בשנת 2000 נבחר נייט להיכל התהילה של הספורט באורגון בשל תרומתו המתמשכת לספורט במדינה. עד לתאריך בחירתו תרם נייט מעל ל-230 מיליון דולר לאוניברסיטת אורגון, רובם נועדו לקידום הספורט וספורטאים. בשנת 2002 הוכרז על הצטרפותו להיכל התהילה של הכדורסל על שם ג'יימס נייסמית'. בנימוקי הבחירה הודגשת תרומתו המתמשכת לקידום הכדורסל בארצות הברית וברחבי העולם. בשנת 2005 נבחר לחברות באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים בשל תרומתו המתמשכת לעולם העסקים ופעילותו הפילנתרופית.
יחסי גרמניה–הודו
יחסי גרמניה-הודו הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין הרפובליקה של הודו.
בין שתי המדינות מתקיימים יחסים דו-צדדיים חזקים באופן מסורתי בשל שיתוף פעולה מסחרי, תרבותי וטכנולוגי.
היסטוריה.
במלחמת העולם הראשונה, הייתה הודו תחת שלטון בריטי. כתוצאה מכך, הצבא הבריטי-ההודי הצטרך לתרום חיילים למאמץ המלחמתי של בעלות הברית, כולל בחזית המערבית. למעלה מ-9000 הודים נהרגו במלחמה. פעילים פרו-עצמאות, ביקשו מגרמניה סיוע למען חירותה של הודו. דבר שהביא למזימה הגרמנית-הודית במהלך מלחמת העולם הראשונה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, סובאדה צ׳נדרה בוס, פעיל בולטת לעצמאות הודו, עשה מאמץ נחוש על מנת להביא לעצמאות הודו מהממלכה המאוחדת, תוך כדי סיוע צבאי מכוחות הציר.
הלגיון ההודי, הוקם כדי לשמש ככוח שחרור עבור הודו והיה מורכב בעיקר משבויי מלחמה הודים הגולים באירופה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הודו לא דרשה פיצוי מגרמניה, אף על פי שכ-24,000 חיילים הודים נהרגו בקרבות נגד גרמניה הנאצית.
הודו קיימה יחסים דיפלומטים עם גרמניה המערבית וגרמניה המזרחית ותמכה באיחודם בשנת 1990.
קשרים אסטרטגיים.
היחסים בין גרמניה להודו מוגבלים עקב חוסר ההשפעה הגאו-פוליטית של גרמניה ביבשת אסיה.
הייבוא הגרמני מהודו על בשנת 2013 על כ-21.6 מיליארד דולר. הייבוא ההודי מגרמניה עמד בשנת 2014 על כ-14.33 מיליארד דולר.
גלובליזציה גאו-פוליטית.
הודו וגרמניה מבקשות להיות חברות קבועות במועצת הביטחון של האו"ם, והן הצטרפו עם יפן וברזיל כדי לתאם את מאמציהן באמצעות ה-G4. בפסגת העצרת הכללית של האו"ם בניו יורק בספטמבר 2015, דחו בעלות הוטו במועצת הביטחון את האפשרות להצטרפות הודו וגרמניה למועצת הביטחון מחשש לדילול כוחן.
שיתוף פעולה תרבותי וחינוכי.
גרמניה תומכת בתוכניות חינוך ותרבות בהודו.
שתי המדינות הקימו את מרכז המדע והטכנולוגיה ההודי-גרמני בניו דלהי במטרה לקדם מחקר ופיתוח משותף בתחומי האנרגיה, הסביבה וטכנולוגיות הפחם והמים.
יחסים דיפלומטים.
גרמניה מחזיקה בשגרירות בניו דלהי והודו מחזיקה בשגרירות בברלין.
צירוף לינארי
כתב לינארי א'
כתב לינארי ב'
יחידת הכלבנים לישראל
יחידת הכלבנים לישראל (בראשי תיבותː יכ"ל) היא ארגון התנדבותי המסייע בהצלת חיים, תוך שימוש בכלבי חילוץ והצלה.
פעילות יכ"ל.
יכ"ל פועלת בשני תחומים עיקריים:
ליכ"ל כ-400 מתנדבים ברחבי הארץ, 75 כלבי הגנה המשובצים במשימות ביטחון ביישובים וערים ברחבי הארץ, וכ-25 כלבי הצלה, גישוש ואיתור חללים.
