בלילה הקרייט המצוי יהיה מאוד פעיל וימלט מקרבת אדם תוך השמעת נשיפות רמות, או ישאר במקומו ללא תנועה ויכיש את המטריד או הגורם המאיים. גופו יהיה מגולגל כאשר ראשו מוסתר במרכז גלגל גופו המשוטח, ויפגין תנועות עוויתיות ועשוי להרים את זנבו מעלה לאות אזהרה. הוא אינו חם מזג בנטייתו להכיש, אך כאשר הוא מכיש הוא יאחז בקורבן ההכשה בפיו ובשיני הארס הקטנות שלו זמן ממושך דיו המאפשר לו לפלוט כמות משמעותית של ארס. הוא עשוי לגלות תוקפנות בשעות הלילה בתגובה להתגרות, וכהגנה עצמית.
ארס.
רעלנים.
ארס הקרייט המצוי מורכב בעיקר מנוירוטוקסין עוצמתי (קבוצת רעלנים המשפיעים על מערכת העצבים), המחולל שיתוק שרירים. ארס הקרייט המצוי מכיל רעלנים נוירוטוקסים קדם-סינפטיים הפועלים לפני הסינפסה, ובתר-סינפטיים שפועלים אחרי הסינפסה, המשפיעים באופן כללי על קצה תא עצב בסמוך למרווח הסינפטי בתאי המוח. אלפא-בונגרוטוקסין שייך לקבוצת רעלני בונגרוטוקסין (Bungarotoxins- כשמו המדעי של הקרייט) מהווים רכיב בארס חלק מנחשי משפחת הפתניים, כגון הקרייט. רעלן זה הוא סוג של אלפא-נוירוטוקסין, חלבון נוירוטוקסי הנקשר לקולטני האצטילכולין הניקוטיניים בצומת עצב-שריר, וגורם לשיתוק, כשל נשימתי ומוות. פרופ' שרה פוקס ממכון ויצמן למדע ביצעה מחקר ארוך שנים שבמהלכו הצליחה לזהות בקולטן העצב, המורכב מרצף של כ-3000 חומצות אמינו, מקטע המורכב מ-21 חומצות אמינו בלבד. היא זיהתה בנחשים ובנמיות (לשניהם חסינות מסוימת לארס) כי מבנה קולטן האצטילכולין שלהם, אליו נקשר הרעלן אלפא-בונגרוטוקסין, שונה במקצת משאר בעלי החיים, וכך לא מאפשר לרעלן להקשר אליו. מאוחר יותר המשיך צוות מדענים את מחקרה ובסופו גילו את צורת מולקולת הרעלן אלפא-בונגרוטוקסין בעלת "שלוש האצבעות", שעוטפת את אזור הקישור בקולטן. תגלית זאת עשויה להוות פריצת דרך בפיתוח חיסון נגד ארס הנחש, כמו גם לטיפול במחלות שונות הקשורות לפגמים בפעילות האצטילכולין.
הכשות והשפעתן.
עצמת הארס נמדדת ב-LD50 (להסבר ראו כאן). כמות זעירה של 0.325 מ"ג ארס הקרייט המצוי שמוזרקת לחיות ניסוי באופן תת-עורי, בכוחה לקטול מחצית מאוכלוסיית העכברים במשקל כולל של ק"ג אחד, כלומר מדד ה-LD50 הוא 0.325 מ"ג\ק"ג בהזרקה תת-עורית (S.C). בהזרקת הארס הישר לעורקים ולורידים (I.V) מדד ה-LD50 נמוך יותר, כלומר יותר קטלני ועומד על 0.169 מ"ג\ק"ג; בהזרקה אל הצפק (I.P) מדד ה-LD50 הוא 0.089 מ"ג\ק"ג, היינו - הקטלני ביותר. הכמות הממוצעת שקרייט מצוי מניב בבלוטות הארס שלו היא 10 מ"ג .
נחשי הקרייט המצוי הם פעילי-לילה, לכן לעיתים נדירות נוצר מפגש בינם לבין האדם במהלך שעות היום; תקריות מעין אלו מתרחשות רובן ככולן בשעות הלילה. לרוב הכשת הקרייט המצוי אינה מלווה בכאב, ולכן המוכש עלול לטעות בהערכת הסיטואציה ולחשוב שאין סכנה לבריאותו. עם השפעת הארס בגוף הקרבן יתרחשו התכווצויות חמורות באזור הבטן שילווו בשיתוק שרירים הדרגתי. מרגע ההכשה, ניתן לעכב באופן משמעותי את ספיגת הארס בגופו של הקורבן באמצעות תחבושת אלסטית והפעלת לחץ באזור ההכשה, תוך קיבוע הגפה. זה יאפשר פינוי יעיל לקבלת טיפול רפואי, תוך השגחה וזיהוי סימני השיתוק (בעיקר צנחת), עד לקבלת הנסיוב נגד ארס. טיפול אפשרי נוסף הוא הנשמה שתסייע לנפגע עד שיוכל לנשום בכוחות עצמו. בהיעדר טיפול רפואי, או אם הוא נכשל, מרגע ההכשה הקורבן ימות תוך 4 עד 8 שעות. המוות מתרחש כתוצאה מכשל נשימתי כללי וחנק.
