ההיסטוריה המודרנית של פורטו וליו מתחילה בגילוי משאבים סביב העיר, בייחוד זהב על נהר מדיירה, בסוף שנות החמישים. בנוסף, החלטת הממשלה לאפשר חוות בקר גדולות בשטח הביאה למגמת הגירה לעיר. כמעט מיליון אנשים עברו לרונדוניה ואוכלוסיית פורטו וליו גדלה לשלוש מאות אלף. הגירה אינטנסיבית זו גרמה צרות רבות לעיר, בין בעיות רבות אחרות, הוא יצירת רובע הפרברים ולירידה באיכות החיים בעיר.
מאז הרפורמה במערך הכליאה הממשלתי ממוקם בעיר כלא פורטו וליו, הנחשב לאחד הידועים לשמצה בעולם ומאכלס חברי כנופיות סמים ופשע.
תחבורה.
את העיר מחברים כבישים פדרליים ונמל תעופה בינלאומי, הממוקם במרחק 7 ק"מ מהעיר ומכונה על ידי המקומיים בשם "בלמונט", על שם הרובע בו הוא ממוקם והוא הפך לנמל תעופה בינלאומי בשנת 2002. סמוך לעיר ממוקם גם בסיס חיל האוויר פורטו וליו ולכן ישנה תנועה ערה של תחבורה אווירית צבאית.
סטנדרט הצפנה מתקדם
ריינדל
היינץ פישר
היינץ פישר (בגרמנית: Heinz Fischer; נולד ב-9 באוקטובר 1938) הוא משפטן ופוליטיקאי אוסטרי, מומחה במדע המדינה, נשיא אוסטריה החל מ-2004 עד 2016.
ביוגרפיה.
פישר נולד ב-9 באוקטובר 1938 בעיר גראץ במזרח אוסטריה. את חינוכו העל-יסודי הוא קיבל בגימנסיה, וסיים את לימודי התיכון בשנת 1956. לאחר מכן למד לימודי משפטים באוניברסיטת וינה, ולבסוף קיבל דוקטורט בשנת 1961. בתחילת שנות ה-60 היה מתנדב בקיבוץ שריד. חוץ מעיסוקו בפוליטיקה הוא העסיק עצמו בקריירה אקדמאית והיה לפרופסור במדע המדינה באוניברסיטת אינסברוק בשנת 1993.
פישר היה חבר הפרלמנט האוסטרי (הנציונלראט) מ-1971 ואף שימש כאחד מיושבי ראש שלו בשנים 1990–2004. כמו כן כיהן כשר המדע בין השנים 1983–1987 בקואליציה שהונהגה על ידי קנצלר אוסטריה דאז, פרד זינובאץ.
בשנת 2004 הודיע כי יתמודד על משרת הנשיא הקודם שנפטר, תומאס קלסטיל. הוא נבחר לתפקיד ב-25 באפריל 2004 כנציג האופוזיציה בראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, השיג 52.4 אחוז מסך הקולות נגד המועמדת השנייה, שרת החוץ בניטה פררו-ולדנר שהתמודדה מטעם הקואליציה השמרנית של מפלגת העם האוסטרית.
פישר נשבע לנשיאות ב-8 ביולי 2004 וקיבל את המשרה מידי נשיא הפרלמנט שהחליף את תומאס קלסטיל, שנפטר ב-6 ביולי אותה השנה. מאז שנבחר לתפקיד גברה האהדה כלפיו. ב-2010 נבחר לתקופת כהונה שנייה ברוב גדול של 78.9% מן הקולות.
למרות שהוא זוכה לתמיכה באוסטריה, חברו לשעבר באוניברסיטה, נורברט לסר, טוען כי פישר נמנע מלהביע את דעתו בנושאים שנויים במחלוקת או מלהביע ביקורת על נושאים כאלו. דוגמה נפוצה לכך היא תמיכתו שבשתיקה בברונו קרייסקי שהתנגד לשמעון ויזנטל - צייד הנאצים.
פישר מגדיר עצמו כאגנוסטיקן. הוא נשוי משנת 1968 למרגיט, בת להורים יהודיים, ולהם שני ילדים מבוגרים. תחביבו העיקרי הוא טיפוס הרים וכן הוא משמש כנשיא האגודה האוסטרית של חברי הטבע.
בנובמבר 2008 החליטה אוניברסיטת תל אביב להעניק לו תואר דוקטור לשם כבוד.
