וולטר א. בראון (באנגלית: Walter A. Brown; 10 בפברואר 1905 - 7 בספטמבר 1964) היה עסקן ספורט ומאמן הוקי קרח אמריקאי, מהמנהלים החשובים בתולדות הספורט המקצועני בארצות הברית.
בראון ייסד את קבוצת הכדורסל בוסטון סלטיקס והיה בעליה הראשון, ניהל את אולמה המיתולוגי של הקבוצה בוסטון גארדן, והיה אחד מאנשי המפתח בייסוד ליגת ה-NBA.
בראון היה גם איש מפתח בהתפתחות ההוקי קרח בארצות הברית, הוביל כמאמן את נבחרת ארצות הברית לזכייה היסטורית באליפות העולם, בעלי קבוצת ה-NHL בוסטון ברואינס ונשיא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית.
על פעילותו הענפה בשני הענפים התקבל כחבר הן בהיכל התהילה של הכדורסל והן בהיכל התהילה של ההוקי קרח.
בנוסף לפעילויות אלה היה גם נשיא Boston Athletic Association, הגוף המארגן של אירועי ספורט גדולים באזור בוסטון כגון מרתון בוסטון.
בכדורסל ובאתלטיקה.
בראון היה בנו של ג'ורג' בראון, אף הוא דמות מפתח בספורט האמריקאי בכלל ובספורט באזור בוסטון בפרט. ג'ורג' בראון ניהל את אולם בוסטון גארדן מיום הקמתו של האולם ועד מותו של ג'ורג' ב-1937, והיה נשיא ה-Boston Athletic Association בעצמו.
עם מותו של ג'ורג' ירש וולטר בראון את ניהול בוסטון גארדן, שבאותו זמן היה אולמה הביתי של קבוצת ה-NHL בוסטון ברואינס. מ-1941 היה גם נשיא ה-Boston Athletic Association.
כמנהל בוסטון גארדן, הגיע בראון למסקנה שבוסטון זקוקה לקבוצת כדורסל מקצוענית. באמצעות משכנתא שנטל על ביתו, ייסד ב-1946 את בוסטון סלטיקס והיה לבעליה ונשיאה הראשון. הסלטיקס שיחקו בליגת ה-BAA (Basketball Association of America) שבראון היה מהאחראים לייסודה.
ב-1949 היה בראון אחד הדוחפים לאיחודה של ה-BAA עם ליגה אחרת, ליגת ה-NBL (National Basketball League) כדי ליצור את ליגת ה-NBA. הוא היה גם מההוגים והיוזמים של משחק האולסטאר של ה-NBA, שנערך לראשונה ב-1951 בבוסטון גארדן.
בראון נשאר בעלים ונשיא של הסלטיקס עד מותו ב-1964, ובתקופתו הפכה הקבוצה לאחת החזקות בליגה וזכתה ב-7 אליפויות בתוך 8 עונות.
בהוקי קרח.
כמו אביו, היה בראון אחת הדמויות המשפיעות בהתפתחותו של ההוקי קרח בכלל, וההוקי קרח האמריקאי בפרט. ב-1933 הוביל כמאמן את נבחרת ארצות הברית לזכייה היסטורית באליפות העולם לאחר ניצחון בגמר על קנדה. זה היה הפסדה הבינלאומי הראשון אי פעם של קנדה במשחק רשמי והתואר הבינלאומי הראשון שקנדה לא הצליחה לזכות בו.
ב-1951 רכש בראון את קבוצת ה-NHL בוסטון ברואינס, שמצבה הכלכלי היה בכי רע באותה תקופה. הוא היה בעלי הברואינס עד מותו ב-1964.
