האחים היו הראשונים ששלחו צלם, אדם בשם אלכסנדר פרומיו, אל טורקיה, מצרים וארץ ישראל. הסרטים הראשונים שצולמו בארץ ישראל, בסוף המאה ה-19, צולמו על ידי צלם זה. פרומיו, שפעל בשירותם של האחים לומייר, היה הראשון שחיבר מצלמה אל עצם נע, כאשר הרכיב מצלמה על גונדולה בוונציה.
עם כל זאת, האחים לא השכילו לפתח את הרעיון של יצירת סרטים עלילתיים, ורוב סרטיהם הראו תמונות שצולמו במקום ההתרחשות ולא תמונות מבוימות, כמו סצינות נוף, תמונות מן הרחוב, גלי הים המתנפצים אל החוף וכיוצא בזה, כאשר המצלמה מוצבת לרוב במקום אחד ואינה נעה. התוצאה לא הייתה מעניינת, לאחר שפג החידוש הראשוני.
בשנת 1896 החליטו האחים כי הראינוע הוא אמנות ללא כל ערך מסחרי. הם מכרו את הזכויות על הסינמטוגרף לצעיר בשם ז'ורז' מלייס, ששימש זמן מה כמפיץ סרטיהם, ולאחר מכן החל בקריירה משגשגת כבמאי הסרטים הראשון. מלייס סטה מן הדרך שהתוו האחים לומייר. הקולנוע של מלייס התבסס על בימוי של סצינות, על תנועת מצלמה ופעלולים, בניגוד לסרטיהם הסטטיים של האחים לומייר. ניתן לומר כי האחים לומייר פיתחו את הבסיס הטכנולוגי ליצירת הסרטים, אך רק מלייס היה זה שפיתח את הבסיס הרעיוני.
האחים הפנו את תשומת לבם לצילום. בשנת 1903 רשמו פטנט על צילום צבעוני שנקרא "אוטוכרום לומייר" והופץ באופן מסחרי בשנת 1907. בשנים אלו היה מפעלם בין גדולי היצרנים של חומרי הצילום באירופה. לאחר מכן נרכש המפעל על ידי חברת אילפורד. בין ההמצאות שהמציאו האחים היה גם מגביר קול וחומר לריפוי כוויות.
שני האחים הונצחו, בנפרד, בשדרת הכוכבים של הוליווד.
אוגוסט ולואי לומייר
לואי ואוגוסט לומייר
לואי לומייר
אוגוסט לומייר
סנט לואיס
סנט לואיס (באנגלית: St. Louis או Saint Louis), היא עיר במדינת מיזורי בארצות הברית השוכנת על גדת נהר המיסיסיפי. העיר נמצאת במזרח המדינה בגבול מדינת אילינוי, מערבית לנהר המיסיסיפי, והיא העיר השנייה בגודלה במדינה אחרי קנזס סיטי והעשירית בגודל אוכלוסייתה במערב התיכון של ארצות הברית.
היסטוריה.
עד שנת 1673 היה האזור שבו שוכנת כעת העיר מיושב על ידי אינדיאנים והכיל הרבה מאוד תילי קבורה, שכמעט כולם נהרסו. המפורסם שבהם, אתר מורשת עולמית קהוקיה, הוא אתר שבו שוכנת עיר אינדיאנית עתיקה. האתר שוכן ליד קולינסוויל שבאילינוי, מעבר לנהר המיסיסיפי. באתר יש קבוצה של תילי אדמה שנבנו על ידי האדם. קהוקיה הוא האתר הארכאולוגי הגדול ביותר הקשור לתרבות המיסיסיפי, והמונח קהוקיאני (Cahokian) משמש לעיתים כתיאור של התרבות הזו. תושבי אזור המיסיסיפי הקימו חברות מפותחות בחלק המזרחי של צפון אמריקה לפני הגעת האדם הלבן.
ב-1673 הגיעו לאזור שני חוקרים צרפתיים לואי ז'ולייה וז'אק מרקט שסיירו בעמק נהר המיסיסיפי. כעבור 5 שנים הכריז חוקר צרפתי אחר בשם לה סאל שהעמק כולו שייך לצרפת ונתן לו את השם "לואיזיאנה" על שם המלך לואי התשיעי. הצרפתים החלו להתיישב בכל האזור אך רק בשנת 1763 הגיע אדם בשם פייר לה קלד למצוקי הגיר וב-15 בפברואר 1764 שלח את בנו יחד עם עוד 30 איש לייסד את העיר.
