הרשות המחוקקת.
הפרלמנט הלבנוני מכונה "אספת הנציגים" ("מגליס (אל)נואב" בערבית) ומונה 128 נציגים על פי החלוקה העדתית. הנציגים נבחרים לחמש שנים (בעבר היה ארבע שנים). הפרלמנט עבר רפורמה מקיפה יחד עם הסכם טאיף, שבו הפך היחס בין הנוצרים למוסלמים לשוויוני וכמות הצירים גדלה מ-99 ל-128. המושבים בפרלמנט מחולקים על פי חלוקה עדתית אך הבחירות לפרלמנט הן כלליות. כל אדם בוגר רשאי להצביע ולכן על כל חבר פרלמנט להשיג רוב באזור הבחירה שלו. הרוב יכול שיהיה מושג לאו דווקא באמצעות העדה של חבר הפרלמנט, כך מעודדים שההצבעה לא תהיה עדתית כי אם מפלגתית.
המפלגות.
בלבנון מספר רב של מפלגות אבל תפקידן משמעותי פחות מהתפקיד המסורתי של מפלגות בדמוקרטיות מסורתיות. המפלגות בדרך כלל מהוות אוסף אנשים התומכים במועמד מסוים לתפקיד ראש הממשלה. בדרך כלל מורכבת הרשימה רק לקראת הבחירות ולעיתים נדירות מצליחה לצור קואליציה יציבה בפרלמנט לאחר הבחירות. מעולם לא זכתה מפלגה ביותר מ-12.5% מסך הקולות ולא הייתה קבוצת מפלגות שזכתה ביותר מ-35%. בעיקר מחוץ לערים הגדולות, ישנה נטייה לבחירות להתמקד בצרכים מקומיים ולא לאומיים, כך שיריבים פוליטיים יכולים לחבור יחד למען מטרה ספציפית.
הרשות השופטת.
לבנון מחולקת לשישה מחוזות: ביירות, הר הלבנון, צפון, בקאע, דרום ומחוז אל-נבטיה. במדינה 3 ערכאות לעניינים אזרחיים, ערכאה למשפטים פליליים, בית משפט חוקתי ובית דין צבאי שיכול לשפוט אזרחים ככל שהדבר נוגע לביטחון המדינה.
הרשות הישראלית להכשרה ימית
הרשות הישראלית להכשרה ימית (שם רשמי "הרשות לחינוך והכשרה ימיים") היא חברה ממשלתית המכשירה קצינים ודרוגים לצי הסוחר הישראלי. הרשות הוקמה בשנת 1971 ומקום מושבה בעכו. הרשות בבעלות משותפת של מדינת ישראל (דרך משרד התחבורה) וחברות הספנות "צים" ו "xt shipping" (לשעבר "אחים עופר"). הרשות נמצאת תחת פיקוח מקצועי של רשות הספנות והנמלים (רספ"ן) ופועלת בכפוף לאמנות בינ"ל של ארגון הספנות הבינ"ל (IMO – International Maritime Organization) , וחקיקה ישראלית.
היסטוריה.
"הרשות לחינוך והכשרה ימיים" הוקמה בשנת 1971 במתכונת של חברה ממשלתית על ידי משרד התחבורה וחברות הספנות הישראליות. באותה תקופה צי הסוחר הישראלי היה במגמת התפתחות ונוצר מחסור בכוח אדם מקצועי. לכן שתי מטרותיה העיקריות של הרשות היו גיוס צעירים לקצונה ימית בצי הסוחר, והכשרת הקצונה הימית, בכל הדרגות ובכל המקצועות. הגיוס התנהל בתחילה במשרדי משרד התחבורה בחיפה, וההכשרה נעשתה בעכו ב"מכון להכשרה ימית".
ב-1978 קיבלה הרשות מחברת "צים" את האונייה "קיסריה" שהתיישנה לצורך הכשרה בנושאי בטיחות על כלי שיט, וכך הפכה האונייה לאוניית האימונים "דדו" ע"ש הרמטכ"ל דוד אלעזר שכיהן תקופה קצרה לפני כן גיו"ר מועצת המנהלים של צים. האונייה עגנה סמוך לנמל הדייג של נחל הקישון, ושימשה את הרשות לביצוע קורסי כיבוי אש והישרדות בים לאוניות וכלי שיט קטנים, וכן קורסי "מלח כשיר" וקורסים נוספים לדירוגים לפי צורכי הצי. כמו כן התקיימו באונייה קורסי כיבוי אש לחיל הים. ב-2009 פורקה האונייה ונגרטה, וכשנה לאחר מכן החל לפעול מתקן כיבוי האש וההישרדות החדש שנבנה בתחומי הרשות בעכו.
