החל משנת 1855 עמדה בראשות כל מחוז מועצה מחוזית (Provincial council) אשר ייצגה את תושבי המחוז ונבחרה על ידו אחת לשלוש שנים, באופן הדומה לבחירת חברי הפרלמנט. עם זאת, בניגוד לפרלמנט של המושבה, למועצה המחוזית היו יכולים להיבחר גם לא-אירופאים, לפחות באופן תאורטי. בדרך כלל המועצה לא עסקה בחקיקה, אלא בחיבור תקנות שעסקו בעיקר במילוי תפקידים מנהליים, למשל ענייני חינוך יסודי ומיסוי מקומי. כל תקנות המועצות המחוזיות נדרשו לקבל את אישור ממשלת המושבה לפני שאלו נכנסו לתוקף. הרשות המבצעת של המחוז, הוועד המנהל (Executive committee), נבחרה על ידי המועצה, והיא הורכבה מארבעה אנשים אשר בדרך כלל היו גם חבריה. אלו ניהלו את ענייני המחוז יחד עם קצין המנהלה (executive officer) שלו, אשר היה פקיד ממונה מטעם ממשלת המושבה.
בעיה גרפומוטורית
בעיה גרפומוטורית היא בעיה מוטורית תפקודית שמקשה על יכולת הכתיבה. הבעיה יכולה לנבוע מסיבות שונות. בין הסיבות ניתן למנות את הקושי בשילוב בין כמה פעולות הנעשות בו-זמנית, ובמקרה זה עיבוד המידע, הזזת היד, התבוננות בנעשה ועוד. סיבה אחרת יכולה להיות הרגל לאחוז בעיפרון בצורה המקשה על הכתיבה. יש מקרים בהם מיוחסת הבעיה למקור פסיכולוגי.
הבעיה מלווה לעיתים קרובות בכשלים נוספים במוטוריקה העדינה. כמו כן, משפיעה הבעיה על תפקודים קוגניטיביים, ויכולה להפריע למהלך החשיבה בעת מבחנים, למשל.
אפשר לזהות בעיה גרפומוטורית על ידי אבחון דידקטי ואבחון ריפוי בעיסוק. טיפול בלקות זו ייעשה בדרך כלל על ידי ריפוי בעיסוק.
משקי חירות בית&quot;ר
משקי חרות ביתר
משקי חירות ביתר
גלשנות רוח
מחתרת
מחתרת היא תנועה בלתי חוקית, הפועלת נגד שלטון קיים: לעיתים שלטון כיבוש, לעיתים שלטון דיקטטורי, לעיתים שלטון דמוקרטי ולעיתים אך ורק נגד גופי וארגוני אכיפת החוק (ראו: פשע מאורגן ומאפיה).
אנשי המחתרת חיים בסתר, בדרך כלל, מפני שהם פועלים בניגוד לחוק, מסיתים כנגד השלטון לצד טשטוש עקבותיהם ולעיתים אף מנהלים מלחמת גרילה נגד השלטון. בדרך כלל פועלת המחתרת להפלת השלטון, אך לעיתים מטרותיה מצומצמות יותר.
אחת המפורסמות במחתרות היא תנועת ההתנגדות הצרפתית, תנועת המחתרות הצרפתית שנלחמה בשלטון הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה.
דאלידה
סרקומה ע&quot;ש קפוסי
אדמונית החורש
אַדְמוֹנִית הַחוֹרֶש (שם מדעי: "Paeonia mascula") היא צמח רב שנתי ממשפחת האדמוניתיים. צמח זה נפוץ בעולם באופן טבעי בין מרוקו לאיראן. הצמח משמש כצמח נוי בארצות המזרח הרחוק (יפן, סין), באירופה ובצפון אמריקה.
תיאור הצמח.
הצמח הוא בעל פקעות שורש מעובות ומעוקלות המעמיקות בקרקע עד 100 ס"מ. הפרח הוא אדום כיין, ומכאן שמו בעברית, בעל מבנה של ספל פתוח, וגדול יחסית, המגיע לעיתים עד עשרה ס"מ. במרכז הפרח גוש צהוב בולט של אבקנים מרובים. הפריחה היא בתחילת האביב, מאמצע מרץ ועד תחילת מאי.
אדמונית החורש בישראל.
אדמונית החורש היא צמח נדיר מאוד בישראל, המהווה את הגבול הדרומי של תפוצתו העולמית. היא גדלה בישראל רק בשמורת הר מירון בבית ג׳אן שבגליל העליון. זהו המין היחיד ממשפחת האדמוניתיים הגדל בישראל, והוא צמח מוגן.
שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו.
