חוקרים אחרים מאמינים כי המחזה הוא גרסה מוקדמת של מחזהו של שייקספיר, וכהוכחה הם מצביעים על שלוש גרסאות מוקדמות של המחזה השייקספירי ששרדו שבהם קווי דמיון לאור-המלט. אפשרות נוספת היא שמדובר באותו מחבר על פני תקופה של שנים רבות. הארדין קרייג הראה במחקרו כי ייתכן ואור-המלט הוא טיוטה מוקדמת של המחזה שנכתב גם הוא על ידי שייקספיר. כך גם סוברים בצורה זו או אחרת הרולד בלום, פיטר אלכסנדר, ועוד.
הזרם המרכזי של החוקרים עדיין מחזיק בטענה שאור-המלט הוא פשוט גרסה משובשת בלתי מורשית לטקסט שפורסם בסופו של דבר.
ג'סטין קנאפ
ג'סטין אנטוני קנאפ (באנגלית: Justin Anthony Knapp; נולד ב-18 בנובמבר 1982) הוא ויקיפד אמריקאי, מוכר בשם העט Koavf והאדם הראשון שביצע מעל מיליון עריכות במיזם ויקיפדיה. נכון לדצמבר 2017, קנאפ ביצע מעל 2 מיליון עריכות. עד לאוקטובר 2016 עזר לכתוב שני ערכים מומלצים בוויקיפדיה האנגלית. מ-18 באפריל 2012 ועד 1 בנובמבר 2015 ניצב במקום הראשון בתור הוויקיפד הפעיל ביותר במיזם עד שסטיבן פרואיט עבר אותו; נכון ליולי 2019 הוא ניצב במקום השני ברשימה. ב-2 בדצמבר 2020 קנאפ נחסם ללא הגבלת זמן מעריכה בוויקיפדיה האנגלית כי ניהל אחרי שהוזהר והתחייב להפסיק.
השכלה.
קנאפ החל את לימודיו התיכוניים בעיר אינדיאנפוליס בשנת 1997. הוא בעל תואר בפילוסופיה ובמדעי המדינה מאוניברסיטת אינדיאנה. בשנת 2013 החל מסלול התמחות לצורך עבודה כאח רפואי.
פועלו.
קנאפ עבר את רף מיליון העריכות הראשונות ב-19 באפריל 2012. הוא החל להיות פעיל במיזם ויקיפדיה במרץ 2005 ומאז תרם בממוצע 385 עריכות ליום. הוא ציין שהגורם שסייע לפעילותו הרבה במיזם היה פיטוריו. בשנת 2012, בירך מייסד ויקיפדיה ג'ימי ויילס את קנאפ על הישגו והעניק לו "פרס" מיוחד על פועלו – 20 באפריל הוכרז על ידו כ"יום ג'סטין קנאפ". בראיון שנערך עם קנאפ בשנת 2014 הוא סיפר כי הוא פעיל במיזם מדי יום ושחלק ניכר מעריכותיו הן "תיקוני תקלדה". הוא הוסיף ואמר כי הפיחות במספר התורמים למיזם אינו מהווה בעיה.
שם המשתמש שלו בוויקיפדיה Koavf, הוא ראשי תיבות של הביטוי "King of all Vext Fans" והוא מתייחס לסדרת קומיקס שאותה העריץ וקרא בשנות התשעים. הערך על ג'ורג' אורוול זכה לעריכות ולהרחבה רבה מצידו, וכן הוא קיטלג ערכים רבים על אלבומים לקטגוריות. ביוני 2012 התפרסם במקומון שקנאפ נהג לבצע עריכות על פני פרק זמן של כ-16 שעות ביום.
קנאפ לקח חלק גם באקטיביזם פוליטי ונאם לטובת בני מיעוטים במערב סהרה. בשנים האחרונות התפרנס כשליח פיצה, עובד במכולת וכטלפן.
רווחה נפשית
רווחה נפשית או מיטביות סובייקטיבית (באנגלית: Subjective Well being או Wellness) הוא מושג בפסיכולוגיה המתאר את הערכתו הסובייקטיבית של האדם את בריאותו הנפשית. זו המידה שבה תופס האדם את האיכות הכוללת של חייו כחיובית ורצויה.
