לאחר מלחמת העולם השנייה בית התפילה נוצר מהפיכת דירת מגורים לבית כנסת. ריהוט בית הכנסת משתלב בתפיסה האורתודוקסית של קהל המתפללים בו. ארון הקודש מעוטר בתצורות קרניים בחצי עיגול וקישוטי האולם המחודש עשויים לבן-זהב-כחול. מעל ארון הקודש שני לוחות הברית מאבן משובצים במסגרת של תמונות.
חיים תרבותיים.
אגודה בשם ה"שוּל של פשט", שמאגדת יהודים צעירים, צמחה מתוך קהילת צעירי הרובע. בהשתתפותם הם מארגנים אירועי תרבות רבים בבית הכנסת.
צבע רביעי מחייב
צבע רביעי מחייב (באנגלית: Fourth Suit Forcing) היא מוסכמת הכרזה במשחק הברידג'. התנאי המקדמי לשימוש בה הוא, שהפותח הכריז סדרה, המשיב הכריז סדרה שנייה, והפותח בהכרזה השנייה הכריז סדרה שלישית. הכרזת הסדרה הרביעית על ידי המשיב היא הכרזה המחייבת למשחק מלא. ההכרזה אינה מספקת מידע על מספר הקלפים בסדרה המוכרזת. מספר הקלפים בסדרה זו יכול לנוע בין ארבעה או אפילו חמישה קלפים לחוסר בסדרה.
למה משמשת הקונבנציה?
לאחר שהוכרזו שלוש סדרות, הכרזה בסדרה אחרת בגובה 3 היא הכרזה שניתן להכריז עליה Pass. לכן ההכרזה של סדרה רביעית היא הדרך להראות לשותף שיש משחק מלא לפחות.
הכרזת מידית של משחק מלא עלולה להביא את השותפים לחוזה לא אופטימלי. מרחב ההכרזה מאפשר מציאת החוזה המתאים ביותר עם דגש על מציאת התאמה של 3–5 בסדרת מייג'ור.
אופן ההכרזה.
לאחר שהפותח הכריז סדרה אחת ללא קפיצה, המשיב סדרה שנייה והפותח סדרה שלישית המשיב מכריז את הסדרה הרביעית.
דוגמאות.
הכרזת 2 היא הכרזה מחייבת למשחק מלא. ההכרזה השנייה של המשיב אינה מתארת את מספר הקלפים בסדרת ה-. למשיב יכולים להיות ארבעה קלפים בסדרה. יכול להיות שלמשיב אין אף קלף בסדרה.
הכרזת 2 היא הכרזה מחייבת למשחק מלא. ההכרזה השנייה של המשיב אינה מתארת את מספר הקלפים בסדרת ה-. למשיב יכולים להיות חמישה קלפים בסדרה. יכול להיות שלמשיב אין אף קלף בסדרה.
המשך ההכרזה.
לאחר ההכרזה המחייבת למשחק מלא אפשר לנצל את מרחב ההכרזה על מנת לתאר את הידיים של הפותח והמשיב באופן מדויק, ככל שניתן, על מנת להגיע לחוזה האופטימלי. החוזה האופטימלי עשוי להיות משחק מלא בסדרת מייג'ור, משחק מלא ללא שליט, משחק מלא בסדרת מיינור או סלאם. במקרה של משחק מלא ההעדפה היא לשחק משחק מלא בסדרת מייג'ור בהתאמה של 3–5.
הכרזה בקפיצה בסדרת מייג'ור שהכריז השותף מראה שלושה קלפים בסדרה ויד חזקה יותר מפתיחה רגילה.
מצבים בהם הכרזת סדרה רביעית אינה הכרזה המחיבת משחק מלא.
במקרה זה ההכרזה של 1 היא הכרזה טבעית המבטיחה לפחות ארבעה קלפים בסדרה.
יש כאלה המשחקים שהכרזת 1 במצב הזה מתארת או יד מחייבת למשחק מלא ללא ארבעה קלפים בסדרת ה- או הכרזה טבעית עם ארבעה קלפים בסדרת ה- שאינה מחייבת למשחק מלא.
במקרה זה כמעט תמיד יהיה לפותח ולמשיב לפחות משחק מלא. אין טעם להשתמש בהכרזת צבע רביעי על מנת להראות שיש משחק מלא. משתמשים בהכרזה זו למטרה אחרת.
בשיטה זו הכרזה ראשונה של המשיב של סדרה בגובה 2 מחייבת למשחק מלא. הכרזת הסדרה הרביעית מתארת חולשה בסדרה הזו.
