אורכו של האגם, מצפון לדרום, הוא 117 ק"מ. רוחבו המרבי, סמוך לעיר האמאר, הוא 15 ק"מ. שטחו של האגם הוא 365 קמ"ר ונפחו מוערך בכ-56 קילומטר מעוקב. פני מיוסה בדרך כלל הם בגובה 123 מטר מעל פני הים ועומקו המרבי 468 מטר. אורך חופי האגם הוא 273 ק"מ, מהם כ-30% מיושבים. סכרים שהוקמו על מוצא האגם לנהר וורמה בשנים 1858, 1911, 1947 ו-1965, העלו את פני המים בכ-3.6 מטר. ב-200 השנים האחרונות נרשמו 20 שיטפונות אל האגם אשר העלו את פני המים ב-7 מטר. חלק מן השיטפונות הללו הציפו את העיר האמאר.
הערים האמאר, גיוביק ולילהאמר נוסדו על גדות מיוסה. בטרם נסללו מסילות לאורך חופי האגם הוא שימש כנתיב תחבורה מרכזי. בעשור השני למאה ה-21 עיקר התעבורה על פני האגם היא למטרות נופש ותיירות. סמוך לגדות האגם שטחי גבעות מעובדות ובהן שטחי תבואה מן הפוריים ביותר בנורווגיה. קו הרכבת הראשי בין אוסלו לטרונדהיים עובר על חופו המזרחי של האגם, עם תחנות בהאמאר ולילהאמר. באגם אי אחד, הלגויה, ומספר איונים. הכביש הראשי המקשר בין דרום לצפון נורווגיה, E6, חולף במקביל לחופו המזרחי של האגם.
קרוליין לאנגריש
קרוליין לאנגריש (באנגלית: Caroline Langrishe; נולדה ב-10 בינואר 1958, לונדון) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
לאנגריש נולדה בלונדון והיא אחייניתו של הברונט מלאנגריש. כשהייתה בת שש עברו הוריה לגור בקנט, שם גדלו היא ואחותה. היא למדה בבית הספר "Elmhurst Ballet School" אך כשראתה שלא תוכל להיות סולנית ב"רויאל באלט", החליטה להיות שחקנית.
ב-1976 הופיעה לאנגריש בסדרה "The Glittering Prizes" בהפקה של ה-BBC. שנה אחר כך בגיל 18 שיחקה בתפקיד קיטי במיני-סדרה "אנה קארנינה", עיבוד של BBC1 לרומן באותו שם מאת טולסטוי, ועבדה בתיאטרון עם פיטר גיל.
תפקידה הגדול הראשון של לאנגריש היה בסרט "עלובי החיים", עיבוד מ-1978 לרומן "עלובי החיים". עוד כיכבה בשני פרקים של הסדרה "Play for Today" החלק הראשון היה "The Flipside of Dominick Hide" בשנת 1980 וסרט ההמשך "Another Flip for Dominick" ב-1982 מאת ג'רמי פול ואלן גיבסון. ב-1984 שיחקה בתפקיד ג'נט הוליוול, אשתו של פרד הוליוול, בעיבוד ל"מזמור חג המולד" לספרו של צ'ארלס דיקנס בכיכובו של ג'ורג' סי. סקוט. ב-1984 הופיעה גם בפרק בסדרה "Minder" בתפקיד העיתונאית ג'ולי.
על הבמה הופיעה לאנגריש במחזה "הלילה השנים עשר" בהפקת קנת בראנה. ב-1987 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה הבלשית "פולסקי", וב-1990 השתתפה בכמה פרקים בסדרה "צ'אנסר".
לאנגריש ידועה במיוחד בתפקיד שארלוט קבנדיש בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "לאבג'וי" מהשנים 1993 ו-1994. עוד בטלוויזיה השתתפה בפרקים בסדרה "The Good Sex Guide" באמצע שנות התשעים ובסרטי "שארפ" כגון "Sharpe's Regiment" ו-"Sharpe's Justice" בתפקיד הרוזנת אן קמוינס. בסדרה הקומית "שלי" גילמה את דמותה של בעלת הבית האומללה של ג'יימס שלי (שגילם הוול בנט). ב-1998 כיכבה בפרק "Echoes of the Past in December" של הסדרה "Heartbeat".
מ-2001 ועד 2007 השתתפה בסדרת הדרמה "השופט ג'ון דיד" בתפקיד ג'ורג'ינה צ'אנינג, בתו של דונלד סינדן, ולצדו של מרטין שו (ג'ון דיד) כשהיא מגלמת את גרושתו. לאחר מכן הצטרפה לצוות השחקנים של הדרמה הרפואית "חדר מיון" בתפקיד מרילין פוקס. ב-2010 שיחקה בתפקיד רוס בסיטקום "Pete Versus Life" בערוץ 4.
