כאשר נוסד צבא העם בפברואר 1948, מקורו של פיקוד הביטחון "סוכנות הבטיחות" שנוצרה על ידי הארגון ללוחמה בטרור. במהלך מלחמת קוריאה פעלה סוכנות הבטיחות למציאת מרגלים ויחידות אנטי-מהפכניות בצבא העם. סוכנות הבטיחות תפסה את תשומת לבם של קים איל-סונג כאשר דיכא את ההפיכות הצבאיות ב-1956 וב-1968 וטיהר את קים צ'אנג-בונג (김창봉) והו בונג-האק (허 봉학). כתוצאה מכך, סוכנות הבטיחות הפכה לבלתי תלויה בסוכנות לביטחון לאומי (כיום מחלקת ביטחון המדינה) והפכה לסוכנות ביטחון מדינית המתפקדת באופן עצמאי כסוכנות לסיכול ריגול. בשנת 1970, הסוכנות לבטיחות פוליטית שינתה את שמה לסוכנות לביטחון לאומי, ובשנת 1996 הפכה לסוכנות צבאית לביטחון לאומי.
מנהיג הארגון מסוף שנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-70 היה טיי ביונג-ריול, דור המהפכה הראשון (כיום ראש אולם הזיכרון לשחרור קוריאה). עד אמצע שנות ה-80 שלט הגנרל האן יאנג-אוק (בן 88, לשעבר הנציב הראשי של הוועדה הצבאית הלאומית), ואחריו סגן אלוף נאם-סון, סרן וון וונג-הי (לשעבר קצין פוליטי בחיל האוויר ופיקוד האוויר) משנת 1989 שימש כמפקד פיקוד הביטחון הצבאי.
פיקוד הביטחון הצבאי נותר תחת המחלקה לביטחון המדינה עד 1995, אך בדצמבר אותה שנה קיבל לאחריותו את משמר הגבול תחת הסוכנות לביטחון המדינה והרחיב ואורגן מחדש כפיקוד הביטחון הצבאי.
סקירה כללית.
בעוד שברוב המדינות הקומוניסטיות היו קצינים פוליטיים אמונים על מעקב אחר פנים הצבא, בצפון קוריאה הוקמה תחנת שמירה נפרדת. בהשוואה בין חובות המחלקות לפוליטיקה צבאית כמו הלשכה הכללית לענייני מדיניות ומטה המשמר, המחלקות הפוליטיות מתמקדות בעיקר בפרסום והסתה, תוך התמקדות בפרטיות ובהערכת נאמנות. פיקוד הביטחון הצבאי שם דגש רב יותר על מעקב סודי כמו האזנות סתר. בנוסף, בעוד שהמחלקה הפוליטית אינה מטפלת במשימות הקשורות לחקירה / מעצר בפועל, מטה המשמר ממלא גם את תפקיד החקירה / מעצר.
חובותיו של פיקוד הביטחון הצבאי כוללות:
מטה המשמר מוגדר כלשכה הכפופה ישירות למשרד הכוחות המזוינים העממיים.
פיקוד הביטחון הצבאי של צבא הים הקוריאני
הסוכנות למודיעין פיננסי (קוריאה הצפונית)
הסוכנות למודיעין פיננסי (בקוריאנית: 조선민주주의인민공화국 금융정보국) היא סוכנות ביון ממשלתית של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה, העוסקת באיסוף מודיעין בתחום הפיננסי.
היסטוריה.
הסוכנות למודיעין פיננסי נוצרה בשנת 2016, בהוראת המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג און לצורך מאבק בטרור כלכלי ובהלבנת הון.
פסגת אייר
פסגת אייר (באנגלית: Eyer Peak; בבולגרית: връх Айер) היא פסגה ברכס פרובודה, שבצפון -מרכז רכס סנטינל בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 3,358 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מופרדת מהחלק הצפון-מזרחי של רכס פרובודה על ידי אוכף זבגור (שגובהו 2,500 מטרים מעל פני הים).
הפסגה מתנשאת מעל קרחון אמברי שמצפון-מערב ומצפון לפסגה; ומעל קרחון אלן שמדרום-מזרח לפסגה.
הפסגה ממוקמת 4.48 קילומטרים צפונית-מזרחית מהר אנדרסון; 4.25 קילומטרים מזרחית - דרומית מהר בנטלי; ו-4.42 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית מהר פרס.
היסטוריה.
מיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה על ידי סוקרים אמריקאיים בשנת 1961, ומופה בשנית בשנת 1988.
מקור השם.
