חוק האינסטרומנט
קיקה קוסטאס
יצחק אופק
יצחק אופק (6 במאי 1931 - 8 בנובמבר 2015, כ"ו בחשוון תשע"ו) היה יו"ר הוועד האולימפי בישראל, יו"ר ההתאחדות לספורט בישראל ומזכ"ל "הפועל". נוסף לכך, היה רכז הימייה הארצי במרכז הפועל בתל אביב, יו"ר ועדת השיט ליד ההתאחדות לספורט בישראל, מנהל אגף הארגון ועוזר מזכ"ל (של יצחק פנאי) ורכז ההסברה ודובר מרכז הפועל.
תקופת בראשית ב"הפועל" חיפה.
אופק נולד בחיפה להורים שעלו מפולין בסוף שנות העשרים. בגיל 10, הצטרף עם עוזי אחיו התאום לימיה של הפועל חיפה, שפעלה בחוף "שמן" ליד בית חרושת "שמן" במפרץ חיפה. מקס קלפוס, מאמן השחייה שראה אותו שוחה בבריכת בת גלים צרף אותו גם למחלקת השחייה שפעלה בברכה ונוהלה מ-1947 על ידי צבי רסנר. דויד הרשלר (מנהל הספורט בהפועל חיפה), הטיל עליו לגבות מסי חבר מ-72 חניכי מחלקת השחייה. הוא קיבל עליו את המשימה ברצינות רבה ודמי החבר שימשו למימון נסיעות המחלקה לתחרויות ברחבי הארץ. בתקופה זו הוסמך אופק כמאמן שחייה על ידי בוב קיפוט, מאמן שחייה אולימפי מפורסם בארצות הברית, שהדריך בקורס למאמנים שנערך בבריכת השחייה בימק"א בירושלים.
אופק אימן מספר שנים שחייה באגודת הפועל חיפה. בין השחיינים שאימן נמנים מיכה קניץ ועמי שלף. הוא הקים את קבוצת הכדורמים של הפועל חיפה אותה אימן בנימין ראושניץ. וב-1953 עם הגיעו לתל אביב הצטרף לקבוצת הכדורמים של הפועל תל אביב. נוסף להדרכה בשחייה הדריך אופק קבוצות נוער בפעילות ימית מעשית ותאורטית. המטרה הייתה הכשרת ימאים צעירים לשירות בפלי"ם, בצי הסוחר, בדייג והתיישבות ימית.
רכז הימייה במרכז הפועל.
משנת 1953 ועד 1970 שימש אופק כרכז הימייה הארצי במרכז הפועל בתל אביב ובשנת 1960 כיהן כיו"ר ועדת השיט ליד ההתאחדות לספורט בישראל.
כשיצאה משלחת ישראל למשחקים האולימפיים במלבורן 1956, ביקש אופק מחיים גלובינסקי ראש המשלחת, להביא חומר כתוב על תחרויות השיט באולימפיאדה – תקנונים, סוגי המפרשיות וכדומה. חומר זה היווה בסיס לפיתוח ענף השיט הספורטיבי. אופק פנה להתאחדות השיט הבינלאומית בלונדון וזו שלחה בדואר טפסים כדי שישראל תירשם כחברה בהתאחדות הבינלאומית לשיט. איגוד שיט עדיין לא היה קיים, לכן נרשמה מחלקת הימייה של מרכז "הפועל" כחברה בהתאחדות הבינלאומית לשיט. בשנת 1960 כאשר הוקמה ועדת שיט ליד ההתאחדות לספורט בישראל, תוקן הרישום בהתאחדות הבינלאומית לשיט, IYRU.
נושא פיתוח השיט הספורטיבי עלה לדיון ב"הפועל" וזכה לתמיכה עקרונית. ה"חבל ימי לישראל", המתקצב העיקרי של השיט באגודות הימיות, טען שאין זה מתפקידו לממן פעילות ספורט ורכישת מפרשיות, אלא מימון פעולות חינוך והכשרת ימאים לספנות. ב-1969 קבלה ועדת השיט בהתאחדות לספורט עצמאות והפכה לאיגוד השיט בישראל.
אופק הוביל את השיט הספורטיבי להישגים רבים: הראשון היה ב – 1969 זכייה במדליית זהב באליפות העולם בשיט מפרשיות מדגם 420 שנערכה בסנדהם, שוודיה והייתה אליפות עולם ראשונה שמדינת ישראל זכתה אי פעם. בעקבות ההישג, ארחה ישראל ב – 1972 את אליפות העולם במפרשיות מדגם 420 בחופי ת"א. מוקה לימון שימש כיו"ר הוועדה הציבורית ואופק כראש הוועדה המארגנת.
