בבית הקברות נקברו מספר חללים שעוטרו במדליית הכבוד, העיטור הצבאי האמריקאי הגבוה ביותר. ביניהם כלול בריגדיר גנרל פרדריק קאסל מחילות האוויר של צבא ארצות הברית, שעוטר במדליה על גבורתו בפעולה האווירית שבה נהרג. חלל אחר הקבור במקום הוא הטייס ויליאם נליס , שבסיס חיל האוויר נליס במדינת נבדה נקרא על שמו.
האנדרטה.
מבנה האנדרטה הוא מבנה צר וארוך, שבמרכזו ממוקמת אכסדרה ובה 24 כתלים, הנושאים את שמות הנופלים שמקום קבורתם לא נודע, פרטי יחידותיהם ומועדי נפילתם. בקצהו הצפוני של מבנה האנדרטה ממוקם בית תפילה מקושט בעל דלתות ארד. בקצה הנגדי של המבנה ממוקם אולם מבקרים המשמש גם כמוזיאון, שבו מוצבות מפות פסיפס של המערכה במערב אירופה. המבנה מעוטר בכתובות זיכרון ובסמלי ארצות הברית, המדינות והטריטוריות שלה, החרותים כולם בכתליו.
מעבר למבנה האנדרטה ממוקמת מרפסת, שמדרגות מובילות ממנה אל שטח הקבורה. לפניה מוצב פסל ארד של דמות מלאך מכונף, האוחז בענף של עלי דפנה.
האתר תוכנן על ידי משרד האדריכלים הולאבירד, רוט ובורז'ה (Holabird, Root and Burgee) משיקגו. אדריכל הנוף היה פרנץ ליפו (Franz Lipp), גם הוא משיקגו. מעצב פסל הארד היה דונאל הורד (Donal Hord) מסן דייגו. האתר הוקם ומתוחזק על הוועדה האמריקנית למצבות קרב.
כ-15 קילומטר מצפון לאתר ממוקם בית הקברות הצבאי האמריקאי בהולנד.
כשהחסידות נפלו (סרט)
השיטפון של הנהר הצהוב ב-1938
השיטפונות בפקיסטן ב-2010
Sucka Free
Sucka Free הוא המיקסטייפ השני של הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'. המיקסטייפ יצא לאור ב-12 באפריל 2008, על ידי חברת התקליטים יאנג מאני. המיקסטייפ מכיל שיתופי פעולה עם הראפרים: ליל ויין, גוצ'י מיין, ג'דאקיס, ליל קים ורנסום.
את המיקסטייפ הפיקו מגון מפיקים ביניהם דייבן "פרסטיג'" ונדרפול, שון קומבס, ג'ייד טוד סמית', ויין וכדומה.
רקע.
מיקסטייפ זה יצא לאחר שהראפר האמריקאי ליל ויין החתים את מינאז' בחברת התקליטים שלו יאנג מאני. הוא שימש לה כמנטור לאורך תקופת ההקלטות של המיקסטייפ, תוך שהוא עזר לה להמשיך בקריירת הראפ שלה.
כל השירים שנכללים במיקסטייפ הם גרסאות כיסוי לשירים ישנים שיצאו לפני כן.
עטיפה.
עטיפת המיקסטייפ מציגה בתוכה את ליל ויין ואת ניקי מינאז', כשהם על פודיום, מאחורי וילון אדום, כפי שהצטלמו למגזין XXL ול-MTV. כמו כן, מינאז' עונדת שרשרת ועגילים בצבע זהב, תוך שהיא לובשת חולצה אדומה מכופתרת.
תלבושת זו, דומה לזו שהציגה בעטיפת המיקסטייפ הקודם שלה, Playtime Is Over. ליל ויין לובש בגד אדום ועונד שעון מכסף ושרשראות, תוך שהוא חובש כובע עליו כתוב "יאנג מאני".
רנייה דה גראף
רנייה דה גראף (אנגלית: Regnier de Graaf; איות הולנדי מקורי Reinier de Graaf, או Reijnerus de Graeff בלטינית; נולד 30 ביולי 1641 - נפטר 17 באוגוסט 1673) היה רופא ואנטומיסט הולנדי שגילה תגליות מרכזיות בביולוגיה של הרבייה.
ביוגרפיה.
