הוצאה להורג בוצעה על ידי זונדרקומנדו 10A, שהייתה חלק מ-Einsatzgruppe D. המנהיג היה אובר-שטורמבאנפיהרר
היינץ זֶטצן (בגרמנית:Heinz Seetzen)
העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב-10 בספטמבר 1943 (יום זה נחוג כיום בעיר).
בשנת 1991 הוצבה אנדרטה לזכר הקורבנות היהודים של מריופול.
בעשורים הראשונים של המאה ה-21 פעילה קהילה יהודית קטנה במריופול.
דמוגרפיה.
הרכב אתני.
ב-2002, 48.7% מאוכלוסיית העיר היו אוקראינים, 44.4% רוסים, ו-4.3% יוונים. סקר מ-2017 הראה שאחוז האוכלוסייה האוקראינית בעיר גדל לכדי 59% מהתושבים, ואחוז הרוסים ירד ל-33%.
בעיר נמצאת האוכלוסייה הגדולה ביותר באוקראינה של יוונים פונטים, כאשר נכון ל-2002 היו בעיר עצמה 21,900 יוונים פונטים, ו-31,400 נוספים באזורים הכפריים סביב העיר, ובסך הכל האוכלוסייה הפונטית באזור מהווה כ-60% מזו שבכל אוקראינה.
שפות.
לפי מפקד האוכלוסין של 2001, שפת האם של 89.64% מתושבי העיר היא רוסית, ושל 9.92% היא אוקראינית.
הסקר הנ"ל מ-2017 הראה ש92% מדברים רוסית בביתם, 4% רוסית ואקראינית במידה שווה, ורק אחוז אחד מדברים אוקראינית בביתם.
שלטון וחלוקה מנהלית.
מועצת העיר מורכבת מ-76 חברים וממנה את הרשויות העירוניות המבצעות. תקציב העיר עומד על כ-170 מיליון דולר (2011). בעיר 4 אזורים: ז'ובטנבי (מרכז העיר), פרימורסקי (חוף הים), איליצ'ובסקי (צפון העיר), אורדז'וניקידזבסקי (הגדה השמאלית של קלמיוס).
כלכלה.
ענפי כלכלה עיקריים
תעשייה: כ-56 מפעלים - ייצור מתכות (תשלובת ע"ש איליץ', אזובסטאל), ייצור מכונות (אזובמאש, מנועים, ציוד חקלאי, אוניות), מזון ועוד; סך ערך הייצור התעשייתי - כ-7.4 מיליארד $ (2010).
בינוי - תעשייתי ומגורים. מדע: 2 אוניברסיטאות (כ-20 אלף סטודנטים), כ-10 מכוני מחקר.
התעשייה המפותחת, אשר חלקה הוקם ללא התחשבות בכיוון הרוחות, מהווה נטל אקולוגי כבד על אוכלוסיית העיר ומרחבי הים הסמוכים.
תחבורה.
תחבורה בינעירונית: נמל תעופה בינלאומי (מוסקבה, קייב, אתונה), רכבות (2 תחנות בתחומי העיר - תחנת מוצא מריופול ותחנה סרטנה; רכבות יומיות למוסקבה, קייב וחרקוב, בתדירות נמוכה יותר - ליעדים נוספים), רכבות חשמליות פרבריות, אוטובוסים.
תחבורה עירונית: כ-80 קווי אוטובוס, 12 קווי טרוליבוס, 11 קווי חשמלית, מוניות.
ידינסטבו ביחאץ'
NK ידינסטבו ביחאץ' (בבוסנית: Nogometni Klub Jedinstvo) הוא מועדון כדורגל מבוסניה והרצגובינה מהעיר ביחאץ' שבמערב בוסניה והרצגובינה. הקבוצה מעולם לא זכתה באליפות הפרמייר-ליג של בוסניה והרצגובינה ולא זכתה בגביע של בוסניה והרצגובינה. הקבוצה החלה את דרכה בליגה הבכירה של בוסניה והרצגובינה עם הקמתה בשנת 1997 אך בעונת 2003/04 הקבוצה נשרה לליגת המשנה וחזרה אליה רק בעונה שלאחר מכן, בעונת 2004/05 עם הזכייה במקום הראשון בליגת המשנה. בסוף עונת 2007/2008 נשרה הקבוצה שוב לליגה השנייה. הקבוצה משחקת בליגה השנייה ברציפות מעונת 2008/2009.
