נערכו מפגני צניחה בשלושה מוקדים שונים: חוף דדו בחיפה, חוף גורדון בתל אביב והטיילת בטבריה של כמאה צנחנים שהוצנחו ממטוסי "שמשון". בצונחים היו גם חברי הכנסת מוטי יוגב ואלעזר שטרן.
חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי.
כמדי יום עצמאות נערך גם ביום העצמאות ה-70 חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי. החידון נערך בתיאטרון ירושלים במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו, יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין, שר החינוך נפתלי בנט ויו"ר הסוכנות היהודית נתן שרנסקי. בחידון השתתפו בני נוער מישראל ומהתפוצות. בארבעת המקומות הראשונים זכו בני נוער מישראל. חתן התנ"ך לשנת תשע"ח הוא עזריאל שילת, תושב חצור הגלילית ותלמיד ישיבת שומריה שבנגב. במקום השני זכתה אוריה הכהן מאולפנת בני עקיבא סגולה בקריית מוצקין, ובמקום השלישי זכה אופק אברהם מתיכון אורט טבריה. הנחה את החידון אבשלום קור.
70 שנה לקולנוע הישראלי.
ביום העצמאות וביומיים שאחריו ציין סינמטק תל אביב 70 שנה לקולנוע הישראלי במרתון של הקרנת סרטים שנבחרו כטובים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי.
חגיגה בכיכר טיימס.
ב-3 ביוני 2018 נערך בכיכר טיימס שבמנהטן אירוע בהשתתפות אלפי חוגגים, כחלק מחגיגות ה-70 לישראל. את האירוע ארגנו הקונסוליה הישראלית בניו יורק ומשרד התרבות והספורט, והובילו אותו הקונסול דני דיין והשרה מירי רגב.
משחק הידידות ארגנטינה–ישראל.
לקראת מונדיאל 2018, ארגנה חברת קומטק משחק ידידות בין נבחרת ארגנטינה בכדורגל לבין נבחרת ישראל כמסורת של ביקורים לפני התחרות. תחילה תוכנן המשחק להתקיים באצטדיון סמי עופר בחיפה אך לאחר מעורבות של משרד התרבות והספורט הוא הועבר לאצטדיון טדי בירושלים, בתוספת תקציב של 2.7 מיליון ש"ח מקופת חגיגות ה-70 להוצאות הכרוכות. יו"ר התאחדות הכדורגל הפלסטינית, ג'יבריל רג'וב פנה במכתב ליו"ר ההתאחדות לכדורגל בארגנטינה בדרישה מלווה באיומים שלא לקיים את משחק הידידות בירושלים. אל רג'וב הצטרפו ארגוני החרם נגד ישראל שהפעילו לחץ לביטול המשחק. בהמשך ביטלה נבחרת ארגנטינה את הגעתה לישראל, יו"ר ההתאחדות לכדורגל בארגנטינה, קלאודיו צ'יקי טפיה נימק את ההחלטה "בשל הסלמה באלימות ואיומים של הממשלה הפלסטינית נגד ליונל מסי והמשלחת הלאומית של ברצלונה". שרת התרבות והספורט מירי רגב ייחסה את הביטול לאיומים על חיי כוכב הנבחרת ליונל מסי ומשפחתו כטרור חדש־ישן, אך מספר פרשני ספורט האשימו את מעורבותה כגורם לביטול.
תערוכת "צה"ל שלנו".
"צה"ל שלנו" הייתה תערוכה אינטראקטיבית לציון 70 שנה לצה"ל במסגרת חגיגות ה-70 למדינת ישראל. התערוכה התקיימה בחג הסוכות ה'תשע"ט (2018) בחולון בהיכל הטוטו. בתערוכה ביקרו מאות אלפי ישראלים.
התערוכה כללה ארבעה מתחמים:
הכניסה לתערוכה דרשה הרשמה מראש (בחינם) באתר צה"ל. כל מבקר שנכנס לתערוכה קיבל צמיד עם שבב מחשב שהיווה מעין "כרטיס חוגר" וירטואלי. באמצעות השבב הישגיו במשחקי הווידאו והסימולטורים השונים תועדו, וביציאה מהתערוכה קיבל המבקר סיכום של הישגיו והמלצה על התפקיד הצבאי המתאים לו.
