מקור הביאתלון באימונים של הצבא הנורווגי. ההתמודדות הידועה הראשונה התקיימה בשנת 1767 בין שני כוחות משמר הגבול הנורווגי. עם הזמן התפשט הענף כענף צבאי בכל רחבי סקנדינביה. בתחילת המאה ה-20, הגיע הענף גם למדינות מרכז ומזרח אירופה.
בשנת 1924 באולימפיאדת החורף הראשונה התקיימו תחרויות בענף הנקרא סיור צבאי (Military Patrol). ענף זה נשאר בתוכנית האולימפית כענף ראווה באולימפיאדות 1928, 1936 ו-1948 אך לא זכה להכרה כספורט אולימפי עקב מיעוט המדינות המשתתפות.
בשנות החמישים הספורט צבר פופולריות בברית המועצות ושוודיה וכמות המדינות בהן עוסקים בביאתלון גדלה. במהלך השנים האלה קיבל ביאתלון צורה וכללים שמזכירים את הענף המודרני. אליפות העולם הראשונה בביאתלון נערכה בשנת 1958 באוסטריה, ושנתיים לאחר מכן נכנס הביאתלון לתוכנית אולימפיאדת החורף, כשהוא כולל ענף אחד בלבד: התחרות האישית ל-20 ק"מ (ראה להלן) לגברים. תחרות השליחים נוספה לתוכנית אליפויות העולם בשנת 1966 ולתוכנית האולימפית שנתיים מאוחר יותר. תחרויות הספרינט נוספו החל משנת 1974 באליפויות העולם והחל משנת 1980 באולימפיאדות החורף.
נשים החלו להתחרות בביאתלון החל משנות השמונים, כשאליפות העולם הראשונה לנשים התקיימה בשנת 1984. החל משנת 1989 תחרויות לגברים ולנשים ובכלל זה אליפויות העולם מתקיימות בו זמנית ובאותו המקום. החל משנת 1992 נכנס ביאתלון נשים לתוכנית האולימפית.
בשנות התשעים נעשה באיגוד הביאתלון הבינלאומי מאמץ למשוך אל הביאתלון יותר קהל ולהפוך את הענף ליותר מושך מבחינה טלוויזיונית. הדבר נעשה על ידי הוספת ענפים שבהם זהות המנצח נקבעת על קו הסיום ולא נגד השעון. כך בשנת 1997 נוספו תחרויות המרדף ובשנת 1999 - תחרויות הזינוק ההמוני לתוכנית הגביע העולמי. הענפים הללו נכנסו לתוכנית האולימפית בשנים 2002 ו-2006 בהתאמה.
כללים וציוד.
תחרויות ביאתלון מורכבות מגלישת סקי במישור (קרוס קאנטרי) בשילוב עם שתיים או ארבע עצירות במטווח (מחציתן במצב שכיבה ומחציתן במצב עמידה) שבו על המתחרים לירות ממרחק 50 מטרים למטרה שבה יש 5 עיגולים נפרדים שבהם יש לפגוע כשלרשות הביאתלט 5 כדורים. קוטר העיגולים הוא 45 מ"מ בירי בשכיבה ו-115 מ"מ בירי בעמידה. במקרה של פגיעה בתוך המטרה, נסגר עיגול המטרה. במקרה של החטאה "נענש" הביאתלט על כל החטאה באחת משלוש דרכים:
מבחינת טכניקות גלישה, כל טכניקה מותרת אך כל הביאתלטים משתמשים בגלישה בסגנון חופשי הנחשבת למהירה ויעילה יותר. ציוד הגלישה מוגבל על ידי תקנות.
הביאתלט נושא על גבו רובה קליבר זעיר במשקל 3.7 ק"ג שאליו מחוברת רצועת עזר לירי ואת המחסניות המכילות כדורים בקוטר 0.22 אינץ'.
המטרות בביאתלון המודרני הן אלקטרוניות ונסגרות אוטומטית ברגע שמזוהה פגיעה בעיגול האמצע.
סוגי התחרויות.
כיום מתקיימות בסבב העולמי תחרויות מהסוגים הבאים:
גביעי עולם, אליפויות עולם ואולימפיאדות.
כיום מתחרים בסבב העולמי כ-120 ביאתלטים מכ-35 מדינות. עונת הביאתלון מתחילה בסוף נובמבר או תחילת דצמבר ומסתיימת באמצע או סוף מרץ וכוללת את התחרויות הבאות:
היבטים פיזיולוגיים ופסיכולוגיים.
