תניסתרופאיים (שם מדעי: Tanystropheidae) היא משפחה של זוחלים נכחדים ארכוזאורומורפים מסדרת הפרוטורוזאוריה, אשר התקיימו רק בתור הטריאס שבתחילת המזוזואיקון לפני 247 עד 201 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלהם התגלו ברחבי אמריקה הצפונית והדרומית (בעיקר בברזיל) וחלק מאירופה ואסיה. רובם היו זוחלים ימיים שחו בעיקר לאורך ים תטיס אך כמה מהם, בייחוד אלה שנמצאו לאורך מערב אמריקה הצפונית, חיו ביבשה ללא קשר לים. הדבר מוכיח שהם מילאו גומחות אקולוגיות שונות ורבות.
משפחה זו הוגדרה ב-1858 והחוקרים עוד חלוקים על המינים המשויכים אליה, כאשר חלק מהחוקרים רואים את הקשר ביניהם כפוליפילטי.
מינים אלה היו ארוכי צוואר ומרובי חוליות לאורך גופם והארוך שביניהם היה התניסתרופאוס שהגיע לאורך 6 מטרים כשהצוואר הגדול שלו כלל חצי מאורכו. ממבנה גופם נראה שהם חיו כמו לוטרות או אריות ים הן על היבשה והן במים, בעוד אחרים חיו בעיקר ביבשה. היו להם שיניים דקות דמויות מחטים שהתאימו לתפיסת דגים או חרקים.
זוחלים אלה חלקו את הימים עם הנותוזאוריים, האיכתיוזאורים, הפלסיוזאורים וזוחלים נוספים ואז נכחדו עם הכחדת הטריאס הגדולה.
אסף נגל
אסף נגל (נולד ב-16 בנובמבר 1971) הוא איש עסקים, יזם ומנכ"ל אנלוגי. בעבר היה זמר ושדרן רדיו.
ביוגרפיה.
נגל נולד בפתח תקווה ולמד בבית ספר יסודי סיני בראשון לציון, שם הופיע במקהלת בית הספר שעליה ניצח אביו, המוזיקאי משה נגל. בהמשך למד בישיבה התיכונית כפר גנים בפתח תקווה.
נגל בעל תואר שני במנהל עסקים ומילא מספר תפקידי ניהול בתחומי משכנתאות ופיננסים. בשנת 2005, לאחר קריירה כשכיר בענף הבנקאי, הקים את אנלוגי חברה ליישום אסטרטגיות ארגוניות וניהוליות. בשנת 2018 הקים עם הצלם ואיש המדיה, רוני נתן את ״אנלוגי מדיה" אשר הצטרפה לקבוצה והחלה לייצר פתרונות צילום ועריכה בהבט הארגוני. בעברו פיתח תוכניות הכשרה עם אוריינטציה לעולם המחר באוניברסיטת בר-אילן.
נשוי לגלי ולהם ארבעה ילדים.
קריירה מוזיקלית.
הופיע ב"פזמונסניף", תחרות הזמר של בני עקיבא, ושימש כסולן במקהלת פרחי גנים בניצוחו של יעקב רוטנר. בשנת 1990 החל לשרת בצה"ל בלהקת הרבנות הצבאית והפך לסולן בלהקה תחת ניצוחו של משה מונה רוזנבלום.
בשנת 1993 הקים את ההרכב המוזיקלי - "אסף נגל ותזמורתו" והופיע בישראל ומחוצה לה.
בשנת 1993 ולתקופה קצרה, היה קריין רצף באוניה של רדיו ערוץ 7. ב-1996, היה ממייסדי רדיו קול חי.
משנת 1996 ועד 2006 הגיש תוכנית שבועית ביום שישי בשם "קול שישי", (הגיש פינה של חב"ד בעולם שבו היה מראין בכל שבוע שליח חב"ד בעולם) עורך מוזיקלי ומגיש תוכניות וסדרה של זמר עברי "עושה לי מנגינות". בשנים 2011–2014 הגיש תוכנית תרבות שבועית ברדיו גלי ישראל "שישי באוויר". בשנת 1998 הפיק וניהל אומנותית את "הפסטיבל החסידי לילדים" בבנייני האומה בירושלים אותו עיבד מוזיקלית אלי יחיאלי. לאחר מכן ובמשך שבע שנים הוא נערך בחנוכה בשיתוף "האגף לתרבות תורנית בעיריית פתח תקווה".
נגל השתתף במגוון הפקות מוזיקליות כזמר וכחבר מקהלה, הפיק בשיתוף אביעד פיקרש בשנת 1998 את המופע "שיר חסיד היה" אותו ניהל מוזיקלית הפסנתרן גיורא ליננברג, נגל הלחין את רוב השירים באלבומו הבכורה "אדיר במרום" שעובד על ידי שי ברק, ואת השיר "דניאל" שכתב אורי אופיר לזכרו של טייס חיל האוויר רב-סרן דני גומז שנפל במלחמת לבנון השנייה. כמו כן, הלחין את שיר הנושא של "שלומי וסתם" שיצר השחקן שלומי לניאדו. השתתף בתפקיד ראשי בסרט הגמר "רסיסים" בבימויה של שירן פלזנר. שימש בהתנדבות כדובר המועצה הלאומית להתנדבות בישראל.
הופיע מגיל צעיר מאוד, ושיתף פעולה כזמר, כמנחה טקסים וכמראיין ברדיו עם שייקה אופיר, שושנה דמארי, דוד ד'אור, דודו פישר, יהורם גאון, חוה אלברשטיין, אריאל זילבר, דויד ברוזה, מנדי ג'רופי, ישי לפידות ועוד.
מאז 1980 הוא משמש כנגן מפוחית אקורדים בשלישיית נגל עם אביו משה הסולן ואחיו גילי נגן הבס.
שרון מועלם
שרון מועלם (באנגלית: Sharon Moalem) הוא מדען ורופא אמריקאי. הוא מומחה בתחומי מחלות נדירות, בידול המין, נוירוגנטיקה, ביוטכנולוגיה ותואר כאיש אשכולות. מחקרי הגנטיקה הקלינית שלו הובילו לגילוי שלוש תסמונות גנטיות נדירות, היפוטריכוזיס - לימפדמה - טלנגיקטזיה - תסמונת מום כלייתי, וצורה של היפוך מין זכרי XX, כמו גם צילופתיה הקשורה בנפרונופתיה. במחקריו ובכתביו הוא כורך יחד רפואה, גנטיקה, אפיגנטיקה, היסטוריה וביולוגיה כדי להסביר כיצד הגוף האנושי מתפקד בדרכים חדשות ומרתקות. ספריו תורגמו ליותר משלושים שפות.
מועלם כיהן כעורך משנה של המגזין למחלת האלצהיימר. עבודתו המדעית הובילה לגילוי הסיידרוצילין, אנטיביוטיקה חדשנית נגד חיידקי־על שעמידים בפני רוב סוגי האנטיביוטיקה. נרשמו על שמו עשרים וחמישה פטנטים על המצאות ביוטכנולוגיות הקשורות לבריאות האדם, והוא ייסד (עם שותפים) שתי חברות ביוטכנולוגיה.
ספריו הגיעו לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. מאמרים על מחקריו של ד"ר מועלם התפרסמו בניו יורק טיימס, בניו סיינטיסט ובטיים מגזין, והוא הופיע בטלוויזיה בתוכניתו של ג'ון סטיוארט, ב-CNN וב-NBC.
תפילה (עפרה חזה)
מריאנו רומור
מריאנו רומור (באיטלקית: Mariano Rumor; 16 ביוני 1915 – 22 בינואר 1990) היה פוליטיקאי ומדינאי איטלקי. כחבר המפלגה הדמוקרטית-נוצרית (DC), כיהן כראש ממשלת איטליה בין השנים 1968 ל-1970 ובכהונה נוספת משנת 1973 ל-1974. כראש ממשלה הוא הוביל חמש ממשלות שונות, הנתמכות על ידי קואליציות שונות. הוא כיהן גם כשר החקלאות בין השנים 1959 ל-1963, שר החוץ בין השנים 1974 ל-1976 ושר הפנים בשתי תקופות קצרות, בשנת 1963 ובין השנים 1972 ל-1973. רומור היה גם מזכיר המפלגה הדמוקרטית-נוצרית בין השנים 1964 ל-1969.
ראשית חייו.
מריאנו רומור נולד בויצ'נצה, מחוז ונטו שבאיטליה ב-16 ביוני 1915. הוא קיבל תואר בספרות מאוניברסיטת פדובה בשנת 1939. רומור היה מורה בתיכון מכין לאוניברסיטה (לגילאי 14 עד 19 הנקרא Lyceum ) עד להתגייסותו כלוטננט לצבא האיטלקי במלחמת העולם השנייה. לאחר הסכם שביתת הנשק בקאסיבילה בשנת 1943 בין איטליה לבעלות הברית, הצטרף רומור לתנועת ההתנגדות האיטלקית. בתום המלחמה הצטרף למפלגה הדמוקרטית-נוצרית, בה הפך לאחד המנהיגים המרכזיים של מחוז ונטו, מקורב מאוד לראש הממשלה אלצ'ידה דה גספרי. בבחירות של 1946 נבחר רומור לחבר האספה המכוננת, שפרסמה את החוקה האיטלקית בשנת 1948.
הוא התמנה לחבר בבית הנבחרים האיטלקי שזה עתה נולד בשנת 1948. בחירות 1948 הושפעו רבות מהמלחמה הקרה בין ברית המועצות לארצות הברית, וכיום הם ידועות בעיקר בזכות הלוחמה הפוליטית הסמויה שניהלו מחלקת המדינה של ארצות הברית וה-CIA בשמם של הדמוקרטים-נוצרים כנגד המפלגה הקומוניסטית, שעל פי ה-CIA מומנה על ידי ברית המועצות. בבחירות זכתה בסופו של דבר בהפרש גדול המפלגה הדמוקרטית-נוצרית של דה גספרי שהביסה את הקואליציה השמאלית של החזית הדמוקרטית הפופולרית, שהורכבה מהמפלגה הקומוניסטית האיטלקית (PCI) של פלמירו טוליאטי והמפלגה הסוציאליסטית האיטלקית (PSI) של פייטרו נני.
קריירה פוליטית.
תפקידים ראשונים בממשלה.
בשנת 1950, גווידו גונלה ירש את פאולו אמיליו טביאני כמזכיר הלאומי של המפלגה הדמוקרטית-נוצרית. בעקבות מהלך זה רומור מונה לראשונה לסגן המזכיר הלאומי של המפלגה, ביחד עם ג'וזפה דוסטי.
מריאנו רומור מילא תפקיד מכריע בהולדת סיעה חדשה, שנקראה "היוזמה הדמוקרטית", שחיברה לא רק את חסידיו של דוסטי, כמו ג'ורג'יו לה-פירה, אמינטורה פנפאני ואלדו מורו, אלא גם חברי האגף המרכזי של דה גאספרי, כמו פאולו אמיליו טביאני ואוסקר לואיג'י סקאלפרו.
מההתחלה רומור מילא תפקיד מוביל בסיעה. תפקיד זה הוביל אותו לכהן בתפקידיו הראשונים בממשלה. בין היתר כיהן כסגן שר החקלאות בממשלתו השביעית של דה גספרי, תפקיד אותו מילא גם בממשלת דה גספרי השמינית, ואחרי פרישתו של דה גספרי בשנת 1954, בממשלה קצרת החיים בהנהגת ג'וזפה פלה. בממשלת פאנפאני הראשונה, מינואר עד פברואר 1954, מונה רומור למזכיר של מועצת השרים.
בשנת 1954, לאחר שהקונגרס הלאומי של נאפולי, ביסס את מעמדה של סיעת "היוזמה הדמוקרטית" כגוף החזק במפלגה הדמוקרטית-נוצרית נבחר פאנפאני למזכיר המפלגה, ורומור נבחר שוב לסגן המזכיר. הוא כיהן במשרה זו בחמש השנים הבאות, עד שהתפצלה סיעת "היוזמה הדמוקרטית". למעשה, רבים מחברי הסיעה החלו לבקר את הקו הפוליטי במזכירות של פאנפאני, שהחל בזהירות להיפתח לשיתוף פעולה עם המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית. חברי סיעה בולטים, כולל רומור עצמו, העמידו את המזכיר בעמדת מיעוט במהלך הקונגרס הלאומי במרץ 1959. בעקבות כך התפצלה "היוזמה הדמוקרטית" לתומכיו של פאנפאני ולקבוצת מתנגדיו, ששמה עתה שונה ל"דורותי" ("דורותיאה"), בשל שמו של המקום בו התכנסו לפני הקונגרס, מנזר האחיות של סנטה דורוטה ברומא. הסיעה החדשה נבנתה סביב אנטוניו סניי, מריאנו רומור ואלדו מורו שנבחר למזכיר חדש. באותה שנה, כאחד ממנהיגי הסיעה, מונה רומור לשר החקלאות, בממשלת סניי השנייה, תפקיד אותו המשיך למלא בממשלותיהם של פרננדו טמברוני ופאנפאני. בתפקיד זה היה רומור תורם חשוב להגיית אחת התוכניות הראשונות לפיתוח וחדשנות המגזר החקלאי הלאומי של איטליה, מה שכונה "התוכנית הירוקה".
מזכיר המפלגה הדמוקרטית-הנוצרית.