בדיקות הראו שריכוז האיזוטופ הבקיע אורניום-235 במכרות באוקלו נמוך מהרמה העולמית, שהיא בערך 0.72%, והדבר מצביע על הדלדלות בכמות החומר הבקיע. ההבדל נובע, קרוב לוודאי, עקב תהליך ביקוע גרעיני מואץ של אורניום-235 בעקבות הצתה של תגובת שרשרת גרעינית, כלומר פעולה של כור גרעיני טבעי. נראה שמים שמשו בתור חומר מאט שתפקידו להאט את מהירותם של הנייטרונים הנפלטים בתהליך הביקוע ולאפשר את קיומה של תגובת שרשרת יציבה.
משערים שהכורים פעלו בתקופת הפרוטרוזואיקון התחתון. בתקופה זו ריכוזו של אורניום-235 היה גבוה מאשר כיום, משום שזמן מחצית החיים שלו קצר יחסית לאורניום-238, המרכיב העיקרי במרבצי אורניום טבעיים. ככל שריכוז החומר הבקיע גבוה יותר כך דרושה מסה קריטית נמוכה יותר לצורך תחילתה של תגובת השרשרת. הריכוז של אורניום-235 לפני כ-2 מיליארד שנה, בעת פעולת הכורים, עמד על כ-3%. הכורים הטבעיים פסקו לפעול לפני כ-1.5 מיליארד שנה, כאשר ריכוז האיזוטופ הבקיע פחת. כיום, נוהגים להעשיר אורניום על מנת להקטין את המסה הקריטית הדרושה לתחילתה של תגובת שרשרת בכור גרעיני. לצורך שימוש באורניום בכורי מים קלים מספיקה רמת העשרה של כ-5%-3%, כלומר רמת חומר בקיע דומה לזו שהייתה בכור הטבעי באוקלו. בפצצה גרעינית מגיעים גם לרמת העשרה של כ-90%.
ביצי פסחא
גן החיות של וינה
סיכון אשראי
סיכון אשראי הוא סיכון של הפסד כתוצאה מכך שלווה לא יפרע חוב מסוג כלשהו, כולו או חלקו. לעניין זה אין זה משנה אם הלווה אינו פורע את הקרן או את הריבית על החוב, או את שתיהן. מלווים מנסים להעריך את הסיכון הכרוך בכל חוב, לפי נתוני הלווה והשוק. הערכת הסיכון מאפשרת להם לקבל החלטות שונות, כמו האם לאשר חוב מסוים או לסרב לו, וכן את שאר התנאים המגדירים אותו.
הערכת סיכון אשראי.
מלווים רבים משתמשים במודלים של סיכוני אשראי כדי לדרג לקוחות קיימים ולקוחות פוטנציאליים בהתאם לסיכון, ואז להפעיל עליהם אסטרטגיות מתאימות. בשל חשיבות הנושא,
נעשה שימוש במשאבים ניכרים ובתוכניות מתוחכמות כדי לנתח ולנהל את הסיכון. בחברות לא מעטות ישנן מחלקות לסיכוני אשראי שתפקידן להעריך את האיתנות הפיננסית של הלקוחות שלהן, ולקבוע האם להעניק להם אשראי. ישנן גם חברות שעיסוקן לספק מידע בתחום זה או להעריך סיכוני אשראי עבור הלווים.
הערכת סיכון האשראי של יחידים מבוססת על הכנסותיהם, נכסיהם, חובותיהם הקיימים, וכן נתוני פירעון הלוואות בעבר.
הערכת סיכון האשראי של תאגידים מתבססת, בנוסף לכל אלה, גם על הסיכונים בשוק שבו פועל התאגיד; וכן על סיכוני האשראי שאליו חשוף התאגיד בתורו. לדוגמה, חברה שאינה דורשת תשלום מיידי על מוצרים ושירותים שהיא מספקת, אלא מאפשרת לו אשראי (לדוגמה, שוטף+30), צוברת סיכון בתקופה שבין האספקה לתשלום.
על פי הוראות המפקח על הבנקים (בהתאם לתקנות בזל 2) מחויבים הבנקים לפתח מערכות פנימיות לדירוג אשראי.
דירוג אג"ח המתבצע על ידי חברות דירוג כסטנדרד אנד פורס, מודי'ס ופיץ', ובישראל על ידי "מעלות" ו"מידרוג", הוא אחד הכלים להערכת סיכון האשראי בחברות ציבוריות.
הלוואות בסיכון אשראי גבוה.
