זהו הישג נדיר במיוחד, ועד היום השיגו אותו ב-NBA רק שני שחקנים וילט צ'מברלין וראסל ווסטברוק. הישג זה כולל השגה של לפחות 20 בשלוש קטגוריות שונות. צ'מברלין עשה זאת ראשון ב-1968 מול דטרויט פיסטונס, בהישג שכלל 22 נקודות, 25 ריבאונדים ו-21 אסיסטים. ווסטברוק שיחזר הישג זה ב-2019 מול לוס אנג'לס לייקרס, הישג שכלל 20 נקודות 20 ריבאונדים ו-21 אסיסטים.
חמש-על-חמש.
זהו הישג המיוחד מבחינת שמו. הוא כולל הגעה למספרים של חמש ומעלה בכל חמש הקטגוריות. השחקן הראשון שהגיע להישג זה מאז שהחלו לעקוב אחרי הישג זה הוא ג'וליוס ארווינג ב-5 בדצמבר 1979. השחקן שהשיג הכי הרבה פעמים את ההישג הוא האקים אולאג'ואן שעשה זאת 6 פעמים. שחקנים נוספים שהצליחו להגיע להישג זה הם אנדריי קירילנקו שהגיע לכך 3 פעמים, ודייוויד רובינסון, דריק קולמן, מרכוס קמבי, ולאדה דיבאץ, ג'מאל טינסלי, ניקולא באטום, דריימונד גרין, אנתוני דייוויס ויוסוף נורקיץ', שהגיעו לכך פעם אחת כל אחד.
הישג זה לא הושג אף פעם במהלך הפלייאוף.
נחש הנחושת
על פי התנ"ך, נְחַשׁ הַנְּחֹשֶׁת הוא צורת נחש שהכין משה מנחושת, על פי הוראת אלוהים, על מנת להפסיק הרג בעם ישראל בעקבות מכת נחשים. כל מי שהוכש על ידי נחש, הסתכל על נחש הנחושת ונרפא. במהלך השנים הפך הנחש למושא פולחן, וחזקיהו המלך השמיד אותו בשל כך.
מקור.
בספר במדבר מסופר, כי במהלך הדרך שעברו בני ישראל במדבר, הם באו בטענות כלפי משה ואלוהים: . בתגובה, שילח אלוהים בעם את , שהפילו בנשיכתם חללים רבים. העם הודה שחטא, וביקש ממשה שיתפלל ויעצור את המכה. אז הורה אלהים למשה:
במשנה.
חז"ל מתייחסים למקרה זה במשנה:
המשנה מפריכה טענה שיכולה להיות מובנת מהפסוק – שהנחש עצמו הוא זה שיכול להמית ולהחיות והוא שגרם לכך שהנִגפים המביטים בו יחיו. הסבר המשנה לפסוק הוא שמכיוון שנחש הנחושת היה על נס (מקום גבוה) כאשר בני ישראל הסתכלו לכיוונו למעשה הם הסתכלו לשמיים ושיעבדו לבם לאלוהים ולכן נרפאו, ומי שרק הסתכל על הנחש ללא שיעבוד ליבו אל אלוהים – לא נרפא.
השמדתו.
נחש הנחושת השתמר במשך דורות רבים, עד ימיו של חזקיהו. ככל הנראה, בני ישראל ייחסו לנחש הנחושת בעקבות הנס תכונות אלוהיות, ולכן עבדו אותו. המלך חזקיהו השמיד את נחש הנחושת, בין שאר העבודה זרה שהשמיד:
במשנה מובא כי חכמי דורו של חזקיה הסכימו עם מעשהו זה:
בדתות אחרות.
גם בתרבויות אחרות נחש מופיע כדמות מיתולוגית וכסמל פולחני. תכונותיו היו בעיקר להבריא חולים, וכן תכונות של פיריון, כוח חיים וחוכמה.
צלמיות נחשים עשויי נחושת או ברונזה נתגלו בחצור, בתמנע, ובאתרי פולחן מהתקופה הכנענית ונראה שפולחנם רווח באזור. הם נתגלו גם בתוך המקדשים, וניתן להניח ששמשו במשמעות פולחנית. חריטה של נחש מופיעה גם על מזבח הקרנים הגדול בתל-שבע מהתקופה הישראלית, המזבח פורק כנראה על ידי אחד ממלכי יהודה, ככל הנראה חזקיהו.
מטה אסקלפיוס, אשר סביבו כרוך נחש, סמלו של אל הרפואה היווני, משמש עד היום כסמל הרפואה.
