על-פי כללי המועצה, תוכן שיווקי יוּתר רק בתוכניות בידור, תוכניות מציאות ובטלנובלות. על-פי הכללים, תהיה חובת גילוי נאות של שיתוף הפעולה המסחרי שבא לידי ביטוי בשידור. כך למשל נקבע כי בתחילת כל תוכנית ובסיומה תוקרן על כל המרקע הודעה המבהירה כי במימון התוכנית השתתפו גורמים מסחריים ושולבו בה מוצרים שלהם.
המועצה הישראלית לצרכנות.
במועצה הישראלית לצרכנות מדגישים כי המחוקק אסר פרסום סמוי, בין השאר, בשל החשש לגנבת דעת הצופה והשפעה בלתי הוגנת עליו. במועצה סבורים כי הרגולטור – שאמור לפקח על גופי השידור ולהגן על הציבור – מנסה לפטור את עצמו מתפקידו על ידי "הכשרת השרץ", תוך כניעה ללחצי הזכיינים המונעים מאינטרסים כספיים. לפיכך טוענים במועצה כי תופעת הפרסום הסמוי פוגעת לא רק בציבור הצופים, אלא גם בחוק, בשלטון החוק ובממונים על אכיפתו. על-פי המועצה נדרשת, לאור התעלמות הרגולטורים מהחוק, התערבותו הדחופה של היועץ המשפטי לממשלה.
הערוצים המסחריים והזכייניות, חברות הכבלים והלוויין.
מבחינתם של ספקי התוכן בטלוויזיה - זכייני הערוצים המסחריים וחברות הכבלים והלוויין, תוכן שיווקי הוא מקור להכנסות נוספות, נוסף על תשדירי הפרסומת.
פרסומאים ואיגוד חברות הפרסום.
החלטת מועצת הרשות השנייה לאסור עירוב מכל סוג של תוכן ופרסום בשידורי ערוץ 2 וערוץ 10 גררה ביקורת מפרסומאים. בתגובה על ההחלטה אמר יובל לב, מנהל מחלקת התוכן השיווקי במשרד הפרסום "מק'אן-אריקסון", כי שוק התוכן השיווקי הוא שוק בהתהוות שאין לו חוקים ברורים.
איגוד המפרסמים בישראל.
מסקר שערך איגוד המפרסמים בתחילת שנת 2005 עולה כי 69% מהמפרסמים התנגדו להחלטת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו שאסרה שימוש בתוכן שיווקי בתוכניות טלוויזיה. איגוד המפרסמים מביע עמדה אוהדת בכל הנוגע לתוכן שיווקי. לדעת האיגוד, יש להתיר תוכן שיווקי בשתי הסתייגויות: גילוי נאות לצופה ומידתיות.
איגוד הבמאים ואיגוד התסריטאים.
האיגודים הביעו את התנגדותם להתרת פרסום סמוי על גווניו בכל סוגי התוכניות. האיגודים מודאגים מתהליך החלחול המואץ של הפרסומת לתוך שידורי הערוצים וחוששים מהכפפת היצירה בכללותה לתאגידים עסקיים ולאינטרסים הכלכליים של המפרסמים ושל גופי השידור. לדבריהם, פרסום סמוי משפיע במישרין על היצירה המשודרת – מבחינה תוכנית, כלכלית וציבורית. על כן, האיגודים חוששים מפגיעה בחופש היצירה, בחופש האמנותי ובחופש הביטוי.
איגוד העובדים בקולנוע ובטלוויזיה (אק"ט).
אק"ט תומך במתן אישור לפרסום סמוי, ובלבד שהפרסום הסמוי יהיה מלווה בשקופית בראש המשדר ובסיומו, ובאמצעותה יהיה ברור לצופה מי נותן החסות. נוסף על כך, גורסים באק"ט כי ההכנסות מפרסום סמוי יגדילו את ההשקעה ביצירה עצמה, וכך יאפשרו להקצות זמן רב יותר לחזרות, לעבודה על התסריט ולצילומים ויתרמו להשגת תוצאות טובות יותר ליצירה הישראלית.
היועץ המשפטי לממשלה.
עמדת היועץ המשפטי לממשלה שוללת פרסום סמוי. הוא קובע כי הפרסום הסמוי הוא עבירה בהיותו מזיק לצרכנים. הפרסום הסמוי מפתה את הגולשים לקרוא פרסומת כשהם טועים לחשוב שהיא מקור מידע.
