לאחר עיכובים רבים, בשנת 1996 "נינטנדו" הוציאה לאור את קונסולת 64 הסיביות שלה - "נינטנדו 64" בפיגור רב אחרי המתחרות. למרות היות ביצועי הקונסולה הגבוהים מבין שאר המתחרות ולמרות מחירה התחרותי, היו מספר סיבות שהובילו לכישלונה היחסי. הסיבה הראשונה היא האיחור בהשקתה של הקונסולה, שנתיים לאחר ה"פלייסטיישן" של סוני וה"סאטורן" של סגה. הצרכנים לא המתינו ל״נינטנדוו 64״ כמו שנינטנדו ציפתה, ועברו לרוב ל״פלייסטיישן״ שכבר ביססה את עצמה עם מספר כותרים מרשים. סיבה נוספת לכישלון הקונסולה היה שימושה במחסניות משחק במקום דיסקים. נינטנדו החליטה, בניגוד לתחרות, שהקונסולה תריץ משחקים מתוך מחסניות משחק שגודל המשחקים שהן יכלו להכיל היה קטן באופן משמעותי מהגודל שניתן היה להכניס בדיסקים והיו יקרות יותר. מחסניות משחק נבחרו מכיוון שהן מקשות על יצור משחקים לקונסולה באופן פיראטי. בעקבות זאת, ובעקבות העובדה שהיה קשה ממילא לפתח משחקים לקונוסלה, מפתחים רבים העדיפו ״לדלג״ על הנינטנדו 64, וסדרות משחקים שהיוו סמל של קונסולות נינטנדו מאז שנות השמונים כדוגמת סדרת משחקי "Final Fantasy" של Square Enix, היגרו לפלייסטיישן. לצורך ההשוואה, לאורך כל חיי הנינטנדו 64 יצאו לה כ-393 כותרים, בעוד שלפלייסטיישן יצאו 7,918 כותרים.
למרות שנינטנדו 64 לא גברה על ציפיות נינטנדו, לאחר השקתה היה ביקוש רב לקונוסלה והיא מכרה יותר מ-1.5 מיליון יחידות תוך שלושה חודשים. משחק הדגל של הקונסולה היה "סופר מריו 64״ שזכה לשבחים רבים, ועד היום הוא נחשב לאחד המשחקים המשפיעים ביותר על תעשיית משחקי הווידאו בכלל ועל המעבר מהמימד השני למימד השלישי בפרט.
עד סוף תקופה זו, "סוני" הפכה לחברה המובילה בשוק משחקי הווידאו עם מכירות של 102.49 מיליון יחידות של קונסולת ה"פלייסטיישן" ברחבי העולם. קונסולת ה"נינטנדו 64" אשר לא הצליחה לשחזר את הצלחתה של נינטנדו ששלטה ביד רמה בשוק בשני הדורות הקודמים, מיקמה את נינטנדו במקום השני בפער גדול עם מחירות של כ-32.93 מיליון יחידות ברחבי העולם. הסאטורן זכתה לעיקר הההצלחה שלה ביפן אבל נכשלה בצפון אמריקה ובאירופה ומכרה בסך הכל כ-9.26 מיליון יחידות ברחבי העולם. סגה נכשלה במיצוב מעמדה כמתחרה שווה לסוני ונינטנדו, דבר שיימשך גם בדור הבא ושיוביל לבסוף לפרישתה של סגה מעולם החומרה באופן מוחלט.
שנות האלפיים.
עליית תופעת ה-Mods.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, משחקי הווידאו הפכו לאחד מאמצעי הבידור הנפוצים ביותר בעולם. במהלך העשור נכנסו חידושים שונים בשוק הקונסולות הביתיות וכמו גם בשוק המחשבים אישיים. בנוסף לכך שוק הקונסולות הניידות הפך תחרותי בהרבה.
אחת התופעות שהפכה לפופולרית במיוחד בתחילת העשור בתחום משחקי הווידאו היא פיתוחם של תוספות, שיפורים וחידושים שונים למשחקי הווידאו. (או "Mods", שם יותר פופולרי שהוא קיצור של Modifications) פיתוחים אלו, פותחו לרוב על ידי מעריצים, וניתנו להורדה בחינם באמצעות האינטרנט. אחת הדוגמאות המפורסמות הוא המשחק "Counter Strike" אשר יצא לשווקים בשנת 1999 והפך לאחד ממשחקי היריות בגוף ראשון הפופולריים ביותר בכל הזמנים, אף על פי שבתחילה הוא נוצר כ-Mod למשחק "Half-Life" על ידי שני מתכנתים עצמאיים ללא קשר לפיתוחו של "Half-Life".
