קאגאווה נעצר ביפן בשנת 1921 ולאחר מכן שוב בשנת 1922 על חלקו בפעילות אקטיביסטית במהלך שביתות. בעודו בכלא כתב את הרומנים "לחצות את קו המוות" ו"לירות בשמש". הראשון היה תיאור אוטוביוגרפי למחצה של הזמן ששהה בקרב עניי קובה. לאחר שחרורו סייע קאגאווה בארגון עבודות סעד בטוקיו, לאחר רעידת האדמה הגדולה של קאנטו בשנת 1923. בשנת 1925 עסק בהשגת זכות הצבעה אוניברסלית לגברים.
הוא הקים בשנת 1928 את הפדרציה היפנית של העבודה ואת הליגה הלאומית נגד המלחמה. במהלך תקופה זו המשיך לעסוק בהטפה בקרב עניי יפן, לקרוא להענקת זכות בחירה לנשים ולמדיניות חוץ של שלום. בין השנים 1926-1934 התמקד בעבודה האוונגליסטית שלו דרך תנועת מלכות האלוהים.
בשנת 1940 התנצל קאגאווה בפני הרפובליקה הסינית על הכיבוש היפני בסין. בעקבות צעד זה נעצר. לאחר שחרורו חזר לארצות הברית בניסיון עקר למנוע מלחמה בין ארצות הברית ליפן. בהמשך חזר ליפן שם המשיך את ניסיונותיו להשגת זכות בחירה לנשים. לאחר כניעת יפן שימש קאגאווה כיועץ לממשלת המעבר היפנית.
במהלך חייו כתב קאגאווה למעלה מ-150 ספרים. הוא היה מועמד לפרס נובל לספרות בשנים 1949 ו-1948 ולפרס נובל לשלום בשנים 1954 ו-1955.
מחלתו ומותו.
באוסקה, מרץ 1955 חלה קאגאווה בלבו, ובעקבות כך נשאר במיטתו במשך שבועיים. הוא המשיך לכתוב, להטיף ולפקח על פרויקטים שונים בהם עסק ולארח אורחים, למרות חששותיהם של בני משפחתו ומקרביו. במהלך השנים החמיר מצבו של קאגאווה, והוא אושפז שוב במשך שלושה חודשים בשנת 1959, בבית החולים סנט לוק בטקמאצו. בריאותו השתפרה בהדרגה באמצע אפריל, אלא שאז התדרדר שוב מצבו. ב-23 באפריל היה מחוסר הכרה למשך כמה שעות, ואז התעורר וחייך לאשתו ולסובבים. מילותיו הארונות היו "אנא עשו כמיטב יכולתכם לשלום העולם ולכנסייה ביפן".
קנטוריאנושי
קנטוריאנושי (בהונגרית: Kántorjánosi) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג (Szabolcs-Szatmár-Bereg) שבצפון-מזרח הונגריה, כ-300 ק"מ מהבירה בודפשט.
היסטוריה.
יהודי קנטוריאנושי.
יהודים החלו להתיישב בקנטוריאנושי במחצית השנייה של המאה ה-18. רובם היו סוחרים ובעלי מלאכה.
לאחר הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. במקום היו בית קברות יהודי (שעדיין קיים במקום), חברה קדישא, בית כנסת, בית מדרש, "תלמוד תורה" ו"חדר". בשירות הקהילה היו רב, שוחט, מלמד ושמש.
בשנת 1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה, הייתה קנטוריאנושי זמן מה תחת שלטון רומני. באותה תקופה היו היהודים נתונים למעשי שוד ולסחטנות ויהודי אחד נרצח. גם כששבה העיירה לריבונות הונגרית המשיכו השלטונות להתנכל ליהודים וקרקעות שהיו בבעלות שמונה מהם הופקעו. בהמשך הפקיעו רישיונות מסחר של יהודים, ויהודי העיירה עמדו בפני קשיי פרנסה רבים.
אחרי פרוץ המלחמה הוחלט על גיוס יהודים לעבודות כפייה במסגרת צבאית ובקיץ 1941 נלקחו כ-60 צעירים יהודים מקנוריאנושי לשדות המוקשים באוקראינה וכ-50 מהם ניספו.
כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה הועברו יהודי קנטוריאנושי לגטו שהוקם במאטסלקה שבו רוכזו כ-18,000 איש מן המחוז בתנאי צפיפות ורעב קשים. משם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה, חזרו מאושוויץ ומעבודות הכפייה כעשרים יהודים, שיפצו את בית הכנסת ואת בית העלמין של הכפר, אך ניסיונם לארגן מחדש את חיי הקהילה נכשל. תוך כמה שנים עזבו רובם.
לפחות 107 מיהודי הכפר לא שרדו את השואה, ולזכרם הוקמה אנדרטה במרכז הכפר.
מקיי
מקיי (McCay, MacKay או McKay) הוא שם משפחה ממקור סקוטי/אירי.
גזרת נל&quot;א
גזרת נל"א (נחי ל' הפועל א') היא גזרת פעלים השייכת לשפות השמיות.
גזרה זאת היא מגזרות הנחים, הכוללות שורשים שבחלק מהטיותיהם, אחת מאותיות השורש "נחה" (כלומר כתובה אך לא נהגית), או אינן נכתבות כלל. בגזרה נל"א נמצאים הפעלים של' הפועל שלהם היא א' המתפקדות כאם קריאה או לא נהגית כלל.
הגזרה באה לידי ביטוי בכל הטיות הפועל:
הגזרה קרובה לגזרת נלי"ה, ולעיתים נוטה על צורותיה (בלשון המקרא: לְמַלֹּאת במקום למלא; בלשון חז"ל: "מצינו" במקום מצאנו; בעברית מודרנית מדוברת נפוצות צורות כגון "מילִיתי" במקום "מילאתי"). יש שישה שורשי נל"א הנוטים בצורת הפעוּל כנלי"ה: ס.מ.א. (סמוי), ק.ר.א. (קרוי), מ.צ.א. (מצוי), נ.ש.א. (נשוי), ח.ב.א. (חבוי).
גזרת נלי&quot;ה
גזרת נלי"ה (נחי ל' הפועל י' ה') היא גזרת פעלים השייכת לשפות השמיות.
גזרה זאת היא מגזרות הנחים, הכוללות שורשים שבחלק מהטיותיהם, אחת מאותיות השורש "נחה" (כלומר כתובה אך לא נהגית), או אינן נכתבות כלל. בגזרה נלי"ה נמצאים הפעלים אשר ל' הפועל שלהם היא י' או ה' המתפקדות כאם קריאה.
בעברית, הגזרה באה לידי ביטוי במקרים הבאים:
באוגריתית ובפיניקית, ל' הפועל בגזרת נלי"ה הופיעה לעיתים כ-י' עיצורית. הגזרה קיימת גם בארמית, בשורשים כמו ח.ז.י., ח.מ.י., ר.מ.י., ד.מ.י. ועוד.
יוצאי דופן.
שורשים עם ה' עם מפיק בל' הפועל, כגון גבהּ, נגהּ, כמהּ, תמהּ ומהמהּ, נכללים בגזרת השלמים ולא בגזרת נלי"ה.
הערות שוליים.
__ללא_תוכן_עניינים__
עונת 1931/1932 בסרייה א'
עונת 1931/1932 בסרייה א' הייתה העונה ה-32 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-13 בספטמבר 1931 והסתיימו ב-12 ביוני 1932.
בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
בארי ופיורנטינה היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.
יובנטוס זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות.
בסיום העונה לליגת משנה ירדה מודנה. בארי וברשה זכו במספר זהה של נקודות. לקביעת הקבוצה שתרד ליגה נערך משחק נוסף. בארי ניצחה 2:1 ונותרה בסרייה א'. במקום הקבוצות שירדו, לסרייה א' העפילו פלרמו ופדואה.
כדורגלנים מצטיינים.
פדרו פטרונה (), שחקנה של פיורנטינה, ואנג'לו סקיאביו, שחקנה של בולוניה כבשו 25 שערים, וזכו בתואר מלך השערים.
צוות 6 של אריות הים
הקבוצה לפיתוח לוחמה ימית מיוחדת ((באנגלית: Naval Special Warfare Development group - DEVGRU) הידועה בכינויה צוות 6 של יחידת אריות הים (באנגלית: SEAL Team Six / ST6) היא יחידת עילית בכוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. מפקד היחידה הוא קצין בדרגת קפטן.
היחידה מהווה את המרכיב הימי בפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (JSOC) לצד המרכיב היבשתי - כוח דלתא, והמרכיב האווירי - טייסת טקטית מיוחדת (STS) ה-24.
