ארצות הברית קיבלה תמיכה וגיבוי בינלאומיים רחבים, ובין היתר הברית הצפון אטלנטית - נאט"ו - הפעילה לראשונה מאז הקמתה את סעיף מספר 5 באמנתה, לפיו
תקיפה באחת המדינות החברות בברית משמעה פגיעה בכל המדינות החברות בה. בנוסף לכך, מדינות רבות כדוגמת סין, רוסיה והודו הציעו שיתוף פעולה מודיעיני (ורוסיה אף שלחה כסיוע כוחות ספצנאז של השירות הפדרלי ללוחמה בסמים), או כדוגמת יפן וקוריאה הדרומית שהציעו שיתוף פעולה צבאי ורפואי. אחד הביטויים לתמיכה ולגיבוי הרחבים ניתן למצוא בקואליציית "ISAF", שהוקם על ידי מועצת הביטחון של האו"ם ב-20 בדצמבר 2001 ומטרתו לשמור על הביטחון והפיתוח של אפגניסטן לאחר מפלת שלטון הטליבאן בה.
לאחר הפלת שלטון הטליבאן וכיבוש הבירה קאבול, הוקם שלטון חדש שהתבסס על הברית הצפונית (איגוד של ארגונים המתנגדים לטליבאן וששלטו באפגניסטן לפני שהארגון השתלט עליה).
מאז שנת 2021 הטאליבן חזר לשלטון בעקבות החלטת נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על הוצאת הכוחות האמריקאים משטח המדינה.
מלחמת עיראק.
בשנת 2003 נכנסו כוחות נאט"ו, בלחץ ארצות הברית, אל עיראק כדי לסייע לכוחות ארצות הברית שם. עשרות אלפי חיילים נשלחו לסייע לאמריקאים, כולל כוחות של מדינות שלא חברות בנאט"ו. לבסוף סדאם חוסיין הופל והוצא להורג, וקיימת נוכחות צבאית בולטת בעיראק שסועת המלחמה. ב-15 בדצמבר 2011 הכריזה ארצות הברית רשמית על סיום מעורבותה הצבאית בעיראק.
התקיפה הצבאית הבינלאומית בלוב.
התקיפה הצבאית הבינלאומית בלוב הוא מבצע בינלאומי שנועד לאבטח אזורים אסורים לטיסה בלוב, על פי החלטה 1973 של מועצת הביטחון של האו"ם מיום 17 במרץ 2011, שהתירה למדינות החברות לנקוט "בכל אמצעי דרוש" כדי למנוע מכוחות הביטחון הנאמנים למועמר קדאפי, שליט המדינה, לפגוע באזרחים באמצעות תקיפות אוויריות על רקע ההתקוממות בלוב, במהלכה ניהלו מורדים חמושים קרבות עזים מול צבאו של קדאפי ואף כבשו ערים חשובות ואזורים נרחבים.
מדינות החברות בנאט"ו.
המדינות המייסדות של נאט"ו:
המדינות שהצטרפו בהמשך (לפי שנים):
מדינות מועמדות.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה בראשית 2022, דעת הקהל בפינלנד ובשוודיה השתנתה באופן־חד לטובת הצטרפות לנאט"ו. בסקרי דעת קהל שפורסמו בשתי המדינות בסוף מרץ ותחילת אפריל, הסתמן רוב לטובת הצטרפות לארגון, לעומת רוב גדול שהתנגד לו טרם הפלישה. ברשתות התקשורת בשוודיה התעורר דיון ער בנושא והחלו להופיע כתבות, מאמרי דעה, דיבייטים ותחקירים שהציגו לציבור השוודי בפירוט רב את ההשלכות האפשריות מהצטרפות לארגון זה, בין היתר על ידי נבחרי ציבור, אנשי אקדמיה וקציני הצבא. לבסוף, אישרו ממשלות שוודיה ופינלנד באופן רשמי את רצונן להצטרף לנאט"ו במהלך פגישה משותפת שערכו ראשי הממשלות. ב-15 במאי הודיעה ממשלת פינלנד באופן רשמי על רצונה להצטרף לארגון נאט"ו, כשההצבעה בפרלמנט המקומי ב-17 במאי עברה ברוב של 188 תומכים מול 8 מתנגדים בלבד. במקביל, ראשת ממשלת שוודיה מגדלנה אנדשון הכריזה על כך ב-16 במאי.
