מרים ריינר מתארת: "אנחנו מעמידים אנשים בתוך מציאות מדומה ומבקשים מהם לפתור בעיות ולבצע משימות מסוגים שונים. באותו הזמן אנחנו מחברים אותם למכשיר אא"ג כדי לאסוף מידע על פעילות המוח. אנחנו נעזרים בנתונים על המידה שבה הם למדו, על חיוויי התפיסה במציאות המדומה ועל השפעולים במוח כדי ליצור מודל של למידה מיטבית. באמצעות תזמור הגירויים החושיים במציאות המדומה או הרבודה אנחנו יכולים להפוך את העולם הסינתטי לזרז יעיל במיוחד לשפעול אזורים במוח הקשורים ללמידה ולשיפור התפיסה הקוגניטיבית. אנחנו יודעים היום כיצד לייצר אינטראקציות ראשוניות חווייתיות שמובילות לשיפורים בתפקוד הקוגניטיבי, כגון קיצור זמן העיבוד במוח ושיפורים בדיוק ובגיבוש הזיכרון. במעבדה למציאות מדומה ולנוירו-קוגניציה בטכניון בדקנו צירופים שונים של זמינויות חושיות היוצרים אקולוגיה חדשה ש"מדברת" אל מנגנוני המוח. התוצאות שקיבלנו הראו מנגנונים מבוססי אא"ג למדידת עומס מנטלי בזמן למידה, תנאים לשפעול מנגנונים הקשורים לסיבוב מנטלי ולשיקול מרחבי, מערכת נוירוני-מראה ללמידה באמצעות חיקוי, ואינטראקציות אדם-אדם משופרות הנסמכות על סביבות מציאות מדומה ורבודה."
פרימטולוג
טפילי תטולה
טפילי תטולה הם מיני בעלי חיים המשתמשים בחיות אחרות כדי לטפל בביציהם ובצאצאיהם.
התופעה נפוצה במיוחד אצל עופות המטילים את ביציהם בקינים של עופות אחרים. אצל מרבית העופות, הטפילים הגוזלים והביצים דומים לגוזלים והביצים של המינים שמועדפים עליהם כ"מאמצים" לגוזלים. העופות הטפילים הידועים ביותר הם הקוקייתיים וכמותם נוהגים גם האלמנתיים, האוביליים, מיני פזאיים שונים וברווז שחור-ראש. התנהגות נפוצה יותר היא היטפלות למקננים אחרים בתוך אותו המין. כך נוהגים מספר מיני ברווזים.
בנוסף לעופות ישנם עוד מינים טפילים - סינודונטיס הקוקייה משתמש במיני אמנוניים לטיפול בצאצאיו ובעולם החרקים ידועים סוגי הדבורים Nomada וPolistes כטפילים של דבורים אחרות.
עופות.
קוקיות.
הקוקייתיים היא משפחת העופות טפילי התטולה הידועים ביותר. השם באנגלית הוא "cuckoo", שם שמזכיר מאוד את השם קוקייה ונובע מאונומטופיה. אצל חלק ממיני הקוקייה הטפילים, הנקבה יכולה להטיל ביצים בתוך 10 שניות. בדומה לתרנגולות, נקבות הקוקייה מסוגלות להטיל ביצה אחת ביום, ובין 18 ל-16 ביצים בעונה.
למרות הדימוי הרווח, מרבית הקוקיות (תשעים מינים מתוך 149 מיני הקוקיה ), דווקא מקננות ומטפלות בביציהן ובגוזליהן בעצמן. רק 56 מינים מן העולם הישן ועוד שלושה מינים מן העולם החדש נטפלים לעופות אחרים.
הטלה וגידול.
לכל מין עוף טפיל יש מינים שהם מעדיפים להטיל בקניהם את הביצים שלהם, ולרוב הגוזלים והביצים דומים לגוזלי וביצי המין המארח. הנקבות של המינים הטפילים מסוגלות להטלה מהירה ביותר, וזאת כדי להטיל את הביצים כאשר בעלת הקן לא שמה לב לכך. אצל חלק מעופות הטפילים הגוזלים אוכלים או דוחפים מהקן את הביצים של הגוזלים האחרים. הנקבה המארחת לרוב לא מבחינה בכך שהגוזל הוא לא הגוזל שלה, אם כי לרוב הוא מגיע בסופו של דבר לגודל גדול יותר מאמו המאמצת.
עצמאות.
