בעת משבר קיימת חשיבות רבה ללחץ הפסיכולוגי על מקבלי ההחלטות של המדינה היריבה. הדבר נעשה באמצעות הצבת איום צבאי ממשי, אף אם אין כוונה אמיתית להשתמש בו. מדינות הנמצאות במשבר יכולות להיכנע לדרישות היריב, לנסות לפתור אותו בדרכים דיפלומטיות, לעיתים בתיווך של מעצמות, או לנקוט מדיניות של "הליכה על הסף". בניתוח מצבי משבר יש חשיבות רבה לתאוריות מתחום תורת המשחקים, לפיהן כל שחקן שואף למקסם את ההישגים שלו מן המשבר בנזק מזערי מצידו.
כאשר מתרחש משבר בין שתי מדינות בעלות נשק גרעיני, כמו למשל במשבר הטילים בקובה, קיימת חשיבות רבה במיוחד לפתור את המשבר בדרכי שלום ולא להיגרר למלחמה גרעינית, שכן מלחמה כזו תהייה הרסנית במידה קיצונית. תאוריות שונות פותחו כדי להציע פתרונות למצבי משבר גרעיניים.
משבר בין לאומי
סוזן ברוקס
סוזן ברוקס (באנגלית: Susan Brooks; נולדה ב-25 באוגוסט 1960) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית שכיהנה כנציגת המחוז החמישי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
ברוקס נולדה בפורט ויין שבאינדיאנה, בתם של מרילין ורוברט ויאנט. ב-1982 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת מיאמי שבאוהיו וב-1985 סיימה תואר JD במשפטים באוניברסיטת אינדיאנה. לאחר לימודיה עבדה כעורכת דין פרטית.
ב-1998 מונתה לסגנית ראש עיריית אינדיאנפוליס ובשנים 1999–2001 עבדה במשרד עורכי דין Ice Miller שבאינדיאנפוליס. ב-2001 מונתה לתובעת הפדרלית של מחוז דרום אינדיאנה. ב-2007 מונתה ליועצת משפטית וסגנית נשיא רשת המכללות הקהילתיות של מדינת אינדיאנה, תפקיד בו כיהנה עד 2011.
ב-2012 התמודדה בבחירות לנציגות המחוז החמישי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית, היא גברה בבחירות על חבר הקונגרס המכהן דן ברטון מהמפלגה הדמוקרטית ברוב של 58%. מאז נבחרה לשלוש תקופות כהונה נוספות. כיהנה כחברה בוועדת האנרגיה והמסחר ובוועדת האתיקה. כמו כן כיהנה בוועדה המיוחדת לחקירת מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי. בקונגרס ה-115 כינה כיושבת ראש ועדת האתיקה. ביוני 2019 הודיעה ברוקס כי אין בכוונתה להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2020.
ברוקס נשואה לדייוויד ואם לשניים.
יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר
יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר (בגרמנית: Johann Wilhelm Herzog von Sachsen-Weimar; 11 במרץ 1530 – 2 במרץ 1573) היה דוכס סקסוניה בין השנים 1566–1572, ודוכס סקסוניה-ויימאר בין השנים 1572–1573.
ביוגרפיה.
יוהאן וילהלם נולד ב-11 במרץ 1530 בטורגאו שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ולזיבילה מקלווה, בתם של יוהאן השלישי, דוכס קלווה ומריה מיוליך-ברג.
בשנת 1547 ויתר אביו יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין האחים; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את אזור גותה. בשנת 1554 ניסה אחיו יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה להחזיר לידיו את נסיכות הבוחר מסקסוניה, אולם הובס בשנת 1556 הובס, ולאחר מאבק בן 10 שנים נכלא בשנת 1566, ויוהאן וילהלם קיבל את נחלותיו. בשנת 1572 סייע יוהאן וילהלם לשארל התשיעי, מלך צרפת במאבקו נגד ההוגנוטים, ובעקבות כך סייע מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחייניו - בניו של יוהאן פרידריך השני לתבוע את חלקם בירושה, ואכן הדוכסות פוצלה שוב בין יוהאן וילהלם לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך.
ב-2 במרץ 1573 מת יוהאן וילהלם בויימאר, ובנו פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-15 ביוני 1560 התחתן יוהאן וילהלם עם דורותיאה סוזנה מפפאלץ-זימרן, בתם של פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ומריה מברנדנבורג-קולומבאך. ממנה היו לו 5 ילדים:
יומי דפגרא
"יומי דפגרא" הוא כינוי ארמי מקוצר ל"יומי דמפגרי ביה רבנן". כלומר, ימים שלא מתקיימים בהם לימודים והתלמידים יוצאים לפגרה.
מקור הביטוי בתלמוד הבבלי. : . ביטוי זה היה נפוץ. רש"י שם פירש: .
בימי הביניים היה נפוץ הביטוי "יומא דפגרא" לכינוי הימים שלא התקיימו בהם לימודים בישיבות, כגון בראש חודש, בחנוכה, בט"ו בשבט, בל"ג בעומר, בט"ו באב וכדומה.
כיום הורחב השימוש במילה והוא מהווה כינוי לימים מיוחדים בשנה, הכולל שמחות קהילתיות משותפות או ימי אירועים מיוחדים בשנה.
מנהגים רבים נקשרו ל"יומי דפגרא". בקהילות מסוימות נהגו שאבל אינו ניגש לפני התיבה בימים אלו, והיו שנהגו שלא לומר בהם תחנון, ולהרבות בהם בנרות בבית הכנסת.
יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה
יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה
יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה (בגרמנית: Johann Friedrich III Herzog von Sachsen; 16 בינואר 1538 – 21 באוקטובר 1565) היה דוכס סקסוניה בין השנים 1554–1565.
