תקציר עלילה.
אוולין (ג'ודי דנץ') היא עקרת בית שהתאלמנה לא מכבר, והיא חייבת למכור את ביתה כדי לכסות על חובות הענק שהותיר בעלה המנוח. גרהם (טום וילקינסון), שופט בבית המשפט העליון שחי בהודו ב-18 השנים הראשונות לחייו, מחליט לפתע לפרוש מעבודתו ולחזור להודו. ג'ין (פנלופי וילטון) ודאגלס (ביל ניי) רוצים לפרוש לגמלאות ומחפשים מקום שידם משגת, אחרי שאיבדו את חסכונותיהם בהשקעה בעסק של בתם. מוריאל (מגי סמית') הייתה סוכנת בית ופרשה לגמלאות. היא זקוקה לניתוח להחלפת מרפק, ומתברר לה שהניתוח בהודו הוא זמין וזול יותר מזה שבבריטניה. מאדג' (סיליה אימרי) מחפשת בעל נוסף, ונורמן (רונלד פיקאפ) מנסה לשחזר את נעוריו. כל אחד מהם מחליט לעבור לגור במלון בהודו, כשהם מתרשמים מהתמונות שבאתר האינטרנט שלו.
כאשר הקבוצה מגיעה למלון הציורי, הם מוצאים שם את סוני (דב פאטל) המנהל הצעיר והאנרגטי, אבל מתקנים רעועים, רחוק ממה שראו בפרסומות. ג'ין המומה מהשוני התרבותי נשארת לרוב במלון, בעוד בעלה יוצא לראות את האתרים שבסביבה. גרהם מגלה שהאזור השתנה מאוד ממה שהיה בנעוריו, והוא נעלם מדי יום ויוצא לנסיעות ארוכות. מיוריאל, על אף שנאת הזרים שלה, מתחילה להעריך את הרופא המטפל בה, ואת המשרתת במלון על השירות הטוב שהיא מעניקה. אוולין מקבלת עבודה לייעץ לעובדים במוקד טלפוני כיצד לתקשר עם לקוחות מבוגרים מבריטניה. סוני מתקשה לגייס כספים כדי לשפץ את המלון. על אף התנגדותה של אמו הוא ממשיך להתראות עם חברתו סונינה (טנה דסאי). מאדג' מצטרפת למועדון כדי למצוא בני זוג, שם היא נפגשת להפתעתה עם נורמן. מאדג' מציגה בפני נורמן את קרול (דיאנה הרדקאסל). הוא מתוודה על היותו בודד ושהוא מחפש חברה. בין השניים מתפתח רומן.
גרהם מגלה לאוולין שהוא מנסה לאתר את המאהב ההודי אותו נאלץ לנטוש בצעירותו. ג'ין, נמשכת אל גרהם בגלל מעמדו החברתי, ובאופן נדיר יוצאת מהמלון כדי לעקוב אחריו, אבל היא מרגישה מושפלת כשהוא מסביר לה שהוא גיי. גרהם מוצא ומתאחד עם אהובו משכבר הימים, ומתברר שהוא התחתן וחי בנישואים של כבוד ואמון הדדיים. אחר כך גרהם נפטר כתוצאה ממחלת לב. אוולין ודאגלס מתקרבים יותר ויותר, דבר שמרגיז את אשתו, וכתוצאה מכך דאגלס מתפרץ ומגנה את נישואיו. מיוריאל מספרת שהיא הייתה סוכנת בית אצל משפחה, ושנאלצה לפרוש לגמלאות אחרי שהכשירה לעבודה בחורה צעירה. היא מרגישה שהיא איבדה כל טעם לחייה.
אחיו של סוני מחזיקים על אחד בשליש הבעלות על המלון, והם מחליטים להרוס אותו. אמו (לילט דוביי) מסכימה לכך, והיא רוצה שסוני יחזור איתה לדלהי ויתחתן עם בחורה שהיא בחרה עבורו. ג'ין ודאגלס מתכוננים לחזור לאנגליה אחרי שנמצא כסף עבורם בחברה של בתם. ג'ין מחכה בשקיקה לחזור לאנגליה, אבל דאגלס מהסס. כעת שהמלון עומד להיסגר גם מאדג' מתכוונת לחזור לאנגליה, ונורמן חושב לעבור לגור עם קרול.
