תנועתם היחסית (לכדור הארץ) של גרמי השמים ניתנת לחיזוי מדויק. כלומר, ביחס לכל נקודה על פני כדור הארץ, ניתן לחשב בדיוק רב מה יהיו הזוויות היחסיות לגרמי שמים מסוימים. מאחר שמהירות תנועתם הזוויתית של גרמי השמים המצויים במערכת השמש, קרי השמש, הירח וכוכבי הלכת, מהירה יחסית, מיקומם מפורט באלמנך בנפרד. מיקום כוכבי השבת לעומת זאת, אינו מפורט לגבי כל כוכב וכוכב, אלא מיקומה של קבוצת הכוכבים אריאס. באמצעות ספרות נוספת, ניתן לדעת את מרחקם הזוויתי של כל אחד מכוכבי השבת מאריאס.
מאחר שהשימוש העיקרי בניווט אסטרונומי נעשה בכלי שיט, האלמנך המסורתי ערוך באוריינטציה ימית ומחויב להימצא בכל כלי שיט על פי תקנים בינלאומיים. עם התקדמות המחשוב בכלי שיט, הולך ומתייתר השימוש באלמנך בצורתו המסורתית ואת מקומו מחליפות תוכנות מחשב.
האלמנך המסורתי מוצא לאור על ידי האדמירליות הבריטית, אולם כיום קיימות הוצאות מתחרות נוספות. האלמנך הראשון הוצא על ידי האדמירליות בשנת 1767.
אוואנגארד
אוונגארד
מזימת פירמידה
התוכי המת
"מערכון התוכי המת" (באנגלית: Dead Parrot Sketch) הוא מערכון פופולרי של חבורת מונטי פייתון, שהופיע לראשונה בסדרת הטלוויזיה "הקרקס המעופף של מונטי פייתון" בשנת 1969. מערכון זה הוא אחד הידועים ביותר של החבורה ושל ההומור הבריטי בכלל. הוא זכה לביצועים רבים במופעים שונים, ולמספר רב של מחוות ואזכורים. המערכון נכתב על ידי גרהאם צ'אפמן וג'ון קליז ושיחקו בו ג'ון קליז ומייקל פאלין.
ההומור במערכון אינו תלוי בפואנטה, הנעדרת ממנו לגמרי, אלא מבוסס על הדיאלוג השנון שבין השניים, שבו ניכרת תרבותם של חברי מונטי פייתון ואהבתם לשפה האנגלית.
רצף הביטויים שבו השתמשו במערכון התוכי המת הצליח עד מהרה להשתרש בתרבות האנגלית, והוא מצוטט לרוב בהקשרים שונים שבהם יש צורך להסביר כי דבר מסוים אבד עליו הכלח, וכי אין על כך שום עוררין.
עלילה.
במערכון, מר פרלין (ג'ון קליז) חוזר לחנות חיות כדי להחזיר תוכי שנמכר לו מת. מינו של התוכי, "נורווגי כחול", מגוחך בפני עצמו, משום שתוכאים חיים בסביבה טרופית ולא באזור סקנדינביה. עיקר המערכון הוא ויכוח הומוריסטי בין האיש לבין המוכר בחנות (מייקל פיילין), אשר מתעקש כי התוכי עודנו בין החיים. בין השניים מתנהל ויכוח מפולפל, שבמהלכו משתמש המתלונן בשלל ביטויים ומטבעות לשון המבטאים באנגלית "מת". התעקשותו של המוכר כי התוכי חי נגררת להסברים הגובלים בהיגיון אבסורדי, כגון הטענה כי הוא משותק בשל ערגתו אל הפיורדים בנורווגיה.
לבסוף, המוכר מפנה את הלקוח לחנות של אחיו בבולטון, שם יקבל תוכי אחר. בהגיעו לחנות זו, מגלה הלקוח חנות זהה לחלוטין (אפילו הכלוב הריק שהשאיר בחנות הקודמת נמצא שם), ומוכר זהה עם שפם מזויף. המוכר מספר לו שהגיע לאיפסוויץ' במקום לבולטון. הלקוח הולך להתלונן על הטעות במחלקת התלונות של הרכבת. האחראי (טרי ג'ונס) מאשר שהוא אכן בבולטון. הלקוח חוזר לחנות, שם המוכר ממשיך בדברי ההבל, עד אשר מר פרלין מתייאש מהשטות שבדבר. לחנות נכנס קולונל (גראהם צ'פמן) הקובע שהמערכון מטופש, ופוקד להמשיך למערכון הבא.
