תמיכה כספית ממשלתית (בישראל נפוץ הכינוי סובסידיה מלטינית: Subsidium) היא תשלום המועבר על ידי הממשלה לצרכן הרוכש מוצר או שירות מסוים או ליצרן המייצר אותו. התמיכה מפחיתה את מחיר המוצר בעבור הצרכן וכך מגבירה את זמינותו ומעודדת את רכישתו. הממשלה מעניקה תמיכה כספית משום שהיא רואה עניין ציבורי בהגברת הייצור.
ניתן לראות בתמיכה מס עקיף שלילי המוטל על המוצר וכשם שמס עקיף על מוצר מעלה את מחירו ומקטין את הכמות המיוצרת כך התמיכה מפחיתה את המחיר לצרכן ומעלה את הכמות.
לעיתים גם תשלום מעין זה המועבר, לא על ידי הממשלה, אלא על ידי גוף ציבורי אחר נקרא סובסידיה.
ניתוח כלכלי של סובסידיה.
כדי להבין את ההשלכות הכלכליות של מתן סובסידיה נבחן שוק של מוצר מסוים לפני ואחרי הסבסוד. בהנחה שהביקוש וההיצע של המוצר נורמלים כפי שמיוצג בתרשים על ידי עקומת הביקוש formula_1 ועקומת ההיצע formula_2, השוק מגיע לשווי משקל בו הכמות המיוצרת היא formula_3 ומחיר המוצר הוא formula_4.
הממשלה מכריזה על סובסידיה של המוצר בסכום קבוע ליחידה. כתוצאה מזה את אותה כמות שרצו הצרכנים לרכוש בכל מחיר נתון הם ירצו לרכוש באותו מחיר בתוספת הסובסידיה (משום שאותה אינה משלמים) וכדי לייצג שינוי זה עקומת הביקוש זזה במקביל למעלה בגודל הסובסידיה ל- formula_5.
בשיווי המשקל החדש הכמות המיוצרת היא formula_6 ומחיר המוצר הוא formula_7, שניהם גבוהים יותר מהערכים שלפני הסובסידיה. הצרכנים מצידם משלמים מחיר נמוך formula_8 וקונים יותר יחידות מהמוצר.
מטרתה של הממשלה הייתה להגדיל את הכמות ומידת הצלחתה (ההפרש formula_9) תלויה בגמישותם של הביקוש וההיצע ביחס למחיר.
השינויים שאירעו בשוק המוצר משליכים גם על שווקים אחרים: הביקוש למוצרים אחרים עשוי לעלות או לרדת (תלוי בגודל הסובסידיה ובגמישות העקומות). בשוק העבודה הספציפי (של פועלים המועסקים בייצור המוצר) יעלה הביקוש לעובדים, משום שהחברות המייצרות את המוצר מייצרות יותר יחידות במחיר גבוה יותר ליחידה. הוצאות הממשלה עולות והדרך שבה היא מממנת עלייה זו גם היא משפיעה על הכלכלה.
ההשפעות השליליות של סובסידיות.
כלכלנים התומכים בתיאוריות השוק החופשי מתנגדים למתן סובסידיות משום שלשיטתם התערבות ממשלתית בשוק תמיד מזיקה יותר משהיא מועילה בחשבון כולל.
מתן הסובסידיה יוצר עיוות במשק משום שהכמות המיוצרת מהמוצר המסובסד גדולה יותר מהכמות האופטימלית שהייתה נקבעת על ידי כוחות השוק ללא התערבות ומשום שכדי לממן את הסובסידיה הממשלה מטילה מיסים ומקטינה את ההכנסה הפנויה של הפרטים ואת יכולתם לרכוש את שאר המוצרים.
מעבר להתנגדות העקרונית לסובסידיה באשר היא, סובסידיות מסוימות נחשבות כמזיקות במיוחד מאחר שהן מחזיקות בחיים תעשיות שאין הצדקה כלכלית לקיומן. כאשר תעשייה מקומית אינה מסוגלת להתחרות בשוק הגלובלי כנגד יבוא מבחוץ, הדבר הנכון לעשות לפי השקפת העולם הקפיטליסטית היא לתת לה לגווע ולהפנות את ההון והעבודה שעסקו בה לתחומים אחרים בהם יש למשק יתרון יחסי. מה שקורה בפועל במקרים רבים הוא שהממשלה מתערבת על ידי סובסידיות או מכסים לטובת התעשייה הלא יעילה, אם בגלל לחצים פוליטיים של התעשיינים (שדלנות) או בשל הרצון להימנע מאובדן מקומות עבודה בטווח המיידי.
