מוגלר החל בהכשרה כמעצב פנים בבית ספר לאמנות דקורטיבית בעירו.
מעצב אופנה.
בגיל עשרים וארבע עבר לפריז והחל לעצב בגדים עבור בוטיק בעיר, שנתיים לאחר מכן החל לעבוד כמעצב באופן עצמאי ועבד עם מספר בתי אופנה בנוסף לפריז גם במילאנו ולונדון.
ב-1973 הוציא קו עיצוב אופנה משלו בשם "Café de Paris". סגנון עיצובו היה עירוני ומתוחכם. עורכת אופנה התרשמה ממנו ועזרה לו לפתח את הקריירה שלו.
ב-1976 פתח בוטיק משלו בכיכר ויקטואר, בזמן זה גם הוציא קו ביגוד לגברים.
מוגלר עיצב את השמלה למנחת אירוויזיון 1987 ויקטור לאסלו.
בשנות ה-80 קיבל הכרה בינלאומית כמעצב. בעקבות בקשה ממועצת האופנה הצרפתית הוא הוציא ב-1992 את קו ההוט קוטור הראשון שלו.
ב-1993 עיצב מוגלר את השמלה השחורה המפורסמת שלבשה דמי מור בסרט "הצעה מגונה".
ב-2002 שיתף פעולה עם סירק דו סוליי ועיצב תלבושות למופע שלהם ולאורך השנים עיצב לזמרות רבות ביניהן ביונסה, ליידי גאגא וקארדי בי.
סגנון עיצוביו.
במטרה לשדר עוצמה אצל נשים, יצר את סגנון הלבוש ה-Power dressing, שכלל בין היתר את כריות הכתפיים המוכרות משנות ה-80, והיה נפוץ גם בעולם העסקי והפוליטי.
קליפים ומופעים ייחודיים.
מוגלר היה אחראי על עיצוב התלבושות לדוגמניות שהופיעו בקליפ לשיר "Too Funky" של ג'ורג' מייקל. בו כיכבה הדוגמנית לינדה אוונג'ליסטה, איתה עבד מוגלר צמוד שנים רבות.
ב-2014 יצר מופע בימתי The Wyld, בו שילב אופנה, הומור, פנטזיה ואקרובטיקה.
ב-2016 ביים את הקליפ לשיר "I Didn't Know" של הזמר הטורקי סרהאט, שייצג את סן מרינו באירוויזיון.
עיסוק בקוסמטיקה.
מאז 1997, חברת הקוסמטיקה "Clarins" מחזיקה בבעלות הזכויות לשם טיירי מוגלר.
מוגלר הוציא מספר בשמים, והראשון והמפורסם שבהם הוא "Angel".
קשר עם קהילת הלהט"ב.
מוגלר עיצב בהשראת הקהילה הלהט"בית. הוא עבד עם אמנים ודוגמנים טרנסג'נדרים שהשתתפו בתצוגות האופנה שלו כבר בשנות ה-80.
ספריו.
ב-1988, הוציא את ספר הצילום שלו "Thierry Mugler: Photographer".
חיים אישיים.
בתחילת שנות האלפיים פרש מעולם האופנה. אז החל בתהליך ניסויי באמצעות גופו: הוא הרחיב את אפו בהשתלת סחוס, העלה מסת גוף בשרירים מנופחים והוסיף קעקועים לגופו.
ב-23 בינואר 2022 מת בנסיבות טבעיות, בגיל 73.
בתי באוהאוס ברחוב ביאליק
היועץ המשפטי לאזור יהודה והשומרון
גלן ג'ייקובס
בורד'וי
בית אברהם קריניצי
אוליב מודי-קוק
אוליב מודי-קוק (באנגלית: Olive Mudie-Cooke; 1890 – 11 בספטמבר 1925) הייתה אמנית בריטית, הידועה בעיקר בזכות הציורים שיצרה במהלך מלחמת העולם הראשונה. מודי-קוק שימשה כנהגת אמבולנס בצרפת ובאיטליה במהלך המלחמה וחוויות אלה באו לידי ביטוי ביצירותיה.
חיים ויצירה.
