מדריך זה משתמש בשיטה הנקראת "הנדסת זמן מהופכת" - דהיינו סידור הדברים מהסוף להתחלה - וגורם לכך שברגע בו ינחת פורד בלמואלה, אקראית תכה בו באבן, תגנוב את ספינת החלל שלו ותטוס לכדור הארץ.
ארתור מוצא את פורד וביחד הם עוזבים את למואלה על גבן של "חיות רגילות בתכלית"- עדר של חיות העוברות בשעטה בלמואלה בדרכן מממד אחד לאחר.
לבסוף, לאחר תלאות מרובות, מגיעים כל הגיבורים - ארתור, פורד, טריליאן, טרישה ואקראית - למועדון בכדור הארץ. ארתור מוצא את אקראית כאשר היא אוחזת באקדח. הוא מנסה להרגיעה אך היא יורה. ארתור מתכופף והכדור פוגע באיש מאחוריו. פורד מגלה שהמועדון אליו הגיעו הוא "בטא" השייך לסטברו-מולר. האיש שנורה הוא למעשה אחד מגלגוליו של אגרג'אג, הזכור מהספר השלישי כמי שהאשים את ארתור בהריגתו של כל אחד מגלגוליו.
בסופו של דבר מושמד כדור הארץ בפעם האחרונה, ביחד איתם, בכל הממדים, על ידי צבא החייזרים שאיבדו את זכרונם. עלילת כל הספר מתגלית כפעולת הנדסת זמן מהופכת שתוכננה על ידי המדריך החדש בהוראת פרוסטטניק ווגון יילטץ - הווגון שמשימתו הייתה להרוס את כדור הארץ ובגלל אופייה העיקש של הפלנטה נכשל בה שוב ושוב, עד שלבסוף הצליח.
ממשלת הרוטציה
פרשת וישלח
פרשת וַיִּשְׁלַח היא פרשת השבוע השמינית של ספר בראשית. לפי החלוקה המקובלת לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת בסוף .
פרשה זו מתעסקת בפגישתו של יעקב עם אחיו עשו, ומתוארות משפחותיהם של שני האחים. שם הפרשה לקוח מהפסוק הראשון של הפרשה: .
הפרשה משתרעת על תקופה של כ"ג שנה – ממועד המפגש עם עשו בעת שובו של יעקב מחרן, עד לזמן פטירתו של יצחק. לדברי רש"י, מכירתו של יוסף המתוארת בפרשה הבאה (וישב), מתרחשת למעשה 12 שנים לפני מותו של יצחק, המוזכר בפרשה הנוכחית, () ומכאן יוצא כי יש 'חפיפה' של 12 שנה בין הפרשות, היינו, בין מכירת יוסף למות יצחק.
בפרשת וישלח יש 154 פסוקים (קליט"ה סימן), 1976 מילים, ו-7458 אותיות. את פרשת וישלח קוראים בין התאריכים י"ג בכסלו-י"ט בכסלו.
נושאים בפרשה.
ניתן לחלק את הפרשה לפי הנושאים הבאים:
פגישת יעקב ועשו.
רש"י הגדיר את ההכנות של יעקב למפגש עם עשו כך: "התקין עצמו לשלשה דברים: לדורון, לתפילה, ולמלחמה". יעקב מכין מנחה לעשו ושולח אותה עם עבדיו לפניו.
לאחר מעבר היבוק, יעקב נאבק עם מלאך ומנצחו, אך נפגע בגיד הנשה. בעקבות כך נאסרה על בני ישראל מאוחר יותר אכילת גיד הנשה. לאחר המאבק מברך המלאך את יעקב בשינוי שמו:
ויקרא יעקב שם המקום פניאל. לאחר ההכנות יעקב נפגש עם עשו. במפגשם מגלה עשו סימני אחווה ליעקב, מקבל את מנחתו ומזמינו לבקרו במקום מגוריו - ארץ הר שעיר. לאחר המפגש יושב יעקב זמן מה בסוכות, ולאחר מכן מתיישב באזור שכם.
דינה ושכם.
דינה בת יעקב, יוצאת העירה, נחטפת ונאנסת על ידי שכם, בנו של חמור החיוי המתואר במקרא כ'נשיא הארץ':
לאחר המעשה באים חמור ושכם בנו ומבקשים את הסכמתם לנישואי שכם עם דינה. בני יעקב מתנים במרמה את הסכמתם במילה של כל תושבי העיר, דבר שמתקבל על תושבי העיר. ביום השלישי לאחר מילת אנשי העיר יוצאים שמעון ולוי בני יעקב לעיר, הורגים את כל תושביה, מחלצים את דינה מבית שכם, ובוזזים את העיר. יעקב מותח ביקורת חריפה על מעשה זה של שמעון ולוי.
