יעקב מברך את בני יוסף (בהולנדית: Jacob zegent de zonen van Jozef), הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין משנת 1656. היצירה מוצגת ב"מוזיאון הציירים הגדולים" , בברגפארק וילהלמסהוהה בקאסל.
הסיפור המקראי ורקע.
הנושא לקוח מסיפור ברכת אפרים ומנשה, המתואר בספר בראשית, . יוסף הביא את בניו אפרים ומנשה אל יעקב כדי שיברכם. במקום לברך ביד ימין את הבן הבכור מנשה, העניק יעקב את ברכתו הראשונה לבן הצעיר אפרים. יוסף חשב שאביו עשה טעות, וניסה להסיר את ידו מראש אפרים לראש מנשה, אבל יעקב השיב כי אין מדובר בטעות, אפרים "יִהְיֶה לְּעָם וְגַם הוּא יִגְדָּל וְאוּלָם אָחִיו הַקָּטֹן יִגְדַּל מִמֶּנּוּ":
מאוחר יותר נטען על ידי אבותיה הקדומים של הכנסייה, בעיקר אמברוזיוס ואוגוסטינוס, כי אפרים הוא האב הקדמון של הנוצרים ומנשה של היהודים, בהתאם לפרה-פיגורציה של הסיפור ותאולוגיית החילופין. אף על פי שרמברנדט לא הציג את יעקב כמי ש"שִׂכֵּל אֶת יָדָיו", היסטוריוני אמנות כגון שמעון בר-אפרת טוענים שאין ספק שרמברנדט התכוון לתאר את אפרים כמייצגה של הנצרות, ועל כן פניו קורנות, ידיו משולבות והילת אור מקיפה את ראשו.
אף על פי שהיה צייר פורטרטים מיומן ביותר, רמברנדט תמיד חשב על עצמו מלכתחילה כצייר היסטוריה, כלומר צייר אשר מצייר סצינות מהתנ"ך, ההיסטוריה הקלאסית והמיתולוגיה. ציור זה משנת 1656 הוא אחד ההישגים הגדולים ביותר של רמברנדט כצייר היסטוריה.
תיאור היצירה.
יעקב הגוסס שוכב במיטתו כאשר למרגלותיו אפרים ומנשה. אביהם יוסף ואשתו אסנת עומדים מאחוריהם. במקום לברך ביד ימין את הבן הבכור, מנשה שחור השיער שנמצא מימין, מושיט יעקב את ידו הימנית אל עבר הבן הצעיר, אפרים בהיר השיער שנמצא משמאל. בגרסתו של רמברנדט יעקב מברך את אפרים אך אין שום סימן לחקירתו של יוסף את אביו. הוא נראה מייצב את ידו. נוכחות אסנת אינה מוזכרת בסיפור המקראי והיא מוזכרת רק פעם אחת בתנ"ך (). עם זאת, רמברנדט הופך אותה לדמות מרכזית בעלת הדר רב, המאזנת בין שני הגברים משמאל. אסנת הייתה מצרייה והיא לובשת כיסוי ראש שלבשו הבורגונדים בימי הביניים, שרמברנדט כנראה חשב שמקורו מצרי. המוקד העיקרי של הציור הוא המחווה הרכה של הסב הזקן כשהוא מברך את אפרים, וידו המושטת וחיוכו האדיב של יוסף כשהוא מסייע לאביו.
רמברנדט ידוע בשימוש שלו בניגודי אור וצל, טכניקה הקרויה קיארוסקורו. ציור זה אינו יוצא דופן, תשומת הלב ממוקדת בחמש הדמויות והרקע מתואר בצורה מעורפלת. הסצנה המרכזית צבועה בצבעים צהוב, חום ואדום ומצוירת עם דיוק מדהים. רמברנדט יוצר אווירה שהיא בו זמנית אינטימית וקדושה, רכה וחגיגית.
ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים (רמברנדט)
ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים (בהולנדית: Jeremia treurend over de verwoesting van Jeruzalem), הוא ציור שמן על לוח עץ מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין משנת 1630. היצירה מוצגת ברייקסמוזיאום באמסטרדם.
היסטוריה ורקע.
היצירה מתארת את ירמיהו מבכה על חורבן ירושלים ומצטער על כי נבואת החורבן שלו התגשמה.
