ב-25 במרץ 2017 ערך דה ליכט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, כששיחק במחצית הראשונה בהפסד 0–2 לנבחרת בולגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב-31 במאי, בהופעתו השנייה בנבחרת, הורחק דה ליכט בכרטיס אדום ישיר בדקה ה-70 בניצחון 2–1 על נבחרת מרוקו במשחק ידידות. ב-24 במרץ 2019 כבש את שערו הראשון בנבחרת בהפסד נבחרתו 2–3 לנבחרת גרמניה במסגרת משחקי מוקדמות יורו 2020.
בליגת האומות 2019 בחצי גמר הולנד ניצחה את אנגליה 3-1 בהארכה כשדה ליכט כובש את שער השוויון. בגמר הולנד הפסידה 0–1 לפורטוגל.
תארים.
יובנטוס.
באיירן מינכן
למור עכברי אפור
למור עכברי אפור (שם מדעי: "Microcebus murinus") הוא מין מהמשפחה למורים צמריים שמקבוצת הלמורים החי במדגסקר. למור זה הוא פעיל בעיקר בלילה.
מאפיינים.
הלמור העכברי הוא אחד הפרימטים הקטנים בעולם. אורכו 25-28 ס"מ ומשקלו 58-67 גרם. הוא בעל עיניים גדולות בקדמת פניו וצבעם חום. עיניים אלה בעלי שכבה מחזירת אור העוזרת לראיית לילה. הכפות גדולות והזנב עבה וארוך, עוזר להיתפס בין הענפים. האוזניים גדולות ועוזרות ללמור לשמוע היטב בחשיכת הלילה.
הוא נפוץ ביערות גשם ויערות משווניים נוספים, בעיקר סביב עצי באובב גדולים. הוא מחפש בלילות חרקים שונים, בעיקר עשים, גמלי שלמה, חיפושיות וצרצרים וכן גם עכבישים וחולייתנים קטנים כמו זיקיות ושממיות. הוא ניזון גם מצוף.
הלמור העכברי הוא בעל חיים סוליטרי אך חבורות למורים ישנות יחדיו בחורים בעצים במשך היום. עם רדת הלילה כל למור מתנהל לבדו.
סוליטרי
PLA (פלסטיק)
חומצה פולילקטית או פולילקטיד (PLA) הוא פוליאסטר אליפטי מתכלה ביו-אקטיבי תרמופלסטי המיוצר ממשאבי טבע מתחדשים כגון עמילן תירס (בארצות הברית וקנדה), שורשי טפיוקה, צ'יפס או עמילן (בעיקר באסיה), או קנה סוכר (בשאר העולם). בשנת 2010, PLA היה הביופלסטיק השני לפי רמת צריכה של ביופלסטיק בעולם.
אחד משימושיו של ה-PLA הוא להכנת חוטי פלסטיק המשמשים להדפסה תלת-ממדית.
30 (פירושונים)
אברהם אסיאו
אברהם אַסֵיאוֹ (נכתב גם: אסאו; 1915 – 1992) היה שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי, שפעל באנגליה ובישראל משנות ה-50 עד ראשית שנות ה-80 והיה מנהל בית הספר לאמנויות הבמה בית צבי.
ביוגרפיה.
אסיאו נולד בשנת 1915 בבולגריה, עלה ארצה ב-1924, בילדותו, ונקלט בקיבוץ בית השיטה. למד בגימנסיה הרצליה, היה חניך המחנות העולים והתגייס להגנה.
למד תיאטרון ובימוי והיה בוגר המחזור הראשון של הסטודיו למשחק שליד הבימה בהדרכת צבי פרידלנד ב-1945. הוא עבד בתיאטרון אהל, בתיאטרון זווית, בקאמרי ובהבימה. בשנת 1948 נסע ללונדון ללמוד באקדמיה לדרמה "סנטרל סקול" . הוא התקדם שם לתפקיד מרצה והיה במאי קבוע (אחד משלושה) ובוחן אמנותי מטעם האוניברסיטה של לונדון. אסיאו עבד במחלקת הדרמה של הבי.בי.סי. והיה הבמאי הישראלי הראשון שהעלה מחזה באנגליה (1961). בעת שהותו בלונדון העלה אסיאו מחזות רבים בישראל כבמאי אורח. הוא היה ידוע בביקורתו הקשה נגד הלהקות הצבאיות, שכן לטענתו הן העלו בדרנים לדרגת שחקנים, מבלי שהייתה להם כל הכשרה, מה שהוביל לזילות באיכות השחקנים בארץ.
ניהול בית הספר לאמנויות הבמה בית צבי.
