החל מ-1875 החלו לשכור נשים בתור "מחשבות" לסייע לוויליאם רוג'רס – עד אז, הנשים היו עוזרות בהתנדבות. המחשבות הראשונות היו ר"ט גורג'רס, ר"ג סנדרס, ואנה וינלוק. סנדרס נשארה ועבדה במצפה במשך 13 שנים.
פיקרינג החל לשכור נשים כמחשבות החל משנת 1876. האישה הראשונה שהחלה לעבוד אצלו הייתה וילמינה פלמינג, שעבדה כמשרתת בביתו של פיקרינג. פיקרינג היה מתוסכל מאוד מהעוזרים שלו והכריז כי אפילו המשרתת שלו יכולה לעשות את העבודה טוב יותר. נראה שהוא לא טעה, פלמינג עשתה ביעילות את המטלות שלקחה על עצמה.
אחת מהסיבות המרכזיות להעסקת נשים כמחשבות הייתה השכר. לגברים שילמו יותר מלנשים, כך שהוא היה יכול להעסיק עובדות נוספות באותו תקציב. צוות גדול יותר היה משמעותי משום שבאותה התקופה כמות הנתונים האסטרונומיים עלתה על יכולתם של המצפים לעבד אותה.
אף על פי שחלק מנשים שעבדו אצל פיקרינג היו בעלות תארים אקדמיים באסטרונומיה, הן השתכרו כעובדות לא מיומנות. שכרן הממוצע היה בדרך כלל בין 25 ו-50 סנט לשעה – יותר מפועל במפעל, אבל פחות מפקיד. הן עבדו שישה ימים בשבוע, ימי עבודה מלאים.
בשנת 1886 מצפה הכוכבים של הרווארד קיבל תרומה נדיבה מאלמנתו של הנרי דרייפר, ופיקרינג החליט לשכור עוד נשים לצוות ולמנות את פלמינג כאחראית עליהן.
הישגי הנשים.
כתוצאה מפעולות החישוב של הנשים, פרסם פיקרינג בשנת 1890 את קטלוג הנרי דרייפר הראשון (Henry Draper Catalogue), שכלל יותר מ-10,000 כוכבים מסווגים לפי הספקטרום שלהם. קטלוג זה בגרסתו המורחבת והמשודרגת משמש את האסטרונומיה עד היום. פיקרינג החל להעסיק את אנטוניה מורי, בוגרת מכללת ואסאר, שתסווג מחדש כמה כוכבים. מורי עשתה עבודה רחבה יותר, ועיצבה מחדש את שיטת הסיווג. הסיווג החדש פורסם בשנת 1897, אך פיקרינג לא תמך בסיווג החדש שהאט את העבודה על קטלוג דרייפר והעמיד את מורי כשווה לו ולא רק כ"מחשבת".
בהמשך הצטרפה לצוות אנני ג'אמפ קאנון, בוגרת וולסלי קולג', כדי לסווג את כוכבי הדרום. כמו מורי, עיצבה קאנון מחדש את מערכת הסיווג של הספקטרום ופיתחה את הבסיס לסיווג הספקטרלי שנמצא בשימוש היום.
ההבחנה של הנרייטה ברבור לוויט שכל הכוכבים המשתנים בענן מגלן הקטן הם בערך באותו מרחק מכדור הארץ, הובילה אותה לגלות כי קיים קשר בין זמן מחזור הבהירות של משתנה קפאידי לבין הבהירות המוחלטת שלו. גילוי זה הוביל להבנת גודלו של היקום, ומשתנים קפאידים הם עדיין כלי חיוני למדידה של מרחקים קוסמולוגיים.
בין הנשים בצוות הייתה גם מרגרט הארווד (19 במרץ 1885 – 6 בפברואר 1979) – בוגרת תואר ראשון מרדקליף (1907) ותואר שני מאוניברסיטת קליפורניה (1916). לאחר עבודתה כ"מחשב" עבדה במצפה האסטרונומי על שם מריה מיטשל במסצ'וסטס, והפכה עם השנים לאישה הראשונה שהתמנתה להיות מנהלת מצפה כוכבים עצמאית. במהלך עבודתה בהרווארד גילתה את האסטרואיד 886 Washingtonia, אולם התגלית הושתקה כי מנהליה חשבו באותו זמן כי זה לא יאה לאישה לקבל הכרה פומבית על תגליות כאלה. האסטרואיד התגלה רשמית ארבעה ימים לאחר מכן.
