במאי סיים ליילס במקום הראשון בתחרות ליגת היהלום בדוחא בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 19.83 שניות ובהמשך החודש סיים במקום הראשון גם בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין ושיפר את שיאו ל-19.69 שניות.
ביוני זכה באליפות ארצות הברית בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.88 שניות. חודש לאחר מכן, בתחרות ליגת היהלום בלוזאן, סיים במקום הראשון בריצת 200 מטר לאחר שקבע תוצאה של 19.69 שניות, והשווה את שיאו האישי. באותו חודש, בתחרות ליגת היהלום במונקו סיים שוב במקום הראשון בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 19.65 שניות.
בגמר ליגת היהלום שנערך בציריך, זכה במדליית הזהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.67 שניות, לפני רמיל גולייב, וג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובאגו, ובכך השלים עונה שבמהלכה ניצח בכל תחרות בליגת היהלום בריצת 200 מטר.
בחודש מאי, בריצת 100 מטר בתחרות ליגת היהלום בשנגחאי, עקף ליילס את בן ארצו כריסטיאן קולמן על קו הסיום, וניצח בשיא אישי חדש של 9.86 שניות, תוצאה זהה לזו של קולמן. חודש לאחר מכן, בתחרות ליגת היהלום ברומא, סיים במקום השני בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.72 שניות, שתי מאיות השנייה מהמנצח, בן ארצו מייקל נורמן. בתחרות ליגת היהלום בלוזאן שנערכה בחודש יולי ליילס ניצח בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 19.50 שניות, ושבר את שיא התחרות הקודם בו החזיק יוסיין בולט ב-8 מאיות השנייה. תוצאה זו של ליילס מדרגת אותו במקום הרביעי בהיסטוריה בריצת 200 מטר.
שבוע לאחר מכן בליגת היהלום במונקו, סיים שני בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.92 שניות. חודש לאחר מכן, שבר ליילס את שיא התחרות בריצת 200 מטר בליגת היהלום בפריז, שהיה שייך גם כן ליוסיין בולט, לאחר שקבע תוצאה של 19.65 שניות. בגמר סבב ליגת היהלום שנערך בציריך, ניצח בריצת 100 מטר, אל מול רוח פנים, בתוצאה של 9.98 שניות, וזכה בגביע היהלום. הוא סיים לפני שיה ז'נייה הסיני (10.04 שניות) ויוהאן בלייק הג'מייקני (10.07 שניות).
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בדוחה בתחילת אוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.83 שניות, לפני אנדרה דה גראס מקנדה (19.95 שניות) ואלכס קיניונס מאקוודור (19.98 שניות). בריצת שליחים 4X100 מטר זכה עם נבחרת ארצות הברית שכללה גם את כריסטיאן קולמן, ג'סטין גטלין ומייק רוג'רס במדליית זהב בשיא ארצות הברית של 37.10 שניות.
מדליית ארד אולימפית.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה ליילס במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.74 שניות, אחרי אנדרה דה גראס שקבע שיא לאומי חדש של 19.62 שניות ובן ארצו קני בדנרק שקבע שיא אישי חדש של 19.68 שניות.
בתחרות שנערכה ביוג'ין ב-21 באוגוסט קבע בריצת 200 מטר את תוצאת השנה בעולם של 19.52 שניות.
באליפות העולם זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש של 19.31 שניות, לפני חבריו לנבחרת קני בדנרק (19.77 שניות) ואריון נייטון (19.80 שניות).
רוטה ונאגייטה
רוטה ונאגייטה (בליטאית: Rūta Vanagaitė; נולדה ב-25 בינואר 1955) היא סופרת ומבקרת תיאטרון ליטאית, פוליטיקאית מקומית ודמות ציבורית
בווילנה בירת ליטא. ספרה "משלנו: מסע עם האויב" עורר סערה בדעת הקהל במדינתה.
ביוגרפיה.
נולדה בשאולאי, למדה בבית הספר היסודי ובתיכון בווילנה, ולאחר השלמת לימודיה נסעה למוסקבה ללימודי תיאטרון באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון, שבה למדה בין השנים 1973–1978.
