אליאסה באזנה נתגלה בראשית שנות השישים במערב גרמניה, כאשר ניסה מזלו בתביעה משפטית שהגיש נגד ממשלת מערב גרמניה לשלם לו את דמי הריגול שהגיעו לו, לטענתו, מגרמניה הנאצית. במפתיע פסק בית המשפט הגרמני לזכותו, והורה לשלם לו סכום צנוע. את פרנסתו מצא בפרסום ספר זכרונותיו מתקופת היותו "ציצרו", שנשא את השם "אני הייתי ציצרו" וראה אור בשנת 1962. אליאסה באזנה מת בשנת 1970 בשמשו כשומר לילה במינכן.
גורלו של השגריר הבריטי.
למרות התנהגותו הרשלנית של השגריר סר יו נצ'בול-האג'יסן, שגרמה לדליפה הביטחונית החמורה בפרשת ציצרו, לא נשא סר יו בתוצאות. גילו (הוא היה יליד 1886), תואר האצולה לו זכה בשנת 1936, מעמדו כאחד מוותיקי השירות הדיפלומטי, בו החל לכהן כקונסול בבריסל עוד בשנת 1926, כל אלה עמדו לזכותו והוא לא הועמד בפני הליך משפטי כלשהו ואף זכה למינוי ב-1944 כשגריר בבלגיה, שם שירת עד פרישתו לגמלאות בשנת 1947. סר יו נפטר בשנת 1971 בהיותו בן 85.
טוסקגי
לואיס הורסט
לואיס הורסט (באנגלית: Louis Horst; 1884–1964) היה המורה הראשון לכוריאוגרפיה של המחול המודרני.
הורסט, פסנתרן ומלחין אמריקאי, נולד בקנזס סיטי שבמיזורי, היה המנהל המוזיקלי של דנישון (דניסשון) (1916–1925) ולאחר מכן שימש כמנהל מוזיקלי של להקת מרתה גרהם.
אנה סוקולוב שימשה כמתמחה שלו ובשנת 1935 הם יצרו יחדיו כוריאוגרפיה להצגה נח אותה הוא גם הלחין. הורסט עבד גם עם הכוריאוגרפים הלן תמיריס, דוריס המפרי וצ'ארלס ויידמן, וכן עם אגנס דה-מיל ואחרים.
בשנת 1934 ייסד הורסט את כתב העת "דאנס אובזרבר", אותו הוא ערך. הורסט כתב ספרים בנושא כוריאוגרפיה וקומפוזיציה. הוא לימד במכללת שרה לורנס, במכללת בנינגטון (1945-1934), באוניברסיטת קולומביה, במכללת מיילס, במכללת ברנארד, במכללת קונטיקט ובית הספר ג'וליארד (1964-1951).
הורסט הלחין עבודות עבור מרתה גרהם. ביניהם פרימיטיב מיסטריס (1931), סלברישון (1934), פראנטיר (1935). הורסט הלחין מוזיקה לסרטים. הורסט הגדיר את הצורות והעקרונות המבניים של המחול המודרני בהתאם למבנה המוזיקלי. לשיטתו מוזיקה למחול צריכה להיות חסכונית בתזמור, עם מהלך רגשי הרמוני לכוריאוגרפיה ואינטגריטיבי מבחינת ריתמית.
הורסט נפטר בניו יורק ב-12 בינואר 1964.
גרושה
Hyperlink
היפרלינק
אמריקה X
אמריקה X (באנגלית: American History X; מילולית: היסטוריה אמריקנית X) הוא סרט דרמת פשע אמריקאי בכיכובו של אדוארד נורטון. הסרט עוסק בגזענות בארצות הברית מנקודת מבטה של משפחה אמריקאית-ארית מהמעמד הבינוני המתגוררת בפרוור של לוס אנג'לס. הסרט בוים על ידי הבמאי הבריטי-יהודי טוני קיי, ויצא לאקרנים בשנת 1998.
הסרט מגולל את סיפורו של דרק ויניארד, נער נאו-נאצי אמריקאי בשנות העשרים לחייו שנכנס לכלא לשלוש שנים על רצח של שלושה נערים אפרו-אמריקאים, וחוזר ממאסרו עם דעות הפוכות לחלוטין ומנסה למנוע מאחיו הצעיר ללכת בדרכו הגזענית.
עלילה.
