דדש נולד וגדל בשכונת הבוכרים בירושלים. דדש עבד בצעירותו כמקרין סרטים בבתי קולנוע בירושלים ואת ראשית דרכו בעסקים עשה גם כן בתחום בתי הקולנוע כשבשנות השישים שכר לראשונה בית קולנוע בירושלים והיה אחראי על הפעלתו.
בשנת 1971 נקרא על ידי יהושע מצא לנהל את עמותת בית"ר ירושלים. כבר בעונתו הראשונה כמנהל, , סיימה הקבוצה כסגניתה של האלופה מכבי תל אביב. את עונת סיימה בית"ר במקום ממנו יורדים ליגה, אולם באותה עונה הוחלט להרחיב את הליגה ולהקפיא את הירידה לליגה הארצית, אז הליגה השנייה. דדש ומצא עזבו את בית"ר בתום העונה ולתפקיד היושב ראש מונה אילן רומן. במקביל לכדורגל, החל דדש לנהל בתחילת שנות השבעים גם את קבוצת הכדורסל ששיחקה אז בליגה העליונה. הישגה הבולט היה העפלה לגמר גביע המדינה בכדורסל בעונת שבו הפסידה למכבי תל אביב. ב-1976 פורקה הקבוצה וכשהוקמה מחדש ב-2012 מונה דדש לנשיא הכבוד והחל לסייע בגיוס נותני חסות.
דדש שב לעסקי בתי הקולנוע ובתחילת שנות השמונים רכש את קולנוע אדיסון ושיפץ אותו. עם הופעתן של ספריות הווידאו הלך ואיבד האולם מיוקרתו, ולאחר שנים של התנכלויות מצד האוכלוסייה החרדית בירושלים, החליט דדש ב-1989 למכור את הקולנוע. בנוסף, החזיק דדש לאורך השנים גם בקולנוע עדן ובתי קולנוע נוספים בירושלים ובהם "כפיר" ו"מיטשל" ובסוף שנות השמונים מכר את מרבית החזקותיו למנחם גולן ויורם גלובוס.
בתום עונת בית"ר ירדה לליגה השנייה ודדש שב לנהל את העמותה. קשריו ההדוקים עם גולן וגלובוס היו למשענת כלכלית עבור הקבוצה בשנים אלו, וזו עלתה למשחקים עם שמות הסרטים שהפיקו השניים על חולצות המשחק. בשנת 1986 מינה יושב ראש סניף הליכוד בירושלים, ראובן ריבלין, את רוני בר-און ליושב ראש במקומו של דדש והאחרון פנה לעסקי הנדל"ן.
בתחילת שנות התשעים, כשבית"ר החלה מידרדרת ברמתה ובהישיגיה ואף ירדה שוב לליגה השנייה, שב דדש לתפקידו כיושב ראש האגודה. בעונתו הראשונה, השיב דדש את כוכב הקבוצה בעבר, הכדורגלן המצליח אלי אוחנה, ורכש מספר שחקנים נוספים. הקבוצה שבה לליגה הבכירה וכבר בעונה הבאה, זכתה באליפות המדינה, השנייה בתולדותיה. בעשור זה הייתה בית"ר קבוצה תחרותית שנאבקה על כל התארים עונה אחר עונה, ושבה וזכתה באליפות בעונות ו-. המציג את דדש כעסקן כל יכול בעל קשרים מרובים שאותם הוא מנצל לטובת הקבוצה. דדש אכן נודע כאיש עסקים ממולח רב קשרים, וזכור בין היתר כמי שסגר כמה וכמה עסקאות בלחיצת יד ולעיתים הסתפק בהעלאת תנאי חוזה על דף נייר מזדמן, מפתקים ועד מפיות.
