פינקודונטיים (שם מדעי: Phenacodontidae) היא משפחה פרהיסטורית של יונקים מוקדמים וקטנים דמויי-פרסתנים, שנחשבים לשייכים לסדרת הקונדילרסים, אם כי יש הסוברים שאולי היא שייכת לסדרות אחרות כמו מפריטי פרסה או מכפילי פרסה. משפחה זו התקיימה רק בפלאוגן שלפני 61 עד 48 מיליון שנה, והיא אחת מראשוני משפחות השליינים שהופיעו לאחר הכחדת הקרטיקון. המשפחה הוגדרה ב-1881 בידי החוקר האמריקאי אדוארד דרינקר קופ.
המינים במשפחה התפתחו בצורות שונות, מגודל של חתול כמו הסוגים "Tetraclaenodon" ו-"Ectocion" עד לגודל של כבשה כמו הפינקודוס. הגולגולת שלהם הייתה ארוכה יחסית ובעלת מוח קטן. מבנה שיניהם היה שונה משל רוב היונקים והיה בעל טוחנות רחבות שהכילו "רכסים" מוגדלים שאולי סייעו בלעיסה של מזון קשה יחסית. חלקם היו בעלי חדק קצר. הם היו קטנים ונמוכים ובעלי זנב ארוך כמו של חיות שוכני עצים. הרגליים שלהם היו דקות ובקצותיהם היו 5 אצבעות.
ראשוני המינים מהמשפחה הופיעו באמריקה הצפונית של תקופת הפלאוקן אך הסוג "Tetraclaenodon" שגודלו היה כשל שועל. לאורך האאוקן המינים הפכו לגדולים יותר, אך באמצע האאוקן הם נעלמו מרשימת המאובנים. הם לא היו נפוצים גם לפני היכחדותם, למעט המניסקותריום שנמצאו ממנו הרבה מאובנים באמריקה הצפונית.
חואן חוסה אראולה
חוּאָן חוֹסֶה אָרֵאוֹלָה סוּנִיגָה (בספרדית: Juan José Arreola Zúñiga) היה סופר ואיש אקדמיה מקסיקני, שנולד בעיר ספוטלן אל גרנדה הקרויה כיום סיודד גוסמן בשנת 1918 ונפטר בעיר גוודלחרה (מקסיקו), בירת מדינת חליסקו, בשנת 2001. הוא כתב בעיקר סיפורים קצרים ופרסם רק רומן אחד, "היריד" (1963). אָרֵאוֹלָה נתפס בספרות מקסיקו כאחד מחשובי היוצרים במאה העשרים ורואים בו את לאחד הסופרים הלטינו-אמריקנים הראשונים שנטשו את התיאור הריאליסטי של המציאות לטובת הכתיבה הניסיונית. יצירתו עתירת הדמיון משלבת יסודות אקזיסטנציאליסטיים ואבסורדיים, והיא הכשירה בספרות אמריקה הלטינית את הקרקע לכותבים מבית מדרשו של הריאליזם המאגי. התרגום העברי של סיפורו "הפגישה" ראה אור בעיתון הארץ בעשרה בינואר 2014.
הרי טינדל
הרי טינדל (באנגלית: Tyndall Mountains) הם קבוצת הרים במרכז חצי האי אירוסמית', בחוף לובה, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
ההרים מצויים בסמוך מדרום לקרחון אבסיוק.
בצידם המערבי של ההרים מצויה פסגת פריור, במרכז ההרים מצוי קרקס קרחוני המכונה "קרקס הענקים" (Giants Cirque), אשר נשפך לכיוון דרום מערב לתוך קרחון ואלו, ולגדתו של קרחון ואלו מצויה פסגת ריצ'רדסון.
ההרים מתנשאים לגובה של 2,300 מטרים מעל פני הים (בפסגות גרבייר).
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההרים.
ההרים התגלו בעת שצולמה מן האוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1956–1957.
הרי טינדל מופו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר, בין השנים 1948–1959.
מקור השם.
שמם של ההרים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה
ההרים נקראים על שמו של ג'ון טינדל (John Tyndall), גאולוג וחוקר קרחונים אירי.
שם זה ניתן בדומה לשמות אחרים באזור ההרים, לציון משלחת הגאולוגים של הסקר האנטארקטי הבריטי שנערך באזור.