לאחר שהגוזל מגיע לבגרות, הוא עוזב את הקן המארח. הוא חי לבדו עד שהוא מוצא בן זוג.
דגים.
דוגרי-פה.
סינודונטיס הקוקייה, דג ממשפחת המוקוקיידים, הוא טפיל תטולה של מספר אמנוניים דוגרי-פה. הביצים נשמרים בפה של הדג המאכסן, ובוקעים לפני הביצים של המאכסן עצמו. דגי הטפיל שבקעו אוכלים את ביצי המאכסן בעודם בפיו.
טפילי "קן".
הקרפיון "Pungtungia herzi" הוא טפיל תטולה של המין "Siniperca kawamebari" ממשפחת הפרקות הממוזגות. הזכרים של המארח שומרים על הטריטוריה מפני טורפים עד לבקיעת הביצים, ויוצרים חלקה של קנים כעין "קן" באזור ההטלה. הנקבות (אחת או יותר לאזור) מבקרות במקום כדי להטיל ביצים. ביצי הטפיל קטנות יותר ודביקות יותר מביצי המארח. במחקר שנעשה נמצא שבכ-65% מאתרי ההטלה של המארח נמצאו ביצי טפיל.
חרקים.
חומסנות.
יש מינים שונים של דבורי קוקייה, כולן מטילות ביצים בתאי קינים של דבורים אחרות, אך בדרך כלל הן מסווגות כחומסנים (קלפטו-פרזיטים), ופחות כטפילי תטולה, משום שבשלבים הלא בוגרים הם כמעט לא ניזונות ישירות על ידי המארח הבוגר. במקום זאת, הם פשוט לוקחים את המזון שנאגר על ידי המארחים.
קרל אמסון יואל
קרל אַמסון יואל (בגרמנית: Karl Amson Joel; 20 בנובמבר 1889, קולמבורג - 4 בנובמבר 1982, נירנברג) היה סוחר טקסטיל גרמני יהודי, בעליה של חברת Joel Macht Fabrik. הוא סבם של המנצח והמוזיקאי בילי ג'ואל.
ביוגרפיה.
יואל, בנו של סוחר טקסטיל, ייסד בשנת 1928 בנירנברג חברה להזמנת מוצרי טקסטיל וביגוד בדואר. שנה לאחר מכן החל הייצור. חברתו של יואל הפכה במהרה לאחת המובילות בתחומי מכירות בדואר בגרמניה (יחד עם Quelle-Schöpflin).
לאחר עליית הנאצים לשלטון (1933) הופלה יואל על ידי המנהיגים האזוריים של המפלגה הנאצית, במיוחד יוליוס שטרייכר. לכן העביר יואל את החברה לברלין הבירה בשנת 1934, ושם שכר אתר למפעל בוודינג והתקין מכונות אריזה חדשות; מחלקת התפרים נותרה בנירנברג. עם התגברות האפליה (למשל, חיוב סימון משלוחים באות "J" כסמל ליהודי), ועם התגברות האריזציה, נאלץ יואל למכור את החברה ליוזף נקרמן  ב-1938. התשלום המקורי של 2.3 מיליון רייכסמארק הופחת על ידי נקרמן ל-1.1 מיליון רייכסמארק. הכסף הועבר לנאמנות לבנק הארדי ושות' (."Hardy &amp; Co)" בברלין.
ביולי 1938 היגרו יואל ואשתו מטה לשווייץ, שם למד בפנימייה בנם הלמוט (שנקרא מאוחר יותר הווארד), לימים אביו של בילי ג'ואל. כמי כסוּוג כ-"Devisenausländer" (מהגר מטעמים כלכליים) לא יכול היה יואל לקבל גישה אל חשבון הנאמנות בברלין. באוגוסט 1938 נאסרה חזרתו ובספטמבר הוחרמו יתר עסקיו. דרך צרפת ואנגליה הפליגו בינואר 1939 לקובה ומשם הגיעו לארצות הברית, שם פתח יואל עסק חדש ב-1942.
ב-1957 קיבל יואל פיצוי של 2 מיליון מארק גרמני מנקרמן עבור חברתו. באותה תקופה הייתה בבעלותו של נקרמן החברה המשגשגת ביותר בגרמניה להזמנות בדואר.
ב-1964 חזר יואל לנירנברג, שם נשאר עד מותו ב-1982.
יהודה צבי ברנדווין (הראשון)
דליה עמיהוד
דליה עמיהוד (1941 - 3 בינואר 2017) הייתה זמרת ישראלית, מחלוצות הזמר המזרחי בישראל.
