בפורום פעילות שמונה ועדות מקצועיות ושתי ועדות משנה: ועדת דיווחים כספיים וניירות ערך, ועדת מימון, שתחתיה פועלות ועדות המשנה למימון בנקאי ולמימון חוץ בנקאי, הוועדה לניהול סיכונים ומכשירים פיננסיים, ועדת עידוד השקעות הון, הוועדה למס הכנסה, הוועדה למע"מ ומיסים עקיפים, הוועדה למיסוי בינלאומי, והוועדה ל- IT. כמו כן בתוך הפורום פעילים עשרה תאים המאגדים תתי-קבוצות של סמנכ"לי כספים. בין התאים הפועלים בפורום: תא חברות רב-לאומיות, תא חברות נסחרות בחו"ל, תא חברות קמעונאיות, תא חברות אחזקה ישראליות, ותא לקידום חברתי כלכלי בפריפריה.
בשנים 2004–2005 הוביל הפורום את המאבק לביטול מס בולים, שהגיע לשיאו בהגשת עתירה לבג"ץ נגד משרד האוצר והביא לביטול המס.
אחת לשנה מפרסם פורום CFO סקר שביעות רצון מתפקודם של גופי ממשל כלכליים. בין הגורמים הנבדקים: מידת ההערכה למדיניות משרד האוצר, משרד התמ"ת ובנק ישראל, רמת השירות, המקצועיות והאמינות של גופי הממשל הכלכליים. בנוסף, הפורום מקיים השתלמויות המציעות תוכניות לימוד לסמנכ"לי כספים.
בשנת 2014 פעל הפורום להקמת איגוד הכלכלנים.
מעמד הפורום.
בין השנים 2003 ל-2007 נשאה החברה את התואר "חברה לתועלת הציבור" למרות שמעולם לא הייתה כזו, ולמעשה תמיד הייתה חברה פרטית הפועלת למען רווחים. בעקבות תיקון מס' 6 לחוק החברות, הקובע תנאים להגדרת חברה לתועלת הציבור, הפורום החליף את התואר ב"איגוד מקצועי". הפורום מחזיק בדומיין אשר סיומת האינטרנט שלו היא ".org" שמיועדת לאתרי אינטרנט של גופים ללא כוונת רווח, אך כלל זה אינו נאכף.
החברה הציגה עצמה כארגון מקצועי, כהגדרתו בסעיף 9(2א) לפקודת מס הכנסה, שעודף הכנסותיו פטור ממס הכנסה. לאחר שפקיד השומה קבע שלא מתקיימים בחברה התנאים להכרה בה כארגון מקצועי, ולכן עודף הכנסותיה חייב במס הכנסה, ערערה החברה לבית המשפט המחוזי בתל אביב, אך ערעורה נדחה, תוך שהשופט מביע מחאה על עצם הגשתו.
ביקורת.
בעיתונות הכלכלית נמתחה ביקורת על מהותו של הפורום, בכך שמחד הוא מנסה להשפיע על המדיניות הכלכלית הציבורית ומציג את עצמו כגוף הפועל למען המשק הישראלי, ומאידך הוא למעשה חברה פרטית, שלבעליה, נגה קינן, ישנם אינטרסים של טוויית קשרים עסקיים ורווח אישי מפעילותו. בעקבות ביקורת זו, שהעלתה את הטענה כי מדובר בגוף למטרות רווח, פורסם כי רשות המיסים הפסיקה את שיתוף הפעולה שלה עם הפורום עד להחלטת משרד המשפטים בעניין.
Propagandhi
Propaghandi
ישיבת מערבא
מערבא מכון רובין (באנגלית: Ma'arava Rubin Academy) היא ישיבה תיכונית חרדית שנוסדה באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי הרב ברוך חייט. מקור שמה של הישיבה מהמילה הארמית "מערבא" (בעברית: מערב), כינויה של ארץ ישראל בתלמוד הבבלי.
היסטוריה.