מושג הרווחה הנפשית מבוסס על תפיסות הפסיכולוגיה ההומניסטית, שיצאה נגד יצירת תובנות על נפש האדם מתוך מונחים של חולי, והעדיפה להתמקד במימוש והרחבה של אנושיות האדם, ופיתוח המשאבים האנושיים הגלומים בו לכיוון של התפתחות ויצירה. הרווחה הנפשית מתמקדת בתפקוד התקין של האדם. גישה זו מוליכה לחיפוש אחר מקורות הכוח, התפוקות החיוביות והתמודדויות יעילות עם המציאות. ישנה הכרה גוברת ברחבי העולם בחשיבותה של הרווחה הנפשית. ראייה לכך היא העובדה כי מעל 14,000 מאמרים בשנה פורסמו בכתבי עת מדעיים בנושא הרווחה הנפשית. בשנת 2013 ה-OECD פרסם מדריך עם קווים מנחים למדידה של רווחה נפשית מתוך הבנה של הפוטנציאל הטמון בהגברתו. בעשור השני של המאה ה-21, ישנה הבנה כי זהו מרכיב חשוב באיכות החיים של האדם מעבר למדדים אובייקטיביים כמו תל"ג, הכנסה, אבטלה ובריאות. מחקרים רבים מצביעים על קשר חזק בין רווחה נפשית גבוהה ומגוון רחב של השלכות חיוביות. ברמת הפרט נמצא כי אנשים אשר גבוהים ברווחה נפשית יחיו חיים ארוכים ובריאים יותר ואילו ברמת הכלל, נמצא כי אחוז הפשיעה יהיה נמוך יותר וההון החברתי גבוהה יותר. כפועל יוצא, במדינות רבות בעידן המודרני גובר העניין בתחום והרצון לפתח דרכים אפקטיביות להגברת הרווחה הנפשית.
מרכיבי הרווחה הנפשית.
אנשים רבים נוטים לבלבל בין רווחה נפשית לבין אושר, אך בעוד אושר הוא מרכיב חשוב ברווחה הנפשית של האדם, הוא מהווה רק חלק ממכלול רחב יותר של המושג. בספרות האקדמית אין הסכמה גורפת לגבי ההגדרה והמדידה של רווחה נפשית, אך רוב החוקרים אימצו את המודל התלת ממדי (Tripartite model of subjective well-being) בו החלוקה מתבצעת למרכיב קוגניטיבי ומרכיב רגשי.
המרכיב הרגשי מתחלק לשני חלקים וכולל בתוכו את הערכתו הסובייקטיבית של הפרט בנוגע לקיומם של רגשות חיוביים וכן העדר רגשות שליליים כפי שהוא חווה אותם. רגש יוגדר כחיובי כאשר התחושות, מצבי הרוח והרגשות של האדם יחוו כנעימים ורצויים בחייו כמו אושר, סיפוק והנאה. מנגד, רגש יוגדר כשלילי כאשר האדם יחווה תחושות ורגשות לא נעימים כמו כעס, עצבות ובושה. המרכיב הרגשי ברווחה הנפשית נגזר מתוך הפרספקטיבה ההדונית בה האדם שואף למקסם רגעי אושר ועונג ולהימנע או להקטין ככל האפשר רגעי סבל. נהוג למדוד את שני המרכיבים בנפרד ולהתייחס אליהם כשני מדדים נפרדים אשר תורמים להבנת התמונה הגדולה של רווחת הפרט. המרכיב הקוגניטיבי מתייחס להערכה הקוגניטיבית הגלובלית של הפרט לחייו. מרכיב זה מכיל בתוכו את שביעות רצונו הכללית של האדם מחייו, וכן את שביעות רצונו בתחומים שונים כמו עבודה, זוגיות ומשפחה.
בשנים האחרונות התווסף מרכיב נוסף אשר הרחיב את ההגדרה והמדידה של מושג הרווחה הנפשית, וכולל בתוכו גם מדד מהפרספקטיבה האודימונית, אשר מתייחסת לתפיסת האדם את חייו כאל בעלי משמעות ותכלית. מימוש עצמי ואוטונומיה גם כן נכללים בתוך השיפוט האודימוני וזאת בניגוד לתחושות הדוניות של אושר וסבל רגעיים.
מדידה של רווחה נפשית.
מכיוון שהרווחה הנפשית של האדם מתייחסת להערכה הסובייקטיבית של הפרט לגבי עצמו, רוב דרכי המדידה של המושג מתבצעות על ידי שימוש בשאלוני דיווח-עצמי. מכיוון ששאלונים אלו אינם מדדים מושלמים, ולעיתים יכילו זיהום ממקורות שונים, חוקרים רבים ממליצים לשלב מספר שיטות מדידה שונות על מנת לקבל תמונה מדויקת ככל הניתן של האדם. בנוסף לשאלוני דיווח-עצמי לעיתים חוקרים יאספו מידע מאנשים הקרובים לנבדקים על מנת להשוות את הדיווח העצמי עם הסביבה של הנבדק, וכן מדדים פיזיולוגים אשר מעידים על רמת אושר גבוהה כגון מערכת חיסון חזקה וגירוי מוחי באזורים המופעלים כאשר האדם חש אושר.
