בשנת 1997 חתמו דנמרק וקמבודיה על הסכם על שיתוף פעולה בפיתוח בתחומי הסביבה ומשאבי הטבע. בשנת 2001 נערכו בפנום פן ההתייעצויות הטכניות הדו-צדדיות הראשונות בנושא שיתוף הפעולה ונחתם הסכם ליישום תוכנית לתמיכה סביבתית בת חמש שנים עם תקציב רשמי לסיוע בפיתוח (ODA) הכולל למעלה מ-240 מיליון כתר דני. ב-3 בספטמבר 2002 הקימה דנמרק נציגות דיפלומטית בפנום פן.
בשנת 2011 החליטה ממשלת דנמרק להחליף את ה-ODA שלה לאסיה במשך תקופה של שנתיים. כתוצאה מכך, הנציגות בפנום פן נסגרה ביוני 2013.
סיוע לקמבודיה.
סיוע דני בפיתוח לקמבודיה כולל מספר מאמצים שביצעו כמה ארגונים דנים.
דנמרק תומכת בזכויות אדם, דמוקרטיה וממשל טוב בקמבודיה. סוכנות הפיתוח הבינלאומית הדנית (DANIDA) היא ארגון הסיוע בפיתוח הרשמי של דנמרק, כאשר המדינה מפעילה סיוע ברחבי העולם. DANIDA נקטה במדיניות אפס סובלנות נגד שחיתות ושוחד. ב-23 במרץ 2009, הושקה רשמית תוכנית תמיכה בפיתוח סחר במימון רב תורמים לקמבודיה, כאשר תוכנית פיתוח המגזר הפרטי של DANIDA תרמה 39.3 מיליון קרונה דנית. זו הייתה תוכנית הסיוע הדו-צדדית האחרונה בין דנמרק לקמבודיה ובשנת 2011 החליטה ממשלת דנמרק להפסיק את סיוע החוץ שלה לאסיה במשך תקופה של שנתיים.
DanChurchAid (DCA) פעיל בקמבודיה עם פרויקטים שמבקשים לחזק את זכויות הנשים, גישה לציבור למידע, ביטחון תזונתי ומניעת רעב, זכויות קרקע והתאמות לשינויים באקלים.
בסך הכל 90 מיליון כתר דני ניתנו לקמבודיה, בין 1992 ל-2009.
יחסי דנמרק–וייטנאם
יחסי דנמרק–וייטנאם הם יחסי החוץ בין דנמרק לווייטנאם. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 בנובמבר 1971. ב-1 באפריל 1994 הקימה דנמרק שגרירות בהאנוי, ומאז 12 באוגוסט 2000 מחזיקה וייטנאם שגרירות בקופנהגן.
הגירה וייטנאמית.
בדנמרק חיים כ-8,500 וייטנאמים. הם הושפעו מאוד ממלחמת וייטנאם.
הסכמים.
בשנת 2002 חתמו שתי המדינות על הסכם להגנת הסביבה. בשנת 2007 חתמו שתי המדינות על הסכם מסגרת על תוכנית האשראי הכללית הדנית לווייטנאם.
יחסי קמבודיה–רוסיה
יחסי קמבודיה–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים של קמבודיה ורוסיה. היחסים בין שתי המדינות היו חזקים מאז התקופה הסובייטית. רוסיה מחזיקה בקמבודיה שגרירות בפנום פן. קמבודיה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה. שתי המדינות חברות מלאות בפסגת מזרח אסיה.
יחסי קמבודיה ורוסיה כיום.
לאחר קריסת ברית המועצות, היחסים בין שתי המדינות היו מתוחים לחלוטין. עם זאת הם השתפרו עם הצטרפות שתי המדינות לפסגת מזרח אסיה, אשר סייעה לשתי המדינות לשפר את סחרן.
יחסי אלג'יריה–בחריין
יחסי אלג'יריה–בחריין (בערבית: العلاقات البحرينية الجزائرية) הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין ממלכת בחריין.
היסטוריה.
בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית לבין ממלכת בחריין מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, שתי המדינות כוננו את יחסיהן מעט לאחר שזכתה בחריין בעצמאותה. בחריין כוננה לראשונה שגרירות בבירת אלג'יריה, אלג'יר, בשנת 1997 ומינתה לה שגריר שנשאר בתפקיד ארבע שנים. לאחריו נסגרה הנציגות בשנת 2001. ב-2014 נפתחה מחדש השגרירות ומאז היא פועלת באופן רציף.
יחסי אלג'יריה–מונטנגרו
יחסי אלג'יריה–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין רפובליקת מונטנגרו.
היסטוריה.
הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית הכירה בעצמאותה של מונטנגרו ב-20 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי מדינות אלו כוננו לראשונה בתאריך 24 בספטמבר 2007. הביקור רם הדרג הראשון בהיסטוריה של היחסים הדו-צדדיים התקיים ב-28 בספטמבר 2009 כאשר שר האנרגיה והכרייה של אלג'יריה, חקיב חליל, ביקר במונטנגרו למשך יומיים.
הסחר בין שתי המדינות הוא זניח וגם התיירות אינה מהווה חלק הארי ביחסים שבין שתי המדינות.
יחסי אנדורה–מונטנגרו
יחסי אנדורה–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין רפובליקת מונטנגרו.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין רפובליקת מונטנגרו הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים על פי משרד החוץ של מונטנגרו.
נסיכות אנדורה הכירה בעצמאותה של מונטנגרו ב-16 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-28 ביולי באותה השנה. ב-11 באפריל 2010 ביקר לראשונה שר החוץ של מונטנגרו באנדורה. הביקור נמשך יומיים.
יחסי ונואטו–טורקיה
יחסי ונואטו–טורקיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ונואטו לבין הרפובליקה הטורקית.
היסטוריה.
השגרירות הטורקית בקנברה, בירת אוסטרליה היא זו האמונה על היחסים עם ונואטו. ונואטו מצידה מחזיקה קונסוליית כבוד בעיר איסטנבול. טורקיה נוהגת לסייע לוונואטו בשיקום שלאחר אסונות טבע ותומכת בפרויקטים לפיתוח ונואטו.
אזרחי ונואטו אשר מחזיקים בוויזת שנגן או של כל מדינה אחרת ב-OECD רשאים להיכנס, לבקר ולשהות בטורקיה עם e-Visa (אשרה אלקטרונית).
יחסי טורקיה–מיקרונזיה
יחסי טורקיה–מיקרונזיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטורקית לבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה.
היסטוריה.
בין הרפובליקה הטורקית לבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים.
היחסים הדיפלומטיים שבין טורקיה למיקרונזיה כוננו ב-15 בדצמבר 2006 בטקס מיוחד שנערך על ידי נציגי שתי המדינות בטוקיו, בירת יפן ובו נחתם מזכר הבנות מיוחד המודיע באופן חגיגי על תחילתם של היחסים הדיפלומטיים.
ניר גלעדי
ניר גלעדי (נולד ב-24 בדצמבר 1955) הוא נוירולוג ישראלי, חבר האקדמיה הלאומית לרפואה מדעית, מומחה למחלת פרקינסון ו. מנהל המערך הנוירולוגי במרכז הרפואי איכילוב, פרופסור מן המנין במסלול הרגיל בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, סגן דקאן באיכילוב, מופקד הקתדרה לנוירולוגיה על שם יחיאל ובתיה שירצקי, מנהל משותף של מרכז אופצין למניעת פרקינסון באוניברסיטת תל אביב וראש המסלול ללמודי תואר שיני במדעי העצב בדגש קליני Clinical Neurosciences בבית ספר סגול של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
ניר גלעדי נולד וגדל בקיבוץ מזרע, בן לפרופ' משה גלעדי, איש חינוך שכיהן כראש מכללת אורנים, ולאסתר גלעדי. את לימודיו התיכוניים למד במוסד עמקים. הצטיין בספורט כאתלט לריצות בינוניות של 400-800 מטר ושיחק בנבחרת הנוער של ישראל בכדורסל. ב-1974 סיים את לימודיו התיכוניים והתגייס לסיירת מטכ"ל שם שרת כחובש קרבי.
