באמצע יוני 1948 צוטט "מפקד בהגנה" בעיתון המשקיף לגבי הסיבות לעמידתה של ירושלים היהודית בקרבות, שאחת מהן הייתה הדוידקה "הנשק היהודי היעיל מאוד בהרעשת עמדות הערבים".
למרות שבדפי ההיסטוריה נכתב שיוצרו רק שש מרגמות דוידקה, לפחות שבע עודן קיימות. המפורסמות מביניהן, מרגמה של חטיבה 10 (יפת"ח-פלמ"ח), מוצבת היום בכיכר על שמה בעיר צפת. מרגמה עם פצצה בקנה מוצבת בכיכר הדוידקה בירושלים במפגש הרחובות יפו והנביאים. מיקומי האחרות הם ליד בית יד לבנים ברחובות, במצודת יואב, בסליק של קיבוץ יגור, בחוסמסה, בגינה ברחוב השומר בגבעתיים ובמצודת ביריה.
בתרבות.
בשיר "הצלף הג'ינג'י" מחבר דן אלמגור את "הדוידקה" לאבנים שירה דוד המלך במעשה דוד וגולית.
Spice World
Spiceworld
2000 Windows
רייטינג (שבועון)
רייטינג היה שבועון טלוויזיה ובידור בהוצאת "מעריב החזקות", שהתחרה בפנאי פלוס הוותיק ממנו. רייטינג נוסד על ידי יובל נתן ויצא לאור בפעם הראשונה ב-23 ביוני 1999, כשעל שער הגיליון הופיע רפי רשף. כעבור 12 שנים ו-3 חודשים, ב-23 בספטמבר 2011 יצא הגיליון האחרון.
הגישה השונה של השבועון הצמיחה ממנו במהלך השנים כותבים מוכרים רבים: אביעד קיסוס, יאיר רוה, איילת שני, ליסה פרץ, דבורית שרגל, יוסי אליאס, מושיקו כהן, דודו כהן, נוי אלוש, אבישי בן אלי, אורי סלעי, יהודה נוריאל, אורית נבון, נטע חוטר, רחלי רוטנר, שחר אורן ואחרים.
לאחר כ-6 שנים כמגזין עצמאי, נרכש השבועון על ידי מעריב החזקות. יובל נתן החליט לפרוש מעריכת השבועון בשנת 2005 בעקבות הרכישה של מעריב. לאחר פרישתו של נתן, מני אבירם ערך את השבועון במשך כ-3 שנים (2005–2008). אחריו מונה לתפקיד עורך השבועון ירון טן-ברינק, לשעבר מבקר הטלוויזיה של "ידיעות אחרונות", אשר לפני כן כתב ב"רייטינג" טורים שונים וערך את אתר האינטרנט של המגזין. בשנת 2010 עזב גם טן-ברינק את התפקיד והעורך הרביעי והאחרון של השבועון היה אלון צרפתי.
מדי שבוע הופץ בנוסף לגיליון הרגיל גם גיליון מתומצת המחולק בחינם בבתי הקפה של ארומה. ביוני 2007 הוציא העיתון גיליון קיצי מיוחד בגרסה נוספת לזו הרשמית הנמכרת בחנויות, העוסק בנושאי מוזיקה וסלולרי. הגיליון המיוחד חולק בחינם על ידי חברת פלאפון.
בשנת 2011 נסגר מוסף התרבות שחולק מדי יום שישי לקוראי מעריב, ובמקומו צורף השבועון רייטינג כמוסף תוך צמצום משמעותי של כמות העמודים והוספת מדורים שפורסמו לפני כן במוסף תרבות, וכן המשיך להימכר בנפרד בדוכני העיתונים גם בגרסה זו. אולם כעבור מספר חודשים הוחלט לסגור לחלוטין את "רייטינג", והגיליון ה-639 והאחרון שלו יצא ב-23 בספטמבר 2011, 12 שנים ו-3 חודשים לאחר הגיליון הראשון. במקומו חולק המוסף ז'ורנל.
המכללה הטכנולוגית אורט ע&quot;ש בראודה
סופר-חומצה
סופר חומצה (superacid) היא חומצה עם חומציות גדולה מזו של חומצה גופרתית טהורה. במקרים רבים, הסופר-חומצה איננה תרכובת אחת אלא מספר תרכובות שיחדיו מייצרות תערובת עם חומציות גבוהה.
