הביטוי הקנטונזי "ווק-הֵיי" (מסינית: 镬气, ליטון: "wok-hei", מילולית: "נשימת הווק") מתאר את הטעם, הריח ותחושת הפה האופיינית למנות שבושלו בווק בטמפרטורות גבוהות. הווק-היי קשור ישירות לתגובת מייאר (הנגרמת כאשר חומצות אמינו נחשפות לחום גבוה) ולבערה חלקית של שמן הטיגון, ומזכיר את הניחוח והטעם המתקבל בצלייה על פחם בטמפרטורה גבוהה.
הווק-היי משחק תפקיד חשוב במטבח הקנטונזי, בו קיימות מספר מנות המאופיינות בטעם וארומה זו, ביניהן גונגבאו ג'ידינג.
במטבח הצרפתי.
גם במטבח הצרפתי נהוגה שיטת בישול הנקראת הקפצה ועושה שימוש במעט שמן ובחום גבוה, בצרפתית שיטה זו נקראת סוטה (מצרפתית: Sauté). שיטת הסוטה במטבח הצרפתי נבדלת מהשיטה האסייתית בשני סעיפים- הראשון הוא שהיא עושה שימוש בכירת מטבח רגילה ולא במבער המגיע לטמפרטורות גבוהות במיוחד. השני הוא הכלי בו עושים שימוש- ההקפצה הצרפתית נעשית לרוב במחבת רחב ועבה שיכולות הולכת החום שלה נמוכות באופן משמעותי מווק מפלדה פחמנית. השימוש בשיטה זו שכיח במיוחד עם חתיכות בשר רכות, כגון סינטה ופילה.
בדרך כלל משתמשים בשמן זית או בחמאה מזוקקת במטבח הצרפתי, עם העדפה לחמאה מזוקקת שטמפרטורת הבערה שלה גבוהה משל השמן, אף על פי שרוב השומנים יתאימו, מכיוון שהטמפרטורות אינן אמורות להגיע לנקודת הבערה של השמן. חמאה רגילה תוסיף טעם נוסף אבל תישרף בטמפרטורה נמוכה יותר ומהר יותר משמנים אחרים מכיוון שהיא מכילה מוצקי חלב.
שיטה זו התפשטה גם למטבחים נוספים, בהם היא קיבלה שמות נוספים, לדוגמה באינדונזיה היא נקראת "סנגריי".
גרעין (תורת הקטגוריות)
בתורת הקטגוריות, גרעין הוא מושג כללי המכליל את מושג הגרעין האלגבראי - דהיינו גרעין של הומומורפיזם של חבורות, חוגים ומודולים.
באופן לא לגמרי פורמלי, גרעין של מורפיזם formula_1 עבור formula_2 אובייקטים כלשהם, הוא האובייקט formula_3 "הכללי ביותר" עם מורפיזם מתאים מהצורה formula_4, כך ש-formula_5.
הגדרה.
תהי formula_6 קטגוריה, המכילה את מורפיזם האפס. יהיו formula_2 אובייקטים ויהי formula_1 מורפיזם.
ה"גרעין" של formula_9 הוא אובייקט formula_10 שעבורו קיים מורפיזם formula_11 שהוא המשווה של formula_9 ושל מורפיזם האפס formula_13, וכן formula_14 אוניברסלי ביחס לתכונה זו של קיום formula_15.
באופן מפורש, גרעין הוא אובייקט המקיים את שתי התכונות הבאות:
במקרים רבים, במיוחד באלגברה, מתייחסים לגרעין כאל הגרעין האלגברי, וההמורפיזם formula_15 הוא העתקת ההכלה הטבעית.
ניתן להראות כי "k" הוא תמיד מונומורפיזם.
לא לכל מורפיזם בהכרח קיים גרעין, אך אם קיים גרעין אז הוא יחיד עד כדי איזומורפיזם.
מורפיזם אפס
במתמטיקה, ובמיוחד בתורת הקטגוריות, מורפיזם אפס הוא סוג מיוחד של מורפיזם "טריוויאלי".
הגדרה.
תהי formula_1 קטגוריה. אומרים כי formula_1 מכילה את מורפיזם אפס, אם לכל זוג אובייקטים formula_3 יש מורפיזם formula_4 כך שמתקיימת התכונה הבאה:
לכל זוג מורפיזמים formula_5 ו-formula_6 מתקבלת דיאגרמה קומוטטיבית:
אם נציב בדיאגרמה הקומוטטיבית לעיל formula_7 או לחלופין formula_8, נקבל כי ההרכבה של מורפיזם אפס עם מורפיזם כלשהו (מימין או משמאל) נותנת מורפיזם אפס.
