מברכים על החלות את ברכת המוציא כשהם שלמות. נוהגים להחזיק את החלות ביד בשעת הברכה. בדרך כלל נהוג לבצוע רק אחת מהחלות, אך יש הנוהגים לבצוע את שתי החלות. יש הנוהגים (על פי הקבלה) לבצוע בסעודת ליל שבת את החלה התחתונה, ובסעודת יום השבת וכן בסעודות יום טוב את העליונה. מנהג נוסף הוא לברך על 12 חלות (מנהג על פי הקבלה).
טיבול במלח.
אחרי הקידוש ונטילת הידיים מתבלים את הפת במעט מלח כדי שלא תהיה תפלה, וכן לזכר הקרבנות בבית המקדש בהם נאמר "על כל קורבנך תקריב מלח", ומחלקים לכל אחד מבני הבית מן הלחם. יש הנוהגים בתקופה שבין ראש השנה עד הושענא רבה לטבול הלחם בדבש במקום מלח, כסגולה לשנה מתוקה.
לקטים ציידים
האדיקט של נאנט
האֶדִיקְט (צו) של נָאנְט (Nantes) פורסם באפריל 1598 על ידי מלך צרפת אנרי הרביעי, על מנת להעניק לפרוטסטנטים של צרפת (שנקראו גם הוגנוטים) זכויות דת מהותיות במדינה שנחשבה עד אז לקתולית. הצו הביא לסופן את מלחמות הדת הצרפתיות, שנמשכו כמחצית המאה וגרמו לשסע רחב ולקורבנות רבים בחברה הצרפתית.
סיבה מרכזית למתן הצו היה דאגתו של המלך לאחדות הנושאים האזרחיים. הצו בעצם הפריד את האחדות האזרחית מהאחדות הדתית, ובפעם הראשונה התייחס אל הפרוטסטנטים כשווים ולא ככופרים או פלגנים. באותה מידה העמיד הצו כשוות-ערך גם את החילוניות והעלה על נס את הסובלנות.
בהביעו תמיכה בחופש המצפון לאזרחים, גרם הצו למתן זכויות שונות לפרוטסטנטים כמו חנינה, הכרזה מחודשת על זכויותיהם (כולל הזכות לעבוד בכל תחום ואף בשירות המדינה), הזכות להעלות תלונות על קיפוח ישירות בפני המלך וכן פירוט של כמאה מקומות בטוחים עבור הפרוטסטנטים, כמו לה רושל (La Rochelle).
החוק הסובלני נחשב לחדשני בזמנו באירופה, שבה רווח המנהג שעל האזרחים להאמין באותה אמונה דתית כמו השליט, תוך הסתמכות על הפתגם הלטיני שהוטבע בשלום אאוגסבורג "Cuius regio, eius religio" ("למי השלטון - לו הדת").
כאמור אחת המטרות העיקריות של הצו הייתה לסיים את מלחמת האזרחים בצרפת, שנמשכה כמחצית המאה וגרמה לשסעים רבים ולקורבנות בחברה הצרפתית.
למלך אנרי הרביעי היו גם סיבות אישיות לתמיכה בצו: טרם עלותו על כס השלטון הוא עצמו הוגדר כפרוטסטנטי (אמו הייתה פרוטסטנטית גאה) והנושא היה תמיד קרוב ללבו. הוא המיר את דתו בפעם הראשונה בטבח ליל ברתולומאוס הקדוש (שבו נטבחו עשרות אלפי הוגנוטים) כדי להציל את חייו. לאחר מכן חזר לפרוטסטנטיות. בשנת 1593 המיר המלך את אמונתו בקתוליוּת, כדי לבסס את מעמדו כמלכהּ של האומה הצרפתית כולה, והיטב נחרתה אמרתו "Paris vaut bien une messe" ("פריז מצדיקה אפילו מיסה קתולית"). הצו הוכתר כהצלחה עם השיבו את השקט והאחדות לעם הצרפתי למשך שנים רבות.
הצו של אנרי הרביעי בנוי מטקסטים בסיסיים, כאשר הטקסט העיקרי, הכולל יותר מתשעים סעיפים, מבוסס על חוזי שלום שנכשלו ושגובשו עקב אירועים שונים בשנים שקדמו לפרסום הצו. הצו כולל גם 56 סעיפים "מיוחדים" הדנים בזכויותיהם וחובותיהם של הפרוטסטנטים. למשל: המדינה הצרפתית מתחייבת להגן על פרוטסטנטים השוהים בחו"ל בפני האינקוויזיציה. הדברים הגיעו עד כדי כך שהאפיפיור קלמנס השמיני טען עם פרסום הצו כי סעיף זה "צולב אותו".
