ג'ים לווינשטיין (ג'ייסון ביגס) מנסה לשאת חן בעיני נדיה (שאנון אליזבת), תלמידה אורחת מהתוכנית לחילופי תלמידים מצ'כוסלובקיה (כך בסרט, למרות שהמדינה חולקה לצ'כיה וסלובקיה כבר ב-1993, שש שנים לפני המועד בו מתרחשת עלילת הסרט). הוא מזמין אותה לביתו כדי ללמוד, ומנצל את ההזדמנות בעת שהיא מחליפה בגדים כדי לצפות בה באמצעות מצלמת אינטרנט. נדיה מוצאת את אוסף הפורנוגרפיה של ג'ים ומתחילה לאונן, ולאחר מכן מסכימה לשכב איתו, אך הוא סובל משפיכה מוקדמת. למבוכתו, הוא מגלה כי כל האירוע נצפה על ידי כל תלמידי בית הספר דרך האינטרנט. לאחר מכן, ג'ים מתקשה למצוא בת זוג לנשף, ומגלה כי מישל (אליסון הניגן), נערה לא פופולרית המרבה לספר על מחנה התזמורת, היחידה שלא צפתה בו באינטרנט והוא מזמין אותה להיות בת זוגו.
הסרט מסתיים במסיבה בביתו של סטיפלר, בה מצליחים כולם לאבד את בתוליהם. קווין וויקי שוכבים ונפרדים כיוון שהם מתכננים ללמוד בקולג'ים מרוחקים (אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת קורנל); "אוז" והת'ר מתחילים במערכת יחסים; פינץ' שוכב עם אמו הבלונדינית והנאה של סטיפלר; ג'ים שוכב עם מישל ומגלה כי למרות תדמיתה היא בעלת ניסיון מיני עשיר וחריג.
רוג'ר דויד קורנברג
רוג'ר דויד קורנברג (באנגלית: Roger D. Kornberg; נולד ב-24 באפריל 1947) הוא מדען יהודי אמריקאי לביולוגיה מבנית באוניברסיטת סטנפורד, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2006 "על מחקריו וגילוייו בתחום הבסיס המולקולרי של תעתוק איקריוטי", כלומר התהליך באמצעותו DNA הופך ל-RNA. אביו, הביוכימאי ארתור קורנברג, שהיה גם הוא פרופסור באוניברסיטת סטנפורד, זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1959.
החל משנת 2022 חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
תולדות חייו.
רוג'ר, יליד סנט לואיס שבמיזורי, הוא הבן הבכור משלושה, להוריו ארתור וסילבי קורנברג, שהייתה אף היא ביוכימאית שעבדה עם בעלה. קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1967 ודוקטורט מאוניברסיטת סטנפורד בשנת 1972. השלים תקופת פוסט-דוקטורט במעבדות מכון המחקר הרפואי לביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת קיימברידג' בבריטניה. בשנת 1976 הצטרף לסגל המרצים של בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד, במחלקה לכימיה ביולוגית. קורנברג חזר לאוניברסיטת סטנפורד בשנת 1978 כפרופסור במחלקה לביולוגיה מבנית. הוא כיהן כראש המחלקה בין השנים 1984–1992. הוא משמש כפרופסור לרפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד.
מחקריו.
בשנות ה-60, עבד קורנברג עם הארדן מקקונל, עמו גילה את תנועת ה"פליפ-פלופ" ואת התנועה הלאטרלית של הפוספוליפידים בממברנה ביולוגית. בשנות ה-70, כשעשה את הבתר-דוקטורט, עבד קורנברג עם אהרון קלוג, וגילה שהנוקלאוזום הוא הבסיס לאריזת הכרומוזומים של איקריוטיים.
רוג'ר קורנברג היה הראשון ליצור תמונה ממשית של הדרך שבה תהליך השעתוק עובד ברמה המולקולרית בקבוצה חשובה של אורגניזמים הקרויים איקריוטיים (אורגניזמים שלתאיהם גרעין מוגדר היטב). יונקים, ובהם המין האנושי, נכללים בקבוצה זו, כמו גם שמרים. תהליך השעתוק הוא תהליך מרכזי בביוכימיה בפרט ובביולוגיה בכלל ומהווה נדבך בדוגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית. בתהליך זה נוצר RNA שמתורגם לחלבון, שמשמש לתפקידים ביולוגיים רבים בתא.
קורנברג, בעבודותיו על שמרים, הצליח ליצור תמונות מולקולריות מפורטות של RNA פולימראז II בפעולה ב-2001 באמצעות קרני X. הממצאים תרמו להבנת הפעולה של הקומפלקס, וכך את השגיאות שיש בתהליך, שגיאות הגורמות למחלות שונות ובהן סרטן ומומים ומחלות מולדות רבות.
קורנברג הוא חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים והאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 1997 הוא זכה בפרס הארווי של הטכניון בחיפה, ובשנת 2006 בפרס נובל לכימיה על מחקריו.
משפחתו.
אחיו הצעיר של רוג'ר קורנברג, תומאס ביל קורנברג, גילה DNA פולימראז II ו-III בשנת 1970 ומשמש היום כביוכימאי באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. בשנת 1959, אביהם, ארתור קורנברג זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על מחקריו על ההליך שבו מידע עובר ממולקולת DNA אחת לאחרת.
קורנברג נשוי מספטמבר 1984 לגנטיקאית הישראלית יהלי לורך (כיום פרופסור מחקר לביולוגיה מבנית באוניברסיטת סטנפורד), בתו של ההיסטוריון והדיפלומט נתנאל לורך, שאותה פגש בעת השתלמותה באוניברסיטת סטנפורד. קורנברג ואשתו עורכים מדי קיץ מחקרים במכון למדעי החיים של האוניברסיטה העברית.
נוהל שכן
נוהל שכן, שאחר כך שונה לנוהל אזהרה מוקדמת היא תרגולת בה צה"ל השתמש ללוחמה בטרור במסגרת האינתיפאדה השנייה. הנוהל מיועד למצב בו ישנו חשד שמחבל פלסטיני מבוקש וחמוש מתבצר בתוך בית.
במסגרת הנוהל, קרוב משפחה או שכן של המבוקש נדרש על ידי חיילי צה"ל לדפוק על הדלת ולבקש מהמחבל להסגיר את עצמו. הנחת צה"ל היא שהמחבל לא יירה בקרוביו. במאות הפעמים שבוצע הנוהל, נהרג אזרח פלסטיני אחד - נידאל אבו מח'יסן, מאש המחבל. כנגד הנוהל נטען שהוא למעשה שימוש בלתי-חוקי באזרחים פלסטינים בתור מגן אנושי. לטענת צה"ל נוהל זה הומני וגורם לחיסכון גדול באבדות בנפש ובגוף בצד הישראלי ובצד הפלסטיני כאחד.
ארגון עדאלה, האגודה לזכויות האזרח וארגונים נוספים עתרו לבג"ץ כנגד הנוהל. ב-6 באוקטובר 2005 אסר בג"ץ (בדעת רוב אהרן ברק ודורית ביניש כנגד דעתו החולקת של מישאל חשין) על צה"ל להשתמש בנוהל זה ובכלל להשתמש באזרחים לצורכי פעולות צבאיות. בתגובה הורה הרמטכ"ל להפסיק את השימוש בנוהל. אף על פי כן לטענת ארגון עדאלה, לעיתים רחוקות צה"ל מפר את החלטת בג"ץ ונוקט בנוהל. בשנת 2010 הורשעו שני חיילי גדוד סיור של חטיבת גבעתי בביצוע נוהל שכן, ונגזרו עליהם 3 חודשי מאסר על תנאי.
עמיחי כהן וסטיוארט כהן, שחקרו את פסיקת בג"ץ בנושא זה, כתבו כי פסק הדין של נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק בנושא זה מהווה "התערבות דרמטית של בית משפט בפעילות צבאית. למעשה, לא ידוע על שום מקרה אחר של בית משפט במדינה דמוקרטית הפוסל שיטת פעולה צבאית ספציפית". ביחס לרטוריקת פסק הדין של השופטת דורית ביניש, שלימים מונתה אף היא לנשיאת בית המשפט העליון, כתבו השניים כי היא "חושפת גם את עמדה העקרונית [של ביניש] ביחס להתערבות הראויה של בית המשפט העליון בעניינים צבאיים: התרבות הארגונית של הצבא אינה מסוגלת... להבחין הבחנות משפטיות דקות".
מלחמת הקימברים
מלחמת הקימברים והטבטונים
מלחמת הקימברים והטוטונים
רוג'ר קורנברג
יניב
פלוגות הלילה
הגדעונים (פלוגות לילה)
פלוגות האש
סערט ויז'ניץ
באג לייף
בָּאג לַיְיף (באנגלית: A Bug's Life; בתרגום חופשי: חייו של חרק) הוא סרט פנטזיה-הרפתקאות קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של פיקסאר ודיסני מ-1998. הסרט בוים על ידי ג'ון לאסיטר; נכתב על ידי אנדרו סטנטון, דונלד מקרי ובוב שו; והופק על ידי דרלה ק' אנדרסון וקווין רהר. הסרט הוא סרט ההנפשה הממוחשבת השלישי בהיסטוריה וסרטם השני של פיקסאר ווולט דיסני. הסרט מבוסס בחלקו על משל איזופוס "הצרצר והנמלה".
הסרט מספר את סיפורו של פליק, נמלה אשר עובד במושבת נמלים שמחויבת לאסוף אוכל עבור החגבים, המאיימים על חיי המושבה. פליק שונא ללכת כהרגלי העדר ותמיד מנסה לפתור בעיות בדרך שונה ומיוחדת, מה שנתפס טפשי לאחרים. פליק מחליט לצאת למסע להשיג חרקים גדולים אשר יגנו על המושבה המפוחדת מפני החגבים הקרבים.
את פליק מדבב דייב פולי ולצידו מדבבים ג'וליה לואי-דרייפוס, קווין ספייסי, דניס לירי ועוד.
הסרט היה להצלחה קופתית עם הכנסות של $363,398,565, בנוסף לכך הוא דורג כסרט ה-5 ברווחיותו בשנת 1998; הסרט היה גם להצלחה ביקורתית גדולה.
עלילה.
אי הנמלים הוא מושבה של נמלים בראשות המלכה ובתה, הנסיכה אטה. בכל עונה הם נאלצים לתת אוכל לכנופיית חגבים בראשות הופר (קווין ספייסי). יום אחד, כשפליק (דייב פולי), אינדיבידואליסט וממציא, מפיל בטעות את ההנפקה לזרם עם ההמצאה האחרונה שלו, מכשיר לקטיף תבואה, הופר דורש מזון כפליים כפיצוי. כאשר פליק מציע ברצינות לבקש עזרה מחרקים חזקים אחרים, הנמלים האחרות רואות בכך הזדמנות להרחיקו ולשלוח אותו מעליהם.
ב"עיר החרקים", המהווה ערימה של זבל מתחת לקרוון, פליק שוגה בלהקה של חרקי קרקס (שפוטרו לאחרונה על ידי המנהל החמדן שלהם, פ.ט. פרעוש) בגלל החרקים הלוחמים שהוא מחפש. החרקים חושבים טועים שפליק סוכן כישרונות, ומקבלים את הצעתו לנסוע איתו חזרה לאי הנמלים. במהלך טקס קבלת פנים עם הגעתם, חרקי הקרקס ופליק מגלים את אי ההבנות ההדדיות שלהם. חרקי הקרקס מנסים לעזוב, אך מותקפים על ידי ציפור; תוך כדי בריחה הם מצילים את דוט, אחותה הצעירה של אטה, וזוכים לכבוד הנמלים בתהליך. לבקשת פליק הם ממשיכים את השימוש ב"לוחמים", כך שהלהקה תוכל להמשיך ליהנות מאירוח הנמלים. כששומעים שהופר מפחד מציפורים פליק יוצר ציפור מזויפת כדי להפחיד את החגבים. בינתיים, הופר מספר לחבורה שלו עד כמה הנמלים נהיות חזקות מהן ומדאיג שבסופו של דבר יתמרדו נגדן.
הנמלים מסיימות לבנות את הציפור המזויפת, אך במהלך חגיגה, פ. ט. פרעוש מגיע, מחפש את הלהקה שלו ומגלה שלא בכוונה את סודם. זועמים בגלל הונאתו של פליק, הנמלים מגלות אותו ומנסים נואשות לאסוף מזון להנפקה חדשה לחגבים. עם זאת, כאשר הופר חוזר לגלות את ההצעה הבינונית, הוא משתלט על האי ודורש את אספקת המזון החורפית של הנמלים, ומתכנן להתנקש בחיי המלכה לאחר מכן. דוט משכנעת את פליק ואת חרקי הקרקס לחזור לאי הנמלים.