מתוך ההקלטות שערך לאו לוי הופק תקליטור בשם "מסורות מוזיקה של יהודי איטליה" . ההקלטות המקוריות של אוספי לאו לוי שמורות בארכיב האתנומוזיקולוגי של האקדמיה הלאומית סנטה צ'יצ'יליה ברומא וב"פונותיקה הלאומית" שבהספרייה הלאומית בירושלים. בתקליטור 42 קטעים, כאשר הקטעים השונים אומתו מול המקורות: ספרי תפילה מודפסים לפי הנוסחים באיטליה, כתבי יד של מקהלות וראיונות עם אלו אשר האזינו או שרו את המזמורים הליתורגיים במהלך חייהם.
הקטעים ממוינים לפי מעגל השנה:
לדוגמה: לכה דודי, יגדל אלוהים, כל נדרי, ברכת כהנים, קריאה בתורה ומגילת אסתר.
לדוגמה: פיוטים לחתונה - קחי כינור והללויה וכאשר נולד בן זכר - יהי שלום בחילך.
השירים מושמעים ללא לווי, בפי זמרים בודדים או מקהלה קטנה. הסגנון הוא מהמאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20 כפי ששרו בבתי הכנסת באיטליה. אחדים משירי ליל הסדר מושמעים בניב יהודי איטלקי.
לוי זיהה קטגוריות ניגונים, הניתנות לאפיון לפי המנהג או נוסח התפילה והמקום הגאוגרפי בהתאם לפירוט הבא:
פרסים והכרה.
לוי קיבל פרסי מחקר מטעם מכון יד בן-צבי, האוניברסיטה העברית ומשרד החינוך והתרבות.
לקריאה נוספת.
2005, pp. 83-107.
קישורים חיצוניים.
"האיש עם הנגרה" - על תולדות חייו, מפעליו ויצירתו (באתר הספרייה הלאומית)
[[קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים]]
[[קטגוריה:מוזיקולוגים איטלקים]]
[[קטגוריה:מוזיקאים יהודים איטלקים]]
[[קטגוריה:אנשי חינוך יהודים איטלקים]]
[[קטגוריה:פוליטיקאים יהודים איטלקים]]
[[קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים]]
[[קטגוריה:אנשי העלייה החמישית]]
[[קטגוריה:חוקרי מוזיקה יהודית]]
[[קטגוריה:חוקרי תפילה ופיוט]]
[[קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים]]
[[קטגוריה:חוקרי יהדות איטליה]]
[[קטגוריה:פעילים ציונים באיטליה]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982]]
אנציקלופדיה אמריקנה
האנציקלופדיה אמריקנה (באנגלית: Encyclopedia Americana) היא האנציקלופדיה המודפסת השנייה בגודלה בשפה האנגלית (שנייה רק לאנציקלופדיה בריטניקה). כפי ששמה מרמז, היא מופקת בארצות הברית ומכוונת אל השוק הצפון האמריקאי. אי לכך, כיסויה את תחומי הגאוגרפיה וההיסטוריה של ארצות הברית וקנדה מורחב במיוחד. שמה נודע ברבים גם על שום מילוני-המונחים הרבים הכלולים בה. רוב הערכים חתומים על ידי כותביהם.
נכון לשנת 2004, האנציקלופדיה כוללת 45,000 ערכים המשתרעים על פני 25 מיליון מילים, ומספר כותביה עומד על כ-6,500. היא כוללת רשימה ביבליוגרפית ובה כ-9,000 מקורות, 150,000 הפניות-פנימיות, למעלה מ-1,000 טבלאות, 1,200 מפות וקרוב ל-4,500 תמונות בצבע ובשחור-לבן. כמו כן, היא כוללת 680 "תיבות מידע". אולם, בשל העובדה שהאנציקלופדיה מתוקנת כרך אחר כרך, חלק מהערכים נחשבים כיום לבלתי-מעודכנים.
