קווי יסוד לפילוסופיה של המשפט, או מתווה למשפט הטבע ולמדע המדינה (בגרמנית: Grundlineien der Philosophie des Rechts oder Naturrecht und Stattswissenschaft im Grundrisse) הוא ספר מאת הפילוסוף גאורג וילהלם פרידריך הגל שפורסם בשנת 1821, אף על פי שכותרתו המקורית של הספר מתארכת את יציאתו לשנת 1820. את המושג "משפט", אשר שזור לכל אורך הספר, יש להבין גם כ"זכות", "צדק", "ראוי", נכון" (באנגלית: Right). ספר זה של הגל הוא התורה הבשלה ביותר שלו במשפט, באתיקה, בפילוסופיה החברתית והפוליטית ובהרחבת המושגים שבהם עסק רק בקצרה בספרו האנציקלופדיה של המדעים הפילוסופיים, אשר ראה אור בשנת 1817 (ופעמים נוספות ב-1827 ו-1830). על פי שיטתו על של הגל, מהווה המשפט את אבן-הפינה של המדינה המודרנית, ובאותו האופן מאפיין היעדר החוק את הדספוטיזם, בין אם מונרכי ובין אם אוכלוקרטי.
תוכן.
הפילוסופיה של המשפט (כך נקרא הספר בקיצור) עוסק בתחילתו בדיון על מושג הרצון החופשי. הגל טוען שהרצון החופשי יכול להתממש רק בהקשר חברתי מורכב של זכויות רכוש, יחסים, חוזים, התחייבויות מוסריות, חיי משפחה, כלכלה, מערכת החוק ומערכת הממשל. במילים אחרות, אנו לא יכולים להיות בעלי רצון חופשי מבלי להיות שותפים לכל ההיבטים הללו של החיים והמדינה.
קשישטוף מאצ'ינסקי
גליל פנאומטי
אליפות העולם במרוצי סיבולת
אליפות העולם במרוצי סיבולת (באנגלית: FIA World Endurance Championship) היא סדרת תחרויות במרוצי מכוניות מטעם ארגון ה-Automobile Club de l'Ouest (מועדון המכוניות של המערב; או בקיצור ACO), ומפוקחת על ידי המַאֲחָד הבינלאומי למכוניות (FIA).
אליפות העולם נוסדה בשנת 2012 כתחליף לאליפות העולם למכוניות ספורט אשר חדלה מלהתקיים בשנת 1992. בשנים 2010–2011 התקיימה האליפות תחת השם גביע הלה מאן הבין יבשתי.
הסדרה מורכבת מ-9 מרוצי סיבולת בהם נבחנים היבטים שונים כגון אמינות, עמידות ומהירות, הן של הנהגים והן של מכוניתם. לכל מכונית צוות של שלושה נהגים החולקים אותה יחדיו.
המרוצים כוללים ארבע קטגוריות נפרדות ושונות אשר מיועדות למכוניות בעלות מפרט דומה, שתיים מהן למכוניות אבטיפוס ייעודיות: קטגוריית LMP1 הבכירה ביותר כאשר קטגוריית ה-LMP2 שנייה לה, ושתי קטגוריות GT נוספות של מכוניות תיור סדרתיות הנמכרות לציבור הרחב, אשר שופרו ושודרגו משמעותית במיוחד למרוצים אלה: קטגוריית ה-LMGTE-Pro וקטגוריית ה-LMGTE-Am אשר נחשבת לרביעית בחשיבותה.
המרוצים עצמם מתקיימים במסלולי מרוצים שונים ברחבי העולם, כאשר בו בזמן המכוניות מתחרות הן על ניצחון הקטגוריה והן על ניצחון המרוץ הכללי, אשר יינתן למכונית אשר השלימה את מספר ההקפות הרב ביותר של המסלול.
דייוויד אדי
דייוויד ניי אדי (באנגלית: David Nii Addy; נולד ב-21 בפברואר 1990) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת המגן שמאלי.
קריירה.
דייוויד אדי נולד באקרה שבגאנה ומגיל צעיר שיחק במועדונים מקומיים בגאנה, כשאת קריירת הבוגרים שלו התחיל בקבוצות מן הליגה המקומית בגאנה. בקיץ 2008, ביצע אדי את המעבר הראשון שלו לאירופה כשהצטרף לליגה הדנית וחתם בקבוצת ראנס. ב-19 באוקטובר 2008, ערך אדי את הופעת הבכורה שלו במדי ראנס כשרשם שבע דקות כמחליף. בהמשך העונה, נמנה אדי עם סגל ראנס לליגה האירופית וב-2 ביולי 2009, ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית במשחק נגד לינפילד הצפון אירית.
