אגם אברהם נבנה בחלק העליון של נהר ססקצ'ואן הצפוני, למרגלות הרי הרוקי הקנדיים. הוא נוצר בשנת 1972, עם הקמת סכר ביגהורן. ממשלת אלברטה נתנה חסות לתחרות על קביעת שם האגם בפברואר 1972 עם סיום בניית הסכר, ותלמידים במחוז התבקשו לשלוח שמות תוך התחשבות ב"משמעות ההיסטורית, אישים בולטים, גאוגרפיה וטופוגרפיה והערך של האגם". לבסוף, האגם נקרא על שם סילאס אברהם, תושב עמק נהר ססקצ'ואן בשנות התשעים.
אף על פי שנבנה על ידי בני־אדם, לאגם צבע כחול האופייני לאגמים אחרים בהרי רוקי שנוצרו בתקופת הקרח. צבע זה נגרם בעקבות קמח סלעים שקיים בכל אותם אגמים.
תופעות.
תמונות מאגם אברהם בעונת החורף הפכו לאהודות מאוד ברשת האינטרנט,  עקב תופעה טבעית שיוצרת "בועות קפואות" מתחת לקרח. הצמחים שבתחתית האגם משחררים גז מתאן, שקופא ככל שהוא מתקרב אל פני שטח האגם. בחורף, כשמזג האוויר נהיה קר יותר, נערמות הבועות הקפואות אחת מתחת לשנייה. בעקבות התופעה, הפך אגם אברהם יעד מועדף לצלמים.
ריק ג'ייקובס
הרב ראובן יעקב "ריק" ג'ייקובס (אנגלית: Richard "Rick" J. Jacobs, "ריצ'רד ג'יי. ג'ייקובס"; נולד ב-1956) הוא נשיא האיחוד ליהדות רפורמית בצפון אמריקה.
ריק ג'ייקובס נולד בניו רושל שבמדינת ניו יורק. כשהיה בן עשר עברו הוריו לטסטין שבמטרופולין לוס אנג'לס, קליפורניה, כחלק מהגל שיצא משכונות המהגרים בחוף המזרחי. הם פתחו עסק לממכר רהיטים והצטרפו לבית-הכנסת הרפורמי המקומי, "בית שלום." הוא למד מדע המדינה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה והחליט לבלות שנה אקדמית באוניברסיטה העברית, בה החל להתעניין בקריירה רבנית אחרי שלמד קורס במחשבת ישראל עם דוד הרטמן והתגורר חודש וחצי בקיבוץ דתי בצפון מדינת ישראל. כששב לאמריקה, נרשם ללימודים בהיברו יוניון קולג'. במקביל, החל להתעניין במחול מודרני עוד בסנטה ברברה (ג'ייקובס הוא בגובה 1.93 מטר), והוא רקדן וכוריאוגרף חצי-מקצועי.
בתור סטודנט, התמחה כמשנה-לרב בבית-הכנסת בסקרסדייל, מחוז וסטצ'סטר. הוא נסמך ב-1982 והתמנה לעמוד בראש קהילת ברוקלין הייטס. זמן קצר לאחר שנכנס לתפקיד, היה מהראשונים בניו יורק לפתוח מעון לחסרי בית בבית-כנסת. כמו כן, השתתף עם מנהיגי דת אחרים ביוזמה להקים דיור לעניים. ב-1991 פרש קודמו בסקרסדייל והוא נקרא להחליפו. הוא נותר בקהילתו החדשה במשך עשרים שנה, ותחת הנהגתו היא גדלה בחצי, ל-1,200 משפחות לעומת פחות מ-800 ערב הגעתו. ג'ייקובס, שהצהיר כי היה הוויי בית-הכנסת שעמם אותו כילד, עמד על הצורך להפוך אותו למזמין ומושך לזוגות צעירים ולנוער. בין היתר רכש בניין חדש שנבנה לפי תקנים סביבתיים מחמירים, שנבנה מחומרים ממוחזרים ועם נר תמיד סולארי. הצלחתו הפכה אותו, לדברי סטיבן מ. כהן, ל"רב הקהילה המכובד ביותר" בזרם.
