בבניין הישיבה הגדולה בכפר חב"ד היו שתי קומות של פנימייה, ובשנת תש"מ נוספה קומה שלישית. בקומת הקרקע היה אולם לימודים, מטבח וחדר אוכל. בי"ג בטבת תשכ"ג עברו התלמידים המבוגרים מלוד לבניין החדש. בית המדרש לא הספיק עבור התלמידים, וכבר בב' באייר תשכ"ג נערכה הנחת אבן הפינה לבית מדרש חדש. בי"ב בתמוז תשכ"ו נערכה חנוכת הבניין שנקרא 'בית פנחס', על שם החסיד פנחס אלטהויז. באותה חגיגה נערכה מגבית 'מגן האלף', שבה נקראו החסידים לתרום אלף לירות. המגבית אפשרה לישיבה להשלים את הבניין, כולל חדרי לימוד, בשנת תשכ"ט (1969). המבנה תוכנן על ידי האדריכל יוסף שנברגר.
עד ה'תשע"ה היה ראש הישיבה הרב יעקב כ"ץ. ראשי הישיבה לאחר פטירתו היו הרב מאיר צבי גרוזמן עד לפטירתו בה'תשע"ז, הרב אליהו לנדא והרב יעקב גולדשמיד. בחודש תמוז ה'תשע"ט מונה לתפקיד ראש הישיבה הרב יוסף יצחק בלינוב.
מלבד המסלול הרגיל - קיים בישיבה מכון ללימודי סמיכה לרבנות על ידי הרב דב טברדוביץ.
המשפיע הראשי הוא הרב שניאור זלמן גופין, לפניו מילאו את התפקיד הרב מנחם מנדל פוטרפס והרב שלמה חיים קסלמן.
תלמידי הישיבה מוציאים קובץ "הערות התמימים ואנ"ש" המכיל חידושי תורה של רבני ותלמידי הישיבה. מדי שנתיים יוצא לאור ספר פלפולים שבו חקירות תורניות בגמרא, הלכה, מנהג ועוד, מאת רבני הישיבה ותלמידיה.
נכון לשנת הלימודים תשע"ט (2018) לומדים בישיבה כ-225 בחורים.
ישיבה קטנה - לוד.
בשנת תשכ"ח החלה בניית מבנה חדש לישיבה בלוד, בקרבת מקום.
בראשות הישיבה עומד הרב יצחק אייזיק קעניג. המנהל הרוחני הוא בנו הרב מנחם מרדכי קעניג. המשפיע והמשגיח הראשי הוא הרב יוסף יצחק בוטמן. בשנים האחרונות (נכון לשנת ה'תשע"ט) נוספו משגיחים לישיבה, דוגמת הרב זעליג אלטהויז והרב שלום אדרי.
נכון לשנת הלימודים תשפ"ב (2021) לומדים בישיבה כ-330 בחורים.
קריית חינוך - אוהלי תמימים כפר חב"ד.
קריית החינוך 'אוהלי תמימים' בכפר חב"ד מיועדת לתלמידים שאינם מתאימים ללמוד לימודי קודש לאורך כל היום. התלמידים לומדים לפני הצהריים לימודי קודש ולאחר מכן חשמל ואלקטרוניקה. קריית החינוך נמצאת בשטח שבו היה בעבר בית הספר למלאכה. בשנת הלימודים תשע"ז (2017) למדו בה כמאה בחורים. מנכ"ל המוסד הוא שמואל רייניץ וראש הישיבה הוא הרב משה הלל.
ג'ון קנדלה
ג'ון אלברט קַנדְלַה (באנגלית: John Albert Kundla; 3 ביולי 1916 – 23 ביולי 2017) היה מאמן כדורסל אמריקאי, מאמנה הראשון של קבוצת מיניאפוליס לייקרס מליגת ה-NBA. לאורך 12 עונותיו בלייקרס הוביל אותה לזכייה באליפות ליגת ה-NBL ול-5 זכיות באליפות ה-NBA. בשנת 1995 הוצג כמאמן בהיכל התהילה של הכדורסל, ובשנת 1996 נבחר לאחד מעשרת המאמנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
ביוגרפיה.
קנדלה נולד בעיירה "סטאר ג'נקשן" שבמדינת פנסילבניה, ועבר בילדותו לעיר מיניאפוליס שבמינסוטה. בין השנים 1936–1939 למד באוניברסיטת מינסוטה ושיחק עבור קבוצת הכדורסל שלה, ובסיום לימודיו החל לשמש כעוזר מאמן בקבוצה. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בחיל הים האמריקאי, ובסיומה חזר למינסוטה ואימן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סנט תומאס אשר במיניאפוליס וסיינט פול.
