תפקוד.
תפקוד הממברנה הליפידית נגזר מהמבנה שלה. בשל היותה תווך הידרופובי בין שני אזורים הידרופיליים, חומרים הידרופוביים חוצים את הממברנה הליפידית בקלות, בצורה הקרויה דיפוזיה פשוטה. גם מולקולות קטנות שאינן הידרופוביות, כגון מולקולות מים, עשויות לחצות בדיפוזיה את הממברנה. לעומת זאת מולקולות הידרופיליות וגדולות אינן מסיסות בתווך הליפידי ולכן אינן חודרות את הממברנה. לכן הדו-שכבה הליפידית היא קרום בררני המהווה מחסום למולקולות מסוימות, אך לא לאחרות. תפקוד זה של הממברנה חיוני לייעודה כממברנה ביולוגית, שתפקידה העיקרי הוא לחסום מעבר חומרים בין שני צידיה, בין אם כדי לשמור על חומרים בתוך מבנה ביולוגי (למשל בתוך התא) ובין אם כדי לשמור על אי-חדירת חומרים אחרים. ממברנות ביולגיות בדרך כלל אינן מורכבות מליפידים בלבד, ומכילות מולקולות נוספות, בעיקר חלבונים. החלבונים הם המעניקים לממברנה את רוב תפקודה, והם המאפשרים מעבר חומרים נוספים בין עברי הממברנה, אשר מעברם הכרחי.
תפקוד נוסף של הממברנה הליפידית, הוא שמירה על גבולות התא, האברון או המבנה הביולוגי. הממברנה מאפשרת לאותו מבנה לגדול ולהתרחב. נוזליות הממברנה מאפשרת זאת, מכיוון שהיא מעניקה לממברנה תכונות אלסטיות, המאפשרות לה להימתח.
תנועת הליפידים בדו-שכבה.
הליפידים לא מצויים בממברנה במצב סטטי ועומד, אלא נעים בלא הרף בדרכים שונות. מולקולות הליפיד מסתובבות סביב ציר האורך שלהם (רוטציה) במהירות וללא הפסק. בנוסף מולקולות הליפיד רועדות במקומן (ויברציה). נוסף לתנועות הליפידים במקומם, המולקולות נעות גם זו ביחס לזו במרחב. הן נעות לאורך ולרוחב הממברנה באותו עלעל במהירות רבה, ועשויות לנוע שני מיקרומטרים בכל שנייה, מרחק המקביל לאורכו של חיידק. תנועה זו מכונה דיפוזיה צידית. מהירות הדיפוזיה הצידית מעידה על צמיגות הממברנה, ומניסויים נתגלה שצמיגותה דומה לצמיגות שמן זית. לעומת הדיפוזיה הצידית, תנועה של מולקולת ליפיד מעלעל אחד לעלעל השני בדו-שכבה היא נדירה, ומתרחשת לעיתים רחוקות בלבד. תנועה מעין זו מכונה דיפוזיה רוחבית, או תנועת "flip flop". תנועה מעין זו כה נדירה כיוון שהיא מצריכה מעבר של הראש ההידרופילי של הליפיד דרך התווך ההידרופובי של זנבות הליפידים. מכיוון שהראש מסיס במים ולא בשומן, הוא מתקשה להתמוסס באזור הזנבות בעת המעבר, בדיוק כפי שמומסים הידרופיליים לא עוברים את הממברנה בדיפוזיה. במקרים מסוימים, כשמתעורר בתא צורך, מזורזת דיפוזיה רוחבית על ידי חלבונים, ואז תדירותה עולה. לאי-קיום תנועת flip-flop חשיבות בשמירה על אסימטריות בין שני עלעלי הדו-שכבה: ברוב הממברנות הביולוגיות קיים שוני בין השכבה הפנימית לשכבה החיצונית של הממברנה מבחינת הרכב הליפידים המצויים בה. הדבר הכרחי במקרים רבים לתפקודה התקין. לו דיפוזיה רוחבית הייתה מתרחשת באין מפריע, אסימטריות זו הייתה נפגמת במהרה, ותפקוד הממברנה היה נפגע.
מבנים ליפידיים נוספים.
דו-השכבה נוצרת כאמור באופן ספונטני, כשליפידים מצויים בתווך מימי. אך אין זה המבנה הבלעדי אותו יוצרים ליפידים באינטראקציה עם מים וזה עם זה. מבנים נוספים נוצרים ספונטנית כתלות בריכוז הליפידים בתמיסה, תכונותיהם הכימיות, והתנאים השוררים במערכת. כך יכולים להיווצר מיצלות של ליפידים, מיצלות הפוכות, ומבנים חד-שכבתיים שונים.
