זמן קצר לפני ההמלטה, נקבת הראם מתרחקת מהעדר וממליטה את העגל במקום חבוי בסבך, והוא שוהה שם עד גיל 3 שבועות בטרם יצטרף עם אימו לעדר. הנקבה יכולה להתרבות שוב בעודה מניקה עגל, ולכן, בתנאים אידיאליים תתרחש לידה אחת ל-11 חודשים. העגלים מגיעים לבגרות לאחר 18 או 24 חודשים.
תוחלת החיים של ראם שולי-אוזניים בשבי הוא עד 22 שנים.
מצב.
ראם שולי-אוזניים מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע (VU), עקב ירידה מתמשכת באוכלוסייה הצפויה לעלות על 10% במהלך 21 השנים האחרונות. המגמות הנוכחיות יגרמו לכך שהמין יהיה מוגבל בסופו של דבר לאזורים מוגנים שבהם הציד הלא חוקי ואובדן בית הגידול על ידי רעיית בעלי חיים מקומיים נשלט פחות או יותר. אומדן האוכלוסייה המשוער הוא 17,000 פרטים נכון לשנת 1999, כאשר מתוכם כ-60% שוהים באזורים מוגנים. השמורות שבהם המין מצוי כיום הם הפארק הלאומי מזרח צאבו, הפארק הלאומי קיליפי והפארק הלאומי קאיאדו בקניה, והפארק הלאומי טאראנגיר ושמורת מקומאזי בטנזניה. דרוש ניהול טוב יותר של האזורים המוגנים הללו על ידי הממשלות כדי למנוע ירידה של מספרי הראם בתחומם.
פר הרמה
פר הָרָמָה (באנגלית: Highland cattle; בגאלית סקוטית: Bò Ghàidhealach בסקוטית: Heilan coo) המכונה גם פר סקוטי או פר היילנד, הוא גזע עתיק של בקר הבית אשר מקורו ברמות ההרריות של סקוטלנד ובאיים ההברידיים לחופיה, והוא אחד הגזעים הבולטים והידועים של בריטניה. זן זה מתאפיין בקרניים ארוכות, רגליים קצרות, זנב ארוך, ופרווה ארוכה ושעירה במיוחד אשר צבעה העיקרי הוא גוני אדום-כתום-זהוב (אם כי סקלת הצבעים המלאה גדולה יותר).
בפרי הרמה נעשה שימוש באיים המערביים של סקוטלנד כבר בסביבות המאה ה-6 לספירה, ובכך הוא אחד הגזעים העתיקים שקיימים כיום. בספר הנתונים הראשון אודות הגזע, תוארו שני זנים שונים של פרי הרמות, אולם, עקב הכלאה בין השניים במהלך השנים רק זן אחד רשום כיום. פר הרמה יוצא למדינות רבות ברחבי העולם כדוגמת ארצות הברית, אוסטרליה, פינלנד, נורווגיה, פולין ועוד. באנגלית ובסקוטית, קבוצת פרי רמה נקראת "קפל" במקום "עדר"; מקור השם, במקלטי אבן שבהם פרי הרמה כונסו במהלך החורף כדי להגן עליהם מהקור העז.
פר הרמה הוא זן אשר מותאם במיוחד לסביבת המחיה הקשה בארץ מולדתו - סקוטלנד. הפרווה שלו מותאמת היטב לאקלים הקפוא המתאפיין ברוחות עזות ובשלג, והוא מסוגל להתקיים על בסיס צמחייה דלה הקיימת באזור - כך שלא נדרשים מאמצים רבים כדי לגדלו. לפרת הרמה יש חלב מזין עם שומן גבוה מאוד, והבשר של הזן - שעבורו הוא מגודל בעיקר - נחשב לבעל איכות גבוהה ומבוקש ברחבי העולם עקב רמות הכולסטרול הנמוכות שלו לעומת סוגי בשר אחרים.
מאפיינים.
התאמות לקור.
