במהלך מלחמת העולם השנייה הוריו ואחותו גורשו לאושוויץ על ידי השלטון ההונגרי ששלט אז באזור. אביו נספה מיד עם הגיעו למחנה ההשמדה בתאי הגזים. אמו ואחותו סקרלט בת ה-20 נורו למוות. בצעירותו היה חבר במפלגת פועלי ציון ובשנת 1989 עלה לישראל והתגורר בחדרה. בשנים האחרונות לחייו שב לבוקרשט ושם נפטר. הוא נקבר בישראל, בבית הקברות משמרות, הסמוך לפרדס חנה-כרכור.
גאורגה -יורי גרוסמן אב לשלושה ילדים: אליאנה בתו נישאה בצרפת וגרה בדיז'ון. אחותה ג'קי נישאה לצרפתי, ראדו אוסמן, עלתה לישראל וגרה בחדרה. בנו בכורו מינו פרופסור לפיזיקה ב-MIT, שנולד בצרפת, נפטר.
עאסמה ג'האנגיר
עאסמה ג'האנגיר (אורדו: عاصمہ جہانگیر; 27 בינואר 1952 - 11 בפברואר 2018) הייתה עורכת דין לזכויות אדם ופעילה חברתית פקיסטנית, שייסדה ועמדה בראש הוועדה לזכויות אדם של פקיסטן. ג'האנגיר לקחה חלק פעיל בתנועת עורכי הדין שהובילה תנועת מחאה עממית שיצאה נגד ההתנהלות בלתי חוקתית של הנשיא פרבז מושארף ב-2007. היא החזיקה במספר תפקידים בינלאומיים בניהם, חוקרת מיוחדת של האו"ם בנושא חופש דת או אמונה.
ביוגרפיה.
ג'האנגיר נולדה וגדלה בלאהור להורים שהיו פעילי זכויות אזרח. אביה, מאליק גולאם ג'ילאני, היה עובד מדינה שהחל לשהיות פעיל פוליטית עם פרישתו ושהה שנים בכלא ובמעצר בית על התנגדותו לדיקטטורות צבאיות. הוא גינה את ממשלת פקיסטן שבמהלך פעילות הצבאית בפקיסטן המזרחית, בנגלדש של ימינו, נרצחו חפים מפשע. אמה, סביחה ג'ילאני, הייתה האישה המוסלמית הראשונה שלמדה פורמן כריסטיאן קולג' בלאהור. היא ניהלה חברת ביגוד עד שאדמות המשפחה הורחמו ב-1967 בגלל פעילותו הפוליטית של בעלה.
ג'האנגיר למדה משפטים במכללת קינאירד (לאהור) ב-1978. ב-1980, היא נקראה לשרת בבית המשפט הגבוהה בלאהור ושנתיים מאוחר יותר, בבית המשפט העליון של פקיסטן. בתחילת שנות השמונים היא הייתה פעילה לשינוי המשטר והחזרת השלטון הדמוקרטי לפקיסטן. בשנת 1983 נאסרה כשלקחה חלק בהתנועה לשיקום הדמוקרטיה שפעלה נגד המשטר הצבאי של מוחמד זיא אל-חאק. ב-1986, ג'האנגיר עזבה לג'נבה והתמנתה לסגנית הנשיא של הארגון הבינלאומי להגנת על ילדים. היא חזרה לפקיסטן ב-1988.
ב-1987, ג'האנגיר הייתה ממייסדי הוועדה לזכויות אדם בפקיסטן ושימשה כמזכירה הכללית של הארגון עד 1993, ובהמשך כיושבת ראש שלו. בשנת 2007, היא הייתה במעצר בית על תפקידה בתנועת עורכי דין, מחאה המונית שהובילו עורכי דין פקיסטנים בתגובה לניסיונו של הנשיא פרובז מושארף לפטר את נשיא בית המשפט העליון של פקיסטן והכריז על מצב חירום והשעה את החוקה.
ג'האנגיר הייתה האישה הראשונה בפקיסטן שכיהנה כנשיאה של איגוד עורכי הדין של בית המשפט העליון בפקיסטן. היא הייתה יושבת ראש שותפה של הפורום המזרח אסייתי לזכויות אדם ושימשה כסגנית הנשיא של הפדרציה הבינלאומית לזכויות האדם. ג'האנגיר שימשה כחוקרת מיוחדת של האו"ם בנושא חופש הדת מאוגוסט 2004 ועד יולי 2010, בתקופה זו היא לקחה חלק בחקירת הפרות זכויות האדם בסרי לנקה ומשלחת של האו"ם לבדיקת העובדות (UN fact-finding missions) בהתנחלויות. ב-2016, היא מונתה כחוקרת מיוחדת לאו"ם בנושא מצב זכויות האדם באיראן. היא החזיקה בתפקיד עד שנפטרה בפברואר 2018.
