לילי אילזה אלבנס (בדנית: Lili Ilse Elvenes; 28 בדצמבר 1882 – 13 בספטמבר 1931), הידועה בשם לילי אלבה (Lili Elbe), הייתה טרנסג'נדרית דנית ואחת מהראשונות שעברו ניתוח להתאמה מגדרית. נולדה בשם איינר מגנוס אנדראס וגנר (Einar Magnus Andreas Wegener) והצליחה מאוד כציירת בשם זה. לעיתים הציגה את עצמה כלילי, בת דודתו של איינר. לאחר שהחלה לזהות את עצמה כאישה, שינתה את שמה החוקי ללילי אילזה אלבנס והפסיקה לצייר. בשנת 1933 ראתה אור האוטוביוגרפיה שלה, "מגבר לאישה".
נישואין ודוגמנות.
אלבה פגשה בגרדה גוטליב באקדמיה הדנית המלכותית לאמנות  שבקופנהגן, והן התחתנו בשנת 1904, כשלגוטליב מלאו 19 שנה ווגנר הייתה בת 22. שתיהן עבדו כמאיירות: אלבה התמחתה בציורי נוף וגוטליב איירה ספרים ומגזיני אופנה. שתיהן טיילו באיטליה ובצרפת, כשלבסוף התיישבו בפריז בשנת 1912, שם אלבה יכלה לחיות באופן פתוח כאישה וגוטליב כלסבית. אלבה זכתה בפרס נויהאוסנס (Neuhausens) בשנת 1907 והציגה במוזיאון ויילה לאמנות ובתצוגת האביב שבפריז.
במסגרת מילוי מקומה של הדוגמנית של גוטליב, החלה ללבוש בגדי נשים. תחילה נתבקשה לדגמן גרביונים ונעלי עקב כדי שרגליה של אלבה יוכלו למלא את מקומן של אלו של הדוגמנית הקבועה. אלבה הרגישה נוחות מפתיעה כשעשתה כן. במהלך הזמן, גוטליב התפרסמה בזכות ציוריה שתיארו אישה יפה בעלת עיני שקד ומבט רדוף הלבושה כמיטב האפנה. ב-1913 הקהל נדהם לגלות שהדוגמנית שהיוותה את ההשראה לציוריה של גוטליב ולדמות הפאם פאטאל הכובשת היא למעשה בן זוגה לכאורה של גוטליב.
בשנות ה-20 וה-30 אלבה הציגה את עצמה בקביעות כאישה. היא נהגה להיעלם לרחובות פריז כשהיא לבושה כדוגמנית צמרת. כשגוטליב הציגה אותה בבגדי אישה, היא עשתה זאת כאחותו של איינר וגנר. רק חבריה הקרובים ביותר ידעו כי מדובר באיינר עצמה.
הניתוח להתאמה מגדרית.
ב-1930 נסעה אלבה לגרמניה לצורך ניתוח להתאמה מגדרית, שהיה בזמנו ניתוח ניסיוני ומסוכן, בסדרה של ארבעה ניתוחים שנמשכו על פני שנתיים סך הכול. הניתוח הראשון, הסרת האשכים, נעשה תחת השגחתו של הסקסולוג מגנוס הירשפלד בברלין. יתר הניתוחים בוצעו על ידי קורט וורנקרוס, רופא במרפאת הנשים המחוזית של דרזדן. בניתוח השני הושתלה שחלה בחלל הבטן, בשלישי הוסר הפין וכיס האשכים, וברביעי הושתלו רחם ונרתיק. הסיבה שבגינה הושתלו בגופה של אלבה איברי רבייה נשיים במקום אלו הגבריים הייתה רצונה להביא ילדים לעולם.
בזמן הניתוח האחרון, תהליך שינוי המין של אלבה כבר הפך לחדשות מרעישות בעיתוני דנמרק וגרמניה. בית משפט דני ביטל את נישואי בנות הזוג וגנר באוקטובר 1930, ואלבה שינתה חוקית את שמה ומינה, כולל קבלת דרכון תחת שמה החדש. היא הפסיקה לצייר, כי סברה שחלק זה שייך לעברה כאיינר. לאחר התפרקות נישואיה, היא חזרה לדרזדן לניתוח האחרון.
מותה.
