סאנס נולד ב-9 באוגוסט 1943 בעיר מדריד, שיחק כשוער בצעירותו בכמה קבוצות מליגות מדרידיות נמוכות, ביניהן פוארטה בוניטה. עשה את הונו בתחומי הנדל"ן והבנייה.
נשיא ריאל מדריד.
סאנס היה דירקטור בריאל מדריד בשנים 1985 עד 1995. בתחילה כחבר בדירקטוריון ולאחר מכן שימש גם כסגן נשיא ריאל מדריד. סאנס התמנה לתפקיד הנשיאות ב-26 בנובמבר 1995 לאחר שהנשיא רמון מנדוסה נאלץ להתפטר עקב הבעיות הכלכליות, החברתיות והספורטיביות של המועדון. סאנס ניסה לשפר את מצב המועדון על ידי החתמת כוכבים כמו דאבור שוקר ופרדראג מיאטוביץ' בכספו האישי. מהלך זה הוביל לזכייה המיוחלת בגביע אירופה, שריאל מדריד לא זכתה בו מאז 1966, שכן המועדון זכה גם בגמר ליגת האלופות ב-1998 וגם ב-2000.
לאחר שתי הזכיות בגביעי ליגת האלופות החליט סאנס לקיים בחירות מוקדמות לנשיאות המועדון בשנת 2000, אך בסופו של דבר הפסיד סאנס לפלורנטינו פרס. לאחר מכן ניסה פעמיים ללא הצלחה לחזור לתפקידו כנשיא ריאל מדריד, ונכשל גם בהצעה להשתלט על פארמה.
סאנס הודיע ב-2006 כי הוא מעמיד את עצמו שוב לבחירות לתפקיד הנשיא הפנוי בריאל מדריד, והפסיד בהן לרמון קלדרון.
לאחר הנשיאות.
ביולי 2006 רכש סאנס את מועדון הכדורגל של מאלגה. הוא מכר את המועדון בשנת 2010 למשקיע קטרי בסכום של 50 מיליון יורו.
במאי 2008 התעניין ברכישת המועדון האיטלקי בארי. בעלי בארי העניקו לו 10 ימים לסגירת העסקה, שהוערכה בסביבות 15 מיליון יורו.
חיים אישיים.
סאנס היה חותנו של מגן ריאל מדריד ונבחרת ספרד לשעבר מיצ'ל סלגאדו, שנישא לבתו מלולה. שניים מבניו של סאנס, פאקו ופרננדו, היו גם כדורגלנים מקצועיים. סאנס כבעלים של מאלגה, מינה את פרננדו לנשיאות המועדון.
סאנס נפטר ב-21 במרץ 2020, בגיל 76, כתוצאה ממחלת נגיף הקורונה.
Spring Stampede (1998)
(1998) Spring Stampede היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Championship Wrestling (WCW). האירוע נערך ב-19 באפריל 1998, בדנוור קולוסיאום שבדנוור, קולורדו. האירוע היה האירוע השלישי בסדרת אירועי Spring Stampede.
עשרה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, רנדי סאבאג' ניצח את סטינג בקרב ללא חוקים וזכה באליפות העולם במשקל כבד של WCW. עוד ברשימת הקרבות, רייבן ניצח את דיאמונד דאלאס פייג' בקרב חוקי רייבן וזכה באליפות ארצות הברית של WCW, הוליווד הוגאן וקווין נאש ניצחו את רודי פייפר והענק בקרב מחבט בייסבול על עמוד, וריק סטיינר ולקס לוגר ניצחו את סקוט סטיינר ובאף באגוול בקרב זוגות.
עלילות.
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכנית השבועית Monday Nitro.
קונספירציית בילפלד
קונספירציית בילפלד (בגרמנית: Bielefeld-Verschwörung) היא תאוריית קשר סאטירית הטוענת כי העיר בילפלד שבמדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה למעשה לא קיימת, וכי כל ההוכחות לקיומה הן רק חלק מקנוניה רחבה, כשקיומה של העיר בילפלד הומצא רק כדי להסתיר משהו אחר לגמרי הקיים בנקודה זו.
הקונספירציה.
התיאוריה למעשה גורסת כי קיומה של העיר הומצא בקנוניה על ידי כח עלום המכונה "IHNEN", כדי להסתיר מהציבור מה קורה במקום בו לכאורה נמצאת העיר.
