הספינה פטר – במעגן לבנטה, ליד לה-ספציה, רכש לוי את הספינה 'Pietro' עשויה מעץ, שהוכנה במספנת 'לבנטה' להפלגה. הספינה בשם הקוד פטר א יצאה ב-12 בספטמבר 1945 מטאראנטו עם 171 מעפילים. ב-19 בספטמבר הגיעה לחוף שפיים פרקה את המעפילים בסירות הפלי"ם ויצאה מיד חזרה עם שליחים. לאחר מכן המשיכה לבצע הפלגות עבור המוסד לעלייה ב' בשמות פטר ב', עליה, ואלברטינה.
פרשת לה ספציה – מעורבותו של לוי בפרשה בכך שסייע לאיש הקהילה היהודית רפאל קנטוני אותו הכיר מהפעילות בDELASEM להגיע להרולד לסקי איש הלייבור הבריטי שביקר באיטליה ולהביא אותו למפגש עם יהודה ארזי והשובתים בלה ספציה. לוי יחד עם קנטוני עמדו שעות מרובות על הכביש המהיר מטורינו לרומא וכשהתקרב הרכב, שהיה מסומן בדגל בריטניה, נכנס לוי לכביש בסכנת הידרסות נפנף בידיים והצליח לעצרו. לוי הסביר ותרגם את דברי קנטוני. הרולד לסקי שנעשה כך מעורב סייע לבנות את ההסכמה להפסקת שביתת הרעב והפלגת הספינות "דב הוז" ו"אליהו גולומב" לארץ ישראל.
בצי הסוחר האיטלקי.
האנייה מודיקה – בחורף 1947 יצר אנריקו לוי שותפות עם עוד אנשים ומשו מקרקעית הנמל אנייה טבועה ערכו בה תיקונים והפעילו אותה, כאשר לוי משמש בה כקצין הראשון, בקו ספליט – בארי – לאטקיה – חיפה וחזרה. המטען היה בדרך כלל מוצרי מלט אך מדי פעם נשאה גם רכש חימוש המיועד להגנה.
בשנים 1947–1948 שירת כרב חובל באוניות VOLPI ו-CONTE VERDE של חברת הספנות 'לויד-טריאסטינו' האיטלקית.
דרישת מס הכנסה – באותה שנה קיבל לוי משלטונות המס באיטליה דרישה לתשלום מיסים. כמו גם אזרחים איטלקיים שהיו רשומים כבעלי אוניות ששימשו את מפעל העפלה. המשפחות שלא הרוויחו דבר מרישום שמם כבעלי כלי השיט וראו בכך שירות הלאומי, נדרשו לשלם סכומים לפי מיטב השפיטה. לקח זמן רב עד שמדינת ישראל כסתה את החובות.
שירות בחברת צים.
מנהל חברת צים נפתלי וידרא, שמע על ההערכה המקצועית כלפי רב החובל אנריקו לוי והזמין אותו לשמש כרב החובל הישראלי הראשון של "קדמה", אוניית נוסעים הראשונה של "צים". כאשר הוכרזה מדינת ישראל עגנה האונייה "קדמה" בפיקודו של רב חובל אנריקו לוי בנמל מרסיי. בטקס חגיגי הורידה את הדגל המנדטורי והניפה במקומו את דגל צי הסוחר הישראלי. ב-17 במאי 1948, יצאה "קדמה" מהנמל עם עולים כשדגל ישראל מתנוסס בתורן החרטום.
האונייה בדומה לשאר אוניות הנוסעים של צים שנרכשו מאוחר יותר, הביאה עולים רבים מאירופה ומצפון אפריקה, דרך מחנה המעבר במרסיי. התפקיד זה שימש כשנתיים. ואחר כך עבר לאוניות אחרות של חברת צים עד שנת 1951.
בית הספר הימי.
לוי הוזמן להצטרף לסגל בית הספר הימי שליד הטכניון בחיפה, ושימש כמנהלו מספטמבר 1951 ועד 31 במרץ 1960. בתקופה זאת שינה בית הספר את פניו שודרג מ'בית ספר ימי' ל'בית הספר לקציני ים' ועבר למשכן הקבע בעכו.
לשלושת הגופים הממשלתיים בעלי העניין בבית הספר: משרד הביטחון, משרד החינוך והתרבות ומשרד התחבורה – היו דרישות רבות. הבוגרים נדרשו להסמכה לקצונה ימית בלשרת בכלי שיט של חיל הים וצי הסוחר הישראלי ולתעודת בגרות שתאפשר להם כניסה למוסדות אקדמיים. בתפישה הכללית נראה שלבית הספר דרוש מפקד מחיל הים. על-כן באוגוסט 1953 הגיש אנריקו לוי את התפטרותו כדי לא להפריע לכך. אך בעלי העניין בבית הספר לא קיבלו את ההתפטרות וביקשו מלוי להישאר.
