בעקבות הפרשה, נמנעה סעודיה להנפיק אישורי עבודה לתאילנדים והזהירה את אזרחיה מלבקר במדינה.
בעשור השני של המאה ה-21 נפוצו סימנים להתחממות היחסים בין המדינות. על פי פרשנים אחדים נטען כי "היריבות במפרץ הפרסי בין איראן לסעודיה, בה הממלכה הסעודית מוצאת שההשפעה הגוברת של איראן בתאילנד היא חיסרון ביחסיה עם תאילנד."
לפי פרסומים שונים, הסנקציות על תאילנד פגעו ביחסים בין המדינות, כשמ-500 אלף תאילנדים שעבדו בסעודיה נותרו פחות מ-100; כמו כן מספר הסטודנטים בסעודיה ירד מאלפים ל-300.
באתר שגרירות תאילנד בסעודיה נכתב כי "תאילנד וסעודיה תמיד חולקות דעות דומות בנושאים אזוריים ובינלאומיים מרכזיים, בייחוד אלו החשובים לשלום והביטחון הבינלאומי. שתי המדינות פועלות בשיתוף פעולה הדוק ותומכות זו בזו באו"ם ובפורומים בינלאומיים אחרים."
במשך שנים ניסתה תאילנד לחדש את היחסים, בין השאר כדי לסייע לענף התיירות - שקריטי לכלכלה שלה. סעודיה סירבה. אחרי יותר מ-30 שנה, הכריזו סעודיה ותאילנד על חידוש מלא של היחסים הדיפלומטיים ביניהן. שתי המדינות ציינו כי ימנו שגרירים חדשים.
סחר.
בשנת 2019 הייתה סעודיה שותפת הסחר ה-18 בגודלה בייצוא התאילנדי, וה-6 בגודלה מבחינת הייבוא לתאילנד.
ערב הסעודית היא הספקית הגדולה ביותר של תאילנד בתחום הנפט. בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-9.3 מיליארד דולר.
בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-9.3 מיליארד דולר. באותה שנה, סעודיה ייבאה מתאילנד סחורות בשווי כולל של כ-2 מיליארד דולר, ובעיקר כלי רכב שאינם רכבות, מכונות ובשר. היקף הסחורות שתאילנד ייבאה מסעודיה עמד על 7.3 מיליארד דולר, וביניהן שמנים ומינרלים, דשנים וכימיקלים אורגניים.
עובדים תאילנדים בסעודיה.
לפני מלחמת המפרץ ב-1990 סעודיה הייתה השוק הגדול ביותר מעבר לים לעובדים תאילנדים כשמספר העובדים התאילנדים בה חצה את ה-200 אלף. כיום, לפי נתונים של משרד החוץ הסעודי, מספרם עומד על 10,000.
אסלאם.
תאילנד, שבה כמעט 3 מיליון מוסלמים מייחסת חשיבות רבה לאירועים בשתי הערים הקדושות לאסלאם. מספר עולי הרגל התאילנדים שמבקרים מדי שנה כחלק ממצוות החג' נע בין 9,000 ל-10,000.
אנטוניו דיאס-מיגל
אנטוניו דיאס-מיגל סאנס (בספרדית: Antonio Díaz-Miguel Sanz; 6 ביולי 1933 באלקסאר דה סן חואן בסיודאד ריאל שבספרד – 21 בפברואר 2000 במדריד) היה שחקן ומאמן כדורסל ספרדי. אימן את נבחרת ספרד בכדורסל במשך 27 שנים – שיא למספר שנים כמאמן נבחרת לאומית, בכל ספורט, בכל העולם.
דיאס-מיגל נחשב חלוץ בקידום כדורסל ברחבי העולם. הוא הוכנס להיכל התהילה של הכדורסל כמאמן ב-1997, ובשנת 2007 נכנס להיכל התהילה של פיב"א.
קריירת משחק.
דיאס-מיגל נולד באלקסאר דה סן חואן, ועבר למדריד בגיל צעיר. היה כדורגלן בצעירותו, אך בחר בהמשך לשחק כדורסל בשל המאפיינים הפיזיים שלו, בהם גובה של 1.86 מ'. שיחק בנבחרת בית הספר התיכון אינסטיטוטו רמירו דה מאסטו (Instituto Ramiro de Maeztu) במדריד, שבו הוקם בשנת 1948 מועדון אסטודיאנטס מדריד, בהשתתפות תלמידים ומורים בבית הספר. שיחק במדי המועדון בשנים 1950–1952 ובשנים 1953–1958, ובהמשך שיחק בריאל מדריד במשך שלוש עונות (1958–1961) ובאגילס בילבאו (Águilas Bilbao; 1961–1963). הוא זכה פעמיים, בשנים 1960 ו-1961, באליפות ליגת העל הספרדית בכדורסל, עם ריאל מדריד.
