בפרוץ המלחמה היה פון שבדלר מפקד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליו בפלישה לפולין. במהלך המערכה על צרפת לחם פון שבדלר עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ולאחר מכן נשאר כחיל כיבוש בצרפת. על הצלחתו בקרבות קיבל פון שבדלר ב-29 ביוני 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם פון שבדלר עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-17 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והשתתף עמו בקרב קייב ובקרב אומן.
בקיץ 1942 השתתף הקורפוס שבפיקודו במתקפת הקיץ הגרמנית כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. במהלך הסתיו הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה בקרב סטלינגרד. ב-1 בנובמבר 1942 פרש פון שבדלר מתפקידו, עקב פציעתו בקרבות. ב-1 במרץ 1943 מונה פון שבדלר למפקד המחוז הצבאי ה-4 בדרזדן, ושימש בתפקיד זה עד ה-31 בינואר 1945. לאחר הפצצת דרזדן ב-13 בפברואר 1945, סייע פון שבדלר בהרגעת הרוחות בעיר.
לאחר המלחמה.
ב-30 באוקטובר 1954 מת פון שבדלר בפרייבורג והוא בן 70 שנים.
אוב מונסטרס אנד מן
נארה (מחוז)
מחוז נארה (ביפנית: "Nara-ken" 奈良県) הוא מחוז באי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר נארה.
היסטוריה.
אזור מחוז נארה הוא אחד העתיקים בהיסטוריה היפנית. מחוז נארה הנוכחי נוצר ב-1887, כשנפרד ממחוז אוסקה, ושמו שונה מנחלת יאמטו.
עד תקופת נארה.
האזור היה ידוע כמרכז פוליטי עוד במאות השלישית ורביעית, ושליטיו שאפו לאחד את כל יפן. בתקופות מאוחרות יותר הוקמו באזור מחוז נארה מספר בירות קיסריות, שנבנו לפי הדגם של הבירות הסיניות של אותה עת, בתבנית שתי וערב.
חצר הקיסר טיפחה קשרים עם שושלת סווי ועם שושלת טאנג מסין, ושלחה תלמידים כדי ללמוד את התרבות הגבוהה של סין. במאה ה-7 הגיעו לנארה מהגרים רבים, רבים מהם מחצי האי הקוריאני
תקופת נארה ותקופת הייאן.
בשנת 784 העביר הקיסר קאמו את הבירה לנגאוקה-קיו בנחלת ימשירו, ועשור לאחר מכן להייאן קיו, ובכך נפתחה תקופת הייאן. על מעבר הבירה, שמרה נארה על השפעתה הפוליטית, ולקראת סוף התקופה הורה המצביא טאירה נו קיומורי לבנו לדכא את יריביו הפוליטיים בנארה, שנתמכו על ידי הקיסר. בתגובה העלה בנו את המקדשים טודאי-ג'י וקופוקו-ג'י באש ב-1180, ובכך חיסל את המרכז הפוליטי בנארה.
עם עליית מינמוטו נו יוריטומו לכס השוגון ופתיחת תקופת קאמאקורה, נהנה המחוז מתמיכת השליט החדש. מקדש קופוקו-ג'י, שהיה מקדש הבית של בית פוג'יווארה, הפך למקדש הראשי של נחלת יאמטו, ומסביב למקדש זה ולטודאי-ג'י החלה להתפתח עיירה.
ימי הביניים.
תקופת שתי החצרות הקיסריות, שהחלה ב-1336, הביאה חוסר יציבות לנארה. בעוד הקיסר גו-דאיגו בחר את מקום מושבו ביושינו, התגלעה בקופוקו-ג'י מחלוקת לגבי המועמד לכס הקיסר. לאחר כניעת הענף הדרומי ב-1392 שב השקט לנארה, אך המאבק החליש את המקדש, והכוח החל לעבור לסמוראים, שהחלו לכבוש לעצמם שטחים.
תקופות סנגוקו ואדו עד ימינו.
