מאז גלותם מארץ ישראל, במשך כל הדורות, שאפו יהודים לחזור ממקומות גלותם ולעלות לארץ האבות. הם עלו כיחידים ובקבוצות קטנות, ברישיון השלטונות ובלעדיו, וביקשו לחיות ולהיקבר בה, לקומם את הריסות הקהילות שחרבו או הידלדלו ולהקים קהילות חדשות במקומות נוספים. אלו מצאו בה יהודים המתגוררים בה מקדמת דנא, וקיבלו גם הם בתורם, את אחיהם העולים לרגל או העולים כדי להשתקע בארץ כמותם מכל פזורות ישראל. עליות אלו יסודן באמונה העמוקה שבמעשה העלייה, כאתחלתא דגאולה, יקרבו את הגאולה השלמה וימות המשיח. כאן מצוינות חלק מעליות אלו שבלטו בארגונן ובהשפעתן באותה העת.
בעת העתיקה.
הראשונה בקטגוריה זו היא שיבת ציון, מספר גלי עלייה בולטים שהיוו את חזרתם של היהודים מגלות בבל לארץ ישראל בעקבות הכרזת כורש, החל משנת 538 לפנה"ס ואפשרו את כינונו של הבית השני.
עליות לארץ ישראל מבבל ומהפזורה היהודית המשיכו להתקיים במינונים שונים עד לחורבן בית שני, כך גם במידה פחותה יותר לאורך קיומו של ישוב יהודי משמעותי במאות הראשונות לספירה בתקופה שלאחר חורבן בית שני. אך עם הידלדלות היישוב היהודי עד לכדי הפסקת קיומם של מוסדותיו האחרונים, עקב תנאי קיום בלתי אפשריים פסקו גם תנועותיהם של יהודים לארץ למעט עליות ספורות של בודדים שמצאו כאן יישוב חרב ושומם למעט במספר נקודות.
עליות בימי הביניים.
בשלהי ימי הביניים, בתקופה הצלבנית בארץ ישראל, עלו לארץ בעלי התוספות - גלי עליות במאה ה-13, מקרב גדולי התורה ביהדות צרפת, אנגליה, צפון אפריקה ומצרים. תנועת עלייה זו, המכונה "עליית שלוש מאות הרבנים", הייתה חריגה בממדיה ובהרכבה האנושי, וכללה כמה מבעלי התוספות המפורסמים בתקופתם. חלק מהעולים התיישבו בעיר עכו שהייתה אז עיר מסחר עיקרית בארץ ישראל.
בשנת 1258 בערך עלה לארץ רבי יחיאל מפריס מגדולי הרבנים בצרפת. הוא הקים ישיבה גדולה שנקראה "מדרש הגדול דפרישי".
לאחר פטירת רבי יחיאל בשנת 1266, החליף אותו בראשות ישיבת עכו הרמב"ן, שעלה לארץ ישראל באותה שנה, ואשר הנהיג והשפיע על ביסוס היישוב היהודי בירושלים, עכו ומקומות נוספים עד פטירתו ב-1270. יש הסוברים שבזמנו החלו היהודים להתפלל בכותל המערבי.
בשנת 1285 עלה ממצרים ר' דוד נכדו של הרמב"ם והתיישב בעכו כך שבתקופה זו נוצר בעיר מרכז תורני חשוב.
במרס 1291 נכבשה העיר על ידי צבאו של הסולטאן הממלוכי ח'ליל. רוב תושביה נרצחו או נלקחו בשבי. ר' יצחק דמן עכו סיפר בכתביו על חורבנה של הקהילה היהודית.
לאחר תבוסת הצלבנים, נערכו מספר עליות בעיקר על ידי יהודים מארצות צפון אפריקה (מגרב), שנקראו בספרות ההלכה בת הזמן 'מוגרבים'.
ב-1350 לערך, לאחר המוות השחור וההפרעות שבעקבותיה, עלתה לארץ ישראל חבורת חכמים אשכנזים בראשות רבי יצחק מבילשטיין שקימה בירושלים ישיבה. בתקופה זו החלו באשכנז להעביר תרומות וכספי צדקה ליהודי ירושלים האשכנזים. לכך היה משקל במיסוד הקהילה האשכנזית בירושלים בדורות שלאחר מכן.
עליות בעת החדשה.
תקופת העת החדשה החלה, כמקובל בהיסטוריוגרפיה המודרנית, בשנת 1492. בשנה זו נחתם הצו המורה על גירוש היהודים מספרד וכן נמצאה יבשת אמריקה. אירועים אלה השפיעו על זרמי ההגירה של יהודים באירופה וממנה לארץ ישראל, ובעקבותיהם התחוללה עליית מגורשי ספרד ופורטוגל.
