מרי פוטה (באנגלית: Mary Foote; 1872–1968) הייתה ציירת ועורכת אמריקאית של רשימות העיון של קרל יונג. כאמנית היא חיה ועבדה בכיכר וושינגטון בניו יורק, בפריז ובפקין. משנת 1928 עד שנות החמישים התגוררה בציריך ויצרה ופרסמה את הרשימות של קרל יונג עד מלחמת העולם השנייה. היא חזרה לארצות הברית בשנות החמישים ובילתה את שנותיה המאוחרות יותר בקונטיקט, שם נפטרה.
ראשית חייה.
מרי פוטה הייתה בתם של צ'ארלס ספנסר פוטה (1837–1880) וחנה האברד פוטה (1840–1885). היא נולדה בגילפורד, קונטיקט, כמו גם אחותה הצעירה, מרגרט פוטי הולי, שהפכה גם היא לאמנית. לאחר שהבנות התייתמו, גודלה מרגרט על ידי דודתה, הרייט פו הולי ובעלה, בוושינגטון הבירה. מרי נלקחה על ידי דודה שגרה בהרטפורד, קונטיקט לאחר שהפכה ליתומה בגיל 13.
בת דודה הייתה לילי ג'ילט פוטה, שהייתה אומנת לילדיו של מארק טוויין. במשך תקופה מסוימת גרה מרי פוטה במשק הבית של מרק טוויין (סמואל ל. קלמנס) והייתה חברה עם סוזי קלמנס.
קריירה.
אומנות.
החל משנת 1890 למדה אמנות בבית הספר ייל לאמנות. בשנת 1894 הוענק לפוטה פרס אליס קימבול האנגלי, שתמך בנסיעות הקיץ של אמנים. היא קיבלה פרס נוסף, של ויליאם וירט ווינצ'סטר, מימן שנתיים של לימודים באירופה, והוענק לפוטה בשנת 1897. הוא נחשב ל"פרס הגדול מסוגו" בארצות הברית באותה תקופה.
מרי פוטה נסעה לפריז, צרפת ולמדה אצל ג'ון סינגר סרג'נט. היא הייתה תלמידה של פרדריק מקמוניז באקדמיה כרמן בפריז ובז'יברני. הגנים שם, הפכו לנושא של רבים מציוריה. חבריה כללו את פטרונית האומנות מייבל דודג', הרקדנית איזדורה דאנקן, הסופר הנרי ג'יימס, הסופרת גרטרוד שטיין, הצייר ג'יימס אבוט מקניל ויסלר והציירות אלן אמט ראנד וססיליה בו.
בשנת 1901 היא חזרה לניו יורק כדי להקים סטודיו בכיכר וושינגטון, שם התפרנסה מעבודות ציורי הדיוקן שלה. רשימת הלקוחות שלה כללו את כל הידוענים של זמנה בתחום האמנות והתרבות. פוטה ציירה מגוון רחב של נושאים, כולל דיוקנאות, דמויות, פרחים ונופים.
עבודותיה הוצגו באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, יחד עם עבודותיהם של רוברט אנרי, ססיליה בו, אדמונד צ'ארלס טרבל ואמנים ידועים אחרים. עבודתה תוארה כך:
מרי פוטה שלחה כמה בדים משובחים, שהמדהים שבהם, אולי, הוא זה של "גברת ג'ון קרפנטר" - עם כובע כחול ומעיל אדום, ואיזון צבעים מצוין עם ציור הספר, הכוס והתחתית על השולחן. דיוקנה של ה"גברת הרמן קובבה" הראתה דוגמה לדמות עדינה, שהערך הצבעוני של השרשרת הוורודה ביחס לגווני הגוף מבטאים אושר."
בתערוכת הארמורי בשנת 1913, היא הציגה את הציור "הגברת הזקנה".
פוטה חיה ועבדה בפקין שבסין החל מדצמבר 1926 לתחילת 1927.
במהלך שנות העשרים היא שיתפה את הסטודיו שלה עם המורה שלה מצרפת, פרדריק מקמוניס וקיימה איתו מערכת יחסים אישיים ונכנסה לדיכאון עמוק לאחר שהסתיימה מערכת היחסים איתו. היא ביקשה טיפול אצל סמית אלי ג'ליף, ובשנת 1927 סגרה את הסטודיו שלה. אחד מחבריה, רוברט אדמונד ג'ונס, מעצב במה בניו יורק, היה מטופל של קרל יונג וטוני וולף. הוא יעץ לפוטה, שתוארה כנוירוטית, ללכת אליהם לטיפול בציריך, שווייץ.
