ב-2004 שיחק לומסדן בהצגת יחיד מוזיקלית "We Could Be Heroes" בתיאטרון בריידוול. הוא הופיע בתיאטרון רפרטוארי בסטוק-און-טרנט ובבייסינגסטוק במחזה "Master Harold &amp; The Boys", בתפקיד הראשי ב"המלט", במחזה "כטוב בעיניכם", ב"המלך ליר", ב-"A Trip To Scarborough", במחזה "אמדאוס", ב"יונו והטווס", במחזה על פי הרומן "הרחק מהמון מתהולל" ובמחזה "Having A Ball". הוא שיחק בתפקיד רוץ' במחזה "Rat in the Skull" בתיאטרון אקסצ'נג' במיניאפוליס, ובתפקיד ג'ון ת'ורפ בעיבוד לרומן "מנזר נורת'אנגר" בגריניץ'. בפברואר 2016 שיחק בתפקיד קרטרייט (טלגין) במחזה "הדוד וניה" מאת אנטון צ'כוב בבימויו של רוברט איק בתיאטרון אלמיידה.
לומסדן השתתף בסרט הבריטי העצמאי "Downhill", קומדיה על אודות ארבעה גברים המנסים ללכת מחוף לחוף בעקבותיו של אלפרד ויינרייט . בסרט השתתפו גם נד דנהי, קארל ת'אובלד וג'רמי סוויפט. את הסרט ביים ג'יימס רוס ואת התסריט כתב טורבן בטס .
לומסדן כתב את התסריט לסדרת הדרמה "Wonderful you" יחד עם כריס ניל עבור רשת ITV, וגם כיכב בסדרה. עוד כתב מחזות עבור רדיו 4 של ה-BBC, המחזה "John Dodd Gets Taken for a Ride", שהיה מועמד לפרס "BBC's Imison" ליצירה חדשה, המחזה "A Good Place For Fishing" שבו כיכבה אן ריד, והמחזה "Man in the Moon" שבו כיכב טום קורטני.
לומסדן הלחין מוזיקה לסרטי קולנוע וטלוויזיה ולתיאטרון בהם פסקול לסרט "Morris: A Life with Bells On" מ-2009, מוזיקה למחזה "אליס בארץ הפלאות" שהועלה בתיאטרון ניו ויק בסטוק, מוזיקת הפתיחה לתוכנית "The Morning Show" של ה-BBC, ומוזיקה לתוכנית הדוקומנטרית של גיסו גרג וייז על חייו של ג'ק גוד. הוא הוציא שני תקליטורים עם הלהקה "Henry Kissing Her" ב-1996 את התקליט "A Little of Who You Fancy" וב-2006 את התקליט "Fancy". ב-2001 הוציא לאור תקליט של מוזיקה לפסנתר "Concert From The Eyrie". ב-2012 הוציאו לומסדן וג'ון דיפר אלבום בשם "Sunshine Takes You".
חיים אישיים.
לומסדן התחתן עם השחקנית סופי תומפסון ב-1995. בני הזוג חיים בלונדון ולהם שני ילדים ארני ג'יימס (יליד 1997) ווולטר אריק (יליד 2000).
ריצ'ארד לומסדן
טוביה בלסקי
טוביה בלסקי (או: טוביה ביילסקי) (8 במאי 1906 – 12 ביוני 1987) היה מנהיג יחידת הפרטיזנים של בלסקי, פרטיזנים יהודים, אשר שהו ביער נליבוקי (כיום במערב בלארוס) בעת מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
בלסקי גדל במשפחה היהודית-פולנית היחידה בסטאנקייביץ'. הכפר הקטן במזרח פולין, כיום במערב בלארוס, נמצא בין הערים לידא ונבהרדק, שבשתיהן היה גטו במהלך מלחמת העולם השנייה.
בלסקי היה בנם של דוד ובלה בלסקי, אשר הביאו לעולם 12 ילדים: עשרה בנים ושתי בנות. טוביה היה ילדם השלישי. אחיו עשהאל, אלכסנדר זיסל ("זוס") ואהרן, הפכו מאוחר יותר לחברים ביחידת הפרטיזנים של בלסקי, אותה הוא הנהיג.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש בלסקי כמתורגמן עבור צבא הקיסרות הגרמנית, אשר כבש את השטחים המזרחיים של האימפריה הרוסית. בהיותו דובר יידיש, רכש בלא קושי מיוחד את השליטה בשפה הגרמנית מתוך מגע עם החיילים איתם שירת.
בשנת 1927 גויס בלסקי לצבא פולין, שם התקדם בסופו של דבר לדרגת רב"ט, בגדוד חיל הרגלים ה-30.
