רצח נועה אייל הוא שמה של פרשיית אונס ורצח שהתרחשה ב-22 בפברואר 1998 בירושלים. הפשע פוענח על ידי משטרת ישראל בשנת 2014 לאחר 16 שנים שבהם למשטרה לא היה קצה חוט וזאת לנוכח שכלול בחינת סימני DNA שנאספו מגופת הקורבן. הרצח פוענח בעקבות פריצת דרך בתיק הרצח של ורדית בקרקנוט אשר נרצחה בשנת 1993 ביער כסלון. צוות החקירה בתיק ורדית יזם פעולת חקירה לבדיקת אשר מטרתה לבדוק האם DNA של קרוב משפחתו של הרוצח נמצא במאגר המשטרתי. הבדיקה אשר לא הולידה תוצאות בתיק הרצח של בקרקנוט הביאה לתוצאות בתיק נועה אייל. במסגרת החקירה בתיק נועה אייל חוקרי היחידה דגמו חשודים.
הרצח.
נועה אייל, נערה כבת שבע-עשרה משכונת רמות בירושלים, לא חזרה לביתה בליל 22 בפברואר 1998 לאחר בילוי לילי בעיר. באותו לילה אייל וחברהּ אלדד צפו בסרט בסינמטק ירושלים, ולאחר מכן צעדו לעבר כיכר הדוידקה. בשעה 23:45 לערך נפרדו השניים. אייל המתינה לאוטובוס האחרון בקו 36 המגיע לביתה בשכונת רמות, הצפוי להגיע בקירוב לחצות, אייל נותרה לחכות בתחנת האוטובוס. היא נראתה בפעם האחרונה בחיים בשעה 23:56, כשנכנסה למכונית לבנה מסוג "פורד אסקורט" (לימים לאחר פיענוח הרצח הוכח כי זה היה רכב רנו), כפי שהעיד אדם שנכח בתחנת האוטובוס יחד עם אייל טרם עלייתה לרכב. לפי עדותו של האדם שהמתין לאוטובוס עם אייל היו גם שני בחורים חרדים שהמתינו לאוטובוס, מכונית הרנו הלבנה המתינה בתחנה, לפי עדותו של האיש בחקירה אייל דיברה עם בעל הרכב, ואף ייתכן שהכירה אותו, לפי מה ששמע האדם בעדותו אמרה אייל לאדם שישב ברכב הרנו: "תחכה שהאוטובוס יגיע ותיסע אחריו" (כנראה לאחר ששאל אותה איך להגיע לאזור שכונת רמות), לאחר כשתי דקות נוספות שהמתינה בתחנה, החליטה אייל לעלות על הרכב, שתי דקות בלבד לפני הגעתו של האוטובוס האחרון לתחנה, שעליו הייתה צריכה לעלות. למחרת בשעה 19:15 נמצאה גופתה של אייל ביער רמות הסמוך לשכונת רמות, שכונת מגוריה, כשעליה מעיל, גרביים ונעליים בלבד, קשורה בכפות ידיה, בצווארה, בפיה ובעיניה, ועל גופה סימני אלימות קשים.
בפרטים מתוך הכרעת הדין שבית המשפט התיר לפרסם מתוארות נסיבות הרצח: "הנאשם הוביל את המנוחה ברכבו ליער רמות, הפשיט אותה מבגדיה, ביצע בה מעשה סדום בעודה נאבקת עמו, ובהמשך רצח אותה, בכך שרוצץ את גולגולתה באמצעות חפץ קהה."
החקירה ופענוח הרצח.
המשטרה מינתה צוות חקירה. בידי החוקרים היו דגימות DNA שנאספו בזירת הרצח מגופתה ומבגדיה של אייל, מספר פיסות בד ועדות שנמסרה בה מספר הרכב של המכונית עליה עלתה.
הרצח לא פוענח במשך שש עשרה שנים על ידי המשטרה על אף המאמץ החקירתי. במאגר ה-DNA לא נמצאה התאמה, לא נמצא רכב שעונה לתיאור עד הראייה, ופרופיל פסיכולוגי של הרוצח שנבנה בעזרת קרימינולוגים שהובאו מחו"ל לא סייע בחקירה.
בשנת 1998 בוצע שחזור האונס והרצח של נועה אייל, בתוכנית הטלוויזיה "בשידור חוקר", דבר שלא העלה דברים חדשים, ולא קידם את חקירת המשטרה למציאת הרוצח.
