במקרים רבים, טיפולי חמלה אינם רק לטובתו של החולה, כי אם מקפצת דרך עבור חברת התרופות. טיפול חמלה שנעשה במספר מטופלים והוכח כיעיל, יוכל לאפשר לחברה להתחיל לערוך ניסויים קליניים במסגרת רשמית, תוך מציאת התורמים המתאימים לביצועם, זאת בזכות הוכחת ההצלחה הראשונית.
לדוגמה, בשנת 2018 חברת הביוטק אימוניטי פרמה הודיעה כי היא מתחילה ניסוי קליני עם התרופה שפיתחה למחלת ניוון השרירים ALS בבית החולים הדסה עין כרם, זאת לאחר שטיפול חמלה שבוצע בחולה הראה תוצאות מבטיחות של הקפאת המחלה למשך שנתיים.
בשנת 2020, עם פרוץ נגיף הקורונה בכל העולם, חברות תרופות רבות ניסו לפתח תרופה או חיסון אפשריים, ומפאת קוצר הזמן ולאור תמותת החולים, התבצעו טיפולי חמלה כדי למצוא את הפתרון האפקטיבי ולקדם אותו.
למשל, בתחילת חודש אפריל באותה שנה, חברת רדהיל ביופארמה האיטלקית קיבלה אישור ממרכז המחלות הזיהומיות במדינה וכן מוועדת האתיקה באיטליה לתת את תרופתם הניסיונית לחולים שאובחנו עם נגיף מסוג COVID-19 והחלו לפתח תסמינים מסכני חיים מסוג דלקת ריאות חריפה או מצוקה נשימתית.
גם בישראל ניתנו טיפולי חמלה בזמן הקורונה, באמצעות עירוי נוגדנים שנלקחו מאנשים שחלו בקורונה אך החלימו, כמעין חיסון פאסיבי. באפריל 2020 פורסם כי בעקבות עירוי הנוגדנים, 49% מחולי הקורונה דיווחו על שיפור במצבם הרפואי.
נוהל טיפולי חמלה בישראל.
בישראל, כל טיפול חמלה שניתן חייב להיות מנוטר על ידי משרד הבריאות ולקבל את אישורו מראש. אף על פי שמותר למטופל להגיש בקשה למשרד הבריאות לקבל את טיפול המחלה, ואף שהמשרד עשוי לאשר את הבקשה - חברת התרופות או המכשור הרפואי רשאית שלא להסכים לתת אותו, מכיוון שעל פי חוק היא אינה מחויבת לכך.
הטיפול מסופק על ידי חברת התרופות או המכשור הרפואי, וייעשה בהשגחה של הרופא האחראי על אותו מטופל, או המוסד הרפואי שבו הטיפול ייעשה. טרם אישור הבקשה, משרד הבריאות בוחן כי התרופה המיועדת מצויה בכמות מספיקה לאורך כל הטיפול הנדרש, וכי התועלת לחולה גדולה בהרבה מהסיכון שכרוך בו.
על פי תקנה 29 לתקנות הרוקחים (תכשירים), התשמ"ו-1986 קיימים חריגים שבהם ניתן לייצר ולשווק תרופה שאינה רשומה בפנקס התכשירים, אך רק ב-2006 חוזר של משרד הבריאות הגדיר בדיוק מהו טיפול חמלה, באילו תנאים הוא ניתן ומה הנהלים הנדרשים בעבורו.
פלימות' קראוול
פלימות' קראוול (באנגלית : Plymouth Caravelle) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי "חטיבת "פלימות'" ("Plymouth (automobile)" ) בקונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר בין השנים 1988–1983.
יחסי קוריאה הדרומית–קנדה
יחסי קוריאה הדרומית–קנדה הם יחסי החוץ בין קנדה לרפובליקה של קוריאה. חיילים קנדים השתתפו בהגנת דרום קוריאה במהלך מלחמת קוריאה. יחסים דיפלומטיים מלאים בין קנדה לדרום קוריאה כוננו ב-14 בינואר 1963. קנדה מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול וקונסוליה בפוסאן. קוריאה הדרומית מחזיקה שגרירות באוטווה ושלוש קונסוליות כלליות, במונטריאול, בטורונטו ובונקובר. שתי המדינות הן חברות מלאות ב-APEC, OECD ו- G20.
