פולאנד החל לשחק בקבוצת הנוער של מינכן 1860 בשנת 2007, כאשר היה בן 15. כעבור ארבע שנים החל לשחק בקבוצה הבוגרת. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של מינכן 1860, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, ערך בספטמבר 2010 במשחק ליגה מול אאוגסבורג, ועד לפגרת החורף של עונת 2010/11 צבר שש הופעות נוספות, ובשנה זו זכה במדליית ארד במסגרת פרס מדליית פריץ ואלטר המוענקת מדי שנה לכדורגלנים צעירים. פולאנד הרשים מאוד באותה תקופה במינכן 1860, והבקיע 20 שערים ב-57 הופעות ליגה בתקופתו בקבוצה. בקיץ 2012 עבר פולאנד להופנהיים.
הופנהיים.
פולאנד החל לשחק בהופנהיים בעונת 2012/13. את שערו הראשון בקבוצה במסגרת הבונדסליגה הבקיע בניצחון 2–3 על שאלקה 04 בנובמבר 2012. פולאנד הבקיע בעונתו הראשונה בהופנהיים שישה שערי ליגה, אך הקבוצה ניצלה מירידה במחזור האחרון על חודה של נקודה לאחר שהשיגה שלושה ניצחונות רצופים בשלושת מחזורי הסיום, והבטיחה מקום במבחני הירידה והעלייה לבונדסליגה, בו ניצחה את קייזרסלאוטרן. שתי העונות הבאות של פולאנד בהופנהיים היו טובות הרבה יותר. בעונת 2013/14 הבקיע פולאנד 11 שערי ליגה והיה חלק מההתקפה השלישית בטיבה בליגה, שהבקיעה 72 שערים, כאשר רק באיירן מינכן ובורוסיה דורטמונד הבקיעו יותר. בעונת 2014/15 הבקיע פולאנד 8 שערי ליגה, כשהוא נהנה בתקופה זו משיתוף פעולה התקפי עם אנתוני מודסט ורוברטו פירמינו. שני האחרונים עזבו את הקבוצה בקיץ 2015, ופולאנד נשאר בחוד של הופנהיים בעונת 2015/16, וצוותו אליו קווין קוראני ואדוארדו ורגאס.
באייר לברקוזן.
ב-20 במאי 2016 חתם בבאייר לברקוזן על חוזה לחמש שנים תמורת 18 מיליון אירו ששולמו להופנהיים. את שערו הראשון בקבוצה הבקיע בהפסד המפתיע לשפורטפרוינדה לוטה מהליגה הגרמנית השלישית במסגרת הגביע הגרמני, במשחק שהסתיים בתוצאה 2-2 והוכרע בפנדלים.
מונקו.
ב-2 בספטמבר 2020 חתם במונקו לארבע שנים.
קריירה בינלאומית.
פולאנד שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, וייצג את גרמניה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערכה בשנת 2015 בצ'כיה. פולאנד הבקיע בטורניר זה צמד נגד נבחרת דנמרק הצעירה, שהספיק לו כדי לזכות בנעל הכסף ולהיכנס לנבחרת מצטייני הטורניר, על אף שנבחרת גרמניה הצעירה הושפלה בחצי הגמר של הטורניר בתוצאה 0–5 מול נבחרת פורטוגל הצעירה.
במאי 2014 ערך פולאנד את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, במשחק הכנה למונדיאל 2014 מול נבחרת פולין. עם זאת, פולאנד נופה מהסגל הסופי למונדיאל.
בנובמבר 2016 הבקיע פולאנד את שער הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה, בניצחון 0–8 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ובמאי 2021 זומן לסגל הנבחרת לקראת משחקי יורו 2020.
קווין וולאנד
אתלטיקה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו נערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל. תחרויות האתלטיקה החלו ב-12 באוגוסט והסתיימו ב-21 באוגוסט 2016. נערכו 47 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (23 לנשים ו-24 לגברים) באצטדיון אנז'ניאו. ריצת המרתון נערכה בסמבודרומו וההליכה התחרותית בפארק פלמנגו.
