ויטסון טסה לחלל במסגרת משלחת 5 לתחנת החלל הבינלאומית בשנת 2002, ושהתה בה שישה חודשים.
ביוני 2003 ויסטון הייתה מפקדת משימת NEEMO 5 במתקן המחקר התת-ימי אווקריוס. במהלך משימה זו שהו ועבדו האקוונאוטים והצוות מתחת למים במשך 14 יום.
בנובמבר 2003 מונתה להיות סגן מנהל משרד האסטרונאוטים, תפקיד אותו שימשה עד מרץ 2005. בחודשים מרץ 2005 - נובמבר 2005 שימש כמנהלת תפעול תחנת החלל הבינלאומית, במסגרת יחידת משרד האסטרונאוטים.
ויטסון מונתה לצוות הגיבוי של משלחת 14 לתחנת החלל, כגיבוי למפקד המשלחת מייקל לופז אלג'ריה, והתאמנה עם צוות הגיבוי מנובמבר 2005 ועד ספטמבר 2006 (מועד שיגור משלחת 14). לאחר מכן, נבחרה להיות מפקדת משלחת 16 לתחנת החלל, ששוגרה באוקטובר 2007, ושהתה בחלל 191 יום.
לאחר חזרתה לכדור הארץ שימש כמנהלת משרד האסטרונאוטים מאוקטובר 2009 ועד יולי 2012, שבו חזרה לשירות פעיל כאסטרונאוטית. במסגרת תפקידה, הייתה אחראית לניהול ותכנון כל המשימות והפעילות על תחנת החלל, מינוי ואימון הצוותים לחלל וכן צוותי הגיבוי והתמיכה. ויטסון הייתה האישה הראשונה שמונתה לתפקיד זה, וגם הייתה הראשונה שמונתה לתפקיד שלא הייתה טייסת בעברה.
ויטסון חזרה לחלל בנובמבר 2016 במסגרת משלחת 50/51 לתחנת החלל ושימשה כמפקדת משלחת 51 לתחנת החלל. שהותה בחלל הוארכה להיות חלק ממשלחת 52. היא חזרה לכדור הארץ בספטמבר 2017 ובכך הפכה לאמריקאית בעלת השהות הממושכת ביותר בחלל, למעלה מ-665 יום.
ב-15 ביוני 2018, הודיעה ויטסון כי היא פורשת מנאס"א.
טיסות לחלל.
משלחת 5 לתחנת החלל הבינלאומית.
צוות משלחת 5 לתחנת החלל הבינלאומית שוגר לחלל ב-5 ביוני 2002, במסגרת טיסת מעבורת STS-111. המעבורת עגנה עם תחנת החלל ב-7 ביוני 2002. חברי המשלחת היו ולרי קורזון (מפקד המשלחת), פגי ויטסון וסרגי טרסצ'ב.
במהלך שהותה בתחנת החלל עזרה ויטסון להתקין מודולים בתחנת החלל במסגרת הרחבתה, כמו גם בהתקנת הזרוע הרובוטית של התחנה (קנדארם2).
במסגרת המשלחת, ויטסון ביצעה הליכה חוץ רכבית של 4 שעות ו-25 דקות בחליפת החלל הרוסית אורלן שנועדה להתקין מגן מחלקיקים זעירים על מודול זבזדה הרוסי. המגן נועד להגן מחלקיקים היכולים לפגוע בתחנה. כמו כן היא הפעילה ובדקה תא המיועד לניסויים במיקרו כבידה (Microgravity Science Glovebox), המכיל מספר תאים לניסויים בתחנה.
במהלך שהותה בתחנת החלל היא מונתה להיות קצין המדע הראשון של נאס"א, והיא ביצעה 21 ניסויים במדעי החיים ובמדעי חוסר כבידה, כמו גם במספר ניסויים מסחריים.
משלחת 5 חזרה לכדור הארץ במסגרת טיסת המעבורת STS-113 ב-7 בדצמבר 2002. סה"כ ויטסון שהתה בחלל 184 ימים, 22 שעות ו-14 דקות במסגרת טיסה זו.
משלחת 16 לתחנת החלל הבינלאומית.
ויטסון חזרה לחלל במסגרת משלחת 16 לתחנת החלל ששוגרה ב-10 באוקטובר 2007 על סויוז TMA-11 . יחד איתה בטיסה היה חבר המשלחת יורי מלנצ'נקו והאסטרונאוט המלזי הראשון שייח' מוסזפר שביקר בתחנה. ויטסון הייתה האישה אסטרונאוטית הראשונה שתפקד על משלחת לתחנת החלל מספר אסטרונאוטים התחלפו כחבר המשלחת השלישי: קליטון אנדרסון, דניאל טאני, ליאופולד איהארטס וגארט רייזמן.
