כאשר הנאצים עלו לשלטון בינואר 1933 הירל היה כבר חבר בכיר במפלגה הנאצית. הוא נותר ראש ארגון העבודה, ששינה את שמו ל-Nationalsozialistischer Arbeitsdienst, או בקיצור NSAD. אדולף היטלר מינה אותו למזכיר המדינה במשרד העבודה של הרייך תחת פרנץ זלטה, ומטרתו הייתה להקים ארגון שירות עבודה רב עוצמה. מול התנגדותו של השר זלטה, עבר הירל בשנת 1934 למשרד הפנים של הרייך תחת וילהלם פריק בדרגת רייך-קומיסר. ב-11 ביולי 1934, שמו של ה-NSAD הוחלף ל-Reichsarbeitsdienst או בקיצור RAD. היירל עמד בראשו עד תום מלחמת העולם השנייה. שירות העבודה הרייך חולק לשני חלקים עיקריים, אחד לגברים ואחד לנשים, והורכב מ-40 גאו.
בשנת 1936 בנה שירות העבודה של הרייך את הכפר לדוגמה הירלשגן (לימים אוסטשוב , פולין), על שמו של הירל. בשנת 1935 הוא נבחר למנהיג העבודה ברייך (Reichsarbeitsführer) ולרייכסלייטר בשנת 1936. כמו כן, בשנת 1936 הוענק לו אות הזהב המפלגתי. בשנת 1943 הירל מונה לשר בלי תיק.
במהלך מלחמת העולם השנייה עסקו מאות יחידות RAD בסיוע לכוחות בקו החזית באספקת מזון, תחמושת, תיקון כבישים פגומים ובבניית מנחתים ותיקונם. יחידות RAD הקימו ביצורי חוף (אנשי RAD רבים עבדו על החומה האטלנטית), הניחו שדות מוקשים, ביצורים מאוישים ואף סייעו לשמור על מיקומים חיוניים ומחנות שבויים. תפקידו של שירות העבודה הרייך לא הוגבל לתפקידי תמיכה קרביים. מאות יחידות RAD קיבלו הכשרה כיחידות נגד מטוסים והוצבו סוללות פלאק .
ב-24 בפברואר 1945 הוענק להירל אות המסדר הגרמני , העיטור הגבוה ביותר שהמפלגה הנאצית יכלה להעניק לאדם פרטי. לאחר המלחמה הוא נשפט ונמצא אשם בעבירות גדולות. הירל נידון לחמש שנים במחנה עבודה. לאחר שחרורו המוקדם התגורר בהיידלברג עד מותו ב-23 בספטמבר 1955.
ניקולאי לוקשנקו
ניקולאי אלכסנדרוביץ' לוקשנקו (בבלארוסית: Мікалай Аляксандравіч Лукашэнка; נולד ב-31 באוגוסט 2004, מינסק, בלארוס) הוא בנו השלישי של נשיא בלארוס, אלכסנדר לוקשנקו. מופיע באופן קבוע עם אביו באירועים רשמיים.
ביוגרפיה.
ניקולאי לוקשנקו נולד ב-31 באוגוסט 2004 מחוץ לנישואין. אביו של ניקולאי הוא נשיא הרפובליקה של בלארוס אלכסנדר לוקשנקו שמאז 1975 היה נשוי לגלינה לוקשנקו (ז'לנרוביץ'), אך לא חי עמה בפועל מאז שנבחר לנשיא בשנת 1994. לא ידוע מי היא אמו של ניקולאי. בריאיון לקומסומולסקאיה פרבדה אמר לוקשנקו, בלי להזכיר את שמה של אמו של ניקולאי, כי היא עובדת כרופאה. על פי הגרסה העיקרית של התקשורת, אמו של ניקולאי היא אירינה אבלסקאיה, הרופאה האישית לשעבר של לוקשנקו שהייתה הרופאה הראשית של המרכז הרפואי הרפובליקני בלשכת הנשיא בשנים 2001–2007, ואז שוב החל מנובמבר 2009.
