ב-3 ביוני 2006, שהיני הייתה אורחת מיוחדת בתחרות Euro Video Grand Prix , שנערכה באלבניה. היא פתחה את התחרות עם השיר "Welcome to Europe"", שהופק גם כסינגל על ידי אותו אולפן בווינה.
לאחר סיום לימודיה באוסטריה ב-2007, חזרה שהיני לאלבניה וחתמה על חוזה עם חברת התקליטים האלבנית "Eurostar". היא הופיעה בסדרת הטלוויזיה Këngët e Shekullit 2. היא השתתפה ב-Kënga Magjike, עם השיר "Nxënësja më e mirë", שם הגיעה למקום ה-4. עם זאת, היא לא זכתה בפרס המבקרים.
באוגוסט 2008 הוציאה שהיני את אלבומה הראשון, "Erdhi momenti". חלק מהשירים הולחנו על ידי אדריאן הילה, אך היא גם שיתפה פעולה עם מלחינים אחרים כמו פירו קאקו וג'נטי מיפטרג' וחלק מהמילים נכתבה על ידי אחותה של שהיני, בלה. השירים ""Erdhi Momenti" ו-"Lot Pendimi" קודמו בקליפ שהפיקה חברת ההפקות Max Production.
ב-2010, שהיני השתתפה פעם נוספת בפסטיבלי אי קנגס עם השיר "Në pasqyrë", ושם הגיעה למקום השני.
ב-2010 סיימה שהיני את החוזה שלה עם Eurostar ונהייתה לאמנית עצמאית. באותה שנה סיימה את לימודיה ביחסים בין-לאומיים באוניברסיטה האירופית בטירנה. ב-2011 השתתפה לראשונה בטופ פסט יחד עם דרן אבאזי ו-Zig Zag Orchestra. השיר שלהם "Ti dhe une"" זכה בפרס "הפרשנות הטובה ביותר". לאחר הפסטיבל יצא וידאו קליפ עם חברת ההפקות PinkMoon. ב-2012, הוציאה את השיר ""Te desha shume"", שהלחין אנדריט שני והופק על ידי חברת ההפקות Sebastian Video Production.
ב-2012, שהיני השתתפה פעם נוספת בפסטיבלי אי קנגס עם השיר "LOVE", כששוב סיימה במקום השני. באותה שנה היא הופיעה כזמרת אורחת בשיר ""Kastanien Lied" של האמן הגרמני מרטין קילגר.
במהלך 2014, שהיני הוציאה שלושה סינגלים בשיתוף עם כותב השירים מריו דדה. יחדיו הם הפיקו את השיר "Ujë në shkretëtirë"". הווידאו קליפ לשיר פורסם בשותפות עם חברת ההפקות ID Production. הסרטון לשיר "Magnet" שימש לקידום פרסומי של החברה. שיתוף הפעולה עם דדה המשיך גם עם השיר "Energji", שיר שלאחר מכן קיבל את הפרס טנדנס בפסטיבל קנגה מג'יקה .
דיסקוגרפיה.
סינגלים.
הופעות אורח
פסקולים
Miss Americana
Miss Americana (ידוע גם כ-Taylor Swift: Miss Americana) הוא סרט דוקומנטרי אודות הזמרת טיילור סוויפט אשר בוים על ידי לנה וילסון ויצא בלעדית לשירות הסטרימינג נטפליקס ב-31 בינואר 2020. הסרט זכה לביקורות חיוביות כאשר הרבה מבקרים הציגו אותו כאשר שיבחו את האינטימיות והפגיעות של הסרט ואף כונה כ"גולמי וחושפני רגשית" על ידי נטפליקס. במהלך הסרט רואים את סוויפט במהלך ההכנות לאלבומה השביעי "Lover", מדברת על פוליטיקה בפעם הראשונה בקריירה שלה והחששות שלה בעקבות זה, על מחלת הסרטן של אימה וכו'. תוך כדי שבמקביל רואים צילומים של הופעות שלה וקטעים נוספים אשר צולמו בעבר לפני צילומי הסרט.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים "Sundance" כשבוע לפניי יציאתו וזכה לשבחים מצד הצופים בפסטיבל ובהמשך זכה לביקורות חיוביות גם מהמבקרים. בנוסף גם הפך לסרט התיעודי של נטפליקס על אמן שזכה לציון הגבוה ביותר באתר IMDb.
