הנחש חי, כמשתמע משמו, במערב אפריקה ב:גינאה ביסאו, גינאה, סיירה לאון, ליבריה, חוף השנהב, גאנה, טוגו, בנין ובמקומות מבודדים בגבון, קמרון, גינאה המשוונית וניגריה. תפוצתו בטבע מוגדרת: "ללא חשש".
קונייצפול
קונייצפול (בפולנית: Koniecpol) היא עיירה במחוז צ'נסטוחובה שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
לקונייצפול הוענקו זכויות עיר בשנת 1443. בשנות ה-60 של המאה ה-19 ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות, ואלה הושבו לו בשנת 1927. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 הוקמו בעיירה מספר בתי חרושת.
יהודי קונייצפול.
יהודים נזכרים בעיירה מהמאה ה-17, ובשנת 1764 נמנו בה 110 משפחות יהודיות, והתקיימו בה בית כנסת ובית עלמין.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,100 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ופעילות של אגודת ישראל, שחבריה נמנו על החסידות. בשנת 1937 נמנע פוגרום שתוכנן ביהודי העיירה הודות להתארגנות הגנה עצמית של בני הנוער היהודים ביישוב.
בשואה.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, גירשו ממנה אלו באופן זמני את כל יהודיה, תוך ירי במנהיג חסידות אלכסנדר ביישוב ובאשתו. לאחר ששבו היהודים לבתיהם, הוטלו עליהם גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה מפרכות ומשפילות, חלקן במחנות עבודה, חובת תשלום סכומי כופר וחובת מסירת דברי פרווה לשלטונות, תוך ירי במפרים את ההוראות. מעת לעת פשטו על העיירה שוטרים גרמנים מראדומסק, וביצעו מעשי שוד והתעללות בקרב יהודיה. במקרה אחד הוציאו הגרמנים להורג משפחה שלמה, בעוון קבורת אחד מבניהם שנורה בידי הגרמנים.
במאי 1941 נמנו בעיירה 1,182 יהודים, ומהם 518 פליטים. בספטמבר 1942 הביאו הגרמנים לקונייצפול יהודים נוספים שגורשו מיישובי נפת ראדומסק. ב-6 באוקטובר 1942 פשטו על העיירה שוטרים גרמנים ואוקראינים, וציוו על יהודיה להתרכז למחרת לפנות בוקר בשוק המקומי בה. במהלך האקציה רצחו הגרמנים מספר יהודים בעיירה, וכן כמה עשרות יהודים בכפרים הסמוכים אליה. כ-1,600 היהודים הנותרים הועמסו בתחנת הרכבת המקומית על קרונות משא, ושולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. לאחר הגירוש, השמידו הגרמנים את בית העלמין היהודי בעיירה.
מכ-1,100 יהודי קונייצפול וממאות היהודים הנוספים שהובאו אליה במהלך המלחמה שרדו את השואה 10 אנשים, ואלו לא שבו להתגורר בה, לאחר שאחד מהם, דוד גרושקה, נרצח בידי פולנים מקומיים.
עיריית ראשון לציון
עיריית ראשון לציון היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר ראשון לציון. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית ראשון לציון בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה. ראש העירייה הנוכחי הוא רז קינסטליך.
היסטוריה.
בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית בארץ, העות'מאנים מינו לכל יישוב מוכתר, ובידיו הייתה הסמכות הבלעדית על תושבי היישוב. כאשר כבשו הבריטים את ארץ ישראל בשנת 1917, צומצמו מאוד זכויות המוכתר, וחוקי המנדט נכנסו לתוקף. במושבה ראשון לציון נבחר ועד ויו"ר הוועד, ומאוחר יותר נבחרה מועצה מקומית ויו"ר המועצה, וענייני המושבה נוהלו באמצעים דמוקרטים. המושבה התרחבה ובשנת 1946 נבחר אליקום אוסטשינסקי ממפלגת הציונים הכלליים לראשות המועצה ועמד בראשה עד שנת 1951. ובשנת 1950 הוכרזה ראשון לציון כעיר. בזמנו נעשו עבודות פיתוח רבות, כגון: נסללו כבישים ומדרכות, ונבנו בתי ספר חדשים. אוסטשינסקי גם הפך את פרדס המושבה ל"גן המושבה".
