לטילים הגדולים למדי של המערכת מדגם 3M9 יש טווח מינימלי של 3 ק"מ וטווח מקסימלי של 24 ק"מ. גובה הפעולה של הטיל נע בין 50 ל-12,000 מטר. הטיל שוקל 599 ק"ג וראש הנפץ שוקל 56 ק"ג. מהירות הטיל המרבית היא בקירוב 2.8 מאך. כוח ההנעה מסופק על ידי מנוע רקטי הפועל על דלק מוצק, ולאחר שהדלק נשרף, תא השריפה שלו הופך למנוע מגח סילון מהפכני, הממקם את הטיל הזה הרבה מעבר לטילים אחרים בני זמנו מבחינת כוח ההנעה. וכן, מקשה על טייסים לראות את הטיל המגיע בגלל החוסר בעשן הפליטה שיכול להסגיר אותו.
בשנת 1977, נוצרה גרסה חדשה בשם "3M9M1 SA-6B", הכוללת שלושה טילים המוצבים בתושבות משלהם (כמו במערכת "SA-11 "Gadfly, התחליף היעיל יותר של המערכת SA-6) ומכ"ם משולב להנחיית טילים בשם “Fire Dome".
מערכת ה-9K37 בוק (המכונה בנאט"ו SA-11 Gadfly היא ההתפתחות של מערכת ה-"SA-6".
שדרוג מוקדם ומשמעותי היה החלפת הטילים מסוג 2K12 לטילים מגרסת 2K12E. המערכת הזאת נקראה "ריבוע" ברוסית.
מערכת הנ"מ ההודית "Akash" מבוססת בעיקר על הטילים של מערכת ה-"SA-6", אבל בעלת מערך משולב חדש של מכ"מים, רכבי שיגור אחרים ושיפורים נוספים.
מערכות מכ"ם נוספות.
מערכת ה-"SA-6" יכולה להיות שימושית בחטיבה מרחבית. אם משתמשים בה באזור כזה היא תלווה על ידי מערכות מכ"ם נוספות לסריקת מטרות בטווח רחוק יותר ובגובה נמוך יותר, בנוסף למערכת המכ"ם “Straight Flush". מערכות אלה כוללות:
מכ"ם ה-P-12 ו-"Thin Skin" מוצבים על גבי משאית, מכ"ם ה-"Long Track" על רכב זחלילי (רכב AT-T שעבר שינוי) ומכ"ם ה-P-15 מוצב על טנדר. לא ידוע מהי התושבת של מכ"ם ה-"Score Board".
בלי הרכב הנייד הנושא את מכ"ם "P-40 "Long Track, מערכת ה-"SA-6" לא מסוגלת לעקוב אחרי מטוסים הנמצאים בגובה רב.
טיסת הפניקס
טיסת הפניקס (באנגלית: Flight of the Phoenix) הוא סרט מתח משנת 2004, אשר בוים על ידי ג'ון מור ונכתב על ידי סקוט פרנק ואדוארד בורנס. הסרט מבוסס על ספרו של אלסטון טרבור והוא גרסה מחודשת של סרט משנת 1965 בעל אותו שם. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית, ב-17 בדצמבר 2004.
עלילה.
קבוצה של כעשרה עובדים של חברת נפט עוזבים את עבודתם לאחר שהחברה נסגרת, ועולים על מטוס מטען פרטי אשר הגיע לקחת אותם. במהלך הטיסה מעל מדבר במונגוליה, סופת חול גורמת לנחיתת אונס של המטוס.
כאשר המטוס נעצר בלב המדבר הסוער, מתגלה כי שניים מבין הנוסעים נהרגו. הניצולים מוצאים עצמם בלב מדבר אשר תנאי הסביבה בו אכזריים ובקרבת שודדי מדבר. האמצעים לרשותם דלים, אין באפשרותם ליצור קשר לבקשת עזרה, והמים שברשותם מעטים. בשלב זה מתחיל מאבק ההישרדות.
אדם זר אשר היה במטוס כטרמפ מציע לבנות מטוס קטן מהריסות המטוס המרוסק. לאחר ויכוחים רבים בין הנוסעים לגבי היתכנות התוכנית, מוסכם לבצע אותה, ובתדרוכו של הזר הם מתחילים בבניית המטוס.
לאחר שבועות רבים וקשים ורק מצליחים הניצולים לבנות את המטוס. לצערם לאחר סוף הבניה סופת חול נוספת מכסה את המטוס, ומשימתם החדשה היא להוציא את המטוס מתוך החול. לאחר מאמצים מצליחים הניצולים במשימה וזו, ומתחילים בהכנות לטיסה.
