כעבור מספר שנים בעקבות יוזמה של אנשי עסקים זרים החלה להתפתח במקום תעשייה לייצור מיצוי בשר . כעבור זמן קצר חברת ליביג למיצוי בשר השתלטה על התעשייה בפראי בנטוס והחלה לשווק את מוצריה באירופה, שהפכו שם תוך זמן קצר לפופולריים מאוד, תחת שמו של המקום . החברה הקימה מתחם ענק בשם "מפעל אנגלו דל אורוגוואי לעיבוד בשר" , ובהמשך יוצר בו גם בשר כבוש.
תעשיית הבשר המשיכה להתפתח ולתרום לגדילת היישוב, עד שב-1900 הוא קיבל מעמד של עיר ושמו שונה סופית לפראי בנטוס.
לאורך המאה ה-20 החלה התעשייה לדעוך עד שהמפעל נסגר ב-1979, לאחר יותר ממאה שנים של פעילות, וכעבור כמה זמן הוא הפך לאטרקציה תיירותית והוקם בו מוזיאון שמנציח את תעשיית עיבוד הבשר. בעיר הוקמו מספר מפעלים אחרים קטנים יותר לצורך תעשיות עיבוד מזון שעודם פועלים.
בתחילת המאה ה-21 הייתה תוכנית להקמת מפעל לייצור נייר בפראי בנטוס. תושבי גואלגואיצ'ו השכנה חששו שהמפעל החדש יזהם את נהר אורוגוואי ואת העיר וניסו למנוע את הקמתו, גם על ידי חסימת מעברי הגבול באזור עם אורוגוואי. הדבר הגיע עד לרמה של סכסוך בין אורוגוואי וארגנטינה ואף הגיע לבית הדין הבינלאומי לצדק. הסכסוך הסתיים ב-2010 כאשר נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר ונשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה חתמו על הסכם שקבע שתוקם ועדת תיאום דו-לאומית שתפקח על המפעל ועל הנעשה בנהר.
תחבורה.
העיר מקושרת לארגנטינה על ידי גשר ליברטדור חנרל סן מרטין.
בעיר נמצא נמל התעופה ויז'ה אינדפנדנסיה, אך נכון ל-2017 הוא לא פעיל.
פריי בנטוס
בוריילופלטה
בוריילופלטה (שם מדעי: "Borealopelta") הוא סוג של דינוזאור במשפחת הנודוזאוריים - מקבוצת הדינוזאורים המשוריינים. בסוג זה יש מין טקסונומי יחיד: בוריילופלטה מארקמיצ'לי ("Borealopelta markmitchelli"). פירוש שם הסוג הוא "מגן צפוני" ואילו שם המין "מארקמיצ'לי" נקרא על שם הפלאונטולוג מארק מיצ'ל שהכין את המאובן שלו למחקר מדעי (הכנה שכללה את הפרדתו מגוש האבן בו היה קבור) בעבודה קשה וארוכה.
מאפיינים.
הבוריילופלטה היה מכוסה במעטפת שריון עצם (אוסטאודרמים) וקשקשים גרמים בתוספת דוקרנים קרניים שהגנו על כתפיו וצווארו. גם ראשו היה מכוסה במעטה שריון. למרות מעטה השריון המרשים הזה, לבוריילופלטה היו גם נקודות תורפה. בטנו, לדוגמה, חסרה מעטה שריון ומשום כך נותרה חשופה לחלוטין לתקיפות. המאובנים השתמרו היטב ונמצאו בהם אף חומרים אורגניים ובהם שרידים של הפיגמנטים שקבעו צבע עורם. החוקרים גילו שצידו העליון של הבוריילופלטה היה בצבע ג'ינג'י (אדמדם-חום) ואילו בטנו הייתה בהירה יותר וחיוורת. לסכמת צביעה כזו קוראים "נוגדת הצללה" ומטרתה לשפר את ההסוואה של בעל החיים בתאורת יום, בה השמש מאירה את הגב ואילו הבטן מוסתרת בצל. דבר זה מעיד שכנראה מעטה השריון שלו לא הספיק להגנה מלאה מול טורפים דוגמת הטירנוזאוריים.
אורכו היה 5.5 מטר ומשקלו מספר טונות. רגליו היו קצרות למדי. הגולגולת שלו הייתה קטנה ועבה, ומוחו היה קטן יחסית.
