תחום מחקר זה מדגיש את התפתחות יחסי האדם והים מאז השלבים המוקדמים ביותר של התפתחות הספנות, הנמלים והמסעות הימיים ועד לתקופות המודרניות. ההיסטוריה הימית מתמקדת בפעלם של אלה שחצו את הים עסקו בספנות מסחרית ובלוחמה ימית ובאוכלוסיות ועמים שהתיישבו לאורך החופים, הקימו מעגנים ונמלים וידעו לנצל את משאבי הים והחוף לכלכלתם ולתרבותם. לימוד מקורות עתיקים כגון תעודות, הספרות והשירה הקלאסית, כתובות ועדויות אחרות, בשילוב עם ממצאים ארכאולוגיים תת-ימיים וחופיים, מאפשרים לשפוך אור על התרבויות הימיות במהלך התקופות ההיסטוריות. מן הטקסטים העתיקים אנו מקבלים מידע ראשוני על התפקיד שמילאו הים והספנות בהתפתחותן של תרבויות בעלות זיקה מתמשכת לים. דוגמה לכך הם סיפורי המסעות המפורסמים, כגון האיליאדה והאודיסיאה ומסע הארגונאוטים, או מסמכי הגניזה הקהירית, המעשירים אותנו בידע גאוגרפי, טכנולוגי, פולחני ותרבותי אודות ספינות, נמלים ונתיבי שיט.
העדויות החומריות, המשלימות את המידע מן המקורות הכתובים, כוללות: שרידי מבנים בחופים, מתקני נמלים ושרידי תעשיות חופיות כגון: מלח, ארגמן, דיג וגידול דגים. העדויות האיקונוגראפיות המציגות מוטיבים ימיים, בעיקר ספינות וחלקיהן, משתקפות בין היתר בחרותות, בציורי קיר, באתרי קבורה, בכלי חרס, במטבעות וחותמות, ובפסיפסים. עדויות מגוונות אלו תורמות אף הן רבות להבנת התרבויות הימיות. האתגר העיקרי של המכון ללימודי ים ע"ש ליאון רקנאטי הוא לחקור את הים התיכון בו התפתחו מעצמות ימיות, נמלים ונתיבי שיט.
גאולוגיה וגאומורפולוגיה ימית.
המחקר בתחומי הגאולוגיה הימית במכון עוסק במאפיינים של מדף היבשת, ממדרון הים העמוק, בעיקר בים התיכון המזרחי (כולל הים השחור) ובהם נחקרים הסדימנטים בקרקעית הים, תופעות של שבירה, ושל זרימה של מלח בתת-הקרקע. נמדדות עדויות סדימנטולוגיות לפגיעת של צונאמי בחופי ישראל בתקופות היסטוריות, ונבדקים תהליכי ההפחתה המתקיימים במזרח הים התיכון. מטרת המחקרים היא לשחזר את ההיסטוריה הגאולוגית של האגן המזרחי של הים התיכון בפרקי זמן של מיליוני שנה עד פרקי זמן של אלפי השנה האחרונים.
מחקרי המכון בתחום מדעי כדור הארץ עוסקים גם בגאומורפולוגיה של חופי הארץ. שני תחומי המחקר העיקריים הם: שיחזור השינויים (האנכיים) במפלס הים בחוף הים תיכוני של ישראל, ושיחזור השינויים (האופקיים) שחלו במיקום קו החוף של ישראל והקשר של שינויים אלה לתמורות בהתיישבות האדם.
שאלות המחקר הבסיסיות הן: איזה נוף ראה האדם כשהגיע לאתרים השונים ואיזה נוף התקיים בהם במהלך קיומם של אתרים אלה; היכן היה קו החוף, ואיזה אקלים שרר באזור. שיחזור השינויים במפלס הים נעשה בסדרי זמן שונים: בהולוקן (10,000 השנה האחרונות), באלפיים השנה האחרונות ובאלף האחרון, והשוואתם לרקורדים נמדדים – מדדי גאות ושפל מהעשורים האחרונים ונתוני לווין מ-10 שנים האחרונות. השינויים בחוף כוללים שינויים בנוף (תפרוסת הביצות, הדיונות, כיסוי צומח וכו'). כל אחד מתחומי המחקר הללו משלב נתונים מתחומים רבים: ארכאולוגיים, ביולוגיים, סדימנטולוגיים, משתמש בשיטות תיארוך שונות והוא רב תחומי הן במטרות והן בשיטות המחקר.
