בינואר 1541 אירעה לדיאס תאונה מוזרה. אחד מכלבי המשלחת החל לרדוף אחרי הכבשים שחברי המשלחת הביאו איתם כמזון. דיאס דהר אחריו והשליך את הרומח שלו עליו תוך כדי דהירה. הרומח נתקע בקרקע ודיאס שלא הצליח לעצור את סוסו נתקע ברומח וידית המתכת שלו חדרה דרך ירכו עברה דרך המפשעה וקרעה את שלפוחית השתן. החבורה חזרה על עקבותיה כשהיא נושאת את מפקדה הפצוע אנושות. דיאס החזיק מעמד 20 ימים נוספים בטרם נפטר. היכן בדיוק נקבר היא תעלומה עד ימינו, אבל משערים כי נקבר בקרבת קבורקה (Caborca) בסונורה של ימינו.
בגלל מותו בטרם עת, הוא לא הספיק לכתוב זיכרונות כפי שעשו חוקרי ארצות ספרדים אחרים, ועם זאת הדיווחים שערך במהלך מסעותיו במהלך 14 חודשים ו-5,600 קילומטרים במסגרת משלחת קורונדו היו מפורטים ותרמו הרבה לידע על האזור ותרבות התושבים באותו תקופה. השם בו קרא לקולורדו התקבל כשם הנהר במשך כמעט מאתיים השנים אחרי מותו.
הארווי פירי
ד"ר ג'יימס האנטר הארווי פירי (באנגלית: James Hunter Harvey Pirie 10 בדצמבר 1878 - 27 בספטמבר 1965) היה רופא ובקטריולוג סקוטי. פירי הוא שנתן לחידק מסוג ליסטריה את שמו, להנצחת שמו של ג'וזף ליסטר. חצי האי פירי נקרא על שמו וכף מייבל נקרא על שם אשתו.
קריירה רפואית.
פירי קיבל את תואר הדוקטור לרפואה מאוניברסיטת אדינבורו. משנת 1902 עד 1904 היה חבר במשלחת הסקוטית הלאומית לאנטארקטיקה בראשות ויליאם ספירס ברוס בתפקיד רופא וגאולוג. אחרי המשלחת עבד במרפאה פרטית בסקוטלנד. בשנת 1913 הצטרף לשירות הרפואי הקולוניאלי בקניה כבקטריולוג ובהמשך התמנה לסגן מנהל במכון למחקר רפואי של דרום אפריקה ביוהנסבורג, תפקיד שבו כיהן משנת 1926 עד 1941.
פירי היה פילטליסט נודע, שהתמחה בבולאות של מחוזות הקטבים. במשך שלושים ושש שנים ערך את "הפילטליסט של דרום אפריקה"
וכתב עבודות על בולי סוואזילנד והניו ריפבליק (דרום אפריקה).
דחליל (כשל לוגי)
האנטילים ההולנדיים במשחקים האולימפיים לנוער
האנטילים ההולנדיים השתתפו במשחקים האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010) בלבד. בעקבות ביטול המעמד האוטונומי של האנטילים בשנת 2011 הודיע הוועד האולימפי הבינלאומי כי הוא לא יאפשר עוד את השתתפותה של משלחת מהאנטילים ההולנדים במשחקים. באולימפיאדת הנוער סינגפור זכו ספורטאי הנוער במדליית זהב אחת בענף השיט.
השתתפות במשחקים.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
המשלחת הראשונה והיחידה של האנטילים ההולנדיים למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה חמישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית ארד אחת. הישג השיא של המשלחת היה בענף השיט, בה היא זכתה במדליית ארד בתחרות הבנים לסירת מפרש מדגם "ביט סי-2". המשלחת רשמה הישג נוסף בענף האתלטיקה בה סיימה במקום העשירי בתחרות הגמר ברצית 1,000 מטר בנות. כמו כן השתתפה המשלחת בענף השחייה.
מדליות.
מדליות לפי משחקים.
width="20px"|
חינוכית
רימון - בית ספר למוזיקה
הוגה (מונח)
הוּגֶּה או הִיגֶּה (בדנית ונורווגית: Hygge, הגייה בדנית: /hyɡəˈ/, הגייה בנורווגית: /hŷɡːəˈ/) היא מילה דנית-נורווגית בעלת משמעות ייחודית. כשם עצם, הוגה מתייחסת לאיכות של חמימות, נינוחות וחברותיות אשר משרה תחושה טובה של שביעות רצון או רווחה נפשית.
