בחורף של עונת חתם זגוראקיס בלסטר סיטי מהפרמייר ליג, אותה אימן מרטין אוניל. בתקופתו בלסטר סיטי לקח זגוראקיס חלק בשני גמרים רצופים של גביע הפוטבול ליג, אשר בראשון הפסידה לסטר סיטי לטוטנהאם הוטספר ובשני ניצחה את טרנמיר רוברס. הוא ערך במועדון 50 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
זגוראקיס היה מאוכזב מחוסר הרצון של מרטין אוניל להשתמש בו כשחקן קבוע, ובשנת 2000 החליט לחזור ליוון וחתם בא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית. יחד עם א.א.ק. אתונה זכה זגוראקיס בגביע היווני לעונת בו ניצחה בגמר את אולימפיאקוס. בארבע עונותיו במועדון ערך זגוראקיס 101 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-14 ביולי 2004 עזב זגוראקיס, שזכה בתואר מצטיין הטורניר של יורו 2004, את א.א.ק. אתונה ששקעה בחובות, והצטרף בהעברה חופשית לבולוניה 1909 מהסרייה א', בה חתם על חוזה לשנתיים. עם חתימתו של זגוראקיס אמר בעלי הקבוצה: "זגוראקיס הוא באג'ו היווני שלנו". זגוראקיס היה שחקן הרכב קבוע וערך 32 הופעות ליגה בבולוניה, אך בסוף העונה ירדה הקבוצה לסרייה ב'. בתום עונה אחת הוא שוחרר מהמועדון, שלא יכול היה לשאת בהוצאות משכורתו בתנאים החדשים.
לקראת עונת חזר זגוראקיס לפאוק סלוניקי וחתם על חוזה לשנתיים. כשנחת בנמל התעופה הבינלאומי סלוניקי מקדוניה בסלוניקי, 7,000 אוהדים קיבלו את פניו. בשתי עונותיו האחרונות בקריירה ערך זגוראקיס 45 הופעות ליגה, בתקופה שהייתה סוערת מבחינת המועדון בשל קשיים כלכליים ומנהליים.
קריירה בינלאומית.
ב-7 בספטמבר 1994 ערך זגוראקיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון במשחק נגד נבחרת איי פארו. ב-17 בנובמבר 2004 ערך זגוראקיס את הופעתו ה-100 בנבחרת במשחק נגד נבחרת קזחסטן. את שער הבכורה שלו בנבחרת הוא הבקיע בהופעתו ה-101, במשחק נגד נבחרת דנמרק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. הוא ערך בסך הכל 120 הופעות בנבחרת היוונית, ועד ל-12 באוקטובר 2012, עת עבר אותו במספר ההופעות יורגוס קראגוניס, החזיק בשיא ההופעות בנבחרת יוון. הוא השחקן ששימש כקפטן נבחרת יוון במשך התקופה הארוכה ביותר.
לזגוראקיס היה תפקיד חשוב בזכייתה של נבחרת יוון ביורו 2004. הוא זכה בתואר שחקן הטורניר ונכלל בקבוצת הטורניר. הוא היה מועמד לתואר כדורגלן השנה בעולם לשנת (סיים במקום ה-17 יחד עם ראול גונזלס) ופרס כדור הזהב לשנת (סיים במקום החמישי).
ב-5 באוקטובר 2006 הודיע זגוראקיס על פרישתו מהנבחרת הלאומית. ב-22 באוגוסט 2007 הוא ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות נגד נבחרת ספרד. הוא שיחק 15 דקות ועם החלפתו זכה למחיאות כפיים מהקהל, ששר את שמו.
לאחר הפרישה.
ב-18 ביוני 2007 נודע כי זגוראקיס הוא הנשיא החדש של פאוק סלוניקי. הוא שימש בתפקיד זה עד לפרישתו בינואר 2012.
זגוראקיס היה מועמד מטעם מפלגת הדמוקרטיה החדשה בבחירות לפרלמנט האירופי שנערכו ב-5 במאי 2014. הוא נבחר כחבר הפרלמנט האירופי והצטרף למפלגת העם האירופית.
מרדכי שמואל קראהל
U2 (הרכבת התחתית של ברלין)
קו U2 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של ברלין. בקו זה, שאורכו 20.7 קילומטרים, פועלות 29 תחנות.
תיאור הקו ומסלולו.
הקו מתחיל בצפון-מזרחה של ברלין, בפנקו. לאחר מכן הוא עובר במרכזה של ברלין, באלכסנדרפלאץ; ממשיך למרכז העיר העתיק דרך כיכר פוטסדאם ומרכזה של מערב ברלין (ויטנברגפלאץ וגן החיות של ברלין), ועובר גם באצטדיון האולימפי של ברלין לפני הגיעו לתחנתו האחרונה, רולבן (Ruhleben).
בדומה לקווי הרכבת U3, U1 ו- U4, גם קו U2 נבנה לפני שנת 1914. עד שנה זו, פעלה בברלין רכבת תחתית ראשית אחת בלבד. לאחר אותה שנה, נבנו ונפתחו בברלין קווי רכבת תחתית חדשים, שהיוו התפצלויות של מסלול הרכבת התחתית הראשית המקורית. באמצעותם הורחבה התשתית של רשת הרכבות התחתיות הברלינאית, וניתן היה להגיע באופן פשוט ונגיש הרבה יותר למגוון רחב של אתרים ושל יעדים נוספים בברלין, שלא היו נגישים דיים טרם בנייתם ופתיחתם של קווים אלו.
הקווים החדשים נבנו מתוך מחשבה ותכנון עתידי – למזער את השטח הכולל של רשת הרכבות התחתיות הברלינאית. בעקבות השקפה זו, נבנו רכבות צרות יותר, ובהתאם לכך – גם רוחב המנהרות בהן נסעו פחת באופן משמעותי. השקפה זו יצרה לבסוף את המונח: "רשת רכבות תחתיות בקנה מידה קטן" (בתרגום מגרמנית: "Kleinprofil-Netz", אשר משמעותו היא "רשת (רכבות) בעלת פרופיל קטן").
גוליילמו הראשון, מלך סיציליה
גוליילמו הראשון (באיטלקית: Guglielmo I; 1131, סיציליה - 7 במאי 1166, סיציליה) היה מלך ממלכת סיציליה הנורמנית. הוא היה בנו של רוג'רו השני, מלך סיציליה, ואשתו אלווירה מקסטיליה. הוא מלך במשך 12 שנים החל מפטירת אביו ב-26 בפברואר 1154, ועד מותו ב-7 במאי 1166.
הוא ידוע בכינוי "הרע" או "המרושע". עם זאת, כינוי זה הוא ככל הנראה פרי המצאתם של היסטוריונים בני התקופה אשר עוינו אותו.
תחילת דרכו.
גוליילמו נולד בשנת 1131. הוא היה בנו הרביעי של רוג'רו השני, מייסד ממלכת סיציליה הנורמנית. אמו הייתה אלווירה נסיכת קסטיליה. מכיוון שהיה הרביעי מבין הבנים, הוא לא ציפה לרשת את הכתר. למרבה ההפתעה, אחיו מתו בזה אחר זה: טנקרד בשנת 1138, אלפונסו בשנת 1144, ורוג'רו בשנת 1148. עם זאת, כאשר מת אביו ב-26 בפברואר 1154, גוליילמו עדיין לא היה מוכן מספיק כדי לתפוס את מקומו.
שלטונו.
גוליילמו המשיך במדיניות שהנחתה את אביו בשנים האחרונות לשלטונו. הוא הדיח את השר האנגלי תומאס ברון מתפקידו, ומינה את מאיונה מבארי ל"אמיר האמירים" (לטינית: Ammiratus Ammiratorum, תואר שהתגלגל למילה אדמירל), השר הראשי בממשלתו, אולם פרט לכך לא שינה דבר. מאיונה, היה האיש שהתווה את המדיניות בראשית שלטונו של גוליילמו. מאיונה נקט מדיניות של צמצום כוח האצולה, ואף את חירותן של הערים צמצם. הברונים, שתמיד חתרו נגד בית המלוכה, עודדו התקוממות, בעזרת האפיפיור אדריאנוס הרביעי, שנעלב מכך שגוליילמו לא ביקש את הכרתו. הם גם כרתו ברית חשאית עם מנואל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית ופרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בסוף שנת 1155 שלח הקיסר הביזנטי את חייליו לחצי האי האפניני, והללו כבשו את בארי, טראני, אנדריה וטאראנטו, והטילו מצור על ברינדיזי. גוליילמו נחת על חצי האי, תקף את הצי הביזנטי והשמיד 4 ספינות. הוא גם תקף את החיילים היוונים בברינדיזי ב-28 במאי 1156, הסיר את המצור מהעיר וכבש חזרה את בארי. ב-18 ביוני 1156 האפיפיור הכיר בגוליילמו כמלך, וחתם עמו על שלום בנוונטו. בקיץ 1157, הוא שלח כוח פלישה שכלל 164 ספינות נושאות 10,000 חיילים, כדי לכבוש את איי יוון. הם כבשו את אביה ואלמירה. בשנת 1158 הוא עשה שלום עם הקיסר הביזנטי.
בד בבד עם הצלחות אלו, ומנגד, איבד גוליילמו את "ממלכת אפריקה" , קולוניה נורמנית בשטחי תוניסיה של ימינו שייסד אביו ב-1135. חליפות אל-מוואחידון תקפה את הממלכה, וייתכן שמאיונה יעץ לגוליילמו לפנות את האזור לנוכח הסכנות המאיימות עליה מצפון. בשנת 1156 פרץ בספקס מרד מוסלמי שהתפשט במהירות לכל רחבי הממלכה. בשנת 1159 האדמירל הסיציליאני ממוצא מוסלמי פטר (או בשמו המקורי אחמד), ערך פשיטה על האיים הבלאריים עם צי שכלל 160 ספינות, ולאחר מכן נע עם הצי אל חוף אפריקה בניסיון להקל מהמצור על המוצב הנוצרי האחרון בצפון אפריקה - מהדיה. הוא לא הצליח להגיש סיוע ממשי, וב-11 בינואר 1160 נכנעה העיר ובכך בא הקץ על ממלכת אפריקה הנורמנית.
עם זאת, תקופת מלכותו של גוליילמו לא הייתה יציבה מבחינה פנימית, מאיונה נרצח בנובמבר 1160 בידי הברון מתיו בוניילו. הרצח של מאיונה היה חלק מקונספירציה גדולה בהרבה. זמן קצר לאחר הרצח, קבוצת ברונים שהתנגדה למלך, הסתערה על הארמון בהנהגת אחיו למחצה של המלך סימון, שהמלך הדיח אותו משלטונו בטאראנטו, ואחיינו הממזר טנקרד שליט לצ'ה. המלך ומשפחתו נלכדו כולם, ומספר אבירים אלימים במיוחד רצו להרוג אותם. למזלו של גוליילמו, ריכרד, רוזן מוליזה, אחד מהקושרים, נעמד בין המלך לבין הרוצחים וסירב לאפשר לפגוע בו. הקושרים ערכו מצעד ניצחון ברחובות פלרמו, והודיעו שבעוד שלושה ימים יתקיים בקתדרלת פלרמו טקס ההכתרה של בנו הרך בשנים של המלך, רוג'רו הרביעי, דוכס אפוליה. הברונים קיוו שיכולו לשלוט בסיציליה באמצעות שליט בובה.
הקושרים דחו שוב ושוב את ההוצאה להורג של המלך, ובהדרגה העם והצבא החלו להתלכד סביבו. העם הסתער על הארמון במטרה לשחרר את המלך הכלוא, ובמהלך ההתקפה נהרג רוג'רו מחץ סורר. אם כי יש הסוברים שגוליילמו הורה למעשה בחשאי על רציחתו של בנו. שנות מלכותו האחרונות היו שלוות, והתאפיינו בחיזוק היחסים עם מדינת האפיפיור ובהידרדרות היחסים עם האימפריה הרומית הקדושה. הוא מת ב-7 במאי 1166, ונקבר בקתדרלת פלרמו. מאוחר יותר הועברו עצמותיו לקתדרלת מונריאלה לאחר שבנייתה של זו הושלמה.
משפחתו.
גוליילמו נישא למרגרט מנווארה, בתו של גרסיה רמירז מנווארה. היא ילדה לו ארבעה בנים:
U3 (הרכבת התחתית של ברלין)
קו U3 הוא אחד מקווי הרכבת התחתית של ברלין. בקו זה, שאורכו 19.7 קילומטרים (בין ורשאואר־שטראסה לקרומה לאנקה), פועלות 24 תחנות.
מבחינה גאוגרפית מחברת מסילת הרכבת שלך קו זה את צלנדורף ודאהלם עם מרכז העיר המערבית בוויטנברג-פלאץ. מאז 2018 עבור מסלולה של הרכבת במסילת רכבת עילית דרך קרויצברג ועד לרחוב וַרְשָאוּאֶר .