מייק הגיע לאיידהו, שם גילה כי אמו עובדת במלון בסנייק ריבר ואחיו, אשר סיפר לו על כך, הוא למעשה אביו. עם זאת, מה שעניין את מייק הוא למצוא את אמו והוא נסע למלון, אך שם נאמר לו שאמו, שרון, חסכה כסף ועברה לגור באיטליה. מייק וסקוט מכרו את האופנוע שלהם לבחור עשיר בשם הנס, כדי לממן את הנסיעה לאיטליה. באיטליה הגיעו השניים לחווה מחוץ לעיר רומא, שם נאמר למייק שאימו חזרה לארצות הברית, אולם סקוט התאהב בכרמלה, בחורה שגרה בבית ההוא. הוא חוזר איתה לפורטלנד, שם קיבל את הירושה מאביו, שהלך לעולמו. סקוט שינה את דרכיו הנלוזות, וכאדם עשיר התכחש לעברו ולחבריו הקודמים. גם מייק חזר לפורטלנד, אל חיי הרחוב ולעולם הזנות, אך בסוף הסרט מתגלה לצופה שחבורת הרחוב לה השתייך הביאה לו את החום והאהבה, שכל חייו השתוקק לה, לאחר שלא קיבל אותה לא מאמו ולא מסקוט.
אפיון הדמויות.
מייק הוא נער ליווי שמבלה את חייו ברחוב. הוא תוצאה של הזנחה מצד הוריו שלא נתנו לו אהבה, חום ורגישות. אמו כלל לא גידלה אותו ועם אביו מעולם לא הסתדר (לדבריו "לו גדלתי במשפחה נורמלית הייתי מוצא את מקומי בחברה"). מייק הוא בחור מסוגר, החי מהרגע להרגע, מאופק, מסתורי אך גם רגיש. חייו הם למעשה זיוף, חיים ריקניים חסרי ערך ומעש, כשכל חייו הוא נודד בדרכים, ללא הורים וללא בית.
סקוט הוא בן להורים עשירים. אביו הוא ראש עיריית פורטלנד, אותו מתעב סקוט בשל הניכור שקיבל ממנו במהלך השנים. סקוט טוען שאביו רווי בשנאה כלפי כולם, והוא נגעל מהזיוף והצביעות שמביא איתו העושר הכלכלי. דמותו מזכירה בהרבה מובנים את בריק במחזהו של טנסי ויליאמס "חתולה על גג פח לוהט". סקוט עזב את הבית בגיל מוקדם ועבד כנער ליווי, שם פיתח ידידות קרובה עם מייק, ועזר לו להתמודד עם הנרקולפסיה של מייק, ובמשך קרוב לארבע שנים חיו ברחובותיה של פורטלנד.
אלבר אודרזו
אלבר אודרזו (בצרפתית: Albert Uderzo; 25 באפריל 1927 – 24 במרץ 2020) היה צייר וכותב קומיקס צרפתי ממוצא איטלקי.
השנים המוקדמות.
אודרזו נולד ב, שבמחוז מארן, שבצרפת, להורים ממוצא איטלקי. מקור שם משפחתו הוא מהכפר שבאיטליה, ממנו צמח אילן היוחסין שלו.
בילדותו חלם להיות מכונאי מטוסים, אף־על־פי שכבר בגיל צעיר הראה כישרון גדול לציור. אודרזו נולד עיוור צבעים (אינו מבחין בין אדום לירוק), וכן עם שתי אצבעות נוספות (6 בכל יד), שהוסרו בניתוח.
במהלך מלחמת העולם השנייה, אודרזו, אז בשנות העשרה שלו, עזב את פריז, בה התגורר, ועבר לאזור ברטאן שבמערב צרפת, שם עבד בחקלאות, ועזר לאביו בעסקי הרהיטים שלו. מאוחר יותר, כאשר חשבו אודרזו וגוסיני על מיקום לכפר הגאלי של אסטריקס, בחר מיד אודרזו באזור זה.
לאחר המלחמה, החל משנת 1945, החל אודרזו בקריירת צייר בפריז. הוא יצר סיפורים חדשים לבד, אך גם שיתף פעולה עם יוצרים שונים.
העבודה עם גוסיני.
בשנת 1951, פגש אודרזו את רנה גוסיני. הם הפכו לידידים קרובים מאוד והחליטו לעבוד יחד. הם החלו את דרכם המשותפת בשנת 1952 במשרדי World Press. הם יצרו מספר דמויות וסדרות של ספרים מצוירים. בשנת 1959, גוסיני מונה למנהל האמנותי ואודרזו לעורך האמנותי של עיתון הקומיקס "פילוט" (Pilote) שנועד לבני נוער. שם, כבר בגיליון הראשון, הם פרסמו את הרפתקאותיו של אסטריקס בסיפור בהמשכים. אסטריקס זכה להצלחה גדולה.
