תחומי המחקר של ביילין כוללים: היסטוריה של יהודי מזרח אירופה ויהודי ארצות הברית, היסטוריה של התנועה הרפורמית, ונושאי מגדר.
אמילי בוואן
אמילי גרייס בוואן (באנגלית: Emily Grace Bevan; נולדה ב-11 באוגוסט 1982) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
בוואן נולדה בשרוסברי שבשרופשייר. אביה היה מנהל בית ספר לבנים ואמה הייתה מיילדת. היא הבת הצעירה במשפחה בת ארבעה ילדים. בוואן למדה ב-Royal Central School of Speech and Drama, וסיימה תואר מאסטר באמנויות.
היא ידועה בעיקר מהופעותיה במיני-סדרה "כיסא פנוי" ובסדרה "In the Flesh". ב-2015 שיחקה בעונה השביעית של הסדרה "דוק מרטין" בתפקיד הפסיכולוגית ד"ר טימוני.
וילק
וילק או ווילק (Wilk) הוא שם משפחה ממקור סלאבי שפירושו: "זאב".
פרסי BMI
פרסי BMI הם טקסי פרסים שנתיים לפזמונאים, מלחינים ומפיצי מוזיקה בז'אנרים שונים. את הטקסים עורך איגוד Broadcast Music, Inc. , שמושבו בארצות הברית. פרסי ה-BMI ניתן במספר טקסים, בהם:
פרס המלחין הצעיר של BMI מוענק למלחיני מוזיקה קלאסית צעירים מאז 1951. זכו מלחינים כמו פיליפ גלאס (1959), ג'ון אדמס (1970), סטיבן ג'פה (1974), ג'ונתן אליוט (1985, 1987) ומייסון בייטס (2003).
קת&quot;ק
קצין תצפית קדמי
תנו לו צ'אנס
לירה סן מרינזית
לירה סן מרינזית הייתה ההילך החוקי של מדינת סן מרינו עד מעברה לשימוש באירו בשנת 2002. סימנה היה SML.
הלירה הסן מרינזית הייתה שוות ערך ללירה האיטלקית ושערה הוצמד לזה של המטבע האיטלקי. מטבעות ושטרות של איטליה ושל לירת הוותיקן נחשבו להילך חוקי בסן מרינו. במקביל נחשבה הלירה של סן מרינו להילך חוקי באיטליה ובקריית הוותיקן.
היסטוריה.
הלירה הסן מרינזית נכנסה לשימוש בשנות השישים של המאה ה-19. המטבע הראשון שלה שנכנס לשימוש היה של חמישה סנטים (5/100 של לירה) מנחושת, בשנת 1864. ב-1875 נכנס לשימוש מטבע של עשרה סנט מנחושת. מטבעות של 50 סנט ושל לירה, שתי לירות וחמש לירות נכנסו לשימוש ב-1898. בשנות השלושים של המאה ה-20 הוטבעו מחדש מטבעות של חמש, עשר ועשרים לירות. לאחר מלחמת העולם השנייה הופסק השימוש במטבעות הסנט השונים.
בשנת 1972 החלה סן מרינו להכניס לשימוש מטבעות בעיצוב חדש, בערכים של 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 ו-500 לירות. כולם עוצבו בהתאם לעיצוב והממדים של מטבעות הלירה האיטלקית המקבילים. ב-1978 הונפק מטבע חדש של 200 לירות ומטבעות של 500 ו-1,000 לירות הונפקו ב-1982 וב-1997 בהתאמה. ב-1992 הוקטהו ממדיהם של מטבעות ה-50 וה-100 לירות.
לאחר הכנסת האירו לשימוש פסק השימוש במטבעות הלירה. לסן מרינו ניתן רישיון להטביע ולהשתמש במטבעות אירו בעיצוב משלה, והיא עושה זאת מעת לעת.
נונאטאק פוקנר
נונאטאק פוקנר (באנגלית: Faulkner Nunatak) הוא נונאטאק בולט, בהרי לאסוס בצפון-מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהו של הנונאטאק 200 מטרים מעל פני הים.
הנונאטאק ממוקם בסמוך ממערב לפסגת ביגל; ו-9.5 קילומטרים מערבית - דרומית להר דבול.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנונאטאק.
הנונאטאק התגלה בתצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1966.
מקור השם.
שמו של הנונאטאק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הנונאטאק נקרא על שמו של הרולד ט. פוקנר (Harold T. Faulkner), מצי ארצות הברית, שהיה מפקד מחלקת הצילום של טייסת VXE-6 במהלך מבצע דיפ פריז, בשנת 1969.
קוצמן
פאראבס
פופקורן (מנגינה)
הר וילבי
הר וילבי (באנגלית: Mount Wilbye) הוא הפסגה הגבוהה ביותר של הרי לאסוס, בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,050 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם 10.24 קילומטרים צפונית - מערבית מהר דבול.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר מופה לראשונה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
המיפוי עודכן בהתבסס על תצלומי לוויין שבוצעו על ידי לוויני לנדסט של ארצות הברית בפברואר 1975.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
ההר נקרא על שמו של מלחין המדריגלים האנגלי ג'ון וילבי; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
פטריות צ'נטרל
טיסה U6-178 של אורל איירליינס
בן רד
בן אליהו, שנודע בשם הבמה: בן רד (נולד ב-23 במאי 1971), הוא שדרן רדיו ישראלי המשדר את התכנית "נותן ברוק" ברדיו כאן 88 (ובעבר ב-88FM) וכן את התוכנית "רוק ישראלי" בכאן גימל.
ביוגרפיה.
בן אליהו נולד למשפחה יוצאת עיראק בשכונת נווה משכן בתל אביב (כיום בתחומי שכונת צהלה). כשהיה בן שנתיים חזרה המשפחה להתגורר בשכונה בה גדל אביו, שכונת גבעת עמל בתל אביב. בגיל 6 עברה משפחתו להתגורר ברמת השרון. בשנת 1995, לאחר פטירת סבו, החל לאסוף חומרים על תולדות יהדות עיראק ועל יהדות ארצות האסלאם; לטענתו המושג הסוציולוגי "יהודים-ערבים" אינו מדויק, שכן היהדות בנוסף להיותה דת מייצגת גם מוצא ותרבות.
בוגר תיכון אלון ברמת השרון.
את שירותו הצבאי עשה בחיל המודיעין.
בשנת 1993 הקים את תחנת הרדיו "גלי השרון" ששידרה מקיבוץ גליל ים, אז גם שינה את שמו לשם הבמה: בן רד. בשנת 1995 הוא החל לעבוד בקול ישראל. בין השנים 1999–2002 למד בן ארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
אחרי הפסקה ארוכה של 12 שנים, בינואר 2009, בן חזר לקול ישראל לתחנת הרדיו 88FM, שם החל להגיש את תוכניתו "נותן ברוק". עד מהרה תפסה התוכנית תאוצה ופופולריות בזכות עמוד הפייסבוק שלה, "נותן ברוק - בן רד", שהפך בית לקהילת הרוק הגדולה בישראל, בין היתר בשל השקת קמפיין להבאת להקת פרל ג'אם לישראל שלא צלח כמו גם סכסוך מתוקשר עם רוג'ר ווטרס בדף הפייסבוק של האומן. בשנת 2017 לאחר הקמת תאגיד השידור הישראלי, היה בן בין היחידים שהושאר במשרתו כמגיש ברדיו 88FM המתחדש בשל הצלחת תוכניתו.
רד הושעה ב-2 ביוני 2010 לאחר שמתח ביקורת על פרסומת של בנק דיסקונט ששודרה במסגרת התכנית שלו; לדברי הבנק לא הם עמדו מאחורי השעייתו.