הבוריילופלטה חי כ-110 מיליון שנה לפני זמננו, באמצע תקופת הקרטיקון. הוא חי באמריקה הצפונית והיה אוכל צמחים. מאובן משומר היטב שלו נמצא בקנדה. המאובן השתמר היטב וכולל את הגולגולת ורוב השלד ואת האוסטאודרמים שלו כשהם מחוברים למקום שבו היו כאשר היה עדיין חי. בנוסף, השתמרה טביעת העור וכן חומרים אורגניים בהם מלנוזומים ופיגמנטים שקבעו את צבע עורו. מאובן זה של בוריילופלטה נחשב למאובן הטוב והמשומר ביותר של דינוזאור משוריין.
המאובן המשומר של בוריילופלטה נתגלה ב-2011 במכרה המילניום של חברת Suncor בקנדה. צוות פלאונטולוגים של מוזיאון טירל המלכותי באלברטה, קנדה, הגיע למקום וקבע כי המאובן הוא של דינוזאור משוריין ולא של זוחל ימי, כפי שנתגלו קודם באתר זה. עם זאת, היה קשה מאוד לחלץ את המאובן מגוש הסלע בו היה קבור. אחרי מאמצים רבים, שבהם המאובן כמעט נשבר, הובא גוש הסלע עם המאובן למעבדות המוזיאון. הטכנאי והפלאונטולוג מארק מיצ'ל עבד במשך 5 שנים על הכנת המאובן למחקר מדעי, חילוצו מגוש הסלע וניקויו מאבן ועפר (במימון נשיונל ג'יאוגרפיק). ב-2016 החל המחקר ובו אושר שמדובר בדינוזאור משוריין ואף במין חדש למדע, שנקרא "Borealopelta markmitchelli". ב-2017 פורסם מאמר מדעי המתאר ומגדיר מין זה, והמאובן הוצב בתצוגה במוזיאון טירל המלכותי.
בוריאלפלטה
ליגת העל הקוסוברית
פול טנוי
פול קיפנגטיץ' טנוי (באנגלית: Paul Kipng'etich Tanui; נולד ב-22 בדצמבר 1990) הוא אתלט קנייתי. בעל מדליית כסף אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ושלוש מדליות ארד באליפות העולם באתלטיקה (מוסקבה 2013, בייג'ינג 2015, לונדון 2017) בריצת 10,000 מטר.
ביוגרפיה.
טנוי גדל בכפר במחוז עמק ריפט שבקניה. ב-2009 סיים רביעי באליפות העולם למרוצי שדה לנוער שהתקיימה בירדן. לאחר התחרות עבר להתאמן ביפן.
ב-2010 זכה בתחרות מרצוי שדה למרחק 12 קילומטר ונבחר למשלחת קניה לאליפות העולם במרוצי שדה שהתקיימה בבידגושץ' שבפולין. באליפות סיים במקום השמיני במרוץ האישי וזכה עם הנבחרת הקנייתית במדליית זהב. באליפות העולם במרוצי שדה ב-2011 זכה במדליית כסף לאחר אימן מרגה מאתיופיה ובמדליית זהב עם הנבחרת הקנייתית. באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה באותה שנה בטגו סיים במקום התשיעי בריצת 10,000 מטר בזמן של 27:54.03 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה ב-2013 במוסקבה זכה במדליית ארד בתוצאה של 27:22.61 דקות לאחר המנצח מו פארח וסגנו איברהים ג'יילאן. ב-2014 קבע את שיאו האישי 26:49.41 דקות. באליפות העולם ב-2015 שהתקיימה בבייג'ינג זכה פעם נוספת במדליית ארד בתוצאה של 27:02.83 דקות לאחר המנצח פארח וסגנו ג'פרי קמוורור.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית כסף לאחר פארח בתוצאה של 27:05.64 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית ארד בתוצאה של 26:50.60 דקות.
פול קיפנגגטיק טנוי
פול קיפנגטיק טנוי
פול טאנוי
יוסף קוט
יוסף קוט (1898–1976) היה רופא פנימי ישראלי, ראש שירותי הרפואה בהגנה, פעיל בעלייה ב', מנהלו הראשון של בית החולים מאיר (1962–1970), נשיא מד"א (1973–1976)
ביוגרפיה.