בשנת 1961 פורסם האלבום הראשון של אסטריקס. עקב הצלחתה המסחררת של הסדרה, הם החליטו החל משנת 1967 להקדיש את כל זמנם לסדרה.
בשנת 1977, נפטר גוסיני באופן פתאומי. אודרזו המשיך לפרסם את סיפורי אסטריקס לבדו, כשהוא ממשיך לחתום את שמו של גוסיני במשותף גם באלבומים החדשים, לאות הוקרה לידידו הוותיק.
בשנת 2011, בעקבות כאבים בידו, הפסיק את מלאכות הכתיבה והציור. בעקבות כך, החליט אודרזו לא לשים קץ לאגדת אסטריקס והעביר את הכתיבה והציור ליוצרים ודידיה קונרד בהתאמה.
פטירה.
אודרזו נפטר ב-24 במרץ 2020, כחודש לפני יום הולדתו ה-93.
אודרזו
צד שלישי
צד שלישי הוא גורם המעורב בקשר המתקיים בין שני צדדים. הצד השלישי, או כפי שנהוג לכנותו צד ג' (קרי: צד גימל), אין לו קשר ישיר לצדדים, אך פעולה כלשהי הקשורה בו – משפיעה על הקשר ביניהם.
בדרך כלל נעשה שימוש במונח זה בתחום הכלכלה והמשפט. דוגמאות:
אבישי סמולר
אבישי סמולר (נולד ב-31 באוקטובר 1985 בראשון לציון) הוא שחקן עבר בכדוריד ששיחק בהפועל ראשון לציון ובנבחרת ישראל. בקבוצתו בישראל לבש את עם החולצה מספר 5 ותפקד בעיקר כקיצוני ימני, שידו החזקה היא יד שמאל. סמולר שיחק בקבוצות הליגה הראשונה בגרמניה (הבונדסליגה) ווצלאר ולמגו, וחזר לשחק בקבוצת נעוריו, הפועל ראשון לציון. פרש ממשחק פעיל ב-12 ביוני 2018. היום הוא עוסק כמשפטן בעריכת דין.
קריירת ספורט בישראל.
סמולר החל לשחק כדוריד כבר בבית הספר היסודי "יסוד המעלה", תחילה בתפקיד השוער. בהמשך עבר סמולר לשחק בתפקידי השדה באגודת הפועל ראשון לציון. במקביל לכך שיחק סמולר בנבחרת בית הספר עמית עמל, עמה זכה באליפות המדינה לבתי ספר תיכוניים בשנת 2001.
בשנת 2002, כבר בהיותו תלמיד כיתה י' (וכוכב קבוצת הנוער של האגודה), ערך סמולר את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של הפועל ראשון לציון, עמה סיים באותה עונה במקום השני בליגה, אחרי אס"א תל אביב. בשנים הבאות הפך סמולר לחבר קבוע בהרכב הקבוצה ועם השנים אף הפך לכוכבה, לצידו של הקפטן הוותיק, עידן מימון. במדי הפועל ראשון לציון זכה סמולר בשתי אליפויות המדינה - בשנים 2003 ו-2004.
קריירת ספורט באירופה.
בעונת 2006/7 שיחקה יריבתה העירונית של הפועל ראשון לציון, מכבי ראשון לציון, בגביע ה-EHF האירופי מול קבוצת למגו מגרמניה. מאמנה של למגו דאז- פולקר מודראו, שמע כי בהפועל ראשון לציון משחק שחקן מוכשר בשם אבישי סמולר, ו-DVD עם ביצועי השחקן אף הגיע אליו. באותה עונה פוטר מודראו מתפקידו ומונה למאמנה של ווצלאר. מודראו זכר את אותו השחקן המוכשר, וכך ב-9 ביולי 2007 חתם סמולר בווצלאר על חוזה ל-3 שנים והפך לישראלי הראשון שמשחק בבונדסליגה הראשונה - ליגת הכדוריד הטובה בעולם (עידן מימון שיחק לפני כן בבונדסליגה השנייה).
סמולר הסתגל מהר מאוד לליגה החדשה, ואת עונתו הראשונה בקבוצה סיים עם 102 שערים- ממוצע של 4.3 שערים למשחק. בסיום אותה עונה סמולר אף היה מועמד לתואר "רוקי (שחקן עונה ראשונה) המצטיין" של הליגה- הישג חסר תקדים עבור שחקן ישראלי.
