הרד&quot;ץ
שושנת טוקיו
שושנת טוקיו (באנגלית: Tokyo Rose ביפנית: 東京ローズ) היה שם כללי שנתנו כוחות בעלות הברית (ובפרט אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית) אשר לחמו במסגרת המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, לשדרניות דוברות אנגלית אשר פעלו בשירות התעמולה של האימפריה היפנית. השידורים כוונו אל בעלות הברית מתוך הכוונה לפגוע במורל החיילים. עם זאת, לא היו להם השפעה שכזו והן אף שעשעו את החיילים האמריקנים שנהנו משידורים בשפה אנגלית טובה, בעוד אל התוכן התייחסו בביטול או ניסו להבין בין השורות כיצד מתייחסים היפנים לפעולותיהם הצבאיות. מרבית השידורים הללו שודרו במסגרת תוכנית שנקראה "שעת האפס" , והם לוו במוזיקה עממית אמריקאית ובפרשנויות על חדשות מאמריקה.
היו בערך 12 נשים שפעלו במסגרת זו, אולם הכינוי "שושנת טוקיו", מזוהה יותר מכל עם איוה איקוקו טוג'ורי. איוה הייתה אזרחית אמריקאית, אולם נתקעה ביפן עם פרוץ המלחמה. היא דיברה במסגרת "שעת האפס" במשך 75 דקות בין 6:00 ל-7:15 אחר הצהריים על פי שעון טוקיו, והייתה פופולרית במיוחד בשל האנגלית המשובחת שלה. היא שידרה תחת השם "אנני היתומה". לאחר המלחמה היא נשפטה בארצות הברית, אולם ככל הנראה היא הוכרחה לעבוד בשירות התעמולה היפני בעל כורחה. לאורך כל המלחמה היא סרבה לוותר על אזרחותה האמריקאית, ולעיתים עיוותה באמצעות לשונה או לחייה את המילים בשידוריה, כך שהן נשמעו מגוחכות. או הזהירה את המאזינים שהיא מנסה להשפיע על המורל שלהם.
חלק מהמפקדים האמריקאים מצאו את השידורים מדאיגים, כיוון שהיפניות ידעו לנקוב בשמות של יחידות ומספרים בדיוק מפתיע. אם כי לא נמצאו הקלטות המאשרות טענה זו. האמריקנים מצידם הפעילו שדרנית יפנית ששידרה שידורי תעמולה בשפה היפנית תחת השם מיטו יאשימה . בתקופת הכיבוש האמריקאי ביפן, הייתה פופולרית תוכנית רדיו אמריקאית שנקראה "משה טוקיו" (Tokyo Mose) אשר הייתה פרודיה על שושנת טוקיו ונועדה לבדר את החיילים האמריקאים המוצבים ביפן. התוכנית שודרה בידי עיתונאי בשם וולטר קנר .
השוואות מקובלות ל"שושנת טוקיו" הם "לורד האו האו" (Lord Haw-Haw), כינוי לעג שבו השתמשו בבריטניה כלפי שדרי תעמולה של גרמניה הנאצית ששודרו בידי שדרנים בריטים (ברובם בידי ויליאם ג'ויס), ו"אקסיס סאלי" , כינוי בו כינו את שידוריהן בשפה האנגלית של מילדרד גילארס (אמריקנית-גרמנית שפעלה בשירות גרמניה) וריטה זוקה (שפעלה בשירות איטליה הפשיסטית).
הרד&quot;צ
רד&quot;צ
הרד&quot;ץ חן
הרד&quot;צ חן
חיים דוד צבי חן
הנסיכה אוגוסטה מקיימברידג'
הנסיכה אוגוסטה מקיימברידג' (באנגלית: Princess Augusta of Cambridge; 19 ביולי 1822 – 5 בדצמבר 1916) הייתה בת למשפחת המלוכה הבריטית, נכדתו של ג'ורג' השלישי ואשתו של פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.
ביוגרפיה.
אוגוסטה נולדה בהנובר ב-19 ביולי 1822, לנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', הצעיר ביותר מבין הבנים שהגיעו לבגרות של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ושל שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ. אמה הייתה אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל, בתו של פרידריך, נסיך הסן-קאסל. אוגוסטה הוטבלה ב-16 באוגוסט 1822 בבית קיימברידג' שבהנובר, וסנדקיה היו סבתה קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, דודתה לואיזה, נסיכת נסאו-אוזינגן, ולואיזה, נסיכת הסן.
