במרץ 2016 איים שר החוץ הסעודי עאדל אל-ג'ובייר על נשיא ארצות הברית ברק אובמה וממשלו כי סעודיה תמכור נכסים אמריקאים בשווי $750,000,000,000 אשר נמצאים בבעלותה, אם יאושר התיקון המבהיר כי החוק של 1976 הנותן לממשלה זרה חסינות אינו חל על פעולות טרור. בממשל אובמה החלו חששות כי הדבר עלול לערער את יציבות הדולר, ואובמה הזהיר מפני "השלכות לא צפויות". לעומת זאת אנליסטים של כלכלת סעודיה העריכו כי פעולה זו תפגע בממשלה הסעודית.
המתמודדים מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, ברני סנדרס והילרי קלינטון הביעו תמיכה בחקיקה שתאפשר למשפחות הקורבנות של פיגועי 11 בספטמבר לתבוע את ערב הסעודית על מעורבותה האפשרית בפיגועים.
מרקוס אורליו
משחק הוגן
משחק הוגן (סרט)
אשר גל
אשר גל (נולד ב-1 באוגוסט 1952) הוא משורר ומתרגם.
ביוגרפיה.
אשר גל נולד בתל אביב ב-1 באוגוסט 1952. הוא בעל תואר שני בקולנוע מאוניברסיטת תל אביב, ומשמש מורה לקולנוע ומרכז מגמת הקולנוע, בבית הספר התיכון ברנקו וייס ע"ש הרצוג, שבמועצה האזורית גזר.
גל הוא בוגר כיתת השירה הראשונה של הליקון (תשנ"ד). בנוסף לכתיבת שירה, הוא מתרגם שירה מיידיש לעברית. שירים ותרגומים שלו ראו אור בכתבי עת, בהם "הליקון", "מאזנים", "עיתון 77", "גג" ו"ביטאון שירה". כמו כן התפרסמו שיריו באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית ובאתרי אינטרנט נוספים. ב-2002 זכה במקום השני בתחרות "שירים באור מלא" של מפעל הפיס.
נכון למאי 2016 ראו אור שלושה ספרי שירה שלו. בשירתו משתקפת אהבה לקולנוע ישן. שירתו מתאפיינת בחיפוש אחר מציאות נוסטלגית ורומנטית, זאת לעיתים כאנטי-תזה למציאות הממשית.
הוגן
דובי זכאי
דובי זכאי (נולד ב-20 באוגוסט 1948, בחיפה) הוא עיתונאי, עורך גרפי, מאייר וצלם ישראלי.
קריירה.
החל את דרכו העיתונאית בשבועון "הארץ שלנו" כמאייר וכעורך גרפי. אחר כך עבר לעיתון "הארץ" כגרפיקאי ומאייר ב"מוסף הארץ" ואחר כגרפיקאי וכמעצב של מוספים מיוחדים ושבועון "הארץ".
עבר ל"ידיעות אחרונות", כעורך גרפי, מאייר וכותב. ב"ידיעות אחרונות" עבד במשך 22 שנה, במהלכן כתב טורים אישיים: בין השאר "שבת עם הילדה", מסלולי טיול במדור "מקום", וכן כתבות על תיירות בישראל ומחוצה לה.
לאחר מכן עבר לעבוד עבור מערכת "מעריב", שם במשך כעשר שנים עסק בכתיבת מסלולי טיול וכתבות תיירות. מדורים שלו הופיעו כשלוש פעמים בשבוע.
זכאי מפעיל וכותב באתר ma-come.com. כתבות פרי עטו התפרסמו באתרים ynet, טיולי, ו-nrg. בנוסף כותב כעיתונאי רכב באתר TheCar.co.il.
מספריו.
כמו כן אייר ספרים של סופרים אחרים: סמדר שיר, דודו דותן, אשרת ברקאי, גווטאה ועוד.
הוגנת
מגדל הטלוויזיה של ריאד
מגדל הטלוויזיה של ריאד (בערבית: برج تلفزيون الرياض; תעתיק מדויק: ברג' תלפזיון אלריאצ') הוא מגדל תקשורת הבנוי מבטון מזוין וממוקם במרכז הטלוויזיה של משרד התרבות והתקשורת של ערב הסעודית, ברחוב עמר אבן אל-עאץ בשכונת אל-ווישאם בריאד. גובהו של המגדל 170 מטר, ובעת שנבנה היה הגבוה ביותר בעיר ריאד ובערב הסעודית בכלל. המגדל נחשב עד היום למבנה המייצג של העיר ריאד.