דוגמאות לסופר חומצות פשוטות הן:
שתי החומצות הללו הן בערך פי אלף יותר חזקות מאשר החומצה הגופרתית.
הסופר-חומצה החזקה ביותר שידועה היא חומצה פלואורואנטימונית, שהיא תערובת של חומצה הידרופלואורית ושל אנטימון פנטאפלואוריד. בתערובת זו החומצה ההידרופלואורית משחררת פרוטון (H+), והבסיס הצמוד (F-) ממנו השתחרר הפרוטון נסתר במהירות על ידי יצירת קשר קואורדינטיבי חזק עם האנטימון הפנטאפלואורי. כך נשאר הפרוטון חופשי, דבר שיוצר את החומציות החזקה של התערובת. הקשר בין האנטימון הפנטאפלואורי והבסיס הצמוד של החומצה הידרופלואורית יוצרת אניון אוקטאהדרי גדול (SbF6-), שהוא בעצם נוקלאופיל חלש וגם בסיס חלש מאוד, אשר אינו מקהה את החומציות של הפרוטון החופשי. החומצה הפלואורואנטימונית היא חזקה פי 2x1019 מאשר 100% חומצה גופרתית.
המושג "סופר-חומצה" הומצא על ידי ג'יימס בריאנט קוננט בשנת 1927 כדי לסווג חומצות אשר היו חזקות יותר מחומצות מינרליות קונבנציונליות.
ג'ורג' אנדרו אולה זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1994 בעקבות מחקרו על סופר-חומצות ושימושן במחקר על תהליך הקרבוקציה.
סופר-חומצות מגיבות עם בסיסים ואף עם בסיסים חלשים בתגובת סתירה אלימה ואקסותרמית ביותר.
חוק התפוקה השולית הפוחתת
עיצוב נוף
יוסף ד'ו נוואס
יוסף דו נוואס
אדוארד טיילור
אדוארד ברנט טיילור (באנגלית: Edward Burnett Tylor; 2 באוקטובר 1832 - 2 בינואר 1917) היה אנתרופולוג בריטי. נחשב לאחד ממניחי היסוד למדע האנתרופולוגיה, ואחד ממנסחיה של תאוריית האבולוציה התרבותית.
ביוגרפיה.
טיילור נולד בלונדון. הוריו, ג'וזף טיילור והרייט סקיפר, היו קווייקרים, וטיילור נשלח ללמוד באחד מבתי הספר של האגודה. בשנת 1848 נכנס לעסקים של אביו בלונדון, אבל בגיל עשרים לערך הוא חלה בשחפת ונאלץ לנטוש את עסקיו. במשך 1855–1856 הוא טייל בארצות הברית. משם המשיך לקובה, שם ב-1856 הוא פגש את האתנולוג הנרי קריסטי, ועימו הוא ביקר במקסיקו. החיבור של טיילור עם קריסטי, עורר את התעניינותו של טיילור באנתרופולוגיה. הביקור שלו במקסיקו בה יש הרבה שרידים פרהיסטוריים, יחד עם פגישתו עם קריסטי, הובילו אותו לנסות ליצור מחקר שיטתי באנתרופולוגיה. בשנת 1858 נשא טיילור את אנה פוקס. בזמן ביקורו בקאן הוא כתב רישומים של התצפיות שלו תחת השם "אנהואק, או מקסיקו והמקסיקנים, עתיק ומודרני". תצפיות אלו פורסמו בשנת 1861. בשנת 1865 הופיע ספרו הראשון של טיילור "מחקרים בהיסטוריה המוקדמת של האנושות", בזכות הספר זכה טיילור להכרה. בשנת 1871 פרסם את "התרבות הפרימיטיבית: מחקרים בהתפתחות של מיתולוגיה, פילוסופיה, דת, אומנות ומנהגים". בשנת 1881 פרסם ספרון נוסף על אנתרופולוגיה, שזכה לאהדה רבה. ב-1871 טיילור הפך להיות חבר בחברה המלכותית, וב- 1875 קיבל תואר "דוקטור של כבוד" מאוניברסיטת אוקספורד. ב-1896 הוא הפך לפרופסור לאנתרופולוגיה באוניברסיטת אוקספורד.
דעות תאורטיות.
