סמית' חוזר ב, בגילומו של ג'ונתן גרוף. למרות תבוסתו בסוף "מטריקס: מהפכות", סמית' שרד הרס מכיוון שניאו שרד, אף על פי שאיבד את היכולת לשכפל את עצמו על פני אחרים, במקום זאת החזיר לעצמו את היכולות שהיו לו כשהיה סוכן. כאשר האנליסט יצר את הגרסה החדשה של המטריקס על מנת לשמור על ניאו מאופק כך שניתן יהיה לפתור את משבר האנרגיה של המכונות, סמית' לקח על עצמו מעטפת חדשה כדי להישאר מוסתר. האנליסט, היוצר של המטריקס החדש, גילה שניאו וסמית' היו קשורים, והוא בחר להפוך את הקשר הזה ל'שרשרת': כשניאו דוכא, סמית' דוכא באופן דומה, ולקח את תפקיד השותף העסקי של תומאס אנדרסון. ניאו, בדמותו המקורית של תומאס אנדרסון, יצר סדרת משחקי וידאו המבוססת על זיכרונותיו המודחקים. לאחר שניאו התעורר מחדש למטריקס, סמית' החזיר לעצמו את זיכרונותיו ותקף את ניאו, והצהיר שמצא חן בעיניו החופש שקיבל, ושהחזרה הפוטנציאלית של ניאו לחוסר מודעות מאיימת על החופש הזה. סמית' הופיע בסימולטה, במהלך העימות של ניאו וטריניטי עם האנליסט, הציל אותם וסייע להם בלחימה בכוחות האנליסט. סמית' ירה באנליסט, מה שגרם לו להיעלם. בהתייחסו לניאו בתור תום, סמית' הכריז שהברית הבלתי צפויה שלהם הסתיימה והצהיר שההבדל בין השניים הוא ש"כל אחד יכול היה להיות אתה בעוד שתמיד הייתי כל אחד". לאחר מכן סמית' עוזב את גופו המארח ומשאיר את האיש מבולבל מהחוויה.
ניאו גם יצר באופן לא מודע גרסה של הסוכן סמית' במודל המושפע מהזיכרונות המודחקים שלו. גרסה זו של הסוכן סמית' (מגולם על ידי יחיא עבדול-מאטין השני) התבססה על זיכרונותיו של ניאו ממורפיאוס שהתמזגו עם זיכרונותיו מהסוכן סמית' המקורי ושוחררה על ידי באגס והפכה למורפיאוס החדש.
גמל שלמה רץ
גמל שלמה רץ או גמל שלמה ריבטיני (שם מדעי: "Rivetina baetica") הוא מין חרק בעל גלגול חסר מסדרת גמלי שלמה. הוא חי על הקרקע וצבעו אפור או חום-צהבהב כצבע עשב יבש. הצבע מתאים לאזור גידולו ומאפשר הסוואה טובה. גודלו 55-40 מ"מ. הכנפיים של הזכר ארוכות מאלו של הנקבה. על הכנפיים האחוריות מצוי כתם בצורת עין שמיועד להטעיית טורפים.
גמל שלמה רץ נפוץ למדי ברוב אזורי ארץ ישראל והוא נעדר רק מדרום הנגב. הנימפה מגיחה מהביצה בסוף החורף ומתפתחת לבוגר בסוף האביב. בתחילת החורף מטילה הנקבה את הביצים בתוך תיק ביצים.
די.וי.די
גד בן עמי צרפתי
אנדרה פרווין
אנדרה פרווין (André Previn; 6 באפריל 1929 - 28 בפברואר 2019) היה פסנתרן, מנצח ומלחין יהודי-אמריקאי יליד גרמניה.
תולדות חייו.
אנדרה פרווין נולד בשם אנדריאס לודוויג פריווין למשפחה יהודית בברלין. אחיו היה הבמאי סטיב פרווין. הוא היגר עם משפחתו לארצות הברית ב-1938, כדי להימלט מגרמניה הנאצית, וקיבל אזרחות אמריקאית בשנת 1943.
פרווין גדל בלוס אנג'לס, והתפרסם בכתיבת מוזיקה לסרטים בהוליווד משנת 1948 ואילך. הוא עיבד וניצח על המוזיקה לסרטים כמו "בהלה בצוק השחור" (1955), "ז'יז'י" (1958), "פורגי ובס" (1959), "נדנדה בשניים" (1962) ו"גבירתי הנאווה" (1964), שעל כל אחד מהם זכה בפרס אוסקר. במשך שנים היה חבר ביחידה המפורסמת למוזיקה של ארתור פריד במטרו גולדווין מאייר.
