שני אמריקאים מניו יורק, טומי אלברייט (ג'ין קלי) וג'ף דאגלס (ואן ג'ונסון) מגיעים לסקוטלנד למסע צייד. הם מגלים להפתעתם כפר שאינו מופיע במפה. הם פוגשים בפיונה קמפבל (סיד צ'ריס) שמגלה להם ששם הכפר הוא "בריגדון" ומדריכה אותם למרכז הכפר בו מתנהל שוק ונעשות הכנות לחתונת אחותה הצעירה ג'ין (וירג'יניה בוסלר) עם צ'רלי דארימפל (ג'ימי תומפסון). טומי מוזמן לשתיית ויסקי ומצטרף למחול הסוער של הכפריים.
טומי מתאהב בפיונה ושניהם עולים לגבעה לקטוף פרחי אברש (Heather) לקראת החתונה. הם מתחבקים ורוקדים וטומי שר "The Heather on the Hill" ולאחר מכן את "Almost Like Being in Love", (שזכה לביצועים של פרנק סינטרה, נט קינג קול, שירלי בייסי ועוד).
פיונה מביאה את טומי וג'ף לזקן הכפר מר לונדי (בארי ג'ונס) שמספר להם את סיפורו של בריגדון. לפני מאתים שנים, היו בסקוטלנד רוחות רעות ומושחתות. כדי להציל את הכפר מהם התרחש להם נס. הם נעלמים לעולם אחר למשך מאה שנים וא"כ חוזרים ליום אחד. אם מישהו עוזב את הכפר, הם ייעלמו לנצח. לאדם מבחוץ יש אפשרות להישאר בכפר רק אם הוא מאוהב באחד מתושביו.
החתונה של ג'ין וצ'ארלי נערכת בכיכר הכפר וכולם רוקדים ושמחים. את השמחה משבית הארי ביטון (יו ליין) שבעבר חיזר אחרי ג'ין. הוא מנסה לרקוד אתה אך מונס על ידי האנשים. הוא מקלל את האנשים ובורח כדי שייצא מגבולות הכפר והכפר ייעלם לנצח. האנשים רודפים אחריו והוא מטפס על עץ ונורה למוות בשוגג על ידי ג'ף שחשב שזו חיה.
כולם חוזרים לחתונה. טומי רוצה להישאר בכפר אך ג'ף, המציאותי יותר, משכנע אותו לעזוב והוא נפרד בכאב מפיונה.
כמה חודשים לאחר מכן הם יושבים בבר בניו יורק. המקום רועש אנשים מפטפטים וצועקים וטומי לא מקשיב לדברי ארוסתו ג'יין אשטון (איליין סטיוארט). הוא מהורהר וחושב על בריגדון. לבסוף הוא מודיע לג'יין על ביטול האירוסין ומשכנע את ג'ף לטוס איתו בחזרה לסקוטלנד. המקום שקוע בערפל והכפר לא נראה אבל בגלל האהבה, הערפל נמוג וטום רואה את פיונה בגבול הכפר וממהר לשם לחבק אותה ולהישאר שם לתמיד.
אלפר אלמור
ולדימיר סחרוב
ולדימיר ויקטורוביץ' סחרוב (; 20 במאי 1853–1920) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על כוחות גדולים במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
סחרוב נולד ב-20 במאי 1853 כבן למשפחת אצולה. ב-1869 הוא סיים קורס צוערים במוסקבה ולאחר מכן התגייס לצבא האימפריה הרוסית. הוא סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי פבלובסק ב-1871 והועלה לדרגת פודפורצ'יק. הוא הוצב במשמר הקיסרי וב-30 באוגוסט 1876 הועלה לדרגת פורוצ'יק. ב-1878 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית ניקולייב, הועבר לחיל הפרשים והוצב במטה הכללי. בין השנים 1877–1878 הוא לחם במלחמה העות'מאנית-רוסית ולאחר מכן הוצב במטה הדיוויזיה ה-16. ב-1879 הוא מונה למורה בבית הספר הצבאי בריגה. ב-1880 הוא הועבר לבית הספר הצבאי קונסטנטינובסקי. ב-1881 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק. ב-1882 הוא הוצב במחלקת החינוך של חיל הפרשים וב-1884 הועלה לדרגת פולקובניק וב-1886 מונה לראש בית הספר לפרשים של יליסבטגרד. ב-6 בינואר 1891 הוא מונה לראש מטה דיוויזיית הפרשים ה-14 וב-18 במרץ של אותה שנה מונה למפקד מצודת קרונשטאדט. ב-24 במאי 1893 הוא מונה למפקד גדוד הדרגונים ה-38 ולדימיר. ב-12 בנובמבר 1897 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה לראש המטה הקורפוס ה-5. ב-30 ביוני 1899 הוא מונה לראש מטה הקורפוס הנפרד של משמר הגבול.
