עבודות פיתוח החלו בבניית מסוף נוסעים ובניין מרכזי חדשים לטרמינל החדש, והם צפויים להיות בין שני מסלולי המראה וקרואים יחדיו "טרמינל המגרש". עם השלמת הבנייה בשנת 2019 (הבנייה מתעכבת בכשנתיים), הטרמינל החדש יגדיל את קיבולת הנוסעים של שדה התעופה ליותר מ-30 מיליון איש בשנה, עם אופציות להכפיל את קיבולתו ב-60 מיליון. מתקן נוסף אמור להגדיל את היכולת עד ל-80 מיליון איש.
הפרויקטים להרחבת תוכנית המתאר כוללים מסלול נוסף באורך 3,100 מ', במרחק של 2,000 מ' מהמסלולים הקיימים, מגדל חדש בגובה 110 מטרים בין שני המסלולים עם המרכז החדש לפיקוח טיסה, מתקני מטען ותחזוקה משופרים, והתפתחויות מסחריות אחרות על הקרקע הסמוכה לנמל התעופה וצפונה לו.
לאחר הוספת שטח כולל של 34 קמ"ר, הפרויקט השאפתני יהיה הבסיס עבור החברה הלאומית של איחוד האמירויות הערביות, איתיחאד איירווייז, ובנוסף תהיה המשתמשת העיקרית של מתקני המטען החדשים, שיכולים לטפל בכ-2 מיליון טונות מטען בשנה. סמוך למתקני המטען החדשים הוקצו קרקעות לפעילות מסחרית, פארקים מסחריים ופיתוח נכסים. מתקני התחזוקה של המטוסים ימשיכו להיות מרוכזים בצד הדרומי של שדה התעופה הבנוי כרגע. התוכנית מקצה גם קרקע למפעילים אחרים, כגון רויאל ג'ט ואבו דאבי תעופה.
בין שאר ההיבטים של הפרויקט, כאשר יושלם, זה עמדות מטוסים מרוחקות, אשר יושלמו עם תאורת קרקע בשדה התעופה וצינורות דלק.
החלק החיצוני של הטרמינל עוצב על ידי חברת האדריכלות הבין-לאומית קון פדרסון פוקס.
טרמינל עירוני.
מתקן צ'ק-אין קיים במרכז העיר אבו דאבי, עבור נוסעים המעוניינים לבצע צ'ק-אין בעיר לפני שהם מגיעים לנמל התעופה. מתקן זה, המכונה טרמינל העיר, דומה לטרמינלים בשדה התעופה, ויש לו טרקלין ואמצעי תחבורה. לאחר שסיימו את הצ'ק אין בעיר, הנוסעים יכולים להגיע לנמל התעופה רק שעה אחת לפני עזיבתם. בדיקה נוספת במתקן מופעלת על ידי איתיחאד איירווייז בקניון איתיחאד בפאתי דובאי.
מסלולי המראה.
לנמל התעופה הבין-לאומי של אבו דאבי יש שני מסלולים מקבילים, 13R/31L ו-13L/31R, שניהם 4,100 מ '× 60 מ'.
טיסות לישראל וממנה.
החל מ-6 באפריל 2021 מפעילה איתיחאד איירווייז טיסה יומית בין הנמל לתל אביב.
החל מ-18 באפריל 2021 מפעילה ויז אייר 4 טיסות שבועיות בין הנמל לתל אביב.
תחבורת קרקע.
איתיחאד איירווייז מספקת שירות הסעות יוקרתי משדה התעופה הבין-לאומי של אבו דאבי אל נמל התעופה הבין-לאומי אל-עין, וקניון דובאי.
משרד התחבורה מספק הסעות ברחבי אמירות אבו דאבי.
Boeing 747-400
בואינג 400–747
ויטוריה-גאסטייס
אתחול (קולנוע)
סמי קצב
סמי קצב (נולד ב-1946) הוא איש עסקים ישראלי, בעלי קבוצת SK (נסקא תעשיות - אס קיי גרופ בע"מ) הכוללת בין השאר את מספנות ישראל, תעשיות נשק לישראל (IWI) ומפרולייט.
ביוגרפיה.
קצב נולד באבאדאן שבאיראן, בן למשפחה ממוצא עיראקי. ב-1962 עלה לישראל עם הוריו וארבעת אחיו, והתגורר בשכונה א' בבאר שבע.
בצה"ל שירת בחיל התותחנים פיקד על סוללה ובמלחמת ששת הימים שימש קצין סיוע ארטילרי בחטיבה 7.
