ישראל נמצאת ביחסי איבה מתוחים עם סוריה ועם לבנון. אזרחים עם דרכון ישראלי מנועים לפי חוק מלבקר בסוריה ובלבנון, ולהפך.
בשנים אלו הוחרפו היחסים עם איראן, שלאחר המהפכה האיראנית ועליית רוחאללה ח'ומייני לשלטון ניתקה את יחסיה עם ישראל. איראן תמכה באופן פעיל בחזבאללה בזמן מלחמת לבנון השנייה. היחסים של ישראל עם הרשות הפלסטינית יודעים עליות וירידות, שחלקן מביאות לפרצי אלימות קשים.
מדינות ערב שאינן מקיימות קשרים עם ישראל הן אלג'יריה, לוב, תימן. גם מדינות מוסלמיות שאינן במזרח התיכון כמלזיה אינן מקיימות יחסים רשמיים עם ישראל. מדינות ערב שמקיימות יחסים חמים יותר עם ישראל הן ערב הסעודית, ג'יבוטי ועומאן.
אלבניה גם היא שדרגה את יחסיה עם מדינת ישראל בתקופה זו, כמו גם המדינות המוסלמיות שנוצרו מהתפוררות הגוש הסובייטי.
המאה ה-21.
היריבות הפנים-מוסלמית בין איראן ובעלות בריתה מול סעודיה ומדינות נוספות במזרח התיכון, הוביל ליצירת אינטרס משותף בין ישראל לבין יריבותיה של איראן. אינטרס משותף זה הביא לגל של חיבורים בין ישראל למדינות המפרץ.
בשנת 2020 המדינות הערביות החלו להוציא לאור את יחסיהן עם ישראל בהדרגה (שעד כה היו חשאיים, אם בכלל קוימו באופן ישיר) ובכך שברו את המוסכמה הכוללת בעולם הערבי שהחרימה את ישראל. ראשונה לחתום על הסכם נורמליזציה הייתה איחוד האמירויות הערביות. לאחר מכן הצטרפה בחריין ועימה נחתמה הסכם במקביל לזה עם האמירויות, הסכם נורמליזציה.
ב-4 בספטמבר 2020, קוסובו חתמה על הסכם סרביה–קוסובו, ובנוסף לכך חתמה על הסכם לנורמליזציה עם ישראל. ב-1 בפברואר, קוסובו כוננה יחסים דיפלומטיים מלאים עם ישראל דרך טקס וירטואלי. ב-14 במרץ, נחנכה שגרירות קוסובו בירושלים, ובכך הפכה למדינה השלישית שעשתה זאת אחרי ארצות הברית וגואטמלה.
ב-23 באוקטובר 2020, ישראל וסודאן הכריזו על הסכם נורמליזציה, בתיווך ארצות הברית. ב-6 בינואר 2021, סודאן הצטרפה להסכמי אברהם על ידי חתימת ההצהרה.
ב-10 בדצמבר 2020, הכריזה ארצות הברית על הסכם נורמליזציה בין מרוקו וישראל, בתיווכה. ב-22 בדצמבר 2020 ההסכם נחתם ברבאט, בירת מרוקו. ב-26 בינואר 2021 פתחה ישראל מחדש את משרד הקישור ברבאט (בהנהגת דוד גוברין), וב-9 בפברואר באותה השנה נפתח משרד הקישור המרוקאי בישראל.
הסיבות העיקריות לשבירת החרם על ישראל הן:
לאחר מכן, נוספה התחממות ביחסים עם מצרים, ירדן וטורקיה.
טורקיה.
לישראל היו יחסי מסחר וצבא מיוחדים עם טורקיה, שמהווה סיוע אסטרטגי מול השכנה המשותפת, סוריה. גם אחרי חילופי השלטון ועלייה של מפלגה אסלאמית בטורקיה, נותרו היחסים המיוחדים, שחלקם נעשו ישירות מול הצבא. טורקיה הייתה יעד נופש מועדף על הישראלי. לאחר מבצע ההשתלטות של חיל הים הישראלי על ספינות המשט לעזה ב-31 במאי 2010, הוקפאו היחסים בין ישראל לטורקיה כמעט לחלוטין, כשבין היתר, הוקפא קו הטיסות בין נמל התעופה בן-גוריון ואנטליה (שהיה פעיל במשך 20 שנה ברציפות ונחשב לאחד מקווי התעופה הפעילים ביותר מישראל) וכן החלו חילופי האשמות חריפים ביותר בין ממשלת טורקיה לממשלת ישראל. בהמשך נחתם הסכם פיוס. אולם במאי 2018 על רקע המהומות בגבול עזה במאי 2018, גרשה טורקיה את שגריר ישראל, ובתגובה גרשה ישראל קונסול של טורקיה.
