המונחים "משפחה חד-הורית" ו"הורה יחיד" היו בשימוש בחוק הישראלי עד שהוחלפו ב-19 במאי 2014, בחמישה חוקים, במונחים "משפחה שבראשה הורה עצמאי" ו"הורה עצמאי" בהתאמה.המניע לשינוי זה נבע גם מהשימוש הנרחב במונח "אם חד הורית" כדי לתאר אמהות גרושות או פרודות, כאשר ברור לכל שיש לילדיהן שני הורים. כדי לא לפגוע בילדים וכדי לא לאיין את מקומו של האב בחייהם, הוחלף המונח ל"הורה עצמאי". וחוק ביטוח בריאות ממלכתי ממשיכים להשתמש במושג "משפחה חד-הורית". מונח מקובל נוסף הוא הורה יחידני.
במדינת ישראל.
נתונים.
על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2005 היו בישראל 93 אלף משפחות "חד הוריות" עם ילדים עד גיל 17. 91% מההורים היחידים היו אמהות.התפלגות המשפחות ה"חד הוריות" לפי גורם היווצרותן:
59% גרושות/גרושים, 13% אלמנות/אלמנים, 13% רווקות/רווקים, 15% חיים בנפרד.משפחות שבהן הורה יחיד עם ילדים עד גיל 17 הן בישראל 5.7% מכלל המשפחות, לעומת 16% בארצות הברית, 10% בנורווגיה, 8% בקנדה ובאנגליה ו-6% בהולנד.בשנת 2011 נמנו 131,000 משפחות "חד הוריות" ובהן כ-219,000 ילדים. ב 85.3% מהמשפחות ה"חד הוריות" היו ילד אחד או שניים וב 10.3% שלושה ילדים.בשנת 2010 רק ב-3.3% מהמשפחות ה"חד הוריות" היה הגבר ראש המשפחה. באותה שנה 92.4% מהמשפחות ה"חד הוריות" היו במגזר היהודי.בשנת 2011 חיו 30.8% מהמשפחות ה"חד הוריות" בעוני בהשוואה ל-26.8% מכלל המשפחות. בחישוב הכנסה לפני תשלומי העברה ומיסים היו 47.5% מהמשפחות ה"חד הוריות" מתחת לקו העוני בהשוואה ל-32.4% בכלל האוכלוסייה, כלומר תשלומי ההעברה הפחיתו את תכולת העוני של משפחות אלו ב-35.2%, השפעה ניכרת יותר מבקרב המשפחות ה"חד הוריות"" בכל גודל משפחה.בשנת 2011 היו 59,000 משפחות "חד הוריות" (45% ממשפחות אלו) בטיפול המחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות והן היוו כשליש מהמטופלים במחלקות אלו.משרד הכלכלה מפעיל תוכניות לעידוד תעסוקה בקרב "הורים עצמאיים" (יחידים). מבקר המדינה קבע בשנת 2011 כי תוכניות אלו, שהושקעו בהן משאבים ניכרים, אינן יעילות , הסיבה לכישלון הייתה חוסר הכדאיות הכלכלי של יציאה לעבודה שפרושה ויתור על קצבאות.
הטבות למשפחה שבראשה הורה עצמאי.
באחדים מחוקי מדינת ישראל ניתנות הקלות והטבות ל"משפחה שבראשה הורה עצמאי", מתוך הכרה בקושי לקיים משפחה כזו יחסית לקיומה של משפחה רגילה. חוקים אלה הם:
"משפחה חד-הורית" לעומת "משפחה שבראשה הורה עצמאי".
המושג "משפחה חד-הורית" משמש בשתי משמעויות שביניהן מתקיים הבדל מהותי:
בשל המצבים האלה, השונים מהותית זה מזה, יזמה עמותת הורות משותפת=טובת הילד את שינוי לשון החוק הישראלי. ההצעה לתיקון הוגשה באמצעות ח"כ מאיר שטרית – התיקון בחוק משפחות חד הוריות (תיקון מס' 4 – החלפת מונח) אושר בכנסת ביום 19 במאי 2014, ובכך הוחלפו המונחים "חד הורי" ו"משפחה חד-הורית" במונחים "הורה עצמאי" ו"משפחה שבראשה הורה עצמאי" בהתאמה.
גישה המכירה בשוני בין המצבים שלעיל, כבר מומשה בעבר בפקודת מס הכנסה, המבחינה בין משפחה שבה יש הורה אחד בלבד (הקרויה "משפחה חד-הורית שבה ילד להורה אחד") למשפחה שבה יש שני הורים החיים בנפרד.
