בתחילת שנות הששים הקים בר זאב, יחד עם אלי קושניר, את מועדון האתלטיקה של אס"א תל אביב והעביר אליו את האתלטים המצטיינים שלו. הבולטים בהם היו האחים רפי ויובל וישניצר, שהחלו כבר כנערים להתבלט בצמרת הרצים למרחקים בינוניים בישראל. מאוחר יותר זכתה האגודה באליפות ישראל לאגודות. . בשנת 1977 הוא נמנה עם מקימי אגודת האתלטיקה הקלה "איילות", במסגרתה פעל שנים רבות ורוב שיאני ישראל בריצות למרחקים בינוניים וארוכים השתייכו אליה. . הקמת אגודות עצמאיות אלה, נחשבו כצעד יוצא דופן בעולם הספורט הישראלי שנשלט אז בלעדית על ידי מרכזי הפועל ומכבי.
מרתון טבריה.
החל משנת 1975, הגו בר זאב יחד עם ידידיו דוד איגר, מזכיר ועדת האתלטיקה הקלה ועו”ד עמוס ויצמן, קיום מרוץ מרתון בינלאומי סביב הכנרת. בשנת 1977 התממשה התכנית ומרתון הכנרת הבינלאומי הראשון נערך בדצמבר 1977 . המפעל מתקיים מאז ועד היום, תחת הכותרת "מרתון טבריה", בהשתתפות רצים מהצמרת העולמית במקצוע זה. במהלך שנות קיומו של המירוץ, זכו חניכותיו של בר זאב, נילי אברמסקי, מזל שלום וזהבה שמואלי מספר פעמים במקום הראשון.
יצירתו הספרותית.
לקראת הגיעו לגיל 75, החל בר זאב לפרסם ספרי שירה. משנת 2010 ועד שנת 2020 פרסם חמישה ספרי שירה:
ארבעת הספרים הראשונים של בר זאב התפרסמו בהוצאת קשב לשירה. ספרו האחרון, "בעקבות הזמן השרוף", הוצא לאור על ידי "עיתון 77" . כל ספריו זכו לביקורות טובות.
חייו האישיים.
איליה בר זאב מתגורר במושב ערוגות ומגדל ענבי מאכל. נשוי לשולמית ולהם שתי בנות ובן.
קית' רנסום-קהלר
קית' רנסום-קהלר (באנגלית: Keith Ransom-Kehler; 14 בפברואר 1887 - 9 באוקטובר 1933) הייתה בהאאית ממוצא אמריקאי, שמונתה על ידי שוגי אפנדי להיות ידי אמונת האל, והיא נחשבת למרטירית האמריקאית הראשונה בדת הבהאא'ית.
קורות חייה.
ילדות.
נולדה עם השם נאני קית' בין (Nanie Keith Bean) בדייטון שבקנטקי וחיה עם משפחתה באזור קינקינטי עד שנת 1889. בשנה זו, משפחתה עברה למעגן סיינט ג'וזף-בטון שבאזור דרום-מערב משיגן, שם אביה נחשב לחלוצי הבנייה והפיתוח של האזור לאור הבאת טכנולוגיות חדשות למקום.
משפחה.
בשנת 1901 בגיל 25 קית' התחתנה עם צייר בשם ראלף רנסום וחיה זמן מה בפריז בשל לימודיו. בשנת 1907 קית' ילדה את בתה ג'וליה אך כשנה לאחר מכן בעלה נפטר ממחלת השחפת. בשנת 1910 קית' התחתנה בפעם השנייה עם ג'יימס האוורד-קהלר ובהמשך נכנסה גם להיריון, אולם העובר נולד כשהוא מת ולבסוף לקית' וג'יימס לא היו ילדים משותפים. השניים חיו לא מעט זמן בפריז, שם ככל הנראה קיץ' למדה בפעם הראשונה על הדת הבהאא'ית. ב-1923 קית' התאלמנה שוב ומאותו הרגע התפנתה להשקיע זמן רב יותר בדת הבהאא'ית. קית' החליטה לשמור על כל שמות המשפחה שלה ולכן נקראת קית' רנסום-קהלר.
השכלה.
למדה ב-Bartholomew English and Classical School בקינקינטי ובהמשך למדה בבית הספר Miss Grant’s School שבשיקגו. קית' למדה בקולג' Vassar שבמדינת ניו-יורק ובשנת 1898 סיימה את לימודי התואר הראשון שלה בפסיכולוגיה של ילדים. ב-1904 קיץ' כבר סיימה את לימודי התואר השני בקולג' אלביון שבמישיגן, והחלה ללמד ספרות אנגלית במישיגן.
