פרנק לומד ממה שהולך לקרות ויוצא אל העולם האמיתי, שם הוא מצטרף אל ג'ק כדי לעצור את הולי. הם הגיעו אל הקזינו וטפסו אל הגג, שם הולי הורגת את פרנק שהיא העיפה אותו מהבניין ותופסת את המחט. הנוידים החלו להפוך לדודלים, ודודלים נוספים פרצו אל העולם האמיתי. המחט הפך את ג'ק לגיבור-על, אשר מביס את הדודלים ומחזיר את המחט למקומו המדויק, וזה החזיר את האיזון בין שני העולמות. כל הדודלים, כולל הולי וג'ק, חזרו אל העולם המגניב. ניילס החופשי הביא את גופו של פרנק אל העולם המגניב, שם לונט ראתה אותו ובכתה במחשבה שהוא מת. פרנק קם לתחייה בתור דודל (מכיוון שדודלית הרגה אותו) ולונט וניילס שמחו. פרנק ולונט החלו להיות בקשר רציני והתאהבו זה בזו, בעוד הולי תקועה בחוברת הקומיקס עם ג'ק הדודל.
חנקן לודוויקיאנוס
חנקן לודוויקיאנוס הידוע בשמו העממי "בוטצ'רבירד" - "עוף שוחט" (שם מדעי: Lanius ludovicianus) הוא מין ציפור קטנה ממשפחת החנקניים המצויה באמריקה הצפונית: בדרום קנדה, בארצות הברית ובמקסיקו באזורים חמים ויבשים כמו מדבריות כשכמה תת-מינים חיים באיים ליד קליפורניה. לעיתים הוא עף צפונה או מזרחה יותר. חנקן זה הוא קרובם של חנקן בוריאלי ושל החנקן הגדול, שבעבר נחשב לתת-מין שלו אך הופרד.
החנקן מגיע לאורך של 18–22 סנטימטרים ולמשקל של 45–60 גרם בממוצע. נוצותיו אפורות-שחורות, בייחוד קצות הכנפיים והזנב והבטן והחזה לבנים. הראש גדול עם לחיים שחורות, סנטר לבן ו"כיפה" אפורה, והמקור שחור ובעל קצה מעוקל. לחנקנים אין הבדלים גדולים בין הזכרים לנקבות, אך מחקרים מראים ששני הזוויגים בעלי גוונים וגודל שונה.
החנקן הוא ציפור טורפת הניזונה ממיני חיות קטנות באזורי המדבר והערבות של אמריקה. בין השאר הוא ניזון מחרקים שונים כמו חגבאים, חיפושיות, עכבישאים, דו-חיים, לטאות קטנות ועכברים וכן ציפורים קטנות אחרות. הוא מחכה לטרף מנקודת תצפית וממנה מנמיך עוף עד הטרף. מאחר שהוא קטן מאוד ובעל טפרים חלשות הוא משתמש בקוצי קקטוסים או ענפים קוצניים ועליהם משחיל את הטרף ואז קורע אותו לפיסות. הוא גם משתמש בקוצים כדי לשמר את הטרף כמזווה לצאצאיו. בנוסף הוא נצפה חומס טרף לעופות אחרים, אפילו לעופות דורסים קטנים.
זוג החנקנים מקנן על קקטוסים או עצים, והקן מכוסה בעשב או בשיער שבני הזוג מוצאים. הנקבה מטילה 4 עד 8 ביצים שמהן בוקעים אפרוחים כעבור 16 יום.
לואיזה תוניסיה
לואיזה תוניסיה (בערבית: لويزا تونسية; בצרפתית: Louisa la Tunisienne; משמעות הכינוי: "לואיזה התוניסאית", נולדה: לואיזה סעדון; 1905 תוניס – 1966) הייתה זמרת יהודייה-תוניסאית בעלת קריירה עשירה, אשר הקליטה בחברות כמו גרמופון, קולומביה, פוליפון, פרפקטפון ביידפון, פסיפיק ודוקרט-תומסון . הרפרטואר שלה היה מגוון לא פחות, כאשר הקליטה taalil (עם ראול ג'ורנו), טנגו, ועוד שיר אחד על הרואין. היא הופיעה ברחבי צפון אפריקה וצרפת בקברטים הפופולריים ביותר לאורך כל שנות ה-30 של המאה ה-20 ואחרי המלחמה.
