בתקופה שלאחר מותו של מרטין לותר הוצגו כמה עבודות אמנות בבית. התמונה ההיסטורית של הווידוי האחרון של לותר, שנוצר על ידי בשנת 1905, ממוקמת בסלון. יתר על כן מוצגת בחדרי התערוכה מצבת הקבורה של אליזבת פרנקה (Elisabeth Francke) משנת 1517, שנמצאה במקור בכנסיית זנקט אנדראס. המצבה מציגה את סצנת הקינה של ישו, כאשר ישו כ"איש מכאובות" (ישעיהו נ"ג ג') מראה את פצעיו, כמו גם את המשפחה שנתנה אותו. הציור, שנוצר בסביבות 1517–1518, הוא מעשה ידיו של . מצבת קבורה אחרת המצויה בבית נעשתה בשנת 1569 על ידי היינריך גדינג (Heinrich Göding) עבור משפחתו של המפקח הירונימוס מנצל (Hieronymus Menzel). הציור מציג את ההסמכה האחרונה שביצע לותר בכנסיית זנקט אנדראס.
פרסים.
לאחר עבודות השיפוץ וההרחבה זכה המוזיאון שעוצב מחדש בכמה פרסי אדריכלות, כולל פרס ממדינת סקסוניה-אנהלט בשנת 2013, פרס פריץ הויגר בזהב (Fritz-Hoeger-Preis) בשנת 2014, הוקרה בפרס הלבנים הגרמניות (Deutschen Ziegelpreises) ופרס הנס מאייר (Hannes-Meyer-Preis) בשנת 2015, ופרס האדריכלות הגרמני (BDA-Architekturpreis Nike) בקטגוריית האטמוספירה.
בית קלמרו
בית קלמרו הוא בניין מגורים היסטורי בסגנון הבינלאומי, הממוקם בשכונת נווה שאנן בתל אביב. המבנה ייחודי בצורת המונולית שלו, המורכב משתי "זרועות": זרוע אחת מצויה על דופן רחוב ראש פינה 26 וזרוע שנייה המצויה ברחוב איילת השחר 7. המבנה הוא חלק ממקבץ של ארבעה בניינים מהסגנון הבין-לאומי, הממוקמים על גבעת מרקו, שיחד עם בית האונייה, בית שלם, ובית שרנו המייצרים יחד מקבץ אדריכלי ייחודי בעיר. המבנים נמצאים ברשימת 190 המבנים לשימור בהגבלות מחמירות של עיריית תל אביב-יפו אך טרם עברו שימור.
Cars (שיר)
Cars (בתרגום לעברית: מכוניות) הוא שיר של המוזיקאי הבריטי גארי ניומן. הוא יצא כסינגל באלבום
The Pleasure Principle ב-21 באוגוסט 1979, והגיע לראש המצעדים בכמה מדינות.
במצעד הבריטי הוא הגיע למקום הראשון בשנת 1979, ובשנת 1980 הגיע למקום הראשון בקנדה. הוא הגיע למקום התשיעי בבילבורד הוט 100 בארצות הברית. אף על פי שלניומן היו כמה להיטים בבריטניה, "Cars" היה השיר היחיד שלו בבילבורד הוט 100 בארצות הברית.
הקליפ של השיר הציג את להקת הליווי של ניומן, שכללה את חברי Tubeway Army ואת בילי קארי מלהקת אולטראווקס, אם כי הוא לא ניגן בפועל בהקלטת השיר.
חריטדינה בנדרס-לטבוהר
חריטדינה בנדרס-לטבואר (בהולנדית: Gerritdina Benders-Letteboer; 1 בספטמבר 1909 – 13 במרץ 1980) הייתה חברת ההתנגדות ההולנדית, שהגנה באופן פעיל על אזרחים יהודים הולנדים רבים מפני רדיפות וגירוש נאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. היא ובעלה הוכרו על ידי יד ושם כחסידי אומות עולם לאחר מותם היא ובעלה זכו לכבוד גם על ידי קרן ראול ולנברג, שהציבה את שמותיהם ב"רשימת המושיעים ההולנדים".
ביוגרפיה.
בנדרס לטבוהר נולדה ב-1 בספטמבר 1909 אמבת אלמלו, מועצה מקומית לשעבר במחוז אוברייסל.
חריטדינה לטבוהר התחתנה עם יוהאן בנדרס (1907–1943) מתישהו במהלך אמצע עד סוף שנות ה-30. יליד בלומנדייל, חבר פעיל בתנועת ההתנגדות ההולנדית במהלך מלחמת העולם השנייה תוך שהוא ממשיך בעבודתו כמורה. הם התיישבו באמסטלפיין שבצפון הולנד. בתם הראשונה נולדה בשנת 1939.
