אחמד שאוקי עיבד את סיפור אהבתם של לילא ומג'נון למחזה.
בחיבורו המיסטי של בהאא אללה, שבעת הגיאיות (1856), מוזכר סיפורם של לילא ומג'נון.
הזמר אריק קלפטון כתב וביצע את השיר Layla בהשראת הפואמה. השיר נכתב על אהבתו הנכזבת (באותה תקופה) לפאטי בויד, אשת חברו ג'ורג' האריסון, בה היה מאוהב באובססיביות.
ספינת השוטים
ספינת השוטים הוא שמה של פואמה סטירית מאת הסופר הגרמני סבסטיאן ברנט, שיצאה לאור בבזל בשנת 1494. היא תורגמה למרבית לשונות אירופה, והייתה אחת היצירות הפופולריות ביותר בתקופת הרנסאנס.
זוהי אלגוריה המתארת את חולשותיהם של בני האדם וכוללת 113 פרקים המלווים בחיתוכי עץ המיוחסים על ידי חלק מהחוקרים לאלברכט דירר. מסופר בה על ספינה העמוסה באלפי שוטים המסווגים ל-112 סוגים שונים, ואשר מפליגה דרך גן עדן של שוטים אל ארץ השוטים.
חכים ג'מאל א-דין נזאמי
חכים ג'מאל א-דין נזאמי או "נזאמי-י גנג'ווי" (בפרסית: نظامی گنجوی; 1141-1209) היה משורר שכתב את שיריו בפרסית. מורשתו מוערכת באזרבייג'ן, איראן, אפגניסטן, טג'יקיסטן, כורדיסטן, פקיסטן ומדינות נוספות. הוא נולד בגנג'ה (כיום באזרבייג'ן, אז בשליטת האימפריה הסלג'וקית הגדולה) לאב ממוצא פרסי ואם כורדית וחלק ניכר מחייו גר בעבר הקווקז.
עיקר יצירתו של נזאמי הן חמש פואמות הנכללות יחדיו בקובץ בשם "ח'מסה":
קוזרוי השני
קדוש פטרון
עגולשון שחור גחון
אלכס ויז'ניצר
אלכס (אלכסנדר) ויז'ניצר (נולד ב-22 בינואר 1953, בקייב שבאוקראינה) הוא מהנדס אזרחי ומנהל ישראלי שכיהן כראש מנהל הביוב הארצי, יושב ראש דירקטוריון החברה הממשלתית נת"ע, כמנכ"ל החברה הלאומית לדרכים בישראל וכיושב ראש דירקטוריון מקורות. הורשע בבקשת שוחד.
ביוגרפיה.
ויז'ניצר נולד בקייב שבאוקראינה לבתיה שטילמן ולמשה ויז'ניצר, בן למשפחה מחסידות ויז'ניץ. בתקופת ילדותו ונערותו בקייב, התמודדו בני המשפחה מגילויי אנטישמיות, ובאפריל 1974, בגיל 21 עלה עם אביו ארצה, התיישב ביפו, והתגורר בבניין דירות בשכונת יפו ד' בשכנות לאביגדור ליברמן.
עם עלייתו ארצה למד באולפן. בשנת 1975 החל את לימודיו האקדמאיים כעתודאי בפקולטה להנדסה אזרחית של הטכניון. עם סיום הלימודים השלים את שירותו הצבאי כמהנדס בחיל ההנדסה והיה שותף לביצוע פרויקטים נרחבים בישראל ובלבנון.
בתחילת דרכו עבד כמהנדס ביצוע במספר משרדים אזרחיים, ביניהם קבוצת "אשטרום" בה היה מהנדס ביצוע. בשנות ה-80 שימש כמהנדס ראשי של החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה (לור"מ), אחר כך בשנת 1988 פרש והקים משרד להנדסת תשתיות בראשון לציון, יחד עם שותפו אינג'ינר מיכאל אלמוג, תחילה שם השותפות היה "אלמוג - ויז'ניצר מהנדסים" ולאחר מכן הוקמה חברת "אלסקה", בה העסיק 25 מהנדסים, ואשר חברת לור"מ הייתה הלקוח העיקרי שלה. במאי 1999 חזר לעבוד בחברת לור"מ ומונה לתפקיד סמנכ"ל התפעול.
ויז'ניצר החל את דרכו הציבורית בשנת 2001 כאשר התמנה לראש מנהל הביוב הארצי, תחת משרד התשתיות והיה אחראי על כל תחום הביוב והשפכים במדינת ישראל.
