היא תועבר לתחילת השורה שלאחריה בעוד שמעבד פוֹ אחר יכול לקבוע שהמילה תישאר חתוכה. עניין האלגוריתמיקה המשתנה אמור לכאורה ליצור אי נוחות למשתמש המעוניין ליצור קובץ XSL-FO מפני שכאמור, לעומת קובץ HTML המציג תוכן בתצורתו הסופית קובץ XSL-FO משמש כחוצץ בין התוכן לתוצר הסופי. למרות זאת, על המשתמש המעוניין ליצור מסמך מסוגנן בר הדפסה רק לבחור במעבד פוֹ הממלא את רוב צרכיו, בעיקר איכות הפלט וסינון תווים ריקים בתוכן במקום לבדוק את הקובץ שיצר על אין-ספור מעבדי פוֹ שונים.
שימושים.
באמצעות כלים המספקת שפה זו ניתן לעצב קובץ XML בכל אופן שנרצה.
ניתן להשתמש בכלים נוספים יחד עם שפת זו כגון :
עקרונות מנחים.
שפת XSL-FO מיועדת לתחום המסמכים המודפסים לעומת HTML ו- CSS נועדו לתחום המסמכים המוצגים.
בשל כך, הגדרת המושג עמוד הוא חלק בלתי נפרד מהמבנה של XSL-FO.
XSL-FO יכול להתאר כעיצוב "מונחה תוכן" שבא לידי ביטוי בספרים, מאמרים, מסמכים רשמיים ועוד שבו קיימת חשיבות לתוכן יותר מאשר לעיצוב.
עקרון זה מנוגד לעיצוב "מונחה סִדּוּר" כפי שניתן לפגוש בירחונים וכתבי עת שבמקרה ואורך המלל ארוך מהמקום שהוגדר לו, תתבצע עריכה ושינוי הטקסט עד אשר יתאים למרחב שהוקצה לו.
ובאמת לא בכל מקום ניתן להשתמש ב-XSL-FO.
מבנה עקרוני.
מאחר ששפה זו מיועדת לעיצוב קובצי XML כל קובץ XSL מתחיל בהצהרה :
&lt;?xml version="1.0" encoding="windows-2955"?&gt;
כאשר המילה "version" מתארת את גרסת השפה עימה אנו עובדים. הגדרה זו באה למנוע התנגשויות בין גרסאות שונות מאחר שלא ניתן לדעת רק לפי סיומת הקובץ (XML) לפי איזו גרסה הקובץ נכתב.
בערך "encoding" ניתן להגדיר את קידוד המלל בגוף הקובץ שבדוגמה זו מוגדרת כעברית לפי חלונות של מיקרוסופט.
לאחר מכן, תבוא שורת הגדרות כלליות הנוגעות לקובץ עצמו :
&lt;xsl:stylesheet version="1.0" xmlns:xsl="http://www.w3.org/1999/XSL/Transform"&gt;
"xsl:stylesheet" - מגדיר את הקובץ כקובץ סגנונות ממשפחת XSL.
"version" - גם כאן קיים תיאור לגבי גרסת שפת העיצוב עימה אנו עובדים בקובץ זה.
"xmlns:xsl" - מגדיר את מרחב השמות ופרוטוקול הפקודות לפיו הקובץ מוגדר, לדוגמה בדוגמה זו, הקובץ בנוי בהתאם לתקן המוגדר לפי
W3C משנת 1999.
מרחב השמות בדוגמה יכול להכיל את ההגדרות הבאות :
xsl:import
xsl:include
xsl:strip-space
xsl:preserve-space
xsl:output
xsl:key
xsl:decimal-format
xsl:namespace-alias
xsl:attribute-set
xsl:variable
xsl:param
xsl:template
בעוד שמרחב שמות אחר יכול להכיל הגדרות שונות, לכן מאפיין זה חשוב למשתמש.
לאחר מכן, יכתב קוד המסוגל לבצע לשלוף נתונים מסוימים מהקובץ, לבצע לולאות ומאחר ששפה זו הולכת יד ביד עם HTML ניתן להוסיף את כל התגיות שמספקת האחרונה.
קובץ לדוגמה.