כאמור, ביאתלון הוא שילוב של ענפי ספורט שונים (מרוצי סקי וקליעה ספורטיבית). בעוד שסקי במישור דורש יכולת אירובית גבוהה וסיבולת לב ריאה, בדומה לאופני כביש, קליעה למטרה מחייבת ריכוז גבוה ורוגע. היכולת העיקרית שנדרשת מביאתלט היא היכולת להסדיר את הנשימה ולהרגיע את הדופק הגבוה בזמן הגלישה במטרים האחרונים שלפני המטווח וזאת כדי למנוע מדופק גבוה להפריע לביאתלט בשלב הירי.
הביאתלטים המובילים בסבב כגון אולה איינר ביורנדלן אצל הגברים וקאטי וילהלם אצל הנשים מיטיבים לשלב מהירות גלישה גבוהה עם אחוזי פגיעה טובים. ביאתלטים אחרים כמו פרודה אנדרסן ולארס ברגר הנורווגים הם בעלי מהירות גלישה גבוהה, שמביאים במקרה של ברגר להשתתפות ולהישגים באליפויות העולם הקרוס קאנטרי, אך יכולת הקליעה שלהם חלשה מה שמביא אותם להישגים מעטים בלבד.
בנוסף להיבטים הפיזיולוגיים, גם לפסיכולוגיה תפקיד חשוב בביאתלון. ספורטאים מכל ענפי הקליעה והביאתלון בפרט, נדרשים ליכולת מנטלית גבוהה בזמן העמידה על קו המטרות-יכולת שלא כל ספורטאי ניחן בה. תופעה נפוצה היא החטאת המטרה האחרונה, במיוחד במקצה הירי האחרון כשהביאתלט מדורג במקום טוב, מה שמוביל להידרדרות בדירוגו. תופעה זו אופיינית בדרך כלל לביאתלטים צעירים או בינוניים, אך לא פעם מתרחשת גם בקרב הביאתלטים המנוסים ביותר, במיוחד בתחרויות שיא של העונה או בתחרויות השליחים שבהן תחושת האחריות לתוצאת הנבחרת מורגשת היטב אצל כל ספורטאי. השילוב של מעבר קיצוני בין מאמצים פיזיים גבוהים לשהיות בתנוחה רגועה, עם דרישות מנטליות גבוהות הופך את הביאתלון לאחד הענפים האולימפיים הקשים והמאתגרים ביותר.
ביאתלטים מובילים.
בסבב העולמי מתחרים ביאתלטים מיותר מ-40 מדינות בארבע יבשות. הנבחרות הבולטות במשך השנים הן גרמניה, נורווגיה וברית המועצות/רוסיה וביאתלטים ממדינות אלו זכו במירב המדליות באליפויות העולם ובאולימפיאדות. מדינות בולטות נוספות הן צרפת, אוסטריה (גברים בלבד), בלארוס, אוקראינה, שוודיה, איטליה, סלובניה ובולגריה. במהלך השנים ניתן למצוא ביאתלטים טובים גם בארצות הברית, קנדה, פינלנד, לטביה, צ'כיה, סלובקיה ומדינות נוספות. ביאתלטים בולטים הם:
גברים:
נשים:
סוגי ביאתלון נוספים.
בעונת הקיץ מתאמנים ביאתלטים על כבישי אספלט כשבמקום מגלשי סקי רגילים הם משתמשים בסקי גלגיליות (Roller Ski) ומשלבים זאת עם ירי במטווח, בדומה לגרסה החורפית. ספורט זה נקרא ביאתלון קיץ. סוג אחר של ביאתלון קיץ, המשלב ריצת שדה עם קליעה למטרה ברובה קליבר זעיר, צובר תאוצה בשנים האחרונות. בשני סוגי ביאתלון הקיץ מתקיימת אליפות העולם, המאורגנת על ידי איגוד הביאתלון הבינלאומי, בכל שנה בחודש ספטמבר. ניתן לציין בישראל את אליפות צה"ל שבעבר התנהלה באופן דומה יחסית לתחרות ביאתלון קיץ.
ענף נוסף שהתפתח בשנים האחרונות הוא ביאתלון חץ וקשת (Archery Biathlon) המשלב גלישת סקי עם ירי למטרות בחץ וקשת.
באג אלפיים
מדפים
איליושין Il-14
איליושין Il-14 (קוד דיווח נאט"ו: קרייט; Crate) היה מטוס תובלה דו-מנועי סובייטי רב תכליתי אשר טס לראשונה בשנת 1950. אף שבעיקרו שימש כמטוס תובלה, יוצרו כמה גרסאות שלו כמטוס נוסעים.
