בדצמבר 2002 פתחו מסעדה נוספת בשם "בראסרי M&amp;R" (משמעות ראשי התיבות "מתי ורותי"), הממוקמת מול כיכר רבין בתל אביב. את מיקום המסעדה בחר ברודו שהתמחה בנדל"ן, בין היתר, וזאת אף על פי שהאזור היה בין המוזנחים בעיר באותה תקופה. ברודו ציין כי "ראה את הפוטנציאל שבאזור". ייחודה המרכזי של הבראסרי הוא כמסעדה שפועלת בכל שעות היממה, היא מגישה מנות צרפתיות והתפריט כתוב בעברית ובצרפתית. לפני הפתיחה נסע צוות המסעדה בראשות ללימוד בסבב מסעדות בראסרי בפריז ובהולנד, ברודו מתאר כי רצה לייצר במסעדה דיינר אמריקאי עם השפעה של בראסרי צרפתי. העבודה על המסעדה החלה במהלך שנת 2000 בהשקעה של למעלה ממיליון דולרים, אך במהלך העבודה עליה פרצה האינתיפאדה השנייה, שגרמה לעיכוב של שנה וחצי בפתיחת המסעדה. ליד הבראסרי נפתח בית קפה וקונדיטוריה בשם "הבייקרי", שמספק קינוחים ומאפים למסעדות ה״בראסרי״ וה״קופי בר״, אך גם מתנהלת כמסעדה זעירה עצמאית. על פי הערכות, המחזור החודשי בנכסים אלו הוא כ-5 מיליון שקלים בחודש.
ב-2008 פתחו בהשקעה של 2.5 מיליון דולרים את "הוטל מונטיפיורי", שהוא מלון בוטיק בן 2 קומות ו-12 חדרים המצוי בבניין לשימור. בלובי בקומת הקרקע פועלת מסעדת "מונטיפיורי 36". במסעדה 100 מקומות ישיבה, ותפריט המורכב ממנות צרפתיות קלאסיות ובצדן מנות מהמטבח הווייטנאמי.
הזוג פתח גם את הבר "רוטשילד 12" ובסמוך לו את "קפה 12", בפברואר 2012 פתחו את "דליקטסן", מעדנייה ברחוב יהודה הלוי בתל אביב. מאז 2012 פתחו 4 סניפי "דליקטסן" נוספים ברחבי תל אביב.
בנוסף, עיצבו יחד את "קפה אלברט", שנפתח בקניון רמת אביב בדצמבר 2012, והכתיבו את תפריטו.
ב-2009 בחר המגזין "על השולחן" בזוג ברודו כמסעדני השנה.
יזמות ועסקים.
בשנת 2000 ייסד ברודו את חברת ההייטק m-Wise במשותף עם איש העסקים שי בן אסולין. m-Wise, שנסחרת בבורסה של ניו יורק, היא בין החברות הראשונות שהתמחו במערכות מידע ושירותי תוכן לטלפונים ניידים. שווי החברה ב-2007 היה 17 מיליון דולרים עם הכנסות של כ-2.6 מיליון דולרים. למרות זאת, החברה דיווחה הפסדים בשנה זו.
בשנת 2006 הקים את חברת ההוצאה "קרוספילדס", כיוזמה משותפת עם דלית נמירובסקי, לשעבר רקדנית בלהקת עידו תדמור ומפיקת סרטים, שעבדה כמנהלת משמרת ב"בראסרי", ולהב הלוי. ההוצאה פרסמה את מדריך התיירות והבילויים התל אביבי "City Guide Tel Aviv". בכתיבת המדריך השתתפה העיתונאית הקנדית ליסה גולדמן. המדריך פורסם באנגלית ובצרפתית בישראל, ארצות הברית ואירופה. ב-2007 הופצה מהדורה שנייה, מעודכנת לאירועי 100 שנה לתל אביב, לה התווספה הקדמה מעת גל אוחובסקי. עם חברת הוצאה זו הפיץ ברודו, בשיתוף עם נמירובסקי, סך הכל 3 מהדורות של "City Guide Tel Aviv" ואת מגזין האומנות "פרוגרמה", ממנו הפיצו ארבעה גליונות.
ב-2019 נבחר כחבר דירקטוריון בחברת הקנאביס הרפואי, בטר, שקיבלה אישור לגדל קנאביס רפואי ממשרד הבריאות באותה שנה. ברודו היה בין המשקיעים הראשונים בחברה, השנייה בגודלה בישראל בתחום הקנאביס הרפואי, ומחזיק בכ-5% ממניותיה, בשווי של למעלה מ-2 מיליון שקלים.
