תעשיית התיירות באוקראינה לא נחשבת למפותחת, אך היא מספקת תמיכה מכרעת לכלכלת אוקראינה. בשנת 2012 הייתה אוקראינה יעד התיירות השמיני בגודלו באירופה, עם 23 מיליון מבקרים. באותה שנה תרומת התיירות לתוצר הסתכמה ב-28.8 מיליארד דולר, שהם 2.2% מהתמ"ג, ותמכה במישרין ב-351,500 משרות (1.7% מכלל המועסקים).
יעד ידוע בבירה קייב הוא לאוורת קייב-פצ'רסק, מתחם של מנזרים וכנסיות היסטורי שהיה מקום קבורה לשליטי רוס של קייב.
AVE הן ראשי תיבות לשם הספרדי Alta Velocidad Española (מילולית: "מהירות גבוהה ספרדית", אולם ave בספרדית משמעותו "ציפור"), שירות רכבות מהירות בספרד היכולות לנוע במהירות של עד 300 קמ"ש על מסילות מיוחדות.
שלא כמו שאר מסילות הרכבת בספרד שהן מסילות רחבות, רשת מסילות ה-AVE הן ברוחב תקני (1,435 מ"מ) ומאפשרות קישור ישיר לשאר מדינות אירופה המערבית. כל רכבות ה-AVE מופעלות על ידי חברת הרכבות הלאומית הספרדית (RENFE).
היסטוריה.
שירות AVE החל בקו מדריד לסביליה, מרחק 471 ק"מ, ב-21 באפריל 1992. נסיעה זו ארכה שעתיים וחצי. אירוח התערוכה העולמית בסביליה בשנת 1992 היה הכוח המניע מאחורי בחירת הקו בין בירת ספרד לעיר זו, כעיר הראשונה ברשת הרכבות המהירות. אף שבספרד היו שמועות כי סביליה הועדפה בגלל היותה עיר מושבו של ראש הממשלה פיליפה גונזלס. סביליה היא העיר הרביעית בגודלה בספרד, לאחר מדריד, ברצלונה וולנסיה, ובה 700,000 תושבים.
שירות ה-AVE מספק לנוסעיו אחריות לדיוק בזמני הנסיעות שהתפרסמו בלוח הזמנים וכל איחור של למעלה מ-5 דקות מזכה את הנוסע בהחזר מלא על מחיר הנסיעה. מבדיקות שנערכו בספרד שיעור הרכבות שאיחרו למעלה מ-5 דקות הוא רק 0.16%, מעל ומעבר לשיעור הדיוק של רכבות נוסעים אחרות בספרד.
מחירי הדיור הגבוהים בבירה מדריד בשילוב עם מהירות ואמינות שירות ה-AVE גרמו לתושבים רבים במדריד להעתיק את מגוריהם לעיר סיודד ריאל (Ciudad Real) התחנה הראשונה בדרכה של ה-AVE לסביליה.
בניה והתפתחות הרשת.
בניית המסילה המהירה בין מדריד לברצלונה נמצאת נכון לשנת 2007 בשלביה האחרונים. המסילה בין מדריד לליידה, דרך סרגוסה, נפתחה ב-11 באוקטובר 2003. ב-18 באוקטובר 2006 החל שירות AVE לקאמפ דה טרהגונה, דרומית לברצלונה. ביום פתיחת הקו הבטיחה השרה הספרדייה לעבודות ציבוריות, מגדלנה אלברז, כי הקו לברצלונה יפתח עד לסוף שנת 2007}. כאשר יושלם הקו בין מדריד לברצלונה הוא יהיה לאחד מקווי הרכבת הארוכים המהירים בעולם, עם רכבות המתוכננות לנסוע במהירות של עד 320 קמ"ש למרחק של 600 ק"מ ולהגיע מעיר אחת למשנייה בשעתיים וחצי, תחת שש שעות נסיעה ברכבת נוסעים סדירה.
בתחילת שירות ה-AVE הוגבלה מהירות הרכבות ל-200 קמ"ש בלבד. רק לאחר שנתיים של פעילות, ב-19 במאי 2006, החלו הרכבות בקו מדריד-ליידה לנסוע במהירות 250 קמ"ש. ב-16 באוקטובר 2006 הוגדלה מהירות הרכבות בקו זה ל-280 קמ"ש, זאת לאחר שהוחלפה מערכת האיתות לצד המסילה למערכת האיתות האירופאית החדשה (ETCS/ERTMS) מדרגה 1, המתבצעת מתוך תא הניהוג. לאחר שהורחבה רשת המסילות עד לטרהגונה, ב-7 במאי 2006, הוגדלה המהירות המקסימלית על קו זה ל-300 קמ"ש. במהירות מקסימלית זו ניתן לנסוע ממדריד לטרהגונה בשעתיים ו-38 דקות, במקום 4 שעות ו-20 דקות לפני הפעלת הקו. על הקו שבין מדריד לטרהגונה פועלות בשנת 2007 תשע רכבות בכל כיוון ובחודש דצמבר, 2007 מתוכננת פתיחת הקו לברצלונה.
