חסילון גמל שלמה טווסי (שם מדעי: Odontodactylus scyllarus) הוא מין של פרוק רגליים מסדרת חסילוני גמל שלמה החי באזור האינדו-פסיפי ממזרח אפריקה לגואם. על אף שמו, הוא איננו סוג של חסילון ולא של גמל שלמה (וודאי שלא טווס או גמל), אלא בן לקבוצה סרטנים עילאיים, אליה משתייכים רוב הסרטנים המודרניים וסרטני הקריל.
אורכו של יצור זה והוא בעל מראה מוזר דמוי-לובסטר ירוק משוריין עם "נוצות" אדומות לאורך רגליו ועם חלק קדמי המזכיר גמל שלמה. הראש קטן עם עיניים מוגבהות וכחולות-ורודות בעלי ראייה חזקה המבחינה בצבעים רבים. יש לו מחושים קדמיים כתומים ומתחת לשריון הראש ישנם טפרים קשיחים היכולים "להישלף" במהירות מדהימה של מעל 80 קמ"ש ולמחוץ את מה שהם פוגעים בו. החסילון יכול לנעו קדימה בעזרת זנבו הגדול.
החסילון חי בשוניות אלמוגים טרופיות וחי במאורה סלעית. הוא יוצא ממנה כדי לחפש סרטנים אחרים, צדפות וחלזונות אותם הוא שובר עם טפריו הקשיחים. הוא יכול גם להרוג חסילוני גמל שלמה אחרים, אך בדרך כלל הקרבות ביניהם מסתיימים ללא פגע. זנבם הקשיח מגונן עליהם ממכה של חסילון אחר.
יצורים אלה קשים לגידול באקווריום והם אגרסיביים, טורפים כל יצור קטן השוחה בקרבתם והמכה שלהם יכולה לשבור את זכוכית האקווריום.
חסילוני מנטיס
אורן פרז
אורן פרז (נולד ב-22 בפברואר 1966) הוא פרופסור למשפטים, דיקן הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן וראש בית הספר הרב תחומי לקיימות וסביבה באוניברסיטת בר-אילן.
ייסד את הקליניקה לרגולציה סביבתית, את התכנית לרגולציה ומדיניות סביבתית (עם ד"ר אורית רותם), הקים את רשת המחקרים הדיגיטלית בעברית Hebrew research Network ב-SSRN וייסד את המעבדה למשפט, מדעי המידע ואתיקה דיגיטלית (BIU LawData) בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
אורן פרז נולד ב-1966 לרן פרז (מהנדס אלקטרוניקה) ולנורית פרז (כוראוגראפית ומורה לתנועה). לו שני אחים צעירים ממנו: גלעד פרז, פרופסור לפיזיקה במכון ויצמן למדע, ונחשון פרז, פרופסור חבר למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
פרז שירת בצה"ל כקצין בתותחנים.
הוא בעל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב, תואר ראשון בפילוסופיה מאוניברסיטת לונדון ותואר שני ושלישי במשפטים מבית הספר לכלכלה של לונדון, בהנחיה משותפת של ו-Damian Chalmers.
התמחה בלשכה המשפטית של משרד הביטחון ובמשרד ש. הורוביץ ושות', ועבד כעורך דין במשרד.
פרז נשוי לרונית פרז, מורה ליוגה. הם גרים בנס ציונה ולהם שני ילדים. הוא צלם טבע חובב.
קריירה אקדמית.
בשנת 2000 מונה פרז כחבר סגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 2001 עד 2005, שימש כמרצה אורח בפקולטה למשפטים אוניברסיטת תל אביב.
ב-2006 היה פרופסור אורח באוניברסיטת יורק בקנדה, ב-2014 היה פרופסור אורח באוניברסיטת ג'ורג'יה וב-2015 היה פרופסור אורח באוניברסיטת מקגיל. ב-2016 היה כ-Distinguished Genest Fellow באוניברסיטת יורק.
תחומי המחקר של פרז הם משפט ומדיניות סביבתית, משפט טרנס-לאומי, רשתות ומשפט, משפט ומדעי הנתונים.