הכרזת צבע רביעי היא הכרזה טבעית.
דוגמה:
לאחר שתי הכרזות Pass, פתחו 1. המשיב הכריז 1. הפותח מכריז 1. המשיב 2. המשיב הראה יד של 5-5 לפחות ב- וב-.
דוד ועקנין
רבי דוד ועקנין (? - י"ז שבט תרנ"ז; 1897) היה רב ואב בית הדין של הקהילה הספרדית בעיר טבריה.
ביוגרפיה.
נולד לרב יעקב ועקנין בעיר דמנאת שבמרוקו. על פי מסורת המשפחה שם המשפחה נגזר מן השם אבן עקנין ומגיע עד לרבי יוסף אבן עקנין, מרבני פאס. בצעירותו נישא לג'והרה ממשפחת גבאי.
בשנת תרל"א עלה לארץ ישראל והתיישב בטבריה. בשנת תרל"ה מונה לחבר בבית הדין בטבריה וכשנה לאחר מכן מונה לאב בית הדין בעיר.
נפטר בי"ז שבט תרנ"ז ונטמן בבית הקברות העתיק בטבריה (סמוך לקברו של רבי חיים אבולעפיה).
ספרו שו"ת וידבר דוד נדפס בשנת תרפ"ז (1927) על ידי שלושת בניו, בהסכמת רבני ירושלים הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרב יוסף חיים זוננפלד. מהדורה חדשה של הספר נדפסה בירושלים תשס"ט על ידי נינו הרב יוסף יצחק שלוש.
דלויה
דלויה הוא שם משפחה.
קרניבל קרוז
Ararat (מיני-אלבום)
חסינק
חסינק (בהולנדית: Gesink) הוא שם משפחה.
Guns Don't Kill People... Lazers Do
Guns Don't Kill People... Lazers Do (בעברית: רובים לא הורגים אנשים... לייזר עושה) הוא אלבום הבכורה של ההרכב מוזיקלי האמריקאי מייג'ור לייזר. האלבום יצא לאור ב-16 ביוני 2012, על ידי חברת התקליטים דאונטאון רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
סרברניקוב
סרברניקוב (רוסית ובאוקראינית: Серебренников) הוא שם משפחה.
מחמוד ברזאנג'י
שייח' מַחְמוּד בֶּרְזַנְגִ'י (בכורדית: شێخ مه‌حموود بەرزنجی; 1878 - 9 באוקטובר 1956) היה מייסד צבא פֶּשְׁמַרְגַה והמייסד ומלך היחיד של ממלכת כורדיסטן בין 1922 ועד אשר סופחה הממלכה בידי המנדט הבריטי בעיראק בשנת 1924. מתוך מספר מרידות כורדיות בראשותו הוא הקים את הממלכה הכורדית והפך למלכה. דתו הייתה אסלאם סופי.
ביוגרפיה.
נולד בתור מַחְמוּד חָפִיד זֶדָה, מחמוד היה מנהיג לאומי כורדי שאפתן מאוד וקידם את הרעיון של הכורדים השולטים במדינתם וזוכים לעצמאות מהבריטים. כפי שמתאר האקדמאי הפוליטי צ'ארלס טריפ, הבריטים מינו אותו למושל סולימאניה בדרום כורדיסטן כדרך להשיג שלטון עקיף באזור זה. הבריטים רצו את השלטון העקיף הזה עם מחמוד הפופולרי ליד ההגה, שלדעתם יתן להם פנים וירגיע את הרוחות באזור. עם זאת, עם מעט כוח בריטי משגיח עליו, למחמוד היו שאיפות ליותר עבור עצמו ועבור העם הכורדי.
עד 1920 מחמוד, למורת רוחה של בריטניה, השתמש בכוחו נגד הבריטים על ידי לכידת פקידים בריטים באזור הכורדים והתחיל התקוממות נגד הבריטים. כפי שכותב ההיסטוריון קווין מקייקרמן, "המרד נמשך עד שנפצע מחמוד בקרב, שהתרחש בדרך בין כירכוכ לסולימאניה. הוא נפל על ידי הכוחות הבריטיים, והוא נידון למוות אך מאוחר יותר נכלא במבצר בריטי בהודו." מחמוד נשאר בהודו עד שנת 1922.
