מלך הצפון (באנגלית: The Northman) הוא סרט מותחן נקמה היסטורי אפי אמריקאי בבימויו של רוברט אגרס, שכתב את התסריט יחד עם המשורר והסופר האיסלנדי סיון . עלילת הסרט מתרחשת בתחילת המאה העשירית באיסלנד ומככבים בה השחקן אלכסנדר סקושגורד בדמותו של הנסיך הנורדי אמלת', ולצדו ניקול קידמן, וילם דפו, אניה טיילור-ג'וי, אית'ן הוק וביורק.
הסרט עלה לאקרנים בישראל ב-21 באפריל 2022, ובארצות הברית ב-22 באפריל 2022.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מגוללת אפוס העוסק בנסיך הנורדי אמלת', המבקש לנקום את מות אביו.
הפקה.
פיתוח וליהוק.
באוקטובר 2019, הוכרז כי הבמאי רוברט אגרס יביים סאגת נקמה אפית ויקינגית, אותה הוא גם יכתוב יחד עם התסריטאי סיון. השחקנים ניקול קידמן, אלכסנדר סקושגורד, אניה טיילור-ג'וי, ווילם דפו ניהלו משא ומתן על הצטרפות לצוות השחקנים של הסרט. בדצמבר, אושר שכל השחקנים לוהקו לסרט, יחד עם אישור על ליהוקו של קלייס באנג לצוות השחקנים. הסרט החל רשמית את תהליך ההפקה בדצמבר 2019 והתעתד להתחיל את צילומיו בבלפסט במהלך שנת 2020.
באוגוסט 2020, ביורק, קייט דיקי ואית'ן הוק לוהקו לצוות השחקנים של הסרט, כשמקביל נודע שחברת ההפצה "Focus Features" תהיה אמונה על הפצת הסרט בצפון אמריקה, בזמן שסרטי יוניברסל תהיה אמונה על הפצת הסרט ברחבי העולם. בספטמבר 2020, ​​ביל סקושגורד הודיע שהוא החליט לפרוש מהפקת הסרט בעקבות בעיות בלוח הזמנים שלו. הוא הוחלף מאוחר יותר בגוסטב לינץ'.
צילומים.
צילומי הסרט התעתדו להתחיל במרץ 2020, אך נדחו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה. הצילומים החלו באוגוסט 2020 בטור הד, מחוז אנטרים ובבאליגלי שליד לרן שבצפון אירלנד. בספטמבר 2020, צילומי הסרט עברו למאלין, מקום בחצי האי אינישובן שבמחוז דניגול. הצילומים תמו בתחילת דצמבר 2020.
מוזיקה.
את המוזיקה לסרט הלחינו רובין קרולן וסבסטיאן גיינסבור.
הפצה.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 באפריל 2022.
שיווק.
הקדימון הראשון של הסרט הוקרן לראשונה במהלך כנס ה-CinemaCon, שהתקיים בשלהי אוגוסט 2021.
מגה אור החזקות
מגה אור החזקות בע"מ היא חברה ציבורית, שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בייזום והשכרה של מרכזים מסחריים ולוגיסטיים, ומחזיקה בחברת "אפי נכסים". החברה כלולה במדד תל אביב 125.
היסטוריה.
החברה הוקמה ביולי 2002 כחברה פרטית, בשם "צחי נחמיאס החזקות בע"מ" ובמאי 2006 שונה שמה לשמה הנוכחי. ביוני 2007 הפכה החברה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
החברה הוקמה על בסיס נדל"ן שהחזיק צחי נחמיאס, יחד עם אביו פיני נחמיאס, באזור התעשייה של מושב שילת. פיני נחמיאס הפעיל בית מלאכה ומחרטה במקום, בשנת 1997 חיפשה רשת הום סנטר אתר לפתיחת חנות באזור מודיעין ופנתה אליו, השכירות שהיא הציעה סיפקה הכנסה גבוהה יותר מההכנסות בית המלאכה, לכן החליט לסגור אותו ולהשכיר להם את המבנה. משפחת נחמיאס ביצעה בהמשך עסקות עם חברי מושב אחרים, רכשו מהם את הקרקע או בנו עבורם על הקרקע בניני מסחר ומשרדים, השכירו את השטח וקיבלו אחוזים מההכנסות. בשנת 2006 היו לחברה הכנסות משכירות של כ-2 מיליון שקל בשנה, הוחלט להנפיק אותה בבורסה ולגייס כספים לרכישות נוספות. באותה עת היו שותפים עם נחמיאס בחברה האחים גיל ורון נוי. את הנפקת החברה הובילה חברת ההשקעות "ברגר שוקי הון", שבבעלות איש העסקים עמית ברגר. החברה הצליחה לגייס 70 מיליון שקל בהנפקת מניות ואיגרות חוב, אף על פי שהנכסים שהחזיקה במושב שילת, היו בנויים על קרקע חקלאית, ללא היתר לשימוש מסחרי ואף ללא היתר לשימוש חורג.
