כלומר, ככל שהרדיוסים של הקטיון והאניון קרובים זה לזה המבנה המתקבל הוא בעל מספר קואורדינציה גבוה יותר, ולפיכך יציב יותר.
ליהלום המורכב כולו מפחמן מספר קואורדינציה 4, בעוד שלגרפיט, שגם הוא מורכב כולו מפחמן, מספר קואורדינציה 3. דבר זה נובע מכוחות פני שטח והם תלויים במצייני מילר של הגביש.
בקשר קוולנטי מספר הקואורדינציה הגדול ביותר שווה למספר המסלולים המשותפים של האטום.
קישורים חיצוניים.
האנטומיה של גריי
קירוב סטרלינג
פתות
פְתּוּתּ (פ"א בשוא נח. או: פֲתּוּתּ) הוא מאכל מהמטבח התימני. הפתות עשוי חתיכות לחם (לרוב סאלוף) או מצה.
סוגי הפתות.
פתות בשרי.
הפתות הבשרי הוא חתיכות לחם מבושלות או מושרות במרק תימני.
פתות חלבי.
יש המבשלים את הפתות עם מוצרי חלב כמו אשל ושמנת. ואז נקרא גם בחלק מהקהילות זוום.
גרסה אפשרית לפתות היא הכנתו ממלאווח או ג'חנון. את פיסות הבצק אופים או מטגנים. לעיתים מערבבים את פיסות הבצק בעת הטיגון עם ביצים וגבינות. יש המבשלים פתות בחלב חם, ביצים, חמאה ודבש.
בחג הפסח מכינים פתות ממצות.
שם המאכל בערבית الفتوت- "פַתּותּ" יוצאי תימן רגילים לשייך לפועל פָּתַת המקראי "פתות אותה פתים".
עודד אסף
עודד אסף (נולד ב־1947) הוא מלחין ישראלי.
אסף מרצה באוניברסיטת תל אביב ובמכללת לוינסקי לחינוך.
יצירתו.
בין יצירותיו - יצירות לכלי סולו (שבוצעו על ידי אסתרית בלצן, עמית דולברג, מיכל טל, רון מרחבי, ראובן סרוסי ועדית שמר), ולהרכבים קאמריים (ביניהם אנסמבל המאה ה-21 ואנסמבל מוזיקה נובה).
יצירות רבות פרי עטו של עודד אסף נמצאות ברשותו של המכון למוזיקה ישראלית ובמרכז למוזיקה ישראלית (איגוד הקומפוזיטורים בישראל).
בשנת 2007 הוציא לאור את החוברת "מוזיקה קאמרית" בהוצאת סל תרבות ארצי.
סמכות מקומית
סמכות מקומית היא סוגיה בסדר הדין האזרחי, ואחת הטענות המקדימות, אשר יש להעלות אותן בהזדמנות הראשונה. קביעת הסמכות המקומית עונה על השאלה באיזה מחוז שיפוט יתנהל הדיון. לכל בתי המשפט של אותו המחוז, יש סמכות מקומית מקבילה לאותו תיק.
כאשר בית משפט עורך את המשפט בלא סמכות מקומית, אין לכך כל השפעה על התקפות של פסק הדין שלו, או על עצם ניהול המשפט. אם הדיון נערך בבית משפט השלום בבאר-שבע, למשל, במקום בבית משפט השלום בהרצליה, והסמכות העניינית היא אכן של בית משפט השלום, הרי שאין זה משנה היכן ניתן פסק הדין והיכן נערך הדיון, כל עוד הצדדים לא העלו את הסוגיה בהזדמנות הראשונה.
בית המשפט, בניגוד למצב בסמכות עניינית, אינו חייב לבדוק האם הוא שופט בסמכות מקומית.
טרם הרפורמה בתקנות סדר הדין האזרחי, ההלכה הייתה שצד שלא טען בהזדמנות הראשונה טענה של חוסר סמכות מקומית נחשב למסכים לסמכות זו. לאחר הרפורמה, מצבה של פסיקה זו טרם בואר. הלכה זו לכאורה לא בוטלה, אך בתקנות קיים סעיף המסמיך את בית המשפט להורות לצד שטען טענה זו באיחור לשלם פיצויים לטובת אוצר המדינה, בסתירה לכלל לפיו יראוהו כמסכים (שאז הדרך לטעון לחוסר סמכות מקומית ממילא חסומה בפניו).
