בסומליה הורשו האנשים ללמוד עד לכיתה ז', השכלה שהייתה מספקת לתפקידים טכניים ומנהליים נמוכים.
מערכת החינוך האיטלקית הציגה בעין רעה את האימפריות ששלטו בחבלי הארץ שעברו לשליטתם, לדוגמה האימפריה העות'מאנית.
בבתי הספר השימוש בהצדעה הפשיסטית היה חובה, ובכל יום התקיים טקס בוקר בו הונף דגל איטליה ושרו שירים פטריוטיים, למען הפיכתם למאמיני איטליה ולעודד אותם להתקבל לצבא.
הממשלה הפשיסטית העדיפה את חינוכם של ילדים איטלקיים על פני ילדים אפריקאים, וניסתה לנטרל את מוסדות החינוך שסיפקו לאפריקאים הוראה מעבר לרמה המותרת.
לבסוף, למרות ניסיונות החינוך הפשיסטים רוב האתיופים לא הפכו לנאמנים לאיטליה, ובגלל החינוך המצומצם לאחר שאתיופיה קיבלה עצמאות היא הייתה בבעיית מחסור של עובדים מיומנים מקצועיים.
ב־1937, בעקבות ניסיון רצח של רודולפו גרציאני, שהיה קצין צבא איטלקי פשיסטי ששם הרבה אתיופים משכילים במחנות ריכוז, שם רבים מתו. רודולפו כמעט נרצח בידי שני אריתראים.
אתיופים רבים אחרים הוגלו למושבות עונשין באיים שבשליטת איטליה בים התיכון.
דמוגרפיה.
בשנת 1939 היו 165,267 אזרחים איטלקים במזרח אפריקה האיטלקית, רובם מרוכזים באזורים העירוניים הגדולים של אסמרה, מוגדישו ואדיס אבבה.
האוכלוסייה הכללית מנתה 12.1 מיליון נפשות, וממוצע התושבים לקמ"ר היה 6.9.
אבל פיזור האוכלוסייה היה מאוד לא אחיד, החל מאריתראה עם 230,000 קמ"ר ובערך 1.5 מיליון תושבים עם צפיפות אוכלוסין של 6.4 לקמ"ר, אתיופיה עם 790,000 קמ"ר אוכלוסייה של 9.5 מיליון איש וצפיפות אוכלוסין של 12 לקמ"ר, וכלה בסומליה עם 700,000 קמ"ר אוכלוסייה של רק 1.1 מיליון איש וממוצע אוכלוסין נמוך של 1.5 איש לקמ"ר.
בשנת 1934 לאסמרה הייתה אוכלוסייה של בערך 3500 אלף איטלקים ו-12000 מקומיים.
ב־1939 האוכלוסייה האיטלקית גדלה ל-48,000, בזמן שהיו 36,000 אפריקאים.
העיר הפכה למרכז כלכלי של האימפריה האיטלקית, ולאחר עצמאות אתיופיה הוקמו בה מאות מפעלים.
זוועות איטלקיות.
בפברואר 1937,בעקבות רציחות רבות של חיילים אריתראים ואיטלקים וניסיון התנקשות במושל רודולפו גרציאני, חיילים איטלקים שדדו את המנזר האתיופי המפורסם דברה ליבנוס באתיופיה.
מתכנני הרציחות מצאו מקלט במנזר והוציאו להורג את הנזירים והנזירות, דבר שגרם לחיילים האיטלקים להרוס יישובים ילידים באזור אדיס אבבה, להרג של 30,000 אתיופים ולהריסת בתיהם.
הטבח נודע בשם יקתית 12 (תאריך בלוח השנה האתיופי), ולאחריו נודע רודולפו גרציאני כ"הקצב של אתיופיה".
בהמשך רודולפו הוחלף על ידי מוסוליני בנסיך אמדיאו, דוכס אאוסטה, שנקט במדיניות פייסנית יותר כלפי הילידים, והצליח להרגיע את הרוחות.
ערב כניסת מלחמת העולם השנייה, עדיין שלטו לוחמי הגרילה האתיופים (הארבגנוך- Arbegnoch) בכמה אזורים.
The Eighth Vibration. Asmara and Dek’emhare, Cities of Work, Cities of Leisure
Modern Education Development, Challenges and Current State in Eritrea (1839 to 2016)
Education during the Italian fascism period
ירקות ללא תולעים
אוניקאחה מאלגה
אוניקאחה מאלגה (בספרדית: Unicaja Málaga) הוא מועדון כדורסל ספרדי המייצג את העיר מאלגה מחבל אנדלוסיה אשר בדרום ספרד. נכון לעונת 2016/2017, המועדון מתחרה בליגת העל הספרדית והחל מעונת 2021/2022 בליגת האלופות בכדורסל. אולם הבית של המועדון הוא פלאסיו דה דפורטס חוסה מריה מרטין קרפנה המכיל 11,300 מקומות ישיבה.
