2010: באנקה סאי2011: קסמים2012: מוזיקה2014: ספורט2015: אקשן2016: מוזיקה2017: הרפתקאות2018: אגדות 2019: מסתורין
אירוע החנוכה של אמא״י.
אירוע תוכן מצומצם המתקיים מדי שנה בחנוכה במתחם אשכול פיס ברמת גן. אירוע זה סובב סביב תחום הקוספליי וכן, מקיים תחרות בנושא זה. החל משנת 2017 הוחלט לקיים את האירוע במתכונת כנסית, כאשר הכנס ב-2017 התקיים באשכול הפיס בתל אביב. ב-2018 אירוע החנוכה התקיים בדיזנגוף סנטר כיריד "היקאריפסט", בשיתוף פעולה ראשון מסוגו עם החנות אקיהברה הקטנה.
עיסוק הארגון בקוספליי.
אחת מגולות הכותרת של הארגון היא ההשקעה בקהילת הקוספליי באמצעות פרויקט שנקרא: צוות המשימה לקראת WCS (לימים צוות ACC, ועידת הקוספליי של אמא"י). מטרתו של הפרויקט היא לקדם את קהילת הקוספליי בארץ במטרה לשלוח נציגים מהקהילה בארץ לתחרות הקוספליי הגדולה בחו״ל הידועה כ-WCS והיא מתקיימת ביפן. במסגרת פרויקט זה מתקיימים ראיונות שבועיים עם קוספליירים מחו״ל וכן, העברת סדנאות בנושא.
ביוני 2018 הכריזו צוות ACC ומארגני ה-WCS על השתתפותה של ישראל בתחרות הבינלאומית ב-2019, תוך קיום מוקדמות לתחרות בכנס הארוקון של אותה השנה.
כמו כן, תחרויות הקוספליי בכנסי הארגון ידועות כ"״התחרויות המושקעות ביותר״" לפי דעת מבקרים רבים בכנסים ובנוסף, מרבית חברי קהילת הקוספליי בארץ עובדים עם הארגון בנוסף לכך שהם פעילים בו.
פרויקטים נוספים.
כמו כן, הארגון לוקח על עצמו שיתופי פעולה באירועים הקשורים לתרבות יפן (כדוגמת יום יפן באוניברסיטה העברית ואירועי תרבות הסובבים סביב התרבות היפנית כדוגמת פתיחת תערוכות הקשורות לתחום) וכן משתף פעולה רבות עם שגרירות יפן בארץ תוך השתתפות באירועים שהשגרירות מארגנת כדוגמת אירוע הטאנאבאטה. הארגון דואג לשמור על קשר רציף עם הקהילה בפייסבוק וכך מעודד אותם להגיע לאירועים ולכנסים שהם מקיימים או תומכים בהם.
אברהם יצחק גרשנוביץ
ראובן יוסף גרשונוביץ
הרב ראובן יוסף גרשנוביץ (ל' בסיוון ה'תרע"ה, 12 ביוני 1915 - ה' בניסן תשנ"ה, 5 באפריל 1995) היה רב וראש ישיבה חרדי ליטאי, ר"מ בישיבת לומז'ה בפתח תקווה וראש ישיבות חמדת שמואל בחמ"ד וישיבת הנגב בנתיבות.
ביוגרפיה.
תקופת ליטא.
נולד בלאפיטש שבמחוז מינסק (לפיצ'י בבלארוס המודרנית) לשרה ביילא בתו של הרב משה אליעזר בייער מתלמידי החפץ חיים ולרב אברהם יצחק גרשנוביץ רבה של ז'אבינקה. כשנולד כיהן אביו כר"מ בישיבה לצעירים בלאפיטש ומשנת תרפ"ד (1924) כיהן כרבה של ז'אבינקה (לאחר פטירת אביו מונה במקומו). בגיל 10 נכנס ללמוד בישיבה לצעירים בעיירה לידא אצל הרב מרדכי שמולקר והרב יעקב ניימן (שלאחר מכן היה ראש ישיבת אור ישראל לצעירים בפתח תקווה), בשל המרחק מבית הוריו היה שב לביתו רק בפסח ובסוכות. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבה בקוברין אצל הרב פסח פרוסקין, שם למד יחד עם הרב אהרן לייב שטיינמן שהיה חברו לחדר, לימים סיפר הרב שטיינמן על תקופה זו כי הרב גרשנוביץ לא ידע את שמות חבריו לחדר בגודל התמדתו חוץ מללמוד לא שוחח בשום נושא אחר. במשך תקופה קצרה למד בישיבת אוהל תורה בברנוביץ' אצל הרב אלחנן וסרמן ולאחר מכן חזר ללמוד בקוברין.
