בטנקורט הוא בן לאם קטלאנית ואב קובני שהיגר לברצלונה. בטנקורט החל לשחק כבר בילדותו בקבוצה הקטנה אתלטיק פורטפיינק. בטנקורט שיחק בעמדת הקיצוני הימני ועיקר משחקו התבסס על זריזות וגמישות. את צעדיו המקצועיים הראשונים עשה כבר בגיל 15, בקבוצה גראסיה. ב-1931 הצטרף לבדאלונה ששיחקה בליגה השלישית. ב-1934 עזר לקבוצה להעפיל לליגה השנייה, ובעונת 1935/1936 הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה בליגות הספרדיות, מקום 4 בליגה השנייה. בתום העונה פרצה מלחמת האזרחים הספרדית, שהשביתה את הפעילות הספורטיבית למשך 3 שנים. לאחר המלחמה עבר לסבדל, שם שיחק במשך שנתיים.
בקיץ 1942, כשהיה בן 29, הגשים את חלומו וחתם במדי ברצלונה, הבכירה בקבוצות קטלוניה ואחת מהבכירות בכדורגל בספרד. בברצלונה שיחק בטנקורט תחת המאמן חואן חוסה נוגס. הופעת הבכורה שלו במועדון הייתה גם הופעתו הראשונה בליגה הספרדית - בקלאסיקו נגד ריאל מדריד ב-27 בספטמבר, בו הפסידה ברצלונה 3-0. במשחקו השני בליגה הספרדית, בניצחון 5-2 על גרנדה ב-27 בדצמבר הבקיע בטנקורט שער ליגה ראשון. בטנקורט מיעט לשחק במדי ברצלונה והיה בעיקר שחקן מחליף. בעונתו הראשונה שותף ב-4 משחקי ליגה נוספים, בהם לא הבקיע שער נוסף. בעונתו השנייה שותף ב-6 משחקים והבקיע פעמיים, צמד בניצחון 3-1 על ריאל אוביידו ב-26 במרץ 1944. בסך הכול לקח חלק ב-27 משחקים רשמיים, בהם כבש 11 שערים. משחקו האחרון במדי ברצלונה היה גם הוא נגד ריאל מדריד, ב-9 באפריל 1944.
ב-1944 עזב בטנקורט את ברצלונה והצטרף לקונסטאנסיה. כעבור שנה עבר לז'ירונה, וכעבור שנה נוספת עבר למרטינק. במרטינק, בה שיחק במשך 4 שנים, היה שחקן-מאמן. ב-1950 שיחק במשך מספר משחקי ידידות בקבוצות מולינזה, שם שיתף פעולה עם עמיתו לקבוצה בברצלונה ז'וזפ ראיק, וטארגה, לפני שחזר לקבוצת נעוריו בדאלונה. בטנקורט שיחק בבדאלונה במשך שנה, לפני שפרש ממשחק בגיל 39.
כקטלאני, השתתף בטנקורט במשחקי ידידות של נבחרת קטלוניה, בין 1936 ל-1942. בשל מחסור במידע מהימן, לא ידועה כמות המשחקים המדויקת.
גם לאחר פרישתו ממשחק, המשיך בטנקורט לעסוק בתחום הכדורגל, והוא אימן מספר קבוצות בקטלוניה - מטרו, אאורופה, אתלטיק סיוטאדלה, פלמוס, ריפול וסאנט קוגט. במקביל, השתתף במשחקי קבוצת הוותיקים של ברצלונה. ב-1965 קיבל מהתאחדות הכדורגל הקטלאנית את מדליית "מצוינות הספורט" על תרומתו לתחום הכדורגל.
מקאלאן
מקאלאן (The Macallan) היא מזקקת ויסקי סקוטי סינגל מאלט הנמצאת בספייסייד שבמוריי בצפון הרמה הסקוטית.
היסטוריה.
מזקקת מקאלאן הוקמה בשנת 1824 על ידי אלכסנדר רִיד והעסיקה בתחילת דרכה 7 עובדים אשר ייצרו כ-25,000 ליטר ויסקי, שנמכר בכדי חרס שהכילו 5 ליטרים.
בשנת 1845 בוטל המס על הזכוכית שהיה בסקוטלנד ואז הוחל שיווק בבקבוקי זכוכית.
