המילים מתארות בקצרה את תחיית ישו מן המתים והפתיחה "המשיח קם" היא חזרה על ברכת הפסחא המקובלת. כמו מזמורים דומים מסוגו (טרופריונים) זהו קטע קצר בן בית אחד עליו חוזרים שוב ושוב. מקורו וחיבורו עלומים, אך הוא מיוחס לפעמים לרומנוס כותב ההמנונים בן המאה השישית. הטרופריון מושר בתפילת הלילה של יום הפסחא עצמו בסיום תהלוכת הצלב, בין פרקי התהילים. בכל "השבוע הקורן" שלאחר הפסחא חוזרים עליו במהלך התפילות והטקסים. כמו כן, המזמור מוקרא בכל התקופה הנמשכת עד לחג העלייה, בעיקר בפתיחת ליטורגיית המיסה.
"המשיח קם" הוא אחד מהקטעים המוזיקליים המוכרים ביותר של הכנסייה האורתודוקסית, כולל מקצבו המפורסם. הוא תורגם לכל שפות התפילה המקומיות וזכה גם לגרסאות כיסוי רבות. בין היתר, שרו אותו הזמרת הלבנונית פיירוז, הסרבית דיבנה ליובוייביץ' ורבים אחרים במדינות אורתודוקסיות.
Wer mich liebet, der wird mein Wort halten, רי&quot;ב 59
Wer mich liebet, der wird mein Wort halten (בגרמנית: "אִישׁ כִּי יֶאֱהָבַנִי יִשְׁמֹר אֶת־דְּבָרִי") היא קנטטה דתית מאת יוהאן סבסטיאן באך. הקנטטה נכתבה במסגרת משרתו בלייפציג עבור יום ראשון של פנטקוסט ובוצעה ב-28 במאי 1724, אך ייתכן כי בוצעה לראשונה בכנסיית פאולי שהייתה ואינה עוד באוניברסיטת לייפציג, ב-16 במאי 1723, פנטקוסט שנה קודם לתאריך המאוחר. הקנטטה חולקת קטעי לברית ולחן משותפים עם הקנטטה בעלת השם הזהה רי"ב 74, שנכתבה עבור חג פנטקוסט בשנה שלאחר מכן, 1725.
היסטוריה.
מחזור התפילה והלימוד עבור יום ראשון של פנטקוסט כולל את ואת עלילת הדרשה האחרונה שנשא ישוע עם תום סעודת הפסח, .
עיקר לברית הקנטטה הוא לברית מאוסף שנכתב על ידי הכומר ארדמן ניאומייסטר ופורסם כעשור קודם לכן ב-1714. באך התוודע לניאומייסטר עוד בשהותו בוויימאר. הוא בחר להלחין ארבעה משבעת פרקי הטקסט. מבנה הקנטטה יוצא הדופן יחד עם הערה הקיימת בכתב היד לגבי כוראל מסיים שמעולם לא נמצא העלו האפשרות שבאך התכוון להלחין הלברית במלואו.
טקסט הכוראל במרכז הקנטטה הוא הבית הראשון מהמנון מאת לותר.
הועלתה האפשרות כי ביצוע הבכורה של הקנטטה היה דווקא קודם למינויו למשרת המנצח במקהלת תומאס בשנעוד בפנטקוסט 1723, שנה קודם לתאריך המקובל.
שנה מאוחר יותר, בחר באך לעבות פרקים מהקנטטה עבור הקנטטה רי"ב 74.
מבנה.
הקנטטה כתובה לסופרן, בס, מקהלה (תפקיד רק בכוראל), שתי חצוצרות, טימפני, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
פרקי היצירה
היבטים ביצירה.
מבנה הקנטטה יוצא דופן גם בקוצר יריעתה, אך גם במיקומו של הכוראל למקהלה במרכז היצירה וחתימתה בפרק אריה ולא בפרק כוראל. כמו כן תזמור הקנטטה עשיר, אך חריג לתזמור הרווח של באך, ומונה שתי חצוצרות ולא שלש. חצוצרה שלישית הייתה מאפשרת לנגן אקורדים ובמרבית יצירותיו באך כותב או לחצוצרה או לשלוש ואף לארבע, אך לא לשתיים. כמו כן בולטים בהיעדרם כלי נשיפה מעץ, המאפיינים את כתיבתו של באך ובמיוחד קנטטות בעלות תזמור עשיר, המשתמע מתפקיד החצוצרות.
הפסוק הראשון בדואט הולחן למעשה עשור קודם לכן (1714) על ידי באך כרצ'יטטיב בקנטטה רי"ב 172. אף על פי שאין קשר בין לחן הרצ'יטטיב לדואט, הרצ'יטטיב הוא דוגמה בולטת אף בהלחנתו של באך לביטוי הרמוני חריג.
