דני הוא כבש שובב וגורם נזקים גדולים בכפר ובעיקר בחווה. הסבתא רוצה למכור אותו אבל רחמיה נכמרים על ג'רמיה. הדוד היירם מתקן את הנזקים וגם מעודד את ג'רמיה להשתתף ביריד החקלאים המחוזי. ג'רמיה מהסס אבל כאן מופיע בהנפשה, הינשוף החכם ומעודד אותו בדוגמאות מההיסטוריה כמו דוד שגבר על גוליית וברוס מלך סקוטלנד שגבר על האנגלים.
כדי לממן את ההשתתפות בתחרות עובד ג'רמיה בעבודות שליחויות ומביא חלות דבש לחנות המקומית. הסבתא שהתנגדה להשתתפות בתחרות מסכימה לכך לבסוף.
אנשי העיירה נפרדים מג'רמיה ודני שעולים לרכבת. בתחרות לא זוכה ג'רמיה במקום ראשון כי הכבש שלו שחור וגם אין לו אילן יוחסין אבל השופט הראשי (הארי קארי) מתרשם מהטיפול שהעניק ג'רמיה לדני ומעניק לו פרס מיוחד. כל אנשי העיירה מקבלים בהתלהבות את ג'רמיה ודני ברדתם מהרכבת.
נצבת בת עדאל
#הפניה נצבת
אובציה
אובציה (ברוסית: Овация) הוא פרס מוזיקלי לאומי רוסי בתחום המוזיקה הפופולרית, נוסד כאנלוג לפרסי מוזיקה זרה - "פרס גראמי" האמריקאי ו"פרסי המוזיקה הבריטית". הטקס הראשון התקיים בשנת 1992. מאז 1995 הפרס זוכה בתואר "פרס המוזיקה הרוסית הלאומית", והוא מכסה את כל הז'אנרים, כולל מוזיקה קלאסית, מוזיקה עממית, מוזיקת ​​רוק ופופ, ג'אז ותיאטרון מוזיקלי.
היסטוריה.
הצגת הפרס התקיימה ב־12 בספטמבר 1991 באולם הקונצרטים המרכזי של המדינה "רוסיה" שנמצא במלון על אותו השם. בתחילה הוצע לקבוע את הזוכים על ידי הקהל: כל אחד מהם יכול לרכוש כרטיס מיוחד, למלא אותו ולשלוח אותו למארגנים. עם זאת, שיטה זו סייעה בזיהוי הזוכים רק בטקס הראשון בשנת 1992. בכל האובציות שלאחר מכן נקבעו הזוכים על ידי הצבעת מושבעים סגורה - על ידי הוועדה האקדמית הגבוהה, הכוללת אנשי עסקים, עיתונאים ונציגי תרבות.
לזוכים הוענקו פסלונים - מיניאטורות פיסוליות על דוכן עשוי אבן יקרה, ומשכפלות שתי כפיים מחיאות כפיים בצבע זהב.
לבקשת משרד התרבות של הפדרציה הרוסית בשנת 1995, הפרס נרשם בממשלת רוסיה וקיבל מעמד של "פרס המוזיקה הרוסי הלאומי". הפרס נערך בכמה עשרות מועמדויות, בהן "סולן השנה", "מלחין השנה", "אלבום הקונצרט הטוב ביותר", "הבכורה הקולית הטובה ביותר של השנה" וכן הלאה. הוענקו גם פרסים מיוחדים - "אגדה חיה", "לתרומה מיוחדת להתפתחות התרבות הרוסית". הטקס החגיגי נערך מדי שנה (למעט 1993, 2003-2007) באולם הקונצרטים המרכזי של המדינה "רוסיה" או בארמון הקרמלין הממלכתי.
במשך כל השנים, כ -400 דמויות מובילות באמנות מוזיקלית הפכו לבעלי הפסלון. להקת Na-Na והמפיק בארי אליבסוב קבעו שיא בכך שזכו בפרס 12 פעמים. בנוסף קיבלה הלהקה Na-Na את פרס אובציה בקטוריה "הלהקה הטובה של העשור", ובארי אליבסוב בקטגוריה "המפיק הטוב ביותר של העשור". לאלה פוגצ'ובה יש 6 פסלונים ב־6 קטגוריות: "סולנית פופ" (1992), "אגדת חיה" (1994), "במאי-מפיק" (1995), "להיט השנה" (1997), "זמרת העשור" (2001), "הלהיט המוצלח של העשור" (2001). להקת אגאתה כריסטי היא להקת הרוק היחידה שקיבלה 4 פסלוני אובציה.
