בשנים 1031–1032 קיבל אומברטו הראשון, רוזן סבויה, מייסד בית סבויה, מקונרד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר "רוזן אאוסטה" ובנה לעצמו מצודה ב"ברד" ("Bard"). כאשר נבנו מצודות נוספות, חולקו שטחי המחוז בין המצודות החזקות, וכך נוצר משטר פאודלי קלאסי. בשנת 1191 מצא טומאסו הראשון, רוזן סבויה לנכון להבטיח לקהילות התושבים "מגילת זכויות" (בצרפתית:"Charte des Franchises"). זכויות אלה של תושבי המחוז נשמרו על ידם בקנאות עד לשנת 1770, כאשר הם בוטלו בצו שמטרתו הייתה לקשור את המחוז באופן הדוק יותר עם מחוז פיימונטה.
עוד במחצית המאה ה-13 קבע פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כי מחוז אאוסטה יהיה לדוכסות וקבע את סמלו של המחוז עד היום הזה. הדוכסות השתייכה לבית סבויה עד לאיחוד איטליה בשנת 1870. חוץ מתקופה קצרה 1539–1563 - שהייתה תחת שלטון צרפתי - היא הייתה חלק מתחום השליטה של בית סבויה.
במאה ה-12 והמאה ה-13, הגיעו למקום קהילות של דוברי גרמנית, השומרות עד היום על זהותן העצמאית.
בתקופה שלאחר שלטון נפוליאון חזר "עמק אאוסטה" למעמדו הקודם. בעשור השלישי של המאה העשרים, ניסה הרודן בניטו מוסוליני לקדם את התוכנית ל"איטליזציה" של המחוז, שכללה חילופי אוכלוסייה: "וולדוסטט" (באיטלקית: "'Valdostani", בצרפתית: "Valdôtains") הועברו לפיימונטה, ודוברי איטלקית - ל"עמק אאוסטה". מעשהו זה גרם להתגברות המגמות לבידול המחוז וכך, בתום המלחמה, בשנת 1948 הוכרז המחוז כאוטונומי וכונה "המחוז האוטונומי של ואל ד'אוסטה".
מאז תום המלחמה זוכה המחוז להצלחה כלכלית, ומגיעים אליו מהגרים מרחבי איטליה. התעשייה והתיירות זוכות לפיתוח והמחוז נהנה מהכנסה גבוהה לנפש.
כלכלת המחוז.
הענפים הבסיסיים במחוז אאוסטה הם חקלאות ומרעה. לאחר שהוקם במקום סכר הגיעה למחוז תעשיית יציקת מתכות. המחוז הוא גם מרכז לתיירות חורף עם מספר אתרי סקי, שהגדולים שבהם: קורמאיור, צ'רוויניה, פילה (Pila), ולה טוייל (La Thuile). במחוז דרכי המעבר לשווייץ ולצרפת: מעבר סן ברנאר הגדול, מעבר סן ברנאר הקטן ומנהרת המון בלאן, שעוברת בה "דרך אירופה E25 ", מתחת להרי האלפים.
אוכלוסיות המחוז.
השפה האיטלקית, יחד עם השפה הצרפתית מהוות את השפות הרשמיות של המחוז. עם זאת השפה האיטלקית נפוצה יותר. שפה מקומית בשם "ארפיטן" ("Arpitan") הייתה פעם נפוצה במחוז. דיברו בה גם בשאר חבלי הארץ של בית סבויה בשווייץ ובצרפת. הניב המקומי, הקרוי "וולדוטן" ("Valdôtain") או "פטויז" ("patois"). תושבי עיר אחת, "גרסונאי-סן-ז'אן" ("Gressoney-Saint-Jean") מדברים בניב גרמני. לפי סקר סטטיסטי, 4% מתושבי עמק האאוסטה הם מהגרים.
ליאנדרו ברבוזה
ליאנדרו מתאוס ברבוזה (פורטוגזית: Leandro Mateus Barbosa; נולד ב-28 בנובמבר 1982 בסאו פאולו, סאו פאולו) הוא כדורסלן עבר ברזילאי, אשר שיחק בעמדות הרכז והקלע. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2003–2017, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים של 10.6 נקודות, 2.1 אסיסטים ו-2.0 ריבאונדים למשחק. ברבוזה הוא הברזילאי היחיד שזכה בתואר אישי ב-NBA, לאחר שזכה בתואר השחקן השישי של העונה בשנת , ונחשב לאחד מהכדורסלנים הברזילאים הגדולים בכל הזמנים.
קריירה קבוצתית.
השנים הראשונות.
