השיר נכתב, הולחן והופק על ידי חברי להקת "הדג נחש" ואברהם טל. על שיתוף הפעולה סיפר טל בראיון משותף שלו עם הדג נחש ל-ynet, כי "כבר הרבה זמן שאנחנו מסתובבים על אותם במות, וזה היה רק עניין של זמן עד שנעשה משהו יחד, טוב כזה", וכי הוא והסקסופוניסט של הלהקה, שלומי אלון, נפגשו בכיכר רבין, ואלון הציע לו לשתף פעולה עם הלהקה. השיר יצא כחלק מקידום מופע משותף של הדג נחש וטל בהאנגר 11, שהתקיים ב-22 בינואר 2015.
על תהליך יצירת השיר, סיפר בסיסט הלהקה יאיא כהן אהרונוב כי השיר נוצר במהלך ג'אם סשן, באומרו כי "הזמנו את אברהם לג'מים שאנחנו עושים ואני זוכר שהוא הגיע, חלקנו היינו עדיין עם הפיתות בפה, חלק עוד ניגנו - התחלנו לג'מג'ם, ובום. תוך שנייה נוצר איזה משהו. פיתחנו את זה ובסוף החזרה כבר היה בסיס לשיר, שתוך שבועיים היה מוכן".
תוכן השיר.
השיר, בדומה לשירים אחרים של הלהקה, משלב בתוכו את סגנונות הפאנק וההיפ הופ. אסף נבו תיאר את השיר במאקו כשיר מחאה, ש"מחפש להביא שלום בין יהודים לערבים באמצעות מנגינה שתפתח לבבות".
ביקורת.
עמי ברנד מכלכליסט העניק ביקורת לאלבום "שותפים בעם", בו השיר נכלל, בה אמר כי "טל אינו הליהוק המובן מאליו לסולו בשיר היפ הופ, ודווקא משום כך הוא כובש את האוזן מיד". גם נדב מנוחין מוואלה! NEWS העניק ביקורת לאלבום, בה אמר על השיר כי "הבית מכיל כמה שורות חזקות, ובפזמון זה כבר לא מזיז לאף אחד את התחת".
הצלחה.
כבר בשבוע לאחר צאתו, הצליח השיר להגיע היישר אל המקום השלישי במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של מדיה פורסט, תוך שצבר כ-102 השמעות בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע. בשבוע שלאחר מכן, הצליח השיר להגיע למקום הראשון, תוך שצבר כ-135 השמעות. במצעד השבועי של רשת ג', הגיע השיר היישר אל המקום המקום השני, ובשבוע שלאחר מכן, הצליח להגיע למקום הראשון, תוך ששהה במצעד סך של כ-10 שבועות רצופים. גם במצעד הרשמי של גלגלצ הצליח השיר להגיע למקום הראשון.
במצעד הפזמונים העברי השנתי, זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום ה-7 במצעד השנתי של רשת ג', וה-14 במצעד השנתי של גלגלצ. במצעד ההשמעות ברדיו השנתי של חברת מדיה פורסט, הגיע השיר למקום השמיני.
וידאו קליפ.
לשיר הופק וידאו קליפ, שיצא לאור ב-11 בינואר 2015, זמן מה לאחר צאת הסינגל. את הקליפ ביים ערן ג'גו. בקליפ נראים הדג נחש ואברהם טל מקליטים את השיר.
הופעות חיות.
בשנת 2017 הוציא אברהם טל את אלבום ההופעה "לייב", המתעד את סיבוב ההופעות שליווה את אלבומו, "עכשיו החיים", בו השיר נכלל. באלבום נכלל ביצוע של השיר ללא הדג נחש בעיבוד מחודש, בו טל מבצע את השיר במלואו.
יחסי אינדונזיה–צ'ילה
יחסי אינדונזיה–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין צ'ילה לאינדונזיה. שתי המדינות חברות בתנועת המדינות הבלתי-מזדהות, WTO, מועצה לשיתוף פעולה כלכלי פסיפיק, APEC, מועצה בין-ממשלתית של מדינות המייצאות נחושת וקבוצת קיירנס.
היסטוריה.
היחסים הדו-צדדיים בין צ'ילה לאינדונזיה כוננו בשנת 1964. יחסים אלה התחזקו עם הקמת השגרירות האינדונזית בסנטיאגו במרץ 1991.
