הרעיון של תעלול או ממתק למען גיוס כספים לארגון יוניס"ף היה ביוזמתה של מרי אמה אליסון שהתגוררה בברידסבורג, שכונה בפילדלפיה. כשגברת אליסון ראתה ביתן של יוניסף אשר אוסף כספים למען שליחת אבקת חלב לילדים שחיים בתנאי תת-תזונה מכל רחבי העולם, אליסון חשבה על רעיון שיהפוך את הדבר ליעיל יותר וחשבה על לאסוף תמורות עבור הארגון במקום לאסוף ממתקים והכומר שלה, הכומר קלייד אליסון הציג את הרעיון בכנסיות הפרסביטריאניות באזור, בליל כל הקדושים של 1950 גייסה האם את ילדיה והקהילה בה חברה את המשפחה כדי לעבור מדלת לדת ולגייס כספים על מנת לסייע לילדי באירופה בתקופה לאחר מלחמת העולם השנייה, הם גייסו בסופו של יום כ-17 דולר ותרמו את הסכום ליוניס"ף, עם השנים התרחב המנהג ברחבי ארצות הברית ואף לאחר שהארגון קיבל פרס נובל לשלום ב-1965 התייחס נשיא ארצות הברית, לינדון ג'ונסון לתוכנית וכתב כי לצערו "תעלול או ממתק למען יוניס"ף הפך לחג שהושחת לעיתים קרובות על ידי ונדליסטים", שנתיים לאחר מכן הכריז ג'ונסון כי ה-31 באוקטובר (שבאופן מסורתי הוא היום בו מציינים את ליל כל הקדושים) יהיה יום יוניס"ף בארצות הברית, על פי נתונים שסופקו עד 1969 כ-3.5 מיליון ילדים אמריקאים לקחו חלק ביוזמה ואף תרמו מכספם. עם השנים גדל המנהג והמימון שלו אך המטרה והיעד אליו יועברו הכספים נשאר דומה, עם זאת בשנת 2005, מחצית מהכספים שגויסו הועברו לטיפול בקורבנות הוריקן קתרינה שהכה באמריקה הצפונית באותה השנה. החל מהעשור הראשון של המאה ה-21 ניתן כבר לתרום דרך הודעות טקסט לטלפונים ניידים וכן עמודי פייסבוק ומייספייס של התוכנית.
תעלול או ממתק עבור יוניס&quot;ף
תעלול או ממתק עבור יוניצ&quot;ף
פסטיבל צ'ינגמינג
פסטיבל צ'ינגמינג או צ'ינג מינג, הידוע גם בשם Tomb-Sweeping Day (לפעמים נקרא גם יום הזיכרון הסיני או יום האבות), הוא פסטיבל סיני מסורתי שנחגג על ידי בני האן ברפובליקה העממית של סין, טאיוואן, הונג קונג, מקאו, מלזיה, סינגפור, אינדונזיה, תאילנד ועל ידי הצ'יטים במלזיה וסינגפור.
חגיגות.
החג חל ביום הראשון של תקופת החמה החמישית בלוח השנה הסיני המסורתי. במהלך הפסטיבל, משפחות סיניות מבקרות בקברים של אבותיהם כדי לנקות אותם, להתפלל לאבותיהם ולהעלות מנחות פולחניות. המטרה היא להתפלל עבור אבותיהם שנפטרו, כחלק מהמנהגים של פולחני המתים.
פסטיבל צ'ינגמינג נחגג על ידי הסינים כבר למעלה מ-2500 שנה. הוא הפך לחג ציבורי ביבשת סין בשנת 2008. בטאיוואן נחגג בעבר הפסטיבל ב-5 באפריל כדי לכבד את מותו של צ'יאנג קאי שק, אך במרוצת השנים הפופולריות שלו ירדה ולכן המסורת לחגוג עבורו את הפסטיבל הופסקה.
פסטיבל הדלעת של וירג'יניה
שוקטוברפסט
שוקטוברפסט (באנגלית: Shocktoberfest) הוא אירוע רדוף שנתי שמתקיים ליד רידינג, פנסילבניה, לכבוד ליל כל הקדושים. האטרקציות כוללות בתים רדופים, שייט רדוף וכולי. הנהלת שוקטוברפסט מכנה אותו כ"פארק שעשועים רדוף רוחות", אף על פי שהוא לא פארק שעשועים במובן האמיתי של המונח.
