מיאמי נהנית מתרבות תוססת שמושפעת מאוכלוסייה מגוונת מכל רחבי העולם. מיאמי ידועה כ"עיר הקסמים" בגלל חיי הלילה בעיר. היא גם מכונה "בירת אמריקה הלטינית" בגלל האוכלוסייה הגבוהה של דוברי ספרדית בעיר.
מיאמי היא ביתם של מקומות בילוי רבים, תיאטראות, מוזיאונים, פארקים ומרכזי אמנויות הבמה. במיאמי נמצאת האופרה הגדולה של פלורידה והמרכז לאמנויות הבמה השנייה בגודלה בארצות הברית אחרי מרכז לינקולן בעיר ניו יורק. המרכז מושך אליו מופעי אופרות, בלט, קונצרטים ומחזות זמר רבים מרחבי העולם.
אירוע מפורסם נוסף הוא פסטיבל הסרטים הבינלאומי במיאמי, המתקיים מדי שנה במשך 10 ימים סביב השבוע הראשון של חודש מרץ, ובמהלכו מוקרנים סרטים בינלאומיים ומקומיים.
מיאמי היא גם מרכז אופנה מרכזי, ביתם של דוגמניות וכמה מסוכנויות הדוגמנות המובילות בעולם. העיר מארחת תצוגות ואירועי אופנה רבים, כולל שבוע האופנה השנתי של מיאמי ושבוע האופנה מרצדס בנץ מיאמי, שנערך במחוז האמנות של ווינווד.
תקשורת.
במיאמי שני עיתונים עיקריים באנגלית: The Miami Herald וSouth Florida Sun-Sentinel, ישנם גם שני עיתונים עיקריים בספרדית: El Nuevo Herald וDiario Las Americas. העיתון הגדול ביותר הוא The Miami Herald עם למעלה ממיליון קוראים, המתמקד בעיקר בנושאים הקשורים למיאמי ולאזורה. לעיתון שני משרדים הראשון במחוז Broward, Monroe ובנסאו, בבהאמה, הוא מתפרסם במחוז Monroe ובנסאו. מיאמי ממוקמת במקום ה-12 בשוק הרדיו וה-17 בשוק הטלוויזיה בארצות הברית. תחנות הטלוויזיה במיאמי הן: WAMI Telefutura, WBF, WSFL, WFOR, WHFT, WLTV, WPLG, WPXM, WSCV, WSVN, WTVJ, WPBT PBS, WLRN ו-WSBS Mega TV.
ספורט.
בעיר נערכים בעיר שני טורנירי טניס מהחשובים בסבב (הן לנשים והן לגברים) מסדרת סבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP וטורנירי הפרמייר של WTA. כיום קרוי הטורניר "טורניר סוני אריקסון", והוא מתקיים במרכז הטניס ב-Crandon Park.
חינוך.
תלמידי מיאמי מתחנכים בבתי הספר הציבוריים של מחוז מיאמי-דייד (Miami-Dade County Public Schools). בית הספר המחוזי הוא הגדול במדינת פלורידה והרביעי בגודלו בארצות הברית.
52% מתלמידי בתי ספר הם ממוצא היספני, 25% אפרו אמריקנים, 17% לבנים ו-6% לא לבנים אחרים, מה שהופך אותה למערכת חינוך הציבורית הגדולה ביותר למיעוטים.
נכון לשנת 2010 80% מהאנשים מעל גיל 25 היו בוגרי תיכון ומעלה. 27.3% מהאנשים במיאמי היו בעלי תואר ראשון ומעלה.
אוניברסיטאות ומכללות בעיר.
מחוז מיאמי-דייד מונה מעל 200,000 סטודנטים הרשומים למכללות ואוניברסיטאות מקומיות, וממקמים אותה במקום השביעי במדינה בהרשמה לאוניברסיטה לנפש. בשנת 2010 סיימו ארבע המכללות והאוניברסיטאות הגדולות בעיר (MDC, FIU, UM ובארי) עם 28,000 סטודנטים.
מכללות ואוניברסיטאות במיאמי וסביבתה:
אתיקה ניקומכית
מרדכי בן זאב
אודי רובוביץ
זרום לרואה
היסטוריה של קיריבטי
בסביבות האלף הראשון לפני הספירה התיישבו מיקרונזים באיי גילברט (אשר נקראו על שם תומאס גילברט על ידי אדם יוהאן פון קרוסנסטרן ב-1820). פלישות של סמואים וטונגים החדירו לתרבותם אלמנטים פולינזיים ופלישות של פיג'יים החדירו אליה אלמנטים מלנזים.
