קלימוביץ' נשאר בוולפסבורג עוד חמש עונות מלאות, כאשר בעונת 2003/04 הבקיע 15 שערי ליגה ובעונת 2005/06 הבקיע 12 שערי ליגה. בתום עונת 2006/07, לאחר חמש עונות וחצי בוולפסבורג, בהן הבקיע קלימוביץ' 57 שערי ליגה ב-149 הופעות, וקבוצתו הייתה לרוב בחצי העליון של הטבלה, עזב קלימוביץ' את וולפסבורג, וחתם בבורוסיה דורטמונד. בעונתו הראשונה בדורטמונד הבקיע קלימוביץ' שישה שערי ליגה וארבעה שערים בגביע הגרמני, שבו הגיעה בורוסיה דורטמונד לגמר, והפסידה 2-1 לבאיירן מינכן בהארכה, כאשר קלימוביץ' נכנס כמחליף בדקה ה-71 במקומו של אלכסנדר פריי. את עונת 2008/09 החל קלימוביץ' בדורטמונד, אך לא הבקיע כלל בחצי העונה הראשון במשחקי הליגה, ובפגרת החורף עבר לבוכום, שם הבקיע ארבעה שערים בחצי השני של העונה, וסייע לקבוצה להינצל מירידה לבונדסליגה השנייה. בעונת 2009/10 קלימוביץ' נשאר בבוכום והבקיע ארבעה שערים עד לחודש מרץ 2010, בו הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגין פציעה חוזרת בירך. בוכום נשרה לבונדסליגה השנייה בתום עונה זו. בדצמבר 2010 חזר קלימוביץ' מהפרישה וחתם על חוזה לעונה אחת באינסטיטוטו דה קורדובה, מועדון נעוריו, שם שיחק שמונה משחקים ופרש בשנית.
קריירה בינלאומית.
סבו של קלימוביץ' נולד בפולין לפני מלחמת העולם השנייה, בשטח שהיום שייך לאוקראינה. מסיבה זו, קלימוביץ' היה יכול לבחור אם לשחק בנבחרת פולין, נבחרת אוקראינה או לייצג את מולדתו בנבחרת ארגנטינה. בסופו של דבר, קלימוביץ' לא שיחק באף נבחרת לאומית.
חיים אישיים.
אחיו הצעיר של דייגו קלימוביץ', חאבייר קלימוביץ', הוא כדורגלן פעיל המשחק כשוער בקבוצת אמלק מליגת העל האקוודורית, ולזכותו שתי הופעות בנבחרת אקוודור.
תארים.
עם ראיו ואיקאנו:
Wray 17-96
Wray 17-96 הוא כוכב בעל בהירות נראית גבוהה הממוקם בקבוצת הכוכבים עקרב, במרחק של 15,000 שנות אור (4,600 פארסק) מכדור הארץ. הוא משוער ככוכב משתנה כחול ובהיר (LBV).
Wray 17-96 בעל בהירות מוחלטת של 10.9- (בהירות חזקה פי 1.8 מיליון מהשמש), מה שעושה אותו לאחד הכוכבים בעלי עוצמת ההארה הגדולים ביותר הידועים לאנושות. סיווגו הספקטרלי מוזר, הוא מראה פליטה ובליעה לעיתים באותו הזמן.
Wray 17-96 בעל טמפרטורה של 13,000 קלווין ובהירות נראית של 13.
החלטה 69 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 69 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, אשר אומצה בתאריך 4 במרץ 1949, המליצה לקבל את מדינת ישראל כחברה באו"ם.
בעקבות הגשת המועמדות של ישראל לחברות באו"ם, קבעה מועצת הביטחון כי ישראל היא מדינה שוחרת שלום, והמליצה לעצרת הכללית של האומות המאוחדות להעניק לה חברות בארגון. המלצה זו מומשה כחודשיים מאוחר יותר, כאשר החליטה העצרת הכללית של האו"ם לקבל את ישראל כחברה באו"ם, בהחלטה 273 שהתקבלה ב-11 במאי 1949.
מלבד מצרים שהתנגדה להחלטה, והממלכה המאוחדת שנמנעה, הצביעו יתר המדינות בעד קבלת ההחלטה:
החלטה 69
המוגבלים (מחזה)
המוגבלים היא קומדיית פשע מאת המחזאי הישראלי גור קורן. המחזה עלה לראשונה בשנת 2014 בתיאטרון בית לסין בבימויו של דן גדושר.
עלילת המחזה.
