בקרב יהודי המזרח (עיראק, סוריה, טורקיה, יוון, מרוקו, תוניס ותימן) נהגו כדעת השולחן ערוך וכתבו ספרי תורה על גווילים, וכך גם ספרי התורה של הר"ן והרב יצחק אבוהב. כמו כן, הפוסקים מקרב יהדות המזרח סבורים שעדיף לכתוב גם כיום ספרי תורה על גוויל.
לגבי כתיבת ספר תורה על גויל לבני אשכנז ישנם חילוקי דעות: לדעת הרב שלמה גאנצפריד, לא נוהגים לכתוב ספרי תורה על הגוויל. אולם אם נכתב, ספר התורה כשר.ישנה שמועה לפיה החזון איש סירב להתיר לכתוב ספרי תורה על גוויל. מאידך לדעת הרב יוסף שלום אלישיב והרב חיים קניבסקי, כיום שישנה אפשרות לעבד את הגוויל שיהיה נאה וקל, ישנה עדיפות לכתוב ספר תורה על גוויל.
אורקל (מדעי המחשב)
בתורת החישוביות ובתורת הסיבוכיות, אורקל (לעיתים נקרא בעברית גם פונקציית אוב) היא מכונה מופשטת שבאמצעותה נחקרות בעיות הכרעה. ניתן לדמות אותה לקופסה שחורה, שמחוברת למכונת טיורינג, ושיש לה יכולת להכריע בעיה מסוימת בצעד חישוב יחיד. הבעיות עשויות להיות מכל מחלקת סיבוכיות, וניתן להשתמש אף בבעיות שאינן ניתנות לחישוב כלל, כגון בעיית העצירה.
מכונת טיורינג עם אורקל היא מכונת טיורינג בעלת שני סרטים, שיש באפשרותה לתת לאורקל הוראה להחליף את הקלט שעל אחד הסרטים של המכונה בפלט החישוב של האורקל עבור אותו קלט. הוראה זו נחשבת לצעד חישוב יחיד. ניתן להגדיר גם מכונת טיורינג עם יותר מאורקל אחת, ואף עם אינסוף אורקלים.
שימוש נפוץ באורקלים הוא יצירת קשר בין שאלות פתוחות שונות, העוסקות בהיותן של פונקציות ניתנות לחישוב או ניתנות לחישוב בזמן ריצה פולינומי. זאת כיוון שמושג האורקל מאפשר להגדיר היררכיה בין פונקציות מהטבעיים לעצמם. פונקציה formula_1 נחשבת לניתנת לחישוב מתוך הפונקציה formula_2 אם ניתן לחשב את formula_1, על ידי מכונת טיורינג לדוגמה, כאשר formula_2 משמשת כאורקל. הגדרה כזו יוצרת קדם סדר על אוסף הפונקציות הנבחר. באופן הזה, כאשר נבחר בתור הקבוצה את כלל הפונקציות מהטבעיים לעצמם, ניתן להגדיר את דרגות טיורינג ואת יחס הסדר החלקי של "ניתנות לחישוב". ניתן ליצור את אותה ההגדרה גם על שפות. כמו כן, ניתן לעדן את היחס על ידי דרישה שזמן החישוב של formula_1 מתוך formula_2 יהיה פולינומי, ליניארי וכו'. לדוגמה, עבור דרישה של זמן חישוב פולינומי ועל ידי בחירה מתאימה של אוסף הפונקציות או השפות, מתקבלת ההיררכיה הפולינומית.
אורקל ורדוקציות.
קיומה של רדוקציה חישובית מפונקציה formula_1 לפונקציה formula_2, היא למעשה מקרה פרטי של הטענה, לפיה קיים אלגוריתם לפונקציה formula_1 בהינתן אורקל לפונקציה formula_2. באופן דומה, משמעות קיומה של רדוקציה פולינומית מפונקציה formula_1 לפונקציה formula_2, היא למעשה קיומו של אלגוריתם בעל זמן ריצה פולינומי לפונקציה formula_1 בהינתן אורקל לפונקציה formula_2. לעיתים נוהגים לכנות רדוקציות במובן הרגיל בתור "רדוקציות קארפ" ולדבר גם על "רדוקציות טיורינג" כשהכוונה לאלגוריתם המחשב את formula_1 באמצעות אורקל ל-formula_2 (אלגוריתם שיכול לקרוא ל-formula_2 פעמים רבות על קלטים רבים ושונים, להבדיל מהקריאה הבודדת של רדוקציית קארפ).
