רוֹזָלבָּה השאירה אחריה מסמכים כתובים רבים: מכתבים, יומן שכתבה במהלך שהותה בפריז ואוטוביוגרפה קצרה. כל אלה שמורים בספרייה הלורנציאנית בפירנצה.
השפעתה.
ישנם חוקרים הסבורים כי התפוצה הרחבה של עבודות בצבעי פסטל במהלך המאה ה-18 הייתה בזכות עבודתה החלוצית של קריירה.
הציור "נערה עם יונה" (כיום בדיז'ון) היווה לדעת חוקרים השראה למספר ציירים צרפתיים, ביניהם אנטואן קויפל Antoine Coypel ז'אן-בטיסט גרוז' (Greuze) ומוריס דה לה טור (Maurice Quentin de la Tour).
הצלחתה ופרסומה הרב היוו מקור עידוד והשפעה לציירות אחרות בנות תקופתה, ביניהן קתרין ריד הסקוטית.
ככל הידוע היו לקַרִיאֶרָה רק 3 תלמידות, 2 אחיותיה ופליצ'יה סרטורי (Felicita Sartori).
יחסי פיג'י–קנדה
יחסי פיג'י–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של איי פיג'י לבין קנדה.
סקירה כללית.
היחסים הדיפלומטיים בין קנדה לפיג'י היו לרוב חמים אך הפכו למתוחים בתקופת המשטר הצבאי בפיג'י מ-2006 עד 2014. במהלך תקופה זו, מדיניות ההתקשרות של ממשלת קנדה עם ממשלת פיג'י הייתה מוגבלת למגעים ברמה המקצועית. קנדה בירכה על הבחירות בפיג'י בספטמבר 2014 כצעד חיובי בדרך לדמוקרטיה וחימום ביחסים.
קנדה ופיג'י שותפות בארגונים בינלאומיים כגון האו"ם, קרן המטבע הבינלאומית וארגון הבריאות העולמי. קנדה היא גם שותפה ברב שיח פורום איי האוקיינוס השקט, רב שיח בו פיג'י שותפה גם היא.
קנדה גם מסייעת לפיתוח פיג'י, היא תומכת בפרויקטים באמצעות הקהילה הקנדית הקטנה התושבת בפיג'י וקרן קנדה ליוזמות מקומיות באיי האוקיינוס השקט (CFLI), המנוהלת בנציבות העליונה של קנדה בוולינגטון, ניו זילנד. פרויקט קנדי בולט הוא השיח של 15–2014 להעלאת המודעות לאלימות וסחר באנשים בפיג'י.
קשרי המסחר של קנדה עם סמואה מנוהלים על ידי השירות הממונה על הסחר בניו זילנד. הסוכר, הדייג והתיירות הם הפעילות הכלכלית העיקרית.
אזרחי פיג'י בקנדה.
כ-18,000 אזרחי פיג'י מתגוררים בקנדה, נכון לשנת 2020.
המאבק להשוואת קצבת הנכות לשכר המינימום
המאבק להשוואת קצבת הנכות לשכר המינימום הוא מאבק שמנהלים ארגוני נכים לצד גורמים ציבוריים שונים בישראל. ב-2017–2018, התנהל המאבק על ידי הפגנות מחאה, חסימות כבישים, פעילות ברשתות חברתיות, משא ומתן עם ממשלת ישראל והצעות חוק בכנסת.
בדצמבר 2017 עמדה קצבת נכות מלאה, לחסרי יכולת השתכרות, על 2,342 ש"ח, ואליה הצטרפה, במקרה של אחוזי נכות רפואית גבוהים, קצבה חודשית נוספת שנעה בין 150 ל-450 ש"ח, כאשר שכר המינימום החודשי נקבע ל-5,300 ש"ח. לקצבה בשיעור מלא היו זכאים בעלי דרגת אי-כושר עבודה של 75% ומעלה, וזכאים לגמלה בשיעור חלקי קיבלו 1,400–1,700 ש"ח. גם לגביהם התנהל המאבק, כך שקצבתם תעלה בשיעור יחסי בהתאם לאחוז אשר לו הם זכאים מהגמלה. לאורך השנים, כ-80% ממקבלי קצבת נכות היו בעלי דרגת אי כושר מלאה.
רקע.
