המילה "ראשונית" (essential) היא לעיתים מילה נרדפת ל"אידיופתית", כמו בתרומבוציטמיה ראשונית (Essential thrombocythemia) או שחמת ראשונית של המרה (primary biliary cirrhosis). במילה ראשונית (primary) משתמשים כדי להעמיד אותה בניגוד למחלה משנית, כלומר מחלה שידוע כי היא נגרמת כתוצאה ממצב רפואי אחר. גם למילה קריפטוגנית (מהמילה קריפטו - חבוי + גן - סיבה) יש משמעות נרדפת לאידיופתית.
מומים מולדים מסוימים הם אידיופתיים, ולפעמים משתמשים במילה "מולדים" כמילה נרדפת לאידיופתיים. עם זאת, בשימוש קפדני יותר השימוש במונח "מולד" נשמר למצבים בהם מתקיימת המשמעות המילולית של המילה, כלומר פתופיזיולוגיה שהייתה קיימת מהינקות.
NGC 5139
NGC 4039
NGC 4038
NGC 224
NGC 5457
NGC 5055
NGC 598
NGC 4594
292 NGC
NGC 6618
NGC 1976
NGC 6720
NGC 6514
NGC 3587
NGC 6523
NGC 6853
NGC 650
NGC 651
NGC 6611
NGC 7293
תרפיה התנהגותית דיאלקטית
NGC 6334
טיפול התנהגותי דיאלקטי
NGC 2632
NGC 6405
NGC 6205
NGC 7078
NGC 6475
טאבריה
טאבריה (ברוסית: Таврическая губернія, באיות מודרני Таврическая губерния; באוקראינית: Таврiйська губернія, בטטרית של קרים Tavrida guberniyası, Таврида губерниясы) הוא חבל ארץ בדרום אוקראינה הכולל בעיקר שטחי ערבה בין הנהרות דנייפר ומולחניה ואת חצי האי קרים. המחוז נקרא על שם הטאורים, המתיישבים היוונים בחצי האי קרים.
היסטוריה.
במהלך המאות ה-17 וה-18 נוספו לאימפריה הרוסית שטחים מדרום מערב לה. שטחים אלו נקראו רוסיה החדשה (נובורוסיה).
בהסכם פריאסלאב מ-1654 נמסר שטח אוקראינה של הגדה השמאלית, מלבד החלק הדרומי שלה, לאימפריה הרוסית. בהסכם אנדרוסובו (1667) ובחוזה השלום הנצחי (1686) בין האיחוד הפולני-ליטאי ורוסיה הצארית אושר סיפוח זה לרוסיה הצארית.
בהסכם ניש אחרי המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739) נוסף אזור אזוב.
ב-1764 הוקם מחוז רוסיה החדשה על שטחים אלו. המרכז המנהלי של המחוז היה בקרמנצ'וג.
שליטי המחוז העניקו אדמות הן לאצולה רוסית והן לקצינים משוחררים על מנת לעודד התיישבות בערבות המיושבות בדלילות, קטרינה הדגולה הזמינה מתיישבים מכל רחבי אירופה לאדמות שנכבשו וכשליט המחוז מינתה את הנסיך גריגורי פוטיומקין שהעביר את המרכז המנהלי לדניפרו.
בהסכם קוצ'וק קאינרג'ה אחרי המלחמה העות'מאנית-רוסית (1768–1774) התווספו לשטחי האימפריה הרוסית שטחים שבעבר היו חלק מחאנות קרים, ב-1775 נוספו שטחי הסיץ' הזפורוז'י, בהסכם יאש שסיים את המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792) הושלמה ההשתלטות על חצי האי קרים.
מחוז טאבריה.
ב-1802 פוצלה רוסיה החדשה לפלכים יקטרינוסלב, חרסון, וטאבריה.
בשל ההגירה הרבה, הגיוון האתני במחוז היה גדול. במפקד האימפריאלי של 1897 נמצא כי אוכלוסיית טאבריה כללה 1,447,790 נפש, מהם 762,804 גברים ו-684,986 נשים. המיעוטים הגדולים היו אוקראינים כ-42%, רוסים כ-28%, טטרים כ-14% גרמנים כ-5% ויהודים כ-4%. 75% החזיקו בדת הנוצרית אורתודוקסית מזרחית.
