מונדיאל 2018 היה למונדיאל החמישי שבו נטל מארקס חלק, והוא השחקן הרביעי בהיסטוריה שעושה זאת (קדמו לו אנטוניו קרבחאל, לותר מתאוס וג'אנלואיג'י בופון). לאחר הפסדה של נבחרת מקסיקו לנבחרת ברזיל בשמינית גמר המונדיאל מארקס פרש מכדורגל.
I Should Have Known Better
I Should Have Known Better (הייתי צריך לדעת טוב יותר) הוא שיר בסגנון פופ של הלהקה הבריטית הביטלס מהאלבום A Hard Day's Night שיצא ב-1964. השיר יצא גם בתור סינגל (תקליטון) ב-8 במרץ 1976 וגם בתור פסקול לסרט A Hard Day's Night. השיר נכתב על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני. המפיק של השיר הוא ג'ורג' מרטין, אורך השיר הוא 2:44.
האיי-סייד של השיר הוא Yesterday.
ונסן ד'אנדי
ונסן ד'אנדי (בצרפתית: Vincent d'Indy; 27 במרץ 1851 - 2 בדצמבר 1931), מלחין צרפתי.
חייו.
בגיל צעיר החל ד'אנדי ללמוד נגינה בפסנתר. כדי לרצות את משפחתו החל ללמוד משפטים, אך עד מהרה פנה ללימודי מוזיקה בקונסרבטואר של פריז כתלמיד נלהב של סזר פרנק. בין מוריו היה גם אנטואן מרמונטל.
בשנת 1894 היה בין מייסדי בית ספר גבוה למוזיקה בפריז בשם סקולה קנטורום, וניהל אותו עד למותו. בין תלמידיו היו: ארתור הונגר, אריק סאטי, אלבר רוסל, בוהוסלב מרטינו, דריוס מיו, איסק אלבניס, ז'וסף קנטלוב (שכתב את הביוגרפיה שלו) ועוד. בית הספר הזה קיים עד היום ומתחרה בקונסרבטוריון המפורסם.
ד'אנדי הושפע מהמוזיקה הגרמנית והיה מעריץ נלהב של ואגנר. הוא כתב גם ספרים על קומפוזיציה ועל המוזיקה של פרנק ובטהובן.
ד'אנדי כתב יצירות תזמרתיות, יצירות קאמריות, מספר אופרות, יצירות לפסנתר ושירים. מכל יצירותיו, מבוצעות היום שתיים: עשתר ו-סימפוניה על שיר הר צרפתי.
הפואמה הסימפונית אישתאר (1896).
עשתר היא הדמות הראשית באגדה הבבלית. היא הולכת לחפש את אהובה הנמצא במשכן עם שבעה שערים. כל שער מופיע כוריאציה על נושא אחד. לבסוף, עם פגישת האוהבים, מופיע הנושא באופן ברור ומושלם.
סימפוניה על שיר הר צרפתי, אופוס 25 (1886).
זו היצירה המפורסמת ביותר של ד'אנדי. היצירה כתובה לפסנתר ותזמורת אבל אין זה קונצ'רטו, אלא הפסנתר משתתף עם התזמורת כחלק אינטגרלי ממנה. היצירה בנויה מנושא המנוגן לראשונה על ידי קרן אנגלית. זו מנגינה עממית ששמע ד'אינדי בהרי סוון (Cevennes) ולכן נקראת היצירה גם Symphonie Cévenole.
הנושא מופיע בשש וריאציות לאורך שלושת פרקי היצירה.
דיודת המפולת
מלכי ממלכת ירושלים
אלפרד תייר מהן
אלפרד תֶ'יֶיר מֶהֶן (אנגלית: Alfred Thayer Mahan; 27 בספטמבר 1840 – 1 בדצמבר 1914) היה אדמירל משנה בצי האמריקני, גֵאוֹ-אסטרטג והוגה תאוריית העוצמה הימית. הגותו ורעיונותיו בדבר השפעת הכוח הימי על ההיסטוריה ועל העוצמה המדינית והכלכלית של מדינות, השפיעו מאוד על מקבלי החלטות בציי המלחמה ברחבי העולם, ועודדו את מרוץ החימוש הימי שקדם למלחמת העולם הראשונה. מהן נחשב לאחד מהוגי הדעות הצבאיים-ימיים החשובים בהיסטוריה, ויש הרואים בו את "קלאוזביץ הימי". ספרו החשוב ביותר התפרסם ב-1890, ונקרא "השפעת העוצמה הימית על ההיסטוריה, 1660–1783".
