בהופעות הלהקה, ארמסטרונג נוהג להעלות מעריצים נבחרים על הבמה, לתת להם לנגן, לשיר, לבוא איתו במגע, לקפוץ לקהל, להביא גיטרה וכו'. היו כמה פעמים אשר עצר את ההופעה מכיוון שראה מהקהל סיטואציות של הצקות והוא דאג לעצור את הריבים והבעיות ורק אז המשיך; פעם אחת אפילו קפץ ובעט במישהו מהקהל שהתגרה בקהל וכשהעיר לו - בו.
קעקועים לגופו כמו - תמונות פספורט של אשתו אדריאן, השמות של הבנים שלו, ציורים מקאברים של אלבומים (גם של גרין דיי וגם של להקות אחרות), גולגולות, כוכבים, ועוד.
בנוסף לעבודה עם גרין דיי, ולהקה מהצד שנקראת "Pinhead Gunpowder", ארמסטרונג הוא גורם משפיע בעולם המוזיקה, והוא שיתף פעולה עם הרבה אמנים במשך השנים. הוא כתב לThe Go"-Gos", הפיק אלבום ל-"The Riverdales", וגם ישנה שמועה שהוא חלק מהפרויקט של להקת "The Network".
בשנת 2014 השתתף כשחקן בסרט הדרמה העצמאי "כמו יום ראשון בגשם", לצד לייטון מיסטר, בתפקיד דניס, מוזיקאי, ובן זוגה הכושל של אלינור.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "עולם רגיל", דרמה-קומית לצידם של סלמה בלייר, ג'ודי גריר וכריס מסינה.
ב-20 באפריל 2018 הוציא ארמסטרונג אלבום סולו, "Love Is For Losers", בשם העט "The Longshot".
חיים אישיים.
בשנת 1990 פגש ארמסטרונג לראשונה את אשתו כיום אדריאן (נסר) ארמסטרונג. הם יצאו לזמן מה ואז נפרדו לתקופה קצרה. בתקופה זו נסר הייתה מאורסת וארמסטרונג היה בקשר עם אישה אחרת. למרות זאת לבסוף הם התחתנו ב-2 ביולי 1994 כשהיה בן 22, ואדריאן הייתה בת 25. יום אחר החתונה גילתה אדריאן שהיא בהריון. בנם הראשון ג'וזף (ג'ואי) מרציאנו נולד בפברואר 1995, ובנם השני ג'ייקוב דיינג'ר נולד ב-ספטמבר 1998. הזוג הקים עם מספר שותפים את הלייבל העצמאי שלהם Adeline Records, והוא חבר בלהקת הצד הנקראת Pinhead Gunpowder. ארמסטרונג מוצהר כביסקסואל, וב-1995 הוא הזכיר בראיון את משיכתו המינית לגברים ולנשים. ארמסטרונג עבד גם בתור מפיק.
בנו - ג'ואי, מתופף הלהקה SWMRS. ג'ייקוב לפעמים מופיע ביחד עם SWMRS ומנגן על גיטרה.
ארמסטרונג הוא ליברטריאני.
יחידת שט&quot;ל
יחידת שט"ל 121 (שירות טכנולוגי למודיעין) היא יחידת המודיעין החזותי של להק המודיעין (למד"ן) בחיל האוויר הישראלי.
תפקידה של היחידה הוא לפענח תצלומי אוויר ולייצר עזרים מבצעיים ליחידות חיל האוויר באמצעות אותם תצלומים. מפקד היחידה הוא קצין בדרגת סגן-אלוף. היחידה פועלת בשיתוף פעולה עם עוצבת מודיעין חזותי באגף המודיעין ועם יחידת המודיעין החזותי של מספן מודיעין (מד"ן) בחיל הים.
היחידה הוקמה בשנת 1948 מאיגוד של "מחלקת צילום אוויר" שאוישה על ידי מתנדבי חו"ל, טייסים ואנשי מיפוי בעלי ניסיון רב בצילום ופענוח תצלומי אוויר בפיקודו של איש צוות אוויר האמריקני, לי גודווין ו"מחלקת מפות" בפיקודו של ברוך קריס שנעשה למפקד היחידה הראשון, ועמד בראשה עד שנת 1963.
בעת שגרה תפקידה של שט"ל הוא לספק תשתית פענוח המאפשרת הערכת מצב על פעילות בזירת המזרח התיכון, תוך חיפוש אחר פעילות בלתי-שגרתית.
בזמן חירום תפקידה של שט"ל הוא לייצר מטרות לתקיפה עבור חיל האוויר.
