הממשלה הבדלנית של הרפובליקה אישרה שימוש הן במטבע האוקראיני, ההריבניה והן במטבע הרוסי, הרובל. במאי 2014 הוקם הבנק הלאומי של לוגנסק שהוא הבנק המרכזי והסמכות המוניטרית הבלעדית ברפובליקה. מיד לאחר הכרזת העצמאות החד צדדית ניהלו השלטונות הבדלניים הליך הלאמה של כל הנכסים הממשלתיים של אוקראינה במחוז לוהנסק.
בפברואר 2015 חברת נפטוגז האוקראינית הפסיקה לספק גז לאזור דונבאס, במקום זאת גזפרום הרוסית החלה לספק את הגז לאזורים אלה.
עמנואל זרביב
הרב עמנואל זרביב (ה'תרצ"ו - כ"ג באב ה'תשע"ז) היה דיין ישראלי, אב בית הדין בבית הדין הרבני בתל אביב. שימש באופן זמני גם דיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד וגדל באלג'יריה. אביו היה הרב של קונסטנטין. לאחר הבר מצווה נסע לצרפת ושם למד שנתיים בישיבה. לאחר מכן חזר לאלג'יריה ומאוחר יותר עלה עם משפחתו ארצה. למד בישיבת כפר הרא"ה אצל הרב משה צבי נריה ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק, הרב יעקב כלאב והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא במשך שנים רבות. לאורך שנותיו שם למד בחברותא עם הרב יעקב אריאל, הרב זלמן מלמד והרב חיים שטיינר. בשנת תשל"ד נשלח בברכתו של הרצי"ה קוק לשמש כראש כולל 'צרור המור' בחיפה. לאחר מכן עמד בראש כולל האידרא במשך כשבע שנים. הרב אברהם שפירא הסמיך אותו לדיינות ובתקופת כהונתו כרב ראשי מינה אותו לאב בית דין.
בשנת תשמ"ח התמנה לדיין בבית הדין הרבני בתל אביב, ובשנת תשנ"ג התמנה לאב"ד. בשנת תשס"ה שימש במקביל גם דיין באופן זמני בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. בשנת תשס"ו, בהגיעו לגיל 70, סיים את תפקידו כדיין כמקובל בחוק.
נפטר בכ"ג באב תשע"ז לאחר שנים ארוכות שבהן היה חולה.
משפחתו.
היה נשוי לאחותו של הרב בן ציון אבא שאול והתגורר בירושלים בשכונת קריית משה.
בין ילדיו נמנים:
שאנגחאי פורט
מועדון כדורגל שאנגחאי פורט (בסינית: 上海海港足球俱乐部; בפין-יין: Shànghǎi Shànggǎng) הוא מועדון כדורגל סיני המשחק בליגת העל הסינית מהעיר שאנגחאי. האצטדיון הביתי הוא אצטדיון שאנגחאי בעל קיבולת ישיבה של 56,842 מקומות. הבעלים הנוכחים של המועדון היא קבוצת "שאנגחאי אינטרנשיונל פורט גרופ" (Shanghai International Port Group או בקיצור SIPG).
לפי פורבס, שאנגחאי פורט הוא המועדון הכדורגל הסיני השלישי בגודל השווי שלו, שווי המועדון עמד על 159 מיליון דולר, וכן למועדון היו הכנסות המוערכות בסכום של 37 מיליון דולר בשנת 2015.
היסטוריה.
המועדון הוקם ב-25 בדצמבר 2005, בשם שאנחאי דונג יה (דונג יה משמעותו "מזרח אסיה" בסינית) על ידי המאמן הסיני שו גנבאו. המועדון התחיל לשחק בליגה השלישית בעונת 2006. בעונת 2007 המועדון סיים במקום הראשון בליגה השלישית, ועלה לליגה השנייה. בסוף עונת 2012 המועדון עלה בפעם הראשונה בתולדותיו לליגת העל הסינית, לאחר שסיים במקום הראשון בליגה השנייה.
ב-18 בנובמבר 2014, המועדון נרכש עלי ידי קבוצת "שאנגחאי אינטרנשיונל פורט גרופ". בדצמבר 2014, שמו של המועדון התחלף משאנגחאי דונג יה לשאנגחאי SIPG. העונה המוצלחת ביותר של המועדון הייתה עונת 2018, כשהקבוצה זכתה באליפות ראשונה בתולדותיה, קודם לכן העונה הטובה ביותר הייתה בעונת 2015 כשסיימה במקום השני בליגה והעפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לליגת האלופות האסייתית.
בינואר 2021 שונה שם קבוצה לשאנגחאי פורט, במסגרת תקנות של מנהלת הליגה האוסרות על שימוש בספונסר כחלק משם הקבוצה.
Porting
הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה
אביתר מתניה
אביתר מתניה (נולד ב-11 ביוני 1966) הקים את מטה הסייבר הלאומי במשרד ראש הממשלה ועמד בראשו מינואר 2012 והקים את מערך הסייבר הלאומי ועמד בראשו מפברואר 2015 עד ינואר 2018. מכהן כפרופסור בבית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת תל אביב, כראש התוכניות לתואר שני בלימודי ביטחון ובלימודי סייבר, פוליטיקה וממשל, וכן בראש המרכז לחקר מדיניות ואסטרטגית אוויר וחלל.
מתניה מייעץ בתחום הסייבר למגזר הציבורי והפרטי בהיבטי הגנה, מדיניות, אסטרטגיה לאומית ובינלאומית.
ביוגרפיה.
אביתר מתניה נולד בשנת 1966, בן לנעמי (קליין), מורה לעברית, ואליהו (מתיוביץ') מתניה, מהנדס כימאי. הוריו, במקורם מירושלים, עברו לחיפה בתחילת שנות ה-50 בשל לימודי האב בטכניון. בהיותו בן 7 נהרג אחיו הבכור, , במלחמת יום הכיפורים, ולימים כתב על כך מתניה את הספר "בין כסה לצלמון - יומן כיפורים", שמספר על השכול מנקודת מבטו של ילד. מתניה אף סיפר בראיון שאבדן זה מלווה אותו בהחלטותיו האישיות והמקצועיות בחייו ובבחירת הנושאים בהם הוא עוסק, בפרט ביטחון לאומי. מתניה הוא בוגר בית הספר הריאלי העברי בחיפה בשנת 1984 (מחזור ס"ה).
מתניה הוא בוגר מחזור ו' של תוכנית תלפיות, מחזיק בתואר ראשון בהצטיינות בפיזיקה ובמתמטיקה מהאוניברסיטה העברית, תואר שני בהצטיינות במתמטיקה מאוניברסיטת תל אביב עם עבודת גמר שכותרתה "בחינת השפעת איכון זמן הגניבה על אסטרטגיות המפקח והמפעיל במשחקי פיקוח" (1996) ותואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בתחום שיפוט וקבלת החלטות, במחלקה לפסיכולוגיה, על עבודה שכותרתה "תפישות של אי צדק ואפליה" (2008).
כבוגר תלפיות שירת במגוון תפקידי מחקר, הובלת פרויקטים ופיתוח, במסגרת מפא"ת (המנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתיות טכנולוגיות), בתעשייה הביטחונית ובחטיבת המחקר באגף המודיעין. סיים את שירותו בדרגת רב-סרן והועלה במילואים לדרגת סגן אלוף.
לאחר שחרורו עבד בתעשיית ההייטק הישראלית, בין השאר כאנליסט ראשי בקרן הון הסיכון פולריס (כיום פיטנגו).
עמד כעשור בראש תחום (מאז 2020 חטיבת) תוכניות המצוינות הצבאיות-אקדמיות תלפיות ופסגות במפא"ת שבמשרד הביטחון. כמו כן, הוא ההוגה והיוזם של תוכנית חבצלות של אגף המודיעין ויוזם תוכנית נחשון ליצירת פוטנציאל לעתודה מובילה למדינת ישראל.
מתגורר ביישוב שוהם, נישא ב-1992 למאיה ולהם חמישה ילדים.
ראש מערך הסייבר הלאומי.
באוגוסט 2011 קבלה ממשלת ישראל החלטה על הקמת מטה שיהיה אמון על ייעוץ לממשלה בנושא מדיניות סייבר לאומית וקידום יישומה, על פיתוח אסטרטגיה לאומית כוללת להגנת מרחב הסייבר של ישראל, על קידום ובניין התשתיות הלאומיות בתחום הסייבר, על קידום הגנת הסייבר של מדינת ישראל, על עידוד תעשיית הסייבר, על קידום מחקר ופיתוח בתחום הסייבר וגיבוש אסטרטגיה לפיתוח ההון האנושי בסייבר וקידום יישומה ועוד.
בדצמבר 2011 מונה מתניה להקים את מטה הסייבר הלאומי ולשמש כראש המטה הראשון, בכפיפות ישירה לראש הממשלה, והחל את תפקידו ב-1 בינואר 2012.
בפברואר 2015 אימצה ממשלת ישראל את המלצתו של מתניה בדבר אסטרטגיית ההגנה הלאומית של מדינת ישראל, וקיבלה שתי החלטות משמעותיות בנושא: הראשונה היא "קידום ההיערכות הלאומית להגנת מרחב הסייבר", שכללה הקמת גוף ייעודי להגנה על המגזר האזרחי במרחב הסייבר, הרשות הלאומית להגנת הסייבר, ואופן ההתארגנות להגנת מרחב הסייבר בישראל. ההחלטה השנייה היא "קידום אסדרה לאומית והובלה ממשלתית בהגנת הסייבר" לגבי אופן התארגנות הממשלה ועבודתה לאסדרת המשק האזרחי בתחום. עם קבלת החלטות הממשלה, החל מתניה לשמש אף כראש מערך הסייבר הלאומי, שכלל את הרשות הלאומית להגנת הסייבר ואת מטה הסייבר הלאומי כשתי יחידות סמך עצמאיות שהרכיבו את המערך בתוך משרד ראש הממשלה.
בהמשך להמלצתו של מתניה, החליטה ממשלת ישראל בדצמבר 2017 על "איחוד יחידות מערך הסייבר הלאומי", ולפיה אוחדו מטה הסייבר והרשות הלאומית להגנת הסייבר לכדי יחידת סמך אחת בשם מערך הסייבר הלאומי וחדלו להתקיים כיחידות נפרדות.
עם הפעולות המשמעותיות שביצע מערך הסייבר תחת הובלת מתניה ניתן למנות הקמת ששה מרכזי מחקר אקדמיים בתחום הסייבר באוניברסיטאות המחקר בישראל; ייסוד תוכניות לקידום תעשיית הגנת הסייבר הישראלית: תוכנית קידמ"ה (קידום הגנת סייבר) בשיתוף פעולה עם המדען הראשי במשרד הכלכלה ותוכנית מס"ד (מו"פ סייבר דואלי) בשיתוף פעולה עם מפא"ת; קידום באר שבע כעיר סייבר בשותפות עם עיריית באר שבע ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב; וקידום תוכניות שונות לפיתוח ההון האנושי בסייבר בישראל.
כמו כן, בתקופת כהונתו פרסם מערך הסייבר הלאומי את האסטרטגיה הישראלית להגנת הסייבר, אשר עליה מושתתת ההגנה המדינתית שאותה מוביל המערך. האסטרטגיה מבוססת על מודל שלוש השכבות להגנה על ממד הסייבר של מדינה אשר הגה מתניה ופורסם ב-2016 בכתב העת Georgetown Journal of International Affairs.
מתניה נמנה בעת כהונתו ברשימת 100 המשפיעים של מגזין כלכליסט לשנת 2015, שם נכתב עליו כי "הוא האדם שמחליט מהם הנושאים על סדר היום של אבטחת הסייבר בישראל."
מתניה סיים את תפקידו בינואר 2018 והוחלף על ידי יגאל אונא כראש מערך הסייבר הלאומי.
פעילות אקדמית.
כיהן כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים בתחומי הון סיכון, קבלת החלטות וביטחון לאומי בין השנים 2011-2002. לצד זאת, בשנים 2011-2009 שימש כעמית מטעם מפא"ת בסדנת תל אביב למדע טכנולוגיה וביטחון באוניברסיטת תל אביב, וכן פרסם מגוון מאמרים בתחומי הביטחון הלאומי, המודיעין והסייבר.
בין השנים 2021-2018 כיהן כפרופסור נלווה כמוביל מודול סייבר.
בין השנים 2020-2018 עמד יחד עם פרופ' יצחק בן ישראל בראש המיזם הלאומי למערכות נבונות, שגיבש המלצה לראש ממשלת ישראל על תוכנית לאומית להפיכת ישראל למעצמת בינה מלאכותית. המסקנות הוגשו לראש הממשלה דאז בנימין נתניהו, אך עקב משבר הקורונה והיעדר תקציב מדינה מסודר לא הגיע המיזם לכדי החלטת ממשלה.