לווייתנים נדירים ומצב שימורם אינו ידוע.
לווייתן עדני
לווייתן עדני (שם מדעי: "Balaenoptera edeni") הוא מין קטן יחסית של לווייתן מזיפות מהסוג לווייתן. הוא נפוץ בעיקר באזורים הטרופיים של האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט המערבי. בעבר נחשב לתת-מין של לווייתן בריד אך לאחרונה נכלל במין משלו. קרוי ע"ש החוקר אשלי עדני (1831 – 1887).
לווייתן זה מזכיר מאוד את לווייתן בריד, אך בעל גולגולת צרה יותר והוא רזה וקטן יותר. האורך הממוצע מגיע ל-10-11.6 מ' ומשקלו 13.6-15 טון. הגוף אפור כהה עם בטן לבנה. הוא מזכיר בצורתו מאוד את לווייתן בריד ואת הלווייתן הצפוני.
לווייתן זה אינו נצפה בטבע, אך מעריכים שחי באזור הטרופי האינדו-פסיסי ממפרץ בנגל ולאורך חופי מינמאר, בנגלדש, הודו, תאילנד וטאיוואן וממשיך לים סין המזרחי ועד לסין ויפן בצפון ולאוסטרליה בדרום.
לווייתנים אלה נחקרו רק מגופות ולא נצפו בטבע כלל. לא ידוע מה מצב שימורם. מעריכים שהם חיים בזוגות, צוללים לעומק רב וניזונים מפלנקטונים ומלהקות דגים.
פומפין
פוקנה (סוג)
פוקנה (שם מדעי: "Phocoena") הוא סוג של לווייתני שיניים ממשפחת הפוקניים והם הסוג הגדול ביותר במשפחה.
לווייתנים אלה חיים בימים טרופיים וקרים לאורך החופים ואף בנהרות. הם קטנים ביותר ומזכירים בצורתם דולפינים חסרי מקור ובעלי גוף מעוגל. חלקם ידידותיים כלפי אנשים. הקטנה בבני הסוג הואקיטה מגיעה לאורך של 140 ס"מ בלבד והיא כמעט הקטנה מכל הלווייתנים.
סטפן דיאון
ריק גרין
ריק גרין (באנגלית: Rick Green) נולד ב-4 בנובמבר 1953, הוא קומיקאי קנדי, אומן וסופר. יש לו תואר Bachelor of Science מטעם אוניברסיטת ווטרלו.
ביוגרפיה.
משנת 1975 עד שנת 1979 הוא עבד כפרזנטור ב-Ontario Science Centre.
בשנת 1979, הוא עזר לייסד את הקבוצה הקומית The Frantics. הם הושמעו בתוכנית הרדיו CBC שלהם Frantic Times ותוכנית הטלוויזיה הקצרה Four on the Floor.
בשנת 1979 הוא נכנס לעסקי השעשועים באופן מלא כחבר ב  The Frantics comedy troupe. במהלך 8 השנים הבאות הם ביצעו מאות הופעות חיות, 150 תוכניות רדיות, מספר אלבומים וחצי תריסר להיטים. בשנת 2003, ה- Frantics חזרו להופיע על הבמה ובטלוויזיה.
בשנת 1999, גרין יצא את  History Bites והועמד לפרס התסריטאי הקנדי. בשנת 2004, הוא הוכתר כ"איש השנה" על ידי מורים להיסטוריה מOntario. בשנת 2003 הוא הוזמן להיות חבר ב advisory board for the Histori.ca foundation.
גרין אובחן כבעל הפרעת קשב וריכוז, בעקבות האבחון של אחד מילדיו. בשנת 2009 גרין כתב וביים סרט תעודה על הפרעת קשב וריכוז בחיים הבוגרים, השתתף יחד עם Patrick McKenna בסרט ADD &amp; Loving it?! שזכה בפרסים New York Festivals Silver Award ו- Rick the CAMH Foundation Transforming Lives Award. גרין כתב ספר יחד עם Dr. Umesh Jain ממרכז  Centre for Addiction and Mental Health (CAMH) המכונה הפרעת קשב גנבה את מפתחות המכונית שלי ADD Stole My Car Keys.
הפרויקטים שלו זכו בפרסים רבים, ביניהם Gemini Awards, ACTRA Awards, New York Festival Awards, ומספר פרסים חינוכיים. החומרים שלו מבוצעים על ידי שחקנים מוכשרים כמו ג'ים קארי, גרהאם צ'אפמן, קולין מוקרי, גרהם גרין, אריק סטולץ, מרטין שורט ועוד.
