בית המשפט קבע פה אחד, בפסק דינו המפורט של השופט מנחם אלון יחד עם השופטים אהרון ברק ואליהו מצא, לקבל את העתירה של עמותת פר"ח וקבע כי דינה של תקנה 114 להתבטל באופן מיידי, שכן הותקנה בחוסר סמכות ועומדת בניגוד גמור להוראותיו של חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.
משמעות ההחלטה היא כי יש לפרש את סעיף 70(א) לחוק ההוצאה לפועל כך שהפגיעה בזכות לחירות תהיה מינימלית, ועל כן בית המשפט קבע כי לא יינתן צו מאסר, אלא לאחר שהחייב הופיע בפני ראש ההוצאה לפועל וניתנה לו האפשרות לשטוח את טענותיו בפניו.
על הזוכה המבקש להוציא פקודת מאסר נגד החייב, להגיש ראשית בקשה מתאימה לראש ההוצאה לפועל, כאשר האחרון יקבע מועד לדיון בבקשה בנוכחות הצדדים. רק לאחר שיתברר לראש ההוצאה לפועל שהחייב הוא בעל יכולת ואין דרך אחרת לאלצו לבצע את פסק הדין, רשאי ראש ההוצאה לפועל, לפי שיקול דעתו, להוציא צו מאסר נגד החייב.
בעקבות פסק הדין.
בעקבות הבג"ץ תוקן חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 15). התיקון התמקד בדרכי ההמצאה של אזהרות מטעם ההוצאה לפועל ונקבע כי לא יינתן צו מאסר, אלא לאחר שהחייב הופיע בפני ראש ההוצאה לפועל. כמו כן, נקבע כי נקודת המוצא היא שביכולתו של חייב לשלם את חובו, אלא אם הוכיח כי אין באפשרותו לעשות כן באמצעות מסמכים או מידע המצוי בידיו בדבר יכולתו הכלכלית. עם זאת, נקבע בתיקון שההוראות המגבילות את השימוש במאסר חייבים לא יחולו על חוב מזונות.
עם השנים חלו שינויים נוספים בחוק ההוצאה לפועל אשר מטרתם צמצום הפגיעה בזכות לחירות של האדם, כגון תיקון 29 לחוק ההוצאה לפועל שנכנס לתוקף בשנת 2011, ובמסגרתו הוענקו לזוכה בתיק ההוצאה לפועל כלי אכיפה יעילים יותר לצורכי גביית חובו. במקביל, תיקון מספר 29 צמצם במידה נכרת את האפשרות להטלת מאסר על חייב המשתמט מתשלום חובותיו ונקבע כי לא ייעשה שימוש במאסר כנגד חייבים שאינם מסוגלים לפרוע את חובם או כנגד חייבים שבתום לב אינם משתפים פעולה עם ההליכים לחקירת יכולתם. גם תיקון זה נקבע על בסיס ההנחה הקובעת כי עדיף לפגוע בנכסיו וקניינו של החייב, לרבות, הטלת צו עיכוב יציאה מהארץ, שלילת רישיון הנהיגה וכדומה, מאשר לפגוע בחירותו של האדם בדרך של מאסר.
במאי 2014, אושרה הצעת חוק ביוזמתה של ח"כ מרב מיכאלי, המבטלת באופן מוחלט את האפשרות לאסור חייבים כאמצעי לגביית חובות, אולם החלטה זו הוקפאה בכנסת הקודמת וטרם נכנסה לתוקף.
שרון ניר
שרון ניר (נולדה ב-1970) היא קצינה בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בין היתר שימשה כמפקדת בית הספר הארצי לקשר, תקשוב וסייבר (בה"ד 7) וכיועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר.
ביוגרפיה.
ניר נולדה וגדלה בחיפה והיא בוגרת תיכון חוגים בעיר. ב-1989 התגייסה לצה"ל, שובצה בחיל הקשר ועברה קורס מקצועי להכשרתה כמדריכת תקשוב. לאחר שסיימה קורס קצינים בשנת 1990, שימשה כמפקדת מחלקה בגדוד הקשר בעוצבת הפלדה. בשנת 1992 שימשה כמפקדת צוות בהשלמה החילית של קורס קציני קשר, ובהמשך אף הייתה לאישה הראשונה שפיקדה על ההשלמה החיילית של קציני הקשר בבה"ד 7.
