גוסלינג התחנך בבית הספר הציבורי גלדסטון ובבית הספר התיכון לסטר ב' פירסון. כילד, הוא צפה בסרט "דיק טרייסי" וקיבל השראה להיות שחקן. גוסלינג חווה בריונות בבית הספר היסודי, ולא היו לו חברים עד שהיה בן "14 או 15". בכיתה א', לאחר שהושפע מאוד מסרט הפעולה "משחק הדמים", הוא לקח סכיני קצבים לבית הספר וזרק אותם על ילדים אחרים בהפסקה; אירוע זה הוביל להשעייתו. גוסלינג הוערך עם הפרעת קשב וריכוז (ADHD), אך לא אובחן כסובל ממנה, ובניגוד לדיווחים כוזבים, מעולם לא נטל תרופות. אמו עזבה את עבודתה וחינכה אותו בחינוך ביתי במשך שנה. גוסלינג הופיע מול קהל מגיל צעיר, בעידודה של אחותו בהיותה פרפורמרית. הוא ואחותו שרו יחד בחתונות; הוא הופיע עם אלביס פרי, מופע המחווה של דודו לאלביס פרסלי, והיה חבר בלהקת בלט מקומית. הוא נשר מהתיכון בגיל שבע עשרה כדי להתמקד בקריירת המשחק שלו.
קריירה.
בשנת 1993, גוסלינג בן ה-12 השתתפה באודישן פתוח במונטריאול לחידוש התכנית "מועדון מיקי מאוס" של ערוץ דיסני. הוא קיבל חוזה לשנתיים בתוכנית ובשל כך עבר להתגורר באורלנדו, פלורידה. גוסלינג השתתף בתוכנית בעונות 6–7 לצד בריטני ספירס, כריסטינה אגילרה וג'סטין טימברלייק. הוא תיאר את עבודתו בתוכנית כשנתיים הגדולות בחייו. הוא הפך לחבר קרוב של טימברלייק והם חיו יחד במשך שישה חודשים במהלך השנה השנייה של התוכנית. אמו של טימברלייק הפכה לאפוטרופוס החוקי של גוסלינג לאחר שאמו חזרה לקנדה מטעמי עבודה. לאחר מכן, היה ידוע בעיקר בשל תפקידו בתוכנית הטלוויזיה "הרקולס הצעיר" ו"נחשול גבוה".
ב-2001, גילם תפקיד ראשי עטור שבחים בסרט "המאמין". פרסומו גבר ברחבי ארצות הברית בעקבות ליהוקו לסרטים כגון "לזכור את הטיטאנים", "נוסחה לרצח", "היומן" על פי ספרו של ניקולס ספארקס. ב-2006 הופיע גוסלינג בסרט "חצי נלסון", שם גילם מורה תיכון צעיר המכור לסמים. על תפקיד זה היה מועמד בשנת 2007 לפרס אוסקר. ב-2007, כיכב גוסלינג גם בסרטים "עדות שבורה" ו"לארס והנערה האמיתית". במרץ 2007, זכה גוסלינג בפרס ספיריט בקטגוריית שחקן השנה וב-13 בדצמבר 2007, היה מועמד לפרס גלובוס הזהב באותה קטגוריה.
בשנת 2010 היה מועמד גוסלינג פעם נוספת לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בדרמה "בלו ולנטיין". בשנת 2011 כיכב גוסלינג ב-3 סרטים מצליחים, שעל גילום הדמויות הראשיות בהן זכה לשבחים: "טיפש, מטורף, מאוהב"; בו גילם את דמותו של ג'ייקוב פאלמר; "משחקי שלטון", בו גילם את יועץ-התקשורת של המועמד לנשיאות מייק מוריס (ג'ורג' קלוני); "דרייב", בו גילם את דמות של נהג חסר-שם. על משחקו בכל הסרטים האלו, ובפרט על גילומו של הנהג המסתורי ב"דרייב", זכה גוסלינג לשבחים. ב-2015 כיכב לצדם של סטיב קארל, בראד פיט וכריסטיאן בייל בסרט "מכונת הכסף".
בשנת 2016 שיחק בסרט המוזיקלי של הבמאי דמיאן שאזל, "לה לה לנד", עליו זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי.
