"משחק מכור" היא תוכנית בידור וסאטירה שבועית. יוצרי התוכנית, ליאור שליין, גידי יהושע ו"חברת תוכן", החליטו להעביר את מהלך התוכנית, שיחות הומוריסטיות על המתרחש בשבוע החולף, בצורה של שעשועון תחרותי, שבו משתתפי התוכנית המתחלקים לשתי קבוצות המתחרות על נקודות פיקטיביות. הנקודות ניתנות בכל שלב לקבוצה עם התשובות הטובות והמצחיקות ביותר.
ביקורות ונתוני רייטינג.
ביקורת רבה הופנתה כלפי התוכנית, שבתחילה לא הצליחה להתרומם בטבלאות הרייטינג בישראל, מצד מבקרי הטלוויזיה והציבור הרחב. חלק טענו ועדיין טוענים שהתוכנית אינה מתאימה לשידורי טלוויזיה, אלא משתייכת יותר לעולם הרדיו. טענה זו לרוב מבוססת על הדמיון הקרוב בין "משחק מכור" לתוכנית הרדיו "יתוש בראש", ועל העובדה שרוב המשתתפים בתוכנית עבדו ועוד עובדים בתחנות הרדיו השונות. כמו כן הופנתה אצבע מאשימה כלפי אופן הצגת התוכנית ובעיקר על כך שיוצריה אינם מנסים להסתיר את העובדה שהיא כתובה לחלוטין, ללא שמץ של אלתור.
ולמרות כל אלה, הצליחה התוכנית במשך הזמן לכבוש את טבלאות הרייטינג (בשנת 2005, לא היה שבוע שבו לא הופיעה התוכנית באחד משלושת המקומות הראשונים בטבלאות, בשבועות בהם שודרה) ואת אהדת הציבור הרחב. התוכנית גיבשה לעצמה קהל מעריצים גדול, זאת ניתן לראות לפי כמות הפורומים באינטרנט המוקדשים לה ולפי כמות האנשים הבאים לשמש כקהל לתוכנית. התוכנית קיבלה הרבה ביקורות טובות, בעיקר בעונתה השנייה, מצד מבקרי הטלוויזיה. הם תיארו אותה כתוכנית שנונה, מצחיקה ומתאימה לקהל מבוגר ואינטליגנטי. עוד הערכה ניתנת למשתתפים בתוכנית, הכותבים לעצמם חלק מהבדיחות המופיעות בזמן השידור.
העונה האחרונה.
בשבועות האחרונים של צילומי העונה הרביעית עברה התוכנית מספר אירועים; הראשונה הייתה בפברואר 2006, כשרון לוינטל (יו"ר "שינוי"), שהגיע להתארח בפינה "ישר בפנים", דרש מההפקה לא לשדר את הקטע בו הוא מצולם. למרות שלא שידרו אותו, העלתה ההפקה את הקטע לאתר האינטרנט של התוכנית. במרץ שידרה התוכנית את ספיישל בחירות 2006 שלה, בו התארחה עלמה זק. פרק זה זכה לשיא הרייטינג לו זכתה התוכנית – 22%, מיקום שני בטבלה השבועית לאחר "ארץ נהדרת". בתוכנית זו תסריט הצילומים דלף לרשת ממקור לא צפוי. ב-3 באפריל 2006 שודר פרק הסיום של העונה, וב-10 באפריל שודר סרט מיוחד העוקב אחר צילומי "משחק מכור" – "משחק מלוכלך". ב-14 במאי שודר פרק מיוחד ליום העצמאות, בהשתתפות אסי דיין, שוש עטרי, רועי לוי, גיל ריבה, להקת "שייגעצ" ושמעון פרס. בחודש יולי 2006 הודיע גורי אלפי על פרישה מהשתתפות קבועה בתוכנית, וכי הוא ישתתף בעונה החמישית של התוכנית, שלא יצאה לפועל, כאורח בלבד. בהמשך הודיע ליאור שליין על עזיבתו את ערוץ 2 לטובת הגשת תוכנית הלייט-נייט "הלילה עם ליאור שליין" בערוץ 10. בעקבות זאת, בנוסף על הריונה של עינב גלילי באותה תקופה, "משחק מכור" לבסוף לא שבה אל המסך.
רצועת הביטחון.
