ב-1947 החברה רכשה שלושה מטוסים חדישים מדגם לוקהיד קונסטליישן על מנת להתחיל בטיסות טרנס-אטלנטיות לניו יורק, אך משבר כלכלי מנע את תחילת הטיסות הללו והמטוסים נמכרו לחברה בריטית. במהלך השנים הבאות החברה חנכה טיסות חדשות לבריסל, אמסטרדם ורומא. בשנת 1956 אייר לינגוס החליפה את צבעי הצי שלה לירוק כהה עם ציור ברק לבן ודגל אירלנד.
הטיסות הטרנס-אטלנטיות הראשונות.
ב-28 באפריל 1958 החברה חנכה את קו הטיסות הראשון בין שאנון לניו יורק וחכרה שלושה מטוסי קונסטליישן לשם כך. בשנת 1960 היא הוכרה רשמית כחברת התעופה הלאומית של אירלנד ונכנסה לעידן הסילון עם רכישה של שלושה מטוסים מדגם בואינג 707 שהוכנסו לשימוש בטיסות לניו יורק וכן לבוסטון.
בשנת 1965 נכנס לשירות מטוס ה-BAC-1-11 ששימש את הקו בין דבלין וקורק לאירופה. באותה שנה נוסף למטוסי הצי תלתן ירוק גדול על הזנב. בשנת 1966 נחנך קו חדש בין שאנון למונטריאול ושיקגו. בשנת 1968 החברה החלה בטיסות מבלפסט לניו יורק אך טיסות אלו הופסקו לאחר זמן קצר בשל הצרות באזור. החל משנת 1969 קנתה החברה מטוסי בואינג 737 בשל הביקוש הרב לקו דבלין-לונדון. מאוחר יותר החברה השתמשה במטוסים אלו גם לטיסותיה ליעדים שונים באירופה.
שנות השבעים עד שנות התשעים.
בשנת 1970 קנתה החברה את מטוסה הראשון מדגם בואינג 747 לשימוש בטיסותיה הטרנס-אטלנטיות. בשנת 1979 החברה הייתה לחברת התעופה היחידה בעולם מלבד אליטליה שהטיסה את האפיפיור יוחנן פאולוס השני. האפיפיור טס בבואינג 747 מיוחד בשם "סנט פטריק" מרומא לדבלין ומשאנון לבוסטון.
בתחילת שנות השמונים הפסיקו בהדרגה את השימוש במטוסי ה-707. בשנת 1984 הוקמה חברת בת בשם "אייר לינגוס קומיוטר" שטסה טיסות קצרות בין אירלנד לבריטניה במטוסים קלים. בסוף שנות השמונים החברה חידשה את הצי שלה, החליפה את מטוסי ה-737 הישנים שלה בדגמים חדשים יותר והייתה לחברת התעופה הראשונה בעולם שהחזיקה בעת ובעונה אחת בשלושה דגמים של 737: 737-300, 737-400 ו-737-500.
משנות התשעים.
בשנת 1994 החלה החברה לטוס לאמריקה עם מטוסי איירבוס A330 שהחליפו בהדרגה את מטוסי הבואינג 747 שהאחרון שבהם יצא משירות בשנת 1995 לאחר 25 שנות שירות בהן טסו בדגם זה כ-8 מיליון איש. בסוף שנות התשעים חזרה אייר לינגוס לטוס מבלפסט לניו יורק.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר החברה חוותה ירידה חדה בעסקיה. עובדים רבים פוטרו, מטוסים נמכרו וגם מספר הקווים ירד. בשנים האחרונות החברה חזרה להרוויח, החליפה את הצי הישן במטוסי אירבוס חדשים והוסיפה יעדים רבים באירופה. כיום החברה מנסה להתחרות בחברות התעופה הזולות החדשות כמו ריאנאייר ואיזיג'ט על ידי כך שהיא מציעה שני סוגי טיסות: 1)טיסות זולות לאירופה, צפון אפריקה ומערב אסיה אשר מתפקדות כמו טיסות של חברות תעופה זולות כלומר לא כוללות מחלקת עסקים, אין מערכת בידור וניתן לקנות במטוס עצמו מזון לפי תפריט. 2)טיסות טרנס-אטלנטיות וגם לחלק מהיעדים באירופה אשר מתפקדות כמו טיסות רגילות.
