בשנים 1995–2003 התנדב בקו הקשב "יש עם מי לדבר" ויותר מאוחר באגודת ההומואים הלסביות הבי והטרנס בישראל. ב-1995 הקים את המחלקה המשפטית במשרד שמאי מקרקעין ומדידות נתן בן חיים בתל אביב, ב-2008 ייסד את בית הספר להשקעות ויזמות בנדל"ן במכללה להשכלה פיננסית לבית מטריקס. בין השנים 2008–2011 ייסד וניהל את הקליניקה הצרכנית במרכז משנה בבית הספר למשפטים במכללה האקדמית למנהל בראשון לציון עם דוקטור שמוליק בכר. ב-2009 ייסד, יחד עם יאיר קדר את ארגון משפחות הקשת, ארגון המשפחות הגאות והאלטרנטיביות. הארגון פעל ליצירת מאגר מידע בתחום ההורות הגאה והפיק כנסים בני אלפי משתתפים במרכז הגאה בתל אביב.
פעילותו כמו"ל.
בשנת 1995 הקים את הוצאת "הגיגים" במטרה להוציא לאור את שירי רביב לוי, אותם הכיר עשר שנים לפני כן והחליט להוציאם לאור. עד כה יצאו לאור הספרים "חלומות הילדות שחלמנו", "מי שמגדל פרחים" ו"זוטות או פכים קטנים", כמו כן, ניצנים מהקובץ, טיוטות וקובצי השירים "לאהוב ולשיר ולשמוח", "רק העיניים מספרות", "מחפש ולא מוצא" ו"שנה טובה".
בעקבות שירי רביב יצאו בהוצאה גם שיריו של יוסי ברג, תחת שם העט צ. דרור, "אהבתיך", "תאוות עלמים" ו"כמו פקק שנחלץ מבקבוק", ובהמשך מגוון ספרים בתחומי המשפט, ילדים, זוגיות, ניהול, הומור ועוד. ובהם "המילון ללהג הבבלי-יהודי".
בשנת 2000, לחגיגת חמש שנים להוצאה, הופק הדיסק "אצלי בלב", בהשתתפות דפנה ארמוני, יפה ירקוני, מאיר סויסה, מיכל טל ואמנים נוספים.
כמשורר.
ברג פרסם שלושה ספרי שירה:
שירים פרי עטו פורסמו בעיתון הארץ, בעיתון עכבר העיר. כמו כן, הופיע בכנסת ישראל עם שיריו בוועדת הכנסת.
ב-2008 פרסם את סיפור הילדים – דוד יוסי הולך להיות אבא.
עבודתו במסגרת המועצה הישראלית לצרכנות.
בין השנים 2000 ל-2005 שימש ברג כיועץ המשפטי של המועצה לצרכנות.
בתקופת כהונתו במועצה לצרכנות גיבשה המועצה מספר עקרונות פעולה חדשניים, ובעיקר העצמת השימוש במידע בכל תחומי הפעולה. כך, למשל אופן הטיפול העקרוני של טיפול מהמיקרו למאקרו, הן בתחום הצרכנות המסורתי והן בצרכנות הציבורית היינו יציאה מהמקרה הפרטי אל הכלל, והסקת מסקנות מתלונות בודדות לגבי כלל הפעילות של עסק או תחום עסקים, דרישה להטלת חובות פיקוח עצמי על תאגידים גדולים; התפיסה כי תאגידים גדולים הפועלים על פי רישיון, כגון חברות הגז, חברות התקשורת, בנקים וחברות ביטוח, הם גופים בעלי מעמד דואלי, סמי ממלכתי, ומכאן שיש להטיל עליהם חובות אמון מוגברות כלפי הצרכנים. הניסיון להעצמת החברות בתחום החוזים האחדים היווה פתח לשינוי גישה מהותי ולשיפור השירות בישראל. בין הנושאים שקידמה המועצה בתקופת כהונתו ניתן למנות את יישום הדרישה לגילוי נאות בעמלות הבנקים, תחקירים בתחום הבנקאות והביטוח, פעילות בנושא מחירי ספרי הלימוד, הטעיות במכירה ושיווק של יחידות נופש. כמו כן, הגיש עם צוות המועצה עתירה לבג"ץ העוסק בחוסר היעילות בתמחור הבז"ן, מהלך שהוביל לרפורמה בפיקוח בתחום.
פעולות המועצה בתקופת כהונתו נשאו פירות עקרוניים רבים, ולמשל פסיקת השופטת מרים מזרחי המאמצת את עקרון הגילוי המוגבר על גופים סמי ממלכתיים, וקביעה כי לפני אישור ההסכם של חברות הכבלים עם הלקוחות כחוזה אחיד, עליהן לגלות את תלונות הצרכנים שהגיעו אליהן.
בין מאבקי המועצה בתקופת כהונתו בתחום הדרישה לגילוי, העלאה לסדר היום הציבורי את מסע ההטעיה של חברות הענק בהקטנת מוצרים ללא שינוי המחיר, מאבק שהוביל את התמ"ת להתערב ולחקור בנושא. מאבק מהותי נוסף שניהל היה בתחום בקרת הפשרות בתביעות הייצוגיות, על רקע פוטנציאל הנזק האדיר לציבור הצרכנים מהתגברות המגמה של בתי המשפט בישראל לאשר פשרות בתביעות ייצוגיות. המועצה בנתה מנגנון בקרה לתהליך הפשרה, והציעה כי שלב מקדמי בפשרה בתובענה ייצוגית יהיה עיון בית המשפט בחות דעת מומחה של המועצה לצרכנות שתתייחס למכלול ההיבטים המשפטיים, כלכליים, צרכניים, מקצועיים של הפשרה.
כך, למשל, תקפה המועצה לצרכנות את הסכם הפשרה שהוגש לבית המשפט המחוזי אורי גורן בפרשת רמדיה, שבה נגרם אובדן חיי אדם, נכויות קשות ופגיעות בנפש, ובית המשפט שקל אישור הפשרה תוך פיצוי של 7 מיליון ש"ח בלבד על ידי רמדיה בגין עוגמת נפש.
בעקבות חקירת משטרה בעניין, דרשה המועצה לצרכנות מבית המשפט לעיין מחדש בפסק דינו.
בזמן כהונתו פעלה המועצה באופן נמרץ בתקיפה של תניות מקפחות בחוזים אחידים של תאגידי הענק, תוך דרישה ליצירת מנגנונים המטילים חובות על גורמים סמי ציבוריים לפעול לצמצום הפגיעה בצרכן. כך, למשל, בתביעה נגד חברות הכבלים והלוויין, דרשה המועצה כי תוטל חובה בדין על תאגידי הענק להתאים את החוזים האחידים שלהן על פי מקרים של פגיעה בצרכן, כך שיתאימו למציאות ולא יאפשרו המשך פגיעות בצרכנים.
בעקבות התפטרותה של גלית אבישי, מנכ"לית המועצה, בדצמבר 2004, גיבשה המועצה לצרכנות הצעת חוק בדבר עצמאות למועצה לצרכנות, במטרה לנתק את המועצה מהשפעות פוליטיות, תוך הקמת גוף שיפעל באופן עצמאי ובלתי תלוי לקידום הצרכנות בישראל, תוך הקמת מועצה ציבורית שנציגיה ימונו על ידי נשיא בית המשפט העליון, מבקר המדינה ומוסדות להשכלה גבוהה, ומניעת מינוי גורמים פוליטיים. ההצעה, שזכתה לתמיכה של 32 חברי כנסת מכל שדרות הכנסת, לא התקבלה.
בתחילת 2005 התפטר ברג מתפקידו על רקע התנגדותו למעורבות משרד התמ"ת בהתנהלות המועצה הישראלית לצרכנות וטענתו לניגוד עניינים מובנה בפעילות המשרד בתחום הגנת הצרכן. בהמשך היה ברג מעורב בבג"ץ שהוגש נגד שר התמ"ת אהוד אולמרט בעניין
כאמן.
יצירתו "טבע מ (מ)עורר" התפרסמה בעכבר העיר. כתבה על התערוכה- "זין בעין"- פורסמה בעיתון צומת השרון.
אמון הציבור.
במאי 2005 הקים יוסי ברג יחד עם גלית אבישי, ישראל זילברמן, רונן רגב ושרון שגיא ברג את "אמון הציבור" (חברה לתועלת הציבור - מלכ"ר) בשיתוף אנשי מקצוע מהתחום הכלכלי והמשפטי ובסיוע אנשי ציבור. הארגון הוקם במטרה לשנות את כללי ההתנהגות של עסקים וגופים ציבוריים בישראל ולהנחיל תרבות כלכלית המבוססת על הוגנות שתועיל לציבור, לממשלה ולעסקים כאחד.
