קים ג'ונג-נאם נולד בפיונגיאנג לאמו סונג הייה-רים (Song Hye-rim), אחת משלוש הנשים הידועות שילדו ילדים לקים ג'ונג-איל. קים ג'ונג-איל רצה לשמור את יחסיו עם סונג סודיים, לאור אי-הסכמתו של אביו, קים איל-סונג. בעקבות כך קים ג'ונג-נאם נשמר מחוץ לכותלי בית הספר. הוא עזב את קוריאה הצפונית לבקר את סבתו במוסקבה, בברית המועצות, ובילה את זמנו בבתי ספר בינלאומיים בשווייץ עד לשובו למולדת בשנת 1988.
ג'ונג-נאם תואר כבעל אופי דומה לשל אביו, ותואר על ידי דודתו כ"חם מזג, רגיש ומחונן באמנות". כאביו, גם הוא מצא עניין בתחום הקולנוע: מגיל צעיר כתב תסריטים לסרטים קצרים. אביו יצר עבורו אולפן סרטים קטן לצרכיו.
לאחר שובו לארצו ב-1988, הוא מונה לתפקיד בכיר במשרד לביטחון פנים הצפון קוריאני, מתוקף היותו היורש העתידי. כמו כן, דווח כי עמד בראש הוועדה הממוחשבת של קוריאה הצפונית בתפקיד פיתוח של תעשיית מערכות מידע. בינואר 2001, הוא התלווה אל אביו בביקורו לשאנגחאי, שם דן עם גורמים סיניים רשמיים בתחום מערכות המידע.
גורמים שונים דיווחו כי לקים ג'ונג-נאם היו שתי נשים, פילגש אחת לפחות, ולפחות שישה ילדים. אשתו הראשונה, שין ג'ונג-הוי (Shin Jong-hui) חיה כיום בפרווריה הצפוניים של בייג'ניג. אשתו השנייה, לי הייה-קיונג (Lee Hye-kyong) חיה עם בנו קים האן-סול ובתו קים סול-הוי בדירה בבניין בן 12 קומות באי מקאו. פילגשו של ג'ונג-נאם, סו יונג-לה (So Yong-la), דיילת לשעבר בחברת אייר קוריאו, חיה גם היא במקאו.
התקרית ביפן.
ג'ונג-נאם ערך כמה ביקורים חשאיים ביפן, שהמוקדמים בהם מתוארכים לשנת 1995. בשנת 2001 הוא נעצר בנמל התעופה הבינלאומי של נריטה, כשהוא מלווה בשתי נשים ובילד בן 4 המזוהה כבנו. הוא עשה שימוש בדרכון מזויף של הרפובליקה הדומיניקנית תחת השם הסיני פאנג שיונג (Pang Xiong). לאחר מעצרו הוא נמסר לרשויות סין, להם אמר כי כוונתו הייתה לבקר בפארק דיסנילנד בטוקיו. בשל המבוכה שנגרמה לו בעקבות התקרית, ביטל אביו קים ג'ונג-איל את ביקורו המתוכנן לסין.
מותו.
ב-13 בפברואר 2017, נרצח קים ג'ונג נאם במהלך התנקשות בשדה התעופה הבינלאומי של קואלה לומפור. הוא הותקף על ידי שתי נשים, דואן ת'י הונג מווייטנאם וסיטי אישאה מאינדונזיה, שלצורך ההתנקשות עשו שימוש בגז העצבים VX. קים ג'ונג-נאם הובהל לטיפול בבית חולים סמוך בפוטרג'איה, אך מת בדרכו לשם. כיוון שנסע תחת השם הבדוי קים-שול, לא זוהה בתחילה כקים ג'ונג-נאם. ייתכן כי דף פייסבוק וכתובת דואר אלקטרוני שניהל קים ג'ונג-נאם תחת אותו שם, סייעו לממשל הצפון קוריאני להתחקות אחר פעולותיו.
שתי המתנקשות סיפרו לנציגים דיפלומטים מארצותיהם ששילמו להן כדי להשתתף במה שחשבו שאמור להיות חלק מתוכנית מתיחות.
דובר מפלגת החירות בדרום קוריאה, קים מיונג-יאון, מסר בעקבות התקרית כי המעשה הוא "דוגמה ברורה לשלטון הטרור של קים ג'ונג-און". ממשלת דרום קוריאה הטילה את האחריות למעשה על ממשלת קוריאה הצפונית, תוך השוואת ההתנקשות להוצאתו להורג של דודו של קים ג'ונג-און ואחרים.
