רוב הטיפולים המכוונים כלפי התהליך הדלקתי עצמו נכשלו בשיפור התוצאות, אולם שימוש בדרוטרקוגין אלפא (גורם מפעיל של חלבון C שהוא אחד מחלבוני הקרישה) הראה הפחתה בתמותה משיעור של בערך 31% לשיעור של כ-25% באלח דם חמור. על מנת לקבל דרוטרקוגין אלפא, לחולה צריך להיות אלח דם חמור או הלם ספטי עם תוצאה של 25 או יותר במבחן APACHE II וסיכון נמוך של דימום. טיפול במינון נמוך של הידרוקורטיזון הראה סימנים מבטיחים עבור חולים בהלם ספטי עם אי ספיקה של בלוטת האדרן כפי שהיא מוגדרת על ידי מבחן הגירוי של ACTH.
טיפול תקני של תינוקות עם חשד לאלח דם מורכב מטיפול תומך, שמירת איזון נוזלים עם עירוי נוזלים, והשילוב של אנטיביוטיקה בטא-לקטמית (כגון אמפיצילין) עם אמינוגליקוזיד כגון גנטמיצין.
סיכויי ההחלמה מאלח דם.
אלח דם המאובחן בשלב מוקדם, טרם שהתרחשה פגיעה באיברים חיוניים, ניתן לעיתים לטיפול בעזרת טבליות אנטיביוטיקה, אף ללא צורך באשפוז בבית החולים. מרבית הלוקים באלח דם פשוט יחלימו לגמרי.
אלח דם חמור והלם זיהומי הם מצבי חירום רפואיים הדורשים אשפוז ביחידה לטיפול נמרץ בבית החולים. היחידות לטיפול נמרץ ערוכות לניטור קפדני ולתמיכה במערכות הגוף תוך כדי הטיפול בזיהום.
עקב הפגיעה באיברים חיוניים ובמערכות הגוף, אלח דם חמור עלול לגרום לתחלואה קשה ולמוות.
סקראבס
סְקְרַאבְּס (באנגלית: Scrubs; פירוש המילה: מדי הצוות הרפואי, הסיעודי והפארא-רפואי) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית קומית שנוצרה על ידי ביל לורנס ("ספין סיטי"). הסדרה עוסקת בעובדי בית החולים "Sacred Heart".
הסדרה שודרה לראשונה ב-2 באוקטובר 2001. שבע העונות הראשונות של הסדרה שודרו ברשת NBC האמריקאית, והחל מהעונה השמינית הסדרה שודרה ברשת ABC. בישראל שודרו שלוש העונות הראשונות בערוץ 2 בזכיינית טלעד, והעונות הראשונה עד השמינית שודרו בערוץ "yesStars" בלוויין. כמו כן, שודרו חלק מהעונות בערוץ סטאר וורלד בכבלים. בהמשך שודרה הסדרה במלואה בערוץ הוט קומדי סנטרל ובשירות HOT VOD.
סקראבס שונה מסדרות קומיות אחרות במספר דברים: בניגוד למרבית קומדיות המצבים, היא מצולמת בטכניקת צילום של מצלמה יחידה, בדומה לסדרות קומיות כ"משפחה בהפרעה", "קוראים לי ארל" ו"סקס והעיר הגדולה". כמו כן, היא אינה מצולמת בפני קהל, ולפיכך אין בה קולות צחוק של הקהל (Laugh Track). כל הפרקים מלווים בקריינות, לרוב של הדמות הראשית בסדרה, ג'ון דוריאן, המסביר את המתרחש ואת דעותיו בעניין. שמותיהם של כל הפרקים מתחילים במילה "My" (שלי), מלבד הפרקים שאינם מלווים בקריינות של דוריאן, אלא בקריינות של דמויות אחרות ופרקי העונה התשיעית שמתחילים במילה Our.
מעבר לפן הקומי של סקראבס, ניכר בה גם פן דרמטי. מאחר שמדובר בסדרת בית חולים, היא עוסקת פעמים רבות במוות ובנושאים הקשורים לו. בכל פרק עוברות הדמויות מקרים ואירועים שונים, שלעיתים נתפסים באופן קומי וקליל, אך מתגלים כמשמעותיים והופכים לדרמטיים. בשונה מסדרות קומיות אחרות שמלוות בדמויות שטחיות, כמעט כל דמות בסקראבס צוברת נפח עם הזמן, מתפכחת ומשתנה.