בקיץ תרצ"א (1931) עבר ללמוד בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ אצל הרב ברוך בר ליבוביץ, בישיבה זו נודע כמתמיד גדול בתורה, כשנהג ללמוד כל מסכת שנלמדה בישיבה על בוריה ורק לאחר מכן העמיק בסוגיות המסכת. התקרב מאוד לרבו ראש הישיבה רבי ברוך בר ליבוביץ ודבק בדרך לימודו בהעמקה ועיון בדברי הראשונים והגדרת קושיות ותירוצים בסוגיות תלמודיות. נחשב כבקי בתורת רבו ובספרי הברכת שמואל על סוגיות הש"ס שהוציא. בשל בקיאות זו, כשלמד בישיבת לומז'ה בארץ ישראל דבק בו הכינוי "ר' ברוך בערניק" (תלמיד מובהק של רבי ברוך בער).
בארץ ישראל.
בסוף שנת תרצ"ה (1935) עזב אביו את הרבנות בז'אבינקה ועלה לארץ ישראל ומונה על ידי החזון איש לכהן כראש ישיבת תפארת ציון בבני ברק. בתחילה עלה אביו לבדו לבדוק מספר מקומות מגורים ולאחר זמן קצר עלו שאר משפחתו, אך הוא ואחיו הרב דוד גרשנוביץ נותרו בעיירה, בתקופה זו אחיו התמנה לרבה של זא'בינקה במקום אביו. במהלך השנה התעורר פולמוס בעיירה סביב הקמת בית הספר "תרבות" של התנועות הציוניות, והרב גרשנוביץ שהיה בחור בן 20 כינס את כל הורי התלמידים, נאם בפניהם ושיכנעם שלא לשלוח את ילדיהם לבית הספר. בשנת תרצ"ז (1937), עלה אף הוא לארץ ישראל ונכנס ללמוד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. בתקופה זו התקרב לחזון איש ולהרב יעקב ישראל קניבסקי והיה נוהג לבקרם מדי שבוע ולהציע בפניהם מערכות תורניות שחידש. בעצת הרב שרגא גרוסברד שהיה משגיח ישיבת לומז'ה באותה עת, מונה הרב גרשנוביץ על ידי ראש הישיבה הרב ראובן כץ למסור חבורות מדי שבוע בפני הבחורים הצעירים בישיבה להדריכם בדרך לימודו.
בתש"ו (1946) נשא את פסיה, בתו של הרב צבי יהודה אדלשטיין רבה של רמת השרון, בשמחת האירוסין שלו השתתף החזון איש. לאחר נישואיו המשיך בישיבת לומז'ה במסירת חבורות שבועיות לתלמידים הצעירים בישיבה, בתשי"א (1951) מונה לר"מ בישיבת לומז'ה והחל למסור שיעור יומי לבחורי הישיבה.
בתשכ"ה (1965) נקרא על ידי דודנו הרב שלמה נח קרול רבה של חמד לעמוד לצידו בראשות ישיבת חמדת שמואל שהקים במושב על שם אביו. בתחילה כיהן בתפקיד זה במקביל למשרתו בישיבת לומז'ה אך לאחר סגירת ישיבת לומז'ה התמסר לתפקידו בישיבת חמדת שמואל ונהג לשהות במושב חמד במשך כל ימות השבוע כשבשבת הצטרפו אליו בני משפחתו.
בתשל"ו (1976) התבקש על ידי הרב יששכר מאיר לכהן לצידו כראש ישיבת הנגב, בתקופה זו עבר להתגורר בנתיבות ושהה במהלך כל היום בישיבה. באותה תקופה נחשב למנהיגם הרוחני של הקהילות החרדיות בנתיבות ורבים הגיעו אליו לקבלת עצה וברכה. נודע בחיבתו המיוחדת לכל יהודי באשר הוא ובמאור הפנים שקיבל כל אחד.
בשנות ה-80 היה ממתווי דרכה של תנועת "ישיבות לעם" לקירוב תלמידים בפריפריה למסורת ורישומם למוסדות תורניים, תנועה שהתמזגה לבסוף עם ארגון לב לאחים.
בעת הקמת דגל התורה בתשמ"ט היה מראשי הנואמים בקרב הקהילות החרדיות בארץ להסביר את דרכו של הרב שך בהקמת המפלגה ואת הצורך של בני התורה ללכת לאורו.
בסוף ימיו חלה והיה מאושפז רבות בבית החולים. נפטר בניסן תשנ"ה (1995) ובהלוויתו השתתפו אלפים מבני הציבור החרדי בהם רבים מתלמידיו.
