בשנת 2007, השניים החלו להופיע בארגון ההיאבקות Chikara, כאשר אונו שמר על שם הבמה שלו, בעוד שסטופיפייד שינה את שם הבמה שלו לפלייר דוס. השניים זכו באליפות הזוגות של הארגון, לאחר שגברו על אינקוהרנס (דליריוס והאלוויקד). לעומת זאת, תקופת הכהונה של השניים הגיעה לקיצה ב-19 באוקטובר, כשהם הפסידו את חגורות האליפות לאוסיריאן פורטל (אמייסיס ואופידיאן) כבר בהגנה הראשונה שלהם על התואר. בשנת 2009, אונו היה נמצא ברצף הפסדים ארוך, שבמסגרתו אפילו הפסיד לשותפו, פלייר דוס, במסגרת גביע האריות הצעירים. הרצף נקטע לאחר שהוא ניצח את טים דונסט, כשהציג מהלך הכנעה חדש. ב-24 באוקטובר 2010, פלייר אונו ופלייר דוס רשמו את הקרב האחרון שלהם בארגון, כשהם נחלו הפסד לחברי קבוצת BDK, שרה דל ריי ודייזי הייז.
Ring of Honor (2009–2010, 2018).
ב-8 במאי 2009, אונו הופיע לראשונה בארגון ההיאבקות ROH, כשעשה זאת ביחד עם שותפו, פלייר דוס, בהפסדם לרת' טייטוס וקני קינג. במהלך הלילה השני של האירוע Death Before Dishonor VII, שנערך ב-25 ביולי, הם רשמו ניצחון מפתיע על אלופי הזוגות של ROH, קווין סטין ואל ג'נריקו. ב-9 בנובמבר, אונו ודוס נוצחו על ידי אותם סטין וג'נריקו. לאחר שמונה שנים שלא הופיעו בארגון, אונו הופיע בפעם האחרונה בארגון זה באירוע War of the Worlds, שנערך ב-11 במאי 2018 ביחד עם גרייסון, כשהם התמודדו מול היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) והפסידו להם.
Dragon Gate USA (2012).
ב-28 בינואר 2012, הסופר סמאש ברוס ערכו את קרב הבכורה שלהם בארגון ההיאבקות Dragon Gate USA בניצחון על הסצנה (קיילב קונלי וסקוט ריד). לילה לאחר מכן, הם רשמו ניצחון נוסף על D.U.F. (אריק קאנון ופינקי סאנצ'ז) ובעקבות ניצחון זה, הם קיבלו הזדמנות להתחרות על אליפות פתחו את השער המאוחד. רצף הניצחונות של הסופר סמאש ברוס הגיע לסיומו ב-2 בנובמבר, כשהם נחלו הפסד בידי גנקי הוריגוצ'י וריו סאיטו בקרב אשר קבע את זהות המועמדים לאליפות פתחו את השער המאוחד.
Pro Wrestling Guerrilla (2011–2013, 2019).
ב-10 בספטמבר 2011, סטופיפייד ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות PWG ביחד עם סטופיפייד כחלק מצמד הסופר סמאש ברוס, כשבקרב הבכורה שלהם יחדיו הם נחלו הפסד לרוקנס מונסטרס (ג'וני גודטיים וג'וני יומה). השניים חזרו שלושה חודשים לאחר מכן והפסידו פעם נוספת בקרב זוגות, הפעם לאמריקן וולבס (דייבי ריצ'רדס ואדי אדוארס). הם השיגו את ניצחון הבכורה שלהם ב-17 במרץ 2012, כשהם הצליחו לגבור על פעמיים אלופי הזוגות לשעבר, היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) והרוקנס מונסטרס בקרב זוגות משולש. ב-21 באפריל, הסופר סמאש ברוס השתתפו בטורניר הזוגות DDT4 של שנת 2012. הם ניצחו את היאנג באקס בסיבוב הראשון, Future Shock (אדם קול וקייל אוריילי) בחצי הגמר ואת Husky Black Guys 2 (אל ג'נריקו ווילי מאק) וכתוצאה מכך זכו בטורניר והפכו לטוענים לכתר לאליפות הזוגות של PWG.
ב-25 במאי, הסופר סמאש ברוס ניצחו את היאנג באקס בקרב ללא פסילות ובעקבות זאת זכו באליפות הזוגות הפנויות של PWG. הם רשמו הגנה ראשונה מוצלחת על חגורות האליפות באירוע Threemendous III, שסימן את חגיגות קיום תשע השנים לארגון, שנערך ב-21 ביולי, ובו הם גברו על Future Shock והיאנג באקס בקרב סולם זוגות משולש. באירוע Mystery Vortex, שנערך ב-1 בדצמבר, הם הגנו בהצלחה על חגורות האליפות נגד הרוקנס מונסטרס. מאוחר יותר באותו האירוע, הם נוצחו על ידי הדוג'ו ברוס (אדי אדוארדס ורודריק סטרונג) בקרב שאינו היה על התואר. ב-12 בינואר 2013, הסופר סמאש ברוס הפסידו את חגורות האליפות ל-Unbreakable F'n Machines (בריאן קייג' ומייקל אלגין) בסיבוב הפותח של טורניר הזוגות DDT4 של שנת 2013.
All Elite Wrestling (2019–היום).
איוול אונו וסטו גרייסון ערכו את הופעת הבכורה שלהם בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW) כדארק אורדר באירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי 2019, כשהופיעו לאחר קרב הזוגות בין בסט פרנדס (צ'אק טיילור וטרנט) לאנחליקו וג'ק אוואנס. לאחר שהקרב הסתיים, האורות כבו ודלקו בחזרה, כאשר אונו וגרייסון נכחו בזירה. האורות כבו ודלקו בפעם השנייה, כשהפעם שורת משרתים בעלי מסיכות הקיפו את הזירה. הדארק אורדר תקפו את כל ארבעת המשתתפים. לאחר התקיפה של אונו וגרייסון, האורות כבו והם נעלמו. באירוע Fight for the Fallen, שנערך ב-13 ביולי, הדארק אורדר ניצחו את אנחליקו וג'ק אוואנס ואת ילד הג'ונגל ולוצ'סאורוס. באירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, הדארק אורדר ניצחו את בסט פרנדס ובעקבות זאת קיבלו כרטיס חופשי מהסיבוב הראשון של הטורניר להכתרת אלופי הזוגות הראשונים של AEW. במופע המקדים לאירוע Revolution, שנערך ב-29 בפברואר 2020, השניים ניצחו את SoCal Uncensored (פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי). באירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר, הדארק אורדר (ברודי לי, קולט קבנה, איוול אונו וסטו גרייסון) הפסידו בקרב ארבעה נגד ארבעה למאט קרדונה, סקורפיו סקיי והנטורל נייטמרס (דאסטין רודס ו-QT מרשל). ב-28 במאי 2021, אונו וגרייסון הפסידו לאית'ן פייג' וסקורפיו סקיי. ב-11 ביוני, אונו איתגר ללא הצלחה את מירו לקרב על אליפות TNT של AEW. ב-17 בנובמבר בפרק של התוכנית "Dynamite", אונו הפסיד לבריאן דניאלסון. ב-4 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית "Rampage", אונו נוצח על ידי אדם קול.
חיים אישיים.
דנסרו היה מומחה אתרים עבור ממשלת קנדה. כמו כן, דנסרו מחזיק ערוץ טוויץ', שבו הוא משדר את עצמו משחק במשחקי וידאו.
דניאל פודנסה
מגדל WECT
מגדל WECT היה תורן בגובה 609.6 מטרים המשמש כאנטנה לשידור טלוויזיה, כולל שידור אות הטלוויזיה האנלוגית של ערוץ WECT 6. הוא נבנה בשנת 1969 ונמצא לאורך כביש 53 מדרום לוויט לייק בעיירת קולי במחוז בליידן, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית. לפני ההריסה, מגדל WECT היה, יחד עם כמה תרנים אחרים, המבנה השביעי הגבוה ביותר שנוצר אי פעם; והיה לא רק המבנה הגבוה ביותר בצפון קרוליינה, אלא גם הגבוה בארצות הברית ממזרח לנהר המיסיסיפי.
ב-8 בספטמבר 2008, WECT הפסיקה את השידור הרגיל של האות האנלוגי שלהם מהמגדל במחוז בליידן, אך הסתמכה במקום זאת על המשדר הדיגיטלי החדש שלה בווינבו. בעקבות המעבר, האות האנלוגי נשאר באוויר עד סוף ספטמבר כ"נורת לילה", שידר סרטון הדרכה המסביר התקנת ממירים ואנטנות UHF, אך רבים שהצליחו לקבל את ה-VHF האנלוגי לשעבר של WECT, לא יכלו לקלוט את התחנה באופן דיגיטלי, עקב מעבר לערוץ UHF ואזור כיסוי קטן בהרבה.
WECT המשיכה להשתמש במגדל האנלוגי לשעבר למטרות איסוף חדשות אלקטרוניות לפני שתרמה את המגדל ואת האתר בשטח 0.31 קמ"ר לקרן הכומתה הירוקה בשנת 2011. ב-20 בספטמבר 2012 נהרס המגדל ולבסוף הוא הושלך. ההכנסות ממכירת הקרקעות וגרוטאות המגדל הועברו לקרן.
ויליאם דניסון
ויליאם דניסון הבן (באנגלית: .William Dennison Jr; 23 בנובמבר 1815 - 15 ביוני 1882) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הוויגית ולאחר מכן המפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן כמושל אוהיו ה-24 וכמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא אברהם לינקולן בשלהי מלחמת האזרחים.
ראשית חייו.
ויליאם דניסון נולד בסינסינטי. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת מיאמי שבאוקספורד, אוהיו, למד משפטים וב-1840 התקבל ללשכת עורכי הדין של אוהיו. כאיש עסקים ממולח, הוא ניהל את בנק אקסצ'יינג' ואת חברת הרכבת קולומבוס וקסניה, וארגן את חברת הרכבת קולומבוס והוקינג ואלי. במקביל היה פעיל בפוליטיקה.
ב-1840 נשא דניסון לאישה את אן אלייזה ניל, בתו של ויליאם ניל, איש עסקים אמיד מקולומבוס, שלימים הפך שטח החווה שלו לקמפוס של אוניברסיטת המדינה של אוהיו. לזוג נולדו שבעה ילדים, שהבכור, ויליאם ניל דניסון, שירת בבריגדת הארטילריה הרכובה במהלך מלחמת האזרחים.
דניסון היה הראשון מבין הפוליטיקאים הבולטים באוהיו שעזבו את המפלגה הוויגית שהייתה אז בשלבי גסיסה, והצטרפו לשורות המפלגה הרפובליקנית החדשה. עד מהרה הוא התקדם בשורות המפלגה, זאת על רקע מאמציו למיגור העבדות והתנגדותו לאפליה בסנאט של המדינה. ב-1859 נבחר דניסון כמושל אוהיו, לאחר שניצח בבחירות את רופוס רני, וכיהן בתפקיד בשנים 1860–1862. לפני פרוץ מלחמת האזרחים, התנגד דניסון לדרישותיהן של קנטקי וווירג'יניה להסגרת עבדים נמלטים או להענשת אלו שסייעו להם.
מלחמת האזרחים.
בימים הראשונים לפרוץ מלחמת האזרחים ארגן דניסון את הגיוס באוהיו, ועל אף שצוותו היה קטן וחסר ניסיון, פעולותיו השפיעו רבות. מאמציו הובילו להקמתם של כמה מחנות אימונים גדולים לכוחות שהתגייסו, כשאחד מהם נקרא על שמו. ב-1861 ניסה דניסון ללא הצלחה להיבחר לסנאט של ארצות הברית, כאשר נוצח על ידי ג'ון שרמן.
מבלי שהתבקש לכך על ידי מחלקת המלחמה, שיגר דניסון את הכוחות של אוהיו בפיקודו של ג'ורג' מקללן אל החלק המערבי של וירג'יניה, שם הם אבטחו את ועידת וילינג שבסופו של דבר הובילה לקבלתה של וירג'יניה המערבית כמדינת חירות. הוא גם יזם את תפיסת השליטה על רשת קווי הרכבת והטלגרף של אוהיו בשלבים הראשונים של המלחמה כדי לאפשר את השימוש הצבאי בהם, ובכך עורר את חמתם של שוחרי השלום חברי המפלגה הדמוקרטית בבית המחוקקים של המדינה. הוא גינה את פרישת מדינות הדרום ואת שוחרי השלום באוהיו, דאג לאספקה יציבה של תחמושת וציוד לכוחות המתגייסים והיה תומך נלהב במדיניותו של הנשיא אברהם לינקולן. במהלך כהונתו כמושל הוא גייס מעל 100,000 חיילים וארגן 82 רגימנטים לצבא האיחוד.