ב-1992 הקים חברה שתממש את חזונו, Big Animals Photography Expeditions, ומאז, במשך עשרות שנים, הוא מצלם ומוביל משלחות צילום רבות לאתרים ימיים בעולם.
לאורך הקריירה שלו זכה נחום בפרסים רבים, ביניהם פעמיים ב- Wildlife Photographer of the Year , בקטגוריית התנהגות בעלי חיים. צילומיו הופיעו במאות עיתונים ברחבי העולם.
הוא נחשב למרצה מבוקש ופרסם מאות כתבות טבע במגזינים ברחבי העולם, בין היתר במטרה להגביר את המודעות לסכנה הנשקפת למינים שונים של חיות בר.
עמוס מתגורר במונטריי שבקליפורניה.
בשנת 2015 צולם סרט תיעודי, בבימויים של יונתן ניר ודני מנקין, המתחקה אחר סיפור חייו ואחר מסעו של נחום לקנדה הארקטית לצלם דוב קוטב צולל.
באפריל 2019 נבחר סרט זה ששמו ״תמונת חייו״ לסרט הפתיחה של פסטיבל ״דוקאביב״.
קישורים חיצוניים.
הסרט התיעודי:
מאמרים/שיחות:
כאב בחזה
כאבים בחזה
נחום (פירושונים)
אורה קרופיק
אורה קרופיק (נולדה ב-31 בדצמבר 1959) היא סופרת ישראלית.
ביוגרפיה.
אורה קרופיק נולדה בשנת 1959 בתל אביב. גדלה בהרצליה. בעלת תואר ראשון ושני בחינוך. עוסקת בתחום החינוך והוראת הספרות בכיתות היסוד. למדה בסדנה לכתיבת סיפורים לילדים בהנחיית נורית זרחי בבית אריאלה. נשואה ואם לשלושה.
טוני שומאכר
בהדרהלוק
בהדרה-לוק (באנגלית: Bhadralok, בבנגלית: ভদ্রলোক - בְּהוֹדְרוֹלוֹק, מסנסקריט: bhadrá - ראוי, מכובד, loká - אנשים. מילולית "אדם מחונך" או "גנטלמן") היה מעמד חברתי בהודו בתקופת השלטון הקולונאלי הבריטי, בעיקר, אבל לא רק, בבנגל.
אחרי חוק סנט הלנה של 1833, שקבע כי הלורד ויליאם בנטריק, המושל הכללי של בנגל, יתפקד כמושל הכללי הראשון של הודו, מונה הברון תומאס בבינגטון מקאולי כחבר הראשון במועצת הודו. תפקיד אותו מילא בין 1834 ו-1838.
מקאולי מילא תפקיד מרכזי בהחדרת אנגלית ומושגים מערביים למערכת החינוך בהודו. הוא תמך בהחלפת הפרסית והסנסקריט ששימשו כשפות ההוראה בבתי הספר, באנגלית כשפה הרשמית ושפת ההוראה בכל בתי הספר בהודו וכן דאג להכשרה של הודים דוברי אנגלית כמורים. לשם כך היה עליו ליצור מעמד של הודים "מאונגלזים" שישמשו כמתווכים תרבותיים בין הבריטים וההודים או במילותיו:
לגישה זו היו תומכים גם בקרב ההודים עצמם, למשל כבר ב-1817 הקים ראג' רמוהון ראי את "הינדו קולג'" הקולג' הראשון בהודו שבו התנהלו כל הלימודים באנגלית והוא עצמו נסע ב-1830 לאנגליה במטרה להציג את דעתם של משכילים הודים לפני חברי הפרלמנט האנגלי, בעת שזה דן בחידוש הצ'רטר של חברת הודו המזרחית הבריטית. בתקופה בה שהה באנגליה כתב מאמר בו אמר שההשפעה האנגלית על הודו תכלול שיפורים טכנולוגים ושיפור החקיקה והממשל.
