ראש ממשלת דנמרס אנדרס פוך רסמוסן ביקר בגאורגיה ב-27 בנובמבר 2008, שם נפגש עם נשיא גאורגיה מיכאיל סאקשווילי, ראש הממשלה גריגול מגאלובלישווילי ויו"ר הפרלמנט דייוויד בקראדזה. שר החוץ הדני, פר סטיג מילר, נפגש עם פוליטיקאים באופוזיציה הגאורגית באוקטובר 2009. פר סטיג מילר ביקר גם בסוחומי, אבחזיה שם פגש את שר החוץ האבחזי סרגיי שמבה. נשיא גאורגיה, מיכיל סאקשווילי, ביקר בדנמרק בוועידת האקלים של האו"ם בשנת 2009 בקופנהגן.
קירות (שיר)
קירות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי. השיר יצא לאור ב-27 בנובמבר 2018, כסינגל השמיני מתוך אלבומו הרביעי של לוי, שתישרף האהבה, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי דרור. השיר הוא בסגנון הפופ אשר משלב בתוכו את סגנון הים-תיכונית.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל ל-3 מיליון צפיות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, בוים על ידי דור אוחיון והועלה לערוץ היוטיוב של לוי ב-27 בנובמבר 2018, בסמוך לצאת הסינגל.
נכון לאוגוסט 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון.
קרחון רמוס
קרחון רמוס (באנגלית: Remus Glacier) הוא הקרחון, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 15 קילומטרים.
הקרחון זורם מהר לופה לכיוון צפון-מערב לאורך המורדות הצפון-מזרחיים של הרי בלקוול, ונשפך אל מפרצון פרובידנס המתחבר אל פיורד נני.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון נסקר לראשונה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בפיקודו של ג'ון רידוך ריימיל.
הקרחון נסקר בשנית בין השנים 1948–1949 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
השם ניתן בעת שניתנו שמם של קרחון רומולוס והר לופה.
השמות מקורם בסיפור מהמיתולוגיה הרומית על רמוס ורומולוס - תאומים שזאבה (בלטינית: "לופה") הניקה אותם - וזאת מאחר שמוצאו של קרחון רמוס סמוך למוצאו של קרחון רומולוס (קרחונים תאומים), ושניהם נובעים ממדרונות הר לופה.
לקריאה נוספת.
• Peter Gibbs, A memoir of time in the Antarctic 1956-59
• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-Change and Glaciological Map of the Larsen Ice Shelf Area, Antarctica: 1940–2005, USGS
חצי האי נוביל
חצי האי נוביל (באנגלית: Noville Peninsula) הוא חצי אי גבוה, מכוסה קרח, בצפון האי ת'רסטון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
אורכו של חצי האי 60 קילומטרים, והוא ממוקם בין מפרצון פיל, ומפרצון מרפי.
בקצה הצפוני של חצי האי נוביל (ושל האי ת'רסטון) מצויה כף לבלנק.
בקצהו הצפון-מזרחי של חצי האי מצוי הר פיורי, בין קרחון סיקורסקי וקרחון פרנקנפילד.
בשטח חצי האי יש אזור ציפורים מוגן מיוחד (סוג של אזור אנטארקטי מוגן במיוחד) בשל מושבת הפנגווין הקיסרי באזור.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי חצי האי.
חצי האי מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בדצמבר 1946 (הקיץ האוסטרלי) במסגרת מבצע קפיצה לגובה.
מקור השם.
חצי האי נקרא על שמו של ג'ורג' או. נוביל (George O. Noville), קצין המבצעים של משלחת החקר האנטארקטית של ריצ'רד בירד שנערכה בין השנים 1933–1935.
כף לבלנק
כף לבלנק (באנגלית: Cape LeBlanc) היא לשון יבשה מכוסה קרח, בקצה הצפוני של חצי האי נוביל בצפון האי ת'רסטון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי כף.
