רוסלר גדל בנוער של לוקומוטיב לייפציג, ובשנת 1987 העפיל לקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגת העל המזרח-גרמנית. רוסלר שיחק במספר קבוצות נוספות, רובן בגרמניה המזרחית, כמו כמי לייפציג, פ.צ. מגדבורג ודינמו דרזדן, בה החל לשחק בשנת 1990, ונשאר בה גם כאשר המועדון עבר מליגת העל המזרח-גרמנית אל הבונדסליגה בעונת 1991/92. בעונת 1992/93 חתם רוסלר בנירנברג, שהייתה המועדון הראשון שאינו בשטח שהיה בגרמניה המזרחית בו שיחק רוסלר, אך הוא לא הבקיע ולו שער אחד ב-28 הופעות, וחזר בתום העונה בהשאלה לדינמו דרזדן. רוסלר טען בעתיד שהתקשה להסתגל לפוליטיקה ולסגנון המשחק בגרמניה המערבית לאחר איחוד גרמניה, ככדורגלן המגיע מהליגה המזרח-גרמנית, שבה חלק גדול מהשחקנים היו חובבים.
מנצ'סטר סיטי.
את שנותיו היפות ביותר בקריירה העביר רוסלר במועדון מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג, אליה עבר מנירנברג במרץ 1994 לתקופת ניסיון. כבר במשחק הראשון שלו בקבוצת המילואים נגד ברנלי, הבקיע רוסלר צמד, וכבר במחזור העוקב שיחק רוסלר בקבוצה הבכירה של מנצ'סטר סיטי, והמשיך להרשים, והחתמתו הסופית במנצ'סטר סיטי בסוף עונת 1994 הפכה עובדה מוגמרת, תמורת סכום של כחצי מיליון לירה שטרלינג.
במחזור הראשון של עונת 1994/95 רוסלר ספג כרטיס אדום בהפסד 0–3 לארסנל, אך המשך העונה היה מוצלח יותר מבחינתו האישית. רוסלר שיתף פעולה בחוד הקבוצה עם פול וולש, וכבש 22 שערים בליגה ובגביע. במשחק הגביע מול נוטס קאונטי הבקיע רוסלר ארבעה שערים, והיה לשחקן מנצ'סטר סיטי הראשון להבקיע רביעייה בגביע האנגלי מאז ג'וני הארט בשנת 1953. את עונה זו סיים רוסלר כמלך השערים של מנצ'סטר סיטי, ונבחר למצטיין העונה של הקבוצה.
בעונת 1995/96 השתנתה שיטת המשחק של מנצ'סטר סיטי עם הגעתו של מאמן חדש, אלן בול. רוסלר לא היה מרוצה מהשינויים הטקטיים שבוצעו בקבוצה על ידי המאמן החדש, והיו ביניהם חיכוכים רבים בעניין זה. רוסלר היה חוגג את שעריו בעונה זו בהתרסה כלפי הספסל. מנצ'סטר סיטי ירדה באותה עונה לליגת המשנה, אך רוסלר, למרות המצב החדש, סיים שוב כמלך השערים של הקבוצה, ונשאר עמה גם בליגה השנייה. בעונה העוקבת סיטי חזרה למערך הקודם, ורוסלר היה מרוצה מכך, אך כעבור שנה נוספת, מנצ'סטר סיטי ירדה ליגה נוספת, ורוסלר בחר לעזוב את המועדון בהעברה חופשית, לאחר שכבש 64 שערים ב-176 הופעות במדי הסיטי, במהלך ארבע עונות וחצי.
בשנת 2009 נכנס רוסלר להיכל התהילה של מנצ'סטר סיטי.
החזרה לגרמניה.
בעונת 1998/99 שיחק רוסלר בקייזרלסאוטרן, שזכתה באליפות הבונדסליגה בעונה הקודמת, והיווה תוספת כוח משמעותית לאולף מארשל, יורגן רישה וצ'יריאקו ספורצה בהתקפת הקבוצה. במחזור האחרון בשלב הבתים של ליגת האלופות, הבקיע רוסלר שלושער מול ה.י.ק. הלסינקי, שסייע לקייזרסלאוטרן לסיים את הבית במקום הראשון בפער של חמש נקודות מבנפיקה ליסבון שסיימה במקום השני. ברבע הגמר פגשה קייזרסלאוטרן את באיירן מינכן, והודחה לאחר שהפסידה 0–2 במשחק הראשון ו-0–4 בגומלין. בתום עונה זו רוסלר עזב את קייזרסלאוטרן לאחר עונה אחת בלבד, בה כבש שמונה שערים ב-28 הופעות בבונדסליגה, וחתם בטניס בורוסיה ברלין, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, שם שיחק רוסלר עונה אחת, והבקיע שישה שערים ב-28 הופעות, אך הקבוצה פשטה את הרגל בתום עונה זו, וגלן הודל, מאמן סאות'המפטון, ניצל זאת על מנת להעבירו לקבוצתו בהעברה חופשית.
