בהמשך המאבק, התגלעו חילוקי דעות במאהל החד-הוריות. בעוד קבוצת נשים חד-הוריות ירושלמיות דרשה את החרפת המאבק ומעבר לפסים אלימים יותר, כגון חסימות כבישים, בחרו קנפו ואילנה אזולאי, מנהיגות המאבק, לשמור על מאבק שקט. ב-23 בספטמבר עזבה קנפו את המאהל, חזרה למצפה רמון וגילתה שפוטרה מעבודתה. היא הודיעה כי סיכמה עם צבי וולף, אחד מהמתמודדים לראשות מועצת מצפה רמון, שתשובץ במקום השני ברשימתו בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-28 באוקטובר 2003.
לאחר המחאה.
לאחר שעזבה את מאהל המחאה, הופיעה קנפו מדי פעם באירועים ציבוריים ובתקשורת. קנפו הייתה חלק מהמשלחת הישראלית שהשתתפה בטקס השקת יוזמת ז'נבה בשווייץ ב-1 בדצמבר 2003. באותה חודש גם השתתפה בתוכנית תוכנית הטלוויזיה מהפך בהנחיית אורנה דץ, ו"פגישה לילית" עם קובי מידן.
בינואר 2004 הודיעה שתצטרף למפלגת "יחד - ישראל חברתית דמוקרטית" שהוקמה באותה עת אם רן כהן יעמוד בראשה, אך הוא הפסיד בבחירות לראשות המפלגה ליוסי ביילין. בדצמבר 2005 הייתה שותפה להקמת מפלגה חדשה - "לחם - לוחמים חברתיים מאוחדים", אך שבועיים אחר כך הודיעה שלא תמודד בבחירות.
בספטמבר 2004 בחרה קנפו בת ה-44, להצטלם בעירום תמורת תשלום לאתר אינטרנט פורנוגרפי ישראלי. לאחר מכן תבעה קנפו את האתר בטענה שלא שולם לה מלוא שכרה.
ב-2011 נבחרה קנפו לשמש כפרזנטורית של רשת השיווק "מגה בול", מהלך שעורר מחלוקת ונדון במספר מאמרי מערכת שפורסמו בתקשורת.
בנובמבר 2016 יצאה שוב קנפו לצעדה, מבית ראש הממשלה בנימין נתניהו בקיסריה לירושלים, כשלצידה צעדו פעילים חברתיים נוספים, תחת הסיסמה "תקציב דו-שנתי עם תיקון חברתי".
בשנת 2017 הייתה שותפה במאבק להשוואת קצבת הנכות לשכר המינימום.
בינואר 2019 החלה להשתתף בתוכנית הריאליטי "האח הגדול VIP עונה 3".
חיים אישיים.
קנפו גרושה ואם לשלושה ילדים. מקיימת אורח חיים טבעוני.
בספטמבר 2005 התאבד בנה הבכור בגיל 24 בתא מעצר.
Try This
Try This הוא אלבומה השלישי של הזמרת פינק, אשר יצא לאור ב-11 בנובמבר 2003.
הפקה.
רוב השירים הופקו ונכתבו על ידי טים ארמסטרונג. לינדה פרי, שהשתתפה בכתיבת רוב אלבומה הקודם של פינק, M!ssundaztood. האלבום כלל שיתופי פעולה עם האמן Peaches, בשיר "Oh My God", והשיר "Feel Good Time", עם ויליאם אורביט, נכלל בפסקול הסרט .
האלבום מוקם במקום התשיעי במצעד המכירות האמריקאי, כאשר נמכר כ- 147,000 בשבוע הראשון למכירה. במאי 2004, האלבום הגיע לטופ 10 במצעדי אנגליה, קנדה ואוסטרליה. ביולי 2006, האלבום מכר 709,000 עותקים בארצות הברית. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Trouble", מוקם במקום השני במצעד המכירות בקנדה, והגיע לטופ 10 באנגליה ובאוסטרליה, אך מוקם רק במקום ה-68 בארצות הברית. הסינגל הבא, "God Is a DJ", נכשל ולא הצליח להיכנס לטופ 100 בארצות הברית, הגיע למקום התשיעי באנגליה. הסינגל השלישי, "Last to Know", מוקם במקום ה-21 באנגליה, ולא יצא לאור בארצות הברית.