לאחר ההנפקה החברה החלה לרכוש ולפתח שטחי נדל”ן מניב, בתחום המרכזים המסחריים והלוגיסטיים בכל רחבי הארץ, חלקם בשותפות עם חברת ביג מרכזי קניות של האחים נפתלי, וחלקם בשותפות עם איש העסקים רמי לוי.
בדצמבר 2013, מכרו האחים גיל ורון נוי את החזקותיהם בחברה.
במהלך שנת 2019 רכשה "מגה אור החזקות" את השליטה בחברת הנדל"ן אפי נכסים (לשעבר "אפריקה ישראל נכסים") בשיתוף עם חברת "ביג מרכזי קניות".
ב-21 בנובמבר 2020, אישר בית המשפט המחוזי בתל אביב, את מכירת השליטה בחברת השקעות דיסקונט (דסק"ש) לקבוצת משקיעים בראשות חברת מגה אור. זאת, לאחר שמחזיקי איגרות החוב של חברת האם אי די בי חברה לפיתוח העדיפו את ההצעה שלהם על פני זו של אדוארדו אלשטיין, בעל השליטה בדסק"ש, שאיבד בספטמבר 2020 את השליטה באי.די.בי פיתוח.
בעלי עניין.
צחי נחמיאס מחזיק ב-38% מהמניות (נכון לנובמבר 2020). שאר מניות החברה מוחזקת על ידי משקיעים מוסדיים. ביניהם קופות גמל ותעודות סל בניהולם של: הראל השקעות, כלל ביטוח, מיטב דש והציבור בכ-26%.
נכסי החברה.
בין הנכסים שבבעלות (חלקית או מלאה) של החברה:
ספינת המתים
ספינת המתים (באנגלית: The Ship of the Dead) הוא הספר השלישי והאחרון בסדרת מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד, הבא בתור אחרי פטיש הרעם. הספר נכתב על ידי ריק ריירדן ויצא לאור באנגלית ב-3 באוקטובר 2017 ובעברית ב-1 ינואר 2018. הסיפור מתרחש בימינו ומבוסס על המיתולוגיה הנורדית.
תקציר העלילה.
מגנס צ'ייס וחבריו נאלצים לעצור את לוקי אל התעתועים והשקרים בעודו מכין את נגלפאר, ספינה העשויה ציפורני המתים (המכונה גם ספינת המתים). במהלך הספר פוגשים מגנס וחבריו עוד מפלצות, ידידים ואלים ומשלימים דברים לא סגורים. חצי נולד גונדרסון נאלץ לחזור לעיר הולדתו ולעיר פטירתו. טי.ג'יי פוגש את אביו טיר. מלורי קיין מוצאת את אימה (שמתגלה כפריג). הארת' מתמודד פעם אחרונה עם אביו (שנהפך לדרקון בגלל טבעת), ומגנס היה צריך לאכול את הלב של אבא של הארת' כדי לזכות בכל הזכרונות שלו וחוכמת החיים שלו). מגנס וחבריו נקלעים לסופת שלג וקופאים מקור. אלכס פיירו מנשקת את מגנס.
לבסוף, מגנס נלחם נגד לוקי בתחרות עלבונות. בתחילה לוקי הוביל כי מגנס לא יודע כיצד להעליבו אך בסוף, בשביל לנצח, הוא החמיא ושיבח את כל חבריו ואת כל מי שחשוב לו, ולאט לאט לוקי הוקטן, עד שהיה בגודל מתאים להיכנס לתוך קליפת אגוז, ושם מגנס כלא את לוקי. אחרי שהכל נגמר מגנס ואלכס פיירו משתמשים באחוזה של הדוד רנדולף של מגנס ופותחים בית מחסה לנוער חסר בית.
