"ההסדר" יצא בשנת 2000 בבימויו של סידר ובכיכובם של אקי אבני ואסי דיין. הסרט היה להצלחה גדולה, וזכה בשישה פרסי אופיר, בהם התסריט הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר. בשנת 2004 יצא סרטו השני של סידר, "מדורת השבט", בכיכובם של מיכאלה עשת, משה איבגי ואסי דיין. הסרט עוסק ברחל, אלמנה ואם לשתי בנות, שמנסה להתקבל לגרעין המקים התנחלות ביהודה ושומרון. הסרט עוסק בצורך של האם והבת הצעירה להשתלב בחברה. הסרט, שנתפס כביקורת על המגזר הדתי-לאומי ועל "גוש אמונים", זכה לאהבת הקהל והמבקרים וגרף חמישה פרסי אופיר, בהם התסריט הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר.
בשנת 2007 יצא סרטו השלישי של סידר, "בופור". הסרט מבוסס על ספרו של רון לשם, "אם יש גן עדן", שזכה בפרס ספיר לספרות ומספר את סיפורם של החיילים שאיישו את מוצב הבופור בלבנון בחודשיו האחרונים. בסרט מככבים אושרי כהן (ששיחק גם בסרטו הקודם של סידר, "מדורת השבט"), איתי טיראן, אלון אבוטבול ואחרים. עוד בטרם יצא הסרט להקרנות מסחריות, הוא זיכה את סידר בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל ברלין שנערך בפברואר 2007. הוא היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר של שנת 2008 והיה לסרט הישראלי השביעי שהגיע לחמישייה הסופית.
סרט רביעי בבימויו של סידר ולפי תסריט שלו, "הערת שוליים", יצא לאקרנים ב-2011. הסרט עוסק בעולמם של שני חוקרי תלמוד, אב ובנו. הערת שוליים זכה בפרס התסריט בפסטיבל קאן ה־64, וכן בתשעה פרסי אופיר, בהם התסריט, הבימוי והסרט הטוב ביותר לשנת 2011. גם סרטו זה היה מועמד לאוסקר.
ב-30 ביוני 2012 התקבל כחבר מן המניין באקדמיה האמריקאית לקולנוע.
בשנת 2015 החל לצלם את סרטו החמישי "אופנהיימר". באוגוסט 2016 דווח כי הסרט יוקרן בהקרנת בכורה בינלאומית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו לשנת 2016. עוד דווח כי חברת ההפצה סוני פיקצ'רס קלאסיקס רכשה את הסרט להפצה בינלאומית. הסרט הופץ במהלך שנת 2017 בשם "" ועליו קיבל את פרס התסריט על ידי פורום מבקרי הקולנוע בישראל
חייו האישיים.
סידר מתגורר בתל אביב. נשוי לעיתונאית ורד קלנר ואב לשלושה ילדים.
דאמינית
מי נגר
מֵי נֶגֶר הם מים שזורמים על פני הקרקע. זרימת המים מתרחשת כאשר האדמה ספוגה עד למקסימום יכולת הספיגה שלה. במצב כזה, המים אינם מסוגלים לחלחל לתוך הקרקע ונישאים על פניה. מקור המים הוא בגשמים, קרחונים או שלג.
מים אלה הם משני סוגים:
מי הנגר מהווים כארבעה אחוזים מכלל המשקעים. ככל שהגשמים עזים יותר, האדמה חדירה פחות למים (כלומר החלחול מועט והמים אינם מספיקים להיספג באדמה), וככל שפני השטח משופעים יותר – כך מצטברים יותר מי נגר. מי הנגר זורמים ומעמיקים את ערוצי הנחלים והנהרות. נגר עילי הוא מרכיב עיקרי במחזור המים והגורם הראשון לשחיקת אדמה כתוצאה ממים. תהליך העיור (אורבניזציה) גורם לנגר רב עקב צמצום שטחי הקרקע המאפשרים חלחול מים.
סוגי נגר עילי.
נגר עילי יכול להיווצר על ידי גשמים או המסת שלג או קרחונים. המסת שלגים וקרחונים אפשרית רק במקומות שבהם יש מזג אוויר קר מספיק כדי לאפשר את היווצרותם. בדרך כלל המסת שלגים מגיעה לשיאה באביב והמסת קרחונים – בקיץ. הגורמים המשפיעים על קצב המסת השלגים והקרחונים הם טמפרטורת האוויר וגם אורך שעות היום. ברכסי הרים גבוהים לעיתים קרובות זרימת המים בנחלים מתגברת בימי שמש ויורדת בימים מעוננים.
