טולידאנו נולד וגדל בטבריה, ובה למד והוסמך לרבנות בישיבתו של אביו, הרב יהודה טולידאנו. כשגדל היה עסקן ציבורי בעירו ובין השאר הוביל להקמת "הועד המימוני" בשנת 1913, כמו כן שימש חבר ועד העיר וראש מפלגת המזרחי שם. קיימת חלופת מכתבים מתקופה זו בינו ובין תאודור הרצל ונחום סוקולוב. למשך 4 שנים עבר הרב טולידאנו לגור עם המיעוט היהודי בגליל (ושם נמנה עם מקימי בית הספר העברי בפקיעין) אך חזר לטבריה.
במלחמת העולם הראשונה הביאה נתינותם הצרפתית של משפחתו לגירושם בידי הטורקים, יחד עם 800 מתושבי הגליל, אל האי קורסיקה. לאחר הגיעם לאי שימש טולידאנו כרב הקהילה היהודית והיה שותף להקמתם של מוסדות יהודיים במקום. בתום המלחמה בשנת 1920, סייעה ממשלת צרפת לגולים לשוב ארצה וטולידאנו שב לטבריה. עם שוב הגולים ארצה הוא יזם רכישה של הקרקעות סביב קבר הרמב"ם וקבר רבי עקיבא, בניית חומה סביב קבר הרמב"ם ולאחר מכן, ייסוד השכונות הסמוכות, ביניהן שכונת מימוניה שהייתה לשכונה הראשונה מחוץ לחומות.
בין השנים 1926–1928 שימש חבר הרבנות הראשית בטנג'יר, ייסד בה בית דין שעמד בראשותו וניהל בה את בית המדרש לרבנים "תורה וחיים". לאחר מכן - עד שנת 1941, מונה טולידאנו לאב בית הדין וסגן הרב הראשי בקהיר, אב בית דין ורב ראשי באלכסנדריה וחבר בית הדין לערעורים במצרים, תפקידים בהם שימש עד חזרתו לארץ ישראל בעקבות בחירתו לכהונת רב העיר תל אביב בשנת 1942.
בתל אביב-יפו כיהן כרבה הראשי הספרדי של העיר ואב בית דינה. בה הוא הקים את ישיבת "קול יעקב" ויחד עם רבה האשכנזי של העיר, איסר יהודה אונטרמן, ייסד גם את בית הדין המיוחד לענייני עגונות. כהונתו נמשכה משנת 1942 ועד 1958. בבחירות לכנסת השנייה היה שותף לרשימה אמוני ישראל עם אליהו כי טוב, אך מועמדותו בוטלה בגלל היותו רב מכהן.
הוא עזב את תפקידו כרב של תל אביב כדי להתמנות לשר הדתות, בעקבות יציאת המפד"ל מהקואליציה למרות התנגדותו. כיהן בתפקיד זה עד לפטירתו בשנת 1960 - חודש אחר יום הולדתו ה-80.
בחודש יולי 1960, נשא הרב טולידאנו לאישה את מרים סבאג ממושב תירוש, כבת 20. בתקשורת נמתחה ביקורת ציבורית על מעשה זה אך הוא התגונן וטען כי מבחינתו העניין לגיטימי שכן הוא ציית להלכה ולמנהג הקובע כי יש להמתין שלשה חגים מפטירת האישה הראשונה וכי "אני איש המזרח ואיני מכוון את צעדי לפי הטעם האירופי אלא לפי ההלכה". שלושה חודשים לאחר נישואיו השניים, נפטר הרב טולידאנו בדירתו במלון המלכים בירושלים כתוצאה מדום לב.
בתו, ג'מילה, הייתה אשתו של שמעון דהאן, ראש העירייה השני של טבריה בשנים 1938-1950.
על שמו רחוב בשכונת בבלי בתל אביב. המועצה הדתית בתל אביב ייסדה לזכרו את "פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית".
עבודתו ומשנתו.
מנעוריו חשף, אסף וחקר הרב טולידאנו, כתבי יד עתיקים, בעיקר מתקופת הגאונים בספרד וצפון אפריקה. רשומים על שמו כמה גילויים בתחום אך גילויו החשוב ביותר הוא כתב היד של פירוש המשניות לרמב"ם בשפה הערבית - כפי שנכתב במקורו. את כתב היד גילה עם אחיו, ברוך טולידאנו, בדמשק. כשכבר גר בישראל היה הרב טולידאנו שותף לחפירות ארכאולוגיות שביצע פרופסור נחום סלושץ בחמי טבריה וכחוקר ותיק בתחום הוא נשלח בשנת 1950, על ידי האוניברסיטה העברית בירושלים - למרוקו, שם גילה כתבי יד חשובים נוספים.
