אופרמן ממוצא מקסיקני ודומיניקני. כמו כן, היא ביתו של שחקן הבייסבול לשעבר, חוזה אופרמן. היא בזוגיות עם מתאבק ה-WWE, בריי וויאט, וב-27 במרץ 2019 הודיעה אופרמן באינסטגרם כי הם מצפים לילד, אשר נולד ב -18 במאי 2019. המתאבק ברון סטרומן הוא הסנדק של הילד. ב-28 במאי 2020 הביאו לעולם בני הזוג את ילדם השני, היירי פון רוטונדה.
איריס לביא
איריס לביא היא קריינית ושדרנית רדיו ברשת ב' של תאגיד השידור הישראלי.
קריירה.
לביא שימשה כקריינית חדשות ברשת ב' של קול ישראל והגישה תוכניות שונות ברשת ב' וברשת א', בהן פינת התרבות "הצגה יומית" בתוכנית האקטואליה "בחצי היום" והתוכנית "דין ודברים" (ביחד עם משה נגבי).
עם סגירת קול ישראל עברה לתאגיד השידור הציבורי. הגישה את התוכנית "עת לקראת שבת" בימי שישי אחר הצהריים. התוכנית עסקה בעיקר בנושאי תרבות, ומארחת אישים שונים. בנוסף לכך, לביא הייתה גם קריינית מבזקי חדשות בתאגיד השידור הציבורי. בנוסף לאלה, היא הגישה גם את תוכנית המוזיקה 'קפה וג'אז' בכאן 88 המשודרת ביום שישי בערב.
יחסי ארצות הברית–גינאה המשוונית
יחסי ארצות הברית–גינאה המשוונית הם היחסים הבילטרליים המתנהלים בין ארצות הברית לבין גינאה המשוונית.
היסטוריה.
ארצות הברית היא המשקיעה הזרה הגדולה ביותר בגינאה המשוונית. לחברות בארצות הברית יש את הנוכחות הזרה הגדולה והחשובה ביותר במדינה. במטרה למשוך השקעות מוגברות בארצות הברית, בעלי דרכון אמריקאי זכאים לכניסה ללא ויזה לביקורים קצרים בגינאה המשוונית. ארצות הברית היא המדינה היחידה עם זכות זו. עם הגידול בהשקעה בארצות הברית, היחסים בין ארצות הברית לבין ממשלת גינאה המשוונית מאופיינים ביחסים חיוביים וקונסטרוקטיביים.
גינאה המשוונית מחזיקה שגרירות בוושינגטון הבירה, ולה קונסוליה ביוסטון, טקסס. הנשיא לשעבר אוביאנג פעל על מנת לטפח את יחסי מדינתו עם ארצות הברית באמצעות ביקורים קבועים בארצות הברית לפגישות עם בכירים בממשלה ובעסקים.
דו"ח מחלקת זכויות האדם של משרד החוץ האמריקני ב-2005 על גינאה המשוונית ציין את החסרונות בזכויות האדם הבסיסיות, בחופש הפוליטי ובזכויות העובדים. גינאה המשוונית מייחסת ליקויים מוגזמים מצד הרשויות המקומיות ומבטיחה שליטה טובה יותר ורגישות. מדיניות ממשלת ארצות הברית כוללת מעורבות בונה עם גינאה המשוונית לעידוד שיפור במצב זכויות האדם. תושבי המדינה נוהגים לבקר בארצות הברית תחת תוכניות בחסות ממשלת ארצות הברית, חברות נפט אמריקאיות, ומוסדות חינוך. קרן העזרה העצמית של השגריר מממנת מדי שנה מספר פרויקטים קטנים.
על רקע הקשרים ההולכים ומתחזקים בין חברות בארצות הברית לבין גינאה המשוונית, סוכנות ההשקעות הממשלתיות של ארצות הברית סיכמה את ההסכם הגדול ביותר באפריקה שמדרום לסהרה לפרויקט גדול בארצות הברית בגינאה המשוונית. לסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי אין תוכניות או יוזמות הקשורות לגינאה המשנית, ואף לא לחיל השלום.
מבין בעלי התפקידים בשגרירות האמריקנית נמנים:
ארצות הברית פתחה מחדש את שגרירותה במלאבו, עם השגריר התושב הראשון שלה מזה 12 שנים.
יחסי גינאה המשוונית–רוסיה
יחסי גינאה המשוונית–רוסיה הם יחסי החוץ בין רוסיה לבין גינאה המשוונית.