בתקופת סנגוקו נשאבה נחלת יאמטו ללחימה. טודאי-ג'י שוב נשרף ב-1567, כשמצונאגה הישהידה כבש את הנחלה מידי משפחת מיושי, ולאחר מכן קיבל אותה באופן רשמי מאודה נובונאגה. בהמשך החליפה הנחלה מספר ידיים עד שלבסוף הייתה תחת שליטת שוגונות טוקוגאווה, בעוד השוגון שולט ישירות בעיר נארה, ודאימיו אחרים שולטים על האזורים האחרים של הנחלה. במאה ה-18 החלו להתפתח בנחלה תעשייה ומסחר, שנכללה בכלכלת אוסקה, שהייתה הבירה הכלכלית של יפן באותה עת. הקשר הכלכלי בין נראה ואוסקה ממשיך אף כיום, שכן רבים מתושבי נארה עובדים ולומדים באוסקה.
גאוגרפיה.
מחוז נארה מהווה חלק ממישור קנסאי, והוא שוכן במרכז חצי האי קיאי. אין למחוז גישה לים והוא גובל במחוז וקאיאמה ובאוסקה במערב, במחוז קיוטו בצפון, ובמחוז מיאה במזרח. מרבית שטח המחוז הוא הררי, ורק 23% מהשטח הכולל מיושב. 17% שטח המחוז מוקדש לפארקים לאומיים.
במרכז המחוז עובר הקו הטקטוני של מרכז יפן, החוצה את המחוז ממזרח למערב, לאורך נהר יושינו. החלק הצפוני של הקו פעיל מאוד, ופעילות טקטונית עדיין מעצבת את טופוגרפיה של האזור. בחלק הדרומי של הקו שוכנים הרי קיאי, החולשים על כ-60% משטח המחוז. במערב מפריד רכס אובקו בין נארה לווקאיאמה, ובמזרח מפריד בין נארה למיאה רכס דאיקו, ובו הר אודאיגהארה, שבו שוכנים חלק מהאתרים הקדושים ודרך העולים לרגל ברכס הרי קיאי, המהווה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
ערים.
במחוז נארה 12 ערים:
כלכלה.
כלכלת מחוז נארה מתבססת בעיקר על תעשייה, שירותים ונדל"ן, אך תיירות היא אחת מהתעשיות החשובות של המחוז. במחוז שוכנים שלושה אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו: המונומנטים ההיסטוריים של נארה העתיקה, האתרים הקדושים ודרך העולים לרגל ברכס הרי קיאי והמונומנטים בודהיסטיים באזור הוריו-ג'י.
שמואל קוטק
שמואל קוטק הוא פרופסור אמריטוס להיסטוריה של הרפואה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. תחום התמחותו העיקרי הוא הרפואה במקורות היהודיים הקדומים.
היה השני בתפקיד ראש המדור לתולדות הרפואה בשנים 2000-1975, לאחר מורו פרופ' יהושע ליבוביץ.
עלה מצרפת. בנו הרב מיכאל, חתנו של הרב ברוך אידלשטיין, מלמד תורה בקהילות של עולי צרפת.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:חוקרי רפואה והלכה]]
[[קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה]]
אישיקווה (מחוז)
מחוז אישיקווה (ביפנית: "Ishikawa-ken" 石川県) הוא מחוז באי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר קנאזווה.
היסטוריה.
לאחר רסטורציית מייג'י וביטול שיטת ההאן ב-1871, אוחדו הנחלות קאגה ונוטו למחוז אחד, שקיבל את השם אישיקווה.
גאוגרפיה.
המחוז שוכן לחופו של ים יפן, ובחלקו הצפוני נמצא חצי האי נוטו, והדרום הררי ברובו. הבירה קנאזווה שוכנת במישור החוף, ובשטח המחוז נכללים מספר איים בים יפן. 13% משטח המחוז מוקדשים לפארקים לאומיים.
ערים.
במחוז אישיקווה 11 ערים:
כלכלה.
כלכלת המחוז מתבססת בעיקר על תעשיות טקסטיל וייצור מיכון כבד.
