הלמידה לקראת ובמהלך הסיורים והסדנאות מתבצעת כולה מתוך חומרי הלימוד אותם מפיקה הישיבה ובאחריות "מדריך סביבתי" המלווה את השכבה הרלוונטית לאורך הסיורים כולם, מכיר את התלמידים באופן אישי ועוקב אחר התפתחותם הסביבתית, האישיותית והתורנית. התוכנית כוללת כ-150 סיורים על פני ארבע שנות הלימוד בישיבה.
פרסומים.
ייחודית לישיבה קיומה של הוצאה לאור של ספרים, שבה יצאו לאור (נכון ל-2011) שישה ספרים, בהפקת ראש הישיבה והתלמידים (המשתתפים בכתיבה ובצילום). ששת הספרים הם "מדרשטח", "אבני דרך", "נקיי הדעת", "הזמנה לתפילה", "הזמנה לפרשה" ו"הזמנה לחגים". מִדְרָשֳטַח (הלחם מילים של מדרש ושטח) הוא מדריך המסביר ערכים נבחרים מתחומי חי, צומח ודומם במקרא ובמדרש. המדריך מתאר את דרכן של 24 חיות, 22 תיאורים של הצומח ו-18 מושגים מהדומם. לכל ערך נלווים מקורות מקראיים ותלמודיים. את הערכים כתבו תלמידי הישיבה להנצחת זכרו של חברם נפתלי בן-ציון, שנרצח בפיגוע.
הקמפוס האקולוגי.
סמוך לראש השנה תשס"ט החליטה הישיבה על תוכנית להקמת "קמפוס אקולוגי", לפי עקרונות וטכנולוגיות המוגדרים כ"ירוקים", בנושאים רבים ומרכזיים - חומרי הבנייה, זוויות העמדת המבנים, ניצול ומיחזור משאבי המים וצריכת אנרגיה חלופית.
בין השאר ניתן דגש על התנאים הבאים (בהתחשב בתנאי הטמפרטורה של חבל הארץ המקומי, הר חברון):
בנייתו של הקמפוס האקולוגי נשלמה בשנת תשע"ד.
הקיץ הארוך והלוהט
הקיץ הארוך והלוהט (באנגלית: The Long, Hot Summer) הוא סרט קולנוע אמריקני משנת 1958, שביים מרטין ריט, ובו מככבים פול ניומן, אורסון ולס וג'ואן וודוורד. הסרט מבוסס על סיפורים מאת זוכה פרס נובל, ויליאם פוקנר ובייחוד על ספרו "הכפר" (The Hamlet).
עלילה.
בן קיוק (ניומן) תפס טרמפ לעיירה במיסיסיפי.
וויל וורנר, האיש החזק בעיירה, רואה בבחור החדש והחצוף גרסה צעירה של עצמו: שתלטן, אכזרי ושאפתני, תכונות אשר, לצערו, חסרות בבנו ג'ודי (אנתוני פרנציוזה). ויל מאוכזב גם מהמחזר של בתו, קלרה (ג'ואן וודוורד), ומעוניין לשדך את בן לקלרה כדי להזרים דם חדש וגברי יותר למשפחה. קלרה, לכאורה, לא מתרשמת מניסיון השידוך, למרות שבן רואה בה מעבר לכספו ולכוחו הרב של אביה. בינתיים, נכנסת לתמונה הפילגש לשעבר של בן, שאינה מרוצה מן הסיטואציה, כשכל הקלחת הזאת מגיעה לנקודת רתיחה בקיץ ארוך ולוהט.
לי רמיק משתתפת בתפקיד אולה, אחותה של קלרה וורנר.
במציאות, ניומן ווודוורד (שכאמור, מגלמת את קלרה) התחתנו לאחר סיום צילומי הסרט.
עיבודים מחודשים לסרט.
לסרט צולמה גרסה טלוויזיונית בת 26 פרקים ששודרה בין השנים 1965–1966. בסדרה השתתפה דורותי מלון. ב־1985 צולם סרט טלוויזיה בכיכובם של ג'ייסון רוברדס, מלאני גריפית, דון ג'ונסון וסיביל שפרד.
קיימות
קיימות (באנגלית: Sustainability) במובנה הרחב היא היכולת להמשיך לקיים תהליך או מצב לאורך זמן. באקולוגיה, מערכת בת קְיָמָה היא מערכת שהמגוון הביולוגי שלה ופוריותה נשמרים לאורך זמן. ביצות ויערות בוגרים ובריאים הם דוגמאות למערכות ביולוגיות בנות קיימא. בשביל בני האדם, קיימות היא הפוטנציאל לחיים של רווחה בטווח הרחוק, מבחינה סביבתית, כלכלית וחברתית.
מערכות אקולוגיות וסביבות בריאות מספקות סחורות ושירותים חיוניים לבני האדם וליצורים חיים אחרים. יש שתי דרכים עיקריות לצמצם את הפגיעה שפוגעים בני האדם במערכות האקולוגיות ולשפר את השירותים שהם מקבלים מהן. הראשונה היא ניהול סביבתי (environmental management). גישה זו נשענת ברובה על ידע מתחומי מדעי כדור הארץ, מדעי הסביבה והביולוגיה של שמירת הטבע (conservation biology). השנייה היא ניהול הצריכה של האנושות. גישה זו נשענת ברובה על ידע מתחום הכלכלה. ההשלכות החברתיות והאקולוגיות של הפעילות הכלכלית יוצרות נקודות השקה בין הכלכלה ובין הקיימות. כלכלה של קיימות היא כלכלה אקולוגית שמשולבים בה היבטים חברתיים, תרבותיים, בריאותיים ופיננסיים.
צעידה לקראת קיימות היא גם אתגר חברתי שמעורבים בו חוקים לאומיים ובינלאומיים, תכנון עירוני, תחבורה בת קיימא, סגנון חיים מקומי ואישי וצרכנות אתית. אפשר לעשות שינויים בתחומים רבים של החיים לטובת הקיימות: בצורת המגורים (למשל, כפרים אקולוגיים וערים בנות קיימא), בדרך ההסתכלות על מגזרים כלכליים ועל פרקטיקות מקצועיות (תיירות בת קיימא, חקלאות בת קיימא, פרמקלצ'ר, בנייה ירוקה), בפיתוח מדעי של טכנולוגיות חדשות (אנרגיה מתחדשת), ובסגנון החיים האישי (למשל, קניה של מוצרי יד שנייה או השכרת ושכירת מוצרים).
הגדרה.
המילה "sustainability" נגזרת מהמילים הלטיניות
"tenere" (להחזיק) ו-"sus" (מלמטה).
משמעות הפועל "sustain" היא לשאת, לקיים, לשמר. מאז שנות השמונים, משמש המושג בעיקר לתיאור הקיום האנושי על פני כדור הארץ, וזהו הבסיס להגדרה שטבעה ועדת ברונטלנד של האו"ם (Brundtland Commission), שהיא ההגדרה המצוטטת ביותר לקיימות ולפיתוח בר קיימא: "פיתוח בר קיימא הוא פיתוח העונה על צורכי ההווה בלי לפגוע ביכולתם של הדורות הבאים לספק את צורכיהם הם."
בוועידת הפסגה העולמית בשנת 2005 נקבע כי פיתוח בר קיימא דורש פשרות בין הצרכים של הסביבה, של החברה ושל הכלכלה - "שלושת עמודי התווך" של הקיימות.
גישה זו מובעת באיור שלוש האליפסות המראה ששלושת עמודי התווך אינם זרים זה לזה, ואף יכולים לחזק זה את זה.
ההגדרה של האו"ם איננה מקובלת על הכול והיא זכתה לפרשנויות שונות.
מהי קיימות, מה צריכות להיות מטרותיה, ואיך משיגים אותן, כל אלה נתונים לפרשנות.
פעילי איכות הסביבה יאמרו שפיתוח בר קיימא הוא אוקסימורון, כי כל פיתוח גורר אחריו פגיעה בסביבה.
הכלכלן הסביבתי הרמן דיילי (Herman Daly) שאל "מה הטעם במנסרה אם אין יער?"
מנקודת מבט זו, הכלכלה איננה אלא תת-מערכת של החברה האנושית, שהיא עצמה תת-מערכת של המערכת האקולוגית העולמית.
את הגישה הזאת ניתן לייצג באמצעות שלושה מעגלים המכילים זה את זה.
קשה למצוא הגדרה לקיימות שתהיה מקובלת על הכול, שכן עליה לעמוד בתנאים רבים: מצד אחד עליה להיות עובדתית ומדעית. ההגדרה הפשוטה, "קיימות משפרת את איכות החיים של בני האדם בגבולות היכולת של המערכות האקולוגיות התומכות לשאת אותם",
היא מעט מעורפלת, אבל מצליחה למסור את הרעיון שלקיימות יש גבולות שאפשר לכמת. מהצד השני, קיימות היא גם קול קורא לפעולה, או משימה, או "מסע", ולכן היא גם תהליך פוליטי, וככזו, הגדרתה צריכה להציב יעדים וערכים משותפים.
אמנת כדור הארץ
מדברת על "חברה עולמית בת קיימא המושתתת על כבוד לטבע, זכויות אדם, צדק כלכלי ותרבות של שלום."
סיבוך נוסף של המושג קיימות נובע מהיותו שימושי לא רק ביחס לקיומם של בני האדם על פני כדור הארץ, אלא ביחס למצבים והקשרים רבים ושונים במרחב ובזמן: לפעמים המצב מקומי ונקודתי ולפעמים מדובר באיזון עולמי בין ייצור ובין צריכה. המושג יכול להתייחס לכוונות עתידיות ולתחזיות.
בגלל כל אלה נתפסת הקיימות בקיצוניות אחת כססמה ריקה,
ובקיצוניות השנייה - כמושג חשוב אך לא ממוקד, כמו חופש וצדק.
וכבר נאמר על הקיימות שהיא "דיאלוג על ערכים שאיננו סובל כל הגדרה שיש עליה קונצנזוס".
על מנת להבהיר את המונח טוב יותר, ריצ'רד היינברג מגדיר חמש אקסיומות לקיימות:
היסטוריה.
ההיסטוריה של הקיימות מתארת מערכות אקולוגיות הנשלטות בידי בני אדם מאז ימי הציוויליזציות הקדומות ביותר ועד ההווה. אפשר לזהות בה דפוס המתחיל בהצלחה אזורית של חברה מסוימת, ונמשך במשברים הבאים בעקבות ההצלחה. משברים אלה נפתרים ומובילים לקיימות, או שאינם נפתרים ומובילים לשקיעה.
בהיסטוריה המוקדמת של האנושות, שינו, אולי, השימוש באש וצריכתם של מזונות מסוימים את ההרכב הטבעי של אוכלוסיות הצמחים והחיות.
לפני 8,000 עד 10,000 שנה התפתחו קהילות חקלאיות שנסמכו בעיקר על סביבתן הטבעית ועל הקביעוּת שהן יצרו.
המהפכה התעשייתית במערב במאות ה-17 עד ה-19 נהנתה מפוטנציאל האנרגיה העצום שהיה טמון בחומרי גלם נגישים: פחם, בנפט ובגז הטבעי. יעילותם של המנועים המופעלים בפחם הלכה והשתפרה ומאוחר יותר השתמשו בפחם לייצור חשמל. מערכות התברואה המודרניות וההתקדמות של הרפואה הגנו על אוכלוסיות גדולות מפני מחלות.
באמצע המאה העשרים החלה התארגנות של תנועות איכות סביבה שהצביעו על מחירן הסביבתי של כל ההטבות החדשות הללו. לקראת סוף המאה העשרים הגיעו הבעיות הסביבתיות לממדים עולמיים.
משברי האנרגיה בשנת 1973 ובשנת 1979 הראו עד כמה גדלה תלותה של הקהילה העולמית במקורות אנרגיה מתכלים.
בראשית מאה העשרים ואחת התגברה המודעות העולמית לסכנות שבאפקט החממה, שנוצר בעיקר עקב כריתת יערות ושריפת פחם, נפט וגז טבעי.
עקרונות ורעיונות.
המערכת הפילוסופית והאנליטית של הקיימות שואבת את רעיונותיה מדיסציפלינות ותחומים רבים ושונים. בשנים האחרונות נולד תחום אקדמי חדש - לימודי קיימות. התחום איננו אוטונומי; הכוח המניע אותו הוא בעיות הדורשות פתרון, ותכליתו היא לסייע בקבלת החלטות.
קנה מידה והֶקשר.
אפשר לחקור ולנהל קיימות בתוך מערכות ייחוס שונות של זמן ושל מרחב ובהקשרים שונים של הסדר הסביבתי, החברתי והכלכלי. עם אלה נמנים כושר הנשיאה של כדור הארץ, הקיימות של מגזרים כלכליים, של מערכות אקולוגיות, של מדינות, עיריות, שכונות, גינות ביתיות, חיים פרטיים, סחורות ושירותים, מקצועות, סגנונות חיים, דפוסי התנהגות וכן הלאה. למעשה, התחום כורך בתוכו את הפעילות הביולוגית והאנושית בכללותה ולפרטיה.
השפעתם של בני האדם על כדור הארץ.