ריחא לאו מילתא (מילולית: "ריח אינו דבר") הוא מושג בהלכה הקובע שריח של דבר שאסור באכילה אינו נחשב לדבר עצמו, ואם דבק במאכלים אחרים אינו אוסר אותם. במקרה של טענה הפוכה נזכר המושג "ריחא מילתא".
מקרה.
בתלמוד במסכת פסחים מדובר על מקרה בו אוכל אסור התערבב במאכל כשר, ואף על פי שחתיכת האיסור הוצאה בשלמותה מהתערובת, המאכל אסור אם נותר בו טעם מורגש, כי טעם כעיקר.
נחלקו אמוראים בגמרא במאכל שדבק בו רק ריח ממאכל אסור, אם ריח של איסור נחשב לדבר ממשי כמו טעם ואסור ("ריחא מילתא היא"), או שמא הוא מותר ("ריחא לאו מילתא היא"). להלכה ריח של איסור לא אוסר את המאכל.
בסוגיה אחרת נשאלת השאלה האם מותר להריח יין של גויים. אביי סובר שאסור שכן "ריחא מילתא", רבא סובר שמותר שכן "ריחא לאו מילתא", ומסביר שתנור שהוסק בצמח תבלין שניתן כתרומה, מותר לאכול את הפת שנאפתה בו, אפילו שהריח נכנס בה. אביי עונה כי כאן הדבר האסור נשרף טרם שריחו נכנס בפת, וזהו מקרה שונה מהרחת היין.
הכלל "ריחא לאו מילתא" מתייחס לאיסורי אכילה, אבל אם ריח של איסורי הנאה הותיר את רישומו, יש איסור בהרחתו, משום שיש הנאה בריח.
פוסקים דנו בשאלה מה קורה עם מאכל חלבי או בשרי שנאפה בתנור יחד עם מאכל פרווה - האם "ריחא מילתא" והמאכל הפרווה הופך להיות חלבי/בשרי? (בהתאם למאכל עימו נאפה).
Drive Slow
Drive Slow (בעברית: סע לאט) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, בשיתוף הראפרים האמריקאים פול וול ו-GLC, מתוך אלבום האולפן השני שלו, Late Registration. השיר יצא לאור ב-6 ביוני 2006, על ידי חברות התקליטים רוק-א-פלה רקורדס, סווישה האוס, אסיילום רקורדס ואטלנטיק רקורדס, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
רקע וכתיבה.
במקור, הייתה אמורה להתארח בשיר הראפרית הבריטית , שלא יכלה להקליט את השיר עקב לוח זמנים עמוס. בדומה לרוב האלבום, הסינגל מסמן התפתחות משמעותית בהפקתו של וסט, המכיל בתוכו את סגנון הג'אז ראפ, לצד השפעות של מוזיקת נשמה. אף על פי שהשיר זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה, הסינגל לא נכנס למצעדי הפזמונים, עקב חוסר בהשמעות ברדיו.
נכון ל-2020, השיר עומד על כ-36 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
את הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר ביים הייפ ויליאמס, והוא צולם ברינו ולאס וגאס. הקליפ, שהועלה בבכורה בתוכנית "Total Request Live" של MTV ב-23 במאי 2006, מלווה את גרסת הרמיקס של השיר, בה מתארח הראפר T.I. בנוסף, מיתרי כינור שסיפקה הכנרת הישראלית מירי בן-ארי נוספו לשיר, שהשתנה במקצת, תוך שתווים מסוימים התארכו והופכו לעיתים תכופות יותר.
רשימת רצועות.
תקליטור סינגל (ארצות הברית)
צד א'
צד ב'
תחנה מרכזית עכו
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–יפן
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין יפן.
סקירה כללית.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין יפן כוננו ב-30 ביוני 1960, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מבלגיה.
יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית
מאז עצמאותה ב-1991 של מקדוניה הצפונית, יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית התאפיינו בעיקר במאמציה של המדינה לזכות בחברות בארגונים בינלאומיים כמו נאט"ו והאיחוד האירופי ולזכות בהכרה בין-לאומית תחת שמה החוקת. למקדוניה הצפונית היה סכסוך על שם המדינה עם יוון השכנה. התנגדויות יווניות לשמה של המדינה הביאו אותה להתקבל לאו"ם ולמספר פורומים בין-לאומיים אחרים, אבל רק בשם הזמני, הרפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה.
