ייחודיותו של כתב העת היא במגוון הרחב של הכותבים ובהיותו מופץ באופן וירטואלי, כפי שנכתב על ידי חברי המערכת בהקדמתם הקבועה: "ירחון 'האוצר'... אוצר בתוכו חידושי תורה יקרים בכל מקצועות התורה, שנתחברו בידי אומן, על ידי חובשי בית המדרש ותופשי התורה די בכל אתר ואתר". כתב העת מתייחד בהיותו מבוסס על בית מדרש וירטואלי פעיל בו משתתפים, לומדים ודנים יחד לומדים מהמגזרים החרדי והדתי. כמו כן, כתב העת מתייחד בפלטפורמה בה הוא מתפרסם הייחודית בסוגה זו: "האוצר" מופץ באופן ווירטואלי על ידי פרסום קישור להורדת הגיליון והפצתו ללא עלות למנויים בדוא"ל. מתכונת זו תורמת לתפוצתו הרחבה, ומאפשרת את הוצאתו על בסיס חודשי על ידי צוות עורכים מתנדבים.
מטרתו של כתב העת הוא "להיות במה לכל בר בי רב, לפרסם בה חידושיו".
גיליונות "האוצר" זמינים באינטרנט ב-google books ובפורום אוצר החכמה, וזמינים לעיון במאגר אוצר החכמה.
חברי המערכת והכותבים.
יוזם הקמת כתב העת הוא הרב משה בוטון המשמש גם כראש המערכת של "האוצר". כל חברי המערכת הם מתנדבים חברי פורום אוצר החכמה. מנעד הכותבים רחב, ובירחון כותבים חרדים ודתיים לאומיים, ראשי ישיבות וכוללים, רבני יישובים, דיינים, אברכים ואף בחורים צעירים, מחברי הפורום לצד אחרים.
מדורי כתב העת.
נושאי המאמרים המתפרסמים בכתב העת מגוונים ועוסקים בתחומים רבים. המאמרים מחולקים למדורים שונים המכונים "אוצרות", וביניהם: "אוצר הגנזים" בו מתפרסמים כתבי רבנים שנפטרו (כדוגמת האדר"ת והרב שך), "אוצר הזמנים" העוסק בענייני הלכה ואגדה בנושאי המועדים החלים בחודש הפרסום של הירחון, "אוצרות ההלכה", בתחומי אורח-חיים, יורה דעה, אבן העזר וחושן משפט, "אוצר קדשים", בענייני קרבנות ועבודת המקדש, "אוצר התולדות", לפרסום הספדים ומחקרים אודות גדולי ישראל, "אוצר הספרים" לביקורת ספרים ו"אוצר חקר ועיון". כמו כן קיים בירחון מדור "הערות קוראים" ובו מובאות הערות הקוראים ותגובות הכותבים.
רמאדין
רמאדין הוא כפר פלסטיני הנמצא 24 ק"מ מדרום-מערב לחברון, הכולל בתוכו את הכפר הקטן ערב אל-פוריג'את, בצד דרום-מזרח. הכפר הוא חלק מנפת חברון בדרום חבל יהודה, סמוך לקו הירוק. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, האוכלוסייה בשני הכפרים הייתה 3,853 נפש, בשנת 2007. המשפחות העיקריות בכפרים הן: אל-שועאר, אל-זאהרנה, אל-פוריג'את, אל-דראגמה, אל-ר'ח'מת, אל-מליאת, ואל-מסמרה.
רמאדין וערב אל-פוריג'את, הוקמו על ידי בדואים שבאו מאזור באר שבע בנגב, בפרברי דאהרייה. השם "רמאדין" נובע מהמילה "ראמאדן", שהייתה שמו של ראש השבט הבדואי העיקרי, שהקים את הכפר המודרני לאחר מלחמת העצמאות. ב-1997 מונתה מועצת כפר של תשעה חברים על ידי הרשות הפלסטינית כדי לנהל את רמאדין וערב אל-פוריג'את.
ברמאדין שלושה מסגדים פעילים, וכן שלושה מבנים נוצריים היסטוריים.
ערב אל-פוריג'את
המינהל הראשי לשליטה בסמים
המינהל הראשי לשליטה בסמים של משרד הפנים הרוסי (ברוסית: Главное управление по контролю за оборотом наркотиков Министерства внутренних дел Российской Федерации, בראשי תיבות: ГУНК МВД России) היא הרשות הרוסית לאכיפת חוקי הסמים. היחידה מסונפת למשרד הפנים, מרבה לשתף פעולה עם הבולשת הפדרלית (FSB) ועוסקת גם ברישוי סמים אסורים, למטרות רפואיות או מדעיות.
ראש המחלקה ממונה על ידי שר הפנים של רוסיה, באישור הנשיא. מטה המחלקה נמצא במוסקבה. המחלקה הוקמה ב-5 באפריל 2016 בעקבות צו נשיאותי שולדימיר פוטין חתם עליו ולפיו השירות הפדרלי לשליטה בסמים של רוסיה יפורק ויהפוך למינהל הראשי לשליטה בסמים של משרד הפנים הרוסי.
הארגון הוקם במתכונתו ב-2016, אך הוא למעשה תולדה של מחלקות משטרתיות ללוחמה בסמים.
היסטוריה.
סחר בסמים ושימוש אסור בסמים מהווים בעיה משמעותית ברוסיה. התפרקות ברית המועצות, מלחמת האזרחים באפגניסטן, מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן והסכסוכים בצפון הקווקז הפכו את התנאים הנוחים לפיתוח סחר לא חוקי בסמים. בראשית שנות התשעים, השימוש בקוקאין היה נפוץ יותר ויותר בקרב האוכלוסייה הצעירה במדינה.
באמצע שנות ה-90, השימוש בסמים ההולך וגובר שהופיע ברוסיה נגרם מחוסר פיקוח ובקרה על הגבולות והמדינה הפכה לאחד ממסדרונות המעבר העיקריים בעולם לסחר בסמים. כניסתם של יצרני הקוקאין מדרום אמריקה לשוק הרוסי הוכחה בעת יירוט משלוחי קוקאין בנמל סנקט פטרבורג בשנת 1993. החל משנת 1996 עלה ברוסיה גם ייצור פנימי של חומרים נרקוטיים.
כמות מוגבלת של קנאביס בלתי חוקי מיוצרת ברוסיה. פרג אופיום ומריחואנה מעובדים באופן לא חוקי במחוז הפדרלי הדרומי. כך, רוסיה היא אחת משתי יצרניות הסמים הגדולות יחד עם מרוקו, ואחת מחמש נקודות הכניסה העיקריות לסחר בסמים יחד עם איראן, טורקיה, איטליה וספרד באזור הים התיכון. סחר בסמים כרוך גם באספקת אופיום, הרואין ומריחואנה ממרכז אסיה ומאזורים הכוללים את פקיסטן, אפגניסטן ואיראן.
קבוצות סמים רוסיות עובדות עם המאפיה הסיציליאנית וסוחרי הסמים הקולומביאניים כדי לייבא ולהפיץ קוקאין. למפיצים רוסים מקומיים רבים יש קשרים עם ארגוני פשיעה במרכז אסיה, בקווקז ובאוקראינה. על פי המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים במוסקבה, מסלול סחר קבוע מתקיים מטג'יקיסטן לרוסטוב על הדון דרך טורקמניסטן ומשם למערב אירופה.
בשל בעיות אלה, ב־1990 הוקם "המינהל למאבק בתפוצה, השרשה וחשיפת פשעי הסמים של אם.וה.דה", שהפך למחלקה למאבק בסמים של משרד הפנים הרוסי (Управления по Незаконному Обороту Наркотиков МВД РФ). ב־1991 פעל בשם "הלשכה לשליטה בסמים הלא חוקיים" ומשנת 1992 ועד 2003 נודע בשם "המינהל למלחמה במסלול הסמים הלא חוקיים" (UNON). מיום הקמתה ועד פירוקה עמד בראשה הגנרל-לויטננט, אלכסנדר ניקולאייביץ' סרגייב שנחשב למומחה בינלאומי בענייני מאבק בסמים.
בשנים 1993–1995 גדלה הכמות השנתית של חומרים נרקוטיים שנתפסו משלושים וחמישה טון לתשעים טון. כאשר בערך 5 מיליון איש משתמשים בסמים אסורים ברוסיה. לרוסיה יש את הבעיה הגדולה ביותר של שימוש בהרואין יחד עם איראן ואסטוניה.
