פעילויות חילופי סחר דו צדדיים שנעשו על ידי מלזיה וסין החל משנת 2012 הן הקמת פארק התעשייה סין-מלזיה קינז'ו ופארק התעשייה מלזיה-סין בקואנטן (האחרון נפתח רשמית ב-5 בפברואר 2013), ואישור מהיר. על ידי סין להשאיל זוג פנדות ענק למלזיה. שתי המדינות גם מחליפות דעות לגבי ההתפתחויות הקיימות בדרום-מזרח אסיה. שתי המדינות נצמדות למכתב ההצהרה על התנהגות צדדים בחוף הים (דרום מזרח אסיה) שממשיך את השלום והיציבות המיטיבים עם סין ואזור דרום מזרח אסיה.
ב-28 באוגוסט 2012, פקידי מלזיה וסין במסגרת ההתייעצות האסטרטגית השנייה בין מלזיה לסין בבייג'ינג הסכימו להפוך את שנת 2014 ל"שנת הידידות מלזיה-סין "לציון 40 שנה להקמת היחסים הדיפלומטיים. המשלחת המלזית בראשות מזכ"ל משרד החוץ של מלזיה, טן סרי מוהד רדזי עבדול רחמן וסגן שר החוץ של סין, פו יינג, הסכימו גם כי יתארגנו פעילויות מתאימות לרגל האירוע.
ב-16 באפריל 2014 תכננה סין לשלוח שני זוגות פנדות בשם פו ווה ופנג יי למלזיה לציון 40 שנה לקשרים דיפלומטיים, אך עם זאת נדחו בעקבות תקרית טיסה 370 של מלזיה איירליינס. שתי הפנדות הגיעו מאוחר יותר לנמל התעופה הבינלאומי קואלה לומפור ב-21 במאי 2014 והוצבו בגן החיות הלאומי של מלזיה (גן החיות נגרה).
יחסי סחר וכלכלה.
מלזיה הייתה שותפת המסחר הגדולה של סין באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN) במשך חמש שנים ברציפות מאז 2008. היקף הסחר הדו כיווני בין סין למלזיה בשנת 2013 הגיע ל-106 מיליארד דולר, מה שהופך את מלזיה לשותפת הסחר השלישית בגודלה של סין באסיה, ממש אחרי יפן וקוריאה ושמינית בגודלה של סין בעולם. ב-31 במאי 2014, במהלך ביקורו של נג'יב רזאק בסין, שם התקבל בברכה על ידי ראש ממשלת סין לי קצ'יאנג, סין ומלזיה התחייבו להגדיל את הסחר הדו צדדי ל-160 מיליארד דולר עד שנת 2017. הם גם הסכימו לשדרג את שיתוף הפעולה הכלכלי והפיננסי, במיוחד בייצור מזון חלאל, עיבוד מים ובניית רכבת. הפיכתה של סין למעצמה כלכלית עיקרית במאה ה-21 הביאה לגידול בהשקעות זרות ברשת הבמבוק, רשת של עסקים סינים מעבר לים הפועלים בשוקי דרום מזרח אסיה החולקים קשרים משפחתיים ותרבותיים משותפים.
לאחר מכן התפתחה סין כמשקיעה הגדולה במלזיה, ומימנה פרויקטים גדולים של תשתית בפריסה ארצית בהשקעה ענקית עם המדינה והפכו לפלטפורמה של חברות סין להיכנס לשוקי ASEAN. יש גם מועצה עסקית בסין במלזיה. בעקבות ההשפעה הכלכלית הסינית במלזיה, יש דיווח על כנופיות סיניות ביבשת שהפיצו את עסקיהם הבלתי חוקיים למלזיה. עם זאת, קיט וויי ג'נג בסיטי טען כי מאחר שרבים מהפרויקטים הללו הובילו ליכולת יתר משמעותית, הוא האמין שפרויקטים אלה מונעים אך ורק על ידי אינטרסים גאופוליטיים סיניים. לדוגמה, הוא האמין שהדבר יהפוך את השליטה במיצרי מלאקה לפגיעים לסין.
בספטמבר 2018 ביטל לים גואן אנג שני חוזים בשווי של כ-2.795 מיליארד דולר עם לשכת צינור הנפט הסינית לצינורות נפט וגז, וקבעו כי חלק מהמימון מבנק האקסים של סין הופקע בצורה שגויה כחלק משערוריית 1MDB.
תיירות.
שר התיירות של מלזיה נג ין ין טען שהגיעו 1.25 מיליון תיירים מסין למלזיה בשנת 2011. המשרד צפה את היעד של 1.5 מיליון תיירים בשנת 2012 ושני מיליון לשנת התיירות במלזיה 2013/2014. בשנת 2012, משרד התיירות של ממשלת מקאו פתח את גלריית מקאו במלאקה כדי לחזק את הקשרים בין מקאו למלזיה בתחומי התיירות והתרבות.