בשנת 2016 לא היה יכול פישר להתמודד על התפקיד שלישית, שכן לפי החוק האוסטרי מותר להיבחר לנשיא לשתי קדנציות בלבד, בנות שש שנים כל אחת. לכן סיים את כהונתו ב-8 ביולי 2016 אז תמו בדיוק 12 שנים לכהונתו. החליף את מקומו אלכסנדר ואן דר בלן שניצח בבחירות הנשיאותיות של אוסטריה ב-4 בדצמבר 2016.
בית&quot;ר (אגודת ספורט)
אגודת הספורט בית"ר היא אגודת הספורט של תנועת בית"ר, אשר הוקמה בשנת 1924. כמו בתנועת בית"ר, סמל האגודה הוא המנורה, והוא נקבע לפי סמל הגדודים העבריים. שם האגודה הוא ראשי תיבות של "ברית יוסף טרומפלדור", אך מאייתים ת׳ במקום ט׳ על מנת לשמור את שמה של עיר-המצודה ביתר, שסימלה גבורה יהודית בעת העתיקה.
כימיה אורגנו-מתכתית
כימיה אורגנו-מתכתית (או אורגנומטלית) היא ענף בכימיה העוסק בחקר תרכובות כימיות הכוללות קשר בין אטום פחמן למתכת. לעיתים הגדרה זו מצומצמת מדי, מכיוון שתרכובות רבות שאינן כוללות קשרים כאלה דומות מבחינה כימית. הגדרה חלופית תהיה "תרכובות הכוללות קשר מתכת-יסוד בעלי אופי קוולנטי בעיקרו". כימיה אורגנומתכתית משלבת בין הכימיה האורגנית לכימיה האנאורגנית. תרכובות אורגנומטליות מצוינות על ידי התחילית "אורגנו-".
תרכובות אורגנו-מתכתיות משמשות בעיקר כקטליזטורים. בשל חשיבותם הרבה של זרזים לעולם הכימיה, פיתוחם של תרכובות אורגנו-מתכתיות חדשות נמצא היום בחזית המחקר.
עקרונות.
על ידי חוק 18 האלקטרונים ניתן לחזות את יציבות הקומפלקס האורגנומתכתי. מילוי קליפת הערכיות ל-18 אלקטרונים בקומפלקס מתבצעת באמצעות הליגנדים הקשורים למתכת. מנגנוני התגובה של הליגנדים הם:
דוגמאות.
להלן כמה תרכובות אורגנו-מתכתיות טיפוסיות:
קבוצות חשובות של תרכובות אורגנו-מתכתיות הן קרבונילים מתכתיים, מטלוצנים (ובהם פרוצן), וקומפלקסי קרבן.
כמו כן קיימת קבוצת מתכות המעבר העמידות, כמו אלומיניום, היוצר טריאלקילאלומיניום, ואלומינואוקסן, המשחקים תפקיד חשוב בזרזי זיגלר-נטה.
המושג "מתכת" משמש כאן באופן רחב, כאשר גם מתכות למחצה, כמו צורן, ארסן ובור נחשבים כמתכות לעניין זה, כמו בתרכובת טטרמתילסילאן (Me4Si,TMS).
ספרות ישראלית.
בשנת 2010 יצא ספר מבוא מקיף בנושא, "מבוא לכימיה אורגנו מתכתית" על ידי פרופסור א. זילכה מהאוניברסיטה העברית. הספר יצא בהוצאת אקדמון. הספר מכיל חומר תאורטי ותרגילים פתורים. מתוך גב הספר:
צ'ארלי ינקוס
צ'ארלס תאופולוס "צ'ארלי" ינקוס (נולד ב-29 במאי 1961) הוא כדורגלן עבר אוסטרלי בינלאומי ממוצא יווני, קפטן נבחרת אוסטרליה בין השנים 1986 ו-1989.
ביוגרפיה.
ינקוס החל את הקריירה שלו בשנת 1979 במדי היידלברג יונייטד ושיחק בהמשך גם באפי"ה לייכרדט טייגרס, בלקטאון סיטי ווולונגונג סיטי, כולן מהליגה האוסטרלית הראשונה. במשך עונה אחת (1988/1989) שיחק בפאוק סלוניקי היוונית.
תפקודו במגרש היה בעמדת המגן. משחקו התאפיין ביכולת תיקול גבוהה ובכושר מנהיגות. כמו כן, הצטיין בביצוע בעיטות חופשיות ובעיטות עונשין.
ינקוס היה המנהיג הבלתי מעורער של נבחרת אוסטרליה שהתמודדה מול נבחרת ישראל במוקדמות הגביע העולמי 1990. הבעיטה החופשית שהשוותה את תוצאת המשחק בין הנבחרות באצטדיון רמת גן ב-1989 - אותה בעיטה שלאחריה טבע יורם ארבל את הביטוי "ככה לא בונים חומה" - יצאה מרגלו של ינקוס, שכאמור, היה מומחה לבעיטות חופשיות.
