גאורגי גאמוב נולד באודסה, אז בשליטת האימפריה הרוסית, היום באוקראינה.
הוא החל את לימודי הפיזיקה שלו באוניברסיטת נובורוסיה באודסה, ולאחר כשנה, ב-1923, עבר לאוניברסיטת לנינגרד (כיום סנקט פטרבורג) שם למד זמן מה תחת אלכסנדר פרידמן. הוא נחשב לעילוי בעיני השלטונות הסובייטים, שאף עשו בו שימוש תעמולתי, אך לא היה מרוצה מגישתם למדע שהייתה נגועה באינטרסים פוליטיים והחליט לערוק מהמדינה. ב-1932 ניסה לחתור ביחד עם אשתו דרך הים השחור לעבר טורקיה, מרחק של כ-250 ק"מ, אך הניסיון הנועז נכשל בגלל מזג אוויר קשה.ב-1934 הוזמן לכנס סולווה בבריסל, ולאחר שהשיג ההיתרים הדרושים לצירוף אשתו למסע, עזב הזוג את המדינה ללא כוונה לשוב.
גאמוב ערק לארצות הברית, שם שינה את שמו לג'ורג', והצטרף לאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. הוא עסק בעיקר בחקר התהליכים התרמו-גרעיניים שמתרחשים בכוכבים. הוא היה ממפתחי מודל "המפץ הגדול" במסגרתו ניבא את קרינת הרקע הקוסמית, שלדבריו היא שריד מאירוע "המפץ הגדול". כמו כן חקר את תופעת הנוקליאוסינתזה, שהוא התהליך של היווצרות גרעיני יסודות חדשים בכוכבים.
גאמוב היה ער לעובדה שאם היקום היה פעם צפוף יותר הרי שהוא היה צריך להיות חם יותר וגם צפוף יותר עד כדי גרימת פיצוץ, שכן לכך גורמים חום וצפיפות אינסופיים. גאמוב שם לב כבר קודם לכן לעובדה שכאשר דוחסים חומר הוא מתחמם, וכשנותנים לו להתנפח הוא מתקרר.
הוא היה ידוע בחוש ההומור שלו. הוא פרסם את מאמר אלפר-בתה-גאמוב שכתב יחד עם תלמידו רלף אלפר וביקש מהנס בתה לצרף את חתימתו כדי לקבל את הצירוף שנשמע כמו שלוש האותיות הראשונות באלפבית היווני: אלפא, בטא, גמא (formula_1). הוא כתב: "יש שמועה שכשתאוריית אלפא-בתא-גאמא ירדה מן האופנה, בתה ניסה לשנות את שמו לזכריה." אודות עמית שלו הוא כתב: "רוברט הרמן, שמסרב בעקשנות לשנות את שמו לדלטר" (נשמע כמו "דלתא"). בנוסף פרסם מספר שירים עוקצניים בנושאי פיזיקה.
ג'ורג' גאמוב פרסם ספרים פופולריים, בהם "הולדת השמש ומותה" וסדרת "מר טומפקינס". על כך זכה בפרס קלינגה לשנת 1956.
ציאן
צִיאַן הוא צבע שמזכיר טורקיז, אשר מתקבל כשמערבבים כמויות שוות של אור כחול ואור ירוק. אורך הגל שלו הוא בין 490 ל-520 ננומטר, ותדירותו היא בין 575 ל-610 טרה-הרץ. הוא הצבע המשלים לאדום, לכן פיגמנט בצבע ציאן בולע אור אדום.
ציאן הוא אחד מהצבעים הנפוצים של דיו צבעונית בדפוס צבע ביתי ומסחרי, יחד עם צהוב ומג'נטה, אך בעברית בדרך כלל נקרא "דיו כחול" באופן שגוי. ייצוג הצבע במחשב הוא בקואורדינטות RGB שהן (0,255,255) כלומר כמות מרבית של אור כחול וירוק, וללא אור אדום. באופן טבעי, ייצוגו בקואורדינטות CMYK הוא (100,0,0,0) כלומר דיו ציאן בלבד. בגלל הקושי ביצירת דיו בצבע ציאן אידיאלי, דיו ציאן על נייר לא נראה כצבע ציאן ממש, והוא קרוב יותר לצבע תכלת.
מג'נטה
מג'נטה (באנגלית: Magenta) הוא צבע ורוד-סגלגל שמתקבל כשמערבים כמויות שוות של אור כחול ואור אדום, וכתוצאה מכך, בגלגל הצבעים (RGB) הוא נמצא על מחצית הדרך בין אדום לכחול. הוא הצבע המשלים לירוק, ולכן פיגמנט בצבע מג'נטה בולע את האור הירוק מבלי לפלוט אותו.
