גריי לוהקה לתפקיד סו אלן יואינג, אשתו האלכוהוליסטית של ג'י.אר, בסדרת הדרמה של CBS "דאלאס" (1978–1989, 1991). בתחילה בתפקיד אורח בעונה הראשונה (חמישה פרקים), ולאחר מכן לתפקיד ראשי עד 1989 שהסדרה ירדה מהמרקע. גריי הייתה מועמדת לשני פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - דרמת סדרת הטלוויזיה ופרס אמי פריימטיים בקטגוריית השחקנית הראשית המצטיינת בסדרת דרמה על הופעתה בדאלאס. היא קיבלה גם פרסים בינלאומיים רבים, כולל פרס במבי הגרמני ואיל גאטו האיטלקי. היא נבחרה לאשת השנה על ידי אגודת הרדיו והטלוויזיה בהוליווד בשנת 1982.
אחרי דאלאס.
אחרי דאלאס, גריי שיחקה בסרט הקומדיה "אוסקר" משנת 1991 עם סילבסטר סטאלון ואז הופיעה בהופעות אורח בדרמה הבריטית Lovejoy (עם איאן מקשיין). היא גם כיכבה בכמה סרטי טלוויזיה כולל הסרט "הבדרנים (עם בוב ניוהארט) משנת 1991, "בוננזה: השיבה" (1993), "רגע של אמת: למה הבת שלי" (1993) ו"פגישה מקרית" (1994).
בשנת 1994, היא עשתה כמה הופעות אורח באופרת סבון "מלרוז פלייס", בתפקיד הילרי מייקלס, האמא של אמנדה וודוורד (הת'ר לוקליר). היא המשיכה בתפקיד בסדרת הספין-אוף של מלרוז פלייס "דוגמניות בע"מ", שם דמותה, הילרי ניהלה את סוכנות הדוגמנות, אך התוכנית בוטלה לאחר עונה אחת.
גריי הופיעה בסרטים בטלוויזיה "דאלאס: האיחוד" ((1996) ו"דאלאס: מלחמת בני יואינג" (1998), אבל בשנים הבאות לא הופיעה בסרטים או בטלוויזיה.
בשנת 2001 גילמה גריי את גברת רובינסון בווסט אנד במחזה "הבוגר" עיבוד לספר מאת צ'ארלס ווב. היא גם מילאה את התפקיד לזמן קצר בהפקת ברודוויי, כשהחליפה את קת'לין טרנר בספטמבר 2002.
גריי ביצעה את הופעת הבכורה שלה בבימוי התיאטרון עם ההצגה "רצח" "בתחילה", ועבודות בימתיות אחרות כוללות "תנאים של חיבה" מונולוגים מהווגינה, "אגנס של אלוהים" ו"מכתבי אהבה".
2004-.
גריי חזרה לשחק בטלוויזיה בשנת 2004 ככוכב אורח בחמישה פרקים של אופרת הסבון בשעות היום "היפים והאמיצים", כפריסילה קלי. היא שיחקה בכמה סרטים עצמאיים, כולל הדרמה עטורת הפרסים "השתקפות החיים" (2006), שם גילמה את החברה הטובה ביותר של אישה שעברה טיפול בסרטן השד. "מצפים למרי" (2010); "מעוף הברבור" (2011); ו"ירח נסתר" (2012). בשנת 2008 הופיע גריי בסדרת "90210", ספין אוף של בוורלי הילס 90210 . גריי הופיעה בשלוש מתוך חמש הסדרות בזיכיון, אם כי תפקידה בשנת "90210" לא היה הילרי מייקלס, הדמות שגילמה ב"מלרוז פלייס" (1992) וב"דוגמניות בע"מ".
ב-2012 חזרה גריי על תפקידה כסו אלן יואינג בסדרת הדרמה TNT "דאלאס", המשך לסדרה המקורית.
בשנת 2013 הופיעה ברשימת "הגרדיאן" כאחת מחמישים הלבושות היפה ביותר מעל גיל 50. באפריל 2013 הופיעה ברשימת הנשים הכי יפות של המגזין "People".
במהלך חג המולד 2014 היא הופיעה בפנטומימה בלונדון וגילמה את הפיה הטובה בבהצגה "סינדרלה" בהפקה הלונדונית. בשנת 2015 שיחקה בסרט ערוץ הולמרק "חתונה מושלמת". והיא לוהקה לתפקיד סבתא בסדרת הקומדיה, "אמא משמעותית". היא הופיעה גם כג'ואנה ווינטרטורן בסדרת הרשת "ווינטרטורן".
ב־17 באוגוסט 2016 פורסם כי גריי תצטרף לצוות השחקנים של אופרת הסבון הבריטית המשודרת בערוץ 4, "הולליוקס", בתפקיד טביטה מקסוול-בראון, אמה של הדמות החדשה מארני נייטינגייל, אותה גילמה ליזט אנתוני. גריי הופיעה בסדרה מה־15 בנובמבר 2016, עד ה־22 בנובמבר 2016. מאוחר יותר פורסם כי גריי חתמה על חוזה על מנת שתופיע באופרת הסבון לתקופה ארוכה יותר. דמותה של טביתה חזרה למרקע ב־27 בפברואר 2017, לפני שעזבה שוב ב־28 בפברואר 2017.
בשנת 2017 הצטרפה גריי לצוות השחקנים של סדרת הדרמה "Hand of God" בכיכובם של רון פרלמן ודיינה דלייני.
חיים אישיים.
גריי הייתה נשואה במשך 21 שנה לאד טשרשר, ארט דירקטור וצלם שעיצב עטיפות אלבומים איקוניות רבות במהלך שנות ה-60 וה-70. נולדו להם שני ילדים: ג'ף טשרשר וקלי סלואן. לגריי יש גם שני נכדים, ריידר וג'ק סלואן. אחותה הצעירה בטי, נפטרה בשנת 1989 מסרטן השד. גריי הייתה גם דודתה (מנישואיה) של השחקנית לינדזי וגנר. היא מתגוררת בלוס אנג'לס, קליפורניה.
לואי ז'אדן
לואי ז'אדן (בצרפתית Louis-Emmanuel Jadin; 21 בספטמבר 1768 – 11 באפריל 1853) היה מלחין ונגן צ'מבלו צרפתי.
ביוגרפיה.
לואי ז'אדן נולד בוורסאי כאחד מחמשת הילדים של משפחת מוזיקאים יוצאי בלגיה. לפי מקורות אחדים אביו היה ז'אן - בטיסט ז'אדן (יליד נמור ,1744 – 1790), כנרבקפלה המלכותית של ההבסבורגים בבריסל ומלחין.
לפי מקורות אחרים - אביו היה אחיו של ז'אן-בטיסט, פרנסואה ז'אדן (יליד 1731, גרה, על יד בזנסון), נגן אבוב בגדוד הקרוי "בופרמון" ואחר כך נגן בסון בתזמורת של המלכים לואי החמישה עשר ולואי השישה עשר.
בשנת 1760 המשפחה עברה לוורסאי, שם התקבל פרנסואה כנגן בסון ראשי בקפלה המלכותית של מלכי צרפת ופעל בתפקיד זה עד מותו בשנת 1789. עוד אח של האב, ז'ורז' ז'אדן (נ' 1742)
עבד גם הוא כנגן בסון באותה קפלה בוורסאי.
לואי ז'אדן למד נניגת פסנתר אצל אחיו היאסנט ז'אדן והחל לעבור בתיאטרון Théâtre de Monsieur. כבר בגיל 20 הוא כתב אופרה שהוצגה בוורסאי. בשנת 1792 הוא היה מוזיקאי של המשמר הלאומי וכתב מספר יצירות לתזמורת של המשמר. היצירה שהוא כתב בשנת 1793 זכתה להצלחה רבה. הוא היה חשוד בתמיכה במלוכה בעקבות עבודתו בחצר המלך. הוא נעצר ונכלא בקונסיירז'רי אך הצליח להימלט. בשנת 1802 הוא מונה לפרופסור בקונסרבטואר של פריז. בשנת 1806 לואי ז'אדן מונה למנהל Théâtre Molière.
בשנת 1824 לואי ז'אדן התקבל ללגיון הכבוד.
לואי ז'אדן כתב כ-40 וודווילים ואופרות שהוצגו במספר תיאטראות בפריז בנוסף לכך הוא כתב שירים פטריוטיים למקהלה, סימפוניות ומספר רב של יצירות נוספות.
מרין הינקל
מרין אליזבת הינקל (באנגלית: Marin Elizabeth Hinkle; נולדה ב-23 במרץ 1966) היא שחקנית אמריקאית. בין תפקידיה הרבים בטלוויזיה ובקולנוע, היא ידועה בעיקר בזכות משחקה של ג'ודי ברוקס בדרמת הטלוויזיה של רשת ABC, "פעם אחר פעם", ג'ודית הרפר-מלניק בסיטקום של רשת CBS, "שני גברים וחצי", ורוז ויסמן בסדרת הדרמה הקומית "גברת מייזל המופלאה". על תפקידה בסדרה "גברת מייזל המופלאה" הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית המשנה המצטיינת בסדרה קומית בשנים 2019 ו-2020.
ביוגרפיה.
