ליטאי כתב כתבות ומאמרים פובליציסטיים במספר עיתונים: ראשית, בעיתון "הצופה" בורשה. במשך שנים רבות שלח מהארץ כתבות לעיתון "העולם" של ההסתדרות הציונית העולמית, שהמערכת שלו שכנה בברלין. הוא פרסם מאמרים ב"השילוח" שיצא באודסה, ב"העם" שהיה ברוסיה, וכמובן בעיתון "הארץ" שבו היה חבר מערכת במשך עשרות שנים.
המאמרים שלו עסקו בענייני ביקורת ספרים, הלשון העברית, תולדות הספרות והעיתונות העברית ונושאים מקראיים. בשנותיו האחרונות במערכת הארץ עסק בעיקר בענייני עריכה. " "ליטאי לא היה סתם עורך לשוני"" כתב עליו ד"ר נתן ברון, ""אלא חוקר רציני בתחומים שונים, בעיקר בסוגיות של תולדות ישראל והתנ"ך... מכל בחינה, הוא היה מומחה בכל הנוגע לביטויים בעברית, ובעיקר לביטויים השאולים מהתנך"".
בנוסף, תרגם ליטאי שני ספרי משפט של י. א. פוקרובסקי: "הפרובלימות היסודיות של המשפט האזרחי" ו"תולדות המשפט הרומאי".
סמל מדריד
דגל מדריד
קרטל המפרץ
קרטל המפרץ או קרטל דל גולפו (בספרדית: Cártel del Golfo; מזוהה גם בראשי התיבות: CDG) הוא סינדיקט פשע וקרטל סמים מקסיקני בינלאומי, כנראה קבוצת הפשע המאורגן הוותיקה ביותר במדינה. בסיס הקרטל כיום בעיר מטמורוס שבמדינת טמאוליפס בצפון-מזרח מקסיקו, על גדות הריו גראנדה המהווה באזור זה את גבול ארצות הברית–מקסיקו, מול בראונסוויל שבטקסס, ארצות הברית.
מקובל לחשוב כי הקרטל משתף פעולה עם קבוצות פשע אחרות ברחבי אירופה, מערב אפריקה, אסיה, מרכז אמריקה, דרום אמריקה וארצות הברית. מלבד הכנסותיו מסחר בסמים, פועל הארגון גם בתחומים פליליים נוספים וניזון מגביית דמי חסות, סחיטות, חטיפות וחיסולים. הקרטל ידוע כאלים במיוחד.
הקרטל נוסד בשנות ה-70 של המאה ה-20 בידי חואן נפומוסנו גרה, שעסק בעברו בהברחת אלכוהול לארצות הברית כבר בתקופת היובש (שנות ה-30). תחת פיקודם של גרה ואחיינו חואן גארסיה אברגו התמקד הקרטל החל משנות ה-80 בסחר בסמים ובעיקר בקוקאין. במחצית השנייה של שנות ה-90 התנהלו בקרטל מאבקי ירושה, הסגרת ורציחת חברים. ב-1998 השתלט על הקרטל אוסיאל קארדנאס גיין . חידוש פעילותו של הקרטל תחת הנהגת אוסיאל הביא להסלמה באלימות בין ארגוני הפשע במקסיקו, במה שהתפתח לכדי מלחמת הסמים במקסיקו, כאשר קרטל טיחואנה וקרטל חוארס יחד עם יחידת "לוס נגרוס" שבשירות קרטל סינלואה הכריזו מלחמה על קרטל המפרץ והפכו את רחובות עריה של טמאוליפס לשדה קרב. בעקבות האלימות הרבה נוצר לחץ ציבורי ללכוד את אוסיאל, לחץ זה היה הרקע להקמת הארגון הרצחני "לוס סטאס" שנועד בעיקרו להבטיח את שלומו של אוסיאל ולסייע לקרטל המפרץ בביסוס אחיזתו, והפך לימים לארגון פשיעה העומד בפני עצמו.
לאחר מעצרו של אוסיאל והסגרתו כעבור ארבע שנים לידי ארצות הברית, התחלקה השליטה בקרטל בין אחיו, אנטוניו אסקיאל קארדנאס גיין ("טוני המענה"), ובין סגנו, חורחה אדוארדו קוסטייה סאנצ'ס ("אל קוס"). אחריהם הנהיג את הקרטל מריו ארמנדו רמירס טרביניו ("אל פלון"), שגם הוא נעצר בעיר ריינוסה באוגוסט 2013. שמו של מנהיג הקרטל הנוכחי אינו ידוע ורשויות החוק משערות שמדובר באחד מבין מפקדי הארגון בדרג השני לשעבר: אלברטו דה לה קרוס אלוורס ("אל חואניו"); לואיס אלברטו טרינידד סרון ("אל גיצ'ו"); או חואן פרנסיסקו קרילס ("98"). לדעת העיתונאי החוקר רוברטו סביאנו, אפשר ואח שלישי ממשפחת קארדנאס גיין, הומרו ("אל מחדרו", הטיפש), מנהיג את הקרטל.
