סנטו אנדרה הוא מועדון כדורגל ברזילאי המייצג את העיר סנטו אנדרה שבברזיל. המועדון משחק בליגה הרביעית של ברזיל.
המועדון הוקם ב-18 בספטמבר 1967 תוך רצון תושבי העיר להקים קבוצת כדורגל מקצוענית מקומית. המשחק הרשמי הראשון התקיים נגד סנטוס ב-8 באפריל 1968. בשנת 2003 הקבוצה העפילה לליגת המשנה הברזילאית. בשנת 2004 היא זכתה בגביע הברזילאי. בעקבות כך היא העפילה לגביע ליברטדורס. בעונת 2009 הקבוצה לראשונה העפילה לליגה העליונה, אך נשרה ממנה לאחר עונה בודדת.
לאחר הצלחות אלו, היא ירדה לליגה השלישית ובשנת 2011 לליגה הרביעית.
דב תדמור
דב תדמור (28 באוגוסט 1929 - 11 ביוני 2017) היה מנהל ואיש עסקים ישראלי.
ביוגרפיה.
דב תדמור נולד בשנת 1929 בעיר בלז'ץ שבפולין, כן להינדה ונחום רצימור. במלחמת העולם השנייה, בשנת 1940 הוגלתה משפחתו לסיביר, שם שרדה בתנאים קשים. ב-1946 חזרה המשפחה לפולין וב-1948 עלה לבדו לישראל. הוא התגייס לצה"ל ולחם במלחמת העצמאות במסגרת גדוד מוריה. ב-1950 השתחרר מצה"ל. למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה והוסמך כעורך דין. הוא החל לעבוד במחלקה המשפטית של חברת "דלק".
כיהן כמנכ"ל חברה לנכסים ולבנין מהקמתה ב-1961 ועד 1985. ב-1985 מונה למנכ"ל חברת דיסקונט השקעות (שלימים שינתה שמה ל"השקעות דיסקונט"), החברה האם של החברה לנכסים ולבנין. במסגרת זו שימש גם יו"ר בחברות בנות של השקעות דיסקונט: סאיטקס, סלקום, החברה לנכסים ובניין, תבל תשדורת בינלאומית לישראל, רב-בריח ועוד. כיהן גם כדירקטור בחברות אי די בי חברה לאחזקות, אי די בי חברה לפיתוח, דיסקונט השקעות, אל-ים אניות, יתרון חברה להשקעות ואלרון. ב-1999 סיים תפקידו כמנכ"ל חברת השקעות דיסקונט, והתפטר מתפקידיו האחרים בקבוצת אי די בי. בשנותיו בחברה הוביל אותה לצמיחה ניכרת - עם כניסתו לחברה היה שווי השוק שלה 50 מיליון דולר, ועם פרישתו הגיע שווי השוק שלה ל-1.4 מיליארד דולר.
בתחילת המאה ה-21 נמנה, יחד עם אהרון דוברת, יוסי מימן ואלפרד אקירוב, עם מקימי ITN - חברה לתקשורת. ב-2000 ריכז את פעילותו העסקית באמצעות חברת שרידב בע"מ.
ב-1999 הוגש נגדו ונגד מנהלים נוספים בהשקעות דיסקונט כתב אישום בגין אי צירוף דוחות של חברות מסונפות מקבוצת השקעות דיסקונט (ישקר, טכנולוגיית להבים ותפרון) והטעיית הציבור. ב-2002 הורשעו הנאשמים, ועל תדמור נגזרו שישה חודשי עבודות שירות, 12 חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך 700 אלף ש"ח. הנאשמים זוכו בערעור שהגישו לבית המשפט המחוזי, ובשנת 2010 קיבל בית המשפט העליון את ערעור המדינה, וגזר על תדמור קנס בסך 600 אלף ש"ח ו-20 חודשי מאסר על-תנאי. בהתאם לסעיף 226(א) לחוק החברות נאסר על המורשעים לכהן כדירקטורים בחברות ציבוריות למשך חמש שנים החל מ-21 בפברואר 2010.
תדמור נמנה עם חבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב, מכון ויצמן למדע, האוניברסיטה העברית בירושלים והטכניון.
חיים אישיים.