&lt;?xml version="1.0" encoding="UTF-8" ?&gt;
&lt;xsl:stylesheet version="1.0" xmlns:xsl="http://www.w3.org/1999/XSL/Transform"&gt;
&lt;xsl:template match="NAME"&gt;
&lt;span style="font-size:17px; color: GREEN; margin-left:0.5in"&gt;
*.&lt;xsl:value-of select="." /&gt;
&lt;/span&gt;
&lt;/xsl:template&gt;
&lt;xsl:template match="DESCRIPTION"&gt;
&lt;span style="font-size:15px; color: SILVER; margin-left:0.17in"&gt;
&lt;xsl:value-of select="." /&gt;
&lt;/span&gt;
&lt;/xsl:template&gt;
&lt;xsl:template match="/"&gt;
&lt;HTML&gt;&lt;HEAD&gt;&lt;/HEAD&gt;
&lt;BODY&gt;
&lt;span style="font-size:30px; color:BLUE;"&gt;
&lt;I&gt;&lt;U&gt;&lt;H1&gt;כותרת ראשית&lt;/H1&gt;&lt;/U&gt;&lt;/I&gt;
&lt;/span&gt;
&lt;xsl:for-each select="EXTENTIONS/EXTENTION"&gt;
&lt;span style="font-size:13px; color: GREEN;"&gt;
&lt;xsl:value-of select="count(preceding::NAME)+1"/&gt;) &lt;BR/&gt;
&lt;/span&gt;
&lt;span style="font-size:13px; color: OLIVE;"&gt;
Name: &lt;xsl:apply-templates select="NAME" /&gt; &lt;BR/&gt;
Description: &lt;xsl:apply-templates select="DESCRIPTION" /&gt;.&lt;BR/&gt;
&lt;/span&gt;
&lt;HR /&gt;
&lt;BR/&gt;
&lt;/xsl:for-each&gt;
&lt;/BODY&gt;
&lt;/HTML&gt;
&lt;/xsl:template&gt;
&lt;/xsl:stylesheet&gt;
מיכלאנג'לו בואונרוטי
גוננים
גוננים (או "קטמונים") היא שכונה בדרום-מערב ירושלים, המורכבת משמונה תת-שכונות. אוכלוסייתה (בצירוף קטמון ח'-ט' שעל פי עיריית ירושלים נמנית כשכונה נפרדת) מונה כ-23,800 איש.
גאוגרפיה וחלוקה פנימית.
השכונה גובלת במזרח במקור חיים ובתלפיות ובמערב ברמת שרת ובמלחה. מדרום לה מצויות שכונת פת ובית צפאפא, ואילו בצפונה שוכנות קטמון (המכונה "קטמון הישנה") וגבעת הוורדים (רסקו).
השכונות גונן א'- ו' נקראות כך על פי סדר הקמתן. שכונת גונן ז' נבנתה לקראת סוף שנות ה-70, אך היא קרויה בשם שכונת פת ואינה נחשבת לאחת משכונות הקטמונים (ייתכן שתושבי השכונה העדיפו את השם "שכונת פת" על פני "גונן ז'" עקב הקונוטציה השלילית של האות ז'). בסוף שנות ה-50 הוקמה שכונת גונן ח' (רח' השומר ורח' הנוטרים), ובתחילת שנות ה-60 הוקמה גונן ט' שנבנתה בצפיפות גבוהה יותר מאשר השכונות האחרות. קטע מגונן ח' ו-ט' מכונה לעיתים "שכונת סן מרטין" וכן נקראת לעיתים "גבעת גונן" בשל העובדה שהיא בנויה בצורה מעגלית סביב גבעה שבראשה ניצב בית הספר "גבעת גונן". בקטע בנוי זה יש שימוש בחלק מהבניינים בלבנים אדומות ולא באבן ירושלמית, לחיפוי הבניינים, דבר המעניק לשכונה מראה ייחודי בנוף הירושלמי.
בשולי שכונת קטמון ט' נבנתה שורת קוטג'ים לא אופיינית, המשקפת ניסיון שנכשל ברובו, להכניס לשכונות הקטמונים גם אוכלוסייה מבוססת יותר. בגונן ט' קמה בשנות ה-70 תנועת מחאה בשם תנועת האוהלים. בגונן ח'-ט', בשונה משאר שכונות הקטמונים, נשארו עד היום מספר רב של דירות בבעלות החברות המשכנות והן משמשות ברובם אוכלוסייה חלשה יחסית מבחינה כלכלית, כולל עולים רבים מחבר המדינות ומאתיופיה. במסגרת פרויקט שיקום שכונות הושקע בשיפור המבנים בקטמון ח'-ט', ודירות קטנות חוברו או הורחבו ליצור שטחי מגורים גדולים יותר ולצמצום מספר המשפחות המתגוררות בכל בנין.
שכונות גונן ג' וגונן ד' ממוקמות במרכז גוננים, וכוללות בתוכם את רחובות יהודה הנשיא, אלכסנדריון, קנאי הגליל, טוביה, ועוד. בשנת 2012 הוקם פרויקט "גני ציון" שמשך אוכלוסייה מבוססת לשכונה.