לאחר שאוסטשינסקי סיים את כהונתו נבחר אריה שפטל לראשות העירייה, אך לאחר כשנה וחצי התפטר מתפקידו מסיבות בריאותיות, ונטען שגם מפאת בעיות קואליציוניות. עם כל זאת, שפטל לא התפטר מהמועצה ונשאר לכהן כחבר מועצה. לאחר מכן ב-1952 נבחר בהצבעת המועצה משה גבין לתפקיד ראש העירייה מטעם מפא"י וכיהן עד שנת 1955. אחריו כיהן מטעם מפא"י גרשון מן אך הוא לא היה יכול לנהל את העיר מפאת בעיות עם סיעות האופוזיציה והוא התפטר בשנת 1956. לאחריו נבחרה בהצבעת מועצת העיר חנה לוין ממפלגת הציונים הכלליים, וכיהנה בתפקיד עד שנת 1960. אריה שפטל שב לכהונה שנייה כראש העירייה בשנת 1960, אולם הקואליציה לא האריכה ימים ושפטל הודח מתפקידו בעקבות קואליציה של המפלגה הליברלית הישראלית, תנועת החרות, מפד"ל ורשימה ספרדית-תימנית לאחר ההדחה של שפטל מראשות העירייה נבחר בהצבעת המועצה נעם לאונר ממפלגת הציונים הכלליים ב-1962 וכיהן עד שנת 1965. אחריו חזרה מפא"י לשלטון עם כהונה שלישית של אריה שפטל בראשות העירייה בשנים 1965–1969. חנניה גיבשטיין ממפלגת גח"ל עמד אחר כך בראשות העירייה בשנים 1969–1983, כשבשתי הקנציות האחרונות התמודד ברשימה עצמאית משלו. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 החל פיתוח גדול בעיר, וראשון התרחבה לצד מערב. אחרי גיבשטיין כיהן מאיר ניצן ממפלגת העבודה משנת 1983 עד 2008. בתקופתו של מאיר ניצן הבנייה במערב זכתה לתאוצה, ומאז נבנו הרבה שכונות חדשות במערב העיר. באפריל 1988 צורף המושב נחלת יהודה לעיר.
בתחילת המאה ה-21 הוקמה בעיר קריית הלאום, בה רוכזו בית משפט השלום ומשרדים מרכזיים של המוסד לביטוח לאומי ומשרד הפנים. בשנת 2009 נפתח לתנועה במלואו כביש 431 המחבר את ראשון לציון עם העיר מודיעין-מכבים-רעות, אך גם עם כבישים חשובים כמו כביש 1, כביש 40 וכביש 6 במזרח וכביש 4 וכביש 20 במערב. ניצן כיהן כראש עיריית ראשון במשך 25 שנה, עד שהוחלף בדב צור בבחירות לרשויות המקומיות בנובמבר 2008. ב-2010 נפתחו בראשון שני מרכזי מסחר גדולים: סינמה סיטי במערב העיר וחנות איקאה באזור התעשייה מעיין שורק ליד הכביש לפלמחים. בעשור השני של המאה ה-21 החל דב צור בגל שיפוצים נרחב בראשון הוותיקה ובמזרח ראשון, שכללו: שיפוץ כבישים ומדרכות, שיפוץ חזות בתים משותפים, הקמת גינות ומזרקות ברחבי העיר, שיפוץ המדרחוב, שימור מבנים עתיקים, הקמת גן בעברית וכן שיפוץ הכניסה הצפונית לראשון והקמת טיילת המכבים לצידה.
בשנת 2005 עברה העירייה למשכנה החדש ברחוב הכרמל 20 (מול היקב), משכנה הקודם היה במדרחוב רוטשילד.
מבנה ארגוני.
