אי עליונות אווירית בהתאמה, משמעותה אי יכולת או קשיים להכריע את אויב באמצעות ממד האוויר.
מסק&quot;ר
קוברה AH-1
תקנות התכנון והבנייה
בישראל, תקנות התכנון והבנייה מותקנות על ידי שר הפנים ומתעדכנות עם השנים.
התקנות משלימות את חוק התכנון והבנייה 1965, ונועדו לפרט את תהליך הרישוי למבנה חדש, את הפיקוח על בנייתו ואת אישורי האכלוס הנדרשים.
AGM-86 ALCM
AGM-86 ALCM הוא טיל שיוט משוגר מהאוויר (ALCM - Air Launched Cruise Missle) שנמצא בשימושו של חיל האוויר של ארצות הברית. הטיל משוגר ממטוסי B-52 סטרטופורטרס.
בשנת 1974 התחילה העבודה הראשונית על פיתוח הטיל, ופותח אבטיפוס שלו. בשנת 1977 התחיל פיתוח בקנה מידה מלא של הטיל, על מנת להוות נדבך נוסף ביכולת ההרתעה הגרעינית העומדת לרשות ארצות הברית.
במקור, הטיל פותח עם ראש נפץ גרעיני מתוך הנחה שלפחות בשלב הראשון של המלחמה, טילי הטומהוק יספיקו למתקפה קונבנציונלית. אולם, בשל ריבוי הפעולות הצבאיות בהם ארצות הברית הייתה מעורבת, נוצר מחסור בטילי טומאהוק. דבר שגרם להאצת פיתוח הגרסה הקונבנציונלית. בשל מבנהו של הטיל לא ניתן לשגרו מספינות או מכל כלי שיט אחר, אלא ממטוסי B-52 בלבד. לאחר השיגור, נפתחים כנפונים, משטחי הזנב וכונס האוויר.
טווח הטיל כ- 2,000 קילומטר והוא נחשב למדויק וקטלני ביותר.
טילים שהוסבו לתצורה הקונבנציונלית, שימשו את חיל האוויר של ארצות הברית בפתיחת מבצע סופה במדבר. טילים ששוגרו ממטוסי B-52 פגעו במטרותיהן בגזרה המרכזית של עיראק עוד לפני שראשוני המטוסים מסוג F-117 ניטהוק נכנסו למלחמה.
כיום, רוב הטילים מהגרסה הגרעינית הוסבו לגרסה קונבנצינאלית בשל הסבירות הנמוכה ביותר שיעשה בהם שימוש כלשהו.
חוק התכנון והבנייה
חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965 הוא חוק המסדיר את פעולתם של מוסדות התכנון בישראל מהרמה הארצית עד לרמה המקומית, את ועדות הערר, תוכניות המתאר (ארצית, מחוזית, ומקומית), שימור אתרים, סלילת דרכים, סידורים לנגישות נכים, סדרי הרישוי וכיוצא בזה. לחוק נחקקו עד עתה 137 תיקונים.
עבירות ועונשין.
העבירות.
חוק התכנון והבנייה כולל בתוכו פרוט של עבירות על חוק התכנון והבנייה ומפרט את העונשין שיש לנקוט לגבי כל עבירה על החוק.
כפל קנס.
לאחר שהורשע אדם בעבירה על החוק, בית המשפט רשאי להתיר את הבנייה ולהטיל על האדם שביצע את העבירה ובנה ללא היתר, בנוסף לקנס הקבוע בחוק, קנס נוסף שגובהו הוא כפל השווי של המבנה או של התוספת למבנה שהוקמו ללא היתר. בנוסף לכך, אם הוקם תוך סטייה מהיתר גובה הקנס יהיה כפל השווי כפי שהיה אמור להיות אילו הוקם ללא הסטייה מההיתר.
האחראים לביצוע העבירה.
צו הפסקה מנהלי ושיפוטי.
אם יש יסוד שסביר להניח כי מתבצעות עבודות בנייה ללא היתר בנייה או תוך סטייה מהיתר בנייה רשאים הוועדה המקומית לתכנון ובנייה והוועדה מחוזית לתכנון ובנייה, או מתכנן המחוז או מהנדס העיר או יו"ר הוועדה המקומית או קצין משטרה בדרגת מפקח, להורות על הפסקת הבנייה לזמן מוגבל עוד לפני הגשת כתב אישום, צו זה נקרא צו הפסקה מנהלי.
צו הריסה מנהלי.
צו הריסה מנהלי הוא במקרה שהוקם שימוש חורג ללא היתר או תוך כדי סטייה מהיתר או החלה הקמתו של בניין או מבנה שחורג מתוכנית בניין עיר או תוכנית מתאר מקומית או תוכנית מתאר ארצית, רשאי יושב ראש הוועדה מקומית לתכנון ובנייה להורות על הריסתו בתנאי שהוגש לו תצהיר חתום ממהנדס הוועדה המקומית או מהנדס הרשות המקומית.
היסטוריה חקיקתית.
הגבלת הריסת מבנה דת.
במאי 2012 אשרה הכנסת בקריאה טרומית (אשר קדמה לה אישור בוועדת השרים לענייני חקיקה) תיקון חדש לחוק, על פיו "הריסה של מבנה המשמש לצורכי דת, יותנו באישורם של שר הפנים והשר לשירותי דת".
"חוק קמיניץ" (תיקון מס' 116).
בעקבות ועדה להסדרת הבנייה הבלתי חוקית בראשות ארז קמיניץ, חוקק תיקון מס' 116, שנודע בשם "חוק קמיניץ", המאפשר אכיפה מנהלית נגד עבירות בנייה. לאחר תקופה נטען כי התיקון לחוק פוגע בעיקר במבנים חקלאיים במושבים, דבר שהעלה טענות בדבר שימוש פוליטי בחוק כנגד יישובים ערביים.
בשנים שלאחר כניסת החוק לתוקף, 2017–2019, חלה ירידה של 41% בעבירות הבנייה הנפוצות, ושל 75% בעבירות הבנייה החמורות.
ראש היחידה הארצית לאכיפה, אבי כהן, דיווח כי בשנת 2019 לבדה הוצאו 1,264 דרישות לתשלום קנס מנהלי, מתוכן 496 מבנים בלתי חוקיים נהרסו על ידי הבעלים באופן עצמאי, ועוד 182 מבנים קיבלו ארכה לפינוי מרצון בפרק זמן נקוב. 37 ממקבלי הדרישות החליטו לערער. חברה אחת שביצעה עבירת בנייה שילמה את הקנס; וכל היתר שלא הרסו ולא שילמו – 549 עבריינים – הועברו לטיפול ההוצאה לפועל. זאת לעומת פחות מ-20% מימוש של צווי ההריסה והפסקת עבודה בתקופה שקדמה לחוק קמיניץ.
"חוק החשמל" (תיקון מס' 136).
חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 136), ה'תשפ"ב-2022, המכונה חוק החשמל (אך אין לבלבל בינו ובין חוק החשמל, התשי"ד-1954), אושר בכנסת העשרים וארבע בינואר 2022, ולפיו מבנה יוכל להתחבר לחשמל, מים וטלפון גם ללא היתר בנייה ותעודת גמר, על פי מספר תנאים.
הצעת החוק הוגשה על ידי ח"כ ווליד טאהא וקבוצת חברי כנסת ערבים. הוצע בה ששר הפנים יהיה רשאי לקבוע בצו, לאחר התייעצות עם הוועדה המחוזית, כי ניתן יהיה לחבר מבנה מגורים שנבנה לפני 2018, המצוי בשטח שהוגדר בצו, לחשמל, למים או לטלפון גם ללא קיומם של היתר בנייה ותעודת גמר לאותו מבנה, וזאת בהתקיים מספר תנאים ובהם: הוגשה תוכנית מפורטת על ידי אחד הגורמים המנויים בהצעת החוק, אשר במקרים מסוימים עליה להיות תואמת לתוכנית כוללנית החלה במקום או שהוחלט להפקידה.
מטרת ההצעה מוצגת בדברי ההסבר:
ב-5 בינואר 2022 אישרה מליאת הכנסת את חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 136), התשפ"ב-2022. סיעות הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית החרימו את הדיון בשל מחאה על כך שלטענתם החוק מפלה בין מאחזים לא מאושרים של בדואים בנגב שלגביהם חל החוק, לבין מאחזים ביהודה ושומרון. האופוזיציה נכחה במליאה אך לא השתתפה בהצבעות. לאחר שנדחו כל ההסתייגויות אושר החוק בקריאה שלישית ברוב של 61 תומכים ושלושה נמנעים.
הומו ספיינס
טרגו פרומוס
טרגו פרומוס (ברומנית: Târgu Frumos - היריד היפה) היא עיירה רומנית במחוז יאשי בחבל מולדובה.
בטרגו פרומוס קיימת תחנת רכבת ובימי מלחמת העולם השנייה, שם היה מחנה ריכוז ליהודי מולדובה, אליו הובאו יהודים מיאשי לאחר פרעות יאשי.