שלהי הקריירה.
רוסלר חווה ירידה ביכולתו בתקופתו בסאות'המפטון, על אף שהציג משחק הקרבה בכל תקופתו בקבוצה. הוא סבל מפציעות רבות ואיבד את מקומו בהרכב לג'יימס ביטי, שהיה בכושר מצוין והבקיע עשרה שערים בחודשיים. עובדה זו גרמה להשאלתו של רוסלר לווסט ברומיץ' אלביון, שם לא הצליח להשתלב, ובהמשך לאונטרהאכינג ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. ביולי 2002 חתם רוסלר בלילסטרום מליגת העל הנורווגית, שם הבקיע עשרה שערים ב-11 משחקים. עם זאת, נקטעה הקריירה של רוסלר בתחילת עונת 2003, כאשר אובחן אצלו סרטן ריאות. רוסלר נאלץ לפרוש בכדורגל, ועבר טיפולי כימותרפיה שהובילו להחלמה מלאה.
קריירה בינלאומית.
רוסלר שיחק בנבחרת גרמניה המזרחית לפני איחוד גרמניה, וצבר חמש הופעות, בהן לא הבקיע. לאחר האיחוד, רוסלר לא שיחק בנבחרת גרמניה.
קריירת אימון.
לאחר החלמתו מהסרטן, רוסלר עבר לאמן בשנת 2004 את קבוצתו האחרונה כשחקן, לילסטרום. הוא סיים עם הקבוצה פעמיים במקום הרביעי, והוביל את הקבוצה לגמר הגביע הנורווגי ולגמר הרויאל ליג, אך הפסיד בשניהם, ופוטר מהקבוצה בשנת 2006. אחר כך אימן רוסלר בקבוצות הנורווגיות וייקינג, אותה הוביל למקום השלישי, ומולדה, אותה הציל מירידה. אחר כך עבר רוסלר לאנגליה, ואימן את ברנטפורד, ויגאן אתלטיק ולידס יונייטד. רוסלר ידוע כמאמן הדוגל במשחק התקפי, יציאות מהירות להתקפה ולחץ על שחקני היריבה, ועל כן מושווה לעיתים ליורגן קלופ.
בשנת 2016 החל לאמן את פליטווד טאון מהפוטבול ליג הראשונה. בינואר 2018 פוטר רוסלר לאחר שהקבוצה צברה שבעה הפסדים ברציפות.
ביוני 2018 מונה רוסלר למאמן מאלמה מהליגה השוודית. רוסלר אימן שתי עונות במאלמה, והצליח מאוד במועדון זה, כשבאחת העונות סיים במקום השני, מרחק נקודה מזכייה באליפות, ובעונה השנייה הגיע עם הקבוצה לשלבי הנוק אאוט של הליגה האירופית. בינואר 2020 התפטר מאימון הקבוצה.
בינואר 2020, קצת לאחר עזיבתו את מאלמה, חתם רוסלר כמאמן בפורטונה דיסלדורף, שבאותו זמן הייתה במקום האחרון בבונדסליגה, לאחר פיטורי המאמן פרידהלם פונקל. תחת רוסלר השתפרה הקבוצה, אך לא הצליחה להימנע מנשירה לבונדסליגה השנייה בתום עונת 2019/2020.
חיים אישיים.
רוסלר גדל בגרמניה המזרחית, וכאשר שיחק בלוקומוטיב לייפציג, נדרש על ידי השטאזי למסור שמות של שחקנים מהקבוצה המעוניינים לערוק לגרמניה המערבית, על מנת שיוכל להמשיך לשחק כדורגל, ורק התערבות מאמנו של רוסלר מנעה את הצורך להלשין.
