בתחילת דרכה, ייצגו השמרנים את האריסטוקרטיה, בעלי האדמות והכנסייה האנגליקנית. עם השנים השתנו סדרי העדיפויות של המפלגה. כיום היא עדיין נתמכת על ידי ההון הגדול בבריטניה. היא תומכת בזכויות סוציאליות אך בשוק חופשי, הקטנת הוצאות הממשלה ומיסוי נמוך. בנוסף, המפלגה תומכת בנישואים חד מיניים ובזכויות ליברליות נוספות.
איש עסקים
איש עסקים הוא אדם העוסק בהקמה של עסקים חדשים וברכישה ומכירה של עסקים קיימים.
לשם פעילות זו איש העסקים משקיע מכספו (או מאשראי שהוא מספק בטוחות לפרעונו), לבדו או ביחד עם קבוצת משקיעים. בכך נבדל איש עסקים ממנהל שכיר העוסק בפעילות דומה, אך אינו משקיע בה את כספו, אלא פועל בשם מקום עבודתו. לעיתים איש עסקים אינו עוסק בניהול שוטף של עסק שבבעלותו (תפקיד זה שמור למנכ"ל העסק), ומסתפק בחברות בדירקטוריון של העסק. פעמים אחרות הוא עוסק בכך לזמן קצר, עד למציאת מנהל קבוע. במקרים אחרים איש עסקים מתפקד גם כמנהל של העסק העיקרי שלו, ובמקרה כזה אין הוא רק איש עסקים, אלא גם תעשיין, יזם בנייה, בנקאי וכדומה, בהתאם לאופיו של העסק. איש עסקים פועל באמצעות חברה שבשליטתו, שממנה הוא מקבל דיווידנדים, דמי ניהול או משכורת. לעיתים פועל איש עסקים כעצמאי, אך צורת פעולה זו מגדילה את הסיכון העסקי, ולכן מתאימה פחות. פעולות הרכישה של איש עסקים נעשות לעיתים לטווח קצר, מתוך כוונה להפוך את העסק לאטרקטיבי, ואז למכור אותו או להנפיקו לציבור, ולעיתים לטווח ארוך, שבמהלכו נהנה איש העסקים מרווחי העסק.
לעיתים מתמקד איש העסקים רק בחלק מהפעילות האופיינית לעיסוק זה, ובהתאם לכך הוא מכונה:
אנשי עסקים נעזרים בשירותיהם של:
תחום הלימודים האקדמי העוסק בהכשרת אדם לפעול כאיש עסקים הוא מנהל עסקים, אף שאין תקן מחייב כלשהו של השכלה החל על העוסקים בתחום, ורבים מהעוסקים בכך אינם בעלי הכשרה אקדמית זו (ויש בהם גם חסרי השכלה אקדמית כלשהי). במרבית המדינות ישנם גופים המאגדים אנשי עסקים למטרת פעילות בנושאים משותפים, אך אלה, בניגוד לאיגודים מקצועיים אחרים, מאגדים חברים על פי רוב בהתחשב בקריטריונים של נושאי פעילותם העסקית וללא קשר להכשרה הפורמלית של החברים.
איש העסקים בספרות.
האתוס של איש העסקים הוא מוטיב נשנה בספרות האמריקאית. לעיתים מתואר איש העסקים כדמות קשת לב, מנצלת ואכזרית, כבספריו של אפטון סינקלר, ולעיתים יתואר כדמות נוגעת ללב, כגיבור הספר "באביט" מאת סינקלייר לואיס. עולם היזמות והעסקים מתואר לעיתים כעולם קשוח, אשר אלו שאינם מרפקנים ואמביציוזים נדחקים לשוליו ואובדים בשולי החלום האמריקאי. כך דמותו של וילי לומן במחזה "מותו של סוכן", מאת ארתור מילר, המנסה להקנות לבניו את הרצון "להצליח תוך שבועיים", וכך חבורת סוכני הקרקעות במחזהו של דייוויד מאמט "גלנגרי גלן רוס". דמות זו חדרה גם לספרות המתח. ג'וזף פיינדר הוא סופר פופולרי בתחילת המאה ה-21 שספריו "המנכ"ל" ו"פרנויה" מתארים מציאות עסקית שיצאה משליטה, ואשר הגיבורים, אנשי עסקים, מנסים למצוא בה את מקומם.
התייחסות נאיבית יותר לאיש העסקים מופיעה בספרו הנודע של אנטואן דה סנט-אכזופרי, "הנסיך הקטן", שאחד מגיבוריו הוא איש העסקים, שעסוק תמיד בספירת הכוכבים שהוא חושב ששייכים לו. הוא רוצה להשתמש בהם על מנת לרכוש עוד כוכבים.