בסוף שנות התשעים החל להשקיע בקבוצה איש העסקים קובי בן גור ודדש נשאר דמות בכירה במועדון. בין השניים התעוררו מחלוקות מקצועיות שונות, בין היתר לגבי זהות המאמן, ואלו תמו עם העברת הבעלות על הקבוצה לידי איש העסקים גד זאבי ועזיבתו של דדש בשנת 2000. דדש מעולם לא החזיק במועדון כבעלים אלא שימש יושב ראש האגודה בהתנדבות. לכן, כשסיים את תפקידו, דרש מהבעלים החזרים כספיים בסך 2 מיליון דולר על הוצאותיו לאורך השנים למען האגודה ובהן: שימוש בדירתו לצורכי האגודה, עבודת בנותיו כמזכירות האגודה, שימוש בטלפון ובפקס, ציוד משרדי והוצאות נסיעות בארץ ולחו"ל לצורך ארגון תרומות, פגישות עם מאמנים זרים, החתמת שחקנים ועוד. ב-2010 פסק בית המשפט המחוזי בירושלים כי בתקופת העברת הבעלות לזאבי לקח דדש כספים מהעמותה שלא כדין ודרש מדדש, מניסים אבולוף ומאהוד פדרמן שהיו מעורבים אף הם בניהול העמותה, להשיב לזאבי 6 מיליון ש"ח. מאז עזב את הקבוצה, מספר פעמים נקשר שמו של דדש לבית"ר כרוכש אפשרי בשל קשיים כלכליים שאליהם נקלעה הקבוצה ובשל חילופי גברי תכופים בעמדת הבעלים לאורך העשור אך הדבר לא הבשיל לכדי מעשה.
דדש מחזיק בחברת "דדש נכסים והשקעות בע"מ", באמצעותה החזיק במניותיהן של רשתות מזון שונות, הפעיל סניפים כזכיין והיה שותף בבעלות על מועדון "האומן 17".
מונס זלמרלב
ריקי (פולין)
ריקי (בפולנית: Ryki) היא עיירת מחוז בפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
ריקי נוסדה במאה ה-15 ככפר פרטי בבעלות אצולה, ובשנת 1553 נמנו בה 20 בתי עץ. בשנת 1782 הוענקו לריקי זכויות עיר, אולם 12 שנים לאחר מכן פרצה בה שרפה גדולה, שהביאה לשיתוקה.
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה נערכו בסביבת העיירה מספר קרבות, ורוב תושביה עזבו אותה.
יהודי ריקי.
יהודים נזכרים בריקי מסוף המאה ה-16, ובמאה ה-19 גדל מספרם באופן משמעותי, חרף הגבלות שהטילו הרוסים על התיישבות יהודים באזור. מסוף המאה ה-19 ועד מלחמת העולם הראשונה היוו היהודים כ-90% מתושבי ריקי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, למעלה משני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות.
בשואה.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-17 בספטמבר 1939, פרעו אלו ביהודיה, ובזזו את רכושם. בהמשך, נצטווה יודנרט שמונה בעיירה לספק לגרמנים מדי יום מאות עובדי כפייה יהודים.
בסוף 1940 רוכזו כ-1,800 יהודי ריקי בגטו צפוף שהוקם בה, ובחורף 1942-1941 מתו עשרות מיושביו ממגפת טיפוס הבהרות.
בליל ה-6 במאי 1942 פשטו אנשי ס"ס ושוטרים פולנים על הגטו שבעיירה, וריכזו את כל יושביו בכיכר השוק, תוך רצח קשישים וחולים במקום. יתר היהודים הוצעדו לדמבלין אירנה, תוך רצח כ-130 יהודים בדרך, בעיקר ילדים. בדמבלין נערכה ביהודי העיירה סלקציה, שלאחריה הועברו כ-200 צעירים למחנה עבודה, וכל יתר היהודים שולחו במשלוח של כ-3,000 יהודים בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור.
מקהילת ריקי שרדו את השואה כ-30 יהודים, אך אלו לא שבו להתגורר בה, לאחר ש-6 מהם נרצחו בידי הפולנים המקומיים.
ריקי (עיירה)
ישראל סולובייצ'יק
הרב ישראל סולובייצ'יק (נפטר בתשי"א, 1951) היה רבה של סמולנסק ודיין בבית הדין הרבני ביוהנסבורג שבדרום אפריקה.
ביוגרפיה.
נולד לרב אברהם ברוך סולובייצ'יק, בנו בכורו של רבי יוסף דוב סולובייצ'יק ורבה של סמולנסק. מילא את מקום אביו ברבנות סמולנסק, ואחר כך נסע ליוהנסבורג, דרום אפריקה, שם שימש כדיין בבית הדין הרבני ביוהנסבורג. נפטר בעת ביקורו בניו יורק ט"ו בסיון תשי"א, ונקבר שם.
מגנזי הגר"ח.
בשנת תשמ"ט יצא לאור ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ספר בשם "מגנזי הגר"ח". הספר כולל חידושים שהיו רשומים במחברתו של הרב ישראל סולובייצ'יק, רבי ישראל למד אצל דודו הגר"ח, וכתב משיעוריו. את מחברותיו העביר לרבי יחזקאל אברמסקי שדאג על העתקת המחברות.
