דינוזאור זה היה דו-רגלי בעל ראש מגושם, זרועות מנוונות והוא כנראה היה טורף גדול. הוא הגיע לאורך של 6 עד 7 מטרים על פי ההערכות. הממצאים שלו היו חלקיים וכללו בעיקר אגן ירכיים מעוך, צלעות בודדות והחלק הקדמי של הלסת העליונה, שהייתה שפופה וקצרה וכנראה היה מצופה בקרטין. המבנה של הלסת העליונה הסגיר את שיוכו למשפחת האבליזאוריים שהיו אוכלי נבלות או ציידים זריזים חלשים.
ב-2012 הטילו מספר חוקרים ספק בתקפות הסוג שנחשב לכימרה, כאשר לא הרחק, בערך 15 מטרים ממקום הימצאו התגלו גם שרידים של הדינוזאור אאוקרכאריה, ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים ואולי חלק מהממצאים השתייכו אליו. חוקרים אחרים ערערו על סברה זו.
הלאסי
הלאסי (בהונגרית: Halászi) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי הלאסי.
בהלאסי חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
ויטקרידרינדה
ויטקרידרינדה (שם מדעי: Vitakridrinda) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים, שחי בסוף הקרטיקון באסיה לפני 69 עד 66 מיליון שנה לפני זמננו. המאובנים שלו התגלו בשטחי תצורת פאב שבבלוצ'יסטן בפקיסטן והוא קרוי על שם הפרט "פרט ויטאקרי" (Vitakri Member), שבו נחשפו את ממצאיו.
הממצאים של דינוזאור זה היו מועטים וכללו בעיקר כמה עצמות ירך, חלקים קדמיים מהגולגולת ושן אחת. הסוג נקרא בשמו ב-2006 בידי החוקר מ. ס. מאלקני (M.S. Malkani). בהמשך נמצאו באזור גם שרידים של קדמת החוטם וכמה חוליות, אך חוקרים אחרים שייכו אותם לסוג חדש של דמוי תנינאי - "Induszalim".
דינוזאור זה על פי הממצאים הגיע לאורך של 6 מטרים, על פי תומאס הולץ הבן. הוא היה טורף גדול בעל לסתות קצרות שייתכן וניזון מנבלות. הוא נכחד לחלוטין, עם אחרוני הדינוזאורים לפני 66 מיליון שנה בעת הכחדת הקרטיקון הגדולה.
יחסי יפן–לטביה
יחסי יפן–לטביה (ביפנית: 日本とラトビアの関係, בלטבית: Japānas un Latvijas attiecības) הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין הרפובליקה של לטביה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-10 באוקטובר 1991.
סחר.
בשנת 2018, היצוא היפני ללטביה עמד על 7.6 ין. המוצרים העיקריים אשר הוצאו ללטביה הם: מכונות, מוצרים אלקטרוניים ומוצרי רכב.
הייבוא היפני מלטביה באותה השנה, עמד על 8 מיליארד ין. המוצרים העיקריים אשר הובאו ליפן הם: עץ ורהיטים.
ערים תאומות.
ליפן ולטביה יש הסכם ערים תאומות אחד:
קישורים חיצוניים.
משרד החוץ היפנימשרד החוץ הלטבי
מלחמתו של צ'ארלי וילסון
מלחמתו של צ'ארלי וילסון (באנגלית: Charlie Wilson's War) הוא סרט דרמה משנת 2007 בכיכובם של טום הנקס, ג'וליה רוברטס, איימי אדמס, כריסטופר דנהאם, נד ביטי, פיליפ סימור הופמן וג'ון סלאטרי, המבוסס על סיפור אמיתי אודות חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טקסס, צ'ארלי וילסון, ומעורבותו במבצע ציקלון, מבצע חשאי של ה-CIA לחימוש המוג'אהדין במלחמת אפגניסטן-ברית המועצות. את התסריט כתב ארון סורקין.
עלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בשנות השמונים. ג'ואן הרינג (ג'וליה רוברטס), חברתו הוותיקה של צ'ארלי וילסון (טום הנקס), חבר קונגרס מטקסס, שכנעה אותו לתמוך ולקדם את הסיוע האמריקני למוג'אהדין, תנועת ההתנגדות האפגנית שלחמה בצבא הרוסי שכבש את אפגניסטן. וילסון נעזר בגוסטב "גאסט" לסקאריס אבראקוטוס (פיליפ סימור הופמן), סוכן חשאי ותיק ומיומן ב-CIA ובצוות כוחות מיוחדים מן האגף לפעולות מיוחדות בסוכנות, שבו חבר גם מייקל ויקרס (כריסטופר דנהאם), איש הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ולימים תת-מזכיר ההגנה למודיעין. וילסון ושותפיו הצליחו לגבש אסטרטגיה יעילה לתמיכה, אימון וסיוע למורדים האפגניים, וסייעו לניצחונם על הצבא הרוסי. מנגד, התברר כי מן הסיוע הגיע לבסוף לאוסמה בין לאדן ואנשיו.
אילוקלסיה
אילוקלסיה (שם מדעי: Ilokelesia) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים, אשר חי בתור הקרטיקון שלפני 95 מיליון שנה לפני זמננו. הוא התגלה ב-1991 בתצורת וינקול שבנאוקן, בארגנטינה. הסוג נחקר ותואר בידי החוקרים רודולפו קוריה ולאונרדו סלגאדו ב-1998. משמעות השם היא משפת ילידי צ'ילה - המפוצ'ה ומשמעותו: "לטאת בשר". הסוג כלל מין יחיד - "Ilokelesia aguadagrandensis", על שם היישוב Aguada Grande, לצידו נמצאו המאובנים.
האילוקלסיה היה דינוזאור בינוני בעל גולגולת קצרה, רגליים אחוריות גדולות ושריריות וזרועות מנוונות. החוקר גרגורי ס. פאול העריך שהגיע לאורך 4 מטרים ולמשקל של 200 קילוגרם. הערכות אחרות נתנו לו מדד אורך של 5.3 מטרים או 5.8 מטרים ומשקל 840 קילוגרם. הדינוזאור שונה משאר בני משפחת האבליזאוריים במספר מאפיינים, כמו עצמות צדדיות בלסת העליונה וחוליות צוואר מופחתות. גם מבנה אגן הירכיים בעל מאפיינים שונים במקצת משאר קרוביו ובכל זאת הוא נחשב לאבליזאור אמיתי.
ייתכן שדינוזאור זה היה פרימיטיבי בקבוצתו ובעל מאפיינים שירש מנואזאוריים שחיו לצידו.
מריון מושקט
מריון מושקט או מריאן מושקט (בגרמנית: Marian Muszkat; 5 בנובמבר 1909 - 30 בספטמבר 1995), היה משפטן פולני, אלוף-משנה בצבא הפולני שהוקם בברית המועצות בתקופת מלחמת העולם השנייה, ושופט צבאי בפולין בעידן סטלין (עד 1956) שהתמחה במשפט ציבורי בינלאומי, משפט צבאי ויחסים בינלאומיים. מושקט עלה לארץ בסוף התקופה הסטליניסטית בפולין והיה פרופסור באוניברסיטת תל אביב. הוא נפטר בחיפה.
ביוגרפיה.
מריון מושקט נולד בסובאלק (פולין שלאחר חלוקת פולין ותחת שלטון האימפריה הרוסית), שם סיים לימודיו בבית ספר יסודי ובבית ספר תיכון. בשנת 1927 החל ללמוד באוניברסיטת ורשה משפטים ועבד כפקיד במפעלים וכמורה בבית ספר. כסטודנט השתייך לארגונים אקדמיים סוציאליסטיים. מושקט נסע לצרפת כדי להמשיך את לימודיו באוניברסיטת ננסי, שם חקר את המשפט הבינלאומי הציבורי, נורמה קוגנטית ובעיות הנוגעות למדינות העולם השלישי. בשנת 1931 מוסקט השיג תואר שני במשפטים, ובשנת 1936 קיבל תואר דוקטור למשפטים.
במהלך מלחמת העולם השנייה עבר מושקט להתגורר בווילנה, שם עבד במגזין "Prawda Wileńska" והרצה באוניברסיטת וילנה. ביוני 1941 פונה במסגרת תוכנית האווקואציה לברית המועצות. בשנים 1941–1943 היה פקיד בקולחוז ומורה במכון פדגוגי. במאי 1943 הצטרף מושקט לצבא העם של פולין . לאחר שסיים קורס קצינים, היה סגן במחלקת חי"ר של חטיבת הרגלים הראשונה על שם תדאוש קושצ'ושקו. באוקטובר 1943 מונה לשופט צבאי בבית הדין הצבאי בחטיבה הפולנית הראשונה. בשנת 1945 הועלה לדרגת שופט בבית הדין הצבאי העליון, שם היה סגן יו"ר וראש נציבות פשעי המלחמה. לאחר שובו לפולין עם המתקפה הסובייטית מערבה בשנת 1945, היה מושקט חבר במפלגת הפועלים הפולנית הקומוניסטית (PPR). ב-5 בדצמבר 1946 שוחרר מושקט מהצבא בדרגת קולונל (אלוף-משנה).
