האוניברסיטה המרכז-אירופית (באנגלית: Central European University, בהונגרית: Közép-európai Egyetem) היא אוניברסיטת מחקר פרטית המוסמכת להעניק תארים באוסטריה, הונגריה וארצות הברית, בעלת קמפוסים בווינה ובבודפשט. האוניברסיטה ידועה בהתמקדותה במדעי החברה והרוח, יחס נמוך של סטודנטים לסגל ומגוון הסטודנטים הבינלאומי הלומדים בה. עיקרון מרכזי במשימת האוניברסיטה הוא קידום חברה פתוחה. האוניברסיטה המרכז-אירופית היא אחד משמונה המרכיבות את ברית CIVICA, קבוצה של מוסדות להשכלה גבוהה אירופיים במדעי החברה, מדעי הרוח, מנהל עסקים ומדיניות ציבורית, כגון המכון למדע המדינה פריז, בית הספר לכלכלה ולמדע המדינה של לונדון ובית-הספר לכלכלה של סטוקהולם.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1991 על ידי הפילנתרופ המיליארדר ג'ורג' סורוס, שהעניק לה קרן של 880 מיליון דולר, מה שהפך את האוניברסיטה לאחת העשירות באירופה, יחסית למספר הסטודנטים הלומדים בה. האוניברסיטה מורכבת מ-13 מחלקות אקדמיות ו-17 מרכזי מחקר, בנוסף לבית הספר למדיניות ציבורית ובית הספר ללימודי דוקטורט במדעי המדינה, מדיניות ציבורית ויחסים בינלאומיים. בוגרי האוניברסיטה כוללים פוליטיקאים, אקדמאים ופעילים בולטים, דוגמת נשיא גרוזיה לשעבר, גיורגי מרגוולשווילי.
היסטוריה.
האוניברסיטה התפתחה מסדרת הרצאות שהתקיימה בדוברובניק, יוגוסלביה (כיום קרואטיה). באביב 1989, כאשר השינוי ההיסטורי של נפילת הגוש המזרחי תפס תאוצה באזור, ועלה הצורך באוניברסיטה בינלאומית חדשה ועצמאית. בפרוטוקול ההתכנסות שנערך באפריל 1989 מתועד דיון בקרב חוקרים כמו רודולף אנדורקה, פטר האנאק, מרטון טרדוס, איסטוואן טפלן, טיבור ואמוס ומיקלוש ואשארלי מבודפשט, ויליאם ניוטון-סמית 'וקתלין וילקס מאוקספורד, יאן האברנק, מיכל אילנר וג'ירי קווראלקה מפראג, קריסטשט מיכאלסקי וולודז'ימייז 'סיווינסקי מוורשה. בשנים 1989–1990 בוצע ניסיון להקים את אוניברסיטת מרכז אירופה בבירת ברטיסלבה בסלובקיה. אך היא נפלה בגלל התנגדותם של פוליטיקאים לאומניים.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1991 בתגובה לנפילת הגוש המזרחי. החזון המכונן היה ליצור אוניברסיטה המוקדשת לבחינת האתגרים העכשוויים של "חברות פתוחות" ודמוקרטיזציה. המטרה הראשונית הייתה ליצור מוסד בסטנדרטיים מערביים, אך עם זאת בעל אופי אירופי-מרכזי מובהק, שיעודד שיתוף פעולה בין אזורי ויחנך קבוצה חדשה של מנהיגים אזוריים שיעזרו למעבר למשטר דמוקרטי ברחבי האזור. האוניברסיטה הוקמה בבודפשט, פראג וורשה. ובמקור היה הקמפוס הראשי ממוקם בפראג, אך בגלל "סכסוך פוליטי וכלכלי בין מייסדה לבין ממשלת צ'כיה", בעיקר ראש הממשלה, ואצלב קלאוס, היא הועברה לבודפשט.
בעשור השני לקיומה, הרחיבה האוניברסיטה את המיקוד שלה מאזורי לגלובלי, עם דגש מיוחד על קידום דמוקרטיה וזכויות אדם ברחבי העולם. מאז פיתחה גישה אקדמית, המשלבת מחקרים אזוריים עם נקודת מבט בינלאומית, תוך שימת דגש על מחקר השוואתי ובין תחומי במטרה לייצר מחקר חדש, לקדם ממשל תקין ואת שלטון החוק. האוניברסיטה הרחיבה את תוכניות ההסברה והסיוע הכספי שלה לאזורים מסוימים בעולם המתפתח. החלה להציע תוכניות לתואר השני בלימודי מגדר ומדעי הסביבה. והקימה את המרכז למדיה, נתונים וחברה, שהוא המרכז המוביל למחקר בנושא מדיניות מדיה, תקשורת ומידע באזור מרכז אירופה.
