באוגוסט 2017, שריף של עיירה באוקלהומה אמר שראיות מראות שילד בן 11 שם קץ לחייו בגלל השתתפות במשחק.
בנגלדש.
דיווחי חדשות רבים התפרסמו בתקשורת הבנגלדשית על ניסיונות התאבדות הקשורים למשחק. באוקטובר 2017 התאבדה נערה, לכאורה בגלל השתתפותה במשחק.
ברזיל.
מספר דיווחי חדשות הופיעו בתקשורת הברזילאית שקישרו מקרים רבים של פגיעה עצמית והתאבדויות של ילדים עם הלווייתן הכחול. המשטרה פתחה במספר חקירות מתמשכות, אם כי אף אחד מהמקרים לא אושר באופן רשמי כקשור למשחק. בסך הכל, בשמונה מדינות ברזילאיות דווח על מקרים של התאבדויות ופגיעה עצמית החשודים כקשורים למשחק.
סין.
קבוצת התאבדות נוסדה על ידי ילדה בת 10 בניגבו, ג'ג'יאנג; שפרסמה מספר תמונות של פגיעה עצמית שביצעה בעצמה בגלל המשחק. מאז החלו הרשויות לפקח על אזכור המשחק בפורומים ובשידורים חיים.
צ'ילה.
התקשורת בצ'ילה דיווחה על שלושה מקרים של ילדים החשודים במעורבות ב-'לווייתן הכחול'. באנטופגסטה, אמא לילדה בת 12 דיווחה למשטרה כי על בתה 15 חתכים על ידה היוצרים צורה של לווייתן. אחרי שנחקרה על ידי שוטרים, הילדה הודתה כי היא עקבה אחרי משימות המשחק שניתנו לה על ידי מנהל המשחק. נערה בת 13 בפאדרה לאס קסס טענה ששיחקה במשחק יחד עם עוד שלושה חברים. הנערה הגיעה לשלב העשירי במשחק, וגם ביצעה חתכים בידיה. ילד בן 11 בטומקו קיבל הזמנה מאישה לא מזוהה להצטרף למשחק בפייסבוק ב-2017, אך סירב להשתתף.
ישראל.
בישראל עדיין לא דווח על מקרי מוות שנגרמו ישירות מהשתתפות במשחק, אולם היו מספר דיווחים על ילדים ונערים שהשתתפו בו. ביולי 2017, הפיץ משרד החינוך מכתב להורים המזהיר אותם לגבי המשחק. באותו החודש דווח גם על נער בן 16 שלקח חלק במשחק ובעקבותיו פגע בעצמו.
ועידת המרידיאן הבינלאומית
ועידת המרידיאן הבינלאומית נערכה באוקטובר 1884 בוושינגטון, ארצות הברית, והתכנסה כדי לקבוע מוסכמה בינלאומית לקו מרידיאן. הכנס נערך לבקשתו של נשיא ארצות הברית צ'סטר ארתור.
נושא הכנס היה בחירה של "מרידיאן (קו אורך) כנקודת ייחוס אפס משותפת של קווי אורך והגדרת סטנדרטים של חישוב זמן ברחבי העולם". הוועידה הביאה לבחירת קו גריניץ' כסטנדרט בינלאומי למעלות אורך, כאשר הוא מוגדר כנקודת אפס.
משתתפים.
בוועידה השתתפו 26 מדינות שיוצגו על ידי 41 נציגים.
קמיל פוקס
קמיל פוקס (Camil Fuchs; נולד ב-31 באוגוסט 1945) הוא סטטיסטיקאי ישראלי; פרופסור אמריטוס בחוג לסטטיסטיקה שבבית הספר למדעי המתמטיקה, אוניברסיטת תל אביב. תחומי מחקרו העיקריים הם איכות משתנית, דגימה וסקרים, סטטיסטיקה ברפואה וגנטיקה, וסטטיסטיקה חברתית. מאז שנת 2015, פוקס משמש בנוסף גם כחוקר ראשי במכון המחקר "דיאלוג".
ביוגרפיה.
קמיל פוקס נולד בבוקרשט שברומניה, לליאון, סוחר דיסקית, ולרבקה, שנפטרה כשהיה בן ארבע. היו לו שלושה אחים. הוא עלה לישראל עם משפחתו ב-1960 ושבועיים לאחר עלייתו, הגיע לכפר הנוער בן שמן, שם סיים עם תעודת בגרות חקלאית.