סדציה פליאטיבית
שפרה מילשטיין
שפרה מילשטיין (נולדה ב-1 ביוני 1939) היא שחקנית ובמאית, מורה ומדריכה למשחק ישראלית. ממייסדי תיאטרון נוצר.
ביוגרפיה.
נולדה כשפרה בן־דוד בירושלים. שחקנית שעוסקת בכל תחומי המופע. על הבמה ומול מצלמה. במהלך שירותה הצבאי בצה"ל למדה בסטודיו למשחק, בהבימה.
בוגרת תואר ראשון בספרות עברית ויוונית עתיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר ראשון בתיאטרון בתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני באמנות/רב תחומי באוניברסיטת תל אביב.
בוגרת קורס קריינות ודרמה בקול ישראל.
לקחה חלק בהשתלמות של I.T.I לשחקנים שעוסקים גם בהוראת משחק. בסטוקהולם.
1982 - 2012 מרוה למשחק ולאומנות התיאטרון ומרכזת מגמת התיאטרון בבית הספר התיכון לאומנויות על-שם תלמה ילין.
מפרץ הרלד
מפרץ הרלד (באנגלית: Harald Bay) הוא מפרץ בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
רוחבו של המפרץ 7 קילומטרים, והוא ממוקם בין נקודת ארצ'ר וראש ויליאמסון.
בשטח המפרץ מצוי האי קרטוגרפוב (אי הקרטוגרפים).
אזור עופות מיוחד.
אזור מפרץ הרלד, בשל מושבת פינגווין אדלי שבקרבתו הוא אזור עופות מיוחד אנטארקטי מספר 161.
על פי ארגון , אזור הר ארצ'ר הוא אזור בעל חשיבות סביבתית, בשל מושבות העופות הסמוכות לו.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי המפרץ.
המפרץ צולם מהאוויר על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בשנת 1947.
המפרץ צולם ומופה ב-20 בפברואר 1959 על ידי פיליפ לו, שעמד בראש משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.
מקור השם.
שמו של המפרץ ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.
המפרץ נקרא על שמו של רב החובל הרלד מולר פדרסון (Harald Moller Pederson), שפיקד על הספינה מאגא דן ("Magga Dan"), אשר שימשה את משלחת החקר האנטארקטית האוסטרלית.
לקריאה נוספת.
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 134
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 409
תזמורת הבוסתנאים
תזמורת הבוסתנאים היא תזמורת ישראלית ייחודית, שהכלי המרכזי בה הוא האקורדיון. ההרכב כולל גם כלי נשיפה ממתכת וכלי נשיפה מעץ, גיטרה בס, תופים ושני זמרים. התזמורת היא עמותה, ומטרתה המוצהרת היא לשמר את נגינת האקורדיון ואת הזמר העברי.
הקמת התזמורת.
תזמורת הבוסתנאים הוקמה בשנת 2002. מייסד התזמורת הוא שוקי מדנס, ממובילי ענף הביטוח בישראל. בשנות התשעים התקיימו בביתו בשיכון בבלי בתל אביב ערבי שירה ונגינה. המסורת החלה עם מספר מצומצם של חברים שהתכנסו לשיר בצוותא. ליוותה את השירה קבוצה מצומצמת של ארבעה או חמישה אקורדיוניסטים. אחד מהם היה אורי חודורוב, שלימים היה למנהלה המוזיקלי ומנצחה של התזמורת. כשהעתיק מדנס את מקום מגוריו לרמת אפעל, נמשכה בחצר ביתו המסורת של מפגשים בימי שישי לקראת שבת. למפגשים אלה הגיעו חברים זמרים, נגנים, משוררים ומלחינים מכל קצווי הארץ. מספר הנגנים גדל ואל האקורדיוניסטים הצטרפו גם נשפנים. הנגינה הייתה ספונטנית לגמרי, ללא תווים ובתיאום על פי השמיעה בלבד. אחדים מהם הופיעו בטלוויזיה בתוכנית "בטברנה" שהנחה שמעון פרנס. מאוחר יותר הופיעה בטלוויזיה קבוצת אקורדיוניסטים בסדרת התוכניות "שירה בשידור" עם יוני רועה. כאשר מספר הנגנים בערבי השירה אצל מדנס הלך וגדל, הציעו כמה מחברי הקבוצה להקים גוף מוזיקלי מאורגן ומקצועי שיישען על עיבודים מסודרים. שוקי מדנס הוציא את הרעיון אל הפועל, ואת תפקיד הניהול המוזיקלי הפקיד בידי אורי חודורוב.
