במסגרת העימותים עם החסידים בליטא, הלשינו מתנגדים לחסידות על רבי שניאור זלמן בפני השלטון הצארי, כי הוא מורד במלכות ומסייע לאימפריה העות'מאנית שנלחמה ברוסיה. ההלשנה התבססה בעיקר על העובדה שרבי שניאור זלמן יזם איסוף כספי צדקה ושליחתם ליהודים בארץ ישראל ולחסידים שעלו אליה. כשנאסר, הובל במרכבה שחורה (בה השתמשו באותה עת להובלת מורדים במלכות) למבצר פטרופבלובסקיה שבפטרבורג. בהשתדלות החסידים, לאחר 53 ימים במאסר, שוחרר בי"ט בכסלו ה'תקנ"ט (27 בנובמבר 1798). מאז מצוין התאריך בחסידות חב"ד כ"חג הגאולה", ונתפס בעיניהם כמציין את ניצחונה של תנועת החסידות על מתנגדיה.
רבי שניאור זלמן נאסר שוב לאחר שנתיים (בשנת ה'תקס"א), לאחר שקהילת פינסק דיווחה לשלטונות כי תורת החסידות מהווה דת חדשה, וכוללת בתוכה יסודות חתרניים נגד שלטון הצאר. ממעצר זה שוחרר באותה שנה בחג החנוכה. בחג הגאולה שנחוג בסמיכות לחנוכה מציינים גם שחרור זה.
תיק החקירה.
לאחר קריסת המשטר הקומוניסטי נמצא בארכיון הגנרל-פרוקורור של רוסיה הצארית תיק החקירה של המאסר, שבו שמורים מכתבי ההלשנה המקוריים, חוות הדעת של פקידי השלטון, הוראות הצאר, דוחות החקירה ותשובות על שאלות החוקרים שכתב הרבי בכתב ידו.
מתיק החקירה עולה כי המאסר בא בעקבות הלשנה החתומה בידי הירש בן דוד. הכותב מאשים את רבי שניאור זלמן בגיבוש חבורות של "צעירים יהודים פורקי עול", ובסיוע למהפכה הצרפתית. את הצאר הרוסי הטריד החשד לתמיכה בצרפתים והוא כתב על התיק: "אם יתברר ששיתפו איזו פעולה בהתקוממות כלשהי, אזי מאלה לשלוח אלי מיד".
בתשובותיו לחוקרים, המונות 23 סעיפים בעברית, הוא מסביר מהי לדעתו החסידות, מהו תפקידו של רבי, את מהות משלוחי הכספים לאחזקת היישוב בארץ ישראל ועוד. הוא כותב: "נפלה עלי קינאה ושנאת חינם בלב מקצת אנשים קנאים... ולא ידעתי מה פשעי ומה חטאתי... גם אין לי שום נחת מהנוסעים אליי, כי אין נותנים לי אפילו פרוטה אחת... אך מה יש לי לעשות, שכך חובה עליי על פי דתנו, שכל היודע מחויב ללמד למי שאינו יודע".
בארכיון זה מצוי גם תיק החקירה ממאסרו השני, ובו כתב-ההלשנה שנכתב על ידי הרב אביגדור בן-חיים שכיהן כרב העיר פינסק וכראש ישיבה.
ייסוד היום כחג ומנהגי החג.
רבי יוסף יצחק שניאורסון כותב כי לאחר שחרורו של הרבי נהגו החסידים לחגוג את היום ולאחל זה לזה "חג שמח". באיגרת ששיגר האדמו"ר החמישי של חב"ד, הרש"ב, לקראת י"ט בכסלו בשנת תרס"ב, הגדיר את היום במילים: "קרוב הדבר אשר היום הזה הוא ראש השנה ל". מאז מברכים חסידי חב"ד זה את זה ביום זה "לשנה טובה בלימוד החסידות ובדרכי החסידות תכתבו ותחתמו". ביום זה מתחיל מחזור הלימוד השנתי (המתקיים במסגרת שיעורי חת"ת היומיים) בפרקי התניא, ספרו של רבי שניאור זלמן.
לוח 'היום יום' של חסידי חב"ד המסודר לפי תאריכי השנה מתחיל בתאריך י"ט כסלו ומסתיים בו.
האירוע המרכזי הנהוג בי"ט בכסלו הוא עריכת התוועדויות חגיגיות. בישראל מתקיימת ההתוועדות המרכזית בבית הכנסת בית מנחם בכפר חב"ד, ובה השתתפו במשך השנים אישי ציבור נכבדים כמו נשיאי המדינה (זלמן שזר וחיים הרצוג), ראש הממשלה בנימין נתניהו ואישי רוח כנתן אלתרמן.
