שנה אחר כך עבר לראפיד וינה למשך ה-11 שנים הבאות וסיים עימה בלא פחות מהמקום השני בזמן זה. דינסט היה אחד הגורמים העיקריים להצלחתה עם שערים רבים שכבש וזכה עימה גם בגביע זנטרופה בשנת 1951. יחד עם שלוש זכיות במלכות השערים בליגה בתחילת תקופתו בה, הוא קבע שיא שערי ליגה עם 37 שערים בעונת 1950/51, שיא שנשבר רק בעונת 1977/78 על ידי הנס קרנקל עם 41 שערים.
עם חלוף הזמן דינסט הגיע עם ראפיד לחצי גמר גביע אירופה לאלופות בעונת 1960/61, בו הפסידה לבנפיקה. בשלבי שמינית ורבע הגמר כבש שער נגד הקבוצות ארצגבירגה אווה ו-IFK מלמה בהתאמה. בשנת 1962 הוא עזב את המועדון ל-SV בשווכאט לשש שנים ומשם פרש לקריירת אימון. הוא כבש במדי ראפיד 307 שערי ליגה ב-284 הופעות ליגה בסך הכל, נתון המציב אותו ככובש המצטיין שלה בכל הזמנים במפעל זה.
במדי נבחרת אוסטריה דינסט היה שותף להגעתה למקום השלישי במונדיאל 1954. לפני כן כבש את השער האחרון בניצחון 1–9 על פורטוגל, המפגש הראשון של מוקדמות אותו טורניר. במהלך הטורניר עצמו אומנם שיחק במשחק הראשון נגד סקוטלנד אך בהמשך מצא את עצמו מפנה את המקום לארנסט סטויזפל, תאודור ואגנר וואלטר שלגר בהתקפה. הוא שיחק שוב רק במשחק על המקום השלישי נגד אורוגוואי. גם מונדיאל אחר כך ב-1958 הוא נכלל בסגל אוסטריה אך כבר לא היה בשימוש. בסך הכל כבש במדיה 12 שערים ב-27 הופעות.
דינסט היה לעוזר מאמן בזכייתה של ראפיד בדאבל בעונת 1967/68, וכן באוסטריה וינה בעונת 1974/75. הוא נפטר ב-13 ביוני 2000 במקום הולדתו בגיל 72 לאחר מחלה ממושכת.
קומון
לוני קורנט ג'מן שוקה ראשיד לין (באנגלית: Lonnie Corant Jaman Shuka Rashid Lynn; נולד ב-13 במרץ 1972), הידוע בשם הבמה קומון (Common), ולשעבר כקומון סנס (Common Sense), הוא ראפר, שחקן וכותב אמריקאי. הוא זכה בשלושה פרסי גראמי, פרס גלובוס הזהב, פרס אוסקר ופרס אמי.
ביוגרפיה.
קומון נולד ב-13 במרץ 1972 בבית החולים לאוסטאופתיה בשיקגו. הוא בנם של מהליה אן היינס, מורה ומנהלת בית ספר תיכון לשעבר, ושחקן הכדורסל לשעבר בליגת ה-ABA לנוי לין. הוא גדל בשכונת קלומט הייס. הוריו של לין התגרשו כשהיה בן שש, וכתוצאה מכך אביו עבר לדנוור, קולורדו, ולין גודל על ידי אימו; אולם אביו נותר פעיל בחייו והצליח להשיג ללין עבודה בשיקגו בולס כנער. לין למד באוניברסיטת פלורידה A&amp;M במשך שנתיים והתמחה במנהל עסקים.
קריירה מוזיקלית.
לין החל לעשות ראפ בסוף שנות השמונים, בעודו סטודנט בבית הספר התיכון סאות' לותר בשיקגו, שם הקים את ההרכב CDR, יחד עם שניים מחבריו. בשנת 1991, ההרכב התפרק, וקומון החל בקריירת סולו, תחת שם הבמה קומון סנס. בשנת 1992, הוציא את סינגל הבכורה שלו, "Take It EZ". באוקטובר של אותה השנה, הוציא את אלבום הבכורה שלו, .