יתרה מכך, אם קיימת לקטגוריה משפחת מורפיזמי אפס, אז משפחה זו היא יחידה.
אם לקטגוריה קיימים מורפיזמי אפס אז ניתן להגדיר בה גרעין ו-קו-גרעין.
מורפיזם הוא מורפיזם אפס אם ורק אם הוא קבוע וקו-קבוע.
משווה (מתמטיקה)
במתמטיקה, משווה הוא קבוצה בה שתי פונקציות (או יותר) מקבלות ערכים שווים. משווה הוא קבוצת הפתרונות של משוואה.
הגדרה.
נניח כי formula_1 ו-formula_2 הן שתי קבוצות, וכי formula_3 ו-formula_4 הן שתי פונקציות מ-formula_1 ל-formula_2. המשווה של formula_3 ו-formula_4 מוגדר להיות קבוצת כל האיברים formula_9 בהן formula_3 שווה ל-formula_4.
באופן מפורש:
בדרך זו ניתן להגדיר משווה לכל זוג פונקציות מ-formula_1 ל-formula_2. למעשה, אין צורך להגביל את ההגדרה לזוג פונקציות, או אף למספר סופי של פונקציות. באופן יותר כללי, אם formula_15 היא קבוצה של פונקציות מ-formula_1 ל-formula_2, אז המשווה של איברי formula_15 הוא קבוצת כל האיברים בהם כל הפונקציות ב-formula_15 שוות. באופן פורמלי:
כמקרה טריוויאלי, אם formula_15 מכילה פונקציה בודדת formula_3, מאחר שלכל formula_9 ב-formula_1 מתקיים formula_25 הרי ש-formula_26.
בתורת הקטגוריות.
משווים ניתנים להגדרה באמצעות תכונה אוניברסלית, המאפשרת להכלילם מהקטגוריה של קבוצות לקטגוריה כלשהי.
בהקשר כללי זה, אם formula_1 ו-formula_2 הם שני אובייקטים ו-formula_3 ו-formula_4 הם שני מורפיזמים מ-formula_1 ל-formula_2, המשווה של formula_3 ו-formula_4 הוא אובייקט formula_35 ומורפיזם formula_36 כך ש formula_37 וכך שבהינתן אובייקט formula_38 ומורפיזם formula_39, אם formula_40 אז קיים מורפיזם יחיד formula_41 כך ש formula_42, כך שמתקבלת דיאגרמה קומוטטיבית:
שכבה דמית
השכבה הדמית (Choroid) היא רקמה דקה ועשירה של כלי דם המכסה כחמש שישיות מחלקו הפנים-אחורי של גלגל העין. הדמית מספקת דם לרשתית משכבת outer plexiform layer והלאה לכיוון הדמית.
עוביה של שכבה זו כחצי מילימטר והיא מצויה בין לובן העין (Sclera) לבין הרשתית. היא אמונה על אספקת חמצן וחומרי מזון לשכבה החיצונית של הרשתית. תפקיד נוסף הוא הסעת חום הנוצר ברשתית. החום ברשתית נוצר עקב קצב מטאבוליטי גבוה הדרוש לפעילותה התקינה, ועקב ספיגת הפוטון היוצרת חום.
ביחד עם הקשתית והגוף הריסי, מהווה הדמית חלק משכבת הענביה (בלועזית: Uvea). בבני אדם ובפרימטים שכבה זו עשירה מאוד בצבען (פיגמנט) מלנין אשר תורם במניעת השתקפות והחזרת אור תוך-עינית. לבקנים, הסובלים ממחסור פתולוגי במלנין, סובלים מראייה ירודה כתוצאה מאותה החזרת אור ומהשתקפויות תוך-עיניות היוצרות עיוותים בראייה. לעומתם, השכבה הדמית של בעלי חיים רבים אחרים (לדוגמה, חתולים) מצופה בשכבה ייחודית מחזירת אור, התורמת לניצול מקסימלי של האור החודר לעין. שכבה זו מוכרת בשם "מרבד בוהק" (בלטינית: Tapetum lucidum). בניגוד לדעה הרווחת, גם בעלי חיים ליליים המשתמשים בחוש הראייה, זקוקים לכמות מינימלית של אור על-מנת לראות.