בספטמבר 2003 החליטה ממשלת ישראל על סגירת מע"צ שהייתה יחידת סמך במשרד התחבורה, ופתיחתה מחדש כחברה ממשלתית בשם החברה הלאומית לדרכים בישראל. שר התחבורה אביגדור ליברמן מינה את ויז'ניצר לממלא מקום מנכ"ל יחידת הסמך. ב-15 בספטמבר 2003 התקבלה החלטת ממשלה לסגור את יחידת הסמך מע"צ, ולפתוח חברה ממשלתית בבעלות המדינה. דירקטוריון החברה, בראשות אלוף (מיל') עמירם לוין, בחר בוויז'ניצר כמנכ"ל החברה החדשה, "החברה הלאומית לדרכים". עם כניסתו לתפקיד הכריז ש"מע"ץ פעלה במשך שנים ללא מגבלת תקציב, ובלי פיקוח. אני מודע לבעיה, לאווירה של שחיתויות ושל חריגים. עבודת המטה וההנהלה הייתה לקויה באופן מובהק".
ויז'ניצר כיהן בתפקיד כ-7 שנים. בתקופתו עברה החברה (הנקראת כיום "נתיבי ישראל") לתקציב חמש שנתי. הוא אחראי לעידוד מעורבות הסקטור הפרטי בביצוע עבודות תשתית בכבישים ובביצוע סדרת רפורמות רחבה. במהלך כהונתו תשתיות הכבישים ברחבי הארץ שודרגו והורחבו ופרויקטים רבים ומשמעותיים יצאו לפועל. המובילים שבהם: כביש 431, כביש 22, הקמה ושדרוג של מחלפי "סומך" ו"עד הלום", צומת המוביל, כביש 79, כביש 60, שדרוג כביש 90, הקמת מנהרות אכסאל, שדרוג כביש 65, שדרוג כביש 1 ועוד. במהלך כהונותו של ויז'ניצר, קיבלה החברה על עצמה גם פרויקטים של תכנון ביצוע ואחזקה, של "רכבת ישראל".
"החברה הלאומית לדרכים" הייתה החברה הממשלתית הראשונה בישראל, שביצעה פרויקטים על בסיס מודל של PPP, וכן נגזרותיו כגון: מודל PFI (כדוגמת סלילת כביש 431 וכן פרויקטים של אחזקת כבישים) ומודל DB (כביש 22).
באפריל 2010 מונה ליושב ראש הדירקטוריון של חברת המים הלאומית "מקורות", וכן יושב ראש הדירקטוריון של החברה הבת "מקורות פיתוח וייזום", אשר מהווה הזרוע העסקית הבינלאומית של מקורות תחת משרד האנרגיה והמים. בתפקידים אלו כיהן במשך שלוש שנים ובמסגרתן הוביל את החברות להישגים רבים במישור הלאומי והבינלאומי, ביניהם, הגדלת היקף הפיתוח של החברה, משק המים ותוכנית חומש בהיקף של כ-6 מיליארד ₪, זכייה בהקמת מתקן ההתפלה אשדוד (בכך הביא לסיום משבר שנמשך כ-10 שנים), חתימה על הסכם קיבוצי חדש, הגדלת היקף הפעילות הבינלאומית של החברה במדינות דרום אמריקה, אירופה, קפריסין ועוד, הקמת "המוביל הארצי החדש", שיתוף פעולה עם מוסדות אקדמיים, שכלל הענקת מלגות לסטודנטים בתחום הנדסת הסביבה אשר חלקם אף השתלבו בחברה ועוד.
ביום העצמאות 2012 ויז'ניצר, בן לניצולי שואה, הדליק משואה בטקס הדלקת המשואות הממלכתי בהר הרצל אשר עמד בסימן "מים - מקור החיים", כיו"ר חברת המים הלאומית "מקורות", בשם החברה ועובדיה, על תרומתם להקמת המדינה, לביסוסה ולפיתוחה.
באוגוסט 2013 מונה ויז'ניצר ליושב ראש הדירקטוריון של חברת נת"ע (נתיבי תחבורה עירוניים) אשר הוקמה בשנת 1997 ואחראית על פיקוח והוצאה לפועל של פרויקט המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב תחת משרד התחבורה. הוא פעל לבחירת מנכ"ל ולאיוש שדרה ניהולית מקצועית אשר תביא לקידום מהיר של הפרויקט. אך התפטר מתפקידו ב-22 בינואר 2015 על רקע החשדות לשחיתות במפלגה.
פעילות ציבורית נוספת.
ויז'ניצר פועל מטעם המדינה לניהול מתחם קבר רבי שמעון בר יוחאי (רשב"י) שבמירון, אותו פוקדים כ-2 מיליון מבקרים בשנה.
