בסיום העונה הכי מוצלחת של הקבוצה עד כה בליגת המשנה מעפילה הקבוצה בפעם הראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה בישראל, כשהיא מסיימת במקום הראשון עם 46 נקודות, ו-4 הפסדים בלבד מתוך 30 משחקים. את עונתה הראשונה בליגה הלאומית היא סיימה במקום השמיני מתוך 16 קבוצות שלזכותה 31 נקודות מתוך 60 אפשריות. עונתה השנייה הייתה העונה הכפולה של עונת 1966/1968, והיא הייתה גם האחרונה בתולדותיה בליגה הבכירה, כשהיא סיימה במקום הלפני האחרון וחסרות לה 2 נקודות על מנת להישאר בליגה במקומה של שמשון תל אביב שנשארה במקומה, והקבוצה נשרה לליגה א' אז ליגת המשנה. מאז הקבוצה לא שבה יותר לליגה הראשונה.
בהמשך העשור ובשנות ה-70, מסיימת הקבוצה במרכז הטבלה ומטה בליגה השנייה, ובעיקר נלחמת על חייה בליגת המשנה. בסיום עונת 1972/1973 ירדה הקבוצה לליגה השלישית, ליגה ב' דאז, כשהיא מסיימת במקום ה-15 בבית הצפון של ליגה א'. בעונת 1975/1976, עונה שבה הליגה צומצמה בחצי ונפתחה הליגה הארצית, שיחקה הקבוצה פעם נוספת בליגת המשנה, אך סיימה במיקום נמוך מידי (במקום השמיני) וירדה לליגה א' (שהפכה להיות הליגה השלישית). עם השנים התדרדרה הקבוצה לליגות הנמוכות ונעה בין הליגה הרביעית לליגה החמישית.
בעונת 2012/2013, לאחר עונה טובה של הקבוצה בהדרכתו של המאמן ראובן כץ (שצמח בקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה) ועם סגל שחקנים ביתי של המועדון, סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה ב' דרום א' והעפילה שוב לליגה א' דרום (הליגה השלישית) לאחר היעדרות של 35 שנים.
שם הצליחה הקבוצה לשרוד במשך כ-5 עונות עד שבסיום עונת 2018/2019 נשרה מחנה יהודה חזרה לליגה ב' לאחר שסיימה את העונה במקום 15, כשגורלה לרדת נקבע במחזור לפני האחרון אחרי הפסד ביתי מול הפועל בקעת הירדן, מאז נמצאת הקבוצה בליגה ב'.
מצודות טאגארט
צ'רלס טאגארט
בסיס נבטים
בסיס חיל-האוויר נְבָטִים (בח"א 28) הוא בסיס טיסה של חיל האוויר הישראלי השוכן בנגב הצפוני.
בבסיס מוצבות הטייסות והיחידות שלהלן:
היסטוריה.
הקמת הבסיס.
אזור הבסיס יועד להקמת שדה תעופה עתידי לעיר באר שבע ולסביבתה כבר ב-1958, במקום שדה תימן, שלא התאים לפיתוח כשדה תעופה מודרני. ב-1966 הוקמה ועדה בין-משרדית לבדיקת אפשרות לבניית נמל תעופה בינלאומי באזור באר שבע, אך בפועל לא קודם הנושא.
הבסיס הוקם בעקבות פינוי בסיסי חיל האוויר בסיני, בהתאם להסכמי קמפ דייוויד. קודם לו הוקמו, במימון אמריקאי, הבסיסים רמון ועובדה. בניגוד לבסיסים אלה, שנבנו על ידי הצבא האמריקאי, נבנה בסיס נבטים על ידי קבלנים ישראלים. עם ההחלטה על הקמת הבסיס הציעו משרד התחבורה ומשרד האוצר ששדה התעופה ישמש גם לתעופה אזרחית.
בשטח עליו נבנה הבסיס היה צריך להפקיע אדמות מבדואים משבט אבו רביעה, ובשנת 1979 החל משא ומתן על פיצויים. לצורך הפינוי הוכנה הצעת חוק לפינוי ופיצוי בעלי האדמות. הצעת החוק, "חוק רכישת מקרקעין בנגב (חוזה השלום עם מצרים) התש"ם-1980", התקבלה בכנסת ביולי 1980, והקמת הבסיס החלה זמן קצר אחר כך.
באוקטובר 1983 נחנך הבסיס החדש. אל הבסיס הועברה טייסת 116, שהפעילה מטוסי A-4 סקייהוק ("עיט") מבסיס תל נוף, ובשנת 1984 עברה לבסיס גם טייסת 115, שפעלה כטייסת תאומה והפעילה גם היא מטוסי "עיט".
