בסגל האמריקאי לאולימפיאדת אלברוויל בלט קית' טקצ'אק, חלוץ בן 19 שכיכב בליגת המכללות בנבחרת אוניברסיטת בוסטון ולימים הפך לכוכב על ב-NHL. האמריקאים החלו את האולימפיאדה בצורה מצוינת כאשר סיימו את שלב הבתים עם ארבעה ניצחונות ותיקו אחד ועלו לרבע הגמר מהמקום הראשון בבית שלהם. ברבע הגמר הביסו את הנבחרת המארחת, צרפת - אך הובסו בחצי הגמר על ידי נבחרת חבר המדינות, ולאחר מכן גם במשחק על מדליית הארד על ידי צ'כוסלובקיה, וסיימו את האולימפיאדה ללא מדליה.
אולימפיאדת לילהאמר (1994).
עם נבחרת ללא כוכבים משמעותיים הגיעה ארצות הברית לאולימפיאדת לילהאמר, וכבר בשלב הבתים עמדה בסכנת הדחה לפני משחקה האחרון מול איטליה. ניצחון 7:1 העלה את האמריקאים לרבע הגמר, שם הובסו על ידי נבחרת פינלנד.
גביע העולם 1996.
בקיץ 1996 השתתפה נבחרת ארצות הברית במהדורה הראשונה של גביע העולם בהוקי קרח - הטורניר שהחליף את גביע קנדה. שלד הכוכבים מהמחצית הראשונה של העשור המשיך לככב בנבחרת, ועובה בכישרונות נוספים לאור העומק ההולך וגובר שהראו השחקנים האמריקאים ב-NHL. כריס צ'ליוס, בראיין ליץ' - ששימש כקפטן הנבחרת - ודריאן האצ'ר המשיכו להיות כוכבי ההגנה, ואליהם הצטרפו כוכבי הגנה נוספים כמו קווין האצ'ר - אחיו של דריאן ששיחק איתו בדאלאס סטארס. בהתקפה המשיכו לככב ברט האל, מייק מודאנו וקית' טקצ'אק, ואליהם הצטרפו כוכבים נוספים כג'ואל אוטו וג'ון לקלייר מפילדלפיה פליירס. מייק ריכטר, שוערה של ניו יורק ריינג'רס, היה השוער הבכיר בנבחרת.
כבר בשלב הבתים חוללה ארצות הברית הפתעה, כאשר ניצחה את המועמדת לזכייה קנדה 5:3. עם ניצחונות גם על רוסיה וסלובקיה סיימו האמריקאים את הבית שלהם במאזן מושלם ובמקום הראשון שהעניק להם מעבר חופשי לחצי הגמר. עם ניצחון 5:2 על רוסיה בחצי הגמר עלו האמריקאים לסדרת הגמר, שוב מול קנדה, ולמרות הפסד בהארכה במשחק הראשון ניצחו את קנדה פעמיים במשחקים הבאים בסדרה בתוצאה זהה 5:2 תוך הפגנת יכולת מרשימה, וזכו בגביע העולם. השוער ריכטר נבחר ל-MVP של הטורניר, וברט האל סיים כמבקיע המצטיין.
אולימפיאדת נאגנו (1998).
עם הרכב כמעט זהה להרכב שזכה בגביע העולם שנתיים קודם לכן, התייצבה ארצות הברית לאולימפיאדת נאגנו - האולימפיאדה הראשונה בה השתתפו שחקני NHL במדי נבחרותיהם - כשהיא כבר נחשבת כמועמדת למדליית הזהב.
למרות זאת הנבחרת התקשתה לאורך הטורניר. בבית המוקדם שלה נוצחה הנבחרת פעמיים, על ידי קנדה ושוודיה, וניצחון לא משכנע על בלארוס החלשה הביא אותם למקום השלישי בלבד בבית - ולמפגש קשה ברבע הגמר מול נבחרת צ'כיה.
למרות לחץ אמריקאי כבד ויתרון גדול בחבטות לשער, נתקלו האמריקאים ביכולת גבוהה של השוער הצ'כי דומיניק האשק, הובסו 4:1, וסיימו את דרכם בטורניר מוקדם מהצפוי וללא מדליה.
העשור הראשון של המאה ה-21.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 המשיכה הנבחרת להציג תוצאות דלות באליפות העולם, כשהמדליה היחידה זכתה בה הייתה מדליית ארד ב-2004. עם זאת, באולימפיאדה ובגביע העולם הציגה הנבחרת הצלחות רבות יותר.
אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002).
כמו בנאגנו, הציגה ארצות הברית נבחרת עשירה בכוכבי NHL מהשורה הראשונה באולימפיאדת סולט לייק סיטי, ביניהם כוכבי הנבחרת ששיחקה בגביע העולם 1996 ובאולימפיאדת נאגנו. מייק ריכטר שב לשער הנבחרת, בראיין ליץ' וכריס צ'ליוס המשיכו להיות מעוזי ההגנה, ובהתקפה שוב כיכבו ברט האל, מייק מודנו וקית' טקצ'אק כשלצידם כוכבים נוספים, כמו ג'ון לקלייר, חלוצה של פילדלפיה פליירס.
את עמדת המאמן תפס הרב ברוקס, שהוביל את הנבחרת לזכייה במדליית הזהב באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) כולל הניצחון במשחק ה"נס על הקרח".
למן תחילת הטורניר הציגה ארצות הברית יכולת משובחת הן בהגנה והן בהתקפה, שהחלה בניצחון מוחץ 6:0 על נבחרת פינלנד, שהורכבה גם היא ברובה מכוכבי NHL. יחד עם תיקו 2:2 מול רוסיה וניצחון גבוה נוסף 8:1 על בלארוס, תפסה ארצות הברית את המקום הראשון בבית המוקדם. ניצחון מוחץ נוסף על גרמניה 5:0 ברבע הגמר הוביל את ארצות הברית למפגש נוסף עם רוסיה בחצי הגמר, וניצחון 3:2 העלה את הנבחרת לגמר האולימפי, לראשונה מאז הונהגו באולימפיאדה שלבי נוקאאוט.
במשחק הגמר לא עמדה ארצות הברית מול יכולתה של קנדה, נוצחה 5:2, והסתפקה במדליית הכסף - מדליית אולימפית ראשונה לנבחרת מאז מדליית הזהב ב-1980 תחת אותו מאמן.
ג'ון לקלייר היה מבקיע השערים המצטיין בטורניר לאחר שהבקיע בו 6 שערים. ברט האל סיים שני בטבלת הנקודות עם 8 נקודות (3 שערים ו-5 אסיסטים), וכריס צ'ליוס נבחרת למגן המצטיין של הטורניר.
מתיאס שונארטס
מתיאס שונארטס (בהולנדית: Matthias Schoenaerts; נולד ב-8 בדצמבר 1977) הוא שחקן, מפיק קולנוע ואמן גרפיטי בלגי-פלמי. הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בגיל 13 בסרט "Daens", שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. הוא ידוע בעיקר מתפקידיו בדמות פיליפ בסרט "Loft" מ-2008, ג'קי ואנמרסניל בסרט "Bullhead" מ-2011 שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, עלי בסרט "חלודה ועצם" מ-2012 מועמד לפרס באפט"א ולפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר, עליו זכה בפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר, אריק דידס בסרט "המסירה" מ-2014, ברונו פון פאלק בסרט "סוויטה צרפתית", גבריאל אוק בסרט "הרחק מההמון הסואן", והאנס אקסגיל בסרט "הנערה הדנית" (שלושתם מ-2015). שונארטס זכה לשבחי הביקורת על גילום דמותו של חייל לשעבר הסובל מ-PTSD בסרט "Disorder".
ב-2015 הוענק לשונארטס תואר אביר מסדר האמנויות והספרות בצרפת.
ביוגרפיה.
שונארטס נולד באנטוורפן שבפלנדריה, האזור דובר ההולנדית של בלגיה. הוא בנם של השחקן ז'וליין שונארטס (1925–2006), ושל דומיניק ויץ' (1953–2016) שהייתה מעצבת תלבושות, מתרגמת ומורה לצרפתית. יש לו אח למחצה מבוגר ממנו יליד 1953, שהוא עורך דין במקצועו.
שונארטס הוא דו-לשוני דובר הולנדית וצרפתית. הוא גם דובר אנגלית שוטפת שלמד מצפייה בסרטים אמריקאיים.
ב-1987 בהיותו בן 9 הופיע בעיבוד בימתי לספר "הנסיך הקטן" מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי לצדו של אביו שגם ביים את ההצגה. אמו, דומיניק, עצבה את התלבושות.
