הפריחה הכלכלית בארץ נקטעה עם פרוץ המרד הערבי הגדול ב-1936 והמצב הכלכלי החריף עוד יותר שלוש שנים אחר כך, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. למרות ההתדרדרות במצב המשק בשנים אלו, הצליח בנק דיסקונט להגדיל את רווחיו, בעיקר בזכות תרומתו ליישוב במתן הלוואות בתנאים נוחים כמענה לחקיקה נוקשה מצד שלטון המנדט הבריטי שהגביל משיכת פיקדונות מחשש לקריסה כלכלית. לצד פעילותו הפיננסית, תרם הבנק לחיזוק היישוב באמצעות הקמת ארגון "קדימה" שהעניק מלגות לימוד, פתיחת מרכז סיוע לנצרכים וסיוע בהקמת יישובים חקלאיים לעולים ממדינות ערב בשיתוף הסוכנות היהודית.
בשנת 1944 רכש בנק דיסקונט את בנק מרכנתילהחיפאי, וכעבור שנים אחדות גם את הפעילות הארצישראלית של בנק עותומן, בנק ברקליס ובנק הולנד.
בשנת 1945 מייסד הבנק ליאון רקנאטי נפטר וזכויות הניהול עברו לבניו.
ציוני דרך לאחר קום המדינה.
בשנת 1949 פתח הבנק נציגות ראשונה בניו יורק ובראשית שנות ה-50 פתח סניפים נוספים באירופה, והחל להשקיע בחברות ישראליות באמצעות "החברה הישראלית למימון והשקעות" אותה רכש. בשנים אלו, הודות לפתיחת מואצת של סניפים ברחבי הארץ והארכת שעות השרות לאחר הצהריים, צמח הבנק להיות השני בגודלו בישראל. בראשית שנות ה-60 הרחיב הבנק את פעילותו בישראל ומחוצה לה. בשנת 1961 לראשונה בבנקאות, הוקמה חברת ההשקעות "דיסקונט השקעות" שהשקיעה בתעשייה, חברות הייטק בבנייה ובסחר. כמו כן, בשנים הללו הוקמו בנק דיסקונט ניו יורק ובנק לפיתוח ולמשכנתאות, כחברות בנות של בנק דיסקונט. בנוסף, קבל הבנק זיכיון להנפקת כרטיסי אשראי דיינרס, והיה לבנק הראשון שהנפיק מניותיו לציבור. בשנת 1964 זכה הבנק בפרס קפלן על שהיה לבנק הראשון למחשב את פעילויותיו.
במהלך שנות ה-70 המשיך הבנק בתנופת עשייה והתרחבות, הטמעה של טכנולוגיות מתקדמות ומערכת מחשוב מודרנית ושיפור השרות ללקוחותיו. בשנת 1970 רכש הבנק 50% מבנק ברקליס ושם הבנק הוסב לבנק ברקליס-דיסקונט, בשלב מאוחר יותר נרכשה מלוא הבעלות. כמו כן, נמכר בנק מרכנתיל לבנק ברקליס דיסקונט
בשנת 1974 נפתח ה"דיסקונומט" – הכספומט הראשון בישראל שאפשר משיכת כספים. והוקמה חברת ויזה כאל בשנת 1979 בשותפות עם בנק לאומי.
בשנת 1981 הוקם סניף הבנק הווירטואלי "טלבנק דיסקונט"- חלוץ הבנקאות הטלפונית (call center) הראשון בישראל. באותה שנה החל הבנק להפעיל גם את "הבנקונית" – בנק נייד שפעל מספר שנים בחבל לכיש. בשנת 1983 מוקמים לראשונה בישראל "לוויינים" המאפשרים ביצוע פעולות בנקאיות בשירות עצמי מעבר לשעות העבודה הרגילות. באותה השנה הולאם הבנק על ידי מדינת ישראל, יחד עם בנקים נוספים, כתוצאה ממשבר מניות הבנקים.
בשנת 1987 הקימה קבוצת דיסקונט את גוף ההשקעות 'תכלית בית השקעות' אשר עסק בין היתר במכירת מוצרים פיננסיים, בניהול תיקי השקעות ועוד.
המאה ה-21.
