רוב האבק בחלל הבין-כוכבי בא מכוכבים שסיימו להתיך מימן בליבתם ועברו לשלב הענק האדום באבולוציה שלהם. כוכבים אלה מוסיפים לתווך הבין-כוכבי סיליקון, חמצן ופחמן - יסודות שנוצרו בהיתוך בליבת הכוכב, וזרמי הסעה פלטו אותם לתווך הבין-כוכבי. מסת הכוכב והרכבו הראשוני הם הגורמים הראשיים שמכתיבים אם מעטפתו תהא עשירה בפחמן או חמצן. כוכב פחמני מוליד משא כבד של חלקיקי פחמן, בצורת פתיתי גרפיט או גושים אמורפיים. ככל שהפירורים מרוסקים בכוכב על ידי לחץ קרינה, הטמפרטורה שלהם יורדת, ומתחילים להתווסף אליהם אטומים נוספים של מימן, חמצן, פחמן, חנקן וגופרית, אשר נמלטים מהכוכב ההורה. חומרים אלו מצטברים לתוך קרחונים קפואים של מים, קרחת אמוניה מוצקה, מתאן ופחמן דו-חמצני. באמצעות מגוון רחב של חומרים כימיים "המודבקים" בתהליך, חומרים אחרים עשויים אז להתווסף לקרחוני המעטפת, כגון: פחמן חד-חמצני ומימן גופרי. החומרים המפוצצים על ידי קרינה אולטרה סגולה מכוכבים חמים מקומיים, או כוכבים מרוחקים יותר, מעוררים תגובות בין המינים הכימיים השונים על המשטח המובילות להיווצרות של חומרים אורגניים פשוטים בכימיה הבין-כוכבית.
אבק קוסמי וכדור הארץ.
ניסויים חדשים שבוצעו על ידי מדעני האיחוד האירופאי (EU scientist) הצליחו לראשונה להעריך את כמות האבק הקוסמי שנכנס אל אטמוספירת כדור הארץ. מסתבר שחלקיקי האבק הקוסמי גורמים למגוון רחב של תופעות באטמוספירה של כדור הארץ, ומחקרים נוספים מקווים לחקור את השפעת האבק הקוסמי על החיים בכדור הארץ.
חלקיקי האבק שמקור רובם הוא מכוכבי שביט המקיפים את השמש, חודרים לאטמוספירה של כדור הארץ בתדירות גבוהה, ומתנגשים באטמוספירת כדור הארץ עם מולקולות האוויר במהירות של 40,000 - 260,000 קמ"ש. ההתנגשות בין חלקיקי האבק ומולקולות האוויר יוצרים חיכוך וחום רב, וכתוצאה מחיכוך זה חלקיקים רבים מתאדים.
עם זאת, ידוע מעט מאוד מדוע כמות כה גדולה של אבק קוסמי נכנסת לאטמוספירת כדור הארץ, ומהן השפעותיו של האבק על האטמוספירה שלנו. על פי הערכת החוקרים, בין 3 ל-300 טונות של חלקיקים נכנסים לאטמוספירה של כוכב הלכת שלנו (כדור הארץ) על בסיס יומי.
ניסויים שנערכו, בשילוב עם מודל אסטרונומי שחקר את אבולוציית האבק הקוסמי מוכיחות שכ-40 טונות של אבק נכנסות לאטמוספירה של כוכב הלכת שלנו מדי יום. לדברי המדענים, החדירה של האבק הקוסמי לאטמוספירה שלנו גורמות לשורה של תופעות טבעיות, כגון עננים זוהרים בחושך.
השפעות על האדם.
אבק קוסמי נחשב עד לאחרונה כמטרד לאסטרונומים בלבד, היות שהוא פוגע ביכולתם להתבונן בחלל. כשהחלה תצפית אסטרונומית באינפרה אדום, חלקיקי האבק הקוסמי התגלו כרכיבים משמעותיים וחיוניים של תהליכים אסטרופיזיקליים. ניתוח שלהם עשוי לחשוף מידע על תופעות רבות כמו היווצרות מערכת השמש שלנו. לדוגמה, אבק קוסמי יכול לסייע להעברת חומרים לחלל אחרי מוות של כוכב במערכת שמש. זאת ועוד – אבק קוסמי ממלא תפקידים רבים בשלבים המוקדמים של היווצרות כוכבים, וכוכבי לכת במערכת השמש, בהיווצרות הטבעות של שבתאי, בהיווצרותן של טבעות פלנטריות המפוזרות בחלל ובאטמוספירות של כוכבים רבים כגון צדק, שבתאי, אורנוס, נפטון וכוכבי שביט רבים.
