קשר על פי פרויד נוצר מתוך השקעת אנרגיה נפשית באובייקט. ההתקשרות הראשונית של תינוק היא לאמו ובעיניו היא אובייקט מרגיע אליו הוא משתוקק. יש הבחנה בינה לבין השאר, כשישנה השקעה ליבידנאלית (אנרגיה יצרית) של הסתמי.
"סופר אגו" (האני העליון).
לפי תורתו של פרויד, הסתמי פועל לפי עקרון ההנאה, בעוד האני, לפי עקרון המציאות. מלבד שני אלה, קיימת רשות שלישית בלתי מודעת והיא האני העליון המתפתח בסביבות גיל שלוש. חלק אישיות זה הכולל את ערכי החברה, הנורמות וכללי המוסר מורכב משני חלקים:
לרשות זו ניתן תפקיד מכריע בדרך בה שומרת וממיינת הנפש את המידע שהיא מקבלת.
חלק זה פועל על פי עקרון המוסר: שאיפה לשלמות ולמימוש האידיאלים החברתיים. במרבית המקרים האגו מוצא פשרה בין הציוויים המוסריים של הסופר האגו לבין הדחפים שמקורם באיד. הוא השומר המוסרי, ובזכותו, על-פי פרויד, יכולים בני האדם לקיים חברה. רוב תהליכיו הם בלתי מודעים לנו, כפי שמשאלות איד רבות אינן ידועות לנו, ואנו יכולים להרגיש את פועלו, במוסר הכליות וברגשות האשם שאנו מרגישים, לעיתים אף ללא סיבה רציונלית-מוסרית מוצדקת.
במקום מצב שבו החברה תפעל בדיכוי ובאלימות כלפי היצרים שלנו (כפי שקורה בחברת קופים למשל, או אריות, כאשר הזכר השליט כופה את שלטונו בכוח), מבנים הפרטים חלק של החברה, החלק ששומר על הסדר החברתי, בתוכנו.
ניתן לראות את תפקידו של האני העליון "כזרוע חברתית", המצויה עמוק בנפש האדם. אותה זרוע, מקורה בשנים הראשונות של הילדות, אך עם ההתבגרות היא נפרדת מהעולם החיצון ובעלת ישות משל עצמה.
חרדות.
לדעת פרויד, הנפש האנושית עשויה לפתח בתוכה הסתבכויות, המונעות מן האדם תפקוד מתאים כלפי המציאות. תהליכים אלו מכונים חרדה, ופרויד הבחין בין שלושה סוגים שלהן:
ברזיליירו קאמפונטו סרייה א
קליפת ערכיות
גילברט לואיס
ליאו פנדר
קלארנס ליאונידאס "ליאו" פנדר (באנגלית: Clarence Leonidas "Leo" Fender; 10 באוגוסט 1909, קליפורניה – 21 במרץ 1991) היה ממציא ויצרן אמריקאי של כלי מיתר אלקטרוניים.
חייו.
בתחילת הקריירה שלו עבד פנדר על גיטרות ומגברים בעבודת יד. עם הזמן החל לעבוד על גיטרות עם שליטה בטון ושליטה בווליום. בשנת 1951 הוא החל לייצר את ה-Broadcaster, הגיטרה הראשונה שנעשתה מגוף מלא והותה הצלחה מסחרית (הגיטרה הראשונה שנעשתה מגוף מלא הייתה ה-"Frying Pan" של ריקנבאקר). שמה של ה-Broadcaster שונה בהמשך לטלקסטר, בעקבות תביעה של חברת גרץ', שהשם broadcaster היה השם של מערכת תופים
שלה.
בשנת 1954 פנדר החל לשווק לייצור את הסטראטוקסטר, שלימים הפכה לגיטרה הנמכרת (ומועתקת) ביותר בעולם.
על שם פנדר נקראה חברת הענק של הגיטרות פנדר.
בשנת 1951 פנדר בנה ושיווק את גיטרת הבס הראשונה שלו הידועה כיום כפנדר פרסיז'ן בס והיה הראשון שיצר גיטרה זו כגרסה קטנה, נוחה ואלקטרונית לקונטרבס ביצור המוני.
בשנת 1965 החליט ליאו למכור את החברה בגלל שלא אהב את הכיוון אליו התקדמה.