פריצת הדרך בפענוח הרצח הושגה בזכות טכנולוגיה חדשה של המשטרה אשר נוסתה תחילה בתיק הרצח של ורדית בקרקנוט. טכנולוגיה זו מאפשרת למצוא במאגר דגימות ה-DNA של המשטרה קשרים בין בני משפחה. צוות החקירה בתיק רצח ורדית בקרקנוט ביצע את שתי הבדיקות לשני התיקים יחדיו. בבדיקה נמצא שדגימת ה-DNA שנאספה בזירת הרצח של אייל, קרובה לדגימת DNA שנלקחה בשנת 2007. המשטרה הצליבה את המידע בתיק החקירה עם דגימת ה-DNA שנלקחה ב-2007, והסיקה שהאדם בעל ההסתברות הגבוהה ביותר לביצוע הרצח הוא בנו של בעל דגימה זו, דניאל נחמני, תושב ירושלים, נשוי ואב לשתי בנות העובד במוסך בירושלים כחשמלאי רכב. נחמני גדל בשכונת רמות בירושלים, שם התגוררה גם נועה אייל. כחמש שנים לפני הרצח, בהיותו בגיל 17, הוגש נגדו כתב אישום בגין מעשים מגונים בתיירת בת 11. במקרה אחר נעצר לאחר שנחשד בביצוע מעשים מגונים בנערה בת 14.
המשטרה עקבה אחרי נחמני ואספה דגימת רוק שלו, אחרי שירק ברחוב. בבדיקת הדגימה נמצאה התאמה מלאה בין ה-DNA שלו לזה שנמצא בזירת הרצח. בנוסף בוצע איכון של המכשיר הסלולרי שלו במועד הרצח, ונמצא כי בליל הרצח היה במקום בו אייל עלתה לרכב. נבדקה שוב עדות שטרן ונמצא שמספר רכבו של נחמני שונה מזה שמסר עד הראייה בדיווח הראשוני שלו בשתי ספרות בלבד מתוך שבע, וכן נמצא שנחמני נהג לחבוש כובע קסקט כפי שהעיד עד הראיה בעדותו הראשונה. לאחר מכן נעצר נחמני שוב עד תום ההליכים והוגש נגדו כתב אישום.
המשטרה חקרה את נחמני לגבי הרצח, והוא הכחיש כל קשר לאייל.
בהמשך החקירה חברתו לשעבר של נחמני העידה שקיימו יחסי מין ביער רמות, בסתירה לטענתו כי מעולם לא היה במקום. גם אשתו של נחמני הכחישה פרט שמסר על אורחות חייו והסכימה להעיד בבית המשפט.
המשפט.
משפטו של דניאל נחמני נפתח ב-2015. באוקטובר החל שלב ההוכחות במשפט. ביוני 2016 הסתיים שלב הצגת הראיות של התביעה.
ב-3 בינואר 2019 הורשע נחמני ברצח ובמעשה סדום, וזוכה מחמת הספק מעבירת אינוס. ב-29 באפריל 2019 גזר בית המשפט המחוזי על נחמני מאסר עולם על הרצח ועוד 16 שנים על מעשה סדום. כן חויב נחמני לשלם פיצוי כספי בסכום של 258 אלף ש"ח למשפחת הנרצחת. נחמני המשיך לטעון לחפותו והודיע כי יגיש ערעור לבית המשפט העליון, ובהמשך אותה שנה הגיש את ערעורו לבית המשפט. במוקד הערעור של נחמני הטענה כי המשטרה לא הייתה רשאית לערוך את ה"חיפוש המשפחתי" במאגר ה-DNA מבלי שניתנה לכך הסמכה מפורשת בחוק. לטענת הסנגורים, הרחבת ה"חיפוש המשפחתי" פוגעת בפרטיות קרובי משפחה של חשודים, מאחר שברגע שה-DNA של קרוב משפחה נכנס למאגר, הוא הופך אותם לחשודים פוטנציאליים. ב-18 במרץ 2021 דחה בית המשפט העליון את ערעורו של נחמני, והותיר את ההרשעה והעונש על כנם.
יהושע הנגיד
רבי יהושע הנגיד (ה'ע' - ה'קט"ו; 1310–1355) היה נגיד בקהילה היהודית בקהיר, מצרים, דור חמישי לרמב"ם ונכדו של רבי דוד הנגיד.
קורות חייו.
נולד במצרים בכ"ב באלול ה'ע (1310) לרבי אברהם שהיה אף הוא נגיד הקהילה היהודית. כמו אבותיו שימש במשרת הנגידות במצרים, ועל אף היותו הצעיר מבין אחיו, התמנה, כבר בגיל 24, לנגיד על יהודי מצרים במקום אביו רבי אברהם. באיגרות גניזה רבות שלוקטו על ידי ההיסטוריון שלמה דב גויטיין ניתן לראות שהיה מנהיג ורועה רוחני של יהודי מצרים והיה מסייע לנצרכים, כמו עניים, חולים, נוסעים ואחרים.
