ולדמר היה ילדו הבכור של אביו מנישואיו הראשונים. אמו, המלכה דגמר מתה בלידתה ב-1212 והניחה אחריה את בעלה האלמן עם ילד קטן. המלכה דגמר הייתה אהודה מאוד על עמה עקב אדיקותה הדתית וטוב הלב שהפגינה כלפי האנשים הפשוטים.
המלך ולדמר נישא שנית שנתיים מאוחר יותר לברנגריה מפורטוגל. מנישואין אלו נולדו לוולדמר הצעיר שלושה אחים למחצה ואחות אחת למחצה: סופי, אריק, אבל וכריסטופר. אמו החורגת החדשה, אישה יפהפייה ויהירה, הייתה בלתי אהודה על העם הדני וזכתה לרחשי בוז מצדו. היא הייתה ניגוד גמור לאמו המנוחה של ולדמר הצעיר. כאשר מתה ברנגריה גם היא בלידתה ב-1221, לא נישא המלך ולדמר השני שוב.
מלך שותף.
בפגישה של האצולה הדנית, שאורגנה על ידי ולדמר השני ב-1215, באי סמסו, הוסכם פה אחד שוולדמר הצעיר יישבע אמונים ומיד לאחר מכן הוא נבחר להיות מלך שותף של דנמרק. היה זה נוהג שיושם במקור על ידי שושלת בית קאפה הצרפתית ומאוחר יותר על ידי בתי מלוכה רבים באירופה. דוכסות שלזוויג של ולדמר הועברה לאחיו הצעיר אריק.
במהלך חגיגה גדולה שנערכה בשלזוויג בקיץ 1218, בנוכחות 15 בישופים ו-3 דוכסים, נמשח ולדמר הצעיר והוכתר כמלך דנמרק. הוא הצטרף לאביו למסע ציד חסר מזל באי ליו ב-1223, שם שניהם נלקחו בשבי על ידי היינריך הראשון משוורין ונכלאו עד לחג הפסחא של 1226. הרוזן היינריך דרש שדנמרק תשיב את האדמות שהיא כבשה מהולשטיין 20 שנה קודם לכן ותהפוך להיות ממלכה וסאלית של האימפריה הרומית הקדושה, בתמורה לשיחרורם. שליחים שנשלחו מדנמרק סירבו לתנאים אלו ודנמרק הכריזה מלחמה. כאשר היו שני המלכים בשבי, רוב הטריטוריות הגרמניות התנתקו מדנמרק. הצבאות הדנים נשלחו כדי להחזירם למרותה של דנמרק. המלחמה הסתיימה בתבוסה של הכוחות הדנים ב-1225. כדי להבטיח את שחרורם, נאלץ ולדמר השני להכיר בהתנתקותן של הטריטוריות הגרמניות, לשלם קנס של 44,000 מארקים של כסף ולחתום על הבטחה שהוא לא יחפש לנקום ברוזן היינריך וישלח את בנו אריק לשבי במקומם.
ב-24 ביוני 1229 נשא ולדמר הצעיר לאישה את אלנור מפורטוגל, בתו של אפונסו השני, מלך פורטוגל. השידוך הוסדר על ידי הבישוף גונר מוויבורג שאותו אהב הזוג הצעיר כמו אביהם. הם היו נשואים במשך שנתיים שלאחריהן מתה המלכה אלנור בלידתה. התינוק מת זמן קצר לאחר מכן.
מותו.
ב-28 בנובמבר 1231, נורה ולדמר הצעיר בשוגג במהלך מסע ציד. הוא מת באותו יום. ולדמר זכה לתשבחות על מתינותו וטוב ליבו על פי כל הסובבים אותו והיה אהוד על הכל. קינה שחוברה על ידי אנשי הדת כאשר הוא ואביו נשבו, מהללת ומשבחת אותו. לאחר מותו ירד על הממלכה אבל כבד. הוא נקבר בכנסיית סנט בנדט ברינגסטד, לצדה של אשתו, המלכה אלנור. אביו הכתיר את אחיו הצעיר אריק כמלך שותף במקום ולדמר. ולדמר השני מת עשר שנים מאוחר יותר ואחריו מלך בנו אריק.
קומיקאים במכוניות שותים קפה
קומיקאים במכוניות שותים קפה היא סדרת רשת קומית אשר נוצרה בוימה והונחתה על ידי הקומיקאי ג'רי סיינפלד. התוכנית שודרה במשך 11 עונות וכללה 8 פרקים. פרק הבכורה שודר ב-19 ביולי 2012.
