בשנת 2012, לפני הבחירות לכנסת ה-19, פתחה שושן דף פייסבוק בשם "לא נבחרות לא בוחרות" ובו קראה לנשים החרדיות להפסיק להצביע למפלגות ש"ס ויהדות התורה שלא מאפשרות ייצוג נשים ברשימותיהן. שושן עמדה מאחורי הקמפיין בראיונות שנתנה ובטורים שכתבה וקיבלה גלי ביקורת ותמיכה. בשנת 2013 ייסדה יחד עם רחלי איבנבוים את פרויקט "מעורבות", קבוצת שיח ופעולה של נשים חרדיות בנושא מעמד האישה החרדית. כמו גם קבוצות פייסבוק סגורות שעוסקות בסוגיות שונות במעמדן ומצבן של נשים חרדיות.
לקראת הבחירות לכנסת ה-20 הובילה קמפיין שהעלה לסדר היום את נושא העדר הייצוג של נשים חרדיות בכנסת וברשויות המקומיות. ב-2015 הצטרפו לקמפיין אסתי רידר אינדורסקי, ששימשה כמנכ"ל משותף בין השנים 2016–2018 טלי פרקש, רחלי איבנבוים ומיכל צ'רנוביצקי, כולן נשות תקשורת ופעילות חברתיות חרדיות מוכרות. למרות הסיקור התקשורתי הרב שקיבלה המחאה מהתקשורת הכללית, היא התקבלה בביקורת רבה במיינסטרים החרדי, לא ניכרו שינויים בדפוסי ההצבעה של נשים חרדיות ורשימה מקומית של מיכל צ'רנוביצקי שהתמודדה באלעד בשם "עיר ואם" זכתה ב-260 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
במסגרת לימודיה בבית הספר לקולנוע חשיפה כתבה וביימה שושן סרט קצר כעבודת גמר, בשם "עקרה" העוסק בסוגיית טאבו מגזרית סביב משפחות ברוכות ילדים והלחץ החברתי להיות להורים בגיל מוקדם. הסרט זכה לליווי קרנות גשר וסנונית והוקרן בפסטיבלים ברחבי העולם.
בשנת 2020 ביימה סרט דוקומנטרי קצר בשם "אחד מי יודע" לפרויקט "מה נשתנה של הוט 8 בו במאים ישראלים תיעדו את חג הפסח בצל הגל הראשון של הקורונה.
שושן ייסדה עמותה בשם "נבחרות" נשים חרדיות לשוויון ייצוג וקול, הפועלת בהסברה למען מודעות לזכויות נשים בחברה החרדית ושינוי מדיניות סביב סוגיית אי הייצוג ומכשירה נשים חרדיות למנהיגות ציבורית ופוליטית. היא משמשת גם במנכ"ל בפועל של הארגון.
ב־2017 זכתה בפרס יפה לונדון יערי על עשייתה החברתית.
במרץ 2018, נכללה ברשימת '20 האקטיביסטיות המשפיעות של ישראל לשנת 2018' של ליידי גלובס.
במרץ 2019 זכתה בפרס רפפורט לנשים לנשים פורצות דרך ומובילות שינוי בחברה הישראלית.
בספטמבר 2021 יצא לאקרנים הסרט הדוקומנטרי "אשת חיל" בבימויה של אנה סומרשף. הסרט עוקב אחר חייה של אסתי והפעילות שלה ושל חברותיה בשנים האחרונות.
בנובמבר 2021 שיגרה שושן מכתב למישל קרמרמן, מנכ"לית הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, בקריאה לעצור את שידוריו של הסופר חיים ולדר, בעקבות תחקיר על פיו היה מעורב בשורה של הטרדות מיניות.
בדצמבר 2021 יצא לאור ספר השירה הראשון שלה "זימרת קרני האור המתנפצות" בעריכת המשורר רועי חסן ובהוצאת טנג'יר. הספר זכה בפרס משרד התרבות לספרי ביכורים 2022.
במהלך 2021 הייתה חלק מצוות העריכה של האנתולוגיה החרדית מבית "יהי" כתב עת פואטי פוליטי, יחד עם המשוררים אלחי סלומון ועדן אביטבול, בהוצאת בית אורי צבי.
קישורים חיצוניים.
אסתי שושן אצל קובי מידן, חוצה ישראל, מאי 2015
נחל דומה
נַחַל דּוּמָה הוא נחל אכזב קצר בדרום שפלת יהודה, המהווה אחד מיובליו של נחל אדוריים.
