לטושה, היו גם אורחים רבים בהופעה, למשל ביליה קרסטיץ', איתם שר את השירים "Јовано, Јованке" ו-"Море сокол пие"," ג'אנה נאניני, שאיתה שר את השיר ""Арија", אלכסנדרה מיליצ'ביץ', איתה שר את השיר "1200 милји", והתזמורת של סרדג'אן אזירוביץ' איתה ביצע את השיר "Несаница".
ב-12 בפברואר 2008, הקונצרט בארנה בלגרד יצא למכירה בגרסת DVD.
הניצחון בפסטיבל הרדיו הקרואטי.
הזמר המקדוני הפופולרי ביותר, טושה פרואסקי, המשיך את עלייתו לראש המצעדים במדינות הבלקן עם הניצחון בפסטיבל הרדיו הקרואטי עם השיר "Veži me za sebe"" ב-9 ביוני 2007.
קונצרט הסולו הגדול השלישי באצטדיון העיר.
תחת המוטו , טושה פרואסקי קיים ב-5 באוקטובר 2007, קונצרט צדקה מרהיב באצטדיון העיר בסקופיה. הכרטיס, שעלותו 200 דינרים מקדוניים, שימש לפרויקט של חמש שנים לחינוך יסודי במימון הקרן. הם ישפצו כמאה בתי ספר במקדוניה הצפונית, ישפרו את תוכנית הלימודים ויבצעו רפורמות חינוכיות. מלבד טושה, נציגי USAID נכחו במסיבת העיתונאים במלון קונטיננטל. הבמאי מייקל אדי, שדיבר במקדונית, אמר שהוא גאה בכך שהוא עובד עם כוכב בדרגה של פרואסקי. טושה ציין כי בית הספר "ניקולה קארב", בית הספר בו למד בקרושבו , יעבור שיפוצים.
אורחיו בקונצרט היו אדריאן גקסה , בוג'אן מרוביץ' ואנטוניה שולה . במסיבת העיתונאים רגע לפני ההופעה, הדגיש טושה שהוא תמיד ירגיש כמו מקדוני ולעולם לא יעזוב את ארץ מולדתו. קונצרט הסולו הגדול השלישי של טושה פרואסקי באצטדיון העיר ייזכר על ידי אלפי צופים לאחר הופעתו החזקה והאנרגטית שלו. זכורה במיוחד בקשתו: , כאשר אלפי פלאפונים הובזקו בזמן שהוא שר.
לאחר הקונצרט, טושה ועמיתיו זכו בפסלונים על ידי הקרן של האם תרזה, כאות הכרת תודה על העבודה ההומניטרית. טושה העביר את הפסלון לאמו דומיניקה, שהחדירה בו אנושיות מגיל צעיר. בזמן שכל זה קרה, השמיים מעל סקופיה הוארו על ידי זיקוקים.
הקונצרט השלישי של טושה שודר בערב חג המולד - 6 בינואר 2008 בערוץ A1 .
מותו.
טושה פרואסקי נפטר ב-16 באוקטובר 2007 בתאונת דרכים טרגית בכביש המהיר זאגרב - ליפובאס ליד העיירה נובה גראדישקה בקרואטיה, בגיל 26. בזמן התאונה, טושה היה במושב הנוסע הקדמי של פולקסווגן טוארג "," שהתנגש בקרוואן של המשאית שלפניו ואז למדרכה. שני הנוסעים האחרים - הנהג ג'ורג' גאורגייבסקי - הוגדר במצב קשה, בעוד שמנהלו, לילג'נה פטרוביק, הוגדרה כפצועה קל.
הלווייתו.
גופתו של טושה הגיעה לנמל התעופה הבינלאומי סקופיה מקרואטיה על ידי מסוק צבאי ב-16 באוקטובר, סמוך לשעה 23 בערב. כל האומה קיבלה את פניו בדמעות בארץ מולדתו, בהתחשב בכך שהאירוע שודר בכל הטלוויזיות הארציות. בשדה התעופה, את גופתו קיבלו את פני יקיריו ומשלחת של הממשלה בראשות ראש הממשלה ניקולה גרובסקי. תהלוכה קטנה אורגנה על ידי משמר הכבוד של הצבא. בכל הערים והכפרים המקדוניים, התחילו בחגיגות יום האבל של טושה. נרות הודלקו בהמוניהם בכיכר מקדוניה בסקופיה, ואנשים ספונטניים יצאו לרחובות כדי לברך אותו ולשלוח אותו בדרכו לקרושבו .