דוגמה קלאסית להתערבות ממשלתית מהסוג הזה היא ההגנה במדינות מפותחות על החקלאות ועל תעשיות שאינן עתירות ידע, כגון טקסטיל. לסובסידיות האלה יש תוצאה שלילית נוספת: הן מונעות ממדינות מתפתחות, שעיקר תוצרתן בענפים האלה, מלייצא את תוצרתן ולהתגבר על עוניין.
סובסידיות מסוימות עשויות לגרום לשחיתות או הונאה, למשל כאשר הסובסידיה ניתנת לסקטור מסוים בלבד ובכך מאפשרת לו לסחור במוצר ולמוכרו לאחרים.
תשלומי העברה כאלטרנטיבה לסובסידיות.
הדעה הכלכלית הרווחת היא שהדרך היעילה ביותר להעניק סיוע כלכלי לפרטים אינה מתן סובסידיות אלא העברת כספים ישירות לנזקקים. כלל זה, המתומצת באמירה "סובסידיה לנצרך ולא למצרך" נובע מצד אחד מכך שסבסוד מחירי מוצרים מיטיב גם עם בעלי יכולת שצורכים אותם ומצד שני מכך שהעברת הכנסה נוספת לנזקקים מאפשרת להם להחליט לבד איך להוציא את כספי הסיוע לתועלתם המרבית.
כמובן שהאלטרנטיבה האמורה אינה תקפה כאשר העניין הציבורי הוא במוצר עצמו, כמו למשל בסובסידיה למקורות אנרגיה חלופיים או למחקר מדעי.
בילי ג'ו ארמסטרונג
בילי ג'ו ארמסטרונג (באנגלית: Billie Joe Armstrong; נולד ב-17 בפברואר 1972 באוקלנד, קליפורניה) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי, מפיק מוזיקלי ושחקן אמריקאי, הסולן והגיטריסט של להקת הרוק גרין דיי.
ביוגרפיה.
ארמסטרונג גדל ברודיאו שבקליפורניה במשפחה בה היה הצעיר מבין שישה אחים. אביו אנדי עבד כנגן ג'אז ונהג משאית אך נפטר מסרטן הוושט ב-10 בספטמבר 1982 כשבילי היה בן עשר.
אמו אולי הייתה מלצרית במסעדה בה הופיעו לראשונה בילי ג'ו ומייק דירנט כאשר היו נערים. אמו הייתה בעלת זיקה למוזיקת קאנטרי.
הוא קיבל את הגיטרה הראשונה שלו מאביו זמן קצר לפני מותו - גיטרת פנדר סטראטוקסטר המכונה "בלו" (כחולה) איתה הוא עדיין מופיע בהופעות של הלהקה.
כיום מנגן ארמסטרונג בכלי נגינה נוספים כמו פסנתר, תופים, גיטרת באס, אבוב, מפוחית, מנדולינה וסקסופון.
ארמסטרונג התחיל להתעניין במוזיקה בגיל צעיר. השיר הראשון שהקליט היה בגיל חמש, "Look for love". השיר יצא בתקליט שמצידו השני יש את הראיון הראשון של בילי ג'ו. פתיחה קצרצרה אפשר לשמוע בשיר "Maria" שנמצא בדיסק "International Superhits".
את השיר הראשון שכתב בעצמו "Why Do You Want Him" כתב ארמסטרונג כשהיה בן 14, והוא מצוי באלבום "1039/Smoothed Out Slappy Hours". בניגוד למה שהרבה אנשים חושבים, השיר אינו עוסק באביו החורג של בילי, והשיר פשוטו כמשמעו. כנראה על בחורה שבילי חיבב בתור ילד אך הרגשות לא היו הדדיים. כנער התעניין בילי ג'ו במוזיקת מטאל, אך לאחר ששמע את מייק מנגן פאנק התחיל להתעניין בפאנק. ב-16 בפברואר 1990 פרש ארמסטרונג מהתיכון כדי לפתח קריירה מוזיקלית.
