ב-18 בדצמבר 2015 שיחק בן שמעון את משחקו הראשון מאז הפציעה בתיקו 3–3 נגד הפועל בני לוד. אולם לאחר שחזר מהפציעה התקשה למצוא את מקומו בקבוצה, ובקיץ הושאל להפועל ירושלים מהליגה הלאומית. ב-5 בדצמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 נגד הפועל רמת גן. ב-10 בינואר 2017 חזר לליגת העל, כאשר חתם בהפועל אשקלון עד לסיום העונה, וסייע לה להינצל מירידה לליגה הלאומית.
את עונת פתח ללא קבוצה, וב-31 באוקטובר 2017 חתם בסניצה מליגת העל הסלובקית, אך כעבור זמן קצר שוחרר מהקבוצה. בפברואר חתם באינטר ברטיסלאבה מהליגה השנייה בסלובקיה.
ביוני חתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש שני שערים ב-30 הופעות בעונת 2018/2019.
ב-19 במאי 2019 חתם בן שמעון בעירוני קריית שמונה.
מרדכי אנסבכר
מרדכי (מקס) אנסבכר (ח' בשבט תרפ"ז, 11 בינואר 1927, וירצבורג, גרמניה – ט"ו באדר תשפ"א, 27 בפברואר 2021,ירושלים.) היה ניצול שואה, קצין ולוחם בהגנה ובצה"ל, היסטוריון ומרצה. שימש כמנהל הראשון של מוזיאון יד ושם, העורך המדעי של אנציקלופדיה יודאיקה ומרצה לתולדות ישראל באוניברסיטת היידלברג בגרמניה. שימש כעד במשפט אייכמן, סייע בהקמתו מחדש של המוזיאון היהודי בברלין והיה ממייסדי עמותת ניצולי השואה "עמך".
ביוגרפיה.
ילדותו.
מרדכי (מקס) אנסבכר נולד בווירצבורג שבצפון בוואריה, לר' שמחה (סימון) ומיכל (מינה) אנסבכר. הוריו נמנו על קהילתו של הרב יצחק דב במברגר, רב העיר. בילדותו התחנך בבית הספר היהודי בווירצבורג והיה חבר תנועת הנוער עזרא בעיר.
עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה ב-1933 החל מצבם של היהודים להידרדר. בשנת 1936 הושלכה משפחת אנסבכר מביתה אשר הפך בן לילה לרכוש המפלגה הנאצית והמשפחה נאלצה לעבור לבית אחר. במהלך אירועי פוגרום ליל הבדולח, בשנת 1938, פרצו מהומות אלימות ומתוזמנות בעיר שכללו את שריפת בית הכנסת, השחתה של חנויות ושל רכוש יהודי רב וכן פגיעות בנפש. בעקבות האירועים הללו נשלח מרדכי הצעיר לקרובי משפחתו, הרב יהודה והרבנית בטי אנסבכר, שחיו בבריסל, בבלגיה. בשנת 1942 חזר מרדכי לגרמניה בשל הרעב ששרר בבלגיה. עם הגעתו לגרמניה נשלח לעבודות כפייה בגרמניה אך הצטרף למשפחתו בשל בריאותו הלקויה של אביו וזכה לראותו בפעם האחרונה ליד מיטת חוליו. מאוחר יותר נשלח יחד עם אימו למחנה טרזינשטט, שם לראשונה חווה את זוועות הרעב והחולי שעתידות להיות מנת חלקו ולעצב את תפיסת עולמו בשנים הבאות. ב-1944 נשלח בטרנספורט אל מחנה ההשמדה אושוויץ. בעקבות מידע שקרי שהפיצו הגרמנים שלח לאימו פתק שתבוא אחריו. האם אכן הגיעה לאושוויץ מאוחר יותר ושם נספתה מיד, יחד עם אחיו נפתלי.
מאושוויץ הועבר אנסבכר למחנה קאופרינג, אחד ממחנות הלווין של דכאו. לאחר מכן הועבר למחנה הריכוז אלך. אנסבכר שוחרר מן המחנה ב-30 באפריל 1945 על ידי יחידות של הדיוויזיה 42. בעת שחרורו היה אנסבכר במצב של תת-תזונה ושקל כ-37 ק"ג.
