ב-4 במאי 1874 התחתנה ורה עם אויגן, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים. בשנת 1877 מת בעלה במפתיע, אולם ורה החליטה להמשיך להתגורר בווירטמברג. בשל קוצר הראייה הקיצוני שהיה לה הסתובבה ורה בקביעות עם משקפיים עגולים, שהפכו לבדיחה בקרב בני משפחתה. ורה אהדה את התרבות והמורשת הגרמנית, ובשנת 1909 אף המירה את דתה ללותרניזם. באוקטובר 1911 היא סבלה משבץ מוחי, וב-11 באפריל 1912 היא מתה בשטוטגרט כתוצאה מאי ספיקת כליות.
משפחתה.
ב-4 במאי 1874 התחתנה ורה עם אויגן, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
משטרת אבו גוש
משטרת אבו גוש הוא מתחם הנמצא בשולי היישוב אבו גוש וכולל שני מבנים ששימשו את משטרת המנדט, את כוחות הפלמ"ח ולאחר הקמת המדינה את כוחות הביטחון. המבנים מוגדרים כאתרי מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
ההיסטוריה של האתר.
בשנת 1912 הקימה משפחתו של מוכתר הכפר, מוסטפא אבו גוש, מבנה דו קומתי בנקודה אסטרטגית הצופה על הכפר אבו גוש. בחצר המבנה נחפרו בארות מים ונשתלו בוסתני עצי פרי. לאחר מספר שנים הושכר המבנה לקונסול הגרמני שישב בירושלים. ב-1917 (תקופת מלחמת העולם הראשונה), עם כיבוש האזור על ידי צבאו של אדמונד אלנבי, תפס הצבא הבריטי את המבנה ומיקם בו מפקדה בה תוכנן כיבוש ירושלים.
ב-1926 הוקמה בסמוך תחנת משטרה עירונית לשירות תושבי הכפר שעיקרה היה מגדל בן 3 קומות. במהלך המרד הערבי הגדול (1936-1939) פעלו ערביי ישראל נגד השלטון הבריטי ובין השאר תקפו את משטרת אבו גוש (למשל ביוני 1936 וב-21 באוקטובר 1937). בעקבות ערעור הביטחון הוזמן צ'ארלס טאגארט להציע דרכים לחיזוק המצב הביטחוני. טאגארט המליץ על הקמת תחנות משטרה וחיזוק משטרות קיימות. במסגרת תהליך זה חוזקה, ב-1941, גם משטרת אבו גוש במתכונת מצודות הטגארט דהיינו חצר מוקפת חומה, מגדלי שמירה בשתי פינות המבנה, חרכי ירי ועוד. המגדל שנבנה ב-1926 נכלל בחומה ההקפית (פונה לכביש הראשי). בתקופת המנדט שירתו בתחנה כ-30 שוטרים.
ב-21 באפריל 1948 (כ-3 שבועות לפני סיומו הרשמי של המנדט) החליטו הבריטים לפנות את התחנה. קיימות שתי גרסאות לתהליך העברת הפיקוד על התחנה לידי הפלמ"ח :
לאחר תפיסת המקום התמקם בתחנה מטה חטיבת הראל וכן היא שימשה למגורי חיילים, כעמדת שמירה, כמחסן לציוד ותחמושת וכבית חולים קדמי של חטיבת הראל בניהולו של ד"ר יששכרי. בהמשך שימשה המשטרה את גדוד החי"ש "בית חורון" שלחם במקום. בדצמבר 1948 ירדה חטיבת הראל להילחם בנגב ונטשה את התחנה.
בתום מלחמת העצמאות הוקמה במקום תחנת משטרה ולאחר סגירתה שימש המקום את פיקוד העורף (לשעבר הג"א) כמחנה צבאי וכמחסן למסכות אב"כ. המבנה הצמוד, שהיה שייך למשפחת אבו גוש, נלקח ממנה במסגרת רדיפתו של אבי המשפחה יוסוף אבו גוש על ידי השלטונות.