לצורך מימוש חזון הארגון הקימה יכ"ל את עמותת מכללת מגן ארץ ישראל המשמשת כערוץ לגיוס תרומות. הגדרת מטרות העמותה הם "מכללה ללימוד חילוץ, הצלה וכלבנות לאיתור נעדרים והתגוננות, סדנאות, סדרות חינוך, לימוד תורה ומלגות לימוד למתנדבים". ליחידה כלביה ופנימיה בכפר תפוח, ושלוחות באפרת וחוות שדה בר-נוקדים. החניכים משלבים לימודי כלבנות ומקצועות הקשורים לחילוץ, הצלה והגנה, יחד עם התנדבות בסיורים להגנה על יישובים, והשתתפות בחיפושים אחר נעדרים.
פעילות.
אבטחת יישובים.
יכ"ל מגדלת ומשבצת כלבי הגנה ביישובים ביו"ש, בירושלים, בנגב ובגליל. כלבי הגנה אלו נמסרים או נמכרים בסכום מסובסד – ככלבי סיור לסיירים ביישובים או כלבי הגנה למשפחות הגרות בנקודות חשופות על גבול היישובים ללא הגנה מספקת. יכ"ל גם מעבירה קורסים, סמינרים, סדנאות והדרכה כשירות לציבור הרחב ללמד הפעלה ותחזוקה נכונה של הכלבים.
איתור נעדרים.
יכ"ל מפעילה כלבי עבודה מיוחדים, רחפנים, ג'יפים, צוללנים, סירות ועוד בחיפושים אחרי נעדרים. יכ"ל נחשבת ליחידה המובילה בארץ באיתור נעדרים.
צוותים של כלבנים עם כלבי גישוש, כלבי הצלה או כלבי גופות נשלחים לסייע ואף לנהל את החפ"ק בחיפושים אחרי נעדרים. היחידה מקבלת פניות מדי יום ממשפחות של נעדרים, תחנות משטרה, תחנות כיבוי, הצבא, ויחידות חילוץ אחרות.
כלבי הגנה למשפחות ולישובים.
כלבי ההגנה שיחידת הכלבנים לישראל מוסרת למשפחות ולמערך הביטחון ביישובים, משמשים לעיתים קו ההגנה הראשון והאחרון של היישובים או של המשפחות הגרות על גבול יישוביהן. כלבים אלו מנעו אין ספור פיגועים ומשלימים כל מערך הגנתי שקיים ביישוב, בין אם יש ליישוב גדר, חיישנים ומצלמות.
אחרי שמתגלה תנועה חשודה, ניתן להזעיק כלבן עם כלב לאתר את המחבל. במקרים רבים גם הגדר המשוכללת ביותר, המצוידת בחיישנים, ומצויה תחת פיקוח חמ"ל המאויש על ידי הצבא, אינה מספיקה, כגון מקרה הטבח של משפחת פוגל, ובמקרים רבים אחרים. סייר המקבל התרעה על נגיעה בגדר, ומחפש באמצעות אמצעי ראיית לילה משוכללים, עלול שלא לאתר מחבל המסתתר בקרבת מקום, ולהמשיך הלאה, כשהוא מותיר אחריו מחבל הנחוש לבצע את זממו. סייר המפעיל כלב יחשוף את המחבל במחבואו, ויכול אף למנוע מראש את החדירה, אם הוא מפטרל עם הכלב באופן יזום.
אימונים.
אגף ההצלה ביחידה מקיים אימונים עם כלבי גישוש, הצלה וגופות מדי יום.
אגף ההגנה ביחידה מקיים אימונים מדי שבוע בגוש עציון וכפר תפוח. חברי היחידה ואנשים שקיבלו כלבים מהיחידה נפגשים ללמוד כיצד לשלוט נכון בכלב, מהי תחזוקה ראויה ואיך להפעיל את הכלב בצורה מיטבית, על מנת לספק הגנה לבעלים ולישוב.
מאלף היחידה, איש מקצוע מהשורה הראשונה בארץ, יוצא לסבב בין המוקדים השונים בהם פזורים כלבים שחונכו על ידי היחידה, להמשך האילוף השוטף.
קישורים חיצוניים.
כתבות על יכ"ל
סרגיי פוליאקוב
סרגיי גאורגייביץ' פוליאקוב (ברוסית: Серге́й Гео́ргиевич Поляко́в, או בצרפתית: Serge Poliakoff; סרז' פוליאקוף; 8 בינואר 1900 - 12 באוקטובר 1969) היה צייר צרפתי ממוצא רוסי, גרפיקאי, שנהג להתעסק בחומרים קרמים באמנויותיו.