במהלך העונה הגשומה, יוצא לעיתים תכופות הקרייט המצוי ממקומות מסתור מוצפים לחפש מקלט במקומות גבוהים יותר, ולעיתים גם במקומות יבשים של מגורי אדם. המקרים השכיחים ביותר של הכשות קרייט מצוי במזרח אסיה מתרחשים במהלך עונת הגשמים, בזמן השינה של הקרבנות, כשבמהלך הלילה הנחש חודר לביתם (לרוב בקתת עץ ובוץ) ותר אחר מקום יבש וחמים, וכך מזדחל לכיוון אזורי השינה החמימים. בזמן שהישן מתהפך בשנתו על הנחש מבלי משים מתרחשת ההכשה. אם ההכשה מתרחשת במהלך השינה, הקורבן עלול שלא לחוש בכך כלל, משום שתחושת הכשת הקרייט המצוי היא כתחושת עקיצת יתוש או נמלה. הקורבן עלול למות עוד בשנתו. תסמיני הכשת הקרייט המצוי מלווים בנפיחות מינימלית באזור ההכשה, סממן העשוי לזהות את הנחש המכיש, גם כשלא נצפה כלל. התסמינים המועטים להכשה כוללים קשיות שרירי הפנים כשעתיים לאחר ההכשה, חוסר יכולת הקורבן לראות או לדבר, ואם לא יימנע סיוע רפואי ימות משיתוק מערכת הנשימה תוך 4 עד 5 שעות. מחקרים טוקסיקולוגיים קליניים מראים כי שיעור התמותה מהכשת קרייט מצוי הוא כ-70-80%; מסיבה זו בסרי לנקה שמו של הקרייט המצוי הוא "מאגה מרואה" - שפירושו "המוות בדרך".
אני ואתה (שיר של רחל)
אֲנִי וְאַתָּה הוא שיר שכתבה רחל המשוררת שנכלל באוסף שיריה מנגד.
מבנה השיר ותכניו.
השיר משולב בחריזה חובקת והוא בנוי משלושה בתים.
רחל דנה בשיר על המוסכמות החברתיות לפיהן האישה צריכה לחכות שהגבר ינסה לפנות אליה. בשיר רחל מבקרת מוסכמה זו, כפי שניתן לראות בתגובתו של הגבר בשיר לדבריה של הדוברת.
לרחל יש חבר. החבר יותר שקט ממנה והיא ממתינה יותר ממנו. היא אומרת שבתוך השקט, יש מבוך סודי, שבתוכן יש דרכים ללא מוצא דרך.
רחל לא רוצה להתחיל וליזום משהו ביניהן. היא מחכה וממתינה לאות כלשהו מחברה. היא עשתה זאת כי בעבר היה נהוג שהגבר יתחיל ולא האישה.
החבר לועג לרחל ואומר כי היא עקשנית. כל מה שהם יעשו, כל אחד מהם יבין ואז דרך שבתוך המבוך הסודי תראה כללא מוצא.
לחנים וביצועים.
להקת צבע טרי ביצעה את שירת היצירה בלחן של שייקה פייקוב.
לחמג'ון
אני (שיר)
אֲנִי הוא שיר של המשוררת רחל. הוא נכתב בתרפ"ז 1927 ונכלל באוסף שיריה ספיח.
מבנה השיר ותכניו.
השיר בנוי משלושה בתים ונכתב בצורה של ביוגרפיה עצמית שבה היא מזכירה את העבר וההווה שלה.
בהווה, היא מספרת שהיא שקטה כמו מימי אגם אשר לא זורמים מהר כמו הכנרת. היא אוהבת ימי חול מכיוון שהם רגילים. אהבתה גדולה לתמימות כעיני התינוקות שרואים רק את התום והטוב שבעולם. בנוסף, היא אוהבת הוא שיריו של פרנסיס ז'ם אשר מביעים שקט, תמימות וכו'. בשירים אלה, רחל ראתה גם את עצמה בתקופה שבה היא קבלה את העולם כמו שהוא בלי ביקורות ובלי טענות.
