בסגנון ציורו זה מצויים גם ציורים של דיוקנאות משפחתיים: יצירותיו דנות בקשרים ובמערכות היחסים בינו ובין משפחתו. בשנות האובדן צייר את אחיו הנופלים, סבתו חנינה ואת אביו. בשנים האחרונות העיסוק בשורשי המסורת והמשפחה עבר לדור הבא כאשר בתו היוצרת נטע אלקיים ממשיכת דרכו באומנות והדבר בא לידי ביטויי ביצירה משותפת.
ציור נאיבי.
טכניקת משיכת מכחול וצבעי שמן על קנבס. סגנון ציור חם, אופטימי, עז הבעה וצבעוני מאוד. הציורים האלו מאפיינים את סגנונו של האומן בשנים האחרונות, חזרה למחוזות ילדותו כפי שמשתקף בתערוכה "נוף ילדותי". מיכאל עלה ממרוקו בגיל שנתיים ורק בשנים האחרונות בטיוליו במרוקו גילה להפתעתו שסגנונו משיק לאומנות המרוקאית ולהם שפה ויזואלית דומה. בסגנון ציורו זה בולטת דו-ממדיות, ללא עומק ופרספקטיבה והוא ניחן בפשטות כמעט מוגזמת.
תערוכות.
מיכאל אלקיים הציג בתערוכות בארץ ובעולם, ביניהן:
ספריית באקה אל-גרבייה
הספרייה העירונית באקה אלגרבייה (בערבית: المكتبة العامة باقة الغربية) היא הספרייה המרכזית בעיר באקה אלגרבייה, ולה סניף נוסף בשם "סניף אלגזאלי". נכון ליולי 2018 הספרייה משרתת כ-30,000 תושבים, כוללת כ-66,000 כרכים בשפות ערבית, עברית ואנגלית (בעיקר בערבית), ומנויים בה כ־11,000 איש.
תולדות הספרייה.
הספרייה נוסדה בשנת 1991 ביוזמת פאתינה מג'אדלה, המנהלת המכהנת שלה עד היום, על בסיס אוסף ספרים בספריית בית ספר תיכון בעיר, ומאז שנת 1991 הועברו הספרים למבנה חדש. המבנה בשטח 350 מ"ר שימש בעבר כמקלט יישובי בתחתית בניין בנק הפועלים. בסוף שנות ה-90 המשיכה הספרייה להתפתח וצוותה גדל ל-8 עובדות. מכיוון שפעלה במבנה לא ייעודי הוחלט ברשות המקומית לבנות מבנה מוגדר ומותאם לצורכי ספרייה.
בשנת 2006 נפתח לקהל הרחב מבנה הספרייה החדש במרכז העיר מתרומת מפעל הפיס על שטח של 250 מטר. מבנה זה הוקם בקרבת בתי הספר, טיפת החלב ובית החולים, דבר שהביא למספר גדול של מבקרים בספרייה. לאחר גידול במספר המבקרים, ולאור הגידול הטבעי ביישוב וגידול האוסף בשל רכישות רבות וחדשות, והפיכת הספרייה הציבורית למרכז תרבות, בשנת 2016 הוקם לה מבנה חדש בעזרת תרומה מ"קרן אלזראקי". המבנה החדש המשרת את הספרייה שוכן בצפון העיר, בשטח של 570 מטר. המבנה שבמרכז העיר ממשיך לפעול כסניף של הספרייה.
האוסף ושירותי הספרייה.
נכון ליולי 2018 בספריה יש כ-45,000 אלף כותרים המהווים כ-66,000 עותקים המכסים כלל תחומי הדעת, ספרי ילדים ונוער, ספרי עיון ואנציקלופדיות, וספרות יפה למבוגרים, משרתת כ-30,000 מתושבי העיר באקה אלגרבייה, וכ-2,000 מבקרים מהיישובים הסמוכים, מספר המנויים הגיע לכ-11,000.
האוסף מסודר לפי שיטת דיואי למיון, ומנוהלת באמצעות מערכת המידע "סיפרת" לניהול ספריות. בספרייה תחנות עבודה ממוחשבות העומדות לרשות הציבור.
הקטלוג המקוון מהווה שירות בסיסי של הספרייה בעידן האינטרנט, הוא מאפשר לקוראים לבדוק את מצאי הספרייה בכל רגע נתון, אתר הספרייה העירונית באקה אלגרבייה עלה לרשת לפני כשלוש שנים והוא משמש את הקהל הרחב לחפש מידע מחוץ לכותלי הספרייה.
