ספרו הראשון איזה מטומטמים האמריקאים, יצא בשנת 1995 בהוצאת תמוז. סיפורים ממנו התפרסמו גם בכתב העת מאזנים ובמגזינים האמריקניים Zeek ו-Words Without Borders.
מהדורה דיגיטלית של ספר הביכורים שלו יצאה לאור באוגוסט 2013 תחת השם "האורות שלך דולקים".
ספרו השני והרומן הראשון שלו, רב המכר שלושה דברים לאי בודד, פורסם בשנת 2006 בהוצאת כנרת זמורה־ביתן דביר. הספר הוא אגדה מודרנית שגיבורה הוא שכיר היי־טק ישראלי היוצא לנסיעת עבודה לקו־טנ־גנט, אי בדיוני באוקיינוס ההודי. "שלושה דברים לאי בודד" היה מועמד לפרס גפן למדע בדיוני ופנטזיה בקטגוריית ספר המקור הטוב ביותר לשנת 2007.
ספרו השלישי, החמישית של צ'ונג לוי, יצא לאור במאי 2009 בהוצאת כנרת זמורה־ביתן דביר. גיבורו הוא צ'ונג לוי – בן לעובדת זרה מסין ולאב אוהד קבוצת בית"ר ירושלים. הספר מתרחש בישראל, בקיץ של 2017. "החמישית של צ'ונג לוי" זכה ב"פרס גפן" למדע בדיוני ופנטזיה בקטגוריית ספר המקור הטוב ביותר לשנת 2010.
ספרו הרביעי, הרצל אמר, יצא לאור בנובמבר 2011 בהוצאת כנרת זמורה־ביתן דביר. בבסיס הרומן ההנחה כי תוכנית אוגנדה התקבלה וישראל הוקמה במזרח אפריקה. "הרצל אמר" זכה ב"פרס גפן" למדע בדיוני ופנטזיה בקטגוריית ספר המקור הטוב ביותר לשנת 2012.
ספרו החמישי, לחצות נהר פעמיים, יצא לאור במרץ 2016 בהוצאת כנרת זמורה־ביתן דביר. הרומן מתרחש בחורף גשום במיוחד במהלכו מגיח בעל חיים מיתולוגי אל נחל הירקון.
כשהעולם התהפך (2022)
ספר הנוער הראשון של אבני, ראה אור במרץ 2022 בהוצאת כתר.
תרגומים.
אבני השתתף בסדרת "הרפתקה" של הוצאת אוקיינוס ומודן, שבה סופרים ישראליים מתרגמים קלאסיקות ספרותיות אהובות עליהם. במסגרת הסדרה תרגם מאנגלית בשנת 2010 את ספרו של צ'ארלס קינגסלי "ילדי המים", בשנת 2013 את ספרו של ריצ'רד אדמס "גבעת ווטרשיפ", בשנת 2014 תרגם את "משפחתי וחיות אחרות" מאת ג'רלד דארל, בשנת 2016 את ספרה של מרי נורטון "הלקחנים", ובשנת 2018 את ספרו של ג'יימס מתיו ברי "פיטר פן".
קישורים חיצוניים.
סיפורים קצרים נבחרים
על שלושה דברים לאי בודד
על החמישית של צ'ונג לוי
על הרצל אמר
על לחצות נהר פעמיים
על כשהעולם התהפך
על סדרת הרפתקה
ארנסט לוביץ'
כישרונות (מבוכים ודרקונים)
חיג'ר חט'ם
גלדווין ג'ב
של (חברה)
של בע"מ (באנגלית: Shell plc), שעד 22 בינואר 2022 נקראה רויאל דאטש של (באנגלית: Royal Dutch Shell plc), היא חברת אנרגיה אנגלית-הולנדית רב לאומית שמרכזה בלונדון, העוסקת בנפט ובגז טבעי. החברה פועלת באינטגרציה אנכית, ופעילה בכל תחומי הפעילות של תעשיית הנפט והגז - חיפוש והפקה, זיקוק, הפצה ושיווק, פטרוכימיקלים, ייצור חשמל ומסחר. החברה פעילה גם בתחומי אנרגיה מתחדשת ודלק ביולוגי. של פועלת במעל 90 מדינות, מייצרת אנרגיה בשווי 3.1 מיליון חביות נפט ביום, ומפעילה 44 אלף תחנות דלק. של היא החברה השנייה בגודלה בעולם לפי הכנסות (אחרי אקסון מוביל), ואחת משש חברות האנרגיה הציבוריות הגדולות בעולם (סופרמייג'ורס).
היסטוריה.