החרם הערבי.
יחסי החוץ של ישראל הושפעו מהחרם הערבי שהוטל עליה ועל חברות הסוחרות איתה מצד מדינות ערב. בעקבות הסכמי השלום הוסר החרם הערבי. בשנות ה-90 התחילו להופיע מוצרים חדשים של מותגים בינלאומיים, כמו מכוניות מיצובישי וטויוטה, פחיות פפסי קולה וסניפים של רשת מקדונלד'ס וברגר קינג. בעקבות האינתיפאדה השנייה מספר סמלי של חברות מסחריות החליטו להחרים את ישראל, אך הייצוא הישראלי לא נפגע.
האו"ם וגופים בינלאומיים.
מאז הקמת המדינה ב-14 במאי 1948, לישראל ולאומות המאוחדות יש יחסים מעורבים. רוב המחלוקות נוגעות בסכסוך הערבי-ישראלי (לרבות הסכסוך הישראלי-פלסטיני). סוגיות אחרות צצות מדי פעם.
המנדט לפלשתינה (ארץ ישראל) ב-1922 ותוכנית החלוקה של האו"ם תמכו במטרת הציונות: להקים בית מולדת לעם היהודי.
צעד מכריע להקמתה של מדינת ישראל הוא ההחלטה שהתקבלה על ידי העצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, ובה אושרה תוכנית החלוקה - סיום המנדט הבריטי וחלוקתה של ארץ ישראל המערבית לשתי מדינות: יהודית וערבית.
החלטה 181 של עצרת האו"ם שהיוותה את היסוד להכרזת העצמאות של מדינת ישראל ואת הפיכתה של ירושלים לעיר בינלאומית, התקבלה עם 33 קולות תומכים, 13 מתנגדים ו-10 נמנעים. זו הייתה הפעם הראשונה שהאו"ם החליט על הקמת שתי מדינות על ידי הצבעה.
במהלך מלחמת העצמאות פעלו בישראל שני מתווכים מטעם האו"ם, שניסו להשיג הפסקת אש בין ישראל לשכנותיה: פולקה ברנדוט, שנרצח בירושלים, וראלף באנץ', שנתמנה במקומו והביא לבסוף לחתימת הסכמי שביתת הנשק.
ישראל התקבלה לאו"ם כחברה ה-59 בהחלטה 273 ב-11 במאי 1949, ולמחרת הניפו שר החוץ משה שרת והשגריר הראשון באו"ם אבא אבן את דגל ישראל בפתח הבניין.
לאחר מלחמת העצמאות העניקו ארגוני הסעד של האו"ם סיוע מסוים לפליטים הפלסטינים.
על אף שישראל חבה את קיומה להחלטת האו"ם, אין היא נהנית בו מתמיכה, ובה בעת קיימת בישראל חשדנות קשה כנגד האו"ם, שהתבטאה באמרתו של דוד בן-גוריון, "או"ם שמום". באופן מסורתי, האו"ם תמך בישראל כשהחליטה לוותר על שטחים, אך ביקר אותה בגין פעולות צבאיות. לשפל חסר תקדים הגיעו יחסי ישראל והאו"ם בהחלטתה של העצרת הכללית, שהתקבלה בנובמבר 1975, בתמיכת המדינות הקומוניסטיות ומדינות ערב, לפיה הציונות היא סוג של גזענות (החלטה 3379). בדצמבר 1991 חזרה בה עצרת האו"ם מהחלטה זו. גם החלטות רבות של מועצת הביטחון של האו"ם עוסקות בישראל ובשכנותיה (החלטה 181, החלטה 242, החלטה 338 ועוד רבות אחרות).