בכל פרק סיינפלד מציג מכונית אספנות קלאסית אשר נבחרה על ידו במיוחד לאורח הקומיקאי התורן המופיע בתוכנית, יחד הם נוסעים לבית קפה או מסעדה שנבחרו מראש, שם הם משוחחים יחד, מעלים זיכרונות וחוויות. השיחות נעות לעיתים בין שיחות טיפשיות וסתמיות לשיחות עמוקות. נכון ל-2015 נרשמו לסדרה כ-100 מיליון צפיות.
פורמט התוכנית הוא תוכנית אירוח כאשר עלות כל פרק מוערכת בכמאה אלף דולרים. הצילומים נמשכים כשלוש וחצי שעות, ועוברים עריכה על פני תקופה של שבועיים עד ליצירת פרק של כ-20 דקות.
מחוז ביסטריצה-נסאוד
מחוז גאלאץ
מחוז גורז'
מחוז דולז'
מחוז דמבוביצה
מחוז טולצ'ה
מחוז יאשי
מחוז מרמורש
מחוז סוצ'אבה
מחוז סיביו
מחוז סלאז'
מחוז קלוז'
אונאבו מובייל
זיהוי קשתית
זיהוי קשתית היא שיטה אוטומטית לזיהוי ביומטרי המשתמשת בתבנית זיהוי על בסיס צילומי וידאו של קשתית אחת או שתיהן של אדם מסוים, אשר צורתה המורכבת ייחודית, יציבה ויכולה להראות ממרחק.
סריקת רשתית היא שיטת זיהוי ביומטרי שונה המתבססת על המבנה הייחודי של כלי הדם ברשתית העין ולרוב מבלבלים בינה לבין זיהוי קשתית. בזיהוי קשתית נעשה שימוש במצלמת וידאו עם תאורת תת-אדום קרוב המספקת תמונה בפירוט עשיר של מבנים מורכבים בקשתית שנראים כלפי חוץ. תבניות דיגיטליות מקודדות ממבנים מורכבים אלה בעזרת אלגוריתמים מתמטיים וסטטיסטיים ומאפשרים לזהות האם מדובר באותו אדם או במתחזה. בסיס הנתונים של התבניות נסרק בעזרת מנוע חיפוש המחפש התאמה במהירות של מיליוני תבניות לשנייה, ועם תדירות נמוכה מאוד של תוצאות חיפושים כושלים.
כמה מאות מיליוני בני אדם בכמה מדינות ברחבי העולם כבר רשומים במערכות זיהוי קשתית למטרות נוחות כגון מעברי גבול אוטומטיים וכחלק מתוכניות זהות לאומיות. יתרון מרכזי בזיהוי קשתית, בנוסף למהירות החיפוש והתאמות כושלות הוא יציבות הקשתית כאיבר פנימי ומוגן, אך עדיין איבר חיצוני גלוי של העין.
היסטוריה.
ג'ון דאגמן שעבד באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה, פיתח ורשם פטנט ב-1991 על האלגוריתם הראשון לזיהוי קשתית. הוא פרסם את מאמריו הראשונים בנושא וביצע הדגמה חיה. לרעיון מאחורי ההמצאה יש היסטוריה ארוכה והיום יש מדענים רבים התורמים בתחום זה.
צילום באור הנראה (VW) מול צילום בתת-אדום קרוב (NIR).
כל מערכות זיהוי הקשתית הפרוסות דורשות תמונות של הקשתית כאשר היא מוארת באור תת-אדום קרוב (700–900 ננומטר) של הספקטרום האלקטרומגנטי. לרוב בני האדם בעולם יש "עיניים חומות כהות", הגן הדומיננטי של אוכלוסיית האדם. הטקסטורה שלו פחות גלויה באור הנראה אך מופיעה בפירוט עשיר בצילום בתת-אדום קרוב. שימוש בטווח תת-אדום קרוב מאפשר גם לחסום השתקפויות של אור המוחזר מהקרנית. כך רק אורכי הגל התת-אדום הקרוב חוזרים מהקשתית למצלמה.
צבע העיניים נקבע בעיקר על ידי כמות המלנין "אומלנין" שנוצרת בקשתית על ידי המלנוציטים. שני סוגי מלנין עיקריים מיוצרים אומלנין (eumelanin), שצבעו שחור-חום, ופאומלנין (pheomelanin), שצבעו צהוב-אדום, האחרון סופג את אורכי הגל בתחום התת-אדום הקרוב. יחד עם זאת בגלים קצרים יותר בתחום הנראה לעין הם יכולים להניב דפוסים עשירים ומדויקים.
עקרון הפעלה.