ב-1917 פוצל המחוז, רוב חצי האי שימש בסיס להקמת הרפובליקה העממית של קרים כחלק מהרפובליקה העממית האוקראינית ואילו סבסטופול וסביבתה נותרה הבסיס הימי העיקרי של צי הים השחור של הרפובליקה הרוסית כחלק מהרפובליקה הסובייטית של דונייצק-קריבוי רוג
הבחירות בישראל
אנדרואיד אקלייר
חיים יחזקאל
חיים יחזקאל (נולד ב-24 באוגוסט 1966) הוא משורר ומחנך ישראלי.
ביוגרפיה.
חיים יחזקאל, הבכור בין שישה ילדים, נולד וגדל בכפר יונה. אביו יצחק יחזקאל היה נהג מונית ואימו, מרים יחזקאל, עקרת בית. בוגר פנימיית שטיינברג ותיכון כצנלסון בכפר-סבא. בצה"ל שירת במשך שלוש שנים כלוחם נ"מ ושנת קבע בחיל החינוך, במסגרתו הוא גם שירת במילואים. למד ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. במסגרת לימודיו זכה במצטיין רקטור, פרס קרן דב סדן ללימודי יהדות ופרס מהכנסת על הצטיינות במדעי הרוח.
יחזקאל הוא מורה רב-תחומי משנת 1995. לימד ברמת אביב בתיכון הנדסאים הרצליה ליד אוניברסיטת ת"א, ובנתניה, באורט לייבוביץ', לני ואורט אקסטרני.
מייסד שותף של תיכון ”אביב" בנתניה בשנת 1997, בית ספר אינטרני פרטי בפיקוח משרד החינוך, מ-2005 עד 2010 היה בבעלותו ובניהולו.
החל משנת 2013 מנהל את בית ספר "אופקים" בנתניה. ב"אביב" ו"אופקים" לימד ומלמד מקצועות שונים.
שיריו שהולחנו: תפילה, אדון לא נעים לו, שיר נעורים, אי ביטחון, דודה קלרה, פשוט (הולחנו ובוצעו על ידי הזמרת והמלחינה רחלי וולשטיין). השיר 'השלמה' הולחן ובוצע על ידי אלי דראי. שיריו הושמעו והוקראו בתחנות רדיו: קול ישראל, אורנים והרדיו של יהודית מליק שירן.
בין השנים 91–93, בהיותו סטודנט, כתב יחד עם מנחם זילברמן קטעים סאטיריים ל'הבקתה' בתל אביב לערב שנקרא "יום שלישי פעמיים כי טוב".
מרבה להרצות בבמות ספרותיות כדוגמת בית הסופר ובית היוצר.
חבר בקבוצת המשוררים הנתנייתים "שיח כותבים" בניהולה של שושנה ויג.
חבר באגודת הסופרים העבריים משנת 2017 וחבר אקו"ם משנת 2018.
חיים יחזקאל נשוי לאלה משנת 1994. יש להם ארבעה ילדים, והם מתגוררים בנתניה.
קישורים חיצוניים.
מאמרים פרי עטו
באתר חדשות מחלקה ראשונה:
Harvard Law Review
Harvard Law Review הוא כתב עת משפטי הרואה אור בידי קבוצת סטודנטים עצמאית מבית הספר למשפטים בהרווארד. כתב העת יוצא לאור מדי חודש בחודשים מובמבר עד יוני, כשגיליון נובמבר משמש לסקירת פסקי הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית בשנה החולפת. לצד כתב העת מתפרסם אתר האינטרנט Harvard Law Review Forum, שבו תגובות למאמרים שפורסמו בכתב העת.
הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור ב-15 באפריל 1887. הקמת כתב העת נעשתה בתמיכה משמעותית של עורך דין לואי ברנדייס, בוגר טרי של אוניברסיטת הרווארד ולימים שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. מהקמתו ועד לשנות ה-70 של המאה ה-20 בחירת הסטודנטים לעריכתו נעשתה לפי ציוניהם, כאשר נשיא כתב העת היה הסטודנט בעל הרמה האקדמית הגבוהה ביותר. מאז שנות ה-70 בחירת העורכים נעשית לפי ציוניהם בשנת הלימודים הראשונה ולפי הישגיהם בתחרות כתיבה שנערכת בסוף השנה הראשונה, ונשיא כתב העת נבחר על ידי שאר העורכים. האישה הראשונה שנמנתה עם עורכי את כתב העת הייתה פריסילה הולמס, בשנים 1953–1955, והאישה הראשונה שהייתה נשיאת כתב העת היא סוזן אסטריך, בשנת 1977.
