עם עלייתו לכס דרש פאנה מידי הח'ליפה העבאסי את התואר טאג' אל-דולה (כתר האומה). מואיז חשש כי התואר מהווה סיכון על מעמדו שלו כוזיר גדול ולכן פאנה התפשר לבסוף על התואר עצ'ד אל-דולה (ניצב האומה). חונכו של פאנה היה המדינאי אבו א-פאדי אבן אל-אמיד אשר לימד אותו את כלי השלטון.
כיבושים.
בעת תחילת שלטונו של פאנה נראו מרידות רבות ברחבי פרס. בשנת 967 עברה בהצלחה מערכה לכיבוש בשטחי איחוד האמירויות הערביות ועומאן המודרניים ובמסגרתם מצר הורמוז כולו ניתן לידי השפעה פרסית. מאוחר יותר באותה השנה מואיז נפטר ובנו איז ירש את אביו כמושל עיראק.
שנה אחר כך, ב-968 יצא פאנה לראשונה בראש צבאו לכיבוש השושלת הזיארית וצפון פרס, הזיארים היו עד לאותה הנקודה השושלת האיראנית המפוארת מכל. מסעו של פאנה, במסגרתו כבש האחרון את כרמאן, סיסתאן ובלוצ'סתאן והביא לממלכתו חוף נרחב אל הים הערבי כמו גם יוקרה ועושר שהועברו מידי הזיארים. כאשר בהמשך פנה פאנה צפונה הוא הוסיף לכבוש את ח'וראסאן, נטרל למעשה את השושלת הזיארית, הכפיל את גודל ממלכתו והשיג חוף לעבר הים הכספי מעבר להרי אלבורז.
פועלו מסביב לקונפדרציה, שכלל פעולה מעבר לשטחי ההשפעה של שיראז, הפך אותו לעליון על שליטי ריי ובגדאד. היה זה בנקודה זו שפאנה הוסיף לעצמו את התואר של אמיר כרמאן.
בשנת 978 נכנס פאנה למאבק באיז אל-דולה, שליט בגדאד אשר התחרה על השלטון בשיראז ופארס. במהלך מאבק ממושך העיר בגדאד, בירת האימפריה המוסלמית התפרקה לגמרי עד אשר לבסוף צלח פאנה בהבאת איז אל תחת רגליו. לאחר המאבק פאנה השתמש במצב להעשרת יוקרתו עוד יותר כאשר הפך לאמיר של עיראק וסיפח אל ממלכתו את שטחי ג'זירה כמו גם חוף אל עבר הים התיכון בעבריהם של שטחי העלווים.
יוקרה.
פאנה שלט בתקופת תור הזהב של האסלאם כאשר השפעתה של התרבות הפרסית על המזרח התיכון הייתה בשיאה. עם הכיבושים המזרחיים השיג קשר ישיר את דרך המשי בסין, עם כיבושיו הדרומיים השיג חופים נרחבים לים הערבי מפרס כמו גם מחצי האי ערב, דבר שהקנה לו השפעה על הסחר עם תת היבשת ההודית כמו על כלל חציו המערבי האוקיינוס ההודי וחיזוק השליטה בעיראק וסיפוח ג'זירה כמו השגת החוף לים התיכון הקנו יחדיו קשר של הבויהים אל כל המזרח התיכון.
השליטה העליונה על נהרות הפרת וחידקל הביאו להשפעה ישירה על סמכותו של הח'ליפה האסלאמי עצמו. השליטה על חצי האי ערב הוסיפה ונתנה לפאנה אף השפעה על המרכזים הקדושים של מכה, אל-מדינה וירושלים. כל אלו הביאו להפיכתו של פאנה לדמות החזקה ביותר בעידנו והיחיד אשר היה יכול לערער על סמכותו של בית עבאס.
בנייה.
אדריכלות.
בתקופת שלטונו פעל פאנה לייצור מבנים רבים מבוססים אדריכלות איראנית ובהם גשרים, חומות, רשתות העברת מים לשם חקלאות, מבני קודש ואף ביצורים להגנת אזרחים. לאחר השמדתה של בגדאד במאבק נגד איז פאנה החל בבנייתה המחודשת של העיר וכלל עיראק כמו גם את אתריה הקדושים ובהם מסגד האימאם חוסיין. באותו הזמן ששלט בעיראק ביקר פאנה בקברי עלי אל-האדי, חסן אל-עסכרי ועוד מבין האימאמים השיעים.
המזרחן אדם מז כתב על תרומתו של פאנה לבירה שיראז כך:
בריאות.