בניית המגדל החלה בשנת 1978 ונמשכה שלוש שנים, עד סיומה בשנת 1981. המגדל תוכנן על ידי חברת ADETE הגרמנית, כאשר הארכיטקט האחראי היה הצרפתי מוריס נוברינה, ונבנה על ידי חברת הבנייה הגרמנית DYWIDAG. למגדל רציף תצפית ומסעדה בראשה שבעבר היו פתוחים לציבור, אך כיום לא ניתן להיכנס אליהם ללא אישור מיוחד, מסיבות ביטחוניות.
סטאבס
משחק חצי סגור
משחק חצי סגור, או פתיחת חייל המלכה הבודד, היא פתיחת אב בשחמט, שמאופיינת ברצף המהלכים הבאים:
הלבן משחק 1. ד4 והשחור עונה לא סימטרית (כל מהלך מלבד 1...ד5) .
אמדאו קאריסו
אמדאו ראול קאריסו לארטאפה (בספרדית: Amadeo Raúl Carrizo Larretape; 12 ביוני 1926 – 20 במרץ 2020) היה כדורגלן ארגנטינאי, שהיה לאחד מגדולי השוערים במאה ה-20.
קאריסו, שהיה מכונה "טרזן", שיחק לאורך רובה המוחלט של הקריירה בקבוצת ריבר פלייט. הוא היה לאחד מהשוערים החדשנים בעולם, ונטל חלק בפיתוחן של טכניקות וטקטיקות חדשות לתפקיד השוער. במדיה של ריבר הוא היה לשיאן ההופעות בליגת העל הארגנטינאית, ומחזיק רצף המשחקים הארוך ביותר ללא ספיגה (שני השיאים נשברו מאז). קאריסו ייצג את נבחרת ארגנטינה ורשם במדיה עשרים הופעות, בהן בטורניר מונדיאל 1958 בו היה השוער הראשון של הנבחרת.
קאריסו שימש דוגמה לשוערים דרום אמריקאים רבים ובולטים בתקופות מאוחרות יותר, ובהם הוגו גאטי, חוסה לואיס צ'ילאברט ורנה היגיטה. כיהן כנשיא הכבוד של ריבר פלייט, ומחזיק עד היום בשיא ההופעות במדיה.
קריירת משחק.
קאריסו עמד לראשונה בשערה של ריבר פלייט ב-6 במאי 1945, כשהיה בן 18, בניצחון קבוצתו 1–2 על אינדפנדיינטה. בארבע העונות הראשונות שלו במועדון, בין עונת לעונת , שימש שוער מחליף וערך, במצטבר, עשרים הופעות ליגה. בתקופה זו זכה עם המועדון פעמיים באליפות ארגנטינה. תקופה זו הייתה למעשה שלהי התקופה המוצלחת של ריבר עם חמישיית ההתקפה שזכתה לכינוי "המכונה" ("La Maquina").
החל מעונת היה קאריסו לשוער הראשון של ריבר. הוא שמר על מקומו לאורך כל שנות ה-50, והיה לחלק משמעותי מהקבוצה שזכתה בחמש אליפויות בתוך שש עונות, בין עונת לעונת (בה זכה באליפות האחרונה שלו במדי ריבר), וזכתה לכינוי "המכונה הקטנה" ("La Maquinita"). בתקופה זו בלטה החדשנות והחלוציות של קאריסו בכל הנוגע לתפקיד השוער. הוא היה לשוער הדרום אמריקאי הראשון שמשחק באופן קבוע עם כפפות שוער, הראשון שיוצא מתוך רחבת ה-16 כדי להגן על שערו, וכן החל להשתמש בבעיטות שוער על מנת להתחיל התקפות מתפרצות. הוא ניחן במשחק רגל משובח, בתקופה בה שוערים לא עשו שימוש נפוץ במשחק הרגל שלהם. קאריסו היה גם בין הראשונים להשתמש בטכניקת הצלילה לרגלי החלוצים על מנת להשתלט על הכדור. בזכות חדשנותו הרבה, השתכללו באותן השנים הטכניקות והטקטיקות בהן נוקטים שוערים על מנת לשפר את משחקם. השפעתו הרבה על משחק השוער היוותה דוגמה לשוערים דרום אמריקאים רבים, ואף כאלה שהחלו את הקריירה שנים רבות לאחר פרישתו של קאריסו.