למרות שייעודה המקורי הוא לוחמה בטרור ימי, היחידה מבצעת מבצעים מיוחדים בעיקר נגד יעדים בעלי ערך גבוה (HVU) ומשימות בשיתוף עם סוכנות הביון המרכזית.
המקבילה בישראל ליחידה זו היא שייטת 13
היסטוריה.
כמעט כל המידע אודות היחידה מסווג מאוד ופרטים אודות משימות או פעולות ספציפיות בדרך כלל אינם זמינים בפומבי. היחידה ממוקמת במתחם סגור ומבודד בבסיס ליטל קריק, וירג'יניה. המתקן הוא מהמתקדמים מסוגו בעולם, וכולל מתקני אימונים רבים ומגוונים המאפשרים דימוי של תרחישים מגוונים.
היחידה הוקמה בעקבות כישלון מבצע מבצע טופר העיט (eagle claw) לחילוץ בני הערובה האמריקנים מאיראן ב־1979, ריצ'רד מרסינקו שהיה אחד משני נציגים של חיל הים האמריקני בצוות חשיבה של המטה הכללי (TAT-Terrorist Action Team צוות הפעולה הטרוריסטי) שמטרתו הייתה לפתח תוכנית לשחרור בני הערובה, הופקד בעקבות האסון על הקמת יחידה חדשה שיועדה להתמחות בהשתלטות וחילוץ בני ערובה.
באותה עת (1980) כבר היו קיימות שתי קבוצות SEALs אחרות (צוותים 1 ו־2) מרסינקו כינה את היחידה החדשה שלו בשם צוות SEAL 6 כדי לבלבל את המודיעין הסובייטי לגבי מספר צוותי ה־SEALs הקיימים בפועל. לוחמי הצוות הראשון אותרו ונבחרו על ידי מרסינקו מקרב צוותי ה־SEAL ובתוך זמן קצר השיגה היחידה כשירות ייחודית והעמידה את עצמה בשורה אחת עם כוח דלתא של צבא היבשה. מרסינקו החזיק בפיקוד על היחידה במשך שלוש שנים, (מ־1980 עד 1983). השנים הראשונות מאופיינות לדברי לוחמי היחידה בתחושת כאוס בכל הקשור לבטיחות ונהלים. ליחידה הצעירה זרמו אמצעי לחימה חדישים ותקציבי עתק ולוחמיה הצעירים השתוללו יחד עם מפקדם ללא מעצורים. הלוחמים נהגו להסתובב עם שיער ארוך וזקנים בלתי מגולחים בניגוד לתקנות הצי, לשתות ולהשתכר ולהשתתף בקטטות המוניות.
על רקע זה החליט פיקוד הצי בשנת 1987, לסגור את צוות שש ולהקים במקומו יחידה חדשה בשם "קבוצת הפיתוח המיוחדת Warfare Development Group" או בקיצור DEVGRU.
מאז פיגועי 11 בספטמבר 2001 פעילות היחידה התרחבה משמעותית במסגרת המלחמה בטרור. במהלך 2002, חודשים בודדים אחרי הפלישה לאפגניסטן, נמלטו מרבית לוחמיו של בן לאדן מאזור מערות טורה בורה לפקיסטן ורק לעיתים נדירות יצא לקבוצה להילחם בקרבות יזומים מולם. היה נדמה שהאויב שעמו נדרשו להתמודד - נעלם ברובו. באותה עת נאסר על לוחמי הצוות לרדוף אחרי אנשי הטליבאן ואל־קאעידה אל תוך שטח פקיסטן. לוחמי היחידה, שברובם ישבו בבסיס חיל האוויר בגראם שבפרברי קאבול, הרגישו מתוסכלים. על הסי־איי־אי לא הוטלו מגבלות כאלה ולכן התחילה היחידה לעבוד עם סוכנות הביון המרכזית תחת אישורי הקרב הנרחבים יותר שלה. המשימות, חלק מ-"תוכנית אומגה", אפשרו לאריות הים להוציא לפועל "פעולות בנות הכחשה" נגד הטליבאן ונגד אנשי מיליציות אחרות בפקיסטן. במערכה באפגניסטן התרכזה "תוכנית אומגה" בעיקר בהפעלת הפאשטונים האפגאנים למשימות ריגול בקרב השבטים בפקיסטן ולעבודה עם המיליציות האפגניות שהוכשרו על ידי ה־CIA.