הרעיון של לוויינים גאוסטציונריים (וגאוסינכרוניים, שגאוסטציונריים הוא מקרה פרטי שלהם) פורסם לראשונה בשנת 1928 בידי הרמן פוטקניק. מסלולים גאוסינכרוניים וגאוסטציונריים עברו פופולריזציה בידי סופר המדע הבדיוני ארתור צ'ארלס קלארק ב-1945 כמסלולים שימושיים ללווייני תקשורת, ולכן הם נקראים לעיתים גם מסלולי קלארק על שמו. חגורת קלארק היא החלק בשמים בגובה של כ-35,786 קילומטר מעל פני הים במישור קו המשווה שבו ניתן להשיג מסלול קרוב לגאוסטציונרי. בשל השפעות רוח שמש סוטה לעיתים הלוויין ממסלולו, ולכן מופעלים מדי פעם מנועי הלוויין כדי להחזירו למקום הדרוש. כתוצאה מכך אורך חיי הלוויינים מוגבל.
לאור העובדה כי קיים רק גובה מסלול גאוסינכרוני אחד הסובב את כדור הארץ, הוא מנוהל על ידי איגוד התקשורת הבינלאומי (באנגלית: ITU - International Telecommunication Union), אשר יוצר מסגרת לביצוע תהליכי תיאום תדרי הלוויינים בין רשתות לווייניות שונות במטרה למנוע הפרעות הדדיות.
אך התיאום הראשוני שמבצע ITU, הוא הקצאת מקום פיזי ללוויין (קו אורך גאוגרפי), זאת כיוון שמספר הלויינים שאפשר לשבץ במסלול, מוגבל, כדי למנוע התנגשות.
פורטו-ריקו
מקדונלדס
החזית לשחרור בעלי חיים (בין-לאומי)
החזית לשחרור בעלי חיים (The Animal Liberation Front, בראשי תיבות: ALF) הוא ארגון בינלאומי אידאולוגי פרו-טבעוני התומך בזכויות בעלי חיים ובפעולה ישירה לשחרור בעלי חיים מתעשיות הבשר, הביצים ומוצרי החלב, תעשיית הפרוות, מעבדות המחקר העושות ניסויים בבעלי חיים ותעשיות אחרות הכרוכות באכזריות כלפי בעלי חיים.
הארגון תומך בפעולה ישירה כולל השחתת רכוש וחטיפת בעלי חיים, אך ללא פגיעה בגוף בני אדם.
האידאולוגיה.
המטרות המוצהרות של החזית לשחרור בעלי חיים הן:
בראיון מתאריך לא ידוע למגזין שחרור בעלי החיים "ללא פשרות", אמר רובין ווב שכל מי שהוא צמחוני או טבעוני, ומבצע פעולה המתיישבת עם המטרות הנ"ל, יכול לטעון שהפעולה נעשתה בשם החזית לשחרור בעלי חיים. הוא אמר: "זו הסיבה שאי אפשר לשבור את החזית לשחרור בעלי חיים, אי אפשר לחדור אליה באופן יעיל, אי אפשר לעצור אותה. אתם, כל אחד ואחת מכם: אתם החזית לשחרור בעלי חיים."
החזית לשחרור בעלי חיים עוסקת בפרסום פעולות הנעשות בהתאם למטרותיה באתר האינטרנט "ארקאנגל" (Arkangel), במגזין של הארגון, באתר האינטרנט של החזית עצמה ובאתר הפעולות הישירות. משרד התקשורת של החזית מנוהל על ידי רובין ווב בבריטניה, ודייוויד ברבש וסטיבן בסט בצפון אמריקה. לפחות חלק מהפעולות מדווחות לחזית באופן אנונימי על ידי יצירת קשר עם אחד ממשרדי התקשורת של החזית.
בנוסף, החזית מספקת תמיכה כלכלית ומוסרית לפעילי זכויות בעלי חיים אשר נכלאים בגין פעילותם, בין אם בתור פעילים בחזית ובין אם לאו.
החזית אינה רואה בפגיעה ברכוש, במיוחד של הפוגעים בבעלי חיים, פעולה אלימה. אף על פי שהחזית מתנגדת לפגיעה בבני אדם, דובר החזית מסרב לגנות אלימות כנגד אנשים הפוגעים בבעלי חיים כולל אלו האוכלים בשר והארגון מסייע לאנשים שנעצרו על הפעלת אלימות למען זכויות בעלי חיים.
תאי החזית לשחרור בעלי החיים קשורים גם לארגון PETA, ולעיתים מעבירים את החיות שהם משחררים לבתי מחסה שבבעלות ארגון זה.
היסטוריה.
הקמת החזית.
החזית לשחרור בעלי חיים צמחה מתוך קבוצה קטנה שנאבקה בציידי איילים באנגליה בשנות ה-60. "איגוד מחבלי הציד" אשר הניח ריחות מזויפים, והשמיע צופרי צייד על מנת לשלוח את השועלים בכיוון המנוגד למיקום הציידים. ב-1972 הם הקימו את "להקת הרחמים", קבוצה מיליטנטית יותר, אשר תקפה כלי רכב של ציידים על ידי דקירת צמיגי המכוניות וניפוץ שמשות. משם הם התקדמו לתקיפת אוניות של ציד שחפים. לאחר ששני חברי "להקת הרחמים" נאסרו ב-1975 לאחר פשיטה שביצעו על מעבדות ניסויים באוניברסיטת אוקספורד, המונים הפגינו למענם; כך נולדה החזית לשחרור בעלי חיים.
פעולות.
פעולות מוקדמות של החזית נטו להתמקד בשחרור בעלי חיים ממעבדות לניסויים.
אחת הפעולות הראשונות של ALF בארצות הברית התרחשה ב-22 בספטמבר 1981, כשפעילים חטפו 17 קופים ששימשו לניסויים במעבדה של אוניברסיטת הרווארד והעבירו אותם למקלט בטוח. אחד הקופים ששוחרר כונה דומישן (Domitian), תמונתו שצולמה בסתר על ידי פעיל של ארגון PETA בתוך המעבדה הפכה לאייקון נגד ניסויים בבעלי חיים.
שתי פעולות נוספות של ALF בארצות הברית הביאו לסגירת מחקרים אוניברסיטאיים. ב-28 במאי 1984, פשטו פעילי החזית על מעבדת פציעות הראש באוניברסיטת פנסיביליה, גרמו נזק כספי של 60,000 דולר, וגנבו מהמעבדה 60 שעות של סרטים, בהם נראים החוקרים צוחקים תוך כדי שהם משתמשים במכשיר הידראולי כדי לגרום נזק מוחי לבבונים. ההקלטות נמסרו לארגון זכויות בעלי החיים PETA, שערכה סרט של 26 דקות שנקרא Unnecessary Fuss .
האוניברסיטה השיבה שהניסויים הם נורמטיביים ובהתאם להוראות משרד הבריאות. עם זאת, עקב הפרסום נסגרה מעבדת פציעות הראש, הווטרינר הראשי של האוניברסיטה פוטר, והאוניברסיטה הושמה בתקופת מבחן.
ב-20 באפריל 1985, בעקבות הלשנה מסטודנט, פשטו פעילי ALF על מעבדה באוניברסיטת קליפורניה , גרמו נזק של 700,000 דולר, וחטפו 468 בעלי חיים. אחד מהם היה בריצ'ס, קוף מקאק בן חמישה שבועות, שנלקח מאמו עם לידתו, עפעפיו נתפרו ומכשיר סונר הוצמד לראשו, כחלק ממחקר על חסך חושי.
הפשיטה צולמה על ידי פעילי ALF. בעקבות הפעולה והפרסום נסגרו 8 מתוך 17 המחקרים שהתנהלו במעבדה זו. מנהל האגף המחקרי של משרד הבריאות בארצות הברית אמר בעקבות המקרה שיש לראות בפעולות שחרור אלה פעולות טרור.
בשנים שלאחר מכן הפעולות הורחבו להשחתה, הצתות ואיומים כלפי אנשים שעובדים בארגונים שהחזית מתנגדת אליהם. ווב כתב שבמהלך שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, התקשורת הציגה את פעילי זכויות בעלי החיים באור חיובי, כאוהבי חיות שנהיו קיצוניים ולקחו את הדברים קצת רחוק מידי: "הרובין הודים של עולם רווחת בעלי החיים". אך באמצע שנות ה-80, פעילים הבינו שחבלה כלכלית היא הרבה יותר יעילה מהפגנות וחלוקת עלונים. הפעילים עברו לניתוץ חלונות של חנויות קצבים והצתת חנויות שמכרו מעילי פרווה. בשנת 1985, הגיחה לראשונה "מיליציית זכויות בעלי החיים", שלקחה אחריות על שליחה מעטפות נפץ לאלו שהיו מעורבים בניסויים על בעלי חיים, והצתת חנויות ב-1994, שגרמו לנזק של 6 מיליון דולר. בארי הורן, שהיה חבר קרוב של ווב, נכלא בעקבות ההתקפות ל-18 שנים בכלא, ונפטר מאוחר יותר בכלא במהלך שביתת רעב.
