כחלק מגל הטרור האסלאמי באירופה הוצאו לפועל פיגועים בצרפת, או כנגד צרפתים, על ידי אסלאמיסטים ממוצא אלג'יראי. במרץ 2012, ביצע מוחמד מראח, צרפתי ממוצא אלג'יראי, שלושה פיגועים בדרום צרפת. ב-11 במרץ מראח ירה בראשו של חייל צרפתי בטולוז וגנב את הקטנוע שלו. ב-15 במרץ, הוא רצח שני חיילים ופצע קשה אחד נוסף מחוץ למרכז קניות במונטובאן. ב-19 במרץ הגיע אל בית הספר היהודי "אוצר התורה" בטולוז, ירד מהקטנוע וירה בנוכחים, הורים ותלמידים. במקום נהרגו רב, שני בניו הקטנים וילדה בת 8. בנוסף, נפצעו שלושה תלמידים באורח קשה. אבי המחבל ביקש לקבור אותו באלג'יריה, אך היא סירבה לקבל את גופתו. ב-2014 נחטף באלג'יריה ארווה גורדל, אזרח צרפתי שטייל בהרי אלג'יריה. גורדל נחטף על ידי ארגון "ג'ונוד אל-חילאפה", המסונף למדינה האסלאמית. הארגון דרש שצרפת תפסיק את תקיפותיה בעיראק, ומשלא נענה בחיוב, הוציא להורג את גורדל. ביוני 2015 שירותי המודיעין של אלג'יריה העבירו למקביליהם בצרפת מידע מודיעני לגבי פיגוע מתוכנן, אך המודיעין הצרפתי התעלם מכך. למחרת, שני אחים ממוצא אלג'ריאי, סעיד ושריף קואג'י, פרצו למשרדי העיתון "שרלי הבדו" ברובע האחד עשר של פריז, ורצחו 12 בני אדם. העילה לתקיפה הייתה קריקטורה של מוחמד שפרסם השבועון. הפיגוע במשרדי "שרלי הבדו" היה בין הגדולים והמזעזעים שחוותה צרפת עד אז. האחים קאוג'י היה אף חברים קרובים של אמדי קוליבאלי, אשר ביצע את הפיגוע במרכול היהודי בפריז. גם אחד משלושת היורים בפיגוע ההמוני בתיאטרון בטאקלאן בנובמבר 2015, שהיה ההפיגוע הגדול ביותר שידעה צרפת וחלק מסדרת פיגועים שאירעו במקביל, היה ממוצא אלג'ריאי. בדצמבר 2018 ביצע המחבל שריף שקאט, בן למשפחה אלג'יראית, פיגוע ירי בשטרסבורג. חמישה אנשים נהרגו בפיגוע ואחד עשר נפצעו, מתוכם ארבעה באורח קשה. שקאט נהרג במהלך הפיגוע, ולמרות בקשת המשפחה, גם את גופתו אלג'יריה סירבה לקבל.
השפה הצרפתית באלג'יריה.
צרפתית היא לינגואה פרנקה באלג'יריה. אלג'יריה היא המדינה הפרנקופונית השנייה בגודלה לפי מספר הדוברים. בשנת 1963 עמד מספרם של יודעי הקרוא וכתוב באלג'יריה על 1.3 מיליון, אשר היוו כ-12% מכלל האוכלוסייה. מתוכם, רק 300 אלף אלג'יראים ידעו קרוא וכתוב בערבית, לעומת כמיליון בצרפתית. סך הכל באותה שנה חיו באלג'יריה 6 מיליון דוברי צרפתית. ב-1990 היו 6,650,000 פרנקופונים באלג'יריה, 150 אלף ברמת שפת אם ו-6.5 מיליון כשפה שנייה. המספר הכולל של דוברי צרפתית באלג'יריה הגיע לכ-49% מהאוכלוסייה ב-1993, מתוך אוכלוסייה של כ-27.3 מיליון תושבים. על פי הערכות שיעורם עלה לכ-67% בשנת 2003. נכון לשנת 2008 כשליש מתושבי אלג'יריה, שהם 11.2 מיליון תושבים, יודעים קרוא וכתוב בצרפתית. באותה שנה רק כ-71% מכלל האוכלוסייה ידעו קרוא וכתוב בשפה כלשהי. עקב ההיסטוריה הקולוניאלית של אלג'יריה נעשה שימוש נרחב בצרפתית בממשלה, בתקשורת (עיתונים, רדיו, טלוויזיה מקומית), במערכת החינוך (מבית הספר היסודי ואילך) ובאקדמיה. הרשות הציבורית של אלג'יריה לשידורי רדיו וטלוויזיה משדרת בצרפתית לצד הערבית והקבילית. באזור קביליה השפה הצרפתית שכיחה אף יותר מהערבית.
