יאזביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הרוואטסקי דרגווליאץ. אחרי שעבר את גיל הנוער שיחק ששחקן מושאל ברודאש, ורפאצ'ה ומוסלאווינה בהם הצטיין ובקיץ חזר להרוואטסקי. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הקרואטית בהפסד 4-1 לדינמו זאגרב. ב-2 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בהרוואטסקי בתיקו 2-2 נגד שיבניק.
ב-21 ביולי 2011 עבר לאיסטרה 1961. באיסטרה חלה ירידה ביכולתו של יאזביץ' ובינואר חתם באינטר זאפרשיץ' גם בה לא הצליח לשחזר את יכולתו הטובה. בתום העונה חזר להרוואטסקי. את רוב הופעותיו בעונה זו רשם בתור שחקן מחליף והשלים 90 דקות רק ב-6 משחקים מתוך 19 בהם היה שותף ובתום העונה כבש 3 שערים אך זכה עם קבוצתו באליפות הליגה השנייה.
אחרי שהרוואטסקי חזרה לליגה השנייה בתום העונה, ב-26 ביולי 2014 חתם לשנה בקלוז' נפוקה מליגת העל הרומנית שהיא הקבוצה הראשונה שלו מחוץ לקרואטיה. בתום העונה חתם בטרגו מורש.
ביוני הצטרף להפועל חיפה. ב-19 בינואר 2017 שוחרר מהקבוצה וכעבור זמן קצר חזר לרומניה וחתם ב-CSU קראיובה. ב-15 ביולי 2017 חתם בארקה גדיניה מליגת העל הפולנית. ב-2 בפברואר 2018 חתם באולימפיה גרודז'ונדז מליגת המשנה הפולנית.
בקיץ חתם בז'לייזניצ'אר סרייבו.
בינואר 2019 חתם בהרמנשטאדט הרומנית.
באוגוסט , יאזביץ' חתם בציבאליה מהליגה הקרואטית השנייה.
יונתן שמשוני
יונתן (יוני) שמשוני (נולד ב-29 במאי 1950) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת תת-אלוף, שירת כמפקד אגד ארטילרי 215 וסגן ראש אגף התכנון לאסטרטגיה.
ביוגרפיה.
שמשוני הוא בנם של רוז ודניאל שמשוני, אביו היה ממייסדי חיל האוויר הישראלי. בצה"ל שירת בחיל התותחנים, הוא שימש כקצין בגדוד 55 תחת עודד טירה, בתקופה בה קלט הגדוד את תומ"תי ה"רומח" הראשונים בחיל. במלחמת יום הכיפורים הצטרף לגדוד מילואים 412 שלחם בגזרת רמת הגולן. פיקד על גדוד 55 ושימש מפקד הסיוע החטיבתי של חטיבת הצנחנים, במלחמת לבנון הראשונה השתתף בנחיתה האמפיבית באל-אוואלי. שימש מפקד נפת טול כרם במהלך האינתיפאדה הראשונה ומפקד אגד ארטילרי 215. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש סגן ראש אגף התכנון לאסטרטגיה.
שמשוני בעל תואר שלישי במדיניות ציבורית מאוניברסיטת פרינסטון (1985). הוא שימש מרצה באוניברסיטת תל אביב, מרצה אורח באוניברסיטת פרינסטון ועמית מחקר ב-MIT. ייצג את ישראל בוועדת האו"ם לשקיפות בעסקאות נשק בינלאומיות והיה חבר בוועדות שונות של המטה לביטחון לאומי.
בשנים 1994 עד 2003 שימש שותף מנהל בחברת הייעוץ של פירמת רואי חשבון PWC בישראל, מנכ"ל חברת רסקיו סיסטמס העוסקת בפתרונות לפינוי מבניינים רבי קומות ויו"ר תת-הוועדה לפתרונות פינוי בחברה הבינלאומית לניסוי וחומרים (ASTM). כיהן במהלך 2008 כדירקטור בחברת התכוף.
הוא חבר בוועד המנהל של הקרן לירושלים וחבר המועצה הבין לאומית של הקרן החדשה לישראל.
יוני שמשוני
מסילת הרכבת דרעא - צמח
HD 189276
HD 189276 הוא ענק כתום הנמצא בקבוצת הכוכבים ברבור במרחק של 916 שנות אור (281 פארסק) מכדור הארץ. הכוכב בעל בהירות נראית מדרגה 4.96 והוא בעל סיווג ספקטרלי K4.5 IIIa.
