בשלב רבע הגמר גברה גרמניה על בתוצאה 2-0 והעפילה לחצי הגמר. במשחק המקביל, נפגשו הונגריה ו למשחק שבאופן תאורטי היה אמור להפגיש שתי נבחרות התקפיות מהטובות בעולם באותה תקופה, אך בפועל התאפיין באלימות רבה, והסתיים בניצחונה של הונגריה 4-2 ובהעפלתה לחצי בגמר.
בשלב חצי הגמר לא התקשתה גרמניה להדיח את עם ניצחון 6-1. במשחק המקביל, הונגריה פגשה את האלופה המכהנת . למרות יתרון שני שערים של הונגריה, הצליחה אורוגוואי לחזור למשחק במחצית השנייה ולהשוות ל-2-2. המשחק עבר להכרעה בהארכה, וצמד של קוצ'יש בתשע הדקות האחרונות הביאו להונגריה ניצחון 4-2 וכרטיס לגמר המפעל.
שופט המשחק.
ויליאם לינג מאנגליה נבחר לשופט המשחק. עוזרי השופט, וינצ'נצו אורלנדיני מאיטליה וסנדי גריפיתס הוולשי, נבחרו לשמש כקוונים במשחק.
לינג נחשב באותה תקופה לאחד מהמובילים שבשופטים באנגליה. הוא שפט בין היתר את גמר טורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון ב-1948 בין ל, ואת גמר גביע ה-FA בשנת 1951 בין ניוקאסל יונייטד לבלקפול. לינג ניהל גם את המשחק הראשון בין הונגריה לגרמניה בטורניר, בו ניצחה הונגריה בתוצאה 8-3.
עוזרי השופט שימשו גם הם כשופטים ראשיים במהלך הטורניר. אורלנדיני שפט את גרמניה בניצחון 6-1 על בחצי הגמר, וכן בניצחונה של 7-0 על בשלב הבתים. גריפיתס שפט את הונגריה בניצחונה על אורוגוואי בחצי הגמר, וכן את משחקי שלב הבתים בהם ניצחה 1-0 את ו ניצחה 4-1 את .
מהלך המשחק.
נבחרת הונגריה הגיעה למשחק בעמדת עדיפות על הגרמנים. המאמן ההונגרי, גוסטב שבש, החליט להכליל בהרכב את פרנץ פושקש, אף על פי שלא החלים לחלוטין מהפציעה. מנגד, עצם הגעתה של נבחרת גרמניה המערבית אל משחק הגמר נחשבה כהפתעה גדולה. זפ הרברגר, המאמן הגרמני, הכליל בהרכב חמישה שחקנים שלא שותפו בתבוסה 3–8 להונגריה בשלב הבתים.
המשחק התנהל תחת גשם כבד. מזג אוויר מסוג זה כונה במחנה הגרמני "מזג האוויר של פריץ ואלטר", רמז לכך שקפטן הנבחרת הגרמנית הצטיין במיוחד תחת תנאי מזג אוויר מסוג זה. בנוסף, שחקני גרמניה היו מצוידים בנעלי כדורגל של חברת אדידס הגרמנית, שהיו מותאמים לכל מזג אוויר. דבר זה היווה יתרון לגרמניה, ששחקניה עלו לשחק עם נעלי המשחק הקבועות שלהם.
כבר בדקה השישית, ועל אף שלא היה כשיר במאת האחוזים, כבש פושקש את השער הראשון במשחק. שנדור קוצ'יש קיבל כדור בתוך הרחבה ובעט לכיוון השער כדור שהוסט על ידי ההגנה. הכדור התועה הגיע לפושקש, שהכניע את השוער טוני טורק. שתי דקות בלבד אחר כך, השיגה הונגריה את השער השני, בזכות טעות גדולה בהגנה הגרמנית. ורנר קולמאייר ניסה להחזיר במסירה מטווח קרוב את הכדור לשוער טורק, והאחרון לא הצליח להשתלט על הכדור. זולטן צ'יבור חטף את הכדור, ומול השער החשוף העלה את הונגריה ליתרון 0–2.
קצב השערים המהיר נמשך, ושתי דקות בלבד לאחר השער השני, השיגה גרמניה שער מצמק. הלמוט ראן שלח כדור שטוח וחד מהאגף השמאלי אל תוך הרחבה של הונגריה. יוזף בוז'יק גלש לכדור והצליח לגעת בו, אך מקס מורלוק, גם הוא בגלישה, הגיע לכדור שהכניע את גיולה גרושיץ'. בדקה ה-18 השיגה גרמניה את השוויון המפתיע. כדור קרן של הקפטן ואלטר עבר את כל ההגנה והשוער, והלמוט ראן שחיכה סמוך לקורה הרחוק דחק פנימה את שער השוויון.