ספרה "Mūsiškiai: Kelionė su priešu" (תורגם לעברית בשם: "מסע עם האויב") נכתב לפי תחקיר שנעשה בשיתוף פעולה עם אפרים זורוף ועורר סערה בדעת הקהל במדינתה כשהציף את הטענה לפיה התייחדה שואת יהדות ליטא בכך שהטבח העיקרי במדינה נעשה בידי שכניהם הליטאים של היהודים.
מלבד השפה הליטאית היא דוברת רוסית, אנגלית, פינית, פולנית וצרפתית.
חמשת ספריה הראשונים ראו אור בהוצאת אלמה ליטרה
Just Dance 2017
Just Dance 2017 (בעברית: רק לרקוד 2017) הוא משחק ריקוד המיוצר ומשווק על ידי חברת יוביסופט כחלק מסדרת המשחקים "Just Dance". שם הסדרה מבוסס על השיר של ליידי גאגא, בעל אותו השם - "Just Dance".
המשחק הוכרז רשמית בכנס E3 2016 בתאריך ה-13 ביוני 2016, ושוחרר רשמית בצפון אמריקה לפלטפורמות המחשב האישי, ל-PlayStation 3, ל-PlayStation 4, ל-Xbox 360, ל-Xbox One, ל-Wii ול-Wii U ב-25 באוקטובר 2016. המשחק שוחרר ל-Nintendo Switch ב-3 במרץ 2017.
רשימת השירים.
השירים אשר נכללו בגרסת המשחק של שנת 2017:
Just Dance Unlimited.
השירים אשר נכללו בגרסה מיוחדת שיצאה לגרסה הרגילה של המשחק:
רחל, אשת רבי עקיבא
מאיר לניאדו
מאיר לניאדו (1900 – 25 במאי 1966) היה איש ציבור ירושלמי, עורך דין, עורך עיתון החרות, נשיא ועד העדה הספרדית, חבר וועד אספת הנבחרים השנייה, המושל הצבאי של יפו, מחבר ספרי חוקים וחוקר דתות.
קורות חיים.
נולד בירושלים בי"ד באדר ה'תר"ס לרב רפאל שלמה לניאדו ולזימבול, בן למשפחת רבנים שמוצאה בחלב שבסוריה, אליה הגיעה המשפחה מספרד לאחר גירוש היהודים.
בצעירותו למד והתחנך אצל אביו בישיבת "אוהל מועד", ובהמשך אצל הרב עזרא עטייה והרב עזרא חוצני. כשסיים את לימודיו בישיבה למד מדעים ומשפטים, ובשנת 1924 סיים את לימודיו והפך לעורך דין. בתקופה זו פרסם מאמרים בעיתון דואר היום.
לאחר כיבוש הבריטים את ירושלים, נמנה עם מייסדי הסתדרות "חלוצי המזרח" (לימים ספרדים ועדות מזרח), ונבחר לשמש כחבר בה. נמנה עם מייסדי התאחדות הספרדים העולמית, ונבחר אל הוועד הפועל המרכזי שלה בארץ ישראל. כן נמנה עם מייסדי ומנהלי הבנק "קדם לקרידיט בע"מ".
בשנת 1925 שימש כחבר וועד אספת הנבחרים השנייה, וחבר הוועד הלאומי. בשנת 1923 היה הכוח המכריע בוועד העדה הספרדית, ובחודש מאי 1932 נבחר לשמש כנשיא הוועד.
בשנת 1929 נבחר לשמש כחבר הוועד הפועל של התאחדות בעלי הבתים והקבלנים בירושלים. לאחר מאורעות תרפ"ט השתתף בהגנה הקיבוצית של עורכי דין על היישוב היהודי. בחודש אוקטובר 1932 ערך והוציא לאור יחד עם אברהם אלמליח את עיתון "החרות" למשך תקופה.
בשנת 1942 נבחר לשמש כחבר הוועד הפועל של בית החולים משגב לדך. בהמשך יצא מספר פעמים כשליח לתורמים מחו"ל מטעם הסוכנות היהודית, מתוקף היותו דובר מספר שפות, ביניהן: ערבית, ספרדית, צרפתית, אנגלית ופרסית. בהשפעתו על תורמים כשליח, סייע להקמת החברות "אמקור", "הארגז", "אמפא" ועוד.
