בשנים הראשונות לקיומה. בין 1540 ל-1700 שהיא תקופת הפעילות העיקרית של האינקוויזיציה, משפטים וטקסי אוטו דה פה שעסקו בתחום המוגדר כ"כפירה קשה" וכולל משפטים ועונשים שהוטלו על אנוסים יהודים ומוסלמים ופרוטסטנטים עמדו על 40% מסך המשפטים והעונשים. בתקופה זו התמקדה האינקוויזיציה בחטאים ועבירות "קלות" של נוצרים שלא ממוצא של אנוסים. עבירות אלו כללו התקפות על הכנסייה הקתולית, חילול הקודש, התנהגות מינית חסרת מעצורים, אמונות תפלות והתנגדות לאינקוויזיציה. עבירות קלות יותר אלו מהוות קרוב ל 60% מסך התיקים והענישה בתקופה זו. המחקר מצא עדויות ל 637 הוצאות להורג מבין כמעט 28,000 גזרי דין מ-1560 עד 1614 המהווה 2.3% ועוד 545 הוצאות להורג טקסיות של צלמים המהווה 2%. מתוך כלל ההוצאות להורג 29% נערכו בארגון.
ארכתיאון
משה איבגי
משה איבגי (נולד ב-29 בנובמבר 1953) הוא שחקן, במאי, תסריטאי ומנחה טלוויזיה ישראלי. פעילותו בתחומים אלה נמשכה 38 שנים וכללה הופעות רבות בתיאטרון, הופעות בסדרות טלוויזיה, ובכלל זה תפקיד ראשי בסדרה "הבורר", ובסרטי קולנוע רבים. במהלך הקריירה שלו זכה בפרסים רבים, בהם שלושה פרסי אופיר.
קריירת המשחק שלו נקטעה ב-2016 לאחר שהועלו נגדו טענות להטרדה מינית, ובהמשך הורשע בעבירות של מעשה מגונה והטרדה מינית ונדון ל-11 חודשי מאסר בפועל, מתוכם ריצה חמישה חודשים וחצי ושוחרר במרץ 2022.
ביוגרפיה.
איבגי נולד בקזבלנקה שבמרוקו, בן אמצעי בין שבעה אחים ואחיות, בהם השחקנית רונית איבגי. כשהיה בן שנה וחצי עלתה משפחתו לישראל והתגוררה כשנה במעברת "שומרות". לאחר מכן עברה להתגורר במגדל העמק. אמו עבדה בקק"ל ואביו עבד כפועל בניין. בגיל 11 עבר ללמוד בישיבה בטבריה. לאחר כמספר שנים בישיבה עבר ללמוד בפנימייה דתית חקלאית. בצה"ל שירת בחיל התותחנים בגדוד 55 והשתחרר בדרגת סמל. לאחר שחרורו מצה"ל החל ללמוד משחק ב"סטודיו למשחק ניסן נתיב".
קריירת התיאטרון.
משנת 1978, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למשחק "ניסן נתיב", החל לשחק במחזות ב"תיאטרון החאן הירושלמי", "התיאטרון הקאמרי" ו"תיאטרון חיפה" במגוון רחב של תפקידים. ב-1986 כיכב במחזה "מזמור לדוד" מאת תמיר גרינברג, בבימוי של ג'ק מסינג'ר, תמונות מחיי הומוסקסואלים בגן העצמאות, שהוצג בפסטיבל עכו וזכה בציון לשבח. בין היתר שיחק כ"יוחנן צינגרבאי" במחזה "סוחרי גומי" מאת חנוך לוין, במחזה "הדוד וניה" על פי אנטון צ'כוב, כ"ג'ורג'" במחזה "על עכברים ואנשים" של ג'ון סטיינבק שהועלה בשנת 1998 בתיאטרון בית ליסין ועוד. בשנים 2001–2002 הופיע במופע יחיד שנקרא "חשבונית הנפש". החל מפברואר 2007 הופיע בהצגה של תיאטרון גשר, "הבן הבכור", ולשם תפקיד זה נדרש ללמוד רוסית. בזכות תפקיד זה קיבל את פרס "איש השנה בתיאטרון 2007".
משנת 2011 הופיע בהצגת היחיד של תיאטרון גשר, "סונאטת קרויצר"- על פי לב טולסטוי, מונודרמה בשילוב מולטימדיה, בבימויו של יבגני אריה.
