בשנת 2013 השתתף בסדרה "בני ערובה" ששודרה בערוץ 10, בה גילם את דמותו של גיא, הצעיר שבחוטפים. הוא המשיך לגלם תפקיד זה גם בעונה השנייה של הסדרה, שזכתה להצלחה ונמכרה לרשתות בכל העולם.
ב-2014 השתתף בדרמה היומית "אניגמה", ששודרה בערוץ ויוה למנויי yes, בה הוא גילם את דמותו של ריי ריי/ספריימן.
בשנת 2015 השתתף בסדרת הפעולה "פאודה" מבית yes, בה שיחק בתפקיד מרכזי בתור המסתערב בועז. באותה שנה שיחק בתפקיד חן בסרט הקולנוע "חתונה מנייר". כמו כן בנוסף באותה שנה שיחק תפקיד אורח בסרט הקולנוע "סיפור על אהבה וחושך", סרט הביכורים כבמאית של השחקנית נטלי פורטמן.
בשנת 2016, שיחק בסרט הקולנוע, זוכה פרס בפסטיבל קאן, של אסף פולונסקי, "שבוע ויום". בסרט גילם את דמותו של זולר, בן השכנים המתיידד עם דמותו של שי אביבי, עליו זכה בפרס אופיר בקטגוריית "שחקן המשנה הטוב ביותר". באותה שנה החל גם לככב בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "תאג"ד", שם גילם את דניאל החוג"ד.
בפברואר 2017 החל לככב בדרמה היומית של הוט בידור ישראלי "פולמון", שם הוא מגלם את עידן פרי.
במאי 2018, החל לשחק את דמותו של אביב דנינו, צעיר שנוסע למצוא את אהובתו שחשב שמתה בדרום אמריקה, בסדרה "בשבילה גיבורים עפים" בקשת 12. סדרה זו גם זכתה לפרס בפסטיבל קאן. הסדרה, וכן דמותו שאותה הוא מגלם, זכו לפופולריות גבוהה.
ב-2018 יצא סרט קצר בשם "סלסול" בו הוא מגלם דמות של אב משפחה חרדית. באותה שנה, יצא לאקרנים הסרט "מודה במקצת" של שניאור אנטבי, בו מגלם את דמותו של אורן - חוקר פרטי חוזר בתשובה, לצד השחקנים מיכאל וייגל ושולי רנד. בנוסף, ב-2018 החל לשמש קאפון כפרזנטור של רשת האופנה הישראלית "פוקס".
ב-2019 החל לשחק בתפקיד מרכזי בסדרת גיבורי-על אמריקאית מבית פריים וידאו בשם "הבנים", שמופקת על ידי סת' רוגן ואוון גולדברג. הסדרה מבוססת על הקומיקס באותו השם מאת גארת' אניס. קאפון מגלם בה את פרנצ'י, לוחם צרפתי שחי חיים פרועים המצטרף לחבורת "הבנים" שמטרתה להילחם בגיבורי־על מושחתים.
ב-2020 החל לגלם את מוטי, מורה פרטי, בסדרה "אחד על אחד", בכאן 11.
בדצמבר 2021, לוהק קאפון לשחק בסרט אמריקאי "Slingshot" לצד שחקנים כמו קייסי אפלק ולורנס פישבורן.
חיים אישיים.
משנת 2012 הוא בזוגיות עם השחקנית אורטל בן שושן. קאפון הוא אחיינו של סוכן האמנים אריק קנלר.
פירותראים
פירותראים (שם מדעי: Pyrotheria) היא סדרת יונקים קדומה הדומה לפילים ושאר פרסתנים, מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר חיו בתקופות פלאוקן-אוליגוקן בדרום אמריקה הקדומה. למרות מראם הם אינם קרובי משפחה של הפילים אלא קרובים לקבוצה נכחדת של יונקים דרום אמריקאים. מאובניהם נמצאו בברזיל, ארגנטינה ופרו.
הפירותראים דמו לפילים בעלי חדק קצר, חטים בולטים מפיהם שעזרו להם לקטוף שורשים בביצות, רגליים קצרות והיו גם גדולים ביותר, כשהפירותריום, הגיע למשקל של 3.8 טון. לעומת הפילים המודרניים הם היו גם בעלי מערכת שיניים רגילה וגדולה, בייחוד החותכות העליונות.
הם דמו ביותר לפילים המודרניים ולמסטודון הנכחד, לסדרת האמבריתופודיים, לסדרה דינוצרטים ולקרדונטיה מסדרת הקסנונולטיים שגם השתייך לקבוצת המרידיונגולטיים.