התיאוריה מציבה שלוש שאלות: האם אתה מכיר מישהו בבילפלד? האם ביקרת בבילפלד? האם אתה מכיר מישהו שהיה אי פעם בבילפלד? כשבדרך כלל התשובה לשלוש השאלות היא: "לא". באם התשובה היא "כן", טוענת התאוריה כי העונה עבר שטיפת מח.
חלק מהתאוריות הן כי הכח העלום "IHNEN" הם ה-CIA, המוסד או חייזרים, ותאוריות אחרות מסבירות כי שם קיימת הכניסה ליבשת האבודה אטלנטיס.
התאוריה מסבירה כי כל התמונות שצולמו לכאורה בבילפלד הן למעשה תמונות מנוף עירוני בדיוני, וכי כלי רכב שלוחית הרישוי שלהם היא מבילפלד נשלחו לשוטט ברחבי המדינה כדי לא לעורר חשש בדבר קיומה של העיר.
מקור.
על פי המקובל, מקור הקונספירציה הוא ממדען מחשבים גרמני, אחים הלד, שכשמישהו מבילפלד התמודד מולו כשהיה סטודנט באוניברסיטת קיל, הוא טען "אין מקום כזה". הרעיון צבר תאוצה בקרב כתבי-עת אזוטריים, אך הפך לפופולרי יותר בסתיו 1993, כשכל הכבישים המרכזיים לבילפלד נחסמו עקב עבודות בכביש.
ב-1994 פורסמה לראשונה הקונספירציה באופן נרחב, ומאז הפכה לבדיחת פולקלור בפורומים במרשתת ולחלק מתרבות האינטרנט בגרמניה.
בדיונים במרשתת משתמשים הכותבים במילים מקבילות למילה בילפלד (Bielefeld) מטעמי "זהירות", למשל: B*e*e*e*d, B**l*f*ld, Blfld, Bielefake או B-Wort.
היסטוריונים מציינים כי הקונספירציה תפסה תאוצה בין היתר משום שאכן אין שום אטרקציה מיוחדת או אטרקטיבית בעיר בילפלד.
תגובה רשמית.
מועצת העיר בילפלד עשתה מאמצים רבים כדי ליצור פרסום עבור בילפלד ולבנות דימוי ציבורי חדש לעיר. עם זאת, במשרד ראש העיר טוענים כי הם עדיין מקבלים שיחות טלפון והודעות דואר אלקטרוני המפקפקות בקיומה של העיר.
באחד באפריל 1999 פרסמה מועצת העיר בעיתונות את המודעה "Bielefeld gibt es doch! (בילפלד קיימת!)".
באוגוסט 2019 הציעה מועצת העיר פרס בסך מיליון אירו לאדם שיוכיח בצורה בלתי ניתנת להכחשה שהעיר אכן לא קיימת. ההצעה זכתה לפרסום רב במדיה, אך אף אחד לא הצליח לשלול את קיומה של העיר, וב-17 בספטמבר 2019 הוכרז על סוף התחרות.
בתרבות.
הקונספירציה זכתה לאזכור על ידי הקנצלרית אנגלה מרקל בשנת 2012, כשבמהלך נאום אזכרה את בילפלד ואמרה: "אם היא קיימת בכלל".
בסרטים רבים נעשו רפרנסים על העיר, ומספר סרטים דוקומנטריים יצאו על תאוריית הקונספירציה.
קישורים חיצוניים.
דורון פישלר, האם פתח תקווה קיימת?, בפודקאסט התשובה
הקרן לביטוח סוציאלי של רוסיה
הקרן לביטוח הסוציאלית של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Фонд социального страхования Российской Федерации) היא אחת מקרנות התקציב המשלתיות, שנוצרה כדי לספק ביטוח לאומי חובה לכלל אזרחי רוסיה הקרן נוצרה ב-1 בינואר 1991 בצו משותף של מועצת השרים של הפדרציה הרוסית והפדרציה של איגודי הסחר העצמאיים ברוסיה מ-25 בדצמבר 1990.
זהו הגוף האחראי על מימוש רוב הזכויות החברתיות ברוסיה, על פי רוב בדרך של תשלומי העברה והוא פועל כקרן לביטוח לאומי וביטחון הסוציאלי והוא מנוהל על פי קוד התקציב של הפדרציה הרוסית והחוק הפדרלי "אודות בסיס ביטוח סוציאלי חובה", כמו גם חוקים ותקנות אחרים.
