מקפרלן היה מייסד שותף ומנהל כללי של חברת McFarlane Associates Inc, חברת ייעוץ בינלאומית. הוא גם היה המייסד השותף והמנהל של "שגשוג, עוצמה ושלום בינלאומי" (International Peace Power &amp; Prosperity), תאגיד של חברות ששואפות לבנות כורים גרעיניים בערב הסעודית בהנהגת מפקדים צבאיים אמריקאים לשעבר ופקידי הבית הלבן לשעבר. הוא היה חבר במועצה המייעצת של מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון, היה נשיא "המכון לחקר ביטחון עולמי" (IAGS), וחבר המועצה המייעצת וחבר מייסד של Set America Free Coalition. הוא גם היה חבר במועצה המייעצת של "שותפות למען אמריקה בטוחה", ארגון ללא כוונת רווח המקדיש את פועלו לשחזור המרכז הדו-מפלגתי של מדיניות הביטחון והחוץ הלאומית. הוא שירת במספר מועצות מנהלים של חברות וגופים נוספים.
מקפרלן היה יועץ במערכת הבחירות של ג'ון מקיין בבחירות לנשיאות של 2008.
מאז 2009 ועד למותו עבד מקפרלן בחלק הדרומי של סודאן ודארפור במיזמי יחסים בין-שבטיים ומיזמי פיתוח. ב-30 בספטמבר אותה שנה פרסם העיתון "וושינגטון פוסט" כתבה שרמזה שחוזה העבודה של מקפרלן, שנתמך על ידי ממשלת קטר, נחתם לבקשת פקידים רשמיים סודאניים. מקפרלן הכחיש כל קשר בלתי ראוי עם הפקידים הסודאניים או מאמצים להימנע מגילוי נאות בנוגע לעבודתו. במאמר דווח שכמה אנשים שהיו מעורבים במאמצי השכנת השלום בדרום סודאן נחקרו על המקור ועל היעילות של פעולותיו של מקפרלן. מאמר זה עורר את חוקרי ה-FBI לבדוק את פעולותיו של מקפרלן בסודאן. לאחר בדיקה ממצה שארכה שלוש שנים וכללה בדיקה של האשפה ותכתובות הדואר האלקטרוני של מקפרלן וחיפוש בביתו, הגיעו החוקרים למסקנה שבדיקתם לא הניבה שום מידע על חשדות למעשים פליליים.
ב-12 במאי 2022 נפטר מקפרלן בביתו שבלנסינג בירת מישיגן לאחר התדרדרות במצב הבריאותי של ריאותיו. בערוב ימיו התגורר וחי בוושינגטון הבירה, אך לפני פטירתו ביקר את משפחתו במישיגן.
רועי רוזנבליט
רועי רוזנבליט (נולד ב-15 במרץ 1967) הוא דיפלומט בשירות החוץ הישראלי, המכהן מאז 2018 כשגריר ישראל לגמביה, גינאה, גינאה-ביסאו וקייפ ורדה. ב-2021 סיים את כהונתו כשגריר ישראל בדקר. בתפקידיו הקודמים שימש כראש נציגות ישראל בקטר וכציר (סגן שגריר) ישראל במצרים, ברוסיה ובסולטנות עומאן.
ביוגרפיה.
רוזנבליט נולד בקיבוץ גניגר ליוחנן (יוחי) וחיה רוזנבליט. בוגר האוניברסיטה העברית בבלשנות ולימודים כלליים בהצטיינות, ומוסמך האוניברסיטה העברית בשפה וספרות ערבית ובהצטיינות במדיניות ציבורית. השתחרר מצה"ל בשנת 1993.
בשירות החוץ.
בשנת 1994 הצטרף לקורס הצוערים של משרד החוץ, והתמחה כחוקר לנושאי המפרץ הפרסי במרכז למחקר מדיני של המשרד. מ-1998 שירת כסגן ראש משרד הייצוג המסחרי של ישראל במסקט (עומאן). בעת שליחותו במסקט פרצה "אינתיפאדת אלאקצא" ועומאן החליטה להקפיא את היחסים בינה לבין ישראל ולסגור את הנציגות הישראלית. רוזנבליט היה הדיפלומט הישראלי האחרון שעזב את המדינה.
בשנים 2000 עד 2004 שירת כיועץ מדיני בשגרירות ישראל במוסקבה ולאחר מכן כסגן מנהל מחלקה באגף הכלכלי של משרד החוץ.
