שומרי השלום הבנגלים משרתים בדרום סודאן מאז שנת 2005, בתחילה כחלק מארגון "UNMIS" של האומות המאוחדות ומאז 2011 כחלק מארגון "UNMISS", גם הוא כחלק מהאומות המאוחדות. מלבד שמירה על אכיפת החוק בדרום סודאן, שומרי השלום הבנגלים גם הרחיבו את תרומתם במתן שירותים ללא תשלום בתחומי הרפואה, כמו גם סיוע בהקמת תשתיות ציבוריות.
סחר והשקעות.
בשנת 2012, משלחה בנגלית ברמה גבוהה בראשות גוואר ריזבי ביקרה בדרום סודאן כדי לבדוק תחומים פוטנציאליים להשקעות בנגליות בדרום סודאן.
שיתוף פעולה חקלאי.
מזכר הבנה נחתם על ידי משרד החקלאות של בנגלדש ומשרד החקלאות והיער של דרום סודאן כדי לייצר במשותף אורז, עדשים, שמן, כותנה וגידולים אחרים על אדמות דרום סודאן. שתי המדינות יחליפו גם הכשרה, טכנולוגיות ומומחיות להגברת התפוקה החקלאית.
פיתוח חברתי.
מספר ארגונים לא ממשלתיים בנגלים, כולל ארגון BRAC, פועלים בדרום סודאן ועובדים בעיקר בתחומי המיקרו-מימון, הפיתוח החקלאי, פיתוח הקהילה, החינוך ועוד.
יחסים דיפלומטים.
בנגלדש לא מחזיקה בשום נציגות בדרום סודאן. מאידך, דרום סודאן מחזיקה בקונסוליה בדאקה.
נץ דגים אפור-ראש
נץ דגים אפור-ראש (שם מדעי: "Icthyophaga ichthyaetus"), הוא עוף דורס ממשפחת הנציים הקרוב למיני העיטם וחי בדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים.
אורכו של נץ הדגים 61-75 ס"מ, מוטת כנפיו 155-170 ס"מ ומשקלו 2.3-2.7 ק"ג. הוא בעל נוצות חומות-אפורות עם עיניים צהובות ומקור מעוקל אפור. הרגליים צהובות עם טפרים שחורים גדולים. במראהו הוא דומה לעיטם פרוע-נוצות.
הנץ חי בסמוך לימים של הודו, סרי לנקה ודרום-מזרח אסיה עד אינדונזיה, מלזיה והפיליפינים. הוא מצוי ביערות הרריים, יערות גשם אך בקרבה לנהרות, אגמים, בריכות, לגונות וחופים.
הנץ הוא אוכל דגים כמעט מובהק הדואה מעל המים וחוטף דגים בטפריו הגדולים. ניזון גם מדגים מתים על הגדות.
נץ דגים קטן
נץ דגים קטן (שם מדעי: Ichthyophaga humilis), הוא עוף דורס ממשפחת הנציים הקרוב למיני העיטם החי ממורדות ההימלאיה ולאורך דרום-מזרח אסיה והודו.
נץ הדגים דומה לקרוביו, מיני העיטם, אך קטן מהם. מוטת כנפיו מגיעה לאורך 1.2 מטר ולגובה 60 ס"מ. הוא בעל נוצות חומות-אפורות עם קצוות כנפיים כהים יותר. הראש גדול עם עיניים צהובות ומקור שחור ומעוקל. הכפות גדולות וצהובות ובהם טפרים מעוקלים שחורים.
הנץ מעופף מעל מקווי מים שונים כמו אגמים, נהרות איטיים, נחלים, בריכות, לגונות וחופי ימים טרופיים בחיפוש מזון. הנץ הוא אוכל דגים כמעט מובהק. הוא תופס את הדגים בעזרת טפריו הגדולים ועף איתם לקינו שבין העצים לאכול.
תנשמת (סוג)
תנשמת (שם מדעי: Tyto) הוא סוג של דורסי לילה ממשפחת התנשמתיים והסוג הגדול בה, אשר כולל את כל המינים הקיימים למעט שלושה מינים של תנשמת חוף.
התנשמות הם חיות לילה בעלות עיניים גדולות ופרצוף-שמע מגודל בצבע בהיר ובעלי מקור מעוקל קטן ושחור. הם עפות בלילה ומתבייתות על מכרסמים קטנים בעזרת שמיעתם החדה. תעופתם לא משמיעה קולות עקב האברות שבקצה שמנמיכות רעשים.
