תפרחת בלתי מסוימת (monopodial, indeterminate) היא תפרחת בה הציר הראשי של התפרחת ממשיכה לצמוח ולהוציא עוד פרחים בצידיה, מבלי להוציא פרח מסיים בקצה הציר הראשי. לתפרחת הבלתי מסוימות מגוון של צורות הכוללות:
תפרחת מסוימת.
תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת (sympodium, cymose) היא תפרחת בה הציר הראשוני מסתיים בפרח קיצון, ושאר הפרחים מתפתחים על ענפים היוצאים מהציר הראשי מתחת לפרח הקיצון. לתפרחת המסוימת מגוון של צורות הכוללות:
קידה (מאחז)
קידה הוא מאחז ויישוב קהילתי דתי בבנימין, שנמנה עם יישובי גוש שילה ושייך למועצה אזורית מטה בנימין. המאחז שוכן על רכס בירכת אל קסר, צפונית-מזרחית לעמיחי על דרך גדעון, בגובה 804 מטר מעל פני הים. נכון ל-2021 מתגוררות במקום כ-100 משפחות.
היסטוריה.
ועדת השרים להתיישבות החליטה ב-1984 על הקמת יישוב בשם "קציף", כשם מחנה צבאי סמוך, בשטח שצופה על כביש אלון ממזרח לשילה. המיקום נבחר כדי ליצור רצף טריטוריאלי בין הרי בנימין לבקעה. החלטה זו לא יצאה לפועל. ב-2001 פינה צה"ל את בסיס "קידה" של חיל המודיעין. בקיץ 2002 הוקם בבסיס הנטוש מאחז בשם "קידה צפון", אך הוא פונה על ידי המנהל האזרחי לאחר מספר שבועות.
בערב יום העצמאות בשנת 2003 נרצח גדעון ליכטרמן בדרך משבות רחל לכיוון בקעת הירדן, ובתגובה, ב-11 ביוני באותה שנה עלה המאחז על הקרקע כקילומטר דרומית למחנה קידה. תוך זמן קצר נעשה ניסיון לפנות את המקום, תנועת אמנה עתרה לבג"ץ שהוציא צו ביניים הדוחה את הפינוי. המאחז נבנה בחלקו על קרקעות שהוכרזו כאדמות מדינה ובחלקו על אדמה פרטית של פלסטינים תושבי הסביבה. ב"מפת הדרכים", תוכנית ההסדר המדיני שנרקמה ב-2003, בתקופת הנשיא ג'ורג' בוש, הייתה התחייבות של ראש הממשלה, אריאל שרון, לפנות 26 מאחזים, בהם קידה. ראש הממשלה בנימין נתניהו, חזר על התחייבות זו, במאי 2009 במסגרת דיונים עם הממשל האמריקאי על חידוש תהליך השלום. בתגובה הודיעו קצינים, תושבי המאחז, על הפסקת שירותם בצה"ל במקרה של עקירת היישוב.
בפברואר 2014 נהרסו שני קראוונים בפאתי המאחז על ידי המנהל האזרחי. זאת בהוראתו של שר הביטחון משה יעלון, שכתב בהחלטתו: "הבית שנהרס נבנה ללא אישורים ובניגוד לחוק... בעת הובלת חלקי הבית בחודש ספטמבר האחרון, נתקלו חיילי צה"ל ושוטרי משטרת ישראל בהתנגדות אלימה, כאשר ניסו למנוע את הצבתו. במסגרת זו נפגע רכב משטרתי וצמיגיו נוקבו. למרות האזהרות המשיך בעל הבית בהצבתו ובבנייתו. הוצא כנגדו צו הפסקת עבודה, ולאחר שגם לא הוכיח בעלות על הקרקע ולבית הממוקם מחוץ ליישוב קידה לא הייתה תוכנית מאושרת - הוצא צו הריסה".
בספטמבר 2015, בתשובה לעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי ארגון "יש דין", בשם פלסטינים בעלי קרקעות באזור, הודיעה מדינת ישראל שהיא מתכוונת להכשיר את כל גוש המאחזים המשתרע ממזרח לשילה, כולל קידה. את המשך פיתוח היישוב מממנת המועצה אזורית מטה בנימין מתקציב המדינה.
ב-13 במאי 2022 נהרג תושב היישוב נעם רז ז"ל בפעולה מבצעית בג'נין כחלק ממבצע שובר גלים.
שם היישוב.
המאחז נקרא על שם הצמח קידה שעירה הנפוץ באזור.
מאפיינים.