בשנת 1967 התמנה למנצח התזמורת הסימפונית של יוסטון ובשנה שלאחריה הוסיף את התזמורת הסימפונית של לונדון לרשימת משרותיו. בשנים הבאות כיהן בזמנים שונים כמנצח התזמורת הסימפונית של פיטסבורג, התזמורת הפילהרמונית המלכותית והתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס. חיבר מוזיקה לסרטים ולמחזות מוזיקליים ויצירות אחרות, בהן קונצ'רטו לצ'לו וקונצ'רטו לגיטרה.
במהלך שנות ה-50 וכן בשנים מאוחרות יותר, יצא למסעות קונצרטים וערך הקלטות כפסנתרן ג'אז. הוא עבד עם שלי מאן ובני קרטר. אלבום שירים מתוך "גבירתי הנאווה" שהקליט עם מאן (1966) היה רב-מכר.
בשנים הבאות התרכז בהלחנת מוזיקה קלאסית. הוא עבד עם טום סטופארד על "כל ילד טוב ראוי לחסד", מחזה בעל תוכן מוזיקלי נכבד, שעלה לראשונה בלונדון בשנת 1977, עם התזמורת הסימפונית של לונדון בניצוח פרווין. האופרה הראשונה שלו "חשמלית ושמה תשוקה", הועלתה בהצגת בכורה באופרה של סן פרנסיסקו בשנת 1998. שאר יצירותיו הקלאסיות הרבות כוללות מוזיקה קאמרית, ווקאלית ותזמורתית.
פרווין התחתן חמש פעמים, לדורי פרווין, למיה פארו, לבטי בנט ולהיתר שדון. בשנת 2002 נשא לאישה את הכנרת הגרמנייה הנודעת אן-סופי מוטר. הוא כתב למענה קונצ'רטו לכינור.
נפטר ב-28 בפברואר 2019.
מוזיקה לסרטים.
פרווין כתב מוזיקה ליותר מ-50 סרטים, בהם:
פרווין היה מועמד 13 פעמים לפרס אוסקר, מתוכן זכה בארבעה:
שינוי כיוון
משאב טבעי
מדד סימפסון
מדד סימפסון ("Simpson's Index") הוא מדד המודד את המגוון הביולוגי בחברה אקולוגית נתונה. השימוש העיקרי בו הוא להשוואה במגוון בין שתי חברות ביולוגיות או יותר. המדד לוקח בחשבון הן את העושר הביולוגי בבית גידול והן את התפוצה היחסית של כל מין בחברה ובמידה מסוימת הוא מהווה את מקבילו האקולוגי של המדד לשוויון כלכלי, מדד ג'יני. המדד הוצע לראשונה על ידי הסטטיסטיקאי הבריטי אדוארד יו סימפסון במגזין נייצ'ר ב-1949.
שימוש.
לפני השימוש בנוסחה יש לקבוע שני פרמטרים שונים:
הנוסחה למדד סימפסון היא:
formula_1
כאשר:
התוצאה המתקבלת היא ההסתברות ששני פרטים אקראיים מתוך החברה יהיו שייכים לאותו מין (או כל רמה טקסונומית אחרת אשר נבחרה), תוצאותיה של הנוסחה נעים בין 0 ל-1. ככל שהחברה עשירה יותר במינים (או סוגים וכו') וחלוקת הפרטים ביו המינים מאוזנת יותר המדד יתקרב ל-0, לעומת זאת חברה בעלת מעט מינים או בעלת חלוקה לא מאוזנת של הפרטים בין המינים (קרי - מין אחד או מינים ספורים דומיננטיים והשאר נדירים) תתן מדד המתקרב ל-1.
דוגמאות לשימוש במדד.
דוגמה א'.
שני אקולוגים באוניברסיטת חובזה התבקשו לבדוק ולהשוות את חברת החיפושיות שבאוניברסיטה. לצורך כך דגמו החוקרים חיפושיות משני מקומות במוסד - מהשירותים ומהקפיטריה. עקב חוסר ידע בטקסונומיה לא הצליחו לזהות החוקרים את החיפושיות ברמת המין ונאלצו להסתפק ברמת הסוג. להלן התוצאות:
formula_3
formula_4
לפי החישוב, מדד סימפסון של החברה בשירותים נמוך יותר ממדד סימפסון של החברה בקפיטריה. לכן, החברה בשירותים מגוונת יותר מהחברה בקפיטריה.
דוגמה ב'.
