אלן נולד וגדל בעיר ג'קסונוויל שבפלורידה. בשנת 2013 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון פרובידנס" לזכייה באליפות ליגת התיכונים של פלורידה, ושנה לאחר מכן הוזמן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. במחצית משחק הראווה זכה בתחרות ההטבעות, לאחר שביצע הטבעה מעל חברו ג'אליל אוקפור.
בשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם אוקפור, ג'סטיס וינסלו וטיוס ג'ונס. בעונתו הראשונה עם ה"בלו דבילס" זכתה הקבוצה בטורניר אליפות המכללות בפעם החמישית בתולדותיה; לאחר שקלע 4.0 נקודות בממוצע למשחק לאורך אותה עונה, קלע אלן 16 נקודות במשחק הגמר מול אוניברסיטת ויסקונסין, בו ניצחה דיוק בתוצאה 68–63. בעונת 2015/2016, לאחר עזיבת כוכבי הקבוצה ל-NBA, היה אלן הקלעי המוביל של דיוק, עם ממוצע של 21.6 נקודות למשחק. על אף יכולתו הגבוהה, לצד ברנדון אינגרם, הודחו הבלו דבילס כבר בשלב שמינית הגמר של טורניר המכללות. בשתי העונות הבאות שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד ג'ייסון טייטום, לוק קנארד, ונדל קרטר ומרווין באגלי, וקלע 15.0 נקודות בממוצע למשחק.
לאורך קריירת המכללות שלו ביצע אלן עבירות גסות רבות, אשר הקנו לו תדמית של "שחקן מלוכלך". בדצמבר 2016, לאחר עבירה בלתי ספורטיבית שביצע במשחק מול וירג'יניה טק, הושעה אלן על ידי המאמן מייק ששבסקי, ונלקח ממנו תואר הקפטן של הקבוצה.
קריירת משחק מקצועית.
יוטה ג'אז.
בדראפט ה-NBA 2018 נבחר אלן בבחירה ה-21, על ידי יוטה ג'אז. במשחק האחרון של עונת הרוקי שלו, מול לוס אנג'לס קליפרס, שותף אלן ב-41 דקות, וקבע שיאים עונתיים של 40 נקודות, 7 ריבאונדים ו-4 אסיסטים. ב-37 המשחקים הקודמים של אותה עונה קלע 4.6 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
ממפיס גריזליס.
לקראת עונת הועבר אלן בטרייד לממפיס גריזליס, יחד עם ג'יי קראודר, קייל קורבר, דריוס בייזלי ובחירת דראפט עתידית, בתמורה למייק קונלי.
מילווקי באקס.
באוגוסט 2021 הועבר בטרייד למילווקי באקס, תמורת סם מריל ושתי בחירות דראפט עתידיות.
מלכת היופי של ירושלים (סדרת טלוויזיה)
מלכת היופי של ירושלים היא סדרת טלוויזיה ישראלית המבוססת על ספר באותו שם מאת שרית ישי לוי, שעלתה לשידור ב-6 ביוני 2021 בערוץ yes Drama. אף על פי כן, שני פרקיה הראשונים של הסדרה היו זמינים בשירות Yes VOD כבר מ-3 ביוני 2021.
באירוע שהתקיים ב-EAST תל אביב בדצמבר 2021, חשפה yes את הפקות המקור החדשות שלה ל-2022. שם בין היתר הוכרז רשמית שהסדרה חודשה לעונה שנייה אשר תעלה למסך לקראת סוף 2022. במאי 2022 עלתה הסדרה לנטפליקס וביוני באותה שנה, החלו צילומי העונה השנייה בצפת.
תקציר העלילה.
עלילת הסדרה מגוללת את סיפורה של משפחת ארמוזה, השזור בסיפורה של ארץ ישראל בתקופות שונות: כיבוש, עצמאות ושגשוג, וגם תקופות שפל ומלחמה.
במרכז עלילת הסדרה, המתרחשת בו זמנית בשני צירי זמן וסיפורי ההווה והעבר מוצגים בה במקביל, עומדים גבריאל ארמוזה (מיכאל אלוני), אשתו רוזה (הילה סעדה), ושלוש בנותיהם: בקי, רחליקה, ובתו הבכורה והמועדפת: לונה (סוול אריאל אור). מערכת היחסים בין גבריאל לבין לונה, עומדת בניגוד מוחלט לחוסר אהבתו לאשתו. הקנאה שחשה רוזה כלפי בתה מביאה לסכסוכים קשים במשפחה.
רקע והפקה.
