סבאס נולד בשנת 439 בקפדוקיה שבאסיה הקטנה, והיה בן למשפחה נוצרית מיוחסת. אביו יוהנס היה איש הצבא הביזנטי וכאשר היה סבאס בן חמש, יצאו אביו ואימו סופיה עם יחידתו של אביו לאלכסנדריה, וסבאס הופקד בבית דודו מצד אימו. סבאס ברח מדודו לדוד אחר (מצד אביו) והתגורר אצלו. כשהגיע לגיל שמונה, פרץ סכסוך בין דודיו לגבי ירושתו של סבאס (אין הכוונה לרכוש הוריו, אלא לכסף שהוריו השאירו על מנת לטפל בו בהיעדרם) והוא עבר למנזר, קוינוביוני באופיו ממסורת הנזירים של בזיליוס, מנזר שעסק גם בחינוך ילדים. במנזר למד את אורח חיי הנזירים, הראה שקדנות רבה ותוך זמן קצר הכיר את כל פרקי תהילים בעל פה. הוא התמיד והאריך בצומות ובתענית, מיעט בשינה והיה הראשון להתייצב לתפילות ואחרון לעוזבן.
בגיל 18 פנה אל ראש המנזר בבקשה לעזוב את המקום כדי לעלות לירושלים. ראש המנזר הסכים רק לאחר שפקד אותו בחלום חזון ובו הצטווה להעתר לבקשתו של סבאס.
שנותיו הראשונות בירושלים.
בשנת 456 הגיע סבאס לירושלים ונקלט באחד מהחשובים והמכובדים שבמנזריה. בקיאותו בחיי המנזר והכרת פסוקי התהילים אפשרו לו לבחור בחיים נוחים עם ביטחון כלכלי באחד ממנזרי ירושלים כקריין או בעבודה אחרת, אך סבאס דחה הצעות אלו, וביקש להצטרף למנזרו של אותימיוס. למרות היכרותו עם כתבי הקודש והניסיון שצבר מילדותו, הוא נדחה, בעיקר בשל העובדה כי לא היה לו זקן. חתימת זקן כתנאי להצטרפות ללאורה לא נבעה מטעמים קוסמטיים: חייו של נזיר בלאורה קשים ודורשים בגרות וניסיון חיים רב, וקיום הזקן מעיד על גילו של הנזיר ומשמש מעין מדד לניסיון חייו. אותימיוס הפנה את סבאס למנזר של תלמידו תיאוקטיסטוס.
תקופת שהייתו במנזר תיאוקטיסטוס.
תחילה חי סבאס במנזר תיאוקטיסטוס וניהל בו אורח חיים קוינוביוני. מאוחר יותר פרש לתא משלו וחי למעשה בבדידות. הוא הכין את עצמו לחיי פרישות, ובין הכנות אלה, חי בבדידות מוחלטת וערך צומות למשך חמישה ימים בשבוע. רק בסופי השבוע היה נפגש עם שאר יושבי המנזר. בהמשך הצטרף לאותימיוס עצמו למסעות תענית במדבר, ובאחד מהם אף התיבש ואיבד את הכרתו, ואותימיוס החיה את נפשו.
יציאתו למדבר.
לאחר מות אותימיוס יצא סבאס כשהוא בן 44 למדבר וחי בבדידות מוחלטת, למעט ביקורים בודדים של נזירים נוספים. לתקופה זו חשיבות במספר מובנים:
בהגיוגרפיה של סבאס מתוארים לאורך תקופה זו ניסים שונים שסייעו לו בהתמודדות, והבליטו בכך את היותו קדוש ואת החסד האלוהי ששרה עליו. לאחר ארבע שנים, בעודו עומד על הר מונטר, נחזה אליו מלאך ששלח אותו להתיישב בנחל קדרון, וסבאס התיישב במערה שמצא במצוקי הנחל. חשיבות נוספת לתקופת ההתבודדות היא יצירת מוניטין לנזיר המתבודד. במהלך תקופה זו הצטרפו לסבאס, לפרקים, נזירים אחרים למשך תקופות קצרות. מאוחר יותר הצטרפו אליו נזירים משוטטים נוספים, וכך נוצר הגרעין הראשון ל"לאורה הגדולה" של סבאס.
סבאס כקדוש וכמחולל ניסים.
