במהלך מלחמת העולם השנייה תמכה אשתו הלנה בכיבוש הגרמני של דנמרק ובמפלגה הנאצית, מה שגרם לריחוקה מבניה. לאחר המלחמה לא הובאה הנסיכה הלנה למשפט, בהיותה חברה במשפחת המלוכה אשר רצתה להימנע מפרסום הנושא, אך היא הוגלתה מדנמרק ב-30 במאי 1945 והושמה במעצר בית בטירת גליקסבורג שבגרמניה. היא הורשתה לחזור לדנמרק בשנת 1947, כאשר חלה הראלד במחלת נפש. הארלד מת ב-30 במרץ 1949 בקופנהגן ונקבר בקתדרלת רוסקילדה, ואילו אשתו מתה ב-30 ביוני 1962.
משפחתו.
ב-28 באפריל 1909 התחתן האראלד עם הלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
הספרייה הלאומית של שוודיה
הספרייה הלאומית של שוודיה (בשוודית: Kungliga biblioteket; בתרגום: הספרייה המלכותית) היא הספרייה לאומית של שוודיה. הספרייה אוספת ומשמרת את כל החומרים המודפסים והאודיו-ויזואליים בשוודית. בנוסף נשמרים גם חומרים ותכנים הנקשרים לשוודיה שהוצאו לאור במדינות אחרות. הספרייה משמשת כספרייה אקדמאית העוסקת במחקר, ומכילה גם אוספים בשפות שונות.
אוספי הספרייה מכילים מעל 20 מיליון פריטים. מלבד ספרים הם מכילים פוסטרים, תמונות, כתבי יד, עיתונים ועוד. האוסף האודיו ויזואלי מכיל יותר משבע מיליון שעות צפייה של מידע מוקלט.
ב-1953 רכשה הספרייה כמויות של חומרים של ספרות רוסית מלנינגרד וממוסקבה, שיהוו בסיס לספרייה סלאבונית בסטוקהולם. רכישה זו הובילה להסכם שנחתם ב-1964 לפיו הספרייה הממלכתית של רוסיה והספרייה הלאומית השוודית יחליפו ביניהם חומרים.
על פי החוק השוודי כל המוציאים לאור של חומר מודפס בשוודית מחויבים לשלוח עותק אחד לספרייה הלאומית ולשש ספריות אקדמיות נוספות. חוק זה נחקק ב-1661 ומטרתו המקורית הייתה לא שימור החומרים הספרותיים אלא פיקוח על תוכנם.
הספרייה אחראית לספק מידע למוסדות להשכלה גבוהה, ולתיאום בין הספריות השונות בשוודיה. היא ממוקמת בפארק הומלגארדן שבמרכז סטוקהולם.
ב-1792 תרם גוסטב השלישי, מלך שוודיה את ספרייתו האישית לספרייה, וארבע שנים לאחר מכן תרם גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה 7,500 עבדות ספרותיות לספרייה.
בניין הספרייה נבנה בשנת 1878 במחצית הראשונה של שנות ה-90, בתקופת כהונה של בירגיט אנטונסן כמנהל הספרייה היא עברה שיפוץ ממושך במהלכו גם התווספו בניינים חדשים.
החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הסיפריה מתחזקת קטלוג LIBRIS שכיום מכיל מעל ל-6.5 מיליון רשומות.
משנת 2008 הספרייה מנהלת גם את ארכיון הצליל והסרטים הלאומי השוודי.
קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק
קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (בגרמנית: Friedrich Wilhelm von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Bec; 10 באוגוסט 1727 – 12 בספטמבר 1759), היה נסיך גרמני וסבא רבא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ביוגרפיה.
קרל אנטון אוגוסט נולד ב-10 באוגוסט 1727 במרבורג, לפטר אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ולסופיה, רוזנת הסן-פיליפסטאל, בתם של פיליפ, רוזן הסן-פיליפסטאל וקתרינה אמליה מזולמס-לאובאך.
ב-30 במאי 1754 התחתן קרל אנטון אוגוסט עם שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין, בתם של אלברכט כריסטוף, רוזן העיר דוהנה-שלודיין וסופיה הנרייטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנה נולד לו בן אחד:
ב-12 בספטמבר 1759 נהרג קרל אנטון אוגוסט במהלך קרב קונרסדורף, ובשל כך לאחר מיתת אביו בשנת 1775 ירש בנו פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק את הדוכסות.
רפובליקת טוגו
אורן פפיסמדוב
אורן פפיסמדוב (נולד ב-8 במרץ 1990) הוא שחקן וזמר ישראלי.
ביוגרפיה.
פפיסמדוב נולד, גדל והתחנך באשדוד, בן להורים יוצאי גאורגיה. בנעוריו למד במגמת הדרמה והתיאטרון בתיכון מקיף ד' בעיר מגוריו. לאחר שירותו הצבאי בצה"ל למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב שם למד בין השנים 2013–2016.
במסגרת לימודיו ב"ניסן נתיב", שיחק בין היתר במחזות קליניקה את דמותו של תומאס, במחזה חלום את דמות האב, באורזי מזוודות של חנוך לוין את דמותו של מוניה גלובצ'יק ובהם יורים גם בסוסים את התפקיד ראשי: רוקי.
בתיאטרון, שיחק בתיאטרון הבימה במחזות מה עושים עם ג'ני שם גילם את פלויד ובמחזה "1984", על פי ספרו האייקוני של ג'ורג' אורוול, שיצר את המושג "האח הגדול", שם גילם את צ'רניגטון.
הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בשנת 2016, בעונתה הראשונה של סדרת הדרמה הקומית "תאג"ד " ששודרה ב-Yes Action למנויי yes, שם שיחק בתפקיד טטרו החובש.
בנובמבר 2016 בעקבות הופעתו בסדרה תאג"ד זכה בפרס אשדוד בתחום האומן הצעיר והמבטיח.
ב-2017 גילם בעונתה השנייה של הסדרה "האחיות המוצלחות שלי", את אהרוני ב-yes. באותה השנה הצטלם בנוסף לסרט הקולנוע "הסוסיתא של הרצל", אשר יצא לאקרנים בסוף שנת 2019. שם גילם את דמותו של יולי, ולמען התפקיד למד גם לדבר קווקזית.
ביוני 2020 חזר לגלם את טטרו החובש בעונתה השנייה של הסדרה תאג"ד ב yes, ובאותו הזמן הצטלם לעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה הסאטירית שב"ס, מועמדת פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, שמשודרת ב-כאן 11.
לאורן יש גם שירים שכתב והלחין - "חופשי" ו"להעלים את העולם".
פפיסמדוב כתב והלחין ביחד עם רותם כ"ץ ורועי כהן את השיר "קונקשן לליבך" שהיה שירו של בן לולו (אור אדרי) בעונה השנייה של הסדרה תאג"ד.
פילמוגרפיה.
קולנוע:
טלוויזיה:
חיים אישיים.
ב-26 בפברואר 2017 נישא פפיסמדוב למעיין בן יוסף לאחר שבע שנות זוגיות. לשניים בן.
מתגורר עם משפחתו בהוד השרון.
שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין
שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין (בגרמנית: Charlotte, Burggräfin und Gräfin zu Dohna-Schlodien; 3 ביולי 1738 – 21 באפריל 1785 או 1786), היה רוזנת גרמנית וסבתא רבתא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ביוגרפיה.
שרלוטה נולדה ב-3 ביולי 1738 בקניגסברג, לאלברכט כריסטוף, רוזן העיר דוהנה-שלודיין ולסופיה הנרייטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, בתם של פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ולואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.
ב-30 במאי 1754 התחתנה שרלוטה עם בן דודה קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנו נולד לה בן אחד:
בשנת 1759 נהרג בעלה קרל אנטון אוגוסט במהלך קרב קונרסדורף, וב-21 במאי 1777 התחתנה שרלוטה עם פרידריך דטלב פון מולטקה, אך לא היו לה ילדים ממנו. ב-21 באפריל 1785 או 1786 מתה שרלוטה בוולדה, והיא בת 47/48 בלבד. הנין שלה הוא כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ודרכו היא אם קדמונית של רוב בתי המלוכה של אירופה.