ב-1 בפברואר 2010, חתם אדי לשלוש שנים וחצי בפורטו ששילמה עבורו 800 אלף אירו. ב-14 באפריל 2010, רשם אדי את הופעת הבכורה שלו במדי פורטו בניצחון 4-0 על ריו אבה. ביולי 2010 הושאל אדי לעונה אחת לאקדמיקה דה קוימברה. לאחר שסיים את עונת ההשאלה באקדמיקה, במהלכה ערך 20 הופעות ליגה בהן כבש שני שערים הושאל אדי בשנית אך הפעם לפאנטוליקוס מהליגה היוונית. בסיום עונת ההשאלה בפאנטוליקוס, ועם תום חוזהו בפורטו סיים אדי את דרכו בקבוצה וב-30 בספטמבר 2012, חתם לשנתיים בוויטוריה דה גימארייש. במהלך תקופתו בוויטוריה דה גימארייש, סייע אדי לקבוצה לזכות בגביע הפורטוגזי לשנת 2012/13 ואף רשם ארבע הופעות יחד עם הקבוצה בשלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-אוגוסט 2014, חתם אדי לשנתיים בואסלנד-בוורן מליגת העל הבלגית. במהלך עונה אחת ערך אדי 30 הופעות במדי בוורן ולאחר מכן הגיע לסיכום עם הקבוצה על שחרורו. ב-23 בינואר 2016, נחת אדי בישראל והגיע להתרשמות בבני סכנין. לאחר תקופה קצרה, החליט אדי שלא להמתין להחלטת סכנין לגביו ועזב את אימוני הקבוצה.
קריירה בינלאומית.
אדי נמנה עם סגל נבחרת גאנה ולזכותו 21 הופעות במדי החתולים-השחורים.
דייויד אדי
הפקה (קולנוע)
ברש (סרט)
בָּרַש הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2015 אותו כתבה וביימה מיכל ויניק ובו מככבים סיון נועם שמעון, ג'ייד הדס סקורי ודביר בנדק. הסרט מספר על נעמה ברש בת ה-17, שמפתחת מערכת יחסים עם תלמידה חדשה שמגיעה לבית ספרה, על רקע היעלמותה של אחותה החיילת.
הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי ומפעל הפיס. שיר הנושא של הסרט בוצע יעל ידי להקת "העברית".
עלילה.
נעמה (סיון נועם שמעון) חיה עם משפחתה בפרוור ישראלי טיפוסי. נעמה נוהגת להסתובב עם חברותיה במסיבות, לשתות אלכוהול ולקיים מפגשים מיניים אקראיים עם בנים. היא חווה ניתוק מהוריה שלא מודעים כלל לאורח חייה, וחיה בצל אחותה החיילת שמעוררת את דאגת הוריה כל פעם שהיא מתחילה לצאת עם נער שוליים חדש.
יום אחד נעמה פוגשת בתלמידה חדשה בשירותים בבית הספר, ומרגישה כלפיה משיכה מיידית. היחסים בין השתיים מתפתחים, ודנה (ג'ייד סקורי) מכירה לנעמה את סצנת המועדונים והסמים של תל אביב, שם היא פוגשת את בעלת המועדון, "דרקולה", שולטת לסבית שמולכת על כל הסובבות אותה. נעמה נסחפת לתוך אהבתה לדנה והעולם שהיא פותחת בפניה, במיוחד אל מול ההתנהלות הגסה של אביה, חוסר האונים של אמה, העצב של אחיה, ואחותה שנעלמה מהבסיס. נעמה מצטרפת בעל כורחה לאביה בחיפוש אחרי האחות הנעלמה, ומגיעה איתו לכפר קאסם שם הוא מתפרץ בשטף גזעני על השוטרים המקומיים. היא מנסה לברוח חזרה לזרועותיה של דנה, אך בביקור הבא בתל אביב, דנה נשארת עם דרקולה, ושולחת את נעמה הביתה לבד.
קישורים חיצוניים.
מידע וכתבות:
ביקורות:
דרך יפו-שכם
נוגלס (פירושונים)
נוגלס (בספרדית: Nogales) הוא שם ספרדי שמשמעו "עצי אגוז מלך".
