בשל אורכו, מושר הפיוט על ידי מספר חזנים רב, שמתחלפים לאחר כל בית או שני בתים . הנוהג הוא שירת הבית בידי הסולן המתחלף ושירת הבית העוקב בידי קהל המתפללים. לחלק מבתי השיר, לחן שונה וקצבי יותר בהתאם לתוכן הבית. לרוב, מתגברת עוצמת השירה מבית לבית. לצד הנוסח העברי, הושר התרגום לערבית שהוא בעל משמעות דומה.
אניס בוסאידי
עדי גנון
עדי גנון (נולד בשנת 1982) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת כרמלי. קודם לכן שימש מפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי ומפקד גדוד 51.
ביוגרפיה.
גנון נולד וגדל בקריית גת. התגייס לצה"ל בשנת 2001, ושובץ בגדוד 51 בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 51 ומונה למפקד מחלקה, ולקח חלק בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד 51. לאחר מכן מונה למפקד פלחה"ן גולני. בהמשך שירת כסגן מפקד גדוד 13 בין השנים 2013–2014, בין היתר במהלך מבצע צוק איתן. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת גולני בין השנים 2015–2016.
ביולי 2016 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 51, תפקיד בו שירת עד שנת 2018. בהמשך שימש לזמן מה כמ"מ סגן מפקד חטיבת גולני. לאחר מכן שימש כמפקד צוות 6 במכללה לפיקוד טקטי בין השנים 2018–2020. ב-21 בספטמבר 2020 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת כרמלי ולמפקד צוות בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים.
ב-18 באוקטובר 2021 הוחלט על מינויו לראש מחלקת האימונים בזרוע היבשה.
חיים אישיים.
גנון מתגורר בקריית גת ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, ותואר שני במדיניות ובמנהל ציבורי מאוניברסיטת בר-אילן.
David Production
דייוויד פרודקשן בע"מ (באנגלית: , ביפנית: 株式会社デイヴィッドプロダクション, בתעתיק לעברית: קבושיקי-גיישה דווידו פורודקושון) הוא סטודיו אנימציה יפני וחברת בת של רשת הטלוויזיה פוג'י (Fuji TV).
הקמה.
החברה הוקמה על ידי קוג'י קג'יטה, מפיק ומנהל חברת גונזו לשעבר, ביחד עם המפיק העמית טייטו אוקיורה בספטמבר 2007. עבודתה הראשונה של החברה הייתה כקבלן אנימציה משני, אך כבר ב-2009 דייוויד פרודקשן ביצעה את הפקת האנימציה המלאה הראשונה שלה, בתור הקבלן הראשי, עם Ristorante Paradiso.
פוג'י TV רכשה את האולפן ב -1 באוגוסט 2014.
שמה של החברה נגזר מהסיפור המקראי על דוד וגוליית, סיפור שנבחר לייצג למרות היותו קטן יותר מאולפנים ידועים אחרים. השם הוא גם ראשי תיבות של "Design Audio &amp; Visual Illusion Dynamics" המסמל את האנימציות המשפיעות של הסטודיו.
מלחמת טאריכיא
טאריכיא
שירות החקירות הפליליות של מחלקת ההגנה (ארצות הברית)
שירות החקירות הפליליות של מחלקת ההגנה (באנגלית: Defense Criminal Investigative Service, בראשי תיבות: DCIS) הוא זרוע החקירות הפליליות של משרד המפקח הכללי, במחלקת ההגנה האמריקנית. השירות אחראי להגן על אנשי הצבא באמצעות חקירת מקרי הונאה, שוחד ושחיתות; מניעת העברה בלתי חוקית של טכנולוגיות צבאיות רגישות למדינות אסורות וגורמים פליליים; חקירת חברות המשתמשות בחלקים פגומים, לא תקניים או מזויפים במערכות נשק ובציוד המשמש את הצבא האמריקני; והפסקת עבירות סייבר ותקיפת מחשבים של הצבא. DCIS משמש כזרוע החקירות הפליליות של המפקח הכללי של משרד ההגנה (DoD IG) ונוצר בשנת 1981.
