היא גם מתארת בצורה נוקבת ואוהדת את הטרגדיה סביב מותה של טהארהאשר נרצחה בשל אמונתה הדתית. סופר על טאהרה כי בעת הכינוס הבאבי בבדשת הסירה את הרעלה בפני קהל גברים, ובכך למעשה ביטאה את היפרדות הדת הבאבית מהאסלאם.מעשה זה עורר מחלוקת רבה אפילו בתוך הקהילה הבאבית והבאב כינה אותה "טהורה" כדי להראות את תמיכתו בה. עד מהרה נעצרה והוכנסה למעצר בית בטהראן. באמצע 1852 היא הוצאה להורג בסתר בגלל אמונתה. היא נחשבת על ידי הבהאאים והבאאים האזלים לדוגמה לאומץ במאבק למען זכויות נשים.
מרי שייל מציינת כי היכולת לראות את האירועים וההתנהלות בחצר השאה עזרה לה להבין את מצבן של הנשים באזור. בנוסף היא נעזרה בבעלה על מנת להצליח לסקור נושאים רבים שלא היו נגישים לחקירה נשית באותן השנים בפרס.
בספרה, מתארת ליידי שייל את הבאביזם, ומתארת את אי השקט החברתי והדתי החריף בפרס במסגרת מחאות שערכו קבוצות שונות.
אחד מהאירועים הבולטים בספר הוא ניסיון ההתנקשות הכושל בחיי נאסר א-דין שאה קאג'אר בידי כמה מאמינים באבים ב-1852, מעשה שהחריף את האיבה בין השלטון ובין הדת הבאבית.
הספר כולל נספח של הערות מאת בעלה של ליידי שיל, סר ג'סטין שיל.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
יחסי אזרבייג'ן–יפן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ליפן.
היסטוריה.
יפן היא אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אזרבייג'ן. ב-7 בספטמבר 1992 נוצרו היחסים הדיפלומטיים הראשונים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ליפן. שגרירות יפן בבאקו פועלת מאז 21 בינואר 2000. שגרירות אזרבייג'ן בטוקיו נפתחה ב-1 באוקטובר 2002.
בשנים 1992–2019 נחתמו כמה הסכמים בתחומים ההומניטריים, הכלכליים והאחרים בין ממשלות אזרבייג'ן ויפן. הוקמו קבוצות ידידות בין-פרלמנטריות, ופועלת ועדה בין ממשלתית משותפת.
ביקורים רשמיים.
ביקורו הרשמי הראשון של נשיא אזרבייג'ן, חיידר אלייב ביפן התקיים ב-24–28 בפברואר 1998. במהלך הביקור חתמו הצדדים על 10 מסמכים:
לאחר ביקור רשמי זה הוקמה האגודה הפרלמנטרית לידידות בין יפן לאזרבייג'ן. הצדדים חתמו על הצהרת חברות ושותפות וכן על הצהרה על שיתוף פעולה בתחום הסחר והכלכלה.
בשנת 1998 נחתמה "הצהרה משותפת לחברות ושותפות בין יפן לרפובליקה של אזרבייג'ן".
במסגרת ביקורו של נשיא הרפובליקה של אזרבייג'ן אילהם אלייב בטוקיו במרץ 2006, חתמו הצדדים על הסכם חברות ושיתוף פעולה ועל הסכם על שיתוף פעולה טכני. במהלך הישיבה הרשמית של שר החוץ של אזרבייג'ן אלמר ממדיארוב ושר החוץ היפני טארו קונו בספטמבר 2018, הציע הצד היפני את תוכנית יוזמת הקווקז, שעיקרה פעילות עסקית משותפת.
שיתופי פעולה בין אזרבייג'ן ליפן.
שיתוף פעולה כלכלי.
בשנות ה-70 הוקם בבאקו מפעל מזגנים ביתי בתמיכתה הכספית של ממשלת יפן. בשנת 1997 מחזור המסחר ההדדי הסתכם ב-22.3 מיליון דולר. בשנת 2005 אירחה יפן את תערוכת אקספו 2005, שאחת המשתתפות בה הייתה אזרבייג'ן, בראשות סגן ראש הממשלה עביד שריפוב. בשנת 2015 נערכה בבאקו הישיבה ה-48 של חבר הנאמנים של הבנק לפיתוח אסיה (ADB). באוקטובר 2015, במסגרת ביקורו של שר לענייני התחדשות כלכלית של יפן, מר אקירה אמרי באזרבייג'ן, נחתם מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה בין יפן לאזרבייג'ן בתחום הרפואה.
