חמשת עקרונות היסוד אשר עליהם בנויה התאולוגיה של המוסלמים השיעים, הם:
יְחִידוּת (תווחיד).
יחידות (בערבית: توحيد) הוא המאפיין הראשי של המונותאיזם, והוא מסמל דבר אשר הוא אחד ויחיד. באסלאם, המושג מייצג את העבודה שהאל הוא אחד ויחיד, ושאין עוד כמוהו, ושאין עוד אחד אשר ראוי לעבוד אותו מלבדו.
ההפך מיחידות הוא שיתוף (בערבית:شرك), משמעותו האסלאמית היא למעשה כל סוג של עבודה זרה אשר מוקדשת לאל אחר מלבד אללה, או כל אמונה שמצרפת שותפים לאללה, כגון ילדים, הורים, בנות זוג, וכו'.
השיתוף הוא למעשה הגרסה האסלאמית של הפוליתאיזם והעבודה הזרה.
היחידות, אשר נקראת לפעמים "ייחוד", מורכבת מארבעה אלמנטים עיקריים.
יחידות במהות.
על פי התאולוגיה האסלאמית של השיעים, יחידותו של אללה במהותו באה לידי ביטוי בכך שאללה הוא אחד ויחיד בישותו, ואין לו שותפים או רכיבים אשר מרכיבים את ישותו, ואין אף ישות שדומה לו במהותו וישותו. הוא שלם ומושלם, ואינו מורכב מפרטים, איברים או רכיבים.
יחידות בתכונות.
יחידות אללה בתכונותיו מבססת למעשה את התפיסה האסלאמית שאללה אינו דומה לשום דבר בתכונותיו, ואין שום דבר בכל הבריאה אשר דומה לו. למשל: אללה רחמן, אך רחמנותו אינה כרחמנותם של בני האדם.
יחידות בריבונות ובמעשים.
על פי התפיסה האסלאמית, אללה הוא הריבון היחיד של כל היקום, וכל מעשיו אינם כמעשיהם של ברואיו. הוא הריבון העליון, ולא ניתן לקחת ממנו את עליונותו וריבונותו, והוא אינו חולק אותה עם אף אחד ועם שום דבר. כמו כן, כל דבר אשר הוא עושה, הוא עושה באופן עצמאי, ללא צורך בעזרה מאף אחד, והוא אינו מתעייף לעולם כאשר הוא עושה.
יחידות באלוהות ובעבודה.
האמונה האסלאמית מבססת את האמונה שאללה הוא האלוהים האחד והיחיד, ושאין צורך לעבוד אף אחד מלבדו, ושאין זה ראוי לעבוד אחרים מלבדו.
הצדק (אלעדל).
בערבית: العدل.
המוסלמים השיעים מאמינים בכך שקיימים דברים שהם טובים ודברים שהם רעים, ושאללה מצווה על בני האדם לעשות את הדברים הטובים ואוסר עליהם את הדברים הרעים. על פי יסוד הצדק, אללה פועל על פי מודל ותכלית שבני האדם לא יכולים להבין במלואם, אך שעל האדם לשאוף להבינם ככל האפשר. מפאת היסוד הנ"ל, מאמינים השיעים בפרט והמוסלמים בכלל, שאין מקום לשאול את אללה מדוע הוא עושה דברים כפי שהוא עושה, מפני שכל פעולותיו הן צודקות, והוא לעולם לא יקפח איש ולא יעשה עוול לאף אחד.
הנבואה.
יסוד הנבואה (בערבית: النبوة ) גורס כי אללה מינה ושלח שליחים ונביאים כדי שיעבירו אל האנושות את המסר שהוא, אללה, רוצה שהם יכירו.
על פי היסוד הזה, הנביא או השליח נשלחים כדי להעביר את המסר, בעוד שהאימאם מופקד של השמירה וההגנה על המסר הזה. כחלק מהאמונה בנבואה, מאמינים המוסלמים, הן השיעים והן הסונים, שהנביא מוחמד הוא אחרון הנביאים והשליחים, ושהמסר שלו הוא המסר הסופי של אללה לאנושות, ושלא יהיו עוד נביאים או שליחים אחרי הנביא מוחמד.
מנהיגות (אימאמה).
בערבית: إمامة.
