לאחר המהפך הפוליטי, הידרדרו יחסי גרמניה-ישראל לשפל, והיו לשמידט יחסים מתוחים עם ראש ממשלת ישראל מנחם בגין. שמידט היה הקנצלר הראשון מאז כינון היחסים בין המדינות, שסירב לערוך ביקור ממלכתי בישראל, בטענה שאין בכך טעם כל עוד בגין משמש כראש הממשלה. גרמניה בראשותו של שמידט התקרבה למדינות ערב וקיימה שיחות לקיום מספר עסקאות נפט ונשק עם מדינות ערב, בהן סוריה וסעודיה, הגם שלא כולן יצאו לפועל בעיקר בשל התנגדות במפלגתו. בשנת 1978 שיגר שמידט איגרת מפתיעה לראש הממשלה בגין, שבה קרא לישראל להכיר בהגדרה עצמית של הפלסטינים ולפנות את כל השטחים, וב-1980 התבטא בעיתון דר שפיגל כי בגין מהווה סכנה לשלום, אף כי בהמשך הכחיש זאת. קודם למבצע אופרה להשמדת תוכנית הנשק להשמדה המונית של עיראק, ממשלת שמידט נקטה בעמדה דומה לממשלות איטליה, צרפת וארצות הברית כי אין לישראל סיבה לחשוש מפיתוח תוכנית הגרעין העיראקית ומן האפשרות שזאת תתפתח לכדי נשק גרעיני.
במאי 1981 חל משבר בין ישראל וגרמניה בעקבות מחלוקת חריפה בין שמידט לבין ראש הממשלה, מנחם בגין. כעסו של בגין יצא על דברי שמידט בשידור לטלוויזיה הגרמנית, כי יש לפטור את מדיניות החוץ הגרמנית מ"עול השואה", וכן האשים את ישראל בחוסר מצפוניות בגין סירובה להעניק לפלסטינים מדינה משלהם. לטענתו, ישראל אשמה בכך שהפלסטינים נאלצו לברוח או גורשו מבתיהם. בגין תקף את שמידט בבוטות על דבריו כי גרמניה מחויבת מוסרית לעמים שונים, כולל הפלסטינים, מבלי להזכיר את העם היהודי, כינה אותו שחצן רודף בצע, ורמז כי שיתף פעולה במודע עם המשטר הנאצי במהלך שירותו בצבא הנאצי.
חבר הכנסת משה קצב מהליכוד קרא להחזיר את השגריר הישראלי מגרמניה. בניסיון לשכך את הסערה הביע שמידט צער שלא הזכיר גם את המחויבות הידועה של גרמניה ליהודים, ואילו בגין תיקן את טענתו כי שמידט השתתף בהקרנת סרט שבו נראו מתנגדי המשטר מוצאים להורג בתלייה, והחליפה בטענה כי השתתף במשפט של מתנגדי המשטר ולא בהקרנת סרט, אולם הוא סירב בתוקף לדרישת שמידט להתנצל בפומבי. במקום זאת קרא לו "לכרוע ברך" ולהתנצל בפני העם היהודי ואת מבקריו מבית כינה "יפי נפש". ב-3 ביוני 1981 אמר בגין בכנסת: "כולם שירתו בצבא הנאצי, לרבות אדון שמידט, אשר נשבע אמונים לפיהרר באופן אישי וקיים את שבועתו עד תום". באוקטובר 1981 במהלך הלווייתו של נשיא מצרים אנוואר סאדאת נפגשו השניים והתפייסו.
רואים עולם
רואים עולם היה של הערוץ הראשון ולאחר מכן של כאן - תאגיד השידור הישראלי. הוא שודר בין השנים 1988–2020.
היסטוריה.
התוכנית שודרה מאז 1988 מדי מוצאי שבת. עד 2017 שודרה בערוץ הראשון. במאי 2017 עם סגירת רשות השידור התוכנית המשיכה בערוץ כאן 11 במסגרת תאגיד השידור הישראלי, עד פברואר 2020 עת הוחלט להוריד את התכנית. בתוכנית שודרו כתבות העוסקות בשלל נושאי אקטואליה ותרבות מרחבי העולם, ראיונות עם מדינאים, חוקרים ומומחים לענייני חוץ. חלק מהכתבות בתוכנית נלקחו מתוכניות אקטואליה זרות כדוגמת 60 דקות האמריקנית, כתבות הערוץ France 24 ועוד.
