תנועות השמאל השוודית מחתה נגד התחרות והאספקט המסחרי שלה. בהתחלה הביקורות הופנו כלפי השדרנית השוודית, SR, על התקציב העצום שהקציבה לאירוע, אבל במהרה המחאות התמקדו במוזיקה בכלליות. בערב האירוויזיון עצמו, הועלתה יוזמה חדשה לא רחוק מאולם התחרות, כשהרעיון הבולט היה תחרות שכל מי שרצה יכול היה להופיע.
באירוויזיון 1975 הונהגה שיטת הצבעה חדשה, והיא השיטה שמונהגת עד היום. לכל מדינה היה מן חבר שופטים, שהעניק 12 נקודות לשיר המועדף עליה, 10 נקודות למקום השני, 8 לשלישי, 7 לרביעי וכך הלאה, עד שמגיעים למקום העשירי שמקבל נקודה אחת. קארין פאלק, מנחת התחרות, התבלבלה לא פעם משיטת ההצבעה החדשה, מפני שאז, הנקודות ניתנו ע"פ סדר ההופעה ולא מהקטן לגבוה.
בסתיו 1975, הרשות השוודית הודיע ששוודיה לא תשתתף באירוויזיון 1976 עקב ההוצאות הגבוהות של האירוויזיון שזה עתה אירחה. יותר מאוחר החוקים השתנו כך שלכל המדינות המשתתפות היה חלק בהוצאות המופע.
יוון פרשה מהתחרות בתגובה לפלישה הטורקית לקפריסין בשנת 1974, במחאה על הצטרפותה של טורקיה לתחרות. אעפ"י הפרישה, מספר שיא של מדינות השתתף בתחרות - 19 מדינות.
ישראל באירוויזיון 1975.
ישראל שלחה את שלמה ארצי לייצג אותה, שהיה בתחילת השגשוג שלו. לתחרות הוא נשלח עם שיר "את ואני" וסיים במקום ה-11 מתוך 19 משתתפות.
סמל רוד איילנד
סמל מדינת רוד איילנד, או בשמו המלא "חותם מדינת רוד איילנד ומטעי פרובידנס" (באנגלית: The Seal of the State of Rhode Island and Providence Plantations) מציג במרכזו עוגן ימי בצבע זהב על רקע כחול. מתחת לעוגן כתובה המילה "תקווה" (Hope). על המעגל החיצוני של הסמל מופיעה הכתובת: "חותם מדינת רוד איילנד ומטעי פרובידנס 1636".
היסטוריה.
התקופה הקולוניאלית.
מושבת רוד איילנד הוקמה בשנת 1636 על ידי קבוצת פליטים שהונהגו על ידי רוג'ר ויליאמס , כומר נוצרי, ואן הצ'ינסון, אשר הגיעו לאזור כבריחה מרדיפה דתית ביבשת אירופה ומסצ'וסטס הסמוכה. הפליטים קבעו את העוגן כסמלה של המושבה. ההשראה לבחירת העוגן היא ככל הנראה הפסוק מהברית החדשה:
גם המילה "תקווה", שהוספה לראש הסמל מעל העוגן בשנת 1644 אחרי שויליאמס קיבל זכות רשמית ליישב את האזור על ידי מלך אנגליה, מקורה מפסוק זה. החל משנה זו, הסמל אומץ על ידי כל ממשלה ברוד איילנד בצורות שונות תוך שמירה על העקרונות המרכזיים במבנהו - העוגן הזהוב, הרקע הכחול, המוטו "תקווה" והכיתוב המקיף את הסמל.
סמל האצולה של מדינת רוד איילנד.
בשנת 1881 אימצה האספה הכללית של מדינת רוד איילנד סמל אצולה למדינה, בנוסף לחותם ולדגל הקיימים של המדינה. סמל האצולה נכנס לתוקפו ב-1 בפברואר 1882. סמל האצולה משמש כסמל המדינה בגרסאותיו השונות, בסמל ודגל מושל המדינה ובסמלו של סגן מושל המדינה.
דגל קולורדו
דגל מדינת קולורדו (באנגלית: Flag of Colorado) מורכב משלושה פסים אופקיים בעלי רוחב שווה. הפסים העליון והתחתון כחולים, והאמצעי לבן. על הפסים מופיעה האות האנגלית "C" בצבע אדום שבמרכזה עיגול בצבע זהב.
משמעות הסמל.
הצבע הכחול שבדגל בא לסמל את השמיים, העיגול המוזהב מסמל את השמש, הלבן - את השלג בפסגות ההרים במדינה, והאדום - את צבע הקרקע והסלעים במדינה.