ג'יימס פאולדינג
ג'יימס קירק פאולדינג (באנגלית: James Kirke Paulding; 22 באוגוסט 1778 - 6 באפריל 1860) היה סופר אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצי של ארצות הברית בין השנים 1838–1841.
ביוגרפיה.
ג'יימס קירק פאולדינג נולד ב-22 באוגוסט 1778 בעיירה פלזנט ואלי שבמדינת ניו יורק. את רוב השכלתו הוא רכש בלמידה עצמית.
קריירה ספרותית.
פאולדינג היה חבר קרוב של וושינגטון אירווינג. יחדיו הם הובילו מיזם ספרותי. כפי שהוא תיאר, "יום אחד, כשהיינו במצב רוח עליז, עלה במוחנו הרעיון לכתב עת תקופתי קטן רק לשם השעשוע שלנו, להפצה בעיירה, משום שאף אחד מאתנו לא חשב על תפוצה מעבר לכך". התוצאה הייתה כתב העת הסאטירי "סלמגנדי" (Salmagundi), שיצא לאור במשך תקופה קצרה ובו הופיע לראשונה השם "גות'אם" (Gotham) כאחד מכינוייה של העיר ניו יורק.
יחד עם אירווינג היה פאולדינג קשור ל"קבוצת ניקרבוקר" (Knickerbocker Group), קבוצה שבה היו חברים הסופרים והמשוררים ויליאם קאלן בריינט, ג'וליאן ורפלאנק, פיץ-גרין האלק, ג'וזף רודמן דרייק, רוברט צ'ארלס סנדס ונתניאל פרקר ויליס.
כתביו הנוספים של פאולדינג כללו את "ההיסטוריה המשעשעת של ג'ון בול ואחיו ג'ונתן" (סאטירה משנת 1812), "הקמין של ההולנדי" (רומן שזכה לפופולריות משנת 1831), וכמה ספרי שירה. בעשור לפני שאירווניג וג'יימס פנימור קופר נחלו הצלחה, התנסה פאולדינג בכל סוגה במאמץ ליצור ספרות אמריקאית חדשה. לאחר מכן, תרומותיו היוצאות מן הכלל היו בכתיבת רומנים והצגות קומדיות. הרומן Koningsmarke, שהחל כפרודיה על הרומנים ההיסטוריים של וולטר סקוט, שבה את דמיונו באופן בלתי צפוי והיה לרומן כתוב היטב, שתיאור דמותה של האישה השחורה בלט בו באופן שהקדים את תיאוריו של ויליאם פוקנר וכן הוא התאפיין בתיאור אוהד, אך לא רומנטי של האינדיאנים. המחזה "האריה של המערב" (Lion of the West) משנת 1831 נבחר לתחרות מחזות בה שימש ויליאם קאלן בריינט כאחד השופטים והציג קריקטורה של דייווי קרוקט. היה זה המחזה האמריקאי שהוצג במספר הפעמים הרבות ביותר לפני אוהל הדוד תום וכן הוצג בגרסה שונה שזכתה להצלחה בלונדון. ספרו של פאולדינג, "מבט על העבדות בארצות הברית" (View of Slavery in the United States) משנת 1836 היה כתב הגנה מקיף הן על עבדות השחורים והן על הטענה שאמריקה הייתה מעוז החירות אל מול מתקופותיהם של מתנגדי העבדות והביקורת שנמתחה מצד גורמים באירופה.
סיפורו של פאולדינג, "הפוליטיקאי" (The Politician) כולל אמרה שלעיתים מיוחסת למנהיג הפועלים סמואל גומפרס: "גמול לידידים שלך והענש את האויבים שלך". הסיפור הופיע באסופה "סיפורים על אישה טובה מפי ג'נטלמן מפוקפק". אותו רעיון בסיסי (הגדרת הצדק כהטבה עם הידידים ופגיעה באויבים) מופיע גם בחיבור המדינה של אפלטון, שלאחר מכן נדחה כרעיון פסול.
קריירה פוליטית.
בין התפקידים הממשלתיים שבהם שימש פאולדינג היה מזכיר מנהלת הצי של ארצות הברית בין השנים 1815–1823 ונציג הצי בניו יורק בין השנים 1824–1838. ביוני 1838 מינה אותו הנשיא מרטין ואן ביורן כמזכיר הצי של ארצות הברית. בתפקיד זה הוא שמר על גישה שמרנית וכמשקל נגד לידע הרחב שלו בנושאים ימיים עמד חוסר ההתלהבות שלו לקבלת טכנולוגיות חדשות. הוא התנגד להכנסתן לשירות של אוניות משוטה בהכריזו שהוא "לעולם לא ייתן ידו לגוויעתן של הספינות הישנות שלנו ולהפיכת הצי שלנו לצי של מפלצות ים". על כל פנים, תקופת כהונתו כמזכיר הצי עמדה בסימן של התקדמות בהנדסת הקיטור, מאמצי חקר רחבים, הרחבת הצי ושכלולו.