רמברנדט עשה שימוש לעיתים קרובות במודל המתואר בציור זה, בין היתר בציור פטרוס הקדוש בכלא המוצג במוזיאון ישראל, בו הדמות מוצגת בתנוחה דומה. בשנת 2015, לרגל חגיגות 50 שנה למוזיאון ישראל, הובא הציור לירושלים ושני הציורים הוצגו זה לצד זה. בתערוכה הוצג תנ"ך משנת 1532 שעותק דומה לו היה ברשות רמברנדט. ייתכן ואיור של ירמיהו המופיע בו היווה השראה לרמברנדט.
היצירה נחשבת לאחת המוצלחות של רמברנדט מתקופת שהותו השנייה בעיר ליידן. היא מוצגת ברייקסמוזיאום מאז שנת 1939.
תיאור היצירה.
הסצנה מתוארת באופן מקורי לחלוטין, הנביא ירמיהו המדוכדך מניח את ראשו העייף והזקן על ידו, סימן אופייני ליגון ומלנכוליה. הוא מקונן על ירושלים, הנראית ברקע משמאל עולה בלהבות, שאת חורבנה ניבא. הדרמה המתרחשת באה לידי ביטוי מלא בתנוחתו ובהבעת פניו, ומוגברת על ידי ניגודים חזקים של אור וצל (טכניקה הקרויה קיארוסקורו). ספר תנ"ך עבה, עם הכיתוב BiBel, מונח תחת מרפקו. הכלים המתכתיים לידו בוהקים ותוארו בהקפדה, כמו גם פניו המזוקנות ורגליו עם ורידיהם הבולטים. הרקע, לעומת זאת, תואר במשיכות מכחול רחבות ללא הקפדה על פרטים. כאן רמברנדט השתמש בטכניקת האימפסטו, שהוא היה בין משתמשיה הראשונים.
קרוב לקצה השמאלי מתוארת דמות קטנה אוחזת בידיה את עיניה, זהו צדקיהו אשר את עיניו מלך בבל עיוור ().
The Get Weird Tour
The Get Weird Tour הוא סיבוב הופעות של להקת הבנות ליטל מיקס אשר נועד לקדם את אלבומן השלישי Get Weird. זהו היה סיבוב ההופעות הבין לאומי הראשון של הלהקה לאחר שזו הייתה הפעם הראשונה בה הופיעו מחוץ לבריטניה.
רקע.
סיבוב ההופעות התחיל ב-13 במרץ 2016 בוויילס ונגמר ב-26 באוגוסט אותה שנה באנגליה כאשר במהלך סיבוב ההופעות הופיעו גם במקומות כמו אוסטרליה, איטליה ויפן. סיבוב ההופעות זכה להצלחה כאשר במרבית ההופעות נמכרו רוב הכרטיסים. בסך הכל נמכרו 377,682 כרטיסים בכל היעדים וסיבוב ההופעות גרף 22.1 מיליון דולר.
"The Get Weird Tour Live".
במהלך סיבוב ההופעות, יצא DVD שלו.
פטרוס הקדוש בכלא (רמברנדט)
פטרוס הקדוש בכלא, הוא ציור שמן על לוח עץ מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין משנת 1631. היצירה מוצגת במוזיאון ישראל בירושלים.
היסטוריה ורקע.
היצירה מתארת את פטרוס, הראשון מבין שנים-עשר השליחים של ישו. על פי מעשי השליחים, חייליו של אגריפס הראשון כלאו אותו בבית האסורים בירושלים:
מאוחר יותר, מלאך אלוהים אפוף הילת אור הבריח אותו משם וכך איפשר לו לסעוד את סעודת הפסח עם חבריו.
רמברנדט עשה שימוש לעיתים קרובות במודל המתואר בציור זה, בין היתר בציור ירמיהו מבכה את חורבן ירושלים המוצג ברייקסמוזיאום, בו הדמות מוצגת בתנוחה דומה. בשנת 2015, לרגל חגיגות 50 שנה למוזיאון ישראל, הובא הציור לירושלים ושני הציורים הוצגו זה לצד זה.
הציור נתרם למוזיאון ישראל על ידי ג'ודי ומייקל שטיינהרדט.
תיאור היצירה.