לאחר שחרורו מצה"ל למד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. את שירות המילואים שלו עשה כרופא ביחידת שלדג, שם שירת כרופא קרבי ונפצע במהלך מלחמת לבנון הראשונה. ב-1984 לאחר סיום לימודיו החל לעבוד כרופא משפחה בבית שאן ובקיבוץ בית קשת, שנה לאחר מכן התחיל התמחות בנוירולוגיה בבי"ח כרמל שבחיפה כשהוא ממשיך את עבודתו כרופא משפחה במקביל. ב-1989 נסע לשנתיים של השתלמות בבית החולים הנוירולוגי של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק שבארצות הברית, שם התמחה בהפרעות תנועה בהנחייתו של פרופ' סטנלי פאן (Stanley Fahn), מייסד החברה העולמית להפרעות בתנועה .
לאחר חזרתו לישראל ב 1991 ניהל את המרפאה להפרעות תנועה במרכז הרפואי כרמל, ובמקביל המשיך לעבוד גם כרופא משפחה של קיבוץ לוחמי הגטאות. ב 1993 הקים עם קבוצת חולים ובני משפחה את עמותת הפרקינסון הישראלית שפעילה ומשגשגת עד היום.
ב-1996 נבחר להקים ולנהל את היחידה להפרעות תנועה במרכז הרפואי איכילוב בתל אביב. בתפקידו זה זכה להערכה רבה והיחידה זכתה בתואר מרכז מצוינות של ארגון עמותות הפרקינסון האמריקאיות ה-NPF כמרכז מוביל בגישה של טיפול רב תחומי במשפחות חולי הפרקינסון. ב-2007 מונה למנהל המחלקה לנוירולוגיה של המרכז הרפואי תל אביב - איכילוב, שתחת ניהולו צמחה וכיום מוגדרת כמערך הכולל שתי מחלקות אשפוז, טיפול נמרץ נוירולוגי ו-5 יחידות קליניות במערך המרפאות וכן מעבדות מחקר מובילות בגנטיקה, שינה, הפרעות הליכה ונפילות ומעבדה לסמנים ביולוגים של ניוון מוחי.
ניר מתגורר בתל אביב, נשוי לד"ר מירה גלעדי, דוקטור בתחום החינוך, פסיכולוגית ופסיכוטרפיסטית ולהם ארבעה ילדים.
דרכו האקדמית.
בתחילת דרכו כרופא מומחה היה מרצה לנוירולוגיה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט של הטכניון חיפה. עם המעבר למרכז הרפואי איכילוב בתל אביב הצטרף בית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. שם התקדם במסלול האקדמי עד שב-2011 הגיע לדרגת פרופסור מן המניין במסלול הרגיל, בחוג לנוירולוגיה. שנה לאחר מכן הופקד על הקתדרה ע"ש בתיה ויחיאל שירצקי בנוירולוגיה. ב-2014 מונה לראש החוג לנוירולוגיה ונוירוכירוגיה של בי"ס לרפואה. ב-2014 הצטרף כחבר לסגל האקדמי ולהנהלת בי"ס סגול למדעי המוח באוניברסיטת תל אביב, שם הקים והוביל את המסלול לתואר שני במדעי העצב הקליניים. ב-2019 מונה למנהל משותף של המרכז האקדמי ע"ש אופצין לטיפול ומניעת פרקינסון של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 2020 נבחר כחבר מין המנין באקדמיה הלאומית לרפואה מדעית של ההסתדרות הרפואית ובשנת 2021 מונה כסגן דקאן באיכילוב ואחראי על הוראת הסטודנטים לרפואה הלומדים באיכילוב.
מחקריו.
פרופסור גלעדי ממקד את מחקריו בתחומי הפרעות הליכה ונפילות , ההיבטים הגנטיים של מחלת הפרקינסון וכן באפידמיולוגיה של פרקינסון. בתחום ההליכה הוא מבכירי חקר תופעת הקפאונות בהליכה בחולי פרקינסון (Freezing of gait), תופעה שכיחה המביאה לעיתים קרובות לנפילות.