תוכן.
הסרט עוקב אחרי סוויפט בקריירה שלה ובחייה האישיים במשך מספר שנים. הסרט מציג קטעי ראיונות, זיכרונות, צילומי אולפן, הקלטות ביתיות וסלולריות והופעות אשר כולם מציינים נקודות שונות לאורך חייה של הזמרת. במהלך הסרט סוויפט נראית בהכנות של אלבומה השביעי ומדברת בין היתר על מחלת הסרטן של אימה, ההתמודדות שלה עם הפרעות אכילה, הדעות הפוליטיות שלה, על המתקפה נגדה ברשת, על התביעה שלה בגין תקיפה מינית ועל החלטה לתמוך בפומבי בקהילת הלהט"ב.
נטפליקס תיארה את הסרט כ"גולמי וחושפני רגשית" ואף הוסיפו: "במהלך תקופת טרנספורמציה בחייה כשהיא לומדת לאמץ את תפקידה לא רק ככותבת שירים ומבצעת, אלא כאישה הרותמת את מלוא כוחה של קולה". בפסטיבל "Sundance" תיארו את הסרט כך: "הבמאית לאנה וילסון מציעה חלון רב גוני לסוויפט, לתהליך היצירה שלה, ולחוויה הייחודית שלה להיות אחד האורות הבהירים ביותר על הבמה העולמית בעולם. וילסון לוכדת את פגיעות הסימנים המסחריים של סוויפט ואת האינטליגנציה העזה שלה, שנינות. רגעים רכים ומלהיבים כשכוכבת העל יוצאת לפרק האחרון בקריירה שכבר יוצאת דופן".
ליהוק.
בנוסף הקטעים המצולמים מהעבר כוללים את קלווין האריס, ביונסה, פינק, הארי סטיילס, שאקירה, לני קרביץ, דיקסי צ'יקס, ארת', וינד אנד פייר, קרלי קלוס, קים קרדשיאן, קניה וסט, מרשה בלקברן, דונלד טראמפ, טיילור לאוטנר, טום הידלסטון, ג'ייד ג'ולי, ריילי נוקס, ברברה וולטרס, דן האריס, דייוויד לטרמן, ארין רובינסון, גרהם נורטון, הודה קוטב, ג'דדיה בילה, ג'ני ג'ונסון, ג'ימי פאלון, ג'וג'ו צ'אנג, ננסי אודל, ניקי גלייזר, פיל מק'גרו, שרה היינס, סטיבן קולבר, סאני הוסטין, וופי גולדברג, אנטוני פורובסקי, בובי ברק, קרמו בראון, ג'ונתן ואן נס וטאן פרנס.
קידום.
ב-15 בינואר 2020 חשפה סוויפט את תאריך השחרור והכרזה של הסרט בחשבונות המדיה החברתית שלה. לאחר כשבוע יצא גם הטריילר לסרט ביוטיוב ובחשבונות המדיה החברתית שלה. יום לפניי יציאת הסרט חשפה את רשימת בתי הקולנוע אשר יקרינו את הסרט לזמן מוגבל בארצות הברית כולל הקרנה גם בקולנוע על שם הנסיך צ'ארלס בבריטניה.
מוזיקה.
בסוף הסרט נשמע השיר "Only the Young", אותו כתבה סוויפט לראשונה ב-2018 בעקבות ההתמודדות לבית הנבחרים בארצות הברית. עם שחרורו השיר זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים אשר שיבחו את המילים שלו אשר בין היתר הזכירו את השימוש בנשק למטרות אלימות והירי בבתי הספר בארצות הברית. השיר הגיע למקום הראשון במצעד המכירות הדיגיטליות האמריקאי.
גזה מארוטי
גזה מארוטי (במקור רינטל, בהונגרית: Maróti Géza; בארשוורשוואר, 1 במרץ 1875 – בודפשט, 6 במאי 1941) היה אדריכל, פסל, צייר, אמן יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
גזה מארוטי נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט מארוטי (רינטל עד 1905) (1842–1927) וברטה ויינברגר (1853–1920). מארוטי טייל בכל העולם, היה "אזרח העולם". בעוד הצליח לעבוד בחו"ל כאדריכל בעל שם, הוא הועסק במולדתו הונגריה רק כפסל בניין ומעצב פנים.
