"המסלול הגלובלי של האפרטהייד".
נכון ל-2017, מתמקד מחקרה של בית-לחם בנושא "המסלול הגלובלי" של תרבות אנטי-אפרטהייד אקספרסיבית. מחקר זה היווה את הבסיס לפרויקט שקיבל את תמיכת מועצת המחקר האירופי (ERC: “Apartheid—The Global Itinerary: South African Cultural Formations in Transnational Circulation" 1948-1990). בית-לחם טוענת שחקר התנועה הגלובלית של תרבות אקספרסיבית בתקופת האפרטהייד חושף ממדים היסטוריוגרפיים רחבים יותר של עידן המלחמה הקרה. המחקר בוחן כיצד מתנגדים פוליטיים, כותבים, מוזיקאים, אמנים, וצלמים דרום אפריקניים מיצבו שאלות הנוגעות לצדק חברתי ושוויון גזעי עבור ציבורים גלובליים שונים וכחלק מהם. חקר תפקידה של אפליה גזעית בהתוויית דמיוּן פוליטי בהקשר הגלובלי, ותפקידה של תרבות בקידום שינוי חברתי, הם נושאים מרכזיים בהקשר זה.
ספרים ופרסומים.
באנגלית.
Edited Volumes
דן הוואל
פנחס הלפרן
פנחס הלפרן הוא רופא מומחה להרדמה, טיפול נמרץ ורפואה דחופה, רופא צלילה, פרופסור להרדמה וטיפול נמרץ, ראש החוג לרפואה דחופה, הפקולטה לרפואה אוניברסיטת תל אביב (משנת 2015).
היה מנהל המחלקה לרפואה דחופה במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי
קורות חיים.
בשנת 1976 סיים הלפרן את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה על שם סקלר, באוניברסיטת תל אביב.
ב-1977 סיים שנת סטאז' בתל השומר.
בין השנים 1979–1982 התמחה הלפרן ברפואה היפרברית, במכון לרפואה ימית של חיל הים בחיפה.
בין השנים 1983–1984 התמחה בטיפול נמרץ בבית חולים רמב"ם בחיפה.
בין השנים 1983–1987 התמחה הלפרן בהרדמה במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי
בין השנים 1987–1988 התמחה הלפרן בטיפול נמרץ כללי במרכז הרפואי של אוניברסיטת אוהיו ב ארצות הברית.
בין השנים 1990–1993 כיהן הלפרן כסגן מנהל מחלקת הרדמה וטיפול נמרץ בבית החולים איכילוב.
ב- 1997 השתלם הלפרן ברפואה דחופה ב-Whipps Cross Hospital, לונדון, בריטניה
אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2011 מונה הלפרן לפרופסור חבר קליני בהרדמה וטיפול נמרץ, הפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
משנת 2015 מכהן הלפרן כראש החוג לרפואה דחופה, בפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
להלפרן 118 פרסומים רפואיים מדעיים. (אתר Pubmed)
ממחקריו של הלפרן : "תחלואה עקב נטילת הסם אקסטזי: סקר ארצי במחלקות לרפואה דחופה בבתי חולים כלליים 2003"
איגודים מקצועיים.
הלפרן חבר באגודה האמריקאית לטיפול נמרץ SCCM, האגודה האמריקאית לרפואה דחופה ACEP, האגודה הבינלאומית להערכת טכנולוגיות ברפואה.
הלפרן בחבר במועצה המדעית של מפקדת קצין רפואה ראשי, כמו כן חבר במועצות הלאומיות לטראומה וללוגיסטיקה ברפואה.
הלפרן מכהן כמזכיר האיגוד הישראלי לרפואה דחופה, וכרופא ראשי, של הרשות הלאומית לצלילה ספורטיבית.
איתן בן דוד
לונג טרם קפיטל מנג'מנט
טיטאני
מאזדה R360
מאזדה R360 היא מכונית מיקרו, בתצורת קופה, 4 מושבים, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות היפנית מאזדה אשר יוצרה בין השנים 1960–1966.
דגם ה- "מאזדה R360" הייתה המכונית הראשונה אשר ייצרה חברת מאזדה.
היסטוריה.