בשנת תשפ"ב, יצא לאור הספר 'חזון טברימון' בידי הרב משה הלל. במחקרו, טען הרב הלל כי רבות מתגליותיו של הרב טולידאנו היו זיופים, וכי הוא היה זייפן שיטתי. הרב הלל תלה את מסכת הזיופים ב"נטייה פסיכולוגית מובחנת לכתיבה ויצירה פסידו־אפיגרפית סדרתית" [עמ' 666] ממנה סבל הרב טולידאנו. גם חזונו הרחב לזקיפת הקומה הספרדית ביישוב החדש הובילה, לדברי הרב הלל, את הרב טולידאנו לצעדים הנזכרים.
הרב טולידאנו היה ציוני נלהב ועסק רבות בשאלות הלכתיות הנוגעות לנושא זה. גישתו, האישית וההלכתית, הייתה פטריוטית למדי ואוהדת לרעיון הציוני - דבר הניכר גם בתשובותיו ההלכתיות בהן טרח, בין השאר, להסביר מדוע הציונות אינה עומדת בסתירה לשלוש השבועות. לדוגמה: בספרו שו"ת "ים הגדול" הוא תומך נחרצות בעבודה עברית והעדפה של יהודים, כולל יהודים חילוניים, בעת רכישת מוצרים או כוח אדם, אפילו כשמחירם יקר יותר. כמו כן, בתשובה אחרת הוא אוסר לספק כלי נשק ללא-יהודים ובמיוחד בארץ ישראל. הוא מבקר בחריפות את ההנהגה הרבנית באירופה בזמן השואה, שלא עודדה התנגדות אקטיבית ובכך ייתכן שהיו ניצלות כמה קהילות בישראל.
הרב טולידאנו תמך בהקמת "בית משפט הלכתי גבוה" בירושלים שיוכל, בהיווצר התנאים המתאימים, לבצע את חידוש הסמיכה.
ספריו.
טולידאנו הוא מחברם של ספרים תורניים, מחקרים ותשובות בהלכה. בנוסף, עסק בהוצאה לאור של מקורות וכתיבת היסטוריה (בעיקר על יהדות מרוקו, הרמב"ם וארץ ישראל). זכה בפרס הרב קוק לשנים ה'תשט"ו-ה'תשי"ז.
MacBook Pro
MacBook Pro (בעברית: מקבוק פרו) הוא דגם מחשב מקינטוש נייד שמפותח על ידי חברת אפל ומיועד לשוק המקצועי-מתקדם. MacBook Pro הוצג לראשונה ב-10 בינואר 2006 בתערוכת Macworld בידי מנכ"ל אפל, סטיב ג'ובס; מיד לאחר הצגת המחשב החלה הזמנה מוקדמת של המחשבים בחנויות הרשת של אפל ברחבי העולם, וההפצה לשווקים החלה כחודש לאחר מכן, ב-14 בפברואר 2006.
MacBook Pro מהווה את ה"יורש" של דגמי ה-15 וה-17 אינץ' של סדרת מחשבי PowerBook G4 של אפל, והוא היה המחשב הנייד הראשון מבית מקינטוש שהחל לפעול עם מעבד כפול ליבה של אינטל, במהירות שנעה בין 2.4 ל-2.66 ג'יגה הרץ. המחשב נמכר בשלושה גודלי מסכים: דגם 15.4 אינץ' דגם 17 אינץ' ודגם 13.3 אינץ' שהתווסף לסדרה המקצועית ב-2008.
MacBook Pro מיוצר ממקשת אלומיניום אחת הקרויה unibody המקנה לו איכות בנייה מהמעלה הראשונה וטמפרטורה נמוכה בזמן השימוש במחשב. המסך מצופה זכוכית מבריקה מקצה לקצה, מה שמקנה למסך צבעים חיים ועשירים, אך בתנאי תאורה מסוימים יכולה לגרום להשתקפויות. המקלדת מגיעה עם תאורה אחורית, כך שבתנאי תאורה לקויים המקלדת תואר מפנים המחשב ותקנה הקלדה נוחה גם בחשכה מוחלטת. דגם ה 13" מגיע עם שתי יציאות USB, יציאת FIREWIRE 800 אחת, חיבור לכבל רשת, חיבור Mini DisplayPort, חריץ לכרטיס SD וחיבור Audio in/out משולב. לדגם ה-15" כל החיבורים זהים פרט לחיבור ה-Audio in/out שמפוצל ל-Audio line in ול-Audio line out. לדגם ה-17" יש שלושה חיבורי USB, יציאת FIREWIRE 800 אחת, חיבור לכבל רשת, חיבור Mini DisplayPort, חריץ לכרטיס ExpressCard/34 וחיבורי Audio line in וAudio line out. בנוסף כל הדגמים מגיעים על חיבור magsafe מגנטי לטעינת המחשב, מנעול קנסינגטון למניעת גנבות, מצלמת אינטרנט וכונן SUPERDRIVE (כונן אופטי).