ב-2006 מונה רוזנבליט לתפקיד ראש משרד הייצוג המסחרי של ישראל בדוחה. במסגרת תפקידו, ארגן רוזנבליט את ביקורו ההיסטורי של שמעון פרס בדוחה, ערב בחירתו לנשיאות המדינה, וכן את ביקורה הרשמי של שרת החוץ, ציפי לבני. בנוסף, פעל להבאת סטודנטים ותלמידי תיכון מישראל, אותם הפגיש אותם עם תלמידים מקטר ומרחבי המפרץ. במהלך מבצע "עופרת יצוקה" (דצמבר 2008) התדרדרו היחסים בין המדינות, עד שבינואר 2009 הודיע ראש הממשלה הקטרי, חמד בן ג'אסם אל ת'אני, על הקפאת היחסים עם ישראל וסגירת הנציגות הישראלית. רוזנבליט היה הנציג הישראלי הרשמי האחרון שעזב את קטר ואת המפרץ, ב-22 בינואר 2009.
ב-2009 עבר לשגרירות ישראל במוסקבה כציר מדיני וכסגן השגריר, עד 2012. בשנים 2014–2016 שימש כציר מדיני וסגן השגריר בשגרירות ישראל בקהיר. רוזנבליט פעל לפתיחת הקונסוליה הכללית של ישראל בסנט פטרסבורג, ויזם ביקורים רבים של סגל השגרירות בסיביר וברחבי רוסיה, פסטיבלי קולנוע ותרבות ישראליים וקירוב הקהילות היהודיות לישראל.
בין 2012–2014 ו-2016–2018 ניהל רוזנבליט שתי מחלקות במרכז למחקר מדיני, והיה אחראי בין היתר על מחקר ירדן, סעודיה ומדינות המפרץ, איראן, עיראק, מדינות המגרב וסודאן.
ב-2018 מונה רוזנבליט לשגריר ישראל בסנגל, גמביה, גינאה, גינאה-ביסאו וכף ורדה. ב-2019 ליווה רוזנבליט את ראש ממשלת כף ורדה בביקור היסטורי בישראל והיה לאחד הדיפלומטים האחרונים שפגשו את הנשיא המייסד של גמביה, סר דאוודה ג'ווארה, לפני פטירתו בגיל 95.
חיים אישיים.
נשוי לדפנה ואב לשלושה.
NVision Group
NVision Group (ברוסית: Энвижн Груп) היא חברת טכנולוגיית מידע רוסית, ספקית פתרונות מידע, תקשורת ושירותים מקוונים. מהווה חברה-בת של חברת התקשורת MTC. אחד הפרויקטים החשובים של החברה היה פיתוח פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית. נשיא החברה: סרגיי גאברנקוב.
היסטוריה.
קבוצת NVision הוקמה בשנת 2001 על ידי אנטון סושקביץ', ממייסדיה, שהפך לנשיא החברה.
לחברה רשת סניפים בערים סנקט פטרבורג, קרסנודר, יקטרינבורג, ולדיווסטוק, נובוסיבירסק, ניז'ני נובגורוד וכן באלמטי (קזחסטן).
קבוצת NVision הוכרה בתור החברה הטובה ביותר בתחום טכנולוגיות מידע שנת 2011 על פי RBK. בספטמבר 2012, חברת סיסטמה ו-NVision Group השלימו עסקה שהובילה לכך ש-50% ממניות NVision Group עברו לרשות קבוצת RTI שבבעלותה של סיסטמה. בתמורה לעסקה קיבלו בעלי המניות בנוסף לכסף, גם את הנכסים הכלולים בקבוצת סיטרוניקס (Sitronics): סיטרוניקס טכנולוגיות מידע וסיטרוניקס פתרונות טלקומוניקציה (למעט החברה היוונית אינטראקום טלקום).
בשנת 2013, NVision Group תפסה את המקום השני במתן שירותי טכנולוגיות מידע, כמו גם בין קבוצות הייעוץ הגדולות ברוסיה; נכללה ברשימת שלוש החברות הרוסיות המיישמות פרויקטים מורכבים לבניית תשתית למרכז נתונים ונכללה ברשימת חמש החברות הטובות של שוק ההיי-טק הרוסי ומהמובילות ברוסיה בבניית תשתית לטכנולוגיות מידע. באוקטובר 2013 הפך היזם הרוסי קונסטנטין מאלופייב לבעלים של 25% ממניות קבוצת NVision, לאחר שרכש חלק זה ממייסדי החברה דמיטרי טראבה, אנטון סושקביץ' ואלכסיי גלוטוב.
