בַּמְיָה (שם מדעי: "Abelmoschus esculentus", אבלמוסקוס נאכל) היא צמח מאכל בסוג אבלמוסקוס (."Abelmoschus Medik"), שמשוייכים אליה 16 מינים ממשפחת החֶלמיתיים. במיה היא צמח חד-שנתי, המגיע לגובה של שני מטרים, העלים הם רחבים בגודל של 10 - 20 ס"מ. התרמילים נעשים ראויים לאכילה לאחר בישול.
הבמיה בעלת פרח צהוב הפורח רק יום אחד ולאחר מכן מתפתח פרי הבמיה מתחתיו.
מקורות הצמח.
קיימת מחלוקת בין בוטנאים לגבי מקור הצמח. קבוצה אחת טוענת שמקורו מדרום אסיה בטענה כי שם נמצאים צמחים אחרים הנחשבים לאבות הפילוגנטיים של הצמח. קבוצה אחרת טוענת שהמגוון הגנטי של צמח הבמיה גדול באופן משמעותי באזור צפון-מזרח אפריקה (בעיקר אתיופיה של ימינו) ומוצאו שם.
שמות הבמיה.
במשך שנים רבות הבַּמְיָה  (okra) שויכה לסוג היביסקוס ושמה המדעי היה Hibiscus esculentus והייתה שם נרדף לשם המדעי:  Abelmoschus esculentus. השם הופיע כך הן במילון צמחי ארץ ישראל משנת 1930 והן במילון מטבח (כלכלת בית) משנת 1946.
יתר על כן, באנציקלופדיה העברית השם במיה ניתן לסוג היביסקוס במילים אלה: "במיה (Hibiscus), סוג צמחים משבט הבַּמִיִים שבמשפת החלמיתיים; סוג אחר משבט זה היא הכותנה. הבמיה מונה 200 מינים טרופיים שבהם הבמיה הנאכלת (Hibiscus esculentus), צמח תועלת שמוצאו מחבש. שיוכה של הבמיה לסוג היביסקוס ממשיך גם מגדיר לצמחי התרבות בישראל וגם בכרך 12 באנציקלופדיה "החי והצומח של ארץ ישראל.
שם הסוג המדעי של הבמיה Abelmoschus הוא מן הערבית أَبُو المِسْك (ʾabū l-misk, “father of musk”) "אבי המושק". השם נלקח משמו של הצמח "Abelmoschus moschatus (אבלמוסקוס המושק)," שזרעיו משמשים בתעשיית הבשמים משום ניחוח המושק שלהם. שם המין esculentus הוא מלטינית ומשמעותו: טעים מאוד, ראוי למאכל, נאכל.
אפואל ניקוסיה
אַפּוֹאֶל ניקוסיה (ביוונית: Aθλητικός Ποδοσφαιρικός Όμιλος Eλλήνων Λευκωσίας; ΑΠΟΕΛ, בתרגום לעברית: מועדון הכדורגל והאתלטיקה היווני של ניקוסיה) הוא מועדון כדורגל קפריסאי מהעיר ניקוסיה.
היסטוריה.
המועדון, אשר נוסד ב-8 בנובמבר 1926 תחת השם "ΠΟΕΛ" (פּוֹאֶל) כמועדון הכדורגל המייצג את העם היווני שבבירת קפריסין, הוא אחד מהמועדונים אשר ייסדו בשנת 1934 את התאחדות הכדורגל הקפריסאית. שמו של המועדון שונה ל-ΑΠΟΕΛ בשנת 1928, לאחר שהחליט להקים אגף אתלטיקה.
אפואל זכתה בכל אליפויות הליגה הקפריסאית בין העונות 1935/1936 ו-1939/1940. בעקבות מלחמת האזרחים ביוון פוצלו שחקני ואוהדי המועדון לשני מחנות, ובשנת 1948 הקימו מספר שחקנים קבוצה מתחרה, אומוניה ניקוסיה, אשר עד היום נחשבת ליריבתה המרה של אפואל ניקוסיה. למרות הפיצול זכתה אפואל באליפויות של השנים 1947, 1948 ו־1949.
בעקבות זכיית הקבוצה בגביע בשנת 1963, הקבוצה שיחקה בפעם הראשונה במפעלים האירופאיים בעונת 1963/1964. הקבוצה שיחקה בגביע אירופה למחזיקות גביע, הפסידה לקבוצת ספורטינג ליסבון בסיבוב הראשון והודחה מהטורניר. בעונת 1969/1970 שיחקה בגביע אירופה למחזיקות גביע. בסיבוב הראשון הפסידה לקבוצת ליירסה והודחה מהטורניר.