לחץ הדם בשכבה הדמית עומד על כ-15 - 20 מילימטר כספית. על-מנת לשמר את מחזוריות הדם (סירקולציה) בשכבה זו, דרוש לחץ תוך-ורידי ברמה של מעל 20 מילימטר כספית. לאפקט הקירור הנוצר כתוצאה מהסירקולציה הגבוהה השפעה רבת חשיבות על הרשתית.
אפקט העין האדומה המופיע כשמצלמים אנשים בעזרת מבזק, מתרחש כתוצאה מהחזרת אור שמקורו בשכבה הדמית. מקור הצבע האדום בכלי הדם הרבים שבשכבה זו.
שכבות.
ניתן לחלק את הדמית לארבע שכבות:
ראו גם.
יוביאייטיס (דלקת הענבייה) - Uveitis
גפילטעפיש
מלכות המשנה של פרו
מלכות המשנה של פרו (בספרדית: Virreinato del Perú) הייתה מלכות משנה שכללה, במהלך רוב התקופה הקולוניאלית באמריקה הספרדית, את השטח שהיה תחת שליטת האימפריה הספרדית ביבשת אמריקה הדרומית, להוציא את החוף הקריבי של ונצואלה, שנשלט מסנטו דומינגו. בירת מלכות המשנה הייתה לימה. מלכות המשנה נוסדה בשנת 1541 והתפרקה בשנת 1821, עת השיגה פרו את עצמאותה. במהלך שנות קיומה הייתה זו מלכות המשנה העשירה והחזקה ביותר בנחלות הספרדיות באמריקה, בעיקר הודות למכרות הכסף העשירים של פוטוסי.
עם זאת, בחלוף השנים חל פיחות בעוצמתה של מלכות המשנה. בתקופת איחוד הכתרים של ספרד ופורטוגל, בין השנים 1580 ו-1640, איבד חוזה טורדסיאס, אשר חילק את תחומי ההשפעה בין שתי המעצמות, מחשיבותו, והפורטוגלים התפשטו מערבה, על חשבון מלכות המשנה של פרו. מאוחר יותר, כחלק מהרפורמות המנהלתיות באימפריה במסגרת הרפורמות הבורבוניות הוקמו מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה (1776) ומלכות המשנה של גרנדה החדשה (1717, הוקמה מחדש ב-1739) אשר נקרעו משטח מלכות המשנה של פרו. הקמת מלכויות משנה חדשות אלו צמצמה את מלכות המשנה של פרו, פחות או יותר, לשטחה של מדינת פרו המודרנית, וערערה את משקלה הרב של לימה באימפריה. דעיכת המכרות וייצור הטקסטיל האיצו מגמה זו. לבסוף, בשנת 1798 הוסדר באופן מוחלט מעמדה של הקפיטניה חנרל של צ'ילה ככזו העצמאית לחלוטין ממלכות המשנה של פרו.
היסטוריה.
גילוי ויישוב (1542–1643).
לאחר הכיבוש הספרדי של ממלכות האינקה (1532–1537) הוקמה בפרו ה הראשונה. בשנת 1542 ייסד הכתר את מלכות המשנה של קסטיליה החדשה, אשר שינתה את שמה זמן קצר לאחר מכן למלכות המשנה של פרו. בשנת 1544 מינה קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את בלאסקו נונייס דה ולה (Núñez de Vela) כמשנה למלך הראשון של מלכות המשנה. בשנת 1572 ביצע המשנה למלך פרנסיסקו דה טולדו בדיקה קפדנית של מלכות המשנה ובעקבותיה יישם רפורמות מרחיקות לכת וארגן מחדש את מלכות המשנה.
פרנסיסיקו דה טולדו, שהיה מנהלן מוכשר, הקים בית משפט אינקוויזטורי, שבר את כוחם של האנקומנדרוס (בעלי האנקומיינדס – מענקי קרקע ועבודות שירות שניתנו לקונקיסטאדורים הראשונים תמורה לשירותם), ארגן את מכסות העבודה של המיט'ה וארגן אותה בעיקר סביב מכרות הכסף העשירים שהתגלו לספרדים מספר שנים קודם לכן בפוטוסי. טולדו ביצר את מלכות המשנה, חיזק את הצי הספרדי באזור כנגד שודדי ים, והצליח להכניע את ההתנגדות האחרונה של האינקה, ששרדה תחת פיקודו של טופאק אמארו, הסאפה אינקה האחרון, בעיר וילקבמבה.