ב-25 באפריל 1972 זכה ג'ורג' מקגוורן, סנאטור מדקוטה הצפונית, בפריימריז שהתקיים במדינת מסצ'וסטס. העיתונאי השמרני רוברט נובאק טלפן לפוליטיקאים דמוקרטים מרחבי ארצות הבריתף וב-27 באפריל פרסם בטור עיתונאי על אודות שיחה שקיים עם סנאטור דמוקרטי עלום-שם בעניינו של מקגוורן. נובאק ציטט את אותו סנאטור מסתורי באומרו: הטור העיתונאי הכה גלים ובגללו נודע מקגוורן כמועמד של כמי שתומך ב"חנינות, הפלות וסמים", חרף העובדה שתמך במדיניות אי-הפללה בשימוש במריחואנה בלבד וגרס כי הפלה מלאכותית על-פי חוק נמנית תחת זכויות המדינות בארצות הברית.
ב-15 ביולי 2007, חודשים אחדים אחרי מותו של איגלטון, בריאיון לפגוש את העיתונות חשף נובאק כי אותו סנאטור עלום-שם היה איגלטון עצמו, שלימים יהא עמיתו למירוץ של מקגוורן. ב-1972 הואשם נובאק בבדיית הציטוט, אך במטרה להפריך את הביקורות סיפר כי סעד עם איגלטון ארוחת צהריים לאחר מסע הבחירות ושאל אותו האם יוכל לחשוף אותו כמקור, אך איגלטון מיאן. נובאק נימק את העובדה כי לו תומכי מקגוורן היו נוכחים לדעת כי איגלטון הוא אותו סנאטור מסתורי, הם היו דואגים לחבל בניסיונותיו להיבחר מחדש לסנאט. הפרשן הפוליטי בוב שרום טען כי איגלטון מעולם לא היה נבחר לעמיתו למירוץ של מקגוורן אם היה ידוע כי הוא זה שסיפק לנובאק את הציטוט.
מועמד לסגן הנשיא.
בשנת 1972, דומה היה כי נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון בלתי-מנוצח. כשמקגוורן זכה במועמדות הדמוקרטית לנשיאות, כמעט כל הדמוקרטים המובילים — בהם וולטר מונדייל, יוברט האמפרי, טד קנדי ואדמונד מאסקי — סירבו להצעות הממסד הדמוקרטי לחבור אל מקגוורן כמועמדים לסגן הנשיא. מקגוורן היה משוכנע שקנדי יחבור אליו, אם כי בסופו של דבר קנדי סירב. מנהל מטה הבחירות הנשיאותי של מקגוורן, גארי הארט, הציע לראש עיריית בוסטון קווין וייט את המועמדות לסגן הנשיא. מקגוורן התקשר לווייט שענה לו בהחלטיות "כן".
עם זאת, מנהיג המשלחת של מסצ'וסטס לכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית, ג'ון קנת גלבריית, אמר כי אם מקגוורן יבחר בווייט כעמיתו למירץ המשלחת תצא החוצה בעת ההכרזה על מועמדותו של מקגוורן לנשיא, משום שווייט הביע תמיכה באדמונד מאסקי בפריימריז במסצ'וסטס. בסופו של דבר, ביום הבחירות הייתה מסצ'וסטס המדינה היחידה שהעניקה את קולות חבר האלקטורים שלה למקגוורן, לצד מחוז קולומביה הפדרלי. עם שלילת האפשרות לבחור בווייט כעמית למירוץ, הציע מקגוורן את המועמדות לסנאטור אברהם ריביקוף שמיאן גם הוא, ואחריו לסנאטור גיילורד נלסון. נלסון סירב אך באותה נשימה הציע למקגוורן לבחור באיגלטון, שהסכים לבסוף להיות מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד סגן הנשיא. הבחירה באיגלטון נעשתה ללא בדיקות רקע מעמיקות, ואיגלטון לא הזכיר את אשפוזיו הרפואיים והחליט לשמור את ההיסטוריה הרפואית הסבוכה שלו כסוד כמוס.
הדחתו מהכרטיס הנשיאותי.