מודי-קוק נולדה במערב לונדון, הצעירה מבין שתי בנותיו של הנרי קוק, סוחר שטיחים, וביאטריס מודי. היא למדה אמנות בבית הספר לאמנות בסנט ג'ון ובמכללת גולדסמית'. היא עבדה גם בוונציה תקופה קצרה.
בינואר 1916 מודי-קוק ואחותה הבכורה פיליס, שלמדה ארכאולוגיה, נסעו לצרפת כאחיות מתנדבות ביחידת הסיעוד והעזרה ראשונה. בזמן שנסעה באמבולנסים של היחידה, בצרפת בין השנים 1916–1918, החלה מודי-קוק לשרטט ולצייר את הסצינות שראתה סביבה. היא תיעדה את חבריה נהגי האמבולנס והן את הצוות הרפואי שהיה בהם. ציורי המים וציורי הגיר שלה התמקדו לעיתים קרובות בחיילים פצועים שפונו, והלוגיסטיקה של הפינוי ברכבות אמבולנס. כמו בחזית המערבית, מודי-קוק שימשה גם כנהגת אמבולנס באיטליה במהלך המלחמה.
מודי-קוק שלטה בצרפתית, איטלקית וגרמנית ולכן עבדה לעיתים כמתורגמנת עבור הצלב האדום.
בשנת 1919 שמה של מודי-קוק הגיעה לידיעת ועדת המשנה לעבודות נשים במוזיאון המלחמה המלכותי, שרכשה מספר ציורים לאוסף החדש שלהם. רכישה זו כללה את התמונה המפורסמת ביותר שלה, "באמבולנס: מדליקה סיגריה לחולה". בשנת 1920 הזמין אותה הצלב האדום הבריטי לחזור לצרפת כדי לתעד את פעילותן של יחידותיו שעדיין סיפקו שם טיפול וסיעוד.
ציוריה מביקור זה כוללים דוגמאות לנזקי מלחמה, לנופים המופצצים של שדות הקרב לשעבר ולנשים המטפלות בקברים בבית קברות. מודי-קוק עבדה בעיקר בצבעי מים.
מודי-קוק חזרה לניולין בקורנוול והמשיכה לעבוד כאמנית וקיימה תערוכה מעבודותיה בשנת 1921 באגודת האדריכלות של אוניברסיטת קיימברידג'.
בשנת 1920 ואילך נסעה מודי-קוק ברחבי אירופה ואפריקה, בעיקר לדרום אפריקה, שם קיימה תערוכה מעבודותיה בשנת 1923.
היא חזרה לאנגליה לתקופה קצרה לפני שנסעה לצרפת בשנת 1925, שם שמה קץ לחייה.
תערוכת עבודותיה נערכה בשנה שלאחר מכן וכעבור כמה שנים אחותה פיליס תרמה עוד מיצירותיה למוזיאון המלחמה הקיסרי.
ג'וזף האברשאם
ג'וזף האברשאם (באנגלית: Joseph Habersham; 28 ביולי 1751 – 17 בנובמבר 1815. היה איש עסקים אמריקאי, פוליטיקאי איש ג'ורג'יה, לוחם במהפכה האמריקאית והמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בתקופות כהונותיהם של נשיאי ארצות הברית ג'ורג' וושינגטון, ג'ון אדמס ותומאס ג'פרסון.
ראשית חייו.
ג'וזף האברשאם נולד בסוואנה שבג'ורג'יה לג'יימס האברשאם, שגם הוא היה סוחר ופוליטיקאי, ולמרי בולטון. הוא למד בבתי ספר מקומיים ובקולג' פרינסטון והיה לסוחר ובעל מטעים מצליח. הוא נשא לאישה את איזבלה ריי ולשניים נולד בן אחד.
המהפכה האמריקאית.
ב־1775 היה האברשאם חבר במועצת הבטיחות , ועדה מטעם הפטריוטים שלקחה את תפקידי הממשל מידי הלויאליסטים, הנאמנים למלוכה. הוא גם היה אז חבר בקונגרס של ג'ורג'יה וקצין בדרגת מייג'ור בגדוד של אנשי מיליציה מג'ורג'יה. הוא התקדם בסולם הדרגות והגיע לדרגת קולונל ברגימנט הראשון של ג'ורג'יה.
הוא פרש מהצבא לאחר שהיה מעורב בדו-קרב שנערך בין לאכלן מקינטוש לבין באטן גווינט.
