לקרדיגן פרווה כפולה בעלת שכבה תחתונה רכה ושכבה עליונה סיבית וארוכה, הם באים בצבעים שונים כגון אדום, שחור, כחול בהיר או מנומר. הזכרים שוקלים 14-17 ק"ג והנקבות 11–14 ק"ג.
אופי.
הקורגי הוא כלב משפחה נמרץ, נאמן, עדין וחברותי לכן הוא מצוין עם ילדים, אך נוטה לנבוח בקול רם ובדרך כלל מאופק עם זרים עקב היותו ערני וחכם.
ולש קורגי פמברוק.
האבות הקדמונים הישירים של גזע הפמברוק הובאו מעבר לתעלה האנגלית על ידי אורגים פלמיים ששוכנעו על ידי מלך אנגליה הנרי הראשון, להגר לוויילס בשנת 1107 לספירה. הפמברוק פופולרי יותר מאשר גזע הקרדיגן, עובדה שניתן לייחס להיותו חביב על משפחת המלוכה: בשנת 1934 רכשה המלכה אליזבת את הקורגי פמברוק הראשון שלה ובמהלך השנים היו לה מעל ל-30 פמברוקים.
מאפיינים חיצוניים.
לפמברוקים זנב קצר מאוד, אוזניים מחודדות ופנים שועליים. הם קטנים יותר מהקרדיגנים, רגליהם ישרות ופרוותם העליונה רכה יותר. הם באים בצבעים שונים כגון: שחור, אדום, וחום בהיר. הזכרים שוקלים 12–14 ק"ג והנקבות 11–13 ק"ג בממוצע. גובהם זהה לקרדיגנים.
אופי.
כלב אדיב, אינטליגנטי, ממושמע, אוהב וערני ביותר. הקורגי נחשב לכלב בעל אופי רציני יותר מהאופי השובב של הקרדיגן.
קורגי הוא כלב חברותי וטוב למשפחות עם ילדים.
בריאות.
הקורגי נחשב לכלב בריא בעל תוחלת חיים הנעה בין 12–15 שנים בממוצע, עלול לסבול מבעיות במפרק הירך, בעיות ראייה ופרצות דיסק בגלל גבו הארוך.
תחרויות.
הקורגים מתחרים בתחרויות אג'יליטי (כלבנות), צייתנות, רעייה, גישוש ו-flyball.
פולקלור.
בפולקלור הוולשי הקורגי היה סוס הרכיבה המועדף על פיות יער לוחמות. אגדה אחרת מספרת שהקורגים היו מתנה של פיות היער לבני האדם והסימונים על הפרווה של הכלב נשארו שם בגלל האוכף והרתמות של הפיות.
על פי סיפור עם אנגלי, המלכה ויקטוריה טיילה בדרך כפרית יום אחד עד שמרכבתה עצרה כיוון שנתקלה בעץ שנפל על הדרך. בעת שתהתה איך תעבור, פיה הופיעה לפניה פתאם וכדי לעזור למלכה יצרה שני קורגים יש מאין, אחד היה הפמברוק והשני היה הקרדיגן, שני הקורגים הזיזו את גזע העץ כדי לפנות למלכה את הדרך.
סגווי
מחנה סירקין
מחנה סירקין (לשעבר "כנף 12 - בסיס אלון" וגם "RAF Petah Tiqva") הוא בסיס של צה"ל השוכן בעיר פתח תקווה. הבסיס גובל בשכונות יוספטל וקריית אלון ממערב, עמישב-הדר גנים וכפר סירקין מדרום ובקיבוץ גבעת השלושה מצפון.
היסטוריה.
"מחנה סירקין" נבנה על ידי שלטונות המנדט הבריטי בשנת 1941 כחלק ממתחם הצבא הבריטי באזור ראש העין. הבסיס שימש את חיל האוויר המלכותי הבריטי עד לעזיבתם את הארץ במאי 1948 ונקרא "RAF Petah Tiqva". משנת 1955 ועד 1968 שכן במקום בית הספר לקצינים בה"ד 1 וכיום ממוקמות בו יחידות שונות של צה"ל.
ב-25 בנובמבר 1945 חדרה קבוצה של לוחמי אצ"ל עם משאיות במסווה של חיילים בריטים לשדה התעופה הבריטי במקום ולקחה שלל כ-70 תת-מקלעים סטן, שתי מרגמות, 5 מכונות ירייה ורימונים רבים.
ב-25 בפברואר 1946, במסגרת התקפת שדות התעופה הבריטיים, חדרה קבוצה של לוחמי לח"י לבסיס ופוצצה שמונה מטוסים של חיל האוויר המלכותי.
