ב-1 ביולי 1995 התחתן פבלוס עם מארי שנטל מילר בתם של רוברט וורן מילר ואשתו מארי שנטל פזנט, ממנה יש לו 5 ילדים:
אילן יוחסין.
בעת לידתו היה פבלוס צאצא לשלושה מלכים שהיו בחיים; אביו קונסטנטינוס השני, מלך יוון, סבו מצד אמו פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, וסב אמו גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה. כמו כן פבלוס הוא אחיין של מרגרט השנייה, מלכת דנמרק וסופיה, מלכת ספרד. בנוסף הוא צאצא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק דרך שלושה מילדיו; גאורגיוס הראשון, מלך היוונים, פרדריק השמיני, מלך דנמרק ותירה, נסיכת דנמרק, וצאצא של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת דרך בנה הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן ופעמיים דרך בתה ויקטוריה, הנסיכה המלכותית, בנוסף, הוא צאצא של ז'וזפין דה בואנה אשתו של נפוליאון בונפרטה.
בית ווהלין
קנדים צרפתים
קנדים צרפתים (צרפתית: Canadiens français, אנגלית: French Canadians) הם המיעוט האתני הגדול בקנדה. מוצאם מהמתיישבים הצרפתים שהגיעו לקנדה במאה ה-17 וה-18. מעבר למקור הגעתם לקנדה, הקנדים הצרפתים הם רוב דוברי השפה הצרפתית בקנדה, ומהווים כ-22% מכלל האוכלוסייה.
בשנת 1534 גילה ז'אק קרטייה, חוקר ארצות צרפתי, את נהר סנט לורנס באמריקה הצפונית. בשנת 1604 החלה התיישבות צרפתית בחבל הארץ הנרחב והוקמה צרפת החדשה (בצרפתית: Nouvelle-France). טריטוריה נרחבת זו נשלטה על ידי צרפת במשך כמאה וחמישים שנה, עד לוויתור של ממלכת צרפת על השטח לטובת בריטניה ב-1763 במסגרת חוזה פריז. עם החתימה על חוזה פריז, הופסקה לחלוטין ההגירה מצרפת לקנדה ונאסרה בחוק על ידי הבריטים. כל מיליוני בני הלאום הקנדי-צרפתי, החיים כיום בקנדה, ומיליונים נוספים בארצות הברית, הם צאצאיהם של אותם מתיישבים.
מקורם של המתיישבים הקנדיים הצרפתים היה בעיקרו ממחוזות צפון מערב צרפת, כגון נורמנדי, בוס, אנז'ו, טורן, גסקוניה, אוני, אוגומואה, סטוז', ועוד.
בניגוד למתיישבים הבריטים, היו הקנדים הצרפתיים קתולים בדתם. עם זאת, גישתם הייתה פחות שמרנית מגישת המתיישבים הבריטים. למשל, הם לא דגלו בעבדות, ונשים בקוויבק יכלו לכהן בתפקידים בכירים בכנסייה.
במחצית המאה ה-18, התרחבה אוכלוסיית המתיישבים הקנדים הצרפתים והם התפזרו לקולוניות נוספות ברחבי צפון אמריקה.
כיום, רוב הקנדים הצרפתים אשר חיים ברחבי צפון אמריקה מתגוררים בקוויבק, ומכנים את עצמם קֶבֶּקוּאָה ("Québécois", שפירושו קוויבקים). בשנים 1840 עד 1930 היגרו כ-900,000 קנדים צרפתים לארצות הברית, בעיקר לאזור ניו אינגלנד ואקדיה. יש המפרידים את תושבי אקדיה מההגדרה האתנית של "קנדים צרפתים", מסיבות היסטוריות שונות.
קנדים צרפתים, (כולל אלה שאינם דוברי צרפתית) הם כיום הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בקנדה, מלבד קבוצת הקנדים האנגלים. לעיתים מזהים פשוט כ"צרפתים", כ"קוויבקים" או כ"אקדים". המספר הכולל של הקנדים הצרפתים הוא כ- 11.9 מיליון אנשים שהוא 33.78% מהאוכלוסייה הקנדית (נכון ל-2011).