קרטל הגולף
קרטל דל גולפו
עונת 2000/2001 בליגה הלאומית
עונת 2000/2001 בליגה הלאומית הייתה העונה השנייה של הליגה הלאומית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. הליגה החלה ב-11 באוגוסט 2000 והסתיימה ב-25 במאי 2001.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 12 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 3 סיבובים בני 11 משחקים כל אחד - 33 מחזורים בסה"כ. לאחר שלב זה הליגה פוצלה לשני בתים וקבוצות בכל בית שיחקו ביניהם. בכך מספר המחזורים הכולל היה 38. העונה הסתיימה בניצחון של הפועל באר שבע שעלתה לעונת 2001/2002 לליגת העל לצד מכבי קריית גת.
מכבי עירוני קריית אתא והפועל ירושלים ירדו לליגה השלישית בסיום העונה.
עבד טיטי ממכבי אחי נצרת היה מלך השערים של העונה עם 22 כיבושים.
פרנק קאסל
א. ליטאי
אהרן רבינוביץ (ליטאי)
מוהאבי (פירושונים)
עונת 2001/2002 בליגה הלאומית
עונת 2001/2002 בליגה הלאומית הייתה העונה השלישית של הליגה הלאומית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. הליגה החלה ב-24 באוגוסט 2001 והסתיימה ב-18 במאי 2002.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 12 קבוצות. העונה הסתיימה בניצחון של הפועל כפר סבא שעלתה לעונת 2002/2003 לליגת העל לצד בני יהודה תל אביב.
הפועל בית שאן ירדה לליגה השלישית בסיום העונה. להפועל הצטרפה גם קבוצת הכח רמת גן שלא יכלה להישאר בליגה הלאומית בגלל בעיות תקציב. הדבר איפשר להפועל צפרירים להישאר בליגה.
ליאור אסולין ממכבי הרצליה היה מלך השערים של העונה עם 28 כיבושים.
סוזן מקנזי
סוזן יספן מקנזי (בדנית: Susan Mackensie; נולדה ב-24 בדצמבר 1962) היא כדורגלנית עבר דנית ששיחקה כקשרית. מקנזי היא מלכת השערים של אליפות אירופה 1993, והיא הכדורגלנית הדנית היחידה עד היום שהגיעה להישג זה.
קריירה.
מקנזי ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת דנמרק באוגוסט 1983, במשחק ידידות נגד שוודיה. חודש לאחר מכן, היא כבר השתתפה במשחקי מוקדמות אליפות אירופה, שהתקיימה ב-1984 בפעם הראשונה אי פעם. בסופו של דבר, סיימו הדניות במקום הראשון בבית המוקדם והעפילו לטורניר הגמר. במשחק הראשון של חצי הגמר, שנערך מול 1,000 צופים באנגליה, פתחה מקנזי בהרכב הראשון אך לא הצליחה לעזור לדנמרק, שהפסידה 2-1 למארחת. במשחק הגומלין שוב הפסידה דנמרק והודחה מהטורניר.
שנה אחר כך לקחה מקנזי חלק במשחקי מוקדמות אליפות אירופה 1987 שנערכה בנורווגיה. היא שיחקה בארבעה מתוך ששת משחקיה של הנבחרת בסיבוב המוקדם, אך דנמרק סיימה רק במקום השני ולא העפילה לטורניר הגמר. לאחר טורניר מוקדמות זה, לא זומנה מקנזי לנבחרת במשך חמש שנים, וחזרה אליה רק בספטמבר 1991.
