לאונידס (באנגלית: Leonidas) הוא יצרן שוקולד ופרלינים בלגי, שנוסד בשנת 1913 על ידי לאונידס קסטקידס, שוקולוטייר ממוצא יווני.
כיום החברה פועלת ממטה בבריסל ושוקולדים ופרלינים מתוצרתה מופצים בלמעלה מ-32 מדינות ברחבי העולם וביניהם ישראל.
היסטוריה.
לאונידס קסטרידס נולד ב 1882 בניגודי, אנטוליה אשר בטורקיה. לאונידס התפרנס ממכירת גרניטה יחד עם אחיו אברהם. בשנת 1900 עבר לארצות הברית שם התמקצע כממתקן קונדיטור.
בשנת 1910 השתתף לאונידס בתערוכת סחר גדולה בבריסל, בלגיה, במסגרת המשלחת היוונית שם זכה במדליית הארד. בזמן שהותו בבריסל הכיר בחורה בשם ג'ואנה אמליה טרלינק. השניים עברו להתגורר בגנט ושם זכה במדליית זהב נוספת בתחרות שנערכה בשנת 1913.
לאחר התחרות פתח את בית התה הראשון שלו. לאור הצלחתו, החל משנת 1922 החלו להגיע בני משפחה נוספים לעבוד עימו, כאשר הבולט בהם היה אחינו בסיליו. במהרה גנט הפכה לקטנה מדי עבורם ולאונידס יחד עם האחיין עברו לבריסל, כשהם מפקידים את בית התה בידי שאר המשפחה.
בבריסל הם פתחו בית מלאכה קטן בו יצרו במהלך הלילה שוקולד ופרלינים ובמהלך היום עברו עם סוס ועגלה למוכרם. בשנת 1935 - לאחר שהואשמו במסחר רחוב שאינו חוקי, הצטוו השניים למכור את מרכולתם בחנות. בסיליו שכר חנות קטנה ברחוב קטן בבריסל, אך מאחר שלא כללה זו אפילו דלת שפונה לרחוב, הציעו השניים למכירה שוקולד ופרלינים דרך חלון שפנה לרחוב. זה היה צעד מהפכני מאחר שריח השוקולד נישא דרך החלון אל הרחוב.
אנקיטי בוס
אנקיטי בוס (באנגלית: Ankiti Bose, נולדה בשנת 1992) היא יזמית הודית בתחום מיכון של טקסטיל ומוצרי הלבשה. היא מייסדת-שותפה, ומנכ"לית של זילינגו. בשנת 2019 נכללה ב"רשימת דור T" של טאטלר, וכן ברשימת "40 מתחת ל-40" של מגזין פורבס.
שווי זילינגו, החברה שייסדה, מתקרב למיליארד דולר.
בוס ילידת הודו. היא למדה מתמטיקה וכלכלה במכללת סט. חאבייר במומבאי. לאחר סיום הלימודים היא עבדה בחברת "מקינזי ושות'" ובקרן הון סיכון Sequoia Capital בבנגלור. בשנת 2015 היא הקימה חברת Zilingo שמתמחה במתן שרותי B2B במסחר אלקטרוני. בשנת 2016 אנקיטי בוס עברה להתגורר לסינגפור.
המסגד הכחול (תבריז)
המסגד הכחול (בפרסית: مسجد کبود או مسجد جهانشاه - מסגד ג'האן שאה) הוא מסגד היסטורי בתבריז, שבאיראן. המסגד נבנה בשנת 1465 בהוראת ג'האן שאה, שליט קארה קויונלו.
ברעידת אדמה חזקה בשנת 1780 ניזוק המסגד קשות, ורק אולם הכניסה נותר ללא פגע. השחזור החל בשנת 1973 על ידי מוחמד-רזא מעמראן בנאם בפיקוח משרד התרבות האיראני. למרות זאת, השחזור טרם הושלם.
היסטוריה.
המסגד הכחול של תבריז נבנה בהוראת ג'האן שאה, שליט קארה קויונלו. אשתו של ג'האן שאה, ח'אתון ג'אן בגום (נפטרה ב-1469), הרימה תרומת הקדש (וקף) לבניית המסגד. שנים ספורות לאחר מכן, ג'האן שאה והקארה קויונלו הופלו מהשלטון על ידי אוזון חסן מהאק קויונלו. בתו של ג'האן שאה, סאלחה ח'אתון, הורשתה לפקח על שאר עבודות הבנייה מטעם השליטים החדשים. בתקופת שלטונו של יעקוב בן אוזון חסן הסתיימה בניית הכיפה של המאוזוליאום של המסגד ושאר חלקיו המרכזיים. בחינת פרטי פנים של המאוזוליאום, כדוגמת חלקי אלבסטר מלוחות הקיר ומן המחראב, גילתה כי המאוזוליאום מעולם לא הושלם לחלוטין.
