במהלך דרשה שלאחר מכן, ראשו של רוי ננשך על ידי עכביש והוא סובל רבות מארס הנשיכה. הוא מחלים אך לפציעה הייתה השפעה על שפיותו. הוא הוזה ומאמין שיש בכוחו להחזיר אנשים מהמתים. הוא מחליט להפגין את כוחו החדש על ידי הריגתה וההחייאה של הלן. הוא לוקח את הלן לטיול ביער ודוקר אותה למוות בעזרת מברג מושחז. הוא מנסה את טריק התחייה שלו, אבל זה פשוט לא מסתדר; הוא לא מצליח להחזיר אותה מהמתים. מוכה ומבין את טעותו, רוי מחליט לחזור להביא את לנורה, ששהתה אצל אמה ארסקל, דודו של וילארד.
רוי מנסה לתפוס טרמפ ונאסף על ידי קרל וסנדי. קרל מעודד את רוי לקיים יחסי מין עם סנדי כדי שיוכל לצלם אותם בזמן שהוא עושה את זה. זהו משחק מקדים לכפייה מינית של פנטזיה פולחנית שמובילה בהמשך לרצח רוי. טקס הרצח הזה משוחזר על ידי קרל וסנדי לאורך העלילה. הם רוצחים סדרתיים של בעל ואישה שמצלמים את קורבנותיהם הגברים, אותם הם אוספים כטרמפיסטים, לפני שהם רוצחים אותם כדי לספק את הכפייה המינית של קרל. התענוג היחיד בחיים שמקבל קרל הוא מהרג בדרך זו. לי בודקר הוא השריף ואחיה של סנדי. לי מושחת ומחפש להיבחר מחדש, ולכן הוא מעלים עין למרות שהוא חושב שסנדי ובעלה מבצעים משהו חשוד.
בשנת 1957 בנוקמסטיף, בונה וילארד "קרחת תפילה" ומקים צלב ביער שמאחורי ביתו. בין הפרעת הדחק שלו לבין צורך עז לכפר ולזכור את סמל התותחנים מילר ג'ונס, שנתקל באיי שלמה, וילארד מתפלל שם לעיתים קרובות. למרות האמונה החדשה הזו, וילארד מלמד את ארווין, בן תשע, להגיב לאלימות נגדו באלימות רבה יותר נגד התוקפים שלו. כאשר מאובחנת שרלוט כחולה סרטן, האובססיה הדתית של וילארד מכריחה אותו להאמין שאם הוא מתפלל בלהט מספיק הוא יכול להשפיע על אלוהים שיסלק את הסרטן מגופה של אשתו. הוא הופך לאובססיבי ומתפלל לאל על בריאותה ומכריח את ארווין להתפלל בקפדנות בכריעה לפני הצלב. מכיוון שאשתו גוססת מסרטן, וילארד מאבד קשר עם המציאות וחושב שהקרבת בעלי חיים תציל אותה. הוא הורג את הכלב האהוב של ארווין, ג'ק, ומניח את גופת הכלב על הצלב. בסופו של דבר שרלוט מתה מסרטן. וילארד מתאבד. השריף לי בודקר מגיע לזירת התאבדותו של וילארד. ארווין, יתום, נלקח על ידי לי לקול קריק כדי לגור עם סבתו אמה, הדוד-רבה ארסקל, ולנורה, ש"אומצה" על ידי אמה. לנורה הופכת ל"אחותו החורגת".
בשנת 1965, ביום הולדתו ה-18 של ארווין, הדוד הגדול ארסקל מעניק לארווין את אקדח הלוגר שאביו של ארווין החזיר מהמלחמה. בכנסייה יש מטיף חדש, הכומר פרסטון טיגרדין. בארוחת הערב המוצלחת של הכנסייה, פרסטון מבייש את אמה בכך שהוא מעליב את תרומת כבד העוף המטוגנת שלה. המעשה האכזרי המיותר הזה של המטיף מעלה חשדות אצל ארווין. כעבור כמה ימים ארווין מכה באלימות קבוצת בריונים שנטפלה ללנורה. פרסטון מפתה את לנורה והוא מכריח אותה לקיים עמו יחסי מין. לאחר מכן, מספרת לנורה שהיא בהריון מפרסטון. פרסטון מכחיש שזה יכול היה לקרות ומשתמע ממנו שהיא צריכה לעשות הפלה. מחוסר רצונה להביא בושה על המשפחה, לנורה מחליטה לתלות את עצמה ברפת המשפחתית. בעודה עומדת על קופסה עם החבל סביב צווארה, היא מבינה שהיא והתינוק שלה בסופו של דבר "בסדר", משנה את דעתה. אך תוך כדי ניסיון להסיר את החבל, היא מחליקה, נופלת ונחנקת בטעות. את גופתה מוצא ארווין שמנסה לעזור לה, אך היא מתה.