בעשור השני של המאה ה-21 מתקיים בבנייני האומה בירושלים במשך כמה ימים יריד החסידות ומופעי צמאה בהם נקנים מדי שנה אלפי ספרי חסידות במחירים מוזלים, וזמרים שרים ניגוני חב"ד בעיבוד עכשווי, ומתקיימות התוועדויות ותערוכות בנושא תולדות החסידות.
ביום זה נוהגים חסידי חב"ד ללבוש בגדי שבת, וגם הילדים הולכים לבתי הספר ותלמודי התורה כשהם לובשים בגדים חגיגיים. עוד נוהגים לאכול ביום זה דייסת כוסמת (ביידיש: "שווארצע קאשע"), שעל פי המסופר הייתה מזונו העיקרי של רבי שניאור זלמן בהיותו במאסר.
בבתי הכנסת של חסידי חב"ד מתקיימת ביום זה "חלוקת הש"ס": המתפללים מקבלים על עצמם ללמוד במשך השנה אחת מהמסכתות שבש"ס. זאת, לפי בקשתו של רבי שניאור זלמן בסוף ספרו התניא: .
בתפילות הנאמרות ביום זה לא אומרים החסידים תחנון, וגם לא במנחה שלפניו, מפני שמחת היום.
היו חסידים שביקשו לכתוב 'מגילת י"ט כסלו', שבה יסופרו אירועי המאסר והגאולה, וביקשו את הסכמתו של רבי שניאור זלמן. הוא לא הסכים ואמר: .
כ' בכסלו.
חסידי חב"ד נוהגים להמשיך ולחגוג גם את יום המחרת כ' בכסלו. לפי המסופר בספר "בית רבי", אמור היה רבי שניאור זלמן לבוא לאחר שחרורו אל ביתו של אחד החסידים בפטרבורג, שסייע בשחרורו, אך בטעות הובא לביתו של מתנגד תקיף לחסידות, שהתגורר בשכנות. האיש הושיב אותו בבית ודיבר בגנותה של החסידות, עד שהחסידים מצאוהו שם. אדמו"ר הזקן כיבד את ה"מתנגד", אך התבטא לאחר מכן כי מעט הזמן ששהה בבית המתנגד היה קשה עבורו יותר מן הישיבה הארוכה בבית הסוהר. מובא שם שבעקבות זאת גם בליל כ' בכסלו עושים משתה ושמחה, משום שעיקר השמחה מלכתחילה הייתה באותו לילה. כיום לא אומרים חסידי חב"ד תחנון גם ביום זה.
ביום זה גם יצא לאור ספר התניא לראשונה, בשנת תקנ"ז. ספר זה (שנדפס שנתיים קודם המאסר) מסמל בעיני החסידים את המהפכה התורנית שהתחוללה בתורת חסידות חב"ד, המיוחסת לתקופת חג הגאולה. מהפך זה כלל בתוכו את הרחבת משנתה של תורת החסידות והפצתה לקהל יעד רחב יותר.
רשומות נרניה
עזר מציון
עזר מציון היא עמותה ישראלית העוסקת בסיוע פרא-רפואי לחולים ולמוגבלים, ולנמצאים במצבי משבר. העמותה הוקמה ומנוהלת על ידי חנניה צ'ולק, לעמותה הוענק פרס ישראל לשנת 2008.
הקמה ופעילות.
עזר מציון הוקמה בשנת 1979 ונרשמה ב-1985. תחילה פעלה העמותה מביתו של צ'ולק. כיום מרכז פעילותה הוא ב"בית עזר מציון", בניין רב-קומות השוכן במזרח בני ברק, סמוך לבית החולים מעיני הישועה.
מקור שמה מן הפסוק בספר תהילים: "ישלח עזרך מקודש ומציון יסעדך" (שמה נקבע לזכרו של הרב בן ציון במברגר, דודו של צ'ולק, שכיהן כמשגיח בישיבת פוניבז').
העמותה פועלת באמצעות מגוון מיזמים ותוכניות לשמירה על כבודם ועצמאותם של הנעזרים ולשיפור איכות חייהם. העמותה מפעילה כ-40 סניפים ומוקדי פעילות ב-25 ערים ברחבי הארץ. העמותה מעסיקה קרוב ל-10,000 עובדים, במסגרתה פועלים כ-30,000 מתנדבים ותקציבה השנתי עומד על כ-540 מיליון ש"ח (בשנת 2019). מעל-720,000 אנשים נעזרים בה מדי שנה.