לא כל דוברי הצרפתית בקנדה הם ממוצא קנדי צרפתי. בין דוברי הצרפתית בקנדה ניתן למצוא קבוצות מהגרים גדולות ממקומות כמו האיטי, קמרון, אלג'יריה, תוניס ועוד. כמו כן, ישנם גם קנדים שהם קנדים-צרפתיים במקורם, אך דוברי אנגלית.
אטימולוגיה.
באופן טבעי, מקור השם "קנדים צרפתים" הוא בהשתייכותם. הם קנדים לחלוטין בהשתייכותם הלאומית, אך שומרים באדיקות על מורשת הגעתם לצרפת החדשה במאות ה -17 וה -18 מהממלכה הצרפתית, על שפתם והמורשת הצרפתית. מקורו של דגל קוויבק בצלב הלבן שהופיע על הדגלים המלכותיים של צרפת ובשושן צחור, אשר נישא על ידי המיליציות הקנדיות-צרפתיות. הסמל משמש עוד כיום כדגל הרשמי של קוויבק.
בהיותם האירופאים הראשונים שהגיעו לקנדה, הם העניקו למדינה את שמה. מקור השם "קנדה" הוא במילה ההורנית-אירוקואית "קָנָטָה" שפירושה כפר או התיישבות. מגלה הארצות ז'אק קרטייה השתמש לראשונה בשם זה בתחילת המאה ה-16 כדי לציין את האזור שנמצא כיום סביב קוויבק סיטי וסביבת נהר סנט לורנס. כינוי הלאום "קנדים צרפתים" התקיים מתחילת ההתיישבות. במרוצת הזמן הפך השם "קנדה" לכינוי לאזורים נרחבים יותר בשטחם וכלל את כל שטח המדינה.
זהות והגדרה עצמית.
בתחילה שימש המונח "Canadien" ("קנדים") לצורך התייחסות למתיישבים דוברי הצרפתית שהיו תושבי צרפת החדשה. דוברי אנגלית והתושבים שהגיעו מאוחר יותר מבריטניה נקראו "Anglais" ("אנגלים"). הפרדה זו נמשכה עד קימומה של הקונפדרציה הקנדית בשנת 1867. מאותו זמן ואילך, הפכה המילה "קנדה" לתיאור כלל האזור, כולל של דוברי האנגלית, וכל תושביה כונו "קנדים".
על מנת להשתייך למוצא האתני הקנדי-צרפתי, יש להוכיח השתייכות לאבות המייסדים שהגיעו מממלכת צרפת אל "העולם החדש", ושוהים לפחות ארבעה דורות בקנדה. למרות הזמן שחלף, עדיין רואים הקנדים הצרפתים את עצמם כממשיכי דרכם של המתיישבים וכצאצאיהם הישירים, ומגדירים עצמם כבעלי זהות אתנית ייחודית. זאת בניגוד לקבוצות מהגרים אחרות, בהן רוב דוברי האנגלית, שנטמעו במדינה ואינם מציינים עצמם לאחר ארבעה דורות בזהות אתנית אחרת מלבד "קנדים".
אוכלוסין.
ראשיתה של ההתיישבות הצרפתית בקוויבק בהגירה של כ־7,000 איש לאזור. לאחר הכיבוש האנגלי הופסקה הגירתם של הצרפתים, וכך מוצאם של מרבית תושבי הפרובינציה כיום הוא מאותם 7,000 מתיישבים ראשונים. בכך מהווים תושבים אלו את אחת האוכלוסיות ההומוגניות והמתועדות ביותר בעולם מבחינה גנאלוגית.
בקנדה, 85% של הקנדים הצרפתים מתגוררים בפרובינציית קוויבק, שם הם מהווים את רוב האוכלוסייה בכל האזורים למעט הצפון הרחוק. רוב הערים והכפרים במחוז נבנו והתיישבו על ידי הקנדים הצרפתים. מעבר לכך, גם במקומות נוספים בקנדה יש ריכוזים של קנדים צרפתיים.
