שגריר אוזבקיסטן, רחמטוללה נורימבטוב, הצהיר ב-2018 כי ליחסים בין שתי המדינות יש "פוטנציאל גדול שלא מנוצל", במיוחד בעניינים חקלאיים, תיירותיים ומדעיים, ולכן הוא הזמין את אנשי העסקים הספרדים "להשקיע ולתרום לפיתוח של אוזבקיסטן", והוא הביע את רצונו לכך שספרד תפתח שגרירות בטשקנט בעתיד הקרוב.
יחסים כלכליים.
כמעט ואין סחר דו צדדי. עם זאת, בשנים 2010–2011 חלה עלייה חזקה בסחר בין המדינות.
יורוהולד
אמיר עבאס הובדה
קרדינל אמריקאי
קרדינל אמריקאי (שם מדעי: Spiza americana) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הפרושיים ושבט הקרדינליים. היא חיה באמריקה הצפונית, לרוב סביב המערב התיכון, אך גם מזרחה ומערבה משם. חלק מהאוכלוסיות נודדות דרומה למקסיקו, וגם לאמריקה המרכזית כשהיא מעופפת בלהקות גדולות. זהו העוף היחיד בסוגו והוא קרוב לסוג קרדינל.
תיאור.
הקרדינל דומה במראהו לדרור, והוא בעל הרגלים דומים. אורך הקרדינל 14 עד 16 סנטימטרים, מוטת כנפיו 24.6 עד 28 סנטימטרים ומשקלו 25.6 עד 38.4 גרם. הוא בעל נוצות אפורות, עם כתפיים וכנפיים חומות מפוספסות לאורכם בשחור. הראש צהוב, כשהלחיים אפורות. המקור אפור, והעיניים צהובות ומעליהם עובר פס צהוב עד אחורי הראש. מעל הראש ישנה ציצה זקורה נמוכה ואפורה. הסנטר לבן ומוקף בפסים שחורים, והגרון והחזה וכן הבטן צהובים.
הוא מצוי בסביבות פתוחות כמו הפרריה וערבות המישורים הגדולים וגם בגידולים חקלאיים כמו דגניים, שם להקות גדולות נחשבות למזיקות גדולות. מזונם הוא זרעים שונים וחרקים שהם מוצאים בעשבים.
חלק מהאוכלוסיות פרחו בתחילת המאה ה-19 והגיעו מזרחה עד ניו-אינגלנד והאזור המיד-אטלנטיק, אך הם נעלמו בסוף המאה. גם הגעתם וגם היעלמותם קשורים לשינויים בצורת הקרקע, שהפכה לעירונית יותר. עדיין הקרדינלים פורחים ואינם מצויים בסכנת הכחדה ממשית.
ויליאם רוברט וודמן
ויליאם רוברט וודמן (באנגלית: William Robert Woodman; 1828 – 20 בדצמבר 1891) היה רופא, ומיסטיקן בריטי, אחד משלושת המייסדים של מסדר השחר המוזהב, וחבר במסדר הבונים החופשיים.
ביוגרפיה.
וודמן נולד באנגליה בשנת 1828. הוא למד רפואה, והוסמך כרופא בשנת 1851.
בשנת 1857, נחנך וודמן אל מסדר הבונים החופשיים.
ב-31 באוקטובר 1867 הצטרף וודמן לאגודת צלב הוורד של אנגליה, אם כי יש האומרים שהוא הצטרף כבר בשנת 1866. בפברואר 1868, מונה וודמן לתפקיד המזכיר הכללי של האגודה.
בשנת 1871, החליט וודמן להשתקע באקסטר כדי להקדיש את זמנו לגינון.
בשנת 1878, הוא מונה לתפקיד הבכיר ביותר באגודת צלב הוורד של אנגליה. תחת הנהגתו, התפתחה האגודה, והתפשטה לשאר אנגליה.
בשנת 1887, וודמן שב ללונדון. בשנת 1888, ייסד וודמן את המקדש הראשון של מסדר השחר המוזהב, יחד עם שותפיו סמואל לידל מקגרגור מת'רס ווויליאם ווין ווסטקוט.
וודמן נפטר בשנת 1891 בלונדון, שם הוא גם נקבר.
פיטר לילי
פיטר לילי (באנגלית: Peter Lely; 14 בספטמבר 1618 – 7 בדצמבר 1680) היה צייר ממוצא הולנדי, שכמעט כל הקריירה שלו בילה באנגליה, בה הפך לצייר הפורטרטים הדומיננטי בחצר המלכות.
