הגדולים מביניהם היו הלטניבנטריקס שהגיע לאורך 3.5 מטר והטרודון שהגיע לאורך 2.5 מטרים ושקל 50 קילוגרם. הקטן ביותר היה מהקטנים שבדינוזאורים, האנכיאורניס שהגיע לאורך 34 סנטימטרים ושקל 110 גרם (קיימת סברה שהוא היה שייך למשפחה אחרת).
ייתכן מאוד שמשפחה זו הייתה מאבותיהם של העופות המודרניים.
Primeval
למנצח לבני קרח מזמור
אמנון אבוטבול
אמנון אבוטבול (נולד ב-3 מאי 1971) הוא שחקן, זמר ומוזיקאי ישראלי. מייסד וסולן להקת "ברכיה" היוצרת מוזיקה בסגנון הרוק האתני-ערבי-מרוקאי.
ביוגרפיה.
אבוטבול נולד וגדל בירושלים להורים יוצאי מרוקו. בצבא שירת כלוחם בסיירת גבעתי. במהלך האינתיפדה הראשונה נפגע בראשו מאבן ונפצע קשה. בזמן ההחלמה בבית חולים החל לכתוב שירים.
קריירה מוזיקלית.
לאחר השירות הצבאי שהה בקיבוץ סמר ב, שם פגש במוזיקאי יאיר דלאל, שהיה אז בתחילת דרכו והיה חבר הקיבוץ. דלאל הלחין יחד עם אבוטבול את שיר השלום "זמן אל-סלאם - זמן לשלום" למילים בעברית שכתבו יחד ומילים בערבית שכתב פתחי קאסם. הם הקליטו גרסה ראשונה עם מקהלה של 50 ילדים פלסטינים ו-50 ילדים ישראלים. זמן מה אחר כך הם הוזמנו לבצע את השיר בטקס לציון שנה להסכמי אוסלו, בספטמבר 1994. בטקס שנערך בעיר אוסלו בוצע השיר על ידי מקהלה של 300 ילדים פלסטינים, ישראלים ונורווגים, והתזמורת הפילהרמונית של אוסלו בניצוחו של זובין מהטה.
בעקבות הצלחת השיר יאיר דלאל הפך למוזיקאי במשרה מלאה, המתמחה במוזיקת עולם, ואבוטבול הקים אחר כך את להקת "ברכיה", המתמחה במוזיקת רוק אתנית-ערבית.
בשנת 2000 הוציא לאור את אלבום הבכורה של להקת "ברכיה", "זינזאנה", בין שירי האלבום נכללו "זמן אל-סלאם" ושיר הנושא של הסדרה "זינזאנה" (הסדרה בה שיחק באותה עת).
בשנת 2016 הוציא לאור את האלבום "בוער", בחברת התקליטים "בננה".
קריירת משחק.
בשנת 1996 סיים אבוטבול את לימודיו בסטודיו למשחק ניסן נתיב, והעלה בפסטיבל עכו את המחזה "אקו ים".
בשנת 1998 זוכה בפרס הראשון בפסטיבל "תיאטרונטו" על משחקו בהצגה "אל פחד" (אותה גם כתב) ובפרסים ראשונים בפסטיבלים באירופה. באותה שנה גם השתתף כנגן זמר ושחקן בהצגה "אהבת איתמר", שעלתה בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער על פי ספרה של דבורה עומר.
בשנת 1999 החל לשחק בסדרה "זינזאנה" שכתב וביים חיים בוזגלו, בה גילם את דמותו של מוריס אסולין, מנהל מספרה, ואחיו של אלברט מנהל הכלא וכוכב הסדרה. הסדרה זכתה בפרס מסך הזהב. אבוטבול גם כתב והלחין את שיר הנושא ואת הפסקול. בעקבות הצלחת הסדרה, כיכב כמוריס אסולין במסע פרסום של אתר הקניות "קניון 522", שהוקם באותה שנה.
בשנת 2003 שוב שיתף פעולה עם חיים בוזגלו, ששיחק בסדרה "שלווה" ששודרה בשידורי טלעד בערוץ 2. סדרת דרמה על החיים בבית חולים פסיכיאטרי ועל שחקן שמאבד את שפיותו.
הופיע ב"תיאטרון מקומי" של יגאל עזרתי בהצגות: "הקמצן", על פי מולייר, שהוצגה כ-150 פעמים (2000), ו"משרתם של שני האדונים", מאת קרלו גולדוני (2002).
הופיע בתיאטרון תאיר בהצגות: "אוצר מתחת לגשר" (2005), "בדיחותא דשידוכין" (2006) ו"שרשרת הזהב" (2007).
