ואז את תראי הוא סינגל שהוקלט על ידי צמד הפזמונאים והמפיקים המוזיקליים הישראלים דולי ופן ביחד עם הזמרים דיקלה ועידן רפאל חביב, בשיתוף הנגן מארק אליהו. השיר יצא לאור ב-19 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של הצמד, "חלק א'".
עם יציאתו, הגיע השיר אל המקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי דולב רם ופן חזות. השיר הוא מעין בלדת פופ, שלדברי רם וחזות, נכתב כ"תפילה לאופטימיות ואושר אינסופי". בשיר מנגן מארק אליהו בכלי הקשת הפרסי קמנצ'ה.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם עבור השיר, בוים על ידי דורון סרי והועלה לערוץ היוטיוב של דולי ופן ב-19 במאי 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. בקליפ ניתן לראות את מבצעי השיר בחליפות שחורות על נוף מדברי שרים את מילות השיר, בעוד משתתפות הקליפ הנוספות, סבתא ונכדתה, לבושות בחליפות לבנות, תוך שהן רוקדות לצלילי השיר.
תוך פחות משבוע, צבר הקליפ למעלה מ-300 אלף צפיות. נכון לפברואר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-17.5 מיליון.
ביקורות.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה, תוך ששיבח את הופעת סולו הקמנצ'ה של מארק אליהו בשיר, וטען כי נוכחתו של אליהו בשיר אף יותר משמעותית נוכחות מבצעיו. כמו כן, ביקר חרסונסקי את מילות השיר ואמר כי "מגמת הרגשנות נשענת על טקסט סתמי". דודי פטימר סקר את השיר אף הוא, תוך שתיאר את השיר כ"שילוב קולות נהדר" ואמר כי "הבלדה המעצימה ומלאת האופטימיות שזוכה לביצוע נוגה והרמוני מאוד בין דיקלה לחביב שמביאים משהו חדש ומרענן מהרפרטואר האישי שלהם וזה טוב עבורם".
במאקו נכתב על השיר כי "מדובר בהפתעה של ממש ובחיבור מפתיע ומרגש". בפרוגי תואר השיר כ"שיתוף פעולה ענק" ונכתב כי "הקול הרך והנוגע שלו [עידן חביב] בשילוב עם הקול החודר לנשמה של דיקלה יוצרים שיר שאי אפשר להישאר אדישים אליו".
מסכת הזהב (רוסיה)
מסכת הזהב הוא פסטיבל תיאטרון רוסי ופרס התיאטרון הלאומי שהוקם בשנת 1994 ביוזמת התאחדות פעילי התיאטרון של רוסיה (Союзом театральных деятелей России). הפרס ניתן להפקות בכל הז'אנרים של אמנות התיאטרון: דרמה, אופרה, בלט, אופרטה, מחזמר, ותיאטרון בובות . הוא מציג את ההופעות המשמעותיות ביותר מכל רחבי רוסיה במוסקבה באביב של כל שנה.
נשיא הפרס הוא איגור קוסטולבסקי (שהחליף את גאורגי טרטורקין המנוח בשנת 2017). הפרס מוענק בחסות משרד התרבות של רוסיה.
הדיוויזיה השישית (הממלכה המאוחדת)
הדיוויזיה השישית של הצבא הבריטי היא דיוויזיה בריטית, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה מתחילת המאה ה-19. מאז 2019 משמשת הדיוויזה כמסגרת תמיכה להפעלת כוחות בעיקר במבצעים מעבר לים והיא כוללת יחידות מודיעין, קשר וכוחות מיוחדים.
מבנה.
בגלגולה הנוכחי, הדיוויזיה הוקמה ב-2019 על בסיס 'פיקוד הכוחות' (Force Troops Command) האמון על הפעלה מבצעית של פעילויות סביב העולם. נכון ל-2021 הדיוויזיה כוללת את הכוחות הבאים:
היסטוריה.
המלחמות הנפוליאוניות.
הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד הנרי קלינטון. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ופורקה בשנת 1814.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. עם זאת, התוכנית המקורית לשליחת שש דיוויזיות לצרפת שונתה בגלל חשש מנחיתות גרמניה בבריטניה, והדיוויזיה השישית בילתה את החודש הראשון למלחמה בעתודה במזרח אנגליה. בספטמבר 1914 היא נחתה בצרפת, ומיד לחמה בקרב על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני, ובשנת 1916 היא לחמה ב, שבו ספגה אבדות כבדות. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב אראס ובקרב קמברה, ובשנת 1918 לקחה חלק במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים, ולאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה.
מלחמת העולם השנייה.
ב-3 בנובמבר 1939 שונה שמה של הדיוויזיה ה-7, אשר פיקדה על הכוחות במצרים, והיא הפכה להדיוויזיה השישית, ובשנת 1940 היא הפכה למפקדת כוח המדבר המערבי. בשנת 1941 הוקמה הדיוויזיה מחדש לצורך המערכה בסוריה ולבנון, ולאחר המבצע שונה שם הדיוויזיה והיא הפכה לדיוויזיה ה-70.
המאה ה-21.
בשנת 2008 הוקמה הדיוויזיה מחדש כחלק מפיקוד דרום, והיא נועדה להכשיר כוחות לצורך הלחימה באפגניסטן, אך בשנת 2011 פורקה הדיוויזיה. בשנת 2019 הוקמה שוב הדיוויזיה על בסיס פיקוד כוחות הזירה (Force Troops Command) שאותו החליפה בייעודה. הדיוויזיה השישית משמשת כיום כמסגרת פיקודית לסיוע למבצעים ברחבי העולם והיא כוללת בעיקר יחידות מודיעין וקשר.
