התנהגות מינית בגלגלנים כוללת מספר שלבים. ראשית, הזכר הבוגר נמשך לנקבה הנמצאת על רשת הגלגל שלה בעזרת פרומונים המופרשים על הקורים או נישאים על ידי זרמי אויר. כאשר הוא מגיע לרשת של הנקבה, הוא מתחיל ב"ריקוד" חיזור. הוא פורט בקורים, מרעיד את הבטן (אופיסתוסומה), ומנסה להתקרב לנקבה. ישנם מיני גלגלניים שבהם הזכר חותך חלק מקורי הרשת ומותח קור משי משלו ומבצע ריקוד חיזור כדי למשוך את הנקבה ממרכז הגלגל אל הקור שעליו הוא נמצא. ההזדווגות נעשית ברגע שהנקבה מאפשרת לזכר להגיע עם הבחנינים (פדיפלפים) לפתחי המין בקדמת בטן הנקבה. הזכר מעביר זרע שאגר בתוך שני הפדיפלפים, המשמשים אבר מין משני, לפתחי מין זוגיים של הנקבה. הזרע נאגר בכיסי זרע (ספרמטקה) בבטן הנקבה ויכול לשמש להפריית מספר הטלות. התנהגות החיזור של הזכר, על שלביה השונים, מעבירה מידע לנקבה אודות המין של הזכר ואודות טיבו, ומאפשרת לנקבה להחליט אם לקבל או לדחות אותו. במינים אחדים, בזמן ההזדווגות, הזכר משאיר חלק מהבחנין בתוך פתח המין של הנקבה, דבר שעשוי למנוע ממנה להזדווג עם זכר נוסף, אבל גם מונע מהזכר להזדווג שנית. לעיתים הזכר אינו שורד אחרי ההזדווגות ונטרף על ידי הנקבה.
ספרד המוסלמית
בית המדרש למורים העברי בירושלים
בן ציון דינבורג
דינא דמלכותא
ז' אייר
PNAS (ראשי תיבות באנגלית של Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, "ידיעות האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית") הוא כתב עת מדעי.
PNAS הוא כתב העת הרשמי של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, שמושבה בוושינגטון הבירה. כתב העת יוצא לאור מאז שנת 1914. המאמרים שבו מתקבלים בהליך של ביקורת עמיתים, והם עוסקים בפיזיקה, מדעי החברה, מתמטיקה ובעיקר—ביולוגיה ומדעי הרפואה.
PNAS נחשב לאחד מכתבי העת היוקרתיים ביותר, ומדד ההשפעה שלו פחות רק מזה של Nature ו-Science. בדומה לשני כתבי העת הללו יוצא PNAS לאור אחת לשבוע. בניגוד למודל העסקי של רוב כתבי העת המדעיים, ב-PNAS נהוג "תוכן חופשי מעוכב": לאחר פרסומו של מאמר קיימת אפשרות לצפות בו באינטרנט רק לבעלי מנוי או באמצעות תשלום ישיר; לאחר שישה חודשים מזמן פרסום המאמר נפתחת הגישה אליו לציבור הרחב, כך שרובם המוחלט של המאמרים באתר חופשיים לקריאה. באפשרותם של מחברי המאמרים לשלם אגרה ולהפוך את מאמריהם לחופשיים באופן מיידי (בדומה לכתב העת PLoS). כל תוכן האתר של PNAS חופשי באופן מיידי ב-144 מדינות מתפתחות.
פנטהאוז (מגזין)
פנטהאוז (באנגלית: Penthouse) הוא מגזין גברים שהוקם על ידי בוב גוצ'יונה, הוא שילב תחילה מאמרים בנושאי "לייף סטייל" לקהל יעד גברי עם תוכן של מגזין ארוטי. החל משנות ה-90 התפתח להיות מגזין בעל תוכן פורנוגרפי בעיקרו. על אף שמייסדו אמריקאי, המגזין הושק לראשונה ב ב-1965 ורק ארבע שנים לאחר השקתו החל להימכר גם בארצות הברית.
בשיאו היה המגזין מופץ מדי חודש ב-11 מהדורות במדינות ובשפות שונות במאות אלפי עותקים. בתחילת שנות ה-2000 נכנס לקשיים כלכליים ונמכר ב-2004 על ידי גוצ'יונה. אחר כך החליף בעלים עוד מספר פעמים.
היסטוריה.
