עונת 2010/11 נפתחה בטקס לציון העונה ה-40 של הקנאקס ב-NHL. הנריק סדין מונה לקפטן החדש של הקבוצה במקום השוער רוברטו לואונגו, שוויתר על התפקיד. הקנאקס הפיקו את העונה הרגילה הטובה בתולדותיהם, כאשר לואונגו הצטיין בשער, קווין ביאקסה בלט בהגנה, והאחים סדין הובילו את ההתקפה והתמקמו שניהם בצמרת המבקיעים של הליגה. דניאל סדין סיים את העונה עם 104 נקודות וירש את אחיו התאום כזוכה בגביע ארט רוס. הנריק סיים עם 94 נקודות. הקנאקס זכו בפער משמעותי בגביע הנשיאים כבעלי המאזן הטוב בליגה לראשונה אי פעם, ובפעם הראשונה בתולדותיה התייצבה הקבוצה לפלייאוף כשהיא מדורגת ראשונה בחטיבה המערבית.
בסיבוב הראשון פגשו הקנאקס את האלופה, שיקגו בלאקהוקס. הקנאקס השמיטו יתרון של 3:0 בסדרה, ונאלצו לשחק משחק שביעי מכריע שהגיע להארכה. שער של אלכסנדר בורוז הביא לקנאקס את הניצחון במשחק ובסדרה, והדיח את האלופה.
הסיבובים הבאים היו קלים יותר - הקנאקס הדיחו בשישה משחקים את נאשוויל פרדטורס ובחמישה משחקים את סן חוזה שארקס בגמר החטיבתי, ועלו בפעם השלישית בתולדותיהם לסדרת הגמר על גביע סטנלי, שם פגשו את בוסטון ברואינס.
הסדרה הגיעה למשחק שביעי ומכריע לאחר שבששת המשחקים הראשונים ניצחה כל אחת מהקבוצות את משחקיה הביתיים, אם כי ניצחונותיה של בוסטון היו גבוהים במיוחד ואילו ניצחונותיה של ונקובר היו כולם על חודו של שער. במשחק השביעי כשלו הקנאקס בביתם, הובסו 4:0 והחמיצו הזדמנות לזכות בגביע סטנלי לראשונה בתולדותיהם. אוהדי הקנאקס, שהתקשו להשלים עם ההפסד, עוררו מהומות ברחובות ונקובר שכללו מעשי ונדליזם וביזה בהיקף נרחב.
2011 - 2019: סוף עידן התאומים סדין.
לאחר מפח הנפש של ההפסד בגמר, המשיכה הקבוצה להראות את יכולתה במהלך העונה הרגילה של 2011/12. הקנאקס התחרו בצמרת הליגה, ולמרות פיגור אחרי קבוצות הצמרת האחרות במרבית העונה עלה בידיה לעבור את סנט לואיס בלוז ולזכות במקום הראשון בחטיבה המערבית. במשחק האחרון של העונה ניצלו הקנאקס הפסד של מובילת המזרח, ניו יורק ריינג'רס, כדי לסיים את העונה במקום הראשון בליגה כולה ולזכות בגביע הנשיאים בפעם השנייה ברציפות.
הציפיות הגבוהות לקראת הפלייאוף הפכו לאכזבה נוספת, כאשר לוס אנג'לס קינגס, המדורגים 8 במערב, הדיחו את הקנאקס כבר בסיבוב הראשון.
המאפיין של הצלחה בעונה הרגילה וכישלון בפלייאוף חזר על עצמו גם עונה אחת לאחר מכן, כאשר הקנאקס זכו באליפות הבית הצפון-מערבי ועלו לפלייאוף מהמקום השלישי בחטיבה המערבית, אך בפלייאוף גילתה הקבוצה יכולת ירודה והובסה על ידי סן חוזה שארקס בארבעה משחקים בלבד. רצף העליות לפלייאוף של הקבוצה נעצר בעונת 2013/14, כאשר הקנאקס החמיצו את הפלייאוף לראשונה מאז 2007/08. לאחר עונת 2014/15 בה עלתה הקבוצה לפלייאוף ושוב נוצחה בסיבוב הראשון, החמיצה הקבוצה שוב את הפלייאוף בארבע העונות לאחר מכן. זכייתה של סנט לואיס בלוז בגביע סטנלי ב-2019 הותירה את הקנאקס, ואת באפלו סייברס שהצטרפה לליגה יחד איתה, כקבוצות הוותיקות ביותר בליגה שטרם זכו בגביע סטנלי.
