הלל פורסטנברג נולד ב-29 בספטמבר 1935 בברלין שבגרמניה הנאצית. בשנת 1939, מיד לאחר ליל הבדולח וזמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, היגר עם משפחתו לניו יורק שבארצות הברית. הוא סיים את לימודי התואר הראשון והשני בגיל 20, בישיבה יוניברסיטי. בתקופה זו מצא את הוכחתו הטופולוגית המקורית לקיומם של אינסוף מספרים ראשוניים. לאחר מכן עבר ללמוד באוניברסיטת פרינסטון תחת הנחייתו של סולומון בוכנר , מומחה בעל שם באנליזה הרמונית ובתחומים אחרים. את עבודת הדוקטורט, על תהליכים סטוכסטיים, סיים ב-1958. הוא המשיך לעבוד כמרצה באוניברסיטת פרינסטון עד לשנת 1959.
בין השנים 1959 ל-1960 שימש מרצה על שם קל"א מור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, תפקיד שבו שימשו בעבר כמה מגדולי המתמטיקאים, כמו ג'ון נאש, וולטר רודין , אליאס סטיין , וכמה זוכי מדליית פילדס כמו פול כהן, דניאל קווילן , קארטיס טי. מקמאלן ואקשאי ונטאקש .
בין 1961 ל-1963 שימש כפרופסור עוזר באוניברסיטת מינסוטה, ולאחר שנתיים שבהן חזר לאוניברסיטת פרינסטון כחוקר אורח, קיבל קביעות באוניברסיטת מינסוטה והוכתר כפרופסור מן המניין.
בשנת 1965 עלה לישראל, וקיבל משרת פרופסור במכון איינשטיין למתמטיקה של האוניברסיטה העברית. פעילותו תרמה למעמדו של מכון איינשטיין כמרכז בינלאומי חשוב במתמטיקה.
בשנת 1974 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ובשנת 1977 זכה בפרס רוטשילד. בשנת 1989 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
פרסים והערכה.
ועדת הפרס ציינה כי השניים היו וכי
בנוסף למינויו כפרופסור למתמטיקה באוניברסיטה העברית, קיבל פורסטנברג תוארי פרופסור לשם כבוד גם בישיבה יוניברסיטי (1990), באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2003) ובאוניברסיטת רן (2007).
עבודתו המדעית.
לעבודתו העמוקה בתורה הארגודית ובתורת ההסתברות הייתה השפעה מובהקת על התפתחותם של תחומים אלה. ב-1977 הציע הוכחה ארגודית של משפט סמרדי , שחיזקה את הקשר בין תורת ההסתברות לקומבינטוריקה. ספרו "Stationary Process and Prediction Theory" נתן כיוון חדש וייחודי לבעיות המרכזית של הסקה בסדרות עתיות, והרעיונות והשיטות שפותחו בו השפיעו השפעה מכרעת על התחום.
פורסטנברג היה חלוץ בחקר מכפלות של מטריצות מקריות והראה איך ההתנהגות הגבולית שלהן קשורה עמוקות למשפטי המבנה של חבורות לי. לתוצאות אלה הייתה השפעה רבה על העבודה בתחום תורת ההסתברות והפיזיקה הסטטיסטית.
חלק מעבודותיו נעשו בשיתוף עם פרופסור בנימין וייס מהאוניברסיטה העברית. בשנת 1975 ארגנו שניהם שנת מחקר בנושאי התורה הארגודית באוניברסיטה העברית, שזכורה כבעלת השפעה עולמית על התפתחות הדינמיקה בכלל והתורה הארגודית בפרט.
פורסטנברג העמיד תלמידים רבים. חלקם ממשיכים לעבוד כחוקרים מובילים באוניברסיטאות שונות בישראל. עם תלמידיו לדוקטורט נמנים חתן פרס ישראל אלכס לובוצקי, יובל פרס, תמר ציגלר, בועז צבאן, שחר מוזס, משה ירדן, יהודה שלום, ברק וייס, ויטלי ברגלסון ועמוס נבו.
חיים אישיים.
ב-1958 נישא פורסטנברג לרושל (רחל), עיתונאית ומבקרת ספרות. לזוג חמישה ילדים, ביניהם יאיר פורסטנברג ואריאל פורסטנברג, שישה עשר נכדים, ומספר רב של נינים.
הזוג מתגורר בשכונת רחביה שבירושלים, ומנהל אורח חיים דתי.
