לאחר סיום לימודיו יצא בשליחות אגף הנוער והחלוץ של הסוכנות היהודית לפריז. בשנת 1972 שב לישראל, להקים ולנהל את תיכון מקיף ג' אשדוד.
בשנת 1981 נבחר למזכיר סניף מפלגת העבודה באשדוד ובבחירות המוניציפליות בשנת 1983 נבחר לתפקיד ראש עיריית אשדוד מטעם מפלגת העבודה, תפקיד בו כיהן עד לשנת 1989, במשך קדנציה אחת. במהלך כהונתו של אזולאי כראש העירייה, התרחבה אשדוד דרומה לעבר חולות ניצנים ונבנה רובע הווילות רובע ט"ו.
ביוני 1986 הוא נעצר באופן מתוקשר והוחזק במעצר במשך עשרה ימים, במסגרת חקירה בהאשמות של לקיחת שוחד. לאחר מספר חודשים נסגר התיק לאחר שלא נמצאו ראיות לטענות נגדו ובעקבות העובדה שפעיל של מפלגת העבודה שהעיד נגדו חזר בו מעדותו מספר ימים לאחר שנעצר. אזולאי טען שהוא נפל קרבן לעלילה מצד יריבים פוליטיים והתלונן על תנאי המעצר המשפילים והעדר נורמות לחקירת אישי ציבור. בעקבות סגירת התיק דרש מאמר מערכת של מעריב להפיק לקחים מהפרשה בעניין הקלות בה עוצרים חשודים ומאריכים את מעצרם.
לאחר סיום כהונתו כראש עיריית אשדוד, כיהן כיו"ר הדירקטוריון של החברה למתנ"סים וכראש המחלקה לעליה ולקליטה של הסוכנות היהודית.
ב-25 בספטמבר 2007 מונה ליו"ר הוועדה הקרואה באופקים על ידי שר הפנים מאיר שטרית. ביולי 2008 הודיע על התפטרותו מתפקידו כדי להתמקד בכתיבת עבודת דוקטורט. במקומו, כראש ועדה קרואה, מונה צביקה גרינגולד.
מכהן כיו"ר ברית יוצאי פאס.
אזולאי מתגורר באשדוד עם אשתו רחל. לשניים שני בנים (עופר ואיתמר) ובת (אסתר).
השכלה.
בוגר תואר ראשון בהיסטוריה של העם היהודי ותואר שני בספרות עברית, שניהם מ"האוניברסיטה העברית" בירושלים. ביוני 2011 קיבל תואר דוקטור מהחוג ליהדות בת זמננו מ"האוניברסיטה העברית" בנושא: תנועות הנוער היהודיות במרוקו בשנים 1944–1964. העבודה ראתה אור ב-2012 בהוצאת הספרייה הציונית כספר בשם: "נוער בסערה: תנועות הנוער היהודיות במרוקו".
הלמה של נקאימה
במתמטיקה, הלמה של נקאימה היא למה טכנית חשובה באלגברה ובגאומטריה אלגברית, המתייחסת למודולים נוצרים סופית מעל חוג formula_1.
לפי הלמה, formula_2 לכל מודול נוצר סופית ושונה מאפס, formula_3, כאשר אם formula_4 הוא רדיקל ג'ייקובסון של החוג, השווה, על-פי ההגדרה, לחיתוך כל האידיאלים השמאליים המקסימליים של formula_1. הטענה חשובה במיוחד כאשר formula_1 חוג מקומי (אז J הוא האידיאל המקסימלי שלו), אבל יש לה שימושים רבים אחרים.
מן הלמה נובע, למשל, שכאשר formula_3 נוצר סופית, formula_8 לכל תת-מודול formula_9; כלומר, המכפלה formula_10 קטנה כל-כך, עד שלא ניתן להגיע ממנה ל-formula_3 על ידי הוספת תת-מודול, אלא אם הוא שווה ל-formula_3 כולו.
בשפה של אלומות קוהרנטיות ניתן לנסח את הלמה כך:
בגרסתה הכללית הלמה קובעת כי לכל מודול נוצר סופית formula_3 מעל חוג formula_1 ולכל אידיאל formula_21 ב-formula_1, אם formula_23 אז קיים formula_24 שעבורו formula_25. כלומר, ניתן למצוא איבר מיוחד formula_24 כך שלכל formula_27 מתקיים formula_28.
הוכחה.