היסטוריה.
היחסים בין קנדה לרפובליקה של קוריאה החלו במהלך המאה ה-19, כאשר הקנדים היו מהמערביים הראשונים שהגיעו לחצי האי הקוריאני, שרובם היו מיסיונרים נוצריים, אם כי הם הסתעפו לתחומי עבודה אחרים. הכומר ג'יימס ס. גייל הקנדי יצר את המילון הקוריאני-אנגלי שהפך לכלי הראשון והחיוני ביותר למחקר המדעי של קוריאה במערב; ועשה תרגום עצמאי של התנ"ך לשפה הקוריאנית. קנדי אחר, ד"ר אוליבר ר' אביסון, היה הרופא האישי של המלך קונג'ונג ונחשב למייסד הידע הרפואי המודרני בקוריאה. ד"ר פרנק שופילד, קנדי יליד בריטניה מגואלף, אונטריו, מילא תפקיד חשוב בשחרור קוריאה מהכיבוש היפני. שופילד הוא המערבי היחיד שנקבר באזור הפטריוט בבית העלמין הלאומי של קוריאה. קשר רשמי החל ב-1947 כאשר קנדה השתתפה בנציבות האו"ם בפיקוח על הבחירות בקוריאה, וקנדה הכירה רשמית הרפובליקה של קוריאה ב-1949.
כאשר פרצה מלחמה בין צפון קוריאה לדרום קוריאה בשנת 1950, שלחה קנדה 26,971 אנשי צבא לחצי האי הקוריאני כחלק מכוח של האו"ם, הכוח השלישי בגודלו לאחר ארצות הברית ובריטניה. בנוסף, קנדים פעלו בשירות חיל הים וחיל האוויר עם שמונה משחתות, 3,621 מלחים וקצינים, 22 טייסי קרב וכמה קצינים טכניים; שהיו קשורים לחיל האוויר החמישי של ארצות הברית. קנדה המשיכה בפעולות שמירת השלום בקוריאה עם כניסתו של הסכם שביתת הנשק. בשל אופי מלחמת קוריאה כ"מלחמה שנשכחה", עלתה המודעות הציבורית עם הקדשת אנדרטה לאומית בשנת 1997 - חומת הזיכרון בברמפטון, אונטריו. 516 קנדים מתו במלחמה ו-378 קנדים שוכבים קבורים בבית הקברות של האומות המאוחדות לזכר הנופלים בפוסאן.
יחסי סחר.
בשנת 2014 הייתה דרום קוריאה היעד השביעי בגודלו לייצוא קנדי, השלישי בגודלו באסיה. בדצמבר 2009 נסע ראש ממשלת קנדה, סטיבן הרפר, לסיאול בסיבוב ההופעות שלו באסיה. שתי המדינות דיברו על פתיחת קשרי סחר נוספים. למרות הציע על התקדמות הסחר בטכנולוגיה ובמשאבים, דרום קוריאה לא התחייבה לבטל את האיסור על בשר בקר קנדי. באוקטובר 2011 הצהיר שר החקלאות הקנדי גרי ריץ כי הוא מרגיש בטוח כי דרום קוריאה תפתח מחדש את שוק דרום קוריאה לבשר בקר קנדי עד סוף השנה. האיסור קיים מאז 2003.
קשרי הסחר בשוק הבקר התרככו כבר בתחילת 2012, והסתיימו באיסור הבקר המיובא. קנדה ממשיכה לעשות צעדים משמעותיים ביחסים עם קוריאה בתחומים רבים, כולל הסכמי סחר חופשי פתוחים.
ב-11 במרץ 2014, הודיעו ראש הממשלה סטיבן הרפר והנשיא פאק גון-הייה כי קנדה ודרום קוריאה סיכמו משא ומתן על הסכם הסחר החופשי של קנדה–קוריאה.