במהלך משלחת 16 ביקרה בתחנת החלל טיסת מעבורת STS-120, בפיקודה של האסטרונאוטית פאם מלרוי. עם עגינתה של משימת STS-120 בתחנת החלל הבינלאומית, הייתה זו הפעם הראשונה ששתי נשים מפקדות במסלול הקפה באותו הזמן
כמו כן במהלך המשלחת הוסיפו את מודול הרמוני האמריקאי, חיברו את מעבדת קולומבוס האירופאית, את היחידה המדוחסת קיבו היפנית ואת הרובוט דקסטר הקנדי.
במהלך הליכת חלל הרביעית של משלחת 16 ב-18 בדצמבר 2007, שנועדה לבדוק את מצבם של פאנלים הסולארים של התחנה, הודיע פיקוד המשימה ביוסטון לויטסון שהיא הפכה לאסטרונאוטית עם הכי הרבה הליכות חלל מצטברות, נכון לאותה תקופה, ושהיא עקפה את סוניטה ויליאמס (ויליאמס החזיקה בתואר מחדש בין השנים 2012–2017, עד להליכת החלל השמינית של ויטסון). זו הייתה הליכת החלל החמישית של ויטסון, והיא צברה בסך הכל 32 שעות ו-36 דקות.
לאחר ביצוע הליכת חלל נוספת, היא הגיעה לשהות מצטברת של 39 שעות ו-46 דקות בהליכה חוץ רכבית.
ויטסון חזרה לכדור הארץ בטיסת סויוז TMA-11 יחד עם חברה למשלחת יורו מלנצ'נקו והאסטרונאוטית הקוריאנית אי סו-יון ב-19 באפריל 2008. כתוצאה מתקלה בסויוז, החללית נכנסה במסלול בליסטי במהלכו הצוות הרגיש תאוצה של עד ל-10g. החללית סטתה ב-420 ק"מ ממקום הנחיתה הצפוי בקזאחסטאן.
סה"כ ויטסון שהתה בחלל 191 ימים, 19 שעות ו-8 דקות בחלל במסגרת משימה הזאת.
משלחות 50/51/52.
ויטסון חזרה לתחנת החלל עם משלחת 50/51, אשר שוגרה לחלל ב-17 בנובמבר 2016. ויטסון פיקדה על משלחת 51, בכך הפכה לאישה הראשונה אשר פיקדה על שתי משלחות לתחנת החלל הבינלאומית.
במשלחת שלה היו גם הקוסמונאוט אולג נוביצקי והאסטרונאוט הצרפתי תומא פֵסְקֵה.
במהלך משלחת 50, בינואר 2017 ויטסון ביצעה פעילות חוץ רכבית יחד עם שיין קימבורו להחלפת סוללות של תחנת החלל הבינלאומית. הפעילות נמשכה 6 שעות ו-32 דקות. בכך הפכה ויטסון לאישה המבוגרת ביותר אשר ביצעה פעילות חוץ רכבית, וכן למחזיקת שיא מספר פעילות חוץ רכביות לאישה (7) יחד עם סוניטה ויליאמס (סוניטה ויליאמס החזיקה בשיא לנשים לשהות בפעילות חוץ רכבית באותו זמן).
ב-30 במרץ 2017, ביצעה ויטסון הליכת חלל נוספת יחד עם שיין קימבורו. זו הייתה הליכת החלל השמינית שלה, שנמשכה 7 שעות ו-4 דקות. במהלך הליכה זו בכך שברה את שיא הליכות החלל לנשים והיא מחזיקה את שיא השהות המצטברת לנשים בהליכה חוץ רכבית
עם התחלת משלחת 51 לתחנת החלל, הפכה ויטסון למפקדת המשלחת, ובכך הפכה לאישה הראשונה אשר פיקדה פעמיים על תחנת החלל הבינלאומית.
ב-24 באפריל 2017, השיגה ויטסון את שיא השהייה המצטברת בחלל לאסטרונאוט אמריקאי (שיא שהוחזק על ידי האסטרונאוט ג'ף וויליאמס, שהיה 534 יום, 2 שעות ו-48 שעות).
ב-12 מאי 2017, ביצעו ויטסון וג'ק פישר את הליכת החלל ה-200 מחוץ לתחנת החלל מאז הקמתה. זו הייתה הליכת החלל הראשונה של פישר, והתשיעית של ויטסון. ההליכה נמשכה 4 שעות ו-13 דקות. בכך, שברה ויטסון את השיא שוב והיא מחזיקה בשיא המצטבר לנשים בהליכה חוץ רכבית (57 שעות ו-35 דקות), ובמקום 5 בזמן הכולל של הליכה מצטברת חוץ רכבית (נשים וגברים).
