קיומו או אי קיומו של הנהר בואנוונטורה היה נושא למחלוקת עד 1843 כאשר ג'ון פרימונט הוביל מסע מחקר מסוכן, שבו שימשו תומאס פיצפטריק (Thomas Fitzpatrick) וקיט קרסון כסיירים, מהנהר קולומביה לסקרמנטו בקליפורניה דרך הסיירה נבדה. באותה תקופה העובדה שהנהר בואנוונטורה לא זרם ממקורותיהם של הנהרות גרין וקולורדו הייתה ידועה לציידי הפרוות ולמורי הדרך, אבל המפות המשיכו להראות אותו ונהרות אחרים הזורמים מאזור ימת המלח הגדולה לים. ב-27 בינואר 1844 כשהגיע לנהר ווקר (Walker River), הוא האמין לזמן קצר שמצא את הנהר האגדי, אבל הייתה זו תוצאה של מדידה שגויה. יומיים אחר-כך הוא גילה את הטעות שעשה והוכיח באופן סופי שנהר הבואנוונטורה אינו קיים. מאוחר יותר, כשגילה שהנהר סאלינס (Salinas River) זורם לאוקיינוס השקט בערך בנקודה שבה המפות מתארות את השפך של הבואנוונטורה, הגיע פרימונט למסקנה שזו היה המקור לאגדה וכינה אותו "ריו דה סן בואנוונטורה".
לאחר שפרימונט הוכיח ששום נהר לא זרם לרוחב אזור האגן הגדול אל האוקיינוס השקט התקשה נשיא ארצות הברית ג'יימס פולק לקבל מסקנה זו. עם זאת, לאחר שהתקבלה הנחת היסוד ששום נהר לא זרם ממזרח למערב לרוחב פנים מערב ארצות הברית הפנו פרימונט וחמיו, הסנטור תומאס הארט בנטון (Thomas Hart Benton; 1858-1782) את שאיפותיהם להנחת מסילת הברזל הטרנס-קונטיננטלית הראשונה, שהושלמה ב-1869, אחרי מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בשנים 1846–1848 ומלחמת האזרחים האמריקנית.
Trafalgar (אלבום)
Trafalgar (טרפלגר) הוא האלבום התשיעי של להקת בי ג'יז. האלבום הוקלט בתחילת שנת 1971 ויצא תחילה בספטמבר 1971 בארצות הברית ולאחר מכן בנובמבר 1971 בבריטניה. על אף שאין קשר תוכני בין השירים, נחשב האלבום לאלבום קונספט הודות לצליל האחיד של השירים. האלבום מסתיים בשיר "Walking Back to Waterloo" המתייחס במרומז לקרב טרפלגר, שציור המתאר את הקרב המפורסם מתנוסס על עטיפת האלבום. זהו אלבומם היחיד של הבי ג'יז בו מופיע קרדיט שווה למתופף ג'ף ברידג'פורד יחד עם שאר שלושת האחים גיב. בשונה ממהדורת האלבום שהופצה בכל העולם, כללה המהדורה שהופצה בארצות הברית שני שירים נוספים שלא הופיעו מאוחר יותר באף מהדורה של האלבום.
האלבום הצליח בארצות הברית באופן בינוני אך השיר How Can You Mend a Broken Heart? הגיע למקום הראשון במצעדים בארצות הברית. הבלדה Israel יצאה כסינגל בהולנד, שם הגיע השיר במצעדים למקום ה-22.
תל ארביד
תל ארביד הוא אתר ארכאולוגי השוכן באגן הניקוז של נהר חבור במחוז אל-חסכה בסוריה. האתר שוכן 45 ק"מ דרומית לתל מוזאן, האתר שבו שכנה העיר העתיקה אורקש.
היסטוריה.
המידע על האתר מקורו בחפירות הארכאולוגיות. הממצאים הארכאולוגיים מראים שתקופת הזוהר והשגשוג של היישוב באתר התרחשה באלף השלישי לפנה"ס.
האתר היה מיושב בהרחבה במהלך התקופה השושלתית הקדומה במסופוטמיה , החל מ-2900 לפנה"ס, בעיקר בתקופה שבין 2900–2600 לפנה"ס, המקבילה לתקופה הארכאולוגית נינוה V. השרידים הארכאולוגים מתקופה זאת מכסים כמעט את כל האתר. ההתיישבות באתר המשיכה לתקופה מאוחרת יותר, בין השנים 2600–2350 לפנה"ס.
