שדה התעופה "רונקי דיי לג'יונארי" (Ronchi dei Legionari) נמצא סמוך למונפאלקונה (Monfalcone) במרחק של 34 ק"מ מטריאסטה. השדה, שבו מסלול אחד באורך של 3,000 מטר בכיוון 09/27, נפתח לתנועה אווירית מסחרית בסוף 1961, והוא משרת את טריאסטה, את צפון מזרח איטליה ואת מערב סלובניה. בשנת 2012 עברו בשדה 882,146 נוסעים.
חינוך ומחקר.
בטריאסטה פועלים מספר מוסדות חינוך ומחקר לאומיים ובינלאומיים, המשתפים פעולה ביניהם ועם ארגונים בינלאומיים ומוסדות מחקר אחרים ברחבי העולם. המקבץ הגדול של מוסדות מחקר וחינוך מתקדם מכונה "רשת טריאסטה" (Sistema Trieste), ובעיר ממספר החוקרים הגבוה ביותר באירופה, שעמד ב-2005 על 3.71% מכלל האוכלוסייה:
תרבות, תקשורת וספורט.
תרבות.
טריאסטה היא מרכז תרבותי חשוב, כמתחייב מההיסטוריה העשירה שלה ומהיותה בירתו של מחוז פריולי-ונציה ג'וליה והעיר הגדולה בו.
המוסד התרבותי הידוע בעיר הוא התיאטרון הלירי ג'וזפה ורדי (Teatro Lirico Giuseppe Verdi) שמשמש דווקא כבית האופרה של העיר. המבנה נחנך ב-21 באפריל 1801 וכונה תחילה "התיאטרון החדש" (Teatro Nuovo). הוא שופץ ב-1881 וב-1889 ונקרא על שם ג'וזפה ורדי מיד עם מותו ב-1901. בשנות התשעים של המאה ה-20 שופץ המבנה שוב ומאז שנחנך מחדש ב-1997 יש בו כ-1,300 מקומות ישיבה.
בעיר פועלים מספר מוזיאונים ציבוריים, ביניהם מוזאו רבולטלה (Museo Revoltella) המציג אמנות מודרנית, המוזיאון העירוני להיסטוריה ולאמנות (Civico Museo di Storia ed Arte) שבו מוצגים פרהיסטוריים ומהעת העתיקה, הגלריה הלאומית לאמנות עתיקה (Galleria Nazionale d'Arte Antica), הגנים והטירה במירמרה (ראו להלן) והבזיליקה הנוצרית העתיקה (Basilica paleocristiana) שבה פסיפסים מהמאה ה-4 עד המאה ה-6. מוזיאון זבבו (Museo Sveviano) בספרייה העירונית מוקדש לעבודתו של המשורר איטלו זבבו, ומחנה הריכוז וההשמדה ריזיירה די סן סאבה משמש גם הוא מאז 1975 כמוזיאון עירוני.
עם המוזיאונים הפרטיים נמנים "ארכיון הסלובנים באיטליה" (Archivio degli sloveni in Italia) הכולל אוסף של מסמכים וחפצים הקשורים לתרבות הסלובנית במדינה, הגן הבוטני הקרסטי (Il Giardino Botanico Carsiana) שנוסד ב-1964 ומתמקד בצמחייה הייחודית לאזור, הבית הקרסטי (Casa Carsica) שהוא בית כפרי אופייני לחבל הקראס ומוזיאון יהדות טריאסטה על שם קארלו וּורה ווגנר (Museo della Comunità Ebraica di Trieste Carlo e Vera Wagner).
בעיר נערכת מאז שנת 2002 תחרות בינלאומית לתמיכה במצוינות (ITS, International Talent Support) שמטרתה איתור כישרונות בתחום האופנה.
תקשורת.
בטריאסטה יוצאים לאור מספר עיתונים, ובהם היומונים "איל פיקולו" (Il Piccolo) שנוסד ב-29 בדצמבר 1881 ותפוצתו היא כ-40,000 עותקים, ופרימורסקי דנבניק (Primorski dnevnik) המתפרסם בסלובנית מאז 13 במאי 1945. בין רשתות הרדיו בעיר: רדיו טריאסטה (Radio Trieste) ורדיו פראגולה (Radio Fragola - "רדיו תות") המוגדר כתחנת רדיו קהילתית לא מסחרית. בנוסף מפעיל איגוד השידור האיטלקי (RAI Radiotelevisione Italiana) תחנת רדיו מקומית לאוכלוסייה דוברת הסלובנית (Radio Trst).
ספורט.