ענף השיט מוסיף עד היום להיות ענף עתיר הישגים במשחקים האולימפיים, באליפויות עולם ובאליפויות יבשת אירופה .
במרכז הפועל.
בשנת 1961 מונה אופק לשמש כרכז הכדורגל במרכז הפועל, כעבור שנה פרש מריכוז הענף והוטלו עליו שלושה תפקידים בעת ועונה אחת: מנהל אגף הארגון ועוזר מזכ"ל (של יצחק פנאי),רכז ההסברה ודובר מרכז הפועל וזאת בנוסף לתפקידו כיו"ר ההתאחדות לספורט החל מ-1971. הוא נשא בתפקידים אלו עד 1976 אז נבחר למזכ"ל "הפועל" ובמקביל ליו"ר הוועד האולימפי. כמו כן כיהן אופק כסגן יו"ר (וגם יו"ר בפועל) של המועצה להסדר ההימורים בספורט שהוקמה בשנת 1967 והזרימה מיליוני שקלים לפיתוח הספורט בישראל.
השנים בהן כיהן יצחק אופק כמזכ"ל הפועל, נחשבות לאחת התקופות המוצלחות של התאגדות "הפועל" והספורט בישראל. בשנים אלו הוקמו ברחבי הארץ עשרות אולמות ספורט, מגרשי כדורסל ומתקני ספורט: שופץ אצטדיון הכדורגל ברמת גן, הוקם מרכז הספורט הלאומי בשיתוף עיריית תל אביב בהדר יוסף (אצטדיון האתלטיקה, מגרשי הטניס ואולם הכדורסל), הוקם המטווח הלאומי לקליעה בהרצלייה, והוקם מרכז ההדרכה על שם עמנואל גיל במרכז הימי בשדות ים.
אופק הפעיל את משרדי מרכז "הפועל" כמטה יעיל, והפועל זכה להגמוניה בכל ענפים הספורט והשיא היה בעונת 1988/9, בה זכו ספורטאי "הפועל" בכל אליפויות הספורט במדינה למעט טניס. הפועל תל אביב זכתה באליפות בכדורגל והפועל גליל עליון בכדורסל.
בתקופת כהונתו של אופק כמזכ"ל הפועל נערכו ארבע פעמים "משחקי הפועל", שהיו אירועי השיא של הספורט בישראל. מוסדות הספורט הבינלאומיים הכירו בהם כמשחקים אזוריים. משחקי הפועל פורסמו בלוח אירועי הספורט הבינלאומיים בעולם. במשחקי הפועל השתתפו אלופי עולם, אלופים אולימפיים, אלופי יבשות ומדינות. משחקי הפועל נערכו אחת לארבע שנים – שנתיים לפני או אחרי משחקי ה"מכבייה". ב"משחקי הפועל" וב"מכבייה" השתתפו הנבחרות הלאומיות של ישראל בכל הענפים.
במסגרת משחקי הפועל נערכו גם אליפויות CSIT, ארגון ספורט הפועלים הבינלאומי. באליפויות אלו נטלו חלק מאות ספורטאים מארגוני ספורט הפועלים בעולם.
אופק היה הנציג של CSIT בארגון הגג של התאחדויות הספורט הבינ"ל AGFIS ומושב זה הקנה לאופק ול"הפועל" מגע ישיר עם ראשי התאחדויות הספורט הבינלאומיות, כגון פיפ"א, פינ"א פיב"א פיל"א ועוד 48 התאחדויות ספורט בינלאומיות והקשר הזה סייע מאוד בארגון משחקי הפועל.
במסגרת האגף לספורט עממי של "הפועל" פעלו המחלקות הספורט במקומות העבודה. ואחת לשנה נערכה ה"ספורטיאדה", כנס ספורט ארצי של מקומות העבודה, ותחרויות בענפי הספורט השונים.
ה"ספורטיאדה" נערכה במקומות שונים בארץ, בטבריה, ובבאר שבע. החל מ-1983, נערכת ה"ספורטיאדה" באילת, מאז היא מתקיימת שם בקביעות מדי שנה. זהו מפעל הספורט העממי הגדול במדינה.
במסגרת האגף לספורט עממי וכותרת "הפועל" נערכו בכל שנה עשרות צעדות ומרוצים, משחים עממיים. ארגון "צעדת ירושלים" עבר לניהול מרכז הפועל. "מרתון תל אביב" שנערך מדי שנה מאז 1979 בשיתוף עיריית תל אביב והעיתון "ידיעות אחרונות" היה למרוץ מוכר ובינלאומי ובמרוץ "מרתון ת"א" השתתפו רבבות.
