שמשון בלוך הלוי (ביידיש: בלאך; 1784 - 7 באוקטובר 1845), איש תנועת ההשכלה היהודית בגליציה, מחבר "שבילי עולם", ספר הגאוגרפיה המודרני הראשון בעברית.
קורות חיים.
בלוך נולד בעיירה קוליקוב שליד לבוב וז'ולקווה, ובה גר רוב ימיו. קיבל חינוך תורני כמקובל אבל למד גם תנ"ך, גרמנית ומדעים, בהשפעת דודו ברוך צבי נייא (Neu) שהיה מורה בבית ספר ממשלתי בז'ולקווה. באמצעות דודו הכיר את רנ"ק ונעשה תלמידו וחברו, וכן הכיר בילדותו גם את שי"ר והתחבר עמו. ב-1808 הדפיס בלבוב את איגרת הרשב"א נגד לימוד הפילוסופיה, עם "איגרת ההתנצלות" של ר' ידעיה הבדרשי שהגן על הפילוסופיה, ובתוספת מבוא על פולמוס הפילוסופיה בדורם. ב-1813 היה במשך שנה אחת עורך ומגיה בבית הדפוס של אנטון שמיד בווינה, אחרי פטירתו של יהודה ליב בן-זאב, אולם אחר כך חזר למשפחתו בקוליקוב. בווינה הוציא לאור את ספרו של מנשה בן ישראל "לתשועת ישראל", על פי התרגום הגרמני של מרקוס הרץ ועם הביוגרפיה של מנשה בן ישראל שכתב דוד פרנקו-מנדס, ועוד כמה ספרים עתיקים.
כשחזר לקוליקוב המליצו לו רנ"ק ושי"ר למצוא את פרנסתו בחיבור ספרי מדע בעברית. ב-1822 הוציא בז'ולקווה את חלקו הראשון של ספר הגאוגרפיה "שבילי עולם", העוסק בארצות אסיה. החלק השני, העוסק באפריקה, יצא לאור בז'ולקווה ב-1827. על "שבילי עולם" כתבו הסכמות החת"ם סופר והרבנים מרדכי בנט ואלעזר פלקלס. את החלק השלישי של "שבילי עולם", על אירופה, לא הוציא בימי חייו, אם בגלל קשיים כלכליים, אם בגלל התיישנות הספרים הגרמניים שאותם תרגם-עיבד ואם בגלל ביקורות שליליות שקיבל. לאחר פטירתו פרסמו ידידיו ואלמנתו את החלק השלישי, בתוספת אגרות ומאמרים שלו בשם "זהב שב"ה" (שמשון בלוך הלוי), לבוב 1855.
"שבילי עולם" הפך במהרה לספר פופולרי ונדפס עוד בכמה מהדורות בהמשך המאה ה-19, ואף תורגם ללדינו בשתי מהדורות (סלוניקי 1853 ובלגרד 1860). הוא היה הספר הראשון בעברית שתיאר את הארצות הרחוקות ומנהגיהן, ובשפתו המליצית דיבר אל לב הקוראים העבריים של תקופתו. בלוך הוסיף הערות וחקירות בענייני מדעי היהדות בשולי התיאורים הגאוגרפיים, וכן תיאר את קורות כמה מחכמי ישראל שחיו באפריקה (למשל רס"ג, רי"ף והרמב"ם). הוא אף שילב ביקורת ברוח ההשכלה על האמונות הטפלות והמנהגים המשונים בעיניו של העמים הרחוקים, תוך שהוא רומז לאמונות ולמנהגים של היהדות בדורו. ואולם כבר בין משכילי זמנו הייתה ביקורת רבה על כתיבתו של בלוך. ריב"ל שלח במכתב לשי"ר, שלא נדפס בתקופתם אך נפוץ בין המשכילים בהעתקות בכתב יד, את עיקרי הביקורת: לשונו של בלוך מליצית יתר על המידה; הוא מסתמך על ספרי גאוגרפיה גרמניים שאינם מדויקים או שהתיישנו; הוא מייחס לעצמו דברים שכתבו אחרים; והוא מגזים בפלפולים וחקירות בענייני יהדות שאינם במקומם. כדברי ריב"ל:
ב-1840 הדפיס בלוך בלבוב תרגום לעברית של "תולדות רש"י" של צונץ עם הערות ותוספות משלו. הוא פרסם גם כמה מאמרים ב"ביכורי העתים" וב"כרם חמד", בין השאר את המכתב שלו לידידו יעקב שמואל ביק לאחר שעבר הלה לתמוך בתנועת החסידות. ב-2006 פרסם דוד אסף, בספרו "נאחז בסבך", סאטירה גסה של בלוך בשיתוף עם יוסף פרל על נפילתו של החוזה מלובלין ב-1815, בשם "ספר נקיות ופרישות". ממכתב של בלוך לפרל עולה גם כי בלוך תכנן לכתוב סאטירה בשם "שבחי אלקסי", על המשרת הגוי של הבעש"ט, כפארודיה על "שבחי הבעש"ט", אך בסופו של דבר הדבר לא יצא לפועל.
