הוריו של אקבה, ראלף ואלסי היגרו מפוארטו ריקו לאינגלווד, קליפורניה, באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. מאוחר יותר הם עברו לאנהיים, קליפורניה.
בילדותו התעניין במדע ומתמטיקה. בתיכון קיבל הכשרה בצלילה, ובמסגרת התוכנית החל להתעניין בגאולוגיה. סיים בהצטיינות את הלימודים בשנת 1985.
כחוקר ומורה.
סיים תואר ראשון בגאולוגיה בשנת 1990 באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, ובשנת 1992 סיים תואר שני בגאולוגיה באוניברסיטת אריזונה.
במשך שש שנים שרת כסמל ביחידת המילואים של חיל הנחתים של ארצות הברית. עבד כשנתיים כהידרולוג בלוס אנג'לוס ועוד שנתיים בחיל השלום שם לימד יותר מ-300 מורים ברפובליקה הדומיניקנית.
שימש כמנהל מרכז מחקר הימי של חיל הנחתים באיי הבהאמה. עם שובו לארצות הברית, אקבה עבר לפלורידה, שם התמנה לרכז נושא שחזור הצמחייה לאורך חוף בורו ביץ'.
לימד שנה אחת של מדעים ומתמטיקה בתיכון וארבע שנים בחטיבת הביניים בפלורידה.
לאחר שובו ממשלחת 31/32 בתחנת החלל למד לתואר שלישי בחינוך באוניברסיטת טקסס טק, באמצעות תוכנית ללימוד מרחוק.
קריירה בנאס"א.
אקבה נבחר לתוכנית האסטרונאוטים של נאס"א במאי 2004, יחד עם עוד עשרה נוספים. אקבה נבחר כמומחה משימה במסגרת תוכנית "מחנכים אסטרונאוטים" תוכנית המכשירה מורים כאסטרונאטים, ובנוסף על תפקידיהם הרגילים, משלבים פעילויות הנגשת המדע והחלל לתלמידים ומורים. הוא סיים את אימוני האסטרונאוטים בפברואר 2006. לאחר השלמת האימונים הוא הוצג לצוות שילובי החומרה בתחנת החלל הבינלאומית, לפתרון בעיות טכניות בשילובים מול חומרת סוכנות החלל האירופאית.
STS-119.
אקבה מונה כחלק מצוות טיסת מעבורת החלל STS-119 בתפקיד מחנך מומחה משימה.
המעבורת המריאה לחלל ב-15 במרץ 2009 ומשימתה כללה הבאה והתקנה של מערך פאנלים סולריים של תחנת החלל הבינלאומית. המעבורת עגנה בתחנת החלל הבינלאומית ביום השלישי למשימה, ב-17 במרץ 21:02 UTC
אקבה הפך לאסטרונאוט הראשון ממוצא פורטוריקני. כדי לציין זאת הוא הביא עמו דגל פוארטו-ריקו וביקש ששיר ההשכמה של הצוות ביום החמישי יהיה שיר-העם "Qué Bonita Bandera" ("מה יפה הדגל", שנכתב על דגל פוארטו-ריקו בשנת 1971).
במהלך המשימה, הוא סיפק תמיכה טכנית להליכת החלל הראשונה של המשימה ב-20 במרץ, וב-21 במרץ הוא ביצע את הליכת החלל הראשונה שלו, בה הוא עזר לפרוש את המערך הסולארי כדי להגדיל את החשמל שמגיע לתחנת החלל הבינלאומית.
אקבה ביצע שתי הליכות חלל במסגרת משימת STS-119. (הליכות חלל מס' 2–3 של המשימה). הליכת החלל הראשונה שלו בוצעה ב-21 במרץ 2012, יחד עם האסטרונאוט סטיבן סוונסון. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-30 דקות במהלכה האסטרונאוטים הכשירו מקום עבודה בתחנת החלל, לקראת משימת STS-127, התקנת אנטנת GPS על מעבדת KIBO, צילום באינפרה-אדום של חלקי המקרנים (האחראים על קירור התחנה) בתומכי P1 ו-S1, והתקנת יחידת עיגון (לקראת הליכות עתידיות ) על תומך P3.