כיום, האנציקלופדיה מופקת על ידי Scholastic Library Publishing, חטיבה של Scholastic Inc ו-Grolier Inc. גרסה מקוונת, המצריכה מנוי בתשלום, הושקה בשנת 1997. קהל היעד של האנציקלופדיה אמריקנה הוא תלמידי חטיבת הביניים (בארצות הברית, כיתות ה'-ח'), בית הספר התיכון והמכללות. היא זמינה בבתי הספר ובספריות כאחד ממאגרי המידע של שירות Groiler Online, הכולל גם את אנציקלופדיית המולטימדיה של גרולייר, שתוכננה במיוחד בעבור תלמידי חטיבת הביניים והתיכון, ואת "הספר החדש של הידע", אנציקלופדיה לתלמידי בית הספר היסודי. גרולייר מציעה גם אנציקלופדיה בשפה הספרדית, ספרי-רפרנסים בנושאי מדע, ארצות ואישים, ומדינות ארצות הברית ומקסיקו. שירות גרולייר אינו זמין בעבור מנויים פרטיים.
היסטוריה.
האנציקלופדיה אמריקנה, "מילון פופולרי של האמנויות, המדעים, הספרות, ההיסטוריה, הפוליטיקה וביוגרפיות מן העבר וההווה; הכולל אוסף שופע של ערכי ביוגרפיות אמריקאיות מקוריים; מבוסס על המהדורה השביעית של ה-Conversations-Lexicon", נוסדה על ידי פרנסיס ליבר, יליד גרמניה.
שנייה אך לאנציקלופדיה של דובסון (שיצאה לאור בין השנים 1789 ל-1798), זו הייתה האנציקלופדיה האמריקאית המשמעותית הראשונה; הגם שהתבססה על ה-Conversations-Lexikon של ברוקהאוס, הייתה בה מידה משמעותית של מלל חדש או משוכתב. כמו אנציקלופדיית ברוקהאוס, היא הייתה כתובה בסגנון קריא וכוונה לציבור הרחב, ולאו דווקא המשכיל.
המהדורה הראשונה כללה שלושה עשר כרכים והתפרסמה בין השנים 1829 ל-1833 על ידי Carey, Lea &amp; Carey מפילדלפיה; בשנת 1846, הכרך הארבעה עשר והמשלים יצא לאור. הדפסות מחודשות ומהדורות מאוחרות המשיכו לצאת לאור עד שנת 1858.
בשנת 1848, ג'ון סאטר עשה בה שימוש כמקור לאימות האותנטיות של הזהב שמצא במנסרה שלו, גילוי שהוביל לבהלה לזהב בסיירה נבאדה שבקליפורניה.
בשנת 1902, מהדורה חדשה בת שישה עשר כרכים שכללה חלק מהמלל של המהדורה הישנה, יצאה לאור בשם "אנציקלופדיה אמריקנה", תחת השגחת מערכת כתב-העת Scientific American. עורך כתב-העת, פרדריק קונברס ביץ', היה לעורך הראשי, ונאמר שהוא "נעזר ביותר מאלף מהמשכילים הבולטים ובני-הסמכא ביותר באמריקה." המוציא הראשון לאור של מהדורה זו היה R.S. Peale &amp; Co.
בין השנים 1903 ו-1906 מהדורות נוספות של האנציקלופדיה אמריקנה יצאו לאור בשיתוף עם מחלקת ההידור של ה-Scientific American. הקשרים עם ה-Scientific American נותקו בשנת 1911. משנת 1907 ועד שנת 1912, האנציקלופדיה יצאה לאור תחת הכותרת "האמריקנה".
מהדורה גדולה וחדשה של האנציקלופדיה אמריקנה הופיעה בשנים 1918 עד 1920 בשלושים כרכים, ומאז ועד היום היא מתוקנת ומעודכנת. כמו כן, הונהגה הוצאתו לאור של אלמנך - ספר שנה, בין השנים 1923 ל-2000.
בשנת 1945, האנציקלופדיה נרכשה בידי קבוצת גרולייר. במשך מספר שנים במרוצת שנות התשעים של המאה העשרים, האנציקלופדיה הוצעה למכירה מעל גבי תקליטור.
