בחלק משמעותי של המטופלים קיים מיעוט זרע כבר עם אבחון מחלתם, ובחלק משמעותי עלולה להתפתח עקרות משנית. לפיכך, מומלץ למטופלים לבצע שימור זרע בבנק זרע טרם התחלת הטיפול הכימותרפי.
גאולייטר
גַאוּלַייטֶר (בגרמנית: Gauleiter) היה תפקיד של מפקד ומושל אזורי ברייך השלישי מטעם המפלגה הנאצית, גאולייטר היה הדרגה הבכירה ביותר במפלגה הנאצית מתחת לרייכסלייטר.
לפני עליית הנאצים לשלטון.
תפקידי הגאולייטרים התחילו למעשה שנים רבות לפני עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, בשנת 1925 חילקה המפלגה הנאצית את גרמניה ל-32 מחוזות ("גאו" - "Gau") ובכל אחד מהם מינתה הפלגה אחראי מטעמה לפעילות המפלגה באזור בעיקר לצורך ארגון כנסים נאציים עצרות והפגנות, בהמשך עם התפתחות הארגונים הנאציים כמו האס אה (SA) וה"היטלריוגנד" (נוער היטלר), היו אלו בתחומי האחריות של הגאולייטרים המקומיים.
אחרי עליית הנאצים לשלטון.
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 הפך תפקידי הגאולייטרים לשליטי המחוזות לכל דבר ועניין, צורת השלטון הטוטליטרית והאוטוריטרית שללה בחירות מקומיות ומינויים דמוקרטיים, ועל כן היה הגאולייטר כמפקד אזורי מטעם המפלגה הנאצית לשליט כל יכול במחוז השליטה שלו. כמו כן היו הגאולייטרים לשדרת מבנה ופיקוד ההנהגה הנאצית.
עד תחילת הסיפוחים והכיבושים הגרמנים ב-1936 כל סניפי המפלגה הנאצית מחוץ לגרמניה נכללו ב"גאו" נפרד ומיוחד לפעילות הנאצית מחוץ לגרמניה, לאחר תחילת הכיבושים הנאציים מינה השלטון גאולייטרים בשטחים שסופחו לשטחי הרייך.
כל גאו חולק ליחידות המשנה הבאות:
פעילות הגאולייטרים.
במרבית המקרים היו הגאולייטרים נאצים קנאים ואידאולוגיים, הם הוציאו לפועל את האידאולוגיה הנאצית ככתבה וכלשונה ברוחו של היטלר, הם היו מעורבים ברדיפות ברציחות ובגירושי היהודים במחוזות השליטה שלהם כמו גם ברציחות, בטרור ובהפחדה של האוכלוסיות האחרות, בשטחים הכבושים במזרח היו הגאולייטרים לרוב גם מתאמי הפעילות הכללית בהקמת מחנות השמדה ועבודה ובגירוש יהודים ואחרים אליהם.
בטרמינולוגיה העברית והכללית המילה 'גאולייטר' הפכה כינוי לאיש אכזרי ומרושע מילון 'ספיר מקוון' מביא כמילים נרדפות לגאולייטר גַזלָן, הורֵג, טובֵחַ, קַטלָן, רַב טַבָּחים, רוצֵחַ, רַצחָן, מרַצֵחַ.
פרגון
קדם מידה
נאסר אל-קודווה
נאסר אל-קודווה (בערבית: ناصر القدوة, בתעתיק: נאצר אלקדוה; נולד ב-1953) הוא פוליטיקאי פלסטיני שכיהן כנציג הרשות הפלסטינית באומות המאוחדות בשנים 2005-1991 וכשר החוץ הפלסטיני בשנת 2005. אל-קודווה הוא אחיינו של יאסר ערפאת, יו"ר הרשות הפלסטינית בעבר.
חיים אישיים.
אל-קודווה נולד בשנת 1953. הוא למד באוניברסיטת קהיר, ובשנת 1979 סיים לימודי תואר ראשון בלימודי רפואת שיניים. זמן קצר לאחר מכן נעשה חבר בסהר האדום הפלסטיני.
אל-קודווה גר בשנים האחרונות ברמאללה זאת לאחר שנים רבות בהן התגורר בניו יורק. הוא אחיינו של יאסר ערפאת, יו"ר הרשות הפלסטינית בעבר, ויו"ר קרן יאסר ערפאת.
קריירה פוליטית.
