במהלך הפעילות שיחררו הצמד 4 אלבומי סטודיו. בשנת 2010 התפרק הצמד, מיסטר בלאק פתח את הפרויקט סולו שלו וולרשטיין המשיך את הפרויקט Black &amp; White.
קריירה.
בשנת 2012, החל מיסטר בלאק MR.BLACK)) לעבוד על פרויקט הסולו הראשון שלו, מתוכו שוחרר בשנת 2013 השיר “Loud” אשר זכה למקום הראשון ברשימת ההשמעות בקרב מדינות רבות ברחבי אירופה, בין היתר ב- Clubbing TV. בשנת 2016, שחרר מיסטר בלאק את טראק ה- "EDM Hu Ha" שהפך אותו לאמן מפתח של הארדוול ריבילד (Hardwell Revealed).
מיסטר בלאק, שיתף פעולה עם אמנים רבים ומגוונים, בין היתר חבר בשנת 2017 לדי ג'יי סקאזי, יחד הם הקימו את הצמד Warriors, אשר להיטיו B.Y.O.B, Dana, We Are Warriors זכו להצלחה גדולה ומיידית בישראל. במקביל שיתפו השניים פעולה עם Infected Mushroom – בשיר Becoming Insane אשר שולב בפסקול של משחק הווידאו "UEFA Euro 2008".
בשנת 2017, שוחרר הרימיקס הראשון של מיסטר בלאק ל- Boom של טייסטו (לTiesto). הרימיקס זכה למיליוני השמעות בפלטפורמות הדיגיטליות הגדולות והפך באותה השנה לאחד מהרימיקסים הוויראליים ביותר.
באותה השנה שיתף מיסטר בלאק פעולה עם Ale Mora והטראק Party People הפך לטראק הנמכר ביותר בביטפורט, בלייבל של הארדוול.
נכון להיום (2020), שנת 2017 הייתה השנה המבטיחה והמוצלחת ביותר של מיסטר בלאק, בה הוא הוכר כאומן השני הנמכר ביותר של חברת התקליטים הארוול ריבילד (אחרי הארדוול עצמו).
בשנת 2018, יצא הסינגל "Doonka" כחלק משיתוף פעולה אותו רקם עם קשמיר (KSHMR), ובהמשך השנה, יצא כחלק משיתוף פעולה עם הדי ג'יי הפורטוגזי Diego Miranda, הטראק Boomshakalak אשר צבר כ־3 מיליון השמעות בספוטיפיי והיה לטראק הנמכר ביותר בלייבל של הארדוול לשנת 2018.
בשנת 2019, הופיע מיסטר בלאק בפסטיבל Tomorrowland, שבבלגיה ומשך אליו קהל רב ומגוון.
ג'ק אין דה בוקס (פירושונים)
__פירושונים__
פנטזיה ארוטית
פרימה בלרינה אסולוטה
פרימה בלרינה אסולוטה הוא תואר המוקנה לנודעות והמצליחות ביותר מבין רקדניות הבלט. הכרה כ"פרימה בלרינה אסולוטה", היא מחוות הוקרה נדירה, השמורה על פי המסורת לרקדניות המצטיינות ביותר בדורן. התואר, שקיבל את השראתו במקור מגדולי הבלט האיטלקי בראשית הבלט הרומנטי, ומשמעותו המילולית היא "בלרינה ראשונה בהחלט", הוענק לפרימה בלרינה, שנחשבה לבעלת כישרון יוצא דופן, מעל המקובל לבלרינות מובילות אחרות. התואר נדיר מאוד בשימוש כיום וכאשר נעשה בו שימוש, הוא סמלי מעיקרו, אם כהכרה בקריירה בינלאומית יוקרתית ואם על שירות יוצא דופן ללהקת בלט מסוימת. אין נוהל אוניברסלי לקביעה מי ראויה לתואר, וחסר זה הביא למחלוקת בקהילת הבלט בשאלה, מי זכאית לו על פי דין. בדרך כלל להקת בלט מעניקה את התואר, אולם כמה רקדניות זכו בתואר מטעם ממשלה או ראש מדינה, לעיתים מסיבות פוליטיות ולאו דווקא אמנותיות. פחות מקובל לרקדנית להיות מזוהה כ"פרימה בלרינה אסולוטה" כתוצאה מדעת הקהל והביקורת.