ביוגרפיה.
דליה עמיהוד נולדה בארץ ישראל בימי המנדט הבריטי בשנת 1941, כדור חמישי. היא החלה את פעילותה כזמרת בשנות ה-50. סגנון שירתה לא היה מקובל באותה עת, ולטענתה על רקע זה היא הוחרמה ושיריה לא הושמעו ברדיו.
בין השנים 1962–1964 הופיעה באיראן, שרה שירים בפרסית והופיעה שם עם הזמר הארמני-איראני ויגן דרדריאן, שהיה פופולרי באיראן.
היא הופיעה ושרה בישראל גם בשפות עברית, טורקית ויידיש. היא נהגה להופיע בערבי שירה בציבור. הופיעה שנים רבות במועדון הזמר "היקב" בראשון לציון.
עם שיריה הידועים נמנים "סיגל" (שכתב והלחין אריס סאן), "סלע בודד", "פרח הלימון" ו"רק חיוך אחד" (שאותו שרה עם יהורם גאון). בין השירים השונים שביצעה היו "שיבולת בשדה", "הורה ממטרה", "ערב של שושנים", "נערה ושמה כנרת" ושירים נוספים.
היא הוציאה מספר אלבומים שכללו שירי ילדים ושירי ארץ ישראל, ובהם שלושה אלבומים בסדרה "לכל האוהבים לשיר".
עמיהוד נפטרה מדום לב בביתה בגבעתיים ב-3 בינואר 2017, בגיל 75. היא נטמנה בבית העלמין ירקונים, הותירה אחריה את בעלה, חיים אינסמן, עמו הופיעה גם בשירה, וכן בת משותפת.
יום הנראות הטרנסג'נדרית הבין-לאומי
יום הנראות הטרנסג'נדרית הבין-לאומי הוא חג המתרחש כל שנה ב-31 במרץ, ואשר מוקדש לאנשים טרנסג'נדרים ולהעלאת מודעות לאפליה ואלימות כלפי אנשים טרנסג'נדרים ברחבי העולם. החג נוסד על ידי הפעילה הטרנסג'נדרית רייצ'ל קרנדל במישיגן בשנת 2009 כתגובה להיעדר ימי ציון בקהילה הגאה לנושאים טרנסג'נדרים, בהביעה התסכול שהיום היחיד הקיים הוא יום הזיכרון הטרנסג'נדרי אשר מתאבל על אובדנם של אנשים טרנסג'נדרים בגין פשעי שנאה, אך שאינו מכיר או מכבד את חברי הקהילה הטרנסג'נדרים בעודם חיים. היום הבינלאומי לנראות טרנסג'נדרית הראשון נערך ב-31 במרץ 2009.
החג נחגג באירועים של קהילות טרנס ולהט"ב ברחבי העולם כולל ארצות הברית, קנדה, אנגליה, אירלנד, סקוטלנד, שוודיה, גרמניה וישראל.
ובנוסף, מתקיימים אירועים וירטואליים רבים במדיה חברתית ובאתרי אינטרנט, לרבות פייסבוק, טוויטר, טאמבלר ואינסטגרם. המשתתפים פרסמו סלפיז, סיפורים אישיים, נתונים סטטיסטיים לגבי סוגיות טרנסיות, ותכנים אחרים שמטרתם להעלות מודעות ולהגביר נראות.
הספרייה העירונית - כפר סבא
הספרייה העירונית - כפר סבא היא ספרייה הפועלת בשני מבנים המצויים בקריית ספיר שבמרכז כפר סבא, ובנוסף על כך מפעילה שבעה סניפים ברחבי העיר: המרכז הקהילתי ע"ש זאב גלר (רח' מור), המרכז קהילתי ע"ש אלי כהן (רח' ויצמן), בית הנוער והקהילה לזרוס (רח' רמז), בית הנוער והקהילה עציון (רח' הרב גולד), בית הנוער והקהילה קפלן (רח' ירמיהו), בית הספר רחל המשוררת (רח' נעמי שמר) ובית הספר ש"י עגנון (רח' ספיר)
היסטוריה.
ספריות שפעלו בכפר סבא לפני הקמת הספרייה העירונית ובמקביל לקיומה.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, הספרייה היחידה שפעלה בכפר סבא הייתה ספרייה שהשתייכה לוועדת התרבות של מועצת פועלי כפר סבא. בספרייה היו כ-1000 ספרים, וכ-50 קוראים קבועים.