בתום עונת 2004/2005 שבה הקבוצה לליגה הבכירה, אך אחרי עונה אחת בלבד שוב ירדה לליגה השנייה. בקיץ 2006, בשל מצוקה כלכלית של הקבוצות הפועל חולון והפועל תל אביב, שלא הצליחו לפתוח את העונה בליגה, חזרה רמת גן, יחד עם הפועל גלבוע/עפולה, לליגת העל. בעונת 2006/2007 הקבוצה שרדה בקושי בליגה וסיימה במקום השביעי מרחק 2 נקודות מהיורדת גבעת שמואל, אך בגביע המדינה הגיעה למעמד חצי הגמר שם הובסה על ידי הפועל ירושלים 79:117.
את עונת 2007/2008 פתחה הקבוצה בצורה לא טובה, אך אז הגיעו ניצחונות ביתיים על הפועל ירושלים, מכבי תל אביב והפועל חולון וגם ניצחונות חוץ מרשימים בעפולה ובנהריה. הקבוצה הייתה בעמדת המקום הרביעי לפיינל פור, אבל רצף הפסדים נוסף הוציא את הקבוצה מתמונת הפיינל פור והביא אותה למקום השביעי בלבד בתום העונה. היא סיימה את העונה עם ניצחון חוץ על קבוצת בני השרון וניצחון ביתי ב-41 הפרש על מכבי ראשון לציון.
לאחר חמישה מחזורים בלבד בעונת 2008/2009, פוטר רובי בלינקו (שאימן בקבוצה מפתיחת עונת 2007/2008). מחליפו הזמני היה עוזר המאמן, אמיר עוזי, שהצליח להשאיר את הקבוצה בליגה עם ניצחון 3:0 בסדרת הישרדות בפלייאוף התחתון.
הירידה מליגת העל והשנים הראשונות בליגה הלאומית.
בסיום עונת 2009/2010 נשרה הקבוצה לליגה הלאומית אחרי 5 עונות רצופות בליגת העל וזאת אחרי הפסד בסדרת הפלייאוף התחתון נגד הירידה להפועל עפולה 2:3 אחרי שעירוני רמת גן הוליכה בסדרה 0:2. הייתה זאת הפעם הראשונה בהיסטוריה של הכדורסל הישראלי שקבוצה ישראלית מפסידה בפליאוף 2:3 אחרי שהוליכה 0:2. בשנת הגיעה הקבוצה תחת המאמן עמי נאווי לחצי גמר הפלייאוף בליגה הלאומית והפסידה לנס ציונה.
בשנת הקבוצה הפסידה בחצי גמר הפלייאוף לעירוני נהריה, שעלתה לליגת העל. בסדרת רבע הגמר נגד אשקלון, אוהדי רמת גן פתחו בשביתה ביחד עם אוהדי אשקלון בעקבות החלטת ההנהלה לגבות רק מאוהדי אשקלון כניסה בסך 30 ש"ח. האוהדים ניצחו בסוף במאבקם ונכנסו חינם.
הליגה הארצית.
בסיום עונת 2016/2017 אחרי 7 עונות רצופות בליגה הלאומית נשרה הקבוצה לליגה הארצית בכדורסל, הליגה השלישית.
בעונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום ה-8 בליגה הארצית מחוז דרום כאשר במאזנה 10 ניצחונות ו-12 הפסדים.
בעונת 2018/2019 סיימה הקבוצה במקום ה-6 בליגה הארצית מחוז דרום כאשר במאזנה 11 ניצחונות ו-11 הפסדים.
בקיץ 2019 הציעה עיריית רמת גן כי הקבוצה תתאחד עם הפועל רמת גן גבעתיים והקבוצה המאוחדת תשחק בליגה הלאומית, אך לאור סירוב האחרונה לא בוצע האיחוד.
בהמשך הוחלט כי הקבוצה תישאר בליגה הארצית ושמה יהיה מכבי עירוני רמת גן, בהתאם לשם קבוצת הנשים שגם הוא שונה לשם זה. בנוסף, מונה שחקן העבר של הפועל רמת גן אורי קוקיה למאמן הקבוצה.
החזרה לליגה הלאומית 2020 -.
במאי 2020 עם הודעת איגוד הכדורסל על הפסקת פעילות הליגות, העפילה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר ההיעדרות של 3 עונות.
את עונת 2020/2021 תחת הדרכתו של המאמן שמוליק ברנר, שחקן וקפטן הקבוצה בעבר, סיימה הקבוצה במקום ה-8 והעפילה לרבע גמר הפלייאוף בו הודחה לאחר הפסד 2–1 בסדרה לאליצור "איתו" אשקלון.
