עם סיום כהונתה של כריסטינה קירשנר וכניסתו לתפקיד של מאוריסיו מאקרי בדצמבר 2015, הוא פרסם מסמך באנגלית שנועד לעודד השקעות זרות בארגנטינה, ושיותר משהו לימד על תוכניותיו לעתיד הוא לימד על הישגי הזוג קירשנר. בין היתר ציין מאקרי את רמת האוריינות הגבוהה, מספר האקדמאים, מדד ג'יני הנמוך, גודלה של הכלכלה והתוצר לנפש ביחס למדינות אמריקה הלטינית האחרות, שיעור האבטלה הנמוך, תשתית התחבורה (נמלים, נמלי תעופה, רכבות), שיעור חוב חיצוני נמוך, וכו'.
בצד ההישגים היו טענות על רמת השחיתות - כולל שלה אישית והרכוש הרב שצברה, הניסיונות לשנות את החוקה כך שתוכל להיבחר בשלישית, והאשמות בשיתוף פעולה עם איראן בטיוח חקירת הפיגוע הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה (1994), כולל חיסולו של התובע הכללי אלברטו ניסמן בינואר 2015 שעמד לפרסם את ממצאיו (לגבי הפיגוע ולגבי טיוח החקירה).
מחאה של ממשלת ישראל הובילה לתקרית דיפלומטית בין שתי הממשלות בשל מה שנתפס על ידי ארגנטינה כהתערבות בענייניה הפנימיים.
לאחר כניסתו של מאקרי לתפקיד, נפתחה חקירה משפטית לגביה.
מאוריסיו מאקרי (2015-2019).
לאחר שתי קדנציות של כריסטינה קירשנר
, בבחירות לנשיאות ב-2015, מאוריסיו מאקרי קיבל 34% בלבד מהקולות בסיבוב הראשון, אך בשני זכה ברוב של 51% את מועמד הפרוניסטים - דניאל סיולי (Daniel Scioli), ונכנס לתפקידו בדצמבר.
מאקרי יצג קואליציה של הראדיקלים ושל מפלגות מהמרכז-ימין, אך לא השתייך בעצמו לאף אחת משתי המפלגות הגדולות (הרדיקאלים והפרוניסטים), בניגוד לכל הנשיאים מאז שובה של הדמוקרטיה ב-1982.
בנסף, הוא היה הראשון שנכנס לתפקיד בשעה שמתנהל נגדו הליך משפטי בשל מעקב לא חוקי אחר אזרחים במהלך כהונתו כמושל.
מאקרי בא ממשפחה עשירה והיה הבעלים של תאגיד מאקרי (Grupo Macri), מהגדולים במשק הארגנטינאי.
בשמונה השנים הקודמות לבחירתו כנשיא, שימש כמושל העיר בואנוס איירס
. הוא למד בארצות הברית ושלט היטב באנגלית - בניגוד לרוב נשיאי ארגנטינה שקדמו לו.
הוא נבחר לאור הבטחותיו להוריד את העוני והאינפלציה, לקדם כלכלה ליברלית, ולהביא גשם של השקעות זרות במשק.
בחודשיים ראשונים לנשיאותו הוא קיבל באופן חד צדדי שורת החלטות שחייבו הסכמה של הסנאט, וביניהן מינוי שני שופטים לבית המשפט העליו, וביטול רגולתיות בתחום התקשורת. הוא ביצע ליברליזציה של הדולר - צעד שהוביל לפיחות חד של כ-40%, העלה את תעריפי החשמל ב-500% למחירם הריאלי, ביטל את המכסים על היצוא (שנועדו להבטיח אספקת מזון זולה לתושבי ארגנטינה), נטל הלוואה של 5 מיליארד דולר, הגדיל את הסיוע לבואנוס איירס (בה שימש קודם כמושל ושרמת החיים בה הייתה גבוהה מאשר בפרובינציות), והישעה את פעילותה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. צעדים אלו גררו מחאות ושביתות של ארגוני העובדים.
ב-9 ביולי 2016 ארגנטינה ציינה 200 להכרזת עצמאותה בטוקומן, בנוכחותם של מאקרי ושל חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד.
