את השיר כתב והלחין בניון לצד הפקתם של נדב ביטון ויוני טלבי.
במאי 2019 הוציא את השיר "בשורה", שכתב והלחין, לעיבוד של נדב ביטון. טקסט השיר עוסק בתהליכים ומשברים שעוברים על בני האדם ביומיום, והניסיונות למצוא להם פתרונות.
בספטמבר 2019 הוציא את השיר "לכל אדם יש חלום" שכתב והלחין, להפקה מוזיקלית של אודי תורג'מן.
בדצמבר 2019 הוציא את השיר ״תמיד אותו דבר״, שכתב והלחין נתן גושן והפיק גלעד שמואלי.
באפריל 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה "בני אור", שבה גילם דמות של נרקומן המנסה להיגמל מסמים.
באוגוסט 2021 שיתף פעולה עם הראפר סאבלימינל בביצוע הסינגל "שבת לשבת", שנכתב והולחן על ידי קובי שמעוני ("סאבלימינל") ואליעד נחום.
חייו האישיים.
בשנת 2005 נשא לאשה את המשוררת מרים גולן, ולזוג נולדו בן ובת. בשנת 2018 התגרשו. בניון מתגורר במודיעין.
בתקופה שלאחר אלבומו השלישי, החל בניון בתהליך חזרה בתשובה באופן עצמאי. בראיונות שונים הסביר בניון כי אינו רואה עצמו משויך לזרם מסוים, וכי הוא יונק מאפיינים ממקורות שונים ומגוונים.
בניון, שבמשך חייו סבל מהתמכרויות לסמים, אשפז את עצמו בשנת 2020 על מנת לטפל בהתמכרות לאלכוהול ממנה הוא סובל.
עמיר הוא בן דודו מדרגה שנייה של הכדורגלן יוסי בניון. אחיו הצעיר הוא הזמר אבי בניון.
גל ארכובה
גַּל אַרְכֻּבָּה (מכונה גם קְרַנְקְשַׁפְט, על פי האנגלית: crankshaft) הוא מכונה שהופכת תנועה קווית של בוכנות לתנועה סיבובית. המונח "ארכובה" הוא מילה נרדפת ל"ברך", וגל ארכובה נקרא כך בשל צורתו המזכירה מחזורים של ברך כפופה בזווית ישרה. גל הארכובה הוא אחד מהחלקים הנעים העיקריים של מנועי דיזל ובנזין. גל ארכובה נמצא גם במכונות בוכנאיות כמו מדחסים למיניהם, שם תפקידו להפוך את התנועה הסיבובית של המנוע החשמלי המניע את המדחס לתנועה קווית של בוכנת המדחס.
פרטי המבנה.
גל הארכובה יצוק או מחושל מפלדה, והוא כולל מספר ארכובות. הארכובה עצמה בנויה מפין ארכובה, זוג לחיי-ארכובה וזוג צווארי גל. כל אחת מבוכנות המנוע מחוברת אל ארכובה באמצעות טלטל. במנועי V מחוברים לכל ארכובה שני טלטלים נגדיים.
לקצה האחורי של גל הארכובה מחובר בברגים גלגל תנופה ולקצהו הקדמי משכך ריטוטים פיתוליים. הצרכן, המקבל את תנועתו הסיבובית מגל הארכובה, מחובר בברגים לגלגל התנופה.
הגל נישא על מסבים ראשיים, שמספרם כמספר הארכובות ועוד אחד. המסב נושא את משקל גל הארכובה ומעביר אל גוף המנוע את העומס שמפעילה עליו הבוכנה. ברוב המנועים המסבים הראשיים הם מסבי החלקה, שכל אחד מהם נתון בתוך בית חצי עגול בבית גל הארכובה. המסב סגור ומהודק למקומו על ידי מכסה-מסב חצי עגול. במנועים קטנים מאוד המסבים הראשיים הם מסבים גליליים. משטחי המיסוב של צווארי הגל ופיני הארכובות מוקשים ומלוטשים, כדי להעניק להם עמידות גבוהה בפני שחיקה. מעברים קדוחים בגל הארכובה מזרימים שמן סיכה מהמסב הראשי אל מסב הטלטל הסמוך לו.
אל לחיי הארכובות מחוברות בברגים משקולות איזון, המאזנות את המסה האקצנטרית של כל ארכובה, ותורמות לאיזון הכוח הצנטריפוגלי הנוצר על ידי המסה הסובבת של פין הארכובה, מסב הטלטל ולחיי הארכובות.
