בנאס"א הבינו מיד את משמעות התקלה. מכיוון שהאנטנה הקטנה לא הייתה אמורה להעביר מידע מדעי, יהיה ניתן לשלוח באמצעותה תמונות בקצב של 10 ביט בדקה – תמונה אחת בחודש. לאחר שבועות ארוכים של חרדה, נמצא הפתרון. מנהלי המשימה החליטו לטעון למחשב הגשושית תוכנה חדשה, שתאפשר את דחיסת המידע שישודר מהאנטנה המשנית. חלפו שנים עד שהתוכנה נטענה למחשב. לאחר מכן, הסתבר שהיא מסוגלת לשלוח כ-200 תמונות בחודש. אמנם קצב זה היה נמוך מהמתוכנן, אך הוא הציל את המשימה מכישלון צורב. הקרינה החזקה בקרבת צדק נתנה גם היא את אותותיה על החלקים האלקטרוניים בגשושית, שקיבלה את האנרגיה שלה מפלוטוניום רדיואקטיבי.
תגליות עיקריות בצדק.
בין התמונות המרהיבות ביותר מבין 14 אלף התמונות שהעבירה גלילאו, בולטות אלו שצולמו בירח איו. הגשושית קלטה כמה מ-150 הרי הגעש הוולקנים על הירח בעת פעילותם, יורקים לבה לוהטת וענני אבק וגזים. בין השאר חשפו תמונותיה ירחים רבים החגים סביב צדק, שהיו קטנים מכדי להיראות מכדור הארץ. על-פי ההערכה הנוכחית, לצדק לא פחות מ-61 ירחים. בנוסף, צילמה הגשושית כמה אסטרואידים וכן את השביט שומייקר-לוי 9, וגילתה כי סביב אחד האסטרואידים חג ירח.
חצי שנה בטרם הגיעה לצדק, שחררה הגשושית לווין מחקר קטן במשקל 339 ק"ג, שתפקידו היה להיכנס לאטמוספירת צדק (חצי שנה לאחר השחרור). לאחר החדירה לאטמוספירה שלח הלוויין אל הגשושית במשך שעה נתונים לגבי המבנה הכימי של צדק, הרוחות, הקרינה וסביבתו הטבעית. ללווין המחקר לא הייתה מערכת ניווט משל עצמו וכאשר שוחרר מהגשושית היא הייתה בנתיב התרסקות על צדק, ולאחר השחרור תיקנה הגשושית כיוון כדי להיכנס למסלול סובב צדק בלא התנגשות.
ב-1996 שידרה הגשושית תמונות של הירח אירופה, שהובילו את המדענים למסקנה כי מתחת למעטה הקרח המכסה אותו, נמצאים מים. ממצאים אלה הובילו לדיון על השאלה אם בתוך המים אפשרית הייתה התפתחות חיים. תמונות אלו שכנעו את המדענים לרסק את גלילאו על צדק, מחשש שהגשושית, שמשקלה 1,300 ק"ג, תתרסק על הירח אירופה.
תגליות מדעיות עיקריות מחוץ לצדק.
לאחר הגעתה לצדק ב-7 בדצמבר 1995, והשלמת 35 הקפות סביב צדק עצמו במשך כשמונה שנות המשימה, רוסקה הגשושית בצורה מבוקרת על צדק ב-21 בספטמבר 2003. במהלך שנים אלה שינתה גלילאו את הדרך שבה הבינו המדענים את המתרחש במערכת צדק וירחיו וסיפקה כמות נתונים עצומה על הירחים המקיפים את צדק.
גילוי מרחוק של חיים (על כדור הארץ).
בשנות ה-80 העלה האסטרונום קרל סייגן את השאלה האם החיים על כדור הארץ יכולים להתגלות מן החלל, והציע סדרת ניסויים אותם ניתן היה לבצע תוך שימוש במערכות החישה של גלילאו. הניסוי התבצע במהלך ההתקרבות הראשונה של גלילאו לכדור הארץ בדצמבר 1990. לאחר ביצוע המדידות ועיבודן, פרסמו סייגן ועמיתיו מאמר בכתב העת "נייצ'ר" ב-1993 ובו פירטו את תוצאות הניסוי. גלילאו מצאה את מה שמכונה היום "קריטריון סייגן למציאת חיים" (Sagan Criteria for Life): בליעה חזקה של אור בקצה האדום של האור הנראה, במיוחד מהיבשות, שנגרם בידי הכלורופיל בצמחים המבצעים פוטוסינתזה, רצועות בליעה של חמצן מולקולרי שגם הוא תוצאה של פעילות הצמחים, רצועות בליעה בתחום האינפרה אדום שנגרמו בידי 1 מיקרומול לעומת מול אחד של מתאן באטמוספירה של כדור הארץ (גז שנוצר הן מפעילות וולקנית והן מפעילות ביולוגית) וכן נקלטו בגשושית שידורי רדיו בפס צר – מזהה שאיננו אופייני למקור טבעי. הניסוי של גלילאו היה הניסוי המבוקר הראשון במדע החדש של חישה מרחוק לצורכי אסטרוביולוגיה.