המרכיב הקוגניטיבי.
המרכיב הקוגניטיבי ניתן למדידה בצורה רטרוספקטיבית וכן על ידי איסוף מידע בזמן אמת. במדידה רטרוספקטיבית החוקר מבקש מהאדם לתת הערכה כוללת של חייו עד לאותה נקודת זמן. דוגמה לשאלון המודד את שביעות הרצון הוא "Satisfaction With life scale". בשאלון זה הנבדק מתבקש לדרג בסולם ליקרט של 1 "מתנגד מאוד" עד 7 "מסכים מאוד" את מידת ההסכמה עם המשפטים בשאלון. לדוגמה, אדם אשר חש שביעות רצון גבוהה ידרג את הפריטים "עד עכשיו השגתי את הדברים החשובים שאני רוצה בחיים", ו-"תנאי החיים שלי מצוינים" בציון גבוה המעיד על הסכמה ועל רווחה נפשית גבוהה .
חוקרים מתחומי קבלת החלטות העבירו ביקורת על צורת המדידה הרטרוספקטיבית. לטענתם, תהליכי שיפוט מהסוג הזה עלולים להיות חשופים לשימוש בהיוריסטיקות שונות אשר יובילו להטייה וזיהום המדד. היוריסטיקת הזמינות היא דוגמה לזיהום אפשרי בדיווח-עצמי על שביעות הרצון הכללית. החשש הוא שהאדם עלול להשתמש במצב הרוח בו הוא נתון כרגע, טוב או רע, כאינדיקציה מוטעית לשביעות הרצון הכללית מחייו. ביקורת נוספת אשר הועברה על אופן המדידה הזה, קשורה לסדר השאלות המוצג לנבדק. החשש במקרה הזה הוא לדוגמה מצב בו החוקר יבקש תחילה להעריך את שביעות רצונו של הנבדק בעבודה, ולאחר מכן את שביעות רצונו הכללית לגביי חייו. המצב הנוכחי בעבודה ושביעות הרצון בתחום הזה עלולה להשפיע באופן ישיר על האופן בו הנבדק יעריך את חייו באופן כולל, בניגוד למצב בו ישאל תחילה על שביעות רצונו הכללית ללא מידע נוסף אשר ישפיע על הערכתו. שיטת מדידה בזמן אמת מתבצעת על ידי רישום ביומן, בו הנבדק מתבקש להעריך את שביעות רצונו בזמן נתון לאורך תקופה ממושכת על מנת לקבל תמונה בהירה ויציבה יותר לאורך זמן.
המרכיב הרגשי.
המרכיב הרגשי נמדד גם הוא לרוב בשאלוני דיווח-עצמי. שאלון לדוגמה הוא שאלון ה-Scale of Positive and Negative Experience) SPANE), בו מופיעות 12 מילים המתארות רגשות שליליים וחיובים, כגון שמחה, עצב וכעס. הנבדק מתבקש לחשוב על ארבעת השבועות האחרונים בחייו, ולדווח באיזה תכיפות הוא חווה את הרגשות המוצגים ברשימה, בסולם של 1 "לעיתים נדירות/אף פעם" עד 5 "לעיתים קרובות/תמיד". שיטת מדידה נוספת נקראת Experience sampling method. בשיטה זו, הנבדק מקבל ביפר אשר מצלצל באינטרוולים רנדומלים ומתבקש לדווח כיצד הוא מרגיש באותו רגע. המדידה מתבצעת לאורך מספר שבועות וכך אוסף החוקר מידע לגבי המאזן השלילי/חיובי של המרכיב הרגשי. אחת הביקורות על השיטה טוענת שהיא מכבידה על המשתתפים, וכי שאילת שאלות דומות מספר רב של פעמים בזמן קצר עלולה גם היא להוות גורם זיהום לא-רצוי. הנבדק עלול לפרש את השאלות החוזרות כציפייה של החוקר ממנו, ולכן להגזים או לשנות את תשובותיו על מנת לעמוד במה שהוא תופס כמצופה ממנו.
בשנת 2009 פותח שאלון אשר מודד את המרכיב האודימוני של משמעות ותכלית החיים.
תכונות אישיות ורווחה נפשית.