הארכטקטורה אשר ישנה בעיר היא מעניינת המבחינה בין 2 תקופות -מסורת טורקית אשר נעלמה לה בימים האלה והמודל הווינאי מתקופת המאה ה-19. העיר משוקפת גם כן באופי מודרני ראשונה בבטון שנבנה לאחר מלחמת העולם ה-2 ושנית במשרדים החדשים אשר אנשי עסקים מנסים לשדר היבט ארכיטקטי מודרני.
מנהל.
העיר קראגויבאץ מחולקת לחמישה רבעים שהם אירודרום, פיברה, סטנובו, סטארי גרד וסטרגרי.
ספורט.
בעיר הייתה קיימת קבוצת כדורסל, רדניצ'קי קרגוייבץ, שהתמודדה בסופרליגה הבכירה ובמסגרת הליגה האדריאטית.
אד ביירד
אד ביירד (Ed Baird) (נולד ב-17 במאי 1958) הוא סקיפר אמריקני מבכירי משיטי היאכטות מאז ומעולם.
נולד בסנט פטרסבורג שבפלורידה. החל את דרכו בשיט תחרותי על אופטימיסטים ועבר ללייזר, 470 ו-J24. ביירד זכה שמונה פעמים בתואר אלוף העולם. הוא ההגאי הבכיר ביותר של קבוצת אלינגהי. ב-1995 זכה כהגאי ביחד עם קבוצת ניו זילנד בגביע אמריקה. הוא יאכטונר השנה של רולקס לשנת 1995. בשנת 2000 היה סקיפר בקבוצת אמריקה הצעירה שזכתה בגביע לואי ויטון. בשנת 2003 זכה עם קבוצת אלינגהי בגביע אמריקה. הוא זכה ב-2007 בתואר איש השנה של ISAF.
ביירד הוא בעל תואר במנהל עסקים ומשמש גם כפרשן טלוויזיה הסוקר את ענף השיט.
פראייר
פראייר היא מילת סלנג ישראלי המתארת אדם שמאפשר את ניצולו בידי אחרים. זהו מושג מפתח בחברה הישראלית, והרצון לא להיות "פראייר" מהווה מוטיב מרכזי בהוויה הישראלית-צברית.
אטימולוגיה.
קיימות כמה סברות למקור המילה.
לפי רוביק רוזנטל, ייתכן שמקור המונח במילה הגרמנית Freier, שפירושה אדם המחזר אחרי אישה (Frau בגרמנית). בהקשר זה נעשה גם שימוש במילה במשמעות של אדם המבקר אצל זונות, שקל להפילו בפח ולהונות אותו. בעקבות הגרמנית חדרה המילה לשפת הדיבור הרוסית במשמעות של איש פתי ונאיבי, שהתקבעה, בהשפעת הרוסית, בסלנג הישראלי.
"פרייהר", Freiherr, היא דרגת אצולה זוטרה (מקבילה בערך לברון) Barfifon. ייתכן שיש קשר בין הצליל גרמני הבולט לבין המשמעויות ה"ייקיות" הסטריאוטיפיות כגון קבלת מרות, היצמדות לכללים נוקשים ופורמליים על חשבון גמישות, פקחות ואלתור. בסלנג העברייני של אודסה בראשית המאה ה-20, שהיה מבוסס על יידיש, תיארה המילה אדם שומר חוק, בניגוד לעבריינים מקצועיים.
אפשרות נוספת היא שהמקור בא מהמילה Freier, שמשמעותה "פנוי" או "חופשי" בגרמנית. כך, מי שפנוי, יכול להיות מנוצל על ידי האחר.
לפי השערה אחרת, מקור המונח הוא ברומניה, שם נהגו בני האצולה האוסטרו-הונגרית לבלות חופשות במאה התשע עשרה, והיו מוכנים לשלם מחירים מופקעים על מוצרים ושירותים מבלי למחות או לעמוד על המקח. כתוצאה מכך נכנסה המלה fraier לשפה הרומנית במשמעות דומה לזאת בעברית המודרנית, והובאה לארץ בידי יהודים מרומניה.
יש הטוענים שמקור המילה בשפה הפולנית, שבה יש למילה אותה משמעות.
משמעות הפראייר בתרבות הישראלית.
הפראייר מהווה עבור ישראלים רבים תיוג שלילי שיש להימנע ממנו. החשש מהתיוג החברתי, אך גם העצמי, כל כך חזק, עד כי יש הטוענים שהוא מהווה אחד המניעים המרכזיים עבור היחיד באינטראקציות עם אחרים בחברה.
