בחודש אוגוסט 2005 פתחה הולנד את שגרירותה בדוחה שבקטר, במעמד ראש ממשלת הולנד יאן פיטר בלקנאנדה שביקר בקטר במועד פתיחת השגרירות. בשנת 2006 פתחה קטר את שגרירותה בהאג שבהולנד, וזו מטפלת באינטרסים הקטריים בהולנד.
ארנסט וולטון
ארנסט תומאס סינטון וולטון (באנגלית: Ernest Thomas Sinton Walton; 6 באוקטובר 1903 – 25 ביוני 1995) היה פיזיקאי אירי וחתן פרס נובל לפיזיקה על עבודתו עם ג'ון קוקרופט בביקוע גרעין האטום באוניברסיטת קיימברידג' בשנות ה-30 המוקדמות.
תחילת דרכו.
ארנסט וולטון נולד במחוז ווטרפורד, בדרום אירלנד. אביו ג'ון וולטון, היה כומר מתודיסטי. באותם ימים היו הכמרים נוהגים להעתיק את מקום עבודתם פעם שלוש שנים, לכן שנות ילדותו של וולטון עברו בנדודים עם משפחתו במחוזות שונים באירלנד. אימו, אנה אליזבת, נפטרה כשהיה בן שלוש שנים. אביו נישא בשנית ומנישואים אלה היה לוולטון אח למחצה. בשנת 1915 החל לימודיו בפנימייה מתודיסטית בבלפסט שם הצטיין במדעים ומתמטיקה.
בשנת 1922 וולטון זכה במלגת לימודים בטריניטי קולג', דבלין. הוא למד מתמטיקה ומדעים וסיים בטריניטי לימודי תואר ראשון בשנת 1926, ותואר שני בתחום הידרודינמיקה, בשנת 1927. במהלך שנותיו בקולג' קיבל בפרסים רבים על מצוינות בפיזיקה ומתמטיקה בהם מלגת לימודים ב-1924. הוא התקבל כתלמיד מחקר בטריניטי קולג', קיימברידג', תחת פיקוחו של סר ארנסט רתרפורד, מנהל מעבדת קבנדיש בקיימברידג'. באותה עת עבדו במעבדה ארבעה חתני פרס נובל, חמישה נוספים מן העובדים במקום, בהם וולטון וג'ון קוקרופט, קיבלו פרס נובל בשנים מאז. בשנת 1931 הוענק לוולטון תואר דוקטור והוא נשאר כחוקר במעבדה עד 1934.
בתחילת שנות 1930 וולטון וקוקרופט שיתפו פעולה כדי לבנות מתקן אשר יבקע גרעיני ליתיום על ידי הפגזתם בזרם של פרוטונים אשר הואצו בשפופרת מתח גבוה. ביקוע גרעין ליתיום יצר גרעיני הליום. זה היה אישוש ניסיוני של תאוריות על מבנה האטום. תאוריות אשר נוסחו על ידי רתרפורד, ג'ורג' גאמוב, ואחרים. המתקן – סוג של מאיץ החלקיקים המכונה "מאיץ קוקרופט-וולטון" – בישר עידן של ניסויים בעזרת מאיצי חלקיקים בפיזיקה גרעינית. הישגם של וולטון וקוקרופט הביא לפרסומם המיידי בעולם המדעי ואף להזמנה לכנס סולווה בשנת 1933. בזכות מחקר זה בקיימברידג', בתחילת שנות ה -1930, הוענק לוולטון וקוקרופט פרס נובל בפיזיקה בשנת 1951, בכך היה למדען האירי הראשון שלו מוענק פרס נובל. המכשיר שאיפשר את פריצת הדרך המדעית נמצא באוסף מוזיאון המדע בלונדון.
עבודתו בדבלין.
עם סיום עבודתו בקיימברידג', בזכות הפרסום לו זכה, יכול היה וולטון להשתלב במספר רב של אוניברסיטאות מובילות בעולם. למרות זאת, בחר לשוב לאירלנד ולהמשיך במחקריו במכון דבלין למחקר מתקדם במשך יותר מ-40 שנה, כולל תקופות בהן כיהן בחבר הנאמנים של בית הספר לפיזיקה קוסמית ובמועצת המכון. בשנת 1952, בעקבות מותו של ג'ון נולן, ראש המכון, התמנה וולטון לתפקיד וכיהן בו עד 1960.
