על מנת להעלות את המודעות בציבור למערכת Natura 2000, נקבע כי ב-21 במאי מדי שנה יצוין "יום Natura 2000", יום אחד לפני היום הבינלאומי למגוון ביולוגי המצוין בעולם ב־22 במאי.
בשנת 2013 צוין לראשונה יום Natura 2000. מאז, בכל 21 במאי ובשבועות הקודמים למועד זה, מתקיימות פעולות להגברת המודעות בכל רחבי אירופה. כך לדוגמה, בשנת 2014, ילדי בית הספר ופוליטיקאים ברחבי האיחוד האירופי נקראו לחקות תנועת פרפרים ולהעלות את תמונותיהם למדיה החברתית כדי לעורר מודעות.
פרס Natura 2000.
בשנת 2013 נוסד פרס Natura 2000 על ידי הנציבות האירופית והפרסים הראשונים בשנת 2014. הפרס השנתי נועד להעלות את המודעות לרשת Natura 2000, לציין מצוינות ולעודד שיתוף פעולה בין אנשים העובדים באתרי Natura 2000.
הפרסים מוענקים לעובדים במערכת או לאלה הפועלים להעלאת המודעות לגבי Natura 2000, בחמש קטגוריות שונות: שימור; יתרונות חברתיים-כלכליים; תִקשׁוֹרֶת; התאמה בין אינטרסים ותפיסות; שיתופי פעולה בין מדינות. בשנה הראשונה נבחרו הזוכים מבולגריה, רומניה, צ'כיה, בלגיה וספרד.
ריאל בטיס (כדורגל נשים)
מועדון הכדורגל ריאל בטיס נשים (בספרדית: Real Betis Balompié Féminas), ובקיצור ריאל בטיס נשים (בספרדית: Real Betis Féminas), הוא מועדון כדורגל נשים ספרדי מהעיר סביליה, המשחק בליגת העל הספרדית. המועדון נוסד בשנת 2009 בשם מועדון הכדורגל אסאר (בספרדית: Azahar Club de Fútbol, ובקיצור Azahar CF), ובשנת 2011 הקבוצה הבוגרת הפכה למחלקת כדורגל הנשים הרשמית של ריאל בטיס.
היסטוריה.
מועדון הכדורגל אסאר היה מועדון הוא מועדון משכונת "אלפלפה" בעיר סביליה שנוסד בשנת 2009 אשר הפעיל כמה קבוצות כדורגל חובבניות. בשנת 2011, ריאל בטיס שילבה את מבנה הקבוצה הבכירה והנוער "A" של אזאר לתוך מבנה המועדון (של ריאל בטיס), והשאירה את הנוער "B" ואת קבוצות הילדים במועדון הקודם שלהן (אזאר). בעונת הבכורה שלה כ"ריאל בטיס", הקבוצה השיגה את העלייה לליגה השנייה, למרות שסיימה רק במקום השני, משום שקבוצת טרגואיאס התפרקה עקב בעיות כלכליות. החל מהשנה השנייה שלה, לקבוצת הנשים של בטיס כבר אין שיתוף פעולה עם מועדון אזאר.
בטיס שיחקה בפלייאוף העלייה לליגה הראשונה בסיום עונת 2014/15, אך הפסידה נגד גרנדייה טנריפה. שנה לאחר מכן, ב-22 ביוני 2016, העפילה בטיס לליגה העליונה בפעם הראשונה בתולדותיה.
אצטדיון.
הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים במתחם סיודאד דפורטיבה לואיס דל סול, מתחם האימונים של ריאל בטיס שנפתח ב-19 בדצמבר 1997. המתחם ממוקם בשכונת לוס ברמייאלס, קרוב מאוד לאצטדיון בניטו ויימרין המארח את אימוני הקבוצה הבוגרת, קבוצת המילואים וקבוצות בדרגים נמוכים יותר של המועדון.
ב-10 במרץ 2018 לרגל חגיגת "שבוע הנשים השישי של בטיס" הקבוצה שיחקה באצטדיון בניטו ויימרין נגד סנטה תרזה, ובמשחק נכחו 6,643 צופים.