רוסלר יצר קשר חזק עם אוהדי מנצ'סטר סיטי, ששרו שירים לכבודו במשחקים בזמן מחלתו. הוא הצהיר שהוא מעוניין בעתיד להיות המנג'ר של מנצ'סטר סיטי. רוסלר נשוי לאישה נורווגית, ולו שני ילדים. לאחד קוראים קולין, על שם קולין בל, ולשני קוראים טוני, על שם טוני בוק, שניהם כוכבי עבר של מנצ'סטר סיטי.
בשנת 2013 הוציא רוסלר ספר אוטוביוגרפי.
החמור בעור האריה
למבורגיני קונטאש
למבורגיני קונטאש (באיטלקית: Lamborghini Countach), היא מכונית ספורט בעלת מנוע V12 אמצעי אשר יוצר על ידי יצרנית הרכב האיטלקית למבורגיני משנת 1974 ועד שנת 1990. בעקבות העיצוב החלוצי של הקונטאש, המראה בעל הזוויות המחודדות צבר פופולריות רבה בקרב חובבי מכוניות ספורט בעלות ביצועים גבוהים. כמו כן, הקונטאש הגבירה את הפופולריות של קונספט העיצוב ש"דוחף" את תא הנוסעים קדימה כדי להכיל מנוע גדול יותר.
בשנת 2004, מגזין הרכב האמריקאי "ספורט קאר אינטרנשיונל" הציב את הקונטאש במקום השלישי ברשימת מכוניות הספורט הטובות של שנות ה-70, ובמקום העשירי ברשימת מכוניות הספורט של שנות ה-80.
בסך הכל יוצרו 2,042 מכוניות מדגם זה. עיצוב המכונית היה לאבן דרך בלמבורגיני וכל דגמי למבורגיני שיוצרו אחריה הושפעו רבות מעיצובה.
באוגוסט 2021 חשפה למבורגיני כי דגם חדש בעל הנעה היברידית כמו של הסיאן ישתמש בשם "קונטאש". העיצוב של הדגם החדש יתבסס על העיצוב של הקונטאש הישנה.
ב-14 באוגוסט חשפה למבורגיני את הדגם, למבורגיני קונטאש LPI 800-4.
המילה קונטאש היא קריאת תדהמה ופליאה בפיימונטית ומתורגם לעברית כ"לעזאזל!". האב טיפוס הוצג לעולם בשנת 1971 בתערוכת המכוניות בז'נבה. רוב שמות המכונית של למבורגיני, הקודמים והבאים לבוא, קשורים לשוורים ולמלחמות שוורים.
עיצוב.
הקונטאש עוצבה על ידי מרצ'לו גנדיני מסטודיו העיצוב של ברטונה, אותו סטודיו ואותו מעצב שעיצב את המיורה. למרות שגנדיני היה צעיר וחסר ניסיון בהיבטים הפרקטיים והארגונומיים של עיצוב רכב, החסרונות הללו לא הפריעו לו. גנדיני ייצר שוב עיצוב מרשים נוסף. צורת הקונטאש הייתה רחבה ונמוכה (1.07 מטר), אך לא מאוד ארוכה (4.1 מטר). הגוף הזוויתי והמחודד שלה נעשה כמעט שטוח לגמרי, כמו לוחות טרפז.
הדלתות נודעו לרוב כסימן ההיכר של למבורגיני, הן היו תכונת עיצוב יוצאת דופן עבור הקונטאש.
הדלתות הופיעו לראשונה במכונית הקונספט אלפא רומיאו 33 'Carabo' בשנת 1968, הישג עיצובי קודם, גם כן על ידי המעצב המוכשר גנדיני. הדלתות היו מוכרות כ"דלתות מספריים": תלויות על צירים אופקיים בחזית, כך שהן מורמות ונוטות קדימה. הסיבה העיקרית לדלתות האלו היא מסגרת השילדה דמוית הצינור, שיצרה קצוות מאוד גבוהים ורחבים לדלתות. זה היה לא רק חלק מהסגנון העיצובי, אלא גם אילוץ בגלל הרוחב של המכונית הצמדת דלתות קונבנציונליות הייתה בלתי אפשרית. עם זאת, נצרכת מידה של זהירות בעת פתיחת הדלתות מתחת לגג נמוך. הנראות הנמוכה לאחור והקצוות הרחבים הובילו את הנהגים לפתח שיטת נסיעה לאחור לצורך חנייה על ידי פתיחת הדלת, ישיבה על הקצה כשמחצית הגוף מחוץ לרכב, ונסיעה לאחור תוך כדי הסתכלות מחוץ למכונית.