בשלושת העונות החליט צוות השופטים להעניק הזדמנות שנייה לאומני סולו שהודחו אך עדיין היו טובים בעיניהם. בעונות הראשונה והשנייה הלהקות הורכבו בסוף שלב מחנה האימונים, ובעונה השלישית הן הורכבו כאשר המתמודדים צומצמו לכדי 40 מתמודדים לאחר האודישנים בפני השופטים. אחת הסיבות להדחתם הייתה העובדה שהם אינם טובים מספיק כאומני סולו, בעיקר מבחינת הופעה על הבמה, ולפיכך החליטו השופטים לחבר אותם אחד עם השנייה ולהחזיר אותם לתחרות בתור להקה שתתחרה בקטגוריית הלהקות. בעונה הראשונה הרכיבו השופטים את הלהקות "אינטנסיטי" (שכללה מספר שיא של עשרה חברים בקבוצה) ו"לקודה ריין", שקבעו בעצמן את שמותיהן. אחת מחברות הקבוצה של "אינטנסיטי", אילונה סנטיאגו נבחנה שוב לעונה השלישית כזמרת סולו והצליחה להעפיל לשלב השידורים החיים. בעונה השנייה השופטים הרכיבו את הלהקות "ליריק 145", "פלייבק" ו"פיפת' הרמוני", כאשר שמה של האחרונה הוענק לה על ידי המעריצים לאחר שני שמות בעייתיים. בעונה השלישית השופטים הרכיבו את הלהקות "רסטלס רוד" ו"סוויט סוספנס".
בתי השופטים.
שלב בתי השופטים התקיים בשתי העונות הראשונות בלבד. לשלב זה עלו המתמודדים שצלחו את שלב מחנה האימונים. בעונה הראשונה הגיעו לשלב זה 32 מתמודדים ובעונה השנייה 24 מתמודדים. המתמודדים מגלים את זהותו של השופט שהולך להדריך אותם לאורך העונה כולה עם הגעתם לביתו. בשלב זה המתמודדים מופיעים בסדרת אודישנים בפני המדריך שלהם, במהלכה המדריך נעזר באדם חיצוני המשתייך לתעשיית המוזיקה וזה עוזר לו להעריך את המתמודדים ואת ביצועם. בעונה הראשונה הדיח סיימון קאוול את מלאני אמרו מקטגוריית הלהקות בשלב זה, אולם לאחר ההדחה הוא התחרט והחזיר אותה לתחרות ובכך סגר את הנבחרת עם 17 מתמודדים שעלו לשלב השידורים החיים. בעונה השנייה עלו לשלב השידורים החיים 16 מתמודדים.
אתגר ארבעה הכיסאות.
אתגר ארבעה הכיסאות הופיע בעונה השלישית בלבד במקום שני השלבים הקודמים, מחנה האימונים ובתי השופטים. אחרי האודישנים בפני השופטים המתמודדים צומצמו לכדי 40 מתמודדים עם 10 מתמודדים בכל קטגוריה, על פי החלטת השופטים, ורק לאחר מכן הם הגיעו לאתגר ארבעה הכיסאות. באתגר ארבעה הכיסאות המתמודדים שרים כל אחד בתורו, ומיד אחר כך המדריך שלהם קובע אם הוא ירצה לראות אותו בנבחרת 16 המתמודדים שתעלה לשידורים החיים. אם המדריך מחליט להעביר את המתמודד אזי הוא מתיישב על אחד מארבעה הכיסאות, בעוד מתמודד שלא עבר את האודישן הולך הביתה, וכך הלאה עד שכל ארבעה הכיסאות תפוסים. עם זאת, אם המדריך רוצה להעביר מתמודד כשכל הכיסאות מלאים, הוא יהיה חייב לפנות את אחד הכיסאות ולהדיח את אחד המתמודדים שכבר קיבלו ממנו כיסא. רק ארבעת המתמודדים שיישארו יישובים על הכיסא בסוף השלב יזכו להגיע לשידורים החיים. תוצאות אתגר ארבעה הכיסאות מוצגות בטבלה הבאה.
