ב-7 בדצמבר הורה הצבא היפני לכוחותיו להימנע מכל פעולה בלתי חוקית כלפי אזרחים סינים, כולל ביזה או ירי. החיילים היפנים הוזהרו מפני עונשים חמורים לכל מי שיפר את ההוראה. במהלך התקדמותם לעבר ננקינג פזרו היפנים כרוזים בהם הודיעו כי לא יגלו רחמים כלפי מי שיעז להתנגד להם אך לא יפגעו באזרחים תמימים והם קראו לחיל המצב הסיני להיכנע ולפתוח את שערי העיר. משלא נענו הורה מפקד הכוח היפני לפתוח במתקפה.
ב-12 בדצמבר, יומיים לאחר תחילת המתקפה היפנית, הורה המפקד הסיני, גנרל טאנג שנג צ'י, לכוחותיו לסגת. הנסיגה התנהלה באי סדר מוחלט ותוך בהלה. היו חיילים סינים שפשטו את מדיהם ולבשו בגדים אזרחיים בניסיון להיטמע בתוך האוכלוסייה האזרחית. אחרים נורו בגבם על ידי חבריהם בעת מנוסתם. אלה שברחו מחוץ לעיר התרכזו על גדות הנהר יאנגצה, אך אז התברר שאין במקום סירות שיוכלו להעבירם לגדה השנייה או להבריחם במורד הנהר. היו שקפצו למים הקרים וטבעו. ב-13 בדצמבר 1937 היפנים נכנסו לעיר מוקפת החומה כשהם נתקלים בהתנגדות קלושה בלבד. הצבא הסיני הניח את נשקו וכ-90 אלף מחייליו נכנעו. לאחר מכן ביצעו אנשי הארמייה את מה שכונה לימים בשם "טבח ננקינג". מעשי הטבח נמשכו כשישה שבועות ובהם נרצחו, על פי הערכות שונות, בין 150 אלף ל-300 אלף אזרחים וחיילים סיניים.
הארמייה פורקה ב-14 בפברואר 1938, ואנשיה פוזרו בין היחידות השונות בצפון סין ובמרכזה.
ברווז כותנה גמדי
ברווז כותנה גמדי (שם מדעי: "Nettapus coromandelianus") הוא הברווז הקטן ביותר בעולם ולמעשה המין הקטן ביותר במשפחת הברווזיים. הוא חי בטבע בדרום-מזרח אסיה כולל באי בורנאו. נקרא על שם פלומה הלבנה המעטרת את גופו, הנראית כמו כותנה.
מאפיינים.
תפוצתו בדרום-מזרח אסיה בפקיסטן, בהודו, בבנגלדש ולאורך דרום-מזרח אסיה עד לצפון אוסטרליה. הוא נפוץ באגמי מים מתוקים, בביצות, בשדות אורז ובתעלות מים ולעיתים גם בפארקים עירוניים. עם זאת הוא עלול להיפגע מזיהום וכתוצאה מיבוש אגמים ובריכות וכן מציד המתבצע על ידי האדם.
זהו הברווז הקטן בעולם. אורכו 26 ס"מ ומשקלו מגיע ל-160 גרם בלבד. הוא מזוהה בעיקר בגלל גודלו הקטן וכן בפלומתו הלבנה, בפס השחור שמעל עיניו ובמקורו השחור. עיניו אדומות ולזכר נוצות ירוקות בקצוות הכנפיים וכן "כתר" חום כהה קטן. הנקבה חיוורת יותר, בעלת כנפיים חומות ומקור קטן ובהיר. ברווז זה חי על פני המים בלהקות גדולות ובפעמים רבות עם ברווזים אחרים כמו ברווז שורק (Dendrocygna).
הוא חי בחבורות בטבע ומקנן בסבך של עצים מתים. הוא נמצא רוב הזמן במים ואוכל בעיקר זרעים וצמחייה כמו פרחי נופרים בתוספת חרקים וסרטנים קטנים.
מרגון גמד
מרגון גמד (שם מדעי: "Mergellus albellus") הוא מין יחיד בסוגו ממשפחת הברווזיים החי באגמים באירופה ואסיה. שייך לתת-משפחת המרגוניים (Merginae) יחד עם המרגון הגדול ועם מרגון הכיפה.
תיאור.