אף על פי שבתחילה תעשיית המשחקים לא ממש ידעה כיצד להתייחס לתופעה, הבינו לבסוף מפתחי המשחקים את הפוטנציאל אשר טמון ב-Mods. כך מתאפשר לקהילת המעריצים של המשחקים להגדיל את ערך המשחקים ולהאריך את חיי המדף שלהם, בעקבות כך החלו בתעשיית המשחקים לעודד את הפיתוח והשימוש ב-Mods. דוגמה נוספת ליתרונות ה-Mods היא המשחק "Unreal", חבילת ההרחבה שלו "" והכותרת התאומה של המשחק "Unreal Tournament", שאפשרה גם Modifiers - תוספים לשלבים יחידים שמשנים את מהלך השלב (למשל, המודיפייר "Titan" מגדיל את השחקן ככל שהוא מצליח). בנוסף, כל כותרי "Unreal" אפשרו לשחקנים לייבא אל תוך המשחק דמויות תלת ממדיות אשר נוצרו בתוכנות פופולריות, כמו "3ds Max" ו-"Maya" כדי ליצור שלבים חדשים עם תוכנת בניית השלבים "UnrealEd", לייבא טקסטורות מ-"Photoshop" ו-"Illustrator", לשנות את המשחקיות ואף ליצור מחדש את המשחק בגרסאות עדכניות יותר של המנוע. דוגמה נוספת היא סדרת המשחקים "The Sims", בה השחקנים יכולים ליצור בעצמם אובייקטים.
קונסולות המשחק - דורות שישי ושביעי.
הדור השישי של קונסולות המשחק (1998–2005): סגה יוצאת מהמשחק, מיקרוסופט נכנסת אליו.
הדור השישי של משחקי הווידאו מיוחס למשחקים שיצאו לשווקים בין השנים 1998–2005.
ב-27 בנובמבר 1998 יצאה לשווקים קונסולת "דרימקאסט" של חברת "סגה", הראשונה מבין קונסולות הדור הבא של המתחרות הגדולות. למרות היתרון שניתן לה ביחס לקונסולות האחרות בכך שיצאה זמן רב לפניהן, ועל אף ששברה שיא בקצב המכירות הגבוה ביותר של קונסולה לאחר השקתה, דעכה ואכזבה במכירות, ולא עלתה על הציפיות של חברת "סגה".
בחודש מרץ 2000 החלה להימכר הקונסולה "פלייסטיישן 2" של חברת "סוני", ושברה את השיא שהחזיקה קודם לכן ה"דרימקאסט". ה"פלייסטיישן 2", בנוסף ליכולות הדור החדש שהפגינה, הייתה גם נגן DVD. המחיר שלה, שעלה כמו נגני DVD רגילים, בשילוב עם השם המוכר, הפכו אותה ללהיט באופן מיידי וחיסלו כמעט כל סיכוי של "הדרימקאסט" של "סגה" לתחרות אמיתית אל מול "הפלייסטיישן 2".
במרץ 2001 הופסק הייצור של קונסולת ה"דרימקאסט" בעקבות נתוני מכירות מאכזבים. חברת "סגה" סגרה את חטיבת החומרה שלה, לאחר שני דורות של קונסולות עם כישלונות גדולים - ה"סגה סאטורן" וה"הדרימקאסט" ובכך פרשה משוק הקונסולות והסבה לחברה שמפתחת ומייצרת משחקי וידאו בלבד.
בספטמבר של אותה השנה החלה להימכר קונסולת ה"נינטנדו גיימקיוב" של חברת "נינטנדו". נינטדנו חזרה על אותה הטעות שעשתה עם קוסנולת הדור הקודם שלה ה"נינטנדו 64", ובחרה לא להשתמש בדיסקים רגילים אלא במיני-דיסקים שדרכם הקונסולה תריץ את המשחקים, גם כאן מתוך הנימוק שהם יקשו על ייצור עותקים פיראטיים למשחקים לקונוסלה. המיני-דיסקים היו מוגבלים בכמות האחסון שיכלו להכיל ביחס לדיסקים רגילים, ובכך, המגמה מהדור הקודם, שלפיה מפתחים העדיפו לפתח משחקים לקונסולה של "סוני" במקום לקונסולה של נינטנדו, המשיכה. ה"גיימקיוב" הייתה כישלון מסחרי ומכרה כ-21.74 מיליון יחידות ברחבי העולם. למרות כישלונה המסחרי, מעריצי נינטנדו רבים רואים אותה כ"אנדרדוג" של הדור השישי של קונסולות המשחק, ומחשיבים את הכותרים שיצאו לקונסולה כאיכותיים ביותר.
