אגם בַאלָה (באנגלית: Bala Lake) או בשמו הרשמי לִ'ין טֶגיד (בוולשית: Llyn Tegid) הוא אגם מים מתוקים במחוז גוויניד' בצפון ויילס, הממלכה המאוחדת. האגם נמצא בשטחים ההרריים שבמזרח שמורת סנודוניה, הוא מוזן מכיוון דרום-מערב על ידי נהר הדי ומזין אותו לכיוון ההפוך.
האגם מגיע לאורך מרבי של 5.95 ק"מ ורוחב מרבי של קילומטר אחד, הוא בעל שטח של 4.84 ק"מ; מה שהופך אותו לאגם הטבעי הגדול ביותר בוויילס. שמו המוכר "אגם באלה" נובע משם העיירה באלה ששוכנת בקצה הצפוני של האגם, משמעות השם בוולשית הוא "מוצָא האגם". בוולשית שם האגם הוא "ל'ין ("אגם") טגיד", שככל הנראה נובע מהמילה הוולשית "טֶג", נאה.
האגם וסביבתו נחשבים ליעד תירות חשוב באזור, עם מספר מועדונים וחברות ספורט ימי. האגם נכלל ב-"אתגר שלושת האגמים" בתור האגם האחרון אחרי לוך אוו בסקוטלנד ואגם וינדרמייר באנגליה שעל המשתתפים לצלוח בשחיה. בשנת 1972 נחנך קטע מסילה לאורך האגם לטובת רכבת השימור אגם באלה (Bala Lake Railway) שמהווה אף היא יעד תיירות פופולרי באזור.
Bright Size Life (אלבום)
Bright Size Life הוא אלבום הבכורה של פט מתיני, שוחרר ב-1976 בחברת ECM. באלבום מנגנים ג'אקו פסטוריוס בגיטרה בס ובוב מוזוס בתופים. האלבום הגיע למקום ה-26 במצעד אלבומי הג'אז של הבילבורד.
ב-2011, שיר הנושא נכלל באוסף Jazz: The Smithsonian Anthology compilation של Smithsonian Folkways.
עורקי המותניים
עוֹרְקֵי הַמָּתְנַיִם (TA: arteriae lumbales) הם קבוצת עורקים בגב התחתון המספקים דם לדופן הבטן האחורית.
העליונים מבין עורקי המותניים, לרוב ארבעה במספר, ערוכים בזוגות ומסתעפים מחלקו האחורי של אבי העורקים הבטני. התחתונים שבהם, אשר מכונים עורקי המותניים התאיים, מסתעפים מעורק העצה האמצעי.
עורקי המותניים נעים הצדה ואחורה על פני גופי חוליות המותניים, מאחורי הגזע הסימפתטי, לעבר המרווחים שבין הזיזים הרוחביים של החוליות. לאחר מכן הם ממשיכים אל דופן הבטן. העורקים שמימין עוברים מאחורי הווריד הנבוב התחתון, ושני העורקים העליונים שבכל צד עוברים מאחורי שוקי הסרעפת שבצד שלהם.
העורקים בשני הצדדים עוברים מתחת לקשת הגידית שבתחל שריר המותניים הגדול, ולאחר מכן ממשיכים מאחורי שריר זה ומאחורי מקלעת המותניים. הם חוצים את שריר המותניים המרובע, כאשר השלושה העליונים מכל צד מאחורי השריר, ואילו התחתון לפניו. בגבול הצדי של שריר המותניים המרובע הם מנקבים את האלל האחורי של שריר הבטן הרוחבי ונעים לפנים בין שריר זה לשריר הבטן המלוכסן הפנימי. בסופם הם משיקים לתחתון מבין העורקים הבין-צלעיים, לעורק התת-צלעי, לעורק הכסל והמותניים, לעורק כותר הכסל העמוק ולעורק רום הבטן התחתון.
עורקי המותניים התתאיים
קאייטנו רה
קאייטנו רה רמירס (בספרדית: Cayetano Ré Ramírez, נולד ב-7 בפברואר 1938 באסונסיון שבפרגוואי, נפטר ב-26 בנובמבר 2013 באלצ'ה שבספרד) היה כדורגלן ומאמן פרגוואי. כשחקן, שיחק רה בעמדת החלוץ מסוף שנות ה-50 ועד תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. את רוב הקריירה שלו בילה בספרד, והוא נודע בשל תקופותיו באלצ'ה, בברצלונה ובאספניול. כשחקן ברצלונה, היה מלך שערי הליגה הספרדית לעונת 1964/1965. בנוסף, שיחק גם במדי נבחרת פרגוואי לפני מעברו לספרד. לאחר פרישתו ממשחק החל לעבוד כמאמן, והוא אימן מספר קבוצות בספרד, במקסיקו, בפרגוואי ובצ'ילה. הישג השיא שלו היה הדרכת נבחרת פרגוואי לשמינית גמר מונדיאל 1986.
