מתקפת הטרור בלונדון ביוני היא פיגוע משולב שהתרחש ב-3 ביוני 2017 באזור גשר לונדון ושוק בורו שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת, וכלל פיגוע דריסה ופיגועי דקירה.
8 בני אדם נרצחו במתקפה, ו-48 נפצעו. שלושת המחבלים המוסלמים מארגון המדינה האסלאמית, שחגרו חגורות נפץ מזויפות, חוסלו בידי שוטרים.
רקע.
בחודשים שלפני הפיגוע סבלה הממלכה המאוחדת ממספר פיגועי טרור, ביניהם הפיגוע בווסטמינסטר במרץ 2017, שהביא למותם של חמישה אנשים, והפיגוע במנצ'סטר ארנה במאי באותה שנה, שהביא למותם של 22 אנשים.
בעקבות הפיגועים נכנסה בריטניה למצב כוננות "קריטית", הרמה הגבוהה ביותר. ימים ספורים לאחר מכן רמת הכוננות הורדה לרמה "חמורה".
יממה לפני הפיגוע פרסם ארגון המדינה האיסלאמית כרוז שבו הוא קורא למוסלמים לנצל את הרמדאן ולהרוג את הצלבנים, בין השאר על ידי דריסה, ירי ודקירה. הכרוז נכתב בערבית ובאנגלית.
הפיגוע.
ב-3 ביוני 2017, בשעה 21:58 (שעון מקומי), החלו שלושה מחבלים פיגוע דריסה ודקירה. הם נסעו עם רכבם המסחרי במהירות של 80 קמ"ש בגשר לונדון, ודרסו עשרות הולכי רגל.
באירוע נהרגו שמונה אנשים ונפצעו כארבעים.
לאחר שרכבם התנגש בעמוד, השאירו אותו המחבלים במקום התאונה ונסו למתחם "בורו מרקט" תוך שהם דוקרים את העוברים ושבים. כאשר הגיעו למתחם, נכנסו המחבלים לפאב "ביסטרו בורו", תוך צעקות " אללה אכבר" ודקרו בסכינים כארבעה סועדים. השוטרים שהגיעו למקום דקות ספורות לאחר מכן ירו במחבלים וחיסלו אותם. לאחר שחוסלו, התגלו על המחבלים חגורות נפץ מדומות.
סך הכל נרצחו באירוע שמונה בני אדם וכחמישים נפצעו, מתוכם 21 במצב קריטי.
כיממה לאחר הפיגוע לקחה עליו המדינה האסלאמית אחריות. המחבלים זוהו כאזרחים בריטים ממוצא פקיסטני, מרוקאי ולובי.
בעקבות הפיגוע.
בעקבות הפיגועים נסגר גשר לונדון לתנועת כלי רכב והולכי רגל לזמן ממושך, וכמוהו גשר סאת'ק הסמוך. בנוסף, בתי החולים האזוריים שהו בהסגר לזמן קצר מחשש למחבלים נוספים.
בעקבות הפיגוע החליטו שתי המפלגות הגדולות במדינה (השמרנית והלייבור) על השעיית קמפיין הבחירות למשך יממה אחת.
הפיגוע בגשר לונדון
פסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין
האוריינט-אקספרס
אוריינט-אקספרס
האוריינט אקספרס
מתקפת הטרור בגשר לונדון
פיתוחי עץ
מתקפת הטרור בגשר לונדון (2017)
תחריט עץ
War (אלבום)
War (משמע, מלחמה) הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האירית U2. הוא הופק על ידי סטיב ליליוויט ויצא ב-28 באוקטובר 1983 בחברת איילנד רקורדס. האלבום נחשב לאלבום הפוליטי בצורה גלויה הראשון של U2, בחלקו בגלל שירים כמו "Sunday Bloody Sunday" ו-"New Year's Day", כמו גם בגלל שם האלבום, אשר נובע מתפיסת הלהקה את העולם באותה התקופה. בונו, הסולן, אמר ש-"נראה היה שמלחמה הייתה המוטיב של 1983.
