רק שתבואי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית קרן פלס. השיר יצא לאור ב-29 בספטמבר 2013, כסינגל חמישי מתוך האלבום "איך שהשמש תזרח", על ידי חברת התקליטים הישראלית הד ארצי.
רקע וכתיבה.
במקור השיר נכתב לבנה של פלס, אורי, כאשר בתחילת ההיריון הרופא אמר לה שהיא מצפה לבת. לאחר כתיבת השיר היא התבשרה שהעובר הוא בן והשיר הוקדש לביתה.
הופעות.
את השיר שרה פלס בסיבוב ההופעות של "איך שהשמש תזרח". את השיר היא שרה לראשונה בהופעה שלה בהבימה, במהלכה חשפה את הריונה וסיפרה על השיר.
בהמשך סיבוב ההופעות היא שרה את השיר וסיפרה על כתיבתו ועל הקדשתו לביתה.
וידאו קליפ.
טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה פלס לערוץ היוטיוב שלה ב-29 בספטמבר 2013, את האודיו הרשמי של השיר. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל. ב-15 באוקטובר 2013, הוציאה פלס לשיר את הווידאו קליפ, כשבועיים לאחר יציאת הסינגל. הקליפ עצמו צולם במהלך הופעתה של פלס בהבימה.
טום מקארתי
תומאס (טום) מקארתי (באנגלית: Tom McCarthy, נולד ב-7 ביוני 1966) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי. זוכה פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר על סרטו "ספוטלייט".
ביוגרפיה.
מקארתי גדל בניו ג'רזי. למד בבוסטון קולג' ובבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל. כשחקן הופיע בין השאר בסרטי הקולנוע "פגוש את ההורים", "גיבורי הדגל", "ממותה", "המופלא החדש", "שנת הכלב", "משחק כפול", "מבט מגן עדן", "2012", "משחק הוגן" ו"פגוש את הפוקרס הקטנים". כמו כן הופיע בתפקידי מפתח בסדרות הטלוויזיה "בוסטון פאבליק" ובעונה החמישית של "הסמויה". בנוסף ערך הופעות אורח בסדרות רבות אחרות.
ב-2003 יצא סרטו הראשון כבמאי, "אנשי התחנה", עבורו כתב גם את התסריט. הסרט זכה בקטגוריית בחירת הקהל לדרמה הטובה ביותר בפסטיבל סאנדנס. מקארתי זכה בפרס באפט"א לקולנוע עבור התסריט המקורי הטוב ביותר, בפרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט ראשון, ובפרס ג'ון קסאווטס לסרט שתקציבו קטן מחצי מיליון דולר.
ב-2007 כתב וביים את הסרט "האורח", וזכה על כך בפרס סטלייט לתסריט המקורי הטוב ביותר ובפרס אינדפנדנט ספיריט לבמאי הטוב ביותר.
ב-2009 היה שותף לכתיבת התסריט לסרט ההנפשה "למעלה".
ב-2011 ביים וכתב את דרמת הספורט "ווין ווין".
ב-2014 כתב את התסריט לסרט "יד בשווי מיליון דולר" שביים קרייג גילספי. כתב וביים את הסרט "הסנדלר" שיצא ב-2014.
מקארתי כתב וביים את הסרט "ספוטלייט" שיצא ב-2015 וזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרס אינדפנדנט ספיריט. עבור כתיבת התסריט זכה מקארתי יחד עם שותפו ג'וש סינגר בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, בפרס באפט"א, בפרס סטלייט, בפרס אינדפנדנט ספיריט ובפרס גילדת התסריטאים לתסריט המקורי הטוב ביותר. כמו כן זכה בפרס סטלייט ובפרס אינדפנדנט ספיריט לבמאי הטוב ביותר.
הוא המפיק והבמאי של סדרת הטלוויזיה "13 סיבות".
בשנת 2020 עלה סרטו "", אותו כתב וביים ועלה בבכורה ב-7 בפברואר 2020 בשירות דיסני+.
ב-2021 יצא סרטו "מים שקטים", דרמת פשע בכיכובם של מאט דיימון ואביגייל ברסלין.