נצרות אריאנית
ביל היקס
ויליאם מלווין "ביל" היקס (אנגלית: William Melvin "Bill" Hicks; 16 בדצמבר 1961 - 26 בפברואר 1994) היה סטנדאפיסט אמריקאי.
בנוסף להיותו בדרן, נחשב היקס לאחד המבקרים החברתיים והפילוסופיים הקומיים הגדולים של זמנו. כאשר בין ההשפעות הבולטות על יצירתו אפשר למנות את ריצ'רד פריור, כמו גם, את וודי אלן שהיווה השראה להיקס בנעוריו.
ביוגרפיה.
השנים המוקדמות.
ביל היקס נולד בוולדוסטה שבג'ורג'יה, בנם של ג'ים ומארי (ריס) היקס. להיקס היו אח ואחות גדולים ממנו, סטיב ולין. המשפחה התגוררה בפלורידה, אלבמה וניו ג'רזי לפני שקבעה את מושבה ביוסטון שבטקסס, כשביל היה בן שבע. היקס סיפר שהתחנך בהשפעת האמונה הבפטיסטית הדרומית. היקס נמשך לעולם הקומדיה בגיל מוקדם, כשהוא מחקה את וודי אלן, ששימש לו השראה בגיל הנעורים. בד בבד, כתב חומרים מקוריים יחד עם חברו דווייט סלייד. היקס עצמו התייחס לעבודותיו כאל "שילוב של נועם חומסקי עם בדיחות זין."
הוריו של היקס, שהיו מודאגים מהתנהגותו, לקחו אותו לפסיכואנליסט כשהיה בן 17, אך זה לא זיהה אצל היקס שום דבר חריג.
ב-1978 נפתח ה-Comedy Workshop ביוסטון, והחבורה שמנתה את היקס, סלייד, ג'ון ס. וקווין בות' התחילה להופיע במקום. בתחילה היקס התקשה להחזיק מופעים שלמים לבדו ואף נזקק להיתר עבודה מיוחד מפאת גילו הצעיר. היקס המשיך להופיע עד הסתיו של אותה שנה, כשהוא מבסס את מעמדו בהופעה שבועית קבועה בערבי שלישי, בעודו תלמיד תיכון בבית הספר סטרטפורד שביוסטון. הופעותיו הראשונות הצליחו והוא התחיל לפתח את יכולות האלתור שלו, אף על פי שהמופע שלו בזמנו, היה עדיין מוגבל. היקס, בות', וג'יי לנו מדברים על תקופת ה-Comedy Workshop בסרט הדוקומנטרי It's Just A Ride.
שנות ה-80.
בשנת הלימודים האחרונה בתיכון, עברה משפחת היקס להתגורר בליטל רוק, ארקנסו, אבל עם סיום לימודיו, באביב של 1980, עבר ביל להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, והתחיל להופיע ב-comedy store בהוליווד, בו הופיעו באותה תקופה בין היתר אנדרו דייס קליי, ג'יי לנו, ג'רי סיינפלד, וגארי שנדלינג. הוא למד תקופה קצרה בקולג' הקהילתי של לוס אנג'לס, חוויה אותה תיאר באלבום ההופעה Flying Saucer Tour Vol.1. הוא הופיע בפיילוט לסיטקום בולבא, ואז חזר להתגורר ביוסטון, ב-1982, שם ייסד יחד עם בות' את חברת ההפקות ACE, שהפכה בשלב מאוחר יותר ל Sacred Cow Productions, והופיע במועדונים מקומיים כמו ה-comedy workshop. גם ביוסטון נרשם היקס ללימודים באוניברסיטת יוסטון, אך עזב את הלימודים תוך זמן קצר.
ב-1983 החל להפריז בשתייה ולהשתמש בסמים. בין הסמים שבהם התנסה נכללים LSD, פסילוסיבין, קוקאין ומתאמפטמין, שסביר כי השפיעו על סגנונו הבמתי שהפך יותר ויותר זועם, משולח רסן ולעיתים אף מיזנתרופי.