מגזין "פנטהאוז" החל להתפרסם ב-1965, בבריטניה ובצפון אמריקה ב-1969, בניסיון להתחרות עם המגזין המצליח "פלייבוי" של יו הפנר. גוצ'יונה הציעה תוכן סנסציוני יותר מזה של פלייבוי, והכתבות במגזין כוללו יותר תחקירים עיתונאיים לעומת הדגש היוקרתי שיישם הפנר ב"פלייבוי". הכתבות כללו כיסויים על שחיתות ממשלתית ושערוריות שונות.
המגזין היה מוגבל במשאבים בתחילת דרכו, ובוב גוצ'יונה צילם באופן אישי את רוב הדוגמניות לגליונות המוקדמים של המגזין. ללא הכשרה מקצועית, הוא יישם את הידע שלו בציור על טכניקת הצילום שלו, וביסס את מראה הפוקוס המפוזר והרך, שיהפוך לאחד מהסימנים המסחריים של התמונות של המגזין.
המגזין החל להציג לצד מאמרים, תמונות פורנוגרפיות, אשר נחשבו לבוטות בהשוואה לאלו של המגזינים הארוטיים של התקופה. פנטהאוז הציג איברי מין נשיים ושיער ערווה, בעוד שאלו נחשבו לגסים מדי גם עבור ירחון אירוטי. עם הזמן התמונות הפכו יותר ויותר בוטות וכללו גם יחסי מין מדומים ואיברי מין זכריים. . לאורך שנים פורסם במגזין טור ייעוץ של קסווירה הולנדר.
בשנים הראשונות המגזין זכה להצלחה עצומה, ובשנת 1982, גוצ'יונה נכלל בדירוג האנשים העשירים ביותר בארצות הברית של המגזין "פורבס", עם הון של 400 מיליון דולר. ב-1986 הגיעה התפוצה שלו לשיא של כ-4.7 מיליון עותקים לגיליון. ג'נרל מדיה, החברה-האם של המגזין, רכשה מגזינים נוספים, בעיקר בתחום הרכב. אולם התפוצה של "פנטהאוז" החלה לרדת במהירות בשנות ה-90, ובמטרה להגדיל את התפוצה התכנים הפכו יותר פורנוגרפיים. ההחרפה ההולכת וגוברת בתכניו הפורנוגרפיים לא הגדילה את התפוצה אך גרמה לחוסר רצון מצד חברות רבות לשכור מודעות פרסום בעיתון. ההפסדים הובילו למספר ניסיונות לעדן את התוכן המופיע במגזין. הניסיון הראשון היה השקתו מחדש בבריטניה תחת השם PH.UK. מגזין זה שילב ראיונות עם ידוענים וכתבות אופנה עם תכנים אירוטיים. ניסיון זה לא נמשך זמן רב, ו-PH.UK נסגר כשנה לאחר שנפתח.
בתחילת שנות ה-2000 צנחה התפוצה ל-650,000 עותקים לגיליון והוא נקלע למשבר כספי. בתחילת שנת 2002 היו לחברת-האם של פנטהאוז' "ג'נרל מדיה", חובות בהיקף של 52 מיליון דולר (22.3 מיליון דולר יותר משווי נכסיה באותה עת), והיא המשיכה לרשום הפסדים. כדי לכסות את החובות מכר בוב גוצ'יונה נכסים רבים שהחזיק, כולל את האחוזה שלו.
ב-12 באוגוסט 2003, "ג'נרל מדיה" הגישה בקשה להגנת מפני נושים - "צ'פטר 11". מיד עם הגשת הבקשה קיבלה קו אשראי של 5 מיליון דולר. באוקטובר 2003 פורסם כי מגזין "פנטהאוז" מוצע למכירה במסגרת עסקה עם נושיו. ב-13 בנובמבר 2004, גוצ'יונה התפטר מתפקידו כיו"ר ומנכ"ל פנטהאוז אינטרנשיונל, האם של "ג'נרל מדיה". ובינואר 2005 הוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית תבעה אותו על הונאה חשבונאית. לאחר שגוצ'יונה עזב, התכנים הפורנוגרפיים חזרו לצילומים "רכים" יותר, ללא איברי מין או הדמיית יחסי מין.
בינואר 2016, פורסם שהמגזין מפסיק לצאת במהדורה מודפסת, אלא רק דיגיטלית, אך פרסום המהדורה מודפסת נמשך בכל זאת.