התקופה הקולוניאלית.
במאה ה-16 הגיעו לראשונה אירופים לאיי גילברט. במאה ה-19 הגיעו לאזור ציידי לווייתנים וסוחרי עבדים וסחורות בהמוניהם. מפגש זה הוביל לסכסוכים בין-שבטיים ולהפצתן של מחלות שמקורן באירופה. בשנת 1892 הכריזה בריטניה על איי גילברט ואליס כמדינת חסות שלה, על מנת להשיב את הסדר. האי בנבה סופח למדינה זו ב-1901 לאחר שנמצאו בו מרבצי גואנו עשירים בזרחה.
בשנת 1916 צירפה בריטניה לאיים אלה את האיים טריינה וטבואאראן, להם קראה האיים וושינגטון ופנינג בהתאמה, והפכה אותם לקולוניה בריטית כחלק מ"הטריטוריות הבריטיות המערב-פסיפיות", ישות קולוניאלית שנשלטה על ידי נציב עליון יחיד. במהלך 20 השנים הבאות סופחו לקולוניה רוב איי ליין, ביניהם קיריטימטי ואיי פניקס ואף טוקלאו.
במלחמת העולם השנייה כבשה יפן חלק מהאיים. קרבות עקובים מדם התחוללו באטול טאראווה ובאטול מקין ובסופם כבשו בעלות הברית את האיים מחדש.
עצמאות.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 החלה בריטניה לאפשר לתושבי חלק מהאיים לבסס שלטון עצמי. ב-1975 נפרדו איי אליס מהקולוניה על מנת להקים את מדינת טובאלו. איי גילברט קיבלו שלטון עצמי בשנת 1977, ובפברואר 1978 קיימו לראשונה בחירות כלליות. ב-12 ביולי 1979 הוכרזו האיים כמדינה עצמאית בשם קיריבטי, גרסת המקומיים לשם "איי גילברט". ארצות הברית ויתרה על בעלותה על איי ליין ופניקס בהסכם טאראווה בשנת 1979.
לרמיה טבאי, שכיהן כראש השרים עד להקמת המדינה, נבחר לנשיאות בגיל 29. הוא כיהן שלוש כהונות, עד 1991, עם הפסקה קצרה של ארבעה חודשים בשנים 1982-1983. טאטאו טאנקי נבחר לנשיאות אחריו וכיהן עד ספטמבר 1994. בבחירות שנערכו בשנה זו זכה טבורורו טיטו, שכיהן 3 כהונות עד מרץ 2003, אז הודח בהצעת אי אמון. מחליפו הזמני היה טיאן אוטנג, ראש מועצת המדינה. בבחירות של שנת 2003 התמודדו זה נגד זה האחים הארי ואנוטה טונג והמתמודד השלישי בנוארה ברינה. אנוטה טונג ניצח ונכנס לתפקידו ב-10 ביולי 2003.
בשנת 2005 הכריז נציג בנבה בפרלמנט קיריבטי שהאי שוקל לפרוש מהמדינה ולעבור לשלטון מדינת פיג'י, מכיוון שהממשלה לא העבירה אליו תקציבים מתוך מענק שקיבלה מאוסטרליה בגין כריית גואנו שבוצעה על ידי חברות אוסטרליות באי. הנציב הכללי של קיריבטי לפיג'י, רטטה רמון, הכריז שהאי זכאי למענק, אך רק בתנאי שישוב להיות חלק מקיריבטי. נציג בנבה בפרלמנט הודיע כי עדיף לאי לפרוש לפיג'י.
לאחר תחילת מגפת הקורונה הופסקו טיסות בינלאומיות. עד סוף 2021 היו באי שני מקרים של קורונה בלבד. עם תחילת הטיסות בינואר 2022, התגלו מקרי קורונה נוספים.
מחלקת הצי של ארצות הברית
מחלקת הצי של ארצות הברית (באנגלית: The United States Department of the Navy; בראשי תיבות: DoN) היא אחת מהמחלקות העיקריות במחלקת ההגנה של ארצות הברית. המחלקה נוסדה לפי חוק של הקונגרס מתאריך 30 באפריל 1798, על מנת לספק תמיכה טכנית ומנהלית, וכן הנהגה אזרחית לצי ארצות הברית ולחיל הנחתים (וכאשר ניתנת הנחיה מתאימה מהקונגרס או הנשיא, גם למשמר החופים). בראש המחלקה עומד מזכיר מחלקת הצי, הידוע בז'רגון של הצי בתור SECNAV. מסייע לו תת-מזכיר הצי. המחלקה הייתה חלק מהקבינט האמריקני, ביחד עם מחלקת המלחמה שכללה את צבא ארצות הברית עד 1947 כאשר נוצר "הממסד הצבאי הלאומי", ששמו שונה ב-1949 למחלקת ההגנה של ארצות הברית. מאותה שנה מחלקת הצי הפכה לחלק ממחלקת ההגנה.
