בבית ווהלין פועלת משנת 1975 שלוחת בית הספר הבין-לאומי להוראת השואה של יד ושם. המרכז משלב עשייה חינוכית ייחודית עם הנצחת השואה ופונה למגוון רחב של קהלי יעד, כגון: תלמידים, מורים, מדריכים לפולין, אנשי כוחות הביטחון והקהל הרחב.
בהיכל ספרייה, המהווה שלוחה של ספריית "יד ושם" בירושלים, ובהּ מצויים ספרי מחקר וזיכרונות, כתבי עת, ספרות יפה ותוכניות לימודים בנושא השואה, וכן תוכניות לימודים להוראת השואה, עבודות שנכתבו בידי מורים, עבודות גמר של סטודנטים ותלמידי תיכון ואף אוסף סרטים בנושא השואה. נוסף על כך בהיכל אודיטוריום המארח אירועים שונים.
על גבי קיר הכניסה להיכל ווהלין חרותים כאלף שמות של פרטיזנים ולוחמים יהודים יוצאי ווהלין - אלו שנפלו בקרבות ואלו שנפטרו לאחר המלחמה.
האנדרטה.
בשנת 1994 נחנכה אנדרטה לזכר הפרטיזנים בקהילת ווהלין, אשר תוכננה על ידי הפסלת איילת שלונסקי-ביתן והאדריכל מיכאל אלקובי.
האנדרטה, הנמצאת בסמוך לכניסה להיכל, מורכבת משני קירות. בקיר האנכי חרותה דמות פרטיזן לוחם מאת הפרטיזן-האמן אלכסנדר בוגן, אשר נעשה בחזרתו ממשימה של העברת הנוער הווילנאי ליער בסתיו 1943; בקיר האופקי חרות שיר הפרטיזנים מאת הירש גליק במקור היידי, בעברית ובאנגלית.
בנד-י קיסר
בנד-י קיסר ("סכר הקיסר"; בפרסית: بند قیصر), פֹּל-י קיסר ("גשר הקיסר"), גשר ולריאן או שאדרוואן (בפרסית: پل شادروان) היה גשר קשת עתיק בשושתר, הראשון באיראן שנבנה בשילוב עם סכר.
הגשר נבנה על ידי כוח עבודה רומאי במאה השלישית מטעם השלטון הסאסאני. המבנה הוא גם הגשר והסכר הרומיים המזרחיים ביותר, עמוק בתוך השטח האיראני. התכנון בעל התכלית הכפולה השפיע רבות על ההנדסה האזרחית באיראן וסייע בפיתוח טכניקות ניהול המים הסאסאניות.
סכר ההצפה שאורכו כ-500 מ' על נהר כארון, הנהר השופע ביותר באיראן, היה מבנה הליבה של מערכת המים של שושתר (سازههای آبی شوشتر), ממנו שאבה העיר את התפוקה החקלאית שלה. בשנת 2009 הוכרזה מערכת המים של שושתר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, העשירי באיראן. המבנה המקושת נישא לאורך הדרך החשובה בין פסארגאדה יבין הבירה הסאסאנית קטסיפון. מבנה הגשר והסכר שופץ פעמים רבות במהלך התקופה האסלאמית, והיה בשימוש עד סוף המאה ה-19.
היסטוריה.
לפי המסורת הפרסית, בנד-י קיסר נקרא על שם הקיסר הרומי ולריאנוס (253–260) שנפל בשבי בידי שאפור הראשון יחד עם כל צבאו, לאחר תבוסה בקרב אדסה. כ-70,000 איש, בכללם אנשי חיל ההנדסה הרומי, שימשו בידי הסאסאנים לעבודות בנייה בשושתר, שהייתה מרכז חקלאי חשוב בדרום-מערב איראן. כדי לנצל את האדמות הפוריות באזור בנו הרומאים שלושה מבנים: תעלת אב-י גרגר, סכר בנד-י קיסר וסכר בנד-י מיזאן, שהובילו את מי נהר קארון בתעלות מלאכותיות.
סיפור זה מופיע בחיבוריהם של א-טברי ושל מסעודי (מאות 9–10).
בנייה.