בתווך, מונה בראון ב-1954 לנשיא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF), הגוף העליון של ההוקי הבינלאומי, במינוי שקבע תקדים - בפעם הראשונה והיחידה מונה מנהל שבא מהספורט המקצועני האמריקאי, ומה-NHL בפרט, לנשיא הארגון. בראון זיהה את המגמה ששלטה בהוקי קרח העולמי באותה תקופה - עלייתו של הענף במדינות מזרח אירופה, בראשות נבחרת ברית המועצות, לפסגת הענף בעולם. הוא פעל באופן נמרץ לשילוב בין הנבחרות המזרח אירופיות לנבחרות המערביות במפעלים העולמיים, והיה הרוח החיה מאחורי מתן אירוח אליפות העולם ב-1957 לברית המועצות בפעם הראשונה. למרות שהאליפות הוחרמה על ידי מספר מדינות מערביות בראשות ארצות הברית וקנדה, עקב פלישת ברית המועצות להונגריה, האליפות הוכתרה בהצלחה כאשר המשחק המכריע בין ברית המועצות ושוודיה - שנערך תחת כיפת השמיים באצטדיון לנין במוסקבה - משך 55000 צופים וקבע שיא קהל במשחק הוקי קרח שהחזיק מעמד עד 2001.
למרות הצלחותיו, נאלץ בראון לפנות את תפקידו כנשיא הפדרציה ב-1957 עקב הסכם רוטציה שהיה קיים באותה עת בין נשיאים אירופים ונשיאים צפון אמריקאים. הוא נשאר פעיל מרכזי בארגון.
מורשתו.
בנוסף לבעלות והנשיאות של בוסטון סלטיקס ובוסטון ברואינס, שנמשכו עד מותו ב-1964, נשאר בראון גם מנהל בוסטון גארדן, נשיא ה-Boston Athletic Association ופעיל מרכזי בפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית עד מותו.
עם מותו נקרא גביע אליפות ה-NBA על שמו עד 1984 (כיום נקרא גביע לארי אובריאן).
כמחווה סמלית, למרות שלא היה שחקן בקבוצה, בוסטון סלטיקס הוציאה לגמלאות את הגופיה מספר 1 על שמו.
בראון התקבל להיכל התהילה של ההוקי קרח ב-1962 ולהיכל התהילה של הכדורסל ב-1965. כשנפתח היכל התהילה של ההוקי קרח הבינלאומי על ידי פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ב-1997, התקבל בראון כחבר גם בו במחזור הראשון של החברים המתקבלים.
אולם הספורט הישן של אוניברסיטת בוסטון, בו שיחקו בעבר קבוצות הכדורסל וההוקי קרח של האוניברסיטה את משחקיהן הביתיים, נקרא על שמו.
אליפות ברזיל בכדורגל 2003
אליפות ברזיל בכדורגל 2003 הייתה הפעם ה-47 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-29 במרץ 2003 והסתיימו ב-14 בדצמבר 2003.
בתחרות השתתפו 24 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו קריסיומה ופורטלזה.
החל מעונה זו האליפות מתקיימת בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
בסוף העונה שתי קבוצות ירדו לליגת משנה.
קרוזיירו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון. באותה עונה הקבוצה זכתה בטרבל (ספורט) תוך זכייה באליפות ברזיל, גביע ברזיל ואליפות מדינת מינאס ז'ראיס.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו פורטלזה ובאהיה. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פלמיירס ובוטפוגו.
שחקנים מצטיינים.
דימבה, שחקנה של גויאס כבש 31 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
אלכס שחקנה של קרוזיירו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
רוזי קאוואלירו
רוזלינד ססיליה "רוזי" קאוואלירו (באנגלית: Rosalind Cecelia "Rosie" Cavaliero; נולדה ב-27 בנובמבר 1967) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
קאוואלירו נולדה ב-1967 באנגליה. היא למדה בבית הספר סיינט לאונרד במייפילד שבמזרח סאסקס. אחר כך למדה משחק באקדמיה לאמנות הדרמה ובר דאגלס.
