היועץ החשאי הנסיך רומיאנצב מקווה לקבל את משרת שר הפנים בוועידת השרים. עם זאת, מישהו שולח לו מכתבים שבהם נרמז על חוסר הלגיטימיות שלו. בינתיים, מפציצים מתכננים להציף את פטרבורג ולעורר בה אי שקט. ווסקרסנסקי מציל את העיר וגם מגלה את סוד משפחת רומיאנצב.
הפקה.
צילומי הסדרה החלו בסנקט פטרבורג באוגוסט 2018 בהזמנת הערוץ הראשון ברוסיה.
שידור וביקורת.
הסדרה עלתה לראשונה בספטמבר 2021 בפסטיבל Pilot. פרק הבכורה שודר בטלוויזיה ב־8 בנובמבר 2021 בערוץ הראשון ברוסיה.
תגובת הצופים והמבקרים הייתה מעורבת. מבקר הקולנוע יגור מושביטין תיאר את הסדרה כ"סדרה פרוצדורלית ברוח שנות ה-1900, שאינה מתיימרת להיות פסיכולוגית ודרמטית". הסדרה כונתה "שרלוק" הרוסית.
Iko Iko
Iko Iko הוא שיר אמריקאי העוסק במאבק בין שני שבטים אינדיאנים שזכה לגרסאות כיסוי רבות לאורך השנים. שם השיר המקורי היה "Jock-A-Mo". השיר נכתב במקור בשנת 1953 על ידי ג'יימס "Sugar Boy" קרופורד ויצא לשווקים באותה השנים כסינגל כאשר המבצעים המקוריים היו להקת הR&amp;B האמריקנית Sugar Boy and his Cane Cutters. הגרסה המקורית של השיר לא זכתה להצלחה במצעדי הפזמונים באותה העת. השיר הפך פופולרי לראשונה רק בשנת 1965 כאשר בוצע על ידי להקת הנערות The Dixie Cups . בשנת 1967 בעקבות תביעה שהוגשה על ידי קרופורד קיבל קרדיט על כתיבת השיר.
ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות נוספות, הידועות שבהן בוצעו על ידי סינדי לאופר, להקת גרייטפול דד, ארון קרטר. גרסה כיסוי בולטת נוספת בוצעה על ידי הזמרת הבלגית מארי דאולן עבור הפתיח של הסרט משימה בלתי אפשרית 2.
Earth Angel
הטנק הסורי בדגניה א'
הטנק של דגניה
שפ&quot;ן
פענוח צפנים
פיצוח צפנים
סרז' קלרספלד
סרז' קלרספלד (ברומנית: Serge Klarsfeld; נולד ב-17 בספטמבר 1935) הוא פעיל צרפתי יליד רומניה, וצייד נאצים הידוע בתיעוד השואה במטרה לבסס את התיעוד ולאפשר העמדה לדין של פושעי מלחמה. מאז שנות השישים הוא עשה מאמצים בולטים להנציח את הקורבנות היהודים של שואת יהודי צרפת. קרלספלד הוא תומך נלהב בישראל.
ביוגרפיה.
סרז' קלרספלד נולד בבוקרשט למשפחה יהודית. המשפחה עברה לצרפת לפני שהתחילה מלחמת העולם השנייה. בשנת 1943 נעצר אביו על ידי האס אס בניס במהלך פשיטה, שעליה הורה אלויס ברונר. האב גורש לאושוויץ ולא שרד. סרז' הצעיר טופל בבית יתומים יהודים שהופעל על ידי אוז"ה. אמו ואחותו שרדו גם הם את המלחמה בצרפת של וישי, בסיוע תנועת ההתנגדות הצרפתית החל מסוף שנת 1943.
קרלספלד עזר בהקמתו והוביל את הארגון: "Association des fils et filles des déportés juifs de France" או FFDJF (ארגון בניהם ובנותיהם של מגורשי יהודים מצרפת). זהו אחד הארגונים, שתיעדו את מקרי הגירוש של היהודים ואיתר בכירים נאצים וצרפתים משתפי פעולה כדי להעמידם לדין. בין אלה שאיתר היו פושעים כמו קלאוס ברבי, רנה בוסקה, ז'אן לגוואי, מוריס פאפון ופול טובייה, שהיו מעורבים ברצח מאות אלפי יהודים במלחמת העולם השנייה. בני הזוג קלרספלד היו בין אלה שהגישו תיקים עשרות שנים אחרי המלחמה, לעיתים בסוף שנות התשעים, נגד פקידים נאצים ומשתפי פעולה בגין פשעים נגד האנושות.