לאחר קשיים בהפעלת המטוס ותחת מתקפת שודדי מדבר, עובדי חברת הנפט ממריאים מהמדבר הסוער וטסים לביתם.
הסרט מזכיר במידת מה את סיפורם של ניצולי המפציץ Lady Be Good, אשר התרסק בלוב ב-1943.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו (ובקיצור: הרשות השנייה) היא תאגיד סטטוטורי האחראי לקיום שידורי טלוויזיה ורדיו מסחריים בישראל, בתחנות טלוויזיה ארציות ובתחנות רדיו אזוריות, ועל הפיקוח עליהם. הרשות החלה לפעול ב-1 בספטמבר 1991. החל משנת 2008 הרשות השנייה אחראית גם על שידור טלוויזיה דיגיטלי קרקעי לערוצים הציבוריים - עידן+.
בראש הרשות עומדת מועצה ציבורית. המועצה קובעת את מדיניות הרשות וממנה את מנכ"ל הרשות. כמו כן, מקיימת הרשות מכרזים ומעניקה זיכיונות שידור. עוד אחראית הרשות לבדיקת לוח המשדרים של הזכיינים בטלוויזיה וברדיו. הרשות היא תאגיד הממוקם יחד עם חלק ממוסדותיו בירושלים.
שמו של הגוף מתייחס אל היותו הגוף השני שהוקם לצורך הסדרה חוקית של שידורי טלוויזיה ורדיו בישראל, לאחר הקמת הגוף הראשון – רשות השידור, אשר אמון על השידור הציבורי. האחרונה גם הייתה אחראית על שידורי הניסיון של ערוץ 2 עד להקמת הרשות השנייה ותחילת השידורים המסחריים באופן רשמי שממומנים מפרסומות ולא מאגרת הטלוויזיה.
חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
החוק בישראל מסדיר את פעילותם של הערוצים המסחריים בטלוויזיה (קשת 12 ורשת 13). ואת פעילותן של תחנות הרדיו האזוריות. העיכובים בחקיקת החוק נבעו ממחלוקות פוליטיות ובעיקרן המאבק על השליטה ברשות.
תפקידי הרשות.
קיום שידורים ופיקוח עליהם. בתחומי: הלימוד, חינוך, בידור. מידע בנושא: מדיניות, חברה, כלכלה, משק, תרבות, מדע, אמנות וספורט.
תפקידיה של הרשות על פי החוק:
מועצת הרשות.
מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, מתמנית על פי חוק, בידי הממשלה ועל פי המלצתו של שר התקשורת, לתקופה של 4 שנים. במועצה 15 חברים, כאשר אחד מהם ממונה על ידי הממשלה ליו"ר. המועצה מורכבת מאנשי ציבור בעלי "רקע תרבותי הולם, ניסיון וידע...והבנה למצב החברתי בישראל". תפקידה העיקרי הוא להתוות את קווי הפעולה של הרשות ולפקח על בעלי הזיכיונות. בין היתר, המועצה מאשרת את הצעת התקציב של הרשות וקובעת את כללי הרשות השנייה לפיקוח על הזכיינים.
תפקידי המועצה וסמכויותיה:
יושבי ראש מועצת הרשות לאורך השנים:
הנהלת הרשות.
המועצה ממנה את המנכ"ל לתקופה של חמש שנים. בתום תקופה זו היא רשאית להאריך את כהונתו. המינוי באישורם של השר והממשלה.
תפקידי המנהל הכללי:
המנהל אחראי על הניהול השוטף ולו כל הסמכויות הדרושות לניהול הרשות ולייצוגה.
מנכ"לי הרשות לאורך השנים:
בעלי זיכיון.
ערוצי טלוויזיה בעבר.
ערוץ 2.
בשנת 1986 החל משרד התקשורת בשידורי ניסיון של ערוץ 2 בכל יום למספר שעות, במקביל לחקיקת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. שידורי הערוץ החלו בשנת 1993 וערוץ 2 הפך לערוץ הטלוויזיה המסחרי הראשון שהופעל בישראל. הרשות השנייה החליטה להעניק זיכיון לשידורים לשלוש זכייניות: טלעד, קשת ורשת. עם הקמת הערוץ השני קמה גם חברת החדשות של הערוץ השני ומומנה על ידי הזכייניות. בשנת 2005 תמה תקופת הזיכיון בת שש השנים והוחלט על מכרז חדש לשתי זכייניות בלבד. הזוכות במכרז היו: רשת וקשת שהמשיכו לשדר בערוץ עד פיצולו ב־1 בנובמבר 2017.
