בספר, המלל או הקול של מוות מאופיין בכך שהוא כתוב רק ב"אותיות גדולות" (Capital letters או ליתר דיוק ) וללא מירכאות. קולו שנשמע רק לנפטר העתידי נשמע כקול רעם עמוק ומרטיט או כקול חריקות שלדים על קרקעית מרתף לח. בתרגום העברי המלל או הקול של מוות מאופיין בהדגשה בלבד וללא מירכאות.
הספרים אשר עוסקים במוות או במשפחתו ומציבים אותם כדמויות הראשיות נוטים להתעסק בשאלת תפקידו של המוות בחיים ובשאלת מקומו של הצדק בתחום זה. בנוסף עוסקים חלק מספרים אלה במלחמתם של המאזינים של המציאות נגד החיים של עולם הדיסק.
המאזינים של המציאות (משגיחי המציאות, Auditors) הם ייצורים אמורפיים וחסרי אישיות שמשגיחים על המציאות ומוודאים שהכל פועל בסדר לפי החוקים, וזו הסיבה מדוע הם שונאים את החיים היצירתיים והדי כאוטיים ומתנכלים פעם אחר פעם למוות, אישיות הנכבשת בקסמי האנושות, ולעולם הדיסק. למרבה האירוניה, מגינם הגדול של החיים כנגד המשגיחים הוא מוות בעצמו, כאשר הוא נעזר בנכדתו סוזן לעקוף את החוקים האוסרים על התערבות ישירה.
מוות מופיע כמעט בכל ספרי עולם הדיסק והוא אחד מהדמויות הפופולריות והאהובות ביותר על הקוראים.
סדרת מוות.
סדרת מוות היא תת-סדרה של ספרי עולם הדיסק המתרכזת במוות ומשפחתו, סדרה זו כוללת את הספרים:
פולחן האשקאנטה.
פולחן האשקאנטה (באנגלית: Rite of AshkEnte) הוא טקס קסום עתיק שמזמן וקושר את מוות אל תוך מעגל ומונע ממנו לעזוב עד שהוא מקבל אישור המכשפים המזמנים. ברם, תיאור זה של תוצאת הטקס הוא בעצם "wishful thinking" מצד המכשפים, שכן בספר "אריק" מוות מופיע מחוץ למעגל ומאחורי המכשפים, ואילו בספר "איש הקציר" מכשף מעיר שמוות נשאר בתוך המעגל רק מטעמים אסתטיים. הטקס לא מכוון למוות עצמו, אלא למי שממלא את תפקיד המוות באותו זמן, למשל: מורט כמעט זומן למעגל, וסוזאן (נכדתו) זומנה ונקשרה. דבר זה לא השפיע על מוות עצמו.
מאחר שמוות מעורב מקצועית כמעט בכל דבר שמתרחש איפשהו בעולם הדיסק, המכשפים בדרך כלל מבצעים את הפולחן כדי לזמן את מוות שיסביר להם תופעות מוזרות ובלתי-מוסברות בדרך אחרת. הפולחן נעשה כאשר כל שאר הדרכים לברר את ההסבר נכשלו שכן רוב המכשפים החזקים הם די זקנים והם לא מעוניינים למשוך את תשומת לבו של מוות.
מוות עצמו שונא את הפולחן ושונא להיות מזומן מאחר שהוא תמיד מוזמן בזמן הכי גרוע מבחינתו, למשל כאשר הוא באמצע מסיבה.
ישנן תשע דרכים לבצע את הפולחן, אך שמונה מהן גורמות מוות מיידי והתשיעית היא קשה מאוד לזכור. אף על פי שהפולחן יכול להתבצע בידי שני אנשים עם 3 מקלות קטנים, 4 cc של דם עכברים או אפילו עם ביצה טרייה ושני מקלות קטנים, המכשפים של עולם הדיסק מעדיפים לעשות זאת בדרך המסורתית, עם ציוד כבד הכולל נרות מטפטפים, אוקטוגרם מצויר על הרצפה, מחתה ועוד אמצעים של העל-טבעי. הם חושבים שזה לא מספיק "מכושף" אם זה לא מרשים מספיק.
בסדרת ספרי עולם הדיסק פולחן האשקאנטה בוצע מספר פעמים:
טירן (טנק)
טירן הוא השם הישראלי לטנקים מהדגמים T-55/54 מתוצרת סובייטית שנפלו שלל במלחמות ישראל והוכנסו לשימוש בצה"ל, רובם לאחר שעברו השבחה.
