האצטדיון תוכנן על ידי Populous עם קווי ראייה מכוונים ותכנון ל"אווירה אינטימית". המגרש יושב 16 אינצ'ים (41 ס"מ) מעל שורת המושבים הראשונה והוא מורכב מ-97,000 רגל רבוע (9,000 מ"ר) של עֶשְׂבָּה () מחברת "הית' פארמס" שבויסקונסין שהותקן באוקטובר 2019 כדי להחליף את המשטח המקורי מסִיסָנִית הָאָחוּ () מקולורדו שסבל מבעיות ניקוז. רשת חיצונית אובלית העשויה פולימר דמוי זכוכית מספקת לאצטדיון חזית מלוטשת. האצטדיון מחופה ב-PTFE, המכסה את מבנה הפלדה המחזיק את הגג במקומו. עם גג המכסה חלקית את כר הדשא, צורת האצטדיון צפויה להנמיך את הרעש היוצא לכיוון השכונה. נורות LED המשנות צבעים מדליקות את הרשת החיצונית באותו אופן כמו אליאנץ ארנה במינכן שבגרמניה, ואצטדיון מטלייף במזרח רד'רפורד שבניו ג'רזי. הבדיקות הראשונות של מערכת התאורה בדצמבר 2018, שבוצעו בלילה ובערפל, גררו תלונות מצד התושבים הסמוכים בגלל עוצמת הצבעים.
היסטוריה.
אתר.
הוקמה תוכנית מתאר לפיתוח מחדש של האזור הרחב, כולל אתר האצטדיון ונכסים צמודים בבעלות RK Midway. התוכנית עשויה לכלול בניית שטחי מלון ומשרדים חדשים ופיתוח מחדש של מרכז הקניות הקיים. הבניינים שתפוסים בחניות: סופרמרקט Rainbow, Walgreens, Midway Pro Bowl וכמה שטחים סמוכים יהרסו. תוכנית המתאר קוראת לפיתוח המחודש להיות ידידותי יותר להולכי רגל, כדי להכיל מספר גדול של אוהדים שהולכים לתחנות התחבורה וממנה.
המחצית הדרומית של האתר הייתה בעבר מסוף אוטובוסים ששימש את "מטרו טרנזיט" עד שנהרס בשנת 2002. לאחר מכן תוכננה חנות גדולה באתר אך לא נבנתה. האתר נרכש עשרות שנים קודם לכן על ידי המועצה המטרופוליטית בעזרת מנהל התעבורה הפדרלי ולכן פיתוח האתר דרש אישור של הממשלה הפדרלית. הנכס היה Snelling Shops, בהן יוצרו ותוחזקו חשמליות עבור Twin City Rapid Transit Company. האצטדיון עצמו יושב בעיקר על מקום נכס זה.
חסות.
ב-25 ביולי 2017 הוכרזה אליאנץ לייף כספונסר לאצטדיון. אליאנס לייף, חברת בת של חברת אליאנץ הגרמנית, שהמטה הראשי שלה ממוקם בעיר גולדן ואלי הסמוכה. זהו אחד משמונה מתקני ספורט ברחבי העולם שבחסות אליאנץ או החברות הבנות שלה. הסכם החסות עם אליאנץ נמשך עד סוף שנת 2028 ועולה סכום שלא פורסם.
ב-17 באפריל 2018, הכריזה מינסוטה יונייטד על שיתוף פעולה בן 10 שנים עם בנק בל, המבוסס בעיר פארגו שדקוטה הצפונית, שכלל למנות את בנק בל לספונסר שער בפינה הדרומית-מערבית של אליאנץ פילד. השותפות כרוכה גם בכך שהבנק יספק צ'ק של 1,000 דולר לשחקן בכל משחק של עונת 2019 שייתרם לצדקה לפי בחירת השחקן. בהכרזת על השותפות, בנק בל תרם 10,000 דולר לשוער מאט לאמפסון עבור קרן הצדקה שלו, LampStrong Foundation, התומכת בחולי סרטן.
בגלל הדמיון של האצטדיון לעיר הצפה בבספין ביקום מלחמת הכוכבים הבדיוני, זכה אליאנץ פילד לכינוי "Cloud City".
בנייה.
תחילת בניית האצטדיון תוכננה ליוני 2016, אך זו נדחתה בזמן שהקבוצה המתינה לקבלת פטור ממס מהמדינה, בדומה לאלה שהוענקו לפרויקטים לבניית אצטדיונים אחרים לאחרונה. אף על פי שבניית האצטדיון כולה ממימון פרטי, בעלי הקבוצה הצהירו כי הפטור ממס נחוץ לצורך כדאיות הפרויקט.
