השפעה שוודית בפינלנד הייתה ניכרת בתקופה הקדם-נוצרית. הויקינגים היו ידועים לפינים גם בגלל השתתפותם במסחר וגם בגלל מסעות הביזה שליהם. האיחוד בין פינלנד לשוודיה החל בערך בשנת 1154 עם הנהגת הנצרות על ידי מסע צלב של אציל בשם אריק ידברדסון, שנודע אחר כך בתור הקדוש אריק שהפך להיות המלך אריק התשיעי.
ב-1362 נציגים פינים קיבלו בפעם הראשונה את הזכות להשתתף בבחירות למלך השוודי, ומאז פינלנד נחשבה כאחד מאדמות שוודיה.
שליטים רוסיים.
השליטים הרוסיים של פינלנד היו דוכסים. דוכסים אלו היו הצארים הרוסיים.
קוניה
קוניה (בטורקית: Konya; בטורקית עות'מאנית: قونیه; ביוונית: Ικόνιο - אִיקוֹנִיוֹ) היא עיר במערב טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה שהיא הנפה הגדולה בשטחה במדינה. העיר שוכנת במרכז רמת אנטוליה במרחק 230 ק"מ דרומית לבירה אנקרה ובגובה 1,016 מטרים מעל פני הים. העיר הוקמה בסביבות שנת 1500 לפנה"ס והייתה לבירת סולטנות רום בין השנים 1097 ל-1243. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ובשנת 2021 אוכלוסייתה נאמדה בכ-2.277 מיליון בני אדם, עובדה ההופכת אותה לעיר השנייה בגודלה במחוז מרכז אנטוליה ולאחת מהגדולות בטורקיה כולה. בסמוך לעיר שוכן בסיס חיל האוויר בקוניה.
היסטוריה של קוניה.
היסטוריה עתיקה.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים שהאזור של קוניה היה מיושב בתקופת הברונזה המאוחרת, כ-5,000 שנה לפני זמננו. העיר נכללה בתחום השפעתם של החתים, שישבו באזור בסביבות 1,500 לפני הספירה. ממלכת החתים קרסה תחת הלחץ שנוצר כתוצאה מפלישת העמים המכונים גויי הים בסביבות 1,200 לפני הספירה. הפריגים, שהיו אחד העמים מאותה קבוצת "גויי הים", הקימו את ממלכתם במרכז אסיה הקטנה (אנטוליה). קסנופון, היסטוריון יווני בן המאה ה-4 לפני הספירה, מתאר את ממלכת פריגיה ומזכיר את איקוניום, שמה הקודם של קוניה, כעיר האחרונה בממלכת פריגיה. ממלכת פריגיה נחרבה על ידי פלישת השבטים הקימרים שהגיעו מאזור הים השחור ב-690 לפני הספירה.
בין השנים 648-330 לפנה"ס אזור קוניה היה חלק מהאימפריה הפרסית. בעקבות התבוסה הפרסית בקרב גאוגמלה בשנת 331 לפנה"ס, בימיו של דריווש השלישי, כבש אלכסנדר הגדול את הממלכה, ושם קץ לעצמאותה. האימפריה מקדונית של אלכסנדר הגדול התפרקה זמן קצר אחרי מותו לשתי ממלכות, הממלכה התלמית שישבה במצרים והממלכה הסלווקית שישבה בסוריה והשפעתה כללה גם את אזור קוניה. במהלך התקופה ההלניסטית העיר נשלטה על ידי המלכים של פרגמון אנשי השושלת האטלידית. כשאטאלוס ה-3, המלך האחרון של פרגמון, היה על ערש דווי מבלי להשאיר יורש, הוא הוריש את ממלכתו לאימפריה הרומית. הקיסר קלאודיוס שינה את שם העיר מאיקוניום לקלאודיוקוניום על שמו. הקיסר אדריאנוס שינה את שם העיר ל"קולוניה אאליה אדריאנה".
פאולוס (שאול התרסי) וברנבס הטיפו בקוניה במהלך המסע המיסיונרי הראשון, בערך בשנת 47–48 לספירה. ככל הנראה פאולוס וסילאס הגיעו למקום גם במסע המיסיונרי השני בסביבות שנת 50 לספירה. במסורת הנוצרית, זהו גם מקום הולדתה של טקלה הקדושה. במהלך שלטונה של האימפריה הביזנטית, יורשתה המזרחית של האימפריה הרומית, קוניה הותקפה מספר פעמים על ידי פלישות הערבים במאות ה-7–9 לספירה.
