רום התגייס לצה"ל בשנת 1995, והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב ליחידה ומונה למפקד צוות, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כמפקד פלגה, והשתתף בין היתר במבצע חד וחלק, במלחמת לבנון השנייה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד סיירת מטכ"ל.
לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה לקצין חקירות מודיעיני באמ"ן. בשנת 2014 מונה למפקד יחידת אגוז, והוביל אותה בין היתר במבצע צוק איתן. במהלך קרב שג'אעיה נפצע קשה מפגיעת רסיס ממטען חבלה רב-עוצמה, בעורק חזהו. לאחר מספר חודשים השתקם ושב לפקד על היחידה. במהלך תפקידו הוכפפה היחידה לחטיבת עוז. את תפקידו סיים ב-16 במאי 2016. לאחר מכן יצא ללימודים. ב-19 ביולי 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת חיצי האש, ושימש בתפקיד עד אפריל 2019.
רום נשוי למאיה ואב לשלושה.
שלי דדון
רובעי צרפת
אליפות ברזיל בכדורגל 1987
אליפות ברזיל בכדורגל 1987 הייתה הפעם ה-31 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-11 בספטמבר 1987 והסתיימו ב-7 בפברואר 1988.
"מועדון ה-13" ומשבר ה"קופה אוניאו".
בשנת 1987 הודיע נשיא קונפדרציית הכדורגל הברזילאית, אוטביו פינטו גימראאס, כי, בגלל קשיים כספיים, לא תוכל הקונפדרציה לארגן את ליגת העל באותה השנה. כתוצאה מכך, שלוש עשרה מבין הקבוצות הגדולות מברזיל התארגנו, תחת מנהיגותו של נשיא קבוצת סאו פאולו, קרלוס מיגל איידר, וייסדו את מועדון ה-13 (בפורטוגזית: Clube dos Treze), התאחדות שמטרתה העקרית הייתה לארגן את ליגת העל ב-1987. הקבוצות אשר הרכיבו את מועדון ה-13 היו סאו פאולו, קורינתיאנס, פלמיירס וסנטוס (ממדינת סאו פאולו); פלמנגו, פלומיננסה, ואסקו דה גאמה ובוטפוגו (ממדינת ריו דה ז'ניירו); אתלטיקו מיניירו וקרוזיירו (ממינאס ז'ראיס); גרמיו ואינטרנסיונל (מריו גראנדה דו סול) ובאהיה (ממדינת באהיה). קהל שלוש עשרה הקבוצות הללו ביחד היוו 95% מציבור אוהדי הכדורגל בברזיל. קונפדרציית הכדורגל נתנה את אישורה למהלך, בתנאי היחיד שליגת העל תכלול 3 קבוצות נוספות, ממדינות אחרות. כתוצאה, הקבוצות קוריטיבה (מפרנה), גויאס (מגויאס) וסנטה קרוז (מפרנמבוקו) צורפו למיזם.
מועדון ה-13 תכנן תחרות שתהיה כלכלית מצד אחד ואיכותית מבחינת רמת הכדורגל מצד שני. איכות הכדורגל הובטחה בכך שרק 16 קבוצות חזקות תשחקנה (לעומת 80 קבוצות משלל רמות בשנת 1986). הכדאיות הכלכלית הובטחה בזכות הסכמי חסות עם תאגידים גדולים, כגון קוקה-קולה, חברת התעופה ואריג (שהטיסה את השחקנים), ורשת הטלוויזיה גלובו (ששידרה את המשחקים). התחרות נקראה קופה אוניאו (בפורטוגזית: Copa União, שם שמשמעותו גביע איחוד בעברית).
זמן קצר לפני תחילת התחרות, שינתה הקונפדרציה את דעתה והחליטה להתערב בארגון ליגת העל. הסיבות לכך לא ברורות ויש הטוענים כי מדובר בלחץ מצד קבוצות שנשארו מחוץ למיזם, בראשן אמריקה פוטבול קלוב (ריו דה ז'ניירו) (מקום רביעי בליגה בשנת 1986) וגוארני מסאו פאולו (סגנית האלופה ב-1986). טענות נוספות הן שהקונפדרציה הבינה שניתן לתכנן תחרות כלכלית, או שהיא פחדה לאבד את שליטתה על ליגת העל גם לשנים הבאות.
