מאמן מונטנגרו, סאבא קובאצ'ביץ', שקבוצתו הודחה על ידי בוליביה בחצי הגמר, אמר כי מונטנגרו תבקש מפיפ"א לבדוק את העניין. עם זאת, פיפ"א הודיעה שהיא לא תבחן את הנושא מכיוון שתלונות הנוגעות לזכאות של שחקנים להשתתף בטורניר היה נדרש להגיש בכתב למטה פיפ"א בכפר הנוער האולימפי בסינגפור לא יאוחר מחמישה ימים לפני המשחק הראשון בטורניר, כלומר ב-8 באוגוסט. בנוסף, פיפ"א מסרה כי צוותה נפגש באופן אישי עם כל אחד מהכדורגלנים בנפרד בכפר הנוער האולימפי ובדק את דרכוניהם למול תאריכי הלידה שסופקו על ידי הוועדים האולימפיים הלאומיים שלהם.
שימוש בסמים אסורים.
שני מתאבקים נפסלו ב-15 באוקטובר 2010 לאחר שתוצאות בדיקת שימוש בסמים אסורים שבוצעה לשניים חזרה חיובית. הבדיקה מצאה כי השניים עשו שימוש בתרופה פורוסמיד. השניים הם ג'וני פילי, מתאבק בסגנון חופשי עד 63 ק"ג מ, שזכה במקום החמישי ונורבק חאקולוב, מתאבק בסגנון רומי-יווני עד 50 ק"ג מ, שזכה במדליית כסף במשחקים. בעקבות תוצאות הבדיקה השניים נפסלו והוועד האולימפי הבינלאומי ביטל את זכייתו של חאקולוב במדליה. אולם לא התקבלה החלטה האם לקדם את זוכה מדליית הארד, שאדיבק סולאימאנוב מ, למקום השני וכן הלאה. בנוסף, נאסר על פילי להשתתף בתחרויות במשך שנתיים על ידי הוועד האולימפי האקוודורי.
המלכודת
יהושע הלר
הרב יהושע הלר (ה'תקע"ד, 1814 – כ"ג בסיוון ה'תר"ם, 2 ביוני 1880) היה רב ליטאי ודרשן ברוח תנועת המוסר, מתלמידיו הראשונים של מייסד התנועה, רבי ישראל מסלנט. שימש כמגיד מישרים (דרשן) בגרודנא ובווילנה ורבן של הערים פלאנגה וטלז. נודע בספריו "חוסן יהושע" ו"דברי יהושע" וחיבורים נוספים.
ביוגרפיה.
נולד לרב אהרן הלר, משפחתו הייתה משפחת רבנים נודעת, בין אחיו: הרב יחיאל הלר, רבן של ערים רבות בליטא ומחבר "עמודי אור"; הרב ישראל הלר, רבה של קיידנוב; הרב מאיר הלר, רבן של טרקאי וקסטוקוביץ ובסוף ימיו דיין בווילנה.
למד אצל רבי דוד טביל ממינסק, תלמידו של רבי חיים מוולוז'ין, ואצל אחיו הרב יחיאל הלר. בעת לימודיו בווילנה הכיר את רבי ישראל מסלנט ששכנע אותו ברעיונות תנועת המוסר. לאחר נישואיו לבתו היחידה של הצדיק הליטאי המפורסם בשם "ר' אליעזר מגרודנה", ישב ללמוד תורה בסמוך לבית הורי אשתו בגרודנה במשך שמונה עשרה שנים. הוא התמנה כמגיד מישרים של הקהילה היהודית הגדולה בגרודנה ושימש בתפקיד זה עד שנת ה'תרכ"ד, 1864, אז התקבל כרב בעיר פלאנגה, משרה שבה החזיק עשר שנים.
בשנת 1874, ה'תרל"ד, התמנה כרב העיר טלז, משרה שבה החזיק עד שנת 1879, ה'תרל"ט. הוא חיפש פרנסה אחרת כדי להיפטר מעול הרבנות וכבר בשנת 1878 השיג מינוי כמגיד מישרים של וילנה רבתי. הוא נסע לווילנה והחל לכהן בתפקידו החדש, אך כשחזר לטלז כדי לקחת את משפחתו לווילנה חלה במחלה קשה שאילצה אותו להתפטר מן המשרה החדשה ולהתמסר לטיפול בבריאותו. הוא נפטר בטלז ביום כ"ג בסיוון ה'תר"ם, 2 ביוני 1880.
כתביו.
