בחודש נובמבר 2014, קרן החזית האלקטרונית ביקרה את האפליקציה ונתנה ציון של 2 מתוך 7 נקודות. האפליקציה זכתה למעט נקודות בזכות כך שהתקשורת מוצפנת, אך הקרן ציינה כי המשתמשים באפליקציה לא יכולים לאמת את הזהויות של אנשי הקשר, וההצפנה יכולה להיות מיותרת.
פול לה-פייג'
פול ריצ'רד לה-פייג (באנגלית: Paul Richard LePage, נולד ב-9 באוקטובר 1948) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-74 של מדינת מיין בשנים 2019-2011, מטעם המפלגה הרפובליקנית. טרם היבחרו לתפקיד המושל היה ראש עיריית ווטרוויל בין השנים 2011-2004. ב-2021 שב לזירה הפוליטית ונבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות לתפקיד מושל מיין 2022.
ביוגרפיה.
לה-פייג' נולד ב-9 באוקטובר 1948 בדרום מיין, הבן הבכור מבן 18 אחים להורים ממוצא קנדי-צרפתי. משפחתו של לה-פייג' הייתה עניה מאוד ואביו היה אלכוהוליסט אשר הכה את ילדיו. בגיל 11, לאחר שאביו שבר את אפו, ברח לה-פייג' מהבית והתגורר ברחובות. הוא חי כשנתיים ללא בית והחל לעבוד. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1967.
יש לו תואר ראשון ושני במנהל עסקים ובחשבונאות מאוניברסיטת מיין. בשנים 1972–1979 עבד בחברת עצים בניו ברנזוויק, קנדה. במהלך שנות ה-80 וה-90 עבד כיועץ עסקי.
קריירה פוליטית.
הקריירה הפוליטית שלו החלה כאשר בשנת 2003 נבחר לכהן כראש עיריית ווטרוויל, עיירה בת כ-15,000 תושבים בדרום מיין. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 2011. כהונתו של לה-פייג' כראש עיר התאפיינה בצמצום מיסים ועידוד השקעות.
ב-22 בספטמבר 2009 הכריז כי בכוונתו להתמודד לתפקיד מושל המדינה. בבחירות, שהתקיימו ב-2 בנובמבר 2010, לה פייג' נבחר עם כ-37.6% מקולות הבוחרים. בכך היה לה-פייג' לרפובליקני הראשון שנבחר לתפקיד מאז שנת 1990. בנאום הזכייה שלו, הבטיח כי יקטין את המיסים ואת הרגולציה הממשלתית. בשנת 2014 נבחר לה-פייג' שנית לתפקיד, עם כ-48% מהקולות.
בתקופתו כמושל, העלה לה-פייג' את מס ההכנסה לשיא היסטורי, העביר רפורמות במערכות הפנסיה והרווחה, והפחית את הרגולציה בתחומים עסקיים. בשנותיו הראשונות, היו ללה פייג' עימותים רבים עם הפרלמנט של מיין אשר נשלט על ידי המפלגה הדמוקרטית. הוא הטיל וטו פעמים רבות על החלטות הדמוקרטים, וטו שלפעמים בוטל על ידי רוב הפרלמנט. בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 תמך בכריס כריסטי. באותה התקופה שקל האם להתמודד לסנאט של ארצות הברית, אך בסופו של דבר הוא הכריז ב-10 במאי 2017 כי הוא מוותר על הרעיון ומעדיף להתמקד בעבודתו כמושל.
ב-29 באפריל 2020 הכריז לה-פייג' כי יתמודד שוב על תפקיד המושל ב-2022. עוד קודם לכן הביע את כמיהתו לשוב לתפקיד כמושל בהתבסס על האם המושלת ג'נט מילס תוכל ליישם את משאל העם להרחבת המדיקייד במיין במה שהגדיר כ"דרך בת קיימא". ב-5 ביולי 2021 הכריז רשמית על כניסתו למירוץ. לאחר כניסתו הרשמית למירוץ זכה לתמיכתם של מושל ניו המפשייר כריס סנונו ושל הסנאטורית סוזן קולינס ממיין. ביוני 2022 נבחר למועמד המפלגה.
עמדות.