בחודש מאי 1948, כבשו לוחמי האצ"ל את הבסיס ואת הכפר הערבי פג'ה הסמוך אליו.
לבסיס ניתן השם "כנף 12 - בסיס אלון" (ע"ש מודי אלון), והתמקמה בו טייסת 101 של חיל האוויר הישראלי שאך הוקם. ב-20 באוקטובר 1949, נוסד בבסיס "בית הספר לטיסה" הראשון של חיל האוויר. קורסי הטיס התקיימו בו עד לחודש מרץ 1955.
בית הספר לקצינים שכן במחנה סירקין בין השנים 1955 - 1968.
בשנת 1957 הוקמה יחידת סיירת מטכ"ל, שבחרה בבסיס הגדול וגדוש בסככות מטוסים ריקות כבסיס הקבע של היחידה. הקמת הבסיס בוצעה בצורה מאולתרת ואף פלילית, כאשר לוחמי היחידה "סחבו" חומרי בניין וציוד מיחידות אחרות אשר שכנו בבסיס וכן מפאתי העיר הצמודה פתח תקווה.
מאז קום צה"ל ישבה בבסיס היחידה לסילוק פצצות (יחס"פ) של חיל ההנדסה. בשנות ה-80 עם הקמת יחידת יעל למשימות הנדסה מיוחדות, היא שוכנה בצמוד ליחס"פ. בשנות ה-90 הוקם "המכון הלאומי לחקר ופירוק תחמושת" בו נמצאים שרידי מטענים טילים ותחמושת של האויב שבהם נתקלו לוחמי צה"ל למן הקמת המדינה. בשנת 1995 כונסו כל היחידות ליחידה ראשית אחת - יהל"ם.
ב-5 ביוני 1967, היום הראשון של מלחמת ששת הימים, הופגז הבסיס בתותחי צבא ירדן. בהמשך היום תקפו את הבסיס שני מטוסי הוקר האנטר ירדניים והעלו באש מטוס תובלה מסוג נורד ומטוס פייפר, וכמה חיילים נפגעו.
בשנות ה-2000.
בשנות ה-2000 החל תהליך פינוי הבסיס כחלק מתוכנית כוללת להעברת בסיסי צה"ל ממרכז הארץ לפריפריה. בשנת 2003 דרש צה"ל לקבל את התמורה העתידית ממכירת הקרקעות במחנה, בסך 750 מיליון דולר באופן מידי. באפריל 2011 אישרה ממשלת ישראל את התוכנית להעברת בסיסי צה"ל לנגב עד סוף 2019, כולל מחנה סירקין, בעלות של 19 מיליארד שקל.
יחידת "עוקץ", ששכנה במקום, הועברה למתקן אדם, בעקבות פסק דין בתביעה אזרחית שהגישו השכנים. אגד 167 של מערך הנ"מ, שהיה מוצב בבסיס עד למרץ 2006, עבר לבסיס פלמחים.
בשנת 2021, חטיבה 55 ששכנה בבסיס, הועברה למחנה ביל"ו ואילו יחידת יהל"ם הועברה למחנה עמנואל (ג'וליס).
במאי 2021 התקיים אירוע פרידה של סיירת מטכ"ל מבסיסה הוותיק במחנה סירקין. היחידה עתידה לעבור לבסיס חדש ומודרני בדרום הארץ.
מקטע קטן משדה התעופה עדיין משמש כמנחת מסוקים צבאיים, ושאר המסלולים משמשים ככבישים לתנועה בתוך הבסיס ומצבם רעוע.
פיתוח כשכונת מגורים.
בפברואר 2017 אישר מינהל התכנון במשרד הפנים תוכנית לבניית 12,000 יחידות דיור בשטח שבו ממוקם המחנה. באפריל 2017 הגישה עיריית פתח תקווה עתירה נגד התוכנית, על רקע מחסור בפתרונות תחבורתיים לשכונה החדשה וחששות מעומסי התנועה שהיא עלולה ליצור עם תוספות יחידות הדיור למרות זאת במרץ 2019 הוועדה הארצית לתכנון ובנייה של מתחמים מועדפים לדיור (הותמ"ל) אישרה להפקיד את התוכנית.
בנובמבר 2021 אושרה באופן רשמי הקמתה של שכונה "סירקין מזרח" על שטח של כ-600 דונם.
נבחרת סין בכדורגל
נבחרת סין בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של הרפובליקה העממית של סין. נבחרת סין נחשבת לאחת הנבחרות הבכירות ביבשת אסיה. הגיעה למקום השני בגביע אסיה 2004. לזכותה של נבחרת סין הופעה אחת בגביע העולם בכדורגל, בשנת 2002, בה הפסידה בכל משחקיה בשלב הבתים לקוסטה ריקה, ברזיל וטורקיה.