נניח כי "formula_3" הוא "formula_1"-מודול נוצר סופית השונה מ-formula_31. מהלמה של צורן (שהיא ישימה רק מפני ש-formula_3 נוצר סופית) נובע כי קיים תת-מודול formula_33 מקסימלי (כלומר, formula_34 אינו מוכל באף תת-מודול אמיתי של "formula_3"). מכך נובע כי formula_36 הוא מודול פשוט, כלומר הוא אינו מכיל תת-מודולים לא-טריוויאליים, ולכן קיים אידיאל שמאלי מקסימלי formula_37 ב-"formula_1" כך ש-formula_39. אבל formula_40, ולכן formula_41. מכאן ש-formula_42.
זית
קולטן חישה
קולטן חישה הוא מבנה שמזהה גירוי בסביבה הפנימית או החיצונית של האורגניזם. קולטן חישה עשוי להיות אזור מתמחה של קרום התא, או תא נפרד שקשור לקצה של תא עצב, ומתפקד בתור הרכיב הראשון במערכת החישה.
קולטני החישה קולטים באופן מתמיד את אנרגיות הגירוי התואמות שלהם.
בתגובה לגירויים, הקולטן שולח אות, על ידי יצירה של פוטנציאל מדורג או פוטנציאל פעולה באותו התא או בתא סמוך, המתקדם במערכת העצבים אל עבר המוח. המידע המתקבל מקולטני החישה מאוחסן בזיכרון החושי, ומשם ממשיך בתהליך הקידוד של הזיכרון.
סיווג.
ניתן לסווג את קולטנים החישה על פי מספר היבטים.
גירוי.
הגירוי ההולם של קולטן חישה הוא מודַליוּת הגירוי שמאופיינת באמצעות הפעלה של מערכת המרת האותות. ניתן לנצל את הגירוי ההולם כדי לסווג את הקולטנים החישתיים:
מיקום.
ניתן לסווג את הקולטנים גם לפי המיקום שלהם:
מורפולוגיה.
ניתן לחלק את קולטני החישה הסומטיים (תאי גוף) שנמצאים בפני השטח של העור לשתי קבוצות לפי המורפולוגיה שלהם:
יצירת פוטנציאלי פעולה.
בעת גירוי נוצרים בקולטן פוטנציאלים מדורגים, אשר הופכים לפוטנציאל פעולה בהם עוברים יחד את סף העירור. הגעה לסף העירור תלויה במספר הפוטנציאלים המדורגים הקיימים בקולטן ובחוזקם, כלומר, בעוצמת הגירוי ובמשך הגירוי. 2 גורמים אלה קובעים האם ייווצר פוטנציאל פעולה. ככל שהגירוי חזק יותר, ובמידה שהוא נמשך מספיק זמן, כך מהר יותר יתקבל פוטנציאל פעולה ואלה הבאים אחריו, כלומר, ככל שהגירוי חזק יותר המרחק בין פוטנציאלי הפעולה קטן - תדירותם עולה. על פי מידע זה המוח יודע מהי עוצמת הגירוי.
אדפטציה חושית.
קולטנים נחלקים לפי אופן התנהגותם תחת גירוי מתמשך: קולטנים מסוימים ממשיכים לשלוח פוטנציאלי פעולה באותה תדירות, כלומר, ממשיכים לידע את מערכת העצבים באופן עקבי. בקולטנים כאלה לא קיימת אדפטציה חושית. דוגמה לקולטנים כאלה הם כישורי השריר שממשיכים תמיד לידע את המוח בדבר פוזיציית הגוף. בניגוד אליהם, שאר הקולטנים מנמיכים אט-אט את קצב שליחת פוטנציאלי הפעולה למרות שהגירוי ממשיך באותה עוצמה, קולטנים אלה עוברים אדפטציה חושית.
מסנגר
קולטן (פירושונים)
המטבח הבולגרי
המטבח הבולגרי (בבולגרית: българска кухня) הוא מטבח דרום-מזרח אירופאי טיפוסי. ביסודו הוא מטבח סלבי, עם השפעות של המטבח הטורקי, המטבח היווני והמטבח המזרח תיכוני. כמו כן, הוא מושפע במידה מועטה מהמטבח האיטלקי ומהמטבח ההונגרי. האקלים החם באופן יחסי והתנאים הגאוגרפים המתאימים מעניקים תנאי גידול מצוינים למגוון ירקות, תבלינים ופירות.
המטבח מפורסם בעיקר במגוון הסלטים העשירים שלו הנאכלים בכל אחת מהארוחות. המטבח הבולגרי עושה שימוש גם במגוון של מוצרי חלב.
מאפיין נוסף של המטבח הבולגרי הוא מגוון רב של מרקים קרים וחמים. דוגמה של מרק קר הוא הטראטור. המטבח כולל גם מאפים שונים כמו הבאניצה למשל.