פרויקטים מיוחדים.
מתוך סל התרבות המוצע בשירותי הספרייה כמרכז תרבותי מתארגנים מדי שנה פעילויות מגוונות לחתכי גיל שונים. 60 גני חובה וטרום חובה מהיישוב משתתפים בפרויקט עידוד הקריאה לגיל הרך שהחל בשנת 2004. בנוסף מתקיימות פעילויות תרבות לנשים ולגיל השלישי וכן מתקיימים בה טקסים ישוביים ואירועים מגוונים.
הספרייה יזמה בשותפות עם מרכז "הסבים וסבתות" פרויקט להחייאת הפולקלור של שירי החתונות. בפרויקט השתתפו 15 נשים, אשר התאספו כל שבוע למשך שנתיים, שרו וכתבו את מילות השירים. תוצר הפרויקט היה תיעוד כל שירי החתונות והטקסים הפולקלוריים בספר בהוצאת הספרייה שכותרתו "בּאקאת עִ'נאִיָה מִן עַבַּקִ ניסאאִ בּאקה אלגרבּיה" בעברית (זרי שירים מפי הנשים בעיר באקה אלגרבייה).
הספר השני בהוצאת הספרייה הוא תיעוד סדנאות כתיבה יוצרת לתלמידי חטיבות הביניים ביישוב. הספר מקבץ את היצירות מפרי עטם של התלמידים שהשתתפו בקורס במשך שלושה חודשים וכותרתו "בּאקאת מִן עבק באקה".
תוכניות נוספות המיועדות לאוכלוסיות מיוחדות ולתלמידים בעלי צרכים מיוחדים מכלל בתי הספר ביישוב מתקיימות אף הן בספרייה.
מבנה ועיצוב הספרייה.
הספרייה מעוצבת בסגנון המשרה אווירה ביתית, עיצוב זה הוא ברוח חוק הספריות החדש המכוון לקיום פעילויות חברתיות ועידוד ביקורם של כלל חתכי הגיל, עידוד האנדרגוגיה והדיאלוג החינוכי המקדם למידה.
מבנה הספרייה שלושה חלקים: מחלקת היעץ וההשאלה, מחלקת הילדים והנוער עם ריהוט מותאם וגמיש, ומחלקת ספרי העיון ובה ספרי העיון והספרות היפה בשלוש השפות יחד לצד עמדת "חדש בספרייה".
חדר שקט מבודד המותאם ללמידה קבוצתית או אישית שבין היתר משתמשים בו תלמידים המתכוננים למבחנים ממשלתיים או מבחני סיווג למיניהם.
מבנה זה משקף את תפיסת הרשות המקומית את הספרייה העירונית בבאקה אלגרבייה כמשאב חברתי וכמקום חיוני המאפשר מפגשים חברתיים לכל מטרה.
Current Research Information System
Current Research Information System (בראשי תיבות: CRIS) היא מערכת מודולרית לניהול מידע על מחקרים אקדמיים. היא מתממשקת למערכות אחרות של המוסד ושל גופים חיצוניים, מושכת וקוצרת מהן נתונים, מצליבה אותם, מקשרת ביניהם, מנתחת אותם ומציגה אותם בדוחות. ההתממשקות למערכות שונות מאפשרת למערכת להציג למנהלי מחקרים (למשל, דֵיקָן באוניברסיטה) את "התמונה הגדולה" של המחקרים המתבצעים במוסד. תמונה זו יכולה לכלול מידע על פרסומים ברמות שונות, על תקציבים, קרנות מחקר, מלגות ופרסים, על ציוד מחקרי, על פרופילים של חוקרים וצוותי מחקר וכן מידע בסיסי על מחקרים דומים במוסדות אחרים.
מודולים שונים של CRIS מאפשרים גם ייעול תהליך פרסום בגישה חופשית וניהול פרסומים מוסדיים, שיתוף פעולה בין חוקרים ועוד.
סוגים שונים של מערכות CRIS קיימים עבור מוסדות מחקר, מדינות וארגונים בין-לאומיים.
פונקציות עיקריות ברמת המוסד.
המבנה המודולרי של המערכת מאפשר לכל ארגון לרכוש את המודולים הרלוונטיים לפעילותו. ברמת המוצר, לתוכנות CRIS יש תכונות הקיימות בכל המוצרים ותכונות הקיימות רק בחלקם.
