השיר, כמו מספר שירים אחרים של הלהקה, מתייחס ל"שר הטבעות" מאת ג'.ר.ר. טולקין. פלאנט הרגיש שהוא זקוק לקול אחר שיספר את הסיפור, ולקראת הקלטת השיר הוזמנה הזמרת סנדי דני לדואט עם פלאנט. דני הייתה חברה לשעבר בקבוצת הרוק הפולק הבריטי Fairport Convention, איתם לד זפלין שיתפו פעולה בשנת 1970 בפסטיבל באת' לבלוז ולמוזיקה מתקדמת. פלאנט מילא את תפקיד 'המספר' ודני ייצגה את קול העיר. פייג' פירט כי "[השיר] נשמע כמו מכשיר אנגלי ישן בהתחלה. אחר כך זה הפך לווקלי ורוברט עשה את הביט שלו. לבסוף הבנו שנביא את סנדי ונבצע את השיר כשאלה ותשובה."
כדי להודות לה על מעורבותה, קיבלה דני בעטיפת האלבום את הסמל של שלוש פירמידות (ארבעת חברי לד זפלין בחרו כל אחד בסמלים משלו לאלבום). זהו השיר היחיד של לד זפלין שהוקלט אי פעם עם סולן אורח. בראיון שנתן ב-1995 למגזין Uncut, הצהיר פלאנט כי "עבורי לשיר עם סנדי דני היה נהדר. תמיד היינו חברים טובים מאז התקופה ההיא של Fairport Convention . ריצ'רד תומפסון הוא גיטריסט מעולה. סנדי ואני היו חברים, וזה היה הדבר הברור ביותר לבקש ממנה לשיר ב-"The Battle of Evermore". אם יש בעיות של נאיביות ועומס - הייתי אז רק בן 23 - לכידות הקולות והנגינה מפצות על כך."
הופעות חיות.
"The Battle of Evermore" בוצע בהופעות של לד זפלין במהלך סיבוב ההופעות של הלהקה באמריקה ב-1977. בהופעות אלו, ג'ונס שר את תפקידה של דני וניגן בגיטרה אקוסטית בזמן שפייג' ניגן מנדולינה. לפעמים ג'ון בונהם שר את קולותיה של דני יחד עם ג'ונס.
פייג' ופלאנט בסיבוב ההופעות המשותף שלהם, הקליטו גם גרסה לשיר בשנת 1994, ששוחררה באלבומם "No Quarter: Jimmy Page and Robert Plant Unledded". הזמרת נג'מה אכטאר שרה את החלק הווקאלי של דני.
Fairport Convention ביצעו את "The Battle of Evermore" עם הסולנים האורחים פלאנט וקריסטינה דונהיו בפסטיבל הפולק "Fairport's Cropredy Convention" ב-9 באוגוסט 2008.
פלאנט ואליסון קראוס ביצעו באופן קבוע את "The Battle of Evermore" בסיורם בארצות הברית ואירופה באביב ובקיץ 2008 כשקידמו את אלבומם המשותף משנת 2007 " Raising Sand'
The Blueprint
The Blueprint הוא אלבום האולפן השישי של הראפר האמריקאי ג'יי זי. האלבום יצא לאור ב-11 בספטמבר 2001 דרך חברות התקליטים רוק-א-פלה רקורדס ודאף ג'אם. הוצאת האלבום הוקדמה בשבוע מהתאריך המקורי עקב חשש מהפצת בוטלגים.
על אף הוצאתו במקביל פיגועי 11 בספטמבר, מכר האלבום מעל ל-427 אלף עותקים בשבוע הראשון והגיע לפסגת מצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, שם שהה במשך שלושה שבועות.
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-50 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.
סנאי דואה
Break a Sweat
Break a Sweat הוא סינגל של הזמרת והראפרית האמריקאית ממוצא מקסיקני, בקי ג'י. הוא יצא לאור ב־21 באוגוסט 2015, כסינגל לא מתוך אלבום. קליפ לשיר יצא בערוץ של גומז ב־9 באוקטובר 2015.
רקע והוצאה לאור.
השיר במקור נועד לזמרת האמריקאית, דמי לובאטו. על פי הדיווחים, דמי לובאטו הסתערה מהסטודיו אחרי ריב עם דוקטור לוק, שלאחר מכן הציע את השיר לגומז. השיר יצא להורדה דיגיטלית ב־20 באוגוסט 2015. האודיו של השיר הועלה ליוטיוב ול־Vevo באותו היום שיצא לאור. קליפ עם מילים לשיר הועלה לערוץ הרשמי של גומז ב־4 בספטמבר 2015.