בנוסף, מכיוון שבניית אצטדיון תחסל את החנות Rainbow Foods - דייר עוגן במרכז הקניות Midway - בעל המרכז, RK Midway of New York, התמודד עם סיבוכי שכירות עם הדיירים הקטנים יותר. אנליסטים בתעשייה אמרו כי התחרות האינטנסיבית בין חברת המכולת SuperValu (המפעילה את Rainbow בתוך מרכז הקניות) לבין היריבים, ובראשם Hy-Vee, גורמת לכך שלא יהיה סביר כי Rainbow תסכים להפסיק את חוזה השכירות מוקדם ללא ערבות חתומה נגד מתחרה שיעבור למרכז הקניות.
טקס התחלת הבנייה נערך ב-12 בדצמבר 2016 בהשתתפות נציב ה-MLS דון גרבר. הבנייה העיקרית באתר החלה ביוני 2017. הקמת שלד הפלדה החלה בנובמבר 2017 והבנייה הגיעה לציון חצי הדרך באמצע אפריל 2018. הבנייה באצטדיון הושלמה על ידי חברת Mortenson Construction ב-27 בפברואר 2019, לאחר 20 חודשי עבודה.
אירועים מרכזיים.
המשחק הבית הראשון באצטדיון נערך ב-13 באפריל 2019, נגד ניו יורק סיטי לעיני קהל של 19,796. המשחק הסתיים בתיקו 3–3, כאשר השער הראשון נכבש על ידי אוסבאלדו אלונסו בדקה ה-13. סערה חורפית הגיעה לערים התאומות (כינוי לערים סיינט פול ומיניאפוליס) יום לפני המשחק, שחייבה את צוותי הקרקע לגרד שלג וקרח ממושבי האצטדיון ומחלקי המגרש.
משחק הפתיחה של נבחרת ארצות הברית בכדורגל בטורניר גביע הזהב 2019 נערך באליאנץ פילד ב-18 ביוני 2019.
פוטבול מכללות.
משחק פוטבול המכללות הראשון באליאנץ פילד היה משחק יריבות בין קבוצות הפוטבול של אוניברסיטת סנט תומאס ואוניברסיטת סנט ג'ון, שהתקיים ב-19 באוקטובר 2019. סנט ג'ון ניצחה במשחק 38–20 מול קהל של 19,508 איש.
פלייאוף גביע ה-MLS.
לאחר משחק הפוטבול בין אוניברסיטת סנט תומאס ואוניברסיטת סנט ג'ון, צוותי השדה העבירו את סימוני המגרש בחזרה לכדורגל כדי להתכונן למשחקה הראשון בתולדותיה של מינסוטה יונייטד בפלייאוף גביע ה-MLS, ששוחק למחרת נגד לוס אנג'לס גלאקסי. מינסוטה הפסידה 2–1 וכתוצאה מכך הודחה מהפלייאוף.
קונראד מייר
קונרד מייר-הטלינג (בגרמנית: Konrad Meyer-Hetling; נולד ב-15 במאי 1901 - מת ב-25 באפריל 1973) היה אגרונום גרמני ואס-אס אוברפיהרר, שידוע בעיקר בזכות מעורבותו בפיתוח תוכנית-האב למזרח (Generalplan Ost).
ראשית חייו.
מייר נולד בסלצדרהלדן (Salzderhelden), ליד איינבק, בדרום סקסוניה התחתונה, כבנו של מורה בבית ספר. הוא למד אגרונומיה באוניברסיטת גטינגן וקיבל את הדוקטורט בשנת 1926 עם עבודת גמר על ייצור יבולים. הוא הפך לעוזר מחקר באוניברסיטה ועשה את עבודת המחקר שלו בשנת 1930.
בשנים 1930–1933 עבד מייר באוניברסיטת גטינגן, ובשנת 1934 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת יינה. בתוך אותה שנה התמנה לפרופסור באוניברסיטת ברלין. בנובמבר 1934 הפך ליועץ במשרד הרייך למדע וחינוך בנושא רפורמציה של החינוך והמחקר החקלאי הגרמני. מייר היה אחד המדענים החקלאיים העיקריים ומתכנני המרחב של התקופה הנאצית וכיהן כעורך הראשי של כתבי העת העיקריים בתחום התכנון המרחבי.
תוכנית-האב למזרח.
