טפה סיאלכ (בפרסית: تپه سیلک) הוא אתר ארכאולוגי גדול בפרבר של העיר כאשאן, בפרובינציית איספהאן, במרכז איראן, קרוב לגן פין (باغ فین). התושבים הקדומים של האזור קשורים לתרבות נהר הזאינדה.
היסטוריה.
הזיגוראט בטפה סיאלכ נבנה בסביבות 3000 לפני הספירה. מחקר משותף של הארגון למורשת תרבותית באיראן, הלובר, והמכון הצרפתי למחקר באיראן  מאשר כי ההתיישבות המוקדמת ביותר בסיאלכ מתוארכת ל-5500-6000 לפנה"ס.
חוקרים משערים כי סיאלכ וכל השטח סביב לה נוצרו כתוצאה ממקורות מים סמוכים, שעדיין קיימים היום. "מעיין סולימאן" הזרים מים לאזור זה מן ההרים הסמוכים במשך אלפי שנים. "גן פין", שנבנה במתכונתו הנוכחית במאה ה-17, הוא אתר תיירות פופולרי. במקום זה מלכי השושלת הספווית  בילו את חופשותיהם, הרחק מערי הבירה שלהם. כאן גם קבור פירוז נהאוונדי (אבו לואלואה), המתנקש הפרסי בחייו של הח'ליף עמר.
ארכאולוגיה.
טפה סיאלכ נחפרה במשך שלוש עונות (1933, 1934, 1937) על ידי צוות בראשות רומן גירשמן.
מחקרים הקשורים באתר נערכו על ידי ד"א מקואן (McCown), י' מג'ידזאדה (Majidzadeh) ;ופ' אמייה (Amieh).
החפירה חודשה במשך מספר עונות בין השנים 1999 ו-2004 על ידי צוות משותף של אוניברסיטת פנסילבניה ושל הארגון למורשת תרבותית באיראן בראשות צאדק מלכ שהמירזאדי, שנקרא "הפרויקט לבדיקה חוזרת של סיאלכ".
ממצאים מן החפירה הראשונית נמצאים ברובם  בלובר, בעוד אחרים ניתן למצוא במוזיאון הבריטי, במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו-יורק, במוזיאון הלאומי של איראן ובידיהם של אספנים פרטיים.
ממצאים אלה כללו כמה כלי חרס מעוטרים נאים.
פרויקט גילה
סונג
אס.די.אס
חוק האפס אחד של קולמוגורוב
פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה
פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה (בגרמנית: Ferdinand Maria von Bayern;), היה הנסיך הבוחר מבוואריה בין השנים 1651–1679.
ביוגרפיה.
פרדיננד מריה נולד ב-31 באוקטובר 1636 בארמון שליסהיים שבמינכן, למקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה ומריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה.
בשנת 1651 מת אביו מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה, ופרדיננד מריה ירש את השלטון, אולם, עד לשנת 1654 כיהנו אמו ודודו אלברכט השישי, דוכס בוואריה כעוצרים. לאחר מותו של דודו פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1657, נמנע פרדיננד מריה להציע את מועמדותו לכס הקיסרות של האימפריה הרומית הקדושה, על אף שהיה בברית עם ממלכת צרפת, משום שלא רצה להיאבק בבית הבסבורג. במהלך השנים 1664–1666 שלח פרדיננד מריה את צבאו לעזרת ממלכת הבסבורג, במלחמתם כנגד האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת הולנד שמר פרדיננד מריה על נייטרליות, ובשנת 1680 השיא את בתו מריה אנה ויקטוריה עם לואי, הדופן הגדול, על מנת לחזק את בריתו עם ממלכת צרפת.
פרדיננד מריה שיפר מאוד את הצבא הבווארי, ושיקם את הנסיכות מהנזקים שנגרמו במהלך מלחמת שלושים השנים. בנוסף, כינס את הדיאט של בוואריה בשנת 1669, לאחר שלא כונס משנת 1612.
ב-26 במאי 1679 מת פרדיננד מריה במינכן, ובנו מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-8 בדצמבר 1650 התחתן פרדיננד מריה עם אנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה, בתו של ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה וכריסטין מארי מצרפת, ממנה היו לו 8 ילדים:
אנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה
אנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה (; ) הייתה אשתו של פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה.
