סמולארק החל בשנת 1976 את קריירת הבוגרים שלו בוידז'ב לודז' מליגת העל הפולנית, ולמעט אפיזודה קצרה בלגיה ורשה, שיחק בוידז'ב לודז' במשך כמעט עשור. בתקופה זו, בה שיתף פעולה בוידז'ב לודז' עם זביגנייב בונייק, זכה סמואלרק בשתי אליפויות, בשנים 1981 ו-1982, ובגביע אחד בשנת 1985. בשנת 1983 סייע לוידז'ב לודז' להגיע לחצי גמר גביע אירופה לאלופות, כאשר כבש שער ברבע הגמר מול ליברפול שהתברר בדיעבד כשער מכריע בסיכום שני המשחקים. לודז' הודחה בחצי הגמר על ידי יובנטוס. בשנת 1986 עזב סמולארק את וידז'ב לודז', לאחר שהבקיע 61 שערי ליגה ב-181 הופעות, וחתם באיינטרכט פרנקפורט, מעבר שבשנת 1986 נחשב לחריג מאחר שסמולארק קיבל אישור לעבור את מסך הברזל. בעונתו השנייה בפרנקפורט, זכה סמולארק בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1-0 על בוכום בגמר, בו שיחק 90 דקות. סמולארק שיחק בסך הכל שתי עונות בפרנקפורט, בהן הבקיע 13 שערים ב-63 הופעות, ובשנת 1988 עבר לפיינורד ההולנדית, שם שיחק שתי עונות, ובשנת 1990 עבר לאוטרכט, שם שיחק שש עונות והבקיע 33 שערים ב-166 הופעות. בשנת 1996 פרש סמולארק ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
סמולארק החל לשחק בנבחרת פולין בשנת 1980, במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה, בו הפסידה פולין בתוצאה 2-1. הטורניר הגדול הראשון בו השתתף היה מונדיאל 1982, בו היה חלק משמעותי מהישג השיא של הכדורגל הפולני, המקום השלישי במונדיאל, לאחר הפסד 2-0 לנבחרת איטליה בחצי הגמר, וניצחון 3-2 על נבחרת צרפת במשחק על המקום השלישי. סמולארק כבש שער אחד במונדיאל זה, בניצחון 5-1 בשלב הבתים על נבחרת פרו. סמולארק השתתף עם נבחרת פולין גם במונדיאל 1986, בו כבש שער ניצחון בשלב הבתים מול נבחרת פורטוגל. סמולארק ופולין הודחו במונדיאל זה בשמינית הגמר מול נבחרת ברזיל, לאחר הפסד 4-0. סמולארק המשיך לשחק בנבחרת פולין עד לשנת 1992, וסיים את הקריירה הבינלאומית עם 60 הופעות ו-13 שערים.
לאחר הפרישה.
בשנת 2000 חזר סמולארק לפיינורד כמאמן נוער, תפקיד אותו ביצע במשך כמעט עשור. בשנת 2009 מונה סמולארק על ידי התאחדות הכדורגל הפולנית כאחראי על נבחרות הנוער.
מותו.
ב-7 במרץ 2012 נפטר סמולארק בעיר מגוריו אלכסנדר לודז' בגיל 54.
תארים.
עם וידז'ב לודז':
עם איינטרכט פרנקפורט:
תארים אישיים:
ולדימיר סמולארק
ולודימיר סמולארק
ולודימירז' סמולארק
לבנדובסקי
לבנדובסקי הוא שם משפחה.
אליזבת פון ארנים
אליזבת פון ארנים (באנגלית: Elisabeth von Arnim, שמה בלידה: מרי אנט בושאן - Mary Annette Beauchamp, בהמשך רוזנת פון ארנים-שלאגנטין -von Arnim-Schlagenthin-, ובנישואיה השניים - רוזנת ראסל -Countess Russell- 31 באוגוסט 1866 קיריבילי פוינט, אוסטרליה - 9 בפברואר 1941 צ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית), ארצות הברית) הייתה סופרת אנגליה, ילידת אוסטרליה. הסופרת נודעה תחילה לקוראיה, ומאוחר יותר גם לבני משפחתה ולידידיה בשם "אליזבת" שבחרה בו, ולפעמים חתמה גם בשם-העט "אליס צ'מלי" (Cholmondley).
ביוגרפיה.
אליזבת פון ארנים או בשמה האמיתי מרי אנט בושאן, נולדה בבית הנופש של משפחתה בקיריבילי פוינט, על יד סידני, במדינת ניו סאות' ויילס באוסטרליה.
