הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד פרדיננד נוילינג. במהלך הפלישה לפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן נשארה בפולין ככוח כיבוש. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-33 במסגרת הארמייה השביעית, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם נוילינג עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה ה-11. ב-1 בינואר 1942 פורקה הדיוויזיה, ומפקדת הדיוויזיה התאחדה ב-26 במרץ 1942 עם הדיוויזיה ה-294.
אריך היינמן
גנרל אריך היינמן (בגרמנית Erich Heinemann; 13 בינואר 1881 - 22 בינואר 1956) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
היינמן נולד ב-13 בינואר 1881 בדיסלדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1900 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-15 (אלזס העילי ה-1), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף היינמן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1928 הועלה היינמן לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1933 הועלה לדרגת גנרל מיור, ב-1 בספטמבר 1935 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 באוקטובר 1935 מונה למפקד בית הספר לתותחנות, ובספטמבר 1937 פרש לביתו.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה גויס היינמן שוב, וב-1 במרץ 1940 מונה היינמן למפקד יחידות הארטילריה בOB Ost. ב-15 במאי 1940 מונה היינמן למפקד אגד הארטילריה ה-302, ופיקד עליו במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהארמייה הרביעית. בדצמבר 1941 מונה היינמן לסגן מפקד הקורפוס ה-12, ו ב-25 במרץ 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-28 בנובמבר 1943 מונה היינמן למפקד הקורפוס ה-65, שמשימתו העיקרית הייתה לשגר את רקטות הV1 והV2, וב-1 בינואר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. בקיץ 1944 החל הקורפוס בשיגור הרקטות, אולם נוצרה בעיות סמכות ופיקוד עם הלופטוואפה. ב-20 באוקטובר 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-30 החדש, וב-15 בנובמבר 1944 הועבר היינמן לעתודת המילואים. ב-28 בפברואר 1945 פרש הינמן מהצבא, ובאמצע יולי 1945 נפל בשבי הרוסי.
לאחר המלחמה.
בשנת 1949 שוחרר היינמן מהשבי. לאחר שחרורו התגורר היינמן בברלין, עד למותו ב-22 בינואר 1956, והוא בן 75 שנים.
הקורפוס ה-30 (ורמאכט)
הקורפוס ה-30 (בגרמנית: XXX. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקמה ראשונה.
הקורפוס הוקם ב-26 באוגוסט 1939, והועמד תחת פיקוד אוטו הרטמן.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה הקורפוס חלק מפלגת הארמייה A במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C, ובמהלך המערכה בבלקן לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-12. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-11 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והשתתף בקרב הראשון על חצי האי קרים ובמצור על סבסטופול. בספטמבר 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד קבוצת ארמיות צפון, והשתתף בקרבות הקשים על לנינגרד, כחלק מהארמייה ה-18 ומהארמייה ה-11 לסירוגין, ובדצמבר 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית שהשתייכה לקבוצת ארמיות מרכז. ב-1 בינואר 1943 הוגדר הקורפוס ה-30 כפלגת הארמייה פרטר-פיקו, והוכפף לקבוצת ארמיות דון, עמה השתתף בקרבות הקשים באזור הדון והדונייץ. בפברואר הועמד הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות דרום, והשתתף עמה בקרב חרקוב השלישי. בינואר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות A ולאחר מכן כחלק מקבוצת ארמיות דרום אוקראינה, והשתתף עמה במבצע דנייפר-קרפטי. באוגוסט 1944 לחם הקורפוס במבצע יאשי-קישינב כחלק מהארמייה השישית, והושמד במהלך הקרבות.
הקמה שנייה.
ב-20 באוקטובר 1944 הוקם הקורפוס מחדש על בסיס הקורפוס ה-65, שהיה מופקד על שיגור רקטות הV1 והV2. ב-15 בנובמבר 1944 בוטלה משימת שיגור הרקטות, והקורפוס הוצב תחת פיקוד הארמייה ה-15 בהולנד. ב-1 בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-25, עמה לחם עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
המערכה על צרפת.
במהלך המערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
המערכה בבלקן.
במהלך המערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ברברוסה.
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע יאשי-קישינב.
במהלך מבצע יאשי-קישינב כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקורפוס ה-65 (ורמאכט)
הקורפוס ה-65 (בגרמנית: LXV. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס הוקם ב-28 בנובמבר 1943 בשם "הקורפוס ה-65", והועמד תחת פיקוד אריך היינמן. משימת הקורפוס העיקרית הייתה לשגר את רקטות הV1 והV2, ומפקד הקורפוס היה איש ארטילריה מעולה. בקיץ 1944 החל הקורפוס בשיגור הרקטות, אולם נוצרה בעיות סמכות ופיקוד עם הלופטוואפה. ב-20 באוקטובר 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-30 החדש, וב-15 בנובמבר 1944 בוטלה משימת שיגור הרקטות, ויחידות הקורפוס פוצלו בין דיוויזיית הנ"מ ה-5 לבין כוח מיוחד של הואפן אס אס.
אולאף ת'ון
ססיל האריה
הונגריה העליונה
הונגריה העליונה (בהונגרית: Felső-Magyarország, או Felföld או Felvidék רבתי, בסלובקית: Horné Uhorsko, בלטינית: Partes regni Hungariae superiores) הוא מונח הונגרי המציין את האזור שהיווה בעבר את החלק הצפוני של ממלכת הונגריה, בימינו רובו משתייך לסלובקיה וחלקו - במזרח - לחבל זקרפטיה שבאוקראינה.
בימי המלחמות עם האימפריה העות'מאנית, המונח "הונגריה העליונה" התייחס רק לאזורים הצפון-מזרחיים של ממלכת הונגריה. האזורים הצפון-מערביים (בימינו - מערבה ומרכזה של סלובקיה) נחשבו על ידי ההונגרים לחלק מ"הונגריה התחתונה".
במהלך המאות 18–19 הורחבה משמעות המונח "הונגריה העליונה" אל כל האזורים הצפוניים של הממלכה.
אוכלוסיית ה"הונגריה העליונה" כללה מספר עמים: סלובקים, הונגרים, גרמנים (לרבות גרמנים קרפטיים או ציפסרים), רוסינים (רוטנים), יהודים וצוענים.
הנתונים הדמוגרפיים הראשונים המורכבים מן המאה ה-18 מצביעים על הסלובקים כרוב באזור הזה. אכן הסלובקים קראו לאזור המאוכלס על ידיהם "סלובנסקו", כלומר סלובקיה, שם המופיע בתעודות כתובות החל מן המאה ה-15, אבל לא היה מוגדר במדויק ולא נהנה מאף מעמד מוגדר חוקי, חוקתי או פוליטי בממלכה ההונגרית. הונגריה העליונה כללה בצפון-מזרח אזורים השייכים לחבל זקרפטיה, שהוא בימינו חלק מאוקראינה ואזורים השייכים לצפון טרנסילבניה ולמרמורוש, שהם בימינו חלק מרומניה.
שימוש בעבר.
למונח הגאוגרפי-היסטורי הונגריה העליונה היו במהלך ההיסטוריה מספר שימושים:
כמו כן אזורים גבוהים בדרך כלל - כמו Balaton-felvidék, אזור הגבעות שליד אגם
אגם בלטון
בימינו.
בימינו - "אויווידק" במובן הצר הוא הרצועה בדרום סלובקיה, לאורך הגבול עם הונגריה, המאוכלסת בהונגרים, המהווים בה רוב או אחוזים משמעותיים בקרב התושבים.
אמנם המונח Felvidék משמש לפעמים בפי ההונגרים שם נרדף לסלובקיה, ובנוגע לתקופת ימי הביניים מופיע באופן אנכרוניסטי (גם כשמדובר בתקופות שלפני היווצרות המונח) רק בספרות ההיסטורית ההונגרית.
שלושת המחוזות שנותרו בשטח הונגריה אחרי מלחמת העולם הראשונה לא נקראים שוב בימינו "הונגריה עליונה" אלא "צפון הונגריה" (Észak-Magyarország).
כל שימוש במילה "פלווידק" "Felvidék" לגבי סלובקיה נחשב בעיני הסלובקים כפוגעני ואף בעיני חלק מההונגרים נחשב לבלתי מתאים. עם זאת, בפי בני המיעוט ההונגרי החשוב באזור הספר הדרומי של סלובקיה הוא ממשיך לשמש כציון השטחים בדרום סלובקיה שבהם קיים רוב או אחוז משמעותי של הונגרים. חלק מתושבים הונגרים אלה בסלובקיה קוראים לעצמם "ההונגרים מן הארץ העליונה" felvidéki - magyarok
בנוסף, בלי קשר למונח הגאוגרפיה ההיסטורי, המונח Felvidék מציין כאמור את אזור הגבעות הסמוך לאגם בלטון - Balaton-felvidék. ("הארץ העליונה של בלטון)
היסטוריה.
ימי הביניים.
בימי הביניים האזור הקרוי יותר מאוחר "הונגריה העליונה" נקרא בשפה הלטינית " Partes Danubii septentrionales" (השטחי שמצפון לדנובה) או Partes regni superiores - שטחי הממלכה הצפוניים.
המונח ההונגרי "הונגריה העליונה" בא מן הכינוי האחרון על ידי תרגומו להונגרית. הוא משמש את ספרי ההיסטוריה ההונגריים באופן אנכרוניסטי.
במאה ה-15 ה"גבול" העליון של השטח המאוכלס בהונגרים היה הקו העובר דרך היישובים שאמורין, טרנבה, הלוהובץ, ניטרה, לוויצה, לוצ'נץ, רימבסקה סובוטה, רוז'ניאבה, יאסוב, קושיצה, סצ'ובצה, מיכלובצה.
הסיפוח להונגריה.
במאה ה-8 קמה באזור הנסיכות הסלבית של ניטרה - נסיכות ניטרה שהפכה לעצמאית אף איבדה די מהר את עצמאותה. ישות פוליטית זו התקיימה עדיין בתחילת המאה ה-9 בשטחים הצפוניים-מערביים של סלובקיה של ימינו.
במאות 17-16.
המונח "הונגריה העליונה" הופיע במאה ה-16 אחרי הכיבוש העות'מאני של הונגריה המרכזית על ידי האימפריה העות'מאנית. המונח "הונגריה העליונה" (Felső-Magyarország) התייחס לאזורים הצפון-מזרחיים של ממלכת הונגריה, דהינו מזרח סלובקיה של ימינו והשטחים הסמוכים בשטחי הונגריה הנוכחית, בדרום אוקראינה ובצפון רומניה של ימינו שלא נכבשו על ידי הטורקים. שטחים אלה היוו מחוז מנהלי-צבאי נפרד שנקרא "הקפיטנות הראשית של הונגריה העליונה"
Felső-magyarországi főkapitányság) (1686-1564);