גלולות למניעת היריון (לרוב מכונות בקיצור "גלולות") הן אמצעי מניעה המיועד לנשים ונחשב לבעל יעילות גבוהה. הגלולות נכנסו לשוק התרופות בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 ומשמשות מיליוני נשים ברחבי העולם.
החומרים הפעילים העיקריים בגלולות הם הורמוני המין הנשיים, אסטרוגן ופרוגסטרון, או אנלוגים סינתטיים דומים שלהם. הפרוגסטרון פועל על המוח, ומונע את הפרשת הגונדוטרופינים (FSH ו-LH) וכך נמנע הביוץ. האסטרוגן מסייע לפרוגסטרון במניעת הביוץ. הפרוגסטרון שבגלולה פועל גם למנוע מרירית הרחם את השינויים שנדרשים לקליטת הביצית המופרית.
גלולות למניעת היריון עם יתרונות נוספים.
לחלק מהגלולות יש גם התוויות נוספות. הגלולה "יאז" מותווית גם לטיפול באקנה בינוני בגיל ההתבגרות, בתסמונת קדם וסתית חמורה (PMDD) ובשיעור יתר; הגלולות "דיאנה 35" ו"אסטל" מותוויות לטיפול באקנה ושיעור יתר. הגלולה דיאנה מתווה גם קלינית כטיפול יעיל לעידון תווי הפנים וקווי מתאר של הגוף,ריכוך במיתרי הקול והענקת מראה עדין ונשי יותר לגוף בקרב נשים וגברים כאחד. קיימים מחקרים קליניים האוסרים ומזהירים משימוש בדיאנה לצרכים אלה. הגלולה "קלייר" מותווית גם להפחתת דימום וסת כבד באמצעות הפרוגסטין דיאנוגסט; הגלולה "יאז פלוס" מכילה גם חומצה פולית למניעת מומים מולדים בתעלה העצבית בעוברים.
היסטוריה.
הפרשת הפרוגסטרון והאסטרוגן על ידי השחלות התגלתה בשנות ה-30. מתן הורמונים אלו בצורה ישירה הייתה בעייתית, שכן הורמונים טבעיים אלו מתפרקים מהר ברוק ובקיבה, וכך נמנעת ספיגתם היעילה ממערכת העיכול למחזור הדם. במחקר שנמשך משנות ה-30 ועד לשנות ה-50 הצליחו לייצר הורמונים סינתטיים שיגיעו למחזור הדם, ובשנות ה-60 אלה יצאו לשוק בצורת גלולות (שאביהן הרשמי הוא הביוכימאי האמריקאי ד"ר גרגורי פינקוס, שעמד בראש צוות שכלל גם את קארל דג׳ארסי היהודי ניצול השואה ואשר למעשה היה ממציא הגלולה, פרנק קולטון ומין צ'ה צ'אנג). בגרסאותיהן הראשונות, הכילו הגלולות מינון הגבוה עד פי 10 מהמקובל ב. אולם, לאחר שהתגלו תופעות לוואי המשפיעות על מחזור הדם, על מנגנון הקרישה ועל העלאת הסיכון לסרטן, והיות שלא נצפה הבדל מבחינת היעילות במניעת היריון, החלו להוריד את המינונים בהדרגה עד למינונים הנמוכים המקובלים כיום. כמו כן, החלו לייצר גלולה חדשה אשר מכילה מינונים שונים של אסטרוגן ושל פרוגסטרון עבור כל יום במהלך המחזור, בניסיון לחקות את מחזור השחלה. לגלולה זו ניתן השם "הגלולה הטריפאזית", בעוד שלגלולה הקודמת קראו "הגלולה המונופאזית".
פעילות.
הגלולה למניעת היריון מכילה את שני הורמוני המין הנשיים, האסטרוגן והפרוגסטרון. הפרוגסטרון פועל למניעת הפרשת הגונדוטרופינים (ההורמון מגרה זקיק - FSH והורמון ההצהבה-LH), שהם ההורמונים שמייצרת בלוטת יותרת המוח כדי לגרות את איברי המין לייצר תאי זרע או ביציות. כפועל יוצא מכך נמנע הביוץ. האסטרוגן מסייע לפרוגסטרון במניעת הביוץ. הפרוגסטרון שבגלולה פועל גם למנוע מרירית הרחם את השינויים שנדרשים לקליטת הביצית המופרית.