יצירת המופת של חייו, היצירה ההיסטורית תרבותית שלא פורסמה (במלואה) עד היום, היא עיבוד מונומנטלי של ההיסטוריה של אטלנטיס.
משפחתו.
בתו, דורוטיה מארוטי, הייתה מאיירת ספרים, גרפיקאית. נכדו, אנדראש ברודי, היה כלכלן זוכה פרס סצ'יני. ניניו, יאנוש ברודי, מוזיקאי, ליריקאי ומיהאי ברודי הוא בלשן זוכה פרס קושוט.
קריירה.
מארוטי נולד למשפחת סוחרים יהודית מאזור דרום סלובקיה (אז הונגריה); החל את הקריירה שלו כעוזר פסל בבית המלאכה של הפסל איגנץ אופנהיימר, מאוחר יותר למד בכוחות עצמו בבודפשט ובווינה. בשנת 1900 פתח בית מלאכה בבודפשט, ואחר כך שכר סטודיו והפך לפסל בניין. בשנת 1908 במהלך ביקורו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד בבודפשט הוא התבקש לעצב את שער הניצחון בשדרת אנדראשי. באותה השנה תכנן את הביתן ההונגרי הראשון של הביאנלה של ונציה, שפעל חצי מאה. לאחר מכן קיבל הזמנת עבודה במקסיקו. לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה בנה את בית הקיץ שלו בזבגני.
בשנת 1927, בהזמנתו של האדריכל הפיני-אמריקאי אליאל סארינן, נסע לארצות הברית. הוא עבד בדטרויט. עם הזמן התקבל ללשכת האדריכלים האמריקאית. בשנת 1930 נסע למזרח התיכון מאיסטנבול עד לירושלים, בדרך של מסעי הצלב, על סוסים. הוא עבד במחקר של שחזור בית המקדש הראשון (מקדש שלמה) בירושלים. (תוכנית זו נשמרת על ידי המוזיאון הבריטי) בהשראת המסע החל לעבוד על ספרו אטלנטיס.
בשנת 1932 חזר לבודפשט, הפך למרצה בבית הספר לאמנויות יישומיות ולמרצה לעיצוב בפקולטה לאדריכלות של האוניברסיטה הטכנית. בשנת 1937 עבר לגור לצמיתות לזבגני. הוא נפטר בשנת 1941 בבודפשט כמובטל, כנראה בשל יהדותו, עקב החוקים האנטי יהודיים שלא איפשרו את העסקתו (החוק היהודי הראשון, החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי מהשנים 1938, 1939 ו-1941 בהתאמה). אשתו הייתה לאופולדינה פריץ.
עבודותיו העיקריות.
הדגם המרשים בגודל של העיר אטלנטיס, הוצג תחילה אחרי בביאנלה בוונציה, אחרי זה במוזיאון ארנסט ומשנת 2002 ניתן היה לראות במוזיאון לאמנויות יישומיות.
אבנעזר האזרד
אבנעזר האזרד (באנגלית: Ebenezer Hazard; 15 בינואר 1744 – 13 ביוני 1817) היה איש עסקים ומוציא לאור אמריקאי. במהלך המהפכה האמריקאית ואחריה הוא שימש במגוון תפקידים פוליטיים, כמו מנהל הדואר של ניו יורק, כמודד הראשי של מחלקת הדואר, וכמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בשנים 1782–1789.
ב-1792 הוא הוציא לאור את התרגום האנגלי הראשון של הספר "דין וחשבון על האינדיאנים משבט המוהוק, ארצם, שפתם, אישיותם, מנהגיהם, דתם וממשלם", שלוקט ב-1644 ממכתבים שנכתבו על ידי הכומר ההולנדי יוהאן מגפולנסיס אל ידידיו אודות שנותיו ככומר באזור הסמוך לאולבני, ניו יורק.
ביוגרפיה.
אבנעזר האזרד נולד בפילדלפיה. הוא למד באוניברסיטת פרינסטון. ב-1770 הוא הקים הוצאת ספרים בניו יורק, אך לאחר חמש שנים פרש מתחום זה. הוא מונה למנהל הדואר של ניו יורק, הראשון תחת הקונגרס הקונטיננטלי.
ב-1776 הוא מונה כמודד הראשי של מחלקת הדואר. ב-1781 הוא נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.