פיתוח וייצור.
המטוס פותח כתחליף למטוסי ליסונוב Li-2 ואיליושין Il-12. הוא מונע בעזרת שני מנועי בוכנה עגולים (רדיאליים) מסוג שבצוב ASh-82T-7 בעלי 1,900 כוחות סוס. במשך השנים שופר תכנונו של המטוס והוא זכה בכנף חדשה ומייצב כיוון זוויתי יותר.
משנת 1950 עד אמצע שנות ה-80 יוצרו כ-1,500 מטוסי Il-14: כ-1,200 - במפעלי התעשייה האווירית הסובייטית במוסקבה ובטשקנט, 200 מטוסים יוצרו במפעלי חברת "אוויה" הצ'כוסלובקית ו-80 מטוסים יוצרו בדרזדן שבמזרח גרמניה. היה זה מטוס אמין למדי שהיה בשימוש נרחב באזורים כפריים בשל יכולתו לפעול משדות תעופה באיכות נמוכה.
שימוש.
המטוס היה בשירות חברות התעופה הבאות: אארופלוט, בולגריה אייר, CAAC, צ'ק איירליינס, קובנה, אינטרפלוג, אייר סרביה, לוט, מאלב, Mongolian Airlines - UVS-MNR (Air Mongol), Tabso, טארום, Ukamp (קוריאה הצפונית), Yeman Airlines.
המטוס גם היה בשימוש חילות האוויר של המדינות להלן: אלבניה, אלג'יריה, אפגניסטן, ברית המועצות,הודו, יוגוסלביה, מזרח גרמניה, מצרים, סוריה, סין, עיראק, פולין, צ'כוסלובקיה, קוריאה הצפונית, קובה.
מטוסים ספורים שרדו במצב טיסה ברוסיה, וחלקם משמש למשימות תובלה בעוד אחרים שייכים למועדוני תעופה ולטייסים חובבים.
תאונות עיקריות.
במהלך השנים מטוסי Il-14 היו מעורבים ב-70 תאונות (נכון לשנת 2006).
הספקטרום האוטיסטי
הספקטרום האוטיסטי (באנגלית: Autism Spectrum Disorder ובקיצור ASD), ידוע גם כקשת האוטיסטית או הרצף האוטיסטי, הוא רצף תסמונות שיש להן מכנה משותף עם האוטיזם הקלאסי, הכולל קשיים ביצירת קשרים חברתיים, פעולות חזרתיות, אובססיות לתחומי עניין ובתגובות חריגות לגירויים תחושתיים. בעבר נקראו קבוצת תסמונות לא מובחנת הדומה לאוטיזם קלאסי בשם "הפרעה התפתחותית נרחבת" (באנגלית: Pervasive Developmental Disorder ובקיצור PDD). כיום מכיל ה-DSM 5 תחת הספקטרום האוטיסטי הן את האוטיזם הקלאסי והן תסמונות קרובות כגון תסמונת רט, אוטיזם נסגני, תסמונת אספרגר ותסמונת איקס שביר (במקרים של אוטיזם) אך לא כולל בתוכו את ההפרעה הפרגמטית בלקות חברתית.
שונויות הרצף האוטיסטי הן נוירולוגיות (שונויות בהליכי חשיבה מורכבים ומודעים) ותפישתיות (הליכי עיבוד מידע חושי ראשוניים), המשלבות עיכוב התפתחותי לעיתים עם נסיגה התפתחותית (בסוג מסוים של אוטיזם). כמחצית ממקרי האוטיזם הם בעלי קשר גנטי תורשתי, אולם המחצית השנייה של המקרים נובעים משינוי גנטי חדש (מוטציה) (de novo) עם זאת, אין מדובר בתורשה מנדלית פשוטה כי אם בכשלוש מאות גנים שונים, הידועים כיום למדע, שיכולים להיות מעורבים בתופעה.
במקרים רבים, הספקטרום האוטיסטי יכול להופיע גם כתחלואה נלווית להפרעת קשב.
המאפיינים המרכזיים של המאובחנים.
בתחום התקשורתי.
המילולי: איחור בשלבי רכישת השפה עד כדי חוסר יכולת לרכוש שפה ללא התערבות קלינית או באחוזים מסוימים נסיגה פתאומית ומהירה במרכיבי השפה עד לכדי אילמות ודיספרקסיה.
תוכני: שימוש בשפה אידיוסנקרטית , אקולליה , אילמות סלקטיבית בהתאם לנסיבות האנושיות הסביבתיות או הנושאיות.