סונטה 116 היא סונטה מאת ויליאם שייקספיר. בסונטה זו עוסק שייקספיר באהבה האידיאלית הבלתי משתנה שאינה תלויה בדבר. אהבה זו, בראייתו של שייקספיר, שוהה בברית שבין מוחות של אמת. את הסונטה פותח שייקספיר במגבלה מרסנת, אותה הוא מטיל על עצמו כדי שלא להציב מכשולים בפני האהבה העילאית:
&lt;poem&gt;
אַל לִי לִבְרִית מוֹחוֹת שֶׁל אֱמֶת
לְהַצִּיב מִכְשׁוֹלִים.
&lt;/poem&gt;
"מוחות של אמת" מזכירים את היצורים הנעלים המופיעים בשורה הראשונה של סונטה מספר 1. From fairest creatures we desire increase
"מִן הַיָּפִים בִּצּוּרִים מְבַקְּשִׁים אָנוּ בְּרָכָה," (תרגום: אברהם רגלסון)
וכן מזכירים הם את השורה על "רֵעִים יְקָרִים" מסונטה 30.
For precious friends hid in death's dateless night,
כִּי חֶבֶר רֵעִים יְקָרִים מִסְתַּתֵּר בְּלֵיל מָוֶת בְּלִי זְמַן, (תרגום: יעקב אוסטרובר)
במכלול 154 הסונטות של שייקספיר נמצאת סונטה זו במקבץ הסונטות 126–18, המופנות לנעורים. הסונטה כתובה במקור במשקל פנטמטר ימבי, בתבנית חריזה א-ב-א-ב, ג-ד-ג-ד, ה-ו-ה-ו, ז-ז.
תוכן הסונטה.
חששו של שייקספיר להוות מכשול בפני האהבה נובע מחולשת ההפכפכות האנושית הנוטה להחליף כל העת את מושאי האהבה. חולשה זו איננה אהבה כלל וכלל. האהבה האמיתית, לדידו של שייקספיר, היא נצחית, בלתי משתנה ומהווה אות וסמל קבוע לכל החולף והנע ונד. שייקספיר מדמה אהבה נצחית זו לכוכב המורה דרך לכל הספינות התועות ובכך קובע את היותה שמימית. בהצבתו את האהבה מחוץ למימד הארצי הבלתי מושג, הוא מציב שם מן הסתם גם את בעלי מוחות האמת האוחזים בה.
&lt;poem&gt;
That looks on tempests and is never shaken;
It is the star to every wand'ring bark,
&lt;/poem&gt;
ובתרגומו של אפרים ברוידא: כאן מהדהד שוב שיר השירים ח', ז', המוכר היטב לשייקספיר:
תרגומים לעברית.
הסונטה זכתה לתרגומים רבים לעברית, ובהם:
פבלו אריאל
פבלו אריאל יונגמן (נולד ב-26 ביוני 1953) הוא במאי, מחזאי יוצר רב תחומי, מנהל אמנותי ושחקן ישראלי. מייסד תיאטרון זיקית ופסטיבל "בובות בצפון" - הפסטיבל הדו-לשוני הראשון לתיאטרון בובות.
ביוגרפיה.
אריאל נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה ועלה לישראל בשנת 1971.
סיים לימודי חינוך יצירתי במכללת סמינר הקיבוצים בשנת 1974.
היה בין מייסדי "קבוצת קו" הירושלמית ובין השנים 1973–1978 ביים ושיחק בהצגות רבות במסגרת קבוצה זו. ההצגה הראשונה שביים במסגרתה - "סיפורי צבעים" – אף הייתה מועמדת לפרס כינור דוד. בשנת 1978 ביים אריאל את הקונצרט הראשון שלו, שהיה שיתוף פעולה בין קבוצת קו והתזמורת הסימפונית ירושלים. באותה שנה יצא לסיבוב הופעות בעולם, במסגרתו הופיע עם הצגת יחיד בפסטיבלים ובתיאטראות בצרפת, שווייץ, איטליה, גרמניה, ארגנטינה, פרו, בוליביה ואורוגוואי. עם שובו ארצה, בשנת 1982, פיתח אריאל את תחום מופעי החוצות בפסטיבלים, ומתוכם את תיאטרון הרחוב. מאז ביים והשתתף אריאל בעשרות מופעי רחוב בארץ ובעולם.
