אור אדום וים כחול הם שני יצורים שנולדו באותו יום, אבל בשני מקומות שונים, ולכן הם אינם מכירים זה את זה. כל יצור גדל בסביבתו וקולט לתוכו מערכיה של החברה שבתוכה הוא גדל – יופי, עזרה הדדית, דמיון, יצירתיות, הרפתקנות ועוד.
המפגש בין ים כחול ואור אדום מתחיל באחד ממסעותיו של אור אדום, אך המפגש אינו יוצר כל קשר, כי אור אדום בכלל אינו מקשיב לים כחול. ים כחול, אף הוא חסר סבלנות כלפי אור אדום.
כמו אור אדום וים כחול, כך נוהגים העמים שאליהם הם שייכים. כל עם מתעניין אך ורק בעצמו, בנושאים הקרובים לו ואינו מגלה כל עניין וסובלנות כלפי עם אחר.
בעוד המבוגרים עסוקים בכעסים, בענייני כבוד וכבר מתכוננים לצאת למלחמה, עוצרים אותם הילדים ומלמדים אותם להקשיב, לקבל ולהיות סובלניים.
מסרים מהסיפור.
הסיפור מלמד על כבוד כלפי האחר ומקנה סובלנות, בנוסף הוא מראה שאלימות אינה תמיד הפתרון ולפעמים שלום עובד בדיוק באותה המידה ואף יותר.
יחסי האיים המלדיביים-סין
למה לחתולה אין חברים
למה לחתולה אין חברים הוא ספר לילדים שנכתב על ידי הסופרת ענת אומנסקי, ואויר על ידי ולדימיר סולופ. הספר יצא לאור בשנת 2000 בהוצאת ליתם.
עלילת הספר.
החתולה חשבה שהיא היפה ביותר, הנהדרת והחכמה מכולם. החתולה היפה שאלה מי רוצה לשחק איתה. הכלב, הצב, הקרפדה, התרנגולת הביעו נכונות, אך כיוון שהיא מושלמת, ולהם יש "פגמים" היא לא הייתה מעוניינת לשחק איתם.
החתולה הרימה את אפה וציפתה שמישהו יבוא לשחק איתה. כעבור יומיים של המתנה החלה להשתעמם והחליטה לצאת לחפש חבר מתאים לה. לשאלתה מי רוצה לשחק אתה סירבו הציפור, העכבר, החיפושית ואפילו הפרפר.
החתולה ראתה את הכלב, הצב, התרנגול והקרפדה משחקים תופסת ביחד, ואמרה שהיא לא תתעקש בגין הסירוב שלהם, ושהיא תשחק רק עם מי שרק ירצה לשחק איתה. היא שאלה שוב מי רוצה לשחק איתה. הצב, הקרפדה והתרנגול סירבו לשחק איתה, הם גאים במי שהם. על כך השיבה שממילא אף היא אינה מעוניינת לשחק אתם. החתולה הרגישה אומללה ותהתה למה לא רוצים לשחק איתה.
מוסר השכל.
הספר עוסק בנושא חברות וכישורים חברתיים ומומלץ על יועצים חינוכיים. מוסר ההשכל העומד מאחורי הסיפור הוא לא לשפוט לפי המראה החיצוני, שהוא פרט שולי בבריות. החשוב הוא האופי. יש לשפוט לפי ההתנהגות לסביבה ולאחרים.
בייגלה (ספר)
בייגלה (באנגלית: Pretzel) הוא ספר ילדים אמריקאי, שנכתב בשנת 1944 על ידי מרגרט אליזבת ריי, אויר על ידי הנס אגוסטו ריי ויצא לאור על ידי האחים הרפר. הספר תורגם לעברית על ידי צבי רוזן.
הספר עוסק בתופעת הגזענות. דוכס, הדמות הראשית, נתקל ביחס של גזענות ודעות קדומות כלפיו בשל גופו הארוך, אך רוחו של דוכס אינה נשברת בשל כך, והוא מצליח להפגין בפני כולם את יכולותיו וכישוריו. הוא אף משיג את מטרותיו, שהן לשנות את תפיסותיה הגזעניות של בחירת ליבו ולהתחתן איתה.
על המחברת.
מרגרט אליזבת ריי (Margret Elizabeth Rey) נולדה בהמבורג ב-16 במאי 1906 ונפטרה מדום לב בקיימברידג' שבמסצ'וסטס ב-21 בדצמבר 1996 בגיל 90. היא עסקה בכתיבה ובאיור של ספרי ילדים והתפרסמה בעיקר מסדרת ספרי התמונות שיצרה עם בעלה.
