מרכז המחקר הרפואי הלאומי על שם אלאמזוב (ברוסית: "Национальный медицинский исследовательский центр имени В. А. Алмазова”) הוא מרכז רפואי של משרד הבריאות הרוסי הנחשב לבית החולים הגדול מסוגו בצפון-מערב רוסיה.
היסטוריה.
המרכז נוסד בשנת 1980 כמכון מחקר לקרדיולוגיה.
בשנת 2009 החל לפעול בניין מספר 1 של המתחם הקליני הראשי. בשנת 2015 הושלמה הקמת מבנה מספר 2 של המתחם הקליני הראשי. הבניין החדש בן 20 הקומות מיועד ל-300 מיטות ומסוגל לקבל אמבולנס אווירי. בשנת 2017 נפתח מתחם שיקום רפואי לילדים. מבחינה מבנית, המרכז מורכב ממתחם קליני ראשי, מרכז לידה, מתחם שיקום רפואי, מתחם שיקום רפואי לילדים ופועל בו מכון המחקר הרוסי לנוירוכירורגיה על שם פרופסור פלנוב.
במהלך הקמת המבנים קיבלה המרפאה ציוד היי-טק מיצרניות מובילות (כמו סימנס, מאקט, מדטרוניק), כולל חדר ניתוח מלא היברידי והותקנה מערכת רובוטית מדגם דה וינצ'י. המכון לחינוך רפואי (שבמתחם בית החולים) מבצע לימודי רפואה, לתואר שני ולימודי דוקטורט.
בשנת 2018 התקבלו 75 סטודנטים לרפואה. באוקטובר 2019 הוענק למרכז פרס המאשר את מעמדו כ"מוסד משתף פעולה של ארגון הבריאות העולמי".
בית החולים קאלינקין (סנקט פטרבורג)
בית החולים קאלינקין (רוסית: Калинкинская больница) בסנקט פטרבורג (הידוע גם בשם "בית החולים החשאי") הוא בית חולים לשעבר שידוע בתור המרפאה הראשונה לרפואת מין ברוסיה.
רקע כללי.
בית העבודה של קאלינקין.
בית העבודה על גדות פונטנקה (בית 166) נבנה על ידי האדריכל ניקולאי גרבל בשנת 1720. כאן פעל מפעל הטפטין הראשון בסנקט פטרבורג. בבניין ארוך בן שתי קומות מאבן, עם קומה ראשונה מונמכת, בה היו במקור אתים ולוחות מסורתיים. בשנת 1721 הובאה ממדינות המערב כנסייה עם כיפה, צריח ופעמונים. האמנים הולנדים שהובאו היו אמורים ללמד נשים בעלות סגולה קלה "לייצר בד טוב וקל באופן ההולנדי". בשנת 1724 עבדו במפעל 139 איש.
חצר הגדודים.
לאחר ניסיון לא מוצלח להעביר את המפעל הבלתי רווחי לידיים פרטיות, הוא נסגר בשנת 1727 והמבנה הועבר לידי גדוד משמר איזמאילובסקי בשנת 1734 לצורך הסבתו למטה הגדוד ולארכיון. הגדוד התמקם כאן עד שנת 1743. עם זאת, בשנת 1745, בצו של הקיסרית יליזבטה פטרובנה, חודשה עבודת המפעל.
היסטוריה.
בית החולים קאלינקין התמקם לראשונה במפגש נהר פונטנקה עם המפרץ הפיני. השם "קאלינקין" מגיע מהכפר הפיני קליאולה או בשמו הרוסי - קאלינה. בית החולים הוקם באמצע המאה ה-18, בתקופת שלטונה של יליזבטה פטרובנה, על בסיס אחת מ"חצרות התיקון", מעין בתי כלא שהיו קיימים מאז ימי פיוטר הראשון עבור נשים שהורשעו בזנות והפרות אחרות של החוק.
בית חולים עירוני.
האזכור הראשון של "בית קאלינקין" הוזכר באוסף השלם של חוקי האימפריה הרוסית, בה נכלל צו של יליזבטה פטרובנה מ-1 באוגוסט (12) 1750 "אודות פירוק והעברה לידי המשטרה הראשית נשים ונערות מגונות".
בשנת 1799 הקים בית החולים קאלינקין את בית הספר הקיסרי לרפואה כירורגית ובשנת 1783 את המכון הרפואי הקיסרי לכירורגיה. בשנים 1831–1833, הקים האדריכל לודביג שארלמן מבנה חדש בן שלוש קומות עם 300 מיטות.