הלווייתו של כוכב המוזיקה המקדוני הגדול ביותר החלה למחרת בשעה 13:00, לאחר שנערכה טקס אזכרה מול אנדרטת אילינדן .
בכיחות ובכבוד שלא ניתן להבחין בו, הקהל הנאמן נתן את מחיאות הכפיים האחרונות של אהבתו לקרושבו . בנאומו של ראש הממשלה, ניקולה גרובסקי, אמר שטושה לימד את הערכים של טוהר, צלילות, התמדה, צניעות, אנושיות ויושר. השחקנית וסנה פטרוסבסקה נפרדה מחברתה באומרה:
טושה הוכרז כפועל אזרח כבוד של מקדוניה הצפונית. בטקס האזכרה השתתפו הנהגת המדינה, וזרים הונחו מול הארון עם גופתו על ידי הנשיא ברנקו צרבנקובסקי, ראש הממשלה ניקולה גרובסקי, יו"ר הפרלמנט ליוביסה גאורגייבסקי וכמעט כל חברי הממשלה, משלחות ממפלגות פוליטיות ומארגונים הומניטריים שאליהם הוא סייע. במקום נכחו גם שגריר ארצות הברית במקדוניה הצפונית גיליאן מילובאנוביץ', שגריר האיחוד האירופי במקדוניה הצפונית ארואן פואר וראש עיריית סקופיה טריפון קוסטובסקי .
"Македонија навива за вас".
השיר ""Македонија навива за вас", שהוקלט על ידי טושה כפרויקט האחרון בחייו, זכה בבחירת ההמנון הספורטיבי הרשמי עם 196 אלף קולות, שהתקיים ב-10 בנובמבר 2007 במטרופליק ארנה, סקופיה. מאירוע זה, מתוך 213 אלף קולות טלפוניים, נאספו כ-17 אלף יורו, אשר נתרמו כדי לסייע בטיפול בתיאו טסב הקטן. מחבר ההמנון הזוכה, אלכסנדר מיטבסקי , זכה ב-3,000 יורו, שלדבריו הדבר יינתן כתרומה כדי לעזור לתיאו.
מוקדם יותר במשחק הכדורגל, מקדוניה הצפונית - אנדורה, אלפי צופים קראו בשמו של טושה. בגלל העניין הרב, רגע לפני תחילת המשחק במוקדמות הכדורגל, מסיבות ביטחוניות, הופסקה הכניסה לאולם. כאשר חזרו על השיר שהושר על ידי טושה במקהלה עם הקהל לפני המשחק נגד אנגליה, כולם זכרו שהוא היה חלק בלתי נפרד מאירועי הספורט. הצעירים, שישבו במדרגות, הרימו את הכרזות שלהם עם דמותו של האיש מקרוסבו, עם ההודעה "Секогаш во срце ќе те носиме"" (בעברית: "תמיד נשא איתנו בליבנו"). "הוועדות" מהמערב קראו לדרום ולמזרח - הטריבונה הצפונית, כולן יחדיו לשיר את שמו של טושה במקהלה. ""Поздрав за Тоше", "Тоше е еден", "Играјте за Тоше" או סתם "Тоше" נאמר באותו ערב על ידי הקהל.
אנדורה עצמה תמשוך אולי בקושי כאלף צופים. עם זאת, קריאתה של התאחדות הכדורגל של מקדוניה הצפונית, שלכבוד מעריציה פתחה את שערי גראדסקי, הייתה ההזדמנות לחגוג את יום האבל. הניצחון הראשון אחרי כ-38 חודשים בביתי כלל לא נחגג.
שחקני הכדורגל המקדונים יצאו למגרש בחולצות טריקו עם דמותו של טושה, המנון הספורט הלאומי שבוצע על ידי טושה. הכדורגלן גוראן פאנדב השתחווה לפני המוזיקאי ואגדת האנושות, כשהרים את מבטו וידיו למעלה, לאחר שכבש את השער. הוא קיבל את שגריר התרבות של מקדוניה.
החלוץ אילצ'ו נאומוסקי , מיד אחרי השער, רץ לטריבונה הדרומית, ונשק את הכרזה הגדולה עם דמותו של טושה. מקדוניה הצפונית שברה את ההפסדים הרצופים של 38 חודשים ללא ניצחון בבית, אבל נאומוסקי אומר שאין הרבה סיבות לשמחה.
תגובות לאחר מותו של טושה.
הידיעה על מותו של טושה פורסמה על ידי סוכנויות הידיעות הגדולות בעולם. רובם כינו אותו , וה-"BBC" השווה את תהילתו במדינות הבלקן לזו של אלביס פרסלי בארצות הברית.
