בשנת ה'תרפ"ב (1922) נשא לאשה את מרת חפצי בת ר' מיכאל הלוי וציפורה קלנדרוף.
הקמת בית המדרש התורני בעיר משהד.
בתחילת שנות השלושים של המאה העשרים, הכביד השלטון הבולשביקי את עולו על רבים מהיהודים שהתגוררו בעיר בוכרה ובמחוזות שלטונו. בעקבות כך, ברח הרב זירקיוף לעיר משהד שבפרס, שם הקים בית מדרש תורני לבני הקהילה ועמד בראשו למעלה מעשר שנים, עד לעלייתו לארץ ישראל.
משפחות רבות וחשובות מבני הקהילה היהודית במשהד שלחו את בניהם
ללמוד במדרשו של הרב מיכאל חי ובהם משפחות: יצחקוף, כהנים, זר, כרמלי, זבולוני, נסימי, בצלאלי, אמינוף, הלוי, נמדר, כוחאי ועוד. תלמידי חכמים חשובים יצאו ממדרשו של הרב, כמו למשל הרב שלמה כהן, לימים ראש ישיבת 'אוהל מועד'.
בנוסף, כיהן הרב זירקיוף כדיין בבית הדין המקומי יחד עם הרב חזקיה הכהן רבין ורבנים נוספים.
רב העדה הבוכרית והמשהדית בעיר בני ברק.
בחודש כסלו בשנת ה'תש"ה (1944) עלה הרב זירקיוף לארץ ישראל וקבע את מקום מושבו בעיר בני ברק.
בסוף המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים, החלו להגיע יהודים מהעיר משהד לארץ ישראל כדי להשתקע בה, ורבים מהם התגוררו בשכונת הבוכרים בירושלים. באמצע שנות העשרים של המאה העשרים, נוסדה המושבה בני ברק, וכבר בשנות השלושים התיישבו בה יהודים יוצאי העיר משהד. בשנת תרצ"ג (1933), הקימו יוצאי משהד את בית הכנסת הראשון לעדות המזרח בעיר בני ברק. ברבות הימים, הקצתה עיריית בני ברק למתפללים אתר לבניית בית כנסת, בשטח הסמוך לבית הכנסת הגדול של הקהילה האשכנזית בעיר, ועליו נבנה בית הכנסת, העומד על תלו עד היום. את הקמת בית הכנסת מימנה הקהילה מהתמורה שקיבלה ממכירתם של ארבעה בתי כנסת בעיר משהד.
בהגיע הרב מיכאל חי זירקיוף לארץ ישראל, התבקש מפי ראשי הקהילה המשהדית אשר נמנו עם תלמידיו במשהד לשמש רב ומורה הוראה לעדת המשהדים בעיר בני ברק, ולשמש רב בית הכנסת 'עולי משהד'. הרב זירקיוף נענה בחיוב להצעה וכיהן במשך עשרות שנים כרבה של קהילת משהד וכרב בית הכנסת 'עולי משהד' בעיר בני ברק.
בעקבות התרחבותה של העדה הבוכרית בבני ברק, הנהיגו עוד בשנות החמישים מספר משפחות מהעדה הבוכרית תפילות בנוסח העדה בחגים ובימים הנוראים בבית משפחת מתתוב, שברחוב הרב קוק. בתחילת שנות השישים ייסדו הרב מיכאל חי זירקיוף ובני משפחתו בית כנסת קבוע לעדה הבוכרית בבני ברק אשר נקרא בשם 'שערי רחמים'. הרב זירקיוף כיהן בו כרב בית הכנסת במקביל לכהונתו כרב בית הכנסת 'עולי משהד' וכרב קהילת משהד. כמו כן כיהן הרב זירקיוף כרב העדה הבוכרית בעיר בני ברק.
"כולל האר"י" על שם הרב מיכאל חי ומרת חפצי זירקיוף.
"וכבוד עשו לו במותו – מלמד שהושיבו ישיבה על קברו" (בבא קמא טז, ע"ב). לאחר פטירתו של הרב מיכאל חי זירקיוף, הקימו בני משפחתו כולל אברכים בעיר בני ברק לעילוי נשמתו אשר נקרא בשם "כולל האר"י".