הייתה נשואה לליריקן התוניסאי זאקי קריאף. נסיבות מותה לא ברורות, לאחר שמתה באופן פתאומי בגיל 61.
מפרצון בוקריני
מפרצון בוקריני (באנגלית: Boccherini Inlet) הוא מפרצון מכוסה קרח בקצה הדרומי של חצי האי בטהובן. המפרצון מהווה את הקצה הצפוני של מדף הקרח באך, באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה.
אורכו (רוחב פתחו) של המפרצון 33 קילומטרים; ורוחבו (כניסתו אל תוך היבשת) 30 קילומטרים.
המפרצון ממוקם בין כיפת בנט (שממערב למפרצון), לבין חצי האי שוסטקוביץ' (שמדרום -מזרח למפרצון).
היסטוריה.
גילוי ומיפוי המפרצון.
הקרחון מופה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
מקור השם.
שמו של המפרצון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
המפרצון נקרא על שמו של המלחין והצ'לן האיטלקי לואיג'י בוקריני; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
בית הספר המיוחד לעבודות צבוריות
פסגת גלוק
פסגת גלוק (באנגלית: Gluck Peak) היא פסגה סלעית בחצי האי בטהובן, בדרום מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 335 מטרים מעל פני הים; והיא ההר ה-5,387 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בין בסיסם של כיפת בנט, וראשיתו של חצי האי שוסטקוביץ', בסמוך מצפון לקרחון אליאבייב.
הפסגה ממוקמת 12 קילומטרים דרומית - דרומית-מערבית להר בורודין.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנת 1947, המיפוי בוצע על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הפסגה נקראת על שמו של המלחין האוסטרי כריסטוף ויליבלד גלוק; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
לקריאה נוספת.
• J.L. SMELLIE, Lithostratigraphy of Miocene-Recent, alkaline volcanic fields in the Antarctic Peninsula and eastern Ellsworth Land, Antarctic Science 71 (3): 362-378 (1999)
האלפבית הפונטי של נאט&quot;ו
האלפבית הפונטי של נאט"ו פותח במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית (ICAO) במטרה שניתן יהיה לומר שילובים של אותיות ומספרים במהלך תקשורת בין טייסים כך שהם יבוטאו ויובנו היטב על ידי האדם שמקבל את המידע, גם אם האנשים שמתקשרים זה עם זה מדברים בשפות שונות, או אם האיכות של ערוץ התקשורת אינה מיטבית.
האלפבית הפונטי של נאט"ו נמצא כיום בשימוש נרחב בתחום העסקים והתקשורת באירופה ובאמריקה הצפונית. האלפבית הפונטי של נאט"ו אומץ גם על ידי איחוד הטלגרפים הבינלאומי (ITU). למרות שהוא מורכב ממילים באנגלית, הוא תוכנן באופן כזה שגם אנשים שאינם דוברי אנגלית כשפת אם יוכלו לזהות את מילות הקוד בקלות רבה יחסית.
האלף-בית הפונטי של נאט"ו הוא כדלקמן:
צבעונית הבוסתן
צבעונית הבוסתן (שם מדעי: "Xanthoria parietina") היא חזזית עלעלית אפיפיטית מהמשפחה "Teloschistaceae" הנפוצה באוסטרליה, אסיה, אפריקה, אמריקה הצפונית, מקסיקו ועל פני רוב אירופה, על עצים ואבנים. הפטריה יוצרת סימביוזה עם ירוקיות מהסוג טרבוקסיה.
תיאור.