ארגון.
מטה DCIS ממוקם באלכסנדריה שבווירג'יניה. משרדי השטח של השירות ממוקמים במיקומים הבאים:
כל משרד שטח אחראי על פיקוח על מספר סוכנויות כפופות הממוקמות ברחבי ארצות הברית.
נכון לעכשיו, DCIS שומרת על נוכחות במיקומים הבינלאומיים הבאים:
בלתי נפרדים (סרט)
בלתי נפרדים (בצרפתית: Inséparables) הוא סרט קולנוע צרפתי מז'אנר הקומדיה שביים וראנטה סודג'יאן, שיצא בשנת 2019.
עלילה.
מיקה הצעיר פונה לבית משפט בגין הונאה. כשעוזב את בית המשפט, הוא סופג איומים ומיד חוזר לאולם בית המשפט ונושך את ידו של השופט כדי להיזרק לכלא, שם יהיה בטוח. לאחר שנכלא, הוא חולק את התא עם אדם בשם פוטין, מומחה לנשק רוסי. מיקה מפתה את פוטין בשל ידיעותיו באמצעי לחימה ושני האסירים מתיידדים. מיקה מוגן על ידי פוטין, שהאסירים האחרים חוששים ממנו כי הוא נחשב כמשוגע ובלתי נשלט. מיקה יוצא די מהר ומבטיח לחברו לפתוח עסק כשיצאו; הם מאוחדים לכל החיים, בלתי נפרדים.
שלוש שנים מאוחר יותר, כשמיקה תפס את מקומו בחברה גדולה בריביירה הצרפתית, הוא פתאום נתפס בעבר, כשפוטין חוזר ומופיע, אפילו כשמיקה, שהפך למנהל פיננסי, מתכוננת להתחתן עם בתו של הבוס של החברה. העבר צץ מחדש ומיקה, ששינה את שמו, חושש לאבד הכל. לשווא הוא ינסה להיפטר מהשותף הראוותני והבזבזני אך גם העקשן, שעדיין שומר על הרעיון לפתוח עסק עם חברו. הוא מתכנן לקנות מסוקים רוסיים ולהשתמש בהם לטיולים בשביל תיירים. מיקה מנסה לגרום לו להבין שזה לא אפשרי, אך פוטין מיישם בתוקף את הפרויקט שלו ומיקה מבין שיזדקק לפוטין שיוציא אותו ממצבו, ובסופו של דבר, הם אכן בלתי נפרדים.
יחסי דומיניקה–מקסיקו
יחסי דומיניקה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית דומיניקה לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-3 באפריל 1979. בשנים 2010 ו-2014, השתתף ראש ממשלת דומיניקה, רוזוולט סקריט, בפורום של הקהילייה הקריבית שנערך בערים המקסיקנית, קנקון ומרידה. במהלך שתי הפגישות, שתי המדינות חתמו על הסכמים לשיתוף פעולה בתחום פיתוח התעשייה של דומיניקה.
בשנת 2014, ממשלת מקסיקו תרמה לדומיניקה 500,000 דולר לשיקום התשתיות לאחר שנפגעו כתוצאה ממזג האוויר הסוער שפקד את המדינה ב-2013. בדצמבר 2018, מקסיקו הציעה לדומיניקה סיוע כספי בסך של 5 מיליון דולר לבניית בית חולים במדינה. בשנת 2019 שתי המדינות חגגו 40 שנים לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
איתמר ציגלר
איתמר ציגלר (נולד בשנת 1977) הוא מוזיקאי ישראלי, זוכה פרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר וחבר בהרכבים "בלקן ביט בוקס" ו"החצר האחורית".
ביוגרפיה.