ב-23 במאי 2017, ויטסון וג'ק פישר ביצעו הליכת חלל נוספת. הליכת החלל הזו הייתה לא מתוכננת מראש ונועדה להחליף את מחשב ה-MDM החיצוני (External-1 (EXT-1) Multiplexer/Demultiplexer) שהתקלקל בפתאומיות ב-20 במאי. המחשב הוא אחת משתי יחידות חיצוניות המספקות בקרה לזרועות הרובוטיות, ניהול תרמי, וסיבוב פאנלים סולריים של התחנה, וההחלפה נועדה כדי לשמור על אפשרויות גיבוי בזמן תקלה באחת היחידות. הליכת החלל תוכננה תוך 48 שעות, בנוהל זהה להתקנת מחשב זהה שהותקן באפריל 2016. הליכת החלל נמשכה שתי שעות ו-46 דקות, וכיוון שהאסטרונאוטים סיימו את ההתקנה בזמן הם גם התקינו שתי אנטנות להפעלת תקשורת אלחוטית בזמן הליכות חלל. זו הייתה הליכת החלל השנייה של פישר, והעשירית של ויטסון. ויטסון שברה את השיא של עצמה במספר הליכות חלל והגיעה לשהות מצטברת של 60 שעות ו-21 דקות, ודורגה במקום הרביעי בשהות מצטברת של הליכה חוץ רכבית (נכון ליוני 2018)
ב-1 ביוני, העבירה ויטסון את הפיקוד על תחנת החלל לפיודור יורצ'יחין, מפקד משלחת 52.
ויטסון חזרה לכדור הארץ בחללית הסויוז MS-04 ב-3 בספטמבר 2017, יחד עם פישר ויורצ'יחין. השהות המצטברת שלה בחלל במהלך תקופה זו הייתה 289 יום, 5 שעות ודקה. עם חזרתה היא הפכה לאמריקאית בעלת השהות המצטברת הרבה ביותר בחלל, בשהות מצטברת של 665 יום 22 שעות ו-22 דקות
בחברת Axiom Space.
לאחר פרישתה מנאס"א הפכה ויטסון יועצת של חברת Axiom Space, המתווכת טיסות לחלל ומתכננת בניית תחנת חלל מסחרית.
בינואר 2021 הוכרז שהיא מפקדת הגיבוי של טיסת Axiom Mission-1 (אותה טיסה בה משתתף איתן סטיבה).
במאי 2021 הוכרז כי ויטסון תהיה המפקדת של משימת החלל Axiom Mission 2 לתחנת החלל הבינלאומית.
פרסים והוקרה.
בין הפרסים הרבים שקיבלה, הוענקו לה גם:
מרטין אונריין
מרטין פרידריך קרל אונריין (בגרמנית: Martin Friedrich Karl Unrein; 1 בינואר 1901 - 22 בינואר 1972) היה גנרל לוטננט בוורמאכט אשר פיקד על יחידות שריון במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
אונריין נולד ב-1 בינואר 1901 בעיר ויימאר שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. ב-18 במרץ 1918, לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, התגייס אונריין כצוער לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא הוצב ברגימנט החי"ר ה-71 (תורינגיה ה-3), ולחם בקרבות האחרונים של החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. ב-25 בספטמבר 1918 הוא נפצע ונפל בשבי. הוא שוחרר רק בפברואר 1920. על חלקו במלחמה הוענק לו צלב הברזל מחלקה שנייה. ב-1 באפריל 1920 התגייס לרייכסווהר, וב-1 ביולי 1922 קודם לדרגת לויטננט. בין 1923–1926 הוא הועסק בתפקידי מטה שונים, וב-1 ביוני 1927 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. ב-1 באוקטובר 1929 הפך להיות שליש גדודי, ב-17 בספטמבר 1931 נשא לאשה את מריה-אליזבת פון ולנברג, וב-1 בספטמבר 1933 הועלה לדרגת ריטמייסר. עם הפיכתו של הרייכסווהר לוורמאכט ב-1 באוגוסט 1935 מונה למפקד אסקדרון, וב-6 באוקטובר 1936 הפך למדריך טקטיקות באקדמיה הצבאית בדרזדן. ב-1 באוקטובר 1938 הועלה לדרגת מיור, והוצב במטכ"ל של הקורפוס ה-11.
מלחמת העולם השנייה.