ב-1978 פתח דארל את מרכז ההכשרה לאנשי שימור טבע בגן החיות, ה"אוניברסיטה-זוטא", במילים שלו. נכון ל-2005 השתלמו במרכז ההכשרה הבינלאומי יותר מאלף חוקרי טבע, וטרינרים של גני חיות ואדריכלי גני-חיות מ-104 ארצות. לדארל היה חלק גם בעיצוב קבוצת המומחים לריבוי בשבי של איחוד השימור העולמי בשנת 1982.
בשנת 1985 הקים דארל את הקרן לשימור חיות הבר בקנדה. המגבית הרשמית להצלת חיות מהכחדה החלה לפעול בשנת 1991, תקופה בה גני חיות בריטיים נקלעו לצרות וגן החיות של לונדון היה בסכנת סגירה.
בשנת 1990 ייסדה הקרן תוכנית שימור במדגסקר, לפי הקווים של תוכנית מאוריציוס. דארל ביקר במדגסקר בשנת 1990 כדי לפתוח בתהליך ריבוי בשבי של מספר מינים ייחודיים לאי, כגון האיי איי.
כסמל לגן החיות ג'רזי ולקרן, בחר דארל בדודו, הציפור מהאי מאוריציוס שלא יכלה לעוף, ולכן ניצודה ללא רחם עד להכחדתה במאה השבע-עשרה. סניף הילדים של הקרן נקרא מועדון הדודו. ב-26 במרץ 1999, ביובל הארבעים לקרן, לאחר מותו של דארל, שונה שמה ל"קרן דארל לשימור חיות הבר". גם הקרן הבינלאומית לשימור חיות בר שינתה את שמה ל"קרן חיות הבר" בשנת 2000, ואימצה לה כסמל את הטאמארין השחור.
אחרית ימיו.
ב-1982 הוענק לו אות מסדר האימפריה הבריטית.
הצירוף של חיי-תלאות תחת כיפת השמים עם שתיינות כבדה יצר אצל דארל בעיות בריאות בשנות ה-80'. הוא עבר ניתוח החלפת עצם בירך בניסיון להתגבר על שיגרון, אבל סבל מבעיות כבד. בריאותו התדרדרה במהירות אחרי המסע למדגסקר בשנת 1990. ב-30 בינואר 1995 מת דארל מסיבוכים לאחר ניתוח השתלת כבד. אפרו קבור בשטח גן החיות ג'רזי.
מדיניותו של דארל לגבי גני חיות.
דארל הקדים את זמנו כאשר קבע את התפקיד שגני חיות במאה העשרים צריכים למלא, בעיקר ב- Stationary Ark. רעיונותיו מושתתים על היסודות הבאים:
גם רעיונותיו של דארל בנושא שיכון הדיירים בגני חיות מצביעים על סדרי העדיפויות שלו. ואלה עקרונות היסוד שלאורם בנויות המכלאות בג'רזי:
גן החיות ג'רזי היה הראשון לשכן אך ורק מינים בסכנת הכחדה, והיה מן החלוצים בתחום הרבייה בשבי. גם מרכז ההכשרה הבינלאומי וארגון הוועידה לרבייה בשבי הם חלוצים נודעים בתחומם.
ספריו שתורגמו לעברית.
דארל חיבר 37 ספרים שתורגמו ל-31 שפות. ספרו הפופולרי ביותר, "משפחתי וחיות אחרות", עובד לסדרת טלוויזיה מצליחה ששודרה בארצות רבות.
ויליאם איש אוקהם
צבא דמבלדור
צבא דמבלדור הוא ארגון קוסמים בדיוני של תלמידים בהוגוורטס המופיע בספרי הארי פוטר שכתבה הסופרת ג'יי קיי רולינג. הארגון הופיע לראשונה בספר החמישי בסדרה - הארי פוטר ומסדר עוף החול, והוא הוקם על ידי הארי פוטר, רון ויזלי והרמיוני גריינג'ר.
היסטוריה בדיונית.
צבא דמבלדור הוקם על ידי הארי פוטר, רון ויזלי והרמיוני גריינג'ר, כיוון שהמורה להתגוננות מפני כוחות האופל דולורס אמברידג' סירבה ללמד אותם קסמי הגנה מעשיים שיסייעו במאבק מול הלורד וולדמורט. חברי הקבוצה מתאמנים בחדר הנחיצות הסודי שבקומה השביעית בהוגוורטס. הם מתקשרים ביניהם באמצעות מטבעות קסומים שכושפו על ידי הרמיוני גריינג'ר.
חברי צ"ד חתמו את שמם על קלף מיוחד שכושף על ידי הרמיוני גריינג'ר כך שמי שיבגוד בהם ייענש על כך באמצעות סדרת פצעונים על מצחו בצורת המילה "מלשין". מריאטה אדג'קום, חברתה של צ'ו צ'אנג, נכנעה ללחצים שהיו כרוכים בחברות בצבא דמבלדור והסגירה את הקבוצה לדולורס אמברידג'. כתוצאה מכך נאלץ אלבוס דמבלדור להימלט מהוגוורטס, אך לא לפני שהצליח להציל את הארי פוטר מסילוק.
ניתן למצוא הלימה בין חברי מסדר עוף החול וצבא דמבלדור- באידאולוגיה ובמהות. ובנוסף בני משפחה רבים של חברי צבא דמבלדור היו חברי מסדר עוף החול.
לי ראיין
לי ראיין (באנגלית: Lee Ryan; נולד ב-17 ביוני 1983) הוא זמר בריטי, חבר בלהקת הבנים הבריטית "בלו".
חייו.
ראיין נולד בצ'טהאם, קנט, אנגליה. הוריו נפרדו כשהיה בן 5. לרוב התגורר ראיין עם אמו, אחותו גימה וסבתו.
בגיל 5 התגלה כי הוא לוקה בדיסלקסיה. למד בבתי ספר לאומנויות הבמה.
ב-2001 הצטרף ללהקת הבנים "בלו". ב-2005 עזב את הלהקה ופתח בקריירת סולו. ב-18 ביולי 2005 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Army of Lovers", וב-1 באוגוסט יצא אלבום הבכורה, "לי ראיין". באותה שנה עסק ראיין גם בדוגמנות ודיגמן עבור המותג "דולצ'ה וגבאנה".
ב-10 בדצמבר 2007 הוציא ראיין סינגל בשם "Reinforce Love". ראיין סיפר שהסינגל לא יופיע באלבום הבא שלו, אלא הוא משמש כסינגל עצמאי וכל הכנסותיו ילכו לצדקה.
ביוני 2008, הודיע ראיין על אירוסיו למעריצה בת 20, סמנתה מילר. הם הכירו כאשר היא כתבה לו בעמוד המייספייס שלו. לאחר מכן הם נפגשו לארוחת ערב, והחלה מערכת יחסים ביניהם. לאחר שמילר נכנסה להיריון החליטו השניים להתארס, הם נישאו ב-2009.
ביולי 2010 שוחרר סינגל הקאמבק של ראיין, "I Am Who I Am / Secret Love", ששוחרר כסינגל דאבל A סייד. במקור תוכנן להשתחרר כסינגל רק השיר "Secret Love" אולם מכיוון שהשיר לא התקבל בברכה על ידי מעריציו של ראיין והמבקרים, כשהשיר היה שינוי סגנון משמעותי של ראיין- מסול ובלדות פופ להאוס ומוזיקת דאנס. שחרור הסינגל נדחה וראיין שחרר את השיר ביחד עם הבלדה "I Am Who I Am", קאבר ללהקת הרוק האנגלית Ben's Brother. השיר התקבל בברכה על ידי מעריציו של ראיין והמבקרים בטענה שהוא חזר לסאונד האמיתי שלו. הסינגל, שכלל את 2 השירים, נכנס למקום ה-33 במצעד הבריטי ונכשל, כששחרור אלבומו השני "Confessions" בוטל, כשמאוחר יותר אושר שהוא נדחה בעקבות כישלון הסינגל וגם בעקבות החזרה של בלו לעבודות על אלבום חדש.
בית פגי
בֵּית פַּגֵּי (בלטינית: Bethfage; ביוונית: Βηθφαγὴ) הוא שמם של מנזר וכנסייה פרנציסקניים בפסגת הר הזיתים. כנראה מקומו של כפר יהודי מימי בית שני. מזוהה עם מספר מסורות הקשורות בישו מהברית החדשה.
המסורות בברית החדשה המתקשרות לבית פגי.
השם בית פגי ניתן לכפר כנראה משום שגידל תאנים (פגה היא תאנה שלא הבשילה), ואומנם בברית החדשה מסופר כי ישו, בדרכו מבית עניה לירושלים, ביקש לקטוף תאנה שגדלה בקרבת המקום ולא מצא פרי על העץ "כי לא הייתה עת תאנים" גער בתאנה והיא יבשה.