מחלקת הצי מורכבת ממשרדים ביצועיים, שרובם ממוקמים בוושינגטון הבירה, והיא אחראית לגיוס כוח אדם צבאי ואזרחי, ארגון, אספקה, ציוד, אימונים, שינוע וקרקוע של הצי ושל כוח האדם והנכסים שלו. כמו כן, המחלקה אחראית על בנייה, התאמה ותיקון של ספינות הצי, כלי טיס, ציוד ומתקנים.
המחלקה מורכבת משני שירותים של לובשי מדים, הנקראים גם שירותי הים, צי ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית.
הקצינים הצבאיים הבכירים ביותר במחלקה הם ראש המבצעים הימיים ומפקד חיל הנחתים, והם יועצים מקצועיים למזכיר המחלקה ולנשיא ארצות הברית. הם מנהלים את יחידות הצבא המתאימות להם השייכות למחלקה והם חברים במטות המשולבים.
Ich Troje
Ich Troje ("שלושתם") היא להקת פופ פולנית בה חברים מייקל וישנבסקי, ג'אקק לגווה ואשתו הנוכחית של וישנבסקי, אנה שביאטכזאק (מאז 2003). חברות עבר נוספות בלהקה הן מגדלנה פוקורה (ידועה כיום כמגדה פמה, 1996–2000) ויוסטינה מייקובסקה (2000–2003).
Ich Troje נוסדה ב-1996 על ידי כותב השירים מייקל וישנבסקי והמלחין ג'אקק לגווה.
מאז שנת 2000, Ich Troje הייתה אחת מהלהקות הפולניות הפופולריות ביותר שמכרה מעל 1.5 מיליון תקליטים מאז יוני 2001. בשנתיים האחרונות Ich Troje ביצעה מעל 300 הופעות. הצלחה זו עומדת בניגוד לביקורות השליליות ועדותו של וישנבסקי כי "אינו יודע לשיר". נושאי השירים של הלהקה הם אהבה, בגידה, ופרידות.
באירוויזיון.
ב-25 בינואר 2003 בחר הציבור בפולין בתהליך הצבעה טלוויזיוני את Ich Troje לייצג את פולין בתחרות האירוויזיון עם השיר "אין גבולות" ("No Borders", "Keine Grenzen") שבוצע בשלוש שפות - פולנית, גרמנית ורוסית. השיר הגיע למקום השביעי בגמר.
ב-2006, פולין שוב בחרה ב-Ich Troje שתייצג אותם באירוויזיון 2006 עם השיר "הולך בעקבות לבי" ("Follow My Heart"), בשיתוף עם או-ג'יי (המוכר גם כ"ריל מק'קוי") ממופע היורודאנס המצליח. ההרכב זכה במקום האחד-עשר בחצי הגמר, במרחק מקום אחד מהעפלה לגמר.
גטו מסינה
גטו מסינה הוא כינויים של שני הרבעים בעיר מסינה שבסיציליה, איטליה, אשר יועדו לאורך הדורות למגורי יהודים.
הגטו היהודי נחלק בין שתי שכונות עיקריות: "פרפורטו" (Quartiere Paraporto) בצפון-מערב העיר, ו"טרנובה" (Quartiere Terranova) במערב העיר.
גאוגרפיה.
רובע "פרפורטו" נמצא בצפון-מערב העיר, וגבולותיו:
רובע "טרנובה" נמצא במערב העיר, וגבולותיו:
בתי הכנסת.
בגטו היו בתי כנסת עתיקים: בית הכנסת הגדול בשם ה"סינגוגה מג'ורה" (Sinagoga maggiore), ובית הכנסת הקטן בשם ה"סינגוגה מינורה" (Sinagoga minore). בית הכנסת הקטן נמצא בבית החולים היהודי (ospedale degli ebrei) של העיר.
כנסיית סן פיליפו נרי (Chiesa dei padri di San Filippo Neri) הייתה במקור בית הכנסת שנמצא ב"קוארטיירה פרפורטו" והפכה לכנסייה בשנת 1495. בית הכנסת מסינה היה המפורסם ביותר מבין בתי הכנסת העתיקים בסיציליה.
רבנים.