לכוכב עוצמת הארה הגדולה פי 6,500 מזו של השמש ומסה של 1.2 מסות שמש. אורך מחזור השינוי באורו של הכוכב אורך 340 יממות והטמפרטורה שלו היא 2,740 קלווין. הכוכב בעל סיווג ספקטרלי של M8IIIe.
אנטיקווארק למעלה
אנטיקווארק למטה
אנטיקווארק קסום
טגנרוג
אנטיקווארק מוזר
אנטיקווארק עליון
אנטיקווארק תחתון
אנטימואון
אנטיטאו
טוקיטורה
טוקיטורה הוא תבשיל רומני מסורתי, צלי קדירה עשוי בשר בקר ובשר חזיר ברוטב עגבניות, המוגש באופן מסורתי עם ביצת עין וממליגה. הגרסה המולדובנית נקראת tochitură moldovenească והגרסה הטרנסילבנית נקראת tochitură ardelenească.
קיימים מתכונים בשתי גרסאות עיקריות - עם רוטב עגבניות ובלעדיו. המתכון עם רוטב העגבניות אינו המתכון המסורתי אך הוא הנפוץ והמקובל במרבית המסעדות. המתכון ללא רוטב עגבניות מכיל מיצי בשר ושומן חזיר. במתכון המסורתי יש מלבד בשר גם חלקי פנים כגון כבד, כליות, לב, שומן חזיר, בייקון, ונקניקיות מעושנות המטוגנים יחד. המנה מוגשת עם גבינת טלמיה או גבינת בורדוף.
ג'ייסון סטיית'ם
יוסף מוצפלדט
יוסף טוסי מוצפלדט (נולד ב-24 בנובמבר 1941, בקאקורטוק, גרינלנד) הוא פוליטיקאי גרינלנדי ממוצא אינואיטי וגרמני.
כיהן כשר האוצר והחוץ בממשלת גרינלנד בין השנים 2009 - 2013. כיהן גם כנשיא המועצה הנורדית המערבית, חבר הפרלמנט של גרינלנד, מנהיג מפלגת אינואיט אטקטיגיט ויושב ראש הפרלמנט של גרינלנד.
בתו היא נוקאקה קוסטר-ולדאו (לשעבר מוצפלדט), זמרת ושחקנית גרינלנדית ואשתו של השחקן הדני ניקולאי קוסטר-ולדאו.
קרב הפירמידות
קרב הפירמידות (בצרפתית: Bataille des Pyramides) היה קרב חשוב שהתנהל ב-21 ביולי 1798 במסגרת המערכה הצרפתית בסוריה ובמצרים . צבא המהפכה הצרפתי תחת פיקודו של נפוליאון בונפרטה זכה בניצחון מוחץ כנגד הכוחות של השליטים הממלוכים המקומיים וחיסל כמעט את כל הצבא המצרי.
ניצחונם של הצרפתים חתם סופית את הניצחון הצרפתי במצרים כאשר מוראד ביי חילץ את שרידי צבאו, שנמלט באי סדר למצרים העליונה. האבדות הצרפתיות בקרב הסתכמו ב-29 הרוגים וב-260 פצועים, בהשוואה לאבדות המצרים שהגיעו לאלפים. לאחר הקרב נכנס נפוליאון לקהיר והקים בה ממשל מקומי חדש תחת פיקוחו.
כאחת ההיתקלויות הקלאסיות בין מזרח למערב, הבליט קרב הפירמידות את חולשתה של האימפריה העות'מאנית לנוכח השינוי שחל באירופה בעקבות המהפכה הצרפתית. נפוליאון קרא לקרב על שם הפירמידות במצרים בשל העובדה שהן נראו על קו האופק הרחוק בעת הקרב.
רקע.
ביולי 1798 צעד נפוליאון מאלכסנדריה לקהיר לאחר שכבש את זו הראשונה. הוא נתקל בכוחות הממלוכים השליטים במרחק של 15 ק"מ מהפירמידות ובמרחק של 6 ק"מ בלבד מקהיר. הכוחות הממלוכים היו בפיקודם של שני הגאורגים הממלוכים, מוראד ביי ואיברהים ביי ולרשותם עמד כוח פרשים רב עוצמה. קרב זה נודע בשם קרב שוברה חיט.
נפוליאון הסיק את המסקנה שהכוחות המצריים היחידים שהיו בעלי ערך כלשהו היו הפרשים. הוא האיץ בכוחותיו, באומרו: "קדימה! זכרו שממרומי המבנים האלה משקיפים עליכם ארבעת אלפים שנה".
הקרב.