בשנת 1969 הצטרף אל-קודווה לפת"ח. בשנת 1974 מונה לנשיא ההתאחדות הכללית לסטודנטים פלסטינים. בנוסף, הפך אל-קודווה לחבר הוועד המרכזי של פת"ח. בשנת 1987 יצג אל-קודווה את הארגון לשחרור פלסטין, בראשו עמד יאסר ערפאת, דודו, כנציג לא רשמי באומות המאוחדות, והחל משנת 1991 כנציג רשמי. בשנת 2005 הוחלף אל-קודווה על ידי ריאד מנסור ומונה כשר החוץ הפלסטיני. בשנת 2012 כיהן אל-קודווה כסגן הנציג המיוחד של מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, במשלחת הסיוע של האו"ם לאפגניסטן, וכסגנו של קופי אנאן, השליח המיוחד לסוריה מטעם האו"ם והליגה הערבית, כאחראי על המגעים עם קבוצות המורדים הסוריות. בשנת 2014 עזב אל-קודווה את תפקידו באו"ם. בחודש אוקטובר 2016 עלתה האפשרות כי אל-קודווה יהיה יורשו של מחמוד עבאס כיו"ר הרשות הפלסטינית.
בשנת 2021 הודיע אל-קודווה על ריצה עצמאית בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית במאי 2021. אל-קודווה הוצב בראש רשימה משותפת עם מרואן ברגותי, תחת השם מפלגת "התקווה", כאשר במקום השני ברשימה נמצאת פדואה ברגותי, אשתו של מרואן. בעקבות זאת הודח אל-קודווה מן הוועד המרכזי של הפת"ח.
הקורפוס ה-73 (ורמאכט)
הקורפוס ה-73 (בגרמנית: LXXIII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-25 בנובמבר 1944, וכמפקדו מונה אנטון דוסטלר. הקורפוס לחם בקרבות השונים בצפון איטליה, וב-2 במאי 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית.
משפט ההרחבה של האן-קולמוגורוב
בראטווה
משפט האן-קולמוגורוב
הקורפוס ה-74 (ורמאכט)
הקורפוס ה-74 (בגרמנית: LXXIV. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-27 ביולי 1943 בברטאן, וכמפקדו מונה אריך שטראובה. הקורפוס לחם במערכה בנורמנדי כחלק מהארמייה השביעית, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר החמישית. בהמשך לחם הקורפוס בקרבות השונים בגרמניה כחלק מהארמייה ה-15, וב-16 באפריל 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית בכיס הרוהר.
הפריצה הגדולה
הפריצה הגדולה (תרגום לאנגלית כ-Eagles Attack at Dawn) הוא סרט קולנוע ישראלי שהופק בשנת 1970 בבימויו של מנחם גולן. הסרט הוא סרט עלילתי המתאר שני שבויים שברחו מהכלא הסורי, אשר שבים אליו בראש כח קומנדו, על מנת לחלץ את חבריהם. הסרט זכה להצלחה רבה בישראל ומכר כ-483,000 כרטיסים, מקום 41 במאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים.
הפקה.
הסרט צולם בקיץ 1969. רוב הצילומים בוצעו במסגד סידנא עלי שליד חוף הרצליה (שהיה אז נטוש), שעוצב ככלא. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בקריית שמונה ב-17 בפברואר 1970. הסרט הופץ מחוץ לישראל בדיבוב לאנגלית בשם - Eagles Attack at Dawn.
ערפילית שבתאי
ערפילית שבתאי (ידועה גם כ-NGC 7009), היא ערפילית פלנטרית בקבוצת הכוכבים דלי שמרחקה ממערכת השמש אינו ידוע במדויק ומוערך בין 2,400 ל-4,500 שנות אור.
היסטוריה.
