נשיא רוסיה בוריס ילצין נתן בו אמון, ומינה אותו לכהן כיושב ראש בית המשפט העליון של רוסיה בדצמבר 1991. מאז נבחר שוב גם בשנים 1999, 2007 ובשנת 2012 כשהוא מקבל גם את אמונו של ולדימיר פוטין.
הוא דוקטור למשפטים (2000, עבודת גמר "בעיות התהוות ופיתוח הרשות השופטת בפדרציה הרוסית"), פרופסור (2001), מחברם של 50 יצירות מדעיות ופרסומים על בעיות ההתפתחות של מערכת המשפט בפדרציה הרוסית, כמו גם מספר פיתוחים מדעיים ומתודולוגיים בנושא. הוא עומד בראש ועדות ההסמכה באוניברסיטה הרוסית לצדק ובאוניברסיטה הממלכתית הרוסית למשפט.
תקרית גאנה.
ב-16 בספטמבר 2013 לבדב נפצע קשה בתאונה בגאנה. על פי נתונים רשמיים שפורסמו לאחר המקרה, לבדב היה במדינה זו במערב אפריקה בביקור בן ארבעה ימים (כולל שישי, שבת וראשון) במסגרת משלחת של שופטים רוסים של ארבעה אנשים - כולל יושב ראש בית הדין המחוזי במוסקבה וסילי וולושין ובית הדין המחוזי בסראטוב וסילי טרסוב ומתורגמן.
מטרת הביקור, כפי שהתברר לאחר התאונה, הייתה מצגת בכנס "תפקידו של המקצוע המשפטי בפיתוח הסדרת השותפות הציבורית-פרטית." הכנס נערך בהשתתפות לשכת עורכי הדין בגאנה בעיירה הו בגבול עם טוגו. בנאומה ציינה נשיאת בית המשפט העליון בגאנה, , בהזמנתה הגיעה המשלחת הרוסית כי היא שמחה להיות בכנס בחברתו של לבדב. תוכנית השהייה של המשלחת כללה חתימה על מזכר הבנות עם הנהגת הקהילה השיפוטית של גאנה (ביום האסון, זה השתבש), וכן ביקורים אצל נשיא גאנה ב-17 בספטמבר ויו"ר הפרלמנט של אותה מדינה ב-18 בספטמבר. כתוצאה מתאונת דרכים, בוטלו ביקורים אלה.
לאחר שנאם בכנס, ב-16 בספטמבר, אירעה תאונה בכביש המהיר בסמוך לכפר זיטו בדרך חזרה לבירת גאנה, אקרה. על פי סוכנויות הידיעות והרשויות המקומיות, משאית התרסקה בחזית המכונית של לבדב כשהיא מתרחקת לשפת המדרכה.
בערב אותו היום נלקח לבדב במסוק ליחידה לטיפול נמרץ בבית החולים הצבאי 37 באקרה. מצבו של לבדב בעת האשפוז הוערך כחמור, אך יציב: פריקת עצם הבריח, חבלות בעמוד השדרה הצווארי ובצלעותיו. בתחנת הרדיו הד מוסקבה נטען כי מלבד לבדב עצמו, איש לא נפצע בתאונה, לפי כמה מקורות, גם שומר ראשו מהמשטרה המקומית נפצע. מספר ימים לאחר מכן הועבר לבדב על ידי מועצת מטוס של משרד החירום הרוסי למוסקבה ואושפז בבית החולים הקליני המרכזי.
נהג משאית עם מספר רישום GT 4911-J, שהתנגש במכוניתו של לבדב, נמלט מהמקום והמשטרה חיפשה אותו. למחרת, ריצ'רד קופי דגבור בן 47, שהיה אשם באירוע, מסר עצמו משטרה. לא דווח על העמדתו לדין במשך שנתיים לאחר התאונה.
