ויל נולד ב-1941 בעיר שמפיין שבאילינוי, ארצות הברית, להורים במעמד גבוה יחסית. אביו, פרופסור פרדריק ויל היה מרצה לפילוסופיה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. האם, לואיזה לבית הנדריקסון הייתה עקרת בית, שערכה אנציקלופדיות לילדים בשעות הפנאי שלה. יש לויל אחות אחת.
למד וב-1962 קיבל תואר ראשון בלימודי דתות באחד הקולג'ים היוקרתיים בארצות הברית, טריניטי קולג' שבקונטיקט. לאחר מכן למד וקיבל ב-1964 תואר ראשון נוסף באוניברסיטת אוקספורד. בתקופה זו חל שינוי משמעותי בדעותיו, מהכיוון הליברלי בו גדל וחונך לכיוון יותר שמרני. סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון, שם קיבל תחילה תואר שני וב-1968 תואר שלישי במדע המדינה. בשנה שלפני סיום הלימודים בפרינסטון הוא נישא לאשתו הראשונה מדליין, שתלווה אותו במשך 22 השנים שלאחר מכן עד גירושיהם ב-1989. לזוג נולדו שני בנים ובת.
עבד במשך שנתיים (1970–1972) כאחד מעוזריו של הסנטור הרפובליקני גורדון אלוט מקולורדו. לאחר מכן שימש במשך כמה שנים כמרצה למדע המדינה באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת טורונטו לסירוגין ובמקביל החל לערוך במגזין הדו שבועי השמרני הידוע "National Review". ב-1974 החל לכתוב את טורו, שבשלו התפרסם, בוול סטריט ג'ורנל. כותב טור זה עד היום ובעקבות כתיבתו אף זכה בפרס פוליצר ב-1977. טורו מופיע כיום מדי שבועיים בכ-450 עיתונים שונים. ב-1976 הפך לבעל טור גם בניוזוויק. את הטור במגזין זה כתב במשך 35 שנים, עד 2011.
בנוסף לפובליציסטיקה כתב שני ספרים רבי מכר על בייסבול, שלושה ספרי פילוסופיה פוליטית ומעל עשרה ספרים המקבצים את טוריו הרבים בעיתונות לסוגיה.
החל מראשית שנות השמונים משמש גם כפרשן פוליטי ברשתות טלוויזיה אמריקאיות שונות, החל ב-NBC, עבור ל-ABC וכלה בפוקס ניוז. זכה בפרסי עיתונות רבים, בנוסף לפרס פוליצר.
ב-1992 נישא ויל בשנית, למרי מסנג, דמות רפובליקנית ידועה בזכות עצמה, ששימשה כיועצת פוליטית, כותבת נאומים ויועצת עיתונות, בין השאר גם לנשיא רונלד רייגן, ולמועמדים הרפובליקנים לנשיאות בוב דול, ריק פרי, סקוט ווקר ואחרים. מנישואין אלה נולד לו בן נוסף.
עמדותיו.
ויל היה כמעט כל ימיו חלק מהמפלגה הרפובליקנית, גם אם סטה לעיתים קרובות מעמדות הרוב המפלגתיות, אולם ב-2016 פרש באופן רשמי מהמפלגה, בשל התנגדותו המוחלטת למועמדותו של דונלד טראמפ, שזכה בסופו של דבר בנשיאות.
בנושאי חוץ הוא תמך לעיתים קרובות בעמדות מרכז ואפילו שמאל. למשל, החל מ-2009 הוא צידד בנסיגת כל הכוחות האמריקאים מאפגניסטן, תמך בנשיא ברק אובמה כשנמנע מסיוע למחאה של העם האיראני נגד משטר האיאתוללות, בעקבות זיוף הבחירות ב-2009, ועוד.
גם בנושאים של חוץ - פנים הפגין עמדות דומות, למשל כשהתנגד לרצונו של הנשיא בוש (הבן) להוריד מגבלות על האזנות הסתר לחשודים בטרור, כשתמך בהעמדת העצורים בגואנטנמו למשפט, וכשצידד בהעמדת מסלול מובנה להענקת אזרחות אמריקאית גם למהגרים בלתי חוקיים מסוימים.