ביוני 1931 עברה אלבה את הניתוח הרביעי והאחרון לשינוי מינה הפיזיולוגי מזכר לנקבה, שכלל השתלת רחם ובניית נרתיק. שני התהליכים האלו היו ניסיוניים בזמנו. היא נפטרה שלושה חודשים לאחר הניתוח מדום לב שנגרם מזיהום שהתפתח כתוצאה מדחיית הרחם על ידי גופה.
לאחר מותה של אלבה נישאה גוטליב לקצין בצבא האיטלקי, טייס ודיפלומט, רב-סרן פרננדו פורטה, ועברה עמו למרוקו. פרננדו ביזבז את כל חסכונותיה של גרדה, ולאחר מספר שנים במרקש ובקזבלנקה התגרשו השניים. גוטליב חזרה לדנמרק, שם היא נפטרה חסרת כול בשנת 1940.
אזכורים בתרבות.
הספר "מאיש לאישה: שינוי המין הראשון" נכתב על ידי אלבה ופורסם לראשונה ב-1933.
פסטיבל הקולנוע הלהט"בי MIX Copenhagen מעניק מדי שנה ארבעה פרסי "לילי" על שמה של אלבה.
הסופר האמריקאי דייוויד אברסהוף כתב בשנת 2000 את הרומן הנערה הדנית, המתאר את סיפור חייה הבדוי של לילי אלבה. הרומן הפך לרב-מכר בינלאומי ותורגם ל-12 שפות. הגרסה הקולנועית הופקה על ידי גייל מוטרוקס וניל לביוט בכיכובו של אדי רדמיין המגלם את אלבה.
אמנת באלטה לימאן
נץ ארך-זנב
נץ ארך-זנב (שם מדעי: "Urotriorchis macrourus") הוא עוף דורס דמוי נץ והוא המין היחידי בסוגו.
מאפיינים.
אורכו של הנץ 56–65 ס"מ ומוטת הכנפיים 81–90 ס"מ. הזנב ארוך מאוד ואורכו 30–37 ס"מ. הנקבות גדולות מהזכרים ב-15%. הוא בעל נוצות אפורות-כחלחלות על פלג הגוף העליון עם חזה אדמדם ועיניים צהובות. הזנב ארוך ושחור עם כמה קווצות לבנות ואורכו הוא מעל 50% מאורך הגוף. למעשה הוא בעל הזנב הארוך ביותר לעוף דורס יחד עם הזרון "Circus cinereus".
הנץ חי ביערות הגשם של מרכז ומערב אפריקה ותופס בעיקר עופות, סנאים וזוחלים קטנים אותם הוא קוטל במיומנות. לעיתים הוא גם תופס תרנגולות כשהוא מזדמן לכפרים. הוא חי בבדידות ובונה את הקן על ענפים גבוהים. עונת הקינון חלה באזור יולי-אוגוסט. לא ידוע יותר מדי פרטים על הרגליו בטבע.
הנץ נפוץ למדי ואינו מצוי בסכנה. עם זאת הוא עלול להיפגע מכריתת יערות הגשם בהם הוא חי.
נץ שחור
נץ שחור (שם מדעי: "Accipiter melanoleucus") הוא מין של נץ החי ביערות אפריקה המשוונית כולל אגן הקונגו.
זהו הנץ הגדול ביותר באפריקה ואחד מהגדולים בעולם והוא מגיע לאורך 50 ס"מ ומוטת כנפיים של 1 מטר. המשקל של הזכרים מגיע ל-450–650 גרם בעוד שמשקל הנקבות מגיע ל-750-1,020 גרם. כמשתמע משמו נוצותיו שחורות כמעט לגמרי, כשהצד החיצוני של הכנפיים לבן וכן הזנב והשת. המקור והרגליים צהובות והעיניים אדומות. בזנבם יש 3–4 נוצות אברה והם מעופפים מיומנים ובעלי יכולת לתמרן בין היערות בהם הם חיים.
אקולוגיה.
הנץ מצוי באפריקה שמדרום לסהרה בעיקר במערב אפריקה מקניה עד דרום אפריקה ומערבה עד סנגל. הוא מצוי בעיקר ביערות גשם או יערות פתוחים וכן בערבות שיחיים ואף בסוואנה הפתוחה. כמו כן הוא מצוי בביצות, ביצות מנגרובים ובחוף הים ואף באזורים עירוניים. באזורים מסוימים כריתת היערות פוגעת במספרם. בדרומה של אפריקה באזור כף התקווה הטובה, הם מקננים על החוף ועלולים לאבד את קינם לאווזי היאורית הארסיביים. כעל כן הם נוהגים לקנן באזורים מרוחקים יותר או לחכות שהאווזים יגמרו את עונת הקינון.
