חלונות רוזטות החלו להתפשט בקתדרלות רבות ברחבי צרפת החל מהמאה ה-12 במסגרת עלייתה של האדריכלות הגותית. הראשון להצבת חלון רוזטה בחזית הכנסייה היה סוגריוס בבזיליקת סן-דני. אחריו באו חלונות רוזטה בקתדרלות הגותיות הראשונות בהן קתדרלת לאן, קתדרלת נוטרדאם דה פארי (המפורסמת בחלונות הרוזטה שלה, חלקם בסגנון Rayonnant) וקתדרלת שארטר (הכוללת 3 חלונות רוזטה). לחלון הרוזטה העגול המוצב בתוך ריבוע הייתה משמעות סמלית, שכן העיגול סימל את הקוסמוס האינסופי והנצחיות של אלוהים והריבוע סימל את מעשה הבריאה המושלם של אלוהים. כאשר הגותיקה הבשילה לשיאה ובסגנון הגותי הקורן (Rayonnant) התפתחו חלונות הרוזטה לרמה גבוהה של מורכבות ואיכות. צורתם הייתה כשל פרח או השמש, הקורנת מהמרכז החוצה. בשלהי ימי הביניים התפתחו חלונות הרוזטה לדוגמה ממורכזת ממנו קורנים עלים בצורת להבות אש כחלק מסגנון הלהבות הגותי (Flamboyant).
בסגנונות הרנסאנס והבארוק היה השימוש בחלונות רוזטה נדיר יותר. גם בכנסיות נאו-גותיות רבות, מהמאות ה-19 וה-20, נבנו חלונות מסוג זה, אם כי אופי העיטורים של הוויטראז'ים היה פשטני יותר. הוויטראז' גם קישוטי בעיקרו וכמעט ולא מכיל ציורים של סיפורים כלשהם כפי שהיה נהוג בימי הביניים.
סגנונות.
אוקולוס Oculus.
אלה הם חלונות ויטראז' בצורת עיגולים, בה עיצוב התמונה לא מתייחס בצורה גאומטרית למרחב המעגלי ואין דוגמה של שושן או פרח. חלונות יכלו להיות פתוחים, "עיוורים", בעלי זיגוג או מלאים בשכבה דקה של אלבסטר. במהלך התקופה הגותית המאוחרת באיטליה, חלונות כאלה היו נפוצים והועדפו על פני חלונות עם תחרת אבן מורכבת. בתקופת סוף ימי הביניים ותחילת הרנסאנס את התמונה בתוך החלון תכננו בדרך כלל האמנים המוכשרים בזמנם, ובהם דוצ'ו, דונטלו, אוצ'לו וג'יברטי.
גלגל Wheel.
אלה חלונות עגולים בעלי דוגמה פשוטה של תחרת חלונות בה מוטות קורנים החוצה מאבן תמיכה מרכזית (boss) או מטבעת אבן (rondel) במרכז החלון. חלונות כאלה היו פופולריים באדריכלות רומנסקית ובאיטליה בתקופה הגותית. ניתן למצוא אותם ברחבי אירופה, אך בעיקר בגרמניה ואיטליה. חלונות אלה זכו לעדנה במבני התחייה הרומנסקית של המאה ה-19 והמאה ה-20.
צלחת Plate tracery.
אלו הם חלונות עגולים בהם תחרת החלונות נמצאת במסגרת החלון בדוגמה מעגלית, כמעין חור מסוגנן, ולא באמצע החלון. חלונות כאלה עוצבו בשלבי המעבר מהאדריכלות הרומנסקית לאדריכלות הגותית ובפרט בצרפת ובקתדרלת שארטר. הדוגמה הידועה ביותר לחלון כזה היא בקתדרלת לינקולן, בקצה בית הרוחב הצפוני, בחלון הידוע בשם "עין הדיקאן". ניתן למצוא אותם לעיתים גם בבניינים מהמאה ה-19.
גותיקה מוקדמת Early Gothic.
