בשנת 2020 התבצעו בתחנה עבודות להצבת תשתית חשמול בתחנה, תשתית זו מאפשרת לקטרים חשמליים לנסוע בתחנה. עם סיום העבודות בספטמבר באותה שנה, התחנה היא אחת מ-7 תחנות רכבת בארץ המחוברות לתשתית החשמול ומהווה את התחנה הלפני אחרונה בקו הרכבת המהיר לירושלים.
מבנה התחנה.
בתחנה ארבעה רציפים (שני רציפי אי), אולם נוסעים גדול וסגור הנמצא במפלס תחתון ושני מעברים תת-קרקעיים המקשרים בין רמת אביב ממערב למתחם מרכז הירידים ממזרח.
רציפי האי המערביים (רציפים 1 ו-2) נמצאים בין שתי מסילות הקו הראשי של רכבת ישראל ובהם עוצרות הרכבות הנוסעות בקווי מסילת החוף. ברציף האי המזרחי (3) עוצרות הרכבות הנוסעות על מסילת הירקון בקו לרעננה מערב, רציף מס' 4 החל לפעול רק בשנת 2009 ובו עוצרות כיום הרכבות המשמשות בקו רעננה מערב-באר שבע מרכז. הרציפים בתחנה הם באורך של כ-240 מטר.
בתחנה זו הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית והן צפויות להסתיים לקראת ספטמבר 2020. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ. המערכת מאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.
תוכניות עתידיות.
התחנה תקושר לקו הירוק של הדנקל על ידי תחנה שתוקם סמוך ליציאה המזרחית, מול הכניסה לאקספו תל אביב. התחנה תהיה מבנה מוגבה שמצד אחד יתחבר לגשר עילי שיגיע לאוניברסיטה ומצד שני לגשר שיחצה את שדרות רוקח לכיוון פארק הירקון ואזור רמת החייל. קישור זה יאפשר גישה נוחה מהתחנה לכל צפון תל אביב.
בנוסף לכך, מתוכנן דרגנוע שיתחבר ישירות לקמפוס האוניברסיטה.
שירות רכבות בתחנה.
בתחנה עוצרות כל הרכבות בקווים נהריה - מודיעין, נהריה - באר שבע בנימינה - אשקלון, נתניה-בית שמש, ורעננה מערב - תל אביב - ראשון לציון משה דיין, למעט חלק מרכבות הלילה לנתב"ג ומנתב"ג.
ב-21 בספטמבר 2020 נכנס להיכנס לשירות בתחנה קו הנוסעים ירושלים - הרצליה.
קווי אוטובוס לתחנה.
באזור התחנה עוברים מספר רב יחסית של קווי אוטובוס.
כניסה מערבית.
בסמוך לכניסה המערבית ישנו מסוף אוטובוסים ובו מסתיימים מספר קווי אוטובוס עירוניים.
כניסה מזרחית.
על שד' רוקח בסמוך לכניסה המזרחית עוברים מספר קווי אוטובוס עירוניים של חברת "דן" וקווים מהשרון של "מטרופולין". בנוסף לקווים בשד' רוקח ישנו מסוף אוטובוסים קטן צמוד לכניסה לתחנה.
תל סחר
תֵּל סחר הידוע גם בשם תֵּל מְגָדִים (בערבית: תַל קַרְעַה) הוא תל עתיק הנמצא בין חיפה לעתלית, בסמוך למושב מגדים בפינתו הדרומית-מערבית של המושב, שני ק"מ צפונית לעתלית. במקום נערכו מספר חפירות ארכאולוגיות בשנים 1967 - 1969 (בראשות מגן ברושי ועוזרו, נדב נאמן ובהשתתפות משלחת מבוסטון קולג') שבראשה עמד דוד ניימן , כחפירות הצלה לפני סלילת כביש 2 ובשנת 1994 כאשר העתיקו את מסילת הרכבת לתוואי העובר על גבי התל.
השערת החוקרים היא שתל סחר היא העיר הפניקית קֵרְתָּה ולפי אחת הסברות היא גם אותה קרתה, עיר הלויים שהייתה ממוקמת בנחלת שבט זבולון, כפי שכתוב: . קרתה מוזכרת גם בכתביו של הנוסע מבורדו משנת 333, שם הוא מכנה אותה בשם "מוטציו קרתה".
