בדרך כלל, הלוטרה פעילה וצדה בעיקר בשעות הלילה. מחקרים חדשים מראים, כי תכונה זו אינה טבעית ללוטרה, והיא נובעת מהסכנה הנשקפת לה מן האדם. במקומות בהם הלוטרה יכולה לחוש עצמה מספיק בטוחה, פעילה הלוטרה גם במשך היום.
הלוטרה היא חיה קולנית ופעילה ביותר, ועורכת דרך קבע מסעות ציד. על פי רוב נודדת הלוטרה לאורך הנהר או החוף בו היא חיה. היא שוחה בדרך כלל נגד הזרם, תוך חציית הנהר מגדה לגדה, ומניחה לעצמה להיסחף במורד הזרם, בדרך חזרה לביתה. במקרים אחרים, שוחה הלוטרה במורד הנהר, ואילו את הדרך חזרה עורכת על היבשה. לפעמים, עוברת הלוטרה גם ממקור מים אחד למשנהו; כשהן עוברות על פני היבשה מרחקים גדולים. בזמנים אלו, ניזונה הלוטרה מציד חיות יבשתיות, ואף מצמחים.
רוב הזמן הלוטרה חיה בבדידות, אך בעונות מסוימות מצטרפות הלוטרות לקבוצות קטנות ומשחקות יחד. משחקן העיקרי של הלוטרות מתמקד בהחלקה על גדתו הבוצית של הנהר. הלוטרות משתטחות על גחונן ופורשות את רגליהן, או שוכבות על גבן בראש מוגבה ורגליים מקופלות. תוך כדי החלקה, צווחות הלוטרות צווחות שמחה, ודוחפות זו את זו בתור למגלשה.
הלוטרה מרבה ללמד את גוריה שחייה, צלילה ודיג. בראשונה היא מלמדת את גוריה לאכול אוכל מוצק; היא מושיטה להם דגים, ואם הגורים לא אוכלים היא לועסת אותם מעט ומחזירה, מספר פעמים ככל שיידרש. הלוטרה גם לוקחת את גוריה למרכז הנהר, שם היא עוזבת אותם בהשגיחה עליהם ממרחק בטוח. את הציד מתחילה הלוטרה ללמד לגוריה על ידי שהיא נותנת להם דג חי, כדי שיתאמנו בתפיסתו. מספר פעמים, נצפו לוטרות כשהן שורקות לגוריהן, ומיד אחר כך צוללות בהזמינם להצטרף אליה לצלילה.
ציד.
רוב מזונה של הלוטרה המצויה מורכב מדגים ומבעלי חיים אחרים החיים במים. על אף היות הלוטרה המצויה שחיינית מצוינת, היכולה לצוד דגים גם במרדף, פיתחה לה הלוטרה מספר שיטות דיג קלות יותר ומעודנות יותר.
לעיתים, בשעה שמי הנהר או האגם צלולים, עשויה הלוטרה לארוב על אבן על שפת המים, ולזנק בהפתעה על דג חולף. פעמים אחרות, צוללת הלוטרה בעומק המים, ומתקרבת לטרפה מאחור, מעט מלמטה, בכיוון בו אין הדג מסוגל לראות. יש גם שהלוטרה נצפית כשהיא שוחה במהירות בסיבובים חדים מעל קרקעית האגם, כדי לערבב את הבוץ, ולהחריד ממנוחתם בעלי חיים הגרים בו.
את הדגים הניצודים, אוכלת הלוטרה מחוץ למים; דגים קטנים נאכלים החל מהראש, ואילו גדולים יותר נאכלים בדרך כלל מהגב, והם עשויים להספיק ללוטרה למספר ימים.
תפוצה ושימור.
הלוטרה מצויה ברוב חלקי אירופה, אסיה ובצפון אפריקה.
בישראל הלוטרה הייתה מצויה בעבר באגן הירדן ובנחלי מישור החוף עד נחל שורק בדרום. בשל זיהום המים ובשל צייד הצטמצם מקום מחייתה וכיום מצויה רק באגן הירדן, בחולה ובעמק עכו. היא נמצאת בסכנת הכחדה חמורה.