מלווה חובה
מלווה חובה הוא איגרת חוב שהמדינה מחייבת את תושביה לרכוש ממנה, כדרך פחות חמורה מאשר מס, למימון תקציב המדינה. בדומה למס, מלווה חובה הוא תשלום חובה הניתן לממשלה, אך בניגוד למס, יש בו תמורה ישירה למשלם, בדמות איגרת חוב שתיפרע בבוא העת. תנאיו של מלווה חובה נחותים מאלה של איגרת חוב הנמכרת באופן חופשי בשוק ההון, תכונה המחזקת את אופיו המיסויי של מלווה החובה.
מלווה חובה, בניגוד למס, מצריך השקעה במעקב אחר הזכויות שמקנה המלווה ובפירעונו.
בדרך כלל מלווה חובה אינו סחיר במשך שנים אחדות, ולעיתים אינו סחיר כלל, כלומר הוא נפרע רק לאדם שעל שמו הונפק.
מלווה חובה בישראל.
במדינת ישראל הוטל פעמים אחדות מלווה חובה, שחושב על-פי ההכנסות של כל תושב (בדומה למס הכנסה), על המעבידים (בהתאם לשכר ששילמו) ועל עסקות מסוימות, כגון מכירת נדל"ן.
פירוט (חלקי) של המלוות:
בהנפקתם, בניהולם ובפירעונם של מלוות חובה עוסק "מנהל מלוות המדינה" של בנק ישראל.
מתחילת שנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-80 הונפקו יותר מ-15 מיליון תעודות של מלווה חובה על ידי המדינה.
קישורים חיצוניים.
&lt;/small&gt;&lt;/small&gt;
עזרא המנחם
עזרא המנחם (2 בדצמבר 1907 – 13 בינואר 1993), היה סופר ישראלי, זוכה פרס ירושלים לספרות יפה.
ביוגרפיה.
המנחם נולד בכ"ד בכסלו תרס"ה בסקופיה, בירת מקדוניה (אז חלק מן האימפריה העות'מאנית). היה הבכור מבין שמונת ילדי המשפחה. עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1913, והתגורר עימם תחילה בעיר העתיקה בירושלים, ובהמשך בשכונת יגיע כפיים בסמוך למאה שערים בעיר.
בגיל צעיר הפסיק את לימודיו והחל לעבוד כנער שליח. אחר כך עבד כפקיד בבנק אנגלו-פלשתינה, ובתקופה זו החל לכתוב ולפרסם את סיפוריו בירחון "גליונות" של יצחק למדן. לאחר מספר שנים עבר לעבוד במוסד ביאליק.
ב-1941 פורסם ספרו הראשון, "בין החומות". מאז כתב סיפורים רבים ומספר ספרים, העוסקים בעיקר בהווי הירושלמי. בנוסף כתב את הספר "שבילים בפולין", העוסק בביקורו אצל משפחת רעייתו בפולין, וכן את "האנתולוגיה שלי", סיפורים על פגישותיו עם סופרים אחרים.
בשנת 1953 עבר עם אשתו תמר ושני בניו לתל אביב ועבד בהוצאת הספרים עם-עובד.
משרתו האחרונה הייתה בקול ישראל, שם עבד במספר תפקידים, בהם משרת האחראי על תוכניות הספרות והאמנות.
המנחם זכה בפרס ירושלים לספרות יפה, על ספרו "סיפורי העיר העתיקה" (1968).
היה נשוי לתמר לבית שטרקמן. לשניים נולדו שני בנים - יוני המנחם, צלם, ואמיתי, פסיכולוג קליני במקצועו.
עזרא המנחם נפטר בכ"א בטבת תשנ"ג ונטמן בבית העלמין קריית שאול לצד רעייתו.
מינאמוטו יוריטומו
רוברט ג'. לאנג
רוברט ג'. לאנג (אנגלית: Robert J. Lang; נולד ב-4 במאי 1961) הוא מדען ואמן אוריגמי בולט.
לאנג נולד ב-4 במאי 1961 באוהיו וגדל באטלנטה. הוא למד לדוקטורט בפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, התמחה בלייזרים ומוליכים למחצה וחתום על עשרות פטנטים ומאמרים בתחום.
מגיל שש עסק לאנג באוריגמי ובבגרותו החל לחקור את המתמטיקה של קיפול משטחים. הוא פיתח אלגוריתמים לתכנון דגמי אוריגמי מורכבים ותכנן, על בסיס מחקרו זה, מאות דגמי אוריגמי מהמורכבים שנוצרו אי-פעם. כמו כן, פיתח קיפול בטיחותי יותר עבור כריות אוויר לרכב ואף סייע בתכנון טלסקופ חלל בעל עדשה מתקפלת עצומה בקוטר 100 מטר עבור משרד האנרגיה האמריקני.
