במקביל לתוכנית זו, השיק המרכז הישראלי להעצמת האזרח (ע"ר) תוכנית דיבייט מקבילה בשיתוף מחוז תל אביב במשרד החינוך בשפה האנגלית המיועדת לכיתות ט'. עד כה נרשמו כ-40 בתי ספר. הנושא השנתי אותו למדו התלמידים ועליו התחרו היה: "זכויות הילד והתלמיד". בתחרות זכתה קבוצת אהל שם מרמת גן, והשיגה זכייה שנייה בתחרויות הדיבייט בשנת תשע"ב. במקביל עתידה גם תוכנית זו להתרחב בשנת הלימודים תשע"ג לכדי בתי ספר רבים נוספים.
גביע המלומדים העולמי.
גביע המלומדים העולמי היא תחרות אקדמאית בינלאומית לתלמידים בגילאי תיכון. תחרות זו עוסקת בידע כללי בנושאים שונים המשתנים כל שנה. כל קבוצה שניגשת לתחרות מורכבת משלושה תלמידים שנדרשים להפגין ידע בתחומי דעת שונים. התחרות מבוססת על ארבע מקצועות: דיבייט קבוצתי, כתיבה יצירתית, חידון ידע אינטראקטיבי ושאלון ידע. בכל שנה ישנה תחרות עולמית המתרחשת במדינה כלשהי בעולם ובה מתחרים תלמידים אשר צלחו את התחרות האזורית בה השתתפו, שבדרך כלל מתקיימת במדינה ממנו באו.
בשנת 2010 השתתפו בתחרות העולמית שנערכה בשנחאי 2 קבוצות מישראל לראשונה. בנוסף, בשנת 2012 התקיים במרכז חינוך ליאו באק שבחיפה הסיבוב הישראלי של התחרות.
אגיס
וינסנט מינלי
וינסנט מינלי (באנגלית: Vincente Minnelli; 28 בפברואר 1903 - 25 ביולי 1986) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקני, זוכה פרס אוסקר, שמזוהה בעיקר בזכות סרטיו המוזיקליים ובמיוחד בזכות "אמריקאי בפריז".
ביוגרפיה.
מינלי נולד בשיקגו תחת השם לסטר אנטוני מינלי להורים עם שורשים איטלקים וסקוטים. אביו, וינסנט צ'ארלס מינלי, היה מנצח מוזיקלי בתיאטרון בעיר, כשבהמשך בנו, וינסנט, עבד במחלקת התלבושות של התיאטרון של שיקגו, בהמשך עבד כמעצב תפאורה עד אשר החל לביים הצגות בעצמו.
עם הרקע מהתיאטרון, נודע מינלי כבמאי סרטים המזוהה מאוד עם סרטיו, בזכות דרך עבודתו העקבית כבמאי שתמיד מביא את הניסיון שלו מהתיאטרון, במטרה למזג בין השניים. סרטו הראשון כבמאי נקרא "Cabin in the Sky", משנת 1943, שהיה עיבוד קולנועי למחזמר מברודוויי, שהפיק ארתור פריד באולפני MGM, האיש שנתן למינלי את ההזדמנות להציג את כישרונו הבימתי על מסך הקולנוע. סרט זה היה אוונגרדי לזמנו, בשל ההחלטה ללהק לסרט אך ורק שחקנים אמריקאים-אפריקאים ובהם אדי אנדרסון ולואי ארמסטרונג. שנה אחר כך ביים מינלי את "פגוש אותי בסנט לואיס", ואז התיידד עם השחקנית הצעירה ג'ודי גרלנד. הם נישאו ביוני 1945, ומנישואים אלו נולדה לייזה מינלי, שגדלה להיות זמרת ושחקנית זוכת פרס האוסקר. אף שמינלי נודע כהומוסקסואל הוא נישא גם בשנית ושמר על מערכת יחסים הדוקה וקרובה עם בתו.