בשנת 2017 שיחק בסרט המדע הבדיוני "בלייד ראנר 2049" לצד האריסון פורד וג'ארד לטו, סרט המשך ל"בלייד ראנר" מ-1982, גם הוא בכיכובו של פורד. בהמשך השנה שיחק בדרמה הרומנטית של הבמאי טרנס מאליק "משיר לשיר" לצד נטלי פורטמן ומייקל פסבנדר.
ב-2018 גילם את דמותו של ניל ארמסטרונג, האדם הראשון שצעד על הירח, בסרט הביוגרפי "האדם הראשון", שהיה שיתוף פעולה נוסף בין גוסלינג לבמאי "לה לה לנד", דמיאן שאזל.
גוסלינג צפוי לגלם את דמותו של קן בסרט "ברבי", אשר יצא לאקרנים במהלך 2023.
פעילויות נוספות.
גוסלינג הוא גיטריסט. היה זמר ליווי ללהקה הקנדית "soulDecision" באלבומה "No One Does it Better".
גוסלינג פתח מסעדה מרוקאית יחד עם חברו שנקראת "Tagine". המסעדה נמצאת בבוורלי הילס, קליפורניה.
שותף באגודת "One" המסייעת לאנשים עניים בעולם וכן להתגבר על מחלת איידס.
משתתף בפעילויות לזכויות בעלי-החיים וכתב מאמר לרשת מסעדות המזון המהיר "קנטקי פרייד צ'יקן".
חיים אישיים.
מ-2002 עד 2003 היה גוסלינג במערכת יחסים עם השחקנית האמריקאית סנדרה בולוק. בשנים 2005–2007 גוסלינג יצא עם השחקנית רייצ'ל מקאדמס ששיחקה לצידו בתפקיד רומנטי למדי בסרט "היומן". הם חזרו להיות ביחד לתקופה קצרה במהלך 2008. במאי הסרט ניק קסאווטס סיפר כי היה המום כי השניים מנהלים מערכת יחסים, משום ששנאו אחד את השנייה בצילומי הסרט.
החל מספטמבר 2011 גוסלינג נמצא במערכת יחסים עם השחקנית האמריקאית אווה מנדז. לבני הזוג יש שתי בנות, הבכורה, אזמראלדה אמאדה, נולדה בשנת 2014 והשנייה, אמאדה לי, נולדה ב-2016.
גבעת התנ&quot;ך
ורוניקה פורומבקו
ורוניקה פורומבקו (Veronica Porumbacu; 24 באוקטובר 1921 - 4 במרץ 1977) הייתה סופרת, משוררת ומתרגמת יהודיה רומניה.
פורומבקו נולדה למשפחת יהודים בשם שוופלברג (Schwefelberg). אחותה הייתה הציירת מריה קונסטנטין ובעלה המבקר הספרותי היה מיכאיל פטרובאנו (Mihail Petroveanu).
כתיבתה של פורומבקו תאמה את הכללים שקבעה המפלגה הקומוניסטית לאומנות הכתיבה באותה תקופה. היא קיבלה את פרס המדינה לשירה ביום בו עצרו את אביה הזקן, עורך דין ארנולד שוופלברג, במסגרת משפטי הציונים ברומניה.
בשנת 1977 נהרגה, יחד עם בעלה, ברעידת אדמה שפגעה בבוקרשט.
מדריד (קהילה אוטונומית)
קהילת מדריד (ספרדית: Comunidad de Madrid) היא אחת מ-17 הקהילות האוטונומיות המרכיבות את ספרד. היא ממוקמת בלב חצי האי האיברי וגובלת בקסטיליה ולאון מצפון ובקסטיליה-לה מנצ'ה מדרום. בירתה, מדריד, משמשת גם כבירת ספרד, ומאכלסת כמחצית מאוכלוסיית הקהילה האוטונומית.
היסטוריה.
בתקופת האימפריה הרומית, השטח שבו נמצאת כיום הקהילה האוטונומית של מדריד היה בעל חשיבות מועטה. אחרי כיבוש האזור על ידי המוסלמים, השטח היה חלק מממלכת קסטיליה. במאה ה-16 פליפה השני מלך ספרד הפך את העיר מדריד לעיר בירתו. מאוחר יותר מחוז מדריד היה לחלק מקסטיליה החדשה.
עם תהליך הרכבתן של הקהילות האוטונומיות מ-50 מחוזות ספרד, שהתרחש בשנים 1979–1983, מחוז מדריד היה אמור להיות חלק מהקהילה האוטונומית קסטיליה-לה מנצ'ה שהתבססה על "קסטיליה החדשה", עם מעמד מיוחד הנובע מהיות העיר מדריד בירת ספרד. אולם מכיוון שהייתה לכך התנגדות בשאר המחוזות שעמדו להתאגד לקסטיליה-לה מנצ'ה, הוחלט לא להכליל בה את המחוז. אחרי שגם רעיונות להכלילו במסגרת קסטיליה ולאון, או להקים מחוז פדרלי, בדומה לוושינגטון די. סי. לא התממשו, הוחלט שהפרלמנט הספרדי ינצל סעיף בחוקה המאפשר לו להעניק למחוז מעמד רגיל של קהילה אוטונומית, למרות שבניגוד לקהילות אחרות (כולל כאלה שהורכבו ממחוז בודד) לא היה למחוז ייחוד היסטורי.
גאוגרפיה.
קהילת מדריד שוכנת במרכז המסטה (Meseta), הרמה המכסה את רובה של ספרד. רוב פני הקרקע הם מישוריים, בגובה ממוצע של כ-600 מטר. בחלק הדרום-מזרחי ישנם הרים נמוכים ועמקים קטנים. רכס ההרים סיירה דה גואדרמה (Sierra de Guadarrama) תוחם את הקהילה לאורך גבולה עם קסטיליה ולאון, ובאזור הררי זה ישנן פסגות שגובהן עולה על 2,000 מטר.
שטחה של קהילת מדריד הוא חלק מאגן הניקוז של נהר הטחו (הארוך שבנהרות חצי האי האיברי), ומשום כך הנהרות החשובים בקהילה הם יובלים של הטחו. אחד מיובלים אלו הוא נהר החרמה (Jarama), החוצה את הקהילה מצפון לדרום. נהר זה ויובליו הם נהרות קצרים עם זרימה דלילה אך עם גאות גבוהה. המים בקהילת מדריד הם מהטובים באירופה, וזאת הודות לתנאים הגאולוגיים של סיירה דה גואדרמה, משם נובעים הנהרות. ההרים ברכס זה משופעים בגרניט, סלע קשה המותיר מעט מאוד שאריות במים ומבטיח בכך שיהיו זכים.
אקלים.
האקלים בקהילת מדריד הוא אקלים ים תיכוני. חודשי החורף הם קרים באופן מתון, עם טמפרטורות מינימום מתחת ל-8ºC. לעיתים קרובות בלילה יש קרה, ופעמים אחדות במהלך השנה אף יורד שלג. חודשי הקיץ הם חמים, עם טמפרטורות ממוצעות מעל ל-24ºC וטמפרטורות מקסימום מעל ל-35ºC. באזורים הגבוהים של סיירה דה גואדרמה הטמפרטורות נמוכות יותר והמשקעים מרובים יותר.
אוכלוסייה.
אוכלוסיית מדריד גדלה בהתמדה מאז המאה ה-19: מכ-475 אלף תושבים בשנת 1857 לכ-6 מיליון בשנת 2006, כאשר בין השנים 1981–2005 קצב הגידול היה גבוה מהממוצע הארצי.
בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 מדריד הפכה למרכז תעשייתי מהמעלה הראשונה, מה שמשך אליה מהגרים רבים, הן מאזורים פחות מפותחים של ספרד והן (מאז שנות ה-90) מארצות אחרות. כיום (2005), כ-13% מאוכלוסייתה הם מהגרים זרים (מעל הממוצע הארצי שעומד על כ-8.5%), כאשר למעלה ממחציתם מגיעים מארצות אמריקה הלטינית, והשאר מגיעים מאירופה, מצפון אפריקה וממזרח אסיה.
כלכלה.
קהילת מדריד היא אחת הקהילות האוטונומיות העשירות ביותר בספרד. היא נהנית מצמיחה כלכלית גבוהה יחסית לשאר ספרד, ומושכת אליה את חלק הארי של ההשקעות הזרות במדינה. שיעור האבטלה עומד על כ-6.63% (2005).
ענפי התעשייה העיקריים בקהילת מדריד הם מטלורגיה, תעשיית פלדה, תעשיות כימיות, ציוד תחבורה, בניית מטוסים ועוד. כמו כן, מדריד היא מקום משכנן של מספר חברות חשובות (ספרדיות וזרות), ביניהן ניתן למצוא את אריקסון, טלפוניקה, מיקרוסופט ו-IBM.
אפריקה ישראל להשקעות