כאמור לעיל, ההתיישבות היהודית בהר הלבנון נסמכה על יחסי ידידות בין הדרוזים לבין היהודים. לאחר הטבח שבוצע בעיר בשנת 1860 החלו הדרוזים נוטשים את דיר אל קמר ואיתם עזבו גם יהודי דיר אל קמר את העיירה והכפרים הסמוכים לה. יהודי דיר אל קמר עברו לביירות, צידון ועאליי. ב-1928 ביקר במקום יצחק בן-צבי, לימים נשיאה השני של מדינת ישראל וראה את בית הכנסת שבמקום. ובשנות השבעים של המאה העשרים עוד כינו חלק מתושבי העיירה אזור מסוים בשם 'חארת אל יהוד' כלומר שכונת היהודים. סמוך לשכונה זאת הצביעו התושבים על מבנה ששימש, לדבריהם, כבית כנסת. בתקופת מלחמת לבנון הראשונה תיעד הצלם מיכה בר-עם במצלמתו את היהודיה האחרונה שהתגוררה בדיר אל קמר, הגברת הנרייט סידי, אשר באותה העת הייתה כבת שבעים וחמש.
עלילת הדם.
בספר איטלקי, מסופר על עלילת דם שהתרחשה בדיר אל קמר בשנת ה'תר"ז (1847).
ב-27 במרץ (לפי הלוח היוליאני) של אותה שנה נעלם הילד המרוני בן ה-6, יוסף, בנו של אסעד אבו שאכר. נעלם בעת תהלוכת חג הדקל הנוצרי, וגופתו נמצאה מחוץ לעיר לאחר שלושה ימים. הנוצרים האשימו את היהודים, ותשעה מהם נעצרו בחשד של מעורבות ברצח הילד, שאירע סמוך לחג הפסח.
עם התערבותו של משה מונטיפיורי אצל המושל בביירות (באמצעות הקונסול האנגלי) ומכתב שכתב לעיתון הטיימס של לונדון, שוחררו העצורים.
ילקוט יוסף
ילקוט יוסף הוא חיבור הלכתי מעשי נפוץ הכולל 32 כרכים על סדר השולחן ערוך מאת הרב הראשי לישראל, הראשון לציון ונשיא מועצת הרבנות הראשית הרב יצחק יוסף. סדרת הספרים מקיפה את כל חלק אורח חיים שבשולחן ערוך, ובנוסף גם משאר החלקים - יורה דעה אבן העזר וחושן משפט. בכל עמוד מובאת הלכה המנוסחת באופן פסקני, ותחתיה המקורות לפסיקה ודיונים מרחיבים.
ספר זה נחשב כספר יסוד בקרב חלקים גדולים של היהדות הספרדית. על חיבור זה זכה הרב יוסף ב-1988 ב"פרס הרב טולדאנו" של המועצה הדתית תל אביב ובפרס "מוסד הרב קוק".
הכרך הראשון.
הכרך הראשון של הספר יצא בשנת תשל"א (1971) נקרא 'ילקוט יוסף - פסקי דינים' (רלב עמ'). בכרך זה מובאים פסקי דינים בקצרה על כל חלקי השו"ע, בדומה לספר קיצור שולחן ערוך. את כרך זה מחשיב הרב עובדיה יוסף לאחד מספריו ומפנה אליו, שכן הרב יצחק יוסף סיכם את פסקי הדינים משו"ת 'יביע אומר' וירחון 'קול סיני'. ונוספו בו תשובות כת"י מאביו. כיום לא ניתן להשיג ספר זה, שכן במהדורות הבאות יצא הספר עם תוספות נרחבות.
מבנה הספר.
סדרת הספרים "ילקוט יוסף" החלה כסיכום פסקיו של הרב עובדיה יוסף בחיבורי השו"ת שלו יחווה דעת, יביע אומר ועוד, מאוחר יותר החל הרב יצחק יוסף בפסיקת הלכה עצמאית על פי שיטת אביו וחילק את החיבור ההלכתי לארבעת חלקי השולחן ערוך באופן שחיבורו יוסיף עליו. ברוב חלקי הספר מובאת ההלכה בקצרה למעלה, ולמטה מובאים המקורות לפסיקת ההלכה באריכות.
הספר.
