לאחר הפגנות פרו-דמוקרטיות בשנת 1987, נכתבה הצעת חוקה חדשה. בחירת הנשיא חזרה להיות ישירה, ואכן וועד איחוד הלאום בוטל. הנשיא איבד את סמכותו לפזר את הפרלמנט, והממשלה הפסיקה להיות תלויה באמונו. הוקם בית משפט לחוקה אשר יכול לבטל חוקים לא-חוקתיים וכן לפזר מפלגות שמצען אנטי-דמוקרטי. הצעת החוקה הועברה על ידי האספה הלאומית ב-12 באוקטובר 1987, ואושרה במשאל עם עם רוב גדול של 93%, ב-28 באוקטובר. החוקה החדשה נכנסה לתוקפה ב -25 בפברואר 1988, כאשר רו טה-וו הושבע כנשיא.
מבנה.
המבוא, 130 הסעיפים וההוראות המשלימות מרכיבים יחדיו את החוקה, המקימה רשות מבצעת בראשות נשיא נבחר וראש ממשלה ממונה, בית מחוקקים חד-ביתי הנקרא האספה הלאומית, וכן מערכת משפטית המורכבת מבית המשפט החוקתי, בית המשפט העליון ובתי משפט מחוזיים.
רשויות השלטון.
הרשות המבצעת: הנשיא נבחר בבחירות בשיטה הרובנית ומכהן תקופת כהונה אחת של 5 שנים. ראש הממשלה ממונה על ידי הנשיא בהסכמת האספה הלאומית. אף על פי אינו נדרש בחוקה, הנשיא ממנה גם את השרים. הנשיא קים דיי-ג'ונג הפך את הממשלה לקבינט.
הרשות המחוקקת: האספה הלאומית מורכבת מלפחות 200 חברים (כיום 300) שנבחרים ל-4 שנים.
הרשות השופטת: נשיא בית המשפט העליון ממונה על ידי הנשיא ושאר 13 שופטי בית המשפט העליון ממונים על ידי הנשיא על פי המלצת נשיא בתי המשפט העליון באישור האספה הלאומית. השופטים מכהנים 6 שנים
החוקה מכריזה על דרום קוריאה כרפובליקה דמוקרטית, המשתרעת על "חצי האי הקוריאני והאיים הסמוכים לו", וקובעת כי "הרפובליקה של קוריאה תשאף לאיחוד ותגבש ותבצע מדיניות של איחוד בדרכי שלום המבוסס על עקרונות החירות והדמוקרטיה." ישנם סכסוכים על משמעות המינוח "חירות ודמוקרטיה", אבל התרגום המילולי של המונח בקוריאנית משמעו דמוקרטיה ליברלית.
זכויות הפרט.
זכויות האדם מנויות בפרק 2 לחוקה: זכויותיהם וחובותיהם של האזרחים. אנשים לא יוענשו, לא יוצבו תחת הגבלות מונעות ולא יוטל עליהם לעבודות כפייה, אלא על פי הוראות החוק. מי שנעצר או מעוכב, חובה להודיע לו על סיבת מעצרו ועל זכותו לפגוש עורך-דין, ויש להודיע על כך לבני משפחתו. צווים צריכים להיות מונפקים על ידי שופט "באמצעות הליכים מתאימים" ונאשם יכול לתבוע על מעצר פסול במקרים מסוימים. עם זאת, זכויות הפרט מוגבלות על ידי הוראות חוקתיות אחרות וחוקים קיימים, כולל חוק הביטחון הלאומי, אשר מגביל את הזכות להליך הוגן.
בית המשפט לחוקה.
החוקה הנוכחית, שנכנסה לתוקף בשנת 1988 הקימה את בית המשפט לחוקה, על פי המודל האירופי. בית המשפט לחוקה הוא בית משפט מיוחד הקובע את חוקתיותם של חוקים, מכריע בסכסוכים בין גופים ממשלתיים, דן בתלונות חוקתיות שהוגשו על ידי אנשים, בהדחות בעלי תפקידים, ובפירוק מפלגות. בחוקות הקודמות היו צורות שונות של ביקורת שיפוטית, אך הרשות השופטת לא הפעילה עצמאות ממשית.
תשעת שופטי בית המשפט לחוקה מכהנים 6 שנים ולא מוגבלים במספר כהונות. נכון לחודש דצמבר 2004, בית המשפט לחוקה הכריז על 418 חוקים כבלתי חוקתיים וביטל 214 פעולות ממשלתיות.