בהמשך שימשה סגנית מפקד יחידת הקשר המטכ"לית, שימשה כראש-לשכת ראש אגף התכנון, וכראש ענף נהלים פקודות וחקיקה באגף. בשנת 2003, מונתה לתפקיד ראש ענף תכנון וארגון עת הוקם אגף התקשוב בצה"ל. ב-2007 מונתה למפקדת גדוד התקשוב "שגב" של פיקוד המרכז, והייתה לאישה הראשונה המפקדת על גדוד תקשוב מבצעי. בשנת 2009 הועלתה לדרגת אלוף-משנה ומונתה לראש מחלקת בירור בנציבות קבילות החיילים, בעת כהונתו של אלוף במילואים יצחק בריק כנציב קבילות החיילים.
ביוני 2015 מונתה למפקדת בית הספר הארצי לקשר, תקשוב וסייבר, וגם במינוי זה הייתה לאישה הראשונה בתפקיד. בתקופת כהונתה הובילה את מהלך העברת הבסיס ממרכז הארץ בית הספר לקריית ההדרכה בנגב. ביולי 2016 מונתה ליועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר ושימשה בתפקיד עד ספטמבר 2019. בעת כהונתה נדרשה לאתגרי שרות נשים בצה"ל לרבות הרחבת היקף החיילות הלוחמות והטכנולוגיות במגוון מערכים.
באוגוסט 2022 דווח כי ניר תצטרף לרשימת "ישראל ביתנו" לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש.
ניר היא בעלת תואר ראשון במדעי ההתנהגות בהצטיינות ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היא בוגרת המכללה לביטחון לאומי.
ניר מתגוררת במודיעין, נשואה לתא"ל יריב ניר, שכיהן כקצין קשר ותקשוב ראשי, ואם לשלושה.
הספרייה הדיגיטלית של קטר
הספרייה הדיגיטלית של קטר (Qatar Digital Library - QDL) היא ספרייה דיגיטלית דו-לשונית פרי יוזמה משותפת של קרן קטר, הספרייה הלאומית של קטר והספרייה הבריטית. הספרייה הוקמה באוקטובר 2014 ומכילה את האוסף המקוון הגדול ביותר של נתונים היסטוריים אודות מדינות המפרץ הפרסי. עד סוף 2018 מתוכנן לסרוק למעלה ממיליון מסמכים היסטוריים נוספים.
הספרייה מכילה 500,000 דפים השיכים לספרייה הבריטית, ובהם מספר רב של צילומים, מפות ורישומים. מתוכם 475,000 מתוארכים למאתיים השנים המסתיימות במחצית המאה העשרים ומקורם במשרד התיעוד ההודי ( India Office Records and Private Papers ) בו נשמרים מסמכים של חברת הודו המזרחית הבריטית. בנוסף נגישים 25,000 כתבי-יד ערביים מימי הביניים בנושאים מדעיים.
בתום המיזם המשותף האחריות לספרייה תימסר לידיה הבלעדיות של הספרייה הלאומית הקטרית (QNL).
איברהים דורו
איברהים דורו (בבוסנית: Ibrahim Duro; נולד ב-26 באפריל 1970) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת הקשר ובעיקר בעמדת הקיצוני השמאלי, וזאת בשל מהירותו הרבה ויכולת הכדרור שלו.
קריירת משחק.
דורו נולד בעיר קוניץ' שביוגוסלביה ובגיל נוער שיחק בקבוצה המקומית בסרייבו. דורו עלה לקבוצת הבוגרים אך עד מהרה נאלץ לעזוב את הקבוצה בעקבות השבתת הליגה המקומית עקב המלחמות באזור ועבר לשחק בקרואטיה. תחילה חתם בהיידוק ספליט ובהמשך עבר לשיבניק.
בעונת חתם דורו במכבי חיפה שאותה אימן גיורא שפיגל. הקבוצה לא הצליחה במאבקיה בליגה ושפיגל אף פוטר במהלך העונה. אולם, תחת הדרכתו של מחליפו, דניאל בריילובסקי, זכתה הקבוצה בגביע המדינה לאחר שניצחה בגמר את הפועל ירושלים, משחק שבו דורו בישל את השער הראשון והשני בהארכה. גם עונת לא הייתה מוצלחת עבור חיפה בזירה המקומית, אולם כמחזיקת גביע המדינה, השתתפה הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע ורשמה קמפיין מוצלח כשהודחה רק בשלב רבע הגמר לאחר שניצחה בשלבים הקודמים את גלנטורן, ס.ו. ריד ופריס סן ז'רמן. דורו שותף ברוב המשחקים ואף כבש שער במשחק נגד ריד בקריית אליעזר.
