אתרים נוספים הנקראים על שמו של וו. וו. ארצ'ר באנטארקטיקה:
קילפתי תפוז
קילפתי תפוז הוא שיר שכתבה נורית זרחי, הלחין יוני רכטר ובוצע על ידי אריק איינשטיין. השיר הוא שיר ילדים אשר הופיע לראשונה באלבום "הייתי פעם ילד", אלבום שהוקדש לשירים בסגנון שירי ילדים. מלבד זאת, השיר מכיל כמה קטעי ג'אז, סולואים ממושכים של כלים המתקשרים לז'אנר זה ועוד.
נושא השיר.
השיר הוא שיר סאטירי הומוריסטי, המתאר ילד (הדובר) שמספר על כך שקילף תפוז, ובתוך התפוז ישן ילד. הילד שבתפוז העיר לו על כך שפתח את התפוז ובכך נתן לפרץ אוויר קר להיכנס פנימה. הדובר הילד המבוהל ממהר למלא אחר פקודותיו של הילד הישן בתפוז, שמטיף לו על כך שהעיר אותו מהשינה, ודורש שיסגור בחזרה את הפלח שהוציא. בין הילד לישן בתפוז נוצר דו-שיח, שבסופו הדובר אומר "סליחה, שלום", כיאה לסיום שיחה ("אמרתי רגע / סליחה, שלום"). אחר כך הוא מחזיר את הפלחים לתפוז, ועוזב אותו. בסופו של השיר הדובר אומר לשומעים כי יכול להיות שעד עצם היום הזה, הילד ממשיך לישון בתוך התפוז ("ועד היום / אם הוא לא הצטנן / בתוך התפוז, ילד ישן, ילד ישן").
הליריקה של השיר מתחברת מאוד למחשבות וליצירתיות הטמונה בילדים, שכן מפעולה פשוטה כמו קילוף תפוז, יכול להיווצר סיפור שלם. השיר מעודד יצירתיות אצל הילדים השומעים אותו, וכתוב בצורה אופיינית לילד שמספר סיפור. גם דמותו של הדובר מלאה בתמימות ותורמת לאמינות של דמות הילד המנהל דו-שיח עם פרי מחשבתו.
סקירה מוזיקלית.
על אף ששיר זה הוא שיר ילדים, הלחן שכתב לו יוני רכטר מיועד לשיר אחר, כלומר, שיר שאינו שיר ילדים עליז וסאטירי. הסגנון המוזיקלי של השיר מתחלק בין סגנון הFאנק, והג'אז, שני סגנונות שרכטר מזוהה איתם. השיר מכיל הרמוניות רבות, סולואי נגינה ממושכים ואף אלתור בסגנון ג'אז של רכטר על הפסנתר החשמלי שלו. מלבד זאת, המוזיקה המורכבת בשיר מתאפיינת בסינקופות, שינויי מקצב ועוד מאפיינים של המוזיקה המתקדמת.
השפעה.
השיר הוכנס לספרי הלימוד של משרד החינוך ומלומד בכיתות א' - ג' בחלק מבתי הספר כחלק משיעור עברית. השיר מועבר לילדים כדי לפתח אצלם יצירתיות, שמופיעה בשפע בשיר. הילדים לומדים על מילות השיר, כותביו ואת הרקע לו, ולצד זה מקבלים עבודת כיתה בנושא השיר.
יוני רכטר ביצע את השיר יחד עם אסתר רדא בגרסת פופ חדשנית בשנת 2019 והוקלט כחלק מהופעה. הביצוע לשיר זכה להצלחה והושר בכמה הופעות של רדא.
רונה קינן כתבה בדף הפייסבוק שלה על השיר כי "אני די בטוחה שאת השיר ״קילפתי תפוז״ שרתי השנה יותר מכל שיר אחר ששרתי בדבקות במשך ארבעים שנות קיום. ייתכן שאפילו יותר מ-Let it Be, שהיה השיר הראשון שלמדתי לנגן. הסיבות ברורות, זה שיר מעולה, אפשר לחתל תינוקות לצליליו והוא מאוד מדבק".
טאגר אנא אלקסנדרובנה
נמל שהיד רג'אי
נמל שהיד רג'אי (בפרסית: اسکله شهید رجایی) הוא נמל השוכן על שפתו הצפונית של מיצר הורמוז בדרום איראן, כתשעה מיילים ימיים (14.5 ק"מ) מערבית-דרום-מערבית לנמל בנדר עבאס, שהוא חלק ממנו. הנמל נמצא כ-565 מיילים ימיים (770 קילומטרים) מדרום-מזרח לנמל אימאם חומייני, ובמרחק של כ-1,500 ק"מ דרומית מזרחית לטהראן.