מייר הצטרף ל-NSDAP ב-1 בפברואר 1932 (מספר חבר 908,471) ולאס-אס ב-20 ביוני 1933 (מספר חבר 74,695). בשנת 1935 גויס למשרד הראשי לגזע והתיישבות (RuSHA). בשנת 1939 התמנה לראש משרד התכנון במשרדו של הימלר בנציבות הרייך לחיזוק האומה הגרמנית (RKF), וכן עבד בצוותו האישי של הימלר.
בתחילת 1940, המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA) הפיק, בשיתוף פעולה של מייר, את הגרסה הראשונית של תוכנית-האב למזרח, תוכנית ליישום גרמניזציה של מזרח אירופה. תחת מייר ביצירת התזכיר עבדו הגאוגרף וולטר קריסטלר ואדריכל הנוף היינריך פרידריך וויפקינג-יורגנסמן. משנת 1944 עד 1945, סיום המלחמה, שירת מייר קצין בבית ספר להכשרת קצונה של הוואפן אס אס.
חיים מאוחרים.
לאחר המלחמה, מייר הואשם על ידי הרשויות באארצות הברית במשפט RuSHA. הוא נמצא אשם בהיותו חבר בארגון פשע (SS) אך לא אשם בפשעי מלחמה או פשעים נגד האנושות ושוחרר בשנת 1948 ובשנת 1956 התמנה לפרופסור לתכנון אזורי וחקלאי באוניברסיטת לייבניץ בהנובר, שם עבד עד פרישתו, בשנת 1964. מת בשיבה בגיל 72.
תוכנית הרעב
תוכנית הרעב (der Hungerplan; der Backe-Plan) הייתה תוכנית שפיתחה גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה להחרמת מזון מברית המועצות ולהעניקו לחיילים ואזרחים גרמנים; התוכנית כללה את מותם ברעב של מיליוני סלאבים "נחותים גזעיים" בעקבות מבצע ברברוסה, פלישת 1941 לברית המועצות (ראו Generalplan Ost). הנחת היסוד העומדת מאחורי תוכנית הרעב הייתה שגרמניה אינה מספקת את עצמה באספקת המזון וכדי לקיים את המלחמה ולהמשיך במורל הביתי הדרוש לה כדי להשיג את האוכל מארצות כבושות בכל מחיר. זה היה רעב מהונדס, שתוכנן ויושם כחלק ממדיניות מוסדרת. תוכנית זו פותחה בשלב התכנון לפלישת הוורמאכט (כוחות הצבא הגרמני) וסיפקה את הפניית משאבי המזון האוקראינים ממרכז רוסיה וצפונה והפנייתם לטובת הצבא הפולש והאוכלוסייה בגרמניה. התוכנית הביאה למותם של מיליוני אנשים ותוארה כאמצעי לרצח המוני במספר מסמכים, ביניהם אחד שהתפרסם בשם "הירוקה של גרינג", שציטטה מספר מקרי מוות ברוסיה "20 עד 30 מיליון" כתוצאה מ"פעולות צבאיות ומשברים באספקת מזון".
מתווה התוכנית.
אדריכל תוכנית הרעב היה הרברט בקה. יחד עם אחרים, כמו היינריך הימלר, הוביל בקה קואליציה של מדינאים נאצים, שנועדה להבטיח את אספקת המזון של גרמניה. ייתכן שהוחלט על תוכנית הרעב כמעט ברגע שהיטלר הודיע על כוונתו לפלוש לברית המועצות בדצמבר 1940. אין ספק שעד 2 במאי 1941 זה היה בשלבי תכנון מתקדמים והיה נתון לדיון בין כל משרדי המדינה הנאצים הגדולים ולמשרד הכלכלה של האוברקומנדו דר וורמכאט (OKW) בראשות הגנרל גאורג תומאס. חוסר יכולתה של מערך הרכבות הרוסיות, חוסר היכולת של התחבורה בכבישים ומחסור בדלק, גרמו לכך שצבא גרמניה ייאלץ להאכיל את עצמו על ידי מגורים בשטחים שנכבשו באזורים המערביים של ברית המועצות. מסקנותיה נערכו במפגש ב-2 במאי 1941 בין מזכירי הקבע האחראים לתכנון הלוגיסטי לפלישת ברית המועצות, כמו גם בעלי תפקידים אחרים במפלגה הנאצית, בכירים וקצינים צבאיים.
1.) המלחמה יכולה להימשך רק אם הוורמאכט יזין עצמו מרוסיה בשנה השלישית למלחמה.
2.) אם ניקח את מה שנצטרך למען המדינה, אין ספק שעשרות מיליונים ימותו ברעב.