אזור אסוד היה מיושב מאז התקופה הפרה-היסטורית: מהחפירות עולה כי בתקופה הנאוליתית היה המקום מיושב ברציפות במשך כ -400 שנה בסביבות 3500 לפני הספירה. בסמוך נחפרו יישובים מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל לאורך נהר הגאלגה. בתחילת נדידת העמים, אזור אסוד היה הגבול בין עמים שונים השבטים הגרמאנים וסרמטים והעמים (בעיקר קבאדים ומיאזיגים); ממצאים של הונים, גפידים ואווארים טרם נמצאו. בזמן כיבוש הונגריה על ידי השבטים המדיארים קיבל את שמו הכפר קרטל הסמוך לאזור אסוד וגם נקודות רבות אחרות באזור.
בתחילת המאה העשרים נבנתה במקום הכנסייה האקומנית בתוך "מכון השיפור ההונגרי המלכותי" (בית סוהר/פנימייה לנוער) באסוד. הכנסייה הנאו-גותית החדשה הייתה בעלת שלושה-אולמות תפילה ונחנכה ב־20 ביוני 1906. עד 1950 קיימו כאן תפילות הקתולים, הפרוטסטנטים והיהודים וקיימו את טקסי הפולחן שלהם (כל אחד באולם נפרד). בטקסים אלה נכחו לא רק התלמידים וצוות המכון, אלא גם מאמינים שחיו באזור. בשנת 1960 נהרסה הכנסייה שלא נעשה בה שימוש. השואה השמידה את הקהילה היהודית באסוד: כמאתיים מבני הקהילה נספו במחנות ההשמדה.
פאברי פיברה
פבריציו טרדוצ'י (באיטלקית: Fabrizio Tarducci; נולד ב-17 באוקטובר 1976), ידוע בשם הבמה פאברי פיברה (Fabri Fibra), הוא ראפר איטלקי. האלבומים שהוציא נמכרו בכשני מיליון עותקים סך הכל.
ביוגרפיה.
טרדוצ'י נולד בקומונה סניגליה שבמחוז מארקה שבאיטליה. אחיו הקטן הוא הראפר והמפיק המוזיקלי נסלי. הוא התעניין במוזיקה מגיל צעיר. כתב וביצע את שירו הראשון כשהיה בן 17. בעקבות הצלחתו המחתרתית, החל פברי פיברה להופיע ברחבי איטליה. בשנת 2000 הקים את הלייבל Teste Mobili Records, ושיתף פעולה עם הרכבי ראפ איטלקיים שונים.
קריירה.
בשנת 2002 הוציא פאברי את אלבום הסולו הראשון שלו, "Turbe giovanili", אותו כתב והקליט פאברי והפיק המפיק האיטלקי נפפה. האלבום זכה במעמד "אלבום זהב" על מכירת 50,000 עותקים באיטליה.
בשנת 2004 הוציא את אלבומו השני, "Mr. Simpatia". האלבום היה לאלבומו הראשון של פיברה אשר הגיע למצעד האלבומים האיטלקי, תוך שהגיע למקום ה-63. כמו אלבומו הקודם, זכה האלבום במעמד "אלבום זהב".
בשנת 2006 הוציא את אלבומו השלישי, "Tradimento". האלבום הפך במהרה להצלחתו המסחרית הגדולה ביותר, תוך שהגיע למקום הראשון שמצעד האלבומים האיטלקי ומכר כ-120,000 עותקים בשנה הראשונה לצאתו, מה שזיכה אותו במעמד "אלבום פלטינה". כמו כן, זכה האלבום לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה.
בשנת 2007, לאחר שחתם בחברת יוניברסל מיוזיק איטליה, הוציא את אלבומו הרביעי "Bugiardo". האלבום זכה להצלחה נאה, אך טרם הצליח לשחזר את הצלחתם של אלבומיו הקודמים. שנתיים לאחר מכן, בשנת 2009, הוציא את אלבומו החמישי, "Chi vuole essere Fabri Fibra".
בשנת 2010 הוציא את אלבומו השישי, "Controcultura". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האיטלקי ואף נכנס למצעד האלבומים של שוודיה, תוך שנכנס למקום ה-79.
