הטייסים המנוסים, המוסמכים, הנווטים, המהנדסים ומומחים האחרים, נבחרו מכוחות הצבא, בהם גם מארגני עבודות הטיסה מבין אנשי הגדודים, האוגדות והארמיות. המורכבות בפעילות צוות השירות בשלב הראשון נבעה, ראשית כל, מחידושו, היעדר מסגרת מדעית ורגולטורית לחקירות ומניעת תאונות מטוסים והיעדר הכשרה מיוחדת לאנשי צוות האוויר. לכן, לצד העבודה העיקרית בחקירה ומניעה של תאונות מטוסים, החלו קורסי הכשרה עבור הקצינים והאלופים של המרכז לתעופה אזרחית באוניברסיטאות חינוכיות ומחקריות, מוסדות ומפעלי תעופה. במקביל, מיטב המתודולוגים של השירות פיתחו מסמכי רגולציה כדי להבטיח את בטיחות הטיסה של התעופה הצבאית.
שנה לאחר מכן, ב-19 במאי 1978, בהוראת שר ההגנה של ברית המועצות, נחקק אמנת השירות לביטחון הטיסות, שם נקבע, יחד עם הסמכויות, גם ההרכב (המחלקה לניתוח ומניעה של תאונות טיסה, המחלקה לבדיקות בטיחות, קבוצת פקחים ועובדים פוליטיים), המשימות העיקריות וזכויות השירות, כמו גם סוגיות האינטראקציה ושיתוף הפעולה עם שאר היחידות והכוחות ב.
בשנת 1983 עמד בראש המפקח המרכזי מרשל האוויר פיוטר קירסאנוב. בהוראת השר אוסטינוב מיום 23 במרץ 1984, התקבלה תקנה חדשה בנושא לפיה השירות מדווח ישירות לשר ההגנה של ברית המועצות.
בשנת 1988, שמו של "הפיקוח המרכזי לבטיחות טיסה" שונה ל"שירות בטיחות הטיסות" (Службу безопасности полётов). בשנת 2000, כבר כחלק מהכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית הגוף אורגן מחדש תחת השם "השירות לביטחון תעופת הטיסות של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית".
בשנת 2015 ממשלת רוסיה החליטה להסדיר את נושא חקירות התעופה ברוסיה כאשר סגן ראש ממשלת רוסיה דאז ארקדי דבורקוביץ' הנחה את הממשלה להתחיל בהעברת הסמכויות, כשאת תפקידי חקירת תאונות אוויריות ייטול המרכז לחקירת תאונות אוויריות של משרד ההגנה הרוסי (Центр обеспечения расследования авиапроисшествий при Минобороны РФ) והשירות לביטחון הטיסות של משרד ההגנה, כצעד לקראת פירוק ועדת התעופה הבין-מדינתית.
משימות.
על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 20 בנובמבר 2001 המשימות העיקריות של השירות הן:
יוסוף בן אישק
יוסוף בן אישק (בערבית: يوسف بن إسحاق ; 12 באוגוסט 1910 – 23 בנובמבר 1970) היה פוליטיקאי ועיתונאי סינגפורי ממוצא מלזי שכיהן כנשיאה הראשון של רפובליקת סינגפור.
אישק היה עיתונאי והמייסד של העיתון Utusan Malaysia . בבחירות הראשונות שהתקיימו בסינגפור לאחר קבלת האוטונומיה מבריטניה בשנת 1959, ניצחה מפלגת הפעולה העממית בראשותו של לי קואן-יו. קואן-יו מונה לראש הממשלה ואישק מונה ב-3 בדצמבר 1959 לראש המדינה (Yang di-Pertuan Negara). כאשר קיבלה סינגפור את עצמאותה ב-9 באוגוסט 1965, מונה לנשיא הראשון של רפובליקת סינגפור ולי קואן-יו לראש הממשלה הראשון.
ביוגרפיה.
יוסוף בן אישק נולד בטייפינג, פרק שבפדרציית המדינות המלאיות (כיום, מלזיה) ב-12 באוגוסט 1910, המבוגר מבין תשעה אחים. החל בלימודי האנגלית בשנת 1921 בבית הספר "King Edward VII" בטייפינג, עיר הולדתו. בשנת 1923 עבר אביו לעבוד בסינגפור ואישק התקבל לבית הספר "Victoria Bridge" בעיר בדוק במזרח סינגפור. בשנת 1924 נרשם לבית הספר הוותיק בסינגפור, "Raffles Institution" שבין בוגריו נמנים: ראש הממשלה הראשון של סינגפור האוטונומית, לי קואן-יו, השר הראשי הראשון של סינגפור, דייוויד מרשל, הנשיא השני של סינגפור, בנג'מין שיארס ועוד. אישק התגייס לחיל הצוערים הלאומי של סינגפור והיה הצוער הראשון בדרגת קצין. עבר בהצטיינות את הבחינות של קיימברידג' המשיך את לימודיו ב-"Raffles Institution" לשנתיים נוספות (עד 1929) במסגרת "מלגת המלכה" שקיבל.