המאגר הלאומי לתורמי מח עצם.
בשנת 1996 נערך מבצע ראשון בארץ לאיסוף דגימות של מח עצם עבור חולה. במבצע גויסו 5,000 תורמים פוטנציאליים. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1998, הקימו מוטי וד"ר ברכה זיסר יחד עם עמותת עזר מציון את מאגר מח העצם, במטרה להגדיל את מספר תורמי מח העצם הפוטנציאליים בישראל.
בשנת 2005 נחתם הסכם שיתוף פעולה בין עזר מציון לצה"ל, בשם "מתגייסים לחיים", במסגרתו כל מתגייס יכול להצטרף למאגר כחלק אינטגרלי משרשרת החיול בבקו"ם. עד היום (2020) הצטרפו למאגר הלאומי למח עצם דרך מיזם זה מעל 576,700 חיילים, ו-2,174 תרומות מצילות חיים הגיעו מקרב חיילי צה"ל.
בשנת 2009 נערך מבצע גיוס התורמים הגדול בעולם, כאשר ביום אחד צורפו למאגר 64,000 תורמים במבצע ממוקד עבור הילדה עמית קדוש.
בשנת 2018 התקיים מבצע גיוס ייחודי ורחב היקף בעדה האתיופית עבור חולה בת העדה. עוד באותה השנה, הוקם מרכז איסוף תאי אב של עזר מציון כחלק אינטגרלי מהמאגר.
בשנת 2019 נפתח מבנה של המאגר, על שם מוטי זיסר, בפתח תקווה.
בינואר 2020 נחצה רף מיליון הדגימות והביא את ישראל לשיא עולמי של דגימות ביחס לגודל האוכלוסייה. הדגימות הרבות הביאו ל-3,466 השתלות מח עצם שהתבצעו מאז הקמת המאגר.
פרסים ואותות הוקרה.
לאורך שנות פעילותה זכתה העמותה בפרסים ובאותות הוקרה רבים מראשי ערים ומוסדות שלטון לאומיים. ביניהם:
כמו כן קיבלה עזר מציון "פרסי ראש העיר" ו"מגן העיר" מטעם עיריות ירושלים, תל אביב, רעננה, בת ים, אור יהודה, קריית גת.
פקודת העיריות
פקודת העיריות [נוסח חדש] היא פקודה המסדירה את פעולתן של העיריות בישראל.
היסטוריה חקיקתית.
כפי שניתן ללמוד משמה, פקודת העיריות היא דבר חקיקה שמקורו בתקופת המנדט הבריטי. הפקודה נחקקה בשנת 1925, ובשנת 1964 נקבע לה נוסח חדש. מאז תוקנה הפקודה יותר מ-140 פעמים.
בנוסף לפקודת העיריות נחקקו במהלך השנים עשרות חוקים אחרים המסדירים נושאים שונים הקשורים בשלטון המקומי, ובהם חוק הרשויות המקומיות (בחירות) וחוק הרשויות המקומיות (תרנים לאנטנות טלוויזיה ורדיו).
ב-21 במרץ 2007 אישרה הכנסת בקריאה הראשונה את הצעת חוק העיריות. הצעת חוק זו הוכנה במשך מספר שנים במשרד הפנים, והיא נועדה להחליף את פקודת העיריות, את פקודת המועצות המקומיות ואת מרבית החוקים האחרים, ואולם הכנסת ה-17 לא השלימה את דיוניה בהצעת החוק, והכנסת ה-18 לא החילה עליה דין רציפות. במהלך הכנסת ה-18 הגישו חברי הכנסת פאינה קירשנבאום ומאיר שטרית את הצעת החוק כהצעת חוק פרטית, אולם תהליך החקיקה לא התקדם.
תוכן הפקודה.
הפקודה עוסקת במיסוד עירייה, גופי העירייה, היחסים עם השלטון המרכזי, כח אדם ותקציב. לא כל ההוראות הנוגעות לפעילות העיריות מוסדרות בפקודת העיריות.
כינון עירייה.
הפקודה מסמיכה את שר הפנים לכונן עיריות בצו, והיא קובעת את התנאים לכך. הפקודה קובעת מתי רשאי השר להפוך מועצה מקומית או קבוצת מועצות מקומיות לעירייה, וכן מתי ניתן לבטל עירייה. כן קובעת הפקודה את סמכות השר לשנות את תחום השיפוט של עירייה. סמכות זו שעוגנה כתיקון לחוק מיד לאחר מלחמת ששת הימים אפשרה את סיפוח מזרח ירושלים לתחומי העיר ירושלים.