על פי תפיסת התאולוגים המוסלמים השיעים, אללה בחר ומינה מנהיגים מסוימים להוביל, להנהיג ולהדריך את האנושות, ובכך שהנביא מוחמד מינה למעשה את יורשיו הרוחניים לפני מותו. על פי החדית' על שנים עשר היורשים, הנביא מוחמד אמר שהמנהיגות האסלאמית נמצאת בשבט שלו, ושאחריו יגיעו 12 אימאמים צדיקים וטהורים אשר ימשיכו את דרכו.
אף על פי שקיימת מחלוקת בנוגע למספר האמיתי של המנהיגים, האמונה הכי נפוצה היא שקיימים שנים עשר אימאמים צדיקים, שמתוכם אחד עשר נפטרו, בעוד שהאימאם ה-12 עדיין חי וקיים.
נאמר שלאחר עריכת טקס הלוויה של אביו (האימאם ה-11), נעלם האימאם האחרון, ושהוא חי עד היום בסתר, עד שיום אחד הוא ישוב אל האנושות, יביא קץ לעוול ולטירנות, וימלא את העולם בצדק ורוחניות.
יום התחייה.
המוסלמים מאמינים ביום שבו היקום כולו יגיעו אל הקץ שלו, ולאחר מכן אללה יקים את כל האנושות לתחייה, וישפוט את בני האדם על המעשים שלהם. את אלה שעשו את הטוב הוא יכניס לגן עדן נצחי, ואת אלה שעשו רע הוא ישלח לגיהנום.
יסודות נוספים.
נוסף על חמשת היסודות הנ"ל, ניצבים בבסיס התאולוגיה של המוסלמים השיעים גם האמונה במלאכים (בערבית:الملائكة) והאמונה בספרי הקודש (בערבית:الكتب السماوية).
דג שמש חד-זנב
דג שמש חד-זנב או דַּג-שֶׁמֶשׁ זְנַבְתָּן (שם מדעי: "Masturus lanceolatus") הוא מין של דג גרם גדול ממשפחת דגי השמש וקרובו של המין דג שמש מגובשש, הגדול בעולם. מין זה שייך לסוג יחידי. הוא חי בימים הטרופיים והממוזגים ולא ידוע עליו הרבה.
דג זה הוא אחד מהגדולים שבדג הגרם והוא מגיע לאורך מרבי של ולמשקל של 2,000 ק"ג. צבע הדג אפור-חום עם בטן, חזה ופנים בהירות וגב וזנב שחורים. לעיתים הסנפירים וקצה הגב זהובים. הדג קיבל את שמו עקב זנבו המחודד השחור.
דג זה שוחה רוב זמנו בעומק שבין 5 ל-200 מטר אך יכול לצלול הרבה יותר עמוק, מתחת לעומק של 600 מטר בחיפושיו אחר מזון. פרט אחד נצפה בעומק של קרוב ל-1 ק"מ מתחת המים.
הוא ניזון מחסרי חוליות כמו מדוזות, דיונונים וסלפיים בעומקים. לאחר הציד הדג שוחה בתנוחה רפויה סמוך לפני המים.
הלכת השנים אבודות
דג שמש דק
דג שמש דק או דַּג-שֶׁמֶשׁ קָטוּם (שם מדעי: "Ranzania laevis") הוא מין של דג ימי ממשפחת דגי השמש. דג זה יחידי בסוגו.
זהו הדג הקטן ביותר במשפחתו ואורכו רק 70-100 ס"מ. גופו של דג זה בעל מבנה מוארך ולא כדורי המסתיים בזוג סנפירים גבוהים ומחודדים. צבע הדג חום, אפור וכסוף עם פסים לבנים לאורכו. הפנים דקות ובעלות מקור קטן.
הדג שוחה וצולל באוקיינוסים הטרופיים והממוזגים מסקנדינביה לדרום אפריקה ומקליפורניה לצ'ילה. הוא צולל לעומק בחיפוש מדוזות ויצורי ים קטנים נוספים.
זיוה להט
זיוה להט (1931 – 14 בפברואר 2019) הייתה ספרנית ישראלית ורעייתו של שלמה להט, שכיהן כראש עיריית תל אביב במשך כ-20 שנה. קיבלה את אות "יקיר העיר תל אביב-יפו" לשנת 2009.
ביוגרפיה.
