ליגת המשנה הצרפתית מורכבת מעשרים קבוצות, הנפגשות ביניהן פעמיים בעונה. בסך הכל הליגה נפרשת על פני 38 מחזורים, המשוחקים בדרך כלל בין החודשים אוגוסט למאי. המשחקים מתקיימים בדרך כלל בימי שישי ושני, למעט מספר משחקים המשוחקים בשאר ימי השבוע וסופי השבוע. הליגה נכנסת לפגרת חורף החל מסוף השבוע האחרון שלפני חג המולד, וחוזרת לפעילות בשבוע השני של חודש ינואר. החל מעונת , נקבע כי שתי קבוצות, האלופה וסגניתה, מעפילות בתום העונה לליגה הבכירה, בעוד שתי האחרונות נושרות לליגה השלישית. עד לעונה זו, מספר העולות והיורדות עמד על שלוש קבוצות.
עבור כל ניצחון מקבלת המנצחת שלוש נקודות, ונקודה אחת עבור שוויון. במקרה של שוויון בנקודות בסיום העונה, נקבע הדירוג על פי פער שערים, ובמקרה של שוויון נוסף, הוא נקבע על פי מספר שערי הזכות. אם גם מדד זה הוא זהה, יחלקו הקבוצות בעלות המאזן הזהה את אותו המקום, אלא אם כן מדובר במקום ראשון או במקומות המובילים לירידה, ובמקרה כזה יתקיים משחק פלייאוף במגרש נייטרלי.
קבוצות הליגה לעונת 2022/2023.
בעונת 2022/2023 יתחרו בליגה הקבוצות הבאות:
הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל
הליגה הצרפתית השנייה
ליגת המשנה הצרפתית
פשדבורז'
קולק
פשדבודז'
פשדבורז
מפקדת חסן סלאמה
מפקדת חסן סלאמה במלחמת העצמאות הייתה בבניין גדול בין רמלה לבאר יעקב.
רקע היסטורי.
הבניין הוקם באמצע שנות ה-30 על ידי ארגון עובדי הבניה (לימים סולל בונה) בהזמנת הצבא הבריטי. הכוונה הייתה למסור את המבנה למופתי חאג' אמין אל-חוסייני במקום מחנה שנלר שנתפס על ידי הבריטים. בעקבות המרד הערבי הגדול בשנים 1936–1939 חזרו בהם הבריטים מכוונתם הראשונה וייעדו את המקום לבית ספר לקצינים.
בתחילת מרץ 1948 פינו הבריטים את הבניין ולתוכו נכנס חסן סלאמה עם לוחמיו וקבע בו את מפקדתו.
מלחמת העצמאות.
ב-14 במרץ 1948 הגיע למפקד חטיבת גבעתי מסמך מהש"י ובו פרטים על הכוחות הנמצאים בבניין. שמעון אבידן החליט על פעולה לפיצוץ הבניין והטיל את התכנון והביצוע על גדוד 52 בפיקודו של יעקב פרי (פרולוב). המשימה הוטלה על פלוגה א' ולאחר הצגת התוכנית לשמעון אבידן הוא אישר אותה. אבידן התמנה למפקד מבצע נחשון והחליט לבצע את ההתקפה כ"אקורד פתיחה" למבצע הגדול.
פיצוץ מפקדת חסן סלאמה.
הכוח יצא מ"קיבוץ עקיבא" בליל כ"ה באדר ב' תש"ח, ה-4/5 באפריל 1948. לאחר התמקמות החסימות הגיע הכוח לבניין. בכוח היו יחידת הפורצים בפיקודו של נעם לאונר, יחידת המבערים, ה"סבלים" שנשאו את חומר הנפץ והחבלנים. בכוח היה גם יעקב חודורוב מצויד בטומיגן.
בשעה 00.50 פתח הכוח באש לעבר הקומות העליונות מנשק קל ומרגמות. חוליית הפורצים פרצה את הגדר בטורפדו בנגלור ויחידת המבערים הסתערה לעבר קומת הקרקע, פרצה את דלת הכניסה והחלה בטיהור המקום לקראת בוא החבלנים. החבלנים הניחו את חומר הנפץ במהירות באולם באגף הצפוני. ערבי שירד במדרגות חוסל באש הטומיגן של חודורוב. החבלנים סיימו את עבודתם במהירות, הפעילו את פתיל ההשהייה והכוח נסוג במהירות. בפיצוץ נהרס כל האגף הצפוני של הבניין.
