לאחר פטירתו נקראה על שמו ישיבת ישועות משה במודיעין עילית, וכן אחת מהישיבות בשיכון. כמו כן נקראו על שמו בתי מדרש בערים אלעד, אשדוד, מודיעין עילית, ועפולה.
הנהגותיו ודעותיו.
נודע כמתמיד. וכן בשעת קבלת קהל היה לומד בין אדם לאדם. עסק רבות בספרים קצות החושן ומנחת חינוך. בשנת ה'תשל"ז תיקן חובת "שיעורי תורה ברבים" - סדר לימוד של שעה מדי ערב לכל החסידים.
נודע כמקפיד על שמירת העיניים ובצעירותו היה מבקש מאנשים או מילדיו שייקחו אותו ברחוב כדי שיוכל ללכת בעצימת עיניים.
תפילותיו והטישים שערך מדי שבת וחג התאפיינו בהתלהבות.
בשנת ה'תש"ם (1980), קרא בכנסייה הגדולה השישית של אגודת ישראל לתקן לימוד יומי בספר חובות הלבבות. בכנס ביד אליהו בשנת ה'תשנ"ב (1992) קרא לייסוד קווי מהדרין ייעודיים לציבור החרדי.
מספריו.
עשרות ספרים וקונטרסים יצאו לאור עם דברי תורתו, בהם: "קונטרס הליקוטים" "אורחות חיים" "דברי מוסר" "דברות קודש" ו"דברי אלקים חיים". לאחר פטירתו כונסו בספר "ישועות משה" שני כרכים, כרך נוסף של ליקוטים, ושלושה כרכים של שיחות. כמו כן יצא לאור ספר "דורשי ה'" ובו שיחות לחבורה מתלמידיו בישיבה בעת שכיהן כראש ישיבה.
טונייט שואו
Tonight Show
גז הבישול
Union Jack
Union Jack הוא הרכב טראנס מאנגליה, אשר חברים בו סיימון ברי וקלאודיו גוויסיני.
היסטוריה.
ההרכב הוקם ב-1993 והשניים התמקדו בעיקר באסיד טראנס וטכנו. ב-1995 יצא אלבומם הראשון, "There Will Be No Armageddon", אשר מתוכו בלטו השירים "Two Full Moons And A Traut", "Cactus" ו-"Red Herring". שירים אלו היו פופולרים ביותר במועדוני הטראנס ובמסיבות הטבע של שנות ה-90 המוקדמות. סגנונם המוזיקלי שם דגש על מוזיקת טראנס הניתנת לניגון הן במועדונים והן בשמיעה ביתית. הדבר בא לידי ביטוי בשילוב טראנס, מוזיקה אתנית ואמביינט אל תוך שיריהם, על מנת לייצר צליל רך ורקיד.
ב-2008, אחרי הפסקה בת 7 שנים בה ההרכב לא הופיע ולא הופק חומר חדש, ההרכב חבר למפיק Paul Brogden על מנת ליצור את הטראק "Papillon" ולחברת התקליטים POB/Seismic Records. לאחר מספר הופעות, בהן הופעה בפסטיבל המוזיקה הבינלאומי Ultra Music Festival, חזר ההרכב לאולפן ההקלטות לעבוד על אלבום חדש.
ב-2009 ההרכב הוציא את האלבום - Pylon Pigs, שכלל חומר חדש שהופק לאחר 11 שנות הפסקה.
ב-2011 ההרכב הוציא את האוסף "Retrospective" שמסכם את פעילותו של ההרכב. האוסף חומרים משני אלבומי האולפן ב-3 חלקים - Retrospective 1,2,3. בחלק השלישי מופיעים מספר מיקסים חדשים של חומרי ההרכב שלא נמצאים באלבומי האולפן.
דיסקוגרפיה.
אלבומים.
1995 There Will Be No Armageddon - הופק על ידי Platipus Records.
2009 Pylon Pigs - הופק על ידי Paul Brogden, חבר ההרכב החדש וחברת התקליטים POB/Seismic Records
2011 Retrospective - אוסף
סינגלים.
