מכון אברהמסון הוא שמה של רשת מכוני רפואה אלטרנטיבית בישראל, בבעלות אהוד אברהמסון, העוסקת בגמילה מעישון, סוכר, פחמימות ואלכוהול. החברה משתמשת בשיטה הנמצאת בבעלותה כקניין רוחני ונקראת "שיטת אברהמסון".
החברה הוקמה בשנת 1983 בידי אהוד אברהמסון. רשת המכונים פרוסה בכל מדינת ישראל ומחזיקה סניפים בארצות הברית, מרכז אמריקה וטורקיה. בינואר 2017 ציינה החברה בתקשורת את המטופל ה-100,000 שלה .
שיטת הגמילה של המכון.
שיטת אברהמסון הומצאה ופותחה על ידי אהוד אברהמסון. השיטה נועדה לגמול אנשים מעישון, סוכר, פחמימות, סמים ואלכוהול ולעבור לאורח חיים בריא יותר. השיטה היא שיטת רפואה הוליסטית המשלבת, לצד ייעוץ, רעיונות מהרפואה הסינית כמו שימוש בנקודות לחיצה שברפלקסולוגיה, שיאצו, וביו-אנרגיה. במהלך הטיפול נעשה, לטענת המכון, ניקוי ואיזון המערך ה"ביו-אנרגטי" בגוף, המבוטא במרידיאניים ובמרכזי ה"ביו-אנרגיה" המכונים צ'קרות.
בנוסף לטיפול, מפעיל המכון מערך תמיכה המשלב מאמנות אישיות, דיאטניות, וקבוצות תמיכה.
במסגרת טיפול הגמילה מסוכר וגלוטן כתב המכון את "טעמים בריאים", ספר מתכונים המותאם לתפריט של הטיפול. במקביל המכון מפתח מוצרי מזון ללא תוספת סוכר וגלוטן.
טיפול חד פעמי לעומת טיפול ממושך.
הטיפול במכון הוא טיפול חד פעמי. על פי המכון, מחקרים רבים הצליחו להוכיח כי גמילה בטיפול אחד יעילה ואפקטיבית יותר מניסיונות הפסקה בהדרגה או סדרת סדנאות. בין השאר, בנושא זה, מתבסס המכון על מספר מחקרים מאוניברסיטת אוקספורד ומחקר שפורסם בכתב העת הרפואי Annals of Internal Medicine. ארגון אמון הציבור טען כי טענות המכון אינן מבוססות והמכון לא הציג מחקרים מעין אלו, על אף פניה אליו בבקשה.
בוקסטי
בוקסטי הוא סוג של פנקייק אירי העשוי מתפוחי אדמה. המנה מתקשרת לרוב עם מחוזות מרכז-צפון אירלנד, קונכט ודרום אלסטר, ובמיוחד עם מחוז מאיו, מחוז סלייגו, מחוז דניגול, ומחוז ליטרים. יש מתכונים רבים למנה, אך כולם מכילים תפוחי אדמה מגורדים ובכולם המנה מוגשת מטוגנת.
המתכון הפופולרי ביותר של המנה מכיל תפוחי אדמה לא-מבושלים מגורדים היטב, מחית תפוחי אדמה, קמח, סודה לשתייה, חובצה ולעיתים ביצים. ניתן לסנן את תפוחי האדמה המגורדים כדי להוריד את כמות העמילן והמים אך אין זה הכרחי. את התערובת מטגנים על כיריים במשך מספר דקות על כל צד, בדומה להכנה של פנקייק. לפי מתכון אחר של המנה, משתמשים אך ורק בתפוחי אדמה מגורדים ומבשלים אותם ככופתה או כמעין קציצה. המאפיין הבולט ביותר של הבוקסטי לעומת מנות אחרות המבוססות על תפוחי אדמה, הוא המרקם האחיד והחלק שלו.
הבוקסטי נחשב לחלק מהתרבות באזורים בו הוא נצרך ונכתבו עליו מספר שירים מקומיים כגון השיר:
ככל שהמטבח האירי צבר יותר עניין, כך הבוקסטי נהפך למאכל פופולרי יותר. במסעדות רבות במרכז ובצפון אירלנד הבוקסטי מופיע בתפריטים רבים. ניתן לרכוש אותו בתור כופתה בסופרמרקטים ובחניות או בתור תערובת מוכנה לבישול או לטיגון כפנקייק. המתכונים המודרניים של המנה כוללים שום ותבלינים אחרים. לפעמים מגישים את הבוקסטי בתור מעטפת למאכלים אחרים, בדומה לקרפ צרפתי או לטורטיה.