היסטוריה.
השימוש המתועד הראשון בתואר כדרגה בלהקה היה בשנת 1894, כמנהל הבלט הצרפתי מריוס פטיפה העניק אותו לבלרינה האיטלקית פיירינה לניאני. הוא ראה בה את הבלרינה הראשונה במעלה בכל אירופה.
הבלרינה השנייה שקיבלה את התואר הייתה בת זמנה של לניאני, מתילדה קאשסינסקה. ואולם, פטיפה לא הסכים לכך שהיא תחזיק בתואר כזה; על אף היותה בלרינה יוצאת מן הכלל, הוא סבר שהיא זכתה בתואר בראש ובראשונה באמצעות קשריה עם אנשי החצר ברוסיה הצארית.
הבלרינות ההסובייטיות היחידות שהחזיקו בתואר היו גלינה אולנובה ומאיה פליסצקאיה, וכן נטליה מאקארובה, שערקה למערב בשנת 1970. האמריקאית ילידת שווייץ אוה אבדוקימובה הוכרה כ"פרימה בלרינה אסולוטה" בעקבות הופעת אורח עם בלט קירוב בשנות ה-70', ביוזמת מנהלת להקת הבלט, נטליה דודינסקאיה. בהמשך זכה התואר להכרת הסנאט של ברלין.
עוד רקדניות שקיבלו את התואר הן אנלי אלהאנקו משוודיה, אלישה אלונזו, אלסנדרה פרי מאיטליה, ואליסיה מרקובה ומרגוט פונטיין מאנגליה.
הרקדנית הצרפתייה היחידה שהחזיקה בתואר זה הייתה איבט שובירה,
אף כי בארצות הברית לא נקבע שום הליך להענקת התואר, נורייב התייחס לבלרינה האמריקאית סינתיה גרגורי מתיאטרון הבלט האמריקאי כ"פרימה בלרינה אסולוטה" של אמריקה; עם זאת, הצהרתו מעולם לא הוכרה רשמית. עוד אחת שלא החזיקה בתואר היא אנה פבלובה הגדולה, אחת הבלרינות הנודעות ביותר בהיסטוריה.
בדרום אפריקה, הבלרינה היחידה שעוטרה, ב-1984, בתואר "פרימה בלרינה אסולוטה" הייתה פיליס ספירה (2008-1943).
כבישה איזוסטטית חמה
כבישה איזוסטטית חמה (בלועזית: Hot isostatic pressing; בראשי תיבות: HIP) היא תהליך ייצור המשמש להפחתת נקבוביות המתכות ולהגברת צפיפותם של חומרים קרמיים רבים במטרה לשפר את התכונות המכניות של החומר ואת יכולת העבודה שלו.
תהליך ה- HIP מכניס רכיב לטמפרטורה מוגברת ולחץ גז איזוסטטי בכלי הכלה בלחץ גבוה. הגז בלחץ הנפוץ ביותר הוא ארגון. משתמשים בגז אינרטי כך שהחומר אינו מגיב כימית. החדר מחומם, וגורם ללחץ בתוך הכלי לעלות. מערכות רבות משתמשות בשאיבת גז נלווית להשגת רמת הלחץ הנחוצה. לחץ מוחל על החומר מכל הכיוונים (מכאן המונח "איזוסטטי").
לעיבוד יציקות ניתן להפוך אבקות מתכת למוצקים קומפקטיים בשיטה זו, כאשר הגז האינרטי מוחל בין 7,350 psi (50.7 MPa) ל־45,000 psi (310 MPa), כאשר 15,000 psi (100 MPa) הנפוצים ביותר. טמפרטורות הספיגה של תהליכים נעים בין 482 מעלות צלזיוס ליציקות אלומיניום ל־1,320 מעלות צלזיוס עבור סגסוגות על בסיס ניקל. כאשר מטפלים ביציקות ב- HIP, יישום בו-זמנית של חום ולחץ מבטל חללים פנימיים ומיקרופורוזיות באמצעות שילוב של דפורמציה פלסטית, שריקות וקשירת דיפוזיה; תהליך זה משפר את עמידות העייפות של הרכיב. יישומים עיקריים הם הפחתה של כיוון מיקרו, איחוד מתכות אבקה, מרוכבים קרמיים וחיפוי מתכת. לחיצה איזוסטטית חמה משמשת אפוא גם כחלק מתהליך סינטציה (מטלורגיה אבקה) ולייצור מרוכבים של מטריצות מתכת, המשמשות לעיתים קרובות לאחר עיבוד בייצור תוספים.