ב-1991 סגר צה"ל את הפעילות במקום והחל דין ודברים בין הרשויות השונות על השימוש הנכון במקום. ב-2001 הניח האלוף גבי אופיר אבן פינה למרכז לחקר ותיעוד אסונות לאומיים (תוכנית שלא התממשה). ב-2006 הודיע משרד הביטחון על כוונתו לשפץ את המקום ולהפוך אותו לבסיס לפלוגת משמר הגבול ואף החל בעבודות במקום. התנגדות ראשי אבו גוש וארגונים אחרים עצרה את יישום התוכנית. לאחר מכן הייתה מחלוקת בין גופים שונים על אופן השימוש באתר ובינתיים המקום היה נטוש ופרוץ וסבל משוד של תכולתו, מוונדליזם ומהשלכת אשפה ופסולת בניין שמאיימת לקבור חלק מהתחנה.
באוקטובר 2020, אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובניה בירושלים, תוכנית שהוגשה על ידי המועצה המקומית ונערכה על ידי משרד גיאו בן-גור אדריכלים. במסגרת התוכנית יוקם מלון בן 5 קומות ובו 140 חדרים בשטח הפנוי שמדרום לתחנה, בנוסף למבנה ייעודי חדש למשרדי המועצה בו ישולב גם מרכז כנסים. כמו כן, כוללת התוכנית שימור של מצודת המשטרה הבריטית ושילבו במתחם החדש.
הארכיטקטורה של המקום.
המבנה הבסיסי של התחנה המחוזקת דומה לשאר התחנות שנבנו במתכונת מצודות טגארט דהיינו:
בניגוד לבניה הסטנדרטית והפונקציונלית של תחנות אחרות השקיעו הבריטים בארכיטקטורה ובאיבזור התחנה. דבר זה בא לידי ביטוי באלמנטים כמו קשתות לפתחים, דלתות מסוגננות, מרזבים מעוצבים, ידיות פליז לדלתות, מדרגות רחבות, מעקות מעוצבות ועוד.
מותו של דוד מרכוס.
דוד מרכוס היה קולונל יהודי בצבא ארצות הברית שהגיע לארץ ישראל במלחמת העצמאות במסגרת מח"ל על מנת לסייע לצה"ל. עם תפיסת משטרת אבו גוש הוקם במקום המטה שלו. ב-11 ביוני 1948 יצא מהמשטרה והתריע על כך לשומר, אולם בגלל שינוי המשמרת לא עברה הידיעה הלאה. במהלך הסיור עלה מרכוס מהואדי המערבי ליד הכנסייה העליונה ונורה למוות על ידי שומר שלא היה מודע להימצאותו בשטח.
יחסי אינדונזיה–ירדן
יחסי אינדונזיה–ירדן הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין ממלכת ירדן.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1950. מאז, המדינות מקיימות מערכת יחסים חמה שכוללת מגוון שיתופי פעולה בתחומי המסחר והכלכלה. בחודש יוני 2009, ממשלת אינדונזיה וירדן חתמו על הסכם בדבר מהגרי העבודה בירדן. ישנם כ-30 אלף מהגרי עבודה העובדים במגזר הפורמלי והבלתי פורמלי בירדן.
המלך עבדאללה בן אל חוסיין ביקר בג'קרטה ב-26 בפברואר 2014, שם נפגש עם נשיא אינדונזיה. במהלך המפגש, שתי המדינות הביעו עניין בשיתוף פעולה בתעשייה הביטחונית.
בתוך נייר עיתון
בתוך נייר עיתון הוא שיר עברי של להקת טיפקס משנת 1993. מילות השיר נכתבו על ידי סולן הלהקה, קובי אוז, ללחן מרוקאי עממי, והוא נחשב לאחד מלהיטיה הגדולים.
רקע.
השיר יצא לאור בשנת 1993 ונכלל באלבומה השני של טיפקס, "האחרון בעשירון התחתון". מילות השיר נכתבו ללחן מרוקאי עממי. אוז, שעבד בעברו כקלידן עם להקת שפתיים, חיבר את המילים לקטע ממחרוזת שירים במרוקאית שנקראה "ווחא תמשי לשפיטר" בביצועה של להקת שפתיים. "בתוך נייר עיתון" נחשב לאחד מלהיטיה הגדולים של הלהקה. לדברי קובי אוז, כשיצא השיר הוא לא זכה להשמעות רבות ברדיו; רק כעבור כמה חודשים, לאחר שהלהקה הוציאה וידאו קליפ לשיר, הוא שודר פעמים רבות בשידורי הניסיון של ערוץ 2 והפך ללהיט.