זיוה פריצקר נולדה בתל אביב ולמדה בבית ספר יסודי הכרמל ובגימנסיה הרצליה. הייתה חברה בארגון ההגנה. לאחר שירותה בצה"ל, למדה באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר במדע המדינה ומזרח תיכון, עם סיום התואר היא המשיכה ללמוד גם ספרנות ומידע.
ב-1961 נמנתה עם הצוות שהקים את הספרייה באוניברסיטת תל אביב. היא מונתה למנהלת הספרייה למדעי החברה ולניהול, ובמשך שנות ניהולה, גייסה תורמים להקמת מבנה חדש לספרייה.
נישאה לשלמה להט, ראש עיריית תל אביב, ונולדו להם שני בנים. כאשת ראש העיר הייתה פעילה בארגונים חברתיים ובמוזיאון תל אביב לאמנות, היא נסעה מטעם ארגון הנשים ויצו לשליחות בקנדה, ונלוותה לבעלה באירועים רבים, היא נמנית בין מייסדי האגודה לקידום הספרות העברית, היא הייתה בין היתר פעילה כמארחת בביקור נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד בישראל, ושל מזכיר המדינה של ארצות הברית הנרי קיסינג'ר.
ב-2009 ביום העצמאות קיבלה את אות "יקיר העיר תל אביב-יפו".
בנה דן להט הוא עורך דין שנבחר לכהן כחבר במועצת העיר תל אביב-יפו מטעם מפלגת הירוקים בבחירות של 2008. בן נוסף הוא אבנר להט.
נפטרה ב-14 בפברואר 2019, ונקברה לצד בעלה בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
דוכסות אנהלט-דסאו
דוכסות אנהלט-דסאו הייתה נסיכות באימפריה הרומית הקדושה, אשר בשנת 1806 הועלתה על ידי נפוליאון למעמד דוכסות, ומאוחר יותר התאחדה עם דוכסות אנהלט-קתן ודוכסות אנהלט-ברנבורג ליצירת דוכסות אנהלט.
היסטוריה.
נסיכות אנהלט הוקמה בשנת 1218 על ידי היינריך הראשון, נסיך אנהלט, בנו של ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה, על שם טירת אנהלט, בית מושבה של בית אסקניה ליד הארצגרודה. לאחר מותו של היינריך בשנת 1252 חולקה הנסיכות בין בניו; היינריך השני, נסיך אנהלט-אשרסלבן, ברנהרד הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג וזיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1382 מת יוהאן השני, נסיך אנהלט-צרבסט, ובשנת 1396 חולקה נחלתו בין בניו; זיגיסמונד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, אלברכט הרביעי, נסיך אנהלט-קתן וולדמאר השלישי, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1561 מת יואכים הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ללא יורשים, ואחיינו יואכים ארנסט, נסיך אנהלט ירש את נחלותיו. בשנת 1586 מת יואכים ארנסט, ובשנת 1603 חולקה נחלתו בין בניו; יוהאן גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, כריסטיאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג, אוגוסט, נסיך אנהלט-פלצקאו, רודולף, נסיך אנהלט-צרבסט ולודוויג הראשון, נסיך אנהלט-קתן. במלחמת שלושים השנים נפגעו הנסיכויות, ובשנת 1635 נחתם הסכם בין הענפים השונים במשפחה, בשל הצורך באחדות כלפי האיומים השונים.
בשנת 1806 נתן נפוליאון מעמד של דוכסות לנסיכויות המשפחה, ובשנת 1815 אושר הדבר בקונגרס וינה. בשנת 1817 מת לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ובמקומו עלה לשלטון נכדו לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו. בשנת 1847 מת היינריך, דוכס אנהלט-קתן ללא יורשים, ולאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו ירש את נחלתו, ובשנת 1853 איחד את הנחלות לדוכסות אנהלט-דסאו-קתן. במהלך מהפכות אביב העמים נאלץ לאופולד לתת חוקה חדשה לנתיניו, אולם לאחר מכן ביטל אותה, ובשנת 1859 נתן חוקה אחרת לדוכסות. בשנת 1863 מת אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג ללא יורשים, ובעקבות כך אוחדו כל נחלות בית אנהלט לדוכסות אנהלט המאוחדת.
לאחר מכן.
בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות לאופולד הרביעי לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית.