אלו טורפים קטנים הניזונים בעיקר מחרקים או עכבישים. בנוסף לחרקים הם אוכלים גם מכרסמים קטנים, זוחלים כמו לטאות ונחשים, דו-חיים, ביצים ואף נבלות. הם אוכלים גם פירות יער. לעיתים מטפסים על עצים שם הם יכולים לצוד עופות קטנים או עטלפים.
הנמייה עלולה לפגוע גם בלולי עופות, מה שגורם לציידים שונים לרדוף אותה באזורים רבים. כמה תת-מינים נחשבים מאוימים, אך המין עצמו לא נמצא בסכנה.
כלא הדרים
נמייה ננסית אתיופית
נמייה ננסית אתיופית או נמייה ננסית מדברית (שם מדעי: Helogale hirtula) היא מין של נמייה קטנה ביותר ממשפחת הנמייתיים והיא הנמייה השנייה בקוטנה במשפחה לאחר קרובת משפחתה נמייה ננסית מצויה. היא חיה בטבע באזורים תת-מדבריים במזרח אפריקה, בעיקר באזור אתיופיה, קניה וסומליה.
נמייה זו מזכירה מאוד את קרובת משפחתה הקטנה יותר וכמוה היא בעלת ראש מחודד עם אף מוארך ואוזניים קטנות, זנב ארוך יחסית ורגליים קצרות עם טפרים חדים. היא בערך באותם ממדים כמו קרובתה: אורכה 20–27 סנטימטרים ומשקלה 200–350 גרם. היא אדמדמה עד חומה והיא חיה רוב זמנה במחילות קרקעיות או מתחת לגזעי עצים.
כמו קרובתה היא חיה בלהקות קטנות השומרות מסכנות. הנמייה היא ציידת שאוכלת יצורים קטנים כמו זוחלים, צפרדעים, עכבישים וחרקים. היא אוכלת גם פירות.
בשל מצב שימורה לא נשקפת לה סכנת הכחדה.
נמייה ננסית מצויה
נמייה ננסית מצויה (שם מדעי: "Helogale parvula") היא מין של נמייה קטנה ממשפחת הנמייתיים החיה באזור אפריקה שמדרום לסהרה. היא המין הקטן ביותר במשפחת הנמייתיים.
מאפיינים.
לנמייה זו ראש מחודד וטיפוסי לנמייה, אוזניים קטנות, זנב ארוך ורגליים קצרות עם טפרים חדים. זוהי הנמייה הקטנה ביותר בעולם וגם הטורף הקטן ביותר באפריקה. משקלה מגיע רק ל-210–350 גרם ואורכה 18–28 ס"מ. הפרווה אדמדמה-בהירה עד חומה-כהה.
נמייה זו חיה בטבע בערבות וסוואנות אפריקה, ביערות פתוחים ובאזורי שיחים. הם יימצאו באזורים עד גובה 2,000 מ'. הם מורגלים גם לאזורים אנושיים אך מתרחקים מיערות עבותים או מדבריות.
תפוצתם בטבע היא ממזרח אפריקה עד מרכז אפריקה ומאריתריאה ואתיופיה בצפון עד לטרנסוואל שבדרום אפריקה.
הרגלים.
נמייה זו חיה בקבוצות גדולות בטבע (2 עד 30 פרטים) והם חיים יחדיו באותה מאורה ולעיתים קרובות גם בקן גדול של טרמיטים וגם בין אבנים או גזעי עצים. הקבוצה בנויה על היררכיה שבראשה זוג בכיר ושאר הפרטים עוזרים לטפל בגוריהם ולשמור על הלהקה מטורפים. לעיתים הנחלות חופפות לנחלות של נמיות אחרות ואז מתנהלת קטטה רצינית בין שתי הקבוצות. המפסידים עשויים להתרחק כמה קילומטרים מהאזור של המנצחים.
הנמיות מתרבות בעונה הגשומה, בין אוקטובר לאפריל. רק הזוג הבכיר מתרבה והם ממליטים 4–6 גורים שמגיעים לבגרות אחרי 10 שבועות. עד אז הם נשארים במאורה הקרקעית שלהם ובני הקהילה שומרים עליהם מטורפים ומשיגים להם מזון.
ישנו קשר בין הנמיות הללו לעופות הקלאו ששני המינים אוכלים יחדיו בערבה וכשאחד מוצא טורף הוא משמיע קריאה וכולם בורחים.
כמו רוב הנמיות הם אוכלים בשר, בעיקר של חרקים שונים, בעיקר שוכני אדמה, עכבישים, עקרבים, עופות קטנים, מכרסמים קטנים ולטאות ונחשים קטנים. הם יאכלו גם פירות יער שהם ימצאו.