אף על פי שהצרפתית רווחת בקרב ציבור רחב באלג'יריה, אין לה מעמד רשמי. זאת משום שהממשלה האלג'ירית מנסה להחיל על הציבור תהליך של ערביזציה. למשל, בשנת 1976 הוחלף הכיתוב הצרפתי בסמל אלג'יריה, לכיתוב ערבי. עם זאת, בקרב המעמד העילי והמשכיל תהליך זה אינו מתקבל ואלו מעדיפים את השפה ואת התרבות הצרפתית. קונפליקט זה מוביל למאבק שפות באלג'יריה בין השפה הערבית לצרפתית. לא כל שכן, למרות ניסיונות הולכים וחוזרים לעקירת השפה הצרפתית מהחיים הציבוריים באלג'יריה, בשנות ה-2000 היו הרבה יותר דוברי צרפתית באלג'יריה מאשר ערב העצמאות בשנת 1962. רק בשנת 1989 סיים המחזור הראשון של בית ספר תיכון באלג'יר את חינוכו המלא (4 שנות לימוד) בשפה הערבית. עד לשנה זו למדו בתיכונים ממשלתיים בעיקר בשפה הצרפתית. למרות ניסיונות הערביזציה של ממשלת אלג'יריה, המשיכו רוב האזרחים המשתייכים לאליטה החברתית כלכלית האלג'ירית לשלוח את ילדיהם לבתי הספר הפרטיים בהם לומדים בעיקר בשפה הצרפתית. כמו כן ברוב השיעורים וההרצאות באוניברסיטת אלג'יר השפה המדוברת והנכתבת היא צרפתית. בהתאם, רוב העבודות לתארים מתקדמים, נכתבות בשפה הצרפתית.
בעקבות המדיניות הממשלתית, אלג'יריה מעולם לא הצטרפה ללה פרנקופוני, ארגון המדינות הפרנקופוניות. עם זאת, בשנת 2012 נפתח המכון הצרפתי באלג'יריה , המקדם את השפה הצרפתית במדינה. הבניין הראשי שלו ממקום באלג'יר וישנם עוד חמישה סניפים מקומיים בענאבה, אוראן, קונסטנטין, טיזי אוזו ותלמסאן.
ברה-סור-סן
ברה-סור-סן (בצרפתית: bray-sur-seine) היא קומונה במחוז סן-אה-מארן בחבל איל-דה-פראנס שבצרפת.
היסטוריה.
בעיירה התקיימה בימי הביניים קהילה יהודית. לפי היינריך גרוס בספרו "Gallia Judaica" (פריז, 1897) כונתה העיירה במקורות היהודיים הקדומים בשלל שמות: בראיא, בריאה, בראיה, בריא, ברייאה, בראיי סור שיינא, בראשה, ברייש.
מבין יהודיה נודע (כך על פי השערת גרוס) "הקדוש רבי יעקב דבריאה" שנהרג בעיר על קידוש השם, כנראה בשנת 1191. דברי תורתו מצוטטים בתוספות רבינו ישעיה שבשיטה מקובצת (מסכת בבא קמא דף ב עמוד א, דף ה עמוד ב ועוד).
ביות תת אדום
בית קברות לחלליות
ברנרד מלמד
תיאור מקרה
מאיץ הסופר פרוטון סינכרוטרון
כימיה עיונית
פיליפ ברת'רטון
פיליפ ברת'רטון (באנגלית: Philip Bretherton; נולד ב-30 במאי 1955) הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר מתפקידו בדמות אליסטר דיקון בסדרת הטלוויזיה הבריטית "בחלוף השנים".
ביוגרפיה.
ברת'רטון נולד פרסטון שבלנקשייר. הוא למד אנגלית ודרמה באוניברסיטת מנצ'סטר, שם החליט להיות שחקן. בנובמבר 1988 הופיע ברת'רטון בסדרה "רמפול" בפרק "The Barrow Boy" בתפקיד הוגו שילינגפורד. עוד ב-1988 שיחק באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" בתפקיד "רוד". ב-1991 גילם בסדרה את רוברט וסטון, וב-2004 הופיע בסדרה בתפקיד איאן דאבנפורט.
קריירה.
ברת'רטון הופיע בסדרה "חדר מיון" בתפקיד אנדרו באוור, בסדרה "נשות הכדורגלנים" גילם את סטפן האוזר, ובסדרה "תחבולות חדשות שיחק בתפקיד דאג סטנדאיבן. עוד הופיע בפרק "פרשת גשר תור" בסדרה "ספר הפרשיות של שרלוק הולמס" מ-1990 בתפקיד מר ג'ויס קאמינגס QC. בעונה הראשונה של הסדרה "Murder in Suburbia" גילם את פיליפ ויטמור. הוא שיחק בפרק "Last Seen Wearing" של הסדרה "המפקח מורס" בתפקיד המורה לצרפתית דייוויד אקום. בסדרה "דרקולה הצעיר" שיחק ברת'רטון בעונה החמישית והאחרונה בתפקיד רוקוולייר. ב-1987 השתתף ברת'רטון בפרק "At Bertram's Hotel" בסדרה "מיס מארפל" בתפקיד מפקח בילוש קמפבל.