עלייתו ארצה ושירותו הצבאי.
עם שחרורו עלה אנסבכר ארצה. הוא גויס להגנה, לגדוד מוריה (גדוד 61) בחטיבת עציוני, ולחם בקרבות בכפר עברי (נווה יעקב), עטרות, גוש עציון ועוד. עם הקמת המדינה גויס לצה"ל והשתתף בקרבות בירושלים ובסביבתה. בשנים שלאחר מלחמת העצמאות שימש אנסבכר כמפקד סוללות מרגמות כבדות בחיל התותחנים והגיע לדרגת רב-סרן. אנסבכר השתתף בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים ולאחר מכן המשיך עם יחידתו לבית לחם, גוש עציון וחברון, שם זכה לקבל מהשייח המקומי את המפתח לדלת התחתונה של מערת המכפלה.
השכלה תורנית וכללית.
בשנים 1945–1950 למד בישיבת קול תורה בירושלים, בה היה מתלמידיו של הרב שלמה זלמן אוירבך. אנסבכר למד באוניברסיטה העברית תולדות עם ישראל ויחסים בינלאומיים. עם תום לימודיו היה בין מייסדי יד ושם ושימש כמנהלו.
מנהל המוזיאון ביד ושם, איש עדות והיסטוריון.
אנסבכר ניהל את המוזיאון של יד ושם מיום היווסדו ועמל על השגת תקציבים ותרומות, פתיחת שערי יד ושם למבקרים ולמשלחות דיפלומטיות רמות דרג (כמו ביקורו של נשיא גרמניה אדנאואר), הצגת תערוכות רבות בנושאים מגוונים ושיתופי פעולה פוריים עם מוזיאונים ובתי אוסף ברחבי העולם.
בשנת 1961 שימש אנסבכר כעד ראשי במשפט אייכמן. מלבד עדותו האישית סיפק לתביעה חומרים שונים, בהם תמונות ורישומים של ציירים יהודים שצוירו בטרזינשטט בתקופת השואה.
בשנים 1968–1972, בעקבות הידע הנרחב שרכש בנושא של אמנות יהודית בכלל ובתקופת השואה בפרט, שימש כעורך מדעי באנציקלופדיה יודאיקה ופרסם למעלה ממאה מאמרים היסטוריים בשם: B. M. Ansbacher. בשנים 1981–1985 שימש כמרצה לתולדות עם ישראל באוניברסיטת היידלברג וסייע בהקמת המוזיאון היהודי בברלין. אנסבכר היה בין מייסדי עמותת ניצולי השואה עמך והרצה בפורומים שונים רבים בישראל וברחבי העולם על מאורעות השואה.
הלך לעולמו בירושלים ב-27 בפברואר 2021.
יקיר ירושלים.
בשנת 1998 הוענק לאנסבכר תואר "יקיר ירושלים". בנימוקי הפרס נכתב: .
משפחתו.
בשנת 1950 נישא מרדכי אנסבכר לציפורה, בת למשפחות הירושלמיות בוקסבוים ואמדורסקי, אחות ומורה באולפן לעברית. לזוג נולדו שלושה בנים.
שון האניטי
שון האניטי (באנגלית: Sean Hannity; נולד ב-30 בדצמבר 1961) הוא מנחה רדיו וטלוויזיה אמריקאי, סופר ופרשן פוליטי שמרני.
האניטי נולד בניו יורק, למשפחה ממוצא אירי. למד באוניברסיטת ניו יורק אך לא סיים את הלימודים.
החל את דרכו ברדיו בתחנת סטודנטים בשנת 1989. כיום מנחה תוכנית רדיו יומית בת 3 שעות בשם The Sean Hannity Show, תוכנית שהחלה את שידוריה ב-10 בספטמבר 2001. התוכנית משודרת בסינדיקציה ברחבי ארצות הברית, במעל ל-500 תחנות.