הסחר הדו-צדדי הקנדי-דרום קוריאני הגיע ל-10.1 מיליארד דולר בשנת 2012. הייצוא הקנדי לקוריאה הדרומית עמד על 3.7 מיליארד דולר ואילו היצוא הדרום קוריאני לקנדה הגיע ל-6.3 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של קנדה לדרום קוריאה היה דלקים ושמנים מינרליים (גולמיים), דגנים, עיסת עץ, עפרות מינרליות ובשר. הייצוא העיקרי של דרום קוריאה לקנדה היה כלי רכב, ציוד חשמלי, מכונות, שמנים (לא גולמיים) וברזל / פלדה.
קוריאה הצפונית.
האינטרסים של קנדה בקוריאה הצפונית מיוצגים באמצעות שגרירות קנדה בדרום קוריאה.
דחיית לגליזציה של מריחואנה.
ב-22 באוקטובר 2018, ממשלת דרום קוריאה דחתה את הלגליזציה של קנדה לגבי מריחואנה, והזהירה את אזרחי דרום קוריאה במדינה כי עליהם לציית לחוק דרום קוריאה וייעצרו אם הם משתמשים במריחואנה בקנדה.
ג'רמי דוד קרק
ג'רמי דוד קרק (באנגלית: ; ) היה אפידמיולוג ישראלי יליד דרום אפריקה ופרופסור לאפידמיולוגיה ובריאות הציבור בבית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית והדסה. קרק היה גם פרופסור כבוד (אורח) במרכז למחקר מדיניות בריאותית באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה.
קורות חיים.
ג'רמי דוד קרק נולד בשנת 1943 בדרום אפריקה ביישוב הכפרי פוללה, שבמחוז קוואזולו-נטאל. הוריו, פרופסור סידני קרק וד"ר אמילי קרק, היו שניהם רופאים וחלוצים בתחום הרפואה הקהילתית. סידני ואמילי קרק הקימו בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 תוכנית חדשנית לה קראו (Community Oriented Primary Care (COPC ומרכז בריאותי ראשון ששימש כמודל בבריאות קהילתית בדרום אפריקה ובעולם. המרכז הרפואי הוקם בפוללה, באזור כפרי של שבט הזולו בזולולנד, שם גדל ג'רמי קרק בחיק משפחתו עד שנת 1946. קרק למד בבית הספר התיכון לבנים ווסטוויל שבעיר דרבן, ועבר עם משפחתו לצ'פל היל, צפון קרוליינה, ארצות הברית בשנת 1957. בשנת 1958 הקים אביו פרופסור סידני קרק את המחלקה לאפידמיולוגיה של בית הספר לבריאות הציבור באוניברסיטת צפון קרוליינה שבצ'פל היל. בשנת 1959 עלו הוריו של קרק לירושלים, שם פעלו להקמת המחלקה לרפואה חברתית של האוניברסיטה העברית והדסה. קרק סיים את לימודי התיכון בצ'פל היל, צפון קרוליינה בשנת 1960, ובהמשך עשה עלייה והצטרף למשפחתו בירושלים (הוא כבר ביקר בישראל קודם לכן בשנת 1953 כילד ביחד עם הוריו שהוזמנו להדסה כיועצים בבריאות הציבור למשך שנה; קרק למד אז למד בגימנסיה העברית שברחביה בירושלים).
קרק התחיל בגיל 17 את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1964 קרק זכה בפרס מימונידס על שם הרמב"ם לסטודנט מצטיין לרפואה. הוא סיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1968 וקיבל את התואר דוקטור לרפואה (MD). הוא השלים תואר שני ברפואה חברתית (Master of Public Health) בין השנים 1972–1974 בבית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית בירושלים. בין 1974 ל-1977 עשה קרק תואר שלישי, דוקטורט (PhD) באפידמיולוגיה בהנחיית פרופסור ג'ון קאסל (Professor John Cassel), באוניברסיטת צפון קרוליינה שבצ'פל היל, ארצות הברית.
קרק היה נשוי לפרופסור רות קליינר קרק, אותה הכיר לראשונה ב-1960 עם עלייתו לישראל, והם חיו בירושלים, בשכונת בית הכרם, במשך 58 שנים. הורים לפרופ' רונית קרק, פרופ' סלעית קרק והמוזיקאי גיא קרק. ושבעה נכדים. קרק נפטר במאי 2018.
קריירה אקדמית ורפואית.