הוא היה מדען פרטי מאז 1911, אך שמר על קשר עם סלובניה, תמך בכמה חברות מקומיות ובמוסדות תרבות, ויצר טרמינולוגיה בשפה הסלובנית עבור שדות המחקר שבהם התמחה. ב-1921 הוא דחה הזמנה להיות פרופסור באוניברסיטת לובליאנה. בשנת 1940 הוא הפך לחבר האקדמיה הסלובנית למדעים ולאמנויות והיה גם חבר כבוד של החברה הסלובנית להיסטוריה הטבעית.
קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Karl Alexander Großherzog von Sachsen-Weimar-Eisenach; 24 ביוני 1818 – 5 בינואר 1901) היה הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1853–1901.
ביוגרפיה.
קרל אלכסנדר נולד ב-24 ביוני 1818 בויימאר שהשתייכה לדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, והיה בנם השני של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ומריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה.
קרל אלכסנדר היה בידידות קרובה עם פאני לוואלד והנס כריסטיאן אנדרסן, אולם כשפרצה מלחמת שלזוויג הראשונה ניתק עמם את הקשרים.
ב-8 ביולי 1853 מת אביו קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וקרל אלכסנדר עלה לשלטון במקומו, אולם דחה את טקס ההכתרה ליום ההולדת של יוהאן וולפגנג פון גתה ב-28 באוגוסט.
קרל אלכסנדר שיפץ את טירת וארטבורג, והיה פטרונם של ריכרד וגנר ופרנץ ליסט. בשנת 1860 ייסד קרל אלכסנדר את בית הספר לאמנות - הדוכסות הגדולה של ויימאר, ומינה למנהליו את ארנולד בקלין, פרנץ פון לנבאך וריינהולד בגאז.
במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה שמר קרל אלכסנדר על נייטרליות, ולאחר המלחמה הצטרף לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 תמך קרל אלכסנדר בפרוסיה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, אולם לא השתתף במלחמה באורח פעיל.
ב-5 בינואר 1901 מת קרל אלכסנדר, ובמקומו עלה לשלטון נכדו וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, מאחר שבנו מת עליו בחייו.
משפחתו.
ב-8 באוקטובר 1842 התחתן קרל אלכסנדר עם סופיה, נסיכת הולנד, בתם של וילם השני, מלך הולנד ואנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
ראג'נדרה פראסאד
ראג'נדרה פראסאד (राजेन्द्र प्रसाद, ; 3 בדצמבר 1884 – 28 בפברואר 1963) היה מנהיג פוליטי הודי אשר כיהן כנשיא הודו הראשון.
פראסאד הצטרף לקונגרס הלאומי ההודי כחבר בתנועת העצמאות ההודית, והפך במהרה למנהיג פוליטי מרכזי מהאזור ביהר. כתומך נלהב של מהטמה גנדי, נעצר על ידי הכוחות הבריטים במהלך צעדת המלח בשנת 1931. פראסאד כיהן כנשיא הקונגרס הלאומי ההודי בין השנים 1935-1934. עם קבלת העצמאות של הודו מבריטניה, נבחר פראסאד לנשיא האספה המכוננת של הודו ולקח חלק פעיל בכתיבת החוקה ההודית. לאחר שהודו הפכה לרפובליקה בשנת 1950, נבחר פראסאד לתפקיד נשיא הודו והיה הראשון לכהן בתפקיד זה.
ביוגרפיה.
פראסאד נולד ב-3 בדצמבר 1884 בהודו הבריטית בתקופת הראג' הבריטי בעיר קטנה באזור ביהר. הוא קיבל חינוך מוסלמי ולמד בילדותו מתמטיקה, ואת השפות אנגלית, הינדית ופרסית. ביוני 1896, בגיל 12 התחתן פראסאד עם ילדה בגילו שהכיר בבית ספר. פראסאד הצטרף לאוניברסיטה בכלכותה בשנת 1902 בתור סטודנט למדעים.
קריירה פוליטית.
פראסאד החל את דרכו הפוליטית בשנת 1906, כאשר הקונגרס הלאומי ההודי קיים את מושבו השנתי בכלכותה. הוא עבד שם בתור מתנדב. בשנת 1911 הצטרף רשמית לקונגרס הלאומי ההודי. כעבור חמש שנים, בשנת 1916 פגש פראסאד במי שהפף בהמשך למושא הערצתו, מהטמה גנדי. הוא פרש מהקונגרס בשנת 1920, סיים לימודי משפטים והיה לעורך דין.