ציגלר גדל ברמת גן, בילדותו עסק בכדורסל והחל לעסוק במוזיקה בעקבות אחיו הגדול, יובל. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, הקים את הלהקה האלטרנטיבית "סייד אפקט", יחד עם אחיו. הלהקה הוחתמה בחברת התקליטים האמריקאית דאף ג'אם. ב-1997 הקים גם את להקת "אנשי החצר", יחד עם רועי גוראל ודני טל. הלהקה הוציאה באותה השנה את אלבומה הראשון והיחיד, "מותק", בו השתתף כנגן גיטרה בס. עוד באותה השנה, הצטרף כבסיסט ללהקת "דה בלאם", ויחד הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, הנושא את שמם.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 הקים יחד עם אחיו את הרכב האינדי "פינק נויז", ובשנת 2003 הוציאו את המיני-אלבום Come On Senses. באותה השנה, הוציא ציגלר את אלבום הסולו הראשון שלו, הנושא את שמו.
בשנת 2004 הוציא יחד עם להקת "דה בלאם" את אלבומם השני, Caveat Emptor. בשנת 2005 הוציא את אלבום הסולו השני שלו, The Birds, the Sky, the Trees... All That Shit, באמצעות חברת התו השמיני. עוד באותה השנה, הצטרף ללהקת מוזיקת העולם "בלקן ביט בוקס" כנגן גיטרה בס וגיטרה חשמלית, והוציא יחד עם להקת "פינק נויז" את אלבום הבכורה שלהם, "All Is Nu".
בשנת 2010, בסמוך לפעילותו בלהקה, הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, Memories of Now, בלייבל האינדי אנובה מיוזיק. עוד באותה השנה, הוציא יחד עם פינק נויז את מיני-אלבומם השני, "Here Is Happiness".
החל משנת 2013, חבר ציגלר בהרכבו של יענקל'ה רוטבליט, "החצר האחורית". באותה השנה, הוציאו את אלבום הבכורה שלהם.
בשנת 2015 יצא אלבומו של שי צברי, "שחרית", בשיתוף להקתו, "נבחרת הגרוב של המזרח התיכון", בה חבר ציגלר.
בשנת 2016 יצא לאקרנים הסרט "ג'נקשן 48", לו הלחין את המוזיקה, יחד עם המוזיקאי תאמר נפאר. על כך זכו שניהם בפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2016.
בשנת 2017 יצא אלבומם השני של החצר האחורית, "החצר האחורית 2".
בשנת 2018 הוציא לאור בהוצאת ידיעות ספרים את ספר הילדים "אל"ף בי"ת", בשיתוף בת זוגו, נסה ראין.
חיים אישיים.
ציגלר מתגורר בתל אביב עם זוגתו.
The Human League
The Human League (בעברית: הליגה האנושית) היא להקת סינת'פופ בריטית שהוקמה בשפילד בשנת 1977. הלהקה זכתה בפרס המוזיקה הבריטית בשנת 1982. להיטים שהוציאה הלהקה לאורך שנות ה-80 ועד שנות ה-90, כוללים בין היתר את: "Mirror Man" ,"(Keep Feeling) Fascination" ,"The Lebanon" ,"Human" ,"Tell Me When" ו-"Don't You Want Me".
היסטוריה.
בשפילד בשנת 1977, חבר מבית ספר של אוקי, מרטין ואר, יחד עם איאן קרייג מארש ועדי ניוטון הקימו להקה בשם "The Future". הם היו חלק מז'אנר שהשתמש בסינתיסייזרים במקום בכלי נגינה מסורתיים, שלימים נקרא סינת'פופ. ניוטון עזב בהמשך את הלהקה. ואר החליט ש-"The Future" זקוקה לסולן שיחליף את ניוטון. הבחירה הראשונה שלו, גלן גרגורי, לא הייתה זמינה. לאחר מכן ואר המליץ על פיליפ אוקי. על אף שלאוקי לא היה שום ניסיון מוזיקלי, הוא היה ידוע בשפילד, בעיקר בזכות חוש הלבוש האקלקטי והאופנוע הקלאסי שלו. ואר הלך לבקר את אוקי כדי לבקש ממנו להצטרף ל-"The Future". אוקי קיבל את ההצעה והצטרף ללהקה באמצע שנת 1977.