ניתן לראות בדור הלא-פראייר דור סוציולוגי שלישי, לאחר דור החלוץ ודור הצבר. בדור החלוץ הייתה היררכיה חברתית שנקבעה על סמך השירות למען החברה, היינו עד כמה שירתת את החברה ופעלת לבניינה באופן הנחשב ליוקרתי (גם זהות המבצע נחשבה). בדור הצבר ההיררכיה החברתית נקבעה לא רק על סמך הסטטוס ההישגי אלא גם על סמך הסטטוס השיוכי - מי שנולד בארץ נחשב לצבר, כאשר גם בין הצברים היה מדרג שהסתמך על מאפיינים שיוכיים. בניגוד לחלוץ ולצבר, הלא-פראייר אינו מבקש ליצור היררכיה ברמת המקרו, אלא חותר ברמה זו לשוויוניות חברתית. ההיררכיה הקיימת, אם בכלל, במושג הפראייר היא היררכיית מיקרו, היררכיה רגעית, המבוססת על אסרטיביות.
ברמה המקרו חברתית, ניתן למצוא ריבוד חברתי באופן בו קבוצות בחברה הישראלית יכולות להתפס כפראייריות יותר או פחות. השכבות המצויות בשולי החברה מעודדות אנטי פראייריות, כתוצאה מתחושות ניכור, זרות וחוסר שייכות. בכך תרבות הפראייר יכולה לתרום לשכפול המערכת הריבודית המבוססת על מעמד חברתי, כוח ויוקרה חברתית, שכן, ביטויים כמו "אני לא פראייר" מהווה פתרון זמין, נוח ולא מועיל עבור אוכלוסיות חלשות, גם אם ברמת המיקרו ישנה תחושת סיפוק ואף תועלת.
מושג הפראייר מבטא תהליכי עומק בחברה הישראלית - אינדיבידואליזציה, הפרטה ומיסודו של הפרויקט הציוני. (אחד הפרדוקסים בפרויקט הציוני הוא בכך שהציונות ביקשה לייצר יהודים שלא יהיו פראיירים, אך כדי להגשים זאת היא תבעה משמעת חזקה לקולקטיב, ובעצם להיות פראיירים במונחים של ימינו.) יש במושג הפראייר משום מחאה כנגד התובענות של המדינה והחברה הישראלית מהאינדיבידואלים ורצון לחיים יותר "נורמליים". אף על פי כן, החברה הישראלית עדיין נשענת על בסיס קולקטיבי-אידאולוגי איתן. שני קטבים אלה מייצרים עבור הישראלים את דפוסי המחשבה שלהם ואת פרקטיקות ההתנהגות.
אל מול התיוג השלילי הבולט של הפראייר, עומד שירו של נתן אלתרמן, "אליפלט" (מילות השיר). אליפלט, גיבור השיר, הוא פראייר מובהק:
עם זאת, הפראייריות של אליפלט היא הדוחפת אותו, לפי השיר, לבצע מעשה גבורה:
את ההוקרה לפראייר נותן המלאך גבריאל, האומר:
בשנות ה-70 של המאה ה-20 החל המושג לקבל משמעות אנטי-ממסדית. אם במילון הראשון לעברית מדוברת של דן בן אמוץ ונתיבה בן-יהודה המושג מופיע במובן של אדם תמים ומנוצל, הרי בספרם השני מופיע הערך "הפראייר של גולדה".
נמרוד הראל
נמרוד הראל (נולד ב-9 בפברואר 1976) הוא אמן חושים וסופר פנטזיה ישראלי, המתמחה במנטליזם, שהוא תחום בקסמים המדמה תופעות על-חושיות, טלפתיות ופאראפסיכולוגיות. לרוב משתמש בסוגסטיה ובדמיון מודרך בהופעותיו.
קורות חיים.
הראל שירת בצה"ל כקצין נ"מ. הוא בעל תואר ראשון בהנדסת תוכנה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ונכון ל-2010 משלים לימודי תואר שני בחוג לספרות באוניברסיטת תל אביב.
ב-2009 החל הראל להעביר סדנאות בשם "כוח ההשפעה" למגזר העסקי ובהן הוא מלמד טכניקות של השפעה בסביבה עסקית.
הראל מדגיש כי אינו עושה שימוש בכוחות על-טבעיים, ובהתבטאויות שונות טוען כי מי שמצהיר על כוחות כאלה, בפרט אורי גלר, מוליך את הציבור שולל. לדבריו, תופעות כאלו לא קיימות.
טלוויזיה.
