בנו של קרל ויינו, אדוארד (יליד 1949), עבד בחברת הרכבים אווטוואז מאז 2007, בסוף שנת 2010 כיהן בתפקיד סגן נשיא ליחסי חוץ ואינטראקציה עם בעלי המניות, בעבר היה סגן נשיא החברה לפיתוח תאגידי. נכדו של קרל וינו, אנטון ויינו, נולד בשנת 1972 בטאלין, עבד כסגן ראש הפרוטוקול בסגל הקרמלין עבור נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין (26 באפריל 2007 - 8 באוקטובר 2007), היה סגן מזכיר הממשלה ויקטור זובקוב (מאז 8 באוקטובר 2007). משנת 2008 עד 2016 עבד כראש מחלקת הפרוטוקולים של ממשלת הפדרציה הרוסית. מאז 12 באוגוסט 2016 הוא משמש כראש המינהל הנשיאותי של הפדרציה הרוסית ובאופן רשמי, חבר קבוע במועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית.
אל-אזראק
אל-אזרק (בערבית: אלאזרק الأزرق; שפרושו "הכחול") היא עיירה קטנה במחוז זרקא במזרח ירדן, ממזרח לעמאן. אוכלוסיית אל-אזרק מנתה 14,800 בשנת 2014. בסיס חיל האוויר הירדני על שם מואפק סלטי (באנגלית: Muwaffa Salti בערבית: قاعدة الشهيد موفق السلطي الجوية קאעדת אלשהיד מופק אלסלטי אלג'ויה) ממוקם באל-אזרק. בבסיס נמצאות שלוש טייסות של מטוסי קרב מסוג F-16. (טייסות מספר 1, 2, ו-6).
היסטוריה.
אל-אזראק היא עיירה חשובה כבר שנים רבות באזור המדברי המרוחק והצחיח של ירדן. הערך האסטרטגי של העיירה והמבצר שבה קסר אל-אזרק , הוא בכך שהיא שוכנת באמצע נווה המדבר אל-אזראק, המקור הקבוע והיחיד למים מתוקים במרחב המדברי של כ-12,000 קילומטרים רבועים.
העיירה ממוקמת בנתיב סחר מדברי מרכזי. לנווה המדבר אזראק היסטוריה ארוכה שהחלה בתקופה הפלאוליתית התחתונה. באזורים הלחים של שמורת הטבע אל-אזראק תועדו אתרים פלאיאוליטים רבים. בתקופה האפיפלאוליתית נווה המדבר היה גם מוקד חשוב להתיישבות.
באזור תועדה גם פעילות התיישבות מהתקופה הנבטית. קסר אזראק נבנה על ידי הרומאים במאה ה-3 לספירה, והשתנה מאוד בימי הביניים על ידי הממלוכים. בתקופת בית אומיה הוקם מאגר מים בדרום אל-אזראק.
במהלך המרד הערבי בראשית המאה ה-20, במבצר קסר אל-אזראק הייתה ממוקמת מפקדה חשובה של תומאס אדוארד לורנס (המכונה לורנס איש ערב). בשנת 1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה והמרד הערבי לורנס איש ערב השתמש במצודה ההיסטורית באל-אזראק ובמישורים שמסביבה כבסיס ושדה תעופה לכלי הטיס הקרביים של חיל האוויר המלכותי הבריטי, שהשתתפו יחד עם הצבא הבריטי בקרבות שהתקיימו בסוריה. האיכויות העיקריות של האזור היו הראות הטובה שלו ומזג האוויר המעולה לטיסה.
מחנה הפליטים אל-אזראק המגן על פליטי מלחמת האזרחים בסוריה, הורחב בשנת 2014. המחנה נמצא במרחק מערבית לאל-אזראק. האתר שימש בעבר במהלך מלחמת המפרץ בין השנים 1990–1991 כמחנה מעבר של עיראקים עקורים וכוויתים.
דמוגרפיה.
על פי מפקד האוכלוסין הירדני בשנת 2004, אוכלוסיית אל-אזראק הייתה 9,021, מתוכם 7,625 (84.5%) אזרחי ירדן. 4,988 (55.3%) היו גברים ו-4,033 (44.7%) נשים.
שמורות טבע.
שמורת אל-אזראק אחד משבע אתרי שמורות הטבע המוגנים של ירדן (שהוקמה על ידי החברה המלכותית לשמירה על הטבע ): בדרום אל-אזראק נמצאת שמורת ביצות אל-אזראק שנקראת אל-ג'נובי.
