האלבום נקרא War מכמה סיבות. ב-1982, בונו אמר ש-"נראה היה שמלחמה הייתה המוטיב של 1982," והוסיף ש-"בכל מקום עליו לא הסתכלת, מאיי פוקלנד למזרח התיכון לדרום אפריקה, הייתה מלחמה. בכך שקראנו לאלבום War נתנו לאנשים סטירה בפנים ובאותו הזמן התרחקנו מהתדמית הנעימה שהרבה אנשים חשו כשהם חשבו על U2." דה אדג' אמר ש-"זו כותרת כבדה. היא חדה. זה לא משהו בטוח, אז זה היה יכול להביא לתוצאה הפוכה ממה שרצינו. זה נושא שאנשים יכולים לסלוד ממנו. אבל רצינו לעלות על דרך מסוכנת יותר, לעוף קצת קרוב יותר לשמש, אז אני חושב ששם האלבום מתאים." הילד שעל עטיפת התקליט הוא פיטר רוואן (אחיו של גוגי, חבר טוב של בונו). הוא מופיע גם על העטיפות של האלבומים Boy, Three, The Best of 1980-1990 וגם על כמה סינגלים. בונו תיאר את ההיגיון שמאחורי העטיפה: "במקום לשים טנקים ורובים על העטיפה, שמנו פנים של ילד. מלחמה יכולה להיות גם דבר נפשי, דבר רגשי, בין אוהבים. היא לא חייבת להיות דבר פיזי."
סינגלים.
בינואר 1983, "New Year's Day" שוחרר כסינגל המוביל של האלבום. הסינגל הגיע לעשירייה הראשונה של מצעד המוזיקה בבריטניה, והיה הסינגל הראשון של הלהקה שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100. במרץ 1983, "Two Hearts Beat as One" ו-"Sunday Bloody Sunday" יצאו כסינגלים באזורים שונים. "Two Hearts Beat as One" יצא בארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה והגיע למקום ה-18 במצעד הסינגלים של בריטניה. "Sunday Bloody Sunday" יצא בגרמניה ובדנמרק והגיע למקום השלישי במצעדים של דנמרק. "40" יצא בגרמניה לא כסינגל מסחרי, אלא כסינגל שיווקי.
קבלה.
עם שחרורו של האלבום, כמה ביקורות בבריטניה היו שליליות. גאווין מרטין ממגזין ה-NME השווה בין האלבום לבין האלבום הראשון של U2. הוא טען ש-"בעוד ש-Boy זרח וזרם, War הוא אלבום משמעם וסטטי, ובעוד ש-Boy היה מלא באש ובדמיון, War שופע במודעות ליברלית ריקה." הוא הרגיש שאחרי הסינגל "New Years Day", אשר לדעתו היה "הסינגל הטוב ביותר שלהם מאז "I Will Follow", האלבום "מתדרדר בצורה דרמטית", ובסופו של דבר קורא לאלבום "עוד דוגמה לאימפוטנציה והריקבון של מוזיקת הרוק."למגזין Sounds הייתה נקודת מבט דומה. בו נטען ששני הסינגלים שיצאו מהאלבום הם שני השירים החדקים ביותר ממנו, אבל ש-"שאר האלבום הוא תערובת מדכאת של שירים לא גמורים וניסיוניים (במובן הפשוט ביותר של המילה), והם תת-רמה."
לעומת זאת, בארצות הברית, מגזין הרולינג סטון פרסם ביקורת חיובית על האלבום: "באופן כללי, הנקודות המוזיקליות החזקות של האלבום הן בעיקר תוצר של עיבודים מטופלים היטב ודינמיקות מאוזנות טוב. אפילו בזמן שדה אדג' פורט על הגיטרה שלו מנגינות שהופכות יותר ויותר מתוחכמות, הוא עדיין מצליח לשמור על הקהות המינימליסטית אשר הוסיפה ניצוץ ל-Boy."
War היה הצלחה מסחרית, והפך לאלבום הראשון של U2 שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. הוא הוריד מהמקום הראשון את Thriller של מייקל ג'קסון. האלבום דורג במקום ה-6 בסקר המבקרים של 1983 של וילג' ווייס. ב-1989,War דורג במקום ה-40 במצעד "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-80", של מגזין הרולינג סטון. ב-2012, האלבום דורג במקום 223 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון, וגם דורג במקום ה94 ברשימת "האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-80" של Slant Magazine.
סיבוב ההופעות War.
כדי לקדם את האלבום, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות ב-1 בדצמבר 1982. סיבוב ההופעות החל חודש לפני שהאלבום יצא וכונה "קדם-סיבוב ההופעות War". דבר זה נועד להציג ולבדוק את השירים בהופעה חיה. הסיבוב עצמו החל ב-26 בפברואר 1983 ונמשך עד 30 בנובמבר באותה שנה. בסך הכל, הלהקה עשתה 110 הופעות ברחבי אירופה, ארצות הברית ויפן כדי לקדם את War. במהלך הסיבוב, הלהקה החלה לנגן בהדרגה במקומות גדולים יותר. היא עברה ממועדונים לאולמות ולארנות. בונו ניסה לשלהב את הקהל הגודל עם תעלולים תיאטרליים, לעיתים קרובות מסוכנים. הוא טיפס על פיגומים ועמודי תאורה וקפץ אל תוך הקהל. מראהו של בונו מנופף בדגל לבן בעת הביצועים של "Sunday Bloody Sunday" הפך לתמונה איקונית של סיבוב ההופעות. הלהקה ניגנה בכמה פסטיבלים גדולים באירופה וארצות הברית, אשר כללו את US Festival בסוף השבוע של יום הזיכרון של ארצות הברית מול קהל של 125,000 אנשים. ההופעה של הלהקה ב-5 ביוני 1983 ב-Red Rocks Amphitheater תוארה על ידי מגזין הרולינג סטון כאחד מ-"50 הרגעים ששינו את ההיסטוריה של הרוקנרול". ההופעה הוקלטה לווידאו בשם Live at Red Rocks, והייתה אחת מכמה הופעות שנכללו באלבום החי Under a Blood Red Sky. שתי ההוצאות הושמעו הרבה ברדיו וב-MTV, מה שגרם להרחבת הקהל של הלהקה והצגתם כלהקת הופעות טובה. במהלך סיבוב ההופעות, הלהקה החלה מסורת חדשה בה הם מסיימים הופעות עם השיר "40", כאשר במהלכו דה אדג' וקלייטון מחליפים בניהם את הכלים וחברי הלהקה עוזבים את הבמה אחד אחד בעוד שהקהל ממשיך לשיר את הפזמון החוזר, "How long to sing this song?" סיבוב ההופעות War היה סיבוב ההופעות הרווחי הראשון של U2, הוא הכניס כ-2 מיליון דולר.
רשימת השירים.
בשנת 1993, חברת התקליטים Mobile Fidelity Sound Lab הוציאה מהדורה מחודשת של האלבום.
המהדורה המחודשת של 2008.
בעקבות ההוצאה המחודשת של The Joshua Tree ב-2007, צפו שמועות שהלהקה תוציא מחדש גם את Boy, October ו-War. הלהקה אישרה זאת ב-9 באפריל 2008 באתר הרשמי שלה. המהדורה המחודשת יצאה ב-21 ביולי 2008 בבריטניה ובארצות הברית ביום למחרת. האלבום יצא בשלושה פורמטים שונים:
משתתפי האלבום.
משתתפים נוספים
ארץ צבי
שממית חול נמיב
שממית חול נמיב (שם מדעי: "Pachydactylus rangei") היא מין של שממית קטנה המצויה במדבר נמיב החם. שממית זו התגלתה בשנת 1908 על ידי החוקר לאר גבריאל אנדרסון (Lars Gabriel Andersson).
