אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ' נולד ב-11 באוקטובר 1806, לקאראג'ורג'ה ולילנה יובנוביץ', והוא התחנך בחוטין, בסרביה, תחת פיקוחו של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה. בשנת 1815 הוביל מילוש אוברנוביץ' את המרד הסרבי השני נגד העות'מאנים, הקים את בית אוברנוביץ' והוכר על ידי השער הנשגב כנסיך סרביה תחת השלטון העות'מאני. בשנת 1817 הוא הורה על רציחתו של קאראג'ורג'ה - אביו של אלכסנדר, משום שחשש שהלה יסכן את שלטונו. ראשו הערוף של קאראג'ורג'ה נשלח לאיסטנבול ואוברנוביץ' המשיך בשלטונו. עם זאת, העם לא רווה נחת מאוברנוביץ' אשר שלט בצורה אוטוקרטית, ובשנת 1839 הוא נאלץ לוותר על הכתר לטובת בנו מילאן אוברנוביץ'. מילאן היה חולה עוד לפני כן, ונפטר שבועיים לאחר שעלה לשלטון. ייתכן שהוא כלל לא ידע שהוכתר. במקומו עלה לשלטון אחיו, מיכאילו אוברנוביץ'.
ב-1 ביוני 1830 התחתן אלכסנדר עם פרסידה ננאדוביץ', בתם של יברם ננאדוביץ' ויובאנקה מילובנוביץ, שממנה נולדו לו 10 ילדים. בסוף 1839 אלכסנדר ומשפחתו חזרו לסרביה, ואלכסנדר הצטרף למפקדה של הצבא הסרבי, קודם לדרגת לוטננט, ומונה לשליחו של הנסיך מיכאילו. ב-14 בספטמבר 1842 הודח מיכאילו, והוחלט למנות כנסיך החדש את אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ'. אלכסנדר שלט עד 1858, עת הודח בידי העות'מאנים בתמיכת מעצמות המערב, בשל סירובו לתמוך בעות'מאנים במהלך מלחמת קרים. לאחר הדחתו התגורר אלכסנדר בהונגריה, וב-3 במאי 1875 הוא מת בטמשוואר.
בשנת 1903 הודח אלכסנדר הראשון, מלך סרביה מבית אוברנוביץ' בהפיכה צבאית, ובנו של אלכסנדר, פטר, הוכתר במקומו כפטר הראשון, מלך סרביה.
משפחתו.
ב-1 ביוני 1830 התחתן אלכסנדר עם פרסידה ננאדוביץ', בתם של יברם ננאדוביץ' ויובאנקה מילובנוביץ, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
אליפות הזוגות של NXT
אליפות הזוגות של NXT (באנגלית: NXT Tag Team Championship) היא תואר אליפות היאבקות מקצועית, שנוצר על ידי הארגון האמריקאי, ה-WWE, ושייך לארגון הפיתוח שלו, NXT. האליפות נוצרה ב-23 בינואר 2013 והאלופים הראשונים היו בריטיש אמבישן (אדריאן נוויל ואוליבר גריי).
היסטוריה.
האליפות הוצגה לראשונה ב-23 בינואר 2013, בתוכנית NXT שבה האורח המיוחד היה מתאבק העבר שון מייקלס שהכריז שטורניר זוגות יקבע את אלופי הזוגות הראשונים של הארגון. בהקלטות של התוכנית ב-31 בינואר (ששודרה ב-13 בפברואר), הבריטיש אמבישן (אדריאן נוויל ואוליבר גריי) ניצחו את משפחת וויאט (לוק הארפר ואריק רואן) והפכו לאלופי הזוגות הראשונים של NXT. לעומת זאת, כבר בהגנתם הראשונה על חגורות האליפות, נוויל ובו דאלאס (שהחליף את גריי עקב פציעה) הפסידו בקרב למשפחת וויאט ולמעשה הפסידו את תואר הזוגות. בפרק שהוקלט ב-20 ביוני (ושודר ב-17 ביולי) נוויל וקורי גרייבס ניצחו את משפחת וויאט בקרב על חגורות האליפות והפכו לאלופי הזוגות, מה שהפך את נוויל למתאבק הראשון שמחזיקה באותה חגורת אליפות פעם נוספת, אך עם פרטנר שונה. ב-8 ביוני 2016 הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון) הפכו לזוג הראשון שזוכה באליפות הזוגות בפעם השנייה, כשהם ניצחו את אמריקן אלפא (צ'אד גייבל וג'ייסון ג'ורדן) באירוע .
