מתחתית המכל העליון יוצא צינור אל תחתית המכל התחתון, מחלקו העליון של המכל התחתון יוצא צינור אל חלקו העליון של המכל האמצעי. מתחתית המכל האמצעי יוצא צינור שנפתח אל האוויר האטמוספירי מעל למכל העליון. חיבורי הצינורות והמכלים אטומים לחדירת אוויר או לדליפת הנוזל מלבד המכל העליון והצינור שמעליו שפתוחים לאוויר האטמוספירי.
ניתן להציב את הכלים אחד מעל לשני כך שהצינורות יוסתרו בתוכם והם יראו כגליל אחד שבראשו מזרקה.
תיאור פעולת המזרקה.
פעולת המזרקה מתחילה עם מילוי המכל העליון בנוזל. הנוזל יורד במורד הצינור שנמצא בתחתית המכל העליון ישירות למכל התחתון בכח הגרביטציה. המכל התחתון מתמלא בנוזל ובתוכו נוצרת דחיסה ועליה של לחץ האוויר. מאחר שהמכל התחתון אטום מכל עבריו לחץ האוויר מוזרם דרך צינור אל המכל האמצעי. לחץ האוויר העולה במכל האמצעי דוחק את הנוזל שבו מעלה דרך הצינורית אל מעל המכל העליון ומוזרק ממנו עד מעל למפלס הנוזל שבמכל העליון כמזרקה. ניתן לתכנן את המערכת כך שהמים שניתזים ישובו אל הקערה. בצורה זו מתקבלת לכאורה פרפטום מובילה. למעשה האנרגיה המעלה את המים מהבקבוק האמצעי לקערה מגיעה מירידת המים מהבקבוק העליון לבקבוק התחתון. הזרימה תפסק כאשר הבקבוק התחתון יתרוקן מאוויר (צינור היציאה יתמלא במים ולחץ המים משני הצינורות המחוברים אליו ישתווה) או כשהבקבוק האמצעי יתרוקן ממים.
המחשה מרשימה של זרימת המים מתקבלת כאשר המכלים שקופים ובמכל העליון ובמכל שמתחתיו יוצקים נוזלים בצבעים שונים כך שבמהלך הזרימה משתנה בהדרגה צבע הנוזל שבכלי הקיבול השונים.
תוצאה מרשימה יותר מתקבלת כאשר נעשה שימוש בכספית במקום במים זאת מאחר שמשקלה הסגולי של הכספית גדול פי 13.5 זה של המים ובשל מתח הפנים הגבוה שלה.
הרון מאלכסנדריה
הרון מאלכסנדריה (ביוונית: Ἥρων ὁ Ἀλεξανδρεύς; חי לערך בשנים 10–70 לספירה), היה ממציא, מהנדס, מתמטיקאי ופיזיקאי יווני מהתקופה הרומית אשר חי באלכסנדריה שבמצרים, תחת שלטון הקיסרות הרומית. הוא נחשב לנסיין הגדול ביותר של העת העתיקה, ועבודתו מקושרת למסורת המדעית ההלניסטית.
הרון פרסם תיאור מפורסם של מנגנון המונע בכוח קיטור, שנקרא כדור איאולוס (שלפעמים מכונה גם "מנוע הרון"). בין המצאותיו המפורסמות ביותר נכללת טחנת הרוח, שמייצגת את הדוגמה המוקדמת ביותר לטכנולוגיה שרותמת את אנרגיית הרוח. הרון היה משויך לאסכולה האטומיסטית. כמה מרעיונותיו נגזרו מעבודותיו של קטסיביוס.
חלק גדול מחיבוריו המקוריים של הרון אבד, אך כמה מעבודותיו נשמרו - בעיקר בצורת חיבורים מהאימפריה הרומית המזרחית, וחלק קטן יותר בתרגומים ללטינית וערבית.
קורות חייו.