הכרה בין-לאומית.
מקדוניה הצפונית נהייתה למדינה חברה באו"ם ב-8 באפריל 1993, כ-18 חודשים לאחר עצמאותה מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. שמה הזמני באו"ם היה "הרפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה", בהמתנה להחלטה, למחלוקת ארוכת השנים על שמה של המדינה. באופן יוצא דופן, דגל המדינה לא הונף במטה האו"ם כאשר המדינה הצטרפה לאו"ם. רק לאחר שינוי דגל המדינה הונף במטה האו"ם. גופים בין-לאומיים אחרים, כמו האיחוד האירופי, איגוד השידור האירופי, והוועד האולימפי הבינלאומי אימצו את אותה אמנת השמות. הארגון נאט"ו השתמש בשם זה גם במסמכים רשמיים, אך הוסיף הסבר על המדינות החברות שמכירות בשם החוקתי.
כל המדינות החברות באו"ם מכירות כיום במקדוניה הצפונית כמדינה ריבונית. ארבעה מחמשת החברים הקבועים של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות (בריטניה, ארצות הברית, רוסיה, והרפובליקה העממית של סין) ומעל מ-130 המדינות החברות באו"ם אחרים הכירו במדינה בשמה החוקתי הקודם, הרפובליקה של מקדוניה, ולא לפי השם המוכר באו"ם.
ג'וג'אקרטה
דוד רונן
דוד (דודיק) רונן (כהן) (נולד ב-28 במאי 1928) הוא איש מערכת הביטחון הישראלית בדימוס, כיהן כסגן ראש שירות הביטחון הכללי וכמפקד מרחב ירושלים, יהודה ושומרון.
ביוגרפיה.
רונן נולד בעיר העתיקה בירושלים. בגיל 14 הצטרף לארגון ההגנה, ב-1945 הצטרף לפלמ"ח והוצב במחלקת כנרת. ב-1947 שירת בש"י. ב-1948 חזר לשירות בפלמ"ח, עבר קורס מ"כים ושירת בפלוגה ד' של הגדוד הראשון. הוא השתתף בקרבות מלכיה, בקרב לטרון, קרב חוליקאת, קרב תל קוניטרה, קרב חרבת מחאז, וטריז בית חנון במבצע יואב. בספטמבר 1949 השתחרר מהשירות הצבאי והצטרף לקיבוץ צובה.
ב-1952 התגייס לשירות הביטחון הכללי ועבד בו עד עזיבתו ב-1955. ב-1957 חזר לשב"כ, במהלך שירותו הושאל למוסד ופעל תחת זהות בדויה ערבית באיראן במשך חמש שנים. כאיש השב"כ היה מפעילו במשך שש שנים של רפעת אל גמאל, סוכן מצרי שהוכפל על ידי השב"כ אחרי שהגיע לישראל בשם "ז'אק ביטון" וקיבל את הכינוי "יתד" על ידי מפעיליו הישראלים. ב"יתד" נעשה שימוש לשם הונאת המצרים לפני מלחמת ששת הימים. בהמשך שירותו מונה רונן לראש מרחב ירושלים, יהודה ושומרון. כמו כן שימש סגן ראש השב"כ עד פרישתו ב-1988.
רונן מונה לחבר הנהלה בחברת הכשרת היישוב של יעקב נמרודי אותו הכיר משירותם המשותף במערכת הביטחון ובאיראן. הוא שימש כסמנכ"ל החברה וכן אחראי על הביטחון בעיתון מעריב שתחת שליטתה. בעקבות חלקו בפרשת האזנות הסתר הורשע ב-1998 יחד עם מנכ"ל החברה עופר נמרודי בעבירות של האזנת סתר ושיבוש מהלכי משפט. הוא נידון לשישה חודשי עבודות שירות וקנס של 100,000 ש"ח. ב-2002 פרש מהחברה.
