נאכטוואי, יליד גרמניה המזרחית, שיחק במועדון הנוער של כמי האלה (כיום פ.צ. האלשר), הממוקם בעיר האלה, השוכנת בסקסוניה-אנהלט, אחת מהמדינות שהרכיבו את גרמניה המזרחית. בשנת 1974, עלה נאכטוואי לבוגרים של כמי האלה, כאשר הקבוצה בדיוק העפילה אל ליגת העל המזרח-גרמנית. בשתי עונותיו בקבוצה הבוגרת כבש שני שערים ב-35 הופעות.
העריקה לגרמניה המערבית והחתימה בפרנקפורט.
בשנת 1976, נאכטוואי עבר לגרמניה המערבית, וחתם באיינטרכט פרנקפורט. לא היה מדובר במעבר קבוצה רגיל. בגרמניה המזרחית היה איסור לחצות את הגבול לגרמניה המערבית בעידן מסך הברזל, ונאכטוואי, ביחד עם חברו לכמי האלה, יורגן פהל, ניצלו הזדמנות שנקרתה בדרכם ככדורגלנים המשתתפים בטורנירים בינלאומיים. באוקטובר 1976 שיחקו נאכטוואי ופהל בנבחרת גרמניה המזרחית, וטסו לטורקיה על מנת לערוק ממנה לגרמניה המערבית, וכשנחתו בה, חתמו שניהם באיינטרכט פרנקפורט. נאכטוואי שיחק שש עונות בפרנקפורט, וכבש 26 שערים ב-120 הופעות. נאכטוואי אף זכה בגביע אופ"א עם איינטרכט פרנקפורט בשנת 1980, לאחר ניצחונות במפגשים כפולים מול באיירן מינכן בחצי הגמר ומול בורוסיה מנשנגלדבך בגמר. כעבור שנה, זכה נאכטוואי עם פרנקפורט בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על קייזרסלאוטרן.
באיירן מינכן.
בקיץ 1982 חתם נאכטוואי בבאיירן מינכן, בה שיחק שבע עונות, צבר 220 משחקי בונדסליגה וכבש 20 שערים. נאכטוואי נחשב לאחד השחקנים החשובים בקבוצה בשנות ה-80, וזכה עמה בארבע אליפויות, מתוכן שלוש ברצף, ובשני גביעים מקומיים. נאכטוואי פתח במשחק גמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה באיירן מינכן 2-1 לפורטו.
קאן.
בשנת 1989 חתם נאכטוואי בקאן מליגת העל הצרפתית, שם שיחק שתי עונות. נאכטוואי שיתף פעולה בקאן עם הכוכב העולה זינדין זידאן, וסייע לקבוצה להעפיל לגביע אופ"א לראשונה בתולדותיה.
סיום הקריירה.
בשנת 1991 חזר לתקופה קצרה לאיינטרכט פרנקפורט, ובהמשך השנה חתם בוולדהוף מנהיים מליגת הבונדסליגה השנייה, שם שיחק ארבע עונות, ופרש מכדורגל מקצועני בשנת 1995. בהמשך, שיחק במספר מועדוני חובבים.
קריירה בינלאומית.
נאכטוואי שיחק בנבחרת הצעירה של גרמניה המזרחית, אך עקב העריקה לגרמניה המערבית, נאסר עליו לשחק בנבחרת לפי חוקי פיפ"א הנוקשים, שלא התירו לשחק בנבחרת גרמניה המערבית לשחקן עם עבר בנבחרת גרמניה המזרחית. זאת על אף שנחשב לאחד הכדורגלנים המצליחים ביותר בגרמניה המערבית באותה תקופה.
תארים.
עם איינטרכט פרנקפורט:
עם באיירן מינכן:
ג'וני ג'יילס
מייקל ג'ון "ג'וני" ג'יילס (באנגלית: Michael John "Johnny" Giles; נולד ב-6 בנובמבר 1940 בדבלין) הוא כדורגלן ומאמן עבר אירי ששיחק בעמדת הקשר. בשנת 2003 ג'יילס נבחר על ידי התאחדות הכדורגל בארצו לכדורגלן האירי הטוב ביותר בחמישים השנים האחרונות במסגרת פרסי היובל של אופ"א.
לאחר שהחל את הקריירה במנצ'סטר יונייטד, עבר ג'יילס ללידס יונייטד, והיה שותף לאחת מהתקופות המוצלחות בהיסטוריה של המועדון בשנות ה-60 וה-70. משם, המשיך את הקריירה כמאמן-שחקן באנגליה, אירלנד וארצות הברית.