אורכה של השממית 13 ס"מ והיא בעלת עור ורוד ומפוספס מלמעלה באדום, כשצידי הגוף צהובים וכפות רגליים גדולות בעלות כפות נצמדות. הראש גדול ומעט לבן והעיניים צהובות עם אישונים גדולים שחורים. לשונה של השממית ארוכה מאוד ויכולה לנקות את ארובות עיניה.
השממיות חיות מאנגולה עד נמיביה ומחזיקות מעמד בחום המדבר על ידי פעילות לילית ועם שחר השממיות עומדות על קצה הדיונות הגדולות ומחכות לערפילים לחים שמגיעים מהים ומתכסים בראש הדיונות. לאחר מכן הם מתחפרים מתחת לקרקע עד הלילה.
הם אוכלות חרקים שונים ובעיקר חיפושיות מדבר, כמו חיפושית מדבר נמיב (Stenocara gracilipes). הם תופסות את הטרף בלשונם הדביקה.
שממית מדבר נמיב
ריינהולד הונינג
ריינהולד הנינג
וילהלם השלישי, דוכס בוואריה
וילהלם השלישי, דוכס בוואריה (1375 - 12 בספטמבר 1435), היה דוכס בוואריה-מינכן בין השנים 1397–1435.
ביוגרפיה.
וילהלם השלישי נולד בשנת 1375 ליוהאן השני, דוכס בוואריה וקתרינה מגוריציה, בתם של מיינהארד השישי, רוזן גוריציה וקתרינה מפפאנברג. באותה שנה מת סבו שטפן השני, דוכס בוואריה, ואביו ודודיו פרידריך, דוכס בוואריה וסטפן השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין אביו לדודיו: אביו קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין דודו שטפן השלישי שנתמך בבנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה לבין אביו, ווילהלם ואחיו הבכור ארנסט, דוכס בוואריה עמדו לצד אביהם.
בשנת 1397 מת אביו יוהאן השני, דוכס בוואריה, ווילהלם ירש בשותפות עם אחיו ארנסט, דוכס בוואריה את דוכסות בוואריה-מינכן.
בשנת 1400 הגיע הסכסוך בין הדוכסויות לרופרכט, מלך גרמניה, ובשנת 1402 הוא פסק לטובת ארנסט ווילהלם. בשנת 1411 תמך וילהלם בבחירתו של זיגמונד מבוהמיה לתפקיד מלך הרומאים, ולאחר מכן תמך בו במלמתו נגד ההוסיטים. בשנת 1414 כרתו וילהלם וארנסט ברית עם בן דודם היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט נגד לודוויג השביעי, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, ובשנת 1420 פרצה שוב מלחמה בין הדוכסויות, שהסתיימה בשנת 1422 בתבוסת בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1425 נרצח יוהאן השלישי, דוכס בוואריה-שטראובינג, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה, ובוואריה-מינכן קיבלה מחצית מהשטח.
וילהלם היה מועמד לרשת את זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם הוא מת ב-12 בספטמבר 1435, ובנו אדולף, דוכס בוואריה ירש את נחלותיו, תוך שאחיו ארנסט, דוכס בוואריה, ולאחריו בן אחיו אלברכט השלישי, דוכס בוואריה משמשים כעוצרים בשמו עד למותו בשנת 1441.
משפחתו.
ב-11 במאי 1433 התחתן וילהלם עם מרגרטה מקלווה, דוכסית בוואריה-מינכן, בתם של אדולף הראשון, דוכס קלווה ומארי מבורגונדי, דוכסית קלווה, ממנה היו לו שני ילדים:
חיפושית מדבר נמיב
חיפושית מדבר נמיב (שם מדעי: Stenocara gracilipes) היא מין של חיפושית מהמשפחה Tenebrionidae המצויה במדבר נמיב שבדרום מערב אפריקה.
חיפושית זו בעלת פסים לבנים על גופה השחור ורגליים ארוכות ביותר העוזרות לה לנוע במהירות. אורכה 1.4 ס"מ.