הקרחון נקרא על שמו של הפדגוג הבולגרי - שווייצרי לואי-אמיל אייר, מייסד תנועת הספורט בבולגריה.
הטיפוס על הפסגה.
הראשונים שטיפסו לפסגה הייתה הקבוצה האוסטרלית - צ'יליאנית של דמיאן גילדאה ב־31 בדצמבר 2006.
יאמבליכוס
יַאמְבְּליכוס (ביוונית: Ἰάμβλιχος, Iamblichus; 245–325 לספירה לערך) היה פילוסוף נאופלאטוני סוּרי, שקבע את הכיוון שאליו פנתה מאוחר יותר הפילוסופיה הנאופלאונית. כמו כן, הוא היה הביוגרף של המיסטיקן היווני, הפילוסוף והמתמטיקאי פיתגורס.
פרט לתרומתו הפילוסופית של יאמבליכוס עצמו, לחיבורו "פרוטרפטיקוס" ("Protrepticus") יש חשיבות לחקר הסופיסטים , בזכות שימורם של כעשרה עמודים של סופיסט שאינו מוכר משום מקור אחר, הידוע בכינוי "אנונימוס יאמבליכי".
חייו.
יאמבליכוס היה הנציג הראשי של הנאופלאטוניזם הסורי, אם כי השפעתו התפשטה על פני חלק גדול מהעולם העתיק. אירועי חייו ואמונותיו הדתיות אינם ידועים לחלוטין, אך ניתן לשחזר את העקרונות העיקריים באמונותיו מתוך כתביו הקיימים.
לפי הסודא, והביוגרף שלו אונאפיוס, הוא נולד בכלקיס שבסוריה. הוא היה בן למשפחה עשירה וידועה, ונאמר כי היה צאצא של מספר מלכים-כוהנים ממשפחת המלוכה של אמסה.
תחילה הוא למד תחת אנטוליוס מלאודיקיאה , ולאחר מכן המשיך ללמוד תחת פורפיריוס, תלמידו של פלוטינוס, מייסד הנאופלאטוניזם. הוא לא הסכים עם פורפיריוס לגבי הפרקטיקה של תאורגיה; יאמבליכוס מגיב לביקורותיו של פורפיריוס על התאורגיה בספר המיוחס לו, "על המסתורין של המצרים, הכשדים והאשורים" .
בסביבות 304 הוא חזר לסוריה כדי להקים בית ספר משלו באפאמיאה (ליד אנטיוכיה), עיר המפורסמת בזכות הפילוסופים הנאופלאטונים שלה. שם הוא עיצב תוכנית לימודים ללימודי אפלטון ואריסטו, והוא כתב פרשנויות לשני אלה, ששרדו בקטעים בלבד. ובכל זאת, עבור יאמבליכוס, פיתגורס היה הסמכות העליונה. ידוע שהוא כתב את "אוסף התורות הפיתגוראיות", אשר בעשרה ספרים כלל תמציות ממספר פילוסופים קדומים. רק ארבעת הספרים הראשונים וקטעים מתוך הספר החמישי שרדו.
חוקרים ציינו כי החיבור "ההטפה לפילוסופיה של יאמבליכוס" חובר באפאמיאה בראשית המאה ה-4.
נאמר כי יאמבליכוס היה אדם בעל תרבות ולמידה רבה. הוא היה ידוע גם בזכות הצדקה וההינזרות שלו.
תלמידים רבים התאספו סביבו, והוא חי עימם בחברות. לדברי יוהאן אלברט פבריציוס , הוא מת בתקופת שלטונו של קונסטנטינוס, זמן מה לפני שנת 333.
רק חלק מהספרים של יאמבליכוס שרדו. את ידיעתנו לגבי שיטתו, אנו חבים חלקית לקטעי הכתבים שנשמרו על ידי סטובאיוס ואחרים, כמו גם להערותיהם של ממשיכי דרכו, ובמיוחד פרוקלוס, לחמשת ספריו הקיימים ולקטעי היצירה הגדולה שלו על הפילוסופיה הפיתגוראית. מלבד אלה, נראה כי פרוקלוס ייחס לו את חיבורה של המסה הנודעת "תאורגיה" או "על המסתורין המצרי". עם זאת, ההבדלים בין ספר זה ליצירותיו האחרות של יאמבליכוס בסגנון ובכמה נקודות הקשורות לתורתו, הביאו להטלת ספק לגבי היותו המחבר האמיתי. ובכל זאת, מקורה של המסה בהחלט בבית הספר שלו, והיא מהווה ניסיון שיטתי לספק הצדקה ספקולטיבית של מנהגי הכת הפוליתאיסטית של ימיו, והיא מסמנת נקודת מפנה בתולדות ההגות בה עמד יאמבליכוס.
