הכשרת מפעילי ל"א.
מסלול ההכשרה של מפעילי ל"א כולל טירונות 03 וקורס מפעילי ל"א בן שלושה חודשים בבית הספר ללוחמה אלקטרונית, המורכב בין השאר אימוני שטח וסיורים ביחידות שונות בחיל. לאחר מכן עוברים הכשרה ייעודית בת שנה וחצי ביחידה, הכוללת אימוני סימולטור, טיסות אימון ומבחני ועדה ובסיומה מקבלים את סיכת כנפי צוות עזר אווירי של מפעיל ל"א מוטס.
אבדות היחידה.
באסון מסוק העשרה, שהתרחש ב-8 ביולי 1971, התרסק בים התיכון, סמוך לאל עריש, מסוק לוחמה אלקטרונית מסוג יסעור ובו לוחמים מהיחידה. כל עשרת אנשי חיל האוויר שבמסוק נהרגו.
במלחמת יום הכיפורים הופל מסוק לוחמה אלקטרונית מסוג יסעור שנשא צוות לוחמים מהיחידה.
באסון מחניים, שהתרחש ב-19 באפריל 1974, נהרגו אנשי חיל האוויר לרבות חמישה לוחמים מהיחידה בהתנגשות שני מסוקי לוחמה אלקטרונית מסוג יסעור תוך כדי נחיתה בשדה התעופה ראש פינה.
המופתי
ניצן פלג (קצין)
ניצן פלג הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על גדוד צבר ועל חטיבת החרמון.
ביוגרפיה.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1979, התנדב לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 202. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד. בהמשך שימש כמפקד גדוד צבר והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. בשנים 1996–1998 פיקד על חטיבת החרמון, רמ"ט אוגדה בפיקוד הצפון וסגן מפקד עוצבת הגליל עד שחרורו מצה"ל בדצמ' 2004. פלג בוגר קורס פו"מ בצבא המרינס האמריקאי, תואר ראשון ושני מאוניברסיטת חיפה במדעי המדינה ויחסים בין לאומיים ובוגר המכללה לביטחון לאומי.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש כסמנכ"ל החברה הכלכלית ראשון לציון. בשנת 2010 מונה למנכ״ל החברה הכלכלית של ראשון לציון.
פרס ג'ון אר. וודן
פרס ג'ון אר. וודן (באנגלית: John R. Wooden Award) הוא תואר שנתי המוענק לכדורסלן וכדורסלנית המצטיינים בליגת המכללות של ארצות הברית, ונחשב לאחד משני התארים היוקרתיים ביותר בכדורסל המכללות, לצד פרס נייסמית'. במסגרת התוכנית מוענק מדי שנה גם "פרס אגדות אימון" (Legends of Coaching Award) למאמני ומאמנות כדורסל מצטיינים בליגת המכללות, וכן נבחרות החמישיות המצטיינות של העונה (All–America Teams).
הפרס קרוי על שם מאמן העבר ג'ון וודן, אשר זכה בשנת 1932 בתואר "שחקן המכללות המצטיין" כרכז קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פרדו. בשנת 1946 החל וודן לאמן בליגת המכללות, ולאורך קריירת האימון הוביל את אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) לזכייה ב-10 אליפויות NCAA. בשנים 1960 ו-1973 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל כשחקן וכמאמן, בהתאמה, ובכך הפך לאדם הראשון שמוצג בהיכל התהילה הן כשחקן והן כמאמן.
הפרס הוענק לראשונה בשנת 1977 לשחקני ליגת הגברים בלבד, והחל משנת 2004 הוא מוענק גם לשחקניות המצטיינות. גביע הפרס עצמו מורכב מחמש אצבעות המייצגות את חמשת הכישורים הנדרשים מכל שחקן כדורסל, על פי וודן: קליעה, כדרור, מסירה, הגנה וריבאונד.
גברים.
בכל שנה, ועדה של 26 חברי "מועדון האתלטיקה של לוס אנג'לס" (Los Angeles Athletic Club) מציגה 20 מועמדים לפרס שחקן העונה ולחמישיות העונה בליגת המכללות. על המועמדים להיות סטודנטים מן המניין, ועל ממוצע הציונים הכולל שלהם לעמוד על 70 ומעלה. על פי הכללים הרשמיים של הפרס, המועמדים צריכים להיות "שחקנים שתורמים למשחק הקבוצתי, הן בהתקפה והן בהגנה, וכן להיות אזרחים למופת המפגינים אופי חזק על המגרש ומחוצה לו". רשימת המועמדים מתפרסמת לקראת תחילת טורניר אליפות המכללות.
קבוצה של 1,000 עיתונאים ושדרני ספורט מרחבי ארצות הברית מצביעה לנבחרי העונה מתוך רשימת המועמדים, כאשר עשרת השחקנים בעלי מספר הקולות הרב ביותר מרכיבה את חמישיות העונה. השחקן בעל מספר הקולות הרב ביותר מוצג בסיום משחק אליפות המכללות כזוכה בפרס וודן.
מאז נוסד בשנת 1977, ב-7 פעמים בלבד זכו שחקנים שונים בפרס וודן ובפרס נייסמית', לאחרונה בשנת 1995 בה אד אובאנון זכה בפרס וודן בעוד ג'ו סמית' זכה בפרס נייסמית'. רלף סמפסון (1982 ו-1983) הוא השחקן היחיד שזכה בפרס פעמיים. קווין דוראנט (2007), אנתוני דייוויס (2012) וזאיון ויליאמסון (2019) הם השחקנים היחידים שזכו בפרס בסיום עונת ה שלהם.
נשים.
הקריטריונים לבחירת שחקנית המכללות המצטיינת וחמישיית העונה של ליגת המכללות זהה לאלה של ליגת הגברים, אך בניגוד אליה נבחרת "חמישיית עונה" אחת בלבד. הוועדה הבוחרת את המועמדות, אשר מורכבת מ-12 חברי "מועדון האתלטיקה של לוס אנג'לס", מציגה כ-15 מועמדות בכל מחזור. קבוצה של 250 עיתונאים ושדרני ספורט מצביעה לשחקנית העונה ולנבחרות העונה מתוך רשימת המועמדות.
חמש שחקניות שונות זכו בפרס פעמיים - סימון אוגוסטוס (2005 ו-2006), קנדיס פארקר (2007 ו-2008), מיה מור (2009 ו-2011), בריטני גריינר (2012 ו-2013) ובריאנה סטיוארט (2015 ו-2016). מור היא היחידה שזכתה בפרס כבר בסיום עונת ה שלה.
פרס אגדות אימון.
"פרס אגדות אימון" מוקיר את מפעל החיים של מאמנים בליגת המכללות אשר יצגו את הצלחתו והישגיו של ג'ון וודן כמאמנים. בעת בחירת הזוכה השנתי, ועדת הפרס לוקחת בחשבון את "אופי המאמן, הישגיו כמאמן כדורסל, אחוז שחקניו שסיימו את תארם, שיטת האימון שלו והזדהותו עם יעדי פרס וודן". הפרס מוענק הן למאמנים והן למאמנות.
פרס ג'ון וודן
פרס וודן
פרס ג'ון אר וודן
פרס ג'ון ר. וודן
אברהם זכאי (פלי&quot;ם)
אברהם זכאי (27 בינואר 1923 - 6 באוגוסט 1989) היה המפקד הראשון של הפלוגה הימית של הפלמ"ח ואיש המוסד לעלייה ב' באיטליה. עם קום המדינה גויס כקצין לחיל הים, בו מילא שורה של תפקידים, עד לתפקיד ראש מספן הציוד (רמחצ"ד) בדרגת אלוף-משנה. לאחר שחרורו מילא תפקידי ניהול בכירים, ביניהם פיקוח בניית אוניות ביפן, ניהול מכון דוד רפאל. בתפקידו האחרון היה המנהל הכללי של פרויקט השפד"ן.
משפחה וילדות.
הוריו של זכאי היו רחל מבית אהרונסון, שהייתה בתו של הרב אברהם הכהן אהרונסון (אחיו של הרב שלמה הכהן אהרונסון, רבה הראשון של תל אביב) ודוד ז'וכוביצקי, שהיה מורה בעיירה יהודית באוקראינה. הזוג עלה לארץ בשנת 1909 והתיישב במושבה קסטינה, שם מונה דוד למנהל בית הספר במושבה. דוד דיבר עברית רהוטה עוד מבית אביו ברוסיה הלבנה, והוא הנחיל את השפה גם לבניו. הוא הקים בחצרו תחנה מטאורולוגית ותיעד את האקלים בארץ ישראל. תצפיותיו, שנערכו במשך 60 שנה, זכו להכרה בינלאומית של המרכז לחקר השמש במצפה הכוכבים בציריך והתפרסמו בכתב העת של המצפה. דוד התמחה גם בתחום האסטרונומיה, כתב מדור אסטרונומי בעיתון דבר והיה ממייסדי אגודת האסטרונומים החובבים. במשך עשרות שנים היה בעל טור קבוע בשם "קצרות" בעיתון "דבר", והיה קרוב לחוגי הפועלים ובקשר אישי עם דוד בן-גוריון. זה האחרון שכנע אותו לעברת את שמו ל"זך", אך דוד בחר בשם זכאי. הוא מונה למזכ"ל הראשון של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל. מתוך ראיית ההסתדרות כבסיס למדינה הועברו מוסדות ההסתדרות לירושלים ומשפחת זכאי השתכנה בשכונת הבוכרים, באותם ימים שכונה מפוארת ומרכז לפעילויות חברתיות, תרבותיות ומדיניות של היישוב העברי. ב-27 בינואר 1923 נולד אברהם זכאי, בירושלים, ילדם השלישי של דוד ורחל, אח ליעקב ולחנה.
לימים עברה משפחת זכאי לגור בתל אביב, ליד משפחות רמז ובן-גוריון. יחד עם המחויבות לתנועת הפועלים, נשמרה הזיקה ליהדות. דוד זכאי היה מבאי בית הכנסת "הצפון" ברחוב בן-יהודה בתל אביב וניהל בית מסורתי.
כמרבית ילדי תל אביב באותה תקופה, בילה זכאי שעות רבות בחוף הים. יחד עם אחיו יעקב בנה חסקה ודגמי סירות מפרש להשטה בירקון. למד בבית הספר תל-נורדאו והמשיך בגמנסיה הרצליה, במגמה ריאלית חקלאית. את העבודה המעשית ביצעו יום בשבוע במקוה ישראל. מגיל עשר הצטרף לתנועת הנוער מחנות העולים.
שירות ביטחוני במדינה שבדרך.
בשנת 1936 בהיותו בגיל 13, הושבע זכאי כחבר בארגון ההגנה והוצב ליחידת קשר שמפקדה היה אהרן רמז. אברהם הצטרף לסקציה הימית של הפועל שפעלה בירקון. ההצטרפות לסקציה הימית לא הייתה מקובלת על המחנות העולים וזכאי וחבריו, גד קמפינסקי ויצחק (אייק) אהרונוביץ', נקראו לבירור שתוצאתו הייתה אישור השתתפותם של חברי התנועה בסקציה הימית וייעודם לקיבוצים המוקמים והנמצאים לחוף הים. המדריכים בסקציה הימית, ובהם שמואל טנקוס (לימים אלוף ומפקד חיל הים) ודב מגן, עסקו גם בהעפלה והסיפורים הלהיבו את רוח החניכים.
ב-1 בספטמבר 1939 השתתף זכאי, יחד עם חבריו, בהורדת מעפילי אוניית המעפילים טייגר היל. היה זה היישום הראשון של ההכשרה לפעילות ההעפלה. לאחר סיום הלימודים בגימנסיה הרצליה בשנת 1940 נשלח זכאי על ידי המחנות העולים לקומונת המדריכים של התנועה בחיפה. החברים הועסקו באמצעות סולל בונה בעבודות ביצורים בבתי הזיקוק בחיפה ובעבודות שונות בנמל חיפה. ב-1941 התמנה זכאי לחבר המזכירות הארצית של המחנות העולים בתל אביב, והיה בין אלה שיזמו ופעלו לצרף את חברי התנועה לארגון ההגנה. בשנת 1942 יצא עם חבריו לחדש את ההתיישבות בקיבוץ חמדיה בעמק בית שאן. באותה שנה יצא לקורס מפקדי כיתות של ההגנה שהתקיים בקיבוץ רמת יוחנן.
פלמ"ח ופלי"ם.