מרכז משמעו”ת (ראשי תיבות של: מורשת, שואה, מסורת, ערכים ותקומה) הוא אתר לימוד חוויתי עבור הדור הצעיר והקהילה השוכן בקרית מוצקין ועוסק בתכני מורשת, שואה, מסורת, ערכים ותקומה. מתקיימים בו ימי עיון, סדנאות חווייתיות והרצאות.
היסטוריה.
מרכז משמעו"ת נוסד בשנת 1994 כיוזמה של ד"ר לאה גנור מנהלת המרכז בשיתוף עם עיריית קריית מוצקין ומשרד החינוך. במרכז ניתן דגש על סוגיות הקשורות בעם היהודי במדינת ישראל ובתפוצות, זיכרון השואה והתקומה, מאבק באנטישמיות, קשרי חינוך עם פולין וגרמניה בתוכניות חינוכיות המאגדות תחומי תוכן ערכיים הנוגעים לישראלים ויהודים במדינת ישראל בעבר בהווה ובעתיד.
בפעילויות המרכז משתתפות קבוצות מגוונות כגון: תלמידים, משלחות נוער ומבוגרים מחו”ל, מורים, חיילים, שורדי השואה, עולים חדשים וקהילה.
המרכז מארגן ומלווה את פעילות הזיכרון וההנצחה של השואה והגבורה בעיר. כמו כן, המרכז משמש כבית עבור שורדי/ות השואה המהווים עמודי תווך בפעילויות היומיומית תוך כדי שמירה על קשר רציף וקבוע עם השורדים.
פרסים.
המרכז זוכה להערכה והוקרה רבה על עבודתו החינוכית בארץ וברחבי העולם.
בשנת הלימודים תשנ"ו הוענקה למרכז תעודת הצטיינות בכנסת על ידי יו"ר הכנסת, הפרופ’ שבח וייס, גב’ יהודית האוזנר והאגף לתרבות תורנית על כתיבת תוכניות לימודים ייחודיות בנושא השואה ועידוד תלמידים להנצחת קורבנות השואה באמצעות כתיבת עבודות.
בשנת הלימודים תש"ס הוענק פרס אשת החינוך לשנת תש"ס מטעם יד ושם למנהלת המרכז, ד"ר לאה גנור ובשנת 2020 הוענק לד"ר גנור צלב האבירות מאת נשיא פולין על תרומתה לפיתוח הדיאלוג הישראלי פולני.
גואנחואטו (מדינה)
גואנחואטו (בספרדית: Guanjuato) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. גואנחואטו ממוקמת במרכז מקסיקו והיא גובלת בחליסקו במערב, סקטקס בצפון-מערב, סן לואיס פוטוסי בצפון, קרטרו במזרח, ומיצ'ואקאן בדרום. בירת המדינה היא גואנחואטו והעיר הגדולה ביותר בה היא לאון. זוהי המדינה ה-22 בגודלה מבין מדינות מקסיקו.
משמעות שם המדינה היא "מקום של צפרדעים" בשפת הילידים המקומית, כי האינדיאנים הטרסקנים המקומיים האמינו כי הצפרדע מייצג את אל החוכמה. בגואנחואטו נולדו גם נשיאהּ לשעבר של מקסיקו, ויסנטה פוקס והאמן המקסיקני המפורסם דייגו ריברה.
אביב עקרוני
אביב עקרוני (נולד ב-23 באפריל 1935) הוא משורר עברי, מתרגם, מבקר ספרות, עורך, מורה ומחנך.
ביוגרפיה.
בנם של המשורר היידי צבי (הירש) עקרוני (אקרמן) ושל צפורה (פייגה) עקרוני (דיין). נולד בתל אביב בכ' בניסן תרצ"ה, 23 באפריל 1935.
גדל בשכונת "מעונות עובדים ח" בצפון תל אביב. היה חבר ב"גורדוניה" ומדריך בקן הימי של תנועת הנוער "התנועה המאוחדת". סיים את בית-הספר התיכון החדש בתל אביב ב-1952. היה בעתודה האקדמית. שירת בצבא כקצין הספרייה המקצועית המרכזית (ספריית מטכ"ל) בדרגת ממ"ק. בוגר ומוסמך האוניברסיטה העברית בירושלים בספרות ובהיסטוריה ובעל תואר דוקטור מאוניברסיטת שטרסבורג בצרפת. נושא עבודת הדוקטור (בהדרכת פרופסור אנדריי נהר) – "השפעת המהר"ל מפראג על ראשית החסידות". כמו כן, נושא תעודת הוראה לבית ספר על-יסודי, תעודת מתרגם ותעודת ספרן.