לאחר שחרורו עבד בחברת סולתם ובמסגרת זו נשלח לאיראן ועסק בתחום של פיתוח מערכות ארטילריה לצבא האיראני בתקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי. טרום המהפכה האיראנית ב-1979 שב לישראל. הוא רכש מפעל לעיבוד שבבי בשלומי וב-1995 רכש את חברת מספנות ישראל יחד עם שלמה שמלצר ושלומי פוגל ומכהן כיושב ראש דירקטוריון החברה.
פעילותו בתחום החברות הביטחוניות המשיכה עם רכישת חברת הכוונות האופטיות "מפרולייט" בשנת 2000, ב-2001 רכש את חברת הפריסקופים לרק"ם "יוניסקופ", ב-2003 רכש מפעל אלקטרואופטיקה בארצות הברית. ב-2005 רכש את מפעל "מגן" של התעשייה הצבאית המייצר נשק קל והקים את חברת תעשיות נשק לישראל (IWI).
רכישות נוספות בתחום הביטחוני היו של חברות בתחום האופטיקה, לייזרים ואמצעי ראיית לילה: ניו נגה לייט, נייט לייט טכנולוגיות, פריזמטק, אם.אס.אי, ופולס אינטרו סיסטמס, של חברת ציוד התקשורת קמרו־טק ושל ויז'נמפ (visionmap).
כמו כן קצב הבעלים של חברת הנדל"ן "אושירה".
אזעקת צבע אדום
קאיפו כהן
קאיפו כהן (נולדה ב-30 בדצמבר 1978) היא שחקנית ישראלית, אשר את עיקר פרסומה קנתה עוד כילדה כשגילמה בתפקיד הראשי את דמותה של אביה בסרט הקולנוע "הקיץ של אביה" ובסרט "עץ הדומים תפוס".
ביוגרפיה.
קאיפו כהן נולדה לצלמת פסי גירש ולשלמה כהן בעת שהוריה שהו בזאיר שבאפריקה. פירוש השם קאיפו הוא אלכוהול שעושים באפריקה משורש של עץ.
לאחר גירושי הוריה והגעתה עם אמה לישראל החלה בגיל 4 לרקוד בלט. בשנת 1988 בעת שהייתה בת 9 רקדה ב"מרכז ביכורי העיתים" בתל אביב. היא נצפתה על ידי מלהקי הסרט "הקיץ של אביה" ונבחרה לתפקיד הילדה אביה לאחר שיוצרת הסרט, גילה אלמגור בחנה כמעט 2,000 ילדים.
בגיל 14 החלה ללמוד מחול בפריז, ולאחר חזרתה לישראל השתתפה בשנת 1994 בסרט ההמשך "עץ הדומים תפוס". לאחר תפקיד זה פרשה ממשחק.
בבגרותה הקימה חברה לקוסמטיקה אורגנית. בשנת 2011 השתתפה בהצגת היחיד "העלמה אלזה" שהועלתה בפסטיבל תיאטרונטו.
בשנת 2014 השתתפה כהן בסרט "חלונות".
מגדל הנערה (איסטנבול)
מגדל הנערה (בטורקית: Kız Kulesi, מכונה לעיתים גם מגדל לאנדרוס) הוא מגדל השוכן על אי קטנטן בפתח הדרומי של הבוספורוס, כ-200 מטרים משכונת אוסקודר שבאיסטנבול.
היסטוריה.
אחרי הניצחון האתונאי בקרב קיזיקוס, הגנרל אלקיביאדס בנה תחנת מכס לספינות העוברות בבוספורוס, על סלע קטן מצפון לאוסקודר. לצורך השליטה על תנועת הספינות, נמתחה שרשרת ברזל מהמגדל אל הצד האירופי של הבוספורוס. בשנת 1110, הקיסר הביזנטי אלכסיוס הראשון בנה באותו המקום מגדל העשוי עץ ומוקף בחומת אבן, כחלק ממערך הגנה על קונסטנטינופול, שכלל הקמת מגדל נוסף, באזור ארמון טופקאפי של היום. במהלך תקופת כיבוש קונסטנטינופול, שהה במקום חיל מצב ביזנטי בפיקודו של גבריאל טרוויזנו מוונציה. לאחר ניצחון העות'מאנים וכיבוש העיר, המגדל שימש כמגדל שמירה ותצפית. המגדל נקרא גם "מגדל לאנדרוס", משום שהמיתוס על הרו ולאנדרוס התרחש בדרדנלים.
