למרות שמקובל לאפיין את דור ה-X כבעל תכונות ייחודיות, אין תמיכה מדעית משמעותית לכך שלדורות שונים ישנם מאפיינים ייחודיים.
לפי חוקרים אמריקאים, דור זה מאופיין בחוסר שאיפה לחולל תמורות בעולם, בנטייה למרוד בסמכות ולבעוט במוסכמות חברתיות, בגדילה ושהייה רבה יותר בבית, ובחשיפה ממוצעת ל-150 פרסומות ביום, כ-800 רציחות וכ-100,000 מעשי אלימות באמצעי התקשורת.
לפי העתידן דוד פסיג, דור האיקס הוא דור שבניגוד לקודמיו שוהה הרבה יותר בבית ולכן חשוף רבות לאמצעי התקשורת ולמסרים השיווקים בהם. הוא טוען כי זהו דור שאינו מכיר בסמכות כבעבר, וגדל בעולם הרבה יותר רב-תרבותי. דור ה-X נאמן פחות מהוריו למקום עבודה בודד, ואף נאמן פחות למקצוע בו הוא עוסק. חלק ניכר מאנשי הדור החליפו מקצוע במהלך הקריירה התעסוקתית שלהם.
ג'ייק גילנהאל
ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד
מאז שנת 1954, מעניק מגזין הספורט, ספורטס אילוסטרייטד, את תואר 'ספורטאי השנה' לספורטאי או קבוצה אשר הופעתם באותה השנה המחישה את הרוח הספורטיבית ואת ההגינות. רוב הזוכים בתואר הם אמריקאים. הגביע שהזוכים מקבלים הוא כד קרמיקה שעליו מצוירים אתלטים יוונים.
ג'ייק ג'ילנהול
ג'ייקוב בנג'מין "ג'ייק" ג'ילנהול (באנגלית: Jacob Benjamin "Jake" Gyllenhaal; נולד ב-19 בדצמבר 1980) הוא שחקן ומפיק קולנוע אמריקאי-יהודי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2006 על תפקידו בסרט "הר ברוקבק", ומועמד שני פרס גלובוס הזהב על תפקידיו בסרטים "על אהבה וסמים אחרים" (2010) ו"חיית הלילה" (2014), ואף בשנת 2021 קיבל מועמדות לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר על תפקידו במחזה "Sea Wall/A Life". אחותו היא השחקנית מגי ג'ילנהול.
ביוגרפיה.
ג'ילנהול נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. אביו הוא במאי הקולנוע סטיבן ג'ילנהול, נוצרי ונצר למשפחת האצולה השוודית ג'ילנהול. אימו היא תסריטאית יהודייה בשם נעמי פונר (לבית אצ'ס). אחותו, מגי ג'ילנהול, אף היא שחקנית קולנוע. ג'ילנהול חגג בר מצווה, ומגדיר את עצמו גם כיהודי.
בשנת 1998 הוא סיים את לימודיו בבית הספר הפרטי היוקרתי הרווארד-וסטלייק. התחיל לימודים גבוהים באוניברסיטת קולומביה בשנת 2000, אך פרש לאחר שנתיים כדי להתמקד במשחק.
בגלל עיסוקי הוריו היה מוקף באנשים מתעשיית הקולנוע מגיל צעיר. הוא עבד בעבר בתור מפנה שולחנות במסעדה מפוארת ובתור מציל בחוף הים.
קריירה.
בילדותו הוצעו לג'ילנהול תפקידים רבים בסרטים, אך הוריו לא הרשו לו לשחק בחלקם. את הופעת הבכורה שלו ביצע בשנת 1991 בסרט "עצרו את העיר אני רוצה לרדת!". ג'ילנהול שיחק בשניים מסרטיו של אביו: "אישה מסוכנת" מ-1993 ו"גידולי פרא" מ-1998.
הוא שיחק במספר סרטים נוספים בתפקידי משנה, אך פריצתו הגדולה בתפקיד ראשי הגיעה בסרט "שמי אוקטובר". שנתיים לאחר מכן גילם את התפקיד הראשי בסרט עטור הפרסים "דוני דארקו", שם גילמה אחותו, מגי, את תפקיד אחותה של דמותו. על תפקידו זה היה מועמד לפרס אינדיפנדנט ספיריט בקטגוריית השחקן הטוב ביותר. ב-2004 הוא כיכב בסרט המדע בדיוני "היום שאחרי מחר" בתור סאם הול. הסרט עצמו קיבל ביקורות מעורבות, אבל הפך להצלחה קופתית.
לרוב מגלם ג'ילנהול בסרטיו דמות רגישה; כך, למשל, בסרט "בחורה טובה". בשנת 2005 כיכב בשני סרטים עם נושאים מנוגדים מאוד: "הר ברוקבק", המתאר מערכת יחסים הומוסקסואלית בין שני בוקרים במערב התיכון של ארצות הברית, ו"ג'ארהד", סרט מלחמה על פי ספרו של אנתוני סוואפורד, חייל במארינס ששירת בעיראק במלחמת המפרץ.
ב-2007 כיכב ג'ילנהול בסרט "זודיאק". באוקטובר אותה שנה כיכב בסרט "חקירה מעבר לקווים", לצדן של מריל סטריפ וריס וית'רספון.
בנוסף, גילם את דמות הנסיך בסרט הפעולה וההרפתקאות " (2010), המבוסס על משחק המחשב המצליח "; וכן את הדמות הראשית בסרט "קוד מקור" (2011). בשנת 2014 שיחק בסרט "חיית הלילה" עליו זכה לשבחים.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "הרס".
בשנת 2016 שיחק בסרטו של טום פורד "יצורים ליליים", בכיכובם של איימי אדמס, איילה פישר ואהרון טיילור-ג'ונסון.
בשנת 2017 הופיע בתפקיד הראשי בסרט המדע הבדיוני "סימן חיים", לצד ראיין ריינולדס. באותה שנה גילם את ג'ף באומן בסרט חזק יותר המבוסס על ספר הזיכרונות של באומן וברט וויטר הקרוי באותו שם. הסרט עוקב אחר באומן, שאיבד את שתי רגליו בפיגוע במרתון בוסטון.
ביולי 2019 הוא עתיד להופיע בתיאטרון האדסון שבברודוויי במופע היחיד Sea Wall/A life.
בשנת 2019 שיחק בסרט ספיידרמן רחוק מהבית את תפקיד הנבל מיסטריו.
חיים אישיים.
ג'ילנהול ניהל מערכת יחסים עם השחקנית קירסטן דנסט החל משנת 2002 במשך כשנתיים. בשנת 2007 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית ריס וית'רספון, השניים נפרדו בשנת 2009.
ליגה ג' גליל עליון
מקדחה
מקדחה היא כלי עבודה שתפקידו ליצור חורים בחומרים קשים כגון מתכת, אבן, עץ ועוד.
שיטת הקידוח של רוב המקדחות היא על ידי נעיצת מוט בורגי מחודד (מקדח) בתנועה בורגית (סיבוב + נעיצה), כאשר המסילות שעל הבורג מאפשרות את פינוי החומר הנהרס בקידוח.
היסטוריה.
המקדחות הקדומות ביותר הידועות היו מקדחות קשת . ההמצאה של המקדחה החשמלית מיוחסת לארתור ג'יימס ארנו (Arthur James Arnot) במלבורן, אוסטרליה בשנת 1889, ולווילהלם פיין (Wilhelm Fein) בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1895. ב-1898 הייתה חברת AEG מגרמניה לחברה הראשונה בעולם ששיווקה מקדחה חשמלית ניידת. ב-1917 חברת Black &amp; Decker הוציאה פטנט על מתג הפעלה דמוי הדק שהותקן על ידית המקדחה.
סוגי מקדחות.
מקדחה ידנית.
המקדחות הידניות יצאו מן השימוש עם הופעת המקדחה החשמלית, אך עדיין ניתן למצוא מקדחות ידניות בבתי מלאכה ובתי ספר. מקדחה ניידת ראשונה נבנתה על ידי מילווקי כלי עבודה ומשקלה היה מעל ל-2 ק"ג.
מקדחת כח לאחיזה ידנית.
למקדחות כח יש מנוע, בדרך כלל חשמלי או טורבינה המונעת באוויר דחוס ("מקדחה פנטאומטית"). מקדחות חשמליות ניזונות מאספקת חשמל חיצונית או מסוללה חשמלית נטענת המהווה חלק מגוף המקדחה. מקדחות כח ידניות, ובייחוד מקדחות עם סוללה, משמשות לעיתים קרובות גם כמברגות כח, כאשר במקום מקדח מרכיבים עליהן ראש מברג. מקדחות המשתמשות באוויר דחוס נמצאות בשימוש כאשר מקדחה חשמלית אינה מתאימה.
קיימות מקדחות כח ידניות, חשמליות או פנאומטיות, המשלבות פטיש רב עוצמה עם פעולת הקידוח. מקדחות אלו נקראות לפעמים "פטיש כח" או "פטיש אוויר" (אם הן פנאומטיות), ומכונות לעיתים "קנגו" ("Kango") על שם אחד היצרנים של כלים אלו.
מקדחות עמוד או מקדחות שולחן.
מקדחת עמוד היא מקדחה שאינה אחוזה ביד המפעיל, אלא מהווה חלק ממתקן מקובע. בדרך כלל המקדחה מצוידת בשולחן עבודה עליו מקובע החלק אותו מעבדים באמצעות מלחציים. המפעיל מרכין את ראש המקדחה כלפי החלק המעובד, בדרך כלל על ידי סיבוב ארכובה. מקדחות עמוד מצוידות פעמים רבות בעזרים נוספים, כמו למשל מערכת גובלים המאפשרת לקבוע בדיוק את עומק הקידוח, אסוך שמן או נוזל קירור המזרים נוזל על אזור הקידוח, כדי למנוע התחממות יתר וכן כדי לפנות את השבבים, מערכת שאיבה ("ואקום") המפנה את השבבים מאזור הקידוח, מערכת רובוטית המפנה את החלק לאחר העיבוד וטוענת חלק חדש, וכן הלאה.
יש מאפיינים משותפים למקדחת שולחן ולכרסומת. ניתן להשתמש בכרסומת כמקדחה, אך לא ההפך.
חלקים עיקריים.
כּו֗ש, תפסנית, אֶחֶז המקדח, פוּטֶר.
התפסנית היא ראש המקדחה, והיא אוחזת במקדח. שמה העברי של התפסנית הוא "כּו֗ש", אך שם זה כמעט לא קיים בשימוש יומיומי (השם הנפוץ הוא "פוּטֶר)- ". ישנן מספר תכונות עיקריות:
מתגים.
לכל מקדחה ישנם מספר מתגים השולטים על פעולת המקדחה, ביניהם נפוצים:
ידית אחיזה.
ניתן לחבר, בדרך כלל, ידית נוספת למקדחה לשיפור האחיזה.
מנוע.
במקדחה מורכב, על פי רוב מנוע חשמלי, ישנן מקדחות שמופעלות בעזרת אוויר דחוס.
ישנם מנועים בעוצמות שונות, החל ממאות ואט למקדחות פשוטות, וכלה באלפי ואט בפטישונים.
מצמד.
ישנן מקדחות בעלות רכיב הנקרא מצמד, תפקיד המצמד הוא לנתק את מנוע המקדחה מהפוטר, בעת הפעלת התנגדות גבוהה מצד המקדח. כלומר, הפסקת פעולת המקדחה בזמן של עומס גבוה. תכונה זו שימושית בעת הברגת ברגים - כאשר הבורג מהודק מספיק (לרוב לפי המומנט שיועד לו), המקדחה מפסיקה להדק אותו - כדי למנוע הידוק יתר (הריסת ראש הבורג). ישנן מקדחות (בעיקר מברגות), בהן ניתן לשנות את רמת ההפרדה של המצמד, להברגת ברגים שונים.
מקדחים - Bit.
למקדחות ניתן לחבר סוגים שונים של מקדחים. ישנם מקדחים המשמשים לקידוח בסוגי חומר שונים, ישנם מקדחי איזמל המשמשים לשבירה, ישנם מקדחים בעלי צורה של מברג המשמשים להברגה וישנם ראשים המשמשים לשיוף.
פטישון.
לסוג זה של מקדחות יש עוצמה רבה וניתן לחבר להם מקדחים בצורת איזמל. מתג סוג הפעולה שלהם מאפשר לבחור מצב רטט ללא סיבוב. מקדחות אלו מסוגלות לבקע גושי בטון וסלעים.
ליגה ג' גליל מערבי
ליגה ג' יזרעאל
ליגה ג' שומרון
ליגה ג' תל אביב
ליגה ג' שרון
UFA (ראשי תיבות: Universum Film AG; מבוטא "אוּפא") היה אולפן הקולנוע העיקרי בגרמניה בימי רפובליקת ויימאר ובמהלך שלטון המפלגה הנאצית, וכוח מניע עיקרי בקולנוע הגרמני בין 1917 ל-1945.
יצירת האולפנים.