בשנת 2019 במהלך כהונתו השנייה, התחוללה סערה בכפר סביב מכרז קרקעות של רשות מקרקעי ישראל, בעקבות זכייה של משפחה שאינה צ'רקסית במכרז. רבים מתושבי הכפר האשימו את ראש המועצה בתוצאות המכרז .
זכריא הוא נציג הצ'רקסים בישראל בפדרציה הצ'רקסית העולמית ובעל זכות הצבעה.
חיים אישיים.
נשוי ואב לארבעה ילדים.
משרד המשטרה הפלילית של הרייך
משרד המשטרה הפלילית של הרייך (בגרמנית: Reichskriminalpolizeiamt, בראשי תיבות RKPA), היה מחלקה מרכזית לחקירות פליליות בגרמניה הנאצית, שנוסדה בשנת 1936, לאחר פירוק משרד המשטרה הפדרלית של המדינה הפרוסית (Landeskriminalpolizeiamt).
גוף זה מוזג יחד עם מחלקת המשטרה החשאית, Geheime Staatspolizei (הגסטאפו) כשתי מחלקות של Sicherheitspolizei (SiPo). ה-SiPo היה כפוף לריינהרד היידריך. בספטמבר 1939, עם הקמת המשרד הראשי לביטחון הרייך הפכה משטרת ביטחון המדינה, Sicherheitspolizei, לסוכנות משלתית שמוזגה לתוכו.
ארגון מרכזי.
הארגון המרכזי הכיל מרשם מעקב ארצי ואחד עשר מרכזים לחקירת פשעים לאומיים.
ארגון אזורי.
הגוף הפעיל 14 יחידות חקירה אזוריות ("Kriminalpolizeileitstellen") ו-51 סניפים מקומיים.
מיזוג.
בשנת 1936 הוקמה ה-RKPA לאחר שהמחלקה לחקירות פליליות (Landeskriminalpolizeiamt) הפכה למחלקת החקירות הפליליות הלאומית של גרמניה. סוכנויות המשטרה הממלכתיות בגרמניה חולקו אז באופן סטטוטורי למשטרת הסדר (Ordnungspolizei) ולמשטרת הביטחון (Sicherheitspolizei; SiPo). ה-RKPA אוחד יחד עם משטרת המדינה החשאית, Geheime Staatspolizei כשתי מחלקות משנה של SiPo. ריינהרד היידריך היה אחראי על ניהולו, לאחר שכבר היה ראש Sicherheitsdienst (SD) והגסטאפו. ארתור נבה מונה למנהל משרד המשטרה הפלילית ודיווח להיידריך.
בספטמבר 1939 הוקם ההמשרד הראשי לביטחון הרייך (Reichssicherheitshauptamt, RSHA) כארגון ממונה על כלל סוכנויות החקירה והביטחון הממלכתיות השונות. הגוף הפך למחלקה 5 (Amt V) ונודע בשם המשטרה הפלילית ("Kriminalpolizei"). ב-15 באוגוסט 1944, פרידריך פנצינגר נכנס לתפקיד ראש מחלקה 5, עד תום המלחמה באירופה.
Columbine
Columbine הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הדנית אאורה דיון. אלבום הבכורה יצא לאור ב-28 בינואר 2008 (בעולם) וב-27 בנובמבר 2009 (באירופה) על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים של דנמרק.
אנטואן-מארי-בנואה בסון
אנטואן-מארי-בנואה בסון (בצרפתית: Antoine-Marie-Benoit Besson; 14 בספטמבר 1876 – 23 ביולי 1969) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה אשר פיקד על קבוצת הארמיות השלישית שהוצבה לאורך נהר הריין ואיישה את קו מאז'ינו.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
בסון נולד ב-14 בספטמבר 1876 בפומה, והיה בנם של בנדיקטוס בסון, חקלאי וראש העיר של פומה, ומארי דוראן. אחיו הגדול היה קולונל אנטואן בסון, ובנוסף הוא היה דודו של אנטואן פינאי, מדינאי.