בהיפודרום קונסטנטינופול נמצאו עמודי נחושתן, עמודים שבראשם ראשי נחש. מספר ראשי נחש מוצגים במוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול.
זאב גלר
זאב גלר, (1922 - 14 במאי 1982) היה ראש עיריית כפר סבא בשנים 1965–1982.
ביוגרפיה.
זאב גלר נולד בסטניסלבוב (שהייתה אז בפולין) ב-1922 ובהיותו בן 14 עלה לארץ ישראל עם הוריו, אחיו ואחיותיו.
כשהיה זאב בן 15, נרצח אחיו הבכור, , על ידי ערבים (היישוב משמר השלושה נקרא על שמו ועל שם שניים מחבריו שנרצחו).
בשנת 1939 החל לעבוד במועצת כפר סבא כעובד זוטר. בגיל 18 התגייס לצבא הבריטי, בו שירת חמש שנים. הוא הוצב במצרים ובאיטליה, שירת בבריגדה היהודית, נפגש עם פליטי שואה באירופה ועשה לקליטתם בארץ ישראל. בשנת 1945, עם סיום שירותו בבריגדה, חזר לארץ ישראל ולעבודתו במועצה המקומית של המושבה כפר סבא.
במלחמת העצמאות שירת בחטיבת עודד ולאחר המלחמה נתמנה למזכיר המועצה, תפקיד בו כיהן במשך 17 שנה. בשנת 1961 יצא לבקשת משרד הפנים להדריך את פקידי המועצה בירוחם. במשך מספר שנים מילא גם את תפקיד מנהל מחלקת החינוך בהתנדבות, תוך סירוב לקבל תשלום על העבודה הנוספת.
בשנת 1965, כאשר פרש ראש העירייה, מרדכי סורקיס, ממפא"י ועבר לרפ"י, נבחר זאב גלר להיות מועמד מפא"י לראשות העירייה. בבחירות זכה המערך בראשותו ל-6 מתוך 13 מנדטים, והפך לראש העירייה השני של כפר סבא, בראש קואליציה של המערך עם נציג מפ"ם. גלר כיהן בתפקיד ראש העיר במשך 17 שנה, עד יומו האחרון בשנת 1982, בהיותו בן 60, עת לקה בדום לב במהלך ישיבה של העירייה.
נוסף על תפקידו כראש עיר כיהן כיו"ר אגודת לב אל לב לקידום מכון הלב של בית החולים מאיר וכיו"ר קרן שושנה ספיר.
פועלו כראש עיר.
גלר דאג לתכנון ארוך טווח. בשנת פטירתו, 1982, היו מונחות במגירות העירייה תוכניות אב עד לשנת 2000. בחזונו ראה כיצד העיר הולכת ומתפתחת מזרחה, ועשה רבות לביזורה של העיר ולאינטגרציה חברתית.
במהלך כהונתו כראש עיר הטביע גלר את חותמו בחינוך ילדי העיר - בשנים אלו הוקמו פנימיות תיכוניות, חטיבות ביניים ושורה של בתי ספר בכל אזורי העיר.
היכל התרבות העירוני "יד לבנים", שתוכנן כבר על ידי קודמו אך בנייתו החלה על ידי גלר, נחנך על ידי גלר בתחילת שנות ה-70.
גלר הקים את המרכזים הקהילתיים בשכונות יוספטל וקפלן, תכנן את שדרות בן-יהודה, ופעל להקמת תשתית רחבה למערכת חינוך ולהקמת אזור תעשייה מתקדם.
גלר נודע כמי ששילב חזון ויכולת ביצועית עם אנושיות חמה, מסירות ודאגה רבה. דלתו תמיד הייתה פתוחה לכל תושב, והוא דאג לפתור את בעיות התושבים הן ברמת הכלל והן ברמת הפרט. זאב גלר נהג להפגש עם תושבים חדשים לשיחת היכרות, מדי שבוע ביקר את המאושפזים במחלקות השונות של בית חולים מאיר, התנדב במשמר האזרחי, והקדיש זמן רב לביקור במוסדות העירייה כגון מתנ"סים, סיפריות, גני ילדים ובתי ספר.
במהלך מלחמת ששת הימים שלח גלר את עובדי עירית כפר סבא לסייע לפליטי קלקיליה ששהו בוואדי ליד טולכרם. עם זאת, הוא פעל למנוע את חזרת התושבים אל קלקיליה בגלל הבעיתיות הביטחונית. לאחר שדעתו לא נתקבלה, פעל ליצירת קשרים עם עיריית קלקיליה ואלו נמשכו עד שנת 1976, עת נבחר בקלקיליה ראש עיר לאומני.
חיים אישיים.
