הפרק השלישי עוסק בכללים הנוגעים למקור המוצר וסימון מדינת מוצא. מטרת הפרק היא לקבוע כללים אחידים לגבי אלו מוצרים מקורם במדינות השותפות להסכם ועל כן זכאים להטבות הקשורות בו. הסדרה של תחום זה חשובה סמיוחד עבור תאגידים בינלאומיים שמנהלים שרשרות אספקה ביותר ממדינה אחת שחברה בשותפות. המצב לפני כניסת ההסכם לתוקף הוא שלמדינות שונות יש קריוטריונים שונים לגבי איזה חלק ממוצר חייב להיות מיוצר באזור על מנת ליהנות מהטבות מכס. ההרמוניזציה של הכללים אמורה להקל על התנועה של מוצרי ביניים (מוצרים שאינם סופיים) בין מדינות. הפרק קובע כללים גם לגבי אריזה ושילוח של חומרי גלם, חלקים וכלים.
הפרק הרביעי עוסק בהסדרה של רשויות המכס ומטרתו להבטיח פישוט, שקיפות ועקביות בפעולת רשויות אלה. בנוסף, הוא קובע כללים ספציפיים לגבי מוצרים מתכלים, כולל הבטחה שמוצרים אלה ישוחררו מרשויות המכס בתוך שש שעות מהגעתם. הפרק מאפשר למדינות הפחות מפותחות ליישם את ההבטחות האלה בתהליך רב שלבי.
הפרק החמישי עוסק בסניטריה ובריאות. מטרתו היא לקבוע מסגרת אחידה לרגולציה בנושאים אלה, על להגן על הבריאות של בני אדם, בעלי חיים וצמחייה תוך מזעור הפגיעה במסחר. הפרק מדגיש את חשיבות של שקיפות, שיתוף פעולה ובנייה של יכולות בתחום.
הפרק השישי מסדיר את הרגולציה הטכנית, כולל תקנים מחייבים. מטרתו היא לעודד יישום של הסכמי ארגון הסחר העולמי בתחום, תוך עידוד הבנה הדדית של תקנים ורגולציה טכנית במדינות השונות. הוא מעודד יישום של תקינה בינלאומית ומאפשר שיתוף פעולה דו-צדדי או רב-צדדי בתחום.
הפרק השביעי עוסק באמצעי בטחה (safeguard measures), שמטרתם לאפשר למדינות זמן להסתגל לתרות חיצונית ולהתגונן מפני חשיפה פתאומית של תעשיות לתרות. בנוסף הפרק כולל כללים להתגוננות מפני תחרות לא הוגנת, ובכלל זאת היטלים נגד היצף והיטלים משווים כנגד סובסידיות ממשלתיות. הפרק מאשר ומרחיב א הכללים הקבועים בעניין זה בהסכמי ארגון הסחר העולמי.
הפרק השמיני עוסק במסחר בשירותים, ומטרתו היא להרחיב את הפתיחות למסחר במגזר זה. לפרק שלושה נספחים: נספח על שירותים פיננסים, שמאפשר למדינות להשתמש ברגולטורים כדי להבטיח את השלמות והיציבות של המערכת הפיננסית; נספח על שירותי טלקומוניקציה, שמפרט חובות שונות הקשורות לפתיחות שוק הקומוניקציה ולייתכנות של שיתוף פעולה בתחום; ונספח על שירותים מקצועיים, שמטרתו להקל על האסקפה של שירותים מקצועיים ולעודד פיתוח של תקינה אחידה בתחומים מוסכמים כמו חינוך.
הפרק התשיעי עוסק בתנועה בין מדינות של בני אדם הקשורים למסחר ולעסקים. הפרק העשירי עוסק בהשקעות. הפרק ה-11 עוסק בקניין רוחני ומרחיב מעט את הכללים הקבועים בעניין זה בהסכם TRIPS של ארגון הסחר העולמי. עם זאת, ההגנה על קניין רוחני מצומצמת יותר מזו שביקשה ארצות הברית במשא ומתן על הסכם הסחר הטראנס-פסיפי. הפרק ה-12 עוסק במסחר אלקטרוני. הוא מחייב את הצדדים ליצור מסגרת חוקית שתקל על פיתוח מסחר אלקטרוני, כגון הגנה על פרטי צרכנים. הצדדים הסכימו לא לגבות מכס על מסחר אלקטרוני.
