אברהם דרורי נולד בשנת תרע"ט (1919) בעיר לודז' שפולין. כילד הצטרף לתנועת בית"ר בעיר מגוריו. לאחר שעלה לארץ ישראל ב-1935 שירת כחבר בפלוגות הגיוס של בית"ר באזור השומרון והגליל. אז גם הצטרף למחתרת האצ"ל, ובהמשך עמד בראש בית הספר המרכזי למפקדים של הארגון בשוני. מתוך שורות האצ"ל הצטרף ב-1948 לצה"ל, ושירת כסמג"ד בדרגת רב-סרן.
דרורי היה ממקימי תנועת החרות ויד ימינו של מנחם בגין. הוא שימש כראש אגף הארגון של התנועה ומזכיר ההנהלה. דרורי עמד בראש הפרויקט להקמת בית ז'בוטינסקי בתל אביב. דרורי כיהן כחבר מטעם סיעת תנועת החרות בכנסות הרביעית והחמישית. הוא היה חבר ועדת הפנים, ועדת החינוך והתרבות וועדת הכנסת.
אברהם דרורי היה נשוי לשושנה לבית פט ולהם שלוש בנות: זאבה, סמדר והיציליה (צילי).
אחיו הוא ישראל סדן ממייסדי נוער מזרחי, מייסד "מדרשית נעם" בפרדס חנה ומנהלה הכללי כיובל שנים.
אברהם דרורי נפטר בי"ב באלול תשכ"ד, 20 באוגוסט 1964.
פיטר לורה
פיטר לורה (Peter Lorre; 26 ביוני 1904 – 23 במרץ 1964) היה שחקן אופי יהודי-הונגרי, שהרבה לגלם בהוליווד תפקידי נבלים בסרטי פשע.
ביוגרפיה.
נולד בשם לאדיסלב (לאסלו) לוונשטיין (László Löwenstein) כבן הבכור במשפחה יהודית בת ארבעה ילדים בעיר רוזנברג באימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום רוזומברוק, סלובקיה). אביו היה מנהל חשבונות במפעל טקסטיל וקצין צבא במילואים.
אמו מתה כשהיה בן ארבע. אביו נישא במהרה לחברה טובה של אמו, אולם לאסלו לא הסתדר עם אמו החורגת. לאביו נולדו עוד שני ילדים מאשתו השנייה.
בעקבות מלחמת הבלקן השנייה ב-1913 החליט האב להעביר את משפחתו לווינה.
לאסלו עזב את הבית בגיל 17 ועבד בשורת עבודות, ובהן משחק על במת התיאטרון בווינה ברסלאו (כיום ורוצלב בפולין), ובציריך. בסוף שנות ה-20 עבר לברלין, שם עבד עם המחזאי הנודע ברטולט ברכט. אז התגלה על ידי הבמאי פריץ לאנג, אשר ליהק אותו לתפקיד הראשי בסרטו "M" (1931). הסרט היה להצלחה גדולה, אך הצלחתו המסחררת של לורה בתפקיד רוצח הילדות הביאה לליהוקו כרוצח, פושע ונבל, למשך כל הקריירה הקולנועית שלו.
כאשר עלו הנאצים לשלטון בגרמניה בשנת 1933, נאלץ לורה להימלט בשל מוצאו היהודי. הנאצים ראו בלורה אבטיפוס של היהודי, ולא הבחינו בין דמות הרוצח הקולנועי שגילם ובין האדם שמחוץ למסך. יוזף גבלס השתמש בקטעים מסרטיו של לורה לתעמולה אנטישמית בסרט התעמולה "היהודי הנצחי".
בתחילה השתקע לורה בפריז, ולאחר מכן בלונדון שם שיחק בגרסתו הראשונה של אלפרד היצ'קוק לסרט "האיש שידע יותר מדי" (1934). לבסוף הגיע להוליווד שם התמחה בגילומם של זרים מרושעים. הוא שיחק בסדרת סרטים בשם "מר מוטו", בהם שיחק בלש יפני. כן שיחק בקומדיה "רעל ותחרה" של הבמאי פרנק קפרה בשנת 1944. לפופולריות רבה זכה בסדרת סרטי פשע של אולפני האחים וורנר, בחלקם היה שותפו בתפקיד נבל, השחקן הבריטי גדול הממדים סידני גרינסטריט. "האיש הטוב" שעמד מולם היה המפרי בוגרט. סרטים אלו כללו סרטים כ"הנץ ממלטה" (1941), ו"קזבלנקה" (1942). לורה וגרינסטריט שיתפו פעולה בשמונה סרטים, עד לפרישתו של גרינסטריט בסוף שנות הארבעים, כתוצאה ממחלה. בשנת 1942 היה לורה לאזרח ארצות הברית.