לאחר חזרתו בשנת 1922 הדף ביחד עם הבריטים את הכוחות הטורקים שניסו לכבוש מחדש את האזור ביחד עם המפקד הבריטי פרסי קוקס. על פועלו ניתנה לו הרשות להקים ממלכה סמי-ריבונית של כורדיסטן. בשביל הרגעת הרוחות באזור ניתנו למחמוד עוד ועוד זכויות וכוחות עד אשר הוכר בתור "מֶלֶךְ מַמְלֶכֶת כּוּרְדִּיסְטָן". כאשר השייח' ניסה לעבוד ביחד עם הטורקים לעצמאות מלאה מהבריטים קוקס הבין את המצב ובשנת 1923 הוא הכחיש מהכורדים כל כוח בממשלה והתחרט מהצעתו למדינה עצמאית משלהם. מחמוד היה המלך עד שנת 1924 והיה מעורב בהתקוממויות רבות נגד הבריטים עד שנת 1932, אז הצליחו חיל האוויר המלכותי ועיראקים מיומנים לתפוס את השייח' מחדש ולהגלות אותו לדרום עיראק.
בשנת 1941 הבריטים הרשו למחמוד לחזור לסולימאניה. מחמוד נפטר בחיק משפחתו בשנת 1956. הוא עדיין זכור היום עם תצוגות לזכרו סביב כורדיסטן העיראקית ובמיוחד בסולימאניה. זכור כגיבור העם הכורדי.
אדמונד אדולף דה רוטשילד
אדמונד אדולף מוריס ז'ול ז'אק דה רוטשילד (30 בספטמבר 1926, פריז, צרפת - 2 בנובמבר 1997, ז'נבה, שווייץ) היה צאצא של הענף הצרפתי של משפחת רוטשילד.
ביוגרפיה.
הוריו של הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד היו הברון מוריס דה רוטשילד והברונית השווייצרית נעמי הלפן, שהתגרשו עוד בילדותו. אמו הייתה נכדתו של איש הכספים יוג'ין פרייר ממשפחת פרייר, משפחת בנקאים יהודית צרפתית ממוצא ספרדי, שהיו גם יריבים עסקיים בתחומי הבנקאות והרכבות של הרוטשילדים. סבו מצד אביו היה אדמונד ג'יימס דה רוטשילד, "הנדיב הידוע". בשנת 1940 נלקח כילד על ידי אמו לבית משפחתם, שאטו דה פרגני בפרגני-צ'מבי, בשווייץ הנייטרלית, לאחר שאביו, שהיה חבר הסנאט בצרפת, סירב לתמוך במשטר וישי הפרו-נאצי בזמן מלחמת העולם השנייה, ואזרחותו הצרפתית בוטלה. כפליטים יהודים עשירים, תגובת המקומיים בשווייץ הייתה כה עוינת עד שאדמונד לא יכול היה ללכת לבית הספר המקומי, במקום זאת למד בבית ספר בינלאומי בז'נבה. אביו שב לפרגני לאחר מלחמת העולם השנייה לאחר שירש הון משלושה מראשי הענפים של נאפולי, פרנקפורט ופריז של הבנק המשפחתי.
אביו נפטר בשנת 1957 והוריש לבנו כמיליארד פרנק (כ-200 מיליון דולר). בשנת 1958 הוא התחתן עם וסלינקה ולדובה גאורגויבה הבולגרית, אולם הזוג נפרד לאחר שנתיים. בשנת 1963 התחתן עם נדין נלי ז'נט ל'הופיטלייר, שחקנית צרפתית בת מעמד הפועלים, שהייתה ידועה בשם הבמה נדין טלייה. היא הייתה קתולית, אך התגיירה. בהמשך היא הצהירה: "לא היה ניתן לקבל את השם רוטשילד ולהיות קתולי ... וגם לא זה נכון שבנו של רוטשילד יהיה יהודי-חצי וקתולי-חצי". נולד להם בן אחד, בנז'אמן דה רוטשילד, זמן קצר לאחר נישואיהם.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת ז'נבה ותואר במשפטים בפריז, החל משנת 1950 עבד בבנק דה רוטשילד פרייר, של הענף הצרפתי של משפחת רוטשילד. בשנת 1953 עזב את הבנק והקים בנק השקעות משלו, קבוצת אדמונד דה רוטשילד. בשנות השישים הוא רכש את בנק שהתמחה בבנקאות פרטית בז'נבה, הפך אותו לסניף השווייצרי של הבנק שלו. בשנת 1973 רכש מניות בבנק בקליפורניה, ובשנת 1984 מכר את מניותיו ברווח ניכר. בשנת 1974 רכש את יקב "Château Clarke" בחבל בורדו ושם גם בחר להיקבר.