ג'ואנה מאקי שימשה כעוזרת בין השנים 1903 -1920 והייתה הראשונה לגלות סופרנובה בקונסטלציית הכוכבים נבל. על תגליתה קיבלה מדליית זהב מהאיגוד האמריקאי של תצפיתני כוכבים משתנים (American Association of Variable Star Observers, AAVSO).
אידה וודס (בוגרת תואר ראשון ממכללת ולסלי ב-1893) החלה לעבוד כ"מחשב" לאחר סיום לימודיה. בשנת 1920 קיבלה את מדליית הנובה הראשונה של הAAVSO, על תגליותיה. עד לשנת 1927, כבר היו לה 7 תגליות של סופרנובה מצילומים של גלקסיית שביל החלב.
Phi Beta Kappa
פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - הנפשה
פרס גלובוס הזהב עבור הסרט הטוב ביותר - הנפשה הוענק בפעם הראשונה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-64 בשנת 2007. זו הייתה הפעם הראשונה שפרסי גלובוס הזהב יצרו קטגוריה נפרדת עבור סרטי אנימציה מאז הקמתם. המועמדים מוכרזים בינואר וטקס הפרסים מתקיים מאוחר יותר באותו החודש. בתחילה, רק שלושה סרטים היו מועמדים לסרט האנימציה הטוב ביותר, בניגוד לחמישה מועמדים במרבית הפרסים האחרים. הסרט של אולפני פיקסאר, "מכוניות" היה הזוכה הראשון בפרס. פרס סרט האנימציה הטוב ביותר לאחר מכן ניתן לאולפני פיקסאר שבע פעמים: "רטטוי" קיבל את הפרס ב-2008, "וול-E" קיבל את הפרס ב-2009, "למעלה" קיבל את הפרס ב-2010, "צעצוע של סיפור 3" זכה ב-2011, "אמיצה" זכה ב-2013, ו"הקול בראש" זכה ב-2016. ב-2012, "מכוניות 2" הפסיד ל"", ב2014, "בית ספר למפלצות" היה הראשון שלא זכה במועמדות וגם בשנת 2016, "הדינוזאור הטוב" הפסיד ל"הקול בראש". בשנת 2017, "מוצאים את דורי" גם לא זכה במועמדות. בשנת 2018 "קוקו" קיבל את הפרס. ובשנת 2019 "משפחת סופר על 2" הפסיד ל"". איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד נותן חסות לטקס פרסי גלובוס הזהב משנת 1944.
סרטים באנגלית יכולים להיות מועמדים לקטגוריה אחת בלבד. לכן, סרטים המועמדים לקטגוריה זו אינם זכאים להיות מועמדים בסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי, או לסרט הטוב ביותר - דרמה אם הדיאלוג העיקרי שלהם הוא באנגלית. למרות זאת, סרטים המועמדים עבור הסרט הזר הטוב ביותר זכאים להתמודד בקטגוריה זו.
זוכים ומועמדים.
הערות:
ב-17 בנובמבר 2009, איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד הודיע שבטקס ה-67 של גלובוס הזהב, יהיו חמישה מועמדים עבור סרט האנימציה הטוב ביותר, שכן חברי האיגוד הצביעו בעד תיקון הכללים של הקטגוריה: סרטים זכאים חייבים להיות באורך סרט (70 דקות או יותר) עם לא יותר מ-25% פעולות חיות. אם פחות משמונה סרטי אנימציה יהיו זכאים למועמדות, הפרס לא יינתן, ובמקרה זה הסרטים יהיו זכאים למועמדות בפרס הסרט הטוב ביותר. אם פחות מ-12 סרטי אנימציה יהיו זכאים למועמדות, הקטגוריה תהיה מוגבלת לשלוש מועמדויות לשנה.
לואיס מריאנו
לואיס מריאנו (בספרדית: Luis Mariano; 13 באוגוסט 1914 - 14 ביולי 1970 היה טנור ושחקן סרטים ממוצא ספרדי בסקי.
חייו.