מאזדה החלה כחברת "טויו קורק קוגיו" לכלי עבודה וציוד תעשייתי, שנוסדה ביפן ב-1920. בשנת 1931 ייצרה את הקטנוע התלת גלגלי "מאזדה-גו" שהיה כלי הרכב הראשון מתוצרתה. ב- מלחמת העולם השנייה עסקה החברה בייצור כלי נשק. מכונית הנוסעים הראשונה של מאזדה, הייתה המאזדה R360 משנת 1960 ולאחריה דגם המאזדה קרול מ-1962. בשנת 1984 שינתה החברה את שמה באופן רשמי למאזדה.
אנרכו-פמיניזם
קזנב
ארנסט הרמון
ארנסט נסון הרמון (באנגלית: Ernest Nason Harmon ; 26 בפברואר 1894 – 13 בנובמבר 1979) היה מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית, אשר פיקד על כוחות בחזית מערב אירופה במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
הרמון נולד ב-26 בפברואר 1894 בלוול, מסצ'וסטס, לארנסט וג'וניאטה הרמון. בגיל 10 התייתם הרמון מהוריו, וגודל על ידי קרובי משפחה מוורמונט. בשנת 1913 החל הרמון את לימודיו בווסט פוינט, ובשנת 1917 הוסמך כלוטננט משנה זמן קצר לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. בין חבריו שסיימו עמו היו מת'יו רידג'וויי, מארק קלארק, ג'וזף לוטון קולינס, צ'ארלס גרהארט, נורמן קוטה, לורנס קייזר, פרדריק אוגוסטוס אירווינג, ברייאנט מור, וויליאם קלי הריסון, ועוד רבים אחרים שהגיעו לתפקידי פיקוד בכירים במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
באוגוסט 1917 התחתן הרמון עם לאונה טוקסברי, ממנה היו לו שתי בנות, ברברה רול וג'אן אוליבר, ושלושה בנים, האלסי, רוברט וארנסט ג'וניור.
מלחמת העולם הראשונה.
במרץ 1918 נשלח הרמון לצרפת עם רגימנט הפרשים ה-2, שהיה רגימנט הפרשים היחיד שנשלח לאירופה, ויחידת הפרשים האחרונה שהשתתפה בקרב. הרמון לחם עם יחידתו בחזית המערבית, ובין השאר השתתף בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. לאחר המלחמה שהה הרמון למשך תקופה בצרפת ובבלגיה, וביוני 1919 חזר לארצות הברית.
בין המלחמות.
באוגוסט 1921 מונה הרמון כמדריך בווסט פוינט, ובנוסף מונה למאמן קבוצת הפוטבול של בית הספר. בקיץ 1924 נסע הרמון לצרפת יחד עם עוד 3 קצינים להשתתף באולימפיאדת פריז (1924) כמתחרה בקרב חמש מודרני, אולם לא זכה בתוצאות מרשימות. לאחר מכן מילא הרמון תפקידים ברגימנט הפרשים ה-6, והיה מפקד הצוערים באוניברסיטת נוריץ' 4 שנים.
בשנת 1933 סיים הרמון את לימודיו במכללה הגבוהה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, ובשנת 1934 סיים את לימודיו בבית הספר למלחמה של צבא ארצות הברית. לאחר מכן פיקד הרמון על גדוד ברגימנט הפרשים ה-8 בפורט בליס, ולאחר מכן שימש ארבע שנים כקצין הלוגיסטיקה במטה הכללי של מחלקת המלחמה. בהמשך היה הרמון זמן קצר עוזר ראש המטה של קורפוס השריון ה-1 בפורט נוקס, קנטקי, ולאחר מכן מונה כראש המטה של אדנה צ'אפי, שמונה למפקד חיל השריון בצבא.
מלחמת העולם השנייה.