בין שני הקמפיינים הכושלים להעפלה למונדיאל 1986 ומונדיאל 1990 השתתף ינקוס בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סיאול (1988), בו הגיעה אוסטרליה לרבע הגמר.
בסך הכול רשם ינקוס 7 שערים ב-49 הופעות עבור הנבחרת. אחד מהשערים, בעיטה קשה מ-25 מטרים שנכנס לרשתה של נבחרת ארגנטינה ב-1988, זכור על אוהדי ה"סוקרוז" עד היום כאחד מהיפים שבשערי הנבחרת.
כימיה אורגנומטלית
קרב גואדלקנל
מלחמת שמונה השנים
שיימוס פיניגן
מצוות הקהל
הַקְהֵל הוא כינויה של מצוות עשה מהתורה להקהיל את כל עם ישראל העולים לרגל בחג הסוכות שבמוצאי שנת שמיטה ולקרוא בתורה בפניהם. חכמים קבעו כי מצוות הקהל מתקיימת על ידי מנהיג העם, בקריאת פרשיות מספר דברים, במוצאי יום טוב של סוכות.
מטרת המצווה, לפי הרמב"ם וספר החינוך, היא לזרז את העם במצוות ולחזק בלבם את הכרת הדת והחשק לקיום מצוות התורה ברוב רושם.
מקור המצווה.
לאחר שכתב משה את ספר התורה ונתנו למנהיגי העם, ציוום לקרוא בו בכל חג סוכות שבמוצאי שנה שביעית באוזני כל העם:
דרך קיום המצווה.
בהגיע זמן מצוות הקהל, היו הכהנים תוקעים בחצוצרות, וכל העם, אנשים נשים וטף, היו נקהלים בבית המקדש, שם נבנתה בעזרת הנשים בימת עץ גדולה שעליה ישב המלך, וקרא לפניהם פרשיות נבחרות מספר דברים:
אחר הקריאה, בנוסף לברכת התורה, מברך עוד שבע ברכות כמו כהן גדול ביום הכיפורים. הקריאה והברכות בלשון הקודש.
לפי דעת הספרא גם פרשת קדושים הייתה נאמרת בהקהל, "מפני שרוב גופי תורה תלויים בה".
"זכר להקהל".
במאה העשרים החלו להתקיים טקסי "זכר להקהל". מאז שנת ה'תש"ו (1945) מתקיים המעמד ברציפות מדי שבע שנים בחול המועד סוכות של מוצאי השמיטה (למעט פעם אחת, בשנת ה'תשל"ד - 1973, בשל מלחמת יום הכיפורים), ביוזמתו של הרב הראשי יצחק אייזיק הלוי הרצוג וד"ר שמואל זנוויל כהנא, מנכ"ל משרד הדתות.
במרבית השנים האחרונות, המעמד התקיים ברחבת הכותל, וקראו מתוך ספר תורה הרבנים הראשיים לישראל ולעתים גם נשיא מדינת ישראל. בשנת 1952 תכנן משרד הדתות טקס גדול בנוכחות של כ-20,000 איש בפניהם תוכנן שנשיא המדינה יקרא מספר דברים, אולם בסופו של דבר הגיעו הרבה פחות אנשים ונשיא המדינה לא השתתף. המעמד הגדול ביותר התקיים בחול המועד סוכות ה'תשמ"ח (1987), ביוזמתו של פרופ' הלל וייס. באותה שנה קרא בתורה נשיא המדינה חיים הרצוג. בשנת ה'תשנ"ה (1994) קרא בתורה הרב הראשי לישראל דאז, הרב ישראל מאיר לאו, במקום הנשיא עזר ויצמן. בשנת ה'תשס"ב (2001) קרא הנשיא משה קצב את פרשת המלך.
אולם, היוזמה לחדש טקסי 'זכר להקהל' בזמן הזה זכתה להתנגדות של רבנים רבים, ובראשם רבי אברהם ישעיהו קרליץ, ה'חזון איש'.
רבי מנחם מנדל שניאורסון סבר שניתן לקיים בזמן הזה חלק מן המצווה בכך שייערכו כינוסים לחיזוק לימוד התורה ולעידוד שמירת המצוות בעם. לדעתו, אף שאין מדובר במצוות הקהל בשלמותה, זהו חלק מן המצווה ולא רק זכר להקהל, ולכן לדעתו גם אין צורך לקיים מעמדי זכר להקהל כאשר ניתן לקיים חלק מרכזי מן המצווה.
יסוד טרנס-אורני