הסרט עוקב בצורה לא ליניארית אחר משפחת ויניארד, משפחה ארית בת חמש נפשות שגרה בפרוור בלוס אנג'לס. דרק (אדוארד נורטון), הבן הבכור, משוחרר מהכלא לאחר כשלוש שנות מאסר בגין הריגת שני צעירים שחורים, לעיני אחיו הצעיר דני (אדוארד פרלונג). כדמות כריזמטית ודומיננטית בקרב הנאו-נאצים שבעיר מגוריו, אחיו הצעיר, דני הולך אט אט בדרכו של אחיו דרק הנערץ, ומעורר שערורייה בבית ספרו כאשר הוא מגיש חיבור המפאר את מיין קאמפף. כתוצאה מכך מנהל בית הספר ד"ר סוויני (אייברי ברוקס) מתנה את המשך לימודיו של דני בהשתתפותו בפרויקט שנקרא "היסטוריה אמריקנית X", ומחליט שהמשימה הראשונה בפרויקט זה תהיה חיבור עבודה אודות עברו של אחיו דרק והשפעתו על דני, שתוגש תוך יום. בסצנה הבאה, דני מתערב לטובת ילד לבן שמוכה על ידי שלישיית נערים שחורים בשירותי בית הספר.
דני ממשיך ללכת בדרכו הישנה של אחיו, אך לאחר שיבתו מהכלא מנסה דרק למנוע זאת ממנו לאחר שהתפקח בכלא מדעותיו הגזעניות. דרק מתנער מעברו ומידידיו הנאו-נאצים ומשתדל להוציא גם את דני מחברתם. במסיבה שנערכת במועדון התנועה לרגל שחרורו מהכלא (אליה הגיע גם אחיו, בניגוד לבקשתו) דרק מתעמת עם קמרון (סטייסי קיץ'), המנהיג המקומי של התנועה, שהיה בעל השפעה חזקה עליו עד המאסר. דרק תוקף את קמרון בשל שאיפתו למשוך את דני אל הנאו-נאציזם על אף אזהרותיו של דרק, ובכך מפנה אליו את זעמם של חסידיו הנאו-נאצים.
במקביל לעלילה המרכזית, חלק ניכר מהסרט מתואר באמצעות פלאשבקים בשחור-לבן המתארים בין היתר את תקופת הזוהר של דרק בקרב קהילת גלוחי הראש, מאסרו בכלא ושינוי דעותיו, והרחק משם מהתקופה בה אביו הגזען נהרג בידי שחורים, מה שגרם למעבר הקיצוני בנעוריו ביחסו לשחורים.
לקראת סיום הסרט, השינוי לטובה שחל בדעותיו של דני מומחש בהסרת הסמלים הנאו-נאצים שעיטרו את חדרו. בדרכו אל פגישה עם קצין המבחן, דרק מלווה את דני ללימודיו למחרת היום ובפרידתו ממנו מחוץ לכותלי בית הספר, מזהיר אותו מפני התנכלות של נאו-נאצים. לפני תחילת הלימודים, דני נכנס לשירותי בית הספר ומניח את העבודה בצד. בבואו לצאת, הוא מסתובב ורואה את אחד הנערים השחורים (איתו התעמת בתחילת הסרט) מכוון אליו אקדח. דני נורה שלוש פעמים ונופל מת כשלצידו מונחת העבודה. דרק חוזר אל בית הספר לשמע היריות וחובק בבכי את גופתו של אחיו על רצפת החדר. הסרט מסתיים על רקע דברי הסיכום בעבודתו של דני.
תגובות.
הסרט זכה לביקורות מעורבות. הבמאי טוני קיי לא היה מרוצה מהתוצאה הסופית והתכחש לסרט. השחקן הראשי, נורטון, היה מועמד לפרס האוסקר (השחקן הראשי הטוב ביותר) על גילומו של דרק ויניארד.
מוזיקולוג
מיכל זמורה
קיית בקינסייל
גיל (גילי) לנדאו
גיורגי דרסליה
גיוֹרגי דַרַסֶליה (בגאורגית: გიორგი დარასელია; נולד ב-17 בספטמבר 1968) הוא כדורגלן עבר גאורגי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, וכיום מאמן.
קריירת משחק.
דרסיליה החל לשחק כדורגל מקצועני בגאורגיה בקבוצת טורפדו כותאיסי ולאחר מכן שיחק גם בדינמו טביליסי ובקבוצות נוספות בגאורגיה. לקראת עונת הגיע דרסיליה לישראל והוחתם בהפועל תל אביב על ידי אלי כהן, מאמן הקבוצה. דרסיליה כבש שערי ניצחון רבים בעונה זו, והיה שותף לעונה בה סיימה הקבוצה במקום השני והפסידה את תואר האליפות לבית"ר ירושלים.