בנושאים חברתיים דעותיו מעורבות שוב - הוא תומך בעונשי מאסר ארוכים יותר לפושעים, אך מתנגד לעונש המוות, מתנגד לאפליה מתקנת אך תומך בליגליזציה של השימוש בסמים קלים, תומך בהפלות, אבל זאת אך ורק בהגבלות ניכרות ועוד.
בנושאי כלכלה וכלכלה - חברה דעותיו פונות לימין השמרני באופן מובהק - הוא בעד שבירתם של המונופולים הגדולים, נגד שכר מינימום, בעד הקטנת מיסים והקטנת הביטוח הלאומי, נגד הגדלת הגרעון התקציבי אפילו בעתות משבר כדוגמת זה של 2008 ונגד תוכניות פנסיה ממלכתית.
בנושא ההתחממות הגלובלית דעותיו היו שמרניות קלסיות והובעו בוויכוח מפורסם שהתנהל מעל דפי ה"וושינגטון פוסט" ב-2009. הוא סבר שאין שום הוכחה לנכונות הטענה לקיומה של תופעה מעין זו, בוודאי לא בהקשר להשפעת האדם עליה והסתמך על נתונים שהובאו על ידי מדענים שציטט, כשגם לגבי נכונות הציטוטים התנהל לאחר מכן וויכוח בינו לבין מבקריו.
ויל הוא תומך ישראל נלהב.
סרינה סקוט תומאס
סרינה הרייט סקוט תומאס (באנגלית: Serena Harriet Scott Thomas; נולדה ב-21 בספטמבר 1961) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
סקוט תומאס נולדה במחוז דורסט שבדרום-מערב אנגליה. אחותה היא השחקנית קריסטין סקוט-תומאס.
בשנת 1993 היא גילמה את דיאנה, הנסיכה מוויילס בסרט ביוגרפי על חייה. ב-1999 היא התפרסמה כששיחקה את ד"ר מולי וורמפלייש בסרט הריגול העולם אינו מספיק שהיה הסרט התשעה עשר בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
בשנת 2001 שיחקה סקוט תומאס בסדרת הדרמה הרפואית "כל הנשמות", שבוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2005 היא גילמה את אשתו של ברוס וויליס בסרט "בן ערובה". בשנת 2011 שיחקה את אמה של קתרין, דוכסית קיימברידג' בסרט "וויליאם וקייט".
כמו כן, השתתפה סקוט תומאס בסדרות הטלוויזיה "NCIS" ו-"ניפ/טאק", ושיחקה תפקיד קבוע בסדרת המשטרה "נאש ברידג'ס" ברשת CBS.
מייק מורהיים
מיכאל "מייק" מורהיים (באנגלית: Michael "Mike" Morhaime, נולד ב-3 בנובמבר 1967) הוא יהודי-אמריקאי, נשיא ומייסד Blizzard Entertainment (נוסד ב-1991, בשם Silicon &amp; Synapse), חברה לפיתוח משחקי וידאו הממוקמת באירוויין, קליפורניה, בבעלות Activision Blizzard. הוא גם בוגר של Triangle Fraternity וקיבל את תואר ראשון ב-1990 מ-UCLA.
בשנת 2008, מורהיים זכה בפרס אמי השנתי (ה-59) לטכנולוגיה והנדסה על יצירת "העולם של וורקראפט." יחד עם דון דגלאו מ-Stormfront Studios וג'ון קרמאק מ-id Software, מורהיים הוא רק אחד מתוך שלושה מעצבים או המפיקים שקיבלו פרס אמי ופרס האקדמיה האינטראקטיבית לאמנות ומדע.
פרסים.
מורהיים קיבל את פרס יזם השנה הלאומי (ארצות הברית) של ארנסט אנג יאנג בתחום הטכנולוגיה ב-2012. ב-2015 מורהיים קיבל את פרס IGDA (אגודת מפתחי המשחקים הישראלית) ל-"Game Innovation Spotlight Award".
