ל-F-22 שני מנועי טורבו מניפה מתוצרת פראט אנד וויטני (Pratt &amp; Whitney) מתקדמים מדגם F-119-PW-100, בעלי יכולת ניהוג ווקטורי. מנועים אלה תוכננו להיות חזקים ואמינים במיוחד. לפי מספר מקורות, הדחף של המנועים הוא 35 אלף ליברות, עוצמה הגבוהה מכל מנוע של מטוס קרב אחר. עוצמת המנועים מקנה למטוס את היכולת לחצות את מהירות הקול ולבצע שיוט על-קולי במהירות של 1.72 מאך.
בנוסף, מנועים אלו מעניקים ל-F-22 מהירות טיפוס גבוהה, מהירה יותר ממטוסים בעלי כושר טיפוס גבוה דוגמת F-15. מנוע זה בנוי מ-40% פחות חלקים מאשר מנועי הסילון של מטוסי הדור רביעי, דבר המגדיל את אמינותם.
חימוש.
ה-F-22 מסוגל לשאת מגוון טילי אוויר-אוויר מתקדמים ופצצות קרקע למשימות יירוט ותקיפה, בנוסף לתותח הוולקן M61A2 המשופר בעל 480 כדורים.
על מנת שחמקנותו לא תפגע, ה-F-22 תוכנן עם תאי חימוש פנימיים שבהם החימוש ינשא. על מנת לשגר טיל, הטייס צריך לפתוח את דלתות תאי החימוש, אשר פתיחתן אורכת פחות משנייה אחת ואז זרועות רובוטיות מורידות את הטילים מעט הרחק מגוף המטוס. התותח מוטבע בתוך הגוף בשורש כנף ימין ומוסתר על ידי דלת אשר נפתחת כשהתותח יורה על מנת לשמור על החמקנות.
ה-F-22 נושא את ה-AIM-9 מונחה החום מדגמים M ואף ה-X החדש כחימוש אוויר-אוויר לטווח קצר,
ואת ה-AIM-120 מדגמים C ואף ה-D החדש.
תצורת יירוט חמקנית טיפוסית כוללת שני AIM-9 ושישה AIM-120 למספר כולל של 8 טילי אוויר-אוויר בנוסף לתותח. בנוסף, לצורך תקיפה, ה-F-22 מסוגל לשאת שתי פצצות מונחות GPS מסוג JDAM (ראשי-תיבות של Joint Direct Attack Munition) במשקל 1000 ליברות כל אחת, או שמונה פצצות מונחות GPS במשקל 250 ליברות כל אחת מסוג SDB (פצצות קטנות קוטר, Small Diameter Bomb).
תצורת תקיפה חמקנית טיפוסית תכלול שני AIM-9, שני AIM-120 ו-2 פצצות JDAM או 8 פצצות SDB למספר כולל של 4 טילי אוויר-אוויר ו-2 או 8 פצצות בנוסף לתותח.
בנוסף לתאי החימוש הפנימיים, ל-F-22 יש 4 נקודות תלייה חיצוניות על הכנפיים, אשר מגדילות את כושר נשיאת החימוש ומסוגלות לשאת 5000 ליברות כל אחת.
החסרון בכך הוא שהפיילונים (שעליהם החימוש נישא) והחימוש עצמו מגדילים את חתימת המכ"ם של המטוס ובכך מחבלים בחמקנותו ואף פוגעים בכושר התמרון שלו. פתרון לכך הוא שאחרי שהחימוש או מכלי הדלק על הפיילונים מוטל או משוגר, אפשר להשליך את הפיילונים בזמן הטיסה ובכך להחזיר את חמקנות המטוס וכושר תמרונו. בנוסף לכך, פותח פוד מיוחד אשר נתלה על נקודות התלייה, ובעל צורה חמקנית המאכסן את החימוש בתוכו, כך המטוס מסוגל לשאת חימוש רב ולשמור על חמקנותו.
אוויוניקה.
ה-F-22 הוא אחד המטוסים הממוחשבים ביותר בעולם. בתוכנת המטוס ובמערכותיו האוויוניות המתקדמות ישנן מעל 1.7 מיליון שורות קוד.
התשתית האלקטרונית מבוססת על מעבד שנבנה במיוחד ל-F-22, ה-CIP (Common Integrated Processor). המעבד מובנה ומשמש בכל המכשור האלקטרוני הרב שעל המטוס כגון המכ"ם, מערכות ה-EWS (Early Warning Systems), החיישנים השונים, מערכות תקשורת וניווט, מערכות הנשק ושאר מערכות ומרכיבי האוויוניקה.