כביש 4622
כביש 4622 או דרך יצחק רבין בתוואי שעובר בפתח תקווה ודרך לוי אשכול בתוואי העובר בקריית אונו ורחוב העצמאות בתוואי העובר באור יהודה הוא כביש מקומי בבקעת אונו אשר מתחיל בצומת סביון ומסתיים בצומת משה דיין, שם הוא נפגש עם כביש 481. הכביש משמש כציר תנועה מרכזי לתושבי האזור בניהם גם הערים גני תקווה, סביון וגבעת שמואל. הכביש מחבר בין צירי רוחב כמו כביש 461, כביש 471 וכביש 481.
היסטוריה.
ביוני 1997 פורסם כי חלק מהכביש שיתחבר למחלף אונו בכביש מכבית העתידי הוסט כ-30 מטר על מנת לחברו למחלף. לימים הכביש יהיה חלק מכביש 4622.
ביוני 2016 נפתחה לתנועה דרך התקווה אשר מחברת את הכביש לשכונת פסגת אונו בקריית אונו וכן לגני תקווה וגת רימון.
בינואר 2019 פורסם כי בדרך לוי אשכול בקריית אונו יהרסו 15 בניינים המתפקדים כשיכון ובמקומם יוקמו כ-9 מגדלים עם שדרה מסחרית במסגרת פרויקט פינוי בינוי בעיר. הדבר צפוי להשפיע על הרחוב בכך שיוקם בו חזית מסחרית אשר תוכל לשפר את תדמית הרחוב והאזור.
בספטמבר 2019 בוצעו עבודות שדרוג בתוואי הכביש העובר בפתח תקווה, בין היתר שודרגו מערכות הביוב והתשתיות ונסלל אספלט חדש.
בכל תוואי הכביש צפוי להיבנות נתיב תחבורה ציבורית כחלק מפרויקט מהיר לעיר אשר מטרתו היא להקים כמעט 300 קילומטרים של נתיבי תחבורה ציבורית באזור גוש דן וב-17 ערים באזור. על פי התכנון הקמת כל מכלול הנתיבים תסתיים תוך בסוף 2021.
במאי 2020 אכן החלו העבודות להקמת נתיב התחבורה הציבורית במסגרת פרויקט מהיר לעיר, העבודות יחלו במקטע בסמוך למחלף אונו. מלבד הנתיב יסלל גם שביל אופניים, יחודשו המדרכות ויותקנו תחנות אוטובוס חדשות.
התפרצות נגיף הקורונה בסעודיה
קלטנבאך
קלטנבאך (בגרמנית: Kaltenbach) היא עיירת סקי בעמק צילרטל שבמדינת טירול, אוסטריה.
קלטנבך נמצאת למרגלות מרחב הגלישה Kaltenbach – Hochzillertal ובו 85.6 ק"מ של מסלולי סקי בחורף, המקושרים ביניהם על ידי 36 רכבלים ומעליות.
מרחב גלישה זה מחובר באמצעות רכבל למרחב צמוד - Hochfügen, ויחדיו שני המרחבים מציעים 166 ק"מ של מסלולי גלישה.
בקיץ ניתן לעלות להרים למסלולי טיולים ואופניים.
קלטנבאך נמצאת בלב מרחב גלישה הקרוי Super Zillertal, שכולל 10 מרחבי גלישה ו-649 ק"מ של מסלולים בסקי פס אחד.
בשנת 2019 נפתח בעיר מתחם ספורט חדשני הכולל בתוכו באולינג, פארק טרמפולינות, זירת קרח, אולמות סקוואש ומתחם בולדר.
מיכל וונש
מעברת הרמה
סמואל לידל מקגרגור מת'רס
סמואל לידל מקגרגור מת'רס (באנגלית: Samuel Liddell MacGregor Mathers; 11 בינואר 1854 - 20 בנובמבר 1918) היה מיסטיקן וסופר בריטי, אשר היה ידוע בעיקר כאחד המייסדים של מסדר השחר המוזהב.
חייו.
שנותיו הראשונות.
מת'רס נולד ב-8 או ב-11 בינואר 1854, בהאקני שבלונדון. אביו, ויליאם מת'רס, נפטר כשהוא היה עוד ילד. אמו, קולינס, נפטרה בשנת 1885. הוא היה לומד בבית הספר בבדפורד, והיה עובד בבורנמות', זאת לפני שהוא עבר ללונדון לאחר פטירתה של אמו.
אשתו של מת'רס הייתה מוינה מת'רס, אחותו של הפילוסוף אנרי ברגסון.
מסדרים ואגודות.
מת'רס התוודע אל מסדר הבונים החופשיים דרך שכנו אשר עסק באלכימיה, ונחנך באופן רשמי אל המסדר ב-4 באוקטובר 1877. ב-30 בינואר 1878, הגיע מת'רס לדרגת "רב-בונה חופשי". בשנת 1882, התקבל לאגודת צלב הוורד של אנגליה , אותו הוא עזב בשנת 1903.
