פאולה בקר הוכשרה בשיטות הריאליזם והנטורליזם, יחד עם פשטות של צורה. היא הצליחה להשיג מרקם מובהק על ידי שריטה בצבע הרטוב. מאוחר יותר היא נטשה את הטכניקות האלה כדי לעבור לפוביזם. יש עדויות המצביעות על כך שמספר הדיוקנאות העצמיים של פאולה מודרזון-בקר הושפעו מהצייר דנטה רוסטי, כולל דיוקן עצמי עם קערה וכוס (בערך 1904), ועירום דיוקן עצמי עם שרשרת ענבר (1906) ודיוקן עצמי ביום נישואי השישי (1906) ייתכן שהיא השפיעה גם על אחד או יותר מציוריו של פיקאסו, כפי שדיאן ראדיקי מציגה במונוגרפיה שלה על האמנית משנת 2013. [6]
פריז.
עד שנת 1907 ביצעה מודרזון-בקר עוד שש נסיעות ארוכות לפריז למטרות אמנותיות, ולעיתים חיה בנפרד מבעלה אוטו. באחת הנסיעות למדה קורסים באקול דה ביו-ארטס. היא ביקרה בתערוכות מודרניות לעיתים קרובות והתעניינה במיוחד מעבודתו של פול סזאן. פוסט-אימפרסיוניסטים אחרים השפיעו במיוחד, כולל וינסנט ואן גוך ופול גוגן. השפעות פאוביזם מופיעות גם ביצירותיה כמו "בקבוק זכוכית".
בשנת 1906 עזבה מודרזון-בקר את ורפסוידה, וכן את בעלה אוטו כדי להמשיך בקריירה אמנותית בפריז. ביומנה מיום 24 בפברואר 1906 כתבה מודרזון-בקר: "עכשיו עזבתי את אוטו מודרזון שעמד בין חיי הישנים לחיי החדשים. אני תוהה איך יהיו החדשים".
בפריז הוכיחה את עצמה כמצליחה מאוד. בזמן זה היא ביצעה את עבודתה האינטנסיבית ביותר. במהלך תקופת הציור הזו, היא הפיקה את הדיוקנאות העצמיים הראשונים העירומים שלה, שהיו חסרי תקדים לאמניות, וכן דיוקנאות של חבריה.
שנה אחרונה ומוות.
בשנת 1907 חזרה פאולה מודרזון-בקר לבעלה בורפסוידה, למרות התכתבויות תקופתיות שהצביעו על רצונה לעצמאות. היא כתבה בפירוט על אהבתה לבעלה אך גם על הצורך שלה לעכב את האימהות בשאיפה לחופש אמנותי. היא המשיכה לבטא אמביולנטיות ביחס לאמהות כיוון שדאגה ליכולתה לצייר בעת גידול ילד. מהיומנים שלה עולה כי היא תכננה להגיע לקריירת ציור עד גיל שלושים, ואז ללדת ילדים. לכן, כאשר בתה מתילדה (טילי) מודרזון נולדה ב -2 בנובמבר 1907, פאולה ואוטו שמחו.
השמחה הפכה לטרגדיה כעבור תשע עשרה יום, כשפאולה מתה לפתע. היא התלוננה על כאבים ברגליים לאחר הלידה, והומלץ לה להישאר במיטה. כשחזר הרופא ב־21 בנובמבר, הוא המליץ לה לקום. היא הלכה כמה צעדים, ואז התיישבה, ביקשה לקחת את התינוק בזרועותיה, התלוננה על כאבי רגליים ומתה.
היא נקברה בבית העלמין בורפסודה. מותה של פאולה היה ככל הנראה תוצאה של פקקת ורידים עמוקה, סיבוך של לידה שכיח יחסית באותה תקופה.
טורניר גומלסקי
ג'ודי בלפור
ג'ודי בלפור (באנגלית: Jodi Balfour; נולדה ב-29 באוקטובר 1987) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה דרום אפריקאית. היא מוכרת מתפקידה בדמות גלדיס וית'אם בסדרת הדרמה הקנדית "נשים פצצה". בלפור זכתה בפרס המסך הקנדי לשחקנית הראשית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה או מיני-סדרה בשנת 2015 על הופעתה בסרט ההמשך של הסדרה "Bomb Girls: Facing the Enemy".
ביוגרפיה.
בלפור נולדה בקייפטאון שבדרום אפריקה. בתחילת שנות האלפיים הייתה שותפה בהנחיית סדרת הטלוויזיה לנוער "Bling". בהמשך למדה דרמה באוניברסיטת קייפטאון, והשתתפה בתחרות מיס דרום אפריקה לשנת 2008.
