מִלְחִית מַבְאִישָׁה (שם מדעי: "Salsola imbricata") היא צמח במשפחת סלקיים. זהו זן קטן של שיחים מסדרת הציפורנאים מלחית מבאישה בדרך כלל גדלה בתעלות, במדבר, ערבות והיא מסוגלת לגדול בדרך כלל בכמה סוגי אדמה.
תיאור.
מלחית מבאישה הוא תת-שיח או שיח הצומח לגובה של 1.2 מטרים. למלחית מבאישה יש גבעולים אפורים ואדמדמים שרוחבם הוא 2 ס"מ. בחלקים העליונים הענפים הם אפורים. חלק מהענפים גדלים בצורה אנכית וחלקם גדלים בצורה אופקית. הענפים מסודרים וגדלים בצורה קבועה. לעלים של המלחית המבאישה יש צפיפות מאוד גובהה של שערות והם מאוד קטנים. העלים לרוב הם בצורת עיגול או משולש צר. מלחית מבאישה גדלה בקבוצות המחוברות יחד, כאשר קבוצה היא כמה פרחים קטנים עם חמישה עלי כותרת וחמישה אבקנים משני סוגים. מלחית מבאישה גדלה במדבר באפריקה, באזורים צחיחים בצפון אמריקה, בחצי האי ערב, דרום איראן, פקיסטן, צפון מערב הודו ובמערב אסיה. בישראל היא גדלה בנגב והרי אילת, בערבה, בבקעת הירדן ולעיתים נדירות בצפון הנגב. המלחית המבאישה פורחת בחודשים יוני-דצמבר.
תנאי גדילה.
כאשר יש המון מלח, המלחית המבאישה מגבירה את תכולת המים שלה והופכת להיות יותר עסיסית, ובכך מפחיתה את שטח העלים שלה. המלחית המבאישה מגדילה את שיעורי הניבוטים שלה באופן תמידי כאשר הטמפרטורה היא 20 מעלות צלזיוס, ושיעורי הנביטה גדולים יותר כאשר כמות המלח היא נמוכה. עם זאת הזרעים שגודלו בתנאי מלח גבוהים התאוששו, והיה להם פוטנציאל די גדול לגדול.
אזכורים.
מלחית מבאישה הוזכרה בספרות לראשונה בשנת 1775 על ידי חוקר טבע שוודי-פיטר פורסקל. בשנת 1849 אלפרד מוקווין טנדון (חוקר טבע צרפתי ודוקטור) שינה את שמה של המלחית המבאישה לקרוקסילון אימבריקטום. בשנת 2007 אקהני (חוקר צמחים) הפך את שמה של המלחית המבאישה לסלסולה אימבריקטום, ואת המסקנה הוא הסיק על ידי ניתוח פילוגנטי שעשה. השם קרוקסילון אימבריקטום התקבל על ידי המכון הביולוגי העולמי אך לא נוסף לרשימת הצמחים לאחר שהפך לסלסולה אימבריקטום.
שימושים.
המלחית המבאישה משמשת לטיפול בגירויים מסוימים בעור ובנוסף לכך היא משמשת להריגת תולעים. מן השורשים של המלחית המבאישה הצליחו לבודד חמישה גליקוזידים ושניים מהם התגלו כחדשים, שלא היו ידועים בעבר.
סולטנות פרק
סולטנות ג'והור
גרנד פרי גרמניה
גרנד פרי גרמניה (בגרמנית: Großer Preis von Deutschland) הוא מרוץ מכוניות הנערך מדי שנה בגרמניה במסגרת מרוצי הפורמולה 1.
המרוץ נוסד בשנת 1926 כמרוץ עצמאי והתקיים בשנתו הראשונה במסלול האבוס בברלין. בין השנים 1932–1939 הפך הגרנד פרי הגרמני לחלק מאליפות העולם במרוצי הגרנד פרי למכוניות. החל משנת 1951 הפך המרוץ לחלק מסבב הפורמולה 1 ומתקיים מאז מדי שנה במסלולים נורבורגרינג והוקנהיים לחלופין.
היסטוריה.
אבוס (1926).