הליכת החלל השנייה שלו בוצעה ב-23 במרץ 2012 (יום ה-9 למשימה) יחד עם האסטרונאוט ריצ'רד ארנולד. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-27 דקות ונועדה להזיז עגלת ציוד של הצוות למיקום אחר, ניסיון פריסה של הcargo carrier וחיווט מחדש של הגירוסקופים של התחנה
המעבורת נחתה בחזרה ב-28 במרץ, 19:13 UTC לאחר שהות בחלל של 12 יום, 19 שעות, 29 דקות ו-33 שניות
משלחת 31/32 לתחנת החלל הבינלאומית.
אקבה נבחר להיות חלק ממשלחות 31/32 לתחנת החלל. ב-15 במאי 2012 המריא אקבה על סיפון סויוז TMA-04M יחד גנדי פדלקה וסרגיי רוין.
במהלך המשימה הצוות קיבל את משימת הראשונה של החללית המסחרית דרגון לתחנת החלל הבינלאומית. אקבה היה המפעיל הראשי של הזרוע הרובוטית לתפיסת חללית האספקה היפנית HTV-3. אקבה היה מפעיל הזרוע הרובוטית ואיש התמיכה בתחנה בזמן שתי הליכות חלל, וביצע מספר רב של ניסויים מדעיים.
הצוות חזר לכדור הארץ ב-17 בספטמבר 2012, לאחר שהות של 124 יום, 23 שעות ו-51 דקות בחלל.
משלחת 53/54.
ב-2017 הודיעה נאס"א כי אקבה יחזור לחלל כחלק ממשלחת 53/54 לתחנת החלל הבינלאומית. במקור תוכנן כי הסויוז MS-06 יכיל רק שני אנשי צוות, אולם בהתראה קצרה הוחלט כי הכיסא השלישי יהיה ממומן על ידי סוכנות החלל הרוסית כדי להחזיר חובות, ויכיל אסטרונאוט מנוסה. הגיבוי של אקבה למשימה הייתה שנון ווקר, המתוכננת לטוס לתחנת החלל במסגרת סויוז MS-12.
הצוות שוגר לתחנת החלל ב-12 בספטמבר 2017.
ב-20 באוקטובר 2017 ביצע אקבה הליכת חלל יחד עם האסטרונאוט רנדולף ברזניק במטרה להתקין מצלמות חדשות ולהתקנת שיפורים על הזרוע הרובוטית של תחנת החלל קנדארם2. הליכת החלל נמשכה 6 שעות ו-49 דקות.
אקבה חזר לכדור הארץ ב-28 בפברואר 2018, 02:31 UTC, לאחר 168 ימים בחלל. סך הכל שהה בחלל 306 ימים ו-34 דקות.
פרסים והוקרה.
ב-18 במרץ 2008 זכה אקבה לתשבחות הסנאט הפורטוריקני לאחר בחירתו לטיסה בחלל.
אקבה השתתף במגוון פעילויות בפוארטו ריקו כדי לקדם את לימודי המדע והטכנולוגיה באי. במסגרת ביקוריו הוא בא במגע עם יותר מ-10,000 בני אדם, רובם תלמידים.
בשנת 2012 הוכתר על ידי מגזין "Caras" לאחד הפורטוריקנים המשפיעים ביותר של אותה שנה.
בשנת 2013 קיבל אקבה את מדליית אנה ג'י מנדז הנשיאותית ודוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת הפוליטקניק של פוארטו ריקו, שם גם חנך סימולטור טיסה.
As Long as You Love Me
As Long as You Love Me (בעברית: כל עוד אתה אוהב אותי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר, בשיתוף הראפר ביג שון. השיר יצא לאור ב-11 ביוני 2012, כסינגל השני מתוך אלבומו השלישי, Believe.
השיר הצליח להגיע בשיאו למקום ה-6 במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר מן האלבום.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם ובוים על ידי דוד דבלין בלונדון שבאנגליה, באותה שנה שבא יצא כסינגל רשמי מן האלבום. בקליפ נראה ביבר כשהוא בסצנות חשוכות רוקד עם רקדנים לצידו ושר את השיר.
מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב נכון למרץ 2021, עומד על למעלה מ-468 מיליון צפיות.