כתאוריה ספקולטיבית, הנאופלאטוניזם קיבל את ההתפתחות הגבוהה ביותר שלו מפלוטינוס. השינויים שהוצגו על ידי יאמבליכוס היו ההרחבה המפורטת של חלוקותיו הפורמליות, היישום השיטתי יותר של הסימבוליזם המספרי הפיתגוראי, ותחת השפעת שיטות מזרחיות, פרשנות מיתית לחלוטין של מה שנאופלאטוניזם החשיב בעבר כמושגי. סביר להניח, כי בשל כך זכה יאמבליכוס לכזו הערכה. בניגוד לפלוטינוס, שפרץ מהמסורת האפלטונית וטען לנפש שאינה עבירה, יאמבליכוס אישר מחדש את התגלמות הנפש בחומר, והאמין כי החומר הוא אלוהי כמו שאר הקוסמוס.
לדברי לידוס, האסכולות של יאמבליכוס, סיריאנוס ופרוקלוס, סבורות כי אלוהי היהודים הוא "הדמיאורג של העולם המוחש, ומכנות אותו האל של ארבעת היסודות".
יאמבליכוס זכה לשבחים רבים על ידי אלה שהיו חסידי הגותו.
בני זמנו זקפו לו כוחות פלאיים. הקיסר הרומאי יוליאנוס שלא הסתפק בהספד הצנוע יותר של אונאפיוס, על פיו יאמבליכוס היה נחות מפורפיריוס רק בסגנון, ראה ביאמבליכוס יותר מאשר שני לאפלטון, וטען שייתן את כל הזהב של לידיה עבור אגרת אחת של יאמבליכוס. במהלך תחיית ההתעניינות בפילוסופיה שלו במאות ה-15 וה-16, שמו של יאמבליכוס כמעט ולא הוזכר ללא הכינוי "אלוהי" או "האלוהי ביותר".
Centers for Disease Control and Prevention
קרחון בורדניס
קרחון בורדניס (באנגלית: Burdenis Glacier; בבולגרית: ледник Бурденис) הוא קרחון בצד המזרחי של הפסגה הראשית של רכס סנטינל שבחלק הצפוני של מרכז הרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם צפונית לקרחון דליו, ודרומית לקרחון גרילה.
הקרחון מנקז את המורדות הצפוניים של הר וייטס, ואת המורדות הדרום-מזרחיים של הפסגה הדרומית של פסגות לונג גייבלס.
הקרחון זורם לכיוון צפון-מזרח, ויחד עם קרחון דליו וקרחון גרילה, נשפך אל החלק העליון של קרחון אלן, מצפון לפסגת ברוגייר.
אורכו של הקרחון 6 קילומטרים; רוחבו של הקרחון 1.7 קילומטרים.
היסטוריה.
מיפוי הקרחון.
הקרחון מופה על ידי סוקרים אמריקאיים בשנת 1961, ומופה בשנית בשנת 1988.
מקור השם.
הקרחון נקרא על שמו של היישוב הרומי העתיק בורדניס שבדרום בולגריה.
הערות שוליים.
מאורעות ב' בנובמבר תרפ&quot;א
דיונון (סוג)
דיונון (שם מדעי: "Sepia") הוא סוג של רכיכה ממשפחת הדיונוניים שבסדרת הדיונונאים, המכיל כמה מהמינים הידועים והשכיחים ביותר והוא הסוג הגדול ביותר במשפחה זו. עצם התיל בצורת אליפסואיד יחסית. שם הסוג הוא הצורה הלטינית של המילה היוונית לדיונון, σηπία (sēpía).
סיווג.
מין שלצד שמו מופיעה כוכבית (*) ייחודו מוטל בספק ונדרש מחקר נוסף כדי לקבוע האם מדובר במין נפרד או לא. סימן השאלה (?) מציין מיקום מוטל בספק.
זנים שנכחדו.
מספר מינים שנכחדו תוארו מהנאוגן של אירופה, אם כי רבים מהשמות ככל הנראה מתייחסים למינים זהים. הם כוללים:
יחסי טאיוואן–סין
יחסי טאיוואן–סין מתייחסים ליחסים המדיניים בין הרפובליקה הסינית שבאי טאיוואן לבין הרפובליקה העממית של סין. בין המדינות אין יחסים דיפלומטים או הכרה מאחר שכל אחת מהן טוענת לבעלות על סין כולה.
היסטוריה.