ליאון אוגוסטין לרמיט (בצרפתית: Léon Augustin Lhermitte; 31 ביולי 1844, פיקרדי – 28 ביולי 1925, פריז) צייר צרפתי, חבר באקדמיה לאמנויות היפות. הוא היה אביו של ז'אק ז'אן לרמיט.
ביוגרפיה.
ליאון אוגוסטין לרמיט נולד למשפחת מורה. כאשר אביו ראה את כישרון של בנו לציור הוא תמך בפיתוחו ושלח אותו לבית הספר בפריז. בהמשך הוא למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות.
את ההצלחה הראשונה של הצייר הייתה בשנת 1864 כאשר הוא הציג את יצירותו בתערוכה בפריז. בהמשך הוא קיבל מספר פרסים לרבות גרן-פרי בתערוכה עולמית בשנת 1889. בשנת 1884 הוא התקבל ללגיון הכבוד.
עבודות של לרמיט מתאפיינות בייצוג חיי יום יום של פשוטי העם. בתחילת הקריירה הוא צייר בעיקר בצבעי שמן. בהמשך הוא העדיף פסטל, תצריב וגם ציורי פחם. לרמיט הכין ציורים דקורטיביים לבנייני אוניברסיטת פריז.
עבודות של לרמיט מוצגות במוזיאון ד'אורסה, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, מוזיאון ואן גוך, המוזיאון הלאומי לאמנות מערבית ומוזיאונים נוספים.
גילברט סטיוארט
גילברט צ'ארלס סטיוארט (באנגלית: Gilbert Charles Stuart; 3 בדצמבר 1755 – 9 ביולי 1828) היה צייר אמריקני מרוד איילנד שנחשב לאחד הדיוקנאים המובילים באמריקה. עבודתו הידועה ביותר היא דיוקנו הבלתי גמור של ג'ורג' וושינגטון, שסטיוארט התחיל לעבוד עליה בשנת 1796. דמותו של ג'ורג' וושינגטון המופיע בציור שימשה כתחריט לשטר של דולר אחד בארצות הברית במשך יותר ממאה שנים ועל חותמות דואר שונות של המאה ה-19 ותחילת המאה העשרים.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
גילברט סטיוארט נולד ב־3 בדצמבר 1755 בסאונסטאון, כפר בצפון קינגסטאון במושבה של רוד איילנד. הוא היה ילדו השלישי של גילברט סטיוארט, מהגר סקוטי שהועסק בתעשיית ייצור הנחושת, ואליזבת אנתוני סטיוארט, בת למשפחה בולטת בעלת אדמות ממידלטאון, רוד איילנד. אביו של סטיוארט היה הבעלים של מפעל טבק הראשון באמריקה, שנמצא במרתף בית האחוזה המשפחתי.
סטיוארט עבר לניופורט, רוד איילנד בגיל שש, שם אביו חיפש עבודה בתחום המסחר. בניופורט החל לראשונה להפגין כישרון כצייר. בשנת 1770 הכיר את האמן הסקוטי קוסמו אלכסנדר, שביקר במושבות וערך דיוקנאות של פטרונים מקומיים והפך למודל חיקוי לסטיוארט. בהנחייתו של אלכסנדר, סטיוארט צייר את הדיוקן של ד"ר האנטר כשהיה בן 14, שתלוי עדיין באחוזת האנטר האוס בניופורט.
בשנת 1771 עבר סטיוארט עם אלכסנדר לסקוטלנד כדי לסיים את לימודיו. עם זאת, אלכסנדר נפטר באדינבורו שנה לאחר מכן. סטיוארט ניסה להתפרנס ולהמשיך בקריירת הציור שלו, אך ללא הועיל, ולכן חזר לניופורט בשנת 1773.
אנגליה ואירלנד.
עתידו של סטיוארט כצייר דיוקנאות היה בסכנה בעקבות המהפכה האמריקאית ושיבושי החיים. הוא נשאר נאמן לאנגליה, ויצא לשם בשנת 1775 בעקבות הדוגמה שקבע הצייר ג'ון סינגלטון קופלי. סגנון הציור שלו בתקופה זו החל להתפתח מעבר לסגנון הקשה והליניארי יחסית שלמד מאלכסנדר. תחילה הוא לא הצליח אך הוא הפך לבן טיפוחיו של בנג'מין ווסט בשנת 1777 ולמד אצלו במשך שש השנים הבאות. היחסים היו טובים, וסטיוארט הציג לראשונה באקדמיה המלכותית באביב 1777.