לקראת עונת 1947/1948 מונה למאמנה הראשון של קבוצת מיניאפוליס לייקרס מליגת ה-NBL, עבור שכר של כ-6,000 דולר לעונה. יחד עם קנדלה, הצטרף ללייקרס הסנטר ג'ורג' מייקן, שהפך במהרה לשחקן הדומיננטי ביותר של אותה תקופה. באותה עונה, היחידה של הלייקרס ב-NBL, הוביל קנדלה את קבוצתו לאליפות הליגה אחרי שגברה בסדרת הגמר על רוצ'סטר רויאלס של ארני רייסן, אל סרבי, רד הולצמן ובוב דייוויס.
בעונת עברה מיניאפוליס לשחק בליגת ה-BAA (שסופחה שנה לאחר מכן לליגת ה-NBA), והפכה מיד לקבוצה המובילה בליגה הודות לכוכביה ג'ורג' מייקן, ורן מיקלסן, ג'ים פולארד וסלייטר מרטין. ב-6 עונותיה הראשונות ב-NBA זכתה מיניאפוליס ב-5 אליפויות, כולן תחת הדרכתו של קנדלה. בתחילת עונת עבר קנדלה לתפקיד בהנהלת הקבוצה, והשאיר את אימון הקבוצה בידי מייקן שפרש זה מכבר. לאחר פתיחת עונה חלשה בה העמידה מיניאפוליס מאזן ניצחונות שלילי 9–30 חזר קנדלה לאמן את הקבוצה, והחזיק בתפקיד עד סיום עונת . בעונתו האחרונה בלייקרס הצטרף לקבוצה הרוקי אלג'ין ביילור, שקלע 24.9 נקודות בממוצע למשחק והוביל את מיניאפוליס לגמר ה-NBA, בו הפסידה לבוסטון סלטיקס בתוצאה 0–4.
בעונת עבר מועדון הלייקרס לעיר לוס אנג'לס, מה שהביא לעזיבתו של קנדלה שהעדיף להישאר במיניאפוליס. בין השנים 1959–1968 אימן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מינסוטה, ולאחר תפקיד זה פרש מאימון.
ב-11 עונותיו כמאמן ראשי ב-NBA העמיד קנדלה מאזן מצטבר של 725 ניצחונות ו-423 הפסדים בעונה הסדירה (58.3%), וכן 95 ניצחונות ו-60 הפסדים בשלב הפלייאוף (63.2%). קנדלה הוא אחד משלושה מאמנים בלבד שהובילו את קבוצתם ל-3 זכיות רצופות באליפות ה-NBA, לצד רד אאורבך ופיל ג'קסון.
ב-23 ביולי 2017 נפטר קנדלה במרכז דיור מוגן במיניאפוליס, בגיל 101.
ג'ון קונדלה
חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית
חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית (בפרסית: جشن‌های ۲۵۰۰ سالهٔ شاهنشاهی ایران, או בשם הרשמי: חגיגות 2500 שנים לייסוד המדינה הקיסרית של איראן, בפרסית: دوهزار و پانصدمین سال بنیانگذاری شاهنشاهی ایران) היו סדרה של חגיגות שהתקיימו בין ה-12 לבין ה-16 באוקטובר 1971 לציון 2,500 שנים להקמתה של המדינה האימפריאלית של איראן ושל ממלכת פרס על ידי כורש הגדול. מטרת החגיגות הייתה להמחיש את ההיסטוריה של איראן כחלון ראווה לקדמה של איראן המודרנית תחת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי, השאה של איראן.
ההכנות.
על פי הסרט התיעודי של ה-BBC, "שחיתות ונפילה: המסיבה האחרונה של השאה של איראן" (Decadence and Downfall: The Shah of Iran's Ultimate Party), שבו רואיינו אנשים שעליהם הטיל השאה את משימת ארגון החגיגות, ההכנות לאירוע ארכו שנה. הלוגו הרשמי של החגיגות היה הכרזת כורש. לאחר שהוחלט על עריכת האירוע המרכזי של החגיגות בעיר העתיקה פרספוליס, שליד שיראז, היה צורך לשפר את התשתיות המקומיות, כולל נמל התעופה הבינלאומי שיראז והכביש המהיר ממנו לפרספוליס. בעוד שנציגי התקשורת ואנשי המנהלה שוכנו בשיראז, החלק העיקרי של החגיגות תוכנן להתקיים בפרספוליס שלצורך האירוע הפכה לעיר אוהלים משוכללת. האזור סביב לפרספוליס נוקה מנחשים ומשאר שרצים. אירועים נוספים במסגרת החגיגות התקיימו בפסארגאדה, מקומו של קבר כורש, וכן בבירה טהראן.