נפוליאון הורה לכוחותיו להתקדם מול צבאו של מוראד ביי כשכל אחת מחמש הדיוויזיות של צבאו מאורגנת בצורת ריבוע חלול כשהפרשים, התגבורות והאספקה במרכז והארטילריה בפינות.
הדיוויזיות הצרפתיות התקדמו דרומה במדורג, כשהאגף השמאלי מוביל והאגף השמאלי מוגן על ידי הנילוס. נפוליאון מיקם מימין לשמאל את הדיוויזיות של לואי דיסה, ז'אן רנייה, שארל דוגה, ויאל ולואי אנדרה בון. בנוסף, שלח דיסה כוח קטן שיכבוש את הכפר הסמוך ממערב, ביקטיל.
מוראד ביי ציווה על האגף הימני שלו לעגון על גדת הנילוס בכפר אימבבה (إمبابه), שהיה מבוצר והוחזק על ידי כוח רגלים וחומש בכמה תותחים עתיקים. הפרשים שלו התפרסו על האגף שלכוון המדבר. איברהים ביי, יחד עם הצבא שבראשותו, השקיף חסר אונים על הנעשה מהגדה המזרחית של הנילוס, כשאין בידו להושיע. צ'נדלר טוען שצבאו החזק של נפוליאון שמנה 25,000 איש, היה ביתרון מספרי על פני 6,000 הפרשים ו-15,000 חיילי הרגלים של הממלוכים.
בערך בשעה 15:30, הסתערו הפרשים הממלוכים על הצרפתים ללא התראה מוקדמת. הריבועים הדיוויזיונים של דיסה, רנייה ודוגה החזיקו מעמד והניסו את הפרשים בירי רובי מוסקט ועם אש ארטילריה. בהיעדר יכולת מצדם לעשות רושם על העוצבות הצרפתיות, כמה מהממלוכים המתוסכלים רכבו כדי לתקוף את הכוחות המנותקים של דיסה, אך גם פה הם נחלו כישלון.
בינתיים, קרוב יותר לנהר, התפרסה הדיוויזיה של בון בטורי תקיפה והסתערה על אימבבה. עם כניסתם לכפר, הניסו הצרפתים את חיל המצב. כשהם לכודים כנגד הנהר, רבים מפרשים הממלוכים וחיילי הרגלים ניסו לשחות אל מקום מבטחים ומאות מהם טבעו.
נפוליאון דיווח על 29 הרוגים ועל 260 פצועים מקרב חייליו. אבדותיו של מוראד ביי היו כבדות הרבה יותר, ככל הנראה כ-3,000 איש מחיל הפרשים הממלוכי שלא היה להם תחליף ומספרים בלתי ידועים של חיילי רגלים. מוראד ביי עצמו נמלט למצרים העליונה, שם הוא המשיך לנהל מערכת גרילה עד שהוא הובס על ידי דיסה בסוף שנת 1799.
לאחר הקרב.
בהגיע החדשות על התבוסה שנחלו הפרשים האגדיים שלהם, נמלטו הצבאות הממלוכים שהמתינו בקהיר לכוון סוריה כדי להתארגן מחדש. קרב הפירמידות סימל את תחילת הסוף של 700 שנות השלטון הממלוכי במצרים. למרות התחלה מעודדת זו, ניצחונו של האדמירל הוריישו נלסון בקרב הנילוס, עשרה ימים מאוחר יותר, שם קץ לתקוותיו של נפוליאון לכבוש את המזרח התיכון.
מאתר הקרב, שנבלע כיום בחלק המערבי של קהיר, לא נותר דבר.
ארגון נשות המזרחי באמריקה
בלגיקה
ברנקו אובלק
ברנקו אובלק (בסלובנית: Branko Oblak נולד ב-27 במאי 1947 בליובליאנה שביוגוסלביה, כיום בסלובניה) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל סלובני. אובלק שיחק בעמדת הקשר בעיקר באולימפיה ליובליאנה, ובנוסף שיחק גם בהיידוק ספליט, שאלקה 04 ובאיירן מינכן. לאובלק 46 הופעות במדי נבחרת יוגוסלביה, עמה השתתף במונדיאל 1974 ויורו 1976. אובלק נחשב בעיני רבים כגדול הכדורגלנים הסלובניים בכל הזמנים, ואף זכה להיכלל כנציג סלובניה בפרסי היובל של אופ"א, ונבחר כספורטאי השנה בסלובניה לשנת 1971.
כינויו של אובלק הוא ברנה (Brane). אובלק ניחן בדריבל משובח, ראיית משחק איכותית ויכולות הגנתיות טובות מאוד.
קריירת מועדונים.
