שם הסדרה נגזר מתוך המונח "הספקטרום האוטיסטי", שהוא מושג המתאר רצף תסמונות שיש להן מכנה משותף ברור עם האוטיזם הקלאסי.
הפקה.
התסריטאית דנה אידיסיס, כתבה את הסדרה בהשראת סיפור חייו של אחיה האוטיסט שסובל מ-PDD ומתגורר יחד עם חבריו בדיור מוגן. הסדרה צולמה ברמת גן. הדברים המוצגים בסדרה מובאים מהחיים: את כתיבת הסדרה ליוו, בין השאר, דיירי הוסטל "בית אקשטיין" תל אביב. זו הסדרה הישראלית הראשונה שהתקבלה לפסטיבל טרייבקה האמריקאי. בנוסף, זכתה בפרס הסדרה הטובה בפסטיבל הטלוויזיה "Series Mania" בצרפת. ובכך הפכה לסדרת הטלוויזיה הישראלית הראשונה בהיסטוריה של הטלוויזיה הישראלית שזוכה בפרס בינלאומי חשוב טרם תחילת שידורה בישראל, ומבלי ששודרה באף מדינה בעולם. המוזיקה בסדרה מבוססת על אלבום שירי הילדים "שירים לעמליה".
קישורים חיצוניים.
ביקורות
הר ואט
הר ואט (באנגלית: Mount Watt) הוא הר הממוקם ברכס בארקר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 2,715 מטרים מעל פני הים, והוא ממוקם 6 קילומטרים צפונית מזרחית להר רוי.
היסטוריה.
שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הדרומית של המשלחת האנטארקטית של פדרציית מועדוני מטפסי ההרים של ניו זילנד (New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition) שחקרה את האזור בין השנים 1962–1963.
ההר נקרא על שם ב. ה. ואט (B.H. Watt), מזכיר המשלחת.
רב זיפיות
בינית (פירושונים)
דל זיפיות
אליצור &quot;איתו&quot; אשקלון
אליצור "איתו" אשקלון היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר אשקלון, המשחקת בליגה הלאומית.
שם הקבוצה קרוי על שמו של איתמר ("איתו") שרביט ז"ל, מי שהיה איש המשק של אליצור אשקלון במשך 18 שנה.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בעונת המשחקים 2015/16 על ידי עיריית אשקלון.
הקבוצה החלה דרכה בליגה א' דרום, זאת לאחר שאוהדי הכדורסל וקברניטי העיר מאסו בדרך ניהולה של אליצור אשקלון אשר הוביל אותה בתוך שלוש עונות מליגת העל, לליגה א' ועד למחיקתה בשנת 2016.
בעונתה הראשונה העפילה אליצור "איתו" אשקלון לליגה הארצית בכדורסל מחוז דרום היישר מהמקום הראשון, זאת לאחר מאבק ראש בראש מול הפועל מבועים/מרחבים בצמרת הליגה.
באירוניה מסוימת, כבר בעונת הבכורה בליגה הארצית פגשה אליצור "איתו" אשקלון את "אליצור אשקלון" לדרבי מקומי בו ניצחה הקבוצה בצמד המשחקים. בתום אותה עונה נשארה הקבוצה בליגה הארצית, ואילו אליצור אשקלון נשרה אל ליגה א' ומייד לאחר מכן התפרקה.
בעונתה השלישית 2017/18, סיימה הקבוצה את הליגה הסדירה במקום השני, אשר הקנה לה מקום בפלייאוף העליון בתחרות על העפלה לליגה הלאומית.
בשלב חצי הגמר הדיחה הקבוצה את ה-3 בטבלה מכבי מעלה אדומים ובסדרת הגמר גברה 0–2 על מכבי פתח תקווה והעפילה לליגה הלאומית.
בעונת הבכורה של הקבוצה בליגה הלאומית סיימה הקבוצה את העונה במקום השישי והעפילה למשחקי הפלייאוף בהם הודחה ברבע הגמר על ידי הפועל גליל עליון לאחר הפסד 1-2 בסדרת הטוב מ-3.
בקיץ 2019 מינתה הקבוצה את רועי חגאי לתפקיד המאמן, בפברואר 2020 פיטרה הקבוצה את חגאי ובמקומו מונה מתן חרוש. בסיום עונת 2019/20 הייתה הקבוצה במקום ה-12 עם מאזן של שמונה ניצחונות ו-14 הפסידים.
במאי 2020 מונה חנן הירשוביץ' למאמן הקבוצה במקומו של מתן חרוש.
