הפסגה היא הנקודה הגבוהה ביותר בחלק הדרומי-מרכזי של גבעות קוקרי.
הפסגה ממוקמת מצפון לקרחון פראר, וממזרח לקרחון קולקין.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
רכס גבעות קוקרי (ובהן גם פסגת סנטינל) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי סקוט.
השם הוא תיאורי. הפסגה מתנשאת מעל המישור שסביבה כזקיף השומר עליה.
Tu Foto del DNI
Tu Foto del DNI (בעברית: תמונת הזהות שלך) הוא סינגל שהוקלט על ידי מרמי, ביחד עם הזמרת-יוצרת הספרדייה איתנה. השיר יצא לאור ב-14 בספטמבר 2020, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר הופץ בפורמטים דיגיטליים וברשתות הסטרימינג.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד השירים שבספרד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מרמי, פבלו סבריאן, מאוריסיו רנגיפו, אנדרס טורס ואיתנה והופק על ידי מאוריסיו רנגיפו ואנדרס טורס. לפי אתר המוזיקה Genius, השיר יצא במקור כבר ב-11 בספטמבר 2020, אך עם זאת האודיו הרשמי שלו הועלה ליוטיוב רק ב-14 בספטמבר באותה השנה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-4 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מרמי ב-14 בספטמבר 2020 ולא ב-11 בספטמבר באותה השנה. האודיו צבר למעלה מ-635 אלף צפיות.
סורת א-נמל
סורת א-נמל (בערבית: سورة النمل, "הנמלים") היא הסורה ה-27 בקוראן. הסורה מונה 93 פסוקים, ושמה נגזר מפסוק 18. הסורה נקראת "הנמלים" מפני שמסופר בה סיפור הקשור לשלמה המלך ולנמלים. סורת א-נמל נקראת גם סורת סולימאן (سليمان، "שלמה"), וגם טא.סין (ط.س) מפני שהיא נפתחת באותיות הללו.
הסורה מספרת גם את סיפוריהם של הנביאים משה, דוד, צאלח ולוט. עוד מדובר בסורה על אללה, מונותאיזם ותחיית המתים.
עבור השיעים, פסוק 62 מסורה זו הוא בעל חשיבות גבוהה, מפני שלפי המסורת שלהם הפסוק הזה מדבר על המהדי.
תוכן הסורה.
פסוקים 1–6 גורסים כי מי שאינו מאמין בקוראן, אינו יכול להפיק ממנו תועלת. פסוקים 7–14 עוסקים בסיפורם של משה ופרעה. פסוקים 15–44 מגוללים את סיפורם של שלמה ומלכת שבא. פסוקים 45–53 מספרים את סיפורם של צאלח ובני עמו. פסוקים 54–58 מזכירים את לוט ובני עמו. פסוקים 59–75 מתמקדים באמונתם של הערבים הפוליתאיסטים בתקופת הקדם-אסלאם. פסוקים 76–78 גורסים כי הנאמר בקוראן הוא אמת. פסוקים 76–81 טוענים כי ישנם אנשים שלא יכולים לזכות בהדרכה אלוהית, מפני שהם לכאורה עוורים מבחינה רוחנית. פסוקים 82–93 עוסקים ביום הדין.
אנה האווה
אנה האווה (באסטונית: Anna Haava; 15 באוקטובר 1864, ליבוניה, האימפריה הרוסית – 13 במרץ 1957, טארטו, ברית המועצות) הייתה משוררת ומתרגמת אסטונית.
ביוגרפיה.
אנה האווה נולדה בכפר באסטוניה, אז חלק של האימפריה הרוסית. היא למדה בבית ספר פרטי גרמני בטרטו וסיימה אותו בשנת 1864 עם הסמכה למורה.
אנה האווה החלה לכתוב שירה בהיותה בת 22. בשנת 1886 היא פרסמה את היצירות שלה בעיתון Postimees. בהמשך היא פרסמה מספר אוספי שירה שזכו לפופולריות בין דוברי אסטונית. מינה הרמה הלחינה מוזיקה לכמה מהשירים. בסך הכול לכ-200 משירי של האווה הולחנה מוזיקה.
החל משנת 1906 היא החלה לכתוב על נושאים הקשורים לאי-שוויון, אפליה ואלימות.
בשנת 1922 הייתה האווה בין המייסדות של איגוד הסופרים האסטוני.
אנה האווה הייתה פעילה עד לשנת 1954, בשנת 2008 פורסם אוסף יצירותיה, שכלל כ-700 שירים.
בתקופת אסטוניה העצמאית הוענקו להאווה מספר עיטורים, וכאשר מולדתה הייתה חלק מברית המועצות היא קיבלה תואר "סופר העם של אסטוניה הסובייטית" וקיבלה עיטור סובייטי. בשנת 1954 נערך טקס לכבודה באוניברסיטת טרטו, ואחד מרחובות העיר נקרא על שמה.
בנוסף לכתיבת שירה, אנה האווה הייתה מתרגמת לאסטונית. היא תרגמה יצירות של יוהאן וולפגנג פון גתה, פרידריך שילר והנס כריסטיאן אנדרסן.
מרשל ג'וול
מרשל ג'וול (באנגלית: Marshall Jewell; 20 באוקטובר 1825 – 10 בפברואר 1883) היה תעשיין, חלוץ טלגרפיה, יזם טלפוניה, חובב מסעות, ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל קונטיקט ה-44 וה-46, כשגריר ארצות הברית ברוסיה, כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית, וכיושב ראש הוועדה הרפובליקנית הלאומית. מרשל, שניכר בעור ה"חרסינה" שלו, עיניו האפורות, וגבותויו הלבנות, נודע בכינוי "איש החרסינה" (Porcelain Man). כמנהל הכללי של הדואר, ביצע ג'וול רפורמות והיה נחוש בדעתו לנקות את שירו הדואר משחיתות פנימית ומספסרות. הוא סייע למזכיר האוצר בנג'מין בריסטו בחיסולה של "טבעת הוויסקי" ובהעמדתם לדין של אנשיה. עם זאת, הנשיא גרנט נעשה חשדני בנוגע לנאמנותו של ג'וול לאחר שהוא פיטר את מנהל הדואר של בוסטון על רקע כתב ערבות שלא שילם עליו וביקש ממנו להתפטר.
ג'וול, יליד ניו המפשייר, היה בנו של בורסקאי. לאחר שהתלמד בעסק הבורסקאות של אביו, עבר ג'וול לבוסטון, שם הוא למד את מלאכת הבורסקאות. ב-1847 הוא עבר להרטפורד, שם הוא עבד בעסק של אביו. לאחר מכן הוא פרש מעבודת הבורסקאות והיה לעובד טלגרפיה, ועבד בתחום זה בניו יורק, אוהיו וטנסי. הוא היה חבר המפלגה הוויגית ותמך בבחירתו של זאכרי טיילור לנשיאות. כתומך של טיילור, הוא עבר למיסיסיפי, שם הוא נבחר כמפקח הכללי של עובדי הטלגרפיה. ב-1849 הוא שב לניו יורק, וב-1850 הוא שב לעסקי הבורסקאות של אביו ונכנס עמו לשותפות. בשנים 1859–1860 הוא ערך מסע עסקים באירופה בהקשר לחברת הבורסקאות, ושב לארצות הברית עם פרוץ מלחמת האזרחים. ב-1865 הוא שב לאירופה ומשם יצא למסע במצרים ובארץ ישראל.
לאחר ששב לארצות הברית, היה ג'וול לחבר המפלגה הרפובליקנית, וניסה להתמודד ב-1867 על מושב בסנאט של קונטיקט. ב-1868 הוא ניסה להתמודד על משרת מושל קונטיקט, אך גם כאן נחל מפלה. ב-1869 הוא התמודד שוב על תפקיד המושל והפעם נחל הצלחה וכיהן בתפקיד עד שהובס בבחירות של 1870. ב-1871 וב-1872 הוא נבחר מחדש כמושל וכיהן בתפקיד עד 1873. באותה שנה הוא מונה על ידי הנשיא יוליסס סימפסון גרנט כשגריר ארצות הברית ברוסיה, תפקיד בו הוא כיהן עד 1874, כאשר הוא מונה על ידי גרנט כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. בתפקיד זה הוא כיהן עד 1876, ובאותה שנה הוא היה מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ובשנים 1880–1883 הוא שימש כיושב ראש הוועדה הרפובליקנית הלאומית. לאחר ששב לקונטיקט, הוא היה לסוחר אמיד, והשקיע בעיתון הרטפורד איוונינג פוסט ובחברת הטלפונים של דרום ניו אינגלנד. הוא נפטר בניו הייבן שבקונטיקט ונטמן בבית הקברות סדר היל שבהרטפורד.