BBC Radio 4
איקוסהדרון
ביטלוקר
BitLocker היא טכנולוגיית הצפנת דיסק, הכלולה במערכות ההפעלה של מיקרוסופט מ-Windows Vista ואילך. היא נועדה להגן על הנתונים על ידי הצפנת אמצעי האחסון כולו. כברירת מחדל נעשה שימוש באלגוריתם ההצפנה AES בצופן בלוקים (CBC) או במוד XTS ועם מפתחות של 128 או 256 ביט. CBC אינה בשימוש לאורך כל הדיסק אלא נעשה ברמת סקטור של מידע.
לוס פינוס
לוס פינוס (בספרדית: Los Pinos, בתרגום חופשי לעברית: "האורנים") הוא בית הארחה במרכז מקסיקו סיטי המשמש כמשכנו ומקום מגוריו של נשיא מקסיקו, מאז 1934, עת נחנך בידי הנשיא לאסרו קארדנאס. המונח 'לוס פינוס' מהווה גם מטונימיה לנשיא מקסיקו.
היסטוריה.
הארמון נבנה ב-1853 בסגנון האמנות האקלקטית, נרכש והיה למעונם הרשמי של נשיאי מקסיקו בשנת 1934. מאז היה הארמון בית ל-13 נשיאי מקסיקו ובני משפחותיהם במשך עשרות שנים. בשנת 2000 פתח הנשיא ויסנטה פוקס את הארמון לציבור הרחב ועבר להתגורר בווילה סמוכה.
עד שנת 1940, התגוררו ראשי המדינה של מקסיקו בטירת צ'פולטפק, במקום סמוך. בשנת 1934, נכנס הנשיא לזרו קרדנס לתפקידו וסירב לגור בטירת צ'פולטפק בטענה כי הטירה ראוותנית מדי ואינו רוצה בה כמעונו הרשמי. הוא הציע להקים בית קטן יותר בסמוך לטירה, גם הוא בפארק צ'פולטפק, בשם "Rancho La Hormiga". בהמשך שינה את שם המשכן ל"לוס פינוס".
פימה (קבוצה אתנית)
פימה (באנגלית: Pima) או בשמם הרשמי אקימל אודהאם (Akimel O'odham, "אנשי הנהר") הם קבוצה אתנית של אינדיאנים בארצות הברית שתחום מחייתם ההיסטורי היה במרכז ובדרום מדינת אריזונה בארצות הברית. מרבית האוכלוסייה של שתי הקבוצות של אקימל אודהאם ששרדו עד ימינו שוכנות בשתי שמורות: "קלי אקימל אותהאם" (Keli Akimel O'otham) בקהיליית האינדיאנים של הנהר חילה (Gila River Indian Community) ו"אונק אקימל אודהאם" (On'k Akimel O'odham) בקהיליית האינדיאנים פימה-מריקופה של הנהר סולט (Salt River Pima-Maricopa Indian Community).
הם קשורים באופן הדוק לאנשי נהר אחרים, האק-צ'ין אודהאם (Ak-Chin O'odham), שכיום מהווים את קהיליית האינדיאנים אק-צ'ין (Ak-Chin Indian Community). הם גם קשורים לקבוצה האתנית של הסובאיפורי (Sobaipuri), שצאצאיה שוכנים בשמורת האינדיאנים סן קסוויאר (San Xavier Indian Reservation) או וא:ק (Wa:k, יחד עם הטוהנו אודהאם). ה"אקימל אודהאם" וקרוביהם, ה"טוהונו אודהאם" ("אנשי המדבר" שהיו מכונים בעבר "פאפאגו" – Papago) במזרח השטח באריזונה המכונה פאפאגריה (Papagueria), וההיא סד אודהאם (Hia C-eḍ O'odham, "אנשי דיונת החול", היו מוכרים פעם כ"פאפגו של החול" - Sand Dune People) של מערב פאפאגריה, מסווגים על ידי החוקרים כ"אינדיאנים של דרום-המערב" (South-West Indians).
האקימל אודהאם דוברי שפת אודהאם שהיא משותפת לכל הקבוצות האתניות של האודהאם. יש שינויים דיאלקטיים מסוימים, אבל הם מובנים הדדית, וכל בני קבוצות האודהאם יכולים להבין האחד את השני. הבדלים לקסיגרפיים התעוררו בין הקבוצות השונות במיוחד בהתייחס לטכנולוגיות חדשות יותר וחידושים.
