מדלונג ערך 13 הופעות והבקיע שני שערים במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה הבכירה ערך מדלונג באוקטובר 2006, בניצחון 2-0 על נבחרת גאורגיה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-84. במרץ 2007 ערך מדלונג את הופעתו השנייה והאחרונה במדים הלאומיים, בהפסד 1-0 לנבחרת דנמרק. במשחק זה שיחק מדלונג 90 דקות. שתי הופעותיו של מדלונג בנבחרת גרמניה נערכו במשחקי ידידות.
תארים.
עם הרטה ברלין:
עם וולפסבורג:
תעודת הוראה
תעודת הוראה היא תעודה הניתנת לאדם שלמד לעסוק בהוראה וסיים את ההכשרה העיונית וההכשרה המעשית הנחוצות. הלימודים לתעודת הוראה נעשים במכללות להכשרת מורים ובאוניברסיטאות, בשילוב עם לימודי תואר ראשון בחינוך או לאחר השלמת לימודים לתואר ראשון בתחום כלשהו, לשם הוראה בתחום זה. מסלול נוסף הוא הסבת אקדמאים להוראה. בעל תעודת הוראה נדרש להשלים שנת התמחות בהוראה בבית ספר, לשם קבלת רישיון לעיסוק בהוראה ממשרד החינוך.
ההכשרה העיונית כוללת קורסים בהיבטים שונים של החינוך, ובהם פסיכולוגיה, סוציולוגיה, תאוריות למידה, תכנון לימודים והערכה. ההכשרה המעשית כוללת התנסות בהוראה, המלווה בחקר התנסות זו.
תוכניות הלימודים לתעודת הוראה כוללים מסלולים אחדים, מבחינת מסלול ההוראה המיועד (בית ספר יסודי, בית ספר תיכון, חינוך מיוחד) ומבחינת תחום ההוראה (מדעי החברה, מתמטיקה, היסטוריה, אנגלית וכו').
הלימודים לתעודת הוראה נמשכים שנה או שנתיים.
ראי המכשפה (סדרת טלוויזיה)
ראי המכשפה (הנגול: 마녀보감 תעתיק: מאניובוגאם) היא סדרת טלוויזיהדרום קוריאנית בכיכובם של יון שי-יון, קים סה-רון, לי סונג-ג'ה, יום ג'ונג- אה וקוואק סי-יאנג. הסדרה מבוססת על הספר "דונגווי בוגם".
עלילה.
המלכה שים (ג'אנג הי-ג'ון ) אינה יכולה ללדת, היא מבקשת את עזרתה של השמאנית הונג-ג'ו (יום ג'ונג-אה) כדי ללדת ילד שלימים יהיה הנסיך. השמאנית הונג-ג'ו אומרת למלכה שים להטעות שמאנית צעירה יותר בארמון ששמה הא-ראן (ג'ונג אין סון),
בעלת יכולות מיוחדות המאפשרת לה לשכב עם המלך ולהיכנס להריון. הונג-ג'ו משתמשת בכישוף שחור כדי להעביר את העובר לרחמה של המלכה שים ומתכננת להרוג את הא-ראן. אך הא-ראן מגלה את התוכנית של הונג-ג'ו ושל המלכה שים ומקללת את העובר של המלכה שים בזמן שגססה.
המלכה שים לאחר מכן יולדת תאומים, נסיך הכתר סון-הווא (יו הו-היון) והנסיכה יון-הי (קים סה-רון), אך נאלצה לנטוש את הנסיכה בשל הקללה ולהרגה.
בעזרתו של השאמאן צ'וי היון-סו (לי סונג-ג'ה),
אך המלך, שידע על תוכנית המלכה והונג-ג'ו מצווה על צ'וי היון-סו להציל ולגדל את יון-הי ולמצוא דרך להתיר את הקללה. יון-הי גדלה לבחורה צעירה ויפה, אבל היא נאלצת להישאר מבודדת, הרחק מכולם ביער, ולגור בבית מוקף קמעות. פונג-יון (קוואק סי-ג'ה),בנו של היון -סו, היה מאוהב בה מאז שהוא היה צעיר. יום אחד, צעיר משכיל בשם הו ג'ון (יון שי-יון), בנה של שפחה, נפגש עם יון-הי במקריות. המפגש בין יון-הי והו-ג'ון קושר את גורלם והם יוצאים למסע יחד כדי לבטל את הקללה.
הרפובליקה העממית של לוגנסק
הרפובליקה העממית של לוהנסק (ברוסית: Луга́нская Наро́дная Респу́блика) היא מדינה מוכרת חלקית במזרח אירופה, שהכריזה על עצמאותה והתנתקותה מאוקראינה ב-12 במאי 2014 ונמצאת בשטחי מחוז לוהנסק. המדינה לא הוכרה על ידי אף מדינה בעולם למעט רוסיה והרפובליקות המוכרות חלקית אבחזיה, דרום אוסטיה והרפובליקה העממית של דונצק. הרפובליקה העממית של לוגנסק זוכה לגיבוי צבאי והומניטארי מרוסיה, בעוד אוקראינה רואה בלוגנסק ובשכנתה הרפובליקה העממית של דונצק, ארגון טרור.
שלטונות אוקראינה רואים בשלטון העצמי בלוגנסק שלטון בדלני וארגון טרור ומנהלים נגדו פעילות צבאית.
בפברואר 2022, הכירה רוסיה בעצמאותה של הרפובליקה ובעצמאות הרפובליקה העממית של דונצק.
היסטוריה.
בסוף נובמבר 2013 התפשטו ברחבי אוקראינה הפגנות המוניות ומחאה נגד ממשלת אוקראינה וסירובו של ראש ממשלת אוקראינה, מיקולה אזארוב לחתום על הסכם שיתוף פעולה עם האיחוד האירופי. ההפגנות דוכאו מספר פעמים עד שב-21 בפברואר 2014 נשיא אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ' הסכים בלחץ מדינות המערב לחתום על הסכם עם האופוזיציה להסדרת המשבר הפוליטי במדינה. עוד באותו היום ינוקוביץ' עזב את קייב. למחרת הראדה העליונה הכריזה על הדחתו של ינוקוביץ' מתפקידו ועל בחירות חדשות. מועד הבחירות נקבע ל-25 במאי 2014. עד הבחירות, מונה יו"ר הראדה, אולכסנדר טורצ'ינוב לממלא מקום הנשיא. ב-23 בפברואר הראדה הכריזה על ביטול החוק שהעניק מעמד מיוחד לתושבי מזרח אוקראינה אולם טורצ'ינוב הטיל וטו על ההחלטה עשרה ימים לאחר מכן.
ב-27 בפברואר הוקמה במדינה קואליציית "הבחירה האירופית" שהורכבה ממפלגות האופוזיציה. באותו יום מונה ארסני יאצניוק לראש הממשלה והוקמה ממשלה חדשה. ממרץ 2014 התנהלו עימותים קשים באזורי מזרח אוקראינה, נגד השלטונות והאופוזיציה שעלתה לשלטון. המפגינים במחוז לוהנסק ובמחוז דונצק דרשו להעניק מעמד מיוחד למחוזות, אך השלטון סירב לכך והגיב ובדיכוי המהומות בכוח. בתגובה, כוחות פרו-רוסיים מזוינים בלוהנסק פרצו למבנה ממשלת מחוז לוהנסק, השתלטו עליו ומינו מושל חדש למחוז, אלכסנדר חאריטונוב. בינתיים, 3,000 מפגינים שנשאו דגלי רוסיה יצאו להפגין נגד השלטונות האוקראיניים. המושל החדש שמינו השלטונות, מיכאיל בולוטסקי, אולץ להתפטר ולקראת ערב הגיע מספר המפגינים ל-10,000 איש.
ב-6 באפריל 2014 השתלטו המפגינים גם על סניף שירות הביטחון האוקראיני בעיר, ב-29 באפריל הם השתלטו גם על משרד התובע המחוזי ועד 11 במאי 2014 גורשו כל נציגי השלטון באוקראינה ממחוז לוהנסק והמפגינים הכריזו על הקמת "הרפובליקה העממית של לוגנסק".
ב- 11 במאי 2014 נערך משאל עם על מעמדה של מחוז לוהנסק. מארגני משאל העם אמרו שמרבית התושבים הצביעו בעד עצמאות מחוז לוהנסק והקמת הרפובליקה העממית של לוגנסק. לא נכחו משקיפים בינלאומיים כדי לאמת את משאל העם. למחרת הכריזה לוהנסק על עצמאותה. ב-24 במאי, הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוגנסק הודיעו במשותף על כוונתם להקים קונפדרציה בשם המדינה הפדרלית של נובורוסיה. הקונפדרציה התפרקה זמן קצר לאחר מכן.