המאחז מוגדר כיישוב קהילתי. ביישוב ישנם מעון וגני ילדים, בית כנסת, ומקווה טהרה. סביב המאחז מעבדים חלק מתושביו כרמים לגידול ענבי יין ומטעי זיתים. תושבי קידה עוסקים בעיקר במקצועות חופשיים, כמו גם, כאמור, בחקלאות. במאחז קיים סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
נבחרת בנין בכדורגל
נבחרת בנין בכדורגל לגברים, המכונה "הסנאים", מייצגת את בנין מאז 1975 עת הפכה דהומיי לבנין. עד אותה שנה נקראה "נבחרת דהומיי בכדורגל".
נבחרת הכדורגל של בנין מעולם לא העפילה לטורניר גביע העולם בכדורגל, ולזכותה ארבע הופעות בגביע אפריקה לאומות כאשר השיג השיא הוא העפלה לרבע הגמר ב-2019.
דניאל דורון
דניאל דורון (1929 - 28 בפברואר 2022) היה כלכלן ישראלי. היה מעורב בהקמת מפלגת שינוי והקים וניהל את "המרכז הישראלי לקידום חברתי וכלכלי". הוא הרבה לכתוב מאמרים בזכות השוק החופשי בעיתונאות הישראלית והאמריקנית, ובמיוחד בג'רוזלם פוסט והוא סייע רבות לקידום של מספר רפורמות מבניות במשק הישראלי. הוא פרסם ספר בשם "תמול וכישלון" שיצא לאור ב־2022 בהוצאת ידיעות ספרים.
ביוגרפיה.
דורון נולד בשם דניאל הלפרין וגדל בתל אביב, הוא נין של זרח ברנט. כשהיה בן 14 נפטרה אמו, וכשסיים את לימודיו בבית הספר הדתי "מוריה", נשלח אל קרובי משפחה בארצות הברית ושם החל ללמוד רפואה. ב-1948 התגייס בארצות הברית להגנה ונשלח לישראל באוניה "מארין קארפ". האוניה עגנה בביירות שבלבנון אחרי הקמת המדינה, והנוסעים הישראלים, ביניהם דורון, הועברו למעצר בבעלבכ. כששוחרר הגיע לישראל, ושירת במלחמת העצמאות במודיעין של חיל האוויר. אחר כך למד סוציולוגיה וכלכלה באוניברסיטה העברית, במחזור הראשון של החוג לכלכלה שבו לימד הכלכלן דן פטינקין.
בשנות ה-50 היה מעוזריו של טדי קולק במשרד ראש הממשלה ושימש מטעמו כעוזר יו"ר וועדת חגיגות העשור למדינת ישראל. שימש גם כיועץ מיוחד מטעם משרד ראש הממשלה לשגרירות האמריקנית בתל אביב, לניהול קרן שהוקדשה לכארבעים מיזמים תרבותיים וחינוכיים. בנוסף שימש כמבקר ספרותי בעיתון "הארץ" ותרגם עם אברהם יבין את "דיוקן האמן כאיש צעיר" של ג'יימס ג'ויס, ואחר כך את "התפסן בשדה השיפון" של סלינג'ר.
בשנות ה-60 המשיך את לימודיו באוניברסיטת שיקגו, ואחר כך שימש כחוקר אורח באוניברסיטת קולומביה. דורון נשאר להתגורר בארצות הברית עד תחילת שנות ה-80.
לאחר שאשתו קנתה מספר ציורים של הצייר הצפתי שלום מושקוביץ', הוא הפך לסוכן ונציג של הצייר וארגן עבורו תערוכות בישראל ובניו יורק. ב-1965 ביים בארצות הברית סרט תעודה על אודותיו. בשנות ה-70 היה פעיל במפלגת שינוי ועזר להקים את כוח המשימה לענייני ישראל-גולה של הוועד היהודי אמריקני. הוא שימש גם כמגייס תרומות עבור מפלגת שינוי בארצות הברית.
בשנת 1984, לאחר שחזר לגור בישראל ייסד את "המרכז הישראלי לקידום חברתי וכלכלי" (ICSEP), מלכ"ר, השואף להנחיל את עקרונות השוק החופשי בישראל. המרכז התבסס על הגותו של הכלכלן האמריקאי מילטון פרידמן והביע התנגדות לסוציאליזם ומדינת הרווחה. ופעל למען הפרטה והסחרה של שירותים ציבוריים בישראל. בשנת 1991 עורר המרכז סערה ציבורית לאחר ששילם עבור נסיעתם של תשעה חברי כנסת לביקור בלונדון.
בשנים 1996–2021 שימש כיועץ בהתנדבות לראש הממשלה בנימין נתניהו וקידם שורה של רפורמות לקידום התחרותיות של המשק הישראלי.
דורון הוא ממייסדי כנס הרצליה. בשנת 2007 העניקה לו האגודה לזכות הציבור לדעת את הפרס לתקשורת כלכלית איכותית.
דורון נפטר ב-28 בפברואר 2022 בגיל 93. נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
בית הספר גליל
בית ספר "גליל" הוא בית ספר דו-לשוני, בו לומדים ערבים ויהודים, הפועל בתחום מועצה אזורית משגב. זהו בית ספר ציבורי, שבו לומדים כיום כשלוש מאות תלמידים ותלמידות מיישובי מועצה אזורית משגב ומהיישובים הסמוכים, בעיקר מסח'נין, משעב וכן מכרמיאל ומישובים נוספים באזור.
בית הספר נוסד ביוזמת אמין ח'לף ולי גורדון שהקימו את , ופנו לרשויות מקומיות ברחבי ישראל בהצעה להקים בתי ספר דו-לאומיים. ההצעה זכתה לתמיכה של הורים וראשי הרשויות המקומיות במשגב, שעב וסח'נין ובשנת 1998 בית הספר החל את פעולתו כבית ספר יסודי, עם שיתוף פעולה של משרד החינוך. בשנים הראשונות בית הספר כלל גם חטיבת ביניים. בהמשך שואפים בבית הספר להפעיל חטיבת ביניים ולצמוח לבית ספר תיכון.
עד חודש מאי 2007 שכן בית הספר במבנה זמני בתחומי מועצה אזורית משגב, בסמוך לבתי הספר האחרים של המועצה. בחודש מאי 2007 עבר בית הספר למבנה בקיבוץ אשבל.
נכון ל-2021 לומדים בבית הספר 305 תלמידים ותלמידות ב-6 שכבות.
המודל החינוכי.
בבית הספר לומדים יחד ילדים ערבים ויהודים. בכל כיתה מספר שווה של תלמידים יהודים וערבים, ושתי מחנכות, ערבייה ויהודייה, המלמדות בצוותא בשתי השפות.
החופשות בבית הספר שונות מן החופשות המתקיימות בבתי ספר אחרים, מאחר שבית הספר אינו מקיים לימודים בימי החג של כל שלוש הדתות. עם זאת, מספר ימי הלימוד בשנה זהה למספר ימי הלימוד בכל בית ספר אחר.
סגל המורים מורכב, כתלמידים, מיהודים וערבים. בית הספר מנוהל בצורה משותפת על ידי מנהל יהודי ומנהל ערבי.
בית הספר מקנה לתלמידיו גם שיעורי העשרה במגוון נושאים - יוגה, אוריגמי ונגינה בדרבוקה.
בית הספר היה הראשון שהפעיל מודל זה במדינת ישראל. בית ספר נוסף הוקם במקביל על ידי "יד ביד" בירושלים, אך החל עם כיתת גן בלבד. בעקבותיהם הוקם בשנת 2004 בית הספר "יד ביד - גשר על הוואדי" בכפר קרע.
חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים)
חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים), התשנ"ד-1994 הוא חוק ישראלי הקובע איסורים והגבלות בנוגע לפגיעה בבעלי חיים, ביניהם איסור על עינוי, התעללות, ארגון קרבות בין בעלי חיים, העבדה מוגזמת והמתה ברעל. על ביצוע החוק ואכיפתו ממונה שר החקלאות.
תפיסה ועונשים.
החוק מאפשר למשרד להגנת הסביבה למנות אזרחים להיות "נאמני בעלי חיים". בתוקף סמכותם של הנאמנים, לבקש מאדם שראו עובר עבירה על חוק צער בעלי חיים, להזדהות לצורך הגשת תלונה.
המדינה רשאית לתפוס בעלי חיים שנעברו בהם העבירות, באמצעות מפקח או שוטר, ולהחזיקו במתקן משלה. אם בעליו של בעל החיים לא דרשו לאחר עשרים יום מיום ההודעה על התפיסה, רשאית המדינה למכור או למסור את בעל החיים.
החוק קובע עונשי מאסר לעוברים עליו: שנה על העבדת בעלי חיים והמתתם שלא כדין, ושלוש שנים על עינוי בעלי חיים והתאכזרות אליהם.
קרן למען בעלי חיים.