היקס המשיך במתקפה על החלום האמריקאי, אמונות צבועות וגישות מסורתיות ככלל. במהלך ההתנסות הראשונה שלו עם אלכוהול, היקס תקף את הקהל באכזריות. שני ותיקי מלחמת וייטנאם שנכחו בהופעה לקחו את המתקפה קשה מדי וחיכו לו מחוץ לאולם, כשלבסוף הותירו אותו עם רגל שבורה וצלע סדוקה.
הצלחתו של היקס הלכה וגדלה (יחד עם נטייתו לשימוש בסמים), וב-1984 הופיע בתוכנית הלילה של דייוויד לטרמן, שג'יי לנו היה אחד ממפיקיה בזמנו. הוא הותיר על לטרמן רושם טוב ובסופו של דבר מצא את עצמו מופיע בתוכנית אחת עשרה פעמים נוספות, כשהוא מגיש לקהל גרסאות מעודנות יותר של המופע שלו.
ב-1986, היקס מצא את עצמו מרושש אחרי שבזבז את כל כספו על מגוון סמים, ויחד עם זאת הקריירה שלו קיבלה חיזוק נוסף, כשהופיע בתוכנית הספיישל של רודני דיינג'רפילד לקומיקאים צעירים ב-1987. באותה שנה גם עבר להתגורר בניו יורק ובמהלך חמש השנים הבאות הופיע בכשלוש מאות לילות בשנה. ברם, המוניטין שלו ניזוק עקב השימוש בסמים וב-1988 טען כי אינו משתמש עוד בסמים ובכלל זה באלכוהול. על ההימנעות מאלכוהול סיפר בסרט שהופק עבור H.B.O
- One Night Stand וכן באלבום The Flying Saucer Tour Vol.1.
באלבומו Relentless הוא מתבדח על ההימנעות מסמים ומסביר ש"מהרגע שלקחו אותך על עב"ם; זה משהו שדי קשה להתחרות בו", אף על פי שבמופעיו, הוא המשיך לשבח את מעלותיהם של אל. אס. די, מריחואנה, ופטריות הזיה פסיכדליות. במקום הסמים והאלכוהול היקס התמכר לסיגריות, נושא שכיכב במופעיו מכאן ואילך. ב-1989 פרסם היקס את הסרט הראשון שלו, Sane Man. אותה הופעה זכתה להוצאה מחודשת שבע עשרה שנים מאוחר יותר, ב-2006.
שנות ה-90.
ב-1990 הוציא את אלבומו הראשון, Dangerous, צילם ספיישל ל-HBO בשם One Night Stand והופיע בפסטיבל Just For Laughs במונטריאול. כמו כן השתייך לקבוצת קומיקאים אמריקניים שהופיעו בווסט אנד בלונדון בנובמבר. הצלחתו בבריטניה הייתה כבירה, כמו גם באירלנד, והוא המשיך להופיע בשתי המדינות ב-1991. באותה שנה גם חזר להופיע בפסטיבל Just For Laughs והקליט את אלבומו השני, Relentless.
ב-1992 פנה לתחום המוזיקה והקליט את האלבום Marblehead Johnson. באותה שנה גם הכיר את קולין מקגאר, שהפכה לחברתו ולאחר מכן לארוסתו. בנובמבר של אותה שנה יצא היקס לסיבוב הופעות נוסף בבריטניה. בסיבוב ההופעות האמור צולמו הופעותיו, Revelations עבור ערוץ 4 הבריטי והופעה שידועה כ-Live At Oxford Playhouse and Salvation. מגזין הרולינג סטון בחר בו כ"קומיקאי סטנד-אפ לוהט" והוא שב להתגורר בלוס אנג'לס בתחילת 1993.
דעיכת הקריירה ומותו.
באפריל 1993, בעודו מופיע באוסטרליה, החל להתלונן על כאבים בצדדים. ב-16 ביוני של אותה שנה, גילה שהוא סובל מסרטן הלבלב. הוא החל בטיפולי כימותרפיה שבועיים, תוך שהוא ממשיך להופיע ולהקליט את אלבומו, Arizona Bay, יחד עם קווין בות'. בנוסף, עבד יחד עם הקומיקאי פאלון וודלנד על פרק פיילוט לתוכנית אירוח חדשה, שעתידה הייתה להיקרא Counts Of The Netherworld, עבור ערוץ 4 הבריטי. הרעיון והתקציב אושרו ופרק הפיילוט צולם. הפרק שודר באירועים שציינו עשור למותו של היקס מסביב לעולם, ב-26 בפברואר 2004.