תפישות אחרות של חוכמה מדגישות את חשיבותן של תכונות אחרות, שקיומן יביא לכך שהחוכמה תיקנה בלי צורך בניסיון או ביכולת היסקית והיקשית. בחלק מן הדתות, ישנה אמונה כי חוכמה היא מתת אל, המוענקת לאנשים מסוימים בזכות תכונות אחרות בהן הם מחזיקים. לפי ספר בן סירא, למשל, החוכמה מוענקת על–ידי האל בהתאם למידת ה"צדיקות" של אדם. לפי אמונות נוצריות ויהודיות שונות, מוענקת החוכמה לבני אדם מסוימים מראש או על בסיס התנהגות מסוימת בחייהם.
תפישה רווחת רואה בחוכמה דבר שניתן לקנותו באמצעים מיסטיים. כך, לדוגמה, גורס קונפוציוס כי החכמה האצילה ביותר נקנית באמצעות "השתקפות" ואילו אפלטון, הבודהיזם וההינדואיזם גורסים כי החוכמה או ידיעת האמת נקנית באמצעות חשיבה והתעמקות טרנסטנדטלית, או שחוכמה הנקנית בניסיון ובאמצעות כלי היקש והיסק מובילה אדם חכם למסקנה כי יקנה חוכמה נוספת אם יעסוק בחשיבה והתעמקות טרנסטנדטלית כאלו.
חוכמה והצלחה.
נתון נוסף בו נעשה שימוש תכוף כדי לשפוט אם פעולה מסוימת הייתה חכמה ובמיוחד אם אדם מסוים צריך להחשב חכם היא מידת ההצלחה בפעולות הננקטות. אדם הנוקט פעולות מסוימות המוכחות, כעבור זמן, כמוצלחות, ייחשב במקרים רבים לחכם. אדם אחר, שפעולותיו אינן מוכחות ככאלו בעקביות, לא ייחשב חכם, גם אם פעולותיו היו מבוססות על ניתוח רחב ומעמיק של הנתונים הרלוונטיים: הכישלון בחלק גדול מן הפעולות מעיד על כך שהניתוח היה שגוי או שלא כל הנתונים הרלוונטיים הובאו בחשבון.
יחד עם זאת, תפיסות אחרות, גורסות שאין בהכרח קשר בין התוצאה למידת החכמה מכמה סיבות. ראשית, אי אפשר תמיד להבין את חכמת המעשה, ולעיתים לוקח שנים רבות להבין את החכמה הטמונה בהגות או תפיסה מסוימת. שנית, במציאות ישנם פרמטרים רבים, שאינם תמיד יכולים להיות חזויים. שלישית, מידת החכמה של תפיסה מסוימת מוגדרת במקרים רבים על ידי היכולת לסתור את התפיסה הזאת ולהציג תפיסה הפוכה. התייחסות לתוצאות היא דרך לרכישת חכמה אבל אין להתייחס אליה במקרים רבים כמדד לחכמה.
חוכמה ומזל.
הקביעה אם פעולה מסוימת הייתה חכמה, או אם אדם מסוים יכול להחשב חכם מתבססת בעיקר על מידע תצפיתי. בקשר לכל פעולה נבחן המידע הרלוונטי שהיה יכול לעמוד לרשות האדם הפועל, האם המידע לוקט ושימש בפועל בסיס לפעולה, והאם פעולות מסוג זה מבוצעות בעקביות.
לדוגמה, כאשר אדם חולף במכוניתו ליד עץ, שניות ספורות לפני שהכה בו ברק, פעולתו לא תוגדר תוצאה של חכמה אלא של מזל, שכן מידע רלוונטי לא היה זמין לבעל המכונית וממילא לא שימש בסיס לפעולתו. שני האירועים הרלוונטיים, מכת הברק והנסיעה במכונית, לא היו קשורים זה לזה סיבתית.
פרסבורג
ישראל מימון
ישראל מימון (נולד י"ג בטבת ה'תשכ"ו–5 בינואר 1966) הוא איש ציבור ישראלי שכיהן כנשיא והמנכ"ל של ארגון הבונדס. שירת כמזכיר הממשלה בממשלות אריאל שרון ואהוד אולמרט.
חייו.
מימון הוא בוגר תיכון בליך ברמת חן, רמת גן. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1984 בחר לשרת בחטיבת גולני שם סיים קורס קציני חי"ר. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבת ביסלמ"ח. במילואים משרת מימון כקצין אג"ם.
מימון בעל תואר במשפטים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל ועוסק בעריכת דין מאז מאי 1995.