על שמו בכפר סבא, מתנ"ס, גן ציבורי, רחוב מולדת ששמו הוסב לרחוב גלר וקריית חינוך, אשר כוללת 3 מתוך 5 חטיבות הביניים בכפר סבא, בית ספר יסודי ומספר גני ילדים. רעייתו, טובה גלר, הקימה קרן לעידוד ההתנדבות בקהילה לזכרו.
המוזיאון הימי הלאומי (גריניץ')
המוזיאון הימי הלאומי גריניץ' (באנגלית: National Maritime Museum Greenwich, בר"ת NMM) הוא המוזיאון הימי הגדול והחשוב ביותר בבריטניה, ונחשב לראשון במעלה מסוגו בעולם כולו. הוא נמצא בגריניץ' שבמזרח לונדון, והמבנים ההיסטוריים בתוכם הוא שוכן הם חלק מאתר המורשת העולמית של גריניץ' הימית. המוזיאון נחנך ב־1937, ומאז 2012 משתייך לקרן "המוזיאונים המלכותיים, גריניץ'" (Royal Museums Greenwich), המאגדת גם את בית המלכה מן המאה ה־17, מצפה הכוכבים המלכותי ואוניית המפרשים "קאטי סארק".
המוזיאון הוא גוף ציבורי לא־ממשלתי, הנתמך על ידי משרד התרבות, המדיה והספורט. כמו מוזיאונים לאומיים אחרים בממלכה המאוחדת הנתמכים על ידי הציבור, גם המוזיאון הימי הלאומי אינו גובה דמי כניסה, אך הכניסה לרוב התערוכות המתחלפות כרוכה בתשלום.
במרץ 2008 תרם המיליונר הישראלי סמי עופר 20 מיליון ליש"ט לבניית אגף חדש למוזיאון. זוהי התרומה הגבוהה ביותר שניתנה למוסד תרבות באנגליה אי פעם. האגף נבנה בשנת 2012 לציון 75 שנה למוזיאון ונקרא על שמו של עופר.
גוש תפן
ג'יימס דה רוטשילד
ג'יימס (יעקב) ארמנד אדמונד דה רוטשילד (James Armand de Rothschild; 1 בדצמבר 1878 – 7 במאי 1957) היה פוליטיקאי בריטי ממוצא יהודי-צרפתי, בן למשפחת רוטשילד המפורסמת, אוהד הרעיון הציוני, קצין בגדודים העבריים, חבר הפרלמנט של בריטניה, יו"ר פיק"א ונדבן.
קורות חיים.
השנים הראשונות.
דה רוטשילד הוא בנם של אדמונד ג'יימס דה רוטשילד, "הנדיב הידוע" ושל אדלאידה. הוא קיבל את חינוכו הבסיסי בבית הספר התיכוני "לואי דה גראנד" בפריז שבצרפת ובהמשך למד באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1905, לאחר פרעות קישינב, פעל להגשת עזרה לפליטים היהודים שהגיעו לפריז. במקביל קרא לבני משפחת רוטשילד להחרים את רוסיה על מנת להפעיל לחץ על ממשלת הצאר להיטיב את תנאי חייהם של היהודים שם.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה החל לשרת כחייל פשוט בצבא צרפת, אך קיבל מינוי לקצונה בצבא הבריטי, ושירת בארץ ישראל במסגרת "הגדודים העבריים" בגדוד 39 של קלעי המלך בדרגת מיג'ור (רב-סרן). רוטשילד פעל נמרצות לגיוס בני היישוב ופתח מכספו לשכות גיוס ביפו ובירושלים. מאמציו נשאו פרי והיקף ההתנדבות עלה אולם היו 2 מקרים בהם נתקל בהתנגדות היישוב היהודי:
בתום המלחמה שוחרר רוטשילד וחזר לאנגליה ואף זכה לאות השירות המצוין על שירותו זה.
ניהול פיק"א.
בשנת 1919 קיבל אזרחות בריטית, ושלוש שנים אחר כך ירש מאליס דה רוטשילד אחוזה באנגליה בשם אחוזת ודסדון שהייתה שייכת לדודו, הברון פרדיננד דה רוטשילד, שהיה חבר הפרלמנט הבריטי בסוף המאה ה-19. בשנת 1924 הוקמה פיק"א ובראש החברה העמיד הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד את בנו ג'יימס ארמנד דה רוטשילד. החברה קיבלה לידיה את כל הנכסים של הוועדה הארצישראלית של יק"א שהועברו ליק"א על ידי רוטשילד. רוטשילד כיהן כנשיא פיק"א עד יום מותו.
פעילות פוליטית.