מארישיטן הוא הברהמן המקורי של דמותה של קרישנה. בכתבים מיתיים בודהיסטים עתיקים מסין, היא הפכה למלכה האלוהית שחיה באחד הכוכבים בדובה הגדולה. היא לרוב מתוארת עם שמונה זרועות, שתיים מהן הן הסמלים של השמש והירח.
רוב הזרמים של טנשין שודן קטורי שינטו ריו, מלבד זה של ריסוקה אוטאקה, לא מחייבים קפאן. עם זאת, ריסוקה אוטאקה מקפיד על ביצוע השבועה עבור כל המועמדים המבקשים כניסה לתוך בית הספר שלו על מנת לשמר את הסודיות ואת היושרה של תורתו. אף על פי כן, תלמידים מהזרם של אוטאקה בסניפים מחו"ל לרוב מקבלים הדרכה מקומית עד בוא הזמן בו הם מסוגלים לנסוע ליפן ולבצע את הקפאן או כאשר הזדמנויות נוספות מתעוררות כאשר מדריך בכיר עם סמכות לביצוע קפאן מבקר בדוג'ו. מצב כזה קרה ב-2007, ושוב ב-2009 כאשר קיושו שיגטושי, בנו הצעיר של ריסוקה אוטאקה, ערך סמינר פתוח באירופה ותלמידים ברמות מגוונות הוזמנו לבצע קפאן.
ענפים.
הזרם המרכזי של קטורי שינטו ריו מיוצג בידי משפחת אוטאקה בשינבוקאן דוג'ו שבנריטה. הם שומרים על יחסים הדוקים עם הסוקה, אייזאסה יסוסאדה. ענפים נוספים קיימים לצידו, חלקם התפצלו מהמרכזי, עם קשרים משתנים עם השינבוקאן ומשפחת איאזאסה.
דרגות ועמדות ניהול.
הענפים השונים מכירים בדרגות ועמדות שונות. הדרגות המסורתיות הן גרסה של שיטת המנקיו - סגנונות קובודו עתיקים, קדם רסטורציית מייג'י (הנקראים קוריו), לא עבדו עם שיטת הדן והקיו, שפותחה בסוף המאה ה-19 בידי ג'יגורו קאנו. כנראה לקראת תקופת האדו (אזור 1600), החלו להטמיע בשיטות קוריו את שיטת הדירוג של מנקיו.
סוגינו והאטאקיאמה.
סוגינו והאטאקיאמה משלבים את שיטת הדן עם השיטה המסורתית.
סוגווארה בודו.
סוגווארה מעניק דרגות מוקורו ומנקיו. דוברי אנגלית קוראים למנקיו 'הסמכת קיושי' או 'מנקיו קיושי'
סטארגייט אוריגנס
Vincent Canby
תהלוכת השיבה הגדולה
שורת המקהלה (סרט)
שורת המקהלה (באנגלית: A Chorus Line) הוא סרט דרמה מוזיקלי אמריקאי משנת 1985 בבימויו של ריצ'רד אטנבורו, בכיכובו של מייקל דאגלס. התסריט של ארנולד שולמן מבוסס על הלברית של מחזמר באותו השם, זוכה פרס טוני משנת 1975, מאת ג'יימס קירקווד ג'וניור וניקולס דנטה. השירים נכתבו על ידי מרווין האמליש ואדוארד קלבן.
הסרט יצא ב-13 בדצמבר 1985 על ידי סרטי קולומביה. הסרט קיבל ביקורות שליליות מצד מבקרי הקולנוע והיה לכישלון מסחרי בקופות הכרטיסים לאחר שהופק בתקציב של 25 מיליון דולר אך הכניס רק 14 מיליון דולר.
תקציר העלילה.
קבוצת רקדנים מתכנסת על במה של אולם תיאטרון בברודוויי לאודישן להפקת מחזמר חדש של הכוריאוגרף זאק (מייקל דאגלס). לאחר מספר ניפויים ראשוניים, נותרים 8 רקדנים ו-8 רקדניות, המקווים להתקבל. אל האודישן מגיעה באיחור קאסי (אליסון ריד), רקדנית ראשית לשעבר, ואשר הייתה בעבר במערכת יחסים רומנטית וסוערת עם זאק, אבל עזבה אותו לטובת עבודה בהוליווד. היא מגיעה אל האודישן לאחר שלא עבדה מזה יותר משנה, והיא נואשת מספיק למצוא עבודה, אפילו אם זה רק להיות רקדנית כחלק משורת מקהלה. קאסי חוששת שמא זאק לא יהיה מסוגל להתגבר על הרגשות האישיים שלו כלפיה.