הוא ביים מעל ל-30 סרטים, רובם סרטים מוזיקליים, וביניהם: "אמריקאי בפריז", זוכה שישה פרסי אוסקר, "בריגדון", שניהם בכיכובו של ג'ין קלי, "קרון הלהקה" עם פרד אסטר וסיד צ'ריס, "קיסמט", על פי המחזה זוכה פרס טוני ו"ז'יז'י" (Gigi), עליו קיבל מינלי את פרס האוסקר על הבימוי. עוד ביים מינלי את אליזבת טיילור שלוש פעמים: ב"אבי הכלה" והמשכו "הרווח הקטן של אבא" ובדרמה הרומנטית "אהבה למבוגרים בלבד", בו כיכבה לצד בעלה ריצ'רד ברטון. בין כוכביו האחרים שהופיעו בסרטיו של מינלי נמנים: פרד אסטר ב"שיגיונות זיגפלד" ו"קרון הלהקה", קתרין הפבורן בסרט המתח "מתחת לזרם", אינגריד ברגמן בדרמה על מלחמת העולם השנייה, "ארבעת פרשי האפוקליפסה", קירק דאגלס בדרמה הביוגרפית "תאווה לחיים", המבוססת על חייו של הצייר וינסנט ואן גוך, ובסרט "הרע והיפה", ג'ניפר ג'ונס בעיבוד של מינלי לרומן הידוע של גוסטב פלובר "מאדאם בובארי", גרגורי פק ב"אשת האפנה", רוברט מיצ'ם ב"הביתה מהגבעה", פרנק סינטרה ב"אחדים באו במרוצה", דבורה קר ב"תה וסימפתיה", גלן פורד ב"אבא, עליך להתחתן", "ריצ'רד וידמרק" ב"קורי העכביש, סנדרה די וקיי קנדל בבנות ה-17 מבלות, ג'ודי הולידיי ב"צלצול הפעמונים", בשבועיים בעיר זרה (1962) וברברה סטרייסנד ב"ביום בהיר ניתן לראות לנצח".
מבקריו טענו עם השנים שבסרטיו האסתטיקה גוברת על האמנות ושהדקורציה הופכת להיות העיקר. אולם כיום סרטיו נחשבים ליפים מבין הסרטים הקלאסיים, כשמינלי משמש כאחד מעמודי התווך של ז'אנר הסרטים המוזיקליים שפרחו בהוליווד, הז'אנר המזוהה יותר מכל עם הקולנוע הקלאסי.
הלגיון הגאורגי (1914–1918)
הלגיון הגאורגי הראשון (בגאורגית: ქართული ლეგიონი, מילולית: כּארתוּלי לֶגיוֹני) היה לגיון צבאי אתני שנוסד בצבא הגרמני, ובסיסה היה בסמסון שבטורקיה, בשנת 1915, בתקופת מלחמת העולם הראשונה. מייסד הלגיון היה פרידריך ורנר פון דר שולנבורג, הקונסול הגרמני בטביליסי לשעבר. המפקד היה הגנרל הגאורגי הבולט, לֶאוֹ קֶרֶסֶלַדזֶה (ლეო კერესელიძე), אחד ממנהיגי "הועדה לעצמאות גאורגיה" (1914-1918). המטרה העיקרית של הלגיון היה שחרור גאורגיה מהאימפריה הרוסית.
הלגיון פורק בשנת 1917 בצו שהוציא מי שלימים יהיה נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, נואה ז'ורדניה וחבריה הועברו למספר יחידות בצבא הגאורגי החדש של הרפובליקה. הסיבה לפירוק היחידה היה לחץ של ברית המנצחים, שמהם ציפה ז'ורדניה להכרה במדינה. הלגיון הגאורגי היה כתם שלילי במערכת היחסים הבריטית-צרפתית עם המדינה הגאורגית החדשה.
הלגיון הגאורגי (1941–1945)
הלגיון הגאורגי (בגאורגית: ქართული ლეგიონი, מילולית: כּארתוּלי לֶגיוֹני) היה לגיון צבאי אתני של הורמאכט, אשר הוקם על ידי מהגרים גאורגים, שנאלצו לעזוב את מולדתם, לאחר פלישת הצבא האדום לרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בשנת 1921. הלגיון הורכב ממתנדבים מהצבא האדום, שנשבו על ידי הגרמנים, כשהאלטרנטיבה האחרת שעמדה מולם הייתה מוות ברעב, במחלות, עבודת פרך וברוטליות, במחנות שבויי מלחמה.
הלגיון הוקם בדצמבר 1941. הגאורגים התאמנו במערב אוקראינה והפכו כשירים מבצעית בסתיו 1942. לפחות 30,000 גאורגים שרתו בכוחות הנאצים. ב-13 גדודי שדה, שלכל אחד מהם היו חמש פלוגות. כמו כן היו גאורגים גם בלגיון הצפון קווקזי של הורמאכט, ובלגיונות אתניים קווקזיים אחרים. מפקד הלגיון הגאורגי היה גנרל מיור שלווה מַר'לַקֶלידזֶה (შალვა მაღლაკელიძე).
ברחבי אירופה, במיוחד באיטליה וצרפת, ערקו חיילים גאורגים מהכוחות המזוינים של גרמניה. רבים הצטרפו למחתרות המקומיות. הטלת עונשים כבדים על חיילי הלגיון נמנע בעקבות התערבות של אלפרד רוזנברג שהיה מיודד עם מיכאיל אחמטלי. באפריל-מאי 1945 התקומם גדוד גאורגי באי ההולנדי טסל.
