ישראל טלר
ישראל הלוי טֶלֶר (לעיתים בכתיב היידי, שנהג בזמנו: טעללער; בלועזית: Teller; י"ב בכסלו תקצ"ו, 3 בדצמבר 1835, זלוצ'וב, גליציה – ט"ז בכסלו תרפ"ב, 17 בדצמבר 1921, רחובות) היה מורה וסופר עברי, מראשי קונגרס פוקשאן, מאנשי העלייה הראשונה.
ביוגרפיה.
ישראל טלר נולד בסוף שנת 1835 בזלוצ'וב שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, בן ליהודה טלר ואח לצבי אלעזר טלר. בשנת 1865 עזב את גליציה עבר לצ'רנוביץ שבבוקובינה, ויחד עם חברו דוד צבי מילר למד בבית המדרש לרבנים בברסלאו. היה מורה לעברית, תחילה בבוטושאן שברומניה, ובהמשך בגאלאץ, לשם עבר לאחר נישואיו למינה.
טלר בא ממשפחה של חסידים נלהבים, אך בעצמו היה לאיש תנועת ההשכלה. לאחר פרעות "הסופות בנגב" בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19 זנח את תנועת ההשכלה והצטרף לחובבי ציון. ובמסגרת זו לקח חלק בקונגרס פוקשאן (באותה תקופה לימד עברית בפוקשאן). הוא רצה לעלות לארץ ישראל יחד עם החלוצים שהקימו את זכרון יעקב, אך מנעו בעדו ושכנעו אותו שבלעדיו עלול הארגון ברומניה להתמוטט. הוא כיהן כמזכיר "חובבי ציון" ויו"ר אספת חובבי ציון שהתקיימה בעיר בראילה ב-1896. בסופו של דבר עלה ארצה בשנת 1897 יחד עם בנותיו צילה, אנה (חנה) וליזה (לאה), ואילו בנו, היינה, נשאר בחו"ל. הבן ביקר את המשפחה במחצית השנייה של שנות ה-30 של המאה ה-20, אולם בחר לחזור לחו"ל ונספה בשואה.
טלר התיישב במושבה רחובות והיה בה למורה ולמומחה גדול בדקדוק. הוא ניהל מאבקים על הדרך הנכונה לדבר בעברית המודרנית, וכתב ספר בשם "תורת הלשון". בנו הצעיר, יהודה, מת בגיל 24 מכלבת בקהיר, ולזכרו כתב את הספר "בן אוני" (יפו תרע"ד).
ישראל טלר כתב ופרסם שירים ומאמרים רבים.
בתו צילה נישאה למשה סמילנסקי.
בתו חנה (אנה) נישאה לשמואל בן אהרן מרדכי פריימן.
בתו לאה עליזה (ליזה) נישאה לטוביה פדובה, בנו של מרדכי פדובה (מראשוני חובבי ציון וממארגני ועידת קטוביץ, מהראשונים שרכשו אדמה ברחובות מחברת "מנוחה ונחלה"), חקלאי ברחובות, ממייסדי קופת חולים עממית.
חתנו, משה סמילנסקי, הגדירוֹ כ"אחד 'המוהיקנים האחרונים' של הדור הראשון לספרותנו החדשה, אשר השפה העברית והספרות העברית היו להם לקדושה, לדת".
נפטר בחורף תרפ"ב (דצמבר 1921).
ברחובות נקרא על שמו הרחוב היורד מאחורי התחנה המרכזית לרחוב הרצל (הרחוב הראשי).
ישראל הלוי טלר
הממלכה הסלווקית
ניסוי מנטוס
בית ססן
ז'נג יינינג
ונג נן
ברתולד הקדוש
בית הסאסאנידים
ונג ליקין
יע&quot;מ
ונג האו
מליארד
קארי אן מוס
מה שאת עושה לי (אלבום)
"מה שאת עושה לי" הוא אלבום הבכורה של דניאל זילברשטיין.
האלבום יצא לאור לחנויות בדצמבר 2006 בהפקת רוי אדרי, מומי לוי וחגי מזרחי, בחברת התקליטים הליקון. טרם יציאת האלבום יצאו לאור ממנו הסינגלים "אלייך", "זמן" ו"מה שאת עושה לי", שזכו להצלחה רבה מצד התקשורת, הרדיו וערוץ 24.
מחלה מידבקת
רון גולדמן
רון גולדמן (נולד ב-7 במאי 1970) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, עורך ומרצה ישראלי. משמש כמנהל האמנותי של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. זוכה טקס פרסי הטלוויזיה בשנת 2021.
חייו.
