בדראפט הרחבה לכל קבוצה יש אפשרות "להגן" על חלק משחקני הסגל שלה, בחירת השחקנים מתבצעת מתוך רשימת השחקנים הלא-מוגנים. לפני תחילת הדראפט, דיק קליין, הג'נרל מנג'ר של הבולס הצליח לשכנע את הקבוצות לצמצם את מספר השחקנים המוגנים משמונה לשבעה בכל קבוצה. בתמורה, התחייב קליין כי בכל סיבוב הקבוצה תבחר שחקן שנבחר בדראפט האחרון, כבחירה האחרונה (במקום כבחירה הראשונה כפי שתוכנן מראש). בנוסף, הבטיח קליין לרד אאורבך, נשיא ומאמן הבוסטון סלטיקס כי לא יבחר בקיי סי ג'ונס, בתנאי שאורבך ייפגש עמו ויסייע לו בגיבוש דעה לגבי שחקנים שונים בליגה.
ביום הראשון של הדראפט בחרה הקבוצה שחקנים מהאזור המזרחי וביום השני בחרה בשחקנים מהאזור המערבי. סך הכל בחרה הקבוצה 18 שחקנים, שני שחקנים מכל אחת הקבוצות הקיימות. הבחירות של הקבוצה בדראפט כללו את הבחירה הראשונה בדראפט, לשעבר, בוב בוזר, ג'וני קר, שרשם לזכותו שלוש הופעות במשחקי האולסטאר ולן צ'אפל שהשתתף באולסטאר פעם אחת. קר הודיע על פרישה ממשחק פעיל לפני תחילת העונה ומונה למאמן הקבוצה הראשון. אל ביאנצ'י, בחירה נוספת בדראפט, הודיע על פרישה ממשחק ומונה להיות עוזר המאמן. קליין תכנן למנות את קר וביאנצ'י למאמנים עוד בטרם הדראפט, אך כיוון שכשחקנים היו עדיין תחת חוזה נאלץ לבחור אותם בדראפט ואז למנותם לתפקיד. מתוך 18 השחקנים שנבחרו בדראפט 10 שחקנים שיחקו בקבוצה בעונת הבכורה שלה, אך ר שישה שחקנים שיחקנו יותר מעונה אחת במדי הקבוצה. ג'רי סלואן, שנבחר הדראפט, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של שנת 1967 והפך להיות השחקן הראשון בתולדות המועדון ששיחק באולסטאר.
אליעזר מדז'יקוב
טראמפ
אומנות פלסטית
כיוון דרופ סי
כיוון דרופ סי (באנגלית: Drop C tuning) הוא כיוון גיטרה חלופי, בו לפחות מיתר אחד מורד לתו דו (באנגלית C), אך לרוב הכוונה היא לכיוון המיתרים CGCFAD (מהנמוך לגבוה: דו, סול, דו, פה, לה ורה) שניתן גם לתאר ככיוון די (D tuning) עם מיתר שישי מונמך לדו, או לחלופין כיוון דרופ די (Drop D tuning) בטרנספוזיציה של טון למטה.
בגלל הטון הכללי הכבד יותר, כיוון זה משמש בעיקר בסגנונות רוק והבי מטאל.
אריה האבן של המדאן
אריה האבן של המדאן (בפרסית: شیر سنگی همدان, תעתיק: שיר-י סנגי-י המדאן) הוא מונומנט היסטורי בעיר המדאן שבאיראן.
אריה האבן – חלק אחד מתוך "שער האריות" – ניצב על גבעה שבה היה קיים כנראה בית קברות מהתקופה הפרתית.
כאשר נבנה הפסל לראשונה, הוא כלל חלק נוסף, מקביל, ויחד שני החלקים היוו את שער הכניסה העתיק לעיר. במהלך הכיבוש המוסלמי של פרס, הערבים המוסלמים קראו לשער "שער האריה" (בערבית: باب‌ الاسد).
השערים נהרסו בשנת 931 בזמן השתלטות הדילמים על העיר.
מייסד השושלת הזיארית, מרדאוויג' (مرداویج) ניסה ללא הצלחה להעביר את האריות לעיר רַי (شهر ری). מרוב כעס על כישלונו בהעברת הפסלים, מרדאוויג' ציווה להרוס אותם. אריה אחד נהרס כליל, ואילו השני סבל מנזק חלקי: רגליו הקדמיות נשברו והוא הופל ארצה. האריה ההרוס חלקית שכב שרוע על צידו על הארץ עד שנת 1949, אז הוא הורם שנית בעזרת זרוע תומכת שחוברה אליו.