מעבדי ה-CIP מסוגלים להתאים את עצמם לכל פונקציה אלקטרונית על ידי תכנות עצמי ובכך מקנים למטוס שרידות גבוהה. אם חלק מהמעבדים האחרים נפגעים, המעבדים שנותרו מסוגלים לקחת את הנטל של המעבדים הפגועים ובכך לאפשר לכל מערכות המטוס להיות תקינות ומוכנות לשימוש, מה שמקנה למטוס כושר שרידות גבוה מאוד בשדה הקרב. מלבד מעבדי ה-CIP האינטגרליים של המכ"ם ומערכות ה-EWS, ישנם 2 מעבדי CIP כלליים של מערכות המטוס, אשר מקוררים על ידי נוזל ומסוגלים לבצע 10.5 מיליארד פעולות בשנייה.
מכ"ם ה-AN/APG-77 מסוג AESA (ר"ת של Active Electronically Scanned Array) שתוכנן למטרות עליונות אווירית - אוויר אוויר, ותקיפת קרקע - אוויר קרקע, הוא החיישן העיקרי והחשוב ביותר של ה-F-22. המכ"ם החזק בעל 2000 יחידות T/R (ר"ת של Transmitter/Receiver) מסוגל לעקוב ולנעול על מספר מטרות בו זמנית בכל מזג אוויר ולספק לטייס מידע רב על כל מטרה. בנוסף לכך, מתוקף היותו מכ"ם AESA המכ"ם מסוגל לסרוק גזרה אווירית של 120 מעלות כמעט בזמן רגעי בעוד שלמכ"ם של ה-F-15E ידרשו 14 שניות לסרוק את אותה הגזרה. המכ"ם הוא מסוג LPI (ר"ת של Low Probability of Intercept) כלומר מכ"ם שפועל כך שיקשה על איתורו על ידי מערכות EWS (ר"ת של Early Warning System) מסוג RWR (ר"ת של Radar Warning Reciever). המכ"ם עושה זאת על ידי כך שהוא משנה את תדרו יותר מ-1,000 פעמים בשנייה, בנוסף לכך, המכ"ם עוצמתי כל כך שאם כל הספקו מרוכז ומופנה לעבר מטוס מסוים, הוא מסוגל לחסום ולשבש את פעולת המכשירים האלקטרוניים באותו מטוס, ובכך לשמש כמטוס לתקיפה אלקטרונית. המכ"ם שודרוג מספר פעמים, כדי לשפר את יכולותיו ולקנות יכולות חדשות, בעיקר יכולת אוויר-קרקע.
מערכות ה-EWS (ר"ת של Early Warning System), ה-RWR (ר"ת של Radar Warning Receiver) וה-MLD (ר"ת של Missile Launch Detector):
AN/ALR-79 - מערכת של כ-30 חיישני EWS פאסיביים אשר מוטמעים בגופו של המטוס ומתפקדים כ-RWR, המערכת מסוגלת לאתר ולסווג מטרות קורנות קרינת מכ"ם ביעילות רבה ומסוגלת לאתר אותות חלשים ורחוקים, עד ל-250 מיילים ימיים. המערכת יודעת לאתר נעילה ושיגור של טילי מכ"ם אקטיביים וחצי אקטיביים. המערכת מספקת לטייס מידע רב על שדה הקרב ועל האיומים שבו, ומעניקה לו יתרון על מטוסים עם מערכות RWR חלשות יותר.
AN/AAR-56 - מערכת חיישני EWS פאסיביים מסוג MLD, על המטוס מפוזרים חיישנים אשר קולטים קרינת IR (ר"ת של Infra Red, תת-אדום) ו-UV (ר"ת של Ultra Violet, על-סגול) אשר מאפיינים את אורכי הגל אשר פולטים מנועי טילים. המערכת מנתחת אותם ומספקת לטייס מידע באשר לשיגור טילים (מטווח קרוב) לעבר מטוסו. המערכת גם יכולה לשגר אוטומטית אמצעי הטעייה כגון מוץ ונורים, ללא התערבות הטייס.
שירות מבצעי.
מטוס ה-F22 פעל מבצעית לראשונה ב-23 בספטמבר 2014 בהפצצה על מתחם דאעש.
עולמאא
רגולית
רגולית הוא שכבה של חומר חופשי והטרוגני המכסה סלע מוצק.
מקור המילה ביוונית ומשמעותה "שמיכת אבן". רגולית נמצא בכדור הארץ, על הירח, על מטאוריטים ובכמה כוכבי לכת נוספים. על כדור הארץ נחשב רגולית ל"קרקע טרייה" והוא מורכב מקרקע, אלוביום (מעטה שעבר דה-ליתיפיקציה לפני זמן קצר), וסאפרוליט (אשר יכול להיות סאפרוליט עליון המורכב מסלע אם שעבר התחמצנות מוחלטת, או סאפרוליט תחתון, משמע, תולדה כימית מסלעים שעברו בלייה חלקית).
