ילנה בלובה היא בוגרת תוכנית האלמנות השחורות של הממשלה הסובייטית, שהוקמה בתקופת המלחמה הקרה במטרה להכשיר מרגלות קטלניות בשירות המשטר. התכנית כללה בתוכה אימונים פיזיים ומנטליים לצד ניסויים ושיפורים ביוכימיים - אולם ילנה בלובה, שהכשרתה החלה בסוף שנות ה-70, עברה רק את תוכנית האימונים הפיזית. אף על פי כן, היא הייתה לראשונה שעקפה את תוצאותיה של נטשה רומאנובה, המרגלת המפורסמת ביותר שיצאה משורות התכנית, ונודעת כ. ילנה הוכרזה כאלמנה שחורה אחרי הירצחו של מאמנה הראשי, ונשלחה לחקור את ההתנקשות בחייו, בלי לדעת שהוא נרצח בידי מנהלי התכנית כחלק משרשרת אירועים שנועדה להבטיח את מקומה כאלמנה השחורה הבאה. ילנה, שראתה בנטשה כיריבה, התנדבה מרצונה למשימה שנועדה לעמת ביניהן, אך המפגש ביניהן לא התפתח לכדי קרב אלים. נטשה, שראתה בילנה כאחות קטנה, דחקה בה לטפח ולהתגאות בזהותה הייחודית מאשר לשמש ככלי בידי הממשל. בתום שרשרת מניפולציות ואירועים שהופעלה בידי נטשה מאחורי הקלעים כדי להראות לילנה את הקשיים והעוולות שבעסקי הריגול, החליטה ילנה לפרוש מרצונה לקובה, שם עבדה כאשת עסקים ודוגמנית.
בשלב מאוחר יותר חזרה ילנה למקצוע כסוכנת ארגון הביון S.H.I.E.L.D, ונעשתה מעורבת בכריית ויברניום בארץ הפראית. בהדרגה החלה ילנה, בסיוע סוכני S.H.I.E.L.D עריקים ומוטאנטים מהארץ הפראית, לעסוק בכריית ויברניום לא חוקית והברחתו - ומתוך חשש להפרעה מצד קבוצת האוונג'רס, שכרה את אלקטרו לגרום לבריחה המונית של נבלי-על מכלא הרפסודה, כדי להסיח את דעתם של ולהחזיר את סאורון לארץ הפראית. הבריחה ההמונית גרמה להיווצרות קבוצת האוונג'רס החדשים, שעקבו אחר מסלולו של סאורון ונכנסו לעימות איתו ועם אנשיו. אחרי שהביסו את המוטאנטים מהארץ הפראית החלו האוונג'רס לחקור את סאורון בדבר מעורבותו בפרויקט, אך הוא נורה ולכאורה נהרג בידי ילנה, שהובילה את סוכני S.H.I.E.L.D העריקים למאבק באוונג'רס. בעיצומו של קרב נגד ספיידרוומן הותקפה ילנה בידי סאורון הזועם, שנשף עליה אש והותיר בה כוויות וצלקות מרובות. היא נלקחה משם בידי דמות מסתורית, שהציעה לה לנקום באוונג'רס. היא עברה ניסויים גנטיים בידי ארגון הידרה, ותודעתה הועברה בסיוע ארגון A.I.M לגרסה חדשה של אנדרואיד סופר-אדפטויד, בעל יכולת חיקוי כוחות-על. היא נשלחה לתקוף את חתונתם של לוק קייג' וג'סיקה ג'ונס, הובסה במאמץ משולב של כל גיבורי-העל הנוכחים, והושמדה מרחוק בידי מנגנון השמדה עצמית כדי למנוע ממנה להעביר מידע.
לאחר מכן נצפתה ילנה, משוקמת בגופה האנושי, חברה בקבוצת פורעי החוק "ונגארד" ובקבוצת ת'נדרבולטס המחודשת של נורמן אוסבורן. למעשה הייתה זו נטשה, שהתחזתה לילנה כדי לשמש כסוכנת כפולה עבור ניק פיורי, ולמעשה גילתה כי היה זה אוסבורן שתמרן אותה להצטרף לקבוצה כדי לבצע עבורו את העבודה השחורה. אחרי בריחתה של נטשה, גילה אוסבורן לנגע העולם התחתון כי ילנה האמיתית מצויה בתרדמת. היא הוצאה מהתרדמת בידי המועצה העליונה של ארגון A.I.M, ומונתה לשרה לענייני פנים כסופר-אדפטויד. היא נחשבה למתה במהלך משימת חילוץ של האוונג'רס הסודיים, אך הופיעה פעם נוספת אחרי מותה של נטשה בידי כפיל מרושע של קפטן אמריקה במהלך אירועי "אימפריה סודית". היא לכאורה חזרה לזהות האלמנה השחורה, והחלה לחסל את שאריות ארגון הידרה תוך כדי בריחה מידי הוקאיי וחייל החורף - אולם למעשה התגלה שמאורעות אלו בוצעו בידי שני שיבוטים של ילנה, שבעצם הופעלו בידי שיבוט של נטשה, כאשר כולם נוצרו בידי תוכנית האלמנות השחורות. ילנה האמיתית נהרגה בידי כפילתה של נטשה, כדי שיהיה אפשרי להתחזות אליה.
