לאמין דיאק מסנגל התמנה לנשיא בפועל סמוך לאחר פטירתו של הנשיא הקודם, פרימו נביולו מאיטליה, ב-8 בנובמבר 1999. הוא נבחר כנשיא קבע של ההתאחדות בקונגרס 2001 וכיהן בתפקיד עד לשנת 2015.
ב-19 באוגוסט 2015 נבחר לתפקיד נשיא התאחדות האתלטיקה הבין־לאומית הלורד סבסטיאן קו, אלוף אולימפי, אלוף אירופה ושיאן עולם. הוא גבר בהתמודדות על סרגיי בובקה מאוקראינה בבחירות שנערכו בבייג'ינג.
מטה ההתאחדות שוכן במונקו מאז שנת 1993 (לפני כן שכן בשוודיה ובאנגליה).
נשיאים.
מאז יסודה, עמדו בראש ההתאחדות שישה נשיאים:
ואלרי גזאייב
ואלרי גאורגייביץ' גזאייב (ברוסית: Валерий Георгиевич Газзаев; באוסטית: Валерæ Георгийы фырт Гæззаты; נולד ב-7 באוגוסט 1954) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל רוסי ממוצא אוסטי. משנת 2011 גזאייב מכהן כנשיא מועדון אלניה ולדיקווקז.
קריירה.
תחילת קריירת הכדורגל של גזאייב הייתה כחלוץ במועדוני כדורגל הסובייטים. בין השאר שיחק בלוקומוטיב מוסקבה, דינמו מוסקבה, עימה זכה בגביע ברית המועצות, ובדינמו טביליסי. לאורך הקריירה שלו שותף ב-283 משחקים בליגת העל הסובייטית והבקיע 89 שערים.
במדי נבחרת ברית המועצות בכדורגל היה גזאייב שותף בזכייה באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21, אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 23 ובמדליית הארד באולימפיאדת מוסקבה.
גזאייב פרש ממשחק פעיל ב-1986 והחל בקריירת אימון, תחילה בקבוצות נוער, אך עד מהרה עבר למועדונים מקצועיים. ב-1995 נחל הצלחה גדולה כאשר נטל את תואר אליפות ליגת העל הרוסית מספרטק מוסקבה עם קבוצתו - ספרטק-אלניה ולדיקווקז. הייתה זו הפעם הראשונה שהקבוצה המוסקבאית כשלה להשיג האליפות בליגה הרוסית. גזאייב עזב לבסוף את ספרטק-אלניה ב-1999 ועבר לאמן לתקופה קצרה את קבוצתו לשעבר - דינמו מוסקבה. אחריה עבר לאמן את צסק"א מוסקבה, שם נחל שוב הצלחות רבות: ב־3 גביעים ו-3 אליפויות מקומיים וב-2004 בגביע אופ"א.
גזאייב אימן לתקופה קצרה את נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21 ואת הנבחרת הבוגרת, בין שתי תקופות כמאמן צסק"א.
רפרף מסורטט
רפרף מסורטט (שם מדעי: Hyles livornica) הוא מין של רפרף.
מאפיינים.
לרפרף המסורטט מוטת הכנפיים של כ-70 מילימטרים ואורך גופו כ-40 מילימטרים. הכנפיים הקדמיות חומות, כשבמרכזן נמשך פס אפור, ומשני צדיו עורקים לבנים-אפורים. מ"סרטוט" זה שעל כנפיו נגזר שמו. הכנפיים האחוריות וורודות במרכזן ויש להן כתם לבן בבסיס. פסים חומים כהים מסורטטים על גבי השפה הקדמית והאחורית של הכנפיים האחוריות. על חזה הרפרף המסורטט ערוכות ציציות שיער לבן. הבטן חומה ועליה פסים שחורים-לבנים.
הרפרף המסורטט הוא רפרף נודד, והדור המתפתח בצפון אפריקה נודד באביב לכל אירופה, עד לסיביר.
נקבת הרפרף המסורטט מטילה את ביציה על עלי גפן, חומעה, עירית, אמיך, ארכובית, דבקה ולוע הארי. הביצים עגלגלות בצורתן, בעלות צבע ירוק בהיר ומידותיהן 1.5X1.2 מילימטרים.