קריירה כשחקן.
ראשית הקריירה.
רה החל את הקריירה שלו במדינת הולדתו, בקבוצה סרו פורטניו. בזכות יכולתו הטובה גם ייצג את מדינתו במדי נבחרת פרגוואי. הוא השתתף עמה במונדיאל 1958 ואף כבש שער בניצחון נבחרתו 3-2 על . נבחרתו סיימה את שלב הבתים במקום ה-3 וסיימה את דרכה בטורניר. בסך הכול שיחק ב-25 משחקים במדי הנבחרת, אך לא ידועה כמות השערים שהבקיע.
ב-1959 עבר רה לספרד, והוא הצטרף לאלצ'ה שמהליגה הראשונה. רה השתלב במהרה במדינה החדשה, ובעונתו הראשונה בקבוצה, תחת המאמן ססאר רודריגס אלברס, היה המבקיע המוביל של הקבוצה עם 12 שערי ליגה ב-29 משחקים, לצד 3 שערים ב-9 משחקים בגביע הספרדי. לקראת העונה הבאה הובא חלוץ פרגוואי נוסף לקבוצה, חואן אנחל רומרו, ואנטוניו בריוס מונה לתפקיד מאמן הקבוצה. רה המשיך לשחק בעקביות אך הוא שימש בעיקר כינור שני לרומרו, ובשל כך כבש פחות - 5 שערים ב-27 משחקים בליגה. אלצ'ה הייתה מועמדת לירידה לליגה השנייה והייתה במקום האחרון באמצע העונה, אך יכולת טובה לקראת סופה העלתה אותה למקום ה-14 והיא השתתפה בפלייאוף על מקום בליגה הראשונה מול סאוטה. במשחק הראשון הפסידה אלצ'ה 1-0, ובגומלין הבקיע רה שניים מארבעת שערי קבוצתו, שניצחה 4-0 ונשארה בליגה הראשונה. בעונת 1961/1962 המשיך לשמש שחקן תומך לרומרו, וב-23 משחקי ליגה הבקיע 8 פעמים, מתוכם 3 צמדים.
ברצלונה.
באפריל 1962 עבר רה מאלצ'ה לברצלונה, מהבכירות בכדורגל בספרד. משחק הבכורה הרשמי שלו במדי ברצלונה היה בגמר גביע ערי הירידים מול ולנסיה, שהביסה את ברצלונה 6-2 וזכתה בתואר לאחר תיקו 1-1 בגומלין. במשחקו השני במדי הקבוצה, ב-7 באוקטובר 1962, גם הבקיע שערים ראשונים - צמד בניצחון 5-2 על דפורטיבו לה קורוניה. במשחק הבא, בגביע ערי הירידים מול בלננסש, הבקיע שער בכורה בטורניר זה, ולאחר שכבש גם נגד מאלגה, השלים רצף של 3 משחקים בהם הוא כובש, בפרק זמן של שבוע. ב-27 בינואר 1963, בקלאסיקו הראשון שלו מול ריאל מדריד, הבקיע את השער היחיד לזכות ברצלונה, שהובסה 5-1. בסך הכול בעונתו הראשונה בברצלונה הבקיע 8 שערי ליגה ב-18 משחקים. ברצלונה זכתה בסוף העונה בגביע הספרדי, אך רה שותף רק במשחק אחד, בשמינית הגמר מול קבוצתו לשעבר, אלצ'ה.
