את המונח "אפקט המגירה" טבע הפסיכולוג רוברט רוזנטל במאמר משנת 1979. במאמרו הוא טוען שבכל תחומי המחקר הספרות המקצועית מלאה בתוצאות מובהקות שגויות, בעוד שהמחקרים שלא הגיעו לתוצאה מובהקת נשארים במגירה.
ג'וליו קאצ'יני
ג'וליו קאצ'יני (באיטלקית: Giulio Caccini; 8 באוקטובר 1551 - 10 בדצמבר 1618) היה מלחין, מורה, זמר, נגן וסופר איטלקי משלהי תקופת הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק. הוא היה ממייסדי סוגת האופרה והשפעתו ביצירת הסגנון הבארוקי החדש הייתה מן הגדולות ביותר. ג'וליו קאצ'יני היה אביה של המלחינה פרנצ'סקה קאצ'יני.
חייו.
לא הרבה ידוע על ראשית חייו, אך הוא נולד ברומא, בנו של הנגר מיכלאנג'לו קאצ'יני; הוא היה אחיו הבכור של הפסל הפלורנטיני ג'ובאני קאצ'יני. ברומא למד נגינה בלאוטה, ויול ונבל והחל לעשות לו שם כזמר. בשנות ה-60 של המאה ה-16 התרשם קוזימו דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה במידה כזו מכישרונו של קאצ'יני הצעיר, עד שלקח אותו לפירנצה להמשך לימודיו.
בשנת 1579 היה קאצ'יני זמר החצר של משפחת מדיצ'י. הוא היה טנור והיה מסוגל ללוות את עצמו בוויול; הוא שר באירועים שונים, ביניהם חתונות וטקסים מדיניים, ובחזיונות הראווה של אותם ימים, מופעי פאר מוזיקליים, דרמטיים וחזותיים משוכללים, שהיו ממבשרי האופרה. בתקופה זו היה גם שותף לתנועה של הומניסטים, סופרים, מוזיקאים וחוקרי העולם העתיק, שיצרו יחדיו את הקמראטה הפלורנטינית, קבוצה שהתכנסה בבית הרוזן ג'ובאני דה בארדי ושמה לה כמטרה להשיב לקדמותה את תהילתה האבודה של המוזיקה הדרמטית של יוון הקדומה. קאצ'יני הזמר, הנגן והמלחין צירף את תרומתו לתמהיל הרוח והכישרונות שהיוו את הקמראטה ויחדיו פיתחו את מושג המונודיה - קו סולו ווקאלי עתיר רגש, בליווי הרמוניה של אקורדים פשוטים יחסית בכלי אחד או אחדים - חריגה מהפכנית מן הפוליפוניה, שהייתה מקובלת בשלהי הרנסאנס.
בשני העשורים האחרונים של המאה ה-16 המשיך קאצ'יני בפעילויותיו כזמר, מורה ומלחין. השפעתו כמורה לא זכתה אולי להערכה הנאותה, שכן קאצ'יני הדריך והכשיר תריסרי מוזיקאים לשירה בסגנון החדש, ביניהם הקאסטראטו ג'ובאני גואלברטו מאלי, ששר בתפקיד הראשי באופרה הראשונה של מונטוורדי, "אורפיאו".
קאצ'יני נסע לפחות עוד פעם אחת לרומא, בשנת 1592, כמזכירו של הרוזן בארדי. על פי כתביו הוא, המוזיקה שלו ושירתו התקבלו בהתלהבות. עם זאת, רומא, משכנם של ג'ובאני פלסטרינה והאסכולה הרומאית, הייתה שמרנית בגישתה למוזיקה, ומוזיקה בסגנונו של קאצ'יני הייתה נדירה שם עד 1600.
אופיו של קאצ'יני מצטייר כרחוק משלמות, לא בדיוק איש כבוד ומעלות טובות, שקנאה וצרות עין מניעות לא פעם את פעולותיו, לא רק במישור המקצועי אלא גם לצורכי קידום אישי ביחסיו עם בני מדיצ'י. במקרה אחד דיווח לדוכס הגדול פרנצ'סקו על צמד נאהבים בבית מדיצ'י - אלאונורה, אשתו של פייטרו דה מדיצ'י, שניהלה פרשיית אהבים עם ברנרדינו אנטינורי - והודעתו הובילה ישירות לרציחתה של אליאונורה בידי פייטרו. יריבותו עם אמיליו דה קבאליירי ועם יאקופו פרי הייתה עזה, ככל הנראה; ייתכן שהיה זה הוא שדאג להרחקתו של קבאליירי ממשרתו כמנהל החגיגות לרגל כלולות אנרי הרביעי מצרפת עם מריה דה מדיצ'י בשנת 1600 (אירוע שגרם לכך שקבאליירי עזב את פירנצה בחרי אף), ונראה גם שהחיש את הוצאת האופרה שלו, "אאורידיצ'ה", לפני שיהיה סיפק ביד פרי להוציא לאור את האופרה שלו על אותו נושא, ובמקביל גם פקד על להקת הזמרים שלו להרחיק עצמם מכל מגע עם ההפקה של פרי.
