ה-MG3 פותח במהלך שנות ה-50 ונועד להיות המקלע העיקרי של הבונדסוור שהוקם בתקופה זו לאחר מלחמת העולם השנייה. מבנה המקלע החדש התבסס על ה-MG42 אשר שירת באופן מוצלח את צבא צבא גרמניה הנאצית, כאשר השינוי העיקרי היה התאמתו לקליבר האחיד של נאט"ו 7.62X51 וזאת לעומת הקוטר הנהוג בגרמניה הנאצית של 7.92X57. הצלחתו הרבה של המקלע ניכרת בתפוצתו בקרב צבאות רבים בעולם, הוא גם הורכב על שלל הרכבים המשוריינים של גרמניה אשר חלקם יוצאו ביחד עם ה-MG3 (בהם לדוגמה הלאופרד 1).
כיום נמצא ה-MG3 בתהליך הוצאה משירות הבונדסוור לטובת ה-MG4 וה-MG5.
מרקוס באבל
מרקוס באבל (בגרמנית: Markus Babbel, נולד ב-8 בספטמבר 1972 במינכן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ומאמן קבוצת וסטרן סידני וונדררס בהווה. באבל שיחק בבונדסליגה ובפרמייר ליג בעיקר בתפקיד המגן הימני, וזוהה בעיקר עם באיירן מינכן. באבל ערך 51 הופעות במדי נבחרת גרמניה, וזכה עמה ביורו 1996.
קריירת מועדונים.
באיירן מינכן, המבורג והחזרה לבאיירן מינכן.
באבל החל את הקריירה בקבוצת הילדים של גילשינג-ארגלסריד, ובגיל 9 עבר לבאיירן מינכן, בה שיחק עשר שנים בקבוצות הילדים והנוער. בשנת 1981, בגיל 19, עלה באבל לבוגרים של באיירן מינכן, שם מיעט לשחק. בסוף עונת 1992 עבר באבל להמבורג שם שיחק שתי עונות, צבר 60 הופעות וכבש שער אחד. בתום תקופתו בהמבורג, חזר באבל לבאיירן מינכן. באבל שיחק שש עונות בקבוצה הבווארית, זכה עמה בגביע אופ"א בשנת 1996 לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר מול בורדו, ונטל חלק בגמר ליגת האלופות 1999, בו הפסידה באיירן מינכן למנצ'סטר יונייטד בשני שערים בתוספת הזמן. לאחר 170 הופעות בקבוצה, 9 שערים, זכייה בשלוש אליפויות, שני גביעים מקומיים, שלושה גביעי ליגה וגביע אופ"א אחד, חתם באבל בליברפול, לאחר שדחה התעניינות ממספר קבוצות אחרות.
ליברפול.
באבל תפס מקום חשוב בליברפול של המאמן ז'ראר הויה, והיה חלק מהקבוצה שזכתה בגביע אופ"א בשנת 2001, לאחר ניצחון 5-4 במשחק הגמר על דפורטיבו אלאבס. לבאבל זו הייתה זכייה שנייה בגביע אופ"א, לאחר שכבר עשה זאת עם באיירן מינכן בשנת 1996. עם ליברפול זכה בנוסף בטורניר מגן הקהילה, בגביע ה-FA, בגביע הסופר-קאפ האירופי ובגביע הליגה האנגלית.
בעונת 2002/2003, באבל היה מושבת למשך שנה שלמה ממשחק פעיל לאחר שלקה בתסמונת גייאן-בארה, הפוגעת פגיעה חריפה במערכת העצבים.
בלקברן רוברס ושטוטגרט.
בסוף עונת 2003 הושאל באבל לתקופה של שנה לבלקברן רוברס, לאחר שהחלים מהמחלה. עם תום תקופת ההשאלה, עבר באבל בהעברה חופשית לשטוטגרט, בה פרש ממשחק פעיל בתום עונת 2007, לאחר זכייה באליפות הבונדסליגה.
נבחרת גרמניה.
לבאבל 51 הופעות במדי נבחרת גרמניה, ושער אחד. באבל היה חלק מהנבחרת שזכתה ביורו 1996. באבל ייצג את גרמניה גם במונדיאל 1998 ויורו 2000.
קריירת אימון.
שטוטגרט.
עם פרישתו של באבל ממשחק פעיל, מונה לעוזר מאמן שטוטגרט. בנובמבר 2008, לאחר ששטוטגרט פתחה רע את העונה, מונה באבל למאמן הראשי, והצליח להצעיד את הקבוצה למקום השלישי בטבלה בתום העונה ולהבטיח לה מקום בליגת האלופות, עובדה שהקנתה לו חוזה חדש עד 2011. עם זאת, פוטר באבל בדצמבר 2009, לאחר פתיחת עונה רעה של שטוטגרט, שנמצאה במקום ה-16 בטבלה.
הרטה ברלין.
ביולי 2010 חתם באבל בהרטה ברלין שהציבה לעצמה מטרה לחזור אל הבונדסליגה, לאחר שנשרה בעונה הקודמת. באבל הצליח במשימתו והחזיר את הרטה ברלין לבונדסליגה כבר בעונתו הראשונה. בדצמבר 2011, פוטר מהקבוצה.
הופנהיים.
בפברואר 2012 חתם באבל בהופנהיים, ופוטר בדצמבר 2012 לאחר תוצאות גרועות והימצאות במקום ה-16 בטבלה.
לוצרן.
באבל מונה כמאמן לוצרן באוקטובר 2014, לאחר פיטוריו של קרלוס ברנגר, שפתח את העונה עם רצף ארוך של משחקים ללא ניצחון. את עונת 2014/15 סיים באבל במקום החמישי, ואת עונת 2015/16 סיים במקום השלישי בליגת העל השווייצרית. בעונת 2016/17 סיים באבל עם לוצרן במקום החמישי. בינואר 2018 פוטר באבל מלוצרן לאחר פתיחת עונה חלשה.
תארים.
תארים כשחקן.
עם באיירן מינכן:
עם ליברפול:
עם שטוטגרט:
עם נבחרת גרמניה:
תארים כמאמן.
עם הרטה ברלין:
דיוויד פרידוביץ'
פני יצחק
This Is Acting
This Is Acting (בעברית: זה משחק) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת האוסטרלית סיה שיצא ב-29 בינואר 2016. הסינגל הראשון מתוך האלבום "Alive", יצא לאור ב-24 בספטמבר 2015, ונכנס עם יציאתו אל המקום ה-56 במצעד הבילבורד הוט 100.
בספטמבר 2017, הפך האלבום לאחד מהאלבום המושמעים ביותר בכל הזמנים בספוטיפיי, כאשר מונה השמיעות שלו עולה על למעלה מ-2 מיליארד השמעות.
רקע ופיתוח.
"This Is Acting" הוא האלבום השביעי אחרי אלבום האולפן השישי שלה, . בדצמבר 2014, אמרה סיה למגזין ספין: "יש לי עוד 2 הקלטות לסיום". היא חשפה פרטים ראשוניים על האלבום בריאיון בפברואר 2015. בנושא, היא אישרה שוב שהיא סיימה לעבוד על האלבום ושבתוכן שלו יהיה יותר פופ מהאלבום הקודם. היא אמרה ש-"שם האלבום הוא 'זהו משחק' משום שישנם שירים שכתבתי לאמנים אחרים לכן לא רציתי שמישהו יחשוב שזה משהו שאני אומרת ומתכוונת אליו, זה יותר כמו משחק, זה כיף".
יציאה וקידום.
במהלך שיחת צ'אט ברשת עם מעריציה סיה חשפה שהאלבום ייצא "כנראה" בתחילת 2016, אך יכול להיות גם בסוף 2015. בספטמבר 2015 יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "Alive". השיר במקור נכתב לזמרת הבריטית אדל בשיתוף פעולה איתה, אך היא ויתרה עליו ולא הכניסה אותו בסוף לאלבומה.
Nostalgic for the Present Tour.
"Nostalgic for the Present Tour" הוא סבב הופעות של הזמרת סיה, הנשען על האלבום, This Is Acting. בהופעה מופיעה סיה בצד ועל במתה מופיעים רקדנים והרקדנית הראשית שלה מאדי זיגלר. סבב ההופעות החל ב-29 בספטמבר 2016 והסתיים ב-6 בנובמבר 2016.
סיה מבצעת במופע שירים מתוך האלבום: ו-This Is Acting. בסך הכול, שישה עשר שירים, ביניהם הסינגל החדש שמקדם את מהדורת הדלוקס של האלבום הנוכחי: "The Greatest".
מהדורה מחודשת.
מהדורת הדלוקס של האלבום יצא לאור ב-21 באוקטובר 2016, המהדורה כוללת שבעה שירים חדשים, כולל שלושה שירים שלעולם לא הושמעו: "Confetti", "Midnight Decisions" ו- "Jesus Wept", בנוסף רמיקס של אלן ווקר לשיר: "Move Your Body", ורמיקס לשיר: "Cheap Thrills", בשיתוף שון פול.