חיים אישיים.
ברודו פגש את אשתו, רותי, במהלך שירותו הצבאי. הזוג בחר שלא להביא ילדים לעולם, אלא להשקיע את מרצם בעסקים. ב-2012 השניים נפרדו אך מעולם לא התגרשו. לאחר הפרידה מרותי החל לנהל זוגיות עם נדיה, עימה הביא ילד לעולם.
אמיר חורי
חוק שירות הביטחון הפדרלי (רוסיה)
החוק הפדרלי מ-3 באפריל 1995 מספר 40 "אודות שירות הביטחון הפדרלי" הוא חוק פדרלי של הפדרציה הרוסית, שנכנס לתוקף ב-10 באפריל 1995 ומחליף את חוק הפדרציה הרוסית מ-8 ביולי 1992, "אודות הגופים פדרליים לביטחון המדינה", שהוצג על ידי צו המועצה העליונה של הפדרציה הרוסית.
החוק החדש הסדיר את הקמתו של שירות הביטחון הפדרלי מתוך השירות הפדרלי למודיעין מסכל.
רקע כללי.
בדצמבר 1993 נשיא רוסיה, בוריס ילצין, חתם על צו לפירוק משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית והקמת השירות הפדרלי למודיעין מסכל. הגוף החדש כלל את כלל היחידות שפעלו במשרד הביטחון, למעט יחידות משמר הגבול שהפכו לגוף עצמאי בשם שירות הגבול הפדרלי – הפיקוד הראשי של משמרות הגבול של רוסיה.
אימוץ החוק.
הצעת החוק אומצה על ידי צירי הדומה ב-22 בפברואר 1995. ב-3 באפריל 1995 חתם נשיא הפדרציה הרוסית בוריס ילצין על החוק הפדרלי אודות גופי שירות הביטחון הפדרלי של פדרציה הרוסית, שנכנס לתוקף ב-10 באפריל 1995.
ביוני 2003 שונה החוק הפדרלי שנקרא "אודות גופי שירות הביטחון הפדרלי של פדרציה הרוסית", והוא נקרא מאז, החוק "אודות שירות הביטחון הפדרלי" במסגרתו הורחבו סמכויות הארגון, שכללו תפקידי מלחמה בטרור, מודיעין אותות וביטחון תקשורת, כאשר משמר הגבול הפך לחלק ממנו.
תוכן.
החוק מכיל 6 פרקים ו-38 סעיפים.
בהתאם לפרק השני לחוק הפדרלי, עיקר פעילותם של הגופים בשירות הביטחון הפדרלי היא:
הזכויות והחובות של שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית נקבעות על פי סעיפים 12 ו-13 לחוק הפדרלי.
יישום.
בהתאם לחוק הפדרלי ולצו נשיא הפדרציה הרוסית מיום 23 ביוני 1995 מספר 633, החל מה 12- באפריל 1995, השירות הפדרלי למודיעין מסכל הפך לשירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית. כך השירות החדש למעשה אורגן מחדש מתוך השירות הקודם ולא היה גוף חדש שהוקם מאפס.
תיקונים.
32 תיקונים בוצעו לחוק שעיקרן הוא הרחבת סמכויותיו של הארגון.
מריה ירמצ'וק
מריה נזריבנה ירמצ'וק (באוקראינית: Марія Назарівна Яремчук; נולדה ב-2 במרץ 1993) היא זמרת אוקראינית, אשר ייצגה את אוקראינה באירוויזיון 2014 שנערך בקופנהגן, דנמרק.
ביוגרפיה.
ירמצ'וק נולדה בצ'רנוביץ, אוקראינה, והיא בתו של המוזיקאי נצריה ירמצ'וק. אביה של ירמצ'וק נפטר מסרטן הקיבה כשהייתה בת שנתיים. לירמצ'וק יש אחות למחצה, אשר בוגרת ממנה והיא מנישואיה הראשונים של אמה ושני אחים מצד אביה, דמיטרו ונצריה.
קריירה.