הופעות.
ביבר הופיע עם השיר בכל אחד מן המופעים שלו שנכללו בסיבוב ההופעות השני שלו "Believe Tour", שנערך כבר באותה שנה. ביבר הופיע עם השיר ועם "Boyfriend", בטקס פרסי בחירת הנוער 2012.
סה&quot;ר
סה"ר - סייר הנדסי רובוטי הוא רובוט צבאי וכלי רכב בלתי מאויש על בסיס מיני-מעמיס זחלי של בובקאט המצויד בכף, מגרפה-קלשון או מחרשה, הפועל באופן אוטונומי או נשלט מרחוק על ידי לוחמי הנדסה. הסה"ר נועד לטפל במטעני חבלה ומוקשים, לפתוח צירים, לבצע סיור הנדסי וביכולתו גם לבצע עבודות עפר קטנות. לדברי התעשייה האווירית המייצרת את הכלי: "סהר היא מערכת אוטונומית לחלוטין שפותחה על מנת לבצע מגוון רחב של משימות מבצעיות בזירות שונות הכוללות פריצת צירים, מיפוי סביבה, גילוי ופינוי מוקשים, מטענים וחסימות צירים ועוד."
הסה"ר פותח על ידי התעשייה האווירית לישראל בשיתוף פעולה עם צה"ל והחברות קינטיק צפון אמריקה (QinetiQ North America) ו–Watairpoll. הוא הושק ב-2014. הסה"ר נכנס לשירות חיל ההנדסה הקרבית של צה"ל ומופעל על ידי לוחמים של יהל"ם. ב-2018 נחשף דגם נוסף של הסה"ר, המבוסס על כלי רכב בלתי מאויש עם הנעה אופנית 6×6.
נמל התעופה הבין-לאומי בייג'ינג דאשינג
נמל התעופה הבין-לאומי בייג'ינג דאשינג (בסינית: 北京大兴国际机场, פין-יין: Běijīng dàxīng guójì jīchǎng, באנגלית: Beijing Daxing International Airport) הוא נמל תעופה ברובע דאשינג, דרום בייג'ינג. הוא מתוכנן לתעבורה שנתית של כ-100 מיליון איש, והוא נמל התעופה הגדול ביותר בעולם בשטחו. בנייתו הסתיימה בחודש יוני 2019 והפעילות בו החלה בסוף ספטמבר, אחרי שישה ניסויי הרצה.
נמל התעופה החדש, שעלות בנייתו הוערכה בכ-17 מיליארד דולר, משרת את בייג'ינג, טיינג'ין והביי, ומשתרע על פני שטח של כ-27,000 דונם. הוא הוקם עם 4 מסלולי המראה ונחיתה (עם אפשרות להרחבה עד 7 מסלולים). בניין הטרמינל עצום ומשתרע על שטח של 700,000 מ"ר ואילו מרכז התחבורה היבשתית משתרע על 80,000 מ"ר.
על פי מינהל התעופה האזרחית בסין, חברות תעופה כמו צ'יינה איסטרן אייליינס וצ'יינה סאות'רן איירליינס החלו להפעיל את טיסותיהן מהשדה בסוף אוקטובר 2019, והמעבר של כל הטיסות שלהן הושלם עד 2021.
היסטוריה.
שדה תעופה שני לבייג'ינג הוצע ב-2008, לאחר שעד שנת 2012 היה צפוי שנמל התעופה הבינלאומי הקיים בבייג'ינג, נמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל, יפעל בקיבולת המלאה שלו.
בדיווחים מוקדמים בתקשורת, בספטמבר 2011, נמסר כי בשדה התעופה החדש יכולים להיות עד 9 מסלולים: 8 מסלולים לתעופה אזרחית ועוד מסלול אחד המוקדש לשימוש צבאי, ושהוא יחליף את נמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל כשדה התעופה הראשי של בייג'ינג, ויהיה הגדול בסין. שדה התעופה תוכנן להיות מסוגל לטפל ב-120 עד 200 מיליון נוסעים בשנה, שאם הקיבולת הייתה מנוצלת במלואה, יהפוך אותו לנמל התעופה העמוס ביותר בעולם בתנועת נוסעים.