מלחמת העולם השנייה.
חריטדינה בנדרס-לטבוהר ובעלה, יוהאן בנדרס, הפכו לחברים פעילים בתנועת התנגדות ההולנדית בתגובה לפלישה וכיבוש הולנד על ידי גרמניה במאי 1940, וגירושם של סטודנטים יהודים מאמסטרדם ליסאום במסגרת סדרה של חוקי רדיפות שנחקקו נגד אזרחים יהודים הולנדים.
בנדרס לימד את תלמידיו לזייף תעודות זהות ותעודות מזון עבור יהודים. כדי לעזור להם להימנע מגירוש, יוהאן בנדרס עודד את אשתו להפוך את ביתם למסתור עבור גברים, נשים וילדים יהודים. בין אלה שמצאו מקלט בבית בנדרס היו שתיים מתלמידיו לשעבר של בנדרס, רוזאלי וקייטי ווינברג, אחיות יהודיות שעזבו את בית הוריהם באיי הודו המזרחיים ההולנדיים להתגורר אצל דודתם בהולנד, ולפתע מצאו את עצמם בסכנת גירוש. הם נשארו בבית בנדרס עד שחרורה של הולנד מידי הנאצים.
בשנת 1941 נולדה בתם השנייה. עד 1943 הם סיפקו מחסה לור פולק, ששרדה בסופו של דבר את המלחמה והיגרה לארצות הברית.
באותה שנה (1943), שכן הלשין לשלטונות הגרמנים על פעילות ההתנגדות של בנדרס. בתגובה פשט הגסטפו על בית בנדרס ב-4 באפריל 1943, עצר את יוהאן בנדרס, לור פולק וקייטי ווינברג וכלא אותם. בעת מעצרו היה ליוהאן בנדרס רשימה בכיס עם שמות וכתובות מקודדים של 18 אנשים יהודים שעזר להסתיר. חריטדינה בנדרס-לטבואר הייתה בהריון ואם לשתי בנות צעירות.
לור פולק וקייטי ווינברג נשלחו למחנה המעבר בווסטרבורק כדי להמתין לגירוש למחנה ריכוז גרמני.
לאחר מעצרו ומותו של בעלה המשיכה חריטדינה בנדרס-לטבוהר במלאכת ההתנגדות וההצלה שהחלו שניהם. אחרי שחיפשה ומצאה את לור פולק, שנמלטה ממחנה הריכוז אליו גורשה, היא החזירה אותה בשלום לביתה, ואז חיפשה אחר תלמידה לשעבר של בעלה, יאן דוידנס, והביאה אותה לביתה. כדי למנוע את הצבתה לעבודות כפייה, קייטי ווינברג הפכה אז גם לחלק מהמשפחה המחודשת כששוחררה מווסטרבורק.
לאחר המלחמה.
בעקבות המלחמה החלה חריטדינה בנדרס-לטבוהר לבנות חיים חדשים לא רק לה ולבנותיה, אלא גם לאחת הנערות שהגנה מפני רדיפות וגירוש נאצים, לור פולק, שגילתה שכל משפחתה נרצחה במהלך השואה. לור התגוררה בביתה במשך ארבע שנים לפני שהיגרה לארצות הברית.
מותה.
חריטדינה בנדרס-לטבואר נפטרה באמסטלפיין, צפון הולנד, הולנד ב-13 במרץ 1980.
פרסים.
ב-27 במרץ 1997 הוכרזו לאחר מותם חריטדינה בנדרס-לטבוהר ובעלה יוהאן בנדרס על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם.
בני הזוג זכו גם לכבוד כאשר רחוב באמסטלפיין נקרא על שמם כהוקרה לפעילותם בזמן מלחמת העולם השנייה.
אזור שנגאן
אמנת שנגאן
שנגאן
בריאן בלייד
בריאן בלייד (באנגלית: Brian Blade; נולד ב-25 ביולי 1970) הוא מתופף, מלחין, זמר-יוצר ונגן הפקות אמריקאי. בלייד פרץ לתודעה הציבורית בשנות ה-90 והחל את דרכו בנגינה עם מוזיקאי הג'אז של תקופתו, דוגמת ג'ושוע רדמן, קני גארט, בראד מלדאו ומארק טרנר. בהמשך בלייד החל לנגן כנגן הפקות עבור זמרים-יוצרים שונים, בהם מריאן פיית'פול, אמילו האריס, ג'וני מיטשל ובוב דילן.
