בפברואר 2017 נודע כי תאגיד ההשקעות סופטבנק משקיע בחברה 4 מיליארד דולר, לפי שווי מוערך של כ-20 מיליארד דולר.
ביולי 2017 גייסה החברה 500 מיליון דולר בהובלת האני-קפיטל וסופטבנק למטרות התרחבות הפעילות בסין.
בשנת 2019 נקלעה החברה למשבר. שווי ההנפקה המוערך של החברה עמד בינואר 2019 על 47 מיליארד דולר, ובסמוך למועד ההנפקה המתוכנן, שווי ההנפקה ירד לטווח של 20–30 מיליארד דולר. עקב כך, ההנפקה שתוכננה לספטמבר 2019 נדחתה לזמן בלתי ידוע. יומיים לאחר כישלון ההנפקה, נוימן הודיע על פרישתו מתפקיד המנכ"ל. מהלך זה מגיע לאחר טענות על התנהלותו הבלתי-הולמת וניהול כושל של החברה, ובעקבות פרסום תחקיר בוול סטריט ג'ורנל לפיו נוימן השכיר לחברה נכסים שבבעלותו. את תפקיד המנכ"ל מילאו באופן זמני סבסטיאן גאנינגהם (המשנה ליו"ר) וארטי מינסון (סמנכ"ל כספים). בפברואר 2020 מונה סנדיפ מתראני למנכ"ל החברה.
במרץ 2021 הודיעה החברה שבכוונתה להפוך לחברה ציבורית דרך מיזוג עם חברת רכישה למטרות מיוחדות (SPAC), לפי שווי של 9 מיליארד דולר. ב-21 באוקטובר החל המסחר במניות החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
החברה בישראל.
בישראל מפעילה החברה 13 מתחמים, בערים תל אביב, רמת גן, פתח תקווה, הרצליה, ירושלים, חיפה ובאר שבע.
ריצ'רד לורנס מילינגטון סינג'
ריצ'רד לורנס מילינגטון סינג' (אנגלית: Richard Laurence Millington Synge; 28 באוקטובר 1914 - 18 באוגוסט 1994) היה ביוכימאי בריטי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1952 (במשותף עם ארצ'ר ג'ון פורטר מרטין), "על המצאת שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין."
חייו.
נולד בליברפול שבאנגליה ולמד תחילה בקיימברידג'. בהמשך למד בלידס, בלונדון, באברדין ובנוריץ'.
בשנת 1952 זכה בפרס נובל לכימיה, יחד עם ארצ'ר ג'ון פורטר מרטין, איתו החל לעבוד בזמן לימודיו בלידס, על המצאת שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין.
בשנים 1968–1984 שימש סינג' כפרופסור למדעי הביולוגיה באוניברסיטת מזרח אנגליה. ב-1977 העניקה לו אוניברסיטת מזרח אנגליה תואר דוקטור לשם כבוד בתחום המדע.
נפטר בנוריץ' ב-18 באוגוסט 1994.
שארלוט, נסיכת וויילס
עונת 2007/2008 בליגת האלופות
עונת 2007/2008 בליגת האלופות הייתה העונה ה-53 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל וה-16 במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-17 ביולי 2007 ותחרות הסתיימה ב-21 במאי 2008.
בתחרות השתתפו 76 קבוצות.
משחק הגמר נערך באצטדיון לוז'ניקי, מוסקבה. התחרות הסתיימה בניצחון של מנצ'סטר יונייטד בפעם השלישית בתולדות המועדון. לראשונה במשחק הגמר נפגשו קבוצות אנגליות. המשחק הוכרע בבעיטות עונשין, לאחר תיקו בסיום הארכה.
מתכונת התחרות.
בתחרות השתתפו 76 קבוצות. על מספר הקבוצות מכל מדינה הוחלט על בסיס דירוג אופ"א לשנים 1998-2002. מ-15 מדינות השתתפו יותר מנציג אחד:
יתר הקבוצות השתתפו בסיבובים המוקדמים. לאחר הסיבובים המוקדמים, הקבוצות חולקו ל-8 בתים. לאחר מכך 16 קבוצות החלו במשחקי שמינית הגמר.
כל המשחקים למעט משחק הגמר היו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.
למנצחת במשחק הוענקו שלוש נקודות.
שלב הבתים.
בסיום שלבי המוקדמות נקבעו 32 הקבוצות הממשיכות לשלב הבתים. ב-30 באוגוסט 2007 נערכה הגרלה הבתים במונקו בה חולקו הקבוצות לשמונה בתים, כאשר בכל בית ארבע קבוצות. בשלב זה קבוצות מאותה מדינה לא יכולות להתמודד אחת מול השנייה. כל קבוצה פגשתה את שלוש הקבוצות האחרות בבית במתכונת משחק בית ומשחק חוץ - סה"כ התקיימו שישה מחזורי משחקים. המחזורים התקיימו בין התאריכים 18 בספטמבר עד 12 בדצמבר.
2 הקבוצות שסיימו ראשונות בכל בית המשיכו לשלב שמינית הגמר, בעוד הקבוצה שסיימה במקום השלישית הצטרפה לליגה האירופית. 32 הקבוצות השתייכו ל-15 התאחדויות שונות. עבור הקבוצות סבילה וספרטה פראג הייתה זאת הופעת בכורה באליפות.
שלב הפלייאוף.
משחקי הבתים שלב א' נערכו בין 18 בספטמבר 2007 לבין 11 בדצמבר 2007. בהם השתתפו 16 קבוצות שעברו את השלבים המוקדמים ו-16 קבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. הקבוצות שזכו במקום השלישי בבית, הועברו לגביע אופ"א: אולימפיק מרסיי, רוזנבורג, ורדר ברמן, בנפיקה ליסבון, גלאזגו ריינג'רס, ספורטינג ליסבון, פ.ס.וו. אינדהובן, סלביה פראג.
משחקי רבע הגמר החלו ב-19 בפברואר 2008. לשמינית הגמר העפילו ארבע קבוצות מאנגליה, שלוש מאיטליה וספרד.
ישראל בתחרות.
בית"ר ירושלים הייתה הקבוצה הישראלית שהשתתפה בתחרות. הקבוצה התחילה בשלב המוקדמות השני בו הפסידה לקבוצת פ.צ. קופנהגן מדנמרק ולא עברה לשלב הבא.
וילם השני, מלך הולנד
וילם השני, מלך הולנד (ובשמו המלא: וילם פרדריק חאורך לודווייק, בהולנדית: Willem Frederik George Lodewijk); 6 בדצמבר 1792 - 17 במרץ 1849) היה מלך הולנד והדוכס הגדול של לוקסמבורג בין השנים 1840–1849. על שמו נקרא מועדון הכדורגל וילם II.
ביוגרפיה.
בצעירותו.
וילם נולד ב-6 בדצמבר 1792 בהאג, שהשתייכה לרפובליקה ההולנדית, כבנם הבכור של וילם השישי, נסיך אורנז'-נסאו ווילהלמינה מפרוסיה, מלכת הולנד, בתם של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ופרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט. בשנת 1794 נמלטה משפחתו לאנגליה, לאחר תבוסת הצבא האנגלי-הולנדי על ידי הצרפתים. וילם התחנך בצעירותו בבית המלוכה הפרוסי, ולאחר מכן למד באוניברסיטת אוקספורד. וילם ניהל מערכות יחסים עם גברים ונשים כאחד, ונטייתו ההומוסקסואלית אף התפרסמה בעיתונות.
בשנת 1811 התגייס וילם לצבא הבריטי, הצטרף למטה של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, והשתתף עמו במלחמת חצי האי. 11 ביוני 1811 קודם וילם לדרגת לוטננט קולונל, וב-21 באוקטובר אותה שנה הועלה לדרגת קולונל. ב-8 בספטמבר 1812 מונה וילם לשלישו של ג'ורג', נסיך ויילס, וב-14 בדצמבר 1813 קודם לדרגת מייג'ור גנרל. בשנת 1813 חזר וילם עם אביו לנסיכות הריבונית של ארצות השפלה - הולנד, ובשנת 1814 מונה למפקד הכוחות הבריטיים בהולנד.