מספר חודשים אחר כך, בנובמבר 1991, התקיים בסין גביע העולם הראשון לנשים, בהשתתפותן של 12 נבחרות הנשים המובילות בעולם. מקנזי זומנה לסגל הנבחרת, ובשלב הבתים הוגרלו הדניות ביחד עם נורווגיה, ניו זילנד וסין המארחת. במשחק הראשון של דנמרק בטורניר - נגד ניו זילנד, כבשה מקנזי את שער הבכורה שלה בנבחרת, והובילה את הדניות לניצחון 0-3. את שני המשחקים הבאים סיימה דנמרק בתיקו והפסד, אך העפילה לרבע הגמר מהמקום השלישי. בשלב רבע הגמר, זכו הדניות להגרלה קשה בדמותה של אלופת אירופה המכהנת - נבחרת גרמניה. בדקה ה-17 עלו הגרמניות ליתרון משער של בטינה ויגמן, אך מקנזי דאגה להשוות את התוצאה בדקה ה-25. המשחק הסתיים בתיקו 1-1 ועבר להארכה, בה כבשה היידי מוהר את שער הניצחון לטובת גרמניה, שהדיחה את דנמרק מהטורניר.
לאחר גביע העולם, התמנתה מקנזי לקפטנית הנבחרת הדנית, שבדיוק החלה להתכונן לאליפות אירופה 1993. במשחקי המוקדמות של האליפות, כבשה מקנזי שני שערים (אחד נגד צרפת ואחד נגד פינלנד), והובילה את דנמרק להופעה שלישית בטורניר הגמר. בטורניר עצמו, שהתקיים באיטליה, הפסידה דנמרק 1-0 בחצי הגמר לנורווגיה, והתמודדה מול גרמניה על המקום השלישי. במשחק נגד גרמניה כבשה מקנזי צמד שערים, ודנמרק ניצחה 1-3. הייתה זו ההופעה האחרונה של מקנזי במדי הנבחרת הדנית, ובינואר 1994 היא הודיעה על פרישתה מכדורגל. בעשר שנים בנבחרת דנמרק, שיחקה מקנזי ב-27 משחקים וכבשה שישה שערים.
במקביל לקריירה הבינלאומית שלה, שיחקה מקנזי גם בקבוצת HEI מאורהוס. באותם ימים הייתה HEI לקבוצה המובילה בדנמרק, וזכתה בשש אליפויות רצופות בין השנים 1986 ל-1991.
חיים אישיים.
מקנזי נשואה לפול הוימוסה, כדורגלן לשעבר ומאמן נבחרת הנשים של דנמרק בשנים 1999 עד 2004. השניים מתגוררים באורהוס ביחד עם שתי בנותיהם המשותפות.
ללכת בדרכך
ללכת בדרכך (באנגלית: Me Before You) הוא דרמה רומנטית שביימה ת'יאה שארוק. הסרט מבוסס על רומן משנת 2012 באותו השם מאת ג'וג'ו מויס. מככבים בו אמיליה קלארק, סם קלאפלין וצ'ארלס דאנס. הסרט יצא לאקרנים ב-23 במאי 2016 ברחבי העולם, ובישראל ב-2 ביוני 2016 וזכה הצלחה רבה בקופות עם הכנסות של 207 מיליון דולר ברחבי העולם.
עלילה.
לואיזה גרה בעיירה קטנה באזור הכפרי של אנגליה. ללא כיוון ברור בחיים שלה, היא עובדת בבית הקפה כדי לעזור למשפחתה להתפרנס בכבוד. לאחר שפיטרו אותה מעבודתה, האופטימיות שלה עומדת למבחן כשהיא עומדת בפני אתגר חדש בקריירה שלה: היא לוקחת עבודה חדשה והופכת להיות מלווה ומטפלת לוויל טריינר - בנקאי צעיר ועשיר אשר, עקב תאונת דרכים, מרותק לכיסא גלגלים. מאז התאונה, וויל נכנס לדיכאון כתוצאה מהשינוי הדרסטי בחייו, ולא מקבל את החיים החדשים שלו, נטולי הספורט האקסטרימי והבחורות הקורצות. הוא מחליט לשים קץ לחייו בהמתת חסד בשווייץ, עליה לואיזה מגלה כחצי שנה לפני כן. היא מחליטה להפוך את הרגעים האחרונים שנשארו לוויל לטובים ביותר, מתוך תקווה שהוא יתחרט על החלטתו להתאבד, והם הופכים לחברי לב ונפש ובהמשך מתפתח רומן בין השניים.
בסופו של דבר, וויל מחליט לבצע את המתת החסד למרות מאמציה הרבים של לואיזה, והסרט מסתיים בפריז - עליה סיפר וויל כשעוד היה בחיים - כעיר הקסומה והמדהימה בעולם. אז, לואיזה קוראת את המכתב שהשאיר לה, ומגלה שהעניק לה חלק נכבד מירושתו ואיחל לה להמשיך לחיות ולהנות מכל רגע.
הפקה.