כיסוי הפאנל בזכוכית בורוסיליקט עשויה לגרום לאובדן יעילות של 5-10% לשנה.
חיפוי זכוכית אחר, כגון סיליקה התמזגה וכוסות עופרת, עשוי להפחית את אובדן היעילות לפחות מ־1% לשנה.
קצב הבלאי הוא פונקציה של ספקטרום השטף ההפרש והמינון המיינן הכולל.
אושרי לוי
אושרי לוי (נולד ב-5 בינואר 1974) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת שוער בהפועל כרמיאל מליגה ג' גליל עליון. בנוסף, לוי משחק כדורסל בליגות הנמוכות בישראל.
קריירה.
לוי התחיל את הקריירה שלו במ.ס. חצור הגלילית. בשנת הצטרף להפועל מג'דל כרום ועלה איתה לליגה א', ובהמשך עבר לבני סכנין ועמה העפיל לליגה הארצית. בהמשך שיחק ב ובית"ר באר שבע.
בקיץ החל להתאמן עם בית"ר ירושלים, אך בסוף חתם במכבי תל אביב. ב-30 באפריל 2002, לוי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-6 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת רבע גמר גביע המדינה. ב-10 במאי 2002, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1-2 נגד הפועל ראשון לציון.
בקיץ חתם בהפועל נצרת עילית, העולה החדשה לליגה הלאומית. בתום עונת 2003/2004 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל. לוי המשיך לשמש כשוער ראשון של הקבוצה גם בליגת העל.
בקיץ חתם בהפועל כפר סבא. ב-14 בדצמבר 2006, שוחרר מכפר סבא לאחר שנכשל בבדיקת פוליגרף, בה נשאל לגבי מכירת משחקים. נותר שחקן חופשי עד לסיום העונה. התיק נסגר מחוסר ראיות.
ב-2 ביולי 2007, סיכם בהפועל בני לוד. ב-9 בינואר 2008, הצטרף לאחווה עראבה מליגה א' צפון. בעונת רשם עם הקבוצה עליה לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה.
בהמשך הקריירה, לוי שיחק בהפועל ירושלים, עירוני טבריה, הפועל בית שאן, הפועל בני מע'אר, סקציה מעלות תרשיחא, צעירי כפר קנא, מ.ס. ג'וליס, הפועל נהריה, מכבי אחווה ירכא ורשם קדנציה שנייה באחווה עראבה ומ.ס. חצור הגלילית.
בקיץ , לוי חתם בהפועל כרמיאל, עת שקמה מחדש בליגה ג'.
נזאנין בוניאדי
נזאנין בוניאדי (באנגלית: Nazanin Boniadi; בפרסית: نازنین بنیادی; נולדה ב-22 במאי 1980) היא שחקנית ופעילת זכויות אדם בריטית ילידת-איראן.
ילדות ונעורים.
בוניאדי נולדה בטהראן, איראן, בשנות השיא של המהפכה האיראנית; כתינוקת בת חודש ימים, הוריה עברו להתגורר עמה בלונדון שבאנגליה. בילדותה ניגנה על כינור ורקדה בלט.
היא למדה בתיכון פרטי באנגליה ובהמשך עברה לארצות הברית שם השלימה תואר ראשון, בהצטיינות, במדעי הביולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה באירוויין. באוניברסיטה זכתה בפרס צ'אנג פין-צ'ון לתלמידי תואר ראשון על מחקר מולקולרי שעשתה הכולל טיפול בסרטן ודחיית איברים במקרים של השתלות לב. היא הייתה גם עוזרת לעורכת הראשית של המגזין הרפואי MedTimes לתלמידי התואר הראשון שם.
קריירה.
מסלול הקריירה של בוניאדי השתנה בהמשך כאשר החליטה לזנוח את התחום המדעי ולעבור לתחום המשחק בשנת 2006. תפקידה המשמעותי הראשון היה בתפקיד ליילה מיר בדרמה היומית בטלוויזיה: ובסדרת הספין-אוף שלה, .
בוניאדי היא השחקנית הראשונה שנולדה באיראן והוחתמה על חוזה להשתתפות באופרת סבון אמריקאית.
היא הייתה מועמדת לפרס NAACP Image לשחקנית מצטיינת בסדרת דרמה יומית בשנת 2008 על תפקידה בסדרה General Hospital.