בתווך, עם סיום עונת 2017/18, תם עידן בקבוצה, כאשר הנריק ודניאל סדין הודיעו על פרישה ממשחק.
2019 - ההווה.
בעונת 2019/20 נעצרה טרם זמנה עקב מגפת הקורונה חזרו הקנאקס לפלייאוף, לאחר שמוקמו במקום השביעי החטבה המערבית עם עצירת העונה. בסיבוב המוקדם המיוחד שנוסף לפלייאוף הבליטו הקנאקס את הקפטן בו הורוואט ואת השוער השוודי יאקוב מרקסטרום, שהעלו את רמתם והובילו את הקנאקס לניצחון על קלגרי פליימס ולאחר מכן בסיבוב הראשון על האלופה המכהנת סנט לואיס בלוז, תוך הפגנת רוח לחימה בלתי מתפשרת.
את רוח הלחימה לקחו איתם הקנאקס לסיבוב השני, מול וגאס גולדן נייטס העדיפה בהרבה. למרות היעדרות של מרקסטרום מהמשחקים האחרונים בסדרה, ולמרות שהגולדן נייטס הפגינו את עליונותם בכל משחקי הסדרה, הצליחו הקנאקס לנצח שלושה משחקים ולכפות הכרעה במשחק שביעי. השוער המחליף תאצ'ר דמקו, שהחליף את מרקסטרום בשלושת המשחקים האחרונים, הצטיין במיוחד והקשה מאוד על התקפת הגולדן נייטס. לבסוף הצליחו הגולדן נייטס להתגבר על הקנאקס העקשנים ולהדיח אותם.
השוער המצטיין מרקסטרום עזב את הקבוצה לאחר אותה עונה, ובמקומו הגיע לקבוצה בריידן הולטבי שביסס את עצמו כאחד השוערים הטובים בליגה במדי וושינגטון קפיטלס. עונה חלשה של הקבוצה הסתיימה במקום האחרון בבית הצפוני שהוקם במיוחד לאותה עונה.
מסורת.
מסורת אוהדים מפורסמת החלה ב"פסיפיק קוליסאום" בעונת 1981/82 כאשר רוג'ר נילסון, שהיה מאמן זמני בקבוצה, ביקש למחות על שיפוט שלדעתו קיפח את קבוצתו באחד המשחקים. הוא קשר מגבת לבנה למקל הוקי ונופף בו, כמסמן לשופטים על כניעתו.
המסורת התפשטה מאז לקהל, ומכונה "כוח המגבת" (towel power).
מסורת נוספת של אוהדי הקבוצה הייתה האנשים הירוקים (The Green Men), שני אוהדים של הקבוצה שבמשך שש עונות, מאז 2009, נהגו לשבת בצמוד לתיבת העונשין של הקבוצה היריבה לבושים בחליפות גוף ירוקות-זרחניות. כאשר שחקן של הקבוצה היריבה נשלח לתיבת העונשין, האנשים הירוקים התגרו בו בתנועות ריקוד מוזרות, תוך שימוש באביזרים ושלטים משונים. השניים הפכו לאטרקציה במשחקי הקבוצה ובליגה בכלל, הוצגו באופן תדיר במסכי הווידאו במשחקי הבית של הקנאקס, ואוהדים רבים נהגו להצטלם איתם לפני המשחק. אחרי עונת 2014/15 "פרשו" האנשים הירוקים וחדלו ממנהגם.
סגל שחקנים.
נכון ל-22 במאי 2022
ונקובר קאנאקס
בלונדי (להקה)
בלונדי (באנגלית: Blondie) היא להקת רוק אמריקאית שעיקר פרסומה היה בבריטניה בסוף שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80.
היסטוריה.
להקת בלונדי הייתה בין להקות הגל החדש הראשונות בארצות הברית והיא יצרה סגנון מוזיקה חדש, שאלמנטים שלו מצויים בשני האלבומים הראשונים שלהם. למרות שלהקת בלונדי זכתה להצלחה באוסטרליה ובריטניה, הייתה בלונדי להקה בלתי מוכרת בארצות הברית עד שיצא לאור אלבומה השלישי, Parallel Lines, בשנת 1978. במשך שלוש השנים הבאות, הלהקה הוציאה לאור סינגלים שזכו להצלחה והיו מבוססים על מוזיקה אלקטרונית ומיקסים ועל שילוב אלמנטים של דיסקו, ריקוד, היפ הופ ורגאיי.
