במהלך עונת קבוצת אנשי עסקים בשם "אפארסידה" המזוהה עם קבוצת קרוזיירו רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 250 אלף אירו. ב-1 באוגוסט 2009 חתם בקרוזיירו, עימה הגיע לגמר גביע הליברטדורס באותה עונה.
ב-20 באוגוסט 2011 חתם בואלנסיין מליגת העל הצרפתית ל-3 שנים תמורת 3 מיליון אירו. ב-10 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד אז'אקסיו.
בינואר חזר לברזיל כאשר חתם בקורינתיאנס ל-4 שנים. ב-23 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד פונטה פרטה במסגרת אליפות סאו פאולו בכדורגל עימה גם זכה בתואר בסיום העונה ובנוסף גם בגביע רקופה סודאמריקנה. ב-26 בפברואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד קומרסיאל.
ב-20 בינואר 2015 חתם בשאנדונג לוננג מליגת העל הסינית תמורת 10 מיליון אירו ומשכורת של 1.5 מיליון דולר. ב-3 ביולי 2019 חזר לקורינתיאנס וחתם עד לסוף העונה.
קריירה בינלאומית.
ב-19 באוגוסט 2014 זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל לקראת משחקי הידידות נגד ו. ב-11 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל בניצחון 0-2 נגד . ב-14 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ז'יל השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2016 בה שיחק 3 משחקים.
זיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה
זיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Sibylla von Sachsen-Coburg und Gotha; 18 בינואר 1908 - 28 בנובמבר 1972), הייתה כלתו של גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה, ואמו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.
ביוגרפיה.
זיבילה נולדה בגותה ב-18 בינואר 1908 לקרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה וויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מטילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג. מצד אביה הייתה זיבילה נינתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. ב-14 בנובמבר 1918 התפטר אביה מהשלטון, בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה והמהפכה הגרמנית.
בנובמבר 1931 השתתפה זיבילה כשושבינה בחתונתה של ליידי מאי אייבל סמית, כשאינגריד, נסיכת שוודיה משמשת כשושבינה השנייה, והיא הכירה לה את אחיה הנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן, וב-16 ביוני 1932 התארסו השניים. ב-19 באוקטובר אותה שנה התחתנו השניים בקובורג בטקס נאצי, שעורר זעם רב בשוודיה, ומשום כך נעדר סב החתן - גוסטב החמישי, מלך שוודיה. לאחר החתונה בילו הזוג את ירח הדבש באיטליה, וב-25 בנובמבר הגיעו לשוודיה.
בשנת 1947 מת בעלה הנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן בתאונת מטוס, ובשנת 1950 מת גוסטב החמישי, מלך שוודיה, ובנה קרל גוסטב מונה לנסיך הכתר של שוודיה. בשנת 1962 מתה לואיז, מלכת שוודיה, וזיבילה הפכה לנסיכה הבכירה ביותר בבית המלוכה, והחלה למלא את תפקידיה של המלכה, ועם השנים הפכה לפופולרית בקרב העם השוודי.
ב-28 בנובמבר 1972 מתה זיבילה מסרטן, וכעבור פחות משנה מת חמיה גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה, ובנה עלה לשלטון במקומו כקרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.
משפחתה.
ב-19 באוקטובר 1932, התחתנה זיבילה עם הנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן, בנו של גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
הנסיכה סיבילה, דוכסית וסטרבוטן
עונת 2012 בגביע ליברטדורס
עונת 2012 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-53 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-24 בינואר 2012 והתחרות הסתיימה ב-4 ביולי 2012. בתחרות השתתפו 38 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון ומקסיקו.
התחרות הסתיימה בניצחון של קורינתיאנס, וזאת בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות.
בתחרות השתתפו 38 קבוצות:
בתחילה 12 קבוצות (1 מכל המדינות המשתתפות ו-2 מברזיל) התחרו על 6 מקומות במשחקי הבתים.
בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-8 בתים, ושתי קבוצות מכל בית העפילו לשלב השני. החל מהשלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.
במידה ומספר קבוצות בבית סיימו עם אותו מספר נקודות, ההכרעה הייתה נקבעת לפי סדר חשיבותם של התנאים הבאים: יתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, חוק שערי חוץ, בעיטות עונשין. בסדרת הגמר חוק שערי חוץ לא בתוקף. במקומו הייתה תוספת זמן ובעיטות עונשין במידת הצורך.
הקבוצות דורגו בהתאם להישגיהן בשלב הבתים: 1-8 מנצחות הבית, 9-16 הקבוצות שסיימו במקום השני.
קישורים חיצוניים.
מדינת דזרט
מדינת דֶזֶרֶט (באנגלית: State of Deseret ) הייתה מדינה זמנית של ארצות הברית, שהוצעה ב-1849 על ידי מתיישבים מורמונים בסולט לייק סיטי. המדינה הזמנית התקיימה במשך קצת למעלה משנתיים ולא הוכרה מעולם על ידי ממשלת ארצות הברית. מקור שם המדינה במילה דזרט הלקוחה מספר מורמון ופירושה דבורת הדבש.
היסטוריה.
כינונה של ההצעה.
כאשר חברים בכנסייה המורמונית (החלוצים המורמונים) התיישבו בסולט לייק סיטי בסמוך לימת המלח הגדולה, הם רצו להקים ממשלה שתוכר על ידי ארצות הברית.