הלגיון הגאורגי
נפוליאון דינמיט
נפוליאון דינמיט (באנגלית: Napoleon Dynamite) הוא סרט מ-2004 אותו ביים ג'ארד הס, אשר מבוסס על סרט קצר קודם שלו, פלוקה. הסרט צולם במקור ב-2003 בעיירה פרסטון באיידהו. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בטקס פרסי הקולנוע של MTV של שנת 2005.
תקציר העלילה.
נפוליאון דינמיט, תלמיד תיכון ביישן ומגושם חברתית, חי עם סבתו ואחיו הגדול באיידהו. כשסבתו נפצעת, דודו המאצ'ואיסטי נשלח לשמור על השניים. במהלך הסרט דודו מנסה לפתוח עסק באזור, אחיו הגדול מקווה להכיר את האישה איתה הוא מתכתב באינטרנט, ונפוליאון עוזר לחבר חדש שלו, פדרו סאנצ'ז, במסע בחירות לנשיאות בית ספרם.
נווארית
נאו-מלאנזית
נאו מלאנזית
נאו-מלנזית
נאו מלנזית
מרכז רון ורדי לטיפוח ילדים מחוננים ומצטיינים
מרכז רון ורדי לטיפוח ילדים מחוננים ומצטיינים הוא מרכז חינוכי שהוקם במסגרת בית ספר חביב בראשון לציון לשם טיפוח ילדים מחוננים בכיתות ג'-ט' מכל האזור ולספק להם העשרה בתחומים שונים: מדעים (כגון מדעי המוח), טכנולוגיה (כמו רובוטיקה), פילוסופיה, לוגיקה, אמנות, מוזיקה, מדעי הרוח, כתיבה יוצרת, קולנוע ועוד. בסוף אוגוסט 2013 עבר המרכז למשכנו החדש ברחוב הרצל פינת אבי האסירים ראשון לציון. בנוסף משמש בית הספר כמרכז עירוני לטיפוח מצוינות ומפעיל חוגי העשרה לילדים מצוינים מגיל גן ועד תיכון בשעות אחר הצהריים. בבית הספר מתקיימות סדנאות והרצאות ייחודיות להורים ולילדים. בשנת 2017 הוקם קמפוס של המרכז בעיר לוד.
היסטורית המקום.
המרכז הוקם ביוזמת ידידיה ודרורה ורדי בשיתוף עם עיריית ראשון-לציון, כמפעל חינוכי להנצחתו של בנם, רון ורדי, שהתנדב לגבעתי ונפל בלבנון בגיל 20. ורדי למד בחוגי נוער שוחר מדע במכון ויצמן למדע כילד מחונן, ועסק בתחומים רבים כגון חובבות רדיו, אלקטרוניקה וחשמל, חומרה ותוכנת מחשבים.
כל כיתה מכיתות ג' עד ו' מגיעה ליום אחד בשבוע (7–6 שעות לימוד) ולומדת מקצועות העשרה מגוונים.
כיתות ז' עד ט' לומדות בתוכנית הנקראת "גילוי דעת". בתוכנית לא קיימות כיתות וכל תלמיד בוחר לו את התחומים המועדפים עליו ואותם הוא לומד במהלך השנה.
במשך שנים ארוכות פעל המרכז במבנים של בית הספר חביב ברחוב אחד העם, כאשר חדר הדגמים הוצב באודיטוריום בית הספר. ב-26 באוגוסט 2013 נחנך מבנה חדש ומודרני למרכז רון בפינת רחוב אבי האסירים ושדרות הרצל, בתכנון האדריכל דוד נופר.
התערוכה המדעית-טכנולוגית "גלגלים וכיסאות".
עם הקמת המרכז החל ידידיה ורדי לתכנן ולבנות דגמי עזר ללימודי מדע. במרכז אולם דגמים, שבו מתבקשים המבקרים להפעיל מתקנים העוסקים במרבית שטחי הפיזיקה.
התערוכה "גלגלים וכיסאות" נבנתה על ידי ידידיה ורדי ושלמה אביוב. במסגרתה נבנו ארבעים וחמישה מוצגים פעלתניים, כמיצבים נודדים במטרה לקרב ולחשוף את בני הנוער לקשת רחבה של נושאים בתחומי המדע והטכנולוגיה. המוצגים פותחים צוהר לעולם המדע, מגבירים את הסקרנות והדמיון, וממחישים מדע תוך כדי משחק ושעשוע.
התערוכה הוצגה במוזיאון ראשון-לציון, בגן המדע במכון ויצמן, במוזיאון המדע בחיפה וכן בבתי הספר בראשון-לציון וברחבי הארץ.