ב-4 בפברואר 2017 נהרג שר ההגנה של לוגנסק, אולג אנשצ'נקו בפיצוץ מכוניתו. בנובמבר 2017, ראש הרפובליקה איגור פלוטניצקי הסתכסך עם שר הפנים שלו וזה הביא להפיכה במדינה, בסיוע יחידות מיוחדות, שאילצו את פלוטניצקי להימלט לרוסיה. השר לביטחון המדינה של לוגנסק, לאוניד פסצ'ניק, הוכרז כממלא מקום ראש הרפובליקה במקום פלוטינצקי שדווח כי הכריז על התפטרותו.
ב-21 בפברואר 2022 הכריז נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין כי רוסיה מכירה ברפובליקה כמדינה עצמאית ושלחה כוחות צבא למען "שמירת השלום".
ב-24 בפברואר 2022 הרפובליקה העממית של לוגנסק לקחה חלק בפלישה הרוסית לאוקראינה.
ב-29 ביוני 2022 הכריזה סוריה על הכרה במדינה, בנוסף להכרה ברפובליקה העממית של דונצק.ב-13 ביולי באותה השנה, קוריאה הצפונית הכריזה על הכרתה במדינות גם כן.
ב-3 ביולי 2022 הרפובליקה השיגה שליטה מלאה על אדמת לוגנסק.
גאוגרפיה.
לרפובליקה העממית של לוגנסק אין מוצא לים. היא גובלת ממזרח ודרום עם רוסיה, ממערב, עם הרפובליקה העממית של דונצק (מדינה לא מוכרת שהכריזה באופן חד-צדדי על היפרדותה מאוקראינה) ובצפון, גובלת עם אוקראינה.
הרפובליקה נמצאת בחלקו הדרום מזרחי של מחוז לוהנסק האוקראיני ונמצא באזור המורכב ברובו מעמקים.
ממשל ופוליטיקה.
בהתאם לחוקה שהתקבלה ב-14 במאי 2014, הכריזה על עצמה הרפובליקה העממית של לוגנסק כרפובליקה בעלת משטר נשיאותי, ראש המדינה נבחר בבחירות ישירות והוא ראש הרשות המבצעת. ראש המדינה מכהן במשך 5 שנים. ראש המדינה הנוכחי הוא לאוניד פסצ'ניק.
הרשות המבצעת היא מועצת השרים של הרפובליקה ויושב ראש מועצת השרים הוא ראש הממשלה. ראש הממשלה מתמנה על ידי המועצה המחוקקת ושרי המועצה ממונים על ידי ראש המדינה בהמלצת ראש הממשלה. ראש הממשלה הנוכחי הוא סרגיי קוזלוב, שמונה על ידי המועצה המחוקקת בדצמבר 2015.
המועצה המחוקקת היא "המועצה העממית של הרפובליקה העממית של לוגנסק" ובה 50 חברים. שתי תנועות פוליטיות חברות במועצה, "עולם תושבי לוגנסק" (Мир Луганщине) ו"הברית הכלכלית של לוגנסק" (Луганский экономический союз). ב-2015 הוקם "איחוד הקומוניסטים של לוגנסק" וב-2016 הוקמה המפלגה הקומוניסטית של הרפובליקה העממית של לוגנסק, אך 2 התנועות הללו אינן זוכות לתמיכת השלטון הבדלני ברפובליקה.
סמל הרפובליקה העממית של לוגנסק התקבל ב-30 במאי 2014 והוא מזכיר במידה רבה את סמלי הרפובליקות של ברית המועצות, אך ללא הפטיש והמגל.
צבא וביטחון.
הכוחות המזוינים של הרפובליקה מכונים "המיליציה העממית" (Народная милиция ЛНР) והם מורכבים מ-8 חטיבות המנהלות מאבק מזוין נגד הכוחות המזוינים של אוקראינה. מצוידים לרוב בנשק קל, תותחים ונגמ"שים.
גוף ביטחון הפנים של המדינה הוא המשרד לביטחון המדינה האחראי לסיכול ריגול, הגנת הגבולות ומניעת חתרנות.
חלוקה מינהלית.
מועצות עירוניות:
מחוזות:
באוקטובר 2014 הראדה העליונה של אוקראינה שינתה את גבולות המחוזות סלביאנוסרב ונובואיידר. בנובמבר 2014 ממשלת אוקראינה אשררה את גבולות המחוזות שאינם נמצאים בשליטתהּ.
אוכלוסייה.
נתוני האוכלוסייה במחוזות ובערים מסתמכים על נתוני הוועדה הממלכתית לסטטיסטיקה של הרפובליקה העממית של לוגנסק מ-1 ביוני 2016
כלכלה.