שכיחות המין- נדיר למדי. מעמד המין הוגדר פגיע בארץ ובעולם, לאחר שאוכלוסייתו הידלדלה בצורה מדאיגה במחצית השנייה של המאה העשרים. בשנים האחרונות התייצבה המגמה וחלק מהאוכלוסיות החלו להתאושש, ולכן הוסר המין מרשימת המינים שבסיכון של IUCN. בישראל ירד מספרו מכ-3,000 זוגות מקננים שהיו בתחילת המאה ה-20 לכ-600 בלבד כיום - 20% מהאוכלוסייה המקורית, והמין עדיין מוגדר כפגיע. אוכלוסיית הבז האדום נפגעה מהרעלות בשנות השישים. גורמים נוספים המשפיעים על האוכלוסייה הם צמצום השטחים הפתוחים המשמשים לו כאזורי ציד ואובדן מקומות קינון במבנים ישנים עקב שיפוצם.
מרכז הצפרות של החברה להגנת הטבע עורך סקרים לניטור גודל האוכלוסייה ויזם פרויקטים חינוכיים העוסקים בשימור הבז האדום יחד עם חברת החשמל והמועצות האזוריות:
אלמוות הכסף
אלמוות הכסף (שם מדעי: "Paronychia argentea") הוא צמח עשבוני ממשפחת הציפורניים, רב-שנתי נמוך, המשתרע על פני האדמה.
מקום גידולו.
גדל בעיקר באזורים סלעיים, בבתות, בשדות בור ובין חלקות מעובדות.
מבנה הצמח.
העלים והפרחים צמודים לקרקע וכמעט ולא מתרוממים מעליה. ענפיו ארוכים ומסועפים. הם עשויים ליצור מרבדים בצבע כסוף. עליו בצורה אליפטית או אזמלנית הפריחה בחודשים ינואר-יוני. הפרחים קטנים ומסודרים בצורה כדוריות. חלקי הצמח העל-קרקעיים נותרים זמן רב לאחר הפריחה והנבת הפירות. מועד האיסוף: פברואר-אוגוסט.
מקור השם.
מה שמייחד את הצמח הוא לא פרחיו הלבנים, אלא החפים הסובבים אותם הנותרים גם לאחר נבילת הפרח אשר שומרים על צורתו- לכן נקרא "אלמוות".
הצמח בשימוש רפואי אלטרנטיבי.
ערביי ארץ ישראל מצאו את הצמח יעיל בטיפול בעצירות בדרכי השתן ובאבנים בכליות. כמו כן, מחקרים מראים שיש אמת בדבר, אולם הרפואה המודרנית הלא אלטרנטיבית לא משתמשת בצמח לצרכים אלו.
צמח מוכרז בסכנת הכחדה.
הצמח מוכרז בישראל, כנמצא בסכנת הכחדה, כי החוף, שהוא בית גידולו, נמצא בסכנה בגלל בנייה מואצת וצמצום רצועות החול והכורכר. ב-2021, נשתל אלמוות הכסף, בגן מקלט לצמחים נדירים בשמורת הטבע עין אפק, לשם שימורה.
אסתר מרצעני
אַסתר מרצעני (שם מדעי: "Aster ageratoides") הוא צמח עשבוני ממשפחת המורכבים. גבעוליו זקופים ומסתעפים והם עשויים להגיע עד לשני מטרים. פרחיו לבנים וקטנים.
בארץ ישראל.
צמח זה הוא חדש בארץ ישראל, הגיע בשנות החמישים של המאה ה-20 מאמריקה ומאז התפתח והתפשט. הצמח נטפל לעיתים לשדות מושקים וכן נפוץ בשדות ובמקומות מיושבים. אסתר מרצעני קרובה במינה לאסתר הביצות, מין אשר היה קיים בארץ ישראל לפני המרצעני. פריחתו בישראל בחודשים מאי עד אוגוסט.
Irfanview
Sierra
Sierra On-Line
Sierra On Line
דגל ארובה
דגל ארובה אומץ רשמית ב-18 במרץ 1976.
הדגל הוא דגל כחול בהיר (צבע דגל האומות המאוחדות). שני פסים מקבילים צרים בצבע צהוב חוצים את חלקו התחתון של הדגל. כוכב בן ארבע פינות בצבע אדום שגבולו לבן מצוי בקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב הדגל).
הכחול מסמל את השמים, את הים, את השלום, ואת התקווה לעתיד טוב יותר. הפסים הצהובים מסמלים את חופי האי ואת התיירות המהווה מרכיב חשוב בכלכלת האי כיום, כמו גם את הזהב והזהב השחור שהיוו מרכיב בכלכלת האי בעבר.
