פרלמן זכתה בפרס אמי לשחקנית המשנה המצטיינת בקומדיה ארבע פעמים: ב-1984, 1985, 1986 ו-1989. במהלך 11 העונות שלה בסדרה חופשי על הבר, היא הייתה מועמדת לאמי בכל שנה למעט בשנת 1992, והפכה לכוכבת הסדרה שזכתה ביותר זכיות ומועמדויות. כמו כן, היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר שש פעמים, יותר מכל אחד אחר בקטגוריה זו. בשנת 2011, רשת CBS בחרה בקרלה טורטלי כאחת מדמויות הטלוויזיה הגדולות בכל הזמנים.
בשנת 1986 פרלמן כיכבה בפרק בסדרה סיפורים מופלאים של סטיבן ספילברג שכותרתו "טבעת הנישואין", בה כיכב גם דה-ויטו כבעלה של דמותה.
בשנות התשעים פרלמן כיכבה בכמה סרטי טלוויזיה וסרטי קולנוע. ב-1992 היא כיכבה בסרט המיועד לטלוויזיה, "לבית סבתא אנחנו הולכים" בהשתתפות מרי קייט ואשלי אולסן. היא גילמה אחת מזוג חוטפים, את בעלה גילם ג'רי ואן דייק. הזוג חטף את התאומות, בתקווה לפדות כופר לפני חג המולד.
סרטי טלוויזיה אחרים בהם כיכבה כללו את הדרמות "מקום להיות נאהב" ו"למרות האהבה".
תפקידי הקולנוע של פרלמן כללו בין היתר את "בייקון קנדי" משנת 1995 ו"מטילדה" בשנת 1996.
בהמשך היא כיכבה בקומדיית המצבים "פרל" ב-1996 כדמות הראשית וכן בדרמת הטלוויזיה "קייט בראשר" משנת 2001. בין הופעות האורח שלה הייתה בבכורת העונה הרביעית של קומדיית המצבים בקר, בכיכובו של טד דנסון עמיתה לשעבר בסדרה חופשי על הבר.
פרלמן הופיעה גם בסרט טלוויזיה משנת 2000 "איך להתחתן עם מיליארדר: סיפור חג המולד". היא גם גילמה מטפלת בשם ד"ר פארלה בסרט "חיתוך סודי" משנת 2000 העוקב אחר סיפורה של ילדה צעירה בשם דון הפוגעת בעצמה.
בשנת 2007 הופיעה פרלמן בווסט אנד של לונדון בקומדיה "בואינג בואינג".
בשנת 2008 שיחקה בסרט המקורי של ערוץ הולמרק, "מקהלת חג המולד", ובאותה שנה הופיעה בסרט "ההפסקה הגדולה של בטהובן".
בשנת 2009 היא הופיעה כאמה של טניה בסדרה מצויד. בשנת 2011 פרלמן הופיעה בתפקיד אורח כמיטס בפרק אחד של הסדרה וילפרד.
בשנת 2009, פרלמן ובתה לוסי דה - ויטו כיכבו במחזה באוף ברודוויי "אהבה, הפסד ומה לבשתי", בעיבודם של נורה ודליה אפרון, בתיאטרון ווסטסייד.
בין השנים 2014 ל-2017, היא כיכבה בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה מינדי בתפקיד אמו של דני, אנט קסטלאנו.
כתיבה.
פרלמן חיברה סדרת ספרי הילדים המאוירת "Otto Undercover" .
חיים אישיים.
פרלמן הכירה את השחקן דני דה ויטו ב-17 בינואר 1971 כאשר נסעה לראות חבר בהצגה "הכלה המתכווצת", בה השתתף גם דה ויטו. הם עברו להתגורר יחד שבועיים לאחר שנפגשו ונישאו ב-28 בינואר 1982. יש להם שלושה ילדים: לוסי צ'ט דה ויטו (נולדה במרץ 1983), גרייס פאן דה וויטו (נולדה במרץ 1985) וג'ייקוב דניאל דה וויטו (נולד באוקטובר 1987). פרלמן, יהודייה, ודוויטו, שגדל קתולי, גידלו את ילדיהם כשהם חוגגים את חגי שתי הדתות, אך לא העניקו לילדיהם זהות דתית. פרלמן אמרה בריאיון ל"לוס אנג'לס טיימס" בשנת 1998:" אנחנו חוגגים את כל החגים כדי לשמור על המסורות והתרבות, אבל באמת אין לי חיבור לגבי שום דת מסודרת מסוימת, ואני לא חושבת שזה נכון לכפות. אני מרגישה שאני מחנכת אותם להיות אנשים טובים, וזה כל העניין."