הוא חזר לקונגרס בשנת 1934 והתמנה באותה שנה להיות נשיא הקונגרס. בשנת 1935 התפטר מתפקידו כנשיא הקונגרס, וחזר לתפקיד בשנת 1939. ב-8 באוגוסט 1942 העביר הקונגרס החלטה בהנהגתו של פראסאד שהובילה למעצר של מנהיגים רבים על ידי הכוחות הבריטים. הוא נכלא באותה שנה והשתחרר לאחר 3 שנים, בשנת 1945.
לאחר שנוצרה ממשלת מעבר הודית-עצמאית בשנת 1946, מונה פראסאד לשר הממונה על החקלאות והמזון. עם קבלת העצמאות של הודו מהממלכה המאוחדת, מונה פראסאד לנשיא של האספה המכוננת של הודו. ב-1950, אחרי שהודו קיבלה את חוקתה והפכה לרפובליקה, נבחר פראסאד לנשיא הודו הראשון. הוא כיהן בתפקיד עד 14 במאי 1962.
פראסאד נפטר ב-28 בפברואר 1963 בעיר פטנה.
רוברט ריצ'רדסון
רוברט קולמן ריצ'רדסון (אנגלית: Robert Coleman Richardson; 26 ביוני 1937 - 19 בפברואר 2013) היה פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1996.
ריצ'רדסון נולד בוושינגטון שבארצות הברית. הוא למד בתיכון במחוז ארלינגטון שבווירג'יניה. בהיותו נער שימש כמדריך בצופים. לאחר מכן למד בווירג'יניה טק, שם קיבל תואר ראשון בפיזיקה בשנת 1958 ותואר שני ב-1960. בשנת 1965 קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת דיוק.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 עסק יחד עם דייוויד לי ודאגלס אושרוף במחקר בו גילו כי הליום הוא מהגזים המעטים בעלי מקדם ג'ול-תומסון שלילי בתנאי לחץ וטמפרטורה סטנדרטיים. פירוש הדבר שכאשר מניחים לו להתפשט מלחץ גבוה ללחץ נמוך, הגז מתחמם. רק מתחת לטמפרטורת האינוורסיה שלו - כ-32 עד 50 קלווין בלחץ אטמוספירי - הוא מתקרר בשעת ההתפשטות. כאשר מקררים את ההליום לטמפרטורה שמתחת ל-K 2.175 הופך ההליום לנוזל-על (superfluid) ומשנה את תכונותיו, הוא נע ללא חיכוך, צמיגותו נעלמת לחלוטין, ומוליכות החום שלו גבוהה, היכולת לזרום במדרון עולה וחדירות דרך פתחים זעירים (מצב זה נקרא גם Helium II).
על גילוי זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1996, יחד עם לי ואושרוף.
בשנים 1998–2007 שימש כסגן פרובוסט באוניברסיטת קורנל, ובשנים 2007 - 2009 שימש כיועץ מדעי בכיר לנשיא המכללה.
נפטר באית'קה שבניו יורק ב-19 בפברואר 2013.
גלעד שמואלי (שחקן)
גלעד שמואלי הוא שחקן תיאטרון, מדבב וזמר-יוצר ישראלי.
קריירת תיאטרון.
שמואלי למד בבית הספר ללימודי משחק בית צבי בין השנים 2003-2005.
שיחק בהצגות הבאות:
תיאטרון הספרייה (בית צבי): אאידה, יוסף וכתונת הפסים, משהו יפה, אחים בדם, שורת המקהלה, קברט, תהילה, פאול ג'ואי, חתולים.
תיאטרון הקאמרי: המפיקים, מלון פלזה, סאלח שבתי, כנר על הגג, ינטל, זהב טורקי, קברט, קומדיה של טעויות, הרטיטי את לבי, משפחה חמה, סיראנו דה ברז'ראק, סיפור הפרברים, אופרה בגרוש, שורת המקהלה, שיגעון המוזיקה, השיבה, הנכד, עוץ לי גוץ לי, בואו נפתח את זה (קומדיה שגם נטל חלק בכתיבתה).
תיאטרון באר שבע: עלי כינור.
תיאטרון הבימה: כמעט נורמלי.
