ג'ים ופאם מקדימים את החתונה שלהם ומתחתנים במפלי הניאגרה, ביחד עם כל החברים מהמשרד. מייקל מתחיל לצאת עם אמא של פאם, אך נפרד ממנה זמן קצר לאחר מכן. אנדי וארין מתחילים לצאת. ג'ים מקודם לתפקיד מנהל שותף של הסניף ביחד עם מייקל, למורת רוחו של דווייט. לאורך העונה מתואר הקושי הרב של דאנדר מיפלין לשרוד במשבר הכלכלי, ובשנייה האחרונה החברה נקנית על ידי חברת המדפסות "סייבר" שבפלורידה, אותה מנהלת ג'ו בנט (קאתי בייטס) ומייצג אותה בסניף סקרנטון גייב לואיס (זאק וודס). כיוון שכל הנהלת החברה מפוטרת, וסניף סקרנטון הוא היחיד בחברה שהצליח לשרוד את הקשיים, מייקל הופך לבכיר ביותר בדאנדר מיפלין. לפאם וג'ים נולדה בת, סיסי הלפרט. בסוף העונה דווייט קונה את הבניין של החברה.
עונה 7.
פאם הופכת למנהלת האדמיניסטרטיבית של המשרד. במהלך הקיץ, ארין התחילה לצאת עם גייב, לקנאתו של אנדי. דווייט ואנג'לה מבטלים את החוזה שלהם לאחר שאנג'לה נפגשת עם סנטור אלמן חד-הורי ומתחילה לצאת איתו. ריאן מייסד חברת הזנק בשם "WUPHF.com" ומשכנע חלק מהעובדים במשרד להשקיע בו, אבל ריאן לוקח את החברה לכיוון כושל ובסוף מחליט למכור את החברה. בגלל שטובי הופך לחבר מושבעים במשפט חשוב בסקרנטון, הולי מחליפה אותו וחוזרת לסקרנטון, לשמחתו של מייקל, ומנסה להרשים אותה בשנית, למרות שהולי כבר בזוגיות. החברות מהמשרד ממליצות להולי להציב אולטימטום לבן זוגה, שאם הוא לא יציע לה נישואים עד תחילת השנה החדשה, הם ייפרדו. בסופו של דבר הולי נפרדת ממנו, ומתחילה לצאת עם מייקל. הולי צריכה לעזוב את סקרנטון ולעבור לקולורדו כדי לטפל בהורים שלה. מייקל מציע נישואים להולי ומתכונן לעזוב את המשרד. הוא מכשיר מחליף לתפקיד שלו, איש מכירות כושל בשם דיאנג'לו (ויל פארל). ארין נפרדת מגייב. מייקל עוזב את המשרד ועובר לקולורדו עם הולי.
הפקה.
לאחר שהגרסה הבריטית המקורית זכתה בשני פרסי גלובוס הזהב, החליטה רשת NBC להשיק גרסה אמריקנית לסדרה. השם "המשרד" נשמר וכך גם עלילת העונה הראשונה, אך צוות השחקנים ואזורי הצילומים הוחלפו. העונה הראשונה כללה שישה פרקים בלבד וצולמה ברחבי משרד אמיתי. בתחילה המפיק, גרג דניאלס, שכר ארבעה תסריטאים לכתיבת הסדרה: מייקל שור, בי ג'יי נובאק, פול ליברשטיין ומינדי קלינג. קן קוופיס, שבנה לו מוניטין בז'אנר הקומי ב"המופע של לארי סנדרס" וב"מלקולם באמצע", ביים את פרק הפיילוט וכן הפיק מספר פרקים. ריקי ג'רווייס וסטיבן מרצ'נט, שיצרו את סדרת המקור, לא משתתפים בהפקת הסדרה אך שמותיהם מופיעים ברשימת הקרדיטים.
בעונה השנייה הצטרפו לצוות התסריטאים שלושה כותבים חדשים: ג'ניפר סלוטה, ג'ין סטופינסקי ולי אייזנברג. הצילומים בעונה השנייה עברו לאולפן אקוסטי שנבנה כהעתק של סביבת העבודה בעונה הראשונה.
סטיב קארל כיכב בתפקיד הראשי בסדרה בתפקיד המנהל האזורי מייקל סקוט, עד שפרש מן הסדרה לקראת סוף עונתה השביעית. למרות זאת הסדרה המשיכה לשתי עונות נוספות. ב-2012 פורסם כי הסדרה צפויה לרדת מהמרקע בתום עונתה התשיעית. ב-16 במאי 2013 שודר פרק הסיום של הסדרה.
