שרמן סייע ל​​או'בריין להפוך את הטיוטה שלו לפנטזיית האימה-הגותית השובבה למציאות. שרמן הציע לשנות את השם הזמני "הם הגיעו מתיכון דנטון" ("They Came from Denton High") ל-"מופע האימים של רוקי", שעלה לראשונה ביוני 1973 בתיאטרון רויאל קורט. בתוך שבועות המחזמר הפך ללהיט שובר קופות, והוא עבר להציג באולם ה-Classic Cinema הסמוך והגדול יותר, שברחוב King's Road שבצ'לסי. בהמשך, ההפקה עברה שוב, אל ה-Comedy Theatre שבווסט אנד.
לאחר שצפה במחזמר בלילה השני בו הוצג, ג'ונתן קינג הפיק את פסקול המחזמר, עם צוות השחקנים המקורי, בתוך 48 שעות, במהלך סוף שבוע אחד בו ההפקה הייתה בפגרה, ומיהר איתו לחברת התקליטים UK Records. הוא מימן 20% מההפקה, יחד עם המפיק מייקל ווייט, שהשקיע את ה-80% הנותרים.
במהלך תקופה זו, או'בריאן ואשתו קימי וונג הקליטו והפיצו מספר סינגלים של שירי פופ, בשם "קימי וריץ".
בשנים האחרונות.
או'בריאן המשיך לכתוב מחזות זמר עם המעבד המוזיקלי ריצ'רד הארטלי, לרבות: "T. Zee" (1976), "Disaster" (1978), "The Stripper" (1982 - המחזמר מבוסס על רומן מאת קרטר בראון והופק באוסטרליה), "Top People" (1984). כמו כן, או'בריאן והארטלי סיפקו שלושה שירים לפסקול הסרט "The Return of Captain Invincible" משנת 1983 בכיכובו של אלן ארקין. או'בריאן כתב וכיכב במופע יחיד בשם "Disgracefully Yours" (1985), בו שר כמפיסטו סמית. או'בריאן הופיע בקולנוע בתפקידי שחקן ביט שונים, ב-"Jubilee" (1977), "פלאש גורדון" (1980), "עיר אפלה" (1998), "Ever After" (1998) ו-"מבוכים ודרקונים" (2000), בין היתר. בנוסף, הוא הופיע כשחקן אורח בחמישה פרקים של העונה השלישית של ""Robin of Sherwood", סדרת דרמה של ערוץ HTV, בתפקיד הדרואיד המושחת גולנאר. אלבום בשם "Absolute O'Brien"" של שירי המופע "Disgracefully Yours" הופץ למכירה על גבי CD בשנת 1998.
הוא שימש כמנחה שעשועון הטלוויזיה של ערוץ 4 "מבוך הקריסטל" החל משנת 1990, בו הפגין ציניות, ומדי פעם אף ניגן על מפוחית הפה שלו. התוכנית רצה מ-1990 ועד 1995 כאשר או'בריאן הנחה את 4 העונות הראשונות. הייתה זו התוכנית של ערוץ 4 עם הרייטינג הגבוה ביותר בעקביות, והיא הגיעה לשיא של 7 מיליון צופים בתוכנית מיוחדת לחג בשנת 1993. או'בריאן עזב את "מבוך הקריסטל" בשנת 1993 לאחר סיום העונה הרביעית; לאחר מכן, אדוארד טיודור-פול החליף את או'בריאן כמנחה. לאחר שתי עונות ללא או'בריאן, התוכנית בוטלה.
בין תפקידיו האחרים, או'בריין גילם את דמותו של לוכד הילדים בהפקת הוסט אנד של המחזמר "צ'יטי צ'יטי בנג בנג"; מדי פעם, הוא מעלה מופע קברט קומי-מוזיקלי, איתו הוא מופיע על במות ברחבי העולם, ומבצע שירים שונים, בין השאר מתוך "מופע האימים של רוקי". בשנת 1995 הוא גילם את דמותו של מפיסטו סמית' במופע קומי-מוזקלי שכתב, "Disgracefully Yours", שמאוחר יותר עובד למחזמר שהועלה ב-2006 וב-2007. בסוף שנת 2005, הוא הופיע (בתפקיד הראי שעל הקיר) בהצגת ילדים על פי שלגיה ושבעת הגמדים. בקיץ 2006, הוא הופיע בחגיגות יום הולדתה ה-80 של המלכה בארמון בקינגהאם.
