מומוס מחליט לברוח ממוסקבה כדי להימנע מלאתגר את פנדורין, אך משנה את דעתו לאחר מפגש מקרי עם סמסון ירופקין, בכיר מוסקבאי מושחת. מומוס מחליט לשדוד את ירופקין, אבל המזימה משתבשת להחריד. מומוס ומימי נתפסים לבסוף על ידי ירופקין, שמאיים לרצוח את שניהם, אולם פנדורין מגיע ומציל אותם. ירופקין נעצר על פשעיו ופנדורין מאפשר למומוס להימלט, לכאורה בשל חוסר ראיות ולמעשה מתוך רצון להציל את הבוס שלו, הנסיך דולגורוקוי, ממבוכה. מימי, מצד שני, עומדת למשפט על מעורבותה במקרי ההונאה. נראה שהיא תישלח לגלות בסיביר — צבעונימוב, שהתאהב בה, חולם להינשא אליה לאחר שתשתחרר — כאשר סנגור יהודי מבטל את כתב האישום נגד על ידי שוחד וסחיטה. צבעונימוב צופה במימי ובסנגור עוזבים את בית המשפט, מבין מאוחר מדי כי הסנגור אינו אלא מומוס הוא עורך הדין, ומביט ב"נסיך העלה" שלוקח ממנו את אשת חלומותיו.
"המעצב".
מוסקבה, 1889. השבוע הקדוש שלפני חג הפסחא. במוסקבה, זונה נרצחת באכזריות וגופתה מבותרת. פנדורין מאמין שהרוצח הוא ג'ק המרטש, רוצח אנגלי שעומד מאחורי סדרת רציחות של זונות בלונדון בשנה שעברה. בתחילת הרומן, מוצגת נקודת המבט של הרוצח, שמתאר את פשעיו וקורא לעצמו "מעצב", מאחר שהוא מאמין שהוא גורם לנשים מכוערות להיראות יפות. שאר הסיפור נקטע מעת לעת בהצגת מחשבותיו של "המעצב".
יועץ המשפט איז'יצין, חוקר מתחרה לפנדורין, מפקח על הוצאת הגופות מקברן בבית העלמין בוז'דומקה בעוד פנדורין מתייצב עם עוזרו, צבעונימוב. בבית הקברות, צבעונימוב מתיידד עם פחומנקו, שומר בית הקברות האוקראיני. חוקר הנתיחה שלאחר המוות, ד"ר זכרוב, מזהה ארבע גופות נוספות כקורבנותיו המוסקבאים של המרטש. צבעונימוב מדווח על ממצאים אלה לפנדורין, אשר חברתו החדשה, אנג'לינה, מאמינה פרבוסלבית אדוקה, גרה עם פנדורין. מקורותיה של אנג'לינה מתוארים בסיפור הקצר "עקרבם של בני בסקאקוב" מאוסף "מחרוזת אבני הירקן""". פנדורין בודק את רשומות האנשים אשר נסעו מלונדון למוסקבה בחודשים האחרונים ולהם הכשרה רפואית ומגיע לשני חשודים: נסוויצקאיה המיילדת וסטניץ', אחיה, שנזרק מבית הספר לרפואה לפני שבע שנים. זמן קצר לאחר מכן, פנדורין מקבל לידיו חבילת דואר מבעיתה: אוזן אנושית.
מבנה.
ב"משימות מיוחדות", אקונין מחזיר את ההרגל לספר את סיפורי פנדורין מתוך נקודות מבט אחרות מאלה של פנדורין. "נסיך העלה" מתואר מנקודת מבטם של צבעונימוב ומומוס. "המעצב" מתואר בעיקר מנקודת מבטם של צבעונימוב וכולל מחשבות מתוך מוחו של הרוצח.
חשיבות ספרותית וביקורת.
על פי אקונין, כאשר הרומן הראשון של פנדורין, "עזאזל", פורסם ברוסיה ב-1998, הוא נמכר רק בששת אלפים עותקים. שלושת הספרים הבאים בסדרה נמכרו באופן דומה. עם זאת, הספר "משימות מיוחדות", הרומן החמישי בסדרה, נחשב לרב מכר של ממש ונמכרו יותר עותקים משאר הרומנים של פנדורין, מה שהפך את אקונין לכוכב ענק ברוסיה.
דיוק היסטורי.
