רודיגר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה במאי 2014 במשחק הכנה למונדיאל 2014 מול נבחרת פולין, וזומן לסגל המורחב של יואכים לב למונדיאל, אך לא נכלל בסגל הסופי לטורניר. באוקטובר 2014 רודיגר ערך את ההופעה הראשונה שלו במשחק רשמי, שוב נגד פולין, במסגרת מוקדמות יורו 2016. במשחק זה הפסידה גרמניה בתוצאה 0–2. רודיגר היה יכול לבחור אם לשחק בנבחרת גרמניה או בנבחרת סיירה לאון משום שאביו גרמני ואמו מסיירה לאון, ומאחר שייצג את גרמניה במשחק רשמי, פקעה עבורו הזכות לשחק בנבחרת סיירה לאון. רודיגר זומן לסגל הסופי של נבחרת גרמניה ליורו 2016, אך קרע את הרצועה הצולבת שלושה ימים לפני הטורניר, ולכן נופה מהסגל לטובת יונתן טאה.
בשנת 2017 זומן רודיגר לסגל הגרמני לגביע הקונפדרציות 2017, בו שיחק ארבעה משחקים, לרבות משחק הגמר בו ניצחה גרמניה 0–1 את צ'ילה וזכתה בתואר. באוקטובר 2017 הבקיע רודיגר את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים, בניצחון 1–5 על אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ביוני 2018 זומן רודיגר לסגל הגרמני הסופי למונדיאל 2018. רודיגר לא שיחק במשחק הראשון בשלב הבתים, בו הפסידה גרמניה 0–1 לנבחרת מקסיקו. במשחק השני בשלב הבתים, בו ניצחה גרמניה 1–2 את נבחרת שוודיה, שיחק רודיגר במקומו של מאטס הומלס שהיה חולה. במשחק השלישי, בו הפסידה גרמניה 0–2 לנבחרת דרום קוריאה, לא שיחק רודיגר. גרמניה ורודיגר הודחו מהמונדיאל במפתיע כבר בתום שלב הבתים.
בשנת 2021, זומן רודיגר לסגל הגרמני ליורו 2020, ושיחק בכל משחקיה של נבחרת גרמניה בטורניר, בו צלחה הנבחרת את שלב הבתים, והודחה לאחר הפסד 0–2 לאנגליה בשלב שמינית הגמר.
פיליצה (עיירה)
פיליצה (בפולנית: Pilica, ביידיש: פילץ) היא עיירה במחוז זוויירצ'ה שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
פיליצה נזכרת מראשית המאה ה-12, ובשנים אלה נבנו בה כנסייה וארמון. באמצע המאה ה-16 הוענקו לפיליצה זכויות עיר, ובמאה ה-17 הייתה העיירה למרכז כנסייתי.
באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי השוודים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי פיליצה.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1581, ובמאה ה-17 הוקם בה בית כנסת. מאמצע המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית מאורגנת, ובשנים 1760 עד 1764 התכנס בעיירה ועד ארבע הארצות. במהלך המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה התעשייתי. משנת 1894 התקיימה בעיירה פעילות ציונית. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 2,688 יהודים, שהיוו רוב תושביה.
בשנת 1911 פרעו איכרים פולנים ביהודי העיירה, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה נמלטו מהעיירה רוב יהודיה. בשנים אלה כילו שריפות גדולות את רוב בתי היהודים בעיירה. לאחר המלחמה, שבו לעיירה רק חלק מיהודיה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה, שכללה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מתקיפות אנטישמיות מצד איכרי הסביבה ומצד הפולנים תושבי העיירה.
במהלך השואה הושמדה לחלוטין קהילת פיליצה.
