ב-2013 ההישג הבולט הראשון של שאבנל בעונה הייתה מקום שביעי באומלופ הט ניוסבלד, לאחר שהיה חלק מדבוקה של שמונה רוכבים שהגיעה 1:13 דקות אחרי המנצח לוקה פאוליני. לאחר מכן התחרה בפריז - ניס ובלט גם שם, כשסיים חמישי כללי, 1:47 דקות מריצ'י פורט המנצח. שאבנל גם ניצח את הקטע החמישי במרוץ, לאחר שהקדים את פיליפ ז'ילבר ואת וחוסה חואקין רוחאס בספרינט רב משתתפים. לאחר מכן התחרה במונומנט מילאנו - סן רמו, במהלך המרוץ היה בדבוקה קדמית של 7 שבעה רוכבים ששרדה עד הסיום, כשבספרינט הסיום ג'רלד צ'יולק המנצח, פטר סאגאן ופביאן קנצ'לרה הקדימו את שאבנל שהסתפק במקום הרביעי. שאבנל המשיך לבלוט במרוצים החד יומיים, כשחמישה ימים מאוחר יותר סיים שישי ב-E3 פרייס פלנדרן, 1:08 דקות אחרי קנצ'לרה. לאחר מכן הוא ניצח את שלושת הימים של ברוז'-דה פאנה בפעם השנייה ברציפות, גם הפעם בזכות קטע נגד השעון השלישי והאחרון, כשהקדים את אלכסנדר קריסטוף ב-22 שניות ואת ניקי טרפסטרה ב-31 שניות. לאחר מכן התחרה בעוד שני מונומנטים מלבד סן רמו, רונדה ון פלנדרן ופריז - רובה, כשסיים במרוצים האלו במקומות 13 ו-19 בהתאמה. לאחר מכן התחרה בחץ ברבנט וסיים רביעי במרוץ, 9 שניות מפטר סאגאן המנצח. בהמשך התחרה באליפות צרפת וניצח בפעם הרביעית את מקצה נגד השעון, כשבמקצה הכביש סיים שני. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס, התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום שביעי בקטע ה-11, שהיה נגד השעון. את הטור סיים שאבנל במקום ה-31 וסייע למארק קוונדיש לנצח שני קטעים מהמרוץ. לאחר מכן התחרה בקלאסיקה סן סבסטיאן וסיים במקום ה-11. לאחר מכן התחרה באנקו טור וניצח את הקטע החמישי שהיה נגד השעון, את המרוץ בכללי סיים במקום השישי, 1:20 מזדנק שטיבר, בן קבוצתו, שניצח במרוץ. בהמשך העונה התמקד שאבנל במרוצים חד יומיים, והתוצאות הבולטת שלו היו מקום שמיני בגרנד פרי דה וואלני ומקום שלישי ב-Chrono des Nations. מלבד זאת, הוא שיחזר את הישגו משנה שעברה ביחד עם קבוצת קוויק סטפ, כשהיה חלק מקבוצתם במהלך אליפות העולם לנגד השעון בקבוצות שנערכה בטוסקנה.
IAM Cycling (2014–2015).
ב-2014 עבר שאבנל ל-IAM Cycling השווייצרית, לאחר חמש שנים בקוויק סטפ. הוא פתח את העונה עם מקום בשביעי בטור הים התיכון. בהמשך העונה התחרה בקלאסיקות האביב והישגו הבולט היה מקום חמישי בדווארס דור פלנדרן, 17 שניות מניקי טרפסטרה המנצח. הוא היה קרוב לנצח את מרוץ ארבעת הימים של דנקרק לאחר שניצח את הקטע השלישי, אך בסופו של דבר סיים במקום השני, 6 שניות מארנו דמאר המנצח. לאחר מכן התחרה בעוד מרוץ שניצח בעבר, הטור של בלגיה, וסיים במקום השלישי הכללי, 26 שניות מטוני מרטין המנצח. באליפות צרפת ניצח את מקצה נגד השעון בפעם השישית, בעוד במקצה הכביש סיים שביעי. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס, כשהתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום שמיני בקטע ה-7 וה-20. הוא סיים את הטור במקום ה-34 הכללי. בהמשך העונה התחרה בטור דו פואטו–שראנט, את הקטע הרביעי במרוץ שהיה נגד השעון ניצח, מה שהספיק לו גם לניצחון כללי במרוץ, 47 שניות מסווין טאפט, כשסיריל למונייה שלישי בפער של 1:01 דקות משאבנל. לאחר מכן רשם עוד הישג גדול ומשמעותי בקריירה שלו, כשניצח את ג'יפי קווסט פראנס, אחד מהמרוצים החד יומיים החשובים ביותר בצרפת, לאחר שניצח בספרינט מתוך שבעה רוכבים. ב סיים שאבנל שביעי, 50 שניות מדילן ואן בארלה המנצח. בקטע ה-8 במרוץ שהיה נגד השעון, סיים שאבנל שני, 8 שניות מבראדלי ויגינס המנצח. לקראת סוף העונה, ניצח שאבנל במרוץ "Chrono des Nations".
