בשעה שמגיע ד"ר ווטסון לבקר את ידידו שרלוק הולמס לרגל חג המולד הוא מוצא כי הלה עסק בבדיקתו של כובע לבד ישן, שהגיע להולמס משליח הרובע פיטרסון שנכח בעת תגרה בליל חג המולד בין חבורת בריונים לאדם בשם הנרי בייקר (ששמו ידוע להולמס משמו שהוטבע על כובעו), בעקבות התנפצות חלון ראווה נמלטו שני הצדדים בהשאירם בזירה את כובעו של בייקר ואווז שהיה ברשותו, כדרכו מסיק הולמס מסקנות בנוגע לאופיו ומעמדו של בייקר באמצעות כובעו, תוך כדי דיבורם שב פיטרסון לבית ומציג לפני הולמס אבן כחולה שנמצאה בזפק האווז, הולמס מזהה את האבן ככדכוד הכחול של הרוזנת ממורקר שנגנב מחדרה במלון קוסמופוליטון חמישה ימים קודם לכן.
בשלב זה עובר הולמס לסקירה קצרה על ביצוע השוד כפי שפורסם בעיתונות, ג'יימס ריידר המשמש איש תחזוקה ראשי במלון הוביל את ג'ון הורנר שרברב בן 26 לתקן סורג בחדר ההלבשה של הרוזנת, כאשר חזר ריידר אל החדר גילה, לדבריו, שהורנר נעלם ומגירת השידה נפרצה והתכשיטים שהיו בה נשדדו, קתרין קיוזאק, משרתת הרוזנת מעידה כי שמעה את קריאת הבהלה של ריידר כשחזר אל החדר, הורנר נעצר באותו הערב והתנגד למעצרו, מאחר שכבר היה מעורב בעבר בשוד סירב שופט השלום לדון באשמה בשיפוט מהיר והעביר את הטיפול בפרשה לבית הדין העליון.
כשלב ראשון מפרסם הולמס מודעה על מציאתם של כובע לבד ואווז במיקום בו נאספו על ידי פיטרסון, כשמגיע בייקר לביתו של הולמס הוא מסביר לו שלא טרח לחפש אחר חפציו משום שהיה סבור שנלקחו על ידי כנופיית הבריונים שתקפה אותו, הולמס מודיע לו שהאווז נאכל והוא יתן לו תחתיו אווז אחר, ואם רצונו דווקא באווז זה הרי שעדיין ישנם ברשותו הנוצות, הרגליים, הזפק וחלקים דומים של העוף, בייקר מוותר בחפץ לב על חלקים אלו ומוכיח שלא היה לו שום ידיעה על הכדכוד הכחול. הולמס מברר אצל בייקר מהיכן קיבל את האווז והלה מפנה אותו למועדון אווזים שאותו ייסד פונדקאי בשם וינדיגייט, במועדון זה נתן כל חבר פרוטות אחדות בכל שבוע וקיבל תמורתם אווז לחג המולד.
הולמס פונה לפונדקאי וינדיגייט ונוכח לדעת שאין האווזים שלו, והם נקנו על ידו בשוק של קובנט גרגן מאדם בשם ברקינרידג', כאשר מנסה הולמס להוציא מהמוכר מהיכן הגיעו אווזים אלו לידיו הוא מתרתח ואינו מוכן לענות, הולמס מתחכם ומספר לו שהתערב שהעוף גדל בכפר, המוכר ממהר להודיע לו כי הוא טועה ומקור האווזים דווקא מהעיר, הולמס ממשיך להתווכח עד שהמוכר מראה לו בפנקסיו שהאווזים הגיעו מאשה בשם אוקשוט הגרה בעיר.
הולמס מתכנן לפנות למרת אוקשוט לצורך המשך החקירה, אך מהומה שפורצת ליד הדוכן בו נקנו האווזים מסבה את תשומת לבו, ברנש קטן מנסה לברר להיכן נמכרו האווזים שהגיעו לדוכן זה ממרת אוקשוט ונענה בסירוב לשיתוף פעולה מצדו של המוכר, הולמס פונה אליו ומציע את עזרתו כשהוא מוכיח בעזרת הידיעות שכבר רכש במהלך החקירה שהוא יודע הכל על הפרשה. האיש נוסע עם הולמס לביתו ומציג את שמו כג'ון רובינסון, אך הולמס דורש ממנו לחשוף את שמו האמיתי והוא מזדהה כג'יימס ריידר איש התחזוקה במלון קוסמופוליטן.
