ישנם מודלים עסקיים שונים העונים על מגוון צרכים משתנים של לקוחות. רוב חללי העבודה המסורתיים מציעים מנוי חודשי או שנתי בלבד וזאת כדי ליצור סביבת עבודה קבועה עבור הלקוחות. בנוסף ישנם חללי עבודה אשר מציעים מרחב עבודה שיתופי לפי שעה או יום, וזאת כדי לאפשר סביבת עבודה יותר פתוחה ודינמית וכמובן כדי להוזיל עלויות ללקוחות מכיוון שסטודנטים ויזמים רבים בתחילת דרכם לא זקוקים לשירותי משרד יום יומיים. שיטה נוספת היא למכור ארנק דיגיטלי אשר נותן את האפשרות לתשלום לפי שימוש בלבד.
ג'ורג'יה דום
ג'ורג'יה דום () היה אצטדיון פוטבול הממוקם באטלנטה, בג'ורג'יה שבארצות הברית. האצטדיון הכיל 74,000 מקומות ישיבה.
היסטוריה.
האצטדיון נבנה ב-1988 ונחנך ב-1992 לכבוד המשחקיים האולימפיים. ב-1996 אירח את תחרויות ההתעמלות מכשירים, שלבי הגמר של הכדורסל ושל הכדוריד (גברים), תפוסתו עד אז הייתה 34,000. לאחר המשחקיים האולימפיים שבה אטלנטה פלקונס לשחק באצטדיון זה. האצטדיון אירח שני משחקי סופרבול, סופרבול XXVIII ב-1994 וסופרבול XXXIV ב-2000. בשנת 2013 עיריית אטלנטה החליטה לבנות צמוד לאצטדיון זה אצטדיון חדש בשם אצטדיון מרצדס-בנץ. העבודות החלו ב-2014 והסתיימו ב-2017. בנובמבר 2017 נהרס האצטדיון בפיצוץ מבוקר.
רוז ונקטסן
רוז ונקטסן (בטמילית: ரோஸ் வெங்கடேசன்; נולדה 1980) היא במאית, די ג'יי, ומנחת תוכניות אירוח הודית מצ'נאי, בטאמיל נאדו. היא האישה הטרנסג'נדרית הראשונה לארח תוכנית טלוויזיה בהודו.
ביוגרפיה.
רוז נולדה בצ'נאי בשנת 1980. השכלתה כוללת תואר ראשון בהנדסה מכנית מאוניברסיטת סאתיאמבה (2001), ותואר שני בהנדסה ביו-רפואית מאוניברסיטת לואיזיאנה טק, בארצות הברית.
רוז נהייתה מודעת לזהות המגדרית שלה בגיל חמש, והרגישה אי-נוחות כשאולצה להתלבש כבן. היא התחילה להזדהות כאישה ולהתלבש בהתאם בשנת 2004.
רוז מספרת שלא היו לה מודלים לחיקוי בהודו לגבי המעבר המגדרי שלה, מכיוון שנשים טרנסג'נדריות והיג'רות אינן בדרך כלל חיות בעין הציבור, ומצוירות בתקשורת כאובייקטים מיניים בלבד, או באופן מגחיך. היא עשתה מחקר עצמאי לגבי התהליכים הרפואיים הזמינים, והחליטה לבצע ניתוחים לשם המעבר המגדרי שלה בתאילנד ב-2010.
כשחזרה מתאילנד, היא נתקלה בתגובות מטרידות, מבזות ולפעמים אלימות מהקרובים אליה ובמרחב הציבורי.
היא נמנעה מלגלות למשפחתה שנים רבות, וכאשר עשתה זאת, אמה הפסיקה כל קשר איתה. במרוצת הזמן, חלק מבני משפחתה חזרו לנהל עמה קשרים, אף על פי שעדיין גישתם היא שהיא בושה למשפחה וחלקם אינם מקבלים את זהותה המגדרית.
קריירה.
טלוויזיה.
ב-2007, זכתה רוז בתחרות יופי לטרנסג'נדריות ששודר בטלוויזיה ההודית, וזה מה שהביא אותה לידיעת הציבור.
הבכורה הטלוויזיונית של רוז כמארחת הייתה בתוכנית "איפדיקו רוז" (בתרגום חופשי - שלכם, רוז) ב-2008, ברשת ויג'יי טיווי. התוכנית עסקה באקטואליה ונגעה במגוון רחב של נושאים חברתיים, כולל תרבות ומסורת, טאבואים חברתיים, ומרידה במוסכמות. התוכנית רצה קצת יותר משנה, עד אפריל 2009, כאשר עברה רוז לרשת קלאינגר טיווי, ואירחה את התוכנית "נראם רוז אידהו" (בתרגום חופשי: זמן רוז) ששודר החל מיולי 2009. רוז הפיקה את התוכנית בעצמה.