הוא תמך במגמת האימוץ-מחדש של מרכיבים מסורתיים שקודמה על ידי הנשיא הרב אריק יופה. בין היתר, סקרסדייל קיבלה תחתיו את סידור "שערי תפילה" (שיצא לאור עוד ב-1976) שהכיל יותר עברית וברכות שנמחקו על ידי הרפורמים בעבר. לצד פעילותו כרב קהילה, מילא מגוון תפקידים באיחוד ליהדות רפורמית: הוא ישב בחבר הנאמנים, בוועד הפועל של התאחדות הרבנים, בוועדה לסדרי תפילה וגם בוועד המנהל של האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת. בנוסף, הרבה לעסוק בענייני השעה: הוא נטל חלק במסע יחסי הציבור לסיום הסכסוך בדארפור ונשא את התפילה שפתחה את עצרת המחאה בת 50,000 האיש שהתכנסה בוושינגטון ב-2006. כמו כן, לאחר רעידת האדמה בהאיטי (2010), טס לאי וגייס תרומות לסיוע.
ב-22 במרץ 2011, לאחר שיופה הודיע על פרישה, נבחר הרב ג'ייקובס להחליפו כנשיא האיחוד, המונה קרוב ל-900 קהילות עם כ-880,000 חברים בוגרים רשומים בארצות הברית וקנדה, ומייצג עוד מאות אלפי אוהדים (הגוף אומד את כלל המזדהים עמו ב-2.2 מיליון בהתבסס על סקרים). בניגוד לשני קודמיו, יופה ואלכסנדר שינדלר, שצמחו מהבירוקרטיה הארגונית, הוא נבחר בשל ניסיונו בניהול קהילה. הוא נכנס למשרה ב-12 ביוני, ובכינוס הדו-שנתי של האיחוד בדצמבר הודיע שעליהם להתמקד בשינוי בהתנהלות היום-יומית של הציבור ובחיזוק הקשר של הדור הצעיר. ב-2014 ספג ביקורת כשהצהיר: "אני עודני שומע אנשים מדברים על נישואי תערובת כאילו זו מחלה... יהודים שמתחתנים עם יהודים הם ברכה, יצירת דרכים לבני-זוג יהודים ולא-יהודים לחיות חיים יהודיים הן גם ברכה, האתגר הקדוש של דורינו." הנאום גונה כיותר מאשר סובלנות בפועל לאחוזי נישואי התערובת הגבוהים, אלא גם עידוד וקבלה בלתי-מסויגת.
הוא נשוי לסוזן פרידמן ואב לשני בנים ובת.
רמון קחאל
קווינטוס קאיקולוס מטלוס (קונסול בשנת 206 לפנה&quot;ס)
אלכסנדר לוריא
אלכסנדר רומנוביץ' לוריא (ברוסית: Алекса́ндр Рома́нович Лу́рия; ) היה נוירופסיכולוג סובייטי ופסיכולוג התפתחותי. אחד המייסדים של הפסיכולוגיה ההיסטורית-תרבותית ומוביל של חוג ויגוצקי. המגנום אופוס של לוריא הוא "התפקודים הקורטיקליים הגבוהים באדם" (1962, Higher Cortical Functions in Man), ספר לימוד פסיכולוגי שתורגם לשפות רבות ושנוסף לו "המוח העובד" (The Working Brain) בשנות השבעים.
כחלק מעבודתו עם ויגוצקי, לוריא מפורסם בשל שני מקרי בוחן פסיכולוגיים יוצאי דופן: הראשון הוא של אדם עם זיכרון מפותח במיוחד, פורסם תחת השם "מוח של זכרן" (לא תורגם לעברית, The Mind of a Mnemonist); השני הוא של אדם עם פציעת מוח טראומטית, פורסם תחת השם "עולמו המנופץ: תולדות פציעה אחת" (יצא לאור בעברית בשנת 1979 בהוצאת ספרית פועלים,
The Man with a Shattered World).
