מייקל קונור ממגזין הספרות והתרבות השמרני "קוואדרנט" אמר כי "מונה היא אמנות התשושים, של ציוויליזציה מתפוררת. אורות תצוגה וטעם ואפקטים מדהימים מאירים פשיטת רגל מוסרית. מה שמודגש מתמזג בצורה מושלמת עם אופנה עילית עכשווית, עיצוב, אדריכלות, קולנוע. זה ריקבון יקר ומתוח."
ריצ'רד דורמנט, מבקר האמנות בעיתון הבריטי "דיילי טלגרף", אמר כי וולש "אינו אוסף שמות מפורסמים; אדישותו לאופנה היא אחת מחוזקות הקולקציה. הוא אוהב אמנות כיפית שתופסת את תשומת ליבך, ושאורזת עוקץ בזנב או אגרוף במקלעת השמש."
פסטיבלי מוזיקה ואמנות.
המוזיאטן מארח את פסטיבל המוזיקה השנתי MONA FOMA בקיץ, ברחבה בחוץ, ואת מקבילו לחורף, Dark MOFO, עם תערוכות אמנות ציבוריות נרחבות בין ירידי אוכל ושתייה, מוזיקה חיה ובידור. הופעות ראשיות מהעבר של MONA FOMA כוללות את ניק קייב, ג'ון קייל, Godspeed You! Black Emperor, The Swans, פי ג'יי הארווי ודייוויד בירן, ואילו Dark MOFO הציגו הרכבים מוזיקליים כמו איינשטירצנדה נויבאוטן, Sunn O))), לורי אנדרסון, Mogwai, אולבר, Autechre ו-Merzbow.
תיירות.
בשנת 2012 דירג לונלי פלאנט את הובארט כאחת מעשר הערים שחייבים לבקר בשנת 2013, וציין את המוזיאון כאטרקציה תיירותית מרכזית בעיר הקטנה, בדומה למוזיאון גוגנהיים בבילבאו.
אברהם יהושע העשיל (מז'יבוז', השני)
יחסי מלזיה–סין
יחסי מלזיה–סין הם יחסי החוץ בין מלזיה וסין.
שתי המדינות מעורבות בסכסוך בים סין הדרומי, אשר בתקופה האחרונה גרמו לחיכוכים מסוימים, בעיקר ממלזיה. סקר שנערך על ידי מרכז המחקר פיו בשנת 2014 הראה כי 66% מהמלזים מודאגים כי סכסוכים טריטוריאליים בין סין למדינות שכנות עלולים להוביל לסכסוך צבאי. עם זאת, מהצד הכלכלי, סקר שערך מרכז מרדקה בשנת 2017 גילה כי 70% מהמלזים תמכו בנוכחות סין ובהשקעותיה במדינה.
בביקורו בסין בנובמבר 2016 הודיע ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, כי הקשרים בין שתי המדינות "אמורים להגיע לשיאים חדשים" לאחר ששתי המדינות חתמו על סדרת הסכמים בנושא אנרגיה והגנה. זה כלל חתימה על 14 הסכמים בשווי 34.7 מיליון דולר.
היסטוריה.
יחסים מוקדמים.
מלחים קונלונים או מלאיים היו ידועים בסין במאה השלישית לפני הספירה, וישנן עדויות שהחלו להתיישב לאורך חופי מזרח אפריקה במאה הראשונה לספירה. בתקופת האימפריה הרומית היו קהילות קבועות של אנשים דוברי מלאו-פולינזית על חופי מדגסקר, שם הם נשארו עד היום.
ברשומות הסיניות מהמאות החמישית והשישית לספירה מציינים כי מוצרים נשלחו בספינות "קונלון", המתייחסות ככל הנראה לספינות ימיות בדרום-מזרח אסיה. עד המאה השביעית, המונח "קונלון" התייחס במיוחד לאנשי החוף באזור המלאי. במאה התשיעית, ב "Yiqiejing yingyi" (815), Hui-Lin מציין כי "kunlun bo" (ספינות מלאית) הגיעו באופן קבוע למפרץ טונקין ולאורך חוף סין הדרומי-מזרחי.
יחסי השושלות הסיניות עם ארכיפלג מלאי.
ברית מינג עם סולטנות מלאקה.