ב-1900 נשלח סחרוב לסין והשתתף בדיכוי מרד הבוקסרים. בין 30 ביוני ל-4 בספטמבר של אותה שנה הוא שימש כמפקד הכוחות הרוסיים בצפון מנצ'וריה. ב-31 בינואר 1901 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-16 בפברואר הוא מונהלמפקד כוחות הגבול במחוז זמור וב-7 במאי הועבר לפקד על דיוויזיית הפרשים ה-4. ב-29 בנובמבר 1903 קודם לפקד על הקורפוס הסיבירי ה-1. ב-5 באפריל 1904 הוא צורף למטה ארמיית מנצ'וריה הראשונה ולחם עמה במלחמת רוסיה-יפן. ב-24 בספטמבר 1905 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-17 ונותר במזרח הרחוק. ב-21 באפריל 1906 הוא הוצב בסטאבקה. ב-11 באוקטובר של אותה שנה הוא הועבר לפקד על הקורפוס ה-7 וב-3 באפריל 1908 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. ב-4 בנובמבר 1911 הוא נעשה לחברה בוועדת אלכסנדר לענייני פצועים. במקביל, ב-13 בדצמבר 1913 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-11.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, נכלל הקורפוס של סחרוב במסגרת הארמייה השלישית של ניקולאי רוזקי ולחם עמה בקרב גליציה. ב-22 באוגוסט 1915 הוא מונה למושל הצבאי של אורנבורג במשך 14 יום. בכל אותם ימים הוא לא דרך מעולם באורנבורג והמשיך לפקד על הקורפוס שלו בחזית. ב-25 באוקטובר של אותה שנה הוא הועבר לפקד על הארמייה ה-11. הארמייה שלו לחמה במתקפת ברוסילוב כחלק מהחזית הדרום-מערבית. ב-19 באוקטובר 1916 הוא מונה למפקד ארמיית הדנובה שהוקמה כדי לסייע לצבא רומניה במערכה כנגד הגרמנים. בהמשך השנה הוקמה החזית הרומנית על בסיס ארמיית הדנובה ושרידי הצבא הרומני, וסחרוב מונה כמפקדה. ב-12 בדצמבר הוא מונה לעוזרו של פרדיננד הראשון, מלך רומניה.
לאחר מהפכת פברואר הוא סולק מהפיקוד על החזית הרומנית אולם נותר חבר בוועדת אלכסנדר לענייני פצועים. לאחר מהפכת אוקטובר ופרוץ מלחמת האזרחים הרוסית, סולק סחרוב מהצבא בידי הבולשביקים. הוא גר ברומניה ולאחר מכן עבר לחצי האי קרים. הוא ניסה להצטרף ל ובמהלך שנת 1920 נע בשיירה של שלושה קרונות במטרה לחבור אליו. אולם במהלך הדרך, הם הגיעו לבילוהירסק מתוך מחשבה שהעיר נמצאת בשליטת הצבא הלבן. בפועל, העיר נכבשה זמן קצר לפני כן בידי פרטיזנים מהצבא הירוק. הפרטיזנים פתחו בירי והרגו את סחרוב ועוד ארבעה אנשים נוספים. השאר אולצו להצטרף לצבא הירוק.
שומר חינם
שומר חינם הוא מי ששומר על רכוש חברו מבלי להפיק מכך תועלת בצורת שכר או טובת הנאה כלשהי. מידת האחריות המוטלת על שומר חינם פחותה ביחס לשומרים אחרים (שומר שכר, שוכר או שואל).
מקור הדין והגדרותיו.