כיום מתגורר לאנג בקליפורניה.
הומיאקי הוזיטה
הומיאקי הוזיטה (באנגלית: Humiaki Huzita, ביפנית: 藤田文昭; 1924 – 26 במרץ 2005) היה מתמטיקאי, מדען ואמן אוריגמי יפני-איטלקי.
ביוגרפיה.
הוזיטה נולד ביפן והיגר לאיטליה כדי ללמוד פיזיקה גרעינית באוניברסיטת פדובה. הוא ידוע בזכות ניסוח שש מתוך שבע אקסיומות הוזיטה-האטורי, אשר מהוות את הבסיס למתמטיקה של קיפול משטחים.
נפטר ב-26 במרץ 2005.
קושירו האטורי
קושירו האטורי (נולד ב-1972) הוא אמן אוריגמי ומתמטיקאי יפני.
האטורי נולד בטוקיו ולמד היסטוריה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטת טוקיו ולימודי מוזיאונים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. הוא התפרסם כאמן אוריגמי מהבולטים בעולם ועבודותיו הוצגו במספר רב של מוזיאונים. הוא החל להתעניין בהיבטים המתמטיים של קיפול נייר וגילה אחת מתוך שבע האקסיומות העומדות בבסיס התחום.
כיום האטורי מרצה על אוריגמי באוניברסיטת טוקיו וחבר בוועד המנהל של אגודת האוריגמי היפנית.
קיפול נייר לשניים
האתגר של קיפול נייר לשניים מספר פעמים רב, משמש כהדגמה פופולרית לקצב גידול מעריכי. צורה נפוצה של האתגר היא ניסיון לקפל דף נייר בגודל רגיל 10 פעמים לשניים קיפול אחרי קיפול מבלי לפתוח את הקיפולים. ניסיון לעשות זאת נתקע לאחר 6–8 קיפולים בהתאם לסוג הנייר. ברור שאם מגדילם את הנייר מספיק או משתמשים בנייר דק מספיק אז ניתן לקפל (לפחות באופן תאורטי) כל מספר קיפולים. היוריסטיקה פשוטה מראה כי אם מגדילים את הנייר פי 8 בקירוב (או לחלופין הופכים אותו לדק פי 8) אז ניתן להוסיף עוד שני קיפולים.
בשנת 2001 הוכיחה והדגימה תלמידת תיכון בשם בריטני גאליוון (Britney Gallivan) (ילידת 1985) את ההתנהגות של קיפול גיליון לשניים. גאליוון פיתחה נוסחה למספר הקיפולים שניתן לבצע בהינתן גודל ועובי הנייר. הנוסחה התבססה על מודל פשטני אך מדויק למדי של התנהגות הנייר בעת קיפול. גאליוון אף השיגה גיליון גדול דיו של נייר וקיפלה אותו לשניים 12 פעמים.
פתרון הבעיה.
גאליוון פתרה את הבעיה בעקבות שאלת אתגר אשר ניתנה לה בשיעור מתמטיקה בתיכון - לקפל נייר 12 פעמים. גאליוון, בניסיון להבין את הגורם המקשה על הקיפול, ניסחה את המשוואה המתמטית המתארת את התנאי המגביל קיפול של נייר בעובי t בכיוון אחד, n פעמים. היא הדגימה כי אורך הנייר המינימלי, L, הדרוש לשם הקיפול ניתן על ידי המשוואה: formula_1.
לאחר פתרון המשוואה היא הדגימה את הפתרון הלכה למעשה ובתחילת 2002 קיפלה גיליון נייר באורך 1200מטרים 12 פעמים.
גאליוון אף ניסחה את הגורם המגביל קיפול נייר בעובי t בכיוונים מנוגדים מספר פעמים השווה ל-n וגילתה שבקירוב רוחב הנייר המינימלי, W, הדרוש לשם כך הוא:
formula_2.
סדרי גודל בקיפול מרובה.
מכיוון ש-formula_3 מילימטרים הם יותר מ-400,000 קילומטרים, קיפול של דף נייר בעובי 0.1 מ"מ 42 פעמים ייצור ערימה שגובהה גדול מהמרחק בין כדור הארץ לירח. לפי הנוסחה של גאליוון, אורך הנייר הדרוש לסדרת קיפולים כזו הוא כ-formula_4 קילומטרים, שהם כ-10,000 פעמים המרחק לאלפא קנטאורי ובחזרה.
הנוסחה של גובה הנייר אחרי N קיפולים