מאז שסיימה את התואר ב-2009 עבדה כשחקנית בעיקר בהפקות קולנוע וטלוויזיה בריטיות וקנדיות. בלפור גרה בוונקובר שבקולומביה הבריטית. בנוסף למשחק היא שותפה בבעלות על בית קפה בשכונת גזטאון שבעיר. בפברואר 2015 לוהקה בלפור לסדרת הטלוויזיה "המחצבה" של רשת סינמקס.
ב-2017 כיכבה בלפור במיני-סדרת המתח הבריטית-אמריקאית "רליק", בתפקיד מפקחת בילוש איליין שפרד. עוד ב-2017 גילמה את דמותה של ג'קי קנדי בסדרת הדרמה התקופתית "הכתר של נטפליקס.
יונס ואאל
Storm (בעברית: סערה) הוא השיר שייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, פורטוגל. השיר בוצע על ידי הזמרת סורי.
השיר נכתב והולחן על ידי גיל לואיס, ניקול בלייר ושון הרגיבס הוא נבחר ב-7 בפברואר 2018 בתחרות "אירוויזיון: יו דיסייד", ששודרה בערוץ BBC Two והיוותה את ה"קדם" הבריטי.
במהלך ביצוע השיר בגמר האירוויזיון בעת ששרה סורי את שירה, פרץ אדם לבמה, לקח מהזמרת את המיקרופון וצעק: "הנאצים של התקשורת הבריטית, אנו דורשים חירות!" ("!The Nazis of the UK Media, We Demand Freedom"). הוא הורד מהבמה ולאחר הפסקה קצרה סורי המשיכה לשיר את שירה. לאחר מכן הוצע לה לבצע את השיר שוב בתום השמעת כל השירים, אך היא סרבה בנמוק שהיא גאה בהופעתה. עם זאת, בסרטון המלא הרשמי של התחרות ביוטיוב, קטע זה צונזר והביצוע של סורי בגמר הוחלף בביצוע שנעשה בחזרות.
בסוף הקראת הנקודות, התברר שהשיר סיים את הערב במקום ה-24, שלישי-מהסוף, לאחר שזכה ל-48 נקודות בלבד.
Stones (שיר)
Stones (בעברית: אבנים) הוא השיר שייצג את שווייץ באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, פורטוגל. השיר בוצע על ידי הצמד זיבז ונכתב על ידי חברי הצמד, קורין גפלר וסטי גפלר, ביחד עם לורל ברקר. השיר נבחר ב-4 בפברואר 2018 בתחרות "ESC 2018 – Die Entscheidungsshow" ששודרה בערוץ 2 השווייצרי והיוותה את הקדם השווייצרי.
השיר השתתף בחצי הגמר הראשון של תחרות האירוויזיון, זכה ל-86 נקודות והגיע למקום ה-13 ועל כן לא העפיל לגמר התחרות.
בית תמיר
ריאגנט בנדיקט
ריאגנט בנדיקט (הנקרא לעיתים קרובות הפתרון האיכותי של בנדיקט או הפתרון של בנדיקט) הוא מגיב כימי הקרוי על שמו של הכימאי האמריקאי סטנלי רוסיטר בנדיקט. זוהי תערובת מורכבת של סודיום קרבונט, נתרן ציטראט, ונחושת די-סולפט.
ריאגנט בנדיקט הוא אינדיקטור pH לגילוי פחמימות - חד-סוכר ואת רוב הדו-סוכרים. ניסויים ובדיקות בהם משתמשים בריאגנט זה נקראות בדיקות בנדיקט. הבדיקה חייבת להיעשות ברתיחה. תגובה חיובית של בדיקת בנדיקט מתאפיינת בשינוי הצבע מגוון תכלת לגוון כתמתם.
המבחן של בנדיקט מגלה נוכחות של אלדהידים ואלפא הידרוקסוני, גם על ידי המיאצטל, כולל אלה המתרחשים קטוזים מסוימים. עקרון המבחן של בנדיקט הוא שכאשר הסוכרים המצומצמים מחוממים בנוכחות אלקליות, הם מומרים למינים צומחים רבי עוצמה הידועים בשם אנול.
אנול מפחיתים את תרכובות הקופריק (+Cu²) הנמצאות ריאגנט בנדיקט לתרכובות גופרית (Cu+) אשר מזרזים כמו תחמוצת נחושת אדומה לא מסיסה (I) תחמוצת (Cu2O). צבע של משקע שהתקבל נותן מושג על כמות של סוכר נוכח הפתרון, ולכן הבדיקה היא כמותית למחצה. משקע ירקרק מציין כ -0.5 גרם ריכוז; צהוב משקע מציין 1 גרם ריכוז; כתום מציין 1.5 גרם ואדום מציין ריכוז של 2% או יותר.
