פריגוז'ין התרברב שהלקוחות שלו היו כאלה ש"רצו לראות משהו חדש בחייהם ונמאס להם להסתפק בפלחי לימון ווודקה".
ב-2001, אירח פריגוז'ין אישית את ולדימיר פוטין ונשיא צרפת, ז'אק שיראק, כשסעדו ב"ניו איילנד". פריגוז'ין גם אירח את נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש ב-2002. ב-2003 חגג פוטין את יום ההולדת שלו בניו איילנד. החל מ-2003, פריגוז'ין עזב את שותפיו העסקיים והקים מסעדות עצמאיות משלו והפך לחביבו של פוטין, חופשי לכאורה לעסוק בשחיתות ללא חשש.
החברה שלו, "קונקורד קייטרינג"., קיבלה מאות מיליוני דולרים בחוזים ממשלתיים להאכלת ילדי בתי ספר ועובדי ממשלה.
בשנת 2012 הוא קיבל חוזה לאספקת ארוחות לצבא הרוסי בשווי 1.2 מיליארד דולר במשך שנה אחת. חלק מן הרווחים מחוזה זה, לכאורה, שימשו כדי להתחיל ולקרם "סוכנות למחקר בתחום האינטרנט"
בשנת 2012 עבר פריגוז'ין לגור במתחם הכולל מגרש כדורסל ומנחת מסוקים בעיר סנט פטרסבורג. הוא מחזיק בבעלותו מטוס פרטי ויאכטה.
הקרן נגד שחיתות האשימה את פריגוז'ין בהליכים עסקיים מושחתים והעריכה את הונו הבלתי חוקי ביותר ממיליארד רובל.
שמו של פריגוז'ין נקשר לקבוצת שכירי חרב המכונה "קבוצת וגנר".
בסוף מרץ 2019, דווח על התפרצות של דיזינטריה קשה בקרב תלמידי בתי ספר ומורים במוסקבה, במוסדות שלהם החברות של פריגוז'ין נותנות שירותי קייטרינג. לפי הפרסום, יבגני פריגוז'ין פעל כדי לשחד את משפחות הנפגעים במטרה למנוע מהסוגיה להגיע לבתי המשפט
פעילות חשאית לטובת המשטר הרוסי והסוכנות למחקר האינטרנט.
לטענת פרסומים שונים, פריגוז'ין קשור ונטען כי אף מימן וניהל רשת של חברות, כולל חברות בשם הסוכנות לחקר האינטרנט, "קונקורד ניהול וייעוץ" וחברה קשורה נוספת. שלוש החברות מואשמות ב"טרולינג" באינטרנט ובכלל זה, ניסיון להשפיע על הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב -2016 ועל פעילויות אחרות במטרה להשפיע על אירועים פוליטיים מחוץ לרוסיה,, פעילות "הסוכנות למחקר האינטרנט" כללה כתיבת "טוקבקים", ניהול חשבונות מזויפים, "דפים" ופרסום "פוסטים" בפייסבוק, ניהול חשבונות מזויפים ופרסום תעמולה באינסטגרם ובאתר האינטרנט Reddit, "ציוצים" ב"טוויטר", "בלוג-פוסטים" ב"טאמבלר", שימוש בזהויות גנובות וכדומה, ככל הנראה, במטרה להשפיע על תוצאות הבחירות בארצות הברית או ליצור חוסר אמון בשיטה הדמוקרטית הנהוגה בארצות הברית, בקרב אזרחי אמריקה הצפונית.
במסגרת עדות פומבית של מר מארק צוקרברג, מייסד ומנהל פייסבוק, בפני ועדת בית הנבחרים האמריקאי, ב-10 באפריל 2018, מר צוקרברג העיד כי פייסבוק הוכיחה ש"הסוכנות למחקר האינטרנט" השתמשה בנתונים של פייסבוק במטרה לקדם פעילויות השפעה בהקשר לבחירות בארצות הברית, ב-2016. אם הצהרה זו נכונה, מדובר, ככל הנראה, ב"מבצע השפעה" באמצעות "לוחמת רשת" הגדול ביותר שהיה אי פעם. מבצע זה מהווה חלק מפעילות רחבה יותר שכללה, בין השאר, לוחמה פסיכולוגית, תעמולה, חדשות מזויפות, הכפשת פוליטיקאים וכל זאת, תוך שימוש ב"אוואטרים", גנבת זהויות וטכניקות נוספות, כולל באמצעים "מסורתיים" כמו למשל מודעות עיתונות, מאמרים מוטים, "טוקבקים" בעיתונות, הטרלת בלוגים, שידורי רדיו וטלוויזיה (כמו למשל באמצעות תחנות הטלוויזיה של Russia Today) וכיוצא באלו.
