הבריטים שבו לקאלה במלחמת העולם הראשונה משום שהייתה סמוכה לחזית פלנדריה. נמל העיר היה אחד החשובים במלחמה הודות לאספקת הנשק והתגבורת שעברו בו. העיר כמעט הושמדה לחלוטין במלחמת העולם השנייה. במאי 1940 היוותה העיר יעד ראשי לכוחות הגרמנים הפולשים. 3,000 חיילים בריטים ו-800 חיילים צרפתים, בסיוען של ספינות הצי המלכותי הבריטי, שנלחמו לחימה עיקשת מול שתי דוויזיות משוריינות גרמניות בין 22 במאי - 27 במאי 1940, אפשרו את קיומו של מבצע דינמו, לחילוצם של קרוב לשלוש מאות וארבעים אלף חיילים בריטים דרך העיר דנקרק הסמוכה. לאחר כיבוש העיר, הוצב בעיר תותח על מסוג קרופ K-5 שכמעט והרס לחלוטין את אחת הערים הסמוכות, דובר (אנגליה).
בזמן הכיבוש הגרמני הפכה למפקדת הצבא הגרמני בחבל נור-פה דה קאלה וישבו בה כוחות רבים, מכיוון שהגרמנים האמינו שכוחות הברית יפלשו דרך נקודה זו. בפלישה לנורמנדי, הופצצה העיר במטרה לשבש את התקשורת הגרמנית ולאותת להם שהכוחות יפלשו גם למחוז זה לאחר כיבוש נורמנדי. את העיר שיחררו כוחות קנדים באוקטובר 1944.
מחנה הפליטים של קאלה.
בהיותה נקודת מעבר חשובה בין צרפת ואנגליה, הפכה קאלה בעשור האחרון למוקד של ניסיונות הגירה בלתי חוקיים לאנגליה. בין המהגרים ניתן למצוא פליטים ומבקשי מקלט בעיקר מאפגניסטן, דארפור, סוריה, עיראק ואריתריאה. מאחר שאנגליה מסרבת לקבל אותם, מנסים המהגרים לעבור בדרכים לא חוקיות לאנגליה, כמו טיפוס על משאיות, או בסירות רעועות. צרפת מוכנה לקבל את המהגרים אך המהגרים לא מעוניינים להישאר בצרפת מטעמים שונים, בעיקר כלכליים ולפעמים משפחתיים או תרבותיים (בקיאות באנגלית למשל). מחנה הפליטים הפך למוקד של עימותים בין תושבי קאלה והפליטים, דבר שמנוצל על ידי הימין הקיצוני בצרפת.
כלכלה.
קאלה הייתה עיר נמל חשובה במשך מאות שנים. ממנה יוצאת המעבורת המרכזית שמגיעה לאנגליה (לעיר דובר). התחנה הצרפתית של מנהרת התעלה נמצאת סמוך לקאלה, שישה קילומטרים מערבה ממנה.
מקור ההכנסה הראשי של העיר הוא הנמל אך קיימים גם מספר מפעלים, העיקריים מייצרים תחרה, כימיקלים ונייר. מקאלה יוצאת רכבת ישירה לפריז, בקו שאורכו 238 ק"מ.
עקב הבדלי המסים הגדולים בין בריטניה וצרפת על פריטים כמו משקאות חריפים וטבק, ניתן למצוא בקאלה בריטים רבים הבאים אליה ליום אחד לקניות.
אתרי תיירות.
העיר ניזוקה במלחמת העולם השנייה, כך שקיימים מעט אתרים שנשתמרו מהתקופה שלפני המלחמה. לרוב התיירים, קאלה היא רק עיר מעבר בדרך למקומות אחרים.
במרכז העיר בולט בית העירייה (hotel de ville) שנבנה בסגנון הרנסאנס הפלמי. מול בית העירייה נמצא פסלו המפורסם של אוגוסט רודן, שועי העיר קאלה.
מפקדת הצבא הגרמני שנמצאת ליד תחנת הרכבת היא כיום מוזיאון מלחמה שפתוח לציבור הרחב.
ממערב לעיר נמצא ה"קוט ד'אופל", צוק מרשים שנמצא מול הצוקים הלבנים בצד האנגלי ושייך לאותו מערך גאולוגי.
בימים בהירים, בנייני קאלה נראים לעין לא מזוינת מהחוף האנגלי שבמרחק 34 ק"מ (21 מייל).
הרמס קונרד
הרמס קונרד הוא דמות בסדרת ההנפשה פיוצ'רמה. הרמס הוא ביורוקרט ממוצא ג'מייקני ובעל אמונה ראסטאפרית ותסרוקת ראסטות בהתאם. דמותו מדובבת על ידי הקומיקאי פיל לאמר.
