חגוארס נוסדה באופן רשמי ב-24 בדצמבר 2012, אך למעשה לקחה את מקומה של קבוצה שהייתה קיימת בשם סוקרה פוטבול קלוב. בתמיכת עיריית מונטריה ומושל מחוז קורדובה, הגיעו להסכם עם ראשי קבוצת סוקרה על העברת הקבוצה לעיר מונטריה ושינוי שמה לחגוארס. זו לא הייתה ההעברה הראשונה, שכן הבעלים והנשיא של חגוארס, נלסון סוטו דוקה, היה לפני 20 שנים גם הבעלים של קבוצת חירארדוט פוטבול קלוב, שעברה לשלושה מקומות שונים ונקראה דפורטס פלמירה, פאסיפיקו פוטבול קלוב וסוקרה פוטבול קלוב לפני שהפכה לחגוארס דה קורדובה.
הבכורה כמועדון מקצועני.
את הבכורה שלה ערכה חגוארס ב-3 בפברואר מול קבוצת ריאל קרטחנה וניצחה אותה 1–2 לעיני 8,000 צופים שהגיעו לאצטדיון חרגוואי. הם החלו את המשחק בפיגור בדקה ה-15 משער עצמי של רודריגו מרנגוני, אבל הצליחו להפוך את התוצאה משער שוויון של פרנסיסקו אלבאר בדקה ה-33 ושער נוסף של לואיס פרננדו סאנצ'ס בדקה ה-58. את טורניר הבכורה שלה סיימה מחוץ לפלייאוף, אבל בטורניר הקלאוסורה תחת המאמן חוסה אלברטו סוארס, הצליחה להעפיל לפלייאוף לבית שכלל את דפורטיבו ריונגרו, דפורטיבו טולואה ואתלטיקו בוקרמנגה. היא אומנם השיגה שני ניצחונות, אבל זה לא היה מספיק בשביל להעפיל לגמר.
עלייה לליגה הבכירה כבר אחרי שנתיים.
המאמן סוארס המשיך לעוד שנה והוכיח את עצמו. בכל הסמסטר השיגה הקבוצה 41 נקודות, 27 בבית ו-14 בחוץ. בטורניר האפרטורה של 2014, הגיעה הקבוצה לגמר מול אמריקה קאלי. במשחק הראשון בבית הביסה את אמריקה 1–4 ובמשחק הגומלין באצטדיון פסקוואל גררו, סיימה בתיקו 1-1 שנתן לה את התואר בסמסטר הראשון אחרי שנה אחת בלבד מהרגע שנוסדה. במשחק הגמר של השנה, התמודדה מול דפורטס קינדיו, הקבוצה שזכתה בטורניר הקלאוסורה, על הזכות להעפיל ישירות לליגה הבכירה. במשחק הראשון בחוץ באצטדיון סנטנריו, הפסידה חגוארס 0–2. על מנת להעפיל הייתה צריכה לנצח בגומלין בשלושה שערים ויצרה ציפייה גדולה אצל האוהדים, שמילאו את האצטדיון בחראגוואי. לאחר 90 דקות וכשנותרה ב-10 שחקנים, ניצחה חגוארס 0–3 ועלתה לראשונה לליגה הבכירה תוך שהיא זוכה באליפות הליגה השנייה לאחר שנתיים שהמועדון קיים.
בעונתה הראשונה בלליגה הבכירה רשמה חגוארס טורניר לא רע באפרטורה, שכלל תוצאות תיקו מול דפורטיבו קאלי, מיונאריוס ואינדפנדיינטה מדיין ובסופו של דבר סיימה במקום ה-15 עם 21 נקודות, תחת המאמן קרלוס קסטרו. הבעיה הייתה בטורניר הקלאוסורה, כאשר הקבוצה ניצחה במחזור הפתיחה את דפורטיבו קאלי, אבל התחילה ברצף תוצאות שליליות שרמו להחלפת המאמן קסטרו בחורחה לואיס ברנל, שגם הוא לא הועיל והקבוצה סיימה במקום ה-20 עם 10 נקודות בלבד וירידה חזרה לליגה השנייה לאחר עונה אחת.
העונה הטובה ביותר והשתתפות בטורניר יבשתי.
ב-2017 תחת המאמן יוברט בודהרט רשמה חגוארס את הטורניר הטוב ביותר בתולדותיה עד כה. היא פתחה את העונה עם שרשרת ניצחונות על קבוצות היסטוריות כמו אמריקה קאלי, ג'וניור ברנקייה, אינדפנדיינטה סנטה פה ומיונאריוס. רשמה תוצאות תיקו מול אונסה קלדס ודפורטיבו קאלי. סיימה כקבוצת החוץ השנייה בטיבה וכקבוצה השנייה שספגה הכי מעט שערים אחרי אתלטיקו נסיונל. ממצב של הישרדות נגד הירידה, הפכה חגואקס לקבוצה מסוכנת שסיימה במקום החמישי עם 31 נקודות והעפילה לפלייאוף. ברבע הגמר פגשה את נסיונל החזקה ובמשחק הראשון בבית הפסידה 1–3, כשריי ונגאס מצמק את התוצאה. לא הרבה נתנו סיכוי לחגוארס לקראת הגומלין באצטדיון אטנאסיו חירארדוט, אבל ונגאס וריקרדו סטיר הדהימו את הקהל המקומי וכבשו פעמיים כדי להשוות את הסיכום הכללי. רק ב-25 הדקות האחרונות של ההתמודדות הצליחה אתלטיקו נסיונל להתעלות על עצמה, לכבוש שלושה שערים ולהעפיל לחצי הגמר אחרי 3–6 בסיכום המשחקים.