נבחרת ספרד.
דיאס-מיגל שיחק 26 פעמים במדי נבחרת ספרד בכדורסל. הוא זכה במדליית זהב במשחקי הים התיכון בשנת 1955 במדי הנבחרת, ובמדליית כסף במשחקי הים התיכון ב-1959. לאחר המשחקים ב-1959 פרש מהנבחרת.
קריירת אימון כדורסל.
מיד לאחר פרישתו מקריירת המשחק שלו בכדורסל, החל דיאס-מיגל לאמן את אגילס בילבאו. בעקבות פיטוריו של פדרו פרנדיס הוא הפך באופן זמני למאמן הראשי של נבחרת ספרד הבכירה עבור טורניר ידידות בהולנד ב-1965, והיה המאמן הראשי של הנבחרת באופן קבוע כאשר התברר שהמאמן שתוכנן להחליפו, אד ג'וקר , קיבל הצעה מסינסינטי רויאלס מליגת ה-NBA. הוא המשיך לכהן כמאמן הנבחרת במשך 27 שנים (1965–1992).
דיאס-מיגל עמד על הקווים כמאמן הקבוצה ב-431 משחקים. הוא ליווה את הנבחרת בשישה טורנירים של המשחקים האולימפיים, והיא זכתה בהדרכתו במדליית כסף במשחקים האולימפיים בקיץ 1984 בלוס אנג'לס. הנבחרת הלאומית שאימן דיאס-מיגל השתתפה גם ב-13 טורנירים של אליפות אירופה בכדורסל ("יורובאסקט") ובארבעה גביעי העולם. תוצאות השיא של הנבחרת ביורובאסקט הן שתי מדליות כסף (באליפויות אירופה בשנים 1973 ו-1983) ומדליית ארד אחת (1991). הוא זכה עם הנבחרת גם במדליית כסף במשחקי הים התיכון בשנת 1987.
בעקבות הגעת הנבחרת בהובלתו למקום העשירי באולימפיאדת ברצלונה ב-1992, פוטר דיאס-מיגל ממשרת האימון. הוא תבע את התאחדות הכדורסל בשל פיטוריו, שבהם ראה לא-חוקיים. בשנת 1993 אימן את קבוצת הכדורסל פלקנסטרו קאנטו מליגת העל האיטלקית בכדורסל, אך פוטר בעקבות שני ניצחונות בלבד בשמונת המשחקים הראשונים שלו עם הקבוצה. בשנים 1996–1997 אימן את קבוצת כדורסל הנשים פול חטאפה , וזכה עמה באליפות ליגת העל הספרדית ובגביע הנשים בכדורסל בשנת 1997.
הוא זכה בתואר "מאמן השנה" של אגודת מאמני הכדורסל בספרד ב-1981 וב-1983, והפרס נקרא על שמו. דיאס-מיגל נבחר למאמן נבחרת האולסטאר של פיב"א חמש פעמים.
הוא מת ב-2000 מסרטן. על שמו נקרא אולם הכדורסל בעיר הולדתו, אלקסאר דה סן חואן.
נוירואסתטיקה
נוירואסתטיקה (נוירולוגיה - מדעי המוח; אסתטיקה - תורת היופי) הוא תחום חקר המוח שהחל לצבור תאוצה בשנות ה-90, ועוסק באופן הקליטה והעיבוד המוחי של מאפיינים חזותיים של אמנות מכל סוג. לפי הנוירואסתטיקה, ישנם מאפיינים ויזואליים מסוימים שמעוררים תגובות פיזיולוגיות במוח, ואלו משפיעות על תחושותינו ורגשותינו בחשיפה לאמנות.
המושג הוצע לראשונה על ידי הפרופסור סמיר זקי (Sémir Zeki) נוירופיזיולוג בריטי שחקר את הקשר בין מאפיין ויזואלי מסוים בטבע ובין המבנה והתפקוד של המוח. זקי חקר את התחום במשך שנים וביצע ניסויים במוחות של קופים. הוא מצא כי מידע ויזואלי נקלט ברשתית העין, עובר דרך האזור המוחי שנקרא תלמוס ומעובד בקליפת המוח באזור שנקרא V4, אזור נפרד מהאזור שבו מעובדת תנועה למשל.