לקראת עונת 2008/9 קיבל סמולר חיזוק בדמות חברו לנבחרת ישראל, חן פומרנץ, אשר הצטרף אל ווצלאר מקבוצת קריינס בשווייץ. גם את עונת 2008/9 פתח סמולר מצוין, וב-30 משחקים בהם שותף כבש 103 שערים. אלא שלקראת סיום העונה שבר אבישי את הקרסול - פציעה קשה שבגללה החמיץ גם את פתיחת העונה הבאה.
בעונת 2010/11 עבר סמולר לקבוצת למגו שבצמרת הליגה הגרמנית.
חזרה לישראל.
לקראת עונת הכדוריד 2012/13 החליט סמולר לחזור לישראל, לקבוצת נעוריו הפועל ראשון לציון. בעונת הפרישה שלו, 2017/18, זכה כקפטן עם קבוצתו בתואר הכפול - גביע המדינה ואליפות המדינה בכדוריד.
שחקן בנבחרת ישראל.
כבר מנעוריו השתייך סמולר לנבחרות ישראל בכדוריד בגילאים השונים. בשנת 2005 שיחק סמולר בנבחרת העתודה אשר העפילה בפעם השנייה בתולדותיה לאליפות העולם לנבחרות עתודה אשר נערכה בהונגריה. אלא שבשל פציעה ברצועת הכתף נאלץ סמולר להחמיץ את האליפות וגם בלעדיו הנבחרת השיגה מקום עשירי ומכובד.
בגיל 18 בלבד הצטרף סמולר לנבחרת ישראל הבוגרת. עד מהרה הוא תקע יתד גם בהרכב הראשון והפך לאחד הכוכבים המרכזיים של הנבחרת. בקמפיין הנבחרת במוקדמות אליפות אירופה 2010, כבש סמולר 36 שערים ב-6 משחקים בהם שותף. נכון ל-16 ביוני 2009, מאזנו הכולל של סמולר בנבחרת הבוגרת עומד על 194 שערים ב-66 הופעות.
פרישה ממשחק פעיל.
ב-12 ביוני 2018, בגיל 32, הודיע סמולר במסיבת עיתונאים על פרישה ממשחק פעיל, כשהבין שלא יוכל להיות שחקן מקצועי במלואו ובשל הפציעות מהן סבל.
חיים אישיים.
במקביל לחזרתו לארץ והמשך העיסוק בספורט, למד עריכת דין והוסמך ב-2018, בשנה בה היה בשיא ובה פרש מקריירת המשחק
דרזדן שטאאטסקאפלה
אולדפילד
הוטמייל
הוטמייל (ובשם הרשמי: Microsoft Hotmail) היה שירות דואר מבוסס רשת מבית מיקרוסופט. בנוסף לשירותי הדואר הציע הוטמייל שילוביות עם מוצרי מיקרוסופט נוספים כגון שיתוף רשימת אנשי הקשר עם Windows Live Messenger, קבלת חיווי על דואר חדש בתוכנה זו, ממשק עם תוכנות ה-Outlook ו-Windows Live Mail ועוד. הוטמייל נודע בשמות Windows Live Hotmail ולפני כן כ-MSN Hotmail. הוטמייל התחרה בשירותי דואר אלקטרוני שונים כגון ג'ימייל, AIM Mail, שירות הדואר האלקטרוני של יאהו! ועוד.
ב-3 באפריל 2013 מיזגה מיקרוסופט את Hotmail בשירות ה-Outlook.com.
היסטוריה.
הוטמייל נוסד על ידי סייביר באתיה וג'ק סמית' בשנת 1995, והושק מסחרית ב-4 ביולי 1996, יום העצמאות של ארצות הברית. תאריך ההשקה המסחרית מסמל העצמאות מספק שירותי האינטרנט, אשר סיפקו בין השאר את תיבות הדוא"ל עבור המנויים שלהם. הרעיון הראשוני של ג'ק סמית' היה להשיג גישה לדואר האלקטרוני ברשת מכל מחשב, בכל מקום בעולם, ללא תלות בספק שירותי האינטרנט. בזמן ההשקה נפח התיבה החינמית היה כ-2 מגה-בייט.
כשסייביר באתיה העלה את הרעיון לשירות הדואר האלקטרוני המקוון, הוא ניסה את כל השמות שמסתיימים ב-mail, ולבסוף בחר את השם הוטמייל מפני שהשם הכיל את האותיות "HTML" - השפה המשמשת לכתיבת הבסיס של דפי אינטרנט. בתחילה השם צוין כ-HoTMaiL - כשהאותיות HTML מופיעות בו כאותיות גדולות.