החדשות על השערורייה מתפשטות במהירות. מרי קרופורד רוקמת תוכנית להפחית מהנזק שייגרם. הצעתה היא שמיד אחרי גירושיה של מריה, היא תתחתן עם הנרי, וגם אדמונד יתחתן עם מרי. השניים יציגו שוב את הנרי ומריה בחברה, באמצעות ארוחות גדולות ונשפים מפוארים. פאני שואלת את מרי כיצד יוכל כומר להרשות לעצמו נשפים מפוארים, ולתדהמת כולם מרי אומרת שכאשר טום ימות, אדמונד יהיה היורש ויקבל את כל נכסי המשפחה. מרי מאשימה את פאני ואומרת שאם היא הייתה מתחתנת עם הנרי, הוא לא היה מתפתה למערכת יחסים עם מריה. אדמונד נחרד מדברי מרי ואומר שהוא חש צינה כשהוא שומע איך בעליזות היא דנה את טום למוות, ומתכננת לבזבז את כספו. אחרי שנגלה טבעה האמיתי, עוזבת מרי את בית משפחת ברטרם. אדמונד מצהיר על אהבתו לפאני, והם מתחתנים.
סר תומאס מוותר על המטעים שלו באנטיגואה ומחליט להשקיע בטבק. טום מחלים ממחלתו, וג'וליה מקבלת מכתב אהבה מייטס. אחותה של פאני, סוזי, מצטרפת אליה לבית משפחת ברטרם. ואילו מריה והדודה נוריס עוברות להתגורר יחד בבית קטן רחוק ממנספילד פארק.
הבדלים בין הסרט לרומן.
הסרט "מנספילד פארק" סטה מאוד מהמקור הספרותי. בעוד קווי העלילה העיקריים לקוחים ברובם מהרומן, דמותה של פאני קיבלה אפיונים שונים מדמותה בספר, כך גם דמויות מרכזיות אחרות. חלק מהדמויות ברומן הושמטו כליל. בסרט שולבו אפיזודות מחייה של ג'יין אוסטן, ומיצירותיה המוקדמות. ורוזמה התמקדה בנושאים כמו עבדות שאין להם כמעט אזכור ברומן.
עבדות.
אוסטן מזכירה את נושא העבדות פעמים אחדות ברומן, אך אינה מפתחת את הנושא. האזכור הבולט ביותר הוא כשפאני שואלת את סר תומאס שאלה בנושא סחר העבדים, ואינה מקבלת תשובה. בסרט העבדות הוא נושא מרכזי בעלילה, כולל תיאורים מפורשים של היחס לעבדים (למשל פאני מוצאת בחדרו של טום ציורים שמתארים את היחס האלים לעבדים). בסרט מוזכרת פעמים רבות העובדה שמשפחת ברטרם התעשרה מבעלות על עבדים, ויש אזכורים גם לתפקידה של אנגליה בסחר העבדים.
כבר מתחילת הסרט מודגש נושא העבדות והשפעתו על העולם של מנספילד פארק. במסעה למנספילד רואה פאני ספינת עבדים, ושואלת את הרכב לפשר העניין, ומקבלת הסבר. עוד יש הקבלות בין העבדים לבין תפקידה של פאני כאשה וכקרובת משפחה ענייה של משפחת ברטרם.
חזרתו של טום ברטרם מאנטיגואה מונעת מסלידתו ממה שהתרחש שם, וסלידה זו מקבלת חיזוק נוסף בציורים שפאני מוצאת המציגים לכאורה אירועים פליליים המתרחשים באנטיגואה שבהם מעורב סר תומאס.
דמותה של פאני פרייס.
דמותה של פאני בסרט שונה באופן מהותי מהדמות ברומן. פאני בספר של אוסטן היא ביישנית ונחבאת אל הכלים, שאינה מביעה את דעתה בגלוי. היא גם שברירית ומתעייפת בקלות. לעומת זאת בסרט, פאני היא נמרצת, חדת לשון ובטוחה בעצמה. היא גם בריאה ופעילה הרבה יותר מהדמות ברומן. בנוסף לכך פאני מוצגת בסרט כמחברת סיפורים עוד מילדותה וגם כשהיא מתבגרת. תכונות אלה משלבים את אופייה של ג'יין אוסטן בדמותה של פאני, הסיפורים של פאני נכתבו על ידי אוסטן עצמה בהם "ההיסטוריה של אנגליה".