החל משנת 1991 עוסק אריאל גם בעבודה עם תזמורות סימפוניות, בהן הוא משלב מופע חזותי יחד עם מוזיקה קלאסית. נכון לשנת 2017 כתב וביים אריאל 40 קונצרטים משולבים שונים, בהם אופרות, מופעי בלט, הצגות, תיאטרון בובות ועוד.
בשנת 2002 הוזמן לבצע סדרה של קונצרטים עם התזמורת הסימפונית של קונספסיון, צ'ילה, ובשנת 2007–2009 ביצע סדרת קונצרטים דומה עם התזמורת הסימפונית של צ'יוואווה, מקסיקו.
אריאל הפיק גם סרטונים ופרויקטים עבור משרד החינוך והשירות הפסיכולוגי הייעוצי. הוא הפיק עבור משרד החינוך את סדרת סרטוני הווידאו "Hands up" אשר נמצא בשימוש בבתי הספר בישראל ובארצות נוספות העולם באמצעות ארגון אמנסטי אינטרנשיונל. כמו כן, פיתח פרויקט על ילדים דחויים שכלל הפקת חמישה סרטונים ושני משחקים לילדים.
משנת 2003 מנהל את "תיאטרון רב תרבותי הגליל - זיקית" שאותו ייסד. כל ההפקות במסגרת התיאטרון נכתבו ובוימו על ידי אריאל, כאשר בחלקן הוא גם משחק בעצמו.
נשוי ולו ארבעה ילדים, מתגורר במצפה אבירים בגליל.
קריירה מקצועית.
תיאטרון.
מייסד, במאי, מנהל ושחקן בתיאטרון זיקית - תיאטרון רב תרבותי הגליל. הופיע עם הצגת היחיד שלו ברחבי העולם, ביים וכתב הצגות רבות לילדים ומבוגרים. הצגותיו הועלו על במות ביותר משלושים מדינות ברחבי העולם.
קונצרטים למשפחה.
ביים והפיק קונצרטים לכל המשפחה, המשלבים תזמורת עם אומנויות הבמה השונות, בשיתוף עם התזמורות הסימפוניות של חיפה, באר שבע וירושלים, ועם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. כמו כן הפיק קונצרטים עבור תזמורות מצ'ילה ומקסיקו.
טלוויזיה.
השתתף בתוכנית הילדים "רחוב סומסום" בתור מפעילו של מוישה אופניק, ובתוכניות "יש לי סיפור" ו"קונצרטון".
ניהול אמנותי.
מנהלם האמנותי של אירועי חוצות בפסטיבל ישראל, חגיגות ה-40 למדינה, פסטיבל עכו ופסטיבל חיפה לתיאטרוני ילדים, תיאטרון החרשים במע'ר ותיאטרון זיקית.
הפקות נוספות בישראל.
הפיק את סדרת הסרטים והמשחקים "מקום לכולם" העוסקת בנושא דחייה חברתית בקרב ילדים. הסדרה מהווה חלק מתוכנית כישורי חיים של משרד החינוך. הפיק סדרת סרטים חינוכיים בנושא זכויות אדם הנמצאים בשימוש במערכת החינוך הישראלית ובארצות רבות נוספות באמצעות ארגוני שלום וארגונים בינלאומיים לזכויות אדם.
יצר סדרת סרטים קצרים בנושא הפחתת פחדים בקרב ילדים בתקופת מלחמת המפרץ.
כמו כן, אריאל מפתח ומנחה סדנאות בנושא פיתוח מחשבה יוצרת לאנשי מקצוע בתחומים שונים בארץ ובעולם. עם הגופים איתם שיתף פעולה נמנים מכון גולדה מאיר במשרד החוץ, משרד החינוך, איגוד העובדים הסוציאליים ועוד. בנוסף, הנחה סדנאות דומות ביפן, סינגפור, ארגנטינה, צילה ופרו.
גרוס מולדובני
גרוס מולדובני (ברומנית: Gros moldovenesc) הוא מטבע הכסף הראשון שהוטבע בנסיכות מולדובה. ההטבעה בוצעה בתקופת שלטונו של פטרו מושאט בשנת 1377. המטבע היה בעל קוטר של 18 מילימטרים ומשקל של כ-0.97 גרם. על צד אחד הוטבע הסמל של מולדובה, ראש של פר, עם כוכב בין קרניו ועל הצד השני מגן מפוצל, על שדה אחד שש אלומות ועל השדה השני כמות משתנה של פרחי שושן, מ-1 עד 7.
