משנות השישים ועד שנות השמונים, ל'אנגל כתבה עשרות ספרים לילדים ולמבוגרים. ארבעה ספרים היו לסדרת "יומני קרוסוויק" (שם הייתה מבלה את חודשי הקיץ), ובהם זכרונותיה האוטוביוגרפיים. באחד הספרים, The Summer of the Great-grandmother (1974), ל'אנגל מספרת על חוויית הטיפול באמה לעת זקנתה; ובספר Two-Part Invention (1988), היא סיפרה על נישואיה. את הספר הזה היא סיימה לאחר מות בעלה מסרטן בספטמבר 1986.
שנותיה המאוחרות.
ב-1991 ל'אנגל נפצעה קשות בתאונת דרכים, אך החלימה מספיק כדי לבקר באנטארקטיקה ב-1992. בנה, ביון פרנקלין, נפטר בדצמבר 1999 בגיל 47.
לקראת סוף חייה, ל'אנגל כבר לא יכלה ללמד או לטייל בגלל מצבה הבריאותי, בעיקר דלדול העצם ושטף דם מוחי בו לקתה ב-2002. היא גם הפסיקה את מסעות הנאומים שלה והסמינרים שהייתה עורכת. בתקופה זו, יצאו לאור מספר אוספים של כתבים מוקדמים שלה, חלקם בפעם הראשונה.
לא'נגל נפטרה במוסד סיעודי לא רחוק מביתה בקונטיקט, ב-6 בספטמבר 2007. היא נקברה בכנסיית הקתדרלה של סיינט ג'ון במנהטן.
אמונה דתית.
ל'אנגל הייתה אפיסקופלית אדוקה אשר האמינה בגאולה אוניברסלית. היא כתבה "כולם יגאלו בזמנו של האל, לא רק החלק הקטן של האוכלוסייה שניתן לו החסד להכיר ולקבל את ישו. אלא כל הצאן האובד והגנוב. כל הקטנים האבודים". בגלל אמונתה, חנויות ספרים נוצריות רבות סירבו למכור את ספריה, שגם הוחרמו לעיתים קרובות מבתי ספר וספריות נוצריות. מנגד, חלק ממבקריה החילונים טענו שכתביה דתיים מדי.
פרסים, הוקרה, וארגונים.
בנוסף למספר רב של פרסים, מדליות, ואותות אשר זכתה עבור ספריה, ל'אנגל עצמה גם זכתה בפרסים והוקרה רבים במהלך השנים. אלה כללו הסמכה כגבירת צדק במסדר ג'ון הקדוש (1972); קבלת תליון האוניברסיטה מאוניברסיטת דרום מיסיסיפי (1978); מדליה מסמית קולג', "עבור שירות לקהילה או למכללה אשר מדגימה את המטרות של מדעי הרוח" (1981); פרס סופיה להצטיינות בתחומה (1984); מדליית רג'ינה (1985); פרס ALAN לתרומה יוצאת דופן לספרות נוער, מאת המועצה הלאומית של מורים לאנגלית (1986); ואת פרס קרלן (1990).
ב-1985 היא הייתה מרצה אורחת בספריית הקונגרס, ונתנה נאום שכותרתו "העז להיות יצירתי!" באותה שנה היא החלה קדנציה של שנתיים כנשיאת גילדת הסופרים. בנוסף היא קיבלה יותר משנים עשר תוארי דוקטור לשם כבוד. ב-1995 היא הייתה סופרת הבית של "מגזין ויקטוריה". ב-1997 היא קיבלה הכרה למפעל חיים בפרסי עולם הפנטזיה.
ל'אנגל קיבלה את פרס מרגרט א. אדוארדס מאגודת הספרנים האמריקאית ב-1998. פרס אדוארדס מוענק בשל "תרומה משמעותית ומתמשכת לספרות נוער". ב-2004 היא קיבלה את המדליה הלאומית למדעי הרוח, אך לא השתתפה בטקס בשל בריאות לקויה. ל'אנגל נכנסה להיכל התהילה לסופרים של ניו יורק ב-2011.
ב-2012, בסקר של ז'ורנל ספריות בתי הספר, "קמט בזמן" נבחר כספר השני בפופולריות שלו בין כל הרומנים לילדים, מאחורי "חוות הקסמים".
