שיחק בהצגות תיאטרון רבות כגון "הנסיכה איבון", "שיחות אחרי לוויה", "אנה גלקתיה", "מידה כנגד מידה", "הבתולה מלודמיר", "האישה מן הים", "קולות אחרים", "שימון", "השחף", "נדל"ן", "מילה של אהבה", "מלחמה על הבית". בתיאטרון הקאמרי שיחק בהצגות: "עלובי החיים", "עוץ לי גוץ לי", "המלך ואני", "החלילן מהמלין", "שלוש אחיות", "החולה המדומה" (יחד עם אבי פניני), "נכנע ומנוצח", "שירה", "אבודים ביונקרס" ועוד; בתיאטרון בית ליסין בהצגה "כולם היו בני חוץ מנעמי"; בתיאטרון העממי שיחק במחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת"; בתיאטרון חיפה ב"הכפיל", "בית הקפה של ירח אוגוסט", "המיליונרית מנאפולי" ועוד; בתיאטרון החאן השתתף בהצגות "אותלו", "אסתרליין יקירתי", "האשליה", "בידרמן והמציתים", "החיים הם חלום", "המצליחים", "הקיץ", "הקסם הגדול", "משחיז הסכינים הסיני", "סוף משחק", "עירם של האנשים הקטנים", "אושר", "הקמצן", "נישואים", "תעלולי סקפן", "אוכלים", "חוקר פרטי", "תהלה", "הצוענים של יפו", "הדוד וניה" ו"נשות וינדזור העליזות".
במרץ 2016 החל לשחק במחזה "עורבים" של המחזאי אנרי בק, אותו תרגם דורון תבורי וביים עודד קוטלר. המחזה עלה בתיאטרון החאן. כמו כן, ב-2019 שיחק במחזה אנטיגונה בחאן.
קריירת דיבוב.
בשנת 1989 דיבב את הנסיך אריק בסרט "בת הים הקטנה" של דיסני. ב-1997 דיבב לצד אבי טרמין את ברני בתוכנית הילדים "החברים של ברני" בערוץ 2. בנוסף דיבב בסדרות אנימציה רבות את דמויותיהם של מאסטר ספלינטר וקראנג בסדרה "צבי הנינג'ה" (ואת שרדר בסדרת "הדור הבא"), את רב מגף בסדרה "נעלולים", את מלך הננסים בסדרת האנימציה "הקוסם מארץ עוץ", את גורדון בסדרה "כנפי הרעם", את מתיו קטברט (אביה המאמץ של אן שרלי) בסדרה "האסופית", את ארגוס פילץ' בסדרת הסרטים "הארי פוטר" ודיבב גם ב"אלאדין", "לוני טונס", "עומר", "אקס-מן", "ספיידרוומן", "ספיידרמן וחבריו המדהימים", "ספיידרמן ללא גבולות", "גיבורי התנ"ך הגדולים", "מולאן", "סופרמן", "קראטה יאו", "ליגת הצדק", "רובינזון קרוזו", "ארגאי", "שוטרים וגנבים", "דרגון בול", "רובוטריקים", "מוש השור", "החתולים הסמוראים", "מסיפורי המלך בבר", "פלורי והדרקונים", "קסאי לוק ומרנה", "הדרדסים", "שרק", "ארתור", "פיף ותלתול", "פוקימון", "אי המטמון", "מדגסקר", "מדגסקר 2", "מדגסקר 3", "הפינגווינים ממדגסקר", "סמי הכבאי", "ממלכת אוקיאנה", "פרופסור קשת", "ממלכת עכברי השן", "נסיך מצרים", "בובספוג מכנסמרובע", "הכוכב של אנדרה וטאטי", "לשיר", "לשיר 2" ועוד.
חייו האישיים.
פרידלנדר נשוי ואב לשניים. הוא מתגורר בגני תקווה.
שרית סרי
שרית סרי (נולדה ב-14 באוקטובר 1961; בעבר הייתה ידועה בשם שרית ברוך-סרי) היא קומיקאית, מדבבת, סופרת ושחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בשם שרית ברוך בתל אביב. למדה בבית-הספר "התחיה" בבת ים ואת שירותה הצבאי עשתה ב"צוות הווי חיל האוויר".
בשנת 1982, מיד לאחר שירותה הצבאי פרצה סרי לראשונה לתודעת הקהל כאשר הפכה לחברה בלהקת "איזולירבנד". הלהקה השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון של אותה שנה עם השיר "מלודי" וזכתה במקום השלישי. סרי פרשה מההרכב עוד ב-1982. שנה לאחר מכן השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון לשנת 1983 בתור אחת מזמרי הליווי של ירדנה ארזי בשיר "שירו שיר אמן".