ב 24 באוגוסט 2018, התפרסם מחקר ולפיו אחת מהשיטות בהן משתמשים הרוסים כנגד ארצות הברית - היא הפצת מסרים שתכליתה להעמיק מחלוקות בחברה האמריקאית ולסדוק את אמון הציבור במוסדות השלטון. במסגרת זו, לטענת המחקר, הרוסים עודדו את המחלוקת סביב יעילות החיסונים הרפואיים לעומת הסיכון שבהם. לפי פרסומים שונים, החשבונות שמהם בוצעה תקיפה זו נוהלו באמצעות ה"סוכנות למחקר האינטרנט"
ב-19 באוקטובר 2018, התפרסם כי ב 28 בספטמבר 2018 הוגש כתב אישום נגד הגברת אלנה אלכסבנה קוסיינובה בגין ניהול קמפיין להפצת מסרים שתכליתם להעמיק מחלוקות בחברה האמרקאית, בהקשר לבחירות האמצע בארצות הברית המתוכננות לנובמבר 2018. את כתב האישום הפורמלי ניתן למצוא באתר Scribd. גם קמפיין זה, מקושר לחברות של יבגני ויקטורוביץ'פריגוז'ין
ב 22 באוקטובר 2018, פורסם תחקיר עיתונאי ב"נוביה גאזטה" (). במסגרת תחקיר זה, אדם ששמו "ולרי אלמלצ'נקו" טוען שעבד בשרותו של יבגני פריגוז'ין במשימות חיסול במקומות שונים בעולם, בין השאר, באמצעות הרעלה. זירות הפעולה שלו, לדבריו, כללו, בין השאר, את סוריה. לקראת פרסום התחקיר, העיתונאי החוקר, דניס קורטקוב קיבל זר פרחים ללוויה של עצמו וימים אחדים לפני פרסום התחקיר, אלמונים הציבו סל ליד דלתו של העיתון במוסקבה. בתוך הסל, היה ראש כרות של עז. תיאור השתלשלות העניינים מופיע באתר "מדוזה", באנגלית
ב 14 באוגוסט 2019, פורסם תחקיר עיתונאי ברשת CNN באשר לפעילות רוסיה במרכז אפריקה. לפי הכתבה, מאחורי הפעילות עומדת חברה בבעלותו של יבגני
ב 25 בספטמבר 2019, פורסם ב"בלומברג" מאמר ולפיו כוח ווגנר פועל בלוב
כתב אישום בארצות הברית, בהקשר להתערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016.
ב-16 בפברואר 2018 הוגש כתב אישום. על ידי חבר מושבעים מארצות הברית, כנגד פריגוז'ין, "הסוכנות למחקר האינטרנט" שלו, , חברה קשורה נוספת, ותאגידים ואנשים רוסים נוספים. במסגרת כתב האישום, פריגוז'ין הואשם במימון ובארגון פעולות שונות לטובת התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 ובפשעים אחרים, לרבות גנבת זהות.
ב-11 באפריל 2018 פורסם כי חברת שכרה עורכי דין אמריקאיים, בוושינגטון הבירה, במטרה לנהל את ההתמודדות המשפטית אל מול כתב האישום שהוגש נגדה.
כתב אישום נגד חברת "מגהליין", בבעלות יבגני.
ב-10 במאי 2018 הופיע דיווח באתר Crimerussia.com ולפיו רשויות הצבא הגישו תביעה נגד חברת "מגהליין" הקשורה, ככל הנראה, ליבגני. במסגרת התביעה פורטו נושאים שונים הקשורים לבניית בסיסים בגבול אוקראינה וחשדות שונים ובכללם עברות על חוק ההגבלים המקומי.
הטלת סנקציות אישיות כנגד יבגני.
ב-30 בספטמבר 2019, ארצות הברית הודיעה שהיא מטילה סנקציות אישיות כנגד יבגני פריגוז'ן
ז'וזי אייזנברג
Into the Groove
Into the Groove (בעברית: אל תוך הקצב) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה מתוך אלבומה השני "Like a Virgin". השיר יצא כסינגל מתוך המהדורה המחודשת של האלבום ב-23 ביולי 1985. השיר הוא שיר הנושא של הסרט "סוזאן סוזאן" (1985), בו כיכבה מדונה בעצמה.
