בימי מלחמת העולם הראשונה איחד את רוב בתי החרושת לשמנים ברוסיה והתעשר מאוד. בפרוץ המהפכה ברוסיה החליט להקים מפעל לשמנים באלכסנדריה אך קיבל את הצעתו של נחום וילבוש להקים מפעל דומה (קטן בממדיו) בארץ ישראל.
משה וילבושביץ, שישב אותה עת בשווייץ ורכושו ברוסיה הולאם, הסכים לנהל יחד עם פאינסון את המפעל החדש. ב-1919 הוקם מפעל שמן בלונדון. באפריל 1920 הוחרם רוב רכושם של בעלי המפעל אך פאינסון הצליח לחלץ חלק מכספו לחו"ל וכך להציל את החברה הצעירה. הוא נפגש בברלין עם מר ברקי, יהודי ספרדי מאלכסנדריה ויחד הקימו חברה לתעשיית שמנים בשם "אגולין" והמכונות שיועדו ל"שמן" נשלחו לארץ ישראל. מפעל שמן תוכנן להקימו בקיסריה, אך לבסוף הוקם בחיפה ב-1922 ובנו יצחק ניהל אותו תקופה קצרה. השינוי במיקום המפעל נבע מכמה סיבות: חוסר בנמל באזור קיסריה שבו רצה וילבוש להקים את המפעל והתנגדות השלטונות הבריטיים למיקומו של המפעל.
על פי עדותו של משה וילבושביץ פאינסון לא היה ציוני עד ועידת לונדון ב-1920 שבה השתתף. הוא תרם חלק ממניותיו ב"שמן" לקרן היסוד שהוקמה בוועידה. הוא חי בניז'ני נובגורוד, במוסקבה בברלין ובפריז.
ח.נ. ביאליק חיפש מימון להוצאת הספרים דביר שהייתה ממשיכת דרכה של הוצאת מוריה. הוא חבר לשמריהו לוין ופאינסון והללו הקימו חברה בע"מ.
ב-1922 עזר להקים את הוצאת רמון שהוציאה ספרים ואוספי אמנות והיה אחד משלושת חברי ההנהלה (יחד עם מארק וישניצר ואלכסנדר קוגן).
פאינסון ניהל עסקים גדולים בהיקף עולמי והסתבך, ובזמן המשבר הכלכלי העולמי של 1929 התמוטט והחברה שהוא עמד בראשה פשטה את הרגל. הוא נאלץ למכור את שמן לסידני אלן.
אגודת אזוב
אגודת אזוב הוא מונח מסיפור יציאת מצרים, אז נעשה שימוש באגודת אזוב כדי לתת את דם קרבן הפסח על המשקוף. מספר ספרים תורניים שאבו את שמם ממונח זה.
אמא גולדמן
אנכסנדרידס השני
אנכסנדרידס השני (ביוונית: Ἀναξανδρίδας) היה מלך ספרטה משנת 560 לפנה"ס עד שנת 520 לפנה"ס. אביהם של קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון.
ביוגרפיה.
אנכסנדרידס היה בנו של לאון, מהשושלת האגידית שהתייחסה עד הרקולס. הוא הוכתר כמלך בשנת 520 לפנה"ס בעקבות מותו של אביו. יחד עמו מלך אריסטון. מעט מאוד ידוע על חייו, הרודוטוס מספר שהוא יצא למלחמה על טיגיאה, אולם נכשל. על כן פנה אל האורקל מדלפי, בבקשה לדעת מה עליו לעשות כדי לנצח. האורקל השיבה לו שעליו להביא לקבורה את עצמות אורסטס. ולאחר שאכן הובאו העצמות לקבורה ניצח במלחמה. על פי ההשערות המלחמה היא היסטורית, אולם שאר הפרטים הם כמובן אגדה.
הרודוטוס מוסר סיפור מוזר נוסף אודות אנכסנדרידס. לפי טענת הרודוטוס, אשתו האהובה של אנכסנדרידס לא ילדה לו ילדים, והאפורים דרשו ממנו להיפטר ממנה ולשאת אחרת. אולם הוא סרב, על כן הרשו לו האפורים לשאת אשה נוספת, מנהג שחרג מהכללים המקובלים. האישה החדשה ילדה לו את קלאומנס. אולם לפתע ילדה הקודמת את דוריאיוס, ואחר כך את לאונידס, ואת קלאומברוטוס, אולם החדשה לא ילדה עוד.
על כל פנים ברור שהיו לו ארבעה ילדים. קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון, שהפכו למלכי ספרטה. ושני המצביאים דוריאיוס וקלאומברוטוס. בין נכדיו הבולטים ניתן למנות את גורגו, פליסטרכוס ופאוסניאס.