בשנת 1994, הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "Resurrection", בהפקת נו איי.די. האלבום זכה לשבחים ביקורתיים ונמכר בעשרות אלפי עותקים.
בספטמבר 1997 הוציא את אלבומו השלישי, "One Day It'll All Make Sense", לאחר עבודה של שנתיים. האלבום כלל שיתופי פעולה עם אמנים כמו לורן היל, דה לה סול , קיו-טיפ , קניבאס , בלאק ת'אוט , צ'נטאי סוואג' וקווסטלאב . האלבום זכה לשבחים ביקורתיים והוביל לחתימה של קומון בחברת MCA רקורדס . בשנת 2000 הוציא את אלבומו הרביעי, "Like Water for Chocolate", שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה אף הוא.
בתחילת 2004, השתתף קומון באלבום הבכורה של הראפר קניה וסט, The College Dropout, בשיר "Get Em High", והודיע על החתמתו בלייבל החדש של וסט, GOOD Music. הצמד עבד יחד על אלבומו הבא של קומון, "Be", שהופק ברובו על ידי וסט. האלבום יצא במאי 2005, והגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200, ואף קיבל את תואר הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על מכירות של 800,000 עותקים. האלבום היה מועמד לארבעה פרסי גראמי בשנת 2006.
ב-31 ביולי 2007 הוציא את אלבומו השביעי, "Finding Forever", שהופק גם הוא על ידי קניה וסט, ביחד עם מפיקים שונים אחרים. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ואף היה מועמד לפרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר, ומתוכו השיר "Southside" שזכה בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר של צמד/להקה. בשנת 2008, הוציא את אלבומו השמיני, "Invincible Summer".
בסוף 2009, הוכרז כי קומון מועמד לשני פרסי גראמי בטקס פרסי גראמי ה-52, ביצוע הראפ הטוב ביותר של צמד או להקה עבור "Make Her Say", לצד קיד קאדי וקניה וסט, ואלבום הראפ הטוב ביותר עבור "Universal Mind Control". בשנת 2011, הודיע כי עזב את חברת GOOD Music, והוציא את אלבומו התשיעי, "The Dreamer/The Believer", שהגיע למקום החמישי במצעד אלבומי ה-R&amp;B\היפ הופ.
בשנת 2014, הוציא את אלבומו העשירי, "Nobody's Smiling", בהפקתו של נו איי.די., שהגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&amp;B\היפ הופ של הבילבורד וזכה למכירות של מאות אלפי עותקים. בסוף אותה השנה, הוציא יחד עם ג'ון לג'נד את השיר "Glory" שנכתב כשיר הנושא של הסרט "סלמה" , וזכה בפרס גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, ובפרס גראמי לשיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה ויזואלית. ב-2016, הוציא את אלבומו ה-11, "Black America Again".
עיסוקים נוספים.
משחק.
בשנת 2017 שיחק בסרטו של ריזה "אהבה בלי חרוזים" בכיכובה של אזיליה בנקס.
בשנים 2018–2019 גילם את ראפיק בסדרת הדרמה "שיי טאון" מבית רשת שואוטיים.
בשנת 2019 שיחק בסרט הפשע "קיטצ'ן" אודות נשות מאפיונרים משכונת הלס קיצ'ן של שנות השבעים בניו יורק שלוקחות את העסק לידיהן לאחר שהFBI עוצרים את בעליהן. בשנת 2020 שיחק בסרט הפעולה "סוכנת במילכוד" בכיכובה של ג'סיקה צ'סטיין.
בשנת 2022 ישחק בדמותו של סימס בסדרת הטלוויזיה "144 קומות" בשירות הזרמת המדיה אפל TV פלוס. הסדרה מבוססת על סדרת הספרים באותו שם מאת יו האווי.
