ב-14 באוקטובר, The IIconics הועברו לתוכנית Raw כחלק מהדראפט לשנת 2019. שבועיים לאחר מכן, השתיים הפסידו לשארלוט פלייר ונטליה. ב-18 בנובמבר, רויס וקיי הפסידו לבקי לינץ' ושארלוט פלייר. רויס וקיי ביצעו את חזרתן לארגון ב-11 במאי 2020 בתוכנית Raw, כשהן הפריעו לאלופות זוגות הנשים של ה-WWE, אלכסה בליס וניקי קרוס. בקרב שהתקיים ביניהן דקות ספורות לאחר מכן, האייקוניות גברו על אלופות הזוגות בקרב שאינו היה על חגורות האליפות. שבוע לאחר מכן, השתיים התמודדו פעם נוספת, כשהפעם הקרב היה על תואר הזוגות, ובו הן הפסידו כתוצאה מפסילה, זאת בשל חוסר ציותה של רויס להוראות השופט, כאשר היא המשיכה לתקוף את בליס למרות שהזהיר אותה. באירוע באקלאש, שנערך ב-14 ביוני, רויס וקיי השתתפו בקרב זוגות משולש על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE נגד ביילי וסשה בנקס, ואלכסה בליס וניקי קרוס, שבסופו ביילי ובנקס ניצחו ושמרו על התואר. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, השתיים ניצחו את ליב מורגן ונטליה, ולאחר הקרב דרשו מאלופות הזוגות, ביילי ובנקס, קרב חוזר על חגורות אליפות זוגות הנשים. שבוע לאחר מכן, הקרב ביניהן התקיים, אך השתיים לא הצליחו לזכות בחגורות האליפות. ב-29 ביוני, רויס ניצחה בקרב יחידים את רובי ריוט. ב-13 ביולי, רויס וקיי הפסידו בקרב זוגות לביאנקה בלאייר ורובי ריוט. שבוע לאחר מכן, רויס הפסידה בקרב יחידים חוזר לרובי ריוט. ב-3 באוגוסט, רויס וקיי הפסידו לליב מורגן ורובי ריוט. ב-10 וב-17 באוגוסט, רויס ניצחה בקרבות יחידים את ליב מורגן ורובי ריוט, בהתאמה. במופע המקדים לאירוע פייבאק, שנערך ב-30 באוגוסט, השתיים נחלו הפסד נוסף למורגן וריוט. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, השתיים נאלצו להיפרד לאחר שהפסידו למורגן וריוט לאחר התניית קרב אשר נקבעה מראש ובה על המפסידות היה להיפרד. ב-7 בספטמבר, רויס ניצחה בקרב יחידים את שותפתה לשעבר, בילי קיי. באירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-22 בנובמבר, קבוצת Raw (ניה ג'קס, שיינה בייזלר, לאנה, לייסי אוואנס ופייטון רויס) ניצחה את קבוצת סמאקדאון (ביאנקה בלאייר, רובי ריוט, ליב מורגן, ביילי ונטליה) בקרב הדחות הנשים המסורתי. ב-21 בדצמבר, רויס ולייסי אוואנס הפסידו לאסקה ושארלוט פלייר בקרב שאינו היה על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE. ב-4 בינואר 2021 בפרק הספיישל "ערב האגדות" של התוכנית "Raw", רויס ולייסי אוואנס ניצחו את אלופי זוגות הנשים של ה-WWE, אסקה ושארלוט פלייר בקרב שאינו היה על חגורות האליפות, זאת לאחר שריק פלייר עזר לשתיים לנצח. ב-18 בינואר, רויס הפסידה לשארלוט פלייר כתוצאה מהכנעה. ב-22 במרץ, רויס נחלה הפסד לאסקה בקרב שאינו היה על תואר אליפות הנשים של האחרונה.
חיים אישיים.
ב-26 באוגוסט 2019, היא התחתנה עם המתאבק שון ספירס.
יצחק אברהמי
יצחק אברהמי (1916 – 28 באוקטובר 1965) היה מבקר תיאטרון, מתרגם ומחזאי ישראלי.
ביוגרפיה.
יצחק אברהמי נולד בפולין ב-1916 ועלה לארץ ישראל בגיל 5 עם הוריו, אליהו ויהודית וולקוביץ׳. המשפחה גרה בחיפה. אביו מת משחפת כשיצחק היה עדיין נער (שמו לימים, "אברהמי", התייחס לשמו האמצעי של האב). למד בגימנסיה "ביאליק" והצטרף ל"שומר הצעיר" ובהמשך ל"מחנות העולים". ב-1933 הצטרף להכשרה בקיבוץ נען, עם חברי "המחנות העולים", ולאחר שנת הכשרה, ב-1934, הצטרף כחבר לקבוצת "החוגים" שהקימה את קיבוץ בית השיטה
, והשתתף במסע הקפת ים המלח.