משה עסיס (כדורגלן)
משה עסיס (נולד ב-9 באוקטובר 1943) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר במכבי תל אביב בשנות ה-60 של המאה ה-20 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
עסיס שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב והופעתו הראשונה בקבוצה הבוגרת הייתה לפני גיל 18, ב-15 במאי 1961
במשחק הדרבי נגד הפועל תל אביב במסגרת הליגה הראשונה. ב-1968 עמנואל שפר ניפה את עסיס מסגל נבחרת ישראל לקראת אולימפיאדת מקסיקו סיטי, ובעקבות כך החליט עסיס לפרוש מכדורגל, אך לאחר בקשות של ג'רי בית הלוי המשיך לשחק עד סוף העונה. ב-1969 עבר לגור בניו יורק שבארצות הברית, ובסוף 1971 חזר לישראל והצטרף שוב למכבי תל אביב, עד שפרש סופית מכדורגל ב-1973.
במדי הקבוצה זכה ב-3 אליפויות, 4 גביעי מדינה, פעמיים באלוף האלופים ופעמיים בליגת האלופות האסיאתית.
לעסיס 15 הופעות במדי נבחרת ישראל. הופעתו הראשונה הייתה ב-8 במאי 1966 במשחק ידידות נגד נבחרת פינלנד. את שערו היחידי במדי הנבחרת, כבש ב-26 באוקטובר 1966 במשחק ידידות נגד נבחרת דנמרק. הוא השתתף בשני משחקים במסגרת גביע אסיה בכדורגל 1968.
לאחר שפרש מכדורגל, הקים את מסעדת דרבי בר בתל אביב-יפו.
אפליית גברים
אפליית גברים הוא מצב חברתי בו גברים מופלים לרעה על רקע מינם, יש הקושרים זאת לאפליית נשים. אחרים קושרים זאת לפמיניזם האידאולוגי והרדיקלי, שלטענתם מונע על ידי מיזאנדריה – שנאת גברים. חלק מהחוקים המפלים נגד גברים במדינת ישראל נחקקו על מנת לשמש כאפליה מתקנת ונועדו לאזן אפליות שקיימות נגד נשים.
חוסר השוויון המגדרי הפוגע בגברים אינו נובע רק מחוקים מפלים, אלא לפעמים גם מהבדלים פיזיולוגיים או חברתיים. האי־שוויון מתבטא על פי מחקרים גם בשיעור הנרצחים הגבוה פי 4 אצל גברים לעומת נשים, שיעור ההתאבדויות גבוה פי 3 אצל גברים לעומת נשים, שיעור הגברים הנפגעים בתאונות העבודה הקטלניות בבניין.
יום הגבר הבינלאומי המצוין ב-19 בנובמבר נועד לציין את המצב הזה.
הקשרה החברתי של אפליית הגברים.
באופן כללי, בחברות המסורתיות הקדם-מודרניות, הכוח הפוליטי היה בידי גברים, ולכן מרבית השיח האקדמי סביב נושא המגדר עוסק בדיכוי נשים על ידי החברה לאורך ההיסטוריה. לצד זאת, ישנם קולות הטוענים שבמקביל לדיכוי נשים על ידי החברה, התקיים גם דיכוי גברים על ידי החברה.
הפסיכולוג גבריאל בוקובזה, בספרו, "הדרמה של הגבריות החדשה", נותן מספר דוגמאות המייצגות לטענתו את הדיכוי החברתי הגברי, למשל, ההקרבה המצופה מגברים כלוחמים בצבא ובנסיבות אחרות של גבורה (לדוגמה, בחילוץ נוסעי הטיטניק, חולצו קודם כל נשים וילדים, ורק לאחר מכן גברים); הציפייה החברתית לשאת כל סוג של סבל; סירוס רגשי המונע פיתוח יכולת לדבר על רגשות או להביע אותם (לדוגמה, במסגרת שירות בכוחות ביטחון לעיתים לא מקובל לבכות בהלוויות); לחץ מהחברה "לבצע" – אם בהקשר של פרנסה ואם במיניות; הסללת גברים לתעסוקה מסוכנת (בוקובזה מציג נתונים לפיהם 95% מתאונות העבודה שמובילות לפציעות ומוות הן של גברים, שלטענתו לא הייתה להם ברירה אחרת מבחינת ההסללה החברתית); ועוד.