ועידת הצופים העולמית בשנת 1928 נפתחה רשמית ב-4 במאי בבודפשט. למחרת יצאו משתתפי הועידה לטיול באגם בלטון ובמקומות אחרים. באותו ערב הגיעו באדן-פאוול, אשתו אוליב והלורד המפטון.
ב־6 במאי התקיימה עצרת בפארק ההכשרות Hárshegy בה השתתפו 9,647 מתוך 25,000 הצופים שהיו אז בהונגריה ועוד 20,000 אורחים מהציבור הרחב. מאוחר יותר, כתב באדן פאוול על המפגש בהארשגי:
מתוך יציקה זו נוצרו שני עותקים מברונזה, האחד מיועד לפארק ההכשרות הארשגי והשני מתנה לבאדן-פאוול, אותה העביר למטה הצופים הבריטים.
כאשר הקומוניסטים השתלטו על הונגריה ואסרו את קיומה של תנועת הצופים ב-1948, הוחרם פארק ההכשרות ונבנו בתים על האדמה; לא נראתה מאז טביעת כף הרגל ולא "הברונזה המקורית ההונגרית".
נורווגיה.
ארגון צופי הבנים הנורווגי קיבל עותק של טביעת הרגל של באדן פאוול במתנה מפארק גילוול מאת ראש המחנה ג'ון תורמן בקיץ 1959. במקביל הוצגה קרן קודו. טביעת הרגל הוצבה לפני הכניסה ל"שטח גילוול הנורווגי להכשרות" בחוות "סברווילי" בטלמרק, נורווגיה.
שם טביעת הרגיל נשארה 41 שנים, עד יוני 2010, אז נמכרה סברוולי. טביעת הרגל הנורווגית של באדן פאוול עזבה את המקום והיא מהווה כיום חלק מהציוד שמשמש בקורסי ההדרכה השנתיים של קורסי תג היער הנורווגיים. ביוני 2012, יציקת פליז נעשתה מטביעת הרגל הנורווגית בבית היציקה Østlandske Lettmetall באלברום, נורווגיה. יציקה זו משמשת במהלך קורסי תג היער כסמל לרוח באדן-פאוול בהכשרות מדריכי התנועה.
הממלכה המאוחדת.
פארק גילוול.
לפני מלחמת העולם השנייה נוצר עותק של "הברונזה המקורית הבריטית" והוצב בפארק גילוול, המקור נשאר במטה הצופים בלונדון. פארק גילוול הפך על ידי משרד המלחמה בין השנים 1940 - 1945 למרכז פיקוד, הכשרה וחימוש. במהלך תקופה זו טביעת הרגל נותרה ללא הפרעה.
בשנת 1991 ביקרו באנגליה ארבעה חברים מצוות מטה הצופים ההונגרי וראו את טביעת הרגל של באדן-פאוול בגילוול. לבקשתם, נלקחה תבנית פלסטיק של "הברונזה המקורית הבריטית" הראשונה, ששכנה עד אז בבית באדן-פאוול, וממנה יצקו ההונגרים טביעת רגל חדשה, שהותקנה בפארק ההכשרות הצופי החדש שלהם, שניתן להם ב 1991 על ידי ממשלת הונגריה.
האי בראונסי.
ביום שישי, 3 באוגוסט 2012, הייתה ארוחת ערב לסגירת קורס תג היער הנורווגי ה-67 שהתקיים באי. עותק של טביעת הרגל של באדן פאוול הוצג על ידי איש הצוות Øystein Gonsholt באי בראונסי, כסמל להוקרת התודה שחשו המשתתפים בקורס ואנשי הצוות, אך גם מטעם חניכי תנועת הצופים של נורווגיה בעבר, בהווה ובעתיד כמחווה לבאדן פאוול, לרעיון הצופיות שלו ולאי בראונסי - המקום בו היה מחנה הצופים הראשון.
בשנת 1963 פתחה קרן הנאמנות הלאומית (הבעלים של האי בראונסי) את האי בפני הציבור, בטקס שערכה אוליב באדן פאוול, המדריכה הראשית העולמית. ב-13 במאי 2013, במסגרת החגיגות לציון 50 שנה לפתיחה, הותקנה טביעת הרגל של האי בראונסי לצד פסל קיים של לורד באדן-פאוול ונחשפה על ידי אחת מנכדותיו, ג'יליאן קליי, ביתה של בטי קליי, הבת של באדן פאוול. רצונם של התורמים היה שהמתנה שלהם תועיל לאי בראונסי ותפיק שמחה ורוח טובה של באדן פאוול למבקרים באי בראונזי למשך שנים רבות.