בנובמבר יצאה לשווקים קונסולת ה"Xbox" של חברת "מיקרוסופט", שחקנית חדשה בתחום קונסולות המשחק הביתיות. ה"Xbox" הצליחה לגבור על נתוני המכירות של ה"גיימקיוב" של נינטנדו הוותיקה ומכרה כ-24 מיליון יחידות ברחבי העולם.
אין ספק שגם בדור זה "סוני" יצאה כמנצחת הגדולה, עם ה"פלייסטיישן 2" שמכרה כ-155.8 מיליון יחידות בכל רחבי העולם (נכון ל-23 ביוני 2010), ועד היום היא נחשבת לקונסולה הנמכרת ביותר בכל הזמנים. ענקית הטכנולוגיה מיקרוסופט, הטירונית בתחום קונסולות המשחק דחקה את נינטנדו, שעד לפני קצת יותר עשור החזיקה במונופול על שוק הקוסנולות הביתיות, למקום האחרון. מנגד, בשוק הקונוסולת הניידות נינטנדו שמרה על מעמדה כמובילה, הודות ל"גיים בוי אדוונס" שהמשיך את הצלחת סדרת ה"גיים בוי".
תקופת הדור השישי הסתיימה בסוף שנת 2005 עת תחילת הדור השביעי של משחקי הווידאו.
הדור השביעי של קונסולות המשחק (2005–2011): משחקי תנועה מתחילים את דרכם.
הדור השביעי של משחקי הווידאו החל כאשר ב-21 בנובמבר 2004 החלה להימכר בשווקים בצפון אמריקה הקונסולה הניידת החדשה מבית "נינטנדו", ה"נינטנדו DS", ולאחריה ה-"PlayStation Portable" (או בקיצור PSP) של "סוני" ב-12 בדצמבר 2004.
ה"נינטנדו DS" נמכרה לצד הקונסולה הניידת הנוספת של נינטנדו - "גיים בוי אדוונס". ה"נינטנדו DS" הכיל מסך תצוגה ומסך מגע, עט (סטיילוס) למסך המגע ומיקרופון פנימי מובנה ותומך ב-Wi-Fi. ה"PlayStation Portable" (אשר ידועה גם בשם "PSP") כללה בכונן שלה תקליטורי UMD (מדיות דיסקים קטנות) אשר יכולים להכיל עד 1.8 ג'יגה בייט, סוני גם העניקה ל"PSP" יכולות מולטימדיה מתקדמות, קישוריות עם "פלייסטיישן 3" ועם קונסולות "PSP" אחרות ותמיכה ב-Wi-Fi. גם ה"נינטנדו DS" אפשר להתחבר לאינטרנט וכלל קישוריות לקונסולות DS אחרות ולקונסולות "Wii".
בשוק הקונסולות הביתיות, הדור השביעי החל ב-22 בנובמבר 2005 כאשר החלה להימכר קונסולת "Xbox 360" מבית מיקרוסופט והמשיך שנה לאחר מכן כאשר החלו להימכר קונסולת "Wii" של "נינטנדו" ב-19 בנובמבר 2006 וקונסולת "פלייסטיישן 3" ב-21 בנובמבר 2006. כל אחת מהקונסולות החדשות הציגה סוג חדש של טכנולוגיה פורצת דרך. "Xbox 360" ו-"פלייסטיישן 3" בעלות גרפיקה באיכות HD, וקונסולת "Wii", שכיוונה לקהל יעד מזדמן יותר ופחות רציני, הגיעה יחד עם שלטים בעלי חיישני תנועה במקום שלטי משחק שגרתיים. כל שלוש הקונסולות היו בעלות שלטים אלחוטיים.
בשנת 2008, סך המכירות של משחקי הווידאו וקונסולות משחקים ברחבי העולם הגיעו ליותר מ-21 מיליארד דולר.
העשור השני של המאה ה-21.
קונסולות המשחק - דור שמיני.
הדור השמיני של קונסולות המשחק (2011–2020): שימושים שונים לקונסולות משחק.