ביצועי נקרומה כמנהיג הראשון של גאנה העצמאית והמדיניות המקומית, האפריקאית והבינלאומית יצרו דיון סוער בקרב מחקרים אפריקאים ואינטלקטואלים שונים. מאזינים אפריקאים ל-BBC שיקפו את הפופולריות של נקרומה בסקר שבוצע בדצמבר 1999. נקרומה נבחר ל-"אפריקאי המילניום". בסקר מאוחר יותר משנת 2004, המדרג את מאה האפריקאים הגדולים דורג נקרומה שני, "בן אמיתי של אפריקה", מיד לאחר מנדלה לאחר מותו, תמונתו הודפסה על בולי דואר סובייטיים כמו גם על בולים ומטבעות גאנאים. פסל זהוב בדמותו עומד מול בניין האיחוד האפריקאי המודרני באדיס אבבה, כעדות לתפקיד החשוב שהיווה בהיסטוריה האפריקאית והעולמית.
מוזיאו דל פראדו
הסוכן סמית
ביל וסבסטיאן (אנימה)
הפועל נצרת עילית
קרל ברנדט
קרל ברנדט (בגרמנית: Karl Brandt; 8 בינואר 1904 – 2 ביוני 1948) היה רופאו המלווה של אדולף היטלר ועמד בראש תוכנית T4 - אותנסיה הנאצית, להמתת נכים וחולים. כנציב הבריאות של הרייך היה ברנדט מעורב בניסויים רפואיים בבני אדם בתקופת השואה יחד עם עוזרו ורנר הייד ואחרים. היה הנאשם הראשי במשפט הרופאים שנערך במסגרת משפטי נירנברג, לאחר מלחמת העולם השנייה והוצא להורג בתלייה.
ביוגרפיה.
ברנדט נולד בעיר מילהאוזן שבאלזס הגרמנית (כיום העיר מילוז שבחבל אלזס-לורן, צרפת). הוא החל לימודי רפואה בעיר ינה, המשיך בפרייבורג ובברלין, והוסמך כרופא ב-1928. הוא הצטרף למפלגה הנאצית בינואר 1932, והיה לחבר באס אה ב-1933. באותה שנה טיפל במסגרת תפקידו כרופא בוילהלם בריקנר, עוזרו של היטלר, שנפצע בתאונת דרכים. היטלר הבחין בו והתרשם מכישוריו כרופא. ביולי 1934 הצטרף לאס אס, שם קיבל דרגת קצונה זוטרה של אונטר-שטורמפיהרר (סגן משנה), ומונה כ"רופא מלווה" של הפיהרר.
בנובמבר 1938 נשלח ברנדט בבהילות בידי היטלר לפריז, יחד עם רופא נוסף, במטרה לנסות להציל את חייו של הדיפלומט הגרמני ארנסט פום ראט, שנורה בשגרירות גרמניה בידי המתנקש היהודי הרשל גרינשפן. מאמציהם כשלו ופום ראט מת מפצעיו, דבר שהיווה את העילה הפורמלית לליל פוגרום נגד היהודים בכל רחבי גרמניה שזכה לכינוי ליל הבדולח.
במלחמת העולם השנייה.
ב-1 בספטמבר 1939 מונה על ידי היטלר לעמוד בראש תוכנית T4 - אותנסיה – תוכנית של הנאצים להמתתם של נכים וחולים. ברנדט התקדם בסולם דרגות האס אס, ובמהלך שנות מלחמת העולם השנייה הגיע לדרגות בכירות באס אס ובואפן אס אס. ב-28 ביולי 1942 מונה לתפקיד נציב הרפואה ושירותי הבריאות, תפקיד שבו עסק בתיאום בין מערכות הרפואה הצבאית והאזרחית. במסגרת תפקיד זה נשא באחריות לסדרת הניסויים הרפואיים בבני אדם שהתקיימו במחנות הריכוז הנאציים. ב-1943 הרחיב היטלר את סמכויותיו כך שיהיה אחראי גם על נושא האספקה הרפואית והמחקר הרפואי ברחבי הרייך, תפקיד שבו האפיל בחשיבותו על שר הבריאות.