באוקטובר 2017, במחצית הקדנציה הנשיאותית של מאקרי, נערכו בחירות חלקיות לקונגרס, בהן הופגנה תמיכה עקיפה בו. יחד עם זאת, מייד לאחר מכן הוא פרסם תוכנית לרפורמה משולשת בתקציב, בשוק העבודה ובתחום הביטחון הסוציאלי; שגררה הפגנות מחאה שפגעו בתדמיתו.
סיכום המחצית העלה שכמובטח נעשו אמנם מספר צעדים לליברליזציה של המשק, אך לא בצורה משמעותית.
בהמשך המטבע החל לרדת מערכו כתוצאה מהליכים דומים במטבע הברזילאי, וזה היה מבוא למשבר כלכלי בו הפסו הארגנטינאי פוחת ביותר מ-100% תוך שנה, נוצר מיתון, השכר ירד והעוני עלה; וארגנטינה נאלצה לפנות לקרן המטבע הבינלאומית בבקשת סיוע.
במחצית השנייה של 2019 שוב היה פיחות של כ-25%, כתוצאה מהאינפלציה הגואה התייקרו מצרכי היסוד ונוצר חשש לרעב בקרב השכבות החלשות. כתוצאה מכך שר השיכון התפטר.
בנוסף התברר שרוב הגידול בחוב החיצוני (ההלוואות ממדינות זרות שממשל מאקרי נטל), מעל 100 מילון דולר, שימש לבריחת הון ולתשלומי ריבית. באוגוסט ארגנטינה נאלצה לא לפרוע חלק מחובותיה.
בבחירות שנערכו בדצמבר 2019 ניצח אלברטו פרננדס (Alberto Fernández) נציג הפרוניסטים, אם כי מאקרי גרף מעל 40% מהקולות.
אלברטו פרננדס (2019 -).
אלברטו פרננדס (Alberto Fernández) ניצח בסיבוב הראשון של הבחירות בדצמבר 2019 לאחר שזכה בקרוב ל-50% מהקולות, אף על פי שמאקרי הצליח לזכות ביותר מ-40% חרף המשבר הכלכלי
רפובליקה ארגנטינה
ניתוח להתאמה מגדרית
ניתוח להתאמה מגדרית או ניתוח לשינוי מין הוא ניתוח המוצע לאנשים טרנסג'נדרים המעוניינים לשנות את מראם ותפקודם של המאפיינים המיניים שלהם כדי להתאימם לזהותם המגדרית. הניתוח יכול לכלול הסרת איברי מין, ניתוח חזה וניתוחים ליצירת איברי המין של המגדר הרצוי.
לא כל הטרנסגנ'דרים מעוניינים לעבור ניתוח תחתון או תהליך שינוי גופני בכלל, ותהליך כזה יכול לכלול או שלא לכלול מגוון ניתוחים שונים בנוסף לטיפול הורמונלי.
הניתוחים משנים את המבנה הגופני (אנטומיה), ובהסרת הגונדות גם את הפרופיל ההורמונלי, אך אינם משנים את המבנה הכרומוזומלי של הפרט ואת תפקודי הפריה וילודה.
טרמינולוגיה.
יש הסוברים כי מאחר שטרנסג'נדרים הם אנשים שזהותם המגדרית שונה מהחזות החיצונית, משמש הניתוח, לאחר שאושר כדין, כדרך להתאמה המגדרית. לפיכך, השם הנכון מקצועית הוא "ניתוח להתאמה מגדרית", ולא "ניתוח לשינוי מין". המין (המגדר) אינו משתנה, אלא נשאר יציב; בעוד החזות החיצונית משתנה באמצעות הניתוח ומותאמת למגדרו של האדם.
לעומת זאת, מקובל השם "ניתוח לשינוי מין", משום שהפעולה הכירורגית היא שינוי אברי המין של המנותח. בעוד שהרצון להתאים את המין למגדר יכול להיות הסיבה לניתוח, הוא איננו מגדיר את עצם ההליך.
סוגי ניתוחים.
