הישגיה של הרץ בתחום הספרות הם בעלי חשיבות פחותה, ואילו הישגה הבולט בתולדות הספרות הוא בניהול אחד מן הסלונים הספרותיים החשובים ביותר, בשנים 1780–1803. סלון זה היה פורץ דרך. בתחילה נהג בעלה לארח אורחים רמי מעלה מתחומי הפוליטיקה והתרבות, בעוד הנרייטה מסבה בחדר סמוך עם נשותיהם. חוג נשים זה הקים רשת חברתית "לטיפוח החברות" ועסק בעיקר ביצירות הסער והפרץ של יוהאן וולפגנג פון גתה. זו הייתה ראשיתו של "פולחן גתה" בספרות הגרמנית. משני חוגים אלה - של הגברים ושל הנשים - התפתח אחד הסלונים החברתיים המובילים בברלין, שבו הסבו פוליטיקאים, מדענים, אמנים, אנשי רוח ופילוסופים בסביבה חופשית ופתוחה, בלתי תלויה במעמד, שכמוה לא עמדה לרשותם במקום אחר. בין אורחי הסלון היו האחים אלכסנדר ווילהלם פון הומבולדט, ז'אן פול, רחל ורנהגן (אז עדיין רחל לוין, בעצמה בעלת סלון ספרותי מוביל). פרידריך שלגל פגש בסלון את דורותיאה פייט, שהייתה אחר כך לאשתו. זרמים ספרותיים שונים ורעיונות מכל חוגי החברה נפגשו כאן בצורה מפרה וברוח הנאורות. הקשרים החברתיים שנרקמו בין מלומדים גרמנים וצרפתים, בין אמנים ומדענים, תרמו להתפתחותה התרבותית של ברלין ושל פרוסיה.
עם מות בעלה בשנת 1803, נאלצה הרץ לצמצם את פעילותה ולהתחבר למעגלים ספרותיים וחברתיים אחרים, למשל זה של רחל ורנהגן. החל בשנת 1813 הקדישה עצמה לחינוך של ילדים עניים, אך תהילתה כבעלת הסלון הספרותי דבקה בה. בשנת 1817 המירה דתה לנצרות פרוטסטנטית, כיהודים משכילים רבים אחרים באותה התקופה. היא קבורה בבית העלמין השני של קהילת הקתדרלה הגרמנית וקתדרלת ירושלים, בקרויצברג.
אג&quot;ח להמרה
איגרת חוב להמרה (באנגלית Convertible bond) היא איגרת חוב המשלבת בתוכה רכיב של אופציה, ובכך מקנה לבעליה בנוסף לזכות לקבלת קופונים תקופתיים, את הזכות להמיר את איגרת החוב למניות רגילות של הגוף שהנפיק אותה על פי תנאי המרה שנקבעו מראש.
אג"ח להמרה מונפקות בדרך כלל על–ידי חברות, כך שניתן להמיר אותן למניות של החברה שהנפיקה את האיגרות.
ייתכנו גם מקרים בהם מנפיק האג"ח אינו החברה עצמה, אלא גוף אחר. כך לדוגמה הנפיקה ממשלת ישראל בשנות ה-90 אג"ח מסוג "ברקן", שהיו ניתנות להמרה למניות של חברות ממשלתיות. איגרות חוב להמרה מאפשרות למשקיע "ליהנות מכל העולמות", קרי ליהנות מעליות בערך המניה, מבלי להיות חשוף לרמת הסיכון הגבוהה. בפשטות: אג"ח להמרה היא מעין הלוואה סחירה הניתנת להמרה במניות ומהווה מוצר המשלב ביטחון יחסי של אג"ח (גם אם לרוב בתשואה נמוכה מאג"ח "רגילה") עם אפשרות או הזדמנות לרווח גבוה על ידי ההמרה למניות.
מושגים בתחום אג"ח להמרה.
החברה המנפיקה עשויה לכלול בתשקיף עלייה של שער ההמרה בתאריך עתידי. עלייה כזו עשויה במקרים מסוימים לדרבן משקיעים להמיר את האיגרות שברשותם למניות, משום שערך האג"ח עומד לרדת.
אג"ח קונצרניות מול אג"ח להמרה.
אג"ח להמרה שמונפקת על ידי חברה היא סוג של אג"ח קונצרנית. קיימים כמה הבדלים מהותיים בין אג"ח להמרה לאג"ח קונצרנית שאינה ניתנת להמרה:
מסלולי ההשקעה באג"ח להמרה.
המסחר באג"ח להמרה יכול להתבצע באחד משני מסלולים, זאת בהתאם לפרמיית ההמרה של האג"ח:
המעבר בין שני המסלולים מתבצע במהלך חיי האג"ח להמרה במידה וקיימים שינויים חדים בשער המניה.
תמחור אג"ח להמרה.
ניתן להסתכל על אג"ח להמרה כעל שילוב של שני מרכיבים: האחד הוא אג"ח קונצרנית, שתנאיה זהים לתנאי האג"ח להמרה. המרכיב השני הוא אופציה Call למימוש למניה. המשקיע משלם את סכום שני המרכיבים הללו.
למשקיע הסביר ברור כי מודלים פשוטים דוגמת מודל בלק ושולס לא יכולים לספק תשובה נאותה לתמחור השווי ההוגן של האג"ח להמרה. הערכת השווי דורשת ידע וניסיון רב בשימוש במודלים גמישים יותר (כמו בעיקר המודל הבינומי) ולא תמיד קיימים פתרונות "בית ספר" לכל מקרה ומקרה. בנוסף, קיים חוסר שוויון ביכולת להשיג את כל המידע הנדרש לבניית המודל המתאים: הערכות החברה לגבי ההסתברות לקבל עסקאות מהותיות, סבירות לביצוע המרה כפויה כשזה כדאי מבחינה פיננסית לחברה ועוד. מידע מסוג זה קיים בידי החברה ולעיתים אף בידי גופים מוסדיים שמסוגלים לדרוש לקבל מידע זה מן החברה, אך אינו נגיש למשקיעים קטנים. כמו כן, במקרים רבים קיים קושי לשני הצדדים, החברה המנפיקה והמשקיעים, בקביעת פרמטרים סטטיסטיים נכונים הנדרשים לצורך החישוב, כמו סטיית התקן המתאימה או ריבית ההיוון המשקפת את הסיכון הכרוך בהשקעה.
פדיון חלקי.
כמו רוב איגרות החוב הקונצרניות, גם אג"ח להמרה נפדות בדרך כלל לשיעורין. הסיבה לכך היא פשוטה: לאפשר לחברה לפדות את חובה באופן הדרגתי. בעוד באג"ח קונצרניות אין בעיה מיוחדת עם פדיונות חלקיים, הרי שבאג"ח להמרה הדבר מאוד בעייתי, הן בהיבט של הערכת שווי האיגרת, והן מבחינת חוסר היכולת לחזות מראש את אורך חייה.
כאשר האיגרת נמצאת במסלול המנייתי, שוויה למשקיע הוא השווי המנייתי. אם במהלך מסלול זה חל פדיון חלקי, הרי שהוא יתבצע בשווי המתואם של האיגרת. אם המשקיע יסכים לפדיון, הרי שעל הסכום הנפדה הוא יפסיד את ההפרש בין השווי המנייתי לשווי המתואם.
שיקולי חברות בהנפקת אג"ח להמרה.
שיקולי החברה המנפיקה
הנפקה במכרז כבר גרמה לכך שכסף גויס בריבית השואפת לאפס. פועל יוצא מכך הוא הפחתת עלויות המימון של החברה המנפיקה.
שיקולי המשקיע ברכישה
לאג"ח להמרה יש יתרון חשוב מבחינת המשקיע כיוון שהן מבטיחות לו את ההכנסה השוטפת מריבית כמו אג"ח רגילה, וכן את האפשרות להרוויח מעלית שער מניות ההמרה. אג"ח אלה, המונפקות על ידי חברה בעלת איתנות פיננסית, שלגביה לא קיים חשש לפשיטת רגל, מבטיחות למשקיע גבול תחתון לירידת מחירה, שכן יש לה שווי או ערך מתואם שבו תיפדה, בעת הפדיון. לעומת זאת, אין לאג"ח להמרה גבול עליון לעליית מחירה, כיוון שמחיר המניה יכול לעלות בעקבות צמיחת החברה ואז שווי האג"ח להמרה יעלה גם הוא, בהתאם לשער ההמרה.
אולם קיימים גם חסרונות:
אג"ח להמרה בישראל.
בישראל אג"ח להמרה נחשבות ליעד השקעתי פופולרי. ייתכן שאחת הסיבות לכך היא, שהציבור בישראל נמנע בעבר מהשקעה ישירה במניות, שלא כמו בארצות הברית, שם ההשקעה במניות מוטמעת ונפוצה. סיבה נוספת אפשרית היא העדפתם של מנפיקים שלא למכור לציבור מניות ישירות על מנת למנוע דילול מיידי בהחזקתם, ולכן כפועל יוצא מונפקות איגרות חוב להמרה.