דה גראף נולד בשונהובן ואולי הוא קרוב משפחה למשפחת יורש העצר של גראף. הוא למד רפואה באוטרכט וליידן. שם למדו איתו גם יאן סוומרדם, נילס סטנסן ופרדריק ראוש, אחד הפרופסורים שלהם היה פרנסיסקוס סילביוס. הוא הגיש את עבודת הדוקטורט שלו על הלבלב, ונסע לצרפת שם השיג את התואר הרפואי מאוניברסיטת אנג'רס. בהיותו בפריז, הוא פנה גם לחקר איברי המין הגבריים, שהביא לפרסום בשנת 1668. כשחזר להולנד בשנת 1667, מיקם את עצמו בדלפט. מכיוון שהיה קתולי במדינה פרוטסטנטית בעיקרה, הוא לא הצליח להתקדם בקריירה באוניברסיטה. לאחר מותו המוקדם של בנו, נפטר רנייה דה גראף בגיל 32 ונקבר בדלפט.
הסיבה למותו אינה ידועה.
עם זאת, הוא הושפע מהמחלוקת שלו עם יאן סוומרדם ומותו של בנו. משערים כי ייתכן שהוא התאבד. ידידו אנטוני ואן לוונהוק בכתביו ייחס את מותו ל"חומרים כוליריים", שנחשבו באותם ימים כגורמים לדיכאון. חודשים ספורים לפני מותו המליץ דה גראף, במכתב אל החברה המלכותית בלונדון, להקדיש תשומת לב לאנטוני ואן ליוונהוק ולעבודתו בשיפור המיקרוסקופ.
מורשת.
עמדתו של דה גראף בהיסטוריה של הרבייה היא ייחודית, ומסכמת את עבודתם של אנטומיסטים לפני זמנו. אבל הוא לא הצליח ליהנות מההתקדמות המדעית שעמדה להתבצע באמצעות המיקרוסקופ, אף על פי שדיווח על השימוש בו על ידי אנטוני ואן ליוונהוק בשנת 1673. התרומות האישיות שלו כוללות תיאור של צינורות האשכים, תעלות הזרעים והגופיף הצהוב בשחלות. ייתכן ודה גראף היה הראשון שהבין את תפקוד הרבייה של החצוצרה, תיאר את ההידרוסלפינקס, קשר את התפתחותו לאי פוריות הנשית. דה גראף המציא גם מזרק מעשי, המתואר בעבודה השלישית שלו.
זקיקי גראף.
מורשתו המפורסמת היא זקיקי גראף. הוא עצמו ציין שהוא לא הראשון שתיאר אותם, אלא תיאר את התפתחותם. מהתצפית על היריון אצל ארנבים הוא הסיק כי הזקיק הכיל את הביצית, אם כי מעולם לא צפה בו. השלב הבוגר של זקיק השחלה נקרא לכבודו הזקיק הגרפאני, אף על פי שאחרים, כולל פאלופיוס, הבחינו בזקיקים בעבר (אך לא הצליחו להכיר במשמעות הרבייה שלו). המונח זקיק גראפני בא בעקבות הצגת המונח ביצה גראאפנית על ידי אלברכט פון הלר שכמו דה גראף עדיין הניח שהזקיק הוא הביצית עצמה, אם כי דה גראף הבין שהביצית קטנה בהרבה. גילוי הביצית האנושית נעשה בסופו של דבר על ידי קארל ארנסט פון באר בשנת 1827. בן זמנו של דה גראף, יאן סוומרדם, התעמת איתו לאחר פרסומו של DeMulierum Organ Generatione Inservientibu והאשים אותו כי לקח קרדיט לעצמו לגילויים שהוא ויוהנס ואן הורן גילו קודם לכן בנוגע לחשיבות השחלה וביציות. דה גראף דחה את האשמה, אך נפגע ממנה.
שפיכה נשית.
דה גראף תיאר את השפיכה הנשית והתייחס לאזור בנרתיק שלדעתו, דומה לערמונית הגברית. באמצע המאה ה-20, אפיין אזור זה הגינקולוג היהודי שגורש מגרמניה הנאצית - ארנסט גרפנברג (1957-1881). ההנחה כי שם נמצא אזור גירוי נשי, שנקרא על שמו "נקודת גרפנברג" (Gräfenberg) או "נקודת ג׳י" . יתר על כן, דה גראף תיאר את האנטומיה של האשכים ואסף רקמות של כיס המרה והלבלב.
חולשות.
