השיר מהווה הומאז' לחברו של הארלו, שחקן הכדורסל טיילר הירו, כשהוא אומר: "חבר שלי טיילר משחק בסאות' ביץ' / הוא אמר לי הקיץ שהוא הולך 'לתקן את המגשר שלי'". בנוסף, הוא מזכיר שהקים קבוצת חברים חדשה: "הבאתי איתי כנופיה למסיבה / חמישה נערים לבנים, אבל הם לא אן סינק". השיר כולל "גרוב של באס-כבד מיד-טמפו שמבליט את הזרימות הקליטות של הארלו".
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר פורסם בסמוך לצאת הסינגל. הקליפ בוים על ידי אייס פרו וצולם בביתו של שחקן הכדורסל לו ויליאמס באטלנטה. בתחילת הקליפ, נראה ילד הדומה לג'ק הארלו יורד מאוטובוס בית הספר ורץ לכיוון ביתו. לאחר מכן, נראה הארלו נהנה מחיי התהילה. הוא יורה בחישוקים עם טיילר הירו, עובר "החלפת ארון בגדים", ונראה גם על מיטה עם שתי ילדות הנלחמות עם כריות. בקליפ הארלו מציג גם את הרכב הראפ שלו "דה הומיז". בקליפ משתתף גם הקומיקאי "דרוסקי".
רפאל דיאס בלולי
סטנלי ויטינגהם
מייקל סטנלי ויטינגהם (באנגלית: Michael Stanley Whittingham; נולד ב-22 בדצמבר 1941) הוא כימאי בריטי-אמריקאי, פרופסור לכימיה ומנהל את המכון לחקר חומרים ואת התוכנית למדעי החומרים והנדסתם באוניברסיטת בינגהמטון. הוא משמש גם כמנהל המרכז הצפון-מזרחי לאחסון אנרגיה כימית (NECCES) של משרד האנרגיה האמריקני בבינגהמטון. ב-2019 הוענק לו פרס נובל לכימיה.
השכלה וקריירה.
ויטינגהם נולד בנוטינגהאם שבאנגליה ב-22 בדצמבר 1941. הוא למד בבית הספר סטמפורד בלינקולנשייר בין השנים 1951–1960, לפני שנסע לאוניברסיטת אוקספורד ללמוד כימיה. באוניברסיטת אוקספורד עשה תואר ראשון (1964), תואר שני (1967) ודוקטורט בפילוסופיה (1968). לאחר שסיים את לימודי התואר השני, ויטינגהאם היה עמית פוסט-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד. לאחר מכן עבד בחברת אקסון למחקר והנדסה במשך 16 שנים. אחרי עבודתו בחברת אקסון היה ארבע שנים בעבודה אצל שלומברגר לפני שהפך לפרופסור באוניברסיטת בינגהמטון. בין השנים 1994 ל-2000 שימש כסגן נשיא האוניברסיטה למחקר. הוא שימש גם כסגן יו"ר קרן המחקר של אוניברסיטת מדינת ניו יורק במשך שש שנים. כיום הוא פרופסור מכובד לכימיה ומדעי חומרים והנדסתם באוניברסיטת בינגהמטון. ב-2017 מונה למנכ"ל החברה המדעית הראשית של naatbatt international. ויטינגהאם היה יושב ראש המחקר של DOE בנושא אחסון אנרגיה כימית בשנת 2007, ונכון ל-2021 הוא מנהל המרכז הצפוני-מזרחי לאחסון אנרגיה כימית (NECCES) במרכז המחקר לאנרגיה חזיתית של מחלקת האנרגיה בארצות הברית (EFRC) בבינגהמטון.
מחקר.
