נולדה בסופיה שבממלכת בולגריה כחוֹרְסִי עובדיה לאב יליד אדירנה, אשר היה רב לשוני ועסק בבנקאות, ולאם עקרת בית. במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1940–1942 למדה חינוך והתמחתה בתחום הגיל הרך. במאי 1943 גורשו יהודי סופיה לערי השדה ואיקה ומשפחתה גורשו לפלבן. בעת שהותה בפלבן שימשה איקה גננת וארגנה מסגרת חינוך לגיל הרך עבור ילדי העקורים. לאחר סיום המלחמה החלה בלימודי ארכיטקטורה בפוליטכניקום בסופיה, אותם סיימה ב-1950. היא נישאה לאדריכל ביטוש קומפורטי וב-1950 עלתה לישראל עם בעלה ובתם התינוקת.
בתחילת דרכה בארץ עבדה איקה כאדריכלית העיר חולון. בהמשך, בשנות ה-60 של המאה ה-20 עבדה בעיריית תל אביב כחברה בצוות התכנון של תוכנית האב של העיר. במסגרת זו ערכה מחקר מקיף על שכונות העוני בעיר. בנוסף לעבודתה זו שימשה איקה אדריכלית עצמאית של בנייני מגורים וציבור וכמתכננת ערים.
יחד עם בעלה ביטוש קומפורטי תכננה מבני ציבור שונים. בני הזוג השתתפו בתחרויות ארציות ובינלאומיות ואף זכו בפרסים וכמו כן תכננו ועיצבו יחד דירות במגזר הפרטי.
איקה עיצבה תכשיטים, ויצרה בקרמיקה ובחומרים מתכלים. ב-1988 לאחר פטירתו של בעלה ביטוש, החלה מפעל התנדבותי עצמאי במסגרתו סייעה לעשרות רבות של עולים חדשים מבולגריה בגל העלייה של שנות ה-90, להיקלט בארץ ולמצוא דיור ועבודה במקצועות הטכניים.
נפטרה בתל אביב בספטמבר 2011.
פרויקטים נבחרים.
מבין הפרויקטים שתוכננו ונבנו על ידי בני הזוג קומפורטי ניתן למנות את הפרויקטים הבאים:
תחרויות ופרסים.
בני הזוג קומפורטי השתתפו בתחרויות ארציות ובינלאומיות לעיצוב אנדרטאות, פארקים ומבני ציבור. הפרויקטים בהם זכו היו:
פרסומים.
עיריית תל אביב-המשרד לתוכנית אב, דו"ח מס. 20: אזורי שיקום בתל אביב יפו, 1966.
וויצך סאוויקי
וויצק סאוויקי
וויצ'ק סאוויקי
מלון יו מג'יק פאלאס אילת
מלון יו מג'יק פאלאס אילת הוא בית מלון הממוקם בחלק הצפוני של העיר אילת על שפת הלגונה. המלון כולל 324 חדרים שרובם משקיפים אל בריכת המלון. המלון מנוהל על ידי רשת מלונות פתאל.
במלון קיימות 2 מסעדות - מסעדת המלון הראשית שמגישה אוכל בערב ובבוקר ומסעדה הפועלת בכל שעות היום. במלון קיימים 2 ברים בבריכה החיצונית. בנוסף, המלון כולל מכון כושר הפתוח 24 שעות ביממה. במלון שירותי ספא.
בראשית שנת 2000 שהוקם נקרא המלון מג'יק פאלאס, בשנת 2013 במסגרת מיתוג מחודש של רשת "פתאל" מותג בשמו החדש "יו מג'יק פאלאס".
בשנת 2019 צולמו במלון זה ובמלון לאונרדו פלאזה אשדוד סדרת מערכונים עבור העונה ה-17 של תוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת".
משבר איראן
השם "משבר איראן" ניתן למספר משברים שהתרחשו ברפובליקה האסלאמית של איראן.
קטלוג הנשים
קטלוג הנשים (ביוונית עתיקה: Γυναικῶν Κατάλογος, "Gynaikôn Katálogos") הוא פואמה אֶפּית המיוחסת למשורר היווני הסיודוס, ומכילה רשימה גנאלוגית של נשים ידועות מהמיתולוגיה היוונית וצאצאיהן המפורסמים.
