ג'ונתן סוורד למד בבית הספר התיכון "מרינה" בהנטינגטון ביץ', קליפורניה. הוא המשיך בלימודיו בתיכון ובהמשך פגש רשמית את M. Shadows, זאקי ונג'נס, סיניסטר גייטס וג'ימי סאליבן. למרות שלא נכלל בלהקה באותה התקופה, סוורד כבר הכיר את גייטס וסאליבן, וזמן קצר לאחר מכן כבר הכיר את זאקי ושאדווס. לאחר עזיבתו של הבסיסט דיימון אש ב-2002, נכנס סוורד לתפקיד הבסיסט החדש, הרי בעבר היה מנגן בס בלהקה בכל עת בה דיימון לא הגיע לחזרות. ג'וני היה מסוגל להדביק את הפער המהיר בו כתבה הלהקה חומרים חדשים, ובכך הוכיח את עמו כנגן בס ייחודי ובעל משמעת עצמית.
"איני מכיר אף נגן אחר בחוץ שיכול לקלוט קטעי בס במהירות כמו ג'וני" לפני מילותיו של מתופף הלהקה, סאליבן. ג'וני היה גם חבר עם אחיו הצעיר של זאקי, מאט בייקר, שהיה בלהקה "The Dear &amp; Departed".
קריירה מוזיקלית.
סוורד לקח לבסוף מספר שבועות הפסקה מהתיכון בו למד, זאת כדי למלא את מקומו של נגן הבס הקודם בלהקה דיימון אש, במהלך סיור הופעות של הלהקה אשר איתה נסע סוורד כ-"Roadie" (מושג המתאר אדם נלווה להופעות להקה במסעותיהן, שאחראי בין היתר על תחזוק ואספקת הציוד, ולעיתים כשצריך גם כנגן מחליף). מספר שבועות אלה נהפכו לקבועים כאשר נשר סוורד מהתיכון והפך לבסיסט הקבוע של הלהקה.
הוא הקליט לראשונה באלבומם השני "Waking the Fallen". הוא נהג לכתוב רק 'ג'וני' בחתימותיו עד שעמיתו ללהקה זאקי ונג'נס הגה את השם "ג'וני כרייסט", ודי.וי.די בשם "All Excess" אודות הלהקה, אמר ונג'נס "זה נשמע... ממש אמיץ. כולם הולכים לשנוא את זה, אז... אני לגמרי צריך ללכת עם זה."
בתקופה שלאחר היציאה של האלבום "Hail to the King", סוורד החל לשיר יותר קולות רקע בהופעות החיות (וכמו גם צרחות) בשירים כמו Critical Acclaim, Nightmare, Seize the Day, God Hates Us, Not Ready to Die ו- Shepherd of Fire.
ציוד הופעות.
גיטרות באס;
הרברט צימרמן
הרברט צימרמן (בגרמנית: Herbert Zimmermann, נולד ב-1 ביולי 1954 באנגרס שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בפ.צ. קלן ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדות החלוץ והבלם.
קריירת מועדונים.
באיירן מינכן.
צימרמן הוחתם על ידי באיירן מינכן בשנת 1972, כאשר היה בן 18, לאחר ששיחק באנגרס 07 החל מגיל שש. במועדון זה שיחק צימרמן בעמדת החלוץ, ולתפקיד זה יועד בבאיירן מינכן. צימרמן מיעט לשחק בקבוצה הבוגרת וצבר שתי הופעות בלבד בבונדסליגה כמחליף בשנתיים, במשחקים מול שטוטגרט ובוכום. בשנתיים בהן שיחק בבאיירן מינכן, זכתה הקבוצה בגביע אירופה לאלופות בשנת 1974, ובאליפויות הבונדסליגה בשנים 1973 ו-1974.
פ.צ. קלן.