מגיל 3 גדלה באנגליה, לשם חזרה משפחתה. הוריה היו הנרי הרון בושאן (1907-1825), סוחר בעיסוקו, ואליזבת ( "Louey" "לואי") וייס לאסֶטֶר (1919-1836). לאליזבת פון ארנים היו 4 אחים ואחות, וכן בת דודה מאומצת מניו זילנד, קתלין בושאן, נשואה מאוחר יותר עם ג'ון מידלטון מארי ושנודעה כסופרת תחת שם העט קתרין מנספילד.
ארנים, אז עדיין בושאן, למדה במכללה מלכותית למוזיקה וזכתה בה בפרס על נגינתה בעוגב.
בשנת 1891 נישאה אליזבת לרוזן הנינג אוגוסט פון ארנים-שלאגנטין, אציל פרוסי, אותו פגשה בעת טיול באיטליה יחד עם אביה. בני הזוג השתקעו בברלין ונהגו לבלות תקופות ארוכות באחוזת בני ארנים בנאסנהיידה, בימינו ז'נדזיני (Rzędziny), בחבל פומרניה. נולדו להם 5 ילדים - 4 בנות ובן.
עם מורי ילדיהם בנאסנהיידה נמנו הסופרים א.מ. פורסטר ויו וולפול
בשנת 1908 חזרה ארנים ללונדון. הרוזן ארנים מת בשנת 1910 ומאוחר יותר באותה שנה היא עברה לגור בראנדון, בשווייץ, בה בנתה לעצמה בקתה אלפינית בשם "שאלה סוליי" שם אירחה ידידים ואנשי רוח. בשנים 1913-1910 הייתה ארנים פלגשו של הסופר ה.ג'.ולס. ב-1916 היא התחתנה בשנית, עם הרוזן ג'ון פרנסיס סטנלי ראסל, אחיו הבכור של ברטרנד ראסל. חיי נישואיהם השתבשו מהר ואליזבת ברחה לארצות הברית. היא נפרדה סופית מבעלה בשנת 1919, אך ללא גרושין.
בשנת 1920 התאהבה באלכסנדר סטוארט פריר ריווס (1984-1892), מוציא לאור בריטי, צעיר ממנה ב-30 שנה. הוא התחתן מאוחר יותר וקרא לבתו אליזבת לזכר הסופרת.
ארנים חילקה את זמנה לסירוגין בין לונדון, צרפת ושווייץ. אחרי פריצת מלחמת העולם השנייה העדיפה לשוב לארצות הברית, בה נפטרה משפעת בגיל 74 בסנטוריום רויירסייד, בצ'ארלסון, קרוליינה הדרומית. גופתה נשרפה לפי צוואתה בבית הקברות פורט לינקולן, מרילנד ובשנת 1947 אפר גופה עורבב עם זה של אחיה סידני, בחצר כנסיית סנט מרגרת בטיילרס גרין, שבפן, בקינגהאמשייר.
על המצבה נחרת בלטינית האפיטף parva sed apta, כלומר "קטנה אך מוכשרת", רמז לקומתה הנמוכה.
הקריירה הספרותית.
בדיעבד כינתה ארנים בספריה את בעלה הראשון השתלטן בכינוי התנ"כי "איש התוכחות" והכתיבה הפכה בשבילה למקלט מפני הנישואים שנתגלו כבלתי מתאימים. בעלה צבר חובות גדולים ונשלח בסופו של דבר לבית הסוהר. באותה תקופה היא בחרה לעצמה את שם העט "אליזבת" וסללה לעצמה קריירה ספרותית עם פרסום ספרה החצי-אוטוביוגרפיה המהורהר ובאותו זמן סאטירי "Elizabeth and Her German Garden" ("אליזבת והגָן הגרמני שלה") (1898). יצירה זו, בה פירטה את מאמציה לטפח גן באחוזתה ולהשתלב בחברה היונקרית הגבוהה, זיכתה אותה בהצלחה רבה. הספר ידע עשרים הדפסות חוזרות בשנתו הראשונה.
בעקבותיו באו "The Solitary Summer" (1899), "The Benefactress" (1902) "Vera" (1921), "Love" (1925), כולם חצי-אוטוביוגרפיים. יצירות אחרות ביטאו מחאה נגד שלטון היונקרים וכללו הסתכלויות שנונות על החיים בפרובינציה הגרמנית: "The Princess Priscilla's Fortnight" (1905), "Fraulein Schmidt and Mr Anstruther" (1907). ארנים נהגה תחילה לחתום על ספריה "מאת הסופרת אליזבת והגן הגרמני שלה'"ובהמשך דרכה חתמה פשוט "אליזבת".