רדיו.
כשתוכנית הטלוויזיה של רוז הסתיימה ב-2010, היא הפכה לדי ג'יי בתחנת הרדיו BIG FM 92.7, ואירחה את התוכנית "רוזודאן פסונגאל" (בתרגום: דברו עם רוז).
פוליטיקה.
במרץ 2012, הכריזה רוז שהיא מקימה מפלגה פוליטית חדשה, מפלגת השחרור המיני ההודית. היא הצהירה שמטרת המפלגה תהיה לקדם חופש מיני וזכויות נשים ולהט"בים.
המפלגה לא קמה בפועל מחמת מחסור במימון, אך הכרזתה שימשה כהצהרה פוליטית מתוקשרת מצידה של רוז, שטוענת שנשים טרנסג'נדריות הן כוח חזק במאבק לזכויות נשים וזכויות מיניות, במיוחד בהודו, לדבריה, "כי הן מאוד אמיצות בהודו, מכיוון שאין להן עוד מה להפסיד".
קולנוע.
ב-2013 ביימה את סרט הבכורה שלה, Cricket Scandal, בו היא גם מככבת. הסרט עוסק במשחקים מכורים בקריקט.
מבצע קוטוזוב
מבצע קוטוזוב, היה השם שניתן למתקפה סובייטית גדולה על בליטת אוריול הגרמנית, שנערכה בקיץ 1943, במסגרת החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. המבצע נערך במסגרת המערכה סביב בליטת קורסק, והיווה חלק מהתוכנית האסטרטגית של הפיקוד העליון הסובייטי לקראתה. המתקפה הסובייטית נפתחה ב-12 ביולי 1943, לאחר בלימת המתקפה הגרמנית על האגף הצפוני של מבלט קורסק, בהשתתפות כוחות משלוש חזיתות סובייטיות. הכוחות הסובייטיים תקפו את שתי הארמיות הגרמניות מקבוצת ארמיות מרכז, שהחזיקו בבליטת אוריול, ולאחר לחימה עזה, במסגרתה ספגו שני הצדדים אבדות כבדות, אילצו את הגרמנים לסגת מכל שטח הבליטה עד אמצע אוגוסט 1943. הנסיגה הגרמנית הייתה איטית ומסודרת, והם גבו מחיר יקר בנפגעים ובציוד כבד מהכוחות הסובייטיים עבור שחרור בליטת אוריול.
רקע.
הפיקוד הסובייטי היה מודע לכך שהגרמנים מתכננים מתקפה חדשה בקיץ, ותכנן מתקפה משלו, שתקדים את המתקפה הגרמנית. ריכוז הכוחות במבלט קורסק לא נועד בראשיתו לצורכי מגננה, אלא לצורך התקפות מתוכננות מצפון ומדרום לבליטה, שנועדו לשחרר את הערים אוריול ובלגורוד.
ככל שהתקרב הקיץ, התברר יותר ויותר, שהמתקפה הגרמנית תונחת על בליטת קורסק. הסובייטים קיבלו דיווחים ממערך אולטרה שבמסגרתו פוצח צופן אניגמה הגרמני באמצעות רשת הריגול של לוסי, שפעלה בשווייץ. ידיעות אלו אך אישרו את התחושה של המפקדים הסובייטים הבכירים, ובראשם גאורגי ז'וקוב ביחס למיקום המהלומה הגרמנית. כבר ב-8 באפריל כתב ז'וקוב מיזכר ברוח זו לסטאבקה, הפיקוד העליון של הצבא האדום, בו הניח את הבסיס לתוכנית הסובייטית להדיפת המתקפה.
כאמור, סטלין ומספר מפקדים סובייטיים בכירים, רצו להקדים את הגרמנים, ולהלום ראשונים. הם רצו לשבור את התבנית לפיה הגרמנים תוקפים תמיד בעונת הקיץ וזוכים בהישגים טריטוריאליים, וחששו שהצבא האדום לא יהיה מסוגל לבלום את המתקפה הגרמנית בשלביה הראשונים. אולם ז'וקוב והרמטכ"ל הסובייטי אלכסנדר ואסילבסקי שכנעו את סטלין, שעדיף לנהל בשלב ראשון קרב מגננה מתוכנן היטב, שיתיש את כוחו של הוורמאכט, ורק לאחר מכן לעבור למתקפה.