צימרמן עבר לפ.צ. קלן בקיץ 1974, במטרה לקבל דקות משחק רבות יותר משקיבל בבאיירן מינכן, והוסב מעמדת החלוץ לעמדת הבלם, בה ניכרו יתרונותיו בצורה מיטבית יותר. מעבר זה נחשב להצלחה גדולה, כאשר צימרמן שיחק במועדון במשך עשר שנים רצופות, בהן זכה עם הקבוצה באליפות הבונדסליגה בשנת 1978, שהייתה האליפות השלישית בקריירה שלו, לאחר שתי האליפויות שזכה עם באיירן מינכן, וכן שלוש זכיות בגביע הגרמני. הראשונה בשנת 1977, לאחר ניצחון בגמר על הרטה ברלין, השנייה בשנת 1978 לאחר ניצחון בגמר על היריבה המושבעת, פורטונה דיסלדורף, זכייה שהשלימה דאבל היסטורי למועדון. פורטונה דיסלדורף גמלה לפ.צ. קלן שנתיים מאוחר יותר בגמר הגביע. הפעם השלישית הייתה בשנת 1983, בה זכה צימרמן עם פ.צ. קלן בגביע הגרמני, לאחר ניצחון בגמר בדרבי מול פורטונה קלן. סך הכול צבר צימרמן 202 הופעות בבונדסליגה, בהן כבש 22 שערים, ובשנת 1984 פרש מכדורגל מקצועני, אך חזר לשחק כדורגל בשנת 1988, אז שיחק מספר חודשים בבאד הומבורג מהליגות האזוריות.
קריירה בינלאומית.
לצימרמן 14 הופעות בנבחרת גרמניה המערבית, בהן כבש שני שערים. צימרמן זומן למונדיאל 1978, בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים השני. בטורניר זה צימרמן פתח בהרכב בשני משחקים. לאחר מכן, כבש צימרמן שני שערים במוקדמות יורו 1980. עם זאת, בטורניר יורו 1980 עצמו, צימרמן לא זכה לדקות משחק. נבחרת גרמניה המערבית זכתה בטורניר, ולמעשה הופעתו האחרונה של צימרמן בנבחרת הייתה בשנת 1979.
תארים.
עם באיירן מינכן:
עם פ.צ. קלן:
עם נבחרת גרמניה המערבית:
לאבוצ'קין
לאבוצ'קין או רשמית איגוד המחקר המדעי ע"ש סמיון לאבוצ'קין («Научно-производственное объединение им. С. А. Лавочкина») היא החברה המובילה ברוסיה לפיתוח גשושיות חלל. החברה הייתה אחראית לפיתוח פובוס-גרונט, שהיה הניסוי הראשון של הפדרציה הרוסית לטיסה לחלל בשנות ה-2000, מאז מארס 96. משרדי החברה ממוקמים בעיר חימקי שבמחוז מוסקבה.
החברה נקראת על שם מהנדס הטילים סמיון לאבוצ'קין שהיה המהנדס הראשי משרד התכנון מספר 301 (OKB-301), ממנה צמח המפעל.
היסטוריה.
החברה הוקמה באפריל 1937 כמפעל תעשייה אווירית, ביוני אותה שנה הפך למשרד התכנון מספר 301.
בסוף מאי 1939 המשרד התמקד בבניית מטוסי קרב ומטוסי ניסוי וביוני 1939 מונה ולדימיר גורבונוב לעמוד בראש המשרד, בדצמבר 1940 החליפו מיכאיל גודקוב.
באוקטובר 1945 מונה סמיון לאבוצ'קין לעמוד בראש משרד התכנון הניסויי 301, תפקיד אותו מילא עד למותו ביוני 1960. לאחר מותו החל המשרד לשאת את שמו ונקרא מפעל בניית המכונות ע"ש לאבוצ'קין.
בשנים 1962–1964 המפעל היה לסניף של משרד התכנון מס' 52 וייצר טילים עבור הצי הסובייטי.
בשנת 1965 המשרד עבר הסבה לתכנון וייצור מערכות תקשורת חלל ולוויינים. בשנת 1971 שמו שונה ל"איגוד המחקר המדעי ע"ש לאבוצ'קין".
לאחר התפרקות ברית המועצות הופרטה החברה והפכה לחברת מניות ולאחת מהחברות הגדולות בתעשיית החלל של רוסיה והיא פועלת כקבלן של רוסקוסמוס.
טעות אנוש
טעות אנוש היא שגיאה שביצע אדם אחד או יותר עקב אי-ידיעה, שיפוט לקוי, היסח הדעת, שיקול דעת פגום, רשלנות וכדומה. טעות אנוש היא פעמים רבות הסיבה העיקרית או גורם תורם באסונות ותאונות בתחומים שונים ובהם: תעופה, רפואה (רשלנות רפואית) ועוד. מניעת טעות אנוש תורמת רבות לאמינות ובטיחות של הפעלת מערכות מורכבות.
הגדרה.
הגדרות שונות נתנו למושג טעות אנוש.
באופן לוגי פעולות אנושיות יכולות להכשל בהשגת מטרותן בשתי דרכים שונות: הפעולה יכולה להתקיים כמתוכנן, אך התוכנית יכולה להיות לקויה (מה שמוביל לטעויות); או שהתוכנית יכולה להיות מותאמת ומשביעת רצון, אך הביצוע לקוי (מוביל לטעות פרוידיאנית ושכחה). עם זאת, כישלון בפני עצמו הוא לא טעות אם לא הוגדרה תוכנית להשגת יעד מסוים.