לפר הרמה יש התאמות בולטות לסביבה ההררית הקפואה בסקוטלנד. יש לו פרווה כפולה ויוצאת דופן, המורכבת משיער חיצוני שמנוני וארוך יותר מכל זן בקר אחר שקיים הנראה כלפי חוץ, ומתחתיו פרווה פלומתית ועבה הצמודה לעור. זהו הגורם המכריע בהסתגלות פרי הרמה לתנאים הקיצוניים בהרים, שבהם יש כמויות משקעים גבוהות, סופות שלג ורוחות חזקות מאוד. המיומנות שלהם בחיפוש אחר מזון מאפשרת להם לשרוד באזורים הרריים תלולים שבהם הם ניזונים מסוגי צמחים רבים שזני בקר אחר נמנעים מהם. פרי הרמה נוהגים גם לחפור בשלג עם הקרניים הגדולות שלהם על מנת לחשוף צמחים שקבורים תחת מעטה השלג העבה. אף שרוב זני הבקר באירופה מתמודדים טוב יחסית עם טמפרטורות נמוכות, פר הרמה נחשב לטוב מכולם בהתאמה לקור, ומתואר כ"סובלני לקור כמעט כמו אייל הצפון החי באזור הארקטי". עם זאת, הוא הרבה פחות סובלני לחום עקב הפרווה העבה, ובוודאי שלא מתקרב להסתגלות לחום כמו הזבו למשל המצוי בדרום אסיה. פר הרמה התאקלם בהצלחה במדינות שבהן יש חורפים קשים וקפואים באופן משמעותי מסקוטלנד כדוגמת נורווגיה וקנדה.
מראה ואנטומיה.
לפר הרמה מבנה גוף מוצק וחסון, עם רגליים קצרות ועבות ופרסות גדולות ורחבות המקילות עליו לנוע באזורים הרריים. שלא כמו גזעים אחרים, אצל פר הרמה הכתפיים והעכוז בגובה זהה, והמין נמוך באופן יחסי. הצוואר קצר מאוד ורחב, ועקב כך הראש נמצא בדיוק בגובה הכתפיים ולא מוגבה או מונמך מהן. הגוף שלו רחב וכבד, והזנב ארוך ושעיר למדי. לאורך הגרון יש דלדול עור עבה ושעיר האופייני לבקר. הפנים של פר הרמה קצרות ורחבות, ויש לו אוזניים קטנות המחופות בשיער עבה. גזע זה מפורסם בפוני הארוך שיש לו המצח הגולש לעבר הפנים ומגיע עד לחוטם, כאשר כתוצאה מכך העיניים מוסתרות בדרך כלל. משקל של פר בוגר יכול להגיע עד ל-800 ק"ג, ונקבה יכולה לשקול עד 500 ק"ג. גובה הכתפיים של הזכרים הוא 106–120 ס"מ, ושל הנקבות 90–106 ס"מ.
צבע הפרווה הנפוץ של פר הרמה מהווה את אחד מסימני ההיכר הבולטים של הזן: אדום בהיר עד ערמוני עם קטעי שיער בצבע כתום או זהב, המעניקים לזן מראה חינני ואלגנטי למרות היותו מגושם; קטעים מסוימים בגוף כמו הרגליים יהיו אדומים יותר, וקטעים אחרים כמו הפוני למשל יהיו בהירים. מלבד הצבע האדום, סקלת הצבעים של הגזע מורחבת מעט ומושפעת מאללים מסוימים:
פר הרמה מתאפיין בזוג קרניים ארוכות ופשוטות, הצומחות מהמצח לכיוון הצדדים. לקראת האמצע, הקרניים מתחילות לעלות בהדרגה או בחדות למעלה ויוצרות מראה מעוגל עם עקומה קלה לאחור, ולעיתים הן יהיו אלכסוניות וישרות עם עקומה לצד בקצה. הקרניים עבות למדי, והן דקות יותר בקצוות. הצבע שלהן באופן כללי הוא שנהב, והן מתכהות לעיתים בקצוות. מוטת הקרניים המלאה עשויה לעלות על מטר. לשני הזוגיים יש קרניים, ולא ניתן להצביע על הבדלים ברורים ביניהם.
אקולוגיה.