המחלקה לאקולוגיה באוניברסיטת חובזה קיבלה תקן נוסף לטקסונום והאחרון ניגש למלאכת זיהוי מדויק של מיני החיפושיות שנדגמו בשירותים ובקפיטריה. להלן תוצאותיו:
formula_5
formula_6
לפי החישוב החדש מדד סימפסון של החברה בשירותים הפעם הוא גבוה יותר ממדד סימפסון של החברה בקפיטריה. לכן, בבדיקה החוזרת, החברה בשירותים מגוונת פחות מהחברה בקפיטריה.
חסרונותיו של מדד סימפסון.
למדד סימפסון חיסרון עיקרי: הוא מעניק תשומת לב מועטה למינים נדירים - הם כמעט ולא משפיעים על התוצאה המתקבלת מהמדד למרות שבמציאות מינים נדירים מהווים אחוז נכבד מכלל המינים בחברות ביולוגיות מורכבות. מדענים החוקרים חברות בהם יש מספר מינים דומיננטיים והמון מינים נדירים יעדיפו, ברוב המקרים, להשתמש במדדים אחרים. חיסרון נוסף, הנגזר מהחיסרון הראשון הוא עיוות בתוצאות כאשר משווים שתי חברות שבאחת יש מינים בודדים מאוזנים ובשנייה יש מינים רבים שחלקם נדירים - בעוד שנהיר לכל שהחברה השנייה מגוונת יותר המדד עלול להצביע ההפך - כך לדוגמה עלול המדד להצביע על חברת המדבר כחברה מגוונת יותר מהחברה ביער גשם.
מדד שאנון-ויבר
מדד שנון-ויבר (באנגלית: Shannon–Weaver index, נקרא גם מדד שאנון או מדד שאנון-וינר) הוא מדד המודד את המגוון הביולוגי בחברה אקולוגית נתונה. השימוש העיקרי בו הוא להשוואת המגוון בין שתי חברות ביולוגיות או יותר. המדד לוקח בחשבון הן את העושר הביולוגי בבית גידול והן את התפוצה היחסית של כל מין בחברה. המדד הוא הנגזרת האקולוגית של מושג האנטרופיה מתוך תורת האינפורמציה שפיתח המתמטיקאי האמריקאי קלוד שאנון במאמר שפרסם ב-1948. שמו של המדד הוא מעט מטעה, מכיוון שלוורן ויבר לא הייתה יד בפיתוחה הישיר של הנוסחה הזאת אבל עקב תפקידו בפיתוח והפצה של תורת האינפורמציה הוסף שמו למדד על ידי האקולוגים. גם לנורברט וינר לא הייתה נגיעה ישירה לנוסחה אך גם הוא, בדומה לויבר, תרם רבות לפיתוח תורת האינפורמציה בשנות ה-50 ואילך.
שימוש.
לפני השימוש בנוסחה יש לקבוע שני פרמטרים שונים:
חישוב המדד.
הנוסחה למדד שאנון-ויבר היא: formula_7 התוצאה המתקבלת היא ציון לחברה. ככל שציון זה גבוה יותר החברה מגוונת יותר - קרי: עשירה יותר במינים ו/או המינים נוטים להיות מאוזנים במספרם.
ציון מקסימלי.
הציון הגבוה ביותר שחברה נתונה יכולה לקבל הוא : formula_8. ציון זה מתקבל כאשר כל המינים בחברה הם בכמויות שוות בדיוק ואז המדד תלוי לחלוטין בעושר הביולוגי של החברה (S).
דוגמאות לשימוש בנוסחה.
דוגמה א'.
שני אקולוגים במכללת קישקע התבקשו לבדוק ולהשוות את חברת התיקנים שבאוניברסיטה. לצורך כך דגמו החוקרים תיקנים משני מקומות במוסד - מהמטבח ומהמעבדה. עקב חוסר ידע בטקסונומיה לא הצליחו לזהות החוקרים את התיקנים ברמת המין ונאלצו להסתפק ברמת הסוג. להלן התוצאות:
formula_9
formula_10
לפי החישוב, מדד שאנון-ויבר של החברה במטבח גבוה יותר ממדד שאנון-ויבר של החברה במעבדה. לכן, החברה במטבח מגוונת יותר מהחברה במעבדה.
דוגמה ב'.
המחלקה לאקולוגיה במכללת קישקע קיבלה תקן נוסף לטקסונום והאחרון ניגש למלאכת זיהוי מדויק של מיני התיקנים שנדגמו במטבח ובמעבדה. להלן תוצאותיו:
formula_11
formula_12