המטבח הקטלוני המסורתי הוא מגוון למדי, החל ממנות עתירות חזיר שמאפיינות בעיקר את החלק הפנימי של האזור (קטלוניה היא אחת היצרניות העיקריות של מוצרי בשר חזיר בספרד) ועד מתכונים מבוססי דגים לאורך החוף.
המטבח הזה כולל צורות הכנה רבות המערבות טעמי מתוק ומלוח, ותבשילים עם רטבים על בסיס בוטייפרה ( נקניק חזיר) "ופיקדה" (תערובת של שקדים טחונים, אגוזי לוז, צנוברים ואגוזים שונים, לעיתים בשילוב של שום, עשבי תיבול, ביסקוויטים ועוד).
יינות.
בקטלוניה 11 אזורי גידול יין שאושרו על ידי המכון הקטלוני ליין - INCAVI.
קאווה, יין מבעבע, המיוצר בעיקר באזורי פנדס ואנוייה, הוא המקבילה הקטלאנית לשמפניה ומיוצא באופן נרחב.
יין המוסקטל (אמפורדה) המבוסס על זן ענבי מוסקט, הוא יין קטלאני מתוק שיש לו זנים דומים במדינות אחרות כמו צרפת, איטליה, פורטוגל, אלבניה, סלובניה, יוון, רומניה וטורקיה, כמו גם באזורים אחרים בספרד. עם זאת, "מוסקטל" קטלאני נחשב בטעמו לעשיר יותר "ממוסקט" צרפתי ואינו מוגש בדרך כלל כאפריטיף של לפני הארוחה אלא כיין קינוח לאחר האוכל.
שפים ומסעדות.
טבחים ושפים קטלאניים הם בעלי שם בעולם הקולינריה וזוכים לתשבחות ולביקורות חיוביות ברחבי העולם. שלוש מתוך 50 המסעדות הטובות בעולם נמצאות בקטלוניה ולארבע מסעדות יש שלושה כוכבי מישלן. ברצלונה נבחרה לעיר הגסטרונומית הטובה ביותר על ידי רשת הטלוויזיה האמריקאית MSNBC בשנת 2009, והובילה את רשימת עשר הערים הגסטרונומיות הטובות בעולם. באזור של העיר ז'ירונה שתי המסעדות הטובות בעולם, ביניהן אל סייר דה קאן רוקה, המחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום וזכתה מספר רב של פעמים למסעדה הטובה ביותר בעולם עד לסגירתה בשנת 2011.
יאן הנריק דה רוזן
יאן הנריק דה רוזן (בפולנית: Jan Henryk Rosen; 25 בפברואר 1891 – 22 באוגוסט 1982) היה צייר ופטריוט פולני, שיצר ציורי קיר ופסיפס בגלות. היה פעיל בארצות הברית לאחר 1939.
קורות חייו.
יאן הנריק דה רוזן נולד בזמן הכיבוש הרוסי בוורשה, לצייר יאן רוזן ולוונדה לבית האנטקה, שניהם נציגים של משפחות יהודיות פולניות מוערכות שהמירו דתן לקלוויניזם במאה ה-19, אולם יאן הנריק עבר לקתוליות בהמשך חייו. אביו היה צייר היסטורי וז'אנרי פולני פעיל מאוד, שבין פעילויותיו עבד כצייר בחצר הצארים האחרונים של רוסיה, אלכסנדר השלישי וניקולאי השני, אך עבודתו הוקדשה בעיקר להיסטוריה הצבאית ההיסטורית של פולין (כמו ציירים פולניים נוספים יוזף ברנדט, יוליוס קוסאק, וויצ'ך קוסאק ואחרים) ציוריהם מוצגים לעיתים קרובות בספרי הלימוד בהיסטוריה.
בתחילת ילדותו הנריק התגורר עם שתי אחיותיו, מריה וזופיה, בפריז, צרפת. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא הצטרף לצבא הצרפתי, שנלחם בקרבות איפר וסום, בכוחות הפולניים בצרפת. על שירותיו הצבאיים הוענק לו עיטורי הצלב הפולני ולגיון הכבוד הצרפתי.
קריירת ציור.
