גנאברי נולד בשטוטגרט לאב מחוף השנהב ואם גרמניה. בילדותו היה אצן מוכשר אך לבסוף בחר בכדורגל על חשבון האתלטיקה. בשנת 2010 עבר גנאברי מקבוצת נעוריו, שטוטגרט, לארסנל האנגלית תמורת מאה אלף לירות שטרלינג. גנאברי הגיע לארסנל רק בשנת 2011 מכיוון שטרם מלאו לו 16 שנים בעת חתימתו. גנאברי הצטרף לארסנל באופן רשמי בעונת 2011–2012. בשנה זו שיחק בעיקר בקבוצת הגיל של מתחת ל-18 אך בעקבות הופעותיו המרשימות, קודם לקבוצת המילואים. עד לסיום העונה גנאברי שותף בשישה משחקים בהם כבש שני שערים. בעונת 2012–2013 זומן לקבוצה הבוגרת של ארסנל למשחקי טרום העונה. הוא שותף במשחק הידידות נגד פ.צ. קלן בו שיחק 24 דקות, עד שהוחלף על ידי מרואן שמאח'. גנאברי ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון ארסנל 1–6 נגד קובנטרי סיטי, כאשר החליף את אלכס אוקסלייד-צ'מברלין. ב-20 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 0–1 לנוריץ' סיטי. במשחק זה הוא היה לשחקן השלישי הכי צעיר המופיע במשחק ליגה בהיסטוריה של ארסנל, לאחר ג'ק וילשייר וססק פברגאס. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כאשר נכנס כמחליף בהפסד 0–2 לשאלקה 04. במשחק הראשון של העונה נכלל בסגל של ארסנל אך התחיל את המשחק כמחליף. ב-22 בספטמבר פתח לראשונה בהרכב בניצחון 1–3 נגד סטוק סיטי. גנאברי הבקיע את השער הראשון שלו כמקצוען בניצחון 1–2 נגד סוונזי סיטי. בניצחון 0–2 נגד קריסטל פאלאס ספג עבירה שהובילה לכדור עונשין לטובת ארסנל. פתיחת העונה המוצלחת זיכתה אותו במועמדות לתואר "נער הזהב" וכמו כן חתימה על חוזה ארוך טווח עם ארסנל. גנאברי החמיץ את רוב עונת 2014–2015 בעקבות פציעה. באוגוסט 2015 עבר בהשאלה לקבוצת וסט ברומיץ' אלביון.
ורדר ברמן.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם גנאברי בוורדר ברמן, ששילמה עבורו חמישה מיליון לירה שטרלינג לארסנל. מאמנו של גנאברי בארסנל, ארסן ונגר, דווקא רצה להאריך את חוזהו של גנאברי, אך זה העדיף לעבור משום שהעדיף לקבל הזדמנויות רבות יותר. גנאברי שיחק עונה אחת בוורדר ברמן, אותה התחילה הקבוצה בתחתית, אך התאוששה בחצי השני וסיימה במקום השמיני, כאשר גנאברי הצטיין והבקיע 11 שערי ליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם מקס קרוזה, פין ברטלס ותומאס דילייני.
באיירן מינכן וההשאלה להופנהיים.
ב-11 ביוני 2017 חתם גנאברי על חוזה לשלוש עונות בבאיירן מינכן, תמורת דמי העברה של 8 מיליון אירו לורדר ברמן. כעבור כחודש הושאל גנאברי להופנהיים לעונה אחת, על פי בקשתו, על מנת לצבור דקות משחק. גנאברי היה פצוע בחלק הראשון של העונה והחמיץ מספר משחקים, אך רשם עונה טובה מאוד כשהבקיע עשרה שערי ליגה ב-22 הופעות, וסייע להופנהיים לסיים במקום השלישי, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם מרק אות. בתום ההשאלה, חזר גנאברי לבאיירן מינכן.
ב-1 באוקטובר 2019 הבקיע גנבארי ארבעה שערים בניצחונה של באיירן מינכן בתוצאה 2–7 נגד טוטנהאם הוטספר במסגרת ליגת האלופות.
