תקיפה מינית היא עבירת מין לפי חוק העונשין בישראל ובחדר נמצאת ערכת אונס המאפשרת לקיחת דגימות שיהיו קבילות כראיה משפטית. לאלימות מינית השפעות פסיכולוגיות וחברתיות רבות כגון חרדה, הפרעות שינה ודיכאון, שעשויים להוביל לנטיות אובדניות. תופעה קשה ועוצמתית במיוחד היא הפרעת דחק פוסט-טראומטית אשר עלולה לבוא לידי ביטוי שנים רבות לאחר האירוע. במקרים רבים הקורבנות נזקקים לעזרה נפשית, כדי להתמודד עם הטראומה שעשויה להימשך שנים רבות.
הטיפול הנפשי הראשוני שניתן בחדר עשוי לצמצם את התפתחות הטראומה ויצירת נזק נפשי.
מבנה הטיפול.
המרכז מהווה את הצעד הראשון בטיפול בפגיעה מינית וניתנים בו טיפול רפואי דחוף, מתן תרופות ייעודיות, ליווי נפשי וביצוע בדיקה קלינית לשם איסוף ראיות משפטיות. ההגעה לחדר אמורה להיות מהירה ככל האפשר (עד שבוע מיום האירוע) כדי לאפשר מתן מענה נפשי ראשוני וכדי למזער את הפגיעה באיכות הראיות הנאספות. במידה והנפגעת פונה לאחר מכן היא מופנית ל. החדר ממוקם בדרך כלל בכניסה לבית החולים ולרוב באזור חדר המיון.
את הטיפול מלווה עובדת סוציאלית המנהלת לרוב גם את שאר אנשי המקצוע ובהם:
רופא משפטי אינו נוכח תמיד ורק בוולפסון נוכח בשעת לקיחות הדגימות רופא המגיע מהמרכז לרפואה משפטית באבו כביר. במרכזים האחרים נלקחות הדגימות בידי רופאי נשים שאינם מוכשרים בלקיחת דגימות לצורך ראיות משפטיות.
בשלב הראשון, נאספות הראיות הפורנזיות באמצעות ערכה מיוחדת אשר מאפשרת קבילותן במהלך משפט פלילי. במידה ומוגשת תלונה, הראיות נשמרות במעבדת זיהוי פלילי במשטרת ישראל כמוצג משפטי. אם לא הוגשה תלונה בתוך 3 חודשים מיום איסוף הראיות, הראיות שנשמרו ב מושמדות בהסכמת הנאנס/ת.
מבנה הטיפול מאפשר אספקת תרופות כגון גלולת היום שאחרי, טיפול בפציעות הנגרמות ממאבק בין התוקף לקורבן, הגשת תלונה במשטרה ובמידת הצורך, הפנייה להמשך טיפול כגון לועדה להפסקת הריון.
מיקום החדרים בישראל.
החדר האקוטי הראשון בישראל (שנקרא חדר 4) הוקם בוולפסון בחולון. חדרים נוספים הוקמו בבית חולים בני ציון בחיפה (חדר 10), הדסה (ירושלים), בית חולים סורוקה (באר שבע) ופוריה (טבריה). בשנת 2020, נפתח חדר נוסף ביוספטל שבאילת. בלניאדו פעל חדר אקוטי במשך שנה עד שנסגר בשנת 2017 בעקבות מחסור בתקציב. באוקטובר 2019 אישר משרד הבריאות הקמת חדר בבית החולים מאיר בכפר סבא אך הקצה להקמתו תקציב חלקי בלבד. ביוני 2021, אושר תקציב להקמת חדר בבית חולים איכילוב אך נכון למרץ 2022, החדר עדיין לא הוקם בשל קושי בגיוס כוח אדם מתאים.
בתי החולים בהם פועל חדר אקוטי:
חקיקה.
בשנת 2003, הסדיר חוזר מנכ"ל משרד הבריאות את הטיפול בנפגעות תקיפה מינית בבתי חולים. בחוזר הוגדרו הדרישות להגדרת מרכז רפואי כ"מרכז אבחון וטיפול בנפגעי/ות תקיפה מינית": צוות ייעודי ובו רופא ועובד סוציאלי שעברו הכשרה ייעודית, קו כוננות הפעיל 24/7, מתן תרופות והקמת חדר ייעודי.