רשימת רצועות.
שירי בי-סיידס:
ז'ילינה (מחוז)
מחוז ז'ילינה הוא אחד משמונה המחוזות של סלובקיה הממוקם בצפון מערב סלובקיה. שטח המחוז 6788 קמ"ר והוא מחולק לאחת עשרה נפות בהן התגוררו נכון לדצמבר 2004 כ-694,129 תושבים, מתוכם כ-23% הם ילדים עד גיל 17.
הערים הראשיות במחוז ז'ילינה הן צדקה (26,000 תושבים), ז'לינה (86,000 תושבים), דולני קובין (20,000 תושבים), רוז'מברוק (30,000 תושבים), מרטין (59,000 תושבים), ליפטובסקי מיקולש (32,500 תושבים) וקיסוקה נובה מיסטו (16,000 תושבים).
האזורים הכפריים בנפות הצפון מזרחיות של מחוז ז'ילינה היו בעלות תשתיות מים חלקיות בלבד נכון לשנת 2003, כאשר בנפת נמסטובו רק 17.3% מהתושבים היו מחוברים למערכת ביוב בסוף שנת 2003 בנוסף לכך, במחוז ז'ילינה קיים האגם הגדול ביותר בסלובקיה, ליפטובסקה מרה .
האזורים בעמק הואה במחוז טרנצ'ין ובמחוז ז'ילינה נחשבים למעוזים של לאומנות סלובקית.
I'm Not Dead
I'm Not Dead הוא אלבומה הרביעי של הזמרת פינק. האלבום יצא לאור בצפון אמריקה ב-4 באפריל 2006 ואחר כך בשאר העולם. שמו המקורי של האלבום היה אמור להיות "Long Way to Happy" אך מאוחר יותר הוא שונה ל-I'm Not Dead.
מפת מדבא
אריה גנגר
אריה גנגר (נולד ב-1945) הוא איש עסקים יהודי, ישראלי, אמריקאי, היה המייסד והבעלים של "טרנס ריסורסס", חברת החזקות בינלאומית (Trans-Resources, Inc), היה בעל השליטה בקבוצת "חיפה כימיקלים" והיה יועצו הקרוב של אריק שרון.
קורות חיים.
גנגר הוא יליד תל אביב. אביו היה סוחר מזון ואמו עקרת בית. למד בבית הספר תל נורדאו ובתיכון מונטיפיורי. שירת בצה"ל כמפקד כיתה בחיל האוויר. לאחר סיום שרותו הצבאי, ב-1966, היגר גנגר לארצות הברית והחל לעבוד במחלקת הדואר של אל על. באותה שנה החל ללמוד באוניברסיטה העירונית של ניו יורק, בה סיים תואר ראשון ושני בכלכלה.
בסיום לימודיו החל גנגר לעבוד כיועץ עסקי עבור איש העסקים, משולם ריקליס והפך במהרה לאיש אמונו ולשותף משנה בעסקיו. בשנת 1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים התוודע גנגר לאריאל שרון. לבקשת שרון ריקליס רכש משקפות שדה בארצות הברית שהיו במחסור, גנגר החליט לצאת עם המשלוח לישראל ופגש את שרון לאחר צליחת התעלה. מאז היה לידידו הקרוב. קבוצת ריקליס סייעה לשרון בהלוואה לרכישת חוותו.