בעונת 2021/2022, תחת ברנר, סיימה במקום ה-3 והעפילה עד לסדרת גמר הפלייאוף שם הפסידה לעירוני קריית אתא 0-3.
איגוד הכדורסל בישר לקבוצה כי עלתה לליגת העל, אך מחלוקת פוליטית מתוקשרת בין האיגוד למנהלת ליגת העל בכדורסל שבין השאר התנגדה לשתי עולות מהלאומית, הצריכה את פסיקת בית דין איגוד הכדורסל שלבסוף קבע כי הקבוצה לא תעפיל אל ליגת העל בתום עונה זו. את הבשורה קיבל המועדון חודשיים וחצי לאחר תום עונת הכדורסל.
בתחילת עונת 2022/2023 מונה יניב בורגר לתפקיד מאמן הקבוצה.
מחלקת הנוער.
למכבי עירוני רמת גן מחלקת נוער המונה 22 קבוצות המשתתפות בליגות לגילאים הצעירים של איגוד הכדורסל בישראל. באגודה פעילים כמאות שחקנים מגילאי קט-סל עד גיל נוער.
השתתפות באירופה.
מכבי רמת גן החלה להשתתף בגביעי אירופה בעונת 1972/1973 עת לקחה חלק במפעל גביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל .
ניצחונה המרשים הראשון במסגרת האירופאית, התרחש בחודש נובמבר שנת 1974, כשהפתיעה במגרש יד אליהו בו ניצחה את הקבוצה האיטלקית, סינודינה בולוניה, בתוצאה 114-94. לרמת גן היטיבו לקלוע במשחק זה: בוב גריפין (29 נק׳), לארי צ׳יטהאם (31 נק) ולארי גורדון (30).
בעונת 1983/1984 הגיעה עד לשלב רבע גמר במפעל גביע קוראץ׳ בו הפסידה בנקודה לקבוצת אנטיב.
אחד ממשחקיה הזכורים היה בעונת 1989/1990 במסגרת מפעל גביע אירופה למחזיקות גביע, עת חוללה הפתעה מרעישה בעודה גוברת במגרש האוניברסיטה בתל אביב, על הקבוצה האיטלקית, קונור בולוניה עם מאמנה אטורה מסינה בתוצאה 96-95. במשחק זה בלטה תצוגת שיא של השחקנים: מילטון וגנר, קני סימפסון וארל וויליאמס. את סל הניצחון קלע עבור רמת גן, גיל שוורצמן.
הקבוצה, תחת שמה החדש, עירוני רמת גן, הגיעה בעונת , עד לשלב רבע גמר גביע קוראץ׳, בו הפסידה בסיכום שני מפגשים לקבוצת אוניקאחה מאלגה הספרדית, שלבסוף זכתה בגביע. בעונת הגיעה שוב לרבע גמר גביע קוראץ' והפעם הפסידה לקבוצת זלטורוג לאשקו הסלובנית בסיכום שני מפגשים.
קייבו ורונה
קייבו ורונה (באיטלקית: Associazione Calcio ChievoVerona) היא קבוצת כדורגל איטלקית מהעיר ורונה.
היסטוריה.
קבוצת הכדורגל הוקמה בשנת 1929, והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה בעונת , ושיחקה בליגה הראשונה ברציפות עד עונת . הקבוצה לא זכתה מעולם בתואר משמעותי כלשהו.
בעונת קייבו קבלה הזדמנות להשתתף בליגת האלופות לאחר פרשת השחיתות של הכדורגל האיטלקי כנציגה הרביעית של איטליה, אבל היא הפסידה לקבוצת לבסקי סופיה הבולגרית 2:4 בסיכום שני המשחקים, בסיום אותה עונה קייבו ירדה ליגה במחזור האחרון. מיד אחרי עונה אחת בסרייה ב' הצליחה קייבו לסיים במקום הראשון וחזרה לסרייה א'. מעונת הקבוצה שיחקה ברציפות בליגה האיטלקית הראשונה עד עונת , בה סיימה במקום האחרון בליגה וירדה לליגה השנייה. כינויה של הקבוצה הוא "החמורים המעופפים" או "ג'אלובלו" (הצהובים- כחולים).
ביולי 2021, לאחר שתי עונות בסרייה ב', הורדה קייבו לסרייה ד' לאחר שלא הצליחה להוכיח את יציבותה הכלכלית. המועדון הוכרז כפושט רגל וישחק בעונת 2021/2022 בסרייה ד'. עם זאת, ב-21 באוגוסט, הודיעה קייבו כי לא הצליחה להירשם אף לסרייה ד', בשל אי מציאת רוכשים למועדון והמועדון חדל מלהתקיים. קבוצת הנוער ממשיכה לשחק תחת השם "קייבו ורונה".
