הספרייה שוכנת בבניין בן שלוש קומות, שתי הקומות הראשונות בבניין משמשות לאחסון הספרים והקומה השלישית משמשת כמשרד, חדר קריאה (בו ניתן להזמין ספרים שונים ולערוך צילומים), ואולם תצוגה בו מתקיימת תערוכה מתחלפת של פריטים מאוצרות הספרייה. בחדר נוסף עובדים צוות המהדירים העורכים את כתבי אדמו"רי חב"ד ומכינים אותם לדפוס. במאי 2014 נרכש הבניין הסמוך לספרייה כדי להרחיב את מבנה הספרייה אליו.
בספרייה ישנם ספרים מודפסים וספרים דיגיטליים, מוזיקה, קלטות, כתבי עת, מפות, ארכיונים גנאלוגים, מדריכי עסקים, והיסטוריה מקומית שיש להם שייכות לעם היהודי וההיסטוריה שלו.
בשנת תשע"ה (2015) נרכש בית מגורים סמוך לספרייה על מנת להרחיבה. משרדו של הרב יואל כהן, בו הוא ערך את ספר הערכים, שכן בקומה הראשונה של בית זה. בשלהי 2018 התחילו לשפץ על מנת להרחיב לבית הנוסף. בה' בטבת ה'תשפ"ב נחנך האגף החדש.
מדורים בספריה.
בספרייה יש מעל 250,000 כותרים, חלק גדול מהם עתיקים ונדירים ביותר, דפוסי-ערש והוצאות ראשונות, ששוויים נאמד בעשרות אלפי דולרים. מתוכם, כמאתיים אלף ספרים בעברית וביידיש, וכחמישים אלף בשפות אחרות. בולט ביניהם הוא אוסף ההגדות של פסח שיש בו כאלפיים הגדות מכתבי יד ודפוסים נדירים חלקם עותק יחיד בעולם.
בין הספרים הנדירים ביותר, נמצא "סידור הבעל שם טוב" המוחזק במקום שמור, ואין לאיש גישה אליו, מלבד לספרן הראשי. באדר א' תשפ"ב העלתה הספרייה סריקה של הסידור לאתר הספרייה.
בספרייה נמצאים כיום יותר משלשת אלפים כרכים כתבי-יד. עיקרו של האוסף הוא כתבי-יד של תורת חסידות חב"ד. יותר ממאה מהם כתובים בכתב יד אדמו"רי חב"ד ליובאוויטש. באדר א' תשפ"ב העלתה הספרייה לאתר הספרייה סריקה של 3,000 כרכים מאוסף כתבי היד של הספרייה
בנוסף יש בספרייה ארכיון שבו כמאה אלף מכתבים ומסמכים משבעת אדמו"רי חב"ד, חלקם מגניזת חרסון.
בגנזך הספרייה שמורים פריטי יודאיקה, כתובות, תמונות, ציורים, ועוד. כמו כן חפצים ותשמישי קדושה כמו תפילין, מגילות-אסתר וכדומה של צדיקים שונים ובעיקר של אדמו"רי חב"ד ואוסף של אלפי חפצי ערך, ציורים, פיסולים ועבודות מיוחדות ששלחו לרבי מליובאוויטש חסידיו ומעריציו, מפתחות מדליות ומגילות כבוד שנשלחו אליו על ידי אישי ציבור, באב תשע"ח זה עלה לאתר הספרייה
באב תש"ף עלה לאתר הספרייה מדור "ספר החסידים" ובו כרטסת עם פרטים אישיים שמילאו חסידי חב"ד ותלמידי ישיבות חב"ד, וכמה מידידי חב"ד בסביבות שנת תשכ"ג ולאחריהם.
הוצאה לאור ופרסומים.
מערכת "אוצר החסידים" של הוצאת "קה"ת", ערכה והוציאה לאור למעלה ממאתים כרכים מספרי חסידות חב"ד על פי כתבי היד, חלקם מעותק יחיד, שבספרייה, או מהערות בכתב יד שנרשמו על ספרים שבאוסף. המכתבים והמסמכים השמורים בארכיון הספרייה היו הבסיס לסדרת הספרים "אגרות קודש" - מכתבי אדמו"רי חב"ד, וסדרת הספרים "תולדות חב"ד" - פרקים בהיסטוריה של התנועה.
במשך כעשור (תשל"ז-תשמ"ו) יצא לאור כתב העת קובץ "יגדיל תורה" בימה לפרסום אוצרות הספרייה ודיון בהם. בשנת תשס"ט התפרסם חומר נוסף בספר "מבית הגנזים".
