סלארס הוזמן לפסטיבלי האופרה בזלצבורג ובגיילנדבורן והציג שם הפקות של אופרות מהמאה ה-20, ובהן "פרנציסקוס מאסיזי" של אוליבייה מסייאן, "מאטיס הצייר" של פאול הינדמית, "Le Grand Macabre" של ג'רג' ליגטי, ובבכורה עולמית את "ניקסון בסין" ו"מותו של קלינגהופר" של ג'ון אדמס ואליס גודמן, ואת האופרה הראשונה של Kaija Saariaho ושמה "L'amour de loin". סלארס היה מעורב בפרויקטים נוספים, ובהם הבימוי לאופרה "יוליוס קיסר" ולאורטוריה "תאודורה" של הנדל, ול"מעשה בחייל" של סטרווינסקי עם התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס בניצוחו של אסה-פקה סאלונן.
ב-1993 ביים סלארס את ההפקה הידועה של המחזה "הפרסים" בפסטיבל אדינבורו, שהציגה את המחזה כתגובה למלחמת המפרץ של השנים 1990-91. ב-1998 קיבל סלארס את פרס ארסמוס על עבודתו המשלבת מסורות אירופאיות ואמריקניות באופרה ובתיאטרון. ב-2005 קיבל סלארס את הפרס ע"ש Dorothy and Lillian Gish, המוענק מדי שנה ל"איש או האישה אשר תרמו באופן משמעותי ליופיו של העולם, להנאה מהחיים ולהבנתם".
סלארס שיחק בתפקידים קטנים בסדרות הטלוויזיה מיאמי מחלק מוסר (ב-1985) ו-The Equalizer (ב-1988).
בשנים האחרונות.
באוגוסט 2006 ביים סלארס את האופרה הבלתי גמורה של מוצרט "Zaide" במרכז לינקולן בניו יורק. בשלהי 2006 שימש סלארס כמנהל האמנותי של The New Crowned Hope Festival בווינה, אוסטריה, כחלק מ"שנת מוצרט" בעיר זו. בתחילת 2009 היה סלארס אוצר-שותף בתערוכת אמנות עכשווית בקליפורניה של האמן האתיופי Elias Simé. בסתיו 2009 הוא העלה בתיאטרון הציבורי של ניו יורק את אותלו בכיכובו של פיליפ סימור הופמן כיאגו. ב-2011 ביים סלארס את האופרה של ג'ון אדמס "ניקסון בסין" עבור המטרופוליטן אופרה. באותה שנה הוא גם ביים את האופרה גריזלדה של ויוואלדי בפסטיבל האופרה בסנטה פה, ניו מקסיקו. סלארס גם כתב את הליברטו לאופרה של ג'ון אדמס "Girls of the Golden West", בהשראת האופרה של פוצ'יני "הנערה מן המערב".
התגובות ליצירתו.
מבקריו של סלארס טענו נגדו שהוא סוטה יותר מדי מכוונת המחברים. ג'רג' ליגטי מאוד לא אהב את ההפקה של סלארס ב-1997 ל"Le Grand Macabre", למרות שהיה שותף להפקה ברוב החזרות, דבר שהעלה חשד שהביקורת נועדה למשוך תשומת לב להפקה. לעומת זאת, Saariaho אהבה מאוד את ההפקה בשנת 2000 של האופרה שלה "L'amour de loin. בשנת 2006 ביים סלארס אופרה נוספת של Saariaho ושמה "Adriana Mater".
זמרת הסופרן הגרמנייה הדגולה אליזבת שוורצקופף אמרה על סלארס: "ישנם שמות שאיני רוצה לשמוע בביתי. אל תבטאו את השם הזה בנוכחותי. ראיתי מה הוא עושה, וזה פשע. כפי שבעלי נהג לומר, עד כה איש לא העז להיכנס למוזיאון הלובר ולרסס גרפיטי על המונה ליזה. אבל ישנם כמה במאי אופרות שמרססים גרפיטי על יצירות מופת".
גנאדי סוסונקו
גנאדי סוסונקו (ברוסית: Геннадий Сосонко; נולד ב-12 בנובמבר 1934 טרויצק (מחוז צ'ליאבינסק) הוא שחמטאי סובייטי והולנדי ממוצא יהודי. הוא היה פעמיים אלוף הולנד בשחמט והשתתף בתחרויות רבות.
