את עטיפת האלבום, כמו את זו של אלבום הבכורה של הלהקה, צילם ברי פרידלנדר ועיצב אמי רובינגר. בגרסת התקליטור של האלבום, שיצאה ב-1991, נכללו שתי רצועות בונוס, "למטה נרד" וגרסה נוספת לשיר "הנסיכה".
עד 1995 נמכר האלבום בכ-18,000 עותקים.
שירי האלבום.
כל הלחנים והעיבודים מאת חברי "משינה". שמות הכותבים בסוגריים.
אליהו הנביא
ורנון דרסלי
פיהררבונקר
הפיהררבונקר (בגרמנית: Führerbunker, קרי: הבונקר של הפיהרר) היה בונקר הפיקוד הראשי והאחרון של אדולף היטלר, הפיהרר של גרמניה הנאצית בשנים 1933–1945 בברלין. היטלר שהה בבונקר מ-16 בינואר 1945 ועד להתאבדותו ב-30 באפריל 1945. אתר הבונקר נמצא במרחק הליכה של כ-15 דקות לערך מתחנת הרכבת התחתית של כיכר פוטסדאם.
בנייה.
הבונקר נבנה בשנת 1936, בעומק של כ-17 מטר מתחת לחצר משרד הקנצלר בעיר הבירה ברלין, ובנייתו הושלמה בשנת 1943. הוא הורכב משני בונקרים נפרדים שחוברו לשתי קומות (עליונה - פורבונקר (Vorbunker), ותחתונה - פיהררבונקר), כלל כ-30 חדרים קטנים, והוגן בשכבת בטון בעובי שלושה מטרים. אבזור מגורי הפיהרר הושלם בפברואר 1945.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה.
היטלר עבר להתגורר בבונקר ב-16 בינואר 1945, עם מזכירו האישי מרטין בורמן, פילגשו אווה בראון ושר התעמולה יוזף גבלס ומשפחתו. בבונקר שירתו עשרות אנשי צוות, שעזבו ברובם ב-22 וב-23 באפריל, לפני כיבושה של ברלין על ידי הצבא האדום. היטלר התחתן עם אווה בראון ב-29 באפריל, וב-30 באפריל סוברים ששניהם התאבדו. לא נמצאו ראיות משמעותיות לקבוע זאת בוודאות, מאחר שהגופות הובלו לשריפה בכניסה אל הבונקר, ולא ניתן היה לזהות את הגופות. יוזף ומגדה גבלס הרעילו את ששת ילדיהם והתאבדו ב-1 במאי, ובאותו יום בורמן עזב את הבונקר. כוחות הצבא האדום שכבשו את הבונקר ב-2 במאי מצאו בו אנשי צוות מעטים.
אחרי מלחמת העולם השנייה.
ממשלות ברית המועצות ומזרח גרמניה ניסו לפוצץ ולהשמיד את הבונקר, ללא הצלחה, בשנים 1947 ו-1959 בהתאמה. חדרים ומעברים שהתגלו במהלך עבודות בנייה במקום הושמדו או נאטמו. במטרה למנוע את הפיכתו של אזור הבונקר למוקד נאו-נאצי - האתר לא סומן במשך שנים רבות, ונבנה בו מגרש חנייה. בשנת 2006 סומן האתר לראשונה.
הבונקר בתרבות.
הסרט הגרמני "הנפילה" (2004, במאי - אוליבר הירשביגל) עוסק בימים האחרונים בבונקר, ומתאר את ההתרחשויות לפני נפילת ברלין והתאבדות ראשי המשטר.
דרגאן צוביץ
סוליימן טיהיץ
מוצר משותף
מוצר משותף (באנגלית: Common-pool resource, או Common good) הוא מוצר שכל אדם יכול להשתמש בו (Non-excludable) וכל שימוש בו מפחית את הכמות הזמינה לזולת (Rivalrous). במוצרים משותפים קיימת סכנה של "הטרגדיה של נחלת הכלל" (בלשונו של גארט הרדין) כאשר אם כולם ינסו לצרוך כמה שיותר, אז המוצר המשותף ייהרס או יכלה, ולבסוף כולם ייפגעו.
על מנת להתמודד עם הבעיה נדרשת מערכת אכיפה מרכזית, שתמנע מאנשים לנצל את המוצרים השיתופיים בצורה לא נכונה, כמו אכיפה וחוקי איכות סביבה או איסור על ציד.
