בין השנים 1985 – 1993 היה תקליטן מקומי בכמה מועדונים בהולנד. באותה התקופה תקלט תחת שמות שונים, כגון Da Joker ו-DJ Limit. הפריצה שלו ביצירת מוזיקת טראנס הגיעה ב-1997 כאשר החל ליצור מיקסים ורמיקסים לתקליטנים שונים והוציא אותם באוספי טראנס בסדרת Forbidden Paradise series בחברת התקליטים ההולנדית "בייסיק ביט". טייסטו עזב את חברת התקליטים בעקבות מחלוקת עם ההנהלה - חברת התקליטים דרשה שהאוספים שלו יכללו רק רצועות של אומנים החתומים בחברה. בעקבות זאת ב-1997 הקים טייסטו יחד עם ארני בלינק את חברת התקליטים "Black Hole Recordings". חברת התקליטים של טייסטו שבחסותה "Magik Muzik" הוציאו מספר אוספים וקידמו תקליטנים והרכבים רבים, שהמפורסם ביניהם הוא מארק נורמן. באותה תקופה טייסטו החל להוציא את סדרת האוספים "Magik Series" שכללה 7 דיסקים מהשנים 1997 ועד 2001. לאחר מכן הוציא לאור את סדרת האוספים "In Search of Sunrise" שכללו בה 7 אלבומים. שם לראשונה הוריד משמו את הכינוי "DJ" והחל לשווק את האלבומים שלו בשם טייסטו (החל מהדיסק הרביעי בסדרה שיצא ב-2005).
ב-1999, הפך לרזידנט של אחד מהמועדונים המובילים באנגליה, "גייטקראשר" אשר נמצא בלידס. באותה שנה גם ניגן את הסט הארוך ביותר שלו במועדון באמסטרדם, סט בן 12 שעות רצוף. באותה שנה גם הקים יחד עם התקליטן ההולנדי פרי קורסטן את הצמד "גואריילה" (Gouryella) שהתפרסם בעיקר בזכות סינגל באותו שם וגם בזכות הסינגל "וואלהלה". שני הסינגלים האלו נחשבים לקלאסיקות של כל הזמנים בטראנס. ב-2001 עזב טייסטו את הצמד למען קריירת סולו.
ב-2000, הוציא את אלבום האוסף "Summerbreeze". בין היוצרים באלבום ניתן למצוא שמות שהיו אז אלמוניים, אבל התפרסמו עם הזמן: ארמין ואן ביורן, יוהאן גיילן, פרי קורסטן והתקליטן הישראלי יהל. בזכות האוסף הזה טייסטו הצליח לחדור ולהתפרסם גם בארצות הברית, בעיקר בזכות הרמיקס שעשה לשיר Silence של Delerium שנכלל באלבום.
ב-2001, פרסם טייסטו את אלבום הבכורה שלו In My Memory. האלבום כלל 10 סינגלים, שבמהרה הפכו לסינגלים מובילים בעולם.
ב-10 במאי 2003, היה לתקליטן הראשון שמופיע אי פעם באצטדיון כאשר הופיע מול קהל של 25,000 בליינים באצטדיון חלרדום, אצטדיון הבית של ויטסה ארנהם בעיר ארנהם שבהולנד. ההופעה יצאה בסרט די.וי.די המתעד את ההופעה בת 6 השעות הנקרא "Tiësto in Concert". שנה לאחר מכן טייסטו ערך שתי הופעות דומות. להופעה הראשונה הגיעו 35,000 אנשים אך אלפים נוספים נשארו בחוץ מכיוון שלא היה מקום. בעקבות הביקוש הרב ערך הופעה נוספת ל-20,000 איש. גם ההופעות האלו יצאו בדי.וי.די בשם: "Tiësto in Concert 2".
ב-2004, טייסטו הוציא לאור את אלבומו השני "Just Be". טייסטו הופיע בטקס הפתיחה של אולימפיאדת אתונה שהתקיימה בשנת 2004 באתונה, יוון, והפך ל-DJ הראשון שהופיע בשידור חי באולימפיאדה. סינגלים שטייסטו הכין במיוחד לאולימפיאדה חוברו יחד ויצאו לאור כאלבום "Parade of the Athletes" מאוחר יותר.
באפריל 2007, טייסטו החל להפעיל את תוכנית הרדיו שלו, "Tiësto's Club Life", ברדיו 538 בהולנד והוציא לאור את אלבומו השלישי, "Elements of Life".