הסולטנות של מלאקה הפכה מרצונה למדינה פרוטקטורית הכפופה לשושלת מינג הסינית, שהגנה בכוח צבאי על מלאקה מפני אויביה, ואפשרה לסולטנות המוסלמית לשגשג. הסינים הרחיקו את סיאם ומג'פהיט מכיבוש מלאקה, ועסקו גם במלחמה נגד פורטוגל בגין כיבוש מלאקה. על פי תיעוד היומנים, בזמן שפרמסווארה ייסד את מלאקה, המדינה הותקפה לעיתים קרובות על ידי האויבים הוותיקים מג'פהיט והיריבים מאזור צפון מלאקה, ממלכת איוטאיה. מלאכה לא הצליחה להחזיק בעמדה ולהילחם באויבים. פרמסווארה החליט לשלוח את שגרירו לבקר את קיסר סין משושלת מינג, ושניהם הסכימו להיות בעלי ברית. מאז ההסכם בין סולטנות מלאקה לאימפריה הסינית, ממלכת איוטאיה ואימפריית מג'אפאהיט לא תקפו את מלאקה. מאוחר יותר תיעוד כלשהו הצביע על כך שבמהלך פעילות הסחר והגעתו של האדמירל הסיני-מוסלמי ג'נג חה, המיר פרמסווארה את דתו לאסלאם ואימץ שם אסלאמי, הסולטאן איסקנדר שאה. הדת החדשה התפשטה במהירות בשל המרת דתו והפלגתו של ג'נג חה.
שושלת מינג הסינית הזהירה את סיאם ואת המג'אפאהיט מפני ניסיון לכבוש ולתקוף את סולטנות מלאקה, והעמידה את סולטנות מלאקה תחת הגנה סינית. הסינים חיזקו כמה מחסנים במלאקה. הסולטנות המוסלמית פרחה בשל ההגנה הסינית נגד המעצמות התאילנדיות האחרות שרצו לתקוף את מלאכה. סיאם הייתה גם כפופה לסין ונאלצה לציית להוראות סין לא לתקוף. לאחר שווייטנאם (אנאם) השמידה את צ'מפה בפלישה הווייטנאמית לצ'אמפה בשנת 1471, הם המשיכו להילחם עם מלאקה בכוונה לכבוש אותה. ממשלת סין שלחה נמיג, צ'ן צ'ון, לשאנפה בשנת 1474 כדי להכתיר את מלך צ'אמפה, אך הוא גילה כי חיילים וייטנאמים השתלטו על צ'אמפה וחסמו את כניסתו. הוא המשיך למלאקה במקום ושליטו החזיר מחווה לסין. מלאקה שלחה שוב שליחים לסין בשנת 1481 כדי להודיע לסינים כי בזמן ששליחי מלאקה חזרו מסין בשנת 1469, הווייטנאמים תקפו את המלאקים, והרגו את חלקם בזמן שסירסו את הצעירים ושיעבדו אותם. המלאקים דיווחו כי וייטנאם שולטת בצ'מפה וגם ביקשה לכבוש את מלאקה, אך המלכים לא נלחמו, מכיוון שהם לא רצו להילחם נגד מדינה אחרת שהייתה כפופה לסין ללא אישור מהסינים. הם ביקשו להתעמת עם המשלחת הווייטנאמית לסין שהייתה באותה עת בסין, אך הסינים הודיעו להם מכיוון שהאירוע היה בן כמה שנים, הם לא יכלו לעשות כלום בנדון, והקיסר שלח מכתב לשליט הווייטנאמי ונזף בו בגין התקרית. קיסר סין הורה גם למלכים לגייס חיילים ולהילחם בחזרה בכוח אלים אם הווייטנאמים יתקפו אותם שוב.
לאחר שהפורטוגלים פלשו וכבשו את סולטנות מלאקה בשנת 1511, הם הקימו את מושבת מלאקה הפורטוגזית. הסינים הגיבו בכעס קיצוני על פלישת פורטוגל לבת בריתם וסירבו לקבל משלחת פורטוגלית לאחר המתקפה. הממשלה הקיסרית הסינית כלאה והוציאה להורג מספר שליחים פורטוגלים לאחר שעינתה אותם בגואנגג'ואו.
הסינים שלחו הודעה לסולטאן (מלך) מלאקה המודח בדבר גורלה של שגרירות פורטוגל, שהסינים החזיקו בשבי. כשקיבלו את תשובתו, המשיכו הבכירים הסיניים להוציא להורג את השליחים הפורטוגלים, וחתכו את גופותיהם לחלקים רבים. סוחרים סינים החרימו את מלאקה לאחר שנפלה לשליטת פורטוגל, כמה סינים בג'אווה סייעו בניסיונות מוסלמים לכבוש מחדש את העיר מפורטוגל באמצעות ספינות. סוחרים סינים עשו עסקים עם מלזים וג'אווים במקום עם הפורטוגזים. עם זאת, עם שיפור הדרגתי של היחסים והסיוע שניתנו נגד שודדי הווקאו לאורך חופי סין, בשנת 1557 הסכים קיסר מינג לבסוף לאפשר לפורטוגלים להתיישב כמקאו כמושבת סחר פורטוגלית חדשה. גם הסולטנות המלאית של ג'והור שיפרה את היחסים עם הפורטוגלים ולחמה לצידם נגד סולטנות אצ'ה.
