בעשור השני של המאה ה-21.
ב-16 ביולי 2012 מונתה מריסה מאייר לנשיאת ומנכ"לית יאהו, מינוי שנכנס לתוקף מיום המחרת.
ב-20 במאי 2013 הוכרזה רשמית רכישה של אתר הבלוגים טאמבלר במחיר של 1.1 מיליארד דולר.
בתחילת יולי 2013 רכשה יאהו שתי חברות המפתחות אפליקציות סלולריות בכ-40 מיליון דולר כל אחת.
ב-6 ביוני 2013 הודלפה פעילות תוכנית הביון פריזמה על ידי אדוארד סנודן, לפיה 98% מהמידע המופק בתוכנית מקורו ביאהו, גוגל ומיקרוסופט. מפרסומים של חברות האינטרנט בנוגע למספר הפניות שקיבלו מסוכנות הביון האמריקאית עולה כי יאהו קיבלה יותר פניות מאפל וממיקרוסופט גם יחד.
בתחילת אוגוסט 2013 רכשה יאהו את חברת RockMelt שפיתחה "דפדפן חברתי", בכ-70 מיליון דולר.
על פי חברת comScore, במהלך יולי 2013 יותר אנשים בארצות הברית נכנסו לאתרי יאהו מלאתרי גוגל, לראשונה מאז 2011 (הנתונים לא הכלילו כניסות לאתר טאמבלר שבבעלות יאהו ונתוני גלישה סלולרית).
ביולי 2016 הוסכם על מכירת פעילות האינטרנט של החברה ובכללם הנדל"ן של החברה לורייזון תקשורת תמורת כ-4.83 מיליארד דולר, כשהתכנון הוא שלאחר מכן יאהו תשנה את שמה ותהפוך לחברת החזקות ציבורית.
העסקה הושלמה ביוני 2017 במחיר 4.48 מיליון אירו.
מסירת מידע לשלטונות סין ותביעה בגין הפרת זכויות אדם.
רקע.
ב-28 באוגוסט 2007 משמר זכויות האדם תבע את חברת Yahoo! בגין העברת מידע ושיתוף פעולה עם הממשלה הסינית. על פי החשדות, חברת Yahoo! העבירה לשלטונות סין מידע ונתונים, שהובילו למעצרם של סופרים ומתנגדי המשטר. התביעה הוגשה בסן פרנסיסקו בגין שי טאו, וואנג שיאונינג ולי זהי.
אישומים.
שי טאהו הואשם  "כעבריין אינטרנט שמסר סודות מדינה" ונשפט ל-10 שנות מאסר לאחר "ניצול לרעה" של הרשת, בשל חשיפת סודות. "הסודות" היו רשימה קצרה של צווי הצנזורה שהוא שלח מחשבון הדואר שלו באתר חברת Yahoo! לפורום הדמוקרטיה האסייתי. הדבר התגלה במסגרת שימוע שנעשה בקונגרס האמריקאי שבו נחשף כי שלטונות סין הוציאו צו לחברת Yahoo! המחייב אותה למסור את נתוני הגלישה של שי טאו. חברת Yahoo! צייתה ומסרה את הנתונים וכך הצליחו שלטונות סין לקרוא את הודעותיו. וואנג, שהיה מהנדס במקצועו, פרסם כתבי עת אלקטרוניים באתר חברת Yahoo!. הוא קרא לרפורמות דמוקרטיות ולסיום שלטון המפלגה הקומוניסטית. הוא נעצר בספטמבר 2002 לאחר שלטענתו חברת Yahoo! סייעה לרשויות הסיניות על ידי מסירת מידע על כתביו. בחודש ספטמבר 2003 הורשע וואנג באשמת "הסתה להפלת השלטון במדינה" ונידון לעשר שנות מאסר. לי זהי נשפט בשנת 2003 ל-8 שנות מאסר, לאחר שהביע את מחאתו בבלוג אינטרנטי בבעלות חברת Yahoo!, שבו נהג להעלות פוסטים אשר מבקרים את הממשל וקוראים להחליפו.
שיתוף הפעולה בין חברת Yahoo! לשלטונות הסינים.
