יוזמת ז'נבה (הסכם) היא הצעה להסכם קבע ישראלי-פלסטיני שאותו ניסחו צוותים לא רשמיים בראשות יאסר עבד-רבו ויוסי ביילין בפיקוח ובתמיכה של ממשלת שווייץ. המסמך נחתם בשנת 2003 והוא מתבסס לדברי יוזמיו על מתווה קלינטון מדצמבר 2000. בשנת 2009 נוספו להצעה 13 נספחים המפרטים את המודל, וביחד עם המסמך המרכזי מרכיבים את 'ספר השלום השלם'. מודל היוזמה לא אושר בידי גורמים רשמיים.
עיקרי הסעיפים ביוזמת ז'נבה כפי שנחתמו ב-2003:
פסגת שארם א-שייח' (2005).
פסגת שארם א-שייח' התקיימה ב-8 בפברואר 2005, כאשר המנהיגים של מדינת ישראל, הרשות הפלסטינית, מצרים וירדן התכנסו בעיירה שארם א-שייח', בקצה הדרומי של חצי האי סיני, במטרה להכריז על מחויבותם להביא לסופה של האינתיפאדה השנייה, אשר נמשכה למעלה מארבע שנים, החל מאוקטובר 2000. בוועידה השתתפו ראש ממשלת ישראל אריאל שרון, נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, נשיא מצרים חוסני מובארכ ועבדאללה השני, מלך ירדן.
האינתיפאדה השנייה החלה לדעוך כבר בנובמבר 2004 עקב מותו של יאסר ערפאת, שפגע במומנטום של גל הטרור וגרם להתדרדרות הפלסטינים למלחמות פנימיות. לאחר הפסגה חלה רגיעה משמעותית.
שיחות אולמרט-אבו מאזן.
מדצמבר 2006 עד ספטמבר 2008, ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט ונשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס נפגשו 36 פעמים, ובמקביל התקיימו גם שיחות בדרג נמוך יותר. השיחות התנהלו על רקע ועידת אנאפוליס אשר בה הצהירו שני המנהיגים על הכרה הדדית בפתרון שתי מדינות לשני עמים וחתירה להסכם שלום באמצעות משא ומתן ישיר. במהלך השיחות הוצעו פשרות במספר סוגיות אשר אמורות היו להוות חלק מהסדר מדיני כולל. בסופו של דבר הניסיונות להגיע להסכם כלשהו נכשלו והשיחות נפסקו בסוף שנת 2008.
ועידת אנאפוליס.
ועידת אנאפוליס התקיימה בנובמבר 2007 בעיר אנאפוליס, מרילנד, ארצות הברית, בהשתתפות נציגי ישראל, הרשות הפלסטינית, נציגי הקוורטט לענייני המזרח התיכון ונציגים רבים מארצות ערב, בהן מצרים, ירדן, סעודיה, מלזיה, סודאן, לבנון וסוריה.
מטרת הוועידה הייתה לנסות להניע מחדש את תהליך השלום, ולסלול את הדרך למשא ומתן אינטנסיבי לקראת הסכם קבע ישראלי-פלסטיני, אשר מגעים לגביו כבר החלו בשיחות אולמרט-אבו מאזן.
נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש פתח בהקראת הצהרה משותפת, המוסכמת על ישראל ועל הפלסטינים, ועיקרה קריאה להכרה הדדית ושלום והקמת שתי מדינות לשני עמים.
בעקבות הוועידה הוכנה באו"ם טיוטת החלטה התומכת בהצהרות הוועידה, אולם זו לא הועלתה כלל במועצת הביטחון מכיוון שהן ישראל והן הפלסטינים הביעו הסתייגויות ממנה.
המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים (2010).
בספטמבר 2010 ניסה ממשל אובמה להחיות את תהליך השלום בין הצדדים, בעזרת מזכירת מדינת הילרי קלינטון.
לאחר תחילת המפגשים בין הצדדים, חמאס וארגוני טרור נוספים פתחו במתקפת טרור נגד אזרחים ישראלים, בניסיון לטרפד את המשא ומתן.
בסוף ספטמבר הסתיימה הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון, דבר שגרם לחילוקי דעות בין הצדדים לגבי המשך השיחות. עקב חילוקי הדעות השיחות נקטעו ולא חודשו.
המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים (2014-2013).