מאז שער השוויון ולאורך כל דקות המשחק, הפעילה הונגריה לחץ כבד על שערה של גרמניה, שהייתה עסוקה בעיקר במשימות הגנה. מספר הצלות של טורק, הצלה מקו השער של קולמאייר, כדורים שפגעו בקורה ובמשקוף השער, כל אלה מנעו מהונגריה לחזור ליתרון.
בדקה ה-84, שש דקות בלבד לסיום ההתמודדות, השיגה גרמניה את שער הניצחון. כדור שהורחק מרחבת ה-16 של הונגריה הגיע לרגליו של הלמוט ראן. ראן חדר לרחבה, תוך שהוא עובר שחקן הונגרי, ובעט חד ושטוח לפינה השמאלית ופנימה. דקה בלבד לאחר השער המפתיע, קיבל פושקש כדור ברחבה ותוך כדי גלישה הכניע את טורק, אך הנפת דגל לנבדל של הקוון גריפיתס התקבלה על ידי השופט לינג, שפסל את השער. הונגריה לא הצליחה למצוא את השוויון, וגרמניה השיגה לראשונה בתולדותיה את גביע העולם, באחד ממשחקי הגמר המפתיעים בתולדות המפעל.
שופט: ויליאם לינג
קוונים: וינצ'נצו אורלנדיני, סנדי גריפיתס
בעקבות המשחק.
נטילת חומרים אסורים.
מיד לאחר המשחק החלו לעלות האשמות ושמועות על שימוש בסמים אסורים ומשפרי ביצועים בקרב שחקני נבחרת גרמניה המערבית. מספר שחקנים מהנבחרת חלו לאחר הטורניר בצהבת, מה שהגביר את החשד כי מדובר במזרק מזוהם שהדביק את חברי הנבחרת.
מספר משחקני הנבחרת טענו לאחר העלאת ההאשמות כי מדובר היה בזריקות גלוקוז. רופא הנבחרת, פרנץ לוגן, טען כי היו אלה דווקא זריקות של ויטמין C שניתנו לשחקנים.
בשנת 2010 התקיים מחקר באוניברסיטת לייפציג, תחת השם "סמים בגרמניה". במסגרת המחקר נחשף כי קיימת סבירות כי לחברי הנבחרת הגרמנית באותן שנים הוזרק הסם פרביטין, מסוג מתאמפטמין, במסווה של ויטמין C. במחקר צוין גם כי אין המסקנות כוללות את מונדיאל 1954 באופן ספציפי.
ההשפעה על גרמניה.
הניצחון המפתיע התקבל באופוריה ברחבי גרמניה המערבית, שעדיין חוותה קשיים בעקבות תוצאותיה של מלחמת העולם השנייה. במשחק זה הושמע ההמנון הגרמני באירוע ספורט בינלאומי לראשונה מאז המלחמה. הזכייה בגביע העולם והניצחון במשחק הגמר כנקודת מפנה בהיסטוריה של גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה.
שמואל פאלאצ'י
בית הקברות היהודי בקטוביץ
בית הקברות היהודי של קטוביץ שבפולין, הוקם בשנת 1868 והכניסה אליו נמצאת ברחוב Kozielska מספר 16.
היסטוריה.
האנשים שמתו לפני 1868 נקברו בבית הקברות היהודי במיסלוביצה. באותה שנה, קנתה הקהילה היהודית בקטוביץ 3 דונם של קרקע לצורך הקמת בית קברות בעבור 480 טאלרים מהאיכר הפולני יוזף לודנובסקי (Jozef Ludnowski). השטח שנבחר לבית הקברות היה בצדה המערבי של הדרך למיקולוב, ובינו לבין העיר הפרידה מסילת הרכבת למיסלוביצה. מיקום זה נבחר כיוון שאנשים חשבו שהעיר לא תתפתח לאותו כיוון ושמסילת הרכבת מהווה את גבולה הסופי. טקס חנוכת בית הקברות נערך ב-9 בספטמבר 1868 בהשתתפות הרב רוזנטל מביטום. הקבורה הראשונה בבית הקברות החדש נערכה ב-20 באוקטובר 1869, בלווייתו של קארל מונצר בן ה-4. ב-2 בפברואר 1870 נקבר לראשונה אדם מבוגר, מאיר כץ. ב-1868 נבנה חדר טהרה ולוויות, מפואר בבית הקברות, בו היו חדרי החברה קדישא וחדר אבלות. ב-1870 הבניין נבנה מחדש והורחב. משפחת קרבס (Krebs) הייתה אחראית על שמירת בית העלמין במצב טוב וגם על רישומי הארכיון . לוויות רבות נערכו בהשתתפותה של מקהלת בית הכנסת הגדול. ב-1870 נבנתה מדרכת אספלט שעברה בין המשעולים בבית הקברות.
