תנועות גוף.
תסכול עשוי להתבטא בכתפיים שמוטות ובראש שמוט. המתוסכל נראה כמו אדם שאינו בטוח, מתייאש, מגורה, לחוץ, ומרוגז.
תסכול עשוי להתבטא בהבעות פנים, אם כי לא תמיד אנשים מציגים את התסכול אותו הם מרגישים. לעיתים, תסכול מתבטא בכך שראשי הגבות מנסים לקמט את העין ולעלות באותו זמן, לעקם את הגבות ולכווץ אותן בקווים כמעט ישרים. הפה קפוא אבל המתח מתרכז בגבות כמו באדם המחפש פתרון - חצי חיוך הדומה לשמחה.
רוזלין קרטר
אלינור רוזלין סמית' קרטר (באנגלית: Eleanor Rosalynn Smith Carter; נולדה ב-18 באוגוסט 1927) היא אשת נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1977–1981.
ביוגרפיה.
אלינור רוזלין סמית' נולדה בפליינס שבמדינת ג'ורג'יה, והיא הבכורה מבין ארבעת ילדיהם של פרנסס אלת'אה "אלי" מורי (Frances Allethea "Allie" Murray), תופרת שמלות (1904–1997) ואדגר סמית' (Edgar Smith), מכונאי רכב וחקלאי (1896-1940).
בגיל 13 נפטר אביה מלוקמיה ורוזלין עזרה בגידול אחיותיה. רוזלין סיימה בהצטיינות את לימודיה התיכוניים ולמדה באוניברסיטת המדינה של דרום מערב ג'ורג'יה.
נישואיה.
אף שרוזלין הכירה את ג'ימי קרטר קודם לכן, הם החלו להיפגש פגישות רומנטיות רק בשנת 1945 בעת שלמד באקדמיית הצי של ארצות הברית שבאנפוליס. ב-7 ביולי 1946 בני הזוג נישאו, ונולדו להם ארבעה ילדים: ג'ון ויליאם קרטר (John William Carter) המכונה "ג'ק" (נולד ב-1947), ג'יימס ארל קרטר השלישי (James Earl III) המכונה "צ'יפ" ("Chip") (נולד ב-1950), דונל ג'פרי קרטר (Donnel Jeffrey) המכונה "ג'ף" (נולד ב-1952), ואיימי לין קרטר (Amy Lynn) (נולדה ב-1967).
שלושת בניהם הראשונים של בני הזוג נולדו בעת שירותו הצבאי של ג'ימי, בעת מגורי בני הזוג בבסיסים שונים של הצי ברחבי המדינה. איימי נולדה בג'ורג'יה.
בשנת 1953 עזב ג'ימי את הצי ורוזלין והוא ניהלו את חוות הבוטנים המשפחתית (רוזלין טיפלה בחשבונאות של החווה), ולאחר מכן, משהחל לעסוק בפוליטיקה סייעה רוזלין לג'ימי, פעילות שהלכה וגברה עם מינויו, בשנת 1962 לסנטור בסנאט מדינת ג'ורג'יה.
הגברת הראשונה של ג'ורג'יה.
בהיותה הגברת הראשונה של ג'ורג'יה, מונתה רוזלין לוועדת המושל לשיפור שירותי בריאות הנפש והשירותים לפגועים נפשית. הוועדה הגישה מסקנותיה למושל קרטר, ומרבית המסקנות אומצו והפכו לחוק.
רוזלין המשיכה בפעילות למען פגועים נפשית ועבדה כמתנדבת בבית החולים המקומי לחולי נפש באטלנטה, וכן כיהנה במשך חמש שנים בהתנדבות כיו"ר של כבוד של אולימפיאדת הנכים של ג'ורג'יה.
בשנת 1975, לאחר סיום כהונת בעלה כמושל, החלו בני הזוג לפעול למען בחירתו כנשיא. רוזלין נסעה לבדה ב-41 ממדינות ארצות הברית ונכחה בכנסי בחירות ואף נאמה בהם למען בעלה.
במהלך העבודה למען בחירת בעלה, נבחרה רוזלין לחבר המנהלים של האיגוד הלאומי לבריאות הנפש של ארצות הברית, וכן קיבלה את אות ארגון הנשים הלאומי בשל תמיכתה ועבודתה למען תיקון הזכויות השוות לחוקת ארצות הברית. כמו כן קיבלה רוזלין את אות מתנדבת השנה של איגוד המתנדבים הדרום מערבי של ארצות הברית.
הגברת הראשונה של ארצות הברית.