לאחר שלוש שנים ללא שיחות רשמיות או מגעים גלויים בין הצדדים, בעקבות בקשתו של מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי להתניע מחדש את תהליך השלום, נפתח משא ומתן בין ישראל לפלסטינים ב-29 ביולי 2013.
תהליך המשא ומתן התנהל באמצעות מגעים חשאיים, והושעה באפריל 2014, עקב הקמתה של ממשלת האחדות הפלסטינית. ממשלה אשר כללה את חמאס, המוגדר בישראל כארגון טרור.
תוכנית השלום של מחמוד עבאס.
בפברואר 2014 הציג נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, תוכנית להסדר עם ישראל לפיה המדינה הפלסטינית תהא מפורזת וביטחונה יוטל על נאט"ו. צה"ל יישאר בגדה חמש שנים לאחר ההסכם. התנחלויות הישראליות יפונו בהדרגה. כמו כן, ישראל לא תוכר כמדינה יהודית. ראש הממשלה בנימין נתניהו סירב להתייחס ליוזמה.
יוזמת השלום הצרפתית (2016).
בינואר 2016 הניע משרד החוץ הצרפתי את יוזמת השלום הצרפתית, שמטרתה כינוס ועידת שלום בינלאומית בפריז שתניע מחדש את תהליך השלום הישראלי-פלסטיני.
בנאום של שר החוץ הצרפתי שבו הוצגה היוזמה נאמר שאם היוזמה תיכשל, צרפת תכיר במדינה פלסטינית.
ממשלת ישראל דחתה את היוזמה, וציינה כי איום ההכרה במדינה פלסטינית מרוקן מתוכן את רעיון הוועידה. נציגי הפלסטינים, בהם גם נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, הביעו תמיכה ביוזמה.
ב-3 ביוני 2016 נערך בפריז מפגש של שרי החוץ מ-29 מדינות התומכות ביוזמה, בהן רוסיה וארצות הברית. ועידה דומה, ללא נציגים ישראלים או פלסטינים, נערכה בפריז ב-15 בינואר 2015.
יוזמת קרי.
בפברואר 2016 השתתף בנימין נתניהו בפסגה מדינית חשאית שהתכנסה בעקבה, שבה השתתפו שר החוץ של ארצות הברית ג'ון קרי, מלך ירדן עבדאללה השני ונשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי.
בפסגה הציג קרי מתווה ליוזמת שלום אזורית הכוללת הכרה בישראל כמדינה יהודית וחידוש המשא ומתן עם הפלסטינים.
בנימין נתניהו הציג למשתתפי הפסגה תוכנית בת חמש נקודות, שבה פורטו צעדים שישראל תהיה מוכנה לנקוט לטובת יוזמת שלום אזורית, שתביא לחידוש המשא ומתן הישראלי-פלסטיני, לצד הטבות שהיא דורשת לקבל. באחד הסעיפים של נתניהו כלולה התייחסות חיובית ליוזמת השלום הערבית, תוך הבעת נכונות לנהל משא ומתן עם מדינות ערב על מרכיביה.
בסופו של דבר דחה נתניהו את ההצעות לחידוש המשא ומתן, כיוון שלהערכתו יתקשה להשיג להן תמיכה בקואליציה.
תכנית טראמפ.
תכנית טראמפ היא תוכנית מדינית לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני שמגובשת על ידי ממשל נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ החל משנת 2018.
עיקרי התוכנית הם הקמת מדינה פלסטינית ב-70% משטחי איו"ש וב-120% ברצועת עזה, בתנאים הבאים: פירוק חמאס מנשקו ופירוז רצועת עזה, ויתור על זכות השיבה אל שטחי מדינת ישראל, הכרה בישראל כמדינה יהודית, הכרה בגבולותיה החדשים של ישראל ובירושלים כבירת ישראל, הסכמה לשליטה צבאית ממערב לירדן, הפסקת העברת משכורות למחבלים והפסקת ההסתה במערכת החינוך הפלסטינית.
בנוסף, יינתן מענק של 50 מיליארד דולר ל"מדינה הפלסטינית החדשה"
וכן שיבה של פליטים ערבים-פלסטינים ל"מדינה העתידית הפלסטינית" וקרן פיצויים נדיבה, ללא שיבה לתוך ישראל. רצועת עזה תורחב ב-20% באזור חולות חלוצה ופתחת ניצנה. יהיו מובלעות ב-15 יישובים המונים, נכון ל-2020, כ-15 אלף איש ואישה. המעבר בין רצועת עזה ליהודה ושומרון יתבצע דרך מנהרה תת-קרקעית בדומה לעקרון המעבר הבטוח.