לאחר מלחמת העולם השנייה דעכה קריירת המשחק של לורה, והוא התרכז במשחק על הבמה ובתשדירי רדיו. הוא שב לגרמניה שם ביים והופיע בסרט אמנותי בשם "האבוד" ("Der Verlorene") בשנת 1951. לאחר מכן שב לארצות הברית והמשיך להופיע בטלוויזיה ובקולנוע. ב- 1953 השתתף בסרט "הכה את השטן". ב-1957 שיחק בסרט המוזיקלי "גרבי משי" של קול פורטר.
הוא היה הנבל הראשון בסרטים שנעשו על פי ספרי ג'יימס בונד, כאשר שיחק את הנבל "שיפר" בעיבוד טלוויזיוני ל"קזינו רויאל" משנת 1954 שהקדים במעט את סדרת סרטי הקולנוע. בתחילת שנות השישים עבד עם הבמאי רוג'ר קורמן בסרטי אימה דלי תקציב שזכו לפופולריות רבה. הוא מת בשנת 1964 מהתקף לב בגיל 59. עשרות שנים לאחר מותו מוסיפה נעימת קולו הייחודית, ואישיותו הקולנועית, להופיע בחיקויים ובמחוות בסרטים רבים.
לורה היה נשוי שלוש פעמים - עם סלי לובסקי (Celia Lovsky, בשנים 1943 -1945) ; עם קארן ורן (Kaaren Verne, בשנים 1945 -1950) ועם אן מארי ברנינג (Anne Marie Brenning, מ-1953 ועד מותו. מברנינג נולדה לו בת אחת, קת'רין, שמתה ב-1985, בגיל 32, ממחלת הסוכרת.
בית ז'בוטינסקי
רשת מחשבים - מונחים
השמיניה ותעלומת המסכה הבורמזית
מערך מדעי ההתנהגות (צה&quot;ל)
מערך מדעי ההתנהגות ומרכז מדעי ההתנהגות (ממד"ה) של צה"ל הוא מערך מקצועי, הפרוס בכל זרועות ויחידות צה"ל, המערך כפוף לראש אגף כוח אדם (אכ"א). יעוד המערך הוא ליישם ידע מתחומי הפסיכולוגיה והסוציולוגיה לטובת שיפור האפקטיביות של יחידות צה"ל ולטובת מיצוי וטיפוח המשאב האנושי. ראש המערך הוא היועץ לרמטכ"ל ולמטה הכללי לענייני מדעי ההתנהגות. במערך משרתים אנשי מדעי ההתנהגות - פסיכולוגים וסוציולוגים שתפקידם הוא לפתח תשתיות ידע, באמצעות מחקרים וסקרים על נושאים שונים שקשורים להתנהגות ועמדות חיילי וקציני צה"ל ולתת תמונת מצב רלוונטית ועדכנית למפקדים. בין תפקידיו של המערך: מיון ושיבוץ, מחקרי מוטיבציה, פיתוח מנהיגות, הערכת קצונה בכירה וייעוץ ארגוני.
במערך ממד"ה משרתים יועצים ארגוניים (רובם חוזרי שירות) עתודאים בתחומי מדעי ההתנהגות, קצינות מדעי ההתנהגות ומאבחנות מדעי ההתנהגות. היועצים הארגוניים פזורים ביחידת צה"ל השונות וכפופים למפקדים האג"מיים או מפקדי בסיסים ועד ראשי מחלקות, ראשי אגפים וזרועות במטרה לספק ייעוץ ארגוני וייעוץ אישי לטובת קידום מטרות צה"ל. המחלקה ממוקמת במחנה דורי. מחקריה ופרסומיה של המחלקה מסווגים בדרך כלל.
ראש מערך מדעי התנהגות כיום היא תא"ל ד"ר הדס מינקה-ברנד.
ממד"ה מחולקת לארבעה ענפים (פרקטיקות): ענף פיתוח וייעוץ ארגוני (פא"ר), ענף פיתוח מערכות מיון, ענף הערכת קצונה בכירה וענף מחקר (המכון הצבאי למחקר יישומי במדעי-ההתנהגות). אלו מתקיימות בעיקר מבסיס המטה שבמחנה תל השומר. בנוסף, היא מנחה את פרקטיקת פיתוח המנהיגות, שעיקר פעולותיה בבית הספר למנהיגות (בילס"מ) שבבית גולדמינץ נתניה.