ב-2008, זכה בפרס גראמי על האלבום "Elements of Life". בקיץ אותה שנה פתח טייסטו ליין מסיבות קבוע במועדון הגדול ביותר בעולם, "פריביליג'", הנמצא באי איביזה שבספרד.
בנוסף לקריירה המוזיקלית המוצלחת שלו השקיע טייסטו גם בתרומה לקהילה. באפריל 2006 מונה לשגריר הבינלאומי רשמי על כך שהקים ארגון צדקה "Dance4Life" שמתמקד במלחמה נגד הפצת נגיף האיידס. סניפים של העמותה יושבים כמעט בכל העולם, בעיקר במדינות העולם השלישי.
ב-2011 פתח את חברת התקליטים "Musical Freedom" ובה מככבים אמנים צעירים כמו Firebeatz, Dzeko &amp; Torres, ZAXX ועוד.
ב-13 ביוני 2014, הוציא את אלבום האולפן "A Town Called Paradise" ובו שיתופי פעולה בין היתר עם הארדוול, MOTi ,Sultan + Shepard ,Firebeatz, Dzeko &amp; Torres ו-Kaaze.
כיום טייסטו נחשב לאחד לתקליטני הדאנס המובילים בעולם. כאשר החלה ההצלחה הגדולה שלו בשנת 2000 היה לתקליטן היחידי שהופיע ללא הופעת תקליטן נוסף באותה מסיבה וללא הופעת חימום. טייסטו הוכתר כתקליטן הטוב בעולם על ידי DJ Mag הבריטי במשך שלוש שנים ברציפות, עד שנת 2005, בה עקף אותו התקליטן הגרמני פול ואן דייק. ב-2006 אף ירד למקום השלישי עקב עלייתו של ארמין ואן ביורן.
ב-19 באוקטובר 2013, זכה טייסטו במקום הרביעי ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag", ב-2014 ירד למקום החמישי וב-2015 שמר על המקום החמישי.
ב-2019, הוציא את השיר "Ritual", ביחד עם ריטה אורה וג'ונאס בלו.
ב-20 בספטמבר 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם מייבל, את הסינגל "God Is a Dancer".
סדרת אלבומי ה-Club Life.
ב-4 באפריל 2011, אלבום הקומפילציה של טייסטו, "Club Life: Volume One Las Vegas", יצא לאור.
ב-13 ביוני, אלבום הסטודיו שלו, "Kiss from the Past", פורסם בשם הנוסף של טייסטו, Allure. האלבום פורסם תחת חברת התקליטים של טייסטו, "Magik Muzik".
ב-15 באוגוסט, הסינגל "Work Hard, Play Hard" פורסם. ב-25 בספטמבר, הסינגל "Maximal Crazy" פורסם להורדה באתר beatport.
ב-5 במרץ 2012, טייסטו הכריז על הפרק השני בסדרת ה-Club Life שלו, שנקרא "Club Life: Volume Two Miami" והוא יצא לאור ב-24 באפריל 2012.
ב-1 אפריל 2013, טייסטו הכריז בדף הפייסבוק שלו שהוא עובד על הפרק השלישי בסדרת Club Life. ב-29 באפריל, הוא הכריז בדף הפייסבוק שלו ובדף הטוויטר שלו כי פרק שלוש של Club Life יקרא "Club Life Vol 3 - Stockholm".
שמות נוספים.
טייסטו ידוע בשמות שונים, אחד המוכרים הוא Allure, שתחת שם זה פורסמו כמה סינגלים מפורסמים של טייסטו כגון "Pair of Dice", "On The Wire" ועוד וגם האלבום "Kiss from the Past" פורסם תחת שם זה. 2 שמות נוספים בהם ידוע טייסטו הם Clear View ו-Stray Dog ששימשו בעיקר בין השנים 1998 עד 2008. ישנו עוד שם, Steve Forte Rio, ששימש בסינגל אחד, "Slubmer", שיצא לאור ב-2011. בסוף 2013 החל טייסטו להשתמש בשם TST (קיצור של Tiesto) והוציא לאור עד כה ארבעה טרקים בשם הזה ושני רמיקסים נוספים.