ב-21 באפריל 2020 - עת הושעתה תוכניתו בטענה כי הוא בחופשת מחלה כפויה בשל מגפת הקורונה - כתב בן פוסט בפייסבוק שבו שטח את קורות חייו ואת האשמותיו כלפי אלדד קובלנץ ותאגיד השידור הישראלי שלדבריו מקדמים אשכנזים על פני יהודים לא-אשכנזים באופן גס ובוטה. כשבועיים לאחר מכן אמר בראיון רדיופוני (דרך תוכנת "Zoom") ליערה זרד ולימור סמימיאן-דרש ב"גלי ישראל" כי לצערו אין מקום ליהודים יוצאי ארצות האסלאם בשמאל הישראלי, אליו השתייך (היה מצביע מפלגת העבודה הישראלית). בן אליהו שוקד על ספר מקיף שהוא כותב על יהדות בבל.
מייסון אווינג
יבגניה גלזנר
הכיסא של ואן גוך
הכיסא של ואן גוך הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך שנוצר בשנת 1888. כיום, היצירה מוצגת בגלריה הלאומית שבלונדון. ביצירה מתואר כיסא קש שחוק, ועל גבי הכיסא מונחות מקטרת וחבילת טבק.
אודות היצירה.
ב-7 במאי 1888, ואן גוך עבר ממלון בשם קוראל לקפה דה לה גר (Café de la Gare) שבארל, דרום צרפת. הוא התחבר לבעלי המקום, ג'וזף ומארי ז'ינו. הצייר תכנן לעבור לבית הצהוב, אך הוא נאלץ לחכות מפני שהבית לא היה מרוהט למגורים. בינתיים הוא השתמש במקום כסטודיו, והוא התחיל לעבוד על גלריית ציורים שתקשט בעתיד את ביתו. ואן גוך השלים שם את הציורים "הכיסא של ואן גוך", "חדר שינה בארל", "קפה הלילה", "מרפסת בית הקפה בלילה", "ליל כוכבים מעל הרון" ו-"החמניות".
פרויקט קישוט הבית הצהוב היה אחד השאפתניים ביותר שלקח על עצמו הצייר. ואן גוך עשה זאת למען חברו הצייר, פול גוגן, שהסכים להפצרותיו לבוא לגור עימו. מלבד יצירת "הכיסא של ואן גוך" הוא צייר גם ציור נוסף בשם "כיסא המסעד של פול גוגן". ביצירה ישנו כיסא, ועליו שני ספרים ונר על מעמד. לכיסא של גוגן גם יש מסעד, מה שאין בכיסאו של ואן גוך. ניכר כי הן הריצוף והן הרקע שונים בשתי היצירות. הצייר עשה גם שימוש בצבעיו האהובים; את הכיסא שלו הוא צבע בצהוב ואת הכיסא של גוגן הוא השלים באדום וברקע ירוק.
העובדה כי כיסא נותר ריק מדגישה את חסרונו של בעליו. הרעיון ליצירה נבע ממותו של הסופר צ'ארלס דיקנס, אמן שאותו ואן גוך העריץ. בעיתון שהגיע לידיו של הצייר הודפס חדר העבודה של הסופר עם כיסא מיותם מבעליו. אמנים רבים כגון פרננדו בוטרו, דייוויד הוקני הושפעו מיצירה זו ויצרו לה מחוות רבות.
ד'אורוויל (אי, אנטארקטיקה)
האי ד'אורוויל (באנגלית: D'Urville Island) הוא אי בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
האי הוא האי הצפוני ביותר בארכיפלג קבוצת איי ז'ואנוויל.
האי ממוקם בסמוך מצפון לאי ז'ואנוויל.
תעלת לארסן מפרידה בין האי ז'ואנוויל לבין האי ד'אורוויל.
אורכו של האי ד'אורוויל 27 קילומטרים; ארכו של קו החוף 94.5 קילומטרים; ושטחו של האי 455.3 קילומטרים רבועים.
שיא גובהו של האי 210 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי האי.
האי מופה לראשונה בשנת 1902 על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בפיקודו של אוטו נורדנשלד.
מקור השם.
נורדנשלד קרא לאי על שמו של קפטן ז'ול דומון ד'אורוויל, מגלה הארצות הצרפתי, אשר גילה את ארכיפלג איי ז'ואנוויל.
Springer-Verlag
Not Myself Tonight
Not Myself Tonight (בעברית: לא אני הלילה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Bionic. השיר יצא לאור ב-6 באפריל 2010, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
רקע וכתיבה.