פונקציות בסיסיות: משיכת נתוני פרסומים ונתונים אחרים, הפקת פרופילים של חוקרים, פורטל חוקרים לאיתור משתפי פעולה ומתחרים פוטנציאליים, ניתוח נתונים והפקת דוחות.
פונקציות אופציונליות: ניהול ופרסומים בגישה חופשית, מעקב אחר קרנות מחקר וגמולי הצטיינות, מעקב אחר נתוני סטודנטים.
הסטנדרטים האירופיים למערכות CRIS.
CERIF - הסטנדרטים האירופיים לניהול ושיתוף מידע על מחקרים, מנוהל על ידי הארגון האירופי .
מתווה ישראלי להטמעת מערכת ארצית לניטור פרסומים.
מוסדות מחקר בישראל מובילים מתווה להטמעת מערכת ארצית לניטור פרסומים. המתווה מוביל רכישה משותפת והטמעה של מערכת CRIS זהה בכל מוסדות המחקר בישראל. מטרותיו העיקריות הן לאפשר למוסדות לנטר פרסומים ברמה הארצית ולשפר את מודל התקצוב של ות"ת. במסגרת זו נבחנו מספר מערכות CRIS, ונבחרה PURE של שהוטמעה בעבר במכון ויצמן ונמצאת כיום במהלך הטמעה בכל יתר אוניברסיטאות המחקר בישראל.
ילדת הקשת בענן
ילדת הקשת בענן הוא ספר לילדים ונוער מאת הסופרת נעמי שמואל, שיצא לאור בשנת 2000, תש"ס הוצאת הקיבוץ המאוחד.
הספר עוסק בגזענות ילדים כלפי ילדים עולי אתיופיה ומציג את הדעות הקדומות עימם גיבורת הספר, איתן מסקרם, נאלצת להתמודד, ואת האופן שבו היא לומדת להכיר ולכבד את זהותה המגוונת. היא גם מלמדת את חבריה לכיתה כמה דברים חדשים על צבע עור, על גזענות ועל חשדנות שלא לצורך.
עלילה.
מסקרם, בדומה לילדים רבים בישראל, היא "ילדת הקשת בענן", כלומר בת למשפחה רב תרבותית. מסקרם, המכונה מייסי בפי אביה, היא ילדה כהת עור ילידת הארץ, המתגוררת בקצרין שברמת הגולן, בת לאם אתיופית ואב שעלה מארצות הברית.
הסיפור נפתח בבוקר שבו היא עומדת לעבור דירה להרצליה. מסקרם נפרדת מכל מי ומה שאהוב עליה בקצרין: מנעמה ומעדי, החברות הטובות ביותר שלה מנופי הרמה והכנרת ומסבתה האתיופית האהובה, אם אמה.
במהלך העלילה מתמודדת מסקרם עם יחס הסביבה כלפי צבע עורה וכלפי המראה שלה. תוך כדי כך היא לומדת על מוצאה ומתוודעת לתרבות העדה האתיופית. ההיכרות עם תולדות משפחתה, הקשר החם עם סבתה, השיחות עם הוריה וההזדמנות שניתנה לה בבית הספר לשתף ולספר, תורמים לגיבוש זהותה וליכולתה לחוש גאווה בעצמה ובקרובים לה.
ביום הראשון ללימודים סובלת מסקרם מ"פרפרים בבטן". היא לא יודעת איך תתקבל בכיתתה החדשה בהרצליה, והגרוע מכל אכן מתרחש. "הנה עולה מאתיופיה", "גם אני ראיתי איך הביאו אתכם במטוסים גדולים", "נכון שבאתיופיה לא היה לכם בית ספר?" גדי, שלומית, בתיה, ושאר הילדים שפגשה בבית הספר, מגיבים אוטומטית על פי צבע עורה ותסרוקת הצמות שלה, סוברים שהיא עולה חדשה, ולא מאמינים שהיא לא מאתיופיה, אלא מארצות הברית.
"כשחזרתי הביתה, הוצאתי מהתיק את הקלמר היפה שסבתא הכינה לי. עצב גדול מילא אותי. התביישתי, כאילו עשיתי דבר נורא. אבל מה עשיתי בסך הכל? ניסיתי להתנער מרגשות האשמה, רק הצגתי את עצמי בשם שאבא קורא לי. נכון שלא באתי מאמריקה, אבל אבא שלי בא משם! שיחשבו מה שהם רוצים, אמרתי בליבי. אבל כשהעפתי מבט בשם שלי הרקום באמהרית על הקלמר..."