Pyrotheria
קפון
קאפון
אסטרפותרים
אסטרפותרים (שם מדעי: Astrapotheria) היא סדרת יונקים קדומה מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר מיניה חיו בסוף התקופות פלאוקן-מיוקן לפני 59-12 מיליון שנה בדרום אמריקה הקדומה ואף באנטארקטיקה הקדומה, כאשר הייתה טרופית. בסדרה זו היו 3 משפחות.
מינים אלה היו ארוכי לסתות ולחלקם גם היו ניבים וחדק דמויי פיל, אם כי היו קטני מהם בהרבה בעלי ניבים חדות וארוכות בתוך פיהם. האסטרפותריום, דמה לפיל או למסטודון עם חדק ארוך וניבים והגיע לגובה 2.5 מ' ולמשקל של 1 טון. מינים אחרים גדולים ממנו דמו יותר לקרנפים ללא קרניים ובעלי פרסות, צווארים ארוכים וחוטם מוארך עם ניבים גדולות.
ייתכן מאוד שחיו בביצות כמו היפופוטמים מודרניים וניזונו מעשבים בתוך המים.
Astrapotheria
החוג לניהול מידע וידע, אוניברסיטת חיפה
קסנונולטיים
קסנונולטיים (שם מדעי: "Xenungulata") היא סדרת יונקים קדומה דמוית פרסתנים מקבוצת המרידיונגולטיים, אשר חיו בתקופות פלאוקן-אאוקן בדרום אמריקה הקדומה. הם דמו בצורתם בעיקר לטפירים ולחלקם היה אף חדק קטן. בסדרה זו הייתה רק משפחה אחת - הקרדוניים ובה היו כנראה שלושה סוגים, אם כי ישנם חוקרים שמכלילים במשפחה רק את הסוג קרדונטיה ("Carodnia").
בני סדרה זו דמו מאוד לפירותראים או לאסטרפותרים והיו בעלי ניבים קטנים וגוף קטן. הם הזכירו קרנפים בעלי ראשים גדולים, אך ללא קרניים, ובעלי צוואר עבה. כמו כן הם היו בעלי פרסות קטנות. מאובניהם נתגלו בברזיל, ארגנטינה וקולומביה. כל בני הסדרה נכחדו לאחר תקופת האאוקן.
Xenungulata
משפט שדה
אראו
אראו (בגרמנית: Aarau) היא בירת קנטון ארגאו שבשווייץ. העיר היא גם בירת המחוז הנושא את שמה. אוכלוסיית העיר היא דוברת גרמנית וברובה פרוטסטנטית. אראו שוכנת בשפלה השווייצרית, בעמק הנהר ארה, על גדתו הימנית של הנהר ולמרגלותיהם הדרומיים של הרי היורה, ממערב לעיר ציריך ו-65 ק"מ מצפון-מזרח לבירת שווייץ, ברן. העיר גובלת ממערב בקנטון זולותורן. זוהי העיר השנייה בגודלה בקנטון ארגאו לאחר וטינגן. ב-2010 צורפה לארגאו העיירה רוהר (Rohr).
גאוגרפיה וגאולוגיה.
העיר העתיקה של אראו ממוקמת על בליטת סלע במקום שבו נהר הארה נעשה צר, למרגלות המורדות הדרומיים של הרי היורה. הרבעים החדשים יותר של העיר שוכנים מדרום וממזרח לבליטת סלע זו, וכן במעלה ההר ובעמק הנהר על שתי גדותיו. הרשויות המקומיות השכנות הן קיטינגן מצפון, רוהר ובושס ממזרח, סוהר מדרום-מזרח, אונטראנטפלדן מדרום ואפנברג-וושנאו וארלינסבך ממערב. אראו והיישובים הסובבים אותה התפתחו במקביל וכיום הם מהווים רצף יישובים מחובר. היישוב היוצא מן הכלל הוא אונטראנטפלדן שמופרד מאראו על ידי היערות של גונהרד וזלגלי. כ-90% משטח העיר שוכנים מדרום לנהר הארה ויתר השטחים שוכנים מצפון לו. שטח העיר הוא 12.3 קמ"ר. מתוכם 6.3% משמשים לחקלאות, 34% הם שטחים מיוערים, 55.2% הם שטחים בנויים ו-4.5% הם שטחי נהרות ואגמים. הנקודה הנמוכה ביותר, על גדות הארה, היא בגובה של 365 מטרים מעל פני הים והנקודה הגבוהה ביותר היא 471 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
התקופות הפרהיסטוריות.