מיקומו של בית החולים "Sacred Heart" אינו ידוע ונשאר עלום, בדומה לעיר ספרינגפילד בסדרה "משפחת סימפסון", או לרחוב "וויסטריה ליין" בסדרה "עקרות בית נואשות".
ב-14 במאי 2010 בוטלה הסדרה באופן רשמי על ידי רשת ABC.
מוזיקה בסדרה.
אלמנט משמעותי ב"סקראבס" היא המוזיקה. ביל לורנס, יוצר הסדרה, אמר כי צוות הסדרה נוהג להקדיש יום בשבוע להאזנה ללהקות שונות, זמרים וזמרות במטרה להתאים את השירים לסדרה. לעיתים הם מתאימים שיר לסצנה מסוימת ולעיתים - סצנה לשיר מסוים. בנוסף, להקתו של סם לויד הופיעה בפרקים אחדים. פסקול הסדרה יצא ב-24 בספטמבר 2004.
שיר הנושא.
שיר הנושא של הסדרה נקרא "Superman" והוא מבוצע על ידי הלהקה Lazlo Bane. הוא נמצא באלבום הלהקה "All the time in the world" וגם בפסקול הסדרה.
לדברי ביל לורנס, זאק בראף הוא זה שהביא את השיר והציע אותו בתור שיר הנושא של הסדרה, בשל פזמונו האומר "I'm no superman" (אני לא סופרמן), שורה המתקשרת לכך שהרופאים בסדרה אינם כל-יכולים.
בעונה התשיעית מבוצע השיר על ידי WAZ.
האופנוברים ממאדים
האופנוברים ממאדים (אנגלית: Biker Mice from Mars) היא סדרת אנימציה בת 65 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1993 ל-1996.
השם "אופנובר" הוא הלחם של המילים אופנוע ועכבר, ועל כן יש לקרוא את המילה "אופנוברים" במילרע.
הסדרה שודרה בישראל לראשונה בין השנים 1994- 1995 בדיבוב לעברית בערוץ הראשון
במסגרת פינת תוכניות הילדים בתוכנית הבוקר, בוקר טוב ישראל (תוכנית טלוויזיה), ובשידורים חוזרים במהלך השנים בערוץ הראשון ובערוץ 2. בשנת 2007 עד 2008 היא שודרה בערוץ ג'טיקס.
גרסה חדשה של הסדרה יצאה בבריטניה באוגוסט 2006 אבל לא צברה פופולריות כמו המקור ובוטלה לאחר העונה ראשונה.
את שיר הפתיחה בגרסה העברית ביצעה יסמין גמליאל.
עלילה.
העלילה מתמקדת בהרפתקאותיהם של שלושה עכברים אופנוענים דמויי אדם (ויני, טרוטל ומודו) אשר בעקבות מלחמה בכוכב הבית שלהם מאדים, הם נסו על נפשם ונחתו בכדור הארץ בשיקגו שם הם מתיידדים עם מוסכניקית חביבה בשם שרלין "צ'ארלי" דייווידסון. לרוע מזלם הם מגלים שהפלוטארקים, זן של דגים דמויי אדם המנצלים משאבים טבעיים מכוכבים אחרים משום שהם ניצלו עד תום את משאבי הכוכב שלהם, הגיעו אף הם לכדור הארץ במטרה לנצל את משאביו וזאת לאחר שגרמו נזק בלתי הפיך בכוכב מאדים אשר גרם למותם של רוב אוכלוסיית העכברים דמויי האדם שם. האופנוברים מגלים שהתעשיין המוביל בשיקגו, לוראנס לימבורגר הוא למעשה פלוטארקי אשר מסווה את עצמו כבן-אנוש.
לימבורגר שוכר את שירותיהם של הנבלים - פרופסור קרבונקל, המדען המטורף והסאדיסטי ו'בור גריז' הטיפש על מנת לעזור לו לגנוב את המשאבים הטבעיים של כדור הארץ ולשלוח אותם לכוכב פלוטארקיה. תוכניותיו של לימבורגר מסוכלות בסוף כל פרק על ידי חבורת האופנוברים.