ככל שהעלילה מתקדמת, סיפורי הרקע של כל אחד משאר הרקדנים מתגלה גם כן. בין אם סיפורם מצחיק, אירוני או שובר לב - לכולם יש דבר אחד במשותף: תשוקה לרקוד.
הפקה.
בעקבות ההצלחה של הפקת ברודוויי של המחזמר 'שורת המקהלה', מפיקים בהוליווד הביעו עניין בגרסה קולנועית של המחזמר. במאים רבים דחו את הפרויקט, בטענה שהמחזמר אהוד מדי, וכי לא ניתן לעבד באופן מוצלח את ההצלחה הבימתית למסך הקולנוע. אפילו מייקל בנט, הבמאי והכוריאוגרף של הפקת המחזמר המקורית של ברודוויי, סירב להשתתף בהפקה, כאשר נדחתה הצעתו שהעיבוד הקולנועי לא יהיה "תרגום מילולי" של המחזמר לסרט, אלא שבמקום זאת עלילת הסרט תציג אודישן של שחקנים לסרט מוזיקלי ולא למחזמר. כאשר אטנבורו קיבל על עצמו את תפקיד הבמאי, היה חשש לגבי אופן הטיפול שהבמאי הבריטי יעניק לסיפור האמריקאי.
בחודש פברואר 1984, על פי אטנבורו, הזמרת מדונה נבחנה בתיאטרון רויאל שבברודוויי לתפקיד ריקוד בסרט, תחת שם משפחתה המקורי - צ'יקוני. הוא דחה אותה.
ההחלטה לבצע שינויים בשירים המקוריים איכזבה מעריצים רבים של המחזמר. השירים ""Hello Twelve, Hello Thirteen, Hello Love", "!Sing" ו-"The Music and the Mirror" מהמחזמר לא נכללו בסרט, ושירים חדשים - "Surprise, Surprise" ו-"Let Me Dance For You" - נוספו. השיר המצליח ביותר של המחזמר, "What I Did for Love"", בוצע במקור על ידי דמותה של דיאנה, כשיר תהילה למסירותם של הרקדנים, אבל בגרסת הסרט השיר הופך לשיר תקווה שקאסי מבצעת בפני זאק כשהיא יורדת מהבמה.
המחזמר בגרסתו התיאטרונית היה לאחד הראשונים שהתייחסו לשחקנים הומואים בתיאטרון. לעומת זאת, בעיבוד הקולנועי בחרו להפוך את הסרט ליותר "ידידותי למשפחה" בכך שצמצמו באופן משמעותי את ההתמודדויות עם החוויות של שחקנים הומוסקסואליים.
את הכוריאוגרפיה של קטעי הריקוד בסרט חיבר ג'פרי הורנדאי.
אודרי לאנדרס, המגלמת את דמותה של ואל, לוהקה לסרט למרות היעדר הכשרה רשמית בריקוד ואף על פי שאיננה רקדנית מיומנת כמו שאר השחקנים. על כן, היא נעדרת מהמסך בכמה מקטעי הריקוד הקשים ביותר מבחינה כוריאוגרפית.
ביקורות ותגובות.
לאחר צאתו לאקרנים, הסרט קיבל בעיקר ביקורות שליליות. בסקירתו ב"ניו יורק טיימס", ציין וינסנט קנבי כי "אף על פי שהוסכם כי לא ניתן לעבד את 'שיער' לסרט, מילוש פורמן הפך אותו לאחת היצירות המקוריות ביותר של הקולנוע המוזיקלי של 20 השנים האחרונות. גם על 'שורת המקהלה' אמרו שלא ניתן לעשות זאת - והפעם הם צדקו ... אטנבורו בחר לעשות עיבוד די ישיר [של מחזמר לסרט], בחוסר התלהבות ניכר".
רוג'ר איברט (שיקגו סאן-טיימס) הצהיר כי "התוצאה עלולה שלא לרצות את הטהרנים שרוצים סרט שישקף נאמנה את מה שהם ראו על הבמה, אבל זה אחד מהסרטים האינטליגנטיים והמושכים ביותר מזה זמן רב - ואחד הבוגרים ביותר, משום שאיננו מוגבל, כפי שעושים מחזות זמר כה רבים, לעיסוק בכישורי ההישרדות הנדרשים משחקנים גריאטריים".
