בתחרות מיס תבל שנערכה בלוס אנג`לס עלתה לשלה הגמר ונבחרה לסגנית רביעית, במהלך כהונתה התגוררה בדירתו של טראמפ בניו יורק ולקחה חלק באירועי מדיה שונים.
ב-2007 השתתפה קונר בתוכנית המציאות "מקום התחרות" העוקבת אחר מלכות יופי שונות.
תולדות חיל ההנדסה הישראלי
שקנאי אמריקאי
חוק שקיפות העמותות
טריף בדר
טריף בדר (בערבית: طريف بدر; נולד ב-5 באוגוסט 1967) הוא רופא וקצין צה"ל (בדימוס) בדרגת תת-אלוף המשמש כיום כמנהל המרכז הרפואי קפלן. בעבר כיהן כקצין רפואה ראשי.
ביוגרפיה.
בדר נולד בחורפיש בן למשפחה דרוזית-ישראלית, למד בבית ספר יסודי בחורפיש ובתיכון בתרשיחא. אביו שיח' סלמאן בדר היה קצין במשמר הגבול במשך שנים רבות, נפצע במהלך שירותו ולאחר שחרורו כיהן כמנהל בתי הדין הדרוזים.
בשנים 1985 עד 1992 למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, את הסטאז' עשה בבית חולים ברזילי. התמחה ברפואת ילדים בבית החולים גליל מערבי. ב-2001 שימש רופא-חוקר במכונים הלאומיים לבריאות במרילנד שבארצות הברית (NIH) השלים מחקר בתחום אנדוקרינולוגית ילדים. הוא בעל תואר שני בהצטיינות בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה (המכללה לביטחון לאומי). בשנים 2009 עד 2011 הושאל מצה"ל וכיהן כסגן מנהל המרכז הרפואי הלל יפה ובמקביל סיים התמחות נוספת במנהל רפואי.
בצה"ל סיים בהצטיינות קורס קציני רפואה בשנת 1993, שירת כרופא צבאי בגדוד 13 של חטיבת גולני, קצין הרפואה של עוצבת ברעם, קצין רפואה ביחידה מיוחדת, קצין הרפואה של אוגדה 36 וראש ענף מפקדים בבית הספר לרפואה צבאית.
בשנים 2011 עד 2014 שירת כקצין הרפואה של פיקוד הצפון. בתקופתו הפעיל צה"ל בית חולים שדה ברמת הגולן לקליטה וטיפול בפצועים ממלחמת האזרחים בסוריה ומערך של העברת פצועים לטיפול בבתי חולים בצפון ישראל. בתפקידו הבא מונה לסגן קצין רפואה ראשי.
תא"ל בדר פרופסור קליני עמית ומרצה בכיר באוניברסיטה העברית במסגרת מסלול "צמרת" להכשרת עתודאים לרפואה.
תא"ל בדר היה חבר במספר משלחות סיוע רפואיות של צה"ל, היה חבר כוח החלוץ הרפואי לתאילנד לאחר רעידת האדמה והצונמי באוקיינוס ההודי ב-2004, שימש מפקד מחלקת הילדים בבית חולים שדה שהוקם בפורט-או-פרנס לאחר רעידת האדמה בהאיטי ב-2010, בין השנים 2013-2014 פיקד על מבצע הטיפול בפצועים הסורים, ופיקד על המשלחת הרפואית ובית חולים שדה שהוקם בנפאל לאחר רעידת האדמה בנפאל ב-2015. במרץ 2016 פיקד על מבצע השבת הפצועים הישראלים מטורקיה.
בפברואר 2016 יצא למסע הסברה מטעם דובר צה"ל וארגון ה-OSS בארצות הברית.
ביולי 2016 הוחלט למנותו לקצין רפואה ראשי הבא. ב-16 ביולי 2017 הועלה לדרגת תא"ל, וב-17 באוגוסט נכנס לתפקידו כקצין רפואה ראשי. במרץ 2019 נאם בדר כנציג רשמי של מדינת ישראל בפני הכנס המיניסטריאלי של כוחות השלום של האו"ם בעצרת המרכזית של האו"ם בניו יורק (בכך היה לקצין הישראלי הראשון שנואם מעל במה זו). בהמשך כהונתו הוא הוביל את ההתמודדות הרפואית בצה"ל בשלביה הראשונים של התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
ב-8 ביולי 2020 מונה על ידי מנכ"ל משרד הבריאות הפרופ' חזי לוי לחבר ועדה מקצועית מייעצת למיגור ומניעת התפשטות מגפת הקורונה במגזר הערבי. בכתב המינוי ציין פרופ' לוי שעל הוועדה לייעץ ולהציע לו פתרונות בהתאם לנתונים ולמפת התפשטות מגפת הקורונה בחברה הערבית בישראל ולהכין ניירות עמדה ותוכנית פעולה לעבודה אל מול האוכלוסייה הערבית בתחומים הבאים: הסברה, קטיעת שרשרת ההדבקה, צרכים ייחודיים של החברה הערבית בכל הנוגע למגפת הקורונה ונושאים נוספים, ככל שיעלו.
