קרייזלר טורבין קופה (באנגלית: Chrysler Turbine Coupe) היא מכונית קופה, אשר הורכב בה מנוע טורבינה מונע על ידי טורבינת גז, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קרייזלר אשר יוצרה בין אוקטובר 1963 - לאוקטובר 1964.
את מנועי הטורבינה ייצרה קרייזלר משנת 1962.
סך הכול יוצרו 55 יחידות.
מקמאפיה (סדרת טלוויזיה)
מקמאפיה (באנגלית: McMafia) היא סדרת טלוויזיה מסוגת הדרמה שנוצרה על ידי חוסיין אמיני וג'יימס ווטקינס שגם ביים. הסדרה נוצרה בהשראת הספר (2008) שנכתב על ידי העיתונאי מישה גלני.
הסדרה נעשתה על ידי BBC בשיתוף פעולה עם רשת AMC וחברת Cuba Pictures ושודר בערוץ BBC החל מ-1 בינואר 2018
תקציר עלילת הסדרה.
בסדרה מככב ג'יימס נורטון כאלכס גודמן, צעיר לונדוני, בן לאב רוסי שנמשך עמוק אל תוך עולם הפשע המאורגן. אלכס מנסה לחיות את חייו בניסיון להימלט מהצל של העבר הפלילי של אביו – שהיה בקשרים עם המאפיה הרוסית. הוא בונה את העסק הלגיטימי שלו יחד עם ארוסתו רבקה, אך כשהעבר של משפחתו חוזר לאיים עליהם, אלכס נאלץ לבחון מחדש את עולם הערכים שלו כדי להגן על אלה שהוא אוהב. מה שמתחיל כסיפור של הישרדות ונקמה הופך לסיפור אופייני של מאבקו של אדם נגד פיתיונות השחיתות בעולם המודרני ובתוך עצמו.
הפקה.
BBC הכריזה על תחילת העבודה על הסדרה באוקטובר 2015. באפריל 2016 לוהק ג'יימס נורטון לתפקיד הראשי ולבימוי הסדרה נשכר ג'יימס ווטקינס. לתפקיד הוריו של הגיבור לוהקו השחקנים הרוסיים אלכסיי סרבריאקוב ומריה שוקשינה, יחד עם דייוויד סטראתיירן לתפקיד קליימן, איש עסקים ישראלי, שהוכרז על ליהוקו בנובמבר 2016.
צילומי הסדרה נערכו בלונדון, קרואטיה, קטר, מומבאי, קהיר, בלגרד, בליז סיטי, איסטנבול, תל אביב ובאתרים כמו לנקסטר האוס, מוזיאון ויקטוריה ואלברט ובחצי האי ערב ומוסקבה.
תקציב כל פרק עומד על כמה מיליוני ליש"ט.
ביקורות.
הסדרה שודרה ב-1 בינואר 2018 וקיבלה ביקורות מעורבות. The Guardian תיאר את הסדרה כ"עשויה היטב" וציין את תחושת הציפייה שליוותה את ההפקה, גם באתר וואלה! שיבחו את איכות הסדרה.
מספר כלי תקשורת ציינו כי אם השמועות על ליהוק של ג'יימס נורטון לתפקיד ג'יימס בונד היו הכוונות, הרי שהסדרה הפיגה אותם. בביקורת של The Telegraph על הפרק השני אומנם צוין העשייה הנכונה של הפרק אך ביקרה את איכות משחקו של ג'יימס נורטון.
כנס ירושלים החמש עשרה
קרייזלר Turbine Car
תחנות צדי הדרך
תחנות צדי הדרך (ביפנית: Michi no eki 道の駅) אלו שטחי ממשל יפניים המיועדים למנוחה ולהתרעננות, הנמצאים לאורכי דרכים וכבישים ארציים ברחבי יפן.
בנוסף לייעודם הרשמי שנועד לספק מקומות מנוחה ורגיעה, בתחנות אלו מצויים גם מגוון חנויות במטרה לקדם תיירות ומסחר מקומיים. חנויות אלו יכולות למכור תוצרת מקומית, חטיפים, מזכרות וסחורות אחרות. כל תחנות צדי הדרך מאפשרות גישה לעוברי האורח במשך 24 שעות ביממה ומספקות חנייה, שירותים ציבוריים ומתקני שיתוף מידע.