ג'יילס פרש מאימון בשנת 1985, ושנה אחר כך החל לעבוד כפרשן ספורט. כיום, הוא נחשב לאחד מהמובילים בתחום בארצו.
קריירה.
קריירת משחק.
ג'יילס נולד בעיר דבלין שבאירלנד, שם רכש את יסודות הכדורגל בעידודו של אביו, כריסטי, שהיה בעברו כדורגלן ומאמן. הוא החל את דרכו בקבוצת הנוער סטלה מאריס המקומית, לפני שנרכש על ידי מנצ'סטר יונייטד האנגליה בשנת 1956, כשהיה בן 16 בלבד, תמורת סכום זעום של עשרה ליש"ט.
ג'יילס החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת כבר בעונת , עוד בטרם מלאו לו 19, וזאת לאחר האסון האווירי במינכן, בו נהרגו שמונה משחקני הקבוצה. באותה עונה רשם עשר הופעות ליגה, וזכה לזימון בכורה לנבחרת אירלנד. ובשלוש העונות הבאות היה לשחקן הרכב קבוע, לצדם של כוכבים כבובי צ'רלטון ודניס לאו. בעונת זכתה מנצ'סטר בגביע ה-FA לאחר ניצחון 3-1 בגמר על לסטר סיטי. ג'יילס פתח בהרכב הקבוצה למשחק הגמר.
בסיום העונה, ולאחר ארבע עונות בקבוצה הבוגרת של מנצ'סטר, החליט המאמן באזבי להוציא את ג'יילס מהרכב הקבוצה והאיץ את תהליך שחרורו מהקבוצה. ג'יילס נמכר ללידס יונייטד, ששיחקה אז בליגת המשנה, תמורת כ-33 אלף ליש"ט. ג'יילס הפך לשחקן מפתח בקבוצה והתפתח לאחד הקשרים המובילים בכדורגל האנגלי באותה תקופה. כבר בעונת , עונתו הראשונה בלידס, זכתה הקבוצה באליפות ליגת המשנה והעפילה לליגה הראשונה של הפוטבול ליג. בעונתה הראשונה בליגה הבכירה החמיצה לידס במעט את שני התארים המשמעותיים, כשסיימה שנייה בליגה אחרי מנצ'סטר יונייטד בגלל פער שערים בלבד, והפסידה בגמר הגביע לליברפול בתוצאה 2-1 לאחר הארכה (כל שלושת השערים נכבשו בזמן ההארכה).
ג'יילס יצר שיתוף פעולה מוצלח עם שותפו לקישור וקפטן הקבוצה, בילי ברמנר, והמאמן דון ריווי בנה קבוצה חדשה סביב השניים. סגנון המשחק הדומה, החזק, היעיל והיצירתי של השניים הפכו את הקישור של לידס לאחד האיכותיים בליגה, ואת הקבוצה לחברה משמעותית בצמרת הטבלה האנגלית. בעונת זכה ג'יילס בתארים ראשונים במדי לידס, כשהקבוצה זכתה בגביע הפוטבול ליג לאחר ניצחון 1-0 בגמר על ארסנל, ובגביע ערי הירידים לאחר ניצחון במשחק גמר כפול מול פרנצווארוש. עונה אחר כך זכו ג'יילס ולידס באליפות אנגליה הראשונה בתולדות הקבוצה. ג'יילס היה משחקני המפתח בזכייה, ששברה את השיא דאז במספר הנקודות לעונה, שיא שהחזיק עשר עונות. לידס רשמה מאזן ביתי נקי מהפסדים, ורק שני הפסדים במשך כל העונה. עונה אחר כך שוב היה ג'יילס ממצטייני הקבוצה, שסיימה במקום השני בליגה, הפסידה בגמר הגביע לצ'לסי רק במשחק חוזר, והעפילה עד לחצי גמר גביע אירופה לאלופות, שם נעצרה על ידי סלטיק. ג'יילס כבש באותה עונה 13 שערי ליגה, שיא קריירה אותו שחזר גם עונה אחר כך, בה זכתה הקבוצה בפעם השנייה בגביע ערי הירידים לאחר ניצחון על יובנטוס. את האליפות החמיצה הקבוצה במחזור הנעילה של העונה לארסנל, שהמשיכה לזכייה בדאבל. בעונת זכה ג'יילס עם לידס בגביע הראשון (והיחיד עד כה) בתולדותיה, כשהקבוצה גברה בגמר 1-0 על ארסנל. בפעם השנייה ברציפות החמיצה הקבוצה את הזכייה באליפות במחזור הנעילה, בו הפסידה לוולברהמפטון וונדררס ואפשרה לדרבי קאונטי לעקוף אותה בצמרת. בעונת שוב נותרה לידס ללא תארים, לאחר שהפסידה בגמר הגביע לסנדרלנד, ובגמר גביע אירופה למחזיקות גביע למילאן.