במחזור הפתיחה של עונת 2020/2021, הביסה באיירן את שאלקה 04 בתוצאה 0–8, כאשר גנאברי כובש שלושה שערים.
נבחרת לאומית.
גנאברי ייצג את נבחרות הנוער של גרמניה ובשנת 2015 צורף לנבחרת גרמניה עד גיל 21. גנאברי זומן לסגל הגרמני לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, והבקיע שישה שערים בטורניר האולימפי. גנאברי ונבחרת גרמניה האולימפית הפסידו בגמר לנבחרת ברזיל האולימפית בבעיטות הכרעה, וזכו במדליית כסף.
ב-11 בנובמבר 2016 ערך גנאברי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, כששיחק 90 דקות והבקיע שלושער בניצחון 0–8 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. עם זאת, גנאברי לא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2018.
הקטור ביירין
הקטור ביירין מורונו (בספרדית: Héctor Bellerín Moruno, נולד ב-19 במרץ 1995) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני המשחק בעמדת המגן בארסנל.
קריירה.
ביירין נולד בברצלונה והתחיל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של ברצלונה. בקיץ 2011 עבר למחלקת הנוער של ארסנל, ולאחר כשנתיים, ביולי 2013 חתם על חוזה מקצועי בקבוצה. הוא ערך את הופעת הבכורה בארסנל ב-25 בספטמבר 2013 בתיקו 1-1 וניצחון 4-3 בפנדלים נגד וסט ברומיץ' אלביון במסגרת גביע הליגה. חודשיים לאחר מכן, ביירין הושאל לקבוצת ווטפורד עד סוף העונה, אך הוא חזר מההשאלה לארסנל בפברואר 2014.
ב-16 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה בליגת האלופות בהפסד 2-0 נגד בורוסיה דורטמונד. ב-18 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בפרמייר ליג בתיקו 2-2 נגד האל סיטי. ביירין הבקיע את שערו הראשון בארסנל ב-1 בפברואר 2015 בניצחון 5-0 מול אסטון וילה.
לקראת תחילת עונת 2015/2016 הוא חתם על חוזה ארוך טווח בארסנל. ביירין היה השחקן היחיד מארסנל אשר נבחר לקבוצת השנה בפרמייר ליג. בנוסף, זכה במקום השלישי בשחקן העונה של ארסנל.
את עונת 2015/2016 פתח כשחקן בהרכב הפותח והועדף על פניהם של מתייה דבושי וקאלום צ'יימברס. בזכות היכולת הטובה שהציג בליגה, זכה ביירין לזימון בכורה לנבחרת ספרד לקראת יורו 2016.
ב-31 באוגוסט 2021 חזר לאחר 10 שנים לספרד והושאל לריאל בטיס לעונה אחת.
סגנון משחק.
ביירין ידוע בזכות המהירות שלו. בתחילת עונת 2014/15 שבר את שיאו של ת'יאו וולקוט בריצת 40 מטרים ובכך הפך לשחקן המהיר ביותר במדי ארסנל.
תארים.
ארסנל.
ריאל בטיס
סטיב ג'ובס (סרט)
סטיב ג'ובס (באנגלית: Steve Jobs) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי שיצא לאקרנים באוקטובר 2015, המבוסס על חייו של מייסד אפל, סטיב ג'ובס, ובכיכובו של מייקל פסבנדר. הסרט בוים על ידי דני בויל ונכתב על ידי אהרן סורקין.
תקציר עלילה.
הסרט מגולל את סיפורו של מייסד חברת "אפל" סטיב ג'ובס (מייקל פסבנדר), ומתמקד בדקות ובהשתלשלות האירועים שקדמו להשקות המשמעותיות בחייו. הוא חושף את מערכות היחסים המרכזיות והמורכבות לאורח הדרך עם שותפיו סטיב ווזניאק (סת' רוגן), מנהלת השיווק של אפל ג'ואנה הופמן (קייט וינסלט), וכן עם בתו ליסה, אליה התכחש בשנותיה הראשונות. עלילת הסרט מציגה גם את אישיותו, שתוארה כגאונית, אך גם דורסנית וחסרת פשרות מאידך, יחד עם החיבורים שערך בחייו. הסרט חושף את ההשקות המרכזיות בהיסטוריה של החברה: השקת מחשב ה"מקינטוש" בשנת 1984, אירוע החברה "NeXT" (אותה ייסד) בשנת 1988, והשקת מחשב ה-"iMac" בשנת 1998.