בנעוריו החל ליצור גרפיטי בשם העט "Zenith", הוא נסע לניו יורק כדי לשתף פעולה עם קבוצת אמני הגרפיטי מברונקס TATS CRU.
שונארטס היה כמעט כדורגלן מקצועני, והיה רשום בקבוצת הכדורגל הבלגי Beerschot AC, אבל הוא ויתר על כך כשהיה בן 16. ב-2013 סיפר שהוא אוהד של מועדון הכדורגל הספרדי ברצלונה.
קריירה.
ב-1992 בגיל 13 שיחק שונארטס לראשונה בקולנוע בתפקיד קטן בסרט הבלגי "Daens" שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. אביו כיכב אף הוא בסרט, אבל הם לא הופיעו בסצנות משותפות.
ב-2003 נכלל שמו של שונארטס ברשימת "Europe's Shooting Stars" שנערך על ידי European Film Promotion.
אחרי שסיים את לימודיו באקדמיה לאמנות הדרמה באנטוורפן, השתתף שונארטס בסרטי קולנוע קצרים ובסרטים באורך מלא. ב-2002 כיכב בסרט "Meisje" של דורותי ואן דן ברג. ב-2003 הופיע בסרטו של טום ברמן " לאן שהרוח נושבת". ב-2004 שיחק בסרטים "אלקטרה" בבימויו של רודולף מסטדה, ובסרט המדע בדיוני "A Message from Outer Space" שאותו גם הפיק.
ב-2006 שיחק בתפקיד דניס בסרט "Love Belongs to Everyone" (השם בהולנדית "Dennis van Rita"), והופיע בתפקיד חבר במחתרת ההולנדית בסרט "ספר שחור" בבימויו של פול ורהובן.
ב-2007 כיכב שונארטס בסרטון של בן ואן ליסהוט "De Muze", ובסרטו של אריק ברויין "Nadine".
ב-2008 גילם את בוב בסרט האימה "Left Bank" (בהולנדית: Linkeroever) של פיטר ואן היס, ושיחק בתפקיד פיליפ בסרט " Loft" של אריק ואן לוי (Looy), שהיה לסרט הפלמי המצליח ביותר בקופות בבלגיה. באותה שנה כיכב שונארטס במיני-סדרה "The Emperor of Taste" בתפקיד חייל בלגי במלחמת העולם השנייה.
ב-2009 כיכב בסרט "My Queen Karo" של דורותי ואן דן ברג, בו גילם דמות של היפי באמסטרדם של שנות השבעים של המאה העשרים.
ב-2010 שיחק בתפקיד ראשי במותחן "Pulsar" והופיע בתפקיד קמע בסרט "La Meute" של פרנק ריצ'רד.
ב-2011 כיכב שונארטס בסרטים ההולנדיים " כנופיית אוס", ו-"The President".
ב-2011 שיחק שונארטס בתפקיד הראשי בסרט "Bullhead" בבימויו של מייקל ר. רוסקם שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. על הופעתו בסרט זכה בפרס FIPRESCI לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של פאלם ספרינגס שנערך בינואר 2012. השופטים שיבחו את משחקו. עוד הוא זכה בפרס מגריט לשחקן הטוב ביותר.
וז'אק אודיאר בפרימיירה של הסרט "חלודה ועצם" בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2012.
ב-2012 כיכב שונארטס בסרט "חלודה ועצם" (De rouille et d'os) לצדה של מריון קוטיאר. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2012 וזכה להצלחה הן בביקורת והן בקופות. ב-22 בפברואר 2013 זכה שונארטס בפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר על משחקו בסרט "חלודה ועצם".
שונארטס ביים וכיכב בסרט הקצר הבלגי "Death of a Shadow" (בהולנדית Dood van een Schaduw) בבימויו של טום ואן אוורמט. ב-10 בינואר 2013 היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לסרט הקצר הלייב אקשן הטוב ביותר.
ב-2013 היה הקריין של הגרסה הבלגית הולנדית של סרט הטבע "Chimpanzee" של אולפני Disneynature.
ב-2014 הופיע שונארטס לצדם של קלייב אוון, בילי קרודופ ומריון קוטיאר בסרט המתח "קשרי דם" בו גילם את אנתוני סקרפו. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2013.