לאחר שמכר מעל ל-300 אלף עותקים הוחלט לעבד את הרומן "מלכת היופי של ירושלים" למלודרמה יומית ב-yes. יוצרי הסדרה הם התסריטאים שלמה משיח, אסתר נמדר תמאם, הבמאי עודד דוידוף וההפקה של חברת ארצה הפקות. צילומי הסדרה החלו בקיץ 2020 בלוקיישונים שונים בעיר צפת, בין היתר במוזיאון פרנקל פרנל ובגלריית בית קסטל.
סדרת הטלוויזיה היומית מבוססת על עלילת הרומן. הסדרה מגוללת את סיפורה של משפחת ארמוזה הירושלמית, משפחה ספניולית שהוטלה עליה קללה. הגברים להם תינשאנה בנות המשפחה לא יאהבו אותן. הסדרה תלווה שלושה דורות של בנות המשפחה, בתקופות שונות: החל מלפני הקמת המדינה ועד שנות ה-70. בסדרה יוצגו סיפוריהן האישיים והמשפחתיים של המשפחה. השפות המדוברות בסדרה: עברית, אנגלית, ערבית ולדינו.
לוב האיטלקית
לוב האיטלקית או צפון אפריקה האיטלקית הייתה מושבה של ממלכת איטליה שהוקמה בשנת 1934, מאיחוד של טריפוליטניה האיטלקית וקירנאיקה האיטלקית, אשר הוקמו בשנת 1912, לאחר ניצחונה של איטליה ב. במהלך מלחמת העולם השנייה נערכה בשטחי המושבה המערכה במדבר המערבי, ובסיומה נכבשה המושבה בידי הצבא הבריטי, והועברה לשליטה של בריטניה וצרפת, אשר שלטו במושבה עד לשנת 1951, אם כי איטליה ויתרה באופן רשמי על המושבה רק בחוזה פריז בשנת 1947.
היסטוריה.
כיבוש.
המאמצים האיטלקיים ליישב את לוב החלו בשנת 1911, והתאפיינו בתחילה במאבקים גדולים עם מוסלמים לוביים שנמשכו עד 1931. בתקופה זו שלטה ממשלת איטליה באזורי החוף בלבד. בין השנים 1911 ל-1912 שירתו ביחידות קרביות יחד עם חיילים אריתראים ואיטלקים במלחמת איטליה-טורקיה, מעל 1,000 סומלים ממוגדישו, בירת סומלילנד האיטלקית דאז. מרבית הכוחות הסומלים נותרו בלוב עד שהועברו חזרה לסומלילנד האיטלקית לקראת הפלישה לאתיופיה בשנת 1935.
לאחר שכבשה האימפריה האיטלקית את טריפוליטניה העות'מאנית (לוב העות'מאנית), במלחמת איטליה-טורקיה 1911–1912, בחלק גדול מהתקופה הקולוניאלית המוקדמת ניהלה איטליה מלחמת דיכוי נגד אוכלוסיית לוב. האימפריה העות'מאנית מסרה את שליטתה בלוב בחוזה לוזאן משנת 1912, אך ההתנגדות העזה לאיטלקים נמשכה מהמסדר הפוליטי-דתי הסנוסי, קבוצה לאומנית מאוד של מוסלמים סונים. קבוצה זו, בתחילה בהנהגתו של עומר אל-מוח'תאר, אשר התרכזה בהרי ג'בל אכדר בקירנאיקה, הובילה את תנועת ההתנגדות הלובית נגד ההתיישבות האיטלקית בלוב. כוחות איטלקים תחת הגנרלים פייטרו באדוליו ורודולפו גרציאני נהלו ;מערכת ענישה באמצעות נשק כימי, הוצאות להורג המוניות של חיילים ואזרחים ומחנות ריכוז. רבע מאוכלוסיית קירניאקה שמנתה 225,000 איש מתו במהלך הסכסוך. לאחר כמעט שני עשורים של מסעות דיכוי הכוחות הקולוניאליים האיטלקיים טענו לניצחון.
בשנות השלושים המדיניות של הפאשיזם האיטלקי כלפי לוב החלה להשתנות, וגם קירנאיקה האיטלקית וגם טריפוליטניה האיטלקית, יחד עם פזאן, אוחדו ללוב האיטלקית בשנת 1934.
מסעות הרגעה.