קישורים חיצוניים.
ביקורות:
אפוריזם
אָפוֹרִיזְם (מיוונית: ἀφορισμός aphorismos, "תיחום". בהגדרת האקדמיה ללשון העברית: מֵימְרָה), הוא אמרה תמציתית המביעה אמת כללית, עקרון או אבחנה פקחית אשר נאמר או נכתב באופן לקוני וקליט. השימוש במונח נעשה לראשונה בחיבורו של היפוקרטס האפוריזמים.
המשפט הראשון מעבודתו הוא:
המונח יושם בהמשך לעקרונות מדעי הטבע ולאחר מכן לעקרונות פילוסופיים, מוסריים, וספרותיים. שימוש מודרני לאפוריזם הוא בדרך כלל אמירה או טענה תמציתית המבטאת אמת סובייקטיבית, או הבחנה באופן קצר וחכם.
דוגמה מפורסמת היא:
בפילוסופיה ובספרות.
לאוסף של אפוריזמים, ידוע לעיתים גם כספרות חכמה, היה משקל חשוב במערכת הערכים של מספר תרבויות בעבר כגון, כתבי הסוטרא בהודו, מגילת קהלת, החדית' באסלאם.
אפוריזם מהווה חלק חשוב גם בכתביהם של סופרים מודרניים לדוגמה הפתגמים ההולנדיים של פיטר ברויגל האב.
האוסף הידוע של אפוריזמים שייך לארסמוס מרוטרדם. בנוסף ידועות עבודותיהם של בלז פסקל, פרנסואה דה לה רושפוקו, ניטשה וויטגנשטיין.
בחברה.
בתרבויות רבות יש חכמים או גיבורי תרבות אשר מייחסים להם את האפוריזם. דוגמאות לכך הן: שבעת חכמי יוון, קונפוציוס ושלמה המלך.
כמו כן, נהוג לצטט באופן שגוי או באופן הפוך אפוריזם לשם הומור. לדוגמה ביצירותיהם של פ. ג. וודהאוס, טרי פראצ'ט ודאגלס אדמס יש משחקי מילים המשנים את משמעות האפוריזמים.
פון מאנשטיין
פון מנשטיין
מיגל ריינה
מיגל ריינה סנטוס (בספרדית: Miguel Reina Santos, נולד ב-21 בינואר 1946 בקורדובה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער. ריינה החל את הקריירה שלו בקורדובה, ואת עיקר הקריירה שלו בילה בקבוצות ברצלונה ואתלטיקו מדריד. לאורך קריירה שנפרסה 16 שנים, בין 1964 ל-1980, הופיע מעל ל-300 פעמים בליגה הספרדית. הוא זכה פעמיים בפרס זאמורה על היותו השוער היעיל ביותר בליגה לאותה עונה. בנוסף לכך, ערך ריינה 5 הופעות במדי נבחרת ספרד והוא נכלל בסגלה למונדיאל 1966.
קריירה.
קריירת מועדונים.
ריינה נולד וגדל בקורדובה שבאנדלוסיה. בצעירותו הצטרף למחלקת הנוער של קורדובה, וב-11 באוקטובר 1964, בגיל 18, ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק הליגה נגד אלצ'ה. מנקודה זו ועד סוף העונה היה השוער הפותח בהרכב הקבוצה, למרות גילו הצעיר. הוא סייע לקורדובה להגיע למקום ה-5 בליגה בסוף העונה. בעונה הבאה המשיך לשחק בעקביות בהרכב, הוא פתח ב-20 משחקים עד ינואר 1966. יכולתו הטובה של ריינה במדי קורדובה משכה את תשומת לבה של ברצלונה, מהקבוצות הבכירות בכדורגל בספרד, והוא הצטרף לשורותיה בחלון העברות של החורף.