בשנת 1991 הסגיר עצמו אסקובר לממשל הקולומביאני לאחר ששם סוף לאלימות ולטרור אשר נועדו להפעיל לחץ על הרשויות ועל דעת הקהל, על מנת למנוע את הסגרתו לארצות הברית, וכדי למנוע התנקשות בו על ידי קרטל מתחרה. אסקובר הועבר לכלא פרטי ומפואר משלו, אשר הרשו לו לבנות לנוחיותו בתמורה להסגרתו. בעסקה אליה הגיע עם הממשל הקולומביאני קיבל אסקובר חמש שנות מאסר והבטחה שלא יסגירוהו לארצות הברית, בתנאי שיפסיק כל פעילות בסחר סמים. לפני הסגרתו, נאסרה הסגרת תושבי קולומביה על ידי החוקה הקולומביאנית שאושרה מחדש בשנת 1991. הכלא, "La Catedral", היה למעשה קאנטרי קלאב שמור על ידי אנשיו של אסקובר והוא לא התייחס לשהייתו שם כעונש. היו טענות רבות, חלק מהן ללא אישור, שהוא נראה הרבה מחוץ לכלא: בקניות בעיר מדיין, במסיבות, במשחקי כדורגל ובמקומות ציבוריים אחרים. לאחר שהתפרסמו בכלי התקשורת פרטים אודות הכלא המפואר ויחד עם טענות על כך שאסקובר הרג כמה מעמיתיו העסקיים כאשר באו לבקרו בכלא, הכריחה דעת הקהל את הממשל לפעול. כאשר הממשל ניסה להעבירו לבית כלא אחר הוא ברח, מכיוון שידע שיסגירו אותו לארצות הברית.
לאחר הבריחה.
ב-1992, הצטרפו אנשי פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ובהם לוחמי יחידת כוח דלתא של צבא ארצות הברית, למרדף הכללי אחרי אסקובר. הם אימנו וייעצו לצוות קולומביאני מיוחד של המשטרה בשם Search Bloc (גוש החיפוש), שהוקם על מנת לאתר את אסקובר. מאוחר יותר החריף המשבר בין אסקובר לארצות הברית והממשל הקולומביאני ובנוסף מספר האויבים שלו הלך וגדל. קבוצה בשם Los Pepes (אנשים שנרדפו על ידי אסקובר), שמומנה על ידי קרטל הסמים של קאלי וקרלוס קסטאניו, הוציאה לפועל מערכה עקובה מדם של נקמה אשר בה נרצחו יותר מ-300 מבין שותפיו של אסקובר.
כמה משקיפים טוענים שאנשי גוש החיפוש, וגם אנשי הביון של ארגונים מקולומביה ומארצות הברית, במאמץ שלהם למצוא ולהעניש את אסקובר, התנגשו עם Los Pepes או פעלו בשני הארגונים במקביל. שיתוף פעולה זה התבטא בהחלפת מידע על מנת לאפשר ללוס פפס להרוס את הארגון שהגן על אסקובר, ואת השותפים המעטים שנשארו לו. ישנם גם דיווחים שמספר אנשי "בלוק החיפוש" השתתפו, ושירתו במשימות הרג של "לוס פפס". כאן התעוררה השאלה לגבי התפקיד של ארצות הברית באיסוף המידע אודות אסקובר וארגונו, מאחר שבמידע זה השתמשו מאוחר יותר "לוס פפס" בהוצאות להורג שלהם. אחד המנהיגים של Los Pepes היה דייגו מורילו בחראנו (הידוע בכינויו "דון ברנה"), איש קרטל מדיין לשעבר, שהפך לסוחר סמים ונהיה למנהיג של אחת הקבוצות הכוחניות ביותר בתוך ארגון ה-AUC (כוחות ההגנה העצמית המאוחדים של קולומביה).
מותו והתפתחויות שלאחר מותו.
המלחמה נגד אסקובר הסתיימה ב-2 בדצמבר 1993, כאשר ניסה להימלט מפני גוש החיפוש פעם נוספת. הוא התגלה מסתתר בבר במדיין בעזרת טכנולוגיית רדיו שסופקה על ידי ארצות הברית כחלק ממאמציה ללכידתו, ובעזרת צוות מעקב אלקטרוני קולומביאני. היו חילופי יריות בין אנשי אסקובר וגוש החיפוש. קיימת מחלוקת לגבי האופן שבו נורה אסקובר בהמשך העימות, אבל ידוע שנלכד על גגות העיר מדיין, ולאחר קרב יריות ממושך נורה ברגלו, בגבו מאחורי אוזנו ובבטנו. לא הוכח מי ירה אחרון בראשו של אסקובר, והאם הריגתו הייתה למעשה הוצאה להורג ללא משפט. יש ספקולציות רבות אודות כך. לאחר מותו של אסקובר, התפרק קרטל מדיין ושוק הקוקאין עבר לשליטת קרטל קאלי המתחרה, עד אמצע שנות ה-90, אז טופלו גם ראשי קרטל זה על ידי הממשל.