או'בריאן הופיע ב-"Thank-You for the Music", סרט תיעודי באורך 90 דקות על להקת אבבא שהופק עבור ITV, בבימויו של מרטין קוך, שביים בעבר את המחזמר "מאמה מיה!". הסרט כולל גרסה מחודשת של המחזמר ""The Girl with the Golden Hair" אותו להקת אבבא ביצעה במהלך סיבוב ההופעות העולמי שלהם בשנת 1977 ואשר נכלל באלבומם "ABBA: The Album" (גם משנת 1977). המחזמר הועלה בתיאטרון הנסיך מוויילס בהשתתפות ריצ'רד או'בריאן, ליז מק'קלרנון ואחרים. או'בריאן הנחה את פרסי המוזיקה הבריטית בשנת 1993.
או'בריאן הוא מתומכי קרן הצדקה "Five Stars Scanner Appeal"", אשר תומכת בבית החולים המלכותי לילדים שבמנצ'סטר. בשנים 2001–2006 הוא שימש כמנחה אירוע ה-"Transfandango" השנתי, גאלה לגיוס כספים עבור בית החולים. אירוע שנתי זה הוחלף באחר, הקרוי "Richard O'Brien's Halloween Party".
תסריט לסרט המשך נוסף של "מופע הקולנוע של רוקי" בשם "Revenge of the Old Queen" הופץ באינטרנט ואף הופק על ידי מעריצי רוקי, אם כי באופן רשמי נציגיו של או'בריאן הכחישו כי מדובר בעבודתו. בעוד הוא עבד על תסריט בשם דומה, תסריט זה מעולם לא הופץ באופן פומבי. או'בריאן כתב את המילים למחזמר "The Stripper" המבוסס על ספר מאת קרטר בראון, אשר הוצג בבכורה בריטית ב-Queen's Theatre בהורנצ'רץ', אסקס ב-28 באוגוסט 2009.
בשנת 2004, מועצת העיר המילטון בניו זילנד הוקירה את תרומתו של או'בריאן לאמנויות באמצעות הצבת פסל של ריף רף, הדמות אותה גילם במחזמר ובסרט "מופע האימים של רוקי". באופן אירוני, ביוני 2010, נדחתה בקשתו של או'בריאן להתאזרח בניו זילנד, והוא הגיב לכך בציניות: "הם בונים פסל לכבודי ומוקירים אותי כניו זילנדי, אבל מכריחים אותי לרדת לברכיי ולעשות כל מיני דברים, ואני כנראה כבר זקן מדי". בסופו של דבר, השלטונות החליטו להחריג את בקשתו, ואו'בריאן הפך לאזרח בניו זילנד בדצמבר 2011.
בספטמבר 2007, הוא שב לגלם את דמותו של לוכד הילדים בשבועיים האחרונים של הפקת "Chitty Chitty Bang Bang" שרצה בבריטניה במשך 5 שנים, ולאחר מכן הופיע בתפקיד זה בהפקה מקומית בסינגפור, בנובמבר-דצמבר. עוד באותו חודש דצמבר, הוא הופיע בערב חד-פעמי" An Evening With Richard O'Brien" בהנחיית מארק סיינסבורי ובבימויה של פיונה ג'קסון.
בחודש דצמבר 2008, O'Brien תרם את התסריט המקורי חזיר במגפיים של החברה תיאטרון אלחוטי, אשר הפך אותו לפנטומימה אודיו. המופע נרשם בשידור חי במועדון הקאדילינג קומדיה מול קהל אולפנים עם מוזיקה חיה. ההפקה נפתחה בריאיון עם או'בריאן. באוקטובר 2012, או'בריאן שפט את "Stage Fight" עם חברת התיאטרון האלחוטי כחלק מפסטיבל אימה בלונדון וביצע סדרה אקוסטית של שירי רוקי אימה.
במרץ 2012, או'בריאן הופיע בהמילטון, ניו זילנד ב-"It's Party Time with Richard O'Brien", לציון יום הולדתו ה-70. בחודש יוני 2012, הוא שב והופיע בהמילטון בתפקיד פייגין, בהפקה מקומית של המחזמר "אוליבר!".
בשנת 2015 או'בריאן הופיע ב-"מופע האימים של רוקי" בווסט אנד במשך 11 הופעות בלבד.
באוקטובר 2016 או'בריאן הופיע בהופעה קצרה בפרק חד-פעמי של "מבוך הקריסטל" בהשתתפות סלבריטאים למען גיוס כספים עבור האגודה האמריקנית לחקר הסרטן. הפרק שודר בערוץ 4 הבריטי.