הופעתו הראשונה של ניקולאי לוקשנקו באירוע ציבורי הייתה באפריל 2008 - הילד שהיה אז בן שלוש ושבעה חודשים, הגיע יחד עם אביו לאתר הבנייה של מינסק-ארנה. באותה תקופה לא צוין איזה ילד היה עם הנשיא, אך עד מהרה בראיון הודה אלכסנדר לוקשנקו שזהו בנו השלישי. עם הזמן, ניקולאי לוקשנקו החל להופיע באופן קבוע עם אביו באירועים פומביים: הוא השתתף בתרגילים ובמצעדים צבאיים, ליווה את אביו בטיולים ברחבי הארץ ואף הגיע למקום הפיגוע ברכבת התחתית של מינסק; הוא התלווה לאביו בנסיעותיו מחוץ למדינה ולקח חלק בפגישותיו של אביו עם ראשי מדינות, בפרט ולדימיר פוטין, דמיטרי מדבדב, ברק אובמה, שי ג'ינפינג, הוגו צ'אווס, נורסולטאן נזרבייב, ויקטור יושצ'נקו, אולכסנדר טורצ'ינוב, אילהם אלייב, האפיפיורים בנדיקטוס השישה עשר ופרנציסקוס ופוליטיקאים רבים אחרים.
בשנת 2011 החל ללמוד בתיכון העירוני אוסטרושיצקו. עם זאת, למרות החובה ללמוד בבית הספר, הוא ממשיך ללוות את אביו באירועים ציבוריים שונים, כולל טיולים חוץ למדינה. הוא עוסק במוזיקה (נגינה בפסנתר), הוקי, סקי וביאתלון.
טומואקי מקינו
טומואקי מקינו (ביפנית: 槙野 智章; נולד ב-11 במאי 1987) הוא כדורגלן יפני, המשחק בעמדת הבלם בוויסל קובה.
קריירת מועדונים.
מקינו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של סאנפרצ'ה הירושימה, בשנת הצטרף לקבוצה הבוגרת.
בקיץ , מקינו חתם בפ.צ. קלן מהבונדסליגה.
לאחר שמיעט לשחק בקלן, בעונת הושאל לאוראווה רד דיימונדס. בעונה זו רשם 6 שערים ב-33 משחקי ליגה. בסיום העונה, חתם על חוזה בקבוצה.
בינואר מקינו חתם בוויסל קובה.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, מקינו שיחק בנבחרות הצעירות של יפן. ב-6 בינואר 2010, מקינו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן בניצחון 2–3 נגד במסגרת מוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2011. ב-11 ביוני 2015, מקינו הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–4 נגד .
מקינו נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 וגביע אסיה בכדורגל 2019.
מבנה תכולת העבודה
מבנה תכולת העבודה או WBS (ראשי תיבות באנגלית של: Work Breakdown Structure) בניהול פרויקט הוא מסמך תכנון ומעקב שמנהלי הפרויקט יוצרים בעזרת צוות הפרויקט בשלב התכנון שלו. יצירת מבנה תכולת העבודה היא מתודה מרכזית בשלב התכנון של הפרויקט כפי שמפורט במהדורות השונות של ספרי PMBOK.
יצירת המבנה הוא תהליך בו מתייחסים אל תוצריו של הפרויקט או של אחד משלביו, ומחלקים את העבודה הנדרשת לביצוע התוצרים לחבילות עבודה שניתן לאמוד ברמת דיוק גבוהה את המשאבים הדרושים להן, מבחינת זמן עבודה ועלות. תוצר התהליך הוא מסמך "מבנה תכולת העבודה" (WBS), שנכנס למסמכי ניהול הפרויקט ומשמש כתשומה לתהליכים נוספים במהלך מחזור החיים של הפרויקט.
תהליך העבודה על מבנה תכולת העבודה.
התשומות ליצירת ה-WBS הן: תיאור תכולת העבודה (SOW), מסמכי דרישות לפרויקט ונוהלי תהליכים ארגוניים שונים.
במסמך תיאור תכולת העבודה נעזרים משום שהוא מכיל תיעוד של כלל תוצרי הפרויקט, מהם אפשר לגזור את המשימות שדרושות לביצועם.
במסמכי דרישות לפרויקט מפורטות הדרישות הטכניות, רמת האיכות המצופה או כל הנחיה נוספת שקשורה לתוצרי הפרויקט שניתן לגזור מהן משימות להתייחסות.
בנוהלים ארגוניים שונים שיכולים להשפיע על יצירת ה-WBS, ניתן למצוא שיטות עבודה, לקחים שנלמדו מפרויקטים קודמים, תבניות עבודה מפרויקטים קודמים, ועוד.
את ה-WBS נהוג להכין בשיתוף הצוות שיעבוד על הפרויקט או על חלק ממנו, על מנת לקבל תמונה מלאה של חבילות העבודה הנדרשות לביצוע הפרויקט.