פרישתו של ג'ק צ'רלטון ב-1973 הותירה את ג'יילס כשחקן הוותיק ביותר בסגל הקבוצה. באותה שנה החל לשמש כמאמן-שחקן בנבחרת אירלנד, במקביל להופעותיו במדי לידס. בעונת פתחה לידס עם 29 משחקי ליגה רצופים ללא הפסד, שהעניקו לה בסופו של דבר תואר אליפות שני בהיסטוריה, ושני בקריירה של ג'יילס. בסיום העונה עזב המאמן ריווי את תפקידו לטובת תפקיד מאמן נבחרת אנגליה, והמליץ לראשי המועדון על ג'יילס, אז בן 34, כיורשו. בצעד מעורר מחלוקת החליטה ההנהלה למנות לתפקיד את בריאן קלאף. אך על פי שהיה מאמן מוצלח ללא עוררין, התבטאויותיו כנגד המועדון בעבר והעובדה כי לא הסתדר עם קודמו בתפקיד, הפכו את ההחלטה למעוררת מחלוקת. שחקני לידס, שתמכו גם הם במינויו של ג'יילס, לא הסתדרו עם המאמן, מה שהוביל לשחרורו מהקבוצה תמורת פיצוי גבוה לאחר 44 ימים בלבד בתפקיד. גם אז התפקיד לא הלך לג'יילס אלא לג'ימי ארמפילד, שהוביל את הקבוצה עד לגמר גביע אירופה לאלופות 1975, הראשון בהיסטוריה של הקבוצה. לידס הפסידה לבאיירן מינכן בתוצאה 2-0. אף על פי שפתח בהרכב לגמר, ג'יילס הוותיק כבר לא היה שחקן בטוח בהרכב, ועם סיום העונה הגיע כמאמן-שחקן לקבוצת וסט ברומיץ' אלביון מליגת המשנה.
קריירה כמאמן-שחקן.
ג'יילס, שהוכיח את יכולותיו כמאמן-שחקן צעיר בנבחרת, הוביל את וסט ברומיץ' לליגה הבכירה כבר בעונת הבכורה שלו, כשהקבוצה סיימה במקום השלישי. הוא הוסיף לאמן ולשחק בקבוצה גם בעונה שלאחר מכן, בה סיימה הקבוצה במקום השביעי. ג'יילס התפטר מתפקידו ב-21 באפריל 1977, לטובת חזרה לארץ הולדתו וקבלת תפקיד שחקן-מאמן בקבוצת שמרוק רוברס. כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה הוביל ג'יילס את שמרוק לזכייה בגביע האירי לאחר ניצחון בגמר על סלייגו רוברס. במהלך הקיץ עבר בהשאלה לפילדלפיה פיורי מה-NASL ורשם במדיה 20 הופעות, בטרם חזר לשמרוק רוברס. ג'יילס עזב את תפקיד מאמן הנבחרת במרץ 1980, ופרש ממשחק פעיל לאחר שרשם את הופעתו האחרונה כשחקן ב-14 בדצמבר 1980.
קריירה כמאמן.
ג'יילס נותר בתפקידו כמאמן שמרוק רוברס גם לאחר הפרישה, עד ל-3 בפברואר 1983. החל משנת 1981 ועד לאותה השנה שימש במקביל מאמן ונקובר וייטקפס מה-NASL, ואף זכה לתואר מאמן העונה ב-NASL בשנת 1982.
ג'יילס חזר לתפקיד מאמן וסט ברומיץ' במהלך עונת , והוביל את הקבוצה להישארות בליגה. וסט ברומיץ' החלה בצורה טובה את עונת , ואף הגיעה עד למקום החמישי במהלך חג המולד, אך סיימה את העונה במקום ה-12 בלבד. בעקבות פתיחה חלשה לעונת , התפטר ג'יילס מתפקידו ולא שב לאמן עוד.
נבחרת אירלנד.
ג'יילס החל את הקריירה הבינלאומית במדי בשנת 1959, כשהיה בן 19 בלבד. באותה תקופה נבחרו שחקני הנבחרת וההרכבים על ידי ועדה, וג'יילס נבחר לראשונה לפתוח בהרכב אירלנד במשחק ידידות מול ב-1 בנובמבר 1959 בדבלין. השוודים הובילו 2-0 כבר לאחר 13 דקות, אך בדקה ה-16 כבש ג'יילס את שער הבכורה שלו בנבחרת בדרך למהפך אירי וניצחון 3-2.