ב-23 ביולי 2006, בעקבות מלחמת לבנון השנייה, החלה הפקת התוכנית לשדר מהדורה מיוחדת של "משחק מכור" הנקראת "רצועת הביטחון", ששודרה באופן מיוחד לאורך שלושת ימי השידור של זכיינית השידור "רשת". עליית התוכנית היוותה חלק מגל תוכניות הסאטירה אשר עלו לאוויר באופן מיוחד בעקבות האירועים, ביניהן "מועדון לילה" ו"ארץ נהדרת" של "שידורי קשת". את התוכניות הנחו עינב גלילי וליאור שליין, בעוד גורי אלפי, שכבר הודיע לפני-כן על פרישתו מהתוכנית, השתתף בקטעים השונים, לעיתים כאורח ולעיתים כפאנליסט. שאר האורחים בתוכנית, בניגוד למתכונת הרגילה של "משחק מכור", לא השתתפו בדמות עצמם (כלומר כפאנילסטים), אלא שיחקו דמויות שונות, וניהלו שיחות הומוריסטיות עם צמד המנחים. "רצועת הביטחון" הקדימה את העונה החמישית של "משחק מכור", שהייתה צפויה לעלות בנובמבר באותה שנה. המתכונת החדשה זכתה לשלל ביקורות, חלקן חיוביות וחלקן שליליות, אך שמרה על נתוני רייטינג גבוהים מהצפוי, כאשר הובילה את טבלת המדרוג.
"עד הבחירות זה יעבור" ו"מצב האומה".
בשנת 2009, לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, עלתה בערוץ 10 תוכנית פאנל בהנחיית ליאור שליין שנקראה "עד הבחירות זה יעבור". התוכנית הייתה בעלת מתכונת דומה ל"משחק מכור" והשתתפו בה גורי אלפי ואורנה בנאי לצד פאנליסטים מתחלפים.
בשנת 2010 עלתה בערוץ 2 (רשת) התוכנית "מצב האומה" שהיוותה מעין המשך של שתי התוכניות הללו. שליין המשיך כמנחה, אלפי ובנאי המשיכו כפנאליסטים ואבי כהן המשיך כעורך ראשי. בעונה הרביעית הצטרפה גלילי לפאנל הקבוע, לאחר שהתארחה במספר תוכניות בעונות הקודמות. בפברואר 2015 עברה התוכנית לערוץ 10, שם היא משודרת עד היום תחת השם "גב האומה". ב-2019, עם המיזוג של רשת וערוץ עשר, עברה התוכנית לערוץ 13.
מיקרוכירורגיה
צינור הזרע
במערכת הרבייה הגברית, צינור הזרע הוא כל אחד מזוג צינורות שמובילים תאי זרע מעילית האשך אל השופכה בזמן פליטת זרע. לצינורות אלה דופן שרירי עבה שהתכווצויותיו מסייעות לפליטה.
כריתה של צינור הזרע היא הליך כירורגי אותו מבצעים גברים כאמצעי מניעה דרסטי וכמעט בלתי-הפיך. כריתת צינור הזרע מאפשרת לגבר לקיים יחסי מין עם נשים ללא שימוש באמצעי מניעה כלשהם וללא חשש להכנסת האישה להריון.
שופכה
השופכה (TA: Urethra) היא צינור שרירי בעל דפנות דקות הממוקם באגן ובתחתיתו של חלל הבטן אצל היונקים. תפקידה הוא להוביל את השתן משלפוחית השתן אל מחוץ לגוף דרך פתח השופכה.
אצל הזכר עוברת השופכה בתחילת דרכה דרך בלוטת הערמונית, המקיפה את חלקה העליון בעת חיבורה עם צינור הזרע, לאחר מכן היא ממשיכה לעבר הפין ומגיעה לבסיס השריר שלו, שם היא מצטלבת עם צינור הזרע ולאחר מכן היא הופכת לליבה המרכזית של הפין, שם היא ממוקמת במרכזו של הגוף הספוגי עד הגיעה לסוף העטרה. אורכה הכולל כ-20 ס"מ. מלבד שתן, היא יכולה להוביל גם את נוזל הזרע.
אצל הנקבה אורכה של השופכה קצר יותר. הקצה שלה הוא בפתח השופכה בפות, שנמצא בין הדגדגן לנרתיק.
מערכת העצבים הסימפתטית
מערכת העצבים הסימפתטית היא תת-מערכת במערכת העצבים האוטונומית. היא פועלת לתגובות מיידיות באדם במצבי לחץ, חירום ומתח, ומכינה את הגוף למאבק או נסיגה בהתאם לתגובת הילחם או ברח. כמו כן, היא מעכבת את פעולות התת-מערכת המנוגדת לה - מערכת העצבים הפאראסימפתטית.
תפקידים ואופן פעולה.