בוניאדי שיחקה גם בתפקידים משניים בכמה הפקות קולנוע הוליוודיות גדולות: מלחמתו של צ'ארלי וילסון (בבימויו של מייק ניקולס), איירון מן (בבימויו של ג'ון פאברו), ושלושת הימים הבאים (בבימויו של פול האגיס).
היא גילמה את נורה, מושא אהבתו של הדמות של ברני סטינסון בסדרה, בגילומו של השחקן ניל פטריק האריס, בעונה השישית של הלהיט מבית CBS, התוכנית איך פגשתי את אמא. היא חזרה שנית לתפקיד זה בעונה השביעית והתשיעית של הסדרה.
במאי 2013 הצטרפה בוניאדי לקאסט של העונה השלישית בסדרה הומלנד בתפקיד אנליסטית בCIA, פרה שרזי. היא צורפה לצוות השחקנים לעונה הרביעית של הסדרה.
בוניאדי הופיעה גם במסגרת שמונת הפרקים בעונה השלישית של הסדרה סקנדל כדמות הנגד לעדנאן סאליף.
בהפקה המחודשת של הסרט בן חור בשנת 2016, החידוש לסרט המקור של בן חור משנת 1959, היא גילמה את אסתר, מושא האהבה של גיבור הסרט.
היא קריינה את הפסקול לסרט התיעודי האיראני משנת 2014, להדליק נר, שנעשה על ידי מזיאר בהרי והתמקד ברדיפת הבהאים באיראן.
היא כיכבה עם דב פאטל וארמי האמר בסרט העלילתי מלון מומבאי בשנת 2018, הממחיש את אירועי מתקפת הטרור במומבאי בשנת 2008.
משנת 2018 עד 2019, בוניאדי שיחקה בתפקיד קבוע את הדמות של קלייר קווייל בדרמת הריגול מקביל של רשת Starz.
בתחילת שנת 2020 נחשף כי בוניאדי תלוהק לתפקיד שלא נחשף עדיין בעיבוד לסרט "שר הטבעות" בשירות פריים וידאו.
אקטיביזם.
בוניאדי הייתה דוברת מטעם אמנסטי אינטרנשיונל ארצות הברית (AIUSA), תוך התמקדות בחוסר צדק ובטיפול לא הוגן בצעירים איראניים, נשים ואסירי מצפון, משנת 2009 ועד 2015, יש לה בלוג רשמי משלה באתר של אמנסטי אינטרנשיונל בארצות הברית והיא ממשיכה לשתף איתם פעולה נכון לאפריל 2019. בוניאדי ביצעה את הקריינות להודעת השירות הציבורי של AIUSA עם מורגן פרימן, שזכתה בפרס ובי, פרס בינלאומי שניתן על מצוינות בתחום האינטרנט; היא שיתפה פעולה עם הארגון למען חוק האלימות הבינלאומית נגד נשים (I-VAWA) בקמפיין שלהם; שימשה כפאנליסטית וכנציגה באירועים הקשורים לזכויות איראנים, והובילה את פרויקט "נדה" עם AIUSA ב 2010.
בדצמבר 2010 היא יזמה עצומה של ארגון אמנסטי אינטרנשיונל לתמיכה בבמאי הקולנוע האיראניים ג'עפר פאנאהי ומוחמד רסולוף, שהורשעו ב"תעמולה נגד המדינה". על העצומה חתמו למעלה מ־21,000 איש, ביניהם במאים ושחקנים בולטים בהוליווד. ב-8 ביוני 2011, היא הצטרפה למשלחת, בהובלת הבמאי פול האגיס ומנכ"ל AIUSA לארי קוקס, למסירת העצומה הזו לנציגות איראן באו"ם בניו יורק.
ב־3 ביוני 2011, הצטרפה בוניאדי לשרה שרוד בשביתת רעב מתגלגלת וכתבה מאמר לתמיכה בקמפיין שחררו את התרמילאים, הנוגע למאסרם של שיין באואר וג'וש פתאל באיראן.
בוניאדי קיבלה את פרס הקולנוע החברתי לשנת 2011 בפסטיבל הסרטים והמוזיקה העולמי של Ischia על עבודתה בתחום זכויות האדם עם אמנסטי אינטרנשיונל.
באפריל 2012, בוניאדי הביעה תמיכה בקמפיין Education Under Fire וקראה להפסיק את האפליה לרדיפות הבהאים באיראן.
בוניאדי מסרה את נאום הסגירה המרכזי בכנס XX Factor בשנת 2012 בנושא זכויות נשים, בוושינגטון די. סי.
