במרץ 2014, ראש הכנסייה האורתודוקסית בקפריסין, הארכיבישוף כריסוסטומוס השני, הודיע על התנגדותו לתוכניות להכנסת שותפות אזרחית או זכויות נישואים, וקרא לכנסיות לנקוט עמדה נגד הומוסקסואליות והאשים את הממשלה החילונית ב"החלשת שלמות המוסרית" באמצעות הכרה בשוויון זכויות להומוסקסואלים באומרו, "כאשר, למשל, ממשלות חוקיות מקדמות לא רק שותפות אזרחית פשוטה אלא 'נישואים הומוסקסואליים', על הכנסייה להיות חד משמעית בגנות הומוסקסואליות".
ב-26 בנובמבר 2015 הועברה הצעת חוק לאיחוד אזרחי על ידי בית הנבחרים, החוק פורסם-9 בדצמבר 2015 ונכנס לתוקף באותו יום.
קפריסין הצפונית.
קפריסין הצפונית אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, באיגודים אזרחיים או בהטבות של שותפות מקומית. ארגונים לא ממשלתיים נכשלו להכשיר נישואים חד-מיניים. בשנת 2012, המפלגה הדמוקרטיה הקהילתית הציעה חוק שיאפשר לחוק נישואים חד-מיניים, אך מפלגת השלטון התנגדה לחקיקה.
קרואטיה.
קרואטיה מכירה בשותפויות חיים לזוגות חד-מיניים מאז 2003 שמעניק את אותן הזכויות והחובות שיש לזוגות נשואים הטרוסקסואליים, למעט היכולת לאמץ ילדים (אשר הותרה בשנת 2021) אך לא בנישואים חד-מיניים כתוצאה ממשאל עם שנעשה בשנת 2013.
מפלגות ופוליטיקאים רבים הביעו תמיכה בנישואים חד-מיניים בקרואטיה. בעיקר חברי פרלמנט מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגת העם הקרואטית, המפלגה הליברלית החברתית הקרואטית, הרשימה הירוקה, עובדי קרואטיה - מפלגת העבודה, כמו כן ווסנה פוסיץ' ומירלה הולי ונשיא קרואטיה לשעבר איוו יוסיפוביץ'. במאי 2013, קבוצת יוזמות אזרחיות שמרניות "בשם המשפחה" אספה יותר מ-700,000 חתימות למשאל עם, שיגדיר באופן חוקתי את הנישואים כ"איחוד בין אישה לגבר". הממשלה לא הסכימה לקבל את משאל העם, והאשימה את הכנסייה בהיותה הכוח העיקרי שעומד מאחורי היוזמה. לכנסייה הקתולית אכן היה תפקיד מרכזי באיסוף חתימות שכן מתנדבים רבים התבססו מול כנסיות. הממשלה טענה כי שאלת משאל העם אינה חוקתית בנוסף. היוזמה חילקה את החברה הקרואטית ופתחה שאלות משפטיות רבות, כמו רפורמה בחוק בנושא משאלי עם. על פי החוק הנוכחי, אחוז ההצבעה אינו תנאי למשאל עם מוצלח, ובכך מאפשר למיעוט המצביעים לשנות את החוקה. נשיא קרואטיה איוו יוסיפוביץ' גינה את משאל העם.
הפרלמנט הצביע בעד אי הצגת הצעת המשאל בפני בית המשפט החוקתי. עם זאת, לאחר שהפרלמנט קבע את המועד למשאל העם, לכל אזרח קרואטי הייתה הזכות לעשות זאת. בעתירת ארגוני זכויות להט"ב לבית המשפט נפסק כי אין להגדיר הנישואים כאיחוד בין אישה לגבר כהשפעה שלילית על החוקים העתידיים להכרה בזוגות חד-מיניים או זוגות שאינם נשואים.
הייתה התנגדות רבה למשאל העם בקרואטיה, כאשר כמה כלי תקשורת, כמו עיתון היומי "Jutarnji List", תרמו את שטח הפרסום שלהם לארגונים המתנגדים למשאל העם. מלבד אנשי ציבור ידועים שהתנגדו בגלוי נגד משאל העם, הקהילה היהודית בזאגרב והכנסייה הלותרנית היו שני ארגונים דתיים שהתנגדו לכך גם בפומבי. בדרנים קרואטים פופולריים, ארגנו קונצרט שהתכנס לאלפי אנשים לתמיכה בנישואים חד-מיניים בכיכר באן ג'לצ'יץ'. פסיכולוגים קרואטיים וסטודנטים לפסיכולוגיה ארגנו עצומה לתמיכה בנישואים חד-מיניים. ב-30 בנובמבר 2013, יום לפני משאל העם, צעדו כאלף איש בעיר זאגרב לתמיכה בנישואים חד-מיניים. צעדות תמיכה התרחשו גם בפולה, ספליט ורייקה עם מאות אנשים.
עם זאת לאור התמיכה הרחבה, משאל העם התקיים ב-1 בדצמבר 2013 ובמהלכו כ-65.87% הצביעו בעד השינוי החוקתי, ו-33.51% הצביעו נגד. אחוז ההצבעה היה נמוך, וכלל רק37.9% מהאנשים השתתפו. עם זאת, לא כל המחוזות הצביעו בעד התיקון. איסטריה ופרימוריה-גורה הצביעו נגד לצד ערים גדולות יותר כגון רייקה ופולה. מרבית הערים בשני המחוזות הללו הצביעו נגד, כאשר בלאבין האחוז היה הגבוה ביותר עם 70.97%. ערים שמחוץ לשני המחוזות הללו, ואראז'דין וצ'אקובץ הצביעו גם כן ברוב נגד התיקון החוקתי שכלל סעיף באומרו,
"המשפחה תיהנה מהגנה מיוחדת על המדינה. נישואים הם איחוד חי בין גבר לאישה. נישואים ויחסים משפטיים בנישואים, בנישואים משותפים ובמשפחה יוסדרו בחוק".
בעקבות משאל העם, ממשלת קרואטיה, בתמיכת חלק ממפלגות האופוזיציה, החלה לעבוד על שינויים בחוקה ובתהליך המשאל. החלק המתייחס למשאל עם יגדיר בבירור אילו שאלות יכולות להיות או לא יכולות להיות כפופות למשאל עם. יתר על כן, אם אזרחים רוצים לשנות את החוקה, אחוז ההצבעה חייב להיות מעל 50%. שינויים חוקתיים דורשים כיום תמיכה של שני שלישים מחברי הפרלמנט. הנשיא, יוזיפוביץ', הציע כי הגנת החוקה תגן על צורות אחרות של חיי משפחה מחוץ לנישואים כדי לאזן את העוול שיצר משאל העם על הנישואים, אך הצעתו נדחתה. במאי 2018 השיקה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית יוזמה לתיקון החוקה למניעת משאלי עם שנועדו "לצמצם את זכויות האזרח וחירויות היסוד".
באפריל 2018 אישר הפרלמנט הקרואטי את אמנת מועצת אירופה למניעה ואלימות נגד נשים ואלימות במשפחה (המכונה גם אמנת איסטנבול) שנועדה לשמור על זכויותיהן של נשים מפני אלימות במשפחה, להגן על נפגעי אלימות במשפחה ולהעמיד לדין את העבריינים. קבוצות ימין והכנסייה הקתולית התנגדו לאישור, והאמינו שהוא יוביל להתרת נישואים חד-מיניים.
רומניה.
ב-5 ביוני 2018, בית הדין האירופי לצדק (ECJ) קבע, במקרה שמקורו ברומניה, כי לזוגות חד-מיניים יש זכויות תושבות זהות לזוגות מינים שונים, כאשר אזרח במדינת האיחוד האירופי מתחתן בעודו תושב מדינה באיחוד האירופי שבה נישואים חד-מיניים הם חוקיים, ובן הזוג ממדינה שאינה איחוד האירופי.
בתחילה הוגש התיק לבית המשפט החוקתי ברומניה, שהחליט מאוחר יותר להתייעץ עם בית המשפט. בהתאם לפסק הדין של בית הדין החוקי, בית המשפט החוקתי קבע ב-18 ביולי 2018 כי על המדינה להעניק זכויות תושבות לשותפים מאותו המין של אזרחי האיחוד האירופי.
ביוני 2019, ארגון הלהט"ב הרומני, "ACCEPT" ו-14 אנשים שהקימו שבעה זוגות חד-מיניים תבעו את רומניה מול בית הדין האירופי לזכויות אדם (ECHR), וביקשו להכיר במשפחותיהם ברומניה. סקר דעה בשנת 2021 מצא כי 46% מהרומנים תמכו בהגנה משפטית כלשהי לזוגות חד-מיניים, כאשר 26% תומכים בנישואים. התמיכה הייתה 56% ו-42% בקרב הנשאלים בגילי 18–34.
שוודיה.
נישואים חד-מיניים בשוודיה הפכו לחוקיים מאז 1 במאי 2009, לאחר אימוץ הפרלמנט השוודי את החוק חדש המציג נייטרליות מגדרית בנישואים ב-1 באפריל 2009, מה שהפך את שוודיה למדינה השביעית בעולם שפתחה נישואים לזוגות מאותו המין בפריסה ארצית.
החלת הנישואים החליפו את השותפויות הרשומות במדינה אשר היוו דרך להכרה בזוגיותם של זוגות חד-מיניים לפני החקיקה. שותפויות רשומות קיימות בין זוגות חד-מיניים נותרו בתוקף עם אפשרות להמירם בנישואים.
שווייץ.
שווייץ התירה שותפויות רשומות לזוגות חד-מיניים מאז 1 בינואר 2007, לאחר משאל עם משנת 2005. חקיקה להתרת נישואים חד-מיניים הונהגה בשנת 2013 ועברה ב-18 בדצמבר 2020 על ידי הפרלמנט השווייצרי.
המעשה הפך לכפוף למשאל לאחר שמפלגת האיחוד הפדרלי הדמוקרטי הימני (EDU), הנתמכת על ידי פוליטיקאים ממפלגת העם השווייצרית ומפלגת העם הנוצרית-דמוקרטית, אספו 61,027 חתימות עם הסיסמה "כן לנישואים ולמשפחה, לא לנישואים לכולם". בתגובה, אספה המפלגה הליברלית "Operation Libero" למעלה מ-100,000 חתימות לתמיכה בנישואים חד-מיניים בסוף אפריל 2021. דעת הקהל תומכת ברוב מוחץ בתוקף בנישואים חד-מיניים, כאשר הסקרים הצביעו על תמיכה של כ-82% מהמצביעים נכון לשנת 2020 לצד 1% לא החלטיים ו-17% מתנגדים. בספטמבר 2021 משאל העם התקיים ונישואים חד-מיניים אושרו. רוב של 64.1% הצביע בעד נישואים חד-מיניים במשאל העם ואילו 35.9% התנגדו. ההחלטה צפויה להיכנס לתוקף ב-1 ביולי 2022.
אמריקה הצפונית.
איי בהאמה.
נישואים חד-מיניים ואיגודים אזרחיים בין זוגות חד-מיניים אינם חוקיים באיי בהאמה נכון ליולי 2021.
בשנת 2013, השופט הראשי של איי בהאמה לשעבר, מייקל לברנט, הצהיר כי "אין לי ספק שזה רק עניין של זמן בו בתי המשפט של איי בהאמה יתייחסו לנושא הנישואים מאותו המין. אין לי גם ספק בהכרעה על הנושא יהיה לנו כבוד להחלטות הנובעות לא רק ממדינות חבר העמים כמו קנדה ואוסטרליה, אלא גם מהחלטות בתי המשפט של ארצות הברית של אמריקה".
אל סלוודור.
באוגוסט 2016 הגיש עורך דין באל סלוודור תביעה לבית המשפט העליון במדינה וביקש לבטל את סעיף 11 לחוק המשפחה, המגדיר נישואים רק כאיגוד הטרוסקסואלי. התביעה תיארה את החוק כמפלה והסבירה על היעדר מונחים מגדריים המשמשים בסעיף 34 לסיכום הנישואים של החוקה, ובכך דרשה את הזכות עבור זוגות חד-מיניים להתחתן. ב-20 בדצמבר דחה בית המשפט העליון בסלבדור את התביעה בטענת "בעיות טכניות".
תביעה שנייה נגד איסור נישואים חד-מיניים הוגשה ב-11 בנובמבר 2016. ב-17 בינואר 2019 דחה בית המשפט העליון את התיק מ"טעמים פרוצדורליים". באוגוסט 2019 התקבלה תביעה להכרה בנישואים חד-מיניים לדיון בפני בית המשפט החוקתי.
ארצות הברית.
הראשונה במדינות ארצות הברית לאשר נישואים חד-מיניים הייתה מסצ'וסטס, במאי 2004, לאחר פסיקה של בית המשפט העליון במדינה.
במרץ 2007 רשם הקונסול הישראלי בבוסטון כנשואות שתי נשים אשר נישאו לפי חוקי מסצ'וסטס, ולהן בת משותפת.