ברוכסון-ארביב המשיכה את מחקריה בתחום הקשר בין החברה לאמצעי המידע המודרני בסדרת מחקרים. המחקרים עסקו בנושאים שונים של התחום כגון מידע חברתי בחברה רב תרבותית, סיוע ותמיכה בעזרת ספרים, הקשר בין ספריות בתי חולים לספריות ציבוריות, אתר המידע של הספרייה הציבורית, מידע קהילתי והספרייה הציבורית, הערכת אתרי בריאות וסדרת מאמרים אודות שי"ל (שרות ייעוץ לאזרח) יחד עם קבוצת חוקרים במימון ה"קרן הלאומית למדע". לצד תחומים חברתיים אלו פרסמה ברוכסון-ארביב מחקרים בתחומים מגוונים של מדעי המידע חלקם יחד עם תלמידיה. מחקרים לדוגמה הם עתיד הספר המודפס בחברת המידע, התנהגות מידע של חוקרים במדעי היהדות ושל סטודנטים באוניברסיטה, הוראת מיומנויות מידע, מידע קהילתי והספרייה הציבורית, פלאגיאריזם בחברת המידע, התנהגות מידע של יזמי סטארט אפ, ניהול ספריות ציבוריות בעידן של שינוי ועתיד מקצוע המידענות (מחקר דלפי). בעשור השני של המאה ה-21, עוסקת ברוכסון ארביב במחקרים אודות מידע בחברות רב תרבותיות, אינפואתיקה ושימוש נבון במידע.
סאנדיי אוליסה
סאנדיי אוגורצ'וקוו אוליסה (באנגלית: Sunday Ogorchukwu Oliseh, נולד ב-14 בספטמבר 1974 באבאבו שבניגריה) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת הקשר האחורי במגוון קבוצות באירופה ובנבחרת ניגריה. בתפקידו האחרון, שימש אוליסה כמאמן הנבחרת הניגרית, ממנה התפטר בפברואר 2016.
קריירת מועדונים.
אוליסה החל את הקריירה במועדון הניגרי ג'וליוס ברגר, ובשנת 1990 החל לשחק באירופה, כשחתם במועדון RFC ליאז', ששיחק אז בליגת העל הבלגית. אוליסה שיחק במועדון זה במשך ארבע עונות, שבמהלכן הפך לשחקן הרכב קבוע. לקראת עונת 1994/95 חתם אוליסה ברג'אנה 1919 מהסרייה א האיטלקית. אוליסה ירד ליגה עם רג'אנה באותה עונה, וחתם מיד בפ.צ. קלן מהבונדסליגה. בקלן היה אוליסה לשחקן מפתח, ושיחק במועדון שתי עונות, בשתיהן סיימה קלן במרכז הטבלה. בקיץ 1997 חתם אוליסה באייאקס אמסטרדם, שם שיתק שתי עונות, וזכה בעונתו הראשונה בדאבל ובעונה השנייה הסתפק בגביע ההולנדי, לאחר ניצחון מוחץ 5-0 על היריבה המושבעת פ.ס.וו. איינדהובן. בתום עונת 1998/99 עזב אוליסה את אייאקס אמסטרדם וחתם ביובנטוס. אוליסה לא התאקלם ביובנטוס וצבר שמונה הופעות ליגה בלבד.
בתום עונה אחת ביובנטוס, חתם אוליסה בבורוסיה דורטמונד. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2000/01, סיים אוליסה עם דורטמונד במקום השלישי, ובעונת 2001/02 זכה עם הקבוצה באליפות הבונדסליגה, כאשר בשתי העונות היה אוליסה שחקן מפתח, ושיתף פעולה בקישור עם תומאש רוזיצקי, דדה, לארס ריקן ואוונילסון. בעונה זו אף הגיע עם בורוסיה דורטמונד לגמר גביע אופ"א, אך שם הפסידה בורוסיה דורטמונד 3-2 לפיינורד, במשחק בו אוליסה ישב על הספסל ולא שיחק. את עונת 2002/03 פתח אוליסה בבורוסיה דורטמונד, אך מיעט מאוד לשחק, והושאל בפגרת החורף של אותה עונה לבוכום, שם שיתף פעולה בקישור עם תורדור גודיונסון, דריוש ווש ופאול פרייר. את העונה הזו סיים אוליסה עם בוכום במקום התשיעי, ונשאר בבוכום לעונה נוספת, 2003/04, בה הגיע עם בוכום למקום החמישי. בתום עונה וחצי של השאלה בבוכום, חזר אוליסה לעונה אחת בבורוסיה דורטמונד, בה מיעט לשחק. עונתו האחרונה של אוליסה בקריירה הייתה 2005/06, אז שיחק בגנק מליגת העל הבלגית, בה צבר 16 הופעות ליגה. בתום עונה זו, פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
אוליסה החל לשחק בנבחרת ניגריה בשנת 1993, ובשנת 1994 זכה עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 1994, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על נבחרת זמביה. באותה שנה, אוליסה השתתף עם ניגריה במונדיאל 1994, והעפיל עם הנבחרת לשמינית הגמר, כבר בהופעת הבכורה של ניגריה במונדיאלים. ניגריה הודחה מהטורניר בשמינית הגמר על ידי נבחרת איטליה, לאחר הפסד 2-1 בהארכה. בשנת 1995 השתתף אוליסה עם ניגריה בגביע המלך פהד 1995, שם סיימה ניגריה רביעית.