ביוגרפיה.
יוהאן פרידריך נולד ב-16 בינואר 1538 בטורגאו שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ליוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ולזיבילה מקלווה, בתם של יוהאן השלישי, דוכס קלווה ומריה מיוליך-ברג.
בשנת 1547 ויתר אביו יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין האחים; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי קיבל את אזור גותה. מכיוון שהיה קטין שימש אחיו יוהאן פרידריך השני כעוצר בשמו עד לבגרותו בשנת 1557. לאחר מכן הגיעו השניים להסכם שיוהאן פרידריך השני ימשיך לשלוט בדוכסות למשך 4 שנים נוספות, ובשנת 1561 הוארך ההסכם ל-4 שנים נוספות.
ב-21 באוקטובר 1565 מת יוהאן פרידריך בינה, ונחלותיו עברו ליוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה.
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה גרמנית)
האח הגדול גרמניה (בגרמנית: Großer Bruder) היא תוכנית ריאליטי בערוץ RTL II (עם שידור חי במשך 24 שעות ביממה בערוץ בתשלום Premiere/Sky). זו הייתה הגרסה הראשונה של תוכנית "האח הגדול", מלבד תוכנית המקור ההולנדית שהופקה על ידי Endemol ב-1999. "האח הגדול גרמניה" שודרה לראשונה ב-28 בפברואר 2000 והסתיימה, 11 חודשים מאוחר יותר, ב-12 בספטמבר 2011. אחרי שנתיים של הפסקה, הסדרה חודשה על ידי Sat.1, בתור "מבט האח הגדול", גרסת הסלבריטאים הראשונה של הסדרה הגרמנית. סינדי אוז מרצאן ואוליבר פוצ'ר הוכרזו כמנחים של הסדרה החדשה באוגוסט 2013.
שינויים של הקונספט.
מאז תחילת העונה הראשונה שלה בפברואר 2000, התוכנית עברה שינויים רבים בקונספט שלה. להלן כמה דוגמאות משמעותיות לתהליך של שינוי החוקים של המשחק המקורי:
עישון בבית.
שלא כמו בהרבה בתים אחרים, ב"אח הגדול גרמניה" העישון מותר בחוץ ובתוך הבית, מאחר שבגרמניה אין איסור עישון.
ביקורת ועניין.
התוכנית זוכה לתשומת לב גבוהה מצד התקשורת הגרמנית, וזאת מסקרת אותה תכופות. אולם, לצד הביקורות השגרתיות אודות "האח הגדול" כפי שהופיעו בגרסאות במדינות שונות (בהן ישראל), הופיעה ביקורת על העירום התדיר הנראה על המסך, ועל כך שהדיירים מצולמים בעודם מתקלחים ומתלבשים. התוכנית הגרמנית הוזכרה גם כאשר גידו וסטרוולה, יוצא התוכנית, מונה לסגנות הקנצלרית מרקל.
המכון ההיסטורי היהודי
המכון ההיסטורי היהודי (בפולנית: Żydowski Instytut Historyczny; בראשי תיבות: "ŻIH") ידוע גם כ"המכון היהודי ההיסטורי על שם עמנואל רינגלבלום" הוא מכון מחקר בוורשה, פולין, העוסק בעיקר בחקר ההיסטוריה של היהודים בפולין.
היסטוריה.
המכון ההיסטורי היהודי הוקם בשנת 1947 כממשיך דרכה של הוועדה ההיסטורית היהודית המרכזית, שנוסדה ב-1944. המכון מצוי בתחום השיפוט של משרד התרבות והמורשת הלאומית בפולין. ב-2009 נקרא המכון על שמו של עמנואל רינגלבלום. במכון מאגר חומרים תיעודיים הנוגעים בהיסטורית הקיום היהודי בפולין. זהו גם מרכז מחקר אקדמי, למחקר ולהפצת ידע על ההיסטוריה והתרבות של יהדות פולין.
המכון יושב בבניין שלפני המלחמה שימש את הספרייה המרכזית למדעי היהדות והמכון ללימודי יהדות בוורשה, שעמדה בסמוך לבית הכנסת הגדול של וורשה ברחוב טלומצקיה.
בזמן המלחמה שימש הבניין ארגונים יהודיים שפעלו בגטו ורשה, ביניהם הג׳וינט, מרכז קליטה לפליטים שהגיעו לוורשה ועוד.
בין חלקי האוסף היקרים מצוי ארכיון גטו ורשה המכונה ארכיון רינגלבלום (שנאסף על ידי "ארכיון עונג שבת"). הוא מכיל כ-6000 מסמכים (על 30000 פיסות נייר).
אוספים חשובים אחרים הנוגעים למלחמת העולם השנייה כוללים עדויות (בעיקר של יהודים ניצולי שואה), זכרונות ויומנים, תיעוד של הג'וינט, עזרה עצמית יהודית (ארגוני רווחה פעילים בפולין תחת הכיבוש), ומסמכים ממועצות היהודים (Judenräte). תיעוד אתרים יהודיים היסטוריים במכון כולל כ-40 אלף תמונות הנוגעות לחיים היהודיים והתרבות בפולין.
בנובמבר 2017 נפתחה במכון תערוכה גדולה ומקיפה על אוספי ארכיון עונג שבת ועל השותפים בכתיבת ואיסוף המסמכים. בתערוכה מוצגים גם כדי החלב וקופסאות הפח בהם נמצא האוסף אחרי המלחמה.
המכון פרסם לאורך השנים קטלוג של מסמכים מתוך ארכיון רינגלבלום, כמו גם מספר רב של זכרונות מלחמה ויומנים. למעלה מ-60 שנה מפרסם המכון כתב עת אקדמי - "רבעון להיסטוריה יהודית".