משנת 1921 הוא למד ציור בוורשה והציג תערוכה ראשונה באותה שנה, בזמן שעבד במשרד החוץ הפולני. בשנת 1925 הוצגה תערוכה גדולה נוספת בגלריה זצ'נטה בוורשה, וכשראה את עבודתו הארכיבישוף הארמני יוזף תאודורוביץ מלבוב ביקש ממנו לצייר את ציורי הקיר בתוך הקתדרלה הארמנית המשוחזרת של לבוב.
את העבודה סיים בשנת 1929, יחד עם אמן פולני אחר יוזף מהופר שצייר שם את התקרות. לאחר אותה עבודה גדולה המשיך יאן הנריק בעבודתו הדתית בפולין ומחוצה לה. בין היתר צייר ציורי קיר בקפלת סנט ג'וזף של קהלנברג ליד וינה, אוסטריה.
במהלך שנות השלושים לימד יאן הנריק כפרופסור לאמנות באוניברסיטה הפוליטכנית בלבוב. יאן הנריק הגיע לארצות הברית בשנת 1939 לבקשתו של שגריר פולין ג'רזי פוטוצקי לצייר ציורי קיר בשגרירות פולין בוושינגטון המציגה את המלך יאן השלישי בווינה, וגם כמה קישוטים לביתן הפולני ביריד העולמי.
פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש פולין על ידי גרמניה וברית המועצות, והשתלטות הקומוניסטית על פולין הביא את דה רוזן להישאר בארצות הברית במקום לחזור הביתה. מאוחר יותר הוא הפך לפרופסור לאמנות כנסייתית באוניברסיטה הקתולית באמריקה וחבר מקביל במכון הפולני לאמנויות ומדעים באמריקה.
הוא המשיך לצייר יצירות אמנות דתיות ואחרות במהלך חייו בעודו חי בארצות הברית, בין השאר צייר יאן הנריק בד של הקדוש סטניסלוס משצ'פנוב עבור האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
יצירתו.
דה רוזן עיצב כל כך הרבה ציורי קיר ופסיפסים עבור כנסיות וקתדרלות לאורך 50 שנות הקריירה שלו, עד שהאמן טען כי איבד את הספירה, וציין כי "סך הציורים והפסיפסים שלי, אני מניח, הוא כמו חלוקים על שפת הים."
בין עיטוריו וציוריו: קפלה בסמינר התאולוגי של לבוב (1929–1930), קפלה של המלך יאן סובייסקי בקהלנברג ליד וינה (1930).
האפיפיור פיוס השביעי הזמין את דה רוזן לצייר ציורי קיר בקפלה הפרטית שלו בקסטל גנדולפו. הציור בבית הקיץ של האפיפיור הופך את דה רוזן לצייר הראשון שצייר ציורי קיר בקפלה של האפיפיור מאז מיכלאנג'לו.
אתרים מרכזיים נוספים הם:
יצירות אחרות של יאן הנריק דה רוזן בארצות הברית ניתן לראות בבאפלו, ממפיס, פיטסבורג, הוליווד, פסדינה, איגל רוק, מונטריי פארק, וסקרמנטו.
לוק רוסקל
לוק רוסקל (באנגלית: Luke Roskell; נולד ב-4 בפברואר 1997) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר מהופעתו בתפקיד שון ספנסר באופרת הסבון "אמרדייל", ובתפקיד פפר שארו בסדרת הדרמה "ג'יימסטאון".
ביוגרפיה.
רוסקל נולד בעיר נוסלי שבמרזיסייד, וגדל בגרפנהול וורניגטון בצ'שייר. הוא למד בבית הספר בלומפילדס ג'וניור, ובית הספר התיכון ברידג'ווטר. הוא הילד השני במשפחה בת ארבעה ילדים.
ב-2007 שיחק רוסקל לראשונה בטלוויזיה במיני-סדרה "Mobile" של רשת ITV. ב-2008 הופיע בסדרה "The Revenge Files of Alistair Fury" ששודרה בערוץ BBC One ובערוץ CBBC Channel. הוא גילם את הדמות של אהרון פרייס, חברו של הדמות הראשית אליסטר פיורי (בגילומו של ג'ונתן מייסון). ב-2010 שיחק רוסקל בתיאטרון במחזמר "Her Benny" עיבוד לרומן מהתקופה הוויקטוריאנית באותו שם מאת סיילאס הוקינג, אודות ילדי רחוב בליברפול. רוסקל שיחק בתפקיד פרקס, אחד מילדי הרחוב, בהצגה שהועלתה בתיאטרון רויאל בסנט הלנס.
