מאז תחילתו של תהליך השלום, נעשו כמה צעדים לבניית אמון בין הודו לפקיסטן. שירותי האוטובוסים סמיואטה אקספרס ודלהי-לאהור הם שניים מהצעדים המוצלחים הללו, אשר מילאו תפקיד מכריע בהרחבת הקשר בין אנשים לשתי המדינות. ייזום שירות אוטובוס סרינגאר-מוזאפרבאד בשנת 2005 ופתיחת נתיב סחר היסטורי לאורך קו הפיקוח בשנת 2008 משקף עוד יותר את ההתלהבות הגוברת בין שני הצדדים לשיפור היחסים. על אף שהסחר הדו-צדדי בין הודו ופקיסטן הגיע לסכום צנוע של 1.7 מיליארדי דולרים במרץ 2007, הוא צפוי לחצות את עשרת מיליארדי דולרים עד 2010. לאחר רעידת האדמה בקשמיר 2005, הודו שלחה סיוע לאזורים מושפעים בקשמיר הפקיסטנית, פנג'אב וכן קשמיר ההינדית.
מתקפת הטרור במומבאי (2008) ערערו רבות את היחסים בין שתי המדינות.
אסיה–פסיפיק.
אוסטרליה.
הודו ואוסטרליה שתיהן חברות בחבר העמים הבריטי, ואלו חולקות קשרי ספורט ותרבות משמעותיים. הקריקטרים האוסטרלים נוטלים על עצמם מיזמים מסחריים גדולים בהודו, משופרים go הליגה הפרמיירית ההינדית, וכן, במידה פחותה, עם ליגת הקריקט ההינדית. גם הפקות הבוליווד נהנות משוק גדול באוסטרליה. בשנת 2007, ביקר הנשיא האוסטרלי ג'ון הווארד במומבאי ובתעשיית הבידור שלה, במאמצים להגדיל את התיירות בהודו לאוסטרליה.
ישנם ניסיונות אסטרטגיים מתמשכים ליצור "נאט"ו אסייתי" עם הודו, יפן, ארצות הברית ואוסטרליה. ההסכמים הדו-צדדיים התאימו לכל זווית הודו-אוסטרלית, אך זו נפגעה מסירובה של הודו לחתום על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני ומסירוביה של אוסטרליה לספק להודו אורניום, עד אשר תעשה זאת. הצבאות האוסטרלים וההינדים כבר עבדו היטב יחד. היחסים ההינדים-אוסטרליים חוו זעזוע כאשר נודע בתקשורת ההינדיות על דיווח התקפות סטודנטים מהקהילה ההינדית במלבורן, אוסטרליה. ממשלת הודו הגישה מחאות חריפות לממשלת אוסטרליה. ראש ממשלת אוסטרליה, מר קווין ראד, אמר כי "אוסטרליה מעריכה את מערכת החינוך שלה ותלמידים בינלאומיים מוערכים יותר באוסטרליה". מר ראד אמר כי ממשלתו הורתה על חקירה יסודית של התקיפות, וגינתה אותם בצורה החזקה ביותר, ואף על פי שלא הושגה פריצה משמעותית באופן מיידי, במהלך השנים האחרונות התקיפות כמעט לגמרי הופסקו באמצעות אכיפה חזקה של המשטרה ומעורבות קהילתית. תחת הנהגתה של ראש ממשלת אוסטרליה, ג'וליה גילארד, היחסים בין שתי המדינות השתפרו באופן משמעותי על רקע גישתה ההוליסטית ביחסים.
אינדונזיה.
הקשרים בין אינדונזיה להודו מנוהלים עוד מתקופת ראמאיאנה, האי ג'אווה, מוזכר באפוס המוקדם ביותר של הודו, הראמאיאנה. סוגריבה, מפקד צבאו של ראמה, שלח את אנשיו ליוואדוויפה, האי של ג'אווה, בחיפוש אחר סיטה. האינדונזים נקלטו בהיבטים רבים של התרבות ההינדית מאז כמעט אלפיים שנה. הסימן הברור ביותר הוא אימוץ של סגנון השפה סנסקריט לתוך השפה האינדונזית. בנוסף, ישנם שמות בשפה האינדונזית, הנגזרים משמות הינדים (טופונימיים) , כגון האי מאדורה עם העיר מת'ורה, נהר סראיו עם נהר סאראיו, ממלכת קלינגה עם האזור ההיסטורי קלינגה, והעיר יוגיאקרטה מתוך העיר איודיה. ממלכות הינדיות-בודהיסטיות, כגון קלינגה, סריביג'איה, מדאנג, סונדה, קדירי, סינגסארי ומג'פהיט היו הממשלות הדומיננטיות באינדונזיה ונמשכו בין השנים 200 עד למאה ה-16, כשהאחרונה נותרה בבאלי. הדוגמה להשפעות הינדו-בודהיסטיות עמוקות בהיסטוריה האינדונזית הם המקדש פראמבאנאן ומקדשי בורובודור מהמאה התשיעית.
בשנת 1950 קרא סוקרנו, הנשיא הראשון של אינדונזיה, לעמי אינדונזיה והודו "להגביר את היחסים הלבביים" שהיו קיימים בין שתי המדינות "ליותר מ-1000 שנה", לפני ש"נשברו" על ידי המעצמות הקולוניאליות. באביב 1966 החלו שרי החוץ של שתי המדינות לדבר שוב על עידן של יחסי ידידות. הודו תמכה בעצמאות אינדונזיה, ונהרו העלה את השאלה האינדונזית במועצת הביטחון של האו"ם.
הודו מחזיקה בשגרירות הממוקמת בג'קרטה, בירת המדינה, כאשר השגרירות האינדונזית בהודו ממוקמת בדלהי. הודו רואה אינדונזיה כחברת מפתח של איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. כיום, שתי המדינות מקיימות קשרים משותפים וידידותיים. הודו ואינדונזיה הi אחת הדמוקרטיות הבודדות (וגם מבין הדמוקרטיות הגדולות ביותר) באזור אסיה. שתי המדינות הסכימו להקים שותפות אסטרטגית. כמו דמוקרטיות אסיאתיות אחרות בעלות ערכים משותפים, טבעי ששתי המדינות ינהלו ויטפחו ברית אסטרטגית. אינדונזיה והודו, שתיהן מדינות החברות בפורום G-20, ה-E7, המדינות הבלתי-מזדהות והאו"ם.
ברוניי.
לברוני יש נציבות עליונה בניו דלהי, ולהודו נציבות עליונה בבנדר סרי בגוואן. שתי המדינות הן חברות מלאות בחבר העמים הבריטי.
הפיליפינים.
באמצעות האימפריות של סריביג'איה ומג'פהיט, ההשפעה ההינדית ניכרת בהיסטוריה הפיליפינית מהמאות ה-10 עד ה-14. במהלך המאה ה-18, קוימו קשרי סחר חזקים בין מנילה לחוף קורומנדל של בנגל, והייצוא הפיליפיני להודו כלל בעיקר טבק, משי, כותנה, אינדיגו, קנה סוכר וקפה.
היחסים הדיפלומטיים הפורמליים בין הפיליפינים להודו הוקמו ב-16 בנובמבר 1949. השגריר הפיליפיני הראשון בהודו היה שר החוץ המנוח נרקיסו ראמוס. שבע שנים לאחר עצמאותה של הודו ב-1947 חתמו הפיליפינים והודו על הסכם ידידות ב-11 ביולי 1952 במנילה לחיזוק היחסים הידידותיים בין שתי המדינות. זמן קצר לאחר מכן, הצירות הפיליפינים בניו דלהי הוקמה ולאחר מכן הועלתה לשגרירות. עם זאת, בשל הבדלי מדיניות החוץ כתוצאה ממבנה הברית הדו־קוטבית של המלחמה הקרה, התפתחות היחסים הדו-צדדיים נבלמה. רק בשנת 1976 נורמלו היחסים, כאשר אדיטייה בירלה, אחד התעשיינים המצליחים של הודו, נפגש עם הנשיא, פרדיננד מרקוס, כדי לבחון אפשרויות להקמת מיזמים משותפים בפיליפינים.
כיום, כמו בהודו, הפיליפינים היא המקור המוביל למיקור חוץ של תהליכים עסקיים המופעלים באמצעות קול (BPO), במונחי הכנסות (US $ 5.7) ומספר האנשים (500,000) המועסקים בענף. בשותפות עם הפיליפינים, הודו מחזיקה בכ-20 חברות IT / BPO בפיליפינים. הסחר הפיליפיני בהודו עמד על כ-986.60 מיליוני דולרים בשנת 2009, כאשר בשנת 2004 היה 600 מיליוני דולרים. שתי המדינות שאפו להגיע למיליארדי דולרים עד 2010. ישנם 60,000 הינדים המתגוררים בפיליפינים. הפיליפינים והודו חתמו באוקטובר 2007 על המסגרת לשיתוף פעולה דו-צדדי שיצר את "PH-India JCBC", ולזו קבוצות עבודה בתחומי מסחר, חקלאות, תיירות, בריאות, אנרגיה מתחדשת ומנגנון התייעצות שוטף במדיניות ודיאלוג ביטחוני.
וייטנאם.
הודו תמכה בעצמאות וייטנאם מצרפת, התנגדה למעורבותה של ארצות הברית במלחמת וייטנאם ותמכה באיחוד וייטנאם. הודו הקימה יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנת 1972 וקיימה יחסי ידידות, במיוחד בעקבות היחסים העוינים של וייטנאם עם הרפובליקה העממית של סין, שהפכה ליריבה האסטרטגית של הודו. הודו העניקה את המעמד של "המדינה המועדפת ביותר" לווייטנאם ב-1975, ושתי המדינות חתמו על הסכם סחר דו-צדדי ב-1978 ועל הסכם ההגנה על השקעה דו-צדדית (BIPPA) ב-8 במרץ 1997. בשנת 2007, הצהרה משותפת חדשה הוצאה לאור במהלך ביקור המדינה של ראש ממשלת וייטנאם נגויאן טאן דונג. הסחר הבילטראלי גדל במהירות מאז הליברליזציה של כלכלות וייטנאם והודו. הודו היא היצואנית ה-13 בגודלה לווייטנאם, כאשר היצוא גדל בהתמדה מ-11.5 מיליוני דולרים ב-1985–1986 ל-395.68 מיליוני דולרים ב-2003. ייצוא וייטנאם להודו הסתכם ב-180 מיליוני דולרים, וכלל בעיקר מוצרים חקלאיים, עבודות יד, טקסטיל, אלקטרוניקה ואחרים. בין השנים 2001 ו-2006, היקף הסחר הדו-צדדי גדל ב-20-30% בשנה והגיע ל-1 מיליארדי דולרים כבר בשנת 2006. בהמשך לקצב הצמיחה המהיר, הסחר הדו-צדדי צפוי היה לעלות ל-2 מיליארדי דולרים עד 2008, שנתיים לפני היעד הרשמי. וייטנאם והודו הרחיבו גם את שיתוף הפעולה בטכנולוגיית המידע, החינוך ושיתוף הפעולה של תוכניות החלל הלאומיות. הקישורים האוויריים הישירים ויחסי האשרות הרפים הוקמו כדי לחזק את התיירות בין השתיים.
וייטנאם והודו הן חברות בשיתוף פעולה של המקונג-גאנגה, שנועד כדי לפתח קשרים קרובים בין הודו לבין מדינות דרום-מזרח אסיה. וייטנאם תמכה בהצעתה של הודו להיות חברה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם, ולהצטרף לשיתוף הפעולה הכלכלי של אסיה-פסיפיק (APEC). בהצהרה המשותפת של 2003, הודו וייטנאם חזו ליצור "קשת של זכויות ושגשוג" בדרום-מזרח אסיה; לשם כך, וייטנאם תמכה ביחסים ותפקידים חשובים יותר בין הודו לבין איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN) ומשא ומתן על הסכם סחר חופשי בין הודו לאסיה. הודו וייטנאם הקימו גם שותפויות אסטרטגיות, כולל שיתוף פעולה נרחב בפיתוח כוח גרעיני, שיפור האבטחה האזורית ולחימה בטרור, בפשע הבינלאומי ובסחר בסמים.
יפן.
יחסי הודו-יפן תמיד היו חזקים. הודו השפיעה מבחינה תרבותית על יפן באמצעות הבודהיזם. במהלך מלחמת העולם השנייה, הצבא היפני הקיסרי עזר לצבא ההינדי הלאומי בראשות סובהש צ'אנדרה בוס. היחסים נותרו חמים עוד מאז עצמאותה של הודו, למרות הסנקציות שהטילה יפן על הודו לאחר מבחני הגרעין של פוקראן II (הסנקציות הוסרו ב-2001). לחברות יפניות, כמו סוני, טויוטה והונדה, יש מתקני ייצור בהודו, ועם צמיחת הכלכלה ההינדית, הודו נחשבת לשוק גדול לחברות יפניות. החברה היפנית הבולטת ביותר בהשקעתה הגדולה בהודו היא סוזוקי אשר בשותפות עם חברת הרכב ההינדית מרוטי סוזוקי, יצרנית הרכב הגדולה ביותר בהודו. הונדה הייתה גם שותפה של "הירו הונדה" (החברות פוצלו 2011).1