במתחם שמונה בתים: בראשון מוצגים כלי נגינה תאילנדים בקומה הראשונה ופסלי בודהה בקומה השנייה. בבית השני מוצגים רהיטים ששימשו את הזוג המלכותי ובשלישי פרטי פורצלן. בבית הרביעי מוצגות יצירות אומנות, ובחמישי מוצג אוסף מטבעות של הנסיך. בבית השישי מוצגים פריטי אומנות קטנים. בבית השביעי מוצגות סצנות מסיפור הראמאיאנה, ובבית השמיני מוצגת אמנות פרהיסטורית תאילנדית, שכוללת חרסים, פריטי ברונזה, צדפים וכדומה.
באן צ'יאנג.
בקומה השנייה והשלישית של הבית המרכזי, מוצגות עתיקות מבאן צ'יאנג. זהו אתר ארכאולוגי השוכן במישור קהוראט שבתאילנד. האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1992.
עד לשנות ה-60 דרום-מזרח אסיה נחשב לאזור שפיגר מאחור בכל הקשור להתפתחות התרבותית בפרהיסטוריה, וכי ההתפתחות נגרמה בעיקר כתוצאה מהשפעות חיצוניות. החפירות שנערכו בבאן צ'יאנג ובנוק נוק טהא הפריכו את הגישה הזאת והוכיחו כי אזור זה של תאילנד היה המרכז של פריחה תרבותית עצמאית ששגשגה כבר לפני אלפי שנים.
האתר התגלה בשנת 1957 וזכה לתשומת לב ציבורית בגלל כלי הקדרות האדומים שנמצאו בו. במהלך החפירות המדעיות הרשמיות הראשונות שנערכו ב-1967 נחשפו מספר שלדים ומתנות ברונזה המיועדות לקברים. באותן חפירות התגלו גם שברי אורז, ועל סמך זאת נטען כי המתיישבים באזור בתקופת הברונזה היו ככל הנראה חקלאים. בקברים העתיקים ביותר אין חפצי ברונזה, ולפיכך הם מתוארכים לתקופת האבן החדשה; הקברים החדשים ביותר מתוארכים לתקופת הברזל.
לפי בדיקות התיארוך הראשונות, שנערכו בשיטת ההארה החומנית, התקבלו תוצאות שבין 4420 למאה ה-34 לפנה"ס, כך שהאתר הוא למעשה הקדום ביותר בכדור הארץ שהיה פעיל בתקופת הברונזה. אולם, בחפירות שנערכו בין 1974 ל-1975 נחשף מספיק חומר שמתאים לתיארוך פחמן-14, והתקבלו תוצאות מדויקות יותר, שלפיהן הקבר הקדום ביותר הוא מהמאה ה-21 לפנה"ס, והמאוחר ביותר משנת 200 לפנה"ס. הכנת הברונזה החלה בשנת 2000 לפנה"ס בקירוב, לפי כורי מצרף ושברי ברונזה שהתגלו. חפצי הברונזה כללו צמידי יד, טבעות, צמידי רגל, חוטים ומטות, ראשי חניתות, גרזנים וקרדומים, ווים, להבים, ופעמונים קטנים.
בנות ריאד
בנות ריאד (בערבית: بنات الرياض) הוא רומן בשפה הערבית שכתבה אותו רג'אא אל-סאנע (בערבית: رجاء الصانع). פורסם בלבנון ב-2005 על ידי דאר אלסאקי, והפצתו בסעודיה נאסרה. הרומן נכתב כהודעות דואר אלקטרוני, אשר נכתבו פעם בשבוע ותיארו את מערכת היחסים בין גברים לנשים בסעודיה, על ידי תיאור סיפור חייהן של ארבע בנות: קמרה, סדים, למיס ומשאעל. הרומן תורגם ליותר מ-40 שפה, כולל אנגלית, גרמנית ועברית.
הכותבת - רג'אא אל-סאנע.
רג'אא אל-סאנע נולדה בשנת 1981, גדלה בריאד, סעודיה. היא מגיעה ממשפחה של רופאים, היא האחות הקטנה מבין 6 ילדים. ב-2005 היא קבלה את התואר הראשון שלה ברפואת שיניים, והמשיכה בלימודיה עד התואר השני; היא התפרסמה בזכות רומן הביכורים שלה – בנות ריאד.
ב-2013 הרופאה והסופרת קיבלה פרס עבור מחקרה בתאי גזע ועבודתה בנוירולוגיה מאוניברסיטת אילינוי בשיקגו.