לאחר שהשלים את שירותו הצבאי חזר בלסקי לביתו. בניסיון להגדיל את הכנסת משפחתו, הוא שכר טחנת רוח. ההכנסה נותרה בלתי מספקת, כך שב-1929, בהיותו בן 23, נישא טוביה לאישה מבוגרת ממנו בשם ריבקה, אשר הייתה בעלת מינימרקט ובית גדול. הזוג התגורר בכפר הסמוך סאבוטניקי.
בתקופת הכיבוש הסובייטי, ב-1939, חשש טוביה שייעצר על ידי הנ.ק.ו.ד, בשל משלח ידו ה"קפיטליסטי-בורגני", לכן עבר להתגורר בעיר לידא. בטרם עזב טוביה את סאבוטיניקי, הוא דחק באשתו, ריבקה, לעקור איתו ללידא, אך היא סירבה.
בלידא, שהייתה בשליטה סובייטית, הכיר טוביה אישה בשם לילקה, והתאהב בה. עם הזמן, הרומן, נשא אופי רציני. בשלהי 1939 התגרש טוביה מריבקה ונשא את לילקה לאישה, על אף העובדה שהזוג לא נישא "רשמית", בשל מצב המלחמה ששרר.
מלחמת העולם השנייה.
כשהחל מבצע ברברוסה, נקראו טוביה, זוס ועשהאל על ידי יחידות הצבא בהן שירתו, להילחם בכוחות הכיבוש של גרמניה הנאצית. טוביה נזכר:
לאחר שהיחידות התפרקו, ברחו האחים בלסקי לסטאנקייביץ', המקום בו גרו הוריהם. בתחילת יולי 1941 הגיעה יחידה של הוורמאכט לסטאנקייביץ' ותושבים יהודים הועבר לגטו בנבהרדק. ארבעת האחים לבית בלסקי הצליחו להימלט אל היער הסמוך. הוריהם, שניים מאחיהם, ובני משפחה נוספים, בהם ריבקה, ואשתו ובנו של זוס, הוצאו להורג בגטו ב-8 בדצמבר 1941.
בלסקי הוביל קבוצה של פרטיזנים יהודים, אשר הסתתרו ביער. על אף העובדה שנרדפה על ידי הנאצים באופן קבוע, המשיכה יחידת הפרטיזנים של בלסקי לגדול. מעת לעת פשטה היחידה על הגטאות, על מנת לסייע ליושביהם להימלט. הם חיו ביער במשך למעלה משנתיים, ובנו במחנה שלהם בית ספר, בית חולים וגן ילדים.
כמנהיג יחידת הפרטיזנים של בלסקי, טוביה לא שם לעצמו כמטרה לתקוף מסילות ברזל וכבישים בהם השתמשו הנאצים לצורך העברת אספקה, על אף שהתקיימו מספר התקפות כאלו, על מנת להציל יהודים, שהיו נתונים לרדיפות הנאצים בתקופת השואה. בסופו של דבר הצילה יחידת הפרטיזנים של בלסקי את חייהם של למעלה מ-1,200 יהודים.
ב-1944 גויס האח עשהאל בלסקי לצבא האדום, ונהרג בקרב בגרמניה.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה עלו טוביה, זוס ונשותיהם לישראל דרך רומניה. טוביה וזוס לקחו חלק בקרבות מלחמת העצמאות. בסופו של דבר, ב-1956, היגרו לארצות הברית. הם הצטרפו לאחיהם המבוגר יותר, וולטר, שחי בניו יורק, לשם עבר עוד בטרם המלחמה. במשך 30 שנה ניהלו טוביה וזוס בניו יורק חברת הובלות קטנה. טוביה נישא ללילקה, פליטה יהודייה כמותו. הם נותרו נשואים למשך שארית חייהם. בנישואיהם הביאו לעולם שלושה ילדים: הבנים מייקל ורוברט, והבת רות, אשר העמידו להם תשעה נכדים: שלושה בנים (ברנדון, ג'ורדן וטיילור) ושש בנות (שרון, אריאל, התאומות טליה וונסה, והתאומות טורי ושרה). שרון (רנרט) יצרה אודות משפחתה את הסרט התיעודי In Our Hands: The Legacy of the Bielski Partisans.
כשטוביה הלך לעולמו ב-1987, הוא היה כמעט חסר פרוטה. תחילה נקבר בלונג איילנד. שנה לאחר מותו הוצאו עצמותיו מהקבר והועברו לירושלים, שם נערכה לו הלוויה ממלכתית עם טקס צבאי מלא, ב-1988. קִברו נמצא בהר תמיר – חלק מהר המנוחות, בגוש ת"ב, חלקה ד', שורה 19, קבר 11.
