מרקוס הפצוע שורד, אבל הוא במצב קריטי. מייקל נפגש עם אירינה ואנשיה. היא נותנת לו את הכסף שביקש, ועוזבת את המקום לאחר שאנשיה מכים את מייקל. מייקל חוזר למכוניתו, ומפעיל פצצה שהטמין במכונית של אירינה, שהורגת אותה ואת אנשיה. מייקל עוזב את המקום, אך נעצר על ידי פרנקו שהורג אותו ולוקח ממנו את הכסף. בחדר המתים, כריס מוצא בין חפציו של לואיס פתק, ועליו מופיעה הכתובת של המקום אליו לקח אותו מרקוס ביום הקודם. כריס הולך לבקר את מרקוס בבית החולים, על מנת לקבל ממנו תשובות, אך מרקוס עדיין מחוסר הכרה. בדרכו החוצה הוא פוגש את פרנקו, שמבקש ממנו להגיע לתחנת המשטרה, על מנת למסור את עדותו. בעודם עושים דרכים למכוניותהם, כריס מקבל שיחת טלפון מג'פרי שמזהיר אותו מפרנקו. כאשר פרנקו נכנס אל תוך מכוניתו, הוא מופתע לגלות את ג'פרי בתוכה והשניהם יורים זה בזה. פרנקו נהרג וג'פרי נורה ונפצע בחזהו. כריס מדווח "999" למוקד המשטרה, בעוד ג'פרי, בשלווה מוחלטת, שולף סיגריה ומעשן אותה.
הפקה.
פיתוח.
על הפרויקט הוכרז לראשונה באוגוסט 2010, בו צפויים לשתף פעולה הבמאי ג'ון הילקואט, התסריטאי מאט קוק והמפיק סטיב גולין, ובו יככב שיה לה-באף בתפקיד הראשי. דרמת הפשע שכתב קוק נכללה ב"רשימה השחורה" של התסריטים של שנת 2010 (התסריטים הטובים ביותר שעדיין לא הופקו לסרטים). בשלהי מאי 2012 אישר הילקואט בעצמו כי הוא יביים את הסרט; כמו כן אושרו ליהוקו של לה-באף, וגיוסו של ניק קייב להלחין את המוזיקה לסרט. בהמשך, קייב עזב את הפרויקט, והוא הוחלף על ידי אטיקוס רוס. בפברואר 2014, רכשה Open Road Films את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית ו-Worldview Entertainment הצטרפו לפרויקט כמממנים, לאחר פרישתה של Panorama Media.
ליהוק.
במהלך הפקתו עבר הסרט שינויים רבים בכל הנוגע לליהוק. בתחילה, שאיה לבוף צורף לככב בסרט אך מאוחר יותר עזב את הפרויקט והוחלף בצ'ארלי האנם. בדצמבר 2013, גם האנם עזב את הפרויקט, והוחלף בקייסי אפלק. בחודש אוגוסט 2013, התנהלו מגעים עם קייט בלאנשט וכריסטוף וולץ על מנת שיצטרפו לצוות השחקנים, אך בהמשך שניהם פרשו ואת מקומם תפסו קייט וינסלט ווודי הרלסון. במרץ 2014 התגבש צוות השחקנים הסופי, הכולל את אהרון פול, נורמן רידוס, צ'ואיטל אג'יופור, קייסי אפלק, אנתוני מקי, גל גדות, טרסה פאלמר וקליפטון קולינס ג'וניור.
בהתייחסות אל לוחות הזמנים של הצילומים, התבטא הילקואט ואמר: "זה אתגר, לתאם בין לוחות הזמנים של כולם ולנסות להשלים משהו עם שמונה דמויות ראשיות. אני מעולם לא עבדתי על משהו דומה לזה".
צילום.
שלב הצילומים החל ב-28 במאי 2014 באטלנטה, ג'ורג'יה. ב-5 ביוני החלו צילומים בסנט רג'יס בבאקהד, אטלנטה, עם וינסלט. הצילומים המשיכו אל Centennial Olympic Park Drive, אטלנטה, מה-23 ביוני ועד ל-25 ביוני 2014. בתחילת יולי, הצילומים עברו אל Decatur, וצילומי סצינות נערכו ב-9-12 ביולי 2014 ב-Kings Highway. בנוסף, בצילומים שנערכו בסמיכות ל-Ansley Street ול-Kings Highway נעשה שימוש כשוטים מכוננים.. סצנות נוספות צולמו ב-White Street, דרומית-מזרחית לבית הקברות Westview שבאטלנטה. ב-17 ביולי 2014, צולמה סצנה באטלנטה עם פרמדיקים אמיתיים, קציני SWAT ושוטרים, יחד עם צוות השחקנים הראשי. בשל גשם כבד, לא הושלמו צילומי חלק מהסצנות שצולמו ב-Centennial Olympic Park; הצילומים החוזרים במקום התקיימו ב-5-6 באוגוסט 2014, ולאחר מכן, הצילומים הסתיימו.
מוזיקה.
אטיקוס רוס הלחין את המוזיקה לסרט, יחד עם אשתו קלאודיה סרנה, אחיו לאופולד רוס ובובי קרליק. בהתייחסות למוזיקה של הסרט, רוס אמר כי להאליקוט "היה חזון מסוים עבור המוזיקה של הסרט, שהייתה אלקטרונית ... עם סקסופון מוזר בפנים. זה היה קשה, כי ניסינו להתאים את המוזיקה לסיפור, אבל אז סדר הסצנות השתנה והכל הפך לכפול ומיותר. אז זו הייתה עבודה לא מעטה". גרסה מבשרת רעות של "This Little Piggy" שולבה באופן בולט בטריילר של הסרט.
הפצה.
ב-27 באוגוסט 2014, החברה להפצת סרטים Open Road Films קבעה את תאריך השחרור של הסרט בארצות הברית ל-11 בספטמבר 2015. ב-10 ביוני 2015 הוכרז כי תאריך השחרור של הסרט נדחה ל-4 במרץ 2016. בחודש אוקטובר 2015, מועד שחרורו של הסרט הוקדם ל-26 בפברואר 2016.
קידום.
הטריילר הראשון לסרט שוחרר ב-5 באוקטובר 2015.
צפייה ביתית.
ב-31 במאי 2016 הסרט הופץ לרכישה לצפייה ביתית על גבי DVD ו-Blu-Ray.
תגובות.
הכנסות.
הסרט גרף 12.6 מיליון דולר בצפון אמריקה, 10.8 מיליון דולר בשאר העולם, ובסך הכל הכניס 23.4 מיליון דולר (לעומת תקציב של 20 מיליון דולר).
בארצות הברית ובקנדה, התחזיות צפו לסרט הכנסות של 7-9 מיליון דולר מ-2,205 אולמות הקולנוע בהם הוקרן הסרט בסוף השבוע הראשון של הפצתו, פחות מהסרט "מלחמת האלים" (לו חזו הכנסות של 12-15 מיליון דולר), אך בדומה לסרט "אדי הנשר". בסופו של דבר, הסרט הכניס 2.1 מיליון דולר ביום הראשון להקרנתו, ו-6.1 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הכנסות שהציבו אותו במקום ה-6 בקופות באותו סוף שבוע.
ביקורות.
באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג של 55%, בהתבסס על 146 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.8 מתוך 10. על פי דעת הקונצנזוס של האתר נכתב: "החלטוריסטיות הזולה של 999 לא ממש עונה על הציפיות נוכח השחקנים המוכשרים בטירוף שבו, אך האפקטיביות והכיף שבסרט העשוי היטב מספיקים כדי לאזן את הפגמים הבעייתיים שבו." האתר Metacritic נתן לסרט ציון של 52 מתוך 100, בהתבסס על 41 מבקרים, מעורבות או ממוצעות ברובן. באתר CinemaScore, הגולשים נתנו לסרט ציון ממוצע של "+C" (בסולם של +A עד F).
המבקר טום האדלסטון (Time Out) העניק לסרט ארבעה מתוך חמישה כוכבים, והשווה את הסרט בחיוב לסרטו של מייקל מאן "היט". האדלסטון שיבח את אנסמבל השחקנים והגיע למסקנה כי הסרט "יצא לפועל באמצעות החוצפה והמומנטום של הבמאי, אשר לבטח עשה חיים". ג'סטין צ'אנג (מבקר בוראייטי) פחות התחבר לעלילת הסרט, אבל שיבח את רצפי הפעולה שבו, וכתב כי "התוצאה היא סרט המעביר תחושה מוזרה של המתנה מצד כל הדמויות ושל הפרנויה מדבקת, עם שתי סצנות לפחות שלבטח יגרמו לצופים לבדוק את המושב האחורי של מכוניתם עם יציאתם מאולם הקולנוע".
מבקר האמפייר איאן פריר העניק לסרט שלושה מתוך חמישה כוכבים. פריר שיבח את ביצועי השחקנים, אבל מתח ביקורת על התסריט של הסרט במחצית שנייה, וסבר כי "העולם המעניין של הסרט אינו מקבל את הסיפור לו הוא ראוי". בעודו משבח את הופעתו של אנתוני מאקי ואת הצילום של ניקולס קרקטסניס, אוליבר ליטלטון (Indiewire) מתח ביקורת על המבנה הנרטיבי הלא מספק של הסרט, והצביע על כך ש"אולי יש גרסה ארוכה יותר של הסרט אי שם בחוץ ... אולי גרסה זו הובילה לסרט שמעניק הרגשה שהוא מדבר על משהו". גם אלונסו דורלדה (TheWrap) ביקר בחריפות את התסריט, בעיקר את המערכה השלישית. דורלדה כתב כי הסרט "הצליח איכשהו לאסוף צוות שחקנים מרשים מהשורה הראשונה, בדרכו להפוך לסרט פשע שאיננו סתם טיפשי, אלא פשוט נוראי".
ישראל קרישטל
ישראל יצחק קרישְׂטל (כ"ג באלול תרס"ג, 15 בספטמבר 1903 - כ' באלול תשע"ז, 11 באוגוסט 2017) היה ניצול השואה ויצרן ממתקים, אשר הוכר כניצול השואה המבוגר ביותר אי פעם. בשנת 2016, הוכרז על ידי ספר השיאים של גינס כגבר המבוגר ביותר החי בעולם, בגיל 112.
קרישטל הוא האדם הישראלי שחי הכי הרבה זמן. נכון לשנת 2022, הוא במקום העשירי ברשימת הגברים המבוגרים ביותר שתועדו אי פעם בעולם.
ביוגרפיה.
קרישטל נולד למשפחה יהודית דתית בז'רנוב שבפולין, אז חלק מהאימפריה הרוסית. בגיל שלוש החל ללמוד ב"חדר", וקיבל חינוך יהודי דתי. בגיל 10 התייתם מאמו. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נלקח אביו בשבי הרוסי, וקרישטל לא ראה אותו במשך ארבע שנים. הוא ואחיו פוצלו בין דודיהם, והוא עצמו עבר לגור עם דודתו בגיל 12. בתום המלחמה שב האב לביתו, אך נפטר זמן קצר לאחר מכן, בפורים 1919, כאשר קרישטל היה בן 15 וחצי.
בשנת 1920 עבר ללודז', והחל לעבוד במפעל הממתקים המשפחתי, שבו הפך למומחה בייצור ממתקים. נישא בשנת 1928 ונולדו לו שני ילדים.
לאחר כיבוש פולין בידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה המשיך בייצור ממתקים, גם כשהייה בגטו לודז', חלק מהזמן בסתר וחלק מהזמן בעידודו של מרדכי חיים רומקובסקי, ראש היודנראט בגטו. שני ילדיו נפטרו בגטו. עם חיסול הגטו באוגוסט 1944 נשלחו הוא ואשתו למחנה ההשמדה אושוויץ. אשתו נספתה במחנה והוא נשלח לעבודת כפייה, אך שרד. עם שחרור המחנה בידי הצבא האדום נלקח לבית חולים וחזר לייצר ממתקים לחיילי הצבא. הוא חזר ללודז' ושיקם את חנות הממתקים שלו. ישראל נישא בשנית ב-1947 ונולד לו בן.
בשנת 1950 עלה לישראל עם משפחתו, התיישב בחיפה, ונולדה לו בת. תחילה עבד במפעל ממתקים מקומי ובהמשך הפך לעצמאי, ייצר ממתקים בביתו ומכר אותם בקיוסק. בשנת 1952 פתח מפעל לממתקים, "שר את קרישטל", שפעל עד 1970. עם סגירת המפעל חזר לייצר ממתקים בביתו עד לפרישתו לגמלאות.
בפברואר 2014, בהיותו בן 110, קרישטל היה ניצול השואה המבוגר ביותר בשעתו ואחד הגברים מאריכי-החיים ביותר בעולם. בינואר 2016, לאחר פטירתו של יאסוטרו קואידה מיפן, הפך קרישטל לגבר המבוגר בעולם.
במרץ 2016 הוכר רשמית על ידי ספר השיאים של גינס כגבר המבוגר בעולם, על פי מסמכים שנמצאו בפולין ושאישרו את גילו. קרישטל התגאה בהיותו מניח התפילין הוותיק ביותר החי בדורו.
קרישטל נפטר ב-11 באוגוסט 2017, בגיל 113 ו-330 ימים.
רות טנא
רות טנא (20 במרץ 1936 - 8 במרץ 2016) הייתה מורה וסופרת ילדים ישראלית.