בשנת 1782, סטיוארט זכה בהצלחה, בעיקר בעקבות ההוקרה על "הסקייטר" - דיוקן של ויליאם גרנט. הציור היה דיוקנו הראשון באורך מלא של סטיוארט, שאמר שהוא "הועלה לפתע לתהילה על ידי תמונה יחידה".
בשלב מסוים ההמירו המחירים של תמונותיו על ידי האמנים האנגלים הנודעים ג'ושוע ריינולדס ותומאס גיינסבורו. עם זאת, למרות העבודות הרבות שלו, הוא הזניח את ניהול הכספים, והיה בסכנה תמידית להישלח לכלא של חייבים. בשנת 1787 הוא ברח לדבלין, אירלנד, שם צייר וצבר חובות נוספים.
ניו יורק ופילדלפיה.
סטיוארט סיים את שהותו בת 18 השנים בבריטניה ובאירלנד בשנת 1793, והותיר אחריו ציורים רבים לא גמורים. הוא חזר לארצות הברית עם מטרה מסוימת: לצייר דיוקן של ג'ורג' וושינגטון, להעתיק ולחרוט אותה ולספק למשפחתו פרנסה ממכירת התחריטים. הוא התיישב בעיר ניו יורק וחיפש אנשים מפורסמים לציור דיוקנאותיהם, שיכולים לחבר אותו עם וושינגטון.
בשנת 1794 הוא צייר את המדינאי ג'ון ג'יי, ממנו קיבל מכתב המלצה לוושינגטון. בשנת 1795 עבר סטיוארט לגרמנטאון, פילדלפיה, שם פתח סטודיו, וושינגטון הגיע אליו מאוחר יותר באותה שנה.
סטיוארט צייר את וושינגטון בסדרת דיוקנאות אייקוניים, שכל אחד מהם הוביל לדרישה לעותקים והעסיק אותו מאוד במשך שנים. המפורסם ביותר מכונה The Atheneeum והוא מוצג על שטר של דולר אמריקאי. סטיוארט צייר כ 75 רפרודוקציות של ציור.
עם זאת, הוא מעולם לא השלים את הגרסה המקורית; לאחר שסיים את פניו של וושינגטון, הוא שמר את הגרסה המקורית להכנת העותקים. הוא מכר כ־70 רפרודוקציות של הציור במחיר של 100 $ כל אחת, אך הדיוקן המקורי נותר לא גמור בזמן מותו בשנת 1828. הציור נרכש במשותף על ידי גלריית הפורטרטים הלאומית והמוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון בשנת 1980, והוא בדרך כלל מוצג בגלריית הפורטרטים הלאומית.
ציור מפורסם נוסף של וושינגטון הוא דיוקן Lansdowne, דיוקן גדול עם גרסה אחת התלויה בחדר המזרחי של הבית הלבן. ציור זה ניצל במהלך השריפות בוושינגטון במלחמת 1812 בזכות המאמצים של הגברת הראשונה דולי מדיסון ופול ג'נינגס, אחד מעבדי הנשיא ג'יימס מדיסון.
ארבע גרסאות של הדיוקן מיוחסות לסטיוארט, והעתקים נוספים נצבעו על ידי אמנים אחרים להצגה במבני ממשל אמריקאיים. בשנת 1803, סטיוארט פתח אולפן בוושינגטון.
בוסטון, 1805–1828.
סטיוארט עבר לרחוב דבונשייר בבוסטון בשנת 1805, והמשיך לקבל שבחי הביקורת ולצבור בעיות כלכליות. אמנים אחרים חיפשו אותו לקבל הדרכה ועצות כמו ג'ון טרומבול, תומאס סולי, וושינגטון אלסטון וג'ון ונדרלין.
חיים אישיים.
גילברט סטיוארט סבל ממחלת נפש כל חייו, והצליח להסתיר אותה. הוא התחתן עם שרלוט קייטס בספטמבר 1786; היא הייתה צעירה ממנו ב-13 שנים. נולדו להם 12 ילדים, חמישה מהם נפטרו עד שנת 1815 ושניים אחרים נפטרו כשהיו צעירים. בתם ג'יין סטיוארט (1812-1888) הייתה גם ציירת. היא מכרה רבים מציוריו ואת העותקים המשוכפלים שלהם בסטודיו שלה בבוסטון ובניופורט, רוד איילנד. בשנת 2011 היא הוכנסה להיכל התהילה של מורשת רוד איילנד.