הערפילית התגלתה ב-7 בספטמבר 1782 על ידי האסטרונום הגרמני-אנגלי ויליאם הרשל, שתיאר אותה כערפילית בהירה מאוד, כמעט עגולה, שנראית כמו כוכב לכת עם דיסקה ששוליה אינם ברורים. זהו ככל הנראה השימוש הראשון בתיאור "פלנטרית" (כלומר דמוית כוכב לכת) לערפילית ומכאן נגזר השם "ערפילית פלנטרית" לגרמי שמים מסוג זה. מאוחר יותר ציין הרשל שערפילית זו מורכבת ממספר חלקים שקשורים זה לזה ושיוצרים את צורתה כפי שהיא נראית לעין. ג'ון הרשל הכניס אותה לקלוג הכללי שלו תחת המספר 4628 וציטט את ויליאם לאסל שתיאר אותה כ"טבעת אליפטית" עם כוכב במרכזה. הוא לא ציין אם צפה בה בעצמו. בשנת 1849 ויליאם פרסונס, רוזן רוס השלישי צפה בה באמצעות הטלסקופ בקוטר של 36 אינץ' שלו ושרטט אותה. השרטוט, שנראה כמו כוכב הלכת שבתאי כאשר מישור הטבעות שלו כמעט מקביל לקו הראייה אליו, נתן לה את שמה. פרסונס תיאר את הערפילית כ"ערפילית פלנטרית עם ידיות" ושיער שהידיות הן למעשה טבעת המקיפה את הערפילית. ויליאם לסל צפה בה שוב ממלטה בשנת 1862 ותיאר אותה כדומה לשבתאי עם צבע כחול בהיר.
תצפית.
ערפילית שבתאי נמצאת כ-מעלה ושליש ממערב לכוכב ν (נו) בדלי וכ-3.7 מעלות מדרום-מזרח לכוכב μ (מו) בדלי. עם בהירות נראית מדרגה 8 ניתן להבחין בה באמצעות משקפת, אך נדרש טלסקופ כדי להבחין בצורתה המיוחדת או בכוכב שבמרכזה, שבהירותו הנראית היא מדרגה 12.8. בשל הספקטרום של הקרינה הנפלטת ממנה, שחלק ניכר ממנו נמצא בסמוך לשיא הרגישות של העין האנושית, הערפילית נראית יותר בהירה בתצפית ישירה מאשר בצילום. ערפילית שבתאי נחשבת לאחד העצמים המומלצים ביותר לצפייה על ידי אסטרונומים חובבים.
כ-1.8 מעלות מדרום-מערב לערפילית שבתאי נמצא האסטריזם M73 וכ-2.8 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצא הצביר הכדורי M72.
תכונות.
המרחק המדויק אל הערפילית אינו ידוע ומוערך בין 2,400 שנות אור ל-4,500 שנות אור. כתוצאה מכך לא ידועות חלק מתכונותיה, כמו גודלה, בהירותה המוחלטת ומהירות ההתפשטות שלה והערכתן תלויה בהערכת המרחק אליה. ערפילית שבתאי היא ערפיליות פלנטרית מורכבת ויש לה למעשה שתי מעטפות של גז, הפנימית ברדיוס זוויתי של כ-12 שניות קשת והחיצונית ברדיוס זוויתי של כ-15 שניות קשת ובנוסף יש לה הילה של מימן נייטרלי שמגיעה למרחק זוויתי של כ-40 שניות קשת השקולות לרדיוס של בין 0.45 שנת אור ל-0.9 שנת אור, בהתאם להערכת המרחק אליה. בנוסף יוצאים ממנה שני סילונים של חומר בכיוונים מנוגדים וסילונים אלה יוצרים את ה"ידיות" שבולטות ממנה למרחק של כ-50 שניות קשת, השקולות למרחק של בין כ-0.6 שנת אור ל-1.1 שנות אור ממרכזה, כך שלמעשה אין לה טבעת שמקיפה אותה. הסילונים נעים החוצה מהערפילית במהירות של 25-35 אלפיות של שניית קשת בשנה ששקולות למהירות של בין 100 ל-200 קילומטר בשנייה. ספקטרום הקרינה של הערפילית מכיל קווי פליטה רבים של מימן, הליום, פחמן, חנקן, חמצן, כלור, ניאון, גופרית וארגון, חלקם במצב נייטרלי וחלקם מיוננים. העירור והיינון של החומר בערפילית שיוצרים קרינה זו נובעים מהקרינה העל-סגולה של הכוכב המרכזי. כוכב זה הוא ננס לבן עם טמפרטורה של כ-50,000 קלווין ובהירות נראית מדרגה 12.8. מסתו מוערכת בכ-0.6 מסות שמש והוא השריד של הענק האדום שמשכבותיו החיצוניות נוצרה הערפילית.
NGC 7009
נתן בוקובזה
הרב נתן חזקיהו בוקובזה (ל' באב ה'תשכ"ג, 20 באוגוסט 1963 - י' בניסן ה'תשס"ו, 8 באפריל 2006) היה מקובל ודרשן. ייסד ועמד בראש מוסדות תורה וחסד.
ביוגרפיה.