קוט נולד בפוניבז' שבליטא. למד בחדר ובגימנסיה. בעקבות גירוש יהודי העיר על ידי הממשל עקרה המשפחה לקרמנצ'וק שבאוקראינה, שם היה קוט לאחד ממנהיגי תנועת הצופים, השומר הצעיר, ומראשי הסטודנטים הציונים. בשנת 1916 התחיל קוט ללמוד רפואה בסנט פטרסבורג אך לאחר מספר חודשים עבר לסימפרופול, שם התמנה לאחד ממפקדי ההגנה היהודית נגד האיום של צבא פטליורה. בשנת 1921 עבר קוט לווינה, שם סיים בשנת 1924 את לימודי הרפואה.
בשנת 1925 התחתן עם אסתר לבית אהרונוביץ. באותה השנה עלו בני הזוג לארץ ישראל. לאחר עלייתו לארץ עבר "תקופת הסתכלות" של מספר חודשים בבית החולים הדסה (תל אביב). בתום תקופה זו החל קוט לעבוד כרופא קופת חולים הכללית במחניים, איילת השחר, תל יוסף ובבית החולים על שם שוויצר בטבריה. עם הקמת מפעל החשמל בנהריים התמנה קוט לרופא מחנה העובדים.
בשנת 1931 עבד כרופא בכפר סבא ברעננה, ובישובי השרון: גן השרון, קלמניה, גן חיים, תל-מונד, חירות, עין ורד, כפר מל"ל. בשנת 1934 עבר קוט לחיפה ולקריות, שם עבד כרופא כללי. בשנת 1936 יצא קוט להשתלמות ברפואה פנימית לגרמניה. בשובו התמנה קוט כרופא פנימי בזמנהוף וראש שירותי הרפואה בהגנה. קוט שירת כרופא במחנות העקורים באירופה מטעם הסוכנות היהודית ופעיל בעלייה ב'.
בעת בניית הגדר בגבול הצפון של ארץ ישראל שמטרתה הייתה למנוע חדירת כנופיות ערביות, התמנה קוט לארגן את הגשת העזרה הרפואית. הוא היה אחראי גם על בריאות העובדים היהודים במחנות הצבא הבריטי בארץ ישראל ובסיני. בשנת 1948 היה קוט רופאם של 45 עובדי מפעל הנשק התת-קרקעי "איילון".
בין השנים 1950–1960 ניהל את קרן הנכות של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, שהקימה מוסדות לחולים כרוניים: גהה, שלוותה, טלביה ובית לווינשטיין, שנוסד בשנת 1945 כבית חולים לשחפת. במקביל נוסד בית החולים פיינסטון ששימש כבית חולים לחולים כרוניים, ובהדרגה הפך לבית חולים שיקומי. בשנת 1958, התאחדו שני בתי החולים, בית לוינשטיין ופיינסטון, ובית החולים לחולי שחפת ומחלות ריאה בכפר סבא הפך לבית החולים מאיר. קוט ניהל את בית החולים מאיר בין השנים 1962 – 1970.
קוט היה בין מקימי מד"א ובין השנים 1950 – 1973 שימש כיו"ר הוועד. בין השנים 1973 – 1976 כיהן כנשיא מגן דוד אדום.
קוט נפטר ב-1976.
סנטה קרוז (כדורגל)
סנטה קרוז הוא מועדון כדורגל ברזילאי המייצג את העיר רסיפה שבברזיל. המועדון משחק בליגה השלישית בברזיל (נכון ל-2020).
המועדון הוקם בשנת 1914 על ידי קבוצת נערים בני 14-16. הם שיחקו במגרש ליד כנסיית סנטה קרוז וזה היה מקור לשם הקבוצה. במקור, צבעי המועדון היו שחור-לבן, אולם כדי להבדיל מקבוצת פלמנגו המקומית, התווסף לצבעי הקבוצה פס אדום.
בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 החל הקבוצה לשחק בתחרויות הארציות. בשנת 1975 סיימה הקבוצה במקום הרביעי באליפות ברזיל. בשנות ה-80 וה-90 הישגי הקבוצה היו בינוניים והיא שיחקה לסירוגין בליגה השנייה. בשנת 2007 הקבוצה ירדה לליגה השלישית ואחר כך לרביעית. אומנם לאחר מכך היא השתקמה וחזרה לליגה השנייה.
נכון לשנת 2020 זכתה הקבוצה באליפות פרנמבורו 29 פעמים (לעומת רסיפה שזכתה 42 פעמים).
נטיית הפועל בגרמנית