בשנות ה-80 של המאה ה-16 התפתחה המונודיה מתוך ניסיונות "הקמראטה הפלורנטינית" לשחזר ערכים יווניים עתיקים של מלודיה ודקלום (קרוב לוודאי ללא דיוק היסטורי). המונודיה פורשה בתקופה זו כשירת סולן אשר כללה לרוב קישוטים רבים. את השירה ליווה קו קונטינואו בעל עצמאות קצבית. בין הכלים ששימשו לליווי: לאוטה, קיטארונה, תיאורבו, צ'מבלו, עוגב ולעיתים אף גיטרה. חלק קטן מהמונודיות היו עיבודים של יצירות להרכב קטן יותר (תופעה אשר הייתה מקובלת בשלהי המאה ה-18, במיוחד באסכולה של פירנצה), אך רובן היו יצירות עצמאיות. התפתחות המונודיה הייתה אחת מסימני ההיכר של תקופת הבארוק המוקדמת בניגוד לתקופת הרנסאנס המאוחרת אשר התאפיינה ברב קוליות.
שני סגנונות מוזיקליים אשר התפתחו במקביל למונודיה ואף שאלו ממנה רעיונות היו המדריגל והמוטט.
מעברים מנוגדים במונודיות התאפיינו במלודיה או דקלום ואופני ביצוע אלו התפתחו יותר מאוחר לסוגות האריה והרצ'יטטיב. בשנת 1635 לערך, התמזגה המונודיה עם הקנטטה.
בשנת 1601, ערך המלחין הפירנצי ג'וליו קצ'יני חיבור חשוב ומוקדם על המונודיה, אשר נכלל בקובץ שיריו "המוזיקה החדשה" (Le nuove musiche) שיצא בפירנצה ב-1601.
ארקטיק וורפר
ארקטיק וורפר (באנגלית: Arctic Warfare או בשמו המלא Accuracy International Arctic Warfare) היא משפחה של רובי צלפים שתוכננה ומיוצרת על ידי החברה הבריטית Accuracy International. רובי הצלפים ממשפחה זו פופולריים בשימוש אזרחים, שוטרים וחיילים מאז שהוצגה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
היסטוריה.
הרובה Accuracy International Precision Marksman השתתף בתחרות של הצבא הבריטי ונבחר כתחליף לרובי הצלפים שהיו מבוססים על הלי אנפילד. הרובה נכנס לשירות תחת השם L96A1 בשנת 1982.
כמה שנים לאחר מכן, הצבא השוודי חיפש רובה חדש, ו-Accuracy International הציעה גרסה חדשה של ה-PM בשם Arctic Warfare או AW. זאת הייתה ההתחלה של השם Arctic Warfare שיהפוך להיות השם העיקרי של משפחת הרובים. כמה מהתכונות החדשות של הרובה כוללות מערכות שמאפשרות לו לפעול בטמפרטורות נמוכות וכמו כן חלקי הרובה הוגדלו כך שיהיה אפשר להשתמש בהם עם כפפות עבות. הגרסה הזאת התקבלה על ידי השוודים ב-1988 בשם PSG-90.
כיום גם מדינות אחרות כמו אוסטרליה, אירלנד, בלגיה, גרמניה, הולנד וסינגפור משתמשות ברובה.
גרסאות.
(Precision Marksman) PM.
הגרסה המקורית שממנה פותחה משפחת הרובים.
(Arctic Warfare) AW.
הגרסה המשופרת הבסיסית של ה-PM. שמה של הגרסה נובע מיכולתו של הרובה לתפקד במזג אוויר קר.
צבאות בריטניה, שוודיה ואוסטרליה משתמשים ברובה.
(Arctic Warfare Police) AWP.
גרסה לשימוש משטרתי.
(Arctic Warfare Suppressed) AWS.
גרסה המצוידת במשתיק קול, קת מתקפלת וקנה הניתן לפירוק.
יחידות כמו כוח דלתא בארצות הברית ו-SAS בבריטניה משתמשות בגרסה זו.
(Arctic Warfare Folding) AWF.
רובה AW רגיל עם קת מתקפלת.
(Arctic Warfare Magnum) AWM.
גרסה המשתמשת בתחמושת יותר חזקה מה-AW. העיקרי שבהם הוא כדור 0.338 לפואה מגנום בקוטר 8.59 מ"מ.