חזון יוחנן מפטמוס
ההתגלות של יוחנן
ההתגלות של יוחנן מפטמוס
קיארה דופלה
אלכסנדרה מואן
אלכסנדרה מואן (באנגלית: Alexandra Moen; נולדה ב-1978) היא שחקנית אנגלייה. מואן ידועה מהופעותיה בתפקיד אמילי ג'יימס בסדרת הדרמה "מלון בבילון", טמזין בדרמה "Tripping Over" ובדמות לוסי סקסון בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
ביוגרפיה.
מואן נולדה באיטליה, בתם של אוקיינוגרף ומורה. היא חיה זמן קצר בקנדה ובברמודה יחד עם שני אחיה הצעירים. ב-1991 עברה המשפחה לממלכה המאוחדת. מואן למדה אנגלית באוניברסיטת לידס, ואחר כך למדה משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).
מואן שיחקה בתפקיד לוסי סקסון בשלושה פרקים בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". ב-2008 ו-2009 גילמה את אמילי ג'יימס בסדרת הדרמה "מלון בבילון". ב-2015 השתתפה בסדרת המתח "רצח בדם קר", ובסדרת הדרמה "עלילות דיקנס" בתפקיד פרנסס ברברי.
ליאור כהן
אלכסנדרה מון
זיל 111
זיל 111 (ברוסית: ЗИЛ-111) היא מכונית סלון מפוארת, (לימוזינה) מתוצרת יצרנית הרכב זיל מברית המועצות, אשר יוצרה בין השנים 1958–1967. סך הכול יוצרו 112 יחידות. דגם המיניבוס זיל 118 בוסס על דגם הזיל 111, כולל מפרט המנוע שנלקח מהזיל 111 (בשנים 1965–1970).
היסטוריה חברת זיל.
חברת זיל החלה את דרכה כמפעלי הרכב של משפחת ריאבושקינסקי העשירה, שהקימה את המפעל ב-1915 ותכננה לייצר סדרת רכבי FIAT-15 Ter, ברישיון פיאט האיטלקית, אבל התוכנית סוכלה על ידי הלאמת המפעלים בידי השלטון הסובייטי.
ב-1925 חברת הרכבים המוסקבאית הולאמה ונקראה בשם "מפעל הרכבים הממלכתי מ' 1". ב-1927 מונה איוואן אלכסייביץ' ליחאצ'וב למנהל המפעל ובתקופתו החלו התפוקה והייצור לשגשג. ב-1933 הוקמו מפעלי זיס מאיחודן של מפעלי רכב באזור מוסקבה (כמו מפעל הרכבים של ירוסלבל) על ידי השלטון הקומוניסטי, והדגם הראשון של מכונית נוסעים היה הזיס 101, בהשראת דגמי פאקארד האמריקניים.
זיל 111.
סגנון הגוף של הזיל 111 דמה לסגנון רכב אמריקאי שהיה קרוי פאקארד. המנוע מנוע V8 צילינדרים, 5,980 סמ"ק בהספק של 200 כ"ס ותיבת הילוכים אוטומטית, 2 מהירויות.
השם "זיל" נקשר עם מכוניות מפוארות וחזקות לבכירי המשטר הסובייטי, שיוצרו בסדרות קטנות מאוד. זיל היה זמין לחברי הפוליטביורו בלבד.
מאביזרי הרכב המפואר: שטחי צמר, אביזרי עץ, מערכת אוורור, חימום, ורדיו הנשלטים מהאגף האחורי.
שליט קובה פידל קסטרו קיבל במתנה דגם של זיל 111D. עבור נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר עיצבו גרסה מיוחדת של דגם זיל 111.
בספר השיאים של גינס הוגדרה הזיל 111 כמכונית הגדולה (ארוכה) ביותר בעולם.
אנדרוס (איי בהאמה)
אנדרוס (באנגלית: Andros) הוא ארכיפלג באיי בהאמה, הגדול שב-26 האיים הבהאמיים המאוכלסים.
שטחו של האי, שמבחינה פוליטית נחשב לאי אחד, גדול בכללותו יותר מכל 700 איי הבהאמה האחרים יחדיו. שטחו היבשתי של האי מורכב ממאות איונים וקיים, המחוברים ביניהם באמצעות מנגרובים ושטחי ביצות רבים, וכן משלושה איים מרכזיים: צפון אנדרוס , קי מנגרוב ודרום אנדרוס . שלושת האיים המרכזיים מופרדים באמצעות "מפרצים", נהרות המחלקים את האי לשלוש ומחברים את חלקו המערבי ואת חלקו המזרחי של האי. אורכו של האי הוא 167 קילומטרים בנקודה הארוכה ביותר, ורוחבו 64 קילומטרים בנקודה הרחבה ביותר.
