רביב דרוקר (נולד ב-11 בספטמבר 1970) הוא עיתונאי חוקר ופובליציסט ישראלי, שהחל לעבוד עבוד ערוץ 10 בשנת 2003 (הערוץ בהמשך הפך לערוץ 13) עד שנת 2020. ביום 11.2.2015 הוגשה מטעם רביב דרוקר וחדשות 10 בע"מ (להלן: המערערים) בקשה לפי סעיף 7 לחוק חופש המידע, התשנ"ח-1998 (להלן: החוק) לממונה על חופש מידע במשרד ראש הממשלה (להלן: הממונה) במסגרתה התבקש התיעוד ביומן לשכת ראש הממשלה לגבי שיחות טלפון שניהל ראש הממשלה בנימין נתניהו עם שלדון אדלסון ועם עמוס רגב, בעל השליטה והעורך הראשי של העיתון "ישראל היום", בשלוש השנים שקדמו ליום הגשת הבקשה. הממונה השיב המערערים כי בקשתם למידע נדחתה על בסיס סעיף 9(א)(3) לחוק, לפיו אין למסור מידע המהווה פגיעה בפרטיות המשיבים.
ההליכים בבתי המשפט.
המערערים עתרו נגד החלטה זו לבית המשפט המחוזי בירושלים בשבתו כבית משפט לעניינים מנהליים. בפסק דינו של בית המשפט לעניינים מנהליים מיום 2.12.2015 (להלן: פסק הדין הראשון) נקבע כי אף ש"המידע המבוקש נכלל בתחום ה'אפור' של 'עניינים פרטיים' המוחרגים בסעיף 9(א)(3) לחוק חופש המידע" ואין מדובר במסגרת העניינים "המובהקים" הנכללים תחת הזכות לפרטיות, כגון נתונים הנוגעים למצבו הבריאותי או הכלכלי של אדם, או דעותיו ואמונותיו, עדיין יש לראות את המידע המבוקש בגדר עניינים העשויים להיכלל בגדר "ענייניו הפרטיים של אדם" (פסקה 12). עם זאת, ציין בית המשפט כי כאשר מדובר באיש ציבור כדוגמת ראש הממשלה, ייתכן וגם מידע הנוגע למעגליו החברתיים חורג מגדר עניינים "פרטיים". בית המשפט קיבל את העתירה ואף חייב את המשיבים בהוצאות העותרים. ואולם נקבע כי טרם חשיפת המידע יהא על הממונה לפעול לפי סעיף 13 לחוק ולהודיע לאדלסון ולרגב על תוצאות העתירה ועל זכותם להתנגד למסירת המידע. לאחר מתן פסק הדין הראשון, הגישו אדלסון ורגב עתירה משלהם לביטול פסק הדין בשל כך שלא צורפו כמשיבים להליך (עת"מ 44200-12-15), תוך שהביעו התנגדותם למסירת המידע. ביום 30.12.15 דחה בית משפט קמא את העתירה על הסף נוכח העובדה שנקבע באופן מפורש בפסק הדין כי טרם חשיפת המידע יש לקיים הליך לפי סעיף 13 לחוק ולשמוע את עמדתם, ולאחר מכן יהיה על הממונה לשקול מחדש את עמדתה בהתחשב בכך. בעקבות הדחיות השונות הממונה וראש הממשלה ערערו על פסק הדין הראשון, ואילו אדלסון ורגב ערערו על פסק הדין שדחה את עתירתם לביטול פסק הדין הראשון (עע"מ 56/16 ועע"מ 49/16, בהתאמה). בפסק דינו מיום 10.2.2016 הורה בית משפט על החזרת העניין לבית משפט קמא. ביום 26.7.2016 ניתן פסק הדין על ידי בית משפט קמא, הוא פסק הדין מושא ערעור זה (להלן: פסק הדין השני). בפסק דינו בית המשפט דחה את העתירה ובניגוד לפסק הדין הראשון, נקבע כי אין לחשוף את המידע שביקשו המערערים.
הדיון.
טענת המערער.