הישגו הגדול ביותר של אוליסה עם הנבחרת היה זכייה במדליית זהב אולימפית, באולימפיאדת אטלנטה (1996), אז שיחק אוליסה בנבחרת האולימפית ביחד עם טאריבו ווסט, ג'יי ג'יי אוקוצ'ה, נוואנקוו קאנו, עמנואל אמוניקה ואחרים, ונבחרת זו ניצחה בגמר את נבחרת ארגנטינה בתוצאה 3-2, ונראתה כנבחרת מבטיחה מאוד לעתיד. הבטחה זו מומשה בצורה מסוימת במונדיאל 1998, אז ניצחה ניגריה בשלב הבתים 3-2 את נבחרת ספרד, וגרמה בדיעבד להדחתה, כשאוליסה הבקיע את שער הניצחון לניגריה בבעיטה חזקה מטווח של 25 מטרים. עם זאת, הופעתה של ניגריה בטורניר הסתיימה בטונים צורמים, כאשר הפסידה במשחק האחרון בשלב הבתים 3-1 לנבחרת פרגוואי שהייתה זקוקה לניצחון, במשחק בו נראה שהניגרים, שכבר הבטיחו את המקום הראשון, לא שיחקו היטב. בשמינית הגמר הובסו ניגריה ואוליסה בתוצאה 4-1 על ידי נבחרת דנמרק והודחו מהמונדיאל.
בגמר גביע אפריקה לאומות 2000, הפסידו אוליסה וניגריה לנבחרת קמרון בבעיטות הכרעה, לאחר 2-2 בתום 120 דקות. אוליסה בעט אחרון לניגריה שהייתה בפיגור, והבקיע את הפנדל שלו, שלא הספיק לאחר שריגובר סונג הבקיע את הפנדל המנצח לקמרון. גביע אפריקה לאומות 2002 היה הטורניר הגדול האחרון בו אוליסה השתתף. בטורניר זה הפסידה ניגריה 2-1 לנבחרת סנגל בחצי הגמר, וזכתה במקום השלישי לאחר ניצחון 1-0 על נבחרת מאלי במשחק על המקום השלישי. לאחר טורניר זה, לא שיחק עוד אוליסה בנבחרת ניגריה, וסיים קריירה בינלאומית מפוארת עם 54 הופעות ושני שערים.
קריירת אימון.
ביולי 2015 אוליסה החל לאמן את נבחרת ניגריה על אף חוסר ניסיונו היחסי באימון, ועל מנת לפתות אותו לקחת את התפקיד, קיבל אוליסה מהתאחדות הכדורגל הניגרית מכונית ניסאן אלטימה יקרת ערך. אוליסה אימן תקופה קצרה מאוד את נבחרת ניגריה, והיה אחראי לפרישתו של השחקן בעל מספר ההופעות הרב ביותר בנבחרת, וינסנט אניימה. בפברואר 2016 פרש מהתפקיד, מאחר שלטענתו חש חוסר תמיכה.
תארים.
עם אייאקס אמסטרדם:
עם בורוסיה דורטמונד:
עם נבחרת ניגריה:
סנדיי אוליסה
אריק דייר
אריק ג'רמי אדגר דייר (באנגלית: Eric Jeremy Edgar Dier; נולד ב-15 בינואר 1994) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בטוטנהאם הוטספר ובנבחרת אנגליה בעמדת הקשר האחורי והבלם.
קריירה.
דייר בעיר צ'לטנהאם שבמחוז גלוסטרשייר. בגיל שבע, עבר עם הוריו וחמשת אחיו לעיר ליסבון שבפורטוגל לאחר שהוצע לאמו לעבוד בתכנון אירוח התיירים ביורו 2004.