בנוסף לכך, המהדורה המחודשת כוללת את הסינגל שמקדם את האלבום: "The Greatest", בשיתוף: קנדריק לאמאר, ובמהדורה הזאת האלבום כולל את השיר המקורי בלי שיתוף הפעולה של קנדריק לאמאר לשיר: "The Greatest".
אירוויזיון הילדים 2016
תחרות הזמר אירוויזיון הילדים 2016 היא תחרות השירים לילדים ה-14 של רשת השידור "אירוויזיון" מטעם איגוד השידור האירופי. התחרות התקיימה במדינה שניצחה בתחרות אירוויזיון הילדים 2015, מלטה. האולם הראשי של התחרות הוא "מרכז כנסים הים התיכון" (Mediterranean Conference Centre) בעיר ולטה שיכול להכיל כ-1,500 צופים בישיבה ועמידה כאשר בנוסף הוכשרו מוקדי שידור חי באתרים נוספים לצפייה המונית במסכי ענק.
ישראל חזרה לתחרות לאחר הפסקה של שלוש שנים, קפריסין חזרה לאחר הפסקה של שנה אחת ופולין לאחר הפסקה של 11 שנים.
שינויים משנים קודמות.
לאחר שהצוות ההולנדי השתלט על תחום יחסי הציבור והמפקח על התחרות הוחלף לאחר שהביע ביקורת
הוחלט על ידי המפקח החדש יון אולה סאנד שהתחרות תעבור מספר שינויים כגון תהיה הצבעת שופטים בלבד בניגוד לשנים קודמות שהקהל היה גם כן מעורב, גיל המשתתפים שונה מגילאי שמונה עד חמש עשרה לגילאי תשע עד ארבע עשרה, התחרות הוקדמה לשעה ארבע אחר הצהריים ביום ראשון במקום שבע בערב ביום שבת ומספר המקומות שהאולם חייב להכיל הוקטן, החלטות אלו גרמו לרשות השידור הסלובנית לפרוש מהתחרות ולרבות אחרות להביע מחאה.
בנוסף, רשות השידור המלטזית החליטה שחוץ מהופעות הזמרים והניקוד כל שאר הדברים בתחרות (מופעי ביניים, הופעות אורח, גלויות, מרכז צפייה בתחרות ועוד) יצולמו ממקומות אחרים במלטה ולא מהאולם הראשי, המקומות שמהם שאר הדברים יצולמו הם: רציף ולטה בעיר פלוריאנה, תיאטרון מנואל (שאגב אירח גם את טקס קבלת הפנים למשתתפי התחרות השנה שכללה את הגרלת סדר ההופעות) וכיכר סנט ג'ורג' בולטה.
בצוות השיפוט בכל מדינה יהיו חמישה מבוגרים וחמישה ילדים, כל הצבעות המבוגרים ישוקללו ברמת המדינה ולאחר מכן כקבוצה ויוצגו ביחד על המסך (כמו הצבעת הקהל באירוויזיון 2016)
ומקראי הניקוד יקראו את ניקוד השופטים הצעירים מכל מדינה (כמו הצבעת השופטים באירוויזיון 2016).
בנוסף, לאחר מכן יעלו לבמה 3 שופטים מומחים, המתעסקים במוזיקה באופן יומיומי, וכל אחד מהם מגיע ממדינה אחרת. כל אחד מהם יצביע בנפרד והצבעתו תהיה שווה ל-5% מכלל התוצאות. השופטים המומחים שנבחרו השנה הם: הראשון הוא כריסטר ביורקמן משוודיה שהתחרה ב-אירוויזיון 1992 והפיק את אירוויזיון 2013 ואירוויזיון 2016 וכן את כל הקדמים השוודים מאז שנת 2002. השני הוא מאדס גרינסטאד מדנמרק, בכיר בסניף של יוניברסל מיוזיק גרופ דנמרק.
השלישי הוא ההרכב ג'דווארד מאירלנד כשההצבעה הסופית תהיה שילוב של שני הדירוגים שלהם, והם יוכלו להצביע למדינתם.
בפעם הראשונה מאז שנת 2005, לא מחולקים 12 נקודות לכולם בתחילת ההצבעה, דבר היכול לגרום לשיא שלילי בניקוד המדינות (כולל 0 נקודות).
הערכות המדינה המארחת.
שיר הנושא לתחרות נחשף במסיבת העיתונאים של אירוויזיון הילדים שהתקיימה באחד מימי החזרות של אירוויזיון 2016, השיר הנקרא "Embrace The Love" (חבק את האהבה) מבוצע על ידי זוכת התחרות הקודמת, דסטיני צ'אקונירה.