בחיבורו "ספרטה - אמרות ומנהגים" מוסר פלוטרכוס מספר ציטוטים מפי אנכסנדרידס.
לאון (מלך ספרטה)
לאון (ביוונית: Λέων) היה מלך ספרטה משנת 590 לפנה"ס עד שנת 560 לפנה"ס. אביו של אנכסנדרידס השני.
ביוגרפיה.
השם "לאון" משמעותו אריה. מעט מאוד ידוע על חייו של לאון, הוא היה בנו של אוריקרטידס מהשושלת האגידית שהתייחסה עד הרקולס. הוא ירש את אביו בשנת 590 לפנה"ס ושלט עד שנת 560 לפנה"ס. היה לו בן שאחר כך ירש אותו בשם אנכסנדרידס השני.
על פי הרודוטוס הוא יצא למלחמה עם טיגיאה, המלחמה הסתיימה בתיקו.
קולנוע איטלקי
הקולנוע האיטלקי
טיגרס
קלוב דה פוטבול טיגרס דה לה אוניברסידד אאוטונומה דה נואבו לאון (בספרדית: Club de Fútbol Tigres de la Universidad Autónoma de Nuevo León), המכונה בקיצור טיגרס UANL, או בפשטות טיגרס, הוא מועדון כדורגל מקסיקני מהעיר סן ניקולאס דה לוס גרסה שבמדינת נואבו לאון. המועדון נוסד ב-7 במרץ 1960 ומשחק את משחקיו הביתיים באצטדיון אוניברסיטריו. צבעי המדים של המועדון הם צהוב וכחול. לזכותו של המועדון 7 תוארי אליפות ליגת העל המקסיקנית וזכייה בליגת האלופות.
למועדון יריבות ארוכת שנים עם מועדון מונטריי - שניהם משתייכים למטרופולין מונטריי - והמפגשים ביניהם קיבלו את השם "אל קלאסיקו רחיו", או "אל קלאסיקו רחיומונטאנו" (El Clásico Regiomontano).
היסטוריה.
ב-1957 נוסד מועדון בשם "קלוב דפורטיבו נואבו לאון", שכונה "חבטוס" (Jabatos, חזירי בר). הקבוצה התבססה על קבוצת "דפורטיבו אנאואק" (Deportivo Anáhuac) שזכתה לפני כן ב"ליגת הצפון" המקומית. באותן שנים שיחק המועדון בליגת המשנה המקסיקנית. ב-7 במרץ 1960, עקב בעיות כלכליות, הועבר המועדון לאחריות האוניברסיטה האוטונומית של נואבו לאון והחל להשתמש בכינוי "טיגרס" (נמרים). בספטמבר 1962, שוב עקב בעיות כלכליות, שב המועדון לחסות תחת "קלוב דפורטיבו נואבו לאון" (חבטוס). בעוד "חבטוס" עלתה לליגת העל בסוף עונת 1995/96, מועדון "טיגרס" נוסד מחדש תחת אוניברסיטת נואבו לאון בספטמבר 1967, והפעם באופן סופי. המועדון שיחק בליגת המשנה עד סוף עונת 1973/74, אז זכה באליפות טורניר זה והעפיל לליגת העל.
הקבוצה הפתיעה את הליגה כשזכתה בגביע המקסיקני בתום עונת 1975/76, לאחר ניצחון בגמר על קבוצת אמריקה.
בעונת 1977/78, לאחר שבעונה הקודמת הסתבכה במאבקי תחתית, זכתה הקבוצה באליפות מקסיקו לראשונה בתולדותיה, אחרי ניצחון בגמר על אוניברסידד נסיונל (3:1 בסיכום המפגש הכפול), שחסרה כמה מכוכביה, בהם הוגו סאנצ'ס, עקב נסיעתם להשתתף עם הנבחרת במונדיאל 1978. את תואר האליפות השני השיגה הקבוצה בעונת 1981/82, בה ניצחה במשחק הגמר של הליגה את אטלנטה בפנדלים. באותן שנים כיכב במועדון תומאס בוי, מלך השערים ההיסטורי של הקבוצה (102 שערים).
עונת 1995/96 הביאה עמה לקבוצה הצלחה וכישלון. הקבוצה זכתה בגביע מקסיקו לאחר שגברה על אטלס (2:1 בסיכום המפגש הכפול, כולל ניצחון חוץ במשחק השני), אך היא נאלצה להיאבק על הישארותה בליגה, בשל ממוצע נקודות רב שנתי נמוך (באותה שנה הניקוד שהשיגה העניק לה כרטיס לפלייאוף האליפות), וכשלה בכך. המשחק המכריע התקיים דווקא מול מונטריי, שניצחה 2-1. משחק זה מכונה "אל קלאסיקו דל דסנסו" (הקלאסיקו של הירידה). בליגת המשנה שהתה הקבוצה עונה אחת בלבד, כשהיא זוכה בשני הטורנירים שהתקיימו באותה שנה (אינביירנו 1996 ווראנו 1997).