מגלוצה
מגלוצה (בהונגרית: Maglóca) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם במגלוצה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 122 תושבים, ובשנת 2019 רק 108 תושבים.
במגלוצה חיו 9 יהודים בשנת 1880.
סמסונג גלקסי S20
Samsung Galaxy S20 (בתעתיק לעברית: סמסונג גלקסי אס 20) היא סדרת טלפונים חכמים שעוצבו, פותחו, משווקים ומיוצרים על ידי סמסונג אלקטרוניקה כחלק מסדרת ה-Galaxy S שלה. הם משמשים יחד כיורש של ה-גלקסי S10, ונחשפו באירוע Galaxy Unpacked של סמסונג ב־ 7 במרץ 2020.
סדרת S20 מורכבת מדגמי הדגל Galaxy S20 ו-+Galaxy S20, שההבדל ביניהם הוא בעיקר בגודל המסך, נוסף על דגם גדול יותר עם מיקוד בטכנולוגיית המצלמה, Galaxy S20 Ultra. השדרוגים העיקריים בסדרה לעומת הדגם הקודם, בנוסף למפרט המשופר, כוללים תצוגה עם קצב רענון של 120 הרץ, מערכת צילום משופרת התומכת בהקלטת וידאו ברזולוציית 8K וזום בהגדלה של ×30–×100, תלוי בדגם.
היסטוריה.
לפני ההשקה הניחו ששם הסדרה הבאה תהיה גלקסי S11, מאחר שזהו השם ההגיוני בסדר כרונולוגי מקודמתה. עם זאת, הדלפות בינואר 2020 חשפו ששם הסדרה עתיד להיות גלקסי S20. בנוסף, פרטים אודות הטלפון הודלפו רבות לפני השחרור, עד כי כמעט כל הפרטים בנוגע למפרט ועיצוב הטלפון היו ידועים לפני השחרור. המדליף Max Weinbach השיג את הטלפון בפועל חודש לפני השחרור, ואישר את כל מה שהקהילה כבר ניחשה. הפרשנים העירו כי עד פברואר, "כמעט כל מה שהחברה תכננה להציג בהשקה כבר דלף." בנוסף למפרט הטלפון, הודלפו גם חומר שיווקי, ותמונות אמיתיות של הטלפונים עצמם.
עיצוב.
סדרת ה- Galaxy S20 שומרת על עיצוב דומה למכשיר ה-Galaxy Note 10 של סמסונג, עם תצוגת Infinity-O (שהוצגה לראשונה ב- Galaxy S10) ובה חור עגול במרכזו של החלק העליון של המסך, למצלמת הסלפי הקדמית. בשונה מהעיצובים הקודמים של הסדרה, מערך המצלמות האחורי אינו במרכז, אלא ממוקם בפינה עם בליטה מלבנית דומה לזו של מכשיר האייפון 11 ומכשיר הפיקסל 4.
הם מוצעים בצבע תכלת, ורוד ואפור עבור דגמי ה-Galaxy S20 ו-S20 Plus ובצבעי אפור או שחור עבור דגם ה-S20 Ultra.
מפרט.
חומרה.
דגמי ה-Galaxy S20 ו-S20 Plus מגיעים עם מפרט דומה:
הם מצוידים במערכת על שבב מסוג Exynos 990 או סנאפדרגון 865 בהתאם לאזור השיווק,
זיכרון עבודה של 8 או 12 גיגה-בייט, אחסון פנימי של 128 גיגה-בייט, כאשר דגם ה-Galaxy S20 Plus יגיע בתצורה נוספת עם אחסון בנפח של 512 גיגה-בייט ואפשרות להרחבה באמצעות כרטיס זיכרון microSD.
קיבולת הסוללה היא 4,000 או 4,500 מיליאמפר/שעה בדגם ה-Galaxy S20 או S20 Plus, בהתאמה, עם תמיכה בטעינה מהירה (25 וואט).