כאשר צריך לתקוף מטרה, אנשי שט"ל מקבלים את תצלום האוויר, מפענחים אותו, מוצאים ומסמנים את המטרה, מייצרים את העזר ההכרחי לביצוע התקיפה ולסיום מבצעים הערכת נזק הפצצה (באנגלית: BDA, ראשי תיבות של: Bomb Damage Assessment).
עבודת המפענחים דורשת היכרות מעמיקה עם תאי השטח אותם הם מנתחים ועם אמצעי הלחימה בהם אפשר להיתקל. על המפענחים להכיר את שדות התעופה בזירה ואת כלי הטיס החונים בהם. כמו כן עליהם להכיר את מערכות הנ"מ וטילי הקרקע-אוויר (טק"א), וכן את טילי הקרקע-קרקע (טק"ק), המצויים בזירה.
תהליך המיון.
מבחני המיון מתקיימים טרם הגיוס, לאחר מבחני הצו ראשון. במיונים המלש"בים נבחנים על יכולת ניתוח מידע ויזואלי ממפות ותצלומי אוויר וזיכרון חזותי.
תהליך ההכשרה.
את הטירונות החיילים מבצעים יחד עם יחידות אחרות בצה"ל.
לאחר הטירונות החיילים עוברים לבסיס הדרכה בו הם לומדים תכנים הקשורים לעבודה אותם יבצעו בשירותם, באחד משני התחומים: קורס פענוח וקורס מיפוי אווירי, בסופו של הקורס משתבצים החיילים בגפי היחידה השונים.
שט&quot;ל
שירות טכני למודיעין
שרות טכני למודיעין
מאנקו קאפאק
מאנקו קאפאק (בקצ'ואה: Manqu Qhapaq, "בסיס נהדר") הוא, על פי המיתולוגיה של האינקה, מייסדה האגדי של השושלת הראשונה של ממלכת קוסקו שממנה התפתחה קיסרות האינקה. כל הידיעות על אודותיו מקורן באגדות עם הקיימות בכמה גרסאות ועברו מפה לאוזן.
אגדות מאנקו קאפאק.
על פי אגדה אחת הובא מאנקו קאפאק ממעמקי אגם טיטיקקה בידי אל השמש אינטי או שנולד לאל השמש. אגדה אחרת סיפרה כי היה בנו של טיקי ויראקוצ'ה. עם זאת, לא הותר לפשוטי העם לומר את שמו של ויראקוצ'ה, דבר המסביר את הצורך באגדות.
על פי מיתוס אחד נולדו מאנקו קאפאק ואחיו פאצ'אקמק לאל השמש אינטי, הידוע גם בשם "אָפּוּ פּוּנְצָ'אוּ". מאנקו קאפאק עצמו נערץ כאל השמש והאש. על פי אגדה זו, מאנקו קאפאק, אחיו ואחיותיו נשלחו לארץ בידי אל השמש והופיעו מתוך מערת פאקאריטמבו, כשהם נושאים מטה זהב הקרוי "טאפאק-יאוּרי". הם הונחו להקים את מקדש השמש לכבודו של אל השמש אביהם, במקום בו ישקע המטה באדמה. כדי להגיע לקוסקו הם פסעו דרך מערות תת-קרקעיות. במהלך המסע הפך אחד מאחיו (וייתכן שמדובר באחת מאחיותיו) לאבן ("הוּאקה" כינוי לחפץ קדוש בדת האינקה).
בגרסה אחרת של אגדה זו במקום לצאת ממערה בקוסקו הופיעו האחים והאחיות מתוך מימי אגם טיטיקקה.
באגדת טיקי ויראקוצ'ה, היה מאנקו קאפאק בנו של טיקי ויראקוצ'ה מ"פאקרי-טאמפו" הידועה כיום כ"פאקאריטמבו" (25 ק"מ דרומית לקוסקו). הוא ואחיו "אָיָאר אינקה", "איאר קאצ'י" ו"אייאר אוּצ'וּ" ואחיותיו "מאמא אוֹקלוֹ", "מאמא הוּאקוֹ", "מאמא ראאוּה" ו"מאמא קוּרה" חיו בקרבת קוסקו ואיחדו את עמם ואת עשרת ה"איילו" (קהילה המורכבת מכמה משפחות) שפגשם במסעם על מנת לנצח את השבטים של עמק קוסקו. גם באגדה זו מופיע מטה הזהב, שמקובל להניח כי ניתן למאנקו קאפאק בידי אביו. לאגדה כמה תיאורים, אך בהתאם לכמה מהגרסאות קנא מאנקו הצעיר באחיו הבוגרים, בגד בהם והרגם, וכך הפך לשליט יחיד על קוסקו. כדי לקיים את טוהר מוצאו האלוהי נשא מאנקו קאפאק את אחותו הבכורה מאמה אוקלו לאישה. בכך החל מנהג שנמשך עד שהאימפריה הגיעה לקיצה, ולפיו, אף על פי שלקיסר האינקה היו נשים רבות, האישה הרשמית הייתה על פי רוב אחת מאחיות הקיסר.
