עם גיוסו לצה"ל בשנת 1970 התנדב לצנחנים והתקבל לסיירת החטיבתית. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, שבסיומו מונה למפקד צוות בסיירת צנחנים. לאחר מכן התנדב לקורס טיס, אך לא השלים אותו. לאחר השחרור מצה"ל נסע למזרח אפריקה על מנת לעבוד בהתנדבות בשמורות טבע ולצוד בעלי חיים למען גני חיות ברחבי העולם. בזמן שהותו באתיופיה חי עם השבט היהודי (ביתא ישראל), ולאחר שובו נפגש עם הראשון לציון, הרב עובדיה יוסף, וסייע לו בניסיונותיו לשכנע את הרב הראשי האשכנזי, שלמה גורן, לפסוק כי מדובר ביהודים ועליהם לעלות לישראל.
עם שובו מאתיופיה חזר לשירות קבע בחטיבת הצנחנים ושימש כסגן מפקד פלוגה תחת גיורא איילנד. במילואים שירת כמפקד יחידת סיור למתארי עומק אויב באיגוף אנכי, נטל חלק במבצעי הסיירת בסוריה במלחמת יום הכיפורים והשתתף במבצע כותונת ובמבצע דוידקה. בהמשך שירת במפקדת כוחות האוויר המיוחדים ולקח חלק במבצעי העלייה הגדולים של יהודי אתיופיה – מבצע משה ומבצע שלמה.
למד בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, החל מהתואר הראשון ועד קבלת תואר דוקטור. את התזה בתואר השני כתב על פרקים בביולוגיה של הדרבן Histrix indica במישור החוף, ואת הדוקטורט על דגמי תקשורת בדרבנים Histrix indica, שניהם בהנחייתו של הפרופסור היינריך מנדלסון.
בין השנים 1995–2015 חדל מלעסוק בתחום הזואולוגיה ופנה לשירות הציבורי, במסגרתו ניהל פרויקטים חינוכיים במשרד החינוך, וכיהן כראש לשכתה של שלומית עמיחי כמנכ"לית המשרד. בתקופה זו היה חבר ב"מטה מחר 98" בלשכת סמנכ"לית משרד החינוך שתפקידו היה ליישם את מסקנות ועדת הררי בתחום קידום החינוך למדעים וטכנולוגיה בישראל.
עוד ריכז את הוועדה לגיבוש עקרונות להקמת מרכזי מורים אזוריים ולהפעלתם, בשנת 1997. בהמשך היה חבר במטה מרכזי מורים אזוריים, שהפעיל את המרכזים וקבע את תקצובם ופעילותם.
בין השנים 2000 ל-2015 היה שותף בצוות הלאומי לקידום תלמידי הפריפריה המגזרית והגאוגרפית לסביבות עתירות טכנולוגיה. פעילותו התמקדה באיתור וליווי תלמידי חטיבות ביניים ותיכונים מהפריפריה לשירות בעתודה האקדמית, במסגרת תוכנית עתידים. סבר היה יועץ לוועדת ההיגוי לקידום החינוך למחוננים בישראל בשנת 2004, ושותף לניסוח הצעת חוק זכויות תלמידים מחוננים ומצטיינים, התשס"ו-2006, שעברה בקריאה טרומית כמרכיב בחוק חינוך מיוחד, התשמ"ח-1988.
בשנת 2003 השתתף בהקמתו של קמפוס מאר אליאס באעבלין, כשלוחה של אוניברסיטת אינדיאנאפוליס. הקמפוס פעל עד 2006 וסבר המשיך את פעילותו באוניברסיטת אינדיאנפוליס עד יולי 2020.
בשנת 2015 חזר לעסוק בזואולוגיה, טס לאוגנדה והחל בהקמת תחנת מחקר ביער הגשם סמוליקי ובחקר רצפת היער.
נוסף על פעילותו זו, סבר מרצה בתחומי התמחותו בפורומים שונים בישראל ומחוצה לה, וכן מדריך טיולים באפריקה.
מתגורר בתל אביב. נשוי ואב לשלושה ילדים.
פעילות אקדמית.
סבר עוסק בעיקר בתחום האקולוגיה ההתנהגותית ובקשר שבין התנהגות החיה לבין תנאי הסביבה. במסגרת מחקריו הגיע לשתי תגליות חדשות על אוכלוסיית הדורבנים – האחת שהיא מונוגמית, והשנייה שהיא מזדווגת בכל לילה לאורך כל חייה לא בהכרח לרבייה אלא לטובת הידוק וקיום הקשר הזוגי. גילויים אלה נחשבו חדשניים בחקר האבולוציה של המיניות, משום שהזדווגות שלא רק לצורכי רבייה אלא גם לקיום קשר, יוחסה עד אז רק לאדם, לקופי בּוֹנוֹבּוֹ ולחלק ממיני הדולפינים.