כיום, שיעור הילודה בקוויבק הוא הנמוך ביותר בקנדה, ובשל כך שיעור האימוץ בפרובינציה הוא הגבוה ביותר בקנדה (אף שבקוויבק 24% מהתושבים של קנדה, מבוצעים בה 42% מאימוצי הילדים).
המיעוט האתני קיים גם מחוץ לקנדה. בארצות הברית מתגוררים כ-2.4 מיליון אמריקאים, שהם בעלי שיוך מוכח ומובהק למיעוט הקנדי צרפתי. (זאת בנוסף ל-8.4 מיליון אמריקאים בארצות הברית, הטוענים למוצא צרפתי.)
בקוויבק.
רוב הקנדים המזהים עצמם כקנדים צרפתים מתגוררים בקוויבק. מאז 1960, קנדים-צרפתים בקוויבק לרוב מגדירים עצמם כ"קוויבקים", ורואים במדינת קוויבק חלק מזהותם. קוויבק שומרת על הזהות הקנדית-צרפתית באופן אדוק. השפה הרשמית היחידה בקוויבק, על פי חוק, היא צרפתית. האנגלית אמנם נלמדת בבתי הספר ונשמעת, אך בקוויבק אין לה מעמד רשמי. קוויבק היא הפרובינציה היחידה בקנדה, בה נדרשים מועמדים לעבודה בשירות הציבורי, לעבור גם מבחני שפה צרפתית, מעבר למבחני הקבלה הרלוונטיים לכל רחבי קנדה.
אתרי תיירות רבים במונטריאול ובקוויבק סיטי מנציחים את המורשת של המתיישבים הראשונים, ואת שנות ההתיישבות הראשונות.
בין השאר, וכחלק מזהותם הייחודית, מנציחים הקנדים הצרפתים אף את יחסם השונה לטובה של המתיישבים הצרפתים, אל האומות הראשונות, עמן כרתו בריתות סחר ושיתפו עמן פעולה באופן מכבד. זאת בניגוד למלחמות העקובות מדם ושלילת הזכויות, מצד המתיישבים הבריטים בקנדה (וממשיכיהם האמריקאים מדרום) כלפי האומות הראשונות והאינדיאנים.
מעבר להבדלים בשפה ובתרבות, הקנדים הצרפתים חווים עצמם כקתולים. אמנם, ככל הפדרציות בקנדה, גם קוויבק אינה דתית, אך הנוכחות של הכנסייה הקתולית בה משמעותית מבחינה תרבותית, ומונחלת גם במערכת החינוך.
ברחבי קנדה.
קנדים צרפתים חיים גם במחוזות אחרים. למשל, במחוז אונטריו, חיים כיום כמיליון תושבים ממוצא קנדי צרפתי. מתוכם 400,000 דוברי צרפתית. השאר הסתגלו לשפה האנגלית שהיא שפת הרוב.
המיעוט הקנדי הצרפתי הוא הגדול ביותר בקנדה ובעל השפעה. פרובינציית קוויבק שבה מרוכז רוב הלאום הקנדי צרפתי, היא הפרובינציה הוותיקה ביותר בקנדה, הגדולה בשטחה, העשירה והמשפיעה. כוחה של קוויבק וכוחו של המיעוט הקנדי צרפתי החי בה, הביא לחקיקה משמעותית בעניין השפה והתרבות הקנדית-צרפתית. השפה הצרפתית נחשבת כיום באופן חוקי כשפה רשמית שנייה בכל רחבי קנדה. כל משרדי הממשלה, האוניברסיטאות ושירותי החינוך, בתי החולים ושירותי הבריאות, השירותים החברתיים וכל שאר מוסדות השירות הציבורי, נדרשים להיות דו לשוניים ולאפשר לכל קנדי צרפתי המעוניין לקבל שירות במחוז אחר בקנדה, שאינו קוויבק, לקבל אותו בשפה הצרפתית.
בארצות הברית.
במהלך המאה ה-18, גילו מגלה ארצות צרפתים גם אזורים בארצות הברית. בעקבות הגילויים, ובחלק מהמקרים לאחר הגלייה מצד השלטונות הבריטיים העוינים, חצו קנדים צרפתים רבים את הגבול והיגרו דרומה לארצות הברית .