פתיחת הישיבה לוותה בפולמוס מצד רבנים חרדים, ובראשם הרב שך, שהתנגדו למודל של ישיבה חרדית שהלימודים בה כוללים, לצד לימודי הקודש, אף לימודי חול והשתתפות במבחני הבגרות, בדומה לישיבות התיכוניות בזרם הממ"ד. לדברי הרב חייט, בסופו של דבר הסכים הרב שך להקמת הישיבה, המיועדת לציבור חרדי מודרני ועולים מארצות המערב, אך העמיד תנאים שנועדו להרחיק ממנה תלמידים מהזרם המרכזי של הציבור החרדי. בין השאר דרש הרב שך שהישיבה לא תקום בירושלים או בבני ברק - ריכוזים חרדיים מובהקים, וכן שלא תיקרא באופן רשמי בתואר "ישיבה". הישיבה הועתקה למתתיהו, ובכל הפרסומים הרשמיים מוצג המוסד כ"מערבא מכון רובין" או "Ma'arava Rubin Academy". בהמשך קיבלה הישיבה את ברכתו של הרב שלמה זלמן אוירבאך.
למעט ישיבת היישוב החדש הוותיקה, שהתנהלה לפי אותו מודל, סגנון ישיבות כזה לא היה קיים בציבור החרדי. מאז הקמת "מערבא" קמו עוד ישיבות דומות, בהן ישיבת נהורא (תשנ"ד), ישיבת נהרדעא וישיבת מאורות (שתיהן בתשס"ה).
הישיבה כיום.
ראש הישיבה הוא הרב ברוך חייט, מנהל התיכון הוא הרב שלמה פולק (שאף משמש כמנהל מכללה ירושלים). הר"מים הם הרבנים נתנאל לאער - חתנו של ראש הישיבה המשמש גם כמשגיח, צבי זריל, מיכאל שהם ויוסף קרלינסקי.
הישיבה מדגישה את נושאי בין אדם לחברו ודרך ארץ קדמה לתורה, לצד לימוד התלמוד בשיטה הנהוגה בישיבות הליטאיות.
הישיבה מדגישה אלמנטים מוזיקליים, גם משום שהרב חייט עצמו הוא מוזיקאי. הישיבה מעודדת לימוד נגינה ומספקת חדרי מוזיקה הכוללים פסנתר כנף, מערכת תופים ואולפן הקלטות. הדבר אף מתבטא בדברים בעיצוב הישיבה, כדוגמת ארון הקודש המעוצב בצורת נבל ועוד.
הישיבה מחייבת את התלמידים להתעמל בחדר הכושר שבקמפוס פעמיים בשבוע. הישיבה מדגישה גם את חשיבות הניקיון והסדר, והתלמידים מחויבים להציע את מיטתם בכל בוקר.
ככלל, בוגרי הישיבה זכאים לתעודת בגרות. רוב הבוגרים ממשיכים לישיבות גדולות חרדיות פתוחות באופן יחסי, כגון ישיבת איתרי, ישיבת חברון, וישיבת נתיבות חכמה. חלק מן הישיבות החרדיות מסרבות לקבל את בוגרי מערבא. מעטים ממשיכים לישיבות המשתייכות לזרם החרדי לאומי.
בקמפוס הישיבה שוכנות אף משפחות חרדיות בודדות.
משמר.
בימי חמישי בלילה נאספים התלמידים בחדר האוכל ל"משמר", שבמהלכו עורכים מספר בחורים מדי שבוע סיומים על מסכתות וסדרי גמרא ועל סדרים של משניות. לאחר מכן מוסר הרב צ'ייט שיחת מוסר והתלמידים שרים (לרוב, שירי נשמה) לאור נרות כשהרב צ'ייט מלווה בגיטרה. לעיתים מגיע זמר או מלחין אורח.
בל וסבסטיאן
בל וסבסטיאן (Belle &amp; Sebastian) היא להקה סקוטית שהוקמה בעיר גלאזגו בשנת 1994 בקולג'. הלהקה הוציאה 10 אלבומי אולפן. הלהקה זכתה לביקורות חיוביות רבות ולפרסים בבריטניה.
חברי ההרכב.
חברים בעבר (הקימו את הלהקות The Gentle Waves ו-Looper)
פעילות הלהקה.
