בעונת 2017 הצליחה כרמיאל להשתלב למשחקי רבע הגמר, כשהיא מסיימת במקום הרביעי והאחרון שמוביל לשלבים המכריעים. בשלב רבע הגמר שיחקה נגד עירוני "שוורץ הום" ראש העין וגברה עליה בתוצאה 2–4 לאחר שצירפה לשורותיה לאותו המשחק את שחקן כדורגל החופים הפורטוגלי, מאדג'ר, הנחשב לאחד מהגדולים ביותר בהיסטוריה של הענף. באותו המשחק כבש צמד. בשלב חצי הגמר פגשה את אלופת הליגה בעונה החולפת, בני "פלפלה" כפר קאסם, שהפסידה לה 6–3, סיימה את דרכה באותה העונה ולמעשה זה היה ההישג הגדול ביותר בתולדות הקבוצה.
בעונת 2018 כרמיאל העפילה מהמקום השני בבית א' כשמאזנה עומד על ארבעה ניצחונות והפסד אחד. בשלב רבע הגמר כרמיאל פגשה את ראש העין, במשחק ששיחזר את אותו רבע הגמר מהעונה החולפת. גם במשחק זה הצליחה כרמיאל לגבור על ראש העין והפעם בתוצאה 3–5. שלב חצי הגמר זימן לכרמיאל את אותו המסלול כמו בעונה החולפת, כשהיא פגשה יריבה מוכרת בדמותה של בני "פלפלה" כפר קאסם וסיימה את מפגש זה בהפסד 6–3, בדומה לעונה הקודמת, ומשום כך סיימה את השתתפותה בליגה באותה העונה.
בעונת 2019 יכולותיה של כרמיאל התדרדרו, כשאת שלב הבתים סיימה במקום האחרון בבית ב', כשהיא לא משיגה ולו נקודה אחת בלבד. בעקבות זאת, היא נגררה לפלייאוף הירידה, כשבחצי הגמר הפסידה לקבוצה החדשה בליגה, בית"ר "מילק" מעלה אדומים בפנדלים 2–1, לאחר שכבר הובילה על מעלה אדומים בתוצאה 0–3, במשחק שבתום הזמן החוקי הסתיים בתוצאה 6–6. במשחק הגמר של פלייאוף הירידה שיחקה כרמיאל נגד "מסעדת חוף מנדרין" תל אביב במשחק מכריע. במשחק זה, ניצחה כרמיאל את תל אביב בתוצאה 2–7, וכתוצאה מכך נשארה עונה נוספת בליגה.
שחקנים.
בסגל הקבוצה לאורך השנים שיחקו בה שחקנים מוכרים, כשבעונת 2016 שיחקו בשורותיה יקיר שינה, לירון פרטוק (ששימש כמאמן שחקן באותה העונה), קובי בדש, ניסן ספיר ובן ויצמן. בעונת 2017 שיחקו מאדג'ר הפורטוגלי, שרון גורמזנו, עומר הלוי ודור הלוי. בעונת 2018 שיחקו בקבוצה אורן פרטוק, אסף רז, אליחי צברי, אלון לוי ושלושת שחקני נבחרת פורטוגל: מאדג'ר, נונו בלכיור ורוי קוימברה. בעונת 2019 שיחקו בקבוצה שחקני נוער לצד שחקנים ותיקים, כשבארבעת המשחקים האחרונים של הקבוצה, כרמיאל נהנתה משירותיו של השוער, אליוט, בנוסף לריקרדיניו הפורטוגלי.
הסגל הנוכחי.
"סגל לאליפות ליגת בנק יהב בכדורגל חופים לעונת 2019"
דרוז'ינה (סדרת טלוויזיה)
דרוז'ינה (ברוסית: Дружи́на) הוא מיני-סדרת טלוויזיה, דרמת הרפתקאות אודות לוחמי מדינת נובגורוד בתקופת המאה השלוש עשרה. יוצר ובמאי הסדרה: מיכאיל קולפאחצ'ייב.
פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-24 במאי 2015 בערוץ הטלוויזיה "רוסיה-2" והסדרה שודרה עד ה-30 באוגוסט 2015. שמונת פרקי הסדרה שודרו כארבעה פרקים, פרק כפול מידי שידור.
רקע.
הדרוז'ינה הוא כינוי ברוסית לאחוות לוחמים או ברית של לוחמים שליוו את הנסיך בתקופת הנסיכויות הרוסיות במהלך המאה ה-13. לוחמים אלה שימשו ככלי שרת בידי הנסיך ותפקידם היה להגן עליו ולפעול כנגד יריביו. אנשי הדרוז'ינה היו הן לוחמים מנוסים והן יועצים לנסיך בענייני צבא ואסטרטגיה והיוו שכבת אצולה משמעותית בתקופה זו.