ב-2013, מכתש על כוכב הלכת מרקורי נקרא על שמה של ל'אנגל.
אוסף מדלן ל'אנגל.
מאז 1976, במכללת וויטון באילינוי, קיים אוסף מיוחד של מסמכים של ל'אנגל, ועוד מגוון של חומרים אחרים, מתאריכים החל מ-1919. אוסף ל'אנגל כולל כתבי-יד של רוב עבודותיה, אלה שראו אור ואלה שלא, כמו גם ראיונות, תמונות, אודיו, וידאו, מצגות, וכן מערך נרחב של התכתבות עם ילדים ומבוגרים, כולל יצירות אמנות שנשלחו לה על ידי ילדים.
סקירה ביבליוגרפית.
ספריה הידועים יותר של ל'אנגל מחולקות בין שתי מסגרות קיומיות - "קרונוס" ו"קאירוס". בכרונוס מתרחשים סיפוריהם של משפחת אוסטין, והיא מוצגת בעיקר כמציאותית, אבל מדי פעם עם אלמנטים שעשויים להיחשב כמדע בדיוני. בקאירוס מתרחשים סיפוריהם של משפחות מארי ואוקיף, והיא מוצגת בעיקר כעולם מציאותי, עם אלמנטים של פנטזיה וקסם. למרות ההבדלים, אי אפשר לראות את הסביבות כמציאויות נפרדות, מכיוון שיש "קרוס-אובר" בין הדמויות של המשפחות השונות, וההבדלים מתרחשים בעיקר בין דורות, וישנם אירועים היסטוריים המשותפים להן.
בנוסף לרומנים ושירה, ל'אנגל כתבה הרבה עבודות עיוניות, כולל אוטוביוגרפיה (יומני קרוסוויק) וכן חקירות של נושאים של אמונה ואמנות. עבור ל'אנגל, ההבחנה בין כתיבה בדיונית וכתיבת זכרונות הייתה לעיתים מטושטשת. אירועים אמיתיים מהחיים שלה וההיסטוריה המשפחתית מצאו את דרכם לתוך ספריה, בעוד אלמנטים בדיוניים, כגון שמות בדויים של אנשים ומקומות, נמצאים ביומניה.
תמה שחוזרת על עצמה בעבודתה, לעיתים מרומזת ולעיתים מפורשת, היא שהתופעות שאנשים קוראים להן אמונה, מדע, וקסם הם רק היבטים שונים של המציאות.
עבודות נבחרות.
קאירוס.
דור ראשון (מארי)
גונסלו גדש
גונסלו מנואל גנצ'יניו גדש (בפורטוגזית: Gonçalo Manuel Ganchinho Guedes; נולד ב-29 בנובמבר 1996 בבנבנטה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת וולברהמפטון וונדררס ובנבחרת פורטוגל.
קריירת מועדונים.
גדש גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון. ב-4 בינואר 2015 ערך גדש את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 0–3 על פנאפייל במסגרת המחזור ה-15 בליגת העל הפורטוגלית. הוא ערך בעונת , בה זכתה בנפיקה ליסבון באליפות פורטוגל ובגביע הליגה הפורטוגלית, 5 הופעות ליגה בלבד, עם 34 דקות משחק סה"כ.
ב-15 בספטמבר 2015 ערך גדש את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על אסטנה במסגרת המחזור הראשון של שלב הבתים לעונת 2015/2016. ב-26 בספטמבר הבקיע גדש את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-67 בניצחון 0–3 על פאסוס די פריירה במסגרת המחזור ה-6 בליגה. 4 ימים לאחר מכן הבקיע גדש את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, שער בדקה ה-51 בניצחון 1–2 על אתלטיקו מדריד במסגרת המחזור השני בשלב הבתים. בעונת , עונה נוספת בה זכתה בנפיקה ליסבון בדאבל, ערך גדש 18 הופעות ליגה ו-7 הופעות בליגת האלופות.
ב-25 בינואר 2017 חתם גדש בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית בתמורה ל-30 מיליון יורו. ב-29 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מונקו.
ב-1 בספטמבר 2017 הושאל גדש לוולנסיה מליגת העל הספרדית. ב-9 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אתלטיקו מדריד. ב-15 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בניצחון 3–6 על ריאל בטיס.
ב-27 באוגוסט 2018 חתם גדש בוולנסיה בתמורה ל-40 מיליון יורו.