ענף הספורט הפופולרי ביותר באיטליה הוא הכדורגל. קבוצת הכדורגל המקומית "אוניונה ספורטיבה טריאסטינה" (Unione Sportiva Triestina) נוסדה ב-1918 ובשנת 2007 שיחקה הקבוצה בליגה ב' האיטלקית (Serie B). ב-1994 נסגרה הקבוצה בשל קשיים כספיים אך הוקמה מחדש. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון נראו רוקו (Stadio Nereo Rocco) בטריאסטה המכונה בחיבה "Il Rocco". האצטדיון נחנך ב-18 באוקטובר 1992 והוא יכול להכיל עד 32,454 צופים. מתקן ספורט נוסף שנחנך בעיר ב-1999 הוא אולם "פאלאטריאסטה" (Palatrieste) שכשמו מעיד עליו הוא משמש למשחקי כדורסל. האולם יכול להכיל 7,200 צופים.
מאז 1969 נערכת בכל יום ראשון השני בחודש אוקטובר, ה"ברקולנה" (Barcolana), תחרות שיט סירות מפרש אל מול חופי העיר. באירוע הראשון השתתפו 51 סירות בלבד ואילו בשנת 2006 הגיע מספר הסירות באירוע לכאלפיים.
בטריאסטה מתקיימת מדי שנה ריצת מרתון תחרותית המכונה "מרתון אירופה" (Maratona d’Europa). בשנת 2008 יתקיים מקצה המרתון בפעם התשיעית, חצי המרתון בפעם ה-13 ומקצה אופני יד בפעם הראשונה. בנוסף יערך מקצה ריצה עממית למרחק של 7 ק"מ בפעם ה-15.
קבוצת כדוריד של העיר זכתה בתחרויות הליגה האיטלקית בכדוריד 17 פעמים.
העיר ואתריה.
כיכר איחוד איטליה (Piazza dell’Unità d’Italia).
כיכר איחוד איטליה היא כיכר בצורת מלבן המהווה את מרכז העיר. הכיכר גובלת מצידה המערבי בחוף הים ומוקפת משלושת עבריה האחרים במבנים נאו קלאסיים, ביניהם העירייה (Palazzo del Municipio) מ-1875, בנין לויד (Palazzo del Lloyd Triestino) מ-1883 ו"ארמון המושל" (Palazzo del Governo) מ-1904. במרכז הכיכר מזרקה שנבנתה ב-1750 ובה ייצוג לארבע היבשות הידועות אז, ועמוד משנת 1728 שעליו פסל קרל השישי.
גבעת יוסטוס הקדוש (Colle di San Giusto).
גבעת יוסטוס הקדוש היא חלקה העתיק ביותר של העיר ועליה שכן הפורום הרומי. מגבעה זו התפתחה העיר מערבה ו"העיר העתיקה" (Città Vecchia) שוכנת למרגלותיה. לרגלי הגבעה שוכן התיאטרון הרומי מהמחצית השנייה של המאה ה-1. התיאטרון צופה אל הים בכיוון צפון-מערב, ונבנה תוך ניצול חלקי של המדרון הטבעי של הגבעה. רוב התיאטרון נבנה מאבן אם כי חלק מהשורות העליונות והבמה היו עשויות ככל הנראה מעץ. הפסלים שעיטרו את התיאטרון ונחשפו בשנות ה-30 של המאה ה-20 שמורים במוזיאון העירוני בעיר. כתובות מתקופת טראיאנוס מזכירות אדם בשם פטרוניוס מודסטוס (Petronius Modestus), שהיה קשור באופן הדוק לפיתוח המבנה.
סמוך לתיאטרון נמצאת קתדרלת יוסטוס הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר. הכנסייה הוקמה במאה ה-5 ובמאה ה-14 חוברה אל כנסיית מריה הקדושה על ידי בניית האולם המרכזי של הכנסייה הנוכחית, שחיבר בין שני המבנים הקיימים. הכנסייה המאוחדת נקראת מאז קתדרלת יוסטוס הקדוש. סמוך לכנסייה נמצאת טירת יוסטוס הקדוש שנבנתה בין 1470 ל-1630, וקשת ריקארדו (Arco di Riccardo) משנת 33 לפנה"ס שהיא השריד היחיד מהחומה הרומית.
בורגו טרזיאנו (Borgo Teresiano).