ב-2015 הביע שאבנל את רצונו לרכוב את כל שלושת הגרנד טורס. הוא פתח את העונה עם מקום תשיעי בוולטה אה אנדלוסיה ומקום 11 בפריז - ניס. כאמור, באותה עונה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה, בקטע ה-5 היה חלק מקבוצת הבריחה של השלב, הקבוצה נתפסה חוץ מיאן פולאנץ המנצח, בעוד שאבנל סיים שני, 1:31 מפולאנץ, באותו הזמן של רוכבי הדירוג הכללי שתפסו אותו לקראת סיום הקטע. בהמשך הג'ירו בלט גם בקטע ה-18, כשסיים שלישי לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה, 1:01 דקות מפיליפ ז'ילבר המנצח. הוא סיים את הג'ירו במקום ה-36 ולאחר מכן התחרה באליפות צרפת, כשסיים שלישי גן במקצה הכביש וגם במקצה נגד השעון באליפות. בטור דה פראנס הוא התחרה בפעם ה-15 ברציפות, התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 21 בקטע ה-5. הוא סיים את הטור במקום ה-54 הכללי. לאחר מכן התחרה בוואלטה אספנייה, והתוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה רביעי בקטע ה-13, דקה מנלסון אוליביירה המנצח.
דיירקט אנרז'י (2016–2018).
ב-2016 עבר שאבנל לדיירקט אנרז'י הצרפתית, עקב סגירתה של IAM Cycling. את 2016 פתח עם ניצחון בקטע השלישי באטואל דה בסאז', כשאת הדירוג הכללי במרוץ סיים רביעי. בהמשך סיים חמישי בשלושת הימים של ברוז'-דה פאנה, 59 שניות מליווה וסטרה. באליפות צרפת, במקצה הכביש סיים חמישי. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס בפעם ה-16, והתוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום 5 בקטע ה-12, 40 שניות מתומאס דה חנט המנצח בקטע שבמקור קוצר. את המרוץ כולו סיים במקום ה-43, הראשון מתוך בני קבוצתו. לאחר מכן ניצח בפעם הרביעית את הטור דו פואטו–שראנט, לאחר שניצח את הקטע הרביעי במרוץ, שהיה נגד השעון. באותה עונה השתתף גם באליפות אירופה באופני מסלול, וניצח עם נבחרת צרפת את מקצה הרדיפה הקבוצתית.
