ב-1998 הקים טון רוזנדל ההולנדי חברה בשם NaN, ראשי תיבות של Not a Number. החברה הייתה חברה-בת של NeoGeo, אחת החברות לאנימציה תלת-ממדית הגדולות ביותר בהולנד (שאף אותה הקים רוזנדל). NaN הוקמה במטרה לבנות תוכנה לעיצוב תלת ממדי, שבעזרתה יוכלו עובדי NeoGeo לפתח אנימציה.
בלנדר החלה את דרכה כתוכנה קניינית של NaN. שאיפותיה של NaN לא תאמו את יכולות החברה ואופי השוק באותה תקופה. כתוצאה מכך, באפריל 2001 צומצם כוח האדם בחברה ונמצאו לה משקיעים חדשים. לאחר שישה חודשים הוציאה החברה את Blender Publisher, תוכנה המיועדת לשוק הגדל של מדיה אינטראקטיבית תלת ממדית שבה משתמשים באינטרנט. מכירות התוכנה היו נמוכות מהציפיות, והמשקיעים המאוכזבים החליטו להפסיק את פיתוח בלנדר ולסגור את NaN.
למרות חסרונות רבים שהיו לתוכנה רצו אנשים רבים בהמשך קיומה, אך בגלל המצב הכלכלי לא היה סיכוי לגייס כספים ולהקים חברה חדשה שתמשיך את הפיתוח. בשנת 2002 החליט רוזנדל להקים מלכ"ר - קרן בלנדר (Blender Foundation).
מטרתה הראשונה של הקרן הייתה להבין כיצד ניתן להמשיך לפתח ולקדם את בלנדר כתוכנה חופשית-קהילתית. בשנת 2002 שכנע רוזנדל את המשקיעים להסכים על תוכנית "לשחרר את בלנדר" (Free Blender), במטרה להפוך את בלנדר לתוכנה חופשית. מטרת התוכנית הייתה גיוס 100,000 אירו שתמורתם יירכשו הזכויות על התוכנה. לאחר שבעה שבועות הצליחו לגייס את הכסף הדרוש, וב-13 באוקטובר 2002 שווקה בלנדר לראשונה ברישיון חופשי, GPL.
סוזן.
בינואר/פברואר 2002 זה היה די ברור ש-NaN לא תמשיך להתקיים ותיסגר סופית במרץ. אף על פי כן, יצאה לאור גרסה נוספת, 2.25. ובתור סוג של ביצת פסחא, החליטו האומנים והמפתחים להוסיף את מודל (primitive mesh) ראש השימפנזה.
הוא נוצר על ידי וילאם פול (הידוע בכינויו: SLiD3), שקרא לו סוזן, על שם האורנגאוטן מסרטו של קווין סמית' ג'יי ובוב השקט מכים שנית.
סוזן משמשת כאלטרנטיבה של בלנדר ל"מבחן המודלים" כדוגמת קנקן התה. סוזן היא גם דרך מהירה וקלה לבדיקת חומרים, אנימציות, טקסטורות והתקנת אורות. בתחרות הגדולה של בלנדר מעניקים על שמה את "פרס סוזן".
תכונות.
לבלנדר יש התקנה קטנה יחסית והיא רצה על מספר פלטפורמות מחשוב פופולריות, הכוללות את לינוקס, Mac OS X ו־Microsoft Windows, יחד עם FreeBSD, IRIX, NetBSD, OpenBSD ו־Solaris. בנוסף קיימות נגזרות בלתי רשמיות ל־AmigaOS 4, BeOS, MorphOS, Pocket PC ו־SkyOS. אף על פי שלעיתים היא מופצת ללא מסמכים או תמונות להמחשה, התוכנה מכילה מאפיינים של תוכנת מידול יוקרתית. היכולות שלה הן, בין היתר:
ממשק משתמש.
לבלנדר יש מוניטין של תוכנה קשה לקליטה עבור משתמשי תוכנות תלת ממד אחרות. כמעט לכל פונקציה יש מקש קישור ישיר ומקשים שמהווים מספר קיצורים.
מאז שבלנדר הפכה לתוכנה חופשית, חל מאמץ לסדר את התפריטים כראוי כמו גם את השימוש בכלים הגיוניים ויעילים יותר. היו גם מאמצים בשיפור ויזואלי של ממשק המשתמש, עם ערכת הצבעים, תפריטים שקופים ש"צפים", שיפור עץ סקירת האובייקט, ושינויים קטנים נוספים (כגון כלי אוסף הצבעים).