בני סוג זה חיים בכל רחבי העולם. הנפוץ שבהם הוא המין תנשמת מצויה הנפוצה גם בישראל ועוזרת בהדברת מכרסמים מזיקים.
מינים.
בסוג היו מינים נוספים שנכחדו. חלקם כמו תנשמת פולנס היו גדולים יותר מכל ינשוף חי.
יחסי בנגלדש–מלאווי
יחסי בנגלדש–מלאווי הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין רפובליקת מלאווי. היחסים הדיפלומטים בין שתי המדינות כוננו ב-2012, לאחר הצהרתו של נשיא מלאווי בינגו וה מותריקה כי ברצונו לבנות קשרים חזקים עם בנגלדש. שתי המדינות הן חברות בארגון G77 ובחבר העמים הבריטי.
שיתוף פעולה.
תחומי שיתוף פעולה בין שתי המדינות זוהו בתחומי המסחר וסיוע בפיתוח חברתי. מלאווי מפיקה בעיקר כותנה אשר הוא חומר גלם חיוני עבור תעשיית הטקסטיל של בנגלדש, ובנגלדש להוטה להשקיע במלאווי במגזר זה. התקדמותה של בנגלדש במגזרי ההתפתחות החברתית כמו העצמה נשים והפחתת העוני זוהתה במלאווי כמודל לחיקוי עבורה.
יחסים דיפלומטים.
לבנגלדש אין נציגות במלאווי ומאידך גם למלאווי אין נציגות בבנגלדש.
הפועל קריית חיים
מרק קוונדיש
מאזדה MX-5 מיאטה
יוסף לוינשטיין (ראש עיר)
צולל ימי
צולל ימי (שם מדעי: "Aythya marila") הוא מין ברווז בסוג צולל השייך לתת-משפחת הצוללים. ברווז זה חי בחלק הצפוני של כדור הארץ באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית, לאורך החופים והאגמים וגם בטונדרה של אלסקה ורוסיה ובטייגה. בארץ ישראל אפשר למצוא אותו בעמק החולה ובכנרת.
ברווז זה מגיע לאורך 39–56 ס"מ, ולמשקל 726–1,360 גרם. הוא בעל נוצות שחורות עם בטן וצידיים לבנים, כנפיים מנומרות כסופות-אפורות וצוואר וראש ירוקים כהים. העיניים צהובות והמקור השטוח תכול. הנקבה חומה ברובה, אך בעלת ראש שחור, מקור תכול וסביבו אזור לבן ועיניה צהובות.
ברווזים אלה חיים רוב הזמן על פני הים או באגמים גדולים ורוב זמנם מצויים במים. הם צוללים כדי להשיג את מזונם המורכב מתולעים, צמחייה מימית, רכיכות ודגיגים.
גדילה.
הצולל הימי גדל בטונדרה וטייגה. כעת מוערך ששבעים וחמישה אחוזים מאוכלוסיית הצולל הימי מתפתחת באלסקה. הצולל הימי בדרך כלל מתחיל לגדול בגיל שנתיים אף על פי שהוא מתחיל לקנן כבר בהגיעו לגיל שנה.
צוללים ימיים זכרים משתמש בשריקה רכה וזריזה בשביל למשוך את תשומת לבם של הנקבות בתקופת החיזור (בין סוף החורף עד תחילת האביב), בדרך חזרה לאזור הגדילה שלהם. צוללים ימים מסוג נקבה משמיעים קול אחד, "ארר-ארר-ארר-ארר" צורם. החיזור של הצולל הימי הוא מסובך ומסתיים בצורת זוגות של זכר ונקבה. הקן של צולל ימי הוא בעצם שקע באדמה, שאותו הנקבה מרפדת.
אחרי שהנקבה מטילה את הביצים, הזכר נוטש אותה והולך עם זכרים אחרים לאגמים, אליהם הם חוזרים באופן שנתי. באגמים האלה יש מזון ומחסה. הנקבה מטילה שש עד תשע ביצים ואז דוגרת עליהם במשך עשרים ושישה עד עשרים ושמונה ימים. האפרוחים שרק בקעו מכוסים בפלומה וזמן מה לאחר מכן הם יכולים ללכת, לשחות, להאכיל את עצמם ועוד, אבל רק אחרי ארבעים עד ארבעים וחמישה ימים אחרי הבקיעה. האפרוחים הפגיעים עוקבים אחרי אמם. הצעירים נחשפים לטורפים רבים כמו: שועלים, ינשופים, בואשים, דביבונים, זאבים ואיומים רבים אחרים.