שמורת שאומרי (באנגלית: Shaumari Wildlife Reserve) הנפרדת והגדולה יותר מיתר השמורות שמסביב לאל-אזראק, נמצאת במרחק של דרומית לעיירה.
זו שמורה חשובה באזור שהוקמה בשנת 1975 על ידי החברה המלכותית לשימור הטבע כמרכז רבייה לחיות בר בסכנת הכחדה או שנכחדו כבר מקומית. השמורה שטח 22 קמ"ר (8.5 מ"ר) היא סביבה מוגנת משגשגת עבור כמה ממיני בעלי החיים המאוימים ביותר במזרח התיכון. חלק מהמינים כוללים ראם לבן, יענים סומליים, זנים של פראים פרסיים (זן של פראים החיים בבר שהובאו מאיראן) ומיני צבאים.
ג'ורדן רנצו
ג'ורדן רנצו (באנגלית: Jordan Renzo; נולד ב-11 בפברואר 1993) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד מתאוס אנדזווסקי ב-"Class", סדרת הספין אוף של "דוקטור הו".
ביוגרפיה.
רנצו למד בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה. בפברואר 2014, בשנה האחרונה ללימודיו, הופיע רנצו במחזה "הנרי החמישי" בתפקיד הראשי. הוא גם זמר (טנור), והתאמן בקרבות במה.
ב-2015 כיכב רנצו בסרט הדרמה הקצר "אלה". בשנה שאחרי הופיע בסרט "Chosen" המתרחש בתקופת מלחמת העולם השנייה. ב-2016 לוהק רנצו בתפקיד מתאוס אנדזווסקי בסדרת הספין-אוף של "דוקטור הו" "Class" של ערוץ BBC Three. רנצו אמר שלשחק דמות של גיי היה די קל, בעזרתו של שותפו לסדרה גרג אוסטין, ומערכת היחסים ביניהם לא הייתה שונה משאר מערכות היחסים בתוכנית. שמו לא הופיע בכתוביות שבתחילת הסדרה, אבל רנצו הוצג בפרסומות של ה-BBC כאחד השחקנים הקבועים. ב-2018 חזר ושיחק בתפקיד מתאוס בסדרת אודיו בהפקת Big Finish. עוד באותה שנה לוהק רנצו לתפקיד צ'ארלי ברנדון בסדרת הדרמה "הנסיכה הספרדייה". ב-2019 שיחק רנצו בתפקיד סר אייק בסדרה "המכשף".
ג'ורדן רנזו
הסיכול הממוקד בשאמיל בסאייב
הסיכול הממוקד בשאמיל בסאייב היה מבצע של השירותים החשאיים הרוסיים להריגת אחד המנהיגים העיקריים של המחתרת הצ'צ'נית, שאמיל בסייב.
רקע כללי.
היחידות המזוינות של שאמיל בסאייב היוו את עמוד השדרה של הכוחות המזוינים של הבדלנים הצ'צ'ניים בשנת 1994 – תחילת 1995. ב־9 במאי 1995 אמר בסאייב שהוא מתמקד בטרור ובפעילות חתרנית, מכיוון שרק באמצעות טקטיקות כאלה הם יכולים לאלץ את ההנהגה הרוסית להתיישב לשולחן המשא ומתן.
כמה פיגועי טרור מהמהדהדים ביותר בהם היה מעורב שאמיל בסאייב היו:
לאחר האירועים בבודיונובסק, משרד התובע הכללי של רוסיה פתח בתיק פלילי נגד בסאייב והכניסה אותו לרשימת המבוקשים הפדרלית. הוא הואשם בסעיף 205, חלק 3 (טרור); סעיף 209, חלק 1 (שוד) וסעיף 317 (ניסיון התנקשות באנשי אכיפת החוק) של החוק הפלילי של הפדרציה הרוסית. בסאייב נכלל גם ברשימות הטרוריסטים של האו"ם, מחלקת החוץ האמריקנית והאיחוד האירופי.
ניסיונות לחסל את בסאייב.
דיווחים על מותו של בסאייב, כמו במקרה של מנהיגים מיליטנטים רבים אחרים, הופיעו שוב ושוב (בפעם הראשונה בשנת 1995).
בפברואר 1995, במהלך הקרב על גרוזני במלחמת צ'צ'ניה הראשונה, הוקף "גדוד אבחז" בפיקודו של שאמיל בסאייב בכוחותיו של הגנרל רוחלין מהצבא הרוסי. עם זאת, אף על פי שחלק משמעותי מ"גדוד אבחז" הושמד, בסאייב הצליח להימלט מהעיר.