בשנת 1895 הוא התגייס לצבא צרפת, ובשנת 1898 הצטרף לרגימנט הזואבים ה-4. ב-29 באוקטובר 1901 בסון התחתן בסלון-דה-פרובנס עם קרוליין מנס, ממנה נולדו לו שני ילדים. בשנת 1905 הוא שירת ברגימנטים של הארטילריה ה-6 וה-13, ולאחר מכן הצטרף לרגימנט השאסורים האפריקניים ה-4. בדצמבר אותה שנה הוא הצטרף לרגימנט הרגלים ה-90, ובשנת 1907 הוא הצטרף לרגימנט הרגלים ה-99. לאחר מכן הוא הצטרף למטה הקורפוס ה-14, ובשנת 1908 הצטרף לרגימנט הרגלים ה-52 והועלה לדרגת קפיטן.
מלחמת העולם הראשונה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בסון בתחילה במטהו של מפקד הארמייה החמישית, שארל לנרזאק, ולאחר מכן מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-61. בינואר 1917 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל, ובאוגוסט אותה שנה מונה למפקד רגימנט הזואבים ה-4. במרץ 1918 הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-8, וביוני אותה שנה הוא הועלה לדרגת קולונל.
בין המלחמות.
ב-15 ביוני 1919 מונה בסון לראש מטה הקורפוס ה-15, וב-22 ביולי 1922 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-141. ב-21 בדצמבר 1926 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה, וב-9 בפברואר 1927 הוא מונה למפקד החטיבה ה-58. ב-4 בפברואר 1931 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה ומונה למפקד הדיוויזיה ה-15, וב-12 בדצמבר 1933 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס ומונה למפקד הקורפוס ה-16. ב-25 במאי 1936 הוא מונה למפקד האזור הצבאי פריז, וב-8 ביולי 1937 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמה ומונה לחבר במועצת המלחמה העליונה.
מלחמת העולם השנייה ואחריתו.
ב-3 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד הארמייה השישית, וב-18 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד קבוצת הארמיות השלישית שכיסתה את קטע קו מאז'ינו לאורך נהר הריין וגבול שווייץ. הוא ופיקודיו נכנעו לאחר ה-25 ביוני כאשר יחידות הפאנצר הגרמניות הגיעו לגבול שווייץ וניתקו את קו מאז'ינו משאר צרפת.
ב-28 ביולי 1940 הוא מונה למנהל ארגון הסיוע לשבויי המלחמה, וב-20 באוגוסט אותה שנה הוא פרש מהצבא. בשנת 1943 הוא פרש מתפקידו בארגון הסיוע לשבויים, וב-23 ביולי 1969 הוא מת בביתו בפריז.
נעמי לשם
נעמי לשם (נולדה בנובמבר 1963) היא אמנית-צלמת ישראלית.
ביוגרפיה.
נעמי לשם נולדה בירושלים בנובמבר 1963. היא בוגרת המחלקה לצילום במכללת הדסה בירושלים. עבודותיה עוסקות במנעד של התמודדויות קונספטואליות ברבדים השונים של החיים לצד המוות, נושא שהטיפול בו הושפע בין היתר ממהלך חייה כדור שני לשואה וכאלמנת צה״ל מגיל צעיר, וכן מהחוויה הישראלית הקולקטיבית.
לשם הציגה תערוכות רבות בישראל, אירופה וארצות הברית, הוציאה קטלוגים וספרי אמן בישראל ומחוצה לה. עבודותיה נמצאות, בין היתר, באוסף מוזיאון ישראל בירושלים, מוזיאון תל אביב לאומנות, בפלורידה שבארצות הברית, אוסף Meeschaert בפריז ואוספים פרטיים רבים.
לשם לימדה ומלמדת במכללות ובמוסדות שונים וכן באופן פרטי בסטודיו שלה.
מאפייני עבודתה.
אחד המאפיינים את השפה הצילומית שלה הוא שימושה בפורמט ריבועי וב של צילום בסרט ב. לעבודותיה שפה מובהקת ונקיה, בה היא חוקרת נושאים כמו שלבי ביניים, חיים ומוות.
לבד מסדרת ה"ישנים", לשם נוהגת להשתמש באור הצהריים הישראלי הנוקשה, בדרך כלל בקיץ. לשם עובדת בעיקר בסדרות מושגיות בהן קווים נרטיביים וויזואלים מקשרים בין היצירות.