לכוח לא היו נפגעים. לערבים היו שלושים הרוגים ועשרות פצועים בפעולה. בפיצוץ עצמו נהרגו 20 איש ו-8 נפצעו. חסן סלאמה לא היה במפקדתו באותו לילה.
עיתוי ההתקפה היה נכון, יוקרתו של חסן סלאמה ירדה פלאים והוא לא פעל נגד כוחות מבצע נחשון.
קרבות אצ"ל בבניין.
לאחר ההתקפה העביר סלאמה את מפקדתו ליהודיה אבל הערבים המשיכו להחזיק בחלק שנותר מהבניין.
במחצית מאי 1948 פנה פיקוד ההגנה לאצ"ל בבקשה לתקוף את רמלה כדי למשוך כוחות אויב מחזית לטרון. הבקשה נענתה בחיוב ותשע פלוגות שמנו כ-800 לוחמים רוכזו בבסיס בבאר יעקב בפיקודו של עמיחי פאגלין ומשם החלו בהתקפות על רמלה שנמשכו מ-16 במאי 1948 עד 11 ביוני 1948.
לוחמי האצ"ל היו חמושים בנשק נחות ומאומנים ללוחמת גרילה ולא נגד צבא סדיר. דווקא הצד המערבי של רמלה היה מבוצר ומוגן על ידי מאות לוחמים ערביים מקומיים ומתחילת יוני, גם חיילי הלגיון הערבי ועל חומה בצורה זו התנפצו כל התקפות לוחמי האצ"ל שהצליחו רק לכבוש את בניין מפקדת חסן סלאמה ולהתבסס בו.
ב-1 ביוני 1948, זמן קצר לאחר שנכנס הלגיון הערבי לרמלה, פתחו הערבים בהתקפה גדולה והצליחו לכבוש בחזרה את הבניין תוך גרימת אבדות כבדות ללוחמי האצ"ל שנסוגו תוך השארת גופות רבות בשטח. שמותיהם, יחד עם שמות יתר חללי קרבות האצ"ל ברמלה, מונצחים באנדרטת האצ"ל ברמלה.
עם כניעת רמלה במבצע דני נטשו הערבים את הבניין ללא קרב.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה תפס צה"ל את המקום ובמשך עשרות שנים היה בו ימ"ח 104 של חטיבה 99 ובהמשך של יחידות אחרות, כגון האוגדה האילתית וגדוד חרב, עד סוף שנות ה-90.
מצב הבניין כיום.
הבניין במצב גרוע. דרך רכב משובשת מוליכה אליו מכביש 44, כ-200 מטר צפונית - מערבית לפסי הרכבת. הבניין נמצא בשטח המועצה המקומית באר יעקב. הוא לא הוכר כאתר מורשת המיועד לשימור ולכן מצבו מידרדר. עם זאת, במהלך הקמה של שכונה באזור המפקדה הוחלט שהמפקדה ושרידי הכפר סראפנד ייחשבו אתרים היסטוריים לשימור.
טפה גאורה
רולאנד ווהלפארת
א' זה אבא
א' זֶה אַבָּא היא תנועה חברתית ישראלית הפועלת להסדרת זכויותיהם של אבות גרושים, פרודים או בתהליכי גירושין.
היסטוריה.
התנועה נוסדה בשנת 2011 על ידי אמיר שיפּרמן, אשר עבר תהליך גירושין ולא קיבל זכויות משמורת שהיו שוויוניות. במהלך השנים, התנועה ערכה כנסים, עצרות והפגנות לקידום מטרותיה. בשנת 2014 נערכה הפגנה בתל אביב בה תיאר שיפּרמן את תפיסתם של החברים בתנועה ואת שינויי המדיניות שברצונם להביא. בנובמבר 2015, ערכה התנועה עצרת מול ביתה של שרת המשפטים איילת שקד בדרישה לביטול חזקת הגיל הרך. לטענת "א' זה אבא", נכחו בהפגנה מאות אנשים, בהם גם חבר הכנסת יואב קיש.
לתנועה חשבון ברשת החברתית פייסבוק.
טענות התנועה.
