ב-1282 קיבל רשות מנסיכי גרמניה להעניק לבניו אלברכט ורודולף ולחתנו ונצל את האדמות שכבש מידיו של אוטוקר, ואלו הפכו בהמשך לטריטוריה גרעינית של ממלכת הבסבורג. רודולף נלחם בניסיונות ההתרחבות של הצרפתים בגבולו המערבי באמצעות נישואיו לאיזבלה, ביתו של יו הרביעי דוכס בורגנדי, וכן באמצעות שכנוע של אוטו הרביעי, רוזן בורגונדיה לקבל את מרותו. אף על פי כן, השפעה צרפתית בחצר האפיפיורית, מנעה ממנו להכריז על רודולף כקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
עם ביסוס שלטונו הטיל רודולף מסי קבע גבוהים על היהודים המתגוררים בשטח הנתון למרותו ובמקביל הטיל איסור על עזיבת הממלכה בלי רישיון מיוחד ותשלום כל המיסים
ב-28 ביוני 1286, ד' בתמוז ה'מ"ו, תפסו אנשיו של רודולף את המהר"ם מרוטנבורג כאשר היה בדרכו אל מחוץ לתחומי ממלכתו. לאחר שהכניס אותו למאסר דרש עבורו כופר גדול מן הקהילה היהודית. על פי המסורת היהודית, סירב המהר"ם מרוטנבורג להשתחרר בעבור הכופר, שכן "אין פודין השבויים יותר מכדי דמיהן מפני תיקון העולם שלא יהו האויבים מוסרין עצמם עליהם לשבותם." המהר"ם מרוטנבורג אכן לא נפדה, ומת בזמן מאסרו שנים ספורות לאחר שמת רודולף.
מוות ומורשת.
בשנותיו האחרונות, דאג רודולף לשלום בליבת ממלכתו שבצפון גרמניה וכן עשה כל שביכולתו לבסס את מעמדו ואת שלטון בית הבסבורג. כאשר חש כי מותו קרב, נסע לעיר שפייר מתוך מודעות היסטורית: "הווה נמהר ונגיע אל שפייר, שם שוכבים אבות אבותיי, שהיו גם הם מלכי גרמניה." שם אכן מת ב-1291.
רודולף מוזכר בקומדיה האלוהית של דנטה בכמה מקומות שונים. בכל אזכוריו הוא מתואר כשליט שהביא על האימפריה הרומית הקדושה רעה. כך מתואר שהביא על איטליה את פצעי מותה, כך שלא יוכל עוד מלך אחר לשקמה, כמו כן מתאר את הגופרית ששורפת את רודולף ואת צ'ארלס מפני שלא דאבו בליבם אודות נתיניהם. כמו כן, מוזכר רודולף בספרים נוספים של דנטה מלבד הקומדיה האלוהית, לדוגמה בספרו הפילוסופי "המשתה" (קונביביו – Convivio) מוזכר רודולף כשליט רודף בצע ותענוגות.
עדותו הספרותית של דנטה אודות רודולף מקבלת משנה תוקף מעדויות היסטוריות. אישיותו של רודולף אכן הייתה קשוחה, והוא היה ידוע בסגנונו הקשה ובצורה שבה שלט בנתיניו ביד רמה. קשיחות זו נודעה גם בקרב בנו, ממשיך דרכו, אלברט הראשון. מדיניות המיסוי שלו הייתה קשה בהתאם, והביאה לכך שעם מותו התאחדו שלוש פרובינציות שווייצריות כדי לארגן מרד כנגד שלטון בית הבסבורג האוסטרי.
מורשתו של רודולף נמצאת בפולקלור האוסטרי מאז ימיו, וכוללת בין היתר פואמות ובלאדות. המשורר האוסטרי פרנץ גרילפרצר חיבר עבורו מחזמר שגולל את סיפורו של מזלו הטוב ומותו של המלך אוטרק", וחלקים גדולים מן המחזה הוקדשו להלל ושבח לבית הבסבורג.
משפחתו.
בשנת 1251 התחתן רודולף עם גרטרוד מהוהנבורג, בתם של בורקהארד החמישי, רוזן הוהנבורג ומכטילד מטיבינגן, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
בשנת 1284 התחתן רודולף עם איזבל מבורגנדיה, מלכת גרמניה, בתם של היינריך הרביעי, דוכס בורגונדיה וביאטריס מנווארה, דוכסית בורגונדיה, אך לא היו לו ילדים ממנה.
