הקבוצה, שהוקמה בשנת 1880, הייתה לקבוצה הראשונה בבלגיה שנרשמה בהתאחדות הכדורגל הבלגית וזכתה למספר "1". בעונה הראשונה של הליגה הבלגית סיימה הקבוצה במקום השני והייתה לסגנית האלופה הראשונה פ.צ. ליאז'. אנטוורפן זכתה באליפות בלגיה ארבע פעמים, כשהראשונה שבהן הייתה בעונת 1928/1929 והאחרונה הייתה בעונת 1956/1957. בעונת 1930/1931 היא זכתה באליפות השנייה שלה. בתקופת מלחמת העולם השנייה, ובעונת 1943/1944 היא זכתה באליפותה השלישית. בעונת 1954/1955 זכתה הקבוצה בפעם הראשונה בתולדותיה בגביע הבלגי.
בעונת 1957/1958, לאחר שזכתה באליפות האחרונה, הגיעה הקבוצה לראשונה למפעל אירופי כלשהו, גביע אירופה לאלופות, אז הפסידה לקבוצת ריאל מדריד הספרדית שבסופו של הטורניר זכתה בגביע. הישגה הראשון של הקבוצה במפעלים האירופיים היה בגביע אופ"א בעונת 1989/1990, כאשר עברה בסיבוב הראשון את הקבוצה הבולגרית ויטושה סופיה, בסיבוב השני את קבוצת דנדי יונייטד מסקוטלנד, ובסיבוב השלישי גברה על שטוטגרט הגרמנית, אך נכנעה ברבע הגמר לפ.צ. קלן.
הישג השיא של הקבוצה במפעלים האירופיים היה בעונת 1992/1991, אז הגיעה הקבוצה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע לאחר שעברה בסיבוב הראשון את קבוצת גלנאבון מצפון אירלנד, גברה בסיבוב השני על קבוצת אדמירה וואקר מודלינג האוסטרית וברבע הגמר על הקבוצה הרומנית סטיאווה בוקרשט, ועברה בחצי הגמר את ספרטק מוסקבה הרוסית, אך בגמר נוצחה 1–3 על ידי פארמה האיטלקית באצטדיון ומבלי. בנוסף, בעונה זו היא זכתה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע הבלגי, לאחר שניצחה את מכלן במשחק הגמר.
אנטוורפן ירדה לליגת המשנה הבלגית לראשונה בתולדותיה בסוף עונת 1997/1998, אולם היא הצליחה לשוב לליגה הבכירה לאחר שתי עונות בלבד כאשר סיימה כאלופת הליגה השנייה. בשנת 2004 ירדה הקבוצה פעם נוספת לליגה הבלגית השנייה. בשנת 2017 חזר המועדון לליגה הבכירה לאחר 13 שנים בליגת המשנה. בעונת זכתה הקבוצה בפעם השלישית בגביע לאחר שניצחה את קלאב ברוז' בגמר.
סגל שחקנים.
נכון ל-19 באוגוסט 2022
(בהשאלה מניס)
מייקל שומאכר
אלן אייברסון
אלן איזייל אייברסון (באנגלית: Allen Ezail Iverson; נולד ב-7 ביוני 1975 בהמפטון, וירג'יניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המתנשא לגובה של 1.83 מטר, ששיחק בעמדות הרכז וקלע. נבחר במקום הראשון בדראפט 1996 על ידי פילדלפיה 76' לאחר שנתיים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. נחשב לאחד מגדולי הקלעים בהיסטורית המשחק. בספטמבר 2016 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל.
נעוריו.
אלן אייברסון נולד בהמפטון, וירג'יניה. אימו, אן, ילדה אותו בגיל 15 בלבד, זמן קצר לאחר שהגיעה להמפטון מקונטיקט, מקור משפחתה. אן נישאה בווירג'יניה למייקל פרימן, ולזוג נולדו שתי בנות. פרימן, אביו החורג של אייברסון, הסתבך בפלילים וריצה מספר ענשי מאסר בכלא, בעיקר בשל סחר בסמים. המשפחה התגוררה בדירה קטנה בשכונת עוני בהמפטון, בתנאים קשים, והאם נאלצה לעבוד למחייתה בזנות. "בכל פעם שחזרתי הביתה – לא היו אורות, לא היה אוכל, לפעמים גם לא היו מים. הביוב פרץ מהצינורות מתחת לבלטות ונאלצתי לראות את אחותי מסתובבת בבית בגרביים שלה, כי הרצפה רטובה מהביוב. הריח גרם לה בחילה" (אלן אייברסון). בבית הספר היה אייברסון תלמיד גרוע שנהג להיעדר תכופות מהלימודים.