לה פייג' מתנגד בנחרצות להפלות ותומך באופן חלקי מאוד בעונש מוות- רק במקרים של רצח תינוקות ובהפצת סמים קטלניים. הוא הביע התנגדות ללגליזציה של סמים קלים ותמך במלחמה בסמים. הוא תומך בצמצום הרגולציה והמגזר הממשלתי, עידוד החופש העסקי ואף בהעסקת ילדים. בנוסף על כך, הוא הטיל וטו על הצעת חוק המגדילה את שכר המינימום. הוא מתנגד חריף לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה (אובמה-קר) וקרא לבטל אותו. מבחינה חברתית, הוא תומך בהענקת שוברי חינוך ובהענקת אוטונומיה למערכות החינוך ומתנגד לנישואים חד-מיניים. מבחינה סביבתית, לה-פייג' אינו מאמין בההתחממות הגלובלית. בפברואר 2016 הכריז על התנגדות לקליטת פליטים במיין, מתוך חשש שהם יכניסו למדינה מחלות כגון איידס, מחלת נגיף הזיקה, הפטיטיס C ושחפת.
RTVi (ברוסית: Ар-ти-ви-ай; ראשי תיבות: Русское ТелеВидение Интернешнл; באנגלית: Russian TeleVision International; מילולית: "טלוויזיה רוסית בינלאומית"; עד 2002 נודע בשם NTV International, ברוסית НТВ-Интернешнл) הוא ערוץ טלוויזיה עצמאי ברוסית, המשודר מארצות הברית אם כי נקלט דרך הלוויין גם במדינות אחרות, לרבות רוסיה וישראל. על פי הערכות, כ-25 מיליון איש צופים בערוץ.
הערוץ הוקם על ידי קבוצת מדיה מוסט, שבבעלות ולדימיר גוסינסקי ולאחר נובמבר 2002 הפך לערוץ עצמאי.
רכס הומראן
רכס הומראן או רכס הואומראן (באנגלית: Homerun Range) הוא רכס הרים שכיוונו - צפון-מערב - דרום-מזרח, מזרחית לרכס אוורט, הרכס מהווה את מוצאם של קרחון אבה וקרחון טאקר; הרכס הוא חלק מהרי האדמירליות בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 45 קילומטרים, ורוחבו בין 3 ל-11 קילומטרים.
גובהו הממוצע של הרכס 1,870 מטרים מעל פני הים.
הרכס כולל את הר לרשה (שגובהו 2,040 מטרים מעל פני הים), ואת הר שלטון (שגובהו 2,485 מטרים מעל פני הים).
היסטוריה.
מקור השם.
הרכס נקרא על שם "מצוק הומראן" (Homerun Bluff)- שמו של מצוק שסימן עבור משלחת החקר של פדרציית מועדוני טיפוס ההרים הארקטית של ניו זילנד ( New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition) את נקודת החזרה שלהם במהלך מסע המחקר (הנקודה שסימנה את המקום בו עליהם להסתובב ולשוב חזרה אל בסיס סקוט במסע המחקר שלהם שנערך בין השנים 1962–1963).
הרכס מופה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרי מחקר ותצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960-1963.
לקריאה נוספת.
• R. L. Oliver, P. R. James, J. B. Jago, Antarctic Earth Science, P 110
סול סולאר
סול סולאר (בספרדית: Xul Solar; ) הוא שמו הבדוי של אוסקר אגוסטין אלחנדרו שולץ סולארי, שהיה צייר ארגנטינאי, פסל, סופר ויוצר שפות.
קורות חייו.
סולאר נולד באזור בואנוס איירס. אביו היה ממוצא בלטי-גרמני ויליד ריגה. אמו, אגוסטינה סולארי, הייתה ילידת איטליה. סולאר התחנך בבואנוס איירס ככמוזיקאי ולאחר מכן למד ארכיטקטורה. הוא עבד כמורה בבי"ס וכעובד עירייה ובשנת 1912 עלה על ספינה שהפליגה להונג קונג, כחלק מהצוות. בסופו של דבר, ירד לחוף בלונדון ונסע לטורינו. לאחר מכן פגש את אמו ודודתו ונסע עמהן לפריז, טורינו, ג'נובה ולעיר הולדתה של אמו. בשנים שלאחר מכן, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נדד בין ערים אלו וכן בין מרסיי לפירנצה. לקראת סוף המלחמה שירת בקונסוליה הארגנטינית במילאנו.
