גל נמנה עם מקימיה של הדרך השלישית, אך משהחלה להתמסד כמפלגה בחר שלא להצטרף אליה, ונשאר במפלגת העבודה. בפריימריז שנערכו לקראת הבחירות לכנסת ה-14 הוא נדחק למקום לא ריאלי, ולא נבחר לכהונה נוספת בכנסת. גורמים פוליטיים מעריכים כי עובדים בחברת החשמל שהתפקדו למפלגת העבודה פעלו לסיכול בחירתו.
תפקידים ציבוריים נוספים.
לאחר סיום כהונתו בכנסת מונה ליו"ר תנובה, ושימש בתפקיד זה עד שנת 2001. מאוחר יותר מילא שורה של תפקידים ציבוריים שונים, שאת חלקם מילא בהתנדבות. בין היתר, שימש כיו"ר הוועד המנהל של החברה להגנת הטבע, כיו"ר הנהלת גבעת התחמושת, יו"ר החברה הכלכלית "בית העמק", יו"ר מועצת הנדל"ן בקיבוץ שדות ים, כחבר בחוג עמיתי תיאטרון גשר, תיאטרון היידיש ועוד.
חיים אישיים.
חי בכפר ויתקין. בעבר עסק גל בגידול בקר ותרנגולי הודו. כיום גל עוסק בנוסף בחקלאות, מגדל זיתים ואשכוליות ומתנדב בהסעת חולים פלסטינים מהמעברים אל בתי החולים במסגרת עמותת בדרך להחלמה. הוא אב לארבעה ילדים וסב לארבעה־עשר נכדים ולנינה.
הו, הו יוליה
הו, הו יוליה הוא מחזה הומוריסטי שנכתב על ידי אפרים קישון בשנת 1974. קישון מציג במחזה את המשך קורותיהם של רומיאו ויוליה לולא התאבדו. הוא מציג אותם כזוג נשוי טיפוסי, במובן הרע של הביטוי הזה, ושם ללעג את ה"אהבה הגדולה" שלהם המתוארת במחזה המקורי של ויליאם שייקספיר. בהצגה המקורית, אריק לביא ואשתו שושיק שני גילמו את הדמויות הראשיות, ושחקנים שונים נשכרו כדי לגלם את ויליאם שייקספיר, בהם יהודה אפרוני, נסים זוהר, מנחם עיני ואבנר חזקיהו.
תקציר העלילה.
המחזה מתחיל בהצגת חייהם של רומיאו ויוליה: הם הצליחו להתחמק מההתאבדויות ודבר זה לא קרה מעולם, הם חיים בעוני, נוטים לריב על דברים קטנים, יש להם בת מרדנית ששונאת אותם (לוקרציה), ורומיאו מחכה לכך שאמהּ של יוליה תמות כדי שהוא יוכל לרשת את כל כספה.
באמצע ריב של רומיאו ויוליה, מגיעה רוחו של ויליאם שייקספיר אשר התעוררה מהוויכוחים, בטענה שהם חרגו מהמחזה שכתב, והוא דורש לתקן זאת. כאשר הם מסרבים לחזור לסוף המקורי של המחזה (כלומר להתאבד), מחליט שייקספיר לתקן זאת בכך שיגרום לשניהם להרוג אחד את השני על ידי הרעלה. בסוף המחזה שייקספיר בורח עם בתם לוקרציה, ונותן להם להרעיל אחד את השני. לאחר שנראה ששניהם מתים, הם מתעוררים שוב, וחוזרים לריבים הישנים שלהם.
דמויות.
במחזה המקורי, דמויותיהם של רומיאו ולורנצו מגולמות על ידי אותו שחקן, ואילו יוליה, לוקרציה והאומנת מגולמות על ידי אותה שחקנית, כפרודיה על התיאטרון בתקופת שייקספיר, שבו גילמו השחקנים יותר מדמות אחת.
אריק איינשטיין שר בשבילך
סטראטובריוס
סטראטובריוס (באנגלית: Stratovarius) היא להקת פאוור מטאל פינית.
היסטוריה.
תחילתה של הלהקה.
סטראטובריוס הוקמה בשנת 1984 בפינלנד תחת השם "Black Water" ("מים שחורים"). הלהקה עברה מספר שינויי הרכב, ומספר שינויים מבחינה מוזיקלית עד שמצאה את הסגנון הייחודי לה. המוזיקאים שהקימו את הלהקה היו טומו לסילה, סטפן סטרלמן וג'ון ויהרבה. בשנת 1985 הצטרף ללהקה הגיטריסט טימו טולקי, שהיה ליוצר העיקרי ולמוח מאחורי הלהקה. טולקי החליף את סטפן סטרלמן בתפקיד הגיטריסט, ושינה את שמה של הלהקה לסטרטובריוס (הלחם מילולי בין סטרדיוואריוס יצרן הכינורות, וסטרטוקסטר, דגם הגיטרה המפורסם של חברת פנדר), בנוסף לקח טימו טולקי את תפקיד הסולן.
כאמור, טימו טולקי הפך לכוח המניע והיוצר הראשי בלהקה, ומלבד השפעות הרוק שהוא הביא ללהקה, הוא הביא גם השפעות נאו-קלאסיות.
בשנת 1987 הפיצה הלהקה קלטת דמו למספר חברות תקליטים, עד שבסוף הוחתמה הלהקה על ידי חברת התקליטים CBS Finland.
אלבום הבכורה של הלהקה יצא שנתיים מאוחר יותר, בשנת 1989, ונקרא "Fright Night" ("לילה מבעית").
אחרי שהחוזה שלהם פג בחברת התקליטים CBS Finland, חלו מספר שינויי הרכב בסטרטובריוס, אך למרות זאת הצליחה הלהקה להוציא את אלבומה השני "Stratovarius II" בשנת 1991 תחת חברת התקליטים Bluelight Records. אלבום זה הופץ שנה מאוחר יותר עם עטיפה חדשה ותחת השם "Twilight Time" בחברת התקליטים Noise Records.
צירופו של קוטיפלטו וההצלחה.
בשנת 1994 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי "Dreamspace" ("מרחב החלום"), יחד עם הבסיסט החדש של הלהקה, יאני קאינולאיינן שהצטרף ללהקה כאשר 70 אחוז מהחומר המוזיקלי כבר הוקלט.
באותה שנה החליט טימו טולקי להפסיק לשיר עבור הלהקה, וחברי הלהקה צרפו סולן ב"משרה מלאה", טימו קוטיפלטו, שהתגלה כסולן בעל יכולות ווקאליות מלודיות מרשימות.
הלהקה הוציאה את האלבום הראשון שלה עם הסולן החדש בשנת 1995. שמו של האלבום היה "Fourth Dimension", ולאחר הפצתו של האלבום שוב עזבו את הלהקה שניים מחבריה: טומו לסילה המתופף ואחד מחברי הלהקה המקוריים; ואנטי איקונן הקלידן. עזיבתם נבעה עקב חילוקי דעות מוזיקליים עם שאר חברי הלהקה.
עם עזיבתם צורפו ללהקה שני חברי להקה לא פינים: יאנס יוהנסן הקלידן השוודי, שעבד בעבר עם הגיטריסט הנאו-קאלסי המפורסם, אינגווי מלמסטין; והמתופף הגרמני יורג מייקל (לשעבר ב"ראנינג וויילד וב"גרייב דיגר").
האלבום החמישי של סטרטובריוס, "Episode", אלבום שיצא בשנת 1996, הוא זה שמסמן יותר מכל את גיבוש הסאונד ואת המאפיינים המאוד ברורים של הלהקה: מוזיקת פאוור מטאל מלודית עם גוון נאוקלאסי, השפעות פרוגרסיביות ואף מאפיינים סימפוניים. האלבום היה פרויקט גדול מאוד ומושקע שכלל בתוכו גם קולות מקהלה ותזמורת כלי מיתר.
האלבום סימן את תחילת ההצלחה וההכרה של סטרטובריוס כאשר יצאו אחריו שלושה אלבומים מצליחים:"Visions" ב-1997, "Destiny" ב-1999 ו-"Infinite" בשנת 2000. בזכות האלבומים הללו גדל בסיס המעריצים של סטרטובריוס, והם זכו להכרה גדולה מאוד גם מחוץ לסקנדינביה, בעיקר ביפן.
בשנת 2003 הוציאה הלהקה את אלבומה האפי והמלודי ביותר שלה, אלבום בעל שני חלקים שנקרא "Elements".
באלבום הזה הגיעה סטרטובריוס לרמות חדשות של מוזיקת פאוור מטאל פרוגרסיבי וסימפוני.
האלבום הראשון "Elements Part 1" יצא בתחילת 2003, והוא לווה בסיבוב הופעות עולמי. בהמשך השנה יצא אלבום ההמשך "Elements Part 2". שני האלבומים יצאו תחת חברת התקליטים הגרמנית המפורסמת ניוקליר בלאסט.
עזיבתם וחזרתם של קוטיפלטו ומייקל.
בסוף שנת 2003 חילוקי דעות שנותרו בלתי מוסברים ומעורפלים משהו בין טימו קוטיפלטו ויורג מייקל לבין שאר הלהקה גרמו לעזיבתם של השניים.
טימו טולקי צרף ללהקה את הסולנית קטרינה וויאלה ואת אנדרס יוהנסן (אחיו של יאנס הקלידן) מהאמרפול כמתופף. שנת 2004 הייתה שנה ללא אירועים מבחינת סטרטובריוס.
בסוף אותה שנה טימו טולקי פרסם באתר הלהקה כמה הודעות תמוהות ולאחר מכן דווח שהוא אושפז בבית-חולים עקב הפרעות נפשיות.
בינואר 2005, הלהקה דיווחה כי היא מחדשת את פעילותה עם ההרכב שנחשב למצליח ביותר שלה כאשר טימו קוטיפלטו מאייש את עמדת הסולן ויורג מייקל את עמדת המתופף. ביוני של אותה השנה, בסיסט הלהקה יאני קאינולאיינן עזב אותה מסיבות אישיות ואת מקומו תפס הבסיסט לאורי פורה.
בספטמבר הפיצה הלהקה את אלבומה התשיעי במספר הנושא את שם הלהקה Stratovarius. האלבום היה קרוב יותר להאבי מטאל (למטאל המסורתי) מאשר לפאוור מטאל. לאחר צאתו של האלבום הלהקה החלה בסיבוב גדול של הופעות ברחבי העולם שהחל בארגנטינה והמשיך לקנדה וארצות הברית שם הופיעה הלהקה בפעם הראשונה בתולדותיה. סיבוב ההופעות כלל בתוכו הופעות ביפן ובאירופה.
בתחילת 2007 הודיעה הלהקה כי היא מתחילה בהקלטות לאלבום חדש שיצא בתחילת 2008, האלבום כך לפי הדיווח הרשמי יכלול בתוכו 11 שירים ושמו עדיין לא הוחלט. טימו טולקי הודיעה שלאחר הפצתו של האלבום הלהקה תצא למסע הופעות עולמי גדול.
ב 11 בספטמבר 2016 הודיעה הלהקה כי תגיע להופעה בישראל שמתוכננת להיערך ב- 15 בפברואר 2017. ב- 2 באוקטובר 2016 הודיעה הלהקה באופן חד צדדי ומסיבה לא ידועה על ביטול ההופעה בישראל.
אניאגרם
אניאגרם או נונאגרם, הוא צורה גאומטרית דמוית כוכב, בעלת תשעה קודקודים. השם הוא הלחם של שתי המילים היווניות אניאה (תשע) ו-גרמוס (דבר כתב או סמל מצויר).
יש שלוש אפשרויות לבנות אניאגרם: שיטת {9/2} - בה מחברים כל נקודה שנייה, שיטת {9/4} - בה מחברים כל נקודה רביעית, ושיטת הכוכב {9/3} - הנוצר מקודקודיו של מתושע משוכלל, המחוברים כשלושה משולשים שווי-צלעות זה על-גבי זה (ראו איורים לעיל).
האניאגרם משמש, בין היתר, כסמל בהאי וכסמל תשע המתנות והפירות של רוח הקודש בנצרות.
שלמה בוחבוט
שלמה בוחבוט (נולד ב-8 בנובמבר 1944) הוא פוליטיקאי ישראלי. עמד בראש מעלות-תרשיחא, כמועצה מקומית ואחר-כך כעירייה, במשך 42 שנים, (1976–2018), שני רק לאברהם קריניצי במשך הכהונה לראש רשות מוניציפלית בישראל. כיהן כראש מרכז השלטון המקומי בישראל, חבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה ויו"ר פורום יישובי קו העימות.
ביוגרפיה.
בוחבוט נולד במרוקו בשנת 1944. ב-1954 עלה לישראל במסגרת עליית הנוער.
בשנים 1971-1963 עבד כמזכיר לשכת הסעד של מעלות תרשיחא, וגם שימש מזכיר המשמרת הצעירה במפא"י. בשנת 1974 נבחר כחבר מועצת מעלות תרשיחא, ובמהלך הקדנציה הראשונה שלו, ב-1976, היה לראש המועצה המקומית, תפקיד בו כיהן במשך 42 שנה ברציפות עד (2018). זהו משך הכהונה השני באורכו של אדם כראש יישוב במדינת ישראל (אברהם קריניצי כיהן במשך 43 שנים כראש עיריית רמת גן).