הוא קיבל מעמד של עמית במחלקה לפיזיקה של טריניטי קולג ' בדבלין ובשנת 1946 התמנה לפרופסור. וולטון נחשב למרצה מעולה בזכות יכולתו להציג נושאים מורכבים במונחים פשוטים וקלים להבנה. למרות תקציבי מחקר מוגבלים שעמדו לרשותו הוא הצליח בשלהי שנות ה-50 את האפקט הזרחני במשקפיים, פליטה משנית של אלקטרונים ממשטחים תחת הפגזת יונים חיוביים ונושאים נוספים.
שנותיו האחרונות ומותו.
אף שפרש מטריניטי קולג' בשנת 1974, הוא שמר על קשריו עם המחלקה לפיזיקה שבה לימד עד שחלה בפעם האחרונה. זמן קצר לפני מותו הוא תרם את התעודה ומדליית נובל שהוענקה לו למכללה. ארנסט וולטון מת בבלפסט ב-25 ביוני 1995, בגיל 91. בשנת 2003, מאה שנים לאחר הולדתו, הנפיק שירות הדואר האירי בול לזכרו. טריניטי קולג' פרסם באותה שנה אוטוביוגרפיה של וולטון.
תמר מייק לאופר
תמר מייק לאופר (נולדה בשנת 1960 בתל אביב), היא מייסדת ועורכת מגזין אמנות עכשווית 44DEGREES לקידום אמנים ישראלים ברחבי העולם. אמנית מדיה דיגיטלית, מעצבת וארט דירקטור. מראשוני האמניות אשר המירו את העיפרון המסורתי לדיגיטלי. פמיניסטית המרבה לעסוק ביצירותיה בגוף האישה, כאב ופמיניזם, בהנצחת זיכרון השואה ובהעלאת המודעות לאיכות הסביבה.
ביוגרפיה.
תמר מייק לאופר היא דור שלישי בישראל מצד אמה, בתם הצעירה של עדנה (ילידת ירושלים לבית מיקא) וחיים מייק (יליד תל אביב), נכדתם של הלה (ריבקו) מיקא ילידת ביאליסטוק פולין שמרבית משפחתה נספתה בשואה ועו״ד מנחם מיקא (יליד ירושלים) ואהובה ומשה יוסף מייק (ילידי טיקטין פולין). בת דודתו מדרגה שנייה של נשיא המדינה הרביעי אפרים קציר.
מרבית שנותיה עברו בגבעתיים וברמת גן. בצעירותה למדה במגמת אדריכלות בתיכון ברמת גן. בנוסף התמקצעה ולמדה ציור ורישום במסגרות פרטיות. לאחר שירותה הצבאי (מ"כית ומ"מית בבה"ד 12), רכשה את השכלתה המקצועית בתחום העיצוב הגרפי במסגרת לימודים בשלוחת הטכניון בת"א (1983), וסיימה בהצטיינות. במקביל ללימודיה עבדה במשרדי אדריכל הפנים - רוטמן (פרויקט בית גידי ת"א-יפו).
בספטמבר 1985 (ארבעה חודשים לאחר נישואיה), נפצעה קשה בתאונת דרכים. אירוע זה השפיע רבות על מהלך חייה. עברה שיקום ארוך בו הציור היה עבורה גם כלי שיקומי. עסקה בהוראת אמנות וניהול מועדוניות לגיל הרך, במסגרת החינוך המשלים ברמת גן.
(1989-1994).
המהפך האמיתי בחייה המקצועיים (למרות בעיית ראייה מילדותה) היה כשהשלימה לימודי המשך למעצבים גרפיים, בקורס מחשבי מקינטוש במכללת סיון בת"א 1991. במשך מספר שנים, עוד לפני עידן האינטרנט, תרמה את ידיעותיה בעיצוב ואמנות דיגיטלית ברשתות תקשורת פנים ארציות - אינפונט ובתוכניות טלוויזיה בתחום המחשבים כגון – זומביט. "מייק לאופר, הרימה את דגל האמנות הדיגיטלית והייתה למובילת דרך", ציטוט צבי פדלמן ראש המחלקה לתקשורת חזותית במכון אבני. בשנת 2009 פרצה לתודעה הבינלאומית והחלה להציג עבודות וידאו ארט וציורים מבוססי מדיה דיגיטלית ברחבי העולם ופיתחה שפה ויזואלית ייחודית לה, כשיצרה בתוכנות מתקדמות לציור ופיסול תלת ממדי.