ארמסטרונג נשוי לאדריאן, שאותה פגש לראשונה באחת מהופעות הלהקה. לאחר ההופעה היא שאלה אותו היכן ניתן להשיג את האלבום שלהם והם החליפו מספרי טלפון ודיברו אחד עם השני בטלפון כיוון שהמרחק הגאוגרפי ביניהם היה גדול והם לא יכלו להיפגש לעיתים קרובות. בילי ארגן סיבוב הופעות שלם במינסוטה כדי לפגוש אותה ואפילו נישק אותה בסופו של דבר וכתב לה כמה וכמה שירי אהבה, אך מערכת היחסים לא צלחה בגלל המרחק הפיזי וליבו של בילי נשבר. עברו כמה שנים ובהן לבילי הייתה חברה אחרת שאהב, אבל לא כמו שאהב את אדריאן. אדריאן, לעומתו, התארסה למישהו אחר, אך גם האירוסים שלה לא צלחו. לאחר שחברתו של בילי סיימה את היחסים ביניהם, בילי הבין שהוא עדיין אוהב את אדריאן ולכן התקשר אליה והציע לה לבוא לגור אצלו בקליפורניה ולהתחתן איתו. היא הסכימה. היא עברה לגור איתו ולאחר חודש הם התחתנו בגינה האחורית שלו. אדריאן גילתה שהיא בהריון ממנו יום לאחר חתונתם. כיום הוא אב לג'וזף ("ג'ואי") בן ה-23 שמנגן בתופים ולג'ייקוב בן ה-20 ששמו האמצעי הוא למעשה Danger, והוא מנגן בגיטרה.
בעבר הצהיר ארמסטרונג שהוא בי-סקסואל ואמר: "כולנו נולדים בי-סקסואלים, אבל ההורים שלנו וחברה שסביבנו גורמים לנו לחשוב שזה בלתי אפשרי".
ארמסטרונג נעצר בינואר 2003 על נהיגה בשכרות. בספטמבר 2011 נזרק מטיסה בארצות הברית מכיוון שלדברי הצוות על המטוס הפשיל את מכנסיו נמוך מדי, ואחר כך זכה להתנצלות מחברת התעופה. הוא ואשתו מתנדבים בעמותות צדקה ובבחירות הקודמות בארצות הברית הביע תמיכה בנשיא ברק אובמה, אך כשאובמה נבחר אמר שאמנם הוא בכיוון הנכון, אבל הבעיה היא שאין לו מספיק אומץ בשביל לעשות משהו.
ב-2012 הצטרף ארמסטרונג בתור עוזר למנטורית כריסטינה אגילרה בעונה השלישית של "The Voice (ארצות הברית)" מבית NBC שעלתה לשידור ב-10 בספטמבר 2012, והשתתף בחמישה פרקים.
באותה שנה הודיע ארמסטרונג על כניסה לאשפוז על מנת לקבל טיפול לגמילה מסמים ואלכוהול, יומיים לאחר שהשתולל על הבמה בהופעה בפסטיבל "iHeartRadio" בלאס וגאס. ארמסטרונג, שנעלב מכך שמנהלי הפסטיבל קצבו את זמן ההופעה של הלהקה והותירו להם רק דקה אחת להופיע, צרח בהיסטריה למיקרופון: "מה אתם נותנים לי דקה אחת מזוינת?! אני לא ג'סטין ביבר המזוין!! בני זונות!!", תוך שהוא משתמש במילה Fuck עשרות פעמים, ובסיום האקט ניפץ את הגיטרה שלו על הבמה לעיני המעריצים ההמומים. חברי הלהקה הצטרפו אליו בניפוץ הכלים על הבמה. הגמילה גרמה להתעכבות טור ההופעות של הלהקה גרין דיי.
Sweet Children, גרין דיי ופרויקטים נוספים.
בשנת 1987, ארמסטרונג הקים את הלהקה "Sweet Children" עם חברו לילדות מייק דירנט (מייקל פריצ'רד) וב-1989 צירפו את המתופף אל סוברנטה (ג'ון קיפמאייר). הם החליפו את שמם ל-Green Day במרץ 1989 ממש לפני צאת האי.פי הראשון שלהם. בשנת 1990 סוברנטה עזב את הלהקה לטובת לימודים אקדמאים, והוחלף על ידי טרה קול (פרנק אדווין רייט |||) שמופיע באלבומה השני של Green Day. הלהקה הפכה לאחת מהלהקות הפופולריות בשנות ה-90 וה-2000 עם יותר מ-85 מיליון תקליטים שנמכרו בכל רחבי העולם, והם קיבלו את התואר "להקת הרוק הטובה ביותר בעולם". ארמסטרונג שמח לקבל תואר זה ואפילו בכך העלו את הכבוד ללהקה.