עדיני חברה בלהקה "הבנות נחמה" ביחד עם קרולינה ויעל דקלבאום. השלישייה נחשפה לראשונה בפסטיבל השירים של ישראל בשנת 2006, שבו שרו את השיר "So Far" ("להיות"). במקביל לחברותה בלהקה שיתפה עדיני פעולה עם מספר מוזיקאים אחרים. בשנת 2005 הקליטה בדואט עם דניאל סלומון, שהיה בן זוגה, את השיר "רבות הדרכים", שהיה לשיר הנושא של אלבומו של סלומון "רבות הדרכים". השיר זכה להצלחה רבה, והיה לאחד הלהיטים הגדולים של האלבום וכן נכלל גם בפסקול הסדרה "השיר שלנו" בה עדיני שיחקה. כמו כן התארחה בהופעתה של דנה ברגר ביחד עם ירמי קפלן ועשתה קולות רקע באלבומים "פוצ'" של פוצ' ו"עם הזמן" של אביב גפן.
ב-2006 הצטרפה לצוות השחקנים של העונה השלישית של הטלנובלה "השיר שלנו", שם שיחקה את שמש פרוסט, שוטרת צבאית במסווה, בעונות השלישית והרביעית.
ב-9 במאי 2007 הוציאה עדיני את אלבום הבכורה שלה, "Big Girls". האלבום, בהפקתו המוזיקלית של בן זוגה דאז, הגיטריסט יונתן לוי (מלהקת איזבו), כולל 12 שירים באנגלית, שכתבה והלחינה.
באותה שנה ביצעה את שיר הנושא של סרטו של אבי נשר "הסודות", שכתב והלחין דניאל סלומון, וכן מספר שירים באלבומו השני של ההרכב "מטרופולין", "הסליל". מבין השירים שבהם השתתפה הצליח במיוחד השיר "אין לי מקום". עוד ב-2007 יצא אלבום הבכורה של הבנות נחמה, שהגיע למעמד אלבום זהב. באלבום נכללו מספר שירים שעדיני כתבה והלחינה.
ב-2008 כיכבה בסדרת הטלוויזיה "על קצות האצבעות", בשנים 2007 ו-2009 שיחקה בתפקיד אורח בשתי העונות של סדרת הטלוויזיה "מסודרים", בה גילמה את אביגיל, בת זוגו של גיא (אסף הראל).
בשנת 2011 הוציאה עדיני אלבום ראשון בעברית, "אשליה", שכולל 14 שירים, בהפקתו המוזיקלית של יונתן גולדשטיין (ג'וני הקטן). עדיני כתבה והלחינה את כל שירי האלבום, פרט ל"אגו", שהלחין גולדשטיין, ול"נינו מאני", שהלחינו שניהם ביחד. שניים משירי האלבום הם באנגלית.
עדיני הקליטה מספר שירי ילדים לצד דרור קרן שמשודרים בערוץ הופ! ילדות ישראלית.
ב-2011 הנחתה עדיני ביחד עם יונתן קרן תוכנית שבועית ברדיו מהות החיים שנקראה "שניים חיים בסרט". התוכנית האחרונה שודרה ב-29 בינואר 2012.
במרץ 2012 לוהקה עדיני לעונה השביעית של תוכנית הטלוויזיה רוקדים עם כוכבים ורקדה עם בן זוגה לתוכנית אנטון לפידוס, הזוג הודח בהדחה השלישית. במהלך צילומי הפרומו לעונה זו הכירה את במאי התוכנית בן בכר, שהיה בן זוגה עד 2013. בהמשך אותה שנה החלה עדיני לשחק בסדרת הנעורים, "יומני החופש הגדול" בערוץ דיסני.
באוגוסט 2012 הצטלמה עדיני כפרזנטורית לקטלוג חורף 2013 לרשת הביגוד "העין השלישית". בסוף אותה שנה יצא אלבומו השלישי של ההרכב "מטרופולין", שבו שרה עדיני את השיר "תעשה לי טוב" השיר גם סגר את העונה הראשונה לסדרה המצליחה תאג"ד.
ב-2013 הצטלמה לסדרה אניגמה ושם שרה את שיר הנושא.
ביוני 2014 ביצעה עדיני דואט נוסף עם דניאל סלומון בשם "אהובי". הקליפ לשיר אינטימי ומהווה מעין סגירת מעגל בין בני הזוג לשעבר.