באפריל 2021 מונה אריק אלפסי למאמן הקבוצה במקומו של חנן הירשוביץ' לאחר שהקבוצה ספגה שלושה הפסדים רצופים וכאשר היא במקום הראשון בליגה. בסדרת רבע הגמר ניצחה הקבוצה 2–1 את מכבי עירוני רמת גן ובסדרת חצי הגמר הפסידה 2–3 לאליצור עירוני נתניה לאחר שהוליכה 2–0 במהלך הסדרה.
לקראת עונת 2021/2022 מינתה הקבוצה את עמית תמיר למאמנה במקומו של אריק אלפסי. ב-16 בפברואר 2022 מינתה הקבוצה את יניב בורגר למאמנה לאחר התפטרותו של עמית תמיר. ב-8 ביולי 2022 אבי סוכר שב לאמן את הקבוצה.
יחסי גמביה–ישראל
יחסי גמביה–ישראל נכונו באופן רשמי בראשית 1965, אם כי עוד לפני כן התקיימו מגעים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
היסטוריה.
בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 קיימו גמביה וישראל יחסים דיפלומטיים לא-רשמיים, שכן גמביה הייתה נתונה תחת שליטת הממלכה המאוחדת. ב-10 בדצמבר 1962, כשלוש שנים לפני קבלת עצמאות גמביה, ערך ראש ממשלת גמביה ומנהיג האומה הגמבית דאז סר דאוודה קאירבה ג'ווארה (), ביקור בן חמישה ימים בישראל. במהלך ביקור דן עם ממשלת ישראל בהגשת סיוע רפואי מצד ישראל. ב-16 בדצמבר 1962 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין ג'ווארה למנכ"ל משרד החוץ חיים יחיל. יחסים בילטרליים רשמיים נכונו בין שתי המדינות ב-1965, בה זכתה הרפובליקה של גמביה בעצמאות מהממלכה המאוחדת.
ב-17 בפברואר 1965, יומיים לפני קבלת העצמאות של גמביה באורח רשמי, שלחה שרת החוץ גולדה מאיר מברק ברכה לראש הממשלה ג'ווארה עם זכיית ארצו בעצמאות. באותה השנה הכירה ישראל ברפובליקה החדשה וסייעה לה בשני תחומים: חינוך (שיעור האנאלפביתיות בגמביה עומד על 67%) וחקלאות. שגרירה הראשון של ישראל בגמביה היה השגריר הישראלי בדקר, חנן עינור, ששימש כשגריר לא-תושב. ב-11 באוקטובר 1966 הגיע ראש הממשלה ג'ווארה לביקור רשמי בישראל. ג'ווארה הגיע עם שר החינוך בממשלתו, אנדרו דייוויד קאמארה , ונועד עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול ושר החינוך הישראלי זלמן ארן. ביקורו הסתיים לאחר שבוע, ובמסגרתו נחתם הסכם ידידות ראשון בין שתי המדינות.
ב-26 באוקטובר 1973 ניתקה גמביה את יחסיה הדיפלומטיים ישראל מתוך הפגנת סולידריות חברתית עם מצרים וכן מכורח היותה חלק מהעולם המוסלמי. עם זאת, במהלך תקופת הניתוק, ביקשה גמביה מישראל שיתוף פעולה צבאי, אך האחרונה נזהרה ולא נענתה לבקשה כדי לא להכעיס את שכנתה של גמביה, סנגל. ב-1975 נמנתה גמביה בין המדינות האפריקאיות שהצביעו בעד החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם, שקבעה כי ציונות היא צורה של גזענות. ב-1977 נפתחה בבנג'ול נציגות דיפלומטית של הארגון לשחרור פלסטין. על אף העוינות שהפגינה כלפי ישראל בתקופת הניתוק (1973–1992), צידדה גמביה בהסכמי קמפ-דייוויד.
ב-14 בספטמבר 1992, בעקבות חתימת הסכמי אוסלו, חודשו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות והושבו על כנם. יחיא ג'אמה, שהיה נשיא גמביה שנים רבות, היה ידוע בנטיותיו הפרו-איראניות. יחסי איראן-גמביה, כמו גם הסיור שערכה משלחת איראנית ב-12 מדינות אפריקאיות וערביות ב-2007 מעידות על הקשיים בהם נתקלת מדיניות הסיוע הישראלית למדינות העולם השלישי. בשנת 1998 הגיע מספר המשתלמים מגמביה בישראל לשיא: 12, וב-2007 נכחו בישראל רק חמישה משתלמים. הייצוא הישראלי לגמביה הסתכם ב-2008 בכ-22 מיליון דולר אמריקני.