תקדימים.
אחד ממקורות ההשראה למערכון מגיע מספר הבדיחות היווני העתיק פילוגלוס שם יש בדיחה על אותו משקל: "קונה מגיע לסוחר עבדים ומתלונן על כך שהעבד שקנה ממנו מת, הסוחר עונה לו 'כשהוא היה אצלי הוא לא היה מעז לעשות דברים כאלו'".
ביצועים שונים.
בעקבות הפופולריות של המערכון ביצעו קליז ופאלין בעצמם מספר רב של ביצועים שונים למערכון, אשר גם בשל היעדר הפואנטה, הסתיים בכל פעם באופן אחר תוך קישורו לקטע ההומור הבא.
בגרסת הסרט "ועכשיו למשהו שונה לגמרי" מסביר המוכר שהוא בכלל רצה להיות חוטב עצים, והסצנה עוברת ליער, שם הוא שר את שיר חוטב העצים. בגרסת הסרט המוכר אף מנסה להציע לקונה חילזון במקום התוכי, והקונה אומר שהוא לא תחליף, מכיוון שהוא אינו מדבר;
בגרסת הופעה שהופיעה על דיסק, המוכר אומר שהחילזון מדבר, והקונה אומר שייקח אחד.
בגרסה של סאטרדיי נייט לייב אומר הקונה שיקנה חילזון, ולאחר מכן באה הפסקה ארוכה שלאחריה שואל המוכר: "אז, רוצה לבוא לדירה שלי?", והקונה עונה "חשבתי שלעולם לא תשאל."
ביצוע שבו שוּנה המערכון לחלוטין היה בנשף השוטר החשאי בשנת 1989; המוכר משיב לקונה את כספו מיד בתוספת שוברים לחופשה. מר פרלין ההמום אומר לקהל: "ובכן, אי אפשר לומר שת'אצ'ר לא שינתה דברים אחדים".
גרסת אנימציה קצרה של המערכון שימשה כקדימון ששודר בטלוויזיה לקראת מופע הצדקה של אמנסטי אינטרנשיונל, נשף השוטר החשאי בשנת 2012.
אזכורים.
אזכור התוכי המת בנסיבות המיוחדות ביותר היה על ידי ראש ממשלת בריטניה מרגרט ת'אצר בשנת 1988, בהתייחסה לאיחוד המפלגות הליברלית והסוציאל-דמוקרטית בבריטניה כאל "תוכי מת"; זאת תוך התייחסות לסמל המפלגה המאוחדת, אשר הציג דמות ציפור.
ב-1989 מת גרהאם צ'אפמן, שהיה שותף לחיבור המערכון. בטקס האשכבה שבוצע נשא ג'ון קליז הספד שהיה בחלקו "הספד הומוריסטי", שאותו הגדיר קליז כמחויב המציאות במקרה של מותו של אדם כצ'אפמן. בהספד החווה קליז למערכון התוכי המת מחווה אחרונה. עם תחילת ההספד, הזכיר קליז כי גרהאם "נפטר", "הלך לעולמו", "הלך למקום שכולו טוב", "שבק חיים", "נפח את נשמתו", "הלך לפגוש את בוראו"... וכך הלאה.
גם המחזמר "ספאמלוט", שנכתב על ידי אריק איידל, יוצא החבורה, על בסיס "מונטי פייתון והגביע הקדוש", עושה מחווה לתוכי המת בהקשר אחר לגמרי, כאשר הוא מוזכר בדיאלוג בין שני אבירים.
אזכורים נוספים, כמו גם מחוות ישירות למונטי פייתון, נעשו בעשרות מופעי טלוויזיה וקולנוע שונים – בעיקר בבריטניה, אך גם בארצות הברית – בהם סאטרדיי נייט לייב, החבובות וסאות'פארק.
בישראל, שופט בית הדין לעבודה בנצרת, השופט חיים ארמון, הודה במסגרת פסק דין לבאי כוח של בתי הזיקוק על כך "שקישטו את תחילת סיכומיהם בציטוט ממערכון "התוכי המת" של קבוצת מונטי פייתון, ציטוט שהפיג מעט את הקדרות שאפפה את כתיבת פסק הדין".
