הסדרה המקורית של דוקטור הו שודרה במשך 26 עונות, מ-23 בנובמבר 1963 ועד 6 בדצמבר 1989. בין הכותבים לסדרה היו: טרי ניישן, הנרי לינקולן, דאגלס אדמס, רוברט הולמס, טרנס דיקס, דניס ספונר, אריק סאוורד, מלקולם האלק, כריסטופר ה. בידמיד, סטיבן גאלאגר, בריאן היילס, כריס באוצ'ר, מארק פלאט ובן אהרונוביץ'. בעקבות ירידה באחוזי הצפייה, הסדרה הועברה לשעות שידור פחות נצפות, ולאחר מכן הוחלט להוריד אותה מהמסך.
ב-1996 הופק סרט טלוויזיה בהפקה משותפת של FOX, אולפני יוניברסל ורשת ה-BBC בכיכובו של פול מקגאן (עם הופעת אורח של הדוקטור השביעי) בתפקיד הדוקטור השמיני, מתוך כוונה שישמש כמעין פיילוט לסדרה חדשה. הסרט זכה להצלחה בבריטניה אך הראה ביצועים כושלים בטבלת הדירוג האמריקאית, ולכן הרעיון נפסל והסדרה לא חודשה.
סיפורים חדשים לסדרת "דוקטור הו" יצאו לאור בצורת רומנים ותסכיתי רדיו, אך סדרת הטלוויזיה נשארה בהקפאה עד 2003. בספטמבר 2003 הכריז ה-BBC על הפקת סדרה חדשה ברשת אחרי שנים של ניסיונות למצוא מימון חיצוני להפקת סרט טלוויזיה נוסף.
ב-25 במרץ 2005 חודשה הסדרה ל-13 פרקים בכיכובו של כריסטופר אקלסטון, הדוקטור התשיעי, וזמן קצר לאחר תחילת השידורים, לאור העניין הרב שהיא עוררה בקרב הקהל, נחתם חוזה להפקת שתי עונות נוספות (2006 ו-2007).
עם זאת, במהלך העונה הסתבר שאקלסטון החליט לפרוש לאחר עונה אחת בלבד, ונודע כי השחקן שיחליפו כדוקטור העשירי הוא דייוויד טננט. בילי פייפר המשיכה לגלם את המלווה רוז טיילר, אך ב-15 ביוני 2006 הודיע ה-BBC רשמית כי פייפר תפרוש מהסדרה בסוף העונה השנייה.
את פייפר החליפה השחקנית פרימה אג'ימן שגילמה את דמותה של מרת'ה ג'ונס, ובעונה הרביעית הופיעה רק בתפקידי אורח. במקומה הצטרפה לסדרה קתרין טייט שגילמה את דמותה של דונה נובל, אך כמו אגימן, גם טייט נשארה עם הסדרה לעונה אחת בלבד. עם סיום העונה הרביעית, שודרו במשך שנת 2008 ו-2009 5 פרקי ספיישל בלבד שבסופם עזב טננט את הסדרה.
בשנת 2010 עלתה לשידור העונה החמישית, כאשר מאט סמית מגלם את הדוקטור האחד עשר ומלוויו החדשים הם איימי פונד המגולמת על ידי קארן גילאן ורורי ויליאמס המגולם על ידי ארתור דארוויל.
כמו כן הוחלף המפיק בפועל והכותב הראשי, ראסל טי דייוויס, שליווה את הסדרה החדשה מעונתה הראשונה, בסטיבן מופאט, שכתב בעבר מספר פרקים לסדרה ואף היה אחראי לסדרות אחרות ב-BBC כגון זיווגים וג'קיל.
בשנת 2011 עלתה עונה שישית לסדרה, שבה שלושת השחקנים הראשיים מהעונה החמישית, מאט, קארן וארתור, המשיכו לגלם את דמויותיהם הדוקטור, איימי ורורי, בהתאמה. כמו כן, המשיכו שלושת השחקנים לעונה השביעית, בה לאחר חמישה פרקים פרשו השחקנים קארן וארתור המגלמים את איימי ורורי. קלרה אוסוולד המגולמת על ידי ג'נה קולמן, שהופיעה בתפקיד מינורי בפרק הראשון של העונה השביעית, תפסה את מקומם, והחל מפרק הספיישל "אנשי השלג" ששודר לאחר הפרק החמישי בעונה, הצטרפה לסדרה כמלווה קבועה של הדוקטור.
