בשנת 2009 70% ממניות הקבוצה נרכשו על ידי חברת קזרוסגז שבבעלות האוליגרך הקזחי קאיראט בורנבאייב. הקבוצה רכשה שחקנים חדשים לרבות כוכבים כמו אנטולי טימושצ'וק ואנדריי ארשבין והפכה לאחת הקבוצות המובילות בכדורגל הקזחי ובעונת 2016/2017 סיימה כסגנית האלופה ושחקנה באורג'ן איסלאמחאן היה בין המבקיעים הגדולים של הליגה.
בשנים הבאות קאיראט זכתה 4 פעמים בגביע הקזחי (2014, 2015, 2017, 2018) במה שהביא את סך הזכיות שלה ל-9, היא סיימה כסגנית אלופה במשך 5 עונות רצופות (2015, 2016, 2017, 2018, 2019), אך השיגה זכייה באליפות רק 16 שנים לאחר הזכייה הקודמת, בעונת 2020.
האצטדיון.
האצטדיון המרכזי באלמאטי נבנה בשנת 1958 וכולל 4 יציעים ובעל קיבולת של 23,804 מקומות.
תארים והישגים.
ליגת העל הקזחית:
הגביע הקזחי:
הסופר קאפ הקזחי:
הליגה הקזחית הראשונה:
הליגה הסובייטית הראשונה:
גביע הפדרציה הסובייטי:
גביע רכבות אירופה:
שחקנים.
מאמנים בולטים.
ברשימה זו מופיעים המאמנים שזכו בתואר אחד לפחות, עם קאיראט אלמטי:
יוהן וולפגנג פון גיתה
עמק בקעה
מבצע שכר הולם
ג'ודיידה
קלנסוה
דגל הוואי
דגל מדינת הוואי או קא האה הוואי (באנגלית: Flag of Hawaii) הוא הדגל הרשמי של מדינת הוואי ושל ממלכת הוואי. דגל הוואי הוא הדגל היחידי של מדינה בארצות הברית שנשאר זהה לדגל שהונף תחת ממשלים קודמים, וכן היחיד מדגלי מדינות ארצות הברית שבו מופיע היוניון ג'ק - דגל בריטניה.
תיאור הדגל.
בקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לנס הדגל) נמצא היוניון ג'ק. שאר הדגל מחולק לשמונה פסים אדומים, כחולים ולבנים המסמלים את שמונת האיים העיקריים של הוואי. הפס העליון ביותר לבן, ותחתיו פס אדום וכחול, ולאחר מכן שוב לבן, אדום וכחול, לבן והפס התחתון ביותר הוא אדום.
היסטוריה.
הדגל הונף לראשונה על ידי מלך הוואי, קאמהאמהא הראשון לאות חברותו של המלך עם רב החובל הבריטי ג'ורג' ונקובר. דגל זה הוענק למלך על ידי ונקובר כמתנה ממלך הממלכה המאוחדת ג'ורג' השלישי. מאוחר יותר יועצי המלך יעצו לו להוריד את הדגל מאחר שהנפתו תציב את הוואי כתומכת בבריטניה שבאותה עת נלחמה בארצות הברית, ובעקבות המלצתו הדגל הורד. בהמשך, בעת מלחמת 1812 הונף דגל ארצות הברית על בית המלוכה - ואף זה הורד לאור מחאות קצינים בריטיים שנכחו בחצר המלוכה. כתוצאה מכך, ועל מנת למנוע טענות משני הצדדים הורה המלך בשנת 1816 על הנפת דגל המשלב בין שני הדגלים.
במקור היו בדגל שבעה פסים אדומים לבנים, אולם בשנת 1845 שונה מספר הפסים רשמית לשמונה.
יום קה האה הוואי.
בשנת 1990 הכריז מושל הוואי ג'ון ד. וייהי השלישי על ה-31 ביולי בכל שנה כיום הדגל או "יום קה האה הוואי".
ראג'אסטן
ליגת העל הפינית בכדורגל
ליגת העל הפינית בכדורגל, הוייקאוסליגה (בפינית: Veikkausliiga) היא ליגת הכדורגל הבכירה בפינלנד המכילה בתוכה את 12 המועדונים המובילים בפינלנד. הספונסר העיקרי של הליגה היא סוכנות ההימורים וייקאוס ומכאן שמה של הליגה.
לפני הקמת הליגה המקצוענית ב-1990, התקיימה ליגה חצי-מקצוענית בשם המסטרוסריה, שנוסדה ב-1930. עוד לפני כן בשנים 1908 ועד 1929 התקיימה אליפות פינלנד במתכונת גביע שהייתה למעשה טורניר נוק-אאוט.
היסטוריה.
גביע האליפות הפיני והמסטרוסריה (1908 - 1989).
התחרות הראשונה בתחום הכדורגל במדינה נערכה בשנת 1908, כאשר המדינה ארגנה תחרות אליפות המדינה במתכונת גביע בה זכתה מועדון הספורט יוניטאס. התחרות נערכה במתכונת זו ברציפות עד 1929, למעט עונת 1914 שבוטלה עקב מלחמת העולם הראשונה.
לאחר מכן החל מ-1930 שימשה המסטרוסריה (Mestaruussarja) כאליפות המדינה והייתה ליגה חובבנית, חצי מקצוענית. בעונת הבכורה, הליגה כללה 8 מועדונים עם הקמתה. בהמשך הורחבה לעשרה ובעת הפירוק בליגה היו 12 מועדונים. הפופולריות של הליגה הגיעה לשיאה בשנות ה-60.
הליגה נשלטה ברוב השנים על ידי מועדונים מהלסינקי, טורקו וויבורג. האלופה הראשונה הייתה HIFK מהלסינקי.
בשנת 1943 התחרות הופסקה עקב מלחמת העולם השנייה. בשאר שנות המלחמה התקיימה תחרות מצומצמת במתכונת גביע שהיוותה את האליפות.
החל מ-1955 החל להתקיים במקביל לתחרות הליגה, תחרות הגביע הפיני. האיקננליגה (Ykkönenliiga) משמשת כליגת המשנה מאז שנת 1973.
העונה האחרונה הייתה בשנת 1989 כאשר Kuusysi הוכתרה כאלופה האחרונה של המסטרוסריה.
הוייקאוסליגה.
הווייקאוסליגה החדשה שהוקמה כליגה המקצוענית הראשונה בפינלנד, נוסדה בשנת 1990, ונקראה תחילה "SM-liiga" ובהמשך קיבלה את השם Veikkausliiga. האלופה הראשונה בתקופה המקצוענית של הכדורגל הפיני, הייתה ה.י.ק. הלסינקי בעונת 1990.
כשאר מדינות צפון אירופה הליגה משוחקת בחודשי הקיץ בלבד, בין החודשים אפריל ואוקטובר בשל מזג האוויר הקר השורר בהן בדרך כלל בחודשים נובמבר-מרץ. הקבוצות משחקות 33 מחזורים. בתום העונה הקבוצה המדורגת במקום ה-13 יורדת ליקונן ליגה והקבוצה הראשונה ביקונן ליגה עולה לווייקאוסליגה. כמו כן, הקבוצה במקום ה-12 בווייקאוסליגה וכן הקבוצה השנייה ביקונן ליגה משחקות שיניהן שני משחקי גומלין כאשר המנצחת משחקת בעונה שלאחר מכן בווייקאוסליגה ואילו המפסידה משחקת ביקונן ליגה.
הליגה היא אחת ממייסדות "European Leagues". נכון לשנת 2010 השכר הממוצע של כדורגלני הליגה עמד על 24 אלף יורו.
טבלת אליפויות בפינלנד.
הערות:
דגל אל סלבדור
דגל גוואטמלה
ורנר פון פריטש
תומאס לודוויג וֶרנֶר פְרַיְיהֶר פון פְרִיטְש (בגרמנית: Thomas Ludwig Werner Freiherr von Fritsch; 4 באוגוסט 1880 – 22 בספטמבר 1939) היה המפקד העליון של צבא היבשה הגרמני (ה-OKH) בשנים 1935 – 1938. הדחתו בידי היטלר בעקבות הפללתו בשערוריית מין מפוקפקת, סימנה את אחד השלבים בהשתלטותו של היטלר על הוורמאכט, שסללה את הדרך אל מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
תומאס לודוויג ורנר פרייהר פון פריטש (Thomas Ludwig Werner Freiherr von Fritsch) נולד בטירת בנראת (Benrath) בשנת 1880. הוא התגייס לצבא בגיל 18 וזכה לתשומת לב אנשי המטה הכללי בשל כישוריו. בשנת 1911 מונה לחבר המטה הכללי, ועודו בדרגת אובר-לויטננט. במהלך מלחמת העולם הראשונה עלה בסולם הדרגות, וקיבל תפקידים בעלי חשיבות. לאחר המלחמה היה לאחד מ-100,000 אנשי הקבע שנותרו לשרת ברייכסווהר. בשנת 1931 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-1, ובשנת 1932 מונה למפקד הדיוויזיה ה-3 והועלה לדרגת גנרל לויטננט.
עם עליית הנאצים לשלטון לא ראה פריטש בעין יפה את הברוטליות שלהם ואת הדיכוי של זכויות האזרח, אך לא ביקר את השלטון בפומבי. כאיש הרייכסווהר, אשר על מנת להתגבר על מגבלות הסכם ורסאי קיים קשרים הדוקים עם הצבא האדום, חשש כי היטלר יגרום למלחמה עם ברית המועצות.
בשנת 1934 קיבל פריטש מינוי במטה ה-OKH, הפיקוד העליון על צבא היבשה הגרמני, ובשנת 1935 קיבל את הפיקוד על גוף זה. בשנים מוקדמות אלו של הרייך השלישי היה ה-OKH מעין מטה כללי (שקיומו נאסר על גרמניה בהסכם ורסאי). מעל ראש ה-OKH עמד שר המלחמה, שהיה אף הוא גנרל בקבע. שר המלחמה בתקופה זו היה ורנר פון בלומברג, אשר נתן את ידו להיטלר, וסייע לו בחימושה של גרמניה ובהכנתה למלחמה. בשנת 1937 נכח פריטש בועידת הוסבאך בה הודיע היטלר לגנרלים שלו באופן מפורט כי בכוונתו לצאת למלחמה תוקפנית. פריטש נחרד מכך, שכן ידע כי בשלב זה אין הצבא מוכן להתמודדות מן הסוג עליו דיבר היטלר.
לאחר ועידת הוסבאך הבין היטלר כי עליו להשתלט על הוורמאכט ולהכניעו לרצונו, אם ברצונו לצאת למלחמה. בתחילה היה עליו להיפטר מבלומברג, שכן זה, על אף ששיתף עמו פעולה, היה אדם חזק ונחוש בעל רצון משלו. במקרה התברר כי כלתו של בלומברג, מזכירה בשם אירנה גרון, עבדה בעבר כזונה. היטלר השתמש בפרט מידע זה על מנת לפטר את בלומברג. הבא אחריו בסולם הדרגות היה פריטש, אשר אמור היה להתמנות בינואר 1938 לתפקיד שר המלחמה במקום בלומברג.
הימלר והיידריך העבירו להרמן גרינג מסמכים לפיהם קיים פריטש מגעים הומוסקסואלים, בניגוד לסעיף 175 לקוד הפלילי הגרמני, וכי מזה שנים נסחט על ידי אדם בשם היינץ שמידט בשל כך. פריטש עומת עם שמידט בלשכתו של הפיהרר והכחיש את העניין מכל וכל. העובדה כי מעולם לא נישא, שכן העדיף להתרכז בקריירה שלו כחייל, לא עמדה לזכותו. הוא פוטר מהשירות בבושת פנים ב-4 בפברואר 1938, והוחלף כראש ה-OKH בידי ולטר פון בראוכיטש, עליו המליץ כמחליפו.
בשל "התנהגותו הבלתי הולמת", הועמד פריטש ב-18 במרץ 1938 בפני "בית דין של כבוד", בו שימש הרמן גרינג כנשיא, וזוכה מכל אשמה, שכן הסתבר כי המדובר ב"טעות בזיהוי", אך לא מונה לתפקיד שר המלחמה. במקום זאת הודיע היטלר, ביום בו פיטר את פריטש, כי הוא לוקח את הפיקוד על הצבא באופן אישי.
"פרשת בלומברג פריטש" הובילה להשתלטותו של היטלר על הצבא, אך גם פקחה את עיניהם של רבים מכת הקצינים שפיקדה על הוורמאכט לאופיו של היטלר, ולכך שהיטלר, ועמו הימלר והיידריך, הם אנשים חסרי מעצורים שינקטו בכל צעד שיקדם את מטרותיהם. יש האומרים כי כבר בעת הדחתו של פריטש החלו המגעים בינו ובין הגנרל לודוויג בק, על הפלתו של היטלר והחלפתו במשטר צבאי. מכל מקום, היה זה מאורע מעצב בתודעת מפקדי הוורמאכט, וקו ישיר מוביל בינו ובין קשר העשרים ביולי, שהתרחש כשש שנים לאחר מכן.