בשנת 2013 הוציא את האלבום "Guerra e pace". האלבום זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה ומכר כ-70,000 עותקים באיטליה. בהמשך, בשנת 2015, הוציא את גרסת ההופעה לאלבום.
בשנת 2017 הוציא את האלבום "Fenomeno". מהאלבום הצליח הסינגל "Pamplona", שהגיע למקום הראשון במצעד השירים האיטלקי וזכה לעשרות מיליוני צפיות ביוטיוב.
בפברואר 2019 התארח בשירו של הזמר מחמוד, "Anni 90", מתוך אלבום הבכורה שלו, "Gioventù bruciata". באפריל של אותה השנה התארח בלהיטו של המפיק האיטלקי צ'ארלי צ'ארלס, "Calipso", שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האיטלקי.
אנג'ל פייס
אנג'ל פייס (באנגלית: Angel Face, פני מלאך) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. הקוקטייל מורכב מ-30 מ"ל ג'ין, 30 מ"ל ברנדי אפרסק 30 מ"ל קלבדוס. לעיתים מקושט בפלח תפוח.
היסטוריה.
הקוקטייל הופיע לראשונה בספרו הברמן הארי קראדוק The Savoy Cocktail Book משנת 1930. המתכון המקורי המליץ להשתמש בקרח מופשר קלות, על מנת לדלל מעט יותר את הקוקטייל. הקוקטייל ככל הנראה קרוי על שמו של מפיונר האמריקאי אייב קמינסקי (Abe Kaminsky) שהיה מוכר בכינוי "פני מלאך" והיה פעיל במהלך תקופת היובש.
וריאציות.
קיימים מספר טוויסטים ידועים לאנג'ל פייס. לדוגמה, ניתן להוסיף מעט מיץ תפוחים, להחליף את הברנדי בליקר אפרסק או את הג'ין בוודקה .
ג'ון מרקז
ג'ון צ'ארלס מרקז (באנגלית: John Charles Marquez; נולד ב-5 ביוני 1970) הוא שחקן בריטי.
ביוגרפיה.
מרקז נולד בקובנטרי שבאנגליה. הוא אחיו של השחקן מרטין מרקז.
הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד השוטר ג'וזף פנהייל בסדרת הדרמה "דוק מרטין" של רשת ITV, החל משנת 2007. עוד גילם את ריי וילסון בסדרה "במועדון" של ערוץ BBC One בשנים 2014 עד 2016.
תניני התנין
תניני התנין (באנגלית: Christopher Crocodile, "כריסטופר התנין") היא סדרת הנפשה בריטית לילדים, אשר נוצרה על ידי גראהם פרסל והופקה על ידי Direct Entertainment. הסדרה עוקבת אחר תניני, תנין ירוק אשר ממציא המצאות כדי לעזור לתושבים החיים בעיר בוץ (במקור - Muddytown).
הסדרה, הכוללת 13 פרקים באורך 5 דקות ופרק ספיישל באורך 30 דקות, שודרה במקור בבריטניה בערוץ CBBC, החל מ-18 בספטמבר 1992 עד 11 בדצמבר באותה שנה. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בטלוויזיה החינוכית בשנת 1993 במסגרת רצועת השידור "רכבת ההפתעות", כאשר פרק הספיישל שודר בשנת 1997 תחת השם בנימין התנין.
בתחילת שנות האלפיים הסדרה שודרה בישראל תחת שמה המקורי, "כריסטופר התנין", בערוץ הופ! עם דיבוב עברי חדש.
תקציר העלילה.
הסדרה עוקבת אחר תניני, תנין ירוק אשר עזב את ארץ מולדתו כדי לעזור לתושבי עיר בוץ, עיר שיורד בה הרבה גשם ולכן היא בוצית במיוחד, באמצעות המצאותיו.
מדבבים בעברית.
הדיבוב העברי ששודר בטלוויזיה החינוכית בוים על ידי מרקו סימיונוביץ, והופק על ידי חסיה ורטהיים.
בנימין התנין.
פרק ספיישל באורך 30 דקות בשם בנימין התנין (באנגלית: Christopher Cloud: Cloud Crazy, "כריסטופר התנין: ענן משוגע") שודר בישראל בשנת 1997. בגרסת הספיישל בדיבוב העברי, שמו של תניני שונה לבנימין והוא דובב על ידי שמחה ברבירו במקום אבי פניני. בנוסף דיבבו בדיבוב העברי דני בסן, סיון שביט, שרית סרי, אסתי ברעד פורים ושי זורניצר.
