גרסת הפסנתר המקורית הוקדשה לאישה אחת - לואיז ברטין, שאביה, לואי ברטין, היה עורך כתב העת "Journal des débats", שברליוז כתב לו ביקורת מוזיקה ומאמרים אחרים. כל אחד מששת השירים במחזור המתוזמר הוקדש באופן פרטי לזמרים נודעים בגרמניה, שאחדים מהם ביצעו שם את המוזיקה של ברליוז: לואיז וולף ("וילאנל"), אנה בוקהולץ-פלקוני ("רוח הוורד"), הנס פון מילדה ("על הלגונות"), מדליין נוטה ("היעדרות"), פרידריך קספרי (|בבית הקברות") ורוזה פון מילדה ("האי הלא-נודע").
בשביל הגרסה התזמורתית, ערך ברליוז לשיר השני והשלישי טרנספוזיציה לסולמות נמוכים יותר. כשהגרסה הזאת יצאה לאור, פירט ברליוז קולות שונים לכל אחד מהשירים: מצו-סופרן או טנור ל"וילאנל", אלט ל"רוח הוורד", בריטון (או לחלופין אלט או מצו) ל"על הלגונות", מצו או טנור ל"היעדרות", טנור ל"בבית הקברות", ומצו או טנור ל"האי הלא-נודע". אף על פי כן,בדרך כלל מבצע את המחזור סולן יחיד, על פי רוב סופרן און מצו-סופרן. כשזמרות סופרן מבצעות את המחזור, מתבצעת בדרך כלל טרנספוזיציה בשיר השני והשלישי לגבהים המקוריים; לדעת חוקר ברליוז ג'וליאן רשטון, למעשה זה יש השפעה שלילית במיוחד על השיר הראשון, ה"וילאנל" העליז.
אף כי ברליוז כתב יותר מחמישים שירים, עשרים מהם בליווי תזמורתי, השירים במחזור "לילות קיץ" הם היחידים שיצאו לאור כקובץ. אין זה מחזור שירים בדגם הגרמני של מסע החורף של שוברט או אהבת משורר של שומאן, הבנוי על סיפור ורצף תמאטי; שירי המחזור יוצרים שלמות מאוחדת הודות לכותב היחיד של המילים והשימוש שעשה המלחין לכל אורך היצירה במוזיקת אווירה מעודנת במצלולה ובגווניה. המחזור בנוי מארבעה שירים קודרים, במסגרת מרוממת-רוח של שיר פותח ושיר מסיים. במחקר שפרסם מבקר המוזיקה אא"פ דיקינסון בשנת 1969 כתב: "הנושא המשותף לשירים הוא להלכה אהבה נכזבת או אבודה, המסמלת, יש שיאמרו, כמיהה ליופי שנגוז או אינו מושג. אבל סדר השירים מקרי ויוצר אסוציאציה מקובלת ולאו דווקא כפויה". למעשה היצירה החדשני של ברליוז בכתיבת מחזור שירים תזמורתי היו ממשיכים מעטים, עד שמאהלר אימץ את הסוגה בשלהי המאה ה-19.
ככל הידוע, המחזור התזמורתי לא בוצע במלואו בתקופת חייו של המלחין. היצירה נזנחה למשך שנים רבות, אבל במהלך המאה ה-20 נתגלתה מחדש והייתה לאחת היצירות האהובות ביותר של ברליוז.
מוזיקה.
לפי אמות המידה של ברליוז, התזמור צנוע בהיקפו. אין כלי הקשה, ומערך הכלים שנקבע כולל כמקובל את סקציות הקשתנים, כינורות, ויולות, צ'לי וקונטרבסים; כלי נשיפה מעץ: שני חלילים, שני קלרינטים, שני בסונים, אבוב; כלי נשיפה ממתכת: שלוש קרנות; נבל.
Vilanele.
אלגרטו (מהיר למדי):
השיר הראשון במחזור, "וילאנל", חוגג את האביב והאהבה. הוא מספר על תענוגות השיטוט בצוותא ביערות ללקט תותי-בר וחזרה הביתה שלובי ידיים. המוזיקה ערוכה בצורת בתי-שיר; ברליוז משמר את מקצב הווילאנל של הפואמה המקורית, ומשנה את הליווי התזמורתי בקונטרפונקט של כלי המיתר וכן, בסוף כל בית, בסולו לבסון, בצליל גבוה יותר עם כל חזרה. ראשטון מציין, שהווריאציות האלה "תורמות לתחושת הגיוון והרעננות הטבעיים של האביב."
le spectre d'une rose.