ג'האנגיר ניהלה מאבק נגד הענישה שנקבעה בחוקי הכפירה, עונש המוות, שהובילו מוסלמים שמרנים במדינה, ולעיתים קרובות היא קיבלה איומים על חייה. היא הגנה גם על ארגוני חברה אזרחית שונים, שפעלו נגד הממשלה וכן סייע למשפחות של פעילים שנעלמו לדרוש מידע על יקיריהם.
חברת הטלגרף האטלנטי
חברת הטלגרף האטלנטי (באנגלית: Atlantic Telegraph Company) הייתה חברה שהוקמה ב-6 בנובמבר 1856 כדי לקדם כבל טלגרף מסחרי הראשון מסוגו שיחצה את האוקיינוס האטלנטי.
היסטוריה.
הפרויקט התחיל מהסכם בין סיירוס פילד לבין ג'ון ווטקינס ברט וצ'ארלס טלסטון ברייט, עם הון התחלתי של £350,000, אשר גויסו בלונדון, ליברפול, מנצ'סטר וגלאזגו. דירקטוריון החברה הורכב משמונה עשר נציגים מהממלכה המאוחדת, תשעה מארצות הברית ושלושה מקנדה. לשלושת המייסדים הצטרף בהמשך ווילדמן וייטהאוס כחשמלאי הראשי של החברה.
כמו כן, הממשלה הבריטית (ולאחר מכן הממשל האמריקאי) הבטיחה להעביר £14,000 בשנה לחברה וסיוע נוסף בהנחת הכבלים בעזרת הספינות שלהן.
מועצת המנהלים גייסה את הפיזיקאי ויליאם תומסון (שנקרא מאוחר יותר לורד קלווין), שערער באופן פומבי על חלק מהטענות של וייטהאוס. השניים נהנו יחסים מתוחים לפני שוייטהאוס שוחרר כתוצאה מהכישלון של הכבל הראשון ב-1858.
במטרה לשפר את קצב העברת האותות החשמליים, תומסון הפציר בפילד לעשות את המיטב בתהליך הייצור כדי להבטיח שהכבל המיוצר יהיה בעל סטנדרט מוליכות גבוהה. ניתן היה לבדוק את קצת העברת הנתונים (כדי להבטיח שמגיעים לסטנדרט המדובר) באמצעות מכשירי שליחה והקלטה רגישים במיוחד, תחום שתומסון התמחה בו.
אחרי הכישלון השני של המשלחת בהנחת הכבל בשנת ב-1865, חברה נוספת הוקמה כדי לגייס כסף עבור ניסיון נוסף. שתי הספינות שנעשה בהן שימוש בעבר להנחת הכבלים נקראו לעבודה שוב ב-1866 וב-1869.
המשלחת הבאה ב-1866 הייתה מוצלחת, ובין היתר הצליחה לשחזר את הכבל השני שאבד. השירות יצר הכנסות בשווי 1,000 ליש"ט ביום המבצעי הראשון. המחיר המשוער לשליחת מברק היה: מילה אחת, מייל אחד (1.6 קילומטר) = $0.0003809
חברת הטלגרף האטלנטי הפעילה שני כבלי טלגרפיה טרנס-אטלנטיים מבלי שהייתה לה תחרות עד 1869, כאשר הונח כבל צרפתי. זמן קצר לאחר מכן נחתם הסכם לתיאום מחירי שירותי הטלגרפיה ואופן חלוקת הרווחים.
משפט שטיינר
משפט שטיינר - הויגנס
חוק המעצרים
ערוץ הירו
ערוץ הירו היה ערוץ טלוויזיה ישראלי לילדים ונוער מבית ערוץ הילדים, אשר היה משודר ללקוחות סלקום tv ופרטנר tv החל מ-1 ביולי 2018 עד 4 ביולי 2021. הערוץ שודר גם ב-HOT תחת השם ערוץ ספיד החל מ-2 בספטמבר 2018 עד 31 בדצמבר באותה שנה.
הערוץ שידר בכל ימות השבוע בין השעות , וכלל סדרות אקשן, גיבורי על והרפתקאות, כמו גם הפקות מקור, כולן של ערוץ הילדים.
היסטוריה.
בנובמבר 2015 הוכרז שמתוכנן לעלות לשידור ערוץ שימותג כערוץ אקשן והרפתקאות מבית ערוץ הילדים, כאשר בין התכנים שישודרו בו נמצאים "מועדון ווינX", "יו-גי-הו!", "בייבלייד" ו"גורמיטי". הערוץ בסופו של דבר לא עלה לאוויר.