לא כתבה מעולם אוטוביוגרפיה קונבנציונלית, ספרה 'All the Dogs of My Life' (כל הכלבים של חיי) המוקדש לכלבי המחמד שלה, כולל הצצות אל חיי החוגים החברתיים הנוצצים שבהם חיה.
מורשתה.
הרומן "ורה" משנת 1921, טרגי-קומדיה אפלה ששאבה השראה מנישואיה השניים הכושלים עם הרוזן ראסל, היה הספר שזכה במירב שבחי המבקרים. ג'ון מידלטון מארי תיאר אותו כמעין "אנקת גבהים" אך בסגנון ג'יין אוסטן.
ספרה משנת 1922 "אפריל קסום" שנכתב בהשפעת נופש בן חודש בריביירה האיטלקית, נחשב לקליל ולתוסס שברומנים שלה ועובד פעמים חוזרות לבמה ולמסך: למחזה בברודוויי בשנת 1925, לסרטים אמריקאיים ב-1935 וב-1992 (האחרון מועמד לאוסקר, עם ליהוק שחקנים כמו ג'וזי לורנס, ג'ים ברודבנט וג'ואן פלורייט), מחזה מאת מתיו ברבר בשנת 2000 שהיה מועמד לפרס טוני, מחזמר בשנת 2010 וסדרת טלוויזיה בערוץ רדיו 4 של BBC בשנת 2015.
הספר, טוען טרנס דה ויר וייט, תרם לעלייה בפופולריות של אתר הקיט האיטלקי פורטופינו.
הוא כנראה הספר הפופולרי ביותר של ארנים, ונבחר עם פרסומו לספר החודש על ידי המועדון בעל אותו שם Book-of-the-Month club בארצות הברית.
יצירה אחרת שלה, הרומן "מר סקפינגטון" עמד בבסיס סרט בהפקת האחים וורנר בשנת 1944, שהיה גם הוא מועמד לאוסקר. שיחקו בו בטי דייוויס וקלוד ריינס. ב-1945 הספר עובד למחזה רדיופוני בתוכנית Lux Radio Theater ששודרה ב-1 באוקטובר באותה שנה.
אחרי 1983 ההוצאה לאור "ויראגו" הדפיסה מחדש את יצירותיה עם דברי מבוא חדשים מאת סופרים מודרניים, שאחדים מהם ניסו לנכס אותה בתור סוג של פמיניסטית.
ההומור הנשכני שלה וגישתה החריגה כלפי החיים באה לידי ביטוי בהערות כמו זו, המופיעה באחד ממכתביה:
"אני כל כך שמחה שלא מתתי בהזדמנויות השונות שבהן בכנות רציתי בכך, מכיוון שאחרת הייתי מחמיצה כל כך הרבה מזג אוויר נאה".
מבחר ספרים.
אליזבת פון ארנים כתבה בחייה 21 רומנים.
ָ* "April Baby's Book of Tunes" (1900) (ספר המנגינות של התינוקת אייפריל)
עם איורים מאת קייט גרינוויי
קישורים חיצוניים.
Miranda Kiek -"Elizabeth von Arnim: The forgotten feminist who’s flowering again" 8.11.2011
אנדז'יי בונצול
אנדז'יי ברנרד בונצול (בפולנית: Andrzej Bernard Buncol, נולד ב-21 בספטמבר 1959 בגליביצה שבפולין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר בעיקר בלגיה ורשה, באייר לברקוזן, פורטונה דיסלדורף ונבחרת פולין, במדיה השתתף במונדיאל 1982 ומונדיאל 1986.
קריירת מועדונים.
בונצול החל את הקריירה בפיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית, ואחר כך עבר ליריבתה, רוך חוז'וב. בשנת 1981 עבר למועדון הפאר הפולני לגיה ורשה. בונצול לא הצליח לזכות בתארים עם המועדון, אך סיים עמו פעמיים במקום השני בליגה הפולנית, בשנים 1985 ו-1986, והפך לשחקן מפתח במועדון. הצלחתו של בונצול בלגיה ורשה ובנבחרת פולין עוררה עניין בקבוצות מליגות בכירות יותר, ובשנת 1986 עזב את לגיה ורשה לאחר חמש עונות, בהן הבקיע 32 שערים ב-126 הופעות, וחתם בשורות העולה החדשה לליגת הבונדסליגה, פ.צ. הומבורג, ביחד עם חברו לנבחרת פולין, רומן ווייצ'יצקי.