שימור.
לפי IUCN הצולל הימי נמצא בדרגה מוגנת ועם הכי פחות חשש לסכנת הכחדה. בזמן ספירת האוכלוסייה של המין, הוא נספר ביחד עם מין דומה - צולל קטן ("Aythya affinis"), מכיוון שאי אפשר להבדיל בין המינים בצילום אווירי. מוערך שבערך כאחד עשר אחוזים מהצוללים יבשתיים.
מאז שנות השמונים אוכלוסיית הצוללים הימיים קטנה באיטיות. הגורמים העיקריים לכך הם: מחסור במקומות גידול ושינויים בבית הגידול, חומרים מזהמים, וסיכויי ההישרדות הנמוכים של הנקבות.
ב-2010 נספרו 4.2 מיליון צוללים, אבל מעריכים שמתוכם רק 1,200,000 עד 1,600,000 הם צוללים ימיים.
יעקב בירנבאום
יעקב בירנבאום (ה' טבת תרפ"ז - ט' ניסן תשע"ד, 10 בדצמבר 1926 - 9 באפריל 2014) היה מנהיג חברתי והוגה דעות, ממובילי המאבק למען יהודי ברית המועצות משנות הששים של המאה העשרים. הקים את ארגון "מאבק הסטודנטים למען יהודי ברית המועצות". בירנבאום היה יהודי אמריקאי ממוצא גרמני, נכדו של נתן בירנבוים.
תולדות חייו ופעלו.
ילדות וחיים מוקדמים.
יעקב בירנבאום נולד בהמבורג שבגרמניה. אביו, שלמה בירנבאום, היה חוקר יידיש ומומחה לכתבי יד עבריים. סבו נתן בירנבוים היה פובליציסט ומנהיג בתנועה הציונית (הוא נחשב לטובע המושג 'ציונות') ואחר כך ב'אגודת ישראל'.
בגיל צעיר עבר עם משפחתו להולנד ובהמשך לאנגליה, בעקבות עליית הנאצים לשלטון. בתקופה הזו עוצבה כנראה תודעתו ותפיסתו לגבי האחריות והערבות היהודית, תחת הרושם של רדיפת היהודים באירופה. משפחתו סייעה ליהודים שברחו לאנגליה ברגע האחרון, וחרדה לגורלם של קרובים שלא הצליחו להימלט. בזמן המלחמה שירת אביו בצנזורה הבריטית, ומשם למד על הזוועות הנאציות בפירוט רב יותר ממה שידע האזרח הממוצע, ובשלב מוקדם יותר.
אחרי השואה השתתף בירנבאום בשיקום פליטים יהודים ממחנות העקורים באירופה, ופגש את ניצולי הרדיפה הנאצית והסובייטית.
תנועת המאבק למען יהודי ברית המועצות.
בתחילת שנות השישים השקיע יעקב בירנבאום זמן ומאמץ בלימוד מצב היהודים הלכודים מאחורי מסך הברזל של ברית המועצות. הוא הגיע למסקנה שחובה לפעול בדחיפות לשחרורם מהרדיפה הרוחנית של הממסד הסובייטי, ומהכליאה הפיזית שלהם בתחומי ברית המועצות. זאת באמצעות הפעלת לחץ על הסובייטים במתקפה פומבית וחזיתית, בניגוד למה שהזרם המרכזי ביהדות ארצות הברית צידד בו. תוך זמן קצר הצליח למצוא הסכמה לגישתו בקרב תלמידים מישיבה יוניברסיטי בניו יורק, ובבית הכנסת של הרב שלמה ריסקין בלינקולן סקוור, בווסט סייד בניו יורק.
באספה שארגן ב-27 באפריל 1964 במועדון הסטודנטים של המחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת קולומביה, בנוכחות כמאתיים משתתפים שרובם סטודנטים, הקים את ארגון סטודנטים למען יהדות ברית המועצות (באנגלית Students Struggle for Soviet Jewry, ובראשי תיבות SSSJ) - שם שרמז למושג 'מאבק המעמדות' המרקסיסטי וניגח אותו. בנאומו שם ביסס את המאבק וקשר אותו לשני יסודות – המאבק לזכויות השחורים, שהתחולל באותן שנים וסחף צעירים יהודים באחוזים גבוהים, והעדר-המאבק שהיה בשנות השואה, וגרם לייסורי מצפון מתמידים בקרב רבים מיהודי אמריקה.