המסע הושלם בדרך כלל עמוק בחיק הטבע, הרחק מהציוויליזציה. לעיתים המסע התבצע קרוב למגורי אדם, אבל בתוך בור עמוק חפור באדמה. המקום לביצוע מסע החזון נבחר על ידי המשתתף או שנקבע עבורו. המשתתף גם קיבל הדרכה מהשמאן (המכונה "איש הרפואה", באנגלית Medicine man) בכל ההכנות וכמה יממות יימשך המסע. השמאן גם הדריך את המשתתף בכל ההיבטים של הטקס ושימש מקור לתמיכה רוחנית והנחיה.
לפני שמסע החזון התחיל היו המשתתפים עוברים טיהור באוהל הזעה (באנגלית sweat lodge), לעיתים במשך ימים רבים. ביום תחילת המסע הם היו מתחיל בצום עם זריחת החמה. במהלך המסע הם ויתרו על מזון ועל שינה. הם ויתרו על כל מה שנדרש על מנת לחיות בעולם הפיזי והסתמכו על תעצומות הנפש שיסעדו אותם במשך המסע.
המשתתפים עברו טיהור אחרון בטקס אוהל ההזעה ואז נלקחו למקום המיועד למסע. שם הם נשארו ללא מזון, מים או שינה במשך לילה עד ארבעה לילות. בכל תקופה זו ממקדים המשתתפים את לבם, מחשבותיהם, גופם ורוחם אל ההנחיה אחריה הם משחרים. הם חייבים להתגבר על צורכיהם ותשוקותיהם הגשמיות ולהתייצב מול טבעם האנושי על מנת לקבל את החזון במלואו.
לאחר השלמת המסע הם מובאים חזרה לאוהל ההזעה. שם מספרים המשתתפים לשמאן על החוויה שעברו והוא נותן תמיכה רוחנית ועזרה בפענוח והבנת החזון.
החזון אותו חוו נותן למשתתף הנחיה למשך יתרת חייהם. יש משתתפים הנקראים לבצע מסעי חזון רבים במהלך חייהם.
ג'יימס פליט
ג'יימס אדוארד פליט (באנגלית: James Edward Fleet; נולד ב-11 במרץ 1954) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר מתפקידו כטום השלומיאל בעל כוונות הטובות בקומדיה הרומנטית "ארבע חתונות ולוויה אחת" ומתפקידו כהוגו הורטון הטיפש בסדרה הקומית של ה-BBC "הכומר מדיבלי".
ביוגרפיה.
פליט נולד בבילסטון שבסטפורדשייר לאם סקוטית ולאב אנגלי. הוא חי בבילסטון עד גיל 10 שאז נפטר אביו, והוא עבר עם אמו לגור באברדינשייר. הוא למד הנדסה באוניברסיטה באברדין והצטרף לחוג הדרמה באוניברסיטה. אחר כך למד משחק ב"אקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה" בגלאזגו. פליט נשוי לשחקנית ג'יין בוקר ולהם בן אחד, המיש. המשפחה חיה בכפר סיבפורד גאוור .
תיאטרון.
התחלת הקריירה של פליט הייתה עם הלהקה השייקספירית המלכותית, אתם הופיע בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים. מאז הופיע בין השאר במחזות "Habeas Corpus" וב-" In the Club", כמו גם במחזה "החגיגה" (Festen) וב"מרי סטיוארט ובהצגות נוספות בווסט אנד.
ב-2003 גילם את קוליגין במחזה "שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב לצידה של קריסטין סקוט-תומאס בתפקיד מאשה. ב-2009 שיחק בתפקיד סר אנדרו אגויצ'יק בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית ל-הלילה ה-12. ב-2011 השתתף במחזה "The Heretic" מאת ריצ'רד בין בבימויו של ג'רמי הרין בתיאטרון רויאל קורט שבלונדון. החל מנובמבר 2011 הופיע בהפקה של "The Ladykillers" בתפקיד מייג'ור קורטני בתיאטרון גילגוד.
רדיו.
בין שנת 2000 ל-2006 השתתף פליט בתפקיד קפטן ברימשו בסיטקום הרדיופוני "Revolting People" של רדיו 4 של ה-BBC. סיפור העלילה מתרחש בתקופה שלפני מלחמת העצמאות של ארצות הברית. עוד הופיע בסדרה הקומית "Chambers" שהועברה מאוחר יותר לטלוויזיה. ב-2005 כיכב בתפקיד דנקן סטונברידג' בסיטקום "The Party Line". עוד הופיע בתפקיד הקפטן בסדרה "The Spaceship" של BBC Radio 7. בסדרה "The Castle" גילם את סר ג'ון וודסטוק וכן שיחק בתפקיד המפקח לסטרייד בסדרה "The Rivals".