במהלך הקריירה שלו, לוריא עסק במגוון רחב של תחומי מדע במוסדות כגון: האקדמיה לחינוך קומוניסטי (1930-1920), המכון הדפקטולוגי הניסויי (1930-1920, 1960-1950, שניהם במוסקבה), האקדמיה הפסיכו-נוירולוגית האוקראינית (חרקוב, שנות השלושים המוקדמות), המכון המאוחד לרפואה ניסויית ומכון בורדנקו לנוירוכירורגיה (שנות השלושים המאוחרות). סקירה של ה-Review of General Psychology, שפורסמה בשנת 2002, דירגה את לוריא במקום ה-69 ברשימת הפסיכולוגים הכי מצוטטים של המאה העשרים.
מתיאס הרגט
מתיאס הרגט (בגרמנית: Matthias Herget, נולד ב-14 בנובמבר 1955 באנאברג-בוכהולץ שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק במספר קבוצות בגרמניה ובעיקר בבאייר אורדינגן בה שימש קפטן, ובנבחרת גרמניה המערבית, בעמדות הבלם והקשר. עם נבחרת גרמניה המערבית השתתף במונדיאל 1986 וביורו 1988.
קריירת מועדונים.
הרגט החל את קריירת הבוגרים שלו בבוכום בעונת 1976/77. הרגט שיחק בבוכום כבלם במשך שתי עונות כאשר הקבוצה שיחקה בבונדסליגה, ובשתיהן היה שחקן מפתח בקבוצה. בקיץ 1978 עזב הרגט את בוכום, וחתם ברוט-וייס אסן מליגת הבונדסליגה השנייה. באסן הרגט שיחק בתפקיד התקפי יותר, והבקיע מספר רב של שערים, 34 שערים בארבע עונות, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.
לקראת עונת 1982/83 חתם הרגט בבאייר אורדינגן מהבונדסליגה השנייה, ושב לשחק בעמדת הבלם, בה שיחק בבוכום, וכך גם הבקיע פחות שערים, אך תפס תפקיד חשוב בהגנת הקבוצה. כבר בעונתו הראשונה באורדינגן, הרגט העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בעונת 1984/85 זכה הרגט עם באייר אורדינגן בתואר היחידי בהיסטוריה של המועדון, הגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על באיירן מינכן, בו שיחק הרגט 90 דקות. בעונת 1985/86 הגיע הרגט עם אורדינגן למקום השלישי, שהוא מיקום השיא של הקבוצה בבונדסליגה, מרחק ארבע נקודות מהאלופה באיירן מינכן ומסגניתה ורדר ברמן. עונת 1988/89 הייתה האחרונה של הרגט באורדינגן. בתום עונה זו, עזב הרגט את אורדינגן לאחר שבע עונות, בהן הבקיע 29 שערי ליגה ב-208 הופעות, ועבר לעונת פרישה בשאלקה 04, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. הרגט הופיע בעונה זו 19 פעמים, ולא הצליח לעלות עם הקבוצה לבונדסליגה. בתום עונת 1989/90 פרש הרגט ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
הופעת הבכורה של הרגט בנבחרת גרמניה המערבית נערכה באוקטובר 1983 בניצחון 5-1 על נבחרת טורקיה במוקדמות יורו 1984. במשחק זה החליף הרגט את האנס-פיטר בריגל. הרגט השתתף עם נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1986, בו סיימה הנבחרת במקום השני לאחר הפסד 3-2 במשחק הגמר לנבחרת ארגנטינה, אך שותף רק פעם אחת, בהפסד 2-0 לנבחרת דנמרק בשלב הבתים. הרגט השתתף עם נבחרת גרמניה המערבית גם ביורו 1988 הביתי, בו שיתף פעולה בהגנה עם יורגן קולר, והנבחרת הודחה בחצי הגמר. לאחר הטורניר, לא שיחק עוד בנבחרת. להרגט 39 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע ארבעה שערים.
קריירת אימון.
הרגט אימן לאחר פרישתו מספר מועדוני חובבים, ובעונת 1997/98 אימן את פ.צ. בוכהולט.
תארים.
עם באייר אורדינגן:
גדוד 79
דיטמר יאקובס
דיטמר יאקובס (בגרמנית: Ditmar Jakobs, נולד ב-28 באוגוסט 1953 באוברהאוזן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם. לזכותו של יאקובס 20 הופעות במדי בנבחרת גרמניה המערבית.
קריירת מועדונים.