בתפקיד המנהל ניתנה ללוי הזדמנות לתרום ככל יכולתו להשגת הצפיות. השכלתו הימית של אנריקו לוי וניסיונו הרב בכלי שיט של צי הסוחר היוו בסיס מקצועי איתן לבית הספר. דמותו ותפישת עולמו היוו דוגמה לדמות הקצין הימי. ללוי ניתנה יד כמעט חופשית ליישם את כל הידע המרץ ולהשגת הכוונה. סייעו בידו שלושת מנהלי המחלקות:
את החדרת דמות הקצין הימי סייע בידו סא"ל מיל' יהודה קלאוס, בהגדרתו כמפקד הקדטים עם סגל מדריכים מסורים. המנהל האדמיניסטרטיבי היה סא"ל מיל' יעקב יפה.
מנהל ההוראה היה שמעון מהרש"ק ובין אנשי סגל המורים נכללו רב חובל עמנואל קלמפרר, ההיסטוריון ד"ר מאיר שש המורה לימאות מעשית יעקב אגייב.
בתקופת ההתבססות של בית הספר בעכו הונחה אבן פינה לבנין המגורים ה בשנת 1953 ושנה מאוחר יותר הונחה אבן הפינה למבנה ההוראה.
חומר הלימודים הותאם במיוחד לבית הספר לקציני ים. נקבעו בחינות בגרות במקצועות ניווט אסטרונומי ותרמודינמיקה. נלמדו נושאי מבנה כלי שיט ויציבות אונייה. השפה אנגלית נלמדה לפי הספר The Sea Around Us של רחל קרסון, טקסט קשה יחסית שנתן מידע רב על האוקיינוסים בעולם. המורה לעברית דרש חיבור שיביע את הרעיון על דף אחד.
עיצוב למנהיגות – התלמידים הוגדרו כ, לבשו מדי חיל הים, חבשו כובע קצינים עם סמל בית הספר, ובכל שבת ובכל הזדמנות חגיגית לבשו מדים לבנים והתבלטו בשטח. הקדטים חויבו בכללי התנהגות ברורים בתקנון פקודות קבע והוראות יומיות. דגש רב הושם על סגנון וצורת הביצוע. הסגל בהנחייתו של אנריקו לב הקדיש תשומת לב רבה במגמה להקניית עקרונות מנהיגות בים: ידע מקצועי, דוגמה אישית ויחסי צוות. בסיסמה של ניהול עצמי ביצעו הקדטים תפקידים ומטלות שונות. הקפדת המדריכים יצרה מנטליות של אנשי מעשה. שואפים לעשות את הדבר הנכון בלי לבקש רשות, בלי שאלות ובכלל פחות דיבורים.
גלריה.
הספרייה על שם זאב שינד – לרבל חובל אנריקו לוי הייתה הערכה רבה לזאב שינד אשר נפטר ב-20 בדצמבר 1953. לוי הכיר את שינד מפעילות במוסד לעלייה ב' ויותר מקרוב כמנהל צים. ביזמתו של לוי נקראה הספרייה שנבנתה בבית הספר נחנכה בשנת 1955 על שם זאב שינד.
דגל הכבוד.
משפחתו של אנריקו לוי באיטליה הייתה גאה בתפקידו. ב 1955 שלחה אימו ג'מה לוי לבית הספר את דגל כבוד שנרקם בטריאסט על ידי בנות משפחתו. מימון החומרים נעשה על ידי שתי משפחות שכולות לזכר בניהם שנפלו במלחמת העצמאות. היו אלה ו זכרונם לברכה. במכתבה מתארת ג'מה לוי את 'דגל הכבוד'. עם ציווי שהדגל הטהור יוכל להיות מוכתם רק בדם.
הדגל נחנך רשמית במעמד חגיגי ביוני 1955 כחלק בטקס הסיום של שנת הלימודים הראשונה בעכו. בנוכחות שר התחבורה יוסף ספיר יו"ר הוועד המפקח רב-אלוף יעקב דורי אורחים, קדטים וסגל בית הספר. מוט הדגל עשוי מצינור אלומיניום חדש תוצרת מפעל 'תמי' של משפחת סונינו מאיטליה. דגל הכבוד נמצא דרך קבע במשרד מנהל בית הספר ומובל עם חולית הדגלים בטקסים השונים.
