בסקירתו בוושינגטון פוסט, כתב גארי ארנולד: "נדמה שכוונת הסרט לחשוף את תת-תרבות הפשע המפחידה בת זמננו, שבה בהדרגה לקלישאות של העולם התחתון, חושפת את המקורות שלו בתפאורה מזעזעת ואפוקליפטית, סצנת הסיום המופקת בתחכום שנועדה להטביע את פרצופו של האנטי גיבור במרחץ דמים מילולי".
הסרט מחזיק כעת בדירוג "טרי" של 81% ב-Rotten Tomatoes וניקוד ממוצע של 65/100 מ-Metacritic.
פצ'ינו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב כשחקן הטוב ביותר בסרט דרמטי וסטיבן באואר היה מועמד לתפקיד שחקן המשנה הטוב ביותר באותו פרס. אולם, דה פלמה היה מועמד, אך לא זכה, לפרס פטל הזהב כבמאי הגרוע ביותר.
מורשת הסרט.
ביוני 2008, פרסם מכון הסרטים האמריקאי את רשימת "עשרת המובילים בעשר הקטגוריות" – עשרת הסרטים הטובים ביותר בעשר סוגות סרטים אמריקאיים "קלאסיות" – לאחר משאל של 1,500 אנשים מקהיליית הסרטים. פני צלקת נבחר להיות העשירי בטיבו בסוגת סרטי המאפיה.
השורה "תגיד שלום לחבר הקטן שלי!" ("Say hello to my little friend!") (אותה אומר מונטנה לפני שהוא משתמש ברובה מטיל הרקטות שלו) הגיעה למקום ה-61 ברשימת 100 ציטטות הסרטים הנבחרות ב-100 שנים. Entertainment Weekly דירג את הסרט במקום השמיני ברשימתו של "50 סרטי הפולחן המובילים", ומגזין אמפייר מיקם אותו בין 500 הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים.
מוזיקה.
את המוזיקה לסרט כתב והלחין ג'ורג'ו מורודר, מוזיקאי ומלחין הנודע במוזיקת הפופ הקצבית שלו.
Scarface: The World Is Yours.
בשנת 2006 יצא המשחק , שמשמש כהמשך לסרט. תחילת המשחק היא למעשה סוף הסרט. בניגוד לסוף הסרט, טוני מונטנה מצליח לשרוד את המתקפה של סוזה על האחוזה ומצליח לברוח ממנה, אך מאבד את כל כספו ואת השליטה שלו במיאמי. במהלך המשחק טוני משתלט מחדש על מיאמי ונוקם בסוזה.
צמרת (ארגון נוער)
צמר"ת הוא ארגון נוער שפעיל מאז שנת 2005 ושואף לכינון חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת.
הארגון הוקם לאחר איחודם של שני הארגונים - "נוער לנוער" ו"המועצה הציונית לנוער". הארגון פעל תחת המועצה הציונית בישראל והפסיק את פעילותו בשנת 2019 בעקבות התנגדות פנימית בהסתדרות הציונית העולמית המנהלת את המועצה הציונית בישראל.
האותיות מהן מורכב שם הארגון מייצגות את ערכיו המרכזיים: ציונות, מנהיגות, רעות ותרומה לחברה.
הארגון הפעיל כ-20 סניפים ברחבי הארץ והוא מורכב מבני נוער בין שכבות ג' לי"ב. הארגון קידם פעילות משותפת של בני נוער מקבוצות שונות בחברה ועוסק בפעילות ענפה בחינוך לציונות, התנדבות, עזרה לקהילה ומעורבות חברתית.
פעילות.
באופן שוטף, בסניפים הועברו פעולות פעמיים בשבוע. לרוב, הפעולות מתמקדות בערכים מהם בנוי הארגון, ולא בהווי קבוצתי בלבד. הפעולות התקיימו לפי שכבות - כל שכבה עברה פעולה נפרדת שהועברה על ידי מדריכים קבועים (הפעולות והמדריכים שונים לכל קבוצה).
השתתפות בצמרת איפשרה השתתפות בתנועת נוער נוספת.
לפחות פעם בשנה התבצעה פעילות התנדבותית ארצית כחלק מחודש הנתינה. כמו כן, במהלך השנה התקיימו סוגי מפגשים שונים בהיקף ארצי כגון טיולים, שבתות, סמינרים וכנסים.