על פי ה'סודא' (לקסיקון ספרים עתיק) הפואמה כללה במקורה חמישה ספרים והכילה כ- 5,000-4,000 שורות שיר לערך, אלא שרובה של היצירה אבד במהלך השנים. החוקרים הצליחו לשחזר כ-1,300 שורות מהיצירה, בהתבסס על פפירוסים שהכילו קטעים ממנה וכן על ציטוטים שלה שנשתמרו בכתבי מחברים שונים. היצירה, שהייתה פופולרית מאוד בתקופה הקלאסית, יוחסה אמנם להסיודוס בן המאה ה-7 לפנה"ס, אך רוב החוקרים מתארכים את היצירה למאה ה-6 לפנה"ס ושוללים בכך את ייחוסה להסיודוס.
בתקופה הקלאסית כונתה היצירה לעיתים 'אֵהוֹיאָי' (Ἠοῖαι) בשל הנוסחה החוזרת 'אה הוי' (ἢ οἵη = 'או היא אשר...') הפותחת כל קטע ביצירה המתאר את אחת הנשים וצאצאיה.
תוכן הקטלוג.
מובנו המילולי של המונח 'קטלוג' ביוונית עתיקה הוא 'לומר הכל', ומקובל להשתמש בו כדי לאפיין קטעים ספרותיים המונים רשימות של אנשים, מקומות או חפצים (כדוגמת 'קטלוג האוניות' המופיע באיליאדה, ספר שני, שורות 759-494). קטלוג הנשים מכיל רשימה של נשים ידועות מהמיתולוגיה היוונית, תוך פירוט האֵלים איתם שכבו והצאצאים שנולדו כתוצאה מכך.
וכך נפתח הקטלוג, לפי הקטעים ששוחזרו עד כה:
כמה מהנשים המפורסמות המופיעות בקטלוג.
בין הנשים הידועות הנמנות בקטלוג, יש לציין את הבאות:
חשיבותו של הקטלוג ויחסו ל'תיאוגוניה'.
הקטלוג פורס במהלכו עץ גנאלוגי של הגיבורים המפורסמים של המיתולוגיה היוונית, החל מפִּירַה ודאוקליון, הוריהם הקדמונים של היוונים, ועד גיבורי מלחמת טרויה. המיפוי הגנאלוגי נערך הן לפי משפחות והן לפי מיקומים גאוגרפיים, וסיפק אתוס היסטורי משותף למשפחות האריסטוקרטיות ביוון, שחשיבותו השתמרה הרבה אחרי התקופה הארכאית במהלכה חובר הקטלוג.
הקטלוג מזכיר בכמה היבטים את ה'תיאוגוניה' של הסיודוס, וזו אחת הסיבות שהקטלוג יוחס אליו: שתי היצירות עוסקות בפנתיאון האלים האולימפיים, שתיהן עושות זאת בצורה של עץ גנאלוגי ושתיהן מתעדות את הסיפורים המרכזיים של המיתולוגיה היוונית שחלקם אינם ידועים ממקורות אחרים. עם זאת, הקטלוג מתייחד בכך שהוא עוסק גם בבני תמותה ולא רק באלים, ולא זו בלבד, אלא שהוא מתאר את הגנאלוגיה המיתולוגית דרך דמויות נשיות דווקא.
אישה פנטסטית
אישה פנטסטית (בספרדית: Una mujer fantástica) הוא סרט קולנוע צ'יליאני משנת 2017 בבימויו של סבסטיאן לליו.
הסרט היה מועמד לפרס דב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 2017.
הסרט נבחר להתחרות בקטגוריית פרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר וזכה בטקס פרסי האוסקר ה-90.
עלילה.
מרינה ואורלנדו מאוהבים, ומתכננים את עתידם הזוגי ביחד. מרינה היא צעירה בשנות העשרים לחייה, זמרת שמופיעה במועדונים ועובדת למחייתה במלצרות. אורלנדו בן זוגה של מרינה שעזב למענה את אשתו ומשפחתו, הוא בן 57, ובעלים של חברת הדפסות.
הסרט מציג סיפור אהבה, ובסצינות המועטות המציגות את מרינה ואורלנדו ביחד עוברת לצופה המהות הרגשית האינטנסיבית השוררת ביניהם; אך הקשר בין השניים נקטע בפתאומיות סמוך לתחילת הסרט: ערב אחד, לאחר חגיגות יום ההולדת מרינה כאשר בני הזוג ביחד, אורלנדו לפתע לוקה במפרצת במוחו ומתמוטט. מרינה לוקחת אותו לחדר מיון, אך הוא נפטר מיד לאחר הגיעו לבית החולים. במקום להיות מסוגלת להתאבל על אהובה המת, פתאום הסובבים לאורלנדו חושדים במרינה. הרופאים ובני המשפחה של אורלנדו לא סומכים עליה. בלש נשלח לחקור את מרינה על מנת לבדוק האם הייתה לה מעורבות במותו של אורלנדו. אשתו לשעבר של אורלנדו מונעת ממרינה להשתתף בהלוויה. וכדי להחמיר את המצב, בנו של אורלנדו מאיים לזרוק את מרינה מהדירה בה חיה ביחד עם אורלנדו.
