הקריטריונים לקבלת מימון ציבורי לטיפולי פוריות שונים בין המדינות והם כוללים התייחסות למצב משפחתי, גיל, מצב רפואי, ילדים קודמים, תחלואה משנית (השמנה, אנורקסיה, HIV), מצב סוציאלי, סטטוס אזרחי, מקום הטיפול (מרפאה פרטית/ציבורית), סוג הטיפול או מספר מחזורי הטיפול. קריטריונים אחרים למימון המשתנים ממדינה למדינה מתייחסים למצב משפחתי, אזרחי ולנטייה מינית. כמו כן ברובן המוחלט של המדינות, למעט אוסטרליה והונגריה, נקבעה מסגרת גיל לאישה לקבלת מימון ציבורי לביצוע טיפולי הפריה חוץ-גופית בטווח גיל 40–43. ישראל והולנד חריגות בהיבט זה, ומאפשרות מימון ציבורי עד גיל 45 של האישה. ברוב המדינות, אין קריטריונים להגבלת גיל הגבר בזכאות למימון ציבורי עבור טיפולי הפוריות. ההגבלות גם הן משתנות בין המדינות; בחלק מהמדינות קיימת הגבלה על מספר העוברים המקסימלי שמותר להחזיר לרחם, וכן בהגבלה על מספר מחזורי טיפולי הפוריות שבמימון ציבורי הנע בין טיפול יחיד (אוקראינה) ועד ביטול הגבלת מחזורי טיפול כפי שקיים בישראל כמו גם באוסטרליה, צ'כיה ואסטוניה.
סך עלות טיפולי הפוריות המחושב כאחוז מסך הוצאות הבריאות היה בישראל בשנת 2009 - 1.8%, נתון גבוה משמעותית בהשוואה לארצות הברית־0.06%, לאנגליה - 0.13%, סקנדינביה - 0.19% ואוסטרליה - 0.25%.
הזמינות של טיפולי פוריות, המבוטאת כאחוז העלות נטו של מחזור טיפול מההכנסה הפנויה השנתית של אדם יחיד המקבל משכורת ממוצעת על פי שיטות החישוב ב-OECD, בישראל היא הטובה ביותר מתוך 32 המדינות ומגיעה לכ-0.5% מההכנסה השנתית, לעומת כ-10% ברוב מדינות אירופה ו-50% במקסיקו ובארצות הברית, במדינות בהן אין חוק המחייב חברות ביטוח לממן טיפולי פוריות.
זכויות במהלך טיפולי פוריות בישראל.
הנחת ארנונה.
מי שנגרמו להם הוצאות גבוהות במיוחד בשל טיפולים רפואיים חד פעמיים או מתמשכים, שלהם או של בן משפחתם, יכולים להגיש בקשה להנחה בארנונה מהרשות המקומית ("בקשה למחזיק שהוא נזקק"). ועדת ההנחות ברשות המקומית רשאית לאשר, בהתאם לשיקול דעתה, הנחה עד לשיעור של 70%.
זכויות עבודה.
היעדרות מהעבודה וימי מחלה בגין טיפולי פוריות.
עובדות ועובדים העוברים טיפולי פוריות זכאים להיעדר מהעבודה על חשבון ימי מחלה עד למכסת הימים המותרת, כאשר התשלום יהיה על פי החוק או בהתאם להסכם העבודה עימם. ניתן להיעדר גם שעות בודדות ולא יום עבודה מלא, עד למכסה של 40 שעות היעדרות בשנה (ובהתאם לחלקיות המשרה), ובמקרה כזה דמי מחלה ישולמו כבר מתחילת ההיעדרות.
איסור פיטורי עובד/ת במהלך טיפולי פוריות.
בתקופת ההיעדרות בשל הטיפולים ובמשך 150 יום לאחר מכן, אסור למעסיקים לפטר את העובדים או לפגוע בשכרם, אלא בהיתר מיוחד, וזאת ללא תלות בוותק של העובד/ת במקום העבודה.
איסור פגיעה בהיקף משרה או הכנסה של עובד/ת במהלך טיפולי פוריות.
אסור לפגוע בהיקף המשרה או בהכנסה של עובד/ת העובר/ת טיפולי פוריות (כולל הפריה חוץ גופית (בימי ההיעדרות בגין הטיפולים משך כל תקופת הטיפולים ובמשך 150 ימים שלאחר תום ההיעדרות, וזאת ללא תלות בוותק של העובד/ת, אלא בהיתר ממשרד העבודה.
זכויות סטודנטים.
