מרבית המיזמים המשותפים מוקמים כחברה בע"מ, אם כי חלקם, כמו בענף הנפט והגז, הם שותפויות מוגבלות. לעיתים נפגשים יחידים כדי ליצור שותפות זמנית לצורך מיזם מסוים, ניתן לכנות שותפות כזו גם מיזם משותף בו הצדדים הם "שותפים משותפים".
התאגדות ומבנה חוקי.
ניתן להשיג מיזם משותף בדרכים רבות, העיקריות שבהן:
בבריטניה, בהודו ובמדינות רבות בהם השיטה המשפטית היא של המשפט המקובל, על מיזם משותף (או חברה שהוקמה על ידי קבוצת אנשים) להגיש לרשות המתאימה את מזכר ההתאגדות. זהו מסמך סטטוטורי המודיע לציבור החיצוני על קיומו. הציבור יכול לראות את זה במשרד שאליו הוא מוגש. יחד עם תקנון, הוא מהווה "חוקה" של המיזם המשותף במדינות אלה. התקנון מסדיר את היחסים בין בעלי המניות לדירקטורים בחברה ויכול להיות מסמך ארוך ביותר. הוא עוסק בסמכויות שהועברו על ידי בעלי המניות לדירקטורים ואלו המוחזקות על ידם, המחייבות קבלת החלטות רגילות, החלטות מיוחדות וקיום אסיפות כלליות חריגות כדי להביא להחלטת הדירקטורים.
עם הקמתו, הופך המיזם המשותף לישות משפטית חדשה עם המשמעות ש:
פירוק המיזם המשותף.
בדרך כלל המיזם המשותף אינו קבוע, ויכול להיות מפורק כאשר:
המעורבות הטורקית במלחמת האזרחים השנייה בלוב
המעורבות הטורקית במלחמת האזרחים השנייה בלוב (בערבית: تدخل تركيا في الحرب الأهلية الليبية الثانية) היא פלישה צבאית של טורקיה, שהחלה בינואר 2020 לתמיכה בפלג ממשלת ההסכמה הלאומית במלחמת האזרחים השנייה בלוב נגד בית הנבחרים של ח'ליפה חפתר. הפלישה (נכון לאוקטובר 2020) הביאה לכיבוש מערב לוב לידי ממשלת ההסכמה הלאומית וחיזקה את מעמדה של טורקיה במלחמת הפרוקסי שלה נגד רוסיה.
מתקפת 2020.
במסגרת הכרזתו של נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, כי מדינתו תחל בתמיכה צבאית עם ממשלת ההסכמה הלאומית תחת פאיז א-סראג' נגד כוחות בית הנבחרים תחת ח'ליפה חפתר. בתחילת הפעולה הגיעו הכוחות אל טריפולי ואירעה התנגשות כאשר כוחות טורקים אשר הפציצו מטוס של חיל האוויר הצרפתי (צרפת תומכת בבית הנבחרים), דבר אשר פגע ביחסי טורקיה–צרפת.
במאי, לאחר מספר חודשי לחימה, הכוחות הטורקים צלחו בייצוב הגבול עם תוניסיה. ב-5 ביוני, עם ייצוב טריפולי והסביבה, החלה פעולה טורקית מרכזית. בתוך יומיים הגיעו הכוחות הטורקים לשערי סירת. עד ה-10 לחודש, בשיתוף פעולה עם כוחות הממשלה הלאומית במדבר לוב, כל הגבול בין לוב לאלג'יריה נכבש, כמו גם שליש המדינה המערבי לידי הממשלה הלאומית בחסות טורקיה.
מנקודה זאת הסתיים המבצע הטורקי הגדול ומצב האש חזר למצב ללא כל פעולות מרכזיות.
סמל כפר סבא
אליזבת גודרידג'
אליזבת (אליזה) גודרידג' (באנגלית: Elizabeth Goodridge; 12 במרץ 1798 – 18 באפריל 1882) הייתה ציירת אמריקאית שהתמחה במיניאטורות. היא הייתה אחותה הצעירה של שרה גודרידג', גם היא ציירת מיניאטורות אמריקאית.
קורות חייה.
גודרידג' נולדה בטמפלטון, מסצ'וסטס, הילדה השביעי של אבנעזר גודרידג' ואשתו ביולה צ'יילדס.