קלייר וואזן
פרופסור קלייר וואזן (בצרפתית: Claire Voisin) (נולדה ב-4 במרץ 1962) היא מתמטיקאית צרפתייה הידועה בשל עבודה בתחום הגאומטריה האלגברית ובמיוחד בנושא תיאורית הודג' ומעגלים אלגבריים.
קורות חייה.
וואזן נולדה בשנת 1962 בקומונה סן-לה-לה-פורה (Saint-Leu-la-Forêt) השוכנת בקרבת פריז. כבר מגיל צעיר התעניינה במתמטיקה, וגילתה עניין מיוחד בשאלות "פתוחות"; אולם התעניינותה גברה עם תחילת עבודתה על תזת הדוקטורט שלה, כשהתחילה לקרוא מחקרים בנושא גאומטריה אלגברית.
קלייר וואזן נשואה למתמטיקאי ז'אן-מישל קורון, ולהם חמישה ילדים.
מחקרה.
פרופסור קלייר וואזן היא מומחית בגאומטריה אלגברית העוסקת במספרים מרוכבים. לאחר שהגישה את התזה שלה בשנת 1986 בהנחייתו של פרופסור ארנו בוביל, החלה וואזן לעבוד במכון הלאומי הצרפתי למחקר מדעי כאחראית על מחקר וכמרצה, אך בעיקר ייעצה לסטודנטים.
היא ידועה בעיקר על עבודתה בגאומטריה אלגברית תוך התייחסות מרכזית למבני הודג' ולסימטריה מראתית. וואזן כתבה מספר ספרים על תאוריית הודג', וידועה במיוחד על הקמתה של יריעת אהלר הקומפקטית. בנוסף קיבלה קלייר וואזן הכרה על כך שהוכיחה שההכללה של השערת הודג' על ידי יריעת אהלר שגויה. השערת הודג' היא אחת משבע בעיות המילניום של מכון קליי למתמטיקה משנת 2000, שהפרס על פתירת כל אחת מהן עומד על מיליון דולרים.
בנוסף לעבודתה על השערת קודאירה, עבדה על מציאת פתרון למקרה הכללי של השערת גרין על הסיזיגיה של הטבעה הקנונית בעקום אלגברי. המקרה הגנרי של השערת גרין העסיק את עולם הגאומטריה האלגברית מעל שני עשורים עד שוואזן פתרה אותו.
משנת 2016 היא המתמטיקאית האישה הראשונה החברה בקולז' דה פראנס.
רות בנריטו
רות מארי רוגאן בנריטו ( באנגלית: Ruth Mary Rogan Benerito; 12 בינואר 1916 – 5 באוקטובר 2013) הייתה כימאית במחלקת החקלאות של ארצות הברית וממציאה אמריקאית. בנריטו החזיקה ב-55 פטנטים ביניהם המצאת "כותנה קלת טיפול" (easy-care cotton) העוסקת בבגדי כותנה שלא מתקמטים ולאחר מכן הובילה לפיתוח ביגוד "שטוף ולבש" (wash-and-wear) עם אותה מטרה.
קורות חיים.
רות מארי רוגאן בנריטו נולדה בניו אורלינס, לואיזיאנה בשנת 1916 לשני הורים ואחות. אביה עסק בהנדסה אזרחית ואמה הייתה אמנית ופעלה למען זכויות נשים.
בנריטו סיימה את לימודיה בתיכון בגיל 14 ושנה לאחר מכן התחילה ללמוד במכללה לנשים (H. Sophie Newcomb Memorial College) שם סיימה את לימודיה ב-1935 כשקיבלה תואר ראשון בכימיה. בשנת 1938, קיבלה בנריטו תואר שני בפיזיקה באוניברסיטת טוליין וב-1948 קיבלה דוקטורט בכימיה פיזיקלית באוניברסיטת שיקגו.
בשנת 1950, נישאה רות לפרנק בנריטו ושלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1953, בנריטו החלה לעבוד במרכז המחקר הדרומי של מחלקת החקלאות של ארצות הברית שם עבדה עד 1986 וחקרה עם שותפיה למעבדה סיבי כותנה, מה שהוביל אותם לפיתוח הביגוד שלא מתקמט.
ב-1970 בן זוגה, פרנק בנריטו, נפטר.