על הקצה הקדמי של גל הארכובה מולבש בכוח גלגל שיניים, המניע דרך תמסורת של גלגלי שיניים נוספים את גל הזיזים, משאבות שמן הסיכה, משאבות קירור ואבזרי עזר נוספים. במנועים קטנים ומהירים מולבש על קצה גל הארכובה גם גלגל רצועות ראשי, המניע את משאבת המים והאלטרנטור.
חומרי ייצור.
גל הארכובה נתון למאמצים גדולים, הנובעים מצורת המבנה שלו ומן הכוחות הפועלים עליו בשעת עבודת המנוע. בשל כך עליו להיות חזק באופן מיוחד. גלי ארכובה של מנועים קטנים ומהירים עשויים יצקת ברזל או מחושלים מפלדת פחמן (0.4%) כיחידה אחת. במנועים בעלי מהירות בינונית (500–1000 סיבובים לדקה) גל הארכובה מחושל מפלדת פחמן כיחידה אחת. במנועים איטיים וגדולים (100–200 סיבובים לדקה) גל הארכובה בנוי מארכובות נפרדות, המחוברות בחימום וכיווץ או בריתוך חשמלי.
סרייה א
סריה א
סרייה A
סרייה איי
מארסיי (כדורגל)
בנימין גוטיאנסקי
בנימין גוּטיַאנְסקִי (בכתב רוסי: Гутянский; 1903, אוקראינה – 1956, קזחסטן) היה משורר יידיש, מתרגם ועורך יהודי בברית המועצות. חיבר יצירות רבות לילדים.
קורות חיים.
גוטיאנסקי נזכר לראשונה כמשורר לילדים ביידיש וכמשתתף בעיתון הילדים "אקטיאברעל" ('אוקטובר הקטן'), עיתון סובייטי שיצא לאור במינסק, בלארוס. ראשית פרסומו שם, כעורך וכמחבר, בשנת 1932.
עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, ופלישת הנאצים לברית המועצות, כתב גוטיאנסקי שירי ילדים רבים, מעשיות בחרוזים, ז'אנר שהיה נפוץ בין סופרי היידיש בשנות השלושים והארבעים, ומערכונים קצרים. יצירותיו נדפסו בעיתוני הילדים ביידיש וברוסית שיצאו לאור באוקראינה: בחארקוב, בקייב ובאודסה.
בשנת 1942 התגייס גוטיאנסקי לצבא האדום – בתחילה ככותב מכתמים ותעמולה אנטי-נאצית, ואחר כך כלוחם בחזית. הוא זכה בעיטור חשוב של הצבא האדום על לחימתו. עם תום המלחמה שב לעבודתו הספרותית. הוא תרגם ליידיש, בין השאר, את "דון קישוט", של סרוונטס, את כל משלי קרילוב ואת ספר הילדים המפורסם של קורניי צ'וקובסקי "דוקטור אַי-כואב" (שתורגם לעברית ב-1943 על ידי נתן אלתרמן בשם "דוקטור אויזֶמָר", בתוך הספר של צ'וקובסקי "לימפופו, מסע לארץ הקופים").
יזם את ייסודו של תיאטרון הבובות היהודי בקייב.
ב-5 ביולי 1949 נעצר עם אשתו ההרה, ברטה. אשתו שוחררה והוגלתה לקוסטנאי שבקזחסטן. גוטיאנסקי שוחרר אחריה, באמצע שנות ה-50, חולה מאוד, הצטרף לאשתו ולילדיו בגלות בקזחסטן, וכעבור זמן קצר נפטר שם.
אף אחד מכתביו לא תורגם לעברית.
חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ
קונסנזוס
קונסנסוס
רון האבארד
רוקפור בהופעה
רוקפור בהופעה הוא אלבום ההופעה הראשון והיחיד עד כה של להקת רוקפור. האלבום התאפיין בסאונד פסיכדלי, בדומה למוזיקה של שנות ה-60. בהופעה זו שהוקלטה במועדון הברבי התל אביבי - משכנם הקבוע של הופעות הלהקה, עובדו שיריהם בליווי כלי מיתר בעיבודו של המוזיקאי דניאל סלומון. בשירים "אבשלום" ו"שוב לא שקט" התארח המוזיקאי אביב גפן בשירה.
בנוסף לשירי ההופעה, צורפו לאלבום גם השירים "כביש 66" ו"מסיבת סיום", שהוקלטו באולפן.