בשנת 1986 הועלתה הצעה שהבסיס ישמש לטיסות שכר לתיירים מאירופה לים המלח. ועדה שהוקמה ב-1990 המליצה על הקמת שדה תעופה בינלאומי בבסיס.
שנות התשעים של המאה העשרים.
בשנת 1995, עם סגירת טייסת 115, נשקלה האפשרות של סגירת הבסיס, והעברת טייסת 116 לבסיס אחר (ככל הנראה - בסיס חצרים, שאליו אכן עברו בהמשך מטוסי 116), אך מפקד הבסיס דאז, אל"ם עמוס ידלין, התנגד, ודחף דווקא להרחבת הבסיס. כך התפתחה תוכנית העברת בסיס לוד (בח"א 27) על טייסותיו ויחידותיו לנבטים, ושינוי מעמד הבסיס מ"כנף" ל"בסיס חיל האוויר".
העשור הראשון של המאה העשרים ואחת.
בשנת 2002 נסגרה טייסת 116, ולאחר כשנה קלטה את מטוסי טייסת 253 מבסיס רמון - F-16A/B ("נץ") - ביחד עם כל אנשי צוות האוויר והצוות הטכני, ואילו אנשי 116 עברו לטייסת 102 בחצרים שקלטה את מטוסי הסקייהוק, או השתחררו, ומיעוטם נשאר בטייסת 116. במקביל עברה גם טייסת 140 שהפעילה אף היא מטוסי F-16A/B ("נץ"), מבסיס רמון לנבטים, ומאז פעלו שתי הטייסות כטייסות תאומות.
בתחילת אוגוסט 2002 נחת בבסיס מטוס C-5 גלקסי של חיל האוויר האמריקני כשבבטנו חמישה מסוקי UH-60 בלק-הוק ("ינשוף") המיועדים לטייסת 123 ("טייסת ציפורי המדבר"). המסוקים נקלטו בטייסת בטקס הפתיחה החגיגי שלה שנערך ב-8 באוגוסט 2002 בבסיס חצרים.
הבסיס אירח מספר תרגילים בינלאומיים נרחבים.
כחלק מצעדי הקיצוצים שנעשו במערכת הביטחון בסוף שנת 2013, נפרד חיל האוויר מטייסות מבצעיות ובהן טייסת 140, שנסגרה באוגוסט 2013 ואוחדה עם טייסת 116 השכנה. כמו כן נסגרה טייסת 103. צוותי הטיסה והמטוסים נקלטו בטייסת אבירי הציפור הצהובה. הטייסת קלטה, במהלך שנת 2014, את מטוסי ה-C-130J סופר הרקולס "שמשון".
שערוריית אונס הקטינה.
ב-30 באפריל 2006 פורסם כי כחודש קודם לכן נפתחה בבסיס חקירה בחשד לבעילת קטינה שדינה כאונס. על-פי החשד, יותר מ-50 חיילים בשירות חובה וקבע ומספר אזרחים עובדי צה"ל ביצעו במשך למעלה משנה עבירות מין בנערה בת 14 מאז שהייתה בת 13. על-פי החשד חיילים רבים אחרים ידעו על המתרחש ולא דיווחו על כך. המעשים התחילו בעת שהנערה, בתו של איש קבע המשרת בבסיס, התגוררה עם משפחתה ביישוב סמוך לבסיס, והמשיכו כאשר עברה המשפחה להתגורר בשיכון המשפחות בבסיס. לפחות 15 חיילים הודו במגע מיני בהסכמה עם הנערה. בעקבות ביקורת ציבורית קשה, ולאחר שהמשטרה הצבאית שחקרה את הפרשה קבעה בדו"ח ביניים כי אין כל ראיות הקושרות את מפקד הבסיס, אלוף-משנה ארז רון, באופן אישי לאירוע, ביקש אל"ם רון לסיים את תפקידו כמפקד הבסיס. מפקד חיל האוויר, אליעזר שקדי, קיבל את הבקשה וציין כי היא משקפת גישה פיקודית וערכית מהמעלה הראשונה.
ב-7 בספטמבר, כמעט חצי שנה לאחר חשיפת הפרשה, פרסמה הפרקליטות הצבאית את החלטתה, לפיה לא יוגשו כתבי אישום בפרשה, מאחר שהנערה הציגה עצמה כבת 17. חיילים שהיו מעורבים במגע מיני עם הנערה הועמדו לדין משמעתי בפני מפקד הבסיס החדש ונדונו לעונשי מחבוש לתקופות של מספר שבועות.
קליטת בסיס לוד.