ב"תיאטרון גשר" ביים איבגי שתי הצגות "הנסיכה איבון" מאת ויטולד גומברוביץ' בה כיכבה בתו דאנה איבגי כאיבון ו"הארווי" מאת מרי צ'ייס.
משנת 2013 שיחק בהצגה "דפוקים", דרמה חברתית קומית מאת צדוק צמח, בתיאטרון חיפה.
קריירה טלוויזיונית.
ב-1981 שיחק בדרמת הטלוויזיה "אינדיאני בשמש", אותה ביים הבמאי זוכה פרס ישראל רם לוי על פי סיפור מאת אדם ברוך. בדרמה זו שיחק לצד רמי דנון. ב-1982 שב לשחק בתפקיד דומה בדרמת הטלוויזיה "גבי בן יקר" שביים אורי ברבש העוסקת בצעיר ממשפחת מצוקה המנסה למצוא את עצמו במהלך שירותו הצבאי. בדרמות אלה גילם לראשונה את הדמות שהפכה למזוהה עמו של הישראלי המזרחי, אך הוא הוסיף לדמות זו ממד אנושי ואיכותי שלא נמצא לה עד אז בתרבות הישראלית, מעבר לקריקטורה של "סאלח שבתי" וסרטי הבורקס.
ב-1983 עד 1984 הופיע בתוכנית הטלוויזיה ההומוריסטית "זהו זה!" כאחד מצוות המנחים הקבוע.
בשנת 1986 שיחק בדרמה הטלוויזיונית "לחם", לצידם של רמי דנון, אתי אנקרי, עמוס לביא ואחרים.
ב-1999 שיחק ב"סיבת המוות - רצח" (1999), וב"דו"ח איבגי - סוויסה" (1999) שהייתה מעין יומן תרבות בו יצאו איבגי ומאיר סוויסה למקומות מעניינים וסיקרו את שמצאו בדרכם. ב-1999 זכה הסרט בו כיכב איבגי, "חובו של אהרון כהן", ב- Banff Rockie Award בקטגוריית סרטים לטלוויזיה, במסגרת פסטיבל הסרטים בטורונטו.
השתתף גם בסדרות כ"פרנקו וספקטור" (2003), בה שיחק לצד רונית אלקבץ. בשנת 2005 השתתף בסדרה "משפחת קמיצ'לי" - תוכנית אירוח, על פי פורמט בריטי בשם "משפחת קומאר", שבה שיחק בתפקיד אב משפחה מזרחית המארח אורחים בביתו.
בשנת 2005 החל להופיע בסדרה של פרסומות לחברת ביטוח בטלוויזיה וברדיו בהן שיחק דמות עממית בשם "דוד הכי טוב", המהווה מעין פרפרזה על הדמויות ששיחק במהלך השנים בקולנוע. בשנת 2007 השתתף בסדרה "הבורר" בתפקיד הראשי - הבורר ברוך אסולין. הסדרה עוסקת בעולם הפשע הישראלי ובנוסף, בקשר בין הבורר למשפחתו. בשנת 2008 השתתף בסדרת הדרמה "לאהוב את אנה" בתפקיד הראשי.
בשנת 2012 הגיש את הסדרה התיעודית "יומנים", העוסקת בסיפורים שגוללו ביומני גבע. בסדרה, ששודרה בערוץ הראשון, הוא משוטט בארץ ומתחקה אחר גיבורי אותם יומנים.
בשנת 2014 השתתף בסדרת הדרמה "זגורי אימפריה" בתור אלברט, אב המשפחה.
בשנת 2015 השתתף בעונה הראשונה של הסדרה הקומית "השוטר הטוב" בתור יזהר קונפינו, אביו הקומבינטור של דני (בגילומו של יובל סמו).
קריירה קולנועית.
איבגי כיכב בסרטי קולנוע רבים והיה נחשב לאחד משחקני הקולנוע המובילים בישראל. הוא זכה בשלושה פרסי אופיר, מה שהופך אותו לשיאן פרסי אופיר למשחק (יחד עם אסי דיין, עמוס לביא, ששון גבאי וליאור אשכנזי).
שנות השמונים.
בשנת 1980 שיחק בסרט "כוכב השחר". בשנת 1982 הופיע איבגי לצד אורי גבריאל בסרט "מתחת לאף", בבימויו של ינקול גולדווסר. הסרט עסק בסיפורם האמיתי של פושעים שגנבו כספת מתחנת משטרה. הסרט זכה לאהדת הקהל והביקורות והשתתף בפסטיבל הקולנוע בצרפת. באותה שנה, החל איבגי להשתתף גם בסרטי בורקס כ"אדון ליאון" לצד זאב רווח, ושנה לאחר מכן, בסרט "קוני למל בקהיר" לצד מייק בורשטיין.