במהלך השנים כיהן כדירקטור וכיו"ר "ועדת החמישה" אשר מונתה על ניהול האתר וביוני 2012 מונה ליושב ראש דירקטוריון חברת קרן הרשב"י ומורשתו - חברה ממשלתית אשר תחליף את "ועדת החמישה" לאחר השלמת תהליך הפקעת הקרקע.
הרשעה בפלילים.
ב-24 בדצמבר 2014 נעצר ויז'ניצר בחשד לתיווך לשוחד במסגרת פרשת השחיתות בישראל ביתנו. מעצרו הוארך ב-9 ימים. ב־22 בינואר 2015 הודיע על התפטרותו מתפקידו כיו"ר נת"ע, כדי להקדיש זמן לטיהור שמו. באוקטובר 2015 המליצה המשטרה להעמידו לדין באשמת שוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות והלבנת הון.
בנובמבר 2017 נמנה עם המוזמנים לשימוע ב"פרשה 618", כחשוד בלקיחת שוחד, סחיטה באיומים, הלבנת הון ועבירות על פקודת מס הכנסה. ב-6 במרץ 2019 הוגש נגדו כתב אישום על עבירות שוחד, רישום כוזב במסמכי תאגיד ועבירת מס.
ב-11 באוקטובר 2018 חתם דב ליטבינוף, ראש מועצה אזורית תמר, על הסדר טיעון, לאחר שהודה שכיו"ר ההנהלה של "רשות ניקוז ים המלח", אישר תשלום מהמועצה האזורית תמר כדי לפעול דרך ויז'ניצר ולהשפיע על העברת תקציבים למועצה ממפלגת ישראל ביתנו. בעד העברת התקציב היה על המועצה לשלם לויז'ניצר עמלה, אשר תעמוד על סך של 25% מהיקפו של התקציב באמצעות חברה בשם "י.א חי יזמות ואחזקות בע"מ".
ב-3 ביוני 2021 הורשע ויזניצ'ר לפי הודאתו בעבירה של בקשת שוחד בפרשת השחיתות נתיבי ישראל, בעקבות הסדר טיעון בו הוסכם כי יגזרו עליו שנתיים מאסר בפועל, מאסר על תנאי וכן קנס בסך 850 אלף ש"ח.
חיים אישיים.
ויז'ניצר מתגורר בנס ציונה עם אשתו דינה. הוא אב לשלושה. בנו דן ויז'ניצר, הוא איש עסקים והיה היועץ הכלכלי של החברה הלאומית לדרכים בישראל.
הסה (פירושונים)
מחלת לגיונרים
המהפכה החקלאית
טקאשי שימורה
טקאשי שימורה (ביפנית: 志村喬; 12 במרץ 1905 - 11 בפברואר 1982) היה אחד מהשחקנים היפנים הגדולים של המאה ה-20.שימורה נולד בשם שוג'י שימאזקי (島崎捷爾) באיקונו למשפחת סמוראים עתיקה. באוניברסיטה השתתף בקבוצת תיאטרון שנקראה "שיצ'גאצו-זה" (התיאטרון של יולי). ב-1930 הצטרף לקבוצת תיאטרון מקצועית, שנקראה "קינדאי-זה" (התיאטרון המודרני).
בשנת 1935 השתתף בסרטו הראשון. בשנת 1943 החל שימורה להשתתף בסרטים של חברת טוהו. הוא היה חביב על שני הבמאים המפורסמים של טוהו, אקירה קורוסאווה ואישירו הונדה. שימורה השתתף ב-21 מתוך 30 סרטיו של קורוסאווה, בין הידועים בהם: "רשומון", "איקירו" ו"שבעת הסמוראים", ועבור שני האחרונים קיבל מועמדות לפרס באפט"א לשחקן הזר הטוב ביותר.
שימורה מת ב-11 בפברואר 1982, בטוקיו, מנפחת.
רה דיאז
המסלול האקדמי המכללה למינהל
המסלול האקדמי המכללה למינהל היא מכללה אקדמית לא מתוקצבת השוכנת בראשון לציון. למכללה קמפוס נוסף בעיר בני ברק המיועד לאוכלוסייה החרדית.
במכללה מתקיימים לימודים לתואר ראשון בתחומים שונים במסגרת לימודי בוקר וערב, ולימודים לתואר שני במנהל עסקים, במדעי ההתנהגות, במשפטים, בכלכלה ובתוכניות בין-תחומיות שונות. במכללה לומדים כ-9,000 סטודנטים ויש לה מעל 60,000 בוגרים.
היסטוריה.