הפרק ה-13 בקידום תחרות. הפרק ה-14 עוסק בהגנה על חברות קטנות ובינונית. פרק 15 עוסק בשיתוף פעולה טכני, מתוך מטרה לצמצם את הפערים בין כלכלות המדינות השותפות. פרק 16 עוסק ברכש ממשלתי, ומטרתו לקדם שקיפות, רגולציה ושיתוף פעולה בתחום. פרק 19 עוסק במנגנון ליישוב סכסוכים. פרקים 17, 18 ו-20 עוסקים בהוראות כלליות, הוראות הקשורות במוסדות הארגון, והוראות הקשורוץ ביחסים בין ההסכם להסכמים אחרים.
צדדים נוספים.
הודו הייתה שותפה למשא ומתן על ההסכם עד נובמבר 2019, אך החליטה לא להצטרף להסכם מחשש שהשוק ההודי יוצף במוצרים ממדינות מתחרות באסיה.
ארצות הברית אינה שותפה להסכם. תחת ממשל ברק אובמה קידמה ארצות הברית את השותפות הטראנס-פסיפית, שלא כללה את סין ונועדה, בין השאר, להוות משקל נגד להשפעה הסינית באזור, אך ארצות הברית נסוגה מהסכם זה תחת ממשל דונלד טראמפ. מומחים ראו בשותפות הכלכלית האזורית המקיפה הישג לסין, שמגביר את השפעתה האזורית ויקשה על ארצות הברית לחדש את רעיון השותפות הטראנס פסיפית ללא שיתוף סין. חלק מהמדינות השותפות להסכם חתומות גם על ה-CPTPP, ההסכם המקיף והפרוגרסיבי לשותפות טראנס-פסיפית .
טטיאנה ברבקוף
טטיאנה ברבקוף (15 באוגוסט 1899 – 6 בפברואר 1944; נולדה כסילי אדלסברג) הייתה רקדנית בלט ורקדנית בסגנון סיני. יהודייה ממוצא רוסי וסיני, הייתה ברבקוף אייקון קברט, רקדנית בינלאומית, הידועה בתלבושות בסגנון גותי לוהב, ביופייה ובחוש ההומור החריף שלה. מאז 1924 היא כללה בתוכניתה ריקודים סיניים לצד ריקודים רוסיים ופרודיות.
קורות חיים.
טטיאנה ברבקוף נולדה כסילי אדלסברג, בהסנפוט, פלך קורלנד, באותה תקופה פרובינציה של האימפריה הרוסית, כיום בלטביה. היא הייתה בתם של אייזיק, קצב, יליד רוסיה וג'ניה, שנולדה בסין. שינתה את שמה לציפורה. היו לה אחות ואח גדול. לאחר מותה המוקדם של אימה בשנת 1903, נישא אביה בשנית לחיה-שורה איצקוביץ', בשנת 1912. למדה בבית ספר לבלט עד גיל עשר, אך לא הייתה לה הכשרה נוספת במחול בילדותה.
בשנת 1918 נישאה לחייל גרמני, גאורג וולדמן, ששירת באזור המדינות הבלטיות במהלך מלחמת העולם הראשונה. עם בעלה, שהופיע תחת השם הבדוי מרסל בויסייה, היא ביצעה ריקודים רוסיים וסיניים. בשנת 1921 היא יצרה מופעי יחיד, בהם התלבושות תוכננו בדרך כלל עבורה, ותוארו כתלבושות ציוריות מפלסטיק. כמה נשים יהודיות נחשבו כמובילות קברט באותה תקופה. ברבקוף הופיעה בגרמניה ומחוצה לה. בגלל הכריזמה שלה, היא היוותה השראה לציירים ואמנים רבים, כולל רודולף הייניש וקאסיה מסאדורסקה, אשר תיארו אותה בתמונות, ציורים ופסלים רבים. ברבקוף החלה באימוני בלט רשמיים יותר עם הבלרינה הצרפתית קתרין דוויליארס בשנת 1927. באותה שנה היא נפרדה מבעלה. לאחר הופעה באולם אולם שופן בפריז ב־9 במאי 1933, היא הצליחה לצאת עם כל התלבושות שלה, ולעזוב את ברלין לנסוע לפריז.
כליאה ומוות.
