בעקבות העלאת המודעות לנזקי הכחדת דגים החלו מדינות שונות לקבוע חוקים שונים במטרה להפחית את התופעה, ואף נקבעו חוקים בינלאומיים למטרה זו. גם בתוך המדינות עצמן ישנו קושי לבצע אכיפה ראויה של חוקים אלו, אולם הקושי חמור במיוחד במים בינלאומיים, בהן נותרו נפוצות מאוד הפרות של תקנות וחוקים בינלאומיים. בעיה זו גרמה להקמתן של ארגוני Regional Fisheries Management Organizations , שהם ארגונים אזוריים בהם מדינות האזור מגדירות יחד מכסות לדיג של מיני דגים מקומיים. עם זאת, הארגונים האזוריים אינם מספיקים למנוע את דיג היתר, והתארגנויות בינלאומיות של חוקרים ומדענים בוחנים פתרונות שונים לתופעה.
חלק מהמאמצים מתמקדים בהגנה על אוכלוסיות דגים בסיכון בניסיון לסייע לדגה להתאושש, אם כי ישנה מחלוקת לגבי השאלה האם כל המינים יכולים להשתקם לאחר שנפרץ גבול מסוים בהתדלדלות האוכלוסייה. מטא אנליזה שפורסמה בכתב העת Nature Ecology &amp; Evolution ניסתה לבחון את שיקום אוכלוסיית הדגים באזורים ימיים מוגנים עליהן חלו תקנות להגנת החי באזור ספציפי. מטא האנליזה בחנה 24 מחקרים שבדקו 1,619 אומדי גידול של אוכלוסיית דגים והראתה שהמינים שנמצאים בשולי האזורים המוגנים פגיעים ב-60% יותר לעומת מינים הנמצאים בלבו של האזור המוגן. כאשר גודל האזור היה מוגן היה קטן במיוחד, למשל, כקילומטר רבוע אחד, אפקט הפגיעות האופייני לאזורי השוליים היה רלוונטי כמעט לכל שטח האזור המוגן והאפקטיביות שלו ירדה. באופן זה, יעילות ירודה בשל "אפקט השוליים" והעדר מרחב מוגן מספק נמצאה באזורים מוגנים הקטנים מ-10 קילומטר רבוע, ואפקט יעיל במיוחד נמצא באזורים הגדולים מ-10 קילומטר מעוקב. בנוסף נמצא שבתוך האזורים המוגנים מתרחש קצב גבוה יותר של תופעת "גלישה", בה מינים באזור משוקם נודדים לאזורים אחרים ומסייעים לשיקומם. תופעת הגלישה חיונית עבור דייגים הפועלים באזורים בהם הדגה פגיעה, מכיוון שקיומה מאפשר לשמור על אזור מוגן מרכזי שיסייע לאזורי הדיג הסמוכים להשתקם גם מבלי שיוטלו עליהם תקנות דומות. לצד זאת, עדויות שונות מראות שדיג אינטנסיבי על גבולות האזור המוגן מגדיל משמעותית את "אפקט השוליים" ומחליש את תופעת ה"גלישה". עדויות אלו קיבלו חיזוק מכך שאזורים מוגנים שהוגדר סביבם "אזור חיץ" שגם בו אסור לדוג ואזורים שבוצעה בהם אכיפה יעילה, הראו יעילות גבוהה משמעותית בתופעת "גלישה" ובצמצום "אפקט השוליים" בהשוואה, בהתאמה, לאזורים בהם לא קיים כלל אזור חיץ ושהתקבלו בהם דיווחים על דיג לא חוקי. מאמר נוסף שפורסם בכתב העת "Science" הראה שאפקטיביות של האזורים הימיים המוגנים תלויה גם במידת ההגנה שישנה באזור, והציע שבמידה ואזור ימי מוגן לא מספק תוצאות יש לבצע התאמה של מידת האינטנסיביות של ההגנה באזור.
השפעה על בני האדם.
היעלמותם של דגים תשפיע קשות על ענף הדיג, שהוא עצמו האחראי העיקרי להכחדה. על פי דו"ח משנת 2002 המסכם את נתוני שנת 2000 שפרסם ארגון המזון והחקלאות כ-35 מיליון איש ברחבי העולם עוסקים בענף הדיג, או שהוא פרנסתם העיקרית. היעלמות הדגים בסין, למשל, עקב דיג היתר באזור יגרום לאיבוד עבודתם של כמעט מיליון איש, שכן סין מחזיקה בצי ספינות הדיג הגדול ביותר בעולם.
