אמנם בשנת 1509 (רס"ט) היו בה עדיין יחסית מעט ספרדים, אך כעבור עשר שנים מוצאים בה חכמים יוצאי ספרד מן השורה הראשונה של חכמי דור הגירוש, המפורסמים בפעילותם הרוחנית והציבורית בראשית התקופה העות'מאנית - המקובל ר' אברהם בן אליעזר הלוי, גיסו ר' אברהם זכות, ר' יעקב בירב ור' לוי בן חביב (הרלב"ח) אשר הנהיג את קהילת ירושלים לאחר פטירתו של ר' יצחק הכהן שולאל. הרלב"ח הוביל מחלוקת והתנגדות גדולה בנוגע לחידוש הסמיכה שניסו לעשות חכמים בצפת, במה שנודע בשם פולמוס הסמיכה הראשון בשנת 1538.
בירושלים חי ופעל אז ר' שלמה סיריליו מראשוני פרשני התלמוד הירושלמי, שעלה עם קבוצתם של מגורשי ספרד בשנות ה-30; וכן ר' אברהם בן אליעזר הלוי. בהנהגתה עמד ר' משה קאשטרו עד פטירתו ב-1547. בשנים שלאחר פטירתו התמעטה הקהילה היהודית בירושלים עד שהיו נצרכים לפנות בכל עניין אל מנהיגי הקהל בצפת.
בין חכמי ירושלים הנודעים שעלו אליה מארצות שונות לאחר המחצית השנייה של המאה ה-16 נמנה ר' בצלאל אשכנזי בעל השיטה מקובצת שעלה בחזרה אליה ממצרים. ור' מנחם די לונזאנו שעלה מטורקיה ב-1575.
חברון.
ב-1540 קנה הרב מלכיאל אשכנזי בחברון את "חצר היהודים" מהקראים שישבו במקום מהמאה ה-10. בחלקה זו הוא הקים את בית הכנסת על שם אברהם אבינו.
במאה ה-16 חי ופעל בחברון רבי שלמה עדני שעלה מתימן. הוא כתב בשבתו בחברון חיבור פרשנות למשנה הנקרא מלאכת שלמה.
צפת.
עשרים שנה לאחר שעברה א"י לידי העות'מאנים הפכה צפת למרכז תעשיית בגדים בזכות היזמות של העולים החדשים. הפריחה הכלכלית הביאה עמה פריחה תרבותית אדירה שמשכה אליה חכמים מכל התפוצות. יציבותה של הקהילה מבחינה כלכלית בתקופת פריחתה של צפת בא לידי ביטוי גם בכך שלכל אורך תקופה זו לא נצרכו לשלוח שד"רים מצפת עד לקריסתה בשלהי המאה עקב צרות קשים שפקדוה בזה אחר זה.
בשנת ה'של"ז (1577) הקים אברהם בן יצחק אשכנזי בצפת את בית הדפוס העברי הראשון. בשלהי המאה ה-16 בעקבות המצב החמור בצפת עקב הבצורת הקשה והמגפות, ההתנכלויות שפקדו את היישוב בגליל והידלדלות הרבה של היישוב בו, סגר את בית הדפוס ובניו העבירוהו לדמשק.
טבריה.
יהודים חזרו להתיישב בטבריה במאה ה-16. תייר נוצרי מצא בטבריה ב-1549 עדה יהודית קטנה. כנראה יהודים מצפת שהתיישבו בטבריה לאחר רעידת האדמה הגדולה ב-1546.
שיקומה בא לה בשנת 1564 מידי המדינאית ואשת העסקים היהודיה דונה גרציה נשיא וחתנה דון יוסף נשיא, מאנוסי פורטוגל, ששמו להם למטרה לחדש את הריבונות היהודית בארץ ישראל ולסייע ליהודים בכל העולם.
הם חכרו מידי הסולטאן הטורקי סולימאן הראשון ("המפואר") את חורבות העיר ב-1000 דוקאט לשנה, דונה גרציה מימנה את הקמת החומה ושיקום העיר, הקימה בה בתי כנסת והחזיקה ישיבה, דון יוסף נשיא העמיד לרשות העולים ספינות וכן שתלו בעיר עצי תות לפיתוח תעשיית משי והביאו כבשים מרונים לפיתוח תעשיית אריגים. בכוונתה של דונה גרציה היה לעלות ולהתיישב בעיר אך היא נפטרה בדרכה בקושטא בשנת 1569, שנים ספורות לאחר השלמת הבנייה. את מפעלם המשיכו אחריהם יהודי פורטוגלי בשם דון שלמה בן יעיש ובנו יעקב. העיר טבריה התקיימה בזכותם כמאה שנים.
