פסקין התגורר בארצות הברית בשנים 1914 - 1920, ויחד עם בת זוגו ביקר בניו יורק, בצ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית), בניו אורלינס ובהמשך בקובה. לתקופה קצרה צייר בזרם הקוביזם. הוא הציג במספר תערוכות ציורים שכללו חיי רחוב ביישובים בהם ביקר. ב-1918 נישאו ז'ול פסקין והרמינה דוד. בני הזוג עברו לגור בניו-יורק ושם נמנו עם חוג מכריהם האמנים מקס ובר, אלפרד סטיגליץ ומוריס שטרן ב-1920 קיבל פסקין אזרחות אמריקאית. בשנה זו שב לפריז אל אהובתו האמנית-דוגמנית לוסי קרוהג, ונפרד מאשתו. והפך לאחת הדמויות הבולטות של חיי הבוהמה בעיר, תוך שהוא מאמץ הרגלי שתייה מופרזים. לצד לואי אילשמיוס תמונות של פסקין היו בסיס לאוסף של ויקטור גנץ.
בהמשך, לקה בדיכאון קליני ובערב אחת מתערוכות היחיד שלו, 1930, שם קץ לחייו בתלייה בסטודיו שלו במונמארטר. אלפים מקרב קהיליית האמנים בפריז ליוו את ארונו לקבורה בבית הקברות סן קוון בפריז. שנה מאוחר יותר הועברו עצמותיו לקבורה בבית הקברות מונפרנאס.
ג'אנלואיג'י בונלי
ג'ובאני לואיג'י בונלי (באיטלקית: Giovanni Luigi Bonelli; ה-22 בדצמבר 1908 במילאנו - 12 בינואר 2001 באלסנדריה) היה סופר ומוציא לאור של קומיקס איטלקי, שזכור בעיקר כיוצרו של טקס וילר בשנת 1948, יחד עם האמן אורליו גלפפיני.
קריירה.
בונלי ייסד את "Casa Audace Editrice" בשנת 1940, אשר לימים נודע בשם "הוצאת סרג'ו בונלי".
ב-1948 הוא יצר את אוקיו קופו וטקס וילר (שניהם צוירו על ידי גלפפיני). טקס וילר הוא בין הדמויות הפופולריות ביותר של הקומיקס האיטלקי, עם תרגומים לשפות רבות ברחבי העולם.
הוא כתב כמה פרקים מוקדמים של זאגור (גליונות מס 6 – 10, 13 – 14). בונלי נשאר לפקח על הפקת הקומיקס של טקס עד מותו. בנו סרג'יו בונלי (1932–2011) היה גם סופר קומיקס, וכן הוציא לאור קומיקס.
משפט הסימנית של סילבסטר
300 אנטרטיינמנט
300 אנטרטיינמנט (באנגלית: ) היא חברת תקליטים אמריקאית שהוקמה על ידי ליאור כהן, רוג'ר גולד, קווין ליילס וטוד מוסקוביץ'. חברת התקליטים עוסקת במגוון סוגות מוזיקליות, ביניהן היפ הופ, רוק, פופ, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקה אלטרנטיבית וקאנטרי. החברה נוסדה בעיר ניו יורק, והיא משמשת גם כמפיצה של חברת התקליטים YSL Records של יאנג ת'אג, הכוללת את הראפר גאנה.
אררט-ארמניה (כדורגל)
מועדון הכדורגל אררט-ארמניה (בארמנית: Ֆուտբոլային Ակումբ Արարատ-Արմենիա), הוא מועדון כדורגל ארמני מהעיר ירוואן, שנוסד בשנת 2017, וזכה פעמיים באליפות ארמניה.
היסטוריה.
מועדון הכדורגל אררט ארמניה הוקם בשנת 2017 כאקדמיית הכדורגל של אוואן ( FC Avan Academy) על ידי רובן הייראפטיאן, על בסיס בוגרי מחלקת הנוער של אקדמיית הכדורגל של ירוואן וכן שחקנים צעירים רבים מפיוניק ירוואן.
משחק הבכורה של המועדון נערך ביולי 2017 נגד ארבוני אס.סי. משחק ידידות שהסתיים בתוצאה 3–1 לטובת אקדמיית אוואן.