לאחר שפרשה ממחלקת החקלאות של ארצות הברית, המשיכה בנריטו ללמד באוניברסיטת ניו אורלינס עד שהייתה בת 81.
ב-5 באוקטובר 2013, נפטרה רות בביתה.
המצאת הבד שלא מתקמט.
בנריטו רשמה 55 פטנטים העוסקים בעיקר בכימיה של צמח הכותנה. כאשר עבדה במחלקת החקלאות של ארצות הברית היא ושותפיה למחקר פיתחו בד כותנה שלא מתקמט, מה שהוביל אותם לייצור בדים לא מתקמטים שחסך למשפחות זמן רב של גיהוץ בגדים, פעולה שנחשבה ליומיומית באותה תקופה.
בפיתוח הכותנה שלא מתקמטת בנריטו וצוות המחקר שלה השתמשו בתהליך שנקרא קשר צולב, בו הפולימרים המרכיבים את הכותנה (צלולוז) נקשרים חזק אחד לשני וכך מורידים את הסיכוי שלו להתקמט מכיוון שהפולימרים קשורים חזק אחד לשני.
ננסי מקרי
ננסי מקרי (באנגלית: Nancy Makri, נולדה ב-5 בספטמבר 1962) היא פרופסור לכימיה ופיזיקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. מקרי היא החוקרת הראשית בקבוצת המחקר "קבוצת מקרי", שעוסקת בהבנה התאורטית של הדינמיקה הקוונטית במולקולות גדולות ובמצב מרוכז של החומר.
מקרי חוקרת את הדינמיקה הקוונטית התאורטית של מערכות מרובות אטומים, ופיתחה סימולציות מספריות ארוכות טווח של אינטגרל מסלול של מערכות קוואנטיות.
ילדות וחינוך.
ננסי מקרי נולדה באתונה, יוון ב-5 בספטמבר 1962. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת אתונה ב-1985 עם תואר ראשון בכימיה, בהנחיית פרופסור סי. איי. ניקולאידס. לאחר מכן היא למדה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וקיבלה את הדוקטורט שלה ב-1989, תחת ההנחיה של וויליאם ה. מילר. עבודת הדוקטורט שלה עסקה ב"שיטות תאורטיות ללמידה של דינמיקות כימיות". ב-1992 היא נישאה לכימאי מרטין גרואבל, ולהם שני ילדים-אלכס וואלרי.
קריירה.
מקרי הייתה עמיתה זוטרה באוניברסיטת הרווארד, בין השנים 1989-1991, והצטרפה לסגל הכימיה של אוניברסיטת אילינוי באורבנה שמפיין ב-1992. ב-1996 היא נהייתה פרופסור חברה עם קביעות, וב-1999, פרופסור לכימיה ופיזיקה. היא החוקרת הראשית של קבוצת המחקר "קבוצת מקרי" שעוסקת בהבנה התאורטית של השלב המרוכז של הדינמיקה הקוונטית, וכתבה במשותף מעל 100 מאמרים מדעיים. מקרי היא גם חברה ב-"מכון בקמן למדע וטכנולוגיה".
מטרת המחקר.
כאשר רוצים לחשב מה יהיה מצבם הקוונטי של אטומים בודדים או מולקולות קטנות בעוד זמן מסוים ניתן להשתמש ב"משוואת שרדינגר". אך כיוון שכאשר יש אטומים רבים שקרובים אחד לשני באותה מולקולה הם משפיעים אחד על השני, סיבוכיות החישוב עולה מאוד. מטרת המחקר של ד"ר מקרי היא למצוא דרך לחשב את המיקום של אטומים בעוד זמן מסוים, גם כאשר המולקולה היא מולקולה גדולה (כאשר יש בה הרבה אטומים), וגם כאשר היא במצב מרוכז (מצב שהוא לא גז, כלומר נוזל או מוצק).
פרסים.
בין הפרסים וההוקרות שבהם זכתה ד"ר מקרי נמנים:
ג'יין טיילור
ג'יין אלן טיילור (אנגלית: Jean Ellen Taylor; נולדה ב-17 בספטמבר 1944) היא מתמטיקאית אמריקאית, פרופסור אמריטה באוניברסיטת ראטגרס ומרצה אורחת במכון למתמטיקה באוניברסיטת ניו יורק.
ביוגרפיה.