הורה (שיר)
הורה הוא השיר עמו ייצג הזמר אבי טולדנו את ישראל באירוויזיון 1982. את השיר כתב יורם טהרלב, הלחין מי שביצע את השיר, אבי טולדנו ועיבד ננסי ברנדס. לחן השיר נשען על פתיח כלי הנשיפה בשיר "הורה ממטרה" שהלחין משה וילנסקי.
לפי סדר הצגות השירים בתחרות האירוויזיון 1982, השיר הושמע חמישה עשר במספר, וזכה במקום השני. הייתה זו הפעם הראשונה בה ישראל זכתה במקום השני באירוויזיון.
בחירת האירוויזיון.
ב-1982 הזמרת ירדנה ארזי הפסידה בפעם הראשונה בקדם-אירוויזיון כאשר שרה את השיר "מוזיקה נשארת" (שמרית אור-הנרי ברטר) לאבי טולדנו שזכה בקדם עם השיר "הורה". כאשר זכה טולדנו בקדם, הוא נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 1982.
באירוויזיון.
השיר סיים כאמור במקום השני עם 100 נקודות. "הורה" קיבל "דוז פואה" (שתים עשרה נקודות, שהוא הציון המרבי שכל מדינה יכולה להעניק) מפינלנד ומגרמניה, ועשר נקודות מארבע מדינות נוספות, ולא קיבל נקודות כלל מטורקיה ומאירלנד.
בדיעבד, הסתבר שצוות השופטים הפיני אהב מאוד את טולדנו ששר בקולי קולות "זונה" ("הורה" בשפה הפינית).
הודי חמודי
הוּדִי חֲמוּדִי (נכתב בשם "לָמָּה?") הוא שיר ילדים עברי שכתב משה דפנא והלחין נחום נרדי. השיר בוצע על ידי זמרים רבים (יפה ירקוני, אסתר עופרים ושושנה דמרי), ולראשונה על ידי הזמרת אסתר גמליאלית, אך הביצוע של שולה חן היה המפורסם ביותר.
השיר נכתב על ידי דפנא על נכדו בן השלוש, אהוד דפנא (1939–1973), בנו של אביטל דפנא (1916–1980).אהוד נולד וגדל בקיבוץ מעוז חיים, שירת כמפקד פלוגת טנקים וקצין אגם בחטיבה 188. הוא השתחרר משירות קבע זמן קצר לפני שפרצה מלחמת יום הכיפורים ב 1973. עם פרוץ המלחמה, היה קצין מילואים בדרגת רב-סרן, שטרם שובץ ליחידה. אהוד התנדב ועלה עצמאית לרמת הגולן, והצטרף לכוחות שנותרו מחטיבה 188. פיקד על פלוגת טנקים בקרבות הבלימה הקשים, ונפל בקרבות הפריצה לשטח הסורי. על לחימתו הוענק לו עיטור העוז.
תוכן השיר.
בשיר, ילד קטן שואל כל הזמן שאלות, למשל:
עונת 1973/1974 בפוטבול ליג
עונת 1973/1974 הייתה העונה ה-75 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-25 באוגוסט 1973 והסתיימה ב-11 במאי 1974. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ,בדיוויזיון הרביעי ובסופר דיוויזיון החמישי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. ברנלי וקווינס פארק ריינג'רס היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
לידס יונייטד זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו סאות'המפטון, מנצ'סטר יונייטד ונוריץ' סיטי. במקומן לליגה הבכירה עלו מידלסברו, לוטון טאון וקרלאיל יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
כדורגלנים מצטיינים.
מיק שאנון מסאות'המפטון כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
איאן קלהאן מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
נורמן האנטר מלידס יונייטד כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
קרן גנדיר
קרן גנדיר היא קרן משפחתית ישראלית שהוקמה ב-2004 על ידי יודי יובל רקנאטי ובני משפחתה. הקרן היא חלק מקבוצת גנדיר. השם גנדיר מורכב מהאותיות הראשונות של שמות בני המשפחה: גילי, נעה, דריה, יודי ורולי.
פעילות הקרן.