הדיוויזייה המשוריינת התשיעית (ארצות הברית)
תסמונת אלרס-דנלוס
אהלרס-דנלוס
אלרס דנלוס
זיל 114
זיל 114 (ברוסית: ZIL-114) היא מכונית סלון (לימוזינה), מפוארת, מתוצרת יצרנית הרכב זיל (ברוסית: "Zavod imeni Likhachova"), מברית המועצות, אשר יוצרה בין השנים 1967–1978.
הזיל 114 הייתה המכונית הסובייטית הראשונה אשר יוצרה עם בלמי דיסק בכל 4 הגלגלים.
סך הכול יוצרו כ-150 יחידות.
היסטוריה חברת זיל.
חברת זיל החלה את דרכה כמפעלי הרכב של משפחת ריאבושקינסקי העשירה, שהקימה את המפעל ב-1915 ותכננה לייצר סדרת רכבי FIAT-15 Ter, ברישיון פיאט האיטלקית, אבל התוכנית סוכלה על ידי הלאמת המפעלים בידי השלטון הסובייטי.
ב-1925 חברת הרכבים המוסקבאית הולאמה ונקראה בשם "מפעל הרכבים הממלכתי מ' 1". ב-1927 מונה איוואן אלכסייביץ' ליחאצ'וב למנהל המפעל ובתקופתו החלו התפוקה והייצור לשגשג. ב-1933 הוקמו מפעלי זיס מאיחודן של מפעלי רכב באזור מוסקבה (כמו מפעל הרכבים של ירוסלבל) על ידי השלטון הקומוניסטי, והדגם הראשון של מכונית נוסעים היה הזיס 101, בהשראת דגמי פאקארד האמריקניים.
זיל 114.
דגם הזיל 114 נחשב למכונית רשמית של המדינה. זיל 114 היה זמין לחברי הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית בלבד. תקופה קצרה שימש כרכב שרד של מזכירי הוועד המרכזי, שימש כרכב ליווי של שיירת ראשי המדינה, ושימש את המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית.
הגה הזיל 114 היה "הגה כוח", ובלם היד הופעל באמצעות דוושה.
מאבזרי הרכב המפואר: מיזוג אוויר, חלונות חשמל.
בספר השיאים של גינס מאוקטובר 1971 - אוקטובר 1974 הוגדרה הזיל 114 כמכונית הרחבה ביותר והכבדה ביותר בייצור.
יום קנברה
יום קנברה (באנגלית: Canberra Day) הוא חג לאומי רשמי, שנחוג מדי שנה ביום שני השני של חודש מרץ בטריטוריית הבירה האוסטרלית. החג נחוג על מנת לציין את אירוע חנוכת העיר קנברה ומועד הענקת שמה הרשמי.
בטקס שנערך ב-12 במרץ 1913, הליידי דנמן, אשת המושל הכללי של אוסטרליה, הלורד דנמן, חנכה את העיר והעניקה לה את שמה.
ב-3 במרץ 2007 השר אנדרו בר הציע לחוקק חוק, לפיו התאריך יצוין ביום שני השני של חודש מרץ (כאשר קודם לשנה זו החג צוין ביום שני השלישי של חודש מרץ), על מנת שהוא יצוין בסמוך לתאריך המקורי.
בשנת 2012 החג נחוג ב-12 במרץ; ב-2013 ב-11 במרץ; ב-2016 ב-14 במרץ; ב-2017 ב-13 במרץ; בשנת 2018 החג יצוין ב-12 במרץ, וב-2019 החג יצוין ב-11 במרץ.
במסגרת החג נערך פסטיבל קנברה, שמתקיים בין ה-11 וה-20 במרץ מדי שנה.
אירוע הדריסה באום אל-חיראן
מחדל הפינוי באום אל-חיראן
זיל 115
זיל 115 (ZIL-115) היא מכונית סלון מפוארת, מסוג לימוזינה, מתוצרת יצרנית הרכב זיל (ברוסית: "Zavod imeni Likhachova"), מברית המועצות, אשר יוצרה בין השנים 1978–1983.
דגם הזיל 115 יוצר עם בלמי דיסק בכל 4 הגלגלים, באמצעות שליטה הידראולית. למרות משקלה הכבד, זינקה מ-0-97 קמ"ש ב-13 שניות.
יוצרו כ- 15-20 יחידות לשנה.
הזיל 115 הוגדר כרכב ייצוגי של מוסדות השלטון הקומוניסטי, ושירת נכבדים רוסיים, ביקורים של זרים וגנרלים. צבע הרכב היה בדרך כלל שחור.
ונדי מקלנדון-קובי