אוגוסטה בילתה את שנותיה הראשונות בהנובר, שם אביה כיהן כמשנה למלך בשמו של דודה ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת ואחריו ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת.
ב-28 ביוני 1843 התחתנה אוגוסטה בארמון בקינגהאם בלונדון, עם בן דודה פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של מקלנבורג-שטרליץ, ונולדו להם שני ילדים. בשנת 1860 מת חמיה גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.
על אף שאוגוסטה התגוררה בגרמניה, היא נהגה לבקר את אמה פעמים רבות בארמון קנזינגטון שם התגוררה. לאחר מות אמה בשנת 1899 רכשה אוגוסטה בית על יד השער של ארמון בקינגהאם, והתגוררה בו בחלק השנה, עד שלא יכלה עקב זקנתה לבקר מחוץ לגרמניה.
לקראת טקס הכתרתם של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת ואשתו המלכה אלכסנדרה בשנת 1901, התייעץ עמה דוכס נורפוק על ענייני הנימוסים ואורחות הלבוש, משום שאוגוסטה זכרה את טקס הכתרה של ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת ואשתו המלכה אדלייד כשהייתה בת 9, ואת טקס ההכתרה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת בהיותה בת 16.
בשנת 1904 מת בעלה פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ובנה אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ עלה לשלטון במקומו.
לאוגוסטה היו קשרים אדוקים עם אחייניתה מרי מטק, אולם נבצר ממנה להגיע לטקס הכתרתה למלכת בריטניה יחד עם בעלה ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת בשנת 1911, עקב זקנתה וגילה המופלג.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה השעתה ממשלת בריטניה את קצבתה כחברת בית המלוכה הבריטי, אולם אוגוסטה קיבלה מכתבים מאחייניתה מרי, מלכת בריטניה דרך שגרירות שוודיה.
ב-5 בדצמבר 1916 מתה אוגוסטה בביתה שבנוישטרליץ, כשבעת מותה היא הייתה הנכדה האחרונה של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ששרדה בחיים, ובנוסף, היא הייתה הנסיכה הבריטית שחיה הכי הרבה שנים עד אז.
משפחתה.
בשנת 1843 התחתנה אוגוסטה עם בן דודה פרידריך וילהלם, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ממנו נולדו לה 2 ילדים:
סיטה (עוף)
אלפונסו דה-פורטגו
אלפונסו אנטוניו ויסנטה אדוארדו אנחל בלאס פרנסיסקו דה בורחה קבזה דה וקה אי לגיטון (בספרדית: Alfonso Antonio Vicente Eduardo Angel Blas Francisco de Borja Cabeza de Vaca y Leighton, 11 באוקטובר 1928 - 12 במאי 1957) נודע בשם אלפונסו דה-פורטגו היה נהג מרוצים ספרדי שנהרג במהלך מרוץ בו השתתף. דה-פורטגו היה גם טייס והתחרה בהחלקה במזחלת באולימפיאדת החורף בשנת 1957.
ביוגרפיה.
דה-פורטיגו נולד בלונדון, נצר לאחת השושלות החשובות בספרד. אביו, אנטוניו קבזה דה וקה, מת במהלך משחק פולו. אמו, אולגה לגיטון, ממוצא אירי, הייתה נשואה לפרנסיס ג'ון מקי, שהיה מבוגר ממנה ב-40 שנה. פרנסיס, שהיה הבעלים של בית השקעות, שלח יד בנפשו לאחר שחלה במחלה קשה והוריש לאולגה הון רב. לאחר מותו של פרנסיס נישאה לאנטוניו ולזוג נולד בנם, אלפונסו. אלפונסו היה דובר ארבע שפות והתחרה במגוון רחב של תחרויות ספורט: פולו, רוכב סוסים במרוצי מכשולים, שחייה, טניס וקליעה. בגיל 17 קיבל רישיון טיס.
קריירת מרוצים.