אלכסנדר פון זמלינסקי
זמלינסקי
ליחה
ליחה (בעברית ארכאית: כִּיחַ) היא רוק המעורבב עם הריר המופרש על ידי מערכת הנשימה ומגיע אל חלל הפה. לעיתים הליחה מגיעה אל הפה באמצעות שיעול, ומחלות הקשורות בדרכי הנשימה מלוּות לעיתים שיעול המייצר ליחה. בנוסף, הופעת ליחה יכולה להיגרם כתוצאה מעישון.
דאסו מיסטר IV
דאסו מיסטר IV הוא מטוס קרב סילוני צרפתי משנות ה-50, שיוצר על ידי חברת דאסו. המטוס היה חמוש בזוג תותחים מסוג דאפה 30 מ"מ וצויד במנועי ורדון. המטוס שקל 9.8 טון עם מהירות מרבית של 1,120 קמ"ש וטווח טיסה של 1,300 ק"מ.
המטוס הראשון בסדרת מטוסי דאסו מיסטר לא היה אלא מטוס אוראגן עם כנפיים משוכות לאחור בזווית של 30 מעלות. אבטיפוס של המיסטר הוטס לראשונה בפברואר 1951 ובשנתיים שלאחר מכן הוטסו עוד 8 אבות טיפוס, עד שהוחלט להכניסו לייצור.
באפריל 1953 החליט חיל האוויר הצרפתי לרכוש 156 מטוסי מיסטר IVA.
המיסטר בחיל האוויר הישראלי.
בשנת 1955 רכשה מצרים מטוסי סילון חדישים מצ'כוסלובקיה בעסקת נשק גדולה ובכך הופר מאזן הכוח האווירי בין ישראל ומצרים כאשר לחיל האוויר המצרי 200 מטוסי סילון ולחיל האוויר הישראלי 50 בלבד. החשש הישראלי גבר לנוכח יתרון האיכות של המטוסים שנרכשו מדגם מיג 15 ו-מיג 17 שהיו עדיפים על האוראגן והגלוסטר מטאור.
בניסיון להעמיד מענה ראוי לרכש החדש ביקשה ישראל מצרפת לרכוש מטוסי סילון חדישים מדגם מיסטר IVA. צרפת התנגדה למכירת מטוסים אלה והציעה במקומם מכירת מטוסי מיסטר II, הנחותים יותר. במרץ 1956 בעקבות התקדמות ביחסי ישראל–צרפת, הסכימה לבסוף צרפת למכור לישראל 12 מטוסי מיסטר IVA בשל אינטרסים צרפתיים במזרח התיכון ורצון שלהם לחזק את ישראל. מטוסים אלה נחתו בישראל ב 11 באפריל לאחר חניית ביניים לתדלוק באיטליה. באותה השנה נחתמו עסקות נוספות לרכישת מטוסי מיסטר ובסך הכל סופקו באותה השנה 61 מטוסי מיסטר. מטוס המיסטר האחרון היה מותאם לצילום והגיע ארצה, מוטס על ידי דני שפירא, סמוך מאוד לפתיחת מבצע קדש.
מטוסי המיסטר של חיל האוויר הישראלי לקחו חלק משמעותי במבצע קדש שהתרחש ב-1956 כמטוסי יירוט. ב-30 באוקטובר נשלחו מיסטרים לחפות על הכח הקרקעי במיתלה וכנגדו הוזנקו כ-20 מטוסי קרב מצריים. בקרב הופל מטוס מיג אחד ואחרים נפגעו אך לא נפלו. למחרת, ב-31 באוקטובר, זוג מטוסי מיסטר נתקלו ברביעיית מטוסי ומפייר מצריים והפילו את כולם בקרב אוויר. ב-2 בנובמבר נשלחו מיסטרים למשימות תקיפה. אחד המטוסים שהוטס על ידי בני פלד נפגע באש נ"מ והוא נטש בעזרת כסא מפלט בדרום סיני בסמוך לשארם א-שייח' הסתתר במדבר ולאחר מכן חולץ בשלום על ידי טייס פייפר. הייתה זו הנטישה הראשונה בעזרת כיסא מפלט בחיל האוויר. ב-3 בנובמבר נשלחו שתי רביעיות למשימת סיוע באזור שארם א-שייח, המטוסים הטביעו ספינה מצרית קטנה ותקפו בטעות את אניית המלחמה הבריטית "קריין".
