קבוצה א' של קימברליט מורכבת מסלעים מגמטיים אולטרה-מאפיים אשלגניים עשירים בפחמן דו-חמצני, הרכב המינרלים הבולט הוא אוליבין, לימניט מגנזי, פירופ כרומי, אלמנדין-פירופ, דיופסיד כרומיט, פלוגופיט, אנדטאטיט ו כרומיט עני בתליום. בקבוצה א' ניתן לראות באופן ברור מרקם גרגרי לא שווה אשר נגרם מגבישים מיקרונים (0.5-10 מ"מ) עד גבישים גדולים (10-200 מ"מ) של אוליבין, פירופ, דיופסיד כרומיט, לימניט מגנזי ופלוגופיט בתוך מסת אם גרגרית דקה עד בינונית.
ההרכב המינרלי של מסת אם זו, אשר יותר מזכיר הרכב של סלע מגמטי מכיל אוליבין, פירופ גרנט, כרום-דיופסיד, לימניט מגנזי וספינל.
קימברליט קבוצה ב'.
קבוצה ב' של קימברליט (או אורגטיס) הם סלעים אולטרה-אשלגניים, סלעים פראלקלים עשירים בנדיפים (בעיקר מים). התכונות המיוחדות של אורגטיס הם גבישים בגדלים מיקרו ומאקרו של פלוגופיט, ביחד עם גרגרים של נציצים אשר משתנים בהרכבם מפלוגופיט ל"טטרפריפלוגופיט" (פלוגופיט עשיר בברזל). גבישים של אוליבין אשר נספגו וגבישי אהדרל ראשוניים בתוך מסת אם הבנויה מאוליבין נפוצים אך לא מרכיב מחייב.
שלב אופייני בסיסי במסת האם כולל: אזורים עם פירוקסן, מינרלי ספינל, סטרונציום, מתכות עפרוריות עשיי פרווסקיט, סטרונציום עשיר אפטיט, מתכות עפרוריות עשירי זרחן, מינרלי פוטאסין חשוף היולנדיט, ניוביום נושא רוטיל ומנגן נושא אילמניט.
מינרלים אינדיקטורים.
קימברליט הוא סלע מגמטי יוצא דופן משום שהוא מכיל מגוון של מינרלים עם מבנה כימיקלי יוצא דופן. מינרלים אלו כמו פוטאסיק קיצ'טריט, כרומיאן דיופסיד (פירוקסן), ספינל כרום, אילמניט מגנזי, וגארנט עשיר פירופ עם כרום בדרך כלל לא נמצאים במרבית הסלעים המגמטיים, דבר זה מייחד מינרלים אלו כאינדיקטורים לקימברליט.
מינרלי אינדקס אלו מוצאים בדרך כלל בשטפי סדימנטים ואדמת סחף. הנוכחות שלהם, כאשר הם נמצאים מראה על המצאות של קימברליט באזור שעבר ארוזיה ויצר את אדמת הסחף.
גאוכימיה.
הגאוכימיה של קימברליט מוגדרת על ידי הפרמטרים הבאים:
חשיבות כלכלית.
החשיבות העיקרית של קימברליט היא שהוא המקור העיקרי ליהלומים. הרבה צינורות קימברליט הם גם המקור לאדמות סחף עשירי יהלומים או מרבצי יהלומים, למרות זאת רק 1 מתוך 200 צינורות קימברליט מכיל יהלומים באיכות אבן חן (איכות טובה).
מרבץ יהלומים שנוצר בקימברלי, דרום אפריקה היה הראשון שהתגלה והוא המקור לשם קימברליט. יהלומי קימברלי נמצאו במקור בקימברליט שהיה חשוף למזג האוויר ונצבע בצהוב בגלל הלימוניט שנמצא בו, ולכן נקרא "קרקע צהובה". מפגשים עמוקים יותר עם קימברליט מראים סלע פחות שונה, ספרנטניז קימברליט, אשר הכורים קוראים לו "קרקע כחולה".
אייזיק ניוטון
מקס ארנסט
מקס ארנסט (בגרמנית: Max Ernst; 2 באפריל 1891 - 1 באפריל 1976) היה אמן גרמני מהזרם הדאדאיסטי והסוריאליסטי.
ביוגרפיה.
ארנסט נולד בבריהל שמדרום לקלן. הוא נרשם ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת בון אך נשר מלימודים אלה במהרה.