הראל הגיש בערוץ 10 מספר סדרות של תוכניות קסמים ומנטליזם: "מחשבות נסתרות", "בלתי נתפס" ובנוסף "בלתי נראה" בה שיתף פעולה עם אמיר לוסטיג, ו"המופע הבלתי נתפס" בה שיתף פעולה עם אמן החושים שימי אטיאס.
בנובמבר 2008 עלתה סדרה בהנחייתו בשם "העוקץ", המתבססת על התוכנית הבריטית "The Real Hustle", ובה מבוצעים תרגילי עוקץ על אזרחים תמימים, ומוצגות דרכי התגוננות מפני הונאות אלו.
באוגוסט 2012 עלתה בזכיינית רשת בערוץ 2 הסדרה "פסיכו" בהנחייתו ובהשתתפות אמיר לוסטיג, העוסקת בתרגילי טלפתיה לאנשים ברחוב.
ב-2016 עלתה בזכיינית רשת בערוץ 2 סדרה נוספת בהנחייתו, "בלתי נראה", העוסקת בתרגילי טלפתיה לאנשים ברחוב, כאשר הצופים בבית רואים את המתרחש מנקודת מבטו של הראל על ידי מצלמת משקפיים. בסדרה זו, בניגוד לסדרות קודמות, לא השתתפו אמני חושים נוספים, פרט לפרק ספיישל בו אירח שישה מנטליסטים ובהם אמיר לוסטיג ושימי אטיאס שהשתתפו בתוכניות הקודמות שלו. ב-2017, 2018 עלו לשידור העונה השנייה והשלישית של התוכנית.
ספריו.
הראל חיבר ספר פנטזיה בשם כפירה (אסטרולוג הוצאה לאור, 2012) ושני ספרים העוסקים במנטליזם: "שלוש" ו"שלוש – עבודת במה".
חייו האישיים.
הראל מתגורר ברמת השרון עם בת זוגו, מעצבת האופנה דנה הראל, ועם שלושת ילדיהם.
ארנסט וולוובר
ארנסט וולוובר (בגרמנית: Ernst Wollweber; 29 באוקטובר 1898 – 3 במאי 1967), מדינאי מזרח גרמני ויו"ר השטאזי בין השנים 1953–1957.
חייו.
ארנסט וולוובר נולד בהאן-מינדן בשם פריץ קארל וולוובר. הוא התגייס לחיל הים ובמלחמת העולם הראשונה שירת ביחידת הצוללות. ב-1918 השתתף במרד מלחים בקיל בזמן המהפכה הגרמנית.
בשנת 1919 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה. הוא התקדם במהירות בשורותיה של המפלגה וב-1921 כבר היה חבר בוועד המרכזי של המפלגה והמזכיר הפוליטי שלה בהסה-ולדק. שנתיים לאחר מכן התמנה למפקד הזרוע הצבאית של המפלגה בהסה-ולדק, תורינגיה ושלזיה. פעילותיו הובילו למעצרו ב-1924 ולהאשמתו בבגידה. הוא שוחרר בשנת 1926 וב-1928 נבחר כציר בפרלמנט של מדינת פרוסיה, תפקיד בו החזיק עד 1932; ב-1929 הוא גם נבחר כציר בפרלמנט של שלזיה התחתונה. בשנת 1931 נבחר למנהיגות האיחוד הבינלאומי של אנשי הים ועובדי הנמלים (ISH) ובין 1932–1933 היה חבר ברייכסטאג, הפרלמנט הגרמני.
לאחר שריפת הרייכסטאג בפברואר 1933, והתגברות התנכלות השלטונות הנאציים למפלגה הקומוניסטית של גרמניה נאלץ וולוובר לברוח לקופנהגן ולאחר מכן ללנינגרד. בשנת 1936 התמנה לעמוד בראש "הארגון נגד הפשיזם ובעד ברית המועצות", שנודע בשם "ליגת וולוובר". ארגון קומוניסטי זה ביצע חבלות בספינות של מדינות פשיסטיות. ככל הידוע ביצעה "ליגת וולוובר" לפחות 21 פעולות חבלה בספינות פשיסטיות (בעיקר בנמלים בצפון אירופה). וולובר שימש גם כספק נשק לצד הרפובליקאי במלחמת האזרחים הספרדית. וולוובר, שברח ממקומות שונים בעולם, נתפס לבסוף בשוודיה ב-1940 שם הוא כמעט גורש לגרמניה הנאצית. במקום זאת הוא נשלח למאסר בכלא למשך שלוש שנים. היות שהחזיק באזרחות סובייטית נכנעו השלטונות השוודיים ללחץ הסובייטי ושחררוהו לברית המועצות בשנת 1944.