השיר "כביש 66" מופיע בגרסתו האנגלית באלבום הבא של הלהקה, והראשון שלהם באנגלית, Supermarket.
ציפי ליבני
אבי מרגלית
אבי (אברהם) מרגלית (1939–1979) היה מאייר ספרי ילדים, סופר ילדים עברי וגרפיקאי.
ביוגרפיה.
מרגלית נולד וגדל בתל אביב ובצעירותו הצטרף לתנועת השומר הצעיר. אמו נפטרה בצעירותו ואביו, שהיה מגיה בעיתון "על המשמר", שלחו לתיכון בקיבוץ עין החורש. הוא שירת במסגרת הנח"ל המוצנח ובתום שירותו למד והשתלם בציור, איור ספרים וגרפיקה.
איוריו של אבי מרגלית, מלאי הדמיון והצבע, התחבבו מאוד על הקוראים הצעירים ועל מחברי ספרי הילדים העבריים. הוא אייר את ספריהם של: יוסי גמזו, מיכל סנונית, מירה מאיר, אוריאל אופק, ע. הלל, תקוה שריג, רבקה גורפיין-אוכמני, חנן שדמי, תרצה אתר, דבורה עומר, אברהם חלפי ואלי נצר. כן כתב ואייר בעצמו כמה ספרי ילדים.
מרגלית אייר את ספרו של קורניי צ'וקובסקי, הטלפון, בתרגומו של בנימין הרשב (הרושובסקי) (ה. בנימין). וכן את ההגדה של פסח, שיצאה בהוצאת מסדה, 1972.
מרגלית נפטר בקיבוץ מלכיה, בפסח שנת 1979
דייוויד סקוט
דייוויד רנדולף "דייב" סקוט (באנגלית: David Randolph Scott; נולד ב-6 ביוני 1932) הוא אסטרונאוט אמריקני לשעבר בתוכנית ג'מיני ובתוכנית אפולו שהיה השביעי ללכת על הירח. נולד בסן אנטוניו, טקסס. באפולו 9 היה טייס מודול הפיקוד, ומפקד המשימה באפולו 15.
השכלה.
דייוויד הוא בוגר במדעים מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית, מוסמך במדעים ומהנדס באווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בוגר בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקאי ובית הספר לטייסי מחקר אירוספייס.
שירות צבאי.
סיים את המכללה הצבאית ווסט פוינט בהצטיינות ובחר בשירות בחיל האוויר. סיים קורס טיס בבסיס חיל האוויר ווב (Web), טקסס, ב-1955, והמשיך ללימודי תותחנות בבסיס חיל האוויר לאפלין (Laughlin), גם הוא בטקסס, ובבסיס לוק (Luke) באריזונה.
הוצב בטייסת הקרב הטקטית ה-32 בהולנד, מ-1956 עד 1960. לאחר מכן חזר לארצות הברית ללימודים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
הוא פרש מחיל האוויר במרץ 1975, בדרגת קולונל (אלוף-משנה).
שירות בנאס"א.
נמנה עם הקבוצה השלישית של אסטרונאוטים, שגויסה לנאס"א באוקטובר 1963.
ג'מיני 8.
ב-16 במרץ 1966 שוגר עם ניל ארמסטרונג למשימת ג'מיני 8, שהייתה המשימה הראשונה בה התחברו שני כלי רכב חלליים במסלול.
אפולו 9.
היה מפקד תא הפיקוד במשימת אפולו 9, ששוגרה ב-3 במרץ 1969. במהלך הטיסה נעמד מחוץ לחללית למשך שעה ו-17 דקות.
לאחר מכן, היה מפקד הגיבוי של אפולו 12.
אפולו 15.
טיסת החלל השלישית שלו הייתה במשימת אפולו 15, ששוגרה ב-26 ביולי 1971. במסגרת משימה זו נחת על פני הירח יחד עם ג'יימס אירווין, והיה האדם השביעי ללכת על פני הירח. בין הפעילויות שביצע במשימה זו, הוא הפיל מידיו במקביל פטיש ונוצה, כדי להראות את תקפות חוק הכבידה של גלילאו גליליי. בהיעדר התנגדות אוויר, שני העצמים הגיעו לקרקע באותו זמן למרות הפרשי המשקלים ביניהם.
במהלך השהות על הירח ביצע 4 פעילויות חוץ רכביות: הראשונה למשך 33 דקות, במהלכה נעמד מחוץ לרכב הנחיתה הירחי.