לטענת דרוקר וערוץ 10 אין פגיעה בפרטיות כלל שכן המידע המבוקש אינו נוגע לתוכן השיחות אלא למועדיהן, והמידע אינו פוגע בפרטיות משום שאינו חושף פרטים שאינם ידועים על אודות "החברות האישית" הנטענת עליה הצהירו בבית המשפט ראש הממשלה, אדלסון ורגב. כן נטען, כי אף אם מסירת המידע פוגעת בפרטיות, האינטרס הציבורי גובר וזאת נוכח זהותם של הגורמים המעורבים בדבר, והאינטרס ציבורי במסירת המידע ("קשרי הון-שלטון-עיתון"). לטענתם, אדלסון ורגב הם בעליו והעורך הראשי של עיתון בעל תפוצת ענק התומך תמיכה בלתי מסויגת בראש הממשלה ומקורביו, ויש עניין ציבורי רב "ביחסי הקח-ותן" בין ראש הממשלה לבין אדלסון ורגב.
טענות המשיבים.
המשיבים חולקים על החלטתו של בית משפט קמא, בשני פסקי הדין, כאשר טענותיהם מתמקדות באיזון האינטרסים לפי סעיף 17(ד) לחוק בנוגע לראש הממשלה, אף כי התוצאה הסופית היא שהמידע לא יימסר. הובהר כי אינם טוענים להיעדר כל אינטרס ציבורי במידע המבוקש, אלא שבאיזון מול האינטרס הציבורי גוברת במקרה זה הזכות לפרטיות של ראש הממשלה. לטענתם, הפסיקה מבחינה בין פעילותו הפרטית של איש ציבור לבין פעילותו הציבורית, ומטבע הדברים היקף ההגנה לה זכאי איש ציבור בפעילותו הפרטית רחב יותר מזו לה הוא זכאי בפעילותו הציבורית. עוד נטען כי בפסק הדין קמא יש משום קביעה עובדתית לפיה שיחותיו של ראש הממשלה עם אדלסון ורגב הן שיחות בין חברים אישיים, והמערערים לא הצביעו על כל עילה להתערבות בקביעה זו. בנוסף טענו המשיבים כי מדובר במידע שמסירתו אסורה לפי סעיף 23ב לחוק הגנת הפרטיות. לחלופין, נטען כי איזון האינטרסים לפי סעיף 17(ד) לחוק מחייב לדחות את בקשת מסירת המידע, כפי שפסק בית משפט קמא. כן הועלתה שוב הטענה כי אין למסור את המידע גם מטעמים של חיסיון עיתונאי שכן נתוני תקשורת של עיתונאי עם מקור פוטנציאלי הם הגרעין של החיסיון העיתונאי. לבסוף נטען כי אין למסור את המידע המבוקש בשל פגיעה בתפקוד תקין של הרשות.
ההחלטה.
בית המשפט העליון ביושבו כבית משפט לערעורים מנהליים קיבל את הערעור במובן זה שפסק דינו השני של בית משפט קמא יבוטל וכן הורו למשיבים הממונה לחופש המידע במשרד ראש הממשלה וכן לראש הממשלה למסור למערערים את המידע שבידם מושא הבקשה, היינו בהתייחס לתקופה של 3 שנים שקדמו למועד הבקשה למידע מיום 11.2.2015. בנוסף נקבע כי המשיבים הן הממונה וראש הממשלה והן אדלסון ורגב יישאו בהוצאות המערערים בסכום כולל של 10,000 ₪ כל אחד (סך הכול 20,000 ₪).
השלכות פסק הדין.
בעקבות החלטת בית המשפט העליון על כך שראש הממשלה מחויב למסור לידי רביב דרוקר וחדשות 10 את השיחות שהתנהלו בינו לבין שלדון אדלסון ועמוס רגב, עתר ראש הממשלה כנגד פסק הדין וביקש לקיים בנושא דיון מורחב. בבקשה כתבו עורכי דינו של נתניהו, ד"ר יעקב וינרוט ועמית חדד כי "פסק הדין חידש הלכה בנושאים מרכזיים העומדים בבסיסו של חוק חופש המידע שמפאת חדשנותה והשלכות הרוחב שהיא מעוררת ראוי כי בית המשפט הנכבד יידרש אליה בהרכב מורחב". בית המשפט העליון דן בבקשה לדיון נוסף בהרכב מורחב של 7 שופטים. שופטי ההרכב- חנן מלצר, ניל הנדל, יצחק עמית, נעם סולברג, דפנה ברק-ארז, מני מזוז וג'ורג' קרא דחו את הבקשה לדיון נוסף בין השאר בטענות שראש הממשלה פרסם בעצמו בחשבון הפייסבוק שלו בתגובה לפסק הדין "כי ראש הממשלה משוחח, מעת לעת, עם אנשי תקשורת שונים והוא נוהג כך כמו פוליטיקאים אחרים ומציג בפניהם את עשייתו, ומציע לעיתונאים להביא את הדברים לפרסום". טענה זו קבעו השופטים, סותרת את טענת עורכי דינו של ראש הממשלה ששיחות אלו הם פרטיות.
