מלון לונגשׂי הבין-לאומי (בסינית: 空中华西村) הוא גורד שחקים אשר ממוקם בג'יאנג-יין שבעיר וושי שבמחוז ג'יאנגסו שבסין. בניית המגדל, אשר משמש כמלון וכולל בתוכו גם דירות מגורים, החלה בשנת 2008 והסתיימה בשנת 2011. המגדל מתנשא לגובה של 328 מטרים (1,076 רגל) וכולל 74 קומות. גורד השחקים כולל כדור זכוכית בחלקו העליון. פתיחת המגדל התרחשה ב-12 באוקטובר 2011. המגדל משתרע על שטח של 220,000 מטרים רבועים וכולל כ-35 מעליות. המגדל הוא ה-23 בגובהו בסין וה-52 בגובהו בעולם.
פוקר S-11 אינסטרוקטור
פוקר S-11 אינסטרוקטור (הולנדית: Fokker S-11 Instructor, "מדריך") הוא מטוס אימון חד מנועי בעל שני מושבים, מונע על ידי מנוע בוכנה ומדחף, שפותח ויוצר בהולנד על ידי חברת פוקר.
פיתוח ושירות.
אחד מכיווני הפעולה הראשונים של חברת פוקר ההולנדית לאחר שחרור המדינה בתום מלחמת העולם השנייה היה תכנון וייצור מטוס הדרכה לאימון טיס ראשוני. המטוס החדש נקרא פוקר S-11 אינסטרוקטור, ו-100 יחידות ממנו הוזמנו כבר ב-1946, עוד לפני תחילת ייצורו. אב הטיפוס טס לראשונה בסכיפהול ב-18 בדצמבר 1947. במהלך הניסויים, בתחילת 1948, נמצא כי יש צורך בכמה שינויים אווירודינמיים כדי לשפר את תכונות הטיסה של המטוס. לאחר יישום השינויים הוצע המטוס לכמה חילות האוויר בעולם, ואכן נמכר לחיל האוויר המלכותי ההולנדי, חיל האוויר האיטלקי, חיל האוויר הברזילאי, חיל האוויר של פרגוואי, חיל האוויר של בוליביה וחיל האוויר הישראלי (ראו להלן). 170 מטוסים נבנו באיטליה ברישיון על ידי חברת מאקי תחת הסימול מאקי M.416. גרסה של ה-S-11 נבנתה בברזיל ברישיון על ידי חברת "פוקר אינדוסטריה אירונאוטיקה". הגרסה נקראה T-22.
לאחר מלחמת העצמאות בחן חיל האוויר הישראלי מספר מטוסי אימון, ובהם ה-S-11. מטוס אחד הובא לישראל בדצמבר 1949 לבחינות ולהצגה, ונבחר כמטוס אימון. ישראל רכשה 41 מטוסים, שנועדו גם להדרכת נווטים וחלקם הותאמו גם להדרכת טיסות לילה ומזג אוויר גרוע. המטוסים הובאו לארץ מפורקים בארגזים, אך רובם לא הורכבו. חיל האוויר לא היה שבע רצון מן המטוס, בשל מנועו החלש וכן הנסע שלו שנשבר לעיתים קרובות וגרם נזק גם לכנף בעת תאונה כזו. בשנת 1953 הוצא המטוס משירות כמטוס הדרכה, גם בשל תכונותיו וגם בשל התפיסה שמן הראוי שטייס יתחיל את אימוניו במטוס בעל חופה פתוחה. המטוס הועבר ל"טייסת הקלה" (טייסת 100, "הגמל המעופף"), שם שימש כמטוס קישור. ב-1957 הוצאו המטוסים משירות. חלקם הועבר לקלוב התעופה לישראל. נעשו ניסיונות למכור מטוסים אחרים למדינות באפריקה, אך ללא הצלחה.
נכון ל-2016 קיימים עדיין מטוסי S-11 אינסטרוקטור כשירים לטיסה. הארגון ההולנדי "פוקר פור" (Fokker Four) מוקדש לשימורם של המטוסים, ומטיס ארבעה מהם במפגנים אוויריים. מטוס אחד שופץ בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי חברת כנף ארקיע והועבר למוזיאון חיל האוויר בחצרים. המטוס ניזוק קשות בסופה בשנת 1992 ומאז לא תוקן.
הערות שוליים.
הארמייה המיוחדת (האימפריה הרוסית)
הארמייה המיוחדת (ברוסית: Особая армия) של צבא האימפריה הרוסית הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
הארמייה המיוחדת הוקמה בשנת 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה הראשון מונה וסילי גורקו. הארמייה קיבלה את השם "המיוחדת", מתוך רצון לא לתת לה את השם "הארמייה ה-13", כיוון שעל פי אמונה רוסית רווחת מספר זה מביא מזל רע. אכן פעלה בצבא הרוסי ארמייה בשם הארמייה ה-13, אולם היא הייתה קצרת ימים ופורקה מהר מאוד. הארמייה נכללה עם הקמתה במסגרת החזית המערבית, ובספטמבר של אותה שנה הועברה אל החזית הדרום מערבית עד נובמבר של אותה שנה עת הוחזרה אל החזית המערבית, וביולי 1917 הוחזרה שוב אל החזית הדרום מערבית ולחמה במתקפת קרנסקי. היא פורקה עם פיזורו של צבא האימפריה הרוסית בתחילת שנת 1918.
צביון וולטר
צביון וולטר (שם מדעי: "Philantomba walteri"), הוא מין של אנטילופה בתת-משפחת הצביונים החי במרכז ומערב אפריקה.
צביון זה ביחד עם המינים צביון כחול וצביון מקסוול היו משויכים בעבר לסוג צביון, אולם לבסוף סווגו בסוג נפרד (צביון גמדי) בהתחשב בשוני הגנטי והחיצוני שלהם.
הצביון תואר לראשונה רק בשנת 2010 על סמך דגימות שנמצאו בשוקי הבשר. הוא זהה כמעט לגמרי לצביון מקסוול אך יש לו כרס לבנה בוהקת ופרווה בצבע חום בהיר אחיד, אורכו עד 40 ס"מ ומשקלו 4–6 ק"ג. אין כמעט שום מידע זמין על מין זה, והתפוצה שלו כנראה היא באזור טוגו, בנין וניגריה - חופף עם שני המינים במזרח ובמערב.כמו שאר הצביונים הוא צמחוני.
Eins, Zwei, Polizei
Eins, Zwei, Polizei (מגרמנית: אחת, שתיים, משטרה) הוא סינגל משנת 1994 שהוקלט על ידי מוזיקאי הדאנס האיטלקי Mo-Do. שיר זה הוא סינגל מהופעת הבכורה של הזמר עם האלבום "Was Ist Das?" משנת 1995 והוא זכה להצלחה רבה במדינות רבות באירופה, כולל גרמניה, אוסטריה, צרפת, שווייץ, הולנד, שוודיה ואיטליה, בה זכה להצלחה הרבה ביותר.
בשנות ה-90 השיר הזה זכה להצלחה רבה בקרב בני הנוער.
בישראל הושמע השיר בפרק 7 בסדרה צומת מילר.
עונת 1970/1971 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
עונת 1970/1971 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-14 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-5 בנובמבר 1970 ותחרות הסתיימה ב-8 באפריל 1971. בתחרות השתתפו 27 קבוצות.
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. ברבע הגמר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני עלו לחצי הגמר, בו נערכו שני מפגשים. מנצחי חצי הגמר נפגשו במשחק הגמר שנערך ב-8 באפריל באנטוורפן.
התחרות הסתיימה בניצחון של צסק"א מוסקבה, בפעם הרביעית בתולדות המועדון.
מהלך התחרות.
בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר.
ישראל בתחרות.
מכבי תל אביב העפילה ישירות לסיבוב השני של המוקדמות והיא הפסידה לסטנדרט לייז' 107:86 ו-62:74. בעקבות כך היא לא עלתה לשלב הבתים.
היאבקות יוונית
היאבקות (ביוונית עתיקה: Πάλη) הייתה אחד מענפי ספורט הלחימה המאורגנים והפופולריים ביותר ביוון העתיקה.
