בסופו של דבר התקבלו הצעות התיקון ברוב של 51.41% (מול 48.59% מתנגדים). בעקבות התוצאה הצמודה הודיעה מפלגת העם הרפובליקאית כי תדרוש לספור מחדש עד 37% מהקולות בשל "מעשים בלתי חוקיים" שנעשו לטענתה כדי לסייע לתומכי התיקונים לנצח. גם מפלגת העמים הדמוקרטית הודיעה כי תערער לוועדת הבחירות המרכזית על אי-סדרים לכאורה בהליך.
אצטדיון מאריפילד
אצטדיון מאריפילד (באנגלית: Murrayfield Stadium) הוא אצטדיון הממוקם במערב העיר אדינבורו, בירת סקוטלנד, אשר מונה 67,130 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול בסקוטלנד ולחמישי בגודלו בממלכה המאוחדת. בתחומי האצטדיון ממוקמים משרדי התאחדות הרוגבי יוניון הסקוטית, והוא משמש לרוב בתור אצטדיונה הביתי של נבחרת סקוטלנד ברוגבי יוניון, וכן עבור תחרויות רוגבי בינלאומיות דוגמת Pro12 ואליפות אירופה לקבוצות.
לעיתים משמש האצטדיון עבור אירוח תחרויות פוטבול, , כדורגל וכן עבור הופעות חיות.
היסטוריה.
בשנת 1922 רכשה התאחדות הרוגבי יוניון ממועדון הפולו המקומי את השטח עליו הוקם האצטדיון תמורת 3,800 ליש"ט. בניית האצטדיון נמשכה כשנתיים והוא הכיל תחילה יציע אחד ושלוש סוללות אדמה ביתר השטח. האצטדיון נחנך ב-21 במרץ 1925 במשחק במסגרת טורניר "חמש האומות" שבו גברה נבחרת סקוטלנד על נבחרת אנגליה בתוצאה 11–14. בשנת 1927 הורחב האצטדיון בשני יציעים נוספים. בנוסף, נבנו לצד האצטדיון מגרשי אימון וכן שופרה הנגישות לאצטדיון על ידי הקמה של שני גשרים ומגרש חניה.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש האצטדיון את הצבא הבריטי לאחסון אספקה.
ב-1 במרץ 1975 נרשם שיא הצופים באצטדיון כש-104,000 צופים חזו בניצחונה של נבחרת סקוטלנד על נבחרת ויילס בתוצאה 0–12 במסגרת טורניר "חמש האומות", שיא אשר היווה אף את השיא העולמי לצופים במשחק רוגבי יוניון עד שנשבר בשנת 1999.
בשנת 1981 הורחב האצטדיון על ידי בניית יציע נוסף בצדו במזרחי, אשר נחנך על ידי אן, הנסיכה המלכותית. כמו כן, הותקנו באצטדיון שני לוחות תוצאות. בשנת 1994 הושלם שיפוץ האצטדיון בעלות 50 מיליון פאונד, שכלל בין היתר את חידוש היציעים והתקנות זרקורים. בתום העבודות עמדה תכולת האצטדיון על 67,800 מקומות ישיבה. בשנת 2010 הותקנו באצטדיון שני מסכי וידאו חדשים אשר הפחיתו את תכולת האצטדיון לתכולתו הנוכחית.
לקראת עונת 2014/2015 הוחלף כר הדשא באצטדיון ובמקומו הותקן משטח . עלות ההתקנה הייתה להשקעה הגבוהה בתולדות האצטדיון. במאי 2014 נמכרו זכויות השם של האצטדיון לחברת בריטיש טלקום ומאז הוא נקרא באופן רשמי "BT אצטדיון מאריפילד".
מערבית לכר הדשא באצטדיון מותקן משטח ריצה בעל שמונה מסלולים המיועד לתחרויות ריצת 100 מטר.
שימושים.