חברות בארגוני נשים.
לאחר שקית' התחתנה בפעם השנייה היא זכתה למעמד חברתי גבוה ויצרה קשרים עם אנשים משפיעים. במסגרת קשרים אלו קית' הפכה לחברה בארגון הליגה הבינ"ל לנשים לשלום וחירות, וכן בארגון הנשים בנות המהפכה האמריקאית.
פעילותה במסגרת הדת הבהאא'ית.
קית' פגשה את בהאא'-אללה בלונדון בשנת 1911 אך הפכה לבהאא'ית רק בשנת 1921. כאמור, לאחר שהפכה לאלמנה ב-1923 קית' השקיע זמן רב יותר מחייה בשביל הדת הבהאא'ית ובהמשך הפכה לאישיות דומיננטית בקהילה הבהאא'ית שבארצות הברית.
בהמשך שנות ה-20' וה-30' קית' שימשה כדוברת בהאא'ית בכנסים ובמוסדות בהאא'ים רבים. במהלך שנותיה כפעילה בהאא'ית נלהבת היא טיילה בעולם והרצתה בהמון מקומות. הרצאותיה נחשבו למלומדות ומבוססות, ועל כן שמה הולך לפניה בתור אחת הדוברות הבהאא'יות בהיסטוריה של הדת. במהלך שנות פעילותה במסגרת הדת הבהאא'ית, קית' המשיכה לפעול למען קידום האישה.
במהלך שנות ה-20' קית' נסעה אל האזורים הקדושים שבארץ ישראל, שהייתה אז תחת המנדט הבריטי, ופגשה בשוגי אפנדי. קית' נדהמה מדמותו הכריזמטית של אפנדי והושפעה ממנו רבות.
בשנת 1931 קית' קיימה מסע עולמי נרחב שבו הרצתה בקהיליות הבהאא'יות השונות והפיצה את הדת. כשנה לאחר מכן ב-1932, שוגי אפנדי ביקש ממנה לבוא לחיפה ולהתכונן לקראת משימה - לנסוע לאיראן כדי לשכנע את השאה, רזא ח'אן פהלווי, לבטל את האיסור על הפצת הדת הבהאא'ית וספרי הדת. במהלך שהותה של קית' בחיפה עם שוגי אפנדי, האחרון לימד אותה המון על האסלאם ועל המצב באיראן.
קית' נסעה בתור הנציגה של הועידה הרוחנית הלאומית של הבהאא'ים בארצות הברית ושהתה באיראן כשנה. במהלך השנה באיראן היא נסעה לערים שונות ובין היתר שלחה כ-7 מכתבים ארוכים לשאה אך השאה לא השיב לה. קית' אמנם היא לא הצליחה במשימתה באיראן אך זה לא מנע משודי אפנדי לבקש ממנה לנסוע גם לאירופה.
בשנת 1933 בזמן שהותה באצפהאן היא מתה כתוצאה ממחלת אבעבועות שחורות ובשנת 1940 שוגי אפנדי מינה את קית' כאחת משלוש גיבורות הדת הבהאא'ית אשר תרמו רבות, יחד עם מאי מקסוול ומרתה רוט.
משפט השבעה משיקגו
משפט השבעה משיקגו (באנגלית: The Trial of the Chicago 7) הוא סרט דרמת-פשע פוליטית אמריקאי, שנכתב ובוים על ידי היוצר אהרן סורקין. בסרט מופיעים אנסמבל שחקנים הכולל את סשה ברון כהן, אדי רדמיין, אלכס שארפ, ג'ון קרול לינץ', ג'רמי סטרונג, יאיא עבדול-מאטין השני, מארק ריילנס, ג'וזף גורדון-לוויט, בן שנקמן, פרנק לנגלה, מייקל קיטון ועוד. הסרט עוקב אחר סיפורם של "השבעה משיקגו", קבוצת מפגינים שהתנגדו למלחמת וייטנאם ושהואשמו בקשירת קשר בשנת 1968.
במקור, הסרט נועד לעלות לאקרנים תחת הפצתה של חברת "סרטי פראמאונט", אך הזכויות להפצת הסרט נמכרו לנטפליקס עקב התפרצות מגפת הקורונה המתמשכת. הסרט עלה לשידור בכל הפלטפורמות של "נטפליקס" ב-16 באוקטובר 2020. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר.
תקציר העלילה.