התקופה הסלג'וקית.
בעקבות קרב מנזיקרט (1071) שבו הביסו הטורקים הסלג'וקים את הביזנטים, נפלו ערים רבות באנטוליה לידי הסלג'וקים וביניהם גם קוניה. מ-1097 עד 1243 הייתה קוניה בירת הסולטנות הסלג'וקית של רום, במהלך תקופה זו העיר נכבשה פעמיים על ידי מסעי הצלב של גוטפריד מבויון ופרידריך ברברוסה, אבל הצלבנים לא החזיקו בעיר זמן רב. שם העיר שונה לשם הנוכחי קוניה על ידי הסולטאן רכן אל-דין מסעוד ב-1134.
קוניה הגיעה לשיא עושרה ותפארתה במחצית השנייה של המאה ה-12, כאשר הסולטנות של רום הכניעה את הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה, בכך הם ביססו את שלטונם על כל מזרח ומרכז אנטוליה ואף השיגו שליטה בכמה ערי נמל על חוף הים התיכון, הים השחור וחצי-האי קרים. תור הזהב הזה נמשך עד העשור הראשון של המאה ה-13. הסולטאן הסלג'וקי עלא אל-דין כיקובאד בן כיכאווס ביצר את העיר ובנה ארמון בראש המצודה. ב-1228 הסולטאן הזמין את בהאא אלדין וולד ובנו ג'לאל א-דין רומי מייסד המסדר המוולוי להתיישב בקוניה.
בשנות העשרים של המאה ה-13 קוניה התמלאה בפליטים ממלכת ח'ווארזם, הם ברחו מפני התקדמותם של המונגולים.
ב-1243 בעקבות קרב קסדה, בו הביסו המונגולים את הסלג'וקים של רום, נפלה קוניה בידי המונגולים. העיר נשארה הבירה של הסולטנות הסלג'וקית שהייתה מעתה כפופה למדינה המונגולית (השושלת האילח'אנית) עד סוף המאה ה-13.
התקופה העות'מאנית.
במחצית השנייה של המאה ה-13 סולטנות רום החלה להתפורר והתחלקה בין נסיכויות קטנות שנקראו בייליק. אחת מהנסיכויות האלה הייתה נסיכות אוסמנאואולו כלומר "הנסיכות של בני עות'מאן" שממנה צמחה האימפריה העות'מאנית. ב-1420 העות'מאנים כבשו את הנסיכות המתחרה ששלטה בקוניה. ב-1453 קוניה הפכה להיות בירת הפרובינציה העות'מאנית של קאראמאן.
בתקופה העת'מאנית קוניה שמשה כבירה מחוזית. בעיר התגוררו מוסלמים ונוצרים ארמנים ויוונים. בעקבות הסכם חילופי האוכלוסין בין יוון וטורקיה שנחתם ב-1923, העיר התרוקנה מתושביה הנוצרים. (השאלה מיהו יווני ומיהו טורקי הוכרעה על בסיס דתי).
תרבות.
קוניה זכתה לאורך ההיסטוריה למוניטין של אחת הערים היותר דתיות-מסורתיות בטורקיה. בעבר היא הייתה ידועה כ"מבצר האסלאם", עד היום תושביה נחשבים יותר אדוקים יחסית לשאר ערי המדינה. קוניה הייתה ביתו האחרון של החכם הצופי ג'לאל אל-דין רומי, הוא נודע בכתבי הפילוסופיה והשירה הדתית שלו שהשפעתם הגיעה למרחקים. רומי נקבר בקוניה, סביב קברו הוקם המרכז הגדול של המסדר המוולוי שנקרא על שמו (מוולאנה - מורנו). המסדר ידוע בטקסי הד'יכר הייחודיים שלו המאופיינים במוזיקה ובמחול, אנשי המסדר המכונים דרווישים סובבים על עומדם במשך שעות לקצב המוזיקה המסורתית. טקס זה נערך כחלק מהפולחן הדתי ואמור להביא את המשתתפים לחוויה דתית נעלה.
