הדיוויזיה נעה יחד עם כל הכוח הגרמני עמוק לתוככי ברית המועצות, והגיעה עד שערי מוסקבה, שם נבלם הכוח הגרמני ב-3 בדצמבר 1941 בקרב על מוסקבה. לאחר הקרב הועבר הדיוויזיה לגסאטסק, שם נותרה עד ספטמבר 1942. הדיוויזיה השתתפה בקרבות נגד הצבא האדום באזור רז'ב, וספגה במסגרתם אבדות כבדות. ב-1 בינואר 1943 שונה שמה ל"דיוויזיית הסער ה-78" (78. Sturm-Division), ובהתאם לכך שונה הסמל שלה לפרוטזת הברזל של גץ פון ברליכינגן, והיא הועברה לסיטסקובקה. בהתאם לשינוי בשם, חוזק כושר התקיפה של הדיוויזיה, והועברו אליה יחידות ארטילריה חדשות וציוד מתקדם. ביולי 1943 הדיוויזיה נכללה במסגרת הקורפוס ה-23 שהיה חלק מהארמייה התשיעית, והשתתפה עמו בקרב קורסק. במהלך מבצע בגרטיון ביוני 1944, נכללה הדיוויזיה במסגרת הקורפוס ה-27, שהיה חלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה הוצבה באורשה, על המסלול בין מוסקבה למינסק. כוחות הצבא האדום כיתרו לחלוטין את קבוצת ארמיות מרכז, והשמידוה כליל, ובכלל זה גם את הדיוויזיה ה-78. יחידותיה של הדיוויזיה ששרדו, והצליחו להימלט מהכיתור, הועברו לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-565.
דיוויזיית הסער ה-78 הוקמה מחדש ב-27 ביולי 1944 בפיקודו של זיגפריד רספ. היא הייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון אוקראינה ולחמה יחד עמה בקרבות בגליציה.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-78.
ב-9 באוקטובר 1944 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-78, והיא הועמדה תחת פיקוד הארמייה ה-17. הדיוויזיה השתתפה במבצע ויסלה-אודר, ולאחר מכן שונה שמה לדיוויזיית הפולקסשטורם ה-78. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה בקרבות בשלזיה ובמוראביה, ובסוף המלחמה נפלו שרידיה בשבי הרוסי.
הברמס
המכרז האולימפי 2024 ו-2028
המִכרז האולימפי 2024 והמכרז האולימפי 2028 הוא מכרז לבחירת העיר שתארח את המשחקים האולימפיים שיתקיימו בשנת 2024 ובשנת 2028 לאחר שב-11 ביולי 2017 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לתת את האירוח לשתי הערים שנשארו במכרז לאולימפיאדת 2024: פריז ולוס אנג'לס.
לבסוף ב-31 ביולי 2017, נקבע על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי שפריז תארח את המשחקים בשנת 2024 ולוס אנג'לס בשנת 2028. ב-13 בספטמבר 2017 הכריז הוועד האולימפי הבינלאומי בבירת פרו, לימה על כך באופן רשמי.
המכרז לבחירת העיר המארחת החל בשנת 2015.
הוועד האולימפי הבינלאומי הכריז ב-16 בספטמבר 2015 על מועמדותן של חמש ערים: פריז, לוס אנג'לס, בודפשט, רומא והמבורג.
ג'סיקה היינס
טלולה ג'סיקה אלינה היינס (באנגלית: Tallulah Jessica Elina Hynes, שם נעורים: סטיבנסון; נולדה ב-30 באוקטובר 1972) היא שחקנית וסופרת אנגלייה. עד ל-2007 הייתה מופיעה בשם ג'סיקה סטיבנסון. היינס שיחקה וגם הייתה שותפה ליצירה ולכתיבה של הסיטקום הבריטי "Spaced".
היינס הייתה מועמדת לפרס טוני, לפרס לורנס אוליבייה, לארבעה פרסי באפט"א (מתוכם זכתה בפרס אחד) ושלושה פרסי הקומדיה הבריטית (מתוכם זכתה בשני פרסים). היא שגרירה של ארגון הצדקה "Action for Children" וארגנה קונצרט התרמה לפרויקט "האיטי קידס קינו" יחד עם חברתה השחקנית ג'וליה דייוויס.
ביוגרפיה.