המיניאטורות המוקדמות ביותר של אליזבת הן מסוף שנות ה -20 של המאה ה-19, והן דומות בסגנון לעבודתה של אחותה, אם כי לא מתקדמות כמוה מבחינה טכנית. בגיל צעיר היא החלה לצייר והראתה יכולת לאמנות. באותה תקופה, ההזדמנויות החינוכיות של נשים היו מוגבלות במקום בו גודרידג' התגוררה, ולכן למעשה הייתה אמנית אוטודידקטית.
קריירה.
גודרידג' החלה כנראה את דרכה בבוסטון בעבודה עם אחותה, אך בילתה את מרבית חייה בחלקה המרכזי של מסצ'וסטס. היא גרה בטמפלטון, מסצ'וסטס, וערכה מספר נסיעות ארוכות לוורסטר בשנות השלושים והארבעים של המאה ה-19, ובמהלכם התגוררה עם בני משפחת פוסטר וציירה אותה.
אוסף הדיוקנאות של האגודה האנטיקווארית האמריקאית מכיל את הייצוג הגדול ביותר – 12 תמונות – של עבודתה הידועה של אליזה גודרידג'. במוזיאון לאמנות של ווסטר יש גם כמה מיניאטורות שלה.
בין המיניאטורות הידועות יותר של אליזבת גודרידג' ניתן למנות את:
הנופים של אליזבת גודרידג' כוללים נוף של הר הוליליוק, מסצ'וסטס ונהר קונטיקט, בערך. 1827, ונוף של ראונד היל, נורת'המפטון, מסצ'וסטס, 1824, במוזיאון לאמנות בווסטר.
חייה האישיים.
בשנת 1849, בגיל חמישים ואחת, התחתנה גודרידג' עם קולונל אפרים סטון, שהיה בעל חנות כללית ומנסרה בטמפלטון.
קישפאטי
קישפאטי (בהונגרית: Kisapáti) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בקישפאטי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 369 תושבים, ובשנת 2020 רק 320 תושבים.
יהודי קישפאטי.
בקישפאטי חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
סמל העיר נס ציונה
סמל העיר נס ציונה, סמלה הרשמי של העיר נס ציונה, פורסם ב-13 בנובמבר 1958 ואושר ב-13 באפריל 1972.
תיאור הסמל.
מורכב ממגן בעל שדה ירוק המוטען בפרח לבן בעל שלושה עלי כותרת. בכל עלה כותרת מוטען ציור המסמל את אחד מענפי התעשייה שכלכלו את העיר בזמן הקמתה:
מתחת לפרח סרט כחול ועליו שם העיר, והם מוקפים ב-7 כוכבים מחומשים זהובים. בראש הדגל סרט בצבעי לבן-כחול-לבן-כחול-לבן. הכוכבים והדגל לוקחים מחזונו של חוזה המדינה, בנימין זאב הרצל, לדגלה של מדינת היהודים. הדגל המונף בראש הדגל מסמל גם את האירוע בו על פי המסורת הונף לראשונה דגל כחול-לבן כדגל עברי ב-1891 על ידי מיכאל הלפרן, ממייסדי העיר.
סמליל ממותג.
הסמליל הממותג של העיר הוא עגול, מוקף בקו ירוק שבקצהו עלים, ברקע העיגול מגדלים גורדי שחקים כחולים ועץ ירוק ולפניהם צלליות של גבר ואישה, ילדה ורוכב אופניים בצבעי חום ולבן. בתחתית הסמל שם העיר והמוטו "העיר הירוקה בישראל". בפינה הימנית העליונה מופיע סמל העיר הרשמי בצבע ירוק בהיר.
הסמליל נועד להדגיש ערכים עליהם "הושתתה העיר": קהילה ומשפחה, שמירה על איכות סביבה והיותה "מרכז לקידום טכנולוגיה וחדשנות". הסמליל והמוטו אינם עוד בשימוש.
היסטוריה.
הסמל עוצב בראשית שנות ה-50 על ידי מועצת העיר השנייה בראשותו של אליהו מירון ופורסם ב-13 בנובמבר 1958. הסמל אושר על ידי הכנסת ב-13 באפריל 1972. המוטו "נס ציונה – עיר עם לב של מושבה" הוסף בשנת 1993 עם כניסתו של יוסי שבו לתפקיד ראש העיר.