ב-1918 הוא התחתן עם ההיסטוריונית לואיז שטראוס, אך מערכת יחסים סוערת זו לא האריכה ימים. שנה לאחר מכן פגש את פול קלי וצייר את ציוריו הראשונים, הדפסים וקולאז'ים על מגוון תווכים. בימי מלחמת העולם הראשונה הוא שירת בצבא הגרמני. בתום המלחמה ייסדו ארנסט, ז'אן ארפ והאקטיביסט אלפרד גרינוולד את קבוצת הדאדא הגרמנית בקלן. אולם שנתיים לאחר מכן, ב-1922 חזר לקהילה האמנותית במונפרנס, פריז.
ארנסט הרבה לנסות ולחדש וב-1925 המציא את טכניקת הפרוטאז'. שנה לאחר מכן הוא וז'ואן מירו יצרו ביחד עיצובים עבור סרגיי דיאגילב. יחד עם מירו הוא פיתח את טכניקת הגרטאז', שכללה גירוד של צבע מבד. ארנסט עורר עליו מחלוקת רבה כשצייר ציור בשם "הבתולה מכה את ישו הילד לפני שלושה עדים: אנדרה ברטון, פול אלוארד והאמן". ארנסט היה מי שהוליד בברטון את הרצון לנדות את אלוארד, חברו של ארנסט.
ב-1927 נישא בשנית, למרי-ברת אורנש. ב-1934 החל לפסל ועבד זמן מה עם אלברטו ג'קומטי. ארנסט פיתח עניין מיוחד בציפורים, שהיו למוטיב חוזר ביצירותיו. ציפור שכונתה על ידו לופלופ ייצגה אותו בתמונותיו. בשנת 1937 עזב את אשתו לטובת קשר שנמשך כשלוש שנים עם הציירת והפסלת הבריטית לאונורה קרינגטון.
מלחמת העולם השנייה תפסה אותו בצרפת והוא נעצר כזר עוין, אך שוחרר בהתערבותו של אלוארד וקרינגטון. לאחר כיבוש צרפת על ידי הנאצים הוא נרדף על ידי הגסטפו, כאחד שאומנותו נחשבה כמנוונת ולא רצויה לשלטונם. הוא נכלא במחנה קמפ דה מיל. קרינגטון לא מצאה בצרפת מוצא, ונאלצה למכור את ביתם ולשלם חובותיהם, ונסעה לספרד כדי לנסות להמציא לארנסט דרכון. שם היא חוותה התמוטטות נפשית ואושפזה. בצרפת, בעזרת וריאן פריי וחירם בינגהאם (הרביעי) הוא נמלט מהנאצים ב-1941 לארצות הברית, יחד עם פגי גוגנהיים, שהייתה לאשתו זמן קצר לאחר הגעתם. באמריקה היה לו חלק, יחד עם אמנים כמרסל דושאן ומארק שאגאל שנמלטו לשם גם הם מצרפת, בתנועת האקספרסיוניזם המופשט בניו יורק. נישואיו לגוגנהיים גם הם לא החזיקו מעמד וב-1946 הוא התחתן עם דורותיאה טנינג בטקס כפול בבוורלי הילס יחד עם מאן ריי שנישא לג'ולייט באוזר.
ארנסט התגורר בארצות הברית, בעיקר בסדונה שבאריזונה. פרסומו קנה לו הצלחה כלכלית. ב-1963 הוא וטאנינג עברו לגור בדרום צרפת. ב-1 באפריל 1976 מת בפריז ונקבר בבית הקברות פר לשז.
הנצחה.
בשנת 1991 יצא בגרמניה סרט תיעודי על חייו של ארנסט, שהופק מחומרים הקשורים בחייו כמו תמונות וקטעי וידאו ומזכרונות של קרובי משפחתו.
בשנת 2005 נפתחה תערוכה בשם "מקס ארנסט - רטרוספקטיבה" של חלק מיצירותיו של ארנסט במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.
באותה שנה נחנך "מוזיאון מקס ארנסט לאמנות" , בעיר הולדתו של ארנסט, בריהל.