שידורים חיים.
השידורים החיים התקיימו באולפני CBS Television City הממוקמים בלוס אנג'לס, קליפורניה עם קהל חי באולפנים, והועברו בשידור חי לקהל בבית בימי רביעי וחמישי בשעת פריים טיים. משלב זה כלל המתמודדים עוברים להתאכסן במגורים משותפים בהוליווד הילס עד סוף התוכנית. אותה האחוזה שבה לנו המתמודדים אירחה גם את מתמודדי התוכנית "אמריקן איידול". 16 (בעונות השנייה והשלישית) או 17 (בעונה הראשונה) המתמודדים שצלחו את שלבי מחנה האימונים ובתי השופטים (עונות ראשונה ושנייה) או את אתגר ארבעה הכיסאות (עונה שלישית) עוברים אל השידורים החיים. במהלך השבוע שודרו שתי תוכניות יומיים ברציפות; התוכנית הראשונה היא ההופעות החיות, במסגרתה המתמודדים מבצעים קטעי מוזיקה על הבמה בשידור חי עם קהל חי, כאשר בסיום התוכנית נפתחה ההצבעה עבור כל אחד מהמתמודדים שנשא מספר הצבעה אישי. בתוכנית השנייה, ששודרה יום לאחר מכן נחשפו תוצאות ההצבעה של הצופים בבית, אשר בעקבותיהן מתמודד אחד או יותר נשלחים הביתה או ששני מתמודדים נלחמים בקרב ראש בראש על מקומם בתחרות. הדו-קרב מוכרע על ידי השופטים, שמצביעים עבור האומן שהם רוצים לשלוח הביתה, כאשר במקרה של תיקו המתמודד שהולך הביתה הוא איזה מבין השניים שקיבל מהקהל את מספר ההצבעות הנמוך יותר. בשידורים החיים התארחו לעיתים זמרים ומוזיקאים שהעניקו הופעות בשידור חי.
קדם תוכנית.
בנוסף לשידור החי בערוץ פוקס, החברות סוני וסייקו טי.וי יצרו בחסות פפסי קדם תוכנית דיגיטלית בשידור חי שנקראה The X Factor Digital Experience, אשר דרכה הצופים, במקביל לשידור החי בטלוויזיה, יכלו להיות מעורבים באמצעות מספר פלטפורמות. התוכנית שודרה שעה לפני כל שידור חי וכללה ראיונות מאחורי הקלעים עם השופטים, המתמודדים ובלוגרים שהביעו דעתם על מגוון נושאים, מבחירות השירים וההופעות האהובות עליהם ועד התלבושות והאיפור הן של המתמודדים והן של השופטים. בנוסף יכלו הצופים לשלוח שאלות בטוויטר, ומעריצים נבחרים אף הצטרפו לשידור עצמו באמצעות סקייפ. בסוף השידור הצופים יכלו להמשיך לעשות מגוון פעולות בזמן השידור החי, ביניהם להתדיין על נושאים שונים ולהביע תמיכה באומן האהוב עליהם, לקבל הצצות אל מאחורי הקלעים של תמונות וקטעי וידאו, לקרוא ציוצים בטוויטר של השופטים והמתמודדים בזמן אמת, לקרוא את מילות השיר של האומן בזמן ההופעה, לקרוא את הביוגרפיות של המתמודדים ולהוריד את האודיו של ההופעות החיות ישירות אל הנייד. כל זאת באמצעות אפליקציה בשם אקסטרה פקטור.
הופעות חיות.
