11 השופטים, המייצגים מדינות שלחמו ביפן, ישבו ישירות מול הנאשמים. למרבה האירוניה, יד ימינו של התובע הראשי היה ריוקיצ'י טנאקה, מבין מקורביו של דויהארה אשר פוטר עקב התנגדותו להידקי טוג'ו. דויהארה החשיב כעת את טנאקה לבוגד. בכתב האישום בן 43 העמודים היו 55 סעיפים, החל מפשעים נגד האנושות וכלה בטיפוח המלחמה בסין, דויהארה למעשה נמצא אשם בכל סעיפי האישום של בית הדין הבינלאומי הצבאי. תגובתו של דויהארה להצהרת הפתיחה של התובע הראשי הייתה: דויהארה נמצא אשם בכל ההאשמות נגדו והוא הוצא להורג בתלייה, בכלא סוגאמו, ב-23 בדצמבר 1948, בדקה אחרי חצות.
פנחס רוזובסקי
פנחס רוזובסקי (19 ביולי 1843, ניאסוויז', האימפריה הרוסית – 5 בינואר 1904, שווינציאן, רוסיה) היה רב, למדן, חובב ציון, חוקר, בלשן, פילולוג, ובקיא בחכמת התכונה. היה אוטודידקט ורכש בעצמו שליטה בשפות: רוסית, גרמנית, צרפתית, לטינית, ארמית, סורית ואף מעט ערבית. היה מראשי תנועת המזרחי וממייסדיה.
פנחס נולד בכ"א בתמוז ה'תר"ג, בניאסוויז' שבפלך מינסק באימפריה הרוסית (כיום בלארוס) להוריו יענטע ויוס'ל רוזובסקי, אנשים פשוטים אך אוהבי תורה. לאם היה אח רבי שמעון אריה רשופסקי, אשר כיהן כרב בערים הלוסק ואיהומן שבמחוז מוהילב. הרב רשופסקי נפטר בגיל צעיר, בהיות פנחס ילד קטן בן שנתיים, ולמשפחה הצטרפו יתומיו הרכים של הדוד. למרות הדוחק הכלכלי אליו נקלעה המשפחה, לא חסכו ההורים מכספם כדי להעניק חינוך תורני, ואכן זכו והאח הגדול אברהם דוד רוזובסקי, הוסמך לרבנות על ידי רבי יושֶׁה בֶּר הלוי סולובייצ'יק, והתמנה לרבה של העיר ויאליקאיה בראסטאביצה.
פנחס הלך בדרכי אחיו אשר התווה לו נתיב במסלול לימוד התורה וההנהגות, ובגיל 17 לערך נישא לבת דודו, ובהסכמתה נסע ללמוד בישיבת וולוז'ין. בישיבה למד עד שנת ה'תרכ"ז בפרישות והתמדה רבה, והראה בקיאות גדולה בשני הש"סים ובספרי הראשונים.
בשנת ה'תרכ"ז בהיותו בגיל 24 התמנה לרבה של העיירה פולונקה, ובתפקיד זה שימש במשך 19 שנים, עד לשנת ה'תרמ"ו. היה נוהג לסור אחת לכמה זמן לעיר וילנה, ושם היה מבלה שעות כימים בספריית שטראשון, בה למד בספרי תורה ומדע. במקביל רכש ספרים, שיהיו עזר בידו, לספרייתו הגולה והחשובה, ולשם כך חסך אף לחם מפיו. העובדה שרוזובסקי למד גם מדעים שונים, ייחדה אותו משאר הרבנים בדורו. מעבר לשליטתו בכל הספרות התלמודית, ההלכה והאגדה, שלט גם באלגברה ובהנדסה, שלט בכ-7 שפות,
כתביו.
הרב רוזובסקי כתב מאמרים וספרים, אך בשל חסרון כיס לא עלה בידו להביאם אל הדפוס. במלחמת העולם הראשונה הלכו כתבי היד לאיבוד, ואין יודע מה עלם בגורלם. להלן כמה מאמרים שפורסמו בכתבי עת וקבצים תורניים.
רדיו וטלוויזיה של סרביה
רדיו וטלוויזיה של סרביה (בסרבית: Radio Television Srbije) היא חברת רדיו וטלוויזיה ציבורית סרבית. זהו גוף השידור הגדול ביותר באזור יוגוסלביה לשעבר ובבלקן.
