ב-1976 אישר משרד החינוך את הפצתם של 6 עיתוני ילדים ונוער בבתי הספר, לצורך עידוד קריאת עיתונים. בין העיתונים שאושרו להפצה היה "הארץ שלנו".
עורכי השבועון לאורך השנים היו:
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שוק עיתוני הילדים בישראל היה רווי, ומספר הקוראים היה בירידה. באפריל 1985 התאחד השבועון עם שבועוני הילדים "דבר לילדים" ו"משמר לילדים" לשבועון בשם "כֻּלָּנוּ", בעריכת דוד פאיאנס, שהיה בבעלות משותפת של שלושת העיתונים ("הארץ", "דבר" ועל המשמר"). השבועון הממוזג זכה תחילה להצלחה ומכר כ-40 אלף עותקים מדי שבוע, אך תפוצתו ירדה בתחילת שנות ה-90. בסוף 1991 העיתון נמכר על ידי שלושת העיתונים לחברת "צ.צ. הפקות", שהוציא לאור את העיתון המתחרה "פילון".
אהלן וסהלן במערב הפרוע
אהלן וסהלן במערב הפרוע היא חוברת קומיקס שהוציאו דודו גבע וקובי ניב בשנת 1985, המתארת את הרפתקאותיהם של צמד הלא יוצלחים הירושלמים אהלן וסהלן במערב הפרוע הדמיוני.
מבנה הספר.
החוברת מכילה, כעדותם של המחברים, "48 עמודים בשחור לבן!!! מתח בלתי נסבל!" ומוגדרת כ"מאוד מאוד מומלצת על ידי משרד החינוך!". על הכריכה הפנימית מודפסת, כביכול, פרסומת שהדפסת הצבע בה זזה ל"חזית הפלדה הפלסטית מתוצרת 'פלסטיקון' מקיבוץ הנופלים" עם פתקה מחיה לעזרא בנוגע לפרסומת, ופתקת תשובה מעזרא: "חיה, חבל על הנייר. נשתמש בו לעטיפה של המערב הפרוע."
בתוך החוברת, נוסף לסיפורם של הצמד הירושלמי, מופיעים עמודי פרסומות מזויפות ("עם פאות לחיים, תזיין שבעתיים!") וסיפורו של "סופרנחמן מברדצלב בפרשת 'ויקרע'", על נכדו של אביעזר צדרבוים, שעסק בתורת הקבלה, כפקיד קבלה במלון בירנבאום, וירש ממנו את סיסמת הסופרנחמן השימושית: "כהכגצמוללך!".
עלילה.
סיפורם של אהלן וסהלן מתחיל כאשר הם נשלחים במצוות אייבי נתן לינקולן להעביר ידיעה כלשהי. הם יוצאים לדרכם במרכבה, תחת השם הבדוי סמית א' וסמית ב', בלוויית הכומר ג'ונסון, האיש הרע שתפקידו לחשוף אותם, בנקאי עשיר ואשתו, הזונה המהירה ביותר במערב.
במפתיע, כצפוי, מותקפת השיירה על–ידי אינדיאנים, המחסלים את הכומר המנדנד ואת הרכבים, כשהבנקאי נמלט על גבה של אשתו, המצדיקה את שמה כזונה המהירה ביותר במערב. אהלן וסהלן נידונים לתפקיד הקומפוט בחתונת בת הצ'יף, אך למזלם מתאהבת באהלן הבת והשלושה נמלטים דרך שער האריות, כשבת הצ'יף רכובה על אהלן וסהלן.
בצירוף מקרים מופלא, לוקחים אהלן וסהלן את הסיבוב מהר מדי, נופלים לתהום ומחסלים את מר בן זונה, מחסל התוכים הנודע. כפרס, הם ממונים לתפקיד השריף, אך כאשר הם רושמים דוח חניה למר סמי וקוקי, שכל העיירה בבעלותו, הם נידונים לתלייה.
למזלם, ברגע האחרון נופלת הבורסה, תושבי העיירה חשים למכור את הדולרים, העץ נשבר והצמד נמלט ומתגייס לעבודה במסילת הברזל "חוצה שומרון". למרות העבודה השקדנית עד הרגע האחרון, מתמוטטת המסילה ברגע האמת והצמד יוצא כשרק 6.5 דולר בכיסו.