כאשר סיכון האשראי גבוה, יכול המלווה להחליט שאינו מעוניין להעניק את ההלוואה למבקש. עם זאת במקרים רבים ההלוואה תאושר, אבל בתנאים מיוחדים שהופכים אותה למשתלמת למלווה למרות הסיכון הגבוה. בין התנאים האלה:
עליה בסיכון האשראי של הלוואות.
הלוואות רבות ניתנות בריבית אשר משתנה במהלך חיי ההלוואה בהתאם לביטחונות שניתנו.
ככל שהביטחונות גבוהים יותר סיכון האשראי נמוך יותר ולכן הריבית תהיה נמוכה יותר ולהפך, אם ישנה הרעה בביטחונות הלווה עליו יהיה לשלם ריבית גבוה יותר.
כאשר הלווה נכנס לקשיים ואינו עומד בתשלומי ההלוואה סיכון האשראי גדל בצורה משמעותית ולרוב תחול על הלווה ריבית הפרה.
סיכון אשראי במכירת מוצרים.
במסחר בין תאגידים, נפוץ המצב שבו התשלום עבור הסחורה הנמכרת אינו מבוצע בזמן אספקת הסחורה, אלא מאוחר יותר (לדוגמה: שוטף+30, כלומר עד 30 יום לאחר המכירה). במצב כזה, הספק למעשה נותן הלוואה (אשראי) ללקוח. בהלוואה זו, כמו בכל הלוואה אחרת, כרוך סיכון אשראי.
כדי להקטין את סיכון אשראי זה, יכול הספק להקשיח תנאי התשלום (לדוגמה, שוטף+15), עד כדי דרישה לתשלום מיידי ובמזומן. אפשרות אחרת היא הגבלת כמות המוצרים המסופקים ללקוח. אסטרטגיות כאלה יקטינו, אולי, את היקפי המכירות, אבל גם את החשיפה לסיכוני אשראי, ובכך את האפשרות שהתשלומים לא ייפרעו. כאשר כח המיקוח של הספק מול הלקוח נמוך, לדוגמה כאשר הספק הוא חברה קטנה או חברה עם לקוחות מעטים, האפשרות של הספק לשלוט בסיכון האשראי מוגבלת. חברות כאלה פגיעות מאוד לפיגור בתשלומי לקוחות ופשיטות רגל שלהם.
סיכוני אשראי של יחידים.
גם אנשים פרטיים יכולים להיות חשופים לסיכוני אשראי:
נגזרות אשראי.
פיתוח עדכני שמגן על המלווה ועל מחזיקי איגרות חוב מסכנה של כשל פרעון של הלווה הן נגזרות אשראי, בדרך כלל בצורה של החלפת אשראי במקרה אירוע של כשל פרעון (CDS - credit default swap). החוזה הפיננסי הזה מאפשר לחברה לקנות הגנה נגד פשיטת רגל מגוף שלישי, מוכר הביטחון. זה האחרון מקבל עמלה תקופתית (credit spread), כפיצוי על הסיכון שהוא לקח על עצמו, בהסכימו לקנות את החוב אם יתרחש כשל כאמור.
שירותי גבייה.
השימוש בשירותי גבייה איננו כלי אמיתי לניהול סיכוני אשראי אלא מהווה אמצעי קיצוני (בדומה לניכיון שיקים) בו המלווה מצפה לקבל סכום קטן יותר מהמוסכם, לאחר ניכוי העמלה שיקבל הגובה.
מעורבות המדינה בסיכוני אשראי.
במקרים מסוימים מכירים שלטונות המדינה שיכולת הפרט להעריך סיכוני אשראי מוגבלת, ושסיכון זה עשוי להקטין את היעילות הכלכלית. לפיכך נוקטים השלטונות בצעדים משפטיים, או בונים מנגנונים במטרה להגן על הלקוחות נגד מקצת סיכוני האשראי הללו. לדוגמה:
משפט פועלי
משפט פועלי הוא משפט בשפה, אשר הנשוא שלו הוא פועל, וניתן בדרך כלל להטותו בזמנים השונים. במשפט פועלי, נושא המשפט יהיה בדרך כלל מבצע הפעולה, או, כאשר הפועל סביל , זה שהפעולה בוצעה כלפיו. סוג זה של משפטים עומד בניגוד למשפט השמני, משפט נעדר פועל, שהנשוא שלו הוא שם עצם.
רוב המשפטים בשפה העברית הם פועליים.