הארגון למורשת תרבותית באיראן מספר כי בתחילה סברו שהאריות נבנו בפקודת אלכסנדר הגדול כדי לציין את מותו של חברו הקרוב הפאיסטיון.
בקרב נשות העיר התפתחה אמונה טפלה לפיה אישה עקרה הנוגעת בפסל תזכה להתעבר וללדת.
סמבה ד'אור
פרס סמבה ד'אור (מילולית: סמבת הזהב, ע"ש פרס הבלון ד'אור) הוא פרס כדורגל שנתי המוענק על ידי מגזין הכדורגל Sambafoot מאז שנת 2008 לכדורגלן הברזילאי המצטיין המשחק באירופה. הפרס מחולק בהתאם לתוצאות הצבעה של שלושה מקצי שופטים: עיתונאים, כדורגלנים והצבעות אינטרנטיות של קוראים.
דראפט ההרחבה של שנת 1961 ב-NBA
דראפט ההרחבה של שנת 1961 בליגת ה-NBA היה דראפט ההרחבה הראשון שנערך בתולדות הליגה. הדראפט התקיים ב-26 באפריל 1961 בעקבות הצטרפתה הצפויה של שיקגו פקרס לליגה בעונת . עם השנים עברה הקבוצה מספר גלגולים וכיום היא נקראת וושינגטון ויזארדס.
תהליך הבחירה.
בדראפט הרחבה לכל קבוצה יש אפשרות "להגן" על חלק משחקני הסגל שלה, בחירת השחקנים מתבצעת מתוך רשימת השחקנים הלא-מוגנים. בדראפט הנוכחי כל קבוצה יכלה להגן על שמונה משחקני הסגל שלה. בדראפט התקיים סיבוב בחירה אחד בו בחרה הקבוצה שחקן אחד מכל אחת מהקבוצות בליגה.
הפקרס בחרו בארצ'י דיס, לשעבר בחירה שנייה בדראפט של שנת 1958, אך הוא שיחק רק תקופה קצרה בקבוצה בטרם הועבר בטרייד יחד עם ברני קייבל לסנט לואיס הוקס בתמורה לסיהוגו גרין, הבחירה הראשונה בדראפט 1956. דייב באד, שנבחר בדראפט מניו יורק ניקס, הועבר חזרה לניקס בטרייד תמורת צ'ארלי טיירה ובוב מקניל, מבלי ששיחק במדי הפקרס. שישה שחקנים מתוך השמונה שנבחרו בדראפט שיחקו בקבוצה בעונת הבכורה שלה, אך רק שני שחקנים שיחקו בקבוצה יותר מעונה אחת.
כלא טורה
כלא טורה (בערבית: سجن طرة) הוא קומפלקס כליאה השוכן בדרום העיר קהיר שבמצרים ומיועד לפושעים ולאסירים פוליטיים. מפורסם בעיקר בזכות המנהיגים הפוליטיים ואנשי הציבור הרבים אשר ריצו בו עונש מאסר, דוגמת נשיאי מצרים לשעבר מוחמד מורסי, חוסני מובארכ (ובניו). בנוסף, ריצו בו עונש מאסר ממושך, האזרחים הישראלים עזאם עזאם ועודה תראבין, ששוחרר מהכלא בדצמבר 2015.
היסטוריה.
מתקן הכליאה הוקם בשנת 1908 על ידי מוסטפא אל נחאס פאשה במהלך כהונתו כשר הפנים, בניסיון להקל על הצפיפות הרבה בבית הכלא "אבו זעבל" הממוקם בפאתי קהיר.
מבנה הכלא.
הקומפלקס מורכב משבעה מרכזי כליאה נפרדים, המרכזיים שבהם הם הכלא "החקלאי" (Tora Agricultural), כלא לימן (Tora Liman), מתקן בעל רמת ביטחון מרבית ובית הכלא "עקרב" (scorpion), בו כלולים מתקני הכליאה המבודדים והשמורים ביותר.
לכל אחד מהמרכזים תפוסה מרבית של כמאות אסירים, ובהם חלוקה לאגפים המיועדים לאסירים פוליטיים ולאגפים בהם שוכנים עבריינים, בהתאם לחומרת העבירה בגינה הורשעו. כל אחד מן המרכזים מוקף בחומה, על מנת לייצור הפרדה.
הקומפלקס עצמו מוקף אף הוא בחומה בגובה 7 מטרים. החומה הוגבהה בעקבות בריחתם של 3 אסירים חברי ארגון הג'יהאד האסלאמי המצרי מהכלא בשנת 1988, בזמן שריצו עונש מאסר בגין מעורבותם בהתנקשות בנשיא מצרים אנואר סאדאת.