עומד בראש התוכנית לרגולציה ולמדיניות סביבתית בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן (החל מ-1 באוקטובר 2017, במשותף עם ד"ר אורית רותם). כמו כן, מכהן כמנחה אקדמי בקליניקה לרגולציה סביבתית של הפקולטה.
בשנת 2017 מונה לדיקן הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת בר-אילן, במקומו של פרופ' שחר ליפשיץ.
כדיקן הפקולטה, הרחיב בה את הלימודים בתחומי הסביבה והטכנולוגיה ופיתח את הקשרים הבינלאומיים של הפקולטה.
ביוני 2022, מונה פרז כראש בית הספר הרב תחומי לקיימות וסביבה באוניברסיטת בר-אילן.
פרסומים נבחרים.
Perez, Oren. (2022). Transnational networked authority. Leiden Journal of International Law, 35(2), 265-293. doi: 10.1017/S0922156521000728
גטו אוסווייטי
גטו אוסווייטי (פעל בשנים יולי 1941 — ינואר 1942) היה גטו יהודי, אליו הועברו בכוח יהודים מהיישוב אוסווייטי שבמחוז פסקוב במסגרת תהליך רדיפת והשמדת יהודים במהלך הכיבוש הנאצי של רוסיה על ידי חיילי גרמניה הנאצית בתקופת מלחמת העולם השנייה.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 1939, אוכלוסיית היהודים באוסווייטי עמדה על 136 איש (כ-5.5% מתושבי העיירה כולה). הצבא הגרמני כבש את העיירה ב-13 ביולי 1941.
לאחר שהוקם הגטו, הוא גודר בגדר גבוהה ואטומה. חיילים גרמנים שמרו על החומה מחוץ ו"המשטרה היהודית" שמרה עליה מבפנים. חל איסור על היהודים לצאת אל מחוץ לגדר ורק נבחרים הורשו לצאת, לעבודות כפייה. רוב היהודים שנכלאו בגטו לא יצאו מהם עד לחיסול הגטו.
ניהול חיי היומיום בגטאות הופקד בידי "מועצת היהודים" - יודנראט, תחת פיקוח הגסטפו ושימש כגוף מקשר בין השלטונות הגרמנים לאוכלוסייה היהודית כדי לאכוף את החוקים הנוקשים שהוטלו ולספק מכסות יהודים לעבודת כפייה לדרישת הגרמנים.
כל היהודים מעל גיל 13 אולצו באיומי מוות לשאת טלאי צהוב ועד מהרה החלו יחידות הצבא הגרמני ביישום תוכניתו של היטלר להשמדת יהודים וארגנו את הקמת גטו אוסווייטי, שנבנה בפינות רחוב הגדה הקטנה, רחוב גורקי, רחוב המשמר ורחוב ה-25 באוקטובר. למעט יהודי העיירה בגטו שוכנו גם יהודים שגורשו מיישובים אחרים בסביבה וממחוזות שונים בבלארוס. לפי אומדנים שונים שהו בגטו כ-550 יהודים.
היהודים לא קיבלו מזון ונאלצו לנהל סחר חליפין עם התושבים הלא יהודים. בחורף 1941 לא היה ניתן לחמם תנורים בשל איסור הנאצים על היהודים לאסוף עצים למדורה.
הנאצים היו עורכים פשיטות רבות בגטו ומתעללת בתושבי הגטו והסתייעה לצורך כך בעזרת המקומיים ובסיוע משטרת העזר הרוסית (Русская вспомогательная полиция).
בנובמבר 1941 הנאצים החלו בחיסול הגטו ובמסגרת מבצע זה הרגו 343 יהודים, אף שהמקומיים העידו כי מספרם היה רב יותר. בסך הכל נהרגו כ-400 יהודים.
גביע הפדרציה 2015
גביע הפדרציה 2015 הייתה התחרות ה-53 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
תחרויות אזוריות החלו בפברואר 2015 ומשחק הגמר הסתיים ב-15 בנובמבר 2015.
נבחרת צ'כיה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת רוסיה וזכתה בגביע בפעם התשיעית בתולדות הנבחרת. זו היה הניצחון הרביעי בחמש שנים.
מתכונת התחרות.
מתכונת התחרות הייתה זהה למתכונת של העונה הקודמת.
כל המפגשים כללו 5 משחקים.