הינקל נולדה בדאר א-סלאם, טנזניה, להורים אמריקאים. היא בתם של מרגרט ר' (פולגה) הינקל, שופטת בית המשפט העליון של מסצ'וסטס, ורודני הינקל, דיקן ומורה בקולג', שנפגשו בעת ששירתו בחיל השלום. משפחתה עברה לבוסטון, מסצ'וסטס, כשהייתה בת ארבעה חודשים. שנתיים לאחר מכן נולד אחיה מארק. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון ניוטון סאות', למדה באוניברסיטת בראון ובתוכנית למשחק באוניברסיטת ניו יורק בבית הספר לאמנויות טיש, וסיימה את לימודיה בשנת 1991.
במקור תכננה להיות בלרינה מקצועית, אך לאחר שנפצעה בקרסול סיימה לצמיתות והחליטה להתחיל לשחק.
קריירה.
הינקל גילמה את ג'ולייט ב"רומיאו ויוליה" מול ג'ין סטייפלטון בתיאטרון שייקספיר בוושינגטון די. סי. מ־25 בינואר עד 13 במרץ 1994.
בברודוויי שיחקה הינקל במחזה הסערה" מ-1 בנובמבר 1995 עד 31 בדצמבר 1995 בתיאטרון ברודהרסט. היא שיחקה את סנדרה מרקוביץ' ב"אלף ליצנים" בין התאריכים 14 ביולי 1996–10 באוגוסט 1996 במרכז הקריטריון. היא שיחקה במחזה אלקטרה מ-3 בדצמבר 1998 עד 21 במרץ 1999 בתיאטרון אתל ברימור.
הינקל החלה את קריירת הטלוויזיה שלה באופרת הסבון "עולם אחר". היא גם גילמה את ג'ודי ברוקס בסדרת הדרמה של ABC "פעם אחר פעם" בין השנים 1999–2002. הינקל כיכבה בסיטקום של CBS "שני גברים וחצי" עם צ'ארלי שין, ג'ון קראייר, אנגוס ט. ג'ונס ואחר כך אשטון קוצ'ר בתפקיד גרושתו של אלן (קרייר), ג'ודית.
היא שיחקה בסדרת הדרמה "Deception" עם טייט דונובן, ויקטור גרבר וקתרין לנאסה.
להינקל היו תפקידים, בין היתר, בסרטים "אני לא רפפורט", "הדבר הגדול הבא", "קוראים לי סם" ו"כחול כהה". היא חזרה להופיע בתיאטרון בשנת 2005 במחזה העלמה יוליה, עם רג' רוג'רס, בשנת 1888 מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג. (תיאטרון המחזאים רטלסטיק, ניו יורק).
הינקל הופיעה גם בסרטים "הסגר" ו"הרדיפה אחר מולי הארטלי". היא הופיעה בתפקידי אורח בתוכניות "ספין סיטי", "", "ללא עקבות", "ER", "האוס" ו"חוק וסדר".
ויליאם הואר
ויליאם הואר (באנגלית: William Hoare; בערך 1707 – 12 בדצמבר 1792) היה צייר פורטרטים ויוצר דפוס אנגלי מהעיר באת'.
חיים.
נולד ליד איי , סאפוק. ויליאם הואר קיבל השכלה מכובדת בפרינגדון. הוא הראה יכולת לצייר ונשלח ללונדון ללמוד אצל ג'וזפה גריסוני, שעזב את פירנצה ללונדון בשנת 1715. כשגריסוני חזר לאיטליה בשנת 1728 נסע איתו הואר, לרומא והמשיך בלימודיו בהנחיית פרנצ'סקו אימפריאלי. הוא נשאר ברומא תשע שנים, וחזר ללונדון ב־1737/8.
משלא הצליח להתבסס בלונדון, התיישב הואר בבאת', עיר ספא הפופולרית בקרב המעמדות העשירים יותר. שם הוא השיג עבודות רבות של דיוקנאות רשמיים של מנהיגים חברתיים של אותם ימים (כולל גאורג פרידריך הנדל) ואנשי פוליטיקה (למשל, ראשי הממשלה רוברט וולפול, ויליאם פיט, הרוזן הראשון של צ'אתאם).
לרוב הדיוקנאות ישנן מספר גרסאות, דבר המצביע על כך שהיה לו אולפן, והן פורסמו עוד יותר על ידי הפקת הדפסים על ידי חרטים מובילים. הואר עצמו היה צורב עדין ופרסם מספר לוחות פרטיות, בעיקר של בני משפחה וחברים, כולל מיס הואר (כנראה מרי), כריסטופר אנסטיי והדוכס השלישי מבופור. הפסטלים שלו הושפעו מרוזלבה קריארה.