עד לשנת 2005 לא עמדו שני ספקי הציוד הנייד לרכבת, טלגו/בומברדייה וסימנס, במהירות המתוכננת לרכבות שבנו. במבחנים שנערכו בחודש יוני 2006 הגיע מערך רכבת מסוג Talgo 350 (AVE S-102(למהירות של 365 קמ"ש ובחודש יולי 2006 השיג מערך רכבת מסוג Siemens Valaro (AVE S-103(מהירות של 403.7 קמ"ש, והיה לרכבת המהירה ביותר אי פעם בספרד. זהו שיא עולמי למערך רכבת סדיר, שלא הוכנסו בו כל שיפורים ושינויים. שיאי המהירות שהושגו על ידי רכבת TGV, ICE ושינקנסן, היו כולם במערכים שקוצרו במיוחד לצורך השגת השיא, או מערכים ניסיוניים.
התחזית היא כי קו AVE בין מדריד לברצלונה יחליף במידה רבה את תנועת המטוסים בין שתי ערים אלה (באופן דומה להשפעת היורוסטאר על התנועה בין פריז ללונדון, והשפעת ה-TGV על התנועה בין פריז לליון). מאז הופעל הקו ממדריד לסביליה, יותר מ-80% מן הנוסעים בין שתי הערים נוסעים ב-AVE ורק 20% מעדיפים לטוס.
בשנת 2009 מתוכננת רשת ה-AVE להתחבר לרשת המסילות המהירה בצרפת (LGV) וכך ניתן יהיה לנסוע מספרד ישירות ליעדים בצרפת כגון מרסיי ואביניון. הקו בין מדריד לליסבון נמצא עתה בבניה ויכלול תחנה על הגבול שבין פורטוגל לספרד.
תוכניות ממשלת ספרד.
על פי תוכניותיה של ממשלת ספרד עד לשנת 2010 תכלול רשת ה-AVE 7,000 ק"מ של מסילות מהירות אליהן יקושרו כל בירות המחוזות השונים בספרד ותתאפשר הגעה מכל בירת מחוז למדריד בפחות מ-4 שעות ולברצלונה בפחות מ-6.5 שעות. מבקרי התוכנית הזו טוענים כי שיפורים במסילות הרכבת הקיימות לצורך העלאת מהירות רכבות הנוסעים הרגילות, ישיגו יותר תועלת במחיר זול יותר. היום קיימים בספרד קווי רכבת באזורים מרוחקים בהם המהירות הממוצעת אינה עולה על 60 קמ"ש ומהירות הנסיעה בין חלק מבירות המחוז אינה גבוהה בהרבה. לדוגמה, נסיעה מן העיר לאון לברצלונה, מרחק 784 ק"מ, אורכת 9:30 שעות.
בניית המסילה המהירה בין מדריד לברצלונה נתקלה בקשיים לא צפויים עקב תנאי הקרקע ולכן הרכבות בקטע שבין מדריד לליידה אינן נוסעות במהירות המקסימלית שתוכננה להן. גאולוגיים הביעו דאגה מקטע המסילה העובר באדמות חימר קלות באזור אראגון שם התגלו בולענים סמוך למסילה. בקו זה התגלו בעיות נוספות אף במערכת האיתות, בכריית המנהרות ובמהירות הרכבות. לאחרונה יצא זעמם של עשרות אלפים מתושבי ברצלונה לשמע תוכנית להעביר את המסילה במנהרה מתחת למרכז העיר, תחת נתיב אחר לאורך החוף.
Maglev
מועצה אזורית בנימין
זולטאן ציבור
זוֹלְטַאן צִיבּוֹר (בהונגרית: Czibor Zoltán; 23 באוגוסט 1929 – 1 בספטמבר 1997) היה כדורגלן הונגרי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי בנבחרת הזהב, איתה זכה במדליית זהב אולימפית ובסגנות הגביע העולם בכדורגל. ציבור שיחק בליגת העל ההונגרית עד של 1956 וזכה בשלוש אליפויות. אחר כך עבר לספרד וזכה עם ברצלונה בשתי אליפויות ובגביע ערי הירידים.