קרל יונג.
לאחר שסגרה את הסטודיו שלה, פוטה נסעה לציריך לראות את הפסיכותרפיסט השווייצרי קרל יונג. החל משנת 1928 עבדה אצל יונג, תחילה תמללה את ימי העיון שלו וערכה את ניסוחם האנגלי של כתבי יונג, ואז הפיצה את העותקים למשתתפי ימי העיון. רשימותיה הפכו לבסיס לכתבים שהתפרסמו בשנת 1976. המזכירה והעוזרת שלה משנות השלושים של המאה העשרים ועד לסדרת הסמינרים שהסתיימה במלחמת העולם השנייה הייתה אישה אנגלית, הגברת אמילי קופל, שהייתה נשואה לגבר משווייץ. העבודה שולמה על ידי מנויים.
בשנות השלושים של המאה הקודמת, היה לפוטה קשר סודי עם איש העסקים הגרמני המשכיל מהרווארד ארנסט האנפשטנגל. היא חזרה לקונטיקט זמן קצר לפני מותה. בהספד שלה כינו אותה כ"מזכירתו של יונג ".
היא תוארה גם כאישה גבוהה ואלגנטית. מרי מלון, אשתו של פול מלון, אמרה עליה, "יש לה סגנון נהדר. ממנה תלמד על מערכות היחסים הרגשיים בין האנשים שפגשה. היא מאוד שברירית."
אחרית ימיה.
בשנות החמישים שבה פוטה לקונטיקט. היא נפטרה ב־28 בינואר 1968 ונקברה בבית העלמין בגילפורד, קונטיקט. [2] [20]
עבודותיה נמצאות בספריית אוניברסיטת ייל.
אדי פיירס
אדי פיירס (באנגלית: Eddie Fyers) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "" מאוקטובר 1987, ונוצרה על ידי הכותב והמאייר מייק גרל.
פיירס היה סוכן מיומן של סוכנות הריגול "CIA", והוא נשלח לבצע התנקשות בקשתית שאדו. במשימה זו, הוא פגש לראשונה בגיבור-העל החץ הירוק, שרדף אחרי שאדו גם כן. פעולותיו של החץ, בהן הוא לקח את החוק לידיים, הביאו אותו למסלול התנגשות עם פיירס. עם זאת, פיירס הפך לחבר קרוב של רוי הרפר ואף הצליח להתיידד עם החץ בסופו של דבר. לאחר זמן מה, הוא עזב את ה-CIA על מנת לעבוד כפרילנסר.
עם גילוי בנו של החץ, קונור הוק, פיירס התקרב אליו ושימש לו כדמות אב. לאחר שהחץ הקריב את חייו כשמנע פיגוע טרור ביולוגי בעיר מטרופוליס, פיירס אימץ את הוק. הוא אימן אותו והכשיר אותו לשימוש בכלי נשק, והם יצאו למשימות שונות ברחבי העולם. לאחר של החץ מן המתים, הוק בחר להמשיך לחיות עם פיירס על פני אביו הביולוגי. כאשר חייו של הוק עמדו בסכנה, פיירס הגן עליו בגופו ונפצע אנושות. הוא סבל מכוויות קשות בכל חלקי גופו, ונפשו התערערה. מאוחר יותר, הוא נראה בחתונתם של החץ והקנרית השחורה.
לאחר הלידה מחדש של היקום, פיירס הופיע מחדש כשכיר חרב וחבר בארגון הפשע מאורגן "המעגל התשיעי". הוא נאבק בחץ ובקנרית השחורה ואף הצליח לגבור עליהם, ובהמשך הוא נשכר לביצוע עבודות נוספות תמורות כסף המעלות אותו על מסלול התנגשות עם החץ. החץ פוצע אותו קשות, אך פיירס מספיק לפוצץ את מגדל מחט החלל.
את דמותו של אדי פיירס בסדרת הטלוויזיה "החץ" מגלם השחקן סבסטיאן דאן.
פנסילבניה גאזט
פנסילבניה גאזט (באנגלית: The Pennsylvania Gazette) היה אחד העיתונים הבולטים של ארצות הברית משנת 1728, לפני תקופת המהפכה האמריקאית, ועד 1800.
היסטוריה.
