סקר שפורסם בשנת 2019 על ידי מרכז המחקר פיו מצא כי 62% מהצרפתים היו בעלי השקפה שלילית על סין.
נציגויות דיפלומטיות.
סין מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-3 קונסוליות בליון, מרסיי ושטרסבורג. מאידך, צרפת מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג ו-5 קונסוליות בצ'נגדו, גואנגג'ואו, שאנגחאי, שן-יאנג וווהאן.
אשף מצרי
אשף מצרי (שם מדעי: Tadarida aegyptiaca) הוא מין של עטלף ממשפחת האשפיים.
תיאור.
לאשף המצרי, פרווה דחוסה בצבע חום-אפרפר בגוונים כהים יותר בראש ובגב, ובהירים יותר בחלק הקדמי, בעיקר סביב הצוואר. הכנפיים צרות ומחודדות עם קרומים חומים-בהירים שקופים למחצה.
לאשף המצרי יש זנב קצר הבולט מעבר לקרום המחבר את הכנפיים. האוזניים גדולות (18–23 מילימטר) סמוכות זו לזו בקצה הראש, פונות קדימה, וצורתן מעוגלת. הפנים דמויות בולדוג ומקומטות. אורך הגוף עם הראש 6–8 סנטימטרים, וגפי הכנף באורך כ-5 סנטימטרים.
משקל הזכר 11–20 גרם (בממוצע 15.8 גרם). הנקבות גדולות יותר, ומשקלן 13.8–20.5 גרם (בממוצע 16.3 גרם).
תפוצה ובית גידול.
לאשף המצרי תפוצה רחבה. הוא חי באפריקה (מלבד האזורים הצפון-מערביים) ובחצי האי ערב, בדרום אסיה ובמזרח עד בנגלדש וסרי לנקה.
האשף המצרי נפוץ במגוון רחב של בתי גידול, מהסוואנות הצחיחות ועד לרמות הלחות, כל עוד יש נגישות למים, שמהווים גם מוקד משיכה לחרקים, מזונו של האשף. העטלפים מבכרים צוקים ומערות למנוחת היום, אך גם מבנים מעשי ידי אדם, כמו בניינים ישנים משמשים להם ללינה.
התנהגות.
האשף המצרי, כרוב העטלפים, הוא חיה לילית. האשף נח ביום במושבות המונות בין 3 לאלפי פרטים. הוא מעופף מהיר, ובחיפוש המזון הלילי עשוי לעבור על פני שטחים פתוחים נרחבים. החרקים נטרפים מהאוויר או מעל פני האדמה, וכוללים חיפושיות, זחלים, זבובים, עשים, עכבישים, טרמיטים, אלטות וצרעות.
תנועתו של האשף המצרי על הקרקע מגושמת פחות משל עטלפים אחרים, והוא עשוי להתרוצץ על הקרקע בקלות יחסית. למקומות הלינה יש ריח חזק, ומשערים שלריח יש חשיבות באינטראקציה החברתית ובזיהוי מקומות הלינה.
הנקבות ממליטות גור אחד בשנה, לרוב בקיץ, וההיריון אורך 4 חודשים.
טקסונומיה.
השוואת רצפי גנום מצביעה על כך שהעטלף הקרוב ביותר לאשף המצרי הוא העטלף השחור-אדום ("Chaerephon jobimena" ) ממדגסקר. שני מינים אלה יחד עם האשף המקסיקני מהווים קבוצה בת 9.8 מיליון שנים לפי ההשערה.
יחסי ניו זילנד–צ'ילה
יחסי ניו זילנד–צ'ילה הם היחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה של צ'ילה וניו זילנד. שתי המדינות הם חברות ב-אסיה-פסיפיק לשיתוף פעולה כלכלי, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.
היסטוריה.
צ'ילה וניו זילנד הן שתי מדינות השוכנות לחופי האוקיינוס השקט, אולם הן מופרדות על ידי יותר מ-9,100 ק" מ (5,600 מייל) של מרחק. שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ב-1948, והשגרירויות נפתחו ב-1972. ב-1973, הגנרל הצ'יליאני אוגוסטו פינושה נטל את השלטון בצ'ילה לאחר הפיכה נגד ממשלתו של נשיא צ'ילה סלבדור איינדה. במהלך הדיקטטורה הצבאית בצ'ילה, ניו זילנד לא ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם צ'ילה. כתוצאה מכך, מספר הפגנות התקיימו בשנות ה-70 ובשנות ה-80 בניו זילנד נגד ממשלת ניו זילנד השומרת על יחסים דיפלומטיים ומסחר עם המשטר הצבאי של צ'ילה. במהלך שנות ה-70, כמה אלפי פליטים צ'יליאנים נמלטו מהמדינה שלהם, בעיקר למדינות אחרות באמריקה הלטינית ומדינות באירופה. בתקופה זו, מעל ל-200 צ'יליאנים ביקשו מקלט בניו זילנד.