גנאדי סוסונקו נולד בעיירה טרויצק במחוז צ'ליאבינסק. הוא התחיל לשחק שחמט בגיל 10 כאשר התגורר עם אימו בלנינגרד. שיחק ביחד עם סמיון פורמן.
סוסנקו השתתף בתחרויות שונות בברית המועצות וגם היה עוזרם של מיכאל טל וויקטור קורצ'נוי במהלך התמודדויות להעפלה לדו-קרב על תואר אלוף העולם. בשנת 1972 הוא קיבל אישור מהשלטונות לעזוב את ברית המועצות לישראל ותוך זמן קצר עבר להולנד.
בשנת 1973 זכה סוסונקו באליפות הולנד וחזר על הישג זה בשנת 1976. בשנת 1977 ו-1981 הוא ניצח בתחרות חזקה בוויק אן זהה.
בהופעותיו באולימפיאדות השחמט זכה סוסונקו ב-3 מדליות.
סוסונקו אינו שחמטאי פעיל ממרץ 2011. הוא כתב מספר ספרי זיכרונות על השחמטאים השונים שהכיר.
באולימפיאדת השחמט.
בין השנים 1974 ל-1996 השתתף סוסונקו ב-11 אולימפיאדות שחמט:
עונת 2018/2019 בליגת העל בכדורגל
עונת 2018/2019 בליגת העל הייתה העונה ה-20 של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. העונה נפתחה ב-25 באוגוסט 2018 והסתיימה ב-25 במאי 2019. מכבי תל אביב זכתה באליפות ה-22 בתולדותיה (ה-18 מקום המדינה), והיא הוכתרה לאחר 28 מחזורים בלבד – האליפות המוקדמת ביותר בהיסטוריה של הליגה הישראלית. מבין הליגות שמתחילות בקיץ היא גם הייתה האלופה הראשונה שהוכתרה בעונה זו באירופה. לרגל הזכייה חודש שיר האליפות "צהוב עולה זה מכבי".
הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בליגה הלאומית בעונת 2017/2018 והצטרפו לליגת העל לקראת עונה זו הן הפועל תל אביב, שחזרה לליגת העל אחרי עונה אחת, והפועל חדרה שחזרה לליגה הבכירה אחרי 39 שנים. העונה הסדירה כללה 14 קבוצות והתקיימה במתכונת של שני סיבובים בהם שיחקה כל קבוצה בבית ובחוץ נגד כל אחת מהקבוצות האחרות בליגה. הקבוצות שסיימו את העונה הסדירה באחד מששת המקומות הראשונים המשיכו להתמודדות במסגרת הפלייאוף העליון, ושאר הקבוצות התמודדו בפלייאוף התחתון. המשחקים בפלייאוף העליון התקיימו בשני סבבים של משחקי בית/חוץ (סה"כ 10 משחקים). בפלייאוף התחתון מתקיים סיבוב משחקים אחד (סה"כ 7 משחקים). על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות, ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
בסיום העונה ירדו בני סכנין ומכבי פתח תקווה לליגה הלאומית. בתום עונת 2018/2019 בליגה הלאומית העפילו הפועל כפר סבא וסקציה נס ציונה לליגת העל.
דור מיכה, קשרה של מכבי תל אביב, נבחר לכדורגלן העונה בישראל, ומלך שערי הליגה היה בן שהר מהפועל באר שבע, עם 15 שערים.
במהלך משחקי הפלייאוף העליון הוכנסה לשימוש מערכת ה-VAR.
לקראת פתיחת העונה נחתם הסכם חסות בין מנהלת הליגות לכדורגל לרשת המסעדות ג'פניקה, ולפיו בעונה זו שמה המסחרי של ליגת העל היה "ליגת JAPANIKA".
קבוצות.
ליגת העל בעונה זו כוללת 14 קבוצות, 12 ששיחקו בליגה בעונת 2017/2018, ושתי קבוצות שהעפילו בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית.
שינויי מאמנים.
העונה התאפיינה בתחלופה רבה של מאמנים, בעיקר עקב פיטורים. במהלך העונה אימנו את הקבוצות השונות 35 מאמנים שונים, מספר שיא בליגה. הקבוצה הבולטת ביותר היא בני סכנין, בה אימנו 6 מאמנים שונים במהלך העונה.
סלמונלה
ימים של יין ושושנים
ימים של יין ושושנים (באנגלית: Days of Wine and Roses) הוא סרט דרמה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1962 בבימויו של בלייק אדוארדס עם ג'ק למון ולי רמיק בתפקידים הראשיים.
