באותם הימים, לאפרו אמריקאים לא היו זכויות. אנשי העיירה כעסו, מפני שאדם שחור נישק אישה לבנה, דבר האסור לפי החוק, והשריף החליט לתלות את סם. אף ילד או מבוגר לא הגיע לבית הספר לאחר הנשיקה. כל אנשי העיירה פרצו לבית הספר, בזמן שקתרין הייתה בו, ושרפו אותו לנגד עיניה. היא רצה למשרדו של השריף וביקשה ממנו שיעזור, אך הוא רק תמך ברעיון, וביקש מקתרין לנשק אותו. היא סירבה. הוא אמר לה: "אם נישקת את מוכר הבצל, למה שלא תנשקי גם אותי?"
סירתו של "טרוטה" ווקר התנגשה בזו של סם. סם נורה ונהרג במים. קתרין הייתה לבדה. כשחזרה לחוף, ראתה את גופתה של מרי לו החמורה. שלושה ימים לאחר מכן, קתרין בארלו חזרה למשרד השריף, רצחה אותו ונתנה לו את הנשיקה שכל-כך רצה. מאז הפכה להיות פורעת החוק בשם קייט "המנשקת" בארלו.
קייט הסתובבה בכל הערים ושדדה בנקים, חנויות ואנשים במשך עשרים שנה. השוד האחרון שלה היה של סטנלי ילנטס הראשון. לאחר ששדדה אותו, החביאה את מזוודת הכסף והנכסים שלו באדמת עיירת גרין לייק, אליה היא חזרה. גרין לייק הפכה לעיירת-רפאים. לא גר בה אף אחד, ומאז שסם נהרג לא ירדה עליה טיפת גשם אחת. האגם ועצי האפרסקים התייבשו, וכל אנשי העיירה עזבו. קייט שכנה בבקתה קטנה לכמה ימים, עד שמצאו אותה "טרוטה" ווקר ואשתו, לינדה מילר, תלמידה לשעבר של קייט, שלימים היו סבה וסבתה של "המפקחת" על מחנה גרין לייק. השניים דרשו לדעת היכן "האוצר" - מזוודת הכסף שגנבה. היא לא אמרה להם. היא רק רצתה למות. הם הוליכו אותה יחפה, עד שנפלה וננשכה על ידי לטאה מנומרת.
מילותיה האחרונות של קתרין בארלו היו: "תתחילו לחפור".
סיפורו של סטנלי ילנטס הרביעי.
סטנלי ילנטס, נער שמן ובנו של ממציא המנסה למצוא דרך למחזר נעליים ישנות, מואשם בגנבת נעליו של שחקן הבייסבול האהוב עליו - קלייד "רגליים מתוקות" ליווינגסטון - מאירוע התרמה שנערך למען ילדים נזקקים. סטנלי לא באמת גנב את הנעליים. הנעליים נגנבו על ידי הקטור זירוני, צאצא של מאדאם זירוני. הקטור גנב את הנעליים, רץ איתן ובסופו של דבר זרק אותן מגשר, ואלו נפלו לידיו של סטנלי. סטנלי מובא לבית המשפט בעוון פשע אותו לא ביצע וניתנות לו שתי ברירות: להיכנס לכלא או לנסוע למחנה "גרין לייק" לילדים עבריינים. סטנלי בוחר לנסוע למחנה "גרין לייק".
סטנלי מגיע למחנה ומכיר את מר אדון (באנגלית: Mr. Sir) - אחד מהיועצים של המחנה שמנסה להגמל מסיגריות בעזרת פיצוחים. מר אדון מסביר לסטנלי כי הוא הולך לשהות ב"גרין לייק" שמונה עשר חודשים וכי כל יום יאלץ לחפור בור ברוחב ובעומק של כמטר וחצי בדיוק. הוא מבהיר לסטנלי כי "פה זה לא מחנה של צופות". בנוסף, מר אדון מסביר לו כי מחנה גרין לייק מחולק לאוהלים. נאמר לסטנלי כי כל דבר מעניין שימצא עליו להביאו למר. פנדנסקי, יועץ נוסף במחנה או למר אדון. סטנלי מצוות לאוהל ד'. במהלך השבועות החולפים, סטנלי מתחזק, מחזק את כוח הסיבולת ומתקבל למעמד שווה בחברה.
הקטור זירוני נשלח גם הוא למחנה גרין לייק, אך כמה חודשים לפני סטנלי. אף על פי ששאר חברי הקבוצה מתייחסים אליו בבוז, ומכנים אותו בשם הלגלגני "אפס", סטנלי מתחבר איתו ללא ידיעה כי הוא האשם באסירתו של סטנלי.