קבוצת תיאטרון, המורכבת מאנשים בעלי מוגבלויות, אינה מצליחה לגייס את הכסף הדרוש לצורך ייצוג המדינה בפסטיבל תיאטרון לבעלי מוגבלויות במקדוניה. באותה עת משלוח סמים בבעלות משפחת הפשע ג'רנו, שהיה בדרכו למקדוניה, נתפס, והעסק המשפחתי נתון בסכנה. טוביה, אב המשפחה, מזהה את הפוטנציאל הטמון בהתחברות אל קבוצת השחקנים. הוא מציג את עצמו בפני השחקנים כמפיק, ופורש את חסותו על קבוצת התיאטרון, אשר שואפת להגיע לפסטיבל עם עיבוד ל"רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר, בניצוחה של הבמאית קשת לוי. טוביה מתכנן להבריח קוקאין באביזרי הבמה של ההפקה מתוך מחשבה ששום מוכס לא יחפש בחפציה של חבורת מוגבלים, ואילו השחקנים בעלי המוגבלויות, בטוחים שהם פגשו את האנשים הטובים בעולם. החיבור החריג בין הפושעים לשחקנים המיוחדים, מוביל לסיטואציות אבסורדיות. העלילה מסתבכת כאשר הבן של משפחת הפושעים מתאהב בשחקנית העיוורת המגלמת את יוליה.
מסרים.
אלמנט המופיע במחזה הוא ההשוואה בין סיפור רומיאו ויוליה לבין מערכת היחסים הנרקמת בין אסתר וצוריאל. שני הסיפורים במקביל מציגים אהבה 'בלתי אפשרית' ואפילו 'אסורה'.
עניין נוסף שהמחזה מעורר הוא העיסוק במוגבלויות. הקושי בעיסוק במוגבלויות הוא הסכנה ב"נפילה" לסטריאוטיפים על אנשים מוגבלים והעלבתם. המחזאי והבמאי מתמודדים עם השאלה כיצד להציג קומדיה על בעלי מוגבלויות כך שהקהל יצחק  'עם' ולא 'על'. קורן מצליח בכתיבתו ליצור דמויות אנושיות שאינן הופכות לסטריאוטיפים של מוגבלויות שאותן הן מציגות. קורן המחזאי וקמחי הבמאי אינם מרחמים לרגע על הדמויות, ומציגים את כולם - השחקנים בעלי המוגבלויות ובני משפחת ג'רנו - כחריגים באותה מידה. אין בהצגה זו התנשאות צדקנית, והדמויות הנורמליות, כביכול,  מוצגות אף הן כנכות באותה מידה, ולרוב אף יותר. כך הקהל מקבל, לכאורה, אישור לצחוק על כל מה שלא ראוי לצחוק עליו.
ביקורות.
במדורי תרבות שונים שיבחו מבקרי הצגות את ההצגה והחמיאו לה בשל סוגה הייחודי. נאמר בביקורות כי ההצגה מפתיעה, מצחיקה ומעוררת מחשבה. לפי הביקורות, ביצועי המשחק של השחקנים היו פנטסטיים והעבודה בין השחקנים מעולה. כמו כן נכתבו ביקורות מצוינות על הכתיבה ועל הבימוי של קורן וקמחי, שהצליחו להוביל את הקהל בין רגעי הצחוק לבין רגעים הנוגעים ללב.
פרסים.
המחזה הועמד לחמישה פרסים בקטגוריות שונות בטקס חלוקת פרסי התיאטרון השנתי בשנת 2015:
הקומדיה של השנה, שחקנית השנה (אפרת בוימולד על תפקידה כאסתר), מחזאי השנה (גור קורן), שחקן המשנה (אופיר וייל על תפקידו ככהנא) והשחקן המבטיח (חי מאור על תפקידו כטיראן).
המחזה זכה בפרס 'הקומדיה הטובה של השנה' ובפרס "מחזאי השנה" בטקס שנערך במרכז ענב, ב-19 ביוני 2015.
פולנים
פולנים (בפולנית: Polacy - שם ברבים: פולאצי, ביחיד זכר: Polak, ביחיד נקבה: Polka) הם עם וקבוצה אתנית סלאבית מערבית (לפי שפתה) שמולדתה היא פולין. מספר בני העם הפולני בפולין הוא 37,310,000 מתוך אוכלוסייה של 38,538,000 תושבי המדינה (לפי המפקד ב-2011). המושג מתייחס גם לכל אזרחי פולין, ללא הבדל מוצא אתני, כפי שנקבע בפתיח לחוקת רפובליקת פולין. המוצא האתני נחשב לעניין פרטי של כל אזרח.