ירמצ'וק השתתפה בתוכנית הטלוויזיה המקומית "Holos Krayiny," היא הגיעה לגמר וסיימה במקום הרביעי. בשנת 2012 ייצגה את אוקראינה בתחרות הבינלאומית לזמרים צעירים "הגל החדש 2012", שם הגיעה למקום השלישי. בעקבות הופעתה בתחרות, ירמצ'וק קיבלה חסות על ידי רינאט אחמטוב, אחמטוב נחשב לבן אדם העשיר ביותר באוקראינה. מריה השתתפה גם ב-Evrobachennya 2013 - Natsionalyni vidbir, הגמר הלאומי המשמש למציאת נציג אוקראינה בתחרות האירוויזיון, מריה לא נבחרה לאחר שסיימה בגמר במקום החמישי עם השיר "Imagine".
ב-21 בדצמבר 2013, ירמצ'וק נבחרה לייצג את אוקראינה באירוויזיון 2014 עם השיר "טיק-טוק".
ב־6 במאי 2014 נערך חצי הגמר הראשון של אירוויזיון בו השתתפה מריה והיא העפילה לגמר הגדול כאשר סיימה במקום ה-5 מתוך 16 מדינות משתתפות. בגמר הגדול ירמצ'וק הופיעה ראשונה בסדר השירים, היא סיימה במקום ה-6 מתוך 26 מדינות, עם 113 נקודות.
עמדות פוליטיות.
ירמצ'וק מגדירה עצמה כאדם א-פוליטי, אך בדצמבר 2013 הצהירה שהיא תומכת במפלגת האזורים.
משירי שלום חנוך
משירי שלום חנוך הוא אלבום אוסף של הזמר שלום חנוך שיצא בשנת 1995.
האלבום מאגד שירים של חנוך מהשנים 1969–1976 בביצועים המקוריים של הזמרים (מלבד עצמו): אריק איינשטיין, ג'וזי כץ, אושיק לוי ופופיק ארנון.
מערת אורנוס דה לה פניה
מערת אורנוס דה לה פניה (בספרדית: Cueva de Hornos de la Peña) היא אתר ארכאולוגי במועצה העירונית בקהילה האוטונומית קנטבריה בצפון ספרד. המערה הייתה בשימוש מהתקופה הפלאוליתית התיכונה ועד התקופה הנאוליתית, במשך יותר מ-30,000 שנים. ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו.
המערה נתגלתה ב-1903 על ידי הארכאולוג ארמיליו אלקלדה דל ריו (Hermilio Alcalde del Río, 1947–1866). במהלך החפירות ארכאולוגיות נחשף רצף סטרטיגרפי ארוך שכולל את התקופות של התרבויות המוסטרית, האוריניאקית, הסולוטרנית והמגדלנית. במהלך מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939) שימשה המערה כמקלט, מה שגרם להרס חלקי של תוצאות החפירות הראשונות. נכון ל-2020, הכניסה אליה חסומה בקיר אבן ודלתות מתכת להגנה על המונומנטים הפלאוליתיים בפנים.
בתקופה הפלאוליתית, המערה הייתה מאוכלסת תחילה על ידי ניאנדרטלים, ולאחר מכן על ידי הומו ספיינס. בחפירות נחשפו כלי אבן ועצמות בעלי חיים. קירות המערה מכוסים בגילופי סלע, המתארים סוסים, ביזון, יעל ושור הבר, וכן דמות כלאיים של אדם ובעל חיים עם זנב ארוך ויד מורמת. על פי החוקרים, נוצרו התחריטים בשני שלבים המתוארכים בין 18 ל-13 אלף שנים. הציור היחיד שנמצא במערה, עשוי בצבע שחור, מראה סוס. הייחודיות של המערה הוא במה שאין בה ונפוץ במערות הפלאוליתיות האחרות של קנטבריה, איילים וסימנים מופשטים של קווים ונקודות.
Trippin' on Us
Trippin' on Us הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית לינדזי אל. השיר יצא לאור ב-5 בנובמבר 2013, על ידי חברת התקליטים סטוני קריק, כסינגל שלא מתוך אלבום וכסינגל הבכורה של אל. הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי רומן וייט.
השיר הגיע למקום ה-14 במצעד שירי הקאנטרי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי לינדזי אל, ויקי מקגי ודייוויד פנינג והופק על ידי ניו וייס אנטרטיינמנט. בשנת 2007, הוציאה אל את אלבום הבכורה הלא מסחרי הראשון שלה "Consider This", ממנו לא יצאו סינגלים ושנתיים לאחר מכן אלבום לא מסחרי נוסף "Alone", שגם ממנו לא יצאו סינגלים.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מחצי מיליון השמעות.
ביקורת.