בעונת 1989/90 החל קונץ לשחק בקייזרסלאוטרן, שם העביר שש עונות, בהן הבקיע 75 שערים ב-170 הופעות, נתון הממקם אותו במקום השני בדירוג המבקיעים של המועדון בכל הזמנים, לאחר קלאוס טופמולר. קונץ זכה עם הקבוצה בגביע הגרמני כבר בעונתו הראשונה, לאחר ניצחון 2–3 בגמר על ורדר ברמן, בו כבש קונץ את השער השלישי לטובת קייזרסלאוטרן. בעונת 1991 זכה קונץ עם קייזרסלאוטרן באליפות הבונדסליגה, כאשר הוא מבקיע 11 שערים, ומהווה חלק מחוליית התקפה איכותית עם ברונו לאבאדיה ודמיר הוטיץ'. בסיום עונה זו נבחר קונץ לכדורגלן השנה בגרמניה. בעונת 1994 הבקיע קונץ 18 שערים, והוכתר בפעם השנייה בקריירה כמלך השערים של הבונדסליגה, הפעם לצד טוני יבואה מאיינטרכט פרנקפורט.
בשיקטש, ארמיניה בילפלד וחזרה לבוכום.
בעונת 1995/96 עבר קונץ לבשיקטש, מליגת העל הטורקית, שם הבקיע תשעה שערים ב-30 הופעות, אך עזב בתום עונה אחת בלבד. קונץ חזר לגרמניה, שם עבר לתחנה החמישית שלו, ארמיניה בילפלד, שם שיחק שתי עונות והבקיע 25 שערים ב-65 הופעות. עונת 1998/99 הייתה האחרונה של קונץ בקריירה המקצוענית שלו, והוא חזר לבוכום בה שיחק בתחילת הקריירה, שם הבקיע שישה שערים בעשרים הופעות. בסיום עונה זו פרש מכדורגל מקצועני, אך חזר מאוחר יותר לשחק כדורגל בקבוצות חובבניות.
קריירה בינלאומית.
קונץ זומן לראשונה לנבחרת גרמניה בשנת 1993, והבקיע שישה שערים ב-25 הופעות, מתוכן ניצחה הנבחרת ב-20 וסיימה חמש בתיקו, ולמעשה, הנבחרת הגרמנית לא הפסידה מעולם כאשר קונץ שיחק. נתון זה מהווה שיא גרמני לכמות הופעות בנבחרת ללא הפסד. קונץ נכלל בסגל גרמניה למונדיאל 1994 בו הודחה הנבחרת ברבע הגמר מול נבחרת בולגריה, אך הוא לא נחשב לשחקן משמעותי, ונכנס פעם אחת בלבד כמחליף בשמינית הגמר מול נבחרת בלגיה, במשחק בו ניצחה גרמניה בתוצאה 2–3. ביורו 1996 חלקו של קונץ היה משמעותי הרבה יותר, כאשר הוא היה אחד מהשחקנים המובילים של גרמניה בדרכה לזכייה בטורניר. קונץ הבקיע את שער השוויון נגד נבחרת אנגליה בחצי הגמר, במשחק שהסתיים בתוצאה 1-1 לאחר 120 דקות, ובבעיטות ההכרעה קונץ הבקיע בבעיטה שלו, וסייע לנבחרתו להעפיל למשחק הגמר מול נבחרת צ'כיה. במשחק זה קונץ פתח בהרכב, וגרמניה ניצחה בתוצאה 1–2, לאחר שער זהב של אוליבר בירהוף בהארכה. בשנת 1997 ערך קונץ את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים.
לאחר הפרישה.
קונץ אימן מספר מועדונים כבורוסיה נוינקירכן, קרלסרוהה, וולדהוף מנהיים ורוט-וייס אהלן. בשנת 2016 מונה קונץ כמאמן נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21.
קונץ כיהן כמנהל ספורטיבי בקובלנץ ובבוכום, בין השנים 2008 - 2016 כיהן קונץ כיושב הראש של קייזרסלאוטרן.
בשנת 2016 מונה קונץ כמאמן נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. עם נבחרת זו הגיע קונץ להישגים רבים - כאשר זכה עמה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנים 2017 ו-2021, והגיע עמה לגמר האליפות בשנת 2019. בשנת 2021 קונץ אימן גם את נבחרת גרמניה האולימפית במשחקי אולימפיאדת טוקיו, אך נבחרת זו כשלה לעבור את שלב הבתים.
בספטמבר 2021 מונה קונץ כמאמן נבחרת טורקיה.
תארים.
עם קייזרסלאוטרן:
עם נבחרת גרמניה:
תארים אישיים:
סופגנית
אספוג
המפץ הגדול (פירושונים)
תשעו
תשעז
תשעח
מפלגת תומכי הבנייה
מפלגת תומכי הבנייה (בפרסית: حزب کارگزاران سازندگی) באיראן הוקמה בשנת 1996. היא בעלת השקפות רפורמיסטיות ודוגלת בשוק כלכלי ליברלי ובתוכניות לפיתוח כלכלי מואץ במדינה.
המפלגה הייתה המפלגה הראשונה שהוקמה במדינה לאחר פירוקה של מפלגת הרפובליקה האסלאמית בשנת 1987. באותו זמן לא פעלו באיראן מפלגות פוליטיות מאורגנות והמועמדים לפרלמנט מג'לס התמודדו כעצמאיים. המפלגה התמודדה בבחירות הפרלמנטריות באותה שנה. מרבית מועמדי המפלגה היו בעלי השקפות רפורמיסטיות והיו תומכיו של הנשיא דאז, אכבר האשמי רפסנג'אני ושירתו בממשלה שהקים.
המפלגה החדשה הצליחה להפוך לאחד מהמפלגות החשובות בפרלמנט החמישי (2000-1996). היא נהנתה מתמיכה רחבה בקרב בני המעמד הבינוני עירוני בחברה. המפלגה האמינה בחשיבות הרחבת החירויות לאזרח. העיתון ששיקף יותר מאחרים את השקפותיה של המפלגה היה העיתון "האמשאהרי" (Hamshahri), שנוסד על ידי גולאם חוסיין, ראש עיריית טהראן דאז, שהיה ממקימי המפלגה.
צחיח אל-בוח'ארי
צחיח אל-בוח'ארי (בערבית صحيح البخاري או الصحيح, בתעתיק מדויק: צחיח אלבח'ארי או אלצחיח; בתרגון מילולי: המהימן של אל-בוח'ארי) הוא ספר המרכז חדית'ים (עדויות מסורות שנמסרו בעל פה ממוחמד) שנחשבים בעלי אמינות גבוהה. הספר הוא אחד מששת הספרים הקאנוניים הנחשבים לחשובים ביותר באסלאם הסוני מבין ספרי החדית'. בחוגים מסוימים הספר נחשב לשני בחשיבותו לאחר הקוראן.
הספר נכתב על ידי מוחמד בן אסמאעיל אל-בוח'ארי, אשר נולד בבוכרה בשנת 810. הוא כולל חדית'ים רבים אותם ערך בספרו במשך 16 שנה. החדית'ים עוסקים בנושאים שונים, ובכלל זה בנושאי פסקי דת ופרשנות, היסטוריה ואתיקה. הספר התפרסם עוד בימיו של מוחמד אל-בוח'ארי וזכה לפרסום ולתפוצה רבים. מסופר כי כ-70 אלף איש שמעו את המסורות שנאספו בספר מפי אל-בוח'ארי עצמו. לאורך הזמן, כלל אנשי הדת הסוניים קבלו את הספר ואימצו אותו כספר אמין ומהימן. חיבורים רבים נכתבו על הצחיח של אל-בוח'ארי, ביניהם ספרי פרשנות, קיצורים ותגובות. אל-בוח'ארי בחר לספר כ-7500 חדית' מבין 600 אלף שאסף ובדק.
שם הספר.
הספר מוכר כיום בשם צחיח אל-בוח'ארי. על פי אבן אל-סלאח, שמו המקורי של הספר היה الجامع المسند الصحيح المختصر من أمور رسول الله صلى الله عليه وسلم وسننه وأيامه ("האוסף המהימן המאושר המקוצר של ענייניו של הנביא מוחמד עליו השלום וקורותיו"). אל-בוח'ארי הזכיר את הספר בשם המקוצר "אל-צחיח" כלומר, "[האוסף] המהימן". אבן חג'ר אל-עסקלאני החליף את המילה "עניינים" (אֻמוּר) במילה "מסורות" ("חדית'").
החדית' וחשיבות צחיח אל-בוח'ארי.
החדית' אינו סותר את הקוראן. מכיוון שהקוראן אינו מכיל את כל החוקים שהמוסלמים צריכים לנהוג לפיהם, המסורות משלימות את החסר. כלפי הסנה כן יש גמישות. כאשר הייתה התנגשות בדעות, המומחים המוסלמים בדקו קודם כל אם למסורת יש אסנאד: אם לא היה אסנאד פסלו את המסורת ולא כללו אותה, ואם היה אסנאד בדקו גם את מהימנות מוסרי החדית' בעזרת שיטה שפיתחו. ישנם הטוענים שהייתה בכך גם התייחסות מסוימת לתוכן.X מסר מפי Y שמסר מפי Z שמסר מפי הנביא- יש כאן 3 מסירות.איך פעלה אותה שיטה שפיתחו המומחים המוסלמים לבדיקת מהימנות המוסר, כלומר מה בדקו בבדיקתם את מהימנות המוסר:1. ריחוק גאוגרפי בין 2 מוסרים- האם היה סיכוי שמישהו שחי בבית המדרש של בסרה באמת נסע לסוריה או לא.2. מי היה אותו אדם ומהי מהימנותו- במהימנות הכוונה האם ידע קוראן, חדית', האם היה מלומד, כלומר האם האדם היה בעל ידע דתי.3. לגבי הצחאבה- מה ידעו עליהם? המומחים בדקו האם המוסר תמך בנביא והאם נלחמו עבורו.בפני מאספי הסנה, החדית' ההלכתי, היה מאגר עצום של חדית'ים. המאספים בדקו את מהימנות המוסרים לפי טוהר מהימנותם על פי כמה קיימו את מסורות האסלאם, מתי הם חיו והאם היה ריחוק גאוגרפי בין המוסרים.מה הייתה תוצאת בדיקת המומחים את המוסרים? בהקשר זה ישנם שני קריטריונים:1. אלתעדיל- קביעת יושרו של מוסר- קבעו את יושרו של מישהו, הצהרת יושרו.2. אלג'רח- הטלת דופי במוסר- הטילו בו מום. ג'רח- פצע או הטיל דופי.
בסופה של שיטת ביקורת ממושכת ומדויקת זו נקבעו 3 קטגוריות של מהימנות:
כל המושגים בערבים מתחום הבריאות. חלק הוכרזו כמהימנים מוחלטים, חלק פחות, וחלק כלל לא. אם המוסר נקבע כלא מהימן אז החדית' לא נאמן. הייתה נטייה להציג מסורת לפי דעת קהל.מושגים אלה חשובים להמשך האסנאד.אחרי הביקורת הזו נוצרו 6 קובצי הלכה קאנוניים מהימנים מוסמכים, אותם אנו צריכים להכיר. ששת הספרים הקאנוניים נקראים "סת אלצחאח" (ששת הקבצים המהימנים) ונקראים גם "אלכתב אלסתה" (ששת הספרים).ישנם קבצים רבים נוספים שלא עברו סינון אך הם חלק מהמסורת המוסלמית, חלקם גם קדומים יותר.שני הקבצים הקנוניים הבולטים ביותר הם של שני מחברים בני אותו דור - אלבח'ארי ומסלם.צחיח אלבח'ארי נחשב לשני בחשיבותו, אחרי הקוראן. הקבצים הקנוניים שלהם התקבלו באסלאם כחשובים ביותר אחרי הקוראן. שניהם נחשבים, אך אלבח'ארי נחשב יותר. אלבח'ארי ומסלם חיו באותה תקופה, עשו במקביל את העבודה, פרסמו את תוצאת העבודה - המסורת, כל אחד בערך 4 כרכי מסורת. שניהם מאותו דור וחיברו את אוסף המסורות. אין נימה אישית בכלל.ג'מאל אבח'ארי מת ב-256 להיג'רה, מסלם מת ב-261 להג'רה, והקובץ שכתב נקרא צחיח מוסלם.גם אלבח'רי וגם מסלם כינו את קובץ המסורות שלהם בשם "אלג'אמע אלצחיח" (אוסף המהימן).
קובצי המסורות שלהם נקראים יחד בצורת זוגי: אלצחיחאן.
סקירה כללית.
לאחר העלייה לרגל למכה נדד אל-בוח'ארי ברחבי האימפריה המוסלמית כדי לשמוע חדית'ים מפי מוסריהם. הוא בדק ומיין מעל ל-600 אלף חדית'ים ובעבודה של 16 שנה כינס בספרו רק 7593 חדית'ים. הספר מכסה כמעט את כל תחומי החיים במתן הדרכה נכונה של האסלאם.
הוא סיים את עבודתו סביב שנת 846, הוא בילה את 24 השנים האחרונות לחייו בביקור בערים שונות. בכל עיר בה ביקר אל-בוח'ארי התאספו אלפי אנשים במסגד הראשי אשר הקשיבו לדקלום מסורותיו. כיום, אחת הגרסאות המפורסמות ביותר של הספר היא של אל-פרברי שהיה תלמידו הנאמן של אל-בוח'ארי.
דיאבלו
דיאבלו הוא כינוי של השטן שמקורו בשפות לטיניות
אלישבע קפלן