שבתות.
מספר פעמים בשנה התקיימו שבתות טח"ז (ראו ב"מבנה ארגוני") בהן מגיעים כל חניכי שכבות ז', ח' ו-ט' לאחד הסליקים והתקיימה שבת שלמה (שישי- שבת) בה סעדו יחד, התפללו / עברו "צמר"ת שחרית" או "צמר"ת ערבית", עברו פעילויות, דיונים ושיחות בנוגע לנושא בו עוסקת השבת.
קונגרסים.
בכל שנה מתקיים קונגרס ארצי ("הקונגרס הציוני לנוער") בהיקף נרחב, אליו מגיעים חברי הארגון, וכן בני נוער נוספים שהביעו רצון להשתתף בו. מטרות הקונגרס הן לעסוק בנושאים ברמה חברתית.
מפעלי קיץ.
בחופש הגדול נערך קורס מנהיגות (לבוגרי כיתות י'), וקורס מנהיגות מתקדם (לבוגרי כיתות י"א).
את הקורסים הנחו חברי הארגון מסיימי י" ב ובוגרי התנועה, יחד עם רכז בוגר. הקורסים היוו את גולת הכותרת בפיתוח האישי של חברי הארגון, תוך החדרת ערכיו.
בחופש אף התקיים מחנה קיץ, בו נפגשים חברי הארגון מכל הארץ למחנה ומסעות משותפים.
גרעין שנת שירות.
הארגון מוביל גרעין לשנת שירות שמטרתו היא קידום ילדים ונוער בפריפריה. הגרעין פועל ברוח ערכי התנועה וכולל קבוצות מעורבות של דתיים, חילונים, ובעלי רקע ודעות שונים, המתגוררים ביחד כשנה אחת על מנת לתרום לקהילה וגם על מנת להוות דוגמה. בכל שנה מורכב הגרעין ממספר קבוצות שמונות שישה עד עשרה חברים, שפועלות בערים חצור הגלילית (התווספה בשנת תש"פ), קריית שמונה, צפת, בית שאן, מעלה אדומים, בית שמש, אופקים וערד (עד שנת תשע"ג פעלה קבוצה גם בשכונת תלפיות בעיר ירושלים, ועד שנת תשע"ט פעלה גם בעיר קריית אתא.
עיקר עבודת בני הגרעין נעשית במועדוני נוער, באוכלוסיות רווחה, בתנועות הנוער, בעבודה עם עולים חדשים וותיקים ובבתי ספר חילוניים ודתיים.
מבנה ארגוני.
בראש הארגון עומדת ההנהגה הארצית (ההנהג"א), אשר נבחרת מקרב בני הנוער, חברי הארגון, על ידי חבריהם בני הנוער, ובכך בא לידי ביטוי ערך המנהיגות הצעירה שלו. כמו כן, ניצב בראש הארגון מנהל - מבוגר הכפוף למועצה הציונית בישראל.
הסליקים מורכבים אף הם מרכז בוגר.
חברי הסליק נחלקים לשלוש שכבות גיל:
חזון תנועת צמר"ת.
צמרת היא תנועה לנוער מעורב של המועצה הציונית בהסתדרות הציונית העולמית. התנועה שואפת לכינון חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת הנותנת ביטוי למגוון הזהויות הקיים בה. צמר"ת היא תנועה לשינוי חברתי הפועלת לאור הערכים המרכיבים את שמה: ציונות, מנהיגות, רעות ותרומה לחברה.
צמרת פועלת לפיתוח מנהיגות ציונית צעירה ומעורבות חברתית. דגש רב ניתן על חיזוק הזהות היהודית-ישראלית והעמקת השיח בין דתיים לחילונים. וכן, בניית אחריות משותפת דרך פעילות חינוכית-ערכית ברחבי הארץ.
עקרונות התנועה.
תנועה מחנכת.
תנועת צמר"ת רואה בדור הצעיר ובנוער כמחוללי השינוי בחברה. התנועה שואפת להכשיר את הנוער להיות גורם מנהיג ומוביל המתווה דרך לחברה כולה. התנועה מחנכת את חבריה לכונן חברה ישראלית משותפת על בסיס ארבעת ערכי היסוד מהן מורכב
שמה:
חברה משותפת.
החברה הישראלית מורכבת מפסיפס רחב של אנשים בעלי זהויות מגוונות, מוצאים, תפיסות עולם דתיות, ואורחות חיים שונות. תנועת צמר"ת פועלת לחיזוק החברה הישראלית כחברה מגוונת ומאוחדת הנותנת מקום של כבוד לתפיסת עולם ואורחות חייו של כל אחד. התנועה מאמינה כי חברה מגוונת ומאוחדת היא חברה חזקה ובנוסף עשירה מבחינה רוחנית. תנועת צמר"ת רואה ערך רב בשונות בין חבריה ושואבת מכך כוח לעשייתה. חברי התנועה ומוביליה יהיו סבלניים כלפי הגישות השונות ויהיו קשובים לדעות חבריהם ולצורכיהם.
תנועה קהילתית.
תנועת צמר"ת רואה בנוער כחלק מוביל ובלתי נפרד מהקהילה. התנועה רואה במרחב הקהילתי כר פורה לפעילותה החברתית ולליכוד החברים בה לחיי רוח ועשיה משותפים. התנועה מאמינה כי חיי קהילה פעילים ועשירים הם עוגן למעורבות חברתית ונתינה משמעותיים אצל הפרט. התנועה פועלת בשיתוף מלא עם קהילות ואף יוזמת היווצרות קהילות בעלות חיי עשיה עשירים ותורמים לסביבתן.
מתוך אמונה בכוחנו, יפעלו חברי תנועת צמר"ת ביחד למען כינון חברה ישראלית מגוונת ומאוחדת, ולעיצוב סדר יום ציבורי.
בנושאים חברתיים וציוניים מהותיים. כל זאת מתוך לימוד, בירור והעמקה בערכי התנועה.
טונקס
לוציוס ונרקיסה מאלפוי
מארי דה גיז
מארי דה גיז (בצרפתית: Marie de Guise; 22 בנובמבר 1515 - סביבות 11 ביוני 1560) הייתה רעייתו של ג'יימס החמישי, מלך ממלכת סקוטלנד, ואמה של מרי מלכת הסקוטים. דה גיז הייתה עוצרת ממלכת סקוטלנד בין השנים 1554–1560.
ביוגרפיה.
מארי, בתם הבכורה של קלוד, דוכס גיז, ראש בית גיז הצרפתי, ושל אנטואנט דה בורבון, נולדה בבאר-לה-דוק, לורן ב-4 באוגוסט 1534. בהיותה בת שמונה-עשרה נישאה ללואי מאורליאן, דוכס לונגוויל. נישואיהם היו מאושרים, ובנם הבכור פרנסואה נולד ב-30 באוקטובר 1535. בחורף שנת 1536 נכחה מארי בטקס נישואיו של בעלה לעתיד, ג'יימס החמישי מסקוטלנד, לבתו הבכורה של מלך צרפת, מאדלן דה ולואה, בקתדרלת נוטרדאם בפריז.
ב-9 ביוני 1537 מת לואי בעיר רואן. מארי הייתה לאלמנה בגיל עשרים ואחת. ב-4 באוגוסט ילדה את בנה השני, לואי. ג'יימס החמישי, אשר אשתו הראשונה מאדלן מתה משחפת בחודש יולי, חיפש, באותו זמן, כלה צרפתייה נוספת, על מנת לחזק את הברית הסקוטית-צרפתית נגד ממלכת אנגליה. המשא ומתן על נישואיו התמקד במארי. דודו של ג'יימס, הנרי השמיני, מלך אנגליה, ביקש את ידה של מארי, על מנת למנוע נישואים מסוכנים אלו. פרנסואה הראשון, מלך צרפת, העדיף את הצעת הנישואין של ג'יימס על פני הצעתו של הנרי, ודיווח זאת לאביה של מארי; היא קיבלה את הידיעה בהלם ובחשש. האפשרות כי תעזוב את משפחתה ואת ארצה לא שימחה את מארי, אשר שכלה את בנה לואי, בן ארבעת החודשים, באותה תקופה. אביה נקלע לתסבוכת דיפלומטית; הוא ניסה לעכב את תוכניות הנישואין ככל האפשר. ג'יימס, שחש, כנראה, באי-רצונה של מארי, כתב לה מכתב בו פנה אליה בבקשה לעצה ולתמיכה. מארי קיבלה את הצעת הנישואין, ומיהרה להסדיר את ענייני הנסיעה.