מורשתו.
דניאל קרייג גילם את דמותו של טוביה בסרט Defiance ("התנגדות"), אשר ספג ביקורת בפולין, בשל השמטת המעורבות לכאורה של יחידת הפרטיזנים של בלסקי בטבח שבוצע באזרחים פולנים, על ידי פרטיזנים שזוהו כסובייטים, בנליבוקי. טבח נליבוקי עמד במרכזה של חקירה רשמית שקיימה נציבות מכון הזיכרון הלאומי הפולני, לצורך הגשת כתבי אישום, על פשעים שבוצעו כנגד העם הפולני. החקירה עודה מתנהלת.
ציולקובסקי (עיר)
ציולקובסקי (רוסית: Циолковский) היא עיר סגורה המהווה מתקן צבאי הממוקם במחוז אמור במזרח רוסיה. בעבר נשאה העיר את השם אוגלגורסק וסבובודני-18.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1961 בשם "אוגלגורסק" וקיבל את השם הנוכחי בשנת 2015, כהוקרה למדען הרוסי-סובייטי קונסטנטין ציולקובסקי.
בשנת 1969 נקראה העיר בשם "סבובודני-18" (על שם נמל החלל קוסמודרום סבובודני הנמצא בתחומו) ושמרה על מעמדה כעיר צבאית סגורה שנאסר על כניסת זרים ותיירים אליה. בשנת 2001 שינתה העיר את שמה לאוגלגורסק.
ביולי 2010 ממשלת פוטין השנייה החליטה להקצות כספים ומשאבים לצורך בניית קוסמודרום ווסטוצ'ני שהעיר אמורה לשרת אותו. במסגרת התוכנית העיר צפויה לגדול ולהכיל 25,000 תושבים. במסגרת החלטת הממשלה הוקצו 24.7 מיליארד רובלים (כ-809 מיליון דולר).
ב-30 בנובמבר 2015 נודע כי הוחלט לקרוא לאחד מרחובות העיר בשם רחוב הבנאים על שם אלדר ריאזנוב. ב-29 בדצמבר 2015 הוזמנו דירות מגורים עבור עובדי נמל החלל ווסטוצ'ני. במרץ 2017 הושלמה בנייתו של מבנה אדמיניסטרטיבי עבור עובדי הקוסמודרום והושלמה בנייתו של מרכז תברואה ומרכז רפואי.
אוכלוסייה.
בעיר מתגוררים 7,193 תושבים (2021), כשמרבית האוכלוסייה מהווה את עובדי תאגיד החלל הפדרלי, מהנדסי חלל ובני משפחותיהם ועובדי קוסמודרום ווסטוצ'ני הסמוך.
תחבורה.
מתוכננת תחילת בנייתו של נמל התעופה ווסטוצ'ני, שמיועד לשרת את העיר וסביבתה וחניכתו מתוכננת לשנת 2029. בינואר 2021 "רוסקוסמוס" החלה בבניית מתחם נמל תעופה אחרי שבדצמבר 2020 נחתם חוזה מקיף עם הקבלנית קרוקוס. החשיבות הקריטית של הקמת והפעלת המתקן מוצדקת בצורך להשתמש במטוסי תובלה כבדים כדי להעביר לנמל החלל הסמוך רכיבים גדולים בגודל של כלי תחבורה מאויש מדור חדש, חלליות למטרות שונות, מוצרי רקטות וטכנולוגיית חלל וציוד בדיקה שלא ניתן לספק ברכבת או בכביש. מתוכנן להקים נמל תעופה שיבטיח קליטה ושחרור של כל סוגי כלי התחבורה והמטוסים המיוחדים, כמו גם פתרון לקליטת אמצעי חילוץ, תוך הקפדה על תפקוד תקין של המתחם במקרה של נפילת חלקי טילים באמצעות כל סוגי רכיבי התעופה. בהתבסס על הניסיון בהפעלת נמל התעופה של קוסמודרום בייקונור ובהתחשב באפשרות להשתמש בקוסמודרום ווסטוצ'ני ליישום תוכניות חלל בינלאומיות ופרויקטים, נשקל הנושא של מתן מעמד בינלאומי לנמל התעופה. הקמת נמל התעופה היא אחד המרכיבים העיקריים לקראת התחלת מבחני טיסה משנת 2023 של רכב תובלה מאויש מדור חדש המשתמש בטילי "אנגרה".
קטעים