רבני העיירה: הרב יואב רוזנבוים (הראשון), בין השנים תקל"ח (1778) - תקס"א (1800) כיהן בעיר רבי אלעזר לעוו מחבר הספר "שמן רוקח". הרב לעוו עמד גם בראשות ישיבה במקום. הרב יוסף ניימינץ, מחבר הספר "מעשה חושב" (נפטר בתק"ס, -1800), רבי אברהם צבי הירש פצנובסקי מחבר הספר "ברית אברהם" (עד תקע"ב אז עבר לפיטרקוב), הרב לוי יצחק (היה חסיד קוצק, בהמשך כיהן בזדונסקה וולה), רבי יחיאל דנציגר, לימים מייסד חסידות אלכסנדר, הרב פנחס אליהו רוטנברג (אחיינו של החידושי הרי"ם, נפטר תרס"ג, 1903), רבי פנחס מנחם יוסטמן מחבר הספר "שפתי צדיק" ונכדו של החידושי הרי"ם (בהמשך עבר לצ'נסטוחובה). בשנת תרפ"ד (1924) החל לכהן בעיר כרב ואדמו"ר רבי ברוך קלונימוס הורוביץ-שטרנפלד משושלת חנצ'ין. נרצח בשואה בשנת תש"ב (1942).
כמו כן בלט בעיר "האופה מפילץ", רבי יעקב, שזכה להערכתו של החוזה מלובלין.
לזכרם של יהודי פיליצה שנרצחו במהלך מלחמת העולם השנייה התקיים מצעד חיים בנוכחות מאות משתתפים מישראל, פולין ואוסטרליה. במצעד שוחזר אחד ממסעות ההרג של 20 מיהודי העירייה שהתרחש ב-5 בספטמבר 1942 מכיכר העירייה ועד קבר אחים שאותר ב-2014 במרחק של 600 מטר מכיכר העירייה.
סלופצה
סלופצה (בפולנית: Słupca) היא עיר מחוז קטנה בפרובינציית פולין גדול שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
לסלופצה הוענקו זכויות עיר בשנת 1290, ובשנת 1331 נחרבה העיר בידי חיילי המסדר הטבטוני. חורבן נוסף בא על העיר במהלך פשיטות השוודים באמצע המאה ה-17.
בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 הפכה העיר לעיר מחוז.
יהודי סלופצה.
יהודים התיישבו בעיר לראשונה בתחילת המאה ה-19, אך בשנת 1822 אסרו הרוסים על ישיבת יהודים בה, בשל קרבתה לגבול פרוסיה. עם ביטול הגבלות אלה, בשנת 1862, חודש היישוב היהודי בעיר, וכעבור מספר שנים נבנה בה בית כנסת.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר 1,426 יהודים, למעלה מרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה, הגבלות תנועה וחובת תשלום סכומי כופר. בפברואר 1940 גורשו כמה מאות יהודים מהעיר לטרנוב ולבוכניה. בראשית יולי 1940 הועלה באש בית הכנסת שבעיר, והוצתו ספרי התורה של הקהילה.
ב-17 עד 18 ביולי 1941 גורשו אחרוני יהודי העיר לז'גוב הסמוכה, בה הוקם גטו ליהודי נפת קונין. באוקטובר 1941 נרצחו יהודי העיר, יחד עם יתר יהודי המקום, ביערות קז'ימייז' ביסקופי.
קונין
קונין (בפולנית: Konin) היא עיר מחוז בפרובינציית פולין גדול שבפולין, על גדות נהר ורטה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
קונין נוסדה במאה ה-12, ובסוף המאה ה-13 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאות ה-14 וה-15 התפתחה העיר, ובתקופה זו נבנתה בה מצודה, והיא הוקפה בחומה. באמצע המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18 נפגעה העיר קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.
בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1863, במהלך מרד ינואר, התרחשו בסמוך לעיר מספר קרבות בין המורדים הפולנים והגייסות הרוסיים.
מבחינה מנהלית קונין מהווה מרכז של נפה שכוללת 5 ערים (סלסין, גולינה, סומפולנו, ריכבאל וקלצ'ב) ו-9 מועצות אזוריות חקלאיות.
יהודי קונין.