היישוב הקדום ביותר הוקם ככל הנראה במקום עוד בתקופה הכלכוליתית, על כך מלמדים מספר ממצאים ארכאולוגיים שנחשפו, אולם מרבית הממצאים תוארכו לתקופת הברונזה הקדומה ממנה נתגלו מספר שכבות ארכאולוגיות של היישוב. בנוסף, נחשפו מספר ממצאים התומכים בקיומו של יישוב פיניקי במקום: מערכת ביצורים הכוללת חומה וכלי חרס האופייניים לתרבות הפיניקית.
היישוב במקום התקיים ברצף מהתקופה הכלכוליתית ועד לתקופה הרומית והביזנטית, שכן נחשפו מספר שכבות של יישוב מהתקופה הפרסית ומבנה בודד המתוארך לתקופה הביזנטית בארץ ישראל ששימש לדעת החוקרים בתור פונדק דרכים.
בין הממצאים הרבים באתר נמצאו עדויות לכלי יבוא רבים אשר הובאו לאתר הן בתקופת הברונזה והן בתקופה הפרסית, נמצאו מספר רב של כלי חרס אשר יובאו מקפריסין בתקופת תל חרס הפיניקית. בשל קרבתו של האתר לחוף הים, נראה כי יושביו עסקו בין השאר במסחר ימי.
מדרום לתל יש שרידי מבנה וחציבות ברכס הכורכר. נמצאו במקום אבני צור מהתקופה האפיפלאוליתית (צייד ולקט) עד לתקופה הכנענית, וחרסים מן התקופות הפרסית והביזנטית.
מצפון לתל קיים אתר ובו תלוליות עפר בהן נחשפו שרידי בנייה וספלולים חצובים בסלע. נמצאו כלי צור וחרסים מן התקופות הכלכוליתית, תקופת הברונזה הקדומה והתקופה הפרסית.
תל מגדים
שולחן
שולחן (בכתיב חסר: שֻׁלְחָן) הוא רהיט המשמש להנחת חפצים, אכילה ומשחקים שונים. קיימים סוגים שונים של שולחנות, בהתאם לייעודם.
מבנה השולחן.
מבנה סטנדרטי של שולחן כולל משטח ורגליים (לרוב שלוש או ארבע) או מעמד.
צורות שולחן.
לשולחנות צורות רבות: מרובע, מעגלי, אליפטי.
בציורים הלניסטיים ורומיים מופיעים שולחנות עזר בעלי רגל אחת, שעליהם עומדים כלי מזיגה ומשקאות, ושולחנות עגולים בעלי שלוש רגליים, עליהם מוגש כיבוד למסובים על מיטה.
צורות נוף המזכירות את צורת השולחן, נקראות על שמו למשל "הר שולחן".
חומרים.
השולחנות עשויים מחומרים שונים: עץ, פלסטיק, אבן, זכוכית ומתכות שונות. לעיתים משמש כיסא כשולחן מאולתר.
שימושים של סוגי השולחנות.
שולחן אוכל מיועד לאכילת הארוחות.
אכילה ליד השולחן נוחה ונחשבת בתרבויות המערב כמנומסת.
דוגמה לשולחן המשמש לעבודה או הנחת חפצים הוא שולחן כתיבה, עליו מניחים ספרים, כלי כתיבה ועוד, והוא משמש בבתים, במשרדים ובבתי ספר. שולחן למחשב כולל אזורים המיועדים למחשב, למסך, למקלדת ואף לציוד היקפי כגון מדפסת, סורק ועוד.
שולחנות משחקים.
קיימים משחקים מבוססי שולחן כטניס שולחן, ביליארד. כן קיימים (בעיקר בגנים ציבוריים) שולחנות שפניהם מהווים לוח למשחקים כדמקה ושחמט.
השולחן בתרבות.
היושב בראש השולחן נחשב בעל סמכות גבוהה יותר.
כך למשל בישיבות משרדיות המנהל או המנכ"ל יושבים בראש השולחן. באגדות המלך ארתור לעומת זאת, ייצגו אבירי השולחן העגול את השוויון כיוון שאין "ראש" לשולחן עגול.
מוצרים שונים נקראים על שום שימושם השולחני, למשל מלח שולחן ומפת שולחן.
השולחן ביהדות.
בבית המקדש היה שולחן מיוחד שנקרא שולחן לחם הפנים.
"שולחן ערוך" הוא שמו של ספר הלכה ביהדות המסודר לפי נושאים.
"שולחן עורך" הוא הסימן לאכילת ארוחת החג בליל הסדר.