טלוויזיה.
בין השנים 1999 ו-2001 דיבב פליט את ה"כלב" בתוכנית הטלוויזיה לילדים "Dog and Duck". תפקידו הידוע ביותר הוא כהוגו בסדרה הקומית "הכומר מדיבלי" ששודר בין 1994 ל-2007, והוא הופיע בכל 24 הפרקים של הסדרה. ב-2005 שיחק בתפקיד הראשי בפרק בסדרת המתח "רציחות במידסומר" של ITV. ב-2007 הופיע בתפקיד אורח בסיטקום "Legit". בהפקה מ-2008 של ה-BBC "דוריט הקטנה" עיבוד לרומן מאת צ'ארלס דיקנס שיחק בתפקיד פרדריק דוריט. עוד השתתף פליט בשעשועון הטלוויזיה "School's Out". ב-2009 השתתף בהופעת קמע בסדרה "סקינס".
ב-1983 שיחק פליט בפרק בסדרה "Grange Hill" כמורה בבית הספר. ב-2010 הופיע באופרת הסבון "Coronation Street". הוא גילם דמות בשם רובי סלואן, אסיר משוחרר, שעוזר לאסיר אחר טוני גורדון לתכנן נקמה. בסופו של דבר גורדון יורה בסלואן במהלך מצור במפעל. בפברואר 2011 הופיע פליט בתפקיד ג'ורג' האב, אביו של האדם-זאב ג'ורג' סנדס, ב"כמעט אנושיים".
בדצמבר 2013 במסגרת שידורי חג המולד של ה-BBC, שודרה מיני-סדרה "תעלומה באחוזת פמברלי" עיבוד לספרה של פ.ד. ג'יימס העושה שימוש בדמויות של הרומן "גאווה ודעה קדומה" מאת ג'יין אוסטן. פליט גילם בסדרה את דמותו של מר בנט. בספטמבר 2014 שיחק פליט בתפקיד ריצ'רד, החבר לשעבר של רוזי גוליבר, בסדרה הקומית "Bad Education".
קולנוע.
פליט הופיע בסרטי קולנוע רבים. בעיבוד הקולנועי מ-2004 ל"פנטום האופרה" גילם את מר לפבר. בסרט "על תבונה ורגישות" שיחק בתפקיד ג'ון דשווד, וב-2003 גילם את לייטון סטרצ'י בסרט "Al sur de Granada". ב-2014 הופיע בתפקיד ג'ון קונסטבל בסרטו של מייק לי "מר טרנר".
דינה בן-יהודה
דינה בן יהודה (נולדה ב-4 ביוני 1953) היא רופאה ישראלית מומחית להמטולוגיה. מכהנת כפרופסור בקתדרה על שם נורמן גרין להמטולוגיה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ומנהלת המערך ההמטולוגי במרכז רפואי הדסה בירושלים. מכהנת כדיקן הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית החל משנת הלימודים תשע"ח. קיבלה את צל"ש הרמטכ"ל על פועלה במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה.
בן יהודה נולדה וגדלה בחיפה, בתם של יחיאל ומרי זלץ. ב-1971 סיימה את לימודי התיכון בבית הספר הריאלי. בצה"ל שירתה כקצינת ח"ן בחטיבה 14 של חיל השריון. במלחמת יום הכיפורים הטיל עליה מפקד החטיבה, אמנון רשף, את הטיפול באיתור ובמעקב אחר הפצועים, ההרוגים והנעדרים של החטיבה. היא ריכזה את המידע הקשור לנפגעים ולמשפחותיהם במהלך המלחמה ואחריה, ופעולותיה היוו את התשתית להקמת מערך הנפגעים של צה"ל. על פועלה קיבלה את צל"ש הרמטכ"ל ב-1976.