תערוכות מתחלפות.
בשנת תשנ"ד (1994) פתחה הספרייה אולם תצוגה לציבור הרחב. בתערוכה המתחלפת מדי 18 חודש מוצגים פריטים מאוצרות הספרייה בנושא מסוים. לדוגמה, ב־2013 הנושא היה 'מפתחות ערים ותעודות כבוד' שנמסרו לרבי מליובאוויטש, ביניהם "מדליית הזהב של הקונגרס" ועוד.
מקיץ תשע"ד (2014) עד אלול תשע"ה (ספטמבר 2015) נושא התערוכה היה 'גנזי ספרים' - ספרים מערש הדפוס העברי, כתבי יד עתיקים בני מעל 1,000 שנה דפוסים ראשונים מהתנ"ך, תלמוד, זוהר, רמב"ם ועוד. התערוכה בנויה מ-14 נושאים. הוצג בה דף מאחד הספרים הראשונים בעולם שנדפסו, והספר העברי הראשון המתוארך שנדפס - רש"י על התורה. בשנת תשע"ו פרסם מנהל הספרייה הרב שלום בער לוין ספר בשם "תערוכות הספרייה" - סקירה של 15 תערוכות ספריית חב"ד
אוסף שניאורסון במוסקבה.
"אוסף שניאורסון" הוא חלק מספריית אדמור"י חב"ד הכולל יותר מ-12 אלף כותרים של ספרים וכתבי יד. האוסף הופקד על ידי שלום דובער שניאורסון, האדמו"ר החמישי של חב"ד בזמן מלחמת העולם הראשונה בידי שלטונות רוסיה דאז. תקופה לא ארוכה אחר כך כאשר הקומוניסטים עלו לשלטון, הולאם האוסף על ידם. בהמשך שלח את בנו האדמו"ר השישי להוציא את הספרים, אך הרוסים מנעו זאת.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 עם התפרקות ברית המועצות, המשיך הרבי מליובאוויטש את המאמצים להשבת האוסף לספריית חב"ד. במשך השנים נעשו על ידי חסידיו פעולות שונות כדי שממשלת רוסיה תשיב את האוסף לחב"ד (בדרכים דיפלומטיות בתוך רוסיה, דרך הסנאט האמריקאי ובתי משפט בינלאומיים), אך בפועל סירבו הספרייה במוסקבה והשלטונות להעביר את הספרים למרות פסק דין של בית משפט ברוסיה המורה כי האוסף שייך לחב"ד.
בשנת 2000 הזמינה ספריית מוסקבה את הרב לוין לזהות את הספרים מאוסף שניאורסון שברשותה ובמשך כמה שבועות זיהה בעזרת ספרני הספרייה 4,300 ספרים מהאוסף עליהם הודבקה מדבקה "אוסף ליובאוויטש". לדבריו בספרייה נמצאים עוד אלפי ספרים מאוסף שניאורסון המופיעים בקטלוג המקורי שנרשם בליובאוויטש בשנת תרע"ד (1914) אך לא הרשו לו לזהות אותם.
בסביבות 2005 נפתח משפט בבית משפט פדרלי בארצות הברית המתנהל עד היום. ממשלת רוסיה סירבה לשלוח נציג למשפט, בטענה כי לבית המשפט אין סמכות לדון בעניין, והדיון נערך במעמד צד אחד.
ב-5 באוגוסט 2010 הורה בית המשפט הפדרלי בארצות הברית לממשלת רוסיה להעביר בתוך 30 יום את כל כרכי ספריית שניאורסון הנמצאים בספריות הציבוריות במוסקבה לידי תנועת חב"ד. ההחלטה גרמה למתח דיפלומטי בין ארצות הברית ורוסיה ולהימנעותה של רוסיה מלאשר לאונייה בבעלות הממשלה מלעגון בארצות הברית מחשש כי תעוקל.
ב-2012 הוציא בית המשפט צו בו הוא מחייב את רוסיה לשלם 50 אלף דולר על כל יום שהספרים לא הושבו.
בתחילת 2013 החליטה ממשלת רוסיה בהחלטה חד צדדית, למרות תוצאות המשפט בארצות הברית, כי היא תעביר את הספרים לידי חב"ד ברוסיה והם יופקדו במוזיאון היהודי במוסקבה שקם באותה שנה. בחודש אפריל הודיע הממשל הרוסי כי בכוונתו להעביר את האוסף למוזיאון בשלבים, בשלב ראשון 500 ספרים, ועד סוף 2013 כ-4500 ספרים, שכבר מזוהים כחלק מהאוסף, ולאחר מכן ימיינו ויעבירו את כל השאר.
