טלוויזיה ורדיו.
ב-2003 הנחה ביירן את טקס הסיום של האולימפיאדה המיוחדת בשידור חי מפארק הקרוק בדבלין מול 80,000 צופים.
לאורך השנים, ביירן הופיע למען ילדים נזקקים מספר פעמים. בשנת 2001 הוא אירח שיתוף פעולה עם ילדים במצוקה בשידור חי מבלפסט, ובשנת 2011 אירח יחד עם פטריק קיטיטי שידור רדיו מיוחד ברדיו-BBC המגייס תרומות לילדים אלו.
באוקטובר 2012 הנחה ביירן את תוכנית המציאות "הכוכב הבא של הכדורגל". התוכנית עקבה אחרי עשרה צעירים, כדורגלנים שהתמודדו על סיכוי לזכות בחוזה מקצועני בקבוצת הנוער של מועדון הכדורגל סלטיק.
בשנים 2013, 2015, 2017 ו-2018 ביירן הגיש את הניקוד של אירלנד בתחרות האירוויזיון.
בינואר 2017 החל ביירן להנחות גרסה אירית לתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים", לצד אמנדה בייראם, והחל מ-2019 עם ג'ניפר זמפרלי.
חיים אישיים.
ביירן נולד לאיבון וניקולאס. יש לו אחות גדולה ואח קטן.
ביירן נשוי לג'ורג'ינה ארנר, אותה הכיר כשהיו בני 12. השניים נישאו ב-5 באוגוסט 2003 בוויקלו, מחוז וויקלו במשרד ממשלתי מקומי, לאחר 4 ימים נישאו בטקס אזרחי בכנסייה הרומית-קתולית סנט פייר וסנט פול בגלארדון, אור-א-לוייר, מהמאה ה-16 אשר בצרפת.
ב-20 באפריל 2007 נולדו לזוג בנים תאומים, רוקו וג'יי. ב-29 באפריל 2013, הודיע ​​ביירן בעמוד הטוויטר שלו שהוא ואשתו ג'ורג'ינה מצפים לילדם השלישי. הבת, ג'יה, נולדה ב-23 באוקטובר של אותה השנה.
בשנת 2014 דורג ביירן מספר שני ברשימת הגברים הסקסיים ביותר באירלנד.
בשנת 2010 ארגנו ביירן ומשפחתו את "כדור הדמדומים של ניקי ביירן", אירוע התרמה לזכר אביהם אשר נפטר בנובמבר 2009. באירוע גויסו למעלה מ-200,000 אירו. ביירן ואשתו ג'ורג'ינה, תומכים נלהבים בארגוני הצדקה האירי "קרן הלב האירי". ביירן תומך גם ב-UNICEF (קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים) ולקח חלק במספר קמפיינים של הקרן.
לונה 25
לונה 25 (נחתת לונה-גלוב) היא משימת נחתת ירח מתוכננת על ידי סוכנות החלל הפדרלית הרוסית (רוסקוסמוס), שמתוכננת לנחות בסמוך לקוטב הדרומי של הירח במכתש בוגוסלבסקי במסגרת תוכנית חקר הירח הרוסית. שם הגשושית שונה משם הנחתת לונה-גלוב ללונה 25 כדי להדגיש את המשכיותה של תוכנית לונה הסובייטית משנות ה-70, אם כי היא עדיין חלק משלב חדש בתוכנית חקר הירח של לונה-גלוב. שיגור הנחתת תוכנן לאוקטובר 2021, אך בהמשך התאריך נדחה למאי 2022 ואז ל־22 באוגוסט 2022 ולבסוף, נדחתה המשימה לסוף ספטמבר 2022.
זו משימת החלל הראשונה של הפדרציה הרוסית לירח. המשימה הקודמת — לונה 24 — שוגרה על ידי ברית המועצות בשנת 1976, משימה שהוכיחה לראשונה קיומם של מים על הירח.
היסטוריה.
התוכניות למה שהיא כיום לונה 25 החלו בסוף שנות התשעים, עם הערכת שני עיצובים של חלליות שהוצעו עד שנת 1998.
הניסיונות להחיות את המיזם ולהשלימו נמשכו לאורך שנות האלפיים והוכתבו על ידי ניסיון שהופסק לשיתוף פעולה בינלאומי באמצעות מיזוג עם מסלול לונאר-A של JAXA שבוטל וניסיון לביצוע משימה לירח תוך שיתוף פעולה עם ISRO (שנמשך ללא מעורבות רוסיה).
