ב-10 במרץ 2009, הוציאה קלרקסון את אלבומה הרביעי All I Ever Wanted, בו היא חזרה לשתף פעולה עם אותו צוות מהאלבום השני (ביניהם דוקטור לוק, מקס מרטין ודייוויד הודג׳נס). הסינגל הראשון "My Life Would Suck Without You" הגיע למקום הראשון בארצות הברית לאחר שעלה מהמקום ה-97 אליו נכנס. הסינגל השני, "I Do Not Hook Up", אותו כתבה ביחד עם קייטי פרי, הגיע למקום ה-20 בעוד שבקנדה הגיע למקום השני. הסינגל השלישי, "Already Gone", אותו כתבה עם ריאן טדר, הוביל את קלרקסון למחלוקת נוספת, זאת בעקבות העובדה כי טדר סימפל בשיר את המנגינה של "Halo", זאת לאחר שעבד עליו עם ביונסה והחליט לשכפל את הנוסחה אצל קלרקסון, מה שגרר ביקורות שלפיהן "קלרקסון גנבה שיר מביונסה". בעקבות הביקורות קלרקסון התעקשה להסיר את השיר מהאלבום ואף למנוע ממנו לצאת כסינגל מתוך כבוד לביונסה, אך זה היה מאוחר מדי. טדר בתגובה כתב באתר המייספייס שלו כי מדובר ב""שני שירים שונים והביקורות אינן הוגנות". המחלוקת ביניהם נמשכה לתוך 2010, כשקלרקסון ציינה כי "היא לא אוהבת לעבוד עם אנשים שעובדים עם כולם כדי לא לצאת כשיבוט של זמרים אחרים ובטח שלא לשיר את השירים שלהם בלי רשותם"". טדר לעומתה אינו רואה בכך שום רע מאחר שאהב יותר את השיר של קלרקסון ואף ציין כי הוא עובד איתה על חומר חדש לאלבום החמישי. הסינגל הגיע למקום ה-13 בארצות הברית. הסינגלים האחרים "All I Ever Wanted" ו-"Cry" לא נחלו הצלחה כמו קודמיהם. האלבום עצמו הגיע למקום הראשון בארצות הברית והפך לאלבומה השני שמגיע למעמד זה.
ב-21 באוקטובר 2011, הוציאה קלרקסון את אלבומה החמישי Stronger, לאחר דחיות חוזרות ונשנות על אף שסיימה להקליט את כל השירים עוד בפברואר באותה שנה בזמן שיצאה לסיבוב הופעות שבו קידמה את אלבומה הקודם. באלבום זה היא עבדה עם מפיקים חדשים, ביניהם הווארד בנסון. בשונה מקודמיו, האלבום הכיל נגיעות של R&amp;B וקאנטרי (שכן סגנון זה השתלב עוד באלבומה הראשון) וכן הכיל גם את סגנון הפופ-רוק המסורתי של קלרקסון. באלבום זה היא התעסקה בנושאים כמו שיברון לב, נקמה, סלחנות והעצמה בתור מטאפורה ליחסיה האישיים עם כל מי שהייתה איתו ביחסים עד לאותה תקופה. האלבום קיבל שבחים רבים בביקורות, שאף ציינו כי קלרקסון מאוד השתפרה ביכולות הווקאליות שלה על אף חוסר המקצועיות שבו. סינגל הבכורה, "Mr. Know It All", שאף פותח את האלבום, הגיע למקום העשירי בארצות הברית בעוד שבאוסטרליה, דרום קוריאה ומצעד המבוגרים האמריקאי הגיע למקום הראשון. הסינגל השני "(Stronger (What Doesn't Kill You" הצליח מאוד בארצות הברית ואף הגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי והצליח גם בבלגיה, קנדה, דנמרק, פולין, סלובקיה וסלובניה והגיע למעמד פלטינה מרובעת בארצות הברית עצמה ואף הגיע שם למקום השביעי במצעד השנתי לשנת 2012. הסינגל השלישי, "Dark Side" הגיע למקום ה-42 בארצות הברית ולא שיחזר את ההצלחה של קודמיו. האלבום עצמו הגיע למקום השני במצעד המכירות האמריקאי בעוד שבדרום קוריאה הגיע למקום הראשון. באותה שנה הוציאה מיני-אלבום בשם The Smoakstack Sessions. מיני אלבום שני בסדרה יצא שנה לאחר מכן ולאחריו הוציאה ב-16 בנובמבר 2012, אלבום אוסף אשר מאגד את הסינגלים מחמשת האלבומים כולל שלושה סינגלים בשם "Catch My Breath", "Don't Rush" ו-"People Like Us". אלבום האוסף הגיע למקום ה-11 בארצות הברית והגיע למעמד זהב בעוד שבבריטניה הגיע למקום ה-18 ובאוסטרליה למקום ה-20 כשבשתיהן הגיע למעמד פלטינה. בתקופת אירוסיה לברנדון בלקסטוק, הוציאה שיר בשם "Tie it Up" שלא נכלל באף אלבום, אך לא הצליח להגיע לעשרת הגדולים במצעדים האמריקאיים על אף שהגיע למקום השלישי בדרום קוריאה.
