פנים הקתדרלה הוא באורך 138.75 מטר (מבחוץ אורכה כ-149 מטר), ברוחב 30 מטר בספינה הראשית ובגובה 38 מטר במרכז. פנים הכנסייה מורכב מספינה ראשית עם שתי סיטראות, מבית רוחב עם אגפים, בית מקהלה עם אגפים כפולים ומאפסיס עם אמבולטוריום ו-5 קפלות היוצאות ממנו. הספינה הראשית מקורה בקמרונות צלעות בעלי 4 צלעות ומחלוקת ל-3 אזורי קיר: קומת הקשתות, קומת הטריפוריום וקומת התאורה. קומת הקשתות נתמכה בידי עמודים מורכבים עם כותרות בצורת צמחים. כמו בקתדרלת שארטר, החלונות בקומת התאורה הורכבו מצמדי חלונות שאוחדו לחלון אחד באמצעות חלון עגול מעליהם. חידוש זה, בניגוד לשארטר, אומץ גם בחלונות הספינה המשנית שבקומת הקשתות.
אחד החידושים החשובים שהציגה קתדרלת ריימס הוא המצאת תחרת חלונות מסוג Bar Tracery. עד אז, הזכוכית הצבעונית הוצבה בתוך פתחים שנוקבו בין הקירות ויצרו את החלונות, דבר שנקרא Plate Tracery. בריימס, שיטת התמיכה בזכוכית שונתה. במקום לנקב חורים בקיר, הזכוכית הצבעונית נתמכה בידי רשת של קורות אבן דקות, ואפשרו פיתוחי אבן עדינים בחלקים העליונים של החלונות. באמצעות שיטת תמיכה זו התאפשרה הגדלת שטח החלונות, והושבת הזכוכית בצורה שטוחה יותר. שיטת ה-Bar Tracery הומצאה בריימס ב-1230 והפכה לאחד המבשרים החשובים של הגותיקה הקורנת (סגנון ה-Rayonnant הגותי) ששלטה בצרפת ומרכז אירופה עד אמצע המאה ה-14 ושמה דגש על אור ופרטים עדינים.
בפנים הקתדרלה יש שפע פסלים כמו בחוץ, וחלונות ויטראז' מהמאה ה-13. בצד האחורי של החזית המערבית, משני צידי השער המרכזי, נמצא פיסול רב של דמויות וסצינות בעלות מסר תאולוגי, המסודרות בשורות. חלון הרוזטה מעל השער הראשי והגלריה מתחת נדירים בהדרם. על ריצפת הקתדרלה נמצא לבירינת ובו חקוקים שמות האדריכלים שבנו את הקתדרלה. הלבירינת מהווה חותמת אישית של אותם אדריכלים ומציג אמירה יומרנית שלהם לגבי מעשה הבנייה: הקתדרלה היא עולם ומלואו ומורכבת כמו המבוך האגדי שבנה דדלוס ובשביל להתמצא בה יש צורך בהדרכה חיצונית, "פקעת חוטים".
הקתדרלה מכילה שטיחי קיר באיכות גבוהה. מביניהם הסדרה החשובה היא זו שהוצגה על ידי רובר דה לנונקור (Robert de Lenoncourt), הארכיבישוף בתקופתו של פרנסואה הראשון מלך צרפת, המייצג את חיי מרים, אם ישו. צפון בית הרוחב מכיל עוגב איכותי בתוך תיבה גותית Flamboyant. שעון בית המקהלה מקושט בדמויות מכניות מוזרות. מספר ציורים, מאת טינטורטו (Tintoretto), ניקולא פוסן (Nicolas Poussin) ואחרים, וכן גילוף בעץ ומסילות המקהלה, גם הם ראויים לאזכור. הצייר מארק שאגאל תרם מספר ויטראז'ים לקתדרלה שהותקנה בה מאוחר יותר.
אוצר הקתדרלה, הנמצא בארמון טו, מכיל את "השפופרת הקדושה", היורשת של השפופרת העתיקה שבה משחו מלכים צרפתים, שנשברה בעת המהפכה הצרפתית, ושברים ממנה מוכלים בשפופרת הנוכחית.
מי-28
Mi-24 הינד
מנו&quot;ר
דייב די, דוזי, ביקי, מיק וטיץ'
דייב דִי, דוֹזי, ביקי, מִיק וטיץ' (באנגלית: Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick and Tich) - להקת רוק בריטית מהעיירה סולסברי מסוף שנות ה-60.
היסטוריה.
הלהקה התחילה את דרכה תחת השם דייב די והבוסטונס, והורכבה מדייב די הרמן הסולן, טרבור "דוזי" דייוויס הבסיסט, ג'ון "ביקי" דיימונד הגיטריסט, מיק וילסון המתופף ויאן "טיץ'" אמי הגיטריסט המוביל. בשנת 1964 פגשו חברי הלהקה את צמד מחברי הלהיטים קן הווארד ואלן בלייקלי שבשנים הבאות חיברו את להיטי הלהקה. לאחר שני שירים שלא הצליחו להיכנס למצעד ושיר שלישי שבקושי המריא, הקליטו חברי הלהקה את Hold tight שהגיע למקום הרביעי במצעד והיה הראשון בשרשרת להיטים שהגיעו לעשרת הראשונים.
בתחילת דרכם היו רוב הלהיטים קצביים ופשוטים, פרט ללהיט Bend it בסגנון הסירטאקי היווני והלהיט Zabadak בעל סגנון הג'יבריש האפריקאי. בהמשך דרכם הפכו הלהיטים למתוחכמים יותר. הלהיט The Legend of Xanadu הגיע לראש המצעד הבריטי ואחריו החלה הלהקה לאבד פופולריות במכירות. Don Juan בעל הסגנון הספרדי כבר לא הגיע לעשרים הגדולים ואחרי שני להיטים נוספים פרש דייב די לקריירת סולו שהביאה להיט אחד למקום ה-42. דוזי, ביקי, מיק וטיץ' המשיכו בלעדיו, הקליטו להיט אחד שלא נכנס למצעד והתפרקו.
רב-זיפיות
רַב-זִיפִיּוֹת (שם מדעי: Polychaete) היא מחלקה השייכת למערכת התולעים הטבעתיות. התולעים הרב-זיפיות נקראות כך, משום שבצידי גופן יש להן בליטות ובהן זיפים קשים, יש אלפי מינים ימיים, שחלקם טורפים וחלקם מסננים מן המים את הפלנקטון וניזונים ממנו. תולעים רב-זיפיות חיות במקומות רבים כגון חורי סלעים, שטחי אצות, על ובתוך אלמוגים חיים, על ספוגים, קווצי עור, על ובתוך צורבים וכדומה. רק רב-זיפיות בוגרות מעטות חיות במים החופשיים. במצב פגות וטרום פגות צפות רב-זיפיות במים לפני שהן מתיישבות.
מיון.
משפחות נוספות:
רב-זיפיות בישראל.
מספר המינים באזור אילת גדול מאוד והם נפוצים מאזור הכרית ואזורי החוף הרדודים ועד לעומק של יותר מ-1000 מטר.
בתולעת הרב-זיפית מן הסוג זכוכיתית, החיה בחופי הים התיכון של ארץ ישראל, הזיפים מרובים ודוקרניים כחוטי זכוכית דקים. ארכו של מין זה כ-15 סנטימטרים וצבעו כתום; זכוכיתיות אחרות מגיעות עד לאורך של 30 סנטימטרים וצבען אדום.
הנראיס, היא תולעת נימית ארוכה וטורפת, הנראית כחוט לבנבן וארוך. הדייגים משתמשים בה כפיתיון לחכות דיג; תושבי הוואי אף ניזונים מתולעי נאריס (בשפתם: "פלולו") בעונת הרבייה שלה, כשמיליוני פרטים שלהן צפים על פני הים.
התולעים הרב-זיפיות; הנרתיקניות נקראות כך, על שם הנרתיקים (הגמישים או הקשיחים) שהן בונות סביב גופן. נרתיקים אלה משמשים להגנתן, ולתוכם הן מתכנסות בעת סכנה. יש בהן מינים שנרתיקיהן מפותלים כסליל המגולגל סביב עצמו. מינים אחרים מפרישים נרתיקים מעוקלים מעט, דמויי שופר או ישרים.
התולעים הטבעתיות דומות לתולעי האדמה אך הן בעלות הופעות רבות ושונות. התולעת הסלילנית הענקית שייכת למחלקה זו.
צינורן השונית
צינורן השונית (שם מדעי: "Magilus Antiquus"), הנקרא גם צינורן אילת, נפוץ מאוד בשוניות אלמוגים. הוא שייך למשפחת הצינורניים מקבוצת החלזונות שבסדרת האלמוגיתאים. צינורנים אלה הם חלזונות החיים על אלמוגים, והם הסוג היחיד שהסתגל לחיים יציבים.