מת'יו מקפדיין
מת'יו מקפדיין (באנגלית: Matthew Macfadyen; נולד ב-17 באוקטובר 1974) הוא שחקן בריטי הידוע בתפקידו כטום קווין בסדרת הדרמה "ספוקס" של BBC וכן בתפקיד פיצוויליאם דארסי בסרט הקולנוע משנת 2005 "גאווה ודעה קדומה".
ביוגרפיה.
מתיו מקפדיין נולד בנורפוק שבאנגליה, בין השנים 1992 עד 1995 למד ב"אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה", ובמהרה הפך לשחקן מוכר על הבמות בבריטניה. בין תפקידיו הבולטים בתיאטרון ניתן למנות את אנטוניו במחזה "הדוכסית ממאלפי", צ'ארלס סורפייס ב"בית ספר לרכילות" ובנדיק ב"מהומה רבה על לא דבר". תפקידו כבנדיק היה זכור במיוחד, אותו גילם בדמות קצין-מוקיון. ב-2005 זכה לשבחים על תפקידו כנסיך האל במחזות "הנרי הרביעי" חלק ראשון ושני, שעלו בתיאטרון המלכותי הלאומי בכיכובו של מייקל גמבון.
תפקידו החשוב הראשון בטלוויזיה היה ב-1998 בסרט "אנקת גבהים", עיבוד טלוויזיוני לספרה של אמילי ברונטה "אנקת גבהים", בו שיחק בתפקיד הרטון הרנשאו. תפקידים נוספים בדרמות טלוויזיוניות היו בהפקות של ה-BBC, ב-1999 ב-"Warriors" וב-2001 הופיע ב"העולם על פי מלמוט", סדרה על פי רומן של אנתוני טרולופ. עוד ב-2001 כיכב בדרמה "קרובים רחוקים מאוד" שכתב וביים סטיבן פוליאקוף.
ב-2002 נבחר לככב בסדרה "ספוקס", שזכתה לפופולריות רבה ולשבחי הביקורת. הוא המשיך לשחק בסדרה בעונה השנייה ב-2003 ועזב את הסדרה בפרק השני של העונה השלישית.
מקפדיין הופיע בסרטי קולנוע אחדים, בהם "אניגמה" מ-2001, "מייבי בייבי" שביים בן אלטון ו"סודות וצללים" של בראד מקגאן. הופעתו החשובה ביותר בקולנוע הייתה ב-2005 בתפקיד מר דארסי בסרט הקולנוע "גאווה ודעה קדומה", לצדה של קירה נייטלי.
ב-2003 החל במערכת יחסים עם קִילִי הוֹז, שותפתו לסדרה "ספוקס". הם נישאו ב-8 באוקטובר 2004, בדצמבר אותה שנה נולדה בתם הבכורה, מגי, ובספטמבר 2006 נולד בנם ראלף.
מייק הררי
מיכאל (מייק) הררי (18 בפברואר 1927 – 21 בספטמבר 2014) היה איש "ההגנה", הפלמ"ח, השב"כ והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
ביוגרפיה.
הררי נולד בשכונת נווה צדק בתל אביב בנם של שרה (לבית זובאק) ויהושע. הוא החל את שירותו ב"הגנה" בגיל 13, ושימש שליח שהעביר מסרים בין היחידות השונות. ב-1943 התגייס לפלמ"ח לאחר שזייף את גילו והצטרף לפלוגה ד' שהוצבה ברמת הכובש. הוא השתתף בפעולות פריצת מחנה עתלית ובפיצוץ גשר שייח' חוסיין במהלך מבצע ליל הגשרים, נתפס מספר פעמים בידי שלטונות המנדט הבריטי ונשלח למחנה המעצר בלטרון, במהלך מעצרו קיבל את הכינוי "מייק". לאחר שחרורו, עבר קורס אלחוט, שובץ בפלי"ם, וב-1946 נשלח למרסיי, ושם כ"גדעוני" עסק בהכנת אוניות מעפילים. ביולי 1947 הוא הפליג כ"גדעוני" בספינת המעפילים "שיבת ציון", ולאחר מכן היה הממונה על ה"גדעונים" באיטליה.