היסטוריה.
הדגל עוצב על ידי אנדרו קרלייל ג'ונסון בשנת 1911. בית המחוקקים של המדינה אימץ את הדגל רשמית כדגל המדינה ב-5 ביוני באותה שנה. בית המחוקקים, בהחלטתו, לא ציין את גודל האות "C" ואת הגוון המדויק של הצבעים, ועל כן נוצרו מספר גרסאות של הסמל בגוונים שונים ובגדלים שונים של האות.
ב-28 בפברואר 1929 החליטה האספה הכללית של בית המחוקקים כי הצבעים אדום וכחול יהיו בדיוק באותו גוון של צבעים אלה בדגל ארצות הברית.
ב-31 במרץ 1964 החליט בית המחוקקים כי קוטר המעגל המוזהב יהיה בדיוק כרוחב הפס האמצעי של הסמל.
The O.C
גבריאל
גבריאל (בערבית: جبريل גִ'בְּרִיל, בלטינית: Gabrielus), הוא דמות יהודית מיתולוגית של מלאך המופיע גם ביתר הדתות האברהמיות ומשרת כשליח האלוהים.
גבריאל נחשב לאדם בעל חשיבה וחכמה שאינה בגדר האלים ולכן האל השתמש בו לפתרון בעיות,
גבריאל ידוע בחוכמתו הרבה ובשלוש הדתות הוא מתואר כיצור חסר גוף העשוי מאור. הוא שוכן בשמיים וממלא את התפקיד שהאל מטיל עליו, לדוגמה אמירת דברי הלל ושבח לאל, מסירת דברי האל לאדם והשגחה על בני האדם ועל התנהלות העולם.
ביהדות.
ביהדות גבריאל הוא אחד ממלאכי השרת. במקרא הוא מופיע בספר דניאל, במסגרת סיפורו של דניאל על ההתגלות שעבר.
בהמשך ההתגלות בפרק י' מתאר דניאל בפרטים כיצד נתגלה המלאך גבריאל לפניו על יד הנהר הגדול חידקל בבבל.
גבריאל מופיע כאיש לבוש בדים ועליהם חגורת זהב, פניו מבריקות ועיניו כלפידי אש.
זרועותיו ומרגלותיו נחושת מבריקה וקולו כקול המון.
גופו מתואר כתרשיש - תרשיש הכוונה היא לצבע אבן תרשיש. אפשרות שנייה היא שגודלו כעיר תרשיש כלומר ממדי גופו גדולים מאוד.
וכך נכתב בספר דניאל:
על פי המסורת, גבריאל הוא אחד מארבעת המלאכים העומדים לפני כיסא הכבוד ותפקידם להשגיח ולשמור על ארבע כנפות הארץ: מיכאל, גבריאל, אוריאל ורפאל.בנוסף הוא המזמר לפני האל זמירות הלל והודיה, והוא מוסר לבני האדם את מה שאלוהים אומר לו למסור וכמו כן הוא גם משגיח על בני האדם.
במקורות קבליים נזכר שגבריאל הוא המלאך העומד לשמאלו של האל, כלומר מייצגה למעשה של מידת הדין והגבורה. כך, למשל, הוא מתואר בפיוט "המבדיל בין קדש לחול".
בדומה, לבושו הוא מלבוש דין ועשוי כעין "אש-אוכלה" לעומת מיכאל המיצג את החסד ומלבושו כעין "מים-וקרח".
בהתאם, לעיתים מופיע גבריאל באגדה כשר של פורענות. הוא זה שהופך את סדום, הוא המכה את מחנה סנחריב בשעת מלחמתו עם חזקיהו והוא זה שתוקע קנה בים, עליו נוצר שרטון וממנו נבנית ממלכת רומי, אויבתם המושבעת של ישראל.
עם זאת, דמותו של גבריאל מקבלת גם פנים שונות. במדרש אחר מצוין דווקא גבריאל כמלאך המציל את חנניה, מישאל ועזריה מן הכבשן של נבוכדנצר הבבלי שרצה לשרוף אותם מכיוון שלא רצו לעבוד עבודת אלילים. הוא גם מציל את אברהם מכבשן נמרוד בגלל הוויכוח התאולוגי ביניהם. בפיוטו של רבי משה אבן עזרא "אל נורא עלילה" מופיעים גבריאל, מיכאל ואליהו הנביא כמחישי הגאולה: "מיכאל שר ישראל, אליהו וגבריאל/ יבשרו הגאולה בשעת הנעילה".
באגדה הוא מוזכר כאחד משלושת המלאכים המופיעים לפני אברהם.