בתחילת חייו, צינורן השונית הוא חילזון בעל קונכייה צינורית דחוסה ומפותלת. כאשר הוא מגיע לגודל של כ-22 מ"מ, שזה מצבו העוברי, הוא מתיישב התיישבות קבע על מושבת אלמוגים, על אלמוג גוש או על צורבן לשם הגנה, וממשיך לגדול שם.
לאחר שהתיישב, הקונכייה מתיישרת, מתרחבת והופכת לצינור גירני עבה שאורכו יכול להגיע לעשרות ס"מ. הקונכייה הלוליינית שנוצרה בתחילת חייו נשארת צמודה לצינור שבסופו של דבר מתכסה כולו על ידי שלד האלמוג הגדל. צינור זה נפתח מעל פני האלמוג. גודלו של פתח הקונכייה הוא כ-25 מ"מ והוא סגור במכסה קרני חום הדבוק לשריד הרגל של החילזון. בזמן גירויים שונים, כגון תחושת סכנה, הרגל מתכווצת והצינור נסגר באמצעות המכסה. הצינורן מפריש גיר לתוך הקונכייה ואוטם את נפחה כדי שלא תימס כתוצאה מהתנאים החומציים השוררים בחלל האבן וכך היא נראית מאובנת. הצינורן עצמו חי בקרבת פתח הקונכייה.
צינורן השונית משפיע על גודלו של האלמוג, ולכן כל עוד הצינורן גדל גם האלמוג גדל. דבר זה קורה מאחר שרוב שטחו של הצינור נמצא ברקמת השלד של האלמוג.
צינורן השונית ניזון בעזרת רשתות ריר נרחבות וארוכות היוצאות וחוזרות אל תוך פיו, ונפרשות על פני השטח עם תנועת המים, וכך תופסות את מזונו של הצינורן - שברי אצות, שרידי בעלי חיים ופלנקטון. כך ניתן לומר שהוא צרכן שניוני, כלומר טורף.
הצינורנים יכולים לחיות גם בתור קבוצה באלמוג אחד, ורביתם מתבצעת על ידי הדגרת ביצים עד לבקיעתן בתוך צינור הנקבות.
אמבולטוריום
איזאנמי
איזאנמי (ביפנית: イザナミ, היא שמזמינה), אלה במיתולוגיה היפנית, אחותו ובת זוגו של איזאנגי (הוא שמזמין).
איזאנמי ואיזאנגי היו זוג האלים החמישי שהופיע (לזוגות קדמו אלים שהופיעו כבודדים). על פי מצוות האלים שקדמו להם יצרו איזאנגי ואיזנאמי את האדמה. השניים הזדווגו והולידו את האל הירוקו (ילד העלוקה) שהיה נכה ושולח על ידם בתיבת גומא. מהזדווגויות נוספות של השניים נוצרו איי יפן ובנוסף רשימה ארוכה של אלים. האל האחרון שנולד, אל האש, שרף את ערוות אמו והביא למותה. איזאנגי שכעס על מות אחותו ובת זוגו כרת בתגובה את ראשו של אל האש.
איזאנגי
איזאנגי (ביפנית: イザナギ, הזכר שמזמין) הוא אל יפני, אחיה ובן זוגה של איזאנמי (היא שמזמינה).
איזאנמי ואיזאנגי היו זוג האלים החמישי שהופיע (לזוגות קדמו אלים שהופיעו כבודדים). על פי מצוות האלים שקדמו להם יצרו איזאנגי ואיזאנמי את האדמה. השניים הזדווגו והולידו את האל הירוקו (ילד העלוקה) שהיה נכה ושולח על ידם בתיבת גומא. מהזדווגויות נוספות של השניים נוצרו איי יפן, וגם רשימה ארוכה של אלים, בהם אמטראסו, אלת האש, האלה המרכזית של יפן. האל האחרון שנולד, אל האש, שרף את ערוות אמו והביא למותה. איזאנגי שכעס על מות אחותו ובת זוגו כרת את ראשו של אל האש.
מגזין
האסיפה הלאומית הצרפתית
שניים עשר השליחים
איחוד הקיבוצים
איחוד הקיבוצים היא תנועה קיבוצית שנוסדה בשנת 1951.