מרינה היא אישה טרנסקסואלית, ועבור רוב בני המשפחה של אורלנדו, הזהות המגדרית שלה נתפסת כסטייה. אז מרינה נאבקת על הזכות להיות עצמה. היא יוצאת לקרב באותם כוחות בהם נאבקה כל ימי חייה רק על מנת להיות מה שהיא עכשיו - מורכבת, חזקת, ישירה ואישה פנטסטית.ההכרח של מרינה (השחקנית הטרנסג'נדרית דניאלה וגה) להתמודד עם יחס החברה אליה, גם ברובד הפרטי וגם בזה הממסדי, נוצר בעת משבר.
הסרט מתאר את יחסו של הממסד למרינה בעקבות מותו של אורלנדו ומביע את הקושי של הסביבה בהתייחסות למרינה, שבתעודת הזהות שלה עדיין רשומה כזכר. כיצד, למשל, לדבר אליה: בלשון זכר או נקבה?
הפקה.
הקרנת הבכורה של הסרט "אישה פנטסטית" התקיימה ב-12 בפברואר 2017 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, שם זכה הסרט בפרס דוב הכסף לתסריט הטוב ביותר.
כמו כן זכה הסרט גם בפרס טדי, פרס בינלאומי המוענק מדי שנה לסרטי קולנוע בעלי תמה להט"בית. יומיים קודם לכן, הסרט נרכש על ידי חברת Sony Pictures Classics.
תגובות.
הסרט מדורג נכון ליוני 2020 ב-94% באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על 155 ביקורות, עם ממוצע דירוג של 8.2 בסולם של 1 עד 10.
בין המבקרים הבולטים באתר זה, הסרט מחזיק בדירוג ממוצע של 8.3 בסולם של 1 עד 10. בין היתר נכתב על הסרט "עדין ורך, 'אישה פנטסטית' מטפל בנושא הרגיש הזה בדרכו המיוחדת ובעדינות".
הסרט מחזיק בציון 87 מתוך 100 באתר Metacritic. הציון מבוסס על 38 ביקורות, המציין "שבחים אוניברסליים".
שבחים.
"אישה פנטסטית" קיבל מועמדות לסרט הטוב ביותר בשפה זרה בטקס פרסי האקדמיה ה-90, והוא הסרט הצ'יליאני הראשון הזוכה בפרס הסרט הזר.
CSI סייבר (סדרה)
מודל הארץ השטוחה
מודל הארץ השטוחה הוא תפיסה עתיקה של צורת כדור הארץ, הרואה את העולם כמשטח מישורי או בצורת דיסק. תרבויות עתיקות רבות החזיקו בתפיסה הזו של מודל כדור הארץ, כולל יוון עד לתקופה הקלאסית, תרבויות הברונזה והברזל של המזרח הקרוב עד לתקופה ההלניסטית, הודו עד לתקופת הגופטה, וסין עד המאה ה-17.
הפרדיגמה הזאת הייתה גם בדרך כלל מוחזקת בתרבויות של הילידים האמריקאים, והמושג של ארץ שטוחה עם שמים בצורת קערה הפוכה היה נפוץ בתקופה שקדמה למהפכה המדעית.
מודל הארץ ככדור הופיע לראשונה בפילוסופיה היוונית על ידי פיתגורס (המאה ה-6 לפנה"ס), אם כי לא סופקו למודל זה ראיות ממשיות, ורוב הפילוסופים הקדם סוקרטים (המאות ה-6 וה-5 לפנה"ס) המשיכו להחזיק בתפיסת מודל הארץ השטוחה. אריסטו החל לספק ראיות אמפיריות לצורה הכדורית של הארץ בסביבות שנת 330 לפנה"ס. הידיעה על צורתה הכדורית של הארץ החלה בהדרגה להתפשט מעבר לעולם ההלניסטי מאז ואילך.
בעידן המודרני, תאוריות על כדור הארץ שטוח מאומצות על ידי ארגונים פסאודו מדעיים כגון אגודת הארץ השטוחה. כמו כן, רעיונות אלו מאומצים על ידי חברות מהעולם השלישי, שאינן יכולות לתקשר זו עם זו באמצעות מדיות חברתיות.
היסטוריה.
מערב אסיה.