רוזמרי קלוני (באנגלית: Rosemary Clooney; 23 במאי 1928 - 29 ביוני 2002) הייתה זמרת קברט, פופ, ג'אז וקאנטרי, ושחקנית אמריקאית. היא הגיעה לראשונה לתהילתה בשנות ה-50 המוקדמות עם שורה של להיטים כולל שירים הומוריסטיים כדוגמת "Mambo Italiano" ושירי פופ וג'אז כדוגמת "Tenderly". הקריירה שלה חוותה נפילה בשנות ה-60, בין היתר בגלל בעיותיה האישיות של קלוני, שסבלה מדיכאון והתמכרות לתרופות, אך היא חוותה תחיה בשנות ה-70 כאשר בינג קרוסבי הזמין אותה להשתתף בחגיגות 50 השנה שלו בעולם הבידור. היא המשיכה להקליט מוזיקה עד מותה ב-2002.
שנותיה הראשונות.
קלוני נולדה במייזוויל, קנטקי, בתם של מארי פרנסס (שם נעורים גילפויל) ואנדרו ג'וסף קלוני. היא הייתה אחת מחמישה ילדים. היא גדלה בדת הקתולית. כשהייתה בת 15, אמה ואחיה ניק עברו לקליפורניה, והיא נשארה עם אביה ואחותה בטי בקנטקי.
המשפחה נמשכה לעולם התקשורת והבידור: רוזמרי ובטי פיתחו קריירה בתור מופיעות, בעוד ניק היה למפיק ומגיש טלוויזיה. גם ילדיה של קלוני, מיגל פרר ורפאל פרר, וכן אחיינה ג'ורג' קלוני, היו לשחקנים. ב-1945 הופיעו האחיות קלוני בפעם הראשונה ברדיו, בתחנה WLW בסינסינטי. השתיים המשיכו להופיע כצמד במשך מרבית התקופה המוקדמת של הקריירה של רוזמרי.
קריירה.
ההקלטות הראשונות של קלוני, ממאי 1946, הופקו על ידי קולומביה רקורדס. היא שרה בהם עם תזמורת הביג בנד של טוני פסטור, ואף המשיכה לעבוד עמו עד 1949, עת יצאה באלבום הסולו הראשון שלה. ב-51–1950 הייתה מופיעה באופן קבוע בתוכניות רדיו וטלוויזיה, וב-1951, הסינגל שלה "Come On-a My House", בהפקת מיץ' מילר, הפך ללהיט, הראשון מיני רבים - וזאת למרות שקלוני עצמה תיעבה את השיר. היא לא רצתה להקליט אותו, ואולצה לעשות כן על ידי קולומביה בטענה שהיא תהיה בהפרת חוזה אחרת. קלוני גם הקליטה מספר דואטים עם מרלן דיטריך.
ב-1954 כיכבה קלוני, יחד עם דני קיי, בינג קרוסבי, ווורה-אלן, בסרט חג מולד לבן, וב-1956 היה לה ספשל טלוויזיה משלה ברשת CBS. שנה לאחר מכן, עברה ל-NBC וקיבלה תוכנית בידור משלה בפריים טיים, The Lux Show Starring Rosemary Clooney, ששודר במשך עונה אחת בלבד. קלוני הופיעה במהלך שנות החמישים בתוכניות טלוויזיה ומופעים רבים יחד עם בינג קרוסבי, והשניים אף עשו מסע הופעות משותף באירלנד.
ב-1958 עזבה קלוני את קולומביה רקורדס, והקליטה מספר שירים עבור MGM רקורדס, ולאחר מכן עבור קורל רקורדס. בסוף 1958, חתמה עם RCA, ונשארה עמם 1963. ב-1964, עברה ל-Reprise, וב-1965 ל-Dot.
לאחר התאוששותה מהתמוטטות עצבים שחוותה ב-1968, קלוני חתמה חוזה הקלטות עם United Artists ב-1976 לשני אלבומים, ומ-1977 והלאה, המשיכה להקליט בקצב של אלבום לשנה עם הלייבל Concord Jazz, שם נשארה עד מותה - בשונה מרוב הזמרים בני דורה, במיוחד בתחום הג'אז, שכבר הפסיקו להקליט אלבומים. בשנות השבעים והשמונים, קלוני גם השתתפה בפרסומות ושרה ג'ינגלים, וגם עשתה שיתופי פעולה רבים, כולל עם זמרים מובילים כמו בארי מנילו, איתו שרה את הדואט "Green Eyes" שהופיע באלבומו Singin' with the Big Bands.
ב-1995 השתתפה קלוני ככוכבת אורחת בסדרה ER, יחד עם אחיינה ג'ורג' קלוני, וזכתה עבור הופעתה במועמדות לפרס אמי להופעת אורח מצטיינת בסדרת דרמה. היא המשיכה גם בעשור זה להופיע ברדיו, למשל בתוכנית הפופולרית של גריסון קיילור, Prairie Home Companion, ובטלוויזיה, ולשיר בשיתופי פעולה עם מנילו ואחרים.
קלוני זכתה בפרס מפעל חיים מאגודת הזמרים ב-1998. היא יסדה את פסטיבל המוזיקה על שמה, שמתרחש כל שנה בעיר מולדתה, מייזוויל, בו הופיעה כל שנה עד מותה. הכנסות הפסטיבל מוקדשות לשיקום התיאטרון המקומי, שם הוצגה הבכורה של סרטה הראשון של קלוני, The Stars Are Singing, ב-1953.
קלוני זכתה בגראמי למפעל חיים ב-2002.
חיים אישיים.
ב-1977, עת התמודדה עם מותה הפתאומי של אחותה בטי ממפרצת במוח, יצאה קלוני באוטוביוגרפיה הראשונה שלה, This for Remembrance: the Autobiography of Rosemary Clooney, an Irish-American Singer, שכתבה בשיתוף עם ריימונד סטרייט. בספר סיפרה קלוני על ילדותה האומללה, קריירת השירה שלה, נישואיה לחוזה פרר, וכן על הבעיות הנפשיות שלה, וסיימה עם הקאמבק שלה והאושר שמצאה. חברה הטוב, בינג קרוסבי, כתב את ההקדמה לספר. קתרין קוקר עיבדה את הספר לתסריט וג'קי קופר הפיק וביים את הסרט הטלוויזיוני, Rosie: the Rosemary Clooney Story (1982) בכיכובה של סונדרה לוק.
קלוני הייתה נשואה פעמיים לכוכב הקולנוע חוזה פרר, שהיה מבוגר ממנה ב-16 שנים. היו לשניים חמישה ילדים ביחד. הם התחתנו לראשונה ב-1952, והתגרשו ב-1961. ב-1964 נישאו שנית, אך הנישואים התפרקו עד מהרה כיוון שפרר ניהל רומן פומבי עם סטלה מגי, מי שהייתה לימים אשתו האחרונה. קלוני התגרשה מפרר, שוב, ב-1967.
ב-68–1967 ניהלה קלוני מערכת יחסים עם מתופף צעיר, ופיתחה התמכרות לכדורי הרגעה, שהחריפה כשהשניים נפרדו והיא חוותה את הלחצים של תיור הופעות מייגע.
ב-1997 התחתנה קלוני עם חברה הוותיק, הרקדן לשעבר דנטה דיפאולו, בכנסייה הקתולית במייזוויל.
רוב חייה סבלה קלוני מהפרעה דו-קוטבית, דבר שתיארה בפרטים בשתי האוטוביוגרפיות שלה.
קלוני השתתפה במירוץ לנשיאות של חברה הטוב, רוברט קנדי, ואף הייתה בקרבת מקום כשהוא נורה למוות ב-1968. חודש לאחר מכן חוותה את התמוטטות העצבים, והתאשפזה לזמן קצר.
ב-1999 פרסמה קלוני את האוטוביוגרפיה השנייה שלה, Girl Singer: An Autobiography, בה תיארה את התמודדותה עם מחלת נפש והתמכרות, וכיצד עברה ממצב של הצלחה למצב בו איבדה את כל כספה, וכיצד חזרה להצליח.
ב-2001 אובחנה קלוני עם סרטן ריאות. למרות ניתוח שעברה, מתה קלוני כעבור שישה חודשים בביתה בבברלי הילס, ב-29 ביוני 2002.
ולאד קיריקש
ולאד קיריקש (ברומנית: Vlad Chiricheș; נולד ב-14 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן רומני המשחק בקרמונזה ובנבחרת רומניה בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים.
קיריקש התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער שונות ברומניה ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון בה שיחק שנה אחת. לאחר מכן חתם באינטרנציונל עימה עלה לליגת העל הרומנית בתום העונה. בקיץ הקבוצה התפרקה וקיריקש קיבל את כרטיס השחקן שלו בחזרה. במהלך הקיץ קיריקש היה קרוב לחתימה בסטיאווה בוקרשט אך בסופו של דבר חתם בפאנדורי טרגו ז'יו. בחלון ההעברות של ינואר עבר לסטיאווה בוקרשט בעסקה שכללה בתוכה 700 אלף אירו לפאנדורי ובנוסף 25% ממכירה עתידית שיעברו למועדון. ב-25 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בסטיאווה בניצחון 0–2 נגד מולדה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-24 באוגוסט 2013 חתם בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג תמורת 9.5 מיליון אירו. ב-24 בספטמבר של אותה עונה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטוטנהאם בניצחון 0–4 נגד אסטון וילה במסגרת גביע הליגה האנגלי. ב-20 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–2 נגד אותה אסטון וילה, במשחק זה אף נבחר לשחקן המצטיין של המשחק על ידי אוהדי הקבוצה. ב-4 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 נגד פולהאם. ב-9 במאי 2014 הורחק במשחק הליגה נגד סטוק סיטי לאחר שקיבל כרטיס צהוב שני.
ב-20 ביולי 2015 חתם בנאפולי ל-4 שנים תמורת 4.5 מיליון פאונד. ב-2 בספטמבר 2019 הושאל לססואולו לעונה אחת, בסיומה, עבר אליה באופן רשמי.
קריירה בינלאומית.
ב-2 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה במשחק נגד במסגרת מוקדמות יורו 2012. ב-14 באוגוסט 2013 ענד לראשונה את סרט הקפטן של הנבחרת בתיקו 1-1 נגד .
ערפילית הטרנטולה
ערפילית הטרנטולה היא אזור H II בענן המגלני הגדול. במקור הערפילית נחשבה לכוכב אבל בשנת 1751 האסטרונום ניקולא לואי דה לאקאי גילה שמדובר בערפילית. ערפילית הטרנטולה נמצאת במרחק של כ-160,000 שנות אור (49,000 פארסק) מכדור הארץ, קוטרה כ-600 שנות אור (180 פארסק) ויש לה בהירות נראית מדרגה 8. זהו אחד מגרמי השמים הבהירים ביותר בשמים אשר אינו כוכב. גודלה ובהירותה של ערפילית הטרנטולה כה גדולים, כך שאם מרחקה מכדור הארץ היה כמו זה של ערפילית אוריון (1,300 שנות אור) היה גודלה הזוויתי כ-4 מעלות (פי 8 מהירח המלא) ואורה היה חזק מספיק כדי להטיל צללים על כדור הארץ. זהו האזור הפעיל ביותר מבחינת היווצרות כוכבים בקבוצה המקומית וזהו גם אחד האזורים הגדולים ביותר מסוגו בקבוצה המקומית.
ערפילית הטרנטולה מכילה בתוכה את צביר הכוכבים NGC 2070 אשר כולל כוכבים רבים דחוסים מאוד וביניהם ריכוז הכוכבים הידוע בתור R136 (המסיבי שבהם הוא R136a1), שקרינתם מעוררת את אטומי הגז שבערפילית והופכת אותה לנראית. המסה המוערכת של הצביר היא 450,000 מסות שמש דבר שמצביע על כך שהצביר יהפוך בעתיד לצביר כדורי. בנוסף ל-NGC 2070, ערפילית הטרנטולה מכילה מספר צבירים נוספים וביניהם הצביר המבוגר Hodge 301 אשר רוב הכוכבים המסיביים בו כבר התפוצצו בסופרנובה.
הסופרנובה הקרובה ביותר שנצפתה מאז המצאת הטלסקופ היא סופרנובה 1987A אשר התרחשה בפאתי ערפילית הטרנטולה. צביר הכוכבים NGC 2060, אשר נמצא גם כן בתוך ערפילית הטרנטולה, מכיל שארית סופרנובה בולטת, אבל שאריות סופרנובה רבות אחרות קשות לזיהוי בגלל המבנה הערפילי המורכב של הערפילית.
בורשניב
בורשצ'וב
לאנוביץ
צב גלפגוס
ז'ילבר פרנו
ז'ילבר פרנו (בצרפתית: Gilbert Pernoud; 1901, לה ביול - ?) היה כומר קתולי וחסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים.