הכט נולד בגבעת אולגה שבחדרה. כתלמיד בית ספר יסודי סבל מקושי בלימוד קריאה וכתיבה. בהיותו בן 16 עזב סופית את לימודיו בתיכון. בשנים 1978-1980 ריכז את שבט "בני היער" בחדרה למשך שנתיים.
לאחר שהשלים תעודת בגרות, למד לתואר ראשון בחינוך וגאוגרפיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולתואר שני בפסיכולוגיה קלינית של הילד באוניברסיטת בר-אילן. הכט נשוי ואב לארבעה, מתגורר בחדרה.
בשנת 1987 הקים הכט את בית הספר הדמוקרטי בחדרה. הוא סייע בהקמת בתי ספר דמוקרטיים נוספים בישראל, בהם בנתניה ויבנה. אף שבתי ספר המושתתים על עקרונות דמוקרטיים פעלו במהלך מאה השנים האחרונות (בית היתומים של יאנוש קורצ'ק, סמרהיל, ודגם סאדברי הם דוגמאות לכך) בשמות שונים (אלטרנטיבי, פתוח, בית ספר חופשי וכדומה), בית הספר הדמוקרטי בחדרה שהוקם על ידי יעקב הכט, היה הראשון שהשתמש בשם זה.
בשנת 1993, הכט ארגן את הכנס הבינלאומי לחינוך דמוקרטי (IDEC) – כנס שנתי עבור אנשי חינוך, בתי ספר וארגונים המתקיים עד היום. בשנת 1996, הכט הקים את המכון לחינוך דמוקרטי (IDE), שעיקר פעילותו התמקדה ביצירת שינוי במערכת החינוך הציבורי בישראל ובהטמעת תפיסות חדשניות. במסגרת עבודתו במכון לחינוך דמוקרטי, הכט הקים תוכנית אקדמית להכשרת מורים בחינוך הדמוקרטי בסמינר הקיבוצים. מסלול תואר שני המכשיר מנהלי בתי ספר בשיתוף פעולה בין המכון לחינוך דמוקרטי ואוניברסיטת תל אביב ותוכנית "חלוץ" לעידוד מנהיגות חינוכית בקרב אנשי חינוך צעירים.
בשנת 2010, הקים הכט את ארגון ערי חינוך – אמנות שיתופי הפעולה, עסק חברתי הפועל במגזר הרביעי. על פי תפיסת העולם של ארגון ערי חינוך, העיר כולה על כל משאביה הופכת לבית ספר אחד גדול. שני הכלים המשמעותיים ביותר בתחום שפותחו על ידי יעקב במסגרת עבודתו בערי חינוך הם "כיתה 2.0" או נבחרת חינוך ומודל How2MOOC.
בשנת 2015, נבחר ארגון ערי חינוך על ידי המגזין WIRED כאחד הטרנדים המובילים בתחום למידת ה-MOOC) Massive Open Online Courses). בינואר 2017, HundrED – מיזם פיני שמטרתו עידוד חדשנות חינוכית גלובאלית, בחר בארגון ערי חינוך כאחד מ-10 החידושים המובילים בעולם בתחום.
עקרונות בית הספר הדמוקרטי.
על פי הכט, בית ספר דמוקרטי פועל כמיקרוקוסמוס של מדינה דמוקרטית תוך שמירה על זכויות האדם וזכויות הילד. ברוב בתי הספר הדמוקרטיים מתקיימים העקרונות הבאים:
גיבור על
פרסטרויקה (משחק מחשב)
פֶרֶסטרוֹיקה (רוסית: Перестройка - "בנייה מחדש", אנגלית: Perestroika; מכונה גם טופלר) הוא משחק מחשב שפותח בברית המועצות ב-1989, ונקרא על שם מדיניות הפרסטרויקה, אותה הנהיג מיכאיל גורבצ'וב בברית המועצות באותה העת. במסך הפתיחה של המשחק ניתן לראות את גורבצ'וב והקרמלין.