האצטדיון משמש בעיקר עבור אירוח משחקי רוגבי יוניון בינלאומיים. האצטדיון מארח באופן בלעדי את משחקי נבחרת סקוטלנד בטורניר "שש האומות". כמו כן, מארח האצטדיון את משחקיה של קבוצת אדינבורו רוגבי במסגרת טורניר Pro12 המפגיש קבוצות מסקוטלנד, אירלנד, ויילס ואיטליה. בשנים 2007–2011 אירח את טורניר "סקוטלנד סוונס" ברוגבי שביעיות, אולם בשנת 2012 עבר הטורניר לגלאזגו עקב נוכחות דלה ביציעים. בשנת 2007 לקח האצטדיון חלק באירוח טורניר גביע העולם ברוגבי. בשנים 2005 ו-2009 אירח את גמר "גביע הייניקן".
האצטדיון משמש לעיתים גם עבור תחרויות רוגבי ליג. בשנים 2000 ו-2002 אירח האצטדיון את גמר טורניר ה"צ'אלנג' קאפ". כמו כן, אירח בשנת 2009 את ה"מג'יק וויקנד" של הסופר ליג.
בעונת 2004/2005 קבוצת הכדורגל המקומית, הארט אוף מידלות'יאן, אירחה באצטדיון את משחקיה הביתיים במסגרת גביע אופ"א, וזאת לאחר שאצטדיונה הביתי, אצטדיון טיינקאסל, לא עמד בדרישות אופ"א לאירוח משחקים במפעל. בשנים 2007 ו-2008 אירח האצטדיון את משחקי הידידות קבוצות הארט אוף מידלות'יאן והיברניאן בהתאמה נגד ברצלונה. בשנת 2014 אירח האצטדיון שני משחקים של סלטיק במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, לאחר שבאצטדיונה נעשה שימוש עבור משחקי חבר העמים הבריטי.
בין בשנים 1995–2004 שימש האצטדיון, לסירוגין עם אצטדיון האמפדן פארק שבגלאזגו, בתור מגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול סוטקלנד קיימורס, מליגת ה-NFL האירופית, שהתקיימה בשנים 1991–2007. בנוסף, אירח האצטדיון את משחק הגמר של הטורניר בשנת 1996.
פרט לתחרויות ספורט משמש האצטדיון עבור קיום הופעות חיות. בין היתר הופיעו באצטדיון: טינה טרנר, U2, סלין דיון, אואזיס, בון ג'ובי, מדונה, וואן דיירקשן ופו פייטרס. כמו כן, ב-6 ביולי 2005 התקיים באצטדיון קונטרט כחלק מאירועי לייב 8. בין היתר הופיעו באותו אירוע: Wet Wet Wet, אנני לנוקס, טראוויס, ג'יימס בראון והקורס.
אצטדיון מורייפילד
Reggae
המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה
המרכז היהודי קהילתי במוסקבה, מכונה "בית הכנסת במרינה רושצ'ה" (ברוסית: Московский еврейский общинный центр) ברובע מרינה רושצ'ה בצפון-מזרח מוסקבה בירת רוסיה, הוא המרכז היהודי ובית הכנסת המרכזי ברוסיה. בין המרכזים הקהילתיים היהודיים הגדולים באירופה והגדול ברוסיה. המבנה בן שמונה הקומות, נבנה במקום חורבות בית כנסת היסטורי שרוף שהשתייך לחסידות חב"ד שנקרא בית הכנסת מרינה רושצ'ה על שם השכונה בה הוא נמצא. על חורבות בית הכנסת השרוף שוכן כיום, מאחורי המרכז הקהילתי, בית כנסת לקהילה הבוכרית.
המרכז הפך את שכונת מרינה רושצ'ה לשכונה המרכזית של יהודי מוסקבה. במרכז נמצאים בין היתר משרדי הרבנות הראשית לרוסיה ושירותי קהילה רבים.
היסטוריה.
בה'תרפ"ו (1926) הוקם בשכונת מרינה רושצ'ה שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי במוסקבה מבנה עץ בן שתי קומות, ששימש כבית הכנסת של קהילת חב"ד בעיר, בשטח שהוקצה לקהילה היהודית על ידי עיריית מוסקבה.
בית הכנסת היה אחד המרכזיים ברוסיה, והוא מהווה סמל היסטורי ליהדות מוסקבה, בו התבצעו רבים מהמאסרים של יהודי העיר ורובם היו מעורבים בקהילה זו. בתוכו שכן גם סניף של ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש. בה'תשנ"ד (1994) נשרף בית הכנסת כליל.
