בכתיבתה לילדים ולנוער ניכרת מחויבותה החברתית, וספרייה עוסקים בנושאים חברתיים ופוליטיים. אחדים מספריה מבקשים לקרב בין יהודים לערבים: שני ספרים מצולמים דו-לשוניים על חיי היום-יום של ילדים ערבים, ושלושה ספרים לילדים בוגרים יותר ("שרוטה", "סלטה לאחור" ו"לפחד יש ריח") עוסקים בסכסוך הערבי-יהודי. ורטה זהבי כתבה גם ביוגרפיות לנוער על דמויות מופת שלחמו למען צדק חברתי כמו מרטין לותר קינג ומהטמה גנדי. ספרה "לפחד יש ריח" עוסק בהתנתקות, ואילו הספר "מולו וצגאי" מביא את סיפוריהם של ילדים פליטים מסודאן ואריתריאה החיים בישראל.
זכתה בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת 2006, בעיטור אנדרסן לשנת 2016 על ספרה "מנדלה" ובפרס דבורה עומר לשנת 2018 על ספרה "השיר של רוזי".
ורטה-זהבי מתגוררת בירושלים, נשואה לאומן ראובן זהבי ואם לשלושה.
שינה והפרעות שינה בילדות
בשנים הראשונות לחייהם תינוקות מבלים יותר זמן בשינה מאשר בערות, שינה טובה ויציבה חיונית ביותר להמשך התפתחותם במישור הפיזיולוגי, ההתנהגותי–רגשי והקוגניטיבי. השינה מסייעת לתהליכים מרכזיים הקשורים להתפתחות המוח, המתרחשים בעיקר בשלוש השנים הראשונות לחייםומשפיעה על היכולת של ילדים לווסת ולשלוט ברגשות, לעבד חוויות רגשיות ואירועי לחץ משמעותיים ולהסתגל לתפקוד הרגשי היום יומי.
מחזור שינה נורמטיבי.
בשנה הראשונה לחיים, חלים שינויים התפתחותיים משמעותיים ביותר בדפוסי השינה של תינוקות, שינויים אלה באים לידי ביטוי בעיקר בהתקצרות משך השינה על פני היממה ובהתגבשות השינה לשנת לילה רציפה, כל ילד הוא אינדיבידואל עם צורכי ודפוסי שינה משלו אבל הרגלי השינה שניתן לצפות להם בגילים השונים הם:
הפרעות שינה.
בגיל חצי שנה התינוקות מסוגלים לישון לילה רצוף בן חמש שעות. רוב התינוקות  מתעוררים כפעמיים בלילה, ומחדשים במהירות את שנתם, ילד המתעורר למעלה מפעמיים בלילה ומתקשה לחזור ולהרדם בעצמו או ישן פחות מתשעים אחוזים במהלך הלילה  סובל קרוב לוודאי מקשיי שינה,  20%–30% מכלל התינוקות והפעוטות בין גיל חצי שנה לגיל שלוש אינם מפתחים את היכולת לישון ברציפות, והשינה שלהם ממשיכה להתאפיין ביקיצות מרובות ו/או ממושכות, שינה לא מספקת או משובשת  עלולה לפגוע בהתפתחות הילד ובריאותו ויכול להיות להן השלכות על התפקוד של הילד הרגשי, התנהגותי והנוירו קוגניטיבי ולגרום למצוקה משמעותית בתוך המערכת המשפחתית.
השפעת חסך שינה.
חסך שינה מצטבר מוביל לפגיעה בתפקוד האדם במשך היום ועלול להשפיע על התפתחותו הגופנית, הנפשית והשיכלית .
השפעת חסך שינה על הילד.
בעיות השינה בגיל הרך משפיעות על תהליכי התפתחות הבשלת המוח ועקב כך על התפקוד של הילדים בגילאים המאוחרים יותר, יכולת הילד להתמודד עם אינפורמציה רגשית נפגעת התגובות הרגשיות שלו מתעצמות והיכולת שלו לעכב תגובות רגשיות יורדת משמעותית, חוסר מנוחה, "היפראקטיביות", סרבנות, עקשנות, רגזנות ולבעיות קשב וריכוזההתנהגויות וקשיים אלה עלולים לגרום לבעיות הסתגלות במסגרות החינוכיות, כשלעיתים רבות לא מקשרים ביניהן לבין בעיית שינה. הפרעת שינה עלולה לגרום למצב של עייפות כרונית שתתבטא באדישות, חוסר עניין בסביבה, עייפות ואיטיות, תופעות העלולות להיות מאובחנות בטעות כדיכאון.