אלגוריתם לזיהוי קשתית יכול זהות עד 200 נקודות זיהוי כולל טבעות, חריצים ונקודות בתוך הקשתית. תחילה יש לכייל את המערכת לזיהי הגבולות הפנימיים והחיצוניים של הקשתית בתמונה של העין. פעולות נוספות כוללות גילוי ואי הכללת עפעפיים, ריסים, והשתקפויות מחזירות אור שיכולים לעיתים קרובות להסתיר חלקים מהקשתית.
סרט לסבי
Carbapenem-resistant enterobacteriaceae
Carbapenem-resistant enterobacteriaceae (בתרגום מילולי מאנגלית: חיידקים אנטריים עמידים לקרבפנם, בקיצור: CRE; מוכר גם בתור: Carbapenemase-producing enterobacteriaceae, בתרגום מילולי מאנגלית: חיידקים אנטריים מייצרי האנזים קרבפנמאז, בקיצור: CPE) הוא מונח שמתאר כל חיידקים ששייך למשפחת ה-Enterobacteriacea (מתגים חיידקים גראם-שליליים שמהווים חלק מן הפלורה הטבעית במעיים של בני האדם) שמפגינים עמידות כלפי אחת או יותר מהאנטיביוטיקות ששייכות לקבוצת הקרבפנם. החיידק יכול להרוג עד מחצית מהחולים שמפתחים אלח דם. ראש המרכז לבקרת מחלות ומניעתן התייחס ל-CRE כ"סיוט".
הדבקה בבתי חולים.
התפרצויות החיידקים יכולות להיגרם בגלל ריכוז גבוה של מטופלים עם גורמי סיכון רבים להידבקות.
רוב הנדבקים בחיידקים אלו הם חולים שנדבקו בעת אשפוז במוסדות רפואיים. בידוד של חולים הנגועים בחיידק היא אחת האסטרטגיות למניעת הדבקה.
דביוסי
אתחול (בדיון)
בסדרות בדיוניות, אתחול או ריבּוּט (מאנגלית: reboot) הוא אמצעי להשלכת כל ההמשכיות של סדרה מבוססת, במטרה ליצור מחדש דמויות, צירי זמן וסיפורי רקע. השימוש במונח זה קיים בצורות שונות של יצירות מדיה בדיוניות, כגון ספרי קומיקס, סדרות טלוויזיה, משחקי וידאו, סרטי קולנוע ועוד.
אטימולוגיה.
מקור המונח "ריבוט" (Reboot) הוא בעולם המחשבים, בו פירושו הפעלה מחדש של מערכת ההפעלה של מחשב או מכשיר.
סוגים.
סקירה כללית.
האתחול מסיר את כל האלמנטים הקשורים בזיכיון שאינם חיוניים לו, על ידי החזרת הסיפור בזיכיון לנקודת הפתיחה שלו, תוך שמירה על מרכיבי הליבה והתמות. מבחינת הקהל, האתחול מחדש מאפשר "כניסה קלה יותר" עבור צופים חדשים, שאינם מכירים יצירות קודמות בסדרה.
סרטי קולנוע.
"אתחול" מאפשר ליוצרי סרטים לשפץ ולרענן סדרות סרטים על מנת למשוך קהל צופים חדש ולהמריץ את ההכנסות של הסדרה. אתחול יכול גם לחדש את העניין בסדרה שכבר אין עניין בה, כאשר התגובות, הן מצד המעריצים והן מצד המבקרים, יכולות להיות חיוביות, שליליות או מעורבות. במקרים רבים, "אתחול" הוא "הימור בטוח" עבור אולפנים, למשל: אתחול של מותג עם בסיס מעריצים מבוסס הוא פרויקט פחות מסוכן (במונחים של רווח צפוי לעומת השקעה), מאשר הפקת תסריט מקורי לחלוטין, אך באותו הזמן - מאפשר הכנסת שינויים במותג הקיים, ובכך מאפשר לאולפנים לפנות לפלחים דמוגרפיים חדשים. כמו כן, אתחולים עשויים לאפשר לבמאים ולמפיקים ללהק אנסמבל של שחקנים צעירים לדמויות ותיקות ומוכרות בסדרות סרטים, וכך למשוך קהל צעיר יותר.
משחקי וידאו.
בתעשיית משחקי הווידאו, אתחולים הם דבר נפוץ מאוד, במיוחד עם זיכיונות שהם סדרה שיש לה מספר רב של חלקים. אתחול של משחקי וידאו משמש על מנת לרענן את העלילה, כמו גם אלמנטים של המשחק.
ספרי קומיקס.