עם זאת, משגים של דניסון ושל הכפופים שליו הובילו את הרפובליקנים ואת הדמוקרטים תומכי האיחוד להסיר את מועמדותו של דניסון בבחירות למושל המדינה ב-1862. תחת זאת פנו המפלגות לדייוויד טוד הדמוקרט. ההיסטוריון ריצ'רד אבוט כתב, "אף אחד ממושלי אוהיו לפני דניסון לא הפעיל את סמכויותיו ומילא משימות שכאלה בתחושת אחריות ציבורית ונחישות גדולות יותר . אף על פי כן... הפוליטיקה הכתיבה את גורלו".
דניסון קיבל בהבנה את השתלשלות העניינים, ביצע חפיפה יעילה עם יורשו, וסייע רבות בגיוס האפרו-אמריקאים ליחידות הצבאיות של אוהיו. ב-1864 הוא שימש כיושב ראש הוועידה הארצית של המפלגה הרפובלקנית. באותה שנה הוא מונה על ידי הנשיא לינקולן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד 1866, כאשר הוא עזב את הקבינט לאחר שהוא החליט שהוא לא יוכל עוד לתמוך במדיניותו של הנשיא הבא אנדרו ג'ונסון.
לאחר פרישתו.
לאחר המלחמה שירת דניסון במועצת עיריית קולומבוס וארגן את האגודה החקלאית של מחוז פרנקלין. ב-1874 מינה אותו הנשיא יוליסס סימפסון גרנט כנשיא הראשון של מועצת הנציבים של מחוז קולומביה, תפקיד בו הוא שימש עד 1878. ב-1880 הוא התמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לסנאט, אך הובס על ידי ג'יימס גרפילד. הוא המשיך להיות פעיל בפוליטיקה המדינתית והארצית עד יומו האחרון.
מותו והנצחתו.
ויליאם דניסון נפטר בקולומבוס ב-15 ביוני 1882 ונטמן בבית הקברות גרין לואן שבעיר. סניף אוהיו של "ותיקי האיחוד ממלחמת האזרחים" נקרא על שמו של דניסון זמן קצר לאחר מותו. ב-1885 נפתח בוושינגטון בית ספר על שמו, שנסגר ב-1947 ונפתח מחדש ב-1985.
קופרין (סדרת טלוויזיה)
קופרין (ברוסית: Купри́н) הוא סדרת טלוויזיה בבימויהם של ולדיסלב פורמן, אנדריי אשפאי ואנדריי מליוקוב, בהפקת חברת "הריבוע האדום" ואולפני "הפרויקט הרוסי". הקרנת הבכורה של סדרת הטלוויזיה התקיימה בערוץ הראשון בתאריכים 2 ביוני עד ל-10 ביוני 2014. הסדרה זכתה לשבחים רבים ומבקרי הטלוויזיה הכתירו אותה כאחת מעשר הסדרות הטובות ביותר בטלוויזיה הרוסית לשנת 2014 והסדרה הייתה מועמדת לפרס נשר הזהב בקטגוריית סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר.
הרעיון המרכזי של הסדרה הוא לשזור את גורלות הגיבורים מסיפורים שונים של הסופר אלכסנדר קופרין. כל פרקי הסדרה מאוחדים על ידי דמותו של הסופר עצמו, שלא רק ממלא את תפקיד המספר, אלא גם פוגש באופן אישי את גיבורי יצירותיו שלו.
תסקיר.
הסדרה מורכבת משלושה חלקים שצולמו על ידי במאים שונים על פי סיפוריו של הסופר הרוסי אלכסנדר קופרין:
פסקול.
פסקול הסרט מורכב ממגוון נעימות מוכרות כולל:
הפקה.
בתחילה תוכנן כי סדרת הטלוויזיה "קופרין" תורכב מארבעה חלקים, אך לצורך העיבוד הקולנועי לסיפור "אולסיה" לא הצליחו למצוא במאי ראוי, וכתוצאה מכך היו רק שלושה חלקים. הסדרה צולמה בפרברי מוסקבה, סנט פטרסבורג, סטארוז'ילוביה ויילץ. לתפקיד קופרין לוהק מיכאיל פורצ'נקוב על ידי הבמאי אנדריי מליוקוב, שלצורך התפקיד, השיל 20 קילוגרם תוך חודשיים וגם הלך למועדון רכיבה על סוסים כדי ללמוד לרכב על סוסים. בסצינות עם חיות טרף, השחקנית יליזבטה בויארסקאיה מודרכת על ידי המאמנת קרינה בגדסרובה, הידועה בתחום אימון חיות קרקס.