היסטוריה.
מועדון הכדורסל של מאלגה הוא מהצעירים בכדורסל האירופי. המועדון הוקם בשנת 1988 לאחר איחוד בין צמד הנציגות של העיר וזכה לשם מאלגה S.A.D. לאחר מספר שנים של התאקלמות, החל המועדון לבסס את מעמדו כאחד המובילים בספרד ובאירופה.
בעונת זכתה בגביע קוראץ' ובעונת זכתה בגביע המלך הספרדי. עונה לאחר מכן, עונת , זכתה הקבוצה לראשונה באליפות בספרד בסדרת הגמר מול טאו ויטוריה. ובעונה שלאחריה (2006/07) השיגה הקבוצה ההעפלה היסטורית לטורניר הפיינל פור האירופי, אותו סיימה במקום השלישי. העפלתה של הקבוצה לפיינל פור הגיעה כהפתעה לאור תצוגתה בחציו הראשון של עונה זו. בעונת זכתה ביורוקאפ לאחר ניצחון על ולנסיה בסדרת הגמר.
הכדורגל, כמו תמיד בספרד תופס את מוקד ההתעניינות במאלגה. אולם בניגוד למקרים רבים אחרים, מועדון הכדורסל של העיר נהנה מאהדה עזה לא פחות. "מרטין קאפרנה ארנה", אולמה הביתי של הקבוצה, נחשב כבר שנים לאחד הביתיים ביבשת אירופה בזכות הקהל שמגיע בהמוניו, וממלא את האולם עד אפס מקום.
פשפשיים
פשפשיים (שם מדעי: Cimicidae) היא משפחת חרקים מסדרת פשפשאים. בני משפחה זו פעילים בלילות וניזונים מדמם של בעלי דם חם ובפרט גם בני האדם.
פשפשים אלו אינם ידועים כמעבירי מחלות, ועקיצתם איננה כואבת אך יוצרת אזור אדום ומגורה. הגירוי חולף לאחר כמה ימים.
תפוצה בישראל.
בישראל ידועים כמה מינים ממשפחה זו כגון:
מפרץ ג'קסון
מפרץ ג'קסון הוא מפרץ באוסטרליה, המכיל את מפרץ סידני. הוא ידוע בשל יופיו, ובייחוד כמיקומם של בית האופרה של סידני וגשר נמל סידני.
היסטוריה.
האזור סביב מפרץ ג'קסון היה מיושב בתקופת עידן התגליות והקולוניאליזם על ידי ארבעה שבטי אבוריג'ינים עיקריים. המפרץ התגלה לראשונה לאירופאים בשנת 1770, על ידי חוקר הארצות הנודע, קפטן ג'יימס קוק, על אף שהוא לא נכנס לתוכו. קוק אמר כי "נראה שיש מעגן טוב" במפרץ, וקרא לו על שם סיר ג'ורג' ג'קסון, שהיה השופט המלכותי של הצי באותה תקופה. קפטן ארתור פיליפ ייסד את המושבה הראשונה באוסטרליה במפרץ ג'קסון ב-1788, שנהפכה מאוחר יותר לעיר סידני. במכתב הראשון ששיגר מהמושבה לאנגליה כתב פיליפ: "היה לנו סיפוק במציאתו של הנמל הטוב בעולם, בו אלפי משטים יכולים לנוע בביטחון המושלם ביותר...".
גאוגרפיה.
מפרץ ג'קסון הוא עמק נהר שהתייבש. אורכו הוא 19 ק"מ, ושטחו עומד על 55 קמ"ר. נפחו הוא 562,000 מגה ליטר, והיקפו הוא 317 ק"מ.
בתוך מפרץ ג'קסון שוכנות שלוש לשונות ים בעלי כניסה אחת משותפת- המפרץ הצפוני, המפרץ המרכזי ומפרץ סידני, שמהווה למעשה את המפרץ הדרומי מבין השלושה. הקטן מבין השלושה הוא המפרץ הצפוני, ואינו חודר לתוך היבשת, בניגוד לשני המפרצים האחרים. המפרץ המרכזי נמתח לכיוון צפון-מערב, ואילו השלוחה הארוכה ביותר היא מפרץ סידני, שחודרת מערבה ליבשת עד לנהרות המזינים אותה- הפראמטה וליין קוב. גשר נמל סידני נמתח מעל למפרץ ג'קסון, ומנהרה עוברת מתחת למפרץ, בסמוך לגשר. בנוסף לגשר השוכן במפרץ מתוכנן לקום אף גשר שלישי במקום, עליו יבנו פסי רכבת.