אף כי המאוזוליאום מעולם לא הושלם, כאשר השושלת הספווית השתלטה על תבריז והפכה אותה לבירתה במחצית הראשונה של המאה ה-16, המסגד הכחול עצמו שימש את השליטים החדשים כמסגד. בשנת 1514, לאחר שהובסו הספווים בקרב המכריע על צ'לדיראן, כבשו העות'מאנים את תבריז ובזזו אותה, כולל את המסגד הכחול. רעידות אדמה רבות פגעו בבניין בין המאות ה-16 וה-18. המסגד נפגע קשה במיוחד מרעידת אדמה בשנת 1780. עם זאת, במאה ה-17 כבר היה המסגד הרוס ונטוש. במאה ה-19 בזזו תושבי העיר תבריז את חורבות הבניין. רק במאה העשרים, בתקופת שושלת פהלווי, נבנה המסגד מחדש. השיקום בוצע בעזרת תוכניות ופיקוח של מוחמד-רזא מעמראן בנאם, אדריכל מסורתי מתבריז, תחת חסותו של הארגון למורשת תרבותית באיראן.
קליגרפיה.
העיטורים הקליגרפיים המגוונים נעשו בידי הקליגרף המפורסם נעמת-אללה בן מוחמד אל-בוואב. הם כוללים כתב כופי וכתב משולש, ערבסקות ויצירות בצבע. הקירות הפנימיים והחיצוניים מכוסים באריחי פסיפס.
סלינה (חברה)
סלינה (באנגלית: Selina) היא רשת אירוח ונופש בינלאומית שמרכזה בפנמה, בלונדון, בארצות הברית ובישראל.
הרשת הוקמה בשנת 2014, ובתחילת 2020 הפעילה 85 מתחמי אירוח.
היסטוריה.
סלינה הוקמה בשנת 2014 בידי רפאל מוסרי ודניאל רודסבסקי, ישראלים אשר הכירו במהלך השירות הצבאי (בסיירת מטכ"ל ושלדג בהתאמה). לאחר טיול ארוך בעולם, הם ערכו סקר שוק ומיפו מה חסר בשוק ההוסטלים הקיים, לאחר מכן התחילו לקנות אדמות בפנמה בעזרת משקיעים ישראלים והקימו את הסניף הראשון של סלינה בפדסי, פנמה. החברה התרחבה לאזורים נוספים, בעיקר באמריקה הלטינית.
בדצמבר 2021 הודיעה סלינה על מיזוג עם ספאק והפיכתה בעתיד לחברה ציבורית בבורסת ניו יורק.
מודל עסקי.
החזון של סלינה מתכתב עם המגמות של דור ה-Y ביניהן: קפיטליזם רוחני, נוודות דיגיטלית וטיולי סולו, שהמטרה היא לשלב בין קהילה, עבודה, חיים, הנאה, נגישות וטכנולוגיה במחירים לא גבוהים.
מרבית האתרים שפותחת החברה נמצאים בסמוך לאזורים שבהם יש מטיילים כגון חופי גלישה וג'ונגלים בדרום אמריקה.
רוב המתחמים כוללים שטחי לינה, חנויות, מסעדות, מתחמי פנאי וחללי עבודה.
המודל העסקי של החברה הוא בין היתר להיכנס לוואקום שבו שטח נדל"ן מסוים לא ממצה את הפוטנציאל שלו ולהעביר אותו תהליך הנגשה והתאמה לקווים המנחים של סלינה ולצורכי האזור תוך שימוש בחומרים ממוחזרים וכוח עבודה מקומי.
פריסה עולמית.
כיום מחזיקה הרשת מעל 100 מתחמי אירוח פעילים במרכז ובדרום אמריקה, ארצות הברית, פורטוגל, אוסטריה, יוון, ישראל ואוסטרליה.
גיוסי הון.
סלינה גייסה עד כה כ-250 מיליון דולר במספר הסיבובים בין היתר על ידי אקסס אינדסטריז של לן בלווטניק ו-Grupo Wiese, קבוצת Abraaj Group, אדם נוימן ממייסדי WeWork, גיגי לוי ממקימי קרן NFX, רונלד כהן, מייסד APAX ומשקיעים פרטיים נוספים.
רכישות.
בשנת 2020, רכשה סלינה את חברת 'Remote year' המתמחה בחבילות נופש המיועדות לנוודים דיגיטליים המשלבות עבודה וטיולים.
