בעבר מבצרי הדונז היו נבנים על ידי עובדי קורווה כמס עבור אדמותיהם. תחת מס זה כל משפחה סיפקה מספר מסוים מבני משפחתה, בהתאם לצו הפיאודל, ואלו עבדו במשך מספר חודשים בבניית הדזונג.
סמדר (מושב)
סמדר היה מושב עובדים ועולים שנוסד בשנת 1956 על ידי איכרי המושבה הסמוכה בית-גן עולי תוניס, בבקעת יבנאל מצפון למושבה יבנאל שבגליל התחתון.
המועצה המקומית, שהוקמה בשנת 1950, הורכבה מארבעה יישובים הצמודים זה לזה: יבנאל, בית גן, שהיו במקור מושבות, ומשמר השלושה, שהיה במקור מושב. וסמדר, המרוחק יותר, שהיה גם הוא מושב.
לימים צורף המושב למועצה המקומית יבנאל, בדומה למושבה בית-גן ומושב משמר השלושה שצורפו למועצה המקומית יבנאל כבר בשנת 1953.
מרבית השנים אופי ההתיישבות היה חילוני עד מסורתי. בשנת 1986 הגיעה למקום קבוצה די גדולה של חסידי ברסלב בהשראת ביקורו של ר' נחמן מברסלב בשנת 1798, ואלו מהווים כיום 40% מהאוכלוסייה המקומית.
רישום שיכונים ציבוריים
רישום שיכונים ציבוריים - האופן בו נרשמות זכויותיהם של רוכשי הדירות בדיור הציבורי במרשם המקרקעין בישראל.
רקע היסטורי.
לאחר קום מדינת ישראל נפתחו שערי הארץ לעלייה חופשית ואוכלוסיית המדינה הוכפלה תוך שלוש שנים והמשיכה לגדול. המדינה שבשנת קיומה הראשונה עמדה במערכה הכבדה של מלחמת העצמאות, ולאחר סיום המלחמה עברה תקופה של מחסור וצנע, צריכה הייתה למצוא פתרון לבעיית הדיור והשיכון ההמוני של מאות אלפי העולים. חלק מן העולים היו ניצולי השואה שבאו מאירופה וחלקם האחר היו עולים ממדינות ערב, שנאלצו להשאיר כל כספם ורכושם בארצות מוצאם. בתנאים אלה לא היה פתרון לבעיית שיכון העולים בדרך של יזמה חופשית. מה גם שמלאי הקרקעות הפנויות הזמין הגדול ביותר היה בידי המדינה.
המדינה החלה ביישוב עולים במסגרת הדיור הציבורי, בראשונה בבתים ודירות בערים כיפו, חיפה, באר שבע, עכו טבריה, בית שאן וצפת, שהיו רכושם של ערביי ארץ ישראל שעזבו את הארץ במלחמת העצמאות, ועברו לניהולו של האפוטרופוס לנכסי נפקדים ולאחר מכן במעברות, מחנות פחונים ואוהלים שקמו בכל רחבי המדינה. בשנת 1950 הוקמה חברת עמידר, שבמהלך שנות החמישים בנתה בבניה זולה ומהירה בכל רחבי המדינה, שיכונים שנועדו חלקם להשכרה בדמי שכירות סוציאליים וחלקם נמכרו למשתכנים בסיבסוד בעזרת משכנתאות לטווח ארוך. במהלך שנות החמישים והשישים הקימה מדינת ישראל ערי הפיתוח כקריית שמונה, חצור הגלילית, מגדל העמק, ירוחם ודימונה, שאף בהן חלק מן הדירות הושכר למשתכנים וחלק מהן נמכר להם. בשלוש הערים הגדולות הוקמו חברות עירוניות לשיכון שקמונה בחיפה, חלמיש בתל אביב וחברת פרזות בירושלים. כמו כן עסקו בהקמת שיכונים ציבוריים לשם מכירת הדירות שבהם (ולא למטרת השכרתן) חברת השיכון ההסתדרותית שיכון עובדים וחברת שיכון ופיתוח לישראל. בשנת 1972 עברו חלק משהשכונות שבשיכון הציבורי מניהולה של עמידר לניהולה של עמיגור חברת הדיור של הסוכנות היהודית.