עם בן זוגה, גרט היינריך וולהיים שהיה צייר, היא נסעה מזארבריקן לפריז. בצרפת הולנד ושווייץ החזיקו מעמד זמן מה. לאחר פלישת הצבא הגרמני לצרפת, היא נשלחה ב-10 במאי 1940 לקמפ דה גורס למעצר. ביוני היא שוחררה שוב ועברה להתגורר בנאי, ובהמשך התגוררה בגרנובל. ב־20 באוקטובר 1940 היא כתבה מכתב נואש לחברתה מריה מיי בכפר באזור הפירנאים האטלנטיים, וביקשה שתשלח לה חבילות מזון. היא מצאה באורח פלא את בן זוגה גרט היינריך וולהיים בכפר זה בפירנאים לאחר חודשים של כליאה. לאחר נסיגת הכוחות האיטלקיים מההריביירה הצרפתית היא נסעה לניס בשנת 1944, שם הסתתרה בקוט ד'אזור ונתפסה על ידי הגסטפו, היא נכלאה במחנה המעצר דראנסי ליד פריז. ב־3 בפברואר 1944, גורשה בטרנספורט מספר 67 לאושוויץ, שם נרצחה ב-6 בפברואר 1944 בתאי הגזים.
דיוקנאות.
את ברבקוף ציירו כמה ציירים.
הנצחה.
ג'וליה תרדי-מרקוס, רקדנית שרקדה עם ברבקוף, יזמה את "פרס טטיאנה ברבקוף" בשנת 1986 במטרה לעזור לעודד רקדנים צעירים.
גרט היינריך וולהיים צייר דיוקן שלה בשנת 1928 שתלוי עדיין במוזיאון ישראל בירושלים.
מוזיאון העיר דיסלדורף הציג תערוכה לכבוד טטיאנה ברבקוף. הוא הכיל תצלומים, וכמה מתלבושות הבמה שלה, וכדורי המשחק שלה. כמה מתלבושות הבמה של ברבקוף אותם העניקה אלמנתו של גרט וולהיים, מונה לוב (1908–1997) למוזיאון העירוני של דיסלדורף.
Wonderful Crazy Night
Wonderful Crazy Night (בתרגום חופשי: "לילה מטורף נהדר") הוא אלבום האולפן ה־30 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון. הוא יצא לאור ב־5 בפברואר 2016. זהו האלבום הראשון מאז "The Captain &amp; the Kid" (2006) שבו חזר ג'ון לעבוד עם הלהקה שלו. האלבום נכתב והוקלט במשך 17 ימים. נגן כלי ההקשה הוותיק ריי קופר ערך את ההופעה הראשונה באלבום של ג'ון מאז "Made in England" (1995). זוהי הופעתם הראשונה של הקלידן קים באלרד, במלאו את מקומו של גאי בבילון, ושל הבסיסט מאט ביזונט , במלאו את מקומו של בוב בירץ' .
ביקורת.
"Wonderful Crazy Night" קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי המוזיקה עם יציאתו לאור. ב־Metacritic, המייחס מדרוג מנורמל מתוך 100 לביקורות ממבקרי מיינסטרים, האלבום קיבל ציון ממוצע משוקלל של 70, המציין "ביקורות חיוביות בדרך כלל", בהתבסס על 17 ביקורות.
ג'ון דניס, מבקר "הגרדיאן", כתב:
פול סקסטון, מבקר "אינדפנדנט", כתב:
המבקר יוסי חרסונסקי כתב:
רשימת השירים.
מהדורות דלוקס וסופר דלוקס – רצועות בונוס.
מהדורות דלוקס: מהדורת טארגט והמהדורה המוגבלת היפנית
משתתפים.
המידע נלקח מהערות אלבום.
דוד פיימן
דוד פיימן הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס במכונים לחקר המדבר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
פיימן הוא חלוץ במחקר ובהוראה בארץ בתחומים של ההיבטים היישומיים של אנרגיה סולארית, ביניהם השימוש בתאים פוטו-וולטאיים להפקת חשמל מקרני השמש. ייסד את היחידה לחישובים סולריים, שהפכה למחלקה לאנרגיה סולרית ופיזיקה סביבתית ע"ש אלכסנדר ירסין באוניברסיטה, ואשר עמד בראש המרכז הלאומי לאנרגיית השמש ע"ש בן-גוריון במשך שנים רבות
פיימן חוקר בעל תחום התמחות מיוחד – מציאת פתרון למשבר האנרגיה של מדינת ישראל באמצעות טכנולוגית הפוטו-וולטאית המרוכזת.
ביוגרפיה.
פיימן יליד בריטניה, נכד לרב יעקב קופל גולדבלום (זיידה) שהיה פעיל ציוני בריטי שפיתח את שיטת הלימוד "עברית בעברית".
פיימן עלה לישראל בשנת 1973, שבועיים לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים. השתקע בשדה בוקר כשהוא בעל תואר דוקטור לפיזיקה גרעינית