גם תנועה כלפי מעלה או תנועה בצורה פרבולית היא נפילה חופשית משום שהכוח היחיד הפועל על הגוף הנע הוא כוח הכובד. ואילו מה שמקנה לתנועה את צורתה הוא המהירות ההתחלתית שבה נע הגוף. תנועה פרבולית שכזאת נקראת "תנועה בליסטית", כך שלפעמים השם "נפילה חופשית" מיוחס לנפילה בלבד - כלומר: גוף המתחיל במנוחה ונעזב ליפול תחת השפעת הכבידה בלבד.
גם התנועה בה הירח מקיף את כדור הארץ היא נפילה חופשית, אף על פי שהירח לא "נופל" (כלומר: מתקרב) אל כדור הארץ. הסיבה לכך היא שכח הכבידה מאונך לכיוון תנועת הירח, כך שכוח הכובד משנה רק את כיוון המהירות ולא את גודלה ובכך הירח נע בתנועה מעגלית סביב כדור הארץ, כאשר הכוח הצנטריפטלי הוא כוח הכבידה.
היסטוריה והתפתחות.
גלילאו גליליי היה הראשון שטען כי המהירות בעת שזורקים גוף כלפי מעלה הולכת ופוחתת בקצב קבוע, בדיוק באותו הקצב שבו היא גדלה כאשר הגוף נופל. מה שמשנה את המהירות הוא בעצם הכוח שפועל על הגוף, אותו זיהה אחר כך אייזק ניוטון ככוח הכובד. עד גלילאו נהוג היה לחשוב, כי לכל חומר יש "מצב טבעי", לדוגמה: המצב הטבעי של כדור הוא לנוע מטה כלפי כדור הארץ, או של הכוכבים לנוע בצורה מעגלית. גישה זו נתמכה על ידי אריסטו.
תאוצת הנפילה החופשית.
תאוצת הנפילה החופשית איננה תלויה במסת הגוף הנופל אלא רק בעוצמת שדה הכבידה. תוצאה זו ידועה בשם "עקרון השקילות החלש" ועליה התבסס מאוחר יותר אלברט איינשטיין כאשר ניסח את "עקרון השקילות החזק" שהוא הבסיס לתורת היחסות הכללית. בכדור הארץ, תאוצת הנפילה החופשית מסומנת g והיא שווה בקירוב ל־9.81 מטר לשנייה בריבוע. ערכו המדויק של g משתנה ממקום למקום בהתאם לגובה מעל פני הים ולמיקום על פני כדור הארץ. ישנן שתי סיבות עיקריות להבדלים ב-g במקומות שונים על פני כדור הארץ:
שני האסטרונאוטים, שנחתו על הירח בטיסת אפולו 15, הדגימו לעיני מיליוני צופים על כדור-הארץ שזמן הנפילה אינו תלוי במסה. הם הטילו בו זמנית פטיש ונוצה על קרקע הירח והראו בבירור ששני הגופים נפלו בו זמנית על קרקעית הירח חסרת האטמוספירה.
לואי השביעי
האוהל
משה הלוי
משה הלוי (גורביץ') (1895 – 26 בדצמבר 1974) היה במאי תיאטרון ישראלי, מייסד תיאטרון "האהל".
ביוגרפיה.
נולד בשם משה וולפוביץ' גורביץ' בעיר מסטיסלאב שברוסיה (כיום בבלארוס). הלוי היה חבר תיאטרון "הבימה" במוסקבה עם היווסדו בשנת 1917. עלה לארץ בראשית שנות העשרים ובשנת 1925 ייסד את תיאטרון האהל שאת שמו בחר יחד עם חיים נחמן ביאליק, קיבץ קבוצה של 22 שחקנים צעירים וחסרי ניסיון והדריך אותם לעלייה לבמה, לקראת הופעתם הראשונה ב-22 במאי 1926 בהצגת "נשפי פרץ", ערב מערכונים לפי סיפורי י"ל פרץ, באולם גימנסיה הרצליה. בשנים 1932-1937 ביים את תהלוכת העדלאידע בתל אביב. בשנת 1954 הקים הלוי סטודיו תיאטרון בשם 'דוכן', שפעל בחסות בית ציוני אמריקה.
משה הלוי היה במאי הבית של האהל ומנהלו. הלוי היה מחסידי שיטת סטניסלבסקי של במאי התיאטרון הרוסי קונסטנטין סרגייויץ' סטניסלבסקי, ששמה את הדגש על הבעה עזה של רגשות, וברוח זו ביים את הצגות האהל. בתקופת היישוב היה האהל, לצידה של הבימה, אחד מן התיאטרונים המובילים ביישוב. בתקופת המדינה הלך כוכבו של האהל ודעך, עד שנסגר סופית בשנות השישים.