את התוכנית ערכו והגישו עמנואל הלפרין ודוד ויצטום, ולאחריהם מכן
ערך והגיש את התוכנית יעקב אחימאיר שעבר מרשות השידור לתאגיד. ברשות השידור ערך את כתבות התוכנית גם אורן נהרי, ששימש כתב ועורך חדשות חוץ בדסק החדשות עד עזיבתו לוואלה!.
עם פתיחת שידורי התאגיד שודרה תוכנית של שעה שבתחילתה היה מבזק חדשות, בהמשך הורד מבזק החדשות ואורך כל תוכנית היה 45 דקות עם כתבות חוץ בלבד. המגזין שודר מיד אחרי חדשות השבת - מגזין חדשות סוף השבוע של הערוץ ונערך על ידי יעקב אחימאיר, שמזוהה יותר מכל עם התוכנית.
מפקדת חילות השדה
ברטמיוס קראוץ' הבן
אלן מסודי
אלן מסודי אקקנגה (בצרפתית: Alain Masudi Ekakanga; נולד ב-12 בפברואר 1978) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה.
מסודי החל את הקריירה המקצוענית שלו בצרפת בקבוצת ספורטינג קלוב דה בסטיה, וקבוצתו הגדולה הראשונה הייתה סנט אטיין. לאחר מכן שיחק מסודי גם בשטורם גראץ האוסטרית ואף השתתף עמה במוקדמות של ליגת האלופות מול מכבי חיפה בשנת 2002. שטורם גראץ הפסידה בסיכום שני המשחקים 3–5.
שיחק לראשונה בישראל בעונת בבני סכנין. בשל יכולתו הטובה, עונה לאחר מכן היה מסודי על סף מעבר להפועל תל אביב, אך בסוף חתם במכבי נתניה. בשנת 2006 סיכם ל-3 עונות במכבי חיפה שזכתה באליפות באותה עונה. מסודי לא השתלב חברתית ומקצועית, ובעקבות סכסוך עם הצוות המקצועי וההנהלה הושעה מהקבוצה בשנת 2007, אך בחודש אפריל הוחלט להחזיר את מסודי לסגל. לאחר חזרתו כבש מסודי שער בניצחון 1–6 מול הפועל פתח תקווה.
באוגוסט 2007 עבר מסודי למועדון ספורט אשדוד, ובינואר 2008 עבר למכבי תל אביב. בחצי העונה בה שיחק במכבי תל אביב הבקיע מספר שערים מכריעים. בסוף יולי 2008 חתם במכבי הרצליה, תחת הדרכתו של אייל לחמן שאימן אותו גם בבני סכנין. באוגוסט 2009 חתם מסודי בדליאן שייד הסינית, אך לאחר עונה אחת חזר מסודי למכבי הרצליה.
ביוני 2011 חתם מסודי בהפועל רמת השרון. זמן קצר לאחר מעברו לרמת השרון עמד מסודי בפני גירוש מאחר שלא הוארכה אשרת שהייתו בישראל. בית המשפט המחוזי שדן בעניינו של מסודי דחה את גירושו מהארץ והרשה את המשך שהייתו בישראל. במקביל, מינהל האכיפה והזרים של רשות האוכלוסין קנס את קבוצת מכבי הרצליה על כך שעונה קודם לכן שיתפה את מסודי ללא אשרת שהייה.
ב-5 ביולי 2012 חתם מסודי בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית.
מסודי גרוש ובעברו היה בן זוגה של הדוגמנית כריסטין פרידמן, ממנה נולדה לו בת.
י&quot;ג העיקרים
הוצאת הברווז
תת אלוף
תת-אלוף
ביל ויזלי
פרסי ויזלי
יחס הרזרבה
יחס הרזרבה הוא מונח במקרו כלכלה המתאר את היחס בין כמות הנכסים הנזילים (בעיקר מזומנים) שבידי הבנקים לבין גובה ההתחייבויות שלהם לציבור (כמות הכסף הרשום בחשבונות לקוחותיהם). יחס זה נתון לפיקוחו של הבנק המרכזי באותה המדינה, והוא ניתן לשינוי כחלק מהמדיניות המוניטרית של אותה המדינה.
מקובל כי התחייבויות הבנקים לציבור גבוהות בהרבה מכמות המזומנים שבידיהם. משמעות הדבר היא כי במקרה התאורטי בו כל לקוחות הבנק יבואו בבת-אחת למשוך את התחייבויות הבנק כלפיהם, יפשטו הבנקים רגל, אך משיקולים סטטיסטיים ניתן להניח באופן סביר כי הלקוחות שומרים על קצב משיכה מסוים הקטן בהרבה מפוטנציאל המשיכה המקסימלי. יתר על כן, לעיתים קרובות מממשים הלקוחות את פיקדונותיהם שלא באמצעות מזומן אלא באמצעות העברה של התחייבות בנקאית לבנק אחר העובד באותו המטבע. (למשל, שני אזרחי מדינה המעבירים ביניהם המחאה) לכן, שהבנקים יכולים להתחייב לשלם הרבה יותר מכמות המזומן שבפועל נמצאת בידיהם.
הבנק המרכזי מגביל פעילות זו של הבנקים, וקובע יחס מרבי בין כמות הכסף המלווה על ידי הבנקים ובין כמות המזומנים ושווי המזומנים שבידיהם, על מנת לשמור על סיכון אי נזילות הבנק נמוך דיו. קיים מנעד, ובצידו האחד יחס רזרבה של 1:1, אשר מונע לחלוטין את אפשרות קריסת בנק בשל בעיות נזילות, אך מצמצם דרמטית את כמות הכסף הזמינה להשקעות במדינה, ולחלופין יחס של 1:∞ אשר לא מגביל את הבנקים ומאפשר להם לחלק כסף ללא הגבלה, וללא קשר לכמות המזומנים בידיהם. מאחר שבממוצע, הבנקים מרוויחים מהלוואת כספים, יהיו הבנקים רווחיים יותר ככל שיחס הרזרבה יהיה גבוה יותר.
לעיתים נדירות הנחת העבודה בבסיס יחס הרזרבה קורסת, כמו למשל במצב של מלחמה, חשד להונאה בבנק או משבר כלכלי קשה. במצבים כאלה עלולים להגיע לקוחות הבנקים בהמוניהם אל הבנק למשיכת כספיהם והבנק צפוי לקרוס. על-אף שאלו מקרים נדירים, הם מזעזעים את הכלכלה באופן חמור לאורך טווח. דוגמה בולטת לאירוע כזה היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929.
ע"פ פרסום של קרן המטבע הבינלאומית משנת 2011, במרבית המדינות קבוע יחס רזרבה. יש 8 מדינות בלבד בהן לא נקבע יחס רזרבה (אנגליה, קנדה, ניו זילנד, אוסטרליה, מקסיקו, שוודיה, דנמרק, נורווגיה וכן הונג קונג, שאיננה מדינה).
נכון לשנת 2015, יחסי הרזרבה בעולם נעים בין 1:1 (רזרבה מלאה) ובין 1:30. (בלבנון למשל).
בישראל, ע"פ הוראות בנק ישראל, יחס הרזרבה של הבנקים המסחריים נחלק ל-3 - 6% על פקדונות עו"ש, 3% על פקדונות עד שנה. על פקדונות מעל שנה לא קיימת בישראל חובת נזילות. להשוואה, במהלך 2008 העלתה סין את יחס הרזרבה במדינה ל-17.5%.
חובת הנזילות בישראל.
הוראת חובת הנזילות היא אחת ההוראות הבודדות אשר מפורסמות בחוק בנק ישראל (סעיף 38) אך חלות על בנק מסחרי שכן ההוראות החלות על בנק מסחרי מפורסמות בהוראות "ניהול בנקאי תקין" ולא בחוק בנק ישראל. מכאן ניתן ללמוד על חשיבותה של ההוראה מצד בנק ישראל. בישראל קיימת חובת נזילות של 6% על פיקדונות עו"ש ופיקדונות הסגורים עד שבוע. חובת נזילות של 3% מחויבת על פיקדונות של שבוע ועד שנה. בישראל אין חובת נזילות על פיקדונות בני שנה ומעלה. כמו כן בין 2011 ל 2014 התקיימה גם חובת נזילות על פעילויות בנגזרים של תושבי חוץ בת 10%. חובת נזילות זו לא הייתה חובת נזילות קלאסית אלא סנקציה אשר בנק ישראל קבע כדי להתמודד עם כניסות מאסיביות וספקולטיביות של כספים במטבע חוץ מצד משקיעי חוץ.
כדי להתמודד עם מורכבות הוראות חובת הנזילות קבע בנק ישראל כי עמידה בחובת הנזילות תחושב על בסיס תקופתי. כלומר ניתנת האפשרות לבנק מסחרי לעמוד בחלק מהימים בחודש/בתקופת הנזילות בגירעון ובחלק אחר בעודפים כך שבממוצע יעמוד באותה חובה. אי עמידה בחובת הנזילות גוררת קנסות על הבנק המסחרי ועל נושאי משרה בכירים ונחשבת עבירה רגולטורית.
בוצדם
אדגרדו מורטרה
ג'ודי שלום ניר מוזס