ב-9 בספטמבר 2020 סיים את תפקידו ואת שירותו בצה"ל, והוחלף על ידי תא"ל פרופסור אלון גלזברג.
לאחר שחרורו.
באוקטובר 2020 מונה לראש המנהלת של משרד הבריאות להערכות לקראת תקופת החורף.
בפברואר 2021 מונה על ידי דירקטוריון שירותי בריאות כללית, למנהל המרכז הרפואי קפלן.
במאי 2021 קיבל תואר דוקטור כבוד למדעים מאוניברסיטת תומאס ג׳פרסון בפילדלפיה, ארצות הברית כאות הערכה על פעילותו הענפה ויוצאת הדופן בנושא הסיוע ההומניטרי ועל היות מודל לחיקוי לרופאי העתיד.
ביוני 2021 הועלה לדרגת פרופסור עמית קליני בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
חיים אישיים.
בדר נשוי לג'אנן ואב לסלמאן, אסיל ולילא.
גברנרס איילנד
אין חבוש מתיר עצמו מבית האסורים
אין חבוש מתיר עצמו מבית האסורים הוא ביטוי שמקורו בתלמוד הבבלי שמשמעותו היא שאדם לא יכול לבצע דברים שנצרכים לו, גם בדברים שהיה יכול לבצע אילו היה צריך לעשותם לחברו. המשל לכך הוא אסיר שאינו יכול לחלץ את עצמו מבית הסוהר.
מקורות הביטוי.
ביטוי זה מופיע 3 פעמים בתלמוד הבבלי:
תפילת החולה על עצמו.
במדרש רבה מובא שתפילת החולה על עצמו יפה מתפילת אחרים עליו. הקשו על כך כמה ראשונים ואחרונים, הרי בגמרא בברכות נאמר שהחולה אינו יכול להועיל לרפואתו כמו מה שאחרים יכולים לעשות עבורו. החזקוני ורבי אליהו מזרחי תרצו שבדרך כלל אין החולה יכול להתכוון כראוי, ולכן עדיפה תפילת אחרים עליו, אך במקרה בו החולה מצליח לכוון כראוי, תפילתו עדיפה.
לעומת זאת המהר"ל והט"ז מחלקים בין עזרה רגילה וסגולה, בה כוחו של אחר יפה מכוחו של החולה, ואילו בתפילה, בה הסיוע מגיע ממרום ולא מכוחו של המתפלל, תפילתו של החולה עדיפה על תפילת אחרים.
חוק לרון
"חוק לרון" הוא כינוי לתיקון משנת 2009 לחוק הביטוח הלאומי, אשר צמצם את הפגיעה בקצבת הנכות של מקבלי קצבת נכות היוצאים לעבוד, ובכך עודד נכים להשתלב בשוק העבודה. מקור הכינוי בשמו של יושב ראש הוועדה שהמליצה על תיקון זה, השופט אפרים לרון. החוק מוכר גם בכינוי החוק לשילוב נכים בעבודה.
חוק זה, שנחקק בשנת 2009 ביוזמת שר הרווחה יצחק הרצוג, קובע כי אנשים עם מוגבלויות שהשתלבו בשוק העבודה יוכלו להמשיך לקבל קצבת נכות כללית באופן בו ההכנסה מהשכר והקצבה תהיה תמיד גבוהה יותר מההכנסה מהקצבה לבדה. טרם חקיקה זו קצבת הנכות נשללה מהזכאים שיצאו לעבוד באופן מלא.
רקע לחקיקת החוק.
החוק נחקק בעקבות המלצות ועדת לרון, שקמה לאחר הפגנות הנכים הגדולות בסוף שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21 שיזם מטה מאבק הנכים. הפגנות אלה הביאו את סוגיית הקצבאות לקדמת המאבק. הקמת מטה המאבק של הנכים בעקבות שביתת הנכים של 1999 והובלתו את השביתה של 2001–2002 ביטאו שינוי בדרכי הפעולה כמו גם באופן ארגון המאבק. במאבק זה אנשים עם מוגבלויות עצמם הם שעמדו בחזית על פי העקרון ״שום דבר עלינו בלעדינו״. שיטות המאבק שנקטו לא היו משפטיות מקצועיות, אלא התאפיינו במאבקי רחוב ובפעילות שטח.