היסטוריה.
בשנות ה-70 ברית המועצות וגינאה המשוונית חתמו על מספר הסכמים, בעיקר כאלו הנוגעים לזכויות דיג, אשר נתן להם זכויות בלעדיות באזור, ובתמורה הסובייטים נתנו לגינאה המשוונית 4,000 טונות של סחורות, אשר כללו אפילו דגים רקובים.
בשנות ה-70 בסיס המעקב שהוקם על ידי הספרדים בתקופה הקולוניאלית על גבי הר הגעש פיקו באסילה, הוחזק על ידי שירותי המודיעין הסובייטי.
גזפרום הייתה מעורבת בשנים האחרונות בחיפושי גז בגינאה המשוונית.
יחסי הממלכה המאוחדת–קניה
יחסי הממלכה המאוחדת–קניה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה לבין רפובליקת קניה.
היסטוריה.
האימפריה הבריטית.
לקניה ואנגליה יש היסטוריה עשירה של יחסים מאז המאה ה-19. בין 1824 ל-1826 הייתה עיר הנמל מומבסה תחת כיבוש בריטי. בשנת 1887 הושכרה על ידי הבריטים רצועת חוף בקניה של 16 ק"מ. בשנת 1895 קניה הפכה לחלק ממזרח אפריקה הבריטית. קניה, כחלק מהאימפריה הבריטית, גייסה חיילים לצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם הראשונה ובמהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1920 הפכה קניה לקניה הבריטית. לאחר 43 שנים השיגה המדינה עצמאות מבריטניה ב-1963 לאחר 68 שנים של שלטון בריטי.
בין השנים 1963 ל-1964 הייתה אליזבת השנייה ראש המדינה של קניה. המלכה יוצגה בקניה על ידי מושל כללי, שהיה מלקולם מקדונלד. ראש הממשלה היה ג'ומו קניאטה. בשנת 1964 הפכה קניה לרפובליקה ונשיא המדינה הוא ראש המדינה.
אליזבת השנייה ביקרה בקניה ארבע פעמים - ב-1952, 1972, 1983 ו-1991.
לאחר העצמאות.
לאחר מתן העצמאות שמרו שתי המדינות על יחסים חמים. בשלב מסוים בריטניה אף נחשבה לבעלת הברית המערבית המשמעותית ביותר של קניה. בריטניה סיפקה סיוע כלכלי וצבאי לקניה.
עם בחירתו של אוהורו קניאטה לנשיא קניה בריטניה ביקשה להרחיק עצמה דיפלומטית מקניה, כיוון שנגד קניאטה הוגש כתב אישום בבית הדין הפלילי הבינלאומי בגין פשעים לאחר בחירות 2007. עם בחירתו של קניאטה כנשיא, הנציב העליון של בריטניה, כריסטיאן טרנר, הצהיר כי בריטניה תדון עם קניה רק בנושאים חיוניים.
בשנת 2014 התביעה נגד קניאטה בבית הדין הפלילי הבינלאומי בהאג בוטלה.
יחסים צבאיים.
הצבא הבריטי מאמן חיילים בקניה כהכנה לפעולות במדינות דוגמת אפגניסטן. היחידה המאמנת כוחות מקניה נקראת בצבא בריטניה "יחידת אימון קניה" (BATUK). זוהי יחידת אימונים קבועה עם בסיסים בבקאווה, ניירובי ונניוקי. היחידה מספקת תמיכה לוגיסטית ביחידות של הצבא הבריטי בקניה ומורכבת בסה"כ מ-56 אנשי צוות קבועים ו-110 חיילים לסיוע ליחידה.
ההסכם בין שתי הממשלות מאפשר לשישה גדודי חי"ר בריטיים להתאמן בקניה מדי שנה, במשך שישה שבועות. על פי אחד מדוברי משרד החוץ הבריטי לבריטניה יש מערכת יחסים ארוכת טווח ומועילה עם קניה. הכוחות הבריטיים מתאמנים בקניה במסגרת הסכם לשיתוף פעולה צבאי בן 40 שנה.
מדיניות ההתמקדות במזרח.
ממשלת קניה אימצה מדיניות של התמקדות במזרח ומאחר שסין היא המפתח במדיניות, ממשלת קניה פנתה לסין לסיוע בתשתיות.
היחסים של קניה ובריטניה נדונו בפרלמנט הבריטי. חברי הפרלמנט היו מודאגים במיוחד מהשפעתה הגוברת של סין בקניה. חברי הפרלמנט ציינו כי מאמציה של סין בקניה לפתח תשתיות היו מוצלחים וכי בריטניה לא תמכה בקניה בדרך זו.
מסחר.
הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות עולה על שווי של מיליארד שילינג קנייתי.
בריטניה היא אחת מהמשקיעות הגדולות ביותר בקניה. בריטניה היא גם הקונה העיקרית של תוצרת חקלאית מקניה. בריטניה מייבאת 8.5% מהייצוא של קניה, ו-3.4% מהמוצרים הבריטיים מיובאים לקניה.
בריטניה שואפת להכפיל את הסחר בשנים הקרובות.
יחסי מולדובה–רוסיה
יחסי מולדובה–רוסיה הם היחסים ההדדיים בין הרפובליקה של מולדובה לבין הפדרציה הרוסית.
היסטוריה.
בעקבות הניצחון הרוסי במלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812), האימפריה הרוסית סיפחה את בסרביה מהאימפריה העות'מאנית. האזור, אשר במקור היה חלק מנסיכות מולדובה, מהווה את רוב שטחה של מולדובה המודרנית.
בתחילת המאה ה-20, בסרביה השיגה עצמאות קצרה מרוסיה כמו הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית, אולם עד מהרה היא סופחה לממלכת רומניה, עמה היא חולקת את אותה שפה, ומוצא אתני. בשנת 1940 סיפחה ברית המועצות את השטח מחדש, מה שהוביל להקמתה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית.ב-27 באוגוסט 1991 הכריזה מולדובה על עצמאותה וקיבלה הכרה מרוסיה.
לאחר פירוק ברית המועצות, במרץ 1992, שלחה ממשלת מולדובה את צבאה להשתלט על החבל, ובין הצדדים פרצה מלחמת טרנסניסטריה. הכוחות המזוינים של טרנסניסטריה נעזרו במתנדבים אוקראינים ורוסיים אך נשענו בעיקר על יחידות צבא מתוך הארמייה ה-14 הסובייטית (בראשות המפקד הצבאי הרוסי אלכסנדר לבד (Alexander Lebed), שפעל על דעת עצמו) שהוצבה בטרנסניסטריה והורכבה ברובה מחיילים מקומיים. מולדובה לא הצליחה להשתלט על "המחוזות המורדים" והיא פנתה לעזרת הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה בבקשה להצבת כוח צבאי לפיקוח על האזור. ניסיון זה נכשל והמלחמה הסתיימה ביולי 1992, בהסכם הפסקת אש בתיווך נשיא רוסיה בוריס ילצין. בהסכם שהביא לסוף העימות הכירה רוסיה בשלמותה הטריטוריאלית של מולדובה, כולל חבל טרנסניסטריה, והחבל קיבל אוטונומיה מורחבת משלטונות מולדובה. כמו כן הוענקה לטרנסניסטריה הזכות לקבוע את מעמדה במקרה שמולדובה תחליט על איחודה מחדש עם רומניה. באוקטובר 1994 הצבא הרוסי נסוג מטרנסניסטריה עד 1997.
מאז הסכם הפסקת האש נשמר. אך מעמדה הפוליטי של טרנסניסטריה לא נקבע ולמעשה טרנסניסטריה מאז היא מדינה עצמאית, המתפקדת כרפובליקה נשיאותית, בעלת ממשלה ופרלמנט.
בשנת 2003 גובשה טיוטת הסכם בין מולדובה לטרנסניסטריה בתיווך רוסי, שעל פיו תהיה פדרציה בין טרנסניסטריה למולדובה, כאשר מולדובה תהיה בעלת זכויות-רוב בפדרציה אולם לטרנסניסטריה תהיה זכות וטו. בנוסף כלל ההסכם הצבת כוחות רוסיים בשטח טרנסניסטריה. ההסכם נדחה על ידי המולדבים בגלל הפגנות חריפות נגדו מבית, ובעקבות זאת התקררו היחסים בין מולדובה לרוסיה. מאז נסוגו גם שלטונות טרנסניסטריה מטיוטת ההסכם והם דורשים פדרציה על בססי שוויוני.
בשנת 2006 החל החרם הרוסי על היין הגאורגי והמולדובי.