רי&quot;ב 208
דמויי ראשתן
דמויי ראשתן (שם מדעי: Physeteroidea) היא על-משפחה של לווייתני שיניים הכוללים כיום 2 משפחות של לווייתנים בעלי ראשים גדולים.
בני הקבוצה כוללים את הראשתן גדול-הראש שהוא היצור הלווייתן הטורף הגדול ביותר בעולם והגדול בתת-סדרת לווייתני שיניים. קרובי משפחתו הקוגיות קטנים ממנו בהרבה, חיים ברחבי האוקיינוס הפתוח ואינם מחזה נפוץ.
מיון.
סוגים נכחדים ללא מקור:
עילם (פירושונים)
מנחם מענדל זאקס
מנחם מנדל זאקס
מנחם מענדיל יוסף זאקס
ג'ינאיצ'י קוסאקה
ג'ינאיצ'י קוסאקה (ביפנית: 草鹿 任一; 7 בדצמבר 1888 – 24 באוגוסט 1972) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קוסאקה נולד במחוז אישיקאווה, וסיים את לימודיו באקדמיה הימית הקיסרית במחזור ה-37 במקום ה-21 מתוך 179 צוערים. לאחר מכן שירת כפרח קצונה על סיפון הסיירות "סויה" ו"צ'יודה", ולאחר שקיבל את דרגת האנסיין שירת בסיירת "טוקיווה" ובאוניית המערכה "אקי". לאחר שקיבל דרגת לוטננט שירת קוסאקה על סיפון הסיירת "אסאמה", אונייה המערכה "קאשימה" והמשחתת "המקאזה". לאחר מכן למד במכללת המטה של הצי הקיסרי, וב-1921 קיבל דרגת לוטננט קומנדר ונשלח לשמש סגן קצין בקרת אש באוניית המערכה היאיי, ולאחר מכן קצין בקרת אש באוניות המערכה "יאמשירו" ו"נאגטו".
לאחר שקיבל דרגת קפטן בדצמבר 1930, נשלח קוסאקה על ידי הצי להשתלמויות בארצות הברית ובאירופה למשך שנה, ועם שובו קיבל את הפיקוד הראשון שלו - על הסיירת "קיטקאמי". לאחר מכן פיקד על אוניית המערה "פוסו", ובדצמבר 1936, עם קבלת דרגת אדמירל משנה, התמנה למפקד בית הספר לבקרת אש אקדמית הצי הקיסרי. בנובמבר 1940 קיבל קוסאקה דרגת תת-אדמירל.
עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, התמנה קוסאקה למפקד האקדמיה הימית הקיסרית, אך ב-28 בספטמבר 1942 הוא קיבל את הפיקוד על הצי האווירי ה-11 שחנה בבסיס היפני המרכזי ברבאול שבבריטניה החדשה, בדרום האוקיינוס השקט. לכל אורך קרב גוודלקנל נלחמו מטוסיו של קוסאקה בכוח אוויר קקטוס של בעלות הברית שהגן על האי, ובקביל סייעו לכוחות הצבא היפני הקיסרי במהלך המערכה בגינאה החדשה.
ב-24 בדצמבר 1942 ערך הפיקוד העליון של הצי הקיסרי שינוי במבנה הארגוני בזירה, וכל יחידות הצי באזור איי שלמה וגינאה החדשה התאגדו תחת צי האזור הדרום-מזרחי, עליו פיקד קוסאקה. במסגרת תפקידו ניהל קוסאקה את יחידות הצי במהלך המערכה באיי שלמה והמערכה בגינאה החדשה, כשכל העת מתקרבות בעלות הברית לרבאול.
בסופו של דבר, החליטו בעלות הברית לבודד את הבסיס היפני המרכזי ברבאול, במקום לנסות לכבוש אותו, וחיל המצב וכל יחידות הצי נותרו בבסיסם עד סוף המלחמה. ב-6 בספטמבר 1945 הגיש קוסאקה, מתוקף תפקידו כמפקד הכוחות הימיים ברבאול, ביחד עם גנרל היטושי איממורה, מפקד כוחות הצבא הקיסרי ברבאול, את כניעתו לבעלות הברית.
לאחר סוף מלחמת העולם השנייה פרש קוסאקה מהצי הקיסרי, וניהל חיים פרטיים. הוא נפטר ב-24 באוגוסט 1972.