חייו של מאנקו קאפאק.
מאנקו קאפאק שלט בממלכת קוסקו בתוארו כסאפה אינקה כ-40 שנה. במהלך תקופה זו חוקק חוקים ונחשב כמי שביטל את פולחן קורבנות האדם. החוקים כללו איסור נישואים לאחות, אך חוקים אלה לא חלו על האצולה של האינקה והוא נישא לאחותו מאמא אוקלו שילדה לו בן - סינצ'י רוקה שהיה קיסר אינקה אחריו. משערים כי מאנקו קאפאק מלך עד 1230, אם כי יש כאלה הקובעים שמת בשנת 1107.
מסע צעיר
קוזקים
אדיגית
אדיגית (Адыгабзэ "אדיגאבזה") או צ'רקסית מערבית (КӀахыбзэ) הידועה בישראל גם בשם צ'רקסית. פרט לצ'רקסים החיים בישראל, היא השפה המדוברת ברפובליקת אדיגיה שבפדרציה הרוסית, שם היא גם השפה הרשמית. האדיגית שייכת למשפחת השפות הקווקזיות הצפון-מערביות, והיא קשורה ישירות לקברדינית המכונה גם צ'רקסית מזרחית.
השפה מדוברת בפי כ-125,000 תושבים ברוסיה עצמה, חלק גדול מהם באדיגיה, וכן ישנם כ-280,000 דוברים החיים כיום בטורקיה ומהווים את הקהילה הגדולה ביותר בעולם של דוברי אדיגית.
הגיית השפה וכתיבתה.
אדיגית היא אחת השפות מרובות העיצורים הפונמיים בעולם. כשאר השפות הקווקזיות הצפון-מערביות, יש לשפה ולניביה השונים עיצורים פונמיים רבים מאוד ומספרם 50 עד 60. היא עשירה במסודקים ומשופתתים חריגים רבים, אך בעלת 3-4 תנועות פונמיות בלבד (/a ə e i/). בניב השפסוגים של הים השחור קיים דו-שיני חוכך אטום, עיצור חריג ביותר שבניבים אדיגים אחרים מבוטא כוילוני חוכך אטום [x]. בניב השפסוגים של התושבים בכפר כמא בישראל ישנו מכתשי חוכך מסודק [sʼ], וילוני מחונכך סותם אטום [kʲ], מקביל קולי [ɡʲ] ובתר-מכתשי משופתת מחוכך אטום [ʧʷ].
האלפבית הצ'רקסי המבוסס על הניב של השבט צ'אמגוי.
אותיות בניבים שונים בצ'רקסית:
גראבן
גראבן (בגרמנית: Graben; מילולית תעלה) הוא מונח בגאולוגיה מבנית המתאר גוש סלע שקוע בין שני העתקים מקבילים.
היווצרות.
גראבן הוא תוצאה של גוש סלע השוקע והמייצר עמק שמשני צדדיו יש מדרונות, ונוצר לעיתים קרובות לצד הורסט. הורסט וגראבן הם מבני שברים המעידים על כוחות מתיחה ועל התפשטות קרום כדור הארץ.
גראבן הוא תוצאה של העתקים נורמליים מקבילים, שבהם הגוש התלוי יורד וגוש הבסיס עולה. מישורי השבירה משני צדי הגראבן נוטים כלפי מרכז הגראבן. הורסטים הם גושי סלעים מקבילים שנותרים בין גראבנים. מישורי השבירה של ההעתקים משני צדי הורסט נוטים ממרכז ההורסט והחוצה.
גראבן הוא תולדה של כוחות פנימיים טקטוניים הגורמים לשבירה ולסידוק, ולכן בנוף "צעיר" גראבן יהיה תמיד עמק, אבל כשהנוף "מתבגר" ומופעלים עליו כוחות חיצוניים של סחיפה עשוי תבליט הנוף להשתנות ואפילו להתהפך, כך שגראבן יהיה דווקא רכס. לעיתים תהליך כזה נובע מהיפוך תנועת הגושים כך למשל גראבן יהודה וגראבן פלשת שבתקופת הקרטיקון חל בהם היפוך והם הפכו להורסטים.
גראבן בודד או סדרה של גראבנים יוצרים את עמקי הבקע (rift valleys) הגדולים כדוגמת השבר הסורי אפריקני.
ארצות הברית של קולומביה