בתחילה התכוון בריגהם יאנג, נשיא הכנסייה, להגיש בקשה לקבלת מעמד של טריטוריה, ושלח את ג'ון מילטון ברנהיסל (John Milton Bernhisel; 1881-1799) מזרחה לבירה וושינגטון די. סי. להגיש עצומה לקבלת מעמד זה. לאחר שנוכח שגם קליפורניה וניו מקסיקו מבקשות לקבל מעמד של מדינה שינה יאנג את דעתו והחליט לדרוש מעמד של מדינה.
במרץ 1849, לאחר שנוכחו כי לא נותר להם די זמן ליישם את הצעדים המקובלים לקבל מעמד של מדינה, ניסחו יאנג וקבוצה מזקני העדה חוקת מדינה המבוססת על זו של איווה, שבה המורמונים התיישבו זמנית, ושלחו אליה את מסמכי החקיקה והחוקה לשם הדפסה, כיוון שטרם היה באגן הגדול בתקופה זו מכבש דפוס. הם שלחו שליח נוסף אל ברנהיסל בוושינגטון עם העתק של המסמכים המודפסים ועצומה לקבל מעמד של מדינה ולא טריטוריה.
הטריטוריה של דזרט.
המדינה הזמנית הייתה הצעה נועזת, וכללה את מרבית השטח שנכבש ממקסיקו שנה קודם לכן במלחמת ארצות הברית–מקסיקו.
הטריטוריה של דזרט הקיפה בקווים כלליים את כל האדמות שבין הרי סיירה נבדה והרי הרוקי, ובין הגבול עם מקסיקו צפונה כולל חלקים מטריטוריית אורגון, כמו גם את החוף של קליפורניה דרומית להרי סנטה מוניקה (כולל היישובים הקיימים לוס אנג'לס וסן דייגו). היא כללה את כל אגן הניקוז של הנהר קולורדו (למעט השטחים דרומית לגבול עם מקסיקו), כמו כל האזור של האגן הגדול.
ההצעה כללה את כל שטחן של המדינות יוטה ונבדה של ימינו, חלקים גדולים מקליפורניה וניו מקסיקו, ויומינג, איידהו ואורגון.
ההצעה נוסחה במיוחד כך שלא יהיו מחלוקות הנובעות מהכללתן של יישובים קיימים. בזמן הכנת ההצעה הייתה האוכלוסייה באזור, כולל דרום קליפורניה דלילה. כיוון שמרבית ההתיישבות בקליפורניה הייתה באזורים הצפוניים שבה הייתה הבהלה לזהב הם לא נכללו בהצעת המדינה הזמנית. ובדומה, הגבול עם ניו מקסיקו לא הגיע עד לריו גראנדה במטרה להימנע ממעורבות במחלוקות של אותה תקופה על הגבול המערבי של מדינת טקסס.
יתר על כן, ההצעה הקיפה אדמות שהיה ידוע כי אינן מתאימות לחקלאות, ובכך נמנע עימות סביב הסוגיה של הרחבת העבדות.
היו שחשבו שההצעה להקמת מדינה שאפתנית מדי מכדי להצליח לעבור בקונגרס, אפילו בהתעלם מהמחלוקת סביב מנהג הפוליגמיה של המורמונים. עם זאת, ב-1849 שלח נשיא ארצות הברית זאכרי טיילור, להוט למנוע מחלוקות ככל האפשר, את הסוכן ג'ון וילסון (John Wilson) מערבה עם הצעה לחבר את קליפורניה ודזרט למדינה אחת, שמטרתה להקטין את מספר מדינות החירות המצטרפות לאיחוד מדינות ארצות הברית, ובכך לשמר את מאזן הכוחות בסנאט.
הדיונים בכנס החוקתי של קליפורניה מ-1849 מזכירים את המורמונים או את ימת המלח כמה פעמים, יחד עם העימות צפון-דרום בנוגע להמשך העבדות. התומכים בגבולות מצומצמים (כדוגמת קו האורך 116° מערב או קו הפסגות של הרי הסיירה נבדה) טענו שהמורמונים לא היו מיוצגים בכנס, שונים תרבותית, ופועלים להקמת ממשלת טריטוריה משלהם. הם גם טענו שימת המלח רחוקה מדי מכדי שממשלה אחת תוכל להיות אפקטיבית ושהקונגרס לא יסכים למדינה ענקית כל-כך. אלו שתמכו בשימור הגבולות של הטריטוריה המקסיקנית לשעבר של אלטה קליפורניה, כדוגמת הסנטור לעתיד ויליאם גווין (William McKendree Gwin; 1805–1885) שתמך בעבדות, טענו שאלו אינם מכשולים אמיתיים או שייפתרו אחר-כך.
כינון טריטוריית יוטה.
כחלק מפשרת 1850 נוסדה בספטמבר 1850 טריטוריית יוטה באמצעות חוק של הקונגרס, והיא כללה חלק מהקטע הצפוני של דזרט.
ב-3 בפברואר 1851 הושבע בריגהם יאנג כמושל הראשון של טריטוריית יוטה. ב-4 באפריל 1851 העבירה האספה הכללית של דזרט החלטה לפרק את המדינה. ב-4 באוקטובר 1851 הצביע בית המחוקקים של טריטוריית יוטה ליישם מחדש את החוקים והתקנות של מדינת דזרט.
גם לאחר כינונה של טריטוריית יוטה לא ויתרו המורמונים על רעיון "מדינת דזרט". מ-1862 עד 1870 התכנסו זקני העדה בהנהגתו של בריגהם יאנג כממשלת צללים לאחר כל מושב של בית המחוקקים הטריטוריאלי על מנת לאשר את החוקים החדשים מתוקף מדינת דזרט. נעשו ניסיונות ב-1856, 1862 ו-1872 לכתוב את חוקת המדינה החדשה תחת השם דזרט תוך התבססות על גבולות טריטוריית יוטה.