לשם זכתה בפרס קונסטנטינר לאמן ישראלי מטעם מוזיאון תל אביב לאומנות לשנת 2009. מדברי השופטים בנימוקיהם למתן הפרס: "…נעמי לשם (נ. 1963) שעבודתה נוגעת באתרים של אובדן והיעלמות, מציגה סדרת תצלומים של מסלולי המראה במקומות שונים בישראל, אשר בחורות צעירות עומדות, צועדות או רצות בהם ברגליים יחפות.. גבן של הבחורות מופנה אל המצלמה ופניהן אל האופק, אל נקודת המגוז במרכז התצלום, המחלקת את הנוף לשמים וארץ ומייצרת נקודת המראה חדשה, שאינה כפופה לעצם המסלול אלא לקומפוזיציה של התצלום...".
במקביל לקבלת הפרס הוצגה תערוכת סדרת המסלולים במוזיאון תל אביב לאומנות בשנים 2009–2010. תערוכה חשובה נוספת שהוצגה בגלריה נגא לאומנות עכשוית בתל אביב בשנת 2019 נקראה "רוחות של אחרים", ובה חרגה נעמי לשם ממנהגה לצאת מתוך הביוגרפיה האישית שלה וחקרה נקודות מוצא שנובעות מתוך היסטוריות של אחרים- אינדיבידואליות או קולקטיביות. מדימויים שצולמו בשוחות מלחמת העולם הראשונה באלזס עד תקריב של תליון בלגי שנות ה-40 של המאה הקודמת, מונח על חזה של אישה ישראלית צעירה.
סדרת עבודות חשובה של לשם נקראת "ישנים" בה היא צילמה במשך שלוש שנים בני נוער תוך כדי שלב שינה מסוים שלהם בחדרם בבתיהם, בני נוער בישראל, שווייץ, גרמניה, צרפת וארצות הברית. הסדרה עוסקת הן בנושא הדיוקנאות והן בדיון במצב הביניים של השינה כמייצג שלב בין חיים ומוות בתרבויות ובדתות השונות. סדרה זו הוצגה במוזיאון ישראל לאומנות בירושלים, גלריה אנדראה מייזלין בניו יורק, מוזיאון בשווייץ ועוד. כמו כן יצא ספר בהוצאת הספרים השווייצרית בשיתוף פעולה עם אבן חושן הישראלית ובה מופיעים 32 דימויי הישנים לצד טקסטים שנכתבו במיוחד עבור העבודות על ידי אשכול נבו, ערן צור וראובן קופרמן הישראלים, השווייצרי, הגרמנייה, ודוד אלבחרי הסרבי/קנדי.
אוספים.
תצלומיה של לשם נמצאים באוספים רבים ברחבי הארץ והעולם.
משטרת הפלילים הפדרלית (גרמניה)
משרד משטרת הפלילים הפדרלית בגרמניה (בגרמנית: Bundeskriminalamt, בראשי תיבות: BKA) היא סוכנות משטרה פדרלית למודיעין משטרתי וחקירות פליליות בגרמניה, הכפופה ישירות למשרד הפנים הפדרלי. משרדיה ממוקמים בוויסבאדן, הסן ולה סניפים מרכזיים בברלין ובמקנהיים ליד בון. בראשה עומד הולגר מינך מאז דצמבר 2014.
הסוכנות אחראית לתיאום שיתופי פעולה בין הפדרציה לכוחות משטרת המדינה; חקירת מקרים של פשע מאורגן בינלאומי, טרור ומקרים אחרים הקשורים לביטחון לאומי; הגנה על חברי המוסדות החוקתיים ועל עדים פדרליים. כאשר היא מתבקשת על ידי רשויות המדינה, או שר הפנים הפדרלי, היא גם מקבלת אחריות לחקירות בתיקים גדולים בהיקף מסוים. יתר על כן, התובע הכללי של גרמניה יכול להורות לה לחקור מקרים בעלי עניין ציבורי מיוחד. משרד המשטרה הפלילית הפדרלית הוקם בשנת 1951, כאשר וויסבאדן, במדינת הסן, נקבע כמקום מושבו.
המשטרה הגרמנית מאורגנת - על פי הגדרת החוקה הגרמנית - ברמה של מדינות הפדרציה (למשל משטרת נורדריין-וסטפאליה, משטרת מדינת בוואריה, משטרת ברלין). חריגים הם המשטרה הפדרלית, משטרת הפלילים הפדרלית (BKA) ומשטרת הפרלמנט הגרמנית. מסיבות היסטוריות לכל כוחות המשטרה הפדרליים הללו יש סמכות משפטית ספציפית ומוגבלת.