תורן הטלוויזיה KVLY (לשעבר תורן ה-KTHI-TV) הוא מגדל תקשורת המצוי בבלנצ'ארד, מחוז טרייל, צפון דקוטה, שבארצות הברית, ומתנשא לגובה של כ-2,063 רגל (629 מטרים). התורן משמש את תחנת פארגו KVLY-TV של ערוץ 11. המבנה הושלם במהלך שנת 1963, והיה למבנה הגבוה ביותר בעולם עד השלמת אנטנת הרדיו של וורשה במהלך שנת 1974. קריסת האנטנה בשנת 1991, החזירה לו את התואר בשנית, והוא החזיק בו עד שבורג' ח'ליפה עקף אותו בשנת 2008. כיום (2020) הוא נותר המבנה הרביעי בגובהו בעולם (כשמעליו מתנשאים מגדל עץ השמיים בטוקיו ומגדל שאנגחאי), וכן המבנה הגבוה ביותר בחצי הכדור המערבי, וכן תורן השידור הגבוה בעולם.
מיקום.
התורן ממוקם במרחק של כשלושה מיל (4.8 קילומטר) מערבית לבלנצ'ארד, באמצע הדרך בין העיר פארגו לגרנד פורקס. הוא היה למבנה הגבוה ביותר בעולם, ולמבנה הראשון מעשה ידי אדם שהיתמר מעל גובה של 2,000 רגל (610 מטרים), עם סיום בנייתו ב-13 באוגוסט 1963.
בנייה.
המגדל הוקם על ידי חברת ההקמה של המילטון מיורק, דרום קרוליינה וקליין ברזל ופלדה, ונדרשו כשלושים ימים להשלמתו, בעלות של כ-500,000 דולר אמריקני (בערך 4.18 דולרים במושגים של היום). הבנייה הסתיימה ב-13 באוגוסט 1963.
בעלים.
המגדל בבעלות חברת Gray Television באטלנטה, ג'ורג'יה, משדר במהירות 356 קילוואט בערוץ 44 לתחנת הטלוויזיה KVLY-TV (ערוץ 11 PSIP, סניף NBC / CBS) הממוקם בפראגו. המגדל מספק שטח שידור של כ-9,700 מיל רבוע (25,000 קילומטרים רבועים), המהווים רדיוס של כ-.
כאשר נבנה התורן, אותות הקריאה של תחנת הטלוויזיה שעבורם הוא נבנה שונו ל-KTHI, כאשר ה-"HI" המתייחס לגובה התורן. ניתן להגיע אל החלק העליון באמצעות מעלית שירות של שני אנשים (שנבנתה על ידי פארק ייצור של שארלוט, צפון קרוליינה) או סולם.
מפרטים.
המגדל מורכב משני חלקים: מגדל סריג בגובה של ; בראשו מערך משדר בגובה 7 . הגובה הכולל של שניהם יחדיו הוא . מסת האנטנה היא 9,000 ליברות (4,100 קילוגרם), מסת מגדל הסריג עומדת על , מה שנותן מסה כוללת של . המבנה משתרע על כ 160 דונמים (0.65 קילומטרים רבועים) ביחד עם עוגני הקיבוע שלו. גובהו הממוצע מעל פני הים הוא .
שינוי כלל פדרלי.
זמן מה לאחר השלמתו, ועדת התקשורת הפדרלית (FCC) ומינהל התעופה הפדרלי (FAA) הטילו מדיניות הקובעת כי "אף על פי שאין מגבלת גובה מוחלטת למגדלי אנטנות, שתי הסוכנויות קבעו rebuttable presumption נגד מבנים שגובהם עולה על 2,000 רגל מעל פני הקרקע." ה-FCC ו-FAA רשאים לאשר מבנה גבוה יותר "במקרים חריגים".
צו משפטי
סרגיי יגורוב
סרגיי יגורוביץ' יגורוב (11 ביולי 1905 – 3 ביולי 1959) היה מדינאי ומנהיג צבאי סובייטי, מייג'ור גנרל וראש המערך הגולאג במשרד הפנים של ברית המועצות (1954 – 1956).
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1905 במשפחת אורג בעיירה יארצבו, מחוז סמולנסק.
בשנת 1919 סיים את לימודיו בבית ספר ובאפריל – נובמבר 1920, הוא עבד כרועה בחווה בכפר יושינו, במחוז דוכובשצ'ינסקי. מנובמבר 1920 עד מרץ 1921 שירת בוועדת המחוז למאבק בעריקות ביארצבו. במרץ-אפריל 1921 שימש כבלדר של איגוד הצרכנים המחוזי באותו מקום. מאפריל עד אוקטובר 1920. במרץ – ספטמבר 1922, הוא היה טכנאי זוטר לבנייה שיתופית ממלכתית.
