עם שינוי הבעלות שונה שם החברה ל- "החברה הישראלית למדליות ולמטבעות". החברה פועלת תחת שני מותגים כאשר נוסף " The Holy Land Mint" לחברה הסכם לשיווק מטבעות מיוחדים של בנק ישראל. בנוסף להנפקת המדליות, החברה עוסקת בקידום האומנות הישראלית והיהודית באמצעות הפצת הדפסים אומנותיים על מדליות ומוצרים נוספים. החברה מייצרת מוצרי נוי, יודאיקה, תכשיטים ומפיצה מטבעות זיכרון של בנק ישראל. משרדי החברה ממוקמים בנשר, ויש לה מספר סניפים ברחבי הארץ.
פעילות החברה.
מטרותיה המקוריות של החברה, כפי שנקבעו בתקנון לכשנוסדה, נותרו כשהיו ללא שינוי גם כשהחברה עברה לבעלות פרטית.
החברה פועלת במספר תחומי פעילות:
הפצה בלעדית ומכירת מטבעות זיכרון בהנפקת בנק ישראל.
לבנק ישראל נתונה הסמכות הבלעדית להנפיק מטבעות והילך חוקי בישראל (שטרי כסף, מעות, מטבעות זיכרון ומטבעות מיוחדים) באישור המועצה המנהלית והממשלה. הנגיד הוא שקובע את צורתם של מטבעות הזיכרון והמטבעות המיוחדים ולשם כך הוא נעזר בוועדה לתכנון שטרי כסף, מעות ומטבעות זיכרון. בנק ישראל מנפיק על פי רוב חמישה מטבעות זיכרון חדשים בכל שנה ובכמויות מוגבלות, ארבעה מתוך החמישה מונפקים במסגרת של סדרות: "תמונות מן התנ"ך", "אתרי מורשת עולמית בישראל המוכרים על ידי אונסק"ו", "נופים בישראל", "ירושלים של זהב" (סדרת מטבעות בוליון זהב ישראלי) ומטבע זיכרון מיוחד מונפק כל שנה לקראת יום העצמאות והוא מוקדש לאחד ההישגים של מדינת ישראל.
כל המטבעות מופצים בלעדית בהתאם לחוק בנק ישראל על ידי החברה הישראלית למדליות ולמטבעות אשר הוסמכה לכך על ידי שר האוצר.
הנפקת מטבעות זיכרון על ידי בנק ישראל בכסף וזהב.
מטבעות הזיכרון מונפקים על ידי בנק ישראל במתכת יקרה כסף וזהב. מטבעות הכסף בעריך 1 שקל חדש וב-2 שקלים חדשים, מטבעות הזהב בעריך 5, 10 ו-20 שקלים חדשים.
לראשונה בשנת 2010, הנפיק בנק ישראל את מטבע "הבוליון הישראלי הראשון" בסדרה הנקראת "ירושלים של זהב".
מטבעות הבוליון בסדרה "ירושלים של זהב" מציגים אתרים מפורסמים בירושלים.
המטבעות מיוצרים בזהב טהור 9999. במשקל 1 אונקייה (31.1 גרם) בכמויות מרביות של 3,600 יח'. ערכם הנקוב 20 שקלים חדשים ומחירם משתנה כל יום בהתאם לתנודות במחיר הזהב העולמי.
הנפקת מדליות ממלכתיות.
לחברה הישראלית למדליות ולמטבעות הזכויות הבלעדיות (שהוענקו מטעם ממשלת ישראל) להנפיק מדליות ממלכתיות של מדינת ישראל. מדליות הן יצירות אמנות זעירות המנציחות את ההיסטוריה של האומה והמדינה ובמדליות הממלכתיות מוטבע סמל המדינה באישור וועדת "הסמל והדגל". באמצעות מדליות ממלכתיות, מונצחים אירועים היסטוריים בארץ ובעולם, בהם לקחה ישראל חלק.
