בשנת 1949, אד קריין (בילי בוב תורנטון) הוא ספר בעיירה סנטה רוזה, קליפורניה. הוא נשוי לדוריס (פרנסס מקדורמנד), מנהלת חשבונות עם בעיית שתייה, ועובד במספרה השייכת לקרוב משפחתו פרנק. לקוח בשם קרייטון טוליבר (ג'ון פוליטו) אומר לאד כי הוא איש עסקים אשר מחפש משקיעים שישקיעו 10,000$ על מנת לפתח טכנולוגיה חדשה של ניקוי יבש. אד מחליט להשקיע את הכסף על ידי סחיטת הבוס של דוריס באופן אנונימי, אשר שמו הוא "ביג דייב" ברוסטר (ג'יימס גנדולפיני), שבו הוא חושד בניהול רומן עם דוריס. דייב מועל כסף מחנות הכלבו שלה בשביל ההשקעה. בסופו של דבר, דייב חושד באד, ואד פוצע אותו אנושות עם סכין, ולבסוף הוא נפטר.
המשטרה עוצרת דוריס בחשד למעילה ורצח של דייב. למרות שאד שוכר לה את העורך הדין שנחשב לטוב ביותר באזור, דוריס תולה את עצמה בתאה בבוקר לפני המשפט. הוא גילה מאוחר יותר כי היא הייתה בהריון כאשר היא תלתה את עצמה, למרות שהם לא קיימו יחסי מין במשך שנים רבות. כעת לאחר שאשתו מתה וטוליבר נעלם, אד נמצא בחובות כבדים ומתחיל לשתות בכבדות.
כשאד מתעורר במיטת בית חולים לאחר תאונת דרכים, שני שוטרים עוצרים אותו בחשד לרצח. הגוף המוכה של טוליבר נמצא באגם, יחד עם חוזה ההשקעה של אד. המשטרה סבורה שאד כפה על דוריס למעול את כסף ההשקעה ולאחר מכן רצח את טוליבר כשגילה זאת. כתוצאה מכך, אד נידון למוות.
רגע לפני הוצאה להורג, כשהוא קשור לכיסא חשמלי, הוא משקיף על גורלו, לא מתחרט על אף אחת מההחלטות שלו ומקווה לראות את דוריס בעולם הבא.
קבלה בציבור.
הסרט קיבל שבחים רבים ובמיוחד על המשחק של בילי בוב תורנטון בתפקיד הראשי.
ג'ואל כהן קיבל את הפרס על הבימוי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן, יחד עם דייוויד לינץ' (על סרטו מלהולנד דרייב).
קישורים חיצוניים.
ביקורות
קשה להיות חרק!
קשה להיות חרק! (באנגלית: !It's Tough to be a Bug) הוא סרט תלת ממדי שאורכו 9 דקות, המבוסס על הסרט של אולפני פיקסאר "באג לייף".
הסרט משתמש בפעלולי תאורה, אודיו אנימטרוניקס ופעלולי קולות וריחות הנותנים לקהל הצופה בסרט את ההרגשה איך העולם נראה מנקודת מבט של חרק.
גיבור הסרט הוא פליק - גיבור הסרט "באג לייף".
המתקן מצוי במרכז עץ החיים בפארק השעשועים ממלכת החיות של דיסני בדיסניוורלד שבאורלנדו, פלורידה. המתקן נפתח לקהל ב-22 באפריל 1998 - שבעה חודשים לפני שהסרט באג לייף יצא לאקרנים. מתקן זהה מצוי גם בפארק ההרפתקאה הקליפורנית של דיסני באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה - מתקן זה נפתח לקהל ב-8 בפברואר 2001.
הסרט הופק על ידי אולפני רית'ם אנד יוז ולא על ידי אולפני פיקסאר.
שיר הנושא.
שיר הנושא של הסרט הופץ על גבי ה-CD "מוזיקה מההרפתקאה הקליפורנית של דיסני" משנת 2001.
סמל צ'אד
סמל צ'אד הוצג לראשונה בשנת 1970. במרכז - מגן עם פסים גליים כחולים, ושמש הזורחת מעליו. המגן נתמך על ידי עבדקן הרעמה ואריה. מתחת למגן נמצא המוטו הלאומי של צ'אד - Unité, Travail, Progrès - אחדות, עבודה, קדמה, בצרפתית.
הפסים הכחולים מייצגים את ימת צ'אד, והשמש מסמלת התחלה חדשה. העבדקן מסמל את הצד הצפוני של המדינה, והאריה את הדרום. המדליה מתחת למגן היא מדליית מסדר הכבוד של צ'אד.