הסרט מבוסס על סיפורם האמיתי של "השבעה משיקגו", קבוצה של שבעה מפגינים שהואשמו על ידי הממשלה הפדרלית באשמת קשירת קשר, הסתה להתפרעויות, ואישומים אחרים הקשורים להתנגדות למלחמת וייטנאם ולהפגנות נגד תרבות שהתרחשו בשיקגו, אילינוי, לרגל הועידה הלאומית הדמוקרטית משנת 1968.
הפקה.
פיתוח.
בשנת 2007 כתב התסריטאי אהרן סורקין תסריט שהתבסס על משפט הקונספירציה של קבוצת "השבעה משיקגו". המפיקים סטיבן ספילברג, וולטר פ. פארקס ולורי מקדונלד שיתפו פעולה עם פיתוח התסריט של סורקין, וספילברג נועד לביים את הסרט. השחקן סשה ברון כהן לוהק במקור לגילום דמותו של אבי הופמן, ואילו ספילברג פנה לויל סמית' בהצעה לגלם את דמותו של בובי סיל, ותכנן להיפגש עם הית' לדג'ר לגבי משא ומתן על גילום דמותו של טום היידן. עם זאת, שביתת אגודת הסופרים של אמריקה, שהחלה בנובמבר 2007 ונמשכה 100 יום, עיכבה את הליכי הצילומים והפרויקט הושעה. מאוחר יותר, סורקין היה אמור להמשיך לשכתב את התסריט עבור ספילברג, והבמאי התכוון להטיל צוות שחקנים אלמוני ברובו במטרה לשמור על התקציב. בהמשך, הופצו שמועות שפול גרינגרס ובן סטילר יחליפו את ספילברג בתפקיד הבימוי, אך הפרויקט לא התקדם.
באוקטובר 2018, הוכרז שסורקין יביים את הסרט. בדצמבר 2018, הפקת הסרט הוקפאה בעקבות חששות תקציביים, עד שהפרויקט קם לתחייה והיה מוכן להצעות משא ומתן על הפצה. בסופו של דבר, "סרטי פרמאונט" רכשו את זכויות הפצה.
ליהוק.
באוקטובר 2018 סשה ברון כהן ואדי רדמיין לוהקו לצוות השחקנים. בנובמבר 2018, ג'ונתן מג'ורס לוהק לצוות השחקנים. בפברואר 2019, סת' רוגן, ג'וזף גורדון-לוויט ואלכס שארפ לוהקו לצוות השחקנים, ומייקל קיטון נשקל לקבלת תפקיד בסרט. באוגוסט, פרנק לנגלה ומארק ריילנס לוהקו לצוות השחקנים. בספטמבר, ג'רמי סטרונג לוהק להחליף את רוגן. באוקטובר, יאיא עבדול-מאטין השני לוהק להחליף את מג'ורס, וקלווין האריסון ג'וניור, קיטון, ויליאם הרט, ג'יי. סי. מקנזי, תומאס מידליץ', מקס אדלר ובן שנקמן לוהקו לצוות השחקנים.
צילומים.
צילומי הסרט התעתדו להתחיל בספטמבר 2019, אך למעשה החלו חודש לאחר מכן, באוקטובר, בשיקגו ובניו ג'רזי. הצילומים התקיימו במחוז מוריס, ניו ג'רזי באולם הנסי, המכונה בחיבה "האחוזה", שנמצא בקמפוס פלורם של אוניברסיטת פיירלי דיקינסון ואולם הולנד (ממוקם בתוך אולם הולנדרסון), פארק גראנט בשיקגו ובמכללת סנט אליזבת בסנטה מריה.
הפצה.
במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים תחת הפצת חברת ההפקה "סרטי פראמאונט" בהפצה מוגבלת ב-25 בספטמבר 2020, לפני שיופץ בהקרנות מסחריות ב-16 באוקטובר 2020. ב-20 ביוני 2020, עקב סגירת בתי הקולנוע בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, דווח כי נטפליקס מנהלת משא ומתן על רכישת זכויות הפצת הסרט. ב-1 ביולי 2020, נטפליקס סגרה רשמית עסקה של 56 מיליון דולר על זכויות הפצת הסרט, מתוך כוונה להפיצו לפני יום הבחירות בנובמבר. הסרט עלה לשידור ב-16 באוקטובר 2020.
אנלה בנדיקט
אנלה בנדיקט (באנגלית: Enella Benedict; 21 בדצמבר 1858 - 6 באפריל 1942) הייתה ציירת ריאליזם ונוף אמריקאי. היא לימדה בבית הספר של מכון האמנות בשיקגו והייתה מייסדת ומנהלת במשך כמעט 50 שנה לבית הספר לאמנות בהול האוז.
ראשית חייה וחינוך.