לאחר תום המלחמה התחדשה הבנייה. העיירה, בהתחשב בהסדר הקיים, נבחרה לאחד הבסיסים העיקריים של הצי הצפוני. ב-1 בספטמבר 1947, המטה הועבר לכאן. בשנת 1947 נפתח בית הספר התיכון הראשון בעיר. אוכלוסיית העיר הייתה אז 3,884. בשנת 1948 החלה לפעול מועצה עירונית בעלת סמכויות כגוף מחוקק מקומי.
סברומורסק.
ב-18 באפריל 1951, ואיינגה קיבלה מעמד של עיר ושמה הוחלף לסברומורסק, כהלחם רוסי למילים "סבר" (север), כלומר "צפונה" ו"מורה" (море), כלומר "ים". עד שנות השישים כבר היו בה מאפייה משלה, מפעל נקניקים ומפעל לייצור בקבוקי שתייה קלה ובריכת שחייה.
ב-26 בנובמבר 1996, על פי צו נשיא רוסיה, הוסבה העיר, בשל בסיס הצי הגדול, לעיר סגורה.
גאוגרפיה ואקלים.
סברומורסק ממוקמת על חצי האי קולה בחוג הארקטי, באזור קפאת-עד, בחוף המזרחי הסלעי של מפרץ קולה בים ברנץ.
בסוורומורסק אקלים ימי קר, עם חורפים קלים יחסית וקיצים קרירים. הטמפרטורה הממוצעת בינואר היא 8- מעלות צלזיוס ו-12 מעלות צלזיוס ביולי. המשקעים הממוצעים מגיעים בערך ל-800 מ"מ לשנה.
פוליטיקה וממשל.
מועצת הנבחרים היא הגוף המחוקק של העיר. ראש עיריית סברומורסק הוא המשרה הרמה בעיר והוא מנהל את העיר באמצעות העירייה.
כלכלה.
מרבית התעשייה של סברומורסק קשורה למזון, ובמיוחד למפעל החלב סברמורסק ולמפעל הבקבוק. ישנן גם חברות בנייה ומספנות ותשתית מפותחת של שירותי דיור ושירותים קהילתיים וצרכניים, כמו גם מסחר.
צבא.
העיר משמשת את הצי הצפוני הרוסי. לסברומורסק יש את המבדוק הגדול ביותר בחצי האי קולה.
ב-13 במאי 1984, בפאתי סברומורסק, התרחשה שרפה גדולה של מאגר טילים ימיים שהביא לפיצוצים גדולים רבים ב-17 במאי. בתקרית נהרגו 200–300 בני אדם ונהרס לפחות שליש ממאגר טילי הקרקע-אוויר של הצי הצפוני.
בסיס ריבאצ'יי
בסיס ריבאצ'יי (Рыба́чий; עד 1954 - "טאריה החדשה") היה כפר לשעבר במחוז קמצ'טקה המשמש כבסיס לצוללות אטומיות עבור צי האוקיינוס השקט של רוסיה.
ריבאצ'יי ממוקם על שפת מפרץ קרשניניקוב במפרץ אבאצ'ינסקי. הוא נוסד בשנת 1931 בשם טאריה החדשה ("Новая Тарья") ומאז 1954 נושא את שמו הנוכחי. בשנת 1968, התמזגה עם הכפרים פרימורסקי וסלדאוויה והפך לחלק מהעיר וילוצ'ינסק. צוללות גרעיניות של צי האוקיינוס השקט הרוסי ממוקמות שם ובבסיס הסמוך ויליוצ'ינסק. עד 1994 נקרא הבסיס בשם פטרופובלובסק-קמצ'טסקי-53.
בסיס פוליארני
בסיס פוליארני (Полярный) הוא הבסיס הימי הרוסי הגדול ביותר שמשרת את הצי הצפוני של רוסיה. ממוקם במחוז מורמנסק, במרחק 35 ק"מ צפונית לעיר מורמנסק בעיר פוליארני. מרבית אוניות הצי הצפוני עוגנות בפוליארני. פוליארני הוא בסיסם של ספינות וכלי השייט של שייטת קולה של הצי הצפוני.
יחידות וספינות מלחמה.