באזורים שאין בהם שלג נוצר נגר עילי על ידי גשמים. לא כל גשם גורם לנגר עילי, מפני שהדבר תלוי גם ביכולת הספיגה של הקרקע. בקרקע מאוד עתיקה כמו באוסטרליה ובדרום אפריקה, קיימים שורשים מקובצים בעלי רשת סבוכה של "שיער שורש". תנאים אלו מגדילים רבות את כושר הספיגה של הקרקע ולכן במקומות כאלו הסיכויים להיווצרות נגר עילי נמוכים מאוד. יכולת ההיווצרות של נגר עילי תלויה בכמויות גדולות מאוד של גשם וכן ביכולת האידוי של האדמה. דבר זה מוביל לזרימה מאוד לא יציבה בנחלי האזורים הללו.
הגורמים להיווצרות נגר עילי.
השפעת האדם.
התרחבות שטחי העיר מעצימה את תופעת מי הנגר העילי על ידי יצירת שטחים אטומים כמו כבישים ובניינים, שאינם מאפשרים למים לחלחל דרך הקרקע עד לאקוויפר. במקום זה המים זורמים ישירות לתוך נחלים או ביבים. הזרימה המוגברת בנחלים גורמת לסחיפת קרקע, גם באזורים שאין בהם הצפות. מי נגר מוגברים מקטינים את התחדשות מי התהום, וכתוצאה מכך כמות המים האגורים בקרקע יורדת ובצורות נהיות יותר קשות. חקלאים נפגעים מכך רבות מפני שאין אקוויפרים מלאים להשקיה.
כאשר ישנם מזהמים ממקור אנושי על הקרקע, מזהמים המומסים בתוך מי נגר, השפעת בני האדם גדלה ומזהמת מקורות מים. מי הנגר יכולים לשאת את הזיהום לאגני ניקוז כמו נחלים, נהרות, אגמים או אוקיינוסים. דבר זה מביא לשינוי כימיקלי במים ולמערכות האקולוגיות מסביב.
בדוח משנת 2008 של האגודה לחקר לאומי של ארצות הברית נטען כי נגר עילי אורבני הוא הגורם העיקרי לאיכות מים ירודה בארצות הברית.
השפעות הנגר העילי.
שחיקה וריבוץ.
מי נגר עילי גורמים לשחיקת משטח כדור הארץ. החומר שנשחק נישא במים ושוקע באזורים חדשים. קיימים ארבעה סוגים עיקריים של שחיקה.
ירידה בתוצרת חקלאית היא לרוב התוצאה של שחיקה. תופעות אלו נלמדות בתחום שמירת הקרקע. חלקיקי הקרקע הנישאים במי הנגר נעים בגודלם מ-0.001 מ"מ עד ל-1 מ"מ קוטר. חלקיקים גדולים יותר שוקעים במרחק יותר קצר וחלקיקים יותר קטנים נישאים למקומות רחוקים מאוד. שחיקת אדמת סילט המכילה חלקיקים קטנים יותר מייצרת מים עכורים המפריעים להעברת האור לתוך נחלים ומפריעים למערכות הביולוגיות במים.
אזורים שלמים של מדינות הפכו ללא פוריים כתוצאה משחיקת קרקע. במישור המרכזי הגבוה של מדגסקר, בערך 10% משטח המדינה כולה, לא גדלה צמחייה וקיימים חרצי שחיקה שיכולים להגיע עד ל-50 מטר עומק וחריץ אחד שרוחבו הוא קילומטר. שחיקה גורמת לאיבוד האדמה הפורייה ומורידה את פוריות הקרקע ואיכות התוצרת החקלאית.
חקלאות תעשייתית מודרנית גם היא אחד הגורמים העיקריים לשחיקה. באזורים מסוימים בארצות הברית יותר מ-50% מהקרקע העליונה נסחף במאה השנים האחרונות.
השפעות סביבתיות.
