אלכסיי ואיוואן יודעים שדימיטרי אינו הרוצח ולכן מארגנים בריחה שלו עם גרושנקה למדינה אחרת.
ז'ורז' דומא (לוחם מחתרת)
ז'ורז' דומא (בצרפתית: Georges Dumas; נהרג ב-26 במרס 1944) היה פעיל המחתרת הצרפתית וחסיד אומות העולם מצרפת שנרצח על ידי שלטון הכיבוש של גרמניה הנאצית בצרפת.
קורות חיים.
דומא היה נשוי לאליזבת לסנואה (Lecanuet), פקיד מס בעיסוקו וחבר המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. הוא מונה למשרה בכירה בעיריית לימוז'.
פעילותו בתקופת מלחמת העולם השנייה.
בתקופת כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה היה דומא קצין בכיר במחתרת הצרפתית. הוא היה המפקד האזורי של מחלקה במסגרת המחתרת הצרפתית שנקראה "המחלקה לפעילויות ציבוריות" (Noyautage des administrations publiques), שנודעה בכינויה המקוצר NAP .
דומא פעל בלימוז' וסייע ליהודים שנועדו לגרוש. הוא סייע לסימון נתן, ידידה יהודיה של בתו, חברתה ללימודים מבית הספר, למצוא מסתור במנזר בלימוז', מנזר שתפקד גם בתור בית חולים, וביקר במנזר מעת לעת כדי לוודא ששלומה טוב. רק אם המנזר ונזירה נוספת ידעו על זהותה היהודית של סימון. למרות זאת, התגלה דבר ההסתרה על ידי מלשין, וסימון נאלצה לעזוב. דומא השיג עבורה מסמכים מזויפים וכך עשה גם עבור כל משפחתה - הוריה ומספר אחים - כך שכל המשפחה יכלה לעזוב את לימוז' במרס 1944 עזבה המשפחה למחוז קרז ושם שרדה את השואה.
דומא הציל יהודי נוסף, הנרי סנדלר, לימים נשיא קהילת יהודי לימוז'. סנדלר, ששירת בצבא הגרמני בין 1937 ל-1940, נעצר על ידי משטרת וישי בשנת 1943 בתירוץ שהתחמק מעבודת כפייה, ועמד בפני העברה לרשויות הגרמניות. חבריו של סנדלר פנו לדומא וזה פנה לשלטונות והצליח להביא לשחרורו של סנדלר לפני הסגרתו לגרמנים וגירושו למחנות ההשמדה במזרח.
במרס 1944 נעצר דומא על ידי הגסטפו והוצא להורג.
הנצחה.
בשנת 1986 הוכר דומא, לאחר מותו, על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. בנו של דומא, רולאן דומא, שר החוץ הצרפתי, הוזמן ליד ושם לנטיעת העץ לזכר אביו בשדרת חסידי אומות העולם.
כח לגימלאים
מלקולם
ועדת קבלה
ועדת קבלה היא גוף שהוסמך לבחון מועמדים המבקשים להתגורר ביישוב מסוים, ולהחליט מי רשאי להתגורר במקום. ועדות קבלה פעלו בישראל בשכונות וביישובים מאז תחילת ימי היישוב החדש.
בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 נוצרה תרעומת על עצם קיומן של ועדות הקבלה ועלתה לדיון שאלת החוקיות שלהן, במיוחד ביישובים קהילתיים, בהם אין שיתוף כלכלי. בעקבות זאת חוקקה הכנסת חוק שהסדיר את נושא ועדות הקבלה, קבע תנאים לפעילותן והגביל אותן ליישובים קטנים.
שאלת החוקיות.
נושא ועדות הקבלה ביישובים קהילתיים הועלה מספר פעמים בפני בית המשפט העליון. בבג"ץ קעדאן, ביטל בג"ץ החלטה שלא לקבל בני-זוג ליישוב קציר אך ורק בשל היותם ערבים.
מנגד, בפסק דין של אדם שתבע את המושב אמירים שלא קיבל אותו, העיר השופט אליקים רובינשטיין: "ככל שפוחת האופי ה"שיתופי" של ההתיישבות החקלאית מכבר, נוכח ההפרטות, כן נחוצה שקיפות רבה יותר באשר לאופיין של החלטות, אף כי עדיין לא כל הרוצה ליטול את השם ייטול, ועדיין יש בידי מושב ויישוב קהילתי, ולא כל שכן קיבוצים ומושבים שיתופיים, לבדוק היטב את המבקשים לבוא בשעריהם, ולהימנע מקבלת פלוני".
