בניו יורק נמצאת החנוכייה הגדולה בעולם. החנוכייה נמצאת בשדרה החמישית, מנהטן ליד הסנטרל פארק. החנוכייה היא 32 מטרים והיא נמדדת ב-40,000 ליברה. החנוכייה הזאת היא עבודתו של יעקב אגם. בגלל הגובה הרב של החנוכייה, החברה קוד אדיסון מסייעת בהדלקת המנורות של החנוכייה.
בריטניה.
הפרלמנט הבריטי.
בכל שנה, בית הנבחרים הבריטי מזמין חנוכייה גדולה המוצגת לציבור לביתו של יושב ראש בית הנבחרים הבריטי. החנוכייה המשמשת כיום את בית הנבחרים הבריטי הוזמנה על ידי יו"ר הפרלמנט הבריטי לשעבר, מייקל מרטין.
כיכר טרפלגר.
החל משנת 2007 מארגנת תנועת חב"ד טקס חנוכה והצגת חנוכייה ציבורית גדולה בכיכר טרפלגר. החגיגה בכיכר ממומנת על ידי ועד שליחי הקהילות, בית חב"ד וראש עיריית לונדון.
ישראל.
חנוכיות ציבוריות מוצגות לראווה בכל היישובים היהודים בארץ.
מהבולטות שבהם: החנוכייה על גג מערת המכפלה בחברון, חנוכיית הענק בכיכר רבין בתל אביב והחנוכייה הציבורית בנמל התעופה בן-גוריון, על מנת לפרסם את חג החנוכה לתיירים.
קפריסין.
בכל שנה מוצגת חנוכייה בבירת קפריסין, ניקוסיה. ניקוסיה היא אחת מערי הבירה הראשונות שהוצבו בהם חנוכיות ציבוריות למען הקהילה היהודית בקפריסין.
קנדה.
חנוכייה ציבורית מוצבת מדי חנוכה בבניין עיריית טורונטו, וכמו כן מוצבות גם חנוכיות ציבוריות בכיכרות טורונטו.
צבע בז'
סיינט ג'ונס (אריזונה)
בלקברן (פירושונים)
מרשה בלקברן
מרשה בלקברן (באנגלית: Marsha Blackburn; נולדה ב-6 ביוני 1952) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית, המכהנת כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי. קודם לכן כיהנה כנציגת המחוז השביעי של טנסי בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
בלקברן נולדה בעיירה במיסיסיפי, בתם של מרי והילמן ודגוורת' (Wedgeworth). ב-1973 סיימה לימודי תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי. בתקופת לימודיה כיהנה כנשיאת תא הסטודנטיות. לאחר לימודיה עבדה כאשת מכירות בחברת ההוצאה לאור "Times Mirror" ולאחר מכן שימשה בתפקיד ניהולי בתחום המכירות בחברת בתי הכל-בו "Castner Knott". ב-1974 נישאה לצ'אק בלקברן והם הורים לשני ילדים. היא משתייכת לכנסייה הפרסביטריאנית. ב-1978 הקימה חברה עצמאית בתחום יחסי ציבור, קידום אירועים ושיווק.
בשנת 1992 התמודדה מטעם המפלגה הרפובליקנית בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית אך הפסידה למועמד המפלגה הדמוקרטית. בשנת 1998 נבחרה לסנאט של טנסי וכיהנה בו עד שנת 2002.
בשנת 2002 נבחרה לנציגת המחוז השביעי של טנסי בבית הנבחרים של ארצות הברית, הכולל חלקים מנאשוויל ופרברים של ממפיס. היא הושבעה לתפקיד בינואר 2003 ומאז נבחרה עוד שבע פעמים לתקופות כהונה נוספות. היא חברה בוועדת האנרגיה והמסחר. מתחילת כהונתה היא משמשת כסגנית מצליף הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים. בעמדותיה היא אחת מחברי הקונגרס השמרניים ביותר. לאחר היבחרו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית מונתה לסגנית ראש צוות המעבר שלו לבית הלבן.