בשנת 2017 הסתכם הסחר עם יפן בכ-22.08 מיליון דולר. בשנת 2017 אורגנה משלחת הייצוא של אזרבייג'ן ליפן, אשר הייתה אמורה לחתום הסכם על קידום והגנה על השקעות. בפברואר 2017 נערכה הישיבה ה-9 של הוועדה הכלכלית של יפן–אזרבייג'ן בעיר הבירה באקו. הישיבה דנה בסיכוי לפיתוח שיתופי פעולה במגזר שאינו נפט. חלקה של יפן בפרויקט פיתוח שדות אזרי-צ'יראג-גונשלי הוא 3.65%.
בשנת 2018 פעלו באזרבייג'ן 30 חברות יפניות. יפן מייצאת מכוניות (בעיקר משאיות ISUZU), מכונות, ציוד אלקטרוני, כלי בית וכדומה לאזרבייג'ן. סחורות חקלאיות (יין, פירות יבשים), אלומיניום, שמן מיובאים על ידי יפן מאזרבייג'ן.
שיתוף פעולה בתחום הנפט.
מאז 1995 הצטרפו שתי חברות יפניות מובילות (ITOCHU ו-INPEX) ל"חוזה המאה". הוקם שיתוף פעולה בין יפן לאזרבייג'ן בתחום הנפט.
בדצמבר 1998 נפתח הקונסורציום הראשון של חברות יפניות באזרבייג'ן. בשנת 2015 רכשו קרן הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOFAZ) ותאגיד הנאמנות והבנקאות מיצובישי UFJ רכוש של קריתו גינזה בטוקיו תמורת 436 מיליון דולר.
בשנת 2018 נחתם תזכיר בין חברת הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOCAR) לבין התאגיד הלאומי נפט, גז ומתכות של יפן ("JOGMEC"). התזכיר היה על שיתוף פעולה בסקר חסימות גז ונפט ופיתוח משאבי אנוש.
בדצמבר 2016, במהלך פגישה בין נשיא SOCAR למנהל הראשי של איטוצ'ו (יפן) מסאהירו אימאי, נחתמו מספר הסכמים על פעילויות משותפות.
אנרגיה.
בגזרת האנרגיה מימנה ממשלת יפן את הקמתן של שתי תחנות כוח באזרבייג'ן. ביוני 2019 נחתם מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה בתחום האנרגיה המתחדשת בין אזרבייג'ן ליפן. שיתוף פעולה זה משמש לפיתוח מגזר אנרגיה מתחדשת באזרבייג'ן.
תעופה.
בינואר 2016 פתחה הנהגת Silk Way West Airlines שירות אווירי ישיר בין הערים באקו וקומצו. בקיץ 2017 נערכו משא ומתן בבאקו בין נציגי ממשלות התעופה של שתי המדינות. נושא הדיון היה אפשרות לפתיחת טיסות ישירות בין המדינות.
תחומים אחרים.
יפן ואזרבייג'ן משתפות פעולה גם בתחומים אחרים כמו טכנולוגיה גבוהה, חקלאות, תרופות, חינוך, תיירות.
בדצמבר 2009 הקצתה ממשלת יפן 763.82 דולר לביצוע 8 פרויקטים באזרבייג'ן. ב-25 בדצמבר הוכנו 8 פרויקטים של ארגונים לא ממשלתיים ומחלקת החינוך ריון. הוא מתוכנן לשפר את מערכת ההשקיה בשמונה כפרים במחוז ברדה וטרטר; בניית בתי ספר בכפרי חרשוד (אזור סאלין) ואיקינג'י נגדי (מחוז גובה). ביולי 2015 נחתם הסכם מענק בין ממשלות שתי המדינות בעיר בלקן לפרויקט "שיפור מערכת ניהול הפסולת".
באוקטובר 2015, כחלק מביקורו של שר לענייני התחדשות כלכלית של יפן, חתם מר אקירה אמרי באזרבייג'ן, יפן ואזרבייג'ן על מכתב כוונות המדגיש את שיתוף הפעולה בתחום הכלכלי בין המדינות.
שיתוף הפעולה הבינלאומי.
יפן הצביעה לבחירת אזרבייג'ן כחברה לא קבועה במועצת הביטחון של האו"ם (2012–2013).
תיירות.