אנג'לינה ג'ונסון
זואופיליה
זואופיליה (תחדיש ביוונית עתיקה: Ζωοφιλία) היא פאראפיליה (הפרעה בעוררות מינית) המתבטאת במשיכה מינית עיקרית או בלעדית לבעלי חיים. משכב בהמה (Bestiality), להבדיל, היא קיום יחסי מין בפועל עם בעל חיים.
זואופיליה, שבעבר סווגה כפתולוגיה בספר האבחנות הפסיכיאטריות (DSM), אינה מסווגת עוד ככזו, אלא אם היא מלווה במצוקה או בהפרעה קשה ליכולתו של אדם לתפקד.
בחוק.
במדינות רבות בעולם מדובר בעבירה על החוק, וארגונים למען בעלי חיים רואים במעשה התעללות בבעלי חיים ונאבקים בו.
בישראל.
בישראל, קיום מגע מיני עם בעלי חיים נחשב בעבר לעבירה שעונשה עד עשר שנות מאסר (סעיף 351(2) לחוק העונשין בנוסחו המקורי משנת 1977), אך זו בוטלה בתיקון לחוק משנת 1988, והאיסור נאכף בסעיפים כמו הפרעה לציבור או התעללות בבעלי חיים.
בתרבות ובדתות.
מגע מיני עם בעלי חיים נחשב בתרבויות רבות כסטייה מהנורמות החברתיות, והוא מהווה טאבו מוחלט ביהדות, בנצרות ובאסלאם.
משכב בהמה בהלכה היהודית.
ספר שמות אוסר מפורשות משכב בהמה:
הרמב"ם מרחיב על כך בהלכות איסורי ביאה, ובמסכת בבא מציעא, רב יוסף אוסר על אלמנה לגדל כלב מחשש שכזה. יחד עם זאת, מקובל להניח שבני ישראל אינם נחשדים במשכב בהמה וכי האיסור שלעיל נועד על מנת למנוע לשון הרע.
ספינת האהבה
ספינת האהבה הייתה סדרת טלוויזיה ששודרה ברשת ABC האמריקאית בשנים 1977–1986 והתרחשה על סיפונה של ספינת תענוגות.
הסדרה התבססה על סרט טלוויזיה באותו שם, שנעשה בשנת 1976 והתבסס על ספרה של ג'רלדין סונדרס: "ספינות האהבה", בו היא כתבה את חוויותיה כמדריכת שיט בספינת טיולים (תפקיד אותו מילאה דמותה של ג'ולי מקקוי).
את הסדרה הפיק אהרון ספלינג, שהפיק מספר רב של סדרות פופולריות ומוצלחות ב-ABC בשנות ה-60, ה-70 וה-80.
הסדרה, מסוגת סיטקום, התרחשה על פי רוב על סיפונה של ספינת תענוגות בשם The Pacific Princess (נסיכת האוקיינוס השקט), שנוסעיה היו מעורבים במיני הרפתקאות רומנטיות וקומיות. ספינות נוספות שהופיעו בסדרה היו Stella Solaris (לשיט בים התיכון), Pearl of Scandinavia (לשיט בסין), The Royal Viking Sky (לשיט באירופה) ו-Royal Princess (לשיט באיים הקאריביים).
הצלחתה של הסדרה באה לה בזכות ליהוקם של שחקנים מוכרים ואהובים בתפקידי אורח, ובכללם כוכבי קולנוע של שנים עברו שזו הייתה להם הופעה נדירה ואף חד פעמית בטלוויזיה. אף שלא הייתה זו הסדרה הראשונה שאימצה שיטה זו, הסדרה שכללה את השיטה וכל סדרה שהתבססה על עיקרון דומה בהמשך הושוותה אליה.
הסדרה בלטה גם בכך שהייתה אחת הסדרות היחידות בעלות פרקים בני שעה ששולב בהן צחוק מוקלט.
כל אחד מפרקי הסדרה נכתב על ידי קבוצה אחרת של כותבים, שכתבו את התסריט בעבור קבוצות כוכבים אורחים שונות.
את שיר הנושא של הסדרה שר ג'ק ג'ונס. את המילים כתב פול ויליאמס.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ הראשון ובשנות ה-90 בערוץ 3 בכבלים (כיום "HOT3"). במאי 1982 השתמש חיל האוויר בשם התוכנית כשם קוד לשתי טיסות בהן עלו לישראל מעל ל-200 מיהודי אתיופיה, במסגרת מבצע אחים א'.
סוגיות חברתיות בסדרה.