מנגנון עיריית ראשון לציון כולל כ-3,400 עובדים המועסקים באגפי העירייה השונים ומנהלותיה. בנוסף ישנן שלוש חברות עירוניות – החברה הכלכלית, החברה העירונית לתרבות ספורט ונופש והחברה העירונית לביטחון וסדר צבורי בהן מועסקים עובדים נוספים.
ראש העירייה.
בראש עיריית ראשון לציון עומד ראש העירייה, הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות אישיות. במקביל לבחירת ראש העירייה נבחרים, בפתק הצבעה נוסף ובמעטפה נפרדת, חברי מועצת העיר המתמודדים ברשימות שונות, שאינן בהכרח מקבילות לרשימות המתמודדות בפוליטיקה הלאומית. ראש העירייה, נזקק לתמיכת רוב של חברי המועצה שנבחרה, ועל כן ירכיב בדרך כלל קואליציה עירונית, ליצירת רוב במועצת העיר, אשר תעניק לו גיבוי וחופש פעולה לניהול ענייני העיר.
בכירי רשימות הקואליציה מתמנים על פי רוב לסגניו, אוחזים בתיקים נושאיים שונים של אחריות לניהול ענייני העיר, ומהווים יחד עם ראש העירייה את "הנהלת העירייה" – היא ה"קבינט" המוניציפלי. יתר חברי המועצה שאינם חברי הנהלה, פועלים בוועדות השונות, המורכבות מאנשי רשימות שונות מן הקואליציה והאופוזיציה.
מועצת העיר.
מועצת העיר ראשון לציון מונה 29 חברים, והיא עוסקת בחקיקתם של "חוקי העזר העירוניים" בשטחים המונציפלים של העיר.
קרן ראשון לציון.
קרן ראשון לציון היא עמותה עצמאית וגוף א-פוליטי המגייסת תרומות בישראל ומחוצה לה לפיתוח העיר ראשון לציון. הקרן נוסדה בשנת 1991 על ידי ראש העיר דאז, מאיר ניצן ופועלת לפיתוח ושיפור חיי הקהילה בעיר.
רובעי העיר.
שטחה המוניציפלי של ראשון לציון מחולק ל-6 רבעים מנהלתיים:
חלוקה זו של רובעי העיר אינה חופפת הגדרות חלוקה אחרות של העיר כגון ועדות התכנון באגף ההנדסה או אזורי החנייה של העיר. כמו כן יש תתי רבעים ואזורים אחרים בחלוקות אחרות של העיר.
תקציב.
תקציב עיריית ראשון לציון לשנת 2019 עמד על כ-1.9 מיליארד ש"ח. התקציב לשנת 2019 גדול בכ-66 מיליון ש"ח מתקציב העירייה לשנת 2018.
שיקוף (פסיכולוגיה)
שיקוף היא טכניקת התערבות טיפולית שבאמצעותה מנסח המטפל את דבריו של המטופל ומציג בפניו את המשמעות הרגשית שהמטופל מביע. בטכניקת השיקוף מתקיים תהליך שבו המטפל מחזיר למטופל את דמותו. המטפל חוזר על תכניו שהעלה המטופל בנוסח אחר. כך המטפל מסייע למטופל לחדד את הרגשותיו ובנוסף מעביר למטופל את קבלתו והבנתו.
טכניקת הפרשנות – טרום השיקוף.
אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד נהג לטפל במטופליו בעיקר בעזרת טכניקת הטיפול פרשנות: כלי מרכזי להתערבות טיפולית במסגרת טיפול פסיכודינמי, בו תגובת המטפל מאפשרת תובנה חדשה או חוויה חדשה אצל המטופל. לרוב, מעלה המטפל הצעות להסבר המשמעות הסמויה והלא-מודעת בתכנים ובהתנהגויות של המטופל, ובכך מקדם את התהליך הטיפולי דרך חלומות ואסוציאציות חופשיות. פרויד האמין כי האדם מונע מדחפים לא מודעים ופיתח את מודל הנפש הפרוידיאני.
שיקוף בתפיסות שונות.
שיקוף לפי פסיכוגלוגיית העצמי.