מפרץ סידני שוקק חיים. המפרצים בגדה הדרומית גדולים ומעוגלים, ושם ממוקם מרכז העסקים של סידני. לעומת זאת, המפרצים בגדה הצפונית קטנים בדרך כלל, ואזור זה משמש בעיקר למגורים.
ישנם מספר איים במפרץ ג'קסון, כאשר חלקם חוברו במרוצת השנים לחוף.
מפרץ סידני כיחידת מידה.
בשל חשיבותו הרבה של מפרץ סידני באוסטרליה, הוא משמש כיחידת מידה לנפח של גופי מים. למשל, על האגם המלאכותי השני בגודלו באוסטרליה, אגם ארגייל נאמר כי גודלו הוא פי 18 ממפרץ סידני, וכך נהוג לתאר את רוב גופי המים ביבשת.
ואראס
ואראס (בספרדית: "Huaraz", נהגה לעיתים בטעות על ידי ישראלים כהוואראז) היא עיר בפרו. אוכלוסייתה מונה כ-100,000 נפש, והיא בירתם של פרובינציית ואראס ושל מחוז אנקאש. העיר, אשר ממוקמת בהרי האנדים, למרגלות רכס הקורדיירה בלאנקה, מושכת מטיילים רבים שיוצאים ממנה ל"טרקים" בהרים.
העיר ממוקמת במרכז פרו, כ-420 קילומטרים מצפון לעיר הבירה לימה (7–8 שעות נסיעה). גובהה של העיר הוא 3052 מטרים מעל פני הים. העיר ממוקמת בעמק "Callejón de Huaylas", הידוע כעמק מפותח מבחינה חקלאית, למרגלות "הרכס הלבן" ("Cordillera Blanca").
היסטוריה של העיר.
בשנת 1538, העניק פרנסיסקו פיסארו את הזכות הרשמית לגבות את המיסים בעיר לקונקיסטאדור סבסטיאן דה טורס.
בשנת 1574 ייסד אלונסו דה סנטויו את הכפר – שבמרוצת השנים הפך לעיר.
ב-31 במאי 1970 התחוללה בעיר רעידת אדמה, בעקבותיה נהרגו כ-10,000 איש ונהרס חלק גדול מהעיר. העיר יונגאי הסמוכה נקברה כולה, ובה נהרגו יותר מ-30,000 איש.
תיירות וטיולים.
העיר מהווה מרכז יציאה לטרקים ולפעילויות שונות בסביבותיה, ולכן מגיעים אליה מטיילים רבים. הפארק הלאומי וסקראן (Huascarán), אשר נמצא בסמוך לעיר, הוא יעד מועדף לתיירים ולטיילים. בין הטרקים הידועים ליד העיר ניתן למנות את טרק הוואיוואש ("Huayhuash") הפופולרי, אשר אורך כ-7–10 ימים ברכס הוואיוואש, טרק הסנטה קרוז, האורך כ-4 ימים. קיימים גם מסלולי טיול קצרים יותר סביב העיר, כגון הטרק ללגונה 69. מהעיר ניתן לצאת גם לפעילויות אתגריות כגון סנפלינג, טיפוס קרח ועוד. מסלולי הטיול מאופיינים בהרים גבוהים ומושלגים (לעיתים מעל 5000 מטרים מעל פני הים), בנחלים ונהרות, בלגונות ובצמחייה מגוונת.
פורט ג'קסון
קסם של הורים
קסם של הורים (באנגלית: The Fairly OddParents; בתרגום לעברית: קסם של הורים. באנגלית מתקיים משחק מילים ל'פיות סנדקיות') היא סדרת אנימציה אמריקאית שנוצרה על ידי בוץ' הארטמן עבור ערוץ ניקלודיאון. מקורה של הסדרה בסדרת סרטונים קצרים בתוכנית "Oh Yeah! Cartoons"; לאחר שסדרת הסרטונים הגיעה לקיצה, היא הפכה לסדרת טלוויזיה. הסדרה הופקה על ידי אולפני פרדרייטור, והופצה על ידי חברת ההנפשה הקנדית "נלבנה".