ב-8 באוגוסט 2022 חתם בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג, תמורת 32 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית.
ב-14 בנובמבר 2015 ערך גדש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, כששיחק 81 דקות בהפסד 0–1 לנבחרת רוסיה במשחק ידידות. 3 ימים לאחר מכן ערך הופעה נוספת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-63 בניצחון 0–2 על נבחרת לוקסמבורג במשחק ידידות. ב-10 בנובמבר 2017 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 0–3 על .
ב-9 ביוני 2019 כבש את השער היחיד בניצחון נבחרתו 1–0 על נבחרת הולנד בגמר ליגת האומות 2018/2019.
צופים בגלות
צופים בגלות, המכונה גם "Scouts-in-Exteris", הם שבטים/קבוצות של צופים וצופות שהוקמו מחוץ למדינת המוצא שלהם כתוצאה ממלחמה ושינויי ממשל. אין לטעות בין המושג הזה לבין סניפים בחו"ל של צופים עבור בני-נוער שהוריהם מוצבים במדינות שונות בשל הצבה צבאית או עסקית, כגון צופי צבר של תנועת הצופים העבריים בישראל.
מעת לעת במשך קיומה, תנועת הצופים דוכאה על ידי שינויים בממשלה, בדרך כלל כאשר משטר אוטוריטרי עלה לשלטון, כמו בתקופה האחרונה במדינות קובה, לאוס, מיאנמר והרפובליקה העממית של סין.
היסטוריה.
בוויקטוריה, אוסטרליה קיים ארגון הצופים והצופות האתני של ויקטוריה (ESGAV), אשר כולל שבעה לאומים אירופאים והוא מפעיל מחנה שנתי חניכי הצופים באוסטרליה. במדינות רבות בעולם, כגון צופי ארצות הברית, קבוצות צופים בגלות מתפקדות כיחידות צופים בתוך ארגון הצופים המארח של אותה מדינה. יש קבוצות "צופים בגלות" אסטוניות בניו יורק וצופים ארמנים בקליפורניה, הפועלים תחת ההנהגה המקומית של תנועת הצופים של אמריקה.
בגרמניה ישנה האחווה הצופית אשר נוסדה על ידי צופים וצופות מאפגניסטן, בשם "De Afghanistan Zarandoi Tolana-Afghanische Pfadfinder Organisation" (אגודת צופי אפגניסטן), המזוהה עם "Verband Deutscher Altpfadfindergilden e.V." (אחוות גילדות צופי גרמניה לשעבר), חברה ב. יו"ר האחווה הצופית הוא סעיד חביב, סגן הנשיא לשעבר של ארגון צופי אפגניסטן.
לקבוצות הצופים בגלות, הפועלים רבות למען הקהילה מחוץ למולדתם, יש לפעמים כעס על כך שהם לא הוכרו על ידי הארגון העולמי של תנועת הצופים במהלך התקופות הטוטליטריות של מדינותיהן. לכן, קבוצות כאלה מחוזרות בגלוי להצטרפות לפדרציה העולמית של צופים עצמאיים (WFIS).
באטמן - סדרת האנימציה
יצחק בראנס
יצחק (איציק) בראנס הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי ויושב ראש מועדון כדורת הדשא לעיוורים ברעננה.
קריירה.
בראנס היה מראשוני שחקני כדורת דשא לעיוורים בישראל. בשנים 1994, 1995, 1999, 2000, 2001, 2004 ו-2006 זכה בתואר אלוף ישראל לדרגת הקושי B1.
ב-1993 יצא להתחרות באליפות העולם וזכה במדליית הכסף בתחרות הזוגות. במסגרת אליפויות העולם הבאות חזר וקצר הישגים (מדליות כסף באליפות העולם לשנת 2005 ו-2011 ומדליות ארד בשנים 2001–2002). במדליית הארד באליפות העולם 2002 זכה במסגרת תחרות יחידים.
בשנת 1996 השתתף באולימפיאדת הנכים באטלנטה וזכה במדליית ארד.
בשנים 2000 ו-2006 זכה בתואר "ספורטאי השנה" ובשנת 2008 בתואר "ספורטאי העשור" באירוע שקיים משרד התרבות והספורט.
פאוור ריינג'רס דינו צ'ארג'