במאות ה-19 וה-20, בבית החולים עבדו אנשי רפואת מין בולטים רבים ברוסיה, ביניהם וניאמין טרנובסקי (שעל שמו נקרא בית החולים בשנת 1922), אדוארד שפרק (שבמשך 20 שנה, בשנים 1870–1890, מילא את תפקיד הרופא הבכיר), זינאידה ילצינה, סרגיי קולנייב, אוסקר פטרסן, אולגה פודוויסוצקאיה ועוד.
בסוף המאה ה-19, בית החולים התמחה בטיפול בנשים והיו בו 500 מיטות רגילות, 50 מהן נועדו לגברים. חולים שמטופלים בטיפול לא נדרשו להציג מסמכים.
בתקופה הסובייטית שכן במתחם המכון לאנטיביוטיקה ואנזימים.
פטריס טאלון
פטריס גיום אטאנס טאלון (בצרפתית: Patrice Guillaume Athanase Talon; נולד ב-1 במאי 1958) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים בניני, המכהן כנשיא בנין מ-6 באפריל 2016.
הבחירות לנשיאות.
טאלון התמודד כמועמד עצמאי בבחירות לנשיאות במרץ 2016 . במצעו טען כי ינסה להגביל את תקופת כהונת הנשיאים לאחת של שש שנים, במקום הגבלה לשתי כהונות בנות חמש שנים בחוקה הקיימת, כדי להילחם ב"שאננות" ולהקטין את גדול הממשלה מ-28 ל-16 שרים. למרות שסיים במקום השני את הסיבוב הראשון (כשבמקום הראשון עמד ראש הממשלה ליונל זינסו), הוא זכה בסיבוב השני עם 65% מהקולות. יריבו, ראש הממשלה היוצא ליונל זינסו הכיר בתבוסתו בליל הבחירות.
טאלון לא הצליח בניסיונו לתקן את החוקה כך שהנשיא יוגבל לתקופת כהונה יחידה.
בית החולים יליזבטה (סנקט פטרבורג)
בית החולים לילדים פסטר היה אחד מבתי החולים הגדולים לילדים בסנקט פטרבורג. במרבית שנות קיומו נקרא בשם "בית החולים יליזבטה" (Елизаветинская клиническая больница) על שם הדוכסית יליזבטה מיכאילובנה.
היסטוריה.
המאה ה-19.
בית החולים הוקם בשנת 1844 על ידי ארגון צדקה פרטי, בראשות קצין הצבא הרוסי והמדינאי פיודור ברג. הקמת בית החולים אושרה בצו של ניקולאי הראשון מ-13 באוקטובר (25) 1844. בהתאם לצו הקיסרי מיום 8 במרץ (18) 1845, בית החולים קיבל את שמו לכבוד הדוכסית המנוחה יליזבטה מיכאילובנה. ניקולאי הראשון לקח את בית החולים תחת חסותו ומינה את הנאמן הראשי שלו, הדוכסית ילנה פבלובנה למנהלת. לאחר מותה בשנת 1873, הדוכסית הגדולה יקטרינה מיכאילובנה הפכה לנאמנית הראשית.
בית החולים נפתח בבניין שהותאם לביתו של ראש העירייה איוואן פיודורוביץ ז'רבין בכיכר מיכאילובסקאיה (כיום כיכר האמנויות, בניין 2), שם שכן "המוזיאון הרוסי" של פ. סווינין. ארנסט (יוליוס) אלכסנדרוביץ' מאייר (1810-1872) מונה לרופא הראשי. כאן שכן בית החולים עד 1848. ואז, עד 1862, בית החולים היה ממוקם בבית מספר 2 ברחוב הפלוגה העשירית של גדוד איזמאילובסקי, הרופא הראשי בשנים אלה היה ד"ר תיאובלד אדולף (פיודור קרלוביץ') פון וקסמן (1822-1868).
בשנת 1862, עקב התדרדרות במצב המבנה, בית החולים נסגר באופן זמני ועד 1871 נשלחו ילדים חולים לטיפול בקהילות שונות. ב-21 במאי (2 ביוני), 1871, נחנך בניין חדש על גדת נהר פונטנקה 146 בגשר קאלינקין.
המאה ה-20.
בשנת 1918 - שם בית החולים שונה לבית החולים הקליני על שם לואי פסטר ועיקר התמחותו היא רפואת ילדים.
המאה ה-21.