היסטוריה.
רדיו בלגרד (1929–1948).
בשנת 1929 הוקמה חברת הרדיו "רדיו בלגרד" שהשיקה את ערוץ הרדיו באותו השם. לאחר השקת ערוץ הרדיו השני – "רדיו בלגרד 2", שונה שמו של ערוץ הרדיו "רדיו בלגרד" ל"רדיו בלגרד 1".
רדיו וטלוויזיה של בלגרד (1958–1990).
בשנת 1958 השיק רדיו בלגרד את ערוץ הטלוויזיה בלגרד. בהמשך הושקה תחנת הרדיו "רדיו בלגרד 3". בשנת 1971, "רדיו וטלוויזיה של בלגרד" השיקה את ערוץ הטלוויזיה "טלוויזיה בלגרד 2" (TVB 2) וערוץ הטלוויזיה בלגרד נקרא בשם "טלוויזיה בלגרד 1" (TVB 1). בשנת 1989 השיקה החברה את ערוץ הנוער TVB 3K.
רדיו וטלוויזיה של סרביה (מאז 1990).
בשנת 1992 שונה שם הרדיו והטלוויזיה של בלגרד ל"רדיו וטלוויזיה של סרביה" (RTS). שינוי השם השפיע גם על ערוצי הטלוויזיה: TVB 1 הפכה לערוץ RTS B1, בעוד TVB 2 הפכה ל-RTS B2 וערוץ TVB 3K הפכה ל-RTS B3 (האותיות "B" שייצגו את בלגרד, הוסרו משמות ערוצי הטלוויזיה בשנת 1995).
ב-10 ביוני 1999 נסגר ערוץ הטלוויזיה "RTS פרישטינה".
ביולי 2001 התקבל RTS לאיגוד השידור האירופי. ב-5 במאי 2006 נסגר ערוץ הטלוויזיה RTS 3. ב-28 בנובמבר 2008, RTS השיקה את ערוץ הטלוויזיה הדיגיטלית RTS, ב-9 בספטמבר 2009 נחנך RTS HD. בשנת 2015 שונה שם הערוץ הדיגיטלי ל-RTS 3. ב-1 באוקטובר 2018, RTS HD נסגר עקב העברת כל ערוצי הטלוויזיה של RTS לפורמט שידור זה.
ערוצי טלוויזיה ותחנות רדיו.
ערוצי טלוויזיה לאומיים בנושאים כלליים.
הערוצים זמינים בכל אזורי סרביה ביבשה (שידור דיגיטלית DVB-T2) ב-UHF, בעבר הערוצים נקלטו בשידור אנלוגי (PAL) ב-MV ו-UHF וכטלוויזיה בכבלים, באמצעות לוויין ו-IPTV בשני הערוצים הראשונים.
יחסי גרמניה–לסוטו
יחסי גרמניה–לסוטו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין ממלכת לסוטו.
סקירה כללית.
גרמניה וממלכת לסוטו מקיימות יחסים דיפלומטיים המבוססים על אמון הדדי מאז שהאחרונה קיבלה עצמאות בשנת 1966. שתי המדינות עובדות בשיתוף פעולה הדוק בגופים בינלאומיים, במיוחד באו"ם. גם לאחר סגירת השגרירות הגרמנית במאסרו ב-1994, שמרה לסוטו על שגרירותה בבון ואז בברלין. בתחילת 2005 פתחו גרמניה וצרפת משרד קונסולרי משותף בבניין Alliance Française במאסרו. מאז אמצע 2014,למדינות אירופה החברות כבר לא היו שגרירויות משלהם במאסרו. כעת הם מיוצגים על ידי משלחת האיחוד האירופי. היוצא מן הכלל היחיד הוא בריטניה, שפתחה שגרירות דו-צדדית חדשה במאסרו במאי 2019 בגלל הברקזיט ורצונה להחיות את חבר העמים הבריטי.
באפריל 2013 הגיע המלך לטסי השלישי לביקור רשמי בגרמניה בליווי אשתו המלכה מסנתה מוהאטו סיסו. בברלין נפגש הזוג המלכותי עם נשיא גרמניה, יואכים גאוק, ואז עם ראש העירייה קלאוס וורייט. התוכנית שלהם כללה גם מספר אירוסים בסקסוניה התחתונה. המלכה ביקרה בעבר בגרמניה בשנת 2008, יחד עם שר החוץ מוהלבי צקואה.