המדליה הראשונה של מדינת ישראל, מדליית "השחרור", הונפקה בשנת 1958, שנת העשור לישראל. מדליית "השחרור" נושאת מצד אחד תעתיק של אחד המטבעות "יהודה השבויה" הרומיים (שהוטבעו אחרי חורבן בית שני וניצחון הרומאים) אולם בצדה השני, מוטבעת אם הבנים השמחה, המרימה את ילדה, לצד חקלאי עברי הנוטע עץ. שניהם יחד מסמלים את תקומת העם היהודי בארץ ישראל. מאותה שנה ועד היום, הונפקו מדליות רבות המנציחות את תולדות מדינת ישראל.
במדליות מונצחים אישים ומנהיגים בולטים בתולדות העם היהודי והמדינה בהם: ראשי ממשלה, נשיאים, ראשי המטה הכללי של צה"ל ואישים יהודים שתרמו לאנושות. בסדרת "חכמי ישראל" מוצגים רבנים חשובים שהשפיעו על העם לדורותיו ובסדרת "סיפורי העם" מתוארים סיפורי עם יהודיים. עוד הוטבעו מדליות ליחידות הקרביות של צה"ל, למטוסים, לטנקים ולספינות שנכנסו לספרי ההיסטוריה של המדינה.
כיום קיימות מדליות אמנות חדשניות כגון: מדליות פיסוליות שמייצגות סיפורים מן התנ"ך, פסיפסים עתיקים בארץ ישראל ומדליות בשיבוץ ליתוגרפיות של יצירות אמנות צבעוניות ידועות.
הנפקת מטילי זהב וכסף להשקעה החל מ1- גרם ועד 1 ק"ג.
החל משנת 2012 מנפיקה החברה הישראלית למדליות ולמטבעות מטילי כסף וזהב טהור להשקעה. המטילים במשקלים שונים החל מ-1 גרם ועד 1 ק"ג בזהב טהור 999.9 נושאים מספר סידורי וארוזים באריזת ביטחון סגורה. על כל מטיל מוטבעת יונת השלום במעופה מעל חומת ירושלים.
בגב כל מטיל חתום "הולילנד מינט" (סמלה המסחרי של החברה), משקל הזהב ומספרו הסידורי של המטיל. הנתונים מופיעים במקביל על מארז הביטחון.
מטילי הזהב מיוצרים במשקלים הבאים : 1 גרם, 2.5 גרם, 5 גרם, 10 גרם, חצי אונקייה, אונקייה אחת ואחד ק"ג.
שיתוף עם רשות העתיקות.
החברה הישראלית למדליות ולמטבעות מורשית למכור מטבעות עתיקים אותנטיים. במיזם משותף הנרקם עם רשות העתיקות, יצרה החברה הישראלית למדליות ולמטבעות רפליקות מדויקות של מטבעות עתיקים, כגון מטבעות עתיקים שנמצאו בקומראן ובמצדה (בהתאם לחוק האמריקאי, כל רפליקה נושא את המילה COPY כדי להימנע מספקות).
זכייה בפרסי יוקרה.
מספר מטבעות ישראל זכו בפרסים בתחרויות מטבעות בינלאומיות בזכות עיצוביהם ונושאיהם:
מיראז' (תופעה אופטית)
מִירַאז' (בצרפתית: Mirage) או מראה תעתועים הוא תופעה אופטית אטמוספירית שבה רואים בבואה אחת או יותר של עצם בנוסף לעצם עצמו. שמו הלועזי נגזר מהמילה הלטינית mirari שפירושה "להיות מודהם".
מיראז' תחתון.
מיראז' תחתון (inferior mirage) הוא הסוג הנפוץ יותר של מיראז'. הוא נקרא כך משום שהבבואה מופיעה מתחת לעצם. הוא נוצר על ידי שבירה קרן אור כאשר היא עוברת בשכבה חמה של אוויר המרחף קרוב לקרקע. לאוויר החם צפיפות נמוכה יותר ולכן מקדם השבירה שלו קרוב יותר ל-1 מזה של האוויר הקר שמעליו.
במדבר, מיראז' יכולה לגרום לרושם של אגם או מקווה מים גדול אחר באופק. זו בעצם בבואה של השמים המשתקפת מהאוויר החם המרחף קרוב לפני הקרקע. על כבישי זפת וחצץ, מיראז' נותנת רושם שעצמים מרוחקים משתקפים על ידי שלולית מים על הכביש.
מיראז' עליון.
