בתקשורת וברשתות מחשבים, מיתוג מעגלים (באנגלית: Circuit switching) היא שיטה להתקשרות כך שלפני העברת חבילות מידע בין תחנת המקור לתחנת היעד יש להקים "מעגל" (או ערוץ תקשורת) ייעודי להתקשרות (session) זו . כל עוד ההתקשרות ממשיכה, מידע אחר לא יכול לעבור באותו ערוץ תקשורת. רשתות טלפונים ישנות הן דוגמה מובהקת למיתוג מעגלים - היה צריך לבקש מהמרכזיה לחבר את המתקשר אל היעד בין אם ישירות או דרך מרכזיה אחרת, ובכל אופן בסופו של דבר היה צורך ליצור באופן פיזי מעגל חשמלי בין שני מכשירי הטלפון.
כיום רשתות תקשורת המשתמשות במיתוג מעגלים חולקות את אותו כבל תקשורת בין מספר ערוצים על ידי איפנון כל אחד מהערוצים בתדר שונה, אך עדיין לכל ערוץ מוקצה תדר ייחודי שמשמש להתקשרות בין שתי תחנות בלבד בכל רגע נתון.
החסרון במיתוג מעגלים הוא בניצול מלוא רוחב הפס לאורך הזמן: כאשר מוקצה ערוץ תקשורת לצורך התקשרות, ובמהלך ההתקשרות רוחב הפס לא מנוצל במלואו או שקיימים פרקי זמן בהם לא מועבר מידע כלל - אף אחד אחר לא יכול להשתמש בערוץ התקשורת עד שההתקשרות לא מסתיימת.
פוגים
פוֹגים הוא משחק ילדים. מקור המשחק בהוואי, והוא נוצר שם בשנות ה-30 של המאה ה-20. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 החל המשחק להיות פופולרי בארצות הברית, ובמדינות רבות בהן ישראל.
מקור השם.
מקור השם הוא במשקה שנקרא Passion Fruit, Orange, Guava (או בראשי תיבות "POG") שמכסי הבקבוקים שלו היוו את דיסקיות המשחק.
מטרת המשחק ומהלכו.
מטרת המשחק היא איסוף דיסקיות קרטון מאוירות, הקרויות "פוגים". במהלך המשחק מניחים השחקנים ערימת דיסקיות על משטח מאוזן. לפי תור, באמצעות הטלת דיסקת פלסטיק הנקראת "פצץ" מנסה כל שחקן להפוך מספר רב ככל הניתן של פוגים. הפוגים שהתהפכו הופכים לרכושו של השחקן שהפכם.
כל פוג - מסגרתו צבועה בצבע מסוים, כלומר, הוא שייך לסדרה ("הסדרה האדומה", "הסדרה הכחולה", "הסדרה הכתומה"). יש סדרות הנחשבות יוקרתיות מאחרות. הפוגים ה"שווים" ביותר נקראים "ג'וקר".
מדובר בשילוב של תחביב איסוף, משחק מיומנות ומזל.
פוגים בישראל.
משחק הפוגים הישראלי שווק על ידי נ.ב. שיווק אלבומים בע"מ ונמכר בין השנים 1994–1995 וכלל 1030 דיסקיות קרטון, אך בפועל שווקו רק 722 פוגים שונים (מפוגים מספר 421 עד 450, מספר 541 עד 600, מספר 661 עד 720 ומספר 841 עד 1,000 לא שווקו פוגים).
המשחק הפך בישראל לאמצעי שיווקי, כאשר חברות מסחריות כדוגמת "בנק הפועלים", "דומינוס פיצה", "באדי" וחברת הדלק "סונול" ותוכניות טלוויזיה "הקומדי סטור", "הופה היי" ו"קופיקו" הפיקו פוגים המפרסמים אותן.
כמו כן, במקביל, הופקו פוגים של הסדרה האמריקאית "מייטי מורפין פאוור ריינג'רס" שיוצרו ושווקו בין השנים 1994–1995 וכללו 110 דיסקיות קרטון.
בשנת 2021 שבו הפוגים לארץ תחת השם "בומים".
חיקויים.
בעקבות הפוגים שווקו לאחר מכן הפליקים שנוצרו על ידי חברת לגין והיו דיסקיות מתכת. בהמשך הופיע טרנד של דיסקיות לאיסוף שהוטמנו בשקיות חטיפים, ועליהם הופיעו מגוון דמויות אנימציה פופולריות (כגון "יו-גי-הו!" ו"גיבורי מארוול") וכן גם דיסקיות של יצרנים נוספים (כדוגמה "פוקימון" טאזוס, נוקס, בוינקס, "דרגון בול Z")
כסף - מונחים
בנקים.