במקביל, גרסאות אחרות למה שקרה בגאנה פורסמו בעיתונות, בקהילה המשפטית המקצועית ובבלוגוספרה. צוין כי פרטים רבים מעורפלים: לא הוכרז על ביקור של לבדב בגאנה בכל מקום בתקשורת, על עזיבתה של משלחת שופטים בכירים מרוסיה לגאנה לפני תאריך התאונה ואין ידיעות על האתר הרשמי של ועידת הנאום טרם הוועידה בנוגע לצפי הגעתו של לבדב. השאלה העיקרית שהדהימה עורכי דין היא "מדוע לבדב נסע לעורכי דין אפריקאים, למדינה עם מערכת משפט שונה לחלוטין מזו ברוסיה?". במערכת "אבטו-וזגליאד" ציינו כי המערכות המשפטיות של רוסיה וגאנה שונות לחלוטין, מערכת הצדק האפריקנית של גאנה בנויה על פי הפסיקה הבריטית, מה שיכול היה לאפיין את נאומו של לבדב בפני עורכי הדין באפריקה כ"דיאלוג מועיל בין עיוורים וחירשים".
יום לאחר התאונה, ב-17 בספטמבר 2013, סוכנות הידיעות הצרפתית ואחריה סוכנויות החדשות ברוסיה דיווחו לראשונה על תאונה עם לבדב בגאנה. דובר בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית, פאבל אודינצוב, סירב בתחילה להגיב בכלל על נוכחותו של לבדב במדינה האפריקאית. הוא התייחס לראשונה לביקורו של לבדב בגאנה ולתאונה רק ב-19 בספטמבר 2013, שלושה ימים לאחר האירוע וציין כי ביקורו של לבדב היה הדדי במסגרת שיתוף פעולה דו-צדדי עם גאנה, שהוסכם בעבר עם משרד החוץ הרוסי. על רקע בליל המידע, מספר אמצעי תקשורת מקוונים והבלוגוספרה העלו ספק כי לבדב טס לגאנה לצורך זה וכי הוא נסע להשתתף בציד ספארי ופילים.
לאחר התקרית.
ב-26 בנובמבר 2013, לראשונה לאחר התאוששותו, הופיע לבדב בפומבי ועמד בראש ישיבת מליאת בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית.
ב-21 במאי 2014, על פי הצעת נשיא הפדרציה הרוסית, הוא מונה על ידי מועצת הפדרציה כיו"ר בית המשפט העליון המאוחד של הפדרציה הרוסית, לאחר שבית המשפט העליון מוזג עם בית המשפט העליון לבוררות.
השקפות משפטיות ותפקיד מקצועי.
במהלך עבודתו בבית המשפט בעיר מוסקבה העביר לבדב שוב ושוב הרשעות בתיקים פליליים בביצוע פעילויות "אנטי-סובייטיות" (בפרט נגד פליקס סבטוב ואלנה סניקובה). הוא טען בעיתונות ובטלוויזיה כי להרשעת תיקי שוחד, החלפת מאסר בקנס אינה יעילה. הוא דגל בדחיית הפלילים של פשעים בכובד ראש קל והסמכתם מחדש כעבירות מינהליות, להפחתת סכום הערבות של נאשמים מובטלים ל-50 אלף רובל. לבדב סבור כי על השופט להימנע מתקשורת חוץ פרוצדורלית ולסרב לדיון פרטי או טלפוני בתיקים ספציפיים עם סגנים, פקידים ואזרחים. שוב ושוב אמר כי החלטות מליאת בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית הן מחייבות לבתי משפט בעלי סמכות כללית.
משפחה ותחביבים.
נשוי ואב לשלושה ילדים בוגרים. לבדב חובב ג'אז, הוא מנגן בסקסופון. במשך שנים רבות היה חברו של הזמר מוסלמים מגומאייב. בצעירותו עסק באגרוף. כל חייו - אוהד קבוצת הכדורגל טורפדו.
פסאודו-יוסטינוס
Reflections
Reflections (בעברית: הרהורים) הוא אלבום הרמיקס הראשון של הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה. אלבום הרמיקס יצא לאור ב-29 בספטמבר 2006, על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. מתוך אלבום האוסף יצאו שלושה סינגלים שיווקיים: "Everlasting Love 2006", "Around My Heart 2006" ו-"In the Heat of the Night 2007".
עם יציאתו נכנס אלבום הרמיקס אל המקום ה-44 במצעד האלבומים שבגרמניה.
רקע וקידום.
לאחר שהוציאה שלל להיטים מאז שנת 1984, כדוגמת "", "In the Heat of the Night" ו-"Midnight Man", הוחלט כי סנדרה תוציא אלבום רמיקס, אשר יכלול בתוכו רמיקסים לאותם השירים והלהיטים שהוציאה במהלך הקריירה שלה.