בספטמבר 2010 שיחקה בתפקיד סוזן פינצ'ר בפרק "Blood on the Saddle" בסדרה "רציחות במידסומר". בדצמבר 2011 הופיעה באופרת הסבון "Hollyoaks" בתפקיד אימו של ברני הרפר-מקברייד.
בדצמבר 2014 השתתפה בעיבוד הטלוויזיוני של Sky1 לרומן "Agatha Raisin and the Quiche of Death" מאת מ. ס. ביטון.
חיים אישיים.
ב-15 בנובמבר 1984 התחתנה לאנגריש עם השחקן פטריק דרורי בלונדון. לזוג נולדו שתי בנות רוזלינד ולאוני. הם התגרשו ב-1995. לאנגריש מתגוררת בפאטני, ובין תחביביה חתירה, ריצה, שחייה וטניס.
ליאו לוונשטיין
ליאו לוינשטיין (בגרמנית: Leo Löwenstein; 8 בפברואר 1879 - 13 בנובמבר 1956) היה פיזיקאי וכימאי גרמני. היה מייסד ויושב ראש של ברית חיילי החזית היהודים בגרמניה.
ביוגרפיה.
ליאו לוינשטיין נולד באאכן למשפחה יהודית אמידה שהחזיקה בבעלותה חנות של אופנת נשים. הוא למד כימיה ופיזיקה תחילה באאכן ולאחר מכן באוניברסיטת ברלין. בשנת 1905 השלים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת גטינגן. לאחר סיום לימודיו עבד בחברת כימיקלים אוסטרית שם פיתח, בין יתר, שיטה חדשה לייצור מי חמצן.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לשירות הצבאי. הוא לחם בחזית כקצין בחיל התותחנים הגרמני. במהלך המלחמה פיתח שיטה לאיכון מיקום תותחי האויב לפי קולות הירי שיוצרים התותחים. על שירותו הוענק לו צלב הברזל מהדרגה הראשונה. את המלחמה סיים לוינשטיין בדרגת האופטמן.
לאחר המלחמה המשיך לוינשטיין את עבודתו בתעשייה הכימית. הוא פיתח שיטה תעשייתית לייצור מימן על-חמצני, אותה מכר לחברת רידל היין (השיטה נקראת שיטת Riedel–Löwenstein).
בפברואר 1919 יסד את ברית חיילי החזית היהודים והיה ליושב ראש הארגון עד לפירוקו בשנת 1938.
בשנים הראשונות לאחר עליית הנאצים לשלטון לא נפגע מעמדו של לוינשטיין בשל שירותו בחזית במלחמת העולם הראשונה.
מכתב מ-1935 שכתב לראשי המפלגה הנאצית ובה הוא טוען לנאמנות היהודים לגרמניה, ושמפלגה זו טועה בהוציאה את היהודים כולם מן החוק בעוד חלקם נאמנים לה. מכתב זה תורגם ופורסם בספרים רבים העוסקים ביחס יהודי גרמניה למדינתם ולמפלגה הנאצית.
לאחר ליל הבדולח נאסרו לוינשטיין ואשתו ונשלחו לעבודות כפייה. בשנת 1943 הם הועברו לטרזיינשטט. הם הצליחו לשרוד בתקופת השואה.
בתום המלחמה עזבו בני הזוג לוינשטיין את גרמניה והיגרו לשוודיה. לאחר מכן עברו להתגורר בשווייץ.
ליאו לוינשטיין נפטר בשנת 1956 בעת ביקורו בישראל.
הנצחת זכרו.
בשנת 2014 נקרא על שמו של ליאו לוינשטיין בסיס הדרכה של בונדסוור באאכן.
קרוליין לנגריש
הרפובליקה הסינית (1912-1949)
קגושימה (מחוז)
מחוז קגושימה (ביפנית: "Kagoshima-ken" 鹿児島県) הוא מחוז באי קיושו, יפן. בירת המחוז היא העיר קגושימה.
היסטוריה.
