בלנקה פורסט, דודתה מדרגה שנייה של דינה שהייתה בפרטיזנים אכן חזרה לאחר המלחמה לבוא לאסוף את דינה. אז דג'ינה סיפרה למריה שהיא בעצם יהודייה בשם דינה בוכלר, וזה היה זעזוע עמוק לדינה, שלמדה כי היהודים היו אנשים רעים שצלבו את ישו. דינה רצתה להישאר עם דג'ינה, שגידלה אותה כבת, אך גב' בריטיץ' אמרה כי מוטב לה להיות בין בני עמה, ודינה נפרדה ממשפחת בריטיץ' בקושי רב. דינה עלתה לארץ בשנת 1948 עם גב' פורסט, והמשיכה את הקשר עם משפחת בריטיץ' דרך מכתבים. היא זכתה לבקרם פעמיים נוספות בחייה, ב-1961 וב-1968, ויותר לא נזדמן להם להיפגש. דג'ינה בריטיץ' נפטרה ממחלה ממארת, אך בנה טיהומיר השלים את לימודיו ברפואה, נעשה המטולוג ידוע ומומחה למחלות ריאה ורפואה תעשייתית, ונפטר בשנת 1999. דינה וטיהומיר המשיכו לשמור על קשר טלפוני, וראו אחד את השני כאחים, ומאחר שדינה עסקה ברפואה היה להם גם קשר מקצועי.
הכרה והנצחה.
הוועדה להכרה בחסידי אומות העולם החליטה להכיר בדג'ינה בריטיץ' ובנה טיהומיר כחסידי אומות עולם ב-12 ביוני 1994, נתנה להם את תעודת הכבוד ב-9 בנובמבר באותה השנה, וחרטה את שמותיהם על קיר ההנצחה ביד ושם.
פטר צירכר
פטר צירכר (בגרמנית: Peter Zürcher; 1914 - 1975), היה איש עסקים שווייצרי, שעוטר בתואר חסיד אומות העולם, לאחר שבמהלך מלחמת העולם השנייה מנע את מותם של אלפי יהודים בהונגריה.
קורות חיים.
צירכר נולד בשנת 1914 בציריך שבשווייץ. במהלך חייו היה ד"ר צירכר איש עסקים ובתחילת שנות ה-40 החל להביא את עסקיו להונגריה. ב-1944 הועסק על ידי סגן קונסול שגרירות שווייצריה קארל לוץ, שגם הוא עוטר כחסיד אומות העולם, במחלקה לאינטרסים זרים בשגרירות שווייצריה שבהונגריה והוצב בבודפשט."
הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים.
כשהנאצים כבשו את הונגריה ב-19 במרץ 1944, החלה ההשמדה והגירוש השיטתיים של יהודי הונגריה. ב-21 במרץ נסגרו גבולות הונגריה לכניסה וליציאה והחל מ-15 במאי 1944 החלו לצאת משלוחי יהודים למחנה ההשמדה אושוויץ. כבר כעבור כחודשיים, נשלחו להשמדה כמעט חצי מיליון מיהודי ערי השדה שבהונגריה. בנוסף לכך פעלה בהונגריה התנועה הפרו-נאצית "צלב החץ", תנועה קיצונית ואלימה בעלת ערכים גזעניים ואנטישמיים אשר ביצעה פרעות וטבחה ביהודים וצוענים בהונגריה.
ד"ר פטר צירכר הלך בעקבותיו של קארל לוץ אשר סייע ליהודים רבים לעלות לארץ ישראל ולהינצל בדרך זו מההשמדה הנאצית, באמצעות  כתבי חסות מזויפים וסרטיפיקטים.
לפטר צירכר נזקפת הצלת היהודים בבודפשט כשגילה ב-8 בינואר 1945, כי תנועת צלב החץ מתכוננת לבצע פשיטה על בתים יהודים בבודפשט במטרה לגרש וככל הנראה גם לרצוח את המתגוררים. צירכר פנה באופן מיידי לשר הפנים ההונגרי בדרישות לחדול מכל פעילות של צלב החץ בבתי היהודים, המוגדרים כמוגנים  מטעם השגרירות השווייצרית. לבסוף, ממשלת סלשי וגורמי צלב החץ, נכנעו לו ובכך ניצלו חייהם של עשרות אלפי יהודים.
אחת הניצולות, מריה קורמוס, עבדה כמזכירתו והעידה כי צירכר סיכן את חייו למענה. לדבריה, ברגע שממשלת סלשי תפסה את השלטון ב-15 באוקטובר 1944, החלו השלטונות ההונגרים לסמן ולרכז יהודים בבתיהם, וקורמוס פנתה לצירכר לעזרה. עצתו הייתה לנסות לשחד את השוער של הבית כדי לתת לה להימלט. כשהפקיד דחה אותה, צירכר שלח ארבעה גברים, לבושים במדי צלב החץ, לעצור את קורמוס. הם לקחו אותה לצירכר שחיכה בצירות שווייץ . עד מהרה הבין כי הוא לא היה מסוגל להסתיר אותה שם ולקח אותה לדירה שלו תוך סיכון חייו. היא  נשארה שם במשך שישה שבועות שאפשרו הכנת מסמכים מזויפים על מנת  להעבירה לפנסיון, שם שהתה עד שחרורה. את עדותה סיכמה עם הדברים: "בלעדיו לא הייתי חיה היום."
הכרה והנצחה.
פטר צירכר נפטר בשנת 1975. בשנת 1999 הוכר באפן רשמי על ידי מדינת ישראל ויד ושם כחסיד אומות העולם.
מרי אליזבת אלמס
מרי אליזבת אלמס (Mary Elizabeth Elmes; 1909 - 3 ביוני 2002) הייתה חסידת אומות העולם אשר הבריחה ילדים יהודים ממחנה המעצר ריווסלטס בדרום צרפת, אל מעבר להרי הפירנאים הצרפתיים, על מנת למנוע את העברתם למחנות השמדה.
לאלמס הוענק התואר חסידת אומות עולם בשנת 2013. נערך לכבודה טקס במרסיי, צרפת.
נעוריה ותחילת דרכה.
מרי אליזבת אלמס נולדה בקורק, אירלנד ב-1909, שם למשפחתה היה בית מרקחת. ב-1928 היא נרשמה למכללת טריניטי בדבלין. היא סיימה בהצטיינות את לימודי הספרות המודרנית בספרדית והצרפתית. לאחר מכן, למדה בבית הספר לכלכלה של לונדון. ב-1935 הוענקה לה תעודה על לימודים בין לאומיים והיא זכתה במלגה (LSE Scholarship in International Studies) להמשיך את לימודיה בז'נבה.
כאשר פרצה מלחמת האזרחים בספרד, היא החליטה לעבור לספרד על מנת להשתתף בפעילות הומניטרית כחלק מארגון קוויקרי, .
ב־1939 היא הצטרפה לפליטים הרפובליקאים שברחו מספרד לצרפת, והפכה לאחראית על כל הפעילות הקוויקרית בפירנאים. הכיבוש הנאצי של צרפת ב-1940, הביא עמו אתגרים רבים עבור עובדי הסעד. העובדים בעלי האזרחות הבריטית שסייעו לאלמס, נחשבו כעת כאויב ונאלצו לעזוב את הארגון ואת צרפת. הצוות המצומצם של הארגון הקוויקרי, ניצב בפני אתגרים משמעותיים הקשורים בכמות היהודים ההולכת וגוברת שהגיעו כפליטים נמלטים, למחנות באזור הפירנאים.
פעילותה במהלך השואה להצלת יהודים.
אלמס חברה לארגון סיוע לילדים יהודיים O.S.E- Œuvre de Secours aux Enfants ובמיוחד לד"ר גוזף וייל ואנדריי סלומון, אשר היו פעילים בהצלת יהודים. עד אמצע אוגוסט 1942 ילדים יכלו להשתחרר ממחנות בצורה חוקית אבל ב-11 באוגוסט העברה של יהודים ממחנה ריבסלט (Rivesaltes) החלה, תחילה לדרנסי ליד פריז ומשם לאושוויץ. מהזמן הזה, עד סגירת המחנה ב-25 בנובמבר 1942, הרשויות לא הסכימו לשחרר ילדים מהמחנה. אלמס הייתה מודעת לגורל הצפוי ליהודים שהועברו מהמחנה. לויס גנדן (שהוכרה כחסידת אומות עולם ב-2012 על הצלת ילדים יהודים באותו אזור) כתבה ביומנה כי :
על אף הסכנה, אלמס ואנשי הארגון הבריחו ילדים מהמחנה והביאו אותם למקומות בטוחים, בלב הרי הפירנאים. רוב ההברחות שביצעה אלמס היו ברכבה.
שניים מהילדים שהצילה מרי אליזבת אלמס, היו רניי ומריו פרוינד, ששינו את שמם לאחר המלחמה לרונלד פרוינד (כיום פרינד) ומייקל .הוריהם, ד"ר הנס ואווה פרוינד, ברחו מגרמניה לאיטליה עם עלית היטלר לשלטון ב-1933. הם התגוררו בעיר מילאנו, שם נולד בנם מייקל ב-1936. כאשר נחקקו חוקים אנטי-יהודים באיטליה, המשפחה ברחה לצרפת והתגוררה בפריז. עם פלישת גרמניה לצרפת, הם ברחו שנית, הפעם לדרום צרפת. ב-1942 הם ניסו לברוח לשווייץ אך כשלו וב-4 בספטמבר 1942, הם נתפסו ונכלאו במחנה ריבסלטס Rivesaltes. לפי מכתב שמרי אלמס כתבה לAmerican Friends Service Comittee במרסיי, היא שכנעה את ד"ר פרוינד להוציא את שני ילדיו מהמחנה. רניי ומריו נלקחו לבית ילדים ב-Verent les Bains ולאחר מכן לבית החולים סנט לואי בפרינאים. לאחר המלחמה היגרו לקנדה.
הנס פרוינד, אביהם של הבנים, הועבר למחנה מידאנק ב-4 במרץ 1943 ונספה. אמם של הבנים שרדה את המלחמה והתאחדה עם בניה לאחר השחרור.
בפברואר 1943 מרי אלמס נעצרה על ידי הרשויות באשמת הבעת התנגדות לכובש הגרמני ולממשל וישי. תחילה הוחזקה בטולוז ולאחר מכן נלקחה לכלא פרסנס שבפרוורי פריז. היא שוחררה כעבור שישה חודשים והמשיכה בעבודתה ההומניטרית עד סוף המלחמה ושחרור צרפת.
מותה והנצחתה.
מרי אליזבת אלמס נישאה לרוג'ר דנג'ו, צרפתי, ונולדו להם בן ובת. היא חיה בצרפת עד שנפטרה ב-2003.
היא סירבה לקבל את אות לגיון הכבוד שממשלת צרפת רצתה להעניק לה.
מרי אליזבת אלמס הוכרה כחסידת אומות עולם בשנת 2013, לאחר מותה. הטקס נערך במרסיי, צרפת בו השתתפו בני משפחתה.
לוב במשחקים האולימפיים לנוער
לוב משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער לובי לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער הלובים היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים.
משחקי הקיץ.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
המשלחת הראשונה של לוב למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה לוב עד כה. המשלחת כללה 7 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישגים בענף הרכיבה בה היא סיימה במקום התשיעי במוקדמות ולא העפילה למקצה הגמר ובענף ההרמת משקולות בה היא סיימה במקום השמיני. יתר ספורטאי המשלחת סיימו במקומות האחרונים בתחרויות בהם השתתפו.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014).
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. גם באולימפיאדת נוער זאת לא זכתה המשלחת במדליה או העפילה לגמר. המשלחת הגיעה להישגים בענף ההרמת משקולות בה היא סיימה במקום התשיעי ובענף האתלטיקה בה הגיעה בתחרות זריקת דיסקוס למקום ה-12. כמו כן, ספורטאי המשלחת השתתפו לראשונה בתחרויות בענף הקשתות.
סוריה במשחקים האולימפיים לנוער
סוריה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער סורי לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער הסורי היא בעיקר סמלית.
השתתפות במשחקים.
משחקי הקיץ.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).