יצחק לודן
יצחק לודן (1922–2017) היה עיתונאי וסופר, ממנהיגי תנועת "הבונד" בישראל, ופעיל למען שימור תרבות היידיש.
ביוגרפיה.
נולד בוורשה, פולין למשפחה דוברת יידיש בה חמישה ילדים, שלושה אחים ושתי אחיות. אמו הייתה עקרת בית ואביו עבד כצבע. למד בבית הספר של רשת ציש"א, שהוקמה על ידי אנשי המפלגות הסוציאליסטיות ("הבונד", "פועלי ציון", מה"מאוחדים" ומהבלתי-תלויים). היה פעיל בתנועת הנוער של הבונד - סקיף.
בגיל 15 ברח מוורשה לברית המועצות וכך שרד את המלחמה, אך נשלח בידי הסובייטים לשנתיים של מעצר ועבודת פרך. שנה ישב בכלא בביאליסטוק ויותר משנה היה אסיר במחנה עבודה בצפון אוראל. אחר כך נדד ברחבי ברית המועצות והגיע לאוזבקיסטן, חלה קשה ושקל 35 קילו. במשך נדודיו כפליט במרכז אסיה הוא נפגש עם סופר היידיש הגולה משה ברודרזון, וזה התרשם מניסיונותיו הראשונים בכתיבה ועודד אותו להמשיך בכתיבה ספרותית. באוזבקיסטן התמנה למזכיר קולחוז, ונשלח לקישינייב ללמוד חקלאות. כאשר חזר לפולין בשנת 1946 הוא גילה שכל משפחתו נספתה בשואה, פרט לאחיו יוסף. בשנת 1948 לודן, שלא רצה להישאר בפולין תחת שלטון סובייטי, עזב את וורשה יחד עם אחיו והם החליטו להגיע לישראל. עם הגיעו לארץ היה פעיל בסניף הבונד הקטן שהוקם בישראל לאחר חורבן הבונד בשואה. שירת בצה"ל כצלם.
בפברואר 1953 החל לעבוד כעיתונאי בעיתון היידיש לעצטע נייעס, שם עבד עד היציאה לפנסיה בשנת 1991. בשנת 1971 מונה גם לעורך לעבנס-פראגן, דו-ירחון תרבותי יידי, בעל זיקה ליוצאי תנועת הבונד, עד לסגירתו בשנת 2014. שימש גם ככתב העיתון היהודי אמריקאי ביידיש - הפורוורד. בשנות ה-70 שימש כחבר נשיאות אגודת העיתונאים בתל אביב. לודן כתב חדשות, ביקורות, כתבות, פיליטונים ובעיקר מאמרים פובליציסטיים. בנוסף תרגם ליידיש ספרים ושירה בעברית.
במשך השנים המשיך לודן להיות פעיל בתנועת "הבונד", עסק במחקר ותיעוד ההיסטוריה שלה, והיה מעורב בהקמת "הבונד הישראלי", שהייתה בעיקר עמותה לעזרה הדדית ומקום מפגש חברתי.
אף שבגיל 15 נאלץ לודן להפסיק את לימודיו, הוא רכש לעצמו במהלך השנים השכלה רחבה והתמחות אקדמית בפילוסופיה ובתולדות האמנות. את יכולתו המחקרית בתחום האמנות הפלסטית הוא הציג בספרו "פערל פון גן-עדן" (פנינים מגן-עדן) שיצא לאור ב-1978. שני כרכים מכתביו העיתונאיים יצאו לאור בשנת 2010 בשם "אין געיעג נאך מאמענטן" (במרדף אחר הרגעים) בהוצאת בית לייוויק.
גלידת תה ירוק
גלידת תה ירוק היא גלידה בטעם תה ירוק, שפותחה ביפן בסוף המאה ה-18, והפכה לפופולרית מאוד ביפן ומזרח אסיה. הגלידה אף הגיעה לארצות הברית במהלך הכיבוש האמריקאי ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה, וזכתה שם להצלחה.
היסטוריה.