הופעות באירופה.
הקבוצה שיחקה רק עונה אחת במפעל אירופי, בעונת 1999 הקבוצה שיחקה בגביע האינטרטוטו. בשלב הראשון הוגרלה הקבוצה מול קבוצת GI גוטה מאיי פארו וגברה עליה בסיכום שני המשחקים. בסיבוב השני הוגרלה הקבוצה מול קבוצת סהאלאול פיאטרה נמץ מרומניה והפסידה לה בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל.
דחיינות
דחיינות היא נטייה או התנהגות המתאפיינת בדחייה או הימנעות של אדם מביצוע פעולה או מטלה בעלת עדיפות גבוהה שהוא מעוניין או צריך לבצע, לטובת פעולה או מטלה בעלת עדיפות נמוכה.
דחיינות מקושרת לרוב לפרפקציוניזם, לדיכאון, להפרעת קשב וריכוז או לחרדה חברתית.
הגורמים לדחיינות.
גורמים פיזיולוגיים.
מחקרים בנוגע לשורשים הפיזיולוגים של דחיינות נוגעים לרוב בתפקידו של הקורטקס הפרה-פרונטלי. אזור זה במוח אחראי על תפקודים ניהוליים כגון תכנון, שליטה בדחפים וקשב, והוא מתפקד כמסנן על ידי הקטנת גירויים מפריעים באזורי מוח אחרים. פגיעה או נזק באזור זה עלולה לפגוע ביכולת האדם לסנן גירויים מפריעים, דבר הפוגע ביכולת ההתארגנות ובקשב וגורר התגברות הדחיינות. כך הדבר גם לגבי תפקוד האונה הפרה-פרונטלית בהפרעת קשב, שתת-עוררות נפוצה בה.
גורמים פסיכולוגיים.
קיים מגוון רב של גורמים פסיכולוגיים לדחיינות, אך ככלל מדובר בסוגיות של חרדה, הערכה עצמית נמוכה, ומנטליות של תבוסתנות. במקרים אלה, הדחיינות מאפשרת לתרץ את הסיבה לכישלון בחוסר השקעה במקום ביכולת נמוכה.
מצבים אלו אופייניים כהשלכות משניות של מצבים כמו לקות למידה והפרעת קשב, אשר עלולים להפגיש את האדם עם חוויות שליליות באופן חוזר ונשנה. ההשפעה שלהם גוברת במיוחד במקרים בהם לא מתקבלת הבנה או תמיכה מתאימה מהסביבה.
גורם אחר לדחיינות עשוי להיות מרדנות - למשל ישנם ילדים אשר מפתחים התנהגות דחיינית (בנושאים כגון סידור חדרם או הכנת שיעורי בית), אל מול נוקשות ההורים, כחלק ממאבקי כוחות ושליטה, כאשר הדחיינות מקבלת משמעות של התרסה כלפי ההורים.
דייוויד אלן מתאר שתי קבוצות גורמים משמעותיים לדחיינות בעבודה ובחיים ככלל, הקשורים לחרדה ולא לעצלות. הקבוצה הראשונה היא דברים הקטנים מכדי לדאוג בגללם, מטלות שהן הפרעה מעצבנת של שטף העניינים ושניתן לעקפן בקלות; דוגמה לכך היא סידור חדר מבולגן. הקבוצה השנייה היא דברים הגדולים מדי לשליטה, מטלות מפחידות או כאלו שהשלכותיהן על החיים עלולות להיות רבות השפעה; דוגמה לכך היא הצורך של בן בוגר להחליט על סידורי המגורים המתאימים להורה קשיש שמצבו הידרדר.
מי שדחיינות הפכה עבורו לטבע, עלול להעריך בהערכת יתר או חסר את היקף המטלה.
פרפקציוניזם.
דחיינים נחשבים לבעלי מודעות עצמית גבוהה מהממוצע, המבוססת על שאיפות לשלמות והישגיות יותר מאשר על הערכה מציאותית של מחויבויותיהם וכישוריהם.