בחודש יולי 1948 נבחר לשמש כמושל הצבאי של יפו, בתפקיד רב-סרן למשך כשנתיים. בביקור שערך בדרום אמריקה בשנת 1949, נפגש עם שר ההגנה של קובה, סגונדו קורטי, וראש מטה הצבא הקובני, גנרל רופרטו קבררה.
בשנת 1962 ייסד עם יצחק בן-צבי את 'הקדש' ארם צובא. כן שימש בין היתר כחבר ועדת הבחירות לרבנות הראשית, ותמך במועמדתו של הרב יצחק נסים. ביוזמתו נוסד תלמוד תורה "בית אהרון", "בית הספר בליליוס למלאכה" ובית המדרש לרבנים "זיכרון מאיר".
עבודתו הספרותית כללה כתיבת ספרי חוק ומשפט, וכן ספרים העוסקים במיתולוגיה של הדתות בהודו, סין ויפן.
הלך לעולמו ב-25 במאי 1966 (ו' בסיוון ה'תשכ"ו), ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
חיים אישיים.
לניאדו היה נשוי ללאה ז'ולטי, ולזוג נולדו שני ילדים - רות גיל (ילידת 1933), סופרת ומרצה למדעי המדינה, ופרופסור שלמה לניאדו (יליד 1936), יקיר העיר תל אביב לשנת 2019, מייסד מחלקת הלב והקרדיולוגיה של בית החולים איכילוב ומנהלה במשך 30 שנים (עד פרישתו לגמלאות), ורופאו של מנחם בגין כראש הממשלה.
בסלניי
1870-1879
1957 בצרפת
1957 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 970 שנות לאום, במהלך השנה צרפת נלחמה באלג'יריה ונחשפו מחדלים הומניטריים רבים.
עבד אלכרים נצ'יר פאשא
כרמי תומפסון
כרמי אלדרמן תומפסון (באנגלית: Carmi Alderman Thompson; 4 בספטמבר 1870 - 22 ביוני 1942) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, ששימש כיושב ראש בית המחוקקים של מדינת אוהיו וכמזכיר המדינה.
ביוגרפיה.
תומפסון נולד בווירג'יניה המערבית. בילדותו עברה משפחתו לעיר איירונטון (Ironton) באוהיו. ב-1892 סיים את לימודיו באוניברסיטת מדינת אוהיו ועבד במשך שנתיים כמורה בבית ספר תיכון. לאחר מכן שב ללימודים באוניברסיטה וסיים תואר ראשון במשפטים. עבד כעורך דין באיירונטון. בשנים 1896-1903 שימש כפרקליט העירייה.
במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898 לחם כמפקד פלוגת חיל רגלים. בשנים 1901–1906 היה מפקד רגימנט במשמר הלאומי של אוהיו.
ב-1903 נבחר לבית המחוקקים של אוהיו וכיהן בו מ-1904 עד 1906. ב-1906 נבחר לכהן כיושב ראש בית המחוקקים. באותה שנה מונה למזכיר מדינת אוהיו ושימש בתפקיד בשנים 1907–1911.
שימש במשך זמן קצר (1912-1913) בתפקיד בכיר במחלקת האוצר של ארצות הברית (Treasurer of the United States). לאחר מכן עסק בעסקים בתחומי עפרות הברזל והספנות. ב-1921 כיהן בוועדה המייעצת לוועידה על פירוק נשק שנערכה בוושינגטון די. סי. ב-1926 מינה אותו הנשיא קולידג' כנציב מיוחד לעריכת סקר אודות התנאים הפנימיים והכלכליים בפיליפינים.
התמודד בבחירות למשרת מושל אוהיו ב-1922, אך הפסיד ליריבו הדמוקרטי.
היה נשוי ואב לשניים.
תומפסון מת באוהיו בגיל 71.
עבד אל-כרים נצ'יר פאשא
טהאר דג'אוט
הרחקות דרבנו תם
הרחקות דרבנו תם הן שורה של סנקציות שניתן להפעיל במקרים שונים על בעל המסרב לתת גט לאשתו. חלוקות הדעות על עילות הגירושין המאפשרות הטלת סנקציות אלו, בין אלו הסוברים כי נצרך בשביל זה חיוב הלכתי בגט, לבין אלו המטילים אותן בכל מקרה בו אחד מבני הזוג חפץ להתגרש.