ב-1853 דינן ביקר באלג'יריה, תוניס וסיציליה בשליחות חברה שהתמקדה ב"מושבות סטיף". למרות חוסר הניסיון, הוא סיים את המשימה בהצלחה. בהשראת הנסיעה הוא כתב את ספרו הראשון "אודות השליט בתוניס" שפורסם ב-1858. ב-1856 הוא יסד חברה לפעול במושבות הזרות ואחרי שקבל אדמות מממשלת צרפת באלג'יר הוא הקים חברה לגידול תירס ומסחר בשם "החברה הפיננסית ותעשייתית של מון-ג'ימיליה מילס". עם זאת, זכויות האדמה והמים לא הוגדרו באופן ברור והשלטונות המקומיים לא שתפו פעולה. על כן החליט לערער ישירות לקיסר הצרפתי, נפוליאון השלישי, אשר באותו עת נלחם עם צבאו בלומברדיה. צרפת לחמה לצד ממלכת סרדיניה נגד האוסטרים שכבשו את רוב איטליה של ימינו. המפקדה של נפוליון הייתה ממוקמת בעיירה קטנה בשם סולפרינו. דינן כתב ספר בשבח נפוליאון השלישי בכוונה למסור אותו לקיסר ולפגוש אותו אישית בסולפרינו.
הקרב על סולפרינו.
דינן הגיע לסולפרינו בערב של 24 ביוני 1859 לאחר קרב שהתרחש בקרבה. הוא נדהם לראות כ-38,000 פצועים, גוססים וגופות מתים נטושים עדיין בשדה הקרב וככל הנראה כמעט ולא היה מאמץ להגיש להם עזרה. דינן ארגן את האוכלוסייה המקומית, בעיקר נשים ונערות, להגשת עזרה לחיילים הפצועים והחולים. היה חסר להם ציוד ודינן עצמו ארגן את רכישת הציוד והקמת בתי חולים שדה. הוא שכנע את האוכלוסייה להגיש עזרה ללא הבחנה באיזו צד לחמו תחת הסיסמה "כולם אחים". הוא גם הצליח לארגן את שחרורם של רופאים אוסטרים שנשבו על ידי הצרפתים.
הצלב האדום.
אחרי שובו לז'נבה ביולי, החליט דינן לכתוב את ספרו "Un Souvenir de Solferino" (זכרונות מסולפרינו) שהוציא לאור ב-1862. בספר תיאר את הקרב, עלותו והתוהו ובוהו שנוצר בעקבותיו. הוא גם פיתח את הרעיון שארגון נייטרלי צריך להתקיים לטיפול בחיילים הפצועים. הוא חילק את הספר למנהיגים פוליטיים וצבאיים מובילים באירופה והחל במסע באירופה לקידום הרעיונות שלו. הספר התקבל באופן חיובי ונשיא האגודה הג'נבית לרווחה ציבורית, גוסטב מויניה הפך את הספר לנושא המרכזי של מפגש הארגון ב-9 בפברואר 1863. במפגש דנו בהמלצותיו של דינן והחליטו על הקמת ועדה בת חמישה חברים לבדוק האפשרות ליישם את ההמלצות וקבעו שדינן יהיה חבר בוועדה. חברי הוועדה האחרים היו מוניה, הגנרל הצבאי השווצרי אנרי דופור והרופאים לואי אפיה ותיאדור מונואר. כיום מקובל לראות ב-17 בפברואר 1863, יום המפגש הראשון של הוועדה, כתאריך הקמת הצלב האדום.
המשך חייו ומותו.
עסקיו של דינן באלג'יר התדרדרו, בין היתר בשל הקדשת זמנו לקידום רעיונותיו ההומניים. מצבו הכלכלי התדרדר עד מאוד וב-17 באוגוסט 1868 נאלץ על ידי בית הדין למסחר בז'נבה, להכריז על פשיטת רגל. בהמשך התדרדר דינן לעוני ורק ב-1887 בעודו חי בלונדון, התחיל לקבל תמיכה כספית חודשית מקרובי משפחה רחוקים ומצבו הכלכלי התייצב. ביולי של אותה השנה עבר לגור בהיידן שבשווייץ שם חיי שארית חייו. ב-30 באפריל 1892 עבר לגור בבית חולים ובית הבראה בניהול הרופא הרמן אלתר. בנין זה משמש כיום כמוזאון אנרי דינן. ב-1901 זכה בפרס נובל לשלום (בשנה הראשונה לחלוקת הפרס), יחד עם המדינאי הצרפתי פרדריק פאסי. מת ב-30 באוקטובר 1910 בבית האבות בהיידן כאשר הוא סובל מדיכאון ופרנויה.