העשור הראשון של המאה ה-21 עמד בסימן הפרטת הבנק ומכירת החזקות המדינה בו. בשנת 2004 החל תהליך הפרטת הבנק, שהושלם ב-2006 עם רכישה של 26% ממניות הבנק על ידי קבוצת ברונפמן-שראן. באותה שנה נמכרו מניות גם לדויטשה בנק. בשנת 2010 מכרה המדינה את יתרת החזקותיה בבנק.
בשנת 2005 פרסם הבנק דו"ח חברתי ראשון.
בשנת 2010 הושק מפתח דיסקונט, המשלב תוכנית חיסכון המאפשרת לחסוך על כל רכישה בכרטיס האשראי, לצד הטבות והנחות למחזיקי הכרטיס.
בשנת 2012 נאלץ הבנק למכור את תכלית תעודות סל לחברת דש בית השקעות לאחר שהמפקח על הבנקים הורה לו למכור את ההחזקות שלו בחברה (20%) עד שנת 2013.
בשנת 2015 יצא הבנק במבצע חדשני לגיוס בני משפחות תחת הכותרת "דיסקונט טוב למשפחה" ומציע להם מגוון הטבות המבוססים על הקשר המשפחתי.
בשנת 2017 חתם הבנק על הסכמים לשיתופי פעולה עם שתי חברות פינטק (PayBox ו-Icount), במטרה לשפר את שרותי התשלומים ויכולות של בנקאות פתוחה.
בשנת 2019 השיק הבנק את "עסקים +" – אפליקציה ייעודית ללקוחות עסקיים. מהלך זה משתלב בשורה של שירותים דיגיטליים מתקדמים ללקוחות פרטיים ועסקיים, אשר הקנו לבנק הכרה ארצית ועולמית, בזכייה בפרסים בתחרויות שונות. ביניהם, בתחרות EMEA Gartner Eye on Innovation 2018, תחרות מצטייני המחשוב, IT Awards, של אנשים ומחשבים לשנת 2017 ו- 2018.
משרדי הנהלת הבנק המפוזרים במספר מבנים בגבעתיים ובתל אביב, ובהם מגדל בנק דיסקונט, צפויים להימכר והם יעברו למבנה חדש שיבנה במתחם האלף בראשון לציון לקראת שנת 2022.
בשלהי דצמבר 2021 הודיע הבנק על קמפיין רחב ששם דגש על השירות האישי של הבנק.
רותם סלע החלה לשמש כפרזנטורית של הבנק כחלק מקמפיין רחב של השקת השפה החדשה של בנק דיסקונט.
בין היתר הוצבו בכל רחבי הארץ שלטי חוצות עם תמונתה, תחת הכיתוב "רוצים אותך יותר".
דיסקונט
יצירת האמנות בעידן השעתוק הטכני
שנת כספים
בכלכלה ובחשבונאות, שנת כספים (או שנה פיסקלית), ובהקשר לדיני מיסים גם שנת מס, היא פרק זמן של שנה, שלפיו מנהל ארגון את תקציבו. בסופה של שנת הכספים מציג הארגון דוחותיו הכספיים, שלפיהם ניתן לבחון את ביצועיו הכספיים בשנה זו.
פעמים רבות שנת הכספים זהה לשנה הקלנדרית, כלומר נמשכת מינואר עד דצמבר, אך אין זה בהכרח המצב. בבתי ספר, שנת הכספים מקבילה לשנת הלימודים.
תוצאות ביניים של הדוחות הכספיים מוצגים לפי רבעון - חלוקה של שנת הכספים לארבעה רבעים. חברות שמניותיהן נסחרות בבורסה לניירות ערך נבחנות על ידי המשקיעים על-פי הדוחות הרבעוניים והשנתיים שלהן, ולכן נאמר לעיתים על מנהליהן שהם "חיים מרבעון לרבעון".
בישראל שנת המס הייתה, עד חודש מרץ 1986, השנה המתחילה ב-1 באפריל ומסתיימת ב-31 במרץ שאחריו; החל מחודש ינואר 1987 שנת המס היא השנה המתחילה ב-1 בינואר ומסתיימת ב-31 בדצמבר (כלומר שנת המס זהה לשנה הקלנדרית). שנת המס 1986, שהיא שנת המעבר בין שתי הגדרות אלה, נמשכה תשעה חודשים בלבד (מחודש אפריל ועד חודש דצמבר). לפקודת מס הכנסה מתיר לארגונים מסוימים לשלם מס לפי הכנסתם ב-12 חודשים רצופים שאינם מתחילים ב-1 בינואר.