מרוץ הגרנד פרי הגרמני נוסד בשנת 1926 במטרה להפוך למרוץ הבכיר ביותר למכוניות ספורט המתקיים בגרמניה, זאת בהשראת הגרנד פרי הצרפתי שהיה לאירוע הספורט המוטורי המרכזי והגדול ביותר של אותן שנים. מרוצים בינלאומיים גדולים אחרים של התקופה היו מרוץ אינדיאנפוליס 500 בארצות הברית, גרנד פרי איטליה במונזה, גרנד פרי סן סבסטיאן ומרוץ הטארגה פלוריו בסיציליה, כאשר לצד מרוצים אלו חסרה גרמניה תחרות מוטורית גדולה. המרוץ הראשון התקיים במסלול האבוס בדרום מערב ברלין אשר היה מורכב משתי ישורות באורך 9.65 קילומטר כל אחת המחוברות בינן על ידי קשתות. מנצח המרוץ היה הנהג רודולוף קרציולה מקבוצת מרצדס-בנץ לאחר שהשלים 20 הקפות בזמן של 2:54:17 שעות. תקרית אשר העיבה על מרוץ זה הייתה תאונתו של הנהג אדולף רוזנברגר אשר גרמה למותם של שלושה בני-אדם. החל משנת 1927 החל מרוץ הגרנד פרי הגרמני להתקיים במסלול נורבורגרינג, וחדל מלהתקיים עוד במסלול האבוס, זאת עד לשנת 1959 כאשר התקיים שם המרוץ באופן חד פעמי.
מרוצי הגרנד פרי למכוניות (1932–1939).
לאחר השנים הראשונות מאז נוסד החל מרוץ הגרנד פרי הגרמני לצבור במהרה מוניטין חיובי, זאת לאחר שיצרני רכב גדולים ומרכזיים התחרו בו דוגמת מרצדס-בנץ, אוטו-יוניון, בוגאטי, אלפא רומיאו ואחרים, כאשר החל משנת 1932 הפך הגרנד פרי הגרמני לחלק מאליפות העולם במרוצי הגרנד פרי למכוניות. אליפות העולם של 1932 הורכבה משלושה מרוצים בסך הכל כאשר שני המרוצים הנוספים היו הגרנד פרי הצרפתי והאיטלקי. המרוץ התקיים במסלול הנורבורגרינג והנהג המנצח בו היה רודולוף קרציולה מקבוצת אלפא רומיאו. בשנים 1930 ו-1933 לא התקיים המרוץ מסיבות כלכליות. אליפות העולם של 1934 הורכבה משישה מרוצים בסך הכל כאשר הגרנד פרי גרמני היווה את המרוץ השלישי באליפות וניצח בו הנהג הנס שטוק מקבוצת אוטו-יוניון. מרוץ 1939 היה האחרון להתקיים בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, כאשר לאחריה נאסר על גרמניה מלהשתתף בתחרויות ספורט מוטורי, זאת עד לשנת 1950.
בשנת 1950 חזר לראשונה להתקיים מרוץ הגרנד פרי הגרמני. מרוץ זה התקיים כמרוץ פורמולה 2 במסלול הנורבורגרינג בו ניצח הנהג אלברטו אסקארי.
פורמולה 1 (מאז 1951).
החל משנת 1951 הפך הגרנד פרי הגרמני לחלק מסבב מרוצי הפורמולה 1 החדשים אשר הפכו בשנה שלפני כן לאליפות העולם במרוצי מכוניות. המרוץ התקיים במסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג בין השנים 1951–1969 ברציפות, למעט שנת 1959 כאשר התקיים באבוס בברלין.
בשנת 1970 התקיים מרוץ הגרנד פרי הגרמני לראשונה במסלול הוקנהיים החדש. בין השנים 1971–1976 הוסיף עוד להתקיים בנורבורגרינג, כאשר מרוץ 1976 היה האחרון להתקיים במסלול הנורדשלייפה הישן, זאת לאחר ליקויי בטיחות חמורים במסלול ותאונתו של הנהג ניקי לאודה.
בשנת 1985 חזר הנורבורגרינג באופן חד פעמי לאחר את מרוץ הגרנד פרי הגרמני לאחר שבשנת 1984 הושלמה במקום בנייתו של מסלול גרנד פרי ייעודי חדש. בין השנים 1986–2008 התקיים המרוץ במסלול הוקנהיים ברציפות, כאשר במקביל לכך אירח מסלול הנורבורגרינג את מרוץ הגרנד פרי האירופי לעיתים רבות בשנים אלו. החל מעונת 2009 המרוץ מתקיים כל שנה לסירוגין במסלולים בנורבורגרינג ובהוקנהיים.
גבעת החי&quot;ש
וסטלי
וסטלי הוא דמות מן הספר "הנסיכה הקסומה", שכתב ויליאם גולדמן.
ביוגרפיה.