לאחר שסיים את לימודיו ב-"Raffles Institution" החל לעבוד כעיתונאי ויחד עם שני חברים, החל לפרסם מגזין שהוקדש כולו לעולם הספורט. בשנת 1932 הצטרף אישק ל-"Warta Malaya" שהיה עיתון מוכר בזמנו במלאיה. הוא ייסד ב-1938 עם מספר מנהיגים מלאים את העיתון "Utusan Malaysia" והיה למנכ"ל הראשון. העותק הראשון של העיתון יצא ב-29 במאי 1939. בתקופת הכיבוש היפני של סינגפור (15 בפברואר 1942- 15 באוגוסט 1945) נאלץ העיתון להפסיק את פעילותו, כי מכונות הדפוס שימשו להדפסת עיתון יפני (""Berita Malai")". אישק חזר לטייפינג והקים חנות אספקה, שם עבד עד סוף המלחמה. עם סוף המלחמה חזר העיתון לעבודה. ב-1948 ביקר בבריטניה כחבר במשלחת התקשורת הראשונה למדינה. ב-1957 עבר להתגורר בקואלה-לומפור ובפברואר 1958 מטה העיתון עבר גם הוא אל העיר.
בתקופה שאחרי המלחמה התגברו הקולות במלאיה שדרשו קבלת עצמאות מהשלטון הבריטי במדינה, דבר שגרם לאישק לקרוא לעצמאות דרך פרסומים בעיתון בניהולו, מה שהוביל להקמת הארגון המלאי הלאומני המאוחד (UMNO) ב-1946. אישק האמין בגישה הדמוקרטית בשונה מה-UMNO ששאף להחזיר את המלוכה למלאיה, מה שהוביל למתחים בהנהלת העיתון. בשל כך התפטר מהעיתון ומכר את כל מניותיו (שנקנו לאחר מכן על ידי אנשי ה-UMNO) בשנת 1959 ונכנס לתפקידו הפוליטי הראשון כיו"ר נציבות השירות הציבורי של סינגפור בהזמנת ראש ממשלת סינגפור האוטונומית (קיבלה אוטונומיה ב-1959), לי קואן-יו.
כאשר מפלגת הפעולה העממית בראשותו של לי קואן-יו ניצחה את הבחירות הכלליות במאי 1959, היה אישק המועמד המוביל לתפקיד ראש המדינה (Yang di-Pertuan Negara). ב-3 בדצמבר 1959 מונה יוסוף בן אישק לתפקיד ראש המדינה. גם כראש מדינה וגם כנשיא מאוחר יותר, קידם את רעיון הרב-תרבותיות במדינתו הצעירה שהייתה שרויה בעימות גזעי. עימות שהגיע לשיאו במהומות הגזעיות של 1964 , כאשר התעמתו הסינים והמלאים בסינגפור בעקבות מיזוגה של סינגפור עם מלזיה ב-1963 (מיזוג שהגיע לסופו ב-1965). המהומות נמשכו כחודשיים ובמהלכם נהרגו 23 אזרחים ורבים אחרים סבלו מפציעות קשות וראש המדינה אישק עסק רבות בשיקום הביטחון, והאמון בין חלקי עמו. עם המיזוג עם מלזיה, ב-16 בספטמבר 1963 המשיך בתפקידו כראש המדינה של מדינת סינגפור במלזיה (אחת מבין 14 המדינות שהרכיבו את מלזיה עם המיזוג בין המדינות).
כאשר קיבלה סינגפור את עצמאותה ונפרדה ממלזיה ב-9 באוגוסט 1965, אישק מונה לנשיא הראשון של הרפובליקה של סינגפור. כנשיא המשיך לקדם את רעיון הרב-תרבותיות בעמו ונהג לפנות לעיתים תכופות לכל הקבוצות האתניות והדתיות במדינתו.
