ביולי 2021 יצרו פורשה בוגאטי ורימאק מיזם הנקרא בוגאטי-רימאק, מיזם זה מעניק לרימאק את חברת בוגאטי ושניהם (רימאק ובוגאטי) יהיו תחת חברה אחת כאשר רימאק מחזיקה כ-55% ממניות בוגאטי-רימאק ופורשה מחזיקה ב-45% ממניות בוגאטי-רימאק, מנכ"ל בוגאטי-רימאק כרגע הוא מאטה רימאץ.
באוגוסט 2021 הודיעה מאטה רימאץ כי בשנת 2024 תציג בוגאטי מכונית חדשה עם פיתוח של בוגאטי ורימאק יחד, הוא לא ציין האם המכונית תהיה חשמלית.
עיצוב.
מנועי מכוניות בוגאטי יוצרו בעבודת יד, נקבים להפחתת משקל נוקבו בכל מקום שניתן, וחיווט בטיחות המושחל כמעט בכל חיבור בתבניות השחלה מורכבות.
התייחסות בוגאטי למכוניות מתחרו בנטלי כ-"המשאיות המהירות ביותר בעולם" כשהתכוונו ליציבות. בהקשר לבוגאטי, האויב היה המשקל. יצירות ההשראה של בוגאטי משכו אנשים רבים מתחומי עניין אחרים. כמו ארלן נס אשר יצר אופנוע, הנקרא "סמות-נס", עם עיצוב בוגאטי. השראתו הייתה החלקלקות של יציקת הארד של בוגאטי.
מנועים.
צורת מנועיו מוגדרת כקוביזם. מנועי בוגאטי רבים היו בעלי גודל צנוע אבל חזקים ביותר. רובם היו בעלי שלושה שסתומים לכל צילינדר, ורובם מוגדשים גם כן. אטורה בדק את מערכת השסתומים של שתי מכוניות מרוצים של אמריקן מילר והשתמש בתכנון גל פיקות עילי זוגי בשם הרשום מילר.
דגמים.
דגמי מכוניות בוגאטי יוצרו בדרך כלל במספרים מועטים. המפורסמות מביניהם היו הבוגאטי 35, הבוגאטי 41, בוגאטי 57 והבוגאטי 55.
תחת קונצרן פולקסווגן תוכננה ונבנתה הבוגאטי ויירון, המכונית הסדרתית הראשונה שחצתה את ה-.
הייצור כולו הפיק 7,900 מכוניות (כ-2,000 מהן עדיין קיימות), כל דגם בוגאטי תוכנן עם הקידומת T עבור הדגם, אשר מתייחס לשלדה ולחלקי הרכב המרכיבים את המנוע.
Bugatti
פרד תומפסון
פרד דלטון תומפסון (באנגלית: Fred Dalton Thompson; 19 באוגוסט 1942 - 1 בנובמבר 2015) היה שחקן, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי.
ביוגרפיה.
תומפסון נולד בשפילד שבאלבמה. אביו היה סוכן של מכוניות משומשות. את שנות ילדותו ונעוריו העביר בטנסי. בשנת 1967 הפך לחבר בלשכת עורכי הדין של טנסי לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ואנדרבילט. בין השנים 1969–1972 היה עוזר לתובע הפדרלי וב-1972 היה מנהל הקמפיין של הסנאטור הווארד בייקר.
ב-1975 התחיל בקריירה של 18 שנה כשתדלן בוושינגטון. ב-1994 נבחר לסנאט האמריקאי כנציג מדינת טנסי.
ב-1985 הופיע לראשונה בסרט מארי בתפקיד עצמו. הסרט מבוסס על מקרה אמיתי בו שימש עורך דין של מארי רג'אנטי במשפט נגד מושל טנסי. לאחר מכן השתתף בעוד מספר סרטי קולנוע וטלוויזיה. לקראת סיום תקופת כהונתו כסנאטור ובעקבות מותה של בתו ממנת יתר של סם, החליט שלא להתמודד על תקופת כהונה נוספת, ותחת זאת הצטרף (בעודו מכהן) כשחקן לסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר", בתפקיד התובע המחוזי ארתור ברנץ'.
בסוף חודש מרץ 2007 הודיע על הצטרפותו למירוץ הבחירות לנשיאות כמועמד מטעם המפלגה הרפובליקנית. ב-22 בינואר 2008 פרש תומפסון מהמירוץ לאחר שנכשל בבחירות המקדימות .