דה ראסמוס
דה ראסמוס (באנגלית: The Rasmus) היא להקה פינית שנוסדה ב-1994, בהלסינקי בירת פינלנד. חברי הלהקה הם לאורי אילנן (שירה), פאולי רנטסאלמי (גיטרה), ארו היינונן (בס) ואקי האקלה (תופים), והם יוצרים מוזיקת פאנק ורוק אלטרנטיבי.
הלהקה אומנם פועלת עוד משנת 1994, אך היא זכתה להכרה בישראל רק בשנת 2003 אחרי יציאת הסינגל המצליח In the Shadows.
ההתחלה.
הלהקה נוסדה ב-1994 על ידי לאורי אילנן, פאולי רנטסאלמי, ארו היינונן ויאן הייסקאנן כשארבעתם היו יחדיו בתיכון, אך טרם היה לה שם קבוע, והם היו נודעים בשמות רבים, כגון ספוטניק, אנטילה וראסמוס.
ב-1995, מפיק ידוע בשם טג'ה קוטיליינן ראה את דה ראסמוס מופיעים במועדון בשם "אורנאסי" והתלהב. קוטיליינן הציע ללהקה להפיק אותם, והם הסכימו. כמה חודשים לאחר מכן, בדצמבר 1995, יצא הסינגל הראשון שלהם, '1ST'.
ב-1996 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "PEEP", עוד כשחברי הלהקה היו רק בני 16. האלבום זכה להצלחה, והלהקה נשלחה לסיבוב הופעות ברחבי פינלנד, רוסיה ואסטוניה. הם אף זכו בפרס ה-EMMA (המקביל הפיני לפרס גראמי) בקטגוריית הלהקה החדשה והמצליחה ביותר לשנת 1996.
לאחר שהאלבום השני שלהם, "PLAYBOYS" יצא באוגוסט 1997, הופיעו דה ראסמוס בפסטיבל שנערך באצטדיון של הלסינקי, לפני קהל של 40,000 איש.
ב-1998, אחרי הוצאת האלבום השלישי שלהם, "Hell of a Tester", זכו דה ראסמוס "לחמם" את הופעתם של להקת גרבג' ואת הרד הוט צ'ילי פפרז כשאלו הגיעו לפינלנד במהלך סיבוב ההופעות שלהם.
בשנת 2000, החליט המתופף יאן הייסקאנן לעזוב את הלהקה, ובמקומו צורף אקי האקלה. באותה השנה השםThe Rasmus הפך לקבוע, לאחר שאנשים רבים התבלבלו בינם לבין הדיג'יי השוודי Rasmus.
בשנת 2001 חתמה הלהקה על חוזה אצל חברת תקליטים קטנה בשם "פלייגראונד מיוזיק סקנדינביה", ומינתה את ספו וסטרינן כמנהלה החדש. אלבומם הבא, "INTO" שיצא באותה שנה, זיכה את דה ראסמוס בפלטינה כפולה, והופץ ברחבי מדינות שונות כמו גרמניה, איטליה, ספרד ושווייץ. בעקבות הצלחת האלבום זכו דה ראסמוס לחמם את הופעותיהם של HIM ורוקסט.
האלבום "Dead Letters", שיצא ב-2003, הביא לפריצת דרך חשובה בקריירה שלהם. בזכות אלבום זה דה ראסמוס הפכו לנודעים בגרמניה, אוסטריה, שווייץ ואפילו בישראל. האלבום מכר מעל 1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם, וזהו האלבום הנמכר ביותר שלהם עד כה.
ב-28 באפריל 2006, לאחר הוצאת אלבומם "Hide From The Sun", נבחרה הלהקה בטקס פרסים בפולין כלהקת הרוק המצליחה ביותר.
בשנת 2021 הכריזה רשות השידור הפינית כי הלהקה עתידה להשתתף בקדם הלאומי לאירוויזיון 2022, "Uuden Musiikin Kilpailu", עם השיר "Jezebel". הלהקה זכתה במקום הראשון ונבחרה לייצג את פינלנד באירוויזיון 2022. ב-12 במאי 2022 ביצעה דה ראסמוס את "Jezebel" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר.
ברונו ואלטר
פפיצנר
ירה (נהר)
נהר הירה (באנגלית: Yarra River) הוא נהר בדרום ויקטוריה שבאוסטרליה. בשפך הנהר נבנתה העיר מלבורן.
מקור השם ירה.