ביוגרפיה.
ציבור היה ידוע כמי שהשכיל להבקיע במשחקי גמר, כולל במשחק גמר אליפות העולם בכדורגל 1954, שאותו הפסידו ההונגרים למערב גרמניה. ב-1955 היה מלך השערים של הליגה ההונגרית עם 20 כיבושים. הונבד זכתה אז באליפות ועל כן הייתה זכאית לשחק ב-1956 בגביע אירופה לאלופות. בעת שהקבוצה שהתה בבילבאו, לאחר המשחק הראשון בהתמודדות מול אתלטיק המקומית בסיבוב הראשון של גביע האלופות, פרצה המהפכה בהונגריה.
שחקני הונבד החליטו שלא לחזור בינתיים להונגריה, אלא לשחק את המשחק הביתי של הונבד באצטדיון הייזל שבבריסל. הונבד סיימה משחק זה בתיקו 3-3, לאחר ששוערה נפצע וציבור נאלץ לעמוד בשער במקומו. ההדחה מגביע אירופה העמידה את השחקנים בפני ההחלטה, האם לשוב הביתה אם לאו. לאחר שקנו זמן מה על ידי יציאה לסיבוב משחקים באירופה ובדרום אמריקה, החליטו לבסוף חלק מהשחקנים לשוב להונגריה, בעוד חלקם יצאו לגלות. בכללם של האחרונים היו ציבור ופרנץ פושקש, שהיגרו לספרד. צ'יבור חתם, בהשפעת חברו לאסלו קובאלה, בברצלונה ומיד הפך לשחקן חשוב בסגל, בעוד פושקש חתם אצל היריבה ריאל מדריד. המעבר הביא אל קיצה לא רק את הקריירה הבינלאומית של ציבור, אלא פירק למעשה את נבחרת הונגריה הגדולה.
המצווה המוזנחת
"המצווה המוזנחת", "אל-פרידה אל-ע'איבה" (בערבית: الفريضة الغائبة, תעתיק מדויק: אלפריצ'ה אלע'איבה), הוא ספרו של עבד א-סלאם פרג', מנהיג "הג'יהאד האסלאמי המצרי", ארגון אסלאם קיצוני שפעל בשנות ה-70 במצרים. הספר קרא לסילוק הנשיא סאדאת מהשלטון ולכינון מדינת אסלאם. זאת בגלל ה"כפירה" של השלטון שהתבטאה בעיקר במדיניות ה"אינפיתאח", הפתיחות הכלכלית, אותה הנהיג סאדאת, ובהסכם השלום עם ישראל. בספר בוחן פרג' את מושג הג'יהאד. הוא טוען כי הוא ללא ספק מאבק כוחני להשלטת החוק האסלאמי. בדבריו מסתמך פרג' על כתביו של התאולוג האסלאמי אבן תיימיה, שחי בימי הביניים. פרג' בוחן את הדרכים לכינון מדינה אסלאמית עד תקופתו. הוא טוען כי כולן אינן ריאליות ורק מאבק בכוח בשלטון הכופר, שיש להתחיל בו מיד, יכול להצליח. לג'יהאד האסלאמי המצרי היו תומכים בקרב הקצונה הזוטרה המצרית בנוסף על התמיכה בקרב הסטודנטים. תנועה זו היא שרצחה את סאדאת בעת מצעד צבאי ב-1981.
דוקטרינה צבאית
דוקטרינה צבאית היא רמת תכנון צבאית הנמצאת בין אסטרטגיה לטקטיקה. הדוקטרינה הצבאית מספקת צורת מחשבה כללית לפתרון בעיות צבאיות, אך אינה מסבירה כיצד לפתור בעיות צבאיות. היא אינה נותנת שלבים פרטניים המובילים לפתרון בעיה ואינה מורה למפקד לנקוט בפעולה מסוימת. מהמפקד המשתמש בדוקטרינה נדרש תמיד השימוש בשיקול דעתו האישי להתמודדות עם המשימה שהוטלה עליו.
דוקטרינה יכולה להיות ייחודית לענף מסוים בצבא, אך גם יכולה להיות שייכת למספר ענפים ואף צבאות שונים.
באופן כללי, מסמך דוקטרינה מציין את הדברים הבאים:
דוקטרינה צבאית יכולה וצריכה להשתנות, יחד עם שינויים במאפייני שדה הקרב והאיומים העומדים מול אותה מדינה.
דוקטרינה לעומת אסטרטגיה.