השפעת חסך שינה על ההורה והמערכת המשפחתית.
הילד מעיר את ההורים, בדיוק לפני השינה העמוקה שלהם, כתוצאה מכך יכול להגרם להורים חסך שינה קשה. אצל הורים שסובלים מבעיות של חסך שינה ניתן לראות סימפטומים של: עצבנות מוגברת, חוסר סבלנות כלפי הילד וכלפי הילדים האחרים, עיפות רבה ומתח. קשה להם להתרכז וללמוד. הפרעות השינה של הילד עלולות להיות מלוות במתחים קשים במערכת המשפחתית, ולגרום לפגיעה בתפקודם המקצועי והחברתי של ההורים, במשפחות רבות ההתמודדות עם בעיית השינה של הילד גורמת לעימותים בין ההורים ולמתחים המתפשטים לתחומים רבים אחרים.
הגורמים להפרעות שינה.
שנתם של תינוקות מושפעת מגורמים פיזיולוגיים ופסיכו–חברתיים רבים. ניתן להסתכל על מנגנון ויסות השינה–עֵרות כתופעה המתקיימת בתוך מודל מערכתי טרנסקציונלי הנחת היסוד במודל זה היא, כי מתקיימים קשרים דינמיים ומורכבים בין דפוסי השינה של תינוקות לבין גורמים שונים, שיכולים להשפיע עליה ולהיות מושפעים ממנה.
גורמים פיזיולוגיים ורפואיים.
המצב הבריאותי יכול  להשפיע על שנתו של הילד, ולהוביל במקרים מסוימים להתפתחות הפרעות שינה. ילדים הסובלים מבעיות בריאות שקשורות לכאב פיזי (דלקות אוזניים, כאבי בטן, גזים, בעיות עיכול, רפלוקס, כאבי ראש וכדומה), בעיות נשימתיות (שקדים מוגדלים, חסימות בדרכי הנשימה, אסתמה) או אלרגיות (אלרגיה של העור, רגישות יתר לחלב פרה)  פגיעים יותר לבעיות שינה במהלך התפתחותם. בעצם כל מצב רפואי שגורם לחוסר נוחות בגוף עלול לפגוע בשינה אם בצורה זמנית (התקררות ואף סתום) ואם בצורה כרונית יותר.
גורמים מולדים – טמפרמנט.
גורם מבני–ביולוגי נוסף שנמצא קשור לשנתו של הילד הוא המזג שלו. תינוקות בעלי מזג סוער המאופיין בין השאר בבכי רב, סף רגישות חושית נמוך, אי שקט, וסף חרדה  נמוך הם בעלי סיכוי גבוה יותר לסבול מקשיי שינה, יקיצות מרובות בלילה, ואיכות שינה ירודה יותר מאשר תינוקות בעלי מזג נוח .
גורמים פסיכו–חברתיים.
התנהגות ההורים והסביבה קשורים לדפוסי שינה ובעיות שינה של תינוקות, ניתן למנות השפעות תרבותיות וחברתיות כמו נורמות חברתיות באשר לסוגיית השינה המשותפת (גורמי לחץ ) חשיפה לטראומה או ללחצים יומיומיים כמו שינויי מסגרת.
גורמים קשורים להורים.
חרדת פרידה אמהית.
יש  קשר הדוק בין חרדת פרידה אימהית לבין יקיצות ליליות של התינוק, כאשר רמת חרדת פרידה גבוהה של האם נמצאה כקשורה למספר התעוררויות רב יותר של התינוק במשך הלילה
פסיכופתולוגיה הורית
דפוסי ההתנהגות ויחסי הגומלין סביב השינה יכולים להיות מושפעים גם ממצבם הרגשי של ההורים. תוצאות מחקרים שונים הצביעו על קיומם של קשרים מובהקים בין דיכאון של האם לבין בעיות שינה של תינוקות. לדוגמה, אימהות הלוקות בדיכאון מתקשות לספק את הצרכים הרגשיים של התינוק, או שהן מתקשות יותר להתמודד באופן יעיל ועקבי עם דפוסי השינה ויקיצותיו של התינוק בלילה.
הכרה הורית.