הבדלים בדמויות נוספות.
בסרט הושמטו מספר דמויות ונוספו תכונות לדמויות אחרות. הכומר ד"ר גרנט ואשתו, אחותם למחצה של מרי והנרי קרופורד, אינם מופיעים כלל בסרט. ברומן ויליאם, אחיה האהוב של פאני, המשרת בצי המלכותי הבריטי מבקר במנספילד ומתיידד עם הנרי. פאני אסירת תודה להנרי על עזרתו הרבה לוויליאם, אך בכל זאת מסרבת להצעת הנישואים שלו. בסרט, ויליאם כלל אינו מופיע והקרבה שבין פאני לוויליאם מוחלפת בקרבה עם סוזן אחותה. ברומן פאני וסוזן מתיידדות רק אחרי שפאני חוזרת לבית הוריה בפורטסמות'.
שינויים בעלילה.
גירושה של פאני לפורסמות' מוצג בסרט כעונש על סירובה להינשא להנרי, לעומת הספר שהנסיעה משמשת לפאני מפלט מתשומת הלב הרבה של הנרי הבלתי רצויה בעיניה. ברומן פאני אינה מתפתה לקבל את הצעת הנישואים של הנרי, ואילו בסרט היא נענית לחיזוריו ולמחרת חוזרת בה. הסצנה דומה לאירוע בחיי ג'יין אוסטן שבו קבלה הצעת נישואין מהאריס ביג-ווית'ר, שהיה צעיר ממנה ואדם אמיד. אוסטן נעתרה לו אבל למחרת היום שינתה את דעתה וסירבה להינשא לו.
ברומן פאני נשאר בפורטסמות' חודשים אחדים, ואילו בסרט היא חוזרת למנספילד הרבה קודם כדי לטפל בטום החולה. כך היא עדה לאירועים שמתרחשים אחר כך. בסרט פרשת האהבים של מריה והנרי קרופורד מתרחשת במנספילד במקום בלונדון; ברומן מריה עוזבת את בעלה ובורחת עם קרופורד.
כל סיפור הניאוף של מריה מתגלה ברומן בסדרת מכתבים אל פאני בהם תגובתה קלת הדעת של מרי. בסרט כולם נמצאים במנספילד ועדים לכל ההתפתחויות.
ברומן השערורייה בבית משפחת ברטרם גוברת כאשר ג'וליה ברטרם בורחת כדי להינשא למר ייטס. בסרט ג'וליה מקבלת מכתב אהבה מייטס, במקום לברוח איתו.
קבלה וביקורת.
הסרט זכה בביקורות חיוביות במבקרי הקולנוע. לפי אתר הביקורות Rotten Tomatoes הסרט קיבל 76% של ביקורות חיוביות בהתבסס על 68 ביקורות, וציון ממוצע של 6.9 מתוך 10.
לפי אתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 71 מתוך 100 בהתבסס על 31 ביקורות.
ונזה (עץ פרי)
ונזה (Wanza), הנקרא גם קורדיה אפריקאית (שם מדעי: "Cordia africana") הוא עץ פרי הגדל במהירות ברחבי יבשת אפריקה. העץ נפוץ ביערות אפריקה הטרופית והוא מגיע לגובה של 30 מטרים. פריחתו לבנה ופרחיו מלאי צוף ומושכים דבורים ולכן מניחים בקרבתו כוורות דבורים להפקת דבש. הפירות, בעלי צורת כדור, מבשילים בצבע צהוב הבשלת הפירות 3-5 חודשים אחרי הפריחה.[1]
שימושים.
הפירות משמשים כמזון לאדם ובעלי חיים נוספים, העלים משמשים למספוא ולדישון הקרקע, הגזע משמש ליצור רהיטים.
הונזה בישראל.
לישראל הגיעו זרעים של הוונזה בעיקר על ידי יוצאי איתיופיה ונעשו מספר ניסיונות מוצלחים לגדלו בישראל.
ביישוב יהודי בשומרון גדל עץ ונזה בהצלחה ומתנשא ליותר מ-7 מטר העץ בחורף תשפ"א החל העץ לפרוח .
רבייה בטבע ובחקלאות.
בטבע מופצים זרעי הוונזה על ידי עופות אוכלי פירות.
העץ מתרבה בקלות ברבייה וגטטיבית ויכול להתחיל להשריש במים תוך פחות מ-20 ימים.
הערות שוליים.
[1] https://uses.plantnet-project.org/en/Cordia_africana_(PROTA)
יהדות טוניס
אליפות צרפת הפתוחה 2000
אליפות צרפת הפתוחה 2000 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-29 במאי והסתיימו ב-11 ביוני. זו הייתה האליפות ה-99 מאז ייסודה.
הפרסים.
סך הפרסים היה 4,141 אלף $.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1999 אנדרה אגאסי () הודח בסיבוב השני. במשחק הגמר גוסטבו קוורטן () נפגש עם מגנוס נורמן () וניצח ב-4 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1999 שטפי גראף () לא השתתפה בתחרות. במשחק הגמר מרי פירס () נפגשה עם קונצ'יטה מרטינס () וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מזוג מנצחי תחרות 1999 רק מאהש בהופאטי () השתתף בתחרות. טוד וודברידג' ומארק וודפורד () נפגשו במשחק הגמר עם פול הארהאוס () וסנדון סטולי () וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות החזקות שזכו בדירוג:
זוג מנצחות תחרות 1999 סרינה ויליאמס וונוס ויליאמס () לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר מרטינה הינגיס () ומרי פירס () נפגשו עם וירחיניה רואנו פבקואל () ופאולה סוארס () וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 48 זוגות. להלן הזוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1999 קטרינה סרבוטניק () ופייט נורבל () הודחו בסיבוב השני. במשחק הגמר מריאן דה סוורד ודייוויד אדמס () נפגשו עם רנה סטאבס וטוד וודברידג' () וניצחו ב-3 מערכות.
ישראל ברולאן גארוס.
הראל לוי השתתף בתחרות הגברים והפסיד בסיבוב הראשון ב-4 מערכות.
אנה סמשנובה השתתפה בתחרות הנשים. בסיבוב הראשון היא הפסידה למגדלנה מלייבה (בולגריה) בשתי מערכות.
אייל רן שיחק בתחרות זוגות הגברים לצד דייגו דל ריו (ארגנטינה). הם הודחו בסיבוב הראשון.
גאורג צונדק
שמואל (גאורג) צונדק (25 באוקטובר 1894 – 15 בינואר 1970) היה פרופסור לרפואה פנימית ומנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב.
ביוגרפיה.
צונדק נולד בפוזן, בנם השלישי של דרייפר אברהם ושרה, למד באוניברסיטת רוגסן ואוניברסיטת ברלין וקיבל תואר דוקטור בשנת 1919. עבד בבית החולים המפורסם שריטה בברלין ובתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא עזר וזכה בצלב הברזל. בשנת 1922 התמנה מרצה וכעבור ארבע שנים פרופסור לרפואה ורוקחות פנימית. בשנת 1927 פרסם את מחקרו על "אלקטרוליטים: המשמעות שלהם לפיזיולוגיה, פתולוגיה וטיפול". לאחר עליית הנאצים לשלטון נמלט עם אחיו הרמן תחילה לשווייץ ולאחר מכן לאנגליה, שם עבדו שניהם בבית החולים היהודי במנצ'סטר.
הם היגרו לפלשתינה (א"י) בשנת 1934. כאן התמנה לתפקיד מנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב. הוא היה חבר במועצת המערכת של כתב העת הרפואה והיושב ראש המדעי של ההסתדרות הרפואית בישראל. הוא היה הרופא של נשיא המדינה חיים ויצמן.
נפטר בגיל 75 שנים בתל אביב.