בשנת 1923 ארגנו מורדים מקומיים הקשורים למסדר הסנוסי את תנועת ההתנגדות הלובית נגד ההתיישבות האיטלקית בלוב. המרד דוכא על ידי הכוחות האיטלקיים בשנת 1932, לאחר מה שמכונה "מסע הרגעה", שהביא למותם של רבע מאוכלוסיית קירניאקה שמנתה 225,000 איש. איטליה ביצעה פשעי מלחמה גדולים במהלך הסכסוך, כולל שימוש בכלי נשק כימיים בלתי חוקיים, מקרים של סירוב לקחת שבויי מלחמה ובמקום זאת הוצאתם להורג של לוחמים שנכנעו והוצאות להורג המוניות של אזרחים. הרשויות האיטלקיות ביצעו טיהור אתני על ידי גירוש בכוח של 100,000 בדואים מקירנאיקה, כמעט מחצית מאוכלוסיית קירניאקה, מיישוביהם, ומסרו אותם למתיישבים איטלקים.
הכיבוש האיטלקי גם צמצם את מספר בעלי החיים על ידי הרג, החרמה או הובלת בעלי החיים מארצם הפסטורלית לאדמה בלתי מתאימה ליד מחנות הריכוז. מספר הכבשים ירד מ-810,000 בשנת 1926 ל-98,000 בשנת 1933, עזים מ-70,000 ל-25,000 וגמלים מ-75,000 ל-2,000.
בין השנים 1930–1931 הוצאו להורג 12,000 קירנאים, וכל העמים הנודדים בצפון קירנאיקה הוצאו בכוח מהאזור והועברו למחנות ריכוז ענקיים בשפלה הקירנאיקית. תעמולה של המשטר הפשיסטי הכריזה כי המחנות הם דוגמה של הציוויליזציה המודרנית ומנוהלים ביעילות - אולם במציאות היו במחנות תנאים סניטריים ירודים שכן במחנות היו בממוצע כ-20,000 בדואים יחד עם גמליהם ובעלי חיים אחרים, אשר הצטופפו בשטח של קילומטר רבוע אחד. המחנות התקיימו בשירותי רפואה ראשוניים בלבד, כאשר במחנות סולוך וסיסי אחמד אל מגרון, לפי ההערכות, כ-33,000 אסירים טופלו רק על ידי רופא אחד. טיפוס ומחלות אחרות התפשטו במהירות במחנות כיוון שהעצירים נחלשו פיזית ממנות מזון דלות שסופקו להם ועבודות כפייה. עד לסגירת המחנות בספטמבר 1933, 40,000 מתוך 100,000 העצירים מתו במחנות.
הסכמים טריטוריאליים עם מעצמות אירופה.
המושבה התרחבה לאחר וויתורים מהמושבה הבריטית סודאן והסכם טריטוריאלי עם מצרים. מחוז כופרה צורף להלכה על ידי הבריטים בעת כיבוש מצרים עד 1925, אבל למעשה, נותר המרכז למען ההתנגדות הסנוסית עד שנכבש על ידי האיטלקים בשנת 1931. ממלכת איטליה דרשה בוועידת השלום בפריז לקבל חלק מהמושבות הגרמניות, אך כפיצוי, בריטניה העניקה לה את אולטר ג'ובה וצרפת הסכימה לתת כמה שטחים במדבר סהרה ללוב האיטלקית.
לאחר דיונים ממושכים בשנות ה-20 של המאה ה-20, בשנת 1935 במסגרת הסכם מוסוליני-לוואל קיבלה איטליה את רצועת אוזו, שנוספה ללוב. עם זאת, הסכם זה לא אושר מאוחר יותר על ידי צרפת.
בשנת 1931 עברו מספר עיירות לשליטת איטליה. מצרים הבריטית מסרה את אל־כופרה וא־גרבוב ללוב האיטלקית ב-6 בדצמבר 1925, אך רק בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 זכתה איטליה בשליטה מלאה במקום. בשנת 1931, במהלך המערכה בירנאיקה, כבש הגנרל רודולפו גרציאני בקלות את מחוז אל־כופרה, שנחשב לאזור אסטרטגי, והוביל כ-3,000 חיילי חי"ר וארטילריה, שנתמכו על ידי כעשרים מפציצים. מטאן א-סהרה הועבר לאיטליה בשנת 1934 כחלק ממשולש סהרה לאיטליה הקולוניאלית על ידי השלטון המשותף האנגלי-מצרי, אשר ראה את האזור כחסר ערך, לבניטו מוסוליני. במהלך תקופה זו, הכוחות הקולוניאליים האיטלקיים בנו מבצר בסגנון מלחמת העולם הראשונה באל טאג באמצע שנות השלושים.
מלחמת העולם השנייה.