במדינות אירופה, כולל אוסטריה, דנמרק, צרפת, גרמניה, הונגריה, שווייץ ובריטניה, ישנם פארקים יחפים או שבילי הליכה יחפה. פארקים אלו נשמרים נקיים ומתוחזקים על בסיס קבוע, כך שאת ההליכה היחפה ניתן לבצע בסביבה מתאימה לאנשים הרגילים בכך. פארקים יחפים בדרך כלל כוללים גם הרבה תחנות הרפתקה, המאפשרים למבקרים לחוות תחושות של אדמה עם מרקמים שונים מתחת לכפות הרגליים, כמו לדלג בין נהרות, הליכה בבוץ, בנחלים ובבריכות ומספקים מקומות שבהן ניתן לבצע התעמלות לכפות רגליים, איזון וטיפוס. השביל היחף (Barfußpfad) בעיר בד סוברנהיים שבגרמניה, מושך למעלה מ-100,000 מבקרים מדי שנה וראה למעלה ממיליון מבקרים מאז הקמתו בשנת 1999.
רעיון ההליכה היחפה פותח לראשונה במאה ה-19 על ידי סבסטיאן קנייפ - אחד ממקימי התנועה לרפואה נטורופתית. קנייפ האמין כי חשיפה ומגע של כפות הרגליים למגוון של גירויים טבעיים תהווה צעד ליתרונות טיפוליים. שיטה זו של קנייפ התבססה על פרקטיקה עתיקה של רפלקסולוגיה, שהונהגה בסין במשך אלפי שנים לצורך הרפיה וקידום אריכות ימים.
בסיאול שבדרום קוריאה, ישנם 158 פארקים יחפים, המאפשרים לאנשים להירגע בסביבה טבעית.
הליכה על גחלים.
הליכה על גחלים היא פסיעה בכפות רגליים יחפות על גחלים לוחשות או על פחם לוהט. הליכה על גחלים מיושמת על ידי בני תרבויות רבות ברחבי העולם. האזכור ההיסטורי הראשון להליכה יחפה על גחלים הוא מעידן הברזל באזור תת-היבשת ההודית בסביבות 1200 לפני הספירה.
כיום, מבוצעת ההליכה בסמינרים מאורגנים וסדנאות בנייה עצמית כתרגיל לבניית ביטחון עצמי. ההליכה רומזת על האמונה שמעשה האומץ אשר דורשת ההליכה, מראה על עזרה של כוח עליון, אמונה חזקה או ביכולתו של האינדיבידואל להתמקד ברוח אשר מעבר לחומר.
פיזיקאים מודרניים חושפים את הכזב מאחורי האמונה הזו, ומראים כי כמות הזמן אשר בה כף הרגל נוגעת באדמה אינו מספיק על מנת ליצור כוויה מפחם שאינו מוליך חום טוב יחסית.
כפות רגליים יחפות
רגל יחפה
כף רגל יחפה
עיסווי פריג'
אינוקנטיוס האחד עשר
אינוקנטיוס האחד עשר (בלטינית: Innocentius XI, נולד כבנדטו אודסקלצ'י ב-21 במאי 1611 ונפטר ב-12 באוגוסט 1689) היה האפיפיור משנת 1676 ועד מותו בשנת 1689. ידוע בבודפשט בתור "המושיע של הונגריה". רוב שנותיו עברו במתיחות עם לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. כתוצאה מעמדותיו השמרניות, אינוקנטיוס הוריד מיסים במדינת האפיפיור וצמצם את תקציב המדינה.
ביוגרפיה.
נולד ב-21 במאי 1611 בקומו, לומברדיה שבצפון איטליה למשפחת אצולה בשם בנדטו אודסקלצ'י. אחיו הגדול הקים בנק מצליח. בנדטו עסק בתחילה בלימודים ובגיל 15 עבר לג'נובה על מנת לעזור בעסק המשפחתי שבאותה העת כבר פתח סניפים בנירנברג, מילאנו, קרקוב ורומא. בשנת 1630 הוא שרד מגפה המונית אשר הרגה את אימו.
בשנת 1669 היה בנדטו מועמד בולט לתפקיד האפיפיור לאחר מותו של קלמנס התשיעי, אך נדחה לאחר שהשלטון הצרפתי הטיל וטו על מועמדותו. בשנת 1676 אודסקלצ'י ניסה להתמודד שוב על התפקיד. לואי ה-14, מלך צרפת ניסה פעם נוספת להטיל וטו, אך אישר את המינוי לאחר לחץ ציבורי. אודסקלצ'י נבחר לתפקיד ב-21 בספטמבר 1676 ובחר לעצמו את הכינוי אינוקנטיוס האחד עשר על שם האפיפיור אינוקנטיוס העשירי אשר מינה אותו לקרדינל שנים קודם לכן. הוא הוכתר רשמית לתפקיד ב-4 באוקטובר.