לאחר המלחמה החל מושקט את עבודתו במשרד המשפטים בפולין שתחת השפעת סטלין כשופט בבית הדין הצבאי הפולני הגבוה. בתפקידו חקר פשעי מלחמה גרמניים. מושקט היה מומחה בתחום המשפט הציבורי הבינלאומי, ומשרד המשפטים שיגר אותו לנירנברג, כיו"ר המשלחת הפולנית. במשפטי נירנברג הנחה מושקט משלחת פולנית שכללה בין היתר את פרופ' תדיאוש קיפריאן והתובעים פרופ' יז'י סאוויצקי וד"ר סטניסלב פיוטרובסקי. הם הכינו "כתב אישום פולני" ובו רשימת פשעי המלחמה הנאצים המוכחים שבוצעו בשטח פולין.
לאחר שובו לפולין החל מושקט בפעילות מדעית ודידקטית. הוא הרצה באוניברסיטת ורשה בנושאי משפט צבאי ומשפט ציבורי בינלאומי במחלקה למשפט ציבורי ופרטי בינלאומי, בהנחייתו של פרופ' סזארי ברזובסקי. הוא הרצה בבית הספר למשפטים, באקדמיה למטה הכללי ובמכון הפולני לעניינים בינלאומיים, מכון אותו ניהל בין השנים 1950–1951 מנהלו. בשנת 1950, לאחר עבודת הדוקטורט שלו במשפט הפלילי הבינלאומי הסטליניסטי התפתח תחום חדש והוא קודם לדרגת פרופסור. מושקט היה מייסד ועורך במגזין "Law and Life" .
מושקט כתב מנקודת מבטו הפרו-סובייטית. הוא הפיץ אידיאלים קומוניסטים, במיוחד את אלה של המנטור שלו אנדריי וישינסקי. בקרב חוקרים פולניים היו שהתנגדו למושקט. פרופ' סטפן קורבונסקי כתב מאוחר יותר כי "השקפותיו של מושקט הפכו את בתי המשפט למוסד פוליטי, כאשר התובעים הם אדוני החיים והמוות של כולם (...), עוזרי המשטרה הקומוניסטית."
בשנת 1957, בעקבות מהפכת גומולקה האנטי-סטליניסטית באוקטובר, עזב מושקט את פולין והתיישב בישראל. באוניברסיטת תל אביב הרצה במשפט ציבורי בינלאומי ויחסים בינלאומיים. בשנת 1961 ייעד אותו יד ושם כרכז ויועץ למשפט אייכמן. מושקט, לבקשת ממשלת ישראל, היה יועץ בנושאים אסטרטגיים רבים. מושקט היה חבר במכונים, ארגונים ועמותות בינלאומיים רבים, למשל מכון השלום הבינלאומי, האקדמיה העולמית לאמנות ומדע, האקדמיה האמריקאית למדעי המדינה והחברה, לשכת עורכי הדין הבינלאומית, התנועה הפדרליסטית העולמית, והמכון הלאומי לצדק בארצות הברית.
מושקט השתתף בקונגרסים ובסימפוזיונים רבים בכל העולם בתחומי המחקר הפוליטי, מחקר השלום ועתידנות. מושקט חיבר פרסומים רבים בפולנית, אנגלית, צרפתית, עברית, גרמנית, רוסית, צ'כית, הונגרית וסינית. הוא כתב ספר לימוד פולני ראשון להוראת משפט ציבורי בינלאומי, "קווים למשפט הציבורי הבינלאומי", ורשה 1955 (שני כרכים). מושקט נפטר ב-30 בספטמבר 1995 בחיפה.
יחסי ספרד–קנדה
יחסי ספרד–קנדה מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין קנדה לממלכת ספרד. שתי המדינות הן חברות הדדיות בנאט"ו, הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי והאו"ם.
היסטוריה.