בשנת 2002 מנה מפקד האוכלוסין בקרב תושבי פולין כ-253,300 בני "מיעוטים לאומיים" ו"אתניים". עם "המיעוטים הלאומיים" נמנים 147,094 גרמנים, 47,640 בלארוסים, 27,172 אוקראינים, 12,731 צוענים (בני רומה), וכן ליטאים, רוסים, סלובקים, יהודים, צ'כים וארמנים. הממשלה הפולנית מכירה רשמית כ"מיעוטים אתניים" בצוענים, למקה טטרים, והקראים.
בגבולותיה הנוכחיים של פולין כלולים כמה אזורים היסטוריים המאוכלסים כעת בפולנים: ויילקופולסקה (פולין גדול), מאלופולסקה (פולין קטן), מזוביה (בפולנית - מזובשה), שלזיה (בפולנית: שלונסק), פומרניה (בפולנית: פומוז'ה), קויאוויה (בפולנית: קויאבי), וארמייה, מזוריה ופודלסיה (בפולנית: פודלאשה).
לעם הפולני פזורה גדולה באירופה. חלק מהפולנים בחו"ל מתגוררים באזורים שהשתייכו בעבר למדינה הפולנית בשלביה ההיסטוריים - באזורים שכנים בבלארוס, בליטא, באוקראינה, ברוסיה, ובצ'כיה, וחלקם הם מהגרים שהתיישבו בארצות השונות - כולל הארצות הנזכרות לעיל, גרמניה, אוסטריה, צרפת, בלגיה, בריטניה, לטביה, רומניה, אמריקה הצפונית, אמריקה הלטינית ואוסטרליה.
בשנת 1960 כללה העיר שיקגו, אילינוי שבארצות הברית את הקיבוץ הגדול ביותר של פולנים אחרי ורשה. בשנת 2012 נראה שניו יורק תפסה את המקום השני אחרי ורשה, עם 55,581 מהגרים מפולין, ו-163,269 אמריקאים ממוצא פולני. בשיקגו נספרו 45,959 מהגרים פולנים ו-126,346 אמריקאים ממוצא פולני. בימינו הריכוז העירוני הגדול ביותר של פולנים נמצא במטרופולין השלזי שבמרכזו העיר קטוביץ, עם 7 מיליון תושבים. פסטיבלים פולנים מתקיימים בערים בחו"ל בעלי ריכוז של תושבים פולנים כגון מילווקי, ויסקונסין, שיקגו, אילינוי ומלבורן באוסטרליה.
בסביבות שנת אלף שבט הפולאנים המערביים מוויילקופולסקה, שחי באזורים סביב גייץ', גנייזנו ופוזנאן הצליח לאחד סביבו שבטים לכיים נוספים תחת משפחת פיאסט ועל ידי כך הקימו את המדינה הפולנית הראשונה.
הפולנים כקבוצה אתנית מדברים את השפה הפולנית מקרב שפות ה"לכיות" המערב סלאביות. רוב רובם משתייכים לדת הנוצרית הרומית-קתולית (95% מאזרחי פולין), ומיעוט מתוכם הם נוצרים פרוטסטנטים ונוצרים אורתודוקסים. בנוסף חיים בפולין יהודים, כעת בני מיעוט קטן ושהיוו לפני השואה מיעוט גדול, והטטרים-ליפקה שהם מוסלמים סונים. בפתיח חוקת פולין מצוינת אסירות התודה של הפולנים להישגי אבותיהם, ולמורשת הנוצרית שלהם. לפולין יש הסכם מיוחד המסדר את היחסים בין המדינה לכס הקדוש ברומא העומד בראשות הכנסייה הרומית-קתולית העולמית.
השם (אתנונים).
השם פולין- בפולנית "פולסקה" (Polska) - ושם העם הפולני הוא אנדונים הבא משורש הודו-אירופי עממי "פּולה", או "פּלה" שמובנו - שדה פתוח. משם המילה הפולנית והרוסית פולה (поле) המתקשרת למלים כמו planum (מישור) בלטינית, plaine (משור כצורת נוף בצרפתית, המילים field (שדה) ו-floor (רצפה, קומה) באנגלית, (פולה) ברוסית, Falen המופיעה בשם אזור הגרמני וסטפליה (Westfalen). משמעות זו של השם מוזכרת גם על ידי הכרוניקן ז'רווה (גרוואסיוס) דה טילבורי שכתב בספרו De Otia imperialia ("פנאי לקיסר") בשנת 1211:"Inter Alpes Huniae et Oceanum est Polonia, sic dicta in eorum idiomate quasi Campania"