בניסיון לחצוץ בין ישראל לשכנותיה, על מנת למנוע מעשי איבה ביניהן, פעלו ופועלים כוחות או"ם אחדים במדינות הסמוכות לישראל. בעקבות מלחמת סיני הוצב בצד המצרי של הגבול עם ישראל, וכן בשארם א-שייח', כוח חירום בינלאומי של האו"ם. ב-17 במאי 1967 דרש נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר, ממפקד כוח החירום של האו"ם בסיני וברצועת עזה שכוחותיו יעזבו את קווי הגבול ויתרכזו במחנותיהם. דרישתו נענתה בחיוב. בעקבות צעדים אלה ואחרים פרצה מלחמת ששת הימים. חוסר שיתוף הפעולה של האו"ם בנושא חטיפת החיילים מהר דוב בשנת 2000 מהווה עד היום את אחד הנושאים הפתוחים בין ישראל והאו"ם.
שיפור קל במצב היחסים נרשם ב-2005 בעקבות עצרת למאבק באנטישמיות שערך האו"ם ומינויו של דני גילרמן, שגריר ישראל באו"ם, לתפקיד סגן מזכ"ל האו"ם.
במהלך מלחמת לבנון השנייה נהרגו בשגגה חמישה משקיפי יוניפי"ל מטיל תועה של צה"ל. התקרית גררה ביקורת רבה מכיוון האו"ם והתקררות נוספת ביחסים.
מצבה של ישראל באו"ם רחוק מלהיות נוח. בעצרת האו"ם חברות 60 מדינות מוסלמיות, מהן 24 מדינות ערביות. מדינות אלה מתייצבות לעיתים קרובות נגד עמדות ישראל. פעמים רבות מדינות העולם השלישי מתנגדות גם הן לעמדה הישראלית, הנתפשת קשורה לארצות הברית. בנסיבות אלה התקבלו במוסדות האו"ם החלטות רבות שנוגדות את עמדת ממשלת ישראל. ישראל נהנית מתמיכה עקבית בהצבעות באו"ם של ארצות הברית, המטילה לעיתים קרובות וטו במועצת הביטחון על החלטות שאינן אוהדות לישראל. מדינות אירופה מצביעות בנושאים שונים של הסכסוך הישראלי-ערבי על פי העניין העומד לדיון. לעיתים, הן תומכות בצד הישראלי, לעיתים נמנעות ולעיתים מצביעות נגד.
גופים בינלאומיים וארגונים לא ממשלתיים רבים, ובראשם ארגון "אמנסטי" (וכן אונר"א והצלב האדום), מבקרים את ישראל על הפרת זכויות אדם בשטחים. בישראל קיימת ביקורת על גופים אלה.
אסיה.
ישראל נמצאת בקשרי מסחר וחוץ טובים עם הודו, עם קזחסטן, עם סין ועם יפן. יחסי ישראל והודו קשורים גם לסיוע צבאי של ישראל להודו נגד פקיסטן השכנה. הודו הפכה בשנים האחרונות לשותפת מסחר מרכזית ותעשיית ההיי-טק הישראלית מעסיקה מתכנתים הודים רבים. במשך שנים היו היחסים בין ישראל וסין בעייתיים עקב התמיכה המסורתית של סין במדינות הבלתי מזדהות והתנגדותה למדינות מערביות ועקב היחסים בין ישראל לטאיוואן. יחסי ישראל וסין השתפרו מעט עם ההפשרה במדיניות הסינית, אך נפגעו עקב הווטו האמריקאי על עסקת ההשבחה של מטוסי הפלקון.
בנוסף, מקיימת ישראל קשרים דיפלומטיים עם ממשלת מיאנמר, ויש לה שגרירות ביאנגון. שגרירות מיאנמר בישראל נמצאת בתל אביב והיא אחת השגרירויות הגדולות של מיאנמר בעולם. הקשרים כוללים סחר בידע והכשרת פקידי ממשל ממיאנמר בארץ. ישנם פרסומים הטוענים שהקשרים כוללים גם סחר בנשק.
ידידות בעולם.
בעלות הברית העיקריות הנוכחיות של ישראל בעולם הן ארצות הברית, בריטניה, גרמניה, צרפת, ברזיל, הונדורס, גואטמלה, הודו, הונגריה, יפן, צ'כיה וקנדה. בעלות הברית האזוריות העיקריות של ישראל הן יוון, קפריסין ואזרבייג'ן.