מחלת בהצ'ט
ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות
ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות, הוא ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות. אף על פי שאינו מוגדר כך בחוקה, אמיר דובאי הוא ראש הממשלה וסגן נשיא איחוד האמירויות הערביות.
ב-9 בדצמבר 1971 נכנס לתפקידו ראש הממשלה הראשון, מכתום בן ראשד אאל מכתום, עד ב-25 באפריל 1979 החליף אותו אביו ראשד בן סעיד אאל מכתום, סגן הנשיא. כל ראש ממשלה מאז החזיק גם בתואר סגן הנשיא. ב-7 באוקטובר 1990, לאחר מותו של שייח' ראשד אאל מכתום, בנו שייח' מכתום נבחר בשנית לתפקיד וכיהן עד למותו בשנת 2006 במהלך ביקור בגולד קוסט שבאוסטרליה. אחיו הצעיר, מוחמד בן ראשד אאל מכתום, החליף אותו בתפקיד.
ראש הממשלה המכהן הוא השייח' מוחמד בן ראשד אאל מכתום שנכנס לתפקיד בשנת 2006, בנו חמדאן בן מוחמד בן ראשיד אל מכתום, נסיך הכתר של דובאי, מכהן כסגנו.
ראש הממשלה עומד בראש מועצת השרים , שנפגשת פעם בשבוע בבירה אבו דאבי.
יוג'ין סיסרי
כנף המבצעים המיוחדים ה-24
כנף המבצעים המיוחדים ה-24 (24th SOW) היא כנף הכוחות המיוחדים של חיל האוויר של ארצות הברית. הכנף כפופה לפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר (AFSOC).
יחידות הכנף, הטייסות הטקטיות המיוחדות (Special Tactics Squadrons - STS) מהוות את הזרוע הקרקעית של חיל האוויר במבצעים מיוחדים. תפקידן לתמוך בהשתלבות הממד האווירי במבצע היבשתי.
תפקיד הכנף לנהל מבצעים מיוחדים באוויר, בחלל ובסייבר. יכולות הליבה כוללות: סיורי מודיעין, הפעלת שדות תעופה קדמיים, הכוונת סיוע אווירי קרוב וחיפוש והצלה קרבי.
טייסות טקטיות מיוחדות.
הטייסות הטקטיקות המיוחדות מורכבות מלוחמים מיומנים בעלי התמחויות מיוחדות: בקרי קרב, לוחמי חילוץ, סיירי מודיעין, בקרי אוויר טקטים ומספר תומכי לחימה. בסך הכל 58 כשירויות שונות.
הלוחמים מצוותים לכוחות המבצעים המיוחדים כולל "אריות הים", "הכומתות הירוקות" והריינג'רס, ומתווכים את הכוח האווירי למפקדים בשטח.
ארגון.
החל באפריל 2020 הכנף מאורגנת כדלקמן:
הלטי
הלטי (בפינית: Halti, לעיתים רחוקות Haltiatunturi, בשפת Háldičohkka :Northern Sami, בשוודית: Haldefjäll) הוא תל, המצוי בגבול בין נורווגיה לפינלנד, בה הוא אוחז בתואר הפסגה הגבוהה ביותר במדינה, אף שחלקה הרם ביותר נמצא דווקא בנורווגיה. גובהו המרבי 1,365 מטרים, והוא מצוי על הגבול בין המחוזות Nordreisa ו-Gáivuotna–Kåfjord , במרחק של כקילומטר צפונית לגבול עם פינלנד. הנקודה הגבוהה ביותר של התל מצידו הפיני של הגבול מתנשאת לגובה של 1,324 מטרים מעל פני הים. הצד הפיני של התל שייך לעיריית אנונטקיה במחוז לפלנד.
הנקודה הגבוהה ביותר בפינלנד נמצאת על שלוחה של "Ráisduattarháldi", והיא מכונה "Hálditšohkka", ומצויה על הגבול עם נורווגיה. השיא הנכון אינו בשטחה של פינלנד; סמן הגבול נמצא במדרון. ההר הגבוה ביותר ששיא גובהו נמצא בפינלנד נקרא Ridnitšohkka, הוא מתנשא לגובה של 1,316 מטרים, וממוקם במרחק של מספר קילומטרים מההלטי עצמו. ההלטי נמדד ומופה על ידי הפיני ארקי פרה.
סקירה.
הגבול.