גלגשת דו-גלגלית באיזון עצמי
גלגשת איזון עצמי דו-גלגלית
תומאס מקארתי
תרסה
תרבות סאמרא
תרבות סאמרא היא תרבות ארכאולוגית מהתקופה הנאוליתית שהתפתחה בצפון מסופוטמיה ומתוארכת לבין השנים 4800-5500 לפנה"ס לערך. התקופה התקיימה בחלק מהזמן במקביל לתרבות חסונה (Hassuna) ותחילת תרבות עובייד. התרבות הזאת זוהתה לראשונה בחפירות הארכאולוגיות שקיים הארכאולוג היהודי-גרמני ארנסט הרצפלד בסאמרא שבעיראק בשנים 1914-1911. האתר נתן לתרבות את שמה. תרבות זאת נמצאה באתרים נוספים כמו תל שמשרה (Tell Shemshara) השוכן ליד נהר הזב הקטן במחוז סולימאניה, תל א-סוואן (Tell es-Sawwan) במחוז סלאח א-דין, צ'וגה מאמי וירים-טפה (Yarim Tepe).
בתל א-סוואן נמצאו עדויות למערכת השקיה כולל גידולי פשתן. ממצאים אלה מעידים על מערכת תרבותית מפותחת, משגשגת ומאורגנת. התרבות ידועה בעיקר כבעלת כלי קרמיקה איכותיים עשויים ביד ומעוטרים בבעלי חיים מסוגננים, כולל ציפורים ועיטורים גאומטריים על רקע כהה. זוהי התרבות העתיקה ביותר של כלי קרמיקה צבועים בצפון מסופוטמיה. סגנון זה נעשה נפוץ במקומות נוספים ויצר סגנון יחסי אחיד של קרמיקה במזרח הקרוב העתיק. תרבות זאת הקדימה ובישרה את בואה של תרבות עובייד.
יונת סמואה
יונת סמואה או יוֹנָה שִׁנָּנִית (שם מדעי "Didunculus strigirostris") היא מין של יונה גדולה הנמצאת בסכנת הכחדה חמורה. אנדמית לאיי סמואה שבדרום האוקיינוס השקט, וקרובת משפחתם של הדודו ושל הסוליטר רודריג שנכחדו. היא המין היחיד שנותר בתוך הסוג "Didunculus". את שמה קיבלה בגלל גודל המקור שלה וצורתו דמוית השן.
היונה נמצאת בסכנת הכחדה חמורה עקב אובדן בתי גידול, ציד, סופות ציקלונים ובית גידול קטן.
הקליידוגרמה שיצרה בת' שפירו, פרופסור לאבולוציה ואקולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, בשיתוף פעולה עם עמיתים למחקר בשנת 2002, מצביעה על קשרי המשפחה הקרובים של יונת סמואה בתוך משפחת היוניים. קליידוגרמה דומה התפרסמה בשנת 2007. בקליידוגרמה זו התחלפו המיקומים בין יונת הכתר ויונת סמואה ונוספו בבסיסה יונת הפסיון (Otidiphaps nobilis) ויונת-קרקע דקת-מקור ("Trugon terrestris").
ברקודה (טורפדו)
הברקודה (בגרמנית: Barracuda, על שם הדג האימתני), הוא טורפדו גרמני הנעזר בטכנולוגיית הסופרקביטציה (Supercavitation) כדי לנוע במהירויות חסרות תקדים לקליע תת-מימי - לטענת המפתחים מעל 400 קילומטר לשעה. הוא הוצג לראשונה ב-2005 בכנס IMDEX שבסינגפור על ידי החברה הגרמנית Diehl BTG Defence לאחר שעבר סדרה של ניסיונות מוצלחים. לטענת המפתחים, הברקודה לא רק מעט מהיר יותר מקודמו הרוסי ה-Shkval, אלא גם בעל יכולת תמרון גבוהה יותר ודיוק רב יותר.
תיאור הטורפדו.
מהמידע המועט שנחשף, עולה כי מנוע הטורפדו הוא מסוג מנוע דלק מוצק, והטורפדו מצויד במערכת ניווט אינרציאלית וביחידת ביות. במהלך התנועה התת-מימית הברקודה מייצר סביבו מעטפת של בועות אוויר (המכונה Cavitation bubble), אשר מורידה באופן משמעותי את גרר המים, ובעזרת המנוע הרקטי רב העוצמה שלו הוא מסוגל לשייט במהירות העולה על 400km/h. מאפיין אחד המבדיל את הטורפדו מאחרים הוא מערכת הניהוג המשוכללת שלו, המצוידת בגירוסקופים מסוג סיב אופטי ובמערכת ביות אוטומטית. על פי המפתחים, במהלך ניסויים הברקודה הדגים "תנועה יציבה גם בקו ישר וגם במהלך מסלול עקום".