הרב הלר היה מפורסם בליטא כרטוריקן ובעל כישרון ספרותי, נחשב אחד מגדולי הדרשנים ומחבר פורה של ספרי מוסר ויהדות. חלק מפירושו על מסכת אהלות נחשב לבעל חשיבות רבה בפרשנות המסכת. הפירוש מצוטט על ידי פרשנים מסורתיים (כפירוש קהתי) ומהדורות מדעיות.
בין ספריו:
הפיגוע בגזיאנטפ (אוגוסט 2016)
הפיגוע בגזיאנטפ היה פיגוע התאבדות שהתרחש ב-20 באוגוסט 2016, באולם אירועים בגזיאנטפ שבטורקיה. לפחות 50 בני אדם נהרגו בפיגוע ו-94 נפצעו.
הפיגוע.
ב-20 באוגוסט 2016, בשעה 22:50, התפוצץ מחבל מתאבד ביציאה מאולם בגזיאנטפ שבטורקיה, בו התקיימה חתונה של כורדים. המחבל התפוצץ כאשר יצאו החוגגים לרקוד ברחוב. בכלי התקשורת הטורקיים דווח שבני הזוג שהתחתנו נמלטו לגזיאנטפ מהעיר הכורדית סירת השוכנת באזור רווי קרבות בין כוחות כורדיים לטורקיים.
נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן מסר כי 51 בני אדם נהרגו בפיגוע ו-69 נפצעו, בהם 17 במצב קשה. בין הנפגעים היה החתן, שנפצע באורח קל. למרות שאף ארגון לא נטל אחריות לפיגוע, האשים ארדואן את ארגון הטרור המדינה האסלאמית בביצועו. המחבל המתאבד היה ילד בן בין 12 ל-14.
זהו היה הפיגוע הקטלני ביותר בטורקיה מאז פיגוע ההתאבדות הכפול בהפגנה באנקרה באוקטובר 2015.
התרבות הלומקוויאנית
התרבות הלומקוויאנית (באנגלית: Lomekwian) היא שם שניתן למסורת סיתות כלי אבן פרהיסטוריים מן התקופה הפלאוליתית התחתונה שהתגלו בשנת 2011 באתר לומקווי 3 לחופי אגם טורקאנה בקניה.
הכלים הלומקוויאנים מתוארכים לתקופה של 3.3 מיליון שנה לפני זמננו – כלי האבן העתיקים ביותר המוכרים למדע וקדומים במאות אלפי שנים מן התרבות האולדובאית, שנחשבה עד גילויים לתרבות כלי האבן העתיקה ביותר. הם גם קדומים במאות אלפי שנים מן המאובנים הקדומים ביותר המשויכים לסוג האדם, ולפיכך ייתכן שהם סותתו על ידי הומינינים שקדמו לו, קרוב לוודאי אוסטרלופיתקים.
גילוי.
כלי האבן התגלו באתר לומקווי, סמוך לחופו המערבי של אגם טורקאנה בקניה. אגם טורקאנה הוא אחד האזורים העשירים בעולם בממצאים ארכאולוגים ופלאואנתרופולוגים מן האבולוציה של האדם. הגילוי נעשה ביולי 2011 על ידי צוות בינלאומי של ארכאולוגים צרפתים, אמריקאים וקנייתים, בראשותה של הארכאולוגית הצרפתית סוניה הרמנד, פרופסורית לארכאולוגיה פלאוליתית באוניברסיטת סטוני ברוק בניו יורק.
מטרתו המקורית של הצוות הייתה לחפש מאובנים נוספים של קניאנתרופוס פלטיאופס, הומינין שנוי במחלוקת שגולגולת אחת שלו התגלתה באתר הסמוך לומקווי 1. אך באחד הבקרים תעו החוקרים בדרכם לאתר, כאשר הרמנד נוהגת ברכב השטח של המשלחת בנוף המדברי המחורץ וחסר הדרכים, ובעלה ג'ייסון לואיס, אנתרופולוג אמריקאי באוניברסיטת סטוני ברוק ואף הוא חבר הצוות, מנווט באמצעות GPS. הרמנד פנתה בטעות שמאלה כאשר ה-GPS הורה על פנייה ימינה, והצוות מצא את עצמו באתר בלתי-נחקר שקיבל בדיעבד את הכינוי לומקווי 3. הרמנד החליטה להישאר במקום ולסקור אותו, ועוד באותו יום גילה הצוות כ-20 כלי אבן מסותתים. בהמשך החפירות במקום התגלו בסך הכל כ-150 אבנים מסותתות, חלקן על פני השטח וחלקן מתחתיו.