בשנת 2015 כמחווה לעשר שנים לאלבום של דניאל סלומון ״רבות הדרכים״, יצא לאור אלבום משותף של עדיני וסלומון הכולל ביצועים מחודשים לשיריו המוקדמים של סלומון ולדואטים המשותפים של השניים הכוללים בין השאר את ״אהבה״, ״רבות הדרכים״ ו״אהובי״. האלבום הוקלט בהופעה חיה בליווי עשיריית כלי מיתר. ניתן לו השם ״המיטב לייב״ והוא הגיע למעמד אלבום זהב. למען הפקת האלבום סלומון ועדיני יצאו במיזם ״הדסטארט״ למימון המונים.
בנובמבר 2016 יצא לאור אלבום שירי ילדים חדש "ריח של חלומות" המשלב אלבום שירי ילדים וספר איורים בסגנון של ציור עפרון של מירב אוסטר-רוט. באלבום תשעה שירים וחמישה קטעי קריאה, ושרים בו עדיני ואלון עדר. בין השירים שהצליחו במיוחד "שיר לסתיו". מילות השירים חוברו על ידי דנה דובדבן ונכתבו בפרספקטיבה של מבוגר, שחווה את הילדות בנימת געגועים. השירים הולחנו על ידי נירוס במגוון סגנונות, בלחנים ובעיבודים, שמצטיינים במורכבות מוזיקלית, ושואבים השראה מעולמות הג'אז, המוזיקה הבלקנית, הסווינג והבלוז. האלבום עובד והופק על ידי שמוליק דניאל. מנגנים בו אלדד ציטרין, אלון עדר, יוני פוליקר, רפי דוידוף, יאיר סלוצקי, אוריאל וינברגר אמיתי פריאנטה ורגב ברוך.
ב-2018 כחלק מפסטיבל הפסנתר החלה דנה עדיני להופיע יחד עם דניאל סלומון ובן ארצי במופע ״אחת ושניים״ שלאחר מכן שינה את שמו ל״פמפושקה״ המיועד לילדים, בו השלושה מבצעים קאברים לשירי ילדים לדוגמת ״הלילות הקסומים״, ״שבת בבוקר״, ״גברת עם סלים״, ״רוץ בן סוסי״ ואחרים ואף מספר שירים מקוריים. בשנת 2019, שיר הנושא של המופע ״פמפושקה״ יצא כסינגל.
ביולי 2019 החלה עדיני לשחק בתפקיד הראשי ״חיה״-הזמרת של גטו וילנה בהצגה ״גטו״ הפקה של התיאטרון העברי.
ביוני 2020 הוציאו דנה עדיני ודניאל סלומון דואט חדש בשם ״לחזור״ שיצא לרגל חגיגות 15 שנה לרבות הדרכים. כמו כן באותה שנה הוציאו גרסה עם מילים שונות לשירם "רבות הדרכים" המתאימות את עצמן למגפת הקורונה.
החל משנת 2014 נמצאת עדיני בזוגיות עם המתופף ונגן כלי ההקשה אסף רייז. בשנת 2016 נולדו לזוג תאומים.
אגדה עירונית 2
אגדה עירונית 2 (באנגלית: Urban Legends: Final Cut, בתרגום מילולי לעברית: אגדות עירוניות: גרסה סופית) הוא סרט סלאשר משנת 2000 המהווה המשכון עצמאי לשובר הקופות משנת 1998, "אגדה עירונית". ההמשכון הבא בסדרה שנקרא אגדה עירונית 3, יצא בשנת 2005 לספריות הווידאו ולא הוקרן בבתי הקולנוע.
סרט זה, בדומה לראשון, היה מועמד לפרס סאטורן. הפעם בקטגוריית סרט האימה הטוב ביותר.
תקציר עלילה.
איימי (ג'ניפר מוריסון), סטודנטית לקולנוע באוניברסיטת "אלפיין", מחפשת תסריט לסרטה על מנת לקבל מלגה ללימודים בבית ספר יוקרתי לקולנוע. איימי מקבלת רעיון לסרט ומתחילה לצלם, וכל חברי צוות השחקנים מתחילים להירצח בזה אחר זה. כולם חושבים שאלו תאונות ולא מאמינים לאיימי אשר נרדפת על ידי הרוצח במסכה. איימי מנסה לחשוף את זהות הרוצח, לפני שתצטרף לחבריה לצוות.
פוספטים בנגב
חברת פוספטים בנגב (פו"ב) הוקמה בשנת 1951 על ידי החברה הממשלתית "מחצבי ישראל". החברה ביצעה כרייה והשבחה של פוספטים בשדות פוספט בנגב.
מרבית הפוספט משמש לייצור דשנים זרחתיים לחקלאות הצומח. פוספט נטול פלואור משמש כתוספת מזון להאבסת בעלי חיים. חומצה זרחתית משמשת לתעשיות שונות כגון דטרגנטים, מזון ותרופות.