שיתוף פעולה צבאי.
ראש ממשלת מלזיה, מאהאטיר מוחמד, אמר כי סין אינה מהווה איום על אף אחד בסכסוך בים דרום סין ומלזיה לא חוששת מהתוקפנות מסין, ואף האשים את ארצות הברית בהתגרות בסין ובניסיון להפוך את שכנות סין נגד סין. מאהאטיר מאמין שמלזיה עשויה להרוויח מהצמיחה הכלכלית של סין באמצעות שיתוף פעולה עם סין, אם כי הטיח שוב ושוב את ההשקעה הסינית במלזיה בגלל חששו מפני הגירה גדולה של אנשים סינים חדשים למלזיה.
במרץ 2013 נתפסו הרשויות במלזיה כמי שלא מגלות שום דאגה מכך שסין עורכת תרגיל צבאי בג'יימס שואל. באוגוסט 2013 שר מלזי הציע כי מלזיה עשויה לדון עם סין על תביעותיהם של ים סין הדרומי ולהתעלם מיתר הטוענים, כאשר שר ההגנה שלה הישאמודין חוסיין אמר כי למלזיה אין שום בעיה שסין תסייר בים סין הדרומי, ותאמר ל-ASEAN, ארצות הברית, ויפן כי "רק מכיוון שיש לך אויבים, זה לא אומר שאויביך הם האויבים שלי".
ביוני 2015, הרשויות במלזיה הגישו מחאה לסין לאחר שספינה סינית זוהתה נכנסת למים הטריטוריאליים של מלזיה ועגנה בשולס לוקוניה.
נאווי דוואר
Spiracle
ארמון עזאם
לנארד קאמנה
הנרי ראת'בון
הנרי ריד ראת'בון (באנגלית: Henry Reed Rathbone; 1 ביולי 1837 – 14 באוגוסט 1911) היה קצין ודיפלומט צבאי אמריקאי שנכח ברצח לינקולן. ראת'בון ישב עם ארוסתו, קלרה האריס, ליד הנשיא ואשתו, מרי טוד לינקולן, כשג'ון וילקס בות' נכנס לחדר הנשיא בתיאטרון פורד וירה אנושות בראשו של לינקולן. כאשר ראת'בון ניסה למנוע מבות' לברוח מהמקום, בות' דקר אותו ופצע אותו קשה.
חייו.
הנרי ראת'בון נולד באולבני, ניו יורק כאחד מארבעת ילדיו של ג'רד ל. ראת'בון, איש עסקים סוחר ואמיד, שלימים הפך לראש עיריית אלבני, ופולין ראת'בון (לבית פני). עם מות אביו בשנת 1845, ירש ראת'בון את 200,000 דולר (שווה ערך ל-5,500,000 דולר בשנת 2019). אמו האלמנה, פאולין ראת'בון, נישאה לאיירה האריס בשנת 1848. איירה האריס מונה לסנטור מניו יורק לאחר שוויליאם סיוארד הפך למזכיר המדינה של הנשיא לינקולן. האריס היה אלמן עם ארבעה ילדים שאשתו לואיזה נפטרה גם בשנת 1845. כתוצאה מנישואים אלה, איירה האריס הפך לאב החורג של ראת'בון ובתו, קלרה האריס, הפכה לאחות החורגת של ראת'בון. למרות שסדרת האירועים יוצאת הדופן הזו הפכה אותם לאח ואחות חורגים, הם לא היו קשורים בדם. ראת'בון והאריס יצרו ידידות קרובה ובהמשך התאהבו. השניים התארסו זמן קצר לפני מלחמת האזרחים האמריקנית.
ראת'בון למד משפטים ביוניון קולג' ועבד למשך זמן קצר בשותפות למשפטים באולבני לפני שנכנס לצבא האיחוד בתחילת מלחמת האזרחים. במהלך המלחמה שימש ראתבון כקפטן בגדוד החי"ר ה-12 והיה בקרב אנטיאטם וקרב פרדריקסברג. בסוף המלחמה הוא הגיע לדרגת מייג'ור.
רצח לינקולן.
ב-14 באפריל 1865, ראת'בון וארוסתו קלרה האריס קיבלו הזמנה לראות הצגה בתיאטרון פורד מהנשיא אברהם לינקולן ואשתו מרי טוד לינקולן. בני הזוג, שהתיידדו עם הנשיא ואשתו מזה זמן מה, הוזמנו לאחר שיוליסס גרנט ואשתו ג'וליה, תומאס אקרט, וכמה אחרים סירבו להזמנה של גברת לינקולן.
