אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים (באנגלית: The IIHF Ice Hockey World Junior Championships) היא תחרות חד שנתית המאורגנת על ידי פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית לנבחרות הוקי קרח עד גיל 20. האליפות נערכת באופן מסורתי מסוף דצמבר ועד תחילת ינואר.
האליפות נערכת ברציפות מאז שנת 1977.
לצבי יש בעיה
לצבי יש בעיה היא סדרת טלוויזיה ישראלית, קומית מוקומנטרית בכיכובם של צביקה הדר, שיפי אלוני וגל תורן. הסדרה משודרת החל מ-14 בדצמבר 2016 במסגרת שידורי הזכיינית רשת, בעבר בערוץ 2. העונה השנייה עלתה בערוץ 13.
קישורים חיצוניים.
ביקורות:
לצבי יש בעיה (סדרת טלוויזיה)
ג'קי סבג
גישה דיאלוגית בגני הילדים
גישה דיאלוגית בגני הילדים היא גישה המתפתחת ומאומצת בהיקפים שונים בגני ילדים בארץ ובעולם. הגן הדיאלוגי הראשון בארץ הוכר כניסויי בשנת 2008–2009, בקיבוץ בצפון הארץ. ואילו היום (יוני 2017) חיפוש בגוגל מעלה כמה עשרות גנים המתיימרים לכלול את הדיאלוג כחלק מרכזי ועיקרי בגישת הגן. חלקים מתוך הגישה הדיאלוגית מאומצים על ידי גני ילדים ומשולבים בגישות חינוכיות שונות לגיל הרך בחינוך הפרוגרסיבי.
עיקרה של הגישה הוא החיבור האנושי הלבבי והאינטלקטואלי בין בני אדם, חיבור שכולל הכלה והכרה בייחודיותו של כל אדם. הביטוי המרכזי למימוש אותם הערכים זה הוא הדיאלוג, רב שיח מקרב שוויוני ואמפתי.
מאפייני הדיאלוג.
לדיאלוג שבהגדרתו המילונית הוא "רב שיח" ישנם ביטויים נוספים החורגים ממשמעות השיח המילולי, אל עבר מחוות תקשורתיות שאת כולן ניתן לאפיין כמפגשים מקרבים בין שונים. בצורתו האותנטית דיאלוג מאופיין כשיח שוויוני שבו לכל אחד יש מקום שווה להתבטא ולומר את דברו, שיח שיוצר תקשורת מקרבת, שמאפשר קשר לבבי, שיח שמקדם הזדהות עם האחר, הכלה, רגישות וכבוד הדדי
מעבר לשיח המילולי הוגים שונים מדברים על הדיאלוג כפגישה יזומה ומאומצת של הפרט עם תודעתו ושונותו של הזולת, פגישה לא שיפוטית שעתידה להוליד מציאות שלישית שלא קיימת באף אחד מהפרטים בעצמם. ניתן גם להגדיר את הדיאלוג על דרך השלילה, כפי שתיאר נמרוד אלוני,
דיאלוג אינו יכול להתקיים בכוחניות ובכפייה, הוא אינו התנצחות קולנית בה כל אחד מנסה להבליט את עצמו על חשבון זולתו. דיאלוג הוא גם לא דיבור סמכותני בין מפקד לפקוד או בין אדון ונתין וגם לא הרצאה של מורה לתלמיד בו מעביר המורה לתלמיד כמות ידע ובודק אם הוא נקלט בו. דיאלוג אינו שיחה פונקציונלית שכל מטרתה לקדם עניינים יומיים טכניים וגם אינו שיחה אליה ניגשים כדי לשנות ו"לכופף" את דעתו של האחר אלא דווקא עם מוכנות לשינוי עצמי. דן לסרי תיאר עיקרון מרכזי זה כתנאי לרוצים להיכנס לדיאלוג של אמת: "צריך בראש ובראשונה לברר לעצמו בכנות עד כמה הוא עצמו מוכן להשתנות. הוא נכנס לדיאלוג לא כדי שלאחר יקרה משהו, אלא כדי שלו עצמו יקרה משהו".
דיאלוג בחינוך.