לאחר 4–5 ימים בוקעים הזחלים מן הביצים. אורכם לפני ההתגלמות בין 7 ל-9 סנטימטרים ורוחבם כסנטימטר אחד. הצבעים משתנים מזחל לזחל:
רבים מהזחלים מותקפים על ידי טפילים, בעיקר זבובים ממשפחת הזריזבוביים, שזחליהם מתפתחים בזחלי הרפרף המסורטט ופרוקי-רגליים אחרים. לאחר כשלושה שבועות של אכילת עלים, הזחלים מתחפרים בשכבת האדמה העליונה, ובונים עריסה על ידי הדבקת גרגרי אדמה ועלים בעזרת טווית קורים דלילים. אחרי 3–4 ימים הזחלים מתגלמים. אורך הגולם 4-4.5 סנטימטרים ורוחבו כסנטימטר אחד, והוא בצבע חום בהיר. תקופת הגולם נמשכת כארבעה שבועות עד חודשיים ואפילו יותר.
תקופת ההתפחות הכוללת (מביצה עד בוגר) אורכת בין 45 ל-55 ימים ולעיתים אף יותר.
תפוצה: כל הארץ, הבוגרים נצפים באביב עד ראשית הקיץ.
המכללה האקדמית לחינוך ע&quot;ש דוד ילין
המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין בירושלים היא מכללה אקדמית להכשרת מורים בישראל. המכללה היא בין המכללות הראשונות למורים בארץ ישראל ששמו דגש על שימוש בשפה העברית. "בית המדרש למורים העברי הממלכתי על שם דוד ילין" היה שמה הראשון הרשמי והמלא של המכללה, אך בפי כל היא הייתה ידועה בשם "סמינר בית הכרם", שכן שוכנת היא על גבעה נישאה בלבה של שכונת בית הכרם. המכללה מוכרת גם בשמה "סמינר למורים" והיום שמה המקובל הוא "מכללת דוד ילין". המכללה נמצאת ברחוב מעגל בית המדרש 7.
תלמידי הסמינר השתלבו בחיי השכונה גם בימי שלום ושלווה ובעיקר בימי מאורעות ומלחמות; במאורעות תרפ"ט (1929), במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט (1936–1939), במלחמת העולם השנייה, במלחמת העצמאות ובמלחמת ששת הימים, הם היו חלק ממערך ההגנה והשמירה בשכונת בית הכרם ובחלקים אחרים של ירושלים.
היסטוריה.
המכללה קרויה על שם מייסדה פרופ' דוד ילין אשר הקים אותה בשנת תרע"ד (1913) כחלק ממלחמת השפות והמאבק על הוראה בשפה העברית. אז נקרא המוסד "בית מדרש למורים העברי, כוננו דוד ילין". ילין שימש כמנהלה מהיווסדה עד 1938, ובין המנהלים ששימשו אחריו נמנים ד"ר בן-ציון דינבורג, ד"ר ישראל מהלמן, אברהם אבן-שושן, משה גיל, ד"ר ניסן שינין, וד"ר איתי זמרן.
הלימודים נערכו בעברית, והשפה הלועזית העיקרית הייתה גרמנית. הלימודים החלו לראשונה בט"ו בכסלו תרע"ד (14 בדצמבר 1913). התלמידים היו נערים, בנים בלבד, מגיל 14. תנאי הקבלה כללו אישור בריאות ותעודה המעידה על התנהגות טובה ("תעודת הנהגה טובה") מאת בר-סמכא כגון רב או מנהל בית ספרם הקודם. נערכו בחינות קבלה בתנ"ך, תלמוד, עברית ("ידיעה שלמה בדקדוק העברי ובניתוח הדקדוקי על פי אחד מספרי הדקדוק החדשים"), תולדות ישראל, לימודים כלליים. נדרשה יכולת שליטה נאותה בשפות גרמנית, ערבית וטורקית. לתלמידים מתקשים הוצע סיוע של מורה פרטי ולתלמידים ממשפחות מעוטות יכולת הובטחה תמיכה כספית.
התלמידים למדו הן לימודים תיכוניים והן לימודי חינוך, במטרה להכשירם למורים. לאחר תום לימודיהם בבית המדרש היה עליהם "לקבל משרת מורה למשך שתי שנים בכל מקום אשר ההנהלה קובעת להם".
כשנה לאחר היווסדו של המוסד פרצה מלחמת העולם הראשונה וההוראה והחינוך המשיכו לפעול גם בשנים אלה, שהיו קשות ליישוב בארץ. אחדים מתלמידיו גויסו לצבא העות'מאני ושירתו בו כקצינים.