ארגונים ממלכתיים המציינים 70 שנה להיווסדם.
סמוך להקמת המדינה הוקמו גם אחדים ממוסדותיה, שציינו אף הם בשנה זו 70 שנה להיווסדם:
מוצרי צריכה ובידור.
יצרנים אחדים של מוצרי צריכה ובידור הפיקו מוצרים הקשורים לחגיגות ה־70 למדינת ישראל.
זיו דשא
זיו דשא (נולד ב-22 באוגוסט 1968) הוא ראש מועצת זכרון יעקב מאז יולי 2016.
ביוגרפיה.
דשא נולד בזכרון יעקב. הוא למד בבית ספר יסודי במושבה ובבית ספר תיכון, בפרדס חנה. הוא מילא תפקידי פיקוד ומטה, בחטיבת חיל רגלים, והשתחרר בדרגת רב-סרן. הוא בוגר הטכניון, בפקולטה להנדסה חקלאית, במגמת מים קרקע ואיכות סביבה. בעל תואר שני במנהל עסקים.
דשא עבד בתכנון וניהול פרויקטים הנדסיים, בתחום התשתיות העירוניות וב-16 השנים שלפני היבחרו, עסק בתפקידי ניהול שונים בהיי טק. בו זמנית, הוא היה חבר מועצת זכרון יעקב ויושב ראש ועדת הביקורת של המועצה. הוא היה גם חבר הנהלות בעמותות ומטות מאבק ציבוריים שונים וחבר הנהלת בנק הלוואה וחסכון, המסייע לחבריו בתמיכה כלכלית בעת הצורך.
דשא נבחר בבחירות לראשות המועצה, שהתקיימו בלא בחירות למליאת המועצה, לאחר שקודמו לתפקיד, אלי אבוטבול, התפטר מתפקידו, בעקבות המלצת המשטרה להעמידו לדין, בחשד לאיומים. דשא גבר על המועמדת עלוית פרוינד, לאחר שארבעת המועמדים האחרים הסירו את מועמדותם לקראת יום הבחירות. אחוזי ההצבעה עמדו על קרוב ל-50%.
אחת המשימות הראשונות של דשא בתפקידו, במהלך גל השרפות בישראל, בסוף נובמבר 2016, הייתה התמודדות עם שרפה בזמן אמת, ושיקום נזקיה.
באוקטובר 2018 נבחר דשא כמועמד בתמיכת הליכוד לקדנציה שנייה כראש מועצת זכרון יעקב ברוב של 50.01% מול שני מועמדים אחרים.
לאחר הפעלת תוכנית הבראה כלכלית שזכתה לתמיכת כל המועצה, התייצב מצבה הכלכלי של המועצה. סקר נכסים שנעשה על פי חוק, העביר את המועצה למצב של שיפור מתמיד, הן בחזות, בניקיון ובאירועי תרבות שזכו לכיסוי בתקשורת.
חיים אישיים.
דשא נשוי לדפנה ואב לארבעה ילדים.
עונת 1993/1994 בפרמייר ליג
עונת 1993/1994 הייתה העונה השנייה של פרמייר ליג שהיא הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-14 באוגוסט 1993 והסתיימה ב-8 במאי 1994. הליגה כללה 22 קבוצות.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. ניוקאסל יונייטד, וסטהאם יונייטד וסווינדון טאון היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות בפעם התשיעית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו שפילד יונייטד, אולדהאם אתלטיק וסווינדון טאון. במקומן לליגה הבכירה עלו קריסטל פאלאס, נוטינגהאם פורסט ולסטר סיטי.
כדורגלנים מצטיינים.