Brexit
היילכו שניים יחדיו
הדרך ההיסטורית יפו–ירושלים
דרך יפו-ירושלים או דרך ירושלים ההיסטורית היא דרך עתיקה בארץ ישראל המקשרת בין יפו (ונמל יפו) עם אזור השפלה, הרי יהודה, עד לשער יפו והעיר העתיקה של ירושלים.
תוואי הדרך.
הדרך התחילה בשער ירושלים שהיה קבוע בחומת יפו העתיקה בסמוך אל כיכר השעון של היום ומשם נמשכה הדרך ברחוב עולי ציון (כיום האזור שבו נמצא שוק הפישפשים). משם חצתה הדרך את כיכר עיריית יפו בפינת שדרות ירושלים אל דרך בן-צבי (כביש 44), דרך הפרדסים שהיו ממזרח ליפו על גבול הערים אזור וחולון, היכן שעוברת היום דרך השבעה. משם המשיכה דרך בית דגן אל גבול הערים רמלה ולוד עד לאזור שעל יד מחלף נשרים של ימינו. לאחר מכן המשיכה הדרך בתוואי של כביש 424 לאזור מחלף לטרון ומשם המשיכה על תוואי כביש מספר 1 אל שער הגיא שעובר בתוך נחל נחשון, עד לכניסה המערבית של ירושלים של ימינו. משם המשיכה הדרך ברחוב יפו עד לשער יפו.
חשיבות הדרך במלחמת העצמאות.
בכ"ט בנובמבר 1947 החליטה העצרת הכללית של האומות המאוחדות על חלוקת שטחי המנדט הבריטי בארץ ישראל למדינה יהודית ומדינה ערבית. ערביי ארץ ישראל ומדינות ערב דחו ההחלטה ופעלו לסכלה. החל שלב א' במלחמת תש"ח - שלב מלחמת האזרחים. לוחמים בלתי סדירים ערבים פעלו לשיבוש התחבורה היהודית בכל רחבי הארץ באמצעות הצבת מחסומים וירי על כלי רכב. מאמץ מיוחד ריכזו הכנופיות, בהנהגת עבד אל-קאדר אל-חוסייני וחסן סלמה, לשבש את מעבר האספקה מתל אביב לירושלים, הן ביציאה מתל אביב, שחייבה את סלילת מעקף דרך הביטחון, והן בשער בגיא, שחייבה את פריצת המעקף שנודע בשם "דרך בורמה", עד כדי הטלת מצור על היישוב היהודי בעיר.
דזידר פרידמן
דזידר פרידמן (24 נובמבר 1880 בוסקוביץ' - אוקטובר 1944 אושוויץ) היה פעיל ציוני, חבר פרלמנט, עורך דין וראש הקהילה היהודית האחרון בווינה לפני מלה"ע השנייה.
ראשית חייו.
דזידר פרידמן נולד בעיר בוסקוביץ' שבמוראביה. הוריו, סמואל, סוחר במקצועו, ואמו, צלסטינה לבית פולק, חינכו את שבעת ילדיהם חינוך מסורתי. האב, סמואל כיהן כגבאי הקהילה היהודית בבוסקוביץ'.
דזידר סיים לימודיו בגימנסיה בעיר ברין בצ'כיה ואת לימודיו האקדמיים המשיך בווינה, אוסטריה. ב־23.9.1904 הוענק לפרידמן תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת וינה.
פרידמן היה ציוני נלהב מגיל צעיר. בווינה, פגש את בנימין זאב הרצל והושפע מאוד מרעיונותיו. במסגרת עבודתו המקצועית כמשפטן, שימש פרידמן כיועץ המשפטי של הביטאון היהודי ציוני שייסד הרצל די ולט (העולם).
בתקופה זו גדלה אוכלוסיית יהודי וינה ו ב 1934 מנתה כ 180,000 איש (10% מכלל אוכלוסיית וינה)
בשנת 1920 נבחרו נציגי הציונים לראשונה לוועד הקהילה היהודית בווינה ופרידמן התמנה כסגן יו"ר הקהילה.
בינואר 1921 נשא פרידמן את אלה שטיאסני לאישה, באותה שנה נולדה בתם הבכורה ארנסטינה-רות ובשנת 1923 נולדה בתם השנייה הדוויג -לאה.
בבחירות 1933 השיגו הציונים רוב בקהילת וינה ופרידמן נבחר לעמוד בראשה.
ניצחון הפלג הציוני בבחירות 1933 היה יוצא דופן וקהילת וינה בהנהגת פרידמן הייתה לקהילה היהודית הראשונה במרכז אירופה בעלת רוב ציוני.
בשנת 1934 נבחר לפרלמנט האוסטרי.