המילון האורבני לסלנג הוסיף את המילה covfefe ביום שצויצה והגדיר אותה: "זה פשוטו כמשמעו covfefe". המשחק Words with Friends הוסיף את covfefe למילונו ב-1 ביוני 2017.
אתר Dictionary.com הודיע כי "covfefe" הגיעה לראש המילים שאותן גולשים חיפשו מבלי שנמצאה להן הגדרה באוקטובר 2017, והמשיכה להופיע בראש חיפושי המשתמשים אחר מילה ללא ערך.
המילה Covfefe מוזכרת כעת כאשר אישי ציבור כושלים בלשונם. היא הוזכרה במיוחד כשטראמפ נתפס עם שגיאות בדבריו.
סן מרקו (דונטלו)
סן מרקו (באיטלקית: San Marco) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בין השנים 1411–1413 ומתאר את מרקוס המבשר. הפסל מוצג במוזיאון אורסנמיקלה בפירנצה.
היסטוריה.
הפסל הוזמן בשנת 1409 על ידי גילדת האורגים של פירנצה עבור גומחה שנחצבה בקיר החיצוני של כנסיית אורסנמיקלה. הוא הראשון מתוך שלושה פסלים אשר הגילדה הזמינה מדונטלו. גוש השיש הועבר לרשותו של האמן בשנת 1411 והפסל הוצב בגומחה בשנת 1413.
על פי היסטוריון האמנות ג'ורג'ו וזארי, המתייחס לפסל בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר, גילדת האורגים של פירנצה דחתה בתחילה את הפסל מאחר שנראה בעל פרופורציות לא טבעיות כאשר צופים בו מאותו הגובה. הראש וחצי הגוף העליון היו גדולים יותר, כדי להתאים לצפיה בגומחה אליה הפסל נועד, אשר מוקמה הרבה מעל פני הקרקע.
דונטלו הבטיח למזמינים כי יבצע התאמות, אך בפועל כיסה את הפסל למשך 15 יום ולא שינה בו דבר. לאחר מכן הציב אותו בגומחה המוגבהת. הפעם, בצפייה מגובה הקרקע, הפרופורציות נראו מושלמות והגילדה קיבלה את הפסל.
וזארי הוסיף וציין שהפסל זכה לשבחים ממיכלאנג'לו שאמר: "מעולם לא ראיתי דמות בעלת שאר רוח כמו איש זה. אם באמת היו למרקוס הקדוש מאפיינים אלה, אני יכול להאמין במה שכתב".
הפסל הוסר ממקומו בשנת 1941, עקב חשש להפצצות בימי מלחמת העולם השנייה, ושוב בשנת 1977 לצורכי שיקום. במהלך השיקום נתגלו שרידי הזהבה על השיער, הזקן, קצוות הבגדים והכרית עליה מניחה הדמות את רגלה.
עם סיום עבודות השיקום, בשנת 1986, הועבר הפסל למוזיאון הכנסייה ועותק הוצב במקומו.
תיאור היצירה.
סן מרקו הוא אחד הפסלים הראשונים שהחיה, לאחר 1000 שנים, את אמנות יוון העתיקה ואת תנוחת הקונטרה פוסטו. המותניים נעות ימינה לעבר הרגל התומכת, אשר מעליה הגלימה משתפלת בקווים ישרים, כמעט כמו עמוד רומאי. מצד שני, ברך שמאל מושטת קדימה ושוברת את קווי הגלימה. פיתול המותניים והגוף יוצר אשליה של תנועה בסגנון הפסלים היוונים והרומאים העתיקים, שללא ספק היוו את מקור ההשראה לפסל זה. ועל כן, בזכות הקונטרה פוסטו, הפסל נראה מלא חיים.
מרקוס מתואר כאיש מזוקן, בדמות פילוסוף קדום. פניו מביעות רצינות מכובדת ושלמות רוחנית. נראה כי מבטו מופנה לעבר האופק הלא מוגדר. בידו השמאלית הוא אוחז בספר פתוח, סמל איקונוגרפי טיפוסי של מחברי הבשורות.
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2017
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2017 נערך ב-9 באפריל 2017 ברויאל אלברט הול. את הטקס הנחה ג'ייסון מנפורד. קטעים נבחרים מהטקס שודרו בטלוויזיה בערוץ ITV.
זוכים ומועמדים.
שמות המועמדים הוכרזו ב-6 במרץ 2017.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות.
