כתוצאה ממומנט יעקובלב ישנה אסימטריה בין המיספרות המוח. דבר שבא לידי ביטוי במענית הצידית בכך שבהמיספרת שמאל המענית יותר ארוכה ופחות מפותלת ביחס להמיספרת ימין.
התפתחות.
החריץ מתפתח סביב ארבעה עשר שבועות לאחר ההפריה.
תפקוד.
על שטח המענית הצידית נמצאים כמה אזורים אנטומיים בעלי תפקוד ייחודי. ראשית מתחילת קצהו החיצוני של החריץ ולאורך עומקו נמצא הפיתול על שם השל המכיל את הקורטקס השמיעתי הראשוני, אזור חשוב בעיבוד צלילים ראשוני וכן נמצאים אזורים שמיעתים אסוציאטיביים, המעורבים בעיבוד מורכב של צלילים, כמו מרכז עיבוד גובה הצליל (Pitch center) הממוקם בחלק הלטרלי של המענית. מלבדם ממוקם בעומק החריץ האינסולה, אזור שמעורב במספר תהליכים ותפקודים מוחיים מורכבים, ביניהם: יצירת חוויות רגשיות, מודעות לסביבה ולתהליכים המתרחשים בגופנו, ויסות הומאוסטטי של הגוף, תהליכי תפיסה, שליטה מוטורית, תפקוד קוגניטיבי וחוויה בין-אישית. חלק מתקרת המענית הצידית הוא קליפת המוח המוטורית האסוציאטיבית, אזור המעורב בתכנון והפקה של פעולות תנועתיות.
כף פאבי
מצוק פאבי
מאיר שיל&quot;ת
מאיר שילת (9 בנובמבר 1909 - 19 במאי 1977) היה תעשיין, סוחר ואיש ציבור ישראלי.
קורות חייו.
נולד ביאסלו, שבפולין, בכ"ה חשון תר"ע ב-9 בנובמבר 1909, לראובן ב"ר מנשה ב"ר יוסף, ב"ר ישראל שיל"ת (מגדולי חסידי רופשיץ וסוחרי עץ ויערות ידועים בגליציה) ולטויבה בת ראובן יוסף נויבירט (ראש ישיבת "עץ חיים" בברלין).
קיבל חינוך מסורתי בחדר, בבית המדרש לרבנים, והמשיך בלימודים תורניים בישיבות שונות. עבד בעיסקי המשפחה במסחר יערות ועצים והמשיך בלימודיו.
בשנים 33–1928 היה יו"ר "צעירי מזרחי" ומורשה קק"ל בעיר יאסלו (פולין).
בשנת 1933 נשא לאשה את צפורה בת אלימלך פרוינד. להם נולדו שני בנים: אליעזר שיל"ת, ואהוד שיל"ת.
פעילות בארץ ישראל.
באותה שנה עלה לארץ. השתלם בכלכלה ובמדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים. השתלם ולמד גם בהנהלת חשבונות. התגורר בירושלים עד אחרי מלחמת השחרור בשנת 1948 ומשם עבר לגור עם משפחתו לתל אביב ובשנת 1956 לגבעתיים.
עד שנת 1953 היה פעיל בתעשייה בארץ. משנת 1953 בשירות המדינה.
בתור כלכלן וחשבונאי נתמנה כפקיד שומה במס הכנסה תל אביב, דרום 2, בית רומנו ובמקומות נוספים בארץ. כמו כן עבד גם בנציבות מס הכנסה. לאחר פרישתו כיהן בהתנדבות כיו"ר המועצה הדתית בגבעתיים.
היה הנשיא ה-16 בשנים 1962–1963 של "לשכת הכוכב מס' 13" של הבונים החופשיים, בחסות הלשכה הגדולה למדינת ישראל, ופעל בה בתל אביב. בשנת 1969 נוסדה לשכת בת ללשכת הכוכב בשם לשכת "אחווה" ומאיר שיל"ת עמד בראשה.
שימש גם כנשיא לשכת הרוא"ה - בבני ברית ונשיא לשעבר של לשכת גבעתיים - בני ברית.
פעיל בחברות צדקה. שימש כמגיד בשיעורים תורניים, ומרצה בנושאי יהדות, בכלכלה ובנושאים תורניים שונים.
כתב מאמרים ובקורת ספרים בכלכלה, במדעי החברה. בסוציולוגיה ובאספנות בולים.
נפטר ב־19 במאי 1977 בפתח תקווה. נקבר בבית העלמין בנחלת יצחק .
אומפקיט
פציאס
פאציאס הוא תכונה חזותית של סלעים, שמתארת מרקם או תבנית.
במילים פשוטות, הפציאס של הסלע הוא הפנים שלו, ועל פי הפציאס ניתן לזהות סלע, גם מבלי לערוך לו בדיקות כימיות או בדיקות אחרות.
סלעים מוגדרים על פי המינראלים העיקריים שלהם, כאשר באופן כללי, המינראלים האלו אינם חייבים להיות רוב המרכיבים של הסלע, אלא המרכיבים המובהקים והמשמעותיים שלו, לכן ההגדרה של הסלע אינה בהכרח כימית או מינרלית, אלא יותר מתייחסת למראה מסוים.לשם כך מוגדר "פציאס", כלומר מין או גזע של סלע, כאשר ייתכן שסלעים בעלי פציאס דומה, יהיו בעלי תכונות או תכולות משתנות, אך עדיין ישמרו על אותו המראה.
בדרך כלל, משתמשים בפאציאס לאפיין סלעי משקע או סלעים מותמרים.
בסלעי יסוד, האפיון הזה פחות נדרש, כי בדרך כלל סלעי יסוד מופיעים בכמויות גדולות, על פני שטח נרחב ושומרים על הרכב דומה.
דוגמה לפאציאס בסעי משקע WAKESTONE שהוא סלע שעשוי כמעט כולו מבוץ קרבונטי ואין בתוכו כמות משמעותית של מינרלים פרט לקלציט וגם אין בו כמות משמעותית של רכיבים שלדיים בעלי צורה אופיינית.
דוגמה לפאציאס של סלעים מותמרים - אקלוגיט - סלע שעשוי מגבישים גדולים בצבעי ירוק וכתום.
סם שולמן
סמואל הרשל שולמן (באנגלית: Samuel Herschel Schulman; 8 ביולי 1928 – 5 ביולי 2019) היה מתנדב אמריקאי על אוניות המעפילים "אקסודוס 1947", "עצמאות" ו"קיבוץ גלויות" וכן פעיל בשימור מורשת ההעפלה.
ביוגרפיה.
סם שולמן נולד בטרה הוט שבאינדיאנה להורים יהודים ממוצא פולני. בהיותו בן ארבע נפטר אביו במפתיע ואמו חזרה יחד איתו להתגורר בבית הוריה בוורשה שבפולין. בוורשה היא התחתנה בשנית, וזמן קצר לאחר מכן המשפחה עזבה לפריז. אביו החורג של שולמן היה בנסיעת עסקים בין אירופה לארצות הברית כשפרצה מלחמת העולם השנייה, נתקע בארצות הברית ולא חזר לפריז עד תום המלחמה. ביוני 1942 עצרו שוטרי משטר וישי את שולמן ואמו במסגרת גירוש היהודים מפריז. השניים נמלטו בעזרת סוכן יהודי ומצאו מקלט בכפר פיונה שבמחוז קרז. הם הסתתרו בכפר במשך שלוש שנים, וניצלו בזכות סיוע של חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית.
בארצות הברית.
לאחר סיום המלחמה חזרו השניים לפריז, שם הצטרף שולמן הצעיר לתנועת החלוץ הציונית. לאחר שנה הם עברו לארצות הברית. בפברואר 1946, כשהיה בן 18, נודע לו שאנשי המוסד לעלייה ב' בארצות הברית מחפשים אנשי ים שישיטו לאירופה את ספינות המעפילים שנרכשו באמריקה. שולמן יצר איתם קשר ונשלח ב-4 בנובמבר 1946 לנמל בולטימור שבמרילנד, שם הצטרף לצוות האונייה פרזידנט-וורפילד שנועדה להישלח לאירופה. שולמן היה איש הצוות השישי שגויס לצוות המתנדבים מתוך 38 שהתנדבו להשיט את האונייה לאירופה. בזמן ההכנות להפלגה, שנמשכו כארבעה חודשים, התגוררו אנשי הצוות כחודש בבית מלון סמוך לנמל ואחר כך על האונייה עצמה. במשך היום הם עבדו בניקיון האונייה ובשיפוצה. ביום היציאה לים מנמל בלטימור, ב-25 פברואר 1947 הושבע שולמן, להגנה והמוסד לעליה ב' על ידי יצחק אהרונוביץ'.
אקסודוס 1947.