תדמית ה"רובין הוד" של אסקובר המשיכה להשפיע במדיין, במיוחד בין העניים שאסקובר עזר להם, והם קוננו על מותו.
ב-28 באוקטובר 2006, הוצאה גופת אסקובר מקברה לפי בקשת אחיינו ניקולס אסקובר, יומיים לאחר מות אמו, שהתנגדה להוצאה, על מנת לוודא שאכן הגופה הייתה של אסקובר, וגם כדי ליטול דגימת DNA לגבי תביעת אבהות.
ב-2006 הציגה חברתו של אסקובר, וירג'יניה וייאחו, קלטת וידאו שבה נראים כמה מהמאורעות ההיסטוריים הנוראיים בקולומביה, שהיא הייתה עדה להם בשנות ה-80, ואשר תוכננו על ידי אסקובר והפוליטיקאי הקולומביאני לברטו סנטופימיו. היא קושרת את שני הפושעים לדמויות ציבוריות ידועות כמו הנשיא לשעבר של קולומביה, ארנסטו סמפר. היא טענה שאסקובר היה המוח מאחורי הרצח של לואיס קרלוס גאלאן, מועמד לנשיאות ב-1990.
בסוף 2006 הציגה ועדת אמת, המורכבת משלושה שופטים של בית המשפט העליון, מסמך שטען שאנשי M-19 נפגשו עם אסקובר, קיבלו כסף מהקרטל וביצעו את המצור על בית המשפט העליון אשר בחן את חוקיות הסכם ההסגרה של קולומביה עם ארצות הברית.
חיים אישיים.
אסקובר הכיר את מריה ויקטוריה, אשתו לעתיד, בשנת 1972, כאשר פבלו היה בן 23 ומריה הייתה בת 12 בלבד. אסקובר היה מוכר כבר אז כדמות משפיעה בעולם התחתון של קולומביה, מה שהשפיע באופן ברור על מערכת היחסים שלהם. לטענתה, סוחר הסמים נהג לאנוס אותה לעיתים תכופות ושנתיים אחרי היכרותם, הנערה כבר מצאה את עצמה במרפאת הפלות לא חוקית לאחר שנכנסה בעל כורחה להיריון.
במרץ 1976 התחתן אסקובר עם מריה. היו להם שני ילדים, חואן פבלו ומנואלה. ידוע שלאסקובר היו רומנים עם כמה נשים לקראת סוף חייו, נראה היה שהעדיף קטינות. פאבלו אסקובר בנה חווה מפוארת בשם "Hacienda Napoles" (אחוזת נאפולי) ובה חי. הוא תכנן לבנות לידה מבצר בסגנון יווני. החווה, גן החיות והיער הולאמו על ידי הממשלה, וניתנו למשפחות עם הכנסה נמוכה בשנת 1990, לפי חוק שנקרא הלאמת קרקע.
אסקובר הקים באחוזתו גן חיות פרטי אליו הוא ייבא במטוסיו האישיים מגוון חיות מאפריקה. גולת הכותרת של הגן היו 4 היפופוטמים (3 זכרים ונקבה אחת). בשנת 1993, היא השנה שבה אסקובר חוסל, ארבעת ההיפופוטמים ברחו מהאחוזה והתמקמו בנהר מגדלנה. נכון לשנת הרביעייה התרבתה לכדי קהילה של כ-80 עד 100 פריטים, אחת הקהילות הגדולות בעולם של המין. הנושא הפך לבעיה ביולוגית שכן הקהילה מאיימת על שאר המינים באזור כולל בני האדם והריבוי המהיר שלה עלול להוביל לחדירה למורד הנהר המיושב בצפיפות.
אחד מקרובי המשפחה של אסקובר שניצלו הוא בן דודו חואן אובדוליו גאווירייה, עורך-דין ומרצה באוניברסיטה, השייך לקבוצה פוליטית בשם "Firmes", אשר תמכה בנציג השמאל לנשיאות.