בשפה הדנית משמשת המילה, בהטיות שונות, גם כשם תואר לתיאור מצבים המאפיינים הוגה או כפועל לציון התנהגות ברוח זו.
הוגה בתרבות הדנית.
ההוגה מהווה אספקט מרכזי בתרבות הדנית, בדומה לתרבותן של מדינות סקנדינביות אחרות. במדינות אלה החורף כבד ונמשך רוב ימות השנה, ובהתאם לכך תרבות ההוגה כוללת מנהגים התואמים שהות בבית יחד עם בני משפחה וחברים, תוך התחממות והתענגות על ההנאות הקטנות של החיים.
פעילויות ברוח ההוגה יכולות להיות לדוגמה:
מעבר לפעולות אלה ואחרות שניתן לעשות לבד או בחברת אהובים, הדנים רואים בהוגה דרך חיים ואף פילוסופיה של הסתפקות במועט, רוגע, שלווה והנאה מדברים יומיומיים. יש המאמינים שההוגה היא הגורם המרכזי להיותה של דנמרק גבוהה באופן עקבי במדדי שביעות רצון ואושר.
הפיכה לטרנד עולמי.
תרבות ההוגה שהתפתחה במדינות סקנדינביה, הפכה בשנות האלפיים לטרנד עולמי. המילה הוגה הוכתרה על ידי מילון אוקספורד ומילון קולינס, כאחת ממילות השנה של 2016, לצד "ברקזיט" ו"טראמפיזם". עם העלייה בפופולריות של המונח, נעשה במילה הוגה שימוש למטרות מסחריות כמו: פרסום מקומות בילוי, שיווק של ספרי הדרכה, פריטי אופנה ומוצרים לבית. מגמה זו של מסחור, ספגה ביקורת על כך שהחוויה הצרכנית מתרחקת מהמהות של ההוגה אשר מדגישה התענגות על הנאות פשוטות והסתפקות במועט.
המרכז לטלוויזיה לימודית
טרה אוסטרליס
טרה אוסטרליס (בלטינית: Terra Australis; "האדמה הדרומית") היא יבשת היפותטית, שההנחה הראשונה לקיומה הופיעה כבר בזמן העתיק, והיא החלה להופיע לראשונה על מפות בין המאות ה-15 ל-18. קיומה של טרה אוסטרליס לא היה מבוסס על מדידות, מיפוי או תצפית ישירה, אלא על הרעיון, שלארץ יבשתית בחצי הכדור הצפוני צריך להימצא איזון בארץ מקבילה בחצי הכדור הדרומי. רעיון זה של יבשה מאזנת מתועד כבר בתקופתו של מקרוביוס, פילוסוף רומאי בן המאה ה-5, שעשה שימוש במונח "אוסטרליס" על גבי מפותיו.
בראשית המאה ה-19 עשה חוקר אוסטרליה הבריטי מתיו פלינדרס נפשות לרעיון לקיחת השם אוסטרליה מ"טרה אוסטרליס" בנימוק, ש"אין כל ודאות" שתימצא איזו שהיא יבשה משמעותית דרומית לאוסטרליה. היבשת העתידה להיקרא אנטארקטיקה תיחקר עשרות בשנים לאחר צאת ספרו של פלינדרס על אוסטרליה, "מסע לטרה אוסטרליס" ("A Voyage to Terra Australis") ב-1814, ולאחר שחילוף השמות שלו התקבל ברבים.
שמות נוספים.
טרה אוסטרליס הוא אחד מתוך מספר שמות אשר התייחסו לשטח האדמה הקרוי בימינו יבשת אוסטרליה. שמות נוספים כוללים את טרה אוסטרליס איגנוטה (Terra Australis Ignota), טרה אוסטרליס אינקוגניטה (Terra Australis Incognita; "האדמה הלא מוכרת בדרום") או טרה אוסטרליס נודום קוגניטה (Terra Australis Nondum Cognita; "האדמה הדרומית שעדיין לא נתגלתה"). שמות אחרים ליבשת הדמיונית הם ברזיליאה אוסטרליס (Brasiliae Australis), מגָלניקה (Magallanica) או מגֶלניקה (Magellanica; "ארצו של מגלן"), לה אוסטריאליה דל איספיריטו סנטו (La Australia del Espíritu Santo; בספרדית: "האדמה הדרומית של רוח הקודש") ולה גרנדה איסלה דה ג'אווה (La grande isle de Java; בצרפתית: "האי הגדול של ג'אווה"). שמות אחרים בהם בעצם נעשה שימוש נפוץ ליבשת היו אוסטרליה וניו הולנד.