המגדל נהרס ברעידת האדמה של 1509 ואז נבנה מחדש בתקופת הסולטן סלים הראשון. משום שהמים הסובבים את האי עליו נמצא המגדל רדודים מאוד, הוסב המגדל לשמש כמגדלור. חלקו הפנימי של המגדל היה עשוי עץ, ואכן בשנת 1721, נשרף המגדל משום שהשמן ששימש להדלקת הפנס במגדלור טפטף על חלקי העץ בהשפעת רוח חזקה. לאחר השריפה, המגדל עבר שיפוץ בהתאם לתוכנית של האדריכל הראשי של איסטנבול, דאמאט איברהים פאשה - המגדלור נבנה מחדש מאבן, ונוספה לו כיפת עופרת. המגדל עבר שיפוץ נוסף בשנת 1731. כשהאימפריה העות'מאנית החלה להיחלש, שב המגדל לשמש כמגדל שמירה, על מנת להגן על העיר.
בין השנים 1830–1831, המגדל שימש כקרנטינה, במטרה לעצור את מגפת הכולרה שתקפה את איסטנבול. בשנים 1832–1833, תחת שלטון הסולטן מהמוט השני, נערך שיפוץ גדול, ובו עוצב בסגנון המשלב בארוק עם אלמנטים עות'מאניים, וכיפת המגדל שופצה.
בשנת 1943, הוצבו סלעים סביב המגדל כדי למנוע את החלקתו לעבר הים. בשנת 1959 הועבר המגדל לשימוש חיל הים הטורקי, ושימש כתחנת רדאר.
המגדל שופץ בשנת 1998 לכבוד הסרט העולם אינו מספיק של ג'יימס בונד. תומכות ברזל הוצבו סביב המגדל לאחר רעידת האדמה של 1999. המגדל פתח את שעריו לציבור בפעם הראשונה בשנת 2000, וכיום יש בו בית קפה.
פולקלור.
אגדת הנחש.
לפי אגדה טורקית פופולרית, לסולטן אחד הייתה בת אשר אהב מאוד. יום אחד, בביקור אצל אורקל, עלתה נבואה לפיה הבת תוכש בידי נחש ארסי ביום הולדתה ה-18. הסולטן שחשש לשלום בתו, בנה את המגדל על האי המבודד מהיבשה כדי שתהיה מוגנת מפני נחשים. ביום הולדתה ה-18, הסולטן בא לבקר את בתו במגדל, הביא לה סלסילת פירות אקזוטיים כמתנת יום הולדת, ושמח שהצליח למנוע את התגשמות הנבואה. אמנם, כאשר פתחה הבת את הסל, יצא ממנו נחש שהתחבא בין הפירות והכיש אותה למוות כפי שחזתה האורקל. לכן נקרא המגדל "מגדל הנערה".
המגדל כיום.
סירות פרטיות מפעילות קווים יומיים מרחבי איסטנבול אל המגדל. בבסיס המגדל שוכנת מסעדה, ובחלקו העליון בית קפה. המגדל הופיע בצד האחורי של שטר 10 לירה טורקית בשנים 1966–1981.
אנדרטת בה&quot;ד 9
אנדרטת בה"ד 9 היא אנדרטה המנציחה 15 נופלים מגדוד התותחנים של בה"ד 9 במלחמת יום הכיפורים אשר נהרגו באזור תל פארס ב-7 באוקטובר 1973. האנדרטה נמצאת על ציר הנפט בדרום רמת הגולן, כ-3.5 קילומטרים ממערב לתל פארס וכ-3.5 קילומטרים צפונית לגבעת אורחה (תל ג'וחדר).
בה"ד 9 במלחמת יום הכיפורים.
גדוד בה"ד 9 הוקם בחופזה ב-5 באוקטובר 1973, יום לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, והורכב ממדריכים, צוערים וחניכים מבית הספר לתותחנות (שישב אז בצריפין). על הגדוד פיקד סא"ל בן-עמי כהן שהיה מפקד קורס הקצינים. הגדוד הצטייד בתומ"תי M-50 במחנה פילון ועלה לרמת הגולן עוד באותו הלילה. הסוללות נפרשו ברמת הגולן כאשר בתל פארס נפרסה הסוללה הדרומית ביותר (שתי סוללות נוספות נפרסו באזור הר חרמונית וסמוך לעין זיוון). עם פרוץ הקרבות ב-6 באוקטובר החלה הסוללה בירי ארטילרי על הכוחות הסורים התוקפים כמו גם אש מסייעת למוצבי החי"ר באזור.