ב־25 בפברואר 1947 עזבה פרזידנט-וורפילד את נמל בולטימור, בפיקודו של אייק ו-38 אנשי ים יהודים מתנדבים אמריקאים שגויסו להפליג על אניות המעפילים על ידי זאב שינד, ראש המוסד לעליה ב' בארצות הברית. אך כבר בתחילת דרכה באוקיינוס האטלנטי נתקלה האונייה בסערה עזה שפגעה בה קשות עד כדי כך שהיה חשש שתטבע. האונייה חזרה בכוחות עצמה לנמל נורפוק ואחרי שיפוצים שארכו כחודשיים יצאה פעם נוספת לאירופה באפריל 1947. ב-11 ביולי 1947 הפליגה פרזידנט-וורפילד מנמל סט בדרום צרפת אל ארץ ישראל כשעל סיפונה 4,554 מעפילים. ב-15 ביולי 1947 כשלושה ימים טרם הגעתה לנמל חיפה, הוחלף שמה של האונייה לשמה ההיסטורי, "יציאת אירופה תש"ז - EXODUS-1947". טרם הגיעה אל החוף, ב-18 ביולי 1947, השתלטו עליה הבריטים וגירשו את המעפילים בחזרה לצרפת. סם שולמן נטמע, בתום הקרב בין המעפילים, על פי הפקודה שקבל בטרם הקרב. הוא גורש על אניית אושיין ויגור, והיה נציג ההגנה היחיד לפיקוד על המעפילים, עד ההגעה אל פורט-דה-בוק. בפורט-דה-בוק הוא קבל פקודה לעזוב את האנייה ולהגיע למפקדת המוסד לעלייה ב' במרסיי. שם הוצע לו לחזור לארצות הברית, אך הוא העדיף להפליג על אניות מעפילים נוספות.
אף על פי ששולמן סבל ממחלת ים בהפלגות, התנדבות שולמן גם אל צוותי אוניות המעפילים "עצמאות" ו"קיבוץ גלויות", שהפליגו עם יותר מ־15,000 מעפילים מבורגס שבבולגריה בדצמבר 1947. אוניות אלו יורטו בידי הצי בריטי עוד בנמל המוצא שלהן, ובתיאום עם ההגנה הפליגו ישירות לפמגוסטה שבקפריסין, כדי למנוע שפיכות דמים מיותרת. שולמן היה כלוא במשך כמה חודשים במחנות המעצר בקפריסין שהקימו הבריטים ומשם הגיע לארץ ישראל.
לאחר קום המדינה.
עם הגיעו לישראל הצטרף שולמן לקיבוץ משמר הנגב. במלחמת העצמאות הוא הדריך מלחים ישראלים בבסיס חיל הים בחיפה בימאות. לאחר מלחמת העצמאות שהה עוד כשנה בישראל ולאחריה חזר לניו יורק. לקראת מלחמת קוריאה התגייס לצבא ארצות הברית והשתתף במלחמה כימאי וכאזרח עובד צבא. הוא הדריך חיילים במשך שנתיים במחנה אדוארדס במסצ'וסטס, והגיע לדרגת רב-סמל. כשחזר לחיים אזרחיים, למד במכללת ברוקלין קולג' והמשיך משם ללימודים בבית הספר לייצור ולעיצוב של שעונים ברובע קווינס בניו יורק. בהמשך הוא הקים חנות תכשיטים ועיצוב שעונים במזרח מנהטן, בה עבד במשך 40 שנה.
בשנת 1987 קיבל את עיטור לוחמי המדינה ובשנת 2019 את אות המעפיל.
חיים אישיים.
סם שלט בכמה שפות: עברית, אנגלית, צרפתית, יידיש, איטלקית ופורטוגזית.
בשנת 1964 נישא שולמן לאיילין אייזיף (Azif). לשניים נולדו שני בנים.
ברהבם BT62
ברהבם BT62 (באנגלית: Brabham BT62) היא מכונית מרוץ המיועדת לימי מסלול (Track day ), ומוגדרת כמכונית ספורט בעלת תכונות של מכונית על המיוצרת על ידי יצרנית הרכב האנגלו-אוסטרלית ברבהאם אוטומוטיב אשר מיוצרת משנת 2018 בעיר אדלייד במדינת אוסטרליה הדרומית באוסטרליה.
תהליך רישוי.
למרות שדגם ה"ברהבם BT62" במתכונתו הסטנדרטית אינה חוקי בכבישים, היצרנית מציעה הסבה חוקית לדרכים ללקוחותיה באמצעות תהליך ההמרה והרישום המתבצע בבריטניה לאחר שעבר IVA ("Independent Vehicle Assessment" הערכת רכב עצמאית).
כביכול, קונים בינלאומיים יוכלו עדיין לבצע את ההליך ויוכלו לנהוג במכונית במדינות אחרות על ידי כך שהמכונית תועבר חזרה לבריטניה אחת ל -12 חודשים ליצרן לשירות שנתי כדי לעמוד בתנאי חוקי הרישום. עלויות המשלוח של המכונית יהיו על חשבון היצרן בכל ביקור.