עיצוב האליפות.
חגורת אליפות הזוגות המקורית של NXT הכילה עיצוב פשוט למדי. הפלטה המרכזית הייתה בנויה ממצולע בלתי רגיל. בתחתית הפלטה היה לוגו אנכי של NXT בצבע זהב; מצד שמאל של הלוגו הייתה כתובה המילה "Tag", בעוד שמצד ימין של הלוגו הייתה כתובה המילה "Team". הפלטות הצדדיות הכילו את הלוגו של ה-WWE. רצועת העור הייתה בצבע שחור. מאפיין מרכזי בעיצוב זה היה ששתי חגורות האליפות היו שונות במקצת. בחגורה אחת, הצד השמאלי של הפלטה המרכזית היה בצבע שחור עם הכיתוב "Tag" בצבע זהב, בעוד שהצד הימני של הפלטה המרכזית היה בצבע זהב עם הכיתוב "Team" בצבע שחור; החגורה השנייה הייתה בדיוק ההפך.
ב-1 באפריל 2017 במסגרת שבוע רסלמניה, הג'נרל מנג'ר של NXT, ויליאם ריגל, הכריז שכל חגורות האליפות של המותג NXT תקבלנה עיצוב חדש. חגורות האליפות החדשות נחשפו באירוע כבר באותו הערב וניתנו למנצחים בקרבות התואמים באירוע. גם הפלטה המרכזית וגם הפלטות הצדדיות של חגורות אליפות הזוגות החדשות של NXT הן באותה הצורה כמו בעיצוב הקודם בנוסף לצבע השחור של רצועת העור. ההבדלים היו בעיצוב של הפלטות עצמם. הפלטה המרכזית מכילה את הלוגו של NXT באופן אנכי בולט במרכז, אך כעת הלוגו של ה-WWE מוטמע בצבע כסף בתוך האות "X" של המילה NXT. מעל הפלטה והכיתוב האנכי מופיע הכיתוב "זוגות", בעוד שמתחת לפלטה והכיתוב האנכי מופיע הכיתוב "אלופים". עיטורים בצבעי שחור, כסף וזהב מקיפים את יתר הפלטה. בשונה מהעיצוב הקודם, שתי חגורות האליפות זהות זו לזו. במה שהפך למאפיין בולט של חגורות האליפות בארגון, הפלטות הצדדיות ניתנות לשליפה ולהחלפה עם הלוגו של אלופי הזוגות הנוכחיים; ברירת המחדל של פלטות אלו היא הלוגו של ה-WWE.
ואלטר דיאקו
ואלטר דיאקו (; 19 ביוני 1909 אינסברוק - 1978) היה אדריכל אוסטרי, אחראי על בניית תאי גז ומשרפות במחנה אושוויץ.
ביוגרפיה.
דיאקו היה בנו של פקיד דואר. הוא למד בבית ספר יסודי וכן בחטיבה גרמנית עליונה. לאחר מכן החל לימודי אדריכלות בעיר הולדתו, וסיים את לימודיו בשנת 1930. לאחר שנתיים שבהן תכנן מבנים עבור חברת בנייה ועבד כאדריכל, עיסוקו נפגע קשה כתוצאה מהשפל הכלכלי, והוא מצא את פרנסתו כמדריך טיפוס הרים, מדריך סקי וכחייל מילואים. בשנת 1933 הצטרף לשורות המפלגה הנאצית, שהייתה בלתי חוקית באוסטריה. על חברותו בארגון הוא נידון לחמישה חודשי מאסר. לאחר שחרורו חי במשך תקופה באיטליה ובצרפת, שכן ידע לדבר גם איטלקית וצרפתית. בשנת 1937 היגר לגרמניה, שם התפרנס כמורה לחינוך גופני וכמדריך סקי. לאחר האנשלוס, סיפוחה של אוסטריה לידי גרמניה הנאצית במרץ 1938, חזר לאוסטריה ושב לעבוד כאדריכל. בתקופה זו קיבל מספר חבר קבוע במפלגה הנאצית (6256697). במאי 1939 הוא נישא להרטה אלסלר.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, דיאקו התגייס בנובמבר 1939 לשורות הוואפן אס אס, והוצב בקרקוב כחלק מיחידות גולגולת המת. ב-6 ביוני 1940 הוצב במחנה אושוויץ, ומנובמבר 1941 עמד בראש מחלקת התכנון של המחנה. הוא נשפט על ידי בית דין נאצי בעקבות קטטה שבה היה מעורב ונידון לתקופת מאסר של שלושה חודשים. היינריך הימלר חנן אותו והעלה אותו בדרגה. דיאקו לקח חלק חשוב בתכנון, בבנייה ובתחזוקה של תאי הגזים והמשרפות באושוויץ. הנס קאמלר, מהנדס וקצין בכיר באס אס, כינה אותו "מומחה לבנייה".