תת-השכונה הקרויה רשמית "גונן ה'" ידועה בשם "סן סימון". השכונה בנויה על גבעת מנזר סן סימון, רחובותיה קרויים על שם תנאים (כגון יהודה בן טבאי, בן בבא ובני בתירה). גבולותיה: רחוב יוחנן בן זכאי, חוות הנוער הציוני, שכונת גבעת אורנים, קטמון הישנה. רוב בתי השכונה נבנו בראשית שנות השבעים ומאופיינים בחיפוי אבן נסורה, ובכך הם מהווים יחידה ארכיטקטונית מובחנת משאר חלקי הקטמונים. בנקודה הגבוהה ביותר בשכונה (אחרי פסגת מנזר סן סימון הסמוך שגבוהה מעט יותר ממנה), נבנו שלושה בתי מגורים רבי-קומות, אחד מהם שימש עד 2012, בחלק מקומותיו כמטה משרד הבריאות.
היסטוריה.
בשנת 1952, החלו להיבנות מדרום לשכונת קטמון שיכונים לעולים החדשים שהגיעו לישראל במהלך שנותיה הראשונות של מדינת ישראל. בשכונה נבנו בתחילה מבנים דו-קומתיים שכללו בין ארבע לשמונה דירות, ושהיו בבעלות ציבורית של החברות עמידר ופרזות. הדירות שהוקמו היו קטנות למדי, אך הקרקעות סביבן היו נרחבות יחסית, והן נוצלו על ידי התושבים להקמת בוסתנים בהם גודלו בעיקר גפנים, עצי תאנה, רימון, זית, שקד, לימון ושסק. בשנים מאוחרות יותר נבנו "שיכוני זוגות צעירים" - חלקם בסגנון שיכוני "רכבת" - בני מספר כניסות ובעלי 3 עד 4 קומות, חלקם בחיפוי אבן וחלקם בחיפוי "שפריץ".
במשך השנים, בעיקר לאחר מלחמת ששת הימים, חלה התפתחות מאסיבית של אזור דרום ירושלים מבחינה אורבאנית וכלכלית, עם הקמת מרכזי עסקים באזור התעשייה תלפיות ובמלחה, והקמת שכונות חדשות באזור. תהליך זה, בנוסף לסלילת עורקי תחבורה ראשיים בשכונות, הביא להתעוררות בקטמונים, שתושביהן החלו להרחיב את דירותיהם ולשפר את איכות חייהם. החל משנות ה-70 רבות מדירות השיכון בשכונה שהיו בבעלות ציבורית, נמכרו לתושביהן.
במהלך השנים 2008-2000 נאבקו תושבי גוננים יחד עם ארגוני סביבה וארגונים חברתיים למען שימור עמק הצבאים הנמצא בסמיכות לשכונה. על פי תוכנית שהכינו התושבים הוקם בעמק פארק טבע עירוני.
מאבקם של חלק מתושבי השכונה כנגד הכוונה לסלול את כביש 34 אשר תוכנן לעבור בתוואי הרכבת הישן, בין צומת אורנים לצומת פת, הסתיים בהצלחה, כאשר בעקבותיו הוקם פארק בתוואי המדובר "פארק המסילה" לרווחת התושבים. על מנת לקדם את המודעות למאבק יישמו התושבים יוזמות פרטיות כגון חניכת מסלול טיולים במקום בשם "מסלול הקיפוד" והפעלת גינה קהילתית באזור.
שמות הרחובות בשכונה.
הרחובות בקטמונים קרויים בעיקר על שם מנהיגים וחכמים יהודיים מתקופת בית שני, דוגמת הרחוב הראשי החוצה את השכונה, רחוב רבן יוחנן בן זכאי, והמשכו, רחוב יהודה הנשיא, וכן רחובות נוספים דוגמת רשב"ג, ר' טרפון, ברוריה, יוסי בן יועזר. רחובות אחרים בשכונה קרויים גם על שם דמויות יהודיות ולא יהודיות חשובות מהתקופה, כגון אלכסנדריון, ברניקי וניקנור.
בגונן ח' וט' קרויים הרחובות בעיקר על שם מנהיגים וארגונים ציוניים, כגון דב הוז, יצחק שדה ו"השומר". הרחוב הראשי של קטמון ט' קרוי על שם המצביא הארגנטינאי חוסה דה סן מרטין, ללא קשר ליתר השמות בשכונה.
מוסדות ציבור.