כאשר החל המירוץ בראשית 2004, הוביל דאשל בהפרש של 7% בינואר ופברואר. בחודש מאי, ההובלה שלו עמדה על 2% בלבד והסקרים שפורסמו בקיץ הצביעו על מגמות שונות: ת'ון ודשאל הובילו זה על זה לסירוגין בהפרש של לא יותר משני אחוזים בלבד, אם כי חלק מהסקרים הראו שוויון. במהלך כל ספטמבר הוביל דאשל על ת'ון בפער של שניים עד חמישה אחוזים, ואילו במהלך כל חודש אוקטובר אל תוך יום הבחירות ב-2 בנובמבר, מרבית הסקרים הראו שת'ון ודאשל בשוויון מוחלט, בדרך כלל ביחס של 49% מול 49% בקרב המצביעים.
תפקידו בקמפיין של אובמה.
בינואר 2005, לאחר שהציע לאובמה להעסיק כמה מעוזריו, דאשל עזב את הסנאט אחרי שהפסיד בבחירות בדיוק כשאובמה הושבע לתפקידו. בין עוזריו אשר הציע דאשל לאובמה להעסיק, נמנה פיט רוז, שסייע ביצירת תוכנית עבודה דו-שנתית בסנאט עבור אובמה שתאפשר להכין את הקרקע למסע בחירות נשיאותי עבור אובמה. ב-21 בפברואר 2007 דיווחה סוכנות הידיעות האמריקאית "AP" כי דאשל, לאחר שפסל אפשרות להתמודד לנשיאות ארצות הברית בעצמו בדצמבר 2006, הביע את תמיכתו בסנאטור ברק אובמה מאילינוי לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, ואמר כי אובמה
במהלך מסע הבחירות של אובמה לנשיאות ב-2008, שימש דאשל כיועץ מרכזי לאובמה ואחד מיושבי הראש הלאומיים של מטה הבחירות הרשמי של אובמה. ב-3 ביוני 2008 הפסיד אובמה לסנאטורית הילרי קלינטון בפריימריז הדמוקרטי שנערך בדקוטה הדרומית, מדינת הבית של דאשל – ושאגב היה הפריימריז האחרון שנערך בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית לנשיאות באותה השנה – אך באותו הלילה זכה אובמה במועמדות המפלגה לנשיאות.
יומיים לאחר מכן, גורמים ציינו כי דאשל "מעוניין במיסוד ביטוח בריאות אוניברסלי ועשוי להגיע אל מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית". במערכת הבחירות הכללית, המשיך דאשל לייעץ לאובמה, פעל למענו ברחבי המדינות המתנדנדות וסייע לארגון מסע הבחירות שלו עד שבסופו של דבר נבחר אובמה לנשיאה ה-44 של ארצות הברית ב-4 בנובמבר 2008.
מועמדותו למזכיר מחלקת הבריאות.
ב 19 בנובמבר 2008 דיווחה העיתונות בארצות הברית כי דאשל קיבלה את הצעתו של הנשיא הנבחר אובמה להיות מועמדו לתפקיד מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית. בחירתו לתפקיד הוכרזה באורח רשמי במסיבת עיתונאים משותפת עם אובמה ב-11 בדצמבר 2008.
ארגונים אחדים התנגדו להעמדתו של דאשל לתפקיד בקבינט של ארצות הברית, וגרסו כי עבודתו במשרד ערוכי הדין והשדלנות "אלסטון &amp; בירד" הייתה בבחינת שדלנות ולכן עצם בחירתו מפרה את הבטחת הבחירות של אובמה להרחיק אינטרסנטים מהבית הלבן. מנגד, היו ארגונים ואישים כגון רון פולָאק, מנכ"ל המלכ"ר "Families USA" שיבח את העמדתו של דאשל לתפקיד מזכיר מחלקת הבריאות ושירותי האנוש על "מחויבותו העמוקה להבטיח שירותי בריאות באיכות גבוהה ובמחיר סביר לכל אחד בארצות הברית".
כאשר הוגשה מועמדותו של דאשל לקבינט בממשל אובמה לקראת 20 בינואר 2009, יום ההשבעה הראשונה של ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית, אישור המינוי נדרש בידי הסנאט של ארצות הברית. ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיונים של הסנאט קיימה ערכה שימוע לאישור המינוי ב-8 בינואר 2009. ועדת הכספים של הסנאט בוחנת בנוסף גם היא באופן מסורתי גם את המועמדים לתפקיד מזכיר הבריאות ושירותי האנוש וב-2 בפברואר החלה לדון במועמדותו של דאשל בדלתיים סגורות.
ב-30 בינואר 2009 דווח כי הידידות והשותפות העסקית של דאשל עם איש העסקים ליאו הינרי עלולים לגרום בעיות בתהליך אישור מינויו של דאשל בסנאט. דאשל היה יועץ בתשלום לחברה "אינטרמדיה פרטנרס" (InterMedia Partners) מאז 2005, ובמהלכו קיבל גישה ללימוזינה ונהג אישי מהינדרי. על פי הדיווחים, דאשל לא הצהיר על שירותים אלה זה בטפסי המס השנתיים שלו כנדרש בחוק. הדוברת של דאשל הצהירה כי הוא "עשה מעשים אלה בתום לב וראה את השימוש בלימוזינה ונהג כ'הצעה נדיבה' מחברו הוותיק הינדרי". דאשל הצהיר בפני ועדת הכספים של הסנאט כי ביוני 2008 – בדיוק כשהודיע ​​לעיתונות שהוא רוצה להיות מזכיר הבריאות ושירותי האנוש בממשל אובמה – "משהו גרם לו לחשוב שהשימוש בלימוזינה עשוי לחייב תשלום במס" ואז החל לפעול לתיקון המצב ואף שילם את החובות בתוספת ריבית.
כמו כן, עוד דווח כי דאשל גם לא שילם מיסים בגובה 83,333 דולר אמריקני שהרוויח כיועץ לחברת "אינטרמדיה פרטנרס" ב-2007. ההתחמקות מתשלום זה התגלתה בידי רואה החשבון של דאשל בדצמבר 2008. על פי נתוני ABC News, דשאל ניכה 14,963 דולר מתשלומי המיסים שלו באמצעות מתן תרומות שהעביר בין השנים 2005–2007 לארגוני צדקה שלא עמדו בקריטריונים להיות ארגונים המצדיקים ניכויי מס. ב-3 בפברואר 2009 הסיר דאשל את מועמדותו לתפקיד מזכיר הבריאות ושירותי האנוש. הוא משך את מועמדותו באמתלה כי אינו מעוניין להוות אבן נגף בסדר היום של ממשל אובמה.
נחל פורה
נחל פורה הוא נחל אכזב במערב הנגב ואחד מיובליו של נחל שקמה. הנחל עובר בדרומה של שמורת פורה. בנחל סכר היוצר אגם עשיר בצמחייה.
על גדתו הדרומית של הנחל נמצא תל נגילה ומצפון לנחל נמצאת חורבת פורה. מעל הנחל בקרבת השמורה, עברה מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה מעל גשר בעל מספר קשתות. מהגשר שרדו תמוכות הצד ושניים מעמודי התמך. כמו כן השתמר קטע מהסוללה.
מקור השם.
הנחל נקרא על שם חורבת פורה הנמצאת מצפון לו, השם העברי פורה משמעו כלי לדריכת ענבים והוא עברות של השם הערבי של החורבה ח'רבת אלפורה (Kh. el Fuwarah) שייתכן ומשמעו מקור מים.
אגן הניקוז ומהלך הנחל.
אגן הניקוז של הנחל נמצא בין אגני הניקוז של נחל מאחז לאגן הניקוז העיקרי של נחל שקמה ועיקרו נמצא ממזרח לכביש 6 ולמסילת הרכבת המוליכה לבאר שבע.
תחילתו של הנחל ממזרח לתל מלחה והוא מתחתר בין גבעות הלס שכיוונו הכללי מדרום מזרח לצפון מערב, בדרך הוא אוסף את יובלו העיקרי המגיע מיער מאחז ובאזור תל נגילה הוא נשפך לנחל שקמה.
חי וצומח.
בחלקו המערבי של הנחל נחשפות שכבות של סלע גירני מתקופת האיאוקן, הסלעים שלא ניתנים לעיבוד חקלאי יוצרים "אי" של צמחייה טבעית בלב השדות המעובדים, "אי" אשר נהנה כיום מהגנתה של שמורת פורה.