מוצרים דומים באופיים למוצרים המשותפים הם המוצרים הציבוריים. בדומה למוצר שיתופי הם מסופקים באופן חופשי לכולם, אך בניגוד אליו צריך לאסוף כסף עבור קיומם, ומספר רב יותר של אנשים בדרך כלל לא פוגע בו.
דוגמאות למוצרים משותפים:
ג'אן-אווב וולנדר
אוליגוקלז
אוליגוקלז הוא מינרל טקטוסיליקטי, סיליקטים במבנה מרחבי, השייך לקבוצת המינרלים הידועים בשם פלגיוקלז (סוג של פצלת השדה). מקור השם מיוונית "שבירה קטנה" – משום שזוויות הפצילות שונות מאוד מ-90°.
האוליגוקלז מצוי באמצעיתה של שורת המינרלים האיזומורפית מקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה), המתחילה באלביט ומסתיימת באנורתיט.
האוליגוקלז הוא אחד המינרלים הפחות ידועים, ומוכר יותר כאבני חן בשמות "אבן שמש" (sunstone) ו"אבן ירח" (moonstone). אבן השמש מכילה פתיתים של המטיט הנותנים לה גוון אדמדם. אבן הירח זוהרת בשל מבנה השכבות הפנימי בדומה ללברדורסנס, אך ללא הגוונים המרהיבים של הלברדוריט. האוליגוקלז מצוי בעיקר בסלעי גרניט, סיאניט וגנייס.
הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם (סרט)
הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם (באנגלית: Harry Potter and the Half-Blood Prince) הוא סרט קולנוע הבריטי-אמריקאי המבוסס על הספר השישי בעל אותו השם בסדרת הפנטזיה האפית הארי פוטר, מאת הסופרת הבריטית ג'יי קיי רולינג.
תחילה, המועד המתוכנן לעליית הסרט לאקרנים היה נובמבר 2008, אולם באוגוסט 2008 הודיעו "האחים וורנר" על דחיית מועד היציאה של הסרט לקיץ 2009 על מנת למצות את הפוטנציאל הכלכלי הגדול יותר בקיץ, ובעקבות שביתת הכותבים בהוליווד. לבסוף, הסרט עלה לאקרנים ברחבי העולם ב-15 ביולי 2009.
במסיבת העיתונאים לקראת יציאת הסרט הארי פוטר וגביע האש, באוקטובר 2005, הודיע המפיק דייוויד היימן כי סטיב קלובס, אף על פי שדילג על הסרט החמישי, יחזור לתפקיד התסריטאי בסרט השישי.
עם יציאתו לאקרנים ברחבי העולם זכה הסרט להצלחה רבה, והניב הכנסות של כמעט 930 מיליון דולר ממכירות בקופות, שהציבו אותו במקום התשיעי ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בהיסטוריה מבחינה זו.
ימים ספורים לאחר צילומי הסרט בשנת 2008 נרצח השחקן רוב נוקס ששיחק את מרקוס בלבי, תלמיד מבית רייבנקלו.
בסרט זה שונה מקומו וחזותו של מגדל האסטרונומיה, שכן במגדל זה מתרחשות סצנות מרכזיות.
הסרט השישי הוא הסרט האחרון שדובב לעברית. שני הסרטים החותמים את הסדרה יצאו לאקרנים בישראל עם כתוביות בלבד.
עלילה.
בשנתו הששית בבית הספר הוגוורטס, הופך הארי פוטר לתלמיד מצטיין בשיקויים בזכותו של ספר מסתורי הנושא את שמו של 'הנסיך חצוי הדם'. במקביל במהלך השנה, הארי ומורו הנערץ אלבוס דמבלדור לומדים על עברו של לורד וולדמורט הקוסם האפל המאיים על עולם הקוסמים, ועל הדרך בה ניתן להביסו.
במהלך השנה רגשותיהם של ידידיו של הארי (רון והרמיוני) אחד כלפי השני מתגברים אף על פי שרון בהמהלך העלילה נמצא במערכת יחסים עם לבנדר בראון, בעוד הארי נעשה לבן זוגה של ג'יני וויזלי.
גם שנת הלימודים של דראקו מאלפוי מגוונת מקודמותיה; הוא עמל על תיקונה של ארונית היעלמות, בעדה ניתן יהיה לפלוש לבית-הספר. בסוף השנה הוא משלים את משימתו, אוכלי המוות חודרים להוגוורטס, וסוורוס סנייפ רוצח את אלבוס דמבלדור. מתברר כי סנייפ הוא הנסיך חצוי הדם.
הארי נחוש בדעתו להשלים את המשימה שהחל עם מורו המנוח.