גיבור המשחק הוא צפרדע קטנה אותה צריכים להוביל על עלי צימחי נופר בטרם הם שוקעים בניסיון להגיע לעלה בקצה הימני העליון של המסך. עלי הנופר שוקעים באופן הדרגתי ונעלמים אך הם גם מופיעים מחדש במקומות אחרים במסך. במסכים המתקדמים יש גם יצורים רעים המכונים "ביורוקרטים" אשר ינסו לתפוס את הצפרדע ולאכול אותה. הצפרדע מתה אם עלה הנופר עליו היא עומדת נעלם לגמרי, או אם השחקן מוביל את הצפרדע למקום בו אין עלי נופר או במקרה בו הביורוקרטים יאכלו אותה.
לינזר טורט
הויגנס
זמפראופרה של דרזדן
ניקולאס קאר
ניקולאס ג'. קאר (באנגלית: Nicholas G. Carr; נולד ב-1959) סופר ומרצה אמריקאי המתמקד בתחומי אסטרטגיה עסקית, חדשנות, כלכלה, תרבות וטכנולוגיה.
ביוגרפיה.
לקאר תואר ראשון מקולג' דרטמות ותואר שני מאוניברסיטת הרווארד. במהלך הקריירה שלו, שימש קאר כעורך אחראי ועורך בפועל של כתב העת Harvard Business Review.
ספרו האחרון "The Shallows: what the internet is doing to our brains" שפורסם ב-2011 היה מועמד לפרס פוליצר, הפך לרב מכר בינלאומי ותורגם ל-24 שפות שונות.
מלבד ספר זה פרסם קאר שני ספרים משפיעים נוספים: "The big switch: rewiring the world" שפורסם ב-2008; ו-"Does IT matter" שפורסם ב-2004.
בשנת 2003 כתב קאר את המאמר "IT Doesn't Matter" ("טכנולוגיית המידע לא חשובה"), וב-2004 הרחיב אותו לספר ‎"Does IT Matter? Information Technology and the Corrosion of Competitive Advantage"‎ ("האם טכנולוגיית המידע חשובה? שחיקת היתרון התחרותי וטכנולוגיית המידע"). קאר טוען בעבודותיו שהחשיבות האסטרטגית של טכנולוגיית המידע בעסקים פחתה, וזאת מכיוון שטכנולוגיית המידע הפכה נפוצה, תקנית וזולה. טכנולוגיית המידע, טען קאר, תלך בדרכם של מסילות הברזל, הטלגרף והחשמל, ותהפוך גם היא לגורם רגיל המשפיע על הייצור, אך לא יותר מזה.
רעיונות אלה הכעיסו רבים בתעשיית טכנולוגיית המידע, ומנהלים בכירים בחברות מובילות בהן מיקרוסופט, אינטל ו-HP מחו בתוקף נגדם. מאידך גיסא, פרשנים אחדים של התעשייה הביעו תמיכה ברעיונותיו.
בהמשך אותה שנה, פרסם קאר מאמר משפיע נוסף בשם "The End of Corporate Computing" ("סופו של המחשוב הארגוני"). במאמר שהתפרסם בכתב העת MIT Sloan Management Review, טען קאר שבעתיד, טכנולוגיית המידע תירכש כשירותי תשתית מספקים החיצוניים לארגון (בדומה לחשמל ומים), ומחלקות טכנולוגיית המידע הקיימות בארגונים - תעלמנה.
קאר כתב במספר כתבי עת חשובים, בהם The Atlantic Monthly, The New York Times Magazine, Wired, The Financial Times, Die Ziet, The Futurist, The Guardian and The Industry Standard.
בעברו היה קאר חבר במערכת היועצים של אנציקלופדיית בריטניקה, כמו כן ראש מערכת פרויקט המחשבים "World Economic Forum" וכתב באוניברסיטת קליפורניה.
כיום הוא כותב בבלוג הפופולרי שלו Rough Type.
ביקורת על האינטרנט ועל טכנולוגיית המידע.
על מסילות הברזל, הטלגרף והחשמל, כתב קאר:
בספרו "The big switch:rewiring the world" מ-2008 מדבר קאר על השינוי שמתרחש בעקבות התקדמות הטכנולוגיה והאינטרנט, בדומה להתפתחויות והמצאות קודמות בהיסטוריה. קאר מציג בספרו איך המחשבים והאינטרנט משנים את התפיסה שלנו ומשפיעים על תחומים רבים בחברה והתרבות.
