בעוד ויקטור חושש ממים ומגובה, סרטו של פרנסואה טריפו מציג אותו כ"נוחר בנהרות ומתנוסס על ענפים", שהעניק לו דימוי כוזב בדעת הקהל שרחוק מהאמת. בעוד ויקטור הוא "לבן, מלוכלך, לא יותר מזה", המעמיד בסימן שאלה את הפראות שלו כביכול, אותו סרט מייצג אותו שחור כמו ילד אותנטי מהיערות.
כבר בשנת 1800 הציע האזרח גוויראו את ההשערה שהוא ילד שהתעלל בו, וכל פעם הרים את זרועותיו למראה חבל מתוך הרגל לקשור אותו. הניתוח של סרז' ארולס על הצלקות הרבות מאוד של ילד זה, במיוחד שנגרם על ידי כוויות של מיקומים לא טיפוסיים (פנים אחוריות של הגפיים) ושל הנגע הארוך שלו בגרון מול הגרון (4 ס"מ ) שנעשה על ידי חדות להב, יחד עם היעדר יכולת הישרדות כלשהי, גורמים לו להסיק שוויקטור "היה ילד פרוע כוזב, אך בהחלט ילד קדוש מעונה אמיתי. "
ארולס מסביר כי לא ניתן היה לחסוך את גרון ויקטור מפצע כה ארוך וחד במבטו (שהוא הגורם האמיתי לאילמותו של ילד זה, המואשם בטעות בפראותו כביכול [נ"פ דרוש] ), והוא מעלה את ההשערה כי רצינו להרוג את הילד הצעיר מאוד הזה. באנלוגיה עם ויקטור, ורחוק מהדימוי המזויף האידיאלי של הילד המאושר של היערות, ארולס מציג עשרות מקרים כוזבים אחרים של ילדי בר (מהודו לאל סלבדור), קורבנות של התעללות חמורה ביותר, כולל מומים, גזירת לשונות, וכו ', הנגרמת על ידי יד האדם, ואז מיוחסת לגחמות החיים ביער. סיפורים אלה חוזרים על עצמם ללא כל הבחנה, כמו של ילדי הזאבים המפורסמים בהודו, שלדברי סרז ארולס, "פחות מדע מאשר צדק" .
השוואה למקרה של מארי-אנג'ליק ממי לה בלאן.
סרז' ארולס משווה תכונות התנהגותיות רבות של ויקטור לאלה של מקרה אחר של ילד פרא אותו למד, מארי-אנג'ליק ממי לה בלאן. הוא מציין כי בניגוד למארי-אנג'ליק, ויקטור חושש מגובה ומתקשה לטפס על עצים, אינו יודע לצוד, לדוג או לשחות (הוא "חושש ממגע עם מים, אפילו כדי לשטוף את עצמו") ו"אוכל מה שמוצא על הקרקע" . הוא לא מפחד מאש ו"שוטט ליד הכפרים, שם הוא אוסף ירקות [...] לפעמים בא להתחמם בבתים" . הוא לא פיתח שום הגנה במקרה של איום, ולא מפחד במקרה של מגע פיזי ("הוא דיגדוגים וצוחק בקול רם"). בניגוד למארי-אנג'ליק, הוא אינו מסרב לישון במיטה, ומסכים לאכול לחם שיפון, הנפוץ באזור. לבסוף, הוא "לבן, מלוכלך, לא יותר, ואילו ילד פראי אמיתי הוא שחור מלכלוך וזוהמה." בעבור כך "שני מאפיינים אלה אינם תואמים למקרה של ילדי הטבע" .
מציאת מקורו של ויקטור.
לאחר שוויקטור נראה פעמים רבות, במשך מספר שנים, בפאתי הכפרים מקצה הטרן והאביירון, החיפוש אחר מוצאו נערך על ידי סרז' ארולס בתחילת שנות ה-90. לאחר שבא במגע עם תיירי ג'ינסטה. שניהם רופאים (אחד המנתחים והשני פסיכיאטר), הם מגלים כמעט כל הארכיונים שלא פורסמו המתייחסים לילדת הבר מארי-אנג'ליק לה בלאן (סרז' ארולס) ולוויקטור דה ל'אוורון (תיירי ג'ינסטה).
הם מסכימים כי, ויקטור לא יודע לשחות, הוא לא יכול להגיע רחוק מאוד, לא מסוגל לחצות נהרות ונחלים, בניגוד למארי-אנג'ליק ממי לה בלאן, המצטיינת באמנות השחייה, וכי אין מכשול נעצר במהלך עשור ההישרדות שלו ביער (1721–1731).
מה שנראה כי הוא תומך במחקר זה הוא שוויקטור נולד בתקופת רישומי הקהילה המוחזקים על ידי הכמרים (בוטל במהלך המהפכה על פי צו 20 בספטמבר 1792) וכי המרשמים של תקופה זו הם שלמים למדי, בגיבוי אוסף הערבים. הכמרים של כפרים קטנים סקרנים מאוד, מבטיחים כי אין לידה נשללת מהרישום שלהם, ולעיתים משאירים שאלות ארוכות בכתב על ילדים שנולדו מחוץ לנישואין, וגם אזכורים שוליים רבים הנוגעים לחיים המקומיים: עובדות שונות, מטאורולוגיה, יבול וכו'.
לפיכך, סרז' ארולס ציין מאות טבילות של בנים לפני 1793 באזור זה, אך נטש את המחקר לאחר שמצא כי התקופה שלאחר מכן הייתה זו של הפרעת רישומים אלה: פערים, קציני מעמד אזרחי ראשונים חסרי יכולת, נוכחות של משפחות זרות ל האזור, שנמלט מסערת המהפכה, שמזייפת את כל הנתונים.
פרוטוקולי הנוטריונים, העשירים בטארן ובאיירון, מסתירים כנראה סוד כלשהו הנוגע למשפחתו של ויקטור.
מסקנה.
כמה פסיכיאטרים מציינים בוויקטור תסמינים אופייניים של אוטיזם, ומערכים אבחנה בדיעבד, בייחוד משום שהוא לא מילולי .
סביב ויקטור דה ל'אביירון.
לוסיין מלסון, ילדי הבר.
לוסיין מלסון מפרסם את כתביו של דוקטור איטארד שביקש להאניש את הילד. הוא מבחין בקשיים שחווה לגרום לילד לגלות מחדש סגל רגישות, תחושות, הנמקה, אך בעיקר בהוראתו לתקשר. לבסוף איטרד תוהה אם לא היה עדיף להשאיר אותו ביער."האדם כאדם, לפני השכלה, הוא רק אפשרות פשוטה, כלומר פחות מקווה. "ז'אן מארק איטארד.
פסל.
סן סרנין-סור-רנס הוקם פסל שהוקדש ל"וויקטור, ילד הפרא מאווירון". זו עבודתו של הפסל רמי קודראין.
האקון השביעי
הוקון השביעי
מועדון הכדורגל &quot;אוניברסיטת קראיובה&quot;
מועדון הכדורגל אוניברסיטת קראיובה (ברומנית: Universitatea Craiova הייתה קבוצת כדורגל רומנית מהעיר קראיובה שברומניה. קבוצת הכדורגל זכתה באליפות הרומנית 4 פעמים וכן בגביע הרומני 6 פעמים.
הוקמה מחדש בשנת 2017 בשם "מועדון הכדורגל אוניברסיטת קראיובה 1948".
היסטוריה.
ספורט קלאב אוניברסיטת קראיובה הוקמה בשנת 1948. ב-5 בספטמבר 1948 UNSR קראיובה הפסידה במשחקה הראשון בתולדותיה נגד קבוצה מפיליאש במסגרת משחקי האליפות האזורית. מאמן הקבוצה באותם ימים היה ניקולאיה פולוז'ינסקי. שם הקבוצה שונה בשנת 1950 ל-CSU קראיובה, ל-שטִיאִינצה קראיובה(Ştiinţa Craiova) באותה השנה ולבסוף למועדון אוניברסיטת קראיובה בשנת 1956.
בשנת 1964 העפילה קבוצת "אוניברסיטת קראיובה" לראשונה לליגה הרומנית הבכירה והקבוצה זכתה באליפותה הראשונה בעונת 1973/74. לאחר ירידה כללית ביכולת הקבוצה בשנות ה-80 מאז העונה המופלאה של 1982/1983 בה הגיעה עד חצי גמר גביע אופ"א שכללה הופעות מכובדות כולל נגד קבוצות כגון בורדו מצרפת, פיורנטינה מאיטליה, קייזרסלאוטרן מגרמניה ובנפיקה ליסבון מפורטוגל. הקבוצה חזרה למרכז הבמה בכדורגל הרומני בשנת 1991 עם האליפות הרביעית וכן מספר הופעות מכובדות באירופה.