קליפ רשמי.
הקליפ הרשמי לשיר שוחרר ב־9 באוקטובר 2015, דרך Vevo, והועלה לערוץ היוטיוב של גומז באותו היום. הקליפ כלל מיקום מוצרים עבור מותגים כמו, קאברגירל וביטס אלקטרוניקס. נכון לספטמבר 2020, זכה הקליפ למעל ל־47 מיליון צפיות.
יוסי עמרני
יוסף "יוסי" עמרני (נולד ב-1 בדצמבר 1958) הוא שגריר ישראל ביוון.
ביוגרפיה.
עמרני נולד בחיפה. הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בהיסטוריה כללית והיסטוריה של העם היהודי מאוניברסיטת חיפה (1983) ובעל תואר שני בהצטיינות (עמית קרן רוטשילד) בהיסטוריה ולימודי אמריקה מהאוניברסיטה העברית (1986).
ב-1983 סיים את קורס הצוערים של משרד החוץ, והחל לעבוד כעוזר מנכ"ל המשרד. ב-1988 שובץ בשגרירות ישראל בוושינגטון. ב-1994 שימש יועץ מדיני לנשיא המדינה. בשנים 1995 ו-1996 שימש חבר צוות המשא ומתן לעניין הסכם הביניים הישראלי-פלסטיני שידוע כ"הסכם אוסלו". לאחר מכן שימש מנהל מחלקה באגף התיאום במשרד החוץ וכותב נאומים לשר החוץ. ב-1998 מונה לנספח מדיני בשגרירות ישראל בוושינגטון. בשנת 2000 מונה לקונסול ישראל בסן פרנסיסקו. במהלך כהונתו הואשם בהטרדה מינית של עובד הקונסוליה עמו היה ביחסים אישיים. התביעה האזרחית שהגיש העובד נגדו נדחתה. הוא הורשע בדין משמעתי במספר סעיפים: ניצול מעמד, התנכלות לעובד, פגיעה במשמעת שירות המדינה, הפרת הוראות החוק לכללי אתיקה לעובדי מדינה והתנהגות שאינה הולמת את תפקידו כעובד מדינה. בית הדין שלל ממנו את משכורתו למשך חודש אחד, והקפיא את דרגתו הדיפלומטית למשך תשעה חודשים. באופן זמני שימש קונסול ישראל ביוסטון. ב-2007 מונה לנציג בכיר בוועדת המטה הבין-משרדית להכנת תוכנית ההתכנסות.
ב-2009 מונה לשגריר ישראל בקרואטיה. במקביל שימש מ-2012 גם כשגריר לא תושב ברפובליקת מקדוניה הצפונית. ב-2014 מונה לראש אגף תכנון המדיניות במשרד החוץ. ב-2016 מונה לשגריר ישראל בהונגריה. ב-2019 מונה לשגריר ישראל ביוון.
סרגיי איבנוב
מרגיט גאשפאר
מרגיט גאשפאר (שמה הספרותי בין השנים 1924–1945 היה מיקלוש גאשפאר, גיטה גאשפאר וגיטה בוני גאשפאר, בהונגרית: Gáspár Margit; בודפשט, 1 באוגוסט 1905 - בודפשט, 29 באוגוסט 1994) מנהלת במה, מנהלת תיאטרון הונגרייה-יהודייה, עיתונאית, סופרת, מחזאית ומתרגמת זוכת פרס קושוט.
ביוגרפיה.
מרגיט גאשפאר נולדה במשפחה יהודית כבתם של ארתור גאשפאר ואמה מרקוס. בגיל שלוש עשרה הופיע סיפור פרי עטה ב"עיתון המעניין" ומאוחר יותר כבר עבדה כעיתונאית ב"עיתון של פשט" (Pesti Hírlap). בעלה הראשון היה הרוזן האיטלקי מריו בוני, איתו התחתנה ב־11 בספטמבר 1926 בבודפשט, אך החזיקה לידו גם מאהב בדמותו של העתידן האיטלקי פיליפו תומאזו מארינטי. בגללו הצטרפה לארגון הפשיסטי של הזרים שחיו באיטליה. כשהבינה שכאישה לא תוכל לבטא עצמה כראוי כתביה פורסמו בשם מיקלוש גאשפאר עד 1945. לאחר מלחמת העולם השנייה הצטרפה למפלגה הקומוניסטית בהונגריה ומונתה למנהלת לשכת העיתונות של השר לענייני רכש זולטאן ואש (ויינברגר). משנת 1946 מונתה למנהלת האמנותית של "התיאטרון העירוני" (Városi Színház) בשנים 1947–1948 הייתה המנהלת האמנותית של התיאטרון ההונגרי ומשנת 1949 עד 1957 קיבלה על עצמה את ניהול תיאטרון האופרטה של בודפשט.