בינואר 2000 שכר המינימום בישראל היה 2,798 ש"ח, וקצבת הנכות כ-80% ממנו, שהם 2,239 ש"ח. במסגרת תוכנית חומת מגן כלכלית הוקפאה בשנת 2002 קצבת הנכות, ולאחר מכן הוצמדה למדד המחירים לצרכן. בעקבות כך גובה קצבת הנכות הבסיסית לא השתנה כמעט. כך, בשנת 2007 הייתה קצבת הנכות בישראל אחת הנמוכות במדינות ה-OECD, מקום 26 מתוך 31 מדינות וקצבת הנכות הממוצעת לנפש בישראל נמוכה בכ-80% אחוזים מהקצבה הממוצעת לנפש במדינות ה-OECD. בשנת 2017 עמדה הקצבה על 2,342 ש"ח, מול שכר מינימום בגובה 5,300 ש"ח. ישנם נכים אשר הוסיפו להם זכאות לקצבה חודשית נוספת (קח"ן) בשיעור של בין 150 ל-450 ש"ח. עם זאת, מרביתם של הנכים הזכאים לקצבת נכות מלאה והתלויים בה לצמיתות בשל אי כושר עבודה, אינם מקבלים כל קצבה נוספת אחרת. אלו אשר מקבלים קצבה ייעודית נוספת מקבלים אותה לצרכים מיוחדים כגון סיעוד או ניידות וגם היא אינה מכסה את העלויות אליהן היא מיועדת.
דו"ח של מינהל המחקר והתכנון של הביטוח הלאומי, מצא כי בין השנים 2002 - 2014 שיעור העוני של נכים בישראל גדל פי ארבעה לעומת הגידול בשיעור העוני בכלל האוכלוסייה. הדו"ח בדק גם את עומק העוני, ומצא החרפה בו בשעורים גבוהים עוד יותר. בעתירה שהגישו ארגוני נכים לבג"ץ בשנת 2017 צוין כי ב-16 השנים נשחקה קצבת הנכות מול כל הממדים המקובלים: ב-25% מול מדד המחירים לצרכן; ב-42% מול השכר הממוצע במשק; ב-214% מול מדד מחירי הדיור, ב-70% מול מדד יוקר השכירות; ב-50% מול קו העוני. החל מהכנסת ה-17 הונחו מימין משמאל הצעות חוק המבקשות להשוות את קצבת הנכות הבסיסית לשכר המינימום ובכנסת העשרים חלקם הבשילו לכדי הצעות החוק.
ועדות, יוזמות חקיקה ופעילות ציבורית בימי הכנסת העשרים.
שנת 2015.
בינואר 2015 החל קמפיין מחאה ארצי בשם "נכה, לא חצי בן אדם", במחאה על שחיקת קצבת הנכות. הקמפיין תפס תאוצה דרך הרשתות החברתיות. הוא זכה לסיקור תקשורתי והשתתפות אישי ציבור ואמנים רבים. קדמה לו פעילותם של ארגונים שונים ובראשם ארגון מטה הפעולה של הנכים בישראל, אשר קיים פעולות מחאה מול משרדי הממשלה בדרישה להשוואת קצבת הנכות לשכר המינימום. נקודת ציון השמה את הסלוגן בהקשר קרוב, נרשמה כבר ב-18 בנובמבר 2014, כשהופיע משה רוטמן מזכ"ל ארגון טען בוועדה בכנסת: .
נכים רבים מטופלים על ידי עובדים זרים. עלויות העסקת עובד זר תלויות בגובה שכר המינימום, והעלאתו משפיעה מיידית על הנכים התלויים בהם. מאחר שהקצבה המיועדת לכך אינה מספיקה לכדי מחצית מהדרוש, נזקקים אותם נכים להשלים ההוצאה מתוך גמלת הקיום הבסיסית שלהם, הלוא היא קצבת נכות כללית.
עם זאת, דרישות המאבק על השוואת הקצבה הבסיסית לשכר המינימום נוגעת מיסודה לכל הנכים אשר הוגדרו כמחוסרי כושר עבודה מלא לצמיתות גם מי שאינם סיעודיים. אלו לטענתם אינם יכולים להתקיים בכבוד המינימלי מקצבה בשיעור כזה, כנכים וחולים שיכולתם להתפרנס בעצמם פגועה בצורה חמורה, ולמעשה אצל רובם פגועה לחלוטין. מה עוד שהיא עברה שחיקה ניכרת מול עליות מדדי הקיום. לכן דרישתם היא להשוותה לשכר המינימום ולהצמידה אליו.
לאחר הבחירות ועם פתיחת הכנסת העשרים במרץ 2015, קיבלו עשרות נכים ופעילים חברתיים את חברי הכנסת הבאים למשכן בפרחים וניירות עמדה אשר הוגשו לכל אחד מהם אישית. זאת לאחר ששבועיים קודם לכן השתתפו הם לצד ארגונים חברתיים אחרים בצעדה אל בית הנשיא מתל אביב לירושלים. בראשית הכנסת העשרים הונחו מספר פעמים הצעות חוק לתיקון חוק הביטוח הלאומי להשוואת קצבת הנכות לשכר המינימום, אך אלו לא עברו את הקריאה הטרומית או הוסרו. מחודש מאי 2015 ואילך נערכו עצרות מחאה בתל אביב ובירושלים וחלקן כללו חסימות כבישים. בדצמבר 2015 העלה חבר הכנסת אילן גילאון הצעת חוק להשוואת הקצבאות לשכר המינימום, אשר נפלה על חודו של קול.
שנת 2016.
בינואר 2016 הציגה חברת הכנסת נאוה בוקר הצעת חוק להשוואת קצבת הנכות לשכר המינימום אשר חתמו עליה 82 חברי כנסת מתוך כ-90 הרשאים לחתום עליה. ההבדל בינה ובין הצעת החוק הקודמות, היה החרגת בעלי הכנסות מביטוחים פרטיים כך שאלו לא יקבלו תוספת לקצבה אם יש להם הכנסה ביטוחית אחרת מעל לגובה שכר המינימום. בכך עלותה התקציבית של הצעה זו הייתה קטנה יותר. ההצעה לא הוגשה בכנסת והועברה לוועדת השרים לענייני חקיקה כדי להציגה כהצעת חוק ממשלתית, אך הדיון עליה נדחה פעמים רבות.
ב-16 במרץ פתח דוד מזרחי, בן לשני הורים נכים, בשביתת רעב והקים אוהל בגן וואהל לוורדים שמול הכנסת. מספר ימים לאחר מכן "מטה הפעולה של הנכים" הצטרף לשביתת הרעב, לאור דחייה נוספת של הצעת החוק של נאוה בוקר. לאחר כ-10 ימים הופסקה שביתת הרעב מחשש לאובדן חיי אדם, לאחר שנכה סיעודית שהשתתפה בה, אושפזה בפעם השלישית בתוך שבוע וחצי. לאחר הפסקת שביתת הרעב הקימו הנכים אוהל מחאה בכיכר רבין בתל אביב. בתקופה זו הודיעה צפרא דוויק, יו"ר איגוד העובדים הסוציאליים, כי הם תומכים במאבק הנכים להשוואת הקצבה. העובדים הסוציאליים הצטרפו להפגנות ולהבעות תמיכה חוזרות ברשתות החברתיות.
ממרץ 2016, לאורך חודשים, התקיימו עצרות נכים מרובות משתתפים בירושלים ותל אביב, כאשר ברבים מהן השתתפו חברי כנסת. כך למשל בעצרת מול משרד האוצר יצאו אל הנכים ונאמו תריסר מהם מדב חנין ועד בצלאל סמוטריץ' ובהפגנות מקומיות נוספות ברחבי הארץ. תוכניתה של סיוון כהן "הכל כלול" בערוץ 10 החלה ללוות את מאבקם מדי שבוע. לה קדמו תוכניות אחרות כמו הצינור עם גיא לרר ותוכניותיהם של נתן זהבי וגבי גזית ב-103FM והבוקר של קשת עם יואב לימור וגלית גוטמן.
ביולי 2016 הגיש חבר הכנסת יואב בן צור הצעת חוק לפיה יוגדר שיעורה של הקצבה בשנה הבאה כ-55% משכר המינימום, ובכל שנה יגדל שיעורה ב-5% כך שבתוך 10 שנים תעמוד הקצבה על שיעור 100% משכר המינימום באותה עת. יוזמתו עוררה תגובות קשות בקרב חלק מהנכים אשר ראו בכך פגיעה בהצעות החוק הקיימות בפחות פעימות. בתגובה בן צור הבהיר כי הצעתו אינה במקום ההצעות הקיימות, בהן הוא תומך, אלא רק במקרה והן יפלו בשל קשיים תקציביים.