עם תחילת נשיאותו של ויליאם הנרי הריסון סיים פאולדינג את תפקידו כמזכיר הצי, שב לעיסוקו הספרותי ועסק גם בחקלאות.
ג'יימס פאולדינג נפטר ב-6 באפריל 1860 בהייד פארק, ניו יורק הוא נטמן בבית הקברות גרין ווד שבברוקלין. צי ארצות הברית הנציח את שמו במשחתת שהייתה בשירות בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. שמו גם הונצח באחת מאוניות ליברטי.
הרי טינדל (פירושונים)
פיל מק'גרו
פיליפ קלווין מק'גרו (באנגלית: Phillip Calvin McGraw; נולד ב-1 בספטמבר 1950), ידוע גם בתור ד"ר פיל, הוא אישיות טלוויזיה וסופר אמריקני, ומגיש תוכנית הטלוויזיה האמריקנית הפופולרית "ד"ר פיל". מק'גרו הוא בעל תואר דוקטור בפסיכולוגיה קלינית, אך החליט ב-2006 להפסיק לחדש את רישיונו בתחום. מק'גרו זכה לראשונה בתחילה לפרסום רב בעקבות הופעותיו בתוכנית האירוח "אופרה וינפרי" בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.
ביוגרפיה.
בשנת 1996 שכרה אופרה וינפרי את שירותיו של מק'גרו על מנת שיסייע לה להתכונן למשפט שהתנהל נגדה מצד יצרנית בשר באמרילו שבטקסס. וינפרי התרשמה ממק'גרו ואף ייחסה לו את זכייתה במשפט שהסתיים ב-1998.
מק'גרו זכה לפרסום רב בשנת 1998 כאשר החל להופיע מדי שבוע בתוכנית האירוח של אופרה ווינפרי כ"מומחה לזוגיות ואסטרטגיות חיים". אופרה ווינפרי סייעה בהמשך למק'גרו להשיק תוכנית יומית משלו שהופקה על ידי חברת ההפקות של אופרה וינפרי, אשר עלתה לראשונה לשידור בספטמבר 2002, בה הוא מתמודד עם נושא אחר בכל תוכנית, ומציע בכל פעם עצות לצרות של אורחיו.
באוקטובר 2003 השיק מק'גרו את קרן ד"ר פיל , אשר מוקדשת למאבק בהשמנת יתר בקרב ילדים.
מק'גרו הוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת MSU טקסס, תואר שני בפסיכולוגיה ניסיונית, ותואר שלישי בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת צפון טקסס.
מק'גרו הוא מחברם של שישה ספרי עזרה עצמית, שעוסקים בנושאים שונים כמו ירידה במשקל ומערכות יחסים, אשר כיכבו ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. ספריו יצאו לאור ב-37 שפות.
בעונה ה-35 של התוכנית רחוב סומסום התווספה הדמות "Dr. Feel" אשר מבוססת על מק'גרו.
שוקולד (ליצן)
שוקולד, שוקולא או מסייה שוקולא (בצרפתית: Monsieur Chocolat או Chocolat, היה שם הבמה של רפאל, שנודע בשנותיו האחרונות כרפאל פדייה (Rafael Padilla), (נולד בסביבות 1868, קובה - ונפטר ב-4 בנובמבר 1917 בורדו, צרפת) שוקולד היה ליצן שכיכב בקרקס ובמועדוני הלילה של פריז בימי הבל אפוק.
פדייה היה אפרו-קובני, שהפך לאחד מאמני הבמה השחורים הראשונים בצרפת. הוא היה הליצן הראשון ששיחק תפקידים חשובים במופעי פנטומימה של הקרקס הצרפתי ויחד עם ג'ורג' פוטיט הבריטי, יצר צמד קומי שהפך ללהיט חם בתקופתו.
שוקולד הופיע בכמה סרטים של האחים לומייר, ונמנה עם השחורים הראשונים שכיכבו בפרסומות.