חייו.
לילי נולד כפיטר ואן דר פאס להורים הולנדים בוסטפאליה, שם אביו היה קצין ששירת בכוחות המזוינים של ברנדנבורג. לילי למד ציור בהארלם, ייתכן אצל פיטר דה גרבר. הוא הפך לחבר בגילדת סנט לוק בהארלם בשנת 1637. הוא נחשב כמי שאימץ את שם המשפחה "לילי" כשם צמח השושן שהיה על גמלון הבית בו נולד אביו בהאג.
הוא הגיע ללונדון בסביבות 1643, ציוריו האנגלים המוקדמים, היו בעיקר סצינות מיתולוגיות או דתיות, או דיוקנאות בנוף פסטורלי, מראים השפעות של אנתוני ואן דייק והבארוק ההולנדי. הדיוקנאות של לילי התקבלו היטב, והוא הצליח להחליף את אנתוני ואן דייק (שנפטר בשנת 1641) כאמן הדיוקנאות האופנתי ביותר באנגליה. הוא היה אמן הפורטרטים של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה, והמשיך במעמדו גם לאחר הוצאתו להורג ושירת את אוליבר קרומוול, אותו צייר.
לאחר השיקום האנגלי בשנת 1660, לילי מונה לצייר הראשי של צ'ארלס השני בשנת 1661, עם קצבה של 200 ליש"ט לשנה, כפי שנהנה ואן דייק בתקופת סטיוארט הקודמת. הוא קיבל אזרחות בריטית ב 1662. רוברט הוק הצעיר הגיע ללונדון כדי להיות תלמיד אצל לילי.
לאחר שלילי היה מצייר את ראשו של "היושב", תלמידיו היו משלימים את הדיוקן לעיתים קרובות בכמה סדרות של תנוחות ממוספרות. כתוצאה מכך, לילי הוא הצייר האנגלי הראשון שהשאיר "מסה עצומה של עבודות", אם כי באיכות משתנה.
בין ציוריו המפורסמים ביותר היא סדרה של עשרה דיוקנאות של נשים מהחצר המלכותית, הידועות בשם "יפהפיות וינדזור", בעבר טירת וינדזור אך כעת ארמון המפטון קורט. סדרה דומה עבור אלת'ורפ. סדרה של 12 מהמעריצים והקברניטים שלחמו במלחמת אנגליה-הולנד השנייה, המכונה "אנשי הדגל של לואוסטופט", בבעלות המוזיאון הימי הלאומי בגריניץ'. וכן הציור "סוזאנה והזקנים" שנמצא בבית בורגלי.
עבודתו שאיננה דיוקן, המפורסמת ביותר היא ככל הנראה "נימפות ליד מזרקה" בגלריית התמונות של דוליץ'.
לילי מילא תפקיד משמעותי בהכנסת ההדפסים בשיטת המצוטינט לבריטניה, שכן הבין את האפשרויות הנוספות לפרסום דיוקנאותיו. הוא עודד את אמני המצוטניט ההולנדים להגיע לבריטניה כדי להעתיק את עבודתו, והניח את היסודות למסורת ההדפסים האלה באנגליה.
לילי התגוררה בערך 1651 עד 1680 בכיכר הגדולה בקובנט גארדן. הוא קיבל תואר אביר בשנת 1679.
לילי נפטר זמן קצר לאחר מכן בקובנט גרדן, בזמן שצייר דיוקן של הדוכסית מסומרסט.
סר פיטר נקבר בכנסיית סנט פול בקובנט גארדן.
מורשתו.
בחייו, לילי הייה ידוע כמיומן באמנות. אוסף הציורים שאסף של המאסטרים הישנים, כולל טיציאן, קלוד לוריין ורובנס, ואוסף הציורים של עצמו, פורק ונמכר לאחר מותו, וגייס סכום עצום של 26,000 פאונד. כמה פריטים שנרכשו על ידי לילי מאוספי האמנות של צ'ארלס הראשון, נרכשו מחדש על ידי האוסף המלכותי.
בין התלמידים של לילי היו ג'ון גרינהיל וילם ויסינג.
הוא הוחלף כצייר חצר המלכות על ידי סר גודפרי קנלר, גם הוא הולנדי יליד גרמניה, שסגנונו היה דומה לזה של לילי אך שיקף מגמות קונטיננטליות מאוחרות יותר. ביניהם הם ביססו את סגנון הדיוקן האנגלי הבסיסי ואחריו ציירים פחות אופנתיים במשך עשרות שנים.