כמו כן, קיימים בבולגריה יינות ומשקאות אלכוהולים מקומיים כמו ראקיה, מאסטיקה ומאנטה.
כבד אווז
כְּבֵד אַוָּז או פוּאָה גְרָא (מצרפתית Foie gras, "כבד שָמֵן"), הוא כבד של אווז או ברווז שהושמן על ידי פיטום בכפייה. כבד מעין זה מהווה מעדן פופולרי במטבח הצרפתי. בעברית השתרש המונח "כבד אווז" כשם המאכל, אף שבפועל במקרים רבים מקורו בכבד ברווז.
שימושו במטבח.
ייצור כבד אווז התחיל עוד באלף ה-3 לפנה"ס, במצרים העתיקה, בה פוטמו אווזים בתאנים למטרת הגדלת כבדם. הרומאים למדו את טכניקת ייצור כבד האווז מהמצרים והפיצו אותה ברחבי אירופה, וכיום המאכל מזוהה ביותר עם המטבח הצרפתי; צרפת היא היצרנית והצרכנית הגדולה ביותר של פואה גרא בעולם. כיום, רק מיעוטו של הפואה גרא המיוצר ונאכל בצרפת הוא מכבד אווז, ומרביתו מכבד ברווז, בעיקר ברווז המולארד המגודל במיוחד למטרה זו. כבד ברווז נחשב מעודן יותר, קטן יותר, ויקר יותר מכבד אווז. באופן כללי בשר הברווז מעודן מבשר אווז.
פואה גרא מוגש במספר אופנים שונים, כמנה קרה או חמה. כמנה קרה הוא מוגש בדרך כלל כממרח, ללא עיבוד מעבר לבישול או כפטה. בצרפת מקובל להגיש את הממרח עם טוסטים מלחם לבן או בריוש, חמאה, חרדל ופלפל שחור גרוס. בנוסף, ניתן להגישו כמנת פתיחה בפני עצמה, אז הוא מלווה לעיתים בריבת בצל.
בהגשה כמנה חמה (אסקלופ) מוגש הפואה גרא בליווי פרוסות תפוח ורטבים על בסיס קלבדוס, ובמספר גרסאות נוספות המשלבות רוטב מתקתק ופירות.
המחלוקת בעניין פיטום האווזים.
תעשיית הפואה גרא ספגה ביקורת ציבורית חריפה, בשל תהליך הפיטום הכפוי, הגורם לכבדם של האווזים והברווזים להתנפח פי שבעה עד עשרה מגודלו הטבעי, וגורם בכך לבעיות בריאותיות ולסבל רב לבעל החיים. במדינות רבות, בהן בריטניה, שווייץ, אוסטריה, דנמרק, נורווגיה, גרמניה, לוקסמבורג, פולין, פינלנד, צ'כיה, איטליה, שוודיה, אוסטרליה, דרום אפריקה, הולנד, אירלנד, ארגנטינה, קליפורניה וישראל, נאסר בחוק על פיטום אווזים וברווזים בעקבות כך.
בשני מקומות, קליפורניה ושיקגו, אף מכירה והגשה של פואה גרא נאסרו מחוץ לחוק. בצרפת וגם בישראל המאכל עדיין נחשב מקובל ומוגש במסעדות רבות. עם זאת, בשנים האחרונות החל בצרפת מסע פרסום ציבורי נגד אכילת המוצר.
בישראל.
בשנת 1999 פתחה עמותת אנימלס בקמפיין ציבורי נגד פיטום אווזים. ב-2001 הוגשה עתירה לבג"ץ מטעם "נוח", ארגון הגג של הארגונים להגנה על בעלי חיים בישראל, בטענה שהפיטום מהווה עבירה על חוק צער בעלי חיים. בית המשפט קיבלת את עמדת הארגונים להגנת בעלי החיים וקבע כי פיטום האווזים אינו חוקי. החל מ-2006 האיסור על פיטום אווזים החל להיאכף בפועל ומפטמות האווזים נסגרו. ב-2008 הורשע לראשונה מפטם אווזים שהמשיך לעסוק בפיטום בניגוד לחוק.
רבני ארץ ישראל, בהם צבי פסח פרנק והחזון איש, יצאו נגד הנוהג להלעיט אווזים בארץ ישראל. הרב עובדיה יוסף פסק שאין להתיר פיטום אווזים עקב צער בעלי חיים ובעיות כשרות, ושראוי שלא לאכול כבד אווז.
מינאס