פרשת מוניקה לוינסקי
התקופה העותמאנית
גיאורג טראקל
גיאורגי ליגטי
כוכב לכת ננסי
כוכב לכת ננסי הוא סוג של גרם שמים הדומה לכוכב לכת במערכת השמש, אך קטן ממנו. המונח הוגדר בהחלטה של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (ה-IAU) ב-24 באוגוסט 2006.
ההחלטה מגדירה כוכב לכת ננסי במדויק לפי התכונות הבאות:
לפי הגדרה זו, פלוטו, שנחשב מאז גילויו לכוכב לכת, הוא כוכב לכת ננסי מכיוון ש"לא פינה את סביבותיו" – במסלולו נמצאת חגורת קויפר.
רשימת כוכבי לכת ננסיים.
לפי ההגדרה הזו, להלן רשימת כוכבי הלכת הננסיים, מסודרים לפי גודלם:
למרות ההגדרה החדשה, הגדרות אחרות, כגון אסטרואיד ו"עצם בחגורת קויפר" הן עדיין בתוקף. מונחים אלו מבוססים על מיקומו של גרם כלשהו במערכת השמש ו/או הרכבו וההיסטוריה שלו. קרס הוא עדיין האסטרואיד הגדול ביותר ופלוטו הוא עדיין עצם בחגורת קויפר למרות הגדרתם החדשה בתור כוכבי לכת ננסיים.
הגדרתו של כארון, שכרגע נחשב כירח של פלוטו, אינה ברורה דיה. זאת, מכיוון שאין כיום הגדרה מדויקת המבחינה בין מערכת של גרם שמים ולווינו לבין מערכת כפולה. מכיוון שכארון הרבה יותר גדול יחסית לעצם אותו הוא מקיף (בהשוואה ללוויינים אחרים), ומכיוון שלמערכת פלוטו וכארון יש מרכז מסה הנמצא מחוץ לפלוטו, ייתכן שבעתיד המערכת תחשב כמערכת כפולה, וכך יוגדר גם כארון בתור כוכב לכת ננסי. נכון ל-2020, כארון אינו מוגדר ככוכב לכת ננסי.
לפי האסטרונום מייקל בראון, אשר היה אחד המובילים בשינוי ההגדרות, יש מספר מועמדים נוספים להיות כוכבי לכת ננסיים. נכון למרץ 2018, הם:
תצפיות שבוצעו על ידי הטלסקופ הגדול מאוד, במערך מצלמות SPHERE בשנים 2017–2018, ואשר תוצאותיהן הוכרזו בסוף 2019, מראות שלהיגיאה יש צורה כדורית, המעידה על שיווי משקל הידרוסטטי, ולכן מועמד להיות כוכב לכת ננסי.
גודל ומסה של כוכבי לכת ננסיים.
בהחלטה של איגוד האסטרונומיה הבינלאומי שצוינה לעיל לא צוינו גבולות עליונים ותחתונים לגודלם ולמסתם של כוכבי לכת ננסיים. טכנית, אין גבול עליון, וגרם יותר גדול או בעל יותר מסה מכוכב חמה ש"לא פינה את סביבותיו" עדיין יכול להיות מסווג בתור כוכב לכת ננסי.
הגבול התחתון מתקבל מהצורך בשיווי משקל הידרוסטטי, אך לא ידוע עדיין מהם הגודל או המסה המינימליים הדרושים לכך. תצפיות אמפיריות מרמזות שגבול כזה יכול להיות תלוי בהרכבו ובהיסטוריה של הגרם המדובר. בטיוטה המקורית של ההחלטה שיווי משקל הידרוסטטי הוגדר כתכונה של גופים "בעלי מסה של לפחות ק"ג וקוטר של לפחות 800 ק"מ", אך נוסח זה לא נשאר בהחלטה הסופית.
לפי אסטרונומים מסוימים, ההגדרה החדשה יכולה לכלול עד 45 כוכבי לכת ננסיים.
ביקורת.
הגדרת כוכב לכת ננסי והבחנה בין כוכב לכת רגיל לבין כוכב ננסי עוררה ביקורת קשה בקרב מדענים פלנטריים ודיונים ממשיכים להתקיים גם שנים לאחר ההגדרה. בין נקודות הביקורת ניתן לציין את ההתמקדות במערכת השמש (במקום הרחבה למערכות פלנטריות אחרות), חוסר הגדרה קוהרנטית ל"לא פינה את סביבותיו" (שכן גם לכוכבי לכת גדולים כמו צדק יש אסטרואידים טרויאניים) ואף חוסר מקצועיות של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי.
שלגייה
גורה קלוואריה
גוּרַה קַלְוַוארְיַה (בפולנית: Góra Kalwaria; ביידיש: גער, מבוטא "גֶר") היא עיר השוכנת על נהר הוויסלה בפולין, כ-25 ק"מ מדרום לעיר ורשה. העיר חשובה לנוצרים הקתולים של פולין, וכן ליהודים, כמרכזה בעבר של חסידות גור.
במקור היה שמה של העיר פשוט "גורה". בשנת 1670 הוא שונה ל"נוֹבַה יֶרוֹזוֹלִימַה" (Nowa Jerozolima, בפולנית: "ירושלים החדשה"), ושונה פעם נוספת במהלך המאה ה-18 ל"גורה קלוואריה" (פולנית: Góra Kalwaria), שפירושה "הר הגולגולתא" - ההר בירושלים שעליו נצלב ישו.
בשנת 2006 גרו בעיירה כ-11,130 תושבים.
היסטוריה.
הכפר גורה היה קיים כבר במאה ה-13. במהלך הכיבוש השוודי נהרס הכפר עד היסוד, ובשנת 1666 הפך לרכושו של הבישוף של פוזנן, סטפן וייז'בּובסקי , אשר החליט לייסד עיירה חדשה על גבי החורבות. תוכניתו הייתה להקים מעין "גבעת גולגולתא" - מרכז דתי אשר יוקדש להצגת הפסיון של ישו ולטקסים, שהיו די פופולריים בתחילת העת החדשה בפולין. הוא סבר כי הנוף המקומי מזכיר את זה של ארץ הקודש.
בשנת 1670 נקראה העיר החדשה "נוֹבַה יֶרוֹזוֹלִימַה" ("ירושלים החדשה"), קיבלה זכויות עיר ועבודת הבנייה צברה תנופה. העיצוב העירוני התבסס על מפות ימי-ביניימיות של ירושלים, וסידור הרחובות יצר צורת צלב. הבישוף הזמין את מסדרי הדומיניקנים, הפרנציסקנים והפייריסטים להתיישב בעיר, וזו התכסתה עד מהרה במנזרים, בכנסיות, קפלות וב"דרכי ייסורים". העיירה אמורה הייתה להיות נוצרית טהורה, ויהודים לא הורשו להתיישב בה.
לאחר מותו של הבישוף וייז'בּובסקי החלה שקיעתה של העיירה. כנסיות וקפלות רבות נסגרו, ובין השנים 1883-1919 הושעו זכויות העיר של העיירה.
בתחילת המאה ה-19 בוטל האיסור על התיישבות יהודים בגורה.
יהודי גורה.
היהודים הראשונים הגיעו לגורה קלוואריה בשנת 1802, וכעשרים שנה מאוחר יותר התגוררו בה כמה מאות יהודים. רק בשנת 1834 הורשו היהודים בעיר לבנות בתים. בסביבות אמצע המאה ה-19 הגיע למקום ר' יצחק מאיר אלתר, והקים את החסידות הקרויה על שם העיר - חסידות גור. עם התבססות החסידות משכה אליה העיר המוני מבקרים, וב-1899 החל אף לפעול קו רכבת מוורשה לגורה, שכונה "דעם רבינ'ס קאלייקע" - הרכבת הקלה של הרבי.
לצד בית הרבי הוקם בית מדרש גורה קלוואריה, וכן הוקמו אכסניות ומתקנים נוספים לשימושם של החסידים, וביקור החסידים אצל האדמו"ר הפך לעוגן כלכלי משמעותי של העיירה
בשנת 1936 נעשה ניסיון הצתה של בית הכנסת של חסידי גור מסיבות אנטישמיות. ב־1938 אירעה בעיר התנפלות אנטישמית, במהלכה נפצעו מספר יהודים ונגרם נזק לרכוש