הכרה והנצחה.
ב-1959 ביום הולדתה ה-80 נטעו תלמידיה לשעבר 241 עצים לכבודה בישראל על שמה. בעשור האחרון זוכה אסינגר להכרה והוקרה. באולם שבגרמניה נקראו שני בתי ספר על שמה והושמו לוחות זיכרון לכבודה על הבית שבו נולדה ועל הבניין שבו ייסדה את בית ספרה. ב-2004 חגגו 125 שנה להולדתה. במילון אוקספורד לביוגרפיה לאומית הוסף ערך על שמה. בגרמניה נכתבה אודותיה עבודת דוקטורט ונערכו מפגשי איחוד של תלמידיה מבאונס קורט. ב-1995 יצא במינכן סרט באנגלית אודותיה בשם: Anna's children Anna Essinger and the history of the Herrlingen Boarding School.
ב-25 ביוני 2018 התכנסו בבאונס קורט תלמידיה לשעבר עם קרובי משפחותיהם לציין את זכרה ולחנוך לוח זיכרון הנושא את שמה. דברים לזכרה נשא פרופ' לסלי ברוך ברנט, שהיה אחד מתלמידיה ושהה שלוש וחצי שנים במוסד תחת ניהולה.
אנה אסינגר מונצחת גם באתר של ארגון ה-AJR בבריטניה. האתר ממפה את אתרי הנצחת השואה בבריטניה. אנה מוזכרת ב-5 אתרים במפה.
הימנוטומי
התזמורת הקאמרית של חיל החינוך והנוער
התזמורת הקאמרית של חיל החינוך והנוער (תחח"ן) היא תזמורת קאמרית הפועלת בצה"ל. התזמורת מופיעה בפני חיילי צה"ל, באירועים ממלכתיים ובקונצרטים רשמיים. התזמורת הוקמה בשנת 1986 מתוך כוונה לאפשר למוזיקאים צעירים ומוכשרים להמשיך בפעילותם המוזיקלית בזמן שירותם הצבאי.
התזמורת מונה כעשרים נגני כלי קשת וכעשרה נגני כלי נשיפה. כולם מוכרים כמוזיקאים מצטיינים בצה"ל. במשך שנות פעילותה זכתה התזמורת להכרה ולהערכה רבה. הקונצרטים שלה שודרו בקול המוסיקה, וקונצרט מיוחד אף נכלל בסדרת הקונצרטים של איגוד השידור האירופי ושודר לאירופה בשידור חי.
התזמורת זכתה לנגן תחת שרביטם של מנצחים דגולים כגון שלום רונלי-ריקליס (מנצח הקונצרט הראשון), מנדי רודן, ישראל אדלסון, אשר פיש, ירוחם שרובסקי, זאב דורמן, מנחם נבנהויז ואייל עין הבר. מנצח התזמורת כיום הוא הצ'לן הלל צרי.
הרפרטואר של התזמורת כולל יצירות מתקופות שונות - החל מתקופת הבארוק, וכלה ביצירות בנות-זמננו, תוך דגש מיוחד לביצוע יצירות ישראליות. בנוסף לרפרטואר הקלאסי נקבע רפרטואר מיוחד לקונצרטים המושמעים בפני חיילי צה"ל.
קרן התרבות אמריקה-ישראל, אשר רוב נגני התזמורת נהנים ממלגותיה, שותפה בהפעלתה.
בנובמבר 2011 חזרה התזמורת לעבוד אחרי מספר שנים שלא פעלה, לשלושה קונצרטים בניצוחו של אייל עין הבר. באחד הקונצרטים התארחה הזמרת רוני דלומי, שהייתה חיילת באותה עת, וביצעה כמה משיריה בליווי התזמורת.
מבצע קוטג'
מבצע קוטג' (באנגלית: Operation Cottage) היה תמרון טקטי אשר השלים את הקרב על האיים האלאוטיים ומטרתו הייתה כיבוש האי קיסקה . ב-15 באוגוסט 1943, כוחות בעלות הברית נחתו על האי, שהיה בשליטת היפנים מאז יוני 1942. היפנים, לעומת זאת, נטשו בסתר את האי כשבועיים לפני הפלישה ותודות לכך בעלות הברית לא חוו התנגדות אויב. אף על פי כן, במשך יותר מיומיים בערפל כבד ובמצב מבולבל, כוחות ארצות הברית וכוחות קנדה זיהו בטעות אחד את השני כאויב היפני. הקרב הקצר הותיר 32 הרוגים ו-50 פצועים. בסך הכול, כוחות בעלות הברית ספגו מעל 300 הרוגים במהלך שהותם באי, מבלי שנתקלו בחיילי אויב.
רקע.
היפנים, תחת פיקודו של קפטן טק'גי אונו, נחתו על האי קיסקה, בערך ב-01:00 בלילה ב-7 ביוני 1942, עם כוח של כ-500 נחתים יפנים. מיד לאחר הגעתם, הם הסתערו על תחנת מזג אוויר אמריקאית באי. הם הרגו שני חיילים ששהו שם ושבו שמונה, שנשלחו ליפן כשבויי מלחמה. בספטמבר 1942, 2000 חיילים יפנים נוספים הגיעו לאי. בשלב זה, אדמירל-משנה מונזו אקייאמה עמד בראש הכוח היפני באי. בדצמבר 1942 ובינואר 1943 הובאו לאי אמצעים נוספים: יחידות נ"מ, מהנדסים ותגבורת של חיילי חי"ר. באביב 1943, השליטה בכוחות באי הועברה לקייצ'ירו היגוצ'י . לאחר ניצחון הכוחות האמריקאיים והקנדים בקרב על האי אטו במאי 1943, האי קיסקה נותר הטריטוריה האמריקאית האחרונה שהייתה בשליטת היפנים.
תוכנית הפלישה וביצועה.
ב-11 ביוני 1942, ארבעה ימים לאחר כיבוש האי על ידי היפנים, החלו כוחות אמריקאיים בתקיפה אווירית של האי מכיוון מזרח שנמשכה עד אוגוסט 1943. התקיפות האוויריות הקשו מאוד על פעילות היפנים באי ושהותם באי התמקדה במגננה.
במרץ 1943, החל מצור ימי על האי על מנת להגביל את יכולת האספקה של היפנים לאי. עם סיום כיבוש האי אטו במאי 1943 על ידי בעלות הברית, התחילו הכוחות בתקיפות אוויריות של האי קיסקה משדה התעופה שבאטו. כך, התאפשר לתקוף את האי גם מכיוון מערב.
בשל האבדות הכבדות שספגו הכוחות האמריקאיים והקנדים כשכבשו את האי אטו, והצפי שמספר החיילים היפנים שישהו בקיסקה יהיה גדול פי כמה ממספר החיילים באטו, צפו המתכננים של המבצע לכיבוש קיסקה למספר גבוה של אבדות מקרב כוחות בעלות הברית. עם זאת, הם יישמו את הלקחים מהלחימה באי אטו וציידו את כוחותיהם בציוד שמתאים יותר לתנאים באי. מנגד, היפנים, שחשו כי האי כבר לא בר-הגנה, הכינו תוכנית לנטישת האי. ב-28 ביולי 1943, בחסות החשיכה והערפל, הצליחו היפנים לחדור את המצור שהוטל על האי באמצעות צוללות וספינות. תוך שעה, פינו היפנים את כל החיילים מהאי (כ-5000 חיילים) בבטחה, מבלי שאותרו על ידי הכוחות שצרו על האי. בעת עזיבתם, השאירו היפנים מוקשים ומלכודות. כמו כן, הם השאירו פצצות שכוונו כך שפצצה אחת תתפוצץ מדי יום.
למרות חשאיות העזיבה של היפנים, היו סימנים לכך שהאי ננטש. הכוחות האמריקאיים והקנדים לא קלטו תשדורות רדיו מהאי במשך הזמן שבין עזיבת היפנים לנחיתה על האי. כמו כן, מטוסים אמריקאיים לא נתקלו באש נ"מ בגיחות ההפצצה שלהם על האי. למעשה, מטוסים אמריקאיים אף נחתו על המסלול המופצץ באי על מנת לאמת חשדות לכך שהאי ננטש. על אף הסימנים שהאי ננטש, מפקד הכוח בצפון האוקיינוס השקט, אדמירל-משנה תומאס קינקייד, סירב לבטל את המבצע.
ב-15 באוגוסט 1943, נחתו כוחות אמריקאיים וכוחות קנדים בחופים שונים באי. בשל הערפל הכבד ששרר והבלבול, כל אחד מהכוחות זיהה את הכוח השני ככוח יפני וכתוצאה מאש ידידותית נהרגו 28 חיילים אמריקאים ו-4 חיילים קנדים. כמו כן, נפצעו כ-50 חיילים בכל צד.
ב-17 באוגוסט, בזמן שהספינה USS Abner Read שטה בקרבת האי, היא נפגעה ממוקש יפני שהושאר במקום. 71 חיילים אמריקאים נהרגו בתקרית זו, ו-47 נוספים נפצעו.
במהלך שני ימי הלחימה, נהרגו בסך הכול 313 חיילים אמריקאיים וקנדים. מלבד האש הידידותית והתקרית בספינה, אחת מסיבות המוות המובילות הייתה מחלות שנבעו מהתנאים הקשים ששררו באי, לרבות רגל חפירות, שממנה מתו יותר ממאה חיילים. מלבד הסיבות האמורות, החיילים נפגעו גם ממוקשים, מלכודות, פצצות מתוזמנות, פיצוצי תחמושת מקריים, תאונות דרכים, פיצוצי נפלים ופציעות שונות שנבעו מהתנאים באי.
דילול
דילול (Diluting) הוא תהליך של הקטנת ריכוז המומס בממס, בדרך כלל על ידי הוספה של עוד מהממס לתמיסה ללא הוספה של המומס (תהליך זה נקרא גם מיהול). אך מונח הדילול מתייחס גם לדילול דברים שהם לא בהכרח תמיסות, כגון דילול כמות גז מסוים באוויר.
לדוגמה, אם יש לנו 10 גרם מלח (המומס) שמומס ב1 ליטר מים (הממס), אז לתמיסה זו יש ריכוז מסוים של מלח (מולריות). אם נוסיף לתמיסה זו עוד ליטר אחד של מים, אז ריכוז המלח בתמיסה יקטן פי שתיים, אך כמות המלח בתמיסה עדיין נשארה זהה, כלומר עדיין יש לנו 10 גרם תמיסה.
נרשום משוואה מתמטית שתבטא לנו את הריכוז בדילול:
formula_1
או בצורה אחרת:
formula_2
כאשר:
משוואת טיהור חדרים הבסיסית.
בהיגיינה תעשייתית משתמשים במשוואת טיהור חדרים הבסיסית לשם מציאת הזמן שייקח לדילול גז מסוים בחלל סגור בריכוז מסוים וידוע לריכוז נמוך יותר. ניתן להשתמש במשוואה זו רק כאשר הגז אותנו אנו מדללים מוחלף באוויר או גז אחר אשר אינו מכיל אותו. לדוגמה, ניתן לחשב בעזרת המשוואה את הזמן שייקח להפחתת ריכוז הפחמן החד-חמצני בחדר בקצב אוורור מסוים.
המשוואה המתמטית לזמן שייקח היא:
formula_7
ניתן לכתוב את המשוואה גם בצורה:
formula_8
כאשר:
הערה: יש לשים לב שיחידות הזמן והנפח של formula_16, formula_10 ו formula_11 מתאימות.
משוואת דילול אוורור.
ניתן להשתמש במשוואת טיהור חדרים הבסיסית רק במקרים בהם קצב האוורור הוא קבוע, אך לדוגמה למקרה בו יש כל הזמן נוזל שמתנדף לאוויר החלל הסגור דרושה המשוואה הדיפרנציאלית הבאה:
formula_19
כאשר:
התכה.
דילול במושגים של התכה ומוצקים מוגדר כמשקל המתכת שהותכה חלקי המשקל הכולל של מתכת מותכת. לדוגמה, אם יש לנו דילול של 0.40, אז החלק מהמתכת המותכת שיש לנו שבא מהתכה של מתכת נוספת הוא 0.60.
בעיית העץ של שטיינר
בעיית העץ של שטיינר (באנגלית: Steiner tree problem), שנקראת על שם יאקוב שטיינר, היא מונח המתאר קבוצה של בעיות באופטימיזציה קומבינטורית. בעיית שטיינר בניסוחה הכללי ביותר דורשת לייצר את הקישור הקצר ביותר בין קבוצה נתונה של אובייקטים בהינתן פונקציית מרחק מוגדרת מראש. וריאנט אחד של הבעיה, שלעיתים קרובות משמש כמונח נרדף לבעיית עץ שטיינר, הוא בעיית עץ שטיינר האוקלידית: בהינתן קבוצה של נקודות במישור, יש למצוא רשת בעלת אורך מינימלי המקשרת בין כל הנקודות.
היסטוריה.