בכל מקומות חיותה, ניצודה הלוטרה בכמויות רבות, לצורך שימוש בפרוותה המשובחת. הציידים ראו להסביר את מעשיהם בכך שהלוטרה טורפת דגים, ובכך פוגעת בכלכלתם של הדייגים. מחקרים שנערכו בשנים 1946–1950 על ידי ג. אלם וא.ב. וורתינגטון הראו כי לא זו בלבד שאין הלוטרה מזיקה לדגה, אלא שהעובדה כי הלוטרה צדה צפרדעים וצלופחים הטורפים דגיגים והעובדה כי היא טורפת בעיקר דגים חלשים, מסייעות לאוכלוסיית הדגים להתרבות, ועם זאת מגבילות את מספר הדגים ומשפרות את בריאותם הכללית.
כיום, עם התגברות המודעות לפיקוח על הצייד, לשימור בעלי החיים ולמניעת זיהום המים, שבה הלוטרה אט אט גם למקומות בהם ישנה פעילות אינטנסיבית של האדם.
רשות חסות הנוער
רשות חסות הנוער היא אחת מיחידות מינהל סיוע לבתי משפט ותקון במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
רשות חסות הנוער אחראית על טיפול חוץ ביתי סמכותי-כופה במתבגרים המצויים במצבים של סיכון מוגבר, עבריינות וסטייה חברתית. הרשות מטפלת בבני נוער המצויים בקצה הרצף הטיפולי-חינוכי במדינת ישראל, לאחר שכל ניסיונות הטיפול הקודמים נכשלו. מתבגרים אלו נמצאים במצבי סיכון, ומופנים לטיפול במעונות רשות חסות הנוער. הרשות פועלת מכוח חוק והמושמים בה נמצאים בצו בית משפט או בהחלטה של וועדת תכנון טיפול והערכה, לאור החוק, ועשויים לשהות במעונות חלף מעצר או מאסר.
הרשות מפעילה רצף של 68 מסגרות חוץ ביתיות, הכוללות מעונות נעולים ממשלתיים, פנימיות, הוסטלים כוללניים, הוסטלים שילוביים, קורות גג, קהילות טיפוליות, חלופות מעצר מוסדיות ודירות המשך, בהם משולבים הקטינים בהתאם לצרכיהם, ועוברים בין המסגרות לפי תוכנית המרחבים התפיסתיים-טיפוליים. ראה להלן הרחבה בנושא.
הרשות ממשיכה ללוות את בוגריה במסגרת תוכנית מחסות לעצמאות, לשם השתלבות מחודשת באופן מיטיב בחברה.
היסטוריה ובסיס חוקי.
בסיס חוקי.
תקנות חסות הנוער (מעונות), תשט"ו-1955, מבססים את מעמדה החוקי של רשות חסות הנוער, בהסתמך על פקודת העבריינים הצעירים, 1937, שהייתה בתוקף מתקופת המנדט הבריטי וחלק ממעונות הרשות הוקמו עוד תחת שלטון הבריטים. בהמשך, מעמדה החוקי בוסס גם בחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) משנת 1971 (סעיפים 10, 20, 25, 30-44 לחוק), ובתקנות הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) (תנאי החזקת קטינים במעון או במעון נעול), תשע"ד-2014. החוק והתקנות מסדירים את אופן ההשמה במעונות חלף השמה בבתי מעצר ובתי כלא לקטינים, שינוי דרכי הטיפול, העברה בין מעונות, חופשות, שחרור מוקדם, טיפול עוקב, שימוש באמצעי ריסון ועוד.
לאור חקיקת חוק הנוער טיפול והשגחה ב-1960, עלתה האבחנה המהותית בין נערים לנערות, כאשר הנערים מעורבים הרבה יותר בפעילות עבריינית ומלווים על ידי קציני מבחן, למול הנערות המתאפיינות בפגיעה עצמית ובמצבי סיכון מוגברים - אשר לא בהכרח יביאו אותה למסלול הפלילי, וייתכן שהיא תטופל על ידי עובד סוציאלי לחוק הנוער במסלול האזרחי. על כן, בשנת 1978 תוקן חוק הנוער טיפול והשגחה (סעיף 3, תיקון 6) כך שתתקיים האפשרות להורות על החזקת קטין במעון או במעון נעול כמשמעותם בחוק הנוער שפיטה, (ענישה ודרכי טיפול).
הפרטת מעונות חסות הנוער.
בעבר, כלל מעונות הרשות היו מופעלים ישירות על ידי הרשות, באמצעות עובדי מדינה. לאחר משבר האינפלציה בישראל בשנות ה-80, וההחלטה להעביר את השירותים החברתיים למיקור חוץ - מרבית מעונות הרשות (למעט המעונות הנעולים) עברו להפעלה חיצונית מכרז באמצעות מכרזים עליהם מתמודדים מעת לעת עמותות וחברות. בשנת 2004, במהלך ממשלת ישראל השלושים התקבלה ההחלטה להעביר למיקור חוץ גם מעונות הפועלים על אדמת מדינה, אשר לא בוצעה בפועל לאור אתגרים ביישום והתנגדויות שעלו למהלך, בין היתר בשל העובדה כי המעונות הנעולים מגבילים את חופש החירות והתנועה של הקטינים השוהים בהם - סמכות אשר לא סביר לתת לידי גורם חיצוני שאינו המדינה - בין אם עמותה או חברה. יש לציין כי במקביל באותו הזמן התחוללה סערה ציבורית סביב בג"ץ הפרטת בתי הסוהר שהוגש ב-2005 כנגד רצון המדינה להעביר למיקור חוץ בית סוהר - עתירה אשר התקבלה.
בשנת 2006, התקבלה החלטת המשך בממשלת ישראל השלושים ואחת להקים וועדה בין משרדית לבחינת המודל המיטבי להפעלת המעונות במיקור חוץ. בהתאם להחלטת וועדה זו, המעונות הממשלתיים הנעולים עברו להפעלה במודל משולב - הכולל עובדי מדינה המנהלים את המעון ומפקחים על הפעילות השוטפת של עובדים במיקור חוץ של מפעילים חיצוניים שונים. בהתאם, במעון ממשלתי יהיו לכל הפחות שישה מפעילים חיצוניים, כולל מפעילים חינוכיים, טיפוליים, אחזקה, ניקיון, פעילויות פנאי, מטפלים אלטרנטיביים, הסעדה, שנת שירות ועוד. במקביל, התקיימו ברשות יחסי עבודה עכורים וקשים במטה רשות חסות הנוער ובמעונות הממשלתיים, דבר שהשפיע לרעה על כלל הפעילות, והביא להקמתה של וועדת בדיקה שכללה המלצות אישיות כנגד חמישה בעלי תפקידים, וביקורת חריפה על רבים נוספים. המלצות וועדת הבדיקה התקבלו על ידי אהוד אולמרט, ששימש באותה העת גם כראש ממשלת ישראל וגם כשר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
בשנת 2007, ביקש משרד האוצר, למרות ההתנגדות הפוליטית, להמשיך במהלכי ההפרטה על ידי שימש בחוק ההסדרים. אך לאחר דיון נוסף הוסכם לבצע פיילוט, במסגרתו יועברו שני מעונות בלבד תהליך של מיקור-חוץ לעמותות ציבוריות תוך ליווי מחקרי, פיקוח הדוק ושמירה על זכויות החוסים והעובדים.
במקביל, רשימות ההמתנה להשמה במעונות הנעולים גדלו, כאשר המפעילים החיצוניים התקשו להעמיד כוח אדם לטובת הפעלת המעונות וכך מחד נותרו קטינים הממתינים למעונות ומצויים במצבי סיכון ומצוקה קשים, מתגוללים ברחובות ומנוצלות בזנות ומאידך מיטות ריקות במעונות, שלא ניתן להשים בהם בני נוער, כיוון שהמפעילים אינם מעמידים את אנשי צוות (מדריכים, עובדים סוציאליים) הדרושים לשם הטיפול בקטינים. ב-2008, לאחר שרשימת ההמתנה למעונות הנעולים הגיעה ל-540 ממתינים - מבקר המדינה התייחס בדו"ח חריף למצב הרעוע ברשות, כשהוא קורא לרשות ולמשרד הרווחה לפעול לתיקון הליקויים.