אלו הם חלונות עגולים עם תחרת חלונות של קשתות חופפות כמו עלי כותרת של פרח, ועם צורות עגולות וישרות. חלונות אלו ניתן למצוא בצפון צרפת, וראוי לציון החלון בקתדרלת לאן, באיטליה ובאנגליה. סגנון זה זכה לעדנה בגל התחייה הגותית בגלל דמיונו לפרח. לעיתים, תכנון זה התייחס ל-.
גותיקה קורנת Rayonnant Gothic.
אלו הם חלונות עגולים בהם עלי הכותרת של הפרח קורנים החוצה מטבעת מרכזית, ולעיתים חופפים זה את זה, בתכנון מורכב. כל עלה מסתיים בקשת מחודדת ולעיתים בקוורטרפויל (עיגול ובו תחרת חלונות בצורת 4 עלים) או צורות אחרות הכלואות במעגל. חלונות אלה דומים לפרחים או שמש קורנת. רבים מחלונות הרוזטה הגדולים בצרפת הם בסגנון זה, בפרט אלה בקתדרלת נוטרדאם דה פארי ובזיליקת סן-דני. דוגמה ידועה לחלון כזה היא בבית הרוחב הצפוני של מנזר וסטמינסטר. חלונות אלו היו נפוצים בגותיקה בשיאה וניתן למצוא אותן בהרבה כנסיות. הסגנון זכה לעדנה בגל התחייה הגותית.
גותיקה לוהבת Flamboyant Gothic.
אלה חלונות עגולים עם תחרת חלונות מורכבת. הצורה האופיינית לסגנון הן עקומות בצורת S בתחרת החלונות, שגורמת לכל אור להיראות בצורה דמוית להבת אש, בצורה "לוהבת" (Flamboyant) ומכאן השם. מספר רוזטות גותיות מאוחרות מציגות מורכבות רבה בתכנונן, ולעיתים משתמשות באלמנטים גותיים בצורות בלתי צפויות. דוגמה מצוינת לכך היא בחזית המערבית של קתדרלת אמיין. למרות שלרוב הצורות המתוכננות קורנות החוצה מהמרכז, הצורה המתקבלת לא בהכרח סימטרית סביב כל ציר. דוגמה לכך היא חלון "עין הבישוף" בקתדרלת לינקולן מהסגנון הגותי האנגלי המקושט שבה התכנון הוא כשני קשוות חיטה. דוגמאות נוספות לחלונות רוזטה לוהבים ניתן למצוא בסנט שאפל ובקתדרלת בווה.
רנסאנס Renaissance.
אדריכלות הרנסאנס התנתקה מהאדריכלות הגותית, וחזרה לסגנון האדריכלות הקלאסית. בסגנון זה נעשה שימוש בחלונות אוקולוס פשוטים וחסרי תחרת חלונות, לעיתים על גמלונים קלאסיים (ראו כנסיית מדונה די סנט ביאג'יו) או סביב כיפות, כגון בזו של קפלת פאצי (בקלויסטר של בזיליקת סנטה קרוצ'ה) או סנטה מריה דל פיורה.
בארוק Baroque.
באדריכלות הבארוק נעשה שימוש רב יותר (מאשר באדריכלות הרנסאנס) בחלונות עגולים, שלא תמיד היו עיגולים מושלמים ולעיתים היו אליפטיים (סגלגלים) או בעלי צורות מורכבות יותר. לרוב הם היו נטולי תחרת חלונות, אך לעיתים הם היו בעלי מוטות תמיכה פשוטים. לעיתים קרובות הם הוקפו בקישוטים מגולפים באבן. מטרת חלונות אלה הייתה לספק תאורה מספקת לפנים החלל בלי להשתמש בחלונות גדולים המאפשרים לראות מבחוץ את הבפנים. רק לעיתים נדירות הם היוו אלמנט ויזואלי דומיננטי בחזית או בפנים, כפי שהיו הרוזטות הגותיות. למרות זאת, היו מספר יוצאים מן הכלל הראויים לציון, בפרט מטח האור הגדול שזורם דה חלון האלבסאר הסגלגל (אליפטי) שמתאר את רוח הקודש ברדרדוס מאחורי המזבח הראשי בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא.