ראשיתו של הנחל ברום של כ-600 מטרים מעל פני הים, למרגלות הכפר ח'רבת דומה שבדרום מערב הר חברון. יישוב זה זוהה בידי אוסביוס בחיבורו האונומסטיקון מתחילת המאה ה-4 לספירה עם דוּמָה המקראית שבהר חברון, ומכאן שמו של הנחל.
אפיקו של הנחל הוא בכיוון צפון מערב, והוא עובר בין הכפרים בית א-רוש א-תחתא ובית א-רוש אלפוקא, ממשיך בסמוך מדרום לח'רבת אם א-שקף, וחובר לנחל אדוריים בסמוך לסכר אדוריים.
חומצה פרופנואית
חומצה פרופנואית (propanoic acid) היא חומצה קרבוקסילית שנוסחתה CH3-CH2-COOH זהו נוזל שקוף, מסיס במים, באתנול ובאתר בעל ריח חריף ולא נעים המזכיר ריח גוף.
מקור השם בשתי המילים היווניות protos- ראשון ו pion - שומן, זוהי החומצה הקרבוקסילית הקטנה ביותר המגלה תכונות אופייניות לחומצות שומן: יוצרת שכבה שמנונית על פני המים ומלח דמוי סבון עם יון אשלגן.
החומצה הפרופנואית התגלתה על ידי הכימאי יוהאן גוטליב (Johann Gottlieb) שזיהה את החומר בתוצרי הפירוק של סוכר בשנת 1844.
על עור האדם קיימים כמה מיני חיידקים הקרויים "Propionibacterium - מתגים גראם חיוביים אנאירובים היוצרים חומצה פרופנואית במטבוליזם שלהם. אחד מאותם חיידקים" "Propionibacterium acnes גורם לזיהום ב" בלוטות החֵלֶב המתבטא באקנה.
תכונות.
לחומצה פרופנואית תכונות ביניים בין החומצות הקרבוקסיליות הקטנות (חומצה פורמית וחומצה אצטית) לאלו של חומצות שומן. בדומה לחומצות הקטנות היא מסיסה לחלוטין במים ויוצרת צמדים (דימרים) המוחזקים בקשרי מימן הן בנוזל והן בגז. בדומה לחומצות שומן ניתן להוציא את החומצה מתמיסה מיימית כמלח.
הפקה.
בתעשייה חומצה פרופנואית מיוצרת לרוב בתגובה של אתן עם מים ופחמן חד-חמצני בקטליזה של ניקל קרבוניל (Ni(CO)4)
formula_1
דרך נוספת היא חמצון של פרופיל אלדהיד בקטליזה של קובלט או מנגן
formula_2
שימושים.
חומצה פרופנואית בריכוז משקלי 0.1-1% מעכבת צמיחת עובש וכמה מיני חיידקים ולכן משמש כחומר משמר במזון, מספר E של חומצה פרופנואית E280.
חומצה פרופנאית היא חומר מוצא לייצור חומרים אחרים ובפרט פולימרים.
קישורים חיצוניים.
https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5500487,00.html - מחקר: חומצה פרופנואית - החומר המשמר שכולנו צורכים גורם להשמנה ולסוכרת
חומצה פרופיונית
אבי גרובר
Times of Israel
כתה אל&quot;ף של אמא
מלחמת וייטנאם-סין
עומאר עבדל רחמן
מרקוס קורנליוס קאתאגוס (קונסול בשנת 204 לפנה&quot;ס)
מרקוס קורנליוס קאתאגוס (בלטינית: Marcus Cornelius Cethegus; המאה ה-3 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי אשר שימש כקונסול וקנסור במהלך המלחמה הפונית השנייה.
ביוגרפיה.
הוא שימש כאיידיל קוריולי בשנת 213 לפנה"ס יחד עם פובליוס קורנליוס סקיפיו הצעיר (לימים אפריקנוס), וכן כיהן כפונטיפקס מקסימוס במקום לוקיוס קורנליוס לנטולוס שמת באותה שנה.