בתחילת 2018 השתלט על המועדון איש העסקים הרוסי-ארמני סמוול קרפטיאן ששינה את שמו של המועדון למועדון הכדורגל אררט-מוסקבה, על שמו של הר אררט שנמצא כ-60 ק"מ דרומית מערבית לירוואן בשטח טורקיה. השם החדש זכה להכרה רק לאחר שמועדון הכדורגל הרוסי אררט מוסקבה פורק בקיץ של אותה שנה. בעונת 2017/2018 שיחק המועדון בליגה הארמנית השנייה תחת הדרכתו של המאמן ארטק אושיאן.
באותה עונה סיים המועדון במקום השלישי שזיכה אותו במקום בליגת העל הארמנית, ושמו שונה פעם נוספת, הפעם לאררט-ארמניה.
ב-2 באוגוסט 2018 מונה ואדים סקריפצ'נקו הבלארוסי למאמן הראשי של אררט-ארמניה, וארטק אושיאן עבר לאמן את קבוצת המילואים של המועדון אך ב-25 בספטמבר 2018 פוטר סקריפצ'נקו, ואושיאן חזר לאמן את הקבוצה הבכירה באופן זמני. וב-1 באוקטובר 2018 מונה ורדן מינאסיאן למאמן הראשי של המועדון.
ב־30 במאי 2019 ניצחה אררט-ארמניה 1–0 את קבוצת בננטס ירוואן ובכך זכתה באליפות הראשונה שלה בליגת העל הארמנית כבר בעונת הבכורה שלה. בעקבות הזכייה, העפילה אררט-ארמניה בעונת 2019/2020 לשלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות של אופ"א. כבר במשחקה הראשון השיגה אררט ניצחון בכורה באירופה כשניצחה בתוצאה 2–1 את א.י.ק סולנה השוודית. אך הפסידה בתוצאה 1–3 במשחק הגומלין ונשרה לשלב המוקדמות השני בליגה האירופית.
בליגה האירופית חוותה אררט הצלחה כשניצחה פעמיים את אלופת גיברלטר, לינקולן רד אימפס בסיבוב המוקדמות השני, ואף עברה את סבורטלו טביליסי הגאורגית בסיבוב המוקדמות השלישי, אך בשלב הפלייאוף היא הודחה בידי F91 דודלאנג' מלוקסמבורג אחרי דו-קרב של בעיטות עונשין.
ב-14 ביולי 2020, גברה אררט 2–0 על FC נח וזכתה באליפות שנייה ברציפות. שלושה ימים לאחר מכן, ב-17 ביולי 2020, המאמן ורדן מינאסיאן עזב את המועדון לאחר שחוזהו הסתיים. וב-22 ביולי 2020, הכריז המועדון על מינויו של דויד קמפניה הספרדי כמאמנו החדש.
תוצאות.
אירופה.
מעודכן ל-1 באוקטובר 2020
תארים.
ליגה.
ליגת העל הארמנית
גביע
הסופרקאפ הארמני
היסטוריית מאמנים.
המידע מעודכן ל-24 בספטמבר 2020. ותקף עבור משחקים תחרותיים בלבד.
300 Entertainment
היכל אהרון
היכל אהרון הוא בית הכנסת המרכזי בעיר נהריה, ישראל. בית הכנסת נקרא על שם רבה הראשון של נהריה, אהרן קלר. בית הכנסת הוא בית כנסת אשכנזי. בית הכנסת נוסד בידי יוסף לוי וזליג סוסקין, מייסדי נהריה. כיום ישעיהו מייטליס משמש כרב בית הכנסת.
מבנה בית הכנסת.
בבית הכנסת שתי עזרות נשים - אחת בצד המערבי של הקומה הראשונה, ואחרת - בקומה השנייה. שמות חללי צה"ל בני העיר רשומים במבואת בית הכנסת וכן מוזכרים בקביעות בתפילת יזכור.
לצד בית הכנסת נמצא סניף של המועצה הדתית של נהריה.
This Is Love (שיר של ויל.איי.אם)
This Is Love (בעברית: זו אהבה) הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי זמר ההיפ-הופ האמריקאי ויל.איי.אם לאלבום האולפן הרביעי שלו, Willpower, בהשתתפות הזמרת-יוצרת ההולנדית אווה סימונס. השיר פורסם כסינגל המוביל של האלבום ב-1 ביוני 2012, והושמע לראשונה ב-Capital FM ב-14 במאי 2012. הקליפ, שבוים על ידי ויל.איי.אם עצמו, פורסם ב-25 במאי 2012.
רקע ופיתוח.