ראשית דרכו.
עת ששיחק כדורגל בבית הספר הבינלאומי בליסבון, מורה ההתעמלות של דייר, מיגל סילבה, גילה את יכולתו והפנה אותו לסקאוטים של ספורטינג ליסבון, כבר בגיל 8. באפריל 2010, בגיל 16, חתם דייר על החוזה המקצועני הראשון שלו, בספורטינג ליסבון, למרות הצעות ממנצ'סטר יונייטד, ארסנל וטוטנהאם. לאחר שחתם על החוזה, מכרה ספורטינג כ-50% מזכויות השחקן שלו לסוכנות שחקנים מאירלנד.
בינואר 2011, דייר הצטרף לאברטון בהשאלה ל-5 חודשים. הוא לא זכה להזדמנויות בקבוצה הבוגרת בתקופה זו, אך הוביל את קבוצת הנוער של המועדון לזכייה בפרמייר ליג לנוער. דייר נתקל בקשיי הסתגלות בחזרה שלו לאנגליה, אך בתום העונה הסכים להישאר בהשאלה באקדמיה של אברטון לעונה נוספת.
ספורטינג ליסבון.
ב-26 באוגוסט 2012, דייר רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של ספורטינג ליסבון, בניצחון 1–3 על אתלטיקו קלוב, לאחר שהחליף את דייגו רוביו בדקה ה-77. בחודש נובמבר של אותה שנה, כבש דייר את שער הבכורה שלו, בבעיטה חופשית, בניצחון 1–3 נגד קבוצת המילואים של בנפיקה ליסבון, בליגת המשנה הפורטוגלית. כמה ימים לאחר מכן, ערך דייר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–1 על ספורטינג בראגה, ואף בישל את שער הניצחון. ב-26 בנובמבר, הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 2-2 נגד מוריירנסה.
בשנים שלאחר מכן רכש לעצמו דייר מעמד קבוע בסגל של הקבוצה הבוגרת של ספורטינג ליסבון, והופיע פעמים רבות במשחקי הליגה.
טוטנהאם.
ב-2 באוגוסט 2014, רכשה טוטנהאם את דייר תמורת כ-4 מיליון פאונד. דייר חתם על חוזה ל-5 שנים במועדון, ורשם את הופעת הבכורה שלו במחזור הראשון של עונת 15–2014 בפרמייר ליג, נגד וסטהאם יונייטד, וכבש בתוספת הזמן את שער הניצחון. שמונה ימים לאחר מכן, כבש שוב, הפעם בוויט הארט ליין, נגד QPR.
ב-9 בספטמבר 2015 חתם דייר על חוזה חדש, עד 2020. בתחילת העונה, הוסט מעמדת הבלם לעמדת הקשר האחורי על ידי מאמנה החדש של טוטנהאם, מאוריסיו פוצ'טינו. מאז הפך דייר לשחקן מוערך מאוד באנגליה וכונה על ידי פרשנים רבים, ביניהם גם תיירי הנרי, כ"עוגן הגנתי". הוא סיים את העונה עם 4 כיבושים ב-51 משחקים בכל המסגרות.
ב-13 בספטמבר 2016, האריך דייר שוב את חוזהו בטוטנהאם, הפעם עד 2021.
קריירה בינלאומית.
למרות גישושים מצד התאחדות הכדורגל הפורטוגלית, זכה דייר לזימון לנבחרת הנוער של אנגליה, בטורניר שנערך ב-2011 באלגרבה שבפורטוגל, עת ששיחק בקבוצת הנוער של אברטון. מאז עבר דייר בנבחרות הנוער השונות של אנגליה והיה חלק גם מהסגל של אנגליה לגביע העולם עד גיל 20, אך נבחרתו הודחה כבר בשלב הבתים.
ב-5 בנובמבר 2015, זומן דייר לראשונה, על ידי רוי הודג'סון, לסגל נבחרת אנגליה למשחקי הידידות נגד ספרד וצרפת. הוא נכנס כמחליף בדקה ה-63 נגד ספרד, לצד חברו לקבוצה דלה אלי, ונבחרתו הפסידה 0–2. כשבוע לאחר מכן פתח לראשונה בהרכב הנבחרת, בניצחון 0–2 נגד צרפת, באצטדיון ומבלי. ב-26 במרץ 2016, דייר כבש את שערו הראשון בנבחרת, בניצחון 2–3 נגד גרמניה.
דייר היה חלק מנבחרת אנגליה ביורו 2016, וכבש שער בבעיטה חופשית בתיקו 1-1 מול נבחרת רוסיה בסטאד ולודרום.