סטודנטיות המצויות בטיפולי פוריות זכאיות להקלות והטבות על מנת להקטין את הפגיעה בלימודים אקדמיים, ובתוך כך; הכרה בהיעדרויות לצורך טיפולים, הארכת לימודים, איסור שלילת מלגה, התחשבות במועדי בחינות ומטלות, הדפסת חומרי לימוד, וכן פטורים מנוכחות בשיעורים לבני זוג שגם הם סטודנטים.
זכויות אנשי מילואים.
חיילי וחיילות מילואים המצויים בטיפולי פוריות זכאים להקלות והטבות במסגרת חובתם לשירות המילואים, ובתוך כך: שחרור מקריאה למילואים לפרק זמן התלוי בסוג הטיפול ואף להגיש בקשה לשחרור משירות מילואים פעיל, כמו כן חייל מילואים שאשתו עוברת טיפולי פוריות זכאי להשתחרר משירות מילואים פעיל בהתאם לסוג הטיפול.
זכויות משרתי קבע.
אסור לפטר חיילת בקבע העוברת הפריה חוץ גופית או חיילת או חייל בשירות קבע העוברים טיפולי פוריות, בימי העדרם עקב הטיפולים או במשך 150 יום לאחר תום ימי ההיעדרות כאמור, בתנאי שהם המציאו אישור רפואי למפקדם על העדרם עקב טיפולים כאמור ולא חלפו שנתיים מהיום הראשון להיעדרותם.
סיכונים ואינטרסים.
טשטוש הסיכונים.
בישראל זכתה הטכנולוגיה להפריה חוץ-גופית כבר מראשיתה לשבחים כמקור לתקווה, אך תוך השתקה עקבית של צדדיה המסוכנים יותר. במקרים הנדירים שבהם הוזכרו הסיכונים, הוקעו הדוברים כמניפולטורים המבקשים לחסוך בתקציב המדינה על חשבון זכותן של המטופלות להורות. נשים המטופלות בפריון בישראל חותמות על טופס הסכמה מדעת שבו מפורטים כל סיכוני הטיפול הידועים. עם זאת, הטון במרפאה הוא של אופטימיזם, הדוחק לשוליים אפשרות של כישלון, ובמצבים מסוימים אף מגדיר סיבוכים כיוצאי דופן. כך למשל נמצא כי חשיפה מסיבית להורמונים בטיפולי פוריות מעלה את הסיכון לסרטן שד, חשד שנשלל בידי מומחי פוריות בישראל בניגוד לממצאים בעולם.
טופס ההסכמה לטיפולי הפריה חוץ-גופית.
הטופס מפרט את הסיכונים הכרוכים בשלבים השונים; הטיפול ההורמונלי עשוי להוביל לגירוי יתר שחלתי ברמות שונות עד כדי אי ספיקת לב וכליות, קטיעת גפיים ומוות, וכן לקרע בשחלה עד לכדי כריתה; שאיבת ביציות עשויה לגרום לזיהומים ודימומים עד כדי כריתת רחם ונזק למעי; הפריה מעבדתית עדיין נחשבת "טיפול ניסיוני" וייתכן שמעלה את ההסתברות להפרעה גנטית; ושלב החזרת הביציות שמלווה בסיכוני הרדמה כלליים כמו נזק לשיניים, מתרי הקול ותגובות אלרגיות, וכן סיכוי לדלקת באגן, פגיעה באיברי בטן פנימיים עד כדי מוות, והריון בסיכון כתוצאה מריבוי עוברים, שהוא נפוץ בהפריה חוץ-גופית וכולל סיכונים כגון: הריון חוץ-רחמי, הפלות, לידות פגים, ופגיעות מוטוריות, שכליות ועצביות בעובר.
אינטרסים של מומחי ומרפאות פריון.
טיפולים מרובים פירושם שדות מחקר נרחבים, תקציבי מחקר, שיתוף פעולה בינלאומי ואף תקני העסקה והכנסות בשפע. מיעוט הרופאות בתחום, מיעוט חריג בהשוואה למרבית מדינות המערב, מלמד על היוקרה והתגמול הכלכלי החריגים בישראל. במקרים אחרים המניע להמשך הטיפול הוא האינטרס של הרופא, בעיקר כשמדובר בטיפולים הכוללים תרומת ביציות מחוץ לישראל, שאינם ממומנים על ידי המדינה ואשר תמורתם גובים המומחים מחירים גבוהים במיוחד.
ביקורת.
פער בחקיקה ראשית.