בספטמבר 1924 הצטרף למפלגה הקומוניסטית (ב) ובשנת 1925 סיים את לימודיו בבית ספר לייצור טכני במוסקבה. ביוני 1925, וביולי 1926, עבד כעוזר מעבדה במעבדה הכימית של בית הספר לייצור טכני. מיולי 1926 עד יוני 1931 - מורה וראש המחלקה הכימית במכללת הכותנה במוסקבה. בשנת 1931 סיים את לימודיו במכון להנדסה כימית במוסקבה. ביוני 1931 – מאי 1932, היה סטודנט לתואר שני וראש הכשרה תעשייתית בסניף השני של המכון לטכנולוגיה כימית במוסקבה.
מאז 1932 עבד באקדמיית וורושילוב. מאז 1937, עוזר, סגן ראש מחלקת התעשייה של הוועד המרכזי של המפלגה. מאז 5 במרץ 1939, סגן ראש הגולאג. מאז 11 באוקטובר 1939 סגן ראש המשטרה החשאית וב-12 במרץ 1945 מונה לתפקיד ראש המינהל המיוחד וסגן ראש המינהל הראשי של מחנות תעשיית הכרייה והמתכות של הנקוו"ד של ברית המועצות. ב-20 בנובמבר 1946 היה סגן ראש המנהל הראשי המיוחד, וב-3 במרץ 1948 כיהן במקביל כראש המחלקה המיוחדת השישית. ב-16 באפריל 1949 מונה לסגן ראש המינהל הראשי לבחינת וניצול הפקדות ובניית מפעלי מתכות לא ברזליות ונדירות בשטח קרסנויארסק שבמשרד הפנים ברית המועצות. מיום 26 במרץ 1954 עד 28 באפריל 1954 שימש כמשנה לשר הפנים של ברית המועצות.
הוא היה אחד המארגנים העיקריים לדיכוי מרד האסירים הפוליטיים בכפר קנגיר ביוני 1954. נשלח לקנגיר ב-26 במאי 1954 בראש הוועדה השנייה של משרד הפנים בהוראת השר קרוגלוב. הוא היה המחבר הראשון והמרכזי של "תוכנית האמצעים להשבת הסדר במחלקה השלישית של מחנה סטפה".
עם עלות השחר ב-26 ביוני נכנסו למחנה 1700 חיילים ו-5 טנקים מדגם T-34 שהיו תחת שליטת המורדים במשך 40 יום, אשר ריסקו למוות אנשים לא חמושים, כולל נשים. ערב הדיכוי, ב-25 ביוני, הוא קיבל את עיטור הדגל האדום על שירות ממושך. רבים מהמשתתפים הדיכוי היו שיכורים מאוד, וזו הייתה אחת הסיבות לנפגעים ההמוניים בדיכוי.
יגורוב היה הכותב הראשון והעיקרי של "מעשה ועדת משרד הפנים ומשרד התובע של ברית המועצות בנושא המבצע הצבאי לדיכוי חוסר הציות ההמוני של אסירי מחנה סטפה", המצדיק שימוש מופרז בכוח לדיכוי התקוממות קנגיר. ב-30 באוגוסט 1954, בישיבת מועצת משרד הפנים, הוא דיווח על תוצאות חיסול אי-ציות המוני של אסירי המחלקה השלישית במחנה סטפה. הדו"ח האשים את הנהלת המחנה ואת ההנהגה החלשה מצד הגולאג של משרד הפנים ברית המועצות. ב-12 באוקטובר 1954 פנה המשנה לתובע הכללי של ברית המועצות חוחלוב ליגורוב בשאלה על האפשרות להעמיד לדין את רס"ן שבצ'וק, סרן סטארקוב וסגן אלוף שטילוב בגין שימוש בכלי נשק ב-18 במאי 1954, בשל השתתפות השלושה בירי באסירים ב-18 במאי בחצר האחורית ובאזור הנשים של מחנה קנגיר, מה שהוביל לשביתה רב-יומית בדרישה להגיע לחבר נשיאות הוועד המרכזי, במה שנודע בכינוי "מרד קנגיר"). יגורוב ענה כי הוא רואה לנכון לקחת בחשבון את דעתם של מומחים צבאיים על חוקיות השימוש בכלי נשק נגד פושעים ולהגביל את העניין לעונש משמעתי.
מ-5 באוקטובר 1954 עד 4 באפריל 1956 - ראש הגולאג. מאז 1956 סגן ראש משרד הפנים במחוז מוסקבה. מאז 4 בפברואר 1957, שימש כסגן ראש ההגנה האווירית במחוז מוסקבה.
КПСС
איוואן דולגיך
איוון איליץ' דולגיך (ברוסית: Ива́н Ильи́ч Долги́х; 1904 – 1 באוקטובר 1961) היה סגן אלוף, ראש הגולאג (1951–1954), חבר המפלגה הקומוניסטית מאז נובמבר 1931 וחבר הסובייט העליון של ברית המועצות.
קורות חיים.
נולד בכפר מאטבייבקה במחוז אוריול למשפחת איכרים.
בשנת 1918 הוא סיים בית ספר.
שינש, כמזכיר מועצת הכפר (מרץ 1920 - דצמבר 1922) והממונה (ינואר 1923 - דצמבר 1925) במאטבייבקה ואז פקיד הוועדה המקומית של איגוד עובדי הרכבות (ינואר 1926 - מרץ 1928).
היה פקיד, סוכן ועוזר במחלקה הכלכלית של אוגפא"ו, במרץ 1928-1931; נציב המחלקה הכלכלית של מחלקת התחבורה הדרומית במשטרה החשאית, 1931 - אפריל 1932 ונשלח למספר מקומות לנהל מחלקות דומות.
את הקפיצה המטאורית בקריירה קיבל עם מינויו לתפקיד שר הפנים של הרפבוליקה הקזחית מינואר 1949 ועד ינואר 1951; לאחר מכן מונה לראש הגולאג מינואר 1951 ועד אוקטובר 1954והיה חבר הנהלת משרד הפנים של ברית המועצות עד 1953;
הוא היה המארגן העיקרי של דיכוי התקוממות האסירים הפוליטיים במחנה קנגיר ביוני 1954. עם עלות השחר ב-26 ביוני נכנסו למחנה 1,700 חיילים ו-5 טנקים T-34 שהיו תחת שליטת המורדים במשך 40 יום. ערב הדיכוי, ב־25 ביוני, הוענק לו מסדר לנין על משך שירותו.
בשנת 1954 פוטר מתפקידו כראש הגולאג ומונה למפקח בכיר במחלקת הפיקוח במשרד הפנים של ברית המועצות, תפקיד שמילא עד 1956. ב-24 באפריל 1956 גורש מהמפלגה על בעוון "פגיעה בוטה בחוקיות הסוציאליסטית".
ביוני 1956 נשללה ממנו דרגת סגן אלוף על בסיס צו של מועצת השרים של ברית המועצות מס '798-444 "על הפרת החוקיות הסוציאליסטית בביצוע חקירות וזיוף תיקי חקירה."
מת ב-1961.
פול ולסטון
פול דייוויד ולסטון (באנגלית: Paul David Wellstone; 21 ביולי 1944 — 25 באוקטובר 2002) היה איש אקדמיה מחבר ופוליטיקאי אמריקאי, שהיה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מינסוטה מ-1991 ועד שנהרג בהתרסקות מטוס באבלת' שבמינסוטה ב-2002. ולסטון השתייך למפלגת העבודה-הדמוקרטית-חקלאית של מינסוטה, והיה מנהיג אגף הפרוגרסיביזם של המפלגה הדמוקרטית.
הוא נולד בוושינגטון הבירה ולמד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם סיים את לימודיו עם תואר ראשון ודוקטורט במדע המדינה. הוא היה פרופסור במכללת קרלטון השוכנת בנורת'פילד שבמינסוטה, ומנהיג קהילתי במחוז רייס בטרם הצטרף לחיים הציבוריים. ב-1982 ניהל מסע בחירות לתפקיד מבקר המדינה של מינסוטה נגד ארן קרלסון הרפובליקני, אך לא נבחר לתפקיד. ולסטון זכה לתשומת לב לאומית לאחר שגבר באורח מפתיע על הסנאטור המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, רודי בושוויץ, בבחירות לסנאט האמריקאי ב-1990. ולסטון נחשב לאנדרדוג וניצחון במינסוטה היה צפוי לבושוויץ, ובזכות ניצחונו היה לדמוקרטי היחיד שהביס סנאטור רפובליקני מכהן בעונת הבחירות של 1990. במסע הבחירות שלו לכהונה שנייה ב-1996, הביס את בושוויץ שנית.