מלבד זאת בין תיאוריו לאורך ספרו פרוקופיוס מרחיק לכת עד כדי העלאת הטענה שיוסטיניאנוס ותאודורה אינם בני אדם כלל וכלל אלא שדים שלבשו דמות אדם ונשלחו ארצה על מנת להחריב את כל הסובב אותם, ואף מוסיף דוגמאות לסיטואציות שונות בהן ברגע של חוסר תשומת לב נחשפו דמויותיהם השדיות בפני הסובבים אותם. בנוסף לכך מפליג פרוקופיוס בתיאוריו השונים אודות כל הרוע השורץ בחצרו של יוסטיניאנוס וחוגג תחת ניצוחו, כדוגמת מסיבות המין הנהנתניות והמופקרות שעורכים בני הזוג הקיסרי ואותן פוקדים כל המי ומי באוכלוסיית הבירה. פרוקופיוס מתאר בטקסט מסיבות אלו בסלידה גלויה.
בדומה ל"היסטוריה של המלחמות" אשר זכה למעמדו כטקסט היסטורי חשוב ומבוסס מסיבה מסוימת, גם ב"אנקדוטה" פרוקופיוס אינו שוכח את יסודותיו כהיסטוריון ומדייק בתיאוריו ההיסטוריים. אך כאשר הוא פונה לדון בהתנהלותם של יוסטיניאנוס, תיאודורה ובליסאריוס, מושאיו האמיתיים והעיקריים של הטקסט, נותן פרוקופיוס דרור לסלידתו הרבה מן האחרונים ומאפשר לה להיות גלויה לכל. זוהי מטרתו העיקרית של הטקסט, למתוח ביקורת על בעלי השררה אותם פרוקופיוס כה תיעב ובטקסט זה הוא אינו בוחל באף אמצעי.
ההיסטוריה הסודית של פרוקופיוס נחשבת על ידי רוב ההיסטוריונים כהוצאת דיבה נגד חצרו של יוסטיניאנוס, והספר לא נחשב לתיעוד היסטורי מדויק, בניגוד לספריו האחרים של פרוקופיוס אשר נחשבים לתיעודים חשובים ומדויקים של האימפריה הרומית.
על המבנים.
היצירה "על המבנים" (Περὶ Κτισμάτων) נכתבה על ידי פרוקופיוס ככל הנראה ב-554 לספירה. היא עוסקת במבנים והבניינים ברחבי האימפריה הביזנטית שהקיסר יוסטיניאנוס סייע בבנייתם או הוביל אותה.
המבנים העיקריים אשר את בנייתם מתאר פרוקופיוס הם כנסיות, ביצורים ומבנים שמטרתם לשפר את אספקת המים כמו אמות מים. פרוקופיוס מתייחס לתהליך הבנייה וקשיים בהם נתקלו העובדים, כמו גם מתאר את המבנים בצורה מפורטת. לאורך היצירה מופיעות לעיתים קרובות התייחסויות לדת הנוצרית ותיאור בניית המבנים והשפעתם נעשה דרך נקודת מבט נוצרית, מהתיאור כי אלוהים שלח את אנשי המקצוע, או נתן את ההשראה לבנייה, ועד שימוש בציטוטים מהברית החדשה.
לאורך היצירה מוצג יוסטיניאנוס באור חיובי במיוחד, כשהדגש המרכזי הוא על הטוב שהביא לאימפריה בזכות מפעלי הבנייה שלו. בפרק הראשון מפליג פרוקופיוס ומתאר את יוסטיניאנוס כקיסר עילאי במגוון בחינות. לאורך היצירה הדגש על יכולותיו המרשימות של יוסטיניאנוס חוזר שוב ושוב, ובפרט חוזר על עצמו נושא הקרבה הגדולה בין יוסטיניאנוס לאל, המבוסס על ההנחה המקובלת במאה ה-6 לפיה הקיסר היה במידה מה נציג האל עליי אדמות. גישה זו עומדת בניגוד לאופן הצגתו של יוסטיניאנוס ביצירות אחרות של פרוקופיוס כמו "מלחמות", ובעיקר ב"אנקדוטה".