תפיסות, ציפיות, אמונות, והדרך שבה ההורים מכירים, מבינים ומפרשים את נושא השינה של תינוקות משפיעה בצורה משמעותית על התנהגותם עם התינוק שלהם בלילה ועל דפוסי השינה של התינוק בהמשך. ככל שהורים מפתחים רגישות רבה מדי לאפשרות שתינוקות חווים מצוקה בלילה במהלך יקיצותיהם, גובר הסיכוי שהם יאמצו גישה של מעורבות מוגברת, שעלולה להקשות  על התינוק לפתח את היכולת להרגעה ולהירדמות עצמאיים.
מעורבות מוגזמת של ההורים.
מעורבות מוגזמת של ההורים בתהליך ההשכבה וההירגעות מקשה על התינוק לפתח כישורי הרגעה משל עצמו. בנוסף ייתכן, שמעורבות ההורים מתגמלת את הילד במידה כזו שהוא אינו רוצה להיפרד ולהירדם, לדוגמה: התנהגות מוגזמת של "הרגעה גופנית פעילה -פיזית אקטיבית כמו: לקחת את התינוק על הידיים  לצד שימוש מופחת בהתנהגויות של "עידוד אוטונומיה כמו:לשים לתינוק מוזיקה או צעצוע מרגיע נמצאו כקשורות לקיומן של הפרעות שינה.
דפוסי ההתקשרות.
קיים קשר בין הפרעות שינה אצל תינוקות  לבין דפוס ההתקשרות של התינוק ושל ההורה כאשר מנגנונים  המעורבים בוויסות שינה עוברים שינויים התפתחותיים  בעקבות איכות ואופן ההתקשרות בין ההורה לילד.
אחת המשימות החשובות ביותר בהורות היא היכולת להרגיע את התינוק מלחץ שנגרם. לרמת הרוגע של ההורה. גורם לחץ משמעותי הוא תהליך הפרידה לקראת ובזמן השינה, והיכולת של התינוק להירגע קשורה, סוג ההתקשרות של האם מנבא את היכולת שלה להבין את תינוקה. אמהות עם התקשרות בטוחה מסוגלות לזהות טוב יותר הבעות של פחד אצל תינוקות בזמן שינה ולגרום לתינוק להרגיש בטוח ומוגן. ממצאים מראים כי תינוקות עם דפוס התקשרות  בטוח, ישנים יותר זמן בלילה ומספר ההתעוררויות  שלהם בלילה יורד לאורך הזמן,בעוד שתינוקות עם התקשרות לא בטוחה  ,הולכים לישון מאוחר יותר, ישנים זמן קצר יותר בלילה, ונצפות אצלם יותר התעוררויות עם  תקופות קצרות יותר של שינה ללא הפרעה
חשיבות הטיפול.
41%–84% מהילדים שסבלו כתינוקות מהפרעת שינה ממשיכים לסבול מהפרעת שינה גם בגיל שלוש לכן הפרעות שינה שאינן מטופלות עלולות לביא לחסך שינה מצטבר שיפגע בתפקודו של הילד במשך היום ועלול להשפיע על התפתחותו הגופנית, הנפשית והשכלית.
חשיבות התערבות ההורים.
מרבית ההתערבויות לטיפול בבעיות שינה של תינוקות מתבססות על ההורים כ"סוכני השינוי". הן מעודדות אותם להפחית את רמת מעורבותם בתהליך ההשכבה ובזמן היקיצות הליליות, על מנת לאפשר לתינוק לרכוש את היכולת לרגיעה עצמית.
יעילות ההתערבויות ההתנהגותיות לטיפול בבעיות שינה של תינוקות  נמצאה כגבוהה ודווחו שינויים ברמות גבוהות מאוד עד 80% שיפור אצל המשפחות שילדיהם סובלים מהפרעות שינה, ההתערבות  מסוג זה מתבססות על שינוי דפוסי ההתנהגות של ההורים ביחס לשינה של התינוק, מעודדות את ההורים לשנות את שיטות ההרגעה שלהם, ולסגת באופן הדרגתי ממעורבותם הפעילה בתהליך ההשכבה ובזמן ההתעוררויות, על מנת לאפשר לתינוק ללמוד להירדם בכוחות עצמו. ההגיון המשותף העומד מאחורי השיטות ההתנהגותיות השונות הוא, שכדי שהתינוק ילמד להרדים את עצמו, הוא זקוק מחד–גיסא לפרק זמן עם עצמו, שבו תהיה לו הזדמנות להרגיע את עצמו, ומאידך–גיסא, ההורים יכולים להמשיך ולסייע לילד לשפר את דפוסי השינה שלו דרך שינוי דפוסי התנהגותם ושיטות ההרגעה שאותם הם מיישמים.
השפעת מעורבות האבות על שנת הילד.