העובדה היא שהקונפדרציה הכריזה על תחרות מקבילה לקופה אוניאו עם 16 קבוצות נוספות, לה היא קראה "המודול הצהוב" של אליפות ברזיל, בזמן שלקופה אוניאו היא קראה "המודול הירוק" של אליפות ברזיל. הקבוצות שנקבעו לשחק את המודול הצהוב היו: אמריקה פוטבול קלוב (ריו דה ז'ניירו) ובנגו (מריו דה ז'ניירו); גוארני, אינטרנסיונל ופורטוגזה דה דספורטוס (מסאו פאולו); אתלטיקו פרנאאנסה (מפרנה); ספורט ונאוטיקו (מפרנמבוקו); ז'ויינווילה וקריסיומה (מסנטה קטרינה); ויטוריה (מבאהיה); ריו בראנקו (מאספיריטו סאנטו); אתלטיקו גויאניאנסה (מגויאס); סיארה (מסיארה); טרזה (מפאראיבה) ו-CSA (מאלגואס).
יתר על כן, קבעה הקונפדרציה כי אלופת ברזיל ב-1987 לא תהיה זוכת קופה אוניאו אלא הזוכה בטורניר הצלבה שיפגיש את הזוכות (אלופה וסגניתה) של שני המודולים.
החברות במועדון ה-13 דחו את הכללים החדשים והודיעו כי לא ישתתפו בטורניר ההצלבה, אך הקונפדרציה לא חזרה בה.
קופה אוניאו התנהלה כמתוכנן והייתה להצלחה ללא תקדים בכדורגל הברזילאי. מספר האוהדים הממוצע באצטדיונים למשחק היה גדול במיוחד (יותר מ-20 אלף צופים). במשחק הגמר גברה פלמנגו על אינטרנסיונל והייתה לאלופת קופה אוניאו/המודול הירוק.
המודול הצהוב, לעומת זאת, התקיים בצורה פחות חלקה. קבוצת אמריקה פוטבול קלוב (ריו דה ז'ניירו), שסברה שאין סיכוי שקבוצות המודול הירוק ישחקו בטורניר ההצלבה, החליטה להחרים את התחרות ולא הופיעה למשחקים. גמר התחרות בין הקבוצות ספורט וגוארני הסתיים ללא הכרעה, עם תוצאה 11:11 בדו-קרב בעיטות העונשין. שתי הקבוצות הוכרזו זוכות המודול הצהוב.
כמובטח על ידי מועדון ה-13, פלמנגו ואינטרנסיונל סירבו להשתתף בטורניר ההצלבה, וכתוצאה מכך, שיחקוהו ספורט וגוארני בלבד. לאחר שני משחקים גברה ספורט על גוארני והוכרזה אלופת ברזיל לשנת 1987 על ידי קונפדרציית הכדורגל. מועדון ה-13 ניגשה ל"מועצה הלאומי לספורט" (שהיה הגוף המשפטי העליון לענייני ספורט בברזיל, לפני ייסוד הוועד האולימפי הברזילאי), וזו קבעה כי פלמנגו היא אלופת ברזיל ל-1987, קביעה שהקונפדרציה לא קיבלה. הכרעה סופית לסוגיה באה רק בשנת 1997, כאשר המקרה הגיע למערכת המשפט הברזילאי, שקבעה באופן סופי כי ספורט היא אלופת ברזיל ב-1987.
ב-21 בפברואר 2011 שינתה הקונפדרציה את החלטתה והחליטה להכריז על פלמנגו וספורט כאלופות ברזיל בענת 1987.
אליפות ברזיל - המודול הצהוב.
בתחרות השתתפו 16 קובצות שהתחרו באליפות ברזיל בכדורגל 1986 ולא הוזמנו ל"מודול הירוק" על ידי מועדון ה-13. אמריקה (ריו דה ז'ניירו) סירבה להשתתף בתחרות ובכל המשחקים שלה הוצגה הוצג הספד 1:0. למרות זאת, היא קיבלה זכות להשתתף בליגה הבכירה של אליפות ברזיל בכדורגל 1988
הקבוצות התחרו בשני בתים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני העפילו למשחקי חצי הגמר.
משתתפי משחק הגמר העפילו לגביע ליברטדורס
המודול הירוק (Copa União).
התחרות כללה 16 קבוצות שהתחרו בשיטת משחק בודד בין הקבוצות. קבוצות שזכו במקומות 1-4 העפילו למשחקי חצי הגמר והגמר.