דמותו.
הרמס הוא בירוקרט מדרגה 36 (ויותר מאוחר 37) העובד ב"פלנט אקספרס", חברת משלוחים פיקטיבית בסדרה פיוצ'רמה. במסגרת תפקידו הוא ממלא כמויות אדירות של טפסים, חותם על היתרים משפטיים ומודיע בשורות איוב לקרובי משפחה. בניגוד מוחלט לתדמית הראסטאפרית והג'מייקנית המקובלת, הרמס מכור לעבודתו באופן כמעט מוחלט ואף גוער תדירות בשאר הצוות על עצלנותם (בייחוד בדוקטור זוידברג). למרות היותו מכור לעבודה ואיש משפחה למופת, נרמז מספר פעמים בסדרה שהרמס, בדומה לרוב הרסטאפארים, משתמש קבוע במריחואנה.
הקריירה הספורטיבית.
במהלך הסדרה מתגלה כי הרמס היה בעברו ספורטאי אולימפי המתמחה בלימבו. הוא אף השתתף באולימפיאדה בשנת 2980 כשילד קטן רץ למגרש, צעק: "אני רוצה להיות כמו הרמס" ושבר את גבו במהלך ניסיון לבצע תרגיל לימבו. האירוע השפיע באופן טראומתי על הרמס והוא זנח את אימוניו ונשבע לא להשתמש בכישורי הלימבו שלו לעולם. במהלך אחד מפרקי הסדרה נאלץ הרמס להשתמש בכישורים אלו על מנת להציל את חבריו, דבר הגרם לו לשקם את ביטחונו העצמי ולהתחרות באולימפיאדת 3004 מטעם ג'מייקה.
בסרט "פיוצ'רמה: בנדר מצליח בגדול" משתמש הרמס שוב ביכולות הלימבו שלו, אך האירוע מתגלגל לפגיעה חמורה בגופו.
איירה
משטרה צבאית חוקרת
משטרה צבאית חוקרת (בראשי תיבות: מצ"ח) היא יחידה בצה"ל השייכת לחיל המשטרה הצבאית שעוסקת בחקירה משטרתית בתוך צה"ל. בראש היחידה עומד קצין בדרגת אלוף-משנה.
מבנה כללי.
מטרת היחידה היא לחקור מקרים של חשדות לעבירות על חוק השיפוט הצבאי, עבירות על סדר הדין הפלילי ועבירות על חוקים אחרים אשר בוצעו על ידי חיילים ובמסגרת הצבא. כמו כן מצ"ח חוקרת אירועים שמתרחשים בבסיסי צבא, כגון גנבות נשק, עבירות מין, רכוש וסמים. חיילי היחידה הייעודיים מחולקים לתפקידים בשני תחומים בולטים: החקירות והמודיעין והבילוש.
כאשר מסתיימת חקירת מצ"ח, תיק החקירה מועבר לפרקליטות הצבאית, אשר מחליטה על הגשת כתב אישום על ידה לבית דין צבאי, על העמדה לדין משמעתי או על סגירת התיק ללא נקיטת צעדים משפטיים כלל.
ישנם שנים עשר מוקדי מצ"ח השוכנים בעשרה בסיסים המחולקים לשני מרחבים ברחבי הארץ:
מרחב מצ"ח צפון
מרחב מצ"ח דרום
כמו כן ישנם הימ"רים בשני הפיקודים ויחידת שח"ק 6408 שבתוכה שוכנות הימל"ם (יחידה מרכזית לחקירות מיוחדות), היאל"ם (היחידה הארצית לחקירות מבצעיות) והיאח"ה (יחידה ארצית לחקירות הונאה). המפקדה של יחידת מצ"ח שוכנת בתל השומר.
יחידות במצ"ח.
מספר יחידות מיוחדות במצ"ח הן:
הכשרת חוקרים.
חוקרי מצ"ח עוברים טירונות שיטור בסיסית בבסיס ההדרכה של חיל המשטרה הצבאית (בה"ד 13) ששכן במחנה בית ליד ועבר בשנת 2015 למחנה שרון, ואורכה חודש וחצי; במהלכה הם מוסמכים כרובאי 02 מורחב וכן רוכשים הסמכת שיטור ותעודת שוטר.
לאחר המעבר לקורסים, החוקרים מוכשרים בקורס מצ"ח, שמתנהל בבסיס בה"ד 13 ובבית הספר למשפט צבאי, ואשר אורכו כחודשיים וחצי. במהלך הקורס עוברים החיילים סדנאות רבות בהן סדנת תשאול, שפת גוף, סימולציות חקירה, קרימנולוגיה ומשפטים. בתום הקורס מקבלים החוקרים החדשים תעודת חוקר ומשובצים באחד מבסיסי מצ"ח בארץ, שם הם עוברים את המשך הכשרתם שאורכה חודשיים נוספים לכל הפחות. במהלך שירותם, החוקרים יכולים לצאת לקורסי התמחות נוספים כגון: קורס חוקרי עבירות מחשב, קורס מעקב טכני, הכשרות במשטרת ישראל, קורס התמחות בעבירות מין וקידומים נוספים ליחידות החוקרות המיוחדות.
יחידת בתי הדין הצבאיים
40 אקרים ופרד
40 אקרים ופרד (באנגלית: Forty Acres and a Mule) היו ההבטחה או הביטוי המילולי של הפיצויים שאותם היו אמורים לקבל העבדים האמריקאים המשוחררים לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית. הפיצויים היו צריכים לכלול 40 אקר אדמה בשביל חקלאות, וכן פרד שבעזרתו ניתן יהיה לחרוש ולעבד את הקרקע.
האזכור הראשוני לרעיון הסיוע לעבדים משוחררים הופיע בהצהרתו של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן בספטמבר 1863. במרץ 1865, הקים לינקולן את "הלשכה לעבדים משוחררים" (') במטרה מוצהרת לסייע לעבדים משוחררים במזון, דיור, חינוך, בריאות ותעסוקה. כמספר חודשים לפני כן, ב-16 בינואר 1865, יצאה פקודת השדה המיוחדת מס' 15 של הגנרל האמריקאי ויליאם שרמן. הפקודה התייחסה למשפחות השחורות שחיו ליד החופים של קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה ופלורידה. השטח אליו התייחסה הפקודה הוא "האיים דרומית לצ'ארלסטון, שדות האורז העזובים שלאורך הנהרות ונמצאים עד 30 מייל מקו החוף וחבל הארץ שגובל בנהר סנט ג'ונס בפלורידה". מרבית מהקרקעות שנידונו למסירה כבר ננטשו על ידי בעליהן הלבנים ומחזיקי עבדים בפרוץ מלחמת האזרחים. הקרקעות נמסרו לפי הפקודה לראשי משק הבית. בפקודה של שרמן לא היה אזכור לפרדות, אם כי ייתכן שהצבא חילק אותן בכל זאת. עד ליוני 1865, יושבו כ-40,000 עבדים משוחררים על שטח של 400,000 אקר (1,600 קמ"ר) בג'ורג'יה וקרוליינה הדרומית.
לאחר ההתנקשות באברהם לינקולן, ביטל יורשו בתפקיד הנשיא, אנדרו ג'ונסון, את הפקודה. ג'ונסון החליט להעניק חנינה לתומכי וחיילי הקונפדרציה לשעבר והחזיר את הקרקעות לבעליהן מלפני פרוץ המלחמה. במקביל, ג'ונסון הטיל וטו על הצעת חוק שהסדירה סוגיות משפטיות לעבדים לשעבר והוגשה על ידי "הלשכה לעבדים משוחררים". ההצעה כלל לא הזכירה מענקי אדמה או פרדות ועברה בגרסה מרוככת, לאחר שהוטו של הנשיא ג'ונסון נעקף בקונגרס.
בעקבות הכישלון שנחלה ההבטחה, הביטוי "40 אקרים ופרד" הפך עם השנים למייצג הכישלון של תהליך הרקונסטרוקציה ושל המדיניות הנוגעת למעבר של אפרו-אמריקאים מעבדות לחירות.
פחד מפני הצלחה
נבואה המזימה את עצמה
נבואה המזימה את עצמה היא מושג מתחום הפסיכולוגיה החברתית המתאר מקרה אמונה המביאה להתנהגות השוללת אותה באמצעות תהליך חברתי. בכך, היא מהווה את ההפך מנבואה המגשימה את עצמה.
תהליך ההזמה.
בעל האמונה מתנהג בהתאם לאמונה שלו, הסביבה החברתית מגיבה בהתאם להתנהגות בעל האמונה אשר גורמת להזמת האמונה.
לדוגמה: מורה עשוי לחזות שתלמיד מסוים יצטיין במהלך שנת הלימודים, ולכן המורה ידחוק בו יתר על המידה. התלמיד כתוצאה מהלחץ, הציפיות ושלל גורמים נוספים לא יצליח לעמוד בתחזיות אלא יכשל. תוצאה שלא הייתה מתרחשת לולי האמונה הייתה קיימת אצל המורה.
תימוכין אמפיריים.