חצי האי נוביל (ובמסגרתו גם כף לבלנק) מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בדצמבר 1946 (הקיץ האוסטרלי) במסגרת מבצע קפיצה לגובה.
מקור השם.
שמה של הכף ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
במהלך מבצע קפיצה לגובה התרסק מטוס PBM מארינר 15 קילומטרים דרומית לכף לבלנק, ב-30 בדצמבר 1946. שישה אנשי צוות מתוך תשעה שרדו את ההתרסקות. הם חולצו ב-12 בינואר 1947 על ידי לוטננט קומנדר ג'ון ד. האוול (John D. Howell) אשר הנחית מטוס PBM בים בסמוך לקצה המערבי של חצי האי נוביל. לשון היבשה המכוסה קרח בקצה המערבי של חצי האי נוביל, נקראת נקודת רסקיו (באנגלית: Rescue Point; מילולית: נקודת החילוץ), מאחר ששם הצילו את השורדים.
נקודת רסקיו
נקודת רסקיו (באנגלית: Rescue Point; מילולית: נקודת ההצלה) היא לשון יבשה מכוסה קרח, בקצה הצפוני של חצי האי נוביל בצפון האי ת'רסטון בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי כף.
חצי האי נוביל (ובמסגרתו גם נקודת רסקיו) מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בדצמבר 1946 (הקיץ האוסטרלי) במסגרת מבצע קפיצה לגובה.
מקור השם.
שמה של הנקודה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
מטוס PBM מארינר, אשר ערך טיסת חקר במסגרת מבצע קפיצה לגובה (בפיקודו של לוטננט ראלף פ. לבלנק (Ralph P. LeBlanc), מחיל המילואים של צי ארצות הברית), התרסק 15 קילומטרים דרומית לכף הקרויה כיום כף לבלנק, ב-30 בדצמבר 1946. שישה אנשי צוות מתוך תשעה שרדו את ההתרסקות. הם חולצו ב-12 בינואר 1947 על ידי לוטננט קומנדר ג'ון ד. האוול (John D. Howell) אשר הנחית מטוס PBM בים בסמוך לקצה המערבי של חצי האי נוביל. הנקודה נקראת "נקודת רסקיו" (באנגלית: Rescue Point; מילולית: נקודת החילוץ), מאחר ששם חילצו את השורדים.
יחסי דנמרק–לוב
יחסי דנמרק–לוב הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק ללוב. היחסים הדו-צדדיים מתוחים בגלל פרשת קריקטורות מוחמד וההתערבות הצבאית של 2011 בלוב. דנמרק מיוצגת בלוב באמצעות שגרירותה בקהיר, מצרים. שר החוץ הדני וילי סובנדל ביקר בלוב בפברואר 2012, לקראת פתיחת הנציגות החדשה בטריפולי.
היסטוריה.
ממלכת לוב.
בינואר 1952, דנמרק ו-11 מדינות אחרות נתנו חסות להחלטה באו"ם על הקמת ממלכת לוב תחת המלך אידריס, ולהכיר בלוב כמדינה עצמאית.
עידן קדאפי.
לאחר תקרית טיסה 114 של ליביאן איירליינס, דנמרק עם צרפת, אוסטרליה ובריטניה נמנעה מהצבעה במועצת הביטחון של האו"ם. לאחר הפיגוע בדיסקוטק ברלין ב-1986, הורתה דנמרק לדיפלומטים הלובים בדנמרק לעזוב את המדינה. כתגובה לגירושים גירשה ממשלת לוב דיפלומט מדנמרק. בינואר 2006 סגרה ממשלת לוב את שגרירותה בדנמרק, כמחאה על פרשת קריקטורות מוחמד. בשנת 2008, לוב החרימה חברות דניות, והדירה חברות דניות מפרויקטים גדולים של תשתיות בשווי 126.5 מיליארד דולר.
מועצת המעבר הלאומית.