ממשק המשתמש של בלנדר משלב את המושגים הבאים:
דרישות מערכת.
לבלנדר יש דרישות מערכת נמוכות יחסית לתוכנות תלת ממד אחרות, אך עבור אפקטים מתקדמים ומודלים מורכבים דרושה מערכת מהירה.
דרישות מערכת
פורמט הקובץ.
בלנדר מאפשרת לארוז את כל הסצנות לתוך קובץ אחד (שנקרא קובץ ".blend")
פיתוח.
מאז שבלנדר פתחה את קוד-המקור, היא עוברת יעילות משמעותית בקוד-הבסיס ותוספות באפיון התוכנה.
בין השיפורים החשובים ניתן למצוא:
חלק מהפיתוחים האלו קודמו באמצעות הפרויקט קיץ הקוד של גוגל, שקרן בלנדר משתתפת בו מאז 2005.
תמיכה.
בחודש שלאחר יציאת בלנדר 2.44, הורדה התוכנה כ-800,000 פעם.
רוב משתמשי בלנדר לומדים דרך מדריכים ודיונים בפורומים כגון Blender Artists; אחרים לומדים בעזרת הורדה ובדיקה של מודלים מוכנים, או באתרים כגון BlenderArt Magazine - מגזין חופשי להורדה - והאתר BlenderNation, שמספק מידע על כל דבר מסביב בלנדר. כמו כן יש אלפי מדריכים לצפייה ביוטיוב.
שימושים בתקשורת המונים.
בלנדר התחילה בתור כלי לשימוש פנימי בחברת NeoGeo הולנדית לאנימציות תלת-ממדית מסחריות/פרסומיות. מאז היא מופיעה בפרסומות טלוויזיה במספר מקומות בעולם הכוללים בין היתר את אוסטרליה, איסלנד, ברזיל, רוסיה שוודיה ובריטניה.
הפרויקט המקצועי הראשון שהשתמש בבלנדר היה בסרט ספיידרמן 2, שם הוא שימש בעיקר ליצירת אנימציות וחיזוי-מוקדם במחלקת Storyboard.
ככל שהזמן עובר התעשייה המקצועית החלה להטמיע את בלנדר יותר ויותר, וניתן לראות פרויקטים בהיקף רחב שכללו ואף התבססו כמעט בלעדית על בלנדר, כמו הפיצ'ר NextGen של נטפליקס, The man in the high castle של אמאזון, כותרות הסיום של WonderWoman, במשחקים כמו The Walking Dead, ואפילו סטוריבורד ב - Jurassic World 2.
אפילו בישראל היה ניסיון לייצר פיצ'ר על ידי סטודיו פיצ'י פוי, שמתבסס על סיפורו של אפרים סידון - "מעלה קרחות".
פילים חולמים (פרויקט סרט פתוח: תפוז).
בספטמבר 2005, מספר אמני ומפתחי בלנדר ידועים התחילו לעבוד על סרט קצר בתוכנה חופשית. יוזמה זאת כונתה בשם "פרויקט סרט תפוז" (Orange Movie Project).
התוצאה הייתה הסרט פילים חולמים (Elephants Dream), שהוצג לראשונה ב-24 במרץ 2006.
בתגובה להצלחה של "חלומות פילים" קרן בלנדר הקימה את מוסד בלנדר (Blender Institute) כדי לעשות פרויקטים נוספים: ביג באק באני (Big Buck Bunny) ואת יו פרנקי (Yo Frankie).
ביג באק באני (פרויקט סרט פתוח: אפרסק).
ב-1 באוקטובר 2007, צוות חדש התחיל לעבוד על פרויקט פתוח שני, "Peach", כדי להפיק את הסרט הקצר ביג באק באני. הסרט הוצג ב-10 באפריל 2008.
יו פרנקי! (פרויקט משחק פתוח: משמש).
משמש הוא פרויקט ליצירת משחק המבוסס על העולם והדמיות של סרט אפרסק (ביג באק באני) שממומש בתוכנה חופשית. המשחק נקרא יו פרנקי. הפרויקט החל ב-1 בפברואר 2008, והפיתוח הושלם בסוף יולי 2008. סיום הפרויקט היה מיועד לסוף אוגוסט, אך היציאה נדחתה. המשחק יצא ב-9 בדצמבר 2008, תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו ועם כל התוכן תחת הרישיון Creative Commons.