הרמב"ן מציג את השאלה המרכזית בשם רבים: "ואיך עשו בני יעקב הצדיקים המעשה הזה לשפוך דם נקי" (). הרמב"ם ב"הלכות מלכים" שבספר שופטים כתב על חובותיהם של בני נח: "(הם) חייבין להושיב דיינין ושופטים בכל פלך ופלך לדון בשש מצוות אלו (מצוות בני נח), ולהזהיר את העם; ובן נוח שעבר על אחת משבע מצוות אלו, ייהרג בסיף" (ט',י"ג). והוא מצדיק את מעשי שמעון ולוי באומרו: "ומפני זה נתחייבו כל בעלי שכם הריגה שהרי שכם גזל, והם ראו, וידעו, ולא דנוהו"(י"ט).
הרמב"ן אינו מקבל הסבר זה. שהרי אם צדקו במעשיהם ניתן היה לקבוע כי "הם זכו ועשו מצווה". אבל לא כן סבר יעקב, שגזר על הצאצאים שלהם:. הוא גורס "שאין הדבר מסור ליעקב ובניו לעשות בהם הדין" - בתושבי שכם.
המהר"ל - מחזיק בדעה כי "מותרים ליקח נקמתם מהם". נכון כי במלחמות בין עם לעם, יש לפנות תחילה בדרכי שלום, אבל לא כאשר קדם לכך "מעשה נבלה".
אור החיים - מעורר את השאלה: למה "...וַיַּהַרְגוּ כָּל-זָכָר"(כ"ה). למה יהרגו מי שלא חטא? הוא מפרש כי בני העיר התנגדו למות נשיאם ולכן "הרגום מדין רודף". הם גם עזרו בגזל דינה ועל גזל בני נח חייבים מיתה. פירוש זה מסביר גם מדוע בני יעקב בזזו את העיר:"אֶת-צֹאנָם וְאֶת-בְּקָרָם וְאֶת-חֲמֹרֵיהֶם וְאֵת אֲשֶׁר-בָּעִיר וְאֶת-אֲשֶׁר בַּשָּׂדֶה לָקָחוּ.וְאֶת-כָּל-חֵילָם וְאֶת-כָּל-טַפָּם וְאֶת-נְשֵׁיהֶם שָׁבוּ וַיָּבֹזּוּ וְאֵת כָּל-אֲשֶׁר בַּבָּיִת" (כ"ח, כ"ט) - הם גבו דמי בושת על מה שנעשה למשפחתם.
הרבי מליובאוויטש טוען, שטענתו של יעקב כנגדם הייתה, שהיה עליהם להיוועץ בו, מצד מצוות כיבוד אב, וכן שלא הביאו בחשבון את החשש שמעשה כזה עלול לעורר את רוגזם של "יושבי הארץ", ועקב כך "ונאספו עלי והכוני"; אולם עצם המעשה נבע ממניעים קדושים והיה מוצדק לאור דברי הרמב"ם הנ"ל.
תולדות עשו ואדום.
לקראת סוף הפרשה מובאים תולדות עשו וצאצאיו הרחוקים:
חז"ל מדגישים את גילוי העריות המופיעים בתולדות בני עשו ומציגים דוגמאות לכך. מדרשי חז"ל העוסקים בפרשה וכן בהפטרה עוסקים בעם האדומי, וניתן להבחין כי ברקע הדברים מכוונים כלפי יוון, רומא והנצרות.
במדרש רבה כתוב שבשעה שהלך רבי יהודה הנשיא אל המלכות הנכרית שמשלה אז בארץ , היה מעיין בפרשת וישלח. כוונת המדרש שרבי יהודה עיין בהתנהגותו של יעקב קודם פגישתו עם עשו, כדי ללמוד מכך כיצד עליו לנהוג בפגישה עם המושלים הנכרים שבימיו. פגישות חכמי יבנה ברומא היו ההמחשה לכך.
מצוות בפרשה.
על פי ספר החינוך, בפרשה ישנה מצווה אחת:
תאריכי הקריאה.
השבת בה קוראים את פרשת וישלח יכולה לחול בשישה תאריכים שונים:
הפטרה.
המנהג הנפוץ הוא לקרוא את נבואת עובדיה בשלמותה.
ההפטרה עוסקת בנבואת חורבן של עובדיה על אדום. הפסוקים מזכירים פעמים רבות את שמו של עשו כאבי העם האדומי, ואת היחס בין עשו ליעקב. לצד חורבנה של אדום, מתוארת תקומתו של בית יעקב:
חלק מהאשכנזים נוהגים לקרוא בספר הושע את הפטרת "ועמי תלואים" (–), שנקראה בידי הספרדים בפרשת ויצא. לדעת החיי אדם יש להמשיך עד "ומושיע אין בלתי" (). בהפטרה מנבא הושע נבואת תוכחה לישראל, ובמהלכה מזכיר את קורותיו של יעקב המסופרות בפרשה, ביניהן המאבק על המלאך ("וישר אל מלאך ויוכל").
קישורים חיצוניים.
שונות
ויקי באום
הדויג (ויקי) באום (Hedwig (Vicki) Baum; 24 בינואר 1888 - 29 באוגוסט 1960) הייתה סופרת יהודיה אוסטרית. אחד מספריה הידועים ביותר הוא גראנד הוטל (Menschen im Hotel), מהצלחותיה הראשונות ברמה בינלאומית.
קורות חיים.
באום נולדה בווינה למשפחה יהודית. את הקריירה האמנותית שלה החלה בתחום המוזיקה, כנבלנית. היא למדה בקונסרבטוריון הווינאי וניגנה בתזמורת בגרמניה במשך שלוש שנים. לאחר מכן עבדה כעיתונאית במגזין Berliner Illustrierte Zeitung של הוצאת אולשטיין-פרלאג הברלינאית.
היא נישאה פעמיים: בפעם הראשונה, בשנת 1914, לעיתונאי אוסטרי, שהכניס אותה אל זירת התרבות הווינאית; ובשנייה, בשנת 1916, לריכרד לרט (Richard Lert), מנצח וחברה הקרוב מאז ימי ילדותם. בשנות מלחמת העולם הראשונה עבדה זמן קצר כאחות.
באום החלה לכתוב בנעוריה. ספרה הראשון, Frühe Schatten (צל מוקדם), יצא לאור כשהייתה בת 31. עיקר פרסומה בא לה מן הרומן "גראנד הוטל", משנת 1929. סרט באותו שם, שנעשה לפי הספר, זכה בפרס אוסקר. ספר זיכרונותיה, It Was All Quite Different יצא לאור לאחר מותה, בשנת 1964. ויקי באום כתבה יותר מ-50 רומנים, ולפחות עשרה מהם עובדו לסרטי קולנוע בהוליווד.
לאומית שירותי בריאות
לאומית שירותי בריאות (בעבר קופת חולים לאומית) היא הקטנה ביותר מבין ארבע קופות החולים בישראל, ומספקת שירותי בריאות ללמעלה מ-730,000 חברים.
היסטוריה.
הקופה הוקמה בנובמבר 1933, באופן עצמאי על ידי קבוצת רופאים, ולאחר מכן התחברה אל הסתדרות העובדים הלאומית שנוסדה שנה לאחר מכן, בשנת 1934.
הקופה הוקמה במטרה לספק שירותי בריאות חלופיים לחברי התנועה הרוויזיוניסטית, על ידי רופאים החברים בה, שפרשו או פוטרו מקופת החולים הכללית, בעקבות האשמת פעילים רוויזיוניסטים ברצח חיים ארלוזורוב, יושב ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. ארבעה חודשים לאחר הרצח התארגנה קבוצה ראשונה של רופאים רוויזיוניסטיים בראשות ד"ר יוסף פעמוני, וד"ר יעקב וינשל שהכריזה על הקמת "קופת חולים לעובדים לאומיים". המרפאה הראשונה שהוקמה שכנה בביתו הפרטי של ד"ר יעקב וינשל ברחוב גרוזנברג בתל אביב. שם פעלו צוות רופאים, בהם ד"ר יוסף פעמוני, ד"ר נחום כהנוביץ, ד"ר אמיל רוזנברג, ד"ר אלכסנדר דוידסון, ד"ר משה הר אבן, ד"ר מרדכי גלעדי וד"ר צבי הירש גליקר. זמן קצר לאחר מכן נפתחו סניפים ברמת גן ובחיפה. ב-18 במאי 1944 ניתן האישור כי אגודת קופת חולים לעובדים לאומיים רשומה בהתאם לחוק.
עוד בשנות ה-30 קבעו מייסדיה כי ייחודה של קופת חולים יהיה במתן זכות הבחירה: הבחירה בקופה, הבחירה ברופא והבחירה בשירותים הרפואיים. השירות התבסס על העיקרון של בחירת רופא ורפואה עצמאית. שירותי האשפוז ניתנו לפי הסכם בבתי החולים העירוניים ובמוסדות הדסה. שירותים אחרים ותרופות נקנו במכונים פרטיים. בשנת 1940 קבע המשורר אורי צבי גרינברג כי תפקידה של הקופה הוא "לחנך ולרפא את הגופים". אב"א אחימאיר הוסיף כי "יש ללמד את היהודים להיות בריאים גם כשהם חולים".