כתוצאה מפרסום הספר היא סבלה מאיומים על חייה ואפילו הוגשה תביעה נגדה על ידי שני בחורים סעודיים, כי לפי דעתם היא הכתימה ואפילו טמאה את מוניטין הבנות הסעודיות ופרט בנות של ריאד.
עלילה.
הרומן מתאר ארבע בנות אשר מחפשות אחרי האהבה, בשנות ה-2000, אשר חירותם מוגבלת בגלל החוק והחברה בסעודיה. סיפוריהן של ארבע הבנות החברות מתואר על ידי אחת הבנות, בלי להסביר מי היא מארבעתן.
ברומן מתוארת קמרה – אישה שהתגרשה מבעלה אחרי שגילתה שהוא בוגד בה; סדים – ארוסה עזב אותה אחרי לילה אינטימית ביניהם, מתוך פחד וחשד שהוא לא הבחור הראשון בחייה, וכי אינה בתולה עוד; משאעל – אביה התחתן עם אישה אמריקאית, אהובה לא התחתן איתה ונכנע לאמו שדחתה את הכלה שאימה אמריקאית; והאחרונה לאמיס – שהיא הנערה המסייעת לחברות שלה ומייעצת להן, המצליחה בקריירה שלה, ובאהבה (נישאה לאהובה)
הסערה בסעודיה.
בעת פרסום הספר הפצתו נאסרה בסעודיה בגלל עלילתו השנויה במחלוקת והמסיתה. הרומן הגיע לסעודיה על ידי הפצתו בשוק השחור. ב 2008, הספר המתורגם לאנגלית הופץ בסעודיה. המקוריות והתעוזה של הספר יצרה סערה בכל רחבי העולם הערבי, והובילה אותו להיות ספר רב מכר בחלק גדול המזרח התיכון.
ג'אזי אל קוסאייבי (בערבית: غازي القصيبي), שר העבודה בסעודיה ומשורר ידוע, תמך ברג'אא אל סאנע הרבה, ותיאר את הספר כיצירה ראויה לקריאה. בנוסף שר התרבות – איאד מדני (בערבית: إياد مدني), הוסיף ואמר שהרומן משקף את חייהם של הרבה צעירים בסעודיה.
התמיכה הייתה חלשה מול ההתקפות והאיומים כנגד אל-סאנע שאפילו אוימה ברצח, שני אזרחים סעודים אף הגישו נגדה תלונות/או תבעו אותה בבית המשפט בעקבות הרומן בטענה שהרומן לא מייצג התרבות והחברה הסעודית ופוגע בה. בנוסף ולפי עורך הדין שייצג את המתלוננים הציטוטים מהקוראן שהובאו בספר לא פורשו בצורה נכונה. עובדה זאת מצביעה, לדעתם של התובעים שהספר לא מייצג את האמונות ואת מנהגי דת האסלאם.
כמו כן ב 2007 פורסם רומן באותו שם, כתב אותו איבראהים אל-סקר כדי להציג את התמונה המלאה של החברה הסעודית ולהגן על בנות ריאד ול"נקות" את השם שלהן.
לדעתה של חוקרת מירה צורף:
אבתיסאם מראענה (בערבית: ابتسام مراعنة), אשת תקשורת ערבייה ישראלית, תמכה בסופרת ואמרה: מראענה הוסיפה תוך מתיחת ביקורת על החברה הערבית:
השפה והתרגום לאנגלית.
הרומן נכתב בערבית הנעה בין ערבית ספרותית (אל-פוסחא) ומדוברת (אל-עאמיה) - ניב ערבי לבנוני, ניב ערבי סעודי, היה שימוש גם באנגלית-ערבית וערבית אלקטרונית (e-Arabic; נוסח חדש לשפה הערבית, שצמח עם עליית העולם הממוחשב והתקשורת האלקטרונית. הוא נוסח המשלב שימוש באותיות רומיות, מספרים, אותיות ערביות, ומילים משפות אחרות כמו אנגלית). דוגמאות למילים בשפה האנגלית שכתובות באותיות ערביות:
חוקרת התרבות הערבית והמתרגמת מרלין בות' , הייתה שותפה לתרגום הספר מערבית לאנגלית, אבל הכותבת רג'אא אל-סאנע דחתה את התרגום שלה ותיקנה אותו, וכתוצאה השם של מרלין בות' נכתב מתחת לשמו של למתרגם נוסף. בות' הביעה חוסר שביעות רצון מתרגום הספר הסופי לאנגלית, משום שלדעתה הוא לא הצליח להעביר את משחקי המילים בשפה הערבית, וגם לא את הערבוב בין אנגלית, ערבית מדוברת וערבית ספרותית, שהיה נוכח ובולט בגרסת הערבית.