עיר האוהלים בפרספוליס.
משימת תכנונה של עיר האוהלים (נקראה גם "עיר הזהב") הוטלה על חברת עיצוב הפנים מפריז, "בית ינסן" (Maison Jansen). העיר השתרעה על שטח של 0.65 קילומטר רבוע וההשראה להקמתה נלקחה משדה אריג הזהב, מקום פגישתם בצרפת של הנרי השמיני, מלך אנגליה ופרנסואה הראשון, מלך צרפת ב-1520. חמישים אוהלים (למעשה דירות פאר טרומיות עטופות בבדים בעיצוב פרסי מסורתי) סודרו במבנה כוכב סביב למזרקה מרכזית ומספר עצום של עצים ניטעו סביבם במדבר, כדי לשחזר בצורה מסוימת את המראה של פרספוליס בעת העתיקה. כל אחד מהאוהלים צויד בקווי טלפון וטלקס שקישרו את האישיות שהתארחה בו למדינתו וכל מהלך החגיגות צולם בטלוויזיה ושודר לרחבי העולם באמצעות לוויין ישירות מהאתר.
בנוסף הוקם "אוהל הכבוד" לצורך קבלת הפנים למכובדים. המבנה הגדול ביותר באתר היה אולם הנשפים שאורכו היה 68 מטרים ורוחבו 24 מטרים. עיר האוהלים הוקפה בגנים שבהם ניטעו עצים וצמחים שהוטסו מצרפת. שירותי ההסעדה סופקו על ידי מסעדת מקסים מפריז, שנסגרה לכמעט שבועיים לצורך האירוע הנוצץ. המלונאי האגדי מקס בלאוה חזר מפרישתו לגמלאות כדי לפקח על הנשף. מדי המשרתים עוצבו על ידי בית האופנה הפריזאי לנבן (Lanvin). 250 לימוזינות אדומות של מרצדס-בנץ שימשו להסעת האורחים מנמל התעופה ובחזרה. כלי האוכל לסעודה שהיו עשויים מחרסינה יוצרו על ידי חברת לימוז'.
החגיגות.
החגיגות נפתחו ב-12 באוקטובר 1971, כאשר השאה והשאהבנו (הקיסרית פארה דיבה) כיבדו את כורש בקברו שבפסארגאדה. ביומיים הבאים קיבלו השאה ורעייתו את פניהם של האורחים, לרוב בנמל התעופה של שיראז. ב-14 באוקטובר התקיימה סעודה רשמית באולם הנשפים לרגל יום הולדתה של הקיסרית. שישים חברי משפחות מלוכה וראשי מדינה התכנסו סביב לשולחן מתפתל גדול באולם הנשפים. הרמת הכוסית הרשמית בוצעה עם יין רוזה דום פריניון משנת 1959.
תפריט הסעודה והיינות סופקו כאמור על ידי מסעדת מקסים וכללו:
600 אורחים סעדו במשך יותר מחמש שעות וחצי במה שהיה לארוחה הרשמית הארוכה והמפוארת ביותר בהיסטוריה המודרנית, על פי ספר השיאים של גינס. מופע אורקולי, שעוצב על ידי המלחין והאדריכל היווני יאניס קסנאקיס, סיכם את הערב. יום המחרת עמד בסימן מצעד של 1,724 חיילי צבא איראן שלבשו מדים של צבאות האימפריות ששלטו בארץ במשך 2,500 שנים. בערוב היום נערכה באולם הנשפים "מסיבה מסורתית פרסית" רשמית פחות לסיכום האירוע בפרספוליס.
ביום האחרון לחגיגות חנך השאה את "מגדל שהיאד" (לימים מגדל אזאדי) בטהראן, להנצחת החגיגות. המגדל היה גם משכנו של המוזיאון להיסטוריה פרסית ובו הוצג העתק של כתובת הגליל שעליה חקוקה הכרזת כורש, שאותה הגדיר השאה כ"הצהרת זכויות האדם הראשונה בהיסטוריה". הכתובת הייתה גם לסמל של החגיגות ובנאום שנשא השאה על קברו של כורש הוא שיבח את הצהרת החירות העתיקה. החגיגות הסתיימו בעלייה של השאה לקבר אביו, רזא ח'אן.
אבטחה.