דה-פורטיגו החל להתחרות במרוצי מכוניות בשנת 1953 לאחר שלואיג'י קינטי, יבואן של דגמי פרארי לארצות הברית, ביקש ממנו להצטרף אליו כנהג משנה במרוץ הקרארה פאנאמריקה. בשנת 1954 התחרה במירוץ 1000 הק"מ של בואנוס איירס. דה-פורטיגו ניצח בשישה מרוצים חשובים ביניהם הטור דה-פראנס למכוניות, הגרנד פרי של פורטו ופעמיים בגביע המושל של נסאו. במירוץ שהתקיים בנסאו בשנת 1956 נצמד דה-פורטיגו למכונית שלפניו עד למרחק סנטימטרים ספורים, תוך שהוא נוסע במהירות גבוהה. בלימה של הרכב שלפניו חייבה אותו לבלום בחוזקה ושתי המכוניות החליקו לאורך 180 מטרים.
בשנים 1956 ו-1957 התחרה בחמישה מרוצים עבור קבוצת פרארי במסגרת אליפות הפורמולה 1. השיג השיא היה מקום שני בגרנד פרי הבריטי.
מזחלות שלג.
בשנת 1956 החליט לייצג את ספרד ולהתחרות בגלישה במזחלת במסגרת אולימפיאדת החורף שהתקיימה בקורטינה ד'אמפצו, איטליה. הוא ערך מספר אימונים בודדים בגלישה בשווייץ, לאחריהן קנה מזחלת. למרות שזאת הייתה התחרות הראשונה עבורו סיים במקום הרביעי והיה רחוק רק 0.16 שניות מזכייה במדליה. באליפות העולם שהתקיימה בשנת 1957 בסנט מוריץ, שווייץ זכה במדליית הארד.
מותו.
ב-12 במאי 1957 לקח דה-פורטגו חלק יחד עם אדמונד נלסון, נהג המשנה, במרוץ המילה מילייה. כ-70 ק"מ לפני ברשה, נקודת הסיום של המרוץ, התפוצץ צמיג הפרארי 335S בה נהג. כתוצאה מהפיצוץ נכנס הרכב לסחרור וסטה לתוך קהל הצופים. מפגיעת הרכב נהרגו תשעה צופים, בהם חמישה ילדים. שניים מהילדים ההרוגים נפגעו מחתיכות בטון, שנקרעו מהכביש והועפו באוויר. נלסון ודה-פורטיגו נהרגו באופן מיידי, גופותיהם הושחתו בצורה קשה.
בעקבות התאונה הקשה הופסקו כל מרוצי הכביש באיטליה. התאונה סימנה את סופו של מרוץ המילה מילייה, שלא שב להתקיים עוד באופן תחרותי.
לאחר מותו נקראה אחת הפניות במסלול מזחלות השלג של סנט מוריץ על שמו של דה-פורטיגו.
חייו האישיים.
בשנת 1949 נישא לקרול מק'דניאל, נערת שעשועים אמריקאית. לזוג נולדו שני ילדים. בשנת 1957 היה הזוג בתהליכים סופיים של גירושים על מנת שיוכל לממש ככדין את נישואיו לדוגמנית דוריאן ליי. במהלך נישואיו ניהל רומן גם עם השחקנית לינדה כריסטיאן.
טפסי עצים
טפסי עצים (שם מדעי: Certhiidae) הם משפחת ציפורי שיר החיות בין ענפי העצים בחצי הכדור הצפוני. הן מוסוות וחיות בין הענפים בצורה אנכית ויכולים לטפס לאורך העצים ומכאן שמם. במשפחה זו 11 מינים. קרובי משפחתם הם הסיטה והכותלי. תפוצתם של עופות אלה הוא בחצי הכדור הצפוני מאלסקה ועד לצפון אפריקה. הם חיים בעיקר ביערות ומצויים רוב הזמן בין הענפים.
מאפיינים.
לעופות אלה שאורכם 8–12 ס"מ ישנו מקור ארוך ומכופף המותאם לחילוץ חרקים ועכבישים מחורים בעץ. הם מסוגלים לנוע על העץ בצורה אנכית, בניגוד לשאר העופות, בעזרת הציפורניים הכפופות שלהם המותאמים לכך במיוחד. הזנבות שלהם מותאמים להישענות על העץ והם קצרים ונוקשים למעט אצל כמה מינים. השריקות של ציפורים אלה דקות וצורמות.