דה לה קרוס נולד בלאון, והוא החל את הקריירה המקצועית שלו במדי ריאל ואיאדוליד, ששיחקה באותן שנים בליגה השנייה. את הופעת הבכורה במדיה ערך ב-6 בנובמבר 1966, בהפסד 4-1 לספורטינג חיחון. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, בהיותו בן 19, תפס מקום קבע בהרכב ועד סוף העונה השתתף ב-23 משחקי ליגה. לאחר שהחמיץ את רוב עונת 1967/1968 בשל פציעה, הוא שב להרכב בסוף שנת 1968. בעונת 1969/1970 שיחק בכל 38 מחזורי הליגה, אך לא הצליח למנוע את ירידתה של קבוצתו לליגה השלישית בתום העונה.
יכולתו הטובה של דה לה קרוס במדי ואיאדוליד זכתה לתשומת לבה של גרנדה מהליגה הראשונה, ובקיץ 1970 היא החתימה אותו במדיה. הוא השתלב במהרה בקבוצתו החדשה ופתח בכל 30 משחקי הליגה לעונת 1970/1971, עת הגיעה גרנדה למקום ה-10. גם בעונתו השנייה בגרנדה פתח בכל מחזורי הליגה, שהתרחבה ל-34 מחזורים, והוא סייע לקבוצתו להגיע למקום ה-6. ברצלונה, מהבכירות שבכדורגל בספרד, צירפה אותו לשורותיה בקיץ 1972, וגם בקבוצה זו הפך לשחקן הרכב החל מהרגע שהגיע, תחת אימונו של רינוס מיכלס ההולנדי. דה לה קרוס פתח ב-29 מ-34 המשחקים בליגה ועזר לברצלונה להגיע למקום ה-2. דה לה קרוס כבש שער ראשון במדי ברצלונה, שהיה גם שערו הראשון בליגה הראשונה, בניצחון 2-0 על ריאל סרגוסה ב-7 בינואר 1973.
בעונתו השנייה במועדון, עונת 1973/1974, היה אחד מעמודי התווך בזכייה ראשונה באליפות ספרד מזה 14 שנים, לצד שחקנים כגון מרסיאל פינה, חואן מנואל אסנסי ויוהאן קרויף. דה לה קרוס פתח בכל 34 מחזורי הליגה ואף כבש שער נגד קבוצתו לשעבר, עת ניצחה ברצלונה ב-28 באוקטובר 1973 את גרנדה בתוצאה 4-0. דה לה קרוס הוסיף להיות שחקן משמעותי במדי הקבוצה גם בעונות הבאות, אם כי ברצלונה לא הצליחה לזכות באליפות נוספת בשנים אלה. את רוב עונת 1976/1977 החמיץ בשל פציעה שסבל ממנה והוא שותף ב-11 משחקי ליגה בלבד. בעונת 1977/1978 שב לפתוח בהרכב ברצלונה. בסוף העונה, באפריל 1978, כבש דה לה קרוס בשני מחזורים רצופים, בניצחון על אלצ'ה ובהפסד לראיו וייקאנו, ובמחזור האחרון של הליגה הורחק בכרטיס אדום לראשונה בקריירה שלו, בניצחון 1-0 על ולנסיה. ברצלונה זכתה בעונה זו בגביע הספרדי. דה לה קרוס פתח בהרכב הקבוצה עת ניצחה בגמר את לאס פאלמס בתוצאה 3-1. כמו כן, היה שותף להגעתה של ברצלונה לחצי גמר גביע אופ"א, שם הודחה על ידי פ.ס.וו. איינדהובן.
בעונת 1978/1979, אז היה בן 31, התערער מעמדו האיתן של דה לה קרוס בברצלונה. הוא שותף ב-22 משחקי ליגה וב-7 נוספים בטורניר גביע מחזיקות הגביע. במשחק הגמר, בו פגשה ברצלונה את פורטונה דיסלדורף, נכנס דה לה קרוס כמחליף בדקה ה-57, כשהמשחק בשוויון 2-2. המשחק המשיך להארכה, בו ניצחה ברצלונה בתוצאה 4-3 וזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה. בעונת 1979/1980 שותף בשני משחקים בלבד, שניהם בגביע המחזיקות, ולכן הוא פרש ממשחק באופן סופי בתום העונה, בגיל 33.