אנדי קול מניוקאסל יונייטד כבש 34 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
אלן שירר מבלקברן רוברס זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
אריק קנטונה () ממנצ'סטר יונייטד זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
עונת 1994/1995 בפרמייר ליג
עונת 1994/1995 הייתה העונה השלישית של פרמייר ליג שהיא הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-20 באוגוסט 1994 והסתיימה ב-14 במאי 1995.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. קריסטל פאלאס, נוטינגהאם פורסט ולסטר סיטי היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
בלקברן רוברס זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדות המועדון. הזכייה הקודמת התרחשה עוד לפני מלחמת העולם הראשונה בעונת 1913/1914.
לאור החלטה להקטין את הליגה ל-20 קבוצות, בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו קריסטל פאלאס, נוריץ' סיטי לסטר סיטי ואיפסוויץ' טאון. במקומן לליגה הבכירה עלו מידלסבורו ובולטון וונדררס.
כדורגלנים מצטיינים.
אלן שירר מבלקברן רוברס כבש 34 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
יורגן קלינסמן () מטוטנהאם הוטספור זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
אלן שירר מבלקברן רוברס זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
יוהאן הפסטין
יוהאן הפסטין (באיסלנדית: Jóhann Hafstein; 19 בספטמבר 1915 – 15 במאי 1980) היה ראש ממשלת איסלנד בין השנים 1970 – 1971 ומנהיג מפלגת העצמאות של איסלנד בין השנים 1970 – 1973. הוא היה חבר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) משנת 1946 ועד 1978 ויושב ראש הבית התחתון שלו בין השנים 1959 – 1961 ובין השנים 1962 – 1963. בין השנים 1952 – 1963 הוא שימש כמנהל הכללי של בנק הדיג של איסלנד. במהלך שנות השישים הוא שימש בתפקידי שר המשפטים, הדתות, התעשייה והבריאות. הוא ייצג את איסלנד בדיוני העצרת הכללית של האומות המאוחדות ב-1953, 1959 ו-1974.
חייו.
הפסטין נולד בעיר אקוריירי שבצפון איסלנד ליוליוס הווסטינס, לימים נציב המחוז, ולת'ורונר יונסדוטיר. הוא השלים את בחינות הבגרות שלו ב-1934 וסיים לימודי משפטים באוניברסיטת איסלנד ב-1938. בתקופת לימודיו הוא היה יושב ראש מועצת הסטודנטים של האוניברסיטה. לאחר מכן הוא למד לימודי המשך במשפט בינלאומי פומבי עד סתיו 1939 באוניברסיטת לונד שבשוודיה וכן בדנמרק ובגרמניה.
ב-1938 הוא נשא לאישה את ראגהיידר תורס, בתם של הוקס תורס, אחיו של אולאפור תורס, ושל סופיה הפסטין, בתו של הנס הפסטין, מי שהיה השר לענייני איסלנד הראשון שהיה תושב איסלנד, למעשה, ראש ממשלת איסלנד הראשון.
קריירה פוליטית.
ב-1935 ייסד הפסטין את אגודת הסטודנטים ווקה (Vaka) באוניברסיטת איסלנד והיה יושב הראש הראשון שלה. ב-1939 הוא היה לחבר במפלגת העצמאות של איסלנד ונבחר להיות יושב ראש המשמרת הצעירה של המפלגה (Heimdallur), תפקיד אותו מילא עד 1942, עת נבחר להיות מזכיר המפלגה. בשנים 1943 – 1955 הוא שימש גם כיושב ראש של מועצת הנציגים של האיגודים העצמאיים של רייקיאוויק.
ב-1946 נבחר הפסטין כחבר האלת'ינגי וכיהן בו עד 1978. ב-1963 הוא מונה לתפקיד שר התעשייה והמשפטים. ב-1965 הוא נבחר לתפקיד סגן מנהיג מפלגת העצמאות ולאחר מותו הטרגי של ביארני בנדיקטסון ב-10 ביולי 1970 הוא ירש אותו בתפקיד ראש המפלגה, בשלושת החודשים הראשונים הוא כיהן כראש הממשלה בפועל ולאחר מכן נבחר לתפקיד כמינוי של קבע והמשיך לכהן במקביל כשר התעשייה.