הנצים נוהגים לצוד בעיקר עופות עד גודל בינוני ועד גודל של 300 גרם. הם עפים בדממה מעבר לעצים ותופסים בזריזות ציפור שלא זיהתה את הטורף. לעיתים נדירות הם מנהלים מרדף עם קרבנותיהם. הטרף נקטל באמצעות הטפרים העצומים ששוברים את צווארו או קורעים את בשרו. לעיתים הם צדים גם טרף המצוי על הקרקע.
המינים המועדפים עליהם הם יונים שניצודות בעיקר על ידי הזכרים והנקבות צדות יונים גדולות יותר וגם מיני פרנקולין, פנינייה (שיכולה לשקול עד 1 ק"ג) ואף דורסים קטנים יותר לרבות נצים אחרים.
משפחה מקננת מסתמכת על מושבות קינון של יוני סלע שמהם הם ניזונים והם מהגרים אחריהם עד למגורי אדם. לעיתים נדירות יותר הם יצודו גם יונקים קטנים כמו עכברים או סנאים וגורי נמיות.
עד כאן צעירים למען ישראל
עד כאן צעירים למען ישראל היא עמותה ישראלית, העוסקת בביצוע תחקירים ובפעילות ציבורית נגד תופעות שלטעמה פוגעות בחוסנה ובתדמיתה של מדינת ישראל. העמותה מחדירה אנשים לארגונים הנתפשים בעיניה כארגונים אנטי-ישראליים, מתוך מטרה לאסוף מידע אודות אותם ארגונים, לפרסם את הממצאים באמצעי התקשורת או למסור אותם לידי רשויות החוק.
פעילות העמותה.
העמותה הוקמה ב-21 בספטמבר 2015 על ידי אבירם זאבי (עובד המשרד לביטחון פנים) וליאור בן צור ביוזמת גלעד אך שהקים בקיץ 2013 את עמותת "מגן לישראל יהודית ודמוקרטית" המפעילה את "עד כאן". בין השנים 2014–2019 ביצעו חברי העמותות תחקיר על שוברים שתיקה, תעאיוש, בצלם, שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם, אנרכיסטים נגד גדרות, עקבות-ארכיוני הכיבוש, לוחמים לשלום ועוד. לדברי העמותה במהלך הפעילות נחשפו שורה של עבירות אשר מבוצעות בקביעות על ידי הארגונים; שקרים והסתה המופצים בעולם נגד מדינת ישראל, חיילי צה"ל ומפקדיו ותושבי יהודה ושומרון; קשרים חסויים בין ארגונים שונים; ועידוד הפרות סדר והפגנות אלימות נגד חיילי צה"ל.
העמותה מקיימת פעילות חינוכית ועורכת הרצאות במכינות קדם צבאיות ובמוסדות לימוד.
חשיפות ופרסומים של העמותה.
תחקיר על עזרא נאווי.
התחקיר הראשון שפורסם על ידי העמותה, שפורסם בתוכנית "עובדה" ששודרה ב-7 בינואר 2016, עסק בעזרא נאווי, פעיל תעאיוש, ונטען בו כי נאווי, בעזרת של פעילים המשתייכים לארגונים "בצלם" ו"רבנים למען זכויות אדם", התחזה למתווך קרקעות כדי להפליל ערבי ישראלי ולהסגירו לביטחון המסכל הפלסטיני, באשמת מכירת קרקעות להתנחלויות. בתחקיר נכלל תצלום בו התגאה נאווי כי הסגיר בעבר בנסיבות דומות שלושה ערבים לכוחות הביטחון הפלסטינים וכן כי גרם למותו של פלסטיני בשם אבו חליל, אשר רצה למכור את אדמתו הפרטית ליהודים. בעקבות הכתבה נעצר נאווי כשניסה לצאת מהארץ ונחקר במחוז ש"י של המשטרה. ב-27 במרץ 2016 המליצה המשטרה להעמיד את נאווי וגיא בוטביה, פעיל נוסף בתעאיוש, לדין. ב-24 במאי 2018 הוגש נגד נאווי כתב אישום בגין מגע עם סוכן זר.
תחקיר על ארגון 'שוברים שתיקה'.