האירוע התחיל משנת 1991 והיווה כמרכז יעד של בני נוער ומשפחות ופועל בעיקר בתקופת ליל כל הקדושים, עקב הקונספט שלו התואם לאווירת החג. עם השנים, התווספו לו אטרקציות נוספות.
היסטוריה.
האתר ממוקם סמוך לכביש 422, מחוץ לרידינג, פנסילבניה. במקור, שטח המקום היה גדול בהרבה אך חלק מתוכו נלקח עבור פתיחת פארק וילו גלן. חלק נוסף מהאדמות הפכו ליחידת דיור וחלק למקומות קבורה.
על פי מנהלי שוקטוברפסט, לאדמה עליה בנוי המקום ישנו עבר בעייתי. הם אומרים שעל האדמה פעל בית חולים פסיכיאטרי ממלכתי, בית סוהר ממלכתי ומפעל שעסק בחומרים כימיים. המידע הוכח כתחבולה שיווקית, מכיוון שהאדמה מעולם לא שימשה למטרות אלה. המקום החל לפעול כבר בשנת 1991 והבית הרדוף התווסף בשנת 1997.
רנה סטריקלר
רנה סטריקלר (בספרדית: Rene Strickler; נולד ב-27 באפריל 1962) הוא שחקן ארגנטינאי.
ביוגרפיה.
סטריקלר נולד בארגנטינה, והגיע למקסיקו ב-1987. לפני שהתחיל בתחום המשחק הוא היה דוגמן.
קריירת משחק.
בשנים 1998–1999 שיחק בטלנובלה "הזכות לאהוב" ששודרה בישראל לצדה של אדלה נורייגה בתפקיד ויקטור מנואל.
בשנת 2003–2004 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "לילות מריאנה" בתפקיד קמילו.
בשנת 2007 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "שיכורה מאהבה" את הדמות של אלונסו; הטלנובלה היא רימייק מקסיקני לטלנובלה הקולומביאנית "קפה בניחוח אישה" משנת 1994.
בשנים 2008–2009 שיחק בתפקיד אורח בטלנובלה המקסיקנית "זהירות עם המלאך".
בשנת 2012 שיחק בין התפקידים הראשיים בטלנובלה המקסיקנית "האומץ לאהוב" בתפקיד מריאנו.
בשנת 2013 שיחק בטלנובלה "לב פראי" בתפקיד מיגל נרבאס לצד אנה ברנדה קונטררס ודניאל ארנס.
בשנת 2014 שיחק בטלנובלה "El color de la pasion" ("צבע התשוקה") בתפקיד אלונסו גקסיולה. בשנת 2014 שיחק בסדרה "Sombre de pasado" ("צללים מין העבר").
בשנת 2015 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "רק אלוהים סולח" בדמותו של ד"ר פטריסיו דוארטה; לצד השחקן מארק תאצ'ר.
בשנת 2016 שיחק בסדרה "Un camino hacia el destino" ("דרך לגורל").
בשנת 2017 שיחק בסדרה "El vuelo de la victoria" ("מעוף הניצחון") לצד אליזבת אלוורז.
בשנת 2019–2020 שיחק בסדרה "Soltero con hijas" ("פתאום אבא").
חייו האישיים.
בשנים 2010–2011 היה נשוי לפטריסיה רנגל. יש לו שלושה ילדים.
קסבייה סמואל
אדולף דויטש
אדולף דויטש (באנגלית: Adolph Deutsch; 20 באוקטובר 1897 – 1 בינואר 1980) היה מלחין, מנצח ומעבד בריטי-אמריקאי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה.
נולד כאדולף סנדר צ'ארלס דויטש בלונדון, אנגליה, היגר לארצות הברית בשנת 1911 והתיישב בבאפלו, ניו יורק. הוריו, אלכס (אלכסנדר) דויטש ודנה לבית גרסט, היו יהודים גרמנים.
בשנת 1914 היה דויטש "מוזיקאי בית קולנוע בבאפלו" וליווה סרטים אילמים. דויטש החל את קריירת ההלחנה שלו בברודוויי בשנות ה-30 וה-30 של המאה ה-20 לפני שבסוף שנות השלושים התחיל לעבוד עבור סרטי הוליווד. בברודוויי הוא תזמר את "As Thousands Cheer" של אירווינג ברלין ואת "Pardon My English" אצל ג'ורג' ואיירה גרשווין.
דויטש זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר על הפסקול שלו ל"אוקלהומה!" (1955), ועל ניצוח המוזיקה "ל"שבע כלות לשבעה אחים"" (1954) ו-"Annie Get Your Gun" (1950). הוא היה מועמד לזכייה עבור "קרון הלהקה" (1953) ולגרסת הסרטים של "ספינת השעשועים" משנת 1951, שם ניצח על התזמורת. עבור ברודוויי והוליווד הוא ניצח, הלחין ועיבד מוזיקה, אך לא כתב שירים, אפילו לא למופעי ברודוויי עליהם עבד. בנוסף למוזיקה שלו למערבונים ולניצוח הניקודים למחזות זמר, הוא הלחין לסרטי נואר, כולל "The Mask of Dimitrios" (1944), "הנץ ממלטה" (1941), ו-"" (1946), כמו גם "נשים קטנות" (העיבוד מ-1949), והקומדיות של בילי ווילדר "חמים וטעים" (1959), ו"הדירה" (1960).
הוא פרש בשנת 1961 ונפטר בשנת 1980 בביתו בפאלם דזרט, קליפורניה.
הוצאת מקמילן
Macmillan Publishers Ltd היא הוצאת ספרים בינלאומית, אשר הוקמה בשנת 1843 בבריטניה. היא נכללת בחמישיית ההוצאות לאור הגדולות בשפה האנגלית. בשנת 1991 היא נרכשה על ידי הוצאה לאור גרמנית Holtzbrinck Publishing Group.
הוצאת מקמילן הוקמה בשנת 1843 על ידי דניאל ואלכסנדר מקמילן. ההוצאה הוציאה לאור ספרים של צ'ארלס קינגסלי, תומאס יוז, כריסטינה רוזטי, מת'יו ארנולד, לואיס קרול, אלפרד טניסון, רודיארד קיפלינג וסופרים בריטיים נוספים.
בנוסף לספרים, ההוצאה הוציאה לאור כתב עת מדעי "Nature" ואת "מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים".
בשנת 1964, ראש ממשלת בריטניה לשעבר הרולד מקמילן, שסיים לכהן כראש ממשלה, חזר לניהול ההוצאה לאור וכיהן בתפקיד עד מותו בשנת 1998.
הסניף האמריקאי נפתח בשנת 1869, אך בשנת 1898 הוא הפך להוצאה לאור עצמאית. בשנת 1953 ההוצאה לאור חזרה לפעילות, בשם St. Martin's Press. המטה של ההוצאה לאור האמריקנית מוקם בעיר ניו יורק. ההוצאה החתימה סופרים אמריקאים כמו סטיב ברי, כריסטין האנה וסי. סי. האנטר.
כמו הוצאות לאור אחרות, החברה סובלת מהתפשטות הקריאה בספר אלקטרוני והייתה מעורבת במשפט נגד אמזון בנושא.
פרנסיס סימור האדן
פרנסיס סימור האדן (באנגלית: Francis Seymour Haden; 16 בספטמבר 1818 – 1 ביוני 1910), היה מנתח אנגלי, וידוע בעיקר כחרט. הוא היה בלבה של תחיית התחריט בבריטניה, וממייסדי אגודת הציירים-תחריטאים, בהווה החברה המלכותית של המדפיסים, כנשיאה הראשון. הוא היה גם אספן וחוקר הדפסי רמברנדט.
קורות חייו.
האדן נולד בצ'לסי, לונדון. אביו, צ'ארלס תומאס האדן, היה רופא ידוע ואוהב מוזיקה. הוא התחנך בבית הספר בדרבי, בבית החולים כריסטס וביוניברסיטי קולג', לונדון, וגם בסורבון, פריז, שם למד את התואר בשנת 1840. הוא התקבל כחבר במכללת המנתחים בלונדון בשנת 1842.
קריירה אמנותית.
בשנים 1843–1844, עם חבריו דובל, לה קאן וקולונל גיבוט, הוא נסע לאיטליה ועשה את הרישומים הראשונים ושישה תחריטים ישירות מהטבע. האדן לא למד באף בית ספר לאמנות ולא היו לו מורים לאומנות, אך בין השנים 1845–1848 הוא למד בקפידה את ההדפסים השייכים לסוחר יד שנייה בשם לאב, שהייתה לו חנות בבונהיל רו, רובע הקוויקר הישן של לונדון. בזמן סידור ההדפסים בסדר כרונולוגי, הוא למד במיוחד את עבודותיהם של החרטים המקוריים הגדולים, אלברכט דירר, לוקאס ואן ליידן ורמברנדט.