ביוגרפיה.
אנריקטה אדליידה נולדה ב-6 בנובמבר 1636 בטורינו לויטוריו אמדאו הראשון דוכס סבויה ולכריסטין מארי מצרפת, בתם של אנרי הרביעי מלך צרפת ואשתו השנייה מארי דה מדיצ'י.
ב-8 בדצמבר 1650 התחתנה אנריקטה אדליידה עם פרדיננד מריה, נסיך בוואריה, וכעבור שנה מונה בעלה לנסיך הבוחר מבוואריה. לאנריקטה אדליידה היה השפעה גדולה מאוד על בעלה, והיא זאת שדחפה אותו לכרות ברית עם ממלכת צרפת נגד ממלכת הבסבורג, ולחתן את בתם מריה אנה ויקטוריה עם לואי, הדופן הגדול.
ב-13 ביוני 1676 מתה אנריקטה אדליידה במינכן.
משפחתה.
ב-8 בדצמבר 1650 התחתנה אנריקטה אדליידה עם פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה, ממנו היו לה 8 ילדים:
קול יעקב
קוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה
ברווה (סימן דיאקריטי)
ברווה (באנגלית: Breve) הוא סימן דיאקריטי ˘, שצורתו חצי עיגול, ונכתב מעל האות. מקור השם במילה הלטינית: "brevis", שמשמעותה "קצר", או הסימן וְרַאכִי (vrachy) מיוונית עתיקה. סימן דיאקריטי זה דומה במידה רבה לסימן הדיאקריטי "קַארוֹן", שהוא למעשה סימון של וי קטן מעל אות מסוימת (עיצור או תנועה), אך רק מעוגל יותר, כפי שניתן לראות מהשוואה של השניים:
הסימן מופיע בדרך כלל בשפות הקשורות לאלפבית הלטיני, אך קיימות גם אותיות מסוג זה באלפבית הקירילי, כדוגמת Й ו- Ў.רשימת השפות, אשר בהן קיים סימן הברווה, כוללת את הטורקית, האזרית, הטטרית של קרים והלאזית, אשר בארבעתן קיימת האות Ğ; באספרנטו קיימת האות ŭ; ברומנית ובוייטנאמית קיימת האות ă וכדומה.הסימן קיים גם ב-IPA - לציון תנועה קצרה מהרגיל. דוגמה לכך היא המילה האנגלית: "police", אשר נהגית [pʰə̆ˈliˑs]. שלא במסגרת ה- IPA, משתמשים בברווה לציון תנועות קצרות בספרים אקדמאיים, כמו גם תעתיק בשפות: לטינית, יוונית עתיקה ובשפות נוספות אחרות.
סימן הברווה מהווה סימון הפוך בייעודו הדיאקריטי לסימן הקו העילי, אשר משמש כמאריך תנועה.בתקופה האחרונה קיימת מגמה להמעיט בשימוש של סימן הברווה לציון תנועות קצרות; כדי להבדיל בין אותיות "ארוכות" ו"קצרות", הנטייה כיום היא שימוש בקו עילי, על מנת לציין תנועות ארוכות. מכאן ניתן להסיק, כי כל יתר התנועות, שאינן מסומנות בסימן זה- הן קצרות בהכרח.
צורת כתיבה במחשב.
בתוכנת וורד, יש להקליד את האות הרצויה, לכתוב אחריה 0306 וללחוץ Alt+X.
Suzanne
"Suzanne" (סוזן) הוא שיר שנכתב על ידי המשורר והמוזיקאי הקנדי לאונרד כהן ב-1960. השיר פורסם לראשונה ב-1966 והוקלט על ידי ג'ודי קולינס באותה שנה. כהן ביצע את השיר באלבומו מ-1967 "שירים של לאונרד כהן".
רקע.