טיילור היה שייך למה שנהוג לכנות "אנתרופולוגים של כורסא". היינו, אנתרופולוגים, בראשית ימיה של האנתרופולוגיה, שלא הרבו (אם בכלל) לצאת אל שדה המחקר. הם כתבו את התאוריה שלהם על סמך קריאה של יומני מסע, דו"חות, ספרים וכדומה. סוגה מחקרית זו ספגה ביקורות רבות, וכבר בתחילת המאה ה-20 אנו עדים להתפתחות מתודולוגית, כאשר התצפית המשתתפת הופכת להיות כלי המחקר העיקרי של האנתרופולוגים.
טיילור ניסח את אחת ההגדרות הקלאסיות למושג תרבות. לדעתו, תרבות היא אותה שלמות מורכבת הכוללת את הידע, האמונות, יצירות האומנות, החוק, המוסר, המנהגים ושאר הכישורים וההרגלים הנרכשים על ידי האדם השייך לחברה. הבעייתיות בהגדרתו נבעה מכך שהגדרה זו מתייחסת אל אדם כפסיבי, כלומר, כל מה שעליו לעשות זה לרכוש. חסרה פה הפעילות, היצירה, התפיסה המכבדת שרואה את האדם כיוצר תרבות. מאז נעשו ניסיונות רבים להגדיר את המושג תרבות. הגדרות מקובלת יותר כיום, הן כאלה המתארות את התרבות כמערכת משותפת של כללים, ערכים וסמלים, אשר הגשמתם על ידי בני חברה מסוימת מביאה להתנהגות המצויה בתחום הנחשב בעיני בני אותה חברה לראוי ולמקובל. כאשר אנו מדברים על הגשמה, הכוונה היא להפוך את האדם לא רק ממושפע מתרבות, אלא גם למשפיע על תרבות. מכאן שהתרבות דינמית ולא סטטית כפי שבא לידי ביטוי בהגדרתו של טיילור.
טיילור היה אחד ממנסחיה המובהקים של התאוריה האבולוציונית באנתרופולוגיה. הוא ביקש להעמיד את המציאות האנושית ככזו הנמצאת בהתפתחות ליניארית מתמדת, כאשר העמים "הפרמיטיבים" נמצאים בדרגת התפתחות נמוכה, בעוד עמי אירופה נמצאים בדרגת התפתחות גבוהה. ניתן להדגים זאת בעזרת גישתו אל הדת: טיילור התעניין במיתוסים, בשפה, טקסים דתיים ואף ביקש לחקור את התפתחות המוסדות התוך שבטיים. הוא הושפע מאוד מספרו של צ'ארלס דרווין על מוצא האדם, בו הוא דיבר על התפתחות השפה האנושית. טיילור לקח את הגישה הזו שנחשבה בזמנו לפריצת דרך וטען שיש ליישם את הגישה הזו על תרבויות נוספות, ולהמשיך את הטענות שדרווין החל בהם. אחת הטענות של דרווין הייתה, שהחשיבה המדעית התפתחה על יסוד החשיבה הדתית. בהסתמך על טענה זו, טיילור ביקש לדעת כיצד התפתחה החשיבה הדתית בפני עצמה, כלומר מה קדם לה. על כן, טיילור החל להתעניין בהתנהגותם של "הפרימיטיבים", ואחת ההתנהגויות שהוא נתקל בהן הייתה האנשה של העולם החי שסביבם. "הפרימיטיבים" התייחסו אל העולם החי כמו אל אנשים ולכן התייחסו אליו בכבוד. טיילור שאל מדוע ישנו יחס מאניש כלפי בעלי החיים והתשובה שהוא קיבל היא שהאדם עשה בעצמו חלוקה בין הגוף לבין הנפש. כלומר, אם לאדם ישנה ישות גופנית שהיא נפרדת מהנפש אז הוא חושב שגם לחיה צריך להיות כך. טיילור גם הבחין בכך שילדים בכל מקום בעולם, בצורה אוניברסלית, מאנישים בעלי חיים וצמחים. לכן הוא סבר ש"הפרימיטיביים" הגיעו לאותה דרגה כמו הילדים.
תהליך התפתחות הדת על פי טיילור: אנימיזם הוביל לפטישיזם, שהוביל לטוטמיזם.
ליאונרד סלטקין
ליאונרד סלטקין (Leonard Slatkin נולד ב-1 בספטמבר 1944) הוא מנצח, מלחין ומחבר יהודי אמריקאי.
סלטקין נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה למשפחה מוזיקלית - אביו, פליקס סלטקין, היה כנר, מנצח ומייסד . אמו, , ניגנה בצ'לו ברביעיית מיתרים.