מקובל להאמין שמקור השם הקצר "פימה" הוא מהביטוי "פי אניי מק" (pi 'añi mac) או "פי מאק" (pi mac), שפירושו בשפתם "אני לא יודע", שבו הם השתמשו פעמים רבות במפגשיהם עם המתיישבים הספרדים. האחרונים התייחסו אליהם כ"פימה". הכינוי אומץ מאוחר יותר על ידי דוברי האנגלית: סוחרים, חוקרי ארצות ומתיישבים.
היסטוריה.
בטרם המגע עם האירופאים (עד 1688).
האקימל אודהאם התחלקו היסטורית לשתי קבוצות עיקריות: "פימה אלטו" (Pima Alto – "פימה עליונים"), ששכנו בצפון לאורך הנהרות חילה וסולט ו"פימה באחו" (Pima Bajo – "פימה תחתונים"), המכונים במקסיקו "נבונה" (Nevona), שחיו הרחק דרומה לאורך הנהרות יאקי וסונורה. השטח שבו שכנו היה קרוי בתקופת השלטון הספרדי במקסיקו "פימרייה אלטה" (Pimería Alta). שתי הקבוצות קרובות תרבותית ומשערים כי הם צאצאים של הקבוצה האתנית המסווגת בארכאולוגיה כבני תרבות הוהוקם. המונח הוהוקם הוא נגזרת מהמילה "הוהוגם" (Huhugam) בשפת אודהאם שפירושה המילולי "אלו שנעלמו", שמשמעותה "האבות הקדמוניים".
האקימל אודהאם חיו בכפרים בסגנון רנצ'ריה. הכפרים אורגנו כקבוצות של בתים כאשר הקבוצות השייכות לאותה משפחה משתפות מטבח ורמדה (Ramada), מבנה מרובע ללא קירות או עם קיר אחד כשובר רוח ששימוש כמקום התכנסות. סביב מקום מרכזי זה נבנו בתים עגולים קטנים בעלי גגות שטוחים. הבית המכונה אולאסקי (olaski), נשען על מסגרת ממוטות עץ וכוסה בעשב ובבוץ. מבנים ריבועיים קטנים שימשו לאחסון. האקימל אודהאם הם מטרילוקליים, כשהבנות ובעליהם מתגוררים עם או בסמוך למשפחת הבת. קבוצות משפחה כללו משפחה מורחבת. האקימל אודהאם נהגו להתגורר בבתים זמניים בשדות בעונה שבה טיפלו ביבוליהם.
הכלכלה של האקימל אודהאם התבססה בעיקר על חקלאות שלחין, כשהם נהגו להטות מים מהנהרות לאורכם התגוררו להשקיית השדות. במשך השנים בנו הקהילות מערכות של תעלות השקיה וערכו בהם שינויים על פי הצרכים המשתנים. האקימל אודהאם גידלו תירס, דלעת, שעועית מצויה, טבק, כותנה, ולאחר שהכובשים הספרדים סיפקו להם זרעים, גם חיטה ואלפלפה. את התזונה הם השלימו על ידי ציד של חיות קטנות, דוגמת ארנבות, שהיה באחריות הגברים, וליקוט צמחים וזרעים שהיה באחריות הנשים והילדים.
האקימל אודהאם היו מומחים בתחום הטקסטיל וייצרו סלים קלועים מורכבים כמו גם בדים ארוגים. קודם לבואם של האירופאים היו יריביהם הצבאיים האפאצ'י והיאוואפאי, שפשטו על כפריהם מדי פעם בשל תחרות על משאבים. השבטים הפושטים היו נוודים, שהסתמכו בעיקר על ציד וליקוט מזון, ונהגו לפשוט על קבוצות שנהגו לגדל את מזונם בעצמם.
אף שלאקימל אודהאם היו עימותים עם קבוצות אחרות, הם נחשבו בעיקר לשוחרי שלום. בשל התקפות האפאצ'י היו לאקימל אודהאם לוחמים שהגנו בהצלחה על הכפרים, אבל הם מעולם לא תקפו מתיישבים ממוצא אירופי והם ידועים כמי שסייע למהגרים שעברו דרך שטחם.
תחת שלטון הספרדים (בין 1694 ל-1853).