הקומפלקס מאובזר במערכת טלוויזיה במעגל סגור לשם בקרה ופיקוח על האסירים.
אסירים מפורסמים.
עזאם עזאם.
ב-5 בנובמבר 1996, נעצר עזאם עזאם על ידי שירותי הביטחון המצריים, במהלך ביקור במצרים לצורכי עבודה בחשד לריגול לטובת ישראל. ב-31 באוגוסט הורשע עזאם ונגזרו עליו 15 שנות מאסר. ב-5 בדצמבר 2004, שוחרר עזאם עזאם מכלאו ושב לישראל לאחר כ-8 שנות מאסר.
עודה תראבין.
בשנת 2000, נעצר עודה תראבין, אזרח ישראלי מהפזורה הבדואית על ידי השלטונות המצריים לאחר שחצה את הגבול המצרי על מנת לבקר את אחותו. עוד בטרם כניסתו למצרים, נשפט תראבין (יחד עם אביו) בעוון ריגול לטובת ישראל ונגזרו עליו 15 שנות מאסר. תראבין שוחרר ב-10 בדצמבר 2015, לאחר 15 שנות מאסר (מתוכן 5 שנים בכלא טורה), בתמורה לשיחרור 6 אסירים מצרים פליליים שהוחזקו בישראל.
חוסני מובארכ ובניו.
בפברואר 2011, נעצר נשיא מצרים לשעבר חוסני מובארכ והוגש נגדו כתב אישום בגין ארבע עבירות, כאשר החמורה מבניהן הייתה מעורבותו בהרג מפגינים בשנת 2011, במהלך ההפיכה במצרים.
באפריל 2011, נעצרו בניו של מובארכ, עלא וג'מאל בחשד למעילה במיליוני דולרים בכספי מדינה וניצול כספים שנועדו לשיפוץ הארמונות הנשיאותיים למטרת שדרוג מעונותיהם הפרטיים (פרשת הארמונות).
ב-2 ביוני 2012, הורשע מובארכ ונגזר עליו מאסר עולם, בשל מעורבותו בהרג המפגינים.
ב-22 באוגוסט 2013, הועבר מובארכ לבית חולים צבאי בדרום קהיר, בעקבות הידרדרות במצבו הבריאותי.
ב-28 בנובמבר 2014, ביטל בית המשפט לערעורים במצרים את הרשעתו של מובארכ במעורבות בהרג המפגינים.
בינואר 2015, בוטלה הרשעה נוספת של מובארכ.
במאי 2015, הורשעו בניו של מובארכ ב"פרשת הארמונות". ב-13 באוקטובר 2015, הורה בית המשפט במצרים לשחררם מהכלא.
מוחמד מורסי.
בעקבות גל המחאה נגדו, בשנת 2013, נשיא מצרים מוחמד מורסי הובא למשפט לעמוד בפני אישומים על הרג מפגינים במודע ועל ריגול לטובת ארגוני צבא זרים כחמאס, חזבאללה ומשמרות המהפכה האיראניים. בדצמבר 2013 התובע הכללי המצרי הישאם בראקעת הורה להאשים את מורסי בעוון ריגול. בינואר 2014 נערך משפט נגדו באשמת ניסיון ההימלטות שלו מהכלא במהלך המחאות בשנת 2011 וכי סיכם עם חמאס לאפשר אלימות וכאוס בכל רחבי מצרים. המשפט שנדחה לחודש לאחר מכן הרשיע את מורסי באפריל 2015 במעצר ועינוי מפגינים ונשפט יחד עם 12 נאשמים נוספים, ל-20 שנות מאסר. במאי אותה שנה הוא הורשע גם בעבירות של בריחה ממאסר, טרור וריגול ונידון למוות, אם כי בהמשך עונש זה הומר ביוני 2016 למאסר עולם על העברת סודות מדינה לידי קטאר.
מורסי היה עצור בכלא "עקרב" עד למותו. משפחתו מאשימה את הרשויות בגרימת מוות ברשלנות או בכוונה תחילה, לאחר שלטענתם נמנעו ממנו טיפולים רפואיים או ניתנו לו באופן מוגבל למדי. הוא מת מהתקף לב במהלך דיון משפטי, ביוני 2019.
רוקיטנה
רוקיטנה (באוקראינית: Рокитне; בפולנית: Rokitno; ביידיש: רעקיטנע) היא עיירת מחוז במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
רוקיטנה החלה במאה ה-17 ככפר חקלאי, ובשנות ה-60 של המאה ה-19 עברה לבעלות הסנאטור הרוסי אוחוטניקוב, שעל שמו נקראה העיירה עד שנת 1922. משנת 1921 נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי רוקיטנה.