בשנת 2005 החלה החברה לטוס לאסיה בקו דבלין-דובאי. באותה שנה יצאו שני מטוסי הבואינג 737 האחרונים משירות ונמכרו לחברת תעופה רוסית. כיום אין בצי החברה מטוסים מתוצרת בואינג.
בשנת 2006 הציעה חברת התעופה הזולה ריינאייר לקנות את אייר לינגוס, אך ביוני 2007 האיחוד האירופי החליט למנוע כל חיבור בין שתי החברות בשל העובדה שביחד הן שולטות ביותר מ-80 אחוז בכל הטיסות האירופאיות מדבלין ואליה.
בשנת 2015 רכשה חברת ההחזקות International Airlines Group, שבבעלותה נמצאות בין היתר החברות בריטיש איירוויז ואיבריה, את מניות החברה וכיום היא מחזיקה ב-98 אחוזים מהן.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2020:
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא אייר לינגוס באתר Airliners.net
אוניברסיטת ניו-יורק
פיליפ רייס
יוהאן פיליפ רייס (7 בינואר 1834 - 14 בינואר 1874) היה מדען וממציא גרמני. היה בין הראשונים שהמציאו את הטלפון, אך לא רשם פטנט על ההמצאה ולא הפיץ ברבים את פיתוחה. על שמו נקרא טלפון רייס.
רייס נולד בגלנהאוזן שבגרמניה. בגיל 4 נפטרה אמו, ובגיל 10 גם אביו. רייס גודל על ידי סבתו, שהייתה אישה משכילה ורחבת אופקים שעודדה אותו ללמוד.
הנער המוכשר משך את תשומת לבו של דודו, וכך בגיל 14 הוא נלקח בניגוד לרצונו לעסק של מסחר בצבעים שהיה שייך לדוד. רייס לא השלים עם מציאות זו ורכש השכלה בכוחות עצמו, בעיקר בנושא המדעים מדויקים.
בשנת 1859 הוא התחתן וזמן קצר לאחר מכן החל לעבוד כמורה בעיר פרידריכסדורף.
רייס נפטר בגיל 40 בלבד בעקבות מחלת ריאות קשה שפקדה אותו במהלך חצי השנה האחרונה לחייו, ככל הנראה סרטן ריאות שלא אובחן.
המצאת הטלפון.
בשנת 1859 חשב רייס על תאוריה להעברת קולות ללא תיווך כלשהו, בעזרת שימוש "בקרינת החשמל". הוא שלח מאמר בנושא לכתב העת היוקרתי "שנתון הפיזיקה" (Annalen der Physik) אבל מאמרו נדחה. באותה השנה הוא סיים לבנות אב טיפוס למתקן המעביר קולות באמצעות חוטי חשמל למרחק של 100 מטר, למכשיר הוא קרא das Telefon (בגרמנית: הטלפון). בשנת 1862 הוא ביצע הדגמה של המכשיר.
המכשיר היה מגושם ואיכות השמע בו לא הייתה טובה. הסיבה לכך הייתה המיקרופון שהוציא ניצוצות ואף דרש כוונון לעיתים קרובות. יחד עם זאת, המתקן עבד והפך למכשיר הטלפון הראשון. האפרכסת שרייס פיתח הייתה כה מוצלחת עד כי עד היום לא היה צורך לבצע בה שום שינוי מלבד בגודלה, והיא גם הבסיס לרמקול המודרני.
רייס ניסה לעשות נפשות לטלפון שלו, אבל ההצלחה לא האירה לו פנים. הוא חזר לעסוק בהוראה מבלי לרשום פטנט על המצאתו.
10 שנים מאוחר יותר השמועה על המכשיר הגיעה אל אלכסנדר גרהאם בל ואלישע גריי האמריקאים. שניהם עלו על החיסרון של הטלפון של רייס - המיקרופון, וכך בשנת 1875 הצליחו כל אחד בנפרד לבנות מיקרופון מוצלח יותר. בניגוד לרייס שניהם דאגו לרשום פטנט על המצאתם ב-7 במרץ 1876, אלא שבל הספיק להגיש ולהפיץ לפני גריי. בהמשך התברר שההמצאה של גריי הייתה שונה במספר מרכיבים מזו של בל. בעיני כמה מהגרמנים, רייס הוא הממציא של הטלפון.
