הספר נפתח כשנוניה כבר בת 19. היא חיה בבית הוריה בראש פינה אבל רוקמת תוכניות לעזוב את הבית ולהצטרף לחווה חקלאית בכנרת או בסג'רה. היא מתאהבת בפועל מתניה בן משה שהגיע עם אחיו גד לראש פינה ומצא עבודה בשדות של המשפחה. פאניה אינה מרוצה מקשר זה מאחר שמתניה ומשפחתו הם גרי צדק ומזכירים לה את הקוזקים שפגעו בה ובמשפחתה. בהזדמנות הראשונה היא מפטרת את האחים ובזה גורמת לקונפליט עם נוניה שמחליטה לבצע את תוכניתה וללכת לחוות העלמות.
בחווה פוגשת נוניה בנערות נוספות שהתגייסו לקריאת של חנה מייזל שוחט להגיע לחווה ויחד הן מקימות גן ירק. במהלך שהותה במקום מפגישה אותה הסופרת עם שלל אישים אמיתיים, שחיו באזור באותה תקופה, כמו אהרון שידלובסקי, בן-ציון ישראלי, תחיה ליברזון, רחל בלובשטיין, שרה מלכין, נח נפתולסקי, ברל כצנלסון, א.ד. גורדון, שמחה וילקומיץ, יוסף טרומפלדור ואחרים. יחד עם בנות החווה שותפה נוניה למלחמתן על מעמד הנשים החלוצות כשוות ערך לחלוצים הגברים.
למרבה הפתעתה ושמחתה של נוניה היא פוגשת בחווה גם את מתניה שעובד במקום כשומר מטעם ארגון השומר. מתניה מספר לה שהוא מתאכסן בביתם של פרידה ומנדל קיפניס במושבה כנרת ומרגע זה מנצלת נוניה רגעים פנויים מעבודתה כדי לבקר בביתם של הזוג קיפניס בתקווה להיפגש עם מתניה. באחד מביקוריה של פאניה בחווה היא משאירה לנוניה אקדח מאוזר להגנה עצמית ונוניה מבקשת ממתניה ללמד אותה לירות בכלי.
באחד הימים מתכנסים רבים מכל קצוות הארץ אל המושבה מגדל כדי לחגוג חנוכת צריף. בין המגיעים גם פאניה, נוניה וחברותיה, מתניה, הזוג קיפניס, אנשי כנרת ואום ג'וני ועוד. במהלך האירוע המשמח מתגלות גופותיהם הערומות והיירויות של מתניה ושל פרידה. פאניה שמגיעה בין הראשונים למקום מזהה שכלי היריה הוא אקדח המאוזר שהביאה לביתה וממהרת להחביאו.
לאחר הרצח הכפול של זוג האוהבים מגיע לעזרתו של האלמן מנדל קיפניס החלוץ דב בער שעלה מארצות הברית (שם היה מתאגרף מקצועי) במסגרת קבוצת "האיכר הצעיר". לאחר תקופת מה מוכר קיפניס את ביתו ואדמותיו לדב בער ועוזב לכפר חיטים. נוניה הקשורה עדיין לבית של קיפניס מגיעה לבקר בו ונקשרת לדב בער והיא מסכימה שילווה אותה לבית הוריה בראש פינה. בדרכם חזרה לכנרת הם מותקפים בנחל עמוד על ידי צ'רקסים ודב בער נורה ברגלו כשהוא מגן על נוניה. לאחר טיפול בזכרון יעקב על ידי ד"ר הלל יפה מחליטה פאניה לקחתו להחלמה בראש פינה כהערכה להצלת חייה של נוניה.
לאחר מספר ימי החלמה מגיעה הידיעה מהדוד שורה שביפו שאשתו מרים נפטרה והורישה את הפסנתר לפאניה. נוניה ודב בער מתנדבים לנסוע ליפו ולהביא משם את הפסנתר. בדרכם הם עוצרים למנוחת לילה במושבה מגדל ושם מתממשת אהבתם. בהגיעם לפו הם מתאכסנים אצל הדוד שורה ועל שפת הים ביפו מבקש דב בער את ידה של נוניה וזו מבקשת עוד זמן לחשוב על כך. בדרכם חזרה עם הפסנתר מתקררים היחסים ביניהם ובהגיעם לראש פינה אומרת לו פאניה "תתרחק מהבת שלי" דבר שמגדיל את הקרע ביניהם.