במאה ה-16, התחדש היישוב היהודי בטבריה וסביבתה בעזרת דונה גרציה ו-דון יוסף נשיא בשנת 1558. ולאחריהם בעזרת דון שלמה בן יעיש יישוב זה התקיים כמאה שנים.
בשנת 1621 עלה השל"ה לארץ ישראל והצטרף למנהיגי היישוב היהודי בארץ, בעקבותיו הייתה עלייה ניכרת לארץ מפראג ובוהמיה וממקומות נוספים. השל"ה עצמו מתאר בשמחה, כי בימיו נהיה המקום בירושלים צר מחמת העולים הרבים.
בשלהי המאה ה-17 התארגנה עליית רבי יהודה חסיד; בראשותו עלו בשנת 1700 עלו כ-1000 איש לירושלים.
שמיניית ווקאל
שמיניית ווקאל היא חלוצת שירת הא-קפלה המודרנית בישראל. השמינייה הוקמה בשנת 1985 על ידי רפי זליג לפי מודל הסווינגל סינגרס – ארבעה גברים וארבע נשים (שניים בכל קול: סופרן, אלט, טנור ובס).
רפרטואר.
השמינייה שרה רפרטואר מרתק ומגוון, המורכב ברובו מעיבודים מקוריים שכתבו חברי השמינייה ומתפרש על סגנונות רבים – מוזיקה קלאסית, ג'אז, שירי נשמה, שירי עם, מוזיקה דתית, רוק, פופ, בלוז, סלסה, סמבה ועוד. לחלק מהקטעים מצורף טקסט הומוריסטי בעברית.
הופעות.
השמינייה שיתפה פעולה עם מלחינים כגון סשה ארגוב ויוני רכטר, ועם כותבים כגון אהוד מנור ועלי מוהר.
ווקאל מרבה להופיע בישראל ומחוצה לה. בין השאר הופיעה עם התזמורת הפילהרמונית, התזמורת הקאמרית הישראלית וסימפונט רעננה. בשנים האחרונות השתתפה השמינייה בתוכנית הרדיו "אתנחתא", בתוכנית הטלוויזיה "אינטרמצו עם אריה ורדי", בסדרות הקונצרטים המוסברים של אסתרית בלצן, בסדרות הקונצרטים של גיל שוחט ובפסטיבל ישראל.
השמינייה הופיעה ברחבי הארץ עם אנסמבל הסלסה האירופאי NUEVA MANTECA ביצירה "רקוויאם לעולם", במסגרת הסדרה "ג'אז חם". השמינייה הופיעה בפסטיבל האנימציה אנימיקס בסינמטק תל אביב ובתוכנית משותפת עם אלון אולארצ'יק. בימים אלה שוקדת השמינייה על הפקת אלבום משירי הביטלס ואלבום מהתוכנית "ניגון מהלב".
שירה בסרטים.
ווקאל שרה דרך קבע את תפקידי המקהלה בדיבובים העבריים של סרטי וולט דיסני ודרימוורקס.
שייטת 7
קטביות
קופי סנאי
שייטת 3
נחל קדרון
נַחַל קִדְרוֹן (בערבית ואדי אַ-נַאר) הוא נחל במדבר יהודה היורד מאזור העיר העתיקה בירושלים ונשפך לים המלח סמוך ליישוב אבנת מדרום לנחל קומראן ומצפון לנחל דרגה. אורכו של הנחל כ־34 ק"מ, ושטח אגן ההיקוות שלו כ־115 קמ"ר.
נחל קדרון היה במשך שנים רבות אחד הנחלים המזוהמים בישראל. סיבת הזיהום היא שפכים, בעיקר של מזרח ירושלים, המוזרמים אל הנחל ללא טיהור או אחרי טיהור חלקי בלבד. ביוני 2020, החל מיזם שיקום הנחל הכולל הנחת תשתית הולכת שפכים חדשה, פינוי פסולת בניין ואשפה, וקליטת כל השפכים במתקן טיהור השפכים "אוג" סמוך לצפון ים המלח.
מקור השם.
ישנן מספר השערות אודות מקור שמו של הנחל: ההשערה הראשונה מתייחסת לפירוש המילה "קדר" כ"חושך". חלק מערוץ הנחל המוקף הרים גבוהים שיוצרים בו אפלה. השנייה מתייחסת אף היא לפירוש המילה "קדר" כ"חושך", אך היא מתייחסת לנחל כמקום של קבורה וטומאה, שכן בו נקברו אישים חשובים מימי תקופת בית שני. לפי ההשערה השלישית, "קדרון" נובע מצורת ה"קדרה" שיוצר הנחל במפגשו עם גיא בן הינום. השערה רביעית מייחסת את מקור שם הנחל הוא לבתי המלאכה של הקדרים שהיו בו.
תוואי הזרימה.
את דרכו מירושלים לרמת המדבר, עושה נחל קדרון בכיוון לא רגיל לנחלי מדבר יהודה, מצפון לדרום. רק עם כניסת הנחל לתחום מדרגת הכפיפה העליונה של מדבר יהודה, בסמוך לח'רבת חרד'אן, משתנה בחריפות כיוונו של הנחל, והוא זורם ממערב-דרום-מערב למזרח-צפון-מזרח. רוב אורכו של הנחל, הוא בתחום המסלע הקירטוני הרך של רמת מדבר יהודה, והוא רדוד ומתון. במקום בו חוצה הנחל את קמר מעון-מר סבא, הוא יוצר קניון עמוק. אורכו של קניון זה כ־2.5 ק"מ, ועומקו מגיע ל־80 מטר. קירות הקניון אינם זקופים, כך שרחבו בקרקעיתו כ־30 מטר, בעוד רחבו בין שפותיו כ־150 מטר.
קניון נוסף נמצא באזור במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה. אורכו של קניון זה כ־1.5 ק"מ, ועומקו מגיע ל־200 מטר ויותר. קניון זה שונה משאר הקניונים הגדולים של מדבר יהודה שנוצרו משחיקת המים, ולכן הם רחבים מאוד, ומתחילים במפל פרסה גדול. קניון זה, לעומת זאת, עובר בקו שבר, שכיוונו מזרח-מערב, ולכן חתכו צר מאוד - רוחבו בתחתיתו הוא כ־10 מטרים בלבד, ואף יציאתו מתחום מצוק ההעתקים הוא בסדק צר, ולא בשער מצוקים גדול כמו בנחלים הגדולים של מדבר יהודה. קניון זה יורד בסדרת מפלים נמוכים שגובהם 4–20 מטרים.
בקניון העליון של הנחל נמצא מנזר מר סבא, ושרידים של עוד שני אתרי נזירות: מנזר תיאודוסיוס וסנטה סופיה. מערות קרסטיות רבות בנחל, שימשו ככוכי התבודדות לנזירי האזור, וחלקן עדיין משמש למטרה זו.
מאפיקו של קניון זה, יוצאת אמת מים ארוכה, שהוליכה מי שיטפונות מנחל קדרון למצודת הורקניה. חלקים מאמה זו חצובים בסלע, חלקים אחרים בנויים אבן ומטויחים, וקטעים מסוימים שלה נעזרים בקירות תמך שגובהם מגיע ל־15 מטרים. רובה של אמה זו השתמר בצורה טובה למדי.
נחל קדרון וירושלים.
לאורך רוב ההיסטוריה נחשב נחל קדרון, היורד מהר הצופים, לגבולה הגאוגרפי והמוניציפלי של ירושלים. כאשר שלמה המלך גוזר על שמעי בן גרא שלא לצאת מירושלים, הוא מציין את נחל קדרון כקצה תחום העיר: . גם כשדוד בורח מירושלים מפני אבשלום בנו, הנחל מצוין כגבול העיר: . כאמור, הנחל שימש מקומם של בתי היוצר של קדרי ירושלים, ובהמשך כנקרופוליס של העיר. בזמן בית שני הוזרמו לנחל שפכים מבית המקדש (). בין הקברים הידועים המצויים בנחל נמצאים יד אבשלום, קבר בני חזיר, קבר זכריה וקבר רבי עובדיה מברטנורה.
בירמיהו מוזכר נחל קדרון כאחד הגבולות שמסמלים את בניין העיר ירושלים באחרית הימים.
שייטת ספינות הטילים
שייטת ספינות הטילים, או בשמה הצבאי "שייטת 3", היא כוח לחימת השטח העיקרי של חיל הים הישראלי. השייטת הוקמה בשנת 1967 וכוללת, נכון לשנת 2021, 15 ספינות טילים מדגמי סער 4.5, סער 5 וסער 6. בנוסף, נמצאת תחת פיקודה ספינת העזר אח"י בת ים.
השייטת מוצבת בבסיס חיפה של חיל הים, בו קשורות הספינות באופן קבוע. בשנים 2009, 2012 ו-2020, זכתה השייטת בפרס הרמטכ"ל ליחידה המבצעית המצטיינת בצה"ל. מפקד השייטת, החל מספטמבר 2021, הוא אלוף-משנה ארז בן ציון.
משימות.