נמל שאהיד רג'אי משתרע על פני כ־2,400 דונם ומטפל ב-70 מיליון טונות מטען בשנה, כולל שלושה מיליון TEU של מטען מכולות. הנמל מכיל 23 רציפים עם עומק 15 מטר וכן מחזיק מעל 19 דונם של מחסני גגות ו-23.5 ק"מ של פסי רכבת פנימיים. מסילה של עוד 16 ק"מ של רכבת נמצאת כרגע בבנייה.
במאי 2020 דיווח העיתון "וושינגטון פוסט" שב-9 במאי ערכה ישראל מתקפת סייבר נגד מחשבי הנמל, ועקב כך שובשה פעילותו במשך ימים אחדים.
מיל&quot;ן
מיל"ן (מועדון ישראלי לכדורגל נשים) הייתה קבוצת כדורגל נשים, מהראשונות שפעלו בארץ, והראשונה שזכתה לתמיכה כספית. הקבוצה נוסדה ב-1970 ביוזמת צבי (וילי) וילינגר והייתה פעילה במשך שני עשורים בשנות ה-70 וה-80 של המאה העשרים. הקבוצה התחרתה מול קבוצות גברים חובבניות, קבוצות נשים נוספות שקמו באותה תקופה, שיחקה במשחקי ראווה וגם התמודדה בטורנירים בארץ ומחוצה לה מול קבוצות ונבחרות נשים ממדינות שונות.
תולדות הקבוצה.
ב-1970 נסע עסקן הכדורגל צבי (וילי) וילינגר, שהיה בעברו מנהל הפועל חולון, לצפות במשחק כדורגל מקצועני שהתקיים באוסטריה. במשחק המוקדם שיחקו נבחרות הנשים של אוסטריה ודנמרק לעיני כ-40,000 צופים. וילינגר התרשם מאוד מהרמה הגבוהה שהופגנה במשחק זה וכשחזר לארץ החל לפעול להקמת קבוצת כדורגל נשים בארץ מתוך כוונה לפתח בישראל ליגת כדורגל לנשים. באותה תקופה הוקמו קבוצות כדורגל נשים נוספות בנס ציונה, רמת גן וחיפה.
וילינגר פרסם מודעה בעיתון והציע לשחקניות להצטרף לקבוצה ואכן ההיענות הייתה רבה ולמבחנים הגיעו נערות ונשים רבות שהיוו את השלד לקבוצה.
כמה חודשים מאוחר יותר, הצליח וילינגר לגייס את חברת יצהר כספונסר לקבוצה ששינתה את שמה ל"מיל"ן יצהר". במסגרת החוזה תמכה יצהר בפעילות הקבוצה ואף סייעה בהעסקת השחקניות. בהמשך אומצה הקבוצה גם על ידי חברת כור ושינתה את שמה ל "מיל"ן כור". בתקופות אחרות הייתה "מיל"ן תל אביב" וכן "הפועל מיל"ן אזור".
הקבוצה שיחקה בעיקר מול קבוצות גברים באירועים מיוחדים ובליגה למקומות עבודה (של גברים) אך גם שיחקה מול קבוצות נשים בארץ ובעולם. השחקניות הבולטות בקבוצה היו חני רוזנברג, חיה לוי, סוניה שמחוני. במשך השנים יצאו השחקניות הבולטות בקבוצה לנסות את מזלן בליגות מפותחות יותר בחו"ל.
בתקופת פעילותה השתתפה הקבוצה בטורנירים בחו"ל והתחרתה מול קבוצות נשים ונבחרות נשים ממדינות שונות.
לקריאה נוספת.
אמיר בן פורת, כך לא עושות כולן - נשים במגרש הכדורגל, רסלינג, 2009. 203 עמודים.
מערכת כריזה
יהודה הכהן אבן סוסאן
יהודה הכהן אבן סוסאן (ידוע גם בשם יהודה הכהן; המאה ה-12) היה רב ודיין בעיר פאס שבמרוקו. לפי חלק מהמקורות היה רבו של הרמב"ם. נהרג על קידוש השם סביב שנת 1165.
ביוגרפיה.
רבי יהודה הכהן אבן סוסאן היה דיין בפאס שבמרוקו ונודע בגאונותו בחכמת התורה ובחסידותו. אבותיו הגיעו לפאס מבבל. הכרוניקן רבי סעדיה אבן דנאן כותב כי לאחר פטירת רבי יוסף אבן מיגאש, בשנת 1141, התמעטו הישיבות בספרד. רבי מימון הדיין, אבי הרמב"ם, שמע על גדלותו של אבן סוסאן ונסע אליו מקורדובה עם שני בניו: משה - הרמב"ם, ואחיו דוד, והם למדו אצלו במשך תקופה שלא ארכה יותר מ-5 שנים.