פואד עאזם
פואד מוחמד עאזם הוא רופא בכיר בתחום המיילדות והגינקולוגיה ונחשב לאחד המומחים הגדולים בתחום הפריון בישראל ובעולם. מכהן כפרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב וכמנהל המכון לפריון והיחידה להפריה חוץ גופית בבית החולים ליס לנשים וליולדות במרכז הרפואי תל אביב על שם סוראסקי, שם הוא בנוסף מנהל את השירות לשימור פוריות ואת השירות לתרומת ביציות.
ביוגרפיה.
עאזם נולד בטייבה. אִמו סלימה הייתה עקרת בית ואביו מוחמד היה חקלאי. עאזם גדל בטייבה עם חמש אחיותיו ושני אחיו והשלים שם את לימודיו היסודיים. בילדותו הוכר כילד מחונן והשתלב במסגרת העשרה תחת ניהולה של דר אריקה לנדאו. עאזם השלים את לימודיו העל יסודיים בבית הספר הכפר הירוק.
עאזם למד רפואה ב, ובמסגרת לימודיו זכה בפרס הפקולטה לרפואה. בשנת 1991 השלים בהצטיינות את ההתמחות במיילדות וגינקולוגיה בבית החולים "הקריה". במהלך השנים, עאזם השתתף בהשתלמות באנדוקרינולוגיה של הפריון באוניברסיטת ייל ושימש כפרופסור אורח באוניברסיטת סטנפורד.
עאזם הוא רופא בכיר בבית החולים ליס נשים וליולדות במרכז הרפואי תל אביב. שם, הוא מנהל את המכון לפריון והיחידה להפריה חוץ גופית, השירות לשימור פוריות והשירות לתרומת ביציות. עאזם השתתף במעל ל-200 הצגות בכנסים מדעיים ופרסם יותר מ-130 מאמרים מדעיים. בנוסף, הוא חבר במספר איגודים מקצועיים, ביניהם: האגודה הישראלית לגינקולוגיה ומיילדות, האגודה האמריקאית לפוריות, החברה הבינלאומית לשימור הפוריות והמועצה הלאומית לגינקולוגיה, גנטיקה ופרימטולוגיה. החל משנת 2009, עאזם חבר בוועדת הלסינקי העליונה ובין השנים 2013–2016, כיהן כיו"ר האיגוד הישראלי לחקר הפריון (איל"ה).
בשנת 2020 פרסם לראשונה בעולם אודות הצלחה בגירוי שחלתי ושאיבת ביציות לשם שימור פוריות בילדה בת בת שבע אשר סבלה מהפרעה כרומוזומלית ובכך הוכיח ובניגוד למה שסברו - כי ניתן להפעיל את השחלות על ידי מתן חיצוני של גירוי הורמונלי לפני גיל ההתבגרות.
עאזם חבר במועצה הלאומית לגינקולוגיה, ובין השנים 2013–2016 כיהן כיו"ר האיגוד הישראלי לחקר הפריון (איל"ה).
נשוי ולו שלוש בנות.
אשר פרס
אשר פֶּרֶס (30 בינואר 1934 – 1 בינואר 2005) היה פיזיקאי ישראלי, פרופסור בטכניון, חלוץ בתורת האינפורמציה הקוונטית.
קורות חיים.
אשר פרסמן נולד ב-1934 בעיירה בולייה-סיר-דורדון שבצרפת, בנם של שלמה (סלומון) ושולמית (סלומיאה) פרסמן, מהגרים יהודים מלמברג. אביו, מהנדס חשמל, עבד בצרפת בהנחת קווי מתח חשמליים. בזמן מלחמת העולם השנייה הצטרף אביו למחתרת שלחמה בנאצים, בעוד אשר ואמו נדדו מכפר לכפר עד לסיום המלחמה. בשנת 1949, כשהיה בן 15, עלה פרס לישראל בעלייה ההמונית עם משפחתו על סיפון ה"נגבה"; בארץ שינה את שמו הפרטי ל"אשר" ואת שם משפחתו עִברת מ"פרסמן" ל"פרס".
למד בתיכון קלעי בגבעתיים. את תאריו האקדמיים קיבל בטכניון. למרות אהבתו הרבה לפיזיקה, נרשם בשנת 1952 ללימודי תואר ראשון בפקולטה להנדסת מכונות, בעצת אביו, משום שפיזיקה נחשבה כמקצוע שבו לא ניתן למצוא פרנסה. בשנת 1959 קיבל תואר דוקטור מהפקולטה לפיזיקה בטכניון תחת הנחייתו של פרופ' נתן רוזן, תלמידו של אלברט איינשטיין ומייסד הפקולטה (עבודתו הייתה בנושא "קרינה גרביטציונית"). מיד בתום לימודיו הצטרף לסגל הטכניון. ב-1965 נבחר לנשיא האגודה הישראלית לפיזיקה. בשנת 1967, בגיל 33, מונה לפרופסור מן המניין, ובשנת 1988 מונה לפרופסור מחקר. שימש דקאן הפקולטה לפיזיקה בשנים 1966 ו-1982, ודקאן בית הספר ללימודי מוסמכים בטכניון בשנים 1972–1974. פרסם שני ספרים ולמעלה מ-250 מאמרים.
בשנת 2004 זכה בפרס רוטשילד לפיזיקה.
אשר פרס נפטר ב-2005, בגיל 71. נקבר בחיפה. היה נשוי לאביבה ולהם שתי בנות. אחת מהן היא ד"ר לידיה פרס (הרי), מרצה בפקולטה למתמטיקה בטכניון.
בשנת 2006 התפרסמה רשימה אוטוביוגרפית שלו תחת הכותרת "I am the cat who walked by himself".
עבודותיו.
פרס פרסם עבודות משמעותיות ופורצות דרך במספר שטחים בפיזיקה, בהם: תורת היחסות הכללית, כאוס קוונטי, יסודות תורת הקוונטים, הצפנה קוונטית, ואינפורמציה קוונטית. חיבר ספר יסודי בתורת הקוונטים, ואחד מששת האבות המייסדים של תורת ה"טלפורטציה קוונטית" שנכתבה בשיתוף צ'ארלס בנט וארבעה מחברים נוספים.
פרס ניסח קריטריון תנאי מספיק פשוט לשזירות של מצב קוונטי המתואר על ידי מטריצת הצפיפות. התנאי הוא תנאי ספקטרלי על השחלוף החלקי של מטריצת הצפיפות. עבור שני קיוביטים התנאי הוא גם תנאי מספיק ובמקרה זה הוא ידוע בשם תנאי פרס-הורודצקי.
משמש להדגמת אפקט הפסאודו-טלפתיה של מכניקה קוונטית.
אשר פרס ומנחם בגין.
בשנת 1983, במהלך מלחמת שלום הגליל בין ישראל ללבנון ומתוקף תפקידו כדיקן הפקולטה לפיזיקה בטכניון, הציע פרופסור פרס את מועמדותו של ראש ממשלת ישראל מנחם בגין, כמועמד לפרס נובל בפיזיקה. בנימוקים למועמדות כתב כי ראש הממשלה בגין ראוי לפרס נובל בפיזיקה כפי שהוא ראוי לפרס נובל לשלום (שזכה בו יחד עם אנואר אל סאדאת בשנת 1978 בעקבות הסכם השלום עם מצרים). לשכת ראש הממשלה לא העריכה את העקיצה וביקשה מנשיא הטכניון להתנצל בפני האקדמיה השוודית, שמצדה השיבה כי אינה רואה צורך בהתנצלות.
קישורים חיצוניים.
מפרסומיו:
פסטיבל פאנג'ויה
פולין הנסון
פולין לי הנסון (באנגלית: Pauline Lee Hanson; שם נעורים: סקומב; לשעבר זגורסקי; נולדה ב-27 במאי 1954) היא פוליטיקאית אוסטרלית, מייסדת ומנהיגת מפלגת הימין האוסטרלית "אומה אחת" (PHON). ב-2016 נבחרה לסנאט בפרלמנט של אוסטרליה מטעם קווינסלנד. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה חברה בבית הנבחרים מטעם פרוורי בריזבן.
הנסון ידועה בהתנגדות תקיפה להגירה אסלאמית לאוסטרליה, ואף טענה שמערך הכשרות האסלאמי "חלאל" באוסטרליה מממן טרור. ב-17 באוגוסט 2017 הגיעה לדיון בפרלמנט שיזמה על מנת לאסור את לבוש הבורקה, כשהיא לבושה בבורקה המכסה אותה מכף רגל ועד ראש.
אויגורי
אלפא בזבוב
α בזבוב הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים זבוב עם בהירות נראית מדרגה 2.65. מיקומו הדרומי לא מאפשר לראותו מאירופה וככל הנראה משום כך הוא לא קיבל שם משלו בתרבות המערבית.
מאפיינים.