הקרונאט הוצג ב-10 במאי 2013 במאפיית דומיניק אנסל, הממוקמת בשכונת סוהו שבניו יורק. באותו לילה דיווח מגזין ניו יורק על המאפה החדש. הפוסט הניב עניין רב, ועד היום השלישי נוצר תור של למעלה ממאה איש מחוץ לחנות כדי לקנות אותו.
בתוך תשעה ימים מאז הצגת המאפה לתפריט של המאפייה, הגיש אנסל בקשה לרישום המאפה כסימן מסחרי בשם "קרונאט".
מוצרים דומים.
לאחר יציאתו לשווקים של הקרונאט, מוצרים דומים צצו ברחבי העולם.
דומיניק אנסל הוציא בשנת 2015 מתכון ביתי לקרונאט בספר הבישול שלו, "דומיניק אנסל: המתכונים הסודיים". המתכון הביתי, בדומה למתכון המקורי, דורש 3 ימי עבודה.
ביקורות.
מגזין "וילג' ווייס" כינה את המאפה "יצירת מופת". מגזין "טיים" כינה את הקרונאט "אחת ההמצאות הטובות ביותר של שנת 2013".
סורת אל-ג'ומועה
סורת אל-ג'ומועה (בערבית: سورة الْجُمُعَةِ, "יום השישי" או "הקהל") היא הסורה ה-62 בקוראן, והיא מונה 11 פסוקים. שמה של הסורה נגזר מפסוק 9.
סורה זו משתייכת לקבוצת סורות הנקראות "אל-מוסביחאת".
כמו כן, סורה זו מדגישה את חשיבותו של יום שישי למוסלמים.
תוכן הסורה.
פסוקים 1–4 מבהירים שהדת היא מתנה וחסד מאללה לבני האדם, ושאין זה משפיע עליו בשום צורה אם הם שומרים על מצוותיו או לא. פסוקים 5–8 עוסקים באלו אשר לומדים ומשננים את כתבי הקודש אך לא מיישמים אותם, דבר אשר מוצג באור שלילי בפסוקים אלו. פסוקים 9–11 ממליצים למוסלמים לסגור את עסקיהם ולחדול מעבודתם בזמן תפילת יום השישי על מנת שיוכלו ללכת להתפלל את התפילה הזאת ביחד.
מספור
מספור הוא התהליך של התאמת מספרים ייחודיים לעצמים בקבוצה נתונה.
כתיבת המספור נעשית בדרך כלל בספרות הודיות-ערביות המקובלות בכתיבת מספרים, אך לעיתים משמשות לכך ספרות רומיות, ובקרב דוברי עברית משמשות לכך לעיתים ספרות עבריות (למשל במספור השנים בלוח העברי).
מספור עוקב.
שיטת מספור פשוטה ונפוצה היא מתן מספרים עוקבים החל מ-1. דוגמאות:
מקובל פחות מספור המתחיל מ-0 . במספור איברים של מערך יש שפות תכנות המתחילות את המספור מ-1, ואחרות המתחילות את המספור מ-0.
לסימון מסמכים במספור עוקב, לשם הבחנה ביניהם או לשם ציון סדר קבלתם, ניתן להשתמש בנומרטור – מכשיר שמציג מספר, וכל לחיצה עליו מקדמת למספר העוקב.
בתרמודינמיקה נוסחו חוקים שקיבלו את השמות החוק הראשון של התרמודינמיקה, החוק השני של התרמודינמיקה והחוק השלישי של התרמודינמיקה. כאשר לאחר מכן נוסח חוק שנחשב לבסיסי יותר משלושה אלה, הוא קיבל את השם חוק האפס של התרמודינמיקה.
המאמינים באמונה הטפלה שהמספר 13 מביא מזל רע נוהגים לדלג על מספר זה בעת מספור עוקב.
מספור לפי תבנית.
כאשר המספור נעשה לפי תבנית מסוימת, הוא אינו נעשה במספרים עוקבים. דוגמאות:
תבניות מספור נפוצות:
גרסאות של תוכנה נהוג למספר ברמות אחדות (גרסה ראשית, תת-גרסה, תת-תת-גרסה וכו'). במסגרת גישה זו, מספרה של אחת מכרסאות הדפדפן גוגל כרום הוא 85.0.4183.102. מדען המחשב דונלד קנות' ממספר את הגרסאות של תוכנת Metafont כך שילכו ויתקרבו ל-e: גרסה 2, גרסה 2.7, גרסה 2.71, וכו'. נכון ל-2020, הגרסה היציבה האחרונה (מתאריך 2014-01-07) היא 2.7182818.