לאחר שהלך ריד לעולמו בשנת 1847, הועברה המזקקה לבנו ולאחר שהבן נפטר התחלפו כמה בעלים עד שהמזקקה נרכשה על ידי ג'יימס סטיוארט, שהחל בה בתהליכי שיפור וייעול, שהמשמעותי שבהם הוא יישון הוויסקי הגולמי בחביות עץ אלון.
משנת 1968 נסחרה המזקקה בבורסה. חלק מהמניות נרכשו על ידי חברות אלכוהול גדולות, אך חלק מהמניות נשארו בבעלות עובדי המזקקה ותושבי הכפר בו נמצאת המזקקה.
בשנת 1999 נמכרה חברת 'היילנד דיסטילרס', שבבעלותה הייתה מזקקת מקאלאן ב-601 מיליון ליש"ט ל'קבוצת אדרינגטון' אשר שמרה על תהליך ייצור הוויסקי.
ביוני 2018 נפתחו המזקקה החדשה ומרכז המבקרים של מקאלאן באיסטר אלצ'יז.
ייצור הוויסקי.
מקאלאן הוא סינגל מאלט המשמש גם כמרכיב בייצור מותגי בלנדד מאלט, כגון שיבס ריגל.
הוויסקי מיוצר מזן אחד של שעורה הנקרא 'Golden Promise' ומשמרים.
בחברה כמאתיים עובדים, מהם מועסקים בייצור הוויסקי עצמו תשעה בלבד במשמרות סביב השעון כשבכל משמרת שני עובדים.
"ששת עמודי היסוד".
המזקקה הכריזה על ששה עמודי יסוד ("The Six Pillars") - אבני המסד של תהליך ייצור:
מותגים.
מקאלאן נחשב לוויסקי יקר במיוחד ואף מחזיק בשיא גינס לוויסקי היקר ביותר שנמכר במכירה פומבית.
חלק ממותגי ויסקי מקאלאן הם:
ארנולד פון וינקלר
ארנולד פדור אלואיס מריה גוסטב פון וינקלר (בגרמנית: Arnold Feodor Alois Maria Gustav von Winckler, שהיה ידוע בכינויו ארנולד פון וינקלר; 17 בפברואר 1856 – 17 ביולי 1937) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות בחזית המערבית ובחזית המזרחית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון וינקלר נולד ב-17 בפברואר 1856 בנייסה שהשתייכה לממלכת פרוסיה, לאוואלד פדור פון וינקלר שהיה גנרל-לויטננט בצבא הפרוסי, ולמארי ארנסטין קרולינה אוטלי אדלהייד לבית פון ריינבאבן, שהייתה אחות של גנרל אלברט פון ריינבאבן. ב-1873 התגייס לצבא הפרוסי והתקדם בסולם הפיקוד, וב-1912 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון וינקלר מפקד דיוויזיית המשמר ה-2 שהייתה חלק מהארמייה הראשונה, לחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו, ובקרב על המארן. באביב 1915 השתתף פון וינקלר עם הדיוויזיה שבפיקודו במתקפת גורליצה-טרנוב, וב-29 ביוני 1915 מונה למפקד קורפוס המילואים ה-41. ב-11 בספטמבר 1915 מונה פון וינקלר למפקד קורפוס המילואים ה-4, במקום גנרל הנס פון גרונאו שהחליפו בפיקוד על קורפוס המילואים ה-41, והשתתף עמו במערכה לכיבוש סרביה. ב-27 בנובמבר 1915 קיבל פון וינקלר את עיטור הפור לה מריט, וב-16 באפריל 1916 מונה למפקד הארמייה ה-11 בחזית המקדונית. ב-5 ביוני 1917 מונה פון וינקלר למפקד הקורפוס ה-1, וב-15 ביוני קיבל תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. פון וינקלר השתתף בבלימת מתקפת קרנסקי כחלק מהארמייה האוסטרו-הונגרית השנייה, ולאחר מכן השתתף בכיבוש מזרח גליציה. ב-25 בפברואר 1918 מונה פון וינקלר למפקד קורפוס המילואים ה-25, והשתתף עמו במתקפת האביב הגרמנית, ובכלל זה בקרב השני על המארן. לאחר שביתת הנשק בנובמבר 1918 פרש פון וינקלר לביתו.
פון וינקלר נפטר בבאד פריינוואלדה ב-17 ביולי 1937 והוא בן 81 שנים.
משפחתו.
פון וינקלר היה נשוי לולדה פון ולקה-שולדט, בתם של פרדיננד-אוסקר פון ולקה-שולדט ומרי לפר, ממנה היו לו 2 בנים.
משאנה דולנה
משאנה דולנה (בפולנית: Mszana Dolna ביידיש: אמסאנע) היא עיירה במחוז לימנובה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב.
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1365, ומספר עשורים לאחר מכן הוענקו לו זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לאזור באמצע המאה ה-17 נשרפו כל בתי היישוב.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1918 נכלל בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי משאנה דולנה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
בתחילת ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו שדדו את רוב בתי היהודים בה, והטילו על בני הקהילה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע.
ביולי 1941 רוכזו קרוב ל-1,000 יהודי העיירה והפליטים היהודים שהגיעו אליה בגטו שהוקם בה, אשר עקב סגירת שעריו בנובמבר 1941 התפתחו בו תנאי רעב, תוך שהגרמנים הוציאו להורג יהודים שנתפסו בהברחת מזון. בזמן פעילות הגטו גויסו הגברים היהודים בו לעבודות כפייה במחצבות הסמוכות לעיירה, תוך רצח עשרות יהודים מעת לעת, והטלת תשלומי כופר על הקהילה.
ב-19 באוגוסט 1942 נערכה ביושבי הגטו שבעיירה סלקציה. למעלה מ-900 איש נורו בידי אנשי גסטאפו בשטחו של בית חרושת מקומי, וכ-80 צעירים הועברו למחנה עבודה בלימנובה הסמוכה, ושם נרצחו ב-5 בנובמבר 1942 עם חיסול המחנה.
מאריו באלוטלי
סון יאפאנג
סון יאפאנג (סינית פשוטה: 孙亚芳, סינית מסורתית: 孫亞芳) היא מהנדסת סינית ויושבת הראש של חברת "וואווי" הסינית מאז 1999. ב-2014 היא הגיעה למקום ה-81 ברשימת הנשים החזקות בעולם של מגזין "פורבס".
רקע.
סון למדה תואר ראשון באוניברסיטה למדעים אלקטרוניים וטכנולוגיה של סין. ב-1982, היא התחילה לעבוד כטכנאית ב"יצרנית הטלוויזיות שין פיי". ב-1985 עבדה כמהנדסת במכון המחקר של בייג'ינג לטכנולוגית תקשור. היא התחילה את הקריירה שלה ב-Huawei ב-1989 והפכה ליושבת הראש של החברה ב-1999 .
דיווח של ה-CIA מ-2011 מציין שסון עבדה עבור המשרד לביטחון הסיני, וקישר אותה לצבא הסיני.
פרסים.
במאי 2012 קיבלה את הפרס "WTISD" מאיגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי. וב-2014 היא הגיעה למקום ה-81 ברשימת הנשים החזקות בעולם של מגזין פורבס.
כדורעף במשחקים הפאראלימפיים
טורניר כדורעף נכים מתקיים במסגרת המשחקים הפאראלימפיים מאולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) ועד היום. הטורניר נערך בתחילה בעמידה ומאולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) נוסף גם טורניר כדורעף נכים בישיבה. טורניר כדורעף נכים בעמידה האחרון נערך באולימפיאדת הנכים סידני (2000) ומאז מתקיים רק טורניר כדורעף בישיבה. טורניר לנשים החל מאולימפיאדת הנכים אתונה (2004).
ח'רבת א-לתאתין
ח'רבת א-לתאתין (גם: ח'רבת א-לטאטין) (נ.צ. 1660-1418) היא חורבה בשטח של כארבעה דונמים, כ-300 מטר מצפון לגבעת זאב שבבנימין, על גבעה ברום 760 מטר מעל פני הים.
הממצאים באתר.
בחורבה נערכו חפירות ביוני 1995, ונמצאו בה שרידי כנסייה ותחנת דרכים מתחילת המאה ה-5 לספירה, רצפת פסיפס ובית בד.
מסקירות ארכאולוגיות שנעשו באתר בשנות המנדט הבריטי, אותרו בו גם ממצאים מתקופת בית שני.
זיהוי האתר.