חובותיהם של השומרים מתוארות במקרא. התלמוד מחלק את פרשת השומרים שבתורה לשלוש פרשיות, וקובע כי הראשונה מביניהן עניינה בשומר חינם: "כִּי יִתֵּן אִישׁ אֶל רֵעֵהוּ כֶּסֶף אוֹ כֵלִים לִשְׁמֹר, וְגֻנַּב מִבֵּית הָאִישׁ, אִם יִמָּצֵא הַגַּנָּב יְשַׁלֵּם שְׁנָיִם: אִם לֹא יִמָּצֵא הַגַּנָּב, וְנִקְרַב בַּעַל הַבַּיִת אֶל הָאֱלֹהִים, אִם לֹא שָׁלַח יָדוֹ בִּמְלֶאכֶת רֵעֵהוּ: עַל כָּל דְּבַר פֶּשַׁע, עַל שׁוֹר עַל חֲמוֹר עַל שֶׂה עַל שַׂלְמָה, עַל כָּל אֲבֵדָה אֲשֶׁר יֹאמַר כִּי הוּא זֶה, עַד הָאֱלֹהִים יָבֹא דְּבַר שְׁנֵיהֶם, אֲשֶׁר יַרְשִׁיעֻן אֱלֹהִים יְשַׁלֵּם שְׁנַיִם לְרֵעֵהוּ:" המשנה מפרטת מהי החובה המוטלת על כל אחד מהשומרים: "ארבעה שומרין הן: שומר חנם והשואל, נושא שכר והשוכר. שומר חנם נשבע על הכל. והשואל משלם את הכל. ונושא שכר והשוכר נשבעים על השבורה ועל השבויה ועל המתה, ומשלמין את האבדה ואת הגנבה". לפי דברי המשנה האחריות המוטלת על שומר חינם פחותה מזו המוטלת על שומרים אחרים. בעוד שומרים אחרים חייבים לפצות את הבעלים על נזק שנגרם לנכס בגין רשלנות מצידם, שומר החינם פטור עקרונית מפיצויים כאלה, אם יישבע שלא פשע בשמירתו על הנכס. מנגד, אם פשע – יתחייב שומר החינם לפצות את הבעלים, אם נגרם נזק לנכס: "המפקיד מעות אצל חבירו, צררן והפשילן לאחוריו, או שמסרן לבנו ולבתו הקטנים, ונעל בפניהם שלא כראוי, חייב, שלא שמר כדרך השומרים".
התנאים הדרושים ליצירת השמירה.
ארבעה יסודות נדרשים לשם היווצרות חובות השומר: א) בקשת בעל הנכס מן השומר. ב) הסתלקות בעל הנכס משמירתו. ג) הסכמת השומר לשמור. ד) ביצוע "מעשה קניין" בנכס על ידי השומר. הצורך ביסוד הרביעי שנוי במחלוקת. נפרט להלן את דרישות ארבעת המרכיבים:
בקשת השמירה מצד בעל הנכס.
המרכיב הראשון להיווצרות חיוב שמירה הוא בקשת בעל הנכס מהשומר שישמור את הנכס בעבורו. לפי המכילתא יש צורך שבעל הנכס יאמר "הילך שמור לי זה". אם אמר "עיניך בו" אין חיוב שמירה. נדרש שיהיה מובן מדברי המבקש כי מטרת הפקדת הנכס היא שמירה עבור בעל הנכס. לכן, גם אם לא אמר "שמור לי" אך מובן מהנסיבות שהוא מוסר את הנכס כדי שהשומר ישמור עליו, נוצר חיוב שמירה. כך למשל, אם בעל הנכס הפקיד את הנכס אצל השומר במקום שנועד לשמירה, הרי ברור שהוא מתכוון לבקש ממנו לשמור, ולכן נוצר חיוב שמירה. מנגד, כשאין בקשת שמירה ברורה, מקבל הנכס יהיה פטור מאחריות לנכס, גם אם בעל הנכס מסר לו את הנכס לתוך ידו. כמו כן, גם אם השומר מודיע כי בכוונתו לשמור, שלא בנוכחותו של בעל הנכס, לא נוצר חיוב שמירה. זאת כיוון שאם הודעת השומר הייתה מספיקה, לא הייתה המכילתא פוטרת אותו מאחריות במקרה שבעל הנכס אמר רק "עיניך בו". לדוגמה, כיום מצוי שאדם מתבקש על ידי עובר אורח "לשים עין" על חפץ מסוים. ביטוי זה לא נראה כבקשת שמירה והיענות לבקשה זו אינה מטילה אחריות כשומר.
הסתלקות בעל הנכס מהשמירה.