בינואר 1977, לאחר בחירתו של בעלה לנשיא הפכה לגברת הראשונה של ארצות הברית, וזכתה לכינוי "מגנוליה מפלדה" ("The Steel Magnolia") על ידי עיתונאי הבית הלבן בשל התנהלותה והנחישות שלה.
רוזלין הייתה היועצת הקרובה ביותר של בעלה, וישבה במרבית ישיבות ממשלת ארצות הברית. היא הייתה הגברת הראשונה שנהגה לשאת תיק מסמכים למשרדה בבית הלבן.
בעת היותה הגברת הראשונה כיהנה בתפקיד יו"ר של כבוד בוועדה הנשיאותית לבריאות הנפש, ובעקבות פעילותה בוועדה התקבל חוק מערכות בריאות הנפש. היא אף הוכרזה כ"מתנדבת העשור" על ידי איגוד בריאות הנפש הלאומי.
במהלך בחירות 1980 פעלה רוזלין בנחישות למען בחירת בעלה (וזאת אף שהסקרים צפו את בחירתו של רונלד רייגן).
לאחר סיום כהונתו של קרטר שבו בני הזוג לפליינס, שם היא כתבה את האוטוביוגרפיה שלה "הגברת הראשונה מפליינס" (First Lady from Plains) שפורסמה במאי 1984.
רוזלין היא חברה של כבוד באיגוד הפסיכיאטרים של ארצות הברית, וכן חברה של כבוד באיגוד בריאות הנפש הלאומית של ארצות הברית. ב-1999 הוענקה לה מדליית החירות הנשיאותית וב-2001 נבחרה רוזלין להיכל התהילה הלאומי לנשים.
רובה מוסקט
ים סין הדרומי
ים סין הדרומי הוא ים שולי, הים השני בגודלו בעולם אחרי הים הערבי, שטחו הוא כ-3,500,000 קמ"ר. עומקו המרבי הוא 5,016 מטרים, ובסביבתו ישנם מעל ל-250 איים. הים הסיני נמצא מדרום לסין, ומבחינה גאוגרפית הוא מהווה ים שולי של האוקיינוס השקט. לחופיו שוכנות המדינות וייטנאם וסין בצפון, אינדונזיה, סינגפור, מלזיה וברוניי בדרום, הפיליפינים וטאיוואן במזרח ותאילנד וקמבודיה במערב.
לים סין הדרומי חשיבות כלכלית רבה שכן שליש מהמטען הימי בעולם עובר דרכו, מתחת לקרקעיתו עשויים להימצא מצבורים גדולים של גז ונפט, ומתקיים בו דיג מסחרי רב. שטח הים עצמו, וכן חלק מהאיים הבלתי מיושבים בו, נמצאים במחלוקת בין מספר מדינות הטוענות לריבונות עליהם. המחלוקות מתבטאות גם בשמות השונים שבהם מכונים הים והאיים שבו.
מצר מלאקה, בין חצי האי המלאי והאי סומטרה שבאינדונזיה, מחבר בין האוקיינוס ההודי וים סין הדרומי.
איים.
ים סין הדרומי מכיל יותר מ-250 איים קטנים, שוניות ואטולים. רוב האיים אינם מאוכלסים אם כי ישנם איים רבים עם מוצבים צבאיים בעיקר עקב סכסוכי טריטוריה בינלאומיים באזור.
מרבית האיים מרוכזים ב:
רמי קלינשטיין
רמי קלינשטיין (נולד ב-10 בנובמבר 1962) הוא זמר-יוצר, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי. פעילותו מתמקדת בכתיבת חומר מקורי לעצמו ובעבר גם לזמרת ריטה, שהייתה אשתו.
ביוגרפיה.
קלינשטיין נולד בניו יורק, ארצות הברית ועלה לישראל בגיל 8. עוד טרם התפרסם עסק במוזיקה, וב-1978, בעודו בתיכון, הקים קלינשטיין להקה בשם ליקוי חמה יחד עם ירמי קפלן, אשר למד שנה מעליו בבית הספר אליאנס תל אביב. בשנת 1980 התגייס לצה"ל, והיה למנהל המוזיקלי של הלהקה הצבאית "צה"ל 80", בה היה גם חבר לצידם של אשתו לעתיד ריטה והזמרות שלווה ברטי וחני דינור. בשנת 1983 יצר, יחד עם יוריק בן דוד את פסקול הסרט "הפנימיה", ובסוף אותה שנה הלחין את רוב שירי הלהקה הצבאית "צה"ל 84", שבה היו חברים בין היתר יובל זמיר, אופירה יוספי ואורנה דץ (כהן דאז). ב־1984 הלחין את פסקול הסרט "זעם ותהילה" בבימויו של אבי נשר. פרסומו הגדול הגיע בשנת 1985, כאשר הלחין את שירו של יורם טהרלב "עוד לא תמו כל פלאייך", שהפך ללהיט בביצועה של להקת פיקוד הצפון עם הסולנית יסמין גמליאל (שאחר כך הייתה חלק משלישיית הבנות "מנגו"). באותה שנה אף הפיק ועיבד את אלבום הבכורה של דני בסן.
הפריצה הגדולה, הן של קלינשטיין והן של ריטה, הגיעה בשנת 1986 עם הוצאת אלבומי הבכורה של שניהם - "ביום של הפצצה" של רמי, ו"ריטה" של ריטה. "ביום של הפצצה" נחשב לאחד האלבומים המצליחים ביותר של קלינשטיין, ונכללו בו הלהיטים: "זמן גשום", "את שרה ברדיו", "אש", "שבועה" בדואט עם ריטה, "במקום שבו אני עומד", "הניחי לי", "ביום של הפצצה" ו"שיר מדבר". בגרסת הCD נכלל השיר "אורה" אותו הלחין קליינשטיין למילים של שמעון גלבץ וגם גרסת כיסוי של השיר "ככה את רצית אותי" של אריאל זילבר כבונוס. בעקבות הצלחת האלבום, יצא קלינשטיין לסיבוב הופעות בשם "אש על הבמה".
אלבום הבכורה של ריטה כלל בעיקר שירים שהלחין ועיבד קלינשטיין, הבולט ביותר מביניהם הוא "שביל הבריחה", איתו הגיעה ריטה למקום הרביעי בתחרות הקדם-אירוויזיון באותה שנה והופעתה שם עוררה עניין ציבורי עקב שמיטת הכתפייה אותה לבשה ריטה. בנוסף הלחין קלינשטיין לאלבום את רוב השירים, ביניהם "שיר אהובת הספן", "עבד של הזמן", "בגידה" ו"לקבל ולתת".
בשנת 1988 יצא האלבום העברי השני של ריטה, "ימי התום", אשר גם בו היה קלינשטיין המלחין והמעבד העיקרי. בין השירים הבולטים באלבום היו "תחת ירח ערבי" (שהופיע רק במהדורת הדיסק), "עטוף ברחמים", "הנסיכה והרוח" (עיבוד של קלינשטיין ללחן של יהודה פוליקר), "אני חיה לי מיום ליום" (שכתב חנוך לוין, ושביצעה במקור תיקי דיין בלחן שונה) והמוכר יותר כ"לא בת 16", "ימי התום", "בוא", "כמו בִּתמונה" ו"חברה", שכתבה ריטה עוד בצעירותה לחברתה פנינה עסיס, לימים המעצבת פנינה טורנה. באותה שנה הפיק קלינשטיין את סיבוב ההופעות של גידי גוב "דרך ארץ", בו גם שר חלק משיריו. באלבום שיצא בעקבות המופע, שר קלינשטיין את "הניחי לי" לבד, ואת "ככה את רצית אותי" יחד עם גוב.
סוף שנות השמונים ותחילת התשעים.
בשנת 1989 יצא האלבום השני של קלינשטיין, "על הגשר הישן", בו ניסה לראשונה את כוחו ככותב שירים. באלבום הופיעו הלהיטים "על הגשר הישן", "אף פעם","מה קרה לחלום", ו"מותר לך ליפול", אך הוא זכה להצלחה פחותה בהרבה מקודמו. באותה שנה הלחין קלינשטיין לריטה את השיר "מחול מטורף", וללהקת "מנגו" את שירה הידוע ביותר, "גרה בשינקין".
בשנת 1991 יצא אלבומו השלישי, "אהביני", עם קרדיט ביצוע ל"קלינשטיין והמועצה". "המועצה" הייתה להקת הליווי של קלינשטיין, אשר כללה את ליאור יקותיאלי בגיטרה, בנצי גפני בבס, ואלון הלל בתופים. בהמשך עזב גפני, ובמקומו הצטרפו ששי מזרחי בבס, ועובד אפרת בגיטרה. באלבום בלטו שיר הנושא, "אין כמוה", "קר שם בחוץ", חידוש לשיר "זמר אהבה לים", והלהיט הגדול ביותר, "צעיר לנצח", שירו של בוב דילן שתורגם על ידי יאיר לפיד והולחן על ידי קלינשטיין. האלבום נחשב למצליח יותר מקודמו.