בית עולמי א' כלל 8 קבוצות ועוד 8 קבוצות היו בבית עולמי ב'.
יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).
לקראת סיום העונה 4 קבוצות מהבית העולמי א' נפגשו עם 4 קבוצות מבית עולמי ב' על הזכות להתמודד בבית עולמי א' בעונת 2016.
מהלך התחרות.
העברות לקראת שנת 2016.
בעקבות המשחקים בין 4 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי א' לבין הקבוצות שניצחו בבית עולמי ב':
ישראל בתחרות.
בנבחרת השתתפו שחר פאר, אלונה פושקרבסקי ויוליה גלושקו. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית ג' של אזור אירופה/אפריקה א'. כל המשחקים של אזור אירופה/אפריקה א' נערכו בבודפשט. הנבחרת סיימה את הבית במקום השלישי ולא המשיכה לשלבים הבאים.
פטי לבל
פטרישה לואיז הולט-אדוארדס (באנגלית: Patricia Louise Holte-Edwards; נולדה ב-24 במאי 1944), ידועה בשמה המקצועי פטי לבל, היא זמרת, מחברת ספרים, שחקנית, ויזמית אפרו-אמריקאית. לבל החלה את הקריירה שלה בתחילת שנות ה-1960, כסולנית הלהקה Patti LaBelle and the Bluebelles. בתחילת שנות ה-1970 שינתה הלהקה את שמה ל-Labelle, והוציאה את שיר הדיסקו האייקוני "Lady Marmalade". הלהקה הייתה להרכב הקולי האפרו-אמריקאי הראשון להופיע על שער המגזין המוזיקלי רולינג סטון. כשהלהקה התפרקה ב-1976, לבל החלה קריירת סולו מצליחה, והוציאה אלבום בכורה סולו "Patti LaBelle", שכלל את השיר שנהיה ללהיט המגדיר אותה ככוכבת R&amp;B, "You Are My Friend". הצלחתה של לבל המשיכה לתוך שנות השמונים, וב-1984 פרצה גם למיינסטרים כאשר הוציאה מספר סינגלים שהצליחו במצעדי הפופ בנוסף למצעדי R&amp;B, הכוללים את "If Only You Knew", "New Attitude" ו-"Stir It Up".
כעבור כשנתיים, ב-1986, נחת אלבומה של לבל "Winner in You" בראש מצעד האלבומים, והסינגל ממנו, "On My Own", דואט עם מייקל מקדונלד גם העפיל לראש המצעדים. לבל זכתה בפרס גראמי ב-1992 כזמרת השנה ב-R&amp;B בשל אלבומה משנת 1991, "'Burnin", ומאוחר יותר, ב-1999, זכתה בגראמי נוסף, עבור אלבום ההופעה שלה, "Live! One Night Only". בתחילת המילניום החדש, היא התאחדה עם חברותיה להרכב לבל, והן הוציאו אלבום בשם "Back to Now", ואף יצאו לסבב הופעות קצר אך מוצלח.
הצלחתה של לבל נפרשת גם לכיוונים שונים, כולל בתור שחקנית, עם הופעות בולטות בסרט סיפורו של חייל, ובתוכניות טלוויזיה כגון עולם שונה ו. ב-1992, לבל כיכבה בסיטקום משלה, "Out All Night". עשור מאוחר יותר, לבל אירחה תוכנית לייפסטייל "Living It Up with Patti LaBelle" ברשת TV One. ב-2015, לבל התחרתה בתוכנית רוקדים עם כוכבים.
בקריירה בת יותר מחמישים שנה, מכרה לבל יותר מ-50 מיליון תקליטים ברחבי העולם. לבל הוכנסה להיכל התהילה של גראמי, יש לה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד, והיא הוכנסה גם להיכל התהילה לפזמונאים של תיאטרון אפולו. בשנת 2005, הוענק לה מטעם פרסי מוזיקת העולם פרס לג'נד (אגדה), בהכרה על שנותיה הרבות בתעשיית המוזיקה ותרומתה הרבה לה. לבל נכללה ברשימת 100 הזמרים הגדולים מכל הזמנים של רולינג סטון. לבל ידועה בכינויה "הסנדקית של מוזיקת הנשמה".
תחילת דרכה.
Patti LaBelle and the Bluebelles.