הרב נעם ולדמן (נולד ב-1983) הוא ראש ישיבת ניר קריית ארבע.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בקריית ארבע לרב אליעזר ולדמן (ראש ישיבת ניר קריית ארבע וחבר הכנסת מטעם סיעת התחיה) ואשתו רות.
למד בישיבת מעלה חבר, אחריה כשנתיים בישיבת מרכז הרב, ובהמשך למד כעשור בישיבת קדומים אצל הרב יצחק בן שחר.
לאחריהם למד במשך מספר שנים בכולל הדיינות ביישוב בית חגי.
משנת ה'תשע"ב הוא ראש ישיבת ניר קריית ארבע.
שגריר ישראל בלונדון
הבריגדה ה-77 (הודו)
הבריגדה ההודית ה-77 (באנגלית: 77th Indian Infantry Brigade) הייתה בריגדה של צבא הודו הבריטית, אשר לחמה כיחידת צ'ינדיטים במהלך המערכה על בורמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הבריגדה הוקמה במרץ 1942 במחוז ג'האנסי שבהודו הבריטית בהוראת ארצ'יבלד וייוול מפקד פיקוד הודו. ויוול מינה את אורד צ'ארלס וינגייט למפקדה הראשון של הבריגדה. באותו שלב הגיעה המערכה על בורמה לקיפאון זמני, כאשר כוחות הצבא היפני הקיסרי כבשו את מרבית בורמה הבריטית והבריטים נאלצו להתבצר בהודו. ויוול נתן לווינגייט יד חופשית, והורה לו לאמן את הבריגדה ככוחות מיוחדים שיפעלו מאחורי קווי היפנים וינסו להביא לשינוי המערכה. הבריגדה כללה 3,000 איש, אשר מחציתם היו בריטים והשאר הודים, בורמזים או גורקים. וינגייט אימן אותם בדרכים קשוחות ביותר, כבר במהלך האימונים מתו שני חיילים מדיזנטריה, ובאחת הפעמים כשבעים אחוזים מחיילי אחד הגדודים ביקשו להתאשפז. חיילי הבריגדה כונו לימים בשם "צ'ינדיטים", על שם מפלצת מהמיתולוגיה הבורמזית הנקראת "צ'ינתה".
הבריגדה הייתה אמורה במקור לקחת חלק ב"מבצע ענקים", אשר במסגרתו היו אמורים כוחות בריטיים ואמריקאיים לפלוש לבורמה. עם זאת, התוכנית בוטלה, ויוול הגיע בעצמו לאימפהל כדי להודיע לווינגייט על הביטול. וינגייט התעמת עם ויוול מול חייליו, וכעבור שעתיים אישר ויוול לווינגייט לצאת למבצע נפרד משלו. בפברואר 1943 כינס וינגייט את אנשיו והודיע להם שהם עומדים "לצאת להרפתקה גדולה". תאריך המבצע נקבע ל-8 בפברואר, והוא קיבל את שם הצופן "מבצע בד ארוך". מטרת המבצע הייתה גרימת נזק רב ככל האפשר ליפנים, בדגש על מסילות הברזל שלהם. חיילי הבריגדה התפלגו לשתי קבוצות, ובשטח כל קבוצה התחלקה לשני טורים גדלים דיים כדי להנחית מהלומות, אך קטנים מספיק כדי לחמוק מרשת ההגנה של האויב.
הצ'ינדיטים יצאו מאימפהל ב-8 בפברואר וחצו את הנהר בלילה שבין 16 ל-17 בו. הם נעו מעבר לצ'ינדווין בתוככי הג'ונגלים, כשהם סובלים ממחלות, עלוקות, רעב וסיורים יפניים. ב-6 במרץ הם פוצצו את מסילת הברזל היפנית מנדליי-מיצ'צ'נה, ובין 13 במרץ, ל-18 בו הם חצו את הנהר . עם זאת, כאן הפכו התנאים לקשים אף יותר, וב-24 במרץ הורה וינגייט לבצע נסיגה. בין מרץ לאפריל חזרו רוב השורדים להודו, והקבוצה האחרונה שכללה 9 אנשים בלבד הגיעה ב-6 ביוני. מבין 3,000 חיילי הבריגדה שהשתתפו במבצע, חזרו בסה"כ רק 2,182.