על רקע בג"ץ קעדאן, קבע מינהל מקרקעי ישראל בסוף שנת 2003 כללים לגבי פעולת ועדות הקבלה של היישובים. בפועל, המשיכו להתקיים ביישובים ועדות קבלה, אך הכללים אפשרו למסורבים לערער לבית המשפט ולהביא לשינוי ההחלטה.
אל מול חשש שהכללים לא יעמדו בפני בג"ץ חוקק בכנסת חוק שאישר קיום ועדות קבלה ליישובים בנגב ובגליל של עד 400 משפחות. על פי החוק, ועדת הקבלה מורכבת מנציגי היישוב, התנועה שהיישוב חבר בה, נציג הסוכנות ונציג המועצה האזורית. כן קובע החוק שניתן לערער על החלטת ועדת הקליטה בפני ועדת השגות שחברים בה נציגים שלא מן היישוב. החוק אושר בכנסת כתיקון לפקודת האגודות השיתופיות בתחילת 2011, ונודע בשם "חוק ועדות הקבלה". המתנגדים לחוק רואים בו פתח לאפליה, אך עתירתם לבג"ץ בדרישה לבטל את החוק נדחה ברוב דעות. בעתירה אחרת קבע בג"ץ שאין מניעה לקיום ועדות קבלה ביישובים בני פחות מ-400 תושבים ביהודה ושומרון, הגם שאינם בנגב ובגליל, מכיוון שהחוק אינו חל ביהודה ושומרון. בהמשך החוק הוחל ביהודה שומרון. עתירה של מועצה אזורית מטה יהודה נגד הכנסת בדרישה להכללת אזור המועצה בחוק נמשכה בהמלצת השופטים אשר הציעו לפנות קודם לכנסת בבקשה לתיקון החוק.
בפסק דין שניתן על ידי בית המשפט המחוזי בנצרת מובאת חוות דעתו של היועץ המשפטי שקובעת כי אין מקום לקביעת תנאי של חובת חברות באגודה שיתופית קהילתית / מוניציפלית, כתנאי להקצאת מגרשי מגורים בהרחבה ביישוב והעברת זכויות במגרשים אלה (סעיף 36).
השפעה על הון חברתי.
הון חברתי הוא סך המשאבים הרוחניים המגדירים קהילה, כמו: ערכים משותפים, נורמות, צורות שונות של סולידריות וערבות הדדית. נהוג להבחין בין "הון מקשר" המגביר את אחידות הקבוצה, לעומת "הון מגשר" המגביר את אחדות הקבוצה. הון מקשר הכרחי ליצירת הקבוצה, אך דגש רב מדי עלול להביא להשלכות הרסניות הרומסות את הפרט, בעוד שהון מגשר מעודד סולידריות בין פרטים שונים לכאורה. פרופ' מרים ביליג חקרה את ההבדלים שבין קהילות עם הון חברתי רב לבין קהילות בעלות הון חברתי מועט, בעיקר בקהילות מפוני גוש קטיף אותן עזרה לקלוט. היא הוכיחה שככל שההון החברתי רב יותר – כך קהילת המפונים התגברה בקלות רבה יותר על המשבר.
בראיון שהתקיים בשנת 2020 בין העיתונאי אלישיב רייכנר לבין ד"ר נחום ברוכי, ששימש בין השאר כמזכ"ל תנועת הקיבוץ הדתי, רייכנר שאל את דעתו לגבי הטענות על אפליה מצד ועדות הקבלה בקיבוציו והוא ענה:
היישובים הקהילתיים מחו נגד פסקי הדין שאסרו על ועדות הקבלה בטענה שישובים קהילתיים זקוקים להון חברתי גבוה כדי להתקיים. לטענתם, רק יישוב מצומצם ומגובש היטב יכול להתקיים בסביבה מבודדת ובתנאים לא פשוטים. לכן נקבע בפקודת האגודות השיתופיות שוועדות הקבלה קבילות ביישובים קטנים עד 400 נפש.
המקרה עמד למבחן בפרשה שהתמקדה בשלושה יישובים על יד מעלה אדומים: כפר אדומים, נופי פרת ואלון. היישובים אמנם התייחסו אל עצמם כשלושה יישובים אך למעשה השניים האחרונים נחשבים כשכונות של כפר אדומים, עקב הרצון להימנע מהכרזות על בניית יישובים חדשים ביהודה ושומרון. היישובים דרשו מכל המתקבלים לגשת למכוני הערכה אחרי שנתיים של מגורים ביישוב. אחת המשפחות שלא עברה את המכון עתרה לבית המשפט וטענה שמדובר בוועדת קבלה ביישוב גדול. היישובים טענו שהם שלושה ולא אחד ורק למטרות חוץ הן נחשבות כשכונות של יישוב אחד. זה לא שכנע את בית המשפט אבל הוא נתן מוצא בדמות עריכת מחקר קטן על היישובים לראות האם יש הבדל מהותי ביניהם והאם לא באמת מדובר ביישוב אחד. מסקנות המחקר הן שאלה אותם אנשים, וגם בוגרי כפר אדומים הם רוב התושבים באלון.
בשלב זה המשיבים שכרו את שירותיו של חוקר מדעי החברה, עמיתה של ביליג באוניברסיטת אריאל, ד"ר אייל לוין. הוא טען שבית המשפט לא מחבב את ועדות הקבלה משום שהן ועדות לשכפול הדמות של היישובים וזה נועד ליצור הון חברתי מקשר. אלא שבגוש אדומים מדובר במקרה אחר – כפר אדומים הוא יישוב מעורב בין דתיים לחילונים וועדת הקבלה נועדה לשמור על המינון המאוזן בין המגזרים. לכן, לוין טען בפני בית המשפט שמדובר בהון מגשר הבונה קהילה אידיאלית ואסור להרוס את זה. בית המשפט התרשם וקבע מועד נוסף לדיון בתיק.
פרדיננד השביעי, מלך ספרד
The Tower
Constraint-induced aphasia therapy
טיפול אפאזיה בשיטת אילוץ מותנה (באנגלית: CIAT - Constraint-induced aphasia therapy) היא שיטת שיקום לנפגעי אפאזיה שמשפרת את תפקוד הדיבור ברמה הנוירו-פיזיולוגית אצל נפגעי שבץ מוחי ובפגיעות נוספות של מערכת העצבים המרכזית. מטרת השיטה היא לעודד מטופלים עם אפאזיה להתמקד בערוצי התקשורת שאינם בשימוש אצלם.
חולי אפאזיה, אשר הערוץ המילולי פגוע אצלם, משתמשים לעיתים קרובות בערוץ התקשורתי הנגיש להם ביותר, לדוגמה, ציור או שימוש במחוות גוף. בשיטת טיפול זו מאלצים את המטופלים להימנע משימוש בערוץ התקשורתי שהוא בגדר "ברירת המחדל" עבורם. מנגד, מעודדים אותם להשתמש בערוצי תקשורת חלופיים, כגון המילולי, בהם לא עושים מספיק שימוש או לא עושים שימוש כלל. זאת כדי לעודד את אימון ושיקום הערוץ המילולי הפגוע.
תהליך הטיפול.
טיפול CIAT מתבצע בדרך של חילופי מידע בין מטופלים שונים או בין מטופל ומטפל. דו-שיח, כדוגמה לאינטראקציה מילולית בה המאזין אינו יודע מה הדובר הולך להגיד. בטיפול, שיטה זו מיוצגת כאינטראקציה טיפוסית בין דוברים. התקשורת במצב זה מתבססת על היכולת להפקת משפטים פועליים. הפועל משמש לתיאור פעולות, אירועים או מצבים, וכן מספק מידע על זמן התרחשות, ומשך ההתרחשות.
היסטוריה.
שיטת הטיפול מותנה האילוץ (באנגלית,Constraint Induced Therapy CIT) היא שיטת טיפול בתחום השיקום הנירולוגי אשר פותחה בתחילה כדי לטפל בחולים עם פגיעות מוטוריות כרוניות בעקבות שבץ מוחי ונקראה שיטת טיפול לתנועה מותנה אילוץ