בשנת 1954 נישא לשרה ולזוג נולדו בת ובן. באוגוסט 2005 נהרגה שרה בתאונת רכבת ליד בית יהושע.
מבצע בשר קצוץ
אבנר בן-זקן
אבנר בן-זקן (נולד ב-26 בספטמבר 1967) הוא היסטוריון של המדע. מלמד בקריה האקדמית אונו, ובבצלאל.
ביוגרפיה.
אבנר בן-זקן נולד וגדל בשכונה ד' בבאר שבע, הוריו עלו לישראל ממרוקו. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים התגייס לסיירת גולני ושרת כקצין בחטיבה. את לימודי התואר הראשון והשני בהיסטוריה של המזרח התיכון עשה באוניברסיטה העברית, ואת הדוקטורט השלים באוניברסיטת UCLA שבארצות הברית בהצטיינות יתרה, בתחום ההיסטוריה של המדע. ב-2003 זכה בפרס נתן ריינגולד של האגודה הבינלאומית להיסטוריה של המדע (HSS). משמש כיום כראש תוכנית המצטיינים בקריה האקדמית אונו ומרצה בבצלאל על הוויזואליציה של המדע.
בשנים 2004–2008 נבחר לשמש כעמית בחברת העמיתים באוניברסיטת הרווארד.
מאז 2009 פעל בזירה הפוליטית לקדם סדר יום אזרחי המבוסס על בחירות אזוריות וכתיבת חוקה לישראל.
ב-2021 ייסד ועומד בראש המכון למחשבה ישראלית.
בן-זקן נשוי ואב לשלוש. מתגורר בכפר סבא.
פעילותו המחקרית-אקדמית.
בן-זקן הוא מחלוצי תחום ההיסטוריה הבין-תרבותית של המדע. מחקריו ההיסטוריים מתמקדים בשאלה כיצד מדע חוצה גבולות תרבותיים? לטענתו, יצירה תרבותית בכלל ויצירה מדעית בפרט מתחוללות במרחבים בין-תרבותיים שרק בהם יכולים להתקיים באופן חופשי וללא יחסי-כח, החלפות של מידע, אובייקטים ונורמות תרבותיות. החלפות אלו מעוררות גירויים ואתגרים אפיסטמולוגיים אשר נעים מהשוליים למרכז התרבותי ומחוללים מהפכות מדעיות. שני ספריו האחרונים עוסקים בהחלפות מדעיות בין-תרבויות אירופה למזרח הים התיכון בעת החדשה המוקדמת. כמו כן, פרסם ספר על יחסי יהודים-ערבים בתנועה הקומוניסטית בישראל ובמזרח-התיכון, בו טען לקיומם של יחסי-כוח תרבותיים בין יהודים לערבים בקומוניזם, בעיקר משום שרעיונות אוניברסליים, כמו קומוניזם, נתפשו על ידי המקומיים כביטוי להגמוניה אירופית.
"Cross-Cultural Scientific Exchanges in the Eastern Mediterranean 1560-1660".
בספר זה בוחן בן-זקן כיצד המדע בתחילת העת החדשה נע ועבר בין תרבויות. בחמישה מקרי מחקר יסודיים - אשר בהם נבחנים האופנים שבהם אובייקט או טקסט מדעי מסוים נדד בין תרבויות- הספר חושף את הדרכים הפתלתלות שבהן ידע מדעי נודד, ובמיוחד את האופן שבו הקוסמולוגיה הקופרניקאית והתגליות המדעיות שהתלוו לה זרמו לכיוון מזרח הים-התיכון, שם התגלגלו, הופצו, עודכנו ויושמו על ידי אסטרונומים מקומיים. הספר בוחן בצורה מיקרו-היסטורית היכן בדיוק מכשירים וספרים מסוימים הופיעו לראשונה, בידי מי, באלו אמצעים, ובאיזה השלכות. באמצעות גישה היסטוריוגרפית חדשנית, הספר קורא תיגר על תפיסות מקובלות הנוגעות לעליונות המדעית של המערב, ומראה כי לא רק שתרבויות מקומיות יצאו נשכרות מאימוץ הידע המדעי החדש, אלא גם ובעיקר שידע מדעי עתיק עדיין היה חשוב לעדכון ואימות התגליות החדשות הנוגעות למבנה ההליוצנטרי של היקום. הטענה המרכזית של הספר היא שהמדע בתחילת העת-החדשה לא התפתח לאורך קווים ליניארים נפרדים, כשכל תרבות נדרשת למשמעויות הפנימיות שלה, אלא עובד והתפתח על ידי זרמים של רעיונות ואובייקטים טריים שהגיעו דרך החלפות מדעיות בשולי התרבות. בן-זקן טען כי העיקרון של "" של תומאס קון, חייב לפנות מקום לגישה יותר המשכית ודיאלוגית המסיטה את מבטה מהמרכזים התרבותיים והמדעים לעבר השוליים התרבותיים העמומים, אשר בהכרח חופפים שוליים של תרבות אחרת כדי ליצור "אזור של חיבוק-הדדי" שבו מוחלפים בחופשיות וללא יחסי כח ושליטה, אובייקטים, ספרים ורעיונות מדעיים. בן-זקן מסכם כי באזורי השוליים של תרבויות מתחילות המהפכות המדעיות, ואילו במרכזים התרבותיים הן למעשה מסתיימות.