ההשראה לשיר נבעה מיחסיו האפלטונים של כהן עם סוזן ורדל, חברתו באותה עת של הפסל הקנדי ארמן ויאנקור . מילות השיר מתארים את המפגשים של השניים: כהן ביקר את סוזן בדירתה ליד נמל מונטריאול בה היא הגישה לו תה. הם הסתובבו במונטריאול ליד כנסיית נוטרדאם דה בון סקור , לשם נהגו ספנים לבוא כדי לקבל ברכה לפני יציאתם לים.
בשנת 2006 התראיינה סוזן ב-CBS אודות השיר ואמרה שהיא וכהן לא ניהלו מערכת יחסים מינית, בניגוד לכמה פרשנויות לשיר. בראיון שנערך ב-1994 ב-BBC אמר כהן שהוא רק זכה לדמיין קיום יחסי מין איתה. כהן וסוזן נפגשו פעמיים אחרי שהשיר זכה לפופולריות - פעם אחת לאחר מופע של כהן ב-1970 ופעם בשנת 1990 כאשר רקדה מולו אך כהן לא דיבר איתה, וייתכן שאף לא זיהה אותה. סוזן לא זכתה לרווחים כלכליים מהשיר.
מלות השיר הופיעו לראשונה בשיר "סוזן לוקחת אותך מטה" בספר השירה של כהן ב-1966 "טפילים של גן עדן", כנראה בגלל מחסור בחומר חדש.
ג'ורדי מאסיפ
מגדל מרכז ההון יושי 1
האפרתי
Wwe2k16
מוזא בינת נאסר אל-מסנד
מלחמת הולנד
מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה
מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה (בגרמנית: Maximilian II Emanuel von Bayern;) היה הנסיך הבוחר מבוואריה בין השנים 1679–1726.
ביוגרפיה.
מקסימיליאן השני עמנואל נולד ב-11 ביולי 1662 במינכן, לפרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה ולאנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה וכריסטין מארי מצרפת.
בשנת 1679 מת אביו פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה, ומקסימיליאן עמנואל ירש את השלטון, אולם, עד לשנת 1680 כיהן דודו מקסימיליאן פיליפ הירונימוס, דוכס בוואריה-לוכטנברג כעוצר. מקסימיליאן עמנואל פיתח קריירה צבאית, ובמהלך שנת 1683 השתתף בקרב וינה ובקרבות נגד האימפריה העות'מאנית. בשנת 1685 התחתן מקסימיליאן עמנואל עם מריה אנטוניה מאוסטריה, בתם של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומרגרטה תרסה מספרד, על אף שלא אהב אותה, אלא מכיוון שהנישואים חיזקו את כוחו הפוליטי.
במהלך מלחמת תשע השנים לחם מקסימיליאן עמנואל לצד אוסטריה וספרד, ובשנת 1691 מונה למושל ארצות השפלה הספרדיות. בשנת 1692 מתה אשתו מריה אנטוניה בווינה, ובשנת 1694 התחתן מקסימיליאן עמנואל עם תרזה סובייסקה, בתם של יאן השלישי סובייסקי, מלך פולין ומריה קז'ימייז'ה. בשנת 1695 כוחות צרפתיים נשלחו על ידי לואי הארבעה עשר, מלך צרפת הפגיזו את בריסל שהייתה תחת שלטונו של מקסימיליאן עמנואל בארטילריה. יחד עם השריפה שנבעה מן ההפצצה, זה היה האירוע ההרסני ביותר בכל ההיסטוריה של העיר.
במהלך מלחמת הירושה הספרדית תמך מקסימיליאן עמנואל בצרפת, ובשנת 1704 הובס בקרב בלנהיים. לאחר מכן הוחזקו מקסימיליאן עמנואל ומשפחתו בשבי באוסטריה, ובוואריה חולקה בין אוסטריה לנסיכות הבוחר מפפאלץ. בשנת 1706 הובס מקסימיליאן עמנואל שוב בקרב ראימיאי, ונאלץ לברוח לצרפת. בשנת 1712 מונה מקסימיליאן עמנואל לדוכס לוקסמבורג ומרקיז נאמור, ושלט בהם עד סוף המלחמה. בשנת 1713 נחתם הסכם אוטרכט ובו הוסכם על החזרת נסיכות הבוחר מבוואריה למקסימיליאן עמנואל, ובשנת 1715 חזר יחד עם משפחתו למינכן.