סטיב קין הוא כלכלן פוסט-קיינסיאני פעיל, המלמד באוניברסיטת קינגסטון בלונדון. הוא נוהג לבקר את הכלכלה הנאו-קלאסית על חוסר העקביות וחוסר המדעיות שבה. קין הושפע מהגותם של היימן מינסקי, פיירו סראפה וג'וזף שומפטר. עבודתו העכשווית עוסקת במודלים מתמטיים וסימולציות של חוסר יציבות פיננסית. זו זכתה לחשיפה רבה לאחרונה לאחר שקין חזה את המשבר הכלכלי ב-2008, כמו גם את הנפילות בבורסה של סין ב-2016.
פול דיווידסון ממשיך את קיינס בעקביות, בכך שהוא מציב את יסודות הזמן ואי-הודאות במרכז התאוריה.
התאוריה המוניטרית המעגלית, שפותחה במקור באירופה, מדגישה את התפקיד הייחודי של כסף כאמצעי תשלום.
כל אחד מהזרמים הללו המשיך להתפתח על ידי דורות מאוחרים יותר של כלכלנים.
תאוריית הכסף המודרנית היא ענף טרי המושפע מהמודלים המאקרו-כלכליים של ווין גודלי והרעיונות של היימן מינסקי על שוק העבודה, כמו גם מהאסכולה הקארטליסטית (chartalism) ומימון תפקודי.
עבודה עכשווית.
כתבי עת.
רוב המחקר הפוסט קיינסיאני מפורסם בכתבי העת הבאים:
בריטניה.
בבריטניה פועלת אגודה אקדמית בשם קבוצת המחקר הפוסט כלכלה קיינסיאנית (PKSG).
ארצות הברית.
בארצות הברית, ישנן מספר אוניברסיטאות עם נטייה פוסט-קיינסיאנית:
קנדה.
בקנדה, ניתן למצוא כלכלנים פוסט-קיינסיאניים באוניברסיטת אוטווה ואוניברסיטת לורנטיין.
אוסטרליה.
אוניברסיטת ניוקאסל.
אוניברסיטת ניוקאסל בניו סאות' ויילס, אוסטרליה, מכילה את Centre of Full Employment and Equity או בקיצור CofEEE, ארגון חינוך ומחקר, אשר מתמקד במדיניות "שחזור תעסוקה מלאה", להשגת כלכלה המספקת "equitable outcomes for all" (תוצאות שוות לכל). העבודה של CofEEE היא בתחום המאקרו-כלכלה הפוסט-קיינסיאנית, כלכלת עבודה, פיתוח אזורי וכלכלה מוניטרית. מחקר שנערך על ידי CofEEE, שם לו למטרה לפתח מודל חדש עבור הכלכלה הגלובלית, שמשיג תעסוקה מלאה ללא התוצאות שנגרמו על ידי המדיניות הכלכלית הנאו-ליברלית הדומיננטית.
מונסראט רויג
be. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בבלגיה. הסיומת נרשמה בשנת 1988 ונכנסה לפעילות שנה לאחר מכן. הסיומת הייתה מנוהלת בשנים הראשונות על ידי האוניברסיטה הקתולית בלוון, בשנת 2000 השליטה בסיומת הועברה לארגון "DNS Belgium". נכון למאי 2016, ישנם 1,549,663 שמות תחום רשומים בסיומת אינטרנט זו.
בנובמבר 2005 הוכרז כי ההרשמה ההתחלתית תחת סיומת זו תהיה בחינם עד תחילת שנת 2006, אך יהיו הגבלות בנוגע למספר ההרשמות שיוכל לבצע כל אינדיבידואל. תהליך זה הצליח בצורה מרשימה כאשר כבר ביום הראשון נרשמו מעל ל-17 אלף שמות תחום חדשים.
מפלגת הימין הקיצונית פלאמס בלאנג באזור הפלמי בבלגיה העלתה הצעת החלטה ב בפלנדריה שבו הציעה ליצור את סיומת האינטרנט vl. (עבור Vlaanderen – פלנדריה בפלמית) אשר תהיה מופרדת מהסיומת של בלגיה. הצעה זו נכשלה כאשר מפלגות אחרות בפלנדריה התנגדו לכך. באוקטובר 2008, הממשלה הפלמית הביעה את כוונתה ליצור סיומת אינטרנט בעלת 3 אותיות עבור פלנדריה, והוצעו סיומות גון: vla., vln. או fla.