מיראז' עליון (superior mirage) נוצר עקב היפוך טמפרטורות בשכבות האוויר קרוב לפני הקרקע, כך שהאוויר הצמוד לפני הקרקע קר מהאוויר שמעליו. במיראז'ים אלו, בבואה נוספת נראית מעל העצם הזקוף. צורה מיוחדת של מיראז' עליון קרויה פאטה מורגנה.
דוגמאות למיראז' עליון (היפוכי טמפרטורות מעל ימת סופיריור):
ניאו-פיאודליזם
ג'ון מונש
ג'ון מוֹנָש (באנגלית: John Monash; 27 ביוני 1865 - 8 באוקטובר 1931) היה מהנדס ותעשיין אוסטרלי יהודי אשר הפך למפקד הכוחות האוסטרליים במהלך מלחמת העולם הראשונה. מונש נחשב למפתח עקרונות הקרב המשולב, לאחד המצביאים המוכשרים והגדולים בהיסטוריה של אוסטרליה ולאחד המצביאים המצטיינים של מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה.
שנותיו הראשונות.
מונש נולד במלבורן שבאוסטרליה, למשפחה יהודית מפרוסיה (בית הוריו בפרוסיה שכן בסמיכות לביתו של אריך לודנדורף אשר הפך לראש המטה הכללי הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה). בשנת 1874 משפחתו עברה לניו סאות' ויילס. בעקבות הצטיינותו בלימודיו המשפחה חזרה למלבורן בשנת 1880 על מנת לאפשר לו לממש את הפוטנציאל שלו. הוא למד תחת אלכסנדר מוריסון בסקוטש קולדג' במלבורן, וסיים את לימודי הבגרות בגיל 13. במסגרת אוניברסיטת מלבורן הוא קיבל תואר שני בהנדסה בשנת 1893, תואר ראשון באמנות ובמשפט בשנת 1895, ודוקטורט בהנדסה בשנת 1921. עבד עבור קבלנים פרטיים בבניית רכבות וגשרים. בשנת 1894 נכנס לשותפות עם יהושוע אנדרסון כחברה לקבלנות וייעוץ. ב-1905 השותפות התפרקה, ומונש הקים יחד עם דוד מיצ'ל והכימאי ג'ון גיבסון חברה בשם Reinforced Concrete &amp; Monier Pipe Concrete Co, ובשנת 1906 הם הקימו בשותפות עם אנשי עסקים מדרום אוסטרליה את S.A. Reinforced Concrete Co. במסגרת פעולות אלו מונש היה מהחלוצים בשימוש בבטון מזוין באוסטרליה. הוא גם היה לנשיא המכון הוויקטוריאני למהנדסים וחבר במכון המהנדסים האזרחיים הלונדוני.
הוא נשא את ויקטוריה בשנת 1891 וב-1893 נולדה בתם היחידה, ברטה.
במסגרת לימודיו הצטרף מונש למחלקה האוניברסיטאית של המיליציה המקומית. ב-1887, הועלה לדרגת לוטננט במיליצית התותחנים בצפון מלבורן, ובשנים הבאות במקביל לעבודתו האזרחית עלה בדרגות הצבאיות במסגרת המיליציה. בשנים 1908–1912 היה מפקד קורפוס המודיעין האוסטרלי בוויקטוריה, עד שהועלה לדרגת קולונל בשנת 1913 ומונה למפקד בריגדת חיל הרגלים ה-13.
מלחמת העולם הראשונה.
גליפולי.
מונש היה בן 49 כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. הוא עזב את עיסוקיו הפרטיים ואת משפחתו והתנדב לשירות צבאי. בתחילה הוא מונה כצנזור הראשי של אוסטרליה, אך הוא לא היה מרוצה מהתפקיד ושיווע לתפקיד שטח. בספטמבר אותה שנה, כאשר הוקם הכוח האימפריאלי האוסטרלי קיבל מונש את הפיקוד על בריגדת הרגלים הרביעית שהייתה מורכבת מארבעה גדודים. מינוי זה נתקל בביקורת שנבעה ממוצאו היהודי גרמני של מונש ומחוסר ניסיונו הצבאי, ומנגד נתמך על ידי מספר רב של קצינים בכירים.