בתרבויות מסוימות פעילויות מיניות נחשבות למקובלת רק במסגרת נישואים, בעוד שמין לפני הנישואים או מחוץ לנישואים נחשבים לטאבו. ישנן פעילויות מיניות מסוימות שאינן חוקיות - באופן אוניברסלי או במדינות מסוימות או בתחומי שיפוט מסוימים, בעוד שחלק מהפעילויות המיניות נחשבות מנוגדות לנורמות הקיימות בחברות ותרבויות מסוימות. דוגמאות לפעילויות מיניות שנחשבות לעבירה פלילית ברוב תחומי השיפוט ברחבי העולם הן תקיפה מינית ופעילות מינית עם אדם מתחת לגיל ההסכמה.
צנצנת ליידן
צנצנת ליידן (באנגלית: Leyden jar) היא קבל חשמלי בצורתו המוקדמת, שהומצאה באמצע המאה ה-18 עם ראשית חקר התופעות החשמליות, ושימשה ברבים מהניסויים המוקדמים בחשמל.
הצנצנת עשויה מזכוכית והיא מצופה במתכת בצידה הפנימי כולל תחתיתה, וכן בצידה החיצוני. דרך הפקק עובר מוט מתכת שממנו יורדת שרשרת מתכת הנוגעת בתחתית המיכל. המוט משמש לטעינת הצנצנת במטען אלקטרוסטטי. לצורך הטעינה נוגעים במוט עם חפץ טעון חשמל סטאטי חיובי או שלילי, בעוד הציפוי החיצוני מוארק (למשל על ידי החזקתו ביד). בתור מקור למטען השתמשו, למשל, בכדור זכוכית שנטען על ידי שפשוף עם משי - זכוכית נוטה לאבד אלקטרונים יותר בקלות ממשי, לכן עקב המגע ביניהם אלקטרונים מהזכוכית עוברים למשי ונוצר על פניה מטען חיובי (האפקט הטריבואלקטרי).
בדומה לקבל מודרני הצנצנת מורכבת מתווך מבודד שהוא הזכוכית, בין שני מוליכים שהם הציפוי הפנימי והחיצוני. הצנצנת אוגרת מטען חשמלי במתח גבוה, וככל שהצנצנת גדולה יותר היא יכולה לאגור יותר מטען. מוערך שצנצנת ליידן יכולה לאגור מטען במתח בין 20,000 ל-60,000 וולט.
פריקת הצנצנת נעשית על ידי יצירת קצר בין הציפוי החיצוני למוט, הפריקה מתרחשת כהרף עין ונוצר ניצוץ בין שני המגעים.
דגמים מוקדמים עוד יותר של צנצנת ליידן היו עשויים מצנצנת מלאה עד חציה מים ששימשו כמוליך במקום הציפוי הפנימי.
צנצנת ליידן הומצאה במקביל ובאופן בלתי תלוי בידי איש הדת הגרמני אוולד גאורג פון קלייסט ב-11 באוקטובר 1745 ובידי המדען ההולנדי פיטר ואן משנברוק מהעיר ליידן ב-1745–1746. ההמצאה נקראה על שם העיר.
צנצנת ליידן שימשה לביצוע רבים מהניסויים הראשונים בחשמל, והמצאתה הייתה בעלת חשיבות יסודית בחקר התופעה החשמלית. בניסוי מפורסם, בנג'מין פרנקלין טען צנצנות ליידן ממטען שאסף מברק, בעזרת עפיפון. פרנקלין עסק במחקרים בחשמל, וחיבר מספר צנצנות ליידן בטור. במאמר שפרסם בו תיאר את המתקן השתמש במילה battery, סוללת תותחים שמזכירה במראה את המתקן, וזה כנראה מקור שמה של הסוללה החשמלית. חוקרים ונסיינים רבים המשיכו להשתמש במתקנים דומים, לפעמים עם מספר רב של צנצנות, שחוברו בטור או במקביל.