נחשב לאחד הבולטים ביותר באסכולת פריז, עבודותיו מוצגות במוזיאונים רבים ברחבי העולם.
ביוגרפיה.
פוליאקוב נולד במוסקבה למגדל סוסים קירגיזי. למד ציור במוסקבה, בשנת 1918 הוא עזב את רוסיה ובשנת 1920, הגיע לקונסטנטינופול, ב-1923 עבר דרך סופיה, בלגרד, וינה וברלין עד שהחליט להשתקע בפריז. ניגן בגיטרה בקברט פריז.
ב-1929 הוא התקבל לאקדמיה "גראנד שומייר" ובשנים 1935–1937 הוא למד בלונדון בבית הספר סלייד לאמנות.
נפגש עם וסילי קנדינסקי, סוני ורובר דלונה, אוטו פרוינדליך ובהשפעתם התעסק בציור לא-פיגורטיבי. תערוכת יחיד ראשונה שלו נערכה בשנת 1945. בשנת 1947 הוענק לו פרס קנדינסקי. בשנים 1954 ו-1955, על פי הצעת המשורר ומבקר האמנות צ'ארלס אסתיאן, עבר סרגיי פוליאקוב לתקופות הקיץ ביחד עם מספר אמנים לרבות ז'אן דגוטס לפורטסל שבברטאן. ב-1962 הוקצה חדר תצוגה לעבודותיו בביאנלה ונציה. באותה שנה קיבל אזרחות צרפתית. תמונותיו מעטרות את תצוגת הקבע במוזיאון האמנות של אוניברסיטת סנט לואיס.
הוא נפטר ב-1969 בפריז.
בנימין לובוצקי
יחסי אוקראינה–לטביה
יחסי אוקראינה–לטביה הם יחסי החוץ בין לטביה לבין אוקראינה.
היסטוריה.
שתי המדינות היו חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי, ובמהלך חלוקת פולין הועברו לשליטת האימפריה הרוסית, והיו תחת שלטונה עד לשנת 1918. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה הנאצית, ולאחר המלחמה הם היו חלק מברית המועצות. בשנת 1991 בעקבות אירועי סתיו העמים הכריזו שתי המדינות על עצמאותם, וב-12 בפברואר 1992 שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם.
בלטביה חיים 45,699 אוקראינים (2011), המהווים 2,2% מהאוכלוסייה.
יחסים דיפלומטיים.
אוקראינה מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה בלבד, ואילו, לטביה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב ו-3 קונסוליות בצ'רניהיב, לבוב ואודסה.
יחסי אוקראינה–אסטוניה
יחסי אוקראינה–אסטוניה הם יחסי החוץ בין אסטוניה לבין אוקראינה.
היסטוריה.
שתי המדינות היו תחת שלטונה של האימפריה הרוסית עד לשנת 1918, ולאחר מכן שיתפו פעולה נגד רוסיה הסובייטית. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה הנאצית, ולאחר המלחמה הם היו חלק מברית המועצות. בשנת 1991 בעקבות אירועי סתיו העמים הכריזו שתי המדינות על עצמאותם, ובשנת 1992 שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם.
היחסים בין אוקראינה לבין אסטוניה כוללים מגוון רחב של שיתוף פעולה דו-צדדיים במגוון תחומים, כולל פוליטיים, מסחריים וכלכליים, מדעיים וטכניים, הומניטריים, אכיפת חוק ועוד. מסד נתונים זה מסועף ויעיל מספיק וכולל 53 מסמכים דו-צדדיים, כולל 3 הסכמים בין-ממשלתיים, 15 ארגונים בין-ממשלתיים ו-35 ארגונים בין-לאומיים. המסמכים העיקריים הם: הסכם בין אוקראינה לבין הרפובליקה של אסטוניה על ידידות ושיתוף פעולה (26 במאי 1992) והסכם בין ממשלת אוקראינה לבין ממשלת הרפובליקה של אסטוניה על שיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי ומדעי טכני (15 בינואר 2007).
יחסים דיפלומטיים.
אוקראינה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין וקונסולי כללית בפרנו, ואילו, אסטוניה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב וקונסוליה כללית בסימפרופול.
ג'י-איזי