קוביה הונגרית
החלונות הגבוהים (אלבום)
החלונות הגבוהים הוא אלבומה היחיד של להקת הרוק הישראלית החלונות הגבוהים. האלבום, שהופק על ידי בני אמדורסקי, יצא לאור באפריל 1967, ובהוצאה מחודשת ומורחבת כעבור 40 שנים ביוני 2007, על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
רקע.
בשנת 1966, שמוליק קראוס, ג'וזי כץ ואריק איינשטיין הקימו את להקת 'החלונות הגבוהים', והחלו לאסוף טקסטים מכותבים שונים אותם הלחין קראוס. באפריל 1967 הופיע תקליטה היחיד של הלהקה, הנושא את שמה. משיריו הבולטים: "אינך יכולה" (מילים: יורם טהרלב), "זמר נוגה" (רחל), "הבובה זהבה" (מרים ילן-שטקליס), "יחזקאל" (חיים חפר), "אהבה ראשונה" (עמוס קינן), "ילדה קטנה" (חיים חפר), "חייל של שוקולד" (חנוך לוין), "כל השבוע לך" (אריק איינשטיין) ו"אז מה" (איינשטיין). "יחזקאל" נפסל לשידור בשל "זלזול ברגשות הקהל הדתי", ו"חייל של שוקולד" נפסל לשידור בגלל רגישות פוליטית. רבים משירי התקליט הפכו ללהיטים.
סגנונו של האלבום התאפיין בניסויי הפקה ועיבוד ייחודיים, חדשניים והרמוניים, חריגים בנוף המוזיקלי באותה תקופה, עם אווירה שנעה בין שירי אהבה פשוטים ונאיביים ("כל השבוע לך", "אהבה ראשונה"), לפסיכדליה ("איפה הם כל אבותינו", "בובה זהבה") מעט מתונה יחסית לזו שאפיינה את איינשטיין בתקליטון "אריק והאיינשטיינים" קודם לכן. הנופך הלירי נע בין שירי אהבה, מוזיקה מחאתית בוטה ("חייל של שוקולד") ושירים פרובוקטיביים ("יחזקאל") לשירי משוררים ("זמר נוגה").
על העיבוד התזמורתי לאלבום היה אחראי הפסנתרן ונגן הג'אז זיגי סקרבניק, שנפטר מסרטן כשלושה חודשים בלבד לאחר צאת האלבום. שנתיים אחרי מותו יצא השיר "היה היה (לזיגי)", שהוקדש לזכרו, והופיע באלבום "פוזי" של אריק איינשטיין.
את עטיפת האלבום עיצב כרובי חובב על בסיס תצלום שצילמה אלונה איינשטיין ובו רואים את השלישייה בעמידה חופשית על חוף הים בתל אביב.
גרסה מחודשת.
ב-27 ביוני 2007, במלאת 40 שנה להופעת האלבום המקורי, הוציאה "הד ארצי" מהדורה מחודשת בעריכת ערן ליטוין שגם כתב את המאמר המצורף להוצאה, במסגרת סדרת "מבראשית", הכוללת את אלבום המקור בתוספת תקליטור בונוס ובו 14 שירים שטרם ראו אור וכוללים הופעות חיות, גרסאות באנגלית ובצרפתית לשירי האלבום ועוד, סאונד משופר, חוברת עם מילות כל השירים, תולדות הלהקה ותמונות ארכיון. כעבור כשבועיים, ב-12 ביולי, הגיע האלבום, בהוצאתו המחודשת, למעמד של אלבום פלטינה, לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-40,000 עותקים. אלבום הפלטינה הוענק לג'וזי כץ, כנציגת הלהקה, במסגרת ערב המחווה שנערך בנמל תל אביב ושודר ב-ערוץ 24. במופע, בהנחיית יואב קוטנר ובניהולו המוזיקלי של אילן וירצברג, השתתפו, בין השאר, שאנן סטריט, נינט טייב, דנה עדיני, חמי רודנר ואחרים, שביצעו את השירים על פי סדר הופעתם באלבום.
מבצעים.
משתתפים נוספים בהקלטות
חידת ה-15
חידת ה-15 (או משחק ה-15) היא חידה מכנית המורכבת מלוח בן 16 משבצות, שבתוכו 15 לוחיות הנושאות את המספרים 1–15 ומשבצת אחת נותרת ריקה. לפתרון החידה יש לצאת ממצב שבו הלוחיות מעורבבות על הלוח, לסדר אותן לפי הסדר, כאשר הפעולה החוקית היחידה המותרת היא הזזת לוחית הסמוכה למשבצת הריקה לתוכה (ועל ידי כך יצירת משבצת ריקה חדשה).