עם כניסתו לתפקיד, אינוקנטיוס ניסה לצמצם את הוצאות מדינת הוותיקן וניסח תקנות מחמירות כנגד נפוטיזם בקרב הקרדינלים. בנוסף על כך, ניסה אינוקנטיוס להעלות את הרמה המוסרית של אנשיו. אחת הדוגמאות הבולטות לכך היא סגירת כל התיאטראות ברומא שנחשבו לזילות מוסרית. בנוסף על כך, אינוקנטיוס פעל כנגד בתי ההימורים וכתב תקנות מחמירות הקשורות ללבוש הנשים. מדיניותו כלפי היהודים הייתה סלחנית יחסית.
אינוקנטיוס תרם רבות לגירוש האימפריה העות'מאנית מבודפשט והונגריה. קונפליקט מרכזי בתקופות כהונתו של אינוקנטיוס היה סביב מלכותו האבסולוטית של לואי ה-14 ושררה בין השניים מתיחות רבה בנוגע לחלוקת הכוח בין השלטון הצרפתי לבין עליונותה הדתית של הכנסייה. המתיחות החריפה עד כדי כך שלואי כבש את שטח הכנסייה באביניון וכמעט ניתק את צרפת מריבונותה של הכנסייה הקתולית. לאחר מותו של אינוקנטיוס המחלוקות הוסדרו לטובתה של הכנסייה.
בשנת 1689 בריאותו של אינוקנטיוס הידרדרה והוא היה משותק למיטתו החל מיוני. הוא נפטר ב-12 באוגוסט בשעה 22.00 (זמן רומא) ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש.
ג'ון אשברי
ג'ון לורנס אשברי (באנגלית: John Ashbery; 28 ביולי 1927 – 3 בספטמבר 2017) היה משורר אמריקאי. הוא פרסם למעלה מעשרים ספרי שירה, וזכה בפרסים רבים, בהם פרס פוליצר על ספרו "דיוקן עצמי בראי קמור", שראה אור בשנת 1975. שירתו מורכבת ומושפעת לא מעט מפוסטמודרניזם וסוריאליזם, אף על פי שהוא הצהיר על רצונו ששיריו יהיו נגישים לאנשים רבים ככל האפשר.
חייו.
ג'ון אשברי נולד ב 1927 ברוצ'סטר, ניו יורק, וגדל בחווה ליד ימת אונטריו. הוא למד ספרות ואמנות באוניברסיטת הרווארד, ולאחר מכן סיים תואר שני באוניברסיטת קולומביה. במהלך לימודיו התיידד עם סופרים ומשוררים רבים, בהם קנת' קוך, פרנק אוהרה, ג'יימס סקיילר וברברה אפשטיין.
משנת 1951 עד 1955 עבד כרעיונאי בניו יורק, ואז התקבל לתוכנית פולברייט לחילופי סטודנטים, והתגורר בצרפת עד שנת 1965. בתקופה זו פיתח את מיומנויותיו כמשורר, עורך, מבקר אמנות ומתרגם בכתבי עת רבים לספרות ואמנות, בהם המגזינים "ניו יורק" ו-ARTnews. בין הסופרים והמשוררים שתרגם נמנים ארתור רמבו ומקס ז'אקוב.
לאחר שובו לארצות הברית לימד שירה במסגרות אקדמיות רבות, והוציא מספר רב של ספרי שירה. אוסף השירים "דיוקן עצמי בראי קמור" שראה אור ב-1975 זיכה אותו בפרס פוליצר ובפרסים נוספים. הספר תורגם לשפות רבות, ויצא גם בשפה העברית בשנת 1982 בתרגומו של זלי גורביץ'.
השירה של אשברי לעיתים קרובות מופשטת, חסרת נושא מרכזי, ונעדר ממנה קולו הצלול של המשורר. ברבים משיריו הוא מתאר מעין מאבק בין עולם הכאוס לעולם האמנות. שירתו מורכבת ומושפעת לא מעט מפוסטמודרניזם וסוריאליזם. אף על פי שהוא הצהיר על רצונו ששיריו יהיו נגישים לאנשים רבים ככל האפשר, היו משוררים שהביעו ביקורת על סגנונו וכינו אותו "קשה וכמעט בלתי-אפשרי לקריאה", אך רוב מבקרי הספרות התייחסו אליו כאל אחד המשוררים החשובים ביותר בארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.
