עבודות אלו מאשרות את ההנחות של קודמיו של גולב שהכותב הוא יהודי כוזרי, נתין של המלך יוסף, הקורא את המלך בשם "אדוני". באשר לכתובת הנמען, גולב מוכיח את מה שנחשב קודם רק לניחוש מלומד: מלך הכוזרים יוסף היה כבר ידוע לחוקרים מחליפת המכתבים שלו עם חסדאי אבן שפרוט מקורדובה, שהקדיש מזמנו רבות לאיתור מידע על הכוזרים. המטרה של מכתב שכטר הייתה לספק לו את העובדות כפי שראו אותן הכוזרים עצמם. מאז לפרסומו הראשון הניחו הכול שהוא היה מיועד לחסדאי אבן שפרוט. בספרו גולב הוכיח ששני הדפים של מכתב שכטר שייכים לאותו כתב יד של מכתב אחר מפרובאנס, שהיה בבירור מיועד לאבן שפרוט.
המכתב מציג את תפיסת הכוזרים בעיני עצמם, מעברם ליהדות, ומעמדם כיהודים. הכוזרים ראו עצמם כעם בעל ערכים צבאיים ואינטלקטואליים כאחד, שתרבותם שוות־ערך לתרביות אחרות בנות זמנם. לדעתם היהדות היא חלק בלתי נפרד מהגדרתם ככוזרים. מי שאינו יהודי לא יכול להיחשב לכוזרי, לפחות לזמן כתיבת המכתב. יתר על כן, היהודים הכוזרים ראו עצמם כחלק בלתי נפרד מכלל העם היהודי הקדום עד לזמנם של שנים עשר השבטים. הכוזרים הרגישו עצמם מאוד בטוחים באמונתם היהודית, במנהגיהם וקשריהם עם שאר חלקי העם בתפוצות.
רופא כללי
רופא כללי הוא אדם שסיים לימודי רפואה בדרגת תואר דוקטור לרפואה (לרוב נעים בין 6 ל-7 שנים) וקיבל רישוי לעסוק ברפואה קונבנציונלית במדינה אחת או יותר, אך בחר מסיבותיו שלו, שלא להמשיך למסלול התמחות ספציפי ברפואה (לרוב נע בין 3 ל-6 שנים) של לימודים ופעולה רפואית תחת הדרכה. רופא כללי הוא אם כך רופא ללא התמחות רפואית.
בישראל, כל הרופאים הכלליים רשומים בפנקס הרופאים של משרד הבריאות הישראלי.
העיסוק ברפואה כללית מעט שונה מעיסוק ברפואה עם מומחיות לתחום מסוים - בכל הנוגע לרישום תרופות, על רופא כללי חלות פחות הגבלות חוקיות ומנהלתיות החלות על רופאים מומחים מסוימים והוא רשאי לרשום תרופות בצורה חופשית יותר ותחת פיקוח מועט יותר. עם זאת, בכל הנוגע לביצוע ניתוחים, חלות על הרופא הכללי הגבלות רבות והוא אסור, במישרין או בעקיפין, לבצע ניתוחים רבים השמורים בלבד לרופאים מההתמחויות השונות.
עיסוקו של רופא כללי דומה יחסית לעיסוקם של רופא פנימי ורופא משפחה אך אלו בניגוד לרופא כללי עברו התמחות שכן רפואה פנימית ורפואת משפחה הן התמחויות בתחום הרפואה.
התמחויות ברפואה
מלחמת האזרחים בצפון תימן
פאסי (סבואה עילית)
פאסי (בצרפתית: Passy) היא קומונה בסבואה עילית שבחבל אוברן-רון-אלפ שבדרום-מזרח צרפת. בתחומי הקומונה ממוקם אגם ור.
ג'קי שרוף
ג'קי שרוף (באנגלית: Jaikishen Kakubhai "Jackie" Shroff; נולד ב-1 בפברואר 1957) הוא שחקן קולנוע הודי. הוא פועל בתעשיית הקולנוע ההודי (בוליווד) כארבעה עשורים, ונכון לשנת 2020 הופיע בלמעלה מ-250 סרטים ב-13 שפות (הינדית, קונקאני, קאנדה, מראטהית, אורייה, פנג'אבי, בנגלית, מלאיאלאם, טמילית, גוג'ראטית, בוג'פורית, טלוגו ואנגלית).