עיכובים בעשור השני של המאה ה-21 נגרמו לראשונה מהעבודה המחודשת והעיכוב שהביא לכישלון פובוס-גרונט בשנת 2011. זו הנקודה בה פותח העיצוב המודרני של לונה 25. בהמשך, האטות בעבודה על הנחתת נגרמו מצדה של מפתחת החללית NPO Lavochkin, שהתמקדה בפיתוח לוויין מזג האוויר Elektro-L No.2 ומצפה הכוכבים Spektr-RG וכן פלטפורמת הנחיתה שרוסיה תורמת לפרויקט ExoMars 2020.
עד 2017 הורכבה מערכת ההנעה לחללית וביוני 2020 רוסקוסמוס הודיעה כי העבודה על הנחתת נמשכת כמתוכנן עם ניסויי טיסה שמתוכננים לרבעון הראשון של שנת 2021. בספטמבר 2020 חברת לאבוצ'קין המייצרת את הנחתת הודיעה כי הסתיימו ניסויים בעמידות החום של הנחתת. באפריל 2022 נבחנו בהצלחה מערכות הנחיתה.
משימה.
תוכניות משימה ראשוניות קראו לנחתת ולחללית מסלול. במתכונתה הנוכחית, לונה 25 היא נחתת בלבד, כשהמשימה העיקרית להוכיח את טכנולוגיית הנחיתה. המשימה תעביר של מכשירים מדעיים, כולל זרוע רובוטית לדגימות אדמה וחומרת קידוח אפשרית.
השיגור מתוכנן כרגע לקיץ 2022 על רקטת סויוז-2.1b עם משטח פרגאט- M ותשוגר מבייקונור או ווסטוצ'ני. היא מתוכננת לנחות בדרום הירח, מצפון למכתש בוגוסלבסקי או דרומית-מערבית למכתש מנזינוס שעל הירח.
מטען מדעי.
הנחתת תציג עומס המשולב בתשעה מכשירים מדעיים:
LINA-XSAN, חללית מטען שוודית, אמור היה לטוס עם לונה 25, אך עיכובים במועד השיגור גרמו לשוודיה לבטל את התוכנית הזו. במקום זאת, LINA-XSAN טסה על צ'אנג-אה 4 בשנת 2019.
תהילים פ&quot;ח
תהילים פ"ח הוא המזמור ה-88 בספר תהילים. המזמור הוא קינת יחיד. (מזמור 87 בנוסח תרגום השבעים ובוולגטה).
סוגת המזמור.
המזמור הוא קינת יחיד, אך לא ניתן לזהות מדוע כואב המשורר אך יש הטוענים כי המקונן סובל ממחלה אנושה. אחרים מבקשים את סבלו בהתרחקות מכריו או סבל נפשי שהוא מנת חלקו.
חלוקת המזמור.
ניתן לחלק את המזמור כך:חלק ראשון מפסוקים ב' עד ג' כאשר פסוק אק' משמש ככותרת. חלק שני מפסוק י' עד י"ג וחלק שלישי מפסוק י"ד עד י"ט.
כותרת המזמור.
בכותרת המזמור מצוינים שני שמות, בני קורח והימן. יש הסוברים כי הכינוי האזרחי הבא במזמור הוא המשורר מימי דוד אשר שמו מופיע ב או אחד מבניו הנקרא על שמו. ייתכן וציון שני השמות מורה על שתי מסורות שונות העונות בדבר שאלת מחבר המזמור ונראה כי שתי מסורות אלו שולבו יחדיו. ניתן לשער שאין כאן ייצוג של שתי מסורות אלא בעל המזמור מציג שני תפקידים, האחד הוא מחבר המזמור והשני הוא מבצע השיר בבית המקדש. ציון השם "מָחֲלַת" בכותרת המזמור יכול להתייחס לאדם החולה. המילה "עַנּוֹת" רומזת לעינויים אותם חווה המשורר.
תוכן המזמור.
במזמור זה מביע המשורר מצוקה. המשורר קרוב למוות. בעל המזמור לא מוסר מידע אודות מצוקתו אך ייתכן והוא נוטה למות וזאת משום שהוא שוזר דימויים הלקוחים מעולם המתים. דימויים אלה שבהם עושה המשורר שימוש באים כדי להביע את המצוקה הגדולה של בעל המזמור ואת התחושה שהוא קרוב למות. במזמור לא מופיעה בקשה מה' שיצילו ממות אלא היא נרמזת בכינוי אשר נותן המחבר לה': "אֱלֹהֵי יְשׁוּעָתִי." כמו כן בעל המזמור לא מבטיח לשבח ולהלל את ה' כאשר יצילו ממוות. המזמור מסתיים בתלונה האופיינית לקינות.