בשנת 2014 הציגה העירייה סמליל אשר משמר בפינתו הימנית-העליונה את סמל העיר המקורי. הסמליל עוצב על ידי חני עבודי, על בסיס סמל חגיגות 130 שנה להיווסדותה של העיר ותוך שימור הסמל המקורי נועד להדגיש את עברה ועתידה של העיר. כיום הסמל אינו בשימוש.
שמעון נחמני
שמעון נחמני הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב, המכהן כסגן ראש אגף המבצעים.
ביוגרפיה.
נחמני התגייס למשטרה ב-1990. שירת כסייר במרחב ירקון וב-1995 סיים קורס קצינים. שימש מפקד יס"מ של מרחב הירקון, ובשנים 2007–2010 שימש מפקד תחנת שדרות. בהמשך שירת כקצין אג"ם של מרחב איילון, קצין אג"ם של מרחב ירקון וראש מחלקת המבצעים באגף השיטור והמבצעים. בנובמבר 2017 מונה למפקד מרחב לכיש.
ב-2020 מונה לראש חטיבת המבצעים בדרגת תת-ניצב. ב-2022 מונה לסגן ראש אגף המבצעים.
נשוי ואב לחמישה. בעל תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בהתנהגות ארגונית.
מחוז פורט פיליפ
בן מרדכי
מדינות מתנדנדות
מדינות מתנדנדות, מדינות נדנדה או: מדינות שדה הקרב (באנגלית: Swing states; Battleground states) הוא מונח בפוליטיקה של ארצות הברית, המתייחס למדינות ארצות הברית שבהן לכל אחד מהמועמדים בבחירות לנשיאות יש סיכוי סביר לנצח, וניצחונו לא יהווה הפתעה גדולה, בין אם מועמד המפלגה הדמוקרטית, המפלגה הרפובליקנית, כל מועמד ממפלגה אחרת ואפילו מועמד עצמאי. במדינות אלה המרוץ צמוד בדרך כלל, וניצחון בהן או בחלקן, מעניק את הסיכוי הטוב ביותר לזכות בנשיאות. לכן המועמדים ממקדים בהן את מאמציהם לזכות ברוב קולות הבוחרים, וכך לזכות בכל קולות חבר האלקטורים (למעט שתי מדינות חריגות שיפורטו בהמשך). לעומת זאת, מדינות הנשענות באופן קבוע על מפלגה אחת מכונות "מדינות בטוחות", בהן אין השקעה מיוחדת מצד המפלגות שכן בדרך כלל ההנחה היא כי למועמד אחד יש בסיס תמיכה שממנו הם יכולים למשוך חלק מספיק מקולות הבוחרים ללא השקעה משמעותית בקמפיין שלהם.
לפי אתר FiveThirtyEight, בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2016, מדינות קולורדו, פלורידה, איווה, מישיגן, מינסוטה, נבדה, ניו המפשייר, קרוליינה הצפונית, אוהיו, פנסילבניה, וירג'יניה וויסקונסין הוגדרו כמדינות מתנדנדות בכמה ממערכות הבחירות האחרונות.
בשנת 2020 FiveThirtyEight עדכן את הניתוח הזה וציין כי מפת הבחירות עוברת סדרה של שינויים, כאשר כמה מדינות (למשל: איווה, מישיגן, מיין) מתנדנדות ימינה בחדות, ומדינות אדומות (רפובליקניות) אחרות נעות שמאלה לפחות ב-4 נקודות (למשל: אריזונה, ג'ורג'יה, טקסס).
רקע.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית, כל מדינה רשאית להחליט על השיטה בה ייבחרו חברי חבר האלקטורים את הנשיא. על מנת להגדיל את כוח ההצבעה שלה במערכת האלקטורים, בכל מדינה, למעט מיין ונברסקה היוצאות מן הכלל, המנצח במירב הקולות זוכה בכל קולות חבר האלקטורים. הציפייה היא שהמועמדים יפעלו למען האינטרסים של המדינות עם כמות הבוחרים הגבוהה ביותר. עם זאת, בפועל, רוב המצביעים נוטים שלא לשנות את נאמנותם ממערכת בחירות אחת לאחרת. בגלל שיטת בחירות זו, הקמפיינים פחות עוסקים בהגדלת ההצבעה העממית הלאומית של המועמד, אלא נוטים להתרכז בהצבעה העממית רק באותן מדינות בהן לא ברור כמעט בוודאות מי יזכה, הלא הן המדינות המתנדנדות.