היינס נולדה בלואישם שבלונדון וגדלה בברייטון. היא למדה בבית הספר התיכון דורותי סטרינג'ר. בנעוריה הייתה חברה בתיאטרון הלאומי לנוער . הופעת הבכורה שלה בתיאטרון הייתה ב-1990 במחזמר "בליץ!" מאת ליונל בארט . בעונה 1992–1993 שיחקה היינס בתיאטרון "וסט יורקשייר פלייהאוס" בלידס. עוד ב-1993 הופיעה בתפקיד מיילדת בסרט "The Baby of Mâcon" בבימויו של פיטר גרינוויי. בשנים הראשונות של הקריירה שלה השתמשה היינס בשם הנעורים שלה כשם הבמה. היא שיתפה פעולה עם קייטי קרמייקל במופע סטנד-אפ בשם "ליז הארליז" והופיעה בשתי הפקות בתיאטרון קרוסיבל שבשפילד. בשנים 1995 עד 1997 שיחקה בדרמת הטלוויזיה "Staying Alive". עוד בטלוויזיה השתתפה בתוכנית המערכונים "Six Pairs of Pants" בסדרה "(Un)natural Acts" ובסיטקום "אסילום" שם נפגש הצוות שיצר אחר כך את "Spaced" (סטיבנסון, סיימון פג ואדגר רייט). ב-1997 שיחקה היינס בתפקיד אורח בפרק בסדרה "רציחות במידסומר".
מ-1998 עד 2000 שיחקה היינס בתפקיד שריל בסיטקום המצליח "משפחת רויאל". היא שבה לגלם את הדמות בפרקי ספיישל בשנים 2006, 2009 ו-2010. ב-1999 הייתה שותפה לכתיבה וכיכבה בסיטקום "Spaced". הופעת הבכורה שלה בתיאטרון בלונדון הייתה באפריל 2009 בתפקיד "בולה" אסירה לשעבר במחזה "The Night Heron" מאת ג'ז באטרוורת' בתיאטרון רויאל קורט. ב-2004 שיחקה בתפקיד קטן בדמות איבון בקומדיית האימה "מת על המתים", שוב יחד עם פג ועם רייט. באותה שנה לוהקה בתפקיד מגדה, חברה של הדמות הראשית בסרט "" סרט ההמשך ל"יומנה של ברידג'ט ג'ונס". ב-2005 הופיעה היינס בתפקיד הראשי בסיטקום "העולם על פי בקס" של ערוץ BBC One, וכיכבה בקומדיה הבריטית "קונפטי" לצדם של ג'ימי קאר, מרטין פרימן ומארק היפ.
בתחילת 2007 שיחקה היינס בתפקיד ראשי בסרט "Magicians" יחד עם צמד הקומיקאים דייוויד מיטשל ורוברט וב. עוד באותה שנה כיכבה בסרט הטלוויזיה " Learners" שאותו גם כתבה ושודר לראשונה בנובמבר 2007 בערוץ BBC One. בסרט "הארי פוטר ומסדר עוף החול" דיבבה את הדמות של מאפאלדה הופקירק.
ב-2007 שיחקה היינס בתפקיד ג'ואן רדפרן בשני פרקים בסדרה "דוקטור הו" ("Human Nature" ו-"The Family of Blood"). ב-2010 חזרה לשחק בסדרה בפרק "סוף הזמן" בדמות בשם וריטי ניומן, שהיא הנינה של ג'ואן רדפרן. היינס הופיעה גם בתסכית דרמה מסדרת "דוקטור הו" בשם "Invaders from Mars" בהפקת "Big Finish Productions" יחד עם סיימון פג.
ב-2007 כיכבה היינס בסרט "הבן של רמבו" (בשם ג'סיקה סטיבנסון) בתפקיד מרי פראודפוט לצדו של ביל מילנר.
היינס הייתה שותפה לכתיבה של הפיילוט "Phoo Action" המבוסס על הקומיקס של ג'יימי יולט, ששודר בערוץ BBC Three בתחילת 2008.
באותה שנה הופיעה היינס בסרט הקומי "Faintheart" ובהפקה מחודשת של המחזה "The Norman Conquests" מאת אלן אייקבורן בתיאטרון אולד ויק. ב-2009 הופיעה היינס לראשונה בברודוויי כשההצגה הועלתה שם, והייתה מועמדת על תפקידה לפרס טוני.
ב-2009 חזרה להופיע בתיאטרון רויאל קורט במחזה "The Priory" מאת מייקל ויין.
ב-2008 הודיעה היינס שהיא מתכננת קריירה כסטנדאפיסטית ושהיא כותבת ספר ילדים בשם "Ants in the Marmalade".
בשנת 2011 שיחקה לצד פליסיטי ג'ונס בקומדיה הרומנטית "מסלול לאהבה" של הבמאי פיל טרייל. באותה שנה שיחקה היינס בתפקיד שיבון שארפ, בעלת משרד ליחסי ציבור, בסדרה הקומית "Twenty Twelve" העוסקת בהכנות לאולימפיאדה בלונדון של שנת 2012. הסדרה שודרה בתחילה בערוץ BBC Four ובאביב 2012 הועברה לערוץ BBC Two. עונה שנייה של הסדרה שודרה ביולי 2012. היא גילמה שוב את אותה דמות ב-2014 בסדרה "W1A" וזכתה בפרס באפט"א על הופעתה.
בדצמבר 2012 הופיעה היינס לצד יו בונוויל בתוכנית הטלוויזיה "World's Most Dangerous Roads" בנסיעה ברחבי גאורגיה.
היינס השתתפה בסרט "Nativity 2: The Second Coming" בתפקיד אנג'ל מתיוס. הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 2012.
בנובמבר 2012 הקליטה היינס את השיר "Laughing in Rhythm" של סלים גיילארד בדואט יחד עם אנתוני סטרונג .
ב-2013 יצרה היינס את הסיטקום "קדימה, נשים" על חבורת נשים סופרג'יסטיות בעיירה בדיונית בשם בנברי. היא כיכבה בסדרה בתפקיד מרגרט ולצדה שיחקו רבקה פרונט, ג'ודי פארפיט, אמה פירסון, אדריאן סקרבורו וריאן סמפסון.
חיים אישיים.
ב-2002 התחתנה היינס עם אדם היינס. לבני הזוג שלושה ילדים.
ג'סיקה סטיבנסון
יוסף עראקאת
יוסף סאלח עראקאת (באנגלית: Yousef Saleh Erakat; בערבית: يوسف صالح عريقات ) הוא יוטיובר, קומיקאי, שחקן וראפר אמריקאי מוסלמי, המוכר בשם הבמה "Fousey". הוא יוצר תוכן של ולוגים, סקיצות ומתיחות בערוצו ביוטיוב. בערוץ המתיחות שלו ביוטיוב fouseyTUBE יש כ-10.4 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-1.7 מיליארד צפיות כוללות. בערוצו השני, DOSEofFOUSEY, יש כ-3.41 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-791,114 אלף צפיות כוללות נכון ל-6 בספטמבר 2021.
ביוגרפיה.
יוסף עריקאת נולד ב-22 בינואר,1990 בפרימונט, קליפורניה. הוריו ממוצא פלסטיני. סיים את לימודיו באוניברסיטת סאן חוזה כאמן תיאטרון גדול. עריקאת עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה לאחר האוניברסיטה במטרה להמשיך את קריירת המשחק שלו.
לעראקאת היו מספר ערוצי יוטיוב, הבולט מביניהם הוא ערוץ העוסק בכושר. הוא התפרסם וגדל בעיקר כשהחל ליצור סרטוני מזרח-תיכון. הערוצים הקודמים שלו כללו אותו בשגרת אימון גופני, ואותו נותן סיקור לפני ואחרי שגרה זאת.
ב-1 בינואר 2015 הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, הנקרא "Prideland" תחת שם הבמה "פאוסי" (Fousey).קליפ רשמי לשיר יצא באותו יום, בערוץ הוולוג שלו, DOSEofFOUSEY.
יוסף ייצא לסבב הופעות עולמי ביחד עם חברו ושותפו להופעות, רומן אטווד. סבב ההופעות נקרא "הסבב רומן נגד פואוסי - Roman vs Fousey Tour". עד כה, הם הופיעו בשלל מדינות בארצות הברית, הכוללים את קליפורניה, אוהיו, ניו-יורק וטקסס. הם הופיעו גם מחוץ לארצות הברית, כמו קנדה. הסבב כולל עוד מדינות כמו סקוטלנד ואנגליה,אך רשימת ההופעות המלאה עוד לא יצאה רשמית, כך שלא ידוע על עוד מדינות.
בשנת 2016 כיכב בסרטו של טיילר פרי "ליל כל הקדושים של מדיאה", קומדיית אימה פארודית.
יוסף גדל במשפחה מוסלמית דתית. במשך זמן ארוך במיוחד, הוא לא הסתדר עם הזהות הדתית שלו ועם עדתו, למרות שהוא נתן לא פעם ביקורת על סטריוטיפים שליליים על מוסלמים.