דב בער, שהוציא את כל כספו על קניית הבית של קיפניס, נשאר בלי פרוטה כדי לקנות ציוד חקלאי וזרעים ומחליט להתגייס לארגון השומר כדי לחסוך כסף. הוא נשלח למושבה מסחה יחד פנחס שניאורסון כשומרי שדות רכובים. נוניה נשארת בחווה ומגלה שהיא בהריון (מהלילה שהייתה עם דב בער במגדל). היא נוסעת ליפו להיות עם הדוד שורה שם היא שומעת שדב בער משתתף בקרב איגרוף בעיר. אחרי הקרב היא חוזרת לביתו של הדוד שורה ופוגשת שם את דב בער ובפניו ובפני הדוד שורה מודה נוניה שדב בער הוא האבא של התינוק שבביטנה והדוד מארגן מייד חתונה.
הדרך הארוכה מיפו לחיפה ומשם ברכבת העמק עד לתחנת צמח מאיצים את צירי הלידה ונוניה יולדת בתחנת צמח. בגלל גשם זלעפות אוספת משפחה בדואית את הזוג עם התינוק לאוהל המשפחתי. בהיותם בכפר הבדואי מתמודדת נוניה עם הסודות של אימה פאניה ונסיבות לידתה של תמרה. במקביל מסייעים הבדואים לפתור את תעלומת הרצחם של פרידה ומתניה על ידי הפועל הבדואי של מנדל קיפניס בעזרת האקדח של נוניה שגנב קיפניס ובתמורה לתשלום של 50 פרנק ששילם לו קיפניס. עם סיום הגשמים חוזרת המשפחה לבית במושבה כנרת.
ארי דוידוביץ'
ארי דוידוביץ' הוא במאי, תסריטאי ומפיק ישראלי של קולנוע תיעודי, טלוויזיה וניו מדיה.
קורות חייו.
נולד וגדל בשכונת נוה שאנן בחיפה. לאחר לימודיו האקדמיים השתקע בתל אביב.
בשנת 2007, דוידוביץ' כתב וביים את סרטו הדוקומנטרי הראשון, "מחכים לגודיק", המביא את סיפור עלייתו ונפילתו של מלך המחזמר של שנות ה-60, גיורא גודיק. ב-2010, כתב, ביים והפיק את "אלוף העולם שלי", סרט על מסעו של אלוף האיגרוף מרחב מוהר בדרך לאליפות העולם. ב-2015 יצא סרטו "תרצה אתר: ציפור בחדר", שאותו כתב, ביים והפיק. הסרט, המביא לראשונה למסך את סיפור חייה ומותה של המשוררת והפזמונאית תרצה אתר, זכה בפרס השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה. הסרט הוקרן בסינמטק תל אביב במשך 8 חודשים ברציפות. ב-2019 יצא סרטו "החיים הנסתרים של שייקה אופיר", שגם אותו כתב, ביים והפיק. הסרט הוקרן ברשת בתי הקולנוע לב במשך 10 שבועות.
דוידוביץ' הפיק את הסרטים "כל הבקרים השמחים" בבימויו של עומר יפמן (2012), "חלומות של דובים" בבימויה של אורלי בויום (2013) ו"לשמור בבטן" בבימויים של חן רותם ועומר יפמן (2020).
בשנת 2009, יזם את "דוקו-צ'אלנג' ישראל", תחרות שנתית ליצירת סרטים דוקומנטריים קצרים, שבה שימש מפיק ומנהל אמנותי במשך שש שנים. בין השנים 2013–2016 היה העורך הראשי של כנס ותחרות "יוצרים ברשת", ליצירת תוכני וידאו מקוריים לאינטרנט, מטעם איגוד מפיקי הקולנוע והטלוויזיה בישראל, בשיתוף YouTube.
דוידוביץ יזם וערך שורה של סדנאות בינלאומיות בתחומי היצירה הקולנועית, בין השאר: סמינר "סיפור" עם מאסטר הכתיבה רוברט מקי, אותו הביא לישראל פעמיים; סטודיו למשחק עם מאמנת השחקנים האגדית איוואנה צ'בק, שהגיעה לישראל ביוזמתו ארבע פעמים, סדנת "דוקו דוקטור" עם פרננדה רוסי וסדנאות וסמינרים נוספים לקולנוע דוקומנטרי עם מגוון מומחים בינלאומיים. דוידוביץ' אף שימש כיועץ התוכניות של פסטיבל דוקאביב לקולנוע דוקומנטרי.