תיאטרון אמנות ותקשורת: צלילי המוסיקה.
תיאטרון המדיטק :שומבצל, סוד הגן הנעלם, אוזו ומוזו.
תיאטרון ארצי לנוער: הכבש השישה עשר, הילד הזה הוא אני.
תיאטרון תמונע: גיבור מנייר.
קריירת דיבוב.
שמואלי דיבב בכמה סרטים וסדרות טלוויזיה בכל מיני תפקידים:
מוזיקה.
שר את הפתיח של הסדרה רובוט ומפלצת, ושר בתוכנית הטלוויזיה שרים סינטרה וחברים.
עונת 1995/1996 בליגת האלופות
עונת 1995/1996 בליגת האלופות הייתה העונה ה-41 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל של אופ"א והרביעית במסגרת ליגת האלופות. בטורניר זכתה יובנטוס האיטלקית שניצחה בדו־קרב בעיטות עונשין את האלופה המכהנת, אייאקס ההולנדית. הייתה זו זכייתה השנייה של יובנטוס והיחידה בשנות ה־90, למרות שהגיעה פעמיים נוספות לגמר.
היה זה הטורניר הראשון שנערך בשיטת שלוש נקודות לניצחון.
קבוצות.
24 קבוצות העפילו לתחרות – 24 אלופות הליגות המדורגות במקומות 1–24 בדירוג אופ"א, כולל אייאקס, מחזיקת הגביע ואלופת הולנד. אלופות הליגות המדורגות במקומות 1–7 ומחזיקת הגביע העפילו ישירות לשלב הבתים, ו־16 המשתתפות הנוספות נכנסו לשלב המוקדמות. שאר אלופות הליגות האירופיות הועברו לגביע אופ"א. נציגת סרביה ומונטנגרו לא השתתפה, עקב מלחמת יוגוסלביה.
לוח זמנים.
להלן לוח הזמנים של התחרות. כל ההגרלות נערכו בז'נבה, שווייץ.
שלב המוקדמות.
בשלב המוקדמות שיחקו 16 אלופות הליגות המדורגות במקומות 8–24 (לא כולל האלופה אייאקס). 8 המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו לשלב הבתים.
דינמו קייב ניצחה את אולבורג בולדספילקלוב במפגש הכפול ביניהן, אך במשחק הראשון בשלב הבתים (מול פנאתינאיקוס) הואשמה דינמו קייב בניסיון לשחד את השופט על מנת להשיג ניצחון. למרות ערעורה, דינמו קייב הורחקה מהתחרות באופן מיידי ונאסר עליה להשתתף בליגת האלופות במשך שתי העונות הבאות. את מקומה בשלב הבתים תפסה אולבורג בולדספילקלוב. בסופו של דבר, ההרחקה צומצמה לעונה אחת בלבד.
שלב הבתים.
שלב הבתים החל ב־13 בספטמבר 1995 והסתיים ב־6 בדצמבר 1995, והשתתפו בו 16 קבוצות שחולקו לארבעה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. 8 קבוצות העפילו ישירות לשלב זה ו־8 העפילו לאחר שניצחו בשלב המוקדמות. כל קבוצה שיחקה פעמיים כנגד כל חברות הבית, ובסך הכול שישה משחקים לכל קבוצה. לכל ניצחון הוענקו 3 נקודות, ועל תיקו הוענקה נקודה אחת בלבד. הייתה זו המהדורה הראשונה של ליגת האלופות שנערכה בשיטת 3 נקודות לניצחון. בסיום השלב, 8 הקבוצות שסיימו באחד משני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לרבע הגמר.
11 קבוצות ערכו בעונה זו את הופעת הבכורה שלהן בשלב הבתים של ליגת האלופות: אולבורג בולדספילקלאב, בורוסיה דורטמונד, בלקברן רוברס, גראסהופרס ציריך, יובנטוס, לגיה ורשה, נאנט, פנאתינאיקוס, פרנצווארוש, רוזנבורג וריאל מדריד. פנאתינאיקוס השתתפה בשלב הבתים בגביע אירופה, בעונת . אולבורג, גראסהופרס, לגיה, פרנצווארוש ורוזנבורג היו הקבוצות הראשונות שהשתתפו בשלב הבתים מדנמרק, שווייץ, פולין, הונגריה ונורווגיה בהתאמה.