בעת העתיקה הוזכר הנהר על ידי סטראבון כגבולה המזרחי של ביתיניה אם כי נראה שהגדרה זו הייתה מצמצת וביתיניה השתרעה מזרחה משם. ב-1921 בעיצומה של מלחמת יוון–טורקיה, התחולל בסמוך לנהר.
ATI טכנולוגיות
ATI Technologies Inc. (ראשי תיבות של Array Technologies Incorporated) הייתה חברה קנדית שייצרה וסיפקה מעבדים גרפים.
החברה נוסדה בשנת 1985 ונקנתה על ידי חברת AMD באוקטובר 2006.
החברה מפורסמת בעיקר בזכות סדרת כרטיסי המסך Radeon וסדרת כרטיסי המסך למידול תלת ממדי FireGL.
היסטוריה.
החברה נוסדה על ידי שלושה מהגרים סינים: קווק יו הוו, בני לאו ולי לאו.
בתחילת דרכה יצרה החברה כרטיסי מסך לתאגידים גדולים (כמו IBM). ב-1997 רכשה החברה את מעבדות טסנג, ועם רכישה זו התווספו לה 40 מהנדסים. בשנת 2000 רכשה החברה את חברת ArtX, ויחדיו יצרו את ה"פליפר" ששימש בגיימקיוב, קונסולת המשחקים של חברת נינטנדו. מאוחר יותר, יצרו את הכרטיס גרפי של קונסולת המשחקים היורשת של הגיימקיוב, ה-Wii. בנוסף, יצרו את השבב גרפי של קונסולת המשחקים Xbox 360.
שוק.
בתחילה השיקה החברה כרטיסי מסך דו ממדיים (כגון ה-Commodor). באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, כשטכנולוגיית התלת ממד החלה להיכנס לשוק, הוציאה החברה את שבב ה-Rage שהתחרה בשבב ה־Voodoo, שהיה עד אז היחידי בטכנולוגיית התלת מימד. בשנת 1999 הוציאה החברה את שבב ה-Rage 128, שהיווה קפיצת מדרגה משמעותית בתחום ה-DirectX 6.0. בשנת 2000 הוציאה החברה את סדרת המעבדים הגרפים Radeon. כתוצאה מסדרה זו התפרסמה החברה. לסדרת ה-Radeon יצאו סדרות רבות המבוססות על הצ'יפסט שלהם: R100 – סדרת 7000, R200 – סדרת 8000, R300 – כרטיסי מסך: 9500-9800, ו-X300-X600, צ'יפסט R420 X700-X850, צ'יפסט R520 X1300-X1950, צ'יפסט R600 – סדרת HD200.
החל משנת 2007 יצאו כרטיסים מבוססי צ'יפסט RV670 – סדרת HD3000, ו-R700 – סדרת HD4000 (כשכל דרג כרטיסים בנוי כמו המעבדים מרובי הליבות).
בסוף שנת 2009 הוציאה ATI-AMD את כרטיסי המסך מסדרת ה-5XXX שתומכים בטכנולוגיית ה-DX11. נוסף על כך גם סדרת ה-5XXX תמכה בטכנולוגיית ריבוי מסכים מתקדמת.
אסטרטגיה חדשה.
באוגוסט 2007 הודיעה החברה שהיא משנה את האסטרטגיה שלה, שתוציא כרטיסי מסך לשוק הגבוה כל חצי שנה ותשווקם במחירים של כרטיסים לשוק הבינוני (300$).
1902 במדע
השאגס
השאגס (באנגלית: The Shaggs) היא להקת רוק אנד רול אמריקאית, שפעלה בין השנים 1968 ל-1975.
היסטוריה.
סיפורם של השאגס הוגדר על ידי האתר Allmusic כ"אחד הסיפורים הגדולים של הרוק אנד רול". תחילתו בשלוש נבואות שניבאה אמו של אוסטין ויגין ג'וניור - הוא יתחתן עם אישה ג'ינג'ית, ייוולדו לו שתי בנות אותן לא תזכה לראות, ובנותיו יקימו להקה מצליחה. לאחר ששתי הנבואות הראשונות התגשמו, החליט ויגין לפעול להגשמת השלישית. באמצע שנות השישים רשם את שלוש בנותיו דוט, הלן ובטי לשיעורי נגינה וקנה להן כלים. אף על פי שהאחיות לא הפגינו כישרון מוזיקלי כלשהו, החליט האב בשנת 1969 שהגיע הזמן להקליט להן אלבום. בהמשך הצטרפה ללהקה רייצ'ל ויגין.
האלבום.