טירן 4 ו-5.
במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים תפס צה"ל מעל לאלף טנקי שלל מדגמי T-54 ו-T-55 מצבאות סוריה ומצרים. טנקי ה-T-54 קיבלו את השם טירן 4 וטנקי ה-T-55 קיבלו את השם טירן 5. בעוד שבשתי הגרסאות המנוע הוחלף למנוע דיזל מתוצרת ג'נרל מוטורס, רק בטנקי הטירן 5 הוחלף תותח ה-D10 הסובייטי לתותח L68 היורה תחמושת נאט"ו 105 מ"מ סטנדרטית. לטנקים נוספו תאי זיווד בצדי הצריח כדי להבדילם מהטנקים של כוחות האויב. במערב נודעו טנקי הטירן כ-Ti-67. בין מובילי צוות ההסבה היה ארקדי תימור, מהנדס חשמל ואלוף-משנה חיל השירון של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה
טירן לדגמיו השונים שרת בצה"ל עד 1990, בעיקר בחטיבות המילואים. בתחילה בחטיבה 274 שהוקמה לאחר מלחמת ששת הימים, כאשר בשל משקלם הקל יחסית של טנקים אלו והתאמתם למשימות צליחה הם נטלו חלק במבצע רביב במלחמת ההתשה, במהלכו פשטו על יעדים במפרץ סואץ. החטיבה נטלה חלק בקרבות בחזית הדרום במלחמת יום הכיפורים. לאחריה הורחב מערך הטירן בצה"ל עם הסבתה של אוגדה 440 לאוגדת שריון המבוססת על טנקי טירן 4 ו-5. היא כללה שלוש חטיבות: חטיבה 274 הוותיקה שהייתה לחטיבה 691, חטיבה 265 וחטיבה 889.
עם סיום שירותם בצה"ל נמכרו רוב הטנקים למדינות זרות, אך חלקם שימשו כבסיס לנושא הגייסות המשוריין (נגמ"ש) "אכזרית".
טירן 6.
ה-T-62 נכנס לשירות בצבאות ערב בראשית שנות ה-70. במלחמת יום כיפור נפלו לידי צה"ל טנקים מסוג זה, והוחלט להכניס חלק מהם לשירות בצה"ל. חטיבה 320 כללה כ-100 טנקים שהוכנסו לשירות, כמעט ללא שינויים, וקיבלו את השם טירן 6.
סמובר.
בסוף שנות השבעים, הועלתה בחיל החימוש אפשרות ליצירת גרסה מחודשת של הטירן שכונתה "סמובר". הסמובר, שנחשף ב-1984, היה למעשה טירן שרוקן מתוכנו, נותר כקליפה ריקה של תובה וצריח ואובזר מחדש במערכות מערביות - מנוע, ממסרת מערכות אלקטרוניות ותותח טנק 105 מ"מ.
הסמובר לא נכנס בסופו של דבר לשימוש כאשר הוחלט להתמקד בטנק המרכבה החדש, אך הקונספט של התקנת מנוע מערבי בתובת ה-T-55 יושם בנגמ"ש האכזרית ובטנק המצרי רעמסס השני.
לואי השלישי, מלך צרפת
לואי השלישי (בצרפתית: Louis III; 863 - 5 באוגוסט 882, סן-דני) היה מלך פרנקיה המערבית בין השנים 879-882. בנם של לואי השני ואנסגרד מבורגונדיה.
ביוגרפיה.
לאחר מות אביו, נבחר לואי למלך יחד עם אחיו קרלומן מלך צרפת על ידי רבי הכנסייה והאצילים. הממלכה חולקה לאחר כמה חודשים בין האחים בעקבות הסכם אמיין שנחתם במרץ 880 ולואי קיבל את נויסטריה.
זמן קצר לאחר תחילת מלכותו התמרד חלק מהאצילים ועבר לצידו של לודוויג הצעיר שפלש לנויסטריה במטרה לתפוס את השלטון. לואי השלישי ויתר לטובתו על לותארינגיה המזרחית ובכך שם קץ לסכסוך.
בקיץ שנת 880 יצאו לואי וקרלומן למלחמה נגד הרוזן בוזו שהכריז על עצמו מלך פרובאנס. בדרך הם כבשו את מקון (Macon) ואת רוב נחלתו הצפונית של בוזו אך לא הצליחו לכבוש את ויין (Vienne) עליה צרו מאוגוסט עד נובמבר.