ולטר הייץ
גנרל-אוברסט ולטר הייץ (בגרמנית: Walter Heitz; 8 בדצמבר 1878 - 9 בפברואר 1944), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על קורפוס במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
הייץ נולד ב-8 בדצמבר 1878 בברלין שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1898 התגייס הייץ לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-36 (המערב פרוסי ה-2). לאחר מכן הועבר הייץ לרגימנט הארטילריה ה-72, ובשנת 1913 הועלה לדרגת האופטמן. במלחמת העולם הראשונה, לחם הייץ כמפקד סוללת ארטילריה, וקיבל על פעולותיו את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.
לאחר המלחמה נשאר הייץ ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1933 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1934 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בשנת 1936 מונה הייץ לנשיא בית הדין הצבאי בברלין, ובשנת 1937 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה מונה הייץ למפקד העיר דנציג ומערב פרוסיה. ב-25 באוקטובר 1939 מונה הייץ למפקד הקורפוס ה-8, במקום ארנסט בוש שמונה למפקד הארמייה ה-16. במהלך המערכה על צרפת לחם הייץ עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות A, והובילו באופן אישי בחציית נהר האואז ב-10 ביוני 1940. על תפקודו בקרבות קיבל הייץ ב-4 בספטמבר 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם הייץ עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתף עמו בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה.
לאחר התרעננות בצרפת השתתף הקורפוס שבפיקודו במתקפת הקיץ הגרמנית ב-1942 כחלק מהארמייה השישית, ולחם עימה בקרב סטלינגרד. הייץ שהיה נאצי קנאי, הורה לירות בכל מי שינסה להיכנע לאויב. ב-21 בדצמבר 1942 קיבל הייץ תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-30 בינואר 1943 הועלה הייץ לדרגת גנרל אוברסט. למחרת ב-31 בינואר נכנע הייץ יחד עם כל שרידי הכוחות שהיו בכיס הדרומי בסטלינגרד ונלקח לשבי. הייץ סירב לשתף פעולה עם הוועד הלאומי למען גרמניה החופשית, וב-9 בפברואר 1944 מת בבית חולים במוסקבה מסרטן הגרון.
מיאזאקי (מחוז)
מחוז מיאזקי (ביפנית: "Miyazaki-ken" 宮崎県) הוא מחוז באי קיושו, יפן. בירת המחוז היא העיר מיאזקי.
היסטוריה.
לאחר רסטורציית מייג'י וביטול שיטת ההאן ב-1871, הפכה הנחלה העתיקה היוגה למחוז מיאזקי.
גאוגרפיה.
מחוז מיאזקי שוכן לאורך החוף מזרחי של קיושו, והוא פונה לאוקיינוס השקט בדרום ובמזרח, גובל במחוז אויטה בצפון, ובמחוזות קוממוטו וקגושימה במערב. 12% משטח המחוז מוקדשים לפארקים לאומיים.
ערים.
במחוז מיאזקי 9 ערים:
פוקימון גו
פוקימון גו (באנגלית: Pokémon GO) הוא משחק וידאו מסוגת מציאות רבודה, המיועד לטלפונים חכמים ומבוסס על זיכיון המדיה "פוקימון". החל ממועד השקתו, ב־6 ביולי 2016, הוא זמין להורדה חינם מחנויות היישומונים, במדינות בהן הוכרז על השקת המשחק באופן רשמי, למכשירים בהם פועלות מערכות ההפעלה אנדרואיד ו־iOS.
המשחק פותח על ידי חברת ניאנטיק האמריקאית, המתמחה ביצירת משחקי מציאות רבודה לטלפון חכם. הוא מבוסס, למעשה, על המשחק "אינגרס" של ניאנטיק. חברת נינטנדו היפנית, המחזיקה בשותפות ב־The Pokémon Company (ביחד עם החברות היפניות Game Freak ו־Creatures), שותפה גם היא ליצירת המיזם ולהפצתו.
המשחק פותח בראשיתו כניסוי במעקב קפיטליסטי. הוא מצויד ברכיב פיתוי (lure module), אשר משמש לצורך משיכת לקוחות. בתי העסק משלמים לגוגל עבור העלאת מספר האנשים שנכנסים אליהם.
מהלך המשחק.