הדור הראשון של הלוח פעל במהירות 700MHz, ולא התחמם ברמה כזו שדרשה קירור מיוחד, אלא אם המהירו (Overclock) את המעבד. הדור השני של המחשב כלל מעבד בתדר שעון של 900MHz, וגם מהירות זו לא דרשה קירור מיוחד. עם זאת, תפעול המעבד ושאר רכיביו במהירות גדולות מהרגיל ידרשו קירור. את רוב הלוחות ניתן להמהיר למהירויות של עד 1000MHz.
זיכרון גישה אקראית (RAM).
מודלי הבטא של הראספברי פאי הכילו 256 מגה־בתים של זיכרון גישה אקראית (RAM). חצי מהזיכרון נמצא בשימוש המעבד הגרפי בעוד החצי השני נמצא בשימוש המעבד. מודלי A ו־B שווקו גם הם עם 256MB של RAM, אך למשתמש הייתה אפשרות לבחור שלוש חלוקות אפשריות לזיכרון בין המעבד למעבד הגרפי. לדור השני והשלישי של הלוח, ראספברי פאי 2 ו־3, 1024 מגה־בתים של RAM.
שימושים ברספברי פאי.
עם הזמן גילו חוקרי וחובבי טכנולוגיה מגוון שימושים נרחב שניתן לעשות עם ראפסברי פאי
ז'ילאבה
הדיירת מאחוזת ויילדפיל (מיני-סדרה)
הדיירת מאחוזת ויילדפיל (באנגלית: The Tenant of Wildfell Hall) היא סדרת טלוויזיה משנת 1996 עיבוד לרומן באותו שם מאת אן ברונטה. הסדרה הופקה על ידי ה-BBC וביים אותה מייק ברקר. השחקנים הראשיים בסדרה הם טרה פיצג'רלד בתפקיד הלן גרהם, רופרט גרייבס מגלם את הבעל האלים ארתור הנטינגטון וטובי סטיבנס בתפקיד גילברט מרקהם.
תקציר עלילה.
אלמנה צעירה ומסתורית מגיעה להתגורר בווילדפיל הול, בית אחוזה ישן מהתקופה האליזבתנית, עם בנה הקטן. היא נחושה בדעתה לחיות באורח חיים עצמאי, אבל שכניה אינם מניחים לה. רק גילברט מרקהם, חוואי צעיר, מצליח לגלות את סודותיה.
מוסקול
מוסקול (muscol), נמכרת גם תחת השם Paraflex וגם כתרופה משולבת הנקראת Parafin Forte (זהו השילוב של chlorzoxazone עם acetaminophen פרצטמול) וידועה בשמה הגנרי-Chlorzoxazone. מטרת התרופה היא לפעול באופו מרכזי להרפיית השרירים ומשתמשים בו על מנת לטפל בעוויתות השרירים, בעקבות כאבים או אי נוחות בשרירים. התרופה פועלת על עמוד השדרה על ידי דיכוי הרפלקסים.
מנגנון פעולה.
Chlorzoxazone מעכב את הדגרנולציה של תאי מאסט, ולאחר מכן מונע שחרור של היסטמין ושל ה-(slow-reacting substance of anaphylaxis (SRS-A), מתווכים של תגובה אלרגית מסוג ראשון. Chlorzoxazone יכול גם להפחית את השחרור של הלויקוטרינים הדלקתיים. ה-Chlorzoxazone פועל על ידי עיכוב זרם הסידן והאשלגן, שמוביל לעיכוב עצבי והרפיית השרירים. מידע מתוך ניסויים בבעלי חיים ובמחקרים קליניים בבני אדם, מצביעים שה-Chlorzoxazone פועל בעיקר ברמה של עמוד השדרה ובאזור התת-קליפתי של המוח, ששם מתבצע העיכוב של קשת הרפלקס המולטיסינפטית המשתתפות ביצירה ושמירה על עוויות שרירי השלד.
שימושים.
מוסקול מיועד לשיכוך כאבי שרירים והרפיית שרירים תפוסים.
איילים (תת-משפחה)
איילי פרדות
מוטי בר דגן
מרדכי (מוטי) בר דגן (נולד בירושלים בדצמבר 1938) הוא קצין צה"ל בדימוס ששימש כקצין קשר ראשי העשירי בצה"ל בין השנים 1982 ל-1986.
קורות חייו.