משפחה חד הורית
אם חד-הורית
אם חד הורית
עמודי האסלאם
מצוות יסוד באסלאם
ד'ו אלחיג'ה
ד'ו אלחג'ה
ד'ו אל-חג'ה
ויקרס (מזקום)
ליאור נבוק
ליאור נבוק (נולד ב-6 בספטמבר 1971 בתל אביב) הוא מלחין ופסנתרן ישראלי.
ביוגרפיה.
נבוק נולד בתל אביב ב-1971. את שירותו הצבאי עשה נבוק בתחום המוזיקה. בהמשך, למד הלחנה וניצוח באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים ולאחר מכן סיים את לימודי הדוקטורט שלו בקונסרבטוריון למוזיקה ניו אינגלנד שבבוסטון. היה תלמידו של ג'ון הרביסון.
יצירותיו של נבוק מבוצעות ומוזמנות על ידי תזמורות ומבצעים בישראל ובעולם. כך למשל, הן בוצעו על ידי בתי האופרה של פרנקפורט, סידני, ברלין ונירנברג.
יצירותיו.
מוזיקה תזמורתית.
סופרן, בסון (פגוט), קלרינט (2), כלי הקשה (1), נבל, צ'לסטה, מיתרים
מוזיקה קולית.
טנור ופסנתר
מוזיקה קאמרית.
שני כלים:
3-5 כלים:
+6 כלים
חליליות (3), קלרינט, חצוצרה, טרומבון, כינור, קונטרבאס, גיטרה, כלי הקשה (1)
ללא ליווי
זסטפוני (מועדון הכדורגל)
פרסטיטי
פרסטיטי (באיטלקית: prestiti, הלוואות) היו איגרות החוב שהנפיקה ממשלת הרפובליקה של ונציה במאות ה-13, ה-14 וה-15, כדי לממן את מלחמותיה. חשיבותן בכך שהן מספקות לחוקרי ההיסטוריה הכלכלית תיעוד עשיר ורציף של מחיריהן, אשר שופך אור על התנהגותם של שערי ריבית בימי הביניים לאורך זמן.
הטלת המלווה הממשלתי.
ממשלת הרפובליקה נהגה לממן את פעילותה הרגילה בשלמותה על ידי גביית מיסים עקיפים, בעיקר על המלח שעל המסחר בו היה לוונציאנים מונופול. אולם כאשר היא נזקקה לסכומי כסף גדולים יותר, בעת מלחמה, היא גייסה אותם על ידי הטלת מלווה חובה על אזרחיה העשירים, ביחס ישר לעושרם. כל איגרת כזו נשאה ערך נקוב של 100 דוקט, הסכום שהעביר הנישום לשלטונות בעת שהוטל המס. שמו נרשם במשרד ששכן בפיאצה סן מרקו, ואחת לשנה שולם לו סכום קבוע של 5 דוקט, או 5% על הערך הנקוב. שער ריבית זה, שבו אולצו האזרחים להלוות לשלטון, היה נמוך בהשוואה לזה שהיה נוהג בשוק ההון של אז. הפרסטיטי לא הוגבלו בזמן ולא עמדו לפדיון בדרך כלל, אולם כאשר נוצר מעת לעת עודף תקציבי, פדה אוצר הרפובליקה את חלקן, קודם שהחל לצבור יתרות לקראת המלחמה הבאה.
השוק המשני באגרות.
מה שייחד את הפרסטיטי, בהשוואה למלווים דומים באותה העת, היה שממשלת הרפובליקה הייתה מוכנה לעדכן את השמות שהיו רשומים באוצרה כזכאים לתשלום השנתי. היתר זה פתח פתח למסחר ער באגרות, והן הפכו לנכס נזיל ופופולרי בקרב האצולה לא רק בוונציה, אלא בכל רחבי אירופה. תושבי חוץ יכלו לסחור בפרסטיטי רק לאחר שקיבלו אישור ממועצת העיר ונציה. אישורים אלה היו מבוקשים ביותר.
השימוש שנעשה בפרסטיטי היה נרחב: הן שימשו בעלי הון כמכשיר להשקעה או ספקולציה, כנכס שעל ידי תרומתו נוסדו ארגוני צדקה ואף כנדוניה.
מחירי השוק של האגרות תועדו שנה אחרי שנה על ידי הרשויות. כמעט תמיד הן נסחרו במחיר נמוך מערכן הנקוב. בתקופות שבהן הייתה הרפובליקה בטוחה מאויביה וממעטת ללוות, כגון בשנת 1375, נסק ערכן של הפרסטיטי, הן משום שההיצע היה דל כי הממשלה לא נזקקה להלוואות חדשות, והן משום שהביקוש גבר, לנוכח מידת הסיכון הפחותה שבמתן אשראי לרפובליקה. אולם כאשר נראה היה כי המדינה עצמה בסכנה, כמו בימי המלחמה בין ונציה לג'נובה ב-1377, צנחו מחיריהן עד לשפל של 19 דוקט. באותה תקופה גם השהתה הממשלה, לראשונה, את תשלום הריבית השנתית על האגרות, מה שלא תרם לערכן בשוק.
תנודות אלה במחירי הפרסטיטי, לאורך עשרות ומאות שנים, הושפעו אך ורק משני אלמנטים: סיכון האשראי שלהן, כלומר ההסתברות שלא יהיה ביכולת האוצר לעמוד בהתחייבויותיו, וסיכון שער הרבית הגלום בהן, או הסיכון שערכן בשוק יצנח כתוצאה מעלייה בשער הריבית בשוק. אלמנט הסיכון השלישי שקיים היום ברכישת איגרות חוב - סכנת שחיקת ערכן על ידי אינפלציה - לא היה קיים אז, משום שכל התשלומים התבצעו במטבעות זהב ששמרו על ערכם לאורך זמן.
קריפטונייט
קריפטונייט (באנגלית: Kryptonite) הוא מחצב מיסוד כימי רדיואקטיבי הקיים ביקום DC הבדיוני שבחוברות הקומיקס סופרמן מבית DC קומיקס וסופרגירל. החומר הוזכר לראשונה בתסכית הרדיו "הרפתקאותיו של סופרמן" מיוני 1943 והופיע מאז בפרסומי החברה ובמדיות אחרות כגון סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ומשחקי וידאו במגוון סוגים וצבעים שונים בעלי השפעות שונות. מקורו של החומר בפלנטה קריפטון, ודמויות קריפטוניות מושפעות כשחומר זה נמצא בקרבתן.
מקור.
בשנת 1940 כתב ג'רי סיגל סיפור בשם "מתכת ה-ק' מקריפטון", ובו הוצג אבטיפוס של הקריפטונייט - מינרל מכוכב הלכת קריפטון, אשר שאב מסופרמן את כוחותיו והעניק לבני אדם כוחות-על.
השם "קריפטונייט" אוזכר ביוני 1943, בסיפור בשם "המטאור מקריפטון" בתסכית הרדיו "הרפתקאותיו של סופרמן". השחקן באד קולייר שגילם את סופרמן ביקש לצאת לחופשה, ולכן סופרמן הוכנס למלכודת קריפטונייט, ושחקן מחליף השמיע קולות אנקה מכאב למשך מספר פרקים עד שקולייר חזר לגלם את הדמות. בשנת 1949, הקריפטונייט הוצג בקומיקס ב-Superman vol.1 חוברת #61.
מתוך מאמץ להפחית את השימוש בקריפטונייט בסיפורים, כל הצורות הידועות של המינרל הפכו ל"פלדת ק'" בסיפור "סאגת הסאנדמן" משנת 1971.
באוגוסט 1993, העורכת הוותיקה והחלוצה של תור הזהב של הקומיקס דורותי וולפולק ציינה בראיון שלדעתה חוסר הפגיעות של סופרמן משעמם, ושהגיבור הראשי של חברת DC יהיה יותר מעניין עם עקב אכילס ותגובות מגוונות לשרידים מכוכב הבית שלו.
תיאוריות.
בשנת 1969 העלה סופר המדע בדיוני לארי ניבן תאוריה לפיה קריפטון היה כדור דייסון או כוכב נייטרונים קפוא שהתפוצץ וכך שברים שלו מצאו את דרכם לכדור הארץ באמצעות מטר מטאורים.
שימוש במילה.
המונח "קריפטונייט" מתייחס לחולשה של אדם בדומה למונח "עקב אכילס".
משמר המפרץ
משמר המפרץ (באנגלית: Baywatch) היא סדרת דרמת אקשן אמריקאית על מצילים המסיירים בחופים של מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, בכיכובו של דייוויד הסלהוף. הסדרה שודרה בין השנים 1989–1999, ומהשנים 1999–2001 הסדרה שינתה מיקום ורוב צוות השחקנים הוחלף, הסדרה הייתה ידועה בתור משמר המפרץ הוואי.