רבים טוענים שמאסרם של השלושה לא היה אפשרי אלמלא חברת Yahoo! מסרה מידע עליהם למשטר הסיני. החברה עצמה לא הודתה באופן מפורש כי העבירה את המידע באופן מכוון וטענה שבסך הכול צייתה לחוקים הסינים. בעדותו בפני הקונגרס, סגן נשיא Yahoo! והקונסול הכללי של הארגון, טען בשם החברה כי לא היה לה כל מידע באשר לאופי הדרישה של השלטונות הסיניים ולמטרותיה, וכאשר החברה התבקשה או נדרשה להעביר את הפרטים באשר לאותם אישים, היא לא ידעה את זהותם כסופרים וכמתנגדי משטר ואת עילות החקירה נגדם. הדבר נודע לחברה רק בדיעבד, כאשר הסיפור נחשף בתקשורת. החברה טענה כי רשויות אכיפת החוק בסין או בארצות הברית לרוב לא מספקות הסברים לחברות טכנולוגיה או לגורמים עסקיים אחרים באשר לסיבה שבגינה נדרש מידע ספציפי על יחידים. טענה נוספת שהחברה העלתה הייתה שבסין היא מחויבת לכבד את החוק הסיני: "כאשר אנו מקבלים דרישה על ידי רשות החוק במדינה שבה אנו פועלים, אנו מחויבים לעמוד בדרישות החוק ולהתנהל על פי חוקיה. אי עמידה בחוקי המדינה הייתה מעמידה את עובדי החברה בסין תחת סכנה של מאסר" טען קאלהן. החברה טענה שלעובדים לא הייתה ברירה אלא לספק למשטר הסיני את המידע המבוקש שכן כאשר החלה לפעול בסין בשנת 1991, היא חתמה עם הממשל על הסכם צנזורה, שבו נקבע כי החברה תורשה לעשות עסקים בסין בתנאי שתתחייב לכבד את חוק הצנזורה הממשלתי, שבו הממשל שומר לעצמו את הזכות לצנזר כל מידע שהוא רואה כלא הולם. כנגד טענות החברה טענו ארגוני זכויות האדם, שחברת Yahoo! לא עמדה במצב של חוסר ברירה, שכן יכלה לבחור באפשרות של הפסקת פעילותה בסין.
סמכות שיפוטית ותביעה.
חברת Yahoo! כפרה בסמכות בית המשפט לדון בתביעות נגדה. החברה טענה שגם אם הפרה זכויות אדם אין לבית המשפט בקליפורניה סמכות לשפוט אותה מכיוון שההפרה שבגינה היא נתבעת התקיימה בסין. אולם ארגון משמר זכויות האדם הסתמך על חוק אמריקני משנת 1791 הנקרא , הקובע שניתן לתבוע בנזיקין תאגידים על הפרות זכויות אדם מחוץ לשטחי ארצות הברית. הארגון התובע דרש כי חברת Yahoo! תשלם פיצויים למשפחות האישים שנאסרו, כמו גם פיצויים עונשים שיבטאו ענישה של החברה בסיוע לפגיעה בזכויות אדם. בנוסף דרש הארגון התובע כי נגד חברת Yahoo! יינקטו צעדים אופרטיביים שיגבילו את ההתנהלות הפוגענית של החברה בסין, כמו הפסקה של מסירת מידע אישי למשרד הביטחון הסיני, מניעת חשיפת מידע על סינים אחרים העלולים להיות בסיכון מצד המשטר הסיני, וחיוב החברה לעשות שימוש בהשפעתה בסין כדי לסייע בשחרור האסירים.
הסדר.
המשפט לא הגיע לסיומו שכן לבסוף הצדדים הגיעו להסדר פשרה. תנאי ההסדר לא פורסמו, אבל חברת Yahoo! יצאה בהצהרה כי תשלם לבני המשפחה של האסירים הסיניים כספים לכיסוי הוצאותיהם בגין שירותי עורכי דין ובגין הוצאות אחרות. החברה פרסמה הודעות שמטרתן להבהיר לציבור כי היא מקדשת את זרימת המידע החופשי בשל תרומתו המהותית לאיכות החיים של הפרט. בין היתר החברה פרסמה הודעה שבה נאמר כי "Yahoo! נוסדה על בסיס הרעיון שחילופי מידע באופן חופשי יכולים לשנות משמעותית את האופן שבו אנשים מנהלים את חייהם, מנהלים את עסקיהם ופועלים עם ממשלותיהם". באשר למשפחות האסירים הודיעה החברה כי היא "פועלת למתן תמיכה כספית, הומניטארית ומשפטית למשפחות אלו". החברה גם הודיעה כי היא מקימה קרן ייחודית לסיוע הומניטרי אשר תספק תמיכה כספית למאבקם של מתנגדים פוליטיים אחרים ולבני משפחותיהם.
