לעיתים מזומנות הוא עסק בסוגיות מקומיות במהלך תקופת כהונתו. הוא טיפל ב"תקרית פנג'דה" באפגניסטן ב-1885, שבה כוחות רוסיים חדרו לשטח המדינה באזור נווה המדבר פנג'דה. בריטניה ורוסיה היו מעורבות מזה עשרות שנים במלחמה קרה וירטואלית במרכז אסיה ובהודו, שהייתה ידועה בכינוי המשחק הגדול ותקרית פנג'דה איימה להצית עימות בעצימות גבוהה. דפרין ניהל משא ומתן להסדר שעל פיו המשיכה רוסיה להחזיק בפנג'דה, אך ויתרה על שטחים אחרים שתפסה במהלך התקדמות חייליה. תקופת כהונתו של דפרין כמושל הודו עמדה גם בסימן סיפוחה של בורמה העילית ב-1886, לאחר שנים רבות של לוחמה שקטה ומעורבות בריטית בפוליטיקה הבורמזית הפנימית.
ב-1888 פרסם דפרין "דין וחשבון על מצב המעמדות הנמוכים של אוכלוסיית בנגל" (שנודע כ"דו"ח דפרין"). דו"ח זה כיוון את אור הזרקורים למצבן של השכבות החלשות של בנגל והלאומנים עשו בו שימוש כדי לסתור את הטענה ששלטון בריטניה בהודו היטיב עם השכבות החלשות של החברה ההודית. בעקבות פרסום הדוח המליץ דפרין על הקמתן של מועצות ארציות ומחוזיות בשיתוף חברים הודים, וזאת על פי דרישת המפתח של הקונגרס הלאומי ההודי באותה תקופה.
תקופת כהונתו כמושל הודו תוארה בפואמה של רודיארד קיפלינג, "משנה למלך אחד פורש" (One Viceroy Resigns), שנכתבה מנקודת מבטו של דפרין הנותן עצה ליורשו בתפקיד, הלורד לנדסאון.
ליידי דפרין ליוותה את בעלה במסעותיו בהודו וקנתה שם לעצמה בזכות פעילותה החלוצית בהדרכה רפואית לנשות הודו. סיפורי מסעותיה ותמונותיה מאותה תקופה, לצד פעילותה הרפואית, היוו אתגר לכמה הנחות יסוד מסורתיות בנוגע לתפקידן של הנשים בחברה הקולוניאלית.
שנותיו האחרונות.
לאחר שובו מהודו המשיך דפרין את הקריירה הדיפלומטית שלו ובין השנים 1888 –1891 הוא שימש כשגריר בריטניה באיטליה. בעת מינויו לתפקיד זה הוענקה לו דרגת אצולה גבוהה יותר כמרקיז דפרין ואווה במחוז דאון ובפרובינציית בורמה וכרוזן אווה בפרובינציית בורמה. בין השנים 1891 – 1896 הוא שימש כשגריר בצרפת ובתפקידו זה הוא ניהל כמה משברים ביחסי הממלכה המאוחדת-צרפת והוא הואשם על ידי גורמים מסוימים בעיתונות הצרפתית שהוא ניסה לחתור תחת יחסי צרפת-רוסיה. באותה תקופה הוא סייע להקים אגודה אנגלו-צרפתית שהייתה מעורבת מאז בניהולו של המכון בפריז של אוניברסיטת לונדון. לאחר שובו מצרפת נבחר דפרין לתפקיד נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית ולרקטור אוניברסיטת אדינבורו ואוניברסיטת סנט אנדרוז. ביוני 1901 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת גלאזגו.
במשך כל ימי חייו היה דפרין ידוע כמי שחי מעבר לאפשרויותיו הכלכליות והוא שיעבד את אחוזותיו כדי לממן את סגנון חייו ואת התוספות שבנה באחוזותיו. ב-1875, כאשר חובותיו הגיעו לסכום של 300,000 ליש"ט, הוא עמד בפני פשיטת רגל ונאלץ למכור נתח ניכר מהקרקעות שבבעלותו כדי לשלם את חובותיו. ב-1896, לאחר פרישתו מהשירות הדיפלומטי, הוא קיבל כמה הצעות מספקולנטים שקיוו לעשות שימוש במוניטין שלו כדי למשוך משקיעים. ב-1897, מתוך דאגה למצבה הפיננסי של משפחתו, הוא השתכנע להתמנות לתפקיד יושב ראש התאגיד הפיננסי של לונדון, חברה שעסקה בקידום מיזמי כריה והחזקות ושנשלטה על ידי ויטיקר רייט, אך בנובמבר 1900 התרסקו מניות החברה ועקב כך הוא שוב עמד בפני פשיטת רגל. כתוצאה מכך נחשף שרייט היה נוכל ודפרין הפסיד סכום כסף נכבד בחלקו בחברה, אך הוא לא הואשם בשום מעשה רמייה ומעמדו המוסרי נותר ללא רבב.