חזון גבריאל.
חזון גבריאל הוא טקסט אפוקליפטי אבוד הכתוב על אבן גיר שכנראה התגלה ממזרח לים המלח במהלך המאה ה-20. הטקסט מתוארך למאה הראשונה לפני הספירה, והוא נכתב ככל הנראה בעקבות דיכוי של מרד שפרץ אחר מותו של המלך הורדוס. הטקסט כתוב בגוף ראשון, בפי מי שמזהה את עצמו 'אני גבריאל', ככל הנראה גבריאל המלאך.
בנצרות.
בנצרות המלאך גבריאל ושאר המלאכים סוגדים ומשרתים את ישו. המלאך גבריאל מוכר כ"מלאך המבשר", כלומר, המלאך שבישר על הולדת ישו הנוצרי לאמו מריה (מרים). בספר הבשורה על פי לוקאס שבברית החדשה מסופר שגבריאל מבשר את מרים "בשורה גדולה", בה הוא מודיע לה שהיא עתידה להוליד בן שיושיע את האנושות מן העוול והרשע.
המקום בו בישר גבריאל למרים על הולדת בנה נמצא על פי מסורת נוצרית בנצרת, במקום בו נמצאת כיום כנסיית הבשורה. בנצרת ישנה גם כנסייה אורתודוקסית יוונית מן המאה ה-18, המכונה "כנסיית גבריאל" על שם אותה התגלות. כמו כן, גבריאל הוא זה שמודיע לזכריה ואלישבע הורי יוחנן המטביל על הולדת בנם.
באסלאם.
באסלאם תופס המלאך גבריאל מקום של כבוד. גבריאל הוא מלאך ההתגלות של הנביא מוחמד, הוא העביר למוחמד את ההתגלות הקוראנית ואת הבשורה על כך שנולד להיות נביא. שמו בערבית הוא גִ'בְּרִיל (جبريل) או ג'בראא'יל (جبرائيل). בנוסף לכך, הוא ושאר המלאכים אחראים על תיעוד מעשי האדם לקראת יום הדין, על זריחת גרמי השמיים, ירידת הגשמים, והשגחה על עוברים ברחם אימם. הוא הדמות המרכזית בחדית' גבריאל.
בסורת אל-אסראא (סורה 17) ובחדית' מתאר מוחמד כיצד העיר אותו המלאך גבריאל בשעה שנם את שנתו ליד הכעבה. המלאך הורה לו לעלות על חיה פלאית בעלת כנפיים, "קטנה מאתון אך גדולה מחמור", פניה פני אשה, גופה כגוף של סוס וזנבה כעין זנבו של טווס, וכינויה הוא אל-בוראק (הברק). על פי פקודת גבריאל עלה מוחמד על החיה הפלאית והגיע במהירות הבזק למקדש שלמה אשר באלאקסא, שנמצא בירושלים. שם הציע לו גבריאל לשתות יין או חלב, לפי בחירתו, ומוחמד בחר בחלב. אז אמר לו המלאך גבריאל שזו הדרך הנכונה עבורו ועבור חסידיו. לאחר מכן נשא אותו גבריאל השמימה והראה לו את שערי גן עדן, שם הנקודה שבה נפגשים תחילת המציאות עם סופה. באותו מפגש שמיימי גבריאל לוקח את מוחמד למפגש עם אללה.
סמל קולורדו
סמל מדינת קולורדו או חותם מדינת קולורדו (באנגלית: Seal of the State of Colorado) מבוסס על סמל הטריטוריה שקדמה למדינה - סמל שאומץ על ידי האספה הטריטוריאלית הראשונה ב-6 בנובמבר 1861.
היסטוריה.
ההבדל בין הסמל שנבחר לטריטוריה לבין הסמל המדינתי הוא הוספת המילים "מדינת קולורדו" והוספת שנת הכניסה לאיחוד - "1876".
ב-15 במרץ 1877 אישר בית המחוקקים הראשון של המדינה את הסמל.
לא ברור מי עיצב את סמל הטריטוריה שהפך לסמל המדינתי, אולם סבורים שהיה זה לואיס לדיארד וולד, מזכיר הטריטוריה שמונה על ידי נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן שעיצב את הסמל, ויש הסוברים כי גם מושל הטריטוריה ויליאם גילפין עזר בעיצוב הסמל, מאחר שאלמנטים מסמלי משפחת גילפין ומשפחת וולד מצויים בסמל הטריטוריה.
תיאור הסמל.
בהתאם לחוק המדינה, נקבע כי קוטר סמל המדינה הוא 2.5 אינצ'ים.