חוק חופשה שנתית, שחלק מהוראותיו מתייחסות ל"שנת עבודה", עבר שינוי דומה בשנת 2006, שממנה ואילך מתחילה שנת עבודה ב-1 בינואר, בעוד שעד אליה התחילה שנת עבודה ב-1 באפריל.
חברת ניסן
ניסאן
ניסאן מוטורס היא חברה יפנית ליצור כלי תחבורה. עד 1983 שווקו מכוניותיה גם תחת השם "דאטסון".
המשרדים הראשיים של ניסאן שוכנים ביוקוהמה. ניסאן הייתה בעבר יצרנית הרכב השנייה בגודלה ביפן, אחרי טויוטה, אך נעקפה בידי הונדה בשנות ה-80 של המאה ה-20. נכון לשנת 2007 היא הייתה במקום השלישי. בשנת 1999 רכשה רנו הצרפתית מניות שליטה בניסאן וקרלוס גוהן מונה כנשיאה, ושימש בתפקיד עד 2017.
ניסאן מוכרת גם כיצרנית מנועים איכותיים ומנועי ה-V6 מסדרת VG ו-VQ הופיעו ברשימת "10 המנועים הטובים" של המגזין Ward's AutoWorld במשך 12 שנה ברציפות.
בדירוג ה-Global 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2011, מוקמה ניסאן במקום ה-48.
היסטוריה.
חברת "קוואישינשה מוטורקאר וורקס" מטוקיו, שנוסדה ב-1911, בנתה שלוש שנים לאחר מכן את מכוניתה הראשונה שנקראה DAT, על שם ראשי התיבות של מייסדיה. בשנת 1925 שונה שם החברה ל-DAT. חברה זו התמזגה עם "ג'יטסויו ג'ידושה", יצרן רכב אחר מאוסקה, ובשנת 1931 יוצרה מכונית הדאטסון הראשונה. בשנת 1932 יוצרה דאטסון סוג 11. השם DATSON נוצר מהצירוף DAT ו-Son במשמעות "בן", אך משום של"סון" יש משמעות של "הפסד" ביפנית, שונה השם ל-DATSUN.
בשנת 1933 שם החברה הוסב ליפנית כ"ג'ידושה סייזו" והיא עברה ליוקוהמה. שנה לאחר מכן היא התמזגה עם יצרן רכב נוסף "ניהון-סאנגיו" שכונה בקיצור "ני-סאן". שם זה הפך לשמה הרשמי של החברה ב-1934. בדומה ליצרנים יפנים אחרים כאיסוזו והינו מוטורס, חברה ניסאן ליצרן רכב אירופאי כדי לקבל ידע בתכנון וייצור מתקדמים. ניסאן בחרה בחברת אוסטין האנגלית והחלה לבנות ביפן את דגמי "אוסטין 7" ו"דאטסון 1000" שהתבסס על אוסטין A50.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלה ניסאן להציג מכוניות מתכנון עצמאי. ב-1967 הוצג מנוע ה"L" בן 4 הצילינדרים, שהיה מתקדם לתקופתו ובעל גל זיזים עליון. מנוע זה הורכב במכונית הסדאן החדשה דאטסון 510 שהצליחה במידה נאה בשוק המקומי ובשוקי היצוא. ב-1970 הציגה ניסאן את דגם מכונית הספורט 240Z עם גרסת שישה צילינדרים של מנוע ה "L". עיצובה המוחצן ויכולותיה הגבוהות של ה-240Z העלו את ניסאן לרמת יצרן רכב עולמי גדול. ב-1966 התמזגה ניסאן עם "פרינס", יצרן יפני נוסף, וזכתה בדגמי מכוניות מפוארים וגדולים יותר כ"סקייליין" ו"גלוריה".
עם התפרצות משבר הנפט של שנות השבעים, הייתה ניסאן לאחד מיצרני הרכב הגדולים בעולם, שכן מכוניותיה היו ברובן חסכוניות ובעלות מנוע קטן. החברה התפרסה בעולם והקימה מפעלים באוסטרליה, מקסיקו, בריטניה ומספר מפעלים בארצות הברית. המפעל באוסטרליה נסגר בסוף שנות ה-80 בשל אי הצדקה כלכלית, אך מפעל אחר נפתח בפרטוריה, דרום אפריקה.