בשל קנוניה על רקע יחסי יריבות ואיבה ששררו בינו לבין רופאו האישי האחר של היטלר, ד"ר תאודור מורל, פוטר ברנדט מתפקידו כרופאו של היטלר. בימיה האחרונים של המלחמה, ב-16 באפריל 1945, נעצר ברנדט בידי הגסטפו, ככל הנראה מכיוון שלהיטלר הודלף כי ברנדט העביר את משפחתו לתורינגיה. היטלר התפרץ בחמת זעם ואמר שברנדט בחר לו מקום העומד להיכבש על ידי בעלות הברית המערביות וכי זוהי בגידה. בהוראת היטלר ימים אחדים לפני התאבדותו, דן בית משפט בברלין בראשותו של מנהיג הנוער ההיטלראי, ארתור אקסמן, את ברנדט לעונש מוות באשמת בגידה. הימלר עיכב את ביצוע גזר הדין בטענה שאין עדויות מספקות להכחת אשמתו.
שוחרר בהתערבות ידידו, אלברט שפר, והצליח להגיע לפלנסבורג בצפון גרמניה. שם נעצר יחד עם ממשלת פלנסבורג ב-2 במאי 1945.
משפטו והוצאתו להורג.
ב-23 במאי 1945, נעצר מחדש, הפעם בידי הבריטים.
ברנדט, יחד עם 22 אחרים, נשפט במסגרת משפטי נירנברג במשפט שרשמית נקרא "ארצות הברית של אמריקה נגד קרל ברנדט ואחרים", אבל מוכר יותר כמשפט הרופאים. המשפט נפתח ב-9 בדצמבר 1946. ברנדט הואשם בביצוע שורה ארוכה של ניסויים רפואיים בבני אדם שכללו חשיפתם לטיפוס, מלריה, צהבת, קפיאה, גז חרדל, כימיקלים שונים, וכן ניסויים בעיקור, ברגנרציה של עצבים ושרירים ובהשתלת עצמות. כן הואשם בחברות בארגון האס אס ובאחריות לתכנון וביצוע תוכנית האותנסיה. עורך דינו במשפט היה רוברט סרווציוס לימים עורך הדין של אדולף אייכמן במשפטו בירושלים.
פסק הדין ניתן ביום 19 באוגוסט 1947. ברנדט, יחד עם שישה נאשמים אחרים, נידון למוות בתלייה, וגזר הדין הוצא אל הפועל בכלא לנדסברג ב-2 ביוני 1948. תשעה נאשמים נוספים נידונו לעונשי מאסר שבין 15 שנה למאסר עולם, ושבעה זוכו.
אריה סתיו
אריה סתיו (נולד ב-20 בפברואר 1939 באוקראינה) הוא פובליציסט, מתרגם שירה ומשורר ישראלי, עורך כתב-העת "נתיב".
ביוגרפיה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויס אביו של סתיו לצבא האדום. בתום המלחמה הסתבך האב בספסרות ונשפט ל-25 שנה בסיביר. במהלך מאסרו התאבד. סתיו ואמו עברו את המלחמה תחת זהות ארית בדויה. ב-1951 עלה לארץ וגדל בחברת עולים בקיבוץ גבעת חיים. המשפחה המאמצת שלו הייתה זו של יצחק בן-אהרן. לדברי סתיו, בן-אהרן חיבב עליו את שירת נתן אלתרמן. שרת בחטיבת הצנחנים. ב-1963 עזב את הקיבוץ. ב-1983 נמנה עם מייסדי ההתנחלות שערי תקווה.
סתיו עוסק בשני תחומים שונים - באסטרטגיה הביטחונית של מדינת ישראל, ותרגום שירה אירופית קלאסית. בשנת 1987 ייסד את "נתיב", כתב עת למחשבה מדינית, חברה ותרבות. תרגם אפוסים קדומים של גרמניה, צרפת ואנגליה. וכן את "שבעה שערי שירה" שאמור לכלול את היצירות החשובות לאורך ההיסטוריה האירופית. סתיו משתמש לעיתים בשם העט גדעון סתר.
קישורים חיצוניים.
ראיונות עם אריה סתיו
על שירת הניבלונגים
על "שבעה שערי שירה"
שמות לדמויות מקראיות ששמן אינו מופיע במקרא
סגולן רויאל
מארי סֶגוֹלֵן רויאל (ההגייה הנכונה של שמה: רוּאָיָאל; בצרפתית: Marie Ségolène Royal, ; נולדה ב-22 בספטמבר 1953) היא פוליטיקאית צרפתייה המכהנת כשגרירת צרפת לקוטב הצפוני ולקוטב הדרומי.
חייה.
רויאל היא חברה בולטת במפלגה הסוציאליסטית שהייתה מועמדת מובילה לנשיאות צרפת בבחירות 2007. בשנים 2004–2014 שימשה כנשיאת חבל פואטו-שראנט.