זמן קצר לאחר מכן נהרג בנו הבכור של דפרין במלחמת הבורים. דפרין שב למעונו הכפרי בקלנדבוי שליד בנגור, מחוז דאון. לאחר התרופפות בריאותו, מת הלורד דפרין ב-12 בפברואר 1902. ליידי דפרין מתה ב-25 באוקטובר 1936.
משפחתו.
הלורד דפרין הוסיף לעצמו את השם "המילטון" על פי הרשאה מלכותית ב-9 בספטמבר 1862, זמן קצר לפני נישואיו להריוט ג'ורג'ינה רואן-המילטון ב-23 באוקטובר אותה שנה. היה לו קשר משפחתי רחוק למשפחתה של אשתו ומטרת הנישואין הייתה בין השאר לגשר על עוינות ארוכת שנים בין שתי המשפחות. ב-13 בנובמבר 1872 הוא הוסיף לעצמו גם את השם "טמפל". לזוג נולדו שבעה ילדים. השניים הצעירים, בן ובת, נולדו בקנדה:
זמן קצר לאחר נישואיו התרגז הלורד דפרין מנישואיה של אמו לידידו, ג'ורג' היי, רוזן גילפורד, שהיה צעיר ממנה ב-17 שנים. נישואים אלו היו שערורייה חברתית, אך הלורד גילפורד מת שבועיים בלבד לאחר חתונתם. על אף חוסר שביעות רצונו מנישואיה השניים של אמו, מותה ב-1867 השפיע עליו קשות והוא בנה מגדל לזכרה באחוזת קלנדבוי. מפרץ סמוך נקרא גם הוא על שמה.
רוח הרפאים.
לעיתים קרובות נהג דפרין לספר כיצד הוא נתקל פעם ברוח רפאים שהצילה את חייו. ב-1849, באחד הלילות, כאשר הוא התארח בבית במחוז אופאלי שבאירלנד, הוא שמע קול של עגלת מתים. הוא הביט מטה וראה אדם חוצה את המדשאה כשהוא נושא ארון מתים על גבו. האיש עצר והביט אל דפרין ומבטיהם נפגשו לרגע קט לפני שהאיש המשיך לצעוד ונעלם באפלה. דפרין היה סבור שכל האירוע היה רק חלום רע, אך בבוקר המחרת אמרה לו בעלת הבית שבפעם הבאה שהוא יראה מחזה כזה, הוא ימות.
שנים לאחר מכן, בעת כהונתו כשגריר בפריז, זיהה דפרין נער מעלית במלון גרנד בעיר כאותו אדם שהוא ראה באותו לילה באירלנד. הוא סירב להיכנס למעלית ורגע אחד לאחר מכן המעלית התרסקה וכל הנוסעים בה, כולל אותו אדם, נהרגו. אותו נער מעלית מסתורי החל את עבודתו במלון באותו בוקר.
העיתונאי הצרפתי פול הוז הגיע ב-1922 למסקנה, שבמשך כל השנים, אירע מקרה מוות במעלית של המלון רק ב-1878, שנים לפני בואו של דפרין לפריז. תחקיר מאוחר יותר שנעשה על ידי כתב ה-BBC מלווין האריס, הראה שהסיפור היה לא יותר מאגדה אורבנית שדפרין הוסיף עליה כדי לספרה כאנקדוטה אישית.
חרוטן קוני
חֲרוּטָן קוֹנִי (שם מדעי: "Pyrgomorpha conica") הוא חרק ממשפחת החגביים, הנפוץ בין בני סוגו בארץ ישראל.
תכונה אופיינית למשפחה היא בלוטת ריח עורית המצויה על גב הבטן ומפרישה חומר דוחה (טיפוסי לכל מין) אשר בסוגים אחדים נחשב רעיל (למשל: אצל כושן ארסי Poekilocerus bufonius). בישראל מוכרים שישה סוגים הכוללים מין אחד בכל סוג.