לימודים ותחילת הקריירה.
מהן נולד בבסיס וסט פוינט במדינת ניו יורק. אביו, דניס הארט מֶהֶן, היה מרצה באקדמיה הצבאית וסט פוינט. הוא למד בבית ספר התיכון האפיסקופלי סיינט ג'יימס, במרילנד (בית ספר מסוג זה נקרא בית ספר מכין לקולג'). הוא החל את לימודיו בקולג' של אוניברסיטת קולומביה, שם למד שנתיים. לאחר מכן, בניגוד לרצון הוריו, עבר לאקדמיה הימית של ארצות הברית, באנאפוליס. הוא סיים את לימודיו בשנת 1859, במקום השני במחזור.
הוא קיבל מינוי כסגן ב-1861, שנתה הראשונה של מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא שירת בצי האיחוד, על סיפונן של אוניות מלחמה וכמדריך באקדמיה הימית. ב-1865 קודם לדרגת רב-סרן (Lieutenant Commander). ב-1872 קודם לדרגת סגן-אלוף (Commander), וב-1885 זכה לדרגת קפטן.
למרות התקדמותו בצי, לא היו כישוריו של מאהאן בפיקוד על אונייה מבריקים במיוחד, וכמה מכלי השיט שהיו תחת פיקודו היו מעורבים בהתנגשויות, עם עצמים נעים ונייחים. הוא העדיף אוניות מפרשים מן הסוג שהלך והתיישן באותן שנים, ולא אהב את אוניות הקיטור הרועשות והעשנות שהופיעו באותה עת. הוא ניסה להתחמק מפיקוד פעיל. מצד שני, הספרים שכתב בעת שירותו בתפקידי מטה הפכו אותו, ללא ספק, להיסטוריון הימי המשפיע ביותר של אותה תקופה.
מרצה בקולג' ללוחמה ימית.
בשנת 1885 מונה מהן כמרצה להיסטוריה ימית וטקטיקה במכללת המלחמה של הצי. לפני שנכנס לתפקידו, זכה מהן להכוונתו של נשיא הקולג' אז, אדמירל משנה סטפן ב. לוס, שהפנה אותו לכתיבה בנושא שבו יעסקו מחקריו: השפעתו של הכוח הימי. בשנה הראשונה לעבודתו בקולג' נשאר מהן בביתו בניו יורק, כשהוא עוסק במחקר ובכתיבה. לאחר שהשלים את תקופת המחקר הזו, החליף מהן את לוס בתפקידו כנשיא הקולג'. מהן כיהן בתפקיד זה מ-22 ביוני 1886 עד 12 בינואר 1889, ושוב מ-22 ביולי 1892 עד 10 במאי 1893. במהלך תפקידו זה התיידד מהן, בשנת 1887, עם מרצה אורח צעיר ששמו תאודור רוזוולט, לימים נשיא ארצות הברית ה-26.
הרצאותיו של מהן במהלך התקופה בה כיהן כנשיא הקולג' היו הבסיס לספריו החשובים ביותר: "השפעת העוצמה הימית על ההיסטוריה, 1660 – 1783", ו"השפעת העוצמה הימית על המהפכה הצרפתית והאימפריה, 1793 – 1812". ספרים אלה התפרסמו ב-1890 ו-1892, בהתאמה.
לאחר פרסום ספריו התיידד מהן עם ההיסטוריון הבריטי סר ג'ון נוקס לוטון (John Knox Laughton), מראשוני העוסקים בהיסטוריה הצבאית הימית. הידידות בין השניים נשמרה בהתכתבות קבועה, ובביקורים של מהן אצל לוטון בעת שהותו בלונדון. מהן תואר כתלמידו של לוטון, אם כי השניים עמדו על כך שיש להבדיל בין תחומי העיסוק שלהם: לוטון ראה במהן תאורטיקן, ואילו מהן ראה בלוטון היסטוריון.
בשנת 1902 כיהן מהן כנשיא האגודה ההיסטורית האמריקאית.
משנתו.
לימוד מלחמה.