ב-8 ביולי 1814 הועלה וילם לדרגת לוטננט גנרל בצבא הבריטי, וב-25 ביולי הועלה לדרגת גנרל. במהלך מאה הימים ויתר וילם על תפקידו לטובת ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, והשתתף תחת פיקודו בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו, ואף נפצע במהלך הקרבות.
בשנת 1814 התארס וילם התארסו עם הנסיכה שארלוט מוויילס, בתו היחידה של ג'ורג', נסיך ויילס, אך הנישואין בוטלו עקב התנגדותה של קרולינה מבראונשווייג-וולפנביטל - אמה של שארלוט, ובעקבות סירובה של הנסיכה לעבור להולנד. ב-21 בפברואר 1816 התחתן וילם בסנט פטרסבורג עם אנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, אחותו הצעירה של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה, וב-17 בפברואר 1817 נולד בבריסל בנו הבכור וילם אלכסנדר.
בשנת 1830 פרצה המהפכה הבלגית, ווילם שזכה לפופולריות ניכרת אף בדרום הולנד, עשה כמיטב יכולתו בבריסל על מנת להביא להסדר המבוסס על אוטונומיה מנהלית של המחוזות הדרומיים, תחת בית אורנז'-נאסאו. אולם אביו וילם הראשון, מלך הולנד דחה את ההסדר, ובשל כך הכריזו הבלגים על עצמאותם.
באפריל 1831 פיקד וילם על הצבא ההולנדי שנשלח על מנת לדכא את המרד הבלגי, אולם בעקבות לחץ כלל אירופי, ובשל התערבות צרפתית, נסוג וילם עם צבאו כעבור 10 ימים. ב-21 ביולי 1831 הוכתר לאופולד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה למלך בלגיה, ובשנת 1839 הכירה הולנד בהסכם לונדון בעצמאותה של בלגיה וחתמה עמה על הסכם שלום.
שלטונו.
ב-7 באוקטובר 1840 התפטר אביו וילם הראשון, מלך הולנד מתפקידו, ווילם עלה לשלטון במקומו. על אף שהיה שמרן מיעט וילם להתערב בניהול השלטון, ופעל בדרך מתונה וסובלנית.
בשנת 1848 החלה תסיסה בכל רחבי אירופה, הידועה בכינויה "אביב העמים". אף על פי שבהולנד עצמה לא נרשמו מאורעות משמעותיים, ההתפתחויות בחוץ לארץ שכנעו את וילם להסכים לרפורמה דמוקרטית וליברלית. באותה שנה הזמין המלך את הליברל יוהאן רודולף תורבקה (Johan Rudolf Thorbecke) לנסח מחדש את החוקה, ובכך הפך את הולנד למונרכיה קונסטיטוציונית. החוקה החדשה נכנסה לתוקף ב-3 בנובמבר באותה שנה. היא הטילה מגבלות חמורות על סמכויותיו של המלך (הממשלה נועדה להיות כפופה לפרלמנט בלבד), והגנה על זכויות האזרח. מערכת היחסים בין המלך, הממשלה והפרלמנט נותרה פחות או יותר ללא שינוי מאז.
זמן קצר לאחר קבלת החוקה החדשה, נפטר וילם במפתיע ב-17 במרץ 1849, ובנו וילם השלישי, מלך הולנד עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-21 בפברואר 1816 התחתן וילם עם אנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה וסופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, ממנה היו לו 5 ילדים:
ארמון סואן פאקד
ארמון סואן פאקד (בתאית: สวนผักกาด, תרגום "גן הכרוב") הוא מוזיאון בבנגקוק, תאילנד, מדרום לאנדרטת הניצחון.
המוזיאון מציג עתיקות תאילנדיות, כולל בין היתר, מוצגי קרמיקה מבאן צ'יאנג, בני יותר מ-4,000 שנה.
בתחילת המאה ה-20 שימש כארמונם של הנסיך צ'אמבהוטבונגס ורעייתו צ'ומבהוט, שתחביבה היה גינון ואומנות תאית. בגן ניתן לראות צמחייה מאזורים שונים בעולם ומיערות הגשם התאיים.
המוזיאון נפתח ב-1952, והוא כולל שמונה בתים תאילנדים מסורתיים עם פרוזדורים מכוסים ביניהם.