כפועל שכיר בעבודת חוץ למד רצפות והפך לרצף מקצועי, ועל כך הייתה גאוותו. אחר כך למד נהיגה והיה לנהג מכונית משא. מחוץ לשעות העבודה הוא היה פעיל בחיי התרבות של בית השיטה, ביצירת דפוסי החגים ובארגון האירועים של הקיבוץ. ב-1938 נשלח להדריך בתנועת הנוער, ועיקר עבודתו היה עריכת עיתוני התנועה "לעבודה" ו"שדות", בהם התפרסמו רשימותיו הראשונות על ספרות ותיאטרון. לאחר סיום עבודתו חזר לבית השיטה, וזמן קצר לאחר מכן התגייס לצבא הבריטי, ושרת במצרים ובצפון אפריקה. מאותם ימים נשאר סיפור קצר שכתב על הווי היחידה הצבאית - "נשפיה לחה" (פורסם ב"על המדוכה", ביטאונה הראשון של המשמרת הצעירה של מפא"י).
ב-1946, עם סיום שרותו הצבאי חזר לארץ ולקיבוץ, אך כעבור זמן קצר עבר לתל אביב, הצטרף לקבוצת החברים הפעילים ב"משמרת הצעירה" של מפא"י, ועבד בעריכת "אשמורת" (השבועון של המשמרת הצעירה), כסגן עורך. ב-1948, עם הקמת צה"ל ופרוץ מלחמת העצמאות, הוא נקרא להיות בין מייסדי שבועון צה"ל "במחנה". הוא שימש שנתיים כסגן עורך "במחנה", לצידו של העורך הראשון משה שמיר. ב-1949 חזר שוב ל"אשמורת".
ב-1950 נסע כשליח הסוכנות והקרן הקיימת ללונדון, ומשם החל לשלוח מאמרים על תיאטרון לעיתונים בישראל, ולהעלות מחזות קצרים שכתב בחוגים לנוער יהודי.
פעילותו הציבורית באה לידי ביטוי בחברות רבת שנים בחוג "צעירי מפא"י". מאז 1958 ועד ליום מותו עבד ב"מעריב", כתב על ענייני תיאטרון וקולנוע, ושימש סגן עורך המוסף השבועי "ימים ולילות". הוא כתב את הטורים "לקראת בכורה" ו"לקראת שדור" שבהם סקר הצגות ותסכיתים. חלק מהטורים נכתבו בשם-העט "יצחק מאיר" (כי כנראה לא היה מקובל לפרסם שני מאמרים מאת אותו מחבר בגיליון אחד).
אחד התרגומים המוקדמים שלו היה שיר עם סקוטי בשם "נערה ברכיני לשלום". בשנות ה-50 התחיל לתרגם ספרים מאנגלית, וביניהם היו "מרד הנפילים", "אי המטמון", "פייטון פלייס" ו"עולם חדש מופלא" (שיצא אז בשם "עולם חדש אמיץ"). ב-1965 העלה תיאטרון הבימה את המחזה "תרדמת השבויים" מאת כריסטופר פריי , בתרגומו.
אברהמי נפטר ב-1965.
שלושת ילדיו הם אלי אברהמי, מנישואיו הראשונים לאביבה (פרשק); ורותי דירקטור (אוצרת ומבקרת אמנות) וגדעון אברהמי, מנישואיו לחיה (עירוני). אחותו דינה, שנולדה ב-1925, הייתה נשואה לשבתאי שיכמן.
בקורת תיאטרון.
יצחק אברהמי היה חבר בצוות המבקרים של תוכנית הרדיו "בימות ובדים" בעריכת בלה ברעם, ב"קול ישראל". במסגרת זאת, כמו גם במאמריו ב"מעריב", הביע את דעתו על תפקידו של מבקר התיאטרון: על המבקר להיות אדם אופטימי, אוהב תיאטרון, בעל כושר הבחנה ובעל השכלה רחבה, אשר מביע את דעתו על מוצר מוגמר - כלומר, המבקר אינו עוזר במאי או מורה למשחק. המבקר כמוהו כיו"ר האופוזיציה בפרלמנט הבריטי, שמתוקף מעמדו אמור לבקר את הממשלה. זאת ביקורת של אוהב, שאינו מתחנף לטעם הקהל.