פגיעה בשמה הטוב של החברה:
למרות ניסיונותיה של חברת Yahoo! לשקם את שמה ומעמדה הציבורי הביקורת כלפיה לא שככה. ב-6 בנובמבר 2007, בשימוע שנערך בוועדת הקונגרס של ארצות הברית, נמתחה ביקורת על חברת Yahoo! בשל כך שלא מסרה פרטים מלאים לוועדת החוץ, במסגרת השימוע שנערך לה שנה קודם לכן, וצוין כי היא "במקרה הטוב רשלנית באופן בלתי נסבל" ובמקרה הגרוע "מטעה".
תביעות נוספות.
בסוף חודש פברואר 2008 הוגשה תביעה חדשה נגד חברת Yahoo! על ידי מתנגדי משטר סיניים, ל בארצות הברית, על בסיס טענות דומות לאלו שהועלו בתביעה, אשר יושבה בחודש נובמבר 2007.
בראשית חודש פברואר 2012 הוגשה תביעה נוספת כנגד חברת Yahoo!. אקטיביסט סיני ובעל מניות בחברת Yahoo! הגישו עתירה לבית המשפט בדלאוור, ארצות הברית, הדורשת כי החברה תמציא ראיות להקמת הקרן לסיוע הומניטרי ולפעילותה, כפי שהתחייבה לעשות במסגרת ההסדר בשנת 2007. העותרים טענו כי האדם שנבחר לנהל את הקרן השתמש בנכסי הקרן לשימושו האישי בהיעדר פיקוח הולם מצד החברה, וכי הקרן לא מילאה את יעודה, שכן הכספים שנועדו לתמוך בפעילים פוליטיים הנרדפים בשל מאבקם לא שימשו למטרותיהם.
התביעות נגד חברת Yahoo! עוררו סוגיות משפטיות חדשות שלא התבררו קודם לכן: האם חלה על אחריות גלובלית בסיוע להפרת זכויות אדם במדינות שבהן הם פועלים? ואם כן – באילו תנאים ונסיבות? האם יש לאכוף נורמה בינלאומית המחייבת הגנה על חופש הביטוי על תאגידים אלו? מה הן החובות של תאגיד בינלאומי במדינות שבהן לא מקפידים על זכויות אדם? הכרעה משפטית בנושאים אלו עשויה להוביל לתקדימים מחייבים במשפט הבינלאומי ובמשפט המנהגי בכל האמור בחובה להגן על זכויות אדם בינלאומיות.
באוגוסט 2017 אישר בית משפט פדרלי בארצות הברית תובענה ייצוגית נגד יאהו בעקבות פריצה לחשבונות משתמשים ביאהו. בתביעה הוצעה פשרה של קבלת שירותי פרמיום או פרסום לעסקים קטנים מיאהו במשך שנתיים, כולל משתמשים מישראל.
בעלי תפקידים.
טרי סמל מונה למנכ"ל החברה באפריל 2001, והחליף את טים קוגל. ביוני 2007 פרש טרי סמל מהחברה ובמקומו מונה למנכ"ל המייסד ג'רי יאנג. במקביל מונתה סוזן דקר, שכיהנה כסמנכ"ל הכספים והמשנה לנשיא, לתפקיד נשיאת יאהו. דקר עובדת ביאהו משנת 2000. בינואר 2009 החליפה קרול בארץ את ג'רי יאנג כמנכ"ל החברה לאחר שהמניה הציגה תוצאות גרועות, וכן בוטל תפקיד הנשיא. סקוט תומפסון החליף את קרול בארץ. ביולי 2012 מונתה מריסה מאייר למנכ"ל החברה.
רענן ויץ
רענן ויְץ (Weitz; כ"ה בשבט תרע"ג, 30 ביוני 1913 – כ"ח בחשוון תשנ"ט, 17 בנובמבר 1998) היה ממנהיגי ההתיישבות במדינת ישראל וממעצבי מפת ההתיישבות בה, מהקמת המדינה ועד פרישתו מתפקיד ראש המחלקה להתיישבות של הסוכנות ב-1984. חתן פרס ישראל.
קורות חייו.
נולד ברחובות במשפחה בת שלושה בנים ליוסף ויץ ולרוחמה אלטשולר, בתו של יצחק זאב אלטשולר (מאנשי העלייה הראשונה). הוא למד בגימנסיה העברית בירושלים ואחר כך למד אגרונומיה באוניברסיטת פירנצה (1932–1937). כשחזר לארץ ישראל עם תואר דוקטור התחיל לעבוד במחלקת ההתיישבות בסוכנות היהודית. בתפקידו הראשון היה מדריך אזורי של יישובי עמק בית-שאן בימי "חומה ומגדל". בשנת 1941 התגייס לצבא הבריטי ושירת ביחידת מודיעין מיוחדת שהורכבה מדוברי איטלקית והוקמה לקראת הפלישה לאיטליה.