חזרת התזמורת הראשונה התקיימה ב-22 בספטמבר 2002 בתל אביב. הגרעין הראשון של התזמורת כלל שמונה נגני אקורדיון. עם הזמן נוספו אליה כלי נגינה נוספים וזמרים. כיום היא מונה כשלושים וחמישה נגנים והרכבה כולל אקורדיונים (כעשרים), חלילים, קלרינטים, סקסופון, חצוצרות, טרומבונים, קרן יער, גיטרה באס, תופים ושני זמרים. רבים מנגני התזמורת הם יוצאי להקות צבאיות, צוותי הווי ותזמורת צה"ל. אחרים נגנו בתזמורת משטרת ישראל ובהרכבים שונים, שליוו להקות מחול נודעות כגון להקת כרמון, להקות שלום של גברי לוי ולהקת הסטודנטים של ירושלים. בתחילת דרכה נקראה התזמורת "המדנסים" על שמו של שוקי מדנס, ומאוחר יותר שונה שמה ל"הבוסתנאים". בעלוני הפרסומת היא כונתה "הבוסתנאים - תופעה חד פעמית" בשל הרכבה היוצא דופן.
סמל התזמורת.
את הסמליל (לוגו) של תזמורת הבוסתנאים יצר האומן זאב איילון, נגן אקורדיון בתזמורת שהיה מעצב גרפי, מוציא לאור וצייר ("אומן עברי", כך נהג לכנות את עצמו). הסמליל כולל רישום של אקורדיון ומעליו כיתוב של המילה הבוסתנאים, כשהאות ו' מעוצבת כחצוצרה. הרקע מאחורי האקורדיון הוא של חמישה קווים מקבילים, סמל לחמשה עליה נכתבים התווים.
על בסיס הסמליל של זאב פיסל עדי רבינוביץ, חבר התזמורת אף הוא, פסל העשוי מתכת. רבינוביץ הוא פסל, אומן מתכת, נגן אקורדיון, מנחה שירה בציבור ואחד ממקימיה ופעיליה הבולטים של התזמורת. הוא יצר פסל אחר ממתכת שמשקף את התרחבות התזמורת בכלים נוספים. הוא עיצב גם עמוד תווים מיוחד למנצח אורי חודורוב, הנושא את שמה של התזמורת ומשמש את המנצח בכל החזרות והקונצרטים.
ניהול התזמורת.
המנהל המוזיקלי של תזמורת הבוסתנאים מיום הקמתה הוא מאסטרו אורי חודורוב. אורי חודורוב מונה על ידי שוקי מדנס למנהל המוזיקלי, למעבד ולמנצח הקבוע של התזמורת.
המנכ"ל הראשון של התזמורת היה אלי קברטי ולאחר כשנתיים מילא את מקומו זאב איילון. החל משנת 2005 יוסי גרושקה הוא המנכ"ל והנגן הראשי של התזמורת. בתזמורת פועל ועד שחבריו נבחרים על ידי הנגנים, והוא עוסק בעניינים אדמיניסטרטיביים, כספיים, חברתיים וכן בסוגיות מוזיקליות.
רפרטואר התזמורת מגוון: קטעים קלאסיים, מוזיקה קלה, מחרוזות מתוך מחזות זמר, מוזיקת עולם (מוזיקה יוונית, סלאבית, איטלקית, רוסית, צרפתית) ושירי ארץ ישראל.
התזמורת החלה את פעילותה במשרדי חברת הביטוח של מדנס בתל אביב. כשמספר הנגנים גדל, עברו החזרות לאולם בית שטיינברג בחולון. בשנים האחרונות נפגשת התזמורת באולם צוויג במתחם הדיור המוגן משען ברמת אפעל. לפני החזרה מנגנים מתנדבים מהתזמורת בפאב של דיירי המקום ליווי לשירה בציבור ומוזיקה לריקודים. מדי שנה מופיעה התזמורת בקונצרט בפני הדיירים ובני משפחותיהם.