בתחום החייאת השפה העברית לצורכי כתיבה ולצורכי דיבור, קדם הלוי לאליעזר בן-יהודה בהוראת השפה בשיטת עברית בעברית, ותרומתו העיקרית בהחייאת השפה בולטת במאמריו בנושא הרחבת השפה העברית מתוכה. הוא סבר כי הלשון המקראית היא עיקרה של העברית, ויש להתנות בקיום יסוד או משקל עברי כל תוספת מילים מלשונות חז"ל ומשפות אחרות שמעוניינים להוסיף לשפה העברית כדי לעשותה מודרנית. הנימוק העיקרי שלו לכך היה שמירת אופייה של השפה העברית המקורית, קרי: המקראית. לפי סברתו, אלה שאינם מקפידים על שימור העברית המקראית, עושים את העברית לשפה חדשה, שאותה כינה "סורסית". עם זאת, הבין שכדי להפוך את השפה העברית לשפה מדוברת ולאומית לשם תקשורת בדיבור ובכתב, יש להתאים את העברית המקראית לצורכי דורו והדורות הבאים. בשל כך לא התנגד עקרונית לחידוש מילים בשעת הצורך, אבל התנה את החידוש במספר כללים. כדי לשמר את הסגנון המקראי, בין היתר הציע כללים בתחביר, וחידש בעצמו מילים בהתבסס על הכללים שיצר, אולם חידושים אלו לא זכו להערכה חיובית.
השמרנות הלשונית שבה דבק גרמה לו לא להעריך את שירתו של חיים נחמן ביאליק. שירתו של יהודה לייב גורדון ערבה לו יותר, אבל גם אותה ביקר ברוחו השמרנית.
למרות שמרנותו הבין הלוי כי יש למסד את חידושי המילים ולעשותן נחלת הכלל, כדי למנוע בלבול של חידושי מילים מצד מספר רב של אנשים. לשם כך הציע לאסוף כספים ולהקים מוסד עליון שיאשר את חידושי המילים: על הרעיון הזה חזר במספר מאמרים, ובאחד מהם כתב: .
גם לאחר שהתמקד במחקר ועזב את תחום החינוך, הצורך בהקמת מוסד לחידוש מילים בשפה העברית העסיק אותו שנים רבות, והוא חזר והדפיס בשנית את מאמריו בנוגע להקמת המוסד בספרו "מחברת מליצה ושיר". בהקדמת ספרו הוסיף הערת-אכזבה על הסופרים העבריים שטמנו ידם בצלחת ולא קידמו את מיזמו, אולם כ-30 שנה לאחר הצעתו, הוקם בירושלים "ועד הלשון העברית" על ידי אליעזר בן-יהודה, שכונה בתחילה "שפה ברורה" ופעל בדיוק במישור זה.
לשם הפצת מילים חדשות לכלל הציבור, הבין הלוי כי לא די במוסד הנ"ל, וסבר כי יש ליצור מילון עברי חדש ומעודכן המתאים לדורו. לאחר כ-12 שנים מהצעתו, פנה תלמידו הרב ברוך בן יצחק מיטרני לחברת כי"ח בהצעה לכתוב מילון עברי מעודכן, והמליץ על הלוי כמתאים לכך. אך כנראה שהתוכנית לא יצאה אל הפועל. כשביקר בישראל בשנת 1891, הייתה זו התקופה שבה פסקה פעילות "ועד הלשון העברית". בירושלים הרצה בעברית בפני קהל משכילים, וקרא להם לייסד אקדמיה עברית ללשון העברית, והבטיח את עזרתו ותמיכתו למיזם. בעת ביקורו בבתי הספר העבריים בישראל בחן תלמידים רבים, והביע את התרשמותו משליטתם בשפה העברית.
חינוך והנחלת השכלה.
הלוי היה חלוץ שיפור וחידוש ה"חדרים המסורתיים" והפיכתם ל"חדרים מתוקנים", ופעילותו זו התבטאה ביצירת תוכנית לימודים חדשה לתלמוד תורה שניהל באדירנה, וכללה מיזוג בין תורה לדרך ארץ, השכלה עברית ולאומית. מלבד חינוך הצעירים, עסק רבות גם בהפצת השכלה כללית בקרב המבוגרים באדירנה.