בין השנים 1993-2003 עבד מימון במשרד עורכי הדין הברמן, דובב, שטרן ושות' בתל אביב. הוא החל לעבוד במשרד כסטודנט ולאחר מכן כמתמחה, עד אמצע שנת 1995. בינואר 1999 צורף כשותף למשרד עורכי הדין.
ב-19 ביוני 2002 נבחר ליועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה, אך בטרם הספיק להיכנס לתפקידו, מונה למזכיר הממשלה ב-4 במרץ 2003. הוא כיהן בתפקיד בזמן ממשלת שרון השנייה וביצע את העברת הסמכויות לממלא מקום ראש הממשלה, אהוד אולמרט, אחרי השבץ המוחי השני של ראש הממשלה שרון.
מימון המשיך לשמש כמזכיר הממשלה גם בממשלתו של אהוד אולמרט, עד שהחליט לפרוש לעסקים ב-1 ביולי 2007. הוא הקים משרד העוסק בהפקות ואירועי תוכן ומשמש במספר תפקידים ציבוריים, בהם יושב ראש ועדת ההיגוי של ועידת הנשיא וחבר דירקטוריון בית התפוצות.
במרץ 2016 נבחר ליו"ר הבונדס, ונכנס לתפקידו באוקטובר 2016. בשנת 2021 החליפו בתפקיד דני נוה.
חיים אישיים.
מימון גרוש ואב לשלושה.
פיצ'חדזה
פיצ'חדזה (גאורגית: ფიჩხაძე, אנגלית: Pichkhadze או Pitchhadze) הוא שם משפחה יהודי גאורגי.
בניין הום אינשורנס
בניין ביטוח הבית (באנגלית: Home Insurance Building) היה גורד שחקים ששכן בצומת הרחובות לה-סאל 135 ואדאמס 140 בעיר שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הוא נבנה בשנת 1884 כמטה המשרדים של חברת ביטוח, היה בעל עשר קומות והתנשא לגובה של 42 מטרים. הוא תוכנן על ידי האדריכל ויליאם לה ברון ג'ני ובשנת 1890 הוספו לו שתי קומות נוספות על גגו. הוא נהרס לבסוף בשנת 1931 לטובת בנייתו של בניין הבנק הלאומי לה-סאל.
הבניין היה הראשון שנתמך במסגרת פלדה והוא נחשב לגורד השחקים הראשון בעולם.
היסטוריה.
בניין ביטוח הבית נחשב לגורד השחקים הראשון בעולם הודות לכך שתוכנן בסגנון האדריכלות הייחודית שהתפתחה בעיר שיקגו, המוכרת בשם אסכולת שיקגו, ובזכות שלד הפלדה שלו. למרות זאת, מעולם לא נשא את תואר "הבניין הגבוה ביותר בעולם" ואפילו לא היה לגבוה בשיקגו עם השלמתו.
בזכות השימוש בפלדה, הבניין שקל רק כשליש ממשקלו של בניין בגובה זהה שנבנה מאבן, חומר הבנייה המסורתי באותה תקופה. פקידי העירייה היו כל כך מודאגים שהם הפסיקו את הבנייה לשם חקירת הבטיחות של שיטת הבנייה החדישה באותם ימים. בזכות כך, הבניין נחשב לפורץ דרך ומי שהגדיר את עתיד גורדי השחקים במאה ה-20.
יוסף וכותונת הפסים
אילת מנחמי
הגרי&quot;ז
רשימת חברי הכנסת השבע עשרה
רשימת חברי הכנסת השבע עשרה (אשר נבחרה ב-28 במרץ 2006, והחלה לכהן ב-17 באפריל 2006), ותפקידיהם בממשלה ובכנסת:
כנסיית הגואל
כנסיית הגואל (בגרמנית: Erlöserkirche באנגלית: Lutheran Church of the Redeemer) היא כנסייה לותרנית פרוטסטנטית ברובע הנוצרי של העיר העתיקה בירושלים.
היסטוריה.
הכנסייה שוכנת בקצה הרובע הנוצרי, בסמוך לאזור של חנויות ובתי קפה ששמו מוריסטן. האזור קיבל את שמו משום שבתקופה הצלבנית שכן במקום זה בית החולים סנט ג'ון, על שם יוחנן הקדוש, של המסדר ההוספיטלרי. לאחר כיבושה מחדש של ירושלים על ידי המוסלמים, אשפזו המוסלמים את פצועיהם בבית חולים זה, והם שהעניקו למתחם את השם "מוריסטן", שיבוש של המילה הפרסית "בִימָרֶסְטָאן" - בית חולים.
במתחם המוריסטן, בנוסף לבית החולים הגדול, שכנו שתי כנסיות - כנסיית סנטה מריה לטינה וכנסיית סנטה מריה הגדולה (מז'ורה). הקטנה מבין השתיים, סנטה מריה לטינה, הוקמה במאה ה-12 מתרומות של סוחרים מהעיר אמאלפי שבאיטליה. היא נבנתה, ככל הנראה, בפיקוחו של גרארדוס (או ג'רארד) המבורך, מי שמאוחר יותר היה המייסד של המסדר ההוספיטלרי. כנסיית הגואל בנויה על שרידי כנסייה זו, וחלקים מהבניין המקורי של הכנסייה שולבו במבנה הכנסייה החדש. השרידים של הכנסייה מהתקופה הצלבנית בולטים בעיקר בכניסה הצפונית (החסומה, בדרך כלל) לכנסייה (מול כנסיית אלכסנדר נבסקי). העיטורים משער הכנסייה הצלבנית מתארים את חודשי השנה על פי פעולות חקלאיות. בוני כנסיית הגואל לא נקטו בפעולות שימור מדעיות, כאשר שילבו את השער העתיק לתוך מבנה הכנסייה החדשה, וכתוצאה מכך יש להיעזר בצילומים עתיקים (כדוגמת זו של פליקס בונפיס המוצגת כאן) כדי לזהות מה חדש ומה עתיק.
הכנסייה נבנתה בין השנים 1893–1898. אבן הפינה שלה הונחה על ידי יורש העצר הפרוסי פרידריך השלישי, כחלק מביקורו במזרח התיכון לרגל השתתפותו בחנוכת תעלת סואץ. הקרקע עליה הוקמה הכנסייה ניתנה במתנה ליורש העצר הפרוסי על ידי הסולטאן העות'מאני. הכנסייה נחנכה ב-31 באוקטובר 1898 בביקורם של הקיסר הגרמני וילהלם השני, בנו וילהלם, ואשתו הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה בארץ ישראל. על אחד מקירות אולם התפילה תלוי שלט בשפה הגרמנית המספר על חנוכת הבית והקמתו.
בצמוד למבנה הכנסייה נמצאת אכסניה לותרנית ובה משולב שריד אחר מהתקופה הצלבנית: "קלויסטר" - חצר מוקפת עמודים אשר היוותה חלק מבניין סמוך לכנסיית סנטה מריה לטינה. באחד הפתחים המובילים לקלויסטר, משני עבריו, שרועים שני אריות המהווים בסיסים לעמודים. ככל הנראה אחד משני האריות הללו הוא צלבני במקורו, ונמצא בעת בניית כנסיית הגואל.
הכנסייה, הבנויה באבן שיש לבנה בסגנון נאו-רומנסקי איטלקי, תוכננה על ידי האדריכל פרידריך אדלר. האדריכל וחוקר ירושלים דוד קרויאנקר מוצא קווי דמיון ביו מבנה כנסיית הגואל ומגדל הפעמונים שלה לבין הקתדרלה בעיר פיאצ'נצה שבאיטליה. על בניית הכנסייה פיקח מהנדס גרמני.
מגדל הפעמונים של הכנסייה מתנשא לגובה 40 מטר, ובולט בקו הרקיע של ירושלים. ניתן לעלות לגג המגדל, שבו תצפית מרהיבה על ירושלים. האדריכל פרידריך אדלר ציין במאמר מקצועי שכתב, כי מגדל הפעמונים הוכן על פי סקיצות ששרטט הקיסר וילהלם השני בעצמו. לדבריו את ההשראה למגדל הפעמונים קבל וילהלם השני ממגדל הפעמונים בעיירה טיבולי שליד רומא.
בכנסייה מתקיימים בדרך קבע קונצרטים מוזיקליים המנצלים את האקוסטיקה המעולה של אולם הכנסייה.
נובוהרד-וולינסקי
נוֹבוֹהְרַד-ווֹלִינְסְקִייְ (אוקראינית: Новоград-Волинський; רוסית: Новгород-Волынский או Новоград-Волынский, יידיש: זוועהיל) היא עיר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה. אוכלוסייתה מונה 56,259 איש (2001). העיר נמצאת במקום התנקזות הנהר סמולקה לסלוץ', כ־217 קילומטר מערבית לקייב על 2 דרכים מרכזיות. העיר ידועה כמרכז יהודי חשוב, וכמרכז חסידי חשוב, על שמה הקודם של העיר נקראת חסידות זוועהיל.
היסטוריה.