בשמורה נפגשים צמחים ממוצא ים תיכוני עם צמחים ממוצא מידברי, בחורף מתכסת השמורה מרבדים של פרחי כלניות אדומות, יחד עם הכלניות פורחים גם העירית בפרחיה הלבנים, ערטנית השדות הפורחת בצהוב, שמשון הדור בוורוד, לזְהבית בפרחים צהובים קטנים צמודים לקרקע, וינקה עשבונית הפורחת בסגול-כחול, לשון-הפר הסמורה – בכחול, קדד פיינברון – בלבן.
ארכאולוגיה, היסטוריה ושרידי אדם.
תל נגילה.
ח'רבת תל נגילה שוכנת בין נחל שקמה למפגש עם נחל פורה. שרידיו מזוהים על ידי חוקרים עם יישוב מתקופת הברונזה התיכונה השנייה. במקום נמצאו שרידי מבנים, סוללת עפר. יישוב זה חרב וההתיישבות בה חודשה בתקופה מאוחרת.
תל מלחה.
תל מלחה שוכן בין נחל פורה לנחל שקמה בחלקו העליון של הנחל, התל היה מיושב למן תקופת הברונזה התיכונה ועד לתקופה הביזנטית בארץ ישראל.
במקום התגלתה חומה באורך 100 מטרים וחלקלקה של אדמה קשה סיד ולבנים, מתקופת הברזל II, בנוסף נמצאו במקום ממגורות צלמיות של האלים בעל ועשתורת וכלי חרס רבים.
מהתקופה הביזנטית נמצאו שרידי יישוב, המשתרע על שטח של יותר מ-6 דונם. באתר, אשר ישב על דרך עתיקה שהובילה צפונה מבאר שבע, שכנה אחוזה גדולה – ובה כנסייה, מבני מגורים וחדרי אחסון, בור אגירה גדול למים, מבנה יצבור ובריכות מים שסביבם שטחים חקלאיים. ייתכן כי אחד המבנים שימש אכסניה לעוברי אורח שפקדו את המקום. המבנה המרכזי באתר היה אולם רחב ממדים, שאורכו 12 מ' ורוחבו 8.5 מ', ונראה שתקרתו הייתה מקורה ברעפים. במבנה נמצא פסיפס, שהשתמר בצורה טובה, עוטר בדגמים גאומטריים, ובפינותיו אמפורות (קנקנים ששימשו להובלת יין), צמד טווסים, וזוג יונים המנקרים ענבים משריג גפן.
בתקופת המנדט הבריטי שימש התל כמקום מפגש לשבטי הבדואים מהסביבה. בראש התל הוקמה תחנת משטרה של משטרת המנדט, שאוישה על ידי בדואים מהסביבה.
במלחמת העצמאות היה במקום משלט שהגן על מנחת "אבק 1", שימש להנחתת אספקה וציוד לנגב הנצור מ-23 באוגוסט 1948 עד למבצע חורב.
מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה.
מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה (קרויה גם "המסילה הדרומית" ו"השלוחה המצרית") היא מסילת רכבת צבאית שנבנתה על ידי העות'מאנים, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, לכוון סיני, על מנת לתמוך, לוגיסטית, במתקפה לכיבוש תעלת סואץ מידי הבריטים ולאחר מכן על מנת לתמוך בקרבות המגננה שניהלו העות'מאנים מול הצבא הבריטי.
המסילה חצתה את נחל פורה בגשר ששרידיו נמצאים עד היום ממערב לאגם העונתי.
שמירת טבע.
בעבר הייתה השמורה נתונה לרעייה אינטנסיבית, דבר שעודד את צמיחת הצמחים העמידים לרעייה על חשבון הצמחים האחרים.
השמורה גודרה בשנת 1965, דבר שתרם רבות להתאוששות הצמחייה הטבעית שבה, הגדר הוסרה בתחילת שנות ה-2000.
השמורה המוכרזת הוותיקה משתרעת על פני 11.6 דונם. בשנת 2007, אושרה הרחבה לשמורה בשטח 283 דונם נוספים, שהוכרזה במאי 2011.
אנדריי מוסטובוי
אנדריי אנדרייביץ' מוסטובוי (ברוסית: Андрей Андреевич Мостовой; נולד ב-5 בנובמבר 1997 באומסק, רוסיה) הוא כדורגלן רוסי, המשחק כקשר התקפי בזניט סנקט פטרבורג ובנבחרת רוסיה.
קריירת מועדונים.
הוא נולד באומסק, שבסיביר. בגיל 4 המשפחה עברה למוסקבה ושיחק בקבוצות הנוער המקומיות של צסק"א ולוקומוטיב.