ג'ון קנת גלְבּרָיִית (באנגלית: John Kenneth Galbraith; 15 באוקטובר 1908 – 29 באפריל 2006) היה כלכלן קנדי-אמריקאי מהאסכולה הפוסט-קיינסיאנית. גלבריית לימד באוניברסיטת הרווארד במשך שנים רבות. כתב עשרות ספרים בנושאי כלכלה וחברה, ואלפי מאמרים. נשא בכמה תפקידי כלכלן בשירות השלטון האמריקאי, ובמשרת שגריר ארצות הברית בהודו.
זוכה מדליית החירות ומדליית החירות הנשיאותית.
גלבריית היה כותב פורה וכתב 48 ספרים ולמעלה מ-1000 מאמרים בנושאים שונים. הוא היה אחד הכלכלנים הבודדים שזכה למספר עצום של קוראים. עבודתו המפורסמת ביותר הייתה אולי טרילוגיית הספרים שלו על כלכלה: קפיטליזם אמריקני (1952), חברת השפע (1958), ו-המדינה התעשייתית החדשה (1967).
גלבריית היה גם מעורב בפוליטיקה והוא שירת בממשלים של רוזוולט, טרומן, וקנדי, בין יתר התפקידים הוא שירת כשגריר ארצות הברית בהודו בתקופתו של קנדי. לגלבריית הייתה השפעה על המפלגה הדמוקרטית והוא שירת כאחד מיועציו המרכזיים של הנשיא ג'ון קנדי וכתב את המתווה לתוכנית "Great Society" של הנשיא ג'ונסון, שלמדיניותו בוייטנאם הוא התנגד לאחר מכן. קיבל את מדליית החירות מהנשיא טרומן ב-1946 ואת מדליית החירות הנשיאותית מביל קלינטון ב-2000.
גלבריית כתב גם שלשה רומנים אחד מהם - "Tenured Professor" בו לגלג על הפרופסורים בחוג לכלכלה בהרווארד, שם לימד במשך שנים רבות.
גלבריית ראה את הכלכלה כדיסציפלינה הקשורה לתרבות ולחברה ולא רק דיסציפלינה העוסקת במספרים.
גלבריית היה שותף לביקורת של תורסטן ובלן על תרבות הצריכה לפיה תעשיית הפרסום גורמת לאנשים לצרוך מוצרים שאינם להם בהם כל צורך. בספרו האחרון "The Economics of Innocent Fraud" שאותו כתב בגיל 95, גלבריית המשיך לתקוף את הנחות היסוד של הכלכלנים, את היכולת של השוק הכלכלי לפעול באופן חופשי, את הנחות הכלכלה המוניטרית ואת התנהגותם של גופי השליטה של התאגידים הגדולים.
גלבריית היה מאמין גדול בכוחו של השלטון לשנות את חייהם של בני אדם לטובה, וקרא להקמתה של קואליציה של אלה שאכפת להם - "העשירים יישארו עשירים, אלה הנהנים מחיים נוחים ימשיכו ליהנות מהם, אולם בואו נפנה מקום בשולחן גם לעניים".
גלבריית האמין בממשלה עולמית אחת ועזר לקלאוס שוואב להקים את הפורום הכלכלי העולמי
ג'ון קנת גלבריית'
ג'ון קנת גלברייט
איג'מאע
איג'מאע (בערבית: إجماع, תעתיק מדויק: אג'מאע) הוא מונח באסלאם המתייחס לקונצנזוס בקרב האומה, קהילת כל המוסלמים. במציאות התייחס האיג'מאע באופן מסורתי רק להסכמתם של כל חכמי הדת (עולמא), בעניינים מסוימים הנוגעים לחוק האסלאמי.
חדית' שלפיו טען מוחמד כי "קהילתי לעולם לא תסכים על דבר טעות", הוא המקור הנפוץ ביותר לתוקפו של האיג'מאע. האסלאם הסוני רואה באיג'מאע את המקור השלישי בחשיבותו לשריעה, לאחר ההתגלות האלוהית של הקוראן ודבר הנביא המופיע בסונה. ה (היקש) נחשב לרביעי בחשיבותו, והשיעים מחשיבים כמקור חמישי גם את כוחו של ההיגיון (עקל) .
דוגמאות לנהגים או אמונות שהשתרשו בעולם במוסלמי והפכו על ידי כך למקודשים הם מוסד הח'ליפות, פולחן הקדושים או האמונה שהנביא מוחמד אינו יכול לטעות (שני האחרונים התקבלו למרות היותם בניגוד לרוח הקוראן).