פרסים.
בטקס פרסי האמי ב-2006, הסדרה זכתה בפרס הקומדיה הטובה ביותר. כמו כן, סטיב קארל (מייקל סקוט) היה מועמד בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית. סטיב קארל זכה בפרס גלובוס הזהב ב-2006 על תפקידו בסדרה, בעוד שריקי ג'רווייס, שגילם את הדמות המקבילה בסדרת המקור, קיבל את אותו הפרס שנתיים קודם לכן, ב-2004.
סמל מקדוניה הצפונית
סמל מקדוניה הצפונית אומץ רשמית בשנת 1992 עם הכרזת העצמאות מיוגוסלביה.
תיאור הסמל.
הסמל מעגלי בצורתו, בשני צדדיו שיבולי חיטה, עלי טבק וזרעי פרג. בתחתית הסמל קלף המעוטר בדגם האופייני לתלבושת המסורתית המקדונית. במרכז הסמל ניתן לראות הר, אגם וזריחה.
הסמל נועד לסמל את עושרה של המדינה, את מבניה הטופוגרפי, ואת מאבקה לעצמאות.
היסטוריה.
הסמל אומץ רשמית ב-27 ביולי 1946 על ידי מועצת העם של הרפובליקה העממית של מקדוניה (לימים הרפובליקה הסוציאליסטית של מקדוניה), והרפובליקה ממשיכה להשתמש בסמל זה גם לאחר היפרדותה מיוגוסלביה. הצעות שונות לבחור סמל חדש למדינה כשלו, בשל מחלוקת פוליטית על מבנה הסמל החדש. אחת ההצעות כללה אריה זהוב על רקע של מגן אדום - סמל לאומי מקדוני.
ב-16 בנובמבר 2009 הוסר מראש הסמל הכוכב האדום בן חמישה קצוות - הסמל המסורתי של הקומוניזם.
אילנית אוסטרלית לבנה
אִילָנִית אוֹסְטְרָלִית לְבָנָה (שם מדעי: "Litoria caerulea") היא מין של אילנית הנפוצה במקור באוסטרליה ובגינאה החדשה והובאה גם אל אזורים מסוימים בניו זילנד ובארצות הברית והתרבתה שם. המין אילנית אוסטרלית לבנה משתייך לסוג ליטוריה שבסדרת חסרי הזנב. במראה, האילנית האוסטרלית הלבנה דומה מאוד לשני מינים אחרים בסוג: "Litoria splendida" ואילנית ענקית.
האילנית האוסטרלית הלבנה היא מין גדול יחסית, ואורכה מגיע ל-10 סנטימטרים. תוחלת החיים של האילנית האוסטרלית הלבנה בשבי גבוהה בהשוואה למיני חסרי זנב אחרים ומגיעה לכ-16 שנים. האילנית האוסטרלית הלבנה נוחה לגידול בידי בני אדם ומותאמת למחיה באזורים עירוניים, בסביבות מגורי האדם; לרוב היא נמצאת על חלונות בתים, בהם היא תרה אחר חרקים שנמשכים לאור. בשל תכונותיה הפיזיולוגיות וההתנהגותיות, האילנית האוסטרלית הלבנה נעשתה לחיית מחמד אקזוטית ברחבי העולם. לחומר המופרש מעור האילנית סגולות רפואיות, והוא יכול לשמש כחומר מחטא ואנטי-ויראלי בתכשירי רוקחות.
האילנית האוסטרלית הלבנה הייתה הצפרדע הראשונה שתועדה באופן מדעי באוסטרליה. הבוטנאי והרופא האנגלי ג'ון וייט (John White; 1832-1756) תיעד את המין ב-1790. במקור נקרא המין "Rana caerulea" (צפרדע כחולה); על אף שצבע המין הוא ירוק, הפרטים שלכד וייט ושלח לארצו אנגליה ניזוקו בדרכם כתוצאה מחומר משמר ונעשו כחולים.
הצפוניים והמזרחיים של אוסטרליה ובדרום גינאה החדשה; שטחי המחיה של צפרדע זו מוגבלים בדרך כלל לאזורים בעלי אקלים חם, טרופי ולח, אך האילנית האוסטרלית הלבנה נפוצה גם באזור מזרח אוסטרליה בו קר יחסית בחורף. בגינאה החדשה, תפוצתה של האילנית האוסטרלית הלבנה מוגבלת לאזור הדרומי והיבש יותר. שם היא נפוצה החל מאזור דרום מערב גינאה החדשה ועד הבירה פורט מורסבי, אך בעיקר באי דארו (Daru Island).
