בפברואר 1989 מכון מונטריי היה האוניברסיטה הראשונה שהתחברה לאינטרנט באמריקה הלטינית ובעולם דובר הספרדית.
פיטיבייה (מאפה)
פיטיבייה או פטיבייה (באנגלית: Pithivier; בצרפתית: Pithiviers) היא פאי מהמטבח הצרפתי. על פי רוב מדובר במאפה עגול וסגור הממולא בממרח שקדים (קרם פרג'יפרן).
המאפה עשוי קלתית ומכסה של בצק עלים, הנאפים עם המלית ביניהם.
באופן מסורתי נהוג לעטר את המאפה בקווי ספירלה. פני המאפה מזוגגים באמצעות ביצה, ולאחר האפייה נהוג לפזר אבקת סוכר על פני המאפה.
היסטוריה.
ככל הנראה, המאפה נוצר לראשונה בעיר פיטיבייה שבחבל סאנטר-עמק הלואר, ונקרא על שם העיר.
מנהגים.
נהגו לאכול את המאכל בחג ההתגלות, בדומה לעוגת המלך.
קיי גריינג'ר
נורבל קיי גריינג'ר (באנגלית: Norvell Kay Granger; נולדה ב-18 בינואר 1943) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת טקסס ברציפות מאז 1997. טרם היבחרה לקונגרס האמריקאי הייתה ראשת עיריית פורט וורת' בשנים 1991–1995.
ביוגרפיה.
גריינג'ר נולדה בגרינוויל שבטקסס וגדלה בפורט וורת'. היא למדה בבתי ספר ציבוריים מקומיים וסיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון איסטרן הילס שבפורט וורת'. גריינג'ר היא בוגרת אוניברסיטת ולסליאן טקסס. בשנת 1991 נבחרה לראשות העיר פורט וורת', והייתה לאישה הראשונה בתפקיד. היא שירתה בתפקיד זה שתי תקופות כהונה עד 1995.
לקראת בחירות 1996 בארצות הברית הודיע חבר הקונגרס פיט גרין על פרישתו מהחיים הפוליטיים. הן המפלגה הדמוקרטית והן המפלגה הרפובליקנית חיזרו אחר גריינג'ר כמועמדותן לייצוג מחוז הקונגרס ה-12 של טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית. עם זאת, הרפובליקנים היו אופטימיים לגבי סיכוייהם לזכות במירוץ. זאת חרף העובדה שבעבר את המחוז ייצג יו"ר בית הנבחרים ג'יים רייט , אך מפקד האוכלוסין של ארצות הברית של 1990 הוביל לחלוקה מחדש של מחוזות הקונגרס בטקסס והדמוגרפיה במחוז נעשתה רפובליקנית יותר ויותר.
גריינג'ר התמודדה לבסוף כרפובליקנית. היא זכתה בהפרש נוח, וגרפה 56% מקולות הבוחרים תוך שהיא גוברת על המועמד הדמוקרטי יו פארמר, שהיה גם הוא ראש עיריית פורט וורת' בעבר. היא נבחרה מחדש ב-1998 וניצבה בפני התנגדות רצינית רק בשנת 2000. ב-2006 פרסמה גריינג'ר את הספר "מה נכון באמריקה, חוגגים את ערכי האומה שלנו" (What's Right About America, Celebrating Our Nation's Values) בו הרהרה על לקחים שהפיקה מדמויות בולטות בהיסטוריה של ארצות הברית. באותה השנה נבחרה לתקופת כהונתה השישית בקונגרס, ובמקביל לסגנית יו"ר הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים — המשרה הרביעית בבכירותה בהיררכיה הרפובליקנית.
ב-25 בספטמבר 2007 הביעה באופן רשמי את תמיכתה במועמדותו של מושל מסצ'וסטס מיט רומני לנשיאות ארצות הברית. כמו כן, היא מילאה את תפקיד יושבת הראש הלאומית של ארגון הקמפיין "נשים עבור מיט". בהצהרה לעיתונות שקיימה בעקבות הבעת תמכתה, אמרה גריינג'ר כי הקשיבה לרומני מדבר והסכימה איתו על כל דבר שאמר, "לפי הסדר שאמר".
ב-4 ביולי 2018 נמנתה בין קבוצת רפובליקנים שנפגשו עם בכירים בממשלת רוסיה לקראת מפגש פסגה בין הנשיא דונלד טראמפ ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין. גריינג'ר הזדהתה בעבר כתומכת בזכות להפיל, ואף תמכה בפסק דין רו נגד וייד. בשנת 2020 נמלחה בדעתה והכריזה כי היא מתנגדת להפלות ובביטול פסק הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית. במספר הזדמנויות אף הצביעה בעד תיקון לחוקת ארצות הברית שיאסור על ביזוי הדגל האמריקאי ויהפוכו לעבירה פדרלית. העיתון "וושינגטון פוסט" תיאר אותה במרכז הפוליטי מבחינה חברתית, אך שמרנית מבחינה כלכלית. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 נמנתה בין קבוצה מצומצמת של רפובליקנים שקראו לנשיא טראמפ לחדול מערעוריו על תוצאות הבחירות.
K Bye For Now (SWT Live)
סימרון (סרט, 1931)
סימרון (באנגלית: Cimarron) הוא סרט מערבון אפי אמריקאי משנת 1931, המבוסס על ספר של עדנה פרבר והופק על ידי חברת RKO. את התפקיד הראשי בסרט משחקת איירין דאן. המוזיקה הולחנה על ידי מקס שטיינר.
הסרט זכה בכשלושה פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר ועל התסריט המעובד ועיצוב ההפקה. בנוסף על כך, הסרט היה מועמד לפרסים נוספים בקטגוריות הבימוי, השחקנית הראשית, הצילום והשחקן הראשי. זוהי הייתה אחת ההפקות הבודדות של RKO שזכתה בפרסים אל, וכן אחד המערבונים היחידים (בנוסף על רוקד עם זאבים) שזכה להצלחה זו בתולדות הפרס.
אמנם הסרט הכניס כמעט 1.4 מיליון דולרים, אך לא החזיר את עלויות ההפקה, שהייתה היקרה ביותר בחברת RKO עד אותה השנה.
בשנת 1960, צולם רימייק לסרט.
עלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1889 באוקלהומה. זוג בורח לאוקלהומה מקנזס על מנת להצליח כלכלית.
הפקה.
הסרט צולם בזמן השפל הגדול אך למרות זאת הושקע בו כמעט מיליון וחצי דולרים. הצילומים החלו בקיץ 1930 מחוץ ללוס אנג'לס שבקליפורניה. לשם ההפקה, רכשה RKO כ-89 דונמים על מנת לבנות את העיירה בה מתרחשת העלילה.
סימרון
חמישים לישראל
סרט הופעה
סרט סיבוב הופעות (באנגלית: Concert film) הוא סרט המכיל בתוכו הופעה חיה מנקודת מבטו של צופה שנכח בה. הנושא של הסרט הוא הופעה חיה מורחבת או סיבוב הופעות של מוזיקאים ומוזיקאיות, או אנשי מקצוע אחרים כגון סטנדאפיסטים.
היסטוריה.
סרט סיבוב ההופעות הישן ביותר הידוע הוא "קונצרט הקסם" מ-1948. בקונצרט זה מופיע הכנר הווירטואוז יהודי מנוחין (1916–1999) באולפני צ'רלי צ'פלין בשנת 1947. יחד עם אמנים שונים, הוא ביצע יצירות קלאסיות ורומנטיות של מלחינים מפורסמים כמו לודוויג ואן בטהובן, הנריק וייניאבסקי, יוהאן סבסטיאן באך, ניקולו פאגאניני ואחרים.
סרט סיבוב ההופעות הישן ביותר בסוגת הג'אז הוא הסרט "ג'אז ביום קיץ" מ-1959. הסרט הוקלט במהלך פסטיבל הג'אז של ניופורט החמישי. סרט סיבוב ההופעות הישן ביותר בסוגת הרוק הוא " שואו", בו השתתפו מוזיקאים ולהקות כדוגמת: הביץ' בויז, ג'יימס בראון, מרווין גיי ורולינג סטונז.
סרטי סיבוב הופעות בולטים.
להלן רשימה לא מלאה של סרטי סיבוב הופעות בולטים שיצאו במרוצת השנים:
תהלוכה (סרט)
תהלוכה (באנגלית: Cavalcade) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1933, שהופק ובוים על ידי פרנק לויד.
הסרט זכה להצלחה אדירה בקופות ולשלושה פרסי אוסקר: הסרט הטוב ביותר ועל הבימוי ועיצוב ההפקה. בנוסף על כך, הסרט היה מועמד בקטגוריית שחקנית הראשית.
עלילה.
הסרט עוסק במשפחה אמידה המתגוררת בלונדון משנת 1889–1933. חיי המשפחה מושפעים מאירועים אקטואליים המתרחשים בשנים אלו: מלחמת הבורים, מותה של המלכה ויקטוריה, טביעת הטיטניק ומלחמת העולם הראשונה.
הפקה.
מרבית צילומי הסרט נעשו בלונדון.
אנציקלופדיה יהודית דעת
הרפובליקה של אי הוורדים
הרפובליקה של אי הוורדים (באספרנטו: Respubliko de la Insulo de la Rozoj; באיטלקית: Repubblica dell'Isola delle Rose) הייתה מדינה לכאורה אוטופית קצרת מועד על פלטפורמה מעשה ידי אדם בים האדריאטי, 11 ק"מ (6.8 מייל) מחוף נפת רימיני שבאיטליה, בין רימיני לפזארו כ-500 מטר מחוץ למים הטריטוריאליים של איטליה.
שם הרפובליקה.
גם באיטלקית וגם באספרנטו משמעות שם המשפחה Rosa היא "ורד" ולכן בעיתונות הכתובה באנגלית התייחסו למקום כאל "הרפובליקה של אי הוורדים".
היסטוריה.
המהנדס האיטלקי ג'ורג'יו רוזה (Giorgio Rosa) התחיל לחלום על הקמת אי מלאכותי כבר בשנת 1958, במהלך מספר שנים הוא חיפש מיקום מתאים, תכנן את המבנה, ופתר בעיות טכניות. עד שנת 1967 הוא הצליח להניח בים יסודות של תשעה עמודי פלדה, עליהם הוא בנה רציף (מזח) בגודל 400 מ"ר בגובה של כ 3 מטר מעל פני הים. הוא הקים על הרציף מספר מוסדות מסחריים, כולל מסעדה, בר, מועדון לילה, חנות מזכרות וסניף דואר. בחלק מהדיווחים מוזכרת גם נוכחות של תחנת רדיו, אך הדבר נותר ללא אישור. רוזה ושותפיו קדחו קידוח בעומק של 280 מטר מרצפת האי עד למציאת אקוויפר מים מתוקים מתחת לקרקעית הים, ובכך הייתה לאי אספקת מי שתייה עצמאית.
האי נפתח למבקרים ביולי 1967 והפך לאטרקציה תיירותית.
בהשפעת חברו של רוזה, האספרנטיסט, הכומר הפרנציסקני אלבינו צ'יקנטי (Albino Ciccanti), איזולה דלה רוז אימצה את אספרנטו כשפתה הרשמית, וזאת כדי לאושש בבירור את ריבונותה ועצמאותה מהרפובליקה האיטלקית, וכן להדגיש את אופייה הבינלאומי של הרפובליקה החדשה, בכך הפכה הרפובליקה למדינה היחידה בעולם שאמצה את האספרנטו כשפתה הרשמית. שם האי נקבע באספרנטו כ-"אינסולו דה לה רוזוי".
האי המלאכותי הכריז על עצמאות ב-1 במאי 1968. דגל הרפובליקה היה כתום, ובמרכזו מגן לבן עם שלושה ורדים אדומים עם גבעולים ועלים ירוקים. המנון הרפובליקה נלקח מתוך המערכה השלישית של ההולנדי המעופף של ריכרד וגנר. רוזה הכריז על עצמו כנשיא הרפובליקה החדשה, וקבע את מריה אלוורניה (Maria Alvergna) כשרת האוצר, השר לענייני פנים קרלו קייריצ'י (Carlo Chierici) שהיה מהנדס בפרויקט והמנהל הטכני, השרה לענייני חוץ צ'זרינה מציני (Cesarina Mezzini) ושר התעשייה והמסחר לוצ'אנו מרקטי ( Luciano Marchetti). אף מדינה בעולם לא הכירה רשמית באי כמדינה עצמאית.