הדואט כתוב במשקל מרובע, בסולם דו מז'ור, ונפתח בהקדמה כלית כאשר הכינורות מנגנים הנושא וכבר בתיבה הראשונה מצטרפות אליהם החצוצרות. בתיבה השמינית נכנס תפקיד הסופרן בנושא המרכזי, ולאחר חצי תיבה עוקב תפקיד הבס, ובתיבה הבאה יכנסו כבר כלי הקשת שוב בנושא. הקולות יחזרו על המהלך, ומאוחר יותר יפתח קודם הבס ואליו יצטרף באותו האופן תפקיד הסופרן. הזמרים חוזרים שש פעמים על הפסוק בנושא המרכזי, כאשר בחזרה השישית והאחרונה, הם שרים יחדיו (מופע זהה) בסקסטות מקבילות, כאשר שיא ופורקן הפרק מגיע דווקא בסיום הכלי (אינסטרומנטלי) שלו, תיבות 51 - 60.
הרצ'יטטיב לסופרן נפתח במצב רוח מנוגד למצב הרוח המרומם בו הדואט פותח ומסיים, כאשר כלי הקשת והקונטינואו מנגנים אקורד מינור (לה). הרצ'יטטיב אומנם נפתח יבש אך בכל זאת תפקיד הסופרן משובץ קישוטים מלודיים. בתיבה התשע-עשרה הרצ'יטטיב הופך אריוזו (דמוי אריה) ומשנה אופיו באחת, כאופייני לפרקי רצ'יטטיב, באקורד מז'ור (סול), בו גם יסתיים הפרק.
הכוראל כתוב בסול מז'ור, אך כמקובל אצל באך ההרמוניה מתחלפת באופן תכוף והקולות מדגימים כרומטיות. ארבע התיבות האחרונות (וקדמה) הן שירת הללויה במלודיה הנבדלת מהתקדמות הכוראל המגיעה להשלמה עם תוכנו המוזיקלי של הכוראל באקורד הסיום. הכוראל מופיע גם בקנטטה רי"ב 74 ומנגינתו בקנטטות רי"ב 172 (בדואט האחרון מרכיב מלודי), כוראל ברי"ב 175, כוראל במוטט רי"ב 226 וכשני הפרלוד-כוראל הראשונים באוסף שמונה עשר כוראל פרלודים-רי"ב 651 ו-652.
האריה החותמת, כתובה כטריו לכינור, בס וקונטינואו. הקונטינואו והכינור פותחים בהקדמה כלית בסולם דו מז'ור המתחלף לסולם סול מז'ור, ולמינור ובחזרה לדו מז'ור. בתיבה השמינית נכנס תפקיד הבס, בנושא שהציג הכינור. אופייה של האריה אישי בהתאם למבנה המצומצם של טריו.
סיום הקנטטה באריה בעלת האופי האישי והצנוע, לא תואם את סגננו של באך, וחלק מהביצועים משלימים הכוראל החותם החסר בחזרה על פרק הכוראל המרכזי.
ביצוע.
הקנטטה בוצעה על ידי מיטב המבצעים, בהם ג'ון אליוט גרדינר בניצוחו על מקהלת מונטוורדי וסולני הבארוק האנגלים, פיטר יאן לסינק בניצוחו על קולגיום באך הולנד, הלמוט רילינג בניצוחו על ה"גכינגר קנטוריי", טון קופמן ותזמורת ומקהלת הבארוק אמסטרדם, ניקולאוס הרנונקור והקונצנטוס מוזיקוס וין, וגוסטב ליאונהארדט (יחד עם אנר בילסמה).
רי&quot;ב 59
פיירוול אפליקטיבי
Web application firewall
מארק בונאר
מארק בונאר (באנגלית: Mark Bonnar; נולד ב-19 בנובמבר 1968) הוא שחקן בריטי זוכה פרס באפט"א על תפקידו בסדרה "בלתי נשכח". הוא מוכר בעיקר מהופעתיו בתפקיד דאנקן האנטר בסדרה "שטלנד", ברונו ג'נקינס בסדרה "חדר מיון", הבלש פיני ב-"Psychoville", מייק דריידן בסדרה "שחיתות" ובתור ג'ון האלידיי בסדרה "Undercover".
ביוגרפיה.