ראשית חייו.
שרוף נולד בשם ג'אי קישן קאקובאי שרוף במומבאי. אביו, קאקובהאי הריבהאי שרוף, היה גוג'ראטי ואמו, ריטה חוריניסה, הייתה אויגורית מקזחסטן. הם התגוררו במלבר היל, מומבאי. לפני שנכנס לתעשיית הקולנוע, שרוף דיגמן במספר פרסומות. הבמאי והמפיק סובהאש גאי העניק לו את שם הבמה שלו - "ג'קי" - כאשר ליהק אותו לסרטו "Hero".
שרוף היה שופט בתוכנית המציאות "India's Magic Star", ששודרה בערוץ "Star One" ההודי. התוכנית שודרה בין ה-3 ביולי 2010 ל-5 בספטמבר 2010.
קריירה.
הופעת הבכורה הקולנועית של שרוף הייתה בשנת 1982, בסרטו של דוו אנאנד, "Swami Dada". בשנת 1983, הבמאי סובהאש גאי ליהק אותו לתפקיד הראשי בסרטו המצליח "Hero", לצידה של מינקאשי סשאדרי. שרוף המשיך לשתף פעולה עם גאי במספר סרטים. אחרי "Hero", הוא הופיע במספר סרטים נוספים שזכו להצלחה, ביניהם "Andar Baahar", "Jaanoo" ו-"Yudh". בשנת 1986 שרוף הופיע בסרט "Karma" שהיה אחד מהסרטים הרווחיים ביותר בקופות של 1986. סרטו הבא היה "Kaash". בין הסרטים המאוחרים יותר בהם השתתף: "Dahleez" ו-"Sachché Ká Bol-Bálá", אשר זכו לשבחים מצד המבקרים, אך נכשלו בקופות. בהמשך, השתתף בסרטים שזכו להצלחה מסחרית, בהם "Ram Lakhan", "Tridev" ו-"Parinda" (עליו זכה ב-Filmfare Award עבור השחקן הטוב ביותר). בשנות ה-90 השתתף בסרטים מצליחים כמו "Saudagar", "Angaar", "Gardish", "Khalnayak", "A love story :1942", "Rangeela", "Agnisakshi", "Border".
חיים אישיים.
שרוף התחתן עם עיישה דאט, לימים - מפיקת סרטי קולנוע, ביום הולדתה, ב-5 ביוני 1987. הזוג מנהל יחד חברת מדיה, Jackie Shroff Entertainment Limited. לשניים היו 10% ממניות ערוץ הטלוויזיה ההודי Sony TV במשך כ-15 שנה, עד שמכרו את החזקותיהם בשנת 2012. לשניים שני ילדים, בן (טיגר שרוף, שחקן בוליווד) ובת (קרישנה).
שרוף הוא חבר לכל החיים במועדון הקולנוע והטלוויזיה הבינלאומי של האקדמיה האסיאתית לקולנוע וטלוויזיה.
לשרוף תואר דוקטור לאמנויות על תרומתו החשובה בתחום הקולנוע מאוניברסיטת אינברטיס.
יש לו חווה אורגנית, שבה הוא מגדל צמחים אורגניים, עצים ועשבי תיבול. שרוף השתתף באירוע ההשקה של קרן ג'לדהארה (Jaldhaara Foundation) הפועלת למען מים, תברואה והיגיינה בקהילות מבודדות באסיה ובאפריקה.
שרוף השתתף בטקס חלוקת Hiru Golden Film Awards שהתקיים בשנת 2016 בסרי לנקה, כאורח מיוחד יחד עם שחקני בוליווד נוספים, כגון סוניל שטי, ניל ניטין מוקש, סרידבי, מדהורי דיקסיט וקאריסמה קאפור.