בין 2011 ל-2014 הופיע רוסקל בתפקיד שון ספנסר באופרת הסבון הוותיקה "אמרדייל", והשתתף ב-264 פרקים. אחרי שעזב את הסדרה, חזר להופיע בתיאטרון וגילם את קארל ג'קסון, התפקיד הרשי במחזה "Britannia Waves The Rules". המחזה הוצג בסיבוב הופעות של תיאטרון רויאל אקסצ'נג' בצפון-מערב אנגליה.
ב-2016 גילם רוסקל את דן בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "סוג א'". אחר כך לוהק לסדרת הדרמה ההיסטורית "ג'יימסטאון" לתפקיד פפר שארו, הצעיר מבין שלושת האחים שהיו מבין המתיישבים הראשונים בג'יימסטאון בתחילת המאה ה-17.
ארנה קוליני
ארנה קוליני (בהונגרית: Kulinyi Ernő; סגד, 18 ביוני 1893 – ברוק אן דר לייטה , 2 בפברואר 1945) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, מבקר ספרות וכותב לבריות שנספה בשואה. כיהודי הוא גורש מבודפשט ב-23 באוקטובר 1944 ומת במחנה מעצר/עבודה באוסטריה על הגבול ההונגרי.
ביוגרפיה.
ארנה קוליני נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף קוליני (1860–1930) ואדל קניגשטיין (1863–1943). סבו וסבתו מצד אביו היו ברנאט קוליני ואסתר לפלר, סבו וסבתו מצד אמו היו איזק קניגשטיין וצציליה מוסקוביץ'. הוא למד משפטים בבודפשט ובתום לימודיו הפך לעיתונאי. הוא כתב ביקורות תיאטרון ומוזיקה וכן כתב סיפורים קצרים. בשנת 1912 עבד ב"יומן סגד" (Szegedi Napló), בשנת 1913 בפשטי נפלו (היומן של פשט) וכן בכתב העת "בימה ההונגרית" (Magyar Színpad), לאחר מכן היה ראש דסק התיאטרון ב"עיתון של בודפשט" (Budapesti Hírlap (napilap, 1881–1938)). משנת 1921 עבד תקופה קצרה כעורך העיתון בפועל. ב-9 בנובמבר 1930, בסקשפהרוואר, התחתן עם רוז'ה, בתם של איגנץ קובאץ' וצציליה פרויד. הם התגרשו בשנת 1932. הוא נישא בשנית באותה שנה. אשתו השנייה הייתה תרזה ובר. הוא התגרש גם ממנה. ב-6 ביוני 1936 הוא נישא בשלישית בפרנצווארוש, רובע 9 של בודפשט. אשתו השלישית הייתה אנה מגדולנה מנדק. משנת 1941 הוא היה עמית ב"עיתון השעה שמונה". הוא נפטר כאמור במחנה מעצר/עבודה כמעט בסוף מלחמת העולם השנייה. הוא כתב ותרגם יותר מ-40 ליבריות אופרטה. הוא תמליל את השיר "את יפה, את יפה הונגריה" שאת המוזיקה שלו כתב ז'יגמונד וינצה. (הוצג במקור באופרטה "הכלה של המבורג").
פרנב מוקרג'י
פוקויאמה (עיר)
פוקויאמה (ביפנית: 福山市) היא עיר שנמצאת במחוז הירושימה, יפן.
גאוגרפיה.
העיר ממוקמת כ-592 ק"מ מבירת יפן, טוקיו, וכ-85 ק"מ מבירת המחוז הירושימה, הירושימה.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 15 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא פברואר (5 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,021 מילימטרים בשנה. חודש יוני הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (335 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (45 מ"מ גשם).
מיהארה
מיהארה (ביפנית: 三原市) היא עיר שנמצאת במחוז הירושימה, יפן.
גאוגרפיה.
העיר ממוקמת כ-620 ק"מ מבירת יפן, טוקיו, וכ-58 ק"מ מבירת המחוז הירושימה, הירושימה.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 14 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (6 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,021 מילימטרים בשנה. חודש יוני הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (335 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (45 מ"מ גשם).
מיושי
מיושי (ביפנית: 三次市) היא עיר שנמצאת במחוז הירושימה, יפן.
גאוגרפיה.