ב-2018 טרפסטרה רשם עונה מרובת הצלחות, הניצחון הראשון שלו הגיע במרוץ "לה סמין". כמעט חודש אחר כך ניצח בפעם הראשונה ב-E3 בינקבנק קלאסיק, חמישה ימים אחר כך סיים תשיעי בדווארס דור פלנדרן. ברונדה ון פלנדרן שהתקיים ארבעה ימים אחר כך, טרפסטרה ניצח את המרוץ וזה הפך למונומנט השני בו הוא מנצח, אחרי פריז - רובה 4 שנים קודם לכן. טרפסטרה ניצח במרוץ לאחר שעקב אחרי התקפה של וינצ'נצו ניבאלי בטיפוס לקרויסברג, לאחר שניער מעליו את ניבאלי, הוא תפס את הבריחה המוקדמת שכללה ארבעה רוכבים לקראת את הטיפוס לקווארמונט, במהלך הטיפוס הוא גם ניער מעליו אותם, שרק מאדס פדרסן נשאר מאחוריו אך עם פער ממנו, עליו טרפסטרה שמר עד לסיום וניצח את המרוץ. עם ניצחונו הפך טרפסטרה להולנדי הראשון מאז אדרי ואן דר פול ב-1986 שמנצח במרוץ. מי שהגיע במקום ה-3 היה פיליפ ז'ילבר, בן קבוצתו, בעוד פדרסן מסיים שני. שבוע לאחר מכן, טרפסטרה השיג עוד פודיום בפריז - רובה, לאחר שסיים במקום השלישי, אחרי פטר סאגאן המנצח וסילבן דילייר . הוא סיים שני באליפות הולנד בנגד השעון והתחרה בטור דה פראנס, כמו במהדורות הקודמות של המרוץ, גם במהדורה הזו טרפסטרה שימש כפועל ולא הגיע להישגים בולטים במרוץ. הוא סיים תשיעי בבינקבנק טור והיה חלק מסגל קוויק סטפ שזכה במדליית הזהב באליפות העולם בנגד השעון הקבוצתי. בפריז–טור, טרפסטרה סיים שני במקום השני, 25 שניות אחרי סורן קראג אנדרסן.
דיירקט אנרז'י (2019–היום).
לאחר שמונה שנים בקוויק סטפ, הצטרף טרפסטרה לקבוצת דיירקט אנרז'י הצרפתית מדרג הפרו קונטיננטל, שהוא הדרג השני בחשיבותו לקבוצות. טרפסטרה התקשה להגיע להישגים בהיעדר תמיכה בקבוצתו החדשה, אך הספיק לסיים שלישי בקורן–בריסל–קורן, לה סמין וסירקט דה וואלני. הוא סיים שני בדווארס דור הט הגלנד וחמישי באליפות הולנד בנגד השעון. הוא התחרה בטור דה פראנס בפעם השמינית, אך פרש מהמרוץ במהלך הקטע ה-11. טרפסטרה סיים במקום השלישי בטור פויטו–שארן. הוא סיים שוב במקום השני בפריז–טור, הפעם אחרי ילה וואלייס.
אנריקה מוחיקה
אנריקה מוּחִיקַה הרצוג (בספרדית: Enrique Múgica Herzog; 20 בפברואר 1932 – 10 באפריל 2020) היה פוליטיקאי ועורך דין ספרדי ממוצא בסקי-יהודי. כיהן כחבר בקונגרס הנציגים (הבית התחתון של הקורטס חנרלס, הפרלמנט הספרדי) בשנים 1977–2000 מטעם מחוז גיפוסקואה, כשר המשפטים של ספרד בשנים 1988–1991 וכנציב תלונות הציבור של ספרד בשנים 2000–2010.
ביוגרפיה.
מוחיקה נולד בעיר סן סבסטיאן שבחבל הבסקים ב-20 בפברואר 1932. אביו היה כנר בסקי-נוצרי שנהרג במלחמת האזרחים בספרד ואמו הייתה יהודיה מצרפת ממוצא פולני. אחיו פרננדו היה אף הוא פוליטיקאי ועורך דין שנרצח על ידי ארגון הטרור הבסקי אט"א ב-1996, ובעקבות כך מוחיקה הפך למבקר חריף של אט"א בפרט והתנועה הלאומנית הבסקית בכלל.
