המתכון הבסיסי כולל טיגון הכבד בשמן או שמאלץ (שומן אווז) או שומן כבש, לרוב עם בצל. לאחר הטיגון מניחים לתבשיל להתקרר, מועכים את הכבד לדרגה הרצויה (ישנן גרסאות עם מרקם גושי ואחרות עם מרקם דמוי משחה), מוסיפים מלח, פלפל שחור, בצל מטוגן או טרי קצוץ דק ולעיתים גם ביצה קשה או תפוח אדמה. בעבר נהגו להגישו עם "אייערלאך" (ביידיש, מילולית "ביצים קטנות") ביצים שלא הוטלו, שנמצאו לעיתים בקרבי תרנגולת, ונראות כחלמונים.
כבד קצוץ נחשב כמעדן, מוגש בארוחות חג ופופולרי כממרח במעדניות יהודיות בארצות הברית ובקנדה ובתרבות הסלאבית במזרח אירופה.
כבד קצוץ רגיש מאוד לטמפרטורה ומתקלקל בקלות, לכן יש לצרוך אותו סמוך ככל האפשר להכנה ולאחסן אותו בקירור לימים בודדים.
כבד הוא מוצר עתיר שומן וכולסטרול, אך גם עתיר ברזל.
בתקופת הצנע בישראל, כאשר כבד לא היה בנמצא, הומצא תחליף מחצילים שכונה חצילים בטעם כבד. למרות שמו, טעמו אינו דומה לזה של כבד קצוץ, והדמיון הוא בעיקר בצבע ובמרקם. מאכל זה הוא ממתכוני הצנע היחידים שעדיין פופולריים במטבח הישראלי, ואף קיימות גרסאות מסחריות שלו.
ביידיש קיים הפתגם "געהאַקטע לעבער איז בעסער ווי געהאַקטע צרות" (משחק מילים: 'כבד קצוץ עדיף מצרות צרורות').
בלקסיקון היהודי-אמריקאי (וכן בתרבות האמריקנית הכללית) קיים הביטוי "מה אני, כבד קצוץ?!" , הנאמר בשעת תסכול הנגרם מכך שאדם חש שמתעלמים ממנו (מקביל לביטוי העברי "מה אני, עז?!"). ייתכן כי מקור הביטוי הוא בכך שכבד קצוץ נחשב כמאכל של טעם נרכש, שאינו אהוד על הכל; לחלופין, ייתכן כי מקור הביטוי בהיותו של המאכל מנה נלווית ולא עיקרית.
האיים החיצוניים
האיים החיצוניים (בסינית 離島區) הם אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, ונחשבים לחלק מהטריטוריות החדשות. השטח הכולל של התחום 175.3 קמ"ר, ואוכלוסיית התחום הגיעה בשנת 2001 ל-86,667 איש.
הונג קונג מיושבת על פני חצי אי אחד ו-236 איים. האיים החיצוניים הם עשרים האיים הגדולים (למעט האי הונג קונג עצמו), ושאר האיים הנמצאים בצדו הדרומי או הדרום מערבי של הונג קונג.
על אף שהשטחים תופסים 16% מכלל שטחי הונג קונג, אוכלוסיית המקום תופסת רק 2% מכלל האוכלוסייה. תחום זה, אם כן, הוא התחום הגדול ביותר בהונג קונג, והכי פחות מיושב. נתון זה הוא בעיקר משום שאיים אלו אינם ראויים למגורי אדם, לבד ממקומות בודדים (כמו האי לנטאו) בהם אזורי יישוב מפותחים. אנשים רבים מעדיפים להתגורר במקומות אלו, עקב השקט, הנוף והטבע החסרים להם בהונג קונג ובקאולון. הרכבת התחתית של הונג קונג מספקת שירות לאי לנטאו, ומעבורת סטאר לאיים נוספים זולת האי למה והאי צ'נג צ'או.
צ'ק לאפ קוק
שלום מרדכי שבדרון
רבי שלום מרדכי הכהן שבדרון (כ"ז בניסן תקצ"ה, 26 באפריל 1835 - ט"ז בשבט תרע"א, 14 בפברואר 1911), ידוע בכינויו המהרש"ם מברז'אן היה רב ופוסק מפורסם בגליציה.
תולדות חייו.