היסטוריה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בחודשים מרץ ומאי 1944, התרחשו באזור זה שני קרבות בין הגרמנים לסובייטים, כחלק מהחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה, מבצע יאשי-קישינב הראשון ומבצע יאשי-קישינב.
יהודים.
באמצע המאה ה־19 התיישבו בטרגו פרומוס מספר משפחות יהודיות, שתרמו להפיכת היישוב לעיירה ולמרכז מסחרי. בשנות ה-20 וה-30 הייתה בעיר פעילות ציונית שכללה הכשרה של חלוצים לקראת עלייה לארץ ישראל.
על פי מפקד אוכלוסין משנת 1930, 1,608 יהודים חיו בטרגו פרומוס. בשנת 1930, בהתקפה אנטישמית על היהודים בעיר מצד תומכיו של אלכסנדרו קונסטנטין קוזה, התגוננו צעירים יהודים והשיבו לתוקפים מנה אחת אפיים. חקירה של השלטונות העלתה שהיהודים פעלו מתוך הגנה עצמית והעצורים היהודים שוחררו.
בסתיו 1940, כל הגברים היהודים, בין הגילאים 18 עד 50 היו נתונים לעבודות כפייה. רבים נשלחו למחנה עבודה במחוז בוטושאן, בעוד אחרים גורשו לטרנסניסטריה. טרגו פרומוס הייתה גם תחנת עצירה למשך 24 שעות ברכבת המוות למחנה קלאראש. ב-1 ביולי 1941, כאשר הרכבת הגיעה לטרגו פרומוס, 654 גופות הוצאו מהרכבת והובלו לבית הקברות היהודי במקום, שם הם נקברו.
בשנת 1947 דווח על פרעות בעיר נגד היהודים.
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2011, 9,386 אנשים גרים בעיר, 81.6% רומנים, 9.14% ליפובנים ו-9.08% צוענים.
צלילים מן ההיכל
צלילים מן ההיכל היא סדרה תיעודית בנושאי מוזיקה קלאסית ומחול בהפקת הטלוויזיה החינוכית הישראלית ובהשתתפות התזמורת הפילהרמונית הישראלית. שמה בא ממקום הצילום: היכל התרבות בתל אביב.
בסדרה, שהופקה ב-1995, 27 פרקים, כל אחד באורך שעה. כל פרק מוקדש לנושא משלו, והוא מובא בצורה של קונצרט בליווי הסברים והדגמות.
משתתפים.
בסדרה משתתפים אמנים רבים, ביניהם הרשומים להלן.
מנצחים.
מנצחים בסדרה הם:
סולנים אורחים.
בקונצרטים השתתפו סולנים אורחים רבים; ביניהם:
חוק ייפוי הכוח
טרגו ז'יו
טרגו ז'יו (Târgu Jiu) היא העיר הראשית במחוז גורז' בחבל אולטניה ברומניה.
שם העיר, היריד ז'יו, נגזר מהנחל ז'יו שעובר דרכה (במהלך השנים שינה את אפיקו). בעיר יש 101,562 תושבים, נכון ל-2002.
בתקופת מלחמת העולם השנייה היה במקום מחנה הריכוז טרגו ז'יו, שנכלאו בו יהודי רומניה וקלט אליו גם יהודים מיאשי באחת מרכבות המוות, לאחר פרעות יאשי.
בעיר יש תערוכה מתמדת מעבודותיו של הפסל קונסטנטין ברנקושי (ברנקוזי) וגם האוניברסיטה המקומית קרויה על שמו.
פודו אילואיי
פודו אילואיי (ברומנית: "Podu Iloaiei") היא עיירה במחוז יאשי, ברומניה. העיירה מונה כ-11,500 תושבים ושוכנת במרחק של כ-25 קילומטרים מיאשי.
מקור השם.
מקור השם פודו אילואיי בגשר שעל נהר הבאחלוי (פודו - הגשר ברומנית). מסופר שהגשר נבנה על ידי אישה יהודייה בשם "אילואיה" שגרה במקום בתחילת המאה ה-19. אך ידוע שהגשר היה במקום עוד הרבה לפני כן ועדויות לכך יש כבר משנת 1700.
היסטוריה.
פודו אילואיי נוסדה בעשור השני של המאה ה-19, אך המקום עוד היה מוכר מקודם בשם "פודו-לליאואיי" (Podu Lelioaiei). למעשה עוד מהמאה ה-9 ועד למאה ה-14 הייתה במקום התיישבות מבוצרת.
עד מלחמת העולם השנייה.