אדג'ו און פוקו לנטו אן דולצ'ה אסאי (באיטיות גדלה והולכת ובמתיקות רבה):
השיר השני במחזור של ברליוז, "רוח הוורד", מספר את חלומה של נערה על רוח הוורד שענדה לנשף בליל אמש. אף כי הוורד קמל ומת, הוא עלה לגן העדן; מוות על חזה נערה הוא גורל, שמלכים יקנאו בו. השיר מולחן בשלמות (Through-composed). הולמן מגדיר את השיר "בין ביטויי הרומנטיות הצרפתית המושלמים ביותר".
Sur les lagunes: Lamento.
אנדנטינו (בקצב הליכה נוח):
Sur les lagunes: Lamento" ("על הלאגונות: קינה"), בקדרות הנסוכה על ההרמוניות ועל התזמור שלה, חדורה מלנכוליה; הליווי העולה ויורד לאטו מזכיר תנועת גלים. הפואמה היא קינת ספן ונציאני על אובדן אהובתו, וכאב השייט אל מרחבי הים ללא אהבה. זה השני בשירים המולחנים בשלמות במחזור.
Absence.
אדג'ו (איטי):
ב"היעדרות" הרטורית מפציר האוהב באהובתו לשוב אליו. ראשטון גורס, שבשונה מחמשת השירים האחרים, ייתכן ששיר זה עושה שימוש במוזיקה קיימת, שנכתבה לקנטטה זנוחה, "אריגון", וזה עשוי להסביר מדוע בשיר זה בלבד חתך ברליוז וערך מחדש את בתי השיר של גוטייה. שיר זה, ו"בבית הקברות" שבא אחריו, בנויים כפזמון חוזר, בתבנית ABA.
Au cimetière: Clair de lune.
אנדנטינו נון טרופו (בקצב הליכה, לא מהיר מדי):
"Au cimetière: Clair de lune" ("בבית הקברות: אור ירח") גם היא קינה, שנושא האוהב ששכל את אהובתו, והוא מתרחק והולך מזכרה, רדוף חזיון רפאים של דמותה.
L'île inconnue.
אלגרו ספיריטואוזו (מהיר ומלא חיים):
"L'île inconnue"" (האי הלא-נודע) מרמז לבלתי-מושג - מקום שם האהבה יכולה להיות נצחית. ראשטון מתאר את נימת השיר כ"עליצות אירונית", שברליוז הלחין ב"טעם ונציאני". שיר זה, החותם את המחזור, בנוי כפזמון בצורת ABACA'DA.
בידהיה דווי בהנדארי
בידהיה דווי בהנדארי (בנפאלית: विद्या देवी भण्डारी, נולדה ב-19 ביוני 1961) היא נשיאת נפאל ומפקדת הצבא משנת 2015. היא האישה הראשונה המחזיקה בתפקיד. קודם לכן, כיהנה בהנדארי כסגנית יו"ר המפלגה הקומוניסטית, שרת הסביבה, שרת ההגנה (האישה הראשונה במדינה אשר מחזיקה בתפקיד) ויו"ר איגוד הנשים של נפאל. ב-28 באוקטובר 2015 נבחרה בהנדארי לנשיאות הצבעה פרלמנטרית, שקיבלה 327 קולות מתוך 549. בשנת 2016 נבחרה על ידי מגזין פורבס למקום 52 ברשימת 100 הנשים החזקות בעולם.
בעקבות המשבר הפוליטי במדינה, ביולי 2021 בית המשפט העליון הורה לנשיא למנות את שר באהדור דאובה לראש הממשלה ודבר בוצע באופן מיידי.
ביוגרפיה.
בהנדארי נולדה ב-19 ביוני 1961 בדרום מזרח נפאל. העשייה הציבורית של בהנדארי החלה כאשר הצטרפה בגיל 17 לאגף הצעירים של המפלגה הקומוניסטית. כשהייתה בהנדארי סטודנטית, היא הצטרפה לתא סטודנטים שמאלני. בשנת 1994 בהנדארי נבחרה לפרלמנט הנפאלי, ונבחרה אליו שוב בשנת 1999. בשנת 2013 נבחרה לראשות המפלגה.