חיים אישיים.
בריאיון משנת 2009, או'בריאן דיבר על המאבק המתמשך ליישב תפיסות תרבותיות של תפקידי מגדר, ותיאר את עצמו כטרנסג'נדר או כמי שמשתייך למין שלישי פוטנציאלי. או'בריאן הצהיר: "ישנו רצף בין זכר לנקבה. חלק [מבני האדם] מקובעים בקשיחות בצד זה או אחר, אני באמצע". הוא הרחיב על כך עוד בראיון בשנת 2013, בו הוא דיבר על השימוש באסטרוגן במהלך העשור הקודם, וכי הוא רואה את עצמו כ-70% זכר ו-30% נקבה.
ביוני 2010, דווח באמצעי התקשורת כי בקשתו של או'בריאן לאזרחות ניו זילנדית נדחתה, בשל היותו מבוגר מדי, על פי קריטריוני ההגירה של המדינה. בקשתו של או'בריאן הובילה להתגייסות תמיכה ציבורית ומאוחר יותר ההחלטה בוטלה, בערעור. באוגוסט 2010, העיתון "The Dominion Post" דיווח כי לאו'בריאן יוענק מעמד תושבות, וייתכן שאף אזרחות, לפנים משורת הדין. על פי "Waikato Times", או'בריאן נרשם כאזרח ניו זילנד באופן רשמי ב-14 בדצמבר 2011. כך יש לו אזרחות כפולה: אנגליה וניו זילנד.
ב-16 באוגוסט 2010, הוא הופיע במהדורת ידוענים של תוכנית הטלוויזיה "Cash in the Attic", ותרם כספים שגייס, ממכירת המזכרות שלו, לבית חולים לילדים במנצ'סטר.
או'בריאן התחתן שלוש פעמים ויש לו שלושה ילדים. הוא נישא לשחקנית קימי וונג ב-4 בדצמבר 1971, ולשניים נולד בן בשם לינוס במאי 1972. יש לו בן ובת מנישואיו השניים למעצבת ג'יין מוס. ב-7 ביולי 2012, בגיל 70, הוא הציע נישואין לסברינה גרף, ילידת גרמניה בת 35, איתה ניהל מערכת יחסים במשך שלוש השנים שקדמו. השניים נישאו ב-6 באפריל 2013 בביתם שבקטיקאטי, ביי אוף פלנטי.
פילמוגרפיה.
להלן רשימה חלקית של סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה בהם השתתף כשחקן / מנחה / מדבב:
ריצ'רד או'בריין
ריצ'רד אובריאן
ריצ'רד אובריין
נתן פיינברג
נתן פיינברג (תרנ"ה, 1895 – תשמ"ט, 1988) היה משפטן יהודי ארץ ישראלי, מומחה למשפט בינלאומי. היה הדקן הראשון של הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה.
נולד בקובנה, בנם של אריה (ליאון) והניה חנה לבית רטנר. למד משפטים באוניברסיטאות ברלין וציריך. בשנת 1918 הוסמך כדוקטור למשפטים באוניברסיטת ציריך.
בין השנים 1921-1919 היה מנהל מחלקה במיניסטריון לענייני היהודים בממשלת ליטא. בין השנים 1924-1922 שימש מזכיר ועד המשלחות היהודיות בפאריס. ביוזמת הוועד ייסד אגודות יהודיות למען חבר הלאומים.
בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ועסק בפרקליטות. בשנת 1928 יצא לז'נבה שבשווייץ כדי להשתלם במשפט בינלאומי.
משנת 1930, במשך שלוש שנים, שימש כנציג ועד המשלחות היהודיות לפני חבר הלאומים בענייני הגנה על זכויות המיעוט היהודי במדינות שקמו או שהורחבו לפי חוזי השלום, והתחייבו להכיר בזכויות המיעוטים שבשטחיהן.
בסוף 1933 שב לארץ ישראל והמשיך לעסוק בפרקליטות ובפעילות ציבורית כחבר הנהלת האגודה הארצישראלית למען חבר הלאומים, שהיה ממייסדיה.
בשנת 1945 הצטרף לאוניברסיטה העברית והיה דמות מרכזית בהקמת הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה. היה הדקן הראשון של הפקולטה. ייסד את לימודי המשפט הבינלאומי באוניברסיטה.
חיבר ספרים רבים בנושאי משפט בינלאומי.