האקסנט מיוצרת החל משנת 1995. בשנת 2008 היא הוכרזה כמכונית קומפקטית האמינה ביותר על ידי המגזין הכלכלי J.D.Power and Associates. היא שווקה ברוב העולם כיונדאי אקסנט אך לעיתים שווקה תחת שם אחר ואף יצרן אחר. בסין ובהודו היא משווקת בשם יונדאי ורנה, ברוסיה כיונדאי סולאריס, במקסיקו תחת השם דודג' אטיטיוד ובוונצואלה כדודג' בריזה. מאז הצגתה היו לאקסנט חמישה דורות. הדור הרביעי שווק בישראל תחת השם i25. כחלק ממתיחת הפנים של אותו דור שהוצגה ב-2015, בישראל הוצע כסטנדרט מסך מגע לתפעול הרדיו ומערכת השמע, כחלופה לרוב הכפתורים במרכז הקונסולה.
מבנה.
אקסנט היא מכונית סופרמיני בתצורת סדאן או האצ'בק עם ארבע או חמש דלתות, המיועדת בעיקר לשווקים מתפתחים. בדורות המאוחרים היא חולקת את הפלטפורמה עם קיה ריו. הדור הרביעי הוצג בשנת 2010. הוא שווק בישראל תחת השם i25 אקסנט, וכך גם בקולומביה. הוא מגיע עם מנוע בנזין בנפח 1.4 ליטר ו-1.6 ליטר המפיקים 109 ו-126 כ״ס בהתאמה, ותיבת הילוכים ידנית בעלת 5 או 6 הילוכים ותיבה אוטומטית בעלת 4 או 6 הילוכים. ב-2015, הספק שני המנועים הופחת מעט בהתאם לדרישות סף הזיהום של הרכב - מנוע ה-1.4 שהפיק 109 כ״ס כעת מפיק 100 כ״ס, והספק ה-1.6 ירד מ-126 ל-124.
בטיחות.
לדור הרביעי לא נערכו מבחני ריסוק ביורו NCAP, אך במבחני הריסוק של ארצות הברית (NHTSA) היא קיבלה 4 כוכבים מתוך 5 בכל הקטגוריות ובמבחני הריסוק הסינים (China NCAP) היא קיבלה חמישה כוכבים.
Abandonware
Abandonware הוא כינוי לתוכנות מחשב או משחקי מחשב שאינן נמכרות יותר או נתמכות על ידי בעלי זכויות היוצרים שלהן. לעיתים, קטגוריה זו משויכת לכל תוכנה מעל גיל מסוים, כשפרק הזמן המוסכם הוא לרוב ארבע שנים.
למונח אין בסיס חוקי; הגדרתה של תוכנה כלשהי כ-Abandonware לא הופכת את העתקתה או הפצתה בחינם לחוקית. אלמלא היוצרים המקוריים הגדירו את התוכנה ברשות הכלל, תוכנות הנקראות Abandonware נחשבות בעיני החוק כקניין רוחני של יוצריה ומכוסות תחת חוק זכויות היוצרים עד שזכות היוצרים עליה פגה.
הסוג השכיח ביותר של Abandonware הוא משחקי מחשב ומשחקי קונסולות. עבור רוב המשחקים הללו יש להשתמש באמולטור מתאים מכיוון שאמולציית ה-DOS של כל משפחות ה-Windows לאחר Windows ME אינה טובה מספיק.
מוזיאונים, ארגונים עצמאיים כגון ארכיון האינטרנט, פורומי מעריצים, ואתרי אינטרנט כדוגמת מסע אל העבר מפיצים ומספקים תמיכה טכנית לתוכנות Abandonware כדרך לשמר אותן לדורות הבאים.
בישראל נהוג לכנות משחקי Abandonware בכינוי "משחקי נוסטלגיה", אף על פי שמשחקי נוסטלגיה רבים עדיין נמכרים.
צפון-אפריקה
קונגו-ברזוויל
ירון טראוב
ירון טראוב (נולד ב-1964) הוא מנצח ופסנתרן ישראלי.
ירון טראוב הוא בנם של חיים טאוב, שהיה כנר ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית ושל יהודית טאוב לבית שריג. הוא למד נגינה בפסנתר אצל פרופסור עמנואל קרסובסקי, והשתתף בתחרויות בינלאומיות וניגן בפסטיבלים למוזיקה קאמרית.
בהמשך דרכו התמנה טראוב למנצח עמית בתזמורת הסימפונית של שיקגו ולאחר שזכה בתחרות הניצוח הבינלאומית על שם קונדראשין באמסטרדם, הוזמן לנצח על תזמורות הולנדיות - התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, תזמורת הרדיו ההולנדית והתזמורת הפילהרמונית ההולנדית.