בשנים 1996–2009 הגיש האניטי בערוץ פוקס ניוז את תוכנית הטלוויזיה היומית "האניטי וקולמס", יחד עם אלן קולמס. התוכנית עסקה בפוליטיקה ואקטואליה. האניטי היה על תקן המגיש השמרן, לצד קולמס הליברל. התוכנית הייתה הפופולרית ביותר בערוץ לאחר תוכניתו של ביל או'ריילי. בשנים 2007–2009 הגיש בערוץ גם תוכנית אירוח שבועית בשם Hannity's America.
החל משנת 2009 מנחה האניטי את תוכנית הטלוויזיה היומית Hannity בערוץ פוקס ניוז.
האניטי כתב שלושה ספרים שהגיעו לרשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס.
במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, זכה האניטי לתשומת לב רבה בזכות הקידום של המועמד הרפובליקאי דונלד טראמפ, שלימים הפך לנשיא ארצות הברית.
בפברואר 2020, בזמן תחילת מגפת הקורונה בארצות הברית אמר האניטי כי אנשי שמאל משתוקקים כי נגיף הקורונה יזרע הרס בארצות הברית כדי לצבור נקודות פוליטיות. במרץ של אותה שנה הוא טען כי הווירוס הוא "מתיחה" ואמר "שאולי זה נכון" שהתפרצות הקורונה היא מזימה שתוכננה על ידי ה"Deep state". מאוחר יותר באותו חודש, לאחר שהתפרצות המחלה הפכה למגפה וטרמפ הכריז על מצב-חירום לאומי, האניטי החל לתייחס לווירוס ברצינות גדולה יותר, והכחיש כי התייחס כי טען שהמגפה היא מתיחה.
האניטי נשוי ואב לשני ילדים.
מאמר מרדכי
טאקר קרלסון
טאקר מקניר קרלסון (באנגלית: Tucker McNear Carlson; נולד ב-16 במאי 1969) הוא כתב פוליטי, סופר ומגיש שמרני של תוכנית אקטואליה יומית בערוץ פוקס ניוז. הוא מנחה את התוכנית Tucker Carlson Tonight החל מ-14 בנובמבר 2016. הוא מייסד-שותף ועורך אחראי לשעבר באתר החדשות והפרשנות The Daily Caller, שהוקם בשנת 2010.
תוכניתו של קרלסון בפוקס ניוז זוכה לפופולריות רבה, והרייטינג של התוכנית כמעט כפול מהרייטינג שקיבלה מייגן קלי, שהגישה תוכנית במשבצת זו עד עזיבתה את רשת פוקס ניוז. טאקר הוא אחד מאנשי התקשורת שהתייחס לרצח העם של החקלאים הלבנים בדרום אפריקה.
בשנת 2006 היה המודח הראשון בעונה השלישית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים.
על פי הניו יורק טיימס, קרלסון היה אחד הבודדים מבין יועציו של הנשיא טראמפ, אשר ייעץ לו שלא להעניש צבאית את איראן על הפלת מל"ט אמריקאי ביוני 2019 במצר הורמוז. טראמפ העדיף באותו אירוע דווקא את העצה של קרלסון על פני עצתם של ג'ון בולטון, מייק פומפאו, לינדזי גרהאם ואחרים.
קרלסון כתב שלושה ספרים:, "Politicians, Partisans and Parasites: My Adventures in Cable News" (2003), "Ship of Fools: How a Selfish Ruling Class is Bringing America to the Brink of Revolution" (2018) ו־"The Long Slide: Thirty Years in American Journalism (2021)".
במחצית הראשונה של 2020 היו לתוכנית החדשות של קארלסון ממוצע של 4.33 מיליון צופים, יותר מכל תוכנית חדשות אחרת בהיסטוריה של ארצות הברית.
חיים פרטיים.
טאקר נישא לסוזן קרלסון (שם נעורים אנדרוז) בשנת 1991. השניים נפגשו כשהיו בני 15 בבית הספר התיכון והפנימייה סנט ג'ורג' ברוד איילנד. קרלסון נשלח ללמוד בסנט ג'ורג' ואנדרוז הייתה בתו של מנהל בית הספר. לזוג שלוש בנות ובן.
קרלסון אינו שותה אלכוהול כלל משנת 2002. כמה שנים לפני כן הפסיק לעשן.
אין לי מה להסתיר