אינדונזיה וסרי לנקה כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים ב-2 באוגוסט 1952. היחסים התרחבו בשנת 1955, כאשר אינדונזיה וסרי לנקה יחד עם הודו, פקיסטן ובורמה יזמו את ועידת באנדונג. מאז 1962 שודרג מעמדו של משרד הקונסוליה האינדונזית בקולומבו כשגרירות. המשרד שימש גם כמשרד הייצוג האינדונזי עבור האיים המלדיביים החל מ-2 בספטמבר 1975.
כלכלה וסחר.
המועצה העסקית של סרי לנקה–אינדונזיה הוקמה ב-30 באוגוסט 1991, במטרה העיקרית לקדם סחר, השקעות ותיירות דו צדדית.
מאז 2012 הסכימו שתי המדינות על הגדלת מגזרי שיתוף הפעולה הדו-צדדיים, כולל ביטחון, תרבות, חקלאות ומים.
טום ריגן
יחסי אינדונזיה–בלגיה
יחסי אינדונזיה–בלגיה הם היחסים הדו-צדדיים של בלגיה ואינדונזיה.
היסטוריה.
היחסים החלו בשנת 1947 במעורבות בלגית בנציבות שלוש האומות, יחד עם אוסטרליה וארצות הברית, על פתרון המחלוקות בין אינדונזיה להולנדים ביחס לריבונות אינדונזית. בהמשך, בלגיה הייתה בין המדינות האירופאיות הראשונות שהכירו באינדונזיה בשנת 1949. בדצמבר 1949 הקימה אינדונזיה נציגות לממלכת בלגיה. בשנת 1963, שתי המדינות הסכימו לשדרג את היחסים הדו-צדדיים לרמת השגרירות. משלחתה של רפובליקת אינדונזיה לקהילה האירופית הוקמה ב-18 באוגוסט 1990 בבריסל.
בשנת 2005 בעקבות הצונאמי באוקיינוס ההודי, בלגיה השתתפה במשימת ניטור באצ'ה לפיקוח על יישום הסכם השלום בהלסינקי בין ממשלת אינדונזיה לתנועת אצ'ה חופשית. בנובמבר 2008 ביקר הנסיך פיליפ מבלגיה באינדונזיה כדי לשפר את שיתופי הפעולה השונים עם אינדונזיה.
סחר והשקעה.
בשנת 2008 שווי המסחר הכולל של בלגיה – אינדונזיה היה 1.28 מיליארד אירו. סחורות הייצוא העיקריות באינדונזיה לבלגיה הן מוצרי עץ ורהיטים, הנעלה, ביגוד, טקסטיל, עור, פנינים, מוצרי דייגים, ציוד לטבק ומכונות. ההשקעה של בלגיה באינדונזיה בשנת 2008 הייתה 16,6 מיליון אירו בשני פרויקטים. בתקופה שבין 1990–2007, סך ההשקעה של בלגיה באינדונזיה הסתכמה ב-263 מיליון אירו ב-49 פרויקטים, מרוכזים במטעים, אריחים וזכוכית, פלדה, בתי מרקחת, בגדים וטקסטיל.
תרבות ותיירות.
בלגיה היא המדינה היחידה באירופה המחזיקה בפארק הנושא האינדונזי, "ממלכת גאנשה", שנפתח לראשונה ב-20 במאי 2009 על ידי שר התיירות והתרבות האינדונזי ג'רו וואצ'יק . הפארק התופס שטח של 6.2 דונם הוא הפארק האינדונזי הראשון באירופה, שנמצא בפארק השימור Pairi Daiza, ברוגלט, בלגיה. האוספים שלה כוללים פורה Agung שאנטי Buwana המקדש באלינזי הינדו, טנגארה נוסה במזרח ו טוראג'ה בתים מסורתיים העתקים מיניאטוריים של בורובודור ופראמבאנאן מקדשים. באוגוסט 2009 שלחה ממשלת אינדונזיה זוג פילים סומטרים לבלגיה כדי להחיות את הפארק האינדונזי. לדברי שגריר אינדונזיה בבלגיה נדג'יב ריפט קסואמה, הפילים הם מתנה מיוחדת להנצחת הקשרים הדיפלומטיים בין בלגיה לאינדונזיה שנמשכו 60 שנה. זוהי תוכנית הלוואת הגידול בעלי החיים בסכנת הכחדה הראשונה שהייתה אי פעם באינדונזיה באירופה.