שיח ירושלים
קופישקיס
קופישקיס (מחוז משנה)
Songs I Wrote with Amy
Songs I Wrote with Amy (בעברית: שירים שכתבתי עם איימי) הוא מיני-אלבום שפורסם באופן עצמאי על ידי הזמר-יוצר הבריטי אד שירן. לאחר ההצלחה של "+", פורסמו מחדש חמישה מאלבומיו הקודמים, בהם "Songs I Wrote with Amy", אשר פורסם בפעם השנייה ב-9 בדצמבר 2011. כל השירים נכתבו בשיתוף פעולה של אד שירן יחד עם איימי ודג'.
ב-2015, הודיע שירן על פרסומו של מארז תקליטים חדש שנקרא "5". מארז זה כולל חמישה מיני-אלבומים שפרסם בעבר, כאשר אחד מהם הוא "Songs I Wrote with Amy".
Blame (בעברית: להאשים) הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק הסקוטי קלווין האריס מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, Motion. הוא פורסם בתור הסינגל השלישי מתוך האלבום ב-5 בספטמבר 2014. בשיר משתתף גם הזמר הבריטי ג'ון ניומן והוא נכלל ברשימת ה-deluxe edition של ניומן באלבום האולפן השני שלו, Revolve". "אחיו של ג'ון, ג'יימס ניומן סייע לאמנים בכתיבת השיר, בזמן שהאריס שימש גם כמפיק.
השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, אשר החמיאו להפקה ולשירתו של ניומן. כבר בשבועו הראשון, כבש השיר את ראש מצעד הסינגלים הבריטי, ובכך הפך לשיר השביעי (והשלישי ברציפות) של האריס שזוכה להישג זה, והשלישי של ניומן. בבילבורד הוט 100 (ארצות הברית), נכנס השיר לעשרים המקומות הראשונים.
רקע.
ג'ון ניומן פנה בתחילה לקלווין האריס באמצעות הטוויטר על שיתוף פעולה בשיר עליו הוא עובד. ניומן שלח את דגימת קולו וכמה אקורדים נוספים והאריס בנה את המוזיקה סביב זה. ניומן כתב את כל מילות השיר.
הסינגל והעבודה עליו הוכרזו בטוויטר ב-8 ביוני 2014. "Blame" במקור היה מתוכנן ליציאה לאור ב-25 באוגוסט, אך התעכב עד 7 בספטמבר.
בחודשים אוגוסט וספטמבר 2014, האריס פרסם תקדים באורך חמש עשרה שניות של הרצועה בחשבון האינסטגרם שלו, והוסיף: "זה אכן יעמוד בציפיות שנבנו. אני מאוד נרגש לגבי זה, אני חושב שזה הצעד הבא בקריירה שלי". השיר נכתב בתו של סי-מינור, ובטמפו של 128 פעימות לדקה.
Les nuits d'été
לילות הקיץ
מנולה מרקוס
ישראל גולדפרב
הרב ישראל גולדפרב (באנגלית: Israel Goldfarb; 1879, שינאווה – 1956, ברוקלין) היה חזן ומלחין יהודי גליציאני-אמריקאי. כמה מיצירותיו הפכו לקלאסיקה של הזמר היהודי הכללי, כמו ניגון "שלום עליכם", ברכות הדלקת נרות חנוכה ועוד.
קורות חיים.
נולד בעיירה שיניאווה שבגליציה, אוסטריה (כיום פולין), בשנת 1879, ובנעוריו, בשנת 1893, היגר לארצות הברית כרבים אחרים והתיישב בניו יורק. אחיו היה המוזיקאי והמלחין שמואל אליעזר גולדפרב , ראש המחלקה למוזיקה במשרד החינוך בניו יורק. למד רבנות בבית המדרש לרבנים באמריקה (JTSA) וחינוך מוזיקלי באוניברסיטת קולומביה ובבית הספר ג'וליארד. ב-1902 הוסמך לרבנות, לצד מרדכי קפלן, מייסד תנועת הרקונסטרוקציוניזם. בשנים 1902–1905 שימש רב וחזן בקהילת סטטן איילנד. לאחר מכן מונה לחזן ראשי ומנהל בית ספר בקהילת בית ישראל אנשי אמת, ושנה לאחר מכן גם כרב, משרה שאותה החזיק עד לפטירתו.
בין השנים 1920–1942 עבד כמורה למוזיקה ליטורגית בבית המדרש לרבנים באמריקה (JTSA). שיטתו בהוראת חזנות אומצה במכון לחזנות בבית המדרש לרבנים באמריקה, בבית הספר לחזנות בישיבה יוניברסיטי ובמוסדות נוספים. בין היתר היה מורהו הפרטי של אהרן קופלנד, ופרסם חוברות שירים.