U2 הקליטו את האלבום בין ספטמבר לנובמבר 1982 באולפני Windmill Lane שבדבלין בהפקתו של סטיב ליליוויט, כמו שני האלבומים הקודמים שלהם Boy ו-October. בעוד שהנושאים המרכזיים באלבומים הקודמים עסקו בגיל ההתבגרות (Boy) וברוחניות (October), האלבום War התמקד בהיבטים הפיזיים של הלוחמה ובהיבטים הרגשיים של מה שבא אחריה. מבחינה מוזיקלית, האלבום הרבה יותר קודר מהאלבומים הקודמים של הלהקה. האלבום תואר כאלבום שבו הלהקה "הפכה את הפציפיזם עצמו למסע צלב."
War זכה להצלחה מסחרית, הוריד את Thriller של מייקל ג'קסון מהמקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, והפך לאלבום הראשון של U2 שהגיע למקום הראשון במצעד. במצעד האלבומים האמריקאי War הגיע למקום ה-12 והפך לאלבום הזהב הראשון של הלהקה. אף על פי שבזמן יציאתו האלבום קיבל ביקורות רעות מהמבקרים הבריטים, הוא זכה מאז לשבחים. ב-2012, האלבום דורג במקום ה-223 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון. ב-1983, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בשם War Tour.
הקלטות.
באוגוסט 1982, בונו ואשתו אלי יצאו לירח דבש בג'מייקה. בעודם בירח הדבש, בונו עבד על מילות האלבום. השיר "New Year's Day" היה במקור שיר אהבה של בונו לאשתו, אך השיר הושפע מתנועת הסולידריות הפולנית ושינה צורתו. הלהקה החלה להקליט את האלבום בספטמבר 1982 באולפני Windmill Lane שבדבלין ובהפקתו של סטיב ליליוויט, אשר הפיק גם את שני האלבומים הקודמים שלהם.
השיר הפותח את האלבום, "Sunday Bloody Sunday", הוא שיר מחאה נלהב. הוא התפתח מריף גיטרה ומילים אשר נכתבו על ידי דה אדג', הגיטריסט, ב-1982. לאחר ויכוח עם בת זוגו, ובתקופה בה הטיל ספק ביכולותיו ככותב שירים, דה אדג' תיעל את תחושות הפחד, התסכול והתיעוב העצמי שהרגיש אל תוך יצירה מוזיקלית. לאחר שבונו עיבד מחדש את המילים, הלהקה הקליטה את השיר. תבנית התיפוף בפתיחת השיר התפתחה לכדי המקצב המרכזי של השיר. כנר מקומי בשם סטיב וויקאם פנה אל דה אדג' בוקר אחד בתחנת אוטובוס ושאל אותו אם U2 מעוניינת בצלילי כינור באלבום הבא שלה. וויקאם עבד באולפן כחצי יום ונגינתו על כינור חשמלי הייתה התרומה האינסטרומנטלית האחרונה לשיר.
במהלך ההקלטות של "Sunday Bloody Sunday", ליליוויט עודד את לארי מולן ג'וניור, המתופף, להשתמש בטכניקת רצועת קליק (click track), אך מולן סירב נחרצות. לאחר פגישה מקרית עם אנדי ניומארק (מלהקת סליי אנד דה פמילי סטון), אשר השתמש בטכניקה הזו, מולן שינה את דעתו. מולן השתמש בטכניקה כדי להישאר בקצב גם בשירים אחרים באלבום. מולן אמר על האלבום בראיון ב-1983: "אני חושב שהתיפוף תמיד היה די פשוט, אני לא חושב שהוא צריך להיות נוצץ. בשביל War אני משתמש ברצועת קליק, שזה משהו שלא השתמשתי בו בעבר. זו דרך לשמור על הקצב באוזניות. כשהקשבתי למוזיקה בקצב הנכון עם רצועת הקליק ידעתי שאני צריך לחזור למקורות. בתקווה התקליט הבא יהיה יותר מורכב ואני אתקדם הלאה. אני חושב על כך בתור התקדמות מוזיקלית מכיוון שלמדתי הרבה במהלך ההקלטות של האלבום הזה, למדתי הרבה על הסגנון שלי, וזה מה שרציתי לעשות. אני חושב שלאלבום War יש סגנון מובהק, דבר שלא היה באלבומים הקודמים."