מכח פקודת בריאות העם וחוק העונשין, הצוות הרפואי המטפל מחויב בדיווח למשרד הבריאות ולמשטרת ישראל לקורבן בגיר ולקטין או חסר ישע, אך אין נתונים פומביים המאשרים את ביצוע הדיווח.
כ-95% מהפונות לחדרים האקוטיים הן נשים, וכ-40% מהפונות הן קטינות, בשנים 2015-2014, טופלו בממוצע כ-600 נפגעות עבירות מין, מתוכן כמחצית בבית החולים וולפסון. נכון לשנת 2020, טופלו בחדר האקוטי בוולפסון מעל ל-4000 נפגעי תקיפה מינית כאשר כ-25% מהם קטינים.
באמנת מועצת אירופה למאבק בעבירות מין ואלימות במשפחה ומניעתן הומלצה הפקת DNA מהדגימות הנלקחות ללא קשר אם הוגשה תלונה, כדי לאפשר הגשת תלונה במועד מאוחר יותר.
אוטו שיפלינג
אוטו שיפלינג (בגרמנית: Otto Shiffling; 3 באוגוסט 1912 – 20 באוקטובר 1939) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה.
שיפלינג נולד ב-3 באוגוסט 1912 במנהיים שבקיסרות הגרמנית. הוא הגיע ממשפחה של כדורגלנים בהם אחיו היינריך ואוסקר ובן דודו לודוויג היו כולם לשחקנים פעילים בשנות השלושים של המאה ה-20.
במהלך כל הקריירה עד למותו שיחק שיפלינג במועדון וולדהוף מנהיים מעיר הולדתו בו היה לאחד השחקנים הראשונים שהגיעו ממנו לנבחרת גרמניה. הצלחתו הגדולה בנבחרת הייתה ההגעה למקום השלישי במונדיאל 1934 לאחר ששיחק בכל משחקי הנבחרת וכבש גם נגד בלגיה בניצחון 2–5 בשמינית הגמר. הוא השתתף גם במשחקים האולימפיים של 1936 בהם הפסידה גרמניה לנורווגיה ברבע הגמר. שיפלינג כבש 10 שערים מתוך ה-17 שלו בנבחרת בשנת 1937, כשמחצית מתוכם נכבשו בניצחון ההיסטורי 0–8 על דנמרק בברסלאו בו כבש חמישייה והיה לכוכב המשחק. משחקו האחרון במדים הלאומיים היה ב-24 באפריל 1938 בתיקו 1–1 נגד פורטוגל בפרנקפורט.
שיפלינג נפטר ב-20 באוקטובר 1939 כתוצאה מצדרת בגיל 27 בלבד. לזכרו נקרא על שמו רחוב ברובע וולדהוף שבמנהיים ב-1977 וגם ביום הולדתו המאה נקרא על שמו היציע המזרחי באצטדיון קרל בנץ שם נחשף לוח זיכרון על הבית בו גדל.
לנשום (שיר)
לנשום הוא סינגל של הזמרים אליעד נחום ושמעון בוסקילה, שיצא לאור ב-27 בנובמבר 2016, כסינגל הראשון מאלבומו השלישי של נחום, "תמיד חלמתי".
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי נחום, בשיתוף הפזמונאי יוסי גיספן, והופק על ידי נועם עקרבי, שהפיק גם את אלבומיו הקודמים של נחום, "אור" ו"סימן". על שיתוף הפעולה בין השניים, אמר בוסקילה: "החיבור המוזיקלי והאישי בינינו היה מידי", ונחום תיאר את שיתוף הפעולה כ"ללא ספק אחד מנקודות השיא שלי כמוזיקאי". השיר הוא שיר פופ, המשלב בתוכו מלודיה אתנית ועיבוד מוזיקלי אלקטרוני.
הצלחה.
השיר הצליח להגיע היישר אל המקום הראשון במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, כאשר הצליח לצבור כ-184 השמעות בתחנות הרדיו בישראל, וצעד במצעד כ-15 שבועות, מתוכם שבעה בצמרת המצעד. גם במצעד השבועי של רשת ג' ובמצעד הרשמי של גלגלצ, הצליח השיר להגיע למקום הראשון. גם במצעדי הפזמונים העבריים השנתיים זכה השיר להצלחה, כאשר הגיע למקום ה-29 במצעד השנתי של רשת ג', ל-39 במצעד השנתי של גלגלצ, לרביעי במצעד ההשמעות השנתי של מדיה פורסט, ולשביעי במצעד ההשמעות השנתי של אקו"ם.