לא קיים אורך גל בודד של אור בצבע מג'נטה. ניתן ליצור את הצבע רק בעזרת שילוב של גלים באורכים שונים.
מג'נטה הוא אחד מהצבעים הנפוצים של דיו צבעונית בדפוס צבע ביתי ומסחרי, יחד עם צהוב וציאן, אך בעברית בדרך כלל נקרא "דיו אדום" באופן שגוי. ייצוג הצבע במחשב, בקואורדינטות RGB, הוא (255,0,255) כלומר כמות מרבית של אור אדום וכחול ללא אור ירוק. באופן טבעי, ייצוגו בקואורדינטות CMYK הוא (0,100,0,0) כלומר דיו מג'נטה בלבד.
מקור שמו של הצבע הוא מהעיר מג'נטה שבצפון איטליה.
קרב מג'נטה היה קרב ליד העיר מג'נטה במהלך מלחמת אוסטריה-סרדיניה בתאריך 4 ביוני 1859, שהסתיים בניצחון צרפתי-סרדיני על אוסטריה.
מיכאיל ברישניקוב
מיכאיל ניקולביץ' ברישניקוב (ברוסית: Михаил Николаевич Барышников; נולד ב-27 בינואר 1948) הוא רקדן ושחקן רוסי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
ברישניקוב נולד בריגה, ברית המועצות (כיום בירת לטביה) לאב מהנדס ולאם חייטת.
קריירת המחול.
ב-1960 החל ברישניקוב ללמוד בלט בעיר הולדתו ובהמשך, משנת 1964 התקבל לאקדמיה לבלט על שם וגנובה ליד תיאטרון מריאינסקי בלנינגרד. בזכות כישרונו הרב הוא התקבל ללהקת הבלט קירוב בלנינגרד ב-1966. הופעת הבכורה שלו בבלט קירוב הייתה בבלט ז'יזל. הופעותיו עם בלט קירוב זכו לביקורות נלהבות: מבקר המחול של הניו יורק טיימס קרא לו "הרקדן המושלם ביותר" שראה מעודו.
בשנת 1974, בזמן שהיה בסיבוב הופעות עם להקת בולשוי בקנדה, נעלם ברישניקוב. לאחר מספר ימים הוא התגלה בארצות הברית ושם קיבל מקלט מדיני.
בין 1974 ל-1979 הוא היה רקדן ראשי בתיאטרון הבלט האמריקאי (American Ballet Theatre), אבל גם רקד בלהקות בלט ומחול מודרני שונות ברחבי לעולם. אחרי כן הוא הצטרף ללהקת הבלט של ניו יורק למעט יותר משנה, ועבד עם הכוריאוגרף ג'ורג' בלנשין. ב-1980 הוא חזר לעבוד בתיאטרון הבלט האמריקאי כרקדן ומנהל אמנותי במשך עשור. ב-3 ביולי 1986, הוא קיבל אזרחות אמריקאית. בין השנים 1990 ל-2002 הוא כיהן כמנהל אמנותי של "פרויקט המחול וייט אוק", להקת מחול שהקים עם מארק מוריס.
ברישניקוב קיבל בשנת 2000 פרס כבוד מטעם מרכז קנדי לאמנויות הבמה. כיום הוא מעורב בהקמת מרכז האמנויות ברישניקוב בניו יורק.
קריירת משחק.
ב-1977 שיחק ברישניקוב בתפקידו הקולנועי הראשון, "נקודת מפנה", ועל כך היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. ב-1985 כיכב בסרט "לילות לבנים". בעונה האחרונה של הסדרה "סקס והעיר הגדולה" גילם את אלכסנדר פטרובסקי, החבר של קארי בראדשו.
חיים אישיים.
לברישניקוב שלושה ילדים - סופיה, אנה ופיטר, מהבלרינה לשעבר ליסה ריינהרט, ובת נוספת בשם אלכסנדרה מהשחקנית ג'סיקה לאנג.
יין מחוזק
יין מחוזק הוא יין שנוסף לו אלכוהול מזוקק, לרוב ברנדי מכיוון שהוא עשוי גם הוא מענבים. היין המחוזק לרוב מתוק יותר ובהכרח מכיל אחוז אלכוהול גבוה מזה של יין רגיל, לרוב בין 17–23 אחוז (לעומת 9–14 אחוז ביין רגיל).
שתיית יינות מחוזקים מקובלת הן כאפריטיף והן כקינוח.
ייצור.
תהליך ייצורו של יין מחוזק זהה בתחילתו לזה של יין רגיל – לאחר סחיטת הענבים מועבר המיץ לתסיסה בחביות, אולם שלא כביין רגיל תהליך התסיסה נפסק על ידי הוספת תזקיק אלכוהול ליין. ריכוז האלכוהול הגבוה הורג את השמרים ביין, ולכן תהליך עיבוד הסוכרים לאלכוהול נפסק. כתוצאה מכך, היין המחוזק מכיל אחוז סוכר גבוה המקנה לו את מתיקותו, ואחוז אלכוהול גבוה ביחס ליין רגיל.
היינות המחוזקים נבדלים מהמשקאות המזוקקים (כגון הברנדי) בכך שכמות האלכוהול הגבוהה שבהם אינה נוצרת מתהליך של זיקוק אלא כאמור בדרך של הוספה (חיזוק).
היסטוריה.
ראשית ייצור היינות המחוזקים לפני למעלה מ-500 שנה. הסיבה המקורית לייצורם הייתה הגברת העמידות של יינות בפני קלקול. ככל שאחוז האלכוהול גבוה יותר, נשמר היין לזמן ארוך יותר כיוון שהאלכוהול הורג את הבקטריות והפטריות שעלולות לקלקל את היין. גם לאחוז הסוכר הגבוה ערך מוסף בשימור היין.
בצרפת מייחסים את התחלת ייצור היינות המחוזקים הקרויים "יינות מתוקים טבעיים" (vins doux naturels) לארנאלדו מוויאנובה שחי במאה ה-13 ולימד רפואה באוניברסיטת מונפלייה. יינות אלו שכיחים עד היום באזור לנגדוק-רוסיון בדרום צרפת.
על תפוצת היינות המחוזקים השפיע מאוד המאבק של האימפריה הבריטית בצרפת, במסגרתו עודדו הבריטים צריכה של יינות אלו כמתחרים בקוניאק הצרפתי.
כיום ייצור היין המחוזק הוא למען הטעם, שכן קיימות טכניקות אחרות וזולות יותר לשימור.
Saurischia
בריה&quot;מ
Scyphozoa
יחידת מגלן
יחידת מגלן (יחידה 212) היא יחידת קומנדו בצה"ל, המתמחה בהשמדת מטרות איכות בעומק שדה הקרב וביצירת מודיעין צבאי. היחידה הוקמה בינואר 1986 תחת פיקוד עוצבת קלע דוד, לאחר כשלוש שנים עברה לעוצבת האש, והייתה כפופה לה עד דצמבר 2015. ב־27 בדצמבר 2015 הוכפפה לחטיבת עוז. היחידה נקראת על שם העוף מגלן, שניתן לראותו גם בסיכת היחידה.
שם היחידה.
מפקד היחידה הראשון, סא"ל דני הרמן, סיפר מדוע בחר בציפור מגלן כשמה של היחידה: את סיכת היחידה עיצב אביחי פורת, לוחם ומפקד צוות ממחזור פברואר 1991.
היסטוריה ופעילות מבצעית.
לאור לקחי לוחמת הנ"ט שגובשו בצה"ל לאחר מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון, החליט ראש חטיבת התורה והפיתוח במפקדת חילות השדה, תא"ל דורון רובין, בינואר 1986, כי יש להקים בצה"ל יחידה חדשה המתמחה בלוחמת נ"ט תוך שימוש באמל"ח מתקדם. הקמת היחידה הוטלה על עוצבת קלע דוד בפיקודו של אל"ם בני (בנגה) בית אור, ייעוד מגלן נקבע למבצעים מיוחדים, ופותח עבורה מסלול ההכשרה ייחודי על ידי העוצבה.
בראשית דרכה כללה היחידה צוות צעיר שגויס בנובמבר 1985 בפיקודו של אורי ה. וצוות בוגר שהורכב על בסיס לוחמים מיחידות מובחרות שונות. היחידה פעלה תחת פיקודה הישיר של עוצבת קלע דוד, לאחר כשלוש שנים עברה לעוצבת האש.
מספר חודשים לאחר גיוס צוות נובמבר 85' אשר היווה את ראשית הקמתה של היחידה, מונה רס"ן דני הרמן למפקד הראשון של היחידה. הרמן הוא יוצא סיירת גולני ששימש קודם לכן כמפקד פלנ"ט גולני. הוא היה לאחר שחרור מצה"ל כאשר פנה אליו תא"ל דורון רובין, שהחליט על הקמת היחידה, וביקש ממנו לחזור לצבא כדי לפקד על היחידה. לאחר שנה סיים את תפקידו. מפקד העוצבה, בנגה, החליט למנות את מוטי יוגב למפקד הבא.