אם ישנה הוראה בחוק, אשר מסמיכה בית משפט מקומי ספציפי לצורך עניינים מסוימים, הרי שלא תהיה משמעות לדברים האמורים בתקסד"א לעניין הסמכות המקומית. למשל, קיימים כללים נפרדים לענייני משפחה ירושה ופירוק חברות.
הסכמת הצדדים.
בנושא הסמכות המקומית, יש משמעות רבה להסכמת הצדדים טרם המשפט. הנושא קבוע בתקנה 5 לתקסד"א (תקנות סדר הדין האזרחי, התשמ"ד-1984):
"היה קיים הסכם בין בעלי הדין על מקום השיפוט, תוגש התובענה לבית המשפט שבאזור שפוטו מצוי אותו מקום; לא הוסכם בין בעלי הדין שמקום השיפוט המוסכם יהיה מקום שיפוט ייחודי, יכול שתוגש התובענה לבית המשפט שבאותו מקום או לבית משפט אחר לפי תקנות 3 או 4."
כאמור, יש לזכור כי הסכמת הצדדים תיבחן רק אם אין הוראה בחוק, אשר נותנת את הסמכות לבית משפט ספציפי.
בבית משפט לתביעות קטנות, לדוגמה, אין תוקף להסכם שיפוט, והסמכות תיקבע על פי הדין.
בדרך כלל, אם ישנה הסכמה מוקדמת, היא באה לידי ביטוי בתור סעיף בחוזה. ישנם 2 סוגים של סעיפי הסכמי שיפוט:
הסכם שיפוט כללי / מקביל / תניית שיפוט מקבילה.
דוגמה להסכם שיפוט מסוג זה, הוא סעיף האומר כי:
הפרשנות של בתי המשפט לסעיף מסוג זה, היא כי מותר לכל אחד מהצדדים, אך לא חובה עליו, לפנות אל בתי המשפט של מחוז דרום, גם אם הסוגיה הרלוונטית אינה אמורה להתברר שם על פי כללי הסמכות המקומית.
הסכם שיפוט ייחודי / תניית שיפוט ייחודית.
הסכם שיפוט ייחודי יאמר דבר אחר, למשל:
במקרה זה, לא משנה לאיזה בית משפט תהיה הסמכות המקומית, הרי שהשיפוט יהיה בסמכותם של בתי המשפט במחוז ירושלים.
תובענה במקרקעין.
מדובר בתקנה 4 לתקסד"א, והכוונה היא לתובענה שכולה במקרקעין.
תניית שיפוט ייחודית גוברת על קביעה זו, ובמידה ותניית השיפוט היא מקבילה, ניתן להגיש את התובענה גם במחוז השיפוט הקבוע בתניית השיפוט.
מחוזות השיפוט.
לבתי משפט שלום באותו מחוז, יש סמכות מקומית מקבילה. כך, אם יש סמכות מקומית לבית משפט השלום בטבריה, ניתן להגיש את התביעה גם בבית משפט השלום בצפת.
מחוז ירושלים.
מחוז ירושלים הוא "מחוז ברירת המחדל", במקרים בהם ישנה תובענה אשר אין לה מקום שיפוט מתאים לפי תקסד"א או כל דין אחר. זאת, על פי תקנה 6 לתקסד"א. על פי תקנה זו בפועל כל יישוב ביהודה ושומרון נחשב כמקום שאינו כלול באזור שיפוט מוגדר במחוזות האחרים. לפיכך, כל תביעה הנוגעת ליישובי יהודה ושומרון נדונה בבתי המשפט במחוז ירושלים.
סמכות עניינית
סמכות עניינית עוסקת בשאלת הסמכות של הערכאה לדון בעניין משפטי מסוים. נושא הסמכות העניינית שונה מהסמכות המקומית, שעניינה הוא בבחירת מקום ההתדיינות המתאים מבין מספר ערכאות שסמכותן העניינית זהה. בניגוד לסמכות המקומית, לצדדים אין יכולת להתנות על סמכותו העניינית של בית משפט.
כללי הסמכות מיועדים להקצות את התביעות המוגשות למערכת המשפט בין בתי המשפט ובתי הדין השונים באופן שיגשים מטרות שונות שאליהן כיוון המחוקק. מטרות אלה כוללות התמחות של בתי-משפט בנושאים ייחודיים, הקצאה יעילה של המשאבים השיפוטיים במערכת המשפט, ואף מטרות רחבות הרואות בבתי-המשפט אתרים שבהם קבוצות כוח שונות באוכלוסייה משיגות השפעה בסוגי סכסוכים המשמעותיים להן (מטרות "פוליטיות"). הסוגים השונים של כללי הסמכות נבדלים זה מזה במטרות שהם מיועדים להשיג. כך, בעוד מטרותיהם של כללי הסמכות המקומית מצומצמות להגברת היעילות האדמיניסטרטיבית ולצמצום עלויותיהם של הצדדים להליך, כללי הסמכות העניינית יכולים לשמש להשגת כל המטרות, רחבות כצרות.