מרטין ארצ'ר שי
סר מרטין ארצ'ר שי (באנגלית: Martin Archer Shee; 23 בדצמבר 1769 – 13 באוגוסט 1850) היה צייר פורטרטים, סופר ומשורר אירי ונשיא האקדמיה המלכותית לאמנויות.
חייו.
הוא נולד בדבלין, בן למשפחה רומית קתולית אירית, בנו של מרטין שי, סוחר, שראה במקצוע הצייר עיסוק לא מתאים לצאצאי משפחתו. בנו מרטין בכל זאת למד אמנות בחברה המלכותית בדבלין והגיע ללונדון. שם, בשנת 1788, הוצג על ידי אדמונד ברק בפני ג'ושוע ריינולדס, ועל פי עצתו למד בבית הספר של האקדמיה המלכותית לאמנויות.
קריירה.
בשנת 1789 הציג את שתי התמונות הראשונות שלו, "ראשו של איש זקן" ו"דיוקן של ג'נטלמן". במהלך עשר השנים הבאות הוא התפתח בהתמדה. הוא נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית בשנת 1798.
באותה שנה הוא התחתן עם מרי, בתו הבכורה של ג'יימס פאוור מיוגל, ובשנת 1800 נבחר כחבר באקדמיה מלכותית. הוא עבר לביתו לשעבר של ג'ורג' רומני בכיכר קבנדיש והתמקם כיורשו.
שי המשיך לצייר בפוריות רבה וביצירתיות. הדיוקנאות הקודמים של האמן היו גמורים בקפידה, עם רישום טוב וביטוי מצוין של אופי הדיוקן המצויר. הם מראים נטייה מופרזת לאדמומיות בציור - פגם שעדיין ניכר גם בעבודותיו המאוחרות, שבהן הטיפול בדמויות פחות נוקשה. בנוסף לדיוקנאותיו ביצע עבודות היסטוריות שונות.
כתיבה.
בשנת 1805 פרסם ספר שירה המורכב מחרוזים על האמנות, וחלק שני בא בעקבותיו בשנת 1809. לורד ביירון שיבח אותו בדבריו. שי פרסם כרך קטן נוסף של פסוקים בשנת 1814, שכותרתו "הנצחת סר ג'ושוע ריינולדס" ושירים אחרים, אך הספר הזה היה פחות מוצלח. הוא גם כתב טרגדיה, "אלסקו", שהתרחשה בפולין. ההצגה התקבלה בקובנט גארדן, אך שירבו לתת לה רישיון, בטענה שהיא מכילה רמיזות של בגידה, ושי החליט להפיץ את יצירתו לציבור. הוא ביצע את האיום שלו בשנת 1824, אך "אלסקו" עדיין היה ברשימת הדרמות האסורות בשנת 1911. הוא גם פרסם שני רומנים – אולדקורט (1829, בשלושה כרכים) וסשיל הייד (1834).
עם מותו של סר תומאס לורנס בשנת 1830, נבחר שי לנשיא האקדמיה המלכותית במקומו וזמן קצר לאחר מכן קיבל תואר אבירות. בשנת 1831 נבחר לעמית של החברה המלכותית.
בבדיקה שהתקיימה בפני וועדה פרלמנטרית בשנת 1836 בנוגע לתפקידיה של האקדמיה המלכותית, הוא הגן על זכויותיה בכישרון רב. הוא המשיך לצייר עד 1845, אז המחלה גרמה לו לפרוש לברייטון.
בין השנים 1842–1849 הוא היה הנשיא הראשון של אגודת האמנים בירמינגהם.
מותו.
שי נפטר בברייטון בשנת 1850 ונקבר ברחבה המערבית בחצר הכנשייה של סנט ניקולס בברייטון.
חיים אישיים.
לשי נולדו שלושה בנים, שהפכו לעורכי דין מצליחים, ושלוש בנות. צאצאיו של אחד הבנים היה ג'ורג' ארצ'ר-שי, ששיפורו היווה השראה ל"ווינסלו בוי", מחזה שכתב טרנס רטיגן ואחיו למחצה הבכור, מרטין ארצ'ר-שי.
אנדריי סיגלה
אנדריי סיגלה (בגרמנית: Андрей Сигле; נולד ב-15 במאי 1964) הוא מלחין ומפיק רוסי.
ביוגרפיה.
אנדריי סיגלה נולד בגורקי למשפחת מהנדס ומורה. כעבר שנתיים המשפחה עברה ללנינגרד. בשנת 1986, לאחר סיום בית ספר למוזיקה, אנדריי החל את לימודיו בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג בה הוא למד פסנתר. לאחר סיום הלימודים אנדריי סיגלה הוזמן גוטנבורג והמשך התמחות כמלחין מוזיקה לסרטים.