סג'ונג הגדול, מלך קוריאה
סֶג'וֹנְג הגדול, מלך גּ'וּסוּן (בקוריאנית: 세종대왕; סֶג'וֹנְג-דָּאָה-וְאַנְגְּ; 11 במאי 1397 – 8 באפריל 1450) היה שליט קוריאה הרביעי משושלת ג'וסון, אשר נודע לעיתים כגדול שליטיה של השושלת. סג'ונג שלט בין 1418 עד למותו בשנת 1450 ובזמן זה הוא האדיר את השפעת הקונפוציאניזם במשרות השלטון, יצר וקידם את השימוש בהנגול על הכתב הסיני, תרם לפיתוח כלכלי ופיתוח טכנולוג. הוא יצא למאבק נגד פיראטים יפנים במסגרתו כבש כיבוש זמני את האי צושימה וכיבושיו נגד המונגולים הביאו ליצירת הגבול המודרני בין הרפובליקה העממית של סין לקוריאה הצפונית.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
סג'ונג, או בשמו הפרטי יה דו, נולד בבירה הקוריאנית האנסיאונג והיה בנו השלישי של טאנג'ונג, מלך קוריאה השלישי בשושלת ג'וסון. מצעירותו נודע יה דו באהבתו לקריאה וממסמכים שנועדו לפאר את שמו נאמר שעסק שעות רבות בקריאה. בשנת 1418, בגיל 21 סג'ונג הוכתר כמלך קוריאה בשותפות עם אביו אשר עדיין היה בעל ההשפעה הגדולה ביותר בפוליטיקה המדינית. עלייתו של סג'ונג לשותפות במלוכה נועדה בשביל שיקבל ניסיון במנהל ופוליטיקה. היה זה רק בשנת 1422, כאשר אביו נפטר, שסג'ונג הפך לשליט יחיד.
שלטון.
המלך סג'ונג החל עוד בשנותיו הראשונות בחיזוק הצבא הקוריאני נגד מתקפותיהם של פיראטים יפנים בדרום. בשנת 1419 הוא פיקד על מערכה ימית נגד יפן במסגרתה הכוחות הקוריאנים כבשו כיבוש זמני את האי צושימה בים יפן לפני שנסוגו ממנו עקב מתקפת נגד של שוגונות אשיקאגה. נוסף על כך, במקביל לפעולותיו הצבאיות של יונגלה, קיסר סין נגד שושלת יואן המתפוררת, סג'ונג יצא במבצעים נגד שבטי נוודים מונגולים וסיפח שטחים לגבול הצפוני של קוריאה מעבר לנהר יאלו. מבצעים צבאיים אלו קבעו את הגבול הקוריאני-סיני העומד עד היום.
סג'ונג האדיר את השפעת הקונפוציאניזם במשרות השלטון בעזרת סדרת מבחנים חדשים שנועדו כדי להתקבל לשירות מדיני. מבחנים אלו כללו חומרים על כתביו ודרשותיו של קונפוציוס ובעזרתם פעל סג'ונג להחליש את השחיתות השלטונית. הוא הקיף עצמו באנשי אשכולות, סופרים ודעתנים בלי קשר למעמדם. ממשל סג'ונג חיזק את קוריאה בכל הקשור למדיניות פנים ומדיניות חוץ בעזרת רפורמות אלה.
סג'ונג היה תומך נלהב של פיתוח מדעי וטכנולוגי, הוא העביר כספים לפיתוח מוסדות מדע ולימוד מדעים במוסדות חינוך. פועלו הניב הישגים כאשר בשנת 1441 נוצר בקוריאה מד הגשם הראשון בעולם אשר בעזרתו נרשמו מדידות אשר תרמו לחישוב התפוקה החקלאית מדי שנה. סג'ונג פיתח את הנושא המדעי והביא לשיפור היכולת של הצבא הלאומי. כמו כן הביאו הרפורמות שלו לפיתוח בנושאי אסטרונומיה, חקלאות וגידול מזון. אהבתו של סג'ונג למוזיקה הביאה ל"רנסאנס" מוזיקלי בשושלת ג'וסון אשר כלל את הפיתוח של קלאסיקות סיניות לכדי ניב קוריאני מיוחד. סג'ונג עצמו הלחין מנגינות כגון המנון מלוכני אשר מאוחר יותר המשיך לשמש את הממלכה מספר מאות שנים.
יתרה על זאת, סג'ונג התייחס לבריאות הציבור בכובד ראש, הוא פיתח את מערכת בריאות הציבור ומאוחר יותר הסדיר את החוקה המשפטית מחדש וקבע את זכויותיהם של העבדים, המשרתים והאסירים.