המבצע נחשב להצלחה מורלית אדירה, ובנובמבר 1943 הוחלט להגדיל את יחידת הצ'ינדיטים לדיוויזיה אשר כללה 6 בריגדות. הבריגדה ה-77 הייתה הוותיקה ביותר מביניהן, וכמפקדה החדש (ונגייט מונה למפקד הדיוויזיה) מונה מייק קאלוורט. הבריגדה השתתפה במבצע יום חמישי ב-1944, ובמסגרתו הוצנחה בתוככי בורמה, ביצעה פעולות חבלה כנגד היפנים והקימה מעוזים בתוככי שטח האויב. באזור יוני כבר כללה הבריגדה רק 800 איש מתוך 1,200 שכללה בתחילת המבצע. בין 8 ל-25 ביוני לחמו הצ'ינדיטים בקרב קשה כנגד היפנים על העיירה מוגאונג, וניצחו בסופו של דבר רק לאחר שקיבלו סיוע סיני ואמריקאי. בקרב על מוגאונג ספגה הבריגדה 255 הרוגים ו-52 פצועים, וגם אלו שרשמית היו כשירים לקרב, התמודדו כנגד פצעים קלים ומחלות. קאלוורט הפר את ההוראות שקיבל מג'וזף סטילוול, והחל לנוע במטרה לחבור אל הכוח הסיני-אמריקאי בקמאינג. סטילוול הסכים בסופו של דבר לפנות אותם חזרה להודו לצורך תקופת התרעננות.
במרץ 1945, לאחר שהוחלט על פירוק כל יחידות הצ'ינדיטים, פורקה גם הבריגדה ה-77 והוסבה לבריגדת הצנחנים ההודית ה-77 אשר הייתה חלק מהדיוויזיה המוטסת ה-44.
הארמייה ה-55 (ברית המועצות)
הארמייה ה-55 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הארמייה הוקמה ב-1 בספטמבר 1941, ולמפקדה מונה איוואן לזרב. הארמייה לחמה כחלק מחזית לנינגרד במהלך המצור על לנינגרד, ובפברואר 1943 לחמה בקרב קרסני בור נגד הדיוויזיה הכחולה הספרדית. ב-15 בדצמבר 1943 פורקה הארמייה, ויחידותיה הועברו להקמת הארמייה ה-67 החדשה.
אתאיזם 2.0
פרנק בלקר
פרנק ג'רלד בלקר (באנגלית: Frank Gerald Blaker; 8 במאי 1920 - 9 ביולי 1944) היה חייל בצבא בריטניה אשר נהרג במהלך המערכה על בורמה במלחמת העולם השנייה, ועוטר בצלב ויקטוריה - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.
חייו.
בלקר נולד ב-8 במאי 1920 למשפחה בריטית בעיר קאסאולי, שבהודו הבריטית. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא בריטניה והוצב ברגימנט רובאי גורקה ה-9 (כיום חלק מרגימנט רובאי גורקה המלכותי). הרגימנט היה חלק מהבריגדה ההודית ה-77 אשר הייתה חלק מהצ'ינדיטים. בלקר השתתף במערכה על בורמה, הוא קיבל דרגה זמנית של מייג'ור. הוא לחם עם הרגימנט במבצע בד ארוך ב-1944, ומונה למפקד פלוגה ג' שהייתה חלק מהגדוד השלישי של הרגימנט.
ב-9 ביולי 1944 נעה הפלוגה שלו במטרה לכבוש גבעה אשר כונתה "פוינט 2171" באזור קמאינג. לקח לבלקר שעה וחצי במטרה להגיע למרגלות הגבעה, ועוד למעלה מחמש שעות לטפס עליה. כאשר הגיעה לפסגה, מצא אותה מוקפת במרגמות ומקלעים של הצבא היפני הקיסרי. בלקר ואנשיו פתחו במנוסה חזרה אל תוך הג'ונגל, כשהם זוחלים על הקרקע במטרה להתחמק מכדורי הקליעים. בלקר עצר לפתע, ואז החל לרוץ אל הגבעה בקריאה "קדימה פלוגה ג'". הוא רץ קדימה לבדו, וקרס רק כאשר שבעה כדורי מקלע פגעו בקיבתו. בנשמתו האחרונה הוא צעק "אני הולך למות, לכבוש את העמדה!". הגורקה קמו על רגליהם כאיש אחד, וברובים מכודנים וסכיני קוקרי הניסו את היפנים מהגבעה. עוד באותו הלילה, דיווח מפקד הבריגדה ג'ון מאסטרס (אשר מכנה את בלקר בזכרונותיו "ג'ים") על מעשהו של בלקר, והוחלט להעניק לו את "צלב ויקטוריה" - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.