פוליטיקה של ניו זילנד
ניו זילנד מתפקדת כמונרכיה חוקתית עם מערכת פרלמנטרית של ממשלה. המערכת הבסיסית דומה מאוד לזאת של בריטניה, למרות שנעשו שינויים משמעותיים. ראש המדינה היא אליזבת השנייה, אבל השלטון בפועל מנוהל על ידי ראש הממשלה והקבינט שנבחר מהפרלמנט.
חוקה.
לניו זילנד אין חוקה רשמית כתובה. המערכת החוקתית מורכבת מתערובת של מסמכים שונים (הכוללים חוקים מסוימים של הפרלמנט הניו זילנדי והבריטי), הסכם ואיטנגי ומוסכמה חוקתית (constitutional conventions). רוב המרכיבים בעלי אופי של חוקה אוגדו ביחד בחוק החוקה 1986. ישנם לפעמים הצעות לחוקה רשמית, אבל לא נעשים צעדים רציניים על מנת לאמץ הצעות אלו.
מונרכיה.
ראש המדינה של ניו זילנד היא מלכת ניו זילנד, כיום אליזבת השנייה. המונרכיה של ניו זילנד נפרדת מהמלוכה הבריטית מאז "חוק התואר המלכותי של ניו זילנד" ב-1953, וכל ענייניה הרשמיים של אליזבת השנייה בניו זילנד מלווים בשם "מלכת ניו זילנד", ולא מלכת בריטניה. תפקיד המונרכיה מונהג על ידי המושל הכללי של ניו זילנד שממונה בעקבות המלצה של ראש הממשלה, מ-2021 מכהנת בתפקיד סינדי קירו.
רשות מבצעת.
הקבינט, שאחראי על הפרלמנט, משמש כרשות מבצעת. את הקבינט מנהיג ראש הממשלה, שהוא מנהיג המפלגה או הקואליציה המחזיקה ברוב המושבים בבית הנבחרים. כל ראשי הקבינט חייבים להיות חברי פרלמנט (MPs).
בית המחוקקים.
הגוף המחוקק הראשי של ניו זילנד הוא בית הנבחרים, שהוא פרלמנט חד ביתי. מאז 1993 מונהגת בניו זילנד שיטת בחירות יחסיות משולבות (mixed member proportional):
בדרך כלל יש בפרלמנט 120 חברים, אך מספר זה עשוי להשתנות עקב שיטת הבחירות, כדי להבטיח יחסיות.
כיום שמורים מספר מושבים לחברים נבחרים שנבחרים לפי סבב מאורי נפרד. המאורים יכולים להצביע ולרוץ לפרלמנט גם למושבים שאינם שמורים להם, וכמה מהם אכן נכנסו לפרלמנט בדרך זו. תקופת הכהונה המרבית של הפרלמנט היא שלוש שנים, אף על פי שאפשר להקדים את הבחירות. בניו זילנד יש זכות הצבעה לכל אזרח שעבר את גיל 18. בשנת 1893 הייתה ניו זילנד למדינה הראשונה בעולם שנתנה זכות בחירה לנשים.
מפלגות פוליטיות ובחירות.
המפלגה הלאומית של ניו זילנד.
המפלגה הלאומית של ניו זילנד (באנגלית: New Zealand National Party, במאורית: Rōpū Nāhinara) היא מפלגת ימין-מרכז בניו זילנד, המפלגה הגדולה כיום בפרלמנט של ניו זילנד ואחת משתי המפלגות הגדולות בפוליטיקה של ניו זילנד. המפלגה נוסדה ב-1936 כמיזוג של "המפלגה המאוחדת" ושל "המפלגה הרפורמיסטית" ובכך היא המפלגה השנייה בוותיקותה שפעילה כיום בניו זילנד.
מפלגת הלייבור של ניו זילנד.
מפלגת הלייבור של ניו זילנד (באנגלית: New Zealand Labour Party, במאורית: Rōpū Reipa o Aotearoa) היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית בניו זילנד ואחת משתי המפלגות הראשיות בפוליטיקה של ניו זילנד. המפלגה הוקמה ב-1916 ובכך היא המפלגה הפוליטית הוותיקה ביותר מבין המפלגות הפעילות כיום בניו זילנד.
מערכת משפטית.
מערכת המשפט מורכבת מבית המשפט העליון של ניו זילנד, בית דין לערעורים של ניו זילנד, בית משפט גבוה, בית משפט מחוזי, ועוד בתי משפט ובתי דין. שופטים יכולים לכהן ביותר מבית משפט אחד.