הפרלמנטים של הארצות הנורדיות איסלנד, דנמרק, נורווגיה וכן של קנדה היו הראשונים שאישרו את בקשת שוודיה ופינלנד להצטרף לנאט"ו, כבר ביום החתימה על הבקשה ב-5 ביולי. בהצבעה שנערכה ב-3 באוגוסט העביר הסנאט של ארצות הברית את ההחלטה ברוב של 95 תומכים מול מתנגד אחד. נכון ל-4 באוגוסט 2022, 23 מדינות חברות אישרו באופן רשמי את בקשת הצטרפותן של שוודיה ופינלנד לארגון, כאשר נותר להצביע רק ב-7 מדינות, ואף מדינה לא דחתה את הבקשה.
שיתוף פעולה של ישראל עם נאט"ו.
למדינת ישראל מעמד של בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו החל משנת 1989. ב-3 במאי 2016 הודיעה נאט"ו כי נציגי ישראל יוכלו להשלים את תהליך האמנה ולעבוד ממטה הארגון בבריסל. המהלך התאפשר ככל הנראה לאחר שינוי המדיניות מצד טורקיה, שהתנגדה עד אז למהלך. בספטמבר 2016 הגיש אהרון לשנו-יער, שגריר ישראל הראשון לנאט"ו (משמש גם כשגריר ישראל לאיחוד האירופי) את כתב האמנתו.
מאפה
אגם בולזנה
עץ הספגטי
המאה הראשונה לפני הספירה
צופן רבין
רב לשוניות
דו-לשוניות
דו לשוניות
דו-לשונית
דו-לשוני
רב-לשוני
רב-לשונית
היפנרוטומאקיה פוליפילי
תואר
פלוגות בית&quot;ר
פלוגת ראש פינה
פלוגות הכותל
מבצע אייג'קס
ממשלת בריטניה
ממשלת הוד מלכותה, כפי שהיא נקראת כאשר מולכת בממלכה המאוחדת מלכה, לדוגמה היום - אליזבת השנייה, או ממשלת הוד מלכותו, כפי שהיא נקראת כאשר בראש בית המלוכה הבריטי מולך מלך (באנגלית: Her Majesty's Government או His Majesty's Government, ובקיצור: HMG או HM Government) הוא התואר של ממשלת הממלכה המאוחדת - הגוף העומד בראש הרשות המבצעת של הממלכה המאוחדת.
בתקופת האימפריה הבריטית שימש התואר "ממשלת הוד מלכותו" רק כתוארה של הממשלה האימפריאלית שישבה בלונדון, ולא על מנת לתאר את הרשות המבצעת הבריטית. עם התנתקותן של מדינות חבר העמים הבריטי מהאימפריה, החל התואר לתאר רק את הממשלה בממלכה המאוחדת, אף שאירעו מקרים שגם בדומיניונים שונים או בממלכות חבר העמים הבריטי, נעשה שימוש בתואר זה על מנת לתאר את הממשלה המקומית.
ממשלת בריטניה שולטת בפועל בממלכה המאוחדת וכן במספר שטחים תלויים אשר אינם מהווים חלק מהממלכה המאוחדת ובהם הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים ואיי התעלה.
קוטב דרומי
קבינט ממשלת בריטניה
הקבינט (באנגלית: Cabinet) של ממשלת הממלכה המאוחדת הוא גוף רשמי בו חברים השרים הבכירים בממשלה. חברי הקבינט נבחרים על ידי ראש ממשלת בריטניה. השרים החברים בקבינט נושאים בתואר "מזכירי המדינה". חברי הקבינט חייבים להיות חברי אחד מבתי הפרלמנט הבריטי. הקבינט מהווה את גוף קבלת ההחלטות המרכזי של הרשות המבצעת בבריטניה.
היסטוריה.
בעבר היווה הקבינט ועדה (committee) במועצת המלך (Privy Council) ובאופן רשמי זהו מעמדו גם כיום. בימי הביניים ולאחריהן עמדו המלך או המלכה בראש ה"קבינט" - ועדה ששימשה את המלך בקבלת החלטות. החברים בקבינט היו אנשים ש"סרו למרות המלך". הקבינט המסורתי של אנגליה כלל למעשה שלוש מועצות:
הקבינט, כמשמעותו כיום, הוקם לראשונה על ידי דייוויד לויד ג'ורג' בהיותו ראש ממשלת בריטניה בין השנים 1916–1922. לויד ג'ורג' מיסד את ישיבות הקבינט עם הקמת משרד הקבינט ("") וקבע כי ינוהל פרטיכל (Minutes) לישיבות הקבינט. הצורך במוסד זה נוצר בשל הצורך בתיאום בין משרדי הממשלה השונים במהלך מלחמת העולם הראשונה - וכן בשל הצורך ליישום החלטות שרי הממשלה במהירות וביעילות על ידי אגפי הממשלה השונים.