ויגין סגר עסקה עם חברת הקלטות מקומית, ולקח את בנותיו ליום הקלטות מרוכז במהלכו הקליטו את אלבומם "Philosophy of the World". כל שירי האלבום נכתבו על ידי דוט. מילות השירים נאיביות וסובבות סביב נושאים כמו כיבוד הורים, דת וכדומה. בשל חוסר מקצועיותן של האחיות, המקצב בכל השירים אינו אחיד, תפקידי הכלים אינם מתואמים, והגיטרות אינן מכוונות כהלכה. מסופר כי במהלך ההקלטות, האחיות היו מפסיקות מדי פעם לנגן בטענה כי אחת מהן עשתה טעות, והיו מבקשות להתחיל מחדש - מה שהתמיה מאוד את הטכנאים שלא הבינו כיצד האחיות מבחינות מתי נעשית "טעות".
התקליט הודפס ב-1,000 עותקים, 900 מתוכם נעלמו באופן מסתורי, ביחד עם בעלי חברת התקליטים. 100 העותקים הנותרים חולקו לתחנות רדיו אזוריות שלא גילו בהם עניין. עם מות האב ב-1975 התפרקה הלהקה.
הפריצה.
במהלך השנים האלבום התגלגל לידיהם של חברי הלהקה הנחשבת "New Rhythm and Blues Quartet", שהפכו למעריצים שלו. בשנת 1980, יותר מעשר שנים אחרי הוצאתו המקורית והכושלת, הצליחו שניים מהם לשכנע את חברת התקליטים שלהם לרכוש את הזכויות על האלבום ולהדפיס אותו מחדש. ההוצאה המחודשת זכתה לסיקור נרחב - הרולינג סטון הכריז עליה כ"קאמבק של השנה", בניו יורקר התפרסמה כתבת עומק על הלהקה, והוול סטריט ז'ורנל פרסם ביקורת. האלבום זכה לבחינה מחודשת, ורחבה יותר, של איכויותיו. בעוד רבים עדיין תפשו אותו כאלבום בלתי שמיע שהוקלט על ידי להקה שלא יודעת לנגן, והניו יורק טיימס אף הגדיל לעשות והכתיר את השאגס בתואר הלהקה הנוראית בעולם, רבים אחרים החלו לראות בו סוג של אמנות אוונגרדית בעלת איכויות נדירות. הטיב לתאר זאת המוזיקאי ומבקר המוזיקה קאב קודה שכתב -
לאחר שפרנק זאפה הודיע בריאיון לפלייבוי כי זהו האלבום השלישי האהוב עליו בכל הזמנים, הדרך לרכישת מעמד של אלבום קאלט הייתה קצרה, והתקליט בהוצאתו המקורית הפך עד מהרה לפריט אספנים מבוקש.האלבום מופיע חמישי ברשימת חמישים האלבומים הטובים ביותר שערך קורט קוביין, אם כי לא ברור אם הרשימה מסודרת לפי סדר חשיבות.
הסמכה לרבנות
בטי רוקוואי
פייטוריה
פייטוריה (בפורטוגזית: Feitoria) הוא הכינוי השגור בפורטוגזית לתחנות סחר - מושבות זעירות, בעלות אופי מסחרי בעיקר, שהוקמו בארצות נוכריות. נוסדו בהן נציגויות האמונות על הטיפול השוטף בעסקים ובאינטרסים של האימפריה הפורטוגזית באותה הארץ.
הפייטוריה הראשונה הוקמה במערב אפריקה - טירת מינה (Castelo da mina), ב-1482. בהמשך הקימו בתת-היבשת ההודית ובסין "פייטוריות-קולוניאליות", למטרות הן מסחריות והן צבאיות. אלה שהוקמו במערב אפריקה הוקדשו רובן ככולן לסחר בעבדים. ביבשת אירופה, הייתה לפורטוגזים פייטוריה בפלנדריה - פייטורית אנטוורפן, שהוקמה ב-10 במאי 1293, על ידי מלך פורטוגל דיניז, בהסכמה עם המקומיים, במטרה להסדיר את פעילות הסוחרים הפורטוגזים שכבר פעלו באזור מ-1267, ולגבות מהם מס, בהתאם לכמות הסחורות שהועמסה על הספינות. הייתה זו הפייטוריה הראשונה שהקימה פורטוגל בניכר.