את דמותה של ילנה בלובה בסרט היקום הקולנועי של מארוול "האלמנה השחורה" מגלמת השחקנית פלורנס פיו, ששבה לגלם את הדמות בסדרת הטלוויזיה "הוקאיי" של שירות הסטרימינג דיסני+.
יחסי צרפת–קמבודיה
יחסי צרפת–קמבודיה הם היחסים הדו-צדדיים בין קמבודיה לצרפת. קמבודיה הייתה מדינת חסות של צרפת בין 11 באוגוסט 1863 ועד 9 בנובמבר 1953. המלך נורודום התקרב לצרפתים בשנת 1861 בניסיון לעצור את ניסיונות תאילנד ווייטנאם לכבוש את אדמת קמבודיה.
היסטוריה.
הסכם נחתם בשנת 1863 על ידי המלך נורודום ואושר על ידי מקבילו נפוליאון השלישי. קמבודיה הפכה רשמית למדינת חסות של האימפריה הצרפתית ב-11 באוגוסט 1863. קמבודיה קיבלה את עצמאותה בנובמבר 1953, הודות לנסיך נורודום סיאנוק.
צרפת וקמבודיה נהנות מיחסים קרובים, הנובעים בחלקם מימי הפרוטקטורט הצרפתי ובחלק מהתפקיד שמילאה צרפת בחתימת הסכמי השלום בפריז בשנת 1991, אשר הוגברו עוד יותר על ידי השפה הצרפתית. יחסים אלה מסתגלים בהדרגה להשתלבותם ההולכת וגדלה של קמבודיה בסביבתה האזורית והתקדמותה לקראת מעמד של מדינה עם הכנסה בינונית, בתקווה עד 2020. "מסמך התמצאות ושיתוף פעולה" שנחתם בשנת 2010, מנחה את שיתוף הפעולה של המדינות למטרה הבאה: "תמיכה בצמיחה כלכלית ויצירת מקומות עבודה בקמבודיה על ידי פיתוח הון אנושי וקידום השקעות פרטיות בצרפת".
נשיא צרפת שארל דה גול ביקר בקמבודיה בשנת 1966 והתקבל על ידי הנסיך נורודום סיאנוק.
סיוע צרפתי.
צרפת הייתה חלק מרשות המעבר של האו"ם בקמבודיה.
הגירה.
בצרפת קיימת את אחת מקהילות הפזורה הקמבודיות הגדולות ביותר מחוץ לארצות הברית, בעיקר בשל הפליטים שנמלטו מקמבודיה שנמלטו מהקמר רוז' בשנות ה-70. נכון לשנת 2015 גרים בצרפת כ-80,000 קמבודים. מסעדה קמבודית בשם "Le Petit Cambodge" הייתה בין אתרי הפיגועים בנובמבר 2015, אם כי לא ברור אם קמבודים היו בין ההרוגים.
סייה קוליסי
סייאמטנדה קוליסי (Siyamthanda Kolisi; נולד ב-16 ביוני 1991) הוא שחקן רוגבי דרום אפריקאי, המשמש כקפטן נבחרת דרום אפריקה ברוגבי , ושחקנה של קבוצת הרוגבי הסטורמרס . קוליסי בדרך כלל משחק כחלוץ אגף. קוליסי מונה לקפטן הנבחרת הדרום האפריקאית ב-2018, והפך לאיש השחור הראשון שממלא תפקיד זה. קוליסי הוביל את הנבחרת לניצחון בגמר גביע העולם ברוגבי 2019 לאחר שגברו על אנגליה. בדצמבר 2019, קוליסי נבחר לרשימת 100 האפריקאים המשפיעים ביותר של המגזין ניו אפריקן .
חיים האישיים.
