פרידריך פרנץ נפטר בקאן ב-10 באפריל 1897. תחילה פורסם כי פרידריך פרנץ התאבד בקפיצה לנהר, אולם הגרסה הרשמית טוענת שחטף התקף אסתמה ונפל למים. בנו פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-24 בינואר 1879 התחתן פרידריך פרנץ עם אנסטסיה מיכאילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וצציליה, נסיכת באדן. לזוג נולדו 3 ילדים:
נובי שויאט
זליגת מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון
זליגת מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון (בערבית: الحرب السورية في لبنان או הסכסוך בלבנון), מתייחסת לסדרת עימותים אלימים, פיגועים, וקרבות בהיקף קטן ובינוני שהתרחשו בשטח לבנון החל משנת 2011 במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, בעקבות כניסת כוחות של מורדים סונים מסוריה לאדמת לבנון במטרה להילחם במיליציות השיעיות המסייעות לבשאר אל-אסד בדיכוי האזרחים ובמלחמה בסוריה.
מלחמת האזרחים בסוריה שהחלה ב-2011 בעקבות האביב הערבי, ליבתה מחדש את האלימות העדתית בלבנון מימי מלחמת האזרחים בלבנון, מה שבא לידי ביטוי בכך שמוסלמים סונים רבים סייעו למורדים בסוריה מבחינה לוגיסטית או צבאית ומאידך שיעים רבים תמכו באסד מאחר שהמיעוט העלאווי השליט בסוריה נחשב כשלוחה של האסלאם השיעי. זליגת מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון הביאה בעקבותיה אי שקט למדינה אשר בה יש מאבק פוליטי מתמיד בין שני גושים גדולים: מחנה ה-14 במרץ האנטי-סורי שנתמך בידי סעודיה, ומחנה ה-8 במרץ הפרו-סורי שמגובה בידי איראן. התנגשויות אלימות בין חמושים סונים לבין צבא לבנון החלו לראשונה בשנת 2011 בטריפולי והתפשטו גם לביירות, לצידון ולערים נוספות - מה שהוביל לפריסה מיידית של צבא לבנון בביירות ובצפון לבנון, ושיאם היה בכניסה ובהתבססות של לוחמי המדינה האסלאמית וג'בהת א-נוסרה בהרי קלמון ובפאתי ערסאל למרות ניסיונות חוזרים ונשנים של צבא לבנון לעקור אותם מהאזור.
הכיבוש של שטחים לבנוניים המהווים איום על ריכוזי השיעים בלבנון, הוביל את ארגון הטרור חזבאללה השיעי שכבר לפני כן היה מעורב במלחמה בסוריה להשתלט על שטחים נרחבים בגבול סוריה-לבנון כדי להגן על אנשיו, וכן לחילופי אש כבדים בינו לבין המורדים הסורים. גורמים מסוימים בלבנון האשימו את חזבאללה בזליגה ובהחרפת הסכסוך בשל כך שהוא סייע לאסד במלחמה בסוריה נגד הרוב הסוני וגרם לפעולות נקם מצד המורדים הסורים. בשנת 2016, סך הנפגעים בלבנון מהסכסוך עמד על מאות הרוגים ולמעלה מ-2,000 פצועים. ב-28 באוגוסט 2017, לאחר קרב ממושך בין צבא לבנון והחזבאללה לבין ארגוני המורדים, הכוחות של דאעש ותחריר א-שאם נכנעו תמורת מעבר בטוח לשטחים שלהם בסוריה, ובכך הסתיימה זליגת מלחמת האזרחים בסוריה לשטחה של לבנון.
רקע.
מאז מהפכת הארזים בשנת 2005 ונסיגת הכוחות הסוריים מלבנון, הגושים הפוליטיים בלבנון התחלקו בין הגוש האנטי-סורי הידוע כמחנה ה-14 במרץ לבין הגוש הפרו-סורי הידוע כמחנה ה-8 במרץ. ב-27 בפברואר 2011 בהשפעת אירועי האביב הערבי, מאות לבנונים הפגינו בעיר הבירה ביירות נגד השיטה הפוליטית בלבנון המערבת דת עם ממשל וכנגד חלוקת המשרות הפוליטיות ע"פ עדות, וקראו לרפורמות. ב-13 במרץ של אותה שנה, אלפי צעירים קראו לפירוק הנשק של חזבאללה בביירות ונגד עליונותו של החזבאללה השולט באמצעות נשקו על אורח החיים הפוליטי בדרום לבנון וניסיונותיו לפרק את בתי הדין והמשפט במדינה. עיקר ההפגנות היו נגד נג'יב מיקאתי שתומך בחזבאללה ונבחר להרכיב ממשלה לאחר שסעד חרירי כשל.
תחילת הסכסוך.
עם פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, מחנה ה-14 במרץ בראשות תנועת זרם העתיד המוסלמית-סונית בעיקרה אשר מהווה בעלת ברית של הפלנגות הנוצריות, קראה לממשלת לבנון להעניק סיוע לצבא סוריה החופשית ונקיטת עמדה חזקה נגד המשטר הסורי של בשאר אל-אסד. הדרישה נדחתה על ידי מחנה ה-8 במרץ השיעי בראשות החזבאללה ובעלי בריתו כדוגמת אמל והזרם הפטריוטי החופשי. בחודש אוגוסט, הג'רוזלם פוסט דיווח כי מפגינים סורים שרפו בעקבות כך דגלים ותמונות של חסן נסראללה במספר מקומות בסוריה, ומפגינים תומכי הממשלה הסורית הגיבו בתליית פוסטרים של נסראללה. חזבאללה הודיע שהוא תומך ברפורמות בסוריה אך נגד התערבות של ארצות הברית בטענה שהיא מערערת ומשבשת את הנעשה בסוריה.
הידיעות על טבח של אסד במפגינים הסונים העלו את המתח הסוני-שיעי בלבנון, ובמקביל החלה עלייה במכירה של נשק בשוק השחור לצורך העברה למתקוממים בסוריה. ביום שישי ה-17 ביוני 2011, פרצו לראשונה עימותים אלימים בעיר טריפולי בין תושבי שכונת ג'בל מוחסן - בני המיעוט העלאווי בעיר הנאמן לנשיא סוריה בשאר אל-אסד, לבין חמושים סונים תושבי שכונת באב אל-טאבאנה - תומכי המורדים; במהלך העימותים נהרגו 7 (מתוכם חייל לבנוני אחד ופקיד מהמפלגה הדמוקרטית הערבית העלאווית) וכן נפצעו 59 אנשים. אירוע חמור זה העלה חשש כבד בלבנון שהמדינה תיגרר למלחמה בסוריה. הפוליטיקאי הלבנוני אקאד צאקר מתנועת זרם העתיד נחשד על ידי האוכלוסייה השיעית כמעורב בסיוע למורדים בסוריה. צאקר הכחיש בתחילה את מעורבותו אולם לבסוף הדבר נחשף על ידי עיתון אל-אח'באר הלבנוני באמצעות קלטות אודיו שהראו אותו מבצע עסקאות נשק עם המורדים הסורים. צאקר טעם לאחר מכן שהסרטים היו ערוכים וכי הוא סיפק למורדים רק חלב ושמיכות. ככל שחלפו החודשים, סונים רבים מטריפולי החלו לנהור לסוריה כדי לסייע למורדים, ורובם הצטרפו לשלוחת אל-קאעידה במדינה - ג'בהת א-נוסרה. במקביל, מספר הפליטים הסורים שברחו ללבנון גבר, ועד 13 בפברואר 2013 מספרם הגיע ליותר מ-182,938 פליטים. הצבא הלבנוני ניסה להתנער מהמלחמה בסוריה ללא נקיטת עמדה לטובת אף צד, וכן ניסה למנוע עימותים עדתיים בלבנון.
המהומות בערים.
טריפולי.