אלון בן דור
אלון בן דור (נולד ב-18 במרץ 1952) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת הבלם. מזוהה עם קבוצת הפועל באר שבע, במדיה שיחק במשך רוב הקריירה, ולזכותו 10 הופעות במדי נבחרת ישראל.
נולד בקיבוץ דורות (מכאן גם שם משפחתו המעוברת) לחיים ואראלה בן דור, זוג עולים מגרמניה. כשהיה בן חמש עברה משפחתו לבאר שבע בעקבות עבודת אביו במפעלי ים המלח.
בן דור הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע בשנת 1969, תחת הדרכתו של המאמן משה (מוסי) ליטבק, ובמדיה שיחק עד 1980. במהלך שנותיו במועדון היה שותף לזכייה באליפות בעונות 1975/1974 ו-1976/1975. ב-1979 עזב את הפועל באר שבע עקב סכסוך כספי ועבר לבית"ר באר שבע שם שימש במשך שנתיים כמאמן-שחקן. לאחר מכן שיחק בהפועל אשקלון ששיחקה בליגת המשנה בהדרכת גיגי כהן, ובהפועל מרמורק, וב-1985 שב להפועל באר שבע כעוזר מאמן של נחום סטלמך.
באמצע שנות ה-70, בעת היותו שחקן פעיל, למד בן דור במכללה לחינוך גופני בבאר שבע. כיום משמש כרכז תחום הכדורגל במכללת וינגייט ומתגורר עם משפחתו בכפר סבא.
אשתו, נילי, בתו של יוסף טוליפמן מנהל קמ"ג, הייתה בין חטופי מטוס "אייר פרנס" לאנטבה בשנת 1976.
V1668 בברבור
V1668 בברבור הייתה נובה אשר הופיע בשנת 1978 בקבוצת הכוכבים ברבור ובשיא בהירותה הגיעה לבהירות נראית של 6.
שלמה אילוז
שלמה אילוז (נולד ב-13 באפריל 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת בלם בהפועל באר שבע ובנבחרת ישראל.
אופירה זילברשטיין
אופירה זילברשטיין (נולדה ב-13 במרץ 1974) היא שחקנית-יוצרת ומורה למשחק ישראלית.
ביוגרפיה.
אופירה זילברשטיין נולדה בעכו כבת אמצעית בין שני אחים ליהודה וישראלה. גדלה בקריית מוצקין. היא בוגרת תיכון ויצו חיפה במגמת תיאטרון (1992). בין השנים 1992–1994 שירתה בתיאטרון צה"ל. בוגרת הסטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים.
הייתה כתבת ב"ידיעות קמפוס", עיתון הסטודנטים של ידיעות אחרונות. לימדה תיאטרון ועברית מטעם הסוכנות היהודית במחנות קיץ בארצות הברית וברוסיה.
כתבה, ביימה, הפיקה ומשחקת בהצגת היחיד "פרופורציות", מופע תיאטרון המשלב אלמנטים של סטנד-אפ ושירה. ההצגה הייתה מועמדת לפרס תיאטרון הפרינג', "קיפוד הזהב" 2004 ורצה משנת 2001 עד 2020.
כתבה והנחתה פינה בתוכנית "מבט נשי". הנחתה ושיחקה ברצועת נוער יומית, "באזז" בערוץ 10. הייתה חברה בפאנל מספרי סיפורים "אבירי השולחן העגול", בתיאטרון תמונע. בשנת 2011 ערכה ערב סטנד-אפ, "הבמה החצופה" בתיאטרון הסימטה.
חברה באקטור סטודיו, מעבדת משחק שהקימו עודד קוטלר ואמנון מסקין. מביימת ומפיקה פרויקטים עצמאיים ומעבירה סדנאות ב"תיאטרון שימושי" וסדנאות לנוער למעורבות בקהילה ולשימוש בכלים של תיאטרון בחיי היומיום.
בשנת 2015 יצרה והנחתה את "החיים בסרט", סדנה שעסקה בתיאטרון וקולנוע, במסגרת תערוכה לזכרו של מנחם גולן במוזיאון האדם והחי.
בשנת 2016 עבדה עם אסי מסקין על מופע "זיתים", המורכב משירים וסיפורי אהבה.
חיים אישיים.
זילברשטיין רווקה ומתגוררת בגבעתיים.
מג'לס (תרבות)
מג'לס הוא המשתה החצרני האנדלוסי, אותו אימצו עשירי יהודי ספרד בתור הזהב.