מאז סיומה של הדיקטטורה הצבאית בצ'ילה, היחסים בין שתי המדינות השתפרו מאוד. לשתי המדינות יש אשרת עבודה וחופשה וגם התקיימו כמה ביקורים רשמיים שנעשו על ידי נשיאי/ראשי הממשלה ופקידי הממשלה. ב-1993, הנשיא הצ'יליאני פטריסיו איילווין הגיע לביקור רשמי בניו זילנד, והיה לראש המדינה הראשון של אמריקה הלטינית שביקר במדינה. שתי המדינות פועלות יחד למאבק בשינויי אקלים ושיפור החקלאות הגלובלית ומשדלות את הקהילה הבינלאומית כדי לסייע בשימור אנטארקטיקה. חברת התעופה הגדולה בצ'ילה, LATAM צ'ילה, מפעילה טיסות בין סנטיאגו דה צ'ילה ואוקלנד. ב-2012, הוענק לניו זילנד מעמד של משקיפה על הברית הפאסיפית, קבוצה אזורית הכוללת צ'ילה, קולומביה, מקסיקו ופרו.
ביקורים רשמיים.
לנשיאות ביקורים של צ ' ילה, בניו זילנד
ראש השרים ביקורים של ניו זילנד צ'ילה
יחסי סחר.
בשנת 2004, צ'ילה וניו זילנד חתמו על הסכם סחר חופשי (יחד עם ברוניי וסינגפור) המכונה השותפות הטראנס-פסיפית (P4). ב-2014, סך המסחר בין צ'ילה וניו זילנד הסתכם בכ-255 מיליון דולר. היצוא מצ'ילה לניו זילנד כולל: דיקט, חוט נחושת, שאינם מתמוססים כימי עיסת עץ, סודה סולפט. ניו זילנד היצוא בצ ' ילה כוללים: גבינה, חמאה ממרחי חלב, זרעים, פירות, נבגים לזריעה. החברה הגדולה ביותר של ניו זילנד, Fonterra, מחזיקה בנתח של 99% בחברת החלב הגדולה ביותר בצ'ילה, Soprole.
נציגויות דיפלומטיות.
ניו זילנד מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה בלבד, ואילו צ'ילה מחזיקה בניו זילנד שגרירות בוולינגטון בלבד.
יחסי אוסטרליה–צ'ילה
יחסי אוסטרליה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לצ'ילה. שתי המדינות נהנות מיחסי ידידות, שחשיבותן מתרכזת בתולדות ההגירה הצ'יליאנית לאוסטרליה. בשנת 2016 התגוררו באוסטרליה למעלה מ 26,000 ילידי צ'ילה. שתי המדינות חברות בשיתוף הפעולה הכלכלי באסיה-פסיפיק, בקבוצת קיירנס וב-OECD.
היסטוריה.
כבר במאה ה-19 קיימו אוסטרליה וצ'ילה קשרים בלתי פורמליים, שכן אוסטרליה הייתה עדיין חלק מהאימפריה הבריטית. הצ'יליאנים הידועים הראשונים שהגיעו לאוסטרליה היו הנשיא והגולה הפוליטי, הגנרל רמון פרייר, שהגיע בשנת 1838. ראש הממשלה השלישי של אוסטרליה, כריס ווטסון, נולד בוואלפאריסו, צ'ילה בשנת 1867, והיגר לאוסטרליה.
בשנת 1899 פתחה צ'ילה משרד קונסולרי בניוקאסל, ניו סאות' ויילס. יחסים דיפלומטיים רשמיים כונוו ב-27 בדצמבר 1945 וצ'ילה שדרגה את משרדה הקונסולרי לנציגות דיפלומטית. בשנת 1946 פתחה אוסטרליה נציגות דיפלומטית בסנטיאגו. בשנת 1968 שדרגה אוסטרליה את הנציגות הדיפלומטית שלה לשגרירות בצ'ילה, ובשנת 1969 שדרגה אף צ'ילה את נציגותה הדיפלומטית לשגרירות.