לאחר התפרקות ברית המועצות בית החולים הפך לבית חולים עירוני המתוקצב על ידי מינהל העיר סנקט פטרבורג בשם "מחלקה לטיפול בשחפת מספר 12" (Противотуберкулёзный диспансер № 12).
בית החולים ניקולאי (סנקט פטרבורג)
בית חולים ניקולאי (ברוסית: Николаевская больница) הוא אחד מבתי החולים הוותיקים בעיר סנקט פטרבורג, מוסד רפואי מוביל במחוז פטרודבורץ, המעניק טיפול ליותר מ-200,000 תושבי מחוז פטרודבורץ, סטרלנה ולומונוסוב, כמו גם תושבים ומבקרי העיר סנקט פטרבורג. פועל ברציפות מאז 1802. בבית החולים עובדים יותר מ-900 אנשי רפואה המומחים במתן טיפול רפואי מתקדם.
גיאורגי גאחאריה
גִּיאוֹרְגִּי גַּאחַארִיָה (בגאורגית: გიორგი გახარია; נולד ב-19 במרץ 1975) הוא פוליטיקאי גאורגי וראש ממשלת גאורגיה בין 8 בספטמבר 2019–18 בפברואר 2021.
קריירה פוליטית.
גאחאריה התחיל את הקריירה הפוליטית שלו במרץ 2013, אז הפך לנציב תלונות הציבור של גאורגיה. ב-2 בנובמבר 2016 מונה לשר הכלכלה של גאורגיה.
כראש הממשלה.
הוא היה מועמד לתפקיד ראש הממשלה ב־3 בספטמבר 2019, במקומו של ממוקה בחטדזה שהתפטר יום קודם. המינוי של גאחאריה היה שנוי במחלוקת, וגרם לכמה ממפלגות האופוזיציה לעזוב את הדיון על מועמדותו לפני שהסתיים. בשל היות מפלגת החלום הגאורגי המפלגה השלטת בגאורגיה, מינויו אושר על אף ההתנגדות ממפלגות האופוזיציה.
לאורה ריזוטו
לאורה דה קרבאליו ריזוטו (, ; נולדה ב-18 ביולי 1994) היא זמרת, פזמונאית, פסנתרנית וגיטריסטית לטבית-ברזילאית. ריזוטו ייצגה את לטביה באירוויזיון 2018.
ראשית חיים.
ריזוטו נולדה בריו דה ז'ניירו, ברזיל. אביה הוא ברזילאי ממוצא לטבי, ואמה נולדה בלייפאיה וגדלה בריגה. יש לה אח בשם לוקאס.
ריזוטו ומשפחתה עברו לארצות הברית בשנת 2005, והתיישבו באדינה, מינסוטה. את ילדותה בילתה בין ריו דה ז'ניירו לארצות הברית. אחרי התיכון, היא החלה להשתתף במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון.
בשנת 2013 עברה ריזוטו ללוס אנג'לס על מנת להשתתף במכון לאמנויות בקליפורניה, היא סיימה את לימודיה עם תואר באומנויות מוזיקליות. לאחר מכן עברה לעיר ניו יורק בה סיימה תואר שני במוזיקה מאוניברסיטת קולומביה בשנת 2017.
קריירה.
ריזוטו החלה את קריירת המוזיקה המקצועית שלה בשנת 2009 וחתמה ביוניברסל מיוזיק גרופ בשנה שלאחר מכן. ב-2011 יצא לאור אלבום הבכורה שלה, "Made in Rio."
בשנת 2012 הופיעה ריזוטו כמופע חימום קודם הופעתה של דמי לובאטו בברזיל. בשנת 2014 הוציאה את אלבומה השני, "Reason to Stay".
בשנים 2016–2017 עבדה כמאמנת לשפה הפורטוגזית של ג'ניפר לופז לאחר שהתקבלה לעבודה על ידי סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
בדצמבר 2017 הוכרזה ריזוטו כאחת מהמתמודדים ב"סופרנובה" 2018, הבחירה הלאומית של לטביה לאירוויזיון 2018, בליסבון, פורטוגל, עם השיר "ילדה מצחיקה" (Funny Girl), בסופו של תהליך, ב-24 בפברואר נבחרה לייצג את המדינה באירווזיון. ריזוטו הופיעה בחצי הגמר השני בתחרות אשר נערך ב-10 במאי, אך לא העפילה לגמר לאחר שסיימה במקום ה-12 מתוך 18 מדינות כשהיא צוברת 106 נקודות.
סילבסטר אילונגה