ערוץ 10.
"ערוץ 10" (שמו הקודם "ישראל 10") הוקם כערוץ מסחרי והחל לשדר בשנת 2002, בד בבד עם תחילת פעילותה של חברת החדשות של ערוץ 10. הערוץ היה אמור להיות מופעל באמצעות שתי זכייניות אך בשל קשיים אוחדו "ישראל 10" ושידורי עדן. כיום נמצא הערוץ בבעלות אנשי העסקים יוסי מימן (51%) ורון לאודר (25%). הערוץ אמור לממן את פעילותו באמצעות שידור פרסומות אך לאחר שנתו הראשונה נקלע לקשיים כלכליים, עקב נתנוני צפייה שהיו נמוכים מהתחזיות. כדי למנוע את התמוטטותו הוכנס הערוץ למצב משפטי של הקפאת הליכים ובוצעו תיקוני חקיקה כדי לאפשר את המשך פעילותו, ואף נמחקו חלק מחובותיו למדינה. ערוץ 10 הביא לגיוון בערוצי הטלוויזיה ואף עזר בהורדת מחירי הפרסומות. הערוץ נקלט בבתי הצופים באמצעות חברת הכבלים ("HOT"), חברת הלוויין ("yes") או באמצעות שידור דיגיטלי קרקעי באנטנה. הערוץ מועבר באופן חופשי גם באמצעות הלוויין עמוס. הערוץ ממשיך לשאת בהפסדים שוטפים (מאז הקמתו) ונכון ל-2012, חובותיו עומדים על סך של 60 מיליון שקל למדינת ישראל, בנוסף לחובות אחרים (המובטחים בערבות אישית של מימן) לקרן אוריגו (30 מיליון שקל) ולקרן לקולנוע (20 מיליון שקל).
הסגנון הרגולטורי של הרשות השנייה למול ערוץ עשר אופיין במחקרים אקדמיים כרך, הסכמי וחסר שיניים, העומד בניגוד גמור לרגולציה המשפטית הפורמלית הסדורה שגובשה לשליטה על שוק הטלוויזיה בחקיקה ראשית, בחקיקת משנה ובתנאי הזיכיון. גישה זו באה לידי ביטוי בחוזים רגולטוריים שערכה הרשות השנייה לאחר ניהולו של משא ומתן עם ערוץ עשר בדבר היקף המחויבויות והחובות שחלו עליו בעבר, וחלים עליו בהווה ובעתיד לבוא. הערוץ שידר תחת זיכיון עד ה-1 ביולי 2017 אז עבר לשדר תחת רישיון.
הרדיו האזורי.
רשימת התחנות הפועלות בישראל:
בעלי רישיונות.
קשת 12.
קשת 12 הוא ערוץ מסחרי שהחל לשדר ב-1 בנובמבר 2017 עם פיצול ערוץ 2 ומופעל על ידי קשת שבעבר הייתה אחת מזכייניות הערוץ. את הבקשה לרישיון הגישה קשת ב-31 באוקטובר 2016. ב-26 באפריל 2017 זכתה באפיק 12 לאחר שהציעה את הסכום הגבוה ביותר מבין המתמודדים וב-31 באוקטובר באותה שנה קיבלה את הרישיון. בערוץ משודרות תוכניות שהיו בעבר משודרות בערוץ 2 לצד תוכניות חדשות. בנוסף משודרות בערוץ תוכניות חברת החדשות למשך 3 שנים מיום תחילת השידורים. הערוץ משדר באיכות HD.
רשת 13.
רשת 13 הוא ערוץ מסחרי שהחל לשדר ב-1 בנובמבר 2017 עם פיצול ערוץ 2 ומופעל על ידי רשת שבעבר הייתה אחת מזכייניות הערוץ. את הבקשה לרישיון הגישה רשת ב-13 באוקטובר 2016. ב-26 באפריל 2017 זכתה באפיק 13 לאחר שהציעה את הסכום השני הגבוה ביותר מבין המתמודדים (אחרי קשת) וב-31 באוקטובר באותה שנה קיבלה את הרישיון. בערוץ משודרות תוכניות שהיו בעבר משודרות בערוץ 2 לצד תוכניות חדשות. מיום הקמתו ועד מיזוג רשת וערוץ עשר שודרו בערוץ תוכניות חברת החדשות. הערוץ משדר באיכות HD.
עכשיו 14.