מאוחר יותר, דיווחים על הריגתו הופיעו במאי 2000, 3 בפברואר 2005, 13 באוקטובר 2005, אך ללא ביסוס.
במהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה, בתחילת פברואר 2000, פיקד בסאייב על נסיגת הכוחות העיקריים של החמושים מגרוזני. במקביל, הוא עצמו עלה על מוקש ופצע קשה את רגלו הימנית, שלימים נאלץ לקטוע אותה בתנאי שטח צבאיים.
במאי 2002 הודיע אל"ם אלוף גנאדי טרושב, מפקד המחוז הצבאי של צפון קווקז, על מותו של בסאייב. הוא הדגיש כי יהיה קשה למצוא עדויות ממשיות למותו. , אמר המפקד. הוא גם הדגיש כי לאחר הירי, בסאייב לא עלה לשידור וכי אפשר לסמוך על דבריו של השבוי.
מיולי עד סוף אוגוסט 2003, עם אשתו מריאם ושני שומרים, הוא הסתתר בבית פרטי בעיר בקסן בקברדינו-בלקריה. בסוף אוגוסט, השירותים החשאיים קיבלו מידע על מקום הימצאו של בסאייב, בליל 24 באוגוסט, כוחות מיוחדים של משרד הפנים ושירות הביטחון הפדרלי הקיפו את הבית וניסו לתקוף. אך בסאייב עם אשתו, אחד השומרים ואורח הצליחו לצאת מהכיתור בקרב (בסאייב עצמו נפצע ברגלו.
ב־3 באפריל 2004, בסביבתו של הכפר עלי-יורט באינגושטיה, על הכביש, נורתה אש לעבר שתי מכוניות בהן נסע שאמיל בסאייב עם שומריו. מידע על כך הופיע בחודש מאי של אותה שנה. נמסר כי כתוצאה מההפגזה הוא נפצע קשה ומת כעבור כמה ימים ונקבר בחשאי בחלק ההררי של אזור וודנו בצ'צ'ניה.
ב-4 בפברואר 2005, משרד הפנים הצ'צ'ני "לא פסל שאולי בסאייב מת". המידע נבדק על ידי הסניף הצ'צ'ני של שירות הביטחון הפדרלי ואז דיווחו כלי התקשורת באבחזיה על מותו. הם התייחסו לקרובי משפחתו של בסאייב שגרים באותה הרפובליקה. העיתונאים טענו שבסאייב מת בעימות עם מקורביו. קבוצה של חמושים מפלג אחר, שהורכבה בעיקר משכירי חרב ערבים, פתחה באש משום מה לעבר מנהיגם. העימות, כפי שכתבו כלי התקשורת של אבחזיה, התרחש באזור גודרמס.
הפעם האחרונה בה דווח על מותו האפשרי של בסאייב הייתה באוקטובר 2005. אז דיווח העיתון צ'צ'נסקו אובשצ'סטבו, שהתייחס לנתונים ממקור במחלקת שירות הביטחון בקברדינו-בלקריה, כי "המחבל מספר 1" נהרג, אך מכיוון שהזיהוי הרשמי טרם בוצע, המידע נותר סגור עד לסיום המבצע. המקור אמר שעל פי החשד קבוצת חמושים בראשות בסאייב חוסלה כשניסתה לתפוס את שדה התעופה שלנאלצ'יק.
ב־16 ביוני 2005 כינה רמזאן קדירוב את בסאייב אויבו האישי ואמר כי הוא ייענש על רצח הנשיא הראשון של הרפובליקה, אחמט קדירוב וצ'צ'נים רבים אחרים. הצהרה זו הגיעה יום לאחר שבסאייב קיבל אחריות לפיגוע הטרור ב-9 במאי 2004, בו נהרג אביו של רמזאן קדירוב, אחמט. "עכשיו אני יודע בדיוק ממי לבקש את דם אבי", אמר קדירוב. - "להשמיד את באסייב זו חובתי הקדושה כמוסלמי וכאזרח של הפדרציה הרוסית"..
בסתיו 2004 הכריז שירות הביטחון הפדרלי פרס של 300 מיליון רובל עבור מידע אודות בסאייב.
הריגת בסאייב.
תגובה ציבורית להריגת בסאייב.
לאחר הריגת מסחאדוב השירותים המיוחדים הרוסיים היו נחושים להגיע לבסאייב. לפני השמדתו, חיסלו השירותים המיוחדים הרוסיים את עבדול-חלים סדולאייב, נשיא איצ'קריה.