נרקיס (פירושונים)
יום חופשי ממכוניות
יום חופשי ממכוניות, המכונה גם יום ללא מכוניות, הוא אירוע שנועד להוריד באופן משמעותי את מספר המכוניות הנוסעות ברחובות העיר או באזור מסוים או בשכונה למשך כל היום או חלק ממנו, כדי לתת לאנשים שחיים ועובדים שם הזדמנות לבחון כיצד יכולה עירם להיראות ולתפקד כשנעות בה פחות מכוניות. אירוע זה נערך מדי שנה ב-22 בספטמבר, והוא מאורגן במקומות שונים באופנים שונים. בעוד שפרויקטים בעלי מאפיינים דומים התרחשו מדי פעם לפעם על בסיס אד הוק החל מ"משבר הנפט" של 1973, רק באוקטובר 1994 השמיע אריק בריטון קריאה ממוסדת לפרויקט כזה בנאום מפתח בכינוס בינלאומי בטולדו, ספרד בנושא ערים נגישות.
בשנת 1995 הוקמה התאגדות לא רשמית לתמיכה בקיום "ימים חופשיים ממכוניות" ברחבי העולם, ובתוך שנתיים מהנאום של בריטון, צוינו ימים חופשיים ממכוניות ברייקיאוויק (איסלנד), בבאת' (אנגליה) ובלה רושל (צרפת).
התוכנית הלאומית הראשונה "בעיר ללא מכוניתי" החלה בצרפת בשנת 1998 והתפשטה כיוזמה המתקיימת באופן נרחב באירופה על ידי הנציבות האירופית בשנת 2000.
באותה שנה, הנציבות הרחיבה את התוכנית לשבוע תעבורה אירופאי, שבו יום חופשי ממכוניות הוא חלק ממכלול תעבורתי שלם.
בשנת 2000 הושקה תוכנית ל"יום חופשי ממכוניות" בינלאומי.
בעוד שהושג שינוי משמעותי במונחים של כיסוי תקשורתי, התברר כי קשה לארגן אירועים כאלה באופן שישיג הצלחה משמעותית (דבר הדורש אולי ארגון מחדש של סידורי התחבורה בעיר) וגם לאחר עשור של אירועים כאלה לא ברור עד כמה גישה כזו מועילה לקידום תחבורה בת קיימא. תנאי להצלחה של יוזמה כזו הוא תמיכה ציבורית רחבה ומחויבות לשינוי.
על פי הערכות של תומכים ביוזמה, בשנת 2005 התקיימו למעלה מ-1000 "ימים ללא מכוניות" ברחבי העולם, כאשר התוצאות היו שונות למדי במקומות שונים.
אכילה
אכילה היא תהליך של הכנסת מזון לגוף. צריכת מזון חיונית לקיום החיים ואכילה היא הדרך העיקרית להיזון. בחברה האנושית נהוג להקדיש פרקי זמן במהלך היום לאכילה, ארוחות. ברוב החברות המודרניות מתקיימת שגרה של שלוש ארוחות במהלך היום - ארוחת בוקר, ארוחת צהריים וארוחת ערב. בנוסף להן או במקומן קיים מגוון של ארוחות ביניים.
על מזון ראוי לאכילה ושאינו מזיק לבריאות נאמר שהוא אָכִיל; על פי הכתוב במילונו, את שם התואר הזה (בהוראת edible, eatable) חידש ראובן אלקלעי.
תהליך האכילה.
האכילה מורכבת מנגיסה, לעיסה, בליעה, עיכול והפרשה. ההחלטה מה וכמה לאכול תלויה במספר גורמים, ביניהם: מראה וריח האוכל המשפיעים על התיאבון, תחושת הרעב הפנימית, השפעה חברתית, ולעיתים אף צורך נפשי.
הפרעות אכילה.
הפרעת אכילה היא הפרעה נפשית המתבטאת באכילה בלתי-סדירה הגורמת לנזקים גופניים. להפרעות אכילה יש השפעה ניכרת על כל תחומי החיים - החל מבעיות פיזיות ורגשיות ועד בעיות רוחניות ונפשיות. בחקר הפרעות האכילה גובר הנסתר על הגלוי, אולם ידוע זה מכבר שבעיות אכילה הן בעיות מתדרדרות והולכות והן טומנות בחובן גם סכנת מוות.
מנהגי אכילה.
בתרבות ובדת התפתחו מנהגי אכילה מגוונים.