דורו נחשב לשחקן אמוציונלי המרבה להתווכח עם השופטים, ובמהלך הקדנציה בחיפה הורחק פעמיים.
בעונת עבר מחיפה להפועל כפר סבא עמה ירד לליגה השנייה. את העונה הבאה פתח באותה הליגה במדי מכבי אחי נצרת.
ב-2001 שב לקבוצה ממנה הגיע לישראל, נ.ק. זאגרב, ובעונת זכה עמה באליפות היחידה בתולדותיה. ב-2003 עבר לשחק ברייקה וב-2004 עבר לשחק בססבטה מהליגה השנייה.
דורו רשם שתי הופעות במדי נבחרת בוסניה. בסוף שנות התשעים, כשהוענקה לו אזרחות קרואטית, כבר לא יכול היה לשחק בשורות נבחרת קרואטיה בשל ההופעות שערך בנבחרת בוסניה קודם לכן.
לדורו אח בשם סמיר המשחק בזניצה.
אבראהים דורו
קאדאר
דורו (פירושונים)
דיטר איילטס
דיטר איילטס (בגרמנית: Dieter Eilts, נולד ב-13 בדצמבר 1964 באופגנט-שוט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בוורדר ברמן ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר. נכון לשנת 2015, איילטס הוא מנהל אקדמיית הכדורגל של ורדר ברמן.
איילטס זכה עם נבחרת גרמניה ביורו 1996 ונבחר לנבחרת מצטייני הטורניר של אופ"א.
קריירת מועדונים.
איילטס שיחק לאורך כל הקריירה שלו בוורדר ברמן. תחילה במועדון הנוער, ממנו עלה לקבוצת המילואים בשנת 1984. בשנת 1985 ערך איילטס את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה לאחר שכישרונו התגלה על ידי המאמן אוטו ריהאגל, ועד שנת 1988 שיחק בקבוצה הבכירה ובקבוצת המילואים לסירוגין, ובשנת 1988 הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבכירה, בה שיחק עד לשנת 2002. איילטס צבר 390 הופעות בבונדסליגה במדי ורדר ברמן, בהן כבש שבעה שערים, והוא ממוקם במקום השלישי בטבלת שיאני ההופעות של ורדר ברמן בכל הזמנים, אחרי דיטר בורדנסקי והורסט-דיטר הוטגס. בשנותיו האחרונות בקבוצה שימש איילטס קפטן, עד לפרישתו בשנת 2002.
איילטס זכה עם ורדר ברמן בשתי אליפויות הבונדסליגה, הראשונה בשנת 1988 והשנייה בשנת 1993. כמו כן, זכה איילטס עם ורדר ברמן בשלושה גביעים מקומיים, ואף זכה פעם אחת עם הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1992, לאחר ניצחון 2-0 במשחק הגמר מול מונקו, בו שיחק 90 דקות.
קריירה בינלאומית.
הצלחתו של איילטס בוורדר ברמן, מסירותו לקבוצה, עוצמתו הפיזית וראיית המשחק שלו, הקנו לו מקום בסגל נבחרת גרמניה ליורו 1996. בטורניר זה פתח בהרכב נבחרתו בכל משחקיה, ובכולם אף השלים את מלוא הדקות, למעט משחק הגמר מול נבחרת צ'כיה, בו נפצע איילטס והוחלף במחצית על ידי חברו לוורדר ברמן, מרקו בודה. במשחק זה ניצחה גרמניה בתוצאה 2-1 מצמד של אוליבר בירהוף, וזכתה בגביע. איילטס הצטיין לאורך כל הטורניר ונבחר לנבחרת מצטייני היורו של אופ"א. למרות הצלחתו של איילטס בטורניר זה, הוא לא זומן לטורנירים גדולים נוספים, והופעתו האחרונה בנבחרת נערכה בשנת 1997. איילטס צבר בסך הכל 31 הופעות במדי הנבחרת, בהן לא הבקיע.
לאחר הפרישה.
איילטס אימן לאחר פרישתו את קבוצת הנוער עד גיל 19 של ורדר ברמן, ולאחר מכן את נבחרות גרמניה הצעירות השונות. בעונת 2008/09 אימן את האנזה רוסטוק, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, אך פוטר בחודש מרץ באותה עונה בגין תוצאות דלות.