בעקבות מוטורולה, אימצו חברות אמריקאיות נוספות מתחום האלקטרוניקה את הגישה.
כיום זוכה השיטה לחסידים רבים בקהילת חוג האיכות והתעשייה. היא הפכה למקובלת בתעשיית הרכיבים בעולם המערבי ואף התפשטה לתחומי תעשיות ושירותים נוספים, כגון התעשיות הצבאיות, שירותים רפואיים ותחום הבנקאות.
מדוע "שש סיגמא".
סיגמא (formula_1), הסימון המקובל של סטיית תקן. זוהי יחידת מידה סטטיסטית המתארת את פיזור הסטיות בכל תהליך. 'שש סיגמא' מתאר מרחב של 6 סטיות תקן (כמתואר בגרף ההתפלגות הנורמלית). בפועל מתורגם מרחב זה לממוצע של כ- 3.4 תקלות לכל מיליון פעולות.
הערה: מבחינה סטטיסטית, 3.4 חלקים למיליון מיתרגמים ל-4.5 סטיות תקן (סיגמא) בלבד על גרף ההתפלגות הנורמלית. ההפרש של 1.5 סטיות תקן (המכונה "sigma shift") מוסבר, על ידי מפתחי השיטה וחסידיה, בכך ש-4.5 סטיות תקן בתהליכי הייצור מתבטאים ב-6 סטיות תקן עבור הצרכן הסופי. יש לציין שאין תימוכין אמפיריים לטענה זו.
השאיפה לממוצע זה הוא המנחה את מתודולוגית "שש סיגמא", באופן אשר ישמש את היצרנים בקביעת מפרט טכני למוצר. במפרט הטכני, מציינים הייצרנים את האילוצים שעל המוצר או התהליך לעמוד בהם בכל שלב בתהליך. אילוצים אילו מפורטים על גבי תרשימי בקרה (ידוע גם כגבול מפרט עליון (USL) וגבול מפרט תחתון (LSL)) וכל סטייה מהקריטריונים שנקבעו עלולה לגרום לפסילת המוצר (להלן: "מוצר פגום") ולהפסדים כלכליים ואף תדמיתיים לחברה.
עקרונות השיטה.
העקרונות האסטרטגיים המנחים הם:
יישום העקרונות מתואר כמעגל המורכב מחמישה צעדים:
כפועל יוצא מיישום חמשת הצעדים, הציפייה היא ל-
קישורים חיצוניים.
Lean Six Sigma
שיטת 6 סיגמה
שיטת שש סיגמה
6 סיגמה
מלחמת האזרחים בדארפור
צבי נרקיס
צבי נרקיס (קיסנר) (13 בינואר 1921 – 8 באוגוסט 2010), גרפיקאי ומעצב גופנים, טיפוגרף ומעצב בולים ויוצר גופנים עבריים. זכה ב-2006 בפרס א.מ.ת על מפעלו בעיצוב.
קורות חיים.
נרקיס נולד בבוטושאן שברומניה. למד בבית ספר יהודי והצטיין בציור האותיות העבריות. בהיותו בן 6 נפטר אביו (בגיל 38), ואמו נקלעה למצוקה כלכלית. בגיל 10 נאלץ להפסיק את לימודיו ויצא לעבוד אצל דודו. בגיל 15 הצטרף לקן תנועת הנוער הציונית ״השומר הצעיר״ שבעירו.
בגיל 18 יצא עם חבריו להכשרה במסגרת תנועת ״החלוץ״. בתום תקופת ההכשרה התנדב נרקיס להקים סניף הכשרה חדש בעיר טימישוארה, שם גם הכיר את אשתו לעתיד, קלרה לבית קורמוש. הוא שהה שם כשנה.
בעקבות הצטרפות רומניה למדינות הציר נשלח עם כל הגברים היהודים מגיל גיוס ועד 60 לעבודות כפייה בהרי הקרפטים. הוא הצליח להחלץ משם בזכות יכולותיו כצייר ונשלח לטימישוארה כדי לשרטט תמרורי דרך עבור הצבא הרומני.
כאשר שמע בשנת 1944 על התארגנות לעליה בלתי ליגאלית לארץ ישראל עזב עם קלרה לנקודת המפגש בבוקרשט. משם העפילו השניים באניית סוחר קטנה לארץ ישראל.