רוז פרנסין רוגומבה
רוז פרנסין רוגומבה (בצרפתית: Rose Francine Rogombé, 20 בספטמבר 1942- 10 באפריל 2015) הייתה פוליטיקאית גבונית אשר שימשה כנשיאת גבון בפועל מיוני ועד אוקטובר 2009. היא התמנתה לתפקיד לאחר מותו של הנשיא עומר בונגו, מתוקף היותה נשיאת הסנאט. רוגומבה הייתה עורכת דין במקצועה, וחברה במפלגה הדמוקרטית של גאבון (PDG). הייתה האישה השליטה הראשונה בהיסטוריה של גאבון. לאחר הנשיאות הזמנית שלה, חזרה לתפקידה כנשיאת הסנאט.
ביוגרפיה.
רוגומבה נולדה באפריקה המשוונית הצרפתית, האזור שכיום מהווה את מזרח גבון בשנת 1942. היא למדה בצרפת והחלה לעבוד כשופטת בגבון. בשנות ה-80 היא עבדה כמזכירה ממשלתית בכירה לקידום זכויות האדם וזכויות נשים. בתחילת שנות ה-90 עזבה את הפוליטיקה לעולם המשפט וכיהנה כסגנית נשיא בית הדין הפלילי המיוחד. בשנת 2007 סיימה לימודי תאולוגיה. בינואר 2009 נבחרה לסנאט. רוגומבה נבחרה לנשיאת הסנאט ב-16 בפברואר 2009, לאחר שקיבלה את תמיכתם של 90 מתוך 99 סנטורים שהצביעו. למרות הרוב המוחלט בקרב חברי הסנאט, בחירתה הפתיעה רבים בהנהגת ה- PDG, והיא זכתה לכינוי "גברת הברזל".
עם מותו של נשיא גבון עומר בונגו ב-8 ביוני, התמנתה רוגומבה לנשיאה זמנית. השבעתה התקיימה ב-10 ביוני בנוכחות חברי בית המשפט החוקתי, הממשלה, הסנאט, האספה הלאומית ודיפלומטים זרים. בשל היותה של רוגומבה נשיאה זמנית בלבד, לא ניתן לה הכוח לפזר את האספה הלאומית או לקרוא למשאל עם. בית המשאל החוקתי (אשר מינה את רוגומבה לתפקיד) דרש ממנה לקיים בחירות חדשות לנשיאות בתוך 30 עד 45 ימים. בסופו של דבר, הבחירות התקיימו ב-30 באוגוסט ובהן ניצח עלי בונגו. הוא הושבע כנשיא ב-16 באוקטובר ובימים שלאחר מכן רוגומבה חזרה לתפקידה בסנאט. ב-27 בפברואר 2015 הפסידה בבחירות על המשך כהונתה כיו"ר הסנאט.
רוגומבה נפטרה ב-10 באפריל 2015 בבית חולים בפריז, שם אושפזה בימים שלפני כן.
רשתות עולם קטן
Golden (אלבום)
"Golden" (בעברית: זהוב) הוא אלבום האולפן ה-14 של הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג. האלבום יצא לאור ב-6 באפריל 2018, על ידי חברות התקליטים BMG רקורדס, ודארנוט אל טי די רקורדס.
השיר "Dancing", יצא לאור ב-19 בינואר 2018, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום, ובסמוך לצאתו הודיעה על צאתו של האלבום.
רקע והפקה.
את האלבום הפיקה מינוג ביחד עם אש האו, ריצ'רד "ביף" סטנרד, סקיי אדמס, ג'ון גרין, לינדזי ריימס, ג'סי פרשר, אלכס סמית', מארק טיילור, אג וויט וסמואל דיקסון. האלבום מכיל בתוכו שירי קאנטרי-פופ המשלבים גם את האלקטרופופ, כגון "Dancing", ושירים בסגנונות דומים.
בסמוך לצאתו של האלבום, הכריזה מינוג על שני סיבובי ההופעות "Golden Tour", ו-"Kylie Presents Golden", שיתקיימו בעולם תחת חסותו.
מיריה מוסקוסו
מיריה אליסה מוסקוסו רודריגז דה אריאס (בספרדית: Mireya Elisa Moscoso Rodríguez de Arias, נולדה ב-20 בספטמבר 1942) הייתה נשיאת פנמה בשנים 1999–2004, והאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד.
ביוגרפיה.