1993 “Two Full Moons And A Trout” / “Lollipop Man”
1993 “Cactus” / “Morning Glory”
1995 “Red Herring” / “There Will Be No Armageddon”
1997 “Cockroach” / “Yeti”
2009 “Pylon Pigs Club EP”
2009 “Papillon”
2010 “Funnelweb”
2010 “Triclops”
2011 The Complete “Two Full Moons And A Trout” (Remixes)
2011 “Red Herring” (Remixes)
2012 “Papillon” (Remixes)
2012 “Gibbon” / “Baboon"
2014 "Spasm"
דרו פולר
אנדרו אלן "דרו" פולר (באנגלית: Andrew Alan "Drew" Fuller; נולד ב-19 במאי 1980) הוא שחקן ודוגמן עבר אמריקאי, אשר התפרסם בזכות תפקידו ככריס האליוול בסדרת הטלוויזיה "מכושפות" ולאחר מכן כטרוור לה-בלאנק בסדרה "נשות קבע".
ביוגרפיה.
נולד בשם אנדרו אלן פולר ב-19 במאי 1980 בעיירה אתרטון, קליפורניה וגדל בעיירת החוף ניופורט ביץ', קליפורניה. יש לו אחות צעירה בשם הילרי.
כשהיה בן 12, התגלה פולר על ידי סוכן דוגמנים, לאחר שחבר של המשפחה צילם אותו לשער של מגזין "UCLA" (אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס).
פולר מתגורר כיום בלוס אנג'לס. בזמנו החופשי, הוא משחק כדורסל, גולש, מטפס על הרים, מנגן בפסנתר ומשחק טניס.
קריירה.
פולר החליט לחכות מספר שנים, ולבסוף הוא החל לעסוק בדוגמנות בגיל 16. לאחר זמן קצר הוא הפך להיות דוגמן בית של חברות מפורסמות כמו: "טומי הילפיגר", "פראדה" וקלאב מד. הוא הופיע בפרסומות רבות, ביניהן: J Crew, Subway, טויוטה, ופפסי לצד בריטני ספירס.
ב-2001 הופיע פולר בקליפ של דה קולינג לשיר "Wherever You Will Go", וב-2005, הוא הופיע בקליפ של לינדזי לוהן לשיר "Over".
ב-2002, התפרסם פולר בעקבות השתתפותו בסדרה "מכושפות", בה הוא מגלם את דמותו של כריס האליוול. הוא שיחק בסדרה בעונה השישית והשתתף בכמה פרקי אורח בעונה החמישית השביעית והשמינית. בנוסף הופיע בתפקיד אורח בסדרה "The O.C.". ב-2007, החל פולר לשחק בסדרה "נשות קבע" של ערוץ לייפטיים.
Platipus Records
Platipus Records הוא מותג הקלטות בלונדון, אנגליה והוא מפיק ומקליט טראנס פסיכדלי. בעל המותג הוא סיימון ברי אשר עמד מאחורי הפרויקטים:",Clanger" Union Jack, "Plotergeist" ו"Art of Trance". מותג זה שיתף פעולה עם האמנים Terra Ferma, Salamander וQuietMan. ההפקות המפורסמות ביותר של מותג זה הן: "(Anomaly (Calling Your Name" שנעשתה על ידי BT ודי.ג'י טיילור, "Red Herring" של Union Jack, "אלביון" של Air.
לאחר שנת 1999 עם הצלחת "מדגסקר" של ההרכב Art of Trance עבר מותג לעסוק רק בטראנס, כאשר סצנת הטראנס הפסיכדלי החלה להתעצם, הקים סיימון ברי "מותגי-בת" כמו Platipus Euro וGekko.
קרצינומה של תאי קשקש
ג'ורג'ו באסאני
ג'ורג'ו באסאני (באיטלקית: Giorgio Bassani; 4 במרץ 1916 – 13 באפריל 2000) היה יהודי איטלקי, סופר, משורר, מסאי, עורך ואינטלקטואל. מחבר סדרת "הרומנים של פרארה" ובהם הרומן "גן פינצי-קונטיני".
חייו.
באסאני נולד בבולוניה שבצפון איטליה, אך ילדותו ונעוריו עברו עליו בפרארה. את השכלתו הגבוהה רכש באוניברסיטת בולוניה אצל המרצה לתולדות האמנות רוברטו לונגי, וכן למד באופן פרטי אצל ההיסטוריון והפילוסוף בנדטו קרוצ'ה.
משנת 1937 עסק בפוליטיקה והיה פעיל במחתרת האנטי-פשיסטית, פעילות שבגינה נאסר בפרארה במאי 1943 ושוחרר ביולי של אותה שנה. לאחר מכן עבר לרומא ושם ערך את כתב העת הספרותי בוטגה אוסקורה, מאז ייסודו בשנת 1948 עד 1960. כמו כן ערך את פאראגון, כתב עת שייסדו לונגי ואשתו אנה בנד.