ויטינגהם הוא דמות מפתח בהיסטוריה של פיתוח סוללות ליתיום-יון, המגלה את הרעיון של אלקטרודות אינטרקלציה. אקסון ייצרה את סוללת הליתיום-יון של וויטינגהאם בשנות השבעים, הסוללה הנטענת הפונקציונלית הראשונה בעולם, שהתבססה על קתודת טיטניום דיסולפיד ואנודת ליתיום-אלומיניום. הסוללה הייתה בעלת צפיפות אנרגיה גבוהה והתפשטותם של יוני ליתיום לקתודת דיסולפיד הטיטניום הייתה הפיכה והפכה את הסוללה לנטענת. בנוסף, לדיסולפיד טיטניום קצב פיזור מהיר במיוחד של ליתיום לתוך סריג הקריסטל. חששות בטיחותיים גרמו לאקסון לעזוב את הפרויקט. ויטינגהם וצוותו המשיכו לפרסם את עבודותיהם בכתבי עת אקדמיים של אלקטרוכימיה ופיזיקה של מצב מוצק. בסופו של דבר הוא עזב את אקסון בשנת 1984 ובילה ארבע שנים בשלומברגר כמנהל. בשנת 1988 הוא קיבל את תפקיד הפרופסור במחלקה לכימיה באוניברסיטת בינגהמטון, כדי להמשיך באינטרסים האקדמיים שלו.
חיים אישיים.
ויטינגהם נשוי לג'ורג'ינה ויטינגהם, פרופסור לספרדית באוניברסיטת מדינת ניו יורק, אוסוויגו
הר טרה נובה
ג'האנה הייז
ג'האנה פלמינג הייז (באנגלית: Jahana Flemming Hayes; נולדה ב-8 במרץ 1973) היא פוליטיקאית ומחנכת אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת קונטיקט. הייז היא האישה האפרו-אמריקאית והדמוקרטית השחורה הראשונה שמייצגת את קונטיקט ב. ב-2016 זכתה לתואר "מורת השנה של ארצות הברית".
ביוגרפיה.
הייז נולדה ב-8 במרץ 1973 בווטרברי, וגדלה במיזמי דיור ציבורי בעיר זו. היא השלימה לימודי תעודה במכללה הקהילתית של עמק נאוטאק ולה תואר ראשון מאוניברסיטת דרום קונטיקט. בשנת 2012 השלימה באוניברסיטת סנט ג'וזף לימודי תואר שני בהוראה. בשנת 2014 היא קיבלה תעודת השנה השישית (SYC) מבית הספר לחינוך באוניברסיטת ברידג'פורט.
עבודתה הראשונה של הייז הייתה בבית הספר להכשרה בסאות'בורי שבקונטיקט. היא המשיכה ללמד ממשל והיסטוריה בבית הספר התיכון ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי ​​בווטרברי. היא גם הייתה יושבת ראש ועדת הביקורת תיכון קנדי, שהעניק הדרכה מתקדמת לתלמידים מחוננים, והייתה יועצת משותפת של "HOPE", מועדון שירות לסטודנטים בבית הספר התיכון ע"ש קנדי. ב-2015 היא הייתה מורת השנה בתיכון ​​ולאחר מכן מחנכת השנה במחוז הבית-ספרי של ווטרברי. כעבור שנה, בשנת 2016, היא נבחרה למורה השנה של מדינת קונטיקט. פרס זה זיכה את הייז בתשומת לב תקשורתית רחבה. בריאיון עיתונאי ל"וושינגטון פוסט" אמרה: בעת שהתארחה בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס, אמרה הייז כי לימדה את תלמידיה "אדיבות" ו"שירות קהילתי". לאחר קבלת פרס מורת השנה של קונטיקט נאמה בפני אגודת החינוך הלאומית .
במהלך בחירות 2018 התמודדה אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של קונטיקט. ב-14 באוגוסט 2018 זכתה במועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג המחוז בבית הנבחרים. ב-6 בנובמבר אותה שנה נבחרה בבחירות הכלליות, ונהייתה לדמוקרטית האפרו-אמריקאית הראשונה שנבחרה מטעם קונטיקט לבית הנבחרים. לצד אייאנה פרסלי ממחוז הקונגרס השביעי של מסצ'וסטס, פרסלי נמתנה בין שתי הנשים האפרו-אמריקאיות היחידית שנבחרו בבחירות אלה לקונגרס מניו אינגלנד. בבחירות 2020 נבחרה מחדש לתקופת כהונה שנייה.
כבר ב-24 בספטמבר 2019 הכריזה על תמיכתה בפתיחת הליך הדחה נגד נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, שבועות לפני פתיחת ההליכים הרשמיים בידי ננסי פלוסי, יושבת ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. בדצמבר אותה שנה הצביעה בעד הדחתו. ב-20 בספטמבר 2020 אובחנה כחיובית למחלת נגיף קורונה 2019.