לאחר ביצוע הנתיחה של לנורה, נאמר לארווין שהיא הייתה בהריון. הוא חושד שפרסטון היה האב. הוא עוקב בחשאי אחרי פרסטון ורואה אותו מפתה ואונס ילדה אחרת. לאחר שנפרד מאמה וארסקל, ארווין מתעמת עם פרסטון בכנסייה והורג אותו עם אקדח הלוגר. הוא בורח מהעיר. לפני שעוזב את האזור, הוא רוצה לתת לכלבו ג'ק קבורה ראויה ומתחיל לנסוע לנוקנסטיף. הטנדר שלו מתקלקל והוא עוצר טרמפים. הוא נאסף על ידי קרל וסנדי. קארל מתחיל את הטקס החולני שלו שיוביל לרצח. כאשר ארווין רואה את קרל מחזיק אקדח, הוא מבין את כוונתו של קרל ומבין שחייו בסכנה. באמצעות הלוגר הוא הורג את קארל ובהמשך הורג את סנדי כדי להגן על עצמו. הוא מסתכל דרך המכונית ומוצא תצלום של סנדי וגופה שנרצחה בעליל יחד עם כמה גלילי סרט. ארווין ממשיך במסעו לנוקמסטיף.
לי, השריף, מתוודע למותם של פרסטון, סנדי וקרל. הוא בטוח שארווין הוא החשוד העיקרי ברצח פרסטון. בהיותו מודאג ממה שקרל וסנדי התעסקו איתו, הוא הולך לדירתם ומוצא את חדר החשכה של קרל ואוסף התמונות הנרחב של מעשי הרצח הסדרתיים של קרל לאורך השנים. מכיוון שלי אינו מעוניין להסתכן בפגיעה בתדמיתו, הוא שורף את הראיות. לאחר מכן הוא יוצא לתפוס את ארווין.
ארווין מגיע לנוקמסטיף והולך ל"קרחת תפילה" כדי שיוכל לקבור את עצמות כלבו ג'ק. לי מופיע ביער כשהוא נושא רובה ציד וקורא לו. הם מתעמתים אחד עם השני, לי עם רובה ציד וארווין עם הלוגר. מוחלפות יריות וארווין מצליח לפצוע אנושות את לי. לפני שלי מת, ארווין מתעמת עם לי עם התמונה של סנדי אותה מצא במכוניתו של קרל. לי מת. ארווין עוזב את התצלום ואת גלילי הצילום, כך שניתן לחשוף כמה עדויות למסע ההרג הקטלני של קרל. לאחר מכן הוא טומן את עצמותיו של ג'ק ואת הלוגר מתחת לעץ ב"קרחת התפילה".
ארווין עוזב את נוקמסטיף. הוא מנסה לעצור טרמפים ונאסף על ידי היפי שנוסע לסינסינטי. במהלך הנסיעה ארווין עייף מאוד ומשתדל לא להירדם מאחר שהוא נמצא במכונית עם אדם זר. הוא חולם בהקיץ על ילדותו, חושב על עתידו כבעל אולי כבעל וחייל במלחמת וייטנאם, כמו אביו החייל.
הפקה.
הפקת הסרט הוכרזה בספטמבר 2018, במקביל לדיווח שטום הולנד, רוברט פטינסון, כריס אוונס ומיה ואסיקובסקה נמצאים בהליכי משא ומתן על השתתפות בסרט. בנוסף, דווח שהבמאי אנטוניו קמפוס יכתוב ויביים את הסרט, ואילו ג'ייק ג'ילנהול ישמש כמפיק. בינואר 2019, ביל סקארסגארד ואליזה סקנלן הצטרפו לצוות השחקנים, ונודע ש"נטפליקס" תפיץ את הסרט. השחקן סבסטיאן סטן לוהק במקום אוונס לאחר שבעיות בלוח הזמנים שלו הובילו להחלטתו לעזוב את הפקת הסרט ולהמליץ באופן אישי על סטן להחליף את מקומו. בנוסף, הוכרז שג'ייסון קלארק, ריילי קיאו והיילי בנט הצטרפו לצוות השחקנים. במרץ 2019 השחקן הארי מלינג הצטרף לצוות השחקנים.