במהלך ההצגה, בשעה 22:14 לערך, נכנס שחקן הבמה ג'ון וילקס בות' לחדר הנשיאותי וירה אנושות בראשו של לינקולן באקדח. כשראת'בון ניסה לתפוס את בות', בות' חתך את זרועו השמאלית של ראת'בון עם פגיון מהמרפק עד לכתפו. מאוחר יותר נזכר ראת'בון שהוא נחרד מהכעס שעל פניו של בות'. ראת'בון שוב אחז בבות' כשבות' התכונן לקפוץ מאדן החדר. הוא אחז במעילו של בות', וגרם לבות' ליפול במבוכה אל הבמה, כאשר אולי שבר את רגלו בגלל הנפילה, אם כי כמה תאורטיקני קונספירציה אמרו שהפציעה לא התרחשה עד זמן מאוחר יותר. בות' בכל זאת נמלט, ונשאר חופשי במשך 12 יום.
למרות פציעתו הקשה ליווה ראת'בון את מרי לינקולן לבית פיטרסן שמעבר לרחוב, לשם נלקח הנשיא. זמן קצר לאחר מכן הוא התעלף עקב איבוד דם. האריס הגיעה זמן קצר לאחר מכן והחזיקה את ראשו בחיקה בזמן שהוא שכב מחוסר הכרה. כאשר מנתח שביקר את לינקולן בדק אותו לבסוף, הוא הבין כי פצעו חמור ממה שחשבו בתחילה. בות' חתך אותו כמעט עד העצם וניתק עורק. ראת'בון נלקח הביתה בעוד האריס נשארה עם מרי טוד לינקולן כשהנשיא שכב גוסס בשמונה השעות הבאות. משמרת מוות זו נמשכה במשך הלילה עד הבוקר, עד אשר לינקולן נפטר בשעה 7:22 בבוקר ב-15 באפריל 1865.
קריירה דיפלומטית והידרדרות נפשית.
אף על פי שהפצעים הפיזיים של ראת'בון נרפאו, מצבו הנפשי הידרדר בשנים שלאחר מותו של לינקולן, כאשר הוא ייסר על חוסר יכולתו לסכל את ניסיון ההתנקשות. הוא התחתן עם האריס ב-11 ביולי 1867, ולזוג נולדו שלושה ילדים: הנרי ריגס (נולד ב-12 בפברואר 1870, שלימים הפך לחבר קונגרס), ג'רלד לורנס (נולד ב-26 באוגוסט 1871) וקלרה פאולין (נולדה ב-15 בספטמבר 1872).
ראת'בון התפטר מהצבא בשנת 1870, לאחר שעלה לדרגת קולונל. לאחר התפטרותו, הוא התקשה למצוא עבודה ולשמור עליה בגלל חוסר היציבות הנפשית שלו. הוא השתכנע שהאריס איננה נאמנה. הוא גם התמרמר על תשומת הלב שהאריס הקדישה לילדיהם ועל פי הדיווחים איים על אשתו במספר הזדמנויות לאחר שהוא חשד שהיא הולכת להתגרש ממנו ולקחת את הילדים. עם זאת, הנשיא צ'סטר ארתור מינה את ראת'בון לקונסול בפרובינציית הנובר בשנת 1882. המשפחה עברה להתגורר בגרמניה, שם בריאותו הנפשית של ראת'בון המשיכה לרדת.
ב-23 בדצמבר 1883 תקף ראת'בון את ילדיו בהתקף טירוף. ראת'בון ירה אנושות ודקר את אשתו שניסתה להגן על הילדים. ראת'בון דקר את עצמו חמש פעמים בחזהו בניסיון התאבדות. הוא הואשם ברצח אך הוכרז כמטורף על ידי רופאים לאחר שהאשים את הרצח בפורץ. הוא הורשע והתחייב למקלט של מטורפים פליליים בהילדסהיים, גרמניה. ילדי הזוג נשלחו להתגורר אצל דודם ויליאם האריס בארצות הברית.
שנותיו האחרונות ומותו.
ראת'בון בילה את שארית חייו בבית המקלט. הוא נפטר ב-14 באוגוסט 1911 ונקבר ליד אשתו בבית העלמין העירוני בהנובר/אנגסודה. עם חלוף הזמן, הנהלת בית הקברות, שבדקה את התיעוד הנוגע לחלקות ללא פעילות או עניין משפחתי לאחרונה, החליטה בשנת 1952 כי ניתן להוציא את שתי קבוצות השרידים ולהיפטר מהן.
תיאורים.