חטיבה 2 ללוחמת צוללות
חטיבת הנחיתה ה-112 של חיל הנחתים
חטיבת הצוללות 161
וולפגנג רייתרמן
וולפגנג רייתרמן (באנגלית: Wolfgang Reitherman; 26 ביוני 1909 – 22 במאי 1985) היה אנימטור, במאי ומפיק אמריקאי, שעבד באולפני ההנפשה של וולט דיסני, אשר ידוע כאחד מתשעת הזקנים של דיסני.
ביוגרפיה.
רייתרמן נולד בשנת 1909 במינכן בתקופת הקיסרות הגרמנית, ובילדותו היגר עם משפחתו לארצות הברית. הוא למד במכון לאומנות צ'וינארד, שם סיים את לימודיו בשנת 1933 לאחר שלמד בקולג' פסדינה סיטי ועבד בדאגלס איירקראפט קומפני.
ב-21 במאי 1933 רייתרמן התקבל לעבוד בחברת וולט דיסני, כאשר הפרויקט הראשון שלו בחברה כאנימטור היה הסרט הקצר "ארנבות קטנות ומצחיקות" מתוך סדרת הסרטים "הסימפוניות הטיפשיות". בהמשך המשיך לעבוד על סרטים קצרים, ביניהם "התרנגולת הקטנה והחכמה", "קונצרט הלהקה", "ארץ המוזיקה" ו"אלמר הפיל". בשנת 1937, רייתרמן הנפיש את העבד של המראה הקסומה בסרט "שלגיה ושבעת הגמדים", סרט ההנפשה הראשון באורך מלא של החברה. הנפשות נוספות שעשה כללו את מונסטרו הלוויתן בסרט "פינוקיו", קרב הדינוזאורים בסרט הקצר "פולחן האביב" מתוך הסרט "פנטסיה", וכמה סצנות של טימותי העכבר מתוך הסרט "דמבו הפיל המעופף".
בשנת 1942 רייתרמן עזב את החברה כדי לשרת במלחמת העולם השנייה עבור חיל האוויר של ארצות הברית. במהלך שירותו הוא קיבל את צלב התעופה המצוינת, לאחר שירותו באפריקה, סין, הודו והאוקיינוס השקט הדרומי. הוא סיים את שירותו בפברואר 1946, כאשר הוענקה לו דרגת מייג'ור גנרל. בנובמבר 1946, רייתרמן התחתן עם ג׳ייני מקמילן, איתה הוא הביא בהמשך שלושה ילדים, ביניהם ברוס רייתרמן, כאשר כולם דיבבו דמויות בסרטים של דיסני.
באפריל 1947 רייתרמן חזר לעבוד בחברת וולט דיסני, כאשר הוא הנפיש סצנות בסרטים "האגדה על סליפי הולו" שלקח חלק בסרט "הרפתקאות איכבוד ומר טוד", "סינדרלה", "עליסה בארץ הפלאות", "פיטר פן" ו"היפהפייה והיחפן". החל משנת 1963, הוא התחיל לביים סרטים של החברה, הכוללים את "ספר הג'ונגל", "חתולים בצמרת", "רובין הוד", "הרפתקאות ברנרד וביאנקה", "פו הדב ועץ הדבש" ו"פו הדב ביום סגריר". בשנת 1983, רייתרמן קיבל את פרס וינזור מקיי, פרס המוענק עבור תרומה לתחום ההנפשה, כאשר לאחר שלוש שנים, בשנת 1986, הוא פרש מהחברה.
ב-22 במאי 1985, בהיותו בן 75, רייתרמן נהרג בעקבות תאונת דרכים בסמוך לביתו בברבנק. לאחר מותו, בשנת 1989, רייתרמן הוכר כ"אגדת דיסני" יחד עם שאר הזקנים של דיסני ואב אייוורקס.
בלקרוק
אל הנשק
אל הנשק (באנגלית: Up in Arms) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1944 עם דני קיי, דיינה אנדרוז, דינה שור, קונסטנס דוולינג ולואיס קלהרן בתפקידים הראשיים.
זה הסרט הראשון באורך מלא בו שיחק דני קיי בתפקיד ראשי והדגים את יכולות השירה והעוויות הפנים המצחיקות שאפיינו אותו. הצלחת הסרט הזניקה את הקריירה שלו. הסרט נועד לבדר את חיילי צבא ארצות הברית שהייו אז לוחמים במלחמת העולם השנייה. החיילים היפנים מוצגים כאידיוטים וחסרי מוח עד כדי כך שחייל מבולבל כמו דני וימס (דני קיי) יכול לגבור עליהם.