ההשראה של מדונה מאחורי השיר הייתה רחבת הריקודים, והיא כתבה את זה בזמן שצפתה באדם פורטוריקני נאה, על המרפסת שלה. בתחילה כתבה עבור חברה מארק קמינס, אך מאוחר יותר החליטה להשתמש בו בתור שיר הנושא של הסרט שלה "סוזאן סוזאן".
ניתוח מוזיקלי והצלחה.
מבחינה מוזיקלית השיר מורכב ממכשור סינתיסייזרים ותופים שהופקו בצורה מכנית. מבחינה ווקאלית קולה של מדונה עולה ויורד במהלך השיר, כאשר בחלקים מהשיר הוא נשמע גבוה ובחלקיו האחר הוא נשמע נמוך יותר. מבחינה לירית השיר עוסק בהזמנת אדם לרחבת הריקודים אם כי ישנם גם רמיזות מיניות בשיר.
השיר זכה לביקורות חיוביות על ידי מבקרי מוזיקה וסופרים אשר לעיתים קרובות כינו אותו "הרומן הגדול הראשון של מדונה".
השיר זכה להצלחה מסחרית, והגיע לראש המצעדים באוסטרליה, בלגיה, אירלנד, איטליה, יפן, הולנד, ניו זילנד, ספרד ובריטניה,שם הוא היה אחד משיריה הראשונים שהגיעו למקום הראשון. בארצות הברית, השיר היה זמין רק בתור בי-סייד של השיר "Angel" ולכן הוא לא נכנס למצעד הרשמי של המדינה. בסוף שנות ה-80, "Into the Groove" זכה בתואר "שיר המחול של העשור" על ידי מגזין בילבורד.
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר הורכב מקטעים מתוך הסרט. מדונה ביצעה את השיר ברוב סיבובי ההופעות שלה. במהלך השנים השיר זכה למספר קאברים ביניהם של הזמרת דני מינוג.
שקופיה לוקה
שקופיה לוקה (בסלובנית: ; בגרמנית: Bischoflack, בישופלאק) היא עיירה בצפון-מערב סלובניה באזור קרניולה עילית. העיירה היא אחד היישובים שהוקמו בימי הביניים בסלובניה המשמשים מוקד משיכה לתיירים.
גאוגרפיה.
שקופיה לוקה שוכנת בצפון-מערב סלובניה, כ-26 קילומטר מעיר הבירה ליובליאנה, בגובה של 354 מטר. העיירה יושבת על מפגש הנהרות Poljane Sora ו-Selca Sora. על רמה מעל העיר ניצב מבצר לוקה שנבנה בשנת 1202 ובתוכו כיום מוזיאון.
בשנת 2013 התגוררו בעיירה כ-12,000 תושבים.
מקור השם.
שקופיה לוקה הוזכרה לראשונה בשם "לונקה" על פי יישוב סמוך בשם "סטארה לוקה", ונודעה בשמות נוספים: לוקה, לאק ובישופלקה. את שמה הנוכחי קיבלה בשנת 1274. השם לוקה, פירושו הוא "אזור דשא רטוב ליד מים". מאחר שהיו קיימים מספר יישובים בשם לוקה בסלובניה, התווספה לשם התחילית "שקופיה". פירוש השם "שקופיה לוקה" הוא "כרי הדשא של הבישוף".
היסטוריה.
היסטוריה קדומה.
העיר הוענקה על ידי אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבישופים של פרייזינג. תושבי העיר היו סלובנים וגרמנים שעסקו במלאכות שונות ובמסחר. מבצר וצריח נבנו מעל העיר למטרות הגנה והפכו מאוחר יותר למקום מושבו של המושל של הבישוף, במאה ה-11 וה-12. הקיסר אוטו השלישי העניק לבישופים את הזכות להוציא מטבע ולגבות מכסים. שקופיה לוקה תועדה לראשונה כבעלת זכויות שוק בשנת 1248, וכבעלת זכויות עיר בשנת 1274.
סביב העיר נבנתה חומה במאה ה-14. ב-1457 הדוכס יאן ויטובץ פלש בעיר והעלה אותה באש. ב-1476 הותקפה העיר על ידי העות'מאנים. בתקופה זו סבלה העיר ממגפה ודליקות.
מרידות של איכרים התרחשו בשנים 1488, 1492 ו-1515. ב-1511 נהרסה העיר ברעידת אדמה שמוקד הרעש שלה היה באזור. העיר שוקמה מחדש במהרה הודות למאמצים של הבישוף פיליפ.