בשנת 2019, הוציא בן בשט אלבום מוזיקה מקורית "The Bellydance Superstars" שכתב והפיק בהשארת מועדוני הלילה של יפו משנות ה-60–70. האלבום מופץ באמצעות הלייבל של חיים לרוז ומוטי לנדסמן Camel Rider המתמקד בהפצת מוזיקה לדיג'אים ברחבי העולם.
הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט
הנסיך אודונה, דוכס מונטפראט (באיטלקית: Oddone Eugenio Maria di Savoia; 11 ביולי 1846 - 22 בינואר 1866) היה נסיך הומניסט ופילנתרופ איטלקי.
ביוגרפיה.
אודונה נולד ב-11 ביולי 1846 בראקוניגי והיה ילדם הרביעי של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה ואשתו אדלהייד מאוסטריה. הוא לא היה ילד בריא, אך הוא היה אינטליגנטי בצורה יוצאת דופן. במהלך חייו הקצרים היה הנסיך עסוק בחקר האמנות ורכישת חפצים מיוון העתיקה ומרומא לעיר ג'נובה שנשארו במוזיאון לארכאולוגיה ליגוריאנית. יצירות אחרות שאודונה אסף ותרם מוצגות בגלריה לאמנות מודרנית של ג'נובה אשר נקראת בחלקה על שם הנסיך. אודונה חי את ארבע השנים האחרונות לחייו בג'נובה. הנסיך בחר בג'נובה למעונו בגלל האקלים המתון שהיטיב עם מצבו הגופני החולה.
כמלומד, הנסיך בא במגע עם אנשי תרבות מובילים ובהם הפסל סאנטו ורני, ששימש כיועצו וחברו, תמר לוקסורו, ופסקאלה דומניקו קמביאסו. אודונה נפטר בגיל 19 בארמון המלכותי בג'נובה זמן קצר לפני עלות השחר ב-22 בינואר 1866.
הלגיון הראשון איטליקה
הלגיון הראשון איטליקה (בלטינית: Legio I Italica) היה לגיון הצבא הרומי, אשר הוקם בידי קיסר רומא, נירון בשנת 66, ופעל עד המאה ה-5.
היסטוריה.
על פי כתובת ששרדה, הקים הקיסר נירון את הלגיון ב-20 בספטמבר 66. השם "איטליקה" מתייחס למוצאם של המגויסים, מערי איטליה. סמל הלגיון היה חזיר. נירון טען שהוא רוצה שהלגיון הזה יהיה כמו "פלנקס של אלכסנדר הגדול", והוא גייס אליו רק חיילים שגובהם 1.80 ומעלה. הלגיון היה אמור להישלח לאסיה הקטנה כהכנה לקראת מערכה שנירון תכנן בארמניה וב כנגד האימפריה הפרתית. עם זאת, באותה שנה פרץ המרד הגדול ונירון נאלץ לעכב את תוכניותיו.
ככל הנראה הלגיון היה אמור להישלח לארץ ישראל ולהצטרף לדיכוי המרד, אולם בשנת 67 גברה חוסר שביעות הרצון של האצולה והסנאט משלטונו של נירון. מספר מושלים, וביניהם גאיוס יוליוס וינדקס מושל גאליה, וגלבה מושל היספניה טארקוננסיס. גלבה צעד עם הלגיון השביעי גמינה אל רומא, וינדקס ניסה לחבור אליו. "צבא הריין" שכלל ארבעה לגיונות בפיקוד לוקיוס ורגיניוס רופוס, צעד מגרמניה אל גאליה כדי לעצור את וינדקס. במקביל, הלגיון הראשון איטליקה נע מאיטליה במטרה לחבור אל צבא הריין. הלגיון הגיע לגאליה רק בשנת 68, לאחר שרופוס כבר הצליח להביס את וינדקס, ולפיכך לא השתתף בקרבות. לא ברור מדוע הלגיון התעכב זמן רב כל כך, ויש שהניחו לפיכך שהוא לא נוסד בשנת 66 אלא רק 67. אחרים סבורים שצעדת הלגיון התעכבה בגלל קשיים לוגיסטיים או אימונים.