מפגשים עם אסטרואידים.
האסטרואיד גספרה.
ב-29 באוקטובר 1991, חודשיים לאחר כניסתה לחגורת האסטרואידים, ביצעה גלילאו את משימת המעבר הראשונה אי-פעם של גשושית ליד אסטרואיד. היא חלפה 1,600 ק"מ מהאסטרואיד 951 גספרה במהירות יחסית של 8 ק"מ בשנייה.
כמה מהתמונות של גספרה צולמו ביחד עם מדידות שנעשו באמצעות מכשיר NIMS, כדי לקבוע את הרכבו הכימי ותכונותיו הפיזיקליות של האסטרואיד. שתי התמונות האחרונות, שהן גם טובות ביותר, שודרו לכדור הארץ בנובמבר 1991 וביוני 1992.
התמונות חשפו גוף שמימי מלא מכתשים ובעל צורה לא סדירה בגודל 19 על 12 על 11 ק"מ. שאר הנתונים שנאספו, לרבות תמונות ברזולוציה נמוכה של חלקים נוספים מפני השטח, שודרו לכדור הארץ בסוף נובמבר 1992.
האסטרואיד אידה וירחו דקטיל.
22 חודשים לאחר המפגש עם גספרה, ב-28 באוגוסט 1993, התקרבה גלילאו למרחק של 2,400 ק"מ מהאסטרואיד 243 אידה. הגשושית גילתה כי לאידה יש ירח קטן שזכה לשם דקטיל (Dactyl). קוטרו של דקטיל 1.4 ק"מ בלבד, והוא ירח האסטרואיד הראשון שהתגלה. הגשושית ביצעה מדידות במכשיר ההדמיה במצב מוצק, במגנטומטר ובמכשיר NIMS.
מניתוח של הנתונים העוקבים, התברר שהירח שונה מאוד מהאסטרואיד עצמו. המדענים מעריכים שדקטיל נוצר כתוצאה מהתכה של שברי אסטרואיד שממנו נוצרו גופים המכונים משפחת גופי קורוניס. גם אידה עצמו שייך לאותה משפחה הנעה בחגורת האסטרואידים העיקרית בין מאדים לצדק. אידה ניצל ככל הנראה מגורל דומה והוא לא הותך.
אנדרטת גבעת מצודת לונדון
אנדרטת גבעת מצודת לונדון (באנגלית: Tower Hill Memorial) היא אנדרטת זיכרון לאומית בלונדון, בצד הדרומי של גני כיכר השילוש הקדוש, על גבעת מצודת לונדון צפונית למצודה. האנדרטה מנציחה את זכר חיילי צי הסוחר שנפלו במהלך שתי מלחמות העולם ומקום קבורתם לא נודע.
מבנה.
האנדרטה מורכבת משתי אנדרטאות - אחת לכל מלחמת עולם, וביניהן שני עמודים שעליהם פסלים המייצגים את קצין צי הסוחר (העמוד המערבי) וימאי פשוט (העמוד המזרחי). את העמודים עיצב צ'ארלס וילר. בין שני העמודים רשומה הכתובת:
תרגום:
אנדרטת מלחמת העולם הראשונה.
האנדרטה לחללי צי הסוחר הבריטי שנפלו במלחמת העולם הראשונה ומקום קבורתם לא נודע נחנכה על ידי המלכה מרי ב-12 בדצמבר 1928. האנדרטה היא בצורת מסדרון שאורכו 21.5 מטרים, רוחבו 7 מטרים וגובהו 10 מטרים, ובו 12 לוחות ברונזה שעליהם חרותים שמות 12,000 החללים. האנדרטה תוכננה על ידי אדווין לאצ'נס.
אנדרטת מלחמת העולם השנייה.
האנדרטה לחללי צי הסוחר הבריטי שנפלו במלחמת העולם השנייה ומקום קבורתם לא נודע נחנכה על ידי המלכה אליזבת השנייה ב-5 בנובמבר 1955. האנדרטה היא גן שקוע שצורתו חצי סהר, ורשומים בה שמותיהם של 24,000 ימאים בריטים ו-50 ימאים אוסטרלים. במרכז הגן השקוע בריכת ברונזה ובמרכזה מצפן מגולף הפונה צפונה. האנדרטה תוכננה על ידי אדוארד מאוף.