באוקטובר 2017, אחרי שמושל טנסי הפופולרי ביל האסלם סירב להתמודד למושבו של בוב קורקר בסנאט לאחר הודעתו של האחרון כי בכוונתו לפרוש מהפוליטיקה, בלבקרן הכריזה על התמודדותה לסנאט בבחירות לסנאט של ארצות הברית 2018. בהכרזתה אמרה כי הרפובליקנים בבית הנבחרים מאסו ברפובליקנים היושבים בסנאט שלטענתה מתנהגים כמו דמוקרטיים בסוגיות חשובות, בהן חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. היא תיארה עצמה כ"שמרנית הארד-קור רשמית" והתגאתה בכינוי "משוגעת קיצונית" שהודבק לה בידי ליברלים. בלקברן דחתה את אפשרויות לפשרנות ושיתוף פעולה בין-מפלגתי באומרה "אין פשרות, אין התנצלויות", והצהירה שהיא נושאת אקדח בארנק. ב-2 באוגוסט 2018 זכתה במועמדות מפלגתה לסנאט עם כ-84% מקולות הבוחרים.
במסע הבחירות ניצבה בפני פיל ברדסן, לשעבר מושל טנסי וראש עיריית נאשוויל, כמועמד המפלגה הדמוקרטית. בוב קורקר חלק שבחים לברדסן וטען שהיה "ראש עיר, מושל ואיש עסקים טוב מאוד" והזכיר את שיתוף הפעולה ביניהם, אך הביע הסתייגות מיכולתו לגבור על בלקברן שכן טנסי היא מדינות אדומה והודיע על תמיכתו בבלקברן ושיתרום למסע הבחירות שלה. זמן קצר לאחר דבריו של קורקר הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על תמיכתו בבלקברן ועמו גם סגן הנשיא מייק פנס. במהלך מסע הבחירות הודיעה הזמרת המפורסמת טיילור סוויפט על תמיכתה בברדסן וחוללה סערה זוטא שהתבטאה במתיחת ביקורת בידי הנשיא טראמפ על סוויפט וכן בידי מייק האקבי שרכש לה זלזול. בנובמבר 2018 ניצחה בלקברן את ברדסן, בין היתר הודות לדיונים על אישור מינויו של ברט קוואנו לבית המשפט העליון של ארצות הברית אשר העניקו למסע הבחירות שלה מומנטום.
בלקברן חברה בוועדת המסחר, המדע והתחבורה, בוועדת הכוחות המזוינים, בוועדת המשפט ובוועדה לענייני חיילים משוחררים.
מגנטוסטטיקה
מגנטוסטטיקה הוא תחום בפיזיקה העוסק בחקר שדות מגנטיים, עבור זרמים הקבועים בזמן. ענף זה הוא האנלוג המגנטי של תורת האלקטרוסטטיקה, עבורה המטענים נייחים. משוואות המגנטוסטטיקה יכולות לשמש על מנת לחזות אירועים המאופיינים בשינויים מגנטיים מהירים, המתרחשים בזמנים מסדר גודל של נאנו-שניות ואף פחות מכך. יתר על כן, המגנטוסטטיקה מהווה קירוב טוב גם כאשר הזרמים אינם קבועים בזמן- בהנחה שאין מדובר בזרמי AC.
יישומים.
מגנטוסטטיקה כמקרה פרטי של משוואות מקסוול.
מתוך משוואות מקסוול, בהנחה שצפיפות זרם המטענים קבועה, ניתן לרשום את המשוואות כשתי משוואות עבור שדה חשמלי (ראה אלקטרוסטטיקה) וכשתי משוואות עבור השדה המגנטי. השדות אינם תלויים בזמן או אחד בשני. משוואות המגנטוסטטיקה, הן בייצוגן הדיפרנציאלי והן בייצוגן האינטגרלי, מוצגות בטבלה הבאה.
כאשר B הוא השדה המגנטי. האינטגרל העליון הוא אינטגרל משטחי, המתבצע על פני משטח סגור.
J מסמל את צפיפות הזרם הנפחי. כמו כן האינטגרל התחתון הוא אינטגרל מסלולי, המתבצע לאורך לולאה סגורה, על שפת משטח פתוח.
B הוא השדה המגנטי הנוצר בכיוון הלולאה, ו- formula_1 הזרם הנכנס לציר הלולאה.
הפתרון עבור השדה המגנטי.
מקורות זרם.
בהנחה שכל הזרמים במערכת ידועים (כלומר, אם קיים תיאור מלא של צפיפות הזרם במרחב) ניתן למצוא את השדה המגנטי בנקודה כלשהי r, בעזרת חוק ביו-סבר:
formula_2
אוראל (כדורגל)
אוראל גרייט
אוראל (יצרנית רכב)
אייראגולה
אייראגאלע
ראגולה
מרקורי-אטלס 7
מרקורי-אטלס 7 (או MA-7) הייתה משימת החלל המאוישת הרביעית של ארצות הברית במסגרת תוכנית מרקורי. האסטרונאוט סקוט קרפנטר שוגר בחללית אורורה 7 ב-24 במאי 1962, והפך לאדם השישי ששוגר לחלל, והאמריקאי הרביעי בחלל. החללית שוגרה באמצעות  משגר אטלס LV-3B לטיסה שנמשכה 3 הקפות וארכה 4 שעות, 56 דקות ו-5 שניות.
