במחקר שפורסם בינואר 2019 בכתב העת Science בהובלת החוקר הישראלי פרופסור דניאל רוזנפלד מהאוניברסיטה העברית עולה כי האירוסולים מקררים את האטמוספירה בשיעור כפול לעומת הערכות קודמות. למחקר עשויות להיות השלכות על הערכת מידת ההתחממות שיגרמו שינויי האקלים במהלך המאה הקרובה.
פרויקט אינדואקס.
בסוף שנות ה-90 נערך פרויקט בינלאומי של מדידות באוקיינוס ההודי בשם פרויקט אינדואקס (INDOEX). הפרויקט שבו השתתפו עשרות מדענים ושבראשו עמד ורבהדרן רמתהן, כלל אלפי מדידות מסוגים שונים, ארך ארבע שנים, ועלה 25 מיליון דולר. הוא נועד לבדוק כיצד משפיעים המזהמים המאקרוסקופיים שהוסעו דרומה מהודו על עמעום השמש באיים המלדיביים.
השוואה בין האזור של האיים הצפוניים לאזור האיים הדרומיים הראתה שהזיהום מהודו גרם להיווצרות שכבת עננים בעובי 3 קילומטרים. דבר זה הוביל לעמעום של כ 10% מאור השמש שהגיע לפני השטח באזור מתחת לענן - הפחתה גדולה בהרבה ממה שהמדענים שיערו. המודלים של רמהתן לדוגמה, חזו עמעום של כחצי אחוז עד אחוז לכל היותר. הפרויקט הראה באופן מפורט כיצד תערובת של סולפות, פיח, ומזהמים אחרים חוסמת באופן ישיר את השמש, וחשוב מכך, גורמת ליצירת עננים המתפקדים כמחזירי אור שמש לחלל.
פסי התעבות.
כמה מדעני אקלים העלו תאוריות לפיהן פסי התעבות של מטוסים קשורים לעמעום העולמי, אבל ההשפעה המתמשכת של תעבורה אווירית לפני כן פירושה שלא ניתן לבדוק דבר זה. הקרקוע המוחלט כמעט של תעבורה אווירית אזרחית בשלושת הימים לאחר הפיגוע של 11 בספטמבר, העניק הזדמנות נדירה שבה ניתן לצפות באקלים של ארצות הברית ללא ההשפעה של פסי התעבות. במשך תקופה זו, נצפתה עליה של למעלה ממעלת צלזיוס בשינוי הטמפרטורה היומי, בכמה מקומות בארצות הברית, כלומר, פסי התעבות של מטוסים עלולים להגדיל את הטמפרטורה הלילית או להוריד את הטמפרטורה היומית בשעור גדול בהרבה ממה שחשבו קודם לתצפיות אלה.
ההשפעות על דפוסי ירידת גשמים.
ייתכן שהעמעום העולמי גרם לשינויים מאסיביים בדפוסי מזג האוויר. מודלים אקלימיים מצביעים על האפשרות שההפחתה בכמות קרינת השמש המגיעה לפני השטח תרמה לעצירתם של גשמי המונסון באפריקה שמדרום למדבר סהרה. בשנות ה-70 וה-80, דבר שתרם לבצורת ולרעב המוני באזור הסאהל באפריקה.
רצועת הגשם הטרופית נעה צפונה ודרומה בהתאם לעונות השנה, ועם עלייתה צפונה היא מביאה את גשמי המונסון לאפריקה ולאסיה. לפי ההשערה, זיהום אוויר שמקורו באירופה ובאמריקה הצפונית הביא להתקררות של אזורים מעל האוקיינוס האטלנטי, אוויר קר זה הקשה על רצועת הגשם הטרופית לנדוד צפונה, ועקב כך להעתקת גשמי המונוסון לקווי רוחב דרומיים יותר. דבר זה הוביל לבצורת מתמשכת באזור אפריקה. הרעב ההמוני באזור הסהל הוביל למותם של מיליון איש, והשפיע על חייהם של 50 מיליון איש. טענה זו אינה מקובלת על כולם וקשה מאוד לבדוק אותה.
כמו כן קיים חשש שמנגנון דומה עלול לשנות את דפוסי גשמי המונסון באזור הודו והמזרח הרחוק, דבר שישפיע על מילארדי אנשים.
מדענים הגיעו גם למסקנה לפיה חוסר האיזון בין העמעום העולמי וההתחממות העולמית בפני השטח מוביל לזרמי מערבולות חום חלשים יותר אל האטמוספירה. פירושו של דבר זה הוא התאדות עולמית קטנה יותר ולכן משקעים המתרחשים בעולם עמום יותר וחם יותר, דבר שעלול להוביל לאטמוספירה לחה יותר בעלת פחות משקעים.