2.5 = 0.4 / 1
דלפי
דֶלְפִי (יוונית Δελφοί; במקור נקראה דלפוי) הוא אתר ארכאולוגי ועיר מודרנית ביוון הנמצאת בחלק הדרום-מערבי של הר פארנאסוס בעמק פוקיס. דלפי הייתה מקום מושבו של האורקל מדלפי, שהיה האורקל החשוב ביותר ביוון הקלאסית, והיא הייתה אתר חשוב עבור המאמינים באל אפולו. המקום המקודש בדלפי היה מקדש פאן-הלני. במקום זה התחרו פעם בארבע שנים ספורטאים מכל רחבי העולם היווני במשחקים הפיתיים.
דלפי הייתה ידועה בעולם היווני כאתר שבו נמצאת אבן האומפאלוס, שהיא מרכז כדור הארץ והיקום. בהסטיה (סוג של קמין או תנור) הפנימית של מקדש אפולו בערה אש נצחית. לאחר קרב פלטאיה הערים היווניות כיבו את האש שבערה אצלן והדליקו אותה מחדש תוך שימוש באש שהודלקה בדלפי; בסיפורי הייסוד של כמה מושבות יווניות המתיישבים הראשונים הקדישו אותן לדלפי.
מיקום.
דלפי נמצאת במרכז יוון על טראסות ומישורים לאורך המדרון הדרומי של הר פארנאסוס בגובה של 2,455 מטרים. במרחק 15 קילומטרים בכיוון דרום-מערב וליד מפרץ קורינתוס נמצאת עיר הנמל קירה. העיר נמצאת במרחק 180 קילומטרים מאתונה.
אפולו.
מקורו של השם דלפוי הוא במילה היוונית δελφ (דלף) שמשמעותה חלל או במילה δελφός (דלפוס) שמשמעותה רחם. הטענה היא שהשם מרמז על קשר לגאיה, אלת האדמה. אפולו מקושר לאתר בגלל הכינוי שלו דלפיניוס שמשמעותו היא "האחד מדלפי". הכינוי מקושר גם לדולפינים בהמנונים ההומריים (שורה 400), שבהם מתוארת הגעתו הראשונה של אפולו לדלפי בצורת דולפין, כאשר הוא נושא כוהני דת מכרתים על גבו. השם ההומרי של האורקל הוא פיתו (Πυθώ).
אגדה נוספת טוענת שאפולו הלך לדלפי מכיוון צפון ועצר בטמפה שבתסליה על מנת לאסוף דפנה, שהייתה קדושה עבורו. לזכר האגדה הזו המנצחים במשחקים הפיתיים קיבלו זרי דפנה שנקטפה בטמפה.
דלפי הפכה לאתר של המקדש הראשי עבור אפולו, כמו גם המשחקים הפיתיים והאורקל הידוע. גם בתקופה הרומית נותרו בה מאות פסלים מקודשים, שתוארו על ידי פליניוס הצעיר ונצפו על ידי הגאוגרף פאוסאניאס. על קיר המקדש נחרטו שלושה ביטויים: "דע את עצמך" (γνῶθι σεαυτόν), "הכל במתינות" (μηδὲν ἄγαν) והאות אפסילון שנחשבה כמסמלת את המספר 5. חיבורו של פלוטרכוס על המשמעות של האות אפסילון החרוטה על קיר המקדש הוא המקור הספרותי הקדום היחיד המדבר על הכתובת.
לפי אחד המיתוסים מאותה תקופה אפולו הרג את המפלצת פיתון (אלוהות כתונית), אולם לפי מיתוסים אחרים הוא ניסה להרוג את אשתו פיתיה, שחיה ליד המעיין הקסטלייני וזאת כיוון שפיתון ניסה לאנוס את לטו בזמן שהיא הייתה בהריון עם אפולו וארטמיס. הגופות של השניים נעטפו סביב המטה שלו שביחד עם הכנפיים יצר את מטה הרמס.
המעיין שליד העיר זורם לעבר המקדש אך נעלם מתחתיו והוא יוצר סדק קרקעי שממנו בקע עשן שגרם לאורקל מדלפי לתת את נבואותיו. אפולו הרג את פיתון אך היה חייב להיענש על כך, כיוון שהיא הייתה הבת של גאיה. מקדש אפולו הוקדש במקור עבור גאיה ולאחר מכן, ככל הנראה, עבור פוסידון. השם פיתיה הפך לתואר של האורקל מדלפי. כעונש על הרצח אפולו נשלח לעבודות כפיים במשך שמונה שנים. פסטיבל בשם ספטריה נערך פעם בשנה ותיאר את הריגת הנחשית, המנוסה, הכפרה וחזרתו של אפולו. המשחקים הפיתיים נערכו פעם בארבע שנים על מנת להנציח את הניצחון.