בוראייטי נכתב כי "'שורת המקהלה' נראה לעיתים קרובות סטאטי ומוגבל, ורק לעיתים רחוקות מעז להתעלות מעבר לכך. הבמאי אטנבורו בסך הכל הסריט את הגרסה הבימתית כמיטב יכולתו, ובכל זאת, הוא והצלם רוני טיילור עשו עבודה מצוינת לאור הנסיבות, תוך שימוש בכל טריק שיכלו לחשוב עליו על מנת שהעלילה תזרום ... וחשוב יותר, יש להם צוות שחקנים מעולה, מוזיקה טובה ומחזמר נהדר ופופולרי לעבוד איתו. ואם כל מה שהם עשו זה להסריט [את המחזמר] לסרט, זה לא כל כך נורא".
בטיים אאוט לונדון נכתב כי "כוח הסבל והדחף הקיים במקור מתפוגגים לתוך ראוותנות מזויפת וריקנית ... זה נדוש מדי ולא אמין".
קלי בישוף, שגילמה את דמותה של שילה במחזמר המקורי, הגיבה באומרה כי "זה היה מזעזע כאשר הבמאי ריצ'רד אטנבורו הופיע בתוכנית אירוח ואמר שהסרט מספר על ילדים המנסים לפרוץ לעסקי השעשועים. כמעט שזרקתי את הטלוויזיה שלי מהחלון, כלומר, איזה אידיוט, זה על רקדנים ותיקים שמנסים להשיג עבודה אחת אחרונה לפני שיהיו מבוגרים מדי כדי לרקוד, לא פלא שהסרט היה גרוע!"
נכון לאוגוסט 2017, לסרט דירוג של 39% באתר האינרטנט Rotten Tomatoes.
שורת המקהלה שוחרר למכירה על גבי DVD על ידי MGM Home Entertainment ב-15 באפריל 2003 ומאוחר יותר שוב ב-14 בינואר 2014. גרסת Blu-ray הושקה גם כן, באותו התאריך.
Wargaming.net
Wargaming.net היא חברה פרטית לפיתוח משחקי מחשב, בעיקר משחקי רשת מרובי משתתפים. החברה רשומה בניקוסיה, קפריסין, מרכז הפיתוח המרכזי נמצא בפארק ההייטק של מינסק, עם משרדים בקייב, סנקט פטרבורג, סיאטל, שיקגו, בולטימור, סידני, הלסינקי, אוסטין ופראג.
היסטוריה.
החברה החלה כתחביב עבור ויקטור קיסלי ב-1995 לפיתוח משחקי מחשב. ויקטור בשלב זה למד באוניברסיטת בלארוס הממלכתית שבמינסק, בפקולטה לפיזיקה.
ב-1998, ויקטור ועוד שבעה מפתחים נלהבים הקימו את Wargaming.net — חברה לפיתוח משחקים, שהשיקה את הפרויקט הראשון שלה בשנת 2000.
גזירות הלבוש באימפריה העות'מאנית
גזירות הלבוש באימפריה העות'מאנית וגם גזירות המלבושים באימפריה העות'מאנית היו תקנות שהוטלו על יהודי האימפריה העות'מאנית על ידי סולטנים שונים ומטרתן: לבדל את האוכלוסייה היהודית מהמוסלמית, לעגן ולרענן את נוהגי הלבוש באימפריה, ולהנהיג תקנות לבוש מיוחדות כפעולת עונשין נגד האוכלוסייה היהודית בגין הפרת נוהגי הלבוש הבסיסיים.
רקע.
תקנות הלבוש העות'מאניים יצרו בהדרגה בידול בין האוכלוסייה המוסלמית לשאר האוכלוסיות. במסגרת זו נדרשו אוכלוסיות הלא מוסלמיות ללבוש ביגוד ולנעול נעליים בצבע כהה, כאשר המוסלמים נעלו נעלי עור בצבע בהיר, בדרך כלל צהוב. כן נאסר עליהם ללבוש מעילי פרווה יוקרתיים והם נדרשו לחבוש טורבן או שאשיה קטנים יותר מאלו של האוכלוסייה המוסלמית. ככלל, גברי הקהילות היהודיות חויבו לחבוש טורבן בצבע צהוב, ונאסר עליהם במפורש לחבוש טורבן ירוק, משום שהצבע הירוק הוא סמל לצאצאי מוחמד. לאורך השנים נאכפו תקנות אלו באופן חלקי וסלקטיבי ומעת לעת הטילו סולטאנים שונים "גזירות מלבושים" אשר מטרתן לרענן ולחדד את התקנות, ולהעניש את האוכלוסייה על הפרתן באמצעות תקנות נוספות.