עמי ותמי
עמי ותמי, או במקור הגרמני הֶנְזֶל וּגְרֶטֶל (Hänsel und Gretel), היא אחת המעשיות אשר לוקטו על ידי האחים גרים במהלך המאה ה-19.
האגדה היא אבטיפוס של סוג מוטיב עלילתי 327A בסיווג ארנה-תומפסון.
עלילה.
עמי ותמי הם ילדיו של חוטב עצים עני. בשל הרעב הכבד השורר בבית מבקשת אשתו של חוטב העצים, אמם החורגת של הילדים, להיפטר מהם. היא משכנעת את בעלה לקחת את הילדים ליער ולנטוש אותם שם. התוכנית לא צולחת משום שעמי מפזר חלוקי נחל קטנים בדרכם אל היער, כך הם מוצאים את דרכם חזרה לביתם.
האם החורגת לא מתייאשת ולוקחת את הילדים שוב ליער, הפעם לא מספיק עמי להכין חלוקי נחל, ובמקומם הוא מפזר פירורי לחם. לרוע המזל חיות היער אוכלות את הפירורים, ועמי ותמי נשארים אבודים ביער.
הם משוטטים רעבים ביער, עד שמגיעים לבית מיוחד שקירותיו בנויים מעוגות וממתקים. הם נכנסים לבית ומתוודעים לבעליו, זקנה בודדה המארחת אותם בנדיבות ומאכילה אותם ממתקים. חיש קל מתגלה הזקנה כמכשפה המתכננת לפטם את הילדים בממתקים כדי שישמינו, כך שתוכל לאכול אותם לתיאבון. המכשפה כולאת את עמי בכלוב והופכת את תמי למשרתת אישית. מדי פעם בודקת הזקנה האם השמין עמי והוא כבר ראוי לאכילה, עמי מצדו, מתעתע במכשפה כבדת הראיה, ומגיש לה בכל פעם עצם רזה לבדיקה, כדי שלא תאכל אותו.
לבסוף מתייאשת המכשפה ומחליטה לאכול את עמי כמו שהוא. היא פוקדת על תמי להסיק את התנור, תמי יורדת לסוף כוונתה של המכשפה, וטוענת במרמה כי אינה יודעת לעשות זאת. כאשר המכשפה מדגימה כיצד מחממים את התנור, תמי דוחפת אותה פנימה, משחררת את עמי מהכלוב ויחד שניהם בורחים מבית המכשפה. לבסוף, חוזרים האחים לביתם, מגלים כי אמם החורגת מתה, וחיים עם אביהם האוהב באושר רב עד סוף חייו של אביהם.
עיבודים לבמה.
ב-2015 פסטיבל Outside The Box בבוסטון בשיתוף עם תזמורת Landmarks Orchestra העלה בהפקה מחודשת את המחזמר הסימפוני עמי ותמי מאת מתי קובלר ואיה לביא, בתרגום מקורי לאנגלית מאת ספנסר גרפילד. אחרי מופעים בבוסטון ופאלו אלטו, המחזמר הועלה באוף ברודוויי ובמסגרת פסטיבל הפרינג' באדינבורו.
בישראל.
ב-1999 עלה בהפקת בכורה המחזמר הסימפוני "עמי ותמי" מאת מתי קובלר ואיה לביא. המחזמר הועלה בהפקה חד פעמית על ידי תלמידי התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בשיתוף פעולה עם התזמורת של האקדמיה למוסיקה בירושלים, בניצוחו של מיכאל וולפה והדרכתו המוזיקלית של אנדרה היידו.
ב-2001 עלה מחזמר החנוכה "עמי ותמי" בו שיחקו טל מוסרי ודנה דבורין בתפקיד עמי ותמי, ומיקי קם בתפקיד המכשפה.
ב-2006 עלה מחזמר החנוכה "עמי ותמי" עם לירון כרקוקלי בתפקיד תמי ובהשתתפות אמנים נוספים. את המחזמר הפיקו באותה שנה מ. מ. הפקות.
ב-2012 עלה המחזמר "עמי ותמי" בהפקת התיאטרון שלנו.
ב-2014 עלה מחזמר החנוכה "עמי ותמי - הרפתקה מתוקה" בו שיחקו אסף הרץ בתפקיד עמי, ליאור כהן בתפקיד תמי וניקול ראידמן בתפקיד מאדאם פומפדור, המכשפה. השתתפו בו גם: דניאל מייזלר, גיל וסרמן, מתי אטלס, טל קלאי ותום עוזיאל ובײַם אותו עופר שפריר.