במעות הדלים, קונה הזוג 6.5 מ"ר ומתחיל לחפור. כשהם מתייאשים, מופיע במקום מר יואינג, לו הם מוכרים את השטח תמורת מכנסי ג'ינס, כיוון שסהלן הבטיח לבת אחיו שיביא לה ג'ינס. למרות שיואינג מגלה נפט במקום, בטוחים השניים כי עשו עסקה טובה, שכן ידוע ש"הישראלים איפה שאתה לא מפיל אותם תמיד נופלים טוב."
כאיור לחכמת דורות זו, פוגשים השניים זמן קצר אחרי כן במשה, ידידם הירושלמי, ובזכות קשריו המצוינים עם צ'ארלי בן אחותו רחל, מקבלים עבודה בבית הזונות התנ"כי אדם וחווה. במסגרת עבודתם המסורה במקום, פוגשים השניים בזונת הצמרת, הכבשה לולה, ובהמלצתה מקבלים עבודה אצל בן דודה רונלד ב"חוות החיות."
זמן קצר אחרי בואם לחווה, היא מותקפת על ידי "החזירים הקומוניסטים" וכל החיות, כולל החמורים, הסוסים ואהלן וסהלן, נדרשות להטיל חמש ביצים ליום. כדי להימלט מההטלה הבלתי נלאית, מתחזים אהלן וסהלן לחולים במגפת ניו-קאסל, מתחפשים לחזירים ונמלטים מהחווה. בדרכם הם פוגשים בהיפי שנתקע במדבר משנות השישים ובהשפעת החשיש שהוא מעשן מתחילים לרחף עם המשאית בתוכה הם נוסעים אאל החלל החיצון. בדרך נכנס בהם מאחור סופרמן ולאחר דין ודברים ממושך ("חזירים! הרסתם לי את הבלורית") הם באים עמו להסכם ומקבלים ממנו מאתיים דולר, שכן הוא נכנס בהם מאחור.
בכסף, מחליטים השניים לקנות רדיו-שעון בניו יורק, אך כאשר הם עוברים בלאס-וגאס מחליטים להמר מעט וכמובן, מפסידים את כל כספם, מוכרים את המשאית, וממש בסנט האחרון זוכים בכל הקופה, מיליוני דולרים.
בכסף משתמשים השניים בתבונה, ומשקיעים אותו בהפקת הענק "קופיקו בניו יורק", בהשתתפות מרלון בנדו וקינג קונג. הסרט גורף הון, וכמוהו גם סרטם הבא, "האימפריה מכה את הג'דיי" בכיכובם של אורסולה אנדרס, פופאי וצחי נוי. עייפים מההצלחות הבלתי פוסקות, מחליטים השניים לביים סרט אמנותי, בו המוות משחק "מונופול" עם בריג'יט ברדו הערומה, אך כאן עולה ההצלחה על כל הציפיות.
צמד העשירים משועמם. הם ראו הכול ועשו הכול. למזלם, מציעה להם המפלגה הרפובליקנית להיות נשיאי ארצות הברית, תחת השם הכובש "או'אהלן ואו'סהלן." יריבם בבחירות הוא הנשיא רייגן הקשוח, שמכריז בעימות ביניהם "אני מקווה שהציבור ייתן לנו להמשיך. השתתפנו בעשרות מערבונים ותמיד ניצחנו באורח דמוקרטי," אך הצמד הערמומי טומן לנשיא הפתעה: "סליחה, אדוני הנשיא," הם אומרים, "החנות שלך פתוחה." התרגיל המתוחכם מצליח, והזוג נבחר לנשיאות ארצות הברית.
בכהונתם, הם מחסלים את העוני (באמצעות הפצצת רובעי העניים), מחליפים את הדולר בדונלד, נוחתים על המאדים, אך גם פותחים במלחמה אטומית ("סך הכול רציתי להפעיל את האייר-קונדישן").
"אהלן וסהלן במערב הפרוע" הציג את גבע וניב במיטבם הפרוע. לעלילה רק חשיבות מעטה, כהזדמנות להתגולל בהומור על תופעות שונות ששעשעו או הטרידו את השניים, אך הסיפור כולל, לצד התחכמויות לשוניות אופייניות, גם מספר אבחנות חדות לגבי התרבות הישראלית והאמריקנית, וכן כמה פרודיות משעשעות, שבולטת בתוכן זו בחוות החיות שבשליטת החזירים הקומוניסטים.