סנט לואיס, על שמו של לואי הקדוש נוסדה רשמית ב-15 בפברואר. אמנת פריז שנתנה לאנגליה את כל האזור שמזרחית למיסיסיפי גרמה לצרפתים רבים לעקור מהצד המזרחי לצד המערבי וכך צמחה סנט לואיס במהירות, מושבות רבות צמחו סביבה (כיום הן חלק מהעיר) ובשנת 1765 היא הוכרזה כבירת לואיזיאנה הצפונית.
בשנת 1768 הוחלף המושל הצרפתי במושל ספרדי. השלטון הספרדי בעיר המשיך גם בשנת 1800 כאשר לואיזיאנה הוחזרה לצרפת. בשנת 1803 רכשה ארצות הברית את אדמת לואיזיאנה מידי הצרפתים ברכישת לואיזיאנה ופירקה אותה לכמה מדינות וב-10 במרץ 1804 החל הממשל האמריקאי בסנט לואיס שהפכה לעיר בשנת 1820. מיקומה של סנט לואיס על גדות המיסיסיפי תרם לכלכלתה. היא הייתה לנמל הצפוני ביותר שספינות הקיטור הגדולות יכלו להגיע אליו וכן הייתה נקודת מוצא מועדפת לחוקרים שיצאו למערב ואוכלוסייתה צמחה בהדרגה עם הגעת מהגרים מאיטליה, גרמניה ואירלנד.
במחצית הראשונה של המאה ה-19 נוצר פיצול בנהר המיסיסיפי - פלג שני במזרח הנהר החל להתפתח ויצר שני איים בינו לבין מערב הנהר. האמריקאים מתוך חשש שצדו המערבי של הנהר יתייבש וימוטט את העיר כלכלית החלו לחפור שוחות שהיטו את מי הנהר לכיוון מערב וייבשו את הפלג הנוסף (יש הטוענים שפעולה זו היא הסיבה להצפות הקשות ב-1927 והשיטפון הגדול של 1993).
בשנת 1849 הכו בעיר מגפת כולרה שקטלה עשירית מהאוכלוסייה וכן שרפה שכילתה חלק נכבד מהעיר וכן כמה ספינות קיטור. בעקבות אסונות אלה ננקטו מספר צעדים - בתי הקברות הועברו לפרברי העיר, בורות הקרסט נסתמו, הביצות באזור יובשו, הותקנה מערכת ביוב בעיר וכן הוסכם לבנות בנייני לבנים בלבד.
מלחמת האזרחים שפרצה ב-1861 לא השפיעה על העיר מבחינה צבאית אך פגעה קשות בכלכלתה עקב חיסול הסחר עם מדינות הדרום. בשנת 1896 פגעה בעיר סופת טורנדו קשה שהרגה מאות אזרחים.
בשנת 1954 הוקם בעיר פרויקט "פרואיט איגו" שעם הזמן הפך לאזור פשע ונהרס במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20.
לשיא הכרתה הגיעה סנט לואיס ב-1904 כאשר אירחה את המשחקים האולימפיים ובאותה שנה גם יריד עולמי. בתקופה זו אוכלוסייתה הייתה הרביעית בגודלה בארצות הברית.
גאוגרפיה ואקלים.
העיר ממוקמת על צוקים וטרסות בגובה 100–200 מטר מעל גדות נהר המיסיסיפי מעט דרומה ממפגש נהר המיסיסיפי ונהר המיזורי, שני הנהרות הארוכים ביותר בארצות הברית. הקרקע היא ברובה אדמת גיר וקרסט שאופיינית בנקיקים ומערות שרובן נאטמו. סנט לואיס מרוחקת רק כמה מאות קילומטרים מהעתק ניו מדריד שהוא אזור מועד לרעידות אדמה. בהעתק אירעו 4 רעידות האדמה החזקות ביותר שתועדו אי פעם בצפון אמריקה, כולן בדרגה 8 ויותר בסולם מגניטודה לפי מומנט, וכולן התרחשו בשלושת החודשים דצמבר 1811 עד פברואר 1812. סייסמולוגים צופים סבירות של 90% לרעידת אדמה בדרגה 6 בסולם ריכטר עד שנת 2040. בדרום העיר נשפך למיסיסיפי נהר המרמק וגבול שטח השיפוט הצפוני שלה הוא נהר המיזורי.
