בשנת 1994 רכשה המשפחה את הקזינו "פיאסטה" בלאס וגאס שבנבדה, ב-8 מיליון דולר; בשנת 2000 נמכר המלון ב-186 מיליון דולר. הכסף הושקע מחדש בבניית קזינו ומלון "פאלמס" (The Palms). הבניין הראשון של המלון נפתח בשנת 2001, וב-2005 נחנך הבניין השני, המכונה "מגדל הפנטזיה", בעלות של 600 מיליון דולר. בעלי המלון ג'ורג' מאעלוף הבן, אוהד כדורסל ותיק, בנה במלון סוויטה הכוללת אולם כדורסל גדול בגובה שתי קומות, שנחשב לאולם היחיד בעולם הבנוי בתוך סוויטת מלון. מאעלוף שיווק את המלון ומשך ידוענים צעירים רבים לבילויים והופעות במלון, בהם פריס הילטון, מריה קארי, קיילי מינוג, ליידי גאגא ועוד.
ב-2008 נחנך המגדל השלישי, "פאלמס פלייס", הכולל סוויטות עבור ידוענים ובעלי הון, רובן נמכרו למגורים והשאר מושכרות לאורחי המלון. כיום שווי המלון כולו מוערך בכמיליארד דולר.
בידור.
בבעלות המשפחה חברת הפקות בשם "Maloof Productions", המפיקה תוכניות טלוויזיה כגון תוכניות הריאליטי "Bullrun", המשודרת מ-2007 ו-"Living Lohan" ששודרה ב-2008; וכן מחלקת הפקת סרטים שהפיקה את סרט האימה "Feast" ב-2005.
ב-2007 הקימה משפחת מאעלוף גם את חברת המוזיקה "Maloof Music", שפועלת בשיתוף עם חברת התקליטים "Interscope". החברה מפיקה את תקליטיהם של זמרים כגון אלי לוהן, רב תיאורי ולהקת הינדר.
השקעות נוספות.
למשפחת מאעלוף יש זכויות הפצה בלעדיות של מותגי בירות נודעים כגון מילר, קורונה, רד בול, היינקן וגינס ברחבי ניו מקסיקו. בנוסף, המשפחה היא בעלת אחוז נכבד ממניות הבנק ולס פארגו, שכולל כ-6,600 סניפים ו-48 מיליון לקוחות בארצות הברית.
מוניקיפיום
מוניקיפיום (Municipium) הוא סטטוס ביניים שניתן לערים שנכבשו על ידי רומא, לפיו הוענקו לתושבי העיר חלק מהחובות והזכויות של אזרחי רומא, אך לא כולן. המוניקיפיום היא דרגה נמוכה מקולוניה, שהעניקה את כל הזכויות של תושבי רומא, אך גבוהה מערי הפוידרטוס (Foederatae Civitates).
לחלק מהערים בדרגת מוניקיפיום ניתן שלטון עצמי, ואחרות נוהלו באופן ישיר על ידי רומא. בכולן שילמו התושבים אותם מיסים ושירתו אותו שירות צבאי בלגיונות כמו תושבי רומא. תושבי המוניקיפיום לא נהנו מזכויות פוליטיות (sine ius suffragii), ולא יכלו לשאת במשרות רומיות רשמיות. למרות שמעמד המוניקיפיום הטיל בעיקר חובות, נחשב המעמד בימי האימפריה הרומית כזכות גדולה וכקרש קפיצה לקבלת מעמד של שוויון מלא.
לאחר מלחמת בעלות הברית, שהתרחשה בין השנים 91-88 לפני הספירה, ניתנו לכל תושבי הערים באיטליה זכויות שוות, וההבדלים בין הערים היטשטשו.
באד אישל
באד אישל (בגרמנית: Bad Ischl) היא עיר מרחצאות בדרום מדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה, במרכז אזור הנופש זאלצקמרגוט. אוכלוסיית העיר מונה 14,115 נכון ל 2004. בעיר הוכרזה באופן רשמי מלחמת העולם הראשונה.
גאוגרפיה.
באד אישל שוכנת בגובה 468 מטר ומשתרעת על 162.85 קמ"ר, כאשר 71.9% ממנו מיוער ו 7.9% משמש לחקלאות. האורך של העיר מצפון לדרום הוא 19.6 ק"מ, וממערב למזרח 17.8 ק"מ. העיירה ממוקמת במחוז גמונדן, מדרום לאגם טראונזה ומצפון למערות הקרח בדכשטיין, במרחק 50 ק"מ מהעיר זאלצבורג.