שמה נקשר לחידוש התוכני-הדרמטורגי של אמנות האופרטה ההונגרית. בשנים 1948–1954 עמדה גם בראש החוג לאופרטה של האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בהונגריה. בנוסף להעלאת נושאים חברתיים במחזותיה, תפס חלק חשוב גם הפן הבידורי. במחזה שלה "המלט טועה" העלתה את בעיית פולחן האישיות. בנוסף לדרמות שלה, כתבה גם משחקי טלוויזיה ומשחקי קול לרדיו. תרגומיה המשמעותיים הם של היוצרים ויליאם סומרסט מוהם ולואיג'י פיראנדלו.
בעלה השני היה הדרמטורג לאסלו שיץ'.
תרגומיה הספרותיים (רשימה חלקית).
ועוד עשרות תרגומים נוספים.
לבבות ועצמות
לבבות ועצמות (באנגלית: Hearts and Bones) היא סדרת דרמה בריטית אודות חבורה של חברים שעברו מקובנטרי לגור בלונדון. בסדרה מככבים דמיאן לואיס, דרוולה קירוואן, שרה פאריש ואנדרו סקרבורו. שידור הסדרה החל בשנת 2000 בערוץ BBC One. עונה שנייה לסדרה שודרה ב-2001. זו הייתה הופעת הבכורה של השחקן מייקל פסבנדר בטלוויזיה.
ב-2007 יצאה הסדרה בשלמותה על גבי DVD.
איתי בן חורין
איתי בן חורין (נולד במאי 1978) הוא יועץ תקשורת, עורך דין, סופר, פעיל חברתי והמנכ”ל והבעלים של חברת "בן חורין אלכסנדרוביץ".
ביוגרפיה.
בן חורין גדל בהרצליה, שיחק כדורסל בקבוצת "בני הרצליה" והיה דובר נוער העבודה הרצליה. בשנת 1996 התגייס לצה"ל ושירת ביחידת מגלן כלוחם וכמפקד. בן חורין בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני בהצטיינות במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב וכן בוגר קורס מנהלים באוניברסיטת הרווארד במסגרת ארגון מעוז.
פעילות חברתית ופוליטית.
בן חורין פעיל מרכזי בנושא גיוס תלמידי הישיבות, שוויון בנטל וזכויות חיילי מילואים. בשנת 2000 הקים את תנועת "התעוררות" אשר נאבקה למען חלוקת נטל השירות, גיוס תלמידי הישיבות החרדים לצבא ושיפור זכויות חיילי המילואים. אחד מתוצרי המאבק הוא חוק שירות המילואים אשר חוקק בכנסת בשנת 2008. התנועה התפרסמה בעיקר בזמן שביתת רעב בת 8 ימים בה מייסדי התנועה, בהם בן חורין, שבתו למען ביטול חוק טל.
בשנת 2002 הקים את תנועת הצעירים "ישראל אחרת" שניסחה חזון ותוכנית עבודה אסטרטגית למדינת ישראל טובה יותר. התנועה התמודדה לכנסת בשנת 2003 ולא עברה את אחוז החסימה.
בשנת 2007 היה ממייסדי הפורום לשוויון בנטל המוביל את המאבק לגיוס תלמידי ישיבות וחלוקה בנטל השירות. הפורום היה חלק ממאהל הפראיירים שהוביל לשינוי ההרכב הקואליציוני של ממשלת נתניהו בשנת 2012 - כניסת מפלגת קדימה לממשלת אחדות.
ב־2012 יזם עצרת למען שוויון בנטל שנערכה בהשתתפות כ־50 אלף מפגינים והובילה לפירוק ממשלת האחדות של הליכוד וקדימה.