בראשית יוני 2017 נועד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו עם נשיא גמביה אדאמה בארו.
קולנוע אורה (חיפה)
קולנוע אורה הוא מבנה קולנוע ברחוב הרצל בשכונת הדר הכרמל בחיפה, שהיה פעיל בשנים 1935–1940, ומשנת 1947 עד 1990.
היסטוריה.
קולנוע אורה הוקם על ידי מועצת פועלי חיפה בשיתוף שבתי לוי ושותפים נוספים על אדמה של הקרן הקיימת. הקרקע הוקצתה באוקטובר 1933, והתוכנית נדונה בוועדה לבנין ערים בינואר 1934. הקולנוע נחנך במספר אירועים במחצית השנייה של דצמבר 1935. האולם של הקולנוע כלל 700 מקומות ישיבה ועוד מעל 400 מקומות ביציע. המבנה תוכנן על ידי אוסקר קאופמן ואויגן שטולצר. הבנייה נעשתה כולה על טהרת העבודה העברית. בדצמבר 1940 מחו גורמים דתיים בחיפה על חילול שבת בקולנוע. בנובמבר 1941 נפגע בשריפה גדולה. בסוף נובמבר 1947, שש שנים אחרי הדליקה, נפתח הקולנוע מחדש לאחר ששופץ. מבנה הקולנוע היה מפואר מאוד בפנים ומרשים בחוץ והיה אחד מסמלי העיר חיפה.
בנוסף להקרנת סרטים, שימש האולם לכינוסים של ההסתדרות, בהם שביתות וחגיגות 1 במאי. בנוסף התקיימו בקולנוע אירועים שונים, בהם חידון התנ"ך של מחוז חיפה, בשנת 1958.
בשנת 1986 הוחל בהקרנת סרטים באולם בלילות שבת. הקולנוע נסגר בשנת 1990 וניצב נטוש במשך זמן רב. בשנת 2002 נמכר המבנה ואושרה הסבתו למרכז מסחרי.
ברכיה (עוף)
אהרן דוד פנקן
הרב ד"ר אהרן דוד פָּנְקֶן (אנגלית: Aaron D. Panken; 19 במאי 1964 – 5 במאי 2018) היה נשיא ההיברו יוניון קולג' וממנהיגי היהדות הרפורמית בארצות הברית.
קורות חיים.
פנקן נולד וגדל באפר וסט סייד של מנהטן, שם היה חבר בתנועת הנוער של האיחוד ליהדות רפורמית (NFTY). הוא סיים לימודי תואר בהנדסת חשמל באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ועבד זמן קצר בתכנון מחשוב רפואי במעבדה, אך החליט לפנות לקריירה בקהילה היהודית. בגיל 19 התקבל כמנהל מחוז בתנועת הנוער, וב-1986 החל לימודי רבנות בהיברו יוניון קולג' בירושלים. ב-1991 נסמך לרבנות והחל לכהן כעוזר לרב בבית הכנסת רודף שלום במנהטן ובבית הכנסת וסטצ'סטר, במקביל להשלמת דוקטורט במדעי היהדות באוניברסיטת ניו יורק, שנושאו היה שינויים הלכתיים בספרות הרבנית (2004). את הדוקטורט פרסם ב-2005 כספר בשם "The Rhetoric of Innovation: Self-Conscious Legal Change in Rabbinic Literature" ("הרטוריקה של החדשנות: שינוי הלכתי מודע בספרות הרבנית").
ב-1995 החל ללמד ספרות בית שני וספרות רבנית בהיברו יוניון קולג'. בנוסף, הרצה ולימד במוסדות רבים ברחבי העולם.
הוא כיהן בוועדת האתיקה של איגוד הרבנים המתקדמים (CCAR ), בוועדה למינוי והצבת רבנים שם, במועצת החינוך ובתפקידים נוספים. ב-1996 מונה לדקאן הסטודנטים של ההיברו יוניון קולג', ב-1998 לדקאן הקמפוס בניו יורק, וב-2007 לסגן-נשיא ליוזמות אסטרטגיות. ב-1 בינואר 2014 מונה כמחליפו של הרב דוד אלינסון כנשיא ה-12 של ההיברו יוניון, מוסד שלו 4,000 בוגרים מכהנים בתפקידי רבנים, חזנים, מורים ועוד.