הלהקה הוקמה בשנת 1994 בגלאזגו בידי שני תלמידי קולג', סטיוארט מורדוך וסטיוארט דייוויד. הם צירפו להרכב את שרה מרטין (ויולה, חליל ושירה) ואת איזובל קמפבל (צ'לו, גיטרה וקולות) ואת סטיבי ג'קסון (פסנתר) וריצ'רד קולברן (תופים). שם הלהקה נלקח מספר ילדים צרפתי בשם Belle et Sébastien מאת הסופרת ססיל אוברי, המספר על ילד בן 6 בשם סבסטיאן וכלבו האהוב, בֶּל. בשנת 1967 עבר הספר עיבוד לסדרת טלוויזיה ששודרה ב-BBC בין ה-2 באוקטובר 1967 ל-1 בינואר 1968 (וגם בטלוויזיה הישראלית בשנת 1971). עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1981 נעשה עיבוד נוסף לספר הילדים המפורסם, והפעם לסדרת אנימה יפנית ששודרה במסגרת השידורים בערבית של הטלוויזיה הישראלית בשם בל וסבסטיאן. שם הלהקה מאפיין גם את יצירתה האמנותית המושפעת מאוד משנות ה-60 וה-70.
אלבומה הראשון של הלהקה, Tigermilk, הוקלט והופץ בחברת התקליטים העצמאית Electric Honey ביוני 1996. חברה קטנה בשם Jeepster שגילתה עניין בהרכב מיהרה להפיק באותה שנה לבל וסבסטיאן אלבום שני, If You're Feeling Sinister, שראה אור בנובמבר 1996.
אלבומה השלישי של הלהקה, The Boy With the Arab Strap, יצא בספטמבר 1998 ונכנס למצעד 20 הגדולים בבריטניה. שנה לאחר מכן זכתה הלהקה בפרס תגלית השנה בטקס פרסי הבריט. באותה שנה אף התקיים לראשונה פסטיבל המוזיקה Bowlie Weekender תחת חסותה של הלהקה. בשנת 1999 הוציאה איזובל קמפבל שני אלבומים תחת השם The Gentle Waves, כשהיא נעזרת בהקלטות בחבריה ללהקה.
ביוני 2000 יצא האלבום הרביעי של בל וסבסטיאן, Fold Your Hands Child, You Walk Like a Peasant ושנתיים אחר-כך הופיע Storytelling, פסקול לסרט של טוד סולונדז והאלבום האחרון של הלהקה בחברת ג'יפסטר (2002).היה זה גם האלבום האחרון שבו השתתפה הצ'לנית והזמרת איזובל קמפבל, שפרשה מהלהקה במהלך סיבוב ההופעות בצפון אמריקה.
בשנת 2003 עברה הלהקה לחברת התקליטים Rough Trade והוציאה את אלבום האולפן השישי, Dear Catastrophe Waitress, שהיה מועמד לזכייה בפרס המרקורי ב-2004. הלהקה זכתה לפופולריות רבה בתחנות הרדיו של הקולג'ים בארצות הברית, אך לא להצלחה מסחרית גדולה. בבריטניה שמרה כל השנים על מעמדה היציב והמכובד.
בשנת 2005 הוציאה בל וסבסטיאן אלבום כפול, Push Barman to Open Old Wounds, אוסף שכלל שירים נדירים שהופיעו רק על EP's בשנים 1996–2002. בדצמבר של אותה שנה (2005) שחררה הלהקה גם אלבום בהופעה חיה בלונדון, If You're Feeling Sinister: Live at the Barbican.
בפברואר 2006 יצא אלבום האולפן השביעי, The Life Pursuit, בהפקה מוזיקלית של טוני הופר.
בנובמבר 2008 ראה אור The BBC Sessions, שכלל שירים שהוקלטו ברדיו בי-בי-סי בשנים הראשונות של הלהקה וגם הופעה שלמה בבלפסט משנת 2001, שכללה גם חידושים לשירים של הביטלס, הוולווט אנדרגראונד ות'ין ליזי.
Belle and Sebastian Write about Love, אלבום האולפן השמיני, יצא לאור באוקטובר 2010. גם את האלבום הזה הפיק טוני הופר האמריקאי.
באוגוסט 2013 יצא האוסף The Third Eye Centre שכלל סינגלים, שירים נדירים וגנוזים.
האלבום התשיעי של הלהקה, Girls in Peacetime Want to Dance, יצא ב-2015. באותה שנה ראה אור Live 2015, אלבום הופעה בגלאזגו.
בפברואר 2018 יצא How to Solve Our Human Problems, אוסף של 15 שירים שנכללו ב-3 EP's.
אלבום האולפן העשירי של בל וסבסטיאן, Days of the Bagnold Summer, יצא בספטמבר 2019.
בדצמבר 2020 יצא אלבום כפול בהופעה חיה, What to Look for in Summer.