המבחן של בנדיקט.
כדי לבדוק את נוכחותם של חד סוכרים ולהקטין את כמות דו-הסוכריים במזון, מדגם המזון מתמוסס במים, ומספר קטן של ריאגנט בנדיקט נוסף. במהלך אמבט מים, אשר בדרך כלל 4–10 דקות, הפתרון צריך להתקדם בצבעים של כחול (ללא סוכר הפחתת נוכחים), כתום, צהוב, ירוק, אדום, ולאחר מכן לבנים אדומה משקעים או חום (עם סוכר הפחתת גבוהה מתנה). שינוי צבע יהיה מסמל את הפחתת נוכחותו של סוכר. דו הסוכרים הנפוצים לקטוז ומלטוז מזוהים ישירות על ידי ריאגנט בנדיקט כי הוא מכיל גלוקוז בלי אלדהיד, לאחר חיבור איזומרים.
סוכרוז, (סוכר שולחני) מורכב משני סוכרים (גלוקוז ופרוקטוז) המחוברים על ידי הקשר הגליקוזידי שלהם באופן שמונע מהגלוקוז איזומריזציה לאלדהיד, או מהפרוקטוז איזומריזציה לאלפא-הידרוקסוני-קטון.
סוכרוז הוא סוכר שאינו מופחת והוא אינו מגיב עם ריאגנט בנדיקט.
סוכרוז, בעקיפין מייצר תגובה חיובית עם ריאגנט בנדיקט, אם מחומם עם מדלל חומצה הידרוכלורית לפני הבדיקה, אם כי לאחר ה"טיפול" הוא כבר לא סוכרוז.
התנאים החומציים ושבירת החום של קשר הגליקוזידי בסוכרוז באמצעות הידרוליזה. התוצרים של הפירוק סוכרוז הם גלוקוז ופרוקטוז, אשר שניהם יכולים להיות מזוהים על ידי ריאגנט בנדיקט, כמתואר לעיל.
עמילנים אינם מגיבים או מגיבים בצורה גרועה מאוד עם ריאגנט בנדיקט, בשל מספר קטן יחסית של חצאי סוכר מופחתים. המתרחשים רק בקצות שרשראות פחמימות. אינוסיטול (מיויוסייטול) הוא עוד פחמימה אשר מייצרת בדיקה שלילית.
ריאגנט של בנדיקט יכול לשמש לבדיקת נוכחות של גלוקוז בשתן. גלוקוז בשתן נקרא גלוקוזוריה והוא יכול להצביע על סוכרת, אבל הבדיקה אינה מומלצת או משמשת לאבחון סוכרת.
תגובה חיובית כוזבת יכולה להתרחש בשל נוכחות של חומרים מפחיתים אחרים בשתן כגון חומצה אסקורבית (במהלך צריכת תוספי ויטמין),
תרופות (L-Dopa, בניגוד לשימוש בתהליכים רדיולוגיים) וחומצה הומוגנטיסטית (אלקאפטונוריה).
התמיסה של בנדיקט.
התמיסה של בנדיקט היא תוצאה של אלדהיד- CHO. זוהי תערובת אלקליין מימית של (CuSO4) ונתרן ציטראט. כאן נתרן ציטראט הוא גורם מורכב שמחזיק את +Cu2 בתמיסה, אשר אחרת היה מאיץ כפחמן כפארי. החומר נבדק מחומם עד 95°C.
עם התמיסה של בנדיקט, היווצרות משקעים לבנים-אדומים מציינת נוכחות של קבוצת האלדהיד בריכוזים גבוהים יחסית. מאחר שסוכרים פשוטים (למשל גלוקוז) נותנים תגובה חיובית, התמיסה של בנדיקט משמשת לבדיקת נוכחותו של גלוקוז בשתן, סימפטום של סוכרת.
ליטר אחד של התמיסה של בנדיקט מכיל 173 גרמים נתרן ציטראתי, 100 גרם נתרן פחמתי, ו- 17.3 גרמים גופרית ספירית, הוא מגיב באופן דומה מבחינה כימית לתמיסה של פלנינג; יון נחושת (המורכב עם יוני ציטראט) מופחת ליון גס על ידי קבוצת אלדהיד (אשר מחומן), וגם משקעים כמו תחמוצת נחושת Cu2O.
המגיב הכמותי של בנדיקט.