בעיני היוונים נחשבה אדמונית החורש לצמח המרפא הראשון, ושימשה תרופה לסיוטי לילה, למחלות עצבים, למחלת הנפילה, לכאבי ראש ולהפרעות בכבד. דיוסקורידס, רופא, פרמקולוג ובוטניקאי יווני מהמאה הראשונה לספירה, ציין כי הצמח שימש לניקוי מערכת המין הנשית לאחר לידה, להרגעת כאבי בטן ולעצירת שלשול. בימי הביניים שימש לטיפול במחלת הנפילה, בשיגעון ובפחדים. ברפואה העממית בימינו משמש הצמח לריפוי מחלות עצבים, בעיות בקיבה ולטיפול בסיוטי לילה.
שרלוטה סלומון
שרלוטה (לוטה) סלומון (16 באפריל 1917 ברלין - אוקטובר 1943 אושוויץ) הייתה אמנית יהודייה-גרמנייה שנספתה בשואה.
ייחודה בכך שהייתה אמנית מולטימדיה בתקופה מוקדמת. הותירה אחריה כאלף ושלוש מאות ציורים שצוירו בשנה אחת, שמתעדים את משפחתה והתקופה בפורמט של מחזה. בציוריה, שצוירו בצבעי גואש, יש השפעות של סגנונות רבים, וניכרים בהם מוטיבים מודרניים שונים.
ביוגרפיה.
נולדה בברלין שבגרמניה, בת למשפחה יהודית מתבוללת מהמעמד הגבוה. אביה, אלברט סלומון, היה רופא וקצין בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה. אמה, פרנצי, הייתה פטריוטית ששירתה כאחות באותה מלחמה. לאחר שאמה התאבדה כאשר שרלוטה הייתה ילדה, התחתן אביה שוב עם זמרת אופרה יהודייה ידועה בשם פאולה לינדברג, שהייתה בתו של רב רפורמי והכניסה אווירה יהודית לבית שתרבותו הייתה גרמנית לחלוטין. ב-1935 הצליחה להתקבל לאקדמיה לאמנות בברלין, תוך שהיא מצהירה על יהדותה בגלוי. בהמשך עזבה את האקדמיה לאחר שפרס הצטיינות שהגיע לה הועבר לתלמידה גרמנייה ארית.
בשנת 1939, לאחר עליית הנאצים לשלטון, פיטורי אביה ואמה החורגת ממשרותיהם והתהדקות החבל סביב צווארי היהודים, נשלחה לדרום צרפת אל סבה וסבתה מצד אמה, לעיירה וילהפראנש שליד ניצה, שם גרו סבה וסבתה מספר שנים בווילה של יהודייה אמריקנית. סלומון התחילה את יצירתה "חיים? או תיאטרון?" אחרי שלמדה את האמת שהוסתרה ממנה על המוות של אמה, שקפצה מהחלון כאשר שרלוטה הייתה בת 9, אחת ממספר נשים ששמו קץ לחייהן במשפחה, כולל סבתה.
סלומון הצהירה שהעבודה הייתה ניסיון להגיע לתשובה האם להתאבד בעצמה, או לקחת על עצמה משימה יוצאת דופן. רופא שראתה המליץ לה לצייר אחרי שהצהירה שבעבורה "הר ד"ר לודוויג גרינוולד (סבה), ולא היטלר מסמל את סוג האנשים שאליהם עליי להתנגד".
ביוני 1940, בעקבות כניעת הצרפתים לנאצים, נלקחו שרלוטה וסבה למחנה ריכוז של ממשלת וישי בשם גורס בדרום מערב צרפת. למרות התנאים הקשים במחנה, ביצירתה שרלוטה מתייחסת לאירוע בציור אחד בלבד בה דמותה מצוירת שכובה כפופה על רצפת הקרון עם הכיתוב "הייתי מעדיפה עוד 10 לילות כאלה מאשר עוד לילה אחד לבד איתו". במקום אחר ביצירה היא מציירת את הבקשה של סבה "לחלוק עימי מיטה".
בקיץ 1943 התחתנה עם מהגר יהודי אוסטרי מצ'רנוביץ בשם אלכסנדר נגלר, לאחר שהרתה לו. אותו יהודי, שהיה בעל תעודות אריות, ויתר על תעודותיו והכריז בגלוי על יהדותו כדי שיאפשרו לו להתחתן איתה. כנראה שרישום נישואיהם בעירייה הוא שאפשר לגרמנים להתחקות על עקבותיהם. כמה חודשים מאוחר יותר, בספטמבר, כאשר הגיעו הנאצים לדרום צרפת, נלקחה עם בעלה למחנה הריכוז דראנסי הסמוך לפריז ומשם נשלחה בתחילת אוקטובר 1943 למחנה ההשמדה אושוויץ. סלומון הייתה בחודש החמישי להריונה ונראה כי נרצחה בתאי הגזים מיד עם הגיעה למחנה. בעלה נפטר כמה חודשים מאוחר יותר, לאחר שלא הצליח לשרוד את עבודות הכפייה.