בעת שלמד משפטים באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוא הצטרף לתנועות סטודנטיאליות שהתנגדו למשטרו הדיקטטורי של פרנסיסקו פרנקו, ובהמשך הפך לחבר של המפלגה הקומוניסטית של ספרד; בגין החברות שלו בארגונים כאלה ובשל פעולות מחאה נגד המשטר הוא נאסר מספר פעמים בשנות ה-50 וה-60. ב-1963 הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית, והפך לאחד מבכיריה תוך שנים ספורות. הוא היה פעיל מרכזי בקידומו של פליפה גונסאלס לעמדת המזכיר הכללי של המפלגה בקונגרס שערכה בסירן שבצרפת ב-1974, והיה חבר בגוף רב-מפלגתי שהתווה את המעבר של ספרד מדיקטטורה לדמוקרטיה מול אדולפו סוארס.
ב-1977, בבחירות הדמוקרטיות הראשונות בספרד, נבחר לקונגרס הנציגים מטעם גיפוסקואה, המחוז בו שוכנת עיר הולדתו סן סבסטיאן, וכיהן בו ברציפות עד שנת 2000. לאחר ניסיון ההפיכה בספרד ב-1981 הוא הואשם בכמה מקרים שהיה מקושר לגורמים הצבאיים המורדים, טענות שהכחיש נמרצות. ב-1987 מונה לעמוד בראשות ועדה שחקרה עסקאות זהב שבוצעו מול הרייך השלישי כדי לאתר רכוש יהודי שנגזל ב.
בין יולי 1988 למרץ 1991 כיהן כשר משפטים בממשלתו של פליפה גונסאלס, ובכך היה למעשה היהודי הראשון בעל תפקיד בממשלת ספרד מאז ימות האינקוויזיציה הספרדית. בתקופתו הועברו מספר רפורמות משמעותיות במערכת המשפט של ספרד.
בשנת 2000 הוא התפטר מהקונגרס ועזב את מפלגתו מבחינה רשמית לשם מינויו לנציב תלונות הציבור של ספרד , או כפי שהוא מכונה בספרדית "מגן העם" (Defensor del Pueblo). ב-2005 הוא נבחר לכהונה שנייה, לראשונה בתולדות התפקיד, עד 2010. יחד עם זאת, מוחיקה עורר ביקורת מספר פעמים בשל התבטאויות פוליטיות שחרגו מתפקידו ומהלכים שנויים במחלוקת.
מוחיקה נפטר ב-10 באפריל 2020 ממחלת נגיף קורונה 2019.
יחסו לישראל.
מוחיקה הצהיר שיש לו שלוש אהבות: ספרד, חבל הבסקים וישראל.
יחד עם אחיו פרננדו, מוחיקה נמנה עם מייסדי אגודת הידידות ספרד–ישראל, שפעילותה האיצה את כינון היחסים הדיפלומטיים בין ספרד לישראל ב-1986. בשלב ראשוני אף נשקל שישמש כשגריר הראשון של ספרד בישראל.
ב-2004, בעודו משמש כנציב תלונות הציבור, הוא הביע תמיכה בהקמה של גדר ההפרדה על ידי ממשלת ישראל בעת ביקור במדינה, כנגד יוזמות בספרד שהתנגדו לגדר.
איתן רביבו
איתן רביבו (נולד ב-22 בינואר 1961) הוא כדורגלן עבר ישראלי. ששיחק בעמדת החלוץ והמגן השמאלי.
קריירה.
רביבו החל את דרכו במחלקת הנוער של הפועל אשדוד ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1978, עם הופעת בכורה בגיל 17 מול הפועל טירת כרמל. הקבוצה שיחקה בליגה הארצית ובעונת 1978–1979 ירד עימה לליגה א' דרום. בתחילת עונת 1981–1982 הצטרף להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית ובסוף העונה חגג עימה את אליפות הליגה כחלוץ מוביל. בעונה שלאחר מכן שחק רביבו עם קבוצתו במסגרת האינטרטוטו ובסיום העונה ירד עם כפר סבא לליגה הארצית ולאחר עונה אחת בארצית חזרו ללאומית. רביבו המשיך בכפר סבא עד לסוף עונת 1988–1989, אז ביקש להשתחרר ונענה בחיוב. בשתי העונות האחרונות בכפר סבא שיחק רביבו לסירוגין גם בתפקיד המגן השמאלי.