באסאני עבד כעורך בבית ההוצאה פלטרינלי והיה הראשון שהכיר בחשיבותו של הברדלס מאת ג'וזפה תומאזי די למפדוזה. הוא עודד סופרים איטלקים מן המשמרת הצעירה והיה מרצה מן המניין באקדמיה האיטלקית הלאומית לאמנות הדרמה.
באסאני נקבר בבית הקברות היהודי בעירו פרארה, סמוך לאחוזת הקבר של משפחת פינצי-קונטיני.
כתיבתו הספרותית.
הוא פרסם כבר רומנים וקובצי שירה, אבל הקריירה שלו המריאה בשנת 1956 עם כרך סיפורים קצרים, סיפורי פרארה, שזיכה אותו בפרס סטרגה לשנת 1956. אז הגיע למסקנה, שפרארה היא נושא כתיבתו האמיתי, עם היסודות הנוצריים והיהודיים שבה, זוויות הראייה שלה ונופיה. מתוך הבנה זו הוציא מתחת ידו את סדרת הרומנים המהווים את "הרומנים של פרארה", ובהם "מאחורי הדלת", "גן פינצי-קונטיני", ו"משקפי הזהב".
ספרים אלה מתארים בסגנון ריאליסטי את הקהילה היהודית באיטליה תחת השלטון הפשיסטי, בסגנון הממחיש את קשיי החיפוש אחר האמת בנתיבים הנפתלים של זיכרון ומצפון מוסרי.
גן פינצי-קונטיני.
בספרו "גן פינצי-קונטיני" מתאר הדובר, בן דמותו של באסאני, את קשריו עם ילדי פינצי-קונטיני, משפחה יהודית גאה ונבדלת מן הקהילה היהודית של פרארה. אלברטו ומיקול לומדים בבית אצל מורים פרטיים, וג'ורג'ו הילד פוגש אותם רק פעמיים בשנה - כשהם באים לבית הספר לבחינות סוף השנה, במרכבת המשפחה המפוארת, ובתפילות יום הכיפורים בבית הכנסת. פגישתו הראשונה הממשית עם מיקול מתרחשת כאשר ג'ורג'ו, החושש לחזור הביתה אחרי כישלון בבחינה, מגיע עם אופניו אל סוללת העפר שמאחורי הגן עצום הממדים של בית פינצי-קונטיני. מיקול מגלה אותו שם כשהיא מטפסת על סולם אל ראש חומת הגן ומזמינה אותו להיכנס אל הגן, אך הוא חושש לאופניו, כשבינתיים עוברת שעת הכושר - מישהו מהמבוגרים הבחין בתעלוליה והיא נאלצת לחזור הביתה. רק כעבור עשר שנים ייכנס לראשונה אל הגן ואל הבית, ואז גם יתחיל הקשר המיוחד בינו לבין מיקול - ספק אהבה, ספק ידידות, שיסב לו כאב וצער רב. משפחת פינצי-קונטיני, כולה מלבד אלברטו, שנפטר קודם לכן במחלה, נלקחת למחנות הריכוז ואיש מהם אינו שב משם.
על ספרו זה זכה באסאני בפרס ויארג'ו. הספר עובד לסרט הקולנוע "הגן של פינצי קונטיני" בבימויו של ויטוריו דה סיקה ובכיכובה של דומיניק סנדה שזכה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
גביע אלגארבה
גביע אלגארבה הוא אחד הטורנירים הנחשבים והוותיקים בתחום כדורגל הנשים העולמי. הטורניר מתקיים מדי שנה מאז שנת 1994, באזור אלגארבה בפורטוגל ומאורגן על ידי פדרציית הכדורגל הפורטוגלית עם שיתוף פעולה של פיפ"א. בטורניר משתתפות נבחרות נשים מכל העולם, אבל עד עתה רק שבע נבחרות זכו בו - ארצות הברית, גרמניה, נורווגיה, סין, ספרד, קנדה ושוודיה. ההשתתפות בטורניר היא על פי הזמנה של מארגנת הטורניר, כאשר כיום מוזמנות 12 הנבחרות המדורגות במקומות הגבוהים בדירוג העולמי של פיפ"א לנשים.
הגביע מכונה לעיתים "המונדיאליטו המודרני", ומאז שנת 2008 מתקיים במקביל לגביע קפריסין.
פורמט הגביע.