במהלך החפירות, סטנלי מוצא שפופרת-שפתון מוזהבת שעליה מוטבעות האותיות ק' ו-ב'. השפופרת הייתה שייכת לקתרין בארלו. בעזרת שכנועיו של לייזר, ה"מנהיג" של האוהל, סטנלי לא מגלה שהוא זה שמצא את השפופרת, אך מייחס את המציאה לזכותו של לייזר. לייזר מודיע למר. פנדנסקי כי מצא את שפופרת השפתון בבור שלו, וזה הולך למפקחת המחנה ומספר לה על הגילוי. המפקחת נותנת הנאות ותענוגות לאוהל ד' ומשחררת את לייזר ליום שלם מהחפירות בזכות המציאה. היא מפקדת על כולם לחפור באזור בו לייזר מצא את השפופרת (מעשה לא נכון, מפני שהשפופרת בעצם נמצאה בבור של סטנלי ולא של לייזר). מאוחר יותר, תשומת הלב שניתנת למציאה מעלה בסטנלי חשדות עמוקים כי המפקחת בעצם מחפשת משהו לא-רגיל.
מפני שסטנלי הוא היחיד במחנה שכותב לאמו, אפס מבקש ממנו שילמד אותו לקרוא. סטנלי, למרות היסוסיו, בסופו של דבר הוא נענה לבקשתו של אפס, בתמורה לכך שאפס יעזור לו בחפירה. כאשר הנערים האחרים באוהל מגלים על העסקה, הם זועמים על סטנלי ומאשימים אותו בכך שהוא מנצל את אפס.
מאוחר יותר, אפס בורח מהמחנה לאחר השמצות רבות מצידם של הנערים באוהל וגם מצידם של המפקחת ומר. פנדנסקי. רק סטנלי, שרואה את אפס כחבר, בורח ימים ספורים לאחר בריחתו של אפס בעקבותיו. סטנלי מוצא את אפס תחת סירה ישנה בשם "מרי לו". אפס שרד בזכות כך שאכל חומר שמצא בתוך צנצנות אותו הוא מכנה "קומפוט" (מאנגלית: "sploosh"). מפני שסטנלי ראה, במהלך שהותו במחנה גרין לייק, הר המתנשא לגובה שהוא מאמין כי בעצם שימש כ"אצבע אלוהים", ההר בו אבי-סבו ניצל במדבר, הוא ואפס פותחים במסע אליו. אפס מתחיל לחלות ולהקיא בתדירות רבה. בלית ברירה, סטנלי נושא את אפס על גבו במעלה אצבע האלוהים. כשהשניים מגיעים לאצבע האלוהים, הם מוצאים עליה בצלי-בר ומים רעננים. סטנלי ואפס מתקיימים אך ורק מבצלים יבשים ומי-תהום שעל ההר. אפס מספר לסטנלי שהוא זה שגנב את נעליו של קלייד ליווינגסטון, והוא לא ידע שהן יפלו על סטנלי. סטנלי סולח לו ויודע שהדבר לא היה בכוונה. בזמן שהם נחים ומחלימים, סטנלי מתחיל להאמין שייתכן כי הדבר שהמפקחת מחפשת כל כך, הסוד הגדול שלשמו נאלצים הנערים לחפור, קבור בבור בו הוא מצא את שפופרת השפתון, והם יכולים ללכוד אותו. הם מחליטים לחזור למחנה בסוד, ולחפור עוד בור אחד אחרון.
סטנלי ואפס מגיעים למחנה ומחכים עד שיירד החושך על המחנה. משמגיע הלילה, סטנלי ואפס יוצאים ממחבואם וממשיכים לחפור בבור בו סטנלי מצא את השפופרת. הם מוצאים מזוודה כבדה, אך באותו הרגע מגיעים המפקחת, מר אדון ומר פנדנסקי. השלושה מנסים לקחת מסטנלי ואפס את המזוודה, אך מפסיקים כאשר הם מבחינים כי הבור והמזוודה מכוסים בלטאות מנומרות. אפס, שלמד לקרוא בזכות סטנלי, שם לב שעל המזוודה מוטבע השם סטנלי ילנטס. לאחר לילה ארוך ומותח, שבמהלכו המפקחת ועוזריה לא זזים מהבור (וכמוהם גם סטנלי ואפס, שלא יכולים לזוז) מגיעה עורכת דין למחנה. היא רואה את סטנלי ואפס בתוך הבור מלא הלטאות ונבהלת. היא מספרת להם כי היא כבר הגיעה לשחרר את סטנלי, מפני שחפותו הוכחה, אך סטנלי לא היה במחנה ולא היו לה אישורים, ולכן חזרה שוב היום עם אישורים לשחרורו של סטנלי. המפקחת ועורכת הדין מתעמתות, ובאותו הזמן הלטאות המנומרות הולכות וסטנלי ואפס קמים מן הבור. המפקחת מנסה לקחת את המזוודה, אך ללא הצלחה. היא טוענת כי סטנלי ואפס ביקרו במשרד שלה בליל האתמול וגנבו ממנו את המזוודה, ואחר כך נפלו לבור מלא לטאות, אך אפס מפריך את טענה זו בכך שמראה לכולם את השם של סטנלי על המזוודה. עורכת הדין גורמת לעצירתם של המפקחת, מר אדון ומר פנדנסקי, ורוצה לשחרר את סטנלי. אך סטנלי לא מוכן ללכת ללא אפס. עורכת הדין משחררת גם את אפס, והשלושה חוזרים הביתה. בפעם הראשונה מאז מאה ועשר שנים, יורד על גרין לייק גשם. מחנה גרין לייק נסגר, ובמקומו נפתח מחנה של צופות (מה שזה אירוניה משום שמר. אדון נהג לומר: "זה לא מחנה של צופות").
