צרפת היא המשקיעה הרביעית בגודלה בהולנד; היצואנית השלישית בגודלה, והיבואנית השישית בגודלה הולנד היא גם היצואנית השביעית בגודלה בצרפת, והיבואנית הרביעית בגודלה על פי משרד החוץ הצרפתי, כ-400 חברות צרפתיות בענפי השירות, המתכות, והחקלאות פעילים בהולנד, כולל אקור, אייר פראנס-KLM, ועוד הרבה חברות. כמו כן פעילות הרבה חברות הולנדיות בצרפת, וקיים שיתוף פעולה מלא בין המדינות בצרכי הסחר השונים.
שיתוף פעולה ביטחוני.
שתי המדינות משתפות פעולה בלחימה בסמים, ומקיימות מפגשים שנתיים בהאג ובפריז כדי לייעל את הפיקוח על כך.
יחסים דיפלומטיים.
הולנד מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-13 קונסוליות באז'אקסיו, בורדו, ברסט, קאלה, לה האבר, ליל, ליון, מרסיי, מונפלייה, סטרסבור, פרפיניאן, ניס וטולוז. מאידך, צרפת מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג, ו-8 קונסוליות בהאג, אמסטרדם, חרונינגן, מאסטריכט, מידלבורך, רוטרדם, דן בוס ואוטרכט
ביקורים רשמיים.
נשיא צרפת פרנסואה הולנד ביקר בהולנד ב-20 בינואר 2014, ונפגש עם וילם-אלכסנדר, מלך הולנד, מקסימה, מלכת הולנד, ועם ראש הממשלה מארק רוטה. הוא גם נפגש עם בית הנבחרים ועם הסנאט, והתייחס לקשרים הדיפלומטיים והפוליטיים בין שתי המדינות.
קלרינט רבע טון
מקסימיליאן, דוכס הוהנברג
מקסימיליאן קרל פרנץ מיכאל הוברט אנטון איגנציוס יוזף מריה, דוכס הוהנברג (בגרמנית: Maximilian Karl Franz Michael Hubert Anton Ignatius Joseph Maria Herzog von Hohenberg; 29 בספטמבר 1902 - 8 בינואר 1962) היה בנם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
מקסימיליאן נולד ב-29 בספטמבר 1902 בווינה, בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו היה פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואמו הייתה סופיה, דוכסית הוהנברג. הוא היה בנם השני. חרף העובדה שאביו היה יורש העצר של האימפריה האוסטרו-הונגרית, ואמור היה לרשת את התואר קיסר אוסטריה ומלך הונגריה עם מותו של הקיסר המזדקן פרנץ יוזף הראשון, הרי שמקסימיליאן היה מנושל מכל זכות לרשת אי פעם את הכתר, כיוון שהוריו היו נשואים בנישואים מורגנטיים. מקסימיליאן ירש עם לידתו את התואר "נסיך הוהנברג" מאמו.
הוריו צפו עבור ילדיהם חיים נורמליים ורגילים של אצולה כפרית. אחותו סופיה העידה מאוחר יותר שהם חינכו אותם לדעת שהם אינם מיוחדים. הם השקיעו בהם זמן רב, ופרנץ פרדיננד שמח במיוחד על כך שבניו יוכלו בעתיד להינשא מאהבה בלבד, ולא נישואים פוליטיים לבן אצולה. ב-28 ביוני 1914 נרצחו הוריו ביריות בידי קבוצת לאומנים בוסנים וסרבים, רצח אשר הוביל למלחמת העולם הראשונה. אחד הרוצחים, נדלקו צ'ברינוביץ', שלח מכלאו מכתב אל הילדים ובו ביקש את סליחתם על שגזל מהם את הוריהם. מקסימיליאן כתב מכתב תשובה בו הודיע לצ'ברינוביץ' שהוא סולח לו. אחותו סופיה חתמה על המכתב, אולם האח השלישי, הנסיך ארנסט סירב לחתום.
מקסימילאן ואחיו עברו לידי ידיד של הוריהם, ולאחר מכן לידי סבתם החורגת הארכידוכסית מריה תרזה. שר הטקס הקיסרי הנסיך ממונטנובו, אשר היה אויב מושבע של פרנץ פרדיננד וסופיה, דאג גם להשפלתם של שלושת היתומים שלהם. הוא דאג שייאסר עליהם להשתתף בלוויה, ואף ניסה ללא הצלחה לאלץ אותם לשלם את העלות שלה מכספי הירושה שלהם. בעקבות הרצח, שודרג תוארו של מקסימיליאן ל"דוכס הוהנברג", והוא מונה לראש בית הוהנברג. בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ב-1918, ביטול המונרכיה ופירוק האימפריה האוסטרו-הנגרית, הוחרמו מרבית נכסיהם בידי ממשלת צ'כוסלובקיה, והם עברו לגור בטירת ארססטן בדרום אוסטריה. ב-1926 קיבל מקסימיליאן תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת גראץ, ונישא לרוזנת מריה אליזבת בונה פון ואלדנבורג צו וולפיג אונד ואלדזה. הוא עבד כעורך דין, וניהל את מה שנותר מנכסי המשפחה. הוא היה פעיל בתנועה מלוכנית, ועמד בקשר הדוק עם אוטו, נסיך הכתר של אוסטריה. בשנת 1934 הוא עמד בראש ועדה להחזרת נכסיה וזכויותיה של בית האבסבורג.
הוא ואחיו ארנסט, התנגדו לאנשלוס, ולפיכך ב-14 במרץ 1938 נשלחו יחד למחנה הריכוז דכאו. הם הועסקו בעבודות משפילות שנועדו לשבור את רוחם, אולם נשאו אותם באורך רוח ובעליזות, והיו ביחסים חבריים עם מרבית האסירים. אשתו של מקסימיליאן נפגשה עם הרמן גרינג, והצליחה לפעול לשחרורו לאחר חצי שנה. ארנסט לעומת זאת הועבר למחנה אחר ושוחרר רק ב-1943. מרבית נכסי בית הוהנברג הופקעו או נמכרו בכפייה בידי הנאצים. ב-1945, נבחר מקסימיליאן, בהסכמת שלטונות הכיבוש הסובייטיים לראש עיריית ארסטטן. הוא שימש בתפקיד במשך שתי קדנציות שנמשכו חמש שנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הוא היה נציגו של הנסיך אוטו במשא ומתן מול ממשלת אוסטריה על החזרת נכסים של בית הבסבורג לידיים המקוריות ועל ביטול החוק ההבסבורגי אשר מנע מבני הבסבורג להיכנס לאוסטריה. הוא נכשל בכך כישלון חרוץ. הוא נפטר ב-8 בינואר 1962 בגיל 59, כתוצאה מהשפעות מאוחרות של ההתעללות שעבר בידי הנאצים.
משפחתו.
הוא נישא לרוזנת מריה אליזבת בונה פון ואלדנבורג צו וולפיג אונד ואלדזה אשר ילדה לו שישה ילדים:
קניון שער הצפון
קניון שער הצפון הוא מרכז קניות הנמצא סמוך לצומת קריית אתא, ובסמוך לכביש 22 ("כביש עוקף קריות").
היסטוריה.
הקניון הוקם בשיתוף חברת שיכון ובינוי מקבוצת אריסון וקבוצת ברונפמן-פישר בהשקעה של כ-600 מיליון שקלים, ותוכנן על ידי משרד משה צור אדריכלים. הקניון מחובר לסניף קריית אתא של "איקאה", החנות הצפונית של הרשת בישראל, כך שמסדרונות הקניון מובילים ישירות אל הסניף וממנו, ללא צורך במעבר לבניין נפרד.
קניון שער הצפון פתח את שעריו לציבור באוקטובר 2014 והוא הקניון הראשון בישראל שהוא בעל תקן לבנייה ירוקה בכלל ובעל הסמכת "LEED" בפרט. התכנון שלו שילב בתוכו כיכרות כניסה, המשמשות גם כמקומות עצירה ומנוחה. בנוסף, תקרת הקניון היא שקופה, לצורך מתן אפשרות לאור השמש לחדור פנימה, כחלק מפעילותו כקניון בבנייה ירוקה.
בקניון הוסדרו 200 חניות לאופניים.
שטח הקניון הוא כ-60,000 מ"ר ופועלים בו כ-100 בתי עסק. ביניהם, סופרמרקט של רשת שופרסל, חנויות אופנה והנעלה ובתי קפה. החל מאפריל 2018, בשטח הקניון ממוקמת גם לשכה של רשות האוכלוסין וההגירה.
הקניון ממותג כ"קניון המשפחות של הצפון". משנת 2015 ועד אמצע 2018, הובילה הקומיקאית ליטל שוורץ את הקמפיין הפרסומי שלו.
מנכ"ל הקניון הוא דותן שלום.
בשנת 2021 בסמוך לקניון הוקם מתחם Redesign.
ארנסט, נסיך הוהנברג
ארנסט אלפונס פרנץ איגנאץ יוזף מריה אנטון, נסיך הוהנברג (; 27 במאי 1904 - 5 במרץ 1954) היה בנם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
ארנסט נולד ב-27 במאי 1904 בטירת קונופישטה, 50 ק"מ מדרום לפראג. אביו היה פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואמו הייתה סופיה, דוכסית הוהנברג. הוא היה בנם השלישי. חרף העובדה שאביו היה יורש העצר של האימפריה האוסטרו-הונגרית, ואמור היה לרשת את התואר קיסר אוסטריה ומלך הונגריה עם מותו של הקיסר המזדקן פרנץ יוזף הראשון, הרי שארנסט ואחיו היו מנושלים מכל זכות לרשת אי פעם את הכתר, כיוון שהוריהם היו נשואים בנישואים מורגנטיים. ארנסט ירש עם לידתו את התואר "נסיך הוהנברג" מאמו.
הוריו צפו עבור ילדיהם חיים נורמליים ורגילים של אצולה כפרית. אחותו סופיה העידה מאוחר יותר שהם חינכו אותם לדעת שהם אינם מיוחדים. הם השקיעו בהם זמן רב, ופרנץ פרדיננד שמח במיוחד על כך שבניו יוכלו בעתיד להינשא מאהבה בלבד, ולא נישואים פוליטיים לבן אצולה. ב-28 ביוני 1914 נרצחו הוריו ביריות בידי קבוצת לאומנים בוסנים וסרבים, רצח אשר הוביל למלחמת העולם הראשונה. אחד הרוצחים, נדלקו צ'ברינוביץ', שלח מכלאו מכתב אל הילדים ובו ביקש את סליחתם על שגזל מהם את הוריהם. אחיו של ארנסט, הדוכס מקסימיליאן כתב מכתב תשובה בו הודיע לצ'ברינוביץ' שהוא סולח לו. אחותו סופיה חתמה על המכתב, אולם ארנסט סירב לחתום עליו.
ארנסט ואחיו עברו לידי ידיד של הוריהם, ולאחר מכן לידי סבתם החורגת הארכידוכסית מריה תרזה. שר הטקס הקיסרי הנסיך ממונטנובו, אשר היה אויב מושבע של פרנץ פרדיננד וסופיה, דאג גם להשפלתם של שלושת היתומים שלהם. הוא דאג שייאסר עליהם להשתתף בלוויה, ואף ניסה ללא הצלחה לאלץ אותם לשלם את העלות שלה מכספי הירושה שלהם. בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ב-1918, ביטול המונרכיה ופירוק האימפריה האוסטרו-הנגרית, הוחרמו מרבית נכסיהם בידי ממשלת צ'כוסלובקיה, והם עברו לגור בטירת ארססטן בדרום אוסטריה. הוא היה פעיל בתנועה מלוכנית, ועמד בקשר הדוק עם אוטו, נסיך הכתר של אוסטריה. כמו כן הוא היה חבר במיליציית היימווהר ("משמר הבית").
בעקבות מעצרו של צעיר יהודי בשם לבנשוס שזרק לבנה על חלון ראווה של מטה נאצי בווינה, והחשש שיוטל עליו עונש חמור, הגיע ארנסט לווינה וזרק לבנה על אותו חלון ראווה. לאחר שנעצר אמר: "אתם אומרים לתלות את לבנשום על שניפץ את הלון הראווה עתה תתלו גם את הנסיך פון־הוהנברג".