במאה ה-15 נמנו בעיר כ-180 יהודים. כתוצאה משריפות, ממגיפות ומהגבלות מגורים, הצטמצם מספר היהודים בעיר במהלך המאה ה-17, ועד לסוף המאה ה-18 היו יהודי העיר כפופים לקהילת קאליש. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 תרמו יהודי העיר חלק משמעותי בפיתוחה התעשייתי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,000 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של אגודת ישראל, של המפלגות ציונית ושל הבונד. בשנת 1918 נפתח בעיר בית ספר מרשת יבנה.
בשואה.
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, שדדו אלו את רכוש יהודיה, ולאחר מכן ריכזו רבים מיהודיה בבית הספר היהודי, ממנו גורשו כ-1,100 יהודים לאוסטרובייץ קיילצקי. ביולי 1940 גורשו יתר יהודי העיר לגרודז'ייץ, לז'גוב ולזגורוב. מיישובים אלו נלקחו יהודי העיר, יחד עם יתר יהודי היישובים, לבורות ביערות קז'ימייז' ביסקופי, בהם נקברו חיים בבורות של סיד.
לאחר השלמת הגירוש הוקם בקונין מחנה עבודה, בו רוכזו כ-800 יהודים מהסביבה, אשר הועסקו בעבודות כפייה מפרכות, תוך רצח חלקם. יתר יושבי מחנה זה שולחו להשמדה בחלמנו. טרם השלמת חיסול המחנה, ערכו חלק מאנשיו פעולת מרי, בה הציתו חלק מצריפי המחנה.
מכ-3,000 יהודי העיר שרדו את השואה ושבו אליה 46 יהודים, אך אלו עזבו אותה תוך זמן קצר, עקב יחס עוין מצד האוכלוסייה הפולנית המקומית.
ברגר פיקארד
A-Online
A-Online קפיטל (אי.או.סי) בע"מ (האות A היא קיצור של המילה analyst) הוא תאגיד מדווח העוסק בשיווק ומכירת תוכנות שמספקות מידע עסקי ובורסאי בזמן אמת לפעילים בשוק ההון הישראלי ומפותחות על ידי חברת תוכנה לעניין.
היסטוריה.
בשנת 1996 הוקם אתר האינטרנט אנליסט אונליין (analyst online) אשר סיפק שירותי מידע פיננסים וחדשות כלכליות. האתר הוקם על ידי קובי שמר במסגרת עבודתו בחברת הברוקרים אנליסט אי.אמ.אס שירותי ניהול השקעות.
בדצמבר 1999 פעילות אינטרנט זו פוצלה לחברה פרטית בשם עזתמ 7. בפברואר 2000 שינתה החברה את שמה לאי.אי.ג'י. – ישראל אינטרנט גרופ. ביוני 2000 הפכה החברה לחברה ציבורית אשר מניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביבת וגייסה 12 מיליון שקל. באוגוסט 2000 הקצתה החברה לבנק הפועלים 20% ממניותיה תמורת תמורת השקעה של מיליון דולר. בנובמבר 2000 שינתה החברה את שמה לאי-אונליין קפיטל (אי.או.סי). לאתר היו כ-150 אלף משתמשים, אבל עיקר ההכנסות היו מפרסום והיא פעלה בהפסד כספי ניכר. החברה הודיעה על מודל עסקי חדשת ומעבר מאספקת תוכן בחינם לתחום של מסחר אלקטרוני". באמצעות פלטפורמת מסחר שפותחה בחברה, לניהול תיקי השקעות, לרכישה ומכירה של מניות.
באפריל 2001 בעקבות הפסדים כספיים שנמשכו מספר שנים נמכר האתר כולל מאגר הנתונים הפיננסיים שלו לחברת "ביזנס נט מידע מקוון" המפעילה את האתר TheMarker השייך לקבוצת הארץ שבשליטת משפחת שוקן. לאחר המכירה החברה הפכה לשלד בורסאי.