"כולל האר"י" נחשב לאחד הכוללים החשובים ללימוד קבלה ותורת הנסתר בישראל, וספרים רבים העוסקים בתורת הנסתר יצאו ממנו לאור. בראש הכולל עמד מיום היווסדו, ובמשך עשרות בשנים המקובל הרב ישראל פנחסי, אחיינו של הרב מיכאל חי זירקיוף.
פטירתו.
הרב זירקיוף הלך לעולמו בכ"ה בחשוון ה'תשל"ה, ונקבר בהר הזיתים בירושלים בחלקת החסידים של העדה הספרדית.
ג'ון אקוולינו
ג'ון כריס "לאנג" אקוולינו (באנגלית: John Chris "Lung" Aquilino) הוא קצין בדרגת אדמירל המשרת כמפקד פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
אקוולינו נולד בהנטינגטון שבמדינת ניו יורק. ב-1984 סיים תואר ראשון בפיזיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי.
ב-1986 סיים קורס טיס ובהמשך שירותו סיים קורס טיסה קרבית בבית הספר לטיסה קרבית של הצי ("טופ גאן"). שירת כטייס F-14 טומקט ו-F/A-18 הורנט בטייסת הקרב 142 ובטייסת הקרב 41 ופיקד על טייסת הקרב 11. במהלך שירותו השתתף במבצע אכיפת האזור אסור לטיסה בבוסניה והרצגובינה, באכיפת האזור האסור לטיסה בעיראק ובמלחמת עיראק.
באוגוסט 2007 מונה למפקד כנף 2 תפקיד בו שירת עד אוקטובר 2008, בתקופת פיקודו הוצבה הכנף על נושאת המטוסים "אברהם לינקולן" והשתתפה במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק.
תפקידיו ביבשה כללו מדריך טיסה על מטוסי A-4 סקייהוק, F-5, ו-F-16N בטייסת האימונים 43. שימש קצין המבצעים של בית הספר לטיסה קרבית מתקדמת של הצי האטלנטי. שימש עוזר לסגן ראש המבצעים הימיים, ראש מחלקת כוננות ואימונים במפקדת הכוחות האווירים של הצי האטלנטי ועוזרו של מפקד פיקוד כוחות הצי.
לאחר שקודם לדרגת אדמירל משנה, שימש ראש אגף אסטרטגיה ומדיניות בפיקוד הכוחות המשותפים ולאחר מכן סגן ראש אגף מבצעים במטות המשולבים. במרץ 2013 מונה למפקד כוח התקיפה 2 על נושאת המטוסים "ג'ורג' ה. וו. בוש", בתקופת פיקודו היה אמון על הכנת הכוח לקראת הצבתו בגזרת אחריות הצי השישי והצי החמישי. במרץ 2014 מונה לראש המבצעים הימיים של כוחות צי האוקיינוס השקט.
באוגוסט 2015 מונה לראש אגף מבצעים, תוכניות ואסטרטגיה במטה הצי. בספטמבר 2017 מונה למפקד כוחות הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית וכמפקד הצי החמישי.
במאי 2018 הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באפריל 2021 מונה למפקד פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית.
במהלך שירותו צבר למעלה מ-5,100 שעות טיסה וביצע למעלה מ-1,150 נחיתות על נושאות מטוסים. הוא בוגר המכללה למטה של הכוחות המזוינים ובוגר תוכנית הבכירים לביטחון לאומי ובינלאומי באוניברסיטת הרווארד.
סופיה, נסיכת הפפאלץ
אוון ג'ון באגט
אוון ג'ון באגט (29 באוגוסט 1920 - 27 ביולי 2006), היה חייל אמריקני בטייסת המפציצים התשיעית בחיל האוויר של ארצות הברית, שהתפרסם בתור האדם היחיד בהיסטוריה שהצליח להפיל מטוס אויב באמצעות אקדח.
ביוגרפיה.