מרגון גמד הוא המין הקטן ביותר בתת-משפחת המרגוניים ואורכו 38–44 ס"מ. צבעו של הזכר לבן. ראשו גדול,עם עיגולים שחורים סביב העינים (בדומה לפנדה) וציצת ראש לבנה וגבוהה. העורף שחור, החזה לבן, הבטן אפורה ובינה לבין החלק העליון יש כמה פסים אופקיים שחורים ודקים. תחילת הכנפיים שחורה, הזנב אפור-כחול, וכך גם המקור. הנקבות בעלות ראש ועורף חומים, צוואר לבן ושאר הגוף אפור. מקורו של מרגון גמד קצר משל קרוביו, מעוקל בקצהו ונחשב ליותר פרימיטיבי.
לעיתים מתרבה מין זה עם ברווזי עבראש ירוק, הדומים לו מעט וחיים באותם אזורים בטבע.
אקולוגיה.
מרגון זה מצוי בטבע בצפון אירופה ואסיה, ביערות הקרים של הטייגה ובנהרות והאגמים סביבם. בעתות קרה חלקם נודדים דרומה לעבר הים הבלטי, הים השחור, ארצות מרכז אירופה ואף למערב אירופה עד לבריטניה.
הם מקננים בעצים והנקבה מטילה 6–9 ביצים בחורי עצים, לעיתים בחורים שנבנו על ידי נקרים. מין זה לא מצוי בסכנת הכחדה אך הוא נחשב מוגן בארגון AEWA.
כמו קרובי משפחתו, המרגון הוא שחיין מיומן המשתמש בשרירי רגליו ובקרומי השחייה כדי להתקדם במים והוא ניזון בעיקר מדגים וכן מחסרי חוליות מימיים.
אווז רוס
אווז רוס (שם מדעי: "Chen rossii") הוא מין של אווז החי ברחבי צפון אמריקה מקנדה עד מקסיקו. הוא דומה מאוד לאווז השלג הגדול ממנו אך חי באותו אזור. בעבר הוא שויך לסוג אווז.
תיאור.
אווז רוס הוא הקטן בסוג אווז לבן ואחד מהאווזים הקטנים ביותר. אורכו 53-66 ס"מ ומשקלו 1.6-1.8 ק"ג. הוא בעל נוצות לבנות על גופו ומקורו מאוד קצר וכן קצוות כנפיו שחורות. מעט פרטים בעלי מראה אפור יותר בצבעם ולחלק מקור כהה.
אווזים אלה חיים בצפון אמריקה מצפון קנדה ונודדים דרומה בחורף עד לדרום ארצות הברית כמו בניו מקסיקו וחלקם אף הגיעו לצפון מקסיקו. מספר מועט של אווזים יחידים חצו את האוקיינוס האטלנטי למערב אירופה ובכמה מדינות כמו בהולנד או בריטניה מספר אווזים קטן התקבע באגמים ובשדות.
האווזים חיים בלהקות ענקיות הנודדות יחדיו לאתרי הרבייה בדרום ונודדים גם עם אווזי ברנטה. הם חיים בזוגות ומקננים בסמוך למים. שני בני הזוג מטפלים באפרוחים ושומרים עליהם מטורפים כמו שחפים, עורבנין, ראקונים, סמורים ונחשים. הבוגרים עלולם להיטרף גם על ידי זאבים, שועלים, דובים, גיריות, פומות ושונרים אך בעיקר על ידי עופות דורסים כמו העיטם.
הם עצמם רועים באדמות המרעה ובטונדרה ואוכלים עשב וחרקים.
ברווז שחור-ראש
ברווז שחור-ראש (שם מדעי: Heteronetta atricapilla) הוא מין של ברווז החי באגמים וביצות טרופיים באמריקה הדרומית. הוא שייך לתת-משפחת ברווזים זקופי-זנב (Oxyurinae), יחד עם הצחראש, ברווז המסיכה וברווז המושק. הוא נחשב לחבר הפרימיטיבי ביותר בקבוצה, וחסר את הזנב המזדקר ואת המקור המעוגל של שאר חברי הקבוצה. אף על פי שהוא מזכיר יותר מיני ברווזים צוללים (Aythyinae), הוא אינו קרוב אליהם.
ברווז זה מגיע לאורך 35–39 ס"מ ולמשקל 400–700 גרם. כשמו הוא בעל ראש שחור והמקור כחול ואדום בתחילתו. הנוצות חומות והכנפיים חומות כהות. הבטן בהירה והנקבות בעלות גוף חום בהיר ומקור אפור. עם זאת כנפיהן חומות כהות.
ברווזים אלה חיים באגמים, שפכי נהר וביצות בצפון צ'ילה, בוליביה, ברזיל, פרגוואי, אורוגוואי וצפון ארגנטינה. הם שחיינים טובים וניזונים מצמחי מים ומחרקים. עם זאת הם מעופפים גרועים וחלשים.