הם עצמם נטרפים על ידי חתולים גדולים, עופות דורסים, נחשים ולטאות כמו הכוח וגם קרוב משפחה רחוק שלהם - צבוע מנומר.
חגור לעץ
חיגור (באנגלית: Girdling) הוא פעולה של הסרת רצועה מהקליפה של העץ בכל היקפו ויצירת טבעת סביב הגזע המטרה העיקרית בביצוע פעולה היא העלאת כמות הפרי, כתוצאה מהשארת המוטמעים הנוצרים בפוטוסינתזה בחלק העליון של העץ. מטרה נוספת נהוגה ביערנות. שם משתמשים בשיטה זו כדי למשוך לעץ שבו נעשתה פעולת החגור את החרקים והציפורים ולמנוע מהם להגיע ולפגוע בעצים אחרים מסביב.
תהליך החיגור.
עצים משתמשים בשני סוגי צנורות נפרדים להובלת מים וחומרים מזינים: העצה, למים וחומרים מומסים מהקרקע כלפי מעלה והשיפה, המובילה בעיקר חומרים שהם תוצרי פוטוסינתזה, כלפי מטה. בתהליך החגור מסירים רצועה מהשיפה ונעצר מעבר סוכרים והורמונים מהעלים לשורשים. העצה של העץ לא נפגעת ולכן העץ יכול להעביר מים ומינרלים מהשורשים לעלים. בעצים בריאים, עיקר השיקום הוא על ידי הצמחת צינורות שיפה חדשים.
נמיית הסרטנים
נמיית הסרטנים (שם מדעי: "Herpestes urva") היא מין של נמייה ממשפחת הנמייתיים, החיה בטבע בדרום-מזרח אסיה באזורי יערות, שדות לחים וביצות. תפוצתה בטבע היא מתת-היבשת ההודית לעבר דרום סין וטאיוואן ולדרום-מזרח אסיה עד למלזיה.
מאפיינים.
זו נמייה אפורה בעלת זנב רחב ואורכה הממוצע 36-52 ס"מ ומשקלה 1-2.3 ק"ג. היא בעלת פס לבן רחב על צווארה והפנים נראות מזוקנות מעט. החום של נמייה זו מוארך יחסית והעיניים והאוזניים קטנים, והזנב קצר ועבה.
נמייה זו נפוצה בקבוצות של עד 4 נמיות והם יוצאים לצוד באזורי נחלים או ביער לפנות ערב או בלילה והם יודעים גם לשחות. כפי ששמם מרמז הטרף העיקרי שלהם הוא סרטנים שונים וגם דגים, צפרדעים, יונקים קטנים, רכיכות, עופות וביציהם וזוחלים קטנים.
הנמייה בעלת תפוצה רחבה ואינה בסכנת הכחדה.
נמיית הצווארון
נמיית הצווארון (שם מדעי: "Herpestes semitorquatus") היא מין של נמייה ממשפחת הנמייתיים, החיה בטבע באזור היערות של אינדונזיה, ברוניי ומלזיה. נפוצה בעיקר באי בורנאו.
מאפיינים.
נמיית הצווארון מגיעה לאורך 45.5-40 ס"מ ומשקלה 4-3 ק"ג. היא בעלת פרווה חומה בהירה ורגליים שחורות. שיער הצוואר שלה גדול ועבה ומכאן שמה. כמו כן היא בעלת אף מוארך, אוזניים קטנות ורגליים וטפרים קטנים.
הנמייה חיה בטבע רק באי בורנאו יערות הגשם והיא מין המתמחה בטיפוס. היא חיה לבד ויוצאת לצוד בלילות אוכלת מה שנקרא בדרכה והיא מטפסת כדי לצוד עופות, עטלפים, לטאות עצים וביצים וגם תאכל פירות.
לנמייה זו שני תת-מינים:
נמייה אסייתית קטנה
נמייה אסייתית קטנה (שם מדעי: "Herpestes javanicus") היא מין של נמייה ממשפחת הנמייתיים החיה בטבע באסיה. מין זה של נמייה קטן בהרבה מקרובי משפחתו שחיים באותו אזור.
האורך של הנמייה מגיע ל-509-671 מ"מ. הגוף שלה דק ומוארך עם חוטם מחודד, הרגליים קטנות ובעלות טפרים והזנב עבה וארוך. הזכרים גדולים ובעלי ראש גדול וחזק יותר מהנקבות.