באגט נולד בעיר גרהם בטקסס בשנת 1920, והיה בוגר אוניברסיטת הרדין סימונס. הוא החל לעבוד בוול סטריט לאחר סיום לימודיו עד שאמריקה הצטרפה לצד בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. עם תחילת המעורבות של ארצות הברית בנעשה באירופה ובמזרח הרחוק אחרי ההתקפה על פרל הארבור, הוא התייצב בלשכת הגיוס ובחר להתגייס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית; הוא סיים קורס טיס ב-26 ביולי 1942 בבית ספר לטיסה "צבא קולומבוס החדש". טייסת המפציצים שבה שירת, הוצבה בעיר פאנדאבסוואר במערב בנגל שבהודו הבריטית כחלק מההמערכה על בורמה שנכבשה קודם לכן על ידי האימפריה היפנית והפכה את האיום על הודו למיידי. המשימות העיקריות של הטייסת היו לפגוע בשדות תעופה יפניים ובבסיסים קדמיים בבורמה.
הפלת המטוס.
ב-31 במרץ 1943, הטייסת של באגט נצטוותה להרוס גשר רכבת הסמוך לבסיס היפני בעיר פינמאנה השוכנת במרכז בורמה בין יאנגון למנדליי, אשר שימש את היפנים לאספקה קרקעית בין הבסיסים היפניים. מספר מפציצים כבדים מסוג B-24 ליברייטור יצאו למשימה, כשבאחד מהם, באגט שימש כטייס משנה לצידו של הטייס הראשי קולונל לויד ג'נסן. בטרם הגיעו ליעד שלהם, המפציצים הכבדים הותקפו על ידי מטוסי קרב יפנים מסוג מיצובישי A6M זירו ונאקאג'ימה קי-43 שהמטירו עליהם אש כבדה ממקלעי 7-מ"מ ו-20 מ"מ. מטוסו של באגט נפגע באורח רציני מאש יפנית, וההתלקחות בתוכו הועצמה במהירות על ידי בקבוקי חמצן שהיו ברחבי המטוס. סמל קרוסטיק - אחד התותחנים בצוות, החל לכבות את האש באמצעות מטפי כיבוי, כשבאגט בזמן הזה נע ממקום מושבו בתא הטייס לעבר הצריח הפנוי והחל לירות במקלע לעבר מטוסי האויב. מאחר שהמטוס עמד להתפוצץ כל רגע, אל"ם לויד יאנסן הורה לצוות לנטוש את המטוס, כשבאגט העביר את הפקודה לשלושת אנשי הצוות האחרים באמצעות תנועות ידיים לאחר שהאינטרקום הושמד. סמל קרוסטיק הצליח להרוויח מעט זמן עבור שאר הצוות להתכונן לצניחה על ידי הנמכת הלהבות בחלק הפנימי של גוף המטוס באמצעות המטפים. חמשת אנשי הצוות הצליחו לצנוח ממנו רגעים ספורים לפני שהתפוצץ.
בעוד החיילים האמריקנים צונחים באוויר, הטייסים היפנים ביצעו לעברם יעפים ופתחו עליהם באש מקלעים, וכתוצאה מכך נפצעו מספר מאנשי הצוות בעודם באוויר - חלקם אנושות. באגט שנפצע אף הוא בזרועו, העמיד פני מת בתקווה שהיפנים יתעלמו ממנו, ונתלה ברפיון על המצנח תוך כדי שהוציא מנרתיקו את נשקו האישי. אחד הטייסים היפנים חג מטרים ספורים סביב המצנח של באגט, כנראה כדי לבדוק שהחייל האמריקני אכן מת; הטייס היפני השתהה מעט באוויר ופתח את חופת תא הטייס. באגט שלף את אקדח הקולט M1911 שלו וירה ארבע יריות לעבר תא הטייס. המטוס החל לקרטע באוויר עד שנעלם מעיניו. לאחר שבאגט הגיע לאדמה, הטייסים היפנים המשיכו לירות לעברו, אך הוא נמלט והתחבא תחת עץ. לצידו נחתו שני חיילים נוספים מצוותו - קולונל לויד ג'נסן וסמל קרוסטיק - אשר נפצעו קשה באוויר מירי היפנים. השלושה נתפסו לאחר זמן קצר על ידי מקומיים בורמזים שהסגירו אותם לידי היפנים. במהלך נפילתו בשבי, באגט לא האמין לרגע שהוא הצליח להפיל את המטוס היפני באמצעות אקדחו. הקולונל לויד ג'נסן הוצא להורג על הסף, ואילו האחרים הוטסו לכלא צ'אנגי בסינגפור.
אימות ההפלה ואחרית חייו.