נאספו מספר מצומצם של עדויות על תצפיות של אילנית אוסטרלית לבנה גם בצפון גינאה החדשה, אבל נראה כי היא הובאה לשם בצורה מלאכותית על ידי האדם. בנוסף, המין הובא על ידי האדם הן לניו זילנד והן לארצות הברית. בארצות הברית, תפוצת האילנית האוסטרלית הלבנה בטבע מוגבלת לאזורים בודדים בפלורידה, לשם היא הגיעה לראשונה ככל הנראה במסגרת סחר בחיות מחמד. תפוצת המין בפלורידה מוגבלת, ולא ברור האם היא גרמה לנזקים אקולוגיים כלשהם כגון העלמות של מינים מקומיים כתוצאה מהתחרות עם מין פולש זה. בניו זילנד הייתה בעבר האוכלוסייה י
מראה ואנטומיה.
אורכה של האילנית האוסטרלית הלבנה יכול לעלות על 10 סנטימטרים. צבע העור משתנה ותלוי בטמפרטורה ובצבעי הסביבה, ויכול לנוע בין חום בהיר-צהוב לירוק. לעיתים, לאילנית האוסטרלית הלבנה כתמים לבנים קטנים ולא סימטריים באזור הצלעות והגב. קוטרם של כתמים אלו יכול להגיע ל-5 מילימטרים ומספרם מתרבה עם הגיל. בקצות כפות הרגליים משטחי-הצמדה גדולים שאצל פרט בוגר מגיע קוטרם ל-5 מילימטרים. משטחים אלו עוזרים לצפרדע לאחוז ולא ליפול בעודה מטפסת, ומאפשרים לה לטפס בצורה אנכית על משטחים חלקים כגון זכוכית. עיניה של האילנית האוסטרלית הלבנה זהובות ולהן קשתית אופקית האופיינית לסוג "Litoria" שבו היא חברה. קרומי שחייה נמתחים על האצבעות.
מראהו של הראשן משתנה במשך שלבי ההתפתחות שלו. אורך ראשני האילנית האוסטרלית הלבנה נע בין 8.1 מילימטרים ל-4.4 סנטימטרים. בתחילת חייהם צבעם חום למחצה, כאשר עם התפתחות הצפרדע גדלים החלקים החומים וצבעם משתנה לירוק. צבע עור סגול בקרב פרטים בוגרים מתפרש לעיתים כסימן למצוקה או מחלה. הצד התחתון של פרט צעיר כהה אך מתבהר עם התבגרותו. צדו התחתון של פרט בוגר יהיה לבן כולו. הביצים הן חומות ודבוקות אחת לשנייה בשכבת ג'לי בהיר, וקוטרן נע בין 1.1 ל-1.4 מילימטרים.
אף על פי שלאילנית האוסטרלית הלבנה, כמו כל שאר חסרי הזנב, יש ריאות, היא סופגת חמצן דרך עורה, וכדי לאפשר את ספיגת החמצן העור צריך להישאר לח כל העת. מחמת לחותו התמידית של העור, הוא מהווה מצע נוח לגדילת פתוגנים (גורמים למחלה) אשר משגשגים על העור ומגדילים את הסיכוי ליצירת זיהום. כדי למנוע מצב זה, האילנית האוסטרלית הלבנה מפרישה מעורה פפטידים אשר הורסים את הפתוגניים הללו; לחלק מפפטידים אלו סגולות אנטיביוטיות ואנטיוויראליות. בנוסף, הם מכילים חומר המדכא רעב. כן נמצא כי כמה מפפטידים אלו הרסו את נגיף האיידס (HIV) בלי להרוס תאי לימפוציט T בריאים.
התנהגות ואקולוגיה.
אופייה של האילנית האוסטרלית הלבנה נוח והיא אינה מרבה בפעילות. היא פעילה בעיקר בשעות הלילה; בשעות המוקדמות של הערב היא יוצאת ממחבואה כדי לקרקר (באביב ובקיץ) ולאחר מכן לצוד במהלך הלילה, ואילו את היום היא מבלה בפעילות מועטת או בשינה, בעיקר באזורים לחים וחשוכים. במהלך החורף, האילנית האוסטרלית הלבנה אינה מקרקרת ובדרך כלל לא ניתן לראותה.