ביקורי אח"מים בבית הספר.
בית הספר בעכו נעשה אטרקציה לביקורים. האורחים התקבלו במסדר כבוד ועם השריקה המסורתית. ראש הממשלה דוד בן-גוריון ביקר ב-14 ביוני 1956 ובסיכום הביקור כתב ביומן הביקורים של בית הספר לקציני ים: והרמטכ"ל רב-אלוף משה דיין שנילווה אליו הוסיף:
בביקור שערך שגריר צרפת בישראל, פייר ז'ילבר, בבית הספר ב-15 באפריל 1959. כתב התרשמותו בספר האורחים של בית הספר:
הפלגות וביקורים באוניות.
בחופשת הקיץ מהלימודים שובצו הקדטים לשירות בפריגטות חיל הים. רב חובל אנריקו לוי קיבל את הפיקוד על אוניית סוחר 'נחשון' של חברת צים. הקדטים מחלקה המסיימת מילאו את כל תפקידי הצוות. במהלך ההפלגה פקדה נמלים בים התיכון. בהפלגה בים האדריאטי נפל המדריך אלכס קרני למים. הקדטים הבחינו בכך. ההודעה הגיעה לגשר ורב החובל סובב את הספינה לפי הנוהל על מנת לחזור באותו נתיב. קרני החזיק בחבל הכביסה הנמשך מאחורי האניה וכך ניצל.
הצלה נגד כל הסיכויים נחשבת לזכותו של רב החובל. 'נחשון' הגיעה ב-11 באוגוסט 1956 לנמל טריאסט. עבור אנריקו לוי הייתה זאת מעין סגירת מעגל. העיתונות המקומית השתבחה ב"זאבי הים שהגיעו מהארץ המובטחת" כלשון המאמר בעיתון ערב מקומי שציין את מוצאו של אנריקו לוי מפדובה.
שנה לאחר מכן הפליגו הקדטים של מחזור ב' בפיקודו של רב החובל אנריקו לוי באניה 'גפן' לצפון אירופה וההפלגה עברה ללא אירועים מיוחדים.
מינוי כבוד איטלקי.
ב-31 באוגוסט 1957 צוין רב חובל אנריקו לוי לשבח על ידי נשיא איטליה ונרשם כאביר – Cavaliere Ufficiale במסדר הכבוד של הרפובליקה האיטלקית – Al Merito della Republica Italiana
בית ספר ימי בגאנה.
תוך כדי ניהולו את בית הספר בעכו, יצא רב חובל אנריקו לוי בשנת 1958 לגאנה, ביזמת שרת החוץ גולדה מאיר, כדי להקים במדינה בית ספר לקציני ים Nautical College ושימש כמנהלו הראשון. במכתב מסכם לאחיינו בינואר 1959 הביע את גאוותו על כך שמדינת ישראל תורמת לגאנה בתחום הימי כמו בתחומים אחרים.
בשנים 1962–1964 שירת רס"ן מיכה לימור בוגר מחזור א' של בית הספר לקציני-ים בעכו, כמורה לניווט ומפקד ספינת האימונים. המוסד שהוקם באקרה פעיל עד ימינו.
סיום תפקיד.
לוי ראה בקציני ים אנשים שניתן יהיה לסמוך עליהם במצבי החירום השונים. המיון והסינון נמשכו במהלך הלימודים. כמחצית מהמתחילים שלא עמדו בתנאים אולצו לעזוב.
איכות הבוגרים הייתה טובה אך הכמות לא הספיקה למלאות את הצרכים. בשל חילוקי הדעות העקרוניים עם מועצת המנהלים בעניין המשטר הנוקשה בבית הספר ודרכו החינוכית כמוסד להכשרת קציני ים, החליט רב חובל אנריקו לוי לפרוש. לאחר שירות של כ-10 שנים סיים אנריקו לוי את תפקידו בבית הספר.
ב-31 במרץ 1961 בטקס חגיגי מסר לוי את ניהול בית הספר לאלוף שמואל טנקוס. בחוברת 'תורן' ביטאון חברת צים נכתב .
תפקידי ניהול ימי.
נמל אילת – ב-1 ביולי 1961 החל לוי את עבודתו כמנהל נמל אילת והמשיך עד 1963.
נמל אשדוד – מתחילת 1964 הוא היה חלק מצוות רשות הנמלים אשר הנחה את בוני נמל אשדוד והיה ב-1 באפריל 1964 למנהלו הראשון של הנמל החדש, "נמל אשדוד", שנחנך ב-21 בנובמבר 1965. הכנסת נמל חדש לעבודה הייתה מאוד מעניינת.