בעבר, הנפש שלה הרגישה כמו חמשת המלאכים ולבשה בגדי ארגמן כמו שיש למלך או למלכה המעיד על ביטחון גדול. בראש ההרים היה לה שיא בביטחון שלה כאשר התאחדה עם והייתה לה המון גאווה. בנוסף, היא צעקה כמו נשר, מלך העופות, כאשר הוא יוצא ממעורתו וצועק.
היא אומרת שהתקופות משתנות. מה שכך היה היה ומה שעכשיו הוא שונה. היא עכשיו שקטה כמו אגם שאין לו שום כוח, מלכות ועוצמה.
לימנולוג
פרויקט הקרמיקה הלבנטינית
פרויקט הקרמיקה הלבנטינית (באנגלית: The Levantine Ceramics Project, בראשי תיבות: LCP) הוא מיזם שנועד לאפשר איסוף מידע שיטתי על כלי החרס (הנקראים על ידי הארכאולוגים כלי קרמיקה) הנמצאים באתרים ארכאולוגים באזור הלבנט. בצורה אינטראקטיבית ומדעית, ובכך להקל על המחקר הארכאולוגי של חוקרים וארכאולוגים בנושא. הפרויקט הוקם בשנת 2011 על ידי פרופסור אנדראה ברלין (Andrea M. Berlin) מאוניברסיטת בוסטון.
הפרויקט.
לפרויקט שני מרכיבים: אתר אינטראקטיבי וסדנאות תקופתיות. הפרויקט עוסק בכל התקופות הקרמיות מהתקופה הנאוליתית מ-5500 לפנה"ס ועד סוף התקופה העות'מאנית בשנת 1920, וכולל את כל אזורי הלבנט, שטחים הנמצאים בטורקיה, סוריה, לבנון, קפריסין, ארץ ישראל, ירדן, ומצרים. מטרת הפרויקט היא לייצר מאגר מידע דיגיטלי גדול אשר יקל על החוקרים לשתף פעולה ולחפש עדויות קרמיות.
המאגר מכיל מידע על כלים, צורות, חומרים, ומידע פטרוגרפי העוסק בזיהוי מקום ייצור על סמך הרכב החומר ממנו עשוי הכלי. הפרויקט ואתר האינטרנט הוקמו כדי לשמש כלי מחקר חדש, אשר מעבר להיותו מאגר מידע קרמי גדול, יקשר בין חוקרים ויעודד מחקר.
הפרויקט מקיים אחת לשנה סדנת עבודה שבו נפגשים החוקרים, מציגים את הגילויים החדשים שלהם, ודנים בנושאים משותפים. הסדנאות החלו להתקיים ב-2012. הסדנה הראשונה התקיימה באתונה, יוון. בנוסף, התקיימו סדנאות בישראל, בירושלים ובחיפה, בבלגיה בלוון, צרפת בליון, ארצות הברית באן ארבור במישיגן ובבוסטון. הסדנאות פתוחות לחוקרים וסטודנטים, ולכל מי שמעוניין בחקר כלי חרס מאזור הלבנט.
אתר האינטרנט פתוח לציבור הרחב לחיפוש וצפייה. באתר מופיעים גם חומרים אשר טרם פורסמו וגם חומרים שפורסמו לפני שנים רבות. חוקרים מכל העולם יכולים להעלות מידע חדש לאתר (לאחר הרשמה).
חיות חברתיות
חיות חברתיות (social animals) הן בעלי חיים שמקיימים אינטראקציה גבוהה עם בעלי חיים אחרים, בעיקר בני מינם, כך שנוצרת חברה בעלת מבנה וכללים.
בעלי חיים רבים הם חיות חברתיות. הדבר מופגן בכך שההורים מטפלים בצאצאים, ושני פרטים מתחברים ונותרים בקשר לצורך התרבות וטיפול בצאצאים. עם זאת, המונח "חברתי" משמש בדרך כלל לתיאור קבוצות שיש בהן ארגון נרחב יותר, הכולל קבוצות של בני גילים שונים שחיות יחד, ויחסים שנמשיכים מעבר למפגש אחד לצורך הִתְרַבּות. אצל בעלי חיים כאלה, אינטראקציות חברתיות הן קריטיות, והיעדרן עשוי להיות הרסני עבור הפרט. יחסים אישיים וחברתיים עוזרים לפרט לפתח יציבות רגשית למשך חייו.
בעלי חיים שאינם חברתיים מכונים יחידאים או בודדים. לסוגים שונים של חרקים, כגון ארבה, יש תקופות במהלך החיים, בהן הם בודדים או חברתיים לחלופין.
מחקר בנושא חברתיות בבעלי חיים מקיף מספר תחומים וביניהם פסיכולוגיה השוואתית, אתולוגיה, סוציוביולוגיה, אקולוגיה התנהגותית ומדעי המחשב (בינה מלאכותית).
אאוסוציאליות.