הפוספט, לאחר כרייתו, מכיל זרחן מעורב בחומר תפל כדוגמת מלחי כלור שונים ואבן גיר. לאחר כריית הפוספט, משביחים אותו בתהליך אשר כולל הפרדת מלחי הכלור מהזרחן שבפוספט ואז, שטיפתו. הפרדת אבן הגיר מהזרחן שבפוספט נעשית באמצעות קלייה בתנורים בטמפרטורה גבוהה.
בשנת 1951 הוקם מכרה באורון. זהו מכרה הפוספטים הראשון בנגב. יש בו מפעל להעשרת פוספטים ובו מתקן הפרדה ומתקן קלייה. מתקן הקלייה נסגר עקב שיקולים סביבתיים.
מכרה המכתש הקטן, היה פעיל בשנים 1992-1967, והופקו ממנו 15 מיליון טון של פוספט.
בשנת 1977 הוקם מכרה פתוח בבקעת צין. זהו המכרה הגדול ביותר של פוספטים בנגב ויש בו מפעל להעשרת פוספטים. לשם שינוע הפוספטים ממפעל צין נסללה מסילת ברזל מאורון באורך 34 ק"מ בצורת פרסה כדי להתגבר על הפרשי הגובה, החוצה את נחל צין בגשר גבוה וארוך. כן נסללה דרך אספלט טובה היורדת בתלילות ממפעל אורון למפעל צין. הדרך נקראת על שם מרדכי מקלף שהיה מנכ"ל מפעלי ים המלח.
סרטים על-מהירים בהם מתועדים פיצוצי סלעים של פוספטים בנגב, תרמו למחקר שנערך בנושא ריסוק סלעים.
בשנת 1991 התאחדה "פוספטים בנגב" עם "רותם דשנים" ועם "קבוצת אמפרט" האירופאית, תחת השם רותם אמפרט נגב בע"מ. החברה המאוחדת היא חברה בת של כימיקלים לישראל.
הקרן לשיקום מכרות.
כרית הפוספטים בנגב פגעה קשה בנוף המדברי ובערכי טבע. לחברת רותם אמפרט זיכיון לכרייה על פני 200 קמ"ר (200,000 דונם), מתוכם כ-35 קמ"ר של מכרות לא משוקמים. בשנת 2003 העניקה רשות מקרקעי ישראל לחברת רותם אמפרט פטור מדמי חכירה עבור שטחים בהם לא נעשית כרייה פעילה, בתמורה להקמת קרן לשיקום מכרות אליה יופרשו כספים לשיקום מכרות העבר במטרה למזער את הנזק ולהחזיר את המצב לקדמותו. אולם, על פי בדיקת מבקר המדינה מ-2012 הקרן לשיקום מחצבות לא הוקמה ולא הופרשו לזכותה כספים כנדרש.
נתיב הפוספטים.
כחלק מפעילות של אחריות תאגידית נתיב הפוספטים הוקם בידי חברת רותם אמפרט בסיוע רשות הטבע והגנים. הנתיב הוא דרך עפר בת עשרה קילומטרים, המתאימה גם לנסיעת מכוניות פרטיות. הדרך מובילה אל המכתש הקטן ומאפשרת הצצה לתופעות הגאולוגיות כמו גם לתופעת הכרייה. בדרך מוקמו ארבע תחנות הסבר ועוד עמדת תצפית אחת.
מגדל החרות
אגדה עירונית 3
אגדה עירונית 3 (באנגלית: Urban Legend: Bloody Mary) הוא סרט אימה משנת 2005 אשר בוים על ידי מרי למברט. הסרט הוא המשך לשני שוברי הקופות, "אגדה עירונית" משנת 1998 ו"אגדה עירונית 2" משנת 2000. שלא כמו שני קודמיו, הסרט יצא היישר לספריות הווידאו.
תקציר עלילה.
הסרט מתחיל בשנת 1969 בתיכון בסולט לייק סיטי, יוטה. מספר בנים מחליטים לשכר את חברותיהם, ואז לחטוף ולאנוס אותן. קפטן קבוצת הפוטבול חוטף בחורה בשם מארי באנר, המנסה מצידה להימלט. בניסיון להשתלט עליה, הוא בטעות הורג אותה, וגופתה נשמרת בתוך קופסה.
הסרט עובר לשנות ה-2000. חבורת נערות מדברות על האגדה של היעלמות הנערה מ-1969 תוך כדי משחק "בלאדי מרי". באותו לילה נחטפות בנות החבורה. באור יום הן חוזרות לבית, ומאוחר יותר מתברר כי הן נחטפו על ידי בני קבוצת הפוטבול מ-1969.