העברת זיהומים למי קרקע, אקוויפרים, אגני ניקוז ולקרקע עצמה היא ההשפעה הסביבתית השלילית הגדולה ביותר של הנגר העילי. בסופו של דבר תופעה זאת גורמת לסיכון בבריאות אדם, הפרעה במערכות אקולוגיות והשפעה אסתטית על מקורות המים. חלק מהמזהמים שיוצרים את ההשפעה הגדולה ביותר הם דלק, קוטלי חרקים ודשנים למיניהם. בני האדם מודדים את כמות קוטלי החרקים הנישאים במי הנגר מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 ומהר מאוד הבינו שהמגע בין קוטלי חרקים ומים מגביר את הסיכוי להרעלת פיטו. במקרים של מי נגר ההשפעה הופכת לזיהום מים, כיוון שהנחלים והנהרות זוהמו על ידי מי נגר מזוהמים. מים מזוהמים יכולים לשנות את התהליכים המטבוליים של בעלי החיים החיים במים. שינויים אלו יכולים להוביל לתופעות כמו מוות המוני של דגים או לשנות את האיזון בין אוכלוסיות הדגים הקיימות. עוד דברים המושפעים מזיהומים במים הם, הזדווגות החיות, השרצה, יכולת הקיום של ביצים וזחלי דגים, ופוריות של צמחים. ישנם מחקרים המראים כי נוכחות קוטלי חרקים במים, כגון ddt, יכולה לשנות את מינם של דגים מסוימים באופן גנטי.
נגר עילי באזורים מיוערים יכול להוביל לאגמים מטענים גדולים של מינרלים כמו חנקן וזרחן. דבר זה מוביל לאיטרופיקציה. מי הנגר באזורים של יערות מחטניים מלאים בחומצות רקבוביות, דבר שיכול להוביל לריקבוב של מאגרי מים.
במקרה של מי תהום, הבעיה העיקרית היא זיהום מי השתייה, אם האקוויפר משמש לכך. בנוגע לזיהום הקרקע, מי נגר יכולים לגרום לשתי בעיות עיקריות. ראשית, מי נגר יכולים להוציא זיהום מהקרקע ולהעבירו בצורת זיהום מים למקווי מים, שהם רגישים יותר. שנית, מי נגר יכולים לשאת חומרים מזהמים אל קרקע נקייה, וליצור בעיות בריאותיות או אקולוגיות.
השפעות חקלאיות – מפני שחקלאים לא מתזמנים את זמני ההדברה לזמנים שבהם לא יורד גשם ההשפעה של קוטלי חרקים גדולה יותר.
הצפות.
הצפות קורות כאשר נתיב המים לא מסוגל להכיל ולהעביר את כמות המים הזורמים בו. קיים זמן מחזורי לתופעה הזאת. הצפה היא תהליך טבעי השומר על הרכב ותהליכים במערכות אקולוגיות אבל יכול להשתנות כתוצאה משינויים בשימוש באדמה כמו הנדסת נחלים. הצפות יכולות להיות חיוביות ושליליות כאחד. החקלאים לאורך הנילוס ניצלו את ההצפות העונתיות, שהעשירו את הקרקע במינרלים שמועילים ליבולים. אולם, ככל שמספר היישובים בעולם גדֵל והם הופכים פגיעים יותר, ההצפות הופכות מסוכנות יותר. ההשפעות השליליות של ההצפות כוללות אובדן חיים, נזק לרכוש, זיהום מאגרי המים, איבוד תוצרת חקלאית ואיבוד מקום מגורים קבוע. הצפות הן בין אסונות הטבע הקשים ביותר.
צמצום ותיקון התופעה.
ניתן לצמצם את ההשפעות השליליות של מי נגר במספר דרכים:
על פעילות הסקירה, תכנון, בקרה, ניהול ופיקוח בתחום, אמונים לרוב הידרולוגים - מהנדסים המומחים בנושאי מים, חקלאות, קרקע ואקולוגיה.
שימוש בקרקע.
הרבה גורמים רגולטוריים בעולם מעודדים את חקר השיטות להקטנת תופעת הנגר העילי על ידי הימנעות ממשטחים קשים (שטחים אטומים ובלי חיכוך). הרבה עיריות יצרו קווים מנחים ותקנות למפתחי האדמה המעודדים מדרכות צרות ושימוש באבני סף שקועות באדמה בניגוד לשקועות במלט ועוד שיטות פיתוח המאפשרות מקסימום חלחול מים באזורים עירוניים. דוגמה לתוכנית פעולה ניתן למצוא בסנטה מוניקה בקליפורניה.
צמצום סחיפת האדמה.