הזוכים במדליות.
נשים.
מקצועות המסלול.
(*) אתלטיות שרצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות
גברים.
מקצועות המסלול.
(*) אתלטים שרצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות
מרסלו רבלו דה סוזה
מרסלו רבלו דה סוזה (בפורטוגזית: Marcelo Rebelo de Sousa; נולד ב-12 בדצמבר 1948) הוא פוליטיקאי, משפטן, פרשן פוליטי ועיתונאי פורטוגזי המכהן כנשיא פורטוגל.
ביוגרפיה.
רבלו דה סוזה נולד בליסבון, בנם של בלטזאר ומריה. אביו כיהן כשר בממשלת פורטוגל וכמושל מוזמביק. הוא סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ליסבון והוסמך כעורך דין ב-1971. הוא עבד כעורך דין וכעיתונאי. היה מראשוני העיתונאיים בעיתון "Expresso" שייסד אביו ושימש מנהל העיתון. ב-1983 ייסד את העיתון סֶמַנָאריוּ "Semanário". הוא סיים דוקטורט במשפטים מאוניברסיטת ליסבון ב-1984, שימש מרצה באוניברסיטה וב-1992 מונה לפרופסור בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה. הוא כיהן כנשיא המכון לשיתוף פעולה משפטי עד 1995. בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 שימש פרשן פוליטי בערוצי טלוויזיה ונודע בכינוי "פרופסור סוזה".
את דרכו הפוליטית החל כחבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ב-1975 נבחר לפרלמנט הפורטוגלי וכיהן כסגן יו"ר הפרלמנט. ב-1979 נבחר לנשיא האספה המחוזית של קסקאיס. ב-1981 מונה לשר בממשלתו של פרנסישקו פינטו בלסמאו וכיהן בתפקיד במשך כשנתיים. ב-1989 התמודד ללא הצלחה לראשות עיריית ליסבון, הוא כיהן כחבר מועצת העיר ומנהיג האופוזיציה במועצה מינואר 1990 עד דצמבר 1993.
ב-1996 נבחר למנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית אך פרש מראשות המפלגה לפני הבחירות הכלליות ב-1999. בתקופת כהונתו הוביל את המפלגה לחבירה למפלגת העם האירופית, כיהן כסגן הנשיא שלה ונציג בפרלמנט האירופי. מינואר 2000 עד אוקטובר 2001 ומאפריל 2006 כיהן כחבר במועצה המייעצת לנשיא פורטוגל. באוקטובר 2015 הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות פורטוגל. בבחירות שנערכו בינואר 2016 זכה בלמעלה מ-52% מהקולות בסיבוב הראשון ונבחר לנשיא. הוא הושבע לתפקידו ב-9 במרץ. בינואר 2021 נבחר לתקופת כהונה נוספת ברוב של כ-61%.
רבלו דה סוזה גרוש ואב לשניים.
נטליה אנטיוך
נטליה ניקולאייבנה אנטיוך (ברוסית: Наталья Николаевна Антюх; נולדה ב-26 ביוני 1981) היא אתלטית רוסיה. היא האלופה האולימפית (לונדון 2012) ואלופת אירופה בריצת 400 מטר משוכות (ברצלונה 2010), בעלת שתי מדליות זהב מאליפות העולם בריצת שליחות 4x400 מטר (הלסינקי 2005 ומוסקבה 2013) ואלופת אירופה באולם בריצת 400 מטר (וינה 2002).
ביוגרפיה.
אנטיוך נולדה בסנקט פטרבורג.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה אנטיוך בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:20.16 דקות, אחרי ארצות הברית (3:19.01 דקות) ולפני ג'מייקה (3:22.00 דקות) ומדליית ארד, בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.89 שניות, אחרי טוניק ויליאמס-דרלינג מבהאמה (49.41 שניות) ואנה גווארה ממקסיקו (49.56 שניות).