במשך הזמן התפתחה הרשות והתאימה עצמה לפעילויות חדשות ולמתן הכשרה בנושאים נוספים, בהתאם לצורכי צי הסוחר ובהמשך גם ללקוחות פרטיים מהתעשייה. גיוס הצוערים נעשה על ידי הרשות. בשנת 2009 נרכש סימולטור "גשר" המהווה מתקן ייחודי לרשות, והוא משודרג באופן קבוע.
א"א דדו.
עד 2009 הייתה א/א "דדו" אוניית האימונים של הרשות. היא עגנה בנמל הדיג בקישון ונקראה על שמו של הרמטכ"ל דוד אלעזר.
"דדו" הייתה אוניית משא כללי, שהשתייכה בעבר לחברת הספנות צים ונקראה א/מ "קיסריה". לאחר שהוצאה מהשירות הוחלט להופכה לאוניית אימונים והיא נתרמה על ידי חברת צים למכון להכשרה ימית.
בין הקורסים שנערכו על סיפונה: קורס מלח כשיר, קורס כיבוי אש, קורס סיראי/מפקד סירת הצלה, קורס הישרדות בים (מילוט נפש).
ב-2010 הופסקה הפעילות באניית האימונים והיא פורקה לגרוטאות. ההדרכות שהתבצעו בה הועברו למתקנים חדישים בשטח המכון בעכו.
סימולטור "גשר".
סימולטור "גשר" הוא הסימולטור הימי הישראלי הראשון, והיחיד מסוגו במזרח התיכון. תפקידו הכשרת הצוערים וקציני הים הישראלים לתפקידיהם באמצעות הדמיית מצבים שונים בים, כגון סערות ותאונות ימיות. כמו כן הוא מדמה סיטואציות כגון כניסה לנמלים שונים בעולם בתנאי מזג אוויר וגובה גלים שונים, תמרון בלב ים, וראות מוגבלת. ניתן גם לבחור את סוג האונייה המדומה ואת גודלה.
הממשלה וחברות הספנות צים ועופר ספנות, להן שייך המכון, השקיעו בהקמת הסימולטור 350 אלף דולר, והוא כולל חדר מסכי מחשב LCD המדמה גשר פיקוד של אונייה על כל מערכותיו כגון רדאר, מערכת ניווט אלקטרונית, מערכת בקרה, אמצעי הנעה ויכולת תצפית ויזואלית.
בסימולטור גשר ראשי עם שלושה חדרי גוררת שיכולים לתרגל במשולב נתב ושלושה חובלי גוררת בתמרון אונייה, וסימולטור מכ"ם (Automatic radar plotting aid), סימולטור קשר (GMDSS ) וסימולטור חדר מכונה.
ענפי הלימוד ברשות.
ברשות קיימים שלושה ענפי לימוד עיקריים: סיפון, מכונה וחשמל.
ענף הסיפון.
בענף זה מתקיימים לימודים לדרגת קצין סיפון (חובל שלישי ושני) וקצין סיפון בכיר (חובל ראשון ורב חובל).
בין המקצועות הנלמדים במסלול חובל שלישי: חוקי דרך, ימאות אוניות, ניווט חופי, ניווט אסטרונומי, פיזיקה, מתמטיקה, אנגלית ימית, חשמל, עזרי ניווט, , מטאורולוגיה, כיבוי אש, מבנה אוניות, קשר ומורס.
כל ענף מכשיר את הצוער לתחום המתאים בהשטת כלי שיט. הלימודים בנויים בשני שלבים:
שני השלבים נמשכים כשנתיים. לאחר סיומם, ניגשים התלמידים למבחני ההסמכה במשרד התחבורה.
כמו כן מתקיימים קורסי ריענון לחובלי גוררת ונתבים מהנמלים השונים בישראל, קורסים לחובלי חיל הים, והשתלמויות מסוגים שונים המתקיימות בסימולטור הרשות (כמו קורסים למנהלים, ועוד).
בתחום אניות הגרירה (גוררות), מתקיימים ברשות לימודי מלח כשיר לגוררות וקורס חובלי גוררת.
ענף המכונה.
בענף זה מתקיימים לימודים לדרגת קצין מכונה (קצין שלישי ושני) וקצין מכונה ראשי. כמו כן מתקיימים לימודים לדרגת עובד משמרת מנוע. בנוסף, מתקיימות התמחויות של קציני מכונה בתחום הגוררות. מתקיימים לימודים לדרגת קצין מכונה (קצין שלישי ושני) וקצין מכונה ראשי, וכן לימודים לדרגת עובד משמרת מנוע.
