Tell Me (בעברית: אמור לי) הוא הסינגל השני מהאלבום של הזמר-ראפר דידי, Press Play. השיר הוא דואט יחד עם זמרת הפופ כריסטינה אגילרה, והוא הופק על ידי ג'אסט בלייז. נכון לכל הגישות, הסינגל הוא להיט תחנות רדיו גדול, שיצא לאור בחודש נובמבר בשנת 2006. הקליפ לסינגל צולם בחודש ספטמבר 2006 בלוס אנג'לס, הקליפ מציג את אגילרה ודידי במבנה תת-קרקעי, בו אגילרה נראית במראה קלאסי מודרני, סקסי, בשונה לחלוטין מהמראה בהשראת שנות ה-20, ה30 וה40 שאימצה לעצמה יחד עם יציאת האלבום שלה, Back to Basics, באותה תקופה. בסצינות אחרות בקליפ, נראים אגילרה ודידי יחד רוקדים ושרים את השיר בליווי רקדניות.
באופן כללי, הסינגל היה להיט עולמי. הוא הגיע לעשרת המקומות הראשונים בבריטניה, ובעשרים המקומות הראשונים ב-15 מדינות שונות בעולם. הסינגל הגיע למקום ה-47 במצעד ההוט100 בבילבורד שבארצות הברית, מה שהיה חשוב ביותר לצמד, מאחר שזו יבשת האם של שניהם. מרבית הביקורות לסינגל היו טובות ולכן התוצאות היו מאכזבות. חלק מההשערות טוענות כי הסינגל לא פורסום ויוחצן מספיק, וחלק טוענות כי הסינגל של אגילרה, "Hurt", שיבש את הצלחת השיר, אף על פי שהסינגל עצמו איכזב.
אינפורמציה על השיר.
השיר במקור נוצר כרצועת דמו כאופציה לשיתוף פעולה עם הרכב הבנות, דאנטי קיין, אבל דידי החליט בסופו של דבר שהוא רוצה את כריסטינה אגילרה בחלק הנשי של השיר. השיר נכתב בידי הזמר סטיב גארט ויאמי בינגהאם. השיר זכה להצלחה באופן כללי, אבל הציפיות ממנו היו להפוך ללהיט בינלאומי במידות גדולות הרבה יותר ממה שזכה, הסיבה היא כנראה מחוסר פרסום וייחצון מספיקים.
Candyman
Candyman (בעברית: איש ממתקים) הוא הסינגל השלישי שהוציאה הזמרת האמריקאית, כריסטינה אגילרה, מאלבומה Back to Basics בשנת 2007. השיר הוא אחת מהרצועות בדיסק השני של האלבום, שנכתב בידי אגילרה ולינדה פרי. השיר הוצג בבכורה בביצועה של אגילרה בהופעה במופע Fashion Rock בניו יורק ב-8 בספטמבר בשנת 2006, ואושר כסינגל שלישי מהאלבום באירוע חגיגת השנה החדשה של Dick Clark ב-31 בדצמבר 2006. הסינגל נכנס בבכורה למקום ה-99 במצעד בילבורד הוט 100, כשהוא מבוסס על מכירות הורדות חוקיות ברשת האינטרנט, כפי שחברת התקליטים רצתה ולא שלחה אותו לתחנות הרדיו. הסינגל הצליח להגיע למקום ה-25 במצעד, ולא זכה לאותה הצלחה של "Hurt" ו"Ain't No Other Man", הסינגלים הקודמים מהאלבום. גם הסינגל הזה הפך ללהיט ברחבי העולם, כשהוא מגיע למקום הראשון במצעדים של מדינות שונות בעולם כמו איטליה ורוסיה, אך לא הצליח בארצות הברית. השיר נכנס לעשרים המקומות הראשונים ב-16 מדינות בעולם, בהן ישראל. באוסטרליה היה השיר בעשרת המקומות הראשונים במצעד במשך 15 שבועות, וזכה באלבום פלטינה מאת איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי.
רקע ומשמעות.
לפי דברי לינדה פרי, "Candyman" הוא השיר הראשון שנוצר בתהליך עבודת האלבום Back to Basics. בעיקרון, אגילרה לא התכוונה שפרי תהיה המפיקה העיקרית של האלבום. אבל ככל ששתי הבנות הכו את הקונספט של האלבום והשיר הזה ספציפית, הן המשיכו יחד ליצור עוד שירים, עד שפרי הפיקה כמעט את כל הדיסק השני באלבום, שנכון לעכשיו, הוצאו שני סינגלים שיצרו הצמד יחד מהאלבום. אגילרה ציינה שזה אחד מהשירים האהובים עליה ביותר מהאלבום, היא מכנה את השיר "השיר הכיפי של האלבום".