בראשית המאה ה-20 צ'יליאנים החלו להגר לאוסטרליה עם מפקד 1901 שהציג 90 מהגרים צ'יליאנים במדינה. ההגירה לאוסטרליה התגברה בשנות ה-70 לאחר ההפיכה הצ'יליאנית ב-1973, כאשר כמה אלפי צ'יליאנים עזבו את המדינה ונמלטו מרדיפות פוליטיות. בדצמבר 1989 צ'ילה חזרה לדמוקרטיה. בשנת 1993 הפך הנשיא פטריסיו איילווין לראש המדינה הצ'יליאני הראשון שערך ביקור רשמי באוסטרליה. בשנת 2004 הפך ראש הממשלה ג'ון האוורד לראש הממשלה האוסטרלי הראשון שביקר בצ'ילה והשתתף בוועידת ה-APEC.
שתי המדינות רואות זו את זו כ"בעלות דעות דומות" בפורומים רב-צדדיים. בשנת 2015, אוסטרליה וצ'ילה ציינו 70 שנה ליחסים דיפלומטיים.
ביקורים רשמיים.
ביקורים ברמה גבוהה מאוסטרליה לצ'ילה
ביקורי נשיאות מצ'ילה באוסטרליה
הסכמים דו צדדיים.
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים, כמו חוזה הסגרה (1996); הסכם לקידום הגנה והשקעות הדדיות (1999); הסכם לביטוח לאומי (2004); הסכם על תוכנית ויזת עבודה וחופשה (2005) והסכם למניעת מיסוי כפול (2013).
תחבורה.
קיימות טיסות ישירות בין אוסטרליה לצ'ילה עם חברות התעופה הבאות: LATAM צ'ילה וקנטאס.
יחסי סחר.
בשנת 2016 הסתכם המסחר הדו-צדדי בין אוסטרליה וצ'ילה ב-1.4 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של אוסטרליה לצ'ילה כולל: פחם, מכשירי מדידה וניתוח, מכונות וחלקים מיוחדים, וציוד וחלקים להנדסה אזרחית. הייצוא העיקרי של צ'ילה לאוסטרליה כולל: נחושת, פירות, עץ, עפרות ותרכיזים. בשנת 2017 אוסטרליה פתחה במשא ומתן על סחר חופשי עם צ'ילה. צ'ילה היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של אוסטרליה באמריקה הלטינית. אוסטרליה היא המשקיעה הזרה השישית בגודלה בצ'ילה, והשקעותיה הסתכמו בסכום של מעל 6.34 מיליארד דולר אוסטרלי.
נציגויות דיפלומטיות.
אוסטרליה מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה בלבד, ואילו צ'ילה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה ו-4 קונסוליות בבריסביין, מלבורן, פרת' וסידני.
שכירי חרב
שודדים
משחק עבדים
משחק עבדים (באנגלית: Slave Play) הוא מחזה בן שלוש מערכות מאת ג'רמי או. האריס. המחזה עוסק בגזע, מין, יחסי כוח, טראומה, ויחסים בין גזעיים. ההצגה עוקבת אחר שלושה זוגות בין גזעיים, העוברים טיפול בתפקוד המיני, מכיוון שבן הזוג השחור כבר לא מרגיש משיכה מינית לבן הזוג הלבן. האריס כתב במקור את ההצגה בשנתו הראשונה בבית הספר לדרמה של ייל, והוא עלה לראשונה על במה ב-19 בנובמבר 2018, בסדנת התיאטרון של ניו יורק באוף ברוודווי בבימויו של רוברט אוהרה. ההצגה עלתה בברודוויי בתיאטרון ג'ון גולדן ב-6 באוקטובר 2019. בשנת 2019, הייתה מועמדת ההצגה לפרס המחזה הטוב ביותר בפרס לוסיל לורטל, וקלייר ורדן זכתה בפרס דרמה דסק לכוריאוגרפיית הקרב הטובה ביותר על עבודתה במחזה. הוא שבר את שיא המועמדויות של מחזה לפרס הטוני בכך שהועמד ל-12 פרסים, שיא שהוחזק קודם לכן על ידי ההפקה המחודשת של "מלאכים באמריקה" משנת 2018.
המחזה היה מרכז המחלוקת בשל התמות והתכנים שלו.
עלילה.
מערכה ראשונה: "עבודה".