כשהחל ללמד בבית המדרש למורים בפריז, התעקש ללמד את תלמידיו (מורים לעתיד) בשפה העברית ובשיטת "עברית בעברית", אף על פי שכי"ח לא דרשו זאת כדי לקבלם כמורים ברשת. בשל רצונו להנחיל את השפה העברית להמונים כשפה המשמשת לדיבור ולא רק לכתיבה וקריאה, אפילו בשיעורי היסטוריה הורה לתלמידים לבצע תרגילי תרגום בעברית, אף על פי שבפועל לא נצרכו לה. בתחילה לא גילו התלמידים אהדה רבה להתעקשותו להורות בשפה העברית, אך הוא לא התייאש והמשיך ללמד את שיעוריו בשפה זו, ולאחר תקופה הצליח למשוך אהדה רבה.
על השפעתו של הלוי על אליעזר בן-יהודה באותה תקופה ששימש כמורה בפריז, כתב יוסף קלוזנר: .
חיבת ציון וציונות.
זיקתו לרעיון התחייה הלאומית התבטאה בהשתתפותו באספות רבות לטובת יישוב הארץ. בתרומתו לתחייה הלאומית במאה ה-19, הקדים בדעותיו הלאומיות והציוניות בנוגע לחיבת ציון את יהודה לייב פינסקר, פרץ סמולנסקין, משה לייב ליליינבלום ומשה הס. שמואל אברהם פוזננסקי כתב עליו כי .
שירתו וכתביו.
את ביכורי יצירתו בשירה ובפרוזה החל לפרסם כשניהל את בית הספר באדירנה. מוטיב מרכזי בשיריו היה שיבת ציון והחייאת השפה העברית, בהם אף ניתן לראות את זיקתו לרעיון התחייה הלאומית, ועם זאת הושפע משירת ספרד. ראובן בריינין הדגיש את מקוריות שירתו: .
בשירו "תחי העברית", עוסק הלוי בהחייאת השפה וכותב:
חקר השפות והמקרא.
לחוד מעיסוקו בשפות, עסק גם בחקר המקרא, ובהתבסס על מחקר בלשני שביצע, הציע פירושים חדשים למילים לא מובנות במקרא ופירוש משלו ל-25 הפרקים הראשונים של ספר בראשית. בשל בקיאותו בשפות שמיות, נלחם רבות באנשי אסכולת תורת התעודות. פרסומי אסכולה זו עוררו את התנגדותו החריפה, והוא ראה בתנועה של ביקורת המקרא מגמה אנטישמית מובהקת שמטרתה להשפיל את העם היהודי ותרבותו, וגורמת להשפעה שלילית רבה על הדור הצעיר. בפרסומיו בתחום זה הוכיח לחוקרים הגרמנים את השיבושים והסתירות במחקריהם. הוא מתח עליהם ביקורת וחשד כי רצונם היה להשפיל את כבוד הברית הישנה על ידי הפרכה, בעוד הם לא הפריכו את הברית החדשה, והמשיכו לקדש אותה בעיניהם. דבריו עשו רושם, והכריחו את מתנגדיו להתמודד עם הדברים.
הלוי התפרסם גם בגישתו העיקשת לפיה הלשון השומרית לא הייתה שפה בפני עצמה אלא כתיב מלאכותי שהומצא בידי כהני אשור ובבל, כדי לשרת רק אותם. המתנגד העיקרי לעמדה זו היה יוליוס אופרט. בוויכוח ארוך שהשניים ניהלו ידו של אופרט הייתה על העליונה.
רוב מחקריו ובכללם מחקרי המקרא פורסמו בחמישה כרכים בין השנים 1895–1914.
כתביו.
פרסומיו העיקריים:
לקריאה נוספת.
מאמרים:
קישורים חיצוניים.
בספרות המחקר:
בוריס טאדיץ
חיל האוויר הגאורגי
חיל האוויר הגאורגי (גאורגית: საქართველოს სამხედრო-საჰაერო ძალები; תעתיק: סַכרתווֶלוֹס סַמחֶדרוֹ-סַהַאֶרוֹ דזאלֶבּי) בשנת 2010 הוא שולב עם זורועה היבשה של הכוחות המזוינים של גאורגיה, כולל 1,194 חיילים, 22 מטוסים (מיג-21, יאקובלב, Yak-52, אנטונוב An-2, סוחוי Su-25) ו-11 מסוקים מסוגים שונים (מיל מי-24, מיל מי-8, מיל Mi-17, UH-1 אירוקוייס, מיל מי-2, מיל מי-14), ו-380 טילי קרקע אוויר.
שני שדות התעופה העיקריים של חיל האוויר הגאורגי ממוקמים בטביליסי ("שדה התעופה אלכסייבקה") ומרנאולי. לאחר עלייתו של מיכאיל סאקשווילי לשלטון, החל צבא גאורגיה, ובתוכו גם חיל האוויר הגאורגי, לעבור תהליך של מודרניזציה בעזרתם של נאט"ו, ובמיוחד ארצות הברית וטורקיה.
חיל האוויר הגרוזיני
יורדנס
יורדנס (Iordanis, Jordanes) היה איש דת והיסטוריון רומי, שחי במאה השישית לספירה.
הוא כתב בלטינית מאוחרת ולא בלטינית הקלאסית.
ספריו:
צדוק סביר
צדוק סביר (נולד ב-1935) הוא זמר שנחשב לחקיין בדרן הראשון בישראל, בעיקר נהג לחקות זמרים אחרים.
ביוגרפיה.
צדוק, במקור סאלח סווירי, עלה לתל אביב מעיראק עם משפחתו בגיל 7, התגייס ללהקת פיקוד צפון והשתתף בהופעות כגון "מוישה ונטילטור" ושירים כגון "שיר הצנחנים". לאחר שהשתחרר הוזמן להופיע כבדרן בפני חיילים. באחת ההופעות בפני חיל הים בחיפה פגש את אנשי קול ישראל יצחק שמעוני ואלון שמוקלר שהתלהבו מהמופע והזמינו אותו להופיע בתוכנית שלושה בסירה אחת ועד מהרה הוא הפך לאחד מהזמרים הפופולריים של סוף שנות ה-50 וקיבל חוזה הקלטות בהד ארצי. הוא הרבה להופיע במועדונים כבדרן חקיין וזמר עד שהחליט לנסות קריירה בינלאומית ועזב את הארץ. לאחר חוזה של ארבע שנים באירופה חזר ארצה לצורך הקמת משפחה. אמו ויקטוריה הכירה לו את אשתו שעבדה באותו הזמן במספרה החביבה עליה. לאחר שנולד בנם הבכור, חתם על חוזה הופעות בן שלוש שנים בארצות הברית ונסע לשם עם משפחתו. לאחר כשלוש וחצי שנים שב ארצה והתקשה להשתלב בתרבות הבידור הארץ, בין השאר מכיוון שנתפס כמי שניסה לעזוב את הארץ, מעשה שלא היה מקובל באותו הזמן. ב-1977 נסע שוב לסיבוב הופעות בארצות הברית וחזר לארץ ב-1979. אשתו, ריימונד, פתחה מספרה בשכונת בבלי בתל אביב אך לאחר שנישואיו עלו על שרטון כתוצאה מבעיות כלכליות, התגרשה ממנו ועברה לארצות הברית עם ילדיו.
בשנת 1990 שיחק בתפקיד אורח בסרט "נשיקה במצ"ח", סרטו של סם פירסטנברג, ובכיכובו של יהודה ברקן.
לסביר כ-100 שירים, מהמפורסמים: "סימונה מדימונה", "רומיה ויואל", "מלח בודד", "שיר היורד דרומה", "שיר התוכי", שירי יודל, צרור שירי פרנק סינטרה ואפילו מהאופרה הספר מסביליה. חיקויו המפורסם ביותר היה של לואי ארמסטרונג.
ב-2003 השתתף בסרט מוקומנטרי זהירות מצלמה, תוכנית מציאות בדיונית על תרבות המתיחות בארץ והופיע ב"רק בישראל". ב-2007 השתתף כמתחרה בתוכנית הטלוויזיה "הדבר הגדול הבא".
בנובמבר 2012 העניק לו איגוד אמני ישראל אות הוקרה על תרומתו לתרבות הישראלית לאורך השנים.
חיים אישיים.
סביר הוא אחיינו של שלמה הלל, יו”ר הכנסת לשעבר.
לסביר שני בנים ובת. כיום מתגורר ביד אליהו בדיור מוגן.
אוצ'מצ'ירה
אוֹצַ'מצ'ירֶה (בגאורגית: ოჩამჩირე, באבחזית: Очамчыра) או אוֹצַ'מצ'ירַה היא עיר לחוף הים השחור במחוז אוצ'מצ'ירה שבאבחזיה, הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה.
על פי מפקד אוכלוסין משנת 1987 היו באוצ'מצ'ירה 18,700 תושבים. לאחר הסכסוך הגאורגי-אבחזי של 1992-93, קטנה אוכלוסיית העיר בצורה משמעותית. רוב התושבים שעזבו הושפעו מהסכסוך, ונכון ל-2007 עדיין ממתינים לשובם הביתה. אוצ'מצ'ירה שוכנת על גדת נהר גלידזגה בגובה חמש מטר מעל פני הים. העיר ממוקמת כ-53 ק"מ דרומית לסוחומי ו-351 ק"מ צפונית לטביליסי.