לו הסיאנג-לין
לו הסיאנג-לין (בכתב סיני מסורתי:羅香林 בכתב סיני מפושט:罗香林 1906 שינגנינג, גואנגדונג - 1978) היה פילולוג וחוקר תרבות סיני, שהתפרסם במיוחד במחקריו על שפת בני האקה ותרבותם.
מחקר חלוצי שלו הראה כי בני האקה הם סינים מקבוצת הרוב האן.
לו הסיאן-לין נולד בשינגנינג, מחוז גואנגדונג, ולמד בתיכון בשינגמין, אחר כך באוניברסיטת צינגהואה ובאוניברסיטת יינצ'ינג, שתיהן בבייג'ינג. בשנים 1968-1956 כיהן כפרופסור במחלקה לשפה הסינית של באוניברסיטת הונג קונג. בשנת 1969 הוא היה למנהל הראשון של המכון למחקר הספרות וההיסטוריה הסינית במכללת צ'ו האי.
שמואל יריב
שמואל יריב (נולד ב-1 ביוני 1934) הוא כימאי ישראלי, משורר וסופר. במחקריו עסק גם במינרולוגיה וגאוכימיה. כיום, הוא מכהן כפרופסור אמריטוס לכימיה באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה.
שמואל יריב נולד בשנת 1934 בתל אביב, לסופר והמחנך שלום שטרייט ולאשתו שרלוט. בילדותו, למד בבית הספר אחד העם שבפתח תקווה ולאחר מכן התגייס לצה"ל. בשנים 1954–1959, קיבל חינוך אקדמי בכימיה, גאוכימיה ומינרולוגיה באוניברסיטה העברית, שם קיבל את תואר הדוקטור בכימיה אורגנו מתכתית ב-1964. משנת 1990, שימש כפרופסור במכון לכימיה באוניברסיטה העברית, ועסק שנים רבות בהוראה ובמחקר, עד ליציאתו לגמלאות.
ב-1999, החל לכתוב שירה. בתחילת דרכו פורסמו שירים שלו בכתבי העת נתיב, משיב הרוח, שבו, ומאזנים. ב-2002–2003 השתתף בסדנה בהדרכת רבקה רז, ובהשפעתה החל לעסוק גם בכתיבת פרוזה. בשנת 2002 זכה בפרס בתחרות פרויקט "כתוב" של מפעל הפיס עבור סיפור קצר שלו בשם "שומר הראש". בשנים 2004–2006 הקריא שירה בקפה "תמול שלשום" בירושלים. ספרו הראשון, "גבר אישה גבר", יצא בהוצאת צבעונים ב-2010 וכלל תשעה סיפורים מחיי היום יום מתוך זווית בלתי שגרתית. ספרו השני "כשנשים אוהבות...", יצא בהוצאת בת-אור ב-2013. הרומן מתאר ארבע שנים בחיי משפחה שנאלצה לעזוב את גוש קטיף. ספרו השלישי, "חמש-עשרה שנות שירה", יצא בהוצאה עצמית ב-2015. הספר הוקדש לזכרה של אחותו, הסופרת אסתר שטרייט-וורצל. החל מדצמבר 2013 רבים משיריו החדשים רואים אור בגיליונות כתב העת ביטאון שירה. כיום, הוא מתגורר ביישוב בקהילתי ענתות עם אשתו שרה. ליריב ארבעה ילדים (אלי, שלום, יהודה ושמרית) ואחד עשר נכדים.
מחקריו.
פעילויותיו המחקריות כוללות בין היתר ננו-כימיה וננו-מינרולוגיה (חקר המינרלים) ומבניהם, גאוכימיה, תגובות כימיות של חומרים מינרלים, אינטראקציות של חומרים אורגנים והבנת מבניהם. בנוסף, הוא פרסם כשני ספרים מדעיים: הראשון, אשר עסק בגאוכימיה ונקרא "Geochemistry of Colloid Systems", פורסם ב 1979, והשני אשר עסק בכימיה אורגנית ונקרא "Organo-clay Complexes and Interactions", פורסם בשנת 2002. יתרה מזאת, הוא פרסם כ-250 מאמרים מדעיים בשפה האנגלית במגזינים מדעיים נחשבים. את עבודת הדוקטורט כתב על קבוצות חומרים אורגנו מתכתיים משנת 1960 עד 1964 ובשנת 1990 הפך לפרופסור כימיה באוניברסיטה העברית, שם לימד וחקר עד שנת 2002, בה יצא לגמלאות. גם כיום, כפרופסור בגמלאות הוא ממשיך לעבוד במחקר כימי, משתתף בכנסים בין לאומיים ומפרסמים מאמרים. במהלך חייו, היה יריב בחבר הפרופסורים של מגזינים מדעיים שונים אשר עוסקים בכימיה.
אוסיף
איאן מקדרמיד
איאן מקדרמיד (באנגלית: Ian McDiarmid; נולד ב-11 באוגוסט 1944) הוא שחקן אופי ובמאי סקוטי זוכה פרס אוליבייה ופרס טוני. מאז 1976 הופיע ב-47 סרטי קולנוע. ברחבי העולם הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד פלפטין בסדרת סרטי מלחמת הכוכבים.
ביוגרפיה.
מקדרמיד נולד בקרנוסטי שבסקוטלנד. כשהיה בן חמש לקח אותו אביו לראות הצגה בשם "טומי מורגן" בתיאטרון בדנדי ומאז היה לחובב תיאטרון. בראיון ב-2014 אמר שזה הקסים אותו ועם זאת הפחיד אותו. כל האורות, כל האיפור. עם זאת הוא חשש מחוסר שביעות רצון מצד אביו ולכן נרשם לאוניברסיטת סנט אנדרוז וקיבל תואר MA בפסיכולוגיה. זמן קצר אחר כך החליט לפנות לקריירה בתיאטרון, והחל ללמוד משחק באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה בגלאזגו. ב-1968 זכה מקדרמיד במדליית זהב על עבודתו, פרס ראשון מבין רבים שקיבל במשך השנים על עבודתו בתיאטרון.
קריירה בתיאטרון.
מקדרמיד ידוע מהופעותיו בתיאטרון הבריטי, וזכה לתשואות כשחקן וכבמאי ממגוון רחב של מקורות. הוא כיכב במבחר מחזות שייקספיריים בהם "המלט" (1972), "הסערה" (1974, 2000), "מהומה רבה על לא דבר" (1976), בתפקיד רוס ובתפקיד השוער בהפקה של טרוור נאן של המחזה "מקבת'" (1978, בטלוויזיה), "הסוחר מוונציה" (1984), והמחזה "המלך ליר" (2005). מאפריל ועד יוני 2012 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "טימון איש אתונה" בתיאטרון שיקגו שייקספיר. ב-1978 גילם את דמות איוואנוב במחזה "כל ילד טוב ראוי לחסד" מאת טום סטופארד בתיאטרון מרמייד.
החל משנת 1990 שימשו מקדרמיד וג'ונתן קנט בתפקיד מנהלים אמנותיים בתיאטרון אלמיידה שבאיזלינגטון בלונדון, כששחקניות בולטות כמו גלנדה ג'קסון וקלייר בלום הופיעו בהפקות שלהם. השניים התפטרו ב-2001 והשאירו את התיאטרון במצב טוב. ב-1998 זכו במשותף בפרס איבנינג סטנדרד על הישגים בתיאטרון. כהונתם התאפיינה בשורה של הופעות מוצלחות בכיכובם של שחקנים כמו קווין ספייסי ורייף פיינס. בתיאטרון אלמיידה ביים מקדרמיד מחזות כמו "Venice Preserv'd" (ב-1986) ו"היפוליטוס" (1991). ב-2002 זכה מקדרמיד בפרס חוג מבקרי התיאטרון לשחקן הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד טדי בחידוש למחזה "Faith Healer" מאת בריאן פריל. ב-2006 שב ושיחק באותו תפקיד בהופעת הבכורה שלו בברודוויי. במחזה בבימויו של קנט שיחק מקדרמיד לצדם של רייף פיינס ושרי ג'ונס, וזכה בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר.
אחת מהופעותיו הבולטות בתיאטרון הייתה בתפקיד הארי הקאמור במחזה "Seduced" מאת סם שפרד. לפי התיאור של מקדרמיד היה הקאמור טיפוס הדומה להווארד יוז. כדי לגלם את הדמות הוא היה מאופר ונזקק לאביזרים כמו זקן מלאכותי וציפורניים ארוכות. מקדרמיד שהיה רק בן 37 שכנע בהופעתו את ג'ורג' לוקאס ואת ריצ'רד מרקוואנד שהוא יכול לשחק בצורה משכנעת דמות הרבה יותר מבוגרת בתקריב קולנוע, מה שעזר לו לקבל את התפקיד של פלפטין.
מלחמת הכוכבים.
אחרי תפקיד קטן בסרט "Dragonslayer", ליהק ג'ורג' לוקאס את מקדרמיד לתפקיד הקיסר פלפטין, הנבל הראשי, בסרט ". 16 שנים אחר כך חזר וגילם את הדמות סנטור פלפטין וסית' לורד דארת' סידיוס בסרטי הפריקוול: ", " וב".