בהגיעם נקלטו בקיבוץ אילון ובהמשך עברו לשער העמקים. כיוון שרצה ללמוד גרפיקה עברו בני הזוג לירושלים ונרקיס החל ללמוד ציור אצל יעקב שטיינהרדט ומרדכי ארדון. לאחר מכן החל בלימודי גרפיקה בבצלאל ושימש בתפקיד המעצב הראשי ביחידה לעזרי אימון בצה"ל. בשנת 1952 נבחר עיצובו לסמל העיר רמלה. נרקיס פתח בשנת 1955 סטודיו פרטי לציור ועסק בעיקר בהכנת כרזות ואילוסטרציות. סדרת בולים שאייר זכו בפרס שני בתחרות עיצוב לקראת יום העצמאות תשי"ט. כמו כן, הוא עיצב בולים נוספים. נרקיס עיצב את גבו של מטבע הלירה הישראלית, שהונפק החל מספטמבר 1967.
נרקיס עסק בעיצוב ופיתוח דגמי אותיות עבריות. בין הגופנים המוכרים שפיתח אפשר למצוא את אות נרקיס, אות נרקיס בלוק, אות נרקיס תם, ונרקיסים. הצורה העברית של הפונט אריאל עוצב על בסיס הפונט נרקיס תם ללא ידיעתו. נרקיס עיצב את הטיפוגרפיה לסדרה הרביעית של הלירה הישראלית והראשונה של השקל. כמו כן עיצב גם את הטיפוגרפיה לשטרות החדשים יותר של השקל (אלף עד עשרת אלפים שקלים), למטבעות השקל ולשטרות ה-20 וה-100 בסדרת השקלים החדשים.
ב-1989, בעקבות פיתוח תוכנת מחשב מתאימה, פיתח נחום בן צבי בעל בית דפוס בירושלים בשיתוף עם נרקיס, גּוֹפָן (פוֹנְט) זהה לגופן היפה והאמנותי של "הכתר", עבור פרויקט התנ"ך "כתר ירושלים" - עיצוב ספר תנ"ך זהה ככל האפשר לכתר ארם צובא.
נרקיס שימש יו"ר אגודת המעצבים משנת 1969 ואילך, ובשנות כהונתו נעשה רבות לשיפור היחסים בין האגודה לבין מעצבי בולי ישראל.
הוא שימש כיועץ אקדמי לקורס לעיצוב גרפי בטכניון וכמרצה בעיצוב גרפי וטיפוגרפיה וכן כחבר הוועדה המייעצת של בנק ישראל בנושא עיצוב שטרות ומטבעות.
בשנת 1987 זכה נרקיס בפרס המצוינות של ארגון האיקוגרדה (the icograda Excellence Award). בשנת 1989 הוענק לו פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים. בשנת 2006 הוענק לו פרס א.מ.ת.
צבי נרקיס נפטר בשנת 2010 ונטמן בבית העלמין של קיבוץ נחשון, מקום מגוריה של בתו הבכורה, תמר. הוא הותיר אחריו שתי בנות.
בשנת 2014 נמצא בשלבי הפקה, ספר על פועלו שיכלול חומרים מעזבונו.
רוח צבא ההגנה לישראל
הקוד האתי של צה&quot;ל
היסטוריה של הולנד
ההיסטוריה של המרחב הקרוי כיום בשם "הולנד" מתחילה אמנם לפני למעלה מ-100,000 שנה, אז ניכרו באזור סימניה הראשונים של פעילות אנושית, אך מקורות כתובים העוסקים בתושביה הופיעו לראשונה רק בתקופה הרומית.
חבל הארץ שדרומית לנהר הריין נכבש על ידי הרומאים והפך לחלק מגאליה בלגיקה, ומאוחר יותר לחלק מהפרובינקיה הרומית גרמניה אינפריור ("גרמניה התחתית"). הארץ הייתה מיושבת באותה עת על ידי שבטים גרמאניים שונים, ובחלק הדרומי ישבו קלטים, שהתמזגו עם השבטים הגרמאניים החדשים שהגיעו לאזור במסגרת נדידת העמים אחרי נפילת האימפריה הרומית.
בימי הביניים כללו ארצות השפלה (אזור הכולל, פחות או יותר, את הולנד ובלגיה של ימינו) רוזנויות, דוכסויות ודיוקסיות שונות, שהשתייכו לדוכסות בורגונדיה ולאימפריה הרומית הקדושה. כל אלה אוחדו והיו למדינה אחת תחת שלטון בית האבסבורג במאה ה-16. הצלחתו של הקלוויניזם בארצות השפלה והניסיון ליצור משטר ריכוזי ולדכא את חופש הדת הביאו למרד נגד פליפה השני, מלך ספרד. ב-26 ביולי 1581 הוכרזה עצמאות, שהוכרה לבסוף אחרי מלחמת שמונים השנה (1568–1648). שנות המלחמה מציינות גם את תחילתו של תור הזהב בהולנד, תקופה של שגשוג מסחרי ותרבותי שנמשכה, פחות או יותר, במשך כל המאה ה-17.
לאחר הכיבוש הצרפתי בתחילת המאה ה-19, החלה הולנד את דרכה כמונרכיה שבראשה עומד בית אורנז'. אך לאחר תקופה קצרה של שלטון שמרני, לא ניתן היה עוד להתעלם מרחשי הליברליזם בעם, והמדינה הפכה לדמוקרטיה פרלמנטרית שבראשה מונארך החל ב-1848, וכך נשארה עד היום, למעט בתקופת הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה.
הולנד כיום היא מדינה מודרנית ומתועשת, יצואנית חשובה של מוצרים חקלאיים. סחר בינלאומי היה מאז ומתמיד רכיב מרכזי בכלכלה ההולנדית, עם השפעה חזקה גם על התרבות, והיה בין הגורמים המרכזיים במאבק על העצמאות.
פרהיסטוריה.
בארצות השפלה נתגלו סימני פעילות אנושית בני יותר מ-100,000 שנה, והאזור בו שוכנת הולנד של ימינו מיושב מאז עידן הקרח האחרון (לפני כ-16,000 שנה); באותה תקופה שרר בהולנד אקלים של טונדרה, והשטח היה נטול צמחייה כמעט. המתיישבים הראשונים התקיימו כציידים-לקטים. אחרי סוף עידן הקרח יישבו את האזור קבוצות פלאוליתיות שונות. קבוצה אחת בנתה סירות קאנו (באזור פֶּסֶה, בסביבות שנת 6500 לפני הספירה). בסביבות שנת 8000 לפני הספירה התגורר בפריזיה שבט מזוליתי.
חקלאות הגיעה להולנד בסביבות שנת 5000 לפני הספירה, עם תרבות הקדרות הקווית (כפי הנראה איכרים ממרכז אירופה), אך היא התקיימה רק בדרום (דרום לימבורג), שם יש רמה של אדמת לס. הידע שלהם לא נוצל כדי להקים חוות בשאר הולנד, כיוון שטרם אולפו שם בעלי חיים ולא היו כלים טובים.
החקלאים הראשונים עזבו את הולנד בסביבות שנת 4500 לפני הספירה ונותרו שוב רק ציידים-לקטים (מלבד יישוב קטן באזור סוויפטרבאנד בסביבות שנת 4300 לפני הספירה), כמו הציידים בתרבות פלארדינגן (Vlaardingen, בערך 2600 לפני הספירה).
מאוחר יותר הוקמו השרידים הפרהיסטוריים החשובים הראשונים בהולנד: הדולמנים, מצבות אבן ענקיות. הם נמצאים בפרובינציית דרנתה של ימינו, וכנראה נבנו על ידי חקלאים מתרבות הכד דמוי המשפך בין 4100 ל-3200 לפני הספירה.
מערבה משם, ייתכן שאותם השבטים הם שבנו מחנות זמניים לשם ציד חורפי, למשל ציד כלבי ים. יש אפילו סימנים של מקום יישוב קטן במערב.
העדויות הראשונות לשימוש בגלגל מתוארכות לסביבות שנת 2400 לפני הספירה. ייתכן שהמצאת הגלגל שם קשורה לתרבות הכד דמוי הפעמון. תרבות זו התנסתה גם בעיבוד נחושת, וכמה עדויות לכך (סכיני נחושת, ראש חנית מנחושת, סדן מאבן) נמצאו על נהר ולווה. כל ממצא מנחושת מעיד על סחר עם "מדינות" אחרות, כיוון שנחושת טבעית אינה נמצאת בשטח הולנד.
תקופת הברונזה החלה כנראה בסביבות שנת 2000 לפני הספירה ונמשכה עד בערך 800 לפני הספירה. בקבר "הנפח מוואחנינגן" נמצאו כלי ארד המעידים על ניסיון ללמוד את השימוש במתכת (ראו תמונות של ממצאים מתקופת הברונזה בהולנד). ממצאים מאוחרים יותר מופיעים במקומות אֶפֶּה ודְרָאוּוֶן. הממצאים הרבים של חפצים נדירים (ולפיכך יקרי ערך), כמו למשל חרוזי בדיל במחרוזת מאזור דרנתה, מרמזים על כך שדרנתה הייתה מרכז למסחר בתקופת הברונזה בהולנד.