ב-25 באוקטובר 2013, הקליטה אלבום חג מולד בשם "Wrapped in red" אשר הופק בידי גרג אוסטין, איתו עבדה על אלבומה החמישי. האלבום כלל גרסאות כיסוי לשירי חג מולד קלאסיים ואף שירים מקוריים של קלרקסון עצמה ולכן האלבום נחשב כאלבומה השישי באופן רשמי. סגנונו המוזיקלי הכיל ג׳אז, קאנטרי וסול - סגנונות בהם קלרקסון התעניינה לשיר זמן רב, מה שהעיד על התרחקותה מסגנון הפופ-רוק שאפיין אותה בחמשת אלבומיה הרגילים. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד המכירות האמריקאי בעוד שבמצעד החגים האמריקאי הגיע למקום הראשון. לאחר יציאת האלבום והסינגלים מתוכו, "Underneath the Tree" (שהגיע למקום ה-31 בארצות הברית ולמקום הראשון בקנדה ובמצעד המבוגרים האמריקאי) ושיר הנושא של האלבום (שהגיע למקום השני במצעד המבוגרים האמריקאי ולחמישי במצעד החגים), נכנסה קלרקסון להריון עם בתה הבכורה, ריבר רוז, אשר נולדה בספטמבר 2014. כמו כן, במהלך חגי המולד בשנים 2014 ו-2016 קיימה מופעי צדקה אשר במהלכם שרה את שירי האלבום.
ב-27 בפברואר 2015, הוציאה קלרקסון את אלבומה השביעי "Piece By Piece", אשר הכיל סגנונות פופ שונים כגון אלקטרו פופ, EDM ופופ תזמורת. קלרקסון חזרה לעבוד על האלבום עם אוסטין, ג׳ייסון הלברט (שעבד איתה עוד מהאלבום השלישי) וכריס דיסטפנו (שעבד איתה באלבום הקודם) ואף החלה לעבוד עם ג׳סי שאטקין. מעבר לכתיבתה העצמאית, היא קיבלה שירים מסיה, מת׳יו קומה (שעבד עם זד באותה תקופה), בוני מק׳קי (שעבדה עם קייטי פרי בעברה), דייוויד ג׳וסט, ג׳סטין טראנטר ויוצא להקת קוברה סטארשיפ, ריילנד בלקינטון. האלבום נכתב והופק בהשראת האלבום הקודם והפסקולים מהסרטים משחקי פיתוי ואהבה זה כל הסיפור (אליו תרמה בעבר את "The Trouble With Love is" מאלבומה הראשון) מאחר שקלרקסון רצתה לבנות את האלבום כמו סיפור המרכיב את כל צדדיה האישיים, שעל כן, כשמו של האלבום כן הוא. האלבום קיבל שבחים בביקורות, בייחוד קולה של קלרקסון, מגמה שעוד החלה באלבומה החמישי. סינגל הבכורה "Heartbeat Song" הגיע למקום ה-21 בארצות הברית אך עם זאת נחל הצלחה בפולין ובמצעד הדאנס האמריקאי (כשבהם הגיע למקום הראשון) ואף הגיע לעשרת הגדולים במדינות רבות כמו קנדה, הולנד, איסלנד, דרום אפריקה ובריטניה (שם הגיע למקום השביעי). הסינגל השני, "Invincible", לא הגיע לעשרת הגדולים באף מצעד שכיכב בו (מלבד במצעד הדאנס האמריקאי בו הגיע למקום השני) ואילו הסינגל השלישי, הנושא את שם האלבום, הגיע למקום השמיני בארצות הברית ואף יצאה לו גרסה מיוחדת (הנקראת