בעקבות המעבר למשחקים באולמות סגורים באמצע שנות השבעים החליטה הנהלת הפועל תל אביב על הקמת האולם. האולם הוקם בשנת 1979 במקומו של מגרש הכדורסל הפתוח של הפועל תל אביב שהיה קיים במקום משנת 1953. האולם כלל 2000 מושבים, רצפת פרקט, חדרי הלבשה, חדר כושר ולוח תוצאות אלקטרוני. האולם שימש לפעילויות שונות החל מתחילת 1980. כאשר בתקופת הביניים שיחקה הפועל תל אביב את משחקיה הביתיים בהיכל יד אליהו.
המשחק הרשמי הראשון שנערך באולם המקורה היה ב-29 בספטמבר 1980 נגד הפועל חיפה. האולם אירח משחקים רבים ואחד הגדולים שבהם היה הדרבי שבו אירחה הפועל תל אביב את אלופת היורוליג, מכבי תל אביב, ב-8 במרץ 2004, בו ניצחה הפועל תל אביב בתוצאה 71:96.
לקראת עונת 2005/06 עברה הפועל תל אביב בניגוד לרצונם של אוהדי הקבוצה, לשחק בהיכל הספורט יד אליהו, שמארח גם את משחקי יריבתה העירונית, מכבי תל אביב. רוב אוהדי הקבוצה החרימו מאז את משחקי הבית של הקבוצה.
בתחילת שנת 2006 קיבלה עיריית תל אביב, בראשות ראש העיר רון חולדאי, החלטה על הריסת האולם. בעקבות ההחלטה החל מאבק ציבורי שיזמו אוהדים של הפועל תל אביב למניעת ההריסה, בטענה שזהו אולם בעל ערך היסטורי לעיר תל אביב ושאסור לחזור על הטעות שבהריסת מבנים היסטוריים כפי שקרה בעבר ביחס לגימנסיה העברית "הרצליה" וקולנוע מוגרבי. מנגד, טענה עיריית תל אביב כי לא מדובר במבנה היסטורי וכי מדובר במפגע עירוני וכלכלי הבנוי במקום אזור של פארק עירוני שהוקם לצורך זמני בלבד.
במסגרת המאבק הציבורי, יצאו אוהדי הפועל תל אביב בקמפיין "חולדאי, אני מאוהב באוסישקין, ואתה?", ונתלו שלטים ברחבי העיר תל אביב המביעים את עמדתם הנוקבת של האוהדים לגבי האולם, ובין השאר במשחקי הכדורגל של הפועל תל אביב. כמו כן הוגשה בקשה לוועדת שימור מבנים בעיריית תל אביב.
האולם אמור היה להיהרס בסוף פברואר 2006, אך בעקבות עתירת אוהדי הקבוצה לבית המשפט העליון הוצא צו מניעה שמנע את הריסת קירות המבנה, לאחר שכבר החלה הריסת המושבים והרצפה. הדיון בעניין העתירה לבית המשפט העליון התקיים בסוף יוני 2007 ובית המשפט העליון אישר את הריסת האולם.
ב-25 ביוני 2007 הוקמה קבוצת הכדורסל הפועל אוסישקין, יוזמה של אוהדי הפועל תל אביב שביקשו למחות על הריסת האולם.
ב-3 ביולי 2007 התגלו כתובות נאצה על קברי הוריו של רון חולדאי בקיבוץ חולדה שרוססו על ידי אוהדים שביקשו למחות על הכוונה להרוס את האולם. הכתובות גררו ביקורת ציבורית רחבה וגינוי מקיף, גם מצדה של קבוצת הפועל תל אביב ואוהדיה. כבר למחרת התגייסו מספר אוהדי הפועל תל אביב שהלכו וניקו את הקברים והביעו התנצלות.
ב-25 ביולי 2007 החלה הריסתו של האולם. ב-2008 הוקם במקומו גן ציבורי.
ב-1 בדצמבר 2009 החליטה מועצת עיריית תל אביב-יפו על הקמת אולם חדש להפועל תל אביב, היכל קבוצת שלמה, שנפתח בשנת 2014 ומכיל כ-3,504 מקומות ישיבה.
התזמורת הפילהרמונית של לונדון
התזמורת הפילהרמונית של לונדון (באנגלית: London Philharmonic Orchestra) היא אחת התזמורות החשובות בממלכה המאוחדת. משכן הקבע שלה הוא ברויאל פסטיבל הול, לונדון.
את התזמורת ייסד בשנת 1932 תומאס ביצ'ם, והקונצרט הראשון שלה התקיים ב-7 באוקטובר אותה שנה. בשנת 1939 היא החלה לפעול בניהול עצמי, כשחברי התזמורת מקבלים בעצמם החלטות בענייני הארגון. במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה התזמורת פעילה במיוחד במסעות קונצרטים ברחבי המדינה כדי להביא מוזיקה תזמורתית למקומות, שם לא הייתה מוזיקה כזו זמינה בזמנים רגילים.
בין מנצחיה הראשיים האחרים של התזמורת היו אדריאן בולט (1951–1957), ברנרד הייטינק (1967–1979), גאורג שולטי (1979–1983) וולדימיר יורובסקי (2007–2021). ביולי 2019 התמנה המנצח אדוארד גרדנר לתפקיד המנצח הראשי הבא של התזמורת החל מעונת הקונצרטים 2021/22.
נוסף לקונצרטים קלאסיים רבים, הקליטה התזמורת כמה פסקולים לסרטי קולנוע, בהם "לורנס איש ערב", "פילדלפיה" ו"".
טיסה 243 של אלוהא איירליינס
טיסה 243 של אלוהא איירליינס הייתה טיסה פנימית בין איי הוואי, שב-28 באפריל 1988 נאלצה לנחות נחיתת אונס לאחר פיצוץ שקרע חלק רחב ממעטה השדרה העליונה במטוס.
תיאור המקרה.
ב-28 באפריל 1988 המריא מטוס מסוג בואינג 737-200 של חברת התעופה של הוואי, אלוהא איירליינס, לטיסה שגרתית משדה התעופה של הילו באי הדרומי ביותר של הוואי להונולולו. טיסה זאת הייתה אמורה להיות טיסה קצרה בת כחצי שעה, טיסה שגרתית בין האיים, שצוות המטוס והטייסים היו רגילים בשכמותה מזה שנים, אפילו מספר פעמים ביום. מטוס ה-737 היה מטוס כבן 19 שנים אשר טס מעל 35,000 טיסות במהלך שירותו באלוהא, רובן טיסות קצרות. על המטוס היו 90 נוסעים ו-5 אנשי צוות המטוס.
המטוס המריא משדה התעופה בשעת צהריים, וטיפס לגובה 24,000 רגל. במהלך השיוט נשמע קול פיצוץ חזק במרכז המטוס. חתיכה מן הגג של המטוס בגודל של כ-35 מטר מרובע נקרעה מן המטוס. הנוסעים ואנשי הצוות המבוהלים נאלצו לשרוד ברוחות עזות במהירות גדולה פי שלושה ממהירות הוריקן, ובקור מקפיא. הדיילות לא יכלו להגיע לתא הטייס וגם לא יכלו לתקשר עם הטייסים, כך שלא הייתה ידיעה בתא הנוסעים אם הטייסים עדיין חיים ושולטים במטוס.
הטייסים, שנשארו בחיים ועדיין הטיסו את המטוס, נאלצו לנחות במהירות האפשרית ופנו לעבר שדה התעופה קהולוהי באי מאווי. הקרע הענק בגוף המטוס הקשה על השליטה בו, אך הטייסים הצליחו להנחיתו בבטחה בשדה התעופה.
אומדן האבדות לאחר הנחיתה העלה כי הדיילת המבוגרת ביותר מבין צוות הדיילים, סי בי לנסינג, נהרגה כאשר נפלטה דרך הפתח שנפער בגוף המטוס וגופתה עדיין לא נמצאה. בין הנוסעים היו פצועים, רובם פצועים קל עד בינוני וחלקם קשה. הפציעה הקשה ביותר הייתה סדק בגולגולת.
חקירת התאונה.
חקירה מקיפה שנערכה על ידי הלשכה הלאומית לבטיחות בדרכים של ממשלת ארצות הברית קבעה כי המעטה נקרע בשל כשל עייפות החומר שהואץ על ידי סדקי שיתוך קשים (המטוס שירת באקלים לח ורווי מי מלח, שהם גורמים מרכזיים לשיתוך מתכות).
הכשל נבע מהפרדות בדבק האפוקסי שחיבר בין מעטי האלומיניום שבגוף המטוס, שככל הנראה היו קיימות עוד בזמן ייצור המטוס. לתוך ההפרדות חדרו מי מלח, שהחלו בשיתוך המתכת. השיתוך ריווח את ההפרדה שבין המעטים, והוסיף בכך עוד לחץ על המסמרות שחיברו גם הן בין המעטים. בשלב מסוים נסדק החומר, ובמהלך הטיסה נקרע, וגרם למעטה להתנתק כליל מן המטוס. מדו"ח החקירה עולה כי נוסעת הבחינה בבוקר הטיסה בסדק באזור דלת הכניסה הקדמית, אך לא הודיעה על כך לאיש.
החקירה מצאה כי המטוס חרג משמעותית ממספר הטיסות ושעות הטיסה שהגדירה חברת בואינג בספרות היצרן - במהלך 19 שנות פעילותו המטוס השלים 89,090 מחזורי נחיתה והמראה (כ-12 מחזורים ביממה), בעוד מגבלת היצרן היא 75,000. כמו כן, התגלה שחברת אלוהא פרסה את ביקורת האחזקה המחזורית הארוכה (ביקורת "דרג ב'") על פני מספר שעות מדי בוקר, במקום לערכה בצורה רציפה וללא הפרעה. בנוסף הסתבר שלא נערכו בדיקות לא הורסות בשיטת זרמי ערבולת שהוגדרו בספרות היצרן.
בעקבות המקרה, הוכרה בעיית "המטוסים המזדקנים". חברות התעופה הגדולות בעולם הוציאו משירות מטוסים ותיקים, והחלו לערוך ביקורות אחזקה גם בהתאם למספר ההמראות והנחיתות של המטוס, ולא רק בהתאם לגילו.
אישווריה ראי
אישווריה ראי באצ'אן (בהינדית: ऐश्वर्या राय बच्चन; באנגלית: Aishwarya Rai Bachchan; נולדה ב-1 בנובמבר 1973) היא שחקנית ודוגמנית הודית.
ביוגרפיה.
נולדה בשם אישווריה ראי בעיר מנגלור שבהודו למשפחה בת דת ההינדואיזם מקהילת הבונט-טולובה. אחיה הוא מפיק סרטים.
קריירה.
בשנת 1994 ניצחה אישווריה בתחרות "מיס תבל", ומאז החלה בקריירת דוגמנות בינלאומית, שכללה בין היתר עבודה עבור "לוריאל" ו"קוקה-קולה".
סרטה הראשון "אירובר" בשנת 1997, לא זכה לאהדת מבקרי הקולנוע. הצלחתה הממשית באה בשנת 1999 בסרט "הום דיל דס צ'וקה סאנאם" (או בשמו המסחרי "שלך לנצח") לצדו של סלמאן ח'אן, לימים בן זוגה.
בתחום המשחק זכתה ראי בשני פרסים בשנים 1999, 2002.
בין הסרטים בהם זכתה ניתן למנות את "דבדאס" עם שאהרוח' ח'אן ומדהורי דיקסיט, "שלך לנצח", וכן סרטים שאף הוקרנו בישראל כמו "אהובתי אני שלך", "כלה ודעה קדומה" (לצידו של מרטין הנדרסון), "סלסולי אהבה", "סיפור פשוט של אהבה", "תחילתה של אהבה" ואדונית התבלינים.
בשנת 2006 צילמה ראי מספר סרטים, בהם הסרט "אומראו היקרה", גרסה מחודשת לסרט משנות ה-80 בכיכובה של רקהה.
חיים אישיים.
שנת 2007 נישאה אישווריה ראי לשחקן ההודי אבהישק באצ'אן, בנם של השחקן אמיטאב באצ'אן והשחקנית ג'איה באצ'אן. בשנת 2012 נולדה לזוג בת.
ארדכאן
ארדכאן (בפרסית: اردکان) היא העיר השנייה בגודלה בפרובינציית יזד באיראן.
ארדכאן נוסדה במאה ה-12, ונמצאת במרחק של כ-60 קילומטר מהעיר יזד. מזג האוויר בה יבש רוב השנה. ארדכאן ממוקמת באזור הררי, ומהווה מרכז דתי והיסטורי עוד מימי פרס.
המילה ארדכאן היא צירוף של המילים הפרסיות "ארדכ" (קדוש) ו"אן" (מקום). משמעות הצירוף היא "מקום קדוש", או "מקום טהור". בעיר נמצאים המסגד הגדול של ארדכאן, מסג'ד ג'אמע, מסגד זירדה ועוד. העיר מהווה מרכז דתי גם לכתות דתיות נוספות שמקורן באיראן. לדת הזורואסטרית אתרים קדושים רבים באזור ארדכאן.
ארדכאן היא עיר מולדתו של נשיא איראן לשעבר, מוחמד ח'אתמי.
בייגלה
בייגלה (בעברית: שְׁלוֹבִית) הוא חטיף אפוי, אשר משוזר לתוך צורה של לולאה. הבייגלה עשוי מקמח חיטה ומשמרים, לרוב בתוספת מלח או שומשום.
היסטוריה.