אף על פי ששיחק רק עונה אחת בהפועל תל אביב, נחשב דרסליה לאחד הזרים האהובים ששיחקו בקבוצה, הרבה בזכות שער ניצחון שכבש בדרבי. למרות שסולק מהפועל על ידי המאמן דאז אלי כהן בעונה שלאחר מכן, וזאת בטענה שהשחקן פצוע, נהג דרסיליה להגיע למשחקי הקבוצה כצופה בזמן ששיחק בקבוצות אחרות בישראל.
לאחר שעזב את הפועל תל אביב שיחק עונה אחת בהפועל צפרירים חולון, במדיה כבש 7 שערי ליגה, ולאחר מכן עבר לשחק בהפועל כפר סבא. בעונתו הראשונה בכפר סבא כבש דרסיליה 8 שערי ליגה, אך בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגת המשנה. בעונה שלאחר מכן חזר עם הקבוצה לליגת העל ואז שוב ירד עמה לליגת המשנה בשנת 2002, אז עבר למכבי כפר כנא ולאחר מכן חזר לצפרירים חולון, במדיה פרש ממשחק פעיל בשנת 2004.
קריירת אימון.
לאחר פרישתו מונה דרסיליה לעוזרו של מאמן בהפועל כפר סבא, אלישע לוי. לאחר מכן שימש עוזרו של לוי בבני סכנין, ובעונת עבר יחד איתו למכבי חיפה. כעוזר מאמן מכבי חיפה זכה בשתי אליפויות עם הקבוצה, והעפיל עמה לשלב הבתים של ליגת האלופות. בשנת 2010 קיבל דרסיליה אזרחות ישראלית.
לקראת עונת המשיך דרסיליה, יחד עם אלישע לוי, להפועל באר שבע. בספטמבר 2012, מעט לאחר שהחל את עונתו הראשונה כעוזר מאמן בבאר שבע, עזב דרסליה את ישראל, לאחר שחי בה במשך 15 שנים, ומונה למאמן הראשי של הקבוצה הגאורגית דילה גורי מליגת העל הגאורגית.
בדצמבר 2012 החל דרסליה לאמן את סק"א-אנרגיה חברובסק מליגת המשנה ברוסיה. בעונת אימן דרסליה את זוגדידי מליגת העל הגאורגית, ובתחילת עונת מונה למאמן טורפדו כותאיסי מאותה ליגה, הקבוצה בה החל את הקריירה כשחקן. ביוני 2017 מונה שוב למאמן דילה גורי.
ב-22 בינואר 2019 חזר דרסליה לישראל ומונה למאמן קבוצת בני סכנין. ב-5 במרץ פוטר מתפקידו לאחר תוצאות מאכזבות.
מעבר לעלטה
פלרמו (נפה)
נפת פלרמו (באיטלקית: Provincia di Palermo) הייתה נפה במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה, שבירתה הייתה העיר פלרמו. ב-4 באוגוסט 2015 היא הוחלפה על ידי יחידה מנהלית חדשה העיר המטרופולינית של פלרמו.
גאוגרפיה.
הנפה השתרעה על שטח של 4,992 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 1,239,272 נפש. בירתה של הנפה בעיר פלרמו המשמשת גם כבירת המחוז. הנפה שכנה בצפון-מערבה של סיציליה, וגבלה בנפת טרפאני מערב, בנפת אגריג'נטו מדרום; בנפת מסינה ממזרח, ובים הטירני מצפון. שמה נגזר משם השבט היווני "פאנורמוס" (יוונית "Πάνορμος") שמשמעו "נמל הכל".
הערים העיקריות בנפה, נוסף על פלרמו, היו בגרייה (Bagheria), מונריאלה ופרטיניקו (Partinico). האי אוסטיקה (Isola di Ustica) היה שייך גם הוא לנפה. נהר האימרה מרידיונלה (Imera Settentrionale) היה הנהר הארוך ביותר בנפת פלרמו, ואורכו 144 ק"מ. הנהרות האחרים בנפה היו הבליצ'ה (Belice) שאורכו כ-77 ק"מ, הבליצ'ה דסטרו (Belice destro) באורך של 45,5 ק"מ ונהר הבליצ'ה סיניסטרו (Belice sinistro) באורך של 42 ק"מ.
הגידולים החקלאיים בנפה היו זיתים, דגנים, שקדים, תאנים, הדרים, גפנים, כותנה ועוד. משק החי כולל גידול כבשים, עזים ובקר. בנפה הייתה גם תעשייה פטרוכימית.
בתחומי הנפה מספר פסיפסים ביזנטיים ידועים הנמצאים בקתדרלת מונריאלה, בקתדרלת צ'פלו, בכנסיית סנטה מריה דל'אמיראליו, ובקפלה פלאטינה שבפאלאצו דיי נורמני בפלרמו.
מערכת חיסונית
אמריקה איקס