את העיתון הוציא לאור לראשונה סמואל קיימר בשנת 1728, בשם "The Universal Instructor in all Arts and Sciences: and Pennsylvania Gazette"; היה זה העיתון השני שפורסם בפנסילבניה. ב-2 באוקטובר 1729 קנו בנג'מין פרנקלין ויו מרדית' את העיתון וקיצרו את שמו. הם ויתרו גם על תוכניתו הגרנדיוזית של קיימר להדפיס בתוך העיתון את ציקלופדיית צ'יימברס. פרנקלין לא רק הדפיס את העיתון, אלא גם כתב לעיתים קרובות מאמרים תחת שמות עט. עיתונו הפך במהרה לעיתון המצליח ביותר במושבות.
סנט ג'ין
טביחה ומכירה
לגדי
לגדי (באסטונית: Lagedi) היא עיירה קטנה במחוז האריו בצפון אסטוניה. ב-2011 חיו בעיירה 953 איש.
לחברת הרכבות האסטונית הממשלתית אלרון תחנה בלגדי.
בלגדי פעל מחנה לעבודת כפייה במהלך הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה. מחנה זה היה מחנה לוויין של מחנה הריכוז ואיווארה ובו התקיימו רציחות המוניות של יהודים.
התוצא הפוטורפרקטיבי
התוצא הפוטורפרקטיבי הוא תוצא (אפקט) אופטי לא ליניארי שבו מקדם השבירה של חומר (גביש, בדרך כלל) משתנה בתגובה להקרנתו באור. ניתן להשתמש בתוצא הפוטורפרקטיבי לאחסון הולוגרמות באופן זמני ולמחיקתן לפי הצורך ולכן התוצא שימושי לאחסון נתונים הולוגרפי. בנוסף, התוצא הפוטורפרקטיבי יכול לשמש גם ליצירת או ליצירת .
מנגנון.
המנגנון של התוצא הפוטורפרקטיבי כולל:
מנגנון שונה קיים בחומרים פוטורפרקטיביים דיאלקטריים שבהם הסריג עמיד לפעולת הקריאה הרבה יותר טוב .
יישומים.
ניתן להשתמש באפקט הפוטורקטיבי להולוגרפיה דינמית. כלומר, האפקט הפוטורפרקטיבי מאפשר ליצור הולוגרמה, להשתמש בה לפי הצורך, למחוק, ואחר כך ליצור באותו גביש הולוגרמה אחרת. ההולוגרמה המאוחסנת בתוך הגביש נמחקת על ידי הצפת הגביש בתאורה אחידה אשר מעוררת את האלקטרונים חזרה לפס ההולכה וגורמת לפיזור אחיד שלהם בגביש תוך ביטול שדה המטען המרחבי.
הנה מספר דוגמאות לשימוש בהולוגרפיה הדינמית. הדוגמה ראשונה היא לעיצוב וניקוי אלומות קוהרנטיות, מיקוד למשל. דוגמה שנייה היא הולוגרפיה רגילה כאשר הארת הסריג עם אלומת ייחוס בלבד גורמת לשחזור אלומת האות המקורית.
דוגמה נוספת היא ערבוב של שני גלים. מפצלים אלומה בעזרת מפצל אלומה ואז משגרים את שתי האלומות לעבר הגביש מזוויות שונות. הסריג שהוטבע בגביש מפזר את האלומות לפי חוק בראג, באופן שיחס העצמה בין האלומות המתפזרות שונה מהיחס בין האלומות הנכנסות.
חומרים פוטורפרקטיביים.
על החומרים הפוטורפרקטיביים נמנים ), , , חומרים אורגנים פוטורפרקטיביים, פוטופולימרים מסוימים ומבנים של כפולה.
מיס שווייץ 2010
מיס שווייץ 2010 הייתה תחרות מיס שווייץ ה-51 במספר.
12 מועמדות התמודדו בתחרות, זאת בניגוד לשנים קודמות בהן היו 16 מועמדות. מספר המתמודדות הנמוך היה במטרה להעניק יותר זמן מסך לכל אחת מן המועמדות, כדי שיוכלו להכיר אותן טוב יותר.
במסגרת התחרות חולקו גם פרסי "מיס פוטוגניק" ו"מיס חברות".
התחרות נערכה ב-25 בספטמבר 2010 בתיאטרון 11 בציריך. סוון אפיניי הנחה את התחרות בגרמנית. במסגרת החלק האומנותי הופיעה איימי מקדונלד.
הזוכה, קרסטין קוק, נולדה בשווייץ לזוג הורים אנגליים. היא ייצגה את שווייץ במיס תבל 2011.
קפסולה
קפסולות
הספרייה הבהאית הבינלאומית
הספרייה הבהאית הבינלאומית היא ספרייה עתידית המתוכננת לקום במרכז הבהאי העולמי בחיפה.
חזון.