על פאנה נאמר כי תרם רבות לבריאות אנשיו. הוא העלה את ערך העבודה של סנדלרים אשר תיקנו את נעלייהם של עולים לבגדאד דרך החג' ממכה שבחג'אז. אחד מהחשובים בבניות האדריכלות האסלאמית היה בית חולים אשר הורה פאנה על בנייתו בבגדאד. כל פועלו של פאנה בעיר הבירה של העבאסים, בגדאד נעשה בחמש שנות שלטונו הישיר על העיר, היו אלו שנות שלטונו האחרונות שכן ב-26 במרץ 983 נפטר ונקבר כבקשתו במסגד האימאם עלי שבעיר נג'ף.
עקב פועלו הרב בקירוב אליהם, מרב ההיסטוריונים מעריכים כי פאנה היה מאמין שיעי אך אין כל כיתוב המוכיח חד משמעית את נכונות טענה זאת.
מורשת.
חלק רחב מבניותיו של פאנה במרכזי קודש מוסלמים נותרו כפי שהיו עד היום, שלטונו ראה את שיאה של ההשפעה האיראנית על מדינות ערב וזמן קצר לאחר מותו כורדיסטן תיפרד מהקונפדרציה הבויהית אשר עם הזמן תיחלש לתוך יריבויות פנימיות, רובם מעשה ידו של פאנה עצמו אשר פעל להעשרת השפעת הדרום על כלל הקונפדרציה. פאנה זכור כיחיד אשר היה יכול לח'ליפה בתקופת האימפריה המוסלמית, לשליט מוכשר ורב עוצמה ולמביא שיאו של תור הזהב של האסלאם.
יופ קולקמן
ג'וזף וילם (יופ) קולקמן (בהולנדית: Joseph Willem (Joop) Kolkman; 1 בדצמבר 1896 – 8 בפברואר 1944) היה עיתונאי ודיפלומט הולנדי. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד כסגן קונסול בפרפיניאן בצרפת וסייע בהצלת פליטים יהודים רבים מרדיפות הנאצים. בשנת 2014 הוענק לאחר מותו התואר חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
ביוגרפיה.
קולקמן נולד ב-1 בדצמבר 1896 בהאג. עד לפלישת גרמניה לצרפת, קולקמן עבד כעיתונאי בעיתונים "דה טלגרף" ו"בנויה רוטרדמשה קוראנט" בפריז. זמן קצר לאחר מכן הוא נשלח לעיר פרפיניאן בצרפת של וישי לשמש כסגן קונסול. במהלך המלחמה הוא השתמש בעבודתו כדיפלומט כדי לעזור לפליטים הולנדים, רבים מהם יהודים, על ידי מציאת בתים בטוחים, הענקת סיוע כספי והצלתם ממחנות ריכוז. זה איפשר להם להגיע בבטחה לספרד ופורטוגל, שמהן יכלו לעבור לאנגליה. רבים ממעשיו לא היו חוקיים, כולל זיוף מסמכים וזאת על מנת להציל. ההערכה היא שהוא הציל מאות אנשים. בתחילת 1943 קולקמן ניסה לברוח בחציית הפירנאים לספרד, אולם הוא נעצר על ידי יחידות הסיור הגרמניות. הוא נכלא במחנה ריכוז בוכנוואלד שם נפטר בשנת 1944, אף שמקורות אחרים טוענים כי מת במיידנק.
לוח זיכרון מוצב ליד הכניסה לבניין משרד החוץ ההולנדי. בשנת 2014 הוענק לו לאחר מותו התואר חסיד אומות העולם. הפרס הוענק על ידי שגריר ישראל בהולנד, חיים דיבון, למזכ"ל הכללי של משרד החוץ ההולנדי, רנה ג'ונס-בוס, בנוכחות שר החוץ ההולנדי, פרנס טימרמנס.
קוויקי
קְוִויקִי היא סדרת טלוויזיה קומית מסוג סיטקום, אשר שודרה בערוץ 2 וביפ בשנת 2007. הסדרה עוסקת בזוג שותפים בתל אביב, רוני (נועה פניני) ויאיר (אמיר דוליצקי), ומגוללת את מערכת היחסים החברית בניהם, בזמן שהם מחפשים בני זוג וקריירה. פניני ודוליצקי גם כתבו את העלילה לצד זאב קלאתי.
"קוויקי" הייתה סדרת הרשת הראשונה בישראל וכן סדרת הרשת הראשונה שהפכה לסדרת טלוויזיה. הסדרה החלה את דרכה כפרויקט לימודי, אחר כך כסדרת רשת, לבסוף בוצע פיילוט חדשני שכלל הצבעות ברשת ולאחר מכן הוחלט על הפקת עונה. בשנת 2012 עלתה העונה השנייה.