מחוז קגושימה הייתה מרכז הטריטוריה של הסמוראים של משפחת שימאזו מסוף המאה ה-12 כאשר מינאמוטו נו יוריטומו השתלט על יפן. בירת המחוז קגושימה הייתה נמל מסחרי פעיל כבר עם תחילת תקופת אדו, שעה שהפכה רשמית לבירת ההאן של שימאזו, האן סצומה. המגע הראשון בין יפנים לאירופאים התחולל כאשר סוחרים פורטוגזים הגיעו לאי טנגשימה שבשטח המחוז ב-1543. הנצרות חדרה לראשונה ליפן דרך קגושימה, הנמל הראשון ביפן אליו הגיע המיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר באוגוסט 1549, והמחוז היה מרכז חשוב של הפעילות הנוצרית ביפן לפני שדת זו נאסרה ביפן בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17.
למרות האיסור על סחר בינלאומי (סאקוקו) שכפתה שוגונות טוקוגאווה המשיך המסחר במחוז לפרוח והאן סצומה הפך להיות בין ההאנים החזקים והעשירים ביותר ביפן. בירת המחוז לא שמשה רק כמרכז הפוליטי של סצומה אלא גם של ממלכת ריוקיו (שמרכזה באוקינאווה) שהייתה ואסאל של סצומה והקימה בעיר מבנה שגרירות שנועד לטפל ביחסים שבין שתי הישויות הפוליטיות ולשכן מבקרים ונציגים מטעם הממלכה.
קגושימה הופגזה על ידי הצי המלכותי הבריטי באוגוסט 1863 על מנת להעניש את הדאימיו של סצומה בשל חלקו ברצח צ'ארלס לנוקס ריצ'רדסון בדרך טוקאידו (דרך עתיקה שחיברה בין אדו (כיום טוקיו) לקיוטו) וסירובו לשלם פיצויים.
קגושימה הוא מחוז הולדתם של שני מצביאים ידועים בתולדות יפן המודרנית: טקמורי סאיגו, מנהיג מרד סצומה בתקופת מייג'י שאף נהרג בבירה קגושימה ב-1877 בקרב האחרון של המרד, והיהאצ'ירו טוגו, אדמירל ששירת כמפקד הכוחות הכללי של הצי היפני המשולב והצי הראשון של יפן שהביסו את הצי הרוסי הקיסרי במלחמת רוסיה–יפן.
גאוגרפיה.
מחוז קגושימה שוכן בקצה הדרום-מערבי של האי קיושו, ובשטח המחוז נכללת שרשרת איים הנמתחת מאות קילומטרים לדרום-מערב. המחוז גובל במחוזות אוקינאווה בדרום, קוממוטו, מיאזקי במזרח, ובים הצהוב במערב.
במחוז שוכנים מספר הרי געש פעילים ורדומים, ובהם סקורג'ימה, המתנשא אל מול העיר קגושימה. בשנת 1914 התפרץ סקורג'ימה, והייתה זאת ההתפרצות הגעשית העזה ביותר ביפן במהלך המאה ה-20. זרמי לבה מלאו את המצר הימי בין האי שעליו שוכן ההר לבין האי קיושו, והאי הפך לחצי אי. 9% משטח המחוז מוקדש עבור פארקים לאומיים.
ערים.
במחוז קגושימה 19 ערים:
כלכלה.
כלכלת מחוז קגושימה מתרכזת בעיר הבירה קגושימה וסביבתה, כהמשך למעמדה ההיסטורי כבירת האן סצומה. החלק המזרחי של המחוז, שהיה בעבר האן אוסומי, נותר כפרי ברובו.
למחוז שורשים חקלאיים עמוקים, והוא ידוע במספר גידולי יצוא, כגון תה ירוק, בטטה, צנון, אורז וחזירים.
באי טנגשימה, השוכן בשטח המחוז, שוכן מטה הסוכנות היפנית לחקר החלל.
Once Sent from the Golden Hall
Once Sent from the Golden Hall (מאנגלית: מאז שנשלח מהאולם הזהוב) הוא אלבום הבכורה של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת', שיצא לאור בפברואר 1998. זוהי ההקלטה האחרונה של הלהקה עם המתופף מרטין לופז.
רשימת שירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אמון אמארת'.
מבצעים.
אמון אמארת'
אהימה (מחוז)
מחוז אהימה (ביפנית: Ehime-ken 愛媛県) הוא מחוז באי שיקוקו, יפן. בירת המחוז היא העיר מצויאמה.
היסטוריה.
לפני רסטורציית מייג'י ב-1868 נקרא האזור בו שוכן מחוז אהימה האן אייו, ובשל מיקומו הגאוגרפי, היו חופי המחוז מרכז דיג ומסחר ימי, ולעיתים אף היוו קו הגנה, למשל בעת הפלישות המונגוליות ליפן.