השכבות הגבוהות של המסמך מוגדרות על פי התוצרים העיקריים של הפרויקט ויכולות להשתנות מפרויקט לפרויקט או בין תחומים שונים. את הללו מפרקים למשימות מוכוונות תוצר, ואותן בתורן למשימות קטנות יותר לפי הצורך, עד לרמה של "חבילת עבודה", שהיא יחידת תכולת עבודה מוגדרת ותחומה הניתנת לניהול מבחינת קביעת לוחות זמנים, השמת צוות, הערכת עלויות, איתור סיכונים ובקרה על ביצועה.
מכיוון שה-WBS הוא מסמך יסודי ועל סמך הנתונים המפורטים בו נהוג לתכנן את תוכנית העבודה לפרויקט, המסמך הסופי צריך להכיל את חבילות העבודה שיקיפו את כל תכולת הפרויקט. זאת למעט מבמקרים של פרויקטים גדולים שבהם ניתן להכין מסמכים נפרדים לשלבים שונים בפרויקט, או בפרויקטים המכילים חוסר ודאות שמצריך מחקר נוסף לפני הכנת המסמך.
שיטות להצגת ה-WBS.
את ה-WBS ניתן להציג בצורת עץ, בצורת טקסט או בצורת טבלה.
את החלוקה לחבילות העבודה ניתן לעשות במספר דרכים, לדוגמה: חלוקה לאבני דרך בתהליך, חלוקה לתוצרים, חלוקה לתחומי התמחות, לאתרי פעילות ועוד.
שימושים ב-WBS במהלך הפרויקט.
מסמך תכולת העבודה המוכן הוא מסמך מרכזי עבור מנהלי הפרויקט, והוא משמש למספר תשומות ניהוליות במחזור חייו של הפרויקט:
הבנות ביילין-אבו מאזן
1919 בקולנוע
גדוד צמרת 383
גדוד צמרת - אחד מתוך שלושה גדודי תקשוב מטכ"ליים באגף התקשוב תחת מרכז חושן.
יעוד הגדוד.
1. הקמה, תפעול, תמיכה והטמעה של מערכות:
זאת על מנת לאפשר שליטה ופיקוד למטה הכללי וסיוע לזרועות ברגיעה, במבצעים ובחירום.
2. הגדוד מהווה את הגורם התקשובי המרכזי המקשר בין המטה הכללי לזרועות צה"ל ולגופי ביטחון.
3. הגדוד מפעיל מגוון גדול של מערכות תקשוב בדגש על מערכות מבצעיות.
4. הגדוד אחראי על מתקני תקשורת במחנה רבין.
5. אחראי על הפצת חוזי בצה"ל.
6. הפעלת קשר מוטס.
פלוגת הקשר המוטסת.
פלוגת הקשר המוטסת היא פלוגה בגדוד צמרת, האחראית לסייע ליחידות העילית של צה"ל, בפעילות שמתבצעת באזורים מרוחקים.
חיילי היחידה מתגייסים לאגף התקשוב, לקורס מערכות קשר ותקשוב. המצטיינים בקורס נשלחים לפלוגת הקשר המוטסת בגדוד "צמרת" ומשרתים בה בתפקיד מפעיל קשר מוטס.
הוקרה והערכה.
בדצמבר 2018 זכתה היחידה בפרס הרמטכ"ל כיחידה מצטיינת באגף התקשוב וההגנה בסב"ר.
מינסק ארנה
מינסק-ארנה (בבלארוסית: «Мінск-арэна») הוא מתחם ספורט ובידור בעיר הבירה של בלארוס, מינסק. המתחם מורכב מארבעה מבנים: זירת ספורט רב-תכליתית (15,000 מושבים), אצטדיון החלקה (3,000 מקומות ישיבה), וולודרום (2,000 מקומות ישיבה) וחניון פתוח רב מפלסי (1,080 חניונים). מאז עונת 2009/2010 משמש כהיכל הבית של מועדון ההוקי דינמו מינסק, שמתמודד בליגת הוקי קונטיננטלית.
בארנה זו צולמה סצנת הסיום של הסרט אגדה מספר 17, כשמתחם הספורט מינסק-ארנה "גילם" את היכל הפורום המפורסם במונטריאול.
ליה דלריה
ליה דלריה (באנגלית: Lea DeLaria; נולדה ב-23 במאי 1958) היא קומיקאית, שחקנית וזמרת ג'אז אמריקאית. היא ידועה בעיקר בשל תפקידה בסדרה המקורית של נטפליקס, "כתום זה השחור החדש", שם גילמה את האסירה קארי "ביג בו" בלאק.