הצבא הגרמני והצבא הבריטי משתמשים בגרסה זו. בצבא הבריטי נקרא ה-AWM בקליבר 0.338 בציון L115A3 והדיוק שלו הוא 0.5 דקת קשת, דבר המציב אותו בשורה הראשונה של רובי 0.338 בעולם (המשמשים כרובי צלפים לטווחים ארוכים).
ב-2010 צלף בריטי בשם קרייג הריסון שבר את שיא הצליפה מטווח רחוק כאשר הרג שני מקלענים של הטאליבאן מטווח 2,475 מטר (8,120 רגל) ברובה זה.
(Arctic Warfare .50 calibre) AW50.
גרסה המותאמת לשימוש בקליבר 0.5 BMG (12.7x99 מ"מ נאט"ו) ומשמשת הן כרובה צלפים כבד לטווח ארוך (1,500-1,800 מטר) וכן כרובה נגד חומרים.
(Arctic Warfare .50 calibre Folding Stock) AW50F.
רובה AW50 עם קת מתקפלת.
גרסה חצי-אוטומטית של הרובה עם קליעים בקליבר 0.5 BMG. בעל דיוק של 1.5 דקת קשת.
פותחה בעיקר עבור יחידת אריות הים.
(Accuracy Enforcement) AE/AE MkIII.
גרסה זולה של ה-AW המשמשת בעיקר כוחות אכיפת חוק.
מ.ע.ל.ה
ג'וליו קצ'יני
מונוכורד
פרזידנט (משחק)
פרזידנט (נשיא), קוצבה, אסהול (Asshole) או סיף (SIF) הוא משחק קלפים לשלושה שחקנים או יותר. במשחק זה אין מנצח סופי, אולם המשחק מחולק לסיבובים ולכל סיבוב יש מנצח הנקרא "פרזידנט" (ומכאן שמו של המשחק). השחקן האחרון שנשאר עם קלפים בידו נחשב לאסהול (asshole).
תארים ומטרת המשחק.
בסופו של כל סיבוב משחק כל שחקן מקבל תואר:
מטרת המשחק היא להניח את כל הקלפים כמה שיותר מוקדם.
הוראות.
בתחילת סבב חדש.
שחקן שיסיים את המשחק עם הקלף 8 יסיים כאסהול ״asshole”.
גרסאות נוספות.
בדומה למשחקי קלפים רבים, אין למשחק זה סט חוקים יחיד, והוא משתנה רבות ממקום למקום. הנה מספר חוקים שונים בעזרתם ניתן לשחק:
איך פגשתי את אמא
איך פגשתי את אמא (באנגלית: How I Met Your Mother, מילולית: "איך פגשתי את אמכם") היא קומדיית מצבים אמריקאית זוכת פרס אמי של רשת CBS. הסדרה עוקבת אחרי טד מוסבי וארבעת חבריו בניו יורק. כסיפור מסגרת, טד, בשנת 2030, מספר לילדיו על האירועים שהובילו אותו לפגוש את אמם. הסדרה, שנחשבה לאחת מסדרות הטלוויזיה הפופולריות ביותר, עלתה לאוויר בשנת 2005 ופרק הסיום שלה שודר בארצות הברית ב-31 במרץ 2014. הסדרה נוצרה והופקה על ידי קרייג תומאס וקרטר בייס.
השלישייה טד, מרשל ולילי מבוססת על יוצרי הסדרה, ואשתו של קרייג, רבקה אלסון-מילקמן.
בישראל שודרה הסדרה מתחילתה בערוץ Yes stars 1 (שהוחלף ב-yes Comedy) במסגרת שידורי yes, אשר רכשה את כל עונותיה. הסדרה שודרה גם בערוץ סטאר וורלד עד ששידורי הערוץ הסתיימו בישראל, ב-4 בינואר 2009. הסדרה הייתה ניתנת לצפייה דרך נטפליקס עד סוף 2021.
רקע כללי.