ענף החשמל.
זהו מסלול חדש שנוצר בעקבות דרישה של ארגון הספנות הבינ”ל (IMO) מ-2010. תפקידו של קצין החשמל הוא שמירה על תפעולן, בטיחותן ואחזקתן התקינה של כל מערכות החשמל, האלקטרוניקה והבקרה באונייה. בכל אונייה ישנו קצין חשמל אחד הכפוף ישירות למכונאי הראשי.
מחלקת הבטיחות.
מחלקת הבטיחות של הרשות מקיימת קורסים, התמחויות והשתלמויות בתחומי כיבוי האש והחילוץ, במתקן אימונים מיוחד במינו שנבנה למטרות אלו בשנת 2010. המתקן מדמה מצבים הדומים מאוד למציאות ומאפשר תרגול ואימון באש חיה בכל רמה נדרשת. בנוסף לקורסי הבטיחות הימית הנדרשים על פי האמנות השונות מקיימת הרשות התמחויות לתעשייה, למפעלים וארגונים בהם מערכי חירום.
מתקן כיבוי האש.
מחלקת הבטיחות של הרשות מקיימת קורסים, התמחויות והשתלמויות בתחומי כיבוי האש והחילוץ, במתקן אימונים מיוחד במינו שנבנה למטרות אלו. המתקן מדמה מצבים הדומים מאוד למציאות ומאפשר תרגול ואימון באש חיה בכל רמה נדרשת. בנוסף לקורסי הבטיחות הימית הנדרשים על פי האמנות השונות מקיימת הרשות התמחויות לתעשייה, למפעלים וארגונים בהם מערכי חירום.
כמו כן מתקיימים ברשות קורסים בתחום כלי השייט הקטנים כגון: קורס יסודות הכולל 4 קורסים הנדרשים על ידי ה-STCW למעוניינים בהפלגה בכלי שיט קטנים, קורס GMDSS המותאם לכלי שיט קטנים, משיט 7 (קברניט נוסעים בשכר), בודקי בטיחות מכולות, קורס כבאי ימי ועוד.
מתקן החומ"ס.
מתקן לטיפול בחומרים מסוכנים נחנך ברשות בשנת 2012. זהו מיזם משותף של הרשות וחברת "אקו - סייפ". המתקן מאמן כיצד להתמודד עם דליפה של חומרים מסוכנים כגון אמוניה, כמו גם תרחישים אחרים הקשורים לחומרים מסוכנים.
ווילנא
יהודה ליב מימון
Veni, vidi, vici
Veni,vidi,vici
וידאל די טולוזא
רבי וידאל די טולוזא (או: די טולושׂא) (1283–1360), מחבר ספר מגיד משנה על משנה תורה לרמב"ם, מן הראשונים. ידוע גם בכינויו הרב המגיד, על שם חיבורו.
תולדות חייו.
מעט מאוד ידוע על חייו של ר' וידאל. על פי שמו מוצאו מהעיר טולוסה. על פי החיד"א ועוד מדובר על העיר tolosa שבחבל הבסקים בספרד, ולעומתו סבור ד"ר נתנאל ישראל רובין שמדובר דווקא על העיר טולוז שדרום מערב צרפת, באזור הנקרא היום "הוט גרון" (Haute Garonne) בחבל אוקסיטניה (Occitanie). הוא התגורר בעיירה ויילפרנץ' שבדרום צרפת, מאוחר יותר נדד לברצלונה, שם הכיר את הר"ן, והתפרסם ספרו "מגיד משנה".
תקופת חייו חפפה, במידה רבה, את תקופת חייו של הר"ן. זאת אנו יודעים מעדותו של רבי יוסף קארו, בהקדמה לפירושו "כסף משנה" על "משנה תורה", שר' וידאל היה חברו של הר"ן. גם בשו"ת הריב"ש, שהיה תלמידו של הר"ן, נזכר רבי וידאל. בסימן שפ"ח שם, מוכח שהוא נפטר עוד בחייו של הר"ן. באותה תשובה בשו"ת הריב"ש מכונה רבי וידאל "האנוידאל די טולוסא". משמעות שם זה הוא ציון האותיות אלף ונון הרומזות למילה 'אדון'.
ישנן מסורות שונות בדבר זהותו של רבו של רבי וידאל. הרדב"ז כתב שהרשב"א היה רבו ואילו רבי חיים ויטאל כותב שהרא"ה היה רבו של רבי וידאל. החיד"א בספרו "שם הגדולים" מטיל ספק במהימנותן של שתי המסורות הללו.