בביתו מציג הולמס את האבן בפני ריידר ומאשימו בגנבת האבן מחדרה של הרוזנת, למרות ההוכחות הברורות שבידו מבקש הולמס מריידר להשלים את הפרטים החסרים, מתברר שקתרין קיוזאק משרתת הרוזנת סיפרה על הימצאות האבן למר ריידר שלא יכל לעמוד בפיתוי, הוא חיבל בחדרה של הרוזנת ושלח את ג'ון הורנר, שכבר הסתבך בעבר בבעיה כזו, לתקן את התקלה כדי שהחשד יפול באופן טבעי עליו. ריידר שלא ידע היכן להחביא את אבן הכדכוד החליט לפנות אל ידיד עבר בשם מורסלי שיצא לתרבות רעה ולהביאו בסוד מעשיו. כדי להסתיר את האבן עד שיגיע לידידו פנה ריידר לביתה של אחותו שהבטיחה לו אווז לחג המולד, כשהגיע לביתה תחב את אבן הכדכוד לתוך לועו של אחד האווזים שבלע את האבן, האווז שב והתערב עם שאר האווזים ומר ריידר שזיהה את האווז על פי זנבו המפוספס לקח את האווז לידידו מורסלי שם ביתרו את האווז וגילו להפתעתם שאבן הכדכוד אינה בזפקו, כששב לבית אחותו התברר למר ריידר שלאחותו היו שני אווזים בעלי זנב מפוספס, והאווז נמכר כבר למוכר השוק ברקינרידג'.
הולמס מניח לבסוף למר ריידר להימלט על נפשו, כשהוא מנמק את מעשהו בכך שאינו מועסק על ידי המשטרה, והורנר אינו בסכנה כיון שמר ריידר לא יעיד נגדו, ואילו מר ריידר בעצמו לא ישוב לסורו מאחר שהוא נפחד מכדי לעשות זאת, וישיבתו בכלא רק תהפוך אותו לפושע מועד.
טרוצקיסט
דניאל דרונדה (מיני-סדרה)
דניאל דרונדה (באנגלית: Daniel Deronda) היא מיני-סדרה טלוויזיונית בריטית משנת 2002, עיבוד של התסריטאי אנדרו דייוויס לרומן באותו שם מאת ג'ורג' אליוט. את הסדרה ביים טום הופר והפיק לואיס מרקס. הסדרה שודרה בערוץ BBC One בין התאריכים 23 בנובמבר ועד 7 בדצמבר 2002. בתפקידים הראשיים כיכבו יו דנסי בתפקיד דניאל דרונדה, רומולה גראי בתפקיד גוונדלין הרלט, יו בונוויל בתפקיד הנלי גרנדקורד וג'ודי מיי בתפקיד מירה לפידות. הסדרה הופקה בשיתוף WGBH Boston.
במקור רצה לואיס מארקס להפיק עיבוד קולנוע לרומן, אבל אחרי תהליך ליהוק ארוך ולא מוצלח ויתר על הרעיון. העיבוד למסכי הטלוויזיה לקח חמש שנים נוספות. הצילומים נערכו במשך 11 שבועות ממאי ועד אוגוסט באתרי צילומים באנגליה, סקוטלנד ומלטה. סדרה זו היא ההפקה האחרונה של מארקס לפני מותו ב-2010.
דניאל דרונדה (סדרת טלוויזיה)
עונת 1974/1975 בליגה הלאומית
עונת 1974/1975 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-19 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הקבוצה שעלתה לליגה הלאומית לעונת 1974/1975 הייתה שמשון תל אביב. העונה החלה ב-5 באוקטובר 1974 והסתיימה ב-17 במאי 1975. בתום העונה סיימה הפועל באר שבע במקום הראשון וזכתה באליפות לראשונה בתולדותיה. המבקיע המצטיין של העונה היה משה רומנו מבית"ר תל אביב שכבש 17 שערים.
בעקבות החלטת ההתאחדות לכדורגל להגדיל את הליגה הלאומית ל-18 קבוצות, אף קבוצה לא ירדה לליגת המשנה ולעונת 1975/1976 לליגה הלאומית עלו מכבי חיפה ומכבי רמת עמידר.
עונת 1975/1976 בליגה הלאומית
עונת 1975/1976 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-20 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1975/1976 היו מכבי חיפה ומכבי רמת עמידר. בתום העונה סיימה הפועל באר שבע במקום הראשון, וזכתה באליפות עונה שנייה ברציפות. המבקיע המצטיין של העונה היה עודד מכנס ממכבי נתניה שכבש 21 שערים.
בעקבות החלטת ההתאחדות לכדורגל להחזיר את מספר הקבוצות בליגה ל-16 קבוצות, לליגת המשנה ירדו הפועל פתח תקווה (לראשונה בתולדותיה), הפועל חדרה, בני יהודה תל אביב ומכבי רמת עמידר. לעונת 1976/1977 לליגה הלאומית עלו הפועל עכו והפועל יהוד.
בעונה זו בפעם הראשונה - שני המקומות הראשונים בליגה הובילו להשתתפות בגביע אירופה (לאחר שישראל הוכרה והועברה בשנים האחרונות תחת אופ"א) ועל כן הפועל באר שבע שזכתה באליפות, וסגניתה בית"ר ירושלים היו הנציגות הראשונות בגביע אירופי כלשהו בהיסטוריה של הליגה הישראלית כשהשתתפו בגביע האינטרטוטו של העונה העוקבת.
בשנפט
בַּשְנֶפְט (ברוסית: Башнефть, נסחרת בבורסת מוסקבה MCX: BANE) היא חברת נפט וגז רוסית שנוסדה ב-1946. היא נוצרה בתחילה על ידי העברת נכסי נפט של משרד הנפט הסובייטי בבשקורטוסטן לממשל האזורי של "הרפובליקה של בשקורטוסטן" על ידי בוריס ילצין. לאחר מכן הופרטה בשנים 2002–2003 על ידי מורטזה רחימוב, מושל בשקורטוסטן.
החברה היא ממפיקות הנפט הגדולות ברוסיה עם כ-140 מתקני נפט וגז ועם הפקה שנתית של 16 מיליון טונות. לחברה גם שלוש מזקקות נפט באופה וכ-100 תחנות דלק.
לחברה כ-8,150 עובדים. במשך כשנתיים (בשנים 2010—2012) החברה הייתה לספונסר הראשי של קבוצת הכדורגל צסק"א מוסקבה והיא אחת מהחברות הגדולות בבשקורטוסטן.
גשר שרונה
גשר שרונה היה גשר ברזל שהוליך את כביש יפו-שכם מעל ואדי מוסררה (כיום, נחל איילון) במעבר מוסררה צפונית מזרחית למושבה שרונה. הגשר הונח על ידי העות'מאנים ב-1898. גשר ברזל נוסף בנו העות'מאנים על נחל הירקון ליד טחנת הקמח פרוחיה צפונית לפתח תקווה. חלקו הצפוני של מחלף ארלוזורוב העובר מעל רחוב מנחם בגין ברמת גן, עומד במקומו של גשר שרונה ההיסטורי, ורחוב מנחם בגין עובר בנקודה זו במקומו של האפיק המקורי של נחל איילון.
היסטוריה.
מסע וילהלם השני לארץ ישראל.
ביום רביעי, י' בחשוון תרנ"ט, 26 באוקטובר 1898, רכבה הפמליה המלכותית מחיפה בדרכה ליפו. "מחיפה עבר וילהלם במרכבה לאורך השרון, על גשרים מיוחדים שנבנו לכבודו על נחל מערות, על נחל דליה (דיפלה) ובשפך נחל תנינים, והם קיימים עד ימינו". בערבו של אותו היום חנתה השיירה בחאן בורג', כיום ממערב לבנימינה. למחרת היום חצתה השיירה "את הירקון בג'יסר אל הדאר, כדרך שעשו זאת יהודית ומשה מונטיפיורי כשישים שנה קודם לכן. ואילו על ואדי מוצרארה כבר המתין להם הגשר הרביעי בסדרת "גשרי הקייזר"", בפי העם "גשר מוסררה" ולימים במפות המנדט גשר שרונה.
במלחמת העולם הראשונה.
מסוף 1917 חצתה מסילת הברזל הצבאית הצרה הבריטית מנמל יפו ל'גבעת ג'נקינס' את גשר שרונה והמשיכה בדרך אבא הילל עד לגדה הדרומית של הירקון. המסילה חצתה את הירקון על גשר באזור עשר טחנות, מול ח'ירבת הדרה ופנתה צפון-מערבה לעבר 'גבעת ג'נקינס' על בסיס דרך הרצליה עם הסתעפות לכיוון שייח מוניס.
תקופת המנדט.
ראשיתה של עיר גנים.