בתוך המזוודה, ישנם נכסים וכסף רב על שמו של סטנלי. סטנלי מחליט להתחלק בכסף חצי-חצי עם אפס, מפני שזה עזר לו עם החפירות למציאת המזוודה. אביו של סטנלי מוצא במקרה תרופה נגד ריח רגליים - ובריח אפרסק וזה קרה יום לאחר בן נינו של אליה ילנטס סחב את בן נינה של מאדאם זירוני (סטנלי את אפס - ויקטור). קלייד ליווינגסטון מפרסם את המוצר. אפס מוצא את אמו האבודה, וזו שרה לו את השיר של מאדאם זירוני והחזירים.
ההקבלות בין שלושת הסיפורים.
בספר שלושה סיפורי משנה- הסיפור על אבותיו הקדמונים של סטנלי ילנטס הרביעי, הסיפור על ההיסטוריה של גרין לייק, וסיפורו של סטנלי ילנטס הרביעי. בין שלושת הסיפורים הקבלות וקשרים רבים:
הסרט.
בשנת 2003 יצא הסרט בהפקת אולפני וולט דיסני עם השחקנים שיה לה באף, סיגורני ויבר, ג'ון וויט, ועוד.
יואן לונג
יואן לונג (בסינית: 元朗區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בשטחי הטריטוריות החדשות. שטחו הכולל 138.43 קמ"ר, אוכלוסייתו הגיעה בשנת 2006 ל-534,192 איש, צפיפות האוכלוסין במקום היא ביחס של 3,858 איש לקמ"ר.
הקו המערבי של רכבת הKCR עוצר במקום.
אבא שאול
אַבָּא שָׁאוּל היה תנא בדור הרביעי, בן דורו של רבי עקיבא.
משנתו.
מסורות רבות המובאות בשמו בתלמוד עוסקות בבית המקדש ובעבודה שבו. בהלכות ייבום החמיר אבא שאול, ודרש כוונה קדושה אצל היבם: "אבא שאול אומר: הכונס את יבמתו לשם נוי, לשם אישות, לשם דבר אחר - כאילו פוגע בערוה, וקרוב בעיני להיות הוולד ממזר". אבא שאול חשש שבתקופתו לא ניתן למצוא יבם שכוונתו היא לשם המצווה, אבל דבריו לא נתקבלו בעיני החכמים וחלקו עליו בפרשם את הפסוק "יבמה יבא עליה" מכל מקום, וגם אם כוונתו איננה שלמה.
אישיותו.
היה גבוה בקומתו, ומתואר בתלמוד שהתנא רבי טרפון הגיע לגובה כתפו. עבד לפרנסתו כקברן וכגבל של בית רבי יהודה הנשיא.
על פי האר"י, מקום קבורתו המיוחס כיום אינו של אבא שאול, אלא צדיק אחר קבור בו, אולם הוא לא רצה לומר את שמו.
לקריאה נוספת.
ישראל לוי, קטעים ממשנת אבא שאול, בתוך מסלות לתורת התנאים, מתורגם מגרמנית בידי אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ' (אז"ר), תל אביב, תרפ"ח (ובמהדורות צילום נוספות).
סלסטינוס החמישי
פייטרו אנג'לריו (באיטלקית: Pietro Angelerio; 1215 – 19 במאי 1296) כיהן בין יולי לדצמבר 1294 כאפיפיור סלסטינוס החמישי (בלטינית: Caelestinus V), ולאחר מכן פרש מתפקידו.
ביוגרפיה.