הממשלה נקטה כמה צעדים למאבק בסחר בסמים. רוסיה מהווה צד באמנת האו"ם נגד תנועה בלתי חוקית בסמים נרקוטיים וחומרים פסיכוטרופיים משנת 1988. בשנת 1994, כאשר בוריס ילצין היה נשיא רוסיה, הוקמה ועדה לתיאום מדיניות הסמים. בשנת 1995 אושרה תוכנית לשלוש שנים להקמת מתקנים לטיפול בסמים, הפללה של שימוש בסמים, הארכת עונשים על סחר בסמים והקמת תהליך פיקוח על תרופות.
בשתי מבצעים מרכזיים למלחמה בסמים בשנת 1997, נתפסו 50 טון של חומרים נרקוטיים וכ־1,400 ארגוני פשיעה העוסקים בסחר בסמים הותקפו או הושמדו.
במרץ 2003 הקים נשיא רוסיה ולדימיר פוטין את הוועדה הממלכתית הרוסית לבקרה על סחר בלתי חוקי בסמים ובחומרים פסיכוטרופיים לצוקך מאבק בסחר בסמים באופן מתואם יותר. הארגון הפך בהמשך לסוכנות ממשלתית נפרדת בשם השירות הפדרלי לשליטה בסמים של רוסיה שהתקיים משנת 2004 ועד פירוקו בשנת 2016 ונודע כסוכנות מודיעין רבת עוצמה למאבק בסחר בסמים.
באפריל 2016 פוטין חתם על צו להקמת המינהל הראשי לשליטה בסמים כחלק ממשרד הפנים הרוסי.
ישראל באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
משחקי החורף האולימפיים ה-19 במספר נערכו מ-8 בפברואר עד 24 בפברואר 2002 בעיר סולט לייק סיטי שבארצות הברית.
ישראל שלחה משלחת שמנתה 5 ספורטאים. לגלית חייט וסרגיי סחנובסקי זו הייתה השתתפות השנייה.
המינהל הראשי לענייני הגירה
המינהל הראשי לענייני הגירה (ברוסית: Главное управление по вопросам миграции Министерства внутренних дел Российской Федерации, בקיצור ГУВМ МВД России) היא יחידת סמך במשרד הפנים הרוסי, שהוקמה במקום שירות ההגירה הפדרלי ופועלת כגוף עצמאי למתן ויזה ומאבק בהגירה בלתי חוקית ואחראי לפיקוח על המדיניות הממשלתית בענייני הגירה.
היסטוריה.
המחלקה הוקמה לאחר פירוק שירות ההגירה הפדרלי ב-5 באפריל 2016 על פי צו נשיאותי של ולדימיר פוטין, שכעבור כמה ימים, ב-13 באפריל, מינה את אולגה קירילובה לעמוד בראש המינהל החדש, היא ניהלה את המחלקה במשך 3 שנים עד שהוחלפה על ידי ולנטינה קזאקובה.
במרץ 2020 הורה נשיא רוסיה פוטין ליישם את השקפת מדיניות ההגירה הממלכתית של הפדרציה הרוסית לשנים 2019–2025, שבמסגרתה הוטלו הקלות על מבקשי אזרחות רוסית.
ישראל באולימפיאדת ונקובר (2010)
משחקי החורף האולימפיים ה-21 במספר נערכו בין ה-12 בפברואר עד 28 בפברואר 2010 בעיר ונקובר.
טריומף איטליה
טריומף איטליה (באנגלית Triumph Italia) היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית טריומף, אשר יוצרה בין השנים 1959–1962. המרכב והמנוע נבנו בבריטניה, על ידי טריומף והדגם הורכב באיטליה על ידי Vignale.
סך הכול יוצרו 324 יחידות.
רבינו גרשם מאור הגולה
אסתר לדצקה
אסתר לדצקה (בצ'כית: Ester Ledecká; נולדה ב-23 במרץ 1995) היא גולשת שלג וגולשת סקי אלפיני מצ'כיה. היא האלופה האולימפית בגלישת סקי סופר G באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018), פעמיים האלופה האולימפית בגלישת שלג בתחרות הסלאלום הענק (פיונגצ'אנג 2018 ובייג'ינג 2022) ופעמיים אלופת העולם בגלישת שלג. לדצקה היא הספורטאית הראשונה שזוכה במדליות אולימפיות בשני ענפים שונים באותם משחקים אולימפיים.
ביוגרפיה.