האחים שהתאחדו בורחים מפאפיס, ולוקחים איתם כמה מספרי הקסמים שלו וכן קופסה עם צמחים קסומים. הם נמלטים אל רגיון ולאחר מכן אל מטפונטיון , מרכז ללימודי פיתגורס, שם הם נפגשים עם אסטראיוס פעם נוספת. הם ממשיכים איתו ונוסעים עד לארצות הגטים והתראקים, שם הם נתקלים בחכם התראקי (וכנראה גם הפיתגוראי) זלמוקסיס. זלמוקסיס מנבא שהאחים יגיעו סוף סוף לתולה, שם יכפרו על הפשע שביצעו שלא בכוונה כלפי הוריהם באמצעות סבל רצון של גורל דומה. אז האחים יוצאים לתולה, עדיין נרדפים על ידי פאפיס הרשע, שמתעמת איתם שוב. בעודו מטיל כישוף, הוא יורק על פניהם. זה גורם להם שינה דמוית מוות שממנה הם יכולים להתעורר רק לאחר כל שקיעה. תרוסקאנס, תושב תולה ועד לרצח לכאורה שבוצע על ידי דרקיליס ואחיה, הורג את פאפיס יחד עם עצמו. עם זאת, מכיוון שמאמינים כי האחים מתים, הם מקבלים אנדרטה ונקברים. בלילה הם מתעוררים. וכך מסתבר שהכישוף של פאפיס נמשך רק בשעות היום, כאשר האחים חיים וקיימים במשך הלילה.
בהמשך, בן לוויתם של האחים, אזוליס, והמטיילים הארקדיים, דייניאס ודמוכארס, מתחילים ללמוד את ספרי הקסמים של פאפיס. הם מחפשים את האמצעים לשחרר את דרקיליס ומנטיניאס מהקללה הרודפת אותם, בתקווה גם לעזור להורים של השניים, שככל הנראה סובלים בעיר צור ממצב דומה של מוות חי. בסופו של דבר כל הקבוצה, כולל האחים, חוזרים לצור. אבל דייניאס, שנסע עם קרמאנס ומניסקוס, שוב תועה מהיעד, ומוצא את עצמו צפונה יותר. אלה נכנסים לשטח הלילה הנצחי ומגיעים לבסוף לירח, שם נפגשים שלושת המטיילים עם הסיבילה. היא מעניקה להם את מילויה של בקשה אחת לכל אחד. דייניאס פשוט מבקש לחזור לדרקיליס אהובתו בצור, והדבר מוענק לו. לאחר שנרדם - כמו שעושה יוליסס בסכריה - דייניאס מתעורר בצור, שם בסופו של דבר כולם מתאחדים באושר.
ניתן לשער, שבנקודה זו הסיפור מוצא את דרכו בחזרה דרך אחת או יותר מהמסגרות והסופים המסודרים זה בתוך זה.
פרשנות.
זוהי יצירה מקיפה בת 24 ספרים, שרק תקציר שלה נכתב על ידי פוטיוס. לכן נראה רק סביר שתוכן תקצירו של פוטיוס אינו תואם את היקפו האמיתי של הרומן. ההנחה היא שחלק מהותי מתוכן היצירה הוקדש לחומר פרדוקסוגרפי הקשור למקומות ולעמים הנזכרים בה ורובו נשמט בתקציר של פוטיוס, שהרי על אף מורכבותה של העלילה, לא נראה כי היא ארוכה מספיק כדי למלא מספר כה גדול של ספרים. ההנחה נתמכת גם על ידי פוטיוס עצמו, שמודה במפורש בכך שהבחין בסטיות.
בכל הקשור לפרשנות ולסיווג היצירה, המחקר עוסק בעיקר בשתי שאלות הקשורות זו בזו. ראשית, ביחס לאופי הרומן. ברור כי תורת הפיתגוראים ממלאת תפקיד מסוים ברומן - אך כיצד הוא היה אמור להיקרא מלכתחילה? האם הוא נקרא בקלילות, כרומן מסתורי, כסיפור אהבה, או אפילו כיומן מסע רגיל?
ניתן להצביע על כמה אזכורים לדת הפיתגוראית, ובהתאם לכך לא לפרש את הרומן באופן בלעדי כספר מסתורין. אולם מנקודת מבט זו עולה שאלה נוספת: אם הקשר בין הפרודיה "סיפורים אמיתיים" של לוקיאנוס ל"נפלאות מעבר לתולה" אינו מוטל בספק, אזי מה טיבה של הפרודיה? האם הלעג מכוון כנגד הז'אנר של סיפורת מסע פסאודו-היסטורית או שמא כנגד הנימה הדתית המסוימת של הרומן? ואם כך, האם לוקיאנוס מבקר את המקבץ הרחב יותר של רעיונות פיתגוראים, או שהוא מתנגד לכת מסוימת?