בנקאות אסלאמית
בנקאות אסלאמית היא בנקאות המבוססת על עקרונות השריעה האוסרת גביית ריבית בדומה לדיני ההלכה היהודית. האידיאל עליו מבוססת בנקאות כזאת הוא כלכלה נטולת ריבית.
העקרונות העיקריים של הבנקאות האסלאמית.
הערכות שונות גורסות כי הבנקאות האסלאמית מגלגלת מדי שנה כ-300 מיליארד דולר ברחבי העולם. הפוטנציאל הכלכלי והאנושי הגלום בה מושך גם את הבנקאות המערבית להתאים את עצמה לבנקאות האסלאמית תוך התאמה למאפייניה הייחודיים. כך לדוגמה, הקים דויטשה בנק, הבנק הגרמני הגדול ביותר, קרן השקעות בסך 2 מיליארד דולר המבוססת על עקרונות הבנקאות האסלאמית. גם בנקים בינלאומיים גדולים אחרים עשו זאת: סיטיבנק, HSBC ו-UBS. בשווייץ נפתח בנק אסלאמי בשם "פייסל פייננס" המאפשר גם ללא מוסלמים להשתמש בשירותיו.
לבנקאות האסלאמית השפעה רבה גם על הפוליטיקה. במצרים, לדוגמה, ניסה הנשיא חוסני מובארכ לקדם הצעת חוק אשר תסייע לזוגות צעירים בקבלת משכנתאות נוחות. ואולם בהצעת החוק היה גם סעיף שממנו השתמע כי במידה ולא יעמדו הלווים בהחזר התשלמים ניתן יהיה לסלקם מהדירה. השייח' מוחמד סיד טנטאווי, העומד בראש "אל אזהר", ממוסדות הדת החשובים במצרים, פסק כי החוק נוגד את האסלאם הואיל והוא מאפשר סילוק אנשים מדירתם וכן משתמע מהחוק שמהלווה תיגבה ריבית. הצעת החוק שונתה מספר פעמים ולבסוף הוגשה כשהיא שונה לחלוטין מזו המקורית ולא ממש מסייעת לזוגות הצעירים במדינה.
המחלוקת באסלאם על הריבית המודרנית.
מאז שנות הארבעים של המאה ה-20 מתנהל דיון בין חכמי הדת המוסלמים בשאלת היחס לריבית המודרנית. דעת רוב חכמי הדת היא שאין הבדל עקרוני בינה לבין הריבית המתוארת בקוראן, והיא אסורה. אמנם רבים מהמלומדים המוסלמים סבורים שיש הבדל עקרוני: הריבית שנאסרה בקוראן היא הריבית שהייתה נהוגה אז והאיסור נועד בעיקר להציל את העניים בחברה מניצול, ואילו הריבית המודרנית בעיקרה אינה מכוונת לעניים אלא להשקעות ובזה היא מניעה את הכלכלה.
עכבר (פירושונים)
קלמנס ונזל פון מטרניך
כביש הצפון
כביש 899, הידוע ככביש הצפון, הוא כביש רוחב בצפון מדינת ישראל, העובר ברובו לאורך גבול הצפון, קו הגבול הבינלאומי בין ישראל ולבנון. אורכו 63 ק"מ.
היסטוריה.
הכביש נסלל בשנת 1937 במסגרת הניסיונות לדכא את המרד הערבי הגדול. לאחר סלילת הכביש, נפרסה לאורך תוואי הכביש גדר שכונתה "גדר הצפון" (שהעבודה עליה הסתיימה ביולי 1938), גדר שהמשיכה לאחר מכן דרומה, מאזור מצודת כח אל הכנרת. לאורך הכביש הוקמו מצודות טגארט, המצויות כיום ביערה, שומרה, סאסא, אביבים ומצודת כח. 16 פילבוקסים הוצבו בצידי הכביש בין המצודות. בתקופת המנדט הבריטי לא היה המעבר בכביש חופשי, והצריך רישיון מיוחד. תוואי הכביש החל ליד הכפר באסה, כיום המושב בצת והעיירה שלומי, והסתיים בנקודה הסמוכה למצודת כח, תוך שהוא עובר בסמוך ליישובים הערבים הגדולים בסביבה. הכביש נסלל במרחק של מספר קילומטרים מן הגבול. גדר הצפון פורקה בשנת 1942, אך המצודות והפילבוקסים נותרו לאורך הכביש.