טורניר הקלאוסורה היה פחות טוב מקודמו, אף על פי שהקבוצה המשיכה להציג יכולת טובה ותוצאות לא רעות ביחס אליה. היא סיימה במקום השמיני עם 28 נקודות ושוב נכנסה לפלייאוף, הפעם בשביל לפגוש את אינדפנדיינטה סנטה פה בפלייאוף. אחרי 0-0 במשחק הראשון בבית, סנטה פה לא ריחמה בגומלין באצטדיון אל קמפין וניצחה 1–4. למרות זאת, הצליחה חגוארס להבטיח את השתתפותה בקופה סודאמריקנה 2018.
טורניר הבכורה בסודאמריקנה היה קצר כצפוי, כאשר הקבוצה הספיקה לרשום ניצחון בכורה בבית מול בוסטון ריבר מאורוגוואי עם ניצחון 1–2 מצמד של פבלו רוחאס. אבל בגומלין האורוגוואים היו טובים יותר וניצחו 0–3 ו-2–4 בסיכום בשביל להדיח את חגוארס. ב-2019 חגוארס השיגה תוצאות רעות לאורך כל השנה וגם החלפתם של לא פחות מארבעה מאמנים לא עזרה בסופו של דבר. לקראת סיום השנה, כשהקבוצה נאבקת בתחתית, אירחה באצטדיון חרגוואי את אתלטיקו וילה שבעצמה הייתה מסובכת בתחתית. חגוארס ניצחה בדקה ה-77 1-0 משער של ג'ון סטיוור גרסיה והשער הזה הוריד את וילה לליגה השנייה והשאיר את חגוארס עוד שנה בליגה הבכירה.
אצטדיון.
הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון חרגוואי שבעיר מונטריה. זהו אצטדיון העיקרי ששייך למחוז קורדובה, תכולתו 12,000 מקומות ונפתח בשנת 2012, כששימש לטקס הפתיחה למשחקים הלאומיים של קולומביה.
מנחם שרפמן
מנחם שרפמן (8 במרץ 1916 – 21 במאי 2008) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, בין השאר כיהן כמפקד יחידת מצוף 247, המושל הצבאי באזור דרום סיני ומפקד הגזרה המערבית בדרום לבנון.
ביוגרפיה.
נולד במושבה בית-גן בשנת 1916, למייסדי המושבה יצחק ושרה שרפמן. אביו יצחק היה עולה חדש מאוקראינה ואמו שרה (לבית לישינסקי) הייתה מורה. למד בבית הספר החקלאי כדורי. חברו ובן כיתתו היה חיים לבקוב ויחד, החל מגיל 14, השתתפו בהגנת המושבה ואחר כך שירתו כנוטרים. יחד אתם שירת גם משה דיין. ב-21 במרץ 1938 השתתף במבצע העלייה לקרקע של קיבוץ חניתה. בשנות ה-40 היה שרפמן מתאגרף והשתתף בתחרויות איגרוף מטעם "הפועל יבניאל". היה אלוף ארץ ישראל במשקל "קל" ומשקל "תרנגול".
שרפמן התפרסם בכינוי "מלך הר הצופים" כששירת כמפקד יחידת מצוף 247 בין השנים 1965 עד 1967. יחידה צבאית שהוקמה ב־1955 לשם החזקת המובלעת המפורזת בתוך השטח הירדני בהר הצופים, איסוף מודיעין, חימוש וביצור העמדות. במהלך מלחמת ששת הימים היה שרפמן בהר הצופים בעת שחיילי צה"ל פרצו את הדרך אל ההר והסירו את הכיתור עליו. בכוח הראשון שהגיע אל ההר היה שר הביטחון משה דיין ואלוף הפיקוד עוזי נרקיס. בסיום המלחמה מונה למושל חברון.
בין השנים 1968 ל-1974 שימש כמושל "מרחב שלמה", אזור דרום סיני.
במסגרת יישום מדיניות הגדר הטובה, בסוף שנת 1976, מונה שרפמן למפקד הגזרה המערבית ביחידת אד"ל (אזור דרום לבנון), תחת פיקדו של בנימין בן אליעזר. התפקיד כלל תחילה משימות קישור ותיאום עם האו"ם (תפקיד דומה עשה גם שהיה מפקד הר הצופים), עם הכוחות הנוצריים וסיוע לאוכלוסייה האזרחית. אף שהיה בן 60 בעת המינוי הוא מונה לתפקיד עקב ניסיונו הרב במשימות קישור.