בפועל, הצו חיזק את מעמדה של הקתוליוּת כדת המרכזית בצרפת: הפרוטסטנטים לא קבלו שום הנחה מתשלום המעשר הנהוג וחויבו לכבד את החגים הקתוליים וכן מנהגים שונים הקשורים לנישואין. הרשויות הגבילו את חופש הפולחן של הפרוטסטנטים לאזורים גאוגרפיים מחוץ לחומות העיר. בהקשר זה בלט בהיעדרו מן הצו יחס המדינה לדתות היהודית והמוסלמית.
הצו המקורי נעלם עם השנים. בארכיון הלאומי בפריז נותר רק עותק מקוצר ומעודכן על ידי הכמורה והפרלמנט, אשר נחתם ב-1599. עם זאת, עותק מן הצו המקורי נשלח בזמנו לז'נבה הפרוטסטנטית למשמרת והוא שמור שם עד היום.
ביטול הצו על ידי לואי ה-14.
באוקטובר 1685, המלך לואי ה-14 (נכדו של אנרי הרביעי) התכחש לצו והכריז על הפרוטסטנטיות כלא-חוקית על ידי הוצאת האדיקט של פונטנבלו ("Edict of Fontainebleau").
צו מאוחר זה, אשר ידוע יותר בשם "הביטול של צו נאנט", גרם נזק רב לצרפת. למרות שמלחמות הדת לא הוצתו מחדש, פרוטסטנטים רבים בחרו לברוח מצרפת (רובם לבריטניה, לפרוסיה ולארצות השפלה). עזיבה המונית זו כללה אזרחים מיומנים וחרוצים רבים, שמרגע זה סייעו לפתח את יריבותיה של צרפת. ביטול הצו גרם גם לנזק עצום לתדמיתו של המלך לואי ה-14 עצמו בעיני שכנותיו, והדברים הגיעו אף לכדי עוינות במדינות הפרוטסטנטיות שגובלות בצרפת.
פרידריך וילהלם הראשון, השליט הקלוויניסטי הפרוסי, ניצל את ההזדמנות וקרא לפרוטסטנטים (ב"אדיקט של פוטסדם") לבוא בהמוניהם לברנדנבורג, דבר שחיזק את התפתחותה הטכנית והתעשייתית של פרוסיה. וילהלם הבטיח לפרוטסטנטים מעבר חופשי לגרמניה, פטור של עשר שנים ממסים וזכות להתפלל בשפה הצרפתית. אחת מהתפוצות היותר מפורסמות של הפרוטסטנטים שברחו באותם ימים היא הקבוצה שעלתה על ספינה לדרום אפריקה והביאה לפיתוחו של כף התקווה הטובה.
טברטקו קאלה
טברטקו קאלה דרשלר (בקרואטית: Tvrtko Kale Dreshler; נולד ב-5 ביוני 1974 בזאגרב) הוא כדורגלן עבר קרואטי-ישראלי יהודי ששיחק בעמדת השוער, וכיום מאמן שוערים בהפועל ראשון לציון.
קריירה.
קאלה זכה בתואר שחקן השנה בקרואטיה לשנת 2004 כאשר שיחק בזאדאר. בסוף עונה זו חתם בקבוצת היידוק ספליט, איתה זכה באליפות בעונת . לאחר מכן עבר לשחק בשווייץ, ובשנת 2006 חתם במכבי תל אביב, והצטיין בשורותיה כ"שוער מסגרת", ועד למחזור האחרון, בו הפסידה הקבוצה 3-0 בדרבי מול הפועל תל אביב, לא ספג שער מחוץ לרחבה.
בעונת , לאחר וויכוחים כספיים עם קבוצתו, עזב קאלה את מכבי תל אביב וחתם בבית"ר ירושלים לשתי עונות. בדצמבר 2007 קיבל קאלה, מדבריו של סוכנו עובד קראוס, הצעה מלאציו האיטלקית לחתום ל-3 עונות וחצי. קאלה אישר פנייה זו אך לאחר ישיבה בת 48 עם הנהלת בית"ר הוחלט שיישאר בבית"ר עד תום חוזהו בקבוצה.