סוני, בעידודה של אוולין, אומר לסונינה שהוא אוהב אותה. הוא מתעמת עם אמו, שבתחילה אוסרת עליו להינשא, אבל לבסוף ואסים הצעיר משכנע אותה בדבריו. הוא מזכיר לה איש אחר שרצה להתחתן עם צעירה יפה וחכמה בניגוד לרצון משפחתו. אמו של סוני מתרגמת את דבריו, ומבינה שהוא מתכוון אליה, ולבסוף היא נותנת את ברכתה לבני הזוג. היא מבקשת מסונינה לדאוג היטב ל"בנה האהוב". לפני ששאר אורחי המלון עוזבים, מגלה מיוריאל שיש לה ניסיון בניהול משק בית, וידע באיזון התקציב. היא בדקה את ספרי החשבונות של המלון, והיא חושבת שהוא לשאת רווחים. היא ניגשת באופן פרטי למשקיע שסוני דיבר איתו, והזמינה אותו למלון כדי לדון בעניין עם סוני. המשקיע מסכים לממן את תוכניותיו של סוני לשיפוץ המלון, בתנאי שמיוריאל תהיה עוזרת המנהל.
כל האורחים מסכימים להישאר במלון – פרט לג'ין ודאגלס. הם מחליטים לטוס חזרה הביתה. המונית שלהם נתקעת בפקק תנועה, ונהג ריקשה מסכים לקחת רק אחד מהם לשדה התעופה. ג'ין רואה בכך סימן שעליהם להיפרד; היא נפרדת ממנו לשלום ונוסעת. הוא מגיע למלון אחר שמתברר שאינו אלא בית בושת ומאורת סמים, וממשיך לשוטט ברחובות במשך כל הלילה. בבוקר דאגלס מגיע למלון ופוגש את אוולין שיוצאת לעבודתה. הוא מבקש ממנה לצאת איתו. בסיום הסרט רואים את מיוריאל מקבלת אורחים חדשים בלובי מחודש ואלגנטי, מאדג' סועדת עם גבר הודי נאה, נורמן וקרול חיים יחד באושר. סוני וסונינה רוכבים על האופנוע ועוברים בדרכם את דאגלס ואוולין.
הפקה.
המפיקים גרהם ברודבנט ופיטר צרנין היו הראשונים שראו את הפוטנציאל לסרט קולנוע ברומן של דבורה מוגאץ'. הרעיון של מיקור חוץ של היציאה לגמלאות קסם להם. הם הזמינו תסריט לפי הרעיון אצל התסריטאי אול פרקר.
פרקר רצה שהדמויות המבוגרות יעזבו את הסביבה הטבעית שלהם, ולכלול אותם בקומדיה רומנטית. בתחילה התקשו למצוא אולפן. Working Title Films דחו את פנייתם בטענה שהסרט לא יימכר, אבל לבסוף יצרו את הסרט באולפני Participant Media ו-Blueprint Pictures.
פרסים.
ב-2012 זכה הסרט בפרס Cinema Scapes לסרט הבינלאומי הטוב ביותר במסגרת פסטיבל הסרטים של מומבאי. הסרט והשחקנים היו מועמדים לחמישה פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי.
יחסי לבנון–מצרים
יחסי לבנון–מצרים הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה הלבנונית לבין רפובליקת מצרים הערבית.
היסטוריה.
בתקופה שבין השנים 1952–1970, היחסים בין לבנון למצרים לא היו יציבים, בשל היחסים האסטרטגיים החזקים של לבנון עם ארצות הברית, אשר נחלשה עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון. בנוסף השלטון הלבנוני חשש לאבד את הריבונות של המדינה לאחר איחוד סוריה ומצרים למדינה אחת בשנת 1958. בשנת 1979 חתמה מצרים על הסכם שלום עם ישראל, וניתקה את קשריה עם ארגוני הטרור בלבנון. עם זאת, בשנת 2011, בעקבות המהפכה במצרים (2011) עלה לשלטון מוחמד מורסי והאחים המוסלמים, שהביעו נכונות לכונן שיתוף פעולה עם החזבאללה. בפברואר 2017 הצהיר נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי, כי מצרים תמשיך לתמוך בלבנון בכל תחומי שיתוף הפעולה.
יחסים כלכליים.
בשנת 2005 מחזור המסחר בין המדינות הסתכם בכ-248 מיליון דולר, ובשנת 2009 גדל המחזור ל-346 מיליון דולר. היצוא המצרי ללבנון כולל: מוטות ברזל ופלדה, תפוחי אדמה, שמן, בעלי חיים, גבינה, פלסטיק, ואילו היצוא הלבנוני למצרים כולל: גרוטאות ברזל, תפוחים, פלסטיק, חומצה זרחתית, נייר וקרטון, טרקטורים וחלקי חילוף לכלי רכב.