ביולוגיה ואקולוגיה ימית.
במכון ללימודי ים מתקיימים מחקרים מגוונים בנושאי ביולוגיה ימית ומשאבי החי שבים. המחקרים קשורים ליחסי הגומלין בין האדם לים – השפעת האדם על הסביבה הימית החיה, ניצול משאבי החי מהים והשפעת הסביבה הימית החיה על האדם.
חלק ניכר מהמחקר הוא בין ורב תחומי בשיתוף עם תחומי מחקר כמו רפואה ופיזיולוגיה, כימיה והידרודינמיקה, גאולוגיה וגאומורפולוגיה, גאוגרפיה וכלכלה, היסטוריה, ארכאולוגיה ואמנות. כל המחקרים משלבים מחקרי שדה ומעבדה ועוסקים בחי הימי (או המימי) בים ובשוליו, בעיקר בים התיכון, אך גם במפרץ אילת ובכנרת. אלה כוללים מחקרים אקולוגיים, התנהגותיים, אקולוגים-התנהגותיים, ביו-גאוגרפיים, פיזיולוגיים וביו-רפואיים. הם מכסים מגוון קבוצות טקסונומיות כולל אצות, חסרי חוליות, דגים, זוחלים, יונקים ימיים, ובני אדם.
המחקרים המתבצעים מכסים נושאים כמו: אקולוגיה ימית וחופית, השפעות שינויים אקלימיים וההתחממות הגלובאלית על אוכלוסיות ימיות, התמודדות עם זיהומי ים וניטור השפעות אנתרופוגניות על החי והצומח הימיים, שמורות טבע ימיות, ממשק דיג וניהול דיג בגישה אקולוגית, חקלאות ימית, שוניות מלאכותיות, מינים פולשים, בעלי חיים מסוכנים לאדם בים, סקר יונקים ימיים בחופי ישראל ויחסי הגומלין ביניהם לבין האדם, ניצול משאבי ים בתקופות קדומות. כמו גם מחקר פרטני של הביולוגיה והאקולוגיה של אצות, ספוגים, אלמוגים, מדוזות (הפניה לאתר מעקב מדוזות), רכיכות, לובסטרים, דגי סחוס וגרם, צבי ים, דולפינים, לווייתנים ועופות ים.
מחמל"י.
מרכז חקר מידע וסיוע ליונקים ימיים בישראל, היא עמותה למחקר והצלה של יונקים ימיים הפועלת משנת 1994, בחסות אקדמית של המכון ללימודי- ים באוניברסיטת חיפה, ובהשתתפות מתנדבים מכל הארץ.
מטרות המרכז הן מחקר, הצלה, חינוך, פיקוח וחקיקה עתידית בנושא הגנה ושמירה על יונקים ימיים בחופי הארץ ובמדינות האזור, שיתוף פעולה עם מוסדות מחקריים, אקדמיים והתנדבותיים דומים בעולם. מחמל"י מקיימת פגישות מתנדבים סדירות בכל יום שישי אחרון בחודש במרכז מחמל"י ב"מבואות ים".
במפגשים אלו מועברת סקירה של פעילות מחמל"י בחודש החולף, עדכון ומידע על פעילויות צפויות, הרצאות מפי מתנדבי מחמל"י וגורמים חיצוניים, אימון צוות הצלה והיכרות עם ציוד ההצלה. בנוסף לפגישות חודשיות, מתקיימות פעילויות מחקר שוטפות.
עבודות יישומיות.
המכון ללימודי-ים מבצע עבודות יישומיות לגופים שונים. העבודות מבוססות על הידע המדעי הרב אשר נצבר במכון ללימודי- ים, וכן על טכניקות עבודה מגוונות אשר פותחו ויושמו במחקרים השונים ובמעבדות המכון. עיקר העבודות היישומיות המתבצעות כיום הן בתחום הארכאולוגיה (חפירות הצלה יישומיות עבור פרויקטים שונים); בדיקות מיוחדות בעזרת מכשיר ה-XRF הנעשות עבור מוסדות מחקר שונים במעבדה לחקר חומרים בארכאולוגיה וסדימנטים; הכנת שקפים פטרוגרפים במעבדה לפטרוגרפיה של המכון וניקוי מתכות עתיקות (בעיקר מטבעות).
פרסומים.