ראשית חייו.
מרשל ג'וול נולד בווינצ'סטר, ניו המפשייר. אביו, פליני ג'וול, היה יליד הרטפורד ובורסקאי פעיל. אמו הייתה אמילי אלכסנדר. אחיו הבכור היה הארווי ג'וול. מרשל הצעיר קיבל חינוך בסיסי בבתי הספר הציבוריים במקום. כבר מגיל צעיר הוא התלמד בעסקי הבורסקאות של אביו ועבד כפועל יומי עד לגיל 18. הוא עבר לווברן, מסצ'וסטס, שם הוא למד את מלאכת הבורסקאות. לאחר מכן הוא שב לעסקי הבורסקאות של אביו בהרטפורד, שם הוא עבד במשך שנתיים. ב-1847 הוא מאס בעבודת הבורסקאות, ומאחר שהוא ניחן בחוש עסקי מפותח, הוא למד את מקצוע הטלגרפיה תוך כדי עבודה בבוסטון, רוצ'סטר ואקרון. כעובד טלגרפיה מיומן, הוא מונה כאחראי על קו הטלגרף של לואיוויל וניו אורלינס ועבד בקולומביה, טנסי.
ראשית הקריירה הפוליטית.
ב-1848, כאשר עבד בטלגרפיה, החל ג'וול לגלות עניין בפוליטיקה והחל להזדהות עם המפלגה הוויגית. הוא תמך במועמדותו של זאכרי טיילור לנשיאות. בהמשך משכו אותו דעותיו הפוליטיות אל המפלגה הרפובליקנית שנוסדה באמצע שנות ה-50. ב-1849 הוא שב לצפון ונבחר כמפקח הראשי על קו הטלגרף שבין בוסטון לניו יורק וחי בניו יורק.
קריירה עסקית.
באותה תקופה התרחבו עסקי הבורסקאות של אביו באופן משמעותי. בינואר 1850 עזב ג'וול את עבודת הטלגרפיה ושב להרטפורד כדי להיכנס לשותפות בעסק של אביו. כמי שנחן בחוש עסקי טוב, הוא הרחיב את העסק בשמונה השנים הבאות וזכה למוניטין חיובי בקהילת הרטפורד. בשנים 1852 – 1857 הוא נסע ברחבי ארצות הברית כדי לקדם את מוצרי העור של העסק.
בשנים 1859 – 1860 יצא ג'וול לאירופה כדי לקדם את עסק הבורסקאות המשפחתי. ערב מלחמת האזרחים הוא רכש מלאי עור גדול שהציב את העסק בעמדה טובה לקבלת חוזים ממשלתיים. במהלך המלחמה פרח העסק כאשר הוא היה שותף למאמצי המלחמתי של האיחוד. עם תום המלחמה שב ג'וול לאירופה והמשיך במסעותיו במצרים ובארץ ישראל בשנים 1865 – 1867.
מושל קונטיקט.
ב-1867 לאחר ששב ממסעותיו מעבר לים, התמודד ג'וול ללא הצלחה על מושב בסנאט של קונטיקט, לאחר שהצטרף לשורות המפלגה הרפובליקנית. ב-1868 הוא התמודד, גם הפעם ללא הצלחה על משרת מושל קונטיקט. ב-1869 הוא התמודד שוב על משרת המושל ונבחר, אך ב-1870 הוא הובס שוב. ב-1871 הוא נבחר שוב כמושל והפעם הוא הצליח לכהן ברציפות שלוש תקופות כהונה בתפקיד עד 1873. במהלך כהונתו השנייה הזו בתפקיד, ערך אלכסיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ביקור בוושינגטון די. סי. ובהרטפורד, ובעת ביקורו שם הוא נפגש עם ג'וול במעון המושל. הנסיך הגדול התרשם מהתקדמותו בחיים של ג'וול ואמר, "מה! האם זו הדרך בה האמריקאים מתקדמים? מבורסקאות לכס המושל?".
שגריר ברוסיה.