אנני מאלון
אנני מינרווה טורנבו מאלון (באנגלית Annie Minerva Turnbo Malone; 9 באוגוסט 1869 - 10 במאי 1957) הייתה אשת עסקים אמריקאית, יזמית ונדבנית. בשלושה העשורים הראשונים של המאה ה-20 היא ייסדה ופיתחה פירמה חינוכית מסחרית גדולה שבמרכזה קוסמטיקה עבור נשים אפריקאיות-אמריקאיות.
ביוגרפיה.
אנני מינרווה טורנבו מאלון נולדה בחווה ליד מטרופוליס במחוז מאסאק, אילינוי. היא הייתה העשירית מבין אחד עשר ילדיהם של העבדים האפרו-אמריקאים המשוחררים רוברט ואיזבלה (קוק) טורנבו. במלחמת האזרחים לחם רוברט ברגימנט הפרשים המתנדבים הראשון של קנטקי (1st Kentucky Volunteer Cavalry Regiment) במסגרת צבא האיחוד. איזבלה לקחה את שני ילדיה וברחה מקנטקי, מדינת גבול נייטרלית שהעבדות הייתה נהוגה בה. לאחר נסיעה במורד נהר אוהיו, היא מצאה מפלט במטרופוליס שבאילינוי.
טורנבו התייתמה בגיל צעיר, ולמדה בבית-ספר ציבורי במטרופוליס. ב-1896 עברה לפאוריה להתגורר עם אחותה הגדולה אדה מודי. בבית הספר התיכון גילתה עניין מיוחד במקצוע הכימיה. עם זאת, בשל בעיות בריאות, נעדרה תדירות מן הלימודים, ולבסוף נאלצה לנשור.
באותה תקופה, טורנבו הוקסמה מהעיסוק בשיער ובטיפוח השיער, ולכן בילתה לעיתים קרובות עם אחותה בתרגול עיצוב שיער. עם ניסיון תאורטי בכימיה, ומעשי בטיפוח השיער, טורבו החלה לפתח בעצמה את מוצרי טיפוח השיער. בזמנו, נשים רבות נהגו להשתמש בשומן אווז, כבד שמנים, סבון, או שומן חזיר כדי ליישר את התלתלים, תהליכים אלו הזיקו גם לקרקפת וגם לשיער ראשן.
חייה האישיים.
בראשית העשור הראשון של המאה העשרים, טורנבו עברה יחד עם אחיה לכפר לאבג'וי (כיום ברוקלין) שבאילינוי. היא התנסתה בטיפול ועיצוב סוגי שיער שונים ושילובם עם מוצרי טיפוח לשיער, והחלה לפתח ולייצר קו מוצרי שיער חדשני וייחודי, של שמנים מיוחדים, מוצרי החלקת שיער, ממריצי צמיחת השערה, אשר מיועד לנשים אפרו אמריקאיות, ושמטרתו לא לפגוע בבריאות שורשי השיער ובצמיחתו התקינה. היא קראה לקן זה "טיפוח צמיחת שיער נפלא". היא קראה לה מוצר חדש "נפלא שיער מגדל" כדי לקדם את המוצר החדש, טורנבו מכרה את מצורי השיער בבקבוקים מדלת-אל-דלת. קו מוצרים זה יצר מהפכה בייצור מוצרי שיער לטיפוח נשים אפרו-אמריקאיות.
ב-1902 עברה טורנבו לגור בסנט לואיס המשגשגת, בה היא ושלושת עוזריה מכרו את מוצרי קו השיער שלה מדלת לדת. כחלק מאסטרטגייה השיווקית, היא חילקה חינם טיפולים במוצרי השיער, על מנת למשוך יותר לקוחות חדשים.
ב-1902 היא נישאה לנלסון פופ; בני הזוג התגרשו בשנת 1907.
ב-28 באפריל 1914 נישאה אנני טורנבו לאהרון יוג'ין מאלון, שבעברו היה מורה וסוחר ספרי דת.
טורנבו מלון, שאז הייתה שווה מעל למיליון דולר, הקימה מפעל ייצור רב תכליתי ענק בן חמש קומות.
הקריירה.
בעקבות הביקוש הגובר והרב למוצריה בסנט לואיס, טורנבו מאלון פתחה את החנות הראשונה שלה ב-1902, ברח' מרקט סטריט, מס' 2223. היא גם השיקה קמפיין פרסום רחב בכלי התקשורת המיועדים לקהל האפרו-אמריקני, קיימה מסיבות עיתונים, הופיעה רבות במדינות הדרום, גייסה נשים רבות אשר הוכשרו למכור את קו המוצרים שלה.