בליפ
בליפ (במקור: What the Bleep Do We Know!?‎, מסוגנן גם: What tHe #$*! DΘ ωΣ (k)πow!?‎, בתרגום חופשי מאנגלית: "מה לבליפ אנחנו יודעים?!") הוא סרט קולנוע פסאודו-מדעי ושנוי במחלוקת משנת 2004. הסרט משלב בין ראיונות דוקומנטריים לסיפור בדיוני ואנימציית מחשב במטרה לקשר בין מדע לבין רוחניות. הסרט עוסק בנושאים מגוונים מתחומי מכניקת הקוונטים, פסיכולוגיה, נוירולוגיה, תורת ההוויה, מטאפיזיקה ורוחניות. הוא מכיל ראיונות עם דוקטורים שונים מתחומי המדע והרוחניות, יחד עם סיפור על צלמת חירשת המתמודדת עם עברה. ישנו בסרט שימוש ניכר באנימציית מחשב מתקדמת כדי להמחיש רעיונות שמוצגים בו (כגון פעולת המוח), וכן למטרות אמנותיות יותר.
חלקו הראשון של הסרט מציג, באמצעות ראיונות עם פיזיקאים, רעיונות מרכזיים של מכניקת הקוונטים, ובפרט אי הוודאות שהביאה תורה זו ללב הפיזיקה המודרנית. מרואיינים אחרים עוסקים בפעולתו של המוח.
הסרט צבר פופולריות רבה ברחבי העולם. עם זאת, נמתחה כלפיו ביקורת. רבים מצביעים על שגיאות עובדתיות בנושאים מדעיים שמוזכרים בסרט, ועל כך שרוב האנשים שהיו מעורבים בהפקתו ואף אחדים מהמרואיינים בו קשורים לבית ספר ללימודי העידן החדש -Ramtha's School of Enlightenment. בסיסו של בית הספר במדינת וושינגטון, ארצות הברית, ודעותיו עומדות במרכזו הרעיוני של הסרט. מייסדת בית הספר, ג'ודי ז. נייט (JZ Knight), מתראיינת בסרט פעמים רבות. בסוף הסרט מופיע שמה של נייט בכתוביות כ"רמת'ה" (Ramtha). זוהי רוחו בת שלושים וחמש אלף השנים של לוחם למוּרי אשר, על פי חלק ממאמיני "העידן החדש", עלה השמיימה (בדומה לעלייתו של ישו לגן עדן). נייט טוענת כי היא "מתעלת" את רוחו מאז הופיעה לפניה בשנת 1988.
נושאים השנויים במחלוקת.
כלפי הסרט מופנית ביקורת רבה על שהוא לוקח מושגים ותופעות ממכניקת הקוונטים, כגון עקרון אי הוודאות של הייזנברג, העוסקים במערכות קטנות בסקלת אורכי הגל של דה ברויי (עצמים מיקרוסקופיים), ומסיק מהן מסקנות לגבי עצמים יום-יומיים כגון כדורי-סל, מעיינות ואף בני אדם. כמו כן, מוצג בסרט מחקרו של מסרו אמוטו, בנוגע ליכולת האנושית, לכאורה, להשפיע על איכות המים, על ידי הבעת מסרים חיוביים ושליליים כלפיהם.
מגנצא
היסטוריה של החוקה הבריטית
החוקה של הממלכה המאוחדת אינה חוקה כתובה. מקורותיה שואבים מחקיקה בת מאות שנים, תקדימים, נוהגים משפטיים ומקורות אחרים. ההתפתחות החוקה האנגלית באה בעקבות מאות שנים של מאבק בין המלוכה, האצילים, מוסדות דתיים והעם האנגלי.
לפני מלחמת האזרחים.
לפני הכיבוש הנורמני.
ממלכת אנגליה התגבשה באמצע המאה ה-9, מתוך התמזגות של הפטרכיה (כינוי למספר ממלכות בדרום אנגליה של ימינו) תחת שלטונו של המלך האנגלי. עד ל-1066 אנגליה נשלטה בידי מלכים שאושרו בויטנגמוט שהיה מעין פרלמנט והיה מורכב מוויטאן (מילה שפירושה "החכמים"). גם ברמה המקומית היו ביטוים שונים של דמוקרטיה, שנמשכו עד הכיבוש הנורמני.
הכיבוש הנורמני.
ויליאם הראשון (הכובש) היה ראשון המלכים הנורמנים. הנורמנים הביאו עימם מונרכיה אבסלוטית. ויליאם יזם שינויים גדולים רבים, ביניהם שינוי בסיסי של מערכת החוק האנגלו-סקסונית, אותה הוא חיבר עם החוק הנורמני (1085). על מנת לוודא את מידת שלטונו, ויליאם הזמין את חיבורו של ספר יום הדין, סקר של יכולת הייצור של אנגליה, הדומה למפקד אוכלוסין מודרני.
הנרי הראשון.