בראשית שנות ה-2000 ניצח על תזמורות בספרד ובאוסטרליה, על תזמורת ליון הצרפתית, על הפילהרמונית של הלסינקי, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועל תזמורות בריטיות שונות. בארצות הברית ניצח על תזמורת סיינט פול.
משנת 2002 עד 2005 היה טראוב המנהל המוזיקלי של הסינפונייטה הישראלית באר שבע ובין השנים 2005 - 2017 הוא שימש כמנהל האמנותי של תזמורת ולנסיה שבספרד.
האנס החכם
תזמורת סיינט פול
תזמורת סיינט פול (באנגלית: Saint Paul Chamber Orchestra) היא תזמורת קאמרית היושבת דרך קבע בסיינט פול (בירתה של מדינת מינסוטה), ארצות הברית. היא התזמורת הקאמרית המקצועית היחידה באמריקה, ונחשבת למעולה בסוגה. 35 נגניה הווירטואוזיים פועלים בשיתוף עם שישה שותפים אמנותיים - רוברטו אבאדו, פייר-לורן איימר, ג'ושוע בל, דאגלס בויד, ניקולס מקגגאן וסטיבן פרוטסמן ומופיעים בלמעלה מ-150 קונצרטים ותוכניות חינוכיות מדי שנה. הם מגיעים גם אל יותר מ-65,000 מאזינים בכל שבוע באמצעות שידור ב-63 רשתות רדיו ציבוריות ברחבי ארצות הברית.
הקלטת התזמורת ל"אביב באפאלאצ'ים" של אהרן קופלנד הייתה אחת מהקלטות השמע הדיגיטליות הראשונות, שיצאו להפצה מסחרית.
החל בעונת 2004-2005 מגשימה תזמורת סיינט פול מודל אמנותי חדש, המתבטא בוויתור על משרת מנהל מוזיקלי ויצירת כמה שותפים אמנותיים (ביניהם, בשלב זה, הכנר ג'ושוע בל. לפי מודל זה נהנים הנגנים ממידה רבה פי כמה של שליטה אמנותית.
במהלך עונת 2005-2006 יצרה תזמורת סיינט פול שתי שותפויות חדשות: חוזה הופעות בן שלוש שנים עם אוניברסיטת שיקגו ושיתוף פעולה רב-צדדי עם בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת מינסוטה. התוכנית החינוכית של תזמורת סיינט פול, "קונקט" שמה, זכתה בפרס והיא מגיעה אל 6,000 תלמידים בשנה, ב-16 בתי ספר במיניאפוליס ובסיינט פול.
פרסים ואותות הוקרה.
פרס גראמי לביצוע מצטיין של מוזיקה קאמרית:
הקדמה
הקדמה לספר מופיעה לפני גוף הספר וכוללת פנייה של המחבר או העורך אל הקורא, לשם הצגת עניינים אחדים הנוגעים לספר. להקדמה ניתנות כותרות שונות: הקדמה, פתיחה, מבוא, פתח-דבר ואפילו אקדמות מילין (prolegomena). בספר "המשפט" מאת חיים כהן ניתנה להקדמה הכותרת "דברי הסבר, אזהרה, התנצלות ותודה". הקדמות נמצאות לרוב בספרי עיון ומחקר ומיעוטן בספרות בדיונית.
תוכן ההקדמה.
ההקדמה עוסקת בנושאים הבאים (כולם או מקצתם):
דברי תודה.
את ההקדמה נהוג לחתום בדברי תודה למסייעים ביצירת הספר, ויש המקדישים למטרה זו פרק נפרד שכותרתו "דברי תודה". הזוכים לתודות הם:
מספר האנשים הזוכים לתודה ואורכם של דברי התודה נתונים לשיקול דעתו של המחבר, אך על כך העיר ג'ון לה קארה בפתח ספרו "בית רוסיה":
דברי תודה יוצאי דופן מופיעים בפתח ספרו של אורי בר-יוסף, "הצופה שנרדם":
נחיצות ההקדמה.
ממאפייניה של ההקדמה נובע שכתיבתה מתבצעת בשלב מתקדם ביותר של יצירת הספר (אם כי הקורא פוגש אותה כבר בתחילת הקריאה). הקדמה מקובלת בספרי עיון רבים, אך אין חובה לצרפה לספר, כפי שמציינים מחברי הספר Winning Ways במשפט המתחיל את ההקדמה לספרם:
בספרו האוטוביוגרפי "כאשר הייתי נער קטן" כותב אריך קסטנר:
ההקדמה במהדורות נוספות.