ג'.מ. שטודארט הוציא לאור "אנציקלופדיה אמריקנה" בין השנים 1883 ו-1889, כתוסף להדפסות מחודשות בארצות הברית של המהדורה התשיעית של האנציקלופדיה בריטניקה. אולם, אין כל זיקה בין חיבורו של שטודארט לבין יצירתו של ליבר, שקדמה לו בזמן.
אראגוניה
הגלות
גלגלניים
גלגלניים (שם מדעי: Araneidae) היא משפחה בסדרת העכבישאים. שמה נגזר מרשתות הציד בעלות מתווה הגלגל אשר טווים מרבית מיניה. המשפחה היא השלישית בגודלה מבין משפחות העכבישאים, אחרי הקופצניים (Salticidae) והערסלניים (Linyphiidae), עם מעל ל-3,000 מינים המסווגים ב - 180 סוגים שתפוצתם בכל העולם מלבד בקטבים. ביותר ממחצית הסוגים של הגלגלנים, הנקבה גדולה פי שתיים או יותר מהזכר (דו-צורתיות זויגית). השרידים הקדומים ביותר של עכביש גלגלני הם של "Mesozygiella dunlopi" מתקופת הקרטיקון התחתון שהשתמר בענבר מאזור ספרד.
התנהגות.
טווית רשת גלגל.
העכביש מתחיל את טווית הרשת בחיבור של קצה קור לעצם כלשהו, ואז הוא רוכב על גבי הקור הנישא ברוח עד שהוא מגיע לעצם נוסף, אליו הוא מחבר את קצה הקור השני ומותח אותו בצורה אופקית. אחר-כך מוריד העכביש קור נוסף במאונך מאמצע הקור הראשון ליצירת צורת האות T, ומותח באמצעות הקור השני את הראשון עד להיווצרות צורת האות Y. מנקודת החיבור של שלושת הקווים שנוצרו מותח העכביש קורים נוספים ממשי שאינו דביק - קורים שיהוו את חישורי הגלגל. לאחר מכן, העכביש טווה קור לא דביק בצורת ספירלה, מנקודת המרכז החוצה, ובהגיעו כמעט לקצה הקורים הרדיאלים, הוא מתחיל להניח קור דביק באופן ספירלי מהחוץ פנימה עד הגיעו למרכז. יש מינים המשאירים את הספירלה הלא דביקה ואחרים מורידים אותה ומגלגלים אותה בו בזמן שהם טווים את הספירלה הדביקה.
עוד משפחות עכבישאים נוספות שבין מיניהם יש טווי רשת גלגלית הם:
פגיוניים - טווים בדרך-כלל רשתות אופקיות מעל פני המים.
נפיליים - משפחה חדשה יחסית (ככל הנראה היא תת-משפחה של גלגלניים), בעלי רשתות ענק.
גבנניים - משפחה ששיכת לעכבישים היוצרים קורים קריבלטים (cribellate spiders).
לכידת טרף.
מרבית הגלגלניים טווים רשת אנכית, המתאימה ללכידת חרקים מעופפים. כאשר חרק נלכד ברשת, העכביש חש בתנודות בקורים ומזהה את מיקום החרק במרחב רשת הגלגל. העכביש אץ אל הטרף, משתק אותו בנשיכתו, ועוטף אותו בקורי משי. במקרה של חרק ארסי או מסוכן, כגון צרעה, ייתכן שהוא יעטף לפני הנשיכה.
לא כל בני המשפחה טווים רשתות. עכבישי הבולאס - עכבישים בני הסוג "Mastophora" ביבשת אמריקה, הסוג "Cladomelea" ביבשת אפריקה, והסוג "Ordgarius" ביבשת אוסטרליה, למשל, תולים כדור דביק של משי על קור קצר המוחזק ברגל קדמית, ומפרישים פרומון הדומה לפרומון המין שמפרישות נקבות של עשים ממינים מסוימים. הפרומון מושך עש זכר, והעש נדבק לכדור ואז מושך אותו העכביש אליו על-מנת לאוכלו.
התנהגות מינית.