המכללה עברה לשכונת בית הכרם בירושלים והשפיעה רבות על התפתחות השכונה ואופיה. המכללה משכה לשכונה מורים ואנשי רוח, בנוסף לאלו שהקימו את השכונה. הסמינריסטים גרו בשכונה, לרוב בחדרים שכורים בבתי השכונה והפכו לחלק מהווי השכונה. בקיץ, הושכרו חדרי הסמינריסטים לנופשים מהשפלה וכך הפכה השכונה למרכז נופש קיצי. בסמינר גם שכן שנים רבות בית הכנסת המרכזי של השכונה. במאורעות תרפ"ט התכנסו בבניין הסמינר שבנייתו טרם הושלמה תושבי השכונות: בית הכרם, שכונת הפועלים, קריית משה ובית וגן. התושבים על זקניהם וטפם השתכנו בכל חדרי הבניין, ובאולם, שלימים שימש אולם ההתעמלות, שוכנו הפרות והוא שימש רפת. על גג הבניין הוצבה עמדת שמירה וממנה נורתה אש רובים אל עבר דיר יאסין, הכפר שמעבר לוואדי ממערב, שתושביו ניסו להגיע אל השכונה ואל בניין הסמינר. התושבים התבצרו בבניין כשבוע ימים, עד חלוף הסכנה.
המכללה כיום.
במכללה לומדים לתואר ראשון בחינוך B.Ed ולתעודת הוראה בתחומים הבאים: חינוך לגיל הרך, חינוך יסודי וחינוך על יסודי, חינוך מיוחד, חינוך לבעלי מוגבלויות מורכבות, חינוך בלתי פורמלי, חינוך פתוח ניסויי (חופ"ן), חינוך יסודי בשיטת ולדורף. לתואר שני בחינוך M.Ed בתחומים הבאים: חינוך מיוחד, מידענות וספרנות, והוראה ולמידה. במכללה ניתן למוד גם לתואר שני Ma.at בטיפול באמנויות. לימודי תעודה פוסט BA: בטיפול בתנועה, בטיפול במוזיקה, בטיפול בעזרת בעלי חיים, ובביבליותרפיה.
מכון חפ"ן, או בשמו המלא המכון לחינוך פתוח ניסויי, הוא מכון להכשרת מורים ברוח החינוך הפתוח. המכון הוקם בשנת 1976 על ידי הפרופסורים משה כספי, צבי לם ויוסף באשי, במטרה ליצור אלטרנטיבה חינוכית להכשרת המורים המקובלת. במכון נלמדת משנתו החינוכית של משה כספי.
סגל המכללה.
בראש המכללה עומד הנשיא פרופ' יוסף פרוסט. לצדו פרופ' חוה גיא, סגנית ראש המכללה לעניינים אקדמאיים.
ראו: .
בוגרים ידועים.
ראו .
סקוים
השאלות לראש הממשלה
"השאלות לראש הממשלה" (באנגלית: "Prime Minister's Questions" או רשמית, "Questions to the Prime Minister"; בראשי תיבות: "PMQ") הוא שמה של מוסכמה חוקתית בממלכה המאוחדת בה מדי יום רביעי מתייצב ראש ממשלת בריטניה בפני בית הנבחרים הבריטי ובמשך מחצית השעה עונה על שאלות חברי הפרלמנט. בקנדה נקראת מוסכמה חוקתית זו בשם "זמן השאלות" והיא קיימת הן במישור הפרלמנטרי הפרובינציאלי והן במישור הפדרלי. באוסטרליה ובניו זילנד מוסכמה חוקתית זו נקראת "הזמן לשאלות" (Question Time) ובסקוטלנד ובוויילס מנהג זה נקרא "השאלות לשר הראשון" (First Minister's Questions). בבית הנבחרים של הודו, הלוק סבהא, נקרא מנהג זה "שעת השאלות" (Question Hour).
הנוהג אומץ גם בכנסת, ובכל שבוע מתקיימת שעת שאלות עם אחד השרים, לפי בחירת האופוזיציה. ראש הממשלה מתייצב לשעת שאלות אחת למושב.
סדר השאלות.
המנהג של שאלות לראש הממשלה בממלכה המאוחדת מקורו בשנות ה-50 של המאה ה-20. חבר פרלמנט המעוניין לשאול את ראש הממשלה שאלות, ירשום את שמו. לאחר מכן מערבבים את השמות על מנת לשמור על אקראיות השאלות. שם שואל השאלה ייקרא על ידי יו"ר בית הנבחרים.
השאלה הראשונה, המוצגת בפשטות בצורה "שאלה מספר אחת, אדוני היושב ראש" (באנגלית: "Question Number One, Mr. Speaker"), ומבלי להמשיך ולהציג את השאלה, היא השאלה, "מהו סדר יומו של ראש הממשלה?".