ג'ירוקסטרה, המכונה עיר האבן, משתרעת על צדו התלול של הנהר דרינו , ומשקיפה על הנוף ההיסטורי עם ארכיטקטורת אבן ציורית הממוסגרת על ידי הרים מכל עבר. כמו רוב הערים האחרות באלבניה, ג'ירוקסטרה נושאת אוצרות ארכיטקטוניים של תרבויות שונות ששלטו בעבר באזור.
חסן דיאב
מדליית הגבורה והאמונה
מקולי
מקולי (באנגלית: Macaulay או McCulley) הוא שם משפחה ושם פרטי.
איימן א-ספדי
איימן חוסיין א-ספדי (בערבית: ايمن حسين الصفدي; בתעתיק מדויק: אימן חסין אלצפדי; נולד ב-15 בינואר 1962) הוא פוליטיקאי, מנהל ועיתונאי ירדני המכהן כשר החוץ של ירדן החל מ-15 בינואר 2017 וכסגן ראש ממשלת ירדן החל מאוקטובר 2020.
ביוגרפיה.
איימן א-ספדי נולד בזרקא, ירדן ב-15 בינואר 1962 למשפחה ירדנית-דרוזית. ספדי הוא בעל תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת אל-ירמוכ ובעל תואר שני בעיתונאות בינלאומית מאוניברסיטת ביילור בוייקו, טקסס.
הוא החל את הקריירה העיתונאית שלו באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. בתור עיתונאי נהג לכתוב בעיתון ה"ג'ורדן טיימס", בו הגיע עד למשרת העורך הראשי של העיתון. בנוסף מילא מספר תפקידים בתקשורת הירדנית וביניהם מנכ"ל תאגיד הרדיו והטלוויזיה של ירדן ועורך עיתון אל-גאד. בנוסף שימש במספר תפקידים בעבור חצר המלוכה ההאשמית וביניהם מנהל מחלקת התקשורת בחצר המלוכה ההאשמית ומזכיר התקשורת של הנסיך חסן בן טלאל. בנוסף מילא מספר תפקידים בתקשורת האמירתית וביניהם העורך האחראי על עיתון אל-איתיחאד ומנכ"ל חברת אבו דאבי תקשורת. בנוסף שימש בשנת 2004 כדובר משלחת הסיוע של האומות המאוחדות לעיראק.
בין השנים 2008 ל-2011 שימש ספדי בין היתר כיועץ למלך עבדאללה השני, כסגן ראש הממשלה (2010-2011), כשר המדינה בממשלתו של סמיר זיד א-ריפאעי (2009-2011) וכדובר הממשלה, עד לנפילתה בעקבות אפקט ההפגנות ואירועי האביב הערבי.
ספדי שימש כדירקטור בתאגיד הרדיו והטלוויזיה של ירדן, המועצה העליונה לתקשורת, כסגן נשיא האיגוד הערבי לשידורי טלוויזיה, כנשיא גוף התיאום בין תחנות הלוויינים הערביות ובהנהלת קרן פסטיבל ג'ראש לתרבות ולאמנות וקרן נהר הירדן. בשנת 2015 מונה ספדי כחבר דירקטוריון ערוץ הטלוויזיה הירדני אל-ממלאקה (בתרגום לעברית: הממלכה).
החל מספטמבר 2016 שימש ספדי כחבר הסנאט הירדני עד למינויו לשר החוץ של ירדן בינואר 2017.
באוקטובר 2020 מונה א-ספדי לסגן ראש ממשלת ירדן בשנית בנוסף לתפקידו כשר החוץ בממשלתו החדשה של ראש הממשלה, בישר אל-ח'סאונה.
שר החוץ של ירדן.
יחסו לישראל.
בתקופת כהונתו כשר החוץ חלו מספר תקריות ואירועים שהשפיעו על היחסים בין ישראל לירדן. הבולטות שביניהם היו פרשת האזרחים הירדנים העצורים בישראל, אשר נעצרו בחשד לביצוע עבירות ביטחוניות. בעקבות כך הורה ספדי לשגריר ירדן בתל אביב, רסאן אל-מג'אלי, לשוב לירדן להתייעצויות עקב סירובה של ישראל לשחרר את שני האזרחים הירדניים, שלשניהם גם אזרחות פלסטינית ונעצרו באותו יום. לאחר שביתת רעב של האזרחית הירדנית היבה אל-לבדי, לחץ ברחוב הירדני ולחץ מטעם ממשלת ירדן, הודיע שר החוץ ספדי כי ישראל הסכימה לשחררם והם הושבו לירדן.
