנקן. באמצעות תחמוצות אלו ניתן לחקור השפעת סופרנובות על כדור הארץ בשכבות הקרח של הקטבים המשמרות מידע על העבר האקלימי של הכדור. ב-1979 וב-2001 נערכו קידוחים באנטארקטיקה ונמצאו עקבות (בעיקר תחמוצת ניטראט) למספר סופרנובות מהעבר.
התפרצות גמא המתרחשת במרחק של מספר אלפי שנות אור מכדור הארץ, יכולה לגרום לדלדול משמעותי של שכבת האוזון במידה כזו שתחשוף את כדור הארץ לקרינה חזקה ותגרום להכחדה המונית. יש הסבורים שהתפרצות שכזו הייתה אחראית להכחדת אורדוביק-סילור שהכחידה את היצורים הימיים הקדמונים לפני כ-445 מיליון שנה, בין תקופות האורדוביק וסילור.
אליסטר קוברן
אליסטר קוֹבֶּרן (באנגלית: Alistair Cockburn) הוא חוקר ומיישם בתחום הנדסת התוכנה, ובמיוחד בתחום פיתוח תוכנה זריז. קוברן פיתח את משפחת מתודולוגיות פיתוח התוכנה Crystal, והיה אחד מהיוזמים ומהמחברים של המנשר לפיתוח תוכנה זריז שפורסם בשנת 2001. בשנת 2005, סייע קוברן לניסוחה של הצהרת העצמאות של מנהלי הפרויקטים.
קוברן כתב וכותב רבות בנושאי הנדסת תוכנה, ניהול פרויקטים, איסוף וניתוח דרישות באמצעות תרחישי שימוש (Use Cases), ופיתוח תוכנה זריז. קוברן מציע להתייחס לפיתוח תוכנה כאל משחק של שיתוף פעולה מוכוון-מטרה (בדומה לטיפוס הרים), ומתבסס על אנלוגיה זו כדי לחדד את ההבדלים בין הנדסת תוכנה לדיסצפלינות ההנדסה האחרות. משפחת המתודולוגיות שהציע מפרטת עקרונות וטכניקות לעיצוב תוכנה, ניהול והנעת צוות וניהול הפרויקט. ייחודה הוא בפשטותה ובדרכים המובְנות בה, המסייעות להתגבר על אילוצים שכיחים בפרויקטים לפיתוח תוכנה (לדוגמה, העדר לקוח).
לקוברן תואר דוקטור מאוניברסיטת אוסלו.
תקשורת אוסמוטית.
תקשורת אוסמוטית – מונח שטבע לתיאור מעבר מידע בין אנשים באופן טבעי ולא מאולץ, לדוגמה באמצעות שיחה, מחוות, הבעות פנים וכדומה.
אריה שפירא
אריה (אריק) שפירא (29 בנובמבר 1943- 3 בספטמבר 2015) היה מלחין קלאסי ישראלי, חתן פרס ישראל להלחנה, התשנ"ד.
ביוגרפיה.
אריה שפירא נולד בשנת 1943 בקיבוץ אפיקים, ועבר עם משפחתו לפתח תקווה בשנת 1947, שם, בעודו ילד, למד נגינה בפסנתר.
בשנים 1962 עד 1965 למד פילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, ובמקביל, בשנת 1963, החל ללמוד הלחנה באקדמיה למוזיקה של תל אביב אצל עדן פרטוש, לימודים שסיים בשנת 1968.
משנת 1995 עד 2014 שימש מרצה בחוג למוזיקה באוניברסיטת חיפה.
נישא לבת-שבע בשנת 1967 ולזוג שלוש בנות. נפטר ב-3 בספטמבר 2015.
יצירתו.
שפירא הלחין מוזיקה סימפונית, קאמרית, אלקטרונית ומוזיקה לכלי סולו, וכן מוזיקה למחול, תיאטרון ולסרטי קולנוע.
ארכיונו שמור בספריה הלאומית .
מרכז המסה
נאוואחו (שפה)
נאוואחו (Navajo; במקור: Diné bizaad), היא שפה אתבסקית שמדוברת באזורים השײכים כיום לארצות הברית, על ידי אמריקאים ילידים משבט הנאוואחו. הנאוואחו היא שפת הילידים האמריקאים המדוברת ביותר כיום בצפון אמריקה, עם יותר ממאה אלף דוברים. עד היום היא משמשת כשפת אם לרבים מילדי שבט הנאוואחו, בניגוד לרוב המוחלט של השפות האינדיאניות שנכחדו. בכל זאת, גם בקרב ילדי שבט הנאוואחו ניכר מעבר הדרגתי לשפה האנגלית ושיעור האוכלוסייה הדוברת אנגלית בלבד גדל.
שפת הנאוואחו היא שפה הקרובה רק לשפה האפאצ'ית. היא ייחודית במבנה ואינה מקורבת לשפות אחרות המדוברות כיום בעולם. בהיעדר כתב ייחודי, נכתבת השפה כיום באותיות לטיניות המשמשות את האנגלית. השפה הועלתה על הכתב רק ב-1939.
בשפת הנאווחו 33 עיצורים ו-12 תנועות. התנועות נחלקות לתנועות קצרות, ארוכות, וארוכות מאוד. השפה היא טונאלית, כך שאופן היגוייה משנה את משמעותה. מילים דומות בגובה טון שונה, יכולות להביע משמעויות שונות.
בימי מלחמת העולם השנייה, השתמשה ארצות הברית בשפת הנאוואחו לצורך העברת מידע מודיעיני. לצורך כך גײסה אלחוטאים שהיו במוצאם ילידים-אמריקאים, דוברי השפה והם הוכשרו כדוברי קוד. הסיבות לשימוש בה להעברת מסרים מודיעינײם היו: היותה שפה שלמה ויחודית, צופן בלתי ניתן לפיצוח; יחודה הגאוגרפי - השפה מדוברת בארצות-הברית בלבד, על ידי ילידים אמריקאים משבט אחד, היותה שפה מדוברת ולא כתובה והעובדה שלא היה ידוע על בלשנים או אנתרופולוגים גרמנײם או יפנים שחקרו אותה.
בשנת 2013 תורגמה לשפת הנאוואחו.
רזבאן פלוראה
רזבאן-יונוץ פלוראה (רומנית: Răzvan-Ionuţ Florea, היגוי רומני: פלוריה, נולד ב-29 בספטמבר 1980) הוא שחיין עבר רומני. הוא בעל מדליית ארד מאולימפיאדת אתונה (2004) והגבר הרומני הראשון שזכה במדליה אולימפית בשחייה.
ביוגרפיה.
פלוראה נולד בקונסטנצה. הוא החל לשחות בגיל 6, בבריכת הארמון לילדים, תחת הדרכתו של דומיטרו לונגו. הוא התגבר על המגבלה שממנה סבל, משקל עודף, והצליח להתקדם במהירות בשחייה. ב-1988 הוא זכה ב-11 תחרויות לגילו באזור מגוריו. ב-1991 הוא זכה באליפות הלאומית לגילאי 10 - 11 וקבע שני שיאים לאומיים במשחה 50 מטר פרפר לגיל 11 ו-12. ב-1995 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת השחייה הלאומית לנוער של רומניה וב-1998 נבחר לנבחרת הלאומית בשחייה של רומניה למשחקים האולימפיים. בין השנים 1996–2000 הוא קבע 25 שיאים לאומיים חדשים בשחייה.