פרנק לויד נולד בגלאזגו שבסקוטלנד. עוד כשהיה ילד משפחתו היגרה לארצות הברית. שם החל להיכנס לתעשיית הסרטים, שהייתה אז בראשיתה. הקריירה הקולנועית שלו דומה ביותר לבמאי פרנק בורזאג'. בין השנים 1913 - 1916 עבד כשחקן בסרטי ראינוע קצרים. באותה תקופה גם החל לכתוב תסריטים ולביים. חלקם בסרטים שהוא עצמו משמש בהם ביותר מתפקיד אחד. כך היה לאורך כל העשור השני של המאה ה-20. שנות העשרים הביאו לפריצה בקריירת הבימוי שלו. סרטו המשמעותי הראשון כבמאי היה "אוליבר טוויסט" (1922), עיבוד לרומן הנודע של צ'ארלס דיקנס. זוהי הגרסה המפורסמת ביותר מתקופת הראינוע לספר, בו גילם את אוליבר השחקן-ילד ג'קי קוגן. במהלך עשור זה פרנק לויד היה שותף להקמת האקדמיה האמריקאית לקולנוע (עם 35 אחרים) ואף הוא שימש כנשיא האקדמיה בין השנים 1934 - 1935.
את פרס האוסקר הראשון שלו קיבל לויד כבר בשנה השלישית לחלוקת פרסי האקדמיה האמריקנית לקולנוע. הוא קיבל את פרס הבימוי באפריל 1930 על "אישה אלוהית", כשבקטגוריית הבימוי היו שבעה מועמדים, כשפרנק לויד מועמד עוד פעמיים פרט ל"אישה אלוהית". הסרט עצמו כלל לא היה מועמד לקטגוריית הסרט הטוב ביותר.
סרטו משנת 1933, "תהלוכה", דרמה היסטורית, על פי המחזה של נואל קאוורד, זכה בשלושה פרסי אוסקר, ביניהם לבימוי ולסרט הטוב ביותר.
ב-1935 ביים את הסרט הקלאסי "המרד על הבאונטי" בכיכובו של "מלך הוליווד", קלארק גייבל. הסרט גרף 8 מועמדויות לפרס האוסקר ובהם, בפעם היחידה בתולדות הפרס, שלושה שחקנים המועמדים לקטגוריית שחקן ראשי על אותו סרט. לויד עצמו קיבל גם הוא מועמדות, על הבימוי. הוא אומנם הפסיד לג'ון פורד, אך הסרט זכה בפרס "הסרט הטוב ביותר".
סרטים בולטים אחרים שביים לויד: סרט ההרפתקאות "תחת שני דגלים" (1936), "לו הייתי מלך" (1938), בו גילם השחקן רונלד קולמן את דמותו של פרנסואה ויון, הדרמה "The Howards of Virginia", בו כיכב קרי גרנט ודרמת המלחמה "דם על השמש", עם ג'יימס קאגני.
גם לויד, כמו הבמאים האמריקאים פרנק קפרה וג'ורג' סטיבנס ביים סרט דוקומנטרי על מלחמת העולם השנייה. שמו היה "הפצצה האחרונה" והוא היה סרט דוקומנטרי קצר שעסק בהתקפה האווירית של המפציצים האמריקאים על העיר טוקיו. סרט זה היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר.
שתל שמיעה
הארי צ'ארלס לוק
ארץ אדמה
מינארט
לייב מוצקין
סיטי הייטס
סיטי הייטס (באנגלית: City Heights) היא שכונה גדולה בחלק המזרחי של סן דייגו, קליפורניה. השכונה ידועה במגוון האתני שיש בה. אפרו-אמריקאים, היספנים, סינים, ערבים ועוד.
למעשה סיטי הייטס היא שכונה גדולה ומפוזרת אשר בה שוכנות שכונות קטנות יותר והיא יותר אזור בסן דייגו. בין השכונות בתוך סיטי הייטס ניתן למנות את: קורידור, טראלדה, קולינה פארק, צ'רוקי פוינט, קאסטל, פאיירמוט ווילג', פוקס קניון, צ'ולס קריק, איילנר, סווין קניון, אזלאה פארק, רידג'ויו, הוליווד פארק, פאירמונט פארק, בייברידג', קנסינגטון, קולג' אריאה (אזור המכללה), וובסטר, גאטוואי, ודארנל.
רוב תושבי השכונות האלה הם במעמד סוציאלי נמוך והשכונות היו שכונות פשע עד שמשטרת סן דייגו החליטה להביא סדר בשכונה ונכון להיום בשכונה יש נוכחות משטרתית הגבוהה ביותר בסן דייגו.
אוכלוסייה.
נכון לשנת 2006 בשכונה חיים 70 אלף תושבים. 57% מתושבי סיטי הייטס הם היספנים, 15% אסיאתיים, 12% לבנים, 12% אפריקן אמריקאים, ו 4% אחרים.
הגיל הממוצע בשכונה הוא 23.
היסטוריה.
הפשע גרם למשפחות רבות לעזוב ובתים רבים עמדו נטושים. זה רק תרם לסחר בסמים בתוך הבניינים הנושים והוצאות להורג של המאפיה.
בעצם אזור שלם היה נטוש בשכונה ורק באמצע שנות ה-90 נהרס המתחם הנטוש ונבנה בו כביש מהיר.
מאז החלה השכונה לפרוח מעט בזכות ההשקעה שהחלה בה ותשומת הלב.
לואיס מיילסטון
לואיס מיילסטון (באנגלית: Lewis Milestone; 30 בספטמבר 1895, קישינב, בסרביה, האימפריה הרוסית – 25 בספטמבר 1980, לוס אנג'לס, קליפורניה) היה במאי קולנוע אמריקאי-יהודי זוכה פרס האוסקר. נודע בזכות סרטים "שני אבירים ערבים" (1927), "במערב אין כל חדש" (1930), "על עכברים ואנשים" (1939), "אהבתה המוזרה של מרתה אייברס" (1946), "שער הניצחון" (1948), "אושן 11" (1960) ו"המרד על הבאונטי" (1962).
ביוגרפיה.
נולד בשם לב מילשטיין בעיר קישינב שבבסרביה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (שם התרחשו ב-1903 פרעות קישינב; כיום בירת מולדובה) למשפחה יהודית אמידה. דודנו היה הכנר הווירטואוז נתן מילשטיין.
זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה היגר מיילסטון לארצות הברית, שם עבד בעבודות מזדמנות טרם התגייסותו לצבא ארצות הברית, שם שירת כעוזר במאי שתיעד בבסיס אימונים את המלחמה.
לאחר המלחמה הגיע להוליווד, שם החל לעבוד כעוזר עורך ובהמשך כעוזר במאי. הווארד יוז קידם את מיילסטון לבימוי סרטים (1925), כשאחד מסרטיו הראשונים, סרט הרפתקאות "שני אבירים ערבים" הביא לו את פרס האוסקר בטקס פרסי האוסקר הראשון. הוא זכה בקטגוריה חד פעמית - הבמאי הקומי הטוב ביותר.
הוא גם ביים את "ההונאה", סרט גנגסטרים מוקדם, שהיה לאחד משלושת הסרטים הראשונים שהיו מועמדים לאוסקר לסרט הטוב ביותר (בקטגוריה שזכה "כנפיים"). שנתיים אחר כך עזר להווארד יוז לביים סצינות מסרטו "מלאכי הגיהנום", ולא קיבל על כך קרדיט. הוא נחשב אחד מטובי הבמאים בז'אנר סרטי המלחמה.
ב-1949 ביים את הפוני האדום לפי ספרו של ג'ון סטיינבק. ב-1959 ביים את "גבעת הדמים" בכיכובו של גרגורי פק.
מיילסטון זכה בפרס אוסקר שני על סרטו "במערב אין כל חדש", עיבוד לספרו של אריך מריה רמרק. סרטו הבא היה "העמוד הראשי" (The Front Page), עיבוד קולנועי למחזה המצליח של בן הכט וצ'ארלס מק'ארתור. החל מראשית פריצתה (אמצע שנות החמישים), החל מיילסטון לעבוד באינטנסיביות בטלוויזיה. שניים מסרטיו המאוחרים נודעו במיוחד - "האחד עשר של אושן", ו- "המרד על הבאונטי", בכיכובם של מרלון ברנדו וטרוור האוורד.
מיילסטון הלך לעולמו בגיל 84 ונקבר בלוס אנג'לס.
שתל קוכלארי
נפת אוני
נפת אוֹני (בגאורגית: ონის მუნიციპალიტეტი, מילולית: אוֹניס מוניציפליטי) היא נפה במחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית שבגאורגיה. הנפה מוקמת באזור רצ'ה עילית, כאשר מצפון גובלת רוסיה, ממזרח נפת ג'ווה ורוסיה, מדרום נפת סצ'חרה, וממערב נפת לנטחי ונפת אמברולאורי.