תרגומיו.
מת'רס שלט במספר שפות, בין השאר הוא שלט באנגלית, צרפתית, לטינית, יוונית, עברית וקופטית. בזכות שליטתו במספר רב של שפות, ולאור עניינו הרב בתורת הנסתר, תרגם מת'רס מספר טקסטים חשובים מאוד בנושאים מגוונים, בין השאר בנושאי קבלה וכישוף.
פטירה.
מת'רס נפטר ב-5 או ב-20 בנובמבר 1918, בפריז. נסיבות מותו אינן ברורות עד עצם היום הזה, ובתעודת הפטירה שלו אף לא צוינה סיבת המוות. אחת הטענות שעלו במהלך השנים היא שהוא נפטר כתוצאה מהשפעת הספרדית.
ג'יין סטיוארט
ג'יין סטיוארט (באנגלית: Jane Stuart; 1812–27 באפריל 1888) הייתה ציירת אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות ציוריה והדיוקנאות המיניאטוריים שלה, במיוחד אלה של ג'ורג' וושינגטון. היא עבדה בהעתקה דיוקנאות שנעשו על ידי אביה, גילברט סטיוארט, אבל יצרה גם דיוקנאות משלה. בראשית המאה ה -19 לקחה על עצמה את האחריות לפרנס את משפחתה לאחר מות אביה. היא עבדה תחילה בבוסטון, אך בהמשך עברה לניופורט, רוד איילנד, שם הייתה האישה הראשונה שציירה דיוקנאות. בשנת 2011 היא הוכנסה להיכל התהילה של מורשת רוד איילנד.
ראשית החיים.
ג'יין סטיוארט, ילידת 1812 בבוסטון, מסצ'וסטס, הייתה ילדתם הצעירה ביותר של הצייר הנודע גילברט סטיוארט ושרלוט קואטס סטיוארט, שנישאו בערך בספטמבר 1786.
לסטיוארט היו שנים עשר ילדים, חמישה מהם נפטרו עד שנת 1815 ושניים אחרים נפטרו כשהיו צעירים, אולי נולדו אחרי ג'יין. שמות הילדים הידועים כוללים את צ'ארלס גילברט, ג'רוויס, אמה, אליזבת', אן, קרלייל, אגנס בלגרוב וג'יין. לצ'ארלס היה כישרון אומנותי ודרמטי, אליזבת הייתה סופרת שפורסמה, וקרלייל נפטר בשנת 1820, אולי משחפת. אן חיה עד גיל 68 ואליזבת נישאה לגבר בשם בנג'מין סטבינס. לא היו צאצאים מהמשפחה.
גילברט סטיוארט סבל ממחלת נפש במשך שנים, אך הצליח להעלים אותה. לילדים הייתה ילדות מסורתית, הם ניגנו בכלי נגינה וקראו סיפורים, אך היו גם נתונים לחיים של סערת רגשות.
קריירה.
שנות הכשרה.
אביה לא העניק לה הכשרה רבה, אך היא למדה כישורי ציור על ידי התבוננות בו והעתקה של הסגנון שלו, ובאמצעות שיעורים של מדריכים או אחיה צ'ארלס. היא עזרה לאביה שהכין את הצבעים והיא מילאה את הרקעים לציוריו. בהמשך אמרה ג'יין סטיוארט שהיא הייתה מעדיפה אם הוא היה מעניק לה הכשרה.
היא השלימה ציורים רבים של אביה שנעשו חלקית ועשתה ציורים משלה. היא נחשבה לציירת טובה ביחס לגילה. הוא רצה, אך לא הצליח, לשלוח אותה ללונדון ללמוד אצל ג'ורג' דאוני. בערך 1820, היא עשתה דיוקן של ג'ורג' וושינגטון.
אביה נפטר בשנת 1828. הוא היה גרוע בניהול הכספים וכשמת, משפחתו נותרה בעוני קיצוני. המוזיאון בבוסטון ערך תערוכה של 250 יצירותיו באוגוסט 1828 במאמץ להעניק סיוע כספי למשפחה.
ג'יין סטיוארט פתחה סטודיו בבוסטון והחלה לעבוד כאמנית לפרנסת משפחתה.
בניית קריירה.
לאחר 1828 היא קיבלה עבודות לעשרות ציורים חלקם מיניאטורות וחלקם בגודל מלא, בעקבות העבודות הפופולריות שיצר אביה, במיוחד העתקי דיוקנאות אביה של הנשיא ג'ורג 'וושינגטון (1732–1799).