ברבוזה החל את קריית הבוגרים שלו בקבוצת ליגת העל הברזילאית, פלמיירס, בה שיחק במשך עונה וחצי שלאחריה הועבר לקבוצת באורו בינואר 2001. את עונתו הראשונה בבאורו סיים עם ממוצעים נאים של 15.8 נקודות, 6.4 אסיסטים ו-1.7 חטיפות למשחק ודורג רביעי בליגה באחוזי קליעה מטווח השלוש ושביעי באסיסטים. בעונה שלאחר מכן, שיפר את יכולתו משמעותית והציג ממוצעים מצוינים של 28.2 נקודות (שני בליגה), 7 אסיסטים (ראשון בליגה) ו-4 כדורים חוזרים למשחק. לאחר עונה זו נרשם לדראפט ה-NBA לשנת 2003, בו נבחר במקום ה-28 על ידי הסן אנטוניו ספרס והועבר מיד לפיניקס סאנס תמורת בחירת דראפט עתידית בסיבוב הראשון.
קריירה ב-NBA.
כבר בעונת הרוקי שלו בפיניקס, התבסס ברבוזה כגארד מוביל בקבוצה, בעיקר בזכות יכולת החטיפה שלו ואחוזי הקליעה שלו מטווח שלוש הנקודות. הוא ידוע גם במהירות שבה הוא חוצה את המגרש. הוא סיים את העונה עם ממוצעים סבירים של 8 נקודות ו-1.3 חטיפות (שיא קריירה) למשחק. בעונה שלאחר מכן, הצטמצמו דקותיו של ברבוזה משמעותית ויכולתו ירדה בהתאם. אף על פי שפיניקס העפילה לגמר המערב בפלייאוף, זו הייתה עונת השפל שלו בקריירה.
עונת הייתה טובה בהרבה מהשתיים שקדמו לה ולמעשה זו הייתה עונת הפריצה של ברבוזה בליגה. אף על פי ששותף רק ב-57 משחקים במהלך העונה הסדירה, ממוצעיו עמדו על 13.1 נקודות, 2.8 אסיסטים ו-2.6 כדורים חוזרים למשחק וסייע לסאנס להעפיל לפלייאוף, בו הוביל את הקבוצה עם 14.2 נקודות ו-2.7 אסיסטים בממוצע למשחק להופעה שנייה ברציפות בגמר המערב, אך קבוצתו הפסידה בסדרה לדאלאס מאבריקס.
בעונת המשיך לשפר את יכולתו והוביל את פיניקס למאזן השני בטיבו בליגה (אחרי דאלאס מאבריקס), 61 ניצחונות לעומת 21 הפסדים בלבד. בעקבות היכולת הטובה במיוחד שהציג אף על פי שברוב משחקיה של פיניקס לא פתח בחמישייה, נבחר לשחקן השישי של העונה ב-NBA. למרות יכולת מצוינת בעונה הסדירה לא הצליחו ברבוזה והסאנס לנצח את סן אנטוניו ספרס בסיבוב השני בפלייאוף והודחו כבר בחצי גמר המערב. ברבוזה סיים את העונה עם ממוצעים של 18.1 נקודות (שיא קריירה), 4 אסיסטים (שיא קריירה), 1.2 חטיפות ו-2.7 כדורים חוזרים למשחק בעונה הסדירה ו-15.8 נקודות, 2.2 אסיסטים, 1.1 חטיפות ו-3.5 כדורים חוזרים למשחק בפלייאוף.
את עונת פתח ברבוזה בצורה מצוינת וב-12 משחקיה הראשונים של פיניקס ממוצעיו עמדו על 20 נקודות, 3 אסיסטים, 2 חטיפות ו-3 כדורים חוזרים בכ-34 דקות למשחק, כשבמשחק השיא שלו נגד אורלנדו מג'יק (106-96 לפיניקס), קלע 39 נקודות, מסר 6 אסיסטים והוריד 7 כדורים חוזרים. עם זאת, בהמשך העונה גילה חוסר יציבות משמעותי ביכולתו ולצד משחקי שיא של 30 נקודות הציג גם משחקי שפל של 2–5 נקודות בלבד. גם במשחקי הפלייאוף נגד הסן אנטוניו ספרס, על ידיה הודחה פיניקס בעונה הקודמת, המשיך ברבוזה באי היציבות הניכרת ביכולתו ולצד משחק שיא של 20 נקודות, הציג גם משחק שפל עונתי של 0 נקודות עם 0 מ-10 מכל הטווחים. אף על פי שלבסוף ממוצעיו עמדו על 10 נקודות ו-4 כדורים חוזרים למשחק, הפסידו הסאנס 1–4 בסדרה והודחו על ידי סן אנטוניו בפעם השנייה ברציפות.