המשפחה מתגוררת בבוורלי הילס, קליפורניה, ובבעלותם בית נופש באינטרלאקן, ניו ג'רזי.
לאורך מערכת היחסים שלהם פרלמן ודוויטו פעלו זה לצד זה מספר פעמים, בין היתר בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים Taxi ובסרט העלילתי מטילדה.
פרלמן ודה-ויטו נפרדו באוקטובר 2012. עם זאת, במרץ 2013 דווח כי הם התפייסו. מאוחר יותר הזוג נפרד שוב בפעם השנייה במרץ 2017. למרות שהשניים כבר לא התגוררו יחד, פרלמן אמרה כי אין בכוונתה להתגרש מדה-ויטו. בשנת 2019 אמרה פרלמן למראיין אנדי כהן שהיא ודה-ויטו הפכו לחברים קרובים יותר לאחר פרידתם מאשר בשנים האחרונות שלהם כזוג.
קלייב באנקר
קלייב ויליאם באנקר (באנגלית: Clive William Bunker; נולד ב-30 בדצמבר 1946) הוא מתופף בריטי. ידוע בעיקר בשל היותו המתופף המקורי בלהקת הרוק המתקדם ג'ת'רו טאל. באנקר טוען כי מעולם לא ידע הכל על סודות התיפוף, ונגינתו היא כלי המאפשר לו לחקור את הרוקנרול והבלוז. הוא מציין כהשראה העיקרית שלו את המתופפים ג'ינג'ר בייקר ומיטש מיטשל ובאדי ריץ'.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
באנקר נולד בלוטון, המפשייר, ולמד תופים מגיל צעיר. בשנות השישים החל לנגן עם להקתו הראשונה, "The Warriors". מאוחר יותר הקים באנקר יחד עם מייק אברהמס את הלהקה "McGregor's Engine". בתקופה זו שבה הופיע באנקר בפאבים קטנים, לא הייתה לו מערכת תופים סטנדרטית, אלא אוסף של תופים מיצרנים שונים, שבאנקר מצא והרכיב לכדי מערכת.
ג'ת'רו טאל.
בין 1967 ל-1971 היה באנקר המתופף של להקת הרוק המתקדם ג'ת'רו טאל. הוא הצטרף אליה עם הקמתה, והיה שותף ביצירת כמה מהאלבומים החשובים של הלהקה, ובסוגת הרוק המתקדם בכלל, כדוגמת This Was, Stand Up ו- Benefit. לאחר שפרסם עם הלהקה את האלבום המצליח ביותר שלה עד אותו הזמן, Aqualung, החליט לפרוש מהלהקה כדי להתחתן ולבלות יותר זמן עם אשתו.
הוא הוחלף על ידי בארימור בארלו, חבר וותיק של הסולן איאן אנדרסון. באנקר התראיין על החלטתו לעזוב בשנת 1990, וסיפר כי: "תמיד אמרתי לאיאן, 'אם אמצא את הגברת הנכונה, אני אלך', ועשיתי בדיוק את זה. היה זה בדיוק בתחילת סיבוב ההופעות העולמי שלהם ב-71', וידעתי שלא אוכל לחזור לבריטניה לתקופות ארוכות. לכן חשבתי שאדיף שאסיים עם זה. חוץ מזה, בארי [בארימו בארלו] תמיד היה מוכן להצטרף, אז ידעתי שלא אעזוב אותם במצב קשה. אתה חייב להבין, לא היה לנו חופש אז; זו הייתה עבודה ללא הפסקה, ואני רציתי לבלות עם אשתי".
קריירה מאוחרת.
אחרי שעזב את ג'ת'רו טאל, באנקר הקליט כמתופף אורח מוזיקה עם אמנים רבים, בהם סטיב האו, מנפרד מן, ג'ק ברוס, אולי ג'ון רות' ועוד. את רוב כספו לא הרוויח מהופעות, אלא מהקלטות סשנים, בהם נשכר כדי לתופף עבור להקות אחרות. כך למשל היה המתופף באלבום Valley of the Dolls משנת 1979.
בשנת 1978 באנקר הקים את להקת Aviator יחד עם ג'ק לנקסטר, ויוחד הוציאו שני אלבומים, Aviator ו- Turbulence. שנים אחר כך, הוציא באנקר את אלבום הסולו הראשון שלו, הנושא את השם Awakening, ב-1998, בו ניגן גם איאן אנדרסון חברו הוותיק.
ג'מבו (חנויות צעצועים)
Jumbo Societe Anonyme (בעברית: ג'מבו, ביוונית: τζαμπο) היא חברת קמעונאות יוונית של צעצועים, פריטי תינוקות, פריטים עונתיים, פריטי קישוט ופריטים בחנויות ספרים. חנות ג'מבו הראשונה הוקמה בשנת 1986 בגליפאדה.
היסטוריה.
עד יוני 2019 היו לקבוצה 79 חנויות. מתוכם 52 ביוון, 5 בקפריסין, 9 בבולגריה ו-13 ברומניה. בנוסף שיש לה גם חנות מקוונת. לקבוצה, באמצעות שותפויות, נוכחות עם חנויות הנושאות את המותג ג'מבו, בשש מדינות נוספות: אלבניה, קוסובו, סרביה, צפון מקדוניה, מונטנגרו ובוסניה והרצגובינה. ב־19 ביולי 1997 הונפקה בבורסה לניירות ערך באתונה. מאז יוני 2010 היא משתתפת במדד FTSE / ATHEX. 20. בספטמבר 2020 הוכרז כי קבוצת פוקס רכשה את הזכות להקים ולתפעל חנויות של הרשת ג'מבו בישראל. במסגרת ההסכם נקבע כי החנות הראשונה בישראל תיפתח בסוף שנת 2021.
חברות בת.
חברות הבת של JUMBO הן:
ויקטור הרצפלד
האביר ויקטור הרצפלד, משנת 1874 ריטר פון הרצפלד (בהונגרית: Herzfeld Viktor, ברטיסלאבה, 8 באוקטובר 1856 – בודפשט, 19 בפברואר 1919) היה מלחין, כנר, מנצח, מבקר מוזיקה, יהודי-הונגרי-אוסטרי מורה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט.
ביוגרפיה.
הוא נולד במשפחה יהודית. אביו, יוזף הרצפלד (1836-1889), זכה בתואר אבירות בשנת 1874 (מקביל לתואר "Sir" בבריטניה), היה המנהל הווינאי של חברת הביטוח פונסיאר. אמו הייתה עמליה וינטר (1836–1909).
בין השנים 1875 עד 1879 למד משפטים בווינה, לצד מוזיקה בקונסרבטוריון Gesellschaft der Musikfreunde. המורה שלו לכינור היה יוזף הלמסבר האב. בשנת 1880 הוא קיבל את הפרס הראשון לשני המקצועות.
בעונה 1881–1882 הוא היה מנצח בתיאטרון תחילה בלינץ ולאחר מכן בלייפציג. בשנת 1884 זכה בפרס בטהובן על יצירותיו של אגודת ידידי וינה. בברלין השתתף בלימודי הלחנה אצל אדוארד גרל ופרידריך קיל.
בשנת 1886 עבר להתגורר בבודפשט. הוא לימד באקדמיה למוזיקה משנת 1888, תחילה תורת המוזיקה, אסתטיקה והיסטוריה ולאחר מכן בשנת 1908, כאשר פרש הנס קסלר, הפך לפרופסור ולראש מחלקת הקומפוזיציה. בשנת 1907 כתב את ה"מארש חגיגי" לחנוכת הבניין החדש של המוסד.
הוא היה מעורב באופן פעיל בחיי המוזיקה של בירת הונגריה והשתתף בקונצרטים של יוהנס ברהמס בפשט. הוא הפך לחבר ברביעיית המיתרים הובאי - פופר, שם ניגן כינור שני עד 1889 (הוא הצטרף מחדש להרכב בין השנים 1897 לבין 1899).
בשנת 1887 התנצר. עם הזמן למד גם הונגרית, לבקשתו של המלחין ינה הוסקה קיבל על עצמו את תפקיד נשיא הקואופרטיב של "הליריקאים, מלחינים ומו"לים למוזיקה של הונגריה", החזיק בתפקיד עד שנת 1918 ואז העביר אותו לידי ינה הובאי. בתקופתו בבודפשט הוא היה מבקר מוזיקה מרכזי בעיתונות המקומית בשפה הגרמנית: בין השנים 1888 עד 1990 כתב ב-Neues Pester Journal, ומשנת 1907 עד 1908 ב-פסטר לויד. הוא חלה רבות בשנותיו האחרונות ויכול היה לקבל רק את תלמידים בבית.
רוב יצירותיו שלא פורסמו (יצירות תזמורות, שירים וכו') נשכחו כעת.
ספר הלימוד שלו, ה"פוגה", ראה אור בשנת 1913.
תלמידיו המפורסמים (רשימה חלקית).
פאל אברהם
אנטל פליישר (מנצח)
ג'רג' קושה
מיהאי קראוס
לאסלו לייטה
אנטל מולנאר
אאוגן סנקאר
מד השראות
מישל בצ'לט
Sorry (שיר של הלסי)