מודרני Modern.
חלונות עגולים מודרניים, שלרוב הם מסוג האוקולוס הפשוט, שואבים ממגוון רב של השפעות וסגנונות, הכוללים אמנות מופשטת, חלונות ספינה וחלונות עגולים חסרי זיגוג של אדריכלות המזרח. עם זאת ישנם חלונות רוזטה מודרניים שמעוצבים בסגנון הגותי.
ברכת קדושת היום
"קדושת היום" היא הברכה האמצעית בתפילת שבע - תפילת העמידה של שבת ויום טוב, ותפילת מוסף של ראש חודש וחול המועד.
ברכת "קדושת היום" באה במקום 13 הברכות האמצעיות שבכל יום, בהן מבקש אדם צרכיו. בברכה זו מזכיר המתפלל את חשיבות וקדושת היום, ובתפילת מוסף מזכיר את קורבן היום.
בחתימת הברכה יש שינוי בין הימים:
חזרור
ווסטמינסטר אבי
המכשף והבדולח
פרטיזן טירנה
פרטיזן טירנה הוא מועדון כדורגל מהעיר טירנה, בירת אלבניה. המועדון הוקם בשנת 1946. הקבוצה השתתפה לראשונה בליגה האלבנית הבכירה בשנת 1947.
הקבוצה נחשבת לאחד המועדונים המובילים באלבניה וזכתה ב-16 אליפויות הליגה האלבנית הבכירה, פעם אחת באליפות הליגה האלבנית השנייה, 15 גביעים אלבנים ופעמיים זכתה בסופרקאפ האלבני.
תחת השלטון הקומוניסטי נשלטו כל מועדוני הספורט והכדורגל בכללם על ידי הממשל ופרטיזן טירנה נשלטה על ידי הצבא האלבני ומשרד הביטחון האלבני מאז הקמת המועדון ועד לשנות ה-90. הקבוצות המתחרות לקבוצה זו היו דינמו טירנה שנשלטה על ידי המשטרה האלבנית וננדורי טירנה 17 (כיום אס קיי טירנה) שנשלטה על ידי עיריית טירנה. באותה התקופה ניסו משרדי הממשלה שבבעלותם היו הקבוצות לעזור ככל האפשר לקבוצותיהם. משרד הביטחון גייס בכוח שחקני כדורגל מקבוצות שונות בליגה לצבא כחיילים על מנת להכניסם לפרטיזן טירנה. מעשים דומים נעשו על ידי שירותי הביטחון והמשטרה לטובת דינמו טירנה. מצב שיצר חלוקה כמעט גמורה של אליפויות לקבוצות מעיר הבירה, טירנה.
פרטיזן טירנה הוא המועדון הראשון באלבניה שהוון.
הניסיון לא צלח שכן הקבוצה הידרדרה באותה העונה וקשה היה למצוא בעלים מוסמך להחזקת הקבוצה ובתום עונת 1999/2000 הקבוצה סיימה במקום ה-14 בליגה וירדה לליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדותיה. בסופו של דבר מינה בית המשפט את אלברט קסאני כמנהל המועדון והקבוצה זכתה באליפות הליגה השנייה באותה העונה ועלתה בחזרה לליגה הראשונה. פרטיזן טירנה הוא המועדון היחיד באלבניה הנמצא כולו בידיים פרטיות. שאר המועדונים נמצאים תחת שליטת העירייה המקומית כאשר לכל קבוצה ישנם מספר ספונסרים ותורמים שברוב המקרים משמשים כנשיאי המועדון.
פרטיזן טירנה משחקת בשני אצטדיונים: אצטדיון סלמן סטרמאזי שהוא אצטדיון הבית של אס קיי טירנה והאצטדיון הלאומי, אצטדיון אייר אלבניה.