ארווין רוהד כתב שפיתון הייתה רוח ארצית שהוכנעה על ידי אפולו, ונקברה מתחת לאומפאלוס, וזהו מקרה של אלוהות אחת המקימה מקדש מעל הקבר של אלוהות אחרת. לפי השקפה אחרת אפולו היה תוספת מאוחרת לפנתאון היווני ובמקור היה מלידיה. האטרוסקים שהגיעו מאנטוליה הצפונית האמינו גם כן באפולו, וייתכן כי בהתחלה הייתה זהות בינו לבין האל אפלו מהמיתולוגיה המסופוטמית. אפלו היה תואר אכדי שמשמעותו "בן" ובמקור הוא ניתן לאל המגיפות נרגל, שהיה בנו של אנליל.
האורקל של אפולו.
דלפי ידועה בעיקר בשל האורקל שהייתה במקדש אפולו. ניתן למצוא בדלפי מספר רב של חפצים המתוארכים לרביע האחרון של המאה ה-8 לפנה"ס שמקורם מהתקופה הפרהיסטורית ועבודת האלילים לגאיה.
כוהנת האורקל בדלפי הייתה ידועה בשם פיתיה. אפולו דיבר באמצעות האורקל שלו, שהייתה צריכה להיות אישה מבוגרת בעלת היסטוריה נקייה שנבחרה מקרב פשוטי העם של האזור. הנביאה קיבלה את השם פיתיה וישבה על כיסא בעל שלוש רגליים מעל הסדק בקרקע. כאשר אפולו הרג את פיתון, גופתה נפלה לתוך הסדק, ומתוכו בקע עשן שהגיעו מהגופה המתפוררת. הנביאה הייתה נכנסת לטראנס שנבע מהעשן, ואפשרה לאפולו להשתלט על הגוף שלה. במצב זה היא ניבאה. הנביאה דיברה בחידות, שפורשו על ידי כוהני הדת של המקדש, ואנשים התייעצו איתה בנושאים רבים ומגוונים.
ה.ו פארק כותב שהקמת דלפי והאורקל התרחשו לפני ההיסטוריה המתועדת והמקורות בנוגע לכך מעורפלים, אך מתוארכים במידה מסוימת לתקופה שבה עבדו את גאיה.
לאורקל הייתה השפעה רבה ברחבי העולם היווני, ונהגו להתייעץ איתה לפני כל האירועים החשובים: מלחמות, הקמת מושבות וכו'. היא זכתה לכבוד רב במדינות ההלניות למחצה שמסביב לעולם היווני כגון לידיה, קאריה ואפילו מצרים.
הסיבילה מדלפי.
הסיבילה מדלפי הייתה נביאה אגדית שניבאה בדלפי זמן קצר לאחר מלחמת טרויה. הנבואות המיוחסות לה מצויות באוספים כתובים של אמרות נבואיות. לנביאה זו אין כל קשר לאורקל של אפולו, ואין לבלבל בינה לבין הפיתיה.
מבנים.
תחילת ההתיישבות בדלפי מתוארכת לתקופת האבן החדשה כאשר השימוש העיקרי באתר החל בתקופה המיקנית (1600 – 1100 לפנה"ס). רוב השרידים ששרדו עד היום (2007) מתוארכים למאה ה-6 לפנה"ס שבה הפעילות בדלפי הייתה בשיאה.
מקדש אפולו.
ההריסות של מקדש אפולו שבהן ניתן עדיין לצפות מתוארכות למאה ה-4 לפנה"ס והן חלק ממבנה דורי. מקדש זה הוקם על חורבותיו של מקדש קדום יותר המתוארך למאה ה-6 לפנה"ס, כאשר גם מקדש זה הוקדם על חורבותיו של מבנה מהמאה ה-7 לפנה"ס המיוחס לארכיטקטים טרופוניוס ואגאמדס.
המקדש מהמאה ה-6 לפנה"ס נקרא "המקדש האלקמאונידי" כהוקרה למשפחה האתונאית שסיפקה את המימון לבנייתו. המקדש היה בצורת אכסדרה משושה בעלת סידור של 6 עמודים על 15. המקדש נחרב בשנת 373 לפנה"ס ברעידת אדמה, ובנייתו של המקדש השלישי הושלמה בשנת 330 לפנה"ס. המקדש השלישי מיוחס לארכיטקטים הקורינתיים ספינטארוס, קסנודורוס ואגאתון.