יעילות הגלולה.
ב"שימוש מושלם" - כלומר כל עוד מקפידים ליטול אותן בדיוק לפי הוראות השימוש, וכל עוד הנטילה נעשית באופן קבוע ובאותה השעה מדי יום, ללא שכחה והפסקות - מידת יעילותן של הגלולות עומדת על 99.8%.
ב"שימוש טיפוסי" - הכולל הפסקות, שכחה, אי הקפדה על דיוק - היעילות יורדת ל-91%. לצעירות שאורח חייהן מקשה להן לשמור על שגרת "שימוש מושלם" ממליצים איגודי הגינקולוגים על התקן תוך-רחמי אשר יעיל במניעת היריון ב-99.8% משום שהוא פועל ברציפות 3–5 שנים.
הנחיות נטילה: עבור רוב הגלולות, ההנחיות הן לקחת את הגלולה מדי יום בשעה קבועה במשך 21 יום ולאחר מכן לעשות הפסקה בת שבעה ימים. בסוג מסוים של גלולות ישנן 24 גלולות עם חומר פעיל ו-4 גלולות דמה במהלכן מופיעה הווסת, המאפשרות לקיחה רציפה של גלולה מדי יום. סוג זה עוזר, בין היתר, לנשים אשר מתקשות בשמירה על מועדי נטילת הגלולות והפסקתן. גלולות אחרות ניטלות באופן רציף ואז אין הפסקה דמוית הווסת (למשל גלולות לנשים מניקות).
אם תשכח האישה לקחת את הגלולה בזמן, הדבר יפגע ביעילותה.
אינדקס פרל (pearl index) הוא מדד המשמש לבחינת יעילותם של אמצעי מניעה. המדד מבוטא כ"מספר ההריונות בקרב 100 נשים פוריות נורמליות למשך תקופה של שנה". כל צורה של מניעת היריון זוכה לשני אינדקסי פרל: "יעילות האמצעי", המייצג שימוש מושלם באמצעי ההגנה, ו"יעילות טיפוסית", המייצג שימוש טיפוסי כלומר שימוש שאינו מושלם באמצעי המניעה.
הסתייגויות משימוש בגלולה ותופעות לוואי.
הגם שנמצא כי שימוש ארוך בגלולות אינו פוגע בפוריות האשה, ישנן הסתייגויות אחרות לשימוש בה. מחקרים אחדים מצאו כי שימוש של מעל ל-5 שנים בגלולות עוזר במניעת סוגי סרטן מסוימים, בעוד מחקרים אחרים טוענים כי שימוש ארוך טווח עלול להעלות את הסיכון ללקות במיני סרטן אחרים. סוגיית הסרטן טרם הוכרעה לגמרי ברמה אפידמיולוגית, אם כי ברמה התאית, ידוע מנגנון השפעתם של ההורמונים המרכיבים את הגלולה, על איברי מין כגון שחלה, שד, צוואר הרחם והרחם. מנגנון זה יכול להסביר את תהליך השגשוג התאי הגורם לסרטן כאשר יוצא משליטה. כמו כן, הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן הכלילה את הגלולות למניעת היריון ברשימת הגורמים שהם מסרטנים ודאיים בבני אדם.
כמו כן, גלולות עשויות לגרום לעליה בקרישיות הדם, ונשים הסובלות מנטייה לקרישיות יתר או הסובלות ממחלות שבהן ידועה הגברת הסיכון להיווצרות קרישי דם - צריכות לערוך בדיקות דם תקופתיות או להימנע לחלוטין מנטילת גלולות. גם על נשים המעשנות בקביעות - להימנע מנטילת גלולות.
נוסף על כך, ישנן לא מעט נשים שמתלוננות על אובדן החשק המיני בעקבות השימוש בגלולות, תופעה שבדרך כלל נעלמת מספר חודשים לאחר הפסקת השימוש בגלולות. גלולות עשויות לגרום לתחושת נפיחות וכן לעליה במשקל ועליה בגודל וברגישות החזה.
במקרים מסוימים נטילת גלולות יכולה לגרום לעליה בכמות השיעור על הגוף, אולם במצבים כגון שחלה פוליציסטית ניתן לצפות להפחתה בכמות שיער הגוף. בשנות האלפיים החלו מחקרים הבודקים את תרומת הגלולות לתסמינים הדומים לתסמיני גיל המעבר. זאת, לאחר שנמצא כי מבין נשים צעירות רבות שפונות לרופא בתלונה על יובש בנרתיק וכאבים בעת קיום יחסי מין (שניים מהתסמינים של גיל המעבר בנשים) אחוז גבוה בצורה משמעותית נוטלות גלולות במינון נמוך של אסטרוגן, כפי שמקובל לרשום כיום.
סוגיות אתיות במרשם גלולות למניעת היריון.
לרופאים רבים יש קשר עם יצרני תרופות מסוימים, מהן גם חברות לייצור גלולות. פעמים רבות הם רושמים לנשים את סוג הגלולות המיוצרות על ידי החברות הללו (תופעה שאיננה בלעדית לתחום הגלולות למניעת היריון). לראייה, בעת מתן המרשם הראשון לתרופה, האשה בדרך כלל מקבלת "דוגמית" של הגלולה, שהיא למעשה חפיסה מלאה של גלולות לשימוש לחודש הראשון. בנוסף מרשמי הגלולות ניתנים פעמים רבות על גבי נייר-ייעודי של יצרן הגלולות הכולל את לוגו הגלולה, ולא על טופסי מרשם-תרופות של קופת החולים.
חשיבותה של סוגיה זו נובעת, בין השאר, מהעובדה שתופעות לוואי מסוימות יכולות להיעלם בעת מעבר לגלולה של יצרן אחר, בה יש הבדלים קטנים ביחסי המינונים של הרכיבים השונים, גם אם הגלולה שייכת לאותה קבוצה של גלולות (כאלה מהדור החדש או גלולות עתירות אסטרוגן).
התוויית נגד.
לפי המלצות ה-CDC, גלולות למניעת היריון אסורות לשימוש במקרים הבאים:
תכרית
המשרק
משרק
כס הכסף
כס הכסף (באנגלית: The Silver Chair) הוא ספר פנטזיה מאת הסופר האנגלי ק. ס. לואיס. הספר הוא הרביעי שפורסם, והשישי בסדר הכרונולוגי, בסדרת הספרים דברי ימי נרניה. זהו הספר הראשון מבין הספרים שבו לא משתתפים הילדים בני משפחת פוונסי.
סרט טלוויזיה המתבסס על עלילת הספר הופק על ידי ה-BBC.
בשנת 2015 החל התסריטאי דייוויד מג' שכתב את התסריט לסרט זוכה האוסקר, חיי פיי לכתוב את התסריט של הספר עבור אולפני וולט דיסני שמתכננים להתחיל בהפקתו של התסריט אל הסרט הרביעי בשנת 2016.
עלילה.
בתחילת הספר יוסטס סקראב (שהופיע גם בספר "המסע בדורך השחר") וחברתו ללימודים, ג'יל פול, בורחים מבריונים הנטפלים אליהם בבית הספר הניסיוני שבו הם לומדים, ומגיעים באורח קסם לנרניה. אסלן מסביר לג'יל שתפקידם הוא למצוא את ריליאן, בנו של המלך כספיאן (גיבור הספר "הנסיך כספיאן") שנעלם בנסיבות לא ברורות.
לג'יל ויוסטס מסייע דר ביצות פסימי ודיכאוני בשם עכרור השלולית (Puddleglum). ג'יל ויוסטס מגיעים לאזור הביצות בצפון נרניה, חוצים את נהר שריבל, גבולה הצפוני של נרניה, ונכנסים לארץ הענקים ולהרפאנג, עיר הענקים, שם הם נמלטים מענקים "ידידותיים" שרוצים לאכול אותם. במהלך הבריחה הם מגיעים לארץ תת-קרקעית המאכלסת מגוון רב של יצורים שונים, ושם הם מוצאים את הנסיך, שנחטף בידי מכשפה ששולטת בשכלו בכשפיה, גורמת לו להאמין שהיא מיטיבתו, ומתכננת להשתלט באמצעותו על נרניה.
לאחר שהגיבורים מצליחים לשחרר את הנסיך מהכישוף, המכשפה מנסה לשכנע אותם לוותר על משימתם. כשהיא נכשלת בכך, היא הופכת עצמה לנחש, והנסיך הורג אותו. לאחר מכן מוצאת החבורה את דרכה חזרה אל מעל פני האדמה ואל נרניה, שבה הנסיך ריליאן זוכה לפגוש את אביו כספיאן לפני שהוא נופח את נשמתו.