בהתאם לכך, נהוג לקשר דחיינות עם פרפקציוניזם - נטייה של אנשים להעריך באופן שלילי את ביצועיהם ותוצאות מעשיהם, אנשים החווים פחד עז עד כדי הימנעות מהערכת הכישורים על ידי הזולת, מודעותם העצמית מוגברת והם סובלים מחרדה, מצב רוח רע החוזר ונשנה, וכן וורקהוליזם. לפי ממצאי סלייני (Slaney) (מ-1966) פרפקציוניסטים סתגלתנים נטו פחות לדחיינות לעומת לא-פרפקציוניסטים. לעומת זאת לפרפקציוניסטים שראו בפרפקציוניזם שלהם בעיה, היו רמות גבוהות של דחיינות (וכן של חרדה).
השלכות.
דחיינות כרונית עלולה להיות תסמין להפרעה פסיכולוגית או פיזיולוגית. רמה מסוימת של דחיינות היא נורמלית, אך היא הופכת לבעיה כאשר היא מסכלת את התפקוד הנורמלי.
דחיינים עלולים לסבול מדחק, רגשי אשמה, גרימת משבר וגרימת אכזבה לזולת בשל אי עמידתם בהתחייבויותיהם.
כמו כן, ככל שסטודנטים דוחים את המטלות האקדמאיות שלהם, פחות סביר שיצליחו להגיע למצב זרימה במהלך הלמידה.
דחיינות קיצונית.
דחיינות עלולה להיות הפרעה מתמשכת ומתישה ולגרום למוגבלות. היא עשויה לנבוע מבעיה נפשית כגון דיכאון או ADD. לעומת דחיינות שהיא מצב התנהגותי, בהפרעות אלו ניתן לטפל באופן תרופתי או באמצעות שיחות טיפוליות. תרופות עשויות לשפר את טווח הקשב (ב-ADHD) או לשפר את מצב הרוח הכללי (בדיכאון). טיפול בשיחות עשוי להוות כלי למידה למטופל לדרכי התנהגות חדשות, להתגברות על פחדים וחרדות, ולהשגת איכות חיים טובה יותר.
דחיינות באקדמיה.
דחיינות נחשבת לתופעה נפוצה במיוחד בסביבה אקדמית.
הסביבה האקדמית דורשת מחד עמידה בלוחות זמנים של מבחנים והגשת עבודות, ומאידך מציעה שפע אירועים ופעילויות המתחרים על זמנם ותשומת לבם של הסטודנטים.
הדחיינות קשורה לבעיות שבהם נתקלים סטודנטים רבים.
במחקר שפורסם בשנת 1992, 52% מהסטודנטים שהשתתפו בסקר הצהירו כי הם זקוקים לרמה מתונה עד גבוהה של עזרה בשל דחיינות. המצב גרוע במיוחד בעת כתיבת עבודת גמר, אז קיימים התנאים המושלמים לדחיינות - עבודה מנטלית מופשטת בשילוב לוח זמנים גמיש ויעד עמום. לסטודנטים רבים מוכר המצב בו יעשו כל דבר אפשרי, מלבד לגשת לכתיבת העבודה.
סטודנטים חסרי מוטיבציה החשים חוסר שליטה על תהליך הלמידה שלהם נוטים יותר לדחיינות.
יש סטודנטים הסובלים מדחיינות בשל אי ניהול נכון של הזמן או חוסר כישורי למידה, מצב של דחק או כריעה תחת העומס. אחרים סובלים מבעיה רפואית (כמו ADD/ADHD) או מליקוי למידה כמו דיסלקסיה.
ישנן סיבות לדחיינות המוכרות על ידי מערכת החינוך, כמו ליקויי למידה, אשר מטופלות בתוך המערכת על ידי הוראה מתקנת ומתן התאמות לתלמידים (כמו הארכת זמן בחינה, בחינה בעל פה וכדומה).
סוגי דחיינים.
דחיין רגוע.
לדחיין רגוע תפישה שלילית של חובותיו והוא מפנה את האנרגיות שלו למטלות אחרות. דוגמה לכך הם תלמידים דחיינים, שמתעלמים משיעורי הבית אך ממשיכים לנהל חיי חברה מלאים. דחיינות כזו היא סוג של הכחשה. הדחיין נמנע ממצבים שאינם מהנים ומחליפם במעשים מהנים יותר. במונחים פרוידיאנים, אנשים אלו מסרבים לוותר על עקרון העונג ובמקום זאת מקריבים את עקרון המציאות. ייתכן שאינם נראים כמודאגים מהעבודה הממתינה ומלוח הזמנים הדוחק, אך זו בעיקר התחמקות.
דחיין מתוח-מפוחד.