אדם בעל כוח ומעמד פוליטי, כלכלי וחברתי היה מכונה 'הנדיב', והוא היה מכנס סביבו משוררים שנתמכו על ידו כלכלית. בתמורה, הם היו כותבים שירים שהיו מושרים במשתאות שערך.
הנדיב היה מזמין למשתאות אלה את האנשים אשר רצה בחברתם, והם היו נפגשים, בדרך כלל בחצרות הארמונות, לשעות ארוכות של שתיית יין והאזנה לשירים, ריקודים, וחידושים מתחום הרוח והמדע בחסות הנדיב.
החברה החצרנית היהודית בספרד הגיעה למעמד גבוה בזכות כוחם הפוליטי, הכלכלי והחברתי. אנשים אלו סיגלו לעצמם את דרך חייהם של האריסטוקרטים הערבים, והקימו סלונים ספרותיים בארמונותיהם.
הווי המשתה החצרני האנדלוסי.
השירה שימשה כבידור העיקרי בתרבות החצרנית. היא לוותה בנגינה, בזמר ובריקוד, ומקומה היה תמיד במסגרת מתורבתת ולעולם לא בטבע פראי.
לעיתים המשתה נערך בארמון, אך בדרך כלל יצאו האנשים החוצה, לגנים. הגנים עוצבו כדוגמת הגנים בארמונות הערביים: ערוגות בשמים, צמחים ופרחים; ציפורי שיר; תעלות, בריכות ומזרקות מים. הטבע נוכח במשתה למטרות יופי ואסתטיקה בלבד, ולא הורשה לגדול ולצמוח פרא.
אלמנט חשוב נוסף במשתה החצרני היה היין, ושירים רבים סובבים סביב נושא זה. בשירים רבים הדובר מזמין את הקהל לשתות עמו, מהלל את היין או מדבר על מזיגת היין על ידי עלמים ועלמות יפי תואר. פעמים רבות היין מתקשר לאור כאנלוגיה ולאושר כגורם.
הרוזן דה רושאמבו
מרשל ז'אן-בטיסט דונאטיאן דה וימר, הרוזן דה רושאמבו (בצרפתית: Jean-Baptiste Donatien de Vimeur, comte de Rochambeau; נולד ב-1 ביולי 1725 בוונדום, ממלכת צרפת - מת ב-30 במאי 1807 בטור-לה-רוקטה, הקיסרות הראשונה) הידוע יותר בכינוי "הרוזן דה רושאמבו", היה אציל ומצביא צרפתי אשר התפרסם בעיקר כמפקד חיל המשלוח הצרפתי אשר נשלח לסייע לשלוש עשרה המושבות במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
רושאמבו נולד ב-1 ביולי 1725, למשפחת אצולה בעיר ונדום שהשתייכה אז לממלכת צרפת. הוא התחנך במכללה הישועית בבלואה, ובשנת 1742 התגייס לחיל הפרשים של הצבא המלכותי הצרפתי. הוא שרת בהצטיינות במלחמת הירושה האוסטרית, והשתתף בקרבות בבוהמיה, בוואריה וחבל הריין. בשנת 1747 כבר החזיק בדרגת קולונל.
בשנת 1748 השתתף במצור על מאסטריכט, ובשנת 1749 מונה למושל של ונדום. עם פרוץ מלחמת שבע השנים הועלה לדרגת בריגדיר-גנרל. בשנת 1756 השתתף במצור על מנורקה, בשנת 1758 הוא לחם בקרב על קרפלד בגרמניה, וספג כמה פצעים בקרב קלוסטר קמפן. על שירותיו המסורים הוא זכה לקצבה מאת לואי השישה עשר, מלך צרפת, ואף הורשה לבקר מספר פעמים בארמון ורסאי. בניגוד למרבית האריסטוקרטים בצרפת של אז, רושאמבו היה מודאג מאוד ממצב המשטר בצרפת, והעדיף לחיות חיים פשוטים באחוזתו שבוונדום.
מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
בשנת 1780 רושאמבו הועלה לדרגת לוטננט גנרל, וקיבל פיקוד על כוח מיוחד שזכה לשם הקוד "משלחת פארטיקולייר". תפקידה של המשלחת היה לסייע לצבא הקונטיננטלי שנלחם באימפריה הבריטית על השליטה בשלוש עשרה המושבות. הכוח הגיע לאמריקה ב-11 ביולי וכלל בתחילה 5,500 חיילים. כוח נוסף של 2,500 חיילים היה אמור להצטרף אליו בהמשך, אולם הוא לא הצליח להימלט מההסגר הבריטי על צפון אמריקה.