דרבני העולם הישן
דרבני העולם החדש
נבחרת אוסטריה בכדורגל עד גיל 21
נבחרת אוסטריה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של אוסטריה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האוסטרית.
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21.
הנבחרת האוסטרית עד גיל 21 העפילה לאליפות אירופה לנבחרות צעירות שתתקיים באיטליה ובסן מרינו בשנת 2019.
איך שהשמש תזרח (סיבוב הופעות)
איך שהשמש תזרח הוא שמו של סיבוב הופעות של הזמרת-יוצרת קרן פלס. סיבוב ההופעות נתמך על האלבום הרביעי של פלס, איך שהשמש תזרח וכן על אלבומיה הקודמים ושירים שכתבה לאחרים (מירי מסיקה, הראל סקעת ועוד).
סיבוב ההופעות החל בהופעה ב-16 באוגוסט בהבימה והמשיך כשנתיים, במהלכן עבר בכל רחבי הארץ. הסיבוב היה אמור להסתיים ב-17 בספטמבר 2015 אך עקב הביקוש הרב נוספו עוד שלוש הופעות אחרונות ולבסוף הוא הסתיים ב-3 בנובמבר.
ביקורת.
בין הביקורות שנכתבו על המופע:
קיפודאים
יקנת זנב-פסיון
תקופת סאמרא
Quand on n'a que l'amour
Quand on n'a que l'amour ("קאנט און נא קה ל'אמור" - בצרפתית: "כשאין לנו דבר זולת האהבה") הוא פזמון בצרפתית שנכתב על ידי הזמר-יוצר הבלגי ז'אק ברל בשנת 1956. השיר, שהיה בין שיריו המוקדמים של ברל, זכה להצלחה גדולה. הוא הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים הצרפתי, פרץ את הדרך עבור ברל לתודעת הציבור הצרפתי והחל בגיבוש מעמדו של ברל כיוצר מהשורה הראשונה בזמר הצרפתי. הגרסה העברית, המוכרת בשם "אם נדע לאהוב", תורגמה על ידי יעקב שבתאי ובוצעה על ידי מספר מבצעים, כולל יוסי בנאי.
השיר.
יש המוצאים בחלק משיריו המוקדמים של ברל, כולל בשיר זה, השפעה נוצרית וערכים המרכזיים לנצרות: הצורך בידידות, אחווה, שלום ואהבה. תחילתו של השיר מתארת אהבה בין בני זוג, אהבה שאינה בת-חלוף; היא גם הולכת ומעמיקה וגם מתוארת כ-"grand voyage" (מסע גדול). תהליך ההפיכה לחלק מזוג נתפס אצל ברל כפעולה חיובית של הקרבה עצמית, וויתור על האנוכיות ועל הנרקיסיזם. גם בהקלטות אולפן וגם בהופעות מול קהל, השיר מתגבר בהדרגתיות (קרשנדו) ומגיע לקראת הסיום לשיא משולהב ובו המשורר חוזה שמחה נצחית, תקוה ואופטימיות. להשקפת המשורר, לאהבה יש אף השפעות פיזיות על העולם: היא יכולה לרפא את הכאב, את העוני, את פחד המוות ואף את המוות עצמו. בכך, האהבה מקבלת איכות כמו-דתית ומאפשרת לאהבה שהחלה כאהבת זוג פרטית וצנועה "לאחוז את כל העולם בידיו".
גרסאות כיסוי.
בצרפתית.
בין האמנים שהקליטו ביצועים לשיר בשפת המקור בולטים דלידה, איזבל אוברה, סלין דיון, אלן ברייר, לארה פביאן, פטרישיה קאס, ולטיפה.
ב-27 בנובמבר 2015 בוצע השיר על ידי הרכב שכלל שלוש זמרות: נולוון לרואה , קמליה ז'ורדנה ויעל נעים, במסגרת טקס אזכרה לקרבנות פיגועי נובמבר 2015 בפריז, שנערך בארמון האינווליד.
באנגלית.