לפרנסתו עסק ברפואה, אך מתעודות גניזה הקשורות בשמו ניתן ללמוד שמצבו החומרי היה ירוד יחסית לאבותיו.
מלבד עיסוקו בצרכי הציבור היה גדול בתורה והשיב תשובות בהלכה. באחת האיגרות שנמצאו הוא מכונה "ראש ישיבתה של תורה". שמעו הלך למרחקים וחכמי דורו פנו אליו בשאלות הלכתיות ובבירור דברי הרמב"ם, סב סבו.
נפטר בשנת ה'קט"ו (1355) בגיל ארבעים וחמש.
רבי יהושע היה אחרון הנגידים ממשפחת הרמב"ם שישב במצרים, שכן בנו רבי דוד יורשו בנגידות עבר מסיבה לא ידועה לחלב, ובסוף ימיו השתקע בדמשק. כן היה לרבי יהושע אח בשם עובדיה שנפטר בצעירותו.
חיבור אלמסאיל.
בשנת 1346 שלחו חכמי העיר עדן שבתימן, ובראשם רבי דוד עדני (בעל "מדרש הגדול"), לרבי אברהם למעלה ממאה קושיות וספקות בעניינים שונים בספר המצוות ובמשנה תורה לרמב"ם, ורבי יהושע השיב על שאלותיהם. רוב השאלות עוסקות בסתירות לכאורה בדברי הרמב"ם המצריכות עיון בנוסח המדויק של ספרי הרמב"ם שהיו מצויים בידי רבי יהושע הנגיד. ואכן, לא אחת מודיע רבי יהושע לשואלים כי הנוסח שבידיהם מוטעה והנוסח המדויק הוא זה שבידו.
את השאלות והתשובות הכניסו אנשי תימן לקובץ בשם "אלמסאיל" ("השאלות"). הקונטרס הועתק בכמה כתבי יד ותשובותיו מוזכרות פעמים רבות בכתבי חכמי תימן בדורות שלאחר מכן. אחד מחכמי תימן, רבי סעדיה עדני, העלה עמו את קובץ התשובות לצפת, ומשם נפוצו בין חכמי ארץ ישראל. אחד מהם הוא רבי יוסף קארו שהזכיר מספר תשובות בחיבורו "אבקת רוכל" וכן בכסף משנה על הרמב"ם, והוא מכנה אותו "הנגיד רבינו יהושע מבני בניו של רבינו". בשנת 1940 ליקט החוקר אברהם חיים פריימן את שרידי התשובות שנמצאו בכתבי יד ובספרי הראשונים, ומספרן עמד על שלושים וחמש. ב-1989 הוציא החוקר יהודה רצהבי את הקונטרס במלואו, על פי כתב יד יחיד, בצירוף הקדמה וחתימה של רבי יהושע.
רבי יהושע הנגיד
האח הגדול (עונה 7)
סימון אלפסי
סגווארו
סגווארו (IPA: ; שם מדעי: Carnegiea gigantea) או גם קרנגיה ענקית הוא מין קקטוס דמוי עץ בסוג המונוטיפי "Carnegiea", היכול לגדול לגובה מעל ל-21 מטרים. תחום תפוצתו הטבעי הוא מדבר סונורה במדינת אריזונה בארצות הברית, מדינת סונורה במקסיקו, הרי ויפל (Whipple Mountains) ומחוז אימפריאל בקליפורניה בגבהים שבין 180 ל-1,350 מטרים. פריחת הסגווארו הוא פרח הבר המדינתי של אריזונה.
טקסונומיה ואטימולוגיה.
הבוטנאי האמריקני ממוצא גרמני גאורג אנגלמן (George Engelmann; 1884-1809) כינה ב-1848 את הצמח בשם הזמני "Cereus giganteus", וביצע את התיאור המלא הראשון של המין ארבע שנים אחר כך. נתניאל לורד בריטון (Nathaniel Lord Britton; 1934-1859) וגוז'ף נלסון רוז (Joseph Nelson Rose; 1928-1862) קיבעו את השם והמין הנוכחיים.
הסוג אליו משתייך הסגווארו ("Carnegiea") קרוי על שם התעשיין והנדבן האמריקני אנדרו קרנגי. כינוי המין (gigantea) מתייחס לגובהו יוצא הדופן בין מיני הקקטוסים. מקורו של השם סגווארו המקובל למין זה באנגלית (saguaro), הגיע משפתם של בני המאיו, קבוצה אתנית שצאצאיה חיים במקסיקו, דרך הספרדית.
תיאור.