תומפסון החזיק בדעות שמרניות. הוא התנגד להפלות, לנישואים חד מיניים ולהגבלות על נשיאת נשק בידי אזרחים (הגבלות על התיקון השני לחוקת ארצות הברית). בנושאי מדיניות חוץ תומפסון תמך בהחלטת פלישת ארצות הברית לעיראק והתנגד לנסיגה מידית של הכוחות האמריקניים מהמדינה. בסוגיית תוכנית הגרעין האיראנית, תומפסון הביע דאגה מהצהרות נשיא איראן אחמדינז'אד על "מחיקת ישראל מעל המפה", אך הביע תקווה שלא יהיה צורך להשתמש בכוח צבאי כדי למנוע את בניית פצצה גרעינית וכי ניתן יהיה להפיל את משטר האיתוללות לפני השלמת הרכבת הפצצה.
קריירת משחק.
בשנת 1992 השתתף בסרט הטלוויזיה "Day-O" של רשת NBC לצד דלתה בורק ואלייז'ה ווד.
בשנת 2015 שיחק את מפכ"ל ה-FBI במותחן הריגול של רשת NBC "Allegiance", גרסה אמריקאית לסדרה הישראלית "תא גורדין" שיצרו רון לשם, עמית כהן ודני סירקין לרשת Yes.
בשנת 2016 גילם כומר בסרט הדרמה-נוצרי "אלוהים לא מת 2".
תיכון הימלפרב
בית-הספר התיכון התורני על-שם פ' הימלפרב הוא תיכון ציוני-דתי לבנים בירושלים.
בית-הספר נוסד בשנת 1920 בתור "תיכון מזרחי", ופעל ברחוב הלל שבמרכז העיר ירושלים. בשנת 1968 עבר בית-הספר למשכנו הנוכחי בשכונת בית וגן.
בעבר ואף היום התבלט בית-הספר באחוז זכאות לתעודת בגרות מהגבוהים בארץ, ובאחוז גבוה של תלמידים המתגייסים לשירות משמעותי, לשירות קרבי וליציאה לתפקידי קצונה.
בסוף שנת הלימודים תש"פ, הודיע הרב ירמי סטביסקי על עזיבת תפקיד מנהל בית הספר ועל כך שיישאר בהנהלת בית הספר, וחזר לתפקיד מחנך כיתה. כיום מנהל את בית הספר הרב שלומי דנינו.
תפיסת העולם של בית הספר.
תפיסת העולם של "תורה עם דרך ארץ" במובנה הנרחב, מניעה את בית הספר הימלפרב מימיו הראשונים, והובילה את קברניטיו לאורך השנים להציב פסוק מספר משלי כמוטו מכונן של דרכו החינוכית:"בְּכָל דְּרָכֶיךָ דָעֵהוּ וְהוּא יְיַשֵּׁר אֹרְחֹתֶיךָ"בחזון ממוקד זה פותח בית הספר את שעריו לקשת רחבה של בני נוער ירושלמיים, המביאים איתם שלל דעות ומנהגים, כישרונות ומאוויים, יכולות וצרכים.
במקביל, פותח פסוקו זה של החכם באדם מגוון עשיר של דרכי הוראה וחינוך, הנובעות מאישיותם המיוחדת של כל מחנך ומחנכת, ומן המסילות השונות אשר הם סוללים אל לבבות תלמידיהם.
מבנה בית הספר.
אבן פינה לבית הספר הונחה בנובמבר 1963, במעמד שר החינוך, אבא אבן.
את מבנה בית הספר תכננו האדריכלים שולמית נדלר, מיכאל נדלר ושמואל ביקסון. עם המעבר למבנה החדש בשנת 1968 הוסב שמו של המוסד שנקרא מעתה על-שם פאול הימלפרב, נדבן אמריקני שתרם להקמת המבנה החדש. בשנת הלימודים תשע"ח נחנך מבנה נוסף לבית הספר עקב הגידול במספר התלמידים בבית הספר.
ספריה.
ספריית בית הספר נחנכה באמצע שנות התשעים בנוכחות ראש העירייה, אהוד אולמרט. בשנת תשע"ז, עברה ספריית בית הספר שיפוץ, וכן הוחל בפרויקט קיטלוג דיגיטלי של כל ספרי הספרייה (באמצעות חברת אגרון).
בצמוד לספריה נמצא "חדר נועם" לזכרו של בוגר בית הספר, סרן והוא משמש כחדר מחשבים בנוסף לחדר המחשבים הראשי של בית הספר.
החינוך הגופני בבית הספר.
