בשנות ה-80 חתמו צ'ילה וקוריאה הדרומית על הסכמים בנושא שירותי אוויר, הסכם בסיסי לשיתוף פעולה כלכלי וטכני והסכם תרבות. ב-3 ביוני 1990 הוקמה לשכת המסחר הצ'יליאנית-קוריאנית ואילו ב-20 במאי 1992 הוקמה קבוצה בין פרלמנטרית בין שתי המדינות. ב-2 בנובמבר 1993, קוריאה הדרומית תמכה בצירוף צ'ילה ל-APEC, למרות התנגדות מצד ארצות הברית ואוסטרליה, ולבסוף תמכה בנתינת מעמד חברות מלאה של צ'ילה בפורום שנערך ב-1994 באינדונזיה. לאחר מכן נחתם הסכם שיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (1996), הסכם הסגרה (1997), הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות (1999), הסכם לביטול ויזה לדרכונים דיפלומטיים (2000), הסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת העלמת מס (2003). ישנם גם הסכמים שנחתמו בין צ'ילה לקוריאה הדרומית בענייני מכס, שימוש למטרות שלום באנרגיה גרעינית, הכרה הדדית ברישיונות הנהיגה, תוכנית החגים והעבודה, ביטוח לאומי ושיתוף פעולה בתחומי התעשייה הביטחונית. אבן דרך היסטורית במערכת היחסים בין שתי המדינות הייתה חתימת הסכם הסחר החופשי בין צ'ילה לקוריאה הדרומית, שנמצא בתוקף מ-1 באפריל 2004, שהפך לחתימה הראשונה בין מדינה מאמריקה הלטינית למדינה אסייתית.
לרגל חגיגות ה-200 בצ'ילה, קוריאה הדרומית העניקה למדינה העתק של פגודת הדבוטאפ שהותקנה בשנת 2011 בפארק אורוגוואי, במחוז פרובידנסיה . בשנת 2015, שגריר דרום קוריאה בצ'ילה, יו ג'י-און, הביע את תנחומיו על הטרגדיה שהתרחשה בסערה שפקדה את צפון צ'ילה, והודיע גם על תרומת 100,000 דולר לטובת הקורבנות. בשנת 2016 נפתח מרכז שיתוף פעולה אנטארקטי בין המכון הצ'יליאני לאנטארקטיקה והמכון לחקר הקוטב הקוריאני. בסיס המלך Sejong של דרום קוריאה ממוקם באי המלך ג'ורג', המהווה חלק מהטריטוריה הצ'יליאנית האנטארקטית.
ביקורים רשמיים.
הנשיאים הבאים של צ'ילה ודרום קוריאה ערכו ביקורים רשמיים הדדיים:
קשרי עסקים.
בהסכם הסחר החופשי שנחתם בין צ'ילה לקוריאה הדרומית, הוגדרה מסגרת חוקית המגדירה את התעריף עבור סחורות ושירותים המיוצרים ונסחרים בין שתי המדינות, וכן פרקים על השקעות זרות ורכישות ממשלתיות. ישנו מנגנון לפתרון מחלוקות וועדות טכניות שונות הנפגשות באופן קבוע כדי להעריך סוגיות ספציפיות של פעולת ויישומה של ה-FTA. הם מדווחים על עבודתם לנציבות הסחר החופשי, גוף שנועד להעריך מדי שנה את התקדמות העמידה בהתחייבויות המוסכמות ב-FTA ולהגדיר משימות לוועדות במטרה להעמיק את ההסכם.
בשנת 2016 הסתכם הסחר בין שתי המדינות בכ-5,864 מיליון דולר. המוצרים העיקריים שיוצאו על ידי צ'ילה היו עפרות נחושת וכסף ועיסת עץ מאקליפטוס, ואילו אלה שיוצאו על ידי קוריאה הדרומית לצ'ילה היו כלי רכב, טנדרים ומנועי סילון. בסוף 2016 הודיעו שתי המדינות על תחילת משא ומתן חדש להרחבת ה-FTA.
הר וילבר (מונטנה)
הר וילבר או הר וילבור (באנגלית: Mount Wilbur) הוא הר ברכס לואיס, במדינת מונטנה שבארצות הברית.
ההר ממוקם בשטח הפארק הלאומי גליישר.
