בדף התוצאות מופיעות תוצאות החיפוש בזכוכית מגדלת הפותחת קטעים מתוך הווידאו וקישור לדף באתר המקור של הווידאו. כמו כן ישנן אפשרויות חיפוש מתקדמות בהם ניתן להגביל ולסנן את תוצאות חיפוש של הווידאו: ניתן להגדיר את גודל וזמן הווידאו הרצוי.
בעבר היה הממשק שירות שאפשר להעלות וידאו לרשת בסגנון YouTube, לאחר שגוגל ב-9 באוקטובר 2006 רכשה את המתחרה YouTube, היא הפסיקה לאפשר העלאת וידאו לאתר ובאפריל 2011 הכריזה על ביטול השירות עד שהורד סופית ב-20 באוגוסט 2012. כיום הדומיין של Google Videos משמש לאחסון וידאו המועלה לשירות Google Photos.
שירות חיפושי וידאו.
השירות גוגל וידאו הושק על מנת לספק ארכיון קטעי וידאו בתחומי עניין רבים, תכניו כללו תוצרת עצמית של הגולשים ואף שימש כתשתית עסקית למפרסמים שהעלו טריילרים ופרסומות. תוצאות החיפוש היו מוצגות עם אפשרות לצפייה בקטעים מתוך הווידאו ובנוסף לכך החיפוש כלל גם כן קטעי וידאו מאתרים חיצוניים.
השירות שנסגר.
עד 29 באפריל 2011 היה הממשק שירות שונה שניתן על ידי חברת גוגל שאיפשר לכל גולש להעביר קטעי וידאו לתוך שרתי האינטרנט של גוגל. המידע המועבר היה עובר בדיקה על ידי השירות ומתפרסם עבור מספק התוכן ללא תשלום. משתמשים יכלו לחפש ולצפות בקטעי וידאו ישירות מהאתר של גוגל וידאו, להוריד קטעי וידאו או להציב אותם בתוך דפי האינטרנט. המתחרים שהיו לשירות הם שירותים כגון ,iFilm, IFC ,Mediala: מטה-קפה וחנות הווידאו של אפל, iTunes Video Store. גוגל הודיעה שהחל מ-29 אפריל 2011, לא יתאפשר יותר הצגה של תוכני הווידאו באתר, והאתר יהפוך למנוע חיפוש וידאו. גוגל הודיעה ב-13 במאי 2011 שהסרטונים שהועלו לאתר יוסרו ממנו לצמיתות, במטרה לעודד את המשתמשים להעביר את הסרטונים ליוטיוב שבבעלותה.
מאפיינים
גוגל וידאו, יועד להצגת תוכני וידאו באמצעות חיפוש. מלבד פרסום תוכן חובבני, קטעי וידאו אינטרנטיים, פרסומות ופרומואים, גוגל וידאו יועד להפצה של תוכן מסחרי מקצועי כגון: תוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע. "משימתנו היא לארגן את המידע בעולם, וזה כולל אלפי תוכניות שמשודרות בטלוויזיה שלנו בכל יום. גוגל וידאו מאפשר לך לחפש בארכיון הולך וגדל של תוכן טלוויזיוני - החל מספורט לתוכניות דוקומנטריות על דינוזאורים וכלה מהדורות חדשות."
שיטות הפצת וידאו
גוגל וידאו מציע שירותים חינמיים אך גם מסחריים. התכנים המסחריים מוגנים בניהול זכויות דיגיטלית. גוגל משתמשת בנגן מקרומדיה פלאש להצגת סרטוני וידאו המוצגים בתוך הדפדפן בפורמט פלאש (.flv). כאלטרנטיבה, מוצג למשתמש נגן הווידאו של גוגל (Google Video Player), המאפשר צפייה בפורמט המיוחד של גוגל (.gvi), ופורמט ההפניה לקובץ וידאו (.gvp). מלבד האפשרות לצפות בווידאו באמצעות פלאש ופורמט ה-GVI, גוגל מציעה תוכן בפורמטים בקבצים של AVI ו-MP4. לא כל הפורמטים נגישים דרך הממשק של האתר, אלא, תלויים באיזו מערכת הפעלה יש למשתמש. ישנם תוספי דפדפן שונים המאפשרים גישה ישירה לכל הפורמטים שגוגל וידאו מציע, ומאפשרים שימוש באתר גם דרך מערכות הפעלה שלא נתמכות על ידי גוגל וידאו.
פורמט והמרה ל-GVI
קובצי גוגל וידאו (.GVI) הם בעצם קובצי אודיו-וידאו בפורמט AVI עם רשומה של ה-FOURCC שמופיעה בראש הקובץ המתחילה בקיצור "GOOG". הווידאו מקודד ב-DIVX4 בצמוד לסאונד בפורמט MP3. נגני DVD המאפשרים צפייה בקובצי DIVX, יכולים לאפשר צפייה בסרטונים שמורים
בפורמט GVI, לאחר שסיומת הקבצים פשוט משתנה מ-GVI ל-AVI. כמו כן תוכנות כמו VirtualDub מאפשרים קריאה של פורמט GVI והמרתו לכל פורמט וידאו אחר, לפי בחירה.
שימוש חיצוני בקובצי גוגל וידאו
גוגל וידאו מאפשר בחירה של קטעי וידאו להדבקה ושילוב באתרי אינטרנט אחרים - ומספק למשתמשים קוד HTML בצמוד לקובץ הווידאו. הדבר מאפשר לאתרים להציג כמות גדולה של קטעי וידאו כאשר האחסון נעשה על ידי גוגל וידאו, ומבלי להוות בעיות עומס בקצב תנועת האינטרנט לאתר.
העלאה של קטעי וידאו
על מנת להעלות תוכן וידאו משתמשים נדרשו להוריד את תוכנת ההעלאה של גוגל וידאו (Google Video Uploader) או באמצעות דף מיוחד באתר כדי להעלות סרטונים לאתר. חברות הפקה עם תוכני וידאו של 1,000 שעות או יותר יכלו לפנות לתוכנית הפרימיום.  תוכנת ההעלאה קיימת למשתמשי חלונות, מקינטוש (OSX) ולינוקס, אך דף העלאה זמין לכל דפדפן.
השבתת שירות ההעלאות:
בינואר 2009 הודיעה גוגל כי היא מעדיפה למקד את שירותי העלאת קטעי הווידאו ביוטיוב, גוגל חסמה את האפשרות להעלות תוכן וידאו לשירות Google Videos. תוכן הווידאו שכבר הועלה המשיך להיות מאוחסן, לאחר מכן גוגל החלה בהשבתה הדרגתית של פונקציות שונות כגון: הפניית משתמשים אל חשבונות בעלי התוכן ויצירה של רשימת תוכני וידאו מועדפים.
נתח שוק:
גוגל וידאו מחזיקה בנתח שוק מצומצם מנתח שוק תוכני הווידאו העולמי, בוצעו סביבות ה-2.5 מיליון העלאות של תוכני וידאו.
זמינות השירות:
תחילה השירות היה זמין בארצות הברית, בחלוף הזמן גוגל וידאו נתמכה במדינות רבות ביניהן אנגליה, צרפת, גרמניה, איטליה, קנדה, יפן וישראל. למרות זאת למפרסם ניתנה ההזדמנות להגביל את זמינות התוכן למדינות מסוימות.
Google Video כיום:
כיום גוגל וידאו הוא שירות המאפשר חיפוש וידאו המציג תוכני וידאו מאתרים שונים עם קישור, לאחר הקשה על הקישור המשתמש מועבר לאתר חיצוני בו נמצא התוכון המבוקש.
אזור חופשי
אזור חופשי (באנגלית: Free Zone) הוא סרט משנת 2005 בבימויו של עמוס גיתאי. הסרט הוא קופרודוקציה ישראלית-בלגית-צרפתית-ספרדית, שצולם בישראל ובירדן. מככבת בו השחקנית הישראלית חנה לסלאו, שעל משחקה בסרט זכתה בפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בפסטיבל קאן 2005. עוד משחקות בתפקידים הראשיים השחקנית הישראלית-אמריקאית נטלי פורטמן והשחקנית הערבייה-ישראלית-צרפתייה היאם עבאס. הסרט היה מועמד גם לפרס הסרט הטוב ביותר (Palme d'Or) בפסטיבל קאן.
עלילה.
רבקה, אמריקאית צעירה המבקרת בירושלים זמן קצר לאחר שביטלה את אירוסיה, עולה על מונית שבה נוהגת חנה, יהודייה דתייה. חנה נמצאת בדרכה לאזור הסחר החופשי בירדן על מנת לפדות חוב השייך לבעלה, שנפצע זמן קצר קודם לכן בפיגוע טרור. באזור החופשי הן פוגשות בליילה, פלסטינית ששימשה כאשת קשר של בעלה של חנה עם השוק השחור המקומי. שלוש הנשים יוצאות למסע רווי מתח בעקבות כספה של חנה.
הסרט נפתח בסצנה בלתי שגרתית שבה רבקה בוכה בתוך המונית הנוסעת כשברקע מתנגן בשלמותו שירה של חוה אלברשטיין, "חד גדיא". השיר נחשב לשיר מחאה פוליטי נגד שליטתה של ישראל בשטחים.
השיר "אין אני" של שוטי הנבואה מתנגן במונית בסוף הסרט.
פרסים.
בפסטיבל קאן 2005 זכתה לסלאו בפרס השחקנית הטובה ביותר והסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב. נשיא חבר השופטים אמר לאחר מכן שהוא התלבט אם לכבד את כל שלוש השחקניות הראשיות של "אזור חופשי" בפרס ההרכב הטוב ביותר.
הפקה.
במהלך הצילומים בכותל המערבי, המשטרה ביקשה מהשחקנים וצוות הסרט לעזוב את המקום לאחר שיהודים אורתודוקסים מחו על כך שבמקום צולמה סצנה הכוללת נשיקה בין נטלי פורטמן לאקי אבני. בסופו של דבר הסצנה לא נכללה בסרט.
פלשתין
ברית הנוער הקומוניסטי
חוסני א-זעים
חוסני א-זעים (בערבית: حسني الزعيم, תעתיק מדויק: חסני אלזעים; 1897 – 14 באוגוסט 1949) היה קצין צבא ומדינאי סורי, אשר כיהן כנשיא סוריה במשך 137 ימים בשנת 1949, לאחר שתפס את השלטון בהפיכה צבאית - הראשונה מסוגה בסוריה והשנייה בעולם הערבי לאחר ההפיכה של בכר צדקי בעיראק בשנת 1936.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
זעים נולד בעיר חלב למשפחה דמשקאית מבוססת ממוצא כורדי. הוא שירת בצבא האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-1918 ערק והצטרף למחתרת הערבית האנטי-טורקית והיה לקצין בצבא הערבי של שריף חוסיין, שליט מכה.
ב-1918 הובסה האימפריה העות'מאנית וזעים פרש מהחיים הציבוריים. הוא שב לזירה בשנית ביולי 1920 בעקבות הכיבוש הצרפתי שהוחל בסוריה, כשהוא משמש כקצין ב"צבא הלבאנט" שהקימו הצרפתים בסוריה ובלבנון. הוא רכש השכלה צבאית בצרפת ובשנת 1939 נמנה עם תומכי המשטר הנאצי בגרמניה. הוא העריץ את אדולף היטלר ובמהלך מלחמת העולם השנייה כרך עצמו בברית עם משטר וישי בצרפת, בראשותו של מרשל אנרי פיליפ פטן. ב-1941 לחם זעים לצד כוחות וישי כנגד תנועת צרפת החופשית בראשות הגנרל שארל דה גול; תפקידו היה לארגן את פעילות הגרילה נגד הכוחות הפולשים.
משהובסו אנשי וישי בסוריה הורה דה גול על מעצרו של זעים, בין היתר גם באשמת שחיתות. זעים נותר בכלא עד לשחרורו ביום הכרזת העצמאות הסורית, ב-17 באפריל 1946. בנצלו את קשריו עם ראש הממשלה לשעבר ג'מיל מרדם ביי, הצליח זעים להיכנס לשורות הצבא הסורי ולהתקדם בסולם הדרגות, עד כי בשנת 1947 מונה למפקד המשטרה הסורית. במאי 1948, לאחר כישלונו של הרמטכ"ל הסורי עבדאללה עטפה בקרבות מלחמת העצמאות, החליפו זעים ונטל את הפיקוד על הצבא הסורי.
במסגרת הסכמי שביתת הנשק עם ישראל, הציע א-זעים ליישב 300,000 פליטים פלסטינים בצפון סוריה באזור המיועד לפיתוח כלכלי - זאת במסגרת הסכם שלום בין הצדדים.
תפיסת השלטון.