שושתר שוכנת על מישור סלעי מעל נהר קארון. סכר קדום שנבנה על ידי הסאסאנים לא תפקד כראוי. תוכנית ההשקיה שיישמו הבנאים הרומאים כללה שלושה שלבים: ראשית, הנהר הוסט לעבר אב-י גרגר, ערוץ המתפצל מנהר קארון במעלה הזרם ושב וחובר אליו כ-50 ק"מ מדרום. האי שביניהם נקרא "מיאן-אב" וידוע  בגידולי הסחלבים שבו. שנית, הסכר עצמו נבנה מעל ערוץ הנחל היבש, כשיסודותיו מסתעפים בהתאם למצאי קרקע יציבה. כאשר שוב זרמו המים בנהר, הם זרמו בהתאם לתוואי סכר קטן (weir). הערכות גובה המים נעות בין 1–2 מ' ועד 7–10 מ', אך סביר להניח כי מדובר בגובה של 3–4 מ', שאפשר אספקת מים לערוצי ההשקיה משני עברי הנהר גם בעונת היובש. למרות גובהו הצנוע, עוביו של הסכר הקטן היה כ-10 מ' וזאת כדי לתמוך במבנה המקושת.
מעל הסכר הקטן השתרעה לאורך כ-500 מ' דרך שנתמכה על ידי כארבעים קשתות. שרידי הקשתות שנשתמרו מעידות על עבודות שיפוץ ושחזור שנעשו לאורך השנים. לאחר התמוטטות קשה בסוף המאה ה-19 נותרו עומדות כשלושים קשתות בלבד.
האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כ"יצירת מופת של גאונות יצירתית". יחד עם המערכת ההידראולית בשושתר, הוא כולל טירה ומגדל המשמש למדידת גובה המים, ומקבץ של טחנות מים.
ירדן מאירסון
ירדן מאירסון (נולדה ב-21 ביוני 1993) היא ג'ודוקא ישראלית, אלופת ישראל בג'ודו 6 פעמים בשנים 2011, 2014,ו-2016-2019. זכתה 4 פעמים במדליית הארד באליפויות אירופה הפתוחות שנערכו בשנים 2016 ו-2017 ובמדליית זהב בתחרות גביע אירופה שנערכה במלגה בשנת 2018.
ביוגרפיה.
ב-2009 השתתפה תחת הדרכתו של אורן סמדג'ה באליפות אירופה לקדטים שנערכה בסלובניה, והודחה בסיבוב השני.
במרץ 2011 זכתה באליפות ישראל במשקל עד 70 ק"ג, לאחר שגברה בגמר על ליאור וילדיקאן.
ביולי 2011 זכתה במדליית הארד בגביע האירופאי עד גיל 20 שנערך בהונגריה.
ב-14 באוגוסט 2011 זכתה מאירסון במדליית הארד במשקל עד 70 ק"ג בגביע אירופה עד גיל 20 בברלין שבגרמניה.
באוגוסט 2012 שוב זכתה במדליית הארד במשקל עד 70 ק"ג בגביע אירופה עד גיל 20 שנערך בברלין.
במרץ 2013 זכתה במדליית הכסף בגביע אירופי עד גילה 20 שנערך בפורטוגל.
ביוני 2013 השתתפה בגביע אירופה ג'וניור בליבניץ באוסטריה במשקל עד 63 ק"ג וזכתה במדליית הארד.
בדצמבר 2013 זכתה באליפות ישראל במשקל עד 70 ק"ג, לאחר שגברה בגמר על בר פרין
באוקטובר 2015 זכתה באליפות ישראל במשקל מעל 78 ק"ג לאחר שגברה בגמר על רז הרשקו.
באוקטובר 2016 זכתה במדליית הארד באליפות אירופה הפתוחה שנערכה בגלאזגו שבסקוטלנד.
בינואר זכתה באליפות ישראל במשקל עד 78 ק"ג לאחר שגברה בגמר על ענבל לניר
ב-5 בפברואר זכתה במדליית ארד בטורניר אליפות אירופה הפתוחה, בסופיה, בולגריה.,
במרץ זכתה במדליית הארד באירופה הפתוחה פראג, שבצ'כיה
ב-9 באפריל במדליית הכסף בגראנד פרי באנטליה שבטורקיה.. בהמשך החודש השתתפה באליפות אירופה שנערכה בוורשה והודחה בסיבוב הראשון.
ב-23 ביולי זכתה במדליית הארד באליפות אירופה הפתוחה שנערכה במינסק.
בספטמבר השתתפה באליפות העולם שנערכה בבודפשט והודחה בסיבוב הראשון.
ב-8 באוקטובר זכתה במדליית הארד בטורניר גארד פרי שנערך בטשקנט שבאוזבקיסטן.