בגיל 18 התגייס לצה"ל לאחר סיום בית הספר לתקשורת ואלקטרוניקה "בזק" שבירושלים בשנת 1956.
כבוגר בית ספר טכנולוגי שובץ לחיל הקשר ולאחר הטירונות נשלח בשנת 1957 לקורס טכנאי רדיו טלפון (צ"ן) בביס"ט 21 בחיפה. מיד עם תחילת הקורס פרץ "מבצע קדש" והחניכים בקורס נשלחו לסייע במלחמה. לאחר כשבועיים חזרו לבית הספר הטכני לסיים את הקורס ובסיומו הוצב בר דגן כטכנאי רדיו טלפון בגדוד קשר מטכ"ל 383 עד 1957. בשנת 1957 יצא לקורס קצינים בבה"ד 1 (מחנה סירקין).
שנה לאחר מכן סיים קורס קציני קשר בבה"ד 7 והוצב כקצין שלישי בחטיבה 7, שם שימש כאחראי על מערך הלוגיסטיקה והמעבדות שבחטיבה בשנים 59–1958. תוך כדי שירות בחטיבה נשלח בר דגן לקורס צניחה ולוחמה זעירה בבסיס תל נוף. בשנים 1960–1961 נשלח להדריך בקורס קציני קשר בבה"ד 7 ושנה לאחר מכן הוצב בגדוד קשר ארצי 376 כקצין הדרכה וסמג"ד. בשנת 1964 יצא לקורס המתקדם של החיל בבה"ד 7 וסיים אותו בהצטיינות ובשנת 1965 שובץ לתפקיד קצין קשר חטיבתי (קשר"ח) – בחטיבה 7. בשנתיים הבאות תיפקד כקצין קשר בחטיבה 7 – חטיבת השריון הסדירה, כקשר"ח ועם סיום תפקידו בתחילת שנת 1966 הוצב כמפקד קורס קציני קשר בבה"ד 7. עם פרוץ מלחמת ששת הימים ביוני 1967, שימש כקשר"ח חטיבת השריון 200 שלחמה בסיני בפיקודו של אל"ם ישכה שדמי, ועם סיומה חזר לבה"ד 7 לפקד על קורס הקצינים. לאחר מספר חודשים נדרש דגן לשמש כקשר"ח בחטיבת הבקעה שמפקדה היה אז רפאל איתן. לאחר שנתיים כקשר"ח בבקעת הירדן, שב אל בה"ד 7 כמפקד קורס קציני קשר בשנים 69–1968. בשנת 1969 מונה כמקשא"פ (מפקד קשר ואלקטרוניקה פיקודי) מרכז וקיבל דרגת סא"ל, שירת כמקשא"פ עד שנת 1973 וכמקשא"פ העביר דגן את מפקדת הפיקוד מרמלה ל"מצודת כפיר" בירושלים.
בשנת 1973 יצא ללימודים באוניברסיטה העברית ותוך כדי לימודיו, פרצה מלחמת יום הכיפורים. בתחילת המלחמה שימש בר דגן כמפקד חמ"ל הקשר המטכ"לי, לאחר שהוצב בהוראת הקשר"ר שלמה ענבר ל"בור" במטכ"ל. מספר ימים לאחר מכן הועבר לתפקד כקצין קשר אוגדה 210, שלחמה ברמת הגולן בפיקודו של האלוף דן לנר.
בשנים 1974–1976 התבקש על ידי רפול שהתמנה לאלוף פיקוד הצפון לשמש כמשקא"פ צפון, וכך שוב יצא בגורלו של בר דגן לבנות ולהקים מערכות קשר ובניית אתרי שליטה על כלל שטחו של פיקוד. במקרה זה, העביר בר דגן את מפקדת הפיקוד מנצרת לצפת ("ארמון"). בשנת 1976–1978 מונה בר דגן לרמ"ח אג"ם של חיל הקשר והאלקטרוניקה ולאחר מכן נשלח ללימודים במכללה לביטחון לאומי. באוגוסט 1979 התמנה לתפקיד סגן מפקד החיל ושירת בתפקיד כשנתיים. בשנת 1981 יצא לשנת לימודים באוניברסיטת תל אביב במסגרת לימודי תל"מ (תוכנית למנהלים בתחום הכלכלה ומנהל עסקים).