שטח בית הקברות הורחב במרוצת הזמן פעמיים, בשנת 1927 ולאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1945. בית הקברות מוקף חומה ומשתרע על שטח של 1.1 הקטאר.
בבית הקברות נמצאים בין היתר קברים מפוארים של 3 דורות ממשפחות חשובות לפיתוח העיר קטוביץ, במיוחד משפחות גולדשטיין, גרונפלד ושאלשה (Schalscha), כמו גם רב העיר קטוביץ, יעקב כהן. כמה מהקברים מעוטרים בפאר וחלקם מעוצבים בסגנון המזכיר מבנים רומיים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, קברים רבים נהרסו או ניזוקו על ידי הגרמנים. לאחר המלחמה, הוקמה בחלק של בית הקברות שהוקם במאה ה-20 אנדרטה לזכר השואה. בבית הקברות ישנם בין 1,400 ל-1,500 קברים מתוכם נשתמרו 947 מצבות.
בית העלמין ברחוב קוזילסקה-Kozielska הוא מקום קבורה פעיל של הקהילה היהודית, לאורך כל השנים מאז הקמתו. בית העלמין נמצא בהשגחת קרן אור חיים, משנת 2006 הקרן דואגת לביצוע עבודות ניקיון ותיעוד בבית העלמין. בסתיו 2009 הושלם השלב המרכזי של עבודות השיפוץ במתחם. בניין חברת קדישא המשופץ, מיועד להיות משרדי הקרן בעיר.
בית קברות היהודי נרשם ב־29 באוקטובר 1990 במרשם האנדרטאות הפולני תחת מספר A / 1414/90.
בשנת 2014, לבקשת מוזיאון POLIN להיסטוריה של יהודי פולין, הכינה הקרן לתיעוד בתי קברות יהודיים רשימה של המצבות המכילות נתונים אישיים של הנפטרים ותצלומי מצבות. הפרויקט יושם בזכות התמיכה שהוענקה מאיסלנד, ליכטנשטיין ונורווגיה מכספי האיחוד האירופי (EEA) (פרויקט "מורשת תרבות יהודית", רכיב "שכנים - עדים. אובייקטים, אנשים, סיפורים").
אברג' אל-בית
אדריאן יוסטוס
אדריאן יוסטוס (בספרדית: Adrián Justus, נולד ב-1970 במקסיקו סיטי) הוא כנר מקסיקני-ישראלי. יוסטוס מנגן מוזיקה קלאסית, לרבות בת זמננו, מוזיקה בהשראה פולקלורית ומוזיקה קלה.
ביוגרפיה.
מצד האב הוא צאצא למשפחה יהודית מהונגריה. סבו היה רופא עור שבשנת 1939 השתתף עם אשתו ביריד מדע בניו יורק. בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה נשאר באמריקה. מפני ששהותו בארצות הברית הפכה לבלתי חוקית, התיישב במקסיקו שהסכימה להעניק לו מקלט. האב, הפרופסור רוברטו יוסטוס, הוא רופא שיניים וכיהן כיושב ראש האיגוד העולמי לאורתודונטיסטים. אדריאן יוסטוס גדל במשפחה מוזיקלית. אביו, היה מורה הכינור הראשון שלו. אחר כך למד אצל רטברט ואזקה, כנר יליד צ'כוסלובקיה החי במקסיקו.
אדיראן יוסטוס השתלם החל מגיל 11 בנגינת כינור בבית הספר למוזיקה של יוריקו קורונומה במקסיקו סיטי ואצל סטניסלב קאוואלה בחלאפה, במדינת וראקרוס. הופעתו הראשונה בקונצרט פומבי התרחשה בשנת 1985 בעת סיור תלמידי בית הספר של יוריקו קורונומה ביפן, כשניגן "לחנים צועניים" מאת סרסטה. מאוחר יותר למד יוסטוס אצל צבי צייטלין בבית הספר "איסטמן" של אוניברסיטת רוצ'סטר בארצות הברית. סיים שם תואר B.A. וזכה במדליית הכנר הטוב ביותר.
הוא זכה בהמשך במלגה מטעם המועצה הלאומית לתרבות ואמנויות לשם המשך השתלמויותיו.