לאורך זמן תפקידו של מאט בתור הדוקטור, מלווה לא קבועה של הדוקטור שחוזרת והולכת הייתה מרכזית יותר בעלילה - דמותה של ריבר סונג המגולמת על ידי אלכס קינגסטון, שהוצגה כבר בפרק מסוים בעונה הרביעית.
לאחר העונה השביעית שודרו שני פרקי ספיישל (ביניהם פרק לרגל חגיגות היובל לסדרה), ובסופם עזב מאט סמית את הסדרה, ואת תפקיד הדוקטור החדש לקח פיטר קפלדי, ולצדו ג'נה קולמן בתפקיד קלרה (עונות 8–9).
שידורי דוקטור הו בישראל.
לאחר שידור הפרק הראשון של הסדרה החדשה, "רוז", הסדרה נמכרה לארצות רבות נוספות ובהן ישראל. בישראל הסדרה שודרה בעבר ב-Yes stars 2, BBC Prime ו-AXN ובשירות ה-VOD של HOT. לאחר מכן שודרה בערוץ yes stars Action של הלוויין וב-Yes action (אפיק 13), וב-BBC Entertainment בכבלים ובלוויין. נכון להיום התוכנית אינה משודרת בישראל.
פורמט.
בסדרה המקורית בשנים 1963 - 1989, הפרקים השבועיים היו חלק מסיפור שנמשך בדרך כלל ארבעה עד שישה פרקים. חריגים בולטים היו הסיפורים "תוכנית האב של הדאלקים" שכלל 12 פרקים (והפרק "משימה אל הלא ידוע", שהיווה הקדמה לפרק הנ"ל, שלא כלל איש מהצוות הקבוע), 10 פרקים של "משחקי מלחמה" ו-14 פרקים של "משפטו של אדון הזמן" (סיפור שלמעשה נמשך עונה שלמה).
הרעיון המקורי היה לעשות תוכנית לכל המשפחה בעלת אופי חינוכי. הכוונה הייתה להציג לסירוגין תוכניות שמלמדות היסטוריה באמצעות סיפורים המתרחשים בתקופות חשובות בהיסטוריה האנושית (כמו המהפכה הצרפתית, האימפריה הרומית או קרב קולודן), ותוכניות שמלמדות מדעים עם סיפורים המתרחשים בעתיד או בחלל החיצון. בעונות הראשונות המלווים של הדוקטור היו בהתאם מורים להיסטוריה ולמדע. בפועל סיפורי המדע בדיוני בסדרה עוררו יותר עניין, והנושאים ההיסטוריים, שלא היו חביבים על הכותבים, נזנחו לחלוטין. אף על פי שאירועים היסטוריים המשיכו לשמש רקע לפרקים בסדרה, הם היוו רק תפאורה לסיפורי מדע בדיוני. הסדרה הפכה במהירות ל"מוסד לאומי" בבריטניה, ושחקנים וקומיקאים רבים השתתפו בה בתפקידי אורח.
עד יוני 2005 הופקו כ-709 פרקים של "דוקטור הו", משך רוב הפרקים הללו ארך בסביבות ה-25 דקות. בסדרה המחודשת ב-2005 הופקו בינתיים 13 עונות, ובהן פרקים שאורכם כ-45 דקות ומספר פרקי "ספיישל" ששודרו בין העונות ושאורכם גדול יותר ולא קבוע. הכותבים המרכזיים בסדרה החדשה הם ראסל טי דייוויס (בעונות 1–4), סטיבן מופאט (בעונות 5-10) וכריס צ'יבנל (עונות 11-13).
נעימת הנושא.
נעימת הנושא של הסדרה, שחוברה ב-1963 על ידי רון גריינר ודליה דרבישייר, נחשבה לחדשנית בתחום המוזיקה האלקטרונית. העיבוד המוזיקלי של דרבישייר שימש בשינויים קלים עד לסוף העונה ה-17 של הסדרה. בעונה ה-18 (1980) חובר לחן דינמי יותר על ידי פיטר האוול, העיבוד הוחלף ב-1986 בעיבוד של דומיניק גלין, אך הוא לא התקבל יפה. קף מקקלוך עיבד מחדש ב-1987 עבור העונה של הדוקטור השביעי, גרסה זו ליוותה את התוכנית עד שהופסקה בשנת 1989. בסדרה המחודשת ב-2005 עיבד מאריי גולד את הלחן עיבוד מחודש שכלל דגימות מהנעימה המקורית של 1963, ותוספות מקוריות. עיבודים נוספים של נעימת הנושא הופיעו בתוכנית המיוחדת לרגל 30 שנה לדוקטור הו במסגרת משדר התרמה בריטי לילדים במצוקה, בסרט הטלוויזיה משנת 1996 וכן בחלק מתסכיתי השמע המופצים על ידי חברת "Big Finish" ברישיון מה-BBC.