בפברואר 2016, רכשה כוכבת הפורנו קלי הולנד את המגזין, אך החברה שלה הגישה בקשה להגנת מפני נושים - "צ'פטר 11" ב-11 בינואר 2018, עקב חובות כבדים.
ב-4 ביוני 2018 המגזין נרכש על ידי חברת WGCZ Ltd, מפעילת אתר הפורנו Xvideos, תמורת 11.2 מיליון דולר.
הגרסה הישראלית.
בשנת 1989 החלה הפקתה של גרסה ישראלית של המגזין, ביוזמת אשת העסקים גליה אלבין, שהייתה בעלת הירחון הישראלי "מוניטין ", לאחר שרכשה את מלוא הבעלות בו, מידי בעלי המניות האחרים. אלבין יצרה שותפות עם אורי הופמקלר ואיציק ליכטנפלד, שקיבלו כבר קודם זיכיון להפקת גרסה ישראלית של "פנטהאוז". אורי הופמקלר עבד כמאייר ב"מוניטין", עבר לאירופה ועבד כמאייר ב"פנטהאוז". הגיליון הראשון, שנשא את השם "מוניטין-פנטהאוז", יצא לאור ב-28 ביולי 1989 והודפס ב-30,000 עותקים. מייסד "פנטהאוז", בוב גוצ'יונה, הגיע לישראל לכבוד אירועי השקת הירחון, כולל מסיבת השקה מפוארת עם ידוענים, אנשי עסקים ופוליטיקאים.
העורך הראשון של "מוניטין-פנטהאוז" היה נחום דוניצה, אך הוא פוטר על ידי אלבין לאחר הפקת שלושה גליונות בלבד, עקב חילוקי דעות על תוכן הירחון. במקומו מונה נתן זהבי, שהחתים את אלבין על הסכם שלא תתערב בתוכן הירחון. זהבי נקט בקו עריכה סנסציוני ולוחמני, כולל ריאיון עם "הרבי מלובביץ" מנחם מנדל שניאורסון שעורר סערה בעדה החרדית, ופרסום כתבה על מיכאל בן חורין, מנהיג ארגון "מדינת יהודה", שכללה קריקטורה פרובוקטיבית, שבעקבותיה הוצת בית הדפוס "גרפוליט" של קבוצת ידיעות אחרונות, בה הודפס הירחון. אחר כך אלמוני טלפן לזהבי ולקח אחריות על ההצתה מטעם הארגון. בן-חורין הגיש קובלנה פלילית נגד הירחון, אך הפסיד בתביעה.
במרץ 1990, לאחר תשעה חודשים בלבד, פירקה את השותפות עם "פנטהאוז" והמשיכה להוציא את הירחון בשם "מוניטין". "פנטהאוז" פנה לבית המשפט וביקש צו-מניעה נגד הירחון, בשל הפרת תנאי הזיכיון לאי-תחרות, אך בית המשפט אישר לה להמשיך להוציא את "מוניטין". ביוני הודיעה על הפסקת הפקת העיתון לאחר שפעל בהפסד, וחוסר שביעות הרצון שלה מקו העריכה הסנסציוני של נתן זהבי, בעוד שהיא ביקשה להפיק מגזין "לייף סטייל" קליל. אלבין מכרה את הירחון שהמשיך לצאת עוד שנתיים עד שנסגר.
קירטוקונוס
נבחרת מזרח גרמניה בכדורגל
Blood Fire Death
Blood Fire Death הוא אלבומה המלא הרביעי של להקת בת'ורי. האלבום ממשיך את הקו האפי שהחל במספר שירים בודדים באלבום Under the Sign of the Black Mark וכעת ניכרת בו אווירה הירואית משמעותית יותר המשולבת יחד עם הבלאק מטאל האגרסיבי והמחוספס של הלהקה. באלבום, עבודת הגיטרה האקוסטית, שהיא אחד מסימני ההיכר של בת'ורי בתקופת הוויקינג מטאל, מתחילה להוות חלק משמעותי יותר במוזיקה של הלהקה. האלבום נחשב בעיני רבים לאלבום הוויקינג מטאל הראשון ולאלבומה הטוב ביותר של הלהקה.
עזים מתעלפות
בעיית התפוצצות מצבים
במתמטיקה, התפוצצות קומבינטורית מתארת גידול מהיר מאוד של פונקציות, כתוצאה משיקולים קומבינטוריים.
דוגמאות לפונקציות כאלה הן: פונקציית העצרת, פונקציית אקרמן וכדומה.