בשנת 2015 היה לכתב העת אימפקט פקטור של 4.979, שמיקם אותו לפי מדד זה בראש רשימה של 143 כתבי עת משפטיים.
נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, היה נשיא כתב העת בכרך ה-104 שלו. אחדים מעורכי כתב העת, בהם פליקס פרנקפורטר, רות ביידר גינסבורג ואנטונין סקאליה, מונו בהמשך חייהם לשופטים בבית המשפט העליון של ארצות הברית. רבים מעורכי כתב העת מונו בהמשך חייהם לפרופסורים.
Money (כתב עת)
Money הוא כתב עת המתפרסם בידי תאגיד התקשורת הבינלאומי Time Inc.
הגיליון הראשון שלו ראה אור באוקטובר 1972.
תוכן.
מאמריו עוסקים במכלול נושאי כלכלה פרטית ומשתרעים מהשכלה, חיסכון, פרישה לגמלאות ומיסוי לסוגיות הנוגעות לכלכלת המשפחה כגון תשלום למכללה, אשראי, קריירה ושיפוץ הבית. הוא נודע בשל הרשימה השנתית שהוא מפרסם של "המקומות הטובים ביותר להתגורר באמריקה". Money, לצד Fortune ו-CNN היה שותף ב-CNNMoney.com, לאחר שערוץ הכלכלה CNNfn חדל לפעול בשנת 2004. בשנת 2014 Money השיק אתר משלו: Money.com.
פיצוץ מנהרת הטרור ליד כיסופים (2017)
ליה ויליאמס
ליה ויליאמס (באנגלית: Lia Williams; נולדה ב-26 בנובמבר 1964) היא שחקנית אנגלייה הידועה מהופעותיה בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. בנוסף עוסקת ויליאמס בבימוי.
ביוגרפיה.
ויליאמס נולדה בבירקנהד שבצ'שייר.
קריירה בתיאטרון.
פריצת הדרך של ויליאמס הייתה ב-1991 בהופעה במחזה "The Revengers' Comedies". ב-1993 גילמה את קרול בהפקה הלונדונית של המחזה "אוליאנה" מאת דייוויד מאמט. ב-1997 הופיעה ויליאמס בווסט אנד הלונדוני ובברודוויי במחזה "גג שקוף" מאת דייוויד הר. ב-2001 הופיעה שוב בווסט אנד ובברודוויי במחזה "הביתה" מאת הרולד פינטר.
עוד בתיאטרון שיחקה ויליאמס ב-2002 במחזה "מפה מונדי" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2005 גילמה את רוזלינד במחזה "כטוב בעיניכם" עם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-2007 הופיעה במחזה "The Hothouse", ובמחזה "שלוש מסיבות" מאת אלן אייקבורן. ב-2008 גילמה את אלידה ואנגל במחזה "האישה מן הים" מאת הנריק איבסן. ב-2013 שיחקה בתפקידים של אנה וקייט במחזה "Old Times" מאת פינטר.
ב-2013 הופיעה ויליאמס בתיאטרון גייט בדבלין בתפקיד בלאנש דובואה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס.
קולנוע וטלוויזיה.
הופעת הבכורה של ויליאמס בקולנוע הייתה ב-1993 בסרט "Dirty Weekend" בבימויו של מייקל וינר, שבחר בה אחרי שראה אותה במחזה של אלן אייקבורן. בהמשך שיחקה בתפקידי משנה בסרטים "לאור האש" (1997), "כדור בלב" (1998), "The King Is Alive" (2000), "נערה מריו" (2001), ו-"The Christmas Miracle of Jonathan Toomey" (2007).
ב-2001 שיחקה ויליאמס לצדה של שילה הנקוק במיני-סדרה "The Russian Bride".
הופעות נוספות שלה בטלוויזיה היו בתפקידי משנה בעיבוד לספר "רעל תוסס" ( מאת אגאתה כריסטי (2003), וב-"By the Pricking of My Thumbs" (2006). ויליאמס שיחקה בתפקידי אורח בסדרות "חדר מיון" (1989), "עדות אילמת" (2002), "בקצב הלב" (2002), "The Last Detective" ו-"A Touch of Frost" (2005), ובסדרה "רציחות במידסומר" (2015).
בספטמבר 2009 הצטרפה ויליאמס לסדרת הדרמה קומית "דוק מרטין" של רשת ITV.