מלבד כישרון השירה של המתמודד, בהופעות החיות הדגש הוא על ההופעה ומאפייניה האמנותיים, הנוכחות הבימתית והאישיות של הזמר הזמרת או הלהקה. בתוכנית ההופעות החיות המתמודדים מבצעים ומופיעים עם קטע שירה במשך כשתי דקות בפני השופטים והקהל באולפן. לכל תוכנית הופעות נקבע נושא שונה והשיר נבחר בהתאם לנושא. קטע השירה לרוב מלווה בכוריאוגרפיה או מאפיינים אמנותיים אחרים, כמו גם המתמודדים עצמם מבצעים לעיתים גרסה אקוסטית של השיר הנבחר, כאשר במקום השמעת פלייבק ברקע הם מלווים את עצמם בגיטרה או פסנתר. אחרי כל הופעה פאנל השופטים מעריך כל אחד בתורו את ההופעה כאשר הם כמעט תמיד משבחים את הופעותיהם של המתמודדים המשתייכים לקטגוריה שלהם. אחרי שכל המתמודדים מופיעים קווי ההצבעה נפתחים והצופים בבית מצביעים למתמודד אותו הם רוצים להשאיר בתוכנית. הקווים נשארים פתוחים עד לתוכנית התוצאות המשודרת יום אחרי. כשמספר המתמודדים מצטמצם לשישה או חמישה (תלוי עונה) כל מתמודד מופיע עם שני קטעי שירה, זאת עד שנשארים שלושה מתמודדים שזוכים להגיע לגמר, ומתוכם נבחר הזוכה הגדול על פי הצבעות הצופים בבית. המנצח בגמר זוכה בחוזה הקלטות עם חברת סייקו מיוזיק (בבעלותו של סיימון קאוול) על סך 5 מיליון דולר (בעונות הראשונה והשנייה) או בשווי מיליון דולר (בעונה השלישית).
תוצאות.
תוכנית התוצאות או תוכנית ההדחה משודרת למחרת תוכנית ההופעות החיות, ובמסגרתה נחשפות הצבעות הצופים שבעקבותיהם מתמודד אחד או יותר נשלח הביתה. בדרך כלל נחשפים שני המתמודדים שקיבלו את מספר ההצבעות הנמוך ביותר מהצופים, ושניהם שרים פעם נוספת כדי להילחם על מקומם בתחרות. בשלב זה השופטים הם אלו שמכריעים מי מבין השניים הולך הביתה, כאשר במצב של תיקו ההכרעה חוזרת למספר ההצבעות שקיבל המתמודד מהצופים בבית. מי מבין השניים שקיבל כמות הצבעות נמוכה יותר הוא זה שמפנה את מקומו בתחרות. בתוכניות מסוימות היו הדחות כפולות שבמסגרתן נחשפו שלושת המתמודדים שקיבלו את מספר ההצבעות הנמוך ביותר, כאשר המתמודד עם הכי פחות הצבעות נשלח אוטומטית הביתה והשניים האחרים מגיעים לעימות הסופי. חשיפת ההצבעות נעשית תמיד בסדר אקראי ומספר ההצבעות שקיבל כל מתמודד אינו מתגלה. עם זאת, בעונה השנייה מספר ההצבעות שקיבל כל מתמודד נחשף מיד לאחר שהתבצעה הדחה. כשנשארים ארבעה מתמודדים המתמודד בעל מספר ההצבעות הנמוך ביותר מבין הארבעה נשלח אוטומטית הביתה.
התוכנית לאורך השנים.
עונה 1.
העונה הראשונה של אקס פקטור ארצות הברית שודרה בשנת 2011 בין התאריכים 21 בספטמבר עד 22 בדצמבר. המנחים המקוריים של התוכנית היו סטיב ג'ונס וניקול שרזינגר, ופאנל השופטים המקורי כלל את סיימון קאוול, פאולה עבדול, שריל קול ואל.איי ריד. לאחר שני סבבי אודישנים בלבד הזמרת שריל קול פוטרה מתפקידה כשופטת, זאת אף על פי שהייתה חתומה על חוזה בשווי 1.2 יורו. על פי הדיווחים רשת פוקס ומפיקי התוכנית בחרו להחליף את קול משום החשש שהקהל האמריקאי יתקשה להבין אותה עקב המבטא הג'ורדי, כמו גם חשו חוסר שביעות רצון מהכימיה בין ארבעת השופטים. הרשת החליטה להושיב במקומה את ניקול שרזינגר וכתוצאה מכך הפך סטיב ג'ונס למנחה הבלעדי.