הגישה המקובלת המסבירה את האופן בו פרוקופיוס מציג את יוסטיניאנוס ב"על המבנים", היא שמדובר ביצירה שנכתבה בהזמנת החצר הקיסרית ותוכנה נקבע בהתאם, על בסיס האידאולוגיה הקיסרית וכדי להלל ולפאר את יוסטיניאנוס. אולם יש גם הטוענים כי דעותיו של פרוקופיוס לא נעלמות לחלוטין מהיצירה. טענה אחת היא שפרוקופיוס מציג ביצירה את דמות הקיסר האידיאלית לפי דעתו, וביצירותיו האחרות מסביר כיצד יוסטיניאנוס סטה מדמות זו. טענה נוספת היא שניתן למצוא גם ב"על המבנים" ביקורת כלפיו יוסטיניאנוס המעידה על דעותיו האמיתיות של פרוקופיוס, גם אם היא פחות גלויה מביצירותיו האחרות, דרך שימוש ברמיזות ליצירות מוכרות אחרות בקאנון הקלאסי או מילים בעלות משמעות כפולה.
ספרות בהשראתו.
הרומן ההיסטורי "הרוזן בליסאריוס", מאת רוברט גרייבס, מבוסס על כתיבתו ההיסטורית (ה"סודית" כמו גם הרשמית) של פרוקופיוס.
שארע סימסים
ענת מגן-שאבו
רוקט פאוור
רוקט פאוור (אנגלית: Rocket Power) היא סדרה מצוירת המשודרת בערוץ ניקלודאון החל מאוגוסט 1999. הסדרה מספרת על ארבעה חברים שאוהבים ספורט ואתגרים.
מולד הלבנה
מולד הלבנה הוא אחד ממופעי הירח המתרחש אחת לחודש ירחי, והוא בעל חשיבות מרובה בקביעת מועדי השנה בתרבויות ודתות הנסמכות על לוח שנה ירחי. דוגמאות לכך הן לוח השנה העברי ולוח השנה המוסלמי. המושג מולד הלבנה מתייחס למספר זמנים שונים והם:
בלוח השנה העברי הנוכחי נקבע מועד ראש השנה על פי המולד הממוצע. יום א' של ראש השנה ייקבע ביום שבו חל המולד הממוצע של חודש תשרי, אלא אם כן ישנה סיבה לדחותו. קביעה זו, בשילוב עם כללי עיבור השנה, גוזרים את מועדי שאר החגים והמועדים באותה השנה, וכן את מספר הימים בשנה.
המולד האסטרונומי (מולד אמיתי).
הירח, או בשמו האחר - הלבנה, מקיף את כדור הארץ, ובו בזמן כדור הארץ והירח מקיפים את השמש. מולד הירח האסטרונומי הוא הרגע שבו הירח נמצא בין כדור הארץ לשמש על אותו קו אורך של מישור המילקה. חודש ירחי הוא פרק הזמן בין מולד למולד והוא אורך בממוצע כ-29.530588 ימים, אך הוא איננו קבוע. ההפרש באורכם של חודשים ירחיים מגיע עד כ-14 שעות: 29 יום וכ-20 שעות למשך החודש המקסימלי, ו-29 יום ו-6.5 שעות למשך החודש המינימלי.
זהו הנקרא מחזור סינודי בשונה, ממחזור סידרי שהוא משך הסיבוב של הירח סביב כדור הארץ שאורך כ-27.32 ימים בקירוב. אך כיון שבזמן זה כדור הארץ נע במסלולו סביב השמש נדרשים עוד כשני ימים לירח כדי להשלים את ההקפה ביחס לכדור הארץ.
כדור הארץ מקיף את השמש. הקפה אחת של כדור הארץ סביב השמש נקראת שנה טרופית. אורכה של השנה הטרופית הוא קבוע למדי - 365.242189 ימים בממוצע, טווח ההפרש בין השנים אינו עולה על דקות בודדות.
מראהו של הירח, לצופה הניצב על פני כדור הארץ, מושפע מהמיקום היחסי של שלושה גופים אסטרונומיים אלו - השמש, הירח וכדור הארץ. כאשר הירח נמצא בין כדור הארץ לבין השמש, מרבית השטח של פני הירח הנצפים מכדור הארץ חשוכים, והירח איננו נראה כלל. לעומת זאת, כאשר הירח והשמש נמצאים בכיוונים מנוגדים ביחס לצופה על פני כדור הארץ, מופנה כל חלקו המואר של הירח כלפי כדור הארץ, והירח נראה כעיגול.