הצנצנת הייתה האמצעי הראשון לצבירה ושימור של מטען בהפרש מתח גבוה, שניתן לפרוק בכל עת בהתאם לרצון הנסיין, ושימשה במחקרים הראשונים בהולכה חשמלית, אלקטרוסטטיקה, ובחקר התופעה החשמלית בכלל.
צנצנות ליידן עדיין משמשות כיום בחינוך מדעי כדי להדגים את עקרונות היסוד של האלקטרוסטטיקה.
היסטוריה.
היוונים הקדמונים כבר ידעו שפיסות ענבר יכולות למשוך אליהן חלקיקים קלי משקל לאחר שפשופן. הענבר הפך לטעון דרך האפקט הטריבואלקטרי. המילה היוונית לענבר נהגית "ēlektron" והיא מקורה של המילה האנגלית "electricity".
בסביבות 1650, אוטו פון גריקה בנה גנרטור אלקטרוסטטי פרימיטיבי: כדור גופרית שסבב סביב ציר סיבוב. כאשר גריקה אחז בכדור וסובב את הכדור במהירות כנגד החיכוך עם ידו, נערם חשמל סטטי בכדור. הניסוי הזה היה מקור השראה לבניית כמה צורות מוקדמות של "מכונות חיכוך", אשר סייעו רבות בחקר החשמל.
צנצנת ליידן הומצאה באופן בלתי תלוי בידי שתי קבוצות אנשים: הכומר הגרמני הזוטר אוולד גאורג פון קלייסט, והמדענים ההולנדים פיטר ואן משנברוק ואנדרס קונייס, אשר הצביעו על אופן העבודה של מכשיר זה.
צנצנת ליידן היא מכשיר מתח גבוה: מוערך כיום שאת צנצנות ליידן הראשונות ניתן היה לטעון למתח של 20,000 עד 60,000 וולט. לאלקטרודה המרכזית (המסוף המתכתי המחובר דרך תיל לגנרטור) היה כדור מתכת בקצה אחד שלה על מנת למנוע זליגה של המטען לאוויר דרך פריקת הילה ; מכיוון שבדרך כלל נוצרו שדות חשמליים חזקים בסמוך לקצוות חדים של המסוף המתכתי, פריצה חשמלית של האוויר נטתה להתחיל להיווצר בסמוך לקצוות אלו, כך שהדרך להימנע מכך הייתה מתן צורה מעוגלת יותר לקצה המסוף. בצנצנות ליידן נעשה תחילה שימוש בניסויים אלקטרוסטטיים, ומאוחר יותר בציוד הדורש מתח גבוה כמו במשדרי הרדיו של היינריך רודולף הרץ או במכשירי אלקטרותרפיה.
עמיקם אהרוני
עמיקם אהרוני (5 באוגוסט 1929 – 21 בינואר 2002) היה פיזיקאי ישראלי, עמית מחקר בכיר באוניברסיטת אוקספורד ופרופסור במכון ויצמן למדע.
קורות חיים.
אהרוני נולד בצפת. בשנת 1953 סיים את התואר השני בפיזיקה באוניברסיטה העברית. בשנת 1957 סיים את דוקטורט בפיזיקה במכון ויצמן. התזה שלו עסקה באלמנטים של זיכרון מגנטיסטי. עבודת הפוסט-דוקטורט שלו עם ג'ון ברדין הביאה אותו לאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנים 1958–1959. בשנים 1971–1972, 1977–1978, וב-1992 היה עמית מחקר בכיר במחלקה למטלורגיה באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1972 הועלה לדרגת פרופסור במחלקה לאלקטרוניקה במכון ויצמן, ובשנת 1978 מונה לפרופסור לריצ'רד קרונשטיין למגנטיות תאורטית.