החברות שמכרו את הדירות למשתכנים, הן במכירה ישירה והן בהעברה משכירות למכר, התחייבו כי בבוא היום, כשהתנאים יאפשרו זאת, הן תרשומנה את זכויותיהם של המשתכנים בלשכת רישום המקרקעין. כל משתכן, בין זה שרכש את הדירה ישירות מן החברה ובין זה שרכש אותה ממשתכן קודם חתם על ייפוי כוח נוטריוני לפקודת החברה המשכנת, שיאפשר לה לרשום את זכויותיו בלשכת רישום המקרקעין בבוא העת. במשרדי החברות התנהל רישום זמני של זכויות המשתכנים והן הפכו למעין לשכות רישום מקרקעין ("טאבו" בלשון העם, כשמן של הלשכות בימי השלטון העות'מאני). בשנות השישים היה כבר הזמן בשל להתחיל במבצע רישום זכויות המשתכנים בלשכות רישום המקרקעין ולצורך כך חוקקה הכנסת את חוק רישום שיכונים ציבוריים (הוראת שעה), התשכ"ד-1964.
המצב הנוכחי.
החל מראשית שנות התשעים, עם גל העלייה הגדול מברית המועצות לשעבר ניתן על ידי משרד הבינוי והשיכון מעמד של חברה ציבורית משכנת לחברות בניה פרטיות רבות, שהתחייבו לבנות שיכונים לעולים על אדמות מדינה, והמשרד מקפיד על קיום חובותיהן של החברות הללו לבצע רישום החלקות עליהן נבנו הבתים כבתים משותפים על מנת שיתאפשר רישום זכויות רוכשיהן.
נכון לשנת 2006 נרשמו על פי חוק רישום שיכונים ציבוריים מאות אלפי דירות בישראל על שמות רוכשיהן. הרישום הסיר מעל החברות את הנטל לנהל את הרישומים הנוגעים לדירות; העברת זכויות בהן, מתן התחייבויות לרישום משכנתאות לבנקים, חתימה על תוכניות בניה וכיוצא באלה, ומאידך היקנה למשתכנים זכויות רשומות בלשכת רישום המקרקעין על כל היתרונות שמקנות זכויות רשומות.
בשנות התשעים, בעקבות החלטת ועדה ממשלתית שנקראה "ועדת רונן", מועברת זכות בעלות (העדיפה על זכות חכירה) לשמו של המשתכן, בעת רישום זכויותיו על ידי החברה המשכנת. זאת בהתקיים שלושה תנאים:
הרפורמה שנתקבלה.
ב-11 בינואר 2006 אישרה מועצת מינהל מקרקעי ישראל דו"ח של ועדה שנקראה בשם "ועדת גדיש", לביצוע רפורמה מקיפה בתפקידי המינהל ובסמכויותיו. בין עקרונות הרפורמה בקשר לקרקע עירונית, נכללו החלטות בעלות חשיבות רבה לעניין רישום זכויות המשתכנים בשיכון הציבורי. אחת ההחלטות אמרה כי כל חוכרי המינהל (שחוזה החכירה שלהם מהוון) יקבלו בעלות מלאה על דירותיהם. בכך הורחבו הזכויות שהוקנו למשתכנים על פי החלטות "ועדת רונן" והן יחולו לא רק על בניה רוויה, אלא גם על בתים צמודי קרקע, וילות וקוטג'ים שהוקמו על גבי חלקות קרקע. יתר על כן, הרפורמה תחול גם על דירות שנרשמו בעבר על שמות רוכשיהן בחכירה. כדי להרחיב ככל היותר את מעגל הזכאים לרישום בעלות בדירותיהם יתחיל המינהל במבצע היוון רחב היקף.
ימים אחדים לאחר מכן אישרה ממשלת ישראל את החלטת המינהל לאימוץ החלטת "ועדת גדיש". הממשלה הסירה את המחסום האחרון שעמד בפני רישום בעלות על שמותיהם של כל רוכשי הדירות, והוא המניעה שהייתה לרישום זכויות בעלות על שמותיהם של המשתכנים שדירותיהם הוקמו על אדמות הקרן הקיימת לישראל. הממשלה בהחלטתה אישרה הסכם בין הנהלת המינהל לבין הקק"ל, לפיו הקק"ל תעביר לבעלות מדינת ישראל את כל הקרקעות שאינן קרקעות חקלאיות (ובכללן: קרקעות לבנייה, תעשייה, מסחר ותיירות). בתמורה תעביר מדינת ישראל לקק"ל מקרקעין בסדר גודל זהה, שאינם מיועדים כיום לפיתוח, רובם בנגב ומיעוטם בגליל. במסגרת זו יוכלו גם בעלי הדירות, השוכנות על אדמה שהיא כיום אדמת קק"ל, ליהנות מן הרפורמה ולקבל זכויות בעלות על דירותיהם.