לאחר שירותו בצה"ל כנהג משאית, סיים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה, תואר שני בחקר ביצועים ודוקטורט בסטטיסטיקה - כולם באוניברסיטת תל אביב. הדיסרטציה "On Test Sizes in Linear Models for Transformed Variables" נכתבה בהנחיית מורטון בראון.
ב-1976 החל לעבוד כמרצה וחוקר בחוג לסטטיסטיקה, במחלקה לסטטיסטיקה ובמעבדה לסטטיסטיקה באוניברסיטת ויסקונסין. ב-1976 החל להרצות בחוג לסטטיסטיקה וחקר ביצועים באוניברסיטת תל אביב ושימש כראש המעבדה לסטטיסטיקה. בשנת 2005 קודם לפרופסור מן המניין.
בשנים 2002–2003 שימש כראש החוג, ובשנים 2005–2003 כראש בית הספר למדעי המתמטיקה. כמו כן, שימש כראש המעבדה לייעוץ סטטיסטי בין השנים 1980–1985, 1991–1997. ב־1995–1996 ו־1997–1999 שימש כסגן נשיא האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה, וב־1999–2000 שימש כנשיא האיגוד. בשנים 1985, 1993 ו־1998 היה בשבתון באוניברסיטאות פיטסבורג, פנסילבניה ואן ארבור.
נשוי לאילזה, ואב לד"ר אמיר פז פוקס ועו"ד אופרי פוקס.
מחקריו.
מרבית מחקריו האקדמיים התמקדו בתורת הדגימה והסקרים ובמחקרים התחום הרפואה והניסויים הקלינים.
ב 1978, לאחר שרוצף ה-DNA של מספר וירוסים, פיתח פוקס ביחד עם חוקרים במדעי החיים באוניברסיטת ויסקונסין שיטה ייחודית למציאת הרצפים הפלינדרומיים המזוהים על ידי אנזימי הגבלה. השיטה מבוססת על השוואה ממוחשבת של אורכי קטעים שנוצרים מהחיתוכים של אנזים ההגבלה עם ההתפלגות כל הקטעים האפשריים הנוצרים על ידי כל הפלינדרומים בני ארבעה, חמישה ושישה נוקלאוטידים. השיטה תוארה וצוטטה גם בהרצאה בקבלת פרס נובל באותה השנה. באותו המאמר השיטה הממוחשבת זיהתה את הרצף עבור אנזים ההגבלה AvaII. עם ריצוף ה-DNA של וירוסים נוספים, המשיך פוקס בניתוח הרצפים המזוהים על ידי אנזימי הגבלה ובניתוח התפלגויות הנוקליאוטידים.
פוקס עסק במחקר של אישים ששמותיהם חוקקו בדפנות שתי קבוצות גלוסקמאות, ובסיכוי שהם היו ממשפחתו של ישו מנצרת. אחד המחקרים עסק בשמות שעל הגלוסקמה מהאוסף של עודד גולן עליה היה חקוק "יעקוב בר יוסף אחוי דישוע". מחקרים נוספים עסקו בשמות שעל גלוסקמאות שנמצאו במערת קבורה בתלפיות עם השמות: Μαριαμηνου [η] Μαρα, יהודה בר ישוע, םתיה, ישוע בר יוסף, יוסה, םריה. מחקריו תרמו פן סטיסטי לדיון האקדמי והציבורי הסוער ולהתייחסויות וציטוטים מרובים בספרות המדעית ובעיתונות.
בישראל, פוקס מוכר בעיקר בזכות הסקרים שערך לעיתון "הארץ" (עד שנת 2015) וכסוקר של ערוץ 13 (עם החדשות 13 ששידרו בעבר בערוץ עשר). עד שנת 2015, הוא ערך את תחזיות ליל הבחירות גם בערוץ 1 ובערוץ 2. תוצאות חלק ממחקריו בתורת הסקרים סוכמו בשני ספרים שכתב וערך. תחזיותיו בלילות בחירות היו מדויקות יחסית, עד לליל הבחירות ב-2015 בו התחזית התאפיינה הן בסטייה פוליטית והן בסטייה סטטיסטית. בשנים האחרונות, סטיות ניכרות בתחזיות ליל הבחירות נצפו גם בארצות אחרות (כמו הממלכה המאוחדת וארצות הברית). פוקס חקר וניתח את הגורמים שתרמו לסטיות והשפעתם על מגמות בתורת הסקרים.