לאונרד לאודר
לאונרד א. לאודר (באנגלית: Leonard A. Lauder, נולד ב-19 במרץ 1933), איש עסקים ואיל הון יהודי-אמריקאי, בנה של אסתי לאודר ואחיו של רון לאודר. עומד בראש קונצרן הקוסמטיקה "אסתי לאודר" וחברות הבת שלה.
חייו.
לאודר נולד בניו יורק לג'וזף ואסתי לאודר, והוא הבכור בין האחים לבית לאודר. הוא בוגר בית הספר וורטון למנהל עסקים באוניברסיטת פנסילבניה, למד גם בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת קולומביה ושירת בחיל הים האמריקני כקצין בדרגת סגן. ב-1958 הצטרף לניהול תאגיד הקוסמטיקה שהקימו הוריו, שבאותה עת עמד מחזור המכירות השנתי שלו על כ-800,000 $. לאודר פיתח את תחומי השיווק והמכירות בחברה ואת תחום המחקר והפיתוח, והקים מעבדת מחקר ראשונה במפעל. ב-1960 פתח עמדת מכירות של "אסתי לאודר" בחנות הרודס בלונדון, צעד שהיווה את יריית הפתיחה לשיווק בינלאומי חובק עולם והפך את המותג "אסתי לאודר" לשם מוכר בינלאומית.
בתקופת ממשלו של רונלד רייגן, כיהן לאודר כחבר בוועדה המייעצת של הבית הלבן למדיניות סחר ומשא ומתן.
עד 1999 החזיק לאודר בתפקיד מנכ"ל רשת הקוסמטיקה "אסתי לאודר", והיום הוא יו"ר הדירקטוריון שלה. ב-2001 טבע את הביטוי מדד הליפסטיק שתיאר את העלייה במכירות מוצרי הקוסמטיקה בתקופת המיתון.
הוא היה נשוי לאוולין האוזנר-לאודר, ששימשה סגנית-נשיא בחברה עד פטירתה בדצמבר 2011. הונו נאמד ב-9 מיליארד דולר, והוא מדורג במאה השנייה ברשימת עשירי העולם של המגזין פורבס.
לאודר הוא אספן אמנות נלהב, בעיקר אמנות מודרנית, וידוע כתומך במוסדות אמנות ומוזיאונים. מגזין האמנות האמריקני "ARTnews" מדרג אותו (כמו גם את אחיו רון) בין עשרת אספני האמנות הגדולים בעולם. הוא מכהן כיו"ר חבר הנאמנים של מוזיאון ויטני לאומנות אמריקאית בניו יורק, ותומך גם במוסדות אקדמיה ובאוניברסיטאות.
העיר העתיקה בירושלים
אסתר ראב
אסתר ראבּ (25 באפריל 1894 - 4 בספטמבר 1981) הייתה המשוררת והסופרת הבולטת הראשונה מבין ילידי ארץ ישראל ולכן היא כונתה "המשוררת הצברית הראשונה". עובדה זו בולטת בשירתה המושפעת מאוד מהנוף הארצישראלי. ראב הייתה דמות חריגה בחברה, וכך גם שירתה, השונה מסגנון הזמן.
חייה.
אסתר ראב נולדה וגדלה במושבה פתח תקווה, שהוריה, לאה ויהודה ראב, נמנו עם מייסדיה. העריצה את אביה שהיה דמות מיוחדת ביישוב העברי, וגם שנים אחר כך תיארה אותו בצורה מיוחדת. בין השאר סיפרה כי הייתה בוכה כאשר הוא נאבק במחלת הלב שלו, שהחלה לאחר ויכוח עם בן דודו יהושע שטמפפר במושבה. בסוף 1909, בהיותה כבת 15 וחצי, אסר עליה אביה ללמוד בבית הספר של המושבה, בו למדו במעורב בנים ובנות. התנגדותו פגעה בה, ולפי דבריה אף השפיעה עליה לאורך שנים.
פתח תקווה ונופיה השפיעו עליה רבות, אותם היא מתארת כך:
היא מתארת כיצד חיה ממש את החקלאות, כיצד היה אביה מודד את התבואה על פי גובהה, וכיצד נעצבה כאשר עקרו כרם יין שנכשל. חייהם במושבה היו קשים, בשל כישלונה של החקלאות במושבה, ובקושי היה מה לאכול.
ב-1913 עברה להתגורר בדגניה, עם חלוצי העלייה השנייה. ב-1914 שבה לפתח תקווה.