סמכות עניינית עוסקת בבית המשפט, שבו אמורה להתנהל התביעה. בישראל הכוונה היא לאבחנה בין בית משפט השלום, בית משפט מחוזי, בית משפט לענייני משפחה, בית הדין לעבודה ועוד. גם בארצות הברית הכוונה לשתי אבחנות: ראשית – בבית משפט מדינתי או פדרלי. שנית (אם בבית משפט מדינתי) – באיזה בית משפט: Supreme/Superior Court? Family Court? Surrogate Court? התשובה לשאלה זו תלויה לרוב בסוג הסעד המתבקש – כספי, צו עשה, האם המדובר בתביעה כספית או בתביעה מתחום המעמד האישי או הצוואות וכיוצא בזה.
בישראל, מוסמך בית משפט השלום לדון, בין היתר, בתביעות כספיות עד לסכום של 2,500,000 ש"ח, ובתביעות במקרקעין שעניינן בחזקה, שימוש, חלוקת שימוש, ופירוק שיתוף במקרקעין. בתחום הפלילי מוסמך בית משפט השלום לדון בם בעבירות שעונשן המרבי הוא עד שבע שנות מאסר. המושג "תביעות כספיות" אינו מוגבל אך לתביעות בהן מתבקש סעד כספי, אלא אף לתביעות בהן הסעד ניתן להערכה כספית. כך, למשל, אם שוויו הכלכלי של צו המניעה המתבקש בבית המשפט עומד על כ-2 מיליון ש"ח, ובנוסף מבקש התובע תביעה כספית על-סך מיליון ש"ח, הרי שהתביעה תהא ברשות בית המשפט המחוזי. כמו-כן, היום הקובע לעניין הערכת שווי התביעה הוא יום הגשתה, וסכומים נוספים שהצטברו בשל השתת עלויות משפט, ריבית, הצמדה ועוד אינם משנים לעניין הסמכות.
עניינים שאינם בסמכות בית משפט אחר, ובכלל זה ערעורים על פסקי דין והחלטות של בית משפט השלום, נמצאים בסמכות בית המשפט המחוזי. לבית המשפט העליון בשבתו כבית משפט לערעורים סמכות עניינית לדון בערעורים על פסקי דין של בית המשפט המחוזי.
מבחן הסעד.
בישראל נקבעת הסמכות העניינית, ככלל, על פי מבחן הסעד, כלומר לפי הסעדים שביקש התובע, אולם במקרים מסוימים נקבעת הסמכות על פי הנושא או הנסיבות, וישנם מקרים בהם נתונה סמכות מקבילה לערכאות שונות. מבחן הסעד מבוסס על ההנחה, כי הסעד הנתבע מהווה קירוב (proxy) למידת המורכבות והמקצועיות הנדרשת בשיפוט.
פיצול סעדים.
ככלל, כאשר התובע מבקש מספר סעדים שנמצאים בסמכותם העניינית של בתי משפט שונים, עליו לפצל את תביעתו ולתבוע את הסעדים השונים בבתי-המשפט המתאימים מבחינת הסמכות העניינית. יש לעניין מספר חריגים. כך, למשל, ניתן לכרוך תביעה לקיום צו בקניין רוחני יחד עם תביעה כספית, אף כאשר סכום התביעה הכספית צריך לידון בשלום, והצו המתבקש בקניין רוחני בסמכות בית המשפט המחוזי.
ישנם מספר מקרים בהם אין נדרשים לפיצול סעדים. על-פי החריג הפסיקתי, ניתן לתבוע סעד הצהרתי בנפרד מאכיפת החוזה או פיצויים, וזאת מבלי לבקש היתר לפיצול סעדים. בנוסף, ניתן לבקש מבית המשפט היתר לפיצול סעדים, ובית המשפט יטה לתת היתר זה ככל שהמבקש הצביע על אינטרס לגיטימי בפיצול. לבסוף, ישנם מקרים בהם הדין מאפשר את פיצול הסעדים מבלי צורך בקבלת רשות (למשל בתביעה לפינוי מושכר), או אף כופה אותו, משאותו בית משפט אינו יכול לדון בשני העניינים, אף שאלה נובעים מאותה עילה.
כללים.
סמכות נגררת