השיר הופק על ידי Swedish House Mafia, סטיב אנג'לו וסבסטיאן אינגרוסו. העבודה על השיר החלה בסוף דצמבר 2011. השיר הוקלט ונערך חלקית מחוץ לאולפני ההקלטה, במחשב הנייד האישי של ויל.איי.אם. אווה סימונס, שמבצעת את השיר, התבקשה באופן אישי על ידי ויל.איי.אם עצמו לבצע את השיר. לפי דבריה ל-MTV News:
"הוא סופר יצירתי, ואנחנו בסוג של אותה אנרגיה: אנחנו לא יכולים לשבת בשקט. היינו באולפן, והיה לו את השיר הזה, והוא הציע, 'אווה, היית רוצה לעשות את השיר הזה איתי?' והקלטנו כבר כמה רצועות בעבר, אז הוא יודע למה אני מסוגלת, והוא סמך עלי. אנחנו לא באמת מכירים כל כך הרבה זמן, אבל הוא סומך עלי. הקלטתי את השיר, והוא ערך אותו במחשב הנייד שלו ... וזה נגמר. זה כל כך יפה - לא רק שהוא סופר יצירתי ויודע מה הוא רוצה, אלא שהוא גם רואה כשאנשים אחרים הם יצירתיים. הוא לא מפחד לשתף פעולה".
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר צולם בלונדון, בריטניה, וחלקו צולם בגדה הדרומית של נהר תמזה ליד גשר מצודת לונדון, באמצע מאי. הקליפ פורסם דרך VEVO ב-25 במאי 2012.
הצלחה מסחרית.
השיר הוא רצועת הסולו הראשונה של ויל.איי.אם שהגיעה למקום הראשון בבריטניה, שם נמכרו 102,000 עותקים בשבוע הראשון למכירה. בסך הכל, נמכרו 403,000 עותקים בבריטניה בשנת 2012, וזה היה הסינגל ה-39 הנמכר ביותר של שנת 2012. השיר הגיעה לעשירייה הפותחת ב-17 מצעדי מדינות ברחבי העולם, והגיעה לראשם של 10 ממצעדים אלו.
יחסי אוסטרליה–אינדונזיה
יחסי אוסטרליה–אינדונזיה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת אינדונזיה. שתי המדינות מנהלות, מתוקף היותן קרובות גאוגרפית, יחסים מורכבים. הפעם הראשונה שבה מצוינים היחסים בין המדינות היא במאה ה-17, כשבני העם המקאסרי יצרו קשר עם האבוריג'ינים והעמים שהתגוררו באוסטרליה באותה עת. לאחר מתן העצמאות לאינדונזיה, שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1949. בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על 17.8 מיליארד דולר אוסטרלי, עלייה של 6.9% מ-2017. בנוסף, באותן שנים קיבלה אינדונזיה סיוע מאוסטרליה בסך 331.3 מיליון דולר אוסטרלי.
היסטוריה.
העידן הטרום קולוניאליסטי.
לפני ההתיישבות האירופית באוסטרליה, היה קשר בין תושבי מקאסאר, עיר נמל מדרום-מערב לסולאווסי, שנוסד ב-1640. באותן שנים הוקמו מפעלים לעיבוד מלפפוני-ים שנמכרו על ידי סוחרים סינים, אבל לא נעשתה אחיזה בשטח מלבד זאת.
בשיא המסחר בין הצדדים, תושבי מקאסאר ביקרו באלפי קילומטרים של חופי אוסטרליה מדי שנה בדצמבר. הסירות שלהם (המכונות "פרואה") נשאו כ-30 אנשי צוות, ומקובל לחשוב שמדי שנה הגיעו לאוסטרליה כ-1,000 סירות. הצוותים הקימו התיישבויות זמניות שעה שהם עסקו בעיבוד מלפפוני הים, לפני שחזרו הביתה עם הסחורה שלהם.
השלטון ההולנדי.
החל משנות ה-70 של המאה ה-19 החלו אינדונזים רבים לעבוד בתעשיות הפנינים והסוכר שבצפון אוסטרליה. ב-1901, כ-1,000 מהם התגוררו באוסטרליה לפי הממשלה הפדרלית, כשכמעט כולם רוכזו בקווינסלנד ובאוסטרליה המערבית. עם כניסתה של מדיניות אוסטרליה הלבנה, רוב עובדי תעשיית הסוכר חזרו למולדתם, כשכמה מאלו שעסקו בפנינים נשארו.