נולד בכ"ז בניסן תקצ"ה (1835) לרבי משה הכהן בכפר ביעניוב סמוך לזלוטשוב שבגליציה, ומילדותו התפרסם בשקדנותו המופלגת. מסופר כי נהג ללמוד שש עשרה שעות ביממה ולא לישון יותר משלוש וחצי שעות. בצעירותו היה מחסידיו של רבי שלום רוקח מבעלזא, והיה גם אצל רבי מאיר מפרמישלאן. לאחר מכן החל לנסוע לרבי מצ'ורטקוב והיה לחסידו. בסוף ימיו היה נוסע לאדמו״ר מהוסיאטין. קיבל סמיכה להוראה (הורמנא דרבנן) בגיל צעיר מאוד מרבי יוסף שאול נתנזון מלבוב, והתחתן בגיל 16 עם בתו של ר' יקיר מבילקמין.
לאחר נישואיו התגורר תחילה בבילקמין אצל חותנו ואחר כך בזלוטשוב. סירב לקבל על עצמו רבנות ועסק במסחר יין, בקר, ועצים, אך לאחר שפשט את הרגל נאלץ לקבל על עצמו רבנות.
כיהן ברבנות בפוטוק-זלוטי (תרכ"ז-תרל"א), אחר כך ביאזלוביץ (שם כתב את ספרו "משפט השלום") וכעבור שבע שנים מונה לאב"ד בקהילת בוצ'אץ'. בשנת תרמ"א התקבל לרבנות ברז'אן כמחליפו של רבי יצחק יהודה שמלקיש. בברז'אן כיהן ברבנות עד יום מותו בט"ז בשבט תרע"א. בשנותיו האחרונות נישא נישואים שניים לגיטל, בתו של הרב שמשון מרגליות מזלוזיץ ואלמנת הרב שמואל יצחק שור.
בנו היה הרב יצחק שבדרון. אחת מבנותיו נישאה לרב שלום רובינשטיין אב"ד לאנשי. נכדו, הקרוי על שמו, היה "המגיד הירושלמי" הרב שלום שבדרון. נכדו זה הוציא לאור רבים מספריו של סבו.
פועלו.
המהרש"ם ייסד בברז'אן ישיבה בשם "תושייה".
שאלות הלכתיות נשלחו לרב שבדרון ממדינות רבות באירופה. החפץ חיים התייעץ בו. על פי סיפור של מהר"ם שפירא מלובלין, סיים המהרש"ם את ספר ארבעה טורים לפחות מאה ואחת פעמים עד גיל 39. בתו סיפרה כי נהג לשנן את הלכות נטילת ידיים לפני כל סעודה, את הלכות ברכת המוציא במהלכה ואת הלכות ברכת המזון לפני הברכה. בכל סעודת מלווה מלכה היה עורך סיום על מסכתות שבת ועירובין, שאותן שינן מדי שבת.
פסיקתו הייתה מקורית ורבנים קנאים חלקו עליו. אחד הבולטים בהם היה רבי צבי הירש שפירא ממונקץ'. במהלך העימות ביניהם פרסם המהרש"ם את החיבור "גילוי דעת".
היה מעורב בהחלטות של כולל גליציה.
בלטה פסיקתו להתיר מצות מכונה בפסח על אף שהשתייך לעדת החסידים. כתב תשובות בנושאים אקטואליים, דוגמת שימוש בחשמל ושאלות רפואיות. כך למשל כתב (שו"ת ח"ב, סימן רמ"ו) כי הבערת חשמל בשבת - לא הייתה במשכן ולכן איננה אסורה מדאורייתא.
היה בקי במספר שפות ונהג להתייעץ עם רופאים ומומחים בשאלות מקצועיות הנוגעות לתחומם.
מספריו.
חיבר כמה עשרות חיבורים שחלק מהם אבדו.
מחיבוריו שנדפסו:
משה הנרבוני
משארף
מָשָארֵף (בערבית: مشارف) הוא כתב עת לספרות ותרבות, היוצא לאור בישראל בשפה הערבית.
את כתב העת הקים הסופר והמחזאי אמיל חביבי בשנת 1995 עם המשוררת סיהאם דאוד כבמה לכותבים ערבים-ישראלים ולתרגומים לערבית מספרות העולם. לאחר מותו של חביבי ב-1996 נסגר כתב העת, אך בשנת 2002 חודשה פעילותו ביוזמת הוצאת ערבסק ועמותת הליקון. את כתב העת המחודש עורכת האמנית סיהאם דאוד, מנהלת עיזבונו של חביבי, וחברי המערכת הם אנטון שמאס, סלמאן מצאלחה, מוחמד חמזה ע'נאים, אנטון שלחת ורמזי סולימאן. &lt;BR&gt;
בכתב העת מתפרסמים שירים, סיפורים, מסות ותרגומים מספרות העולם, בין השאר מעברית.