בספר "כך נחיה על מאדים" מתוארת אדמת מאדים, הוא קורא לה רגולית, אדמה מעורבת בקרח קפוא, המכילה חרסית מסוג סמקטיט, חומר סופג מים וניתן לגדל בו צמחים.
אגדת דנאל
Maxthon
בנקאות איסלאמית
מייקל ג'יי. פוקס
מייקל אנדרו פוקס (באנגלית: Michael Andrew Fox; נולד ב-9 ביוני 1961) המוכר מקצועית בשם מייקל ג'יי פוקס (Michael J. Fox) הוא לשעבר שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי-אמריקאי. זוכה חמישה פרסי אמי, ארבעה פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי גילדת שחקני המסך. ידוע בעיקר מתפקידיו בטרילוגיית סרטי "בחזרה לעתיד" ובטרילוגיית סרטי "סטיוארט ליטל" (1999), (2002), (). בשנת 2020 פרש ממשחק בעקבות החמרה במחלת הפרקינסון בה חלה.
ביוגרפיה.
מייקל אנדרו פוקס נולד באדמונטון, אלברטה שבקנדה למשפחה ממוצא אנגלי, אירי וסקוטי. פוקס ומשפחתו נאלצו לעבור מספר בתים ברחבי קנדה, היות שאביו עבד בכוחות הביטחון הקנדיים. לבסוף הם השתקעו בפרבר ברנבי בוונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה כאשר אביו ויליאם פוקס החליט לפרוש מעבודתו בשנת 1971.
פוקס הצטלם לסדרת הטלוויזיה הקנדית "לאו ואני" בשנת 1976, כאשר היה בן 15 (הסדרה עלתה לאוויר רק בשנת 1981). בגיל 18 הגיע פוקס מקנדה ללוס אנג'לס, קליפורניה, על מנת להמשיך ולפתח את הקריירה שלו כשחקן.
קריירה.
פוקס כיכב בטלוויזיה האמריקנית בסרט "מכתבים מפרנק", בשם "מייקל פוקס". הוא התכוון להמשיך להשתמש בשם זה, אך כשנרשם לאיגוד השחקנים (Screen Actors Guild) הסתבר ששחקן נוסף נקרא באותו שם. באוטוביוגרפיה שלו, "Lucky Man", מסביר פוקס שהיה עליו לשנות את שמו, אך לא אהב את הצליל של שמו האמצעי "אנדרו" או "אנדי". ואז החליט להשתמש באות אמצעית, אך משום שלא רצה שיקראו לו Michael A. Fox [נשמע כמו - מייקל ה-שועל ("מושך" בסלנג דאז)] החליט לאמץ את האות J (ג'יי) כהוקרה לשחקן האופי מייקל ג'יי פולארד.
בין תפקידיו המפורסמים: מרטי מק'פליי בטרילוגיית הסרטים "בחזרה לעתיד" (1985–1990), סקוט האווארד בסרט האימה-קומי "זאב צעיר" (1985), אלכס פ. קיטון בסדרת הטלוויזיה "קשרי משפחה" (1982–1989) ומייק פלהרטי בסדרת הטלוויזיה "ספין סיטי" (1996–2000).
בשנת 1991 חלה פוקס בפרקינסון, ובשנת 1998 חשף זאת לציבור. בשנת 2000, עם החמרת הסימפטומים, פרש פוקס מ"ספין סיטי". אחרי פרישתו הוא השתתף בפרסומות של תרופות נגד פרקינסון, ועד היום הוא מתמודד עם מחלתו. כיום פוקס עדיין משחק בתפקידים קטנים או בהופעות אורח, ומבקר בתוכניות אירוח. ב-2008 הוא השתתף בפגישה מיוחדת שנערכה לכל שחקני הסדרה "קשרי משפחה". ב-21 באוקטובר 2015 השתתף, יחד עם כריסטופר לויד (המגלם את 'דוק בראון' בסדרת הסרטים) ומכונת הזמן דלוריאן, במערכון בתוכנית האירוח של ג'ימי קימל, לציון ההגעה לתאריך העתידי מהסרט "בחזרה לעתיד 2", כאשר הוא מגלם שוב את דמותו של מרטי מק'פליי.
בשנים 2010–2016 שיחק בסדרת הדרמה "האישה הטובה" בתור לואיס קנינג.
בשנים 2013–2014 כיכב בסדרה הקומית "מייקל" (The Michael J. Fox Show) בתור מייק הנרי.