החברה נוסדה בפברואר 1907 בעקבות מיזוג שתי חברות מתחרות - חברת הנפט ההולנדית "רויאל דאטש", וחברת התובלה והמסחר הבריטית "של", במטרה להתחרות בחברת האנרגיה האמריקנית "סטנדרד אויל" (כיום אקסון מוביל) שייסד ג'ון רוקפלר. "רויאל דאטש" נוסדה בשנת 1890 בידי ז'אן בפטיסט אוגוסט קסלר והנרי דטרדינג, בחסות המלך ויליאם השלישי. "של" נוסדה בשנת 1897 בידי האחים היהודים מרקוס וסמואל סמואל. מקור שם החברה בעסק שהפעיל אביהם, לייבוא ולמכירת קונכיות. בשנת 1952, החברה הייתה הראשונה לרכוש ולהפעיל מחשב מסחרי בהולנד - פרנטי סימן 1, שהופעל במעבדת החברה באמסטרדם.
מטה החברה נמצא בהאג שבהולנד, והיא רשומה בלונדון שבאנגליה. מניות החברה נסחרות בבורסת לונדון (החברה הגדולה ביותר במדד FTSE 100), בורסת יורונקסט באמסטרדם ובורסת ניו יורק. של סיפקה את התשתית לחברת האנרגיה הישראלית פז, כאשר השנייה רכשה את פעילותה של הראשונה בארץ לפני קום המדינה. בנוסף,
סמל חברת פז עוצב בהשראת סמל חברת של.
באפריל 2015 דווח ששל צפויה לרכוש את חברת BG () הבריטית ב-69.6 מיליארד דולר. עסקת הרכישה הושלמה בפברואר 2016.
לשל פרויקטים בתחום הנפט והגז הטבעי בכל רחבי העולם, ובין היתר באגן פרמיאן במערב טקסס. באזור זה פועלות חברות נפט נוספות, דוגמת אקסון מוביל ותאגיד שברון. פעילותן של חברות הנפט באזור, לרבות של, הורידה את רמת האבטלה והביאה לפריחה בתעשייה אך גם יצרה מספר רב של בעיות, ביניהן צפיפות בבתי הספר, עליה במספר תאונות הדרכים הקטלניות ובעיות ברשת החשמל המקומית. לפיכך, בנובמבר 2018 הודיעה חברת של על הצטרפותה לקבוצת "השותפות האסטרטגית של פרמיאן". השותפות פועלת עם גורמי ממשל מקומיים ופדרליים, כמו גם עם ארגונים ללא כוונת רווח ועם עסקים מקומיים, כדי לטפל בחלק מן הבעיות שהן יצרו בתחומי התעסוקה, הדיור ושירותי הבריאות.
הפרת זכויות אדם בניגריה.
במשך השנים עלה מספר פעמים הקשר בין חברת "של" לזכויות האדם בניגריה.
בשנת 1996 מספר ארגוני זכויות אדם טענו שחברת "של" אחראית למקרים בהם בוצעו הפרות לכאורה של זכויות אדם בניגריה, ביניהם הוצאה להורג, מקרי פשע נגד האנושות, עינויים, יחס בלתי אנושי ומעצר מנהלי שרירותי. בפרט נטען ששיתוף הפעולה בין החברה לבין המשטר הצבאי בניגריה גרם ישירות לרציחתם של שמונה מראשי שבט האוגוני, ביניהם קן סארו-ויוה, בשנת 1995.
נגד החברה הוגשו מספר תביעות משפטיות בנושא זה, ובהסכם פשרה היא הסכימה לשלם 15.5 מיליון דולר. החברה לא קיבלה כל אחריות על הטענות נגדה.
בשנת 2009 נטען בדו"ח של אמנסטי אינטרנשיונל שהחברה אחראית לפגיעה בזכויות האדם בדלתת הניז'ר, כתוצאה מטיפול לקוי בדליפות גז ונפט.
בשנים 2009–2010 פורסמו מסמכים מודלפים בהם נאמר שחברת "של" החדירה סוכנים לכל משרדי הממשלה בניגריה ומצליחה להשפיע על החלטות פוליטיות. כמו כן נאמר שם שהחברה העבירה באופן סדיר תשלומי שוחד לאנשי הצבא הניגרי על מנת למנוע מהומות.
קממבר
קממבר (צרפתית: Camembert) היא גבינה צרפתית רכה וקרמית, הקרויה על שם הכפר קממבר בנורמנדי, בצפון מערב צרפת, אשר שם יוצרה לראשונה. נהוג לאכול את הגבינה לצד לחם ויין.
ייצור.