הכנסות הקופה נובעות מביטוח סוציאלי חובה, שנוצר מתרומות, דמי ביטוח מתאונות תעשייתיות ומחלות מקצוע ומסבסוד שמגיע מהתקציב הפדרלי ומקרן ביטוח בריאות חובה של הפדרציה הרוסית.
קרן הפנסיה של רוסיה
קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Пенсионный фонд Российской Федерации) היא קרן הפנסיה הלאומית העיקרית ברוסיה. זהו הארגון הגדול ביותר ברוסיה המספק שירותים ציבוריים חשובים חברתיים לאזרחים רוסים.
הקרן הוקמה ב-22 בדצמבר 1990 בהחלטת הסובייט העליון של רוסיה "אודות ארגון קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית". לקרן סניפים בכל הסובייקטים הפדרליים ברוסיה.
היסטוריה.
קרן הפנסיה הרוסית חוותה שלושה שינויים גדולים מהמערכת הסובייטית לזו המודרנית לאורך שנות התשעים ותחילת שנות האלפיים. הראשון הוא מעבר מהפנסיה שנשלטת לחלוטין על ידי התקציב הסובייטי. צעד ראשוני זה יצר את קרן הפנסיה בנפרד מתקציב המדינה בשנת 1990 אף על פי שנתמכה על ידי ממשלת רוסיה כמעבר ממדינות ברית המועצות שכמעט קרסה, היו למערכת מעט מאוד אחזקות. לאורך שנות התשעים הוגשו נגד הקרן טענות על ניצול לרעה של כוח ופיזור, כאשר הדומה סירבה לא פעם להתייחס לנושאים המוסדיים הרחבים הקשורים לקרן. הנושאים העיקריים נתפסים כחוסר ריכוזיות, והיעדר הנחיות מובנות כיצד יש לשלם פנסיה.
עם תחילת המשבר הפיננסי הרוסי בשנת 1998, החלה הקרן להיפגע ממחסור תקציבי. לאחר התפטרותו של הנשיא בוריס ילצין, החלו להתייחס לשינויים כנדרשים ומערכת חדשה אושרה במלואה בשנת 2001. מערכת זו כללה פנסיה מוגדרת לקשישים ולנכים, חשבון חיסכון מוגדר המבוסס על מה שמשולם בפועל למערכת, וקרן שכר טרחה. בין היתר, בשל גיל הפרישה הנמוך ברוסיה, פרישה רשמית עמדה על 55 לנשים 60 לגברים, ארגונים מרובים קראו לרפורמה פעם נוספת במערכת הפנסיה שנחשבה לא סבירה. דיונים אלה התייצבו עם המשבר הפיננסי הרוסי בשנת 2008, והוביל לסבב רפורמות נוסף בשנת 2010. רפורמות אלה שילבו את הפנסיה שנקבעה לקשישים ולנכים עם מערכת התשלום תוך איזון הקופה הכוללת המיועדת לתשלום הפנסיות. עם התייצבות אוכלוסיית העובדים ברוסיה לאחר שנים של ירידה, גם הקרן התחילה להתייצב.
החל משנת 2019 החלה עלייה הדרגתית של גיל הפרישה.
תפקידים.
בין התפקידים המשמעותיים מבחינה חברתית של קרן הפנסיה של רוסיה:
מערכת תשלום ומימון.
קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית ממומנת על ידי שילוב של מעסיקים ממשלתיים ופרטיים, באמצעות העברות במזומן לקרן הכוללת מהבנק המרכזי ברוסיה, ותשלומים על ידי אזרחים בודדים. התשלומים האישיים מוצבים בחשבונות בודדים אשר לאחר מכן מושקעים מחדש בשוק או על פי בחירת האזרח, או אם לא נקבעה ברירה, הממשלה עצמה.
למערכת זו היו סוגיות רבות במהלך שנות האלפיים, שכן גיל פרישה נמוך יחד עם חוסר יכולת להשקיע כספים כראוי, הביאו לגירעונות בתקציב הפנסיה. תחת כהונתו הראשונה והשנייה של הנשיא ולדימיר פוטין, התחזוקה של הפנסיות והתשלומים הרגילים הייתה בראש סדר העדיפויות. דחיפה זו הובילה למספר תוכניות שנועדו לעודד חיסכון פרטי לאזרחים ולפנסיות מבוססות מעסיקים הנפרדות מתקציב הממשלה.