הרון שימש ככל הנראה כמרצה וחוקר בספרייה הגדולה של אלכסנדריה ומרבית כתביו נשתמרו כסיכומים של קורסים שלימד, שעסקו בעיקר במתמטיקה, מכניקה, פיזיקה ופנאומטיקה. הרון ידוע בעיקר בזכות מחקריו שעסקו בתכונות האוויר והמים ועבודתו הייתה חיונית לחקר יסודות ההידרוסטטיקה והפנאומטיקה. אף על פי שתחום הקיברנטיקה לא הוגדר במדויק עד המאה ה-20, ניתן לפרש כיום את עבודתו של הרון, במיוחד בתחום המנגנונים האוטומטיים, כמייצגת את המחקר הפורמלי הראשון בתחום זה.
המצאותיו.
הרון תיאר את הבנייה של כדור איאולוס, שהוא התקן תגובה מכני דמוי רקטה, ומנוע הקיטור המתועד המוקדם ביותר (אף על פי שויטרוביוס תיאר התקן דומה כמאה שנה מוקדם יותר). בין המצאותיו הידועות ביותר ניתן למנות את:
מתמטיקה.
הרון עסק גם במתמטיקה ובגאומטריה. הוא תיאר שיטה איטרטיבית להוצאת שורש ריבועי של מספר. כיום שמו מקושר לנוסחת הרון לחישוב שטח משולש מאורכי צלעותיו, כמו גם למשולש הרון. הוא פיתח גם נוסחה להוצאת שורש מעוקב ממספר.
המרכז לבקרת ומניעת מחלות
המרכז לבקרת מחלות
המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה
המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה (גרמנית:National-Demokratische Partei Deutschlands) הייתה מפלגה מזרח-גרמנית, אשר היוותה כמפלגת לווין למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, מ-1948 עד 1989. המפלגה ייצגה את חברי המפלגה הנאצית לשעבר, הורמאכט, ומעמד הביניים. אין לבלבל אותה עם המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה, מפלגה בגרמניה המערבית הממשיכה להיות מפלגה מינורית בגרמניה המאוחדת של כיום.
היסטוריה.
המפלגה הלאומית-דמוקרטית הוקמה בשיתוף של לות'ר בולץ (חבר לשעבר במפלגה הקומוניסטית של גרמניה והוועד הלאומי למען גרמניה החופשית) ו-וילהלם אדם, (חבר לשעבר באס אה) ואחרים. מטרתה הייתה להגיע לאותן קבוצות אוכלוסייה שנמשכו למפלגה הנאצית לפני 1945 (כמו אנשי צבא וחלק ממעמד הביניים) ולספק להם מסגרת פוליטית, כדי שהם לא יתפתו לתמוך בימין הקיצוני שוב או לשתף פעולה עם בעלות הברית. לאומנות גרמנית הייתה כוח גדול בזמן בין שתי מלחמות העולם ומיליוני גרמנים היו חברים במפלגה הנאצית, סטלין רצה להשתמש בהם כדי ליצור מאמץ פרו-סובייטי אנטי-מערבי בפוליטיקה הגרמנית. לפי הדיפלומט הסובייטי ולדימיר סמיונוב, סטלין אפילו הציע שהם יורשו להוציא לאור עיתון משלהם, פלקישר באובכטר. גרמנים קומוניסטים וכמה פקידים סובייטים תחילה נמשכו לאותם רעיונות שסטלין הציע אך לא היו נלהבים לישמם. דומה לכך, בגרמניה המערבית, המפלגה הנאו-נאצית, "מפלגת הרייך הסוציאליסטית", אשר הוקמה בשיתוף אוטו רמר, הייתה המפלגה הראשונה שנאסרה על ידי בית המשפט החוקתי הפדרלי של גרמניה וקיבלה יחס חם מצד ברית המועצות וקיבלה תמיכה סובייטית.
בנוסף לותיקי המפלגה הנאצית, פקידים לשעבר ומגורשים התקבלו לתוך המפלגה החדשה גם כן, כמו ה"הליגה עבור מגורשים" המערב גרמנית והפדרציה העצמאית האוסטרית. מועצת מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה התאספה במאי 1948, הצהירה ש"האנשים הלא ברורים-פוליטית האלו" לא צריכים להצביע עבור המפלגות הבורגניות כמו האיחוד הנוצרי דמוקרטי או המפלגה הליברל-דמוקרטית בבחירות הבאות, ולא למקבילותיהן המערביות.