ניתוח לשינוי איבר המין אצל נשים טרנסג'נדריות כולל את הסרת הפין והאשכים ויצירת נרתיק ודגדגן. אצל גברים טרנסג'נדרים מסירים את הרחם והשחלות ובונים איבר מין זכרי. ניתוחים וטיפולים נוספים עשויים לכלול בקרב נשים טרנסג'נדריות השטחת הגרגרת, שינוי מבנה עצמות הפנים, הסרת האשכים, הסרת שיער לצמיתות והגדלת החזה, ובקרב גברים טרנסג'נדרים השטחת החזה, הסרת הרחם והסרת השחלות.
היסטוריה.
הניתוח הראשון להתאמה מגדרית בוצע על ידי מגנוס הירשפלד ב-1906, המנותח היה גבר טרנס בשם קרל באר. הירשפלד ניתח גם את לילי אלבה ב-1930, תהליך שתועד בספרה "מגבר לאישה" והיווה סנסציה בינלאומית בתקופתו וכן השראה לספר ולאחר מכן גם לסרט הקולנוע "הנערה הדנית".
ביצוע ניתוחים להתאמה מגדרית נמצא בדיון בקהילה הרפואית והכללית, במיוחד לאור אי-ההפיכות של הניתוחים. לגבי ניתוחים באינטרסקס, ישנם המסתייגים מניתוחים להתאמה מגדרית בתינוקות אינטרסקסואליים ומדגישים את הצורך בקבלת המגוון השונה שיש בטבע או את זכותו המלאה של אדם להחליט מה לעשות עם גופו בבגרותו.
לגבי ניתוחים במבוגרים, התקיימו בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 דיונים לגבי התועלת בניתוח. היו שטענו שמדובר בניתוח חשוב הנותן לאנשים תקווה. אחרים טענו שמדובר בניתוח שעלול לגרום להרס מוחלט של האישיות. בבית החולים שליד אוניברסיטת ג'ונס הופקינס השעו ביצוע ניתוחים להתאמה מגדרית בשנת 1979, בעקבות מחקר שלא מצא יתרון לניתוח על פני טיפולים אחרים.
בעשור השני של המאה ה-21, מקובל שניתוחים אלו, בקרב אנשים טרנסג'נדרים המעוניינים בהם, הם מועילים ולעיתים אף הכרחיים להקלה על דיספוריה מגדרית.
בהתייחס לניתוח להיפוך פין, בשיעור שביעות הרצון מהתוצאה יש שונות גבוהה בין מחקרים שונים. שיעור שביעות הרצון המדווח מהפונקציונליות של הנרתיק המלאכותי נע בין 56% ל-100%, שיעור שביעות הרצון מהאסתטיקה שלו נעה בין 75% ל-100%, ושיעור שביעות הרצון הכללית נע בין 69% ל-100%.
באיראן.
לאחר המהפכה האיראנית בשנת 1979 אסר שלטון ח'ומייני על יחסי מין בין בני אותו מין, אולם התיר מעבר מגדרי לאחר ניתוח, באישור בית משפט. מצב זה הציב בפני הומואים ולסביות מחוץ לארון שתי אפשרויות - הסתכנות בענישה שעלולה לכלול מאסר, מלקות ובמקרים מסוימים אף עונש מוות, או ביצוע ניתוח התאמה מגדרית.
על פי דיווחים בתקשורת המערבית בשנת 2020, כ-4,000 ניתוחי התאמה מגדרית מבוצעים מדי שנה באיראן. על פי נתוני משרד הבריאות האיראני לשנת 2012, כ-56% מהניתוחים הם למעבר מזכר לנקבה, וכ-44% הם למעבר מנקבה לזכר. על פי ארגון אמנסטי ואקטיביסטיים מקרב חברי הקהילה הלהט"בית המקומית, מטרת השלטון היא להפוך את איראן למדינה שאין בה הומואים ולסביות, והם רואים בדילמה החוקית שבה נמצאים חברי הקהילה האיראנים מצב של ניתוח בכפייה.
האזרחים שעוברים את הניתוח מקבלים כיסוי מלא מהמדינה על הוצאות הניתוח וטיפול הורמונלי, בנוסף למענק כספי חד פעמי. עם זאת, הרשויות האיראניות לא מספקות תמיכה סוציאלית במטופלים ובמטופלות לאחר הניתוח, ופעמים רבות הם מנודים ממשפחתם ומהחברה, מה שעלול להוביל להתדרדרות לשולי החברה ולתופעות כמו זנות.
בישראל.