האינטרנט ותרומתו.
הספר נכתב בתבנית של אימיילים, הוא מורכב מ 50 אימיילים (פרקים), שבכל אימייל היא פירטה וסיפרה על חייהם של ארבע הבנות; כל פרק נפתח באותה צורה (למי נשלח, ממי נשלח, התאריך והנושא של האימייל):
To: seerehwenfadha7et@yahoogroups.com
From: “seerehwenfadha7et”
Subject:
seerehwenfadha7et = סירי ואינפדחת (בערבית מדוברת: سيرة وانفضحت) משמעות המשפט היא שהסיפור נחשף.
בכך הספר והבחירה של אל-סאנע בסגנון של הדואר האלקטרוני מצביע על הכוח והתרומה של האינטרנט לשיח בן הנשים. כמו כן הוא מאשש את טענתה של דבורה וילר (Deborah Weeler) כי האינטרנט יצר מציאות חדשה לחיי נשים, במיוחד בחברות פטריארכליות. האינטרנט סיפק ומספק לנשים במיוחד ערביות, מקום ואפשרות להתבטא ולבטא את קולן באופן גלובלי. האינטרנט נתן לנשים את קולן, וסיפק מרחב לנהל משא ומתן על הגבולות והכללים התרבותיים והחברתיים שנכפו עליהן. בנוסף הוא אפשר למשתמשים בו לעצב את הזהות שלהם מחדש ובסודיות.
הרומן בשיתוף הסיפור של ארבע הבנות הסעודיות, אשר נשלח בקבוצת דואר אלקטרוני.
הספר בעברית.
הספר תורגם על ידי גיא הרלינג והוצא לאור בשנת 2013 על ידי הוצאת כנרת זמורה ביתן ונוספה כותרת משנה בתרגום לעברית – "סקס והעיר הגדולה מאחורי הרעלה".
מכבי רחובות (כדוריד)
מרקו יובנוביץ'
ברניסלאב יובנוביץ'
איגור יובנוביץ'
ארסניה יובנוביץ'
וילם הראשון, מלך הולנד
וילם הראשון, מלך הולנד (שם מלא: וילם פרדריק, בהולנדית: Willem Frederik); 24 באוגוסט 1772 - 12 בדצמבר 1843) היה נסיך אורנז', נסיך נסאו-אורנז'-פולדה בין השנים 1803–1806, ולאחר מכן נסיך אורנז'-נסאו עד לשנת 1813. בשנת 1815 מונה למלך הולנד בשנת 1815, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1840.
ביוגרפיה.
בצעירותו.
וילם נולד ב-24 באוגוסט 1772 בהאג, שהשתייכה לרפובליקה ההולנדית, כבנם הבכור של וילם החמישי, נסיך אורנז' ווילהלמינה מפרוסיה, נסיכת אורנז', בתם של אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה ולואיזה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל. בצעירותו חונך וילם יחד עם אחיו פרדריק, נסיך אורנז'-נסאו על ידי המתמטיקאי השווייצרי לאונרד אוילר וההיסטוריון ההולנדי הרמן טוליוס. בשנת 1787 נשלח ללמוד באקדמיה הצבאית בבראונשווייג, ובשנת 1790 נשלח לחצר המלוכה הפרוסית. באותה שנה מונה לגנרל בצבא הרפובליקה ההולנדית, ומונה לחבר במועצת המדינה.
ב-1 באוקטובר 1791 התחתן וילם בברלין עם בת דודו וילהלמינה מפרוסיה, מלכת הולנד, בתם של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ופרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט.
המלחמות הנפוליאוניות.
בשנת 1793 הכריזה צרפת מלחמה על הרפובליקה ההולנדית, ווילם מונה למפקד הצבא ההולנדי. וילם פיקד בהצלחה על המערכה בפלנדריה, אולם במאי 1794 הוחלף על ידי פרנץ ונצל, גראף פון קאוניץ-ויטברג על פי דרישת פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. זמן קצר לאחר מכן הצליחו הצרפתים לפרוץ את קווי ההגנה ההולנדיים, וב-18 בינואר 1795 פרצה בהולנד המהפכה הבטאווית. כתוצאה מכך ברח וילם החמישי, נסיך אורנז' לבריטניה יחד עם בני משפחתו, ולמחרת הוכרזה הרפובליקה הבטאווית.