עם תום המלחמה ולאור המשברים שלאחריה: השביתה הכללית של שנת 1926, השפל הכלכלי הגדול בשנים 1932-1929, מלחמת האזרחים בספרד בשנת 1936 והצורך להתמודד מול עלייתו לשלטון של אדולף היטלר בגרמניה הנאצית וכישלונו של חבר הלאומים) המשיך הקבינט להיות הגוף המרכזי המקבל את ההחלטות המדיניות וכן הגוף המתאם בין משרדי הממשלה, ומעמדו נתקבע במשפט החוקתי הבריטי.
הרכב הקבינט.
ראש ממשלת בריטניה מייעץ למלך או למלכה במינוי חברי הקבינט, ובפועל ראש הממשלה הוא הקובע מי יהיו חברי הקבינט (ואף שנדרש אישור רשמי של המלך או המלכה למינוי - מעולם לא סירבו המלך או המלכה לבקשת ראש הממשלה).
בחוק משכורות השרים ונושאי משרה אחרים 1975 נקבע כי מספר חברי הקבינט המקבלים שכר לא יעלה על 22 חברים, אולם אירעו מקרים בהם מונו חברי קבינט שלא בשכר, ולכן מספר חברי הקבינט נע בין 21 ל-24 חברים.
אף שראש ממשלת בריטניה נחשב "ראשון בין שווים" (primus inter pares) בפועל עומד ראש הממשלה בראש הקבינט מאחר שביכולתו להמליץ להדיח ולמנות חברים לקבינט, וקובע את סדר היום בו דן הקבינט.
בעבר נפגש הקבינט פעמיים בשבוע אולם טוני בלייר הוריד את מספר הישיבות לישיבה שבועית אחת.
באופן רשמי, מהווים חברי הקבינט חברים של מועצת המלך (Privy Council) ולכן הם זוכים לתואר "The Right Honourable" (תואר הזהה לתוארם של חברי בית הלורדים ולכן נוהגים חברי הקבינט לרשום את האותיות "PC" על מנת לציין את היותם חברי מועצת המלך).
על פי הנוהג המקובל, כמעט כל חברי הקבינט הם חברי הבית התחתון של הפרלמנט הבריטי, ורק שני חברים: הלורד צ'נסלור והלורד יושב הראש היו חברי בית הלורדים (הבית העליון של הפרלמנט הבריטי). אולם אירעו מקרים בהם מונו לורדים לתפקידי קבינט.
פגישות הקבינט.
הקבינט מתכנס מדי שבוע, על מנת לדון בסדר יומה של הממשלה הבריטית. מאז כניסתו של גורדון בראון לתפקיד ראש הממשלה, הקבינט מתכנס בימי שישי. אורך הישיבות השבועיות משתנה בהתאם ללוח הזמנים של ראש הממשלה.
לקבינט מספר רב של ועדות משנה הדנות בנושאים שונים. בוועדות אלה חברים גם שרים זוטרים אשר אינם נוכחים בפגישות הקבינט.
בשנים האחרונות, מטעמים פוליטיים, נוהגים ראשי הממשלה של בריטניה לדון עם השרים בנושאים שונים קודם לדיונים בקבינט, ופגישות הקבינט נועדות למעשה רק לאישור רשמי של החלטות ראש הממשלה והשרים שהתקבלו למעשה קודם לכן.
בשנים האחרונות (מאז כהונתה של מרגרט תאצ'ר) נוהגים ראשי הממשלה לקיים "מטבחון" ("kitchen cabinet") - קבינט מצומצם בו חברים מספר מועט של שרים וכן יועצים של ראש הממשלה. מטבחון זה קובע למעשה את מדיניות הממשלה, וראש הממשלה פועל לאחר שהתקבלו ההחלטות במטבחון, לשכנע את יתר חברי הקבינט לאשר החלטות אלה.
היחס בין הקבינט לפרלמנט.
בהתאם למוסכמות חוקתיות, חברי הקבינט חבים חובת דיווח לפרלמנט הבריטי, ונושאים באחריות להחלטות המתקבלות בקבינט (כל שר נושא באחריות להחלטות הכלליות שמתקבלות, ולא רק להחלטות הנוגעות למשרד עליו הוא ממונה).