פסגת ג'ונסטון
חל&quot;ד
אלוף העולם (שיר של חנן בן-ארי)
אגם אגרי
אגם אגרי (בגרמנית: Ägerisee) הוא אגם קרחוני, הממוקם בדרום מזרח קנטון צוג שבשווייץ.
אורכו המקסימלי של האגם הוא 5.4 קילומטר, רוחבו המקסימלי הוא 1.4 קילומטר ושטח פניו הוא 7.3 קילומטר רבוע. מפלס מימיו נמצא בגובה של 724 מטר מעל פני הים. עומקו הממוצע הוא 49 מטר ועומקו המקסימלי - 83 מטר. מי האגם קופאים בחלק מהשנים בחודשים ינואר ופברואר.
האגם מקבל את עיקר אספקת מימיו מנהר הוריבאך (Hüribach). אגן הניקוז שלו משתרע על שטח של 4.068 קילומטר רבוע. האגם מנוקז על ידי הנהר לורצה .
לחופיו של האגם שוכנות העיירות אובראגרי ואונטראגרי .
מאז 1992 משמש האגם כמאגר מים.
לחוף האגם התחולל בשנת 1315 קרב מורגרטן .
שיגעון של לילה
שיגעון של לילה (באנגלית: After Hours) הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאי משנת 1985 בבימויו של מרטין סקורסזה על פי תסריט של ג'וזף מיניון, ובכיכובו של גריפין דאן. הסרט מתרחש בלילה אחד, ועוקב אחרי פול האקט, פקיד אפרורי שמסתבך בהשתלשלות אירועים סוריאליסטיות ברובע סוהו בניו יורק, כשהוא מנסה לחזור לביתו.
הסרט זכה לביקורות חיוביות ושבחים על ההומור השחור שלו, ונחשב לאחד מסרטיו המוערכים של סקורסזה. הסרט היה לזוכה הראשון בפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר ובפרס לבמאי הטוב ביותר. סקורסזה זכה עבור הסרט בפרס הבמאי הטוב ביותר גם בפסטיבל הקולנוע בקאן.
עלילה.
אחרי יום ארוך ומשעמם בעבודה, פול האקט, איש מחשבים במשרד אפרורי, פוגש את מרסי פרנקלין בבית קפה מקומי בניו יורק. מרסי מספרת לו שהיא גרה עם פסלת בשם קיקי ברידג'ס, שמייצרת ומוכרת משקולות נייר בצורת בייגל גבינות שמנת, ומשאירה לו את המספר שלה. בהמשך הלילה, לאחר שהתקשר למספר בתואנה לקנות משקל נייר, פול לוקח מונית לדירתן. בדרך, שטר של 20 דולר עף דרך חלון המונית, ומשאיר אותו רק עם מעט עודף, למורת רוחו של נהג המונית. בדירה פוגש פול את קיקי, שעובדת על פסל של אדם מתכופף וצורח, ולכל אורך הביקור הוא נתקל בכמה ראיות המרמזות על כך שמרסי סובלת מכוויות. בשל כך ובעיקר בשל התנהגותה המשונה של מרסי, פול מחליט לחמוק בפתאומיות מהדירה.
פול מנסה לחזור הביתה ברכבת התחתית, אך מתברר שתעריף הנסיעה עלה בחצות, ואין לו די כסף כדי לקנות כרטיס. לאחר ניסיון הסתננות קצר וכושל לרכבת, הוא הולך לבר בו מלצרית בשם ג'ולי מתאהבת בו מיד. בבר פול שומע כי יש סדרה של פריצות בשכונה. הברמן, טום שור, מציע לתת לפול כסף עבור הרכבת התחתית, אך הוא אינו מסוגל לפתוח את הקופה. הם מחליפים מפתחות כדי שפול יכול ללכת למקום של טום כדי להביא את מפתח הקופה. לאחר מכן, פול מבחין בשני פורצים, ניל ופפה, עם הפסל של קיקי. לאחר שהוא מתעמת איתם הם בורחים, תוך שהם מפילים את הפסל. כשפול מחזיר את הפסל לדירתם של קיקי ומרסי, קיקי דוחקת בו להתנצל בפני מרסי. הוא מסכים אך מגלה שמרסי התאבדה; קיקי ואיש בשם הורסט כבר עזבו למועדון בשם "ברלין". פול מדווח על מותה של מרסי למשטרה, ואז נזכר שהוא אמור להחזיר את המפתחות של טום.