ביוני 69 נירון התאבד וגלבה הפך לקיסר החדש. מה שהיה אמור להיות סמל לנאמנות וצייתנות של חיל רומי, הפך להיות בגידה בקיסר החדש. גלבה הורה ללגיון הראשון איטליקה להישאר בגאליה והציב אותו בלוגדונום (ליון). עם זאת, שלטונו של גלבה לא האריך ימים והוא נרצח בידי המשמר הפרטוריאני בהנהגת אותו. צבא הריין בהנהגת ויטליוס, התמרד והחל בצעדה לכיוון איטליה. הלגיון הראשון איטליקה, תחת פיקוד טיטוס מנליוס ואלנס, הצטרף אל המורדים בצעדה לאיטליה. בקרב קרמונה, הביס הלגיון הראשון איטליקה יחד עם הלגיון החמישי אלאודה והלגיון העשרים ואחד רפקס, את צבאו של אותו שהורכב מהלגיון השלושה עשר גמינה, הלגיון הראשון אדיוטריקס והמשמר הפרטוריאני. אותו התאבד, וויטליוס מונה לקיסר החדש. טקיטוס כותב שחיילי הלגיון הראשון איטליקה היו האמיצים ביותר במהלך הקרבות, ועיט הלגיון שלהם נישא בגאווה ברחובות רומא כאשר ויטליוס נכנס אל העיר. עם זאת הלגיונות מעבר לים התמרדו, והכתירו את אספסיאנוס, מפקד הכוחות בארץ ישראל כמפקדם. מאוחר יותר אף עברו לצידו הלגיונות במצרים ובסוריה, ובהמשך אף חלק מהלגיונות באירופה. לאחר מספר קרבות הביס אספסיאנוס את ויטליוס, והכתיר את עצמו כקיסר החדש.
הקיסר החדש שלח את הלגיון הראשון איטליקה לפרובינקיה מוסיה שם הוצב בעיר נובה (סבישטוב בבולגריה המודרנית) על גדות נהר הדנובה. בחורף 69 ניצלו שבטי הסרמטים שמעבר לנהר את היחלשות האימפריה בגלל מלחמת האזרחים ופתחו במתקפה על הלגיונות הרומיים. הרומאים הובסו בקרבות, ובין היתר נהרג המושל גאיוס פונטיוס אגריפה. רק בשנת 70 הצליח המושל החדש רובריוס גאלוס להשיב את הסדר לאזור. בסביבות שנת 85 השתתף הלגיון בקרבות כנגד שבטי דאקים. הקיסר דומיטיאנוס חילק את הפרובינקיה מוסיה למוסיה העליונה ומוסיה התחתונה. הלגיון הראשון איטליקה הוצב במוסיה התחתונה, וחייליו שימשו שם בעיקר בתפקידי שיטור, מנהל ובנייה.
למרות שמפקדת הלגיון נותרה בנובה מאות שנים, הרי שיחידות משנה שלו נשלחו לכל רחבי האימפריה. ידוע על נוכחות של חיילי הלגיון בחצי האי קרים, ככל הנראה כהגנה מפני הממלכה של בוספורוס הקימרי. לפי מסורת נוצרית מאוחרת, בשנת 102 חיילי הלגיון רצחו בקרים את האפיפיור קלמנס הראשון כאשר קשרו אותו לעוגן של ספינה והשליכו אותו מן הסיפון כדי שייטבע, אך מקורות מוקדמים יותר טוענים כי קלמנס מת מוות טבעי. בתקופת טריאנוס השתתף הלגיון במלחמות כנגד הדאקים ולאחר מכן במסעו של טריאנוס כנגד האימפריה הפרתית. בתקופת אדריאנוס הוצבו חלקים מהלגיון בדלפי שביוון כדי לפקח על פרויקט בנייה שטיבו אינו ידוע. ייתכן כי חיילי הלגיון השתתפו בדיכוי מרד בר כוכבא, אך הדבר אינו ודאי. בין השנים 139–142 הוצבו חלק מחיילי הלגיון בבריטניה והיו אחראים על בניית החלק של חומת אנטונינוס בין אדינבורו לגלאזגו. כתובת שנמצאה עשויה להצביע על כך שיחידה אחרת של הלגיון הצבה אותה עת במאוריטניה ודיכאה את המרד המאורי, אולם הדבר אינו ודאי.
הלגיון השתתף במסעות המלחמה של הקיסר מרקוס אורליוס כנגד הדאקים, ובשנת 165 הקים מרקוס אורליוס שני לגיונות נוספים שנשאו את השם "איטליקה". הלגיון השני איטליקה והלגיון השלישי איטליקה. ייתכן שהדבר נעשה כמחווה לאומץ לבם של חיילי הלגיון הראשון איטליקה. הלגיון תמך במרד של ספטימיוס סוורוס אשר הוביל לעלייתו לשלטון כקיסר. הלגיון לא יכל להשתתף בצעדתו של סוורוס לאיטליה, בגלל מיקומו המרוחק ליד הדנובה, אולם ככל הנראה סייע לסוורוס במלחמתו כנגד מתחרהו פסקניוס ניגר. כתובת שנמצאה בירדן מראה כי בסביבות שנת 273 נמצאו חילי הלגיון באזור זה ופיקחו על סלילת דרכים.