הפרסום לה זכתה סולנית הלהקה, דבי הארי (הבלונדינית שעל שמה הלהקה), האפיל על חברי להקה אחרים וגרם למתיחות בתוך החבורה. בעקבות אלבום חדש שכשל מסחרית ("The Hunter"), ואבחון פוטנציאל למחלה סופנית אצל חבר הלהקה כריס שטיין, התפרקה הלהקה בשנת 1982. המוניטין של חברי הלהקה גדל בעקבות ההחלטה להתאחד מחדש בשנת 1998, ולאחר מכן החליטה הלהקה לחדש סינגלים מצליחים בבריטניה במשך אותה שנה. הלהקה סיירה והופיעה ברחבי העולם במשך השנים, ונכנסה להיכל התהילה של הרוקנרול ב-2006.
בחודש יוני 2008, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עולמי לרגל 30 שנים ליציאת האלבום השלישי והמצליח Parallel Lines. את סיבוב ההופעות באירופה התחילו בלונדי בישראל, בהופעה שהתקיימה באמפיתיאטרון שבפארק רעננה, ב-3 ביולי 2008.
ג'יימי ארנולד
ג'יימי ארנולד (באנגלית Jamie Arnold נולד ב-10 במרץ 1975, בדטרויט, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המחזיק באזרחות ישראלית, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד.
ביוגרפיה.
כבוגר מכללת וויצ'יטה סטייט, ארנולד החל את הקריירה האירופית שלו בבלגיה.
לראשונה נחת ג'יימי בישראל בשנת 1998 כשחקן הפועל גליל עליון שם שיחק עונה אחת.
ארנולד המשיך עם הגליל לעונה שנייה אולם פציעה קשה גרמה לקבוצה להתיר את חוזהו והוא שב לאחר זמן קצר לאירופה ושיחק בצרפת ובקפריסין. לאחר מכן הגיע לקבוצת נובו מסטו מסלובניה (שם אימן אותו מאמנו במכבי תל אביב, נבן ספאחיה) אותה הוביל לגמר גביע יול"ב, בו הפסידה הקבוצה לפאמסה ולנסיה.
לאחר מכן שיחק שנתיים בספרד בחובנטוד בדאלונה והצטרף בעונת 2005/6 למכבי תל אביב לשנתיים. במכבי זכה ארנולד בגביע ושתי אליפויות, כשהשנייה הוכרעה על ידי סל שנקלע על ידו שתי שניות לסיום הגמר. בעונת 2007/08 חתם בדינמו מוסקבה האזורית, אך בהמשך התיר את חוזהו וחתם בהפועל ירושלים. בתחילת העונה הציג יכולת מצוינת, הושבת לתקופה מסוימת עקב פציעה, וחזר בפברואר 2008 כדי להוביל את קבוצתו לזכייה שנייה ברציפות בגביע המדינה בכדורסל, תוך שהוא קולע בגמר 29 נקודות. לאחר שהפועל ירושלים סיימה את העונה במקום השישי ולא העפילה לפיינל פור, עזב ארנולד את הקבוצה וחתם בוירטוס בולוניה האיטלקית.
לאחר הקדנציה בווירטוס בולוניה, עבר ארנולד לקבוצת פריסטרי אתונה מהליגה היוונית לעונה אחת (2009/10). בעונה שלאחר מכן שיחק משחק בודד באולימפיה מילאנו. בעונת 2010/11 שיחק ארנולד בהפועל חולון מישראל.
ארנולד קיבל אזרחות ישראלית ב-2006, ומתוקף זכות האזרחות שיחק בנבחרת ישראל. ערך את הבכורה בנבחרת בספטמבר 2006 במסגרת מוקדמות אליפות אירופה 2007.
אלכסנדר השביעי
אלכסנדר השביעי (בלטינית: Alexander VII; 13 בפברואר 1599 – 22 במאי 1667; נולד בשם פאביו קיגי), אפיפיור מ-7 באפריל 1655 ועד מותו.
ביוגרפיה.