העלילה ברובה מתרחשת באזור מנהטן של ניו יורק, וכמו קומדיות מצבים נוספות בניו יורק ("חברים" ו"סיינפלד") עוקבת אחרי מספר חברים וחייהם בעיר. המאפיין הבולט ביותר בסדרה הוא שהסיפור מסופר מנקודת מבטו של טד המבוגר בשנת 2030, שמספר לילדיו כל צעד ואירוע בסיפור שהוביל אותו לפגישת אמם, ובהתאם לכך העלילה מוצגת לעיתים קרובות בצורה סובייקטיבית ולא אמינה, מה שמשמש בסיס לחלק גדול מההומור. לעיתים קרובות ניתנים רמזים לעתיד להתרחש, כשבדרך כלל מתחיל טד המבוגר להיסחף בסיפור על אירועים בסדר לא כרונולוגי (ואז נזכר שהוא מקדים את זמנו ומוסיף "אבל על זה אני אספר אחר כך", או באנגלית "More On That Later"). לפעמים טד "מעדן" חלקים בסיפור שיתאימו לילדיו או משנה אותם כדי להעביר מוסר השכל (לדוגמה, הוא מזכיר פעמים רבות כיצד "אכל סנדוויץ'" בקולג' כשהוא מתכוון לכך שעישן מריחואנה). ככל שהסדרה מתקדמת מתגלים עוד ועוד פרטים על אשתו של טד (האמא) ובפרק הסיום של העונה השמינית אף רואים את פניה.
הסיפור מתחיל כשמרשל, חברו הטוב, מציע נישואים ללילי. בעקבות הצעת הנישואים, טד מבין שיכול להיות שהוא יישאר לבד, או לפי הגדרתו בפרק הראשון: "הרווק המלחיץ בגיל העמידה שהילדים קוראים לו 'דוד טד'", והוא פוצח בחיפוש אחרי אהבת אמת. הוא נעזר בברני, חברו ההולל בעל הדעות יוצאות הדופן, שאמנם מתנגד לרצונו של טד להתמסד אך עדיין עוזר לו. באמצעות המשחק "האם כבר פגשת את טד?" (?Have you met Ted), שהמציא ברני סטינסון, טד פוגש את רובין, וחושב שהוא מתאהב ממבט ראשון, אך לרובין אין את אותם רצונות להתמסד, וחלק ניכר מהסדרה סובב סביב מערכת היחסים בין השניים.
חלק ניכר מהפרקים פותחים בכך שטד העתידי (שאינו נראה בפועל עד לפרק האחרון, אך מדובב על ידי שחקן אחר - בוב סאגט), מתחיל לספר לילדיו סיפור ולאחר מכן הסיפור עובר לחייו של טד הצעיר.
תקציר העלילה.
עונה 1.
פרקים 1–22 (22 פרקים). החלה ב-19 בספטמבר 2005 והסתיימה ב-15 במאי 2006.
הסיפור של טד מתחיל בשנת 2005, אז הוא היה רווק בן 27 שהתפרנס כאדירכל צעיר. הוא גר בדירה ביחד עם שני השותפים שלו - מרשל אריקסון (ג'ייסון סגל), סטודנט למשפטים ובאופן לא רשמי גם חברתו של מרשל, לילי אולדרין (אליסון הניגן), גננת. בפרק הראשון בסדרה, מרשל מציע ללילי נישואים והיא מסכימה. טד מבין שעליו להתחיל לחפש את הנפש התאומה שלו ולהתמסד, בניגוד לחברו ברני סטינסון (ניל פטריק האריס), רודף-נשים ידוע המביע התנגדות נחרצת למוסד הנישואין.
מסע החיפושים מתחיל לאחר שטד פוגש כתבת צעירה בשם רובין שרבטסקי (קובי סמולדרס) בה הוא מתאהב ואף אומר לה את זה בפגישה הראשונה. רובין לעומת זאת, לא ממהרת להיכנס לתוך מערכת יחסים ולכן טד ורובין נשארים ידידים בלבד. טד העתידי מגלה שרובין היא לא אמם של הילדים שלו לאחר שהוא אומר בסוף הפרק הראשון "זהו הסיפור של איך פגשתי את... דודתכם [כינוי בסלנג] רובין". במהלך העונה ישנם ניסיונות רבים של טד ורובין להיות ביחד (פעם טד מחליט שהוא רוצה לחזור לרובין ופעם רובין מחליטה שהיא אוהבת את טד), אך הדבר לא עולה יפה. בפרק האחרון של העונה הראשונה טד ורובין מחליטים להיות ביחד למרות חילוקי הדעות שלהם בנושא ההתמסדות.
ללילי יש במהלך העונה ספקות לגבי נישואיה למרשל ובסוף העונה לילי מחליטה שהיא רוצה לנסוע לבית הספר לאומנות בסן פרנסיסקו, והחתונה מתבטלת.
עונה 2.
פרקים 23–44 (22 פרקים). החלה ב-18 בספטמבר 2006 והסתיימה ב-14 במאי 2007.