הכוכב מסמל את ארבע רוחות השמים מהם הגיעו תושבי ארובה לאי, וכן את ארבע השפות המדוברות באי: פאפיאמנטו, ספרדית, אנגלית והולנדית. הכוכב מסמל את האי עצמו - כאשר האדום מסמל את אדמת האי והלבן את חופי האי. הכוכב מסמל גם את ההיסטוריה של האי - המאבק של האינדיאנים באי בכוחות שכבשו אותם. הצבע האדום מסמל אהבה פטריוטית של תושבי האי לאי, והלבן מסמל טוהר וכנות.
ה-18 במרץ מדי שנה הוא חג לאומי בארובה שנקרא "יום הדגל".
ריקארדיניו
ריקארדו לואיז פוזי רודריגז (בפורטוגזית: Ricardo Luiz Pozzi Rodrigues; נולד ב-23 במאי 1976), הידוע בכינוי ריקארדיניו, הוא כדורגלן עבר ברזילאי בינלאומי.
חייו.
ריקארדיניו, יליד סאו פאולו, שיחק במועדון הברזילאי פרנה לפני שעבר לשחק בצרפת במדי בורדו בשנת 1997. שנה אחת לאחר מכן, הוא חזר לשחק במולדתו, במדי קורינתיאנס בין השנים 1998–2002. בשנת 2002 הוא עבר לשחק במדי סאו פאולו עד שנת 2004. אחרי תקופה קצרה של חודשיים בין החודשים פברואר לאפריל 2004, במועדון האנגלי מידלסברו, ריקארדיניו חזר לברזיל, הפעם לסנטוס, שם שיחק עד דצמבר 2005. אחרי תקופה בסנטוס, הוא חזר לשחק במדי קורינתיאנס ב-18 בינואר 2006.
ריקארדיניו נכלל גם בסגל נבחרת ברזיל, בה צבר עד כה 21 הופעות וכבש שער אחד. משחק הבכורה שלו במדי הנבחרת היה בחודש מרץ 2000. הוא שותף בארבעה משחקים של הנבחרת במהלך מונדיאל 2002.
בשנת 2005, הוא נבחר בידי מגזין הכדורגל הברזילאי "פלאקאר" ככדורגלן השנוא ביותר בברזיל, אחרי שנערך סקר אצל שחקני הליגה הבכירה במדינה. מספר תקריות שהתרחשו במהלך הקריירה שלו במועדוניו השונים, הקנו לו מוניטין של "מלשן" שמעביר מידע על מעללי עמיתיו לקבוצה לסגל המקצועי של המועדון.
הוא נבחר בידי המאמן הברזילאי קרלוס אלברטו פריירה כאחד מתוך 23 השחקנים שייצגו את נבחרת ברזיל במונדיאל 2006 בגרמניה. במהלך המונדיאל הוא שותף בשני משחקים כמחליף, נגד נבחרת גאנה ונבחרת יפן. במשחק מול גאנה הוא כבש שער מבעיטה חופשית. בהמשך המשחק הוא בישל שער מאוחר לקשר זה רוברטו.
ב-18 באוגוסט 2006, ריקארדיניו חתם במועדון הטורקי, בשיקטאש. לאחר שתי עונות עזב לא-ריאן הקטרית. ביולי 2011 פרש ממשחק פעיל,
בעבר קראו לו ירדיניו אבל שינה את שמו בגלל העבר המשפחתי.
בשנת 2012 אימן את קבוצת פרנה. בשנת 2013 אימן את קבוצות סארה ואבאי.
פרוטו-יוונית
פרוטו-יוונית היא שפה עתיקה משוערת ומשוחזרת. היא נחשבת לאב הקדמון של כל הניבים היווניים: מהשפה המיקנית, דרך ארבעת הניבים העתיקים (הדורי, האטי, האיולי והיוני), ולבסוף, שפת הקוינה ויוונית מודרנית. חלק מחוקרי היוונית מכלילים גם את השפה המקדונית העתיקה כ"צאצאית" של שפה פרוטו-הלנית קדומה עוד יותר, או כצאצאית של הפרוטו-יוונית.
שפה זו דוברה בסוף האלף ה-3 לפנה"ס, כנראה באזור הבלקן. הפרוטו-יווניים היו מהגרים הלנים, שדיברו את שפת-הבת, המיקנית, והגיעו לתוך יוון בין המאה ה-21 וה-17 שלפנה"ס. הם נפרדים מהיוונים הדורים, שהגיעו ליוון כאלף שנה אחר-כך (ראו הפלישה הדורית ותקופת המעבר ביוון), ודיברו ניב שהיה יותר עתיק משאר הניבים (ראו יוונית דורית).