יצחק שהיה "אנגלופיל" הרבה לנסוע ללונדון לראות תיאטרון בריטי במיטבו ולדווח על כך בכתבות שהתפרסמו ב"ימים ולילות". בנסיעתו האחרונה, אחרי פרוץ מחלתו, היה הראשון לדווח מלונדון על להקה חדשה שעשויה להיות ידועה מאוד, יום אחד, גם אצלנו. את שם הלהקה תרגם ל"חיפושיות הקצב", מתוך מודעות למשחק המילים בשם "ביטלס".
מודל שני הקטבים של בלאט
מודל שני הקטבים של סידני בלאט (Two-polarities model) הוא מודל פסיכולוגי לתיאור התפתחות האישיות הבריאה והפרעות פסיכופתולוגיות, בהתאם ליחסי הגומלין בין שני ממדים המרכיבים את העצמי: קִרבה בין-אישית והגדרה עצמית, המובילים לבשלות פסיכולוגית.
תיאור המודל.
על פי המודל, התפתחות האישיות היא תוצר של אינטראקציה דיאלקטית בין שני ממדים פסיכולוגיים:
התפתחות האישיות נעשית לאור שתי משימות התפתחותיות נפרדות: הראשונה היא חתירה לקרבה בין-אישית, המתבטאת במערכות יחסים מיטיבות. המשימה השנייה היא חתירה להגדרה עצמית נפרדת מן האחר, שהיא ברובה חיובית.
על פי המודל, בכל תקופה בחייו של הפרט ובהתאם לאתגרים ההתפתחותיים העומדים בפניו, הפרט עסוק באחת מהמשימות באופן יותר אינטנסיבי. עם זאת, המשימות מצויות בקשר הדדי ומשפיעות זו על זו בכל שלב. כך, תחושה חיובית של עצמי נפרד מובילה ליחסים בין-אישיים בריאים ומיטיבים, ומכך לקרבה רבה יותר, בעוד שמערכות יחסים מיטיבות מסייעות להתגבשות של הגדרה עצמית חיובית. פסיכופתולוגיה, אם כן, היא תוצר של דגש מופרז על אחד הממדים על חשבון השני.
התפתחות המודל.
סידני ג'. בלאט (Blatt ; 1928–2014) היה פרופסור לפסיכיאטריה ופסיכולוגיה במחלקה לפסיכיאטריה באוניברסיטת ייל, פסיכואנליטיקאי ופסיכולוג קליני, חוקר אמפירי ותאורטיקן של האישיות. לאחר השלמת פוסט דוקטורט בשיקגו, עבר בלאט לחוף המזרחי, לניו-הייבן, והצטרף לסגל המחלקה לפסיכולוגיה בייל, שבאותו הזמן קיימה קשרים קרובים עם המכון הפסיכואנליטי בעיר.
ב-1974, בעקבות טיפול בשני מטופלי דיכאון קליני אשר היו שונים מאוד זה מזו, הציע בלאט שדיכאון כמצב רגשי, וכסינדרום קליני, הוא לא תופעה אחת, וישנם שני סוגים שונים של דיכאון. המטופלים נבדלו זה מזו באופן בו הדיכאון בא לידי ביטוי בהתנהגותם החיצונית ובמניעים בבסיס התנהגויות אלה. המטופלת הראשונה הייתה עסוקה בנושאים הקשורים לקרבה בין אישית: היא הרגישה לא אהובה, חששה מאוד מנטישה, והייתה בעלת נטייה ניכרת להתנהגות תלותית; המטופל השני לעומת זאת, חש תחושות עמוקות של אשמה וחוסר ערך, אף על פי שהיה בעל הישגים מרשימים בחייו, ונטה לביקורת עצמית. שני טיפוסי דיכאון אלו הגדירו את החלוקה הבסיסית של בלאט לסוגי הפסיכופתולוגיה. בהתבסס על עבודתו זו, החל לפתח את מודל שני הקטבים, אשר מאוחר יותר הורחב לתפקוד אישיותי ופסיכופתולוגיה בכלל.
סוגי פסיכופתולוגיה על פי המודל.
לפי המודל, פסיכופתולוגיה נגרמת בעקבות דגש התפתחותי מופרז על אחד הממדים, אשר בא על חשבון הממד השני. סוגי תצורות של פסיכופתולוגיה על פי המודל:
על פי המודל, גיל ההתבגרות הוא זמן קריטי לסינתזה של תהליכים התפתחותיים, שיכולים ליצור אישיות מלוכדת או היווצרות של פסיכופתולוגיה על ידי עיסוק אובססיבי בקוטב אחד בלבד.
מודל שני הקטבים והשפעתו על מבנה האישיות.
הקשר בין המודל לבין דיכאון.