בתיאטרון שיחק ברת'רטון בהפקה של המחזה "פיגמליון" בתיאטרון קלויד קמרי (Clwyd Theatr Cymru) במולד שבפלינטשייר.
ב-2013 הופיע ברת'רטון בסרט "The Fifth Estate" בתפקיד ביל קלר.
חיים אישיים.
ב-1988 התחתן ברת'רטון עם שרי ביינס.
פיליפ ברתרטון
פיליפ ברטרטון
מחנה 14
גוגומוביל דארט
גוגומוביל דארט (באנגלית: Goggomobil Dart) היא מכונית מיקרו, קבריולה, 2 מושבים, בעלת מרכב פיברגלאס, אשר יוצרה על ידי חברת המכוניות "Buckle Motors Pty Ltd" האוסטרליתבין השנים 1959–1961.
מפרט.
דגם ה"גוגומוביל דארט" התבסס על דגם הגוגומוביל הגרמני.
יוצרו כ-700 יחידות.
מחיר הדגם בהשקה עמד על פחות מ-700 לירות שטרלינג
חברת "Buckle Motors Pty Ltd" בנתה את הדגם בוקל GT ספורט קופה, (1957-1959).
Yes TV Drama
ארנבת אסמית
ארנבת אסמית או ארנב אסמי (שם מדעי: "Caprolagus hispidus") היא מין של יונק קטן ממשפחת הארנביים הקרובה לארנבת. היא שייכת לסוג יחידי ומצויה בצפון הודו, סמך להרי ההימלאיה.
אורך הארנבת 38-50 ס"מ ומשקלה עד 2.5-3 ק"ג. היא בעלת אוזניים זקורות קצרות ועגולות, פרווה עבה בצבע חום-אדמדם עם מעט זהוב והרגליים ארוכות.
הארנבת מצויה במורדות הרים וערבות עשב במדינת אסאם בהודו, בנפאל, בבנגלדש ובבהוטן באזורים קרירים ולעיתים גם בביצות. הארנבת צמחונית לחלוטין וניזונה מצמחית קרקע כמו עשבים.
ידידיה מונסונייגו
הרב ידידיה מונסונייגו (ה'תקנ"ט, 1799 - ה'תרכ"ח, 1867) היה דיין, פוסק, בלשן ומשורר בפאס שבמרוקו.
קורות חייו.
נולד בשנת ה'תקנ"ט (1799) לרבי רפאל אהרן מונסונייגו ששימש כדיין בבית הדין בפאס, כצעיר מבין ארבעה בנים. בצעירותו למד אצל רבי אברהם אבן דנאן וכנראה גם אצל אביו. לפרנסתו שימש כשוחט ובודק בעיר והיה מומחה גדול בתחומים אלו להם הקדיש חלק גדול מספרו קופת הרוכלים. בשנת ה'ת"ר (1840), לאחר פטירת אביו נבחר למלא את מקומו בבית הדין, תפקיד אותו מילא עשרים ושמונה שנה.
נפטר בפאס בכ"ט בחשוון (ערב ראש חודש כסלו) ה'תרכ"ח (1867).
פיוט ולשון.
כחלק מהכשרתו הרבנית עסק ר' ידידיה גם בפייטנות, אבל רק אחדים משיריו שרדו. רבי יוסף בן נאים מעיד שהחזיק ברשותו שניים מפיוטיו: פיוט להפסקת תענית, ופיוט "מי כמוך" על הצלתה של קהילת פאס בשנת ה'תקצ"ב (1832). פיוט נוסף שכתב נמצא בשנים האחרונות בסוף ספרו קופת הרוכלים והוא קינה על הריגת הנערה סוליקה חגואל בשנת 1834, פרט המאשש את ההשערה שר' ידידיה נהג להגיב בשירתו על אירועי התקופה. רבים מפיוטיו דומים להפליא לאלו של רבי יעקב אבן צור שלדברי החוקרים השפיע רבות על המשוררים שבאו אחריו.
עסק רבות גם בבלשנות וכתב חיבור שלם להוכיח את קרבתה של השפה הערבית לעברית. בספרו הוא מביא דוגמאות רבות למלים בערבית אשר לדבריו מקורן בשפה העברית לשכבותיה (לשון המקרא ולשון חכמים) או בלשון הארמית.