בתחילת שנות השבעים ליאו פנדר עזר לממן את חברת טריסוניקס (Tri-Sonix) שנקראה מאוחר יותר מאוחר מיוזיק מן Music man. חברה זאת פיתחה את גיטרת הבס האקטיבית הראשונה בייצור סדרתי, הסטינגריי Stingray שנחשבה חדשנית בשימוש בפיקאפים אקטיביים והייתה בשימוש בסיסטים משפיעים רבים. בנוסף ייצרה חברה זאת גם מגברים ואפקטים לגיטרה.
לקראת סוף שנות השבעים עבד פנדר עם ג'ורג' פולרטון, (על שמם נקראה החברה G&amp;L) ויצר גיטרות שהיו העתקים של הסטראטוקסטר המקורית, אך לא נפלו ממנה באיכותן.
אחדות העבודה פועלי ציון
אפקט אוז'ה
אפקט אוֹזֶ'ה היא תופעה בפיזיקה שבה פליטת אלקטרון מאטום גורמת לפליטה נוספת של אלקטרון. כאשר אלקטרון עוזב את רמת היסוד של האטום, ומשאיר אחריו חוסר מבחינת מספר האלקטרונים, אלקטרון מרמת אנרגיה גבוהה יותר עשוי ליפול לחלל שנשאר, מה שיגרום לשחרור אנרגיה. למרות שבחלק מהמקרים האנרגיה משתחררת בצורה של פליטת פוטון, האנרגיה עשויה לעבור לאלקטרון אחר, שנפלט מהאטום. האלקטרון השני שנפלט נקרא אלקטרון אוז'ה.
ברגע הפליטה שלו, האנרגיה הקינטית של אלקטרון אוז'ה מתאימה להפרש בין האנרגיה של המעבר האלקטרוני ההתחלתי ואנרגיית היינון של קליפת האלקטרונים שממנה נפלט אלקטרון אוז'ה.
רמות האנרגיה הללו תלויות בסוג האטום ובסביבה הכימית שבה נמצא האטום. ספקטרוסקופיית אלקטרוני אוז'ה עושה שימוש בפליטה של אלקטרוני אוז'ה על ידי הפצצה של דגימת חומר בקרני X או באלקטרונים אנרגטיים, והיא מודדת את מספר אלקטרוני אוז'ה כפונקציה של אנרגיית אלקטרון אוז'ה. הספקטרום שמתקבל כתוצאה מכך משמש לקביעת הזהות של האטומים הפולטים וכן מספק מידע על הסביבה שבה הם נמצאים.
רקומבינציית אוז'ה היא אפקט אוז'ה דומה שמתרחש במוליכים למחצה. כאשר אלקטרון וחור יכולים להתחבר ולשחרר את האנרגיה שלהם לאלקטרון אחר בפס ההולכה. האפקט ההפוך נקרא יוניזציית פגיעה.
אפקט אוז'ה קרוי על-שמו של פייר ויקטור אוז'ה, פיזיקאי צרפתי ואחד ממגלי התופעה.
היסטוריה.
התהליך ביסוד אפקט זה, התגלה בשנות ה-20 על ידי ליזה מייטנר, פיזיקאית אוסטרית יהודייה. אפקט אוז'ה עצמו התגלה ב-1925 על ידי פייר ויקטור אוז'ה בעקבות ניתוח תוצאות מניסוי בתא ערפל.
קרני X עתירות אנרגיה כוונו על חלקיקי גז מיוננים וגרמו לפליטת אלקטרונים פוטואלקטריים. הצפייה במסלולי האלקטרונים שלא היו תלויים בתדירות של הפוטון הפוגע רמזה על כך שיש מנגנון ליינון האלקטרונים שנגרם ממעבר פנימי של אנרגיה שאינו יחסי לגודל מסוים. בדיקה מעמיקה יותר ועבודה תאורטית נוספת הראו שמידת חוסר היחס של האפקט הייתה גדולה בהשוואה לזו של אפקט מעבר פנימי. דבר זה הושג באמצעות שימוש בחישובים של מכניקה קוונטית בסיסי, קצב מעבר והסתברות מעבר.
אחדות העבודה-פועלי ציון
מרקפטו אתנול
אנתרופוצנטריזם
טיפול פסיכיאטרי
טיפול פסיכיאטרי הוא טיפול בהפרעה נפשית או במחלת נפש המתבצע על ידי רופא מומחה לפסיכיאטריה, לעיתים בשילוב עם פסיכולוג, עובד סוציאלי, מטפל אמנויות או מומחה לריפוי בעיסוק.