הבעיה בבסיסה היא היעדרו של טקסט מקורי כלשהו מתוך היצירה, ולא ניתן להסיק מסקנות מוצקות מתוך התקציר המצומצם, המבולבל, ולעיתים הקשה להבנה שניתן על ידי פוטיוס.
צו שריפת הרייכסטאג
עמרי גליקמן
עמרי גליקמן (נולד ב-9 ביולי 1982) הוא זמר ישראלי, סולן ומקים הלהקה התקווה 6.
ביוגרפיה.
גליקמן נולד ברמת השרון למשפחה שסביה מצד אביו היו ניצולי השואה. כשהיה בן 8, עבר עם משפחתו לבלגיה, ושם למד לנגן בגיטרה כשאחותו ניגנה בפסנתר. המשפחה חזרה לישראל כעבור 5 שנים, והוא שירת בצה"ל כחוקר תאונות דרכים במצ"ח.
לאחר שחרורו מצה"ל, הקים את להקת התקווה 6 עם אחותו שלי. הלהקה נקראת על שם כתובת מגוריהם ברמת השרון. בתחילה הופיע עם הלהקה בפסטיבלי בומבלה ושנטיפי, בשירי רגאיי שכתבו. ב-2007 יצא אלבום הבכורה של הלהקה התקווה 6.
בשנת 2008 הקליטה הלהקה גרסת כיסוי לשירו של אריק לביא "אני אשיר לך שיר" עבור הפרויקט "עבודה עברית 2".
ב-2009 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "אפרוקליפטוס", וב-2010 את הסינגל "בפרדסים של גן עדן".
ב-2012 יצא לאור אלבומם הרביעי "קול ישראל".
בשנת 2019 השתתף לצד אמני ישראל בשיר "שבט אחים ואחיות". באותה השנה, השתתף בגרסה המחודשת של להקת הדג נחש ללהיטם "שירת הסטיקר".
בשנת 2020 השתתף בשיר "שמור עליי" לצד אמני ישראל.
גליקמן נשוי ואב לילד וילדה.
שלום מאיר סיאני
הרב שלום מאיר סיאני (נולד בשנת תשמ"ה, 1984) הוא רב חרדי ספרדי, ראש ישיבת היכלי התורה והמכון שעל ידה.
ביוגרפיה.
נולד לניסים ובת שבע סיאני בירושלים.
מתגורר בשכונת נוה יעקב בירושלים
למד בתלמוד תורה יקירי ירושלים, ובישיבות 'קול תורה' ,"הגריב שריבר" "ודברי אמת", אצל הרבנים רבי ישראל בונם שרייבר ראש ישיבת נתיב הדעת, ורבי זבולון שוב ראש ישיבת "דברי אמת".
בשנת תשס"ד (2004) חיבר את ספרו הראשון "שיעורי הרמי"ם", שיעורים מהרבנים זבולון שוב, שמואל כהן, יחיאל מיכל דזימיטרובסקי, והיה עורך הקונטרסים 'ביכורי הכרם','שערי זבולון'.
בשנת תשס"ט (2008) הוציא את ספרו "בל תקיף" הלכות הקפת פאות הראש כולל ציורים ומראי מקומות בהסכמת הרב ניסים קרליץ שעבר על הספר והוסיף הערות, הספר הודפס בכמה מהדורות.
בשנת תשע"ג (2013) שימש כר"מ ומוסר שיעורים בישיבה הגדולה "לב אליהו" בשכונת רמת שלמה בירושלים.
הקים את קרן "הדרת התורה" העוזרת ותומכת במחברי ספרים ומוציאים לאור בשלל נושאי הספר התורני. ובין השאר יזם והקים את מדריך הספרים "אוצר הספר התורני" מדריך המפרסם ספרים תורניים והלכתיים, (שם המדריך שונה בשנת תשע"ו 2016 "לאוצר"),המדריך יצא לאור החל משנת תשס"ט 2009 .