ב-16 בספטמבר 1942, מפקד מחנה אושוויץ רודולף הס, קצין נוסף בשם פרנץ הסלר ודיאקו נסעו למחנה חלמנו כדי לחקור שיטות להיפטר מקברי אחים, שיטות שפותחו ונוסו על ידי פאול בלובל. הרקע לביקורם במחנה היה החשש להרעלת מזון ולהתפרצות מחלות, שכן אלפי גופותיהם של קורבנות אושוויץ היו קבורים באדמה בקברי המונים. בלובל הציע להם לשרוף את הגופות מעל לעצי הסקה ספוגים בדלק. דיאקו תכנן משרפות שלתוכן יוכנסו בולי עץ ובהן נשרפו גופות האסירים. הגופות הוצאו מהבורות על ידי יחידות זונדרקומנדו והושלכו למשרפות.
בין השנים 1943–1944 קודם דיאקו בתפקידו באושוויץ, ונותר שם עד לצעדת המוות מן המחנה. באוגוסט 1944 הגיע לדרגת אוברשטורמפיהרר (דרגת אס אס המקבילה לסגן).
לאחר המלחמה.
עם תום המלחמה הוא נלכד ונלקח לשבי הסובייטי, ממנו שוחרר רק בין השנים 1949–1950. לפי רודולף ורבה, דיאקו עבד בחברת בנייה קטנה שמנתה 15 עובדים והם בנו בית תפילה לכומר המקומי בעיר קטנה במערב אוסטריה.
הרמן לנגביין זיהה את דיאקו ואת פריץ ארטל בשנת 1961 והם הועמדו לדין. ההליך המשפטי של גביית עדיות והגשת תביעה החל בשנת 1962 ונמשך עד לשנת 1971.
המשפט נפתח ב-18 בינואר 1972, כחלק ממשפט אושוויץ הראשון שנערך באוסטריה, בפני בית דין בווינה. האישום העיקרי היה ביצוע פשע השואה על ידי "תכנון, בנייה ותחזוקה של תאי הגזים והמשרפות של מחנה אושוויץ בירקנאו". כמו כן, דיאקו הואשם ברציחתם של 12 אנשים במחנה בהם ירה בשנים 1940 עד 1942. התביעה ציינה גם את תאי המגורים של האסירים שתוכננו במכוון להיות בלתי כשירים למגורי אדם בהיותם מעודדים התפרצות מחלות וחסרי אוורור ראוי.
משפטם הסתיים ב-10 במרץ 1972 בזיכוי, מאחר שארטל ודיאקו לא היו בעליהם ה"רשמיים" של תאי הגזים. לאחר המשפט העניין הציבורי והתקשורתי בהם דעך.
נטע גל-עצמון
נטע גל-עצמון (נולדה ב-1970) היא אוצרת עצמאית, חוקרת ומרצה לאמנות עכשווית.
ביוגרפיה.
נטע גל-עצמון נולדה ב-1970 בירושלים.
בשנים 1997-1991 רכשה גל-עצמון את השכלתה בלימודי תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה, בפקולטה לאמנויות, באוניברסיטת תל אביב.
בשנים 1997–2003 למדה לתואר שני, בחוג לתולדות האמנות, בהתמחות במוזיאולוגיה ואמנות מודרנית, בפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת תל אביב והוכשרה בלימודי מוזיאולוגיה, בהנחיית האוצר פרופסור מרדכי עומר, בגלריה האוניברסיטאית ע"ש גניה שרייבר.
גל-עצמון אוצרת תערוכות יחיד של אמנים ישראליים ובינלאומיים, צעירים וותיקים, כמו גם תערוכות קבוצתיות בחללים מובילים. בין היתר אצרה במוזיאון פתח תקווה לאמנות עכשווית, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, המרכז לאמנות עכשווית (CCA) בתל אביב, מוזיאון בת ים לאמנות (MOBY), בית הנסן - מרכז לעיצוב ומדיה בירושלים ו"זמן לאמנות", בניהולו האמנותי של גדעון עפרת.