בברזיל, הוקמה ב-1504 הפייטוריה הראשונה בקאבו פריו (Cabo frio). הורדו מהספינות 24 איש, שהקימו אותה ונשארו במקום להשגיח על הפעילות. במהרה, הוקמו גם פיירטוריות במקומות נוספים כמו ריו דה ז'ניירו, איגאראסו ואיטמאראקה (בפרנמבוקו). הקמת ה"פייטוריות" הראשונות בברזיל היה הניסיון הראשון לממש חלוקה מנהלית בקולוניה ברזיל.
עם זאת, ישנה מחלוקת בעניין, כי לפני הקמת פייטוריית קבו-פריו, כבר עמדו על תילן בחופי צפון מזרח ברזיל מספר פייטוריות צרפתיות, שהוקמו בידי מתיישבים שבאו מנורמנדי. אלה עסקו בהברחה ובסחר לא חוקי של עץ-ברזיל, בעיקר באזור איטמאראקה. הפורטוגזים ניהלו מאבק בסוחרים הצרפתיים באותו אזור, ומשסילקום משם, הרחיבו את ריבונות פורטוגל צפונה, אל מעבר לאזור פרנמבוקו של היום, בו הוקמה מאוחר יותר קפיטניית פרנמבוקו.
היכחדות
הארולד השני
לינדזי לוהאן
חואן הראשון
פדרו הרביעי, מלך אראגון
פדרו הרביעי (באראגונית: Pero IV d'Aragón; 5 בספטמבר 1319 - 5 בינואר 1387 הקרוי גם "פדרו חובב הטקסים" או "פדרו בעל הפגיון"), היה מלך אראגון, סרדיניה וקורסיקה (כפדרו הראשון), מלך ולנסיה (כפדרו השני) ורוזן ברצלונה וקטלוניה (כפדרו השלישי) מ-1336 ועד מותו.
ביוגרפיה.
פדרו הרביעי נולד ב-5 בספטמבר 1319 לאלפונסו הרביעי, מלך אראגון ותרסה ד'אנטנסה, בתם של גומבאלד ד'אנטנסה וקונסטנס מאנטיון.
בשנת 1336 מת אביו אלפונסו הרביעי, מלך אראגון, ופדרו עלה במקומו לשלטון, תוך שהוא יורש את כל תאריו, למעט התואר "הרוזן מאורז'ל", שירש אחיו הקטן, ז'אומה. בשנת 1344 הדיח פדרו את ז'אומה השלישי, מלך מיורקה והפך למלך מיורקה.
תקופת שלטונו הייתה מאופיינת בניסיונות לחזק ולייצב את ממלכתו מול גורמים אנטי-מלוכניים (איחוד אראגון), ונוכח מלחמות שניהל בסרדיניה, סיציליה, דרום איטליה, האיים הבלאריים ויוון. כיבושיו ביוון הקנו לו את התואר "דוכס אתונה ונאופטריה" בשנת 1381.
ב-6 בינואר 1387 מת פדרו הרביעי בברצלונה, ובנו חואן הראשון, מלך אראגון עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1338 התחתן פדרו עם מריה מנווארה, בתם של פיליפ השלישי, מלך נווארה וז'אן השנייה, מלכת נווארה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
בשנת 1347 התחתן פדרו עם לאונור מפורטוגל, מלכת אראגון, בתם של אפונסו הרביעי, מלך פורטוגל וביאטריס מקסטיליה, אולם היא מתה מהמגפה השחורה שנה לאחר מכן.
בשנת 1349 התחתן פדרו עם אלאונורה מסיציליה, בתם של פייטרו השני, מלך סיציליה ואליזבת מקרינתיה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
בשנת 1377 התחתן פדרו עם סיבילה מפורטיה, בתם של ברנגר דה פורטיה ופרנצסקה דה פלאו, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
לקריאה נוספת.
"הקתדרלה ליד הים" מאת אילדפונסו פלקונס מתארת את הקרבות בתקופת כהונתו של המלך.
Software Engineering Body of Knowledge
דוכסות נורמנדיה
דוכסות נורמנדיה הייתה תוצר של פלישות ויקינגיות לצפון מערב צרפת במאה ה-8. בשנת 911 המלך שארל העניק פייף לרולו, מנהיג הוויקינגים, בתמורה לנאמנותו כווסאל. נורמנדי קיבלה את שמה מאנשיו של רולו, הנקראו אנשי הצפון (נורסמן, או Normanni בלטינית).
בשיאה שלטה הדוכסות על אזור נויסטריה וחלק מברטאן וכן על איי התעלה. כיום אזור נורמנדיה ההיסטורי מחולק לשני חבלים נורמנדי עילית, ונורמנדי תחתית. איי התעלה נחשבים כיום לנסיכויות כתר בריטיות, ומלך אנגליה עדיין נחשב שם לדוכס נורמנדיה.