"Reading Hayy Ibn-Yaqzan: Cross-Cultural History of Autodidacticism".
בספר זה שואל בן-זקן כיצד מושג יסוד של המודרניות, אוטודידקטיות, עוצב באמצעות החלפות בין-תרבותיות? הוא טען כי הדרך הטובה ביותר לכתוב היסטוריה בין תרבותית של ה"מודרניות", זה לבחון כיצד מושג יסוד מודרני, כמו אוטודידקטיות, עוצב למעשה באמצעות מעברים בין תרבותיים. הוא בחר למקד את מחקרו במעקב על האופן שבו נדד החיבור הפילוסופי המובהק ביותר שקרא ללימוד עצמי, לאוטודידקטיות - חיי אבן-יקט'ן. חיבור הפילוסופי זה של אבן-טופייל מספר על ילד שנוצר בצורה ספונטנית וחי על אי בודד, וללא הורים, מורים, ספרים, ושפה הצליח רק באמצעות ניסוי וטעייה לגלות לבד את חוקי הפיזיקה והאסטרונומיה ואת עקרונות המטאפיזיקה האריסטוטלית. החיבור שתורגם בנאורות תחת הכותרות "הפילוסוף האוטודידקט" או "על שיפור התבונה האנושית" עורר השראה וויכוחים בנוגע לאפשרות המעשית של השגת ידע-מיד ראשונה, ולתוקף המדעי של ידע מסוג זה. לאורך מגוון רחב של תחומים אינטלקטואלים מפילוסופיה מוסלמית ימי-ביניימית, דרך ההומניזם של הרנסאנס ועד לנאורות האירופאית. ספר זה עוקב אחר האופנים שבהם הטקסט נדד לתוך אירופה של תחילת העת החדשה, ומדגים את הדרכים הפתלתלות שבהן אוטודידקטיות נדחתה או אומצה בהקשרים תרבותיים מגוונים, תוך הדגשה של תפקיד המפתח שמילא החיבור הפילוסופי בארבעה רגעים היסטוריים מרוחקים ומנותקים זה מזה. הוא מתאר כיצד אוטודידקטיות הייתה שזורה בוויכוחים ובמאבקים נגד מיסטיקנים באנדלוסיה של המאה ה-12; כיצד הטענה בעד לימוד עצמי הפכה לכלי פילוסופי יעיל בוויכוחים על פדגוגיה חינוכית בפרובנס במאה ה-14; מדוע מושג האוטודידקטיות הפך למרכזי במאבק של פיקו דלה מירנדולה כנגד האסטרולוגיה ברנסאנס של פירנצה במאה ה-15; ולבסוף, כיצד לימוד-עצמי היה למושג פילוסופי/פרקטי מרכזי שאיפשר לרוברט בויל וג׳ון לוק לקדם את מדע האקספרימנטליזם באוקספורד של המאה ה-17. בכל מקום ונקודה בזמן, בן-זקן משחזר את הקונטקסט התרבותי שעורר חוקרים לפנות ולהעלות באוב את החיבור "חיי אבן-יקט'ן", וממחיש כיצד הטקסט נע וחצה תרבויות תוך שהוא משאיר אחריו תרגומים, פרשנויות, וויכוחים המגוונים כמו התרבויות עצמן.