במלחמת ששת הימים תקפו המיסטרים בכל הגזרות מגוון רב של מטרות, החל מתקיפת בסיסי חיל האוויר של מצרים, ירדן, סוריה ועיראק (מבצע מוקד) ועד לתקיפת כוחות שריון על הקרקע ומטרות נוספות במשך המלחמה.
רוב מטוסי המיסטר הוצאו משימוש בפברואר 1971. חלקם המשיכו לשרת עוד מספר שנים בודדות בתפקידים שונים עד שהוחלפו באופן סופי במטוסי סופר מיסטר וסקייהוק.
תמיכות דואות
תמיכות דואות (נקראות גם קשתות דואות או כנפיים דואות, בצרפתית: Arc-boutant) הן אלמנט אדריכלי, הבנוי מחצאי קשתות "המרחפות" באוויר ותומכות את הקמרון הפנימי של המבנה מצידו האחד, על ידי העברת הכוחות שהוא מפעיל כלפי חוץ לעמוד רחב. האלמנט התפתח מתוך צורך הנדסי לתמוך את קמרונות הקתדרלות שהתנשאו לגובה רב, והוא נפוץ בבנייה של מבנים בסגנון הגותי.
התמיכות הדואות הן שכלול של התמיכות המלאות בהן השתמשו באדריכלות הרומנסק כדי לתמוך קמרונות מהצד. השימוש בהן במאה ה-12, בפעם הראשונה בעת שניסו אדריכלי קתדרלת נוטרדאם דה פארי לבנות אולם תווך גבוה יותר מכל אולם שנבנה עד לתקופתם, דבר שהצריך תמיכה מבנית נוספת.
התמיכות הדואות נראות מחוץ למבנה כמו צלעות דקות. העמוד אליו עוברים הכוחות היה רחב ומדורג על מנת שיוכל לתמוך בכוחות הגדולים שנבעו מהקמרון. ברוב המקרים גם הוצב מעל העמוד, בנקודה בה הקשת מתחברת אליו, צריח או פסל עופרת הנקרא "צריחון" (Pinnacle), שמטרתו הייתה הגברת הלחיצה של העמוד לכיוון האדמה על מנת שלא יקרוס הצדה. הצריחון עוצב כפסל או כצריח מחודד והתאים בסגנונו לגותיקה.
מתחת לתמיכה הדואה הייתה תמיכה נוספת מקורה אשר מתחתיה היה חלל הספינה המשנית של הקתדרלה.
אף על פי שמטרתן העיקרית של התמיכות הדואות הייתה הנדסית (תמיכה בקמרונות הגבוהים של הספינה הראשית), היה להן גם ערך אסתטי. מבנן הדק והקליל תרם למבנה התחרה של הקתדרלה הגותית, והדגיש את השאיפה לגובה. עקב סגולות אלה, בכנסיות רבות שנבנו או הושלמו בגל התחייה הגותית (בעיקר במאה ה-19) נבנו תמיכות דואות, גם אם לא היה צורך הנדסי בהן בזכות טכנולוגיות הבנייה החדשות.
תמיכה דואה
הארלם
הארלם (באנגלית: Harlem) היא שכונה בצפון הרובע מנהטן שבעיר ניו יורק. הארלם מחולקת לשלושה אזורים עיקריים: מזרח הארלם, מרכז הארלם ומערב הארלם. כל אחד מאזורים אלו מחולק לתת-שכונות.
הארלם התפרסמה בתחילת המאה ה-20 בשל הרנסאנס של הארלם, כיום היא ידועה בעיקר בשל היותה מרכז מגורים ועסקים לאוכלוסייה אפרו-אמריקאית והיספנית ממעמד הפועלים. בהארלם קיים ריכוז גבוהה של קתדרלות וכנסיות אפרו-אמריקאיות אשר נמצאות בשימור כשלצידן בתי אבנים חומות, בניינים מודרניים, אזורי מסחר, עסקים ובילוי. דבר אשר מקנה לשכונה מראה ייחודי.
גבולות.
לרוב השם הארלם משמש ככינוי לכל החלק הצפוני של מנהטן. אולם רשמית, השכונה מוגדרת כאזור צפונית לרחוב 96; צפונית לסנטרל פארק, לרחוב 110 ומזרחית לשדרה החמישית בקטע שמעל רחוב 96; בצפון היא גובלת ברחוב 125, במערב עם פארק מורנינגסייד, שלמעשה חוצץ בין השכונה לאוניברסיטת קולומביה, ובמערב, הארלם גובלת בנהר ההדסון.
היסטוריה.