הדת הבהאית ומדע
קיים קשר הדוק בין דת ומדע בדת הבהאית. העקרון הרביעי של בהאא אללה הוא שיש אחידות בין דת ומדע. כלומר, הדת והמדע הם למעשה שני פנים של הדרך של האדם להבין את הטבע. לכן, מכיוון ששניהם מנסים להסביר את אותו העולם, שניהם למעשה אותו הדבר רק מנקודות מבט שונות ודגשים שונים. לכן, על פי הדת הבהאית, לא אמורות להיות סתירות משמעותיות בין דת למדע, וכל ויכוח בין דת ומדע ניתן ליישב על ידי הגעה לעמק השווה.
הדת הבהאית התפתחה החל מאמצע המאה ה-19. עבד אל-בהאא, היה מנהיג הדת הבהאית עד שנת 1921. הוא אחד ההוגים המשמעותיים ביותר של הדת הבהאית. בין היתר, הוא התייחס רבות לקשר בין דת ומדע.
במאה ה-19 באירופה המהפכה המדעית השנייה הייתה בשיאה. תיאוריות מדעיות חדשות כמו התרמודינמיקה, חשמל, הטבלה המחזורית ועוד החלו לצבור תאוצה. בנוסף, החל מהמהפכה הצרפתית, החל תהליך של חילון המדע. לא היה עוד ניסיון ליישב את התיאוריות המדעיות עם התפיסה הדתית, אלא המדע החל לצעוד בדרך חדשה ועצמאית שלא תלויה באמונה הדתית. בדת הבהאית בהתאם, המדע מוכר כיישות עצמאית מהדת, ויש הגות רבה על הקשר בין הדת הבהאית, או דתות שהדת הבהאית מכירה בהן כנכונות (כמו הנצרות והאסלאם), לבין המדע החילוני. נקודת המוצא של הדת הבהאית היא שיש הרמוניה בין הדת והמדע.
הרמוניה בין דת ומדע.
אחד העקרונות הבסיסיים של האמונה הבהאית הוא שיש הרמוניה בין דת ומדע. כלומר, אין סתירות של ממש בין הדת לבין המדע. על פי עבד אל-בהא, דת ומדע הם שניים מהכוחות המשמעותיים ביותר בחיי האדם. "אנו יכולים לחשוב על מדע ככנף אחת ודת ככנף השנייה; ציפור צריכה את שתי הכנפיים בשביל לעוף, רק כנף אחת היא חסרת תועלת. כל דת שסותרת את המדע או מתנגדת לו היא בורות – כי בורות זה ההפך מידע." כלומר, אנו רואים את המשמעות האדירה שהדת הבהאית נותנת למדע.
עבד אל-בהאא מרחיב וטוען שלא רק חקר המדעים הוא חשוב, אלא גם עצם לימוד המקצועות המדעיים חשוב בפני עצמו. הוא טוען שאם נלמד, נשיג ידע; ואם נשתמש בידע רק לטובת הכלל נוכל להפסיק את המלחמות בעולם וליצור שלום עולמי. אחד האידיאלים של הדת הבהאית זה שלום בין כל בני האדם, ולכן אנו רואים את החשיבות שהדת הבהאית נותנת ללימודים המדעיים.מצד שני, לדת הבהאית יש ביקורת על חוסר העקביות של הדת ושל המדע – ולכן התאמה אמיתית קשה להשגה. על פי הדת הבהאית, הדת ניתנת לאדם על ידי אלוהים על מנת לעזור לאדם. הדת משולה לתרופה שנועדה לטפל בחברה האנושית ולעזור לה על פי צורכי ויכולות החברה באותו הזמן (בדומה לעקרון ביהדות שהתורה נכתבה בשפת בני האדם – כלומר היא מותאמת לאדם). מכיוון שעל פי הדת הבהאית, תכלית הדת הוא מוסר ויצירת שיתופי פעולה בסדרי גודל גדולים בעולם, הדת צריכה להתאים את עצמה לעולם בני האדם. לפי כך, הדת נועדה להשתנות – אך גם המדע.