בעונות 1989–1991 חזר ושיחק בהפועל אשדוד מליגה א' דרום בתור חלוץ קיצוני שמאלי והעפיל איתה לליגה הארצית. בעונה השנייה סיים עם הקבוצה במקום השמיני בארצית. רביבו עזב את הפועל אשדוד לאחר טענות ששכרו לא שולם במלואו.
בעונות 1991–1994 שיחק במכבי עירוני אשדוד בתפקיד במגן השמאלי. שנתיים בליגה הארצית, ולאחר ההעפלה לליגה הלאומית המשיך עוד עונה אחת.
לאחר הפרישה ממשחק, אימן מספר קבוצות בליגות הנמוכות, בין היתר את הפועל מרמורק.
תארים כשחקן.
ליגת העל
גביע אלוף האלופים
חיים אישיים.
אחיו הצעיר אורן רביבו גדל ושיחק בעירוני אשדוד והשניים שיתפו פעולה בזמן שאיתן שיחק בעירוני. שני בניו לירן ואור שיחקו במ.ס. אשדוד עד גיל נוער.
כיום איתן רביבו הוא מנהל אגף בעיריית אשדוד.
אנריקה מוחיקה הרצוג
הדיוויזיה ה-299 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-299 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקמה ראשונה.
הדיוויזיה הוקמה ב-6 באפריל 1940, והועמדה תחת פיקוד וילי מוזר. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה ה-16, ונשארה כחיל כיבוש בצרפת, ולאחר מכן הועברה לפולין. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-29 במסגרת הארמייה השישית, והשתתפה בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. בפברואר 1942 הועברה הדיוויזיה לזירה המרכזית, שם לחמה במהלך מבצע קוטוזוב בקיץ 1943. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בבלארוס, ובקיץ 1944 הושמדה הדיוויזיה במהלך מבצע בגרטיון.
הקמה שנייה.
בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש, והיא לחמה בפרוסיה המזרחית, עד להשמדתה במרץ 1945.
פרנק הייז
פרנק הייז (באנגלית: Frank Hayes; 1901 – 4 ביוני 1923) היה רוכב סוסים אמריקאי שניצח במרוץ סוסים לאחר מותו.
ביוגרפיה.
ב-4 ביוני 1923 השתתף הייז במרוץ סוסים בפארק בלמונט שבמדינת ניו יורק. הייז מעולם לא ניצח באף מרוץ, ובמקצועו היה מאמן סוסים וסייף. הסוסה, שנקראה "Sweet Kiss" הייתה בת 7, וסיכוייהם לנצח במרוץ, שאורכו שני קילומטרים, היו 20–1.
באמצע המרוץ מת הייז מהתקף לב, כנראה בשל ההתרגשות או בשל מאמציו של הייז לרדת במשקל כדי להגיע למשקל המותר לתחרות.
עם זאת, "Sweet Kiss" הייתה הראשונה לחצות את קו הסיום, ומותו של הייז התגלה רק כשבעלת הסוסה באה לברך אותו על ניצחונו. כיוון שהייז עדיין נשאר על גבה, הוא ניצח בתחרות והפך לרוכב הראשון שניצח במרוץ לאחר מותו.
לאחר שהתגלה מותו, בוטלו כל התחרויות שתוכננו באותו יום, והוא נקבר במדי הרכיבה שלו שלושה ימים לאחר מכן בבית קברות בברוקלין.
הסוסה, "Sweet Kiss", קיבלה את הכינוי "Sweet Kiss of Death", ולא השתתפה יותר בתחרויות.
ויין אלארד
אלן ויין אלארד (באנגלית: Alan Wayne Allard; נולד ב-2 בדצמבר 1943) הוא פוליטיקאי אמריקאי. אלארד, חבר המפלגה הרפובליקנית, ייצג את מדינת קולורדו בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית — תחילה בבית הנבחרים (1997-1991) ולאחר מכן בסנאט (2009-1997).
ביוגרפיה.