מקורות מוקדמים.
כבר בתקופת יוון העתיקה שיער הפילוסוף אריסטו כי "...מכיוון שחייב להתקיים אזור הנושא את אותו היחס לקוטב הדרומי בדומה למקום בו אנו חיים המתייחס לקוטב שלנו...". רעיונותיו של אריסטו הורחבו במהלך המאה ה-1 על ידי תלמי, אשר האמין כי האוקיינוס ההודי מוקף מצידו הדרומי ביבשה ושהאדמה בהמיספירה הצפונית צריכה להיות מאוזנת באמצעות שטח אדמה בגודל דומה בדרום. מרקוס טוליוס קיקרו השתמש במונח "סינגולוס אוסטרליס" (Cingulus australis; "אזור דרומי") בהתייחסו לאנטיפודים בספרו "סומניום סקיפיאוניס" (Somnium Scipionis; "חלום סקיפיו").
אגדות על אודות טרה אוסטרליס אינקוגניטה, "האדמה הלא ידועה שבדרום", היו קיימות עוד לפני תקופת רומא העתיקה. שרטט מפות רומאי בשם פומפוניוס מלה האמין גם הוא, כמוהו כאריסטו, בסימטריה הכרחית בין היבשות. אחרת, טען, היה העולם מתהפך על צדו. האגדות, הסברות והדמיונות הפכו למושג מקובל בגאוגרפיה של תקופת ימי הביניים, אף על פי שהדבר לא היה מבוסס על מידע מתועד כלשהו של היבשת. מפותיו של תלמי, שהתפרסמו באירופה בתקופת הרנסאנס, לא הראו במדויק יבשת כזו, אך הציגו את יבשת אפריקה ללא גבול ימי עם האוקיינוס בקצה הדרומי שלה (ומכאן ששטחה נמתח עד לקוטב הדרומי), דבר שהעלה עימו גם את האפשרות שהאוקיינוס ההודי מוקף למעשה ביבשה מכל עבריו. מלומדים נוצרים לא התייחסו בביטול לרעיון היבשה מעבר לים הדרומי, אך היתכנות קיומה של יבשה הייתה נתונה במחלוקת.
התיאור הראשון של טרה אוסטרליס על גבי גלובוס מיוחס ככל הנראה לאיש האשכולות הגרמני יוהנס שונר (Johannes Schöner). הגלובוס אבד ב-1523 אך מקובל להאמין כי הקרטוגרף הצרפתי אורונס פינה (Oronce Finé) התבסס על דגם זה כאשר פרסם את מפת העולם בעלת צורת הלב שלו ב-1531. פינה רשם על גבי המפה כי היבשת "נתגלתה לאחרונה אך טרם נחקרה במלואה". גוף המים מעבר לקצה הדרומי של דרום אמריקה מכונה במפה "מארה מגלניקום" (Mare Magellanicum), אחד השימושים הראשונים בשמו של פרדיננד מגלן בהקשר כזה.
יוהנס שונר כינה את היבשת ברזיליאה אוסטרליס במאמר "אופוסקולום גאוגרפיקום" (Opusculum Geographicum) שפורסם ב-1533 ובו הסביר: מרקו פולו טען, שבמסעותיו בדרום ראה ארץ פראית מאוד בשם לוקאק, שרק מעטים מבקרים בה והיא מלאה זהב, פילים, חיות בר ועובדי אלילים. משרטטי המפות של תקופת הרנסאנס השתמשו בקואורדינטות המעורפלות למדי של מרקו פולו למיקום הארץ שתיאר בדרום הרחוק, כחלק מטרה אוסטרליס אינקוגניטה, מחוז האגדות. גם גילוי אמריקה חיזק את סברת האירופאים, שאכן ישנה בדרום הרחוק יבשת רחבת ידיים ועתירת משאבים, שיש לגלותה.
מיפוי היבשת הדרומית.