בשנת 2013, 373 אזרחי אזרבייג'ן הגישו בקשה לוויזה יפנית. באותה שנה ביקרו אזרבייג'ן 2,471 אנשים מיפן. מאז 1 בפברואר 2016, אזרחים ממספר מדינות מזרחיות, כולל יפן, השיגו פישוט הרשאה לקבלת אשרת כניסה בשדות תעופה בינלאומיים באזרבייג'ן. מוקדם יותר, בינואר באותה השנה, פשטו כללי הוויזה לאזרבייג'ן לאזרחים יפנים. ליפנים הוענקו אשרות כניסה יחידה לתקופה של 30 יום בכל שדות התעופה הבינלאומיים באזרבייג'ן.
מספר התיירים מיפן גדל ב-37.1 אחוזים בשנת 2019.
יחסי תרבות.
סמינרים והשתלמויות נערכים מדי שנה באזרבייג'ן. השפה היפנית נלמדת הן בבתי ספר תיכוניים והן באוניברסיטאות באזרבייג'ן כגון אוניברסיטת באקו, אוניברסיטת שפות אזרבייג'ן וכו'. השפה האזרית נלמדת במרכז יונוס אמרה לתרבות טורקית בטוקיו. מספר הסכמי שיתוף פעולה נחתמו בין ה-ADA לבין מוסדות ההשכלה הגבוהה ביפן: דושישה, ריטסומיקן, קיוטו, אוסאקה, ימאנאשי גאקוין.
בשנת 2013 נחתם הסכם התאומים בין העיר אסמאעילי (אזרבייג'ן) לאיטו (יפן, מחוז שיזואוקה). בפארק התרבות והפנאי הקרוי על שם חיידר אלייב (איסמאעילי) הוקם גן יפני. איגוד הידידות יפן–אזרבייג'ן פועל בעיר הבירה טוקיו.
סיוע הומניטרי.
עד 2019 סיפקה יפן סיוע טכני לאזרבייג'ן בסכום של יותר ממיליארד דולר. יפן סיפקה סיוע הומניטרי לפליטי אזרבייג'ן בסכום של 11,470 מיליון דולר לאחר מלחמת נגורנו קרבאך.
מאז שנת 2000 סיפקה יפן סיוע מהותי לאזרבייג'ן כחלק מתוכנית הסיוע. באביב 2011 סיפקה אזרבייג'ן סיוע הומניטרי ליפן להתאושש מרעידת אדמה גדולה במזרח המדינה. בשנת 2015 סיפקה יפן עזרה לאזרבייג'ן בדמות מענק בשווי 900,000 דולר לפיתוח החקלאות.
יו מקולוק
יוּ מקולוק (באנגלית: Hugh McCulloch; 7 בדצמבר 1808 - 24 במאי 1895) היה בעל הון אמריקאי, שלקח חלק מרכזי במימון מלחמת האזרחים האמריקאית. הוא כיהן בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות כמזכיר האוצר של ארצות הברית תחת שלושה נשיאים. בתחילה הוא התנגד ליצירת מערכת הבנקים הלאומיים, אך המוניטין שלו כראש בנק אינדיאנה בשנים 1857–1863 שכנע את מחלקת האוצר להביאו כדי להשגיח על המערכת החדשה כמפקח על המטבע בשנים 1863–1865. כמזכיר האוצר בשנים 1865–1869 הוא צמצם את החוב העצום שנוצר כתוצאה מניהול המלחמה ודאג להחזרתו והקים מחדש את מערכת המיסוי הפדרלית בשטחי הקונפדרציה לשעבר. הוא ניסה ללא הצלחה להחזיר בצורה מהירה את תקן הזהב.
ראשית חייו.
יו מקלוק נולד בקניבנק שבמיין. הוא היה בנם של יו מקולוק האב, אחד מבוני הספינות הגדולים ביותר בניו אינגלנד ושל רעייתו, אביגיל פרקינס. הוא התחנך באקדמיית תורנטון שבסאקו, מיין ולמד שנתיים בקולג' בוודין, אך עזב את לימודיו בשל בעיות בריאות. הוא שימש כמורה בבית ספר ולאחר מכן למד משפטים בבוסטון וב-1833 הוא החל לעסוק בעריכת דין בפורט ויין שבאינדיאנה. הוא היה הגזבר והמנהל של הסניף המקומי של בנק אינדיאנה בזיכיון המדינה ונשיא הבנק עצמו בשנים 1835–1857 ולאחר מכן ועד 1863 נשיא הבנק שירש אותו, בנק אינדיאנה.