ברנה אובלק שיחק בקבוצת הנוער של סבובודה, ובעונת 1965/66 החל לשחק באולימפיה ליובליאנה מליגת העל היוגוסלבית. אובלק ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת במאי 1966, אז הבקיע צמד בניצחון 2-1 על פרטיזן בלגרד. אובלק הפך לשחקן חשוב באולימפיה ליובליאנה, ושיחק במועדון שמונה עונות רצופות, בהן צבר 181 הופעות ליגה והבקיע 33 שערים. אובלק לא זכה בתארים קבוצתיים עם אולימפיה ליובליאנה, אך הגיע עם המועדון לשלבים גבוהים בגביע היוגוסלבי, ואף העפיל עמו פעמיים לגביע ערי הירידים. בשנת 1971 נבחר אובלק ככדורגלן השנה בסלובניה.
בקיץ 1973 עזב אובלק את אולימפיה ליובליאנה, וחתם במועדון הפאר הקרואטי היידוק ספליט, שם שיחק שתי עונות, ובשתיהן זכה באליפות ליגת העל היוגוסלבית. בשנת 1974 אף זכה עם היידוק ספליט בגביע היוגוסלבי. יכולתו הטובה של אובלק והצלחתו במדי נבחרת יוגוסלביה גררה התעניינות ממועדונים בכירים, ובשנת 1975 חתם אובלק בשאלקה 04 על חוזה לשנתיים. אובלק היה שחקן הרכב קבוע בשאלקה, ובעונתו הראשונה בקבוצה, שאלקה סיימה במקום השישי בליגת הבונדסליגה. בעונה השנייה של אובלק בשאלקה, 1976/77, הקבוצה סיימה במקום השני, בפער של נקודה אחת בלבד מהאלופה, בורוסיה מנשנגלדבך, כאשר אובלק היה חלק מחוליה התקפית שכללה את הלמוט קרמרס וקלאוס פישר.
לקראת עונת 1977/78, חתם אובלק בבאיירן מינכן, מועדון שהתחרה עם בורוסיה מנשנגלדבך על התארים המקומיים והאירופיים בשנות ה-70, ודרש חיזוק. בביירן מינכן חבר אובלק בקישור לאולי הנס, יופ קאפלמן וברנד דורנברגר, אך הקבוצה סיימה רק במקום ה-12 בעונתו הראשונה של אובלק בקבוצה. בעונת 1978/79 סיימו אובלק ובאיירן מינכן במקום הרביעי, ובעונת 1979/80, כאשר הקישור התחזק בוולפגנג דרמלר ופול ברייטנר, זכו אובלק ובאיירן מינכן באליפות הבונדסליגה. בתום עונה זו, עזב אובלק את ביירן מינכן, ושיחק במספר מועדוני חובבים, עד לפרישתו הסופית ממשחק פעיל בשנת 1987.
קריירה בינלאומית.
אובלק ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת יוגוסלביה בשנת 1971 במשחק ידידות מול נבחרת רומניה. באותה שנה השתתף אובלק במשחק הוקרה לפלה באצטדיון המרקאנה. אובלק השתתף עם נבחרת יוגוסלביה במונדיאל 1974 והיה לסלובני הראשון ששיחק במונדיאל אי פעם, ביחד עם שותפו לנבחרת דנילו פופיבודה. אובלק הבקיע שער אחד במונדיאל זה, בניצחון 9-0 על נבחרת זאיר, ויוגוסלביה צלחה את שלב הבתים הראשון אך הודחה בשלב הבתים השני. אובלק השתתף גם ביורו 1976 שנערך ביוגוסלביה, אותו סיימה יוגוסלביה במקום הרביעי. לאחר טורניר זה, פרש אובלק מהנבחרת הלאומית, לאחר שצבר 46 הופעות והבקיע שישה שערים.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו ממשחק, החל אובלק לאמן בשנת 1992 במספר מועדונים בסלובניה, כאשר בשלוש קדנציות שונות אימן את מועדון נעוריו, אולימפיה ליובליאנה. בשנת 2004 אימן לתקופה קצרה את נבחרת סלובניה עד גיל 21, ועם פיטוריו של המאמן בוריס פרשניקאר מנבחרת סלובניה, מונה אובלק כמאמן הנבחרת. אובלק השיג ניצחון יוקרתי על נבחרת איטליה בתחילת קמפיין מוקדמות מונדיאל 2006, אך המשך הקמפיין היה חלש, ואובלק פוטר בסוף שנת 2006, לאחר כישלון הנבחרת להעפיל למונדיאל 2006. אובלק לקח הפסקה מאימון עד שחזר לקדנציה שלישית קצרה באולימפיה ליובליאנה בעונת 2009/10.