יהודה פאוזנר
יהודה פאוזנר (1910 – 17 בנובמבר 1978) היה מנתח לב ישראלי, מייסד המחלקה הכירורגית של בית החזה והלב בבית החולים תל-השומר, ממייסדי הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
חייו ופועלו.
יהודה בן משה פאוזנר נולד ב-1910 ברוסיה. הוא נישא לז'ניה (שיינה) לבית הורוביץ בלייז' שבבלגיה. ב-1936, לאחר שסיים שם את לימודי הרפואה, עלה לארץ ישראל.
עם עלייתו ארצה שימש כרופא ביישובי "חומה ומגדל" בדרומה של ארץ ישראל. במשך שנים עבד ככירורג בבית החולים בלינסון שם כיהן מאוחר יותר כמנהל המחלקה לכירורגית החזה והלב. ב-1948, בזמן שהותו בהשתלמות בארצות הברית, גויס על ידי פרופ' חיים שיבא ששכנעו לעבוד בתל השומר וכך נמנה עם מייסדי בית החולים שהוקם אז. בית החולים תל השומר שימש אז כבית חולים צבאי מרכזי, וכמנתח הראשי עמדה לפרופ' פאוזנר הזכות לטפל במאות ואלפי הפצועים שזרמו מזירות קרבות מלחמת השחרור של המדינה בהקמה.
בתל השומר שימש כמנהל המחלקה לכירורגיה הכללית ומאוחר יותר במקביל ייסד והקים את המחלקה הכירורגית של בית החזה הלב, שבראשותה עמד עד לפרישתו לגמלאות ב-1975. בשנות פעילותו הראשונות בבית החולים בלינסון טיפל בחולי שחפת ששרדו את השואה ונזקקו לניתוחי ריאות. בהמשך, לאחר השתלמויות בארצות הברית, בלונדון ובסטוקהולם התמקד בניתוחי לב שהיו אז בחיתוליהם. פרופ' פאוזנר היה ראש וראשון למנתחי הלב בישראל והיה חלוץ ניתוחי לב פתוח בימים בהם העולם הרפואי בישראל התייחס בחשדנות רבה לאפשרות של התערבות כירורגית בלב.
באותן שנים מרב זמנו נתון היה לתיקון כירורגי של מומים מולדים ונרכשים בהם הגיע להשגים רבים, כשגולת הכותרת הייתה ניסיונו הרב, והצלחותיו בקנה מידה עולמי בתיקון מומים מסתמיים לבביים. החולים שנותחו על ידו נהנו מתוצאות הניתוח עוד שנים רבות. בתחילת שנות השישים, עם התקדמות הכירורגיה הלבבית בעולם ותחילת עידן ניתוחי לב פתוח, מצא עצמו פרופ' פאוזנר בנסיעות השתלמות רבות, בעיקר בארצות הברית (השתלם גם אצל מייקל דבייקי ביוסטון), שם רכש מיומנות בשדה ניתוחי חדש זה. אז נכנס במלוא כוחו לניתוחים של החלפות מסתמים, תיקון כירורגי של מומים לבביים מולדים מורכבים וכו'. כל אותה עת ותמיד במקביל, המשיך לעסוק בכירורגיה טראומטית ואונקולוגית של בית החזה.
עם הקמת בית הספר לרפואה בתל אביב (תחילה כלימודים משנה רביעית לסטודנטים שהחלו ללמוד באירופה) הצטרף לצוות ההקמה בראשות פרופ' אנדרה דה-פריס, פרופ' שמואל שור ואחרים. פרופ' פאוזנר היה ממקימי הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, שימש כיו"ר ועדת ההוראה וכראש החוג לכירורגיה. בין תלמידיו נמנו רופאים רבים בעלי שם, ביניהם הפרופ' מוריס לוי, והד"ר יאיר ליברמן, שהתמנה למנהל מחלקת כירורגית חזה (ריאות) בשיבא (1978).