למרות תרומתו, דה גראף ביצע מספר טעויות בנוסף לכך שהוא האמין שהביצית היא הזקיק. הוא מעולם לא ביקר מספיק טקסטים קודמים אלא חזר על דיווחים של אחרים כולל אי הדיוקים שלהם. מכיוון שהוא צפה בארנבים ולא בבני אדם, הוא הניח שההפריה התרחשה בשחלה. הוא האמין כי שלפוחית ​​הזרע מאחסנת את הזרע. הוא עדיין לא היה מודע לנוכחותם של תאי הזרע עצמם. אלה התגלו ממש לאחר מותו על ידי הסטודנט באמסטרדם יוהנס האם, באמצעות המיקרוסקופ של אנטוני ואן ליוונהוק. בהתבסס על ניסויי הארנבים שלו ותיאור הריון חוץ רחמי אצל אישה שנפטרה בהריונה ה -12 בפריז, הוא הניח שהיישות השלמה נמצאת בשחלה, מקבלת חיים בהשפעת נוזל השפיכה הזכרי, ואז העובר יורד לרחם.
סוד הגן הנעלם (סרט, 2020)
סוד הגן הנעלם הוא סרט דרמת פנטזיה בריטי משנת 2020 בבימויו של מארק מונדן, המבוסס על הרומן מאותו שם משנת 1911 מאת פרנסס הודג'סון ברנט. הרומן כבר עובד לסרט בעבר (סוד הגן הנעלם, סרט משנת 1993) ויצא גם בגרסת הקלטת ברחבי העולם וכן בישראל.
הסרט אמור לצאת לאקרנים בבריטניה ב-17 באפריל 2020, בהפצת StudioCanal.
בסרט מככבים דיקסי אגריקס, קולין פירת' וג'ולי וולטרס. בהפקת סידני קימל.
תקציר עלילת הסרט.
סודותיה של אחוזה מבודדת ביורקשייר מתחילים להתגלות על ידי ילדה יתומה שנשלחת להתגורר שם עם דודה.
הפקה.
ביוני 2016 הוכרז כי חברת Heyday Films וחברת StudioCanal הצליחו לרכוש את זכויות ההפקה של הספר לגרסת סרט חדשה ושכרו את ג'ק תורן לכתוב את התסריט.
בינואר 2018 נקבע כי מארק מונדן יביים. קולין פירת' וג'ולי וולטרס לוהקו באפריל 2018 עם תחילת הצילומים בסוף אותו חודש. חלק מהסרט צולם ביורקשייר. הצילומים התרחשו גם בגני איפורד מנור, ליד באת' ובאתר של גני בודננט, בסמוך לקונווי, שבצפון ויילס. מיקומי הצילומים כוללים גם את גני טרבה, קורנוול, הגנים סובטרופיים אבוטסברי, דורסט ופאזלווד, יער דין וגני הלמסלי וולד בצפון יורקשייר.
לאחר שנרכש בתחילה להפצה בצפון אמריקה על ידי Global Road Entertainment במאי 2018, הסרט נרכש על ידי STXfilms במרץ 2019.
אבטחת אגרוף קוף
דרור 1 (לווין)
Bang Bang (פירושונים)
דמי בנט
דז'מולידין אבדוז'אפארוב
VH1 Storytellers
VH1 Storytellers הוא אלבום הופעה של הזמרת האמריקאית אלישה קיז. האלבום יצא לאור ב-25 ביוני 2013, על ידי חברות התקליטים תקליטי RCA.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-8 במצעד אלבומי הווידאו הבריטי.
ג'אמולידין אבדוג'אפארוב
הריגת קאסם סולימאני
חיסול קאסם סולימאני
תקיפת הבכירים האיראנים בבגדאד
ההתנקשות בקאסם סולימאני
הינטרלנד
השיטפונות בג'קרטה (2020)
בשעות הבוקר המוקדמות של ה-1 בינואר 2020 החלו שיטפונות בג'קרטה, בירת אינדונזיה, ובסביבתה. באותו לילה ירדו כ-400 מילימטר גשם, שגרמו להצפת הנהרות סביב העיר. לפחות 66 בני אדם נהרגו, ו-60,000 בני אדם נעקרו מבתיהם.
מקור ההצפות הוא בגשמי מונסון, שגרמו לנהרות לעלות על גדותיהם. אלה השיטפונות הקשים ביותר באזור מאז שנת 2007, אז ירדו כ-340 מילימטר גשם ונהרגו 80 בני אדם.
רקע.
שיטפונות חריגים נרשמו בג'קרטה פעמים רבות בעבר , בין השאר בשנים 1621, 1654, 1918, 1942, 1960, 1976, 1996, 2002, 2007 ו-2013. אחד הגורמים לשיטפונות הוא שחלק ניכר מהעיר, כ-240 קמ"ר, נמצא מתחת לפני הים. השיטפונות החמורים ביותר מתרחשים כאשר יורד גשם רב בזמני גאות, אז פני הים עולים וביחד עם מי הגשם הניגרים הם מציפים את האזורים הנמוכים בעיר.