בהשפעת אימו החל לשחק כדורסל, אף על פי שהעדיף פוטבול. הוא הצטיין בשני הענפים ועם השנים כיכב בנבחרות הכדורסל והפוטבול של בית ספרו, אותה הוביל לזכיות באליפות מדינת וירג'יניה בשני הענפים.
ב-1993 הסתבך אייברסון, יחד עם כמה מחבריו, בקטטה עם חבורת נערים לבנים באולם באולינג בהמפטון. ארבעה שחומי עור נעצרו בעקבות האירוע כולל אייברסון עצמו, שהועמד למשפט ונידון למאסר. לאחר כ-5 חודשים בכלא זכה לשחרור בערבות, כשאחד מתנאי הערבות היה שלא ישחק כדורסל מקצועני עד שישלים את חובותיו הלימודיות.
אימו של אייברסון חיפשה מאמן מכללות קשוח שיהווה עבורו דמות אב וירחיק אותו מצרות. כך הגיע אייברסון לנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון הבירה, תחת חסותו של המאמן ג'ון תומפסון.
קריירה ככדורסלן מקצועי.
שנותיו הראשונות ב-NBA (1996–2000).
לאחר שנתיים בלבד במכללה, נבחר אייברסון על ידי פילדלפיה 76' מה-NBA כבחירה ראשונה בסיבוב הראשון של דראפט 1996. כבר בשנותיו הראשונות בליגה הפגין יכולת גבוהה, שהתבטאה בשליטה מצוינת בכדור, מהירות, זריזות ויכולת קליעה טובה. בעונתו הראשונה ב-NBA שיחק 76 משחקים וקלע 23.5 נקודות למשחק, מסר 7.5 אסיסטים השיג 2.1 חטיפות למשחק ובסוף אותה העונה קיבל את תואר רוקי השנה.
בעונתו השלישית בליגה, קלע אייברסון 26.8 נקודות למשחק וזכה בתואר מלך הסלים הראשון שלו בקריירה. בנוסף רשם גם שיא קריירה בקליטת כדורים חוזרים עם 4.9 בממוצע למשחק וקינח במשחק הגנתי משובח עם 2.3 חטיפות למשחק. בסיום העונה הרגילה הגיעה הקבוצה לראשונה לשלב הפלייאוף, בו, לאחר ניצחון בשלב הראשון על אורלנדו מג'יק בארבעה משחקים, הפסידו ה-76' בסיבוב השני של הפלייאוף לאינדיאנה פייסרס בסדרה של 4 משחקים. במהלך משחקי הפלייאוף הציג אייברסון יכולת לא מבוטלת עם 28.5 נקודות למשחק, בעודו חוטף 2.5 כדורים ואוסף 4.1 כדורים חוזרים למשחק. בסוף עונת אייברסון חתם על חוזה לשש שנים נוספות במדי פילדלפיה בשווי 70 מיליון דולר.
בעונה הבאה, קלע אייברסון 28.4 נקודות, חטף 2.1 חטיפות, מסר 4.7 אסיסטים ואסף 3.8 כדורים חוזרים בממוצע למשחק. באותה השנה נבחר אייברסון בפעם הראשונה למשחק אולסטאר, בו הבריק עם 26 נקודות ו-9 אסיסטים. אייברסון היה שני באותה שנה ברשימת הקלעים של הליגה, אחרי שאקיל אוניל ופילדלפיה העפילה לפלייאוף שוב. לאחר התמודדות בסיבוב הראשון מול המועדון משארלוט, אותו ניצחו ה-76' בסדרה של 4 משחקים, פגשו שוב בסיבוב השני את הפייסרס להם הפסידו בסדרה של 6 משחקים.
שנת השחקן המצטיין (2000/2001).
לאחר ששני ניסיונות הטרייד להעביר את אייברסון לדטרויט פיסטונס נכשלו, היה שותף אייברסון לקבוצתו במאזן הטוב במזרח עם 56 ניצחונות ו-26 הפסדים ולמאזן השני בטיבו בליגה אחרי סן אנטוניו. באותה העונה אייברסון הוביל את רשימת קלעי הליגה ואת טבלת החטיפות. הוא זכה בתואר מלך הסלים השני בקריירה שלו עם 31.1 נקודות למשחק ומלך החטיפות של הליגה עם 2.51 חטיפות למשחק. על ביצועיו המרשימים באותה העונה אייברסון קיבל את תואר השחקן המצטיין של העונה הסדירה.
באותה העונה הוא נבחר בפעם השנייה למשחק אולסטאר, וניצח עם נבחרת המזרח את המערב בעודו קולע 25 נקודות, מוסר 5 אסיסטים וחוטף 4 כדורים באותו המשחק, יכולת שגרמה לבחירתו לשחקן המצטיין של משחק האולסטאר.
אחרי שהגיע עם קבוצתו למקום הראשון במזרח, העפיל איתה גם לגמר הפלייאוף באותה השנה לראשונה מאז שנת 1983. פילדלפיה פגשה את אינדיאנה פייסרס בסיבוב הראשון של הפלייאוף, וניצחה אותם בסדרה של ארבעה משחקים. בסיבוב השני, פגשה את וינס קרטר ואת טורונטו ראפטורס, ניצחה בסדרה של שבעה משחקים והעפילה לגמר המזרח. בגמר המזרח פגשה הקבוצה את מילווקי באקס וניצחה בסדרה של שבעה משחקים לגמר הפלייאוף.
בגמר הפלייאוף פגשו אייברסון ופילדלפיה את לוס אנג'לס לייקרס של שאקיל אוניל וקובי בראיינט. במשחק הראשון בסדרה אייברסון הוביל את קבוצתו לניצחון ראשון בעודו קולע 48 נק' באותו המשחק, אבל לא הצליח לחזור ליכולת זו ב-4 משחקים אחרים שבהם הפסידו בסדרת הגמר.
2002–2006.
בעונה הבאה פילדלפיה התקשו לחזור על ההצלחה שלהם, אף על פי שאייברסון סיים בפעם השנייה ברציפות בצמרת רשימת הקלעים של הליגה עם 31.4 נקודות למשחק וזכה בתואר מלך הסלים בפעם השלישית בקריירה שלו. בנוסף, קבע אייברסון שיא קריירה בממוצע חטיפות למשחק, דורג ראשון ברשימת החוטפים עם 2.8 חטיפות למשחק וזכה בפעם השנייה ברציפות בתואר מלך החטיפות של הליגה.
באותה העונה הגיעה הקבוצה למקום השישי במזרח ולסיבוב הראשון של הפלייאוף מול הבוסטון סלטיקס, בו נוצחה פילדלפיה בסדרה של חמישה משחקים. בתקופה זו מערכת היחסים של אייברסון עם מאמנו לארי בראון החלה להתדרדר. בראון מתח ביקורת על אייברסון בטענה שזה לא מופיע לאימונים, ובתגובה לכך אייברסון נשא את נאום "האימון" המפורסם בו חזר על המילה "practice" (אימון או להתאמן) 25 פעמים, בניסיון לבטא את מה שבעיניו נראה כהפרזה בחשיבות האימונים.
עונה לאחר מכן אייברסון הגיע עם פילדלפיה למקום הרביעי במזרח כשהוא קולע 27.6 נקודת וחוטף 2.7 חטיפות למשחק. בסיום אותה השנה, בפעם השלישית ברציפות, היה ראשון ברשימת החוטפים בליגה. באותה עונה אייברסון וקבוצתו התמודדו מול ניו-אורלינס ששיחקו במזרח באותה התקופה ובסדרה של שישה משחקים דילגו לסיבוב השני בפלייאוף. בסיבוב השני אייברסון ופילדלפיה הפסידו בסדרה של 6 משחקים לדטרויט פיסטונס. אחרי אותה העונה מאמנה של פילדלפיה לארי בראון עזב את הקבוצה עקב הכישלון בפלייאוף.
עונת הייתה קשה לאייברסון, כשבגלל פציעה החמיץ 34 משחקים. עם זאת, בעונה הזאת הצליח להשיג ממוצעים מרשימים של 26.4 נקודות, 6.8 אסיסטים ו-2.4 חטיפות אם כי הקבוצה לא הצליח להעפיל לפלייאוף.