גרסת איידול), איתו הופיעה בעונה ה-15 של אמריקן איידול. האלבום עצמו הגיע למקום הראשון במצעד המכירות האמריקאי ואף זכה לשלוש מועמדויות בגראמי (שכן, "Heartbeat Song" ושיר הנושא זכו למועמדויות משלהם) ואף קיבל מהדורת רמיקסים. כמו כן אלבום זה היה האלבום האחרון אותו הקליטה קלרקסון תחת RCA Records כשלאחריו הסתיים החוזה אותו קיבלה כשזכתה באמריקן איידול. שנה לאחר מכן חתמה עם חברת אטלנטיק. כמו כן, קלרקסון השתתפה באלבום המיקסטייפ לפסקול של המחזמר המילטון כשבו הקליטה את גרסתה לשיר "It's Quiet Uptown" ואף השתתפה בדואט עם הזמר אלו בלאק "Love Goes On" שנכלל בפסקול של הסרט "הבקתה". בנוסף, הקליטה גרסה משלה לשיר "Never Enough" מתוך הסרט האמן הגדול מכולם כשיצאה מהדורה מיוחדת של שירי הסרט. ב-11 במאי 2017, הכריזה קלרקסון כי תצטרף רשמית לצוות המנטורים של התכנית The Voice כשבעבר שימשה כיועצת בעונה השנייה ובעונה ה-13 (כשלאחריה מונתה למנטורית באופן רשמי עד היום).
ב-27 באוקטובר 2017, הוציאה קלארקסון את אלבומה השמיני (והראשון תחת אטלנטיק) "Meaning of Life". אלבום זה הכיל סגנונות כמו נשמה ו- R&amp;B ואף סימל את התרחקותה הרשמית מסגנון הפופ-רוק. אלבום זה קיבל השראה מאמניות כמו וויטני יוסטון, ארית׳ה פרנקלין ומריה קארי - אמניות שהשפיעו רבות על הקריירה של קלרקסון עוד מתחילת הקריירה שלה, שכן זה "אלבום החלומות" שעוד רצתה להקליט מאז הייתה בחטיבת הביניים. קלרקסון עבדה על האלבום עם אותו צוות שהחלה לעבוד עוד מאז האלבום החמישי, אשר כלל בתוכו את שאטקין מהאלבום הקודם ואף החלה לעבוד עם ג׳יימס מוריסון. האלבום קיבל שבחים רבים בביקורות, שהיללו את סגנונו האחיד וכן את בחירתה של קלארקסון בסגנון ה-R&amp;B. הסינגל הראשון מתוכו "Love So Soft" הגיע למקום הראשון במצעד הדאנס האמריקאי בעוד שבניו זילנד הגיע למקום השלישי ובקנדה למקום העשירי בעוד שבשאר העולם לא נחל הצלחה. לאחריו הגיעו הסינגלים "I Don't Think About You" ו-"Heat" (שהגיע למקום הראשון במצעד הדאנס האמריקאי). בנובמבר 2019 הכריזה קלרקסון על סדרת הופעות בלאס וגאס בתיאטרון זאפוס. טכנית, הסיבוב היה אמור להתקיים בין אפריל לספטמבר 2020, אך נדחה לשנה לאחר מכן בשל מגפת הקורונה.
ב-19 באפריל 2020 הוציאה סינגל בשם "I Dare You", הסינגל מבוצע בדואטים בחמש שפות: ערבית (עם הזמרת פאוזיה), צרפתית (עם הזמרת זאז), גרמנית (עם הצמד גלספרלינספיל), ספרדית (עם הזמר בלאס קנטו) ועברית (עם הזמרת מאיה בוסקילה), הסינגל אף כלל גרסת סולו של קלרקסון.