בטלוויזיה שיחקה קאוואלירו בסדרות קומיות כגון "רגלים קרות", "ג'אם וג'רוזלם", "הנדרבי", "יומנו של רופא צעיר" ו"שיחות בוקר עם אלן פרטרידג'". ב-2009 גילמה את גברת פלורניש במיני-סדרה "דוריט הקטנה" על פי הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. ב-2017 שיחקה בתפקיד מריון קלסי בעונה השנייה של הסדרה "בלתי נשכח". בקולנוע הופיעה קאוואלירו בסרטים "טופסי טרווי" (1999), "וירה דרייק" (2004) ו"ג'יין אייר" (2011). היא כיכבה בתפקידי אורח בפרקים בסדרות כגון "רציחות במידסומר", "כובע אדום" "בתוך מס' 9" ו"פיפ שואו.
ב-2014 כיכבה קאוולירו בסדרת המתח "טרף" בתפקיד סמלת בילוש סוזן ריינהרט יחד עם ג'ון סים. ב-2015 חזרה להופיע בעונה שנייה של הסדרה לצדו של פיליפ גלניסטר.
פרסים.
הטרילוגיה "Lost Property" ששודרה ברדיו 4 זכתה בפרס הדרמה הטובה ביותר של ה-BBC לשנת 2011. רוזי קאוואלירו זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה בדמות רותי בפרק השלישי "Lost Property - A Telegram from the Queen".
רוזי קאוואליירו
רוזי קבלירו
רוזי קאבאלירו
פייטם
פֵּייטם (באנגלית: Paytm, ראשי תיבות של Mobile Through Pay, "שלם באמצעות נייד") היא חברת תשלומים ומסחר אלקטרוניים הודית עם משרדי מטה בדלהי, שהוקמה בחודש אוגוסט 2010.
החברה מעסיקה מעל ל-13,000 עובדים (נכון לינואר 2017) ומפעילה כשלושה מיליון סוחרים ברחבי הודו. היא גם מפעילה את "Paytm Payment Gateway" ואת" Paytm Wallet".
היסטוריה.
ב-2015, פייטם הפכה לחברה ההודית הראשונה שקיבלה מימון מחברת מסחר אלקטרוני סינית, קבוצת עליבאבא (זאת בין שאר מקורות המימון שלה). אחרי שגייסה 625 מיליון דולר הוערך שוויה בכ-1.5 מיליארד דולר. ועליבאבא החזיקה בנתח המניות הגדול ביותר בחברת האם One97 Communications.
במאי 2017 השקיעה סופטבנק 1.4 מיליארד דולר בחברה, השקעה אשר העמידה את שווי החברה על בין 4.8 לשמונה מיליארד דולר.
ביולי 2018 רכשה את Cube26.
במאי 2019 הוערך שוויה בכ-12 מיליארד דולר, לאחר השקעה של ברקשייר האת'וויי.
יעקב זס
יעקב זס (1892 – 1 בינואר 1976) היה רופא, וסופר, רופא המושבות כפר תבור, וסג'רה בתקופת העלייה הרביעית, רופא בחברון, מנהלו הראשון של בית החולים על שם שוויצר.
ביוגרפיה.
זס נולד ליד העיר טרנופול, בגליציה אשר הייתה בריבונות אוסטרו-הונגריה. את לימודי הרפואה סיים בווינה. בשנת 1922 עלה לארץ ישראל.
בין השנים 1923–1927 היה רופא בכפר תבור ובאילניה (סג'רה). בין השנים 1927–1929 עבד כרופא בחברון. כשהנהלת הדסה החליטה על מינויו למנהל בית החולים על שם שוויצר, הוחלט להכשירו בבית החולים הדסה בירושלים, וזס היה נוסע 3 פעמים בשבוע מחברון לירושלים.
בשנת 1929 התיישב בטבריה, והיה למנהלו הראשון של בית החולים על שם שוויצר. משנת 1949 היה רופא משרד הביטחון ולשכת גיוס.
נפטר ב-1 בינואר 1976.
הכינוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939.
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: ד"ר זס (טבריה) "שגיאה באבחנת מחלות הלב וכלי הדם" (ישיבה ד', 1 ביוני)
נסיכות נסאו-אוזינגן