בתחילת הדרך התמקד הארגון בעיקר בפן הצרכני-כלכלי אך כיום פועל הארגון במגוון רחב של תחומים: זכויות כלכליות וצרכניות, הגנה על הפרטיות, הגנה על הסביבה, העסקה הוגנת וההגבלים עסקיים וקידום זכויות כלכליות-חברתיות בישראל ככלל ובקרב אוכלוסיות מוחלשות בפרט. אחת ממטרותיו המרכזיות של הארגון היא להשפיע דרך כוחות השוק תוך קידום העיקרון הכלכלי כי כיבוד זכויות הצרכנים משתלמת לעסקים ולגופים ציבוריים. הארגון פועל במספר מישורים: מוקד התלונות של ארגון אמון הציבור המטפל בפניות הציבור ללא תמורה, פעילות מול עסקים המתחייבים לכללי אמון הציבור ונמצאים בבקרה שוטפת בתשלום (עסקים אלה רשאים לשאת את תו אמון הציבור), פעילות מול הרגולטור ומקבלי ההחלטות, עריכת דוחות דירוג ודוחות ענפיים ועוד. כמו כן, לאחרונה השיק הארגון את המוסד הארצי ליישוב מחלוקות המציע הליכים אלטרנטיביים של יישוב מחלוקות בין פרטים לעסקים ומוסדות ציבוריים, המהווה חלופה יעילה להליך משפטי ארוך ומסורבל.
משפחות הקשת.
ב-2009 ייסד, יחד עם יאיר קדר, את ארגון משפחות הקשת, ארגון המשפחות הגאות והאלטרנטיביות במטרה לקדם את ההורות הגאה בישראל, לאפשר ליותר אנשים לחלום, להגשים את החלום ולעשות זאת בדרך המיטבית, ולמען יצירת סביבה סובלנית יותר לדור העתיד – ילדי משפחות הקשת. עמותת משפחות הקשת פועלת לקידום רווחת ילדי משפחות הקשת ובני משפחותיהם, ובכלל זה: קידום והנגשת מידע, קבוצות תמיכה, הרצאות, כנסים, בניית מאגר מידע אינטרנטי, פעולות לקידום הפתיחות בציבור ע״י קידום תהליכים מול גורמים ממלכתיים, שילוב תכנים במערכת החינוך והכשרת צוות טיפולי ומחנכים. הדרך להורות גאה והורות גאה מציבות אתגרים, מעלות שאלות ומעוררות צרכים ייחודיים.
העמותה קיימה כנסים בני אלפי משתתפים בתחומים השונים של הורות גאה, בהיבטים פסיכולוגיים, חברתיים, חינוכיים, תרבותיים, כלכליים, משפטיים ועוד.
כוח G (סרט)
כוח G (באנגלית: G-Force) הוא סרט הרפתקאות קומי אמריקאי שהופק על ידי סרטי ג'רי ברוקהיימר וחברת וולט דיסני. את הסרט ביים הויט ייטמן והפיק אותו ג'רי ברוקהיימר, על פי תסריט של הויט ייטמן ודייוויד פ.י. ג'יימס. בסרט מככבים זאק גאליפנאקיס, ביל ניי, קלי גרנר וויל ארנט ודיבבו בו סם רוקוול, טרייסי מורגן, פנלופה קרוז, ג'ון פאברו, ניקולס קייג' וסטיב בושמי.
הסרט הופץ בבתי הקולנוע על ידי סרטי אולפני וולט דיסני, כאשר הוא הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-24 ביולי 2009, ובישראל בדיבוב עברי ב-12 באוגוסט באותה שנה.
תקציר העלילה.
"כוח G" היא יחידה המורכבת מחבורת שרקנים חמושים בטכנולוגיה מתקדמת מאוד אשר הוסבה ליחידת מרגלי עילית המגלה כי גורל העולם כולו מונח בהם. בראש היחידה עומד המפקד דרווין כשלצדו בצוות שלו בלאסטר, מומחה לנשקים, חוארז, חזירת ים אשר מומחית באמנויות הלחימה. מוץ' הזבוב, הממונה על איסוף המידע, וספקלס החפרפר, מומחה במחשבים ואחראי על המודיעין. באותו הזמן דרווין מתמודד עם מציאת אחיו האבוד, הארלי.
ביקורות והכנסות.
הכנסות.
הסרט הרוויח 119,436,770 מיליון דולר בצפון אמריקה ועוד 173,381,071 בשאר העולם יחד זה 292,810,686 מיליון דולר עם תקציב של 150 מיליון דולר.
ביקורות.
למרות ההכנסות, אתר Rotten Tomatoes נתנו לסרט 22% מתוך 126 ביקורות עם ממוצע של 4.43/10. אתר Metacritic נתן לסרט ממוצע של 41 מתוך 100, המבוססות על 19 ביקורות. רוג'ר איברט בשיקגו סאן-טיימס נתן לסרט 2.5 מתוך 4 כוכבים.
נימיות