נמיות אלה חיות ביערות פתוחים יחסית, ערבות ואזורים הרריים ברחבי אסיה מעיראק ועד לסין וכנראה גם באי ג'אווה, אך הם הופצו על ידי האדם למדינות שונות כמו הוואי, איי הודו המערביים ויערותיה של דרום אמריקה וגם לאיים באוקיינוס השקט, ההודי ואיי הים התיכון, בכל האזורים הללו הנמיות הטורפות והקולניות הם נזק אקולוגי גדול. הם מסוגלים לחיות גם באזורי הומי אנשים.
הנמייה היא ציידת הניזונה בעיקר ממכרסמים קטנים ומזוחלים כולל נחשים. הנמייה מהפנטת את הנחשים כמו מיני קוברה, צפע הודי וצפע ומרקדת סביבו מקשה עליו להכות בה. אז היא תוקפת אותו ובנשיכה בראשו הורגת את הנחש. היא גם חסינה לארס של נחשי פתן. בנוסף לחיות היא תאכל גם פירות וירקות שהיא תמצא.
הנמיות חיות במבנה של קבוצות קטנות משוטטות יחדיו.
תת-מינים.
תת-מיני הנמייה הם:
נמייה הודית חומה
נמייה הודית חומה (שם מדעי: "Herpestes fuscus") היא מין של נמייה החיה בטבע רק בקצה הדרום-מערבי של הודו ובסרי לנקה. לעיתים היא נחשבת לתת-מין של נמייה אסייתית קטנה.
זו נמייה גדולה יחסית למיני הנמיות האסייתיים והיא מגיעה למשקל 2-7 ק"ג כשאורכה 19-33 ס"מ. היא בעלת פרווה חומה כהה והרגליים שחורות. הזנב עבה וארוך מאוד כשני שלישים מאורך הגוף. לנמייה פרווה עבה על רגליה האחוריות מה שעוזר להבחין במינה.
הם חיים בטבע באזורים הרריים בטווח גובה 700-1,300 מטרים בהרי גהט המערביים בעיקר במדינות קרנאטקה וקרלה ובקצה טאמיל נאדו שבהודו ובעיקר בהרי נלג'ירי וכן בסרי לנקה. נמייה זו מצויה בסכנת הכחדה עקב הפגיעה באזור חיותה ועקב פיזורי אוכלוסיות בין ההרים השונים.
הנמיות הם ציידות ליליות הניזונות מיצורים קטנים כמו עכברים, חולדות, חרקים, עכבישים, עקרבים, לטאות ונחשים כולל ארסיים. הנמייה מחוסנת מארס של נחשים כמו הקוברה המרשים. היא תאכל גם פירות שהיא תמצא.
נמיית רודי
נמיית רודי (שם מדעי: "Herpestes smithii") היא מין של נמייה גדולה ממשפחת הנמייתיים, החיה בטבע ביערות ומישורים פתוחים ברחבי הודו וגם בסרי לנקה.
הנמייה בעלת פרווה חומה-אדמדמה וזנב ארוך. היא מזכירה את הנמייה ההודית האפורה, אך גדולה ממנה ופרוותה אדמדמה ולא חומה וכן הזנב בקצה שלה שחור, ולמרות זאת הם חיים בכמעט אותם סביבות ברחבי הודו. אורכה של הנמייה 39-47 ס"מ ומשקלה 2.7 ק"ג.
אלו הם חיות יער החיות בבדידות יחסית, אך נפוצים גם בשדות אורז ומישורים גבוהים שונים. כמו רוב הנמיות הם צדות ביום ובלילה.
הנמייה אוכלת בשר של חיות קטנות יותר ולא מפחדת לתקוף גם נחשים ארסיים, אותם היא מהפנטת בריקודה המהיר וכשהנחש מתעייף היא נושכת אותו בצווארו והורגת אותו. בנוסף לנחשים היא אוכלת חרקים, עכבישים, עקרבים, מכרסמים קטנים, לטאות ואף דגים. הם אוכלים גם פירות וירקות שהם מוצאים.
לעיתים המקומיים צדים אותם עקב מנהגם לטרוף תרנגולות שהם מוצאים. עם זאת לא נשקפת להם סכנת הכחדה.
נמייה שחורת-כפות
נמייה שחורת-כפות (שם מדעי: Bdeogale nigripes) היא מין של טורף קטן השייך למשפחת הנמייתיים, החיה בטבע במרכז אפריקה.
נמייה זו נפוצה ביערות במדינות:אנגולה, קמרון, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גבון, הרפובליקה של קונגו וניגריה.