הוטבעה גם כמות קטנה של מטבעות קטנים יותר, במשקל של כ-0,24 גרם, שכונו השם "מחצית הגרוס. אחד מהשליטים שבאו אחרי כן, אלכסנדרו הטוב, הטביע מטבע כפול בעוביו, "הגרוס הכפול".
טימותי שאלאמה
טימותי האל שאלאמה (באנגלית: Timothée Hal Chalamet; נולד ב-27 בדצמבר 1995) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בגיל 22 עבור משחקו בסרט "קרא לי בשמך", תפקיד שעליו קיבל מועמדויות גם לפרס גלובוס הזהב, לפרס באפט"א, לפרס גילדת שחקני המסך ולפרסים נוספים.
ביוגרפיה.
שאלאמה נולד בשכונת הלס קיצ'ן, מנהטן, ניו יורק, שבארצות הברית. אמו היא ניקול פלנדר, מתווכת נדל"ן ורקדנית ברודוויי לשעבר, דור שלישי בניו יורק. היא אמריקאית יהודייה, ממוצא אוסטרי ורוסי. אביו הוא מארק שאלמה, עורך עיתונות של יוניצ"ף, צרפתי מהעיר נים ממוצא קנדי, נוצרי פרוטסטנטי. יש לו אחות גדולה, פאולינה (ילידת 1992), שחקנית אף היא, שמתגוררת בצרפת. סבו מצד אביו היה כומר בצרפת.
שאלאמה מתגורר בניו יורק. הוא דובר צרפתית ואנגלית. חלק מחופשות הקיץ בילדותו הוא העביר אצל משפחת אביו שבצרפת.
שאלאמה למד בחטיבת הביניים על שם בוקר טי. וושינגטון, אותם תיאר כ"שלוש שנים אומללות" בגלל היעדר מוצא יצירתי בסביבה הקפדנית של בית הספר. קבלתו לבית הספר התיכון למוזיקה ואמנויות הבמה תיכון לגרדיה הייתה נקודת מפנה בהערכתו למשחק. לדבריו, הארי שיפמן, המורה שלו ללימודי דרמה בשנה השנייה בתיכון, כל כך התרשם מהאודישן שלו שהוא התעקש על קבלתו של שאלמה לבית הספר למרות שנדחה בראיון בגלל הציונים בחטיבת הביניים שלו, ואמר "נתתי לו את הציון הגבוה ביותר שנתתי לילד בחיי באודישן." הוא כיכב במחזות זמר בבית הספר, בין היתר במחזה "קברט" בתפקיד אמסי ובמחזה "צ'ריטי המתוקה" בתפקיד אוסקר לינדקוויסט. הוא סיים את לימודיו בשנת 2013.
לאחר בית הספר התיכון, שאלמה (עדיין בן 17) למד באוניברסיטת קולומביה במשך שנה אחת, במגמת אנתרופולוגיה תרבותית. בהמשך עבר ללמוד באוניברסיטת ניו יורק במגמת משחק כדי להמשיך בקריירת המשחק שלו באופן חופשי יותר, לאחר שהתקשה לעשות זאת בקולומביה לאחר שצילם את "בין כוכבים". עם עזיבתו את קולומביה עבר שאלמה להתגורר בשכונת קונקורס בברונקס.
שאלמה חתום כיום בסוכנות השחקנים United Talent Agency אשר ממוקמת בבוורלי הילס, קליפורניה.
קריירה.
בשנת 2009 שיחק לראשונה בטלוויזיה, בתפקיד אורח בסדרה "חוק וסדר" את דמותו אריק פולי. שיחק בדרמת הטלוויזיה של CBS, "לאהוב את לאה" בכיכובה של לורן אמברוז.
בשנת 2012 התפרסם כאשר גילם את פין וולדן ל-8 פרקים בסדרה "הומלנד" בערוץ שואוטיים. שיחק למספר פרקים בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "רופא להשכיר" בערוץ USA.
בשנת 2014 הוא הופיע לראשונה בשני סרטי קולנוע: "גברים, נשים וילדים" של ג'ייסון רייטמן ו"בין כוכבים" של כריסטופר נולן.
בשנת 2015 שיחק במותחן העצמאי "אחד ושניים" ושיחק במותחן הפשע "יומני הסם אדרל" את דמותו הצעירה שגילם ג'יימס פרנקו, ושיחק בקומדיה "כולם אוהבים את הקופרס".
בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה שביימה ג'וליה הארט, "מיס סטיבנס" את דמותו של בילי מיטמן.