וסטלי היה "נער החווה" בביתה של באטרקאפ. כל הזמן באטרקאפ הייתה מבקשת עוד ועוד דברים אך וסטלי היה עונה לה: "כרצונך"
ולא התרגז עליה. לאחר זמן מה (שבאטרקאפ והוא התחילו להקשר אחד לשני) היה צריך וסטלי ללכת לאמריקה כדי להרוויח כסף בשביל חתונתם, באטרקאפ הייתה עצובה מאוד שווסטלי נוסע אך נתנה לו ללכת. לאחר זמן שמעה באטרקאפ שווסטלי נהרג על ידי הפיראט רוברטס האיום ואמרה לעצמה "אף פעם לא אוהב שוב!". אך הנסיך האמפרדינק הפך אותה לבת זוגו ולא הייתה לה דרך להתנגד, לאחר זמן פגשה את וסטלי על ידי חטיפתם של צוות הנוכלים: איניגו מונטויה, פזיק, וויזיני. כאשר הגיעו לעמק השיגעון (המקום שבין "ביצת האש" ו"צוקי השיגעון") אך לא ידעה היא שהוא וסטלי כי הוא הסביר לה (אמת) שהוא "הפיראט רוברטס האיום" עד שדחפה אותו לעמק והוא צעק לה "כרצונך" ומיד הבינה שהוא וסטלי, הם הלכו ביחד עד סוף "ביצת האש" בגלל האפרדינק וחייליו שהפרידו אותם ולקחו את וסטלי לביבר המוות שם עינו את וסטלי המסכן. למזלו של וסטלי הצילו אותו פזיק ואיניגו ולקחוהו ל"מקס בעל הנס" שהציל אותו והפך אותו מ"מת חלקית" לחי. הם הלכו לארמונו של האפרדינק והצילו את באטרקאפ שהייתה אצל האפרדינק.
מראהו בסרט.
בספר וסטלי מתואר רק כאדם רזה ובלונדיני אך בסרט מופיע בעל בגדים שחורים (מכאן בא כינויו האיש בשחור) ושפם מכחול.
עודד קובו
עודד ברוך קובו (נולד ב-30 באוגוסט 1974) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי. הונו האישי של קובו מוערך בכ-200 מיליון דולר.
ביוגרפיה.
נולד בהונג קונג, בנו של בבו (אליעזר) קובו. גדל בעיר עד גיל 16, אז עבר ללונדון. הוא החל בלימודי מנהל עסקים אך פרש כעבור שנה.
קריירה עסקית.
קובו התחיל את הקריירה שלו בגיל 21 על ידי מסחור פטנט טכנולוגי בתעשיית הלוטו באינטרנט באמצעות חברתו e-Lottery (שהחזיקה את הדומיין lottery.com).
משנת 2002–2009, הוביל קובו הוביל מספר חברות בסין; KGIM, SinoSheen וקבוצת Koolanoo.
SinoSheen נמכרה בתחילת 2007 עבור סכום שלא פורסם בתקשורת ו-KGIM נמכרה לקבוצת השקעות פרטית בשם East River Capital בראשות אליוט ברנרד בשנת 2009 עבור 120 מיליון דולר.
חברת Pheed.
ב-2012, קובו יסד את Pheed, שירות שאפשר תשלום על כל צפייה. Pheed נרכשה 18 חודשים לאחר ההשקה במרץ 2014 על ידי Mobli Media Group חברה בת בבעלות קרלוס סלים, חברת אמריקה מוביל ומשה חוגג עבור 40 מיליון דולר ונסגרה באפריל 2016.
קבוצת שלנו.
קובו שותף בקבוצת "שלנו", חברת טכנולוגיה המתמחה בפיתוח אפליקציות, שירותי אינטרנט ואינטליגנציה מלאכותית. קובו מחזיק ב-37% מהחברה ואיש העסקים רומן אברמוביץ' מחזיק ב-16% ממנה. החברה גייסה כ–25 מיליון דולר בשני סבבים ולא הצליחה לייצר הכנסות כלשהן מהאפליקציות שלה. לקראת הנפקתה בבורסה בתל אביב באוקטובר 2016 היא פרסמה תשקיף ובו הערכת שווי של 600 מיליון ש"ח על ידי משרד רואי חשבון BDO וכמו כן הערת עסק חי על ידי רואה החשבון של החברה. העובדה כי מדובר בחברה ללא הכנסות וללא מודל עסקי ברור, עם נתונים שגויים בהערכת השווי, בצירוף השכר הגבוה של קובו הובילה לביקורת רבה בעיתונות הכלכלית על ניסיון ההנפקה והיא בוטלה לבסוף.
Market Tech Holdings Ltd.