האיג'מאע תרם תרומה חשובה להתפתחות האסלאם בדורות האחרונים בשל האפשרות הטמונה בו לקבלת הכרעות בנושאים מודרניים שלא ניתן למצוא להם התייחסות במקורות. מאידך, תרם האיג'מאע גם להתאבנות האסלאם משום שכמעט בלתי אפשרי לבטל מבחינה הלכתית דבר שהתקבל על דעת הכלל.
כותבים מוסלמים שמרנים טענו כי השימוש באיג'מאע תואם את הדמוקרטיה, בעוד הוגים מוסלמים ליברלים ביקרו את הגישה המסורתית כי האיג'מאע הוא קונצנזוס בקרב שכבה מצומצמת של חכמי הדת, וטענו כי על הקונצנזוס לכלול את כל הקהילה, מאחר שהאסלאם אינו מכיר בהיררכיה דתית.
דייניש
GMC (ג'י אם סי) הוא מותג של יצרנית כלי הרכב האמריקאית, ג'נרל מוטורס, המשווק על ידה בצפון אמריקה ובמזרח התיכון.
דגמים.
בין הדגמים בעבר ובהווה של GMC:
מעיל (בגד כהונה)
המעיל היה אחד משמונת בגדי הכהונה אותם לבש הכהן הגדול במשכן ובבית המקדש.
צורת המעיל.
תיאורו של המעיל בתורה מופיע בפרשת תצוה שב:
בצורת המעיל נחלקו המפרשים, יש אומרים שהוא הקיף את הגוף מסביב ורק לפניו היה פתוח ולא היו לו שרוולים. ויש אומרים שהיה בגד סגור (כמו הכתונת) עם שרוולים. אחרים סוברים שהיה חתיכת בד מלבנית שבאמצעה חור להכניס את הראש כך שהבד השתלשל מלפנים ומאחור עד לכף הרגל אך לא היה מחובר בצדדים.
המעיל היה עשוי כולו מבד ארוג צבוע בצבע תכלת. למעלה שפתו היה כפולה כדי שלא יקרע תוך כדי הוצאת או הכנסת ראש הכהן הגדול דרך החור.
בשולי המעיל היו פעמונים ורימונים, וכאשר הכהן הגדול היה נכנס למקדש לעבוד, נשמעו הפעמונים. המפרשים נחלקו בכוונת הפסוק: . יש מי שאומר שהכוונה שבין כל שני רימונים היה פעמון (רש"י ורמב"ם), ויש מי שאומר שבתוך כל רימון היה פעמון (רמב"ן). על פי הכתוב, מטרת פעמוני המעיל הייתה להודיע על בואו של הכהן הגדול למשכן על ידי צלצול הפעמונים שבתחתית המעיל.
UPN (ראשי תיבות באנגלית: United Paramount Network – "רשת פרמאונט המאוחדת") הייתה רשת שידור אמריקנית שנוסדה בתאריך 16 בינואר 1995 והייתה בבעלות חברת CBS.
אופי הערוץ.
הרשת כיוונה לקהל הדמוגרפי הצעיר, נוער ומבוגרים-צעירים, והתחרתה עם רשת קטנה נוספת, The WB, אך UPN נחשבה לרשת הקטנה יותר מבין השתיים וגם לא זכתה לרייטינג כמו The WB. כ-80% מתכניה כוונו לקהל האפרו-אמריקני, ביניהן הסדרות כולם שונאים את כריס, מלקולם ואדי, אזור הדמדומים (כאשר הגרסה המחודשת הונחתה על ידי אדם אפרו-אמריקאי), מואישה, כולנו, חברות והטופ מודל הבאה, בהנחייתה של דוגמנית-העל השחורה טיירה בנקס.
הסדרות היחידות שזכו לקהל רחב היו סדרת המדע הבדיוני , קומדיית המצבים חברות, דרמת הנעורים ורוניקה מארס ותוכנית הריאליטי הטופ מודל הבאה.
מיזוג עם WB.
ב-14 בינואר 2006 חברת CBS (בעלת UPN) וחברת האחים וורנר הודיעו על הקמת ערוץ חדש בסתיו 2006
, תחת השם The CW. ערוץ זה מציג מאז תוכניות וסדרות השייכות לשני הערוצים The WB ו-UPN.