בשנת 1962 שכנע מנהל בית הספר לאמנויות הבמה ברמת גן ד"ר חיים גמזו את אסיאו לשוב ארצה ולנהל את בית הספר במקומו. אסיאו חזר ארצה ומצא את בית הספר במצב כלכלי קשה ועם מעט מאוד תלמידים. בשנתיים הראשונות לעבודתו הוא התמסר לבית הספר וכמעט שלא ביים דבר. בשנים אלה הוא שימש כשופט בתחרויות אמנויות במה שונות, בהן תחרות המחזה המקורי של משרד החינוך ופרס התסכית המקורי של קול ישראל בשנות ה-60. אסיאו החזיק בתפקידו כמנהל בית הספר במשך כשבע שנים, עד שנת 1970, שבה הועזב ב"הפיכת חצר" באמצע השנה. הסיבה לעזיבתו הפתאומית הייתה חילוקי דעות עם הוועד המנהל, שטען כי אסיאו עובד "יותר מדי" בבימוי, וכי הדבר פוגע בתפקודו כמנהל בית הספר. דוגמה לעומס שבו היה נתון אפשר למצוא בסוף 1963, כאשר ביים את "ביבר הזכוכית", בתיאטרון זווית ואת "סוף המירוץ" בהבימה, וכדי שיוכל לנכוח בשתי הופעות הבכורה שהתקיימו באותו ערב, היה עליו לנסוע במכוניתו מתיאטרון לתיאטרון הלוך ושוב במשך כל הערב, כדי להימצא לצד השחקנים.
בעקבות פיטוריו מבית צבי, שימש אסיאו במהלך כל שנות ה-70, בצד עבודתו כבמאי, כראש מדור הדרמה בשידורי ישראל ב"קול ישראל" וערך תסכיתים באופן קבוע ברשת א'.
קולנוע.
אסיאו שיחק בסרטים: רומן בהמשכים (1985), האינסטלטור (1986) והדרך לעין חרוד (1990).
חיים אישיים.
אסיאו היה חבר ההסתדרות והיה מן התומכים הראשונים במפלגת המערך. הוא היה נשוי לחיה, בתם הבכורה של אברהם ורוזה ליפשיץ, בעלי מלון עדן בירושלים. לזוג נולדו בן ובת. הבן גלעד היה במאי סרטים אך הפך בהמשך לרופא. עם מות הוריה של חיה, ירשו בני הזוג אסיאו את ניהול מלון עדן, אך מכרו אותו ב-1973 לבנק ישראל.
מחזות, שחקנים ותלמידים.
אסיאו ביים עשרות מחזות בארץ ובאנגליה, ביניהם: צייד המכשפות, חנה סנש, שלושה שברחו, נערה לרוח, במזל נשים, הדיבוק מנווה שאנן, רקוויאם לנזירה, מסעו של פרישון, סוף המירוץ, ביבר הזכוכית, סדום סיטי, הלילה השנים עשר ועוד.
בין תלמידיו בבית צבי ניתן למנות את זאב רווח, מיכל בת-אדם ויוסף שילוח.
בין השחקנים שעבדו איתו היו זיוית אברמסון, חנה רובינא, בומבה צור ורבים אחרים.
גל קנז
גל קנז (נולד ב-25 בדצמבר 1960) הוא כדורסלן עבר ישראלי ומאמן כדורסל בהווה. שיחק בתפקיד הרכז, גובהו 1.82 מטר.
ביוגרפיה.