ב-2020, רכשה סלינה חלק מהבעלות על חברת הקורקינטים הישראלית Leo.
פעילות בישראל.
כיום לסלינה יש ארבעה מלונות בישראל, בבית אורן ובנווה צדק בתל אביב, מתחם גלמפינג במכתש רמון (בשיתוף עם חברת Glow) וסניף בבית נובו ליד מעלה החמישה שבהרי ירושלים. בשנת 2021 פתחה מתחם בכנרת ליד המושבה מגדל.
בהמשך שנת 2021 סלינה מתכננת לפתוח מספר מתחמים נוספים ברמת הגולן, מרוקו ועוד. מנהל הפעילות של סלינה בישראל הוא יוסי מאוטנר
סלינה שכרה את נכסיה בישראל דרך קבוצת אמפא נדל"ן וחברות נוספות ומספטמבר 2021 דרך חברת קבוצת חג'ג'.
בשנת 2018, פתחה הרשת מרכז פיתוח בתל אביב.
מרינו סנודו
__ללא_תוכן__
מַרינוֹ סַנוּדוֹ טוֹרסֶלוֹ (Marino SanudoTorsello); הרפובליקה של ונציה, 1260? – ונציה, 1343?) היה נוסע, גאוגרף ומדינאי ונציאני. נודע בחתירתו לחידוש מסעי הצלב לכיבוש ארץ הקודש ולתכלית זו יועדו חיבוריו.
קורות חייו ופועלו.
מרינו סנודו טורסלו נולד למשפחה מיוחסת שבניה כיהנו, בדורותיהם, בסנאט ובמועצה הגדולה של רפובליקת ונציה. סנודו בילה את רוב שנותיו במסעות, ככל הנראה לרגל עסקי משפחתו, במקומות שהיו נתונים לשליטתה של ונציה, בתחנות המסחר שלה ובנמלי מסחר בארצות אירופה. במהלך נסיעותיו שהה בעכו, בירת ממלכת ירושלים הצלבנית השנייה, שנים ספורות לפני נפילתה ב-1291 בידי הממלוכים.
לאחר מפלת המדינות הצלבניות בלבנט עסק סנודו בהתוויית תוכניות למסע צלב חדש. חיבורו הראשון, "תנאֵי ארץ הקודש" ("Conditiones Terrae Sanctae"), הושלם ב-1306 והופנה לאפיפיור קלמנס החמישי, לראשי הכנסייה ולשליטי אירופה. בשנים הבאות שקד על חיבורו הגדול – "ספר הסודות של נאמני הצלב" ("Liber Secretorum Fidelium Crucis"), שבו כלל את כתביו הקודמים, וב-1321 הגישוֹ לאפיפיור יוחנן השנים עשר. עותק מורחב נמסר ב-1323 לשארל הרביעי, מלך צרפת, שסנודו הוֹעידוֹ להנהיג את מסע הצלב החדש. סנודו לא הסתפק בכך והטיף למטרתו גם במכתבים לגורמים השונים.
"ספר הסודות" נכתב כמדריך לצלבנים. בחלקו הראשון הובא מידע על התנאים הפוליטיים, על הכלכלה ועל נתיבי הסחר של הארצות השונות. חלקו השני הוקדש לתוכניות מפורטות לכיבוש מצרים, הלבנט והלאה עד לאוקיינוס ההודי. סנודו ראה בהכנעת מצרים יעד מקדים חיוני לכיבוש ארץ ישראל ורקם תוכניות מבצעיות להסגר ימי עליה לצורך החלשתהּ. החלק השלישי של הספר מוקדש לתולדות ארץ הקודש מאז ימי המקרא ועד לתחילת המאה ה-14. הספר לוּוָה במפות שנוצרו על ידי הקרטוגרף הגנואזי פייטרו ויסקונטה בהנחיותיו של סנודו: מפות עולם, מפת ארץ ישראל, מפות חופי הים התיכון, הים השחור וחופי אירופה וכן מפות ערים, בהן ירושלים, אנטיוכיה ועכו. עותקי הספר ששרדו, עשרים ושלושה במספר, אינם זהים לגמרי, שכן סנודו הפיק מהדורות אחדות של תוכניותיו.
בשנים 1328–1333 כתב סנודו על ההיסטוריה של האימפריה הלטינית – "תולדות ממלכת רומאניה או ממלכת מוראה" ("Istoria del regno di Romania sive regno di Morea").
מרינו סנודו מת ב-1343 שׂבע אכזבות מכישלון מאמציו להביא להחייאת מסעי הצלב לארץ הקודש.
מחלת הקורונה
קוביד-19
בריליאנס H330