גולדמן נולד בצפת וגדל בקיבוץ נחשונים. בשנת 1993 החל ללמוד קולנוע בבית הספר סם שפיגל. במהלך לימודיו ביים את הסרט התיעודי "משפט שלמה" (1995), ואת הסרט הקצר "נביטארה" (1998).
לאחר סיום לימודיו היה שותף לכתיבת סדרת הטלוויזיה "הסודות של כנרת" (1999), ולכתיבת הדרמות הטלוויזיוניות "שלום לבן דודי" (2000) ביחד עם שרון עמרני ו"איש השלג" (2001) עם עמרי לוי.
בשנת 2002 ביים והפיק את סרטו התיעודי "לה גראנד עקשן".
כעורך.
בין עבודותיו הבולטות של גולדמן כעורך:
גולדמן זכה בפרס העריכה מטעם פורום היוצרים הדוקומנטריים בשנת 2009 על הסרט "הגלגול", בשנת 2008 על הסרט "ילדי השמש" ובשנת 2006 על הסרט "הכובעים של ירושלים".
בשנת 2007 זכה בפרס וולג'ין לעריכה על הסרטים "ילדי השמש" ו"תעלומת אריס סאן".
נפתלי פופר
נפתלי פופר (Naftalí C. Popper; 1820–1891) היה מנהל כתב העת היהודי הראשון במרחב הרומני, השבועון הדו-לשוני (רומנית וצרפתית), הישראלי הרומאני, מייסד בית הספר היהודי הראשון בבוקרשט, מייסד השבועון הליברלי הדו-לשוני (רומנית ויידיש) הזמן (Timpul). אביו של יוליוס פופר.
פופר נולד בבוקרשט במשפחה יהודית שמוצאה מפולין. היה אינטלקטואל שידע שפות רבות. הוא היה ציוני נלהב והשתתף בקונגרס פוקשאן כציר של יהדות בוקרשט.
פופר חיבר מחקר בעל אופי בלשני ואתני בשם Despre limba şi costumul israeliţilor din Principatele Unite ("על שפתם ולבושם של הישראליטים בנסיכויות המאוחדות (הרגאט)").
ציפצרי
קונג לינווי
דנג יפינג
בני נח
ה' בתמוז
ד' בתמוז
ג' בתמוז
סאפאקיישן
סאפאקיישן (Suffocation, בתרגום לעברית - "חנק") היא להקת דת' מטאל אמריקאית שהוקמה בשנת 1988 ב-Centereach, ניו יורק. לסאפאקיישן הייתה השפעה עצומה על הז'אנר, והם והיוו את האיזון בין צלילים אכזריים (דת' מטאל ברוטאלי) וטכניים (דת' מטאל טכני) הנשמעים לעיתים קרובות בדת' מטאל מודרני. הלהקה ידועה גם בגלל שהיו חברים בה שני נגנים אפריקאים (המתופף מייק סמית' והגיטריסט טרנס הובס), דבר נדיר בסצנת האקסטרים מטאל. המתופף מייק סמית' עזב את הלהקה עקב חילוקי דעות אישיים עם חברים בלהקה, כך שכיום טרנס הובס הוא האפריקאי היחיד בלהקה.
הלהקה התפצלה אחרי Despise the Sun ועשתה רפורמה ב-2002 עם כמה שינויים בהרכב. דאג קריטו התבקש להצטרף כשהלהקה עשתה רפורמה, אבל ככל הנראה, הוא לא היה מעוניין. מייק סמית' עזב את הלהקה שוב ב-2012 עקב חילוקי דעות אישיים עם חברים אחרים והוחלף על ידי דייב קולרוס (שניגן בעבר עם הלהקה ב-Despise the Sun). מאוחר יותר הוחלף קולרוס בקווין טאלי.
ב-2007 סאפאקיישן הוצגה בפרסומת לערוץ ההיסטוריה. הלהקה הופיעה בסרטון התדמית של ערוץ ההיסטוריה לסרט התיעודי The Dark Ages, כשהיא ניגנה את השיר "Bind, Torture, Kill".
ב' בתמוז
א' בתמוז
א' תמוז
פרדוקס לוינתל
פרדוקס לוינתל הוא מונח בתחום של דינמיקת קיפול חלבונים (יצירת המבנה התלת ממדי שלהם), המייצג דילמה אשר שררה בתחום עד לשנות ה-80 והיא "כיצד חלבונים מתקפלים כה מהר?". המונח נטבע על ידי הביולוג סיירוס לוינתל ב-1969.
הקדמה.