אפואל זכתה בדאבל בשנת 1973. בעונה לאחר מכן שיחקה בליגת העל היוונית, והייתה הקבוצה הקפריסאית היחידה ששרדה בליגה הזו.
בשנת 2005 סיימה אפואל במקום השני, והוגרלה לשחק בסיבוב המוקדמות השני של גביע אופ"א נגד מכבי תל אביב מליגת העל הישראלית באוגוסט 2005. בעקבות ניצחון 3-2 בסיכום שני המשחקים בין הקבוצות עלתה אפואל לשלב הראשון של הטורניר, בו הפסידה להרטה ברלין. בשנת 2006 זכתה הקבוצה בגביע קפריסין, ובשנת 2007 באליפות. בעונת 2008 סיימה במקום השני בליגת העל הקפריסאית, מתחת לאנורתוסיס פמגוסטה והוגרלה בשלב המוקדמות השני של גביע אופ"א. הקבוצה פגשה את הכוכב האדום בלגרד הסרבית. בבית היא סיימה בתיקו 2:2 והפתיעה עם 3:3 בבלגרד, מה שהעביר אותה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א. היא הוגרלה מול שאלקה 04 מגרמניה. בניקוסיה הובסה 4:1 וכמעט נצחה במשחק השני אך בסוף התוצאה הייתה תיקו 1:1 בגלזנקירכן, גרמניה.
בעונת העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת האלופות, לאחר שהדיחה את פ.צ. קופנהגן בשלב המוקדמות. הייתה זו הפעם השנייה שקבוצה קפריסאית מעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שאנורתוסיס פמגוסטה עשתה זאת עונה לפני כן. ניקוסיה הוגרלה לבית ד' יחד עם צ'לסי, פורטו ואתלטיקו מדריד. את שלב הבתים סיימה ניקוסיה במקום האחרון בבית והודחה מהמפעל.
בעונת העפילה ניקוסיה לליגת האלופות לאחר שהדיחה בשלב הפלייאוף את ויסלה קרקוב פולנית. הקבוצה שובצה בבית ז' יחד עם פורטו, זניט סנקט פטרבורג ושחטאר דונצק, וסיימה את שלב הבתים במקום הראשון. בשלב שמינית הגמר הוגלה הקבוצה מול אולימפיק ליון הצרפתית. במשחק בסטאד דה ז'רלן נוצחה ניקוסיה 1-0, ומשחק הגומלין הצליחה ניקוסיה לכפות דו-קרב בעיטות עונשין לאחר 1-0 לזכותה בתום 120 דקות. בבעיטות העונשין ניצחה ניקוסיה 4-3 והעפילה לשלב רבע הגמר שם הוגרלה נגד ריאל מדריד והודחה אחרי הפסד 3-0 בבית והפסד 5-2 בחוץ.
בעונת זכתה הקבוצה באליפות ה-22 בתולדותיה. בעונת זכתה הקבוצה באליפות ובגביע.
בעונת העפילה ניקוסיה לשלב שמינית גמר הליגה האירופית, לאחר שסיימה במקום הראשון בבית שכלל את יאנג בויז ברן, אולימפיאקוס ואסטנה ולאחר שהדיחה את אתלטיק בילבאו החזקה בניצחון 4-3 בשלב 32 האחרונות. בשמינית הגמר הוגרלה מול אנדרלכט הבלגית והפסידה 2-0 בסיום.
תארים.
אליפות קפריסין (28): (שיא)
הגביע הקפריסאי (21): (שיא)
הסופר קאפ הקפריסאי (14):
דון ריקלס
דונלד "דון" ג'יי ריקלס (באנגלית: Donald Jay Rickles; 8 במאי 1926 – 6 באפריל 2017) היה שחקן וקומיקאי יהודי-אמריקאי. נחשב כמלך ז'אנר הסטנד-אפ המעליב.
ילדות, שירות צבאי וראשית הקריירה.
נולד בניו יורק למשפחה יהודית לאב סוכן ביטוח ולאם עקרת בית. כנער החל לעסוק בסטנד-אפ, בתחילה השתמש בחומר שנכתב מראש אך עד מהרה ראה שהקהל מעדיף את העלבונות המאולתרים שהטיח בהם. ריקלס העיד על עצמו שהושפע רבות מהקומיקאי ג'ק אי. לאונרד, הנחשב כממציא ז'אנר הסטנד-אפ המעליב. אחד מהעלבונות המפורסמים שלו באותה תקופה היה שעבד במועדון לילה בלוס אנג'לס, פרנק סינטרה נכנס וריקלס קורא לעברו: "תרגיש בבית, פרנק, תכה מישהו" תוך שהוא מכוון למזגו החם של סינטרה וקשריו עם המאפיה.