באוקטובר 1949 הוכללו חלקים נכבדים של הכביש באזור ביטחון שהתנועה בו נאסרה ללא היתר. בשנות ה-50 היה הכביש במצב ירוד, ובשנת 1960 הוחל בתיקונו באזור מושב גורן. בינואר 1964 נפתח הכביש מחדש לתנועה לאחר ששופץ באופן שאיפשר לשוב ולהשתמש בו.
בשנת 1972 שופץ הכביש בין סאסא ומרגליות.
הכביש כיום.
תוואי הכביש כיום מקביל ברובו לתוואי הכביש המנדטורי, אך הוא סוטה ממנו במספר קטעים. לאורך השנים עבר הכביש שיפוצים ושיפורים רבים. במספר מקומות בכביש מפנים שלטים ל"כביש הצפון הישן", לקטעים של קילומטרים ספורים בתוואי הכביש ההיסטורי, העוברים במסלול צפוני מעט מזה של הכביש הראשי הסלול כיום, ושבים ומתחברים אליו. החברה הלאומית לדרכים מכשירה מדי פעם קטעים חדשים העוברים בעורפם של יישובי הצפון, ובכך מרחיקה את הכביש מקו הגבול, ומאפשרת כניסה אל היישובים מכיוון פנים הארץ.
מספרו של "כביש הצפון" ברשת הארצית הוא כביש 899, והוא מתחיל במערב בצומת בצת שבגליל המערבי, בסמוך לחוף הים בין ראש הנקרה לאכזיב, מקום בו הוא נפגש עם כביש 4. כביש הצפון מטפס דרך בקעת שפע, חוצה את נחל בצת ליד יערה, וחולף מדרום ליישובים אבן מנחם ונטועה. הוא נפגש עם כביש 89 בצומת חירם ליד סאסא, ולאחר מכן עובר בתוואי של נחל דישון. לאחר מלכיה יורד הכביש לבקעת קדש ונפרד מקו הגבול הבינלאומי עם לבנון. לאחר מצודת כ"ח יורד הכביש בתלילות אל עמק החולה ומסתיים בצומת כ"ח, מקום בו הוא נפגש עם כביש 90.
לאורכו של הכביש מצויים יישובים רבים, מרביתם מושבים, קיבוצים ומצפים. הכביש עובר בסמוך ליישובי המועצות האזוריות מטה אשר ומעלה יוסף במערב, והגליל העליון, מרום הגליל ומבואות החרמון במזרח. בנוסף, מצויים בסמוך לו בסיסים ומוצבים רבים של צה"ל. עד לשנת 2014, כל הכביש היה בתחום עוצבת ברעם, שמפקדתה ממוקמת בשומרה במצודה שהייתה חלק מגדר הצפון. החל מ-2014, תחום האחריות של העוצבה צומצם עד לאביבים. הפלוגה שהייתה במלכיה פורקה, וצורפה לעוצבת חירם, ולכן העוצבה אחראית על הקטע הזה של הכביש.
במהלך מלחמת לבנון השנייה נגרמו נזקים לקטעים שונים בכביש, עקב נסיעת טנקים וכלים כבדים של צה"ל על תוואי הכביש. לאחר המלחמה נעשה ריבוד ותיקון הכביש, ונסלל ברובו מחדש.
ההנחיה להגבלת חומרים מסוכנים
RoSH ההנחיה להגבלת חומרים מסוכנים (RoHS - Restriction of Hazardous Substances Directive 2002/95/EC) אומצה בפברואר 2003 על ידי האיחוד האירופי. היא נכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2006, אולם איננה חוק, אלא הנחיה בלבד, וכל חברה באיחוד האירופי אמורה לגבש מדיניות אכיפה ויישום משלה המסתמכת עליה. ההנחיה מגבילה את השימוש בשישה חומרים מסוכנים המשמשים בייצור סוגים שונים של ציוד חשמלי ואלקטרוני, ומגדירה את המקרים יוצאי הדופן.
החומרים הם:
(PBB ו-PBDE הם מעכבי בעירה הכלולים בסוגים מסוימים של פלסטיק).
ב-3 בינואר 2013 נכנסה לתוקף גרסתה החדשה של ההנחיה, (RoHS 2 - 2011/65/EU) ובכך פג תוקפה של ההנחיה הקודמת. בין יתר השינויים נוספו החומרים הבאים (פתאלאטים) לרשימה הנזכרת לעיל:
הנחיית RoHS קשורה בקשר הדוק להנחיה אחרת, WEEE