ב-25 ביולי 1972, קצת יותר משבועיים לאחר הוועידה הדמוקרטית הלאומית, איגלטון אישש את הדיווחים בעיתונות לפיהם עבר טיפול בנזעי חשמל לשם התמודדות עם דיכאון קליני ממנו סבל בשנות ה-60. תחילה, מקגוורן נקט במדיניות רכה כלפי החשיפה והחליט לגבות את עמיתו הטרי למירוץ. עם זאת, כעבור זמן מה, החל מקגוורן להתייעץ בחשאיות עם פסיכיאטרים בולטים כולל עם הרופאים של איגלטון עצמו, אשר סברו כי הישנות הדיכאון של איגלטון עשויה לקרום בעתיד עור וגידים, מה שיהווה סכנה לאומה האמריקאית לו יהיה ביום מן הימים נשיא ארצות הברית. ב-1 באוגוסט, 19 ימים לאחר קבלת המועמדות, פרש איגלטון מהמירוץ הנשיאותי לבקשתו של מקגוורן, על אף שתחילה סבר כי אין צורך בהתפטרותו. לאחר חיפוש נוסף אחר עמית למרוץ נבחר סרג'נט שרייבר, מייסד חיל השלום ולשעבר שגריר ארצות הברית בצרפת.
סקר דעת קהל שערך "מגזין טיים" מצא כי 77% מהנשאלים טענו כי ההיסטוריה הרפואית של איגלטון לא תשפיע על ההצבעה שלהם בבחירות. למרות זאת, העיתונות עסקה בטיפול נזעי החשמל של איגלטון בהרחבה וסיקרה את ההיסטוריה הרפואית שלו לעיתים קרובות, ומקגוורן חשש שמא העניין יסב נזק למסע הבחירות שלו שהיה בן כה וכה קשה לנגד הפופולריות של ניקסון. כישלונו של מקגוורן לערוך בחינה מדוקדקת ומעמיקה על עברו האישי של איגלטון, בנוסף על טיפולו השינוי המחלוקת בנזק שהסבה הפרשה למסע הבחירות, הובילו את המפלגה הרפובליקנית להטיל דופי בשיפוטו של מקגוורן. בבחירות הכלליות, כאמור, נחלו הדמוקרטית בהובלתם של מקגוורן ושרייבר תבוסה מוחצת.
בערוב ימיו ומותו.
בינואר 1987 שב איגלטון למיזורי כעורך דין, כפרשן פוליטי וכפרופסור באאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, שם היה פרופסור לענייני מדיניות ציבורית עד מותו. לאורך הקריירה שלו באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, העביר איגלטון קורסים בכלכלה עם מורי ויידנבאום, לשעבר יו"ר מועצת היועצים הכלכליים של ארצות הברית וקורסים על מלחמת וייטנאם עם הפרופסור להיסטוריה הנרי ברגר. ב-23 ביולי 1996 נשא איגלטון נאום באירוע לקידום ספרו של ג'ורג' מקגוורן והיחסים ההדדיים בין השניים נותרו בעינם.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 כיהן איגלטון במועצת הוותיקים במרכז למנהיגות ושירות הציבור של ג'ורג' ואלינור מקגוורן באוניברסיטת דקוטה וסליאן. בינואר 2001 הצטרף לדמוקרטים אחרים במיזורי כדי להתנגד למינויו של ג'ון אשקרופט, לשעבר מושל מיזורי וסנאטור מטעמה, לתפקיד התובע הכללי של ארצות הברית. איגלטון צוטט בפרוטוקול רשמי של ועדת המשפט בסנאט באומרו: "ג'ון דנפורת' היה הבחירה הראשונה שלי, ג'ון אשקרופט היה הבחירה האחרונה שלי".