היחסים עם סולטנות ברוניי.
מכיוון שסין הייתה תחת כיבוש האימפריה המונגולית, כל מדינות הוואסלים של סין נשלטו לאחר מכן על ידי קיסרי סין המונגולים. בתחילת 1292, נאמר כי קובלאי חאן שלח משלחת לצפון בורנאו, לפני שיצא לפלישה לג'אווה בשנת 1293. כתוצאה ממסע זה, מאמינים כי רבים מחסידיו בנוסף לסוחרים סיניים אחרים התיישבו בסופו של דבר והקימו מושבה משלהם בנהר קינבטנגאן. במאה ה-14 הפכה ברוניי למדינת הוואסאל של מג'אפאהיט אך בשנת 1370 העבירה את נאמנותה לשושלת מינג בסין. המהרג'ה קרנה מבורנאו ביקר אז עם משפחתו בנאנג'ינג עד מותו. את מקומו ירש בנו הסיה וואנג שהסכים לשלוח מחווה לסין אחת לשלוש שנים. מאז הגיעו נזירים סיניים לצפון בורנאו עם מטענים של תבלינים, קיני ציפורים, סנפירי כריש, קמפור, ראטאן ופנינים. בסופו של דבר התיישבו סוחרים סיניים נוספים בקינבטנגאן, כאמור ברשומות ברוניי וסולו. אחותו הצעירה של אונג סום פינג (הואנג סנפינג), מושל ההתיישבות הסינית, התחתנה אז עם הסולטאן אחמד מברוניי.
עידן המלחמה הקרה.
במהלך המלחמה הקרה, מדיניות החוץ של מאו דזה-דונג הייתה לתמוך בארגוני שמאל מהפכניים ברחבי העולם. לאחר מכן הם תמכו במפלגה הקומוניסטית המלאית של צ'ין פנג ובזרוע הצבאית שלה, בצבא השחרור הלאומי של מלאיה ובמפלגה קומוניסטית נוספת בבורנאו, המפלגה הקומוניסטית הצפון קלימנטאן בפיקודו של בונג קי צ'וק. מכיוון שרוב חברי וחיילי MCP ו-NKCP היו סינים אתניים, ממשלת מלזיה ואוכלוסייה סינית לא אתנית אחרת ראו את האוכלוסייה הסינית האתנית במלזיה כ"גיס חמישי "ועם חוסר אמון. אך בעקבות הרפורמות שיזם דנג שיאופינג, התמיכה של ממשלת סין במרידות קומוניסטיות ברחבי העולם פחתה בהדרגה.
זמנים מודרניים.
יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1974.
לאחר סיום המלחמה הקרה, יחסי החוץ הדיפלומטיים בין סין למלזיה השתנו באופן מיידי וחיובי. בעקבות כך, קשרים פוליטיים ותרבותיים בין שני העמים החלו להתחזק. שתי המדינות חברות במלואן ב-APEC, ובמלזיה יש אוכלוסייה גדולה של סינים.
יחסים דיפלומטיים.
פקידים מלזיים וסינים נפגשים יחד בפגישות הייעוץ האסטרטגי המתקיימות לסירוגין בין מלזיה לסין מדי שנה. ישיבות הייעוץ האסטרטגי החלו כייעוצים דו-צדדיים בשנת 1991. פגישות הייעוץ נערכו כדי לשתף ולהחליף דעות בנושאים דו-צדדיים, אזוריים ונושאים בעלי אינטרסים הדדיים שונים וכן כדי לעקוב אחר עניינים שנדונו על ידי מנהיגי שתי המדינות. מאוחר יותר שונה שמו של ההתייעצויות הדו-צדדיות לייעוץ אסטרטגי בשנת 2010 כדי לשקף את החשיבות ההולכת וגוברת של יחסי מלזיה–סין במסגרת המדינית-ביטחונית באזור אסיה-פסיפיק. הראשון נערך בפוטרג'איה בשנת 2011 ואילו השני נערך בבייג'ינג בשנת 2012.