ב-18 במרץ 2011 נפגשה שרת החוץ הדנית לין אספרסן עם נציג מועצת המעבר הלאומית עלי זידאן. ב-25 במרץ תמך הפוליטיקאי הדני נסר חאדר בהכרה דנית במועצת המעבר הלאומית כממשלתה הלגיטימית של לוב. ב-19 באפריל פתח הארגון הלובי לדמוקרטיה וזכויות אדם, ארגון לא-ממשלתי וארגון גג למועצה המעבר הלאומית משרד בקופנהגן. דנמרק הייתה בין המדינות, שדובר המועצה אמר כי ב-5 במאי 2011 הכירה במועצת המעבר הלאומית כממשלת לוב. עם זאת, דובר ממשלת דנמרק, ז'אן אלרמן קינגומבה, אמר כי קופנהגן לא נקטה בצעד זה, אך רואה במועצה "שותפה רלוונטית לדיאלוג". ב-22 ביוני הכירה דנמרק במועצת המעבר הלאומית כנציגה הלגיטימית היחידה של לוב.
מלחמת אזרחים הלובית.
ב-5 במרץ, במהלך מלחמת האזרחים בלוב 2011, שר הפיתוח הדני סורן פינד סייע לנציבות האו"ם לזכויות אדם בסכום של 30 מיליון קרונה דנית לסייע לתושבים הלובים שנמלטו למצרים ותוניסיה. ב-22 במרץ השיקה הטלוויזיה הממלכתית הלוב מתקפת תעמולה נגד דנמרק, והאשימה את דנמרק בהובלת מערכה נגד מוסלמים במשך מספר שנים.
באפריל, DanChurchAid שלחה כמה צוותי פינוי המוקשים כדי לפנות מוקשים בלוב. בתחילת אפריל 2011 שקלה דנמרק לקבל כעשרה פליטים לוב מלמפדוזה, איטליה. ממשלת דנמרק שקלה הקפאת נכסים לובים בדנמרק. למועמר קדאפי היו בדנמרק כ-25 מיליון דולר. במהלך המלחמה העביר משרד החוץ הדני ייעוץ זמני ללוב באתר אינטרנט. הקונסול הכללי של לוב לדנמרק, מוניר אלדוואדי, גורש מדנמרק והוכרז כאישיות בלתי רצויה במאי 2011. ב-9 באוגוסט 2011 נתנה דנמרק לשני דיפלומטים לובים, נאמנים לקדאפי, סאלח עומר אבו רוושה וחאלד מנצור סאלם אל-אספר חמישה ימים לעזוב את דנמרק, ושניהם הוכרזו כלא רצויים.
מבצע שחר האודיסיאה.
ב-13 במרץ, בהצבעה פה אחד, אישר הפרלמנט של דנמרק פעולה צבאית ישירה של חיל האוויר הדני כדי לסייע באכיפת החלטה 1973 של מועצת הביטחון, בסימן הפעם היחידה עד כה בתולדות המדינה שהמחויבות הצבאית נתמכה על ידי אחדות פרלמנטרית מלאה. חיל האוויר המלכותי הדני השתתף עם שישה מטוסי F-16AM, מטוס תובלה צבאי סופר הרקולס C-130J-30 וצוותי היבשה המקבילים אליו. רק ארבעה מטוסי F-16 שימשו לפעולות הפצצה, בעוד שהשניים הנותרים שימשו כעתודה. ההתקפות האוויריות הראשונות מכלי טיס דניים בוצעו ב-23 במרץ עם ארבעה כלי טיס שביצעו 12 גיחות כחלק ממבצע שחר האודיסיאה. הגרדיאן דיווח במאי 2011 כי מטוסי F-16 הדנים הרגו את בנו של מועמר קדאפי, סיף אל-ערב קדאפי.
ביוני, שר ההגנה האמריקני רוברט גייטס שיבח את דנמרק, קנדה ונורווגיה, ואמר שלמרות ששתי המדינות הללו סיפקו רק 12 אחוז מהמטוסים למבצע, מטוסיהן ניהלו שליש מהגיחות.
פרס לורנס אוליבייה לחביב הקהל