מפרץ סורוגה
מפרץ סורוגה (ביפנית: 駿河湾) הוא מפרץ בחוף האוקיינוס השקט בשיזואוקה, הונשו, יפן.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 14 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא פברואר (5 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,286 מילימטרים בשנה. חודש אוקטובר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (286 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (79 מ"מ גשם).
זיהום סביבתי.
מאז מלחמת העולם השנייה, הייתה פריחה תעשייתית ביפן. עד ל-1970, ייצרו מספר מפעלים לייצור נייר מקומיות. בגלל הפריחה התעשייתית הזו, המפרץ סבל מזיהום סביבתי קשה וזה נגרם ממספר סיבות:
הזיהום של מפרץ סורוגה הפך לשמצה כל כך עד כדי כך שהופיע בסרט Godzilla vs. Hedorah מ-1971. שמו של המפלצת "Hedorah" נקבעה מהמילה "hedoro", המילה היפנית ל"בוץ", כאשר המפלצת ניזונה מהזיהום הכבד שבמפרץ.
לוח השנה במגילות קומראן
לוח השנה במגילות קומראן הוא לוח שנה סכמטי-שבתי שבו אורך השנה קבוע ל-364 יום. הלוח נוצר בהשפעת לוח השנה המצרי האזרחי ומבוסס על האסטרונומיה הבבלית בתוספת השפעות יווניות. מקורותיו היהודיים הם ספר מהלך המאורות וספר היובלים, והפירוט המלא של מאפייני הלוח מופיע במגילות מדבר יהודה שנמצאו בקומראן.
תחילת היממה.
לדעת שמריהו טלמון כותבי המגילות שמרו את השבת מזריחה לזריחה, כיממה הרגילה בלוחות השנה של מצרים העתיקה וכן בבית המקדש לפי חז"ל, שמתחילה בבוקר, וכנלמד מסדר ימות השבוע בבריאת העולם ובפרשת המן, ולא משקיעה לשקיעה כמניין ימי החודש אצל העמים השמיים, שמתחיל בערב, כמו שמופיע בימי המועדים בתנ"ך (יש חוקרים הסוברים שאלו עריכות מתקופת שיבת ציון), וכן בספר היובלים. מגילת ברכות לימי החודש (4Q503) מזכירה את מנוחת השבת בליל שבת, כדעת חז"ל שהיום הולך אחר הלילה, כי מגילה זו מציגה מסורת תפילה כללית שהייתה בקרב היהודים ואינה שייכת לחיבורים הכתתיים של קהילת קומראן. מגילת המקדש ומגילת מקצת מעשי התורה מחשיבות את יום אכילת הקרבנות עד השקיעה, כיומו של שכיר וכימי טומאה. בניגוד לפשט הכתוב ולדברי חז"ל.
הלוח השמשי.
המרכיב העיקרי של הלוח (ובספר היובלים - הבלעדי) הוא שנה שמשית בת 364 ימים, המחולקת לארבע תקופות שכל אחת בת 91 יום בדיוק. כל תקופה מורכבת משלושה חודשים של 30 יום, ויום נוסף הנקרא 'אות', שמסיים את התקופה ונספר כיום 31 בחודש שלפניו. היום המתחיל את התקופה נקרא 'יום תקופה'. לחודשים אין שמות אלא הם ממוספרים כמו חודשי הלוח העברי ברוב ספרי התנ"ך. שמות התקופות הם: קציר (אביב), קיץ, זרע (סתיו), דשא (חורף). משך כל תקופה הוא בדיוק 13 שבועות, ולכן ימי השבוע זהים בחודשים המקבילים בתקופות השונות. החודש הראשון בכל תקופה מתחיל ביום רביעי, שבו נבראו המאורות, החודש השני בכל תקופה מתחיל ביום שישי, והחודש השלישי בכל תקופה מתחיל ביום ראשון. היום המסיים את התקופה הוא תמיד יום שלישי.