יצירתה מוצגת כיום במוזיאון להיסטוריה יהודית באמסטרדם, אליה הגיעו הוריה ששרדו את השואה, והם שמסרו את יצירתה למוזיאון. ברבעון השלישי של שנת 2006 חלקים גדולים מיצירתה (250 דפים) הוצגו ביד ושם בירושלים כאשר שגריר הולנד בוב הינס השתתף בפתיחת התערוכה.
בשנת 2014 יצא לאור בצרפתית ספרו של דויד פואנקינוס "שרלוט" אודות חייה של סלומון. הספר זכה בפרס רנודו, ובפרס גונקור של הגמנסיות. הוא מכר מעל 380,000 עותקים בארבעת החודשים הראשונים לצאתו לאור וצפויה לו מהדורה מאוירת.
בשנת 2015 פורסם לראשונה (הוצאת לה טריפוד הצרפתית) גרסה מלאה של יצירתה שכללה מכתב בן 35 עמודים מאוירים, ובו וידוי על כך שרצחה את סבה. במכתב היא מתארת כיצד היא הגישה לו חביתת רעל, ותוך כדי ציירה אותו בתהליך הגסיסה.
בשנת 2021 יצא לאור "שרלוט", סרט אנימציה צרפתי־קנדי שהוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל טורונטו. הסרט מאפשר להתחקות אחר סיפור חייה של סלומון והיצירה האוטוביוגרפית הגדולה שלה, "חיים? או תיאטרון?"
ש&quot;צ
עירום (סרט, 1993)
עירום (באנגלית: Naked) הוא סרט בריטי של הבמאי מייק לי משנת 1993 העוסק בצעירים שגדלו לתוך מעגל אבטלה נוראי ושום עתיד או תקווה לא מצפה להם בהמשך חייהם.
עלילה.
גיבור הסרט הוא ג'וני, צעיר בן 27 מובטל שברח ממנצ'סטר לאחר שאנס בחורה בסמטה חשוכה. הוא מגיע ללונדון, אל חברתו לשעבר לואיז, המתגוררת בדירה יחד עם סופי וסנדרה, שנמצאת כרגע בזימבבואה. ג'וני מבקש להחזיר את לואיז לעצמו, אך נראה כאילו הוא רק מרחיק אותה בסרקזם שלו כלפיה, ומחמיר את המצב כאשר הוא שוכב עם שותפתה לדירה, סופי. ג'וני מתהלך לאורך הסרט בלילה ברחבי לונדון במרחבים פתוחים וסגורים ותוהה באוזני אנשים על אחרית הימים, כמעין נביא זעם המטיף לאנשים הסובבים אותו.
פרשנות.
המטרה של מייק לי היא להעביר ביקורת על החברה והפוליטיקה, שגרמה לדור שלם של צעירים להיכנס למעגל אבטלה, שממנו אין מפלט. מייק לי לוקח אותנו לפינות הנידחות במציאות שלנו, שאנו נוטים להתעלם ממנה בחיי היומיום שלנו. הוא מראה לנו את הייאוש, חוסר התקווה והעוני הבלתי פוסק בחייהם של קבוצת גיבורים.
הסרט עוסק בקינה של ג'וני כלפי עצמו וכלפי החברה. הוא מספר לכל הסובבים אותו על סוף העולם. ג'וני הוא אנטי גיבור אופטימלי. הוא אינו תואם לתכונות שאנו מצפים שיהיו בגיבור. מעשיו לא מקובלים עלינו, ופעמים רבות אנו מעבירים עליו ביקורת, על כך שהוא מדרדר את עצמו במו ידיו. ג'וני מבין שהוא אינו יכול להפיק דבר בעל ערך מהחיים אותם הוא חי, ולכן הוא מלא בייאוש ולא מוצא טעם בזיוף ובצביעות. הוא מזהה ומעמיד מראה כלפי האנשים הקרובים אליו ופוגע בהם. הוא מוחק כל זכר לתקווה שישנה אצל אנשים אחרים. הוא כועס על עצמו, על שאינו יכול לעשות דבר טוב עם החיים שניתנו לו במציאות מרה כל כך ולכן הוא בוחר להשלים איתה ולהפיץ את הבשורה המרה.