בנובמבר 1981 מינה שרון, אשר כיהן כשר הביטחון, את גנגר לתפקיד "מתאם התעשיות הביטחוניות לצורכי ייצוא". אולם גנגר ויתר על המינוי בשל התנגדות עובדי משרד הביטחון ולחץ ציבורי כנגד מינויו של גנגר, שהיה יורד ובעל אזרחות של ארצות הברית, לתפקיד אשר נחשב לרגיש ביטחונית. העובדים אף שכרו את חנן מלצר להגיש עתירה לבג"ץ נגד המינוי. בעקבות ביטול המינוי הוצעו לגנגר תפקידים שונים במנגנון הממשלתי והוא מונה ליועץ לשר הכלכלה, יעקב מרידור. אולם גנגר לא השיג שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה האחרים ולא הצליח לקדם את רעיונותיו ולכן פרש לעסקים.
גנגר חזר לעסקיו בארצות הברית וב-1984 הקים יחד עם ריקליס את חברת "טרנס ריסורסס" (T.R.I) - שעסקה בכריית אשלג ובייצור חומרי גלם נוספים לתעשייה הכימית. שרון לא שכח את חברו גנגר ונהג לחברו לעיסקאות מכניסות עם אנשי עסקים ישראלים, דוגמת, בנימין גיבלי שמונה למנהל עסקיו בישראל. גנגר סייע כספית לשרון בעת משפט הדיבה כנגד השבועון טיים בשנת 1983. בשנת 1992 רכש גנגר את חלקו של ריקליס ושותף נוסף ב"טרנס ריסורסס" והיה לבעל השליטה היחיד.
כאשר שרון נבחר לראש ממשלה הוא השתמש בגנגר כשליחו לבית הלבן. שרון אף השתמש במשרדיו של גנגר בניו יורק לטובת צוות הקמפיין שלו בבחירות לראשות הממשלה. על פי חשדות שהועלו ואף נחקרו על ידי הרשויות בישראל היה גנגר מעורב בפרשיות שחיתות הקשורות לראש הממשלה שרון. דליה גנגר, גרושתו של גנגר טענה כי הוא העביר תרומה אסורה בסך 1.8 מיליון דולר לאריאל שרון.
בשנת 2002, בעקבות תחרות עזה בשוק הכימיקלים העולמי החלה חברת "טרנס ריסורסס" להפסיד כסף ונקלעה לחובות ולקשיי נזילות. גנגר חיפש מימון והכניס את האחים מפלורידה, אדי וג'ולס טראמפ כשותפים. בספטמבר 2008 רכשו את השליטה בחברה מגנגר ועימה את חברת הבת בישראל "חיפה כימיקלים".
השקעות בישראל.
בשנת 1985 ארגן גנגר קבוצת משקיעים לצורך השקעה במפעלי ייצוא בישראל. החברה השקיעה מיליון דולר בחברת קריסטל ורכשה באמצעות T.R.I את מניות השליטה ב"חיפה כימיקלים" מידי חברה אמריקאית. בעיתונות התפרסם שגנגר שילם מחיר גבוה יחסית עבור החברה ולקח בכך סיכון. היו גם שטענו שבכוונתו להשתלט על החברה כדי לרוקן אותה מנכסיה.
לאחר רכישת השליטה בחברה, ביקש גנגר לרכוש גם את מניות חברת בתי זיקוק לנפט, שהייתה בבעלות ממשלת ישראל והחברה לישראל, בחברת כימיקלים חיפה. במשך מספר חודשים התלונן גנגר על כך שמשה שחל מתעלם מבקשותיו לרכוש את מניות בתי הזיקוק בחברה, ושמעון פרס דרש למכור את מניות החברה לגנגר. לבסוף, העסקה יצאה אל הפועל בסוף יוני 1986, והקבוצה רכשה 26% מחיפה כימיקלים תמורת 12 מיליון דולר. החברה גם רכשה את מניות חברת דלק והוציאה הצעת רכש לציבור לרכישת מניות החברה שנסחרו בבורסה. בחודשים לאחר רכישת חיפה כימיקלים על ידי קבוצת גנגר עלה באופן משמעותי השווי של החברה בבורסה ובעקבות זאת ספגה מכירת המניות ביקורת בציבור. קבוצת גנגר ביקשה להפסיק את המסחר במניות החברה בבורסה, צעד שנתקל גם הוא בביקורת.