כח קוריוליס
קהילת המודיעין האמריקנית
קרציות
קַרְצִיות (שם מדעי: Ixodoidea) הן על-משפחה יחידה בסדרה Ixodida שבמחלקת העכבישנים. כל מיני הקרציות הם טפילים חיצוניים הניזונים מדם של יונקים, עופות, זוחלים ודו-חיים. על-משפחת הקרציות נחלקת לשתי משפחות: משפחת הקרצינתיים (Argasidae) שהן קרציות רכות, ומשפחת הקרציתיים (Ixodidae) שהן קרציות קשיחות.
הקרציות מתאפיינות באיבר שנמצא מתחת לפה שלהן ונקרא היפּוֹסטוֹם. איבר זה, המכיל טורי שיניים נטויות לאחור, מאפשר לקרציות להיצמד לעור הפונדקאי. איבר ייחודי נוסף קרוי איבר האלֶר. האיבר, שמצוי בגב פיסות הרגליים הקדמיות, מורכב משבעה זיפים וקופסית עם פתח צר שמכילה גם כן שבעה זיפים. איבר האלר משמש כאיבר חוש הרגיש ללחות, לטמפרטורה ולחומרים כימיים.
קרציות מתפתחות מביצים ועוברות שלושה גלגולים: זחל, נימפה, ובוגר.
קרציות הן גורם משמעותי בהעברת מחלות בין בני אדם ובעלי חיים. הנפוצות שבין המחלות אותן מעבירות הקרציות הן קדחת הקרציות, קדחת הבהרות וקדחת המערות. מתוך כ-800 מינים של קרציות המוכרות כיום, כ-40 עד 65 מינים מהם (מ-10 סוגים שונים) מכילים רעלנים מסוג נוירוטוקסין הגורמים לשיתוק קרציות, רובן מאוסטרליה.
היהדות הקראית במהלך הדורות
אף 16
אף-16
היסטוריה של העמים דוברי האנגלית
היסטוריה של העמים דוברי האנגלית (באנגלית: A History of the English Speaking Peoples), הוא ספר של וינסטון צ'רצ'יל אשר סוקר את ההיסטוריה של בריטניה והאומות האחרות הדוברות את השפה האנגלית, מן התקופה הפרהיסטורית, ועד לסוף המאה ה-19. הספר פורסם בין השנים 1956 ל-1958. מהדורה עברית, בתרגומו של אהרן אמיר, יצאה בהוצאת "עם הספר" בין 1958 ל-1959.
צ'רצ'יל כהיסטוריון, ומקום הספר במכלול יצירתו.
צ'רצ'יל היה סופר פורה כל ימי חייו, ובמיוחד בתקופות בהן לא שימש בכהונה ציבורית. על אף מוצאו האציל, לא היה משופע בכסף, ונדרש לכתוב על מנת לממן את אורח חייו הפזרני. "היסטוריה של העמים דוברי האנגלית" נכתב ב"תקופת המדבר", בשנות ה-30, כאשר צ'רצ'יל היה נתון במשבר אישי ופוליטי. כאשר מונה צ'רצ'יל ללורד הראשון של הימייה, ב-3 בספטמבר 1939, כבר היה עיקרו של הספר כתוב, והיה צורך בהשלמות ובהגהות. במהלך כהונתו של צ'רצ'יל בקבינט, ולאחר מכן כראש ממשלת בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה, זנח צ'רצ'יל את העיסוק בספר. לאחר תום המלחמה עסק בכתיבת זכרונותיו מן המלחמה, ולאחר מכן שב ונבחר לראש ממשלת בריטניה. בשנת 1955, לאחר שתמה תקופת כהונתו השנייה בראשות הממשלה, שב לכתיבת הספר.
על אף סגנון כתיבתו הנאה, לא היה צ'רצ'יל היסטוריון מקצועי. בנעוריו היה קורא נלהב, אך הגביל עצמו לטווח מסוים של עניינים וסופרים. ההשפעות העיקריות על חשיבתו ההיסטורית היו "ההיסטוריה של מלחמת האזרחים" מאת הרוזן מקלרנדון, "נפילתה ושקיעתה של האימפריה הרומית" מאת אדוארד גיבון ו"היסטוריה של אנגליה" מאת תומאס בבינגטון מקאולי. הוא הראה עניין מועט בהתפתחויות כלכליות או חברתיות, וראה את ההיסטוריה כרצף של אירועים פוליטיים וצבאיים, המונעים בכוחה של האישיות הגדולה, יותר מאשר כוחות הכלכלה או הקידמה החברתית.