דוגמה למשפט פועלי: נורית זרקה את הפרח בחצר.
משפט שמני
משפט שֵמָני הוא מונח בדקדוק העברי המתאר משפט אשר נשואו איננו פועל נוטה אלא שם עצם, שם תואר או צירוף יחס, זאת בניגוד למשפט פועלי. מכך נובע, שמשפט ללא פועל הוא תמיד משפט שמני, אבל ההפך איננו בהכרח נכון, אלא תלוי בניתוח הבלשני.
בעברית נהוג לנתח את הפעלים המיוחדים "היה", "הפך" ו"נעשה" (על נטיותיהם) כאוגד ולא כנשוא. לדוגמה, לפי ניתוח זה שני המשפטים הבאים הם משפטים שמניים:
ניתוח אחר עשוי לראות רק בדוגמה הראשונה משפט שמני אמיתי.
משפטים שמניים קיימים בשפות נוספות, למשל ערבית, רוסית, סינית (במקרים מסוימים), הונגרית (במקרים מסוימים) ועוד. רוב השפות ההודו-אירופיות, לעומת זאת, אינן מאפשרות משפטים ללא פועל, או אוגד דמוי פועל. כך לדוגמה, משפט שמני עברי יתורגם לאנגלית תוך שימוש בפועל ההוויה to be:
למעשה, המינוח משפט שמני נכנס לדקדוק העברי בהשראת הדקדוק הערבי המסורתי, אך הוא אינו משמש באותו אופן. בדקדוק הערבי, משפט שמני (جملة اسمية, ג'מלה אסמיה) הוא משפט שפותח בשם עצם, בין אם בהמשך מופיע פועל או שם עצם כנשוא. כך, שני המשפטים הבאים ינותחו בערבית כמשפטים שמניים:
אוגד
אוגד (בלעז: קוֹפּוּלה) הוא מעמד תחבירי של מילה המסמנת את היחס (או הקשר) בין נושא המשפט לנשואו. במרבית שפות העולם, כאשר נשוא המשפט הוא פועל אין צורך להשתמש באוגד, שכן הפועל מובן בהכרח כנשוא המשפט. כפועל יוצא מכך, האוגד מופיע לרוב במשפטים שמניים או משפטים שנשואם אינו פועלי. בשפות שאינן מאפשרות משפט ללא פועל, ניתן לראות בפועל ההוויה אוגד. יש לשים לב לכך שהאוגד איננו חלק דיבר, שכן מילים השייכות לחלקי דיבר שונים עשויות לשמש כאוגד. כך לדוגמה, בעברית, הן הפועל "היה" והן כינוי הגוף עשויים לשמש כאוגדים (ראו להלן).
על אף שתפקידו העיקרי של האוגד הוא לסמן את היחס הנשואי במשפט, לעיתים קרובות הוא עשוי לסמן קטגוריות תחביריות נוספות כגון זמן, אספקט או פולאריות (=קוטביות) (חיוב המשפט או שלילתו).
האוגד בעברית.
האוגד בעברית ניתן להמרה באוגד אחר או להשמטה. בעברית נהוג לנתח מספר מקרים כאוגדים:
בלשון התקנית, על האוגד להתאים במין ובמספר לנושא. לפיכך יש לומר (הדם הוא הנושא במשפט זה), ולא , אך בלשון הדבורה לעיתים מתאים האוגד לנשוא ולעיתים אינו מתאים לא לנשוא ולא לנושא (כמו בדוגמה ).
פועל ההוויה כאוגד.
שפות רבות אינן מאפשרות משפטים חסרי-פועל (או לחלופין, מאפשרות משפטים אלה במספר מקרים מצומצם). במקרים אלה משמש פועל זה כאוגד. לרוב, פועל זה הוא פועל ההוויה. כך לדוגמה, הפועל "be" באנגלית משמש כאוגד במשפט כגון "John is my friend" שכן נשוא המשפט הוא הצירוף השמני my friend. נשים לב, כי פועל ההוויה עשוי לשמש כנשוא בפני עצמו, כגון באמירתו הידועה של דקארט "Cogito, ergo sum" אשר בה פועל ההוויה הלטיני "sum" משמש כנשוא במשמעות "אני קיים".
במסורת הדקדוקית הערבית נקרא השימוש האוגדי בפועל ההוויה كان ناقصة (פועל הוויה חסר), ואילו השימוש הנשואי – كان تامة (פועל הוויה מלא), בהתייחס לתוכן הסמנטי של פועל ההוויה.