ממצאים מעטים מהתקופה הנאוליתית התגלו באראו. ליד תחנת הרכבת נערכה חפירה של ישוב מתקופת הברונזה (משנת 1000 לפנה"ס לערך). הדרך הרומית בין סלודורום (כיום זולותורן) לבין וינדוניסה (כיום וינדיש), עברה דרך האזור, לאורך הנתיב שכיום עובר בו רחוב תחנת הרכבת (Bahnhofstrasse). ב-1976 מצאו צוללנים בנהר ארה שרידי גשר עץ ברוחב שבעה מטרים מהתקופה הרומית המאוחרת.
ימי הביניים.
אראו נוסדה בשנת 1240 לספירה לערך על ידי הרוזנים של קיבורג. העיר מוזכרת לראשונה במקור משנת 1248 בשם Arowe. בערך בשנת 1250 היא הוזכרה בשם Arowa. עם זאת, האזכור הראשון של אראו כעיר הוא משנת 1256. העיר נשלטה ממגדל ה"רור" (Rore), שלימים שולב בבניין העירייה המודרני.
ב-1273 נגדעה השושלת של רוזני קיבורג. אגנס מקיבורג, שלא הייתה נשואה, מכרה את אדמות המשפחה לרודולף הראשון, מלך גרמניה מבית הבסבורג. רודולף העניק לאראו את זכויותיה כעיר ב-1283. במאה ה-14 הורחבה העיר וחומת הגנה שנייה הוקמה. חפיר עמוק הפריד את העיר מ"פרבריה". כיום מסומן מיקומו של חפיר זה על ידי רחוב רחב בשם Graben (בגרמנית: חפיר).
ב-1415 פלשה ברן לארגאו בסיוע של זולותורן. אראו נכנעה לאחר התנגדות קצרה ואולצה להישבע אמונים לשליטים החדשים. במאה ה-16 בוטלו הזכויות של המעמדות הנמוכים. במרץ 1528 התירו אזרחי אראו את הנהגתה של האמונה הפרוטסטנטית בדרבונם של השליטים מברן. גידול באוכלוסייה במהלך המאה ה-16 הוביל לבנייתם של בניינים גבוהים יותר ולהנהגתם של שיטות בנייה צפופות יותר. באותה תקופה התפתחו צורות ראשוניות של תעשייה, אך שלא כמו ערים אחרות, לא נוסדו בה גילדות.
ב-11 באוגוסט 1712 נחתם שלום אראו. חוזה זה העניק לכל קנטון את הזכות לבחור את הדת שלו וכך באה לקיצה השליטה הקתולית. החל מראשית המאה ה-18 התבססה תעשיית הטקסטיל באראו. ההגירה הגרמנית תרמה למצב המשופר של העיר בכך שהמהגרים הגרמנים הקימו בתי חרושת לכותנה ולמשי. מהגרים בעלי השכלה היו גם אחראים לרפורמה החינוכית ולעידן הנאורות. רוח מהפכנית התפתחה באראו.
1798: בירת הרפובליקה ההלווטית.
ב-27 בדצמבר 1797 התקיימה באראו הדיאטה הפדרלית (Tagsatzung) האחרונה של הקונפדרציה השווייצרית הישנה. שבועיים לאחר מכן המשיך השגריר הצרפתי להתסיס את הרוחות המהפכניות בעיר. הניגוד בין רמת ההשכלה הגבוהה לבין הרמה הנמוכה של הזכויות הפוליטיות היה מורגש במיוחד באראו והעיר סירבה לשלוח כוחות כדי להגן על גבולו של קנטון ברן. באמצע מרץ 1798 נכבשה אראו על ידי כוחות צרפתים.
ב-22 במרץ 1798 הוכרזה אראו כבירת הרפובליקה ההלווטית. לפיכך היא הבירה הראשונה של שווייץ המאוחדת. הפרלמנט התכנס בבניין העירייה. ב-20 בספטמבר עברה הבירה ללוצרן.
בירת הקנטון.
ב-1803 הורה נפוליאון על מיזוגם של הקנטונים של ארגאו, באדן ופריקטל. אראו הוכרזה כבירת הקנטון החדשה והמורחב של ארגאו. ב-1820 נהרסה חומת העיר, למעט המגדלים והשערים והחפירים מולאו בעפר.
גשר העץ, שהוקם בימי הביניים, וחצה את הארה, נהרס על ידי שיטפונות שלוש פעמים תוך שלושים שנה וב-1851 הוא הוחלף בגשר תלוי עשוי פלדה. גשר זה הוחלף בגשר בטון ב-1952. ב-1856 קושרה העיר לרשת הרכבות השווייצרית.