Angoroj
Angoroj (מאספרנטו לעברית: חרדות) הוא סרט פשע משנת 1964, שהוא הסרט העלילתי הראשון שהופק כולו באספרנטו. עלילת הסרט עוסקת בחייהם של קבוצת עבריינים בשולי החברה הפריזאית, העוסקים בגניבה, שוד ורצח.
הוא בוים והופק על ידי ז'ק-לואי מהא (Jacques-Louis Mahé). מהא שהיה קולנוען וצלם כתב את התסריט ואף השקיע מכספו להפקת הסרט, והשחקנים היו חברי קבוצת 'Internacia Arta Teatro' (התיאטרון האומנותי הבינלאומי).
הפקת הסרט נמשכה לאורך שנת 1963–1964, אבל עם יציאתו הוא לא זכה לאהדה רבה. מהא, שהשקיע בסרט סכום כסף גדול, האשים את אגודת האספרנטו העולמית שלטענתו החרימה את הסרט. בייאושו, הרס את מרבית העותקים של הסרט, ונותרו ממנו רק שניים, שנרכשו בסופו של דבר על ידי שאטו דה גרסילון ועמותת האספרנטו הבריטית; וכן את המקור, ש-Kooperativo de Literatura Foiro (קואופרטיב היריד הספרותי) הצליח לאתר בשנת 1991 ולהפיק ממנו קלטת וידאו בת 61 דקות.
חולץ בשנת 1991 והפיץ קלטת וידאו בת 61 דקות.
בין השחקנים המופיעים בסרט גם ריימונד שוורץ, ידידו של מהא, אשר הפיק עוד קודם לכן, בתקופת מלחמת העולם השנייה, סרט תעמולה אילם עם כיתוב באספרנטו בשם Antaŭen! (קדימה!)
עלילה.
עבריין מפתה אל ביתו אספן משוק הפשפשים, על מנת שיבחן את האוטוגרפיות שבידיו במטרה לקנות אותם. אולם בפועל מדובר במלכודת, והעבריין יחד עם שותף שלו לפשע רוצחים את האספן וגונבים את ארנקו. בתחילה רבים השניים על 50 הפרנקים שמצאו בארנק, אולם השותפה שלהם מגלה בין חפציו גם מכתב ישן המספר על אישה שכעסה על אהובה ומודיעה לו כי היא עוזבת אותו לטובת גבר אחר. במכתב אחר שמצאות מודיעה האישה כי היא סולחת לגבר הנמען. המכתב מעיד כי האישה מתה וכי טרם מותה ביקשה להזמין אותו לוילה שלה למצוא במרתף תיבה מיוחדת.
הפושעים מתכננים ללכת יחד לוילה כדי לגנוב את התיבה. אחד מהם, מחליט להקדים את חברו ומתגנב לוילה בשעה מוקדמת יותר. האישה והעבריין השני מגיעים לוילה ויורדים למרתף ומוצאים בו ארון-קבורה ואת גופת חברם מוטלת לצידו. האישה מרגישה שהם מאוימים ורוצה לברוח, אך הגבר נחוש להישאר ולחפש את האוצר, ובסופו של דבר מגלה את ההפתעה שהכינה כותבת המכתב לאהובה לשעבר.
מודיעין נגדי
קודה תקשורת
קודה תקשורת בע"מ היא חברה ישראלית להפקת תוכניות טלוויזיה בבעלות רם לנדס.
היסטוריה.
בעל החברה הוא רם לנדס, איש תקשורת ישראלי, שכיהן כסמנכ"ל התוכן של חברת החדשות של ערוץ 2, עורך ראשי של המהדורה המרכזית ומנכ"ל חדשות 10.
ב-2005 עזב לנדס את תפקיד מנכ"ל חדשות 10, לשם הקמת חברת "קודה תקשורת", שהפיקה תוכניות כגון "אישי עם גיל ריבה" ("HOT3"), "עד כאן עם אורי גוטליב" (yes), "יום חדש" (קשת), ערוץ 2) ו"בואו נפתח את זה" (קשת, ערוץ 2), בהן שימש כיוצר, מפיק ועורך אחראי.