בינואר 2014 רכשה סיסטמה את הנתח של מאלופייב והגדילה את החזקותיה בקבוצה לכי 88.75% ובדצמבר אותה שנה הפכה סיסטמה לבעלים היחיד של החברה, לאחר שקנתה את 11.25% מהמניות הנותרות, שהיו בידי אנטון סושקביץ'.
בסוף 2014 תפסה קבוצת NVision את המקום הרביעי במתן שירותי טכנולוגיות מידע והמקום החמישי בין החברות הגדולות בתחום זה במדינה.
בדצמבר 2015 הושלמה עסקת רכישה של MTS שרכשה 100% ממניות קבוצת NVision מידי חברת סיסטמה (שבעצמה מהווה בעלים של MTS). בשנת 2015, קבוצת NVision ניצבה במקום השלישי בין ספקי שירותי ייעוץ טכנולוגיות מידע.
ג'יי וינסנט
ג'יי פלטשר וינסנט (באנגלית: Jay Fletcher Vincent; נולד ב-10 ביוני 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1981–1993. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 15.2 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק.
אחיו הצעיר, סם וינסנט, שיחק אף הוא ב-NBA בין השנים 1985–1992, ואימן את קבוצת שארלוט בובקאטס בעונת .
קריירת מכללות.
וינסנט נולד בעיר קלמזו שבמישיגן, וגדל בלאנסינג הסמוכה. בשנת 1977 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של מישיגן ("מישיגן סטייט"), והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם מג'יק ג'ונסון. בעונת 1978/1979 קלע 12.7 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לקבוצתו לזכות בטורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה; במשחק הגמר גברה מישיגן סטייט על אוניברסיטת המדינה של אינדיאנה, אותה הוביל כוכב המכללות לארי בירד, בתוצאה 75–64. בשתי העונות הבאות, לאחר עזיבתו של ג'ונסון ל-NBA, הוביל וינסנט את כל שחקני מחוז Big-Ten עם 22.1 נקודות בממוצע למשחק, אולם בשתי העונות לא הצליחה הקבוצה להעפיל לטורניר המכללות.
קריירת משחק מקצועית.
ב-NBA.
בדראפט ה-NBA 1981 נבחר וינסנט בבחירה ה-24 על ידי דאלאס מאבריקס, אשר צירפו באותו הדראפט גם את מארק אגוויר (בחירה ראשונה) ואת רולנדו בלאקמן (בחירה תשיעית). שלושת שחקני הרוקי של דאלאס סיימו את העונה כשלושת קלעיה המובילים, אך מעל כולם בלט וינסנט, אשר קלע 21.4, אסף 7.0 ריבאונדים ומסר 2.2 אסיסטים בממוצע למשחק. ב-4 העונות הבאות נותר אחד השחקנים הבולטים בדאלאס, עם ממוצע של 16.3 נקודות למשחק, והעפיל עמה לחצי גמר האזור המערבי בעונות ו-.
לקראת עונת הועבר בטרייד לוושינגטון בולטס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונתו היחידה בוושינגטון קלע 13.3 נקודות בממוצע למשחק.
בנובמבר 1987 הועבר עם מייקל אדמס בטרייד לדנוור נאגטס, תמורת דארל ווקר. ב-11 בינואר 1988 קלע שיא קריירה של 42 נקודות במשחק מול פיניקס סאנס. עד לסיום עונת קלע 15.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וסייע לנאגטס להעפיל לחצי גמר המערב, כקלעי השני של הקבוצה בפלייאוף (אחרי אלכס אינגליש) עם ממוצע של 17.5 נקודות למשחק.
בינואר 1989, לאחר כעונה וחצי בדנוור, הועבר לצד קלווין נאט בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לדייוויד גרינווד ודרווין קוק. באוגוסט 1989 נשלח בטרייד נוסף, לפילדלפיה 76', ממנה שוחרר כעבור 17 משחקים. בדצמבר 1989 חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס עד לסיום עונת .
באיטליה.