מאגר כוח האדם העיקרי שהיה מועמד להפוך לבהדרה לוק היו אלו שעברו מהכפר לעיר וחיו בה על דמי חכירה (רנטה) מהאדמה שבחזקתם. בהם היו בני מעמד הטעלוקדר שהיו אצילים בעלי אדמות, שבעקבות הסדר החדש שהנהיגו הבריטים לא היו צריכים יותר לטפל בשפיטה ושמירת הסדר בטעלוק שלהם. כך גם חלק מהג'גירים שהיו מושלים של חבלי ארץ גדולים יותר. אליהם נוספו זמינדרים גובי מס שעד החלת הכללים של שלטון חברת הודו המזרחית, הייתה משרתם קצובה למשך חייו של האדם שקיבל את תפקיד הזמינדר ולא היו להם זכויות קניין בנחלה, אחרי שהמושל הבריטי מטעם חברת הודו המזרחית, צ'ארלס קורנווליס, המרקיז הראשון מקורנווליס חוקק את חוקי קורנווליס קיבלו זכות מלאה על הנחלות שבשליטתם ויכלו להוריש את הנחלה. לפיכך יכלו לשבת בעיר ולנהל את רכושם באמצעות סוכנים שכירים.
מבין אלו שעברו לעיר וחיו מהרנטות או מהחלק שנותר בידם אחרי שהעבירו את המס לחברת הודו המזרחית, היו כאלו שלמדו אנגלית, אימצו מנהגים אנגליים (כולל לעיתים אכילת בשר) ובכך הפכו לחלק מהבהדרהלוק. לעומתם היו מקבלי רנטות שנשארו דבקים במנהגיהם המסורתיים ולא נחשבו כחלק מהבהדרהלוק.
בסוף המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19 התפתח בהודו מעמד חברתי-תרבותי שקיבל את הכינוי בהדרה-לוק. קבוצת אנשים זו תיווכה בין הודו לבין המערב שיוצג על ידי בריטניה. חברי שכבה זו היו בני שתי הווארנות הגבוהות כלומר ברהמינים וקשטריה. מאוחר יותר נוספו אליהם בני תערובת אנגלים-הודים. חלק מבני הבהדרהלוק נסעו לאיים הבריטיים או למושבות אחרות, התחנכו בבתי ספר פרטיים טובים ובמוסדות להשכלה גבוהה ולאחר תום לימודיהם חזרו להודו עם ידע.
לעליית מעמד הבהדרהלוק היו מספר השלכות בנוסף לתיווך בין המערב לתושבי תת-היבשת.
עמק לה דראנג
אדם דרייבר
אדם דאגלס דרייבר (באנגלית: Adam Douglas Driver; נולד ב-19 בנובמבר 1983) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, מועמד שני פרסי אוסקר, שני פרסי גלובוס הזהב, ארבעה פרס אמי ופרס טוני. בין תפקידיו הראשונים ניתן למנות את סרטו של סטיבן ספילברג, "לינקולן", וסרטם של האחים כהן, "בתוך לואין דייוויס". הוא מוכר גם בזכות הופעתו בסדרה הדרמה קומית שיצרה לינה דנהאם לרשת HBO, "בנות" עליו קיבל שלוש מועמדויות לפרס אמי לשחקן משנה בסדרה קומית.
בשנים 2015–2019 דרייבר גילם את קיילו רן, הנבל הראשי בטרילוגיית ההמשך של "מלחמת הכוכבים", בסרטים ", " ו"".
ביוגרפיה.
דרייבר נולד בסן דייגו, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית אדוקה ממוצא בריטי, הולנדי, וגרמני. בנם של ננסי וג'ו. משפחת אביו היא מארקנסו ומשפחת אימו מאינדיאנה. אביו החורג הוא כומר בפטיסטי. כילד, דרייבר שר במקהלת הכנסייה. בנם של ננסי רייט (לבית נידהאם) וג'ו דאגלס דרייבר. גדל בעיירה מיצ'וואקה באינדיאנה. הוא סיים את לימודי התיכון בשנת 2001. זמן קצר לאחר פיגועי 11 בספטמבר, דרייבר התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. הוא שירת שנתיים ו-8 חודשים לפני שנפצע ברכיבת אופניים ושוחרר מסיבה רפואית לפני שנשלח לעיראק.
לאחר מכן למד שנה באוניברסיטת אינדיאנפוליס ואז עבר לבית הספר ג'וליארד ללימודי דרמה. הוא קיבל תואר בשנת 2009.
קריירה.
לאחר תום הלימודים, דרייבר החל לשחק בניו יורק, והופיע בברודוויי ואוף ברודוויי ומדי פעם עבד כפיקולו וכמלצר.
בשנת 2010 שיחק בדרמת הטלוויזיה שביים בארי לוינסון לרשת HBO "ד"ר מוות ומיסטר ג'ק", שקיבלה 3 מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב ו-15 מועמדויות בטקס פרס אמי של אותה שנה.