בספר "המעצב", פנדורין מתייחס לג'ק המרטש כמי שהרג שמונה נשים במהלך מסע הרצח שלו בלונדון, אך למעשה מספר הקורבנות של ג'ק המרטש מעולם לא הוכח בוודאות, אך בדרך כלל נוטים להעריכו בחמש קורבנות. שמונת קורבנותיו של אקונין הם חלק מרשימה רחבה, הכוללת גם קורבנות שמהוות אפשרויות, אך כלל לא בטוח שנרצחו על ידו, כמו אמה סמית', מרתה טבראם ורוז מילט.
עיבוד קולנועי.
מאז 2016 סיפור "המעצב" נמצא בשלבי טרום הפקה, כאשר דנילה קוזלובסקי לוהק לגלם את אראסט פנדורין עם יליזבטה בויארסקאיה שתככב לצדו, בסרט שתוכנן לצאת לאקרנים במהלך שנת 2019, אך לא פורסמו ידיעות נוספות ולא ידוע מצב הסרט.
קטרפילר 432
קטרפילר 432 הוא מחפרון בינוני תוצרת חברת קטרפילר. הדגם הנוכחי שלו הוא ה-CAT 432F2. דגם זה נמכר גם בישראל.
דוכיפת
דּוּכִיפַת (שם מדעי: "Upupa") הוא סוג של עוף יחיד במשפחת הדוכיפתיים שבסדרת הדוכיפתאים.
בעבר נחשב לטקסון מונוטיפי אך כיום מוכרים בו מספר מינים:
בישראל מצוי המין דוכיפת מצויה, שנבחרה כציפור הלאומית של ישראל.
התכונות.
אורכה של הדוכיפת כ-26–30 סנטימטר, מוטת כנפיה 42–46 סנטימטר. לדוכיפת צורה וצבעים בולטים: צבע גופה חום-צהבהב. כנפיה וזנבה מפוספסים בצבעי שחור לבן, ועל ראשה מתנשאת ציצית של נוצות ארוכות המזדקרות בזמן מעופה. רגליה קצרות וכנפיה גדולות. מקורה ארוך, דק ומחודד. משקלה 46–70 גרם. היא ממעטת מאוד לעמוד על עצים או על שיחים וכך, גם את קנה בונה הדוכיפת במקומות נמוכים, חורים ושקעים בגובה פני הקרקע. להגנת הקן מטורפים מפרישה הנקבה נוזל מסריח מבלוטות הסמוכות לבסיס הזנב (uropygial gland). להפרשה זו, שריחה כשל בשר רקוב, תפקיד משוער בהרחקת טורפים וטפילים, וייתכן אף שהיא אנטי בקטריאלית. ההפרשה מתחילה עם ההטלה ונפסקת כשהצאצאים פורחים מהקן. כאמצעי הגנה נוסף מסוגלים הגוזלים מיומם השישי להתיז צואה על פולשים.
הדוכיפת מטילה 1–9 ביצים בכל הטלה.
הדוכיפת שכיחה באירופה, באסיה ובאפריקה. בישראל היא יציבה ומקייצת, מצויה בעיקר במישור החוף, אך תפוצתה מתפשטת וגדלה בעקבות ריבוי השדות המעובדים והמדשאות במדינה. היא ניזונה מחרקים, זחלים (ובהם גלמי התהלוכן) ותולעים. מכיוון שלשונה מנוונת היא אוכלת את טרפה על ידי זריקתו לאוויר ובליעתו בעת שהוא נופל אל תוך פיה.
הדוכיפת משמיעה קולות קריאה רמים, מעין "הוּפוּפ" או "הוּדהוּד", ולכן שמה בערבית הוא "הוּדהוּד". גם שמה בשפה הלטינית, "הוּפּוּפּה" (upupa) נובע מחיקוי קולות הקריאה שלה. הקולות מושמעים בעיקר על ידי הזכרים למשיכת נקבות. תדירות השירה יורדת לאחר ההטלה. פרט למשיכת בת זוג, הקריאה משמשת גם לחידוש קשר שנותק עם בת הזוג. ההבדלים בין קולות זכרים שונים הם בעיקר באורך הצליל. נמצא כי נקבות נמשכות יותר לשירת זכרים הבנויה מ"בתים" ארוכים.