שביט C/2020 F3 (NEOWISE)
&lt;!-- שמתי את שתי הטבלאות פשוט לעשות העתק הדבק, מה שבפנים , כמה שייך לשביט
מוסיקאי מצטיין
מדליה עבור גבורה ואמונה
תומאס יואינג
תומאס יואינג האב (באנגלית: .Thomas Ewing Sr; 28 בדצמבר 1789 - 26 באוקטובר 1871) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, חבר המפלגה הלאומית הרפובליקנית וחבר המפלגה הוויגית. הוא כיהן כסנאטור וכן כמזכיר האוצר ה-14 וכמזכיר הפנים הראשון. הוא גם נודע כמי שהיה האב המאמץ (ובסופו של דבר חתנו) של גיבור מלחמת האזרחים האמריקאית, הגנרל ויליאם שרמן.
קריירה.
תומאס יואינג נולד בווסט ליברטי שבמחוז אוהיו, וירג'יניה (כיום בווירג'יניה המערבית). הוא היה בנו של ג'ורג' יואינג שלחם במהפכה האמריקאית. לאחר שלמד באוניברסיטת אוהיו ולמד משפטים באופן עצמאי בהדרכתו של פילמון ביצ'ר, החל יואינג ב-1816 לעסוק בעריכת דין בלנקסטר, אוהיו.
כעורך דין כפרי ססגוני, נבחר יואינג לסנאט של ארצות הברית ב-1830 מטעם המפלגה הוויגית וכיהן תקופת כהונה אחת. הוא כשל בניסיונו להיבחר פעם נוספת ב-1836. במרץ 1841 מונה יואינג כמזכיר האוצר של ארצות הברית וכיהן בתפקיד זה תחת הנשיא ויליאם הנרי הריסון, ואחרי פטירתו הפתאומית של הריסון הוא המשיך לכהן תחת הנשיא החדש ג'ון טיילר. בספטמבר אותה שנה הוא התפטר מתפקידו יחד עם כל חברי הקבינט (למעט מזכיר המדינה דניאל ובסטר) כמחאה על הווטו שהטיל טיילר על חוק הבנקאות.
במרץ 1849 מונה יואינג על ידי הנשיא זאכרי טיילור כמזכיר הפנים הראשון של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד זה גם תחת יורשו של טיילור, מילרד פילמור עד יולי 1850. כמזכיר הפנים הראשון הוא איחד משרדים ממחלקות שונות של הממשל, כמו משרד הקרקעות שהיה קודם תחת מחלקת האוצר, והמשרד לענייני האינדיאנים שהיה קודם תחת מחלקת המלחמה. במסגרת תהליך זה "גורשו" משרדים אלו ממחלקותיהם הקודמות כדיירים בלתי רצויים. למחלקת הפנים לא היה מרחב משרדי משלה, ויואינג שכר מקום. ב-1852 סודר משכן קבוע למחלקה באגף המזרחי החדש של משרד הפטנטים. יואינג היה זה שהחל בתרבות המושחתת של המחלקה כאשר החליף באופן סיטוני את פקידי המחלקה בכאלה שנהנו מחסות פוליטית. בשל כך כינו אותו העיתונים "יואינג הקצב" (Butcher Ewing).
ביולי-1850 מונה יואינג שוב כסנאטור במקומו של תומאס קורווין שהתפטר וכיהן בסנאט עד מרץ 1851, עת כשל שוב בניסיון להיבחר לכהונה נוספות. ב-1861 שימש יואינג כאחד הנציגים של אוהיו לוועידת השלום בוושינגטון, בה נעשה ניסיון למניעת פריצתה של מלחמת האזרחים. ב-1868 הציג הנשיא אנדרו ג'ונסון את שמו של יואינג כמועמד למשרה שלישית בקבינט, מזכיר המלחמה. הסנאט היה עדיין בתחושת זעם על ג'ונסון שפיטר מתפקיד זה את אדווין סטנטון, ועקב כך נוהל נגד הנשיא משפט ההדחה. הסנאט סירב לאשר את מינויו של יואינג.
יואינג היה חבר המפלגה הוויגית מאז שעבר אליה ב-1833 מהמפלגה הלאומית הרפובליקנית, גם כאשר היא קרסה ואת מקומה במפה הפוליטית תפסה המפלגה הרפובליקנית. בכך היה יואינג לאחד הפוליטיקאים היחידים ברמה הלאומית שנותר חבר במפלגה הוויגית גם כאשר רוב חבריה העבירו את תמיכתם למפלגות אחרות.
חיים אישיים.