בתחילת העונה בבית"ר ירושלים קאלה לא הרשים, עם שער שספג במשחק מוקדמות ליגת האלופות מול פ.צ. קופנהגן. קאלה הואשם על ידי רבים בשער זה, שהדיח את בית"ר מליגת האלופות. במהלך העונה הוא הוכיח את עצמו והשתפר, ובעזרת אופיו הנוח הוא הפך לחביב הקהל הירושלמי. במשחק שמינית גמר גביע המדינה בעונת 2007/08 עצר קאלה מספר בעיטות עונשין שמנעו מבית"ר להיות מודחת מהגביע. בגמר הגביע, לאחר תיקו מאופס בתום 120 דקות, הדף קאלה שני פנדלים גורליים, ובכך עזר לזכייתה של בית"ר ירושלים בגביע. באותה עונה בית"ר זכתה גם באליפות הליגה, ובכך והקבוצה השלימה זכייה בדאבל הראשון בתולדותיה. בעונת המשיך קאלה בבית"ר וזכה איתה פעם נוספת בגביע המדינה.
בקיץ 2009 עבר קאלה להפועל באר שבע. ב-10 באפריל 2010 כבש בדקה האחרונה את שער הניצחון (2-3) מול הפועל עכו, לאחר שהצטרף להתקפה בבעיטת קרן. ב-6 ביוני 2010 עבר קאלה להפועל חיפה, במדיה שיחק ארבע שנים. ב-23 בינואר 2013 זכה עמה בגביע הטוטו לאחר שעצר פנדל לקראת הסיום.
ב-23 במאי 2014 חתם קאלה לעונה אחת בהפועל פתח תקווה, העולה החדשה לליגת העל, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית.
ב-21 ביולי 2015 חתם קאלה לעונה אחת בעירוני קריית גת מהליגה הלאומית, שבתום העונה ירדה לליגה א'.
ב-19 ביוני 2016 הודיע קאלה על פרישה ממשחק פעיל בגיל 42. בסוף אותה שנה החל לשמש מאמן שוערים במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק.
במרץ 2017 מונה למאמן שוערים במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
ביולי 2018 מונה למאמן השוערים של הפועל כפר סבא.
חיים אישיים.
קאלה נולד בזאגרב, אז ביוגוסלביה וכיום בירת קרואטיה. סבתו של קאלה מצד אימו היא יהודייה, ולכן על פי ההלכה הוא יהודי ב-12 באוקטובר 2010 התחתן קאלה עם בחירת לבו, רונית ביטון. ב-9 ביוני 2010 שינה קאלה את שמו ל"קאלה דרשלר". בתחילת שנת 2012 קאלה קיבל תעודת זהות ישראלית
לקאלה ישנה חגורה שחורה דאן 2 בקראטה, ספורט שעסק בו בילדותו.
ודינג
ודינג (בגרמנית: Wedding) הוא רובע בצפון ברלין, בירת גרמניה. בשכונה מתגוררים כ-76 אלף בני אדם, נכון ל-2009.
הרובע גובל במזרח בפרנצלאואר ברג (Prenzlauer Berg), בצפון מזרח בפנקו (Pankow), בצפון ברייניקנדורף (Reinickendorf), בדרום מערב בשרלוטנבורג (Charlottenburg), ובדרום בטירגארטן (Tiergarten) ובמיטֶה (Mitte). ב-2001 במסגרת רפורמת הרבעים של ברלין, אוחדה רשמית ודינג עם מיטֶה וטירגארטן והרובע המאוחד קרויה "מיטה", שפירושו מרכז, אך המרחק בין המיזוג רשמית למיזוג דה-פאקטו עדיין גדול - ודינג וטירגארטן הם רבעים של המעמד הבינוני-נמוך בעוד מיטה הוא רובע תיירותוי, מפותח ויוקרתי ברובה.
בודינג עוברים קווי הרכבת התחתית U8 ,U6 ו-U9.
לרובע ברית ערים תאומות עם מספר ערים בעולם, בהן העיר חולון שבמדינת ישראל.
היסטוריה.
במאה ה-13 אוזכר הכפר ודינג לראשונה כהתיישבות נטושה, במסמך המתאר מכירה של טחנה שפעלה במקום, למנזר בנדיקטי משפנדאו. רק במאה ה-18 נבנה המקום מחדש. במאה זו נקרא האזור "Gesundbrunnen" (בגרמנית: מעיין הבריאות; כיום קיימת בברלין שכונה בשם זה). האזור הכיל בית מרחץ ומעיינות מרפא ושימש כאזור השעשועים של העיר בהציעו משחקי מזל וזנות.
בסוף המאה ה-19 נבנה ודינג בצורה צפופה כרובע פועלים. מספר מקומות ברובע משמשים עד היום כדוגמה יחידה לבנייה צפופה בצורה קיצונית.
בזמן רפובליקת ויימאר הייתה ודינג מעוז מפלגות הפועלים ונקראה "ודינג האדומה" (Roter Wedding). ב-1 במאי 1929 הייתה התנגשות דמים בין המפגינים למשטרה.