הסכנה הגדולה ביותר עבור נויסטריה נשארו פלישות הנורמנים שבזזו והחריבו את כל אשר עמד בדרכם. ב-3 באוגוסט 881 לואי הכה אותם בקרב סוקור (Saucourt) והשיג בכך ניצחון מזהיר שהונצח בשירה הגרמנית בשם "שירת לואי" (Ludwigslied) ושימש גם רקע לאפוס הצרפתי גורמון ואיזמבר (Gormont et Isambart).
המלך הצעיר אשר השיג את הניצחון החשוב ביותר של הפרנקים על הנורמנים נהרג שנה לאחר מכן בתאונה לפני שמלאו לו עשרים. הוא לא השאיר יורש ונויסטריה עברה תחת שלטון אחיו, קרלומן.
Hitman (סדרת משחקים)
היטמן (באנגלית: Hitman, בעברית: רוצח שכיר) היא סדרת משחקי התגנבות מסוג פעולה מגוף שלישי, שפותחה בידי חברת IO Interactive הדנית. הסדרה יצאה במקור למחשב האישי, אם כי קיימות גרסאות גם לפלטפורמות השונות.
הסדרה סובבת סביב דמותו של שם קוד 47 (לרוב קרוי פשוט "47"), שיבוט מהונדס גנטית המשמש כמתנקש להשכרה, אשר כישוריו בתחום מביאים לביקוש רב לשרותיו. מקור שמו הוא קעקוע הברקוד אשר מוטבע על עורפו, ששתי סיפרותיו האחרונות הן "47". כאשר 47 יוצא למשימות הוא בדרך כלל משתמש בשמות בדויים, אחד הנפוצים שבהם הוא טוביאס ריפר. הכינוי "ריפר" עצמו מתייחס לכינויו של ג'ק המרטש וכן כינויו של מלאך המוות. קולו ומראהו של 47 דובב על ידי השחקן דייוויד בייטסון .
סדרת המשחקים זכתה לעיבודים נוספים בצורת נובלה וכן סרט קולנוע באותו שם.
יצא ב-20 בנובמבר 2012, הוא החמישי בסדרה, והמשחק הבא יצא ב-2016 והמשחק האחרון נכון ל-2022 יצא ב-2021.
המשחקים.
סדרת המשחקים מורכבת ממשימות, כאשר בכל משימה מוצבת מטרה סופית. על השחקן להשיג או לחסל את המטרה הסופית על ידי התחמקות, התחזות והרג של האויבים בדרך. השחקן נאלץ לפעול בשקט מרבי. המשחקים ידועים באלימותם הרבה ובפסקולים המרשימים שלהם אשר הולחנו ואורגנו על ידי המלחין הדני ג'ספר קיד. סדרת "היטמן" כוללת את המשחקים הבאים:
ב-29 בינואר 2013 יצאה לפלטפורמות: Xbox 360 ופלייסטיישן 3 הטרילוגיה Hitman HD Trilogy, המאגדת את שלושת מתוך חמשת משחקי ההיטמן: , ו- ברזולוצית HD.
עלילה וקווים לדמותו של 47.
הבריאה.
47 הוא שיבוט מהונדס גנטית, פרי עמל של מעל שלושים שנות מחקר שנערך על ידי קבוצת ראשי פשע עולמיים בניסיון ליצור את החייל המושלם.
בשנות ה-50, חמשת ראשי הפשע, הנחבאים מן הרשויות, מצאו את עצמם באופן מקרי באותה יחידה של לגיון הזרים הצרפתי. חמשת האנשים הללו, בראשותו של מדען מבריק ובלתי מוסרי בשם ד"ר אוטו אורט-מאייר, גיבשו הסכמה להפעיל את מיטב המשאבים של כל אחד מהם על מנת ליצור חייל עליון מהונדס גנטית שיביא להם כוח שאין להעלותו על הדעת. לאחר ששירותם בלגיון תם, ארבעה מהם חזרו אל ארצות מולדתם והקימו אימפריות פשע עצומות, כמה מהן הסיטו את הכספים הדרושים לד"ר אורט-מאייר כדי שימשיך במחקרו. בתמורה לכספים, סיפק אורט-מאייר לארבעתם איברים להשתלה שנקצרו מגופות השיבוטים, איתם הם הצליחו להאריך משמעותית את חייהם (בעת האירועים ב-"Hitman: Codename 47", "חמשת האבות" היו בני 70 ומעלה, אך נראו כבני 40 או 50).
"חמשת האבות" של 47, אשר נעשה שימוש ב-DNA שלהם ליצירתו, היו: