ב-13 ביוני 2012 עבר דה קולו לליגת ה-NBA, כשחתם בסן אנטוניו ספרס על חוזה לשנתיים. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק 12.8 דקות בממוצע למשחק בלבד, לצד גארדים בכירים רבים, ביניהם טוני פארקר, דני גרין, מאנו ג'ינובילי, גארי ניל, קורי ג'וזף ופאטי מילס. באותה עונה העפילו הספרס לגמר ה-NBA, אך הפסידו למיאמי היט בתוצאה 4-3. לאורך תקופתו בסן אנטוניו שיחק לסירוגין בקבוצת הבת של הספרס מליגת הפיתוח, אוסטין טורוס, ורשם במדיה ממוצעים של 21.1 נקודות, 6.0 ריבאונדים, 6.3 אסיסטים ו-2.5 חטיפות למשחק.
טורונטו ראפטורס.
במהלך עונתו השנייה ב-NBA, ב-20 בפברואר 2014, נשלח בטרייד לטורונטו ראפטורס בתמורה לאוסטין דיי. ב-21 המשחקים בהם שותף עד סיום העונה קלע 3.8 נקודות בממוצע למשחק. באותה עונה זכתה סן אנטוניו, קבוצתו הקודמת, באליפות ה-NBA.
צסק"א מוסקבה.
ביולי 2014 חתם בצסק"א מוסקבה על חוזה לשנתיים. בעונתו הראשונה בקבוצה הפך לאחד השחקנים המובילים שלה, לצד הרכז מילוש תאודוסיץ' והסמול פורוורד סוני וימס, כשקלע 14.4 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה השנייה ביורוליג. צסק"א העפילה לשלב פיינל פור היורוליג בפעם הרביעית ברציפות, אך הפסידה לאולימפיאקוס בתוצאה 70-68 על אף יכולת טובה של דה קולו שקלע 18 נקודות. במשחק על המקום השלישי קלע דה קולו 17 נקודות, וקבוצתו ניצחה את פנרבחצ'ה בתוצאה 86-80.
בעונת 2015/2016 רשם דה קולו את עונתו הטובה בקריירה, כשקלע 19.4 נקודות למשחק וזכה בפרס אלפונסו פורד, המוענק למלך הסלים של היורוליג. כמו כן זכה בפרס ה-MVP של היורוליג לאחר שהוביל את קבוצתו למאזן 22-5 לאורך שלב הבתים, שלב ה"טופ-16" ושלב שמינית הגמר, ממנו העפילה פעם נוספת לפיינל פור היורוליג. בחצי גמר היורוליג קלע דה קולו 30 נקודות והוביל את צסק"א לניצחון על לוקומוטיב קובאן בתוצאה 88-81. בגמר הליגה התמודדה צסק"א מול פנרבחצ'ה, ניצחה אותה בתוצאה 101-96 וזכתה באליפות אירופה השביעית בתולדותיה (3 ביורוליג ו-4 בגביע אירופה לאלופות). דה קולו קלע 22 נקודות במשחק הגמר, שנגרר להארכה, וזכה בפרס ה-MVP של הפיינל פור.
ב-15 ביוני 2016 חתם על הארכת חוזה בצסק"א ל-3 עונות נוספות. בעונת זכה עם צסק"א באליפות יורוליג נוספת. במשחק חצי הגמר מול ריאל מדריד קלע דה קולו 23 נקודות, ובמשחק הגמר מול אנאדולו אפס קלע 15 נקודות.
ב 18 ביוני 2019 הודיע על סיום תקופתו בצסק"א מוסקבה.
פנרבחצ'ה.
ב-6 ביולי 2019 חתם דה קולו על חוזה לשנתיים בפנרחבצ'ה.
נבחרת לאומית.
בשנת 2009 הצטרף דה קולו לנבחרת צרפת הבוגרת, כשלקח חלק ביורובאסקט 2009. ביורובאסקט 2011 זכה עם נבחרתו במדליית הכסף וביורובאסקט 2013 זכה במדליית הזהב. ביורובאסקט 2015 רשם ממוצעים של 13.1 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים, ונבחר לחמישיית הטורניר לאחר שהוביל את צרפת לזכייה במדליית הארד.
כמו כן שיחק דה קולו עם נבחרתו באליפות העולם בכדורסל 2010, ובאולימפיאדת לונדון (2012) בה סיימה צרפת במקום השישי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) חזר דה קולו ללבוש את מדי הנבחרת שסיימה שוב במקום השישי, לאחר שהפסידה לנבחרת ספרד בשלב רבע הגמר. דה קולו הוביל את קלעי קבוצתו לאורך הטורניר עם 14.7 נקודות בממוצע למשחק.
בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 הוביל את צרפת לזכייה במדליית הארד, עם 16.5 נקודות בממוצע למשחק.
נאנדו דה קולו
מוסקט דגם יבשה
דוקום
דוקום () היא עיר במחוז פריסלנד שבהולנד. ביצוריה של העיר השתמרו היטב.
היסטוריה.
האירוע הידוע ביותר בהיסטוריה של דוקום הוא הרצח של בוניפציוס הקדוש ב-754. ב-1214 הטיף בדוקום אוליבר מקלן ליציאה למסע הצלב החמישי והעיר שלחה כוח שהצטרף למסע. חצי הסהר שמופיע בסמל העיר מתייחס לאירוע זה. ב-1298 הוענקו לדוקום זכויות העיר שלה. ב-1572 היא נבזזה על ידי הספרדים לאחר שהיא הצטרפה למרד ההולנדי. ב-1597 נוסדה בדוקום האדמירליות של פריסלנד, אך ב-1645 היא עברה להרלינגן.
במאה ה-16 נבנתה כנסייתה מרטין הקדוש (Sint-Martinuskerk). ב-1610 נבנה בניין העירייה של דוקום. ב-1871 נבנתה הכנסייה על שם בוניפציוס הקדוש וב-1934 נבנתה הקפלה על שמו. ב-1901 חוברה דוקום לרשת הרכבות הארצית ושירותי נוסעים ומטען פעלו לסירוגין עד לשנות השבעים.
ספורט.
דוקום היא נקודת הפנייה של מרוץ ההחלקה על הקרח באורך של 200 ק"מ הידוע בשם מסע 11 הערים. המשתתפים במרוץ המגיעים לדוקום פונים בחזרה לכוון לייוורדן. בעיר פעילות שתי קבוצות כדורגל.
נפות טורקיה
על פי החלוקה מנהלית של טורקיה (נכון ל-2021) טורקיה מחולקת ל-7 מחוזות המחולקים ל-81 נפות (בטורקית: יחיד il, רבים iller).
כל מחוז מחולק למספר נפות. הנפות נושאות בדרך כלל את שמה של בירתן (İl Merkezi - "מרכז הנפה"). בראש הנפה, שנקראה בעבר בטורקית עות'מאנית "וילאייט" (vilayet), עומד מושל - "ואלי" ("vali"), ומינהלת הנפה נקראת "ואליליק" (valilik). בניגוד למחוזות, לנפות יש תפקיד מנהלי ולא סטטיסטי גרידא, והן מהוות גם את אזורי הבחירה בבחירות הכלליות במדינה. איסטנבול מחולקת לשלושה אזורי בחירה, ואילו איזמיר ואנקרה לשני אזורים כל אחת. לנפות ניתן קוד המשמש בין היתר על לוחיות רישוי לרכב שרישוין בנפה וכקידומת לכתובות המיקוד שבתחומה. מספרי הקוד של הנפות הושמו לפי סדר האלפבית הטורקי ביום הנהגת השיטה. הנפה האחרונה באותה עת הייתה נפת זונגולדק שמספרה 67, ולנפות שנוספו לאחר מכן הושמו מספרי קוד לפי סדר היווסדן (זהה לשיטה ולמצב בצרפת).
מחוזות טורקיה
תת-נפות טורקיה
איתמר שימשוני
אמת המים של פאדרה טמבלקה
אמת המים של פאדרה טמבלקה (שם רשמי בספרדית:: Sistema Hidráulico del Acueducto del Padre Tembleque) היא מוביל מים עתיק במדינות אידלגו ומקסיקו שבמקסיקו. בשנת 2015 הוכרזה כאתר מורשת עולמית.
אמת המים נבנתה בין השנים 1553–1570 ומתמשכת לאורך 45 קילומטרים. רוב נתיבה עובר בשטח מישורי, אך חלק ממנה הוא תת-קרקעי או עובר מעל נקיקים ועמקים.
לאורך אמת המים מצויות שלוש ארקדות: בראשונה 46 קשתות, בשנייה 13 ובשלישית 67. הארקדה האחרונה, הנקראת גם הארקדה הראשית נמתחת מעל נקיק פפלוטה (Papalote). הקשת הגבוהה ביותר בה מתנשאת לגובה של 38.75 מטרים.
האתר הוסף לרשימת אתרי המורשת העולמיים הזמנית של אונסק"ו ב-20 בנובמבר 2001. ב-5 ביולי 2015 הוכר כאתר מורשת עולמית.
חטיף דגנים
האקוודוקט של פדרה טמבלקה
מיכאל כהנוב
מיכאל כהנוב (29 באוקטובר 1936 – 10 במאי 2013) היה איש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, עמד בראש אגף "צומת" ובראש אגף "קשת". לאחר פרישתו כיהן כמנכ"ל חברת ברינקס ישראל.
ביוגרפיה.
כהנוב נולד בתל אביב. שירת בצה"ל במהלך שנות ה-50 כמפעיל סוכנים ביחידה 504 של אגף המודיעין. לאחר שחרורו הצטרף למוסד ולאחר הכשרה שירת כקצין איסוף ביחידת צומת. בשלהי שנות השישים מונה לתפקיד ראש השלוחה ברומא. בתחילת שנות ה-70 הוא פיקד על אגף "קשת" לאחר פרישתו של צבי מלחין ונחשב כמי שתרם רבות להדרכת דור חדש של אנשי ביצוע. כהנוב שירת בארגון במשך כשלושים שנים במהלכם פיקד גם על אגף "צומת", האגף שמפעיל את קציני האיסוף ואת רשת הסוכנים של המוסד ברחבי העולם. גם לאחר פרישתו בשלהי שנת ה-80 הוזמן לתרום מניסיונו העשיר בתכנון וביצוע של מבצעים רבים בשנות ה-90 - כהנוב התנדב ושימש כיו"ר וועדת ביקורת במרכז למורשת המודיעין בגלילות.
לאחר פרישתו מהמוסד הצטרף ב-1985 לחברת ברינקס ישראל וכיהן כראש אגף האבטחה. בשנים 1989 עד 2000 כיהן כמנכ"ל החברה. ב-2002 הורשע יחד עם החברה בהקמת קרטל לא חוקי לשילוח יהלומים. בהסדר טיעון הודה באחריות לביצוע העבירות ונגזרו עליו חמישה חודשי מאסר שהומרו לעבודות שירות וקנס של 100,000 ש"ח.
כהנוב היה בעל תואר ראשון בפילוסופיה ובהיסטוריה של המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני מאוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה של המזרח התיכון ובעל תואר שלישי מאוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה של המזרח התיכון. עבודת הדוקטורט עסקה בקשר בין ערב הסעודית והסכסוך הישראלי-פלסטיני. העבודה שימשה בסיס לספרו "ערב הסעודית והסכסוך בפלסטין" שיצא ב-2012 בהוצאת כרמל.
חיים אישיים.
היה נשוי למיכל ואב לשני ילדים. נפטר ב-2013 והובא למנוחות בבית הקברות קריית שאול.
כהנוב
אגם גרנד (קולורדו)
אגם גרנד (באנגלית: Grand Lake) הוא האגם הטבעי הגדול והעמוק ביותר במדינת קולורדו בארצות הברית. האגם שוכן במחוז גרנד, והוא אחד ממקורותיו של נהר הקולורדו. אורכו 2.4 קילומטרים, אורך חופיו 6.4 קילומטרים, גובהו 2,550 מטרים מעל פני הים, עומקו המקסימלי 81 מטרים, שטח פניו 2 קמ"ר וקיבולת המים כ-84 מיליון מטרים מעוקבים. על גדתו הצפונית שוכנת העיירה ההיסטורית הנושאת אותו שם גרנד לייק.
האגם ממלא עמק שנוצר מפעולת קרחונים ונסכר בחלקו מטיל קרחוני מעידן הקרח האחרון, והוא בן פחות מ-12,000 שנים. היובלים הטבעיים של האגם הם הפלג הצפוני (North Inlet) והפלג המזרחי (East Inlet), שניהם זורמים מתוך הפארק הלאומי הרי הרוקי, המקיף את האגם משלושה צדדים. אגם גרנד שוכן כקילומטר וחצי מהכניסה המערבית לפארק. אגם גרנד נקרא בפי הילידים בני היוט "אגם הנשמות" משום שהם האמינו שהמים הקרים של האגם משמשים מגורים לנשמות הנפטרים.
מיזם קולורדו-ביג תומסון.