היסטוריה.
לפי הממצאים, התגוררו אנשים באזור באד אישל כבר בתקופות הברונזה והברזל. בסביבות השנים 10-15 לפנה"ס נכבש האזור בידי הלגיונות הרומיים, והפך להיות חלק מהפרובינציה הרומית נוריכום.
במאה ה-12 הפך אזור העיר לחלק מנחלתו של היינריך השני, קיסר אוסטריה לבית באבנברג. העיר מוזכרת לראשונה במסמך משנת 1262 כ"איזלן" (Iselen).
בשנת 1775 בפקודת הקיסרית מריה תרזה כמה מאות מתושבי העיר הועברו מעבר להרי הקרפטים והקימו יישוב גרמני חדש דוייצ'ה מוקרה, שכיום נמצא בשטח אוקראינה.
ב-19 באוגוסט 1853 הציע הקיסר פרנץ יוזף נישואים לקיסרית אליזבת, נסיכת בוואריה בטיילת העיר, במקום שבו מאז 1989 נמצא מוזיאון העיר. ב-1854 העניקה לו אם החתן וילה בעיר, כמתנת נישואים. הוילה הפכה להיות בית מגורי הקיץ של הזוג, שאותו כינה פרנץ יוזף "גן עדן עלי אדמות". באותה וילה קרא הקיסר ב 1914 להכרזת מלחמה על סרביה, אירוע המציין את תחילת מלחמת העולם הראשונה.
עד היום ממשיכה הווילה להיות ירושה של צאצאי זוג הקיסרים, אך חלקים ממנה פתוחים לציבור.
בתקופת מלחמת העולם השנייה התקיים בעיר מחנה משנה של דכאו.
ב-1948 נפטר בעיר המלחין האוסטרי פרנץ להאר.
פוליטיקה.
מועצת העיר מונה 9 חברים כשיושב ראש מהווה את ראש העירייה. ראש העירייה הנוכחי הוא הלמוט האאס, מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית. תוצאות הבחירות האחרונות בעיר הניבו את התוצאות הבאות:
ממלכת פרס
ממלכת פרס היא ישות תרבותית עתיקת יומין, ששורשיה נטועים בעת העתיקה ובגלגולה המודרני היא מוכרת בשם איראן. במהלך הדורות ידע אזור זה כובשים רבים ותרבויות רבות התחלפו בו זו אחר זו. הכובשים השונים של אזור פרס נחשבים כחלק מהיסטוריית תרבותם בעיקר בשל העובדה שרבים מהם דיברו בשפה הפרסית.
הממלכה האחמנית.
ממלכת פרס האחמנית הייתה ממלכה ששלטה בחלק גדול של אסיה במשך תקופה של כמאתיים שנה (550 לפנה"ס - 331 לפנה"ס). היא הייתה הגדולה בממלכות העולם העתיק עד תקופתה, ושלטה על עמים רבים השונים בדתם, שפתם ותרבותם. בספרות חז"ל נמנית האימפריה כאחת משלוש האימפריות ששלטו "בכיפה", כלומר בכל העולם המוכר.
השושלת נוסדה על ידי האחמניש, והגיעה לשיא כוחה בתקופת כורש השני, הידוע כ"כורש הגדול", ששחרר את פרס מידי ממלכת מדי ואף כבש את שטחי ממלכת מדי, שהייתה אחת מן הממלכות החזקות באזור באותה עת. לאחר מכן פלש כורש לאסיה הקטנה, וכבש את ממלכת לידיה ואת ערי המדינה היווניות השוכנות באזור. לאחר מכן, כבש כורש את בבל - בין הממלכות הגדולות ביותר באותה תקופה.
מלכי הממלכה האחמנית שמוזכרים בתנ"ך:
לאחר תבוסת הממלכה האחמנית על ידי אלכסנדר הגדול וכיבושה על ידיו עברה השליטה ליוונים שפתחו את התקופה ההלניסטית באזור. לאחר כמה מלחמות התייצב השלטון באזור תחת בית סלאוקוס ששלט באימפריה הסלאוקית. לאחר מכן עברה השליטה לאימפריה הפרתית, עד 226 לספירה. לאחר תקופה זו שבה השליטה לבני המקום.
תחת שלטון הממלכה הסלאוקית.