לאחר שחרורה למדה רפואה בבית הספר לרפואה שבאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. את ההחלטה להיות רופאה קיבלה כבר כילדה לאחר שאחיה הבכור נפטר ממחלת הסרטן. היא התכוונה להתמחות בכירורגיה אך שוכנעה על ידי פרופסור אליעזר רחמילביץ להתנסות במחלקה להמטולוגיה במרכז רפואי הדסה ובעקבות כך החליטה להישאר במחלקה. בשנים 1981–1985 התמחתה ברפואה פנימית ובהמטולוגיה במרכז רפואי הדסה. השלימה את עבודת המחקר שלה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק. בשובה לישראל הקימה מעבדת מחקר לפיתוח בדיקות מולקולריות לאבחון מחלות המטולוגיות ממאירות.
ב-1997 מונתה לפרופסור באוניברסיטה העברית. באפריל 2002 מונתה למנהלת המחלקה להמטולוגיה במרכז הרפואי הדסה וב-2006 מונתה לראש המערך ההמטולוגי בהדסה, הכולל את מחלקת המטולוגיה בבית החולים הדסה הר הצופים, מחלקת המטולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם, השתלות מח עצם, בנק הדם ונוירו-אונקולוגיה. היא עוסקת במחקרים בנושא טיפול בתאים ממאירים באמצעות ננו-חלקיקים של חלבון מעכב תמותה. בשנת 2017 מונתה לדיקן הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.
כיהנה כיו"ר הוועדה הציבורית המייעצת לקידום תרומת איברים מן המת בישראל והיא חברת ועדת סל התרופות. היא יושבת ראש האיגוד להמטולוגיה ועירויי דם, הייתה ממקימי הקבוצה הישראלית למיאלומה ושימשה יו"ר הקבוצה.
בן יהודה נשואה לפרופסור אריה בן יהודה, מנהל האגף לרפואה פנימית בהדסה, ובעברו מנהל מחלקה פנימית ג' ויחידת הגריאטריה בבית החולים הדסה עין כרם, וכן אם לשלוש בנות. בתה אור היא האישה הראשונה שפיקדה על פלוגה בקורס קציני יבשה, ולימים האישה הראשונה שפיקדה על גדוד חי"ר בחיל הגנת הגבולות, נפצעה בעת היתקלות עם מחבלים על גבול מצרים במהלך שירותה בגדוד קרקל וזכתה בצל"ש אלוף ממפקד פיקוד הדרום.
נעמי אביב
נעמי אביב מילוא (2 ביולי 1955 - 26 בנובמבר 2013) הייתה אוצרת עצמאית בולטת ומשפיעה בשדה האמנות הישראלית, זוכת פרס האוצרות לשנת 2011 מטעם משרד התרבות. לפני תחילת פעילותה האוצרותית, הייתה עיתונאית ומבקרת אמנות ותרבות. אביב פרסמה כתבות וערכה מדורי תרבות, בעיתונים, במוספים, במקומונים ובמגזינים הבולטים בארץ.
ביוגרפיה.
נעמי אביב נולדה כנעמי אברג'יל בכפר נופך ב-2 ביולי 1955. היא הייתה בת הזקונים להוריה, משה ואליס אברג'יל, שעלו ממרוקו לישראל בשנת 1951. תחילה הגיעו הוריה לטבריה, ולאחר מכן התיישבה המשפחה בכפר נופך. האב עבד כסנדלר במפעל לנעליים. האם הייתה עקרת בית שגידלה את ארבעת ילדיהם, ולימים גם טיפלה בנכדיה וגידלה אותם.
אביב למדה בבית הספר היסודי של רינתיה וילדותה עברה עליה בסביבה כפרית. לימים עברה המשפחה לפתח תקווה ואביב למדה בתיכון שיין שבנווה עוז.
לימודיה האקדמיים של נעמי אביב נמשכו 10 שנים באוניברסיטת תל אביב בחוגים ללימודים קלאסיים, פילוסופיה, וקולנוע וטלוויזיה, אך היא לא השלימה את חובותיה לסיום לימודי התואר הראשון.
בשנים הראשונות שלאחר שחרורה מצה"ל עבדה אביב כדיילת תעופה בחברת אל-על. בין השנים 1982–1983 החלה את דרכה בעולם השיווק והפרסום כקופירייטרית במשרדי הפרסום "פוגל" ו"או. קיי", ופרסמה סדרת מאמרים על פרסום ב"רחוב ראשי". בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-20, החלה את דרכה כעיתונאית תרבות, כעורכת וכמבקרת אמנות בעיתונים יומיים ובמוספי תרבות במקומונים, ולבסוף כעורכת הראשית של "ליידי גלובס".