יחסים דיפלומטיים.
לבנון מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר קונסוליה כללית באלכסנדריה, ואילו מצרים מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות בלבד.
משפט רפואי וביו אתיקה (כתב עת)
"משפט רפואי וביו אתיקה" הוא שנתון שפיט בנושא אתיקה רפואית היוצא לאור על ידי "המרכז למשפט רפואי וביו-אתיקה" של הקריה האקדמית אונו, בעריכת גיל סיגל.
כתב העת עוסק ב"חקר הביו-אתיקה, המשפט הרפואי ויחסי הגומלין שבין אתיקה, מדע, רפואה ומשפט. מבקש לעורר את השיח הישראלי בתחומים אלו ומהווה במה לחוקרים, משפטנים, רגולטורים, ורופאים המבקשים לדון בשאלות מהותיות הניצבות ביסוד התפתחות הרפואה, המדע, הטכנולוגיה הרפואית, המשפט הרפואי ועיצוב המדיניות הציבורית".
כתב העת משמש עבור בית המשפט העליון כאסמכתא, בפסקי דין רבים שעניינם אתיקה רפואית ומשמש אסמכתא לוועדות ציבוריות העוסקות בתחום
המאמרים המתפרסמים בכתב העת.
גליונות "משפט רפואי וביו אתיקה", מכילים מאות מאמרים מקצועיים, העוסקים בתחומי רפואה, מדע, משפט ואתיקה בתחומים הרלוונטיים ובהם זכויות חולים, רשלנות רפואית, טכנולוגיה רפואית, גנטיקה, השתלות איברים, טכנולוגיות פריון, בריאות הציבור, אתיקה רפואית ופסיכיאטריה. מטרתו המוצהרת של כתב העת: "למלא חלל קיים באקדמיה המשפטית בישראל בתחום המשפט הרפואי והביו-אתיקה, כאשר מסגרת כתבי העת המשפטיים הקיימת אינה מאפשרת חשיפה כמותית ואיכותית של המחקר הקיים."
עם חברי המערכת נמנים הפרופסורים גיל סיגל, גבריאלה שלו, מישל רבל, עמוס שפירא, משה הלברטל, יהושע שמר, אברהם שטינברג, שמעון גליק, רון קליינמן, דודי שורץ, בולק גולדמן, ראש היחידה למדיניות גנטית וביו-אתיקה במשרד הבריאות, דניאל סטטמן, אבינעם רכס ראש הלשכה לאתיקה של ההסתדרות הרפואית, פרופ' דוד פרנקל, נעם זהר, וכן יוסף חיים שפירא, לאה ופנר, מזכ"ל ההסתדרות הרפואית, ד"ר פנינה אבירם-ליפשיץ, ד"ר אמל ג'אברין וד"ר ריבי שומרוני-כהן.
הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור בינואר 2008, התמקד בהיבטים שונים של חוק החולה הנוטה למות לצד מחקר על קריטריונים אתיים לתעדוף טכנולוגיות ושירותי בריאות שפרסם מכון גרטנר.
הגיליון השני עסק בהיבטים משפטיים והאתיים הנובעים מהתפתחות המואצת של המחקר המדעי והרפואי בתחום הגנטיקה וטכנולוגיית רבייה, לצד זכויותיהם ומעמדם של אלה המוגדרים כסובלים ממחלה או נכות נפשית. על המאמרים הבולטים נמנו "הזכויות לשירותי בריאות הנפש ומדיניות הפעלתם בישראל: בין רפואה, משפט וחברה" ו"מבט משפטי על שאלת השיבוט והמחקר בשיבוט של בני אדם".
הגיליון השלישי יצא לאור בשנת 2010, התמקד בתחום הפסיכיאטריה.
הגיליון הרביעי יצא לאור בשנת 2011, התמקד בהולדה ופוריות.
הגיליון החמישי יצא לאור בשנת 2013, התמקד בשאלות מימון טיפולים רפואיים.
הגיליון השישי יצא לאור ביוני 2015 בתקופה בה התחולל עימות גלוי בנושא הזנה בכפייה של שובתי רעב, בין עמדה אתית רשמית של ההסתדרות הרפואית הישראלית לבין חוקי המדינה ועמדות ציבוריות רווחות. כתב העת התייחס בהרחבה לנושא, ואף הגדיר אותו כ"נקודת מפנה בביו-אתיקה הישראלית".
פורד גרנדה