ביוני 2018 הוכרז על עלייתו לאוויר של ערוץ הירו, אשר דומה לערוץ שתוכנן. הערוץ החל את שידוריו ב-1 ביולי 2018 ללקוחות סלקום tv ופרטנר tv, והוא נועד להיות משודר רק במהלך החופש הגדול, עד ה-31 באוגוסט 2018. לבסוף הוחלט להשאיר את הערוץ, והוא שידר עד ה-4 ביולי 2021.
ב-2 בספטמבר 2018 הערוץ החל להיות משודר ב-HOT תחת השם "ערוץ ספיד", בו שודרו בנוסף לתכנים הרגילים של הערוץ סדרות בלעדיות, ביניהן "אילת" ו-"Oboy". ב-31 בדצמבר 2018 ערוץ ספיד סיים את שידוריו.
תוכן.
הערוץ שידר בעיקר סדרות רכש מונפשת מסוגת אקשן, גיבורי על והרפתקאות, כמו כן הוא שידר סדרות קומדיה, כולן של ערוץ הילדים. בין הסדרות נכללות "הדרקון הראשון שלי", "הרפתקאות החתול במגפיים", "אינאזומה 11", "אינאזומה 11 גו", "יו-קאי ווטש", "מועדון ווינX", "גורמיטי", "תן גול", "דינוטרקס", "גיבורים", "בסקטירס", "וואקפו", "עיר המלאכים", "", "לולירוק", "ג'וליאן המלך", "", "ציידי הטרולים", "", "סופר דינוזאור", "ריינבו ריינג'רס", "רובין הוד" ו"". בנוסף בערוץ שודרו סדרות מקור, ביניהן "אילת" ו-"Oboy" ששודרו רק ללקוחות HOT בערוץ ספיד, ו"האקדמיה לכדורגל".
Into the Light
Into the Light (בעברית: אל האור) הוא אלבום הסולו השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית גלוריה אסטפן, ואלבומה ה-14 יחד עם להקתה מיאמי סאונד משין. האלבום יצא לאור ב-25 בינואר 1991 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השני במצעד האלבומים הבריטי, וה-5 במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה.
האלבום הופק על ידי אמיליו אסטפן, קליי אוסטוולד ואל פלינו. לאחר שיצא האלבום Cuts Both Ways, שזכה להצלחה עולמית, ולאחר תאונת הדרכים הקשה אותה חוותה ב-1990, יצאה אסטפן להפסקה מעולם המוזיקה, עד שנת 1991. נושא האלבום היה המוות אשר כמעט פקד את אסטפן, ומפה גם שם האלבום "Into the Light".
האלבום זכה להצלחה מסחרית עולמית, ומכר למעלה מ-1.8 מיליון עותקים בארצות הברית על פי נילסן סאונדסקאן.
אגם וינדמייר
אגם וינדמייר (באנגלית: Windermere) הוא אגם של מים מתוקים באזור האגמים האנגלי הנמצא במחוז קאמבריה בצפון-מערב אנגליה. וינדמייר הוא האגם הטבעי הגדול ביותר באנגליה. האגם מהווה אתר תיירות ונופש פופולרי מאוד מאז שהרכבת הגיעה אליו ב-1847.
גאוגרפיה.
וינדמייר הוא אגם מוארך הנמצא בעמק קרחוני שנוצר בעידן הקרח האחרון . האגם מוזן על ידי מספר נהרות: ברטאי (Brathay),רותאי ( Rothay), טרוט בק (Trout Beck) וקונסי בק (Cunsey Beck) הוא מנוקז על ידי נהר לוון (Leven)
אורך האגם כ-18 ק"מ, רוחבו המרבי 1.49 ק"מ, העומק המרבי 66.76 מטר.
איים.
באגם 18 איים.
שייט באגם.
שיט ספורטיבי.
האגם מהווה מוקד לספורט ימי: סירות חתירה, סירות מפרש וסירות מנוע ומרוץ. קיימים סביב האגם 5 מועדוני שיט. אלו מקיימים גם תחרויות שיט בסוגים השונים.
תחבורה באגם.
קיים שרות של אוטובוס מים לאורך האגם. בנוסף קיימים שרותי מעבורות לרוחב האגם.
יער נשיר
פסגת ונקצ'מנה
פסגת ונקצ'מנה (באנגלית: Wenkchemna Peak) היא הר על קו פרשת המים של אמריקה, ובשל כך על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה (באזור זה הגבול עובר על קו פרשת המים).