בתקופת דיוקלטיאנוס זכה הלגיון למעמד של לגיון עצמאי. יחידות מהלגיון השתתפו בדיכוי מרד שפרץ במצרים. בתקופת קונסטנטינוס נהרס ברובו מחנה הלגיון בנובה, והאזור אוכלס בידי אזרחים. יחידות הלגיון שולבו ב. בתקופת הקיסר יוסטיניאנוס הראשון שוקם מחדש המחנה בנובה, אולם לא ידוע איזו יחידה שוכנה שם.
אמיליה פיתוח
אמיליה פיתוח (מ.עו.פ) בע"מ (לשעבר: ח.ל. מימון ושירותים) המוכרת בשם המקוצר אמיליה היא חברה ציבורית ישראלית, שמניותיה נסחרות ב ועוסקת בהשקעות והחזקת כ-20 חברות פרטיות וציבוריות בתחומי התעשייה, השירותים, ההפצה והלוגיסטיקה.
היסטוריה.
אמיליה פיתוח נוסדה בשנת 1945 כחברה פרטית בשם "מחסני ערובה וקרור כלליים" ועסקה בתפעול מחסני ערובה ועמילות מכס. בשנת 1982, לאחר שהשליטה בחברה נרכשה על ידי איש העסקים שאול אייזנברג, נרשמו מניות החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא הפכה לחברה ציבורית. החברה הוחזקה על ידי אייזנברג באמצעות חברת ההשקעות "פריון" שבעצמה הוחזקה על ידי החברה לישראל. באפריל 1991 שם החברה שונה ל"ח.ל. מימון ושירותים", לאחר שרכשה חברה בשם זה והחלה לעסוק בשירותי מימון וליסינג.
בינואר 2000, רכש איש העסקים שמואל גנץ את השליטה בחברה ושנה אחר כך מכר אותה לעודד פלר. באוגוסט 2001 שינתה החברה שוב את שמה, לשמה הנוכחי, לאחר שמוזגה עם חברת "מ.צ. הרשקו השקעות" ומאז החלה לפעול כחברת החזקות.
בסוף 2001 רכשה את השליטה בחברות "פלסטו-שק" קרגל ו"מור תעשיות פלסטיק" וב-2007 מכרה אותם לחברת קרגל.
ב-2005 רכשה השליטה בחברת "אדומים תוספי מזון", וב-2007 מכרה אותה לחברת פרוטרום.
ב-2009 מכרה פריגו את עסקי מוצרי הצריכה (לרבות נקה) לקבוצת אמיליה פיתוח. לאחר כשבועיים, בנובמבר 2009, חברת סנו, באמצעות חברת קוסמופארם שבבעלותה, רכשה מקבוצת אמיליה את כל מותגי "קרליין" לרבות "נקה 7".
בדצמבר 2015 רכשה את השליטה במנדלסון תשתיות תמורת כ-100 מיליון שקל. ביולי 2018 רכשה את השליטה בחברת אוברסיז קומרס תמורת כ-131 מיליון שקל.
בשנת 2017 מונה יוסי (יוסף) שחק ליושב ראש דירקטוריון החברה. משרדיה הראשיים של החברה שוכנים בחיפה.
בעלי עניין.
בפברואר 2001 רכשה ע. פלר אחזקות בע"מ, חברה פרטית בבעלותו המלאה של איש העסקים הישראלי עודד פלר את השליטה באמיליה.
ביולי 2017 חברת האם "ע. פלר אחזקות" וחברת הבת "אמיליה פיתוח" עברו הליך מיזוג ביניהן בעסקת בעלי עניין.
נכון לשנת 2021 בעל השליטה בחברה ומנכ"לה הוא עודד פלר, אשר מחזיק בכ-83.25% ממניות החברה הממוזגת.
ח.ל. מימון ושירותים
אמיליה פיתוח (מ.עו.פ)
פיאג'ו ליברטי
פיאג'ו ליברטי(באיטלקית: Piaggio Liberty), הם סדרות של קטנועים מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו אשר מיוצרים באיטליה משנת 1997
אמיליה
משפחה בהנפקה
משפחה בהנפקה הוא סיטקום לילדים ונוער שהחל את שידוריו ב-22 במרץ 2020 לצופי HOT.
ב-19 בדצמבר 2019, טרם תחילת שידורי הסדרה, פורסם כי הסדרה נמכרה לחברת ההפקות Samka הצרפתית אשר תפיק גרסה צרפתית לסדרה.
עלילה.