הליכים בבתי המשפט לענייני משפחה ונוער מתנהלים בדלתיים סגורות, מה שמונע, לדברי אנשי התנועה, ביקורת ציבורית אפקטיבית ואף עלול להוות פתח לשחיתות שלטונית. כמו כן, מפנה התנועה אצבע מאשימה כלפי עובדות סוציאליות מסוימות הלוקחות לדבריה חלק ב"אפליה מוסדית" נגד גברים. לדעת החברים בתנועה, מצב החוק ומערכות הרווחה במדינת ישראל מובילים למקרי התאבדות בקרב אבות גרושים. ב-9 בנובמבר 2014 פרסם שיפרמן מאמר דעה באתר חדשות ערוץ 10 שבו טען כי מערכת החוק בישראל בנויה כדי להתעלל באבות גרושים. בדבריו טען כי בתהליך הגירושין בישראל ישנה אפליה מינית נגד אבות. לטענתו, האפליה מתבטאת בכך שאבות הם הנושאים העיקריים בנטל הפרנסה, בחובות כלפי המדינה וממול ישנה לדבריו העדפה מוסדית לטובת האמהות בהסדרים שלאחר הגירושין.
פעילות.
התנועה פועלת לקידום ויישום המלצות ועדת שניט וועדת שיפמן; מקיימת כנסים ואירועים; פועלת בערוצים חוקיים ומשפטיים נגד עובדי מדינה הפוגעים בעקרונות התנועה כגון שופטים ועובדי רווחה, הן בארץ והן בחו"ל; מספקת תמיכה מורלית לחבריה ומהווה כר לסיוע ועזרה הדדית בין חברי הקבוצה; משתדלת בכנסת לצורך קידום ויישום שוויון מגדרי בהורות ומקיימת הפגנות ועצרות מחאה. כמו כן, מספקת התנועה לעיתים ייעוץ משפטי בהתנדבות מצד משפטנים ועורכי דין הנמנים גם הם על חברי התנועה והמאמינים בעקרונותיה ופועלים גם הם במישורים רבים לקידום שוויון מגדרי בהורות כפי הבנתם.
בנוסף פועלת התנועה להפצת מידע רלוונטי על ידי אמצעי התקשורת השונים.
3M-54 Klub
3M-54 Калибр (קליבְּר - Kalibr) ו 3M-14 Бирюза (בִּירְיוּזה - Biryuza) הם טילי שיוט על-קוליים רוסיים מודרניים שנכנסו לשימוש מבצעי בשנת 2012. הטילים נגד מטרות קרקעיות, ספינות וצוללות (נובוסיבירסק), המפותחים על ידי "NPO Novator" (נקראה בעבר OKB-8). סימול נאט"ו של הטיל הוא "SS-N-27A", והוא מכונה בנאט"ו "Sizzler". קיימות וריאציות שונות של הטיל, והוא ניתן לשיגור ממשגרים קרקעיים, מספינות ומצוללות. הוא נמצא בשימוש רוסיה, הודו, אלג'יריה, סין ווייטנאם (ולפי מקורות אחדים גם בשימוש איראן).
לטיל שלב שני של טיסה בו הוא מבצע האצה אל המטרה במהירות על-קולית ובכך מקטין את יכולת מערכות ההגנה לטפל בו מכיוון שזמן התגובה הנדרש להעסקה יורד משמעותית.
בגרסאות הייצוא שלו הכינוי "Klub" משמש עבור הטילים 3M-54E ו- 3M54E1.הטילים נמצאים בשימוש בהתערבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה.
היסטוריה.
פיתוח הטיל החל כבר בשנת 1983, והוא יועד לצי הסובייטי. הוא פותח במעבדה בעיר יקטרינבורג, בה עבדו בהתחלה בשנת 1975 על הטיל נגד ספינות העל-קולי P-900 או בשמו האחר . כמו כן, פותח באותו הזמן טיל השיוט 3K10 או בשמו השני RK-55 RELIEF. הטיל 3M-54 פותח כשילוב של שניהם. בשנת 1993 הוצג הטיל בתערוכת נשקים, ובשנת 1994 הוא שומש לראשונה, בצוללת רוסית אך רק בשנת 1997 התחילה מכירתו לצבאות העולם.
גרסאות.
קאליבר NK- לשימוש במכולה ובמשגר רקטות
קאליבר PL לשימוש בצוללת
קלוב N/U גרסה נוספת לשימוש במכולה ומשגר רקטות
קלוב- S גרסה נוספת לשימוש בצוללת
קלוב T/M- גרסה לבריאנסק
קלוב-K גרסה למכולות
קלוב A- גרסה למטוסים
MG3 (ר"ת בגרמנית: Maschinengewehr 3; 'מקלע דגם 3') הוא מקלע רב-שימושי אשר פותח בגרמניה על ידי חברת ריינמטאל, ומשמש את כוחות הבונדסוור משנת 1960 ועד היום, לצד כ-30 צבאות אחרים בעולם.