בתחילת שנות השבעים הקליט ג'ון פרטווי, שגילם את הדוקטור השלישי, שיר ששמו "מי זה הדוקטור" לפי נעימת הנושא של הסדרה. ב-1988 הוציאה להקת "The Justified Ancients of Mu Mu" (שנודעה אחר כך בשם KLF) תקליטון בשם "Doctorin' The Tardis" בשם הטיימלורדס ("אדוני הזמן"), שיר שהגיע לראש המצעדים בבריטניה. מוזיקאים נוספים שהקליטו גרסאות כיסוי של הנעימה היו להקת "אורביטל", הלהקה האוסטרלית "פורפליי", הלהקה האירית "הפוגס" ועוד. השיר One of These Days מתוך האלבום Meddle של פינק פלויד כולל קטעים המזכירים מאוד את נעימת הנושא, הנכתבו ככל הנראה כהומאז'.
דמויות.
הדוקטור.
דמותו של הדוקטור הייתה בתחילה אפופה במסתורין. כל מה שהיה ידוע עליו הוא שיש לו נכדה, סוזן, שנולדה "בזמן אחר ובעולם אחר", וששניהם יצאו לגלות. במשך הזמן התגלה שהדוקטור שייך לגזע אדוני הזמן והגיע מהכוכב גאליפריי. הוא בעל שני לבבות, ויש בכוחו, כמו כל אדוני הזמן, לקום לתחייה מחודשת אחרי מותו (תהליך המכונה "התחדשות"). הוא השתתף במלחמת הזמן, אשר בה נהרגו כל בני גזעו.
את הדוקטור שיחקו עד כה 13 שחקנים (כולל את הדוקטור ממלחמת הזמן אשר בדרך כלל לא נחשב בספירת הדוקטורים), והשחקנית הנוכחית המשחקת את הדוקטור היא ג'ודי ויטאקר.
הדוקטור המקורי היה רגזן וחמום מוח, אבל גם אינטליגנטי מאוד ורחמן, הוא מתעב רשע וברצון מושיט עזרה לזקוקים לו.
לדוקטור יש חללית שהיא גם מכונת זמן הנקראת טארדיס והיא גדולה יותר מבפנים מאשר מבחוץ.
בעונה האחרונה של דוקטור הו לפני ביטולה ב-1989 שולבו רמזים באשר לעברו של הדוקטור. הרמזים היו אמורים להתפתח לכדי סיפור שלם יותר בעונה ה-27 של התוכנית, אך זו, כאמור, בוטלה.
על פי הפרקים המתוכננים שלא שודרו, הדוקטור אמור היה לגלות פרטים לגבי גלגול קודם שלו (שקדם לגוף הראשון שלו כדוקטור) שנודע בשם "האחר". בסרט הטלוויזיה משנת 1996 התגלה כי הדוקטור הוא בחלקו בן-אנוש, אך פרט זה לא זכה, בינתיים, להתייחסויות נוספות בסדרה החדשה, והוא אף סותר מידע שהופיע בסדרה המקורית. מעריצים שניסו לתת הסבר לגילוי הזה במסגרת ההגיון הפנימי של הסדרה העלו את האפשרות שרק בגלגולו השמיני היה הדוקטור חצי-אדם. ביסוס לאפשרות זו ניתן למצוא בסיפור "Mawdryn Undead" מהעונה העשרים (הדוקטור החמישי), שם נטען כי אדוני זמן יכולים "לשנות גזע" בין התחדשות אחת לאחרת. בעבר אף הועלתה האפשרות שהדוקטור יהיה אשה באחד מגלגוליו - אפשרות שנזנחה בסופו של דבר אך קיבלה ביטוי בפארודיה "Curse of Fatal Death", בה עובר הדוקטור סדרה של התחדשויות ובסופו של דבר הופך לאשה, בגילומה של ג'ואנה למליי - שחקנית שעל פי שמועות הייתה מועמדת לגלם את הדוקטור האשה בסדרה האמיתית (לבסוף היה שימוש בדבר זה בהתחדשות של המאסטר למיסי בעונה 8 ובהתחדשות של גנרל גאליפריי בעונה 9, שלפי דבריו היה בכל חייו אישה והפך רק פעם אחת לגבר, וכן בהתגלמות ה13 של הדוקטור).