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
ג'יימי דמטריו
ג'יימי דמטריו (באנגלית: Jamie Demetriou; נולד ב-1 בנובמבר 1987) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי אנגלי, הידוע בתפקידיו בסדרות הטלוויזיה הקומיות "פליבג" ו-"Stath Lets Flats" להם גם כתב את התסריט. בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2020 הוא זכה על האחרונה בפרס השחקן הטוב ובפרס התסריטאי הטוב ביותר בסדרה קומית.
ביוגרפיה.
דמטריו למד בבית הספר קומפטון בצפון לונדון והצטרף לתיאטרון צ'יקנשד, לפני שלמד באוניברסיטת בריסטול.
קריירה.
דמטריו שיחק במופע יחיד 'Revolions Bristol' אשר זכה לשבחי המבקרים בשנים 2009-2011. המופע המופע היחיד, "יום העם", הושווה מאוחר יותר עם הופעותיו של סטיב קוגן באינדפנדנט.
תפקידיו בטלוויזיה כוללים "המופע של טרייסי אולמן", פליבג, וכן בקומדיית המצבים "Stath Lets Flats", שבו הוא מככב עם אחותו נטשה. התסריט נכתב גם על ידי דימטריו למעט שלושה פרקים, ומככבים בו גם קייטי וויקס ודסטין דמרי-ברנס.
בשנת 2019, דמטריו היה מועמד לשני פרסי BAFTA עבור "Stath Lets Flats" - "ההופעה" פרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הגברית הטובה ביותר ופרס באפט"א לטלוויזיה לסדרה הקומית הטובה ביותר (כמפיק).
בשנת 2020 הוא זכה בשלושה פרסי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה - לתסריט הטוב ביותר בסדרת קומדיה, הופעה גברית בתוכנית קומית, וקומדיה כתובה הטובה ביותר (כמפיק).
דמטריו הופיע בסרט פדינגטון 2, בתפקיד הפרופסור.
דמטריו נתן את קולו לסרט האנימציה משנת 2018, עולמם הסודי של גמדי הגינה עם ג'וני דפ כבלש בעל שם.
בשנת 2019 הוא הופיע כשף הסלבריטאים רלפי מור בפרק של "הפעם עם אלן פרטרידג", מה שגרם לפרטרידג' לתגובה אלרגית, לאחר שדמטריו הגיש לו בטעות צדפות להן הוא רגיש. הוא גם סיפק את קול החבר הטלפוני המתקשר בפרק אחר. הוא שיחק את מרקוס במיני סדרה האמריקאית "ארבע חתונות ולוויה אחת", עיבוד לסרט הבריטי ארבע חתונות ולוויה אחת משנת 1994.
בשנת 2020 גילם דמות משנית בעונתה השנייה של סדרה הקומית "עובדי אלוהים" של רשת TBS.
בשנת 2021 שיחק בסרט "קרואלה" אודות קורותיה של קרואלה דה ויל. בשנת 2022 החל לשחק בסדרת הקומדיה "אפטר פארטי" באפל TV פלוס.
הוא הופיע במופע סטנד-אפ שהוא מציג דמות פיקטיבית בשם "אנדי" "במועדון הארי היל" בנובמבר 2019.
חיים אישיים.
אחותו של דמטריו, נטסיה דמטריו, היא גם קומיקאית ושחקנית.
Poor Boy / Lucky Man
Poor Boy / Lucky Man הוא אלבומו השני של אסף אבידן והמוג'וס. הוא יצא לאור באופן עצמאי בישראל בשנת 2009 לאחר הצלחת אלבום הבכורה שלהם 2008 The Reckoning.
האלבום יצא בישראל ב-9 בספטמבר 2009, ויצא במקור בשני שמות שונים, עטיפות וכותר רצועה שני, והשאיר את הקהל להחליט אם המספר מסמל משהו. האלבום זכה להצלחה כמו קודמו, ואף הגיע למעמד זהב בישראל אחרי חמישה חודשים. האלבום זכה לביקורות אקסטטיות.
האלבום יצא בחלקים באירופה באפריל 2011. בין היתר, זה היה אלבום החודש ברדיו FIP הלאומי של צרפת, בעיתון ליברסיון ובמגזין אקליפסד הגרמני. האלבום זכה גם להצלחה מסחרית מוגבלת בצרפת והגיע למקום 108 בטבלת 200 האלבומים הצרפתיים הראשונים, ונשאר שישה שבועות במצעד האלבומים הצרפתיים.