הנפה מאוכלסת ב-6,130 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 3,58 איש לקמ"ר. העיר אוני מהווה את המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה קוואיסה. כמו כן ישנן 65.
גאוגרפיה.
שטח הנפה מכסה 1712 קמ"ר. הגובה הממוצע הוא 750 מטר מעל פני הים כשההר הגבוה ביותר מתנשא לגובה של 1,900 מטר מעל פני הים. האקלים בנפה לח כשהטמפרטורות הממוצעות בקיץ נעות בין 18 ל-20 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 900 ל-1100 מ"מ.
כלכלה.
אוכלוסיית הנפה היא בבסיסה של איכרים. המגזרים העיקריים של חקלאות הם: גננות, תפוחי אדמה, פירות, גידולי גפן, דגנים (תירס, שעועית) וייצור בשר וחלב. המגזר התעשייתי כולל: עץ, מזון ותעשיית מיחזור.
אתרי נופש.
אתר הנופש שוֹבי הממוקם על מדרונות הקווקז, מרוחק 25 ק"מ צפונית למרכז המנהלי אוני. בניית האתר החלה בשנת 1923 ואיחרה את המבקר הראשון שלה 4 שנים מאוחר יותר. בתוך שנה הפכה שובי למפורסמת ופופולרית, ומאוחר יותר נתגלו באזור מים מינרליים טבעיים. האתר נמצא בגובה 1,500 מטר מעל פני הים. וממוקם באזור הררי מוקף בפסגות הרים מושלגות. האתר מכיל 20 מלונות היכולים להכיל כ-1,000 איש לפחות. במרכז האתר מתנוסס פסל של סטלין. במעבר ממיסיוני שנמצא גבוה יותר (2,800 מטר), בגבול עם רוסיה ניתן גם לעשות טרקים. בדרך משובי למעבר ממיסיוני ישנן 10 מעיינות עם מים הראויים לשתייה. היישוב הקרוב לאתר הוא הכפר "גלוֹלה" (מרוחק כ-2 ק"מ).
אתר נופש מפורסם נוסף בנפה נקרא אוּצֶרה והוא מרוחק 10 ק"מ בלבד מהעיר אוני. הוא ממוקם בערוץ ציורי על גדות נהר הריוני בגובה 982 מעל פני הים. ישנם 28 סוגים של מים מינרליים לטיפולים רפואיים.
היסטוריה.
העיר אוני היא אחת מהערים העתיקות בעולם בכלל ובגאורגיה בפרט. על פי מקורות כתובים מהמאה ה-15, ההיסטוריה של העיר מגיעה עד למאה ה-2 לפנה"ס. בחלק השני של המאה ה-19 אוני הייתה המרכז של חבל רצ'ה, והקשר העיקרי בין אוכלוסיית רצ'ה תחתית, אימרתי וצפון הקווקז. המסחר היה עסק פורח כתוצאה מריכוז גדול מאוד של יהודים בכל נפת אוני. כתוצאה מכך חלק גדול מהמונומנטים הדתיים בנפה הם בתי כנסת יהודיים וכנסיות ארמניות. מבין הכנסיות הראויות לציון יש את כנסיית גיאורגי הקדוש מהמאה ה-11 במראוואלדזאלי (הושחתה לאחרונה בעקבות רעידת האדמה ברצ'ה שהתחוללה באזור, והוחל בפעולות שחזור הכנסייה).
תרבות.
בנפה 14 בתי ספר יסודיים, 5 תיכונים. ו-231 מורים. בית חולים מרכזי בעיר אוני.
בנפה 28 סיפריות, 16 מועדונים, תיאטרון ציבורי מפורסם, אנסמבל רצ'ה, מוזאון, בית ספר למוזיקה ולאומנות.
ריצ'רד השלישי (מחזה)
ריצ'רד השלישי (אנגלית: The Tragedy of King Richard the Third) הוא מחזה פופולרי מאת ויליאם שייקספיר על אודות ריצ'רד השלישי מלך אנגליה. למרות הכותרת המקורית של המחזה מתוך מהדורת הקוורטו המציגה את המחזה כטרגדיה, המחזה מקוטלג לרוב כמחזה היסטורי כפי שהופיע במהדורת הפוליו הראשונה. המחזה ממשיך את קו העלילה שהתחיל במחזה ריצ'רד השני ושנמשך עד המחזה הנרי השישי, חלק שלישי.
ככל הנראה, שייקספיר כתב את ריצ'רד השלישי בין השנים 1592–1593, אחרי שכתב את שלושת החלקים של הנרי השישי ואת הקומדיות המוקדמות שלו.
תיאור העלילה.