טריפולי הייתה במשך שנים אחד ממעוזי ארגוני הטרור הסונים בלבנון כמו פתח אל-אסלאם וגדודי עבדאללה עזאם. חילופי האש הראשונים ב-17 ביוני 2011 בטריפולי היוו את הפתיחה לסכסוך הסוני-שיעי בלבנון. בין 10 ל-11 בפברואר 2012, נהרגו כ-3 אנשים בלחימה בשכונות טריפולי ג'בל מוחסן העלאווית ובאב אל-טבאנה הסונית ו-4 אנשים נפצעו במהלך עימות בין תומכי האופוזיציה הסורית לבין תומכי אסד. ההתערבות של צבא לבנון הביאה לפציעת 6 חיילים. ב-29 באפריל, חיל הים הלבנוני החרים משלוח גדול של נשק ותחמושת מאניית מכולות שיעדה הסופי היה נמל טריפולי בצפון לבנון. הספינה הגיעה ללבנון מלוב, והוערך שהנשק יועד עבור המורדים בסוריה. במאי 2012, מעצרו של מנהיג סוני-סלפי שאדי מאוולאווי באשמת תמיכה בטרור, הוביל לסבב לחימה חדש בין הסונים לעלאווים בטריפולי. 4-2 אנשים נהרגו כאשר הלחימה פרצה בליל ה-12 במאי. באותו ערב, תועד לראשונה שימוש ברקטות RPG ורימוני יד בסכסוך בין השכונות. חיילים לבנונים פתחו באש לעבר הפגנה של סונים במחאה על מעצרו של שאדי בעת שהללו התקרבו למשרדי המפלגה הלאומנית הפרו-סורית. במהלך האירוע נהרגו 3 אזרחים סונים וקצין צבא אחד.
חילופי אש נמשכו בין השכונות על בסיס קבוע מ-14 ל-18 במאי ובמהלכם נהרגו 29 אנשים ונפצעו כ-108. צבא לבנון ספג הרוג ופצוע אחד במהלך ההתערבות שלו. ב-20 במאי, איש דת סוני בכיר בשם אחמד עבד אל-וחיד נורה בטעות למוות על ידי צבא לבנון לאחר שלא הספיק לעצור במחסום צבאי. מותו גרר הפגנות רבות שבהם המפגינים שרפו צמיגים בוערים על הכבישים, וחמושים מתנועת זרם העתיד פתחו בירי על יריבים מתנועה אחרת בשכונת טארק ג'דידה בביירות והרגו 3 מהם - מה שהוביל למתח ביטחוני גדול בעיר הבירה. בעקבות הירי באיש הדת הצבא עצר לחקירה 22 מחייליו. ב-22 במאי שאדי מאוולאווי שוחרר. המפגינים הסונים לא הסתפקו בכך, ואיימו שההפגנות שלהם תתפשטנה בכל רחבי לבנון אם הצבא לא ישחרר 180 אסלאמסטים שנעצרו במהומות ב-2007. הצבא נפרס מספר פעמים בביירות בעקבות חילופי אש קלים בעיר. בין ה-30 במאי ל-27 ביולי, העימותים המשיכו בטריפולי והותירו אחריהם 17 הרוגים ו-60 פצועים. צבא לבנון נכנס להפריד בין השכונות והכריז על הפסקות אש ללא תועלת ובמהלך העימות נפצעו מספר חיילים ושוטרים. ב-16 ביוני, פלסטיני אחד נהרג ו-8 נוספים נפצעו בעימותים עם צבא לבנון במחנה הפליטים נהר אל-בארד הסמוך לטריפולי. ב-18 ביוני, שני פלסטינים נהרגו ויותר מ-10 נפצעו במחנה, ופלסטיני אחר נהרג במחנה הפליטים עין אל חילווה על ידי צבא לבנון. כן היו הפגנות לא אלימות במחנות פליטים פלסטינים אחרים שבהם היו תומכים רבים של המורדים בסוריה. ב-9 באוגוסט, המשטרה הלבנונית עצרה את השר לשעבר מישל סמאחה, שהואשם מאוחר יותר על הצתת הסכסוך העדתי במדינה באמצעות "פעולות טרור" מטעם ממשלת סוריה. בית המשפט הלבנוני דן גם גורמים בצבא הסורי שלא בפניהם. על פי הדיווחים סמאחה הודה בתכנון וביצוע פיגועים בצפון לבנון, אך מחנה ה-8 במרץ דחה זאת בטענה שמדובר בעלילה של מחנה ה-14 במרץ. מ-20 עד 24 באוגוסט, נהרגו 13 אנשים ונפצעו כ-100 בעימותים בין השכונות הנזכרות, וחיילי הצבא הלבנוני שנפרסו בתוך השכונות נאלצו לסגת לאחר שספגו 25 פצועים - מה שהוביל לראשונה לכניסת טנקים לשכונות. מספר חנויות בבעלות עלאווית הוצתו.