מהן חידש את הצורך ללמוד על מלחמה. הוא ביקר את הקצונה שהייתה בזמנו, שהתעלמה מהמרכיב האנושי בקרב ושמה את הדגש על הצד הטכני. אין לימוד של אמנות המלחמה, טען מהן, אך לא ניתן לנצח מלחמות רק בעזרת מכונות וידע טכני. יש ללמוד את המלחמות בתקופה שבין המלחמות; לא ניתן להגדיר מלחמות באמצעות כללים פשוטים וחפוזים – דבר זה עלול להביא לאסון חמור, טען. מהן תבע להטמיע את לקחי ההיסטוריה ואת העקרונות שעולים ממלחמות העבר, כדי שבעת הצורך יוכל המפקד לפעול על פי אותם לקחים ללא צורך בלימוד נוסף אלא על פי החינוך שהוטמע בו.
מהן יצר פילוסופיה שדנה בעוצמה ימית, ולצידה פיתח תאוריה חדשה של אסטרטגיה ימית. בנוסף, עסק בניתוח ביקורתי של הטקטיקה המקובלת של לוחמה ימית.
פילוסופיה ואסטרטגיה.
מהן טען שהלקח ההיסטורי מוכיח, כי שליטה של מדינה בים ובנתיבי הים היא הגורם הקריטי לניצחון במלחמה. הצלחה של אחד הצדדים בסכסוך למנוע מן הצד השני את היכולת להשתמש בנתיבי הים יביא לקריסה בלתי ניתנת למניעה של כלכלת האויב, ולניצחון. כך למשל, הצליחו רומא ובריטניה הגדולה להקים אימפריות חובקות עולם, וזאת בזכות שליטתן בים. לעומתן, נכשלו חניבעל ונפוליאון בונפרטה מכיוון שלא שלטו בים. מהן דחה את הרעיון של שימוש בפושטים (כמו פריבטירים), אוניות שתקפו את אוניות הסוחר של האויב; יחידות כאלה אינן יכולות להגיע לשליטה בים. רק צי של אוניות מלחמה, במיוחד אוניות מערכה, יכול להביא לתוצאה כזו. על המדינה לבנות צי מלחמה גדול, שיעמוד ביחס הנכון למסחרה הימי ולאינטרסים הימיים שלה.
המטרה לפי מהן הייתה יצירת צי מלחמה שיוכל להרוס את צי האויב בקרב אחד מכריע. לאחר ניצחון זה ניתן יהיה להטיל מצור ימי על האויב, ולהשמיד את כוחותיו הנותרים. מטרתו של הצד החלש יותר תהיה דחיית הקרב המכריע. צד זה ישאף, מצד שני, לשמור את כוחו כאיום שבכח, אך גם בכך ישנה חולשה, שכן הצורך לשמר את האיום שבכוח כופה על צד זה שלא לפצל את כוחו ולנסות לאיים על נתיבי הים של יריבו. האונייה המתאימה ביותר למטרה זו היא אוניית המערכה, שהלכה והתעצבה בשנות פעילותו של מהן.
בנוסף, על המדינה להקים בסיסים מעבר לים, שיוכלו להגן על צי הסוחר המפליג באותם אזורים; בסיסים אלה יהיו מוגנים על ידי כוח צבאי (כמו גיברלטר ומלטה, שהיו בסיסים מבוצרים של בריטניה) או שיהיו חלק ממושבות שבהן עורף אזרחי אוהד (כפי שהיו הבסיסים הבריטיים בצפון אמריקה, בתוך המושבות האמריקניות, או באוסטרליה). מהן ראה בבסיסים הבריטיים את הדוגמה למבנה כזה; העליונות הימית הבריטית שמרה על הבסיסים הללו ועל הקשר עימם, והם היוו נקודות מחסה בעת הצורך.
התאוריה של מהן נגעה לא רק להשגת עליונות ימית. מהן גרס שבעיתות שלום על המדינות להגדיל את יכולת הייצור ואת צי הסוחר והמסחר הימי שלהן, ולהשתלט על נכסים מעבר לים – מושבות או זכויות למסחר בשווקים זרים מאידך, יש צורך להקפיד שלא לדלדל מדי את משאביה של מדינת האם, ולא לפזר את יכולותיה יתר על המידה.
מהן הגדיר כמה תנאי יסוד שלדעתו משפיעים על עוצמתה הימית של המדינה. ביניהם יש למנות את מיקומה הגאוגרפי של המדינה (גבולותיה הימיים, קרבתה או שליטתה על מיצרי ים), גודל אוכלוסייתה והקשר של האוכלוסייה לים, האופי הלאומי בזיקתו לסחר ימי ולהפלגה בים, ועוד.
מנהיגות.