בשל התנועה המעגלית של הירח סביב כדור הארץ, מראהו של הירח משתנה באופן מחזורי - במשך כ-15 יום הוא הולך ומתמלא, מחרמש דק לעיגול שלם, ובמשך כ-15 יום הוא הולך מתרוקן, מעיגול שלם לחרמש דק.
השם מולד הוא מטאפורה להיוולדות הירח מחדש בראשית כל מחזור חודשי.
ראייה ראשונה.
החודש הירחי נמשך בממוצע, כאמור, כ-29.5 ימים, אך חודשי השנה נספרים בימים שלמים. לכן נקבע כי בלוח השנה העברי יהיה משך החודש 29 או 30 יום. השיטה שלפיה קובעים כמה ימים יהיו בחודש מסוים השתנתה במהלך ההיסטוריה היהודית.
עד ימיו של הלל נשיאה, נקבעו ראשי החודשים על פי ראיית הירח ממש - אם נראה סהר הירח בסוף היום ה-29 בחודש, נקבע היום שאחריו כראש החודש. אם לא, נדחה ראש החודש ביום נוסף. הקביעה נעשתה על ידי הסנהדרין שחקרו עדים שהעידו שראו את המולד (ראייה ראשונה). אם אושרה העדות היו חברי בית הדין מכריזים על קידוש החודש.
מולד הלוח.
בשנת ד'קי"ט (4119; שנת 359 לספה"נ) נקבע על ידי הלל נשיאה לוח שנה קבוע, המקובל כיום על כל הקהילות היהודיות מלבד הקראים, שמבוסס על אלגוריתם המשתמש באורך החודש הירחי הממוצע, בלי צורך להיעזר בתצפיות ישירות. בלוח הקבוע מספר הימים בכל חודש קבוע מראש, למעט החודשים חשוון וכסלו, שמספר הימים שבהם עשוי להיות 29 או 30 יום, בהתאם למערכת כללים הנקראים 'דחיות'. המולד המשמש לקביעה זו נקרא מולד הלוח והוא מולד מחושב, ולא מולד אמיתי. מולד הלוח מחושב על ידי הוספת מכפלת מספר החודשים שעברו מחודש נתון באורך החודש הממוצע למולד הלוח של החודש הרצוי. אורך החודש הממוצע, לפי מסורת חז"ל, הוא 29 יממות, 12 שעות ועוד 793 חלקים של שעה (שהם 44 דקות ו-31/3 שניות). מקובל לציין פרק זמן זה באותיות: כ"ט י"ב תשצ"ג. נהוג להתחיל את החשבון ממולד בהר"ד - דהיינו: יום שני, 5 שעות ו-204 חלקים. מולד זה הוא מולד חודש תשרי שנת א' לבריאת העולם.
המולד האחרון היה ביום , שעות - , חלקים - ; . המולד הבא יהיה ביום , שעות - , חלקים - ; . ()
מדידת אורך חודש סינודי זהה בדיוק הייתה מצויה מאז הישגי האסטרונומים והמתמטיקאים קידינו (כשדי, המאה הרביעית לפני הספירה), והיפרכוס (יווני, המאה השנייה לפני הספירה) - שניהם הגדירו את זמן המולד כך: 29,31,50,8,20 בבסיס 60, שהוא זהה בדיוק לכ"ט י"ב תשצ"ג.
תלמי אף כותב בספרו אלמגסט כיצד היפרכוס הגיע לחשבון זה: הוא חילק את ההפרש בין שני ליקויים - שעברו ביניהם 345 שנה - למספר החודשים שביניהם. בשיטה זו ניתן להגיע באמצעים פשוטים לתוצאה מדויקת ביותר.
חישובים מודרניים מראים שמסורת חז"ל, וכן חשבונם של הכשדים והיוונים, קרובים מאוד לאורך המדויק של חודש סינודי (הזמן הממוצע שבין פגישת הירח עם השמש לבין הפגישה שלאחריה). בשנת ד'קי"ט (4119; שנת 359 לספה"נ) - שנת קביעת הלוח, האורך המדויק של חודש סינודי ממוצע, במונחים של אורך היממה באותה שנה (להבדיל מאורך היממה המקובל), היממה הייתה קצרה יותר והחודש ביחס ליממה ארוך יותר ולכן הסטייה הייתה של כרבע שנייה לחודש בלבד (בניגוד לסטייה של כחצי שנייה לחודש בזמננו).
המולד בלוח המוסלמי.