על תקופת שירותו בשב"כ פרסם שני ספרים:
יחסי יפן–קמרון
יחסי יפן–קמרון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין הרפובליקה של קמרון.
סקירה כללית.
יפן והרפובליקה של קמרון מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין קמרון כוננו בשנת 1960.
ברגנטינו
פוקון
פוקון (בספרדית: Pucón) היא עיר וקומונה בפרובינציית קאוטין במחוז אראוקניה שבדרום צ'ילה. היא משתרעת על פני שטח של 1248.5 קמ"ר ונכון לשנת 2017 מתגוררים בה 28,523 תושבים.
פוקון ממוקמת כ-70 ק"מ ממעבר הגבול ממואיל מלאל שמוביל לארגנטינה, כ-100 ק"מ דרומית-מזרחית לבירת המחוז טמוקו, וכ-780 ק"מ מדרום לבירת המדינה סנטיאגו. פוקון יושבת על חופו המזרחי של אגם ויאריקה, וכ-17 ק"מ צפונית להר הגעש ויאריקה, מיקומה של פוקון על שפת אגם והר געש, יחד עם אקלימה היציב והיחסית נח שלה, במיוחד בקיץ, הופכים אותה ליעד תיירות פופולרי.
אטימולוגיה.
השם פוקון מקורו בשפת המפודונג, שפתם של בני המפוצ'ה שהתגוררו באזור טרם הגעת הספרדים לצ'ילה. ויש שתי אפשרויות למשמעותו. האפשרות הראשונה היא שילוב של שתי המילים "להגיע אל" (Pun) ו"כניסה" ("Conën") והכוונה "היא הכניסה אל רכס ההרים". האפשרות השנייה היא מהמילה Puconu שמשמעותה במפודונג היא יונים.
היסטוריה.
בשנת 1552 במהלך כיבוש צ'ילה על ידי הספרדים, הקימו הספרדים את העיר ויאריקה באזור פוקון של היום. הספרדים ביצעו כריית זהב משמעותית ממרבצים שהיו באזור. עם זאת, מניחים שבשלב כלשהו ב, מרבצי הזהב נקברו תחת להאר שזרם מהר הגעש ויאריקה הסמוך. מה שהניע את המתיישבים החדשים להעתיק את העיר מערבה אל מיקומה המודרני, ולנטוש את אתר פוקון.
היישוב המודרני פוקון הוקם בשנת 1883 כמצודה בעקבות כיבוש אראוקניה כאשר המדינה הצ'יליאנית הכניעה את האוכלוסייה הילידית באזור אראוקניה. פוקון היוותה נקודה בעלת יתרון אסטרטגי עקב מיקומה בכניסה לעמק טרנקורה, שם רדף צבא ארגנטינה אחר קבוצה של בני מפוצ'ה דרך מעבר ממואיל מלאל במהלך כיבוש המדבר. דו-קיום ששרר בין ילידים למתיישבים, סייע בהקמת חוות הבקר באזור וניצול היערות לנשיאת פרי כפעילות הכלכלית העיקרית של השנים הראשונות של פוקון.
המלון הראשון בפוקון היה גודנשווגר, שהוקם בשנת 1923, אך הצמיחה התיירותית של פוקון החלה בשנות ה-30 עם הקמתו של גראן הוטל פוקון בשנת 1934. בשנת 1940 נבנתה הדרך הראשונה בין הכפר ויאריקה שלחופו המערבי של אגם ויאריקה לבין פוקון ובשנות השבעים הסתיימה הדרך לאגם קבורגואה ולמקומות נוספים שהיוותה התשתית לתיירות המונים.
דמוגרפיה.
על פי מפקד אוכלוסין בשנת 2017 שערך המכון הלאומי לסטטיסטיקה בצ'ילה, פוקון משתרעת על שטח של 1248.5 קמ"ר ומתגוררים בה 28,523 תושבים (14,106 גברים ו-14,417 נשים). מתוכם 18,340 (64.3%) התגוררו באזורים עירוניים ו-10,183 (35.7%) באזורים הכפריים.
כלכלה.
הכלכלה של פוקון מתבססת ברובה על תיירות ושירותים.
תיירות.