בשנת 2011 זכתה הקבוצה בתואר האליפות השלישי שלה, לאחר שגברה בגמר על סנטוס לגונה (4:1 בסיכום המפגש הכפול). בשנת 2014 ניצחה הקבוצה את קבוצת אלבריחס דה אואחאקה בגמר מהדורת הקלאוסורה של גביע מקסיקו, ובכך זכתה בפעם השלישית בתולדותיה בגביע הלאומי. באותן שנים בלטו בקבוצה דמיאן אלברס, לוקאס לובוס, קרלוס סלסידו, אלן פולידו ודניליניו.
בשנים שלאחר מכן התחזקה הקבוצה עם שחקנים בינלאומיים כמו השוער נאוול גוסמאן הארגנטיני, אחידיו ארבאלו ריוס האורוגוואי, חופרה גרון האקוודורי, רפאל סוביס הברזילאי ואנדרה פייר ז'יניאק הצרפתי, והצליחה להעפיל לגמר גביע ליברטדורס בשנת 2015 (בתקופה שנציגות מקסיקו השתתפו במפעל), שם הפסידה לריבר פלייט (0:3 בסיכום המפגש הכפול).
בדצמבר 2015 זכתה הקבוצה באליפות האפרטורה, לאחר שגברה בגמר על אוניברסידד נסיונל (4:4 בסיכום המפגש הכפול, 4:2 בפנדלים). בדצמבר 2016 שוב זכתה הקבוצה באליפות האפרטורה, לאחר 2 תוצאות תיקו וניצחון בפנדלים מול אמריקה. במאי 2019 זכתה טיגרס באליפות הקלאוסורה, לאחר שגברה על
לאון בצמד מפגשי הגמר (1-0 בסיכום שני המשחקים).
לאחר שהפסידה שלוש פעמים בגמר ליגת האלופות של CONCACAF (בעונות 2015/16, 2016/17 ו-2019), זכתה הקבוצה בתואר בינלאומי ראשון כשגברה על מועדון הכדורגל לוס אנג'לס בתוצאה 2-1 בגמר מהדורת 2020, שנדחה עקב מגפת הקורונה ושוחק במשחק בודד באצטדיון אקספלוריה.
תארים.
לאומיים
בינלאומיים
באלאש-יארמוט
סדר הכוחות במבצע ברברוסה
סדר הכוחות של הצדדים היריבים ערב פתיחת מבצע ברברוסה (22 ביוני 1941). במסגרת המבצע תקפו צבאות מדינות הציר, בראשות גרמניה הנאצית, את ברית המועצות, ובכך פתחו במערכה צבאית קשה נגד הצבא האדום, שארכה כמעט 4 שנים (1941–1945) והסתיימה עם כניעת גרמניה הנאצית.
מדינות הציר.
בתחילת מבצע ברברוסה ב-22 ביוני 1941 הקצה הורמאכט שלוש קבוצות ארמיות לפלישה לברית המועצות - קבוצת ארמיות דרום (בפיקוד גרד פון רונדשטט), קבוצת ארמיות מרכז (בפיקוד פדור פון בוק) וקבוצת ארמיות צפון (בפיקוד וילהלם פון לב). קבוצות הארמיות דרום וצפון כללו כל אחת "קבוצת פאנצר" (עוצבה בסדר גודל של ארמיית שריון) אחת, ואילו קבוצת ארמיות מרכז קיבלה שתי קבוצות פאנצר תחת פיקודה. בנוסף לכוחות הצבא הגרמני השתתפו בפלישה לברית המועצות גם כוחות צבא מחלק מהגרורות של גרמניה הנאצית - פינלנד, הונגריה, רומניה, וסלובקיה. כוח הפלישה כלל קבוצת ארמיות מעורבת (קבוצת הארמיות אנטונסקו), שכללה כוחות צבא מרומניה ומגרמניה, ותקפה את ברית המועצות משטח רומניה. הפיקוד הגרמני הטיל למערכה נגד ברית המועצות 145 מתוך 205 הדיוויזיות, שעמדו לרשותו ערב פתיחת מבצע ברברוסה, והשאיר רק 38 דיוויזיות בחזית המערבית, 12 בנורווגיה, 7 בבלקן, 2 בלוב ו-1 בדנמרק. בנוסף, הקצה הלופטוואפה לפלישה לברית המועצות, שלושה ציי אוויר, שנועדו להעניק סיוע לכוחות היבשה.