סבר יזם שני פרויקטים בינלאומיים: הראשון עוסק בהשבת האוקאפי לאוגנדה במסגרת "פרויקט שימור האוקאפי". האוקאפים נמצאים בסכנת הכחדה ומשום שהם חיים רק בקונגו הנחשבת לא יציבה ובה חסרה מודעות לשימור החיה, השבה של האוקאפי ליער הגשם סמוליקי שבאוגנדה תסייע לשימור המין כולו.
בפרויקט השני מתמקד סבר בניסוח קוד אתי לפעילות בחלל, על מנת לפתח את מה שהוא מגדיר "חברה מבוססת מוסר" בחלל. לדבריו, ההתיישבות בכדור הארץ ללא קוד אתי הביאה בראייה היסטורית לתוצאות הרסניות כגון: מלחמות, השמדות עמים, עבדות, פגיעה במערכת האקולוגית ועוד, ועל כן הוא מקדם אימוץ קוד אתי לפעילות ולהתיישבות עתידית בחלל, על פי המודל של לוחות הברית. את המודל הזה שואף סבר להביא בפני עצרת האו"ם על מנת לרתום את האנושות כולה לקידומו.
פעילות ציבורית.
בישראל.
בשנת 1998 הקים סבר את הארגון לזואותרפיה בישראל במטרה לקדם את תחום הטיפול באמצעות בעלי חיים. הארגון הצליח להציג את נושא הזואותרפיה לוועדה לבחינת מקצועות הרפואה המשלימה במשרד הבריאות והניע מהלך להקמת ועדה לאומית מקצועית במשרד החינוך, בה היה סבר חבר. כיום מכשירות עשר מכללות בישראל סטודנטים בתחום הזואותרפיה. העמותה נסגרה לאחר 17 שנות פעילות כאשר בוגרי המכללות בתחום הקימו עמותה נוספת שמובילה את הפעילות בתחום.
בנוסף, חבר בעמותת "בשער" המשמשת כקהילה אקדמית למען החברה בישראל, ומאגדת חברי סגל אקדמי על מנת לקדם ולהפיץ את תרומת האקדמיה לחברה בישראל.
בעולם.
סבר הוא ממקימי העמותה לשמירת קופי האדם באפריקה (The Last Great Ape organization) וחבר בה מאז 1998. העמותה עוסקת בעיקר באיתור צייד וסחר לא חוקיים בבעלי חיים ופעולות לטובת אכיפת החוק.
עוד משמש כיועץ מומחה לפרויקט Horizon 2020 של האיחוד האירופי שמטרתו קידום מוסדות חינוך והשכלה גבוהה במדינות בגבולו המזרחי של האיחוד.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
שירו (להקה)
יחסי הודו–קוריאה הדרומית
יחסי הודו–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין הודו לקוריאה הדרומית. ליחסים בן המדינות יש היסטוריה של 2000 שנה. כינונם הרשמיים של יחסים דיפלומטיים בין המדינות התרחשה בשנת 1973. מאז נחתמו כמה הסכמי סחר: הסכם לקידום סחר ושיתוף פעולה כלכלי וטכנולוגי בשנת 1974; הסכם על שיתוף פעולה במדע וטכנולוגיה בשנת 1976; האמנה בנושא הימנעות ממיסוי כפול בשנת 1985; והסכם קידום / הגנה השקעות דו צדדי בשנת 1996.
הסחר בין שתי המדינות גדל באופן מעריכי, מכ-530 מיליון דולר בשנת 1993, ל-10 מיליארד דולר במהלך 2007. זה עלה עוד יותר ל-17.6 מיליארד דולר בשנת 2013.
היחסים בין הודו לקוריאה הדרומית עשו צעדים גדולים בשנים האחרונות והפכו לרב ממדיים באמת, ודורבנו על ידי התכנסות משמעותית של אינטרסים, רצון טוב הדדי וחילופים ברמה גבוהה. דרום קוריאה היא כיום מקור ההשקעה החמישי בגודלו בהודו. חברות קוריאניות כמו LG וסמסונג הקימו מתקני ייצור ושירות בהודו, וכמה חברות בנייה קוריאניות זכו במענקים עבור חלק מתוכניות הבנייה התשתיות הרבות בהודו, כמו פרויקט פיתוח הכבישים הלאומי. הרכישה של טאטא מוטורס של כלי רכב מסחריים של דייהו בעלות של 102 מיליון דולר מדגישה את ההשקעות של הודו בקוריאה, המורכבות בעיקר מקבלנות משנה.