לפי קלאוס שרואדר, למפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה היו פחות נאצים בסגל שלה מאשר מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, זה נגרם מכיוון שהמפלגה הלאומית-דמוקרטית הייתה הרבה יותר קטנה ממפלגת האיחוד הסוציאליסטי.
המפליגה הלאומית-דמוקרטית הוכרה באופן רשמי על ידי המנהלה הצבאית הסובייטית בגרמניה ב-16 באוגוסט 1948 ולאחר מכן מהמפלגה נשלחו 52 נציגים לפרלמנט המזרח-גרמני, הפולקסאקמר, כחלק מ"החזית הלאומית". אף אחד מהנציגים הללו אי פעם הצביע נגד החלטת הממשלה בכל נושא, כמו מפלגות הלווין האחרות, אשר היו בעצם בובות של מפלגת השלטון, מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה.
אף על פי כן, לאחר נפילת חומת ברלין, המפלגה הלאומית דמוקרטית של גרמניה נהייתה עצמאית בפוליטיקה, והשתתפה בבחירות החופשיות היחידות לפולקסקאמר אשר נערכו ב-18 במרץ 1990. המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה לא הוכללה באיגוד המפלגות הליברליות האחרות בגרמניה המזרחית, ורצה לבדה. תוצאות הבחירות הראו מפלה. המפלגה השיגה רק 44,292 קולות, פחות קולות מאשר כמות חברי המפלגה. ב-27 במרץ 1990 המפלגה הלאומית-דמוקרטית נהייתה חלק באגודת הדמוקרטים החופשיים, ארגון שלא התקיים להרבה זמן אשר התמזג בסוף למפלגה הדמוקרטית החופשית.
תוכנייה ואידאולוגיה.
תוכנית המפלגה הלאומית-דמוקרטית דרשה, כחלק מדברים אחרים, את קידום מעמד הביניים. בולץ היה אחד מחברי המפלגה הבולטים אשר לא היה חבר לשעבר במפלגה הנאצית, והיה למעשה חבר במפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה עד שהקים את המפלגה הלאומית-דמוקרטית. בולץ היה גם חבר לשעבר במפלגה הקומוניסטית של גרמניה עד שהיא דוכאה על ידי הנאצים. המפלגה הלאומית דמוקרטית יוסדה על ידי הסמכויות הקומוניסטית עם המטרה לקבל תמיכה מאותן שכבות האוכלוסייה. המפלגה הלאומית-דמוקרטית אורגנה על יסודות הצנטרליזם הדמוקרטי ובסוף שנות שמונים למפלגה היו 110,000 חברים.
המפלגה הייתה אמורה לייצר את הליברליזם, כמו המפלגה הליברל-דמוקרטית של גרמניה, ותמכה בסנטימנט הלאומני הגרמני. עם זאת, המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה הייתה יותר נאמנה למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה והסתייגה לבקר את הממשלה גם בזמן מהומות 1989.
לאחר המהומות, נערכו כמה ניסיונות של מפלגת הימין הקיצוני, המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה, והמפלגה הימנית-פופוליסטית "הרפובליקנים" לקבל את תמיכתה של המפלגה הלאומית-דמוקרטית כבעלת ברית, אך ניסיונות אלו כשלו.
לאחר מכן, המפלגה הלאומית-דמוקרטית של גרמניה אימצה לעצמה זהות של מפלגת מרכז אשר ריחקה את עצמה מהקומוניסטים וגם מהלאומנים והנאו-פשיסטים. נוסף על כך הם היו פרו-אירופאיים, ודחו להזדהות כמפלגת ימין או כמפלגת "ימין לאומני" או "שמרנות לאומנית". דיונים פנימיים במפלגה נערכו כדי לשנות את שמה ל-"המפלגה הדמוקרטית החדשה של גרמניה".
דניאל אראפ מוי
דניאל אראפ טורויטיץ' מוי (באנגלית ובסוואהילית: Daniel arap Moi; 2 בספטמבר 1924 – 4 בפברואר 2020) היה נשיאה השני של קניה, בה שלט בשנים 1978–2002.
תקופת שלטונו.