מפת היישובים שבהם יהודים בארץ ישראל במאה הט"ז.
אברהם דוד, מונה את היישובים שבהם יהודים בארץ ישראל במאה הט"ז ומציין בהן את גודלם:
ידוע על יהודים גם בנפת שקיף (היום בדרום לבנון).
רעידת האדמה הקשה ב-1546.
ב-14 בינואר 1546 - התרחשה רעידת אדמה בשבר הירדן (כיום אזור גשר אדם). נצפה צונאמי גדול בים המלח, וצונאמי בטריפולי. נרשמו נזקים קשים בירושלים, חברון, שכם, רמלה, עזה ודמשק ומאות אנשים נהרגו.
ישנם סיפורים לפיהם נהר הירדן הפסיק לזרום ליומיים שלמים, גלי הצונאמי פקדו לסירוגין גם את ערי החוף מעכו ועד עזה, וכן בים המלח.
ביפו, לפי המסופר נסוג הים מרחק "יום הליכה", ומי שלא נפגע מקריסת הבניינים נשטף בגלי הים שחזרו לחוף.
מנפה השגיאות של גנו
מיון עולם החי
הוצאת ידיעות אחרונות
טלקינציה
מאסטריכט (גיל גאולוגי)
מאסטריכט הוא הגיל הרביעי והאחרון בתקופת הסנון שבתת-התור קרטיקון עליון (על פי שיטת החלוקה הישנה) או הגיל השישי והאחרון בתת-התור קרטיקון עליון (על פי שיטת החלוקה העכשווית) שבתור הקרטיקון, ולכן גם תקופת הזמן הסוגרת את עידן המזוזואיקון. גיל מאסטריכט השתרע על פני תקופת הזמן שמלפני 72.1 מיליון שנה ועד לפני 66 מיליון שנה.
באמריקה הצפונית חל דילול במספר מיני הדינוזאורים יחסית לקמפן והפאונות נשלטו בעיקר בידי צרטופסים והדרוזאוריים. הזאורופודים היו מעטים בתקופה זו. הדינוזאור הגדול הנפוץ ביותר בתקופה זו באמריקה הצפונית היה הטריצרטופס, ואילו טורף העל של אמריקה הצפונית בתקופה זו היה הטירנוזאורוס רקס. מקורות עיקריים של מאובנים מתקופה זו הם תצורת הל קריק ותצורת לאנס במערב ארצות הברית. גם באלברטה שבקנדה נמצאו מאובנים רבים מתקופה זו.
בתום גיל זה אירעה ההכחדה ההמונית המכונה "הכחדת קרטיקון-שלישון" (על גבול קרטיקון-שלישון). באירוע הכחדה זה נעלמו קבוצות בעלי חיים רבות המהוות כ-50% מכלל המינים בתקופה זו, בהן הדינוזאורים, הפלסיוזאורים והמוסאזאורים, וכן קבוצות ידועות פחות. גיל המוסאזאורוס האחרון הידוע ששרידיו נמצאו בהולנד הוערך בין 65.4 מיליון שנה ל 64.9 מיליון שנה.
גיל מאסטריכט קרוי על שם העיר מאסטריכט בהולנד, שלידה זוהתה לראשונה שכבת הסלע מגיל זה.
קישורים חיצוניים.
כמה מגוון היצורים שחיו ונכחדו בתקופת המאסטריכט:
מכונת ירייה
מכונת יריה
טרקטור משוריין חרקוב
טרקטור משוריין "חרקוב" (ברוסית: ХТЗ-16) היה רכב קרבי משוריין סובייטי מימי מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
בעקבות אבדות גדולות של טנקים עם תחילת הפלישה לברית המועצות, הוחלט באוגוסט 1941 על ייצור כ-2,000 טרקטורים משוריינים. הכלי נבנה על שלדת טרקטור זחלילי ונקרא על שם מפעל הטרקטורים של חרקוב.
בתחילת ספטמבר החל ייצורם של הטרקטורים בחרקוב. לאחר שגרמנים החלו להתקדם לכיוון העיר החל פינוי המפעל לאזורים הפנימיים של ברית המועצות, והיצור עבר בחלקו לסטלינגרד. לא יותר מ-100 טרקטורים כאלו נבנו, על אף שהתכנון היה ליותר מ-800 כלים. חלק מהכלים שימש בלחימה ליד חרקוב, אולם הם הושמדו במהרה. יחידה של כלים אלו שימשה גם בלחימה באזור מוסקבה. הכלים האחרונים אבדו בקרבות באביב 1942 סביב חרקוב.