בונאר נולד באדינבורו. בטלוויזיה הוא הופיע בתפקיד פיטר מייהו בסדרה "דם חדש" של ערוץ BBC One, ובתפקיד כריס בקומדיה המצליחה "קטסטרופה" של ערוץ 4. עוד גילם את הכומר אדם קולינגבורן בדרמה התקופתית "Home Fires" של רשת ITV, שיחק בתפקיד ג'ון האלידיי בסדרת הדרמה "Undercover", והופיע בתפקיד קבוע בדמות דאנקן האנטר בסדרה "שטלנד" בערוץ BBC1. תפקידים נוספים של בונאר בטלוויזיה היו בסדרות "ורה", "גרנטצ'סטר", "Case Histories", "גן עדן לנשים", "דוקטור הו", "Psychoville", "טאגרט", "Phoneshop" ובסדרה "פרדוקס". ב-2005 שיחק בונאר בתפקיד קבוע בדמות ברונו ג'נקינס בסדרה הרפואית "חדר מיון".
בתיאטרון שיחק בונאר ב-2012 בתפקיד בוסולה במחזה "הדוכסית ממלפי" בתיאטרון אולד ויק בלונדון. במאי 2007 הופיע במחזה "Philistines" בתיאטרון ליטלטון של התיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2006 שיחק בסיבוב הופעות במחזה "Mammals" בתפקיד פיל. בדצמבר 2004 גילם את דייוויד במחזה "A Girl in a Car with a Man" באולם ג'רווד העליון של תיאטרון רויאל קורט. בספטמבר אותה שנה הופיע בתפקיד בנדיק ב"מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון סליסברי פלייהאוס. עוד ב-2004 שיחק במחזה "סיראנו דה ברז'ראק" בתיאטרון הלאומי. בספטמבר 2007 הופיע במחזה "Parade" בתיאטרון דונמאר ורהאוס.
בונאר מדבב ומופיע בלכידת תנועה של הדמות אדוארד "שחור הזקן" במשחק הווידאו "" משנת 2013. עוד הוא מופיע בדמות טאונסנד במשחק "Battlefield 1" משנת 2016.
בסדרת הטלוויזיה לפעוטות "טבע תום" הוא מדבב את הדמויות טוויגס ובוקס.
חיים אישיים.
ב-28 בדצמבר 2007 התחתן בונאר עם השחקנית לוסי גסקל. בתם הבכורה, מרתה, נולדה ביולי 2011, ובנם סמואל נולד ביוני 2015.
טובת הנאה
טובת הנאה היא הטבה, בכסף, בשווה כסף ולעיתים אף הטבה שלא ניתן לכמת אותה בכסף, שאדם מקבל בתמורה לפעילותו. קבלת טובת הנאה עלולה להיחשב לשוחד, ולעיתים היא חייבת במס.
במשפט העברי ישנה התייחסות גם לטובת הנאה כערך כלכלי, ולהגדרת ערך זה השלכות שונות בהלכות משפטיות שונות.
איסורים בחוקי מדינת ישראל על קבלת טובת הנאה.
ברבים מחוקי מדינת ישראל משמש המושג "טובת הנאה" כחלק מתיאור של קבלה או נתינה שיש בהם עבירה פלילית. קובע כי "אין נפקא מינה בשוחד – אם היה כסף, שווה כסף, שירות או טובת הנאה אחרת". ב מוגדר שוחד, שנתינתו וקבלתו אסורות, "לרבות מתנה, זכות הלוואה, מתן עבודה וכל טובת הנאה אחרת".
חוק שירות הציבור (מתנות) קובע "ניתנה לעובד הציבור באשר הוא עובד הציבור מתנה ... ועובד הציבור לא סירב לקבלה ולא החזירה לנותנה לאלתר, תקום המתנה לקנין המדינה; ובמתנה שאין בה קנין חייב עובד הציבור לשלם לאוצר המדינה את שוויה." מתנה, לעניין זה, היא "הקניית נכס שלא בתמורה או מתן שירות או טובת הנאה אחרת שלא בתמורה". עם זאת, החוק מתיר קבלת מתנות מסוימות, ובהן מתנה קטנת ערך וסבירה ומתנה מחברים לעבודה. נציבות שירות המדינה פרסמה הנחיות בעניין זה.
קובע "בשל עבירה שנתכוון בה הנאשם לגרום נזק ממון לאחר או להשיג טובת הנאה לעצמו או לאחר, רשאי בית המשפט להטיל על הנאשם קנס פי ארבעה משוויים של הנזק שנגרם או של טובת ההנאה שהושגה על ידי העבירה, או את הקנס שנקבע בחיקוק, הכל לפי הגדול שבהם".
איסורים במשפט העברי על קבלת טובת הנאה.
התורה אוסרת על השופט לקחת שוחד: ; . רש"י, בפירושו לפסוק בספר שמות, מציין שהאיסור חל אף אם השוחד ניתן כדי לשפוט אמת, וכך פסק הרמב"ם.