הגבינה מיוצרת מחלב פרה לא מפוסטר, אם כי יש המייצרים קממבר גם מחלב צאן. לרוב בצורת עיגולים קטנים במשקל של כ-250 גרם. הגבינה נוקשה לאחר יצורה, ועם הזמן הופכת רכה יותר ובעלת טעם וריח חזק יותר. הגבינה מבשילה בעזרת עובש הפנציליום קנדידה (Penicillium candida) והפניציליום קממברטי (Penicillium camemberti) - תהליך שאורך לפחות כשלושה שבועות.
היסטוריה.
על פי הסברה המקובלת, הגבינה הומצאה בשנת 1791 על ידי מרי הרל, איכרה מנורמנדי שבצרפת, ואולם, הגבינה שמוכרת לנו כיום מבוססת על התיעוש והפיתוח שנעשה בתהליך ייצור הגבינות החל מסוף המאה ה-19. עם זאת, הגבינה המשיכה להיות אחד המאכלים המייצגים את אזור נורמנדי.
לפני שנערך מחקר מדעי שבדק את הפטריות על קליפת הגבינה, היה המעטה של הגבינה שונה מגבינה לגבינה. רוב הגבינות היו בצבעי כחול-אפור עם נקודות חומות. רק החל מתחילת המאה ה-20, בעקבות המחקר המדעי הפך צבע המעטה להיות לרוב לבן צחור.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הגבינה הונפקה במיוחד בשביל חיילים צרפתיים - והפופולריות שלה גדלה בכל רחבי צרפת.
ישראל.
בשנת 1967 החלה שטראוס לייצר גבינת קממבר. תנובה הצטרפה גם היא והחלה לייצר גבינת קממבר בשם "עין גדי". במקביל שווקו בישראל גבינות מיובאות, יקרות יותר. את גבינת הקממבר רכשו בעלי אמצעים, שכן מחירו היה קרוב לפי 10 ממחיר גבינה לבנה ופי 2.5 מגבינה צהובה באותו משקל, והעלייה בצריכת גבינת קממבר בישראל הייתה לאחד מסמלי עליית רמת החיים בישראל. בתחילת שנות ה-70 הוחל במשקים קטנים לייצר גבינת קממבר מחלב עיזים, בשם "עזיזה".
השפעה אמנותית.
הגבינה שימשה השראה עבור הצייר הסוריאליסטי סלבדור דאלי בציורו המפורסם "התמדתו של זיכרון". השעונים הנמסים ביצירה הושפעו מגלגל גבינת קממבר בשלה מדי.
איפיגניאה בטאוריס
אמילקארה פונקיילי
אמילקארה פונקיילי (באיטלקית: Amilcare Ponchielli; 31 באוגוסט 1834 - 16 בינואר 1886), מלחין איטלקי.
ביוגרפיה.
פונקיילי נולד בעיר פאדרנו פאסולארו ליד קרמונה. בגיל 9 זכה במלגת לימודים בקונסרבטוריון של מילאנו ובגיל 10 כבר חיבר סימפוניה.
שנתיים לאחר סיום לימודיו בקונסרבטוריון חיבר את האופרה הראשונה שלו. זו הייתה האופרה I PROMESSI SPOSI המבוססת על יצירת המופת של אלסנדרו מנצוני - "המאורסים". האופרה זכתה להצלחה בינונית, אבל גרסה מתוקנת של האופרה הועלתה בשנת 1872 והביאה לחתימת חוזה עם ג'וליו ריקורדי, המו"ל הגדול של עולם המוזיקה באיטליה. בשנת 1874 זכתה האופרה שלו "הליטאים" להצלחה.
כעבור שנתיים העלה פונקיילי את האופרה המפורסמת ביותר שלו - "לה ג'וקונדה" המבוססת על הדרמה "אנג'לו, עריץ פדובה" מאת ויקטור הוגו. הצגת הבכורה הייתה בתיאטרון לה סקאלה במילאנו ב-8 באפריל 1876. הליברית נכתב על ידי המשורר והמלחין אריגו בויטו. האופרה מבוצעת עד היום. בעיקר ידוע ומפורסם "מחול השעות" שזכה לגרסה מצוירת בסרט פנטזיה של וולט דיסני.
פונקיילי נתמנה לפרופסור לקומפוזיציה בקונסרבטוריון של מילאנו. בין תלמידיו היו פייטרו מסקאני וג'אקומו פוצ'יני.
נקבר בבית הקברות הגדול במילאנו. לאחר מותו שונה שמה של עיר הולדתו מפאדרנו פאסולארו לפאדרנו פונקיילי.
לוי גינצברג
עגולשוניים