נכון למאי 2016 קיימות 1093 תחנות צדי דרך ברחבי יפן: 117 באי הוקאידו, 150 בחבל טוהוקו, 167 בחבל קאנטו, 76 בחבל הוקוריקו שבאי הונשו, 125 בחבל צ'ובו, 138 בחבל קנסאי, 101 בחבל צ'וגוקו, 84 בחבל שיקוקו ו-135 באזורי קיושו ואוקינאווה.
תחנות שולי הדרך
תחנות צדי דרך
תחנות שולי דרך
האנה מורטקוביץ'-אולצ'קובה
האנה (חנה) מורטקוביץ'-אוֹלצָ'קובה (בפולנית: Hanna Mortkowicz-Olczakowa; ) הייתה משוררת וסופרת יהודיה-פולניה ניצולת השואה, מולי"ת, ותסריטאית. מחברת ספרים לילדים ולבני נוער.
קורות חיים.
נולדה בוורשה למשפחה יהודית, שהייתה מעורה בחוגי התרבות הפולנית. אביה יעקב מורטקוביץ', היה מוציא לאור ידוע בוורשה, ששם קץ לחייו בשנת 1931 בתקופת המשבר הכלכלי. אמה ינינה מורטקוביץ', הייתה סופרת, מתרגמת ומולי"ת.
הבית בו היא גדלה היה מוקד של פגישות עם סופרים, משוררים ואמנים.
האנה למדה בתיכון כללי בוורשה, ולאחר מכן פנתה ללימודי פולנית ואמנות באוניברסיטת ורשה. ב-1924 פרסמה את ספר השירים הראשון שלה. לאחר מכן פרסמה ספרים נוספים לצעירים ומבוגרים, חלקם מלווים באיורים מעשה ידיה.
לאחר התאבדותו של אביה, המשיכו האנה אמה בהפעלת הוצאת הספרים, שפעלה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.
בזמן השואה הסתתרו האנה ואמה בחלק הארי של ורשה, ולאחר מרד ורשה הם הובלו עם אלפים מתושבי העיר למחנה המעצר הסמוך לעיר.
עם תום המלחמה היא חידשה עם אמה את פעילות ההוצאה והחנות. בהמשך שימשה כסגנית איחוד הסופרים הפולני בקרקוב.
האנה כתבה שירים הקשורים לחוויית מלחמת העולם כפי שנחוותה על ידי מבוגרים וצעירים. כן כתבה ספרי ביוגרפיות. ספרה הידוע הוא הביוגרפיה שפרסמה על יאנוש קורצ'אק, ושתורגמה גם לאנגלית, ספרדית וגרמנית
. מורטקוביץ הכירה אישית את יאנוש קורצ'אק, שהוצאת הספרים של משפחתה פרסמה את כתביו לפני השואה.
היא כתבה את התסריט לסרט הפולני "Zagubione uczucia" (רגשות אבודים). הסרט נחשב כמבשר הנאו-ריאליזם של הקולנוע הפולני.
היא נפטרה ב-1968 ונקברה בבית הקברות בקרקוב.
הייתה נשואה לתדיאוש אולצ'ק. בתם, יואנה אולצ'אק-רוניקייר, גם היא סופרת וגם היא פרסמה ביוגרפיה על קורצ'אק שתורגמה גם לעברית ("קורצ'אק – ניסיון לביוגרפיה", זמורה-ביתן, 2013).
תחנת צד דרך
תחנת צד הדרך
תחנת שול הדרך
תחנת שול דרך
ינינה מורטקוביץ
ינינה (ז'נטה) מורטקוביץ הורביץ (בפולנית: Janina (Żaneta) Mortkowicz; 20 באוקטובר 1875 – 27 בדצמבר 1960) הייתה סופרת, מתרגמת ומולי"ת יהודיה-פולנית ניצולת השואה.
קורות חיים.
נולדה בוורשה למשפחה יהודית, בתם של גוסטב הורוביץ (1844-1882) וג'וליה לבית קליינמן (1845-1912). סבה מצד אביה היה הרב אלעזר הורוויץ, הרב הראשי של הקהילה האורתודוקסית בווינה. היא הייתה אחותם של מקסימיליאן הורביץ (1877-1937) אידאולוג קומוניסטי ושל קמילה קנצביץ' (1879-1952).
נישאה למוציא לאור היהודי-פולני יעקב מורטקוביץ, ועבדה איתו בניהול חנות ספרים בוורשה ובניהול הוצאת ספרים.
בשנת 1903 היא החלה את דרכה הספרותית בכתיבת הספר O wychowaniu estetycznem ("על חינוך אסתטי").