בשנים שלפני 1989, התפרקות ברית המועצות, סרג' קלרספלד ואשתו ביאטה מחו לעיתים קרובות על תמיכת הגוש המזרחי באש"ף ובאנטי ציונות.
הכרה על עבודתם כללה את אות לגיון הכבוד הצרפתי בשנת 1984. בשנת 1986 עובד סיפורם לסרט טלוויזיה אמריקאי בכיכובם של טום קונטי, פארה פוסט וג'רלדין פייג'. בשנת 2008 הופק סרט טלוויזיה צרפתי המספר את סיפורם של בני הזוג.
ב-1 בינואר 2014 שודרגו דרגות לגיון הכבוד של בני הזוג ל-"Grand officier".
ב-26 באוקטובר 2015, מינה אונסק"ו את בני הזוג ל"שגרירי כבוד ושליחים מיוחדים לחינוך בנושא השואה ומניעת רצח עם".
נישואין ומשפחה.
בשנת 1963 נישא לביאטה. בני הזוג התיישבו בפריז. בנם, ארנו קרלספלד (נולד ב-1965), הפך לעורך דין המתמחה בזכויות האדם ועבד אצל ניקולא סרקוזי בזמן שהיה שר הפנים.
אקטיביזם.
בשנת 2012 גילה הארכיון של השטאזי כי התקפתה של ביאטה קלרספלד על הקנצלר הגרמני קורט גאורג קיזינגר (סטרה לו בפומבי) ב-7 בנובמבר 1968 בוצעה בהסכמה ותמיכת ממשלת מזרח גרמניה, שניהלה קמפיין נגד פוליטיקאים מערב גרמנים. הקנס, 2,000 מארק שולם על ידי השטאזי. בני הזוג ניהלו מגעים עם השטאזי. לדברי נציב המדינה לארכיון השטאזי בסקסוניה, הם שיתפו פעולה עם השטאזי בשנות ה-60 בסחיטת פוליטיקאים מערב גרמניים בגין פעילותם בזמן מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1974 הורשעו סרז' וביאטה קלרספלד במערב גרמניה באשמת עבירה של ניסיון חטיפה של קורט לישקה, לשעבר ראש הגסטפו. לאחר הרשעתם, נידונו כל אחד לחודש מאסר. בית המשפט הגרמני גזר על לישקה עונש של עשר שנות מאסר, בקובעו שלישקה ידע היטב מה יהיה גורל היהודים שגירש. בהמשך קוצר עונשו. לישקה השתחרר מהכלא ב-1985, וכעבור ארבע שנים נפטר.
התקפה על הזוג קלרספלד.
הפעילות והשיטות של בני הזוג קלרספלד עוררו מחלוקת. ב-9 ביולי 1979 היו בני הזוג יעד לטרור. מכונית ליד ביתם בצרפת התפוצצה. איש לא היה במכונית כשהפצצה התפוצצה, ואף אחד לא נפצע בסביבת הפיצוץ. אנשים המתיימרים לייצג את ארגון ODESSA קיבלו אחריות לפיגוע.
אקטיביזם מאוחר.
בני הזוג היו מעורבים בציד נאצים גרמנים ופקידים במשטר וישי האחראים לפגיעות הקשות ביותר בשואה, על מנת להעמידם לדין בגין פשעי מלחמה. נגד כמה פקידים הוגשו כתבי אישום בין השאר עקב עבודתם של בני הזוג קלרספלד. בין היתר הביא לתפיסתם ולהרשעתם של:
בשנות השבעים שקלו בני הזוג לחטוף את קלאוס ברבי באופן דומה למוסד שחטף את אייכמן, אך התוכנית לא יצאה לפועל. במקום זאת הם החליטו להפעיל לחץ בינלאומי על בוליביה כדי להסגירו לצרפת.
עד 1995 הוגשו כתבי אישום רק נגד ארבעה בכירים בצרפת של ווישי בגין פשעי מלחמה, פול טובייה ובאותה שנה רק פול טובייה עמד למשפט. בדומה לטובייה, מוריס פאפון הורשע בפשעי מלחמה בשנת 1998.
בני הזוג קלרספלד המשיכו לפרסם את פעילותם בזמן המלחמה של פוליטיקאים בולטים בגרמניה ובאוסטריה. בשנת 1986 פעלו נגד מזכ"ל האו"ם לשעבר קורט ולדהיים, שנבחר לנשיא אוסטריה על רקע האשמות כי הוא הסתיר את פעילותו בזמן המלחמה כקצין ורמאכט.
בשנת 1996, במהלך הלחימה ביוגוסלביה לשעבר, הצטרפו בני הזוג לדרישה להעמיד לדין את רדובאן קאראג'יץ' ורטקו מלאדיץ' בגין פשעי מלחמה ורצח עם.