טרריום
טרריום הוא מְכָל זכוכית אטום שניתן להכיל בתוכו אדמה וצמחים, וניתן לפתוח אותו לתחזוקה כדי לגשת אל הצמחים בפנים. עם זאת, טרריות יכולות להיות גם פתוחות לאוויר ולא להיות אטומות. טרריות נשמרות לרוב כחפצי נוי או קישוט. טרריות סגורות מייצרות סביבה ייחודית לגידול צמחים, שכן הקירות השקופים מאפשרים לחום ולאור לחדור. המיכל האטום בשילוב החום הנכנס לטרריה מאפשר יצירת מחזור מים בקנה מידה קטן. זה קורה מכיוון שהלחות גם מהאדמה וגם מהצמחים מתאדה בטמפרטורות הגבוהות בתוך החממה. אדי מים אלו, מתעבים על דפנות מיכל הזכוכית, ובסופו של דבר נופלים חזרה לצמחים ולאדמה שמתחת. פעולה זו תורמת ליצירת סביבה אידיאלית לגידול צמחים עקב אספקת מים מתמדת, ובכך מונעת מהצמחים להתייבש. בנוסף לכל, האור העובר בזכוכית השקופה של המיכל מאפשר לצמחים בפנים פוטוסינתזה, היבט חשוב מאוד בגידול הצמחים.
היסטוריה.
הטרריה הראשונה פותחה על ידי הבוטנאי נתנאל בגשוו וורד בשנת 1842. לוורד היה עניין להתבונן בהתנהגות חרקים ובמקרה השאיר את אחת הצנצנות ללא השגחה. נבג שרך בצנצנת גדל, נבט לצמח, וצנצנת זו הביאה לטרריה הראשונה. המגמה התפשטה במהירות בעידן הוויקטוריאני בקרב האנגלים. במקום טרריה, זה היה ידוע כמקרה וורדיאני. וורד שכר נגרים לבנות את ארונותיו הוורדיאניים כדי לייצא צמחים בריטים ילידים לסידני, אוסטרליה. לאחר חודשים של טיול, הצמחים הגיעו למצב טוב ומשגשג. באופן דומה, צמחים מאוסטרליה נשלחו ללונדון באותה שיטה ורד קיבל את הצמחים האוסטרלים שלו במצב מושלם. הניסוי שלו הצביע על כך שניתן לאטום צמחים ללא אוורור ולהמשיך לשגשג.
טרריה סגורה.
זני צמחים טרופיים, כמו טחבים, סחלבים, שרכים וצמחי אוויר, מוחזקים בדרך כלל בתוך טרריות סגורות בגלל התנאים הדומים לסביבה הלחה והמוגנת שבאזורים הטרופיים. שמירה עליהם בצורה אטומה מאפשרת זרימת מים. ניתן לפתוח את החממה אחת לשבוע כדי להסיר עודף לחות מהאוויר מדפנות הזכוכית. הדבר נעשה על מנת למנוע צמיחה של עובש או אצות העלולים לפגוע בצמחים ולצבע את צידי הזכוכית. יש להשקות מדי פעם את הטרריה, היעדר עיבוי על קירות הטרריום או כל קמלת הצמחים מהווה אינדיקטור לכך שהטרריום דורש מים. טרריה סגורה דורשת גם תערובת אדמה מיוחדת כדי להבטיח תנאי גידול טובים וגם להפחתת הסיכונים לנזק מיקרוביאלי. אמצעי נפוץ הוא 'כבול לייט', תערובת של אזוב כבול, ורמיקוליט ופרלייט. על התערובת להיות סטרילית על מנת להימנע מחדרת מיקרובים שעלולים להזיק.
רוברט פסטורלי
רוברט ג'וזף פסטורלי (באנגלית: Robert Joseph Pastorelli; 21 ביוני 1954 – 8 במרץ 2004) היה שחקן אמריקאי.
לאחר שרכש מוניטין כשחקן אופי מיומן בשנות השמונים והתשעים, חלה הקריירה של פסטורלי לדעוך לאחר מות חברתו בנסיבות מסתוריות בביתו בשנת 1999. הוא מת ממנת יתר בשנת 2004.
ראשית חייו.
פסטורלי נולד בניו ברנזוויק , בנם של לדו פסטורלי (1918–2008), סוכן ביטוח, ודוטי, אמנית. אחותו, גוון פסטורלי, היא זמרת אופרה וסוכנת נדל"ן.
את שנות ילדותו בילה באדיסון שבניו ג'רזי. פסטורלי קיווה להיות מתאגרף מקצועי, אך נאלץ לנטוש את הספורט בגלל תאונת דרכים קטלנית בגיל 19 (בהמשך טען כי חווה חוויית סף מוות, וכי ראה את גופתו במיטת בית החולים מלמעלה, ואביו ליד המיטה מלא-צער). הוא התמכר לסמים נרקוטיים בשנות העשרים המוקדמות לחייו, לפני קריירת המשחק שלו. הוא התגבר על ההתמכרות, אך חזר אליה במהלך חייו המאוחרים.
קריירה.
בסוף שנות השבעים החל בקריירת משחק בתיאטראות העיר ניו יורק, לאחר שלמד באקדמיה לאומנויות התיאטרון בניו יורק ובאולפן השחקנים, ובמקביל עבד כברמן. בשנת 1977 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפקה של "מרד הנעורים". הוא הופיע גם בהפקות של "מוריד הגשם" ו"מותו של סוכן".