הדיאלוג מתקשר לזרם החינוך ההומני וזוכה להכרה במוסדות להכשרת אנשי חינוך בישראל, כשיח מקרב בין מגזרים וזהויות שונות וכן כעיקרון ומתודה חינוכית בהכשרת אנשי הוראה. למשל, בסמינר הקיבוצים קיימות כמה תוכניות דיאלוג מיוחדות המכשירות מורים לחינוך משותף דתיים-חילוניים ויהודים-ערבים וכך גם המכון לחינוך מתקדם בראשות פרופ' נמרוד אלוני העוסק בהוראה וחינוך דיאלוגי, כחלק השזור בחינוך הפרוגרסיבי וההומניסטי.
החינוך הדיאלוגי מביא איתו גישה מהפכנית ביחס לחינוך המסורתי. זוהי גישה המגיעה ממקום שוויוני בה המורה/מחנך הוא יותר המכוון, מורה דרך שמראה לחניכיו את הדרך ופחות השולט ובעל הסמכות הבלעדי בכיתה, תפקיד המחנך הפועל בגישה הדיאלוגית הוא ליזום ולקדם דיאלוגים בינו לבין הילדים, בין הילדים, ובינו לבין הצוות החינוכי.
תדמור כתב על חינוך דיאלוגי כ"התרחשות משפיעה ומעצבת השוררת בין מורה לתלמיד המטפחים יחד קהילה שוויונית בה מתבוננים, לומדים, חושבים ומחפשים משמעות יחד תוך שיח ומגע אנושי אינטלקטואלי ורגשי כאחד".
החינוך הדיאלוגי מצריך מהמחנך להכיר ולהבין את עולמו הפנימי של הילד, את ערכיו, לשונו, חוויותיו שכן הכרה זאת היא נקודת המוצא לחינוך.
דיאלוג בחינוך לגיל הרך.
החינוך הדיאלוגי קיבל חשיבות ותוקף בגני הילדים ובגיל הרך בכלל, הרבה בהשראת גישות פסיכולוגיות התפתחותיות שהסבירו והמשיגו את התפתחות תפיסת הזולת והמנטליזציה בגיל הרך. מחקרים הראו שגיל הגן בו מתפתחות היכולות החברתיות, הוא הזמן המתאים ביותר להנחיל כישורים חברתיים שיהוו יסודות לתפיסה העתידית של הילדים את הזולת, ויבנו את יחסם וגישתם למערכות יחסים. וינוקור תיאר את הגיל הרך כתקופה שהיא חלון הזדמנויות ליצוק בילד יסודות נכונים של קשרי גומלין חברתיים.
גישה דיאלוגית במערכות היחסים השונות בגן הילדים.
הגישה הדיאלוגית נשענת על תפיסה אקולוגית, שרואה את התפתחות הילד בהקשר של הסביבה שבה הוא נמצא ומערכות היחסים שמתקיימות בה. לפי המודל של ברונפנברנר קיימות 5 מערכות סביבתיות שמשפיעות על התפתחות הילד. המערכת הקרובה ביותר מכילה את ההורים, הגננת והילדים בגן, ולמעשה את מי שהילד בא עמו במגע ישיר. המערכת הרחוקה יותר היא מערכת הקשרים בין הגורמים שהילד בא עימם במגע. מכאן שהילד לא מושפע רק מיחסם של ההורים אליו או מיחסה של הגננת, אלא גם ממערכת היחסים שנוצרת בין הוריו לגננת. הסתכלות אקולוגית מדגישה את הקשרים בין הגורמים השונים בסביבתו של הילד, נותנת משקל לאיכות מערכות היחסים ביניהם ולוקחת בחשבון מכלול רחב של גורמים העשויים להשפיע על התפתחות הילד.
מתוך הזדהות עם תפיסה כזו, משתדלת הגישה הדיאלוגית לקיים את רוח הדיאלוג בין כל הגורמים הבאים במגע עם הילד: הורים, ילדים, צוות חינוכי, הנהלה ופיקוח. וכן מתייחסת לגורמים שעשויים להשפיע על התפתחותו של הילד בסביבות הללו. ככל שסביבתו של הילד תהיה אחידה ביחס שהיא תספק לילד, יוטמעו בו ערכים חינוכיים בקלות יתר. על כן, הגן הדיאלוגי לא מסתפק ביצירת סביבה דיאלוגית בתוך כותלי הגן, אלא שואף לרתום גם את הדמויות המשמעותיות שאיתן הילד בא במגע מחוץ לגן, לרוח ולערכי החינוך הדיאלוגי, על מנת ליצור שפה משותפת, שקיפות ואחדות. על כן, הגן הדיאלוגי מעודד מעורבות ושותפות של הורים בנעשה בגן.