דינה שור מופיעה בקטעי שירה. השיר "Now I Know" בקולה, היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. הסרט היה מועמד גם לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
תקציר העלילה.
דני וימס (דני קיי) עובד כאיש מעלית בבניין רופאים במנהטן. הוא היפוכונדר חסר תקנה ומשגע את הרופאים, האחיות והמטופלים בבניין. האחות וירג'יניה (דינה שור) מאוהבת בו אבל הוא דווקא מאוהב באחות מרי (קונסטנס דוולינג). דני גר ביחד עם ג'ו (דיינה אנדרוז) וארבעתם יוצאים למסעדה שם מתחיל דני לשיר ולהתפרע ומתחיל קשר אהבה בין ג'ו למרי.
דני מקבל צו התגייסות וחרד לגורלו בצבא, ג'ו מחליט להתגייס ביחד איתו כדי להגן עליו. הם עוברים טירונות ומוצבים בבסיס לפני שליחה לחזית. בבסיס הם פוגשים במרי ווירג'יניה שהתגייסו כאחיות ועתה הן קצינות בדרגת לוטננט.
דני מתנהג מוזר והחיילים בביתן מתחילים להתנכל לו עד שג'ו מתערב למענו. ניתנת פקודה לעלות לאניית הקרב השטה לחזית. וירג'יניה עולה ונמצאת באגף הנשים ומרי אמורה להישאר בבסיס, אבל כדי להתחמק משוטרים הצבאיים היא מתחבאת בג'יפ שמועמס על האונייה אליה עולים גם דני וג'ו.
עתה מתחילים הניסיונות של דני להעביר את מרי לאגף הנשים. באמצע הדרך הם מתחבאים בחדר שמסתבר שהוא של מפקד האנייה, קולונל אשלי (לואיס קלהרן). הם מצליחים להתחמק משם אבל המפקד מבחין בדמות אישה. נפתחת חקירה ווירג'יניה אומרת למפקד כי היא האישה שהתגנבה לאוניה, אך דני אומר את האמת שהוא הגניב את מרי לאוניה. בתגובה הוא מושם במעצר על האנייה.
כשהם נוחתים על אי באוקיינוס השקט מועבר דני לתא מעצר בתוך חורשת דקלים. פטרול יפני "משחרר" אותו והוא מובל כשבוי למפקד היפני. בדרך הוא קולט את המילים היפניות "הוי דנאזאי" (קדימה) שבהן ישתמש הלאה.
בעזרת תחבולה הוא משתלט על המפקד היפני, קושר אותו, מתלבש במדיו כולל משקפיים ונראה כמוהו. הוא מוליך את החיילים היפנים בקריאות "הוי דנאזאי" לעבר שביל שיש בו בוץ ובור עמוק. כולם מועדים ונופלים בבוץ ובהמשך כולם נופלים לבור ונופלים בשבי האמריקאים בזכותו של דני שמוכתר על ידי כל החיילים כגיבור והם נושאים אותו על גבם לעבר המחנה.
שמעון ביטון (פירושונים)
שמעון ביטון (בית שמש)
הרב שמעון ביטון (נולד ב-1931, בחורף ה'תרצ"ב) הוא רב ישראלי-מרוקאי, המכהן מאז 1984 כרבה של בית שמש (מ-2015 באופן לא רשמי).
תולדות חייו.
במרוקו.
נולד בכפר אולד-חסאן במחוז סוס בדרום מרוקו לרב יצחק ביטון, שהיה רב וראש ישיבה בכפר תיזגין (לימים הרב המחוזי באזור תארודנת), ולמימה בת המקובל הרב יעיש קריספין, הרב האזורי בתארודנת. בצעירותו עבר עם משפחתו למרקש. בשנת ה'תש"ו בערך החל ללמוד בישיבת רבי אברהם אזולאי במרקש אצל הרבנים יהודה שושנה ודוד לעסרי, וחודשים ספורים אחר כך מינה אותו הרב שושנה ללמוד אחר הצהריים עם התלמידים את השיעור. שנה לאחר מכן למד במחזור הראשון של ישיבת אוצר התורה שהוקמה במרקש.