"מתמטיקאים, אסטרונומים וכימאים באופן עקבי מפריכים ודוחים את המסקנות של הקדמונים; שום דבר לא קבוע ושום דבר הוא לא סופי; הכל משתנה באופן רציף כי ההיגיון האנושי מתקדם על ידי דרכים חדשות לחקירה ומגיע לתובנות חדשות בכל יום. לכן, הרבה ממה שמקובל היום כנכון, ידחה ויופרך על ידי מדעני העתיד." על כן, הדת והמדע מותאמים לבני האדם ונועדו להשתנות על פי מאפייני החברה האנושית, הבנתה את הסביבה וצורת החשיבה של האדם בחברה. לכן, גם אם קיימות סתירות בין הדת והמדע, הן זמניות ומושתתות על חוסר ההבנה שלנו את הדת או את המדע.
התפיסה המקובלת בימיינו היא שהמדע צריך להוביל את האדם לכדי תובנות חדשות ותחומים חדשים, בעוד שהדת צריכה להיות מסוגלת לתת הכוונה מוסרית ואתית באותם אזורים לא מוכרים. לדוגמה תחום של ניסויים גנטיים או ניסויים על עוברים.
אבולוציה.
דוגמה לניסיון להשיג הרמוניה בין הדת הבהאית והמדע היא תורת האבולוציה. תורת האבולוציה התבסס לראשונה בשנת 1859 עם פרסום "מקור המינים" של דרווין. אבל עד שנת 1925 התבססו שתי עמדות קוטביות של תמיכה באבולוציה לעומת תמכיה ביצירה האלוהית. עבד אל-בהאא טען שהאדם לא נוצר מהטבע, כי לאדם יש תודעה ולאף ייצור בטבע אין תודעה. לכן, לא ייתכן שייצור עם תודעה ייווצר על ידי משהו חסר תודעה. על כן, חייב להיות יצור בעל תודעה שיצר את האדם וזהו אלוהים.
כיום, רבים מנסים לגשר בין הטקסטים הקדושים של הבהאים לבין תורת האבולוציה. לדוגמה, במאמר של מהניאן ופריברג הם מנסים ליישב את הסתירה על ידי הסתכלות על התפתחות האדם מעובר ולהמשיל את תיאור זה של עבד אל-בהאא להתפתחות האבולוציונית. אבל, עבד אל בהא מתייחס להמשלה זו בעצמו תוך שהוא קובע "ייתכן שהיו שינויים של האדם לאורך הזמן, לדוגמה ייתכן שבעבר האדם הלך על ארבע או שהיה לו זנב". אבל, הוא שולל לחלוטין אופציה שהאדם התפתח מחיות אחרות או התפתח מאותו אב קדמון. עבד אל בהא למעשה ניסה לגשר בין התאוריה המדעית לבין הדת. הוא עשה זאת על ידי הכרה ביכולת של המין האנושי להשתנות לאורך זמן והסביר שעלינו להבין את סיפור גן העדן כסמל ולא פשוטו כמשמעו. כלומר, הוא מצד אחד טען שתאוריית האבולוציה לא נכונה במלואה, אך טען שגם הסיפור התנכי לא נכון במלואו – כלומר הוא ניסה להגיע לעמק השווה בשניהם.
ההוגים המודרניים של הדת הבהאית, וגם ההוצאה הרשמית של הדת הבהאית, עדיין מנסים לגשר בין תורת האבולוציה לסיפורי הבריאה של הדתות, שהדת הבהאית רואה כנכונות. יתרה מכך, מכיוון שבתקופתו של עבד אל בהא תורת האבולוציה טרם הייתה קונצנזוס במדע, הוא ניסה לגרוע ממנה ולגרוע מסיפורי הבריאה על מנת להגיע לעמק השווה. כיום, המגמה השתנתה כאשר ההוגים המודרניים לא מנסים עוד לגרוע מתורת האבולוציה, אלא לפרש אותה בעיניים דתיות על ידי שמת דגש על אלמנטים כמו "מהות האדם". כלומר, עדיין מנסים להגיע לעמק השווה בין הדת והמדע אבל בדרך אחרת.
תאוריית המפץ הגדול.
יש מספר סימנים שמעידים על קשר בין הכתבים הבהאים לתאוריית המפץ הגדול. עבד אל בהא טען שלכל דבר יש מקור אחד ובפרט לכל החומר בעולם יש מקור אחד. הוא טען שהיקום היה קיים לפני החומר, וימשיך להתקיים גם לאחריו. אך, החומר עצמו הגיע מתוך מקור אחד שיצר אותו. אפשר לפרש זאת שהמקור של כל החומר שעבד אל בהא מדבר עליו, הוא המפץ הגדול.