ועדת לרון.
ועדת לרון היא ועדה ציבורית שהוקמה ב-2005 כתוצאה מהסכם לסיום שביתת הנכים ב-2002 שנחתם בין הממשלה ובין מטה מאבק הנכים. הוועדה נקראה על שם השופט אפרים לרון, שעמד בראשה. מלבדו היו חברים בהרכב אישי ציבור ואקדמיה מתחום הכלכלה, העבודה הסוציאלית והשיקום וכן נציגים מהממשלה ומהמוסד לביטוח לאומי. את ציבור הנכים ייצגו אריה צודקביץ, רוני שכטר ויואב קריים ששימש כנציג ללא זכות הצבעה. על פי החלטת הממשלה, מטרת הוועדה הייתה לעודד נכים להצטרף לשוק העבודה.
הוועדה פרסמה בשנת 2005 את "דוח לרון". שמו המלא הוא: "דו"ח הוועדה הציבורית לבדיקת ענייני הנכים ולקידום שילובם בקהילה". עיקרו של הדו"ח הוא קביעת דרכים לעידוד אנשים עם מוגבלות להשתלב ולהתמיד בשוק העבודה על ידי שיפור תנאיהם של מקבלי קצבת נכות כללית העובדים באמצעות הפחתה הדרגתית של הקצבה, ככל שגדלה ההכנסה מהעבודה.
המלצות הוועדה.
ועדת לרון דנה בתשע המלצות, אולם רק המלצה מספר 1 (כפי שיפורט להלן) יושמה באמצעות התיקון לחוק.
עיקרי החוק.
כאמור, החוק מתייחס רק להמלצה הראשונה הנוגעת לרפורמה בשיטת התשלום של הקצבאות. להלן פירוט עיקרי החוק.
ביקורת על החוק.
על פי נתוני מנהל המחקר של המוסד לביטוח לאומי (2015), סך כל ההכנסות של מקבלי קצבאות הנכות שיצאו לעבוד עלו מאז התיקון לחוק.
פינטו וסטרבצ'ינסקי (2015) טוענים כי החוק גרם לעלייה בהשתתפות של מקבלי קצבאות נכות בשוק העבודה, בעיקר בקרב אנשים שהחלו לקבל קצבה לאחר שנת 2009. לדבריהם, ייתכן כי למקבלי הקצבה החדשים הייתה גמישות גבוהה יותר בהשוואה למקבלי הקצבה הוותיקים שנשארו באותם דפוסי התנהגות מהעבר.
מנגד, ישנם רבים הטוענים כי החוק לא השיג את מטרתו:
ברנרד פרייברג, ברון פרייברג הראשון
לוטננט גנרל ברנרד סיריל פרייברג, ברון פרייברג הראשון (באנגלית: Bernard Cyril Freyberg, 1st Baron Freyberg; 21 במרץ 1889 – 4 ביולי 1963) היה איש צבא ניו זילנדי יליד בריטניה, מעוטר צלב ויקטוריה, שכיהן בתפקיד המושל הכללי של ניו זילנד בין השנים 1946 – 1952.
פרייברג השתתף במהפכה המקסיקנית ושירת כקצין בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה. הוא השתתף בנחיתות במערכת גליפולי והיה הגנרל הצעיר ביותר בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה. מאוחר יותר הוא שירת בחזית המערבית, שם הוא עוטר בצלב ויקטוריה ושלוש פעמים באות השירות המצוין, ובכך הפך לאחד החיילים המעוטרים ביותר באימפריה הבריטית במלחמת העולם הראשונה. הוא אהב להיות במרכז הפעילות. וינסטון צ'רצ'יל כינה אותו "הסלמנדרה", בשל יכולתו לעבור דרך אש הקרב מבלי להיפגע.
במלחמת העולם השנייה הוא פיקד על חיל המשלוח של ניו זילנד בקרב על כרתים, במערכה בצפון אפריקה ובזירה האיטלקית. פרייברג היה מעורב בתבוסת בעלות הברית במערכה על יוון, הובס שוב כמפקד בבעלות הברית בקרב על כרתים ותפקד בהצלחה במערכה בצפון אפריקה כשהוא מפקד על הדיוויזיה הניו זילנדית השנייה, כולל בקרב אל-עלמיין השני.