עוד במחצית שנות ה-80 של המאה ה-20 סיגלה התעניין בכלי נגינה אלקטרוניים. הוא השתתף בהקלטות של להקות שפעלו בעיר כפסנתרן ומהנדס קול. בשנת 1990 הוא לראשונה כתב מוזיקה לסרט. מאז הוא התרכז בעיקר בתחום זה. בשנת 1997 הוא כתב מוזיקה לסדרת טלוויזיה פופולרית רחובות הפנסים השבורים ולסדרות נוספות.
בשנת 2002 אנדריי סיגלה הקים חברה שמפיקה פרויקטים מוזיקליים וערוצי טלוויזיה רוסים.
בשנת 2004 הוא הקים חברה Proline Film להפקת סרטים. בחברה זו הוא פועל כמפיק ומלחין מוזיקה לסרטים. סרט של החברה הוצג בפסטיבל ברלין בשנת 2005. סרט פאוסט זכה בפרס בפסטיבל הסרטים של ונציה.
בשנת 2019 הוא הפיק וכתב מוזיקה לסרט תדמור.
דיקסי פלייר
דיקסי פלייר (באנגלית: Dixie Flyer) היא מכונית בסגנון גוף "Torpedo (car)" מתוצרת Dixie Motor Car Company אשר יוצרה בין השנים 1916 – 1923 בארצות הברית.
פרנקו ד'אנדראה
פרנקו ד'אנדראה (באיטלקית: Francesco "Franco" D'Andrea; נולד ב-8 במרץ 1941, מראנו) הוא נגן פסנתר ומלחין איטלקי בתחום הג'אז המודרני.
חייו.
פרנקו ד'אנדראה החל את הקריירה המוזיקלית שלו עם נונציו רוטונדו בתזמורת של RAI בשנת 1963. בשנת 1970 הוא הוציא את תקליט הראשון שלו במסגרת Modern Art Trio. בהמשך הוא ניגן בתזמורות שונות עד שהגיע לרביעית Perigeo של ג'ובאני תומאזו בשנת 1972 וניגן בה עד לשנת 1977. בשנת 1978 הוא הקים להקה חדשה ומאז מנגן איתה וגם סולו.
החל משנת 1994 פרנקו ד'אנדראה התחיל ללמד ג'אז בטרנטו, מראנו וסיינה.
בשנת 2010 פרנקו ד'אנדראה קיבל פרס מאקדמיה לג'אז הצרפתית ובשנת 2011 פרס מוזיקלי איטלקי.
בסך הכל הוא הוציא כ-200 תקליטים בהם ניגן לצד מקס רואץ', לי קוניץ, ג'וני גריפין ורבים נוספים.
סורת א-צף
סורת א-צף (בערבית: سورة الصف, "המערכה" או "הערוכים בשורות") היא הסורה ה-61 בקוראן.
היא מונה 14 פסוקים, ושמה נגזר מפסוק 4.
תוכן הסורה.
פסוק 1 מצהיר כי כל היקום מהלל ומשבח את אללה. פסוקים 2–4 מוקיעים את האנשים שלא עומדים בהתחייבויותיהם והבטחותיהם. פסוקים 5–9 מגנים את האנשים שלא עזרו לנביאים שלכאורה נשלחו לעם שלהם. פסוקים 10–13 עוסקים בנושא הג'יהאד. פסוק 14 מדבר על ישוע ושליחיו.
אייזק (נהר)
נהר אייזק (באנגלית: Isaac River) הוא נהר הזורם במרכז קווינסלנד שבאוסטרליה.
מיקום ונתיב.
נהר אייזק שוכן בבקעת פיצרוי (Fitzroy basin) שמרכז קווינסלנד, שאקלימו יבש-למחצה.
מקורו של הנהר נובע בסמוך למכרה הפחם מורנבה הממוקם ברכס החוצה הגדול (Great Dividing Range), זורם בכיוון דרומי-מזרחי וחוצה את הכביש המהיר פיק דונס (Peak Downs Highway) במורנבה. במהלך זרימתו בכיוון מזרח מתפצל הנהר לסדרה של אפיקי משנה קטנים, פונה דרומה פעם נוספת, חולף דרך חלקו המזרחי של היער המדינתי ג'וני ( Junee State Forest) ונשפך לבסוף אל תוך נהר מקנזי, לו הוא משמש יובל.
שטח אגן הניקוז של נהר אייזק הוא 22,364 קמ"ר, כאשר 474 קמ"ר מתוכם מורכב מאפיקי משנה היוצרים ביצות.
היסטוריה.