בשנים 2005 ו-2006 הוא לימד בצוותא עם ג'ואל גולדשטיין סמינר בנושא נשיאות וחוקת ארצות הברית בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סנט לואיס. הוא גם היה שותף במשרד עורכי הדין "תומפסון קובורן", והיה נושא ונותן רשמי לקואליציה של אינטרסים עסקיים מקומיים שקידמה את הבאת קבוצת הפוטבול "לוס אנג'לס ראמס" אל סנט לואיס. איגלטון חיבר שלושה ספרים על פוליטיקה לאחר כהונתו בסנאט. כמו כן, הוא גם היה תומך נלהב במועמדותה של קלייר מקסקיל לסנאט של ארצות הברית. איגלטון הוביל קבוצה בשם "קתולים למען התיקון השני", המורכבת מאישים קתולים בולטים, שקראה תיגר על התנגדות מנהיגי הכנסייה הקתולית למחקר בתאי גזע עובריים ולתיקון חוקתי לאומי שעשוי היה לבסס מחקר שכזה בחוקי מדינת מיזורי. הקבוצה שלחה בדואר אלקטרוני מכתב לחברים בכנסייה ובו נומקו הסיבות לתמיכה בתיקון שכזה.
איגלטון נפטר בסנט לואיס ב-4 במרץ 2007, מסיבוכים בלב ובמערכת הנשימה. איגלטון תרם את גופתו לרפואה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.
הילה וזאן
Johnny Wanna Live
Johnny Wanna Live (בעברית: ג'וני רוצה לחיות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה, מתוך אלבום הלהיטים השני שלה, "". השיר יצא לאור באוקטובר 1992, על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, כסינגל הראשון והיחיד מתוך אלבום הלהיטים.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד ישראל טופ 20.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מייקל קרטו, קלאוס הירשבורגר ופרנק פיטרסון והופק על ידי מייקל קרטו גם כן. השיר הוקלט במקור בשנת 1990, תוך שבשנת 1992, הוציאה אותו סנדרה כסינגל מתוך אלבום הלהיטים שלה. כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה ממיליון מיליון השמעות.
השיר הוא שיר שקורא לאנשים להפסיק להשתמש במוצרים שנוסו בבעלי חיים או שנוצרו מבעלי חיים כמו מעילי פרווה. בנוסף לכך, מדבר השיר על זכויות בעלי חיים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם לראשונה ביוטיוב ב-20 בדצמבר 2015. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות שלל חיות שונות, תוך שבמסך נפרד ניתן לראות את סנדרה, כשהיא יושבת לבדה בחדר חשוך על הרצפה ושרה את השיר. לאורכו של הקליפ, החדר החשוך מתחיל להתבהר.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של ההופעה של השיר עומד על למעלה מ-11 מיליון צפיות.
גרסתה של שרה ברייטמן.
Johnny Wanna Live (בעברית: ג'וני רוצה לחיות) בשנת 1993, הקליטה מחדש את השיר הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן. השיר יצא לאור באותה השנה בה הוקלט, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, כשיר מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, "Dive".
אף על פי שמילות השיר לא שונו בגרסתה של ברייטמן, ההפקה המוזיקלית שלו כן שונתה ונעשתה על ידי פרנק פטרסון.
רקע, הוצאה וסוגה.
ב-20 באפריל 1993, הוציאה ברייטמן את אלבום האולפן השלישי שלה "Dive", על ידי חברת התקליטים A&amp;M רקורדס. במסגרת האלבום, הוחלט כי היא תקליט מחדש את "Johnny Wanna Live". גרסתה של ברייטמן קצרה בתשע שניות מגרסתה של סנדרה.
בשונה מגרסתה של סנדרה, הגרסה של ברייטמן כוללת בתוכו גם את סוגת המוזיקה הקלאסית, שמאפיינת שירים נוספים שלה.
Girl Code
Girl Code (בעברית: קוד של ילדות) הוא אלבום הבכורה של הצמד האמריקאי סיטי גירלז. האלבום יצא לאור ב-16 בנובמבר 2018, על ידי חברות התקליטים קוואליטי קונטרול, מוטאון וקפיטול רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
האלבום הגיע למקום ה-55 במצעד הבילבורד 200.
City on Lock
City on Lock (בעברית: עיר נעולה) הוא אלבום האולפן השני של הצמד האמריקאי סיטי גירלז. האלבום יצא לאור ב-20 ביוני 2020, על ידי חברות התקליטים קוואליטי קונטרול, מוטאון וקפיטול רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
עמית כהן (כדורגלן)
עמית כהן גרטל (נולד ב-21 בנובמבר 1998) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדות המגן והקשר בבית"ר ירושלים.
קריירה.