האקלים בעיר מושפע מצד אחד מחזית קנדית קרה ומצד שני מאוויר טרופי חם ממפרץ מקסיקו, הטמפרטורה הממוצעת היא 13.5 צלזיוס כאשר הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה היא 47.2 צלזיוס והנמוכה ביותר 30-. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 980 מ"מ.
אוכלוסייה.
כמו בערים אמריקאיות רבות אחרות גם בסנט לואיס נרשמה נדידת אוכלוסין לפרברים באמצע המאה ה-20, בתחילה מתוך דרישה גוברת לדיור לאחר מלחמת העולם השנייה ולאחר מכן כתגובה לשינויים הדמוגרפיים בעיר.
נתונים דמוגרפיים.
בשנת 2000 הכילה העיר 348,189 איש וצפיפות האוכלוסין עמדה על 2,171 איש לקילומטר רבוע. בעבר צפון העיר היה מיושב בעיקר על ידי אמריקאים-אפריקאים ודרומה היה מיושב בעיקר על ידי לבנים אך מצב זה השתנה עקב הגירה של רבים מתושבי צפון העיר לדרום העיר או למחוזות אחרים.
מבין משקי בית בעיר 26.2% הן זוגות צעירים ו47.7% אינן משפחות. מבין כל משקי הבית 40.3% הם בני נפש אחת בלבד וב-12.9% יש אדם נוסף מעל גיל 65. משק בית ממוצע כולל 2.3 נפשות ומשפחה ממוצעת כוללת 3.19 נפשות.
כלכלה.
בשנת 2018 שכנו בעיר מטות של עשר חברות מתוך 500 החברות בדירוג החברות של כתב העת Fortune, העיר השביעית בארצות בברית בדירוג זה. בין החברות Express Scripts, Emerson Electric, מונסנטו, Reinsurance Group of America, Centene, Graybar, ו-Edward Jones Investments.
תרבות.
המוזיאונים הבולטים בעיר הם מוזיאון העיר, מוזיאון ההיסטוריה, מרכז המדע של סנט לואיס הכולל פלנטריום, מוזיאון המוקדש לסופר הילדים יוג'ין פילד ומוזיאון התחבורה. כנסיות בולטות בעיר הן קתדרלת סנט לואיס המכונה החדשה שבה נמצא אוסף הפסיפסים הגדול בעולם ובזיליקת לואי הקדוש הנקראת הישנה והיא הקתדרלה הרומית-קתולית העתיקה ביותר ממערב למיסיסיפי (בנייתה הסתיימה ב-1834).
אנדרטת קשת השער היא חלק מפארק ההתרחבות הלאומית על שם תומאס ג'פרסון. הקשת מתנשאת לגובה 192 מטרים, ותוכננה על ידי הארכיטקט ארו סרינן. היא עומדת במרכז פארק לאומי הכולל גם את בית המשפט הישן ובו נערכים מדי שנה חגיגות הארבעה ביולי.
פארקים בולטים אחרים הם פארק היער - אחד מהפארקים האורבניים הגדולים בעולם, גן החיות של סנט לואיס והגן הבוטני של מיזורי.
ישנם בעיר גם כמה מוזיאונים המיועדים לילדים וכן פארק שעשועים בשם ששת הדגלים של סנט לואיס הממוקם בפרבר מערבי של העיר. מחוץ לעיר סמוך לקולינסביל, באילינוי נמצא אתר מורשת עולמית בשם תלי קהוקיה הכולל שרידי עיר אינדיאנית ותלי קבורה.
מוזיקה.
תזמורת סנט לואיס שנוסדה ב - 1880 היא השנייה בוותק שלה בארצות הברית וזכתה עד עתה בשישה פרסי גראמי. בית האופרה של סנט לואיס מציג בכל קיץ. סגנונות המוזיקה איתם הייתה מזוהה סנט לואיס במשך השנים הם ג'אז, בלוז ורגטיים. צ'אק ברי הוא יליד העיר והיה מקפיד להופיע שם כמה פעמים בשנה. זמרי נשמה אחרים כמו טינה טרנר ומיילס דייוויס החלו את הקריירה שלהם בסנט לואיס המזרחית באילינוי הסמוכה. בשנות ה-90 יצאו מהעיר כמה אמני קאנטרי אלטרנטיבי. הזמר נלי יצא מעיר הפרבר יוניברסיטי סיטי.
ספורט.