אופני השימוש בטכנולוגיות הפריה מגוונות ממושטרים לפרטי פרטים, בעיקר בחקיקת משנה ובנהלים פנימיים כמו גם בפסקי דין. הרגולציה והפסיקה קובעים בפירוט את גבולות התמיכה הטכנולוגית והכלכלית של המדינה, ומעצבים את הקשרים המשפטיים והמשפחתיים בין צדדים השותפים להבאת ילד לעולם. הסדרה זו בעייתית מבחינה משפטית וציבורית כיוון שמסמכים, שאינם אפילו בגדר תקנות, משפיעים ישירות על זכויות יסוד כגון האוטונומיה האישית הנובעת מכבוד האדם, הזכות לשלמות הגוף, הזכות להורות והזכות לשוויון. שילוב זה הופך הסדרים אלו לחורגים לכאורה מסמכות. נוסף על כך, בחוקים המעטים המסדירים את השימוש בטכנולוגיות פריון, שמרביתם נחקקו לאחר חוקי היסוד בדבר זכויות האדם, יש הוראות הסותרות לכאורה את חוקי היסוד כפי שפורשו על ידי בית המשפט.
החשיבות העצומה המוקנית לשארות גנטית ול"משפחה הטבעית", ודחיקת פתרונות הורות אלטרנטיביים.
אימוץ תינוקות.
אימוץ תינוקות בריאים נדיר בישראל ורחוק מלענות על ה"ביקוש" המקומי. האימוץ כרוך בהמתנה ממושכת בת 5–7 שנים, אינו כרוך בתשלום אך הקריטריונים לזכאות חמורים והוא מיועד לזוגות הטרוסקסואליים נשואים בלבד. אימוץ בין-ארצי לרוב קצר יותר אך כרוך בעמידה בתנאי מדינת המוצא של הילד המאומץ ובעשרות אלפי דולרים - סכום העולה על הכנסה שנתית ממוצעת לשכיר בארץ כאשר העלויות אינן מסובסדות ואין שום הלוואה ציבורית למטרה זו. גם באימוץ מאפשרת המדינה גיור אורתודוקסי בלבד. מבחינה סוציאלית הורים מאמצים זכאים להטבות הניתנות להורים 'טבעיים', אך לא להיעדרות מעבודה מסיבות הקשורות בהליכי האימוץ, וכן אימהות מאמצות אינן נהנות מאותה הגנה על זכויותיהן במקום העבודה, כזו הניתנת לנשים הרות או נשים העוברות טיפולי פוריות. החוק מעודד את הפונים לאימוץ להמשיך בטיפולי פוריות בתקופת ההמתנה, ומעביר מסר חד משמעי לגבי עליונותם של קשרי דם על פני אימוץ ותרומתם הגדולה יותר לקולקטיב היהודי בישראל. הדחיקה לשוליים של מסלול האימוץ מקורה בתפיסת האימוץ כאיום על "המשפחה הטבעית", ומכאן גם על הניסיון להגדיר את הקולקטיב היהודי בישראל כרשת של שארי בשר.
הפריית אשה בזרע תורם.
במקרה של בעיות פוריות אצל בן זוגה, הפרית אישה בזרע תורם היא מענה יעיל ואף בטוח מבחינת בריאותה, אך כזה המוביל להולדת צאצאים ללא קשר גנטי לאב. בהעדפה האידאולוגית מצד המדינה של טיפול המכוון ליצירת שארּות גנטית, על פני הסתייעות בתרומה מאדם שלישי, מפנה המדינה נשים, בדרך כלל בעלות גוף בריא ופורה להליך של הפריה חוץ גופית שהוא טיפול פולשני ומלווה בסיכונים.
כשירות הורית.
מטופלֹות פוריות אינן עוברות כל בירור באשר ליכולתן החומרית או הנפשית לגדל ילדים. הפתיחות ביחס ליישום הטיפול ניכרת גם בפסיקות משפטיות שהתירו החזרת עוברים לנשים שהתאלמנו והתגרשו וביחסם האוהד של גורמים דתיים, אשר שותפו בעקביות בעיצוב המדיניות וצידדו בטכנולוגיה, כל עוד הובטח מעמד הצאצאים כיהודים ובני־חיתון.
סטוקר
סטוקינג
גיולה פולגאר
גיולה פולגאר (בהונגרית: Polgár Gyula; 8 בפברואר 1912 – 24 ביוני 1992) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת הבלם. שיחק במדי נבחרת הונגריה בגמר מונדיאל 1938.
ביוגרפיה.