בית המשפט העליון של ברית המועצות
בית המשפט העליון של ברית המועצות (Верховный Суд СССР) הוא הגוף השיפוטי הגבוה ביותר של ברית המועצות, שהיה קיים מה-23 בנובמבר 1923 עד ל-2 בינואר 1992. לאחר קריסת ברית המועצות, בוטל בית המשפט העליון של ברית המועצות, יחד עם גופים גדולים יותר של ברית המועצות, הארכיונים שלו הועברו לארכיון המדינה של הפדרציה הרוסית והבניין שבו שכן, ברחוב פוברסקאיה 15 במוסקבה, אוכלס על ידי מחליפו, בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית.
היסטוריה.
שאלת הצורך ביצירת גוף שיפוטי עליון אחד לכל ברית המועצות כולה הועלתה מיד לאחר הקמת ברית המועצות בדצמבר 1922, שכן סעיף 12 לחוק אודות הקמת ברית המועצות קבע את הקמת בית המשפט העליון של ברית המועצות "עם תפקידים של שליטה שיפוטית עליונה" תחת הוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות.
ב-23 בנובמבר 1923 אימצה נשיאות הוועד המרכזי של ברית המועצות את התקנה הראשונה על בית המשפט העליון של ברית המועצות, שקבעה את המעמד, הסמכות והנוהל לפעילותו של בית משפט זה. חוקת ברית המועצות משנת 1924 בפרק 7 ("אודות בית המשפט העליון של ברית המועצות"; בשנת 1935 שונה שם פרק זה ל"אודות בית המשפט העליון והפרקליטות של ברית המועצות") הבטיחה את מעמדו ותפקידו של בית המשפט העליון במערכת הגופים הממשלתיים של ברית המועצות.
סמכות.
החוקה של ברית המועצות הקצתה את הסוגיות הבאות לסמכותו של בית המשפט העליון של ברית המועצות:
מאוחר יותר, ב-14 ביולי 1924, אימץ הוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות את הצו, שכותרתו "צו בית המשפט העליון של ברית המועצות", אשר פירט את הסמכויות והנהלים של בית המשפט העליון של ברית המועצות.
מבנה 1923–1938.
בתחילה (על פי חוקת 1923, החוקה והצו משנת 1924) בית המשפט העליון של ברית המועצות פעל בהרכב הכולל את:
לבית המשפט העליון הייתה גם הזכות ליצור נוכחות שיפוטית מיוחדת (התכנסות) לשיקול תיקים פליליים ואזרחיים בעלי חשיבות יוצאת דופן, המשפיעים על הרפובליקות של האיחוד או ברית המועצות, ומקרים של סמכות שיפוט אישית של חברי הוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות, מועצת הסובנארקום של ברית המועצות, יו"ר וחברי בית המשפט העליון של ברית המועצות, התובע ברית המועצות, סגנו ועוזריו הבכירים.
יושב ראש בית המשפט העליון וחבריו מונו על ידי נשיאות הוועד המנהל וניתן היה לסלקם מתפקידם. מליאת בית המשפט העליון הורכבה גם מארבעה יושבי ראש בתי המשפט העליונים ברפובליקות האיחוד ויו"ר המינהל הפוליטי הממלכתי המאוחד תחת ממשלת ברית המועצות. כמו כן, התובע הכללי של ברית המועצות או סגנו השתתפו בהכרח במליאה.
בשנת 1926 בוטלו בתי הדין הצבאיים לענייני תעבורה והקולגיום הצבאי לתחבורה של בית המשפט העליון של ברית המועצות, ובית המשפט העליון הוכרז על ידי בית המשפט בתיקים שנבחנו על ידי בתי הדין הצבאיים.
ב-24 ביולי 1929 אימצו הוועד המרכזי וממשלת ברית המועצות את התקנה החדשה על בית המשפט העליון של ברית המועצות ומשרד התובע של בית המשפט העליון של ברית המועצות, אשר בפרט קיבלו את זכות היוזמה החקיקתית ואת החובה להבהיר את כל החוקים בברית המועצות על פי הצעת ועדת הוועד המרכזי הפועל של ברית המועצות.