שימש בתפקידים בכירים במערכות החינוך בישראל ובעולם, במשרד החוץ (קונסול ישראל בשיקגו), בעיריית תל אביב (מנהל האגף לחינוך על-יסודי), מפקח במשרד החינוך והתרבות, חבר בהנהלת "אורט" העולמי, בלונדון, מנהל המחלקה לחינוך ולתרבות של ההסתדרות הציונית בארצות הברית (ניו-יורק), משנה למנכ"ל ויו"ר המזכירות הפדגוגית במחלקה לחינוך יהודי ציוני בסוכנות היהודית, מנהל קריית התפוצות בירושלים, מנהל בית המדרש למורים בגולה ע"ש חיים גרינברג סגן מנהל ומנהל בית הספר התיכון החדש בתל אביב, חבר ועדת החינוך של עיריית רמת גן, חבר המועצה לביקורת סרטים ומחזות, חבר הוועד וההנהלה של אגודת הסופרים העברים וממלא-מקום היו"ר שלה, סגן נשיא פא"ן ישראל, יו"ר העמותה לניהול "גנזים" ויו"ר מועצת "גנזים", יו"ר עמותת כתב העת "פסיפס" ועורך מישנה של כתב העת.
העורך האחראי בהוצאת "כתר" (מספר חודשים בלבד), יו"ר הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה וקונסרבטוריון רמת חן, חבר אקו"ם, חבר בוועדות שיפוט של תחרויות ספרותיות (פרס ביאליק, פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת, פרס ברנר, פרס גרינברג, פרס שר התרבות, פרסי אקו"ם תחרות הסיפור הקצר של לשכת עורכי הדין, יו"ר ועוד), יועץ המכון לתרגום ספרות עברית. חבר בצוות המורים של מכללת "צ'רטר אוק", קונטיקט, ארצות הברית (עברית).
בעל טור קבוע, "שפה ברורה", בעיתון "אומר". פרסם ספרים בתחומי הספרות, ההיסטוריה והיהדות, וכן שירים, תרגומים ומאות מאמרי ביקורת בכתבי עת ובמוספים ספרותיים, בעיקר ב"ידיעות אחרונות", ב"על המשמר", ב"חרות" (בשם: יצחק רון), ב"הפועל הצעיר", ב"מאזנים" וב"פסיפס".
נשוי למוזיקאית והאמנית בלה לבית גולניק ולהם 4 ילדים וחמישה-עשר נכדים.
עריכה.
ייעוץ לשוני
אדריאן סוצ'יו, הנביא העממי, מרומנית, מנחם פאלק
דומיטרו וליה, אודטה, מרומנית, מנחם פאלק
ז'נט (יוהנה) קארפ, תשוקות מכתרות, מרומנית, מנחם פאלק
מריוס קלארו, תרגיל בבדידות, מרומנית, מנחם פאלק
לוצ'יאן וסילסקו, הארץ שלי, החיים שלי, האהבה שלי, מרומנית, מנחם פאלק, 2016
סילביו דקין, כרטיסים ליציע, מרומנית, מנחם פאלק, 2017
גררו
גֵרֵרוֹ (בספרדית: Guerrero) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. שטח המדינה הוא 64,282 קמ"ר (כ-3.3% משטחה של מקסיקו) ומספר תושביה כ-3,167,400 (נכון ל-2003).
המדינה גובלת במדינות מיצ'ואקאן במערב (אורך הגבול 524 ק"מ), מקסיקו (216 ק"מ), מורלוס (88 ק"מ) ופואבלה (128 ק"מ) בצפון, אואחאקה במזרח (241 ק"מ) והאוקיינוס השקט בדרום (500 ק"מ). בירת המדינה היא העיר צ'ילפנסינגו והעיר הגדולה ביותר בה היא אקפולקו.
שמה של המדינה מנציח את נשיאהּ השני של הרפובליקה, הגנרל ויסנטה רמון גררו סלדניה, מגיבורי מלחמת העצמאות המקסיקנית, יליד העיר טישטלה (Tixtla), ששמה שונה מאוחר יותר לטישטלה דה גררו.
בספטמבר 2014 נחטפו וכנראה נרצחו 43 סטודנטים להוראה בעיר איגואלה שבגררו. עקב כך פרצו מהומות והפגנות מחאה ברחבי מקסיקו.