כל ענף משמש הסמכות המקצועית, היחידה בתחומו, ליועצים במערך הפרוס ביחידות צה"ל והוא קובע את המדיניות והקווים המנחים על פי הם פועל המערך בתחומו.
היסטוריה.
המחלקה הוקמה ב-1980 כיחידת המשך ליחידה לפסיכולוגיה צבאית (יחפ"צ), ומפקדה הראשון היה הפסיכולוג הראשי של צה"ל אלוף-משנה ראובן גל.
ענף פיתוח וייעוץ ארגוני.
ענף פיתוח ארגוני נושא בשני כובעים. בכובע הראשון- זהו הגוף הנושא באחריות על תהליכי המשא"ן של ממד"ה האיתור, הגיוס, ההכשרה והפיתוח של קציני מדעי ההתנהגות. בכובע השני, הוא הגוף התחברתי המנחה את תהליכי הייעוץ ארגוני בצה"ל .
הפיתוח הארגוני בצה"ל נשען על פרקטיקות הפיתוח הארגוני הקלאסיות ומפתח גם ידע ייחודי הנוגע לחברות בכלל ולצה"ל בפרט, כגון : סוציאליזציה, היבטים מנטליים של לחימה, הכנות מנטליות וכדומה. הייעוץ הארגוני נעשה באופן מבוזר על ידי קציני מדעי ההתנהגות הפועלים ביחידות השדה, בסיסי ההדרכה, יחידות המטה, הפיקודים, אגפי המטכ"ל והזרועות.
ענף פיתוח ארגוני כולל בתוכו גם את המכללה הצבאית למדעי ההתנהגות אשר מהווה אבן שואבת ליועצים ארגוניים בתחילת דרכם, לאור תהליכי ההכשרה והליווי הסדורים והעמוקים הניתנים בה.
ענף מיון (ענף פיתוח מערכות מיון).
קציני מערך מדעי ההתנהגות קובעים את הקריטריונים לפיהם מתבצע המיון האיכותי (קב"א, דפ"ר וכיוצא בזה) בגיוס לצה"ל המיון עצמו מועבר על ידי המדור הפסיכוטכני שביחידת מיטב. בין תפקידיו של המערך בתחום זה: לבנות, לפתח ולתחזק את המערכות המרכזיות למיון כוח אדם, ובהן מערכות המיון והשיבוץ הראשוני של מועמדים לשירות ביטחון; וכן לייעץ, לפקח ולבקר מקצועית את מערכות המיון של כוח האדם בצה"ל. בראש הענף עומד היום סא"ל ד"ר יאיר נעם.
ענף מחקר (המכון הצבאי למחקר יישומי במדעי ההתנהגות).
ענף מחקר, לאחר תהליך שינוי ארגוני שבוצע בשנת 2015, מכונה כיום המכון הצבאי למחקר יישומי במדעי ההתנהגות. יעוד המכון הוא חתירה להשפעה על אפקטיביות דפוסי פעולה של צה"ל ומדיניותו, באמצעות מעורבות ותמיכה בתהליכים מרכזיים בארגון, על בסיס מומחיות, פיתוח ידע ומחקרים יישומיים, רלוונטיים ושיטתיים מתחום מדעי ההתנהגות.
בתהליך אסטרטגי שבוצע בשנת 2020 שם לעצמו המכון חזון להוות מערך מחקר מד"ה בצה"ל: מקצועי, בחזית הקידמה המחקרית; משפיע באמצעות ידע יישומי ושימושי; רלוונטי (בנושאים, בעיתוי, באופן הנגשה); אטרקטיבי למשרתיו; מוערך מצד מערך מד"ה וצה"ל.
תפקידי המכון המעודכנים הם: ייזום, ניהול וביצוע מחקרים יישומיים (זיהוי צרכים מחקרים – מול מפקדים וגופי מד"ה, הובלת צוותי משימה מחקר מדה"י, מיפוי וקשר רציף עם חוקרים רלוונטיים באקדמיה ובגופי מחקר); איסוף תפיסות, ידע והבנות מהאקדמיה והתעשייה; גיבוש, ניהול והנגשת ידע מחקרי למד"ה ולצה"ל; פיתוח מתודולוגיות מחקר מד"ה; הכשרה מחקרית וחניכה מקצועית לקציני מד"ה.