החידה זכתה לפרסום גדול לקראת סוף המאה ה-19, לאחר שבשנת 1880 הוצע פרס למי שיצליח לסדר את הלוח כך שהלוחיות 14 ו-15 יחליפו את מקומן (משימה שניתן להוכיח מתמטית שאינה ניתנת לביצוע באמצעות פעולות חוקיות, כמוסבר בסעיף הבא). הניסיון לפתור את הפאזל עורר שגעון חולף שנמשך מספר חודשים עד שגווע ביולי 1880.
החידונאי סם לויד, שהביא לפופולריות העצומה של החידה באמצעות הצעת הפרס, טען כי הוא המציא את החידה. טענה זו הייתה מקובלת למעלה מ-100 שנים. בשנת 2006 יצא לאור הספר: The 15 Puzzle book, שקבע כי את החידה המציא נויס פלמר צ'פמן, דוור ממדינת ניו יורק, כעשר שנים קודם לפרסומה בידי לויד.
אין פתרון לחידה.
כאמור, ב-1880 הציע סם לויד פרס כספי גדול למי שפותר את החידה כאשר במצב ההתחלתי המשבצות 14 ו-15 החליפו את מקומן. סם לויד יכול היה להיות בטוח שהפרס לא ייגבה, מכיוון שלחידה זאת אין פתרון.
כדי להיווכח בכך, אפשר להשתמש בעקרון הזוגיות. נניח שניתן לפתור את החידה. נצבע את המשבצות בלוח בשחור ולבן, כמו לוח שחמט, ונביט על התנועה של המשבצת הריקה. בכל תור מזיזים לוחית לתוך המשבצת הריקה, ולכן אפשר לראות את התור כאילו המשבצת הריקה היא שזזה לתוך אחת מארבע המשבצות הסמוכות אליה. כשהיא זזה היא גם משנה את צבעה. לכן אם היא מתחילה ממשבצת שחורה, במהלך הבא היא תהיה על משבצת לבנה, מהלך אחרי על משבצת שחורה, וכך הלאה: אחרי מספר מהלכים אי זוגי היא תהיה על משבצת לבנה ואחרי מספר מהלכים זוגי היא תהיה על משבצת שחורה. מכיוון שבמצב הסופי וההתחלתי המשבצת הריקה באותו מקום, על אותו צבע, אזי מספר המהלכים שדרושים לפתרון הוא זוגי.
מצד שני ניתן להסתכל על המשחק כעל משחק של תמורות. נסתכל על המשבצת הריקה כאילו גם בה יש לוחית, ונקבל שכל מצב במשחק בעצם מהווה סידור של המספרים מ-1 עד 16, וסידור כזה נקרא תמורה. המטרה במשחק היא להגיע מהתמורה:
1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16
(הלוחית הריקה מסומנת פה במספר 16)
לתמורה:
1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,15,14,16
תמורות באופן כללי מתחלקות לתמורות זוגיות ולתמורות אי זוגיות. תמורות זוגיות הן תמורות שניתן להגיע אליהן מהמצב ההתחלתי על ידי מספר זוגי של החלפות של שני איברים, ותמורות אי-זוגיות הן כאלו שניתן להגיע אליהן מהמצב ההתחלתי על ידי מספר אי זוגי של החלפות של שני איברים. ישנו משפט הקובע שכל תמורה או שהיא זוגית או שהיא אי-זוגית - כלומר אם ניתן להגיע אליה על ידי מספר זוגי של החלפות של שני איברים, אי אפשר להגיע אליה על ידי מספר אי-זוגי של החלפות.
המצב הסופי מהווה תמורה אי-זוגית מכיוון שניתן להגיע אליו על ידי חילוף אחד (של המספרים 14 ו-15), ולכן הפתרון, שהוא סידרה של חילופים של שני איברים (רק שבפתרון אחד משני האיברים חייב להיות המשבצת הריקה, המספר 16) גם הוא חייב להיות בעל מספר אי-זוגי של חילופים. כאן הגענו לסתירה מכיוון שהוכחנו שהפתרון מכיל מספר זוגי של מהלכים. מכאן שהפתרון אינו קיים. לפיכך הפרס הכספי שהציע סם לויד על פתרון החידה מעולם לא נגבה.