יואינג נשא לאישה את מריה וילס בוייל, קתולית באמונתה, ויחד הם הביאו לעולם וגידלו על פי האמונה הקתולית בת ושלושה בנים. שלושת בניו, יו בויל יואינג, תומאס יואינג הבן, וצ'ארלס יואינג שירתו כגנרלים בצבא האיחוד במלחמת האזרחים. תומאס היה גם חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1877–1881. בתו אלן, שהייתה הבכורה, נישאה לגנרל צבא האיחוד המפורסם שלחם במלחמת האזרחים, ויליאם שרמן. שרמן, שהתייתם מאביו בגיל 9, נלקח תחת חסותו של יואינג והוא זה שהמליץ עליו להתקבל לאקדמיה הצבאית.
יואינג נולד כבן לאמונה הפרסביטריאנית, אך במשך שנים רבות הוא נכח בטקסי הדת הקתולית יחד עם משפחתו. בסופו של דבר הוא הוטבל לנצרות הקתולית בערוב ימיו, בימי מחלתו בה חלה טרם מותו.
מותו.
תומאס יואינג נפטר ב-26 באוקטובר 1871. הוא נקבר בבית הקברות סנט מרי שבעיר הולדתו, לנקסטר. אחד מנושאי ארונו היה מושל אוהיו ולימים נשיא ארצות הברית, רתרפורד הייז. טרם מותו הוא היה אחרון חברי הקבינטים של הריסון וטיילר שנותר בחיים.
תמיד השטן (סרט)
תמיד השטן (באנגלית: The Devil All the Time) הוא מותחן פסיכולוגי אמריקאי, המבוסס על רומן באותו שם מאת דונלד ריי פולוק. הסרט בוים ונכתב על ידי אנטוניו קמפוס והופק על ידי ג'ייק ג'ילנהול ורנדל פוסטר, ומככבים בו טום הולנד, ביל סקארסגארד, ריילי קיאו, ג'ייסון קלארק, סבסטיאן סטן, רוברט פטינסון, היילי בנט, מיה וסיקובסקה, אליזה סקנלן, הארי מלינג ופוקי לה פרג'.
הסרט עלה לשידור ב-16 בספטמבר 2020 בשירות הזרמת המדיה של "נטפליקס". הסרט מתרחש באוהיו הכפרית, במהלך שני עשורים - מסיום מלחמת העולם השנייה ועד לתחילת מלחמת וייטנאם - ומגולל בצורה לא ליניארית את עלילותיהם של קבוצת אנשים שונים הסובלים מנזקי המלחמה והפשע.
עלילה.
בשנת 1945, בעת שירותו באיי שלמה במהלך מלחמת העולם השנייה הנחת וילארד ראסל וחייליו ליחידה נתקלים בגופתו הדוממת של סמל התותחנים מילר ג'ונס, שהוקפא ונצלב על צלב על ידי היפנים. וילארד מסיים את ייסוריו של ג'ונס בכך שיורה בראשו. המפגש עם התמונה המחרידה הזו וחוויות מלחמה אחרות שמהן סבל וילארד משאירות אותו עם הפרעת דחק פוסט-טראומטית ומערך אמונות דתי.
לאחר המלחמה, וילארד חוזר הביתה לעיירה קול קריק במערב וירג'יניה. בדרך הוא עוצר במיד שבאוהיו שם הוא פוגש את שרלוט ראסל, שהיא מלצרית בדיינר ומתאהב בה. קרל הנדרסון, צלם מובטל, פוגש את אשתו לעתיד סנדי שעבדה גם היא באותו דיינר כמו שרלוט. וילארד מתחתן עם שרלוט ועובר לגור בנוקמסטיף, אוהיו, שם נולד להם בן, ארווין. קרל מתחתן עם סנדי.
בשנת 1950 הלן האטון, אישה שאיבדה את משפחתה בשריפה, הולכת להתגורר אצל אמו של וילארד, אמה. מצטרף חדש, רוי לאפרטי, שהוא אוונגליסט כריזמטי מטריד, מבקר בכנסיית קול קריק כדי לשאת דרשה. בטירוף דתי, הוא שופך עכבישים אמיתיים על ראשו ועל פניו כדי להראות את אמונתו באלוהים ולהזריק אנרגיה בקהילה. הלן ורוי מתחתנים ונולדת להם תינוקת, לנורה.