פרי ואגילרה מציינות שהשיר נכתב והולחן בהשראה מהלהיט של האחיות אנדרוז, "Boogie Woogie Bugle Boy". ביקורות על השיר אומרות שהדמיון המרשים בין השירים הוא כביכול יחד עם מילים חדשות. אף על פי שאגילרה ציינה שהיא רק מחמיאה לסגנון השיר.
השיר מכיל סימפולים של המקצב הצבאי "Tarzan &amp; Jane Swingin' on a Vine" מהאלבום Run to Cadence with the U.S. Marines, Volume 2. השיר מופיע גם במוזיקת הרקע לפרסומות מכשיר הפלאפון LG Chocolate (VX8500) cell phone.
שחרור השיר.
במקור, אגילרה לא רצתה ש-"Hurt" יהיה הסינגל השני מהאלבום, Back to Basics. קודם לפני ההחלטה, "Candyman" תוכנן להיות הסינגל השני מהאלבום ואפילו אושר על ידי אגילרה במגוון ראיונות שונים. בכל אופן, חברת התקליטים שלה, RCA, הרגישו שעם בוא תקופת החגים יהיה בטוח יותר להוציא לאור את "Hurt", שיהפוך לטענתם ללהיט, בהשוואה ל-"Beautiful", שיצא לקראת סוף 2002. היה גם ויכוח ודיון ש-"Candyman" היה יותר מדי דומה לסינגל הראשון הקודם, "Ain't No Other Man", גם בנושא וגם בסגנון. בסופו של דבר, "Candyman" פורסם ב-5 בפברואר 2007 כסינגל שלישי מהאלבום. כשהוא מצליח להגיע למקום ה25 במצעד ההוט100 בבילבורד שבארצות הברית בשבוע השביעי שלו במצעד. בחלק גדול מהמדינות בעולם, הסינגל לא הושק פיזית למכירה, ורק דרך הורדות ברשת האינטרנט, כמו בריטניה ואיטליה.
הקליפ.
הקליפ לשיר צולם ב-28 בינואר 2007. הוא הופק על ידי מת'יו רולסטון ואגילרה. הוא מבוסס על מלחמת העולם השנייה ב-1940, ואגילרה השכירה מטוס לספרד כדי לצלם אותו. בקליפ נראית אגילרה בשלושה צבעי שיער שונים, אדום, בלונד ושחרחר, כשהיא שרה בשלישייה, מחווה להרכב האחיות אנדרוז. בסצינות אחרות נראית אגילרה רוקדת בשימלת מיני ורודה קצרצרה ומתנופפת בדומה למרילין מונרו, תדמית שדבקה בה בעבר, כשהיא רוקדת סווינג יחד עם החיילים שמופיעים ורוקדים למשך כל הקליפ סביבה.
הקליפ שודר בבכורה בתוכנית TRL ב-22 בפברואר 2007. ומאוחר יותר שודרה התוכנית "איך עושים את הקליפ" של הקליפ. הקליפ נכנס בבכורה למצעד התוכנית במקום השישי, והצליח להגיע לצמרת במשך ארבע פעמים.
פטר פארלז'
מרד החיות
מרד החיות הוא סרט אנימציה שהופק על ידי חברת וולט דיסני בשנת 2004. זה היה הסרט המונפש האחרון של החברה באנימציה דו-ממדית עד לשנת 2009 עם הסרט "הנסיכה והצפרדע", הסרט מספר את סיפורן של שלוש פרות המנסות להציל חווה הנתונה בסכנת סגירה.
עלילה.
הסרט מתחיל בארצות הברית בתקופת המערב הפרוע כשמגי, הפרה המצחיקה, מספרת איך החווה בה גדלה נשדדה על ידי הנוכל אלמידה סלים, וכיצד האיכר הזקן שגידל את מגי, מכר אותה לאישה זקנה ונחמדה בחווה מלאת חיים שנקראה "חלקת אלוהים הקטנה". בחווה פוגשת מגי את גרייס וגברת קאלוואי הפרות, ואת שאר חיות החווה.