קינון ודגירה: החיזור מתחיל בדרך כלל במהלך חודש מרץ. הזכר מתחיל להשמיע את קריאתו הטריטוריאלית תוך עמידה במקום גבוה, כשראשו מורכן וציציתו פרושה. תוך כדי שזוג מחפש מקומות קינון, מסתובב הזכר סביב הנקבה בכנפיים פרושות מעט ואז מאכיל אותה.
אטימולוגיה.
המקור האטימולוגי של המילה אינו חד-משמעי:
זיהוי העוף במקרא.
בתורה מוזכרת הדוכיפת בין העופות הטמאים. כנראה משום שהיא נחשבה לעוף נערץ במצריים העתיקה.
בתרבות.
מיסטיקה.
בימי הביניים יוחסו לדוכיפת סגולות מיסטיות.
פוחלץ של דוכיפת נחשב כסגולה להצלחה במשפט
סמלים ומוטיבים עולמיים.
הדוכיפת מופיעה כמוטיב בכמה סמלים. למשל, בסמל רובע ברכטן שבעיר דורטמונד בגרמניה.
פונקציונל ליניארי
HomePod
HomePod הוא רמקול חכם של חברת אפל, שהוכרז לראשונה ב-5 ביוני 2017, בכנס המפתחים העולמי של אפל. במקור, תוכננה השקתו לדצמבר 2017, אך נדחתה לתחילת 2018. ה-HomePod תוכנן לשמש כרמקול חכם המתמקד בשירות המוזיקה Apple Music.
ה-HomePod היה זמין לרכישה החל מתחילת המכירה המוקדמת ב-26 בינואר 2018 ועד שהופסקה הפצתו ב-31 במרץ 2021, לטובת גרסתו החדשה והקטנה יותר: HomePod Mini, שהוכרז באוקטובר 2020.
מפרט.
ה-HomePod היה זמין לרכישה בשני צבעים: לבן ו"אפור חלל". צורתו גלילית, ובראשו ישנו מסך מגע קטן לשליטה בעוצמת השמע.
לרמקול שבעה טוויטרים בבסיסו ווופר בגודל שבעה אינץ' בחלקו העליון. ל-HomePod יש שישה מיקרופונים המשמשים לשליטה קולית ולאופטימיזציה אקוסטית.
המכשיר נתמך על ידי iOS ומצויד במעבד Apple A8. הרמקול מצויד בעוזרת הווירטואלית סירי, המשמשת לשליטה על הרמקול ועל מכשירי HomeKit באמצעות פקודות קוליות. ה-HomePod תומך רק במכשירים ומוצרים של אפל, שכוללים את אפל מיוזיק, אייטיונז, פודקאסטים, Beats 1 Radio ו-AirPlay 2.
ה-HomePod אינו תומך בטכנולוגיית בלוטות' ולצורך הגדרתו הראשונית נדרש מכשיר iOS 11 או מתקדם יותר.
יני ברנדס-ברילסלייפר
מריאן "יני" ברנדס-ברילסלייפר (בהולנדית: Marianne "Janny" Brandes-Brilleslijper; 24 באוקטובר 1916 - 15 באוגוסט 2003) הייתה ניצולת שואה הולנדית אשר התפרסמה בתור אחד האנשים האחרונים שראו את אנה פרנק. הייתה אחותה של הזמרת לין ילדתי.
קורות חיים.
ברנדס-ברילסלייפר נולדה בשם מריאן ברילסלייפר, למשפחה יהודית באמסטרדם ב-24 באוקטובר 1916. כינוי החיבה שלה היה "יני". אחותה הגדולה הייתה הזמרת לין ילדתי אשר כונתה "ליינטיה". ב-1939 היא נישאה לקורנליס תוניס "בוב" ברנדס (1912-1998), והוסיפה את שם משפחתו לשם משפחתה. היו להם שני ילדים: רוברט, וליזלוטה דולורס. אחותה נישאה למוזיקאי הגרמני אברהרד רבלינג לאחר שב-1940 נכבשה הולנד בידי הוורמאכט, החלו יהודי הולנד לחשוש לעורם. יני ואחותה לא הזדהו כיהודיות, ולא ענדו טלאי צהוב. הן הצטרפו יחד עם בעליהן למחתרת ההולנדית, והכינו מחבוא מיוחד בו הסתירו ילדים יהודיים מידי הנאצים. הם גם זייפו תעודות עבור יהודים שניסו להימלט.