משטח העקיבה (trackpad) בכל דגמי הmacbookpro תומך במחוות מולטי טאץ' (שימוש בכמה אצבעות על המשטח בו זמנית) לביצוע פעולות וקיצורים שונים כגון: דפדוף בקבצים, מעבר אחורה וקדימה בדפדפן אינטרנט, גלילה של דפי אינטרנט ומסמכים, סיבוב והגדלת תמונות ועוד.. כמו כן, משטח המגע גדול מאוד ואיננו מכיל כפתורים חיצוניים, מה שמשאיר מקום רב על המשטח לעשיית מחוות מגע.
במקביל ל-iMac, MacBook Pro הוא המחשב הראשון שפועל עם מעבד כפול ליבה של אינטל במקום מעבד PowerPC; תקופת המעבר מהמעבדים הוותיקים למעבדי אינטל צפויה להסתיים בסביבות אוגוסט 2006. מאז הצגתו של המחשב, הוציאה לשוק אפל מספר מוצרים נלווים, ביניהם Mac Mini ב-28 בפברואר 2006 וכן קו מחשבים ניידים מקביל המיועד לשוק הצרכני הפשוט, MacBook, שהוצג ב-16 במאי 2006.
במהלך שנת 2012 אפל הוציאה דגמי 13 ו15 אינץ' בעלי מסך רטינה.
MacBook Pro מריץ את מערכת ההפעלה Mac OS X Mojave ("מערכת ההפעלה 10.14"), הגרסה המעודכנת ביותר של מערכת ההפעלה Mac OS X של מקינטוש.
בסוף שנת 2016 אפל הוציאה את דגמי 13 ו-15 אינץ' משודרגים בעלי פס מגע. בנוסף שודרג המסך, המפרט ומחשב מריץ את מערכת ההפעלה "macOS".
בסוף שנת 2020 יצאה גרסה של דגם 13" עם שבב Apple M1.
בסוף שנת 2021 אפל הוציאה את דגמי 14 ו16 אינץ' יחד עם שני השבבים החדשים M1 Pro ו M1 Max.
בכנס המפתחים העולמי של אפל שהתרחש ב-6 ביוני 2022, השיקה אפל את המערכת על שבב החדשה שלה ולצידה 2 מחשבים ניידים: המקבוק אייר 2022 והמקבוק פרו 13 אינץ' 2022. הגרסה החדשה לא הציגה שינוי בעיצוב מהגרסה האחרונה (מקבוק פרו 13 אינץ' M1) אך כן הציגה ביצועים יותר טובים.
Macbook pro
Mac os x
מקבוק פרו
ססמה
כריסטוף פון דוהנאני
כריסטוף פון דוהנאני (גרמנית: Christoph von Dohnányi; נולד ב-18 בספטמבר 1929) הוא מנצח גרמני.
תולדות חייו.
פון דוהנאני נולד בברלין. אביו, הנס פון דוהנאני, היה חסיד אומות העולם ומעורב בקשר העשרים ביולי לרציחתו של אדולף היטלר, ובשל כך הוצא להורג בידי הנאצים בשנת 1945. כריסטוף פון דוהנאני למד משפטים במינכן. עד מהרה עבר לבית הספר הגבוה למוזיקה ללמוד קומפוזיציה, פסנתר וניצוח. הוא קיבל את פרס ריכרד שטראוס מעיריית מינכן, ואחר כך נסע לאוניברסיטת פלורידה ללמוד אצל סבו, ארנסט פון דוהנאני.
קריירה.
משרת הניצוח הראשונה שלו הייתה בתזמורת המוזיאון של פרנקפורט, תזמורת בית האופרה של פרנקפורט. הוא כיהן כמנהל מוזיקלי באופרה של ליבק, בתזמורת הסימפונית של גרמניה המערבית, ובבתי האופרה של פרנקפורט ושל המבורג. הוא היה המנהל המוזיקלי של תזמורת קליבלנד משנת 1984 עד 2002.
בשנת 2005 חזר דוהנאני לגרמניה לקבל את משרת המנצח הראשי של תזמורת רדיו צפון גרמניה בהמבורג.
כריסטוף פון דוהנאני מנצח בהופעות אורח עם תזמורות חשובות רבות ומרבה בהקלטות.
אבן משכית