בלוך הסתכסך עם רבים מן המשכילים בדורו, לרבות שי"ר וריב"ל, והם מצדם ראו בו בור, חנפן וגאוותן. הוא נפטר, בודד וחולה, בקוליקוב ב-1845.
שמשון בלוך הלוי
שמשון הלוי בלוך
טירנוזאורוס-רקס
ריב&quot;ל
נבלן
מוגילב
סוזוקי בלנו
סוזוקי בלנו (Suzuki Baleno) היא מכונית משפחתית קומפקטית יפנית, שיוצרה בשנים 2007-1995 על ידי סוזוקי מוטור.
ברוב השווקים היא הוחלפה בידי סוזוקי ליאנה.
בלנו, או בשם השיווק לשוק האמריקני: Suzuki Esteem, נבנתה כדי להתחרות עם מכוניות משפחתיות דוגמת טויוטה קורולה, פולקסווגן גולף ואופל אסטרה. היא תוכננה על בסיס סוזוקי סוויפט אך בסיס הגלגלים הורחב כדי לאפשר ייצור מכונית יותר גדולה עם תא נוסעים יותר מרווח. למרות זאת היא שווקה כדגם נפרד ושונה. בשנת 1996 נוספו לדגמי ההאצ'בק (3 דלתות) והסדאן (4 דלתות) דגם סטיישן וואגן עם 5 דלתות. ב-1999 עיצבה סוזוקי מחדש את הדגם, ונתנתה לו חרטום מעוגל יותר, סבכת גריל חדשה ופנסים חדשים. כמו כן, בדגמי הסדאן והסטיישן וואגן נוספה האפשרות למנוע 1.8 ליטר BP של מאזדה. בשוק של צפון אמריקה רוב הדגמים שנמכרו היו של 1.8 ליטר בעוד שבאירופה הדגמים עם 1.8 ליטר שווקו כדגמי ספורט.
"סוזוקי בלנו" יוצרה בארצות הבאות: יפן (2000-1995), אינדונזיה (2002-1996), קולומביה (2004-1995), הודו (2007-1997), הפיליפינים (2000-1996), ופקיסטן.
סוזוקי בלנו חזרה לשוק, ושווקה בדגמים חדשים, ומאובזרים ביותר כדגם מוצלח שזכה לתודהה ועדנה רבה, בשל הדגמים המוצלחים שהיו בעבר, ויצאה בדגמים שונים ידני ואוטומט החל משנת 2015.
סוזוקי בלנו (2015-).
בסוף שנת 2014 הכריזה סוזוקי לראשונה על כוונתה לחדש את היצע הדגמים שלה ולהוסיף למבחר הדגמים מכונית חדשה שתתברג במידותיה בין הסוויפט הקומפקטית לבין הסוזוקי SX4 (או סוזוקי קרוסאובר כפי שהיא מכונה בישראל). דגם הקונספט ik-2, שהיווה קדימון למכונית החדשה, נחשף לראשונה בתחילת שנת 2015 . דגם הקונספט הציג עיצוב שונה לחלוטין מזה של הסוויפט הוותיקה, התבסס על פלטפורמה חדשה לחלוטין וכצפוי הציע מידות שהתברגו בין הסוויפט לקרוסאובר. כמו כן זכתה המכונית למנוע 1.0 ליטר טורבו-בנזין מסדרת המנועים החדשה של היצרנית. כחצי שנה לאחר מכן חשפה היצרנית את דגם הייצור הסדרתי, שזכה לכינוי הרשמי באלנו. הדגם הסדרתי קיבל, לצד מנוע ה-1.0 ליטר טורבו-בנזין, גם מנוע 1.2 ליטר בנזין וכן גרסה היברידית.
שיווקה של סוזוקי בלנו בישראל החל ביוני 2016, כשארצה הגיעה רק גרסת ה-1.2 ליטר בנזין הרגילה. גרסה זו משווקת בישראל עם תיבת הילוכים אוטומטית-רציפה (CVT) או בגרסה ידנית.
"סוזוקי בלנו" מיוצרת בהודו ובאלג'יריה.
שטפן אפנברג
שטפן אפנברג (בגרמנית: Stefan Effenberg; נולד ב-2 באוגוסט 1968, בהמבורג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר. אפנברג שיחק בבורוסיה מנשנגלדבך ובפיורנטינה, אך זכור בעיקר בזכות תקופתו בבאיירן מינכן, עמה זכה בתארים רבים, והיה שחקן מפתח בזכייתה בליגת האלופות בעונת 2000/01. לאפנברג 35 הופעות וחמישה שערים במדי נבחרת גרמניה.
אפנברג נודע בזכות מנהיגותו, ראיית המשחק הטובה שלו ויכולת הבעיטה החזקה שלו, אך גם עקב מזגו החם, ונטייתו לצבור כרטיסים צהובים רבים.
קריירת מועדונים.
אפנברג שיחק כנער בוויקטוריה המבורג ובבורוסיה מנשנגלדבך, שם עלה לבוגרים בשנת 1987. בעונת הבכורה שלו, 1987/88, ערך אפנברג 15 הופעות, ובשתי העונות הבאות הפך לשחקן הרכב קבוע, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם הנס-יורגן קרינס, יורג נוין, מיכאל שפיס וכריסטיאן הוכשטטר. אפנברג הפך כבר אז לאחד הקשרים הבולטים בגרמניה, ולשחקן מבוקש. לאחר עונת 1989/90, בה אפנברג הבקיע שישה שערי ליגה, וקבוצתו סיימה במקום ה-15 בליגה לאחר שניצלה מנשירה אל הבונדסליגה השנייה, חתם אפנברג בבאיירן מינכן על חוזה לשנתיים.
עם הגעתו לבאיירן מינכן, זכה אפנברג בסופר קאפ הגרמני, לאחר ניצחון 1–4 על קייזרסלאוטרן. בעונת הבכורה של אפנברג בבאיירן מינכן, הוא כבר הפך לשחקן הרכב קבוע, והנהיג את קישור הקבוצה, כשהוא מסייע לה לסיים במקום השני בליגה, מרחק שלוש נקודות מהאלופה קייזרסלאוטרן. אפנברג הבקיע בעונה זו תשעה שערי ליגה, בה שיתף פעולה בקישור עם אולף תון, מנפרד בנדר ותומאס שטרונץ. בעונתו השנייה במועדון, 1991/92, הבקיע אפנברג עשרה שערי ליגה, אך באיירן מינכן סיימה רק עשירית. בתום עונה זו עזב אפנברג את באיירן מינכן וחתם בפיורנטינה, לאחר שלותר מתאוס חזר לבאיירן מינכן באותו תפקיד בו אפנברג שיחק.
פיורנטינה הייתה באותן שנים בצמרת הכדורגל האיטלקי, אך אפנברג ירד איתה ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה, 1992/93, על אף שהקבוצה כללה גם את גבריאל בטיסטוטה, ואת בריאן לאודרופ, שהגיע ביחד עם אפנברג מבאיירן מינכן. בעונת הירידה, הבקיע אפנברג חמישה שערי ליגה. בעונתו השנייה בקבוצה, 1993/94, אפנברג ופיורנטינה העפילו בחזרה אל הסרייה א', מהמקום הראשון בסרייה ב'. אפנברג הבקיע בעונה זו שבעה שערים.
בקיץ 1994, לאחר שחזר עם פיורנטינה לסרייה א', חתם אפנברג במועדון בו החל את קריירת הבוגרים, בורוסיה מנשנגלדבך. אפנברג הפך מיד לבורג חשוב בקישור של הקבוצה, שכללה אז שחקנים כמרטין דאלין, כריסטיאן הוכשטטר, פטר ויינהוף והייקו הרליך. בעונת החזרה שלו לקבוצה, 1994/95, הבקיע אפנברג שבעה שערים, וסייע לגלדבאך לסיים במקום החמישי בבונדסליגה. בעונת 1995/96 אפנברג שוב הבקיע שבעה שערים, והתקדם עם גלדבאך למקום הרביעי. בעונת 1996/97 ירדה תפוקתו של אפנברג לשער אחד בלבד, והקבוצה סיימה רק במקום ה-11. עונת 1997/98 הייתה עונה טובה מאוד עבור אפנברג מבחינה אישית, שכן הוא סיים אותה עם שמונה שערי ליגה, אך גם עם מספר שיא של 15 כרטיסים צהובים. למרות זאת, גלדבאך ניצלה מירידה רק בזכות הפרש שערים טוב יותר משל קרלסרוהה שנשרה אל הבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו, עזב אפנברג את בורוסיה מנשנגלדבך לאחר ארבע עונות, וחתם בפעם השנייה בבאיירן מינכן.