מחקר הדוקטורט של כהן, העוסק בתנועת התשובה, הוביל אותה להיות חוקרת פעולה ואוצרת ב"גלריית המקלט" בירושלים כשדה מחקר, החל בשנת 2014, לצדה של הציירת פנינה פרנק. הגלריה, ששוכנת בשכונה החרדית מקור ברוך בירושלים, נוסדה בשנת 2003 על ידי ראשוני החוזרים בתשובה במסגרת התנועה, הרב מרדכי (פופיק) ארנון, ואיקא ישראלי, ששימשו כ"סוכני סף" להתחדשות אמנותית בחברה החרדית. גלריית המקלט משמשת פלטפורמה ובית לאמנים מהפריפריה החברתית המבקשים לתרום את קולם הייחודי לשדה האמנות הישראלית והיא מאפשרת להם מקום ונראות. משנת 2017 הפכה נעה לאה כהן למנהלת המקום ומשמשת גם עורכת אמנותית של כתב העת הספרותי קול.שירה.אישה שנוסד בשנת 2018 ויוצא לאור מטעם גלריית המקלט.
פעילות אוצרותית.
נעה לאה כהן החלה את דרכה בשתי תערוכות בהיכל שלמה במסגרת הביאנלה של ירושלים, כאוצרת משנה עם ד"ר נורית סירקיס בנק. בשנת 2013 אצרו את התערוכה צמאה נפשי-השתוקקות לקדושה במבט עכשווי ובשנת 2015 אצרו את אמא עילאה: אמהות בעולם היהודי, תערוכה שנדדה גם לקמפוס הר הצופים, האוניברסיטה העברית. בשנת 2015 אצרה תערוכת יחיד לאמן ראובן צוקרמן, מעומקא דליבא, בבית אות המוצר, ירושלים 2015. התערוכה התבססה על ספר אמן בשם תפילת ראובן בו יצר האמן דימוי העולה מהברכות הנמצאות בתפילת עמידה שהיא מעמודי התווך של המסורת היהודית. בשנת 2016 זכתה כהן אצרה כהן יחד עם פנינה פרנק את תערוכת חצרות שהתקיימה במסגרת מנופים, פסטיבל אמנות יהודית בירושלים. התערוכה עסקה בנושא החצרות בחברה היהודית האורתודוקסית שאינה עשויה מקשה אחת אלא מורכבת חצרות חצרות. האוצרות כהן ופרנק ביקשו להרחיב את מונח עירוב חצרות מתוך רצון להתכתב עם אופייה של שכונת מקור ברוך בה ממוקמת הגלריה ומתוך רצון לחבר בין פנים וחוץ מקום מוחשי ורעיון. בתערוכה קבוצתית זו כל אמן הביא את פרשנותו למונח זה ולמשמעות האתנית והדתית שעולה ממנו.ֿ
בשנת 2017 אצרה כהן את התערוכה הומור שחור – פופתודוקס, בבית חסיד, הביאנלה של ירושלים. וחשפה זרם חדש באמנות היהודית המאחד 15 אמנים העובדים בישראל ומחוצה לה, ועוסק בזהות האורתודוקסית ובזיקה הייחודית להומור ולפופ ארט אנדי וורהולי עם טוויסט עכשווי ומגזרי. שם התערוכה פופתודוקס – הוא הלחם של פופ ארט ואורתודוקס. בשנת 2017 אצרה כהן בתיאטרון ירושלים את התערוכה חריידי מייד המתמקד במבט אמנותי על המוצר החרדי, במסגרת שבוע העיצוב בירושלים.
בשנת 2018 אצרה כהן בגלריית המקלט את התערוכה עזרת נשים העוסקת בנושא האשה במגזר החרדי, במסגרת פסטיבל מנופים, בירושלים. האמניות נעמי טנהאוזר ושרה קוטלר חברו יחדיו לתערוכה והישירו מבט על נראות הנשים החרדיות. האמניות עסקו בסוגיית עיבוד הזהות שלהן כנשים במרחב הישראלי והירושלמי כדיאלוג של הנכחה, נראות והפנמה של קודים חברתיים ותרבותיים. באותה שנה, 2018, בהמשך להשתתפותה בפורום ארטיביזם , אצרה נעה לאה כהן גם את גרפידוס, פסטיבל גרפיטי חרדי בסגנון אמנות הרחוב שהתקיים בשכונה החרדית מקור ברוך בשיתוף עם הקהילה.
בשנת 2019 נפתחה תערוכת רוסלנד בגלריית המקלט בפתיחה מרגשת בהשתתפותו של נתן שרנסקי, אסיר ציון ויו"ר הסוכנות היהודית לשעבר. התערוכה שבה אל הימים בהם רוסיה הקומוניסטית דגלה בנתק מכל סממן של דת או עולמות רוחניים אחרים. התערוכה בהשתתפות חמישה אמנים שהתקרבו ליהדות והביעו את עצמם חזותית, ניסתה ללכוד מעט מרוח התקופה. בשנה זו כהן אצרה גם את נון.צדיק.מזרח (2019) בהשתתפות האמן ז'אק ז'אנו בגלריית המקלט במסגרת שבוע העיצוב ירושלים. בשנת 2020 אצרה בגלריית המקלט את התערוכה מאגנום אופוס, שהיא החשיפה הראשונה של ג'ארד ברנשטיין, אמן שעלה מארצות הברית. ב-2020 בתקופה של אי ודאות שש צלמות מביאות את נקודות מבטן על הקורונה בתערוכה מקוונת לוט בערפל שאצרה כהן בגלריית המקלט במסגרת פסטיבל מנופים לאמנות עכשווית.
בגלריית המקלט הציגה כהן למעלה מ-20 תערוכות במסגרת פסטיבל מנופים, פסטיבל מקודשת, אירועי יום הסובלנות ועוד.
יצחק אייזיק טאוב
ורדה נגה
ורדה שפילמן-נגה (נולדה ב-2 בינואר 1958) היא זמרת ישראלית ועובדת סוציאלית קלינית.
ביוגרפיה.
נגה נולדה וגדלה בחולון. למדה בבית הספר התיכון קוגל.
מוזיקה.
נגה התגייסה לצה"ל בשנת 1976 ושירתה בצה"ל בלהקת פיקוד הצפון, שהיא משמשת כאחת מסולניות הלהקה בתוכניתה "בלילה על הדשא". זכורה במיוחד כסולנית בשירים "גשם אחרון" ו"בוא איתי אל הגליל".
בשנת 1979 הצטרפה נגה ללהקת הבנות "סקסטה", לאחר פרישתה של סמדר וימזר שהייתה חלק מההרכב המקורי של הלהקה. הלהקה התפרקה בשנת 1983 ונגה פרשה למעשה ממוזיקה והקדישה את זמנה בעיקר ללימודים אקדמיים ולגידול משפחתה, כאשר חלק מהשנים התגוררה בארצות הברית לשם נסעה בעקבות עבודתו של בעלה, המוזיקאי אודי שפילמן ששימש חזן בקהילות יהודיות בבּוֹקָה רָטוֹן שבפלורידה.
בשנת 2009, 15 שנה אחרי שירדה מהבמות, חזרה נגה לשיר, והעלתה יחד עם בעלה את המופע "שימני כחותם" שכלל ביצועים חדשים לשירים מהמקורות, רובם מתפילות השבת.
עיסוקים נוספים.
עם פרישתה מקריירה מוזיקלית החלה נגה ללמוד לתואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטה הפתוחה אותו סיימה בהצטיינות בשנת 1999. המשיכה לתואר שני בעבודה סוציאלית באוניברסיטת בר-אילן (סיימה בשנת 2005) ולאחר מכן לדוקטורט אותו סיימה בשנת 2011. עבודת התזה שלה עסקה בנושא "צמיחה אישית, יעילות עצמית הורית ואיכות חיי הנישואין במעבר להורות – השוואה בין הורים לפגים ובין הורים לתינוקות במועד". כיום נגה היא עובדת סוציאלית קלינית ופסיכותרפיסטית.
אנדרטת המגינים
אנדרטת המגינים היא פסל העשוי מברונזה, שיצר נתן רפפורט בשנת 1953. האנדרטה מציגה שלוש דמויות עומדות זקופות, חברה וחבר של הקיבוץ עם חייל לוחם, לזכרם של 44 מגיני קיבוץ נגבה ולוחמי חטיבת גבעתי שנפלו במלחמת העצמאות. האנדרטה ניצבת על שטח קרקע מוגבה בסמוך לחלקה הצבאית של בית הקברות בקיבוץ נגבה.
תיאור הפסל.