בית הספר זכה להישגים רבים בענפי ספורט רבים. נבחרת הכדורסל העפילה ארבע שנים ברציפות לגמר המחוזי (2013–2016) וזכתה פעם אחת בגמר המחוז. בשנת 2018 הנבחרת העפילה שוב לגמר המחוז. פעמיים נבחרת הכדורסל הצליחה להגיע לרבע גמר באליפות הארצית. בשנת 2018 התשע"ח זכה בית הספר באליפות חמ"ד של הישיבות והתיכונים הדתיים כשגברו על ישיבת שדה יעקב. בשנת 2019 זכתה הנבחרת בתואר שנה שנייה ברציפות, לאחר ניצחון 55:60 על קבוצת ישיבת בני עקיבא גבעת שמואל.
נבחרות מרוצי שדה של בית הספר זכו מספר פעמים במקומות ראשונים באליפות הארצית.
בית הספר משתתף באופן קבוע מדי שנה במרתון ירושלים לזכר בוגר בית הספר מתן שביט.
אמה איימס
אמה איימס (אנגלית: Emma Eames; 13 באוגוסט 1865 - 13 ביוני 1952) הייתה זמרת סופרן אופראית.
חייה.
איימס, בתו של פרקליט טוען בבתי משפט בינלאומיים, נולדה בשאנגחאי שבסין. את הכשרתה בשירה קיבלה בבוסטון, אצל המורה המפורסמת מתילדה מרקזי, אם כי בהמשך ניסתה להמעיט בערך השפעתה של מרקזי על קולה. לאחר זמן הוזמנה לשיר בתפקיד הראשי ב"רומיאו ויוליה", באופרה של פריז. לאחר הופעת הבכורה שלה בשנת 1889, המשיכה להופיע בתפקיד זה עוד פעמים רבות בשנתיים הבאות, עד שחדלה ממנו לבסוף ב-1891 מסיבות אישיות.
באותה שנה הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שוב בתפקיד יוליה. בניו יורק זכתה לתהילה הרבה ביותר, ושם המשיכה להופיע באופרות עד לפרישתה בשנת 1909. כמו כן, הופיעה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון. כשהתפנתה אחרי שפרשה מן המטרופוליטן אופרה, יצאה למסעות קונצרטים ברחבי ארצות הברית, עד שלבסוף הסתלקה מעסקי השירה מכול וכול בשנת 1916.
בשנת 1929 כתבה איימס אוטוביוגרפיה, "זכרונות והרהורים".
אומרים שאיימס לא הייתה מרוצה מקולה כפי שנשמע בהקלטות, אם כי ב-1939 הופיעה בתוכנית רדיו, השמיעה כמה מתקליטיה המפורסמים ביותר ודיברה עליהם שלא בצניעות יתירה. אפשר לשמוע את איימס גם ב"גלילי מייפלסון".
הרפרטואר של איימס היה רחב יריעה וכלל את "אאידה" של ורדי, "לוהנגרין" של וגנר, "טוסקה" של פוצ'יני, "קנאת בן-כפר" של מסקאני, נישואי פיגארו ודון ג'ובאני של מוצרט ופאוסט של גונו.
חייה האישיים.
איימס נישאה פעמיים, תחילה לצייר ג'וליאן סטורי ואחר לבריטון המפורסם אמיליו די ג'יגורזה, שעמו הקליטה כמה תקליטים. בשני המקרים הסתיימו הנישואין בגירושין ובמרירות רבה. לא נולדו לה ילדים, אבל באוטוביוגרפיה שלה הודתה כי נכפה עליה "הליך רפואי".
איימס עקרה את מושבה לניו יורק בשנת 1936, שם עשתה לה שֵם כמורה לפיתוח קול. בניו יורק נהנתה ללכת להצגות בתיאטראות ברודוויי. אמה איימס מתה בשנת 1952, בגיל 86.
אסון נאות הכיכר
אסון נאות הכיכר, שהתרחש ב-30 בדצמבר 1970, הוא אסון הטבע החמור ביותר שהתרחש במדינת ישראל עד השרפה בכרמל ב-2010. גושי סלע שניתקו מצוק מחצו מבנה ששימש כחדר אוכל בבסיס צבאי.
באסון נספו 20 ישראלים (19 חיילים ואזרח אחד), ועשרה חיילים נפצעו (שלושה מהם קשה).
רקע.
בשנת 1968 התפרקה קבוצת נאות הכיכר, שהוקמה בסוף שנות החמישים, ונטשה תמורת פיצויים את הצריפים ששימשו אותה באזור המוצא של נחל אמציה למלחת סדום. מחנה הצריפים עבר לידי צה"ל, שהקים במקום, הסמוך לגבול עם ירדן, נקודת משמר.
האירוע ופעולות ההצלה.