אזכור ראשון לנס בו היה מעורב סבאס היה בילדותו, במנזר בטורקיה: בגדיו של אופה הלחם נשכחו בתוך התנור, וכשגילה האופה היכן בגדיו היה התנור חם מאוד. סבאס נכנס אל התנור והוציא את הבגדים, וכל זאת מבלי להפגע. בתקופת ישיבתו במדבר מיוחסים לו ניסים שונים כמו מציאת מעיין או יצירתו, הורדת גשם, ריפוי חולים, יכולת נבואית, הפיכת חומץ ליין, ועוד. שבטים נודדים ויישובים בסביבת מנזרו של סבאס היו תורמים דרך קבע למנזר, חלקם כתמורה על ניסים שביצע עבורם, כמו ריפוי חולים, תפילות להצלחתם, או יחסו לפרישת חסותו עליהם יכולות מגנות. לדוגמה, ידוע כי תושבי מידבא היו שולחים לו תרומות של קטניות וחיטה, בשל כך שריפא את אחד מראשי המשפחות בעיר.
דעותיו של סבאס בנושאים דתיים.
בחירת אותימיוס כמורהו הרוחני, מעבר לבחירת אורח חיים של נזיר במדבר, הייתה גם לקיחת צד בוויכוח עמוק שקרע את הכנסייה, והגיע לשיאו בועידת כלקדון. אותימיוס, בדעת מיעוט, בחר בצד הכלקדוני, וסבאס על ידי הצטרפות אליו בחר בצד זה גם הוא. סבאס נטה לאופי אורתודוקסי, וראה את אורח החיים הסגפני כדרך עבודת האל ללא התעסקות בדקויות פילוסופיות.
יהודייה
מוביל המים הארצי
Dark Moor
Dark Moor (דארק מור, באנגלית: "בּוּר אפל") היא להקת פאוור מטאל ומטאל סימפוני מספרד.
היסטוריה.
דארק מור הוקמה בשנת 1994 במדריד ואת אלבום הבכורה שלה Shadowland ("ארץ הצללים"), הקליטה ב-1999. הלהקה החלה להתפרסם בספרד בעקבות מסע הופעות של הלהקה Demons&amp;Wizards (להקתם של הנסי קירש מבליינד גארדיאן וג'ון שפר מאייסד ארת'), מסע הופעות שבו דארק מור הייתה הלהקה התומכת של Demons&amp;Wizards.
לקראת אוגוסט 2000 החלה הלהקה בהכנות לאלבומה השני "The Hall Of The Olden Dreams" (היכל החלומות הישנים), ובאותה שנה הוא שוחרר.
בשנת 2001 הקליטה הלהקה את אלבומה השלישי "The Gates of Oblivion" ("שערי האבדון"), ולאחר שחרור האלבום יצאה הלהקה למסע של 18 הופעות; מסע שבו הלהקה קיבלה ביקורות חיוביות ואהדה רבה מהקהל.
לאחר סיומו של החלק הראשון של מסע ההופעות, עזב את הלהקה הקלידן, רוברט פנייה (Robert Peña), עזיבתו אילצה את הלהקה למצוא קלידן זמני להמשך ההופעות.
באוגוסט 2003 הקליטה הלהקה גרסה אקוסטית לשיריה משני אלבומיה האחרונים, בצירוף רביעיית כלי מיתר. הלהקה הוציאה אלבום שנקרא "Dies Irae" (יום הדין) שבו כלולים שיריה וגרסאות בונוס לקהל המעריצים הקוריאני\יפני.
בעקבות חילוקי דעות לגביי המשך דרכה המוזיקלי של הלהקה עזבו אותה שלושה מחבריה: אליסה מרטין הסולנית, אלברט מארוטו הגיטריסט וחורחה סאאז המתופף, שמאוחר יותר הקימו להקה משלהם.
שני חבריה הנותרים, אנריק גרסיה ואנאן קאדורי, החלו בחיפוש אחר נגנים חדשים, ולאחר מספר אודישנים לעמדת הסולן נבחר אלפרד רומרו. ההרכב החדש כלל גם את אנדי C כמתופף ואת חוזה גרידו כגיטריסט.
האלבום הראשון עם ההרכב החדש ואלבומה הרביעי של הלהקה יצא ב-2003 ונשא את שמה של הלהקה, "Dark Moor".
האלבום החדש נחשב לטוב ביותר שהוציאה דארק מור עד כה, באלבום ניכרת העבודה הנאו-קלאסית של הגיטרות, הוא כבד במעט יותר משאר אלבומי הלהקה, ואיכות הסאונד שלו משופרת.