את 2017 פתח שאבנל עם מקום חמישי באטואל דה בסאז'. בהמשך העונה סיים רביעי בשלושת הימים של ברוז'-דה פאנה, 58 שניות מפיליפ ז'ילבר המנצח. לאחר מכן התחרה במונומנט רונדה ון פלנדרן וסיים אותו במקום התשיעי, לאחר שהיה חלק מדבוקה של 14 רוכבים שסיימו במקומות ה-5–18, כשמוביל אותה אלכסנדר קריסטוף במקום החמישי, 53 שניות מז'ילבר המנצח. לאחר מכן סיים תשיעי בטרו ברו לאון. לאחר מכן ניצח את הקטע הרביעי בארבעת הימים של דנקרק וסיים חמישי כללי את המרוץ, 31 שניות מקלמו ונטוריני. באליפות צרפת סיים חמישי בנגד השעון ולאחר מכן התחרה בטור דה פראנס בפעם ה-17, כשהתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 6 בקטע ה-19 לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה של הקטע, 17 שניות מאדוואלד בואסון האגן המנצח. גם למחרת, בקטע ה-20, סיים שאבנל בעשירייה הראשונה, במקום העשירי בקטע שהיה נגד השעון. לקראת סוף העונה סיים עשירי ב-.Chrono des Nations
עונת 2018 הייתה העונה האחרונה בקריירה של שאבנל. הוא פתח אותה עם מקום רביעי כללי באטואל דה בסאז' ובטור דה לה פרובנס. באמצע העונה התחרה בעיקר במרוצים חד יומיים, כשהתוצאות הבולטות שלו מהם היו מקום חמישי ב-Cholet - Pays de la Loire, שישי ב-La Roue Tourangelle Région Centre Val de Loire - Trophée Harmonie Mutuelle ושמיני ב-Paris-Chauny (classique). באליפות צרפת סיים שמיני במקצה נגד השעון. לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס בפעם ה-18 ובכך קבע שיא חדש של הופעות והפך לרוכב שהתחרה הכי הרבה פעמים בטור דה פראנס, מקדים את ג'ורג' הינקאפי, סטיוארט או'גריידי ואת ינס וויגט עם 17 הופעות. שאבנל הוא גם הרוכב שסיים את המרוץ הכי הרבה פעמים, 16, ביחד עם הינקאפי ויופ זוטמלק. במרוץ עצמו התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 14 בקטע ה-9, והוא סיים את הטור במקום ה-39 הכללי. לאחר מכן סיים שני בטור דו פואטו–שראנט וחמישי ב-Chrono des Nations. הוא פרש בתום העונה, כשהוא בן 39.
אלמר באלינט
אלמר באלינט (במקור באואר, בהונגרית: Bálint Elemér; בודפשט, 4 בדצמבר 1888 – בודפשט, 20 באוגוסט 1966) היה מתמטיקאי הונגרי-יהודי, מרצה בכיר ופרופסור למדעי המתמטיקה (1952), חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.
ביוגרפיה.
אלמר באואר נולד במשפחה יהודית כבנם של מנהל המפעל מור באואר (1849–?) ושל ז'ופיה וייס (1864–?). בשנת 1911 קיבל תעודת הוראה באוניברסיטה הטכנולוגית של בודפשט. מונה למורה בבית הספר הריאלי הראשי של רובע 6 בבודפשט, וכן לימד במחלקה לגאומטריה תיאורית באוניברסיטה הטכנולוגית. הוא השלים את השכלתו באוניברסיטת גטינגן וקיבל תואר דוקטור בשנת 1915 על עבודת המחקר על השורשים הממשיים של משוואות בעלות מקדם ממשי. הוא גויס ושירת כחייל במלחמת העולם הראשונה. לאחר שחרורו פוטר ממשרתו מיד לאחר מאורעות הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919.
בשנת 1937 השיג הסמכה במתמטיקה אקטוארית ועד שנת 1938 היה האקטואר הראשי בסניף ההונגרי של "חברות הביטוח האוסטריות", ועד 1944 עבד במשרד ל"ביטוח פיקלר". לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 עבר למשרד האוצר, שם פיקח על חברות הביטוח הפרטיות. בשנת 1948 התמנה לסמנכ"ל של קואופרטיב ביטוח החקלאים והשתתף בארגון חברת הביטוח הממלכתית, אך לאחר זמן קצר חזר למשרד האוצר ונתמנה לראש מחלקת "קופת החיסכון הלאומית" ה-OTP שהיה הבנק היחיד (והממלכתי) בהונגריה, בנק שקיים עד היום. בדצמבר 1950 נבחר לסגן נשיא "המכון הלאומי לפנסיה".
בשנת 1951 התמנה לראש המחלקה למתמטיקה של "המכללה הטכנית הממלכתית". לאחר מכן עמד בראש מחלקת המתמטיקה של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה. בהמשך היה פרופסור חבר בפקולטה להנדסת חשמל ואחר כך בפקולטה להנדסת מכונות וכיהן כדיקן עד פרישתו בשנת 1962. באלינט היה שותף לכתיבת ועריכת כמה לקסיקונים וכתבי עת בתחום המתמטיקה.
חייו הפרטיים.
אשתו הייתה אילונה קייל (1889), בתם של פרנץ קייל והרמינה קלאמפר, אותה נשא לאישה ב־2 בפברואר 1914 בבודפשט. בדצמבר 1942 המיר את דתו לנצרות רומית-קתולית, על מנת להתחמק ממספר גזירות אנטי-יהודיות. הם התגרשו בשנת 1945. בשנת 1946 התחתן בשנית עם אנה קאפר. בנו הוא פאל באלינט.
יחסי יפן–נאורו