מייק לאופר נשואה ואם לבן ובת. חיה ויוצרת ברמת גן. על האמנית הייחודית לומדים במכללות שונות בישראל, כגון המכללה האקדמית ספיר - בית הספר לתרבות יצירה והפקה. בקורס: האמנות בעידן הדיגיטלי והווירטואלי. מרצה: ד"ר מיכל סדן. בד בבד עם מאבק של 17 שנים במחלת הסוכרת הקשה, מייק לאופר ממשיכה לפתח קונספטים לתערוכות, להציג בניו יורק ולקדם אמנים ישראלים.
המישור ההונגרי הגדול
וולגוגרד ארנה
וולגוגרד ארנה (ברוסית: Волгоград Арена) הוא אצטדיון כדורגל בעיר וולגוגרד בירת מחוז וולגוגרד, רוסיה. האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 2018 שהתקיים במדינה. בנוסף מהווה את מגרשה הביתי של מועדון הכדורגל רוטור וולגוגרד. תכולת האצטדיון עומדת על 45,568 מקומות.
היסטוריה.
האצטדיון נבנה על האתר שבו שכן האצטדיון הקודם ("האצטדיון המרכזי") למרגלות גבעת מאמייב שם שוכן קומפלקס זיכרון לזכר חללים שנפלו בהגנה על העיר. האצטדיון הקודם נבנה ב-1958 במסגרת הריסות העיר לאחר המלחמה על מה שהיה בעבר אתר של מסוף נפט. האזור היה לא מפותח ומאופיין במבנים בעלי ערך נמוך ומחסנים.
הבנייה החלה בשנת 2015 והושלמה ב-3 באפריל 2018. במהלך הבנייה נמצאו מאות קליעים ופצצות שנותרו מתחת לשטח עוד מתקופת קרב סטלינגרד, שהתחולל בתחומי העיר. בנייתו לוותה בסכסוכים רבים בין ממשלת מחוז וולגוגרד לחברות הבנייה בשל מימון שעוכב ומשרד הספורט הרוסי אף הגיש תביעה נגד חברת Stroitransgaz שבנתה את האצטדיון, בשל הפרת חוזים מול הממשלה על אי עמידה בזמנים. עם זאת, המשרד משך את תביעתו במרץ 2018 והבנייה הושלמה כאמור באפריל 2018.
משחק הבכורה נערך ב-21 באפריל 2018, במסגרת המחזור ה-34 של ליגת הכדורגל הלאומית כשרוטור וולגוגרד אירחה את לוצ'-אנרגיה ולדיווסטוק וניצחה בתוצאה 2:1 לעיני 19,421 צופים. ב-9 במאי 2018 האצטדיון אירח את משחק הגמר של הגביע הרוסי בכדורגל וכמה ממשחקי מונדיאל 2018. במהלך חודש האירוח האזור ספג סערת גשמים ורוחות שיצרו סדקים גדולים בשבילים ובדרכים המובילות לאצטדיון. ב-16 ביולי 2018, יום לאחר סיום הטורניר דווח על שיטפונות בתוך האצטדיון עצמו בשל סדקים במבנה.
בקיץ 2019 דווח שוב על ליקויים שנמצאו במבנה, ברם זה לא מנע מקבוצת רוטור וולגוגרד לרשום את האצטדיון לאירוח משחקים בליגת הכדורגל הלאומית ובמסגרת הגביע הרוסי בכדורגל.
צסק&quot;א סמרה (כדורסל)
איחלאס בבו
איחלאס בבו (בצרפתית: Ihlas Bebou; נולד ב-23 באפריל 1994 בסוקודה שבטוגו) הוא כדורגלן טוגולזי המשחק כקשר ימני וכחלוץ בקבוצת הופנהיים מהבונדסליגה ובנבחרת טוגו.
קריירת מועדונים.
בבו הגיע למחלקת הנוער של פורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה בשנת 2012. בשנת 2013 החל לשחק בפורטונה דיסלדורף II, קבוצת המילואים של המועדון. ב-15 בספטמבר 2013 ערך בבו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-62 בתיקו 1-1 נגד דינמו דרזדן במסגרת המחזור השביעי בליגה. זו הייתה הופעתו היחידה בעונת .