ארצות הברית הכירה ברפובליקה של אסטוניה דה יורה ב-28 ביולי 1922, והמשלחת הדיפלומטית הראשונה של אסטוניה בארצות הברית נפתחה באותה שנה. היא המשיכה את פעילותה לאורך כל תקופת הכיבוש על ידי ברית המועצות בשנים 1940–1991. ממשלת ארצות הברית הכירה במשלחת הדיפלומטית של אסטוניה כנציגה המשפטית של הרפובליקה של אסטוניה, וההכרה ברצף המשפטי של הרפובליקה של אסטוניה היא אבן הפינה ליחסים בין אסטוניה לארצות הברית.
ארצות הברית פתחה מחדש את שגרירות שלה בטאלין ב-4 בספטמבר 1991, והיחסים בין שתי המדינות התפתחו מאז במהירות. בנובמבר 2006 הנשיא ג'ורג' ווקר בוש הפך לנשיא ארצות הברית הראשון שביקר באסטוניה. במהלך הביקור הוא הודיע על כוונת הממשל לעבוד עם הקונגרס האמריקני כדי לבצע שינויים בתוכנית ויתור על ויזה בארצות הברית, ועל הגברת האבטחה תוך הקלות בכניסה עבור מבקרים חוקיים ואנשי עסקים ממדינות כמו אסטוניה.
יחסים דיפלומטיים.
ארצות הברית מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין. מאידך, אסטוניה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי. ו-13 קונסוליות בצ'ארלסטון, שארלוט, שיקגו, יוסטון, לינקולן, לוס אנג'לס, מיאמי, ניו יורק, פיניקס, פורטסמות', סן פרנסיסקו, סיאטל וסיינט פיטרסברג.
סראונד
אוטו מייקסנר פון זווינשטאם
אוטו מייקסנר פון זווינשטאם (בגרמנית: Otto Meixner von Zweienstamm; 1 בפברואר 1858 - 10 באוקטובר 1946) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
מייקסנר נולד ב-1 בפברואר 1858 בכפר לובזוב שליד העיר קרקוב שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. העיר נמצאת כיום בתחומי פולין המודרנית. היה לו אח תאום בשם הוגו. האחים היו דומים להפליא במראם, ולעיתים קרובות התבלבלו ביניהם. אביהם, אדוארד מייקסנר היה אובר-לויטננט בצבא האוסטרי. האחים נרשמו יחד ללימודים באקדמיה הצבאית בסנקט פלטן, ולאחר מכן לאקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. בנובמבר 1878 התגייסו שניהם לצבא האוסטרו-הונגרי והוצבו יחד ברגימנט הרגלים ה-55 בדרגת לויטננט. שניהם למדו באותה כיתה בקריגשולה בווינה, וב-1 במאי 1883 הועלו יחד לדרגת אובר-לויטננט והוצבו במטה הכללי. אוטו צורף אל מטה הבריגדה ה-22 ולאחר מכן למטה הבריגדה ה-34. מאוחר יותר הועבר למחלקת המבצעים של המטכ"ל בווינה, וב-1 במאי 1886 הועלה לדרגת האופטמן. ב-19 בנובמבר 1889 נישא אוטו למרגרט, בתו של גנרל מיור יוהאן ריטר פון קובין. באותו היום ממש, נישא הוגו לאחותה אוגוסטה. ב-1891 הוא הועבר למחלקת הרכבות הצבאיות, וב-1 בנובמבר 1892 הועלה לדרגת מיור. ב-1894 הועבר לשמש כמדריך צבאי, וב-1 במאי 1895 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-23 באוקטובר 1896 מונה למפקד המחלקה השלישית של הוועדה הצבאית הטכנית. ב-1 במאי 1898 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1899 הוא קיבל פיקוד על רגימנט הרגלים ה-13 שהוצב בעיר הולדתו קרקוב.
ב-9 באוגוסט 1904 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-41 אשר הוצבה בפלזן. ב-1 בנובמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, יום לפני שאחיו הועלה לדרגה זו. לאחר מכן הוא הועבר למלא תפקידי מנהלה ביחידות הלנדווהר. ב-9 ביולי 1908 הוא קיבל את תואר האצולה "פון זווינשטאם". ב-5 באוגוסט הוענק תואר זה גם לאחיו התאום. מקרה שבו שני אנשים מקבלים את אותו תואר אצולה נחשב לחריג מאוד. ב-3 בנובמבר הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט, וב-23 באוקטובר 1911 הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-4 בברנו. ב-25 ביולי 1912 הוא קיבל פיקוד על הקורפוס השביעי בטמשוואר, וב-1 במאי 1913 הוא קודם לדרגת גנרל חיל הרגלים. זמן קצר לאחר מכן גם הוגו קודם לדרגה זו.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוקצה הקורפוס שלו לפלישה הראשונה לממלכת סרביה, אולם לנוכח ההתגייסות המהירה של צבא האימפריה הרוסית השתנו סדרי העדיפויות של המטכ"ל והקורפוס הועבר לחזית המזרחית כחלק מהארמייה השנייה בפיקודו של אדוארד פון בהם-ארמולי. לנוכח התפוררות הארמייה השלישית בקרבות מול הרוסים, הוכנסה גם הארמייה השנייה לגליציה. מייקסנר פיקד על הקורפוס שלו בקרב גליציה ומתקפת הקרפטים. בעקבות כישלונו בקרבות אלו, הוא סולק מהצבא יחד עם קצינים רבים נוספים "מסיבות בריאותיות".
בניגוד לאחיו, אוטו היה פעיל מאוד במסגרת אגודות של ותיקי מלחמה. ב-1926 הוא מונה לנשיא אגודת ותיקי האקדמיה הצבאית הטרזיאנית. הוא החזיק בתואר עד 1937, אולם גם לאחר מכן נותר נשיא הכבוד שלה. הוא נפטר בעיר מונדזה שבאוסטריה תחתית ב-10 באוקטובר 1946 בגיל 88. גופתו הועבר לווינה והוא נטמן לצד אחיו.
TV4 (שוודיה)
TV4 הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי שוודי, שנמצא בבעלות TV4 Group. הוא החל לשדר באמצעות לוויין בשנת 1990, ומאז 1992 גם בשידור יבשתי. בשנת 1994 הפך הערוץ לערוץ הגדול ביותר בשוודיה וכך היה במשך כמה שנים, כאשר שני הערוצים הציבוריים, SVT1 ו-SVT2 איבדו צופים בקצב גובר והולך. לאחר ביצוע שינויים שונים בלוח השידורים, צפו בערוץ SVT1 כמעט מספר זהה של צופים כמו בערוץ TV4. מאז 2004 קבוצת TV4 היא חברה פעילה באיגוד השידור האירופי.
היסטוריה.
באביב 1984 החלו אינגמאר ליינבורג וגונאר ברגוול לעבוד על תוכנית עסקית לערוץ טלוויזיה מסחרי שוודי. התוכניות כללה חישוב מימון הערוץ. בסתיו 1985 חברת ההשקעות Proventus גייסה 2.5 מיליון קרונות שוודיות כמימון ראשון לפרויקט. בכסף הזה נרכשו משרדים עבור החברה החדשה, שנקראה Television AB.
המטרה בפרויקט הייתה להקים ערוץ טלוויזיה חדש, במקום ערוצי SVT, שיהפוך לערוץ הטלוויזיה הגדול ביותר בשוודיה.
שידורים בלוויין ובכבלים.
ב-15 בספטמבר 1990 החלו שידורי הערוץ על הלוויין לשעבר Tele-X. בשידור הבכורה של הערוץ היו בעיות טכניות, ולמחרת נכתב ב-Expressen כי "ערוץ TV4 ייפול - אם הוא לא ישתפר!".
בסתיו 1991 הממשלה העניקה לערוץ רישיון לשדר פרסומות ולשדר ברשת היבשתית.
הערוץ משודר בכל פלטפורמות השידור בלוויין ובכבלים, לרוב באפיק 4.
שידורים יבשתיים.
ב-2 במרץ 1992 החל הערוץ לשדר באופן קבע ברשת השידור הארצית. עם תחילת שידוריו נשבר המונופול של SVT על הטלוויזיה היבשתית. בתחילה הערוץ הגיע ל-65% מקהל הצופים, אך זה הורחב בקצב מהיר. בסתיו 1992 החל המצב להשתנות לטובה, כשהקהל החל לצפות בתוכניות ששודרו בערוץ.
במשך תקופה קצרה בתחילת 1990, הוקם ערוץ תאום נורווגי, TV4 נורווגיה, אך הוא הפסיק לשדר לאחר שנה אחת בלבד.
ב-1 בספטמבר 1999 החל הערוץ לשדר בשידורים דיגיטליים, וב-15 באוקטובר 2007 הפסיקו השידורים האנלוגיים של הערוץ.
בשנת 2006 כיסו משדרי הערוץ 98% ממשקי הבית בשוודיה. בהשוואה לערוצי SVT שמגיעים ל-99.8% מקהל הצופים.
שידורי HD ומסך רחב.
החל מ-16 באפריל 2007 כל התוכניות המופקות בערוץ (חדשות, ספורט ומציאות) משודרים בפורמט מסך רחב 16:9.
גרסה של הערוץ ב-HD, הושקה ב-28 במאי 2007 בשעה 20:55. בתחילת שידוריו, הערוץ ב-HD תוכנן לשדר חמש שעות בשבוע ב-HD, ומאוחר יותר הוא התחיל לשדר ספורט ב-HD. מאוחר יותר הורחבו השידורים לשידור תוכניות וסרטים ב-HD.
כלכלה.
TV4 AB היא חברה מצומצמת שמפרסמת דוחות שנתיים המציגים את רווחי החברה. החברה נמצאת בבעלות מלאה של קבוצת Bonnier. ב-2005 הערוץ הגיע לרווח נטו של 262 קרונות שוודיות. בשנת 2006 שווי המחזור של הערוץ עמד על 3 מיליארד קרונות.
דמי זיכיון.
TV4 הוא הערוץ היחיד בשוודיה הממומן באמצעות שידור פרסומות, ומשלם כסף למדינה. דמי הזיכיון של הערוץ מהווים רבע מהמחזור של החברה, שעומד על 2 מיליארד דולר.
ועדה ממלכתית הציעה בעבר לבטל את דמי הזיכיון שמשלם הערוץ.
תחנות מקומיות.
כחלק מהתחייבויות השידור שלו, TV4 מפעיל 16 תחנות טלוויזיה מקומיות. במשך השנים הוקמו תחנות ואחרות נסגרו, אך מספר התחנות המקומיות נותר 16.
קבוצת TV4 הפכה לבעלים הבלעדיים של 15 תחנות בשנת 2001. התחנה העצמאית היחידה שנותרה, TV4 Fyrstad פשטה את הרגל בשנת 2003 והוחלפה בידי TV4 Väst שנמצאת בבעלות TV4.
נכון ל-2008, זו רשימת התחנות:
שידור פרסומות.
כאשר TV4 החל לשדר ברשת הקרקעית, התוכניות לא נקטעו לטובת פרסומות ('ברייקים'), אלא פרסומות שודרו רק בין תוכניות, עם זאת, בערוץ ניסו לשדר פרסומות ולמשוך את הצופים. כך למשל, יצא שתוכניות נחלקו לשני חלקים, כאשר באמצע שודרה תוכנית אחרת, ופרסומות שודרו בין לבין. למרות זאת, בערוץ ניסו לשנות את כללי הפרסום, ואכן הצליחו להכניס תיקון לחוק הרדיו והטלוויזיה ב-1 באפריל 2002. התיקון איפשר לערוץ לקטוע תוכניות למען שידור פרסומות, וזאת על אף שערוצים שוודים המשודרים מבריטניה, (TV3 ו-Kanal 5) עדיין נהנים מכללים נוחים יותר לשידור פרסומות.
עד שנת 2007, גם נקבע כי לא יותר מ-10% מזמן השידור יהיה פרסומות, מה שאומר שבממוצע ישודרו 6 דקות פרסומות בשעה. בין 19:00 לחצות, ערוץ TV4 שידר 10 דקות פרסומות בשעה, מה שחייב אותו להפחית את שידורי הפרסומות בשאר זמן השידור שלו. כמו כן אסור לערוץ לקטוע תוכניות ילדים לטובת שידור פרסומות. ובנוסף, אם בתוכנית מסוימת הפסקות פרסומות רבות, היא חייבת להיות לפחות 20 דקות בין כל הפסקת פרסומות. בשנה אחת, משדר הערוץ 20,000 הפסקות פרסומות.
כללי פרסום.
בשנת 2008 עבר תיקון לחוק כך ש-TV4 יכול כעת לשדר ב-15% מזמן השידור שלו פרסומות, עם מקסימום של 12 דקות בשעה.
החל מ-1 באוגוסט 2010 השתנו כללי הפרסום שוב, כך שהערוץ יכול לשדר יותר פרסומות, בדומה לערוצים TV3 ו-Kanal 5.
זמינות.