הרשת הפסיקה את שידוריה ב-15 בספטמבר 2006, לקראת פתיחת רשת The CW. חלק מהתחנות המקומיות ששידרו את הערוץ עברו לשדר את הרשת החדשה MyNetworkTV.
קונג פו (חברת תקליטים)
קונג פו רקורדס (באנגלית: Kung Fu Records) היא חברת תקליטים עצמאית אמריקנית אשר נוסדה על ידי ג'ו אקסלנט ווורן פיטזגרלד, חברי להקת הוואנדלז. לקונג פו רקורדס מספר חברות בת, כולל "סרטי קונג פו".
Kung Fu Records
ברק כדורי
רוסיה הקדומה
מעט ידוע על רוסיה הקדומה בתקופה שלפני המאה ה-9 לספירה. זאת בעיקר בשל היעדרה של לשון כתובה (הקירילית נוצרה בשנת 863 לספירה) וריחוקם של האזורים הסלאביים המזרחיים.
המעט הידוע לחוקרים מבוסס על חפירות ארכאולוגיות, רשמים של מבקרים ברוסיה מאותה תקופה וניתוחים בלשניים. פרט לספר ולס השנוי במחלוקת ישנם מסמכים ספורים מרוסיה שלפני המאה ה-11 לספירה, ואף לא אחד מלפני המאה ה-9. כתב היד המשמעותי המוקדם ביותר שנתגלה הוא "הכרוניקה הרוסית הראשונה" מסוף המאה ה-11 או תחילת ה-12. בחיבור זה נזכרים 12 "פלמנה" (שבטים או עמים סלאביים) שהתיישבו במאה ה-9 בין הים השחור לים הבלטי.
על סמך עדויות ארכאולוגיות ובלשניות, מעריכים חוקרים כי הסלאבים המזרחיים התגבשו כקבוצה אתנית באמצע האלף השני לפנה"ס באזור שכיום הוא פולין, צ'כיה, מערב בלארוס וצפון מערב אוקראינה. זאת לאחר כניסתם לעידן הברזל במאה ה-8 לפנה"ס והתפשטותם ההדרגתית.
במהלך התפשטותם פגשו הסלאבים קבוצות אתניות אחרות שחיו או נדדו לתוך מישורי מזרח אירופה. הידועים מאלו הם הסקיתים שהיו באזור אוקראינה דהיום מהמאות ה-6 ועד ה-2 לפנה"ס ונודעו כאנשי מלחמה ופרשים מעולים. הסקיתים לא נזכרים בכתובים מהמאה ה-1 לפנה"ס, אך הרומאים לעיתים התייחסו בשם זה לכל הסלאבים. עד שנת 600 לספירה כבר הסתמנו הסלאבים כקבוצה הדומיננטית במזרח אירופה ובערך באותו זמן התפצלו לשונותיהם לענף דרומי, מזרחי ומערבי.
הסלאבים המזרחיים התיישבו לאורך נהר הדנייפר וממנו צפונה אל עמק הוולגה, ממזרח למוסקבה של היום ועד לאגן הדניסטר הצפוני ונהר הבוג המערבי במולדובה של היום. מיקום זה איפשר להם שליטה בנתיבי הסחר באזור הסקנדינבי-בלטי ושייריה המזרחיים של האימפריה הרומית, בפרט האימפריה הביזנטית והמושבות לחופו הצפוני של הים השחור. הם קיימו יחסי סחר עם הוויקינגים שנקראו בפיהם ורנגים ועם הביזנטים.
קייב, שהייתה לבירת רוס, נוסדה כפי הנראה במאה ה-5 או ה-6 לספירה כמבצר השולט על עמק הדנייפר שבו אספו מיסים מספינות שחזרו מביזנטיון.
במאות ה-8 וה-9 לספירה, שילמו כמה שבטים סלאביים מיסים לממלכת הכוזרים, ששכנה בדרום הוולגה, אזור הקווקז ודרום רוסיה של היום.
במאה ה-9 ביססו קבוצות של נורמנים–ורנגים, סקנדינבים שמוצאם משוודיה, את שלטונן על הסלאבים שבאגן הדנייפר. כובשים אלה כונו "רוסים" על ידי הנכבשים הסלאבים.
השבט שכבש את האזור והשליט הגמוניה פיאודלית הגיע מאזור צפון שוודיה של היום. בפי המקומיים הוא נקרא "רוס", ומכאן שמם.
הרוסים התיישבו לאורך הנהרות וולגה (הנשפך לים הכספי) ודנייפר (הנשפך לים השחור) ועסקו ככל הנראה במסחר.