אחת הפעולות המפורסמות ביותר, עליה לקחה אחריות "מיליציית זכויות בעלי חיים", התרחשה בשנת 1984 בבריטניה, ונקראה "מארס בר קמפיין". פעילים של המיליציה הכריזו שחטיף ה"מארס בר" בחנויות זוהם בחומר מלבין, כמחאה נגד המימון של תאגיד "מארס" למחקר דנטלי שנעשה על קופים. לבסוף התברר שההכרזות לא היו אלא מתיחה, אך הפעולה הובילה לביקורת נרחבת על החזית, וגרמה לפיצול מהמגזין הפציפיסטי "חדשות שלום", שעד אותה תקרית, הרשה לחזית להשתמש במשרדיו בנוטינגהאם ככתובת לקבלת דואר.
בשנת 1998, החזית לקחה אחריות על שחרור לטבע של 6,000 מינקים מחוות מינקים בבריטניה. הפעולה תוארה על ידי דובר "החברה המלכותית להגנת ציפורים" כ"פעולה של טמטום מונומנטלי", עקב חשש שהמינקים יגרמו לנזק אקולוגי. החזית טענה שהיא תמשיך בקמפיין שלה עד שהממשלה הבריטית תציג חקיקה חדשה לרווחת בעלי חיים שבשימוש תעשיית הפרוות.
על פי דיווח של ה-BBC, בשנת 1999 התרחשו 1,200 הצתות, מקרים של ונדליזם והתקפות פיזיות הקשורות לפעילות למען זכויות בעלי חיים בבריטניה.
פעיל של החזית לשחרור בעלי החיים רונלד קורי ב-2006 נכנס לכלא ל-12 שנה לאחר שנמצא אשם בהטמנת מטען חבלה בביתו של איש עסקים שהיה מקושר למעבדת מחקר.
החזית לשחרור בעלי חיים חטפו עיתונאי שצילם סרט דוקומנטרי על הפעילות שלהם, וצרבו את האותיות ALF על גבו. הוא שוחרר לאחר 12 שעות, תחת אזהרה שלא להתקשר למשטרה.
ארגון ALF לקח אחריות על המתקפה נגד חוקרת מהפקולטה לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה לין פירבנקס: פעילי הארגון הטמינו מטען חבלה בכניסה לביתה של שכנתה בת ה-70. ה-FBI דיווח כי המטען לא התפוצץ עקב תקלה. המטען היה חזק מספיק בשביל להרוג את כל דיירי הבית.
בצפון אמריקה, החזית לקחה אחריות על פעולות ב-11 מוסדות אקדמאיים. בינואר 2006, הואשמו 11 פעילים ב"טרור פנימי" על ידי משרד המשפטים האמריקני, שכלל הצתות שונות שנעשו לכאורה בשם החזית לשחרור בעלי חיים והחזית לשחרור כדור הארץ. פעילים שונים ואמצעי תקשורת תקפו את ההאשמות בכינוי "ציד מכשפות" ו"רדיפה ירוקה", כרמיזה ל"רדיפה האדומה" שהתרחשה בארצות הברית במאה ה-20 כלפי קומוניסטים.
פעילות בישראל.
גם בישראל נעשו מספר פעולות בשם החזית לשחרור בעלי חיים.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 פשטו פעילי החזית לשחרור בעלי חיים על בית-הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ושחררו בעלי חיים.
בשנת 1991 פשטו פעילי החזית למעבדות החוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, והשמידו ציוד שנועד לניסויים בבעלי-חיים בחקר הכאב.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 פוצצה חנות הפרוות, האחים קינרייך בשכונת הדר בחיפה (מעולם לא הוכח שהפעולה בוצעה על ידי ALF) וב-1 במאי בשנת 2000 נזרק ראש של פרה אל תוך סניף של מקדונלד'ס בתל אביב. בנוסף לכך, מדי פעם נצפו כתובות גרפיטי בישראל עם הכיתוב של החזית לשחרור בעלי החיים או ה-ALF.