המפלגה השמרנית של בריטניה
פסיכותרפיה קצרת מועד
פסיכותרפיה קצרת מועד היא טיפול נפשי במשברים או במצוקות נפשיות שונות המוגבלת בזמן.
עקרונותיה הבסיסיים נטבעו על בסיס עקרונות הפסיכותרפיה הקלאסית על ידי פרנץ אלכסנדר ותומאס פרנץ' בשנת 1946. בהמשך התפתחו מספר אסכולות עיקריות של פסיכותרפיה קצרת מועד. בשנים האחרונות ריכז התחום עניין מיוחד משתי סיבות עיקריות:
באופן כללי, רוב השיטות של הפסיכותרפיה קצרת הטווח משתמשות בכלים של ברית טיפולית או אינטראקציה דינמית בין המטפל למטופל, שימוש בהעברה, או בפרשנות (אינטרפרטציה) אקטיבי של המוקד הטיפולי, קשרים חוזרים בין היחסים עם ההורים להעברה בטיפול, וסיום מוקדם של הטיפול.
נמצא שככל שהטכניקה רדיקלית יותר במונחים של שימוש בהעברה, עומק הפירושים והקשר לילדות, כן השפעתה רבה יותר.
שיטות מקובלות בפסיכותרפיה קצרת מועד.
פסיכותרפיה קצרת מועד פוקלית: שיטת מאלאן.
פסיכותרפיה קצרת מועד פוקלית פותחה בשנות החמישים על ידי מייקל באלינט בקליניקת טביסטוק שבלונדון. דייוויד מאלאן, המפתח העיקרי של השיטה, מצא, באופן לא מפתיע, שככל שהמוטיבציה של האדם לטיפול גבוהה יותר, כן הצלחת הטיפול גבוהה יותר.
מטרות הטיפול הן זיהוי ההגנה, החרדה או הדחף; חיבור ההווה לעבר; והעברה. מוקד הטיפול הוא קונפליקט פנימי הקיים מאז הילדות.
לשיטת טיפול זו מתאימים מטופלים בעלי מוטיבציה גבוהה לטיפול, המסוגלים לחשוב במונחים של רגש, והמגיבים היטב להצעת פירוש.
מטופלים שהמטפל מרגיש שתידרש עבודה ממושכת כדי שירצו בשינוי, כאלה עם מערכת הגנות נוקשה, עם העברות אינטנסיביות או עם חשש מהתפתחות של תלות, אינם מתאימים לטיפול. כמותם, לא מתאימים לטיפול גם חולים שעשו ניסיונות התאבדות חמורים, חולים התלויים בסמים או באלכוהול, חולים הסובלים מתסמינים טורדניים חמורים, תסמינים פוביים, או כאלו הנוהגים בדפוסים של החצנת התנהגות ("Acting out"). גם חולים הסובלים מדיכאון מז'ורי או מהפרעות מן הספקטרום הפסיכוטי אינם מתאימים לטיפול.
במהלך הטיפול, על המטפל לזהות את תהליך ההעברה מוקדם ולתת פירוש לכל העברה שלילית. בשלב הבא, המטפל צריך לקשור את ההעברה ליחסים עם ההורים. תאריך הסיום של הטיפול נקבע מראש, אך אורך הטיפול שונה בין טיפול לטיפול, והחולים עובדים גם על תחושות האבל והכעס הקשורות לסיום הטיפול.
פסיכותרפיה מוגבלת זמן: שיטת מאן.
פסיכותרפיה קצרת מועד זו פותחה באוניברסיטת בוסטון על ידי ג'יימס מאן. אורכה 12 פגישות בדיוק, יחד עם מפגש אינטייק מקדים. הפגישות ממוקדות בנושא מרכזי מוגדר אחד. שמאובחן ומוגדר בתחילת התהליך ככאב כרוני המלווה את האדם מתחילת חייו. מבחינה פסיכולוגית, מאן מתבסס בעיקר על הגישה הפסיכודינמית והגישה האקזיסטנציאליסטית.
מאן לא התייחס בכתביו לשאלה אילו מטופלים מתאימים לטיפול, אך הדגיש מאוד שיש להתמקד בקונפליקט מרכזי ובמשבר התפתחותי של אדם צעיר, הסובל מתלונות סומטיות רבות. באופן כללי מתאימים לטיפול בשיטת מאן אנשים בעלי כוחות אגו חזקים, המסוגלים ליצור קשר ולהיפרד תוך פרק זמן קצר, ואנשים שבעייתם המרכזית ממוקדת וניתנת לאיתור מהיר. לא מתאימים לטיפול בגישת מאן, אנשים הסובלים מדיכאון קליני, ממצבים פסיכוטיים חריפים, או מטופלים הזקוקים לתהליך טיפולי מתמשך יותר, בגישת יחסי אובייקט, כמו מתמודדים הסובלים מהפרעת אישיות מסוימותף, כמו הפרעת אישיות נרקיסיסטית או הפרעת אישיות גבולית.
במהלך הטיפול שולטת העברה חיובית, המופיעה בשלב מוקדם של הטיפול. הפרידה (סיום הטיפול) מהווה אירוע התבגרותי עבור המטופל. הסיום הצפוי מראש אמור למנוע התפתחות של תלות.
המטפל בשיטת טיפול זו הוא פעיל, תומך, מעודד, מחנך את המטופל הן באמצעות אינפורמציה ישירה, הן באמצעות חינוך מחדש והן באמצעות שימוש במניפולציות. הקונפליקטים שעומדים במוקד הטיפול הם בעיקר קונפליקטים של תלות מול עצמאות ושל הערכה עצמית תואמת מול לא תואמת.
פסיכותרפיה דינמית קצרת טווח: שיטת דבנלו.
מטרתה של שיטת טיפול זו, שפותחה על ידי חביב דבנלו באוניברסיטת מקגיל היא פתרון הקונפליקט האדיפלי, או אובדן הדרך.
מתאימים לטיפול מטופלים בעלי מודעות פסיכולוגית גבוהה, מטופלים שהייתה להם לפחות מערכת יחסים משמעותית אחת בעבר, מטופלים המסוגלים לשאת רגשות כמו חרדה, אשמה ודיכאון, מטופלים המגיבים היטב לניסיון אינטרפרטציה ולהעברה, ומטופלים בעלי מוטיבציה גבוהה לטיפול, הגנות גמישות, שאינם משתמשים במנגנוני הגנה פרימיטיביים כמו פיצול, השלכה והכחשה.
משך הטיפול אינו נקבע מראש, והוא נמשך 5–40 פגישות (בדרך כלל לא יותר מ-25 פגישות). ככל שהמטופל מורכב יותר, כן נדרש טיפול ממושך יותר. המטופל אינו יודע מראש כמה פגישות יידרשו, אלא רק כי מדובר בטיפול קצר טווח.
הטיפול מבוסס על גמישות, שליטה על הנטייה לרגרסיה, התערבות אקטיבית למניעה של תלות יתר במטפל, תובנה אינטלקטואלית, והתנסות רגשית ביחסי העברה. חוויות רגשיות ואינטלקטואליות אלה הופכות לחוויות מתקנות כתוצאה מהאינטרפרטציה הניתנת בטיפול.
פסיכותרפיה מעוררת חרדה קצרת טווח: שיטת סיפנאוס.
שיטה זו פותחה על ידי פיטר סיפנאוס באוניברסיטת הרווארד.
מתאימים לטיפול מטופלים שיש להם תלונה עיקרית אחת, מערכת יחסים משמעותית קודמת במהלך הילדות, יכולת לאינטראקציה גמישה עם מטפל ויכולת לבטא רגשות, תחכום פסיכולוגי ויכולת להבין פירושים, ופורמולציה פסיכודינמית ספציפית, דהיינו סט של קונפליקטים פסיכולוגיים העומדים בבסיס הקשיים של המטופל וממוקדים בקונפליקט האדיפלי. המטפל והמטופל מגיעים לחוזה טיפולי, הקובע עבודה על המוקד הטיפולי, תוך ציפייה מינימלית לתוצאה, אך עם מוטיבציה גבוהה לשינוי פנימי (ולא רק להקלה סימפטומטית).
מטרת הטיפול היא פתרון של הקונפליקט האדיפלי. משך הטיפול מספר חודשים, 12-16 פגישות בממוצע.
הטיפול מחולק לארבע פאזות:
המפלגה השמרנית
צ'ורוחי
נהר צ'ורוחי
המפלגה הקונסרבטיבית
הנס קריגר
הנס קריגר (גרמנית: Hans Krüger; 1 ביולי 1909 - 8 בפברואר 1988), קצין אס אס בדרגת האופט-שטורמפיהרר ופושע מלחמה נאצי. קריגר אחראי לרציחתם של 70,000 יהודים במחוז סטניסלבוב (כיום: איוונו-פרנקיבסק) בגליציה המזרחית, אזור הגנרלגוברנמן (הממשל הצבאי הנאצי). אחראי למשלוח של 12,000 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ.
קורות חיים.