גם בעונת המשיך ברבוזה להציג אי יציבות במשחקו, אך הפעם באופן דרסטי שהתבטא ברצף קבוע של כשני משחקים טובים ולאחריהם כשני משחקים רעים. משחק השיא שלו בעונה זו ובקריירה כולה, היה ב-20 בפברואר 2009 מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, נגדה קלע 41 נקודות (25 מ-32 מכל הטווחים), מסר 7 אסיסטים, חטף 6 כדורים והוריד 7 כדורים חוזרים ב-42 דקות משחק. את העונה הסדירה סיים עם ממוצעים של 14.2 נקודות, 2.3 אסיסטים ו-2.6 כדורים חוזרים למשחק, שלא סייעו לפיניקס, שסיימה במקום התשיעי במערב ולא העפילה לפלייאוף.
בעונת 2009/2010, שיחק 44 משחקים בלבד - שפל במדי הפיניקס, וגם דקותיו ירדו - ל-17.9 דקות בלבד. בעקבות זאת סיים את העונה הסדירה עם ממוצעים של 9.5 נק' למשחק ב-42.5 אחוז מהשדה - המספר הנמוך במדי הסאנס. למרות זאת, הפיניקס הגיעו לפלייאוף, שם הודחו בגמר המערב על ידי לוס אנג'לס לייקרס 4-2.
ב-14 ביולי 2010, הועבר ברבוזה בטרייד, ביחד עם דווין ג'ונס, לטורונטו ראפטורס בתמורה להידו טורקוגלו. שתי עונותיו בטורונטו היו הראשונות בקריירה שבהן לא פתח במשחק אחד בחמישייה, אבל ממוצעיו עמדו על 13.3 נקודות בעונה הראשונה, שלא עזר לטורונטו להגיע לפלייאוף. בעונתו השנייה, ממוצעיו עמדו על 12.2 נקודות, אבל במרץ 2012 הועבר ב לאינדיאנה פייסרס תמורת בחירת דראפט עתידית. הוא לא השתלב בקבוצה, וב-22 משחקיו קלע 8.9 נק' למשחק.
ב-18 באוקטובר 2012, חתם ברבוזה בבוסטון סלטיקס. בבוסטון חווה את עונתו הגרועה ביותר בקריירה, ששותף ב-12.5 דק' בלבד וקלע 5.2 נק' בלבד - הכי נמוך בקריירה. ב-21 בפברואר 2013, עבר בטרייד לוושינגטון ויזארדס, שם לא שיחק ולו דקה אחת.
ב-8 בינואר 2014, חזר ברבוזה לפיניקס כשחתם על חוזה ל-10 ימים. ב-28 בינואר, חתם על חוזה עד סוף עונת 2013–2014. ב-4 במרץ נפצע בידו, וסיים את העונה.
ב-30 בספטמבר, חתם על חוזה לשנה אחת בגולדן סטייט ווריורס, ואיתם חזר לפלייאוף אחרי 4 שנים מחוצה לו. בסוף הפלייאוף, בגמר ה-NBA, זכה באליפות ה-NBA הראשונה שלו עם הניצחון בגמר על קליבלנד קאבלירס 4-2.
ב-13 ביולי 2015 חתם מחדש על חוזה בווריורס. בעונה זו, שיחק ברבוזה 68 משחקים, הכי הרבה מאז 2008/2009. למרות זאת ירד ברבוזה ל-6.4 נקודות למשחק, הכמות השנייה הכי נמוכה שלו לעונה שלמה. בסוף העונה הסדירה קבוצתו גולדן סטייט קבעה שיא NBA לניצחונות בעונה אחת, 73, ובכך שברה את שיאה של שיקגו בולס מעונת 1995–1996.
לאחר עונת חזר ברבוזה לקדנציה שלישית בפיניקס סאנס, שם חתם על חוזה לשנתיים תמורת 8 מיליון דולר.
השנים האחרונות.
בין השנים 2017–2020 שיחק עבור הקבוצות פרנקה ומינאס מליגת העל הברזילאית, ובספטמבר 2020 הודיע על פרישה ממשחק.
נבחרת לאומית.
ברבוזה היה חלק מנבחרת הנוער של ברזיל באליפות אמריקה הדרומית לשנת 2000. בגיל 19 הפך לשחקן השני הצעיר ביותר ששיחק בנבחרת ברזיל, כאשר זומן לסגל הנבחרת לאליפות העולם 2002 באינדיאנפוליס. הוא שותף בארבע מתוך תשעת משחקיה של ברזיל בטורניר ובסך הכל קלע 9 נקודות, הוריד 5 כדורים חוזרים ומסר 5 אסיסטים ב-21 דקות בהן שותף.