אברהם טרופ
הרב יוסף חיים אברהם טרופ (ה'תרנ"ז, 1897 - ה' באדר ב' ה'תשל"ח, 14 במרץ 1978) היה רב וראש ישיבה ליטאי-אמריקאי, ר"מ בישיבת ראדין ולאחר מלחמת העולם השנייה, ראש ישיבת קרלין-סטולין בניו יורק.
ביוגרפיה.
בנם בכורם של הרב נפתלי טרופ. ושל פעשא (פסיה) לאה, בתו של העסקן החרדי ר' אליעזר יעקב חווס. בילדותו התמנה אביו כראש ישיבת ראדין והוא למד בה בנערותו, התקרב ל"חפץ חיים" והתפרסם כלמדן. נישא לאסתר, בת הרב יעקב משה ספיר. גיסו היה הרב יהושע ליב לוינסון (נרצח בשואה בסוף 1944), נכדו של החפץ חיים ומנהלה האחרון של ישיבת ראדין, שנישא לליבה ספיר.
עם פטירת אביו בראשית שנת ה'תרפ"ט, 1929, התמנה במקומו כר"מ בישיבה, ובשנותיה האחרונות כיהן בה כראש ישיבה שני לצדו של חתן החפץ חיים, הרב מנחם מנדל זקס.
בתקופת השואה עקר עם בני הישיבה לעיר וילנה וממנה לאוטיאן. לאחר הכיבוש הסובייטי הוגלה למחנות העבודה בסיביר ובהמשך הוא הגיע לסמרקנד שבאוזבקיסטן.
לאחר המלחמה היגר לארצות הברית והחל להרביץ תורה במוסדות תורניים שונים, בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 התמנה כראש ישיבת קרלין-סטולין בניו יורק. בשנת ה'תשל"ב (1972) נפטרה אשתו וארונה הועלה לקבורה בישראל, היא נטמנה בבית הקברות הישן בפתח תקווה.
בראשית שנת ה'תשל"ח (1977) עלה לישראל והשתקע בירושלים. כחצי שנה לאחר עלייתו נפטר ביום ה' באדר ב' ה'תשל"ח, 14 במרץ 1978, ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
ג'יגסו (המסור)
ג'ון קרמר (הידוע גם כרוצח הפאזל, המכונה גם "'ג'יגסו") הוא דמות בדיונית והאנטגוניסט הראשי בזיכיון "המסור". ג'יגסו עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט הראשון בסדרה, "המסור", ומאוחר יותר הוא הופיע ב"המסור 2", "המסור 3", "המסור 4", "המסור 5", "המסור 6", ו"המסור 7". הוא מגולם על ידי השחקן האמריקאי טובין בל. ג'ון נולד בשנת 1949 לאמא טבחית ולאבא אפסנאי. בסדרה הסרטים, קרמר הוא מהנדס אזרחי לשעבר שנטה למות מגידול באונה המצחית שהתפתח מסרטן המעי הגס. לאחר ניסיון התאבדות כושל, מוצא קרמר הערכה חדשה לחייו, ומחליט להקדיש את שארית ימיו לנטיעת אותה הערכה באחרים על ידי בחינת רצונם לחיות. השיטות שלו כוללות כפייה על נתיניו באמצעות תרחישים קטלניים, שאליהם מתייחס כ"משחקים" או "מבחנים", שבו הם נאלצים לפגוע בעצמם או באחרים כדי להימלט. מבחנים אלה מסמלים בדרך כלל את מה שפאזל תופס כפגם באופי או בחיים המוסריים של האדם הנבחן. השם פאזל ניתן לו על ידי התקשורת עקב הפרקטיקה של חיתוך צורת פיסת פאזל מהבשר של אלה שנכשלים.
קורות חיי הדמות הבדיונית.
ג'ון קרמר נולד בשנת 1954 ובמהלך חיו הקים חברת הנדסה אזרחית יחד עם עורך דין בשם אמט בלנק שנועדה לייצר מבנים תעשייתיים ברחבי העיר (ובכך לייצר מקומות עבודה לאזרחים) וכן דיור לנזקקים. ג'ון היה מהנדס אזרחי בהכשרתו, אך בנוסף היה לו כישרון ייחודי לקריאת אנשים וכן היכולת לצפות את המהלכים הבאים שלהם. היכולת הזאת שימשה אותו ביצירת קשרים עסקיים, צבירת ממון ורכישת מבנים, בעזרתם הוא תרם בחזרה לקהילה.