אירוע בולט נוסף היה השבת המובלעות צופר ונהריים לירדן, לאחר חכירה של כ-25 שנה בעקבות חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן ב-1994. בתגובה ללחץ על מלך ירדן מצד הציבור הירדני, החליט המלך על ביטול הסכם החכירה על שטחי המובלעות. ספדי הבהיר בתשובה לשאילתה של חבר הפרלמנט הירדני איברהים אבו אל-עיז כי המובלעות הן "אדמתה של ירדן, אך יש לישראלים בעלות על אדמות בו". בתגובה ללחץ הציבורי בישראל לקראת ביטול הסכם החכירה, הבהיר שר החוץ ספדי בריאיון לכלי תקשורת ירדני כי ארצו לא קיבלה בקשה מישראל לקיים משא ומתן לחידוש החכרת השטחים שהוחכרו במסגרת הסכם השלום. הוסיף ואמר כי: "אם ישראל תבקש, ניכנס למשא ומתן על אופן העברת השטחים, מתוך מחויבות לאינטרסים שלנו". במשך כל התקופה הזו שב והבהיר כי לא ינוהל משא ומתן עם ישראל על ריבונות על המובלעות, ואם יהיו התייעצויות הן יעסקו באופן שבו הנספח להסכם יבוטל וכי השיחות לא יעסקו בהארכת ההחכרה. לאחר שהוחזרו המובלעות לשליטה ירדנית טען במסיבת עיתונאים שערך כי: "הצענו לישראל לקנות ממנה את נהריים לפני סיום תקופת החכירה, אך היא סירבה". הוא הוסיף כי ישראל הציעה להאריך את תקופת החכירה, אבל במקרה זה, ירדן סירבה.
יחסו לסכסוך הישראלי-פלסטיני.
א-ספדי ידוע כתומך בפתרון שתי המדינות לסכסוך הישראלי-פלסטיני וכמתנגד חריף לסיפוח בקעת הירדן ושטחים ביהודה ושומרון על ידי ישראל.
בינואר 2020 לאחר פרסום תוכנית השלום של הנשיא, דונלד טראמפ ודחייתה על ידי חברות הליגה הערבית, אמר שר החוץ ספדי כי: "אנחנו מזהירים מההשלכות של כל צעד ישראלי חד צדדי שיביא לקביעת עובדות בשטח. הקמת התנחלויות והרחבתם וסיפוח אדמות פלסטיניות, מהווים הפרה של החוק הבינלאומי. הקהילה הבינלאומית צריכה לשלב ידיים כדי לפתוח במשא ומתן ישיר וחדש שיגיע לפתרון שתי המדינות".
בפברואר 2020 פרש את חזונו לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני בעת מסיבת עיתונאים שערך עם שר החוץ הרוסי, סרגיי לברוב במוסקבה. לדבריו: "הקמת מדינה פלסטינית שבירתה מזרח ירושלים, שתחייה בביטחון ושלום לצד ישראל - היא הדרך היחידה לפתור את הסכסוך".
ביוני 2020 על רקע הצהרות הסיפוח מצידה של ממשלת ישראל וראש הממשלה, בנימין נתניהו, ערך ספדי ביקור ברמאללה ונפגש עם יושב ראש הרשות הפלסטינית, אבו מאזן. בפגישה אמר ליושב הרשות כי: "הסיפוח הישראלי של אדמה פלסטינית כבושה יהרוג את השלום ומדובר בסופו של פתרון שתי המדינות. הדבר ימנע מכל עמי האזור לחיות בביטחון, שלום ויציבות". הוא פרס בפניו את אפשרויות הפעולה הירדניות במקרה של סיפוח. על פי דבריו: "ירדן תחזיר את השגריר שלה בישראל אם יבוצע הסיפוח, ובנוסף תמזער בדרכים אחרות את היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, כולל בחינה מחודשת של היחסים ושל הסכם השלום שנחתם ב-1994". בנוסף דווח כי ירדן תשקול להטיל ולקדם סנקציות בינלאומיות נגד ישראל, במידה ותוכנית הסיפוח אכן תצא לדרך.
תמיכתו בפתרון שתי המדינות באה גם לידי ביטוי בהצהרה שנתן בעקבות הסכם נרמול היחסים בין ישראל לאיחוד האמירויות באוגוסט 2020, באומרו כי: ההשפעה של ההסכם בין ישראל לאיחוד האמירויות "תלויה במה שתעשה ישראל בעתיד". לדבריו, "אם ישראל תראה בהסכם זה כתמריץ לחזור לגבולות 1967 האזור יתקדם לעבר השלום".
איימן ספדי
איוואן אקלינד
איוואן אקלינד (בשוודית: Ivan Henning Hjalmer Eklind; 15 באוקטובר 1905 – 23 ביולי 1981) היה שופט כדורגל שוודי, וידוע בעיקר כמי ששפט את גמר מונדיאל 1934. באותו משחק היה בן 29 בלבד ובכך היה לשופט הצעיר ביותר לשפוט משחק גמר מונדיאל.
ביוגרפיה.
מונדיאל 1934.
אקלינד שפט במהלך גביע העולם שנערך באיטליה ב-1934 שלושה משחקים. את משחקו הראשון בניצחון 2–3 של שווייץ על הולנד עבר בהצלחה אך בשני המשחקים האחרים, משחקי חצי הגמר והגמר של איטליה, ספג בהם ביקורות קשות על טעויות שיפוט לטובתם של המארחים. בחצי הגמר בו איטליה התמודדה מול אוסטריה ניצחו האיטלקים בזכות שער של אנריקה גואיטה, אך באותו המהלך של השער קדמה עבירה של ג'וזפה מאצה על השוער האוסטרי פטר פלאצר ולא הייתה תגובה מצידו של אקלינד. למרות ההופעה הזאת, או בגללה, הורשה אקלינד לשפוט את משחק הגמר בו איטליה ניצחה 1–2 בהארכה את צ'כוסלובקיה. גם במשחק זה נאמר כי הוא קיבל החלטות מפוקפקות כשלא נתן לצ'כוסלובקים כדור עונשין לאחר שארלדו מונצליו הכשיל את אנטונין פוץ' בתוך רחבת האיטלקים. אחרי סיום הטורניר היו טענות כי אקלינד שוחד על ידי המארחים ושבחצי הגמר היה לאורח של הרודן הפשיסטי בניטו מוסוליני.
אחרי הטורניר.
לאחר סיום מונדיאל 1934 אקלינד גם שפט במונדיאל 1938 שנערך בצרפת. במשחקי שמינית הגמר, ברזיל נגד פולין ובמשחק החוזר של שווייץ וגרמניה הנאצית, היה לשופט ובמשחק רבע הגמר של איטליה וצרפת היה לעוזרו של לואי בארט כששימש הפעם כקוון. גם במונדיאל 1950 שפט משחק אחד. אקלינד נפטר בסטוקהולם בירת שוודיה, שם גם נולד, בגיל 75.
בז חום
בז חום (שם מדעי: Falco berigora) הוא מין של עוף דורס מהסוג בז, החי באוסטרליה ובגינאה החדשה. שמו המדעי ניתן על שם האבוריג'ינים, החיים באותם אזורים בהם מצוי הבז.
אורכו של בז זה 40 עד 50 סנטימטרים והוא בעל נוצות חומות ומעט אדמדמות וקצוות הכנפיים שחורים. לעיתים נמצאים בגוונים בהירים מעט יותר וחלק מהאזורים מפוספסים מעט. הראש בהיר יחסית עם פסים כהים לאורך העיניים. המקור מעוקל וצבעו כחלחל-אפור עם בליטה שחורה בקצה. הלחיים והסנטר לבנים והכפות אפורות. שני הזוויגים דומים במראם וגודלם.
הבז הוא דורס פעיל יום המחפש בדאייה יונקים קטנים כמו מכרסמים או כיסאים קטנים וכן צעירי ארנבונים, עופות שונים, לטאות, נחשים ופרוקי-רגליים כמו עכבישים, נדלים או חרקים. בחורף הבזים מסתמכים בעיקר על תזונה של חרקים והם מלקטים אותם מהקרקע.
הבזים הם עופות מונוגמיים והנקבות מטילות בקנים מוכנים 2 עד 5 ביצים חומות-מנומרות. שני ההורים מטפלים ומביאים מזון לגוזלים.
פורד קוגה
פורד קוגה (באנגלית: Ford Kuga) הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) קומפקטי מתוצרת קונצרן הרכב פורד אשר מיוצר משנת 2008 ועד היום.
סוקולנאיה גורה
הקונסוליה הגרמנית (תל אביב)
פומה צפון אמריקאית
Mosafer
היפוך קצב חשמלי
התאחדות המלונות
אזור תעשייה נווה דקלים
אינפיניטי J30