אחד מהמאמרים המשפיעים והמפורסמים ביותר שכתב הוא האם גוגל הופך אותנו לטיפשים? שפורסם בשנת 2008 ב- The Atlantic.
טענתו המרכזית במאמר היא שהאינטרנט משפיע על היכולות הקוגניטיביות ושיש לו השפעה לרעה על יכולת הריכוז והתבוננות לעומק.
בדומה לטענתו של חוקר התקשורת מרשל מקלוהן ב-1960 ש"המדיום הוא המסר", לטענת קאר לאינטרנט יש השפעה על צורת החשיבה.
יתרונותיו הרבים של האינטרנט: כמויות עצומות של מידע, נגישות מהירה, שיתוף, קישורים וכו'...גובים מחיר.
קאר טוען שצורת ההתנהלות הזו באינטרנט גורמת לכך שכיום אנשים מתקשים לקרוא מאמרים ארוכים או ספרים מפני שצורת החשיבה שלהם השתנתה. אנחנו רגילים לקבל את התשובה ואת המסר במהירות וללא מאמץ ולכן אנו מתקשים להתרכז ולהתמקד במשימה אחת לאורך זמן, אנחנו סורקים את דפי האינטרנט ולא קוראים יותר, או במילותיו מתוך המאמר:
במאמר נוסף שפרסם בשנת 2010 ב-The Wall Street Journal הוא חוזר על טענותיו בקשר להשפעתו השלילית של האינטרנט על היכולות הקוגניטיביות ועל כך שהוא הופך אותנו לבעלי חשיבה רדודה יותר. הוא מציג מספר מחקרים שנערכו בנושא המראים שדעתם של משתמשי אינטרנט מנוסים, מוסחת בקלות רבה יותר וקשה להם לבצע מספר משימות בו זמנית בניגוד למצופה. טענותיו אלה מורחבות ומפורטות יותר בספרו האחרון משנת 2011 "The Shallows".
ספרו האחרון "The Shallows" עוסק בהשלכות שיש לשימוש באינטרנט על המוח שלנו. הוא דן בכך שהמוח משתנה כל פעם בהתאם לכלים שהוא עושה בהם שימוש ומראה כיצד המחשבה האנושית שינתה את צורתה במהלך השנים בהתאם לכלים השונים בהם השתמשו בהם, מהכתב, המפות, הדפוס ועד למחשבים.
ביקורת על ויקיפדיה.
בשנת 2005 כתב קאר מאמר בשם "חוסר המוסריות של Web 2.0", שבו ביקר את האיכות הירודה של המידע המצוי בפרויקטי Web 2.0 כגון ויקיפדיה ובלוגים. קאר טען שבסופו של דבר, לפרויקטים אלה עלולה להיות השפעה שלילית על החברה, מכיוון שהם מחליפים מקורות מידע מקצועיים יותר, אם כי יקרים יותר. מאמרו זה הצית גל של ביקורות נוספות על מיזמי ויקיפדיה.
באוגוסט 2007, קאר הציע את המונח 'ויקיקרטיה' כדי לתאר את התפתחותה של הבירוקרטיה בוויקיפדיה, ההיררכיה הסבוכה והגודש בחוקים. לטענתו, זו הסיבה לניצחון המוחלט של גישת ה" על ה", והוא הסיק שהמחקנות סוללת את הדרך לבואם של חוקים רבים ומפורטים יותר ויותר - ללא סוף. לדבריו, אנשים מעדיפים דרך זו כשהם הופכים לחברים בקבוצה גדולה.
אצידופילוס
בדי כרתליסה
בֶּדי כַּרתליסַה (גאורגית: ბედი ქართლისა, צרפתית: Revue de Kartvélologie) או בתרגום חופשי בעברית: "הגורל של כארתלי", הוא עיתון בינלאומי המתמחה ב"לימודי גאורגיה" (כרתוולולוגיה), והתפרסם בפריז שבצרפת, בין השנים 1948–1984. מקור שם העיתון מפואמה של המשורר הגאורגי הרומנטי, בן המאה ה-19, ניקולוז ברתשווילי.