עם תום מלחמת העולם השנייה החלה החברה לנסות ולגוון את מוצריה בשוק המזון. עשרות מוצרים חדשים נוספו והגידול במכירות החברה הואץ. בשנת 1947 התמזגה נסטלה עם חברת Alimentana S.A. אשר ייצרה תבלינים ומרקים. החברה המאוחדת נקראה Nestle Alimentana Company. בשנת 1950 רכשה נסטלה חברה בריטית לייצור שימורים וריבות (Crosse &amp; Blackwell). בשנת 1963 רכשה חברה אחרת ליצור מזון קפוא (Findus), בשנת 1971 חברה ליצור מיצי פירות (Libby's), ובשנת 1973 חברה נוספת לייצור מזון קפוא (Stouffer's).
בתקופה זו נמשך גידול עצום במכירות הקפה הנמס: בין השנים 1950–1959 שולשו מכירות הקפה של החברה, ובין השנים 1960–1974 עלו מכירות הקפה פי ארבעה. היקף המכירות הכולל של החברה הוכפל בתקופת 15 השנים שלאחר מלחמת העולם. פיתוח תהליך ייבוש אבקת הקפה בהקפאה הובילה לפיתוח המותג Taster's Choice, בשנת 1966.
בשנת 1974 החליטה הנהלת החברה, לראשונה בתולדותיה, להרחיב את עסקיה מעבר לשוק המזון. בשנת 1974 הפכה נסטלה למחזיקת מניות מרכזית בחברת מוצרי הקוסמטיקה העולמית L'Oreal.
1975 - 1981.
באמצע שנות השבעים חוותה החברה משבר כלכלי נוסף, עקב משבר הנפט העולמי והאטת הייצור בארצות התעשייתיות. בנוסף לכך, שערי המטבע העולמיים הבולטים, הדולר האמריקני, הפרנק הצרפתי והלירה הבריטית, פוחתו בערכם מול הפרנק השווייצרי. לבסוף, בין השנים 1975–1977 עלה מחיר פולי הקפה פי ארבעה ומחיר הקקאו הגולמי שולש אף הוא. כמו בשנת 1921, גם עתה נדרשה החברה להגיב במהירות לתנאי השוק המשתנים.
גידול מכירותיה של החברה בארצות מתפתחות איזן במעט את הפסדיה בשווקים המסורתיים, אבל במחיר סיכון מסחרי בארצות בעלות משטרים וכלכלה בלתי יציבים. כדי להגדיל את יציבותה הכלכלית, החליטה החברה לבצע השקעה נוספת מחוץ לשוק המזון ורכשה את החברה האמריקאית Alcon Laboratories, Inc. אשר עסקה בייצור תרופות.
בשנת 1977 החל החרם על נסטלה בארצות הברית.
1981 - 1996.
בשנות השמונים והתשעים שמה חברת נסטלה שני דגשים: הראשון, שיפור מצבה הכלכלי על ידי שינויי מבנה פנימיים וגיוון מוצריה, השני, המשך רכישות אסטרטגיות של חברות מובילות אחרות.
לאור מדיניות זו מכרה חברת נסטלה בתקופה זו מספר חברות בלתי רווחיות שבהן החזיקה. במקביל, הצליחה החברה לשים קץ למחלוקת עולמית באשר למדיניות בשיווק מוצרי תינוקות בעולם השלישי. מחלוקת אשר הובילה לחרם אשר הוטל על מוצרי נסטלה על ידי ארגונים דתיים ואזרחיים שונים. מחלוקת זו נמשכת עד היום, אלא שהחרם הוסר ברובו ממוצרי החברה.
בשנת 1984 רכשה נסטלה את ענק המזון האמריקאי Carnation במחיר של שלושה מיליארד דולר.
בשנת 1992 רכשה נסטלה את החברה הצרפתית לייצור מים בבקבוקים "פרייה" מאיש העסקים היהודי גוסטב לוון.
שנת 1996 ועד היום.
החל ממחצית שנות התשעים נהנתה חברת נסטלה מפתיחת שערי המסחר למדינות מרכז ומזרח אירופה וכן לסין, לאור השינויים הפוליטיים במדינות אלה. החברה אף המשיכה ברכישת חברות בתחום המזון. כך בשנת 1997 רכשה נסטלה את חברת המים המינרליים האיטלקית San Pellegrino. בשנת 2002 נרכשה חברת Ralston Purina לייצור מזון לבעלי חיים וחברת המים המינרליים Vittel, ששמה שונה ל-Nestle Waters. ייצור ושיווק מים מינרליים בבקבוקים מהווה היום נתח משמעותי ממכירות החברה.