זקי המשיך לחקור את המנגנונים שמתווכים מצגים ויזואליים במוח ומעבדים אותו לכדי פרשנות פיזיולוגית, וטען שקיימים מאפיינים קבועים ביצירות אמנות שעולים בקנה אחד עם מבנה המוח והתפקוד שלו. באחד מניסוייו, הוא הציג לנבדקים יצירות אמנות שהכילו אובייקטים בסיסיים, וביקש מהם לקבוע אם הן יפות, נייטרליות או מכוערות. הוא מצא כי חשיפה ליצירות שלגביהן הנבדקים טענו יופי או כיעור, לוותה בפעילות עצבית רבה בקליפת המוח הקדמית.
דוגמאות לאפיוני נוירואסתטיקה.
לאורך השנים צמחו מחקרים נוספים שניסו למצוא דוגמאות למאפיינים ויזואליים המעוררים רגשות ספציפיים בנפש האדם.
פרופ' סמיר זקי טוען בספרו כי צורות גאומטריות מופשטות או תנועות עגולות ורכות מעוררות הדים חיוביים הרבה יותר מאשר קווים חדים. הוא הביא דוגמאות של אמנים מהמאה ה-19 וה-20 שהשתמשו במאפיינים ויזואליים כדי לעורר רגש בקהל, למשל פיט מונדריאן שצייר בעיקר צורות גאומטריות מופשטות והשתמש בצבעי יסוד, או למשל אנרי מאטיס שהשתמש ביצירותיו בצבעים מסוימים כדי להדגיש אובייקטים.
בשנת 2014 אנג'אן צ'טרג'י, פרופ' לנוירולוגיה, פרסם מאמר שבו הציג טכניקות ציור שונות ואת השפעותיהן על המוח האנושי, הוא טען כי אזורים מסוימים במוח שקולטים ומעבדים מאפיינים ויזואליים שנחשבים בתרבות לאסתטיים, הם בעלי השפעה חיובית על רגש האדם וגורמים לו לחוש הנאה ועונג.
בסדרת מחקרים שערכו הפרופ' הישראלית אלומית ישי והצייר הבריטי רוברט פפרל (Pepperell) הם ביקשו מסטודנטים ללא כל ידע באמנות לדרג יצירות שצייר פפרל לפי מידת האסתטיות שנראית להם. חלק מממצאי המחקר הראו כי אותרו עליות עצביות בקליפת המוח הקדמית אצל הסטודנטים כשנחשפו ליצירות עם אובייקטים מופשטים. הטענה שהועלתה בעקבות המחקר היא שמוח האדם מנסה למצוא אובייקטים מוכרים בצורות מופשטות באומנות.
דיר איוב
דיר איוב היה כפר ערבי בסמוך לשער הגיא, שנחרב במהלך מלחמת העצמאות. חורבותיו נמצאות היום בשטחה של פארק קנדה.
היסטוריה.
במפקד אוכלוסין עות'מאני משנת 1596 נמנו בכפר 17 בתים עם 94 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל נמנו בכפר 215 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 229 תושבים, ב-66 בתים, כולם מוסלמים. הכפר היה בנפת רמלה. בתחילת 1931 סבל הכפר ממגפת טיפוס וכ-50 מתושביו אושפזו בבתי חולים. בדו"ח מחלקת הבריאות של ממשלת המנדט לשנת 1931 נמנה דיר איוב בין הכפרים שהתקינו או תיקנו מערכת הספקת מים. ביוני 1936 בצעו השלטונות הבריטים חיפוש בכפר לאחר חבלה במערכת אספקת המים לירושלים.
בפקודה של מטה הפלמ"ח מדצמבר 1947 נמנה דיר איוב בין הכפרים שבהם יש בסיסי אויב בדרך לירושלים.
ב-21 בדצמבר 1947 פוצצה ההגנה שלושה בתים בכפר כפעולת תגמול על רצח יונה רסין בכביש ירושלים-יפו. ב-7 בפברואר 1948 פוצץ הצבא הבריטי שני בתים בכפר. בדיווח על כיבוש סאריס ב-16 באפריל 1948 נאמר:
במהלך מבצע מכבי, ב-15 במאי 1948, תפסו חיילי חטיבת הראל את דיר איוב, לאחר שהאזור פונה על ידי הבריטים וצבא ההצלה, אך הם נטשו את הכפר למחרת. תוצאות הקרב תוארו:
. בהארץ דווח בתחילת יוני 1948 שהתושבים עזבו בעקבות כיבוש הכפר ב-13 במאי 1948.