ב-2008 הפיקה החברה את הטלנובלה של HOT3, "חשופים", העוסקת באנשים והסיפורים מאחורי מהדורות החדשות בישראל. באותה שנה העלתה "קודה תקשורת" תוכנית סאטירה יומית בערוץ 15 בלוויין בהגשת הסטנדאפיסט יעקב כהן שזו הייתה הופעתו הראשונה במדיום הטלוויזיוני. כמן כן הועלתה סדרה "בואו נפתח את זה". ב-2009 הפיקה "קודה תקשורת" עונה שנייה של הטלנובלה "חשופים". באותה שנה יצר לנדס, יחד עם הבמאי דורון צברי, את הסדרה "מחוברות" שבה חמש נשים תיעדו במשך תקופה ארוכה את חייהן.
בשנת 2010 יצר לנדס, יחד עם דורון צברי, את הגרסה הגברית ל"מחוברות", סדרה בת 38 פרקים שנקראה "מחוברים". הפורמט של "מחוברים" נמכר ל-19 מדינות ובהן: אירלנד, הולנד, הונגריה, נורווגיה, הודו, דנמרק ופינלנד. "מחוברים" זכתה בחמישה פרסי האקדמיה בישראל, בפרס הסדרה הדוקמנטרית הטובה ביותר בדנמרק, בפרס סדרת הריאליטי הטובה ביותר באירלנד ופרס ראשון לסדרת דוקודרמה בארצות הברית.
בשנת 2011 הפיקה "קודה תקשורת" את העונה השנייה של "מחוברות", וכן את הדרמה "ילדי ראש הממשלה". באותה שנה החל לנדס להפיק תוכנית תחקירים ב"רשת" בשם "360", ואת התוכנית "חדר החדשות" של החדשות המקומיות – שש מהדורות יומיות של חדשות מקומיות המשודרות ב-HOT וב-yes. מערך החדשות המקומיות התקיים במשך שלוש שנים וכלל כ-180 עובדים. קודה תקשורת הפיקה עונה שנייה של "ילדי ראש הממשלה" ושמונה עונות של "מחוברים" ו"מחוברים פלוס". החל מהעונה החמישית (מחוברים פלוס) זכה הפורמט לשיאי צפייה ב-VOD ובערוץ 3 של חברת הוט.
בשנת 2013 יצר לנדס יחד עם גל רז ועמי טיר את פורמט "המתנחל", פורמט קומי שנועד להיות סאטירה על תוכניות הקואוצ'ינג השונות. שתי עונות של "המתנחל" שודרו בערוץ 10 (העונה השנייה לקראת בחירות 2015) ועונה שלישית לקראת בחירות 2019 שודרה בערוץ 13.
בשנת 2014 גם נוצר הפורמט של "חדשות מהעבר" שיועד ושודר בטלוויזיה החינוכית והצליח לשלב מידע על תולדות המדינה והציונות בתוך מסגרת קומית ומושכת לילדים ולהורים שלהם. עד כה הופקו כ-140 פרקים של "חדשות מהעבר".
בשנת 2015 הפיקה "קודה תקשורת", את פורמט "מחוברים פלוס" בניו יורק עבור חברת AOL בארצות הברית. בעונה האמריקאית השתתפה גם השחקנית סוזן סרנדון. באותה שנה החלה "קודה תקשורת" גם להפיק תוכנית תחקירים צרכנית בשם "עושות חשבון" עבור ערוץ 10, ששודרה 4 עונות.
בשנת 2016 החלה "קודה תקשורת" להפיק עבור "קשת" את סדרות הדוקוריאליטי "המתמחים", שתיעדה את חיי הרופאים המתמחים בבית החולים תל השומר, ואת "כחולים", שעסקה בשוטרי משטרת ישראל והציגה בפני הצופים זווית התבוננות חדשה על עבודת השוטרים.
בשנת 2017 המשיכה "קודה תקשורת" להפיק את "עושות חשבון", עבור ערוץ 10, עונה נוספת של "המתמחים" עבור "קשת" ואת סדרת הדרמה (הראשונה בישראל שצולמה ושודרה ב-4K) "כבודו", העוסקת בשופט בית משפט השלום בבאר שבע שעולמו מתפרק. "כבודו" זכתה בפרס ראשון, (הגרנד-סלאם), במסגרת התחרות הרשמית של פסטיבל "סירייס מנייה" בפריז שנחשב לאחד הפסטיבלים החשובים ביותר באירופה לסדרות טלוויזיה מתוסרטות. הסדרה נמכרה לערוץ Showtime האמריקני והייתה לסדרה הראשונה בהיסטוריה של הערוץ שנרכשה להפקה ללא פיילוט.