מדליית זהב באליפות העולם.
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה אנטיוך במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:20.95 דקות, לפני ג'מייקה (3:23.29 דקות) ובריטניה (3:24.44 דקות).
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה אנטיוך במדליית ארד, בריצת שליחות 4x400 מטר, לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.
אלופת אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד, בשנת 2010 זכתה אנטיוך במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא אליפות חדש של 52.92 שניות, לפני וניה סטמבולובה מבולגריה שקבעה שיא לאומי חדש של 53.82 שניות ופרי שייקס-דרייטון מבריטניה (54.18 שניות).
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה אנטיוך בשתי מדליות ארד, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.85 שניות, אחרי לשינדה דמוס מארצות הברית (52.47 שניות) ומליין ווקר מג'מייקה (52.73 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:19.36 דקות, אחרי ארצות הברית (3:18.09 דקות) וג'מייקה (3:18.71 דקות).
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה אנטיוך בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 52.70 שניות, לפני לשינדה דמוס (52.77 שניות) וזוזנה הינובה מצ'כיה (53.38 שניות). בריצת שליחות 4x400 מטר סיימה הנבחרת הרוסית בתוצאה של 3:20.23 דקות, אחרי ארצות הברית (3:16.87 דקות) ולפני ג'מייקה (3:20.95 דקות), אך נספלה בשלב מאוחר יותר לאחר הרשעה של שתיים מהרצות באימרוץ.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 זכתה אנטיוך במדליית זהב, בריצת שליחות 4x400 מטר, לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 13 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.55 שניות.
גאליס - מתחילים מחדש
גאליס - מתחילים מחדש הוא ספרה של הסופרת סמדר שיר המבוסס על הסדרה "גאליס".
ספרים קודמים.
את כל הספרים כתבה סמדר שיר.
גרעין שליטה
אוריאלה וייט
אוֹריאלה וייט (6 בדצמבר 1949 – 2 ביוני 1994) הייתה שחקנית ורקדנית ישראלית.
ביוגרפיה.
וייט גדלה בחיפה מגיל 13, אביה אמנון היה רוקח. בילדותה למדה בלט קאלסי.
היא למדה משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב, בעלת תואר ראשון בספרות מאוניברסיטת תל אביב.
ב-1979 נסעה לפריז ולמדה פנטומימה ותנועה אצל ז'אק לקוק ואטיין דקרו. הייתה נשואה לאזרח בריטי לתקופה קצרה. התמכרה לסמים, נגמלה וילדה את בתה היחידה.
וייט נפטרה ממחלת הסרטן.
משחק.
וייט שיחקה בהצגות אחדות בתיאטרון הקאמרי ("כרגע לא פנוי"), רקדה בלהקת המחול של אושרה אלקיים ובלהקת ענבל.
אגם בורגס
אגם בורגס הוא אגם טבעי הנמצא ממערב לבורגס, ונשפך לים השחור בתחומי העיר. אגם בורגס הוא האגם הטבעי הגדול ביותר בבולגריה, בעל שטח של 27.6 קמ"ר. מימי האגם הם מים מליחים, בעלי מליחות של 4%-11%. באגם קיימת פאונה מגוונת, ונמנים בה 23 מיני דגים, 60 מיני חסרי חוליות, ו-254 מיני ציפורים.
בעבר, האגם שימש כמרכז חשוב לתעשיית הדיג, אך בעקבות הקמת המפעלים הפטרוכימיים בעיר והזיהום שהם גורמים לאגם, ירדה קרנו של האגם בתחום זה, ובכלל, הדגה נפגעה. עם זאת, בשנים האחרונות חלה ירידה ברמות הזיהום, ומיני דגים שהייתה סברה כי נכחדו מן האגם, נצפים בו שוב.
אגם מנדרנסקו