שניים מאחיו של גאווירייה נאסרו בארצות הברית בשנת 1983 בהאשמות של קשר לסמים. לאחר בחירתו של אלווארו אוריבה לנשיאות קולומביה ב-2002, הפך גאווירייה לאחד היועצים הנשיאותיים ונחשב ל"אידאולוג", למוח שלו, כאשר הגן על ממשל אוריבה בפני התקשורת.
LASEK (באנגלית, ראשי תיבות של Laser-Assisted Sub-Epithelial Keratectomy - כריתת קרנית תת-אפיתלית בסיוע לייזר) הוא ניתוח לתיקון הראייה בלייזר. מטרתו לתקן ליקויי ראייה ולהקטין את תלותו של המנותח במשקפיים או בעדשות מגע.
את ההליך ביצע לראשונה דימיטרי אזר, רופא ומנתח עיניים במרפאת עיניים ואוזניים במסצ'וסטס שבארצות הברית. את הניתוח הפכה לפופולרי חברת קמלין, שטבעה את המושג "LASEK" להליך של "שיוף" הקרנית. הליך זה משנה בצורה בלתי הפיכה את צורת הקרנית הקדמית המרכזית בעזרת קרן לייזר, לשם התכת כמות רקמה קטנה של תאי חיבור בקרנית, מתחת לאפיתל בקרנית. לפני ההתכה מסירים את השכבה העליונה של הקרנית. מערכת ממוחשבת עוקבת אחרי תנועות עינו של המנותח, בקצב של בין 60 ל-4000 פעם בשנייה (משתנה בין יצרני מכשירים שונים) ומכוונת את קרן הלייזר לשם דיוק בליטוש. מרבית הלייזרים מתמרכזים אוטומטית על ציר הראייה. הם מפסיקים את פעולת המכשיר לשבריר שנייה כאשר העין זזה מחוץ לטווח המכשיר, וממשיכים כאשר העין שוב במוקד.
האפיתל, השכבה החיצונית של הקרנית, היא שכבה רכה שבכיסוי מלא שלה על ידי דמעות יכולה להתחדש לחלוטין מתאי הגזע בחיבור שבין הקרנית ללובן העין, ללא אובדן של בהירות בראייה. בניגוד לשכבה החיצונית, השכבות התחתונות בקרנית נוצרות ומעוצבות בשלב מוקדם של החיים ותכונות ההתחדשות שלהן מוגבלות מאוד. אם השכבות הנמוכות יותר מעוצבות על ידי לייזר או נבצעות על ידי מיקרוקרטום, שינוי זה הוא בלתי הפיך. בהליך ה-LASEK מסירים את שכבת האפיתל, מניחים אותה בתמיסה כימית משמרת למשך ההליך, ומחזירים אותה למקומה לאחר ההתכה.
UNOMIG
כוח המשקיפים של האו"ם בגאורגיה (ראשי תיבות: UNOMIG, United Nations Observer Mission in Georgia)
נוסד ב-24 באוגוסט 1993 כתוצאה מהחלטה 858 של מועצת הביטחון, במטרה לפקח על הפסקת האש ולוודא את קיום הסכם הפסקת האש מ-27 ביולי 1993, בין הרפובליקה של גאורגיה לבין אבחזיה הבדלנית, עם
תשומת לב מיוחדת למצב בעיר סוחומי, לחקור דיווחים על הפרות הפסקת האש, ולטפל במקרים של הפרה כזו עם הגופים המעורבים. דיווח למזכ"ל האו"ם ביישום המנדט שניתן להם.
הכוח כולל 88 יועצים צבאיים החופשיים להתפרש בכל האזור.
במאי 1994, חותמים שני הצדדים על הסכם הפרדת כוחות. החלטת האו"ם 937 מה-27 ביולי 1994 מאפשרת להגדיל
את כמות המשקיפים באזור, וזאת עקב הגדלת המנדט שניתן לכוח המשקיפים, והכוח הופך להיות כוח של שמירה על השלום.
במהלך תפקידם, אף מסיגים המשקיפים, חיילים גאורגיים מעמק קודורי מחוץ לשטחי הבדלנים האבחזים.
ב-10 בדצמבר 1996 נוסד "הארגון לזכויות האדם של האו"ם באבחזיה" (OHCHR) בטביליסי, כדי להבטיח את
קיום החלטת האו"ם מספר 1077 מה-22 באוקטובר של אותה שנה.
בשנת 2001 הופלו מסוקים של המשקיפים באבחזיה, כאשר המבצעים לא נמצאו מעולם. בשנת 2002 התנגד כוח
המשקיפים בתוקף לחידוש מסילת הברזל בין סוחומי שבאבחזיה לסוצ'י שברוסיה.