בתא, חלבונים מסונתזים על ידי הריבוזום כשרשראות של חומצות אמינו. לרוב, שרשראות אלו מתקפלות לצורה אחת ספציפית וקומפקטית בה החלבון מתפקד מבחינה ביולוגית. ב-1961 הציע הביוכימאי כריסטיאן אנפינסן שהצורה אליה מתקפל החלבון נקבעת אך ורק על ידי המבנה הראשוני שלו.
הפרדוקס.
במאמר שפרסם לוינתל ב-1969 הוצג הפרדוקס:
ניקח חלבון היפותטי קטן, המורכב מכ-300 חומצות אמינו. לכל חומצת אמינו ישנן 3 דרגות חופש (תצורות בהן היא יכולה להסתדר במרחב) (הערה: במציאות בדרך כלל יש יותר דרגות חופש). חישוב קומבינטורי פשוט מראה שישנן כ-3300 (כ-) תצורות שונות אפשריות לחלבון. בהנחה שהמעבר מתצורת חלבון אחת (מכונה גם "מיקרו-מצב אנרגטי") לתצורת חלבון אחרת, לוקח כ- שניות (במציאות הדבר גוזל יותר זמן), לחלבון המנסה להתקפל על ידי חיפוש התצורה הנכונה באופן אקראי של ניסוי וטעיה, ייקח עד יותר מ- שנים להגיע למצב הרצוי - זמן העולה על גיל היקום. הדבר איננו מתיישב עם תוצאות אמפיריות אשר הראו שזמן הקיפול של חלבונים הוא בין עשרות מילישניות ודקות בודדות.
מאמרים לא מעטים בתחום תקפו את הפרדוקס בטענה שקיפול אקראי הוא לא אפשרי אך למעשה לא היה בכך צורך - גם לוינתל מעולם לא האמין שחלבונים מוצאים את צורת קיפולם באופן אקראי. למעשה, אף חוקר בתחום לא חשב כך - לוינתל פשוט הגדיר את הבעיה העומדת בפני המחקר באופן מיטבי.
פתרון הפרדוקס.
בסוף שנות ה-80 נפתר הפרדוקס על ידי תאוריית מודל המשפך. התאוריה גורסת שישנן תצורות קיפול חלבון מועדפות יותר מבחינה אנרגטית (כלומר, הן במצב של מינימום אנרגיה פוטנציאלית) מתצורות קיפול אחרות, ומספרן של התצורות המועדפות קטן בהרבה ממספרם של התצורות הפחות מועדפות. לפי המודל, סידור כלל התצורות במרחב, כאשר המועדפות יותר נמצאות למטה, יתן צורה של משפך. משפך זה הוא משפך האנרגיה של קיפול החלבון, בו החלבון מתחיל במצבו הלא מקופל למעלה ו"נופל" מבחינה אנרגטית אל מצבו המקופל באופן דטרמיניסטי. ה"שביל" בו עובר החלבון בדרכו למינימום האנרגטי, הוא סדרת מצבי ביניים שכל אחד מהם מועדף אנרגטית על הקודם לו וכך נדחף החלבון הלאה בתהליך הקיפול עד הגעתו למצבו הסופי.
"משפך אנרגטי" כזה תלוי בתנאי הסביבה (טמפרטורה, ריכוזי מלחים, סביבה מימית או הידרופובית וכו'). בתנאים שונים יכול החלבון להגיע לקיפול שונה או לא להתקפל כלל למצב יציב יחיד.
מאיץ התנגשויות ההאדרונים
צ'אן
קרדונג-לה
קרדונג לה (Khardung La) הוא מעבר הרים בחבל לדאק שבצפון הודו. הכביש העובר בו מחבר את העיר לה עם עמק נוברה. קרדונג לה נמצא בגובה של 18,380 רגל (5,602 מטרים) מעל לפני הים, ונהוג לראות בו את מעבר ההרים הגבוה בעולם העביר לכלי רכב יבשתיים.
תיירות.
חובבי ספורט אתגרי יורדים עם אופניים בכביש התלול ממעבר ההרים הגבוה עד לעיר לה, מרחק 37 קילומטרים וירידה של כמעט 2,000 מטרים בגובה.
א' באב
בודהידרמה
פרדוקס לוינטל
ארווין ג'ונסון
הצעת חוק פרטית
סאמאדהי
מכנה משותף מזערי
נחשון (מטוס)
גלולה
גלולה או כדור, תערובת של חומרים פעילים עם חומרים מצמידים ומאגדים, בדרך כלל בצורה של אבקה הנדחסת למוצק בעיצובים שונים, בעיקר כטבלייה או בצורת קפסולה מג'לטין, לתוכה מוכנסת אבקה.
אופן הפעולה.