בעונת 1963/1964 שב לשתף פעולה עם המאמן ססאר, שמונה לתפקיד המאמן בברצלונה, ורה הגביר את קצב הבקעת השערים שלו. ב-15 באוקטובר 1963 הבקיע את שערו היחיד בגביע מחזיקות הגביע, בניצחון 3-1 על שלבורן. ב-10 בנובמבר הבקיע שלושער ראשון בספרד, בניצחון 5-4 על לבאנטה בביתה. שבוע לאחר מכן כבש שער ניצחון במשחק מול ריאל אוביידו. ב-1 במרץ 1964 כבש צמד לרשתה של לבאנטה וב-19 באפריל הבקיע רה שלושער שני לעונה זו, במשחק בו הביסה ברצלונה את יריבתה העירונית אספניול. במחזור הבא והאחרון בליגה, בניצחון 3-2 על ריאל בטיס, כבש שער נוסף וקבע את מאזנו על 17 שערי ליגה. הוא עזר לברצלונה להגיע למקום ה-2. במשחקי הגביע שנערכו לאחר סיום הליגה כבש 6 שערים -8, עד שקבוצתו הודחה על ידי ריאל סרגוסה בחצי הגמר.
עונת 1964/1965 הייתה עונת שיא עבור רה, שהבקיע 26 שערי ליגה, יותר מכל שחקן אחר, ובזכות כך זכה בתואר ה"פיצ'יצ'י", מלך שערי הליגה הספרדית. העונה החלה עם 5 שערים ב-4 המשחקים הראשונים של הליגה. ב-18 באוקטובר 1964 הבקיע צמד בניצחון 4-0 על אתלטיק בילבאו. ב-8 בנובמבר הבקיע שער בקלאסיקו בו הפסידה ברצלונה 4-1 לריאל מדריד. הוא הבקיע צמדים במשחקים מול ריאל אוביידו ולבאנטה, וב-14 בפברואר 1965, במשחק בו ניצחה ברצלונה את סביליה הבקיע שלושער. גם בקלאסיקו השני לעונה זו, ב-28 בפברואר, הבקיע שער, וברצלונה הפסידה 2-1. ב-4 באפריל כבש בפעם האחרונה בליגה לעונה זו, צמד בניצחון 2-0 על ולנסיה. למרות הצלחתו האישית של רה, ברצלונה כשלה בליגה, החליפה את ססאר בפתיחת העונה, והיא סיימה במקום ה-6 בלבד. בגביע ערי הירידים לא הצליח להבקיע באף אחד מהמשחקים בהם שותף, וברצלונה הודחה על ידי שטרסבורג ברבע הגמר. בגביע כבש 3 שערים, ופעם נוספת הדיחה ריאל סרגוסה את ברצלונה.
המעבר לאספניול וסוף הקריירה.
עונת 1965/1966 החלה כרגיל עבור רה, שכבש שערים בודדים במשחקים מול סבדל וולנסיה וכן שלושער מול ריאל בטיס. אולם, התגלע סכסוך בינו לבין הנהלת המועדון בנוגע לחידוש חוזהו, ומשום כך הוסר מסגל הקבוצה החל מסוף נובמבר 1965. בפברואר 1966 עבר מברצלונה ליריבתה העירונית, אספניול, אם כי הוא לא הורשה לשחק במשחקי הליגה שכן המעבר בוצע מחוץ לחלון ההעברות של הליגה הספרדית, ולכן הוא שותף רק במשחקי הגביע הספרדי וגביע ערי הירידים. בבכורה הרשמית שלו במועדון, במשחק גביע ערי הירידים מול בראשוב, גם כבש שער ראשון בקבוצתו החדשה, שניצחה 1-0. בהמשך כבש שני שערים בגביע הספרדי, אך אספניול הודחה בשלב מוקדם על ידי ריאל בטיס.
בעונת 1966/1967 החל רה לשחק באופן שגרתי באספניול, אך הוא לא זכה להצלחה אישית או קבוצתית כבימיו בברצלונה. בעונה זו הבקיע 6 שערים ב-28 משחקי ליגה, והוא סייע לאספניול להגיע למקום ה-3, הגבוה ביותר בתולדות המועדון. בעונה הבאה הידרדרה אספניול למקום ה-9 בלבד, ורה כבש 9 פעמים ב-30 משחקי הליגה בהם פתח. אחד מהשערים היה השער היחיד בניצחון 1-0 על קבוצתו לשעבר, ברצלונה, ב-21 בינואר 1968. בנוסף, ב-7 באפריל כבש שער ניצחון במשחק מול ולנסיה, שהסתיים בתוצאה 3-2. בעונת 1968/1969 הציגה אספניול יכולת דלה, ורה כבש 5 שערי ליגה בלבד. הוא לא הצליח לכבוש אף שער ב-9 המשחקים האחרונים לעונה, בהם ניצחה אספניול רק פעם אחת, והיא סיימה את העונה במקום ה-15, בעקבותיו ירדה לליגה השנייה.