בנוסף לעבודתו כמלווה מוביל בלייד להקה אינסטרומנטלית בת שני עשורים בשם "Fellowship Band" ("להקת האחווה"), המנגנת מוזיקה בהלחנתו ובהלחנת שותפו, הפסנתרן ג'ון קווארד. בשנת 2009 יצא לאור אלבום זמר-יוצר נפרד בשם "Mama Rosa", בו הוא מנגן בגיטרה ושר שירים מקוריים בהשראת משפחתו. בשנת 2017 הופיעו בריאן בלייד וה-Fellowship Band בפסטיבל הג'אז הבינלאומי אילת, ושנה לאחר מכן הופיע בלייד במועדון הבארבי עם הבסיסט סקוט קולי והסקסופוניסט בנג'מין קופל.
ביוגרפיה.
שנים ראשונות, שנות ה-90.
בריאן בלייד נולד ב-25 ביולי 1970 בשריבפורט, לואיזיאנה. אמו, דורותי בלייד, היא גננת לשעבר, ואביו בריידי הוא הכומר ומנהיג הקהילה בכנסיית ציון הבפטיסטית של שריבפורט, ומכהן בתפקיד זה יותר מ-50 שנה. בילדותו נחשף למוזיקת גוספל בחיי היום-יום, בנוסף למוזיקה הפופולרית באותה התקופה - סטיבי וונדר, Earth, Wind &amp; Fire, הסטייפל סינגרס ואחרים. בגיל תשע החל לנגן בכינור, ובגיל 13 החל לנגן בתופים בכנסייה בהשראת אחיו הגדול.
בתיכון נחשף בלייד למוזיקה של ג'ון קולטריין, צ'ארלי פארקר, מיילס דייוויס, ארט בלייקי, ת'לוניוס מונק, אלווין ג'ונס וג'וני מיטשל, וניגן בלהקות מקומיות שונות. בגיל 18 בלייד נסע לניו אורלינס כדי ללמוד באוניברסיטת לויולה, שם פגש את הפסנתרן ג'ון קווארד, ולמד אצל מוזיקאים מקומיים כמו ג'וני וידקוביץ' ואליס מרסליס. בתקופתו בניו אורלינס בלייד הכיר ונפגש עם מוזיקאים נוספים, ובשנת 1994 השתתף בהקלטת אלבומו השלישי של הסקסופוניסט ג'ושוע רדמן, "Moodswing", יחד עם הפסנתרן בראד מלדאו והבסיסט כריסטיאן מקברייד. באותה התקופה נפגש בלייד עם המפיק והגיטריסט דניאל לנואה, שהציג אותו בפני ג'וני מיטשל והביא להקלטת אלבום משותף של השניים, "Taming the Tiger", שנוצר בתחילה כדואט. באמצע-סוף שנות ה-90 בלייד עבר לגור בניו יורק, שם היה לנגן מבוקש.
בשנת 1997 הקימו בלייד וקווארד את ה-"Fellowship Band", שאלבומם הראשון יצא בחברת בלו נוט שנה לאחר מכן. ללהקה הצטרפו הסקסופוניסטים מיירון וולדן ומלווין באטלר, והבסיסט כריס תומאס, אותם פגש בניו אורלינס ובניו יורק. באלבום מנגנים הגיטריסטים ג'ף פארקר (גיטרה אקוסטית וחשמלית) ודייב איזלי (גיטרת פדאל סטיל) לצד לנואה (גיטרת 12-מיתרים), שהפיק את האלבום. באותה השנה זכה האלבום "Time Out of Mind" של הזמר בוב דילן, בו בלייד ניגן, בפרס גראמי לאלבום השנה.
שנות האלפיים.
בשנת 2000 יצא אלבומם השני של ה-Fellowship Band, "Perceptual", בו מחליף הגיטריסט קורט רוזנווינקל את ג'ף פארקר ומתארחת ג'וני מיטשל. במקביל לנגינה ב-Fellowship Band ולעבודתו כמלווה הצטרף בליידלרביעייה של הסקסופוניסט ויין שורטר לצד הפסנתרן דנילו פרז והבסיסט ג'ון פטיטוצ'י. הרביעייה הקליטה עד כה חמישה אלבומים, ששלושה מתוכם זכו בפרס גראמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר בשנים 2003, 2005 ו-2018, לצד פרס היצירה האינסטרומנטלית (2003) וסולו הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר (2014). בשנת 2008 יצא אלבומם השלישי של ה-Fellowship Band, "Season of Changes", בחברת התקליטים ורב, ומנגנים בו רוזנווינקל וחמישיית מייסדי ההרכב.