הנס אגוסטו ריי (Hans Augusto Rey) בעלה של מרגרט ריי, אייר את הספר. הוא נולד ב-16 בספטמבר 1898 ונפטר ב-26 באוגוסט 1977 בגיל 78 .
תקציר העלילה.
הסיפור מתחיל בלידת חמישה גורי כלב תחש שגדלו והיו דומים זה לזה עד כדי כך שלא ניתן היה להבדיל ביניהם. לאחר זמן מה אחד הגורים נעשה ארוך יותר משאר אחיו. לכלב הזה קראו דוכס. הוא היה כלב התחש הארוך בעולם והצטיין בכך שידע להתקפל בצורת בייגלה. לכן כינויו היה "בייגלה". הוא היה גאה מאוד באורכו. כולם העריצו אותו חוץ מזהובה, כלבת התחש הקטנה שבייגלה אהב. זהובה דחתה אותו ואמרה לו "אני לא אוהבת כלבים ארוכים", אולם בייגלה התגאה בעצמו ואף הציע לה להתחתן איתו, אך היא סירבה ועמדה בסירובה גם לאחר חיזוריו הרבים. בייגלה היה עצוב. יום אחד כאשר זהובה שיחקה בכדור שהתגלגל, ורדפה אחריו, שניהם נפלו לבור. זהובה ניסתה לצאת בכוחות עצמה מהבור אך ללא הצלחה. בייגלה שהיה בקרבת מקום כדי להשגיח עליה, ראה שהיא בסכנה ובא לעזרתה. הוא שלשל את גופו הארוך לתוך הבור, תפס אותה וחילץ אותה מן הבור. בעקבות כך, בייגלה הציע לה שוב להתחתן, והפעם היא הסכימה. זהובה ראתה את בייגלה כגיבור, והם התחתנו. הסיפור מסתיים בכך שזהובה ממליטה חמישה גורי כלב תחש.
דמויות.
דוכס, שכינויו הוא "בייגלה", הוא כלב תחש חום-כתמתם וארוך במיוחד. העלילה סובבת סביב חייו, מלידתו ועד לידת צאצאיו. כינויו ניתן לו בשל יכולתו להתקפל כמו בייגלה. זהובה-כלבת תחש קטנה ושחורה, גרה מעבר לרחוב שבו מתגורר בייגלה. היא מסרבת לאהבתו של בייגלה כלפיה בטענה שהיא "לא אוהבת כלבים ארוכים". היא מסתבכת במהלך הסיפור ובייגלה הוא זה שהציל אותה. בסופו של דבר זהובה התאהבה בו, התחתנה איתו והמליטה את צאצאיו. ארבעת אחיו של דוכס-נולדו ביחד עם דוכס בחודש מאי, היו דומים מאוד לדוכס במשך תשעה שבועות ואחר כך דוכס נעשה ארוך יותר מהם. הגורים של דוכס וזהובה-חמישה גורי תחש שנולדו לזהובה ולדוכס לאחר חתונתם, נולדו בחודש מאי כאשר שלושה מהם בצבעו של דוכס ושניים מהם בצבעה של זהובה.
הסיפור עוסק בהשפעתן של דעות קדומות וגזענות על הבחירות שבני האדם עושים. הגזענות היא תכונה ששורשיה הפוטנציאליים קיימים בכל אדם, והיא מבטאת את שנאת האחר, חשש מאדם שיש לו מאפיינים שונים ממני. לרוב, אם אדם אינו מודע לתחושות אלה בקרבו, בכל פעם שיימצא במגע עם אדם השונה ממנו, הוא עלול להגיב בגזענות ותחושת עליונות כלפיו. הספר "בייגלה" מעודד מודעות לנושא וקבלת האחר באופן שוויוני וללא חשש מהאדם השונה ממני.
הספר מציג את זהובה כבעלת דעות קדומות כלפי בייגלה. היא "לא אוהבת כלבים ארוכים". בגלל אורכו של בייגלה, היא מסרבת לאהבתו. כאשר בייגלה מוכיח לה שהוא באמת אוהב אותה, היא מתחתנת עמו דווקא בשל יתרונו כבעל גוף ארוך.
ציטוט נבחר.