חזון ברוך היווני
האפוקליפסה של ברוך
רמת אביב ג
כלב שמש
חסידות סרט-ויז'ניץ
נורמה (סוציולוגיה)
ג'סטין גאטלין
אלקטורים
The Afghan Whigs
The Afghan Whigs (בעברית נכתב האפגן ויגז, וויגס או ויגס) היא להקת רוק אמריקאית. הלהקה הקליטה חמישה אלבומים מוערכים במהלך שנות ה-90, והתאחדה והחלה להופיע שנית בשנת 2011.
למרות שבתחילת דרכו ההרכב היה חלק מסצנת הגראנג' הפופולרית, אלמנטים חזקים של מוזיקה שחורה בשיריו הפריד אותו מלהקות כגון נירוונה ופרל ג'ם.
ביוגרפיה.
על פי השמועה הרווחת, שהפכה למעין אגדה אורבנית בתרבות הרוק האמריקנית, סולן הלהקה גרג דולי פגש את ריק מק'קולום, נגן גיטרה חשמלית, בתוך תא מעצר בסינסינטי. השניים הקימו את האפגן וויגס יחד עם הבסיסט ג'ון קורלי והמתופף סטיב ארל. הלהקה הופיעה עם אלתורים חופשיים על בסיס להיטים של הטמפטיישנס וג'ימי הנדריקס ברחבי אוהיו ודטרויט והוציאה באופן עצמאי את התקליט הראשון שלה, "Big Top Halloween", בשנת 1988. בפועל הייתה זו הקלטת דמו שנמסרה בחינם בהופעות, ואחרי שהלהקה הוחתמה בלייבל הסיאטלי סאב פופ, היא הוציאה בשנת 1990 אלבום בכורה בשם "Up In It". השיר "You My Flower" מתוכו הושמע בתחנות רדיו והיה הראשון לפרוץ את גבולות גרעין המעריצים האדוק של הלהקה.
בשנת 1992 יצא האלבום "Congregation", שסימן את הכיוון הסגנוני של הלהקה באלבומיה הבאים - צליל הארד רוק מחוספס עם השפעות של נשמה. עטיפת האלבום היא מחווה הומוריסטית לאותן השפעות - תצלום של אישה אפרו-אמריקנית בעירום מחבקת תינוק לבן. יציאת האלבום התעכבה בגלל פשיטת רגל של סאב פופ, ורק לאחר הצלחת האלבום "נוורמיינד" של נירוונה הוא יצא לחנויות באירופה ובצפון אמריקה.
בעקבות ההצלחה של הסינגלים "Turn On the Water" ו-"Conjure Me", הלהקה הוחתמה על ידי אלקטרה רקורדס והפכה לאחד מהרכבי האלטרנטיב הראשונים לחתום על חוזה עם חברת תקליטים גדולה. לפני שהקליטו עבור אלקטרה, יצא מיני-אלבום אחרון בסאב פופ - "Uptown Avondale" בסוף 1992, שכלל גרסאות כיסוי ללהיטי מוטאון ורמיקס בסגנון טכנו לשיר המקורי "Milez Iz Ded".
"Gentlemen", אלבום קונספט המתאר מערכת יחסים מתפרקת, יצא בשנת 1993 וזכה להצלחה ביקורתית חסרת תקדים. מבחינה מסחרית הלהקה הגיעה לשיאה - האלבום אף הצליח בזירה הבינלאומית, בעיקר בזכות הקליפים היצירתיים של השירים "Gentlemen" ו-"Debonair" אשר שודרו רבות ברשת MTV ובוימו על ידי דולי (סטודנט קולנוע לשעבר).
למרות ההצלחה הכלכלית, צריכה כבדה של סמים ודפוסי התנהגות כאוטיים מצד דולי גרמו לפירוק בלתי רשמי בן שנתיים של הלהקה - סיבוב הופעות באירופה בוטל בעקבות כמה התקפי חרדה שחווה. בתקופה זו דייב גרוהל שכר את שירותיו של דולי כגיטריסט באלבום הבכורה של פו פייטרז. למעשה גרוהל ודולי הם הנגנים היחידים באלבום.
בשנת 1996 חתמה הלהקה על חוזה עם קולומביה והקליטה את "Black Love", אלבום ששילב פאנק עם מנגינות בהשראת פסקולי סרטים אפלים. הלהיטים מתוכו היו "Honky's Ladder" ו-"Going to Town".