במשך שנות המלחמה, התיידד סולאר עם האמן הארגנטיני הצעיר אמיליו פטורוטי (Emilio Pettoruti), שהיה מקורב לפוטוריסטים. באותה תקופה החל סולארי להקדיש יותר ויותר זמן לציור, ובמיוחד לצבעי מים, שהפכו לסוג הצבעים החביב עליו. כמו כן עבד בטמפרה ומעט בשמן.
בשנת 1916 אימץ את השם סול סולאר, לכאורה כדי להקל על הגיית שמו. יצוין כי המילה XUL היא היפוכה של המילה LUX בלטינית, שפירושה אור. כך הפך פירוש שמו ל"אור השמש". יתר על כן, המילה XUL ושם אביו של הצייר – שולץ (Schulz) – מבוטאות בספרדית באותו אופן.
תערוכתו הראשונה של סולאר הוצגה בשנת 1920 במילאנו, לצד עבודות של פסל איטלקי. בשנים שלאחר מכן הרחיק במסעותיו גם למינכן ולהמבורג. בשנת 1924 הציג בפריז בתערוכה קבוצתית של אמנים לטינו-אמריקאיים. שם הכיר את המיסטיקן הבריטי אליסטר קראולי, ונראה שנכונה לו קריירה מזהירה באותו תחום. אך סולאר בחר לשוב לארגנטינה, שם הצטרף ל"חוג פלורידה", אליו היה שייך גם בורחס, איתו התיידד. סופר אחר מהחבורה הנציח את סולאר באחד מספריו, בדמות אסטרולוג. אז החל סולאר להציג בבואנוס איירס, בין היתר יחד עם אחותו של בורחס, נורה. כמו כן הציג הרבה במונטווידאו, אורוגוואי. רק שנה לפני מותו הציג שוב באירופה.
יצירתו ותחומי עניין.
סולאר העדיף צבעים בהירים וניגודים עזים, בעיקר בפורמט קטן יחסית. סגנונו מזכיר את קנדינסקי, קלה ושאגאל. כמו כן יצר גרסת פסנתר בעל שלוש שורות של קלידים. על יצירתו כתב משורר ארגנטיני כי כאסטרולוג הוא קרוב לאל ולמקור הכוכבים.
סולאר שרטט לוחות אסטרולוגיים. כמו כן התעניין בבודהיזם והאמין בגלגול נשמות. בנוסף יצר קלפי טארוט. ציוריו משקפים את אמונתו הדתית וכוללים מדרגות וייצוגים של האל.
סולאר יצר שתי שפות. אחת מהן שילבה ספרדית עם פורטוגזית ושימשה לו לעיתים קרובות כלשון דיבור. בנוסף פיתח שפה מקיפה, במטרה שתשמש כשפה עולמית. היא כללה מתמטיקה, מוזיקה, אסטרולוגיה ואמנות פלסטית. יצירתה הושפעה כנראה מספרו של הרמן הסה "משחק חרוזי הזכוכית". סולאר התעניין מאוד במשחקים ופיתח גרסה משלו לשחמט.
הוא גם השתמש במתמטיקה לפי בסיס 12. על עצמו אמר שהוא מאסטרו של סוגת כתיבה שעדיין לא קוראים.
מחוץ לארגנטינה סולאר ידוע בעיקר הודות לקשריו עם בורחס. דמות משנית באחד מספרי בורחס קרויה על שמו וכמו כן הוא אייר ספר שחיברו בורחס ואדם נוסף ושיצא לאור בשם בדוי. סולאר ובורחס חלקו עניין משותף בשירה אקספרסיוניסטית גרמנית, ביצירותיו של ויליאם בלייק ושל יוצרים נוספים. כמו כן בפילוסופיה מזרחית ובספר הסיני העתיק אי צ'ינג .
מורשתו.
סולאר החל לייסד בביתו "מועדון אוניברסלי", במטרה שיהיה סוג של סלון ספרותי לאינטלקטואלים ולבעלי עניין משותף. ממנו צמח לאחר מותו מוזיאון סול סולאר, בבניין שעיצובו התבסס על עבודותיו של האמן. מוצגות שם עבודות שסולאר בחר להציג בסלון שהקים, וכן פסלים, חפצי בית וארכיון האמן. בנוסף, ביתו של האמן עבר שימור.
כעשרים שנה לאחר מות סולאר החל לצאת לאור בארגנטינה כתב עת ספרותי בשם "סול", שנקרא כך כמחווה לאמן והסופר.
פיט ריקטס