במהדורה חדשה של הספר יש הנוהגים להתייחס אל ההקדמה כאל כל חלק אחר של הספר, כלומר לשנותה כך שתתאים לתוכן הספר במהדורה זו.
אחרים הנוהגים להותיר את ההקדמה למהדורה הראשונה ללא שינוי, ולצרף הקדמה נוספת, ובה תיאור החידושים הנכללים במהדורה החדשה. הכותרת מציינת את המהדורה לכבודה נתחברה הקדמה זו, למשל "הקדמה למהדורה השלישית". כאשר הספר זוכה למהדורות אחדות, מצטברות בשיטה זו הקדמות אחדות.
במהדורה מתורגמת מוסיף לעיתים המתרגם הקדמה משלו בה הוא מפרט שיקולים לבחירת סגנון התרגום, בחירת משלב השפה וכן מפרט מי שעזרו לו (בדרך כלל בספרי עיון ומחקר). יש פעמים שהמחבר עצמו מוסיף הקדמה מיוחדת לתרגום.
הקדמה מאוחרת.
בדרך כלל נכתבת ההקדמה לספר על ידי מחבר הספר. לעיתים נכתבת ההקדמה שנים רבות לאחר מות המחבר, ובמקרה זה היא נושאת אופי שונה לחלוטין - היא כוללת דברי פרשנות, על ידי פרשן של הספר או עורך שלו. דוגמאות אחדות:
בספרות היהודית העתיקה.
ברוב ספרי המקרא המרכיבים את התנ"ך, לא מצאנו עדיין את המנהג להקדים הקדמה כפרק נפרד לספר הבא אחריה, למעט פסוק פתיחה קצר המצהיר על מחברו של הספר (כך למשל פסוק ההקדמה בפתח ספר ישעיהו: 'חֲזוֹן, יְשַׁעְיָהוּ בֶן-אָמוֹץ, אֲשֶׁר חָזָה, עַל-יְהוּדָה וִירוּשָׁלִָם--בִּימֵי עֻזִּיָּהוּ יוֹתָם אָחָז יְחִזְקִיָּהוּ, מַלְכֵי יְהוּדָה'). גם רוב ספרי חז"ל (למשל: שישה סדרי המשנה של רבי יהודה הנשיא) אינם מלווים בהקדמה פורמלית. אפשר שהנוהג להקדים פרק הקדמה שלם חלחל לספרי היהודים מספרויות ותרבויות אחרות. כך למשל, הספר בן סירא (מן המאה ה-3 או ה-2 לפני הספירה) איננו מלווה בהקדמה, אך לתרגומו היווני בידי נכדו של המחבר בן סירא, הוסיף הנכד המתרגם דברי הקדמה.
רק החל מספרות הגאונים ואילך, המצב משתנה באופן ברור ואנו מוצאים יותר ויותר ספרים עם הקדמה פורמלית. הראשון הידוע בכתיבת מונוגרפיות הכוללות הקדמה הוא רב סעדיה גאון. גם לספר הפסיקה הלכות גדולות מתקופת הגאונים, מצורפת הקדמה מיוחדת.
שלמה שוהם
השיטה הטכנית
פרידריך אברט הצעיר
פרידריך אברט הצעיר (בגרמנית: Friedrich Ebert Junior; 12 בספטמבר 1894 – 4 בדצמבר 1979) היה מדינאי מזרח-גרמני, ראש עיריית ברלין המזרחית בין 1950–1967.
שנותיו הראשונות.
אברט נולד בברמן בשנת 1894. אביו היה חבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, פרידריך אברט, שעתיד היה להיות הקנצלר האחרון של האימפריה הגרמנית ונשיאה הראשון של רפובליקת ויימאר.
בשנת 1909 החל אברט להתמחות כמדפיס. בשנת 1910 הוא הצטרף לתנועת הנוער העובדים הסוציאליסטים, ובשנת 1913 סיים את התמחותו והצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
בשנת 1915 גויס אברט לצבא הגרמני ושירת במלחמת העולם הראשונה, עם תום המלחמה הוא עבד בעיתונים שונים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
אברט נעצר על ידי הנאצים בשנת 1933 באשמת פעילות פוליטית בלתי חוקית. הוא הוחזק במשך שמונה חודשים במספר מחנות ריכוז. בשנת 1939 גויס מחדש לוורמאכט, ושוחרר בשנת 1940. הוא התחיל לעבוד בהוצאה לאור, ועד נפילת גרמניה הנאצית היה תחת מעקב של המשטר.
אחרי המלחמה.