קוואי צינג
קֱוַואי צִינְג (בסינית: 葵青區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, והוא ממוקם בטריטוריות החדשות. שטחו הכולל הוא 21.82 קמ"ר. אוכלוסיית התחום היא 523,300, וצפיפותה היא כ-22,000 נפש לקמ"ר. הוא מיושב על גבי שני האזורים קוואי צ'ונג והאי צינג ומכאן שמו.
עד 1985 היה התחום חלק מתחום צואן וואן, אז החליטו להפרידו והוא נקרא תחום קוואי צקונג וצינג יי. רק בשנת 1988 קיבל את שמו החדש קוואי צינג.
המקום נודע בעיקר בזכות גשר צינג מה, שהוא הגשר המחבר בין צינג יי ללנטאו, ולמעשה מחבר את הונג קונג עם שדה התעופה.
בית דניאל (תל אביב)
בית דניאל הוא הקהילה המרכזית של היהדות הרפורמית בתל אביב. המרכז שוכן ברחוב בני דן בצפון הישן של תל אביב, סמוך לנחל הירקון. הוא מסונף לתנועה ליהדות מתקדמת בישראל. בראש הקהילה עומדים הרב מאיר אזרי והרבה גליה סדן.
היסטוריה ופעילות.
בית דניאל הוקם בשנת 1991 והיה לבניין בית הכנסת הרפורמי הראשון בתל אביב. בבית הכנסת התאחדו שתי הקהילות הרפורמיות שהיו פעילות קודם לכן בעיר: קהילת קדם וקהילת רמת-אביב. קהילות אלה פעלו ללא מבנה קבוע. בניין בית-דניאל תוכנן על ידי האדריכל צ'ורני קפלן, ועוצב על ידי האמן פיליפ רנצר.
בבית דניאל פועל בית כנסת שבו מתקיימות תפילות בערבי שבת, שבתות וחגים, ואירועים מיוחדים בכל חגי ישראל. בנוסף מתקיימת במרכז פעילות תרבותית ופעילות העשרה. כמו כן מפעיל המרכז רשת גני ילדים ופעילות העשרה לבתי ספר. נערכים בו אירועי ספרות ותרבות, סמינרים וערבי עיון (שאינם קשורים בהכרח לקהילה הרפורמית). המרכז הוקם על בסיס תרומות של משפחת דניאל, משפחת נדבנים מארצות הברית, ונתמך בידי גופים ציבוריים ופרטיים שונים, בהם עיריית תל אביב-יפו והסוכנות היהודית.
מחלקת החינוך בבית דניאל מקיימת אירועים בדרך שוויונית וחגיגית. מחלקת החינוך יוצרת ומפתחת תוכניות אישיות וכלל כיתתיות לבני ובנות מצווה, טקסי קבלת ספר תורה, תוכניות העשרה בתחום המורשת ועוד.
בבית דניאל מתקיימים לאורך השנה שיעורים שבועיים ופעילויות לגיל הזהב, תפילות שבת משפחתיות וקהילתיות, קרנבל פורים, תיקון ליל שבועות, אירועי סליחות, הקפות בשמחת תורה ועוד.
בשנת 2006 נפתחו ביפו משכנות רות דניאל, המסונפים לבית דניאל. במקום פועלים אכסניה ומרכז חינוכי.
טקסי מעגל החיים.
בר מצווה ובת מצווה.
בית דניאל מזמין בני מצווה ובנות מצווה לעלות לתורה בטקס שוויוני, שבו בנות מוזמנות לעלות לתורה ולחגוג בת מצווה, כל המשפחה יושבת יחדיו והאמהות (כמו גם בנות המשפחה האחרות) עולות לתורה, מברכות ושותפות מלאות בתהליך ההכנה ובטקס עצמו. במהלך השנים אלפי בנים ובנות עלו לתורה בבית דניאל.
בנוסף לטקס, בית דניאל מזמין את בני ובנות המצווה ואת משפחותיהם לקחת חלק בחוג בני/בנות מצווה, אשר מלווה את תהליך העלייה לתורה כולו.
חתונות.
בית דניאל מקיים טקס נישואים יהודי, שוויוני, שבו בני הזוג יכולים לנסח את הכתובה, לקדש זה את זו וזו את זה (בשונה ממעמד הקידושין היהודי המסורתי בו רק האיש נותן לאשה טבעת ובכך מקדש אותה), לשתף בני משפחה וחברים בטקס ולהוסיף לו מעולם התוכן הייחודי להם. נישואים אלה אינם מוכרים לצורך רישום נישואים בישראל.
גיור.