מחברות אלו, כוללות חלק גדול מחידושיו של רבי חיים, שנדפסו בספר חידושי הגר"ח (סטנסיל), בנוסח שונה, ולכן מחברי הספר חילקו את הספר לשני חלקים. החלק הראשון הוא החלק שמופיע כבר בחידושי הגר"ח סטנסיל, והחלק השני הוא חידושים שלא הודפסו בחידושי הגר"ח.
קריווי רוג
מטא-מתמטיקה
מטא-מתמטיקה (או מטאמתמטיקה) הוא המחקר של המתמטיקה עצמה על ידי כלים מתמטיים, דבר המוביל למטא-תאוריות, תאוריות מתמטיות החוקרות תאוריות מתמטיות אחרות. המושג נקבע על ידי דויד הילברט, בניסיונו לבסס את המתמטיקה על מערכת אקסיומות עקבית ולגלות את היסודות הבסיסיים של המתמטיקה בתחילה המאה ה-20. המטא-מתמטיקה התפתחה בסוף המאה ה-19 עם התפתחות הגאומטריה הלא-אוקלידית של ניקולאי לובצ'בסקי, הידועה כיום כגאומטריה היפרבולית, אשר הובילה לתוצאות פילוסופיות רבות בתחום המטא-מתמטיקה.
פיתוחים רבים במתמטיקה הובילו למחקר בתחום כגון פרדוקס ריצ'רד וכתב מושגים. הילברט פיתח את התחום על ידי ניסיון אקסיומיזציה של כל המתמטיקה, דבר שהוביל לכתיבת הספר פרינקיפיה מתמטיקה של ברטראנד ראסל ואלפרד נורת' וייטהד. שלוש אבני דרך בתחום במאה ה-20 היו משפט אי השלמות של גדל, מערכת פאנו ובעיית הבחירה של הילברט, אשר נפתרה על ידי אלן טיורינג.
במטא-מתמטיקה, משתמשים לעיתים תכופות בכלים מתוחכמים וחדשים יחסית מתחום הלוגיקה המתמטית. ראשית התפתחות הלוגיקה המתמטית בתחום זה היא בעבודותיו הראשונות של קורט גדל ובפרט משפטי השלמות והאי-שלמות שלו. עוד הישג ראוי לציון בתחום הוא, פתרון השערת הרצף שקובע כי לדא ניתן להוכיחה או להפריכה.
היינץ פלוהה
היינץ פלוהה (בגרמנית: Heinz Flohe; 28 בינואר 1948 - 15 ביוני 2013) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת הקשר בעיקר בפ.צ. קלן ובנבחרת גרמניה המערבית.
קריירת מועדונים.
פלוהה שיחק במועדון נוער בעיר הולדתו אויסקירכן, ובשנת 1966 החל לשחק בפ.צ. קלן, כאשר היה בן 18. פלוהה שיחק במועדון במשך 13 עונות רצופות, בהן הבקיע 77 שערים ב-329 הופעות בליגת הבונדסליגה. נתונים אלו מציבים את פלוהה במקום השביעי בטבלת הכובשים של פ.צ. קלן בבונדסליגה בכל הזמנים, ובמקום התשיעי בטבלת שיאני ההופעות.
פלוהה זכה עם פ.צ. קלן בשלושה גביעים. הראשון בשנת 1968, לאחר ניצחון 4-1 בגמר על בוכום, השני בשנת 1977, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על הרטה ברלין. בגביע השלישי זכה פלוהה עם הקבוצה בשנת 1978 לאחר ניצחון בגמר על היריבה המושבעת, פורטונה דיסלדורף. באותה שנה, זכה פלוהה עם קלן גם באליפות הבונדסליגה, והשלים דאבל היסטורי. פלוהה אף רשם עם הקבוצה שלושה הפסדים בגמר הגביע, כאשר קלן הפסידה בשנים 1970, 1971 ו-1973 לקיקרז אופנבך, באיירן מינכן וליריבה בורוסיה מנשנגלדבך בהתאמה.
בשנת 1979 עבר פלוהה למינכן 1860, שם שיחק עונה אחת, בה הבקיע ארבעה שערים ב-14 הופעות. היינץ פרש בתום העונה ממשחק פעיל, בגיל 32, עקב פציעה.
קריירה בינלאומית.