שלושה משירי האלבום כוללים קולות רקע מחברי להקת Kid Creole and the Coconuts. על פי סטיב ליליוויט, "האם היו במקרה בסיבוב הופעות בדבלין, אז בילינו איתם והם באו לשיר קולות רקע ב-"Surrender". זה היה די רנדומלי. להקת רוק רצינית מכניסה קולות רקע של The Coconuts לאלבום שלה."
גריסת האולפן של השיר "40" הוקלטה במהלך השעות האחרונות של סשן ההקלטות בנובמבר 1982. אדם קלייטון, הבסיסט, כבר עזב את האולפן, ושלושת חברי הלהקה הנותרים החליטו שאין להם שיר טוב לסגור איתו את האלבום. בונו, דה אדג' ומולן הקליטו את השיר במהרה, כאשר דה אדג' מנגן גם את חלקי הגיטרה וגם את חלקי הבס. בונו קרא לשיר "40" מכיוון שהוא ביסס את המילים על פרק מ' (40) של ספר תהילים. בהופעות חיות של השיר,דה אדג' מנגן על הבס וקלייטון מנגן על הגיטרה.
יצירה.
הסאונד של War נחשב קשוח יותר מזה של שאר האלבומים של U2. סיבה עיקרית לכך היא שדה אדג' השתמש בו פחות בדיליי ובהד.
האלבום War נפתח עם שיר המחאה "Sunday Bloody Sunday". השיר מתאר את הזוועה המרגיש אדם הצופה בסכסוך בצפון אירלנד, ובייחוד ביום ראשון העקוב מדם (1972). כבר מתחילת האלבום ניתן לראות הבדל משני האלבומים הקודמים, אשר עסקו בתמימות וברוחניות. "Sunday Bloody Sunday" פותח את האלבום עם נגינת תופים בסגנון צבאי, סולו גיטרה זועם, העובר להתפרצויות סטקטו המזכירות מכונות ירייה ומילים חדות על מלחמה כמו: "And today the millions cry / We eat and drink while tomorrow they die." האלבום בכלליות יותר ישיר מאשר October האווירתי. ב-1983 בונו אמר:
"Sunday Bloody Sunday" נחשב לאחד משירי המחאה הפוליטיים הגדולים ביותר, והלהקה ניגנה אותו ברבות מהופעותיה לאורך השנים.
"Seconds" הוא שיר על התחמשות גרעינית, ועל האפשרות שהארמגדון יתרחש בטעות. השיר מכיל דגימה מהסרט הדוקומנטרי Soldier Girls, שיצא ב-1982. דה אדג' שר את שני הבתים הראשונים כזמר ראשי, מה שקורה רק לעיתים רחוקות בשירי הלהקה.
בהמשך למוטיב הפוליטי של האלבום, "New Year's Day" הוא שיר על תנועת הסולידריות הפולנית. ב-2004, מגזין הרולינג סטון דירג את השיר במקום ה-435 ברשימת השירים הטובים ביותר בכל הזמנים. "New Year's Day" הוא אחד השירים המבוצעים ביותר בהופעות של U2.
"Like a Song..." נועד להעביר מסר לאלו שחשבו שהלהקה היא יותר מידי מכובדת וכנה, ולא מספיק פאנקיסטית. בונו סבר שהגישה הפאנקיסטית של השיר הייתה הגיונית יותר בשנות ה-50 וה-60, בניגוד לז'אנר ה-"מחופש" של תחילת שנות ה-80.
הסאונד של "Drowning Man" שונה משאר הרצועות באלבום, מכיוון שהוא שיר שקט ואטמוספירי אשר הושפעה רבות משיריה של להקת הפוסט-פאנק האנגלית The Comsat Angels.
שירים אחרים באלבום מתעסקים בנושאים כמו זנות ("Red Light") ואהבה ("Two Hearts Beat as One").
הפצה.
האלבום יצא לראשונה ב-28 בפברואר 1983. הקסטה המקורית כוללת את האלבום במלואו בכל צד.
אריזה ושם האלבום.