גל קנז נולד בקיבוץ גן שמואל, לקריקטוריסט והצייר שאול קנז, ולאיריס, ציירת ופסלת. קנז גדל במחלקת הכדורסל של הקיבוץ, ונחשב לשחקן מצטיין מגיל צעיר. בתיכון זכה באליפות הכדורסל לבתי הספר התיכוניים בשנת 1978, כשחקן במוסד החינוכי גן שמואל, ונבחר כשחקן המצטיין של האליפות. בגיל 15 צורף לקבוצה הבוגרת של הפועל גן שמואל בעת שזו שיחקה בליגה הארצית, ועלה איתה לליגה הלאומית. ב-1978 לאחר עונתו השנייה בקבוצה ובהיותו בן 17, במשחק המכריע מול הפועל נהריה קלע קנז 26 נקודות שהחזירו את גן שמואל מפיגור גדול והבטיחו את העלייה. ב-1983 הצטרף להפועל גליל עליון ושיחק שנה אחת בקבוצה. לאחר מכן חזר לגן שמואל, ובעונת 1985/86 הוא שיחק בהפועל ירושלים ששיחקה אז בליגה השנייה. קנז היה מכוכבי הקבוצה, ובתום העונה עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. במשחק העלייה לליגה הלאומית נגד אליצור נוה דוד רמלה קלע קנז 33 נקודות. הוא שיחק בשורות הקבוצה 3 עונות בסך הכל. קנז מדורג ראשון בטבלת קולעי הנקודות בכל הזמנים בגן שמואל, וקלע 2,240 נקודות בליגה הלאומית. כשחקן הצטיין בקליעה מטווחים ארוכים. היה שני בטבלת הקלעים מטווח השלוש (לאחר דורון ג'מצ'י)
לאחר שעזב את הפועל ירושלים שיחק חמש שנים נוספות בהפועל גן שמואל. לאחר מכן עבר לעונה אחת במכבי קריית מוצקין, ובשנת 1994 חזר לגן שמואל ששיחקה בליגה א' כמאמן שחקן עד לשנת 2007 בעת שהתפרקה הקבוצה. במקביל שימש כרכז מקצועי וכמאמן נוער ונערים בקבוצת גן שמואל/מנשה עד 2008. קנז אימן ושימש רכז מקצועי גם בקבוצות נוספות בליגת הנוער הלאומית וקבוצות בוגרים בהן ג'ת ,באק'ה אל גרביה ,אליצור נתניה, חדרה ,הפועל גבעת אולגה, קיסריה וג'יסר אזרקא. כיום קנז משמש כמאמן קבוצת נערים בהפועל אור עקיבא ומאמן ומרכז את בית הספר לכדורסל בג'יסר א-זרקא.
קריירה בינלאומית.
קנז היה חבר בכל הנבחרות הצעירות של ישראל. כשחקן בנבחרת הקדטים של ישראל השתתף באליפות אירופה שהתקיימה בצרפת, הוביל את הנבחרת בטבלת קלעי הנקודות עם 18.7 נקודות למשחק, וסיים שלישי בדירוג הקלעים בטורניר. היה חבר בנבחרת העתודה של ישראל. קנז השתתף ב-26 משחקים בשורות הנבחרת הבוגרת, וקלע בהם 50 נקודות. היה חבר בסגל הנבחרת לאליפות אירופה בשנת 1981 שנערכה בצ'כוסלובקיה.
נכון ל-2017 קנז משמש כמאמן הקבוצה הבוגרת של הפועל ג'ת, וכמנהל המקצועי של מחלקת הנוער
קנז נשוי לרונית אשר קנז ואב לארבעה בנים.
רפאל יצחק מאיו
עזאי אפלבום
עזאי אפלבום (נובמבר 1940 – 20 במאי 2017) היה מנתח לב ישראלי, אשר כיהן כמנהל הראשון של המחלקה לכירורגיית לב במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע.
ביוגרפיה.
אפלבום נולד בתל אביב להורים מעולי העלייה הרביעית. למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. קיבל רישיון רופא ב-1970 וב-1976 סיים את התמחותו בכירורגיית לב וחזה. עבד כרופא במחלקה לניתוחי לב-חזה במרכז הרפואי הדסה תחת ניהולו של פרופ' יוסף ברנרד בורמן, שם התקדם לדרגת סגן מנהל המחלקה ולפרופסור חבר בבית הספר לרפואה בירושלים.
בשנת 1992 נעתר לפניית שירותי בריאות כללית לעבור למרכז הרפואי סורוקה על מנת לפתח את המחלקה לכירורגיית לב שם, אשר לא ערכה עד אותו זמן ניתוחים ועשתה רק צנתורים מעטים. לדבריו עשה את המעבר מטעמים אידאולוגיים. עם מעברו לנגב התחייב שלא לעסוק עוד בפרקטיקה פרטית וזאת בתמורה לעבודה בשכר מיוחד. למשך פרק זמן היה מנתח הלב היחיד בדרום הארץ.
בשנת 2002 פורסם על ידי הממונה על השכר באוצר כי אפלבום קיבל את השכר הגבוה ביותר במגזר הציבורי לאותן שנים - 108 אלף ש"ח לחודש (שכלל עבודה במרפאות בקהילה ושעות נוספות). גם בשנת 2004 היה אפלבום בראש טבלת מקבלי השכר הגבוה בשירות הציבורי. לדברי אפלבום היה פרסום זה חדירה קשה לפרטיותו והוא פגע בו מאד.
בנובמבר 2005 פרש לגמלאות. במהלך עבודתו בבאר שבע ביצע כ-5,000 ניתוחים.
נפטר ב-20 במאי 2017, בגיל 77.
חיים אישיים.
אפלבום, שומר מצוות, היה נשוי ואב לשלושה.
בית הספר שלום עליכם