גישה דיאלוגית בין אנשי הצוות החינוכי.
לדיאלוג מקום מרכזי בצוות החינוכי בגן. ראשית, הדיאלוג בין אנשי הצוות משמש ככלי מרכזי לביצוע הסתכלות רפלקטיבית על תהליכי הוראה, להסקת מסקנות משותפת, להגדרת מטרות ויעדים ולתכנון פעילויות עתידיות. נמצא כי בתי ספר שמיסדו את הדיאלוג בין מורים ופעלו כ"קהילה מקצועית לומדת", הביאו לשיפור בתפקוד ובהתפתחות המקצועית של מורים, בשיפור האקלים בחדר המורים ותחושת המסוגלות של המורה, בפתיחות לרעיונות חינוכיים חדשים, בהעצמת היכולת להתמודד עם קשיים בעבודה עם הילדים, ובשיפור הישגיהם הלימודיים של הילדים. נוסף לכך, הדיאלוג בצוותי החינוכי הוא הבסיס שממנו מתפתחים דיאלוגים נוספים בגן, הוא מהווה מודל ליצירת דיאלוגים, בין כל אחת מצלעות המשולש צוות חינוכי-הורים-ילדים. לרוב בגישה הדיאלוגית גם בעלי הסמכות הרשמיים (בעלים, הנהלה) הם חלק אקטיבי בדיאלוג הכולל, שטובת הילד היא מרכזו. בתפיסה הדיאלוגית ריבוי הדעות והסגנונות של אנשי הצוות השונים כלפי המטרה האחת (טובת הילד) הם חיוניים וחשוב שישמעו, כל דעה מעשירה את המארג של התמונה הרחבה ומאפשרת להביט על דבר מסוים מנקודות מבטם הייחודיות של כל אחד מאנשי הצוות. ניתן לומר שהקשבה, הכלה והזדהות הן מדדי ההצלחה של ישיבות הצוות בגישה הדיאלוגית. אין זה מבטל את האפשרות לקדם החלטות מעשיות באמצעות דיאלוג, נהפוך הוא, ההנחה היא שדווקא מהקשבה אמיתית לזולת ייוולדו החלטות פרקטיות ומעשיות, הטובות והיעילות ביותר לכולם.
גישה דיאלוגית בין הצוות החינוכי להורים.
הדיאלוג בין הצוות החינוכי להורים בגן יתקיים בשלושה מישורים עיקריים, ברמה הבין אישית במפגשים לא מתוכננים (כדוגמת הבאה ולקיחת ילד מהגן), במפגשים אישיים של שיתוף והיוועצות לגבי נושאים הקשורים לילד ספציפי והתפתחותו האינדיבידואלית, ובמפגשי הדרכה ושיח עם כלל ההורים סביב הגישה החינוכית של הגן במטרה ליצור קו אחיד עם הגישה החינוכית של ההורים בבית. מפגשים מסוג זה יעשו לרוב במתודת מעגלי שיח המהווה פלטפורמה לקיום דיאלוג.
בגישה הדיאלוגית בגנים, הצוות החינוכי יעודד את ההורים להיות חלק פעיל יוזם ומשפר של הגן.
הגישה הדיאלוגית שואפת לשקיפות רבה ומוגדרת (יוגדר לכולם המידע שעובר להורים, מתי הוא יועבר ובאיזה אופן, וגם יוגדר מה הוא המידע החסוי שלא יועבר ומדוע).
דיאלוג פורה בין ההורים לצוות חינוכי אמור להוות מרכיב חינוכי מרכזי שיכול ליצור עולם אחיד ומובן לילד, עולם בו הוא זוכה לגישה דומה בבית ובגן, עולם בו יש לו דוגמה ראויה למערכות יחסים בין מבוגרים משמעותיים בחייו.
גישה דיאלוגית בין הגננת לילד.
מחקרים מצביעים על כך שהגננת ויחסיה עם הילדים, היא הגורם משפיע ביותר על ההסתגלות החברתית וההתקדמות הלימודית של ילדים.