ביצוע.
טעות אנוש וביצוע הם שני צדדים לאותו מטבע: מנגנוני "טעות אנוש" הם זהים למנגנוני "ביצוע אנוש"; ביצועים מסווגים כ"טעות" רק במבט לאחור: לכן פעולות המוגדרות מאוחר יותר כ"טעות אנוש" הן למעשה חלק מהספקטרום הרגיל של התנהגות אנושית.
קטגוריות.
ישנן דרכים רבות לסווג טעות אנוש.
מחקרים.
המחקר בתחום טעות אנוש הוא תחום מחקר פעיל מאוד, וכולל עבודות מחקר הקשורות למגבלות זיכרון וקשב, וכן לאסטרטגיית קבלת החלטות והתנהגויות הכרתיות אחרות.
נושא אי ההבנות בתקשורת אנושית נחקר בניתוח שיחות, וכן נחקרו הפרות בנושא עקרון שיתוף הפעולה.
מחלוקות.
ישנם חוקרים הטוענים כי הדיכוטומיה של פעולות אנושיות כ"נכונות" או "לא נכונות" היא פשטנות יתר מזיקה של תופעה מורכבת. גישה מועילה יותר יכולה להיות התמקדות בהשתנות של ביצועים אנושיים וכיצד האדם פועל (וארגונים). גישות חדשות יותר כמו הנדסת חוסן, מדגישות את התפקיד החיובי של האדם במערכות מורכבות.
אשר טללים
אשר טללים (נולד ב- 30 במרץ 1950) הוא במאי ישראלי, שביים וערך עשרות סרטים ארוכים וזכה בפרס האקדמיה הישראלית (אופיר). טללים משלב עשיית סרטים עם הוראת קולנוע ופעיל במוסדות ידועים בתחום הקולנוע. מרכז פעילותו של טללים בישראל אך מ-1998 ועד 2021 פעל בלונדון.
ביוגרפיה.
טללים נולד ב-1950 בטנג'יר שבמרוקו בשם אשר בן-טולילה לאסתר ויעקב בן-טולילה. ממרוקו עברה המשפחה למאלגה שבספרד, וב-1960 עלה לישראל עם משפחתו. המשפחה התיישבה בבני ברק שם למד בבית ספר תיכון הדתי. ב-1968 התגייס טללים לחטיבת גולני ושירת בסיני בתקופת מלחמת ההתשה ובהמשך השתתף במלחמת יום הכיפורים. החוויות משתי מלחמות אלו היוו את הבסיס ליצירותיו הראשונות.
טללים גר ופעל תקופה ארוכה בירושלים ועסק בביום ועריכת סרטים וכן בהוראה. ב-1986 ייסד את הקורס הפופולרי "קולנוע - טריטוריה נסתרת" בסינמטק ירושלים והיה שותף בניהולו ואף הירצה בו עד 1997.
ב-1998 עבר טללים עם אשתו השנייה, רונית, לגור בלונדון (בעקבות לימודי הדוקטורט של אשתו) שם הוזמן להצטרף לסגל הקבוע של בית הספר הגבוה לקולנוע של בריטניה (National Film and Television School), ה- NFTS ולימד בו. בתקופה זו הפעיל טללים קרן לסרטים קצרים TPSFF@UKJF והיה שותף להפקתם של 29 סרטים (23 עלילתיים, 3 דוקומנטריים, 3 סרטי אנימציה).
טללים חזר לפעילות קולנועית בישראל באפריל 2021 ומתגורר ביישוב כליל שהיה בין מייסדיו ב-1979.
משפחתו.
טללים נישא בנישואים ראשונים למירי (לבית פיליפ) ונולדו לו 2 ילדים (ענהאל ותום קרלוס). נישא שנית לרונית (לבית יואלי) ונולדו לו 2 ילדים נוספים (אביגיל ויהונתן).
הבן, תום קרלוס, שנקרא על שם דודו, (אחיו הצעיר של אשר), שנהרג ב-1973 במהלך מלחמת יום כיפור, הוא מלחין, כותב, מתכנת וסולן
קטרינה ולנטה
קטרינה ולנטה (באיטלקית: Caterina Valente; נולדה 14 בינואר 1931) היא זמרת, גיטריסטית, רקדנית ושחקנית איטלקייה.
חייה.