צילה אורליאן
צילה אורליאן (סורוצקין) (1912 - 1998) הייתה מחנכת ומורה בבית יעקב בפולין, מתלמידותיה של שרה שנירר. בשואה בהיותה באושוויץ הנהיגה קבוצה של בנות חרדיות ונודעה במנהיגותה ובאומץ לבה, עבדה כאחות במרפאה במחנה וניצלה את תפקידה להצלת יהודים. לאחר המלחמה עלתה לישראל והתגוררה בירושלים, נישאה לרב אלחנן סורוצקין והייתה מפקחת ראשית ומחנכת בחינוך העצמאי.
ביוגרפיה.
צילה נויגרשל-אורליאן למדה בבית יעקב הראשון שנוסד בקרקוב אצל שרה שנירר. היא נישאה לאברהם אורליאן אחיו של הרב יהודה לייב אורליאן מי שמונה לעמוד במקומה של שנירר לאחר פטירתה. לאחר שסיימה את לימודיה הייתה מורה בבית יעקב בעיר ביילסקו-ביאלה. הגיעה לאושוויץ ב-1942 בהיותה אחות מוסמכת, משכילה ודוברת גרמנית רהוטה מונתה להיות האחות הראשית במרפאות שונות באושוויץ, והצילה עשרות רבות של יהודים על ידי הערמות, זיופים ושקרים שונים לרופאים הנאצים. יחד איתה במרפאה הייתה גם תלמידתה טילי רינדר, כבת 18, בהירה ונאת מראה, שכונתה "המלאך הלבן" של אושוויץ.
כך כותבת עליה פרל בניש בספרה הרוח שגברה על הדרקון;
במקרה מסוים עליו כותבת בניש, קבוצה של עשרים נשים נשלחו למוות על ידי מנגלה עצמו, והועברו לבלוק 25 שכונה "בלוק המתים", שם "המתינו" עד שיצטבר מספר נשים המצדיק את הפעלת התנורים, לאחר כיום צילה וטילי פעלו לשחרורן. לימים סיפרה אורליאן שניגשה לרופא הראשי אוברשארפיהרר ד"ר קליין, ואמרה לו כי חלה טעות והנשים האלה עומדות להחלים וכדאי לשחררן, ד"ר קליין סירב, אף שהפצירה בו שוב ושוב. לאחר מספר דקות היא ניגשה למזכירה של הד"ר ואמרה לה שהוא הורה לשחרר את כולן, המזכירה שראתה אותה משוחחת עם קליין חתמה על מכתבי השחרור. במקרה אחר הצילה את פסיה שרשבסקי שהמתינה למותה, לאחר שהפצירה ברופאה האסירה היהודייה ד"ר אנה לכתוב שהיא אחות לה זקוקה המרפאה.
עשר מתלמידותיה-חברותיה, שהגיעו ממחנה פלאשוב לאושוויץ נודעו בשם ה"צנרשאפט" (בעברית ה"עשיריה"). עשר הבנות היו בגילאים 16–24, תמכו זו בזו וכולן שרדו את השואה. לאחר המלחמה שהתה במחנה העקורים ברגן-בלזן והייתה בין מנהיגות הקבוצה שהזדהתה עם פועלי אגודת ישראל ושנקראה קבוצת חפץ חיים, ריכזה את קבוצות בית יעקב באזור הבריטי ושימשה כמורה בבית יעקב במחנה.
עלתה לישראל ב-5.1947 ונישאה לרב אלחנן סורוצקין מראשי החינוך העצמאי בנו של הרב זלמן סורוצקין (לפני השואה היה רב בזלודק, שכל בשואה את אשתו ושני ילדיו הקטנים). מונתה למפקחת של החינוך העצמאי לבנות, בני הזוג התגוררו בירושלים, ולא היו להם ילדים.
טיגרנקרט (עיר בירה)
טיגרנַקרט או בלטינית טיגרנוקרטה (בארמנית: Տիգրանակերտ - בהיגוי ארמני מערבי