Wii (מבוטאת כמו המילה "We") היא קונסולת המשחקים החמישית של חברת נינטנדו שנקראה בעבר בשם הקוד Nintendo Revolution. ה-Wii היא ניסיון של נינטנדו להימנע מתחרות ישירה עם קונסולות הדור השביעי של מיקרוסופט וסוני, ה-אקס בוקס 360 וה-פלייסטיישן 3 בהתאמה. הקונסולה יצאה לשוק ב-19 בנובמבר 2006.
האסטרטגיה העומדת מאחורי ה-Wii היא הרצון לפנות לפלח שוק אחר מהקונסולות היריבות, פלח השוק של Casual Gamers (אנשים שאינם נוהגים לשחק במשחקי וידאו או מחשב באופן קבוע). על מנת להתאים את הקונסולה לפלח שוק זה, מפתחי ה-Wii תכננו אותה כך שהיא לא כוללת אפשרויות כמו נגן סרטים או מעבד גרפי משוכלל (בניגוד לקונסולות האחרות) ולכן מחירה זול הרבה יותר (כ-150$ בארצות הברית).
שליטה.
השלט המרכזי - Wii-mote.
לקונסולת הווי יש בקר שליטה ייחודי בשל צורתו המוארכת, וטכנולוגיית חיישני התנועה והצבעה אופטית, שאומנם היו קיימות בעבר בשוק המשחקים, אך לא זכו לפופולריות רבה. השלט מכונה באופן רשמי ווימוט - WiiMote, (הלחם בסיסים של Wii ו-Remote) בשל צורתו המזכירה שלט מוארך כמו זה של טלוויזיה. נוסף על אמצעי השליטה המקובל בכל שלט - לחצנים, כולל השלט המרכזי שלושה אמצעי שליטה נוספים: מצביע אופטי, חיישני תנועה וחיישני התמצאות. הבקר כולל חיישנים המסוגלים לזהות תאוצה ושינויים בזווית בה מוחזק הבקר, וכן חיישן תת-אדום המשמש כמצביע אופטי בעזרת ה-Sensor Bar המונח מעל או מתחת לטלוויזיה. לפיכך, הווימוט משמש גם כבקר-כפתורים רגיל, גם כמצביע אופטי, וגם כאמצעי שליטה תלת ממדי.
בעזרת חיישן תנועה מזהה המכשיר היכן נמצא השלט, ומתרגם את תזוזתו של השלט לתנועות במשחק. לדוגמה, כששחקן משחק טניס באמצעות הקונסולה, הוא משתמש בשלט כמחבט, במשחק פעולה בו הגיבור נלחם עם חרב, הנפת השלט תתורגם להנפת החרב במשחק.
במשחקים אחרים נעשה שימוש בשידור האופטי של השלט, והוא משמש כעכבר או ככוונת (בדומה לאקדחי האור של קונסולות ישנות יותר).
השלט כולל בתוכו רמקול ומנגנון רטט משוכלל. החבילה הסטנדרטית של ה-Wii כוללת שלט מרכזי אחד. החברה ייצרה בשנת 2009 חיישן תנועה נוסף המתחבר לשלט המרכזי הנקרא Wii Motion Plus, שמעצים את חוויית המשחק.
שלט ה-Nunchuk.
לשלט המרכזי ניתן לחבר שלט נוסף ואחר, המכונה נונצ'אק (Nunchuck), בשל הדמיון שלו לנונצ'אקו כשהוא מחובר לשלט המרכזי. הנונצ'אק אינו כולל שידור אופטי, אך יש לו חיישני תנועה (אם כי מוגבלים יותר כנראה), שני לחצנים (C ו-Z) וג'ויסטיק. שילוב שני השלטים מאפשר שימושיות רבה עוד יותר, כגון משחק אגרוף בו כל שלט שולט באחת מידיו של המתאגרף. החבילה הסטנדרטית של ה-Wii כוללת שלט נונצ'אק אחד.
השלט הקלאסי.
שלט נוסף הוא ה-Classic Controller, שלט הדומה במקצת בעיצובו לשלטים הקודמים של הקונסולות וכולל את כל הכפתורים הנחוצים למשחקים שאינם משתמשים ביכולת התנועה של המכשיר (בעיקר משחקים לקונסולה הקודמת של נינטנדו הגיימקיוב). קיימת אפשרות להשתמש בשלט גיימקיוב, וכך אין צורך לקנות שלט קלאסי. החבילה הסטנדרטית של ה-Wii לא כוללת שלט קלאסי, ויש לרכושו בנפרד.
תוסף לשלט ה-MotionPlus.