חיבוריו.
חיבורים ומערכות תורניות שלו פורסמו בכתבי עת תורניים כמו מוריה וישורון ועוד.
בנוסף, יצאו לאור סדרת ספרי שיעורי רבי ראובן יוסף - על מסכתות בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא (ב' כרכים), ומכות. משיעוריו בישיבות בהן כיהן כראש ישיבה.
ראובן יוסף גרשנוביץ
ורוניק דה קייזר
ורוניק דה קייזר (Véronique Marie Alice Henriette De Keyser; נולדה ב-23 במרץ 1945) היא פוליטיקאית בלגית, הייתה חברת הפרלמנט האירופי מטעם המפלגת הסוציאליסטית כחלק ממפלגת הסוציאליסטים הארופאים בין השנים 2001–2014. דה קייזר היא פסיכולוגית בהכשרתה ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת לייז'.
ביוגרפיה.
קרירה מדעית.
דה קייזר נולדה בבריסל. היא למדה פסיכולוגיה באוניברסיטה החופשית של בריסל וקבלה מהאוניברסיטה תואר דוקטורט. דה קייזר שימשה כמרצה בפקולטה לפסיכולוגיה של אוניברסיטת לייז'. מ-1990 עד 1994 הייתה נשיאת ארגון הפסיכולוגיה הבלגי. דה קייזר. מחקריה עסקו בעולם העבודה המשתנה. היא שימשה נשיאת האגודה הצרפתית לארגונומיה, נשיאת החברה הבלגית לפסיכולוגיה עד 1996 וב-1997 התמנתה לנשיאת "האיגוד האירופאי לפסיכולוגיה ארגונית" וכיהנה בתפקיד עד 2003. היא זכתה במספר פרסים על פעילותה המדעית ובניהם פרס על שם מריה סיבילה מריאן ופרס נאט"ו למצוינות מדעית.
דה קייזר היא מומחית בתחום טעות אנוש באווירונאוטיקה והרדמה. לנושאי המחקר שלה הייתה השפעה על תפקידיה הפוליטיים ופעילותה לחקיקה בתחום הבריאות התעסוקתית.
קרירה פוליטית.
ב-2001 החלה לשמש חברה בפרלמנט האירופאי כחברה במפלגת הסוציאליסטים האירופאים. דה קייזר חברה בוועדה לענייני חוץ ומלאת מקום בוועדה לאיכות הסביבה. היא התבטאה נגד המעורבות האמריקנית בעיראק, והביעה את מחויבותה למזרח התיכון, זכויות האדם וזכויות הנשים. ב-2006 עמדה בראש המשלחת משקיפים מטעם הפרלמנט האירופאי לבחירות לרשות הפלסטינית. היא יצאה בראש משלחת דומה גם לדרום סודאן בשנת 2010. בשנת 2014, החליטה מפלגת הסוציאליסטים לא לאפשר לדה קייזר להתמודד לעוד קדנציה.
הפניה
ברפואה הפניה היא טופס המפנה מטופל לקבלת טיפול רפואי.
הפניה ניתנת למטופל על ידי רופא, בדרך כלל רופא המשפחה שלו, המפנה לבדיקה של רופא מומחה, או על ידי מגיש עזרה ראשונה, המפנה לחדר מיון. בהפניה ניתן מידע בסיסי על המטופל, ותיאור של הבעיה שגרמה להפניה. ישנם טיפולים ובדיקות שעל מנת לקבלם נדרשת הפניה מרופא, דוגמת בדיקת מעבדה (אלקטרוקרדיוגרם) וביקור אצל רופא יועץ.
בישראל נדרשת תמיד הפניה עבור לביקור אצל מרבית סוגי הרופאים בתחום של רפואה יועצת (לרופאים כגון אורתופד ורופא עור לא נדרשת הפניה). הגעה לחדר מיון עם הפניה פטורה מתשלום, ואילו הגעה לחדר מיון ללא הפניה פטורה מתשלום בעיקר כאשר הוחלט על אשפוז הפונה.
ג'נין דוביצקי
ג'נין דוביצקי (באנגלית: Janine Duvitski; נולדה ב-28 ביוני 1952) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת מהופעתה בתפקיד ג'יין אדוארדס בסדרת הטלוויזיה "Waiting for God", פיפה טרנץ' בסדרה הקומית "רגל אחת בקבר" וג'קלין סטיוארט בסיטקום "Benidorm". דוביצקי זכתה להכרה לראשונה ב-1977 כששיחקה במחזה "המסיבה של אביגייל" שכתב וביים מייק לי.
ביוגרפיה.