הרבייה מתרחשת בכל השנה עם שיאים בחודשי מאי ויוני, ומשך ההריון הוא 277–290 ימים; הפרות ממליטות לראשונה בגיל שנתיים או שלוש. ברוב המקרים נולד עגל יחיד, אך ידועים גם לידות של תאומים. העגל דומה בחודשים הראשונים לדובון או כבש קטן עקב הפרווה העבה שמכסה את קווי המתאר של גופו, אך בניגוד להוריו, אין לו עדיין את הפוני האופייני במצח וניתן להבחין בנקל בעיניו. אף על פי שלפרי הרמה יש מזג רגוע וצייתן בדרך כלל, הפרות מאוד מגוננות על צאצאיהן ועשויות לתקוף עקב כך אדם שיתקרב לעברם, והגזע באופן כללי מגיב בתוקפנות לנוכחות כלבים. הפרה מניקה את העגל בחלב עם אחוזי שומן גבוהים מאוד, מה שהוביל באופן מסורתי את האדם להשתמש בה כפרת חלב. תוחלת החיים הממוצעת של פר הרמה ארוכה יותר ממרבית גזעי הבקר האחרים, והיא מגיעה עד ל-20 שנים.
קפלים חצי פראיים של פר הרמה, נחקרו במשך תקופה של 4 שנים. נמצא שלבקר בקפל, יש מערכת חברתית ברורה המבוססת על היררכיה דומיננטית כדי להקטין את התוקפנות בין הפרטים. המדרג החברתית תלוי רבות בגיל ובמין, כאשר בראש המדרג נמצאים הפרטים המבוגרים ובתחתית המדרג העגלים. לזכרים יש מעמד גבוה משל הנקבות, וזכרים צעירים יקבלו מעמד גבוה יותר משל פרות בוגרות לאחר הגיעם לגיל שנתיים. עגלים של פרות הנמצאות במדרג גבוה יקבלו מעמד גבוה יותר מעגלים בני גילם, אף על פי שההתערבות של האם מינימלית. הפרטים בעדר נוהגים להפגין ידידות כלפי בני מינם באמצעות ליקוק, והזכרים עשויים לעשות משחק נגיחות.
היסטוריה.
בקר הבית הוצג לראשונה על האי בריטניה על ידי חקלאים בתקופה הנאוליתית. לפר הרמה יש היסטוריה שתחילתה לפחות במאה ה-6 לספירה, והראיות הראשונות לקיומו בכתב מופיעות לראשונה במהלך המאה ה-12. הגזע פותח ברמות הסקוטיות ובאיים ההברידיים לחופיה המערביים סקוטלנד.
ספר הנתונים הראשון אודות הגזע מ-1885, מתאר שני זנים נפרדים של פר הרמה: אחד מהם שכונה קילואה או פר הרמה המערבי, היה נפוץ באיים הסקוטיים תחת תנאים סביבתיים קשים במיוחד; הם היו קטנים יותר ובעלי שיער ארוך יותר עקב הסביבה הקפואה שלהם הענייה במקורות מזון, וצבע פרוותם היה שחור. הזן השני היבשתי שהיה חי על הרמות הסקוטיות התאפיין במגוון צבעים כשהבולט שבהם הוא האדום, והוא היה גדול יותר מזן האיים עקב המרעה העשיר יחסית בצמחייה ובחומרים מזינים. בין שני הזנים נעשתה הכלאה במרוצת הזמן, כך שאין כיום הבדל מובהק בין פרי הרמה באיים לבין אלו היבשתיים, והם רשומים כזן אחד.
מאז תחילת המאה ה-20, פרי הרמה מיוצאים לחלקים רבים ברחבי העולם - במיוחד לאוסטרליה וצפון אמריקה, עקב העלות הנמוכה בהחזקתם ודרישות המזון המינימליות שלהם. ההערכה היא שיש כיום 15,000 פרי רמה ברחבי בריטניה הגדולה.
סקוטלנד.
את פר הרמה היו מגדלים החקלאים הסקוטים במשך מאות שנים לבשר ולחלב, בדרך כלל בקבוצות קטנות ולא בקפלים המוניים. מקור השם "קפל" לעדרי פר הרמה, נובע מכך שבחורף נוהגים לכנס אותם בסקוטלנד לתוך מקלטי אבן פתוחים המכונים "קפל", על מנת להגן עליהם מהקור במהלך הלילה. הרישום של הגזע ("ספר העדרים") הוקם בשנת 1885, והוא ספר העדר העתיק ביותר בעולם - מה שהופך את פר הרמה לבקר הרשום העתיק בעולם. בשנת 1954, אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת הורתה לשמור קפל יצוגי של פר הרמה בטירת בלמורל המשמשת כמעון הקיץ שלה בסקוטלנד - שם הם מוחזקים עד היום.
אוסטרליה.