כשהשריף מבשר לאיכרית הזקנה שהחווה תעמוד למכירה פומבית אם לא יכוסה כל חובה בזמן, היא נעצבת, אך מכריזה שהיא וחיות החווה יישארו יחד בטוב וברע. אולם מגי לא מוכנה לקבל את רעיון המכירה הפומבית, ומארגנת את גברת קאלוואי וגרייס לנסות להשיג כסף בעיירה הקרובה. בעיירה הן פוגשות את באק הסוס הרברבן והנלהב, שאומר להם שהם צריכות לשלם 750$ כדי להציל את החווה, ואז מבחינה מגי בהודעת "מבוקש" ועליה קלסתרון של הפושע אלמידה סלים. כשהיא רואה שהפרס על ראשו הוא 750$ היא מחליטה ששלושתן יחד יתפסו את הפושע.
בדרך הן פוגשות ארנב חסר מזל בשם "ג'ק - בר מזל", והוא מלווה אותן למכרה שבו הפושע סלים מסתתר, בינתיים סלים מתכוון לקנות את "חלקת אלוהים הקטנה". כשמגי, גרייס וגברת קאלוואי גילו זאת, הן ניסו ללכוד את הפושע אך ללא הצלחה. כשהן רואות שסלים נוסע לחווה שלהן, הן לא יודעות מה לעשות עד שבאק מגיע ומוביל אותן לחווה, שם הן לוכדות את הפושע, כאשר הן חושפות את התחפושת שלו. החווה ניצלת, וגברת קאלוואי מסכימה שמגי תישאר, יחד עם באק הסוס, ג'ק "בר המזל", והביזון של סלים המצטרפים אליה.
הצלחה קופתית.
תקציבו של הסרט הסתכם בכ-110 מיליון דולרים אמריקניים. בקופות הקולנוע בארצות הברית גרף הסרט רק כ-50 מיליון דולרים, אך בסיכום הכנסותיו מכל העולם הכניס הסרט כ-104 מיליון דולרים. ובכך הצטמצם הכישלון הקופתי; הביקורות היו מעורבות.
מדבבים.
הזמרת והמלחינה יהודית רביץ השתתפה בביצוע השירים בעברית (למעט אלו שבוצעו בידי השחקנים).
ישראל יוסף בנימין
ר' ישראל בן יוסף בנימין (1818 - 3 במאי 1864; ידוע בכינויו "בנימין השני") היה נוסע וסופר מפורסם.
חייו ומסעותיו.
ישראל בן יוסף בנימין נולד בעיר פאלטישעני, אז בנסיכות מולדובה. הוא היה סוחר עצים בנסיכות מולדובה, שכשל בעסקיו, ופשט את הרגל, ובהשפעת סיפור מסעותיו של בנימין מטודלה, החליט להיות נוסע, וכינה עצמו "בנימין השני". מטרת מסעותיו המוצהרת הייתה איתורם של עשרת השבטים האבודים.
בשנת 1845, כשהוא מותיר בביתו אשה בהריון ובן, יצא למסעו הראשון למזרח ונסע דרך וינה וקושטא. הוא ביקר במצרים, ארץ ישראל, סוריה, עיראק, ארמניה, כורדיסטן, איראן, אפגניסטן, הודו,סין ועוד. במהלך מסעו פגש במזרח שבטים שונים בהם ראה את צאצאי עשרת השבטים. את מסעו סיים בשנת 1851 וחזר לאירופה, שם טרח בהדפסת ספרו של נתן נטע הנובר "יוון מצולה", על גזירות ת"ח ות"ט.
לאחר מכן יצא למסע בצפון אפריקה, וביקר בלוב, אלג'יריה, תוניסיה, ומרוקו. כשחזר ממסעו פרסם את ספרו "מסעי ישראל" שזכה לתהודה רבה. הספר נדפס לראשונה בצרפתית (פריס 1856), לאחר מכן בגרמנית (הנובר 1858) ותורגם לעברית, בידי דוד גורדון (ליק, 1859). הוא גם תורגם ללאדינו, בידי ר' יהודה נחמה מסלוניקי (סלוניקי 1863).
בזכות נסיעות אלה שערך נודע באירופה מצב בני ישראל הנורא במרוקו. הוא עורר את העמים הנאורים לסייע להם, וכמו כן פנה לשולטן מטורקיה ובקש לעזור ליהודים היושבים בכורדיסטן. כמו כן פנה לנפוליון השלישי ומלכי בריטניה לעזרת היהודים בפרס
בשנת 1859 יצא לצפון אמריקה, בה שהה כשלוש שנים, וכשחזר לאירופה פרסם את רשמיו בספרו "שלוש שנים באמריקה". על מסעו זה זכה בנימין לעיטורי כבוד ממלכי שוודיה והנובר.
בשנת 1864 החל בהכנות למסע נוסף למזרח, אך נפטר בפתאומיות, בעוני וחוסר כל, ונקבר בלונדון.