בתמורה לכך, מדינת ישראל תחיל ריבונות על 30% משטחי יהודה ושומרון, תספח את בקעת הירדן, צפון ים המלח וההתנחלויות, תבטל בהדרגה את הממשל הצבאי ותסיר את כל הגבלות הבנייה.
מרבית המנהיגים הפלסטינים הביעו מספר פעמים התנגדות לתוכנית. בעולם ובדעת הקהל הישראלית היא התקבלה בתגובות מעורבות. ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו הביע תמיכה בתוכנית וככה גם מתחרו הפוליטי ולימים ראש ממשלת ישראל החלופי ושר הביטחון, בני גנץ.
הנרי וורסלי
אלאסטר אדוארד הנרי וורסלי (באנגלית: Alastair Edward Henry Worsley; 4 באוקטובר 1960 – 24 בינואר 2016) היה קצין צבא וחוקר ארצות בריטי. הוא השתתף במשלחת שיצאה בשנת 2009 במטרה ללכת בעקבות ארנסט שקלטון ולחצות את יבשת אנטארקטיקה. בניגוד למשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, המשלחת של 2009 הצליחה להשיג את מטרתה.
וורסלי מת בינואר 2016 תוך כדי ניסיון להשלים את חציית הסולו הראשונה של אנטארקטיקה. לאחר 70 ימי מסע ביחידות וללא עזרה מן החוץ, התערערה בריאותו, ומערכות גופו החלו לקרוס. בשלב זה, כשנמצא במרחק 48 ק"מ בלבד מיעדו, נאלץ להזעיק חילוץ, אך מת בבית החולים בצ'ילה.
חיים וקריירה.
וורסלי נולד בלונדון. הוא היה קרוב משפחה רחוק של פרנק וורסלי, רב החובל של אוניית משלחתו של ארנסט שקלטון, אנדיורנס, ומילדותו גילה עניין ער בחוקרי אנטארקטיקה בראשית המאה ה-20, העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה.
הנרי וורסלי שירת בצבא הבריטי במשך 36 שנים. הוא פיקד על המבצע של צבא בריטניה באפגניסטן בשנת 2001, שנודע בשם "מבצע וריטס". כמו כן שירת באירלנד הצפונית, בבוסניה ובקוסובו. בשנת 1993 קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית (MBE) על הצטיינות בשירות בצפון אירלנד, וב-2002 קיבל ציון לשבח מן המלכה אליזבת על שירות רב-ערך ביוגוסלביה. באוקטובר 2015 פרש מן הצבא.
משלחות לאנטארקטיקה.
בשנת 2008 פיקד על משלחת חלוצית בנתיב דרך ההרים הטראנס-אנטארקטיים, והגיע לנקודה במרחק 155 ק"מ מן הקוטב הדרומי. המשלחת ציינה את שנת המאה למשלחת נמרוד של שקלטון. וורסלי חזר לאנטארקטיקה בשנת 2011, בראש קבוצה בת שישה אנשים שהלכה בעקבות מסעו המוצלח, בן 1440 הקילומטרים, של רואלד אמונדסן בשנת 1912 אל הקוטב הדרומי, לציון שנת המאה לכיבוש הקוטב. עם השלמת הנתיב, היה וורסלי לאדם הראשון שעבר בהצלחה את שלושת הנתיבים שבהם צעדו ארנסט שקלטון, רואלד אמונדסן ורוברט פאלקון סקוט.
המשלחת האחרונה.
כוונתו של הנרי וורסלי הייתה לצאת למסע ברוח גיבורו, שקלטון, ולפני שהחל במסע גייס מעל 100,000 ליש"ט ל"קרן אנדבר", שהוקמה כדי לסייע לאנשים ונשים שנפגעו בשירותם הצבאי. הנסיך ויליאם נתן חסות למשלחת. בניגוד לחציית הסולו של ביורג אוסלנד משנת 1997, וורסלי עשה את הדרך ללא עפיפון כעזר למשיכת המזחלת שמשקלה 150 קילוגרם.