אקטיביזם בצרפת.
בצרפת בשנת 1979 בני הזוג הקימו את "l'Association des fils et filles des déportés juifs de France" (אגודת הבנים והבנות של יהודים שגורשו מצרפת) או FFDJF. הארגון הגן על עניינם של צאצאי המגורשים, ודרש להכיר באירועי השואה ולהעמיד לדין את האחראים. בשנת 1981 הזמינה העמותה מצבת זיכרון בישראל ליהודי צרפת המגורשים. המצבה נושאת את שמם, תאריך ומקום לידתם של 80,000 הקורבנות, יהודי צרפת. נטעו כ-80,000 עצים ועוצב יער זיכרון. סרז' קלרספלד הוא גם סגן נשיא הקרן לזכר השואה.
בשנת 1989 FFDJF הייתה אחד הארגונים שהגישו תביעה נגד רנה בוסקה, ראש המשטרה הצרפתית בממשלת וישי, בגין פשעים נגד האנושות. הוא הועמד לדין על ידי ממשלת צרפת בשנת 1991, אך נהרג ב-1993 זמן קצר לפני תחילת משפטו.
עבודתם של בני הזוג למען צאצאי המגורשים היהודים הוכרה רשמית על ידי הנשיא ז'אק שיראק בנאום בשנת 1995. הוא הודה באחריותה של האומה הצרפתית לגורל היהודים בשטחה במהלך מלחמת העולם השנייה. הממשלה העבירה חוק ב-13 ביולי 2000 לקביעת פיצויים ליתומים שהוריהם היו קורבנות רדיפות אנטישמיות.
ב-7 ביולי 2010 הוענק לסרז' קלרספלד תואר לגיון הכבוד ידי ראש הממשלה פרנסואה פיון בהוטל מתיניון, בית המגורים הרשמי של ראש ממשלת צרפת.
בינואר 2012 חתמו בני הזוג קלרספלד, יחד עם הזמר הצרפתי-ארמני שארל אזנבור, הבמאי רוברט גוידיג'יאן והפילוסופים ברנאר-אנרי לוי ליב ומיכל אונפריי, על פנייה לפרלמנט הצרפתי לחוקק הצעת חוק לקביעת עונשים לאנשים המכחישים את רצח העם הארמני.
ביולי 2018 בריאיון ל-CNN, ציינו בני הזוג כי הם מפסיקים את פעילותם, ציד נאצים ויעסקו יותר בצדק חברתי. כיום הם עוסקים בזכויות אדם וחברה.
ספרים.
בשנת 1978 פרסם סרז' קלרספלד את "Mémorial de la Déportation des Juifs de France", ספר המפרט את שמותיהם של למעלה מ-80,000 יהודים שגורשו מצרפת למחנות ריכוז או נהרגו בצרפת. עותקים של הרשימות המקוריות שהוקלדו לכל רכבת גירוש, שנמצאו על ידי בני הזוג קלרספלד בארכיון הקהילה היהודית בפריז, היו הבסיס לשם, מקום, תאריך הלידה והלאום של כל המגורשים שהיו רשומים על פי לכל רכבת גירוש. הספר מתעד למעלה מ-75,700 יהודים שגורשו למחנות הריכוז מצרפת וקובע כי רק 2,564 מהמגורשים שרדו את המלחמה. מרבית המגורשים נשלחו ממחנה הריכוז דראנסי. בשנת 2012 פרסם קלרספלד גרסה מעודכנת של ספר הזיכרון, שהוסיפה שמות של נשים. רשימה זו ממוינת בסדר אלפביתי. החל משנת 2018, ספר הזיכרון זמין גם באינטרנט.
סרז' קלרספלד ואשתו ביאטה כתבו יחד אוטוביוגרפיה "ציד האמת: זיכרונותיהם של ביאטה וסרז' קלרספלד", שיצא לאור בשנת 2018.
שיתוף פעולה עם השטאזי.
בשנת 2012 הצהיר לוץ רתנוב, נציב המדינה הממונה על ארכיון השטאזי בסקסוניה, כי בני הזוג שיתפו פעולה עם השטאזי בשנות ה-60. הם מסרו להם חומר המכיל מידע מפליל על פעילות המלחמה של פוליטיקאים מערב גרמנים. שיתוף הפעולה של ביאטה וגם של סרז' קלרספלד עם השטאזי והמגעים שניהלו עמם, תועד גם בספר חדש של קציני השטאזי לשעבר, גונטר בוהנסק והרברט ברמר.
שנים מאוחרות יותר בגרמניה.