גובהו של ההר 2,842 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-99 בגובהו במונטנה.
צורתו של ההר פירמידלית, ולו שלושה מדרונות תלולים.
ההר מתנשא לגובה של 1,372 מטרים מעל פני אגם סוויפטקרנט.
ההר מהווה חלק מקו פרשת המים של אמריקה
היסטוריה.
הטיפוס לפסגה.
הטיפוס הראשון לפסגת ההר בוצע ב-20 באוגוסט 1923, על ידי נורמן קלייד (Norman Clyde).
הטיפוס הראשון לפסגה שנערך בחורף נערך בנובמבר 1969 על ידי ג'ים אנדרסון (Jim Anderson), פט קאליס (Pat Callis), יורג הופר (Jurg Hofer), מארק לויתן (Mark Levitan), ג'ים קנזלר (Jim Kanzler) ו-קפ פוגרב (Cep Pogrebe).
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1885 על ידי ג'י. בי. גרינל (G. B. Grinnell); גרינל היה אחד הפעילים שלחצו להקים את הפארק הלאומי גליישר.
ההר נקרא על שמו של אי. אר. וילבר (E. R. Wilbur), שותפו העסקי של גרינל בחברת הפרסום "פורסט אנד סטרים" (Forest and Stream Publishing Company).
לקריאה נוספת.
• Aaron Theisen, Day Hiking: Glacier National Park &amp; Western Montana
קאתי אודונל
קאתי אודונל (באנגלית: Cathy O'Dnell; 6 ביולי 1923 – 11 באפריל 1970) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
קורות חיים.
נולדה באלבמה בשם Ann Steely. היא החלה להתעניין במשחק בגיל 14 לאחר שצפתה במשחקה של ג'נט גיינור בסרט "כוכב נולד". היא למדה משחק באוניברסיטת אוקלהומה סיטי. בעת טיול להוליווד היא צדה את עינו של סוכן של סמואל גולדווין. היא נשלחה ללמוד משחק בניו יורק והופיעה בהצגת החיים עם אבא.
הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1945 בתפקיד קטן בסרט Wonder Man. היא שינתה את שמה הפרטי לקאתי לפי שם הגיבורה באנקת גבהים ואת שם משפחתה לאודונל לפי בקשת סמואל גולדווין.
ב-1946 שיחקה בתפקיד הידוע ביותר שלה בסרט שנות חיינו היפות ביותר כוילמה, חברתו של הומר פאריש (הרולד ראסל), חייל החוזר ממלחמת העולם השנייה קטוע שתי ידיים. במשך ההפקה היא הכירה את המפיק רוברט ויילר, אחיו הגדול של במאי הסרט ויליאם ויילר שהיה גדול ממנה ב-22 שנים. הם נישאו ב-1948 ולמרות החששות החזיקו הנישואים עד מותה. לא היו להם ילדים.
ב-1948 השתתפה בסרט האפל "They Live by Night" בבימויו של ניקולאס ריי לצידו של פארלי גריינג'ר אתו שיחקה גם ב-"Side Street" בבימויו של אנתוני מאן.
ב-1950 שיחקה בסרט סיפור מיניבר כג'ודי, בתה של קיי מיניבר (גריר גרסון) וב-1951 שיחקה בסרט "סיפור בלשי" בבימויו של ויליאם ויילר לצידו של קירק דאגלס. ב-1955 שיחקה במערבון "האיש מלארמי" לצידו של ג'יימס סטיוארט.
סרטה האחרון היה בן חור בתפקיד תרצה, אחותו של בן חור (1959).
היא גם השתתפה בסדרות טלוויזיה. הסדרה האחרונה הייתה בוננזה (1964).
אודונל מתה מסרטן בגיל 46. בעלה מת תשעה חודשים אחריה.
יחסי איראן–צ'ילה
יחסי איראן–צ'ילה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה של צ'ילה .
היסטוריה.
יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה של צ'ילה לבין המדינה הנשגבת של פרס כוננו ב-30 במרץ 1903. יחסים אלו נותקו ב-16 באוגוסט 1980, בעקבות המהפכה האיראנית, אך חודשו בדצמבר 2015. השגריר הצ'יליאני הראשון בטהראן היה ארתורו יובאן, שאחרי ההפיכה ב-11 בספטמבר 1973 מילא את תפקיד שר הכרייה. ב-2 בנובמבר 1974 הוא הציג את מסמכי האמנה שלו לשאה מוחמד רזא פהלווי. בשנת 1976 הוא הוחלף על ידי פליפה גייגר שטהר. עד ניתוק היחסים הדיפלומטיים בידי איראן, רוב המאמצים לחזק את הקשרים הדיפלומטיים נעשו על ידי צ'ילה. במהלך השנים הללו שגריר איראן בבואנוס איירס היה מוסמך גם עבור צ'ילה. במהלך מלחמת איראן–עיראק הציע המשטר הצבאי נשק לרפובליקה האסלאמית, אך בשל מספר מקרים כמו גם סירוב ארצות הברית זה לא התממש.
יחסי הרשות הפלסטינית–צ'ילה
יחסי הרשות הפלסטינית–צ'ילה הם יחסי חוץ בין צ'ילה לרשות הפלסטינית. בצ'ילה קיימת קהילה פלסטינית המונה 450,000–500,000 הנחשבת לגדולה ביותר מחוץ לעולם הערבי. המספר המדויק של הפלסטינים אינו ידוע, כולל מספר הצאצאים, עקב הזרימות השונות לאורך ההיסטוריה.
ב-7 בינואר 2011 הכירה צ'ילה בפלסטין כמדינה "מלאה, חופשית וריבונית". ב-29 בנובמבר 2018 אסר הקונגרס הלאומי הצ'יליאני על כניסת מוצרים המיוצרים בהתנחלויות ישראליות.
ראובן איילנד
ראובן איילנד (1923 – 2004) היה מנכ"ל משרד החקלאות, מנכ"ל ויושב ראש אגרקסקו.
ביוגרפיה.
איילנד גדל בסומבטהיי שבהונגריה. הוא עלה לארץ ישראל לבדו ב-1940, באוניית המעפילים ליברטאד. האונייה נתפסה על ידי הבריטים ואיילנד הושם במחנה המעצר בעתלית במשך 11 חודשים. הוא התנדב לצבא הבריטי ושירת בפלוגת מובילי המים 405 שפעלה בצפון אפריקה. לאחר המלחמה התחתן עם זהבה, בת מושב כפר הס, והתיישב במקום.
הוא היה פעיל בתנועת המושבים ובמרכז החקלאי. ב-1962 מונה לסמנכ"ל משרד החקלאות. ב-1967 יצא לשליחות בוונצואלה כרכז הסיוע החקלאי הישראלי בדרום-אמריקה. ב-1970 מונה למנכ"ל תנובה-אקספורט. ביוני 1974 מונה למנכ"ל משרד החקלאות תחת שר החקלאות אהרן אוזן. הוא סיים את תפקידו לאחר כינון ממשלת ישראל השמונה עשרה וכניסתו של אריאל שרון לתפקיד השר. שימש יו"ר המועצה לשיווק פרי הדר ויו"ר בפועל של אגרקסקו. בשנים 1979–1981 כיהן כמנכ"ל אגרקסקו.
בשנים 1986–1989 כיהן כיו"ר אגקרסקו, כיו"ר מועצת ההדרים וכיו"ר חברת התעופה ק.א.ל.. כמו כן כיהן כמנכ"ל חברת תל"ם, תנועה לתיעוש המושבים.
ב-2004 שם קץ לחייו בעקבות מחלה קשה. הוא הותיר אחריו שלושה ילדים, בהם בנו גיורא איילנד, אלוף בצה"ל והיועץ לביטחון לאומי.
IPhone (שיר)
iPhone (מעוצב כ-iPHONE; בעברית: אייפון) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי דה-בייבי, ביחד עם הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום האולפן השני של דה-בייבי, Kirk.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ניקי מינאז' ודה-בייבי, והופק על ידי סט-אין-דה-קיטשן. השיר הוא בסגנון הטראפ, אשר מאפיין שירים נוספים מתוך האלבום בו הוא נכלל.
בסמוך לצאת האלבום, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-23 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. ב-27 בספטמבר, בסמוך לצאת האלבום המלא, העלה דה-בייבי לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, המציג בתוכו את עטיפתו של האלבום.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-7 מיליון.
ביקורת.