הדרוז'ינה היו פעילים הן ברוסיה והן בפולין של אותה תקופה (כך למשל קז'ימייז' הראשון הסתמך מאוד על הדרוז'ינה בעת ביסוס כוחו ומעמדו). החברים הראשונים בדרוז'ינה שכזו היו הוריאגים שהנסיכים הסתייעו בהם בהעצמת כוחם בתקופת המאה התשיעית. עד מהרה חברי האצולה הסלאבית דאז שיצאו לשלל הרפתקאות בשם הנסיך זכו לכינוי "דרוז'ניקי" (ידידים, או חברים) והמוסד הלך והתחזק והתקיים עד למאה ה-16.
הדרוז'ינה הורכבה מחברים בכירים שנודעו כבויארים ואצילים וצוערים שלרוב לא באו ממשפחות אצולה. בעוד הבויאר היו יועציו הקרובים של הנסיך וביצעו משימות בעלות חשיבות עליונה, הצוערים היו שומרי הראש ופעלו כחיילים לכל דבר. הלוחמים נסמכו על תמיכתו הכלכלית של הנסיך ושירתו אותו אם כי לא היה זה מקרה חריג שחברי דרוז'ינה של נסיך אחד החליפו מחנה ועברו להגן על נסיך אחר מסיבות שונות וכל נסיך היה מציע שי, אדמות ותשלומי מס על מנת לשמור על נאמנותם.
תקציר עלילת הסדרה.
שנת 1234 ללידת ישוע. נסיכות נובגורוד, מחשש לפלישת המונגולים, מחפשת בנות ברית במערב. הנסיך ירוסלב והארכיבישוף ספירידיון נאבקים מזה זמן רב באבירי מסדר החרב, אבל האצילים העשירים מבקשים להרעיל את שליטיהם הקודמים ולקבל את חסותו של האפיפיור. בדרכם של הקושרים הבוגדנים ניצבים לוחמי הדרוז'ינה של נובגורוד.
פרק 1. "צלב הנסיכות".
הנסיך הזקן חולה, הארכישיבשוף שולח את לוחמיו לחפש אחר הנסיך הצעיר אלכסנדר יארוסלביץ' שחי הרחק באדמות סביריצה (צפון מחוז לנינגרד דהיום), אלא שבדרכם לשם על לוחמי הדרוז'ינה להיאבק בשודדי דרכים ואנשי המסדר הטבטוני הזוממים לכבוש את אדמות הסלאבים.
פרק 2. "הווריאגים".
בעוד הדרוז'ינה תרים אחר אלכסנדר הצעיר, באדמות הצפון פושטים לוחמי הווריאגים. אלה שודדים את הכפרים העניים, מבעירים את הבתים תוך הרג התושבים ואונס הנשים. הדרוז'ינה מוצאים את עצמם נאלצים להיאבק בהם תוך הצלת תושבי הכפרים מהאיום הנורא.
פרק 3. "הזרים" / "זמן ההקרבה".
החיפושים אחר הנסיך הצעיר נמשכים. הדרוז'ינה מגיעה אל אדמות הצפון ומגלים כי התושבים נופלים קורבן לטקסי פגאנים. הדרוז'ינה מגלים כי עליהם לא רק לסייע למקומיים אלא גם לגייס לוחם צעיר שיצטרף לשורותיהם.
פרק 4. "הנסיך" / "גורל הכס".
הארכיבישוף מוצא את עצמו בדעת מיעוט כאשר השלטון בנובגורוד בסכנת קריסה. הבויאר טריפון מבסס את כוחו ומעמדו בעוד לוחמים מקומיים יוצרים בריתות על מנת להיאבק בשלטון הבויארים. הדרוז'ינה מוצאים את הנסיך הצעיר אלכסנדר ומצליחים להביא אותו לנובגורוד.
הפקה.
צילומי הסדרה נערכו בסנקט פטרבורג ובפסקוב — בה נערכו הצילומים בכנסיית הדורמיציון בעיר ובקרמלין של פסקוב.
מטנדראן
מכון מסרוב משדוץ לכתבי יד עתיקים (בארמנית: Մեսրոպ Մաշտոցի անվան հին ձեռագրերի ինստիտուտ), המכונה גם מטנדראן (մատենադարան), הוא מאגר של כתבי יד עתיקים, מכון מחקר, ומוזיאון בירוואן, ארמניה. הוא מחזיק באחד האוספים העשירים ביותר בעולם של כתבי יד וספרים מימי הביניים, העוסקים במגוון רחב של נושאים, כולל תאולוגיה, פילוסופיה, היסטוריה, רפואה, ספרות, היסטוריה של האמנות, וקוסמוגרפיה, בארמנית ובשפות רבות אחרות. המטנדראן מחזיק ביותר מ-300,000 ספרים, 17,000 כתבי יד עתיקים, ו-30,000 מסמכים אחרים.