התסריט של ג'.פ. מילר מבוסס על סרט טלוויזיה שלו בשם זה משנת 1958 עם קליף רוברטסון ופייפר לורי. העלילה היא על זוג נשוי המתמודד עם בעיית אלכוהוליזם קשה הפוגעת והורסת את חיי משפחתם.
שיר הנושא של הסרט בלחן של הנרי מנסיני ומילים של ג'וני מרסר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. השיר זכה לביצועים רבים כמו: אלה פיצג'רלד, אנדי ויליאמס, פרנק סינטרה, רוזמרי קלוני, ג'ולי אנדרוז, פגי לי, שירלי בייסי, פטי פייג', ברנדה לי, טוני בנט ועוד.
ג'ק למון היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, ולי רמיק הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר על העיצוב האמנותי ופרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר.
תקציר העלילה.
ג'ו קליי (ג'ק למון) עובד במשרד יחסי ציבור בסן פרנסיסקו. הוא לא מרוצה מעבודתו ומרבה בשתיית אלכוהול. הוא מתחיל לחזר אחרי אחת המזכירות במשרד, קירסטן (קירסט) ארנסן (לי רמיק) שנענית לו לאחר כמה ניסיונות עקרים.
הוא לוקח אותה למסעדה. קירסט מתעבת שתיית אלכוהול, אך אוהבת שוקולד ולכן מזמין לה ג'ו ברנדי אלכסנדר, המשקה מוצא חן בעיניה וזו ההתחלה של האלכוהוליזם שלה.
הם נישאים ומבשרים זאת לאביה של קירסט (צ'ארלס ביקפורד) המתייחס לג'ו בחשדנות. נולדת להם בת, דבי, אך השתייה משפיעה על שניהם. ג'ו מתרשל בעבודתו ומועבר למשרה נחותה יותר ביוסטון. הוא נקרא לחזור בדחיפות לאחר שקירסט גרמה לשריפה בדירתם.
ג'ו מפוטר ועובר ממשרה למשרה. הם ממשיכים בשתייה עד שיום אחד מסתכל ג'ו במראה ונחרד ממראהו. הוא מחליט לעבור עם קירסט לאביה, לעבוד שם בחממת הפרחים שלו.
ג'ו וקירסט מתנזרים במשך חודשיים עד שיום אחד מחביא ג'ו בקבוקי אלכוהול בחממה ועל רגליו ומשדל את קירסט לשתות אותו. הם מתחילים לשתות ולהשתכר. תוך זמן קצר מתרוקנים הבקבוקים וג'ו הולך לחממה בגשם שוטף והורס את העציצים בניסיון למצוא את הבקבוקים שהחביא.
הוא מאושפז בסניטריום לגמילה מאלכוהוליזם וסובל מתסמונת גמילה מאלכוהול. במוסד הוא נפגש עם ג'ים הונגרפורד (ג'ק קלוגמן), אלכוהוליסט לשעבר ופעיל באלכוהוליסטים אנונימיים. הוא משכנע אותו לבוא למפגש עם האלכוהוליסטים, להציג את עצמו ולהודות שהוא אלכוהוליסט.
ג'ו מתנזר מיין, אבל קירסט לא רוצה להכיר בעצמה כאלכוהוליסטית ממשיכה לשתות ובורחת. ג'ו מאתר אותה במוטל, והיא משכנעת אותו לשתות אתה. תוך זמן קצר הוא משתכר, פורץ לחנות משקאות נעצר ונשלח שוב לסניטריום. ג'ים פוגש אותו שוב ומשכנע אותו להישאר פיכח גם אם הדבר דורש היפרדות מקירסט.
ג'ו משתקם מפסיק לשתות מוצא עבודה ומגדל את דבי. הוא משלים עם אביה של קירסט ומשלם לו על הנזק שגרם. האב מספר לג'ו שקירסט נעלמת לזמנים ארוכים ומסתובבת בברים עם כל מיני גברים. לבסוף קירסט מגיעה לדירתם, אבל אינה מוכנה להיענות לדרישת ג'ו להפסיק לשתות ומסרבת לראות את דבי. היא עוזבת את הדירה וג'ו עוקב אחריה מהחלון.
ז'פצ'ה
זֶ'פְּצֶ'ה (בבוסנית: Žepče) היא עיירה ורשות מקומית בצפון הפדרציה של בוסניה והרצגובינה אשר בבוסניה והרצגובינה, הנחצית על ידי הנהר בוסנה.
היסטוריה.