גרג צ'ון
גרג צ'ון (באנגלית: Greg Chun; נולד ב-11 בנובמבר 1971) הוא מוזיקאי ומדבב אמריקאי, בעיקר במשחקי וידאו.
ביוגרפיה.
צ'ון נולד בנובמבר 1971 באוונסטון, אילינוי והוא בוגר אוניברסיטת סטנפורד. לאחר לימודיו חיפש עיסוק להתמקצע ובחר להיות מוזיקאי. בתחילה עבד לצד ההרכב הקומי "Lonely Island" ומשם התפתח לפרויקטים מוזיקליים שיצר לתוכנית סאטרדיי נייט לייב, טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-67 והתוכנית "לונלי איילנד" ועבר לגור בלוס אנג'לס.
בשנת 1995 החל גם לדבב במשחקי מחשב וסדרות. הוא דיבב בסרט משנת 1997 "The End of Evangelion" את ריוג׳י קאג׳י, ובמשחקי המחשב וורלד אוף וורקראפט, League of Legends, דיאבלו 3 ובעוד רבים. הוא דיבב גם בכמה סרטים כמו: , ועוד.
ב-2021 עלתה סדרת הנטפליקס משחקי הדיונון בה צ'ון מדבב את סונג ג'י-הון בדיבוב לאנגלית (תחליף ללי יונג-ג'ה).
נחום איצקוביץ
פריטם
פריטם (באנגלית: Pritam Chakraborty, בקיצור: Pritam; נולד ב-14 ביוני 1971) הוא מלחין, גיטריסט וזמר הודי.
חייו.
פריטם נולד בקולקטה. הוא למד מוזיקה אצל אביו עוד בהיותו בבית הספר. בהמשך הוא למד גאולוגיה באוניברסיטה. בשנת 1994 הוא סיים לימודים באוניברסיטה לקולנוע וטלוויזיה וקיבל הסמכה כמהנדס קול.
בשנת 1997 הוא הגיע למומבאי ועבד כמהנדס קול עובר זמרים שונים. במקביל הוא הקים להקה ובסוף 2001 אחד משירי הלהקה זכה להצלחה.
בשנת 2004 הוא כתב מוזיקה לסרט. היצירה זכתה להצלחה ואף זכתה לפרס למוזיקה לקולנוע בהודו.
הוא המשיך לכתוב מוזיקה לסרטים ועבור 3 סרטים קיבל פרס בתחום "מפיק מוזיקה לסרט" ו"השפעה לקולנוע". שיר של פריטם מסרט שצולם בשנת 2015 הגיע למקום ראשון במצעד הפזמונים בהודו והיה לשיר מסרט קולנוע הראשון בהודו שהגיע ל-100 מיליון השמעות ביוטיוב.
במקביל הוא הוציא מספר אלבומים. פריטם זכה מספר פעמים בתואר "מלחין השנה" ואלבומים שהוציא זכו בתואר "אלבום השנה" בהודו.
פריטם מגיע לתוכניות טלוויזיה רבות כמשתתף בחבר שופטים של תחרויות שירה.
מספר פעמים פריטם הואשם בהפרת זכויות יוצרים וגנבה. לפי אתר הודי בשנים 2004–2010 שירים שלו נחשדו כמבוססים על יצירות של יוצרים אחרים 52 פעמים. הדבר כלל יצירות ידועות של בוני אם, דמיאן רייס, ברובכס ורבים אחרים.
אוגדה 99
צומת גוש קטיף
צומת גוש קטיף (כונה לפעמים צומת האורחאן) היה צומת בכניסה לגוש קטיף ששימש את הבאים לגוש. הצומת ננטש עם סיום ביצוע תוכנית ההתנתקות. הצומת חיבר את גוש קטיף לציר טנצ'ר. בגלל קרבתו לאזורי מגורים ברצועת עזה הצומת והכבישים שמשמשים אותו נסגרו באופן תדיר, מספר פעמים לתנועת פלסטינים וכן מספר פעמים לתנועה של אזרחים ישראליים אך נפתח תוך זמן קצר לאחר רגיעה ביטחונית.
בסמוך לצומת שכן מוצב אורחאן ששימש את צה"ל. מלבד זאת המקום הוא נקודה ביטחונית חשובה בה צה"ל פיקח על המעבר.
היסטוריה.
בנובמבר 1998 התרחש בצומת פיגוע התאבדות שבוצע בעזרת מכונית תופת שהתפוצצה בסמוך לאוטובוס תלמידים של בית הספר האזורי בנוה דקלים. בפיגוע נהרג המחבל שביצע את הפיגוע וכן חייל צה"ל ששהה בסמוך. מלבדם נפצעו בפיגוע גם שלושה אנשים.