אתרים אחרים באזור אגן נהר החבור שהם בני זמנם של אתר זה הם המוקאר ותל שאע'ר בזאר.
האתר היה מיושב בתקופות מאוחרות יותר לסירוגין, בתקופה האכדית (2350–2150 לפנה"ס לערך), תקופת מיתני (המאה ה-16 עד המאה ה-13 לפנה"ס), התקופה הנאו-בבלית (סוף המאה ה-7 עד סוף המאה ה-6 לפנה"ס) והתקופה ההלניסטית.
ארכאולוגיה.
האתר כולל תל ראשי גדול ועוד ארבע תלוליות קטנות בשטח כולל של 380 דונם. הנקודה הגבוהה באתר היא 30 מטר לערך. הממצאים הארכאולוגיים בתל הראשי כוללים ממצאים מהתקופה השושלתית הקדומה, האכדית ומיתני. בשכבה של "נינוה V" נמצאו שני מבנים מונומנטלים.
החפירות הראשונות באתר נעשו בין השנים 1934–1936 על ידי צוות של המוזיאון הבריטי בראשותו של הארכאולוג הבריטי מקס מלוואן. ממצאים שנחפרו בעונות חפירה אלה הועברו למוזיאון הבריטי, למכון לאוספי ארכאולוגיה של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון, למוזיאון אשמוליאן באוקספורד ולסוריה.
ב-1990 נעשה באתר סקר ארכאולוגי על ידי ברטיל ליונט מהמרכז הלאומי למחקר מדעי בפריז. ב-1996 החלה באתר חפירה חדשה בצוות משותף פולני וסורי, בראשותם של פיוטר בילינסקי (Piotr Bieliński) מהמרכז הפולני לארכאולוגיה של המזרח התיכון באוניברסיטת ורשה וד"ר אחמד סרייה (Ahmad Serriyeh) מאוניברסיטת דמשק. החפירות הארכאולוגיות נמשכו עד עונת 2010. בשנת 2000 הצטרפה אליהם משלחת משותפת אוסטרית-אמריקאית מאוניברסיטת וינה.
נמל התעופה חברובסק
נמל התעופה חברובסק-נובי (ברוסית: Аэропорт Хабаровск-Новый) הוא נמל תעופה בינלאומי השוכן ליד העיר חברובסק שבמחוז חברובסק, רוסיה. הנמל מהווה בסיס פעולה מרכזי משני של חברת אארופלוט במזרח הרחוק הרוסי.
היסטוריה.
נמל התעופה נבנה ב-1938 עם התנועה האווירית הגוברת בברית המועצות בשנות ה-30. ב-1953 נחנך מסלול נחיתה באורך 2,500 מטר. ב-21 במרץ 1954 נכנס לשימוש טרמינל נוסעים בעל קיבולת של 400 נוסעים בשנה. ב-1964 נחנך טרמינל חדש. ב-1970 קיבל נמל התעופה סטטוס בינלאומי והשלים את טיסת הצ'רטר הבינלאומית הראשונה, לאוסקה שביפן: על המטוס היו המשתתפים של התערוכה הבינלאומית אקספו 70'.
סטרטין
סטרַטין (באוקראינית: Стратин, ביידיש: סטרעטין, בפולנית: ׁStratyn) היא עיירה קטנה באוקראינה, בעבר בלב חבל 'הלישנה' שבמרכז גליציה, וכ-80 ק"מ דרומית ללבוב, בירת גליציה תחת הממשל האוסטרו-גרמני. לפני השואה היו רבים מתושביה יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה בשנת 1921 נרשמו בה רק 321 נפשות, והיא הייתה הקטנה בעיירות שבמחוז זה. מעיירה זו יצאה חצר חסידות סטרטין (משפחות ברנדווין ולנגנר) שהשפיעה רבות על יישובי היהודים בסביבה. תושבי סטרטין נרצחו בשואה, ועל חלק מבית הקברות היהודי בעיירה הוקמה כנסייה. מבנה ה"אוהל" (מבנה הנצחה מעל קברים יהודיים חשובים) ובו שלשה קברים של ראשי חסידות זו הוקם מחדש לאחר התפרקות ברית המועצות.
העיירה מחולקת משני עברי נהר, השכונה מצפון נקראה "הכפר" סטרטין, ומדרומו "העיר". העיירה נמצאת כ-12 ק"מ מערבית לרוהטין. באוכלוסייתה נרשמו 561 משפחות בשנות ה-2000 המוקדמות.
היסטוריה.