סייה קוליסי, או בשמו המלא סייאטמנדה קוליסי, נולד ב-16 ביוני 1991, בדרום אפריקה. אימו של קוליסי, פקאמה, הייתה בת 16 כאשר סייה נולד. אביו, פז'קלה, היה בשנת הלימודים האחרונה שלו בתיכון. אימו של קוליסי נפטרה כאשר היה בן 15, והותירה את סבתו, נולולמיל, לגדלו. קוליסי גדל בעיירה זוויד הענייה, הסמוכה לעיר פורט אליזבת, בה חווה ילדות קשה של עוני ומחסור. בגיל 12, הוא השתתף בטורניר נוער ברוגבי בעיר מוסל ביי , בו הוא בלט במיוחד והרשים את הצופים הרבים. לאחר טורניר זה, הוצעה לו מלגה בבית הספר "גריי ג'וניור" שבעיר פורט אליזבת. את לימודיו התיכוניים הוא העביר בתיכון "גריי" היוקרתי מאוד בזכות המלגה שנתנה לו, כשהוא משחק בתפקיד קבוע בקבוצת הרוגבי של התיכון. בין השנים 2007–2009 קוליסי היה חלק ממערך הנוער בקבוצת הרוגבי Eastern Province Elephants, קבוצת רוגבי אזורית המשתתפת במספר תחרויות במדינה. בנוסף, הוא ייצג את נבחרת דרום אפריקה הלאומית מתחת לגיל 18 במשך שנתיים ברציפות.
קריירה.
ההופעה הראשונה של קוליסי כשחקן מקצועי הייתה כשחקן בקבוצת Western Province, במשחק מול ה-Golden Lions, במהלך אליפות Vodacom Cup בשנת 2011. הוא הצטרף כשחקן באופן פורמלי באליפות ה-Currie Cup והשתתף ב-13 משחקים בהם הבקיע 4 שערים, כולל הבעיטה המכרעת במשחק מול היריבים המושבעים של קבוצתו ה-Blue Bulls.
בשנת 2012, הצטרף קוליסי לקבוצת הרוגבי המקצועית ה-Stormers ובלט מיד עם 16 הופעות לאורך העונה. במחצית השנייה של אותה שנה נפצע קוליסי, דבר שהגביל אותו להופעה אחת בלבד באליפות Currie Cup 2012 בה זכתה קבוצתו באליפות.
בשנה שלאחר מכן, קוליסי חזר לשחק ושמר על מקומו בהרכב של קבוצתו, על אף התחרות הרבה מול החלוצים האחרים בקבוצה. באותה שנה הוא השתתף ובלט מאוד ב-13 משחקים, חשיפה זו הובילה אותו להכרה בינלאומית כשחקן רוגבי מוביל. ביוני 2013, הוא הצטרף לנבחרת הרוגבי הלאומית ה"ספרינגבוקס". עקב ההכנות של הנבחרת הלאומית לאליפות הרוגבי 2013, קוליסי הוגבל לשחק שלושה משחקים בלבד עבור קבוצתו ה-Western Province במהלך אליפות 2013 Currie Cup, ולא יכול היה למנוע את הפסדם ל-Sharks בגמר האליפות.
קוליסי נבחר לתפקיד הקפטן של קבוצתו ב-20 בפברואר 2017. ב-25 במאי 2018 הוא נבחר כקפטן הנבחרת הלאומית – השחקן השחור הראשון בתפקיד ב-126 שנות ההיסטוריה של הנבחרת.
קריירה בינלאומית.
קוליסי היה חבר בקבוצת הצעירים מתחת לגיל 20 של דרום אפריקה שהתחרתה בשנים 2010 ו-2011 בליגה הצעירים העולמית. ההופעה הראשונה שלו במדי הנבחרת הדרום אפריקאית הייתה ב-15 ביוני 2013 במשחק נגד סקוטלנד. קוליסי החליף את השחקן בוטה ארנו, שנפצע בדקה החמישית של המשחק, וזכה בתואר איש המשחק לאחר שהוביל את קבוצתו לניצחון 30–17. קוליסי השתתף ב-9 משחקי נבחרת נוספים בשנת 2013 וביסס את מעמדו כחבר קבוע בנבחרת. קוליסי שיחק בנוסף בשני משחקים באליפות הרוגבי העולמית לשנת 2015 כשחקן בנבחרת דרום אפריקה, מול נבחרות יפן וסמואה.
קוליסי כיהן כקפטן של נבחרת דרום אפריקה באליפות הרוגבי העולמית בשנת 2019 שהתקיימה ביוקואמה ביפן, בה ניצחו את אנגליה 32–12 בגמר וזכו בגביע. קוליסי הוא הקפטן השחור הראשון שהוביל נבחרת לניצחון באליפות העולם ברוגבי .
בית החולים המרכזי של ווהאן