בסוף עונת ירדה קבוצת "אוניברסיטת קראיובה" לליגה הרומנית השנייה כשסיימה במקום ה-15. בסוף עונת ירדה לליגה הרומנית השלישית. בשנת 2014 פורקה הקבוצה לאחר פשיטת רגל.
בשנת 2017 הקבוצה הוקמה מחדש והחלה את דרכה בליגה השלישית. בעונת 2020/21 הקבוצה הורכבה משחקנים זרים מנוסים ושחקנים רומנים צעירים דוגמת אובידיו ביק, שבהמשך שיחק בעירוני קריית שמונה. היא הייתה בין הקבוצות החזקות של הליגה. בסיום העונה היא עלתה לליגה העליונה. בהתאם לתוצאות העונה הראשונה בליגה היא שובצה במפעל אירופי. נכון לעונת 2022/23 היא משחקת בליגה העליונה.
הופעות אירופיות.
הקבוצה הופיעה לראשונה במפעל אירופי בעונת 1970/1971, אז השתתפה בגביע ערי הירידים והפסידה כבר בסיבוב הראשון. בעונת 1973/1974 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א והודחה בסיבוב השני. בעונה שלאחר מכן, עונת 1974/1975, שיחקה בגביע אירופה לאלופות והודחה בסיבוב הראשון על ידי קבוצת אוטבידברג משוודיה. בעונה שלאחר מכן שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז הפסידה בסיבוב הראשון. בעונת 1977/1978 הקבוצה שיחקה בגביע המחזיקות והודחה בסיבוב השני. בעונה שלאחר מכן חזרה הקבוצה לגביע המחזיקות, והודחה בסיבוב הראשון. בעונת 1979/1980 חזרה הקבוצה לגביע אופ"א, והודחה בסיבוב השלישי. הקבוצה חזרה למפעל גביע אירופה בעונת 1980/1981, והודחה בסיבוב הראשון.
בעונה לאחר מכן, עונת 1981/1982 חזרה הקבוצה לגביע אירופה, והגיעה עד רבע הגמר. בעונת 1982/1983 חזרה הקבוצה לגביע אופ"א והצליחה להגיע עד חצי הגמר בו הפסידה לבנפיקה ליסבון בשל הפרש שערי חוץ. זהו ההישג הגדול ביותר בהיסטוריה האירופית של קבוצת אוניברסיטת קראיובה. בעונת 1983/1984 חזרה הקבוצה לגביע אופ"א, אך לא עברה את הסיבוב הראשון. בעונה לאחר מכן שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א והגיעה עד הסיבוב השלישי. בעונת 1985/1986 שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, והודחה בסיבוב השני. בעונה לאחר מכן חזרה הקבוצה לגביע אופ"א והודחה שוב בסיבוב השני. בעונה לאחר מכן שיחקה הקבוצה פעם נוספת בגביע אופ"א, אך הפסידה כבר בסיבוב הראשון בהפרש שערי חוץ.
בעונת 1990/1991 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז הפסידה בסיבוב השני. בעונת 1991/1992 חזרה הקבוצה לגביע אירופה ונשרה כבר בסיבוב הראשון וכך גם בעונה שלאחריה. בעונה לאחר מכן שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, והפסידה בסיבוב השני. בעונה שלאחר מכן לא הצליחה לעבור את הסיבוב המוקדם של גביע אופ"א וכך גם בעונה שאחריה.
בעונת 1996 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו וסיימה במקום השני בבית עם מאזן של שלושה ניצחונות, הפסד אחד ואף תוצאת תיקו ולא העפילה לסיבוב הבא. בעונת חזרה הקבוצה לגביע אופ"א אך הפסידה כבר בשלב המוקדם. בעונת 2001 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו והפסידה בסיבוב השני.
לאחר הפסקה ארוכה, בעונת 2021/22 הקבוצה שיחקה בליגה אזורית אך הודחה בסיבוב השני על ידי קבוצה אלבנית.
באוגוסט 2022 שיחקה הקבוצה במסגרת הקונפרנס ליג נגד הפועל באר שבע הישראלית.
לבת לבן ולכל המתעניין
לורנס אליסון
קוסטאנצו פסטה
קוסטאנצו פסטה (באיטלקית: Costanzo Festa; סביבות 1485-1490 - 10 באפריל 1545) היה מלחין איטלקי בן תקופת הרנסאנס. נודע בעיקר במדריגלים שלו, אך חיבר גם מוזיקת קודש ווקלית. פסטה היה המלחין יליד איטליה הראשון, שיצירותיו הפוליפוניות זכו לפרסום בינלאומי.
חייו.