כהכנה לגביע העולם שנערך ב-1999 בארצות הברית, ערכה הנבחרת סדרה של 19 משחקי ידידות, שנקראו "הדרך לפסדינה". במהלך משחקים אלו, הפסידו האמריקאיות בשני משחקים בלבד - אחד נגד סין ואחד נגד כוכבות העולם. אל גביע העולם הגיעה הנבחרת האמריקאית כנבחרת ותיקה, כאשר שש משחקניותיה זכו בגביע העולם של 1991 ושש נוספות כבר שיחקו בגביע העולם השני שלהן. משחק הפתיחה של הנבחרת נגד דנמרק, נערך באצטדיון ג'איינטס ומשך כ-78,972 צופים - שיא עולמי לאירוע ספורט נשים. את שלב הבתים סיימו האמריקאיות במאזן מושלם של שלושה ניצחונות, וברבע הגמר ובחצי הגמר, גברו על גרמניה וברזיל, בהתאמה. משחק הגמר של הטורניר, שנערך מול שיא חדש של 90,185 צופים, התקיים באצטדיון רוז בול שבקליפורניה, והפגיש את האמריקאיות עם נבחרת סין. במשחק עצמו, לא נכבש אף שער והנבחרת הלכו לדו-קרב בעיטות הכרעה, שם ניצחו האמריקאיות בפנדל המכריע מרגלי ברנדי צ'סטיין. לאחר הבקעת הפנדל, צ'סטיין הורידה את חולצתה ונותרה לבושה בחזיית ספורט בלבד - תמונה אשר הפכה לאחד מסמלי כדורגל הנשים ואף הופיעה על השער של ספורטס אילוסטרייטד.
גביע העולם הזה נחשב לנקודת מפנה בתולדות כדורגל הנשים, והתמיכה בו עלתה וצמחה ברחבי העולם, ובמיוחד בארצות הברית. לאחר הזכייה, ערכה הנבחרת סיבוב ניצחון של שלושה חודשים ב-12 ערים ברחבי המדינה, והצליחה למשוך קהל צופים רב למשחקים. בסיום השנה, זכתה הנבחרת כולה בפרס ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד.
שנת 2000 הייתה השנה העמוסה ביותר בתולדות הנבחרת, לאחר שהיא ערכה 41 משחקים במהלכה. בשנה זו, זכו האמריקאיות בגביע אלגארבה ובגביע הזהב אך גם הפסידו 3-2 בגמר אולימפיאדת סידני לנורווגיה. בסיום האולימפיאדה, פרשה מישל אקרס מהנבחרת, ובכך הייתה לכדורגלנית הפעילה האחרונה ששיחקה עם הנבחרת במשחקיה הראשונים ב-1985. את הקריירה היא סיימה כסגנית מלכת השערים של הנבחרת (שנייה רק למיה האם) עם 105 שערים ו-37 בישולים.
בשנים 2001 ו-2002 זכתה חלוצת הנבחרת, מיה האם, בתואר כדורגלנית השנה בעולם מטעם פיפ"א, והייתה לכדורגלנית הראשונה שזוכה בפרס זה. גם חברתה לסגל, טיפני מילברט, הייתה מהמועמדות הסופיות לזכייה ב-2001, אך סיימה במקום השני.
על פי התכנון המקורי, גביע העולם 2003 היה אמור להיערך בסין, אך הועבר לארצות הברית בעקבות התפשטות מחלת הסארס במדינה. ארצות הברית נבחרה כמחליפה לאירוח התחרות, כיוון שצפוי היה שתצליח לארגן בזמן המועט שנותר לה את התחרות, זאת לאור האירוח המוצלח של גביע העולם הקודם. את שלב הבתים סיימה הנבחרת במאזן מושלם, וברבע הגמר ניצחה 0-1 את נורווגיה משער של אבי וומבאק. בחצי הגמר, נפגשה ארצות הברית עם גרמניה, אך לא הצליחה להתמודד מולה והובסה 3-0. בסופו של דבר, סיימה ארצות הברית במקום השלישי, לאחר ניצחון 1-3 על קנדה.
בקיץ 2004, לאחר שהנבחרת זכתה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה, הודיעו מיה האם, ג'ולי פוודי, ג'וי פוסט וברנדי צ'סטיין על פרישתן מכדורגל פעיל. מהלך זה סימן את סוף "תור הזהב" של הנבחרת האמריקאית, שבתקופתו שלטה ארצות הברית בענף.
2005-2011: הקמה מחודשת.
בנובמבר 2006 זכתה הנבחרת בגביע הזהב השישי שלה, לאחר ניצחון 1-2 בגמר על קנדה. בעקבות הזכייה, הבטיחו האמריקאיות את השתתפותן בגביע העולם שנערך שנה לאחר מכן בסין. בגביע העולם עצמו, הייתה קשרית הנבחרת, קריסטין לילי, לכדורגלנית הראשונה שמשחקת בחמישה גביעי עולם שונים. באותו טורניר, היא אף כבשה שער נגד אנגליה, והפכה לכובשת המבוגרת ביותר בתולדות גביע העולם לנשים (שיא שמאוחר יותר נשבר על ידי פורמיגה). במשחק חצי הגמר נגד ברזיל העדיף המאמן גרג ריאן את בריאנה סקארי, השוערת הוותיקה שלא שיחקה שלושה חודשים, רק משום שהיה לה עבר טוב נגד הברזילאיות. זאת למרות שבשלב הבתים וברבע הגמר, הצדיקה השוערת הראשונה הופ סולו את מעמדה, כשספגה רק שני שערים בארבעה משחקים ושמרה בשלושה מהם על שער נקי. במשחק עצמו, האמריקאיות הפסידו 0-4, ורצף 51 המשחקים ללא הפסד של הנבחרת נקטע.
בתחילת 2008 מונתה פיה סונדהאגה השוודית למאמנת הנבחרת, והדריכה אותה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג. ב-21 באוגוסט, נערך גמר הטורניר, בשיחזור של חצי גמר המונדיאל משנה לפני כן - ארצות הברית נגד ברזיל. הפעם, ידן של האמריקאיות הייתה על העליונה וניצחון קטן של 0-1 בהארכה משער של קרלי לויד, הביא את מדליית הזהב לארצות הברית. שנתיים לאחר מכן, ב-5 בנובמבר 2010, במשחק נגד מקסיקו, ערכה קריסטין לילי את הופעתה ה-352 והאחרונה בנבחרת. בכך הפכה לילי לאדם (גבר או אישה) בעל מספר המשחקים הבינלאומיים הרב ביותר בתולדות משחק הכדורגל.
את שלב הבתים של גביע העולם שנערך בשנת 2011 בגרמניה, סיימה ארצות הברית במקום השני עם שש נקודות. במשחק רבע הגמר נגד ברזיל, כבשה אבי וומבאק את שער השוויון בדקה ה-122 של ההארכה - שער שנחשב לאחד השערים החשובים ביותר בתולדות הנבחרת האמריקאית. בסופו של דבר ניצחה ארצות הברית, והצליחה להעפיל עד למשחק הגמר - שם פגשה את יפן המפתיעה. למרות שפעמיים הובילו ביתרון של שער, לא הצליחו האמריקאיות לשמור על התוצאה ובסופו של דבר, הפסידו ליפן 1-3 בדו-קרב פנדלים. בטקס הסיום של הטורניר זכתה שוערת הנבחרת, הופ סולו, בפרס כפפת הזהב, המוענק לשוערת המצטיינת של האליפות.
2012-היום: החזרה לצמרת.
בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון 2012, זכו האמריקאיות בפעם השלישית ברציפות במדליית הזהב. במשחק הפתיחה נגד צרפת כבשה אלכס מורגן צמד, ושער הניצחון שלה בדקה ה-123 בחצי הגמר נגד קנדה, הוכר על ידי פיפ"א כשער המאוחר ביותר שנכבש אי פעם בידי הנבחרת האמריקאית. בגמר הטורניר נגד יפן, ניצחה ארצות הברית 1-2 מצמד של קרלי לויד, שהפכה לכדורגלנית הראשונה שכובשת בשני גמרי אולימפיאדות שונים. באותה שנה זכתה חלוצת הנבחרת, אבי וומבאק, בפרס כדורגלנית השנה בעולם, לאחר שסיימה עם 20.67% מהקולות. בעקבות זכייתה, היא הפכה לאמריקאית הראשונה מזה עשר שנים שזוכה בתואר.
אל גביע העולם שנערך בשנת 2015 בקנדה, הגיעה הנבחרת האמריקאית כנבחרת בעלת ממוצע הגילאים הגבוה ביותר בתולדות גביע העולם לנשים - 29 שנים ו-5 חודשים. בעזרת הוותק הרב של שחקניותיה, זכתה הנבחרת בטורניר, לאחר שהביסה 2-5 את יפן בגמר. בעקבות הניצחון, הפכה ארצות הברית למדינה הראשונה שזוכה שלוש פעמים בגביע העולם לנשים. קרלי לויד, ששימשה כקפטנית בגמר במקומה של כריסטי ראמפון, הפכה לאדם הראשון מאז ג'ף הרסט במונדיאל 1966, שכובש שלושער בגמר גביע העולם. לאחר הטורניר הודיעה חלוצת הנבחרת, אבי וומבאק, על פרישה מהנבחרת כשלזכותה 184 שערים בינלאומיים - נתון המציב אותה במקום הראשון בכל הזמנים במספר השערים הבינלאומיים לגברים או נשים. באולימפיאדת ריו (2016) הודחה ארצות הברית כבר ברבע הגמר לאחר 1-1 בסיום 90 הדקות ובסיום ההערכה ולאחר הפסד 4-3 בפנדלים לנבחרת שוודיה, ובכך איבדה את תארה.
בגביע העולם 2019 ניצחה הנבחרת את כל משחקיה בטורניר, ניצחה את 2–0 במשחק הגמר, זכתה בגביע וסיימה עם מאזן שערים של 26–3.
הישגי הנבחרת בטורנירים מרכזיים.
גביע העולם.
ארצות הברית היא שיאנית הזכיות בגביע העולם לנשים, כשלזכותה ארבע זכיות. בנוסף, היא הנבחרת שהשתתפה במספר המשחקים הרב ביותר, וכן הנבחרת שכבשה הכי הרבה שערים וניצחה הכי הרבה. קשרית הנבחרת, קריסטין לילי, היא בעלת מספר המשחקים הרב ביותר בטורניר - 30, שנפרסו על פני חמישה טורנירים. כריסטי ראמפון, קפטנית הנבחרת בשני גביעי עולם, היא השחקנית המבוגרת ביותר ששיחקה במסגרת הגביע, בטורניר של 2015 כשהיא בת 40 ו-11 ימים. שוערת הנבחרת, בריאנה סקארי, היא השוערת בעלת מספר המשחקים הרב ביותר עם שער נקי - 10, שנערכו בשלושה גביעי עולם שונים.
שתיים משחקניות הנבחרת זכו בפרס כדור הזהב של הטורניר - קארין ג'נינגס ב-1991 וקרלי לויד ב-2015. שתיים נוספות זכו בפרס כדור הכסף - מישל אקרס ב-1991 ואבי וומבאק ב-2011, ושתיים גם זכו בכדור הארד - מישל אקרס ב-1999 והופ סולו ב-2011. מישל אקרס, שכבשה 10 שערים במהלך גביע העולם ב-1991, היא האמריקאית היחידה שזכתה בפרס נעל הזהב של הטורניר. קרלי לויד לעומתה, סיימה כמלכת השערים בגביע העולם ב-2015, אך זכתה בנעל הכסף מכיוון שהייתה בשוויון שערים עם סליה סאסיץ' הגרמנייה, אבל שיחקה יותר דקות ממנה. אבי וומבאק זכתה פעם אחת בנעל הכסף (2007) ופעם אחת בנעל הארד (2011), בעוד קארין ג'נינגס זכתה בנעל הארד גם כן ב-1991.
המשחקים האולימפיים.
ארצות הברית היא שיאנית הזכיות בטורניר הכדורגל של המשחקים האולימפיים, כשלזכותה ארבע מדליות זהב מתוך חמישה טורנירים. היא הגיעה לגמר הטורניר בכל אחד מחמש האולימפיאדות, והפסידה רק בגמר של סידני 2000. בנוסף, היא הנבחרת שהשתתפה במספר המשחקים הרב ביותר (28), וכן הנבחרת שכבשה הכי הרבה שערים (58) וניצחה הכי הרבה (23). בלמית הנבחרת, כריסטי ראמפון, היא השחקנית בעלת מספר המדליות הרב ביותר - 4, כאשר שלוש מתוכן זהב ואחת כסף.
גביע הזהב.
ארצות הברית היא שיאנית הזכיות בגביע הזהב של CONCACAF, כשלזכותה תשע זכיות, מתוך עשרה טורנירים בהם השתתפה. המאזן שלה בטורניר עומד על 37 ניצחונות, תיקו אחד והפסד אחד בלבד (ב-2010 למקסיקו). בנוסף, היא מחזיקה ביחס השערים הטוב ביותר מבין נבחרות האליפות, עם 212 שערי זכות ושישה שערי חובה בלבד.
גביע אלגארבה.