הקהילה ההודית בקוריאה נאמדת ב-8,000 איש, והם כוללים אנשי עסקים, אנשי IT, מדענים, עמיתי מחקר, סטודנטים ועובדים. ישנם כ-150 אנשי עסקים העוסקים בעיקר בטקסטיל. למעלה מאלף אנשי IT ומהנדסי תוכנה הגיעו לאחרונה לקוריאה לעבוד, כולל בקונגלומרטים גדולים כמו סמסונג ו-LG. ישנם בקוריאה כ-500 מדענים וחוקרים אחר פוסט-דוקטורט.
יחסים קדם-מודרניים.
העובדה שאנשים בתת-היבשת ההודית הכירו את מנהגיה ואמונותיה של קוריאה מתועדות היטב על פי רישומיו של הצליין הבודהיסטי הסיני, אי צ'ינג שהגיע להודו בשנת 673. אי-צ'ינג כותב כי ההודים ראו בקוריאנים "מתפללים לתרנגול". מושג זה על הקוריאנים התבסס באגדה על שושלת סילה.
בשנת 2001 חנכה משלחת קוריאנית, שכללה למעלה ממאה היסטוריונים ונציגי ממשלה, בעיר איודאהיה שבהודו אנדרטה לזכרה של הו וואנג-אוק, שמקובל להאמין שהיא נסיכה ממוצא הודי. בשנת 2016 הציעה משלחת קוריאנית לפתח את האנדרטה. ההצעה התקבלה על ידי שר אוטר פרדש, אכילש ידב.
אורח קוריאני מפורסם בהודו היה הייצ'ו, נזיר בודהיסט קוריאני מסילה, אחת משלוש הממלכות הקוריאניות של התקופה. בעצת מוריו ההודים בסין, הוא יצא להודו בשנת 723 לספירה כדי להכיר את השפה והתרבות של ארץ הבודהא. הוא כתב מסע נסיעות של מסעו בסינית, Wang ocheonchukguk jeon או "סיפור המסע לחמש הממלכות ההודיות". זמן רב חשבו שהעבודה אבדה. עם זאת, כתב יד הופיע בקרב כתבי היד של דונהואנג בראשית המאה ה-20.
סוחר עשיר מסולטנות מאבר, אבו עלי (פחאלי), נקשר קשר הדוק עם משפחת המלוכה של מאבר. לאחר שגורש איתם, עבר לשושלת יואן בסין, התחתן עם אישה קוריאנית וקיבל משרה מהקיסר המונגולי. אשתו הייתה נשואה לשעבר לסאנגה ואביה היה צ'אא אינג'יו בתקופת שלטונו של צ'ונגנייאול מגוריאו, ששלט בדונגגוק טונגגאם, גוריאוסה וז'ונג'אנג'י של ליו מנגיאן. סנגהה היה טיבטי.
יחסים מודרניים.
במהלך המשבר הפיננסי באסיה ב-1997, ביקשו עסקים בדרום קוריאה להגדיל את הגישה לשווקים הגלובליים, והחלו בסחר בהשקעות עם הודו. הוועדה המשותפת להודו-קוריאה הדרומית לשיתוף פעולה דו-צדדי הוקמה בפברואר 1996, בראשות שר החוץ והשר לענייני חוץ וסחר מהצד הקוריאני. עד כה התקיימו שש ישיבות של הוועדה המשותפת, כאשר האחרונה התקיימה בסיאול ביוני 2010. בריאיון לטיימס אוף אינדיה, נשיא קוריאה, נו טה-וו, השמיע את דעתו כי שיתוף פעולה בין המתכנתים ההודים לתעשיות ה-IT של קוריאה יביא לתוצאות מוצלחות. שתי המדינות הסכימו להעביר את המיקוד שלהן לעדכון מדיניות הוויזה בין המדינות, הרחבת הסחר והקמת הסכם סחר חופשי כדי לעודד השקעה נוספת בין המדינות.
נשיא הודו, ד"ר עבדול קאלאם, ערך ביקור ממלכתי בקוריאה בפברואר 2006, אשר הוביל להשקת כוח משימה משותף לסיום הסכם שותפות כלכלית דו צדדית (CEPA), שנחתם על ידי שר המסחר והתעשייה שרי אנאנד שרמה בסיאול ב-7 באוגוסט 2009.