אזכור ראשון של העיירה נמצאת בספר חוקי גליציה משנת 1464. ב-13 באוקטובר 1671 קיבלה מעמד עיירה רשמית.
משנת 1365 ועד 1772 המקום היה תחת שלטון הממלכה הפולנית, ומשנה זו ועד סוף מלחמת העולם הראשונה העיירה הייתה בידי הממלכה האוסטרו הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה משנת 1918 ועד 1932 סטרטין חזרה להיות תחת שלטון פולין העצמאית.
בסוף שנת 1939 עברה העיירה לידי השלטון הסובייטי תחת ברית המועצות וכשנתיים אחר כך בשנת 1941 נכבשה בידי גרמניה. בשנת 1944 חזרה ונכבשה בידי ברית המועצות והייתה תחת שלטונה עד התפרקותה של ברית המועצות בשנת 1991, ומאז העיירה תחת שלטון .
בשנת 1921 נרשמו באוכלוסייתה רק 373 משפחות, והיא הייתה הקטנה בעיירות שבחבל סטניסלבוב (רשמית: חבל איוואנו-פרנקיבסק). לקראת תום השלטון הפולני בספטמבר 1932 החליט שר הפנים להסיר ממנה את מעמדה כעיירה רשומה.
בראשית שנות ה-2000 נרשם שאוכלוסיית סטרטין מונה 561 נפשות. ככל הידוע אין בה יהודים.
יהודי סטרטין.
לפני מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1765 מנו יהודי סטרטין 83 גברים ו-12 ילדים.
בשנת 1880 היו 593 תושבים יהודים (73% מהאוכלוסייה 840 תושבים ב-143 בתים). האחרים היו: 192 רותנים ו-19 פולנים.
עשרים שנה מאוחר יותר בתחילת המאה ה-20 נמנו רק 97 בתים ו-694 תושבים ומתוכם רק 413 יהודים שהיוו 59.5% מן האוכלוסייה.
הרב יהודה צבי ברנדויין (הראשון) תלמידו של רבי אורי מסטרליסק (המכונה השרף מסטרליסק) הקים את חצר חסידות סטרטין בעיירה. חסידות זו הפכה מרכזית בגליציה. קיימים מסמכים של הממלכה האוסטרו-הונגרית בדבר תלונה של יהודים משכילים מן העיירה טרנופול נגדו, המאשימים אותו במרמה ומצג שווא, בעניין הקמיעות והברכות שהוא חילק לחסידיו.
בשנת ה'תרכ"ו 1865 נכדו רבי נחום מונה לרב העיירה בגיל 18 בלבד. שנים אחדות לאחר מכן נדד לעיירה בורשטיין ושם נודע כמקובל ומחבר ספרי קבלה.
במלחמת העולם הראשונה ואחריה.
בעת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה המשיכה הירידה במספר האוכלוסין, נמנו 373 תושבים בלבד, מתוכם 151 היו יהודים, המהווים 41% מן האוכלוסייה בלבד.
בשואה.
בשנת 1939 עם כניסת הסובייטים לעיירה, המחולקת לשניים נרשמו כאוכלוסייה בסטרטין 'העיר' 460 נפשות ביניהן 150 יהודיות ו-310 אוקראיניות. באותו הזמן ב'כפר' בצידו השני של הנהר נרשמו 1820 נפשות, ביניהן: 1710 אוקראיניות, 90 נוצרים קתולים ('לאטיניים'), ו-20 יהודים.
בפנקס הקהילות מסטרטין נרשמו 155 יהודים. אין ניצולים מקהילה זו, ולכן גורלם המדויק אינו ידוע.
חסידות סטרטין.
חצר חסידות סטרטין (ביידיש סטרעטין) הוקמה כאמור בידי רבי יהודה צבי מסטרטין. בדורות שלאחר מכן עיקר אדמור"י החסידות וחצרותיה נדדו לעיירות בורשטיין ומקומות אחרים. בתי מדרש של החסידות היו בכל העיירות בסביבת רוהטין ולבוב, וביניהם: בוטשץ' (עיירתו של ש"י עגנון), אוזרוב ועוד.
בימינו קיימות כמה חצרות חסידיות המונהגות בידי צאצאי חסידים אלו, בירושלים, ביישוב אור-הגנוז ליד צפת, ובניו יורק שבארצות הברית. כולן מאופיינות בלימוד קבלה אינטנסיבי, ואלו בארץ היו קשורים משפחתית ותרבותית לרב אשלג ושיטתו בלימוד הקבלה.
סלוגן (הרלדיקה)