משה הלוי היה נשוי לחנה רובינא, והתגרש ממנה לפני עלייתו לארץ ישראל. בארץ נשא לאשה את לאה דגנית שחקנית האהל, ולהם בת, הזמרת אהלה הלוי, שהייתה אשתו הראשונה של שייקה אופיר.
נקבר בבית העלמין קריית שאול. בתו הקימה על קברו מצבה בדמות אוהל (וכך עשתה גם על קבר אמה).
בשנת 1980 קבעה עיריית תל אביב את הפרס השנתי העירוני לאמנות הבימה על שמו של משה הלוי.
בערים ראשון לציון ונתניה נקראו רחובות על שמו.
מוחתסב
בעולם האסלאמי תפקיד המוחתסִב (בערבית: محتسب) הוא לפקח על הסדר הציבורי בעיר. תפקיד זה התקיים בעיקר באימפריה המוסלמית של ימי הביניים, והוא נודע בשם זה החל מהמאה ה-10 לספה"נ. המוחתסב מתמנה מטעם הקאדי כפי שקובעת השריעה ותחתיו עובדים מפקחים נוספים המסדירים את מגוון ההיבטים של החיים הציבוריים.
לתפקיד המוחתסב מונה רק אדם מוסלמי, מכאן ניתן לראות שהקאדי ראה בתפקיד זה לא רק תפקיד מנהלי אלא גם דתי.
תפקידי המוחתסב.
תפקידי המוחתסב כוללים:
כפי שניתן לראות אחריותו של המוחתסב מקיפה את כל תחומי החיים. דוגמה לכך היא התקנה (שמקורה בסביליה במאה ה-12) המחייבת פועלים להפסיק עבודות רועשות בזמן התפילות.
אמרסון, לייק ופאלמר
אמרסון, לייק ופאלמר (באנגלית: Emerson, Lake &amp; Palmer, או בקיצור: ELP) הייתה להקת רוק מתקדם הנחשבת לאחת המשפיעות ביותר בסוגה זו. הלהקה מורכבת מן הקלידן קית' אמרסון (שפעל קודם בלהקת דה נייס), הבסיסט גרג לייק (מלהקת קינג קרימזון) והמתופף קרל פאלמר (שפעל קודם בלהקות העולם המטורף של ארתור בראון, ואטומיק רוסטר). בתחילת שנות ה-70 שקלה הלהקה לצרף לשורותיה את הגיטריסט ג'ימי הנדריקס, אך הדבר לא התממש עקב פטירתו זמן קצר לאחר מכן.
סגנון הלהקה.
הלהקה ניגנה רוק מתקדם בצורה מעט אלטרנטיבית. שלא כמקובל, הרכב הלהקה לא כלל גיטריסט (אף על פי שלייק ניגן על גיטרה מדי פעם).
נעשה שימוש רב ביצירות של מלחינים קלאסיים שיצירותיהם עובדו בסגנון הרוק, ניסיונות שלא תמיד התקבלו על ידי הקהל. השימוש בחומרים מסגנונות הג'אז והמוזיקה הקלאסית על ידי הלהקה נחשב לנועז ביחס למה שהיה נהוג באותה תקופה. הלהקה הייתה פופולרית עד עליית הפאנק בסוף שנות השבעים, אז חלה ירידה כללית בפופולריות של הרוק המתקדם.
ביוגרפיה.
שנות ה-70 - "תור הזהב".
קית' אמרסון פגש את גרג לייק מאחורי הקלעים של הופעה משותפת של דה נייס וקינג קרימזון בסן פרנסיסקו. כבר שם השניים החליטו להקים הרכב יחד. השניים צירפו את קרל פאלמר והקימו את ההרכב, ללא גיטריסט קבוע.
ELP החלה לנגן ביחד באופן קבוע בשנת 1970. הלהקה פרצה לתודעה העולמית בפסטיבל האי וייט. הביקורות ללהקה מאז היו מעורבות. ELP הוציאה את אלבום הבכורה שלה בדצמבר של אותה שנה. האלבום נשא את שם הלהקה. אותו אלבום זכה להצלחה, בעיקר בגלל הלהיט Lucky Man, אותו כתב גרג לייק בגיל 12 בלבד. להיטים מסוג זה, והאפוסים של אמרסון, היו אלו שהיוו שורש למוזיקה הייחודית של הלהקה. בנוסף, ניתן לשמוע באלבום זה את אחד מהשימושים הראשונים מאז ומעולם בסינטיסייזר "מוג".