היום לחברת נסטלה מעל 470 מפעלי ייצור ברחבי העולם וסך מכירותיה השנתי בשנת 2005 היה מעל 91 מיליארד פרנקים שווייצריים.
מוצרי החברה.
בתחילת המאה ה-21 עוסקת נסטלה בייצור ושיווק מגוון גדול של מוצרים בשווקים העולמיים, ביניהם: קפה, מים מינרליים, משקאות קלים, גלידות, מזון לתינוקות ובעלות משותפת עם אסם על חברת מטרנה, תוספי מזון, מזון לספורטאים, מזונות קפואים, ממתקים, מזון לחיות מחמד, ועוד. המזונות משווקים תחת מגוון רחב של שמות מותגים, ביניהם מוכרים בישראל: "גרבר" (מזון לתינוקות), PowerBar (חטיפי אנרגיה לספורטאים), Kit Kat (ממתק שוקולד), Alpo, Dog Chow, Friskies, Purina (מזונות לחיות מחמד), Vittel ,San Pellegrino, (מים מינרליים), Nescafé (קפה), nespresso ועוד.
חברת נסטלה מחזיקה ב-26.4% ממניות חברת הקוסמטיקה הצרפתית L’Oréal. בנוסף, לנסטלה שותפות עסקית עם חברת General Mills לייצור דגני בוקר.
החרם על מוצרי נסטלה.
ב-4 ביולי 1977 הכריזו ארגוני צרכנים בארצות הברית חרם על מוצרי חברת נסטלה. החרם התפשט במהירה למדינות אחרות בעולם ובמיוחד באירופה. הסיבה לחרם הייתה קידום מכירות של החברה למוצרי מזון לתינוקות (פורמולה) כתחליף להנקה, במיוחד במדינות העולם השלישי. לדעת יוזמי החרם, מוצרים אלה תרמו לעלייה מיותרת בתמותת תינוקות ולסבל של תינוקות, במיוחד בשכבות האוכלוסייה העניות.
יוזמי החרם הצביעו על שלוש בעיות עיקריות בעידוד אוכלוסיות עניות בעולם השלישי להשתמש במזון לתינוקות כתחליף להנקה בחלב-אם.
בנוסף ליתרונות בולטים אלה של הנקה על פני הזנה במזון תינוקות, טענו חסידי החרם כי קיימות ראיות התומכות במסקנה שתינוקות יונקים סובלים פחות מתסמונת מוות בעריסה וממחלות אחרות כגון סוכרת, בשלבי חייהם המאוחרים יותר. הנקה אף מעכבת את חזרתה של האם לפוריות, עובדה חשובה ביותר בארצות העולם השלישי העניות והסובלות מגידול מהיר באוכלוסייה.
נסטלה הואשמה על ידי יוזמי החרם בהתנהגות לא מוסרית בקידום מוצרי המזון שלה לתינוקות. אחת משיטות קידום המכירות שבהן נקטה הייתה חלוקת דוגמאות מזון תינוקות בבתי חולים, לאימהות שזה עתה ילדו. משהפסיקו להניק עוד בבית החולים, אימהות אלה לא יכלו לשוב ולהניק לאחר שעזבו את בית החולים עם תינוקן ולמעשה פיתחו תלות במוצרי החברה, תלות שפגעה בבריאותו של התינוק ובכלכלת המשפחה.
תחילתו של החרם בספרון שפורסם על ידי ארגון פרטי בריטי בשם War On Want בשנת 1974 ואשר כותרתו הייתה "רוצח התינוקות" (The Baby Killer). נסטלה תבעה את המוציא לאור של הספרון בתרגומו לגרמנית. לאחר שנתיים של משפט, פסק בית המשפט לטובת נסטלה והטיל קנס של 300 פרנקים שווייצריים על המוציא לאור, בפסקו כי לא ניתן להטיל אחריות פלילית על חברת נסטלה למותם של תינוקות.
ההליך המשפטי שבו נקטה נסטלה משך תשומת לב עולמית לנושא זה. בחודש מאי 1978, קיים הסנאט האמריקאי שימוע בנושא קידום מכירות תחליפי חלב-אם בארצות מתפתחות וקרא לקוד אתי שיווקי. קוד זה נוסח על ידי ארגון הבריאות העולמי (World Health Organization) ויוניצ"ף UNICEF ואומץ על ידי (World Health Assembly) בשנת 1981. שמו של הקוד: "קוד בינלאומי לשיווק תחליפי חלב-אם" International Code of Marketing of Breast-Milk Substitutes. הקוד אוסר על שיטות שיווק של מזון תינוקות כתחליף להנקה ומגביל את החברות המייצרות למתן מידע מדעי ומבוסס לאנשי בריאות. הקוד אף קבע את תוכן התוויות על גבי מוצרי מזון התינוקות.
בשנת 1984 נפגשו ראשי החרם עם נציגי חברת נסטלה. בפגישה זו התחייבה החברה לציית לכללים שנוסחו בקוד. אולם, בשנת 1988 חודשה היוזמה להטלת החרם על מוצרי החברה היות שלטענת המארגנים, אין החברה מיישמת במלואן את הוראות הקוד.
בחודש מאי 1999 קבעה "רשות התקנים בפרסום" הבריטית () כי טענותיה של נסטלה בפרסומיה נגד החרם, לפיהם היא משווקת את תחליפי חלב האם באופן אתי ואחראי, אין להם תימוכין.
בחודש נובמבר 2000, הפרלמנט האירופי קיים שימוע פומבי באשר להתנהגותה של נסטלה בשיווק מזון תינוקות. חברת נסטלה סירבה לשלוח נציג לשימוע. נסטלה התנגדה להופעתם של נציג יוניצ"ף (UNICEF) ונציג "הרשת הבינלאומית לפעולה באשר למזון תינוקות" (International Baby Food Action Network) כעדים מומחים בשימוע.
מוצריה ושיטות השיווק של נסטלה נמצאים עד היום במוקד התעניינותם של ארגוני צרכנים רבים בארצות רבות בעולם.
מחילות
"מחילות" הוא סרט קולנוע ישראלי של הבמאי אודי אלוני שיצא לאקרנים בשנת 2006.
תקציר העלילה.
דוד, יהודי מארצות הברית, מתגייס לצה"ל, ובמהלך השירות הצבאי שלו הורג בשוגג ילדה פלסטינית. בעקבות זאת לוקה דוד בהלם, ומאושפז בבית חולים לחולי נפש, המצוי במקום שבו שכן הכפר הפלסטיני דיר יאסין. ניצול שואה החי במוסד מספר לדוד שרוחות תושבי הכפר שנרצחו מנסות לתקשר עמו. אביו של דוד מביא אותו לניו יורק שם הוא מתאהב בלילה, אמריקאית פלסטינית, שבתה, אמל, דומה לילדה שאותה הרג דוד.
קישורים חיצוניים.
גברים בשחור (סרט, 1997)
גברים בשחור (באנגלית: Men in Black) הוא סרט פעולה מדע בדיוני-קומי מ-1997. הסרט מבוסס על סדרת ספרי הקומיקס גברים בשחור מאת לואל קנינגהם בהוצאת מארוול קומיקס.
תקציר העלילה.
ג'יי וקיי הם שני סוכנים שעובדים בסוכנות בשם MIB (ראשי התיבות האנגליים של "Men In Black" - "גברים בשחור". השם MIB נותן קונוטציה ל- MI6), סוכנות זו מפקחת על מהגרים לארצות הברית שמוצאם מהחלל החיצון. מהגרים אלה מחופשים לבני אדם. מטרתו של ארגון ה-MIB היא לשמור על הסדר הציבורי, לדאוג שבני האדם לא ידעו שחייזרים חיים ביניהם ולתפוס חייזרים מפרי חוק.
הארגון הוא ארגון חשאי. סוכנים נבחרים המשרתים בו, מתנתקים מהזהות הקודמת שלהם ונקראים לפי אות אנגלית משמם הקודם. הארגון משתמש בטכנולוגיה חדישה שמבוססת, בין היתר, על טכנולוגיה חוץ-ארצית. כך, למשל, בין המכשירים החדישים של הארגון ישנו מכשיר ה-"מחיקון" - מכשיר שמאפשר לסוכן המשתמש בו למחוק את זיכרונם של בני אדם הנמצאים בטווח הראיה של המכשיר. הסוכנים בארגון גם משתמשים במכוניות מתקדמות ובכלי נשק מיוחדים.