הכלי תופעל בעזרת צוות של שני אנשים. חימושו כלל תותח בקוטר 45 מ"מ ומקלע DT, שהורכב על החלק העליון של הכלי.
טיסה 93 (סרט)
טיסה 93 (באנגלית: United 93) הוא סרט מתח המבוסס על סיפורה האמיתי של טיסה 93 של יונייטד איירליינס שנחטפה בפיגועי 11 בספטמבר.
עלילה.
בבוקר ה-11 בספטמבר 2001, 4 מחבלים חוטפים מטוס נוסעים של חברת יונייטד איירליינס בטיסה מספר 93 (מניוארק, ניו ג'רזי לסן פרנסיסקו, קליפורניה), והמטרה היא להוביל את המטוס לוושינגטון ולהתרסק בגבעת הקפיטול.
לאחר הגעתם לנמל התעופה, המחבלים עוברים שם את הבדיקות הביטחוניות בהצלחה ומבלי כל חשש מצד המאבטחים הם עולים למטוס יחד עם שאר הנוסעים.
לאחר המראת המטוס והגשת האוכל אחד המחבלים נכנס לשירותים ומרכיבים שונים מרכיב "חגורת נפץ" מזויפת ולובש אותה עליו. שאר המחבלים חמושים בסכינים.
לאחר זמן קצר המחבלים מתחילים במשימה: הם קמים ממושביהם במחלקה הראשונה, משספים את גרונו של נוסע, ומאיימים שיפוצצו את המטוס אם כולם לא ישבו במקומותיהם בשקט.
שני מחבלים מאיימים על דיילת שתפתח את תא הטייס, וכאשר הקצין הראשון פותח את הדלת כדי לבדוק את פשר המהומה הם נכנסים לתא, דוקרים למוות את שני הטייסים והדיילת ומשתלטים על המטוס. לאחר ההשתלטות, החוטף שאמור להטיס את המטוס קם ממקומו, נכנס לתא הטייס ולוקח פיקוד על ההגאים, כאשר המטרה היא להתרסק בגבעת הקפיטול בוושינגטון הבירה.
המחבלים במקביל מעבירים את כל הנוסעים לאחורי המטוס, והנוסעים מתחילים להתקשר למשפחותיהם בעזרת טלפונים לווייניים וסלולריים, ולספר שנחטפו. בזמן שהתברר להם על שני המטוסים שהתנגשו במגדלי התאומים ובפנטגון, הם מבינים שהמחבלים מתכוונים לרסק את המטוס על בניין, ואחרי הצבעה שעושים ביניהם, הנוסעים מחליטים לתקוף ולהשתלט על המחבלים, ולנסות להטיס את המטוס בחזרה לקרקע על ידי אחד הנוסעים, שהוא גם טייס.
הנוסעים מתנפלים על החוטפים, מכים אותם, זורקים עליהם חפצים ושופכים עליהם מים רותחים. בעת ההתנגדות, הטייס החוטף מטלטל את המטוס מצד לצד כדי לגרום לנוסעים לאבד את שיווי המשקל. הנוסעים מצליחים לנטרל שני חוטפים ופורצים את דלת תא הטייס בעזרת עגלת אוכל ותוקפים את המחבלים שם. תוך כדי התנגדות, הטייס החוטף מוריד את המטוס עד לקרקע וגורם להתרסקותו בשדה פתוח בפנסילבניה. כל 44 אנשי הצוות והנוסעים במטוס, ביניהם ארבעה חוטפים, נהרגים.
רוב הסרט מתרחש במרכזי בקרת הקרקע השונים העוקבים אחרי הטיסות החטופות וההתרסקויות ב-11 בספטמבר 2001.
עטלפי פירות אמיתיים
עטלפי פירות אמיתיים (שם מדעי: Pteropodinae), היא תת-משפחה במשפחת עטלפי הפרי.
עטלפים אלה נוגסים בפרי ובולעים את חתיכת הפרי בשלמותה, לעומת עטלפי הצוף אשר מוצצים את הנקטר מן הפרי, ולא בולעים את סיבי הפרי.
סוגים.
תת המשפחה כוללת את הסוגים הבאים:
בעבר גם הסוגים עטלף השחר, אידולון ועטלף-פירות מאכן-הד היו שייכים למשפחה, אך בהמשך הועברו לתת-משפחות נפרדות.
עטלפי פרי
עטלפי פרי או עטלפי הפירות (שם מדעי: Pteropodidae), היא משפחה בסדרת העטלפים של עטלפים גדולים, שבניגוד לעטלפי החרקים, ניזונים רק מפירות ופרחים והם גם פעילים בעיקר ביום.