ב־1971 יצא התקליט השני של ELP שנקרא Tarkus, שכלל את היצירה שעל שמה נקרא התקליט. היצירה הארוכה שהשתרעה על צד שלם של התקליט, הייתה יצירה בעלת אופי רועם במקצת.
אלבום זה זכה לשבחים רבים מצד מאזינים ומבקרים, והגיע לראש מצעד המכירות.
חצי שנה בלבד אחרי יציאת האלבום השני, העיבוד של ELP היצירה 'תמונות בתערוכה' (Pictures at an Exhibition) של המלחין הרוסי מודסט מוסורגסקי יצא לאור. היצירה זכתה לעיבוד רוק תוסס במיוחד, שהוקלט בהופעה חיה.
לאחר מכן יצא האלבום טרילוגיה (Trilogy). זהו אלבום חשוב בקריירה של ELP. האלבום כולל יצירה בעלת שני חלקים שנקראת The Endless Enigma (שבין שני החלקים נשמעת "פוגה" של אמרסון), ביצוע למוזיקת המערבונים מאת אהרן קופלנד, ולהיט נוסף שהולחן בידי לייק - "From the Beginning".
מעט לאחר יציאת האלבום, יצאו הלהקה לסיבובי הופעות באנגליה, בארצות הברית, במזרח הרחוק ובמקומות נוספים בעולם. בשלב מסוים נתקל אמרסון בציוריו של ה.ר. גיגר, והתרשם מהם. זו הסיבה שגיגר עיצב את העטיפה לאלבומם החמישי Brain Salad Surgery.
האלבום החמישי יצא בדצמבר 1973. האלבום כלל את היצירה Karn Evil 9, יצירה בת שלושים דקות, ביצוע להמנון "ירושלים", המושר גם בכנסיות, טוקטה - ביצוע לפרק מתוך קונצ'רטו לפסנתר של המלחין הארגנטינאי אלברטו חינסטרה, ועוד להיט של לייק - "Still... You Turn Me On".
לאחר יציאת האלבום יצאו השלושה לסיבוב הופעות ענק בכל העולם. סיבוב ההופעות הזה נכנס להיסטוריית הרוק בכל הזמנים. הסיבוב נמשך כמעט שנה, ותועד בתקליט Welcome Back My Friends to The Show That Never Ends.
לעייני רבים, "תור הזהב" של הלהקה עבר לאחר סיבוב ההופעות המוצלח. בשנים 1975 - 1977 שמרו חברי הלהקה על פרופיל נמוך, ואף שקלו להוציא תקליטי סולו. אך בכל זאת, הלהקה הוציאה את התקליט Works Volume 1 במרץ 1977.
לאחר סיבוב ההופעות של האלבום, שכדי לבצעו שכרה הלהקה תזמורת, החלו להיווצר מתחים בין חברי הלהקה, אך הלהקה נשארה שלמה.
האלבום Works Volume 2 יצא לאור בשנים 1977 - 1978. האלבום התקבל בזלזול על ידי המבקרים והמאזינים. ב-1979 יצא האלבום Love Beach שזכה להתעלמות כמעט מוחלטת. הלהקה סבלה ממשברים רבים, עד שלבסוף הובילו להתפרקותה במהלך אותה שנה.
שנות ה-80.
הלהקה התאחדה במלואה רק 12 שנה אחרי הפירוק. עד אז כל אחד עבד לבד. אמרסון פנה להלחין מוזיקה לסרטים, לייק הוציא שני תקליטי סולו, ופאלמר הצטרף ללהקה של פליטים מלהקת יס ומלהקת קינג קרימזון הנקראה אסיה.
בשנת 1985 התאחדה הלהקה חלקית. פאלמר עדיין היה בלהקת אסיה, ובמקומו נלקח לתפקיד מתופף בשם קוזי פאואל, והוקמה הלהקה אמרסון, לייק ופאואל. השלישייה המאוחדת חלקית אף הוציאה אלבום. האלבום הצליח יחסית, אך הביקורות היו שליליות מצד המבקרים.
לאחר שהחוזה של פאלמר הסתיים, נפגשו השלישייה לחזרות ביחד, אך לייק לא הסתדר עם השניים האחרים, ולא הסכים להמשיך לעבוד. בשלב זה פאלמר ואמרסון הקימו הרכב בשם Three, אך אלה התפרקו במהירות.
שנות ה-90 - איחוד.
מנהלה של חברת תקליטים קטנה הציעה ל-ELP להתאחד מחדש, וכך היה. בתחילת שנות ה-90, לאחר 12 שנים, התאחדה הלהקה.