יצר תיאטרון מחול, בשיתוף פעולה עם הכוריאוגרף תומר שרעבי, ביצירות: "מראות בתקרה", "רסיסים של חיים" (2009), "סוסים סגולים" (2012), "אגו דראם" (2014) ו"שפת אם" (2016).
בשנת 2010 שיחק במחזה "האמא של הכלה" בתפקיד החתן, בתיאטרון "אל מאג'רב" - התיאטרון המרוקאי הישראלי.
בשנת 2013, שיחק בסדרה בית המשאלות ב, שוב בבימוי חיים בוזגלו. פורמט הסדרה גם נמכר להפקה באולפני CBS, עבור ערוץ HBO.
באר הגולה (רבקש)
טרואודונטיים
מחסום זעתרה
גמר גביע אופ&quot;א 2003
גמר גביע אופ"א 2003 התקיים באצטדיון האולימפי בסביליה, ספרד ב-21 במאי 2003, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת היא פורטו הפורטוגלית, שניצחה במשחק את סלטיק הסקוטית בתוצאה 3-2 בהארכה, לאחר שוויון 2-2 בתום הזמן החוקי. הייתה זו המהדורה ה-32 של המפעל.
משחק הגמר הפגיש בין שתי קבוצות שייצגו מדינות להן אין זכיות במפעל. פורטו העפילה לגמר גביע אופ"א לראשונה בתולדותיה. היא הייתה לפורטוגלית השנייה בתולדות המפעל שמעפילה לגמר והראשונה לזכות בתואר, אחרי שבנפיקה ליסבון השתתפה במשחק הגמר ב-1983 אך הפסידה לאנדרלכט. גם סלטיק הייתה השנייה ממולדתה שמעפילה לגמר המפעל, אחרי שדנדי יונייטד הפסידה ב-1987 לגטבורג.
פורטו העפילה למפעל בעקבות מיקומה בעונת בליגת העל הפורטוגלית. היא סיימה את העונה במקום השלישי, מרחק שתי נקודות מבואבישטה הסגנית שהעפילה למוקדמות ליגת האלופות. לעומתה, סלטיק החלה את דרכה בליגת האלופות, לאחר שזכתה באליפות סקוטלנד בפער של 18 נקודות מסגניתה גלאזגו ריינג'רס, ועם הפסד ליגה בודד לאורך כל העונה. היא הודחה כבר בשלב המוקדמות, ונשרה לגביע אופ"א, שם החלה במקביל לפורטו את דרכה בסיבוב הראשון.
כ-80 אלף אוהדי סלטיק עשו את דרכם לעיר סביליה לקראת משחק הגמר, מה שתואר על ידי אופ"א כקהל החוץ הגדול ביותר שנוסע למשחק בודד. בשל כך, זכו הקבוצה ואוהדיה להערכה רבה מצד פיפ"א ואופ"א, ואף קיבלו את פרס המשחק ההוגן של פיפ"א באותה השנה. דווקא הקבוצה של ז'וזה מוריניו, בתוארו האירופי הראשון כמאמן, עלתה ראשונה על לוח התוצאות משער של דרליי בתוספת הזמן של המחצית הראשונה. הנריק לארסון השווה את התוצאה עם פתיחת המחצית השנייה. שבע דקות אחר כך חזרה פורטו להוביל משער של דמיטרי אלניצ'ב, אך היתרון החזיק מעמד שלוש דקות בלבד, עד שלארסון השווה והשלים צמד. התוצאה נשמרה עד לדקה ה-115 של ההארכה, אז דרליי השלים אף הוא צמד וקבע את תוצאת המשחק, 3-2 לפורטו.
הדרך אל הגמר.
פורטו.
פורטו החלה את דרכה לתואר בסיבוב הראשון, מול פולוניה ורשה הפולנית. המשחק הראשון בבית היה לתצוגה התקפית של המארחת, שהביסה 6-0 את יריבתה מצמדים של אדגראס יאנקאוסקאס והלדר פושטיגה, ושערים נוספים של דרליי ומאניש. במשחק הגומלין גברה פולוניה על פורטו בתוצאה 2-0, אך עם 6-2 בסיכום שני המפגשים, המשיכה פורטו לשלב הבא.
בסיבוב השני פגשה פורטו את אוסטריה וינה. במשחק הראשון בחוץ הכריע דרליי את ההתמודדות עשרים דקות לסיום, 1-0 לפורטו. במשחק הגומלין הביתי העלה פושטיגה את פורטו ליתרון בחצי הראשון, ובדקות הסיום כבש דרליי את השער שקבע את תוצאת המשחק, 2-0 לפורטו שהעפילה לסיבוב הבא עם 3-0 בסיכום.