שחקנים מצטיינים.
מולר, שחקנה של סאו פאולו כבש 10 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
רנטו גאוצ'ו, שחקנה של פלמנגו זכה גם בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
קריב (עיר)
סטיב בארט
סטיבן דוויין "סטיב" בארט האב (באנגלית: Steven Dwayne Burtt Sr.; נולד ב-5 בנובמבר 1962) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. בארט, רכז בגובה מטר ו-88 סנטימטרים, שיחק ב-NBA בצורה לא סדירה מ-1984 עד 1993. כן שיחק בארט לאורך הקריירה המקצוענית שלו בחו"ל. הוא נולד בניו יורק, ושיחק כדורסל בתיכון עבור תיכון צ'ארלס אוונס יוז לפני שנרשם למכללת איונה לשחק עבור קבוצת הכדורסל שלהם. בארט מלמד במכללה האקדמית ברונקס (ברובע הברונקס שבניו יורק).
קריירת המכללות.
בארבעת עונות משחקו במכללת איונה שיחק בארט ב-121 משחקים, עם ממוצעים של 20.9 נקודות למשחק, 3.5 ריבאונדים למשחק ו-1.7 חטיפות למשחק. הוא מלך הסלים של קבוצת הכדורסל של מכללת איונה בכל הזמנים, עם 2,534 נקודות שקלע במהלך קריירת המכללות. במהלך קריירת המכללות שלו קבע בארט מספר שיאי מכללה נוספים, כולל קליעות מהשדה בקריירה וניסיונות קליעה מהשדה בקריירה. בארט גם החזיק את השיא הקליעה לעונה עם 732 נקודות, עד ששיא זה נשבר בשנת 2006 על ידי בנו סטיב בארט ג'וניור. במהלך הקריירה במכללה הוא נבחר שלוש פעמים לחמישיית העונה בחטיבת Metro Atlantic Athletic (בשנים 1982 עד 1984) ופעמיים לשחקן השנה בחטיבה (בשנים 1983 ו-1984). הם רק אחד משני צמדי אב-בן שקלעו מעל 2,000 נקודות כל אחד בחטיבה הראשונה של ה-NCAA, מלבד דל קרי ובנו סטף קרי.
קריירה מקצוענית.
בארט נבחר במקום ה-30 הכללי בדראפט ה-NBA 1984 על ידי גולדן סטייט ווריורס. בעונת הרוקי שלו פציעות קיצרו את זמן משחקו ל-47 משחקים, עם ממוצע של 4.2 נקודות למשחק ב-38.3% מהשדה.
הוא שיחק באופן מקצועי ביוון ב-1992, לפני שהושעה לכל חייו מליגת כדורסל של המדינה בשל עבירות סמים: קוקאין וחשיש נמצאו במזוודה שלו בעת שחזר מביקור בארצות הברית. באיטליה שיחק בארט במספר קבוצות כדורסל מלגת הכדורסל הבכירה, סרייה א'. בשש שנים שבהן שיחק במדינה, הוא שותף ב-155 משחקים עם ממוצע של 28.4 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק. ב-2007, נבחר בארט על ידי מכבי ראשון לציון (שבמדיה שיחק למשך עונה אחת, בשנים 1993-1994) ל"שחקן הזר הטוב ביותר" ששיחק בקבוצה ב-20 השנים האחרונות.
חייו האישיים.
בארט הוא אביו של כדורסלן העבר של מכללת איונה סטיב בארט ג'וניור ששמו זהה לשמו של האב, ושיחק עבור נבחרת אוקראינה בכדורסל.
פישר לודוויג
ביופסיה נוזלית
ביופסיה נוזלית (באנגלית: liquid biopsy) מאפשרת באמצעות בדיקת דם פשוטה לבצע אפיון מולקולרי של מוטציות ושינויים גנומיים בחולים.
הביופסיה הנוזלית הקרויה ctDNA היא בדיקת דם פשוטה של כמה מיליליטר בודדים של דם אשר יכולה להוות אלטרנטיבה או כלי אבחון נוסף לצד הליך הביופסיה המקובל ועשויה להשפיע על קבלת ההחלטות בטיפול לסרטן.
הגדרת בדיקת הביופסיה הנוזלית.
ניתן לעקוב אחר ההתפתחות של סרטן באזורים שונים בגוף באמצעות דגימת דם הקרויה ביופסיה נוזלית.