דוידוביץ' ערך תוכניות תרבות בטלוויזיה ועסק בעיתונות ככותב ועורך בעיתונים וכתבי עת, בהם: מעריב, חדשות, הארץ, העיר, מוניטין ומקומוני ידיעות תקשורת. בין השנים 2010–2012 כיהן בהתנדבות כחבר מדור הפרינג' במשרד התרבות והספורט, ובשנים 2018–2020 כיהן כחבר הנהלת הפורום הדוקומנטרי הישראלי.
דוידוביץ הוא בעל תואר מוסמך בתקשורת המונים מטעם האוניברסיטה העברית, בוגר החוג לפסיכולוגיה ולימודים כלליים במדעי הרוח מאוניברסיטת חיפה. בוגר התוכנית למפיקים יוצרים של שותפות תל אביב - לוס אנג'לס, מופיע ומרצה על קולנוע תיעודי, יועץ ומלווה יוצרים צעירים בתהליך היצירה.
קרחון בירד
קרחון בירד (באנגלית: Byrd Glacier) הוא קרחון גדול באנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 136 קילומטרים, ורוחבו 24 קילומטרים, והוא הקרחון השני בגודלו בעולם.
הקרחון מנקז חלק ניכר מרמת הקוטב, והוא זורם מזרחה בין רכס בריטניה והרי צ'רצ'יל עד שהוא נשפך אל מדף הקרח רוס במפרצון בארן. קרחון בירד הוא זרם הקרח העיקרי המזין את מדף הקרח רוס.
הקרחון מגיע לעומק של 2,780 מטרים מתחת לפני הים, והעמק שמתחת לקרחון הוא האתר השני הנמוך ביותר על פני כדור הארץ שאינו מכוסה מי ים, עמוק פחות רק מקרחון דנמן.
היסטוריה.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד. הקרחון נקרא על שם אדמירל ריצ'רד בירד, איש הצי האמריקאי וחוקר אנטארקטיקה.
לקריאה נוספת.
• S.R.M. LIGTENBERG, J.T.M. LENAERTS, M.R. VAN DEN BROEKE, T.A. SCAMBOS, On the formation of blue ice on Byrd Glacier, Antarctica, Journal of Glaciology, Vol. 60, No. 219, 2014 P 41
• C.J. VAN DER VEEN, L.A. STEARNS, J. JOHNSON, B. CSATHO, Flow dynamics of Byrd Glacier, East Antarctica, JJournal of Glaciology, Vol. 60, No. 224, 2014 P 1053
• Ute Christina Herzfeld, Atlas of Antarctica: Topographic Maps from Geostatistical Analysis of Satellite Radar Altimeter Data, P 243-244
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 709
הגברת הראשונה (ישראל)
תחנת הרכבת ירושלים – האומה
הגברת הראשונה של ישראל
פאנק (פ רפה)
פאנק (פ דגושה)
פאנק (פ' דגושה)
פאנק (פ' רפה)
הרי מואב
הרי מואב הם רכס הרים בתחום מחוז כרכ בממלכת ירדן, ממזרח לנהר הירדן, בין נחל זרד לנחל ארנון. רכס ההרים נקרא על שמה של ממלכת מואב ששכנה בה.
יוליאנה, רוזנת הסן-פיליפסטאל
יוליאנה, רוזנת הסן-פיליפסטאל (בגרמנית: Landgräfin Juliane von Hessen-Philippsthal; 8 ביוני 1761 – 9 בנובמבר 1799), הייתה אשתו של פיליפ השני, רוזן שאומבורג-ליפה.
ביוגרפיה.
יוליאנה נולדה ב-8 ביוני 1761 בזוטפן שבהולנד, לווילהלם, רוזן הסן-פיליפסטאל ולאולריקה אלאונורה, רוזנת הסן-פיליפסטאל-בארכפלד, בתם של וילהלם, רוזן הסן-פיליפסטאל-בארכפלד ושרלוטה וילהלמינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים. יוליאנה בילתה חלק מימי נעוריה בס-הרטוחנבוס, שם שימש אביה כגנרל הולנדי, והיא קיבלה חינוך גרמני.