לרגל מותו של טושה פרואסקי, נפתחו ספרי אבל בכיכר מקדוניה שבסקופיה, ואלפי תושבי סקופיה משאירים הודעות, מדליקים נרות וחותמים על ספר האבל.
לאחר מותו.
ב-10 בדצמבר 2007, האלבום "Ako me pogledaš u oči", שיצא רשמית במקדוניה הצפונית לפני חמש שנים, החלה מכירה רשמית בזאגרב, שבמובן מסוים הייתה נקודת מפנה בקריירה של הזמר האגדי. זהו הייתה הופעת הבכורה של האלבום הזה, שפורסם על ידי Hit records, וכל אחד מלקוחותיו השתתף בפרויקט ההומניטרי Dodaj notu dobrote. האלבום היה הוצאתו הראשונה במקדונית ובסרבו-קרואטית. האלבום כולל את השירים: "Ćini", "Ako me pogledaš u oči", "Još jedan stepenik" ו-"Soba za tugu". האלבום הגיע למעמד פלטינה בקרואטיה בשלושה שבועות בלבד, ונמכרו רק 10,222 עותקים.
חברת התקליטים Hit Records, שהוציאו כמה אלבומים של טושה לשוק הקרואטי, הודיע בפומבי כי אלבומו האחרון, "Igra bez granica"" בקרואטיה הגיע למעמד פלטינה, עם מכירות של כ-50,000 עותקים.
החל מה-15 בדצמבר 2007, מיליון תלושי דואר של טושה החלו להסתובב ברחבי העולם, וכך גם השיר שלו. המותג עליו הצטלם טושה עם יונה, בה הוא נראה בעדינות, ברוגע ובחביבות עצומים, יצירתו של הצלם דארקו מוריטוב, קודמה רשמית באנדרטת אילינדן .
בול הדואר שהונפק הוא תקדים בתולדות הדואר המקדוני. אחרי המספר המצומצם של חותמות עם דמותו של הנשיא לשעבר, בוריס טרייקובסקי, לראשונה מתפרסם סימן של אדם גדול שעבודתו לא חלפה לפחות 50 שנה. הכסף מהבולים שנמכרו (בול אחד עלה 12 דינר מקדוני) זרם לקרן טושה פרואסקי, והופץ לאחר מכן למטרות הומניטריות.
חודשים לאחר מותו של טושה, נפתח בית הזיכרון של טושה פרואסקי.
תוכנית חג המולד המיוחדת של הטלוויזיה בוותיקן הציגה דו"ח מיוחד על המחויבות הרוחנית והאנושית של זמר הפופ המקדוני, טושה פרואסקי. בתוכנית בת 15 הדקות על טושה ואמונתו באלוהים, מודגש כי במשך חייו הקצרים הקדיש את כל חייו לאמונה, לכנסייה ולאנושיות, שיריו נוכחו, והזכירו תפילות, מודיע לאגודה האזרחית ""Скопјанката Мајка Тереза". הטלוויזיה בוותיקן גם דיווחה כי טושה פרואסקי ראה וביקר את האם תרזה וראה בה כמדריכה באנושות, וחשפה שהוא היה חבר בארגון "Скопјанката Мајка Тереза"" ובחדר הזיכרון שלה בעיר ילדותו, סקופיה, בתפילות תכופות לפניה.
הדו"ח העביר את המעשה כשפרואסקי קיבל את הפרס האחרון בחייו בקונצרט הצדקה שלו באצטדיון בסקופיה - פסלה של האם תרזה, אותו העביר לאמו דומניקה, והדגיש כי הוא ירש חסד ואנושיות מהוריו. בקלטת הטלוויזיונית, נכתב כי טושה היה האדם של השנה במקדוניה הצפונית ובקרואטיה. בנוסף למנזר שבנה, תוקם ליד קברו כנסייה לכבודו בעיר ילדותו, קרושבו . טושה קיבל הוקרה מיוחדת על תרומתו לספורט, בבחירה שארגנה הפדרציה לספורט מקדוני והסוכנות לנוער וספורט. טושה זכה להכרה זו על תרומתו המובהקת לספורט בכלל ולכדורעף בפרט. טושה החיה את הכדורעף בעיר ילדותו קרושבו, והחיה את מועדון סינאלקו, שהיה חבר פעיל בו. מטעם משפחת פרואסקי, נציג מהמועדון קיבל את ההכרה המיוחדת.