לאחר יציאתו של האלבום יצאה הלהקה למסע הופעות ברחבי אירופה לצידה של להקת המטאל הסימפוני ההולנדית After Forever.גם במסע ההופעות הזה נחלה הלהקה הצלחה, וקיבלה ביקורות משבחות.
באפריל 2005 שחררה הלהקה את אלבומה החמישי "Beyond The Sea".
שנת 2006 סימנה הרבה תהפוכות בהרכבה של הלהקה, חברים רבים עזבו אותה אך כמה גם חזרו.
בתחילת שנת 2007 שחררה הלהקה את אלבומה המלא השישי הנקרא "Tarot".
עבאסייה
שארג'ה
א-שארג'ה (בערבית: الشارقة; בתעתיק מדויק: אלשארקה) היא אמירות המשתרעת לאורך כ-16 ק"מ על חוף המפרץ הפרסי באיחוד האמירויות הערביות ולאורך כ-80 ק"מ בעומק היבשה. שטחה של האמירות 2,600 קמ"ר. אוכלוסייתה מונה מעל ל-1,405,000 נפש (2015). העיר שימשה כבירת התרבות הערבית לשנת 1998.
תיאור.
שארג'ה היא האמירות השלישית בגודלה באיחוד האמירויות הערביות והיחידה המשתרעת לחופי המפרץ הפרסי ומפרץ עומאן גם יחד. שליט שארג'ה הוא שיח' ד"ר סולטאן בן מוחמד אל-קאסמי, אמיר שארג'ה, החבר במועצה העליונה של איחוד האמירויות הערביות.
בנוסף, שארג'ה מחזיקה אף בשלוש מובלעות על החוף המזרחי של מפרץ עומאן ושמן: כַּלבַּאא', ח'ורפאקאן, ודיבּא אל-חִסְן. שטחה הכולל של האמירות הוא 2,590 קמ"ר, המהווה 3.3% משטחן הכולל של אמירויות המפרץ, להוציא את האיים.
בעיר הבירה, שארג'ה, על חופי המפרץ הפרסי, 519,000 תושבים (2003). בעיר בנייני מנהל ומסחר יחד עם מיזמים תרבותיים מסורתיים, כולל מספר מוזיאונים. נקודות ציון העיקריות בעיר כוללות שני שווקים מקורים המעוצבים בסגנון מוסלמי; מספר גנים ציבוריים וגני שעשועים כגון גן השעשועים אל-ג'זירה. העיר ידועה גם במסגדיה היפים. בעיר נמל מכולות גדול.
אמירות שארג'ה נחשבת לבירת התרבות של אמירויות המפרץ. בעיר שוכן מטה איחוד הסופרים והמוציאים לאור של איחוד האמירויות. במרכז התערוכות, אקספו, של שארג'ה, נערך מדי שנה יריד ספרים גדול שבו נוטל חלק באופן אישי אמיר שארג'ה. בשארג'ה נמל תעופה בינלאומי ונמל ים, פורט חא'לד. בשטח האמירות אף מספר נווי מדבר, המפורסם בהם הוא דַ'יְד ובו גידולי ירקות ופירות. ח'ורפאקאן הוא הנמל המזרחי של שארג'ה. האי אבו נוּעַיר שייך אף הוא לשארג'ה. שארג'ה אף טוענת לבעלות על האי אבו מוסא המוחזק על ידי איראן. על האי אבו מוסא התגלה בשנת 1971 שדה הנפט מובַּארַכּ, אשר הכניס לאמירות הון רב עד שיבש.
לשארג'ה אף שדות גז גדולים על חופיה, המהווים מקור הכנסה משמעותי לתקציב המדינה.
לשארג'ה מובלעת בשם נַחְווה בתוך אזור מדחא שהוא בתורו מובלעת של עומאן בתוך שטח איחוד האמירויות. לעיר שארג'ה ברית תאומות עם דובאי ועג'מאן (שתיהן אמירויות שכנות, משני עברי הגבול) ולמעשה מהוות יחד אזור אורבני רציף. שארג'ה מרוחקת כ-170 ק"מ מבירת האמירויות אבו דאבי.
היסטוריה.
היסטורית, שארג'ה הייתה אחת הערים העשירות באזור המפרץ, עם התיישבות מתועדת לאורך כ-5,000 שנה. בתחילת המאה השמונה-עשרה, חמולת קאסם (משבט הואלה) התיישבה בשארג'ה, ובשנת 1727 לערך הכריזה על עצמאותה.