אסטרדה
אסטרדה (מצרפתית: estrade, מעין במה להופעות) היא סוג של אמנות הבמה של צורות קטנות בכיוון עסקי השעשועים בעיקר, כולל כיוונים כמו שירה, ריקוד, קרקס על במה, אשליה, ז'אנר דיבורי, פרודיה, ליצנות.
אמנים המופיעים בז'אנר האסטרדה נקראים אמני אסטרדה.
מבחינה היסטורית אסטרדה כז'אנר נוצרה בזכות קהילה של אנשים מתעניינים. בברית המועצות, גיבוש כזה נתמך על ידי המדינה, באמצעות מימון של אולפני אמנות מגוונים וקבוצות נוער. כתוצאה מכך, קבוצה סגורה של פרפורמרים מקצועיים (מה שנקרא "אמני מדינה") התגבשה ביצירתיות מוזיקלית, שההופעות שלהם בטלוויזיה הממלכתית הייתה מותנת באישור מפלגת השלטון (המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות), וגם ניתן היה לצנזר את הופעותיהם של אמנים אחרים (מצב דומה מתרחש בצפון קוריאה). הרכבים ווקאליים ואינסטרומנטליים (VIA) הפכו לתופעת אסטרדה סובייטית במיוחד בשנות השישים והשמונים. עם מוזיקת האסטרדה מזוהה מושג שלאגר (להיט) כשיר פופולרי עם לחן מזוהה.
האסטרדה הרוסית היא כיום קבוצה מגוונת של אנשים יצירתיים המייצגים גם את ז'אנר אסטרדת השירה וגם ז'אנרים אחרים של אמנות הבמה. ז'אנר אסטרדת השירה מיוצג על ידי: אלה פוגצ'ובה, מוסלים מגומאייב, ולרי לאונטייב, סופיה רוטרו, פיליפ קירקורוב, אולג גזמנוב, לב לשצ'נקו, יוסיף קובזון, הרכבים ווקאליים ואינסטרומנטליים (VIA), להקות פופ ולהקות רוק: "סמוצבטי", "פסניארי", "משינה ורמני", "זמלניאה", "אריה", "אליסה", "מומיי טרול","זמפירה" ורבים אחרים. ז'אנר דיבורי מיוצג על ידי אמנים כמו גנאדי חזנוב, יבגני פטרוסיאן, יפים שיפרין, ויקטור קוקליושקין, קלרה נוביקובה, סמיון אלטוב, אלנה סטפננקו, ליון איזמילוב, מיכאל זדורנוב, פאבל ווליה, גאריק מרטירוסיאן, צוות אורלסקיאה פלמניאה ואחרים. כסוג של פעילות תרבותית וכלכלית, אסטרדה היא חלק בלתי נפרד מעסקי השעשועים.
קיימים גם תיאטרוני אסטרדה, למשל תיאטרון אסטרדה של מוסקבה, תיאטרון אסטרדה של סנט פטרסבורג ותיאטרון אסטרדה של קייב. בתיאטרונים כאלה, ככלל, ז'אנר דיבורי שולט וגם הופעות הומוריסטיות וסאטירה.
בעיתונות, כשכותבים על זמרי אסטרדה וכוכבי אסטרדה, לעיתים משתמשים בסיווג אלגורי, ומוסיף תואר לשמו של אמן האסטרדה. לדוגמה, "פרימדונה של האסטרדה הרוסית", "מלך הזוהר", "מלך השאנסון הרוסי", "פטריארך אסטרדה". כמו כן, לעיתים קרובות ניתן להוסיף תואר כבוד רשמי המהווה חלק ממערכת פרסי המדינה של הפדרציה הרוסית, כמו "אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית" או "אמן העם של הפדרציה הרוסית".
רבי משה מזרחי
סוזן בראון (שחקנית אנגלייה)
סוזן אליזבת בראון (באנגלית: Susan Elizabeth Brown; נולדה ב-6 במאי 1946) היא שחקנית אנגלייה. בשנת 2011 שיחקה בסרט הקולנוע "אשת הברזל", ובעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס".
בראון הייתה מועמדת לפרס טוני על הופעתה בהפקה מחודשת של המחזה "מלאכים באמריקה", ולפרס לורנס אוליבייה על תפקידה במחזה "Home, I'm Darling" משנת 2018.
ביוגרפיה.