מריאנו נולד בעיר אירון, באזור הבסקי האוטונומי, בספרד בשם Mariano Eusebio González García, כבנו של מוסכניק ונהג מונית. בהיותו בן 14 עברה משפחתו לבורדו, בצרפת, שם למד בקונסרבטוריון. מריאנו שר בקברטים בבורדו וזכה להצלחה. הוא עבר לפריז, שם המשיך להופיע בשירה וגם בסרטים מוזיקליים. הוא זכה להצלחה רבה בתפקיד הראשי באופרטה היפה מקדיס (La Belle de Cadix), בו התחיל להופיע בסוף 1945.
הוא הופיע באופרות ובאופרטות רבות ומכאן נגזר כינויו "מלך האופרטה של פריז". מריאנו שר בבסקית (שפת האם שלו), בספרדית ובצרפתית שירים שהיו פופולריים בצרפת, בספרד, באמריקה הלטינית ובקוויבק.
הקריירה שלו ידעה הצלחות רצופות, כולל סבב הופעות ברומניה, ב-1966, אך בדצמבר 1969 חלה בדלקת כבד ונאלץ להפסיק את הופעותיו. ביולי 1970 מת בבית החולים משבץ מוחי.
מריאנו לא נישא מעולם.
פיצוץ קמבריוני
סיביר נובוסיבירסק (הוקי קרח)
מועדון ההוקי קרח סיביר נובוסיבירסק (ברוסית: Хоккейный клуб «Сибирь» Новосибирск) הוא מועדון הוקי קרח רוסי מהעיר נובוסיבירסק שבסיביר המתמודד בחטיבת צ'רנישוב בליגת ההוקי הקונטיננטלית.
הישג השיא של הקבוצה הוא העפלה לחצי גמר גביע גגארין בעונת 2014/2015.
הקבוצה מארחת את משחקיה בהיכל הקרח המקומי בן 7,000 המושבים. באפריל 2018 מושל מחוז נובוסיבירסק אנדריי טראווניקוב הודיע על בניית היכל קרח חדש לקראת שנת 2023 שעלות בנייתו נאמדת ב-5 מיליארד רובלים.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1962 לאחר מיזוג קבוצות ההוקי קרח "דינמו נובוסיבירסק" ו"חימיק נובוסיבירסק".
בתקופה הסובייטית הקבוצה לא הגיעה להישג משמעותי ולא העפילה לליגת העל הסובייטית בהוקי קרח, הקבוצה התמודדה לרוב בליגה הבכירה, אחת מליגות המשנה בהוקי קרח.
גם לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה נכשלה בהגעה להישגים משמעותיים באליפות רוסיה בהוקי קרח. ברם, החל מעונת 2008/2009 הקבוצה נוטלת חלק בליגת ההוקי הקונטיננטלית ובעונת 2015 אף העפילה לחצי גמר גביע גגארין.
La Isla Bonita
La Isla Bonita (בעברית: הַאִי הַיָפֶה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, "True Blue" (1986). הוא יצא לאור כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום ב-25 בפברואר 1987, בהוצאת חברת התקליטים סייר רקורדס. השיר נכתב והופק על ידי מדונה ופטריק לאונרד, עם כתיבה נוספת של ברוס גייטש . גרסת הדמו שלו הוצעה לראשונה למייקל ג'קסון אך מדונה לקחה אותה, כתבה את מילותיה והלחינה אותה. "La Isla Bonita" ידוע בכך שהוא השיר הראשון של מדונה שמכיל השפעות לטיניות, עם עיבודים של תופים קובניים וגיטרה ספרדית, מאראקס, מפוחיות ושילוב של תופי סינת'. מילות השיר עוסקות ב"אי יפהפה" שלפי מדונה, היה מחווה ליופיים של הלטינים.
עם יציאתו, "La Isla Bonita" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. הוא הפך לשירה הרביעי של מדונה שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, מה שהפך אותה לאישה הראשונה בהיסטוריה שעשתה זאת. "La Isla Bonita" הגיע לראש המצעדים באוסטריה, קנדה, צרפת, גרמניה, איסלנד ושווייץ, תוך שהגיע בשיאו לחמישייה הפותחת במדינות רבות אחרות. בארץ הולדתה, הפך לשירה ה-11 ברציפות של מדונה שדורג בחמישייה הפותחת. לפי "Music &amp; Media", "La Isla Bonita" היה השיר המצליח ביותר באירופה 1987.