אשברי גר בניו יורק ובהדסון, ניו יורק, עם בן זוגו במשך רוב חייו הבוגרים, דוד קרמני, שגם פרסם ביוגרפיה על חייו. הם התחתנו בנישואים חד-מיניים. אשברי מת בנסיבות טבעיות בביתו בהדסון ב-3 בספטמבר 2017, בגיל 90.
מחלף ראש העין צפון
אברהם שמשון שלום הלפרין
הרב אברהם שמשון שלום הלפרין (נולד ב-ה'תש"ג) הוא האדמו"ר הנוכחי של חסידות וסלוי. בנו של הרב יעקב יוסף שלמה הלפרין ונינו של הרב שלום הלפרין, אבי שושלת חסידות ווסלוי.
תולדותיו.
אביו היה מנהיג לחסידים בבוקרשט ולפני כן בגאלאץ. אמו של הרב אברהם שלום שמשון הייתה בתו של הרב יעקב שמשון קנר (הרבי מטשחויב), חתנו של רבי משה משינאווא.
למד בישיבת באר יעקב אצל הרב משה שמואל שפירא. הוא נישא לטובה בת הרב אברהם יהושע השיל ברים, ראש ישיבת "תפארת ישראל" של חסידות בויאן בירושלים (נפטרה בתשפ"א, 2020). היה ראש כולל "תומר דבורה" בבני ברק ורב בעמנואל.
האדמו"רות.
בשנת ה'תשמ"ה, על-פי צוואת אביו החל לכהן כאדמו"ר מווסלוי. הוכתר לאדמו"ר על ידי האדמו"ר רבי יצחק פרידמן מבוהוש. הוא נמצא מידי שבת בתל אביב ומארח אורחים רבים על שולחנו. כמו כן פתח בית מדרש ברמת אהרן בבני ברק, ובו הוא עורך את הטישים בימי ההילולא של אבותיו.
הוא עורך התוועדות גם ביום ההילולא של האדמו"ר משטפנשט וזאת בעקבות מסורת שלפיה העביר רבי אברהם יהושע השיל פרידמן, האדמו"ר מאדז'וד-שטפנשט, את שרביט ההנהגה של חסידות שטפנשט אל האדמו"ר מוואסלוי-גאלאץ.
Rainbow (שיר של סיה)
Rainbow (בעברית: קשת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוסטרלית סיה. הסינגל יצא לאור ב-15 בספטמבר 2017, מתוך הפסקול My Little Pony, עבור הסרט " תחת חסותה של חברת התקליטים סוני מיוזיק.
רקע וכתיבה.
את השיר כתבו סיה, ג'סי שטקין, ג'יימס נוטרלוב והוא הופק על ידי ג'סי שטקין גם כן. כיוון שדיבבה סיה בסרט " דמות פוני חדשה, יוצרי הסרט עיצבו עבורה סוס פוני חדש שנושא את סמל הדגל שלה, כשעל ראשו פאה.
סיה הכריזה ברשתות החברתיות כי את השיר תוציא בסמוך לצאת הסרט " לאקרנים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר מציג את הרקדנית הנודעת שבה סיה משתמשת ברוב הקליפים שלה, כשהיא רוקדת במסך אשר מחליף צבעים. בין לבין ניתן לראות לאורך כולו קטעים מתוך הסרט ", כשבהם ניתן לראות את סוס הפוני שעיצבו במיוחד עבור סיה עצמה.
מונה הצפיות של הווידאו קליפ נכון לאפריל 2020, עומד על סך מצטבר של 90 מיליון צפיות.
קבר רבי אליעזר בן הורקנוס
שטר שחרור
שטר שחרור הוא אחד משלוש הדרכים בהן עבד כנעני משתחרר מאדונו. האדון כותב לעבד שטר שבו כתוב שהוא משחרר את העבד, ונותנו לידי העבד.
גטו וידו באים כאחד.
בתלמוד דנו האיך יכול העבד להשתחרר בקבלת השטר מאדונו, והרי מה שקנה עבד קנה רבו. ביישוב לשאלה זו אמרו בגמרא ש"גטו וידו באים כאחד". זאת אומרת שביחד עם נתינת הגט לידו זוכה בשחרורו ועל ידי זה יכול לקבל הגט שחרור ולהשתחרר.
אפשרויות שחרור נוספות.
מלבד שחרור על ידי שטר, ישנן עוד שתי אפשרויות:
אופן השחרור.