אצטדיון ויריבות.
משנת 1986 משחקת קייבו ורונה באצטדיון מארקאנטוניו בנטגודי, לו 39,211 מקומות ישיבה, וחולקת אותו עם היריבה העירונית הלאס ורונה. למעשה זהו הדרבי הכמעט יחידי של קייבו, והמשחקים בין שתי הקבוצות נקראים "דרבי דלה שאלה" על שם המשפחה האריסטוקרטית דלה-שאלה מהמאה ה-13 וה-14 ששלטה באזור ורונה בימי הביניים ותקופת הרנסאנס המוקדמת. בעונת 2001/2002 היריבות הגיעה לשיאה כאשר שתי הקבוצות שיחקו בסרייה א', כשבאותה העונה למעשה התקיים הדרבי הראשון בין הקבוצות בו ניצחה הלאס 2–3 את קייבו, שהצליחה להחזיר בניצחון משלה באותה העונה כשניצחה 1–2 במשחק השני ביניהם. מפגש זה הפך את ורונה לעיר החמישית בסרייה א' שיש לה דרבי עירוני מקומי ייחודי אליה, ביחד עם: מילאנו, רומא, טורינו וג'נובה.
אקסיומת המניה הראשונה
אקסיומת המניה השניה
שלטי הגיבורים
ירג היידר
ירג היידר (גרמנית: Jörg Haider; 26 בינואר 1950 - 11 באוקטובר 2008) היה פוליטיקאי אוסטרי לאומני שכיהן כמושל מדינת קרינתיה שבאוסטריה משנת 1999 עד מותו. נודע בעמדותיו הקיצוניות ובהתבטאויותיו המשתמעות בזכות הנאצים.
היידר היה במשך זמן רב מנהיג מפלגת החירות האוסטרית (FPÖ), הנחשבת לפופוליסטית וללאומנית, וגם לאחר שפרש מכס ההנהגה בשנת 2000 נותר בעל השפעה רבה במפלגה. בשנת 2005 הקים מפלגה חדשה, "הברית למען עתיד אוסטריה" (BZÖ), וכתוצאה מכך הודח אוטומטית ממפלגת החירות.
נעורים.
הוריו של היידר.
הוריו של היידר נמנו עם ראשוני החברים במפלגה הנאצית. אביו, רוברט היידר, היה סנדלר ואמו, דורותיאה רופ, הייתה בתו של רופא שניהל את בית החולים בעיר לינץ.
רוברט היידר הצטרף להיטלריוגנד ב-1929 כנער בן חמש-עשרה, ארבע שנים לפני שאדולף היטלר עלה לשלטון בגרמניה. הוא נשאר חבר במפלגה גם לאחר החרמתה באוסטריה ולאחר שאנגלברט דולפוס פיזר את הפרלמנט וייסד את האוסטרופשיזם. עזב את אוסטריה ב-1933 ועבר לבוואריה, אך חזר כעבור שנה לאחר ניסיון ההפיכה הנאצי באוסטריה. לאחר שנעצר ושוחרר חזר לגרמניה והצטרף ל"ליגה האוסטרית", חלק מן האס אה. הוא סיים שתי שנות שירות צבאי בגרמניה וחזר לאוסטריה ב-1938, לאחר שאוסטריה סופחה לגרמניה (האנשלוס). מ-1940 לחם כקצין זוטר בוורמאכט בחזית המערבית ובחזית המזרחית. לאחר שנפצע מספר פעמים פרש מהוורמאכט בדרגת סגן. ב-1945 נישא לדורותיאה רופ, שפעלה כמנהיגה בברית הנערות הגרמניות (BDM). עם סיום המלחמה ננקטו הליכים לקביעת מעמדם של בני הזוג היידר, לנוכח חברותם במפלגה הנאצית, והם הוגדרו כבעלי דרגה נמוכה בלבד במפלגה הנאצית (Minderbelastet). רוברט היידר נאלץ לעבוד בבית חרושת לנעליים, ועל דורותיאה היידר, שהייתה מורה, נאסר לעבוד במשך שנתיים.
תחילת דרכו של היידר.
היידר נולד בעיירה באד גויזרן שבאוסטריה עילית ב-1950, כאשר מצבם הכלכלי של הוריו היה טוב. לאחר סיום בית הספר היסודי עבר ללמוד בבית ספר תיכון בבאד אישל. בעת לימודיו הצטרף לאגודת סטודנטים לאומנית.