בגרמניה נכתבו ספרים עליו והופקו בולים שנושאים את דיוקנו.
סייפרוס איירווייס
איזיג'ט
איזיג'ט (באנגלית: EasyJet) היא חברת תעופה זולה שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה לוטון שבאזור לונדון, והיא מפעילה טיסות זולות בין 136 ערים באירופה, צפון אפריקה והמזרח התיכון.
בשנת 2015 פורסם בעיתונות כי החברה היא חברת התעופה הרביעית בגודלה בעולם מבחינת כמות הנוסעים, זאת על אף שהטווח המרבי של הטיסות הן למרחק של שש שעות טיסה ואף פחות מכך. בריאיון לתקשורת הצהירה מנכלי"ת החברה שאין בכוונת החברה להתרחב ליעדים מרוחקים יותר, זאת משום שלדבריה "עדיין ישנו פוטנציאל גדול בתחומי אירופה והאזור שעוד לא מומש ולכן אין מקום בשלב זה לדיבורים על השתלבות החברה בטיסות ליעדים מרוחקים יותר".
החברה מוכרת את המושבים בטיסותיה בעיקר דרך האינטרנט כדי להוזיל את מחיר הכרטיס עוד יותר. במחיר הכרטיס כלולה הטיסה בלבד, ללא מוצרים או שירותים נוספים. עם זאת, על אף שהחברה גובה מחיר נפרד על מטען (כבודה), הרי שהיא כמעט החברה היחידה שמאפשרת לכל נוסע לקחת עד שלוש מזוודות שמשקלן הכולל 69 ק"ג (כל מזוודה 23 ק"ג), במחיר אחיד לכל מזוודה, כאשר התשלום שנגבה עבור המזוודה השלישית שווה לתשלום עבור המזוודה הראשונה.
החברה נוסדה ב-18 באוקטובר 1995 על ידי סטליוס האג'יי-אייונו והחלה את טיסותיה ב-10 בנובמבר אותה שנה. קוויה הראשונים היו בין לונדון-לוטון לגלאזגו ואדינבורו במטוסי בואינג 737-200 חכורים.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון ליולי 2020:
פעילות החברה בישראל.
איזיג'ט הייתה חברת הלואו קוסט הראשונה שנכנסה לשוק הישראלי בנובמבר 2009, אז החלה להפעיל טיסה יומית בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה לונדון לוטון.
ריכוז טיסות לפי מדינות
ג'ון גילכריסט
ג'ון הנרי גילכריסט השלישי (באנגלית: John Henry Gilchrist III; נולד ב-29 ביוני 1984) הוא כדורסלן אמריקאי. גובהו 1.91 מטר. משחק בעמדת הרכז.
קריירת המכללות.
הוא שיחק במסגרת ליגת המכללות האמריקנית במדי אוניברסיטת מרילנד בין השנים 2003 עד 2005. ב-2004 זכה עם נבחרת המוסד שלו באליפות ה-ACC. באותו טורניר אף נבחר לשחקן המצטיין. בתום עונתו שבר את הברך וסירב להקשיב למאמניו לחכות עוד שנה עם יציאה לקריירה מקצוענית לה שאף בליגת ה-NBA.
קריירה מקצוענית.
למרות הצטיינותו במכללות והשוואות לכוכב ה-NBA סטפון מרבורי בידי פרשנים, גילכריסט לא נבחר בדראפט של ליגת ה-NBA בשל ירידה ביכולתו הגופנית בתום השנה השלישית בשל פציעה בברכו שממנה לא החלים לחלוטין. למרות שקיבל זימון למחנה האימונים של קליבלנד קאבלירס בקיץ לא קיבל חוזה בשורות קבוצות מליגה זו.
לאחר מכן עבר גילכריסט לשחק במכבי ראשון לציון, בה שיחק במשך עונה אחת בהצטיינות ואז עבר לזמן קצר לקבוצת היורוליג פו אורטז הצרפתית, במהרה חזר לישראל למדי עירוני נהריה, ממנה שוחרר בינואר 2007 לאחר שהציג יכולת לא משכנעת ואיבד את מקומו לרכזים הישראלים רביב לימונד ועמית בן-דוד.