ביקורת.
יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת באתרו "יוסמיוסיק", בה כתב: "העיבוד האלקטרוני הכמו-אתני, המנגינה הקליטה מובילים את השיר לרשימות השידור הבטוחות. מסוג השירים שעולה איתך לכביש הראשי על ערוץ הרדיו הידידותי. לא חם מאוד, לא קר. נעים, זורם, מזדמזם על נקלה. מה שמייחד – שירת הנשמה של שמעון בוסקילה. כשהוא מסלסל, אתה תאמין גם לטקסט המורכב מרשימת מצרכים למכולת. הוא לא זקוק לאליעד נחום. זה נשמע יותר דואט קידום מכירות של השניים".
דין הנדרסון
דין הנדרסון (באנגלית: Dean Bradley Henderson; נולד ב־12 במרץ 1997) הוא כדורגלן אנגלי, שמשחק בעמדת השוער בנוטינגהאם פורסט ובנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים.
תחילת הקריירה.
הנדרסון נולד בעיירה וויטהבן שבמחוז קאמבריה שבצפון מערב אנגליה. הוא התחיל לשחק במחלקת הנוער של קרלסייל יונייטד בגיל 8. בגיל 14 הנדרסון התקבל לאקדמיה של מנצ'סטר יונייטד, הנדרסון היה השוער הפותח בקבוצות הגילאים השונות באקדמיה של יונייטד. באוגוסט 2015 הוא חתם על חוזה מקצועי ראשון במנצ'סטר יונייטד.
בינואר 2016 הנדרסון הושאל לסטוקפורט קאונטי מהליגה המחוזית הצפונית, הליגה השישית באנגליה. הנדרסון ערך תשע הופעות במדי הקבוצה.
ב־31 באוגוסט 2016 הנדרסון הושאל לגרימסבי טאון מהליגה הרביעית באנגליה, הנדרסון התחיל את העונה כשוער המחליף בקבוצה אך בדצמבר 2016 קיבל את אפודת השוער הראשון. בשבעת משחקיו בקבוצה הנדרסון שמר על שער נקי בארבעה משחקים. במרץ 2017 מנצ'סטר יונייטד החזירה את הנדרסון מההשאלה, בשל פציעתו של ג'ואל פריירה השוער השלישי של הקבוצה, והנדרסון שימש כשוער הגיבוי של מנצ'סטר יונייטד עד תום העונה.
השאלה לשרוסברי טאון.
לקראת עונת 2017/2018 הנדרסון הושאל לשרוסברי טאון מהליגה השלישית באנגליה, מיד עם החתמתו הנדרסון החל לשחק כשוער המוביל של הקבוצה. באותה עונה הנדרסון הצטיין כאשר שרוסברי טאון סיימה במקום השלישי בליגה והשיגה כרטיס לפלייאוף העלייה לצ'מפיונשיפ. הנדרסון שמר על שער נקי בשני משחקי חצי גמר הפלייאוף בהם שרוסברי ניצחה פעמיים בתוצאה 0–1 את צ'רלטון אתלטיק. במשחק הגמר שנערך בוומבלי שרוסברי טאון פגשה את רותרהאם יונייטד, הנדרסון הציל בעיטת עונשין במחצית הראשונה אך שרוסברי טאון הפסידה 1–2 ופספסה את ההזדמנות לעלות לליגת המשנה. הנדרסון ששמר על 14 רשתות נקיות באותה עונה זכה במקום בנבחרת העונה של הליגה השלישית.
השאלה לשפילד יונייטד.
ביוני 2018 הנדרסון חתם על חוזה חדש במנצ'סטר יונייטד עד קיץ 2020 ומיד אחרי החתימה הושאל לשפילד יונייטד מהצ'מפיונשיפ. הנדרסון השתלב במהרה בשפילד יונייטד והיה אחד הגורמים החשובים בעונה המצוינת של הקבוצה שסיימה במקום השני בליגה והשיגה את העלייה לפרמייר ליג. הנדרסון ששיחק בכל משחק ליגה באותה עונה, זכה בכפפת הזהב על כך ששמר על 20 רשתות נקיות. בנוסף באותה עונה הוא זכה כשחקן העונה של שפילד יונייטד על ידי אוהדי הקבוצה ובתואר שחקן העונה הצעיר של הקבוצה.