שיתוף פעולה בפיתוח.
שיתוף הפעולה הפיתוח הדו-צדדי בין לסוטו וגרמניה הסתיים במידה רבה. גרמניה בכל זאת נשארה מעורבת בלסוטו באמצעות שיתוף פעולה אזורי עם הקהילה לפיתוח דרום אפריקה (SADC). באמצע 2016, הושק פרויקט חדש לשיפור החינוך וההשתתפות האזרחית בתמיכת האיחוד האירופי. בנוסף, סוכנויות לא-ממשלתיות ממשיכות להיות פעילות בלסוטו במימון המשרד הפדרלי לשיתוף פעולה כלכלי ופיתוח (BMZ).
יחסים כלכליים.
הסחר הגרמני עם לסוטו הוא בעל נפח מאוד צנוע, והנתונים המוחלטים אינם משמעותיים במיוחד ועשויים להשתנות במידה רבה משנה לשנה. בשנת 2017 לסוטו ייבאה מגרמניה סחורות בשווי של כ-1.4 מיליון אירו וייצאה לגרמניה סחורות בשווי של כ-2.1 מיליון אירו. הייבוא העיקרי של לסוטו מגרמניה הוא כלי רכב, מכונות, תרופות ומוצרים כימיים. היבוא העיקרי של גרמניה מלסוטו הוא חומרי גלם, טקסטיל ומזון.
אילן בן-דב (דיפלומט)
אילן בן-דב (נולד בשנת 1959) הוא דיפלומט ישראלי, אשר מכהן כשגריר ישראל בשוודיה מאז שנת 2017.
בעבר כיהן בן-דב כשגריר בסינגפור, כסגן שגריר וכממלא מקום שגריר באוסטריה וכקונסול בגרמניה.
ביוגרפיה.
בן-דב נולד בתל אביב, ישראל, בשנת 1959. למד בתוכנית לתואר ראשון במדעי המדינה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן כחתן מלגת רוטשילד, וקיבל תואר שני ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
קריירה.
בתום שלוש שנות שירות בצה"ל ולאחר עבודה של שנה כעוזר פרלמנטרי בכנסת שביצע במהלך לימודיו, הצטרף בן-דב לשירות הדיפלומטי בישראל במשרד החוץ בשנת 1986. בשנים 1990–1995 היה בן-דב אחראי על הדיפלומטיה הציבורית בשגרירות ישראל בגרמניה. בתפקיד זה הוא היה מהפקידים הישראלים הראשונים שהתחילו את המגעים החדשים עם גרמניה המזרחית לשעבר, כמה חודשים לאחר איחוד גרמניה.
בשגרירות ישראל בווינה, אוסטריה, החל בן-דב כסגן ראש המשימה ולאחר מכן שימש כסגן השגריר. בשנת 2000, לאחר שישראל החזירה את שגרירה מווינה, הפך בן-דב לממלא מקום השגריר ולשגריר בפועל לתקופה של כשנתיים.
בין השנים 2005–2009 שימש בן-דב כשגריר ישראל בסינגפור, ועסק בעיקר בקידום תעשיית ההיי-טק הישראלית וביחסים בתחומי החדשנות והמו"פ עם סינגפור.
במשרד החוץ בירושלים מילא בן-דב כמה תפקידים בכירים, לאחרונה כמנהל המחלקה המרכז-אירופית.
חיים אישיים.
בן-דב נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא דובר עברית, אנגלית וגרמנית.
הרב אברהם אהרן בורשטין
ועדת הבדיקה הממשלתית לנושא רכש הצוללות וכלי השיט
ועדת הבדיקה הממשלתית לנושא רכש הצוללות וכלי השיט היא ועדה שהוקמה ב-22 בנובמבר 2020 על ידי שר הביטחון וראש הממשלה החלופי בני גנץ. חודש לאחר הקמתה, בטרם החלה בעבודתה, התפטרו חבריה מתפקידם, עקב המגבלות שהטיל היועץ המשפטי לממשלה על עבודתה.
בתחילה נבחר השופט בדימוס אמנון סטרשנוב לעמוד בראש הוועדה. לאחר שהתפטר יחד עם שאר חברי הוועדה, הוצע התפקיד למבקר המדינה לשעבר יוסף שפירא. תחילה הסכים, אך בהמשך חזר בו מהסכמתו.
רקע.