ב-13 ביוני 2013 כינס נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, מסיבת עיתונאים בה נכחו שלוחי חב"ד ברוסיה בה הודיע רשמית על העברת הספרים למוזיאון היהודי במוסקבה, אחריו דיבר הרב בערל לאזאר ואמר שהמטרה הסופית היא שהספרים יגיעו למקומם בספריית חב"ד בניו יורק. בתגובה הודיע מנהל ספריית חב"ד בניו יורק כי הספרים חייבים לחזור למקומם האמיתי בניו יורק ולא להישאר ברוסיה.
בתחילת יולי העבירה רוסיה בפועל את 500 הספרים הראשונים למוזיאון. ביניהם היה כתב יד של הספר שפת אמת על סדר נשים וסדר נזיקין שנחשב כאבוד עד למציאתו.
באפריל 2014 סיימה ספריית מוסקבה, להעלות לאתר האינטרנט שלה 4,300 ספרים מאוסף שניאורסון שברשותה. לפני שהעבירה את כתבי היד, המסמכים והספרים למוזיאון היהודי, היא סרקה והעלתה אותם לאתר האינטרנט שלה. ספרים אלו זוהו בשנת 2000 על ידי לוין כחלק מאוסף שניאורסון. לפי שלום בער לוין מנהל הספרייה בניו יורק, לא היה ידוע כלל על קיומם של חלק מכתבי יד אלו.
בין הפריטים הנדירים שנסרקו והועברו למוזיאון נמצא דפוס ראשון של סידור אדמו"ר הזקן, זהו עותק יחיד בעולם שידוע מדפוס זה. כמו כן נסרקו כתבי יד שונים (כגון קטלוג בכתב יד אדמו"ר הריי"צ מספרי אביו אדמו"ר הרש"ב, מכתב של הרבי הרש"ב אל הרב חיים הלוי סולובייצ'יק) ועוד.
קישורים חיצוניים.
אוסף שניאורסון במוסקבה:
ויקטור נוימן
ויקטור נוימן (Victor Neumann; נולד ב-28 באוקטובר 1953) הוא היסטוריון רומני ממוצא יהודי.
קורות חיים.
נולד בעיר לוגוז', במחוז טימיש, בחבל באנאט שברומניה. גדל בעיר אראד ובעיירות טליאגד ואינאו בחבל קרישאנה או פרטיום. אביו יהודי ואמו בת להורים רומנים יוונים-קתוליים. אחרי לימודים תיכוניים בעיר אינאו, סיים תואר ראשון באוניברסיטת קלוז'. בשנת 1992 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת בוקרשט על עבודה בנושא "לידת הרעיונות המודרניים במרכז ודרום מזרח אירופה". נוימן הוא פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת וסט של טימישוארה ובשנים 2021-2013 כיהן כמנהל המוזיאון לאמנות של טימישוארה. הוא נחשב למומחה בתחום התרבותי-אינטלקטואלי של ההיסטוריה של מזרח אירופה ומרכזה. מוקד עבודתו ברב תרבותיות ובבינתרבותיות. רבות מעבודותיו עוסקות בהיסטוריה של יהדות רומניה, בהיסטוריה של האנטישמיות ובקשריהם עם הלאומיות.
נוימן מילא מספר תפקידי פרופסור-אורח באוניברסיטאות שונות ובהן: האוניברסיטה הקתולית של המערב (באנז'ה); אוניברסיטת אמורי באטלנטה; אוניברסיטת ג'ורג'יה באת'נס; במרכז הלאומי להשתלמויות ביחסי חוץ; באוניברסיטת וינה; וכמשתתף בתוכנית פולברייט, באוניברסיטה הקתולית של אמריקה.
דיסקוגרפיה של אבריל לאבין
הקו האדום (סרט)
הקו האדום (באנגלית: The Thin Red Line) הוא סרט מלחמה הוליוודי משנת 1998, בבימויו של טרנס מאליק. הסרט מציין את חזרת מאליק לתעשיית הסרטים ההוליוודית, לאחר היעדרות של שני עשורים.
הפקה.
הסרט מספר את סיפור קרב גוודלקנל, אשר התרחש באיי שלמה, כחלק מן המערכה באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, בין כוחות אמריקניים ליפניים. הסרט מתמקד בקרב יבשתי של אחת מן הפלוגות האמריקניות.