מפתח מורס
מפתח מורס הוא אמצעי מכני פשוט, המשמש לשידור קוד מורס.
המכשיר בנוי מידית נוחה ללחיצה, הסוגרת מעגל חשמלי, מה שגורם למשדר לשלוח גל נושא (המתורגם לצליל במקלט). כל עוד הידית לחוצה, ישמע צליל. שידור קוד המורס מורכב ממספר לחיצות מהירות (יותר או פחות, תלוי במיומנותו של המשדר) הגורמות לשידור צליל מקוטע, בהתאם לאות\ספרה המשודרת.
למכשיר מספר גרסאות.
מפתח ישר.
"מפתח ישר" הוא מפתח מברקה פשוט המופיע לעיתים בסרטים ישנים. זהו מוט פשוט עם ידית למעלה ומגע בחלק התחתון מול מגע נוסף בבסיס המפתח. כאשר המוט נלחץ כנגד לחץ של קפיץ, המגעים סוגרים מעגל ומאפשרים לחשמל לזרום. באופן מסורתי, מפתחות מברקה אמריקאים היו בעלי ידיות שטוחות ומוטות צרים (לעיתים מעוקלים). מפתחות בריטיים היו בעלי ידיות כדוריות ומוטות עבים. השוני נבע רק מהבדלי תרבות.
המפתח הישר פשוט ואמין אבל תנועת השאיבה המהירה הדרושה על מנת לשלוח רצף של נקודות יוצרת מספר קשיים. קצבי השידור מוגבלים ל-20 מילים לדקה בערך והדבר גרם בימים המוקדמים של הטלגרפיה למספר מומחים לפציעות כתוצאה ממתח. פציעות אלו כונו "יד הזכוכית" ו"שיתוק המברקן".
שימושים יוצאי דופן.
מפתחות מורס שימשו בעבר בלימוד ההתניה האופרנטית אצל יונים. החל משנות ה-40 של המאה ה-20, הונחו המפתחות במאונך מאחורי חור עגול שאורכו מתאים למקור יונה בחזית של תא התניה אופרנטית. מכשור הקלטה אלקטרומכני עקב אחרי סגירת המתג בכל פעם שהיונה נגעה במפתח. כתלות בשאלות הפיזיולוגיות שהועלו נגיעות במפתח נבעו בהצגת אוכל או גירוי אחר. "מפתחות תגובה" מודרניים הם מתגים ייעודיים אולם הם עדיין קרויים "מפתחות" בשל מקורם כמפתחות מורס.
פדל מורס.
"פדל מורס" (Morse Paddle) הוא מפתח חצי אוטומטי המיועד לאנשים מיומנים ביותר. השידור בו נעשה באמצעות הזזת הידית ימינה ושמאלה, בניגוד למפתח הרגיל, שבו הלחיצה מלמעלה. הזזת הידית לאחד הצדדים מייצרת שורה של "נקודות", ואילו הזזה לצד השני משדרת שידור רציף (שיהפוך ל"קו" על פי לחיצת המשתמש). מפתח זה מאפשר לשדר במהירויות גבוהות במיוחד.
In Utero
In Utero הוא אלבום האולפן השלישי והאחרון של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה. הוא יצא לאור בספטמבר 1993. שם האלבום מתאר מונח נפוץ בביולוגיה וברפואה - אין אוטרו, שמשמעותו "טרם לידה", או באופן מילולי "בתוך הרחם".
סקירה כללית.
לאחר הצלחתו המסחרית המסיבית והבלתי צפויה של אלבומה השני, Nevermind, שאפה נירוונה "לחזור לשורשים" וליצור אלבום בעל צליל קשוח יותר ונעים פחות לאוזן. הזמר היוצר קורט קוביין הודה בחששו מאיבוד גרעין המעריצים הוותיק של הלהקה, שוחרי הפאנק והאינדי, לאחר הגעתה למעמד של להקת-על, והלהקה הזמינה את סטיב אלביני להפיק את האלבום. בסופו של דבר הצליחה הלהקה ליהנות משני העולמות: האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד, ומספר סינגלים שלו הפכו ללהיטים, ביניהם "Heart-Shaped Box" ,"All Apologies" ו-"Rape Me", אך הצליחו להציג את הצליל החלוד והניסיוני המקורי שלה בשירים כמו "Scentless Apprentice" ו-"Milk It", כאשר היא ממשיכה לשמור על תדמית הפאנק שלה.