ביולי 1942 מונה הרמון למפקד הדיוויזיה המשוריינת ה-2, ואימן אותה לקראת הקרבות הצפויים. בנובמבר אותה שנה נשלחו חלק מיחידות הדיוויזיה לאלג'יריה במסגרת מבצע לפיד, ובפברואר 1943 סייע הרמון לייצב את הקו בתוניסיה לאחר הכישלון בקרב מעבר קסרין. הרמון מתח ביקורת על תפקודם של לויד פרדנדאל מפקד הקורפוס האמריקני ה-2 וקנת' אנדרסון מפקד הארמייה הבריטית הראשונה, והיה לו חלק בהחלפתו של פרדנדאל בג'ורג' פטון. באפריל 1943 מונה הרמון למפקד הדיוויזיה המשוריינת ה-1, והוא הוביל אותה בשלבי הסיום של המערכה בתוניסיה. לאחר מכן לחם הרמון עם הדיוויזיה בחזית האיטלקית בשטחים שאינם מיועדים לשריון, ואף הוביל אותה בקרב אנציו. ביולי 1944 חזר הרמון לארצות הברית, ובספטמבר אותה שנה מונה שוב למפקד הדיוויזיה המשוריינת ה-2. הרמון פיקד על הדיוויזיה בלחימה בחזית המערבית, ואף מילא תפקיד חשוב במהלך הקרב על הבליטה. ב-23 בינואר 1945 מונה הרמון למפקד הקורפוס ה-22, ולחם עמו בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה נשאר הרמון בתפקידו עד לפירוק הקורפוס בינואר 1946, ולאחר מכן מונה למפקד הקורפוס ה-6 ששימש כחיל מצב באזור הכיבוש האמריקני. בינואר 1947 מונה הרמון למפקד הארמייה השלישית, ובמרץ אותה שנה מונה לסגן מפקד כוחות היבשה, תפקיד אותו מילא עד לפרישתו במרץ 1948.
בשנת 1950 מונה הרמון לנשיא אוניברסיטת נוריץ', תפקיד אותו מילא עד לשנת 1965, וב-13 בנובמבר 1979 מת הרמון בביתו בצומת הנהר הלבן, ורמונט.
תועמלנות רפואית
תועמלנות רפואית (באנגלית: medical pharmaceutical sales) הוא תחום העוסק בשיווק תרופות.
תפקיד התועמלן.
תפקידו של התועמלן הוא לעמוד ביעדים של החברה, עליו להיות עצמאי בשטח, לקבוע לעצמו את סדר יומו, ליזום פגישות ולנהלן בכוחות עצמו. עם הזמן, הוא צובר מעגל לקוחות קבוע המכיר אותו.
במסגרת עבודתו הוא נפגש עם רופאים ואנשי מקצוע, הוא חושף בפניהם תרופות חדשות ומעניק להם ידע מקיף עליהן. תפקיד התועמלן להעלות את המודעות לתרופה ולחזק את מעמדה בקרב הרופאים הרושמים אותה, באמצעים הסברתיים כמו מאמרים רפואיים, כנסים מקצועיים ובעיקר דרך קשרים בין התועמלן הרפואי לרופא שנועדו להוות תמיכה בידע המקצועי של הרופא. נכון לשנת 2019 בהוראת משרד הבריאות אסורה פגישה בין תועמלנים רפואיים לרופאים בארבע עיניים, ולכן עליהם ליצור מפגשים מול הרופאים בדרכים אחרות, למשל, בכנסים מקצועיים.
התועמלנים בתחום זה לומדים את יסודות הפרמקולוגיה בשילוב עם טכנולוגיה עתידנית, דרכי פרסום תרופה וקדמה בשוק. על התועמלן הרפואי סדרי עבודה צפופים, והוא משלב את יומו בסדר יומם של הרופאים. תועמלן רפואי לומד את מקצוע הביולוגיה מהבסיס עד למקצוע הפרמקולוגיה, ואחר כך את תחום השיווק. על מנת להיות תועמלן רפואי נדרשים להיות בוגרי תואר ראשון בפרא רפואי.
התועמלנים, הרופאים, וחברות התרופות השוכרות את התועמלנים - מחויבים כולם בכללי אתיקה, הקובעים למשל על איסור במתן טובות הנאה לרופאים בתמורה בהעדפת תרופה מסוימת. תחקיר שפורסם בתוכנית המקור בערוץ 10 בשנת 2018 המחיש סיטואציות בהן לכאורה נמתחו ואף הופרו כללי אתיקה אלו.
קישורים חיצוניים.
1.פארמה ג'וב תעמולה ושיווק פארמה (תרופות), (2017), נס ציונה.
2.(traffico ltd, (2000, תועמלן רפואי.
3.נרד אונליין בע"מ, קורס תועמלנות רפואית.
ויסות רגשי
ויסות רגשי הוא היכולת של אדם לכוון ולאזן את רגשותיו בהתאם למצב נתון.
הוויסות הרגשי הוא מנגנון השליטה על המערכת הרגשית של האדם, המאפשר לו לשאת רגשות קשים, להתאפק ולא לפעול באופן מיידי על פי הרגשות, לבחון את הרגשות מבחוץ ועל ידי כך ליצור יציבות רגשית.