הוויכוח על תקציב הספורט בתקופת כהונתו של אופק.
ניהול ספורט מחייב תקציבים כספיים גדולים. אבל תקצוב הספורט על ידי הממשלה הוא שולי, נושאי ביטחון וקליטת העלייה קדמו לכל תחום אחר. בשנות החמישים תקציבו הזעום של הספורט נכלל בתקציב משרד החינוך בסעיף הכשרת מורים לחינוך גופני.
דוד בן-גוריון שראה בספורט תחום חשוב, הקים בשנת 1960 ועדה בראשות ראובן דפני לבדיקת נושא הספורט. חברי הוועדה נחמיה בן אברהם וישראל אשל המליצו על הקמת רשות הספורט והחינוך הגופני במשרד החינוך. המלצות אושרו והוקמה רשות הספורט בראשותו של ראובן דפני.
באותם ימים סבלו אגודות "הפועל" מגירעונות כספיים גדולים, בייחוד הסניפים העירוניים, האחריות לניהול הסניפים חלה על מועצות הפועלים והפיקוח המקצועי והתקציבי על מרכז "הפועל". סניפי הפועל ניזונו מהקצבות מרכז "הפועל", (מכספי הטוטו), הרשויות המקומיות ומהקצבה זעומה של מועצות הפועלים. ב-1973 הוקמה במרכז הפועל יחידה לפיקוח על תקציבי הסניפים בראשה ניסן ורדומיצקי, שפעלה בתיאום עם מחלקת הארגון של ההסתדרות.
ההסתדרות קבעה כי חלוקת האחריות לניהול הכספי יהיה בידי מועצות הפועלים, והפיקוח על ידי מרכז הפועל. נוצר מצב בלתי אפשרי. אופק חזר ותבע מההסתדרות להעביר את האחריות המלאה לניהול הסניפים לידי מרכז הפועל. תביעה שנדחתה על ידי מועצות הפועלים שראו בסניף "הפועל" נכס מקומי ואלקטוראלי חשוב.
הוועדה המרכזת של ההסתדרות הקימה ועדה בראשות אהרון הראל מנהל מחלקת הארגון של ההסתדרות לבדיקת המצב. הוועדה קיימה דיונים ממושכים, ראיינה מזכירי מועצות פועלים ומזכירי סניפי הפועל. והמליצה בפני הוועדה המרכזת של ההסתדרות שלא לשנות את המצב וכי "האחריות המלאה לניהול סניפי הפועל תהיה על מועצות הפועלים".
מועצות הפועלים ברובן, כשלו. הדוחות והמאזנים של המפקח על תקציבים בסניפי הפועל הצביעו על המשך הניהול הגירעוני שתפחו ופגעו גם בפעילות מועצות הפועלים עצמן. נוצר לחץ אדיר להגדלת ההקצבות. מרכז "הפועל" לא יכול היה להגדיל את תמיכתו מעבר לתקציבו המאוזן.
בין אופק ומזכ"ל ההסתדרות ישראל קיסר נתגלו אי הבנות. קיסר דרש שמרכז "הפועל" ימנע הקצבות לסניפים גירעוניים. מזכירי מועצות הפועלים הפעילו לחצים על מרכז "הפועל" להגדיל את ההקצבות הכספיות. עצירת ההקצבות משמעותן סגירת קבוצות הכדורגל. מרכז הפועל סירב לתביעת קיסר, מספר קבוצות כדורגל, בצר להן, פנו לרשות המקומית שהתנתה תמיכת כספית גדולה בהפיכתן לקבוצות עירוניות ללא שם "הפועל", התוצאה: מספר קבוצות כדורגל הפכו לקבוצות עירונית וניהול ושליטת מנהלי חברות פרטיות תמורת חסויות כספיות.
שחקנים זרים בקבוצות הכדורגל והכדורסל.
התקשורת ומנהלי הקבוצות בליגות הבכירות בכדורגל תבעו לאפשר שיתוף שחקנים זרים, בהנחה שהמשחקים יהיו יותר אטרקטיביים והכנסות הקבוצות והטוטו יגדלו. אופק התנגד לשיתוף שחקנים זרים מחשש להגדלת הגירעונות. קיסר מזכ"ל ההסתדרות תמך בעמדת אופק והתנגד בתוקף לשיתוף שחקנים זרים ונציגי הפועל, שהיוו רוב בהנהלת ההתאחדות לכדורגל, מנעו החלטה לשיתוף שחקנים זרים.