אחת מסוכנות המכירות שלה, שרה ברידלאב דייוויס, אשר מאוחר יותר נודעה בשם מאדאם סי ג'יי ווקר, כאשר הקימה את העסק העצמאי שלה, עבדה בחברה של טורנבו מאלון בדנבר שבקולורדו. בעקבות חילוקי דעות שהתעוררו בין הנשים, דייוויס עזבה את החברה. התפתחות זו הייתה אחת הסיבות אשר הובילו את טורנבו מאלון להגן על זכויות היוצרים של המוצרים שלה ולרשום אותם בשם "Poro", וזאת על מנת להימנע מהונאות, חיקויים וזיופי גרסאות למוצריה. השם "Poro" היה שילוב של שמות המשפחה של בעלה של אנני - פופ, ושל אחותה של אנני - לורה רוברטס. בשל הגידול הרב בהיקפי המכירות בעסק שלה, ב-1910 בנתה טורנבו מפעל ייצור ענק ברחוב פיין, מס' 3100.
בנוסף למפעל ייצור, ובו מתקנים עבור מוצרי יופי, המבנה כלל מכללה בשם פורו, חנות קמעונאית בה נמכרו מוצרי פורו, עסקים, משרדים, אולם עם 500 מושבים, חדרי אוכל וחדרי ישבות, גינת גג, מעונות, אולם התעמלות, מאפייה, ואולם תפילה. הוא שימש לקהילה האפרו-אמריקאית כמרכז דתי וחברתי ומילא פונקציות מגוונות.
בתוכנית הלימודים של המכללה הייתה התייחסות פרטנית לכל התכונות בהתנהגות התלמיד. התוכנית כללה שיעורי נימוסים והליכות וכן סגנון דיבור, הליכה ולבוש שנועדו לפתח סגנון באישיות בתלמידים. במכללת פורו בסנט לואיס למדו מעל ל-200 תלמידים. המכללה יצרה עבודות עבור כמעט 75,000 נשים בצפון ובדרום אמריקה, באפריקה ובפיליפינים.
עד 1920 טורנבו מאלון הייתה למולטי-מיליונרית. בשנת 1924 היא שילמה מס הכנסה של כמעט 40,000 דולר, על פי הדיווחים הגבוה ביותר במיזורי. למרות ההון הרב שצברה, מאלון ניהלה את חייה בצניעות, אף על פי שתרמה אלפי דולרים לסניף ימק"א המקומי ולאוניברסיטת הווארד בוושינגטון די. סי. היא גם תרמה לבית היתומים לאפרו-אמריקאים בסנט לואיס, בו היא כיהנה כנשיאת חבר הדירקטוריון מ-1919 ועד 1943. בזכות תמיכתה, בשנת 1922 העתיק בית היתומים את מגוריו למבנה מפואר וגדול יותר, אשר נקרא בשמה, בית אנני מאלון.
בית היתומים נמצא עודו באותה השכונה בשדרות גוד 1212, והמבנה שופץ והורחב עדיין ממוקם באזור היסטורי אנני מאלון ילדים ומשפחה מרכז שירות. מלבד מימון תוכניות רבות לשיפור תנאיהם שהעובדים שלה, חזונה ותרומתה של מלון הבטיחו כי, קיבלנו שכר הוגן, ובעל אפשרויות קידום.
העסק שלה שגשג עד 1927, כשבעלה הגיש תביעת גירושין. לאחר שכיהן כנשיא החברה, הוא דרש מחצית משווי הערך של העסק שלה, על בסיס הטענה כי תרומתו הייתה חלק בלתי נפרד מההצלחתו. בעקבות תביעת הגירושין, בית המשפט הורה על כונס הנכסים להקפיא את פעילות מכללת פורו. עם תמיכה נרחבת מצד העובדים ודמויות משמעותיות כמרי מקלאווד בתון, שני הצדדים הגיעו להסדר במסגרתו מאלון שילמה לבעלה 200,000 דולר, והיא אושרה כבעלים הבלעדית של מכללת פורו והגירושים אושרו רשמית.
לאחר ההסדר, טורבו מאלון העבירה את רוב עסקיה לפארקוואי שבדרום שיקגו, בה רכשה רחוב שלם. תביעות נוספות נגדה הוגשו. בשנת 1937, תקופת השפל הגדול, עובד לשעבר של החברה הגיש תביעה בטענה כי מגיע לו קרדיט על ההצלחה. על מנת לגייס את סכום שהיה נדרש ליישוב הסכסוך, היא נאלצה למכור את רכושה: את אחוזת סנט לואיס. למרות הירידה בגודל נכסיה, העסק שלה המשיך לשגשג ולהצליח.
דיה אדומה