הטיפול הפסיכיאטרי בנוי בדרך כלל מאיבחון, טיפול תרופתי או פסיכותרפי ושיקום. טיפול פסיכיאטרי ניתן במסגרת בית חולים מתמחה, במסגרת קהילתית או בבית החולה בהתאם לחומרת ההפרעה.
רוב ההפרעות הנפשיות אינן ניתנות לריפוי מוחלט, והטיפול הפסיכיאטרי מתמקד באיזון ביוכימי של הגוף, ריסון התסמינים, הקלת מצוקת החולה ושיקומו.
בשונה מענפי רפואה אחרים ובשל ההשפעה של מחלות נפש על כושר השיפוט של החולה, נתונה בחוק ברוב המדינות סמכות לטיפול פסיכיאטרי שלא בהסכמת החולה, במקרים בהם המחלה מסכנת את שלומו של החולה או של הסובבים אותו. גבולותיה של סמכות זו הם נושא שנוי במחלוקת.
עקרונות הטיפול הפסיכיאטרי.
הטיפול הפסיכיאטרי השתנה מהותית בעשורים האחרונים. בעבר נהוג היה לאשפז חולים לתקופות ארוכות במוסדות, לעיתים לשנים ארוכות. כיום רוב החולים מטופלים במסגרת מרפאות חוץ ומחלקות יום. במקרים בהם נדרש אשפוז הוא נמשך שבועות ספורים, ורק אחוז קטן של החולים מאושפז לתקופות ארוכות.
רוב הטיפולים הפסיכיאטריים נעשים ביוזמת המטופלים ובהסכמתם, בשל מצוקה אישית על רקע נפשי. חלק מהמטופלים פונים באופן אישי וחלקם מופנים על ידי רופאי משפחה או בתי החולים הכלליים. ישנם מטופלים שמופנים בפסיקת בית משפט לאחר איבחון, כתחליף לעונש מאסר וישנם מקרים נדירים של אשפוז כפוי על פי חוק במידה וקיים סיכון ממשי לחולה או לסביבתו. פחות מאחוז מהפונים לטיפול פסיכיאטרי בישראל מופנים דרך רשויות החוק.
טיפול פסיכיאטרי יכול להינתן לכל דורש במרפאות הציבוריות בישראל. כל אדם הסובל ממצוקה נפשית או מסימפטומים הקשורים להפרעת התנהגות או הפרעה נפשית יכול לפנות באופן עצמאי לבדיקה או להיות מופנה משירותי הבריאות הכלליים.
אבחון פסיכיאטרי.
הליך האבחון הפסיכיאטרי זהה לכל המטופלים, ללא קשר לסיבת הגעתם למרפאה או לגורם שהפנה אותם.
השלב הראשון באבחון הוא הערכה של מצבו הגופני והנפשי של המטופל. הוא כולל ראיון מקיף שמטרתו זיהוי תסמינים התנהגותיים, הכרת אישיותו, התנהגותו ותפקודו היומיומי, ההיסטוריה הרפואית והנפשית שלו ויחסיו עם הסביבה.
במקביל לבדיקה מתבצע לעיתים איסוף מידע מגורמים נוספים, כגון עובדי סעד ורווחה, קרובים ומכרים ושוטרים או סגל רפואת חירום שהיו במגע קרוב עם המטופל ויכולים להעיד על מאפייני התנהגותו. בחלק מהמקרים מופנה המטופל לבדיקות רפואיות כגון בדיקות דם או סי.טי. שמטרתן שלילת בעיות רפואיות ונוירולוגיות המשליכות על מצב נפשי, או המצאות המטופל תחת השפעת סמים. בדיקות רפואיות מוסברות למטופל ומתבצעות בהסכמתו, למעט במקרים נדירים של אשפוז כפוי או בצו בית משפט.
במידה וזוהו תסמינים של מצוקה או הפרעה נפשית ונשללו בעיות רפואיות ונוירולוגיות או השפעת סמים, משתמש הפסיכיאטר במדריכי DSM ו-ICD על מנת לסווג במדויק את ההפרעה הנפשית או מחלת הנפש ממנה סובל החולה. על סמך זיהויה המוחלט של ההפרעה מחליט הפסיכיאטר על הטיפול המומלץ - תרופתי, פסיכואנליטי או אחר. במקרים מסוימים ממליץ הפסיכיאטר על אשפוז קצר במחלקה או במוסד שיקומי עד לאיזון ההפרעה.
טיפול פסיכיאטרי.