בשנת 1824 לקה סטיוארט בשבץ מוחי שהותיר אותו משותק חלקית, אך הוא עדיין המשיך לצייר במשך שנתיים עד מותו בבוסטון ב־9 ביולי 1828, בגיל 72.
הוא נקבר באזור הקבורה הדרומי העתיק של בוסטון קומון.
סטיוארט הותיר את משפחתו בחובות עמוקים, ואשתו ובנותיו לא הצליחו לרכוש אתר קבורה. לפיכך, הוא נקבר בקבר לא מסומן שנרכש בזול מבנימין האוולנד, נגר מקומי. משפחתו התאוששה מצרותיה הכספיות עשר שנים לאחר מכן, והם תכננו להעביר את גופתו לבית העלמין המשפחתי בניופורט. עם זאת, הם לא הצליחו לזכור את המיקום המדויק של גופתו, והוא מעולם לא הועבר.
קיימת אנדרטה לזכר סטיוארט, אשתו וילדיהם בשטח הקבר המשותף בניופורט.
המוזיאון בבוסטון ערך תערוכה מיצירותיו של סטיוארט באוגוסט 1828 במאמץ להעניק סיוע כספי למשפחתו. יותר מ -250 דיוקנאות הושאלו לתערוכה שזכתה לשבחים רבים. זה גם סימן את התצוגה הציבורית הראשונה של דיוקן ראשו של Athenæum הבלתי גמור משנת 1796 של וושינגטון.
מורשת.
במהלך הקריירה שלו, גילברט סטיוארט צייר יותר מאלף דמויות פוליטיות וחברתיות אמריקאיות. הוא זכה לשבחים על חיוניותם וטבעיותם של דיוקנאותיו, ונתיניו מצאו את חברתו נעימה. סטיוארט היה ידוע כמי שעבד ללא רישומים, החל לעבוד ממש על הבד, תהליך מאוד חריג לתקופתו.
ג'ון אנרי אייזק בראואר כתב ביוגרפיה של סטיוארט בסביבות 1825.
בשנת 1940 הוציא משרד הדואר האמריקני סדרת בולים שנקראה "סדרת האמריקנים המפורסמים", המנציחה אמנים, סופרים, ממציאים, מדענים, משוררים, אנשי חינוך ומוזיקאים. גילברט סטיוארט הוא הראשון בקטגוריית האמנים, יחד עם ג'יימס מקניל ויסלר, אוגוסטוס סן-גאודנס, דניאל צ'סטר פרנץ' ופרדריק רמינגטון.
בעיר הולדתו של סטיוארט, סונדרסטאון, רוד איילנד, ביתו הפך למוזיאון של יצירותיו הפתוח לקהל. המוזיאון מורכב מהבית המקורי בו נולד, עם עותקים מציוריו שתלויים ברחבי הבית. המוזיאון נפתח בשנת 1930.
כה יקר ללבי
כה יקר ללבי (באנגלית: So Dear to My Heart) הוא סרט ילדים אמריקאי עם קטעי הנפשה תוצרת אולפני ההנפשה של וולט דיסני משנת 1948 עם בובי דריסקול וברל אייבס בתפקידים הראשיים.
זה סרטו הראשון של אייבס ששר בו מספר שירים ומלווה עצמו בגיטרה. שירו "Lavender Blue" היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
ב-1949 הוענק לבוביי דריסקול פרס אוסקר לשחקן הצעיר על משחקו בסרט זה ובסרט החלון.
התסריט מבוסס על ספר הילדים "Midnight and Jeremiah" של סטרלינג נורת' מ-1943.
תקציר העלילה.
ג'רמיה קינקייד (בובי דריסקול) גר עם סבתו "גרני" קינקייד (באולה בונדי) בחווה בכפר קטן באינדיאנה, 1903. הוא חובב סוסים ומתרגש כאשר מגיעה לכפר רכבת וממנה יורד סוס המרוצים המפורסם Dan Patch . הסוס מורד מהרכבת על מנת שהנפח המקומי "הדוד" היירם (ברל אייבס) שולף מפרסתו מסמר עקום. ג'רמיה חולם להיות רוכב סוסים.
בדיר נולדים תאומים, כבש לבן ושחור. הכבשה דוחה את השחור וג'רמיה מאמץ אותו וקורא לו דני על שם סוס המרוצים. הוא מבלה אתו הרבה ביחד עם שכנתו וחברתו טילדי (לואנה פאטרן)..