האנדרטה עשויה מברונזה, מתנשאת לגובה של 4.5 מטר ולרוחב של 4 מטר ושוקלת 6 טון. האנדרטה מציגה מתוך רקע של שיבולים, ענבים ועלי עצי זית, שלוש דמויות עומדות זקופות כשהן אוחזות ידיים, המסמלת את אחוות האחים והלוחמים: חברה וחבר של הקיבוץ עם חייל לוחם. הדמויות הן אידיאליסטיות, גדולות מהחיים וגבוהות מגובה אדם. הן צופות אל עבר האופק בתקווה, ומבטן מכסה את כולו. בגדיהן אופייניים לתקופה ונצמדים לגופם כאילו הם עומדים מול הרוח, אך עמידתם איתנה ומביעה הן עוצמה פיזית והן עוצמה רוחנית. מצידו הימני של הפסל עומדת אישה הנושאת על כתפה תיק עזרה ראשונה, במרכז עומד חלוץ צעיר האוחז בטוריה ובצדו הימני של הפסל עומד חייל חגור במותניו כדורים ובידו רובה העולה מתוך ענפי זית. האנדרטה היא לזכרם של 44 מגיני קיבוץ נגבה ולוחמי חטיבת גבעתי שנפלו במלחמת העצמאות.
ההיסטוריה של הפסל.
האנדרטה הוקמה ביוזמת מזכירות הקיבוץ וראשי תנועת השומר הצעיר. אבן הפינה של האנדרטה הונחה ב-ט"ו בתמוז תש"ט, 12 ביולי 1949, עשור לאחר הקמת הקיבוץ במסגרת חומה ומגדל.
נתן רפופורט בנה שני דגמים והגישם לבחירת אנשי הקיבוץ, אך דרש להעביר שיעורי אמנות לחברי המשק, כדי שבחירתם תהיה מושכלת יותר. לאחר שהסתיימה "ההשתלמות", ניגשו חברי הקיבוץ להצבעה והכריעו בעד הדגם שכלל שלוש דמויות: אחות, חלוץ וחייל חמוש. בינואר 1953 הושלמה יצירת הפסל והדגם נשלח לצרפת לשם יציקת הברונזה. האנדרטה נחנכה ב-10 בנובמבר 1953 (ג' בכסלו תשי"ד), בהשתתפות 3000 אנשים. את הלוט הסיר סגן אלוף שמעון אבידן מי שהיה מפקד חטיבת גבעתי.
הדגם השני נשאר במחסן הקיבוץ שמתחת למגדל המים, עד שבשנת 2008 האוצר והחוקר אליק מישורי הציג אותו בתערוכה "אמנות עברית-ארצישראלית המוליכה אל המחר" במשכן לאמנות עין חרוד.
היבט אומנותי.
הדמויות גדולות ומזכירות פיסול יווני, הן בעיצוב המושלם של הגוף והן בתווי הפנים בעלי האף הישר והתלתלים. מקור השראה נוסף הוא הריאליזם הסוציאליסטי, שהאדיר את דמותו של הפועל הפשוט.
פריקרד
צ'ארלס ג'ונס
צ'ארלס ג'ונס (באנגלית: Charles Jones; נולד ב-3 באפריל 1957) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984–1998. ממוצעיו הכוללים לאורך 15 עונותיו בליגה הם 2.5 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק. ניצב במקום השני בתולדות קבוצת וושינגטון ויזארדס בסך חסימות בקריירה, עם 1,051 חסימות.
שלושה מאֶחָיו שיחקו אף הם כדורסל מקצועי: ויל ג'ונס שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1969–1978, קולדוול ג'ונס שיחק ב-ABA וב-NBA בין השנים 1973–1990, ומייג'ור ג'ונס שיחק ב-NBA בין השנים 1979–1985.
קריירת משחק.
ג'ונס נולד בעיר מקגיהי שבארקנסו, ובין השנים 1975–1979 למד באוניברסיטת המדינה של אולבני. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 12.5 נקודות ו-12.9 ריבאונדים למשחק.
בדראפט ה-NBA 1979 נבחר ג'ונס בבחירה ה-165 על ידי פיניקס סאנס, אולם לא זכה לחוזה בקבוצה. ב-5 השנים הבאות שיחק עבור קבוצות שונות מאיטליה, מצרפת ומליגת ה-CBA האמריקאית. בשנת 1984 שיחק לראשונה בליגת ה-NBA, במסגרת חוזים קצרי מועד בפילדלפיה 76' ובשיקגו בולס.