בה'תשנ"ו (1996) הונחה אבן פינה על חורבות בית הכנסת השרוף על ידי הרב ישראל מאיר לאו.
אירוע הפתיחה וחנוכת הבית התקיימה בה'תש"ס (2000) במעמד רבה הראשי של רוסיה הרב ברל לזר ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין. לאירוע הוזמן במיוחד וכן נשא דברים בו הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, שהעניק לנשיא פוטין שופר כמתנה.
בה'תשס"ו (2006) התבצע ניסיון פיגוע בבית הכנסת, אך הוא סוכל על ידי האבטחה.
מבנה ופעילות.
המבנה תוכנן על ידי האדריכל הישראלי ישראל גודוביץ ועוצב על ידי גדי אלפרין.
הוא כולל כ-7,200 מ"ר, ובהם 7 קומות של משרדים ואולפנים, בית כנסת עם כ-2,000 מקומות ישיבה, מקווה טהרה, מסעדה בשרית ובית קפה חלבי, אולם קונצרטים, חנויות וספרייה. המבנה מאובטח 24 שעות ביממה והוא כולל שער חשמלי ועמדת בידוק.
בקומה החמישית שוכנים משרדי הרבנות הראשית לרוסיה, ובהם משרד הרב ברל לזר. המרכז מארח לעיתים קרובות אישים ידועי שם המבקרים בעיר, ומתקיימים בו אירועים ומופעים של הקהילה היהודית.
משאל העם בטורקיה
בסיאן אידרישאי
בסיאן אידרישאי (בגרמנית: Besian Idrizaj; 12 באוקטובר 1987 - 15 במאי 2010) היה כדורגלן אוסטרי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
אידרישאי גדל במחלקות הנוער של אדמירה לינץ ושל ל.א.ס.ק. לינץ. בשנת 2003 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ל.א.ס.ק. לינץ, ששיחקה בליגה האוסטרית הראשונה. הוא ערך 35 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
בקיץ 2005 חתם אידרישאי על חוזה לשנתיים בליברפול מהפרמייר ליג, לאחר תקופת התרשמות ולאחר שזכה בתואר השחקן הצעיר של העונה באוסטריה לעונת . עם חתימתו במועדון הצהיר:
עונת הייתה רצופת פציעות עבורו. עם זאת, הוא ציפה להיות שחקן קבוע בהרכב של קבוצת המילואים של המועדון לעונת . ב-15 ביולי 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית הראשונה במשחק קדם העונה נגד רקסהאם לצדו של קרייג בלאמי, שערך גם הוא את הופעת הבכורה שלו במועדון.
ב-16 במרץ 2007 הושאל אידרישאי ללוטון טאון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לתום עונת . יום לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. עד לתום העונה ערך אידרישאי שש הופעות ליגה נוספות, בהן הבקיע שער אחד. לאחר שחזר מתקופת ההשאלה בלוטון טאון נשאר אידרישאי בליברפול לתקופת קדם העונה. ב-7 ביולי 2007 הוא הבקיע שלושה שערים בפרק זמן של 26 דקות במשחק ידידות נגד רקסהאם.
ב-30 באוגוסט 2007 הושאל אידרישאי לקריסטל פאלאס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך עונה אחת. ב-1 בספטמבר ערך אידרישאי את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-72 במשחק הליגה נגד צ'רלטון אתלטיק. עם זאת, אידרישאי נכשל בביסוס מעמדו בקריסטל פאלאס, ובחודש ינואר 2008 דרש ניל וורנוק, מאמנה של קריסטל פאלאס, שליברפול תיקח את אידרישאי בחזרה במהלך חלון ההעברות של חודש ינואר מכיוון שהוא לא היה צפוי לראות דקות משחק נוספות בתקופת ההשאלה שלו במועדון. ב-31 בינואר 2008 הסכים אידרישאי לעבור בהשאלה לאולדהאם אתלטיק עד לתום העונה, זאת לאחר שבוטלה השאלתו לקריסטל פאלאס. עם זאת, לאחר התערבות סוכנו, ויתר אידרישאי על המעבר והחליט שלא להצטרף לאולדהאם אתלטיק.