העיכובים החוזרים ונשנים במועד פתיחת המתקפה הגרמנית, העניקו לפיקוד הסובייטי זמן רב לצורך ביצור בליטת קורסק והכנת מערך הגנה לעומק בשטחה, וכן לתגבור שתי החזיתות שהגנו על הבליטה - החזית המרכזית, בפיקוד קונסטנטין רוקוסובסקי בצפון הבליטה, וחזית וורונז' בפיקוד ניקולאי ואטוטין בחלקה הדרומי - ביחידות שריון וארטילריה מעתודות הפיקוד העליון.
במהלך השבוע הראשון של המתקפה הגרמנית על בליטת קורסק (11-5 ביולי 1943), לא הצליחה הארמייה הגרמנית התשיעית להשיג התקדמות משמעותית, והמתקפה שלה על האגף הצפוני של הבליטה נבלמה, לאחר שהכוח התוקף ספג אבדות כבדות. הפיקוד הסובייטי החליט שהבשילו התנאים לעבור למתקפת נגד ולפתוח במתקפה המתוכננת על בליטת אוריול הגרמנית. המתקפה נועדה לכבוש את בליטת אוריול, ולהשמיד את כוחות קבוצת ארמיות מרכז שהחזיקו בה. לצורך המתקפה ריכזו הסובייטים את חזית בריאנסק ואת החזית המערבית, כשאליהם הייתה אמורה להצטרף החזית המרכזית, ברגע שתתאושש מהאבדות שספגה במהלך קרב קורסק.
המודיעין הגרמני גילה את ריכוז הכוחות הסובייטיים מול ארמיית הפאנצר השנייה, שכללו 1,286,000 חיילים ו-2,400 טנקים, שנתמכו ב-26,400 תותחים ו-3,000 מטוסי קרב, ואלה גרמו לדאגה רבה לגינטר פון קלוגה ולולטר מודל.
המתקפה הסובייטית נעזרה בהתקפות פרטיזנים מאחורי הקווים הגרמנים. כ-100,000 פרטיזנים סובייטים פעלו לשבש את מאמצי הגרמנים לתגבר את כוחותיהם, והפריעו לצבירת התחמושת והאספקה הגרמניים, על ידי מיקוש מסילות ברזל והתקפות על נתיבי תחבורה.
סדר הכוחות של הצדדים היריבים בשלב הפתיחה של המבצע.
הצבא האדום.
כוחות הצבא האדום שהשתתפו בשלב הפתיחה של מבצע קוטוזוב כללו שתי חזיתות סובייטיות, ושמונה ארמיות. בסך הכל השתתפו במבצע כוחות משלוש חזיתות (כולל החזית המרכזית שהצטרפה בשלב מאוחר יותר), שכללו 1,286,000 חיילים, 2,409 טנקים ותותחים מתנייעים, 2,220-3,203 מטוסי קרב ו- 26,379 תותחים.
ורמאכט.
יחידות הורמאכט שהיו פרוסות בבליטת אוריול השתייכו לקבוצת ארמיות מרכז. הן כללו שתי ארמיות, 300,700 חיילים, 625 טנקים ותותחי סער, 610 מטוסי קרב, 5,500 תותחים.
הכוחות שהיו בגזרה שהותקפה, בשלב הפתיחה של המתקפה הסובייטית היו:
מהלך הקרב.
ב-12 ביולי 1943 פתחו חזית בריאנסק והחזית המערבית במתקפה על עמדותיה של ארמיית הפאנצר השנייה בחלק הצפוני והצפון-מזרחי של מבלט אוריול, לאחר הרעשת ריכוך כבדה. ארמיית המשמר ה-11 בסיוע קורפוסי הטנקים ה-1 וה-5, הובילו את המתקפה של החזית המערבית. הם מיקדו את המתקפה בגזרה צרה ברוחב 16 ק"מ בלבד, הבקיעו את החזית הגרמנית כבר בשעות הצהריים של היום הראשון למתקפה, והתקדמו עד לעומק 23 ק"מ. דיוויזיית הפאנצר ה-5 שניסתה לבלום את הכוחות התוקפים נאלצה לסגת, לאחר שספגה אבדות כבדות בקרב נגד השריון הסובייטי.
אולם המתקפה המקבילה של חזית בריאנסק לא זכתה בהצלחה דומה. הארמיות ה-3, ה-61 וה-63 הצליחו להתקדם לעומק 8 עד 15 ק"מ בלבד ביום הראשון, מול התנגדות עזה של הקורפוס הגרמני ה-53. תגבורות שהזרים הפיקוד הגרמני לאזור, סייעו למנוע מכוחות חזית בריאנסק לפרוץ את החזית הגרמנית, ולבלום את המשך התקדמותם.