קריירת נבחרות.
דה לה קרוס זכה לייצג את נבחרת ספרד ב-6 משחקים. הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הייתה ב-28 באוקטובר 1970, אז היה שחקן גרנדה, במשחק ידידות מול . בהמשך שותף במשחק אחד במהלך מוקדמות מונדיאל 1974, אך נבחרתו כשלה להעפיל לטורניר הגמר. לקראת מונדיאל 1978 שיחק ב-2 משחקי הכנה ונכלל בסגל הנבחרת לטורניר עצמו. דה לה קרוס השתתף במחזור הפתיחה של שלב הבתים, אז הפסידה ספרד ל בתוצאה 2-1. ספרד הודחה כבר בשלב הבתים.
קריירה כמאמן.
לאחר פרישתו ממשחק החל דה לה קרוס לעבוד כמאמן במערכת הנוער של ברצלונה. בנובמבר 1987 התמנה לתפקיד המאמן הראשי של סבדל, שהייתה אז בליגה הראשונה. דה לה קרוס ניסה לעזור לקבוצה להישאר בליגה הראשונה, אך הוא כשל במשימתו והיא ירדה לליגה השנייה בתום עונת 1987/1988. כעבור מספר מחזורים בעונתו השנייה בסבדל, בהם קבוצתו לא הצליחה לנצח, פוטר מתפקידו. במשך מספר שנים אימן את הקבוצה החובבנית של ברצלונה, שלימים הפכה לקבוצת המילואים השנייה במועדון. במהלך עונת 2002/2003 היה חלק מצוות האימון של לואי ואן חאל בקבוצה הבוגרת של המועדון. כשוואן חאל פוטר ב-28 בינואר 2003, תפס דה לה קרוס את מקומו והוא מילא את תפקיד המאמן למשך משחק אחד, בו הפסידה ברצלונה לאתלטיקו מדריד בתוצאה 3-0. זמן קצר לאחר מכן התמנה רדומיר אנטיץ' כמאמן הראשי של הקבוצה.
עזרא אלטשולר
הרב עזרא אַלטשוּלֶר (כ"ה בשבט ה'תרי"ח, 9 בפברואר 1858 - ליל ח' באייר ה'תרצ"ח, 8 במאי 1938) היה רב ליטאי, רבן של כמה קהילות בליטא, ומחבר פורה של ספרות תורנית, ספרו הנודע הוא הספר תקנת עזרא על מסכת מעילה ועל הלכות מעילה במשנה תורה לרמב"ם.
ביוגרפיה.
נולד במיר לחנה פראדה ולרב יהודה ליב אלטשולר. בילדותו למד בישיבה בעיירה קרליץ, ואחר כך בישיבת מיר אצל רבי חיים ליב טיקטינסקי. עם סיימו את לימודיו במיר, עבר ללמוד בישיבת וולוז'ין מפי רבי רפאל שפירא. בגיל 18 נישא למאגינה (נפטרה אלול תרע"ז) ונסע ללמוד בכולל הפרושים באיישישוק.
נסמך לרבנות בידי רבה של מיר הרב יום טוב ליפמן בסליאנסקי ובידי הרב שלמה הכהן מווילנה והרב מאיר ברנצקי מבריסק, מחבר הספר "הר המוריה". בשנת 1884 התמנה כרבה של קולטינן וכיהן בתפקידו זה במשך 17 שנים. בשנת 1901 התמנה כרבה של וינוטה וכיהן בה שלושים וחמש שנים.
בסוף ימיו, 1936, עלה לארץ ישראל והתיישב במושבה כפר סבא.
בליל ח' באייר ה'תרצ"ח, 8 במאי 1938, חזר מבית הכנסת לביתו, ונפגע ממונית, היו שמועות כאילו מדובר בפיגוע דריסה אך הן הוזמו מעדויות עוברי אורח. הוא נפטר מפצעיו בבית החולים בילינסון. על שמו נקראה "ישיבת עזרא" בכפר סבא שנוסדה זמן קצר לאחר פטירתו, ובראשה הועמד ידידו הרב אהרן יעקב קלפפיש משנאדובה, ליטא והרב אברהם ריניק, רב העיר.
הותיר אחריו כתבים רבים, חלקם ראו אור בראשית המאה ה-21. פירושו לרמב"ם הוכנס לפרויקט השו"ת.
נכדתו, , שירתה במלחמת העצמאות כחובשת ונפלה במהלך כיבוש לוד.
יהודה טהעאדאר
יהודה תאודור
יוליוס תאודור
יוליוס תיאודור
Gabby &amp; Debby
חוק וצדק
חוק וצדק (בפולנית: Prawo i Sprawiedliwość או PiS) היא המפלגה הגדולה בפרלמנט הפולני ומחזיקה מאז 2015 בשלטון. למפלגה ישנם 235 מושבים בסיים ו-48 בסנאט (על פי הבחירות הפרלמנטריות ב-2019 ) .
PiS חברה ב"איחוד הרפורמיסטים והקונסרבטיבים האירופאים" (AECR ) בפרלמנט האירופי.
היסטוריה.
"חוק וצדק" נוסדה בשנת 2001 על ידי התאומים לך וירוסלב קצ'ינסקי. בבחירות 2005 תפסה את המקום הראשון עם 27.0% מהקולות, מה שהקנה לה 155 מתוך 460 מושבים בפרלמנט. והיא הרכיבה את הממשלה באמצעות קואליציה עם שתי מפלגות זוטרות, "מפלגת ההגנה העצמית של הרפובליקה של פולין" מפלגה לאומנית-קתולית קיצונית ו"ליגת המשפחות הפולניות" מפלגה שהוקמה בידי כמה אנשי עסקים (שתי המפלגות נטמעו אחר כך בתוך "חוק וצדק", שמפלגת "ליגת המשפחות הפולניות" פורקה לחלוטין). באוקטובר אותה שנה. נבחר לך קצ'ינסקי לתפקיד נשיא פולין, כשהוא גובר על דונלד טוסק, ונכנס לתפקידו ב-23 בדצמבר 2005, כאשר הושבע בפני האספה הלאומית אמר שחזונו הוא: "להסיט את פולין מהדרך שצעדה בה בעקבות המשטרים במערב אירופה, שלדעתו הרחיקו את העם ממסורת בת אלף שנה ומעברו הפטריוטי".
בשנת 2007 הייתה למפלגת האופוזיציה, לאחר פיזור הפרלמנט ועריכת בחירות בזק, בעקבות שערוריות שחיתות בממשלה ויחסים מתוחים עם האיחוד האירופי. מפלגת "המצע האזרחי" בראשות דונלד טוסק ניצחה בבחירות לפרלמנט וזכתה ב-44% מהקולות, בעוד מפלגת החוק והצדק קיבלה רק כ-30% מהקולות. מפלגת האיכרים, השותפה המועדפת על "המצע האזרחי" להקמת קואליציה, זכתה לפי בכ-8% - דבר שאפשר לשתי המפלגות רוב בפרלמנט.
ב-10 באפריל 2010, מספר בכירים במפלגה, בהם לך קצ'ינסקי נהרגו בתאונת מטוס ב-2010. בבחירות לנשיאות פולין שנערכו ב-20 ביוני 2010 לאחר מותו של לך הכריז ירוסלב על התמודדותו. הוא זכה ב-36.46% מקולות המצביעים בסיבוב הראשון, אך הפסיד בסיבוב השני שנערך ב-4 ביולי ליריבו ברוניסלב קומורובסקי.
לקראת בחירות 2015 מינה ירוסלב קצ'ינסקי, הידוע כשמרן אדוק, פוליטיקאית מתונה ממנו למועמדת לראשות הממשלה. ביאטה שידלו, בתקווה שתמשוך מצביעים שאינם מרוצים מהממשלה היוצאת, הפרו־אירופית. מפלגת "החוק והצדק" ניצחה בבחירות הכללית ווזכתה ל-39.1% מקולות הבוחרים, ואילו מפלגת השלטון "המצע האזרחי" התרסקה וזכתה ל-23.4% בלבד. בבחירות לנשיאות התמודד חבר המפלגה אנדז'יי דודה מול הנשיא המכן ברוניסלב קומורובסקי. בסיבוב הראשון זכה ב-34.5% מהקולות, בעוד יריבו זכה ב-33.1%, אולם כיוון שאף אחד מהמתמודדים לא צבר תמיכה של יותר מ-50%, נערך סיבוב שני ב-25 במאי. בסיומו זכה דודה בכ-51% מהקולות, וקומורובסקי ב-48%.