נולדה בבסיס הצבאי אואקם שבדקר שבמערב אפריקה הצרפתית (כיום סנגל), בתם של הלן דאה (Hélène Dehaye) וז'אק רויאל, רביעית מבין שמונה ילדים. עם אביה הייתה לה מערכת יחסים קשה וטעונה, ובבגרותה תבעה אותו למשפט על יחסו הקשה והמתנכר לאמה וסירובו לממן את הוצאות הקיום של המשפחה. היא זכתה בתביעה לאחר 9 שנים של התנהלות בבתי משפט, אך האב נפטר זמן קצר לאחר מכן.
היא למדה בתיכון מקומי בעיירה בדה-סוור ואחרי כן סיימה באוניברסיטה תואר בכלכלה.
רויאל נבחרה לראשונה לאספה הלאומית בשנת 1988 ושימשה כשרה לאיכות הסביבה וכן כסגנית שר החינוך.
ב-16 בנובמבר 2006 זכתה בבחירות המקדימות של המפלגה הסוציאליסטית, ונבחרה למועמדת המפלגה לנשיאות. בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות, שהתקיים ב-22 באפריל 2007, הגיעה רויאל למקום השני (מבין 12 מועמדים) כשהשיגה 25.6%, לאחר מועמד הימין ניקולא סרקוזי, שזכה ב-31.1%. על כן ולפי המקובל בשיטת הבחירות הצרפתית, התמודדה מולו ב-6 במאי בסיבוב בחירות שני להכרעה על הבחירה כנשיא. בסיבוב השני הפסידה לסרקוזי, אך רשמה הישג מרשים כשזכתה לתמיכתם של 47.3% מהבוחרים.
ב-2008 התמודדה רויאל על ראשות המפלגה הסוציאליסטית במקום בן זוגה לשעבר, פרנסואה הולנד, שסיים את תפקידו. היא ניצחה בסיבוב הראשון, אולם הפסידה בסיבוב השני ליריבתה, ראש עיריית ליל, מרטין אוברי (Martine Aubry) בהפרש מזערי של 42 קולות, ובספירה חוזרת – בהפרש של 102 קולות.
באוקטובר 2011 השתתפה בסיבוב הראשון של הפריימריז, לקביעת מועמד המפלגה הסוציאליסטית בבחירות הקרובות לנשיאות צרפת, וסיימה במקום הרביעי עם 7% מקולות הבוחרים.
ביוני 2012 הפסידה את מקומה באספה הלאומית הצרפתית לאוליבייה פלורני בסיבוב שני בבחירות שהתקיימו לפרלמנט הצרפתי. רויאל זכתה לתמיכת בן זוגה לשעבר, הנשיא פרנסואה הולנד, וכך גם של חברי ממשלתו. מנגד פלורני זכה לתמיכה לא שגרתית מצד הגברת הראשונה באותה עת, ולרי טרירוויילר.
בעקבות כישלונה של המפלגה הסוציאליסטית בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בתחילת 2014, ועקב אמון נמוך של הציבור בממשלתו של ראש ממשלת צרפת ז'אן-מארק ארו, התפטר האחרון מתפקידו, וממשלתו התפרקה. בממשלה החדשה שהוקמה על ידי הנשיא פרנסואה הולנד תחת ראש הממשלה מנואל ואלס מונתה רויאל לתפקיד שרת האקולוגיה בתוך משרד עם סמכויות נרחבות.
בשנת 2017 מונתה רויאל על ידי נשיא צרפת עמנואל מקרון לתפקיד שגרירת צרפת לקוטב הצפוני ולקוטב הדרומי.
משפחה.
בן זוגה מסוף שנות ה-70 ועד שנת 2007 היה נשיא צרפת פרנסואה הולנד. רויאל והולנד לא היו נשואים, ויש להם ארבעה ילדים. ביוני 2007 נפרדו בני הזוג.
קפריקורן 1
קפריקורן 1 (באנגלית: Capricorn One) הוא סרט קולנוע משנת 1978, שעלילתו הבדיונית מתארת ניסיון של נאס"א לביים נחיתה מאוישת על מאדים ולהציגה כנחיתה אמיתית. הסרט נוצר בהשראת התפתחות תאוריית הקשר על זיוף הנחיתה על הירח, שתרמה לא מעט להצלחתו והוא נמנה עם סדרת סרטי הקונספירציה של שנות השבעים שבאו בעקבות רצח קנדי ופרשת ווטרגייט.
במאי הסרט פיטר האיימס הכניס אלמנטים מרתקים בעלילה ועם השחקנים נמנים, אליוט גולד, ג'יימס ברולין, האל הולברוק, סם וטרסטון, ברנדה ואקרו וקארן בלק.
עלילת הסרט.