היסטוריה.
האזכור הראשון של המונח מטנדראן, שפירושו "מאגר כתבי יד" בארמנית, נרשם בכתביו של ההיסטוריון מן המאה החמישית לספירה, גאזאר פרפצי, אשר ציין את קיומו של כזה מאגר בקתדרלת אצ'מיאדזין, שם טקסטים בשפה היוונית והשפה ארמנית נשמרו. אחרי זה, המקורות הם במידה רבה חסרים לגבי מעמד המאגר.
אלפי כתבי יד בארמנית הושמדו במהלך המאות 10–15 במהלך פלישות טורקיות-מונגוליות. על פי היסטוריון ימי הביניים הארמני סטפנוס אורבליאן, הסלג'וקים הטורקים היו אחראים על שריפת מעל ל-10,000 כתבי יד ארמניים בבגהברד ב-1170. ב-1441, המטנדראן בסיס, עיר הבירה לשעבר של ממלכת קיליקיה הארמנית, הועבר לאצ'מיאדזין ולמנזרים אחרים בקרבת מקום. כתוצאה מכך שארמניה הייתה תמיד שדה קרב בין שתי מעצמות גדולות, המטנדראן ב אצ'מיאדזין נשדד ונבזז מספר פעמים, ופעם האחרונה ב-1804.
הסיפוח של מזרח ארמניה לתוך האימפריה הרוסית, בשליש הראשון של המאה ה-19 סיפק אקלים יציב יותר למען שימור של שאר כתבי היד. לפיכך, "עידן חדש התחיל עבור מטנדראן אצ'מיאדזין. עובדי התרבות הארמנית רכש כתבי יד חדשים וסידרו אותם בביטחון מוגבר". בעוד שבשנת 1828 האוצרים של המטנדראן קיטלגו אוסף של רק 1,809 כתבי יד, ב-1914 האוסף עלה לכדי 4,660 כתבי יד. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, כל כתבי היד נשלחו למוסקבה למשמרת והוחזקו שם במשך תקופת המלחמה.
ייסוד.
ב-17 בדצמבר 1920, אוסף הספרים וכתבי היד שהוחזק במטה של הכנסייה האפוסטולית הארמנית באצ'מיאדזין הוחרם על ידי הבולשביקים. בצו שהוצא על ידי אלכסנדר מייסניקיאן ב-6 במרץ 1922, כתבי היד שנשלחו למוסקבה הוחזרו לארמניה. בשילוב עם אוספים אחרים, הם הוכרזו נכס של המדינה ב-17 בדצמבר 1929. ב-1939, האוסף הועבר לירוואן ואוחסן בספריית אלכסנדר מייסניקיאן הממלכתית. לבסוף, ב-3 במרץ 1959, מועצת השרים של ארמניה הסובייטית הצביעה בתמיכה לייסוד מכון לשימור כתבי היד בבניין חדש אשר הוקם, ואשר נקרא על שם הקדוש מסרוב משדוץ, היוצר של האלפבית הארמני, ב-1962. בשנת 1954, האקדמאי הארמני לבון חצ'יקיאן מונה כמנהל המטנדראן.
המטנדראן תוכנן על ידי האדריכל מארק גריגוריאן. הוא ממוקם צפונית למרכז העיר, למרגלות גבעה קטנה. הבנייה החלה ב-1945, והושלמה ב-1957. החלק החיצוני נבנה מאבני בזלת, אך חלקי הפנים עשויים מחומרים אחרים כגון שיש. ב-1960, הוצבו בו פסלים של חוקרי ההיסטוריה הארמנית, טורוס רוזלין, גרגור טטבאצי, אנניה שירקאצי, מובסס חורנאצי, מחיטאר גוש, ופריק. הפסלים של מסרופ משטוטס ותלמידו ממוקמים מתחת לטרסה של הבניין הראשי.
ב-14 במאי 2009, ביום השנה החמישים של הקמת מטנדראן, פקידי המדינה והכנסייה הארמנית ערכו טקס הנחת אבן הפינה של בניין מכון מחקר, שנבנה בסמוך למטנדראן. הבנייה הסתיימה ב-2011, ונעשתה על ידי האדריכל ארתור מסצ'יאן, שהחל לעבוד על העיצוב של הבניין החדש בסוף שנות ה-1980.
מטרות.