גם ה-Galaxy S20 Ultra מצויד באותה מערכת, אך עם זיכרון עבודה של 12 או 16 גיגה-בייט, אחסון בנפחים של 128, 256 או 512 גיגה-בייט הניתן להרחבה באמצעות כרטיס זיכרון microSD וסוללה בקיבולת של 5,000 מיליאמפר/שעה עם תמיכה בטעינה מהירה (45 וואט).
שלושת הדגמים מגיעים עם מסך מסוג Dynamic AMOLED 2X ברזולוציית +Quad HD ותמיכה בקצב רענון של עד 120 הרץ.
תוכנה.
שלושת הדגמים פועלים על גרסה של אנדרואיד 10 שעליה התוכנה המותאמת אישית של סמסונג, One UI 2.5.
בעיות ידועות.
משתמשים מדווחים שלדגמים עם מעבד מסוג Exynos יש בעיות התחממות יתר.
מגיארקרסטור
מגיארקרסטור (בהונגרית: Magyarkeresztúr) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם במגיארקרסטור מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 566 תושבים, ובשנת 2019 רק 404 תושבים.
יהודי מגיארקרסטור.
במגיארקרסטור חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
מרקוטבדגה
מרקוטבדגה (בהונגרית: Markotabödöge) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם במרקוטבדגה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 577 תושבים, ובשנת 2019 רק 488 תושבים.
יהודי מרקוטבדגה.
במרקוטבדגה חיו 16 יהודים בשנת 1880.
אדואר רקין
אדואר-ז'אן רקין (בצרפתית: Édouard Réquin; 13 ביולי 1879 – 2 בינואר 1953) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
רקין נולד ב-13 ביולי 1879 ברואן, ובשנת 1898 התגייס ל. בין השנים 1900–1911 הוא היה חלק ממשלחת לצפון אפריקה. ואז בשנים 1916–1918 היה קצין מטה של המרשלים ז'וזף ז'ופר ופרדיננד פוש. בשנים 1917–1918, כלוטננט קולונל, הוא היה חלק מהמשלחת הצבאית הצרפתית לוושינגטון די. סי.. בקיץ 1918 קידם את מדיניות הצבא הצרפתי בנושא שילוב גזעי. גורמים צבאיים אמריקאים התרשמו מתיאורו של רקין את המצב בצבא הצרפתי בו לבנים ושחורים שירתו זה לצד זה וטופלו באותם בתי חולים ועל ידי אותו כוח אדם, ורקין פרסם את הדו"ח שלו "La Course de l'Amérique à la Victoire" באנגלית "כמרוץ הניצחון של אמריקה" (1919). בשנת 1919 היה יועץ טכני בוועידת השלום בפריז, ומאוחר יותר חיבר את המאמר "Projet de Traité d'Assistance Mutuelle" (1924). משנת 1930 הוא היה נציג הצבא הצרפתי בליגת האומות, ובשנים 1930–1932 היה ראש הקבינט במשרד המלחמה.
ב-14 באוקטובר 1932 מונה רקין למפקד הדיוויזיה ה-11, וב-6 באפריל 1935 הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס ומונה למפקד האזור הצבאי ה-18. ב-1 באוגוסט 1936 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמה ומונה למפקד האזור הצבאי ה-20. ב-4 בספטמבר 1938 הוא מונה לחבר במועצת המלחמה העליונה ובמקביל למפקד המכללה לחקר ההגנה הלאומית "(Collège des Hautes Etudes de Défense Nationale)".
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ב-2 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד הארמייה הצרפתית הרביעית ופיקד עליה במהלך הפלישה הגרמנית לצרפת, וב-6 ביולי 1940 נכנע עם כוחותיו לצבא הגרמני.
בשנת 1941 פרש מהצבא, ובשנת 1945 התמנה לנשיא, Société de la Légion d'Honneur. הוא פרסם שלוש עבודות נוספות: "Combats pour l'Honneur", מחקר על הגנרל לואי ארצ'ינארד בסודאן, "ארצ'ינרד וסודאן" (שניהם 1946) וזכרונותיו "D'une guerre à l'autre 1919-1939" (1949). ב-2 בינואר 1953 מת רקין, והוא בן 73 שנים.
פאלי (הונגריה)