סינטל (פרויקט סרט פתוח: דוריאן).
במאי 2009 הודיעה קרן בלנדר על סרט פתוח הידוע בשם הקוד פרויקט דוריאן" (Project Durian). הסרט תוכנן להיות סרט פנטזיה אקשן, באורך של כ-12 דקות.
הסרט נקרא לבסוף סינטל. הוא הושלם והוצג בפסטיבל הסרטים של הולנד ב-27 בספטמבר, ויצא לרשת ב-30 בספטמבר 2010.
משחק (בלתי רשמי) לסרט נמצא כרגע בתהליכי פיתוח והוכרז רשמית באתר Blenderartists.org ב-12 במאי 2010.
דמעות פלדה (פרויקט סרט פתוח: מנגו).
דמעות פלדה הוא פרויקט הסרט הפתוח הבא מטעם קרן בלנדר. הוא מתמקד בפיתוח יכולות האפקטים הוויזואליים של בלנדר ושילובם עם צילומים חיים. העלילה סובבת בגרסה עתידית אפשרית של אמסטרדם. הסרט עצמו פורסם ב־26 בספטמבר.
Blender 3d
Black Celebration
Black Celebration (חגיגה שחורה) הוא אלבום האולפן באורך מלא ה-5 של להקת הסינת' פופ הבריטית, דפש מוד (Depeche Mode).
במצעד האלבומים הבריטי, הגיע האלבום למקום #3. בארצות הברית לעומת זאת, האלבום הגיע רק למקום #90.
רשימת השירים.
גרסת ה-CD הבריטית מכילה 3 שירים נוספים:
מכתב צימרמן
האנציקלופדיה הקתולית
האנציקלופדיה הקתולית (באנגלית: Catholic Encyclopedia, כיום מכונה "האנציקלופדיה הקתולית הישנה") היא אנציקלופדיה בשפה האנגלית שהודפסה בשנת 1913 על ידי "דפוס האנציקלופדיה" (The Encyclopedia Press), ותוכננה כדי לספק "מידע מוסמך על החוג השלם של תחומי העניין, הפעילות והדוקטרינה הקתולית".
היסטוריה.
כתיבת האנציקלופדיה החלה ב-1 בינואר 1905 תחת פיקוחם של חמישה עורכים:
פגישת העבודה הראשונה של העורכים התקיימה במשרדי העיתון "השליח" ברחוב ה-16 מערב בניו יורק. הטקסט עבר את התהליך הרשמי שעובר כל טקסט דתי קתולי. הצנזור הרשמי מטעם הכנסייה הקתולית, רמי לפורט (Remy Lafort), נתן את האישור הראשוני לטקסט – "ניהיל אובסטאט" (לטינית Nihil Obstat "אין מניעה"), והארכיבישוף של ניו יורק, הקרדינל ג'ון פארלי, ניתן את האישור הסופי – "אימפרימאטור" (Imprimatur – "הדפיסו"). תהליך בחינה זה הואץ משום שנעשה שימוש חוזר בפרסומים קודמים שכבר קיבלו אישור. בנוסף לדיונים בלתי רשמיים תדירים וקשר מכתבים מתמיד, קיימו העורכים 134 פגישות רשמיות שבהם שקלו את תוכנית העבודה, היקפה וקצב התקדמותה, עד הפרסום ב-19 באפריל 1913. כרך מילואים הודפס ב-1922.
האנציקלופדיה עודכנה מאוחר יותר תחת פיקוחה של "האוניברסיטה הקתולית של אמריקה", וה"האנציקלופדיה הקתולית החדשה" הודפסה לראשונה ב-1967 ואחר־כך ב-2002.
ב-1993 הושפע קווין נייט (Kevin Knight), אמריקאי בן 26 מדנוור בקולורדו, מביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בעיר לכבוד יום הצעירים העולמי, והחל במיזם של העלאת מהדורת 1913 של האנציקלופדיה לאינטרנט. נייט הקים את האתר ניו אדוונט (New Advent – באנגלית "התגלותו המחודשת של ישו") על מנת לאכסן את המיזם. מתנדבים מארצות הברית, קנדה, צרפת, וברזיל עזרו בהעתקת החומר המקורי. האתר עלה לרשת ב-1995, והתעתיק הסתיים ב-1997. זכויות היוצרים על כרך המילואים פגו אף הן אך עד 2005 לא נעשה ניסיון לתעתקו לאינטרנט.
מטרה.