הממלכה הסלאוקית הייתה מדינה הלניסטית שנוסדה בשנת 312 לפנה"ס על ידי סלאוקוס הראשון ונשלטה על ידי בית סלאוקוס. בשיא כוחה חלשה על מסופוטמיה, אסיה הקטנה, סוריה, ארץ ישראל, והמישור האיראני עד לנהר האינדוס ולזמן קצר אף בתראקיה. הייתה זו המדינה הגדולה ביותר בעולם ההלניסטי.
האימפריה הפרתית.
האימפריה הפרתית הייתה המעצמה השלטת באזור שבו שוכנת כיום איראן, מסוף המאה ה-3 לפנה"ס. בהדרגה השתלטה על מסופוטמיה (עיראק של ימינו) בין 190 לפנה"ס ל-224 לספירה, והפכה לאויבתה המרה של האימפריה הרומית, בכך שהגבילה את השתלטותה מזרחה אל מעבר לקפדוקיה (היא מרכז טורקיה של ימינו).
האימפריה הפרתית הייתה אחת מהאימפריות העמידות ביותר של המזרח הקרוב. היא שלטה בכל השטח הקרוי כיום איראן, עיראק וארמניה, וכן בחלקים מטורקיה, גאורגיה, אזרבייג'ן, טורקמניסטן, אפגניסטן וטג'יקיסטן, ולתקופות קצרות בשטחים המהווים כיום חלקים מפקיסטן, סוריה, לבנון ואף ארץ ישראל. סופה של אימפריה זו בא בשנת 224 לספירה, כאשר מלכה האחרון ארטבן הרביעי הובס על ידי אחד מן הווסאלים שלו, ונוצרה האימפריה הסאסאנית.
האימפריה הסאסאנית.
האימפריה הסאסאנית (ساسانیان, 226–651) הייתה האימפריה הפרסית הקדם-אסלאמית האחרונה.
תחת שלטון האימפריה המוסלמית.
במאה ה-7 נכבשה האימפריה הסאסאנית על ידי המוסלמים מחצי האי-ערב ורוב תושביה קיבלו עליהם את דת האסלאם. אף על פי שהיו מוסלמים, שמרו הפרסים על עצמאות לאורך מרבית תקופת ח'ליפות אומיה ועבאס.
דוגמה לעצמאות זו באה בדמותה של השושלת הסמאנית שנאבקה ממושכות בשושלת העבאסית. וכך קרה שבמאה ה-9 איסמעיל סמאני, אציל פרסי שהתאסלם, השיג מהח'ליף הסכמה לשליטתו באזור. השושלת הסאמאנית היא למעשה שושלת פרסית מוסלמית שנקראה על שם סמאני הנ"ל. נכדיו סייעו לח'ליף אל מאמון ומונו למושלים בח'וראסאן. בשנת 874 הוכרו הסאמאנים כשליטי טרנסאוקסאניה (אזור בוכרה באוזבקיסטן של היום). הם כוננו ממלכה תקיפה ובוכרה נהייתה לבירתם. בימי האמיר איסמעיל הראשון ששלט בבוכרה (907-892) נקרעה טרנסאוקסאניה מעל ח'וראסאן ונעשתה ממלכה חזקה, שנתפשטה מן הערבה בצפון ועד המפרץ הפרסי בדרום, בואכה בגדד במערב. הוא היה שליט מוכשר ונמרץ. בנו אחמד (907–913) ונכדו נאצר (913–943) היו אף הם שליטים מעולים (בימי נאצר בן אחמד השתרעה ממלכת הסאמאנים כמעט על כל פני איראן). בזמנם פרחה הארץ. ממלכת הסאמאנים שגשגה, כנראה, בגלל קשרי מסחר הדוקים עם אירופה. השושלת הסאמאנית השיבה את זוהר התרבות הפרסית לאזור - הפעם עם ניחוח איסלמי. ב-999 כבשו הטורקים (גזנווים) את טרנסאוקסניה וחיסלו את מלכות הסמאנים. ואולם כיבוש זה הוחלף במהרה על ידי הסלג'וקים שגם כן היו ממוצא טורקי.
בתחילת המאה ה-11 נכבשה הח'ליפות העבאסית על ידי השושלת הסלג'וקית. במאה ה-12 נשלטה פרס בידי האימפריה הח'ווארזמית.
במאה ה-13 נכבשה פרס מידי הח'ווארזמים ועברה לשליטת האימפריה המונגולית במסגרת כיבושי שטחים שביצעה בקרב ארצות האסלאם.
תחת שלטון האימפריה המונגולית.