גוף החזזית, התאלוס, עלעלי ולרוב אינו גדל מכ-8 ס"מ. האונות בגודל 1–4 מ"מ ושטוחים על פני המסד. המושבות הבודדות מעוגלות, אך הן נוטות להתחבר למושבות השכנות ליצירת כיסוי רציף של המסד. צבעו של חלקו העליון נע בין כתום לצהוב ועד ירקרק בצל, וחלקו התחתון לבן, מחובר למסד בריזינים או הפטרים דלילים. החזזית חסרת סורדיות או איזידיות, אך מבני פרי בצורת אפותציות נפוצות.
מבחן-כתם של התאלוס וגופי הפרי נותן תגובה חיובית אם אשלגן הידרוקסידי בצבע ארגמן.
החזזית נפוצה על עצים, ולעיתים יותר רחוקות על אבנים.
מבנה.
קליפת התאלוס עשוי תפטיר צפוף, המגן על החזזית מאובדן מים דרך התאדות ומפני קרינה, ומתחתיו שכבת האצות. בצבעונית הבוסתן ידוע שעובי הקליפה משתנה לפי בית הגידול: בבתי גידול החשופים לקרינת השמש הוא עבה יותר, ואילו בבתי גידול מוצלים הוא דק יותר, ושכבת העצות חשופה יותר, מה שמקנה לחזזית גוון ירוק יותר. הפיגמנט פריאטין היוצר גבישים זעירים בחלקו העליון של החזזית מעניק לו את צבעו הכתום-צהוב.
עמידות לזיהום.
צבעונית הבוסתן היא חזזית עמידה יחסית לזיהום, ויכולה לשמש מדד ביולוגי לזיהום האוויר.
בישראל.
צבעונית הבוסתן היא אחת החזזיות הנפוצות ביותר בחלקה הים-תיכוני של ישראל, ומצויה הן בטבע והן על עצי נוי.
הילרקותריום
הילרקותריום (שם מדעי: Hilarcotherium) הוא סוג יונק נכחד דמוי-פרסתן שהשתייך לסדרה הקדומה אסטרפותרים, שהמינים שהשתייכו אליה חיו באמריקה הדרומית. יונק זה חי באמצע המיוקן ומאובניו התגלו בממצאים בתצורת לה ויקטוריה , ומין נוסף התגלה תצורת קסטייטס שבמחוז טולימה בקולומביה. הוא הוגדר למדע בשנת 2015. ממצאיו כללו שרידים של לסת תחתונה גדולה מאוד, וכן עצמות גולגולת ושרידי שיניים, אך גם עצם זרוע, והם שויכו לשני מינים שונים. משמעות שמו המדעי של ההילרקותריום הוא: "הבהמה של כפר הילארקו" (Hilarco village), לידו התגלה.
יונק זה היה גדול מאוד, והוא דמה לאסטרפותריום והיה גדול מאוד עם עצם זרוע באורך 45 סנטימטרים. הוא היה בעל גולגולת גדולה ורחבה בעלת מגוון שיניים ובעל ניבים בולטים בקדמת הלסת אך שיניים טוחנות קטנות יותר סמוך למרכזה. בנוסף הוא היה בעל חדק קצר כמו של פיל, אשר איתו השתמש לאחיזה של ענפים או לשתייה. במדידה על סמך מבנה השיניים הטוחנות נראה שיונק זה היה גדול מאוד, כנראה הגדול שבבני סדרתו. הוא עלה במשקלו על הפראסטרפותריום והגיע למשקל של עד 6,465 קילוגרם - קרוב לפיל אפריקני, מה שהופך אותו לאחד משלושה יצורים מסדרתו שעלו על משקל של 3 טון, לצד האסטרפותריום והפראסטרפותריום.
קורא (פירושונים)
איגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי
אסטרפותריים
אסטרפותריים (שם מדעי: Astrapotheriidae) היא משפחה של יונקים שנכחדו בני סדרת האסטרפותרים, אשר חיו על אדמת אמריקה הדרומית מסוף האאוקן עד לאמצע המיוקן שלפני 37.8-15.97 מיליון שנה מהיום.