ב-1944 גויס ריקלס לצי האמריקני ושירת כספן על ה-"USS-קריין". לאחר שנתיים, ב-1946, שוחרר ריקלס מהצי והחל ללמוד דרמה ולשחק בתפקידים קטנים בטלוויזיה ובקולנוע.
ריקלס קודש לבנייה החופשית ב-6 ביוני 1953 בלשכת Service City Geba Lodge #1009, אסטוריה ניו-יורק.
הזינוק בקריירת הסטנד-אפ וטלוויזיה.
ב-1965 הופיע ריקלס כאורח ב"טונייט שואו עם ג'וני קרסון". הופעה זו הייתה הראשונה ביותר מתוך מאה הופעות נוספות בתוכנית, נתון ההופך את ריקלס לאחד האורחים הפופולרים ביותר בכל תולדות התוכנית ובכולן הוא היה מטיח עלבונות משעשעים בקרסון ובשאר אורחי התוכנית. באותו אופן, ריקלס גם הופיע בתוכניות של דין מרטין ופרנק סינטרה. ריקלס הפך לאחד מאמני הסטנד-אפ האהובים ביותר בארצות הברית
ב-1968 הוציא את אלבום הקומדיה הראשון שלו, "Hello Dummy" ("שלום טמבל") - הקלטה של הופעה חיה שלו בלאס וגאס.
ב-1970 הופיע בסרט "הנועזים בעורף האויב" לצידם של קלינט איסטווד וטלי סוואלס.
"תקרית קופסת הסיגריות".
בשנים 1976–1978 כיכב ריקלס בסדרה קומית על הצי האמריקני, "C.P.O. Sharkey" ("הרס"ר שארקי") כרב-סמל ראשון מטורלל וקשה. בזמן שידורה של הסדרה, הופיע ריקלס, כהרגלו, בטונייט שואו עם המנחה-אורח, בוב ניוהארט. במהלך הטחת עלבונות במנחה, ריקליס הלם עם קופסת הסיגריות מעץ (שקרסון שמר על שולחן המנחה) כבחותמת ושבר אותה בטעות. כאשר קרסון חזר למחרת לתוכנית מחופשתו וגילה זאת, הוא לקח צוות צילום באמצע התוכנית ועבר לאולפן הסמוך, בו צולמה הסדרה של ריקלס, ואלה הפסיקו את הצילומים שלה. קרסון, בפעם הראשונה, החל מטיח עלבונות קומיים בריקלס.
הקריירה המאוחרת.
ב-2007 ריקלס הופיעה בהופעת אורח בסדרה היחידה
ב-2007 ריקלס הוציא ספר בשם הספר של ריקלס (rickles book)
באותה שנה יצא גם סרט דוקומנטרי על פועלו של ריקלס בשםMr. Warmth: The Don Rickles Project,שזכה באמי.
בהמשך הקריירה הופיע ריקלס בלא מעט סרטי קולנוע, ביניהם "קזינו" של מרטין סקורסזה וכמדובב בסרטי ההנפשה: "צעצוע של סיפור", "צעצוע של סיפור 2", "צעצוע של סיפור 3" ו"צעצוע של סיפור 4" (בתפקיד "ראש-תפוד") של פיקסאר ו"החרב הקסומה" (בתפקיד "קורנוול") של האחים וורנר. למרות גילו המתקדם, המשיך להופיע כסטנדאפיסט בתוכניות אירוח רבות, כגון "הטונייט שואו עם ג'יי לנו", "לייט שואו עם דייוויד לטרמן" ,"לייט נייט עם קונאן או'בריין" ו"ג'ימי קימל לייב".
בשנת 2000 התארח בתוכניתו של קונאן או'בריין, יחד עם טריומף, כלב העלבונות הקומי.
ב-2014 ערוץ ספייק ערך אירוע לכבוד דון ריקלס בשם"One Night Only: An All-Star Comedy Tribute to Don Rickles". האירוע ארך שעתיים ובו השתתפו ג'רי סיינפלד,ג'ון סטיוארט, מרטין סקורסזה, רוברט דה נירו, איימי פולר, דייוויד לטרמן, ג'וני דפ, וטינה פיי.
ב-6 באפריל 2017 נפטר ריקלס בביתו ממחלת כליות.
יהושע רוזין