סן ג'ורג'ו (דונטלו)
סן ג'ורג'ו (באיטלקית: San Giorgio) הוא פסל שיש של הפסל דונטלו, שהושלם בין השנים 1415–1417 ומתאר את גאורגיוס הקדוש. הפסל מוצג במוזיאון הלאומי ברג'לו בפירנצה.
היסטוריה.
הפסל הוזמן על ידי גילדת יצרני השריון והחרבות של פירנצה עבור גומחה שנחצבה בקיר החיצוני של כנסיית אורסנמיקלה. זהו אחד מארבעה עשר פסלים שהוזמנו על ידי הגילדות של פירנצה לקישוט הגומחות החיצוניות של הכנסייה. יצירתו הושלמה בין השנים 1415–1417.
בשנת 1858 נשבר אף הפסל על ידי אבן שהושלכה לעברו. הוא הועבר בשנת 1892 למוזיאון הלאומי ברג'לו בפירנצה.
בין השנים 1892–2008 הונח עותק ארד בגומחה המקורית, שהוחלף על ידי עותק שיש ב-23 באפריל 2008.
תיאור היצירה.
סן ג'ורג'ו מפוסל כאיש עטור שריון, צעיר, אמיץ, נחוש וחזק. תנוחתו איננה תנוחת קונטרה פוסטו קלאסית, בה משקל הגוף מונח על רגל אחת. כאן המשקל מונח על שתי הרגליים אבל הירך השמאלית מוטה קדימה, ומעניקה לפסל מימד של תנועה. אף על פי שהדמות לבושה לחלוטין, עדיין יש תחושה של גוף שרירי מתחת למעטה השריון. הפסל מבטא את הבנתו של דונטלו באנטומיה, למשל אפשר לראות את רצועות ועצמות הצוואר.
במקור, ידו הימנית של סן ג'ורג'ו החזיקה כנראה בלהב כלשהו. סימני קידוח על ראשו מעידים על כך שהוא כנראה חבש קסדה או כתר. עיניו מסתכלות כלפי מעלה ופניו מעידות על חרדה ורגשות לפני תקיפת הדרקון (על פי סיפור האגדה הנוצרי, סן ג'ורג'ו הרג דרקון מטיל אימה והציל נסיכה מידיו), גבותיו שזורות ומצחו חרוש קמטים.
תבליט.
התבליט "סן ג'ורג'ו משחרר את הנסיכה" מוצג מתחת לכן הפסל. בתבליט מתוארת הנסיכה (בתנוחת קונטרה פוסטו) הצופה בסן ג'ורג'ו על סוסו הורג את הדרקון. כמו כן מתוארים מערה משמאל, אכסדרה מימין, ומספר עצים ברקע. התבליט נוצר בטכניקת סטיאצ'טו, אותה פיתח דונטלו, המשמשת להעצמת האפקט התלת ממדי: הדמויות, הסוס והדרקון מתוארות בתבליט גבוה, בעוד שהמערה, האכסדרה והעצים בתבליט נמוך. משני צידי התבליט מתוארים מגינים עם סמלי גילדת יצרני השריון והחרבות של פירנצה, מזמינת היצירה.
מרים המגדלית בעלת התשובה (דונטלו)
מרים המגדלית בעלת התשובה (באיטלקית: Maddalena penitente) הוא פסל מעץ צפצפה לבנה של הפסל דונטלו, שהושלם בין השנים 1453–1455 ומתאר את מרים המגדלית. הוא נחצב בגודל טבעי (גובה 188 ס"מ) ומוצג במוזיאון הדואומו בפירנצה.
היסטוריה ורקע.
התיעוד אודות היצירה הוא מועט. הפסל הוזמן ככל הנראה עבור הבפטיסטריום של פירנצה, אם כי עובדה זו נתונה במחלוקת. האזכור המוקדם ביותר מתוארך לשנת 1500 ומציין כי הפסל הוצב בחזרה בבפטיסטריום של פירנצה, כנגד הקיר הדרום-מערבי. מאז הועבר הפסל מספר פעמים: בשנת 1688 הועבר לאחסון, בשנת 1735 הוחזר לבפטיסטריום כנגד הקיר הדרום-מזרחי ובשנת 1912 הוצב כנגד הקיר הדרום-מערבי.
היצירה ניזוקה בשנת 1966 עקב עליית נהר הארנו על גדותיו. תהליך השיקום חשף חלק מהפוליכרומים וציפוי הזהב המקוריים של הפסל.
לאחר שיקומו, הועבר הפסל בשנת 1972 למוזיאון הדואומו.