סביב שנת 1165 הוא נדרש על ידי שלטון האל-מוואחידון להמיר את דתו לאסלאם, ומשסירב, נהרג על קידוש השם. לדברי אבן דנאן, המאורע הזה היה הגורם לעזיבת משפחת הרמב"ם את מרוקו.
תיאוריו של רבי סעדיה תואמים למקור נוסף בכתב יד המיוחס לבן דורו של הרמב"ם.
צאצאיו.
רבי סעדיה אבן דנאן מספר כי צאצאיו של רי יהודה היו ידועים בפאס והם כונו "בני אבן סוסאן הדיין", מהם היה רבי יוסף הכהן, רבו של הפילוסוף והאסטרולוג רבי יהודה בן יוסף אלכרסאני, מחבר הספר "ארון העדות".
צאצאים נוספים של רבי יהודה כיהנו כרבנים בפאס, לפחות עד לזמנו של רבי סעדיה אבן דנאן – המאה ה-15.
צפע אספיס
צפע אספיס (שם מדעי: Vipera aspis) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים המצוי באירופה, והוא על פי מספר מחקרים הנחש הארסי והקטלני ביותר ביבשת. הוא תואר בידי קארולוס לינאוס ומשמעות שמו "aspis" פירושו: "צפע.
תחום התפוצה של הנחש הוא במערב אירופה בעיקר סביב איטליה, גרמניה בדרום היער השחור, אנדורה, שווייץ, צרפת, סן מרינו, מערב סלובניה וצפון-מזרח ספרד. דיווחים על נחש זה הגיעו מרוטרדם שבהולנד, אך זה לא תחום המחיה הטבעי שלו כך שאולי הוא שוחרר מהשבי. הנחש מצוי לרוב באזורים חמימים שטופי שמש כמו באתרי סלעים וחורשים ים תיכוניים ולעיתים יימצא ביערות, גדות נחלים ואף על קרחונים. הוא נפוץ יותר סביב גבעות ורמות יותר מאשר במישורים.
אורכו של נחש זה 60–65 סנטימטרים וזכרים גדולים יכולים להגיע לאורך 85 סנטימטרים. צבעו הוא חום-אפרפר מעט זהוב ובעל רצועות כהות. הבטן בהירה יותר מהגב והראש כהה עם פסים סביב העיניים. במראהו הנחש מזכיר מאוד את המין צפע אירופאי, החי סביבו ובעבר נחשב לתת-מין שלו.
נחש זה מכיש יותר אנשים מרוב נחשי אירופה, למעט הצפע האירופי, והוא כנראה קטלני יותר כאשר 4% מההכשות מסתיימות במוות. הוא אחראי ל-90% מהכשות הנחשים בהרי איטליה והוא גם הנחש הקטלני היחיד בהם. עם זאת ארסו חלש ביחס למיני צפעיים אחרים.
הארס גורם לפגיעה כואבת ביותר הגורמת להכחלת האיבר הפגוע ויצירת בצקת, נמק ומוות של רקמות, שיתוק השרירים והאטה של קרישת הדם. לבסוף הקורבן יכול להתעלף או למות כתוצאה מדימומים או מכשל בכליות. ואולם מקרי המוות נדירים עקב פיתוח נוגדן לארס וכן עקב תקריות מעטות.
Ordinary Man (שיר של אוזי אוסבורן)
Ordinary Man הוא שיר מאת זמר ההאבי מטאל האנגלי אוזי אוסבורן בשיתוף אלטון ג'ון בפסנתר ושירה. מלבד אלטון ג'ון השיר כולל גם קטעי נגינה בגיטרה מאת סלאש, דאף מקגן על הבס (שניהם מלהקת Guns N' Roses ) וצ'אד סמית' מלהקת רד הוט צ'ילי פפרז על תופים. השיר הופק בשיתוף אנדרו וואט. השיר יצא לאור ב-10 בינואר 2020 בתור הסינגל השלישי מאלבום האולפן השנים עשר של אוסבורן הנושא את אותו השם. הווידאו קליפ הרשמי של השיר יצא לאור כחודשיים לאחר צאת השיר ב-10 במרץ באותה שנה.
ליגת העל הפלסטינית בכדורסל
ליגת העל הפלסטינית בכדורסל היא ליגה הכדורסל הבכירה המשוחקת ברשות הפלסטינית והמנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הפלסטינית.
היסטוריה.