הגילוי פורסם במאמר מדעי בכתב העת המדעי היוקרתי Nature במאי 2015, שבו הציעו החוקרים את המונח "לומקוויאני", בהתאם לנוהג לקרוא תרבויות כלי אבן פרהיסטוריות על-שם האתר שבו התגלו לראשונה.
תיארוך.
כלי האבן הלומקוויאנים מתוארכים על-פי ייחוסם לשתי שכבות גאולוגיות של אבן טוף מאפר געשי, אשר תוארכו עוד לפני הגילוי על ידי חוקרי הגאולוגיה של אגם טורקאנה, באמצעות תיארוך רדיומטרי אשלגן-ארגון וארגון-ארגון ובתיארוך לפי פלאומגנטיזם, לגיל של כ-3.3 מיליון שנה לפני זמננו. זהו הגיל העתיק ביותר שנמצא לכלי אבן מסותתים כלשהם. עד גילוי הכלים הלומקוויאנים, כלי האבן הידועים העתיקים ביותר היו כלים אולדובאים בני 2.5 עד 2.6 מיליון שנה מאתר גונא שבאתיופיה.
מקובל בתחומי הארכאולוגיה והאנתרופולוגיה להגדיר ראשית הפרהיסטוריה החל מן העדויות הראשונות לסיתות כלי-אבן. לפי נוהג זה גילוי הכלים הלומקוויאנים הקדים את ראשית הפרהיסטוריה ב-700 אלף שנה.
מאפיינים.
האבנים מלומקווי 3 כוללות גרעינים (אבנים שמהן הותזו נתזים קטנים יותר), נתזים וסדנים (שעל גביהם סותתו אבנים אחרות). הן גדולות למדי – גדולות מכלי האבן האולדובאים מאתר גונא באתיופיה. המסה הממוצעת של גרעין היא כ-3 ק"ג ושל נתז 842 גרם. לדעתה של הרמנד, נראה שהסתתים העדיפו אבנים גדולות והתעלמו מאבנים קטנות יותר שנמצאו יחד איתן. ההבדלים בגודל תואמים להבדל נוסף בין הכלים הלומקוויאנים והאולדובאים: נראה שהשיטה הלומקוויאנית עשתה שימוש באבני סדן שהונחו על האדמה, ועליהן סותתו אבני גרעין, אם באמצעות הטחתן באבן הסדן ואם באמצעות הכאתן באבן שלישית (ה"מקבת"). לעומת זאת, בשיטה האולדובאית גם הגרעין וגם המקבת בדרך-כלל הוחזקו ביד.
הרמנד פסלה את האפשרות שהאבנים נשברו כתוצאה מתהליכים טבעיים. ניתוח צורת השבירה מרמזת שהסתתים סובבו את האבנים והתיזו שברים מכיוונים שונים. החוקרים אף הצליחו להתאים את אחד הנתזים למגרעת באבן גרעין שממנה הותז.
יעודם של הכלים הלומקוויאנים אינו ידוע בוודאות, כיוון שעל עצמות בעלי חיים מאובנות מן האתר לא נמצאו סימני חיתוך מכלי אבן, כפי שנמצאו על עצמות באתרים אולדובאיים ומאוחרים יותר.
פרהיסטוריה.
לא ידוע מי היו סתתי הכלים הלומקוויאנים, מכיוון שלא נתגלו באתר מאובנים שלהם. דעה מקובלת בתחום האבולוציה של האדם, שבה תמך בעיקר הפלאואנתרופולוג לואיס ליקי, רואה בסיתות כלי אבן יכולת בלעדית לסוג האדם, אשר פותחה במקורה על ידי המין העתיק ביותר שלו הומו הביליס (שם המין "הביליס", שפירושו ביוונית "מיומן", ניתן לו על ידי לואיס ליקי לציון יכולתו לסתת את כלי האבן האולדובאים). ואולם כלי האבן הלומקוויאנים, בני 3.3 מיליון שנה, עתיקים בהרבה מן המאובנים העתיקים ביותר המיוחסים להומו הביליס ולסוג האדם, ובכללם לסת עליונה קדומה במיוחד שגילה 2.7 מיליון שנה. הם בני זמנם של מאובני אוסטרלופיתקוס אפרנסיס שנמצאו באתרים אחרים באתיופיה ובקניה, ושל המאובנים המיוחסים לקניאנתרופוס פלטיאופס באתר לומקווי 1 לחופי אגם טורקאנה. ההפרש הגדול בין תיארוכים אלו תומך בהשערה שסיתות כלי-אבן קדום יותר היה בשימוש כבר אצל אוסטרלופיתקים.