נבחר כפראיטור של סרדיניה בשנת 211 לפנה"ס. בשנת 209 לפנה"ס נבחר כקנסור יחד עם פובליוס סמפרוניוס טודיטאנוס. במסגרת תפקידם הם נדרשו להרכיב את "רשימת הסנאט" (lectio senatus), אשר הורכבה מהמגיסטראטים שנבחרו על ידי הקנסורים בסדר יורד. הרכבת הרשימה התעכבה בשל המחלוקת בשאלה מי ימונה כפרינקפס סנאטוס - ראש הסנאט. קורנליוס רצה לבחור בטיטוס מאנליוס טורקוואטוס בעוד סמפרוניוס הציע את פאביוס מאקסימוס. בסופו של דבר קורנליוס וויתר ופאביוס קיבל את התפקיד.
בשנת 204 לפנה"ס נבחר כקונסול שוב יחד עם סמפרוניוס טודיטאנוס, וקיבל פיקוד על הלגיונות שהוצבו באטרוריה מול המצביא הקרתגי מאגו ברקה. הוא המשיך לפקד על הלגיונות הללו כפרוקונסול, ובשנה הבאה (203 לפנה"ס) ניהל נגד מאגו קרבות נסיגה שהסתיימו בגירושו של מאגו מאיטליה.
השיח' העיוור
השייח' העיוור
אאוסביו
פובליוס סמפרוניוס טודיטאנוס
פובליוס סמפרוניוס טודיטאנוס (בלטינית: Publius Sempronius Tuditanus; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מדינאי ומצביא רומאי.
קריירה מוקדמת.
סמפרוניוס היה נצר למשפחת הסמפרוניי. הוא היה ככל הנראה אחיין או בן דוד של הקנסור מרקוס סמפרוניוס טודיטאנוס.
מעט מאוד ידוע על ראשית חייו. הוא שימש כטריבון צבאי בשנת 216 לפנה"ס במהלך קרב קאנאי. לאחר שהקרב הסתיים בכישלון רומאי מביש ובמותו של אחד הקונסולים, מצאו עצמם שני מחנות רומאים שחנו מעברו השני של הנהר אופנטו מכותרים בידי האויב הקרתגי. הקרתגים העייפים החליטו להטיל מצור קודם כל על המחנה הרומאי הקטן יותר ורק אחר כך לתקוף את המחנה הגדול. החיילים במחנה הגדול ביקשו מחבריהם הנצורים לנסות לפרוץ את המצור ולהגיע אליהם, אולם רבים, ובמיוחד החיילים מחילות העזר, סירבו להסתכן והעדיפו להיכנע. טיטוס ליוויוס מספר שבאותה נקודה נעמד טודיטאנוס בפני החיילים ונזף בהם על פחדנותם, וקרא להם לנסות להימלט בחשכת הליל. 600 איש הסכימו בסופו של דבר ללכת אחריו, ובלילה הם התחמקו מהמצור. הקרתגים הבחינו בכך, והחלו ליידות בהם חיצים ואבנים. הרומאים פסעו בטור והרימו כאיש אחד את המגנים שלהם כך שההתקפה נבלמה. הם הצליחו להגיע אל המחנה הגדול ויחד עמו חמקו אל העיר קנוסיום. מאוחר יותר, כאשר התקיים דיון בסנאט האם לפדות את החיילים שנפלו בשבי במהלך קרב קאנאי, קם טיטוס מאנליוס טורקוואטוס והתנגד לכך נמרצות. כנימוק לדבריו הוא הביא את אומץ הלב של טודיטאנוס ואנשיו שהסתכנו כדי לא ליפול בשבי.
הוא נבחר בשנת 214 לפנה"ס לאיידיל קוריולי יחד עם גנאיוס פולוויוס קנטומליוס. ומאוחר יותר קיבל תפקיד של פראיטור וארימיניום נבחרה כפרובינקיה שלו. בשנת 209 לפנה"ס נבחר כקנסור יחד עם מרקוס קורנליוס קאתאגוס. במסגרת תפקידם הם נדרשו להרכיב את "רשימת הסנאט" (lectio senatus), אשר הורכבה מהמגיסטראטים שנבחרו על ידי הקנסורים בסדר יורד. הרכבת הרשימה התעכבה בשל המחלוקת בשאלה מי ימונה כפרינקפס סנאטוס - ראש הסנאט. קורנליוס רצה לבחור בטיטוס מאנליוס טורקוואטוס בעוד סמפרוניוס הציע את פאביוס מאקסימוס. בסופו של דבר קורנליוס וויתר ופאביוס קיבל את התפקיד.
המלחמה נגד פיליפוס.