למערכת זו סיבי עצב שיוצאים ממערכת העצבים המרכזית, דרך שרשרת של גנגליונים קרוב לחוט השדרה באזורי החזה והמותניים. העצבים מגיעים אל כלי דם, בלוטות זיעה, בלוטות רוק, הלב, הריאות, המעי ואיברי המין.
כאשר האדם נמצא במצב של סכנה או לחץ המערכת מגבירה את קצב הלב ואת אספקת הדם לשרירים, ומעלה את לחץ הדם. משימתה של המערכת היא להבטיח "יכולת הישרדות", וככזו היא פועלת מידית לפי הדרוש, אינה מתחשבת בטווח הארוך או הבינוני, וכן אינה מתחשבת בבעיות העלולות להיווצר כתוצאה מפעולותיה, דוגמת שימור ואגירת אנרגיה או מהיכן תבוא האנרגיה הדרושה לפעולותיה; תפקיד זה היא מותירה למערכת הפאראסימפתטית.
את פקודותיה מבצע בעיקר הנוירוטרנסמיטר נוראפינפרין, המקורב להורמון המתח המופרש מבלוטת יותרת הכליה אפינפרין (אדרנלין).
מערכת העצבים הסימפתטית מקושרת גם לבלוטת האצטרובל.
דוגמאות לפעולות המערכת הסימפתטית: כאשר האדם ניצב בפני סכנה מוחשית אישוניו מתרחבים, קצב הלב ולחץ הדם מתגברים, ושערותיו סומרות. כל אלה הן תוצאות של פעולות המערכת הסימפתטית האינסטינקטיבית.
קובנטרי
קובנטרי (באנגלית: Coventry, ) היא עיר במערב בריטניה. העיר מונה כ-380,000 תושבים (נכון ל-2022) והיא התשיעית בגודלה באנגליה והאחת-עשרה בגודלה בבריטניה.
במהלך הבליץ על קובנטרי במלחמת העולם השנייה, העיר הופצצה על ידי חיל האוויר הגרמני, הלופטוואפה. בהפצצה העיקרית, אשר נערכה ב-14 בנובמבר 1940, נהרסו רוב בתי העיר ונהרגו כשמונה מאות אזרחים. סיפור ידוע מתאר כי בידי שירותי המודיעין הבריטיים היה מידע על ההפצצה מספר ימים לפני שהתרחשה, אך ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל קיבל החלטה קשה שלא לפנות את האזרחים מראש, כדי לא לחשוף בפני הגרמנים את מקורותיו המודיעיניים לידיעה זו; עם זאת, היסטוריונים רבים כיום מעריכים כי אין בסיס היסטורי לסיפור זה. נראה כי צ'רצ'יל ידע ממקורותיו המודיעיניים שאמורה להתרחש התקפה על עיר מרכזית, אך לא ידע שמדובר בקובנטרי.
אחד מהאתרים הבולטים בעיר הוא קתדרלת קובנטרי. באתר עומדות שתי כנסיות, אחת מול השנייה. הכנסייה הישנה נהרסה במהלך ההפצצה של חיל האוויר הגרמני, ולא שוחזרה, לזיכרון ההרוגים בהפצצה ובמלחמת העולם השנייה בכלל. הכנסייה החדשה נמצאת מול הריסות הכנסייה הישנה ובה סמלים של שלום וסמלים נגד המלחמה.
קובנטרי מוזכרת, בין השאר, בספרה של קוני ויליס, "מלבד הכלב", שהפך את נושא ההפצצה על הקתדרלה לנושאו המרכזי.
דשנים
אריה דקר
אברהם מסלו
אסותא מרכזים רפואיים
אסותא מרכזים רפואיים בע"מ היא חברה בבעלות מכבי שירותי בריאות, המנהלת ארבעה בתי חולים פרטיים בתל אביב, בראשון לציון, בחיפה ובבאר שבע, בית חולים ציבורי באשדוד, וארבעה מרכזים רפואיים -בירושלים, בדרך השלום שבתל אביב, באשדוד וברעננה, ובהם בין השאר, מכוני דימות, מרכזים לבריאות האישה, מכוני גסטרו ומרפאות מומחים. ראשיתה של החברה בבית חולים פרטי בשם "אסותא", שנוסד בשנת 1934 בתל אביב. החברה מספקת גם שירותי רפואה פרטית בתשלום. בית החולים המרכזי של החברה נמצא באזור תעשייה עבר הירקון בתל אביב. יו"ר אסותא מרכזים רפואיים הוא פרופ' יהושע (שוקי) שמר מנכ״ל אסותא הוא גידי לשץ.
בית החולים אסותא תל אביב.