ב-14 באוקטובר 2007 התפטר ג'ורג 'סורוס מתפקיד יו"ר מועצת האוניברסיטה. ליאון בוטשטיין, שכיהן כסגן יו"ר הדירקטוריון, נבחר כיו"ר חדש לתקופת כהונה של שנתיים. ב-1 באוגוסט 2009 החולף הרקטור יהודה אלקנה בידי חוקר המשפט ג'ון שאטוק. ב-5 במאי 2016 הוכרז כי מייקל איגנטייף ירש את מקומו של שאטוק, והיה לנשיא החמישי והרקטור באוניברסיטה.
באפריל 2017, יזם ראש ממשלת הונגריה, ויקטור אורבן, חוק המטיל מגבלות על האוניברסיטאות הזרות בהונגריה, מגביר את הפיקוח עליהם ומטיל מגבלות על העסקת מרצים זרים. החוק נוסח במיוחד במטרה למנוע מהאוניברסיטה המרכז-אירופית לפעול במדינה, מאחר שהיא אחד מהמוסדות האקדמיים העצמאיים היחידים במדינה. בתגובה יצאו עשרות אלפי מפגינים לרחובות בודפשט בקריאה לבטל את החוק. באוגוסט 2018 הורה אורבן לסגור את החוגים ללימודי מגדר במדינה, בפעול רק האוניברסיטה המרכז-אירופית לימדה לימודי מגדר באותה עת, ל-11 סטודנטים בלבד. בדצמבר 2018 הודיעה האוניברסיטה כי היא נאלצת לעזוב את הקמפוס שלה בבודפשט ושהיא תעביר את פעילותה לווינה החל מספטמבר 2019. באוקטובר 2020, קבע בית הדין האירופי לצדק כי שינויים שעשתה הונגריה בחקיקה הנוגעת להשכלה גבוהה אינם עולים בקנה אחד עם המשפט האירופי.
תוכניות לימודים.
עד שנת 2020 תוכניות הלימודים של האוניברסיטה המרכז-אירופית כללה רק לימודים לתארים מתקדמים, תואר שני ודוקטורט. החל מ-2020 באוניברסיטה יש מסלול לתואר ראשון משולב בפילוסופיה, פוליטיקה וכלכלה ותואר ראשון משולב בתרבות, פוליטיקה וחברה. מסלולי הלימוד לתארים מתקדמים כוללים:
סגל.
בין חברי הסגל של האוניברסיטה בעבר ובהווה נמנים:
הכרה אקדמית.
האוניברסיטה מאורגת כמוסד אקדמי לפי הדגם האמריקאי, ומנוהל על ידי חבר נאמנים, עם הסמכה של מועצת אוניברסיטת מדינת ניו יורק, ומטעם מחלקת החינוך של מדינת ניו יורק, בארצות הברית. האוניברסיטה הוסמכה גם על ידי הנציבות להשכלה גבוהה בהונגריה, ומוכרת רשמית כאוניברסיטה פרטית. באוסטריה האוניברסיטה מוכרת כמוסד להשכלה גבוהה פרטי, ומוסמכת על ידי הסוכנות לאבטחת איכות והסמכה אקדמית של אוסטריה.
שיתופי פעולה אקדמיים.
לאוניברסיטה מספר שיתופי פעולה אקדמיים עם מוסדות ברחבי העולם, בין השאר עם בית הספר המתקדם ללימודי סביבה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
הוצאת הספרים.
הוצאת הספרים של האוניברסיטה המרכז-אירופית (CEU Press) היא המו"ל הגדול ביותר בשפה האנגלית במרכז ומזרח אירופה. מאז הקמתה בשנת 1993 מילאה תפקיד חשוב בהוצאת ספרים על השינויים הכלכליים, החברתיים והפוליטיים של האזור, כולל ספרים רבים של סופרים וחוקרים הונגרים או על נושאים הונגריים. הוצאת הספרים פרסמה גם עשרות ספרים על ההיסטוריה של יהדות אירופה ובפרט יהדות הונגריה. בין שאר את הספרים:
יום טוב מיואני
רפיח המצרית
רָפִיחַ (בערבית: رفح, רַפַח) הוא יישוב, הממוקם בצפון פתחת רפיח בצמוד לגבול בין מצרים לרצועת עזה המהווה את המרכז האדמיניסטרטיבי של (ער') במחוז צפון סיני.
דרומית לרפיח פועל מעבר גבול המשמש בעיקר את תושבי רצועת עזה.
היסטוריה.
לאורך ההיסטוריה רפיח המצרית והעזתית היוו יישוב אחד אולם לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים ופינוי חצי האי סיני בשנת 1982 בידי ישראל, חולקה העיר על ידי קו הגבול הבינלאומי כאשר חלקה הדרומי עבר לשליטת מצרים. כתוצאה מכך נהרס מרכז העיר כדי להקים גדר גבול ובהמשך לשם יצירת ציר פילדלפי.
בשנת 2007 ולאחר השתלטות חמאס על רצועת עזה החלה מצרים בסגירת מעבר רפיח לתקופות ארוכות דבר שהוביל להתפתחותה של תופעה רחבה של הברחות באמצעות מנהרות בין חלקה המצרי של רפיח לחלקה העזתי. לאור זאת ולאור החשש ממעבר תחמושות וגורמי טרור מהרצועה לסיני החלה ממשלת מצרים ביצירת אזור חיץ ובהקמת מכשול תת-קרקעי לצורך הריסת המנהרות שבנייתו הושלמה בשנת 2014.
ב-5 באוגוסט 2012 אירעה מתקפת הטרור במפגש הגבולות ישראל-מצרים-רצועת עזה במהלכה נהרגו 16 שוטרים מצרים בתחנת המשטרה שברפיח בידי מחבלים שככל הנראה קיבלו סיוע מרצועת עזה ואף עברו מן הרצועה לסיני דרך אחת מן המנהרות, דבר שהוביל להחרפת המאבק המצרי כנגד התופעה.
בשנת 2014 ולאחר ההפיכה במצרים וסגירת מעבר רפיח לתקופת ארוכות, הוחלט על הריסת רובו המוחלט של היישוב לצורך השלמת אזור החיץ. במסגרת זו נהרס כל מבנה אשר נמצא במרחק 350 מטר מהגבול ופונו 2,044 משפחות אשר התגוררו באזור. הריסת היישוב הושלמה במחצית הראשונה של 2015.
כיום כולל היישוב בעיקר את המרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה ובו בית החולים האזורי.
יחסי ירדן–לוב
יחסי ירדן–לוב הם היחסים הדו צדדיים בין ירדן ללוב.
השוואה בין שתי המדינות.
שתי המדינות משתתפות בקבוצת ארגונים בינלאומיים, כולל:
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים החל מקבלת עצמאותן, והיו חברות מלאות ב. בפברואר 1984 המון לובי שרף את שגרירות ירדן בטריפולי בית לוב, כתגובה לניסיונותיו של המלך חוסיין להגיע למשא ומתן בנושא הסכסוך הערבי-ישראלי. כמו כן, במהלך מלחמת איראן–עיראק תמכה ירדן בעיראק בעוד לוב עמדה לצד איראן. בשנת 1987 קראה לוב לאיראן ועיראק להגיע להסכם שלום, ובעקבות כך, בספטמבר אותה שנה חידשו ירדן ולוב את היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
בדצמבר 2018 ביקר פאיז א-סראג', יו"ר מועצת הנשיאות של לוב וראש ממשלת ההסכם הלאומי בעמאן, ונפגש עם עבדאללה השני, מלך ירדן וראש ממשלת ירדן עומר רזז. במהלך הביקור הבטיחה ירדן תמיכה כספית ללוב, ובנוסף הגיעו שתי המדינות להסכם בעניין הסדר החובות של לוב לירדן.
מייק מקמהן
מייק מקמהן (באנגלית: Mike McMahan) הוא תסריטאי קומדיות ומפיק טלוויזיה אמריקאי, יוצר הסדרות "הפכים סולארים" (בשיתוף עם ג'סטין רוילנד) ו"".
קריירה.
עבודת ההפקה הראשונה של מקמהן, יליד שיקגו, הייתה בתפקיד עוזר מפיק במועדון הסטנדאפ . לאחר מכן שכרה אותו חברת ההפקה של סקוט רודין כעוזר מפיק, שם עבד על הסדרות "דירת המצוירים" ו"סאות' פארק".