יוסוף בן אישק נפטר ב-23 בנובמבר 1970 מאי ספיקת לב בזמן כהונתו השלישית כנשיא (שתי כהונות כראש המדינה - "Yang di-Pertuan Negara", אחת כנשיא סינגפור). על שטרות הכסף של הדולר הסינגפורי מופיעה דמותו של יוסוף בן אישק החל משנת 1999.
רוקאי (שפה)
רוקאי היא שפה פורמוזנית המדוברת על ידי אנשי הרוקאי בטאיוואן. השפה היא בת למשפחת השפות האוסטרונזיות. שפת הרוקאי כוללת שישה ניבים: בודאי, לבואן, מאגה, מנטאוראן, תנאן וטונה. מספר הדוברים של ששת הניבים הרוקאיים מוערך בכ-10,000, חלקם חד-לשוניים.
ניבים.
שפת הרוקאי היא ייחודית בהיותה השפה הפורמוזנית היחידה ללא מערכת מיקוד אוסטרונזית.
דיוקן הרמן שטרוק
"דיוקן הרמן שטרוק" הוא פורטרט של הצייר היהודי הרמן שטרוק, שנוצר על ידי אליעזר שטריך בשנת 1923.
הפסל, העשוי גבס, נוצר בראשית תקופת מגוריו של שטריך בחיפה, לאחר שהתמנה למורה לציור בבית הספר הריאלי בחיפה. הדיוקן עשוי כפרוטומה בגובה של 38 ס"מ, המציגה את ראשו של האמן. העבודה היא דוגמה לדיוקנאות שיצר שטריך בתקופת מגוריו בארץ-ישראל, שהיו ברובם בסגנון אקדמי. שטרוק מתואר כשמבטו מופנה למטה, תווי פניו וקווי המצח מודגשים ומעניקים לדמות מראה הבעתי.
ערמון מים
ערמון מים הוא שמו של צמח מים בעל מראה ייחודי, אחד משלושת המינים שידועים בסוג טראפה: ט. ביקורניס, (Trapa bicornis) ט. נטנאס (Trapa natans) והזן הנכחד Trapa rossica.
ידוע גם בשמות "קלטרופ מים", "אגוז בופלו", "אגוז עטלף" (bat nut), "תרמיל שטן" (devil pod) "אגוז לינג" "לין קוק" (lin kok) "אגוז לינג קיו" (ling kio nut), "אגוז שפם" (mustache nut) או singhada (עיר בהודו).
מיני הטראפה הם צמחים חד שנתיים אנדמיים לאזורים הממוזגים של אירואסיה ואפריקה. הם מניבים פרי אשר (ביחוד ה ט. ביקורניס) צורתו כשל קרני שור או צללית פרוסת כנפיים של עטלף. כל פרי מכיל גרעין גדול וקשיח. הפרי נאכל מבושל. המינים Trapa natans, Trapa bicornis טופחו בסין ובתת היבשת ההודית לזרעי מאכל מזה 3000 שנה לפחות. כיום בחלק מהעולם מוגדרים כמינים פולשים הפוגעים בסביבה.
אין לבלבל עם הEleocharis dulcis -צמח ממשפחה אחרת שנקרא גם הוא "ערמון מים", שהוא צמח מים עשבוני וגבוה אשר פקעותיו נאכלות הן חיות והן מבושלות, הפקעות משווקות בקופסאות שימורים ואינן כשרות למאכל שכן הפקעות מכילות תולעים שטעמן אהוד על צורכי המטבח הסיני.
אטימולוגיה.
שם הסוג 'טראפה' נגזר מהמילה הלטינית "thistle" שמשמעה "גדילן", calcitrappa הוא גם כן שם נפוץ לצמחי מים.
שמו הסיני הוא (língjiǎo (菱角, הלחם של לינג-"דוקרן" ואינג'יוֹ-"קרן", שבפי דוברי אנגלית הפך ל"לינג נאט" אגוז לינג. ומכאן קלטרופ (caltrop) באנגלית - חפץ משונן.
בהודו ובפקיסטן לצמח שמות שונים באזורים רבים כמו "סינגאדה" "סרינג'אטקה" (סנסקריט) ועוד. בקשמיר נקרא גוֹר (گور) במונטנגרו (יוגוסלביה) הוא מצוי בשפע באגם שקודרה ונקרא kasaronja.
שמו ביפנית הוא "הִישִׁי" שמשמעו יהלום וגם מעוין (אותה מילה המרכיבה את השם מיצובישי).
שמות עממיים נוספים על שם דמיון הפרי לקרני השוורים או לעטלפים ועוד.
תיאור.