ב-25 באוגוסט 2008, כחלק מהמגמה הכלל-צה"לית של העברת בסיסים מהמרכז לנגב, קלט הבסיס את כל טייסות התובלה של חיל-האוויר ורוב היחידות אשר פעלו בעבר בבסיס לוד (בח"א 27): טייסות C-130 הרקולס "קרנף", בואינג 707 "ראם" וגאלפסטרים 5 "נחשון". ב-27 באוגוסט נחנך באופן רשמי בח"א 28, בטקס חגיגי ובמעמד נשיא המדינה שמעון פרס, שר הביטחון אהוד ברק, הרמטכ"ל רב-אלוף גבי אשכנזי ומפקד חיל האוויר האלוף עידו נחושתן. לאור השינוי והפיכת הבסיס מכנף לבח"א, הועלה תקן דרגת מפקד הבסיס מאל"ם לתא"ל. בכך נוצר לראשונה מצב בחיל האוויר, שבו מפקד טייס תובלה על בסיס שבו מוצבים מטוסי קרב.
לקראת קליטת מערך התובלה, הורחבו תשתיות הבסיס בהשקעה של כ-1.5 מיליארד שקל. באפריל 2008 נחנך מסלול המראה חדש שבאותה תקופה היה מסלול ההמראה הארוך ביותר במזרח התיכון.
הפריצה לבסיס.
בפברואר 2021 חדר לשטח הבסיס שוהה בלתי חוקי מהרשות הפלסטינית תושב דאהרייה שבהר חברון שברח מהמשטרה ברכב החשוד כגנוב. הפורץ נכנס במהירות גבוהה דרך שער היציאה לרכבים, עלה על דוקרנים וכתוצאה מכך צמיגי רכבו נוקרו, ועל כן נמלט רגלית לתוך שטח הבסיס. לאחר חיפוש שארך מספר שעות, בסיוע יחידות ההגנה הקרקעית של הבסיס, יחידת חוזי, כוחות משטרה ומסוקים, נמצא כי החשוד שהה בבסיס משך 6 דקות ולאחר מכן טיפס על גדר תיל וגדר בגובה כ-5 מטרים ונמלט ללא שנתפס. האירוע עורר שיח ודיון תקשורתי, גם על רקע פריצות לבסיסי צה"ל שהתרחשו בתקופה שלפני האירוע. בנוסף, נעשתה השוואה גם לתקרית אבטחה שמנעה את כניסת חלק ממשלחת אלוף פיקוד דרום, הרצי הלוי, לבסיס חצרים, כאשר כוחות האבטחה של בסיס נבטים לא הצליחו למנוע את כניסת החשוד ולהביא לתפיסתו, במקרה זה. רק כעבור כשבועיים החשודים במעשה נתפסו: שני ישראלים תושבי דימונה, בדואי מהפזורה הבדואית שסייעו לחודר, וכן נתפס שוהה בלתי חוקי מהרשות הפלסטינית שהוא החשוד שחדר לבסיס.
מתקנים צבאיים נוספים.
בבסיס פועל מכ"ם מטיפוס X band , השייך לארצות הברית. למכ"ם יכולת לאתר איומים אוויריים ממרחק של כ-5,000 קילומטרים וכך לתת לישראל זמן התראה ארוך יותר.
בבסיס קיים מתקן מעצר המופעל על ידי המשטרה הצבאית, הנותן מענה גם ליחידות ולבסיסים הסמוכים לנבטים.
סמלי הבסיס.
סמל הבסיס המופיע בתג היחידה, מורכב משדות ירוקים המסמלים את מסלולי הטיסה, רכס הרים חום המייצג את הרי עירא שבצילם חוסה הבסיס, ושני חצים. ישנן גרסאות ישנות עם רכס הרים כתום או צהוב. בעידן שבו היה הבסיס כנף קרב, ייצגו החצים את שתי הטייסות שהיו בבסיס עם הקמתו (115 ו-116). עם קליטת טייסות התובלה של בח"א 27 בבסיס ובכך הפיכתו לבסיס משולב קרב־תובלה, שוּנה במקצת עיצוב הסמל על ידי המעצב יגאל גבאי, כאשר כעת, החץ השמאלי הוא גדול יותר ובעל שובל תכלת־לבן (המייצג את מטוסי התובלה) ואילו החץ הימני (המייצג את מטוסי הקרב) נותר בצורתו המקורית, עם שובל שחור־אדום. שני החצים מכוונים לשמיים כחולים.
אחד מסמלי הבסיס הוא אנדרטה המציגה את מטוס המיסטר IV A ממריא בחדות לשמים, והמוצבת בצומת מרכזי בבסיס. המטוס, מס' זנב 67, שהיה בשירות טייסת 116, מייצג את המעבר מהעידן התת-קולי לעידן מטוסי הקרב העל־קוליים.
איכות הסביבה.