הציטוט "אני אתחתן איתך, לא מפני שאתה ארוך! אלא מפני שאני אוהבת אותך. אתה הצלת את חיי". מטרתה של כותבת הספר ללמד את הקורא שהדבר החשוב באמת הוא האופי וההתנהגות ולא המראה החיצוני או המילים הנאמרות.
ביקורות.
"ספר מעניין וקליל המספר את סיפורם רווי האהבה והדאגה של שני כלבים. ילד שמאזין לסיפור או קורא אותו, קולט את כל המסרים, הגלויים והנסתרים, בקלות ובאופן ישיר. הציורים הצבועים בגוונים של חום-לבן, מעניקים תחושה של סיפור ישן ויוצרים סקרנות מרובה".
"הספר גורם לתפיסות מעוותות בנושא אהבה וזוגיות. הספר מחזק את המיתוס שהבת חייבת להתחתן עם מי שתופס את עצמו כ"הבחור הטוב" ולא עם מי שהיא רוצה ואוהבת. בנוסף, הציור של כל זוגות הכלבים שמתחתנים כל אחד עם מי שדומה לו בדיוק, מבטא יחס גזעני במידה מסוימת".
סלטה לאחור
סלטה לאחור הוא ספר לנוער מאת הסופרת תמר ורטה-זהבי. הוא מספר על נטע, בת לאם חד-הורית קרייריסטית שרגילה לעבור דירות מאז שנולדה. הצטרפותה ל"קרקס השלום" בו מופיעים יהודים לצד ערבים ונוצרים מחזקת את רצונה להישאר.
רקע לספר.
בריאיון ל"חיים משותפים", תמר ורטה-זהבי סיפרה שכל ספריה העוסקים בסכסוך הישראלי פלסטיני (שרוטה, רים - הילדה מעין חוד, החלום של יוסף) נטועים בחוויות אישיות שלה. בירושלים היא הייתה עדה ליוזמת בניית קרקס יהודי-ערבי לילדים. "הילדות והילדים, חציים ערבים וחציים יהודים למדו תרגילים בסיסיים בקרקסנות ובייחוד למדו לסמוך אחד על השני". הסופרת צפתה ביחסים הנרקמים בין הילדים ובהכנות להופעות בחו"ל והספר "סלטה לאחור" מבוסס על תצפיות אלו.
ורטה-זהבי אמרה שהיא כותבת כדי "לספק מרחב מוגן, שבו בני נוער יוכלו לבחון מחדש עמדות ותהיות" והדגישה כי "זה לא מרחב עם סוף טוב. יש מחסומים כמו במציאות, לא קורים נסים ואין סוף רומנטי בין הנערה היהודייה לנער הערבי, אבל אני רוצה שהקוראים ירגישו החמצה וירצו שזה יקרה".
עלילה.
נטע מתחברת עם אבתיסאם הערבייה הצעירה ממנה בשנתיים ויחד הן הופכות לכוכבות הקרקס. התרחשויות אלו, שהן עיקר חלקו הראשון של הספר, מציגות מציאות לא פשוטה של בדידות, חוסר שייכות וגזענות. דמותה של נטע חושפת נפש עדינה ופגועה. כתיבתה של ורטה-זהבי שופכת אור על התבגרות בחברה שמתקשה לקבל את השונה ויתרה מכך, לועגת למי שעושה זאת. אף על-פי שנטע מגלה סובלנות, סביבתה לא תמיד נאורה כמוה. הסיפור מקבל תפנית מפתיעה כאשר נטע מתאהבת בשאפיק, אחיה של אבתיסאם ואף הוא מתאהב בה. הרגשות גועשים ומתחזקים ככל שהעלילה מתקדמת. חייהם של השניים משתנים ללא היכר כאשר הרצון להיות יחד מתנגש עם המוסכמות החברתיות. ירושלים מתוארת כבעלת פינות-חמד ומקומות מפלט אך גם כמעוז הגזענות והדיכוי הערבי. כל אספקט בחייה של הגיבורה הוא עכשווי; החל מהיותה ילדת מבחנה ועד העיסוק ביחסים הפוליטיים בין ערבים ליהודים.
ביקורות ופרשנות.
מבקרים ציינו שספר זה מתאים לנערים ונערות שמתעניינים באהבה ומוכנים להישיר מבט על הגזענות, האפליה והדיכוי הקיימים בחברה הישראלית. סוגיות חברתיות אקטואליות משמשות בו כרקע לסיפור התבגרות מרגש. סיפור זה מצליח להעביר חוויה רגשית עמוקה.