טלסקופ מגלן הענק
טלסקופ מגלן הענק (באנגלית: The Giant Magellan Telescope, בראשי תיבות: GMT) הוא טלסקופ מחזיר אור קרקעי גדול במיוחד הנמצא בשלבי בנייה באתר (LCO), בדרום מדבר אטקמה, צ'ילה, דרום אמריקה. הטלסקופ יהיה מורכב משבע מראות זהות בגודלן בקוטר 8.4 מטר כל אחת והאור הראשון של הטלסקופ מתוכנן לשנת 2025. הטלסקופ יפעל בטווח הספקטרום הנראה והתת-אדום (320–25,000 ננומטר) והוא יהיה בקוטר כולל של 24.5 מטר ושטח איסוף קליטת אור שווה ערך לשטח של מראה בקוטר 22 מטר, שהוא כ־368 מ"ר. נכון לנובמבר 2017 יצקו חמש מראות והקמת המתקן על הפסגה החלה. הטלסקופ יתחיל לפעול עם ארבע מראות (המראה המרכזית ושלוש מראות צד) ובניית הפרויקט מתוכננת להסתיים בשנת 2029. הטלסקופ נקרא על שם פרדיננד מגלן, מגלה ארצות פורטוגלי מהמאה השש עשרה.
אתר.
מיקום טלסקופ מגלן הענק נמצא באתר מצפי הכוכבים של לאס קמפאנס שנוסד בשנת 1969 ושטחו כ־259 קילומטר מרובע, בדרום מדבר אטקמה פרובינציית , מחוז אטקמה, צ'ילה, דרום אמריקה. האתר נמצא במרחק של כמאה קילומטר צפונית־מזרחית מבירת מחוז קוקימבו, לה סרנה ומאה ושמונים קילומטר דרומית מבירת פרובינציית קופיאפו , העיר קופיאפו שבמחוז אטקמה. האתר בבעלות ובתפעול מכון קרנגי למדע והוא כולל מספר טלסקופים כדוגמת זוג בקוטר 6.5 מטר כל אחד וטלסקופים נוספים. מתחם אתר טלסקופ מגלן הענק נמצא בגובה 2,516 מטר מעל גובה פני הים והוא נבחר בגלל ראות אסטרונומית הכוללת דלילות מרכזי אוכלוסייה ותנאים גאוגרפיים נוחים אחרים. שמי הלילה ברוב אזור מדבר אטקמה שמסביב אינם נקיים רק מזיהום אטמוספירי, בנוסף הוא כנראה אחד המקומות הפחות מושפעים מזיהום אור.
הגובה הטופוגרפי, הגישה שלו לשמיים הדרומיים, תנאי הראות המעולים, מזג אוויר צלול ויבש מאוד ברוב ימות השנה והעדר זיהום אוויר ואור ממרכזי אוכלוסייה, הופך את האזור לאחד המקומות הטובים ביותר בכדור הארץ לתצפית אסטרונומית לטווח הארוך. מזג האוויר באתר יציב כבר יותר משלושים שנה ולאתר היסטוריה ארוכה של ביצועים מצוינים. ישנם גם גרמי שמיים מעניינים רבים הנראים בעיקר מחצי הכדור הדרומי כמו הענן המגלני הגדול והענן המגלני הקטן, שהם הגלקסיות השכנות הקרובות ביותר אלינו, ומרכז גלקסיית שביל החלב.
ההכנה העיקרית באתר החלה עם הפיצוץ הראשון לצורך השטחת פסגת ההר ב־23 במרץ 2012. הבניה באתר החלה, עם תחילת סלילת הדרך לאתר הטלסקופ, בנובמבר 2015 והחפירה ליסודות מבנה הסלסקופ, הושלמה במרץ 2019.
שטח מתחם אתר הטלסקופ תוכנן מראש כך שיוכל להכיל בעתיד מערך של שני טלסקופים זהים שיעבדו יחדיו ליצירת אינטרפרומטר אסטרונומי יחיד בדומה לשני הטלסקופים האופטיים במצפה הכוכבים קק בהר מאונה קיאה שבהוואי.
האזור הוא בעל פעילות ססמית חזקה (אזור גאולוגי של הפחתה לכל אורך הרי האנדים) ולכן התכנון של הטלסקופ ומיתקניו נעשה בהתאם לתקנים לעמידות כנגד רעידות אדמה.
רקע טכנולוגי.