רקע.
אטימולוגיה.
מקור המילה קוויקי הוא באנגלית. Quick פירושו "מהר" ובסלנג Quickie פירושו יחסי מין חפוזים. לשם זה משמעות כפולה. מחד, כסדרת רשת, לא הייתה לקוויקי צנזורה, והיא אכן היה עסקה במין באופן שערורייתי ותוך שבירת טאבואים. המשמעות השנייה מתייחסת דווקא למשך הצפייה. לקוויקי היו פרקים קצרים במיוחד, לכל היותר שתי דקות, מה שהופך את הצפייה בה ל"חפוזה".
סדרת רשת.
צמד השחקנים נועה פניני ואמיר דוליצקי הכירו בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. אחרי מספר אודישנים משותפים, וכן בעקבות הצלחה גדולה של מערכון שהעלו בבית הספר, השניים קיבלו את ההזדמנות הראשונה שלהם. בשנת 2003 הם הקימו סדרה אינטרנטית בת שתי דקות לפרק. הייתה זו סדרת האינטרנט הראשונה בישראל ובין הראשונות בעולם. קוויקי עלתה ברשת באתר "קטע קטע", המתמחה בשיווק ויראלי ובתוכן לאינטרנט ולסלולר, והפכה להצלחה.
הסדרה שמתרכזת בחייהם של זוג שותפים הייתה בין השאר תוצאה של כורח כלכלי, מאחר שצולמה בדירתו של המפיק גיל לביא, שהייתה גם המשרד הראשון של "קטע קטע". מרבית המשתתפים בסדרה, כלל ברמת ההפקה, התנדבו לכך, או שזכו לשכר בסיסי מאוד. לבסוף הסדרה נמכרה לאינטרנט זהב. החל מאפריל 2004 היא שודרה פעם בשבוע באתר "תביא חיוך" של אינטרנט זהב ובאתר MSN. כמה ימים לפני כן, אינטרנט זהב התחיל קמפיין לקידום הסדרה מבית אידיאולוג'יק בעלות של רבע מיליון שקל. הסדרה זכתה לאהדת הגולשים והקונספט שלה זכה להצלחה ניכרת וחלוצית בימיו הראשונים של האינטרנט. שתי עונות הופקו מהסדרה האינטרנטית, עם למעלה מ-20 פרקים בני שתי דקות כל אחד. בממוצע, כרבע מיליון גולשים צפו בכל פרק, והמערכונים הללו הפכו למעין קאלט. לאור הצלחתה הוזמנה גם עונה שנייה, ובשלב זה תכניה נמכרו לאורנג' וסלקום כתוכן סלולרי.
ניסיונותיהם לתרגם את הלהיט האינטרנטי לשידורים טלוויזיוניים לעומת זאת, עברו תלאות רבות. תחילה HOT רכשו לשידור את הקטעים שעלו ברשת. שם, נעשה שימוש בקטעים כמעברונים. אחר כך חברת "נורמה הפקות" הציעה להפיק סיטקום מלא עם הצמד. השניים כתבו במשך שנתיים 12 פרקים, יחד עם זאב (זאביק) קלאתי, שותפו של דוליצקי. כשסיימו, החלו לנהל משא ומתן עם קשת. שם בתחילה רצו את הסדרה, ואישרו לצלם שלושה פרקים מתוכה, אך לבסוף חזרו בהם.
בדצמבר 2004 הסדרה עוררה מהומה כאשר פניני ודוליצקי התארחו בתוכנית "כל לילה עם אסף הראל" ליד חבר הכנסת החרדי שלמה בניזרי מש"ס, וניהלו שיחה שבחוגים חרדיים נחשבה ל"שיחת זימה".
הפיילוט.
בשנת 2005 הפסידה הזכיינית טלעד את זכויותיה בשידורים בערוץ 2 לזכייניות קשת ורשת. אז, לקשת היו ארבעה ימי שידור רצופים, מה שהפך את לוח השידורים של הזכיינית לארוך מאי פעם. לפיכך, היא נאלצה לבצע מספר ניסויים טלוויזיוניים בשידור חי, ואף עלו לשידור פורמטים שלא זכו לשביעות רצונם של האחראים. בקשת לא היו בטוחים האם הפורמט של קוויקי מתאים להם. אחרי שכבר הפיקו שלושה פרקים הם ירדו מן הרעיון.