בנוסף לפרסומים המדעיים של החוקרים – ספרים, ומאמרים בכתבי עת בינלאומיים שונים, מפרסם המכון:
אזקיאל בייזי
ג'וסיף אזקיאל בייזי (באנגלית: Joseeph Ezekiel Bassey; נולד ב-10 בנובמבר 1996 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת קשר הכנף בפטרוג'ט.
קריירת מועדונים.
בייזי גדל באקדמיית הנוער אמה נטוק, ולקראת עונת עבר לאקווה יונייטד מליגת העל הניגרית. לאחר עונה אחת באקווה יונייטד עבר בייזי לאנימבה, גם היא מליגת העל הניגרית. בעונת זכה בייזי עם המועדון באליפות ניגריה, ונבחר לשחקן העונה של המועדון.
ב-31 בינואר 2017 הושאל לברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה, המשחקת בליגה הספרדית השלישית, עם אפשרות רכישה בתום ההשאלה.
קריירה בינלאומית.
ב-17 בנובמבר 2015 ערך בייזי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, כשהחליף את סולימאן עבדולהי בדקה ה-83 בניצחון 2-0 על נבחרת סווזילנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ג'ים מאטיס
דב פודה
דב פודה (נולד ב-7 בינואר 1950) הוא אורולוג ישראלי, לשעבר מנהל המחלקה האורולוגית בבית החולים הדסה עין כרם ויו"ר איגוד האורולוגים הישראלי. פודה הוא זוכה פרס רקובצ'יק על עבודת מחקר מצטיינת מהאיגוד הישראלי לאורולוגיה לשנת 1985.
ביוגרפיה.
דב פודה נולד בתל אביב ולמד בבית הספר התיכון עירוני א' בבאר שבע בשנים 1964–1967. מאוגוסט 1967 עד פברואר 1968 שימש כעוזר מחקר במחלקה לביופיזיקה במכון ויצמן למדע. ב-1970–1976 למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנים 1976–1977 ביצע את הסטאז' בבית החולים הדסה בעיר וב-1979 קיבל רישיון לעסוק ברפואה ממשרד הבריאות. ב-1978 החל להתמחות בכירורגיה כללית בבית החולים הדסה וב-1980 עבר להתמחות בכירורגיה אורולוגית אותה סיים ב-1985 ובעקבותיה קיבל ב-1986 הסמכה ממשרד הבריאות כמומחה בתחום. ב-1985 השתלם במיינץ שבגרמניה בטכניקה לריסוק אבנים בכליות באמצעות גלי הלם. בשנים 1987–1989 השתלם באונקולוגיה אורולוגית במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק. במאי 1990 התמנה למנהל המחלקה האורולוגית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים, תפקיד בו כיהן עד סוף 2016. החל משנת 1989 לימד כמרצה בכיר ומ-2000 מכהן כפרופסור חבר בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית. בשנים 2000–2002 כיהן כיו"ר איגוד האורולוגים הישראלי.
בשנת 1971 זכה בפרס הסטודנט המצטיין של הפקולטה לרפואה, בשנת 1979 זכה בפרס הצטיינות מחקרית בפקולטה לרפואה וב-1985 זכה בפרס רקובצ'יק על עבודת מחקר מצטיינת מהאיגוד הישראלי לאורולוגיה. פרופ' פודה חבר באיגוד האמריקאי לאורולוגיה (1990), באיגוד האירופאי לאורולוגיה (1995) ובהתאחדות הבינלאומית לאורולוגיה (1995).
חיים אישיים.
פודה נשוי לגילה ואב לשלושה, מתגורר במושב אורה.
המרכז ללימודי ים
נוויל מוט
סר נוויל פרנסיס מוט (באנגלית: Nevill Francis Mott; 30 בספטמבר 1905, לידס, אנגליה - 8 באוגוסט 1996, בקינגהאמשייר, אנגליה) היה פיזיקאי אנגלי, אשר זכה בשנת 1977 בפרס נובל לפיזיקה, יחד עם פיליפ אנדרסון וג'ון ואן ולק, על מחקרו בנושא התכונות החשמליות והמגנטיות של מוליכים למחצה אמורפיים.
ביוגרפיה.
מוט נולד ב-30 בספטמבר 1905 בלידס, אנגליה לליליאן מרי ריינולדס ולצ'ארלס פרנסיס מוט. את התואר הראשון (1927) והתואר השני (1930) עשה בקולג' סנט ג'ון שבאוניברסיטת קיימברידג', ולמד מתמטיקה ופיזיקה תאורטית.