פטרוס השליח נראה בתאו בכלא בירושלים בעקבות מעצרו. הוא מוצג כאדם זקן ומזוקן, עם פנים חרושות קמטים. אור רך בצבעים חמים ממקור עלום מאיר אותו, ומשאיר חלקים גדולים מהציור בערפל מוחלט. המאפיינים האיקונוגרפים של פטרוס מוצגים בבירור: שני מפתחות מתכת גדולים, המסמלים את המפתחות למלכות השמיים שהוענקה לו על ידי ישו, מה שמחדד את האירוניה במצבו, כאסור בכלא מעשה ידי אדם על פני האדמה. הוא כורע על ברכיו, ידיו המסוקסות (ידיים של מישהו שהיה פעם דייג) שלובות בתפילה, אך גם בעצב ובייאוש עמוק. הוא לא יכול לדעת שמלאך אלוהים, שאולי מיוצג בידי מקור האור העלום, יופיע בקרוב ויביא לבריחתו המופלאה. אנושיותו הפשוטה של פטרוס מודגשת, ועדיין הזוהר המקיף את פניו בהילה מציין את קדושתו. פרשנות שונה זו לנושא המוכר מדגימה את גאונותו של רמברנדט בתיאורם של מצבי רוח באמצעות משחקי אור וצל (קיארוסקורו).
חוקי הלוגריתמים
וילפרד דה ברוין
וילפרד דה ברוין (בהולנדית: Wilfred de Bruijn; נולד ב-1 בינואר 1974 בבלסקנסגרף שבהולנד) הוא מנחה טלוויזיה, מגיש סרטים תיעודיים וספרן הולנדי.
ביוגרפיה.
וילפרד דה ברוין גדל באלבלסרווארד ולמד תולדות אמנות באוניברסיטת ליידן. מאז 2003 הוא מתגורר בפריז, צרפת, שם הוא עובד כספרן במוזיאון Fondation Custodia.
באפריל 2013 היה קורבן לתקיפה הומופובית אלימה בעת שהלך עם בן זוגו ברובע התשעה-עשר של פריז. התקרית התרחשה בעיצומו של הדיון על נישואים חד-מיניים בצרפת. הוא החליט לשתף את צילום פניו הנפוחות ברשתות החברתיות. התצלום הוצג באופן נרחב על ידי כלי תקשורת צרפתיים וזרים והוא הוזמן לדבר במספר כלי תקשורת אירופיים גדולים. ב-6 במאי 2014, טייב ק' ועבדלמליק מ' נידונו לשלושים חודשי מאסר בגין תקיפה זו.
טלוויזיה.
בחורף 2013–2014, דה ברוין התחרה בתוכנית ההולנדית "De Slimste Mens" (האיש החכם ביותר) ב-NCRV.
בין 2013 ל-2015 היה לו טור קבוע בתוכנית "De wereld draait door" (העולם ממשיך להסתובב) ב-NPO 1.
במרץ 2016 הוא הנחה סדרת סרטים תיעודיים המוקדשים לצרפת ב-NPO 2 בשם "En visite en France" (ביקור בצרפת), בה הוא מנסה להבין את החברה הצרפתית העכשווית באמצעות ראיונות. הסדרה זכתה להצלחה רבה בהולנד.
יחסי ג'מייקה–צ'ילה
יחסי ג'מייקה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ג'מייקה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה.
יחסים רשמיים בין שתי המדינות החלו עם כינון יחסים דיפלומטיים בדצמבר 1963, וב-3 באוקטובר 1990 נפתחה שגרירות צ'ילה בקינגסטון.
בשנת 1994 חתמו צ'ילה וג'מייקה על הסכם בסיסי לשיתוף פעולה טכני ומדעי, ואילו בשנה שלאחר מכן נחתם הסכם שיתוף פעולה תיירותי. מאוחר יותר, בשנת 2005, שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות בענייני חקלאות, ואילו בשנת 2007 הן חתמו על מכשירים דומים בנוגע להפעלת שירותים אוויריים ולפרויקטים לשיתוף פעולה במדינות החברות ב (CARICOM).
ביקורים רשמיים.
ביקורו הרשמי הראשון של שר החוץ הצ'יליאני בג'מייקה נערך על ידי השר אנריקה סילבה סימה בשנת 1992, ואילו שר החוץ האריס מג'מייקה נסע לצ'ילה ביוני 2003 כדי להשתתף בפסגה הראשונה של צ'ילה–CARICOM.
ביולי 2004 ערך הנשיא ריקרדו לאגוס אסקובר ביקור עבודה בג'מייקה, ונפגש עם ראש הממשלה פ. ג'. פטרסון, שלימים ביקר בצ'ילה באוגוסט 2005.
הנשיאה מישל בצ'לט, ערכה ביקור רשמי בקינגסטון ב-9 ביוני 2006, שבו הסכמי שיתוף פעולה רבים נחתמו, כולל אחד עבור המאבק נגד התעללות בהברחות של סמים נרקוטיים והסכם ביטול אשרות לדרכון דיפלומטי ורשמי.