מאמצע שנות השמונים החל להשתתף בהפקות הוליוודיות ובין-לאומיות, בהן: "השגריר" (1985) בבימויו של ג'יי לי תומפסון, לצידם של רוברט מיצ'ם ורוק הדסון, בסרט הקצר "סרט לילה" (1986), (על משחקו בסרט זה זכה בפרס "השחקן הטוב ביותר" בפסטיבל בינלאומי לסרטי סטודנטים בבריטניה), "עד לאזור לחימה" (1987) לצד כריסטופר ווקן, "אהבה גנובה" 1987 לצד טום הנקס וסרטים אחרים. באותה שנה שיחק בסרט הישראלי "הקרב על הוועד" בתפקיד הגנן הערבי של הבניין.
בשנת 1990 שיחק לצד קרן מור, בסרט הקולנוע "שורו", של הבמאי שבי גביזון. בספטמבר אותה שנה נערך טקס פרסי האקדמיה הישראלית לקולנוע הראשון ועל משחקו ב"שורו" זכה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר ובכך היה לשחקן הראשון שזכה ב"פרס אופיר", לצד הסרט עצמו שזכה בפרס הסרט הטוב ביותר.
שנות התשעים.
בשנת 1991 שיחק בסרטו של ערן ריקליס, "גמר גביע", בתפקיד השבוי הישראלי בידי אש"ף במלחמת לבנון הראשונה המוצא שפה משותפת עם שוביו, על רקע רצונו לראות את משחק הגמר במונדיאל 1982, לצד מוחמד בכרי, בסאם זועמוט ואחרים. על משחקו זכה בתואר "השחקן הראשי הטוב ביותר" בפסטיבל ירושלים.
בשנת 1993 השתתף בסרט ההוליוודי "THE MUMMY LIVES" בבימויו של גרי אוהרה ולצידם של טוני קרטיס, מוסקו אלקלעי ואחרים.
בשנת 1995 השתתף בסרט "חולה אהבה בשיכון ג'" בו גילם דמות של בעל תחנת טלוויזיה פיראטית, שאהבתו לצעירה יפה המגיעה לשכונה מביאה אותו עד לאשפוז פסיכיאטרי. על תפקידו זכה בפרס אופיר כ"שחקן הראשי הטוב ביותר" ובפרס ב"פסטיבל הקולנוע של גרמניה".
המאה ה-21.
בשנת 2002 עבר לארצות הברית והשתתף בסרטו של דייוויד מאמט "ספרטן". עם שובו לארץ בשנת 2004 השתתף בסרט "מטאליק בלוז" עליו זכה בפרס אופיר שלישי, לשחקן משנה. בשנת 2005 גילם את איש "המוסד" מייק הררי בסרט "מינכן".
בשנת 2008 שיחק בסרטם של שלומי ורונית אלקבץ, "שבעה". בשנת 2011 שיחק בסרטו של מרקו כרמל, "אחותי היפה", בתפקיד רוברט. בשנת 2012 שיחק בתפקיד פרופסור פסטל בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק".
באפריל 2011 יצא לבתי הקולנוע הסרט "וביום השלישי", סרט הקולנוע הראשון אותו ביים איבגי.
שיחק בסרטו של רשף לוי, "לצוד פילים", שעלה לאקרנים בשנת 2013.
באותה שנה שיחק בסרטים "הנוער" בבימויו של תום שובל, ו"מנתק המים" בבימויו של עידן הובל.
בשנת 2016 שיחק בסרטו של אייל חלפון, "מלחמת 90 הדקות" לצד נורמן עיסא. על תפקידו בסרט היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר לשנת 2015. ב-2017 שיחק בתפקיד קטן של חוקר משטרתי בסרט "אמור" של רפאל רביבו.
כיהן כחבר המועצה הישראלית לתרבות ואמנות.
באוקטובר 2016 הוענק לו, במסגרת פסטיבל הסרטים בחיפה, פרס השחקן הטוב ביותר, על תפקידו בסרט "מלחמת 90 הדקות".
עם שחרור של איבגי ממאסר במרץ 2022, הודיע משה אדרי, מבעלי סרטי יונייטד קינג, כי בכוונתו להפיץ את הסרט "התיק", מותחן שאיבגי כתב וביים והשתתף בו טרם כניסתו לכלא.
עבירות מין.