אחרי 1605 פחתה השפעתו של קאצ'יני, אם כי המשיך לקחת חלק בחיבור וביצוע של מוזיקת קודש פוליכוראלית. הוא מת בפירנצה ונקבר בכנסיית סנטה אנונציאטה.
מוזיקה והשפעה.
ה"סטילה רצ'יטטיבו", כפי שכונה סגנון המונודיה החדש, היה פופולרי לא רק בפירנצה אלא גם במקומות אחרים באיטליה. פירנצה וונציה היו שתיהן המרכזים המוזיקליים המתקדמים ביותר באירופה בסוף המאה ה-16 ושילוב החידושים המוזיקליים מכל אחת מן הערים הביא לפיתוח מה שנודע עם הזמן כסגנון הבארוק. ההישג של קאצ'יני היה ביצירת סוג של ביטוי מוזיקלי ישיר, קל להבנה כמו דיבור, שהתפתח בהמשך לרצ'יטטיב האופראי והשפיע רבות על יסודות סגנון ומרקם אחרים במוזיקה של הבארוק.
יצירתו רבת ההשפעה ביותר של קאצ'יני הייתה קובץ מדריגלים ושירים לקול סולו ובאסו קונטינואו, שיצא לאור בשנת 1601 בשם nuove musiche ("מוזיקה חדשה"). המבוא לכרך זה הוא התיאור הברור ביותר בכתב של התכלית, הכוונה והביצוע הנכון של מונודיה מאותה תקופה. הוא כולל דוגמאות מוזיקליות של עיטורים - למשל, איך אפשר לעטר קטע מסוים בכמה דרכים שונות, כדי להתאימו בדיוק לרגש שהזמר מבקש לבטא; כמו כן יש בו דברי שבח ותהילה נלהבים לסגנון, שהוא עצמו המציא, והסתייגות אנינה ומשועשעת מיצירתם של מלחינים אחרים, שמרנים יותר, מן התקופה.
יצירות.
קאצ'יני כתב שלוש אופרות - "אאורידיצ'ה" (1600), Il rapimento di Cefalo גם היא מ-1600, ו"אאורידיצ'ה" (1602), אם כי שתי הראשונות כללו מוזיקה משל אחרים (בעיקר פרי ב"אאורידיצ'ה" הראשונה). נוסף לכך כתב את המוזיקה לאינטרמדיו אחד משנת 1589 (Io che dal ciel cader farei la luna). כן הוציא לאור שני קובצי שירים ומדריגלים, שניהם תחת השם "מוזיקה חדשה", בשנים 1601 ו-1614. רוב המדריגלים רצופי-הצלל ואין בהם חזרות רבות; אחדים מן השירים, לעומת זאת, בנויים כסטרופה. מן המוזיקה הרב-קולית שלו לא שרד דבר, אף כי הרשומות מפירנצה מצביעות על מעורבותו במוזיקה פוליכוראלית בסביבות 1610. בכל מקרה, צורת ביטוי זו הייתה זרה לטבעו. קאצ'יני היה בראש ובראשונה מלחין של שירת סולו, ובכך רכש את פרסומו העצום.
אחד המדריגלים המפורסמים ביותר שלו הוא "Amarilli, mia bella".
מארה סלבטרוצ'ה
מארה סלבטרוצ'ה (Mara Salvatrucha) או MS-13, היא ארגון פשע בינלאומי שהוקם ככנופיית רחוב בלוס אנג'לס בשנות השבעים. במקורה הוקמה על ידי מהגרים מאל סלוודור במטרה להגן על עצמם מכנופיות אחרות, אך הפכה לארגון פשע מסורתי יותר עם השנים. כנופיית MS-13 מורכבת מתאים או פלגים אשר ממוקמים ברוב חלקיה של ארצות הברית, אל סלוודור וחלקים אחרים של העולם. ההערכה היא כי הכנופיה מונה 10,000 חברים בארצות הברית לבדה. לפי הערכות מונה הכנופיה למעלה מ-100,000 חברים ברחבי העולם. פעילויותיה של הכנופיה כוללות הברחה וסחר בסמים, מכירת נשק בשוק השחור, סחר בבני אדם, התנקשויות, גנבות והתקפות על רשויות אכיפת חוק. ארגון ה-FBI עורך פשיטות בקנה מידה גדול כנגד חשודים בחברות בכנופיה, בספטמבר 2005 בוצעו 650 מעצרים של חברי הכנופיה.
היסטוריה.
הכנופיה נוסדה באזור פיקו-יוניון (pico union) בלוס אנג'לס, שם נהגו כנופיות מקסיקניות-אמריקאיות למשוך מהגרים מאל סלבדור שברחו ממלחמת האזרחים שהתחוללה שם. חברי MS רבים באזור לוס אנג'לס גורשו בשל שהותם הבלתי-חוקית בארצות הברית או בשל ביצוע פשעים. רבים המשיכו בפעילות הפלילית בשובם לאל סלבדור. הכנופיה המשיכה לגדול גם בזמנים אלו בעקבות פעילות גיוס אינטנסיבית של המגורשים.
אטימולוגיה.
ישנם כמה הסברים אפשריים לשם מארה סלבטרוצ'ה. לפי מקורות אחדים, שם הכנופיה נגזר על פי שם הרחוב "לה מארה" שבסן סלבדור, בירתה של אל סלוודור וארגון הגרילה "סלבטרוצ'ה" שנלחם במלחמת האזרחים העקובה מדם באל סלבדור. בנוסף, המילה "מארה" משמעותה "כנופיה" בסלנג האל-סלבדורי. מילה זו גזורה מהמילה "מארהבונטא", שמו של מין אכזרי של נמלים מאזור יער האמזונאס. המילה יכולה גם לרמוז לכנופיית מארהווילה שנמצאת במזרח לוס אנג'לס. המילה סלבטרוצ'ה היא הלחם של המילים "סלבדורי" ו"טרוצ'ה", שמשמעותו בסלנג האל-סלבדורי היא "דריכות".
מכר
מֶכֶר הוא מונח משפטי מתחום דיני החוזים שמשמעותו העברה רצונית של נכס ממוכר לקונה תמורת תשלום .
במשפט הישראלי קיימות הוראות חוק המייחדות העברת נכס מסוג "דירה".
מכר דירות.
חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), התשל"ה – 1974 הוא חוק צרכני הקובע הסדרים שמטרתם, בין השאר, להגן על הכספים שמשלם קונה של דירה חדשה למוכר הדירה, כדי להבטיח כי במקרה של כישלון העסקה לא ירד כספו של הקונה לטמיון. בבסיס החוק ניצבת ההנחה שיש פערי כוחות משמעותיים בין קונה דירה כאמור לבין מוכר הדירה, המצדיקים להעניק הגנה לקונה.
הערות שוליים.
עדכון בנוגע להצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 9), התשע"ו-2016
חוק המכר
שנונית
שׁנונית (שם מדעי:"Acanthodactylus") הוא סוג במשפחת הלטאיים, תת-סדרת הלטאות. הסוג כולל בערך 38 מינים.
רוב המינים נפוצים באזורים יבשים, מדבריים או תת מדבריים ממערב אפריקה, דרום ספרד ואירופה, מדבר סהרה ועד הודו. על אף שהשנוניות מעדיפות אזורים יבשים, הן לא מוגבלות לחיים באזורים אלו בלבד, וניתן למצוא אותן בבתי גידול שונים.
בשל צבעיהן והדגמים השונים שעל השנוניות, קרה וזואולוגים סיווגו וואריאציות שונות באותו מין כמינים שונים.
בני הסוג שנונית נוטים להיות אלימים, ונלחמים בבני מינם תכופות. הזכרים מגינים על נחלותיהם במרץ רב מפני פולשים.
בצידי אצבעות הרגליים של השנוניות מצויים קשקשים משוננים המרחיבים את שטח האצבעות. הרחבת שטח זו מונעת שקיעה בחול, שהוא בית הגידול של השנוניות. השם המדעי נגזר מקשקשים אלו. בנוסף להתאמה זו לסביבת חיים יבשה, השנוניות גם מפרישות עודפי מלח דרך הנחיריים. תופעה זאת מונעת איבוד נוזלים. עוד דרך בה השנוניות מונעות איבוד נוזלים היא הפרשת שתן מוצק או משחתי - שמכיל מעט מים. עוד התאמה לתנאי המדבר היא יכולתן של השנוניות לפעול בטמפרטורות גבוהות.
נקבות הסוג שנונית מטילות בין 3-7 ביצים.