צוות.
טייס: סקוט קרפנטר
טייס גיבוי: וולטר שירה
במקור דיק סלייטון היה אמור לטוס, כאשר שירה היה הגיבוי. אולם התגלתה אצל סלייטון הפרעת קצב בלב במהלך אימון תחת תאוצות כוח כבידה בצנטריפוגה והוא הוסר מרשימת האסטרונאוטים היכולים לטוס. סלייטון בחר את השם דלתא 7 לטיסה, כיוון שזו הייתה הטיסה הרביעית המאוישת של ארצות הברית, ודלתא היא האות הרביעית באלפבית היווני, שמציינת בהנדסה גם סימון של שינוי (כגון שינוי מהירות). לאחר שהוחלט שסלייטון לא יכול לטוס, הוחלט לתת את הטיסה לקרפנטר, שהיה טייס הגיבוי של מרקורי-אטלס 6, התאמן לצידו של ג'ון גלן ונחשב לאסטרונאוט הכי מוכן לטיסה. קרפנטר בחר בשם אורורה 7, כדי לציין את המרחב, הזוהר הצפוני והשמיים וכן את האור של השחר, לציון שחר של עידן חדש. בנוסף, קרפנטר גדל בילדותו במפגש הרחובות אורורה ו-7 בבולדר קולורדו.
מהלך המשימה.
ההכנות למשימה.
חללית מרקורי מס' 18 נמסרה לקייפ קנוורל, פלורידה ב-15 בנובמבר 1961. במהלך העבודה על החללית, הוחלף הפריסקופ וכן הוכנסו שינויים למנוע מהמצנח המגן לפעול לפני שניתנת פקודה. בנוסף, לאור השאלות על הטמפרטורה בתוך החללית, הותקן מתקן שאוסף נתוני טמפרטורה מ-28 נקודות בחללית ומקליט אותן.
משגר האטלס מס' 107D נבנה במפעל קונבאייר בסן דייגו, קליפורניה. המשגר יצא מהמפעל ב-25 בפברואר 1962, והגיע לקייפ קנוורל ב-8 במרץ 1962. במשגר זה בוצע שינוי להקטין את זמן ההאצה מ-131.1 ל-130.1 שניות לאחר שיגור, כדי לתאים יותר טוב לחלון השיגור. ההתאמות של הטמפרטורה והתיקונים במצנח, כמו גם תרגיל אימון בו השתתפו הספינות והמטוסים העוקבים אחר החללית, עיכבו את השיגור עד מאי.
רשת של תחנות קרקע וספינות הרכיבו את מערך התקשורת שהיה אמור להיות בקשר רציף עם האסטרונאוט. איש הקשר העיקרי מול הטייס נקרא CAPCOM ובחלק מהתחנות היה מצוות האסטרונאוטים. לדוגמה גאס גריסום היה הCAPCOM בתחנת קייפ קנוורל. אלן שפרד היה הCAPCOM של התחנה בקליפורניה
ניסויים מדעיים.
עיקר המשימה של טיסת קרפנטר, אשר אמורה להיות 5 שעות, היה בניסויים מדעיים. תוכנית הניסויים כללה שחרור של בלון, אשר ישאר קשור לחללית. הבלון מורכז מחמישה חלקים בצבעים שונים: אלומיניום לא צבוע, צהוב, כתום, לבן וציפוי מיוחד שנראה לבן באור יום וכחול בלילה. באמצעות תצפית אנושית וצילום הניסוי נועד לבחון את השפעות החלל על החזר האור. על הבלון היה גם מד מעוות כדי למדוד את השפעות הגרר האטמוספירי. ניסויים נוספים כללו מעקב אחר התנהגות נוזלים בחוסר כבידה, צילומי כדור הארץ ומזג אוויר ממצלמה ידנית, וניסיון (שלא הצליח) לראות נור שנורה מהקרקע.
שיגור.
יום השיגור נקבע ל-24 במאי 1962.  קרפנטר התעורר ב־1:15, ונכנס לחללית ב־4:46. בניגוד למרקורי אטלס 6, לא היו בעיות עם נעילת הדלת. שיגור התבצע ב־7:45 (שעון פלורידה).