היוונים חילקו את ההיאבקות לשני סוגים עיקריים. הסוג הראשון הוגדר כהיאבקות זקופה או עילית, ובמסגרתו המתמודד היה צריך להשיג שלוש נקודות כדי לנצח. נקודה הושגה כאשר היריב נגע בקרקע עם הגב הכתף או הירך שלו, יצא מזירת ההיאבקות, או היה מוכן להודות בתבוסה (בדומה לג'ודו בימינו). המתמודדים עלו לזירת המשטח החולי בזוגות, שנקבעו לאחר הפלת גורל, ומתוך כך לא התקיימה הפרדה בין משקלי הגוף של המתחרים, כמקובל בעידן המודרני. היריבים עמדו זה מול זה, ברכיהם כפופות, צווארם בין הכתפיים וידיהם שלוחות לפנים כדי ללפות את אמת יד היריב כבסיס ליישום תכסיסי ההטלה המנופית.
הסוג השני נקרא "פאנקרטיון" (Παγκράτιον - "קרב כולל"). ספורט זה היווה שילוב בין היאבקות לאיגרוף, אשר פרט לנשיכה ולפגיעה באיברים רגישים כמו אף, פה ועיניים, לא חלו הגבלות כלשהן על היריבים, כולל בעיטות. זירת ההתמודדות הייתה חולית, תחוחה ורטובה (כמעט בוצית). הבוציות הקנתה חלקלקות והקשתה על הלפיתה. הזירה נועדה מחד לרכך את נפילת המתמודדים ומאידך לעודד פיתוח טכניקה גבוהה של אחיזות ונעילות. הפנקראטיון הסתיים, בשונה מההיאבקות הזקופה, בהודעת אחד היריבים על כניעתו: בדרך של הרמת יד מקובלת.
פאנקרטיון היה ספורט מסוכן, ולפיכך הוא התקיים תחת פיקוח הדוק של שופטים, שהיו מצוידים במקלות שבהם חבטו באחד מהמתמודדים במקרה שעבר על אחד מהכללים. כמו רוב המשחקים ביוון העתיקה, המתמודדים היו עירומים ומשחו את גופם היטב בשמן לפני כן.
ההיאבקות מופיעה כבר בחיבור הקדום "איליאדה". היא הייתה אחד מענפי הספורט שבהם התחרו במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. אחד האלופים האולימפיים המפורסמים והפופולריים ביותר ביוון העתיקה היה מילו מהעיר קרוטון שבאיטליה (המאה ה-6 לפנה"ס). על פי המסופר, כוחו היה כה רב, עד שכאשר קשר חוט על מצחו, עצר את נשימתו ומילא דם בוורידים, החוט נקרע. הוא זכה שש פעמים בתחרויות ההיאבקות באולימפיה, עד שהובס בפעם השביעית בידי בחור צעיר, שלאחר מכן סירב לקרב חוזר.
הפרעת זהות מגדרית
תקע ושקע
WISE J2209+2711
WISE J2209+2711 הוא ננס חום בעל סיווג ספקטרלי של Y0 הממוקם בקבוצת הכוכבים פגסוס במרחק של 22 שנות אור (6.8 פארסק) מכדור הארץ. גילויו של WISE J2209+2711 התפרסם בשנת 2014.
תלמה (חברה)
אבו אל-חסן מצור
אַבּוּ אלְ-חַסַן מִצּוֹר (ابو الحسن الصوري), המכונה גם אב-חסדה הצורי, היה פרשן מקרא ופוסק הלכה שומרוני בן העיר צור שחי במאה ה-11. המסורת השומרונית מייחסת לו את התרגום הקדום של נוסח השומרונים לתורה לערבית.
פיוטיו וכתביו.
אב חסדה הצורי היה גם אחד משני הפייטנים השומרונים הבולטים, דוברי הערבית, במאה ה-11. הוא כתב פיוטים בארמית, וכן כמה פיוטים בעברית, שניכרת בהם השפעת לשון התפילה היהודית. הוא כתב מספר חיבורים בערבית. החשוב מביניהם הוא כתאב אלטבאח' (ספר השחיטה), שהוא מעין אוסף של דיונים הלכתיים ושל קטעי פולמוס, בין השאר נגד היהודים. חציו הראשון של החיבור פורסם בשנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי גרהרד ודל
חיבור נוסף שלו הוא כתאב אלמעאד (ספר תחיית המתים) שבו טוען אבו אלחסן שהמתים עתידים לקום מקברם, אמונה שלא הייתה מקובלת על רבים מן השומרונים עד זמנו. פסקי ההלכה של אבו אל חסן הצורי מקובלים על השומרונים גם כיום.
אבו אל חסן מצור
אבו אל חסן הצורי
אב חסדה הצורי
Make Me
אוסה קלבלנד