פרוטו יוונית
ביל סטרות'
ביל סטרות' (1875–1956) היה מאמנה השני של קבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, אותה אימן במשך 34 שנים בין 1920 ל-1954. מלבד זאת, סטרות' החזיק במשרות נוספות במועדון.
קריירה.
סטרות' נולד בעיר אדינבורו והיה סתת במקצועו וכן ספורטאי מקצועני. הוא אימן את קבוצות קלייד והארטס לפני שאייש את עמדת עוזר המאמן בריינג'רס ב-1914. בשנת 1920, בהיותו בן 45, קיבל את משרת המאמן הראשי לאחר שקודמו בתפקיד, ויליאם וילטון, נהרג בתאונה ימית.
סטרות' הביא את ריינג'רס ל-18 זכיות באליפות סקוטלנד, בהן 14 זכיות ב-19 שנים לפני מלחמת העולם השנייה, מתוכן 5 אליפויות ברצף בשנים 1927–1931. בתקופת כהונתו של סטרות' זכה המועדון בדאבל הראשון שלו בשנת 1928, ובטרבל הראשון ב-1949.
סטרות' היה ידוע כאדם שמשליט משמעת והתעקש שהשחקנים יופיעו לאימונים בצווארון ובעניבה. לפי אחד הסיפורים, סטרות' נהג לצפות מחלונות היציע המרכזי בשחקנים המגיעים לאימון באצטדיון אייברוקס. אם שחקן היה נתפס עם ידיו בכיסים, סטרות' היה מתעקש שיצא מהאצטדיון ויחזור בשנית עם ידיו בצדי הגוף.
ב-1947 התמנה סטרות' למנהל המועדון וב-1954, לאחר פרישתו מאימון הקבוצה, קיבל את תפקיד סגן היו"ר. הוא נפטר לאחר שנתיים, בגיל 81. בשנת 2005 יו"ר ריינג'רס דייוויד מארי הסיר את הלוט מעל פסל ארד של סטרות' ביציע המרכזי באייברוקס. ב-9 בספטמבר 2006, שונה שמו של היציע המרכזי באצטדיון ל"יציע ביל סטרות'" להנצחת תרומתו למועדון.
אירוס ארץ-ישראלי
אִירוּס אֶרֶץ־יִשְׂרְאֵלִי או אִירִיס אֶרץ־יִשְׂרְאֵלִי (שם מדעי: "Iris palaestina") הוא מין שלגאופיט בתת-הסוג סקורפאירוס ("Scorpiris") בסוג אירוס ממשפחת האירוסיים האנדמי לישראל ולסביבתה הקרובה.
מבנה הפרח ואבריו.
אירוס ארץ־ישראלי הוא צמח נמוך, המגיע לגובה של 10–15 ס"מ. עלי הצמח ערוכים בשני טורים נגדיים, מבריקים, דמויי סרגל וקצה העלה ישר או מקושת לאחור.
זהו צמח הנקרא גאופיט - בעל בצל. הבצל יוצר בצלצולים ברבייה וגטטיבית, ולכן לעיתים הוא גדל בגושים קטנים.
עמוד התפרחת נושא פרח אחד או שניים. הפרחים גדולים, קוטרם 5–9 ס"מ. הפרח הוא דו מיני. צבעו לבן–קרם (באזור דרום הארץ, שדרות-להב, משתנה צבעו של הפרח לתכלת). הפרח ריחני, מפריש צוף, ומואבק על ידי חרקים.
אברי הפרח, העלים והפרחים, מונים כפולות של שלוש:
מבנה הפרח ייחודי; בסיסו עטוף בחפה (עלה בצורת חופה) העוטפת כליל את הפרח בעודו ניצן. הפרח עצמו מחולק באופן שווה וסימטרי ל-3 חלקים זהים, הניצבים כמעט בזויות של 120 מעלות זה לצד זה. כל חלק כזה כולל עלה-עטיף חיצוני אחד, עלה-עטיף פנימי אחד, אבקן אחד ועלי אחד.
תקופת הפריחה.
אירוס ארץ־ישראלי פורח בחורף, מחודש דצמבר עד לחודש אפריל. ימי הפריחה של כל פרח הם בין יום אחד לשבוע. מכיוון שתקופת הפריחת קצרה, הצמח מוגן.
אזורי הפריחה.
האירוס הארצישראלי גדל בקרקעות גירניות למרגלות ההרים. בישראל אזורי הפריחה הם: גליל עליון וגליל מערבי, גליל תחתון, עמק יזרעאל וגלבוע, כרמל, רמות מנשה והשרון, מישור החוף וגוש דן, הרי יהודה והשפלה, ושומרון.
אלן טיורינג