בסיבוב השלישי הוגרלה פורטו למפגש מול לאנס הצרפתית. במשחק הראשון בבית השיגה פורטו ניצחון חלק, 3-0 משערים של פשוטיגה, דרליי ויאנקאוסקאס. במפגש הגומלין, כבש ריגובר סונג את השער היחיד במשחק עוד במחצית הראשונה. לאנס לא הצליחה לכבוש שערים נוספים, ניצחה 1-0 והודחה עם 3-1 לפורטו בסיכום.
פורטו העפילה לשמינית הגמר, שם פגשה את דניזליספור הטורקית. בפעם השנייה בעונה זו במפעל, כבשה פורטו שישה שערים במשחק אחד, בדרך לניצחון מרשים בתוצאה 6-1. לזכותה של פורטו כבשו שישה שחקנים שונים: נונו קאפוצ'ו, דרליי, ריקרדו קושטה, יאנקאוסקאס, דקו ודמיטרי אלניצ'ב. בגומלין עלתה פורטו ליתרון בשלהי המחצית הראשונה, ספגה פעמיים בחצי השני אך בדקות הסיום השיגה את שער השוויון. 2-2 בסיום ההתמודדות, ובסך הכול 8-3 לפורטו שהתקדמה לשלב הבא.
רבע הגמר הפגיש בין פורטו לפנאתינאיקוס היוונית. פורטו אירחה את המשחק הראשון, ובדקה ה-73 ספגה מרגליו של עמנואל אוליסדבה, בדרך להפסד 1-0. בגומלין, מחק דרליי את היתרון היווני כבר בדקה ה-16, אך עד לסיום לא נכבשו שערים נוספים והמשחק עבר להכרעה בהארכה. שתי דקות לסיום החצי הראשון של ההארכה, השלים דרליי צמד שקבע 2-0 לפורטו. עם 2-1 בסיכום שני המפגשים, הצליחה פורטו להתגבר על ההפסד הביתי ולהעפיל לחצי הגמר.
המשוכה האחרונה בדרכה של פורטו לגמר הייתה לאציו האיטלקית. פורטו אירחה את המשחק הראשון, וכבר בדקה השישית נקלעה לפיגור משער של קלאודיו לופס. מאניש הגיב עם שוויון תוך ארבע דקות, ודרליי השלים מהפך עוד במחצית הראשונה. במחצית השנייה כבשו דרליי (שהשלים צמד) ופושטיגה כדי לקבוע 4-1 מרשים לפורטו, שהגיעה לאיטליה עם יתרון משמעותי. הגומלין בסטאדיו אולימפיקו הסתיים ללא שערים, ופורטו העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אופ"א.
סלטיק.
אלופת סקוטלנד החלה את דרכה בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מול פ.צ. בזל השווייצרית. המשחק הראשון בסלטיק פארק נפתח בקצב מהיר. בזל כבשה ראשונה לאחר שתי דקות, אך הנריק לארסון איזן בפנדל כעבור דקה. במחצית השנייה השלים כריס סאטון את המהפך, ומוחמד סילה קבע את תוצאת המשחק, 3-1 לסלטיק. במשחק הגומלין פתחה בזל עם צמד מהיר, והובילה 2-0 בדקה ה-22. התוצאה נשמרה עד לסיום, וקבעה כי סלטיק מודחת מהמפעל לאחר שוויון 3-3 בסיכום שני המשחקים, אך עם יתרון לבזל בזכות חוק שערי חוץ.
ההדחה במוקדמות האלופות שלחה את סלטיק הישר לסיבוב הראשון של גביע אופ"א. סלטיק פתחה מול סודובה מריאמפולה הליטאית, ואירחה את המשחק הראשון. סלטיק הישגיה תוצאה מרשימה והביסה 8-1 את יריבתה. לארסון כבש שלושער, ואליו הצטרפו סטיליאן פטרוב, כריס סאטון, פול למברט, ג'ון הרטסון ויוס ולגארן. האורחת צימקה בדקת הסיום. בגומלין הובילה סלטיק 2-0 כבר אחרי 25 דקות, אך עד לסיום לא נכבשו שערים נוספים. 10-3 מרשים לסלטיק, בדרך לסיבוב השני.
בסיבוב השני פגשה סלטיק את בלקברן רוברס האנגלית לדרבי בריטי, ובמשחק הראשון בבית נהנתה משער של לארסון חמש דקות לסיום, שקבע 1-0. בגומלין כבשו לארסון וסאטון בדרך לניצחון 2-0 במשחק, ו-3-0 בסיכום.