הברווז הזה איננו מכין קן בעונת הרבייה אלא נטפל לעופות אחרים. בדומה לקוקיות, אך בניגוד לשאר מינים טפיליים ההורה או האפרוח הטפיל אינם הורגים את האפרוחים ה"מארחים". ברווז זה נטפל בעיקר לנטה ורודת מקור וכן למיני ברווזים אחרים, לאגמיות ואף לשחפים ועופות דורסים. הביצים של שחור הראש בוקעות לאחר 21 ימי דגירה, ועם בקיעתם נסים האפרוחים מהקן. הברווזים מעדיפים להיטפל למינים החיים על הקרקע יותר מעופות מקנני עצים, שייתכן שיבדקו את הביצים ויגלו את הביצה הטפילה.
ברווז כנף-ברונזה
ברווז כנף-ברונזה (שם מדעי: Speculanas specularis; מכונה גם ברווז ממושקף) הוא מין יחידי בסוגו במשפחת הברווזיים וקרוב משפחתם של ברווז ברזילאי, ברווז קיטור וברווז מצויץ, וכמוהם הוא מצוי בטבע באמריקה הדרומית. בעבר הוא נחשב למין בסוג ברווז.
אורכו של ברווז זה עד 54 ס"מ ומשקלו עד 1 ק"ג. הוא בעל נוצות בהירות הדומים לצבעי ברונזה ונתנו לברווז זה את שמו. הכנפיים כהות יותר ובקצוות אפורים. הראש חום כהה עם פס לבן מתחת לעין ופס על הצוואר. הרגליים צהובות, והזנב אפור כהה.
אקולוגיה.
הוא חי בטבע בנהרות מהירים ואגמים במדרונותיהם של הרי האנדים בארגנטינה ובדרום צ'ילה ומצוי עד גובה של 1,800 מ'. כמו כן הוא חי בבריכות, ביצות גבוהות ויערות לחים. הוא אוכל כל הניזון הן מהחי והן מהצומח וניזון בטבילה. הוא נהנה במיוחד אכילת שבלולים. הוא ניזון גם מפרחי נורית, אלף עלה וזרעי גומא ואגמון, עלי וזרעי הצמח Potamogeton, שעירי כנף ומיני חרקי מים.
הם חיים בקבוצות קטנות או בבדידות בבגרותם. הנקבה בונה קן בסביבת המים העשוי מצמחי מים ומפלומות נוצה ולפעמים אף יקננו במבנה מלאכותי.
ברווז זה איננו בסכנה בטבע, אבל צפוי להתקרב לסיכון עקב פגיעה באזור חיותו בנהרות הרי האנדים והיערות סביבם. בטבע ישנם כיום 6,000-7,000 פרטים בוגרים.
בנק אשראי
בנק אשראי היה בנק קואופרטיבי ארץ-ישראלי שפעל כאגודה שיתופית והתקיים בין השנים 1922–1944.
בנק אשראי חברה הדדית בע"מ נוסדה ב-1922 על ידי יחיאל רבינוביץ'. בראש מוסדות הבנק עמדו ישראל רוקח כיושב ראש מועצת הבנק ומשה גרידינגר כיושב ראש ההנהלה. מאיר דיזנגוף היה בין מייסדי הבנק, נשא בתואר יושב ראש כבוד ופעילות הבנק התנהלה במשך תקופה מביתו הפרטי. קרן ההלוואות של הבנק נקראה לימים קרן דיזנגוף.
הבנק הוקם על בסיס עקרונות הבנקים ההדדיים שנפוצו בבית המועצות, על כך נכתב: "עממיות זו משכה אל הבנק חברים לרוב ובמשך הזמן התפתח ממוסד קואופרטיבי זעיר לבנק גדול ומסועף בעסקיו, הן בענייני חסכון ואשראי והן ביזמה ועזרה - למפעלי בנין ויצירה בקנה מידה גדול. נתן שרות בנקאי ועזרה ארגונית למפעלי דלת העם ולמפעלים ציבוריים ותרבותיים". במסגרת זו הקצה הבנק מסגרות אשראי לרבות מתוכניות הפיתוח העירוניות של תל אביב בשנות העשרים והשלושים, לרבות שיכוני "יעקב" ו"שלמה", הקמת "שכונת העם" ופיתוח שיכוני הפקידים והמורים.
יחד עם פנחס רוטנברג הוביל הבנק את מימון ועדת הסיוע לתעשייה, וב-1932 היה הבנק שותף בהקמתה של החברה הארץ-ישראלית לביטוח כללי.