בדצמבר 2012, בוניאדי עבדה עם רוקסנה סאברי להשקת עתירה וקמפיין של אמנסטי לשחרור של הקולנוען בארוז גובאדי, אחיו של הקולנוען המוערך בהמן ג'ובאדי, באיראן. העצומה כללה חתימות של במאים ושחקנים בולטים בהוליווד, כמו גם ארגונים ופסטיבלים גדולים בתעשיית הקולנוע. ב־22 בינואר 2013 הודיעה אמנסטי אינטרנשיונל כי בארוז ג'ובאדי שוחרר בערבות מהכלא באיראן. היא הייתה נואמת מרכזית בכנס השנתי ה-13 "עולם של נשים לשלום עולמי" של אדי ברני ג'ונסון, בטקסס במאי 2013. היא גם כתבה מאמרי דעה לכלי תקשורת כמו CNN וההפינגטון פוסט.
באוקטובר 2015 היא נבחרה לחברת ועד של המרכז לזכויות האדם באיראן.
באפריל 2019 היא התראיינה לרשת חדשות CBC על גורלה של עורכת הדין לזכויות אדם, נסרין סוטודה, שנידונה לאחרונה לעונש מאסר של עד 38 שנה בטהראן.
חיים אישיים.
בוניאדי דוברת אנגלית ופרסית.
מאז שעזבה את איראן ביחד עם הוריה בגיל צעיר מאוד, בונאידי ביקרה רק פעם אחת באיראן כנערה, אך מאז הוכרזה שם כאישיות בלתי רצויה היא לא יכולה לחזור לשם שוב.
סיינטולוגיה.
באמצע שנות האלפיים הייתה סיינטולוגית מסורה. אמה הייתה גם סיינטולוגית.
בסוף 2004 ניהלה מערכת יחסים קצרה עם השחקן טום קרוז. על פי טענות הסרט התיעודי "Going Clear" של הדוקומנטריסט אלכס גיבני, ההיכרות שלה עם קרוז לא הייתה מקרית וכנסיית הסיינטולוגיה הכינה אותה לתפקיד זה. הכנסייה גם סימנה אותה יחד עם עשרות נשים אחרות כאישה פוטנציאלית עבורו, אך היא לא נבחרה. בסרט נטען כי קרוז קיבל את השידוך הפוטנציאלי מטעם הכנסייה הסינטולוגית כפיצוי על ההחלטה להיפרד מניקול קידמן.
לפני שנשלחה על ידי מוריה הרוחניים לדייט עם קרוז דאגו לה למהפך במראה החיצוני ורכישת בגדים אופנתיים. לטענת הסרט השידוך לא צלח מכיוון שקרוז היה סבור שהיא לא הפגינה מספיק כבוד למנהיג מיסקווז' ולאחר מכן בוניאדי הוענשה בעבודות ניקיון מפרכות במוסדות הכנסייה.
ב־10 במאי 2017 דיווח העיתונאי האמריקני טוני אורטגה על עדות שמסרה בוניאדי ב FBI בינואר 2010, ביחס לקשריה עם קרוז דרך כנסיית הסיינטולוגיה. בעדות היא מתארת כיצד בחר אותה משרד הכנסייה לעניינים מיוחדים להיות בת זוגו של קרוז.
באוקטובר 2004, בוניאדי התנדבה להגיע למשרד לעניינים מיוחדים של הכנסייה בלוס אנג'לס ושם נאמר לה על ידי בכיר הכנסייה גרג וילירה כי היא נבחרה לפרויקט מיוחד. לבוניאדי נאמר כי יש להסיר את פלטות השיניים שלה וכי יש להיפטר מהגוונים האדומים בשיערה; עודדו אותה גם לסיים את מערכת היחסים עם החבר שלה זה מכבר. היה עליה לחתום על הסכם סודיות בו נאמר כי היא לא תוכל לנטוש את הפרויקט המיוחד הזה ללא אישור הכנסייה.
כחודש לאחר מכן, לאחר שהוטסה לניו יורק על ידי הכנסייה, בוניאדי הבינה שהפרויקט המיוחד הוא להיות בת זוג מתאימה עבור קרוז. בעדותה היא העידה כי "בתחילת מערכת היחסים הוא היה מאוד רומנטי אבל ככל שהרומן התקדם הוא החל ללקות בהתקפי זעם ולהראות נטיות אלימות". לאחר שמערכת היחסים ביניהם הסתיימה בינואר 2005, היא התוודתה בפני חבריה לכנסייה והואשמה על כך.