אנסי
אנסי (בצרפתית: Annecy) היא העיר הגדולה ביותר בסבואה עילית שבחבל אוברן-רון-אלפ שבדרום-מזרח צרפת. העיר שוכנת בקצהו הצפוני של אגם אנסי והיא נמצאת כ-35 ק"מ דרום-מערבית לז'נבה. עקב מחסור בקרקעות זמינות נשארה אוכלוסיית העיר יציבה עם השנים. בשנת 2013 התגוררו בגבולות העיר 52,029 תושבים. עם זאת, במטרופולין שלה גרים 221,000 תושבים. העיר מכונה "ונציה של הרי האלפים", בגלל נהר התיו העובר בה ומתפצל לשתי תעלות בעיר.
במהלך המאה ה-14 עברה השליטה באזור מרוזנות ז'נבה לרוזנות סבויה. בשנת 1434 הפכה העיר לבירתו של מחוז סבויה, מעמד שנשמר בזמן שלטונם של בית ז'נבה-נאמור עד שנת 1659. חשיבותה של העיר גברה לאחר הרפורמציה הקלוויניסטית של ז'נבה, אז הפכה למקום מושבו של הבישוף של ז'נבה. אנסי הייתה עיר מושבו של פרנציסקוס מסאל, ומשכך שימשה מוקד להתחזקות הקתולית בסביבה בתקופת הקונטרה-רפורמציה.
ב-1860 סופח אזור סבויה והעיר הפכה לחלק מצרפת.
מאז סוף המאה ה-19 הפכה העיר למרכז תיירותי. קרבתה לאגם והתעלות העוברות בה עזרו בהפיכתה לאתר תיירות פופולרי, בנוסף לסביבה ההררית הפסטורלית והקרבה לאתרי סקי רבים. המדיניות הסביבתית העירונית הצליחה לשמור על 40.3% מהשטחים הירוקים, והעיר קיבלה בשנת 2015 את פרס "פרח הזהב" הניתן לתשע הערים הצרפתיות הפורחות ביותר. מאז 1960 מתקיים בעיר הפסטיבל הבינלאומי לאנימציה של אנסי, המתארח במרכז התרבות בונליו.
בתקופת השואה הייתה אנסי נקודת מעבר לעשרות אלפי יהודים שביקשו לברוח מצרפת הכבושה לשווייץ.
בעקבות הקמתה של אוניברסיטת סבואה בשנת 1973 הפכה העיר למרכז אקדמי.
רמיל גולייב
רמיל אלדר אוגלו גולייב (באזרית: Ramil Eldar oğlu Quliyev; נולד ב-29 במאי 1990) הוא אצן אזרי שמייצג את טורקיה, אלוף העולם (לונדון 2017) ואלוף אירופה (ברלין 2018) בריצת 200 מטר ובכך זכה להיות אלוף העולם הראשון באתלטיקה מטורקיה.
ביוגרפיה.
גולייב נולד וגדל בבאקו. הוא התאמן בהדרכת אביו עד למותו מהתקף לב בשנת 2010.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים גולייב במקום 21 בריצת 200 מטר בשיא אזרבייג'ן חדש של 20.66 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד, סרביה ביולי 2009 זכה גולייב במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אזרבייג'ן חדש של 20.04 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט הוא סיים במקום שביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.61 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 20.28 שניות.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט 2015 סיים גולייב במקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.11 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא טורקי חדש של 20.01 שניות ועלה ראשון לשלב חצי הגמר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בזגרב, קרואטיה ב-8 בספטמבר הוא קבע בריצת 200 מטר שיא תחרות ושיא אישי חדש של 19.88 שניות.
סגן אלוף אירופה.
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם ביולי 2016 זכה גולייב במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.51 שניות, אחרי ברונו אורטלנו מספרד (20.45 שניות) ולפני דניאל טלבוט מבריטניה (20.56 שניות). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום שמיני בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.49 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 20.09 שניות.
אלוף עולם.
בתחרות שנערכה בבורסה ב-6 ביולי 2017 קבע גולייב בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.97 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.09 שניות, לפני וייד ואן ניקרק מדרום אפריקה (20.11 שניות) וג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובגו (20.11 שניות).
אלוף אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי ובשיא אליפות חדש של 19.76 שניות, לפני נתניאל מיטשל בלייק מבריטניה (20.04 שניות) ואלכס וילסון משווייץ (20.04 שניות).
וסטפורט
נאצוויילר-שטרוטהוף
קאלווי
קורטה (עיר)
שלמה גרסיאן-חן