בתאריך 14 בספטמבר 1982 במהלך תקופת כהונתו של רפול כרמטכ"ל, התמנה לתפקיד מפקד חיל הקשר, האלקטרוניקה והמחשבים של צה"ל. תפקיד אותו מילא 4 שנים עד ספטמבר 1986.
ב-1993 התמודד מטעם מפלגת העבודה על ראשות המועצה המקומית רמת השרון, אך קיבל 29% מקולות הבוחרים והפסיד לראש המועצה המכהן, אפרים חירם.
בשנים 1993–1995 היה חבר מועצת עיריית רמת השרון; בשנים 1995–1997 היה מנכ"ל החברה הכלכלית רמת השרון; בשנים 1997–2000 היה מנכ"ל עיריית רמת השרון.
משחרורו מצה"ל ועד היום משמש בר דגן כיו"ר העמותה להנצחת חללי הקשר והתקשוב ונמנה עם מייסדיה ומקימיה.
משנת 2016 הוא משמש יו"ר "צוות - ארגון גמלאי צה"ל".
וילהלם אולקס
גנרל וילהלם אולקס (בגרמנית: Wilhelm Ulex; 15 ביולי 1880 - 26 ביוני 1959) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על קורפוס במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
אולקס נולד ב-15 ביולי 1880 בברמרהאפן שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1899 התגייס פצל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-24 (הולשטיין), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר אולקס ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1922 הועלה אולקס לדרגת מיור, ובשנת 1924 מונה למפקד סוללה 4 ברגימנט הארטילריה ה-2 (הפרוסי), ולאחר מכן מונה לקצין מטה בפיקוד התותחנים ה-2. בשנת 1926 מונה למפקד הגדוד ה-4 ברגימנט הארטילריה ה-6 (הפרוסי), וב-1 באפריל 1928 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. בסוף 1928 מונה לראש מטה רגימנט הארטילריה ה-2 (הפרוסי), וב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1931 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-2 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1933 מונה למפקד פיקוד התותחנים ה-6, והועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באוגוסט 1935 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד פיקוד הרגלים ה-2. ב-15 באוקטובר 1935 מונה אולקס למפקד הדיוויזיה ה-12, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד הקורפוס ה-11, וב-31 במרס 1939 נאלץ לפרוש מתפקידו עקב התנגדותו למפלגה הנאצית.
מלחמת העולם השנייה.
בפרוץ המלחמה מונה אולקס למפקד הקורפוס ה-10, ופיקד עליו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה השמינית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-15 באוקטובר 1939 מונה אולקס למפקד מפקדת משמר הגבולות דרום בקרקוב, אך הודח מתפקידו בתחילת 1940 בעקבות התנגדותו לצעדים שנעשו כנגד האוכלוסייה האזרחית. ב-20 ביוני 1940 מונה אולקס למפקד המחוז הצבאי ה-1 בפוזן, וב-30 באפריל 1941 פרש מתפקידו.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה התגורר אולקס בברמן, עד למותו ב-26 ביוני 1959.
גמר מונדיאל 1958
גמר מונדיאל 1958 התקיים באצטדיון רוסונדה בסטוקהולם, בירת שוודיה, ב-29 ביוני 1958, ובו נקבע שאלופת העולם לשנת 1958 היא נבחרת ברזיל, שניצחה את נבחרת שוודיה בתוצאה .
הייתה זו הזכייה הראשונה בתולדותיה של ברזיל בטורניר, והיא הייתה לנבחרת הרביעית שזוכה בתואר אלופת העולם. עבור שוודיה, הייתה זו הופעה ראשונה, ויחידה עד כה, בגמר הטורניר. כמו כן, היא הייתה לנבחרת השלישית שמגיעה לגמר המונדיאל בטורניר ביתי (אחרי ב-1930 ו ב-1934), והיחידה עד כה שמפסידה גמר מונדיאל ביתי.
במשחק הגמר, הפתיעה שוודיה כשעלתה ליתרון כבר אחרי ארבע דקות משער של נילס לידהולם. ואוה הברזילאי השווה את התוצאה כעבור חמש דקות בלבד, והשלים צמד שקבע מהפך בדקה ה-32. שערים של פלה ומריו זגאלו במהלך המחצית השנייה העלו את ברזיל ליתרון 4-1. אגנה סימונסון צימק ל-4-2, אך פלה השלים צמד בתוך תוספת הזמן, וקבע את תוצאת המשחק, 5-2 לברזיל.