צילומי הסרט החלו ב-19 בפברואר 2019 בעיירות ברמינגהאם, פל סיטי, אניסטון, ודיצוויל, שבאלבמה. צילומי הסרט במונטוואלבו התקיימו ב-11 במרץ 2019. צילומי הסרט הסתיימו ב-15 באפריל 2019.
הפצה.
הסרט עלה לשידור ב-16 בספטמבר 2020 בכל הפלטפורמות של שירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
1909 בקולנוע
פוביאט
אמת לוגית
אייל פלד
טרור מרקסיסטי לניניסטי
טרור מרקסיסטי-לניניסטי הוא סוג הטרור השואף להחליף את המערכת הקפיטליסטית במדינה במדיניות סוציאליסטית או מרקסיסטית-לניניסטית. טרור זה מתרחש גם בתוך מדינות סוציאליסטיות ומתבטא כאקטיביזם נגד המשטר הקיים.
מרבית קבוצות הטרור המרקסיסטיות-לניניסטיות שפעלו בשנות השבעים והשמונים נעלמו באמצע שנות התשעים. יוצא דופן הוא "הארגון היווני המהפכני של 17 בנובמבר" () שפעל עד 2002. מאז, טרור המשויך לשמאל הפוליטי היה רך יותר בהשוואה למקביליו, והוא מתבצע בעיקר על ידי קבוצות מורדים במדינות מתפתחות.
אידאולוגיה.
טרוריסטים מרקסיסטים-לניניסטיים מושפעים מזרמים קומוניסטיים וסוציאליסטיים שונים.
קבוצה שהשפיעה רבות על אידאולוגיה זו היא "נארודניה ווליה", קבוצת הטרור מהמאה ה -19 שהרגה את הצאר אלכסנדר השני ברוסיה בשנת 1881.
לדברי החוקרים שרה ברוקהוף, טים קריגר ודניאל מייריקס, בעוד שהטרור השמאלי מונע באופן אידאולוגי, הטרור הלאומני-בדלני פועל ממניעים אתניים. הם סוברים כי המטרה המהפכנית של טרור זה אינה נתונה למשא ומתן ואילו טרוריסטים לאומנים מוכנים לעשות ויתורים בצורה מסוימת. הם מוסיפים כי נוקשות דרישותיהם של הטרוריסטים מהשמאל עשויה להסביר את חוסר התמיכה שלהם ביחס לקבוצות לאומניות. עם זאת, רבים מהשמאל המהפכני גילו הזדהות עם קבוצות שחרור לאומיות המפעילות טרור, כמו המחתרת האירית, אש"ף וטופמארוס הדרום אמריקאים, ורואים אותם כנאבקים העולמיים נגד הקפיטליזם. מכיוון שהרגש הלאומני מונע על ידי תנאים סוציו-אקונומיים, חלק מהתנועות הבדלניות, כולל ה-ETA הבסקי והמחתרת האירית שילבו אידאולוגיה קומוניסטית וסוציאליסטית במדיניותם.
חוקר הטרור האמריקאי דייוויד ברנן כותב כי טרוריסטים ומורדים שמאלנים נוטים שלא לבצע פיגועים חסרי הבחנה בציבור אזרחי מכיוון שזה לא רק מנוגד לאידיאלים הסוציאליסטיים שהם דוגלים בהם כמגינים של מעמד הפועלים, אלא שהם גם לא רוצים להתנכר בפני חלקים גדולים מהאוכלוסייה העובדת כארגונים ופרטים המבקשים להשיג את תמיכתם.
קרחון וייט (אנטארקטיקה)
קרחון וייט (באנגלית: White Glacier) הוא קרחון יובלי רחב, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
הקרחון נשפך אל קרחון לנד, מצפון להר מקוי.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
השם ניתן לפי הצעתו של אדמירל ריצ'רד בירד.
הקרחון נקרא על שמו של גנרל תומאס דסר וייט (Thomas D. White), מחיל האוויר של ארצות הברית, שהיה חבר המטות המשולבים של ארצות הברית בין השנים 1957-1961, אשר השתתף בתכנון שלבי מבצע דיפ פריז בתפקיד מנהלי ובנושאים הנוגעים לכלי טיס.
סרחיו הנאו