הנבחרת הלאומית הסינית הוקמה בשנת 1924 והייתה חברה בפיפ"א בין השנים 1931-1958 והצטרפה בפעם השנייה ב-1979.
לאחר צירופן של הונג קונג ומקאו לשטחה של הרפובליקה העממית של סין, המשיכו שתי הקולוניות לשעבר לשמור על מסגרתן הקודמת, ונותרו בעינן נבחרת הונג קונג ונבחרת מקאו ונבחרת סין כוללת אך ורק את תושבי סין שלפני האיחוד.
עובדה מעניינת בקשר לנבחרת סין קשורה בנבחרת השכנה, נבחרת קוריאה הדרומית. מאז שנת 1950, שיחקו שתי הנבחרות 30 משחקים ביניהן, אך הנבחרת הסינית מעולם לא הצליחה לגבור על נבחרת קוריאה הדרומית, למרות מספר המשחקים הרב בין שתי הנבחרות.
נבחרת הרפובליקה העממית של סין בכדורגל
חימצון חיזור
בי בי סי
בירגר דאהלרוס
בירגר דאהלרוס (בשוודית: Johan Birger Essen Dahlerus; 6 בפברואר 1891 - 8 במרץ 1957) היה איש עסקים שוודי אשר שימש ביד הרמן גרינג, כשליח אל בריטניה בניסיון למנוע את מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
דאהלרוס נולד בסטוקהולם והיה לאיש עסקים ותעשיין מצליח. בחוגי התעשיינים השוודים פגש בהרמן גרינג אשר היה בעל קשרים טובים בשוודיה, בשל מוצאה של אשתו הראשונה, קארין פון קאנצוב, מבית אצולה שוודי.
בשנת 1939 החל גרינג להשתמש בדאהלרוס כשליח דיפלומטי. דאהלרוס האמין כי מלחמת העולם השנייה תהיה אסון לכל המעורבים בה, וכי הדרך בה יש לנקוט על מנת למנוע את המלחמה היא היענות ל"תביעות סבירות" שיעלו הגרמנים. דאהלרוס, אשר עבד וחי בבריטניה בעברו, והיה שם בעל קשרים רבים, נראה כשליח מושלם למטרותיו של גרינג.
החל מיום 25 באוגוסט 1939 היה דאהלרוס לשליח מעופף בין לונדון ובין ברלין בשליחותו של גרינג. היטלר ושר החוץ שלו יואכים פון ריבנטרופ ניהלו במקביל מסלול דיפלומטי נוסף למגעים עם בריטניה, דרך השגריר הבריטי לגרמניה, נוויל הנדרסון. המגעים דרך דאהלרוס היו בלתי רשמיים.
דאהלרוס לא ידע כי כבר ב-22 באוגוסט הורה היטלר לצבאו על המתקפה הקרבה, וכי הוורמאכט עסק בהשלמת ההכנות האחרונות למתקפה. כל האישים עמם עמד בקשר בממשל הגרמני ידעו זאת, והשימוש בדאהלרוס היה שימוש ציני.
בין 25 באוגוסט 1939 ו-31 באוגוסט 1939 נפגש דאהלרוס עם ראשי הממשל בבריטניה ובגרמניה. בתחילה נפגש דאהלרוס, בשליחותו של גרינג, עם שר החוץ הבריטי לורד הליפקס, והעביר מכתב ממנו אל גרינג, שהועבר לידיעת אדולף היטלר. היטלר אף הוא נפגש עם דאהלרוס, והעביר דרכו מסר לנוויל צ'מברלין. עיקרם של המסרים היו כי יינתן לגרמניה לעשות בפולין כרצונה, ובתמורה תימנע מלהילחם באימפריה הבריטית.
דאהלרוס היה למתווך בלתי רשמי בין שני הצדדים, וחשיבות "מסלול דאהלרוס" עלתה אף על חשיבות המסלול הרשמי בין המדינות דרך השגריר הנדרסון. לצד דברי השלום בו הלעיטו הגרמנים את דאהלרוס, ברור היה כי כוונתם לקבל לידיהם את שטחי המחלוקת במסדרון של דנציג ואף שטחים נוספים, אם בדרך של מלחמה, ואם בדרך דיפלומטית, בדומה להישגיהם בהסכם מינכן. דאהלרוס היה סבור כי יש לדון בדרישות. נראה כי בשלב זה התפכח צ'מברלין וראה כי אין להשלים עם כל תוקפנות נאצית נוספת.