האירוע מתואר בבשורה על פי מרקוס פרק י"א, 12-14: "למחרת, אחרי צאתם מבית עניה, היה רעב. הוא ראה מרחוק עץ תאנה שיש בו עלים והתקרב אליו - אולי ימצא בו משהו. נגש אל העץ ולא מצא מאומה מלבד עלים, כי טרם הגיעה עונת התאנים. הגיב ואמר אל העץ: "מעתה איש לא יאכל ממך פרי לעולם!" ותלמידיו שמעו".
לפי המתואר בבשורות, מקומו של בית פגי הוא בהר. בשלוש הבשורות הסינופטיות מתואר הסיפור על העַיִר אשר מבקש ישו מתלמידיו להביא אליו בדרכו מיריחו לירושלים.
העדויות הספרותיות על הכפר מצטרפות לממצאים ארכאולוגיים במתחם הכנסייה הפרנציסקנית של בית פגי שבמדרון המזרחי של הר הזיתים. כאשר ישו התקרב אל מורד הר הזיתים זכה לקבלת פנים הראויה למלך מידי קהל מעריצים ששטחו את בגדיהם על הדרך, נופפו בכפות תמרים והריעו לו "הושע נא" "ברוך הבא בשם ה'". וכינו אותו "בן דוד" ו"מלך ישראל". זהו מקור המנהג לשאת כפות תמרים לתהלוכת יום ראשון של הדקלים.
למרות שבמסורת הנוצרית מקובל כי כניסתו של ישו לעיר הייתה בחג הפסח ניתן להבחין בסיפור עצמו באלמנטים של חג הסוכות: לולבים (כפות תמרים), קריאת "הושע נא" ו"ברוך הבא בשם ה'". גם מציאת תאנים אפשרית בסוכות ולא בפסח.
ממצאים ארכאולוגיים בבית פגי.
באתר נמצאו מערת כוכים האופייניות לצורת הקבורה הירושלמית בשלהי ימי הבית השני, ובתוכן גלוסקמאות וכלי חרס. כמו כן נמצאו מתקנים חקלאיים כגון גתות. באתר גם שרידים של שתי כנסיות: כנסייה ביזנטית ומעליה שרידים של כנסייה צלבנית.
הממצא המרתק ביותר במקום הוא הסלע המכונה "מצבת האבן של בית פגי" או Stele of Bethpage שנחשף בעת הקדשתה של הכנסייה הפרנציסקנית במאה ה-19. מדובר בבלוק אבן גדול השייך לאפסיס הכנסייה הצלבנית. הסלע מתוארך ל-1170 ומעוטר מארבעה צדדים בסצנות מהברית החדשה: תחייתו של לזרוס, השליחות של שני התלמידים למצוא לישו חמור, כניסתו של ישו לירושלים וישו עם מרתה ומריה. הצלבנים האמינו שישו נעזר בסלע הזה כדי לעלות על החמור.
הסלע כיום מגודר בסבכת ברזל ומאחוריו מראה כדי שניתן יהיה בקלות לראות את העיטורים בכל צדיה.
הכנסייה המודרנית.
הכנסייה הנוכחית בבית פגי נבנתה ב-1883 על שרידי כנסיות קודמות. הכנסייה חודשה ונוסף לה מגדל ב-1954 על ידי אנטוניו ברלוצי. הכנסייה נבנתה בסגנון צלבני והיא בולטת בשונותה מהכנסייה היוונית אורתודוקסית הסמוכה, בעלת גג הרעפים האדום.
הציורים על הסלע שוקמו ב-1950 על ידי האומן צ'זרה וגריני (Cesare Vagarini) שמאוחר יותר עיטר גם את קירות הכנסייה החדשה בפרסקאות בסגנון דומה. ציורי הקיר מתארים קהל המתכונן לתהלוכתו של ישו. על קיר אחר כהנים המחזיקים מגילה בה מילים מהבשורה על-פי יוחנן 12, 19: "הגיבו הפרושים ואמרו זה אל זה: "אתם רואים, אין מה לעשות. הנה העולם נוהה אחריו." סביב החלונות משפטים שנאמרו לישו בעת כניסתו לעיר כתובים בלטינית.
השרידים הצלבניים נראים היטב ברצפה ליד האפסיס. מאחורי המזבח תמונה המתארת את סיפור רכיבתו של ישו למקדש מלווה בתלמידיו. בצורה מעניינת למדי המזבח בכנסייה מהסוג שלא נפוץ כיום בכנסיות הקתוליות כיוון שבמקום לפנות קדימה, כלפי הקהל הוא פונה אחורה. הכמרים המנהלים את המיסה צריכים, על כן, לעמוד עם גבם לקהל המאמינים כפי שעשו זאת לפני מועצת הוותיקן השנייה.