לזוג פאוזנר נולדו שלושה ילדים: יונתן (שנפטר כילד), דוד וחנה שהמשיכו בדרכו. ד"ר דוד פאוזנר, רופא נשים, לשעבר משנה למנהל אגף נשים ויולדות ומנהל מחלקת יולדות בבית החולים ליס. וד"ר חנה פאוזנר היא רופאה קרדיולוגית, לשעבר סגנית מנהל המערך הקרדיולוגי ואחראית היחידה לטיפול נמרץ לב בבית החולים מאיר.
פרופ' יהודה פאוזנר נפטר בנובמבר 1978.
שיטת אברהמסון
ארוחת הערב
שגרירות ישראל בבייג'ינג
שגרירות מדינת ישראל בבייג'ינג היא הנציגות הדיפלומטית העיקרית של מדינת ישראל בסין. בנוסף, אמונה השגרירות גם על היחסים עם מונגוליה. היא שוכנת ברחוב טיאן-זה-לו 17 בצ'אוינג, הרובע הדיפלומטי של בייג'ינג, בירת סין. השגרירות הוקמה ב-1992 בעקבות כינון היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לסין. מאז ינואר 2021, מכהנת אירית בן-אבא כשגרירת ישראל בבייג'ינג.
היסטוריה.
עם ההתקרבות הדרגתית ביחסי ישראל–סין בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20, עוד טרם כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים, החל משרד החוץ לבחון אפשרויות להקמת נציגות בבייג'ינג, שתאפשר ערוץ גישה ישיר להעברת מסרים לשלטונות סין. באותן שנים נוהלו המגעים עם המשטר הסיני דרך הקונסוליה הישראלית בהונג קונג, שהייתה עדיין מושבה של הכתר הבריטי. המאמצים הישראליים נשאו פרי ובפברואר 1990 נחנך משרד קישור של האקדמיה הישראלית למדעים בבייג'ינג, בראשותו של ד"ר יוסף שלהבת. כעוזר מנהלי של שלהבת הוצב יואל גילת, עובד משרד החוץ. לדברי שלהבת,
בהמשך אותה שנה סיכם מנכ"ל משרד החוץ ראובן מרחב עם שגריר סין לאו"ם כי המשלחת המדעית הישראלית תתוגבר ב"יועץ מדיני". לתפקיד מונה זאב סופות, שיצא לבייג'ינג בפברואר 1991 והפך לאיש הקשר של ממשלת ישראל לממשל הסיני. ב-24 בינואר 1992 כוננו יחסים דיפלומטיים מלאים בין ישראל לסין וזאב סופות מונה לשגריר הישראלי הראשון בסין.
השגרירות בבייג'ינג הפכה לאחת הנציגויות הדיפלומטיות הגדולות של ישראל בעולם ותקן העובדים בה הוגדל משמעותית. זאת, בין היתר, בעקבות החלטות הממשלה לקידום והרחבת הקשרים הכלכליים בין ישראל וסין.
לצד השגרירות מפעילה ישראל חמישה נספחים מסחריים בסין: שני נספחים בבייג'ינג, נספח בשאנגחאי, נספחת בגואנגג׳ואו ונספח בהונג קונג.
מבנה השגרירות.
בשנים הראשונות לאחר כינון היחסים פעלה השגרירות במבנים שכורים עם מספר מצומצם יחסית של אנשי צוות. ואולם עד מהרה החל נפח היחסים לגדול ומספרם של אנשי הצוות שנדרשו לפעילות השגרירות עלה בקצב מהיר. בעקבות העלות הגבוהה של השכירות ששולמה על המבנים, החליט משרד החוץ על בניית מתחם עצמאי, שיכלול שגרירות ומגדל מגורים עם 13 דירות לסגל. לשגרירות הוקצה מגרש באזור הדיפלומטי ברובע צ'אוינג, בסמוך לנציגות של אינדונזיה.
בניין השגרירות, שהוקם ב-2004 בעלות של כ-12.5 מיליון דולר, מתוכנן כפרסה דו-קומתית המקיפה חצר פנימית, ומעוצב ב"סגנון ישראלי", שבא לידי ביטוי במרפסות המשמשות לאירוח ובצבעו הלבן בוהק של הבניין - אלמנטים שאינם נהוגים בבנייה הסינית. המבנה הוא למעשה קומפלקס רחב ממדים, אשר מאכלס לא רק את משרדי השגרירות, אלא אף את מגורי השגריר, הקונסולים והנספחים השונים על משפחותיהם החיים במעין קומונה סגורה.
שגרירות ישראל בוושינגטון