בשנים 2012–2017 שיחק בסדרה "בנות" מבית HBO. בשנת 2013 שיחק בסרט "בתוך לואין דייוויס" של האחים כהן, בסרט האוסטרלי "מסלולים" לצד מיה וסיקובסקה, בסרט "ציפור כחולה", ובסרט "אולי בכל זאת" לצד דניאל רדקליף.
בשנת 2014 שיחק בסרט "לבבות רעבים" בסרט "כאן אני משאיר אותך" ובסרט "כשנהיה צעירים". על תפקידו בסרט "לבבות רעבים" זכה בגביע וולפי לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה.
ב-2015 הוא השתתף בתפקיד הנבל הראשי, קיילו רן, בסרט "".
בשנת 2016 כיכב בסרטו של מרטין סקורסזה "שתיקה", דרמה היסטורית שמתרחשת במאה ה-17 ביפן. באותה שנה הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של ג'ים ג'ארמוש "פטרסון", ובסרטו של ג'ף ניקולס "ספיישל חצות".
בשנת 2017 שיחק לצד צ'נינג טייטום בקומדיה "לוגאן לאקי" של הבמאי סטיבן סודרברג. באותה שנה שב לגלם את דמותו של קיילו רן בסרט "".
בשנת 2018 שימש כקריין בסרט הדוקומנטרי "ג'וזף פוליצר - קול העם", אודות חיו של ג'וזף פוליצר. באותה השנה שיחק את תפקיד הבלש פליפ צימרמן בסרט הפשע הביוגרפי "שחור על לבן" של הבמאי זוכה פרס האוסקר ספייק לי המבוססת על האוטוביוגרפיה "Black Klansman" שנכתבה על ידי רון סטולוורת'. על תפקידו בסרט, קיבל דרייבר מועמדות לפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע, לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה ולפרס גילדת שחקני המסך.
בשנת 2019 שיחק דרייבר בסרט הדרמה "סיפור נישואים", שנכתב ובוים על ידי הבמאי נוח באומבך, לצד סקרלט ג'והנסון. השניים מגלמים זוג נשוי שעובר הליך גירושין. על תפקידו בסרט זה, דרייבר קצר שבחים ואף קיבל מועמדות שנייה לפרס האוסקר, הפעם בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה, פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי ולפרס גילדת שחקני המסך. עוד באותה השנה, הספיק דרייבר לשחק בסרטו של ג'ים ג'ארמוש "המתים אינם מתים", ובסרטו של ג'יי ג'יי אברהמס - "" בדמותו של קיילו רן. בתיאטרון, שיחק בהפקה המחודשת של ברודוויי למחזה "תשרוף את זה" שעלתה לראשונה ב-1987. דרייבר היה מועמד לפרס טוני על משחקו במחזה.
בשנת 2020 לוהק לשני סרטים של הבמאי רידלי סקוט, הראשון – הדרמה ההיסטורית "הדו-קרב האחרון", כשכיכב לצדם של מאט דיימון, בן אפלק וג'ודי קומר; והשני הוא דרמת הפשע הביוגרפית "בית גוצ'י" בתפקיד של ראש בית האופנה גוצ'י לשעבר, מאוריציו גוצ'י. בהמשך, הוא לוהק לצד גרטה גרוויג לסרטו של נואה באומבך "רעש לבן", עיבוד קולנועי באותו שם לספרו של דון דלילו, אשר אמור לעלות בשירותי הסטרימינג של נטפליקס במהלך 2022.
חיים אישיים.
ב-22 ביוני 2013 נישא לג'ואן טאקר, לאחר זוגיות של שבע שנים. טאקר ודרייבר מכירים מימיהם בג'וליארד. בנם הבכור נולד ב-2016, שאת לידתו הם שמרו בסוד מהתקשורת במשך שנתיים. המשפחה מתגוררת בשכונת ברוקלין הייטס, מנהטן.
דרייבר מנהל ארגון ללא מטרות רווח בשם "אומנות בכוחות המזוינים" אשר מבצע הופעות בפני אנשי צבא. הוא רואה בג'ון קסאווטס מודל לחיים יצירתיים.
קרב לה דראנג
אבו כביר (פירושונים)
צמצום שברים
מרצדס-בנץ W115
יחיא קאסם
יחיא קאסם הוא כתב החדשות דרוזי הבכיר מירושלים של הערוץ האמריקאי אל-חורה (בערבית: الحرّة; באנגלית: Alhurra) המשדר לכל העולם הערבי.
ביוגרפיה.