השיר מתאר מציאות של עוני ואנשים שהחברה מתעלמת מהם, והם הופכים לנתונים בסטטיסטיקה שמופיעה בעיתונים. אף שמילות השיר הן מילות מחאה, מנגינת השיר רקידה ושמחה.
אוז סיפר על השיר:
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי בועז ויורם טל. בחלקו הוא צולם בשחור-לבן.
במרץ 2021 ביצע צוות השחקנים של "זהו זה" גרסת כיסוי לשיר במסגרת הביצוע השבועי לשיר ישראלי מוכר.
משתתפי השיר.
חברי טיפקס:
אורחים:
אויגן, דוכס וירטמברג (1846–1877)
אויגן, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Eugen Herzog von Württemberg; 20 באוגוסט 1846 – 27 בינואר 1877), היה נסיך גרמני מבית וירטמברג.
ביוגרפיה.
אויגן נולד ב-20 באוגוסט 1846 בביקבורג, לאויגן, דוכס וירטמברג ולמתילדה, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ואידה, נסיכת ולדק ופירמונט. אויגן גדל בבאד קרלסרוהה, ולאחר מכן למד באוניברסיטת טיבינגן.
בשנת 1866 התגייס אויגן לצבא ממלכת וירטמברג ושירת ברגימנט הפרשים ה-3, ואף לחם עמו במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה. לאחר מכן הוא שהה תקופה בפריז יחד עם דודו וילהלם, דוכס וירטמברג, ובין השנים 1868–1869 הוא ביקר בארצות הברית. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה לחם אויגן בקרבות השונים, ובשנת 1871 הועלה לדרגת ריטמייסר. בשנת 1874 הוא הועלה לדרגת מיור, ובשנת 1876 מונה למפקד גדוד ברגימנט ההוסארים ה-11 (וסטפאליה ה-2) בדיסלדורף. ב-27 בינואר 1877 מת אויגן במפתיע, ובעת מותו היה השני בסדר הירושה לממלכת וירטמברג, לאחר וילהלם, נסיך הכתר של וירטמברג.
משפחתו.
ב-15 ביולי 1843 התחתן אויגן עם ורה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
יחסי אוסטרליה–קוריאה הצפונית
יחסי אוסטרליה–קוריאה הצפונית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה.
סקירה כללית.
אוסטרליה וקוריאה הצפונית כוננו את יחסיהן בשנת 1974. קוריאה הצפונית פתחה את שגרירותה בקנברה, אוסטרליה בדצמבר 1974, ואוסטרליה פתחה את שגרירותה בפיונגיאנג ב-30 באפריל 1975. היחסים בין שתי המדינות נותקו על ידי קוריאה הצפונית, שנה בלבד לאחר שכוננו, על ידי קוריאה הצפונית. היא החזירה את צוות השגרירות שיושב באוסטרליה וסילקה את כל האוסטרלים שיושבים בפיונגיאנג.
החל משנת 1975 עד לשנות התשעים המוקדמות, ניהלה אוסטרליה עם קוריאה הצפונית יחסים מוגבלים בלבד. אפילו היחסים המוגבלים שהיו בין שתי המדינות נותקו ב-1993 לאחר המשבר האטומי שהיה בחצי האי הקוריאנה באותה השנה. היחסים חודשו בשנות התשעים המאוחרות לאחר סדרת פגשות חסויה ולא רשמית. הביקורים הרשמיים הראשונים בין שתי המדינות התנהלו באותן השנים - שנות התשעים המאוחרות.
כיום מנהלת אוסטרליה קו אנטי צפון-קוריאני בהצבעות ובדיונים באומות המאוחדות עקב ההפרה הבוטה של זכויות האדם שנעשית בקוריאה. עם זאת, שתי המדינות שמרו על קשריהן הרשמיים.
לאורי מרקנן
חצי האי ברמל
חצי האי ברמל (באנגלית: Bermel Peninsula) הוא חצי אי הררי הממוקם בין מפרץ סולברג ומפרצון מובילאויל בחוף באומן בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
חצי האי מתנשא לגובה של 1,670 מטרים מעל פני הים (בפסגות בואודיץ').
בחצי האי מצויות פסגת יול, הר וילסון, פסגת קמפבל, נקודת וסקונטי, מעבר וילסון, פסגות רוק פייל, מצוק מיודה ונקודת רוק פייל.
היסטוריה.