בפברואר זכתה במדליית כסף בתחרות גביע אירופה (משקל עד 78 ק"ג) בפורטוגל כשניצחה בחצי הגמר את ההונגרייה אוולין סלנקי, אולם הפסידה בגמר ליפנית שאיו אומוז'ה.
באוקטובר זכתה במדליית הזהב בגביע אירופה בג'ודו.
במרץ סיימה מאירסון במקום החמישי בגראנד פרי טביליסי לאחר הפסידה בקרב על הארד.
בספטמבר זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות ישראל.
היכל ווהלין
חיל הלוחמה האלקטרונית של רוסיה
חיל הלוחמה האלקטרונית של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Войска радиоэлектронной борьбы Вооружённых Сил Российской Федерации) — הם יחידה בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, האחראים על תחום השימוש ב במסגרת הלוחמה האלקטרונית בצבא הרוסי.
מאפיינים כלליים.
יחידות חיל הלוחמה האלקטרונית מבצעים פעולות לצורך הגנה על מערכות בקרה ושימוש בכלי נשק המשבש את פעולות האויב, כגון שיבוש מערכות השליטה והבקרה של האויב וצמצום יעילות הנשק שברשותו.
היסטוריה.
השימוש הראשון אי פעם בעולם בלוחמה אלקטרונית בעת מלחמה התבצע בהצלחה במהלך מלחמת רוסיה–יפן כאשר ממלא מקום  מפקד צי האוקיינוס השקט של רוסיה, סגן אדמירל פאבל אוחטומסקי הורה לחייליו ב-15 באפריל 1904 לנסות ליירט תשדורות יפניות. חייליו הצליחו לשבש את תשדורות הרדיו היפניים בהצלחה. במהלך התקפה של הארטילריה היפנית על פורט ארתור, מערכות הרדיו של ספינת הקרב הרוסית "ניצחון" והעמדה היבשתית המכונה "הר הזהב" יצרו הפרעות יזומות במערכות הקשר היפניות ושיבשו את העברת הקואורדינטות מספינות הקרב היפניות לכוחות הארטילריה שביבשה.
בשנים 1911-1912 אורגן לראשונה באימפריה הרוסית גוף ללוחמה אלקטרונית: המטה של הצי הבלטי ביצע משימות ציטוט ופיקוח על אוניות גרמניות בסיוע ספינות שעגנו בלייפאיה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה ובתקופת מלחמת העולם השנייה מבצעי לוחמה אלקטרונית ושיבוש תשדורות רדיו היו מתפקידי הצי.
בשנת 1950 הוקם לראשונה בברית המועצות חיל ייעודי ללוחמה אלקטרונית.
בשנת 1991 המטה הכללי הרוסי יזם את הקמתו של חיל הלוחמה האלקטרונית של רוסיה. מאמצע שנות ה-90, הוטלה על החיל המשימה לא רק להבטיח את תפקוד הציוד האלקטרוני אלא גם פיתוח ציוד חדש וליצור אינטראקציה עם רשויות תדרי הרדיו, תוך שימוש בספקטרום תדרי הרדיו ולקבוע נוהל חדש לשימוש בספקטרום התדרים של מכשירי רדיו אלקטרוניים למטרות שונות.
פיקוד.
מפקדי חיל הלוחמה האלקטרונית:
קתרין, דוכסית קנט
קתרין, דוכסית קנט (באנגלית: Katharine, Duchess of Kent, נולדה: קתרין לוסי מארי וורסלי; נולדה ב-22 בפברואר 1933) היא רעייתו של הנסיך אדוארד, דוכס קנט, בן משפחת המלוכה הבריטית.
ביוגרפיה.
נולדה ב-22 בפברואר 1933 ביורקשייר, כבתו של הברונט ויליאם וורסלי ואשתו ג'ויס מורגן ברונר, ובנוסף היא צאצאית של אוליבר קרומוול. בבית הספר למדה לנגן על מספר כלי נגינה ולאחר מכן עבדה תקופה בטיפול בבית ילדים והועסקה גם בגן ילדים בלונדון. היא ניסתה להתקבל ללא הצלחה לאקדמיה המלכותית למוזיקה ובמקום זאת למדה מוזיקה במוסד אחר.
בשנת 1961 נישאה לנסיך אדוארד מקנט, בנם הבכור של הנסיך ג'ורג', דוכס קנט ומרינה, נסיכת יוון ודנמרק. החתונה נערכה בקתדרלת יורק ובין אורחיה היו בני משפחות מלוכה מרחבי אירופה וכמו כן השחקן והמחזאי נואל קאוורד.