ב-1919 תרגמה את הספר "הנערים מרחוב פאל" מהונגרית לפולנית. ינינה מורטקוביץ גם תרגמה לפולנית את ספרה של סלמה לגרלף "מסע הפלאים של נילס הולגרסון" ואת חלק מספרי דוקטור דוליטל.
לאחר התאבדות בעלה, היא הובילה יחד עם בתה האנה מורטקוביץ'-אוֹלצָ'קובה את הוצאת הספרים שלו.
בתקופת השואה, היא ובתה הסתתרו בצד הארי של ורשה. לאחר המלחמה, היא פתחה את החברה שלה שוב והובילה אותה עד 1950.
יאנינה הורביץ נפטרה ב-27 בדצמבר 1960.
מקסימיליאן הורביץ
מקסימיליאן הנריק הורביץ (Maksymilian Horwitz; 6 בספטמבר או 27 באוגוסט 1877, ורשה, - 20 בספטמבר 1937, מוסקבה) - פעיל קומוניסטי יהודי-פולני ובינלאומי, ועיתונאי.
ביוגרפיה.
נולד לגוסטב הורביץ (1844–1882) ויוליה הורביץ לבית קליינמן (1845–1912). אביו היה בנו של הרב אלעזר הורוויץ – הרב הראשי של וינה. אחותו הייתה הסופרת, המתרגמת והמו"לית ינינה מורטקוביץ.
בשנת 1898 הוא סיים את הפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה גנט שבבלגיה וקיבל תואר דוקטור. באותו זמן היה פעיל בתנועת הפועלים בבלגיה. מ-1898 חזר לוורשה, היה פעיל במפלגה הסוציאליסטית הפולנית והיה ממנסחי המצע שלה. באוקטובר 1903 השתתף בכינוס יהודי מטעם המפלגה הסוציאליסטית בגרודנו ושם הוחלט על מאבק בציונות. בשנים 1905–1906 הוא נכלא בביתן העשירי של מצודת ורשה, גורש לסיביר ומשם נמלט לשווייץ. היה פעיל בארגונים ומפלגות שונות של השמאל הסוציאליסטי והקומוניסטי בפולין. בשנת 1905 נעצר ונכלא שוב ונמלט שוב מהכלא. בשנת 1922 היה לחבר הוועד הפועל של הקומינטרן. לאחר 1926 סולק מפעילות בקומינטרן בפולין ומאז שהה באופן קבוע בברית המועצות. שם היה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. לאחר הקונגרס השביעי של האינטרנציונל הקומוניסטי (1935) בשנים 1935–1937, הוא היה המזכיר הפוליטי של העיתון "Komunisticzeskij Internacjonał" וחבר ועדת הביקורת הבינלאומית של הקומינטרן.
ב -21 ביוני 1937 במוסקבה נעצר על ידי הנ.ק.ו.ד. כחלק מהטיהורים הגדולים ב-20 בספטמבר 1937, הורשע על ידי בית הדין המיוחד של ברית המועצות על בגידה של המולדת ובחברות בארגון טרור נגד המהפכה. הוא הוצא להורג ביריה עוד באותו יום. גופתו נשרפה בקרמטוריום בבית העלמין בדונסקי.
שמו טוהר על ידי הסובייט העליון של ברית המועצות בתאריך 29 באפריל 1955.
אשתו, סטפניה הורוביץ-וולקה (לבית הרינג, 1881-1937?), הייתה גם פעילה בתנועת הפועלים ונפלה גם קרבן לטיהורים הגדולים.
בנם, סטניסלב ביילסקי-ולצקי (Stanisław Bielski-Walecki), מהנדס טיס, מ-1926 בברית המועצות, שב לפולין ב-1947, והיה אלוף-משנה בצבא הפולני.
מקמאפיה
נגיפי dsRNA
סוריה בונלי
סוריה בונלי (בצרפתית: Surya Bonaly; נולדה ב-15 בדצמבר 1973) היא מחליקה אמנותית צרפתייה, שלוש פעמים ברציפות סגנית אלופת העולם (1993–1995), חמש פעמים ברציפות אלופת אירופה (1991–1995) ותשע פעמים ברציפות אלופת צרפת (1989–1997).
בונלי נודעה בביצוע סלטה לאחור, עם נחיתה על להב אחד. הסלטה לאחור היא אלמנט האסור לביצוע בתחרויות רשמיות של איגוד ההחלקה הבינלאומי. חרף זאת, היא ביצעה את הסלטה לאחור באולימפיאדת נאגנו (1998).
תחילת דרכה.