מלחמת מינג–צ'ינג
מלחמת מינג-צ'ינג (במנדרינית: 明清战争) הייתה מלחמה ממושכת במהלך המאה ה-17 בין שושלת מינג, שליטת סין מאז המאה ה-14 המאוחרת, אשר מזה זמן רב נחלשה לשושלת צ'ינג אשר שליטיה היו בני המיעוט המאנצ'ורי (במקור ג'ורצ'נים) אך דגלו באיחוד אתני עם בני האן.
המלחמה נמשכה בין השנים 1618–1683 על נכונות מנדט השמיים של השושלות לפיו רק אחת מהם היא השליטה הלגיטימית של סין. הסכסוך אשר נגמר בניצחון שושלת צ'ינג תחת קאנגשי, קיסר סין על ממלכת טונגנינג הביא למותם של 25,000,000 נפשות, מה שהפך אותה לאחת המלחמות האכזריות ביותר בהיסטוריה.
רקע.
התרופפות תחזוקת השלטון של שושלת מינג הביאה לרמה לא סבירה של אוטונומיה בגבולות האימפריה. בנקודה מסוימת, בניסיון להשתיק ממשל אוטונומי בדרום מנצ'וריה חיל מוצב סיני הביא למותם של שני הצ'יפים הג'ורצ'נים (מנצ'ורים).
צ'יפים אלו היו אביו וסבו של נורהאצ'י, דאז נער ג'ורצ'ני אשר ירש אותם והחל לאגד סביבו חבר מאמינים בתמורה להביא לפעולת תגמול ונקמה בשושלת מינג. נורהאצ'י מיקם את מרכז השפעתו בשן-יאנג וקרא לפשיטות פרשים על העיר אנשאן. לבסוף נורהאצ'י השיג את מבוקשו כאשר העמיד את המפקד משושלת מינג האחראי להרג אביו וסבו כאסיר לדין לפיו נמצא אשם בהרג ראשי היורצ'נים והוצא להורג.
חאנות ג'ין.
בקיץ 1618 נורהאצ'י פרסם 7 נקודות לפיהם שושלת מינג מושחתת, שקרית, פועלת נגד רצון שמיים וכי נורהאצ'י ומשפחתו, בני האייסין גיורו הם הראויים לרשת את מנדט השמיים ולשלוט בסין. נורהאצ'י הוסיף להכריז על עצמו כח'אן על שושלת ג'ין המאוחרת (כהתמשכות של שושלת ג'ין אשר הייתה גם היא מאנצ'ורית תחת שלטון ג'ין טאי-דזו). בכך החלה רשמית המלחמה.
מלחמה בצפון.
להלן סדר האירועים בשלבי המלחמה:
מלחמה במרכז.
במהלך שנת 1636 יועציו של הואנג טאיג'י, בין אם מקורם בבני האן ואו ביורצ'נים קראו לו להפוך לקיסר סין. לבסוף הכריז במהלך השנה בעודו בארמון הקיסרי בשן-יאנג על היותו קיסר סין לא של מדינה יורצ'נית (את התואר יורצ'נים ישנה גם כן לתוך מאנצ'ורים) אלא של כל עמי סין ואזוריה, איחוד אתני אשר יקרא לא שושלת ג'ין המאוחרת אלא שושלת צ'ינג. עם הקמת השושלת משנה הואנג טאיג'י את שם בירתו שן-יאנג לשם המאנצ'ורי "מוקדן".
שנות הארבעים.
הקרב על בייג'ינג.
לי זי-צ'נג התקדם באפריל בראש צבאו אשר מנה 1,300,000 חיילים לעבר בייג'ינג. הוא תקף מצפון ומדרום ועקב שחיטות בדרג השלטוני נפתחו שערי העיר בפניו. היה זה ב-25 באפריל כאשר ג'ן ג'ונג, קיסר סין של שושלת מינג התאבד בעודו בעיר האסורה לפני כניסת כוחותיו של לי אל העיר. מידע זרם אל וו סאנגוי אשר היה בדרכו לעבר מעבר שאנגחאי על כך שהבירה נפלה ביום שלמחרת. בניסיון להסדיר את המאבק נגד שושלת צ'ינג פועל לי להשיג את היד העליונה כאשר שולח גנרל מנאמניו לכבוש את מעבר שאנגחאי.