בשל הנסיבות, לא יכלו הגורקה לקבור את בלקר ושאר החיילים שמתו במהלך הקרב. גופותיהם נמצאו רק כעבור שלושה חודשים בידי יחידת רישום קברים, וקני במבוק צמחו דרכם וסביבם. הוא נקבר בבית הקברות בטאוקקיאן, 20 ק"מ מצפון ליאנגון, עיר הבירה של מינמאר. מצבתו נמצאת בחלקה VI, שורה E, קבר 2. שמו מופיע על אנדרטת הצ'ינדיטים מול מטה משרד ההגנה הבריטי בלונדון.
אוטו דסלוך
אוטו דסלוך (בגרמנית: Otto Deßloch; 11 ביוני 1889 - 13 במאי 1977) היה גנרל-אוברסט בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
דסלוך נולד ב-11 ביוני 1899 בעיר במברג שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. ב-20 ביולי 1910 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והוצב ברגימנט הפרשים הבווארי ה-5. באוקטובר 1912 הועלה לדרגת לויטננט, ונפצע קשה באוגוסט 1914 בימים הראשונים של מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1916 החלים לחלוטין מפציעתו, והתגייס כאובר-לויטננט לשירות האוויר הגרמני. ב-1917 מונה למפקד כנף בטייסת הלוחמת ה-18, וב-1918 מונה למפקד בית הספר לטיסה בגריסטהופן. עם סיום המלחמה ופירוק הצבא הקיסרי, עבר יחד עם רבים מפיקודיו לפרייקור, וב-1 בפברואר 1922 הצטרף לרייכסווהר בדרגת האופטמן. בשנת 1927 עבר קורס בברית המועצות באתר בסיס ליפצק. ב-1934, עם הקמת הלופטוואפה, נהיה שוב איש חיל האוויר. ב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר של אותה שנה סופח לכנף הפצצה 155, לפני שהועבר לכנף הפצצה 55 בנובמבר. ב-18 בינואר 1939 קודם לדרגת גנרל מיור, וב-1 בפברואר מונה למפקד דיוויזיית האוויר ה-6.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה דסלוך מפקד דיוויזיית האוויר ה-6 אשר הייתה חלק מצי האוויר ה-3, ולחם עמה במהלך המערכה בפולין. ב-8 באפריל 1940 הוא מונה למפקד קורפוס הנ"מ ה-2. הוא לחם עם הקורפוס במסגרת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ועל הביצועים המעולים של אנשיו הוענק לו ב-24 ביוני 1940 צלב האבירים של צלב הברזל. ב-19 ביולי של אותה שנה קודם לדרגת גנרל-לויטננט. הוא לחם עם הקורפוס שלו במסגרת החזית המזרחית, וב-1 בינואר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל טייסי הקרב. ב-1 באפריל של אותה שנה מונה למפקד קורפוס הנ"מ ה-1, ובעת ובעונה אחת מונה גם למפקד פיקוד האוויר הקווקז. ב-4 בספטמבר 1934 מונה למפקד צי האוויר ה-4, ופיקד עליו בין היתר במהלך מבצע לבוב-סנדומייז'. ב-1 במרץ 1944 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, וב-10 במאי של אותה שנה הוספו עלי אלון לצלב האבירים שלו. ב-17 באוגוסט הועבר לפקד על צי האוויר ה-3 בחזית המערבית, ועם שחרור פריז ביצע פשיטת נקם על העיר בהוראה אישית של היטלר. בהתקפה לקחו חלק 50 מפציצים, ונהרגו בה 200 אזרחים צרפתים. ב-27 בספטמבר הוחזר לפקד על צי האוויר ה-4. ב-21 באפריל 1945 סופח הצי לצי האוויר ה-6, ודסלוך מונה כמפקדו. הוא פיקד על צי האוויר ה-6 עד שנפל בשבי בימים האחרונים של המלחמה.
אחריתו.
דסלוך שוחרר מהשבי ב-1948. לאחר שחרורו חי במינכן עד מותו ב-13 במאי 1977 בגיל 77
הארמייה ה-48 (ברית המועצות)
הארמייה ה-48 (ברוסית: армия я-48) הייתה ארמיית שדה של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.