קריירה פוליטית.
האברשאם ושני אחיו, ג'יימס הבן וג'ון, היו פעילים בפוליטיקה של ג'ורג'יה. במספר מקורות מצוין שג'וזף האברשאם היה נציג בקונגרס הקונפדרציה ב־1785, אך מידע זה נבע ככל הנראה מבלבול בינו לבין אחיו ג'ון. ג'וזף האברשאם שימש כיושב ראש בית הנבחרים של ג'ורג'יה ב־1782 ושוב ב־1785 והיה חבר הוועידה המדינתית שאישרה ב־1788 את חוקת ארצות הברית.
בשנים 1792–1793 כיהן האברשאם כראש עיריית סוואנה. ב־1795 הוא מונה על ידי הנשיא ג'ורג' וושינגטון לתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא שימש עד לתחילת נשיאותו של תומאס ג'פרסון ב־1801. ב־1799 הוא יצר את תפקיד העוזר הראשון למנהל הכללי של הדואר, ולתפקיד מונה אברהם ברדלי הבן.
מותו ומורשתו.
ג'וזף האברשאם נפטר בסוואנה ב־1815 ונטמן בבית הקברות קולוניאל פארק שבעיר. על שמו נקרא מחוז במדינה.
האברשאם היה חבר לשכת הבונים החופשיים של סוואנה. אביו ושני אחיו היו גם הם חברים בלשכה זו. בנוסף היה חבר בלשכה צאצא שלו, ריצ'רד וסט האברשאם, שהיה צייר וידידו הקרוב של ממציא הטלגרף סמואל מורס.
יחסי איראן–סרביה
יחסי איראן–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין איראן וסרביה. בשנת 2017 הודיעה ממשלת סרביה כי על מנת לשפר את היחסים הדו-צדדיים וכן למשוך תיירים ומשקיעים לסרביה, היא העבירה חקיקה לביטול דרישות הוויזה לאזרחי איראן והודו בכוונתם לנסוע למדינה. גם איראן וגם סרביה נחשבות בעלות ברית של רוסיה וסין.
היסטוריה.
התיאוריה האיראנית על מוצאם ההיסטורי של הסרבים.
היסטוריונים הצהירו כי זה אפשרי לומר שהסרבים מקורם מהשבטים הפרסיים המוקדמים בקווקז. נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד הודה כי אותה תאוריה עשויה להיות הסבר אמין למוצאם של הקרואטים, שחיו היסטורית בסמיכות רבה מאוד לסרבים.
יחסים.
היחסים במהלך מלחמות יוגוסלביה.
יחסי איראן עם סרביה (אז חלק מיוגוסלביה) היו מתוחים במהלך מלחמות יוגוסלביה בהן איראן תמכה במוסלמים הבוסניים נגד הסרבים המורדים בבוסניה.
מוקד התדלוק של איראן אייר בבלגרד.
ממרץ עד יוני 2011 איראן אייר ביצעה נחיתות מתוזמנות בבלגרד לצורך תדלוק מטוסים שנמנע מהם בשדות תעופה באיחוד האירופי. לאחר 18 ביוני 2011, שלל נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה את זכויות הנחיתה של איראן אייר, תוך ציון לחץ מצד ארצות הברית.
יחסי NAM.
המדינה הקיסרית של איראן הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה היו החברות המייסדות של ארגון המדינות הבלתי-מזדהות בשנת 1961.
בספטמבר 2011 ביקר סגן שר החוץ של איראן, מוחמד אקונדזדה, בסרביה במהלך מועצת NAM השנתית שהתקיימה בבלגרד באותה שנה, וטען כי איראן אינה מכירה בקוסובו כעם ריבוני, וכי הוא מקווה שיחסי הידידות בין סרביה לאיראן ימשיכו הלאה. פחות משנה לאחר מכן, איוואן מרקיץ' נסע לטהראן כדי לייצג את סרביה בפסגה ה-16 של המדינות הלא מזדהות. ב-31 באוגוסט 2012 פורסם כי מרקיץ' פנה למשתתפי הפסגה כי סרביה מעוניינת להישאר מעורבת עם המדינות החברות ב-NAM תוך הקפדה על הצטרפות לאיחוד האירופי.
אינטרס של האיחוד האירופי.