בשלהי שנות ה-50 ובמהלך שנות ה-60, סבלה ריבר מבצורת ארוכה וכשלה בניסיונותיה לזכות בתארים. בין היתר, היה קאריסו שותף להפסדה של ריבר 0–1 ליריבתה הגדולה בוקה ג'וניורס בסופר קלאסיקו במחזור האחרון של עונת , הפסד שבעקבותיו הפסידה ריבר את האליפות. כמו כן, הוא היה שותף להעפלתה הראשונה בהיסטוריה של ריבר לגמר גביע ליברטדורס בעונת . ריבר פגשה בשלב הגמר את פניארול מאורוגוואי, שבשש שנות קיומו של המפעל זכתה בתואר פעמיים והעפילה לגמר פעמיים נוספות. ריבר נוצחה 0–2 בחוץ, אך חזרה עם ניצחון ביתי 2–3 בו חזרה פעמיים מפיגור. הקבוצות נפגשו למשחק פלייאוף מכריע, בו הובילה ריבר בבטחה בתוצאה 0–2 עד לדקה ה-65, אז ספגה פעמיים והמשחק הלך להארכה. במהלך ההארכה ספג קאריסו פעמיים נוספות, וריבר הסתפקה במקום השני בלבד עם הפסד 2–4.
קאריסו סיים את דרכו בריבר פלייט בסיום עונת , בסיומן של 24 עונות ומעל ל-500 הופעות ליגה במדיה. בעונתו האחרונה בקבוצה, כשהוא בן 42, קבע קאריסו שני שיאים בליגה הארגנטינאית - שיא ההופעות (513), ושיא המשחקים הרצופים ללא ספיגה (8). בשנים שעברו נשברו שני השיאים, אך קאריסו עדיין מחזיק בשיא ההופעות בקבוצת ריבר פלייט בכל הזמנים. קאריסו היה שותף לשבע אליפויות ארגנטינה והיה לאחד מהשוערים הבולטים בתולדות הכדורגל הארגנטינאי.
בשנת 1969, לאחר שעזב את ריבר פלייט, השתתף קאריסו בשני משחקי ראווה בפרו. הוא עמד בשערה של אליאנסה לימה במשחק ידידות מול דינמו מוסקבה, שגם בשערה עמד אז שוער אגדי, לב יאשין. מספר ימים אחר כך עמד בשערה של אוניברסיטריו דה דפורטס במשחק הידידות מול קורינתיאנס הברזילאית. על אף גילו המבוגר, המשיך קאריסו את קריירת המשחק ועבר למיונאריוס הקולומביאנית. הוא עמד בשערה במשך שתי עונות, ורשם 53 הופעות ליגה במדיה עד שפרש ממשחק פעיל בגיל 44.
לאחר פרישתו זכה קאריסו למספר מחוות מצד המועדונים בהם שיחק. ב-16 בדצמבר 2004 יזמה מיונאריוס משחק ידידות מול ריבר פלייט, שזכה לשם "גביע אמדאו קאריסו". המשחק הסתיים בשוויון 2-2. ב-17 באוגוסט 2008 קראה ריבר פלייט יציע על שמו של קאריסו באצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי, וב-27 בדצמבר 2013 זכה קאריסו להיות לנשיא הכבוד של המועדון.
נבחרת ארגנטינה.
קאריסו החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה בשנת 1954, בשיאה של תקופת שלטונה של ריבר פלייט בליגה הארגנטינאית, ובשנה בה קבע נשיא ארגנטינה, חואן דומינגו פרון, כי הנבחרת לא תשתתף במונדיאל 1954. המאמן שהעניק לקאריסו את ההזדמנות הראשונה היה גיז'רמו סטאבילה, אך על אף הופעותיו המוצלחות בליגה, בחר סטאבילה פעמים רבות שלא להשתמש בשירותיו של קאריסו בשער הנבחרת. כך, החמיץ קאריסו את זכיותיה של ארגנטינה בשלושה טורנירי קופה אמריקה בין 1955 ל-1959, לאחר שסטאבילה העדיף שוערים אחרים ובהם חוליו מוסימסי, רוחליו דומינגס ואנטוניו רומה.
קאריסו זכה לזימון על ידי סטאבילה למונדיאל 1958 בשוודיה, שם אף היה לשוערה הראשון של הנבחרת. קאריסו פתח בכל משחקיה של ארגנטינה בשלב הבתים, אך הנבחרת כשלה כישלון חרוץ. היא נוצחה 1–3 על ידי , הצליחה לגבור 1–3 על , אך הושפלה במשחק השלישי, 6-1 ל. הנבחרת התקבלה על ידי אוהדים זועמים בנמל התעופה הבינלאומי מיניסטרו פיסטריני, וחיצי ביקורת רבים הופנו לכיוונו של קאריסו, שספג עשרה שערים במהלך הטורניר.