רובע בורגו טרזיאנו, הידוע גם בכינוי "העיר החדשה", נבנה במאה ה-18 על אדמה שיובשה, ונקרא על שם הקיסרית מריה תרזה. במרכז הרובע "התעלה הגדולה" (Canale Grande), מעגן עם מוצא לים שנבנה כדי לאפשר לסירות להגיע אל מרכז העיר ולפרוק שם את סחורתן. מעל התעלה שני גשרים. בקצה התעלה ניצבת כנסיית "סן אנטוניו נואובו" (San Antonio Nuovo), ובצידה הדרומי - הכנסייה האורתודוקסית הסרבית "סן ספירידיונה" (San Spiridione). ברובע זה ניצב גם בית הכנסת של טריאסטה, שנבנה בין 1908 ל-1912 ונסגר ב-1942 מכוח חוקי הגזע שחוקקו באיטליה. המבנה וכיפתו נתמכים על ידי ארבעה עמודי שיש והוא נחשב לאחד מבתי הכנסת החשובים באירופה.
החופים (Le rive).
לאורך חופי מרכז העיר מדרום לנמל הישן, נמתחת טיילת שבמרכזה מזח אודאצ'ה (Mole Audace) הנשלח כאצבע אל מימי מפרץ טריאסטה.
מירמרה (Miramare).
טירת מירמרה (Castello di Miramare) שמשמעות שמה הוא "נוף-ים", נבנתה על החוף מצפון לטריאסטה בין השנים 1856 ו-1860. הטירה נבנתה עבור מקסימיליאן הראשון ממקסיקו ואשתו, שרלוט מבלגיה. הטירה נמצאת על צוק במרכזו של גן גדול בשטח של 220 דונם ובו עצים ממספר זנים טרופיים. כיום משמשת הטירה כמוזיאון. סמוך לטירה שוכנים המרכז הבינלאומי לפיזיקה תאורטית על שם עבדוס סלאם, האקדמיה למדעים של העולם המתפתח ובית הספר הבינלאומי ללימודים מתקדמים (ראו לעיל).
יהדות טריאסטה.
ייתכן שיהודים ישבו בעיר כבר לפני סוף האלף הראשון, אך ידיעות מוסמכות על כך קיימות רק מהמאה ה-13. המסמך העתיק ביותר המזכיר את היהודים הוא הסכם בין הבישוף ג'ובני (Vescovo Giovanni) לבין היהודי דניאל דוד (Daniel David), ולפיו שולם לאחרון סך של 500 מארקה (Marche) כדי שימגר את הגנבים שפעלו באזור הקראס הסלובני הסמוך לעיר. בימי הביניים עסקו יהודי העיר במסחר ובפעילות בנקאית, ואחד מהם אף הוכר כ"בנקאי העיר". עם צירוף טריאסטה לאוסטריה ב-1382 הגיעו אל העיר יהודים מגרמניה. הגטו היהודי הוקם ב-1697 ובמקביל הונהגה נשיאת אות קלון. בתקופה זו מנו היהודים בעיר 60 איש בלבד. היהודים הורשו לשוב ולדור מחוץ לגטו ב-1785 ושלוש שנים לאחר מכן מנתה הקהילה 670 איש.
במאה ה-19 נודעה ליהדות טריאסטה חשיבות בתחום הלימודים ההומאניים, ובין היתר בפילוסופיה, בספרות ובאמנות, ובענפי התעשייה והמסחר. מספר רב של יהודים היו גם הראשונים בפיתוח שירותים בנקאיים, מסחריים ועסקי ביטוח. ליהודים נודע מעמד פוליטי נכבד והם הקימו חברות ביטוח ידועות כמו חברת "ראס" (R.A.S) שנוסדה בעיר בשנת 1824, "אסיקורציוני ג'נרלי" שנוסדה בשנת 1831 וחברת "לויד אדריאטיקו" (Lloyd Adriatico) שייסד ג'וזפה לאצארו מורפורגו, בן למשפחה יהודית מוכרת בצפון איטליה. בעיר הוקם בית דפוס עברי באמצע המאה ה-19 ועיתון יהודי יצא לאור עד 1915. הרב צבי פרץ חיות שימש כרבה של העיר מ-1912 וייסד את העיתון il messaggero Israelitico ("מבשר ישראל"). גם המחנך והפרשן משה יצחק אשכנזי (טדסקי), שכתב ספרים רבים, חי בטריאסטה במאה ה-19.
"שער ציון" היה שמו של נמל טריאסטה בקרב יהודים, ורוב תנועת העלייה מאירופה לארץ ישראל עברה דרכו בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. בתקופה קודמת, חלק מהעלייה עברה דרך רוסיה, אולם לאחר המהפכה הרוסית חדל נתיב עלייה זה לפעול.