שנתיים לאחר הפיגוע של אוטובוס התלמידים התרחש בצומת פיגוע נוסף, הפעם היה זה פיגוע ירי בו נרצח איתמר יפת, צעיר ממושב נצר חזני שבמרכז גוש קטיף.
בנומבר 2000 בוצע סמוך לצומת הפיגוע באוטובוס הילדים, בו נרצחו שני תושבי היישוב כפר דרום ונפצעו כתשעה ילדים.
במאי 2003 נתפסה בעת בדיקה ביטחונית שגרתית בצומת מונית ערבייה בה נמצאו אמצעי לחימה. בתקשורת פורסם כי נוסעי המונית נלקחו לחקירה.
חודש לאחר מכן כאשר בשיחות של גורמים מדיניים דנו בנושא העברת האחריות הביטחונית ברצועת עזה ואף מגעים להפסקת אש עלתה האפשרות שצה"ל יחדש את הסיורים הביטחוניים המשותפים עם הפלסטינים בציר טנצ'ר ובהם בין היתר גם בצומת גוש קטיף. עם זאת על אף המצב הביטחוני הלא ברור נערכה פגישה בין מפקד החטיבה המרכזית, אבי אשכנזי ובין הקצין הפלסטיני הבכיר, עומר עאשור שבסיומה הסכימו הגורמים שהמצב הביטחוני רגוע יחסית אך הבהירו שצריך להתקדם להשגת הפרדה ממשית בין המתנחלים שבגוש לפלסטינים תושבי הרצועה.
ביוני 2004 אירע במוצב אורחן (שנמצא בסמוך לצומת) פיגוע של מספר מחבלים פלסטינים מארגון החמאס יחד עם מאות ק"ג של חומר נפץ שהוטמנו לאחר חפירה של מנהרת תופת שנחפרה החל מפברואר של אותה שנה, לאחר שכבר החלו עבודות החפירה הצטרפו גם כמה פעילים מארגון הפת"ח שאף תיעדו את המשך פעולות החפירה. בפיגוע נהרג חייל ששהה במוצב ונפצעו שבעה חיילים נוספים. חצי שנה לאחר מכן נבנה מוצב חדש שגם הוא נמצא בצמוד לצומת גוש קטיף והפעם נבנתה סביבו חומה גבוהה שתמנע אסון דומה בשנית.
בספטמבר 2004, הפגינו כ-3 אנשים וכן החובשים של תפארת טרטנר, בחורה שנהרגה בצומת מפצצת מרגמה שנפלה בערב יום הכיפורים שחל באותו החודש. המפגינים מחו על המצב הביטחוני בגוש קטיף.
בינואר 2005 אירע בצומת פיגוע התאבדות נוסף, בו מחבל מתאבד פוצץ עצמו והרג איש שב"כ ופצע כ-6 חיילים בזמן שחיכו בעמדה הביטחונית שבה נבדקות מכוניות של אזרחים פלסטיניים שנוסעים באזור מוצב אורחן וצומת גוש קטיף.
הצומת ננטש עם ביצועה של תוכנית התנתקות וסגירת ציר כיסופים שגם הוא שימש את הצומת.
בית הקצינים
בית הקצינים (במקדונית: Офицерски дом), מוכר גם בשם בית הצבא העממי היוגוסלבי (במקדונית: Домот на југословенската народна армија) ו-בית JNA (במקדונית: Дом ЈНА), הוא מבנה היסטורי שנמצא בגדה הימינית של הנהר וארדאר, ליד גשר האבן בכיכר מקדוניה, סקופיה, מקדוניה הצפונית.
היסטוריה.
בנייה ופירוק המבנה.
המבנה נבנה על הריסותיו של מסגד הישן בורמאלי, והתחיל את פעילותו ב-1925 בפיקוחו של האדריכל הרוסי, וסילי באומגרטן , ונפתח לאחר סיום הבנייה, ב-1929. עד לתחילת מלחמת העולם השנייה, שימש הבניין לצורך קיום נשפים וארוחות ערב חגיגיות לאזרחים עשירים.
ב-1945, שמו של הבניין שונה ל-בית הצבא העממי היוגוסלבי (במקדונית: Домот на југословенската народна армија), או בקיצור בית JNA (במקדונית: Дом ЈНА). מאז 1955 ועד להשמדת הבניין, בבניין היו ציורים של הצייר המקודני בורקו לז'סקי .
ברעידת האדמה בסקופיה שהייתה ב-1963, המבנה ניזק קשות, והושמד שנה לאחר מכן, בהחלטה של הממשלה. על הריסות המבנה, נבנה חניון.
שחזור המבנה.