בנובמבר 2010, החליטו הרשויות הרוסיות לשמוע בעצת בית הדין לזכויות אדם של אירופה ולמנוע את הסגרתו לקולומביה. קליין הוחזר לישראל, כשנחת בישראל טען בפני כלי התקשורת "הכל קשקוש של האמריקאים" בהתייחסו לצו המעצר שלו ובו-בעת הכריז שיחל בכתיבת ספר. נשיא בית המשפט של קולומביה גרמן ורגס לרס ציין שהממשלה הקולומביאנית "בודקת דרכים אלטרנטיביות כדי לאכוף את גזר הדין." ואמר "הקהילה הבינלאומית, כולל רוסיה וישראל, צריכה לשאול את עצמה איך נתנו לדברים כאלה לקרות".
נרגילה (רשת מסעדות)
נרגילה הייתה רשת מסעדות תימניות בבעלותו של נרי אבנרי שפעלה בישראל בשנות ה-80 וה-90.
היסטוריה.
אבנרי פתח את המסעדה הראשונה ב-1983, בפינת הרחובות בן-יהודה וז'בוטינסקי בתל אביב. אימו, שושנה סעדה, הייתה הטבחית הראשית במסעדה. במסעדה נמכרו מאכלים תימניים מסורתיים כמלאווח, ג'חנון ומרק רגל, לצד מאכלים מחודשים, בהם ה"זיווה" – מאכל עשוי בצק עלים ממולא בגבינה צהובה שנקרא על שם בת זוגו של אבנרי, שהייתה גם מנהלת המלצרים.
לאחר כשנה של פעילות הוציאה עיריית תל אביב-יפו צו סגירה למסעדה, בשל היעדר רישיון עסק. היא נפתחה מחדש בפינת רחוב אבן גבירול ושדרות דוד המלך. מסעדה זו זכתה להצלחה גדולה משל קודמתה, ונוסף בה פריט נוסף שהפך מזוהה עימה – תפריטים פרובוקטיביים שכללו תמונות עירום של נשים, בדיחות וסיפורי זימה. השימוש בתפריטים החדשים הוביל את אימו של אבנרי להתפטר מהמסעדה.
בעקבות הצלחתה של המסעדה פתח אבנרי סניפים נוספים, שפעלו באמצעות זכיינים. בשיאה מנתה הרשת 22 סניפים.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 נקלעה הרשת לקשיים. אבנרי מכר אותה לקבוצת אקויטל שבבעלות איש העסקים ג'ו אלמליח, וזה מכר אותה לקובי מימון. גם בתקופה זו לא התאוששה הרשת מקשייה וסניפיה נסגרו. לאחר שמוזגה עם רשת המזנונים ביסטופ, היא נמכרה בשנת 2002 לשמעון דהאן תמורת סכום סמלי של 101 ש"ח.
בשנת 2013 פתח אבנרי מחדש את מסעדת נרגילה ברחוב קרליבך, במקום שבו היה בעבר אחד מסניפי הרשת, אך היא נסגרה תוך זמן קצר.
ריימונדו אורסי
ריימונדו ביביאני "מומו" אורסי (בספרדית: Raimundo Bibiani "Mumo" Orsi; 2 בדצמבר 1901 – 6 באפריל 1986) היה כדורגלן ארגנטינאי-איטלקי ששיחק בעמדות הקיצוני השמאלי והחלוץ.
אורסי, יליד ארגנטינה, החל את הקריירה בקבוצת אינדפנדיינטה, ולאחר קדנציה מוצלחת במדי יובנטוס חזר לדרום אמריקה שם שיחק במספר קבוצות מארגנטינה, אורוגוואי, ברזיל וצ'ילה. הוא החל את הקריירה הבינלאומית במדי , עמה זכה בקופה אמריקה, ובעקבות מעברו ליובנטוס ייצג גם את , עמה זכה במונדיאל 1934 ואף כבש במשחק הגמר. בסך הכל במדי שתי הנבחרות, רשם 48 הופעות ו-16 שערים.
קריירת משחק.
אורסי החל את קריירת המשחק בקבוצת אינדפנדיינטה, שם התבטא כישרונו באגף שמאל. אורסי, שהיה שמאלי ברגלו, הפגין מהירות ודיוק. אורסי ניחן בהגבהות מדויקות וכן ביכולת כיבוש שערים, שהפכו אותו למסוכן בשני האגפים וכן בעמדות התקפה מרכזיות. הופעת הבכורה שלו הייתה ב-30 בנובמבר 1919, והוא המשיך לשחק בקבוצה עד לשנת 1928. אורסי זכה עם אינדפנדיינטה בשתי אליפויות ושלושה גביעים בארגנטינה, ויכולתו במדי נבחרת ארגנטינה באולימפיאדת אמסטרדם (1928) שכנעה את ראשי קבוצת יובנטוס האיטלקית להחתים את אורסי.
העברתו של אורסי ליובנטוס לוותה בלא מעט סיבוכים, בעיקר בשל המשא המתן המורכב עם אינדפנדיינטה, וחוקי המשחק באיטליה באותה תקופה שהגבילו שכר לכדורגלנים זרים. בסופו של דבר, הוא עלה לשחק לראשונה בתחילת עונת . אורסי השתלב מצוין בקבוצה, והיה מעמודי התווך של המועדון שזכה בחמש אליפויות איטליה רצופות, החל מעונת . בהתאם לנוהלי המשטר הפאשיסטי באיטליה באותה תקופה, אורסי קיבל באופן מיידי אזרחות איטלקית, ואף זומן לנבחרת איטליה.
ב-1935 חזר אורסי לארגנטינה, שם חתם במדי קבוצתו הראשונה, אינדפנדיינטה, והמשיך לקדנציות קצרות בבוקה ג'וניורס, בפלטנסה ובקלוב אלמגרו, תחנתו האחרונה בארגנטינה. ב-1938 עבר לשחק בפניארול מליגת העל האורוגוואית, וסייע לה לזכות באליפות המקומית. משם עבר אורסי לברזיל, שם חתם במדי פלמנגו עמה זכה באליפות ריו דה ז'ניירו. לאחר קדנציה שנייה בפניארול, וקדנציה קצרה בצ'ילה במדי סנטיאגו נסיונל, פרש אורסי ממשחק פעיל בשנת 1943, כשהיה בן 42.
קריירה בינלאומית.
הופעת הבכורה הבינלאומית של אורסי הייתה במדי נבחרת ארגנטינה ב-10 באוגוסט 1924, במשחק ידידות ביתי מול שהסתיים בשוויון 0-0. כל ארבעת משחקיו הראשונים במדי הנבחרת היו משחקי ידידות מול הנבחרת השכנה. לאחר מכן, זכה אורסי עם נבחרתו בטורניר הקופה אמריקה בשנת 1927. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) שיחק אורסי תפקיד מרכזי בנבחרת. הוא כבש את שערי הבכורה שלו בניצחון 11:2 על , שם כבש צמד, ומשחