הבונקר התת-קרקעי של המתקן הוא בונקר אב"ך המוגן מפני פולסים אלקטרומגנטיים באמצעות כלוב פאראדיי וכולל לחץ חיובי כדי למנוע ממזהמים מלהיכנס למתקן. הבונקר משמש לפיענוח התשדורות. הוא כולל אספקת מים וחשמל עצמית.
בקשת המחיקה מוויקיפדיה הצרפתית.
באפריל 2013 פנתה המינהלת המרכזית למודיעין פנים של צרפת (DCRI) לקרן ויקימדיה בדרישה להסיר את הערך "תחנת הקשר הצבאית בפייר-סור-אוט" מוויקיפדיה הצרפתית בטענה שהוא חושף מידע מסווג. משתמש ויקיפדיה בעל הרשאה למחוק ערכים זומן לחקירה, אף שלא הוא כתב את הערך, ואולץ למחוק אותו תחת האיום שייעצר אם לא יעשה זאת. הערך נמחק, אך הושב לדפי ויקיפדיה באותו היום. עם היוודע הידיעה, הפך לערך הנצפה ביותר בוויקיפדיה הצרפתית בסוף השבוע של 6–7 באפריל, עם יותר מ-120 אלף צפיות.
יהודה צבי מראזלה
קונסול לינוקס
קונסול לינוקס הוא קונסול מערכת פנימי לליבת לינוקס. הוא מספק דרך לליבה ולתהליכים נוספים לשלוח פלט טקסטואלי למשתמש, ולקבל קלט טקסטואלי מהמשתמש. הכנסת קלט הטקסט מתבצעת באמצעות מקלדת וקריאתו מתבצעת על גבי צג המחשב. ליבת לינוקס תומכת בקונסולים וירטואליים, קונסולים הנפרדים באופן לוגי, אך הגישה אליהם מתבצעת באמצעות אותה חומרה של מקלדת וצג. הקונסול של לינוקס (וכן זה הווירטואלי) מנוהל על ידי תת-המערכת TV הקיימת בליבה, ואינו מסתמך כלל על תוכנות שבמרחב המשתמש. צורת מימוש זו זה מנוגדת למימוש מדמה מסוף שהוא תהליך השייך למרחב המשתמש ומדמה מסוף מחשב, ובדרך כלל מוצג בסביבת תצוגה גרפית.
קונסול לינוקס היה אחד מתכונות הליבה הראשונות, ונכתב במקור על ידי לינוס טורבאלדס ב-1991 (ראו ההיסטוריה של לינוקס). קיימים שני יישומים לקונסול לינוקס; framebuffer ו-מצב טקסט. היישום ב-framebuffer קיים כברירת מחדל בהפצות הלינוקס המודרניות, וביחד עם תוכנת הגדרת מצב התצוגה (Mode setting) על ידי הליבה, מסופקת תמיכה ברמת-הליבה להתקני תצוגה ותכונות נוספות, כמו הצגת גרפיקה בזמן עליית המערכת.
היישום במצב הטקסטואלי היה בשימוש במערכות תואמות IBM-PC עם כרטיסים גרפיים מהסוגים CGA, EGA, MDA ו-VGA. מערכות שאינן בנויות על פי ארכיטקטורת x86, תומכות בישום ה-framebuffer בלבד, כיוון שהן אינן מיישמות מצב טקסטואלי כלל. הקונסול של לינוקס משתמש במפת סיביות בגודל קבוע ובגופן ברוחב אחיד, אשר מוגדרים בדרך כלל כברירת מחדל, לגודל של 8x16 פיקסלים.
הקונסול לינוקס הוא אופציה בליבת הלינוקס שאינה חייבת להיות פעילה, וברוב מערכות המחשב המשובצות בלינוקס התכונה אינה פעילה. מערכות שכאלו מספקות בדרך כלל ממשק משתמש חילופי (למשל מבוסס רשת), או שהן מאותחלות היישר לתוך ממשק משתמש גרפי, ומשתמשות בו כאמצעי המרכזי לתקשר עם המשתמש. יישומים אחרים של הקונסול של לינוקס, הם הקונסול ברייל המספק תמיכה בתצוגות ברייל מתרעננות, וקונסול המחובר ליציאה טורית.
מהא שיוורטרי
מהא שיוורטרי (הינדי: महाशिवरात्रि; אנגלית: Maha Shivaratri; בתרגום חופשי לעברית: "הלילה הגדול של שיווה") הוא אחד החגים הגדולים במסורת היוגה.
על פי המסורת ההינדית, בלילה הזה מזמנים את האנרגיה של שיווה, המהות הזיכרית בטנטרה, הסמל לתודעה והאנרגיה של ההרס בטבע, ביקום ובנו, זאת שהורסת את הישן, האנרגיות השליליות, על מנת לפנות מקום לצמיחה והתחדשות. האל הבורא, ההורס, היוגי, הסגפן והרקדן. מקובל גם לראות ביום זה את יום האיחוד של שיווה עם שאקטי, האספקט הנקבי של שיווה שהם למעשה אחד.
מסורת.
פסטיבל מהא שיוורטרי מתקשר להצלת היקום על ידי שיווה באמצעות שתיית רעל שיצא מה"סמודרה מנתן" (הים).
הפסטיבל קשור גם לנישואי שיווה עם שאקטי והלילה שבו ביצע את ה"טאנדבה", הריקוד הקוסמי.
האגדות מספרות שהיום הזה הוא האהוב ביותר על שיווה ושופכות אור על גדולתו של שיווה על פני כל האלים והאלות האחרות במסורת ההינדית.
על פי מסורת ה"סמודרה מנתן", שיווה הציל את העולם מהרס של רעל שיצא מהים על ידי שתיית הרעל כולו. שיווה היה יכול לעצור את הרעל בגרונו באמצעות הכוחות היוגיים שלו וכך מנע ממנו לרדת בגרונו. צווארו הפך לכחול עקב שתיית הרעל ומאז נודע ברבים כ"נילה קנטה" או ה"גרלה קנטה" (בעל הצוואר הכחול).
מנהגים.
מוקדם בבוקר, גודשים את המקדשים רבבות מאמינים, צעירים ומבוגרים, הבאים לערוך את טקסי השיוולינגה המסורתיים בתקווה לטובות מהאל שיווה. נאמנים רוחצים את עצמם עם שחר, בעדיפות לנהר הגנגס או בכל מקווה מים מקודש אחר. לטקס טיהור זה חשיבות בכל החגים ההינדיים. כשהם לבושים בבגדים נקיים, סוחבים המאמינים כדים עם מים למקדש ורוחצים את אבן השיוולינגה. נשים וגברים כאחד מתפללים לשמש, לאל וישנו ולאל שיווה. במקדש מהדהדים צלילי פעמונים וקריאות "שנקרג'י קי ג'אי" (יחי שיווה). המאמינים מקיפים את האבן שלוש או שבע פעמים ואז שופכים עליה את המים. חלק שופכים עליה חלב.
על פי השיווה פראנה, יש לבצע את התפילה שש פעמים:
ה"טריפונדה" מיוחס לשלושת פסי האפר הקדוש אשר מורחים מאמיני שיווה על מצחם. שלושת הפסים האלה מסמלים ידע רוחני, טוהר, ותשובה (תרגול רוחני של יוגה). הם גם כן מסמלים את שלושת עייניו של שיווה.
לבישת "מאלה" (מחרוזת תפילה), העשויה מזרעיו של עץ הרדרקשה (שעל פי המסורת צמח מדמעותיו של שיווה), בעת התפילה היא אידיאלית. זרעי הרדרקשה הם חומים אך לעיתים יכולים להיות שחורים. ייתכן ובמחרוזת יהיו גם אלמוגים, כורכום, קונקום ואפר קדוש.
תאריכים.
2012 20 בפברואר
2013 10 במרץ
2014 28 בפברואר
2015 17 בפברואר
2016 7 במרץ
2017 24 בפברואר
2018 14 בפברואר
2019 5 במרץ
2020 22 בפברואר.
אלטר אליהו רובינשטיין
מהה שיברטרי
עקיבא איגר (הראשון)
רבי עקיבא איגר מהלברשטאדט (ה'תפ"א, 1721 – ט"ו באלול ה'תקי"ח, 18 בספטמבר 1758) היה רב וראש ישיבה אשכנזי, רבן של צילץ (Zülz) ופרשבורג. סבו של רבי עקיבא איגר שנקרא על שמו.
ביוגרפיה.
נולד בהלברשטאדט לפרנס הקהילה היהודית המקומית. מגיל שש למד אצל רבי צבי הירש חריף מחבר "כוס ישועות" ו"עטרת צבי" שהגיע אז לכהן כרב העיר. בצעירותו נסע לפרנקפורט ולמד בישיבתו של רבי יעקב כ"ץ פופרש מחבר "שב יעקב". הוא נישא לייטל בתו של הרב זאבל לייטרסדורף מווינה.
לאחר נישואיו הקים בהסכמת רבו, הרב המקומי, ישיבה בהלברשטאט. הישיבה משכה אליה צעירים רבים ושמו התפרסם. בשנת ה'תק"ח, 1748, והוא בן 27 בלבד התמנה לכהן כרבה של צילץ () ומדינת שלזיה. בשנת ה'תקט"ו, 1755, עבר לפרשבורג לכהן כממלא מקומו של הרב משה חריף, רב ואב"ד פרשבורג, שבשל זקנותו נבצר ממנו למלא את כל תפקידיו. הוא שימש כראש בית הדין המקומי וכראש הישיבה בעיר. לאחר פטירת הרב חריף, התמנה כרבה של פרשבורג, אך חלה מיד ונפטר לאחר 11 ימים בלבד בט"ו באלול ה'תקי"ח, 18 בספטמבר 1758 בגיל 37.
לאחר פטירתו הודפסו חלק מכתביו בספר "משנת דרבי עקיבא".
משפחתו.
אלמנתו, ייטל לבית לייטרסדורף, נישאה לאחר פטירתו לרב מאיר פישלס.
וואלף איגר
מייקל פאלון
מייקל קתל פאלון (באנגלית: Michael Cathel Fallon; נולד ב-14 במאי 1952) הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית, לשעבר שר ההגנה של הממלכה המאוחדת בשנים 2014–2017 וחבר במועצה לביטחון לאומי, ונציג מחוז סבנאוקס בפרלמנט הבריטי תחת ראשת ממשלת בריטניה תרזה מיי. פאלון כיהן בעבר כסגן יו"ר המפלגה השמרנית (2010–2012), השר לענייני עסקים וארגונים (2012–2014), שר המדינה לענייני אנרגיה (2013–2014), ושר המדינה לענייני פורטסמות' (2014).
ב-1 בנובמבר 2017 התפטר מתפקידו כשר הגנה בשל טענות על התנהגות מינית בלתי-הולמת ב-2002.
ביוגרפיה.
פאלון נולד בפרת' שבסקוטלנד, הוא למד בבית הספר הפרטי אפסום קולג' בסארי וסיים תואר שני בהצטיינות בלימודים קלאסיים ובלימודי העולם העתיק באוניברסיטת סנט אנדרוז.
ב-1983 נבחר לפרלמנט הבריטי כנציג מחוז דרלינגטון שבמחוז דרהאם בצפון-מזרח אנגליה. הוא שימש עוזר מצליף השמרנים וכיהן כסגן שר במשרד החינוך והמדע בשנים 1990 עד 1992. בבחירות ב-1992 הפסיד את מושבו למועמד מפלגת הלייבור אלן מירבון. הוא שימש דירקטור ברשת מכוני כושר, בתי אבות ומכוני בריאות.
ב-1997 נבחר שוב לפרלמנט הבריטי, הפעם כנציג מחוז סבנאוקס שבקנט בדרום-מזרח אנגליה. הוא שימש חבר בוועדת הכספים של הפרלמנט בשנים 1999 עד 2012 ובשנים 2010 עד 2012 שימש סגן יושב ראש המפלגה השמרנית. ב-2012 מונה לשר זוטר לענייני עסקים ויזמות, ב-2013 לשר זוטר לענייני אנרגיה.
בתחילת 2014 מונה על ידי ראש הממשלה דייוויד קמרון לשר זוטר לענייני העיר פורטסמות', זאת בעקבות משבר שפקד את העיר בשל קיצוץ נרחב בעובדים שהועסקו בבסיס הצי המלכותי בעיר. ביולי 2014 מונה לשר ההגנה וחבר קבינט ממשלת בריטניה. הוא המשיך לכהן בתפקיד זה גם תחת ראש הממשלה תרזה מיי, עד התפטרותו בנובמבר 2017 על רקע חשדות להטרדה מינית של עיתונאית ב-2002.
פאלון נשוי לוונדי ואב לשני בנים.
מאיר פישלס
רבי מֵאִיר פִישֶׁלְס (~ה'תס"ג, 1713 - י"ז בכסלו ה'תק"ל, 16 בדצמבר 1769) היה רב, ראש ישיבה ודיין אשכנזי, ראב"ד פראג וראש הישיבה בה במשך ארבעים שנה. מכונה לעיתים מהר"ם בומסלא על שם עיר הולדתו.
ביוגרפיה.
נולד לרב אפרים פישל מרגליות בבומסלא הסמוכה לפראג, ועל שמו מכונה בשם "פישלס". למד בילדותו מפי רבי שמואל קרקויער ולאחר שרבו נפטר בצעירותו היה מתלמידיו ומקורביו של רבי יהונתן אייבשיץ.