בבחירות לכנסת העשרים ואחת היה זה פוקס שניהל את המדגם בערוץ 13 והיחידי שדייק עם המדגם אל מול תוצאות האמת.
בספרם המשותף של פוקס ושאול בר-לב, הם מנתחים את המונח יהדות ישראלית וטוענים כי גם חילונים מוצהרים מקיימים טקסים דתיים יהודיים. הספר מבוסס על מחקר בו לקחו חלק מעל ל-3000 איש.
קישורים חיצוניים.
ביקורת על ספריו:
מונגודיבי
מונגו דיבי
המלחמות המוקדוניות
המלחמות המוקדוניות היו סדרת מלחמות שנערכו לסירוגין בין השנים 214-148 לפנה"ס, בין הרפובליקה הרומית לממלכת מוקדון. המלחמות הסתיימו כולן בניצחון רומאי, אשר הביאו לכיבושה של מוקדון והפיכתה לפרובינקיה רומית. מלחמות אלו הכניסו את הרומאים לעולם ההלניסטי, ופתחו את הדרך להשתלטות רומאית על כל מרחב הים התיכון.
רקע.
בעקבות מלחמות הדיאדוכים, חולקה האימפריה של אלכסנדר הגדול לשלושה חלקים עיקריים: מוקדון ויוון נפלו בידי השושלת האנטיגונידית. מצרים נפלה בידי בית תלמי, ואסיה בידי בית סלאוקוס. מוקדון הייתה מלכתחילה החלשה יותר מבין השלוש, וסבלה מהפיכות מבית וממרידות בקרב גורמים לאומיים ביוון, אשר רצו להחזיר לפוליס היווניות את העצמאות שאבדה להן בקרב כירונאה (338 לפנה"ס). עם זאת, בהנהגתם של שני מלכים חזקים, אנטיגונוס גונאטס ואנטיגונוס דוסון, הצליחה מוקדון להשיג מעמד של מעצמה. נקודת השיא הייתה לאחר הניצחון המוקדוני במלחמה הקלאומנית, אשר בעקבותיו שוחזרה הליגה הקורינתית. בשנת 221 לפנה"ס נפטר המלך אנטיגונוס דוסון ובמקומו עלה לשלטון פיליפוס החמישי.
באותה עת, כבר הייתה הרפובליקה הרומית מעצמה, אולם השפעתה לא חרגה בהרבה מחוץ לתחום חצי האי האפניני. רק בעקבות ניצחונה של רומא במלחמה הפונית הראשונה, התרחבה השליטה הרומאית אל סיציליה, ובעקבות מלחמת שכירי החרב, תפסה רומא גם את סרדיניה וקורסיקה. בשנת 229 לפנה"ס חדרה רומא לראשונה לתחום השפעה יווני, כאשר הביסה את טאוטה מלכת האילירים במלחמה האילירית הראשונה. אלא שבשנת 218 לפנה"ס, אותגרה רומא בידי קרתגו. המצביא הקרתגי המבריק חניבעל, ביצע מסע מהיר, חדר לתוך איטליה ממש, והביס את הרומאים במספר קרבות קשים.
המלחמה הראשונה.
בשנת 216 לפנה"ס צפה פיליפוס מלך מוקדון במשחקים הנמאיים בארגוס, כשלפתע קיבל את הידיעה על התבוסה הרומאית הקשה בקרב קאנאי. פיליפוס החליט שזהו הזמן הנכון לבוא בברית עם חניבעל. החוקר פרנק ויליאם וולבנק, בביוגרפיה שלו על פיליפוס, סבור שהמלחמה נגד רומא תוכננה בידי מלכי מוקדון עוד שנים רבות לפני כן במטרה להשתלט על שטחים באיטליה. מנגד, ההיסטוריון ארתור אקשטיין סבור שאין לייחס לפיליפוס תוכניות להשתלטות על העולם, וכוונתו הייתה רק לערער את שליטת הרומאים באיליריה. חוקרים אחרים מבקרים את צעדו של פיליפוס וסוברים שמוקדון לא נזקקה למלחמה נגד רומא כדי להרחיב את שליטתה בבלקן, אותם חוקרים סוברים שניצחונותיו של פיליפוס במלחמת בעלות הברית (220 לפנה"ס-217 לפנה"ס) גרמו לפיליפוס להעריך את עצמו כמצביא גדול מכפי שהיה באמת. כך או כך, די ברור שהרומאים לא חפצו במלחמה עם מוקדון בשלב זה, ושפיליפוס היה התוקפן האמיתי.