עומד בראשות רשת הכוללים "היכלי התורה בארץ הקודש שעל ידי בית תלמוד לרבנים בישראל" (הוקם בשנת תשע"ז, 2017), הכוללים מיועדים לאברכים שהשלימו את חוק לימודם בכוללים הרגילים, בכוללים לומדים הלכות שבת בעיון כולל מבחנים עיוניים, לכולל סניף מרכזי בשכונת נווה יעקב בירושלים וסניף נוסף בעיר מודיעין עילית הרב סיאני מוסר שיעור יומי בהלכה, ועיונים במחשבת ישראל, ועונה לשאלות בעיקר בשאלות הלכה אקטואליות.
בנוסף עומד בראשות "המכון" להוצאת ספרים, ספרי ראשונים ואחרונים וביניהם ספרים ידועים כהר"ן על התורה, שו"ת "ישכיל עבדי" לרבי עובדיה הדאיה וספרים רבים.
בבעלותו "אוצר הספרים" ספריה תורנית עולמית ובה מעל 40,000 ספרים תורניים בגמרא, משנה, תורה, הלכה בעיקר מגדולי חכמי בני ספרד המיועדת בעתיד לאחר מציאת מבנה קבע לכלל הציבור התורני והכללי.
חיבר ומוציא לאור עשרות ספרים וביניהם ספרי הלכה וגמרא.
אסתר שתה
אלקית קרנפית
אלקית קרנפית (שם מדעי: Cerorhinca monocerata) הוא מין של עוף ימי יחידי בסוגו במשפחת האלקיים המצוי בטבע לחופי צפון האוקיינוס השקט. בעבר נכללו בסוג עוד כמה מינים שנכחדו.
אלקית זו קיבלה את שמה עקב מבנה הגדיל שמעל מקורה המזכיר מעט קרן כמו של קרנף, והיא מצויה רק מעל מקור הזכרים ומיועדת למשיכת נקבות. האלקית היא קרובתן של תוכי הים ולעיתים היא מקננת באותן מושבות לצידם ולצד אלקיים אחרים.
אורכה של האלקית 35 עד 38 סנטימטרים, מוטת הכנפיים 56 עד 63 סנטימטרים ומשקלה הממוצע 530 גרם, כשהזכרים גדולים מהנקבות ב-10% בערך. האלקית בעלת נוצות אפורות כהות עם בטן לבנה, כפות רגליים גדולות וצהובות וציצות לבנות מצידי הלחיים ומאחורי הגבות עד קצה הגולגולת. המקור צהוב וחרוטי ובקצהו ה"קרן" ממנה קיבלה את שמה. כמו קרוביה היא מעופפת חלשה מאוד, והיא מהירה בעיקר מתחת למים, אז כנפיה עוזרות לחתור במהירות.
האלקית מצויה בטבע בחופי האוקיינוס השקט מאיי התעלה של קליפורניה צפונה עד האיים האלאוטיים שבאלסקה ומהונשו והוקאידו שביפן ואולי גם חצי האי הקוריאני ועד לסחלין שבצפון סיביר. האלקיות מרגישות בנוח גם לנוח בים הפתוח ולעיתים הן נודדות באופן מקומי.
האלקיות שחייניות מצוינות היכולות לצלול עד 57 מטרים ולמשך מעל 187 שניות. הם רודפות יחדיו אחרי להקות דגים, קרילאים ודיונונים. את המזון הן מאחסנות בזפק ופולטות אותו לאפרוחן הבודד. הן מאכילות אותו בלילות כדי להימנע מטורפים ומחיות חומסניות כמו שחפים וחמסנים.
לאלקית הקרנפית לא נשקפת סכנת הכחדה, אם כי התחממות האקלים, וזיהום הים עלולים לפגוע בה ובמזונה.
ראול מרטין
ראול מרטין (בספרדית: Raúl Martín) הוא צייר ומאייר ספרדי המתמחה באמנות פלאונטולוגית, ענף של אמנות ומדע העוסק בשחזור אמנותי של בעלי חיים ובתי גידול פרה-היסטוריים הנחקרים במסגרת מדע הפלאונטולוגיה. הוא ידוע בעיקר בזכות איורי הדינוזאורים והתנינאים שלו, שמצוירים בסגנון היפר-ריאליסטי ומופיעים במוזיאונים רבים בכל העולם כולל במוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע, מרכז המדע של מרילנד וחברת פורט פק לפלאונטולוגיה. בנוסף, הוא פרסם בכתבי עת ומגזינים רבים בהם סיינטיפיק אמריקן ונשיונל גאוגרפיק. הוא עובד עם המחלקה לפלאונטולוגיה של אוניברסיטת האוטונומיה של מדריד בספרד, בה הוא גר.