בשנת תשמ"ג פורסמו חוברות ילקוט יוסף בדיני חגים ועוד. ובשנת תשמ"ה (1985) פורסם ילקוט יוסף לראשונה כספר ראשון בסדרה, והוא עסק בהלכות קריאת שמע ותפילה. במהלך כתיבת ספר זה ישב המחבר עם אביו, שהעיר את הערותיו. אביו, הרב עובדיה, אף כותב בהסכמתו לספר "עברתי סעיף אחר סעיף...". אביו עבר גם על הכרכים שבאו לאחר מכן בסדרת "ילקוט יוסף", וכל הכרכים בסדרה זכו להסכמתו. בכרכים הבאים בסדרת "ילקוט יוסף" הפך הרב יצחק יוסף לפוסק עצמאי הכותב פסקים משל עצמו, אם כי הקפיד להיצמד לשיטת אביו בפסיקת ההלכה, והיא פסיקה על פי הכרעתו של רבי יוסף קארו בספרו שולחן ערוך. בכך ביקש הרב יוסף לייצר טקסט הלכתי קצר ונוח, כך שכל יהודי, ואפילו אינו למדן, יוכל לעיין בו ולדעת כיצד לקיים מצוות יומיומיות. כיום מונה הסדרה 38 כרכים שחלקם נדפסו במספר מהדורות.
פרס הרב טולידאנו.
ב"פרס הרב טולדאנו" שעל ידי המועצה הדתית תל אביב נכתב סיבת הפרס על החלק איסור והיתר:
חלקי הספר.
בסוגריים נרשמה שנת ההוצאה לאור.
קיצור שולחן ערוך.
בשנת ה'תשנ"ז יצאו לראשונה שני כרכים של קיצור שולחן ערוך ילקוט יוסף מאת הרב יצחק יוסף, המבוסס על סדרת הספרים ילקוט יוסף.
בשנת ה'תשס"ו יצא לאור החלק הראשון של "קיצור שולחן ערוך - ילקוט יוסף" החדש, הכולל כ-800 עמודים ובהם הלכות יומיומיות על השכמת הבוקר, קריאת שמע, תפילה, ברכות, שבת וראש חודש. ובשנת ה'תשס"ז יצא החלק השני של הספר, הכולל 1100 עמודים ובהם הלכות המועדים וכן הלכות משאר חלקי השולחן ערוך - יורה דעה, אבן העזר וחושן משפט. בספרים אלו נוספו ונתרבו הלכות חדשות, במיוחד בחלק יורה דעה. בספרים אלו מובאים סיכום פסקי הלכות של כל 24 הכרכים של ילקוט יוסף שיצאו עד אז. הספר זכה להסכמה מאביו של המחבר, הרב עובדיה יוסף, הכותב עליו "אשר הוא ממשיך את דרכי בהלכה".
הספר ראה אור בשפות רבות, ביניהם אנגלית, צרפתית, ספרדית, פורטוגזית, בוכרית, הודית ופרסית. ספריו יצאו גם בכתב ברייל לעיוורים.
מסייה 100
צ'יקן ליטל
צ'יקן ליטל (באנגלית: Chicken Little) הוא סרט קומדיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת משנת 2005, המבוסס על הסיפור העממי "השמיים נפלו על הראש". צ'יקן ליטל נוצר בהפקה עצמאית של חברת וולט דיסני. הסרט הוא הסרט הדיגיטלי הראשון בתלת-ממד.
בישראל, הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע בשנת 2005. בשנת 2011 יצאה לסרט גרסת תלת מימד 3D לבלו-ריי. בשנת 2012 שודר בדיבוב לעברית בערוץ דיסני ישראל.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מתחילה כשנה לאחר האירוע בו גרם צ'יקן ליטל למהומה גדולה באוקי-אוקס, העיירה השלווה בה הוא גר, כאשר טען כי 'השמיים עומדים ליפול' וכי חתיכה מהם פגעה בו. בעקבות האירוע הוא הפך למושא צחוקם של תושבי העיירה.
כעת הוא מנסה להחזיר לעצמו את כבודו ולזכות מחדש בהערכת אביו, וזאת באמצעות הצטרפות לקבוצת הבייסבול המקומית. הוא מצליח להביא לניצחון גדול של הקבוצה ולזכות בהערכת תושבי העיירה.
יום אחד שוב נופל עליו משהו מהשמיים. הוא נלחץ וחש כי חייזרים עומדים לכבוש את כדור הארץ. הוא נעזר בחבריו - אבי הברווזה המכוערת, פיש הדג המצחיק וראנט החזרזיר - כדי לחקור את התופעה ולהציל את העיירה.
מדבבים בעברית.
את השירים בסרט המדובב ביצעו סער בדישי ולירון לב.
שיח (צמח)
אצבעונית
אצבעונית היא דמות אגדית מאת הסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן, המופיעה בסיפור שפורסם לראשונה בשנת 1835. זוהי דמות קטנת ממדים וזעירה במיוחד, שגודלה כגודל זרת בלבד.
כדמויות אחרות בספריו של אנדרסן, גם אצבעונית איננה מתאימה לדמות הגיבור הקלאסי, וייתכן שמאפיינים מסוימים בה מתאימים אף להגדרת אנטי גיבור. הגדרה זו אינה מתאימה במדויק, שכן בדמותה מודגש הניגוד בין גופה הזעיר לבין אומץ ליבה ושכלה החריף, שבעזרתם היא גוברת על קשיים רבים.
סרט באותו שם , בבימויו של דון בלות' ובהפצת האחים וורנר, יצא לאקרנים בשנת 1994. בסרט נישאה אצבעונית לקורנליוס, נסיך הפיות. היא עמדה להינשא לחולד מבוגר אבל סירבה בכל תוקף להינשא לו כי לא אהבה אותו.
בשנות ה-70 העלתה השחקנית והזמרת הישראלית ציפי שביט מופע לילדים שנקרא "טמבולינה" (מאנגלית: "ת'מבלינה", שמה הלועזי של אצבעונית, המבוסס על המילה בוהן - Thumb). המופע התבסס על שירי הילדים של השחקן והזמר האמריקאי דני קיי, בסרט "הנס כריסטיאן אנדרסן", ושיר הנושא התבסס על סיפורה של אצבעונית. בשנת 1976 הוציאה שביט גם תקליט משירי המופע.
דיר אל קמר
הצעקה 3
הצעקה 2
מקלחת זהב
פרסקוט בוש
פרסקוט שלדון בוש (באנגלית: Prescott Sheldon Bush; 15 במאי 1895 - 8 באוקטובר 1972) היה סנאטור אמריקני מטעם מדינת קונטיקט ובנקאי בכיר בוול סטריט. הוא אביו של נשיא ארצות הברית ה-41, ג'ורג' הרברט ווקר בוש וסבו של הנשיא ה-43 ג'ורג' ווקר בוש.
ביוגרפיה.
בוש נולד למשפחה מהמעמד הגבוה, בקולומבוס שבאוהיו. בשנים 1908- 1913 למד בניופורט, רוד איילנד. ב-1913 החל ללמוד באוניברסיטת ייל, שם היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות, ובכך המשיך מסורת משפחתית של לימודים במוסד אקדמי זה. לאחר סיום לימודיו שירת בוש בצבא ארצות הברית, בזמן מלחמת העולם הראשונה. קיבל הכשרה מודיענית בורדן שבצרפת. ב-1921 נישא לדורותי ווקר ולזוג נולדו חמישה ילדים. ביניהם ג'ורג' הרברט ווקר, לימים הנשיא ה-41 של ארצות הברית. באותה התקופה החל לעבוד בסנט לואיס, מיזורי, והמשפחה חזרה לקולומבוס שבאוהיו בשנת 1923. בהמשך השנים המשיך לעבוד כאיש עסקים.
ב-1952 נבחר בוש לסנאט מטעם קונטיקט לאחר שגבר על המועמד הדמוקרטי אברהם ריביקוף. כסנטור הגדיר בוש את עצמו "פרוגרסיבי מתון". בוש התנגד לפעילותו האנטי-קומוניסטית של עמיתו למפלגה, הסנטור ג'וזף מקארתי ולתוכנית החלל האמריקאית וסייע להקים את חיל השלום. ב-1956 הוא ניצח שוב בבחירות, עם למעלה מ-55% מהקולות, ובשנת 1962 החליט שלא להתמודד לקדנציה שלישית.
נפטר בשנת 1972 ונקבר בקונטיקט.
מיל (מטבע)
מיל היה יחידת כסף בתקופת המנדט הבריטי, החלק ה-1,000 של הלירה הארץ ישראלית, שהונפק החל משנת 1927.
המיל הונפק במטבעות של מיל אחד ושני מילים מנחושת, מטבעות של 5, 10 ו-20 מילים מקופרניקל (סגסוגת של נחושת וניקל) עם חור במרכזן (המטבע בן 10 מילים היה ידוע בתור "הגרוש עם החור"), ומטבעות של 50 מיל ו-100 מיל מכסף. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחלפו מטבעות הקופרניקל במטבעות מנחושת, ומטבעות הכסף במטבעות מקופרניקל. כמו כן הונפק שטר של 500 מיל.
על מטבעות המיל הבריטי היה מודפס ערך המטבע, שנה, המילה פלסטין בערבית ואנגלית והצמד פלשתינה (א"י) בעברית.
גם לאחר הקמת המדינה ב-1948, ועד שנת 1952, שימש המיל (והלירה הארץ ישראלית) הילך חוקי.