הייתה נשואה לשחקן מתי סרי ולשניהם שתי בנות: ליאור, שנהרגה בגיל 3 בחנות בכיכר המדינה כשנפלה בין הסורגים מהקומה השנייה לראשונה, וגל סרי שחקנית, מדבבת וחברת תיאטרון צה"ל.
מתגוררת בתל אביב.
בקולנוע ובטלוויזיה.
ב-1983 שיחקה בתפקיד אורח בסרט "סבבה", ב-1988 שיחקה בסרט השמיני של סדרת סרטי אסקימו לימון, "בלוז לקיץ" שיצא רק בגרמניה, השתתפה בסרט הקולנוע "כבלים" (1992), לצד אריק איינשטיין, מוני מושונוב וצבי שיסל. כמו כן, השתתפה בסרט "מר באום" (1997).
בטלוויזיה, השתתפה בסדרת הילדים "הצצקנים" (1989), באותה השנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "רותי נעים" לצד גילי בן אוזיליו. השתתפה בתוכנית ההומור והסאטירה "העולם הערב" (1991), בצוות הקבוע של תוכנית הבידור מוצ"ש (1991–1992), הגישה פינת האקטואליה בתוכניתו של יאיר לפיד בערוץ הראשון במהלך שנת 1995 ושיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "אש זרה" (1996).
בשנת 1993 הופיעה בקלטת-הווידאו "ירון בעל החלונות" לצד ירון לונדון, רמי ברוך והילד אסף איש שלום.
בשנת 1994 הופיעה בקלטת הילדים ״והילד הזה הוא אני״ לצד שירילי דשא, עמי טראוב, יואב הייט, והילד אדם בסנטה.
בין השנים 1996–1999 דיבבה את כל הדמויות הנשיות בסדרה "החרצופים" בערוץ 2.
בשנת 2002 הופיעה לצד ספי ריבלין בתוכנית הספורט הסאטירית "אופסייד" בערוץ הספורט.
בין השנים 2004–2005 כתבה והפיקה DVD לילדים בשם "כייף כפל" ללמידת לוח הכפל דרך שירים בשיתוף הד ארצי, בהנחיית אברי גלעד, תומר שרון, מתי סרי ו-60 ילדים.
לאורך השנים השתתפה בדיבוב סדרות וסרטים רבים, בהם: "האגדה של קורה", "קלימרו", "חוש-חש הבלש", "בלינקי ופינקי", "הקוסם מארץ עוץ", "צבי הנינג'ה", "היי! בינבה", "שאלתיאל קוואק", "פשוש", "סיפורי מוש", "דן-דין השופט", "עמיקו וחבריו", "המפחידנים", "מיקס מאסטר", "אנימליה", "טוק טוקאן", "סוד כמוס", " ן".
סרי היא היוצרת והתסריטאית של "מילון הדיבור הפנימי", פורמט טלוויזיוני המבוסס על שני ספרי ההומור שלה, אשר שודר בחינוכית 23. ה"מילון" ממפה את שפת הדיבור היומיומית לנושאים שונים מתחומי חיינו.
קריירת במה.
בשנת 1995 שיחקה בתיאטרונטו בהצגת יחיד בשם "שובה של האישה החושנית" אותה כתבה יחד עם שמואל וילוז'ני.
בין השנים 1998–2001 הופיעה במופע סטנד-אפ יחיד בשם "סוטה מהנושא" אותו כתבה וביימה.
בשנת 1998 השתתפה בהצגת הילדים "סיסי הנסיכה" לצד עודד מנשה, ודנה דבורין. בשנת 2003 שיחקה במחזמר "ספיד וגלגלי הקסם" בו גילמה שמונה דמויות שונות.
כתיבה.
בשנת 2006, כתבה סרי תסריט לקלטת ילדים בשם "כיף כפל", העוסקת בלימוד לוח הכפל דרך שירים. בשנת 2007, כתבה את השיר "ושבו בנים לגבולם", ביחד עם הזמרת דיקלה.
בשנת 2008, ראה אור ספרה "תהיו בקשר", אשר עוסק בשפה העברית היומיומית הקלישאית.
בשנים 2007–2010 כתבה סרי בלוג באתר "TheMarker". בשנת 2011, העבירה אותו לאתר הנשים סלונה.
ספרה השני "היוצר פינת החופר" ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2013.
שרית ברוך סרי
לחימה מוגבלת
Tapper
פק מן
גלוקנשפיל
גלוקנשפיל (בעברית: פַּעֲמוֹנָה, בגרמנית: Glockenspiel, ובתרגום חופשי: מערכת פעמונים) הוא כלי נגינה ממשפחת כלי ההקשה בעל צליל נקי דמוי צלצול פעמון. הגלוקנשפיל הוא סוג של מטאלופון.
בתזמורת מוכרים שני סוגי גלוקנשפיל: סוג אחד שמנגנים בו בשני פטישוני עץ (בעלי ראש עור או לבד) וסוג אחר שמחובר למקלדת הדומה למקלדת פסנתר.
הסוג הראשון דומה לקסילופון בכך שגם הוא מורכב ממוטות באורך מסוים (המכוונים להשמיע צליל כשמקישים עליהם) בסידור דומה לזה של פסנתר. בקסילופון המוטות עשויים עץ, בעוד שבגלוקנשפיל המוטות עשויים ממתכת. הגלוקנשפיל קטן יותר ומשמיע צליל גבוה יותר. כאשר הוא מנוגן בתזמורת צועדת משתמשים לעיתים במנשא נייד שבו המוטות מסודרים בצורה אנכית. כאשר משתמשים בכלי בתזמורת בדרך כלל מונחים המוטות בצורה אופקית.
מנעד הגלוקנשפיל מוגבל, והוא מנגן רק צלילים גבוהים, ובדרך כלל מכיל שתיים וחצי אוקטבות עד שלוש. בפרטיטורה מופיעים התווים לגלוקנשפיל בשתי אוקטבות נמוך יותר מאשר בפועל.
גאורג פרידריך הנדל כתב לגלוקנשפיל בכמה מן האורטוריות שלו (בין השאר בשאול וב-L'Allegro, il Penseroso ed il Moderato). מוצרט השתמש בגלוקנשפיל באופרה "חליל הקסם". בשני המקרים מדובר בכלי המקלדת. בביצועים שאינם בכלי התקופה מחליפים לרוב את הגלוקנשפיל בצ'לסטה. במוזיקה מודרנית יותר הגלוקנשפיל מנגן בשיר "No Surprises" באלבום "OK Computer" של להקת "רדיוהד" ובשיר "Redbone" באלבום "Awaken, My Love!" של הראפר צ'ילדיש גמבינו. כמו כן בשנת 1975 זכה השיר Ding a Dong בייצוג הולנד בתחרות האירוויזיון, בשיר זה קטע המעבר המוביל מנוגן בגלוקנשפיל.
Hard Hat Mack
ישראל וארצות הברית
צבי הנינג'ה (סדרת טלוויזיה, 1987)
צבי הנינג'ה (באנגלית: Teenage Mutant Ninja Turtles; בחלק מאירופה נקראה Teenage Mutant Hero Turtles) היא סדרת אנימציה ופעולה פופולרית המבוססת במקור על קומיקס למבוגרים. הסדרה הופקה לטלוויזיה במקור לערוץ סינדיקציה, ואחר כך עברה ל-CBS. התוכנית שודרה בין השנים 1987- 1996.
הסדרה, שנועדה לילדים, שונה מהקומיקס "צבי הנינג'ה" שהיה אפל ורציני, ונועד למבוגרים. לצד פרקים רציניים פרקים רבים היו קאמפיים ומלאי הומור.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הראשון בין השנים 1991- 1993. העונה הראשונה דובבה באולפני זאונד בבימויו של רביב שנקר, הקלטה ומיקס רביב שנקר. לקראת אמצע שנות התשעים שודרו שלוש העונות הראשונות בערוץ 2, ובהמשך שודרו עונות 4–7 בערוץ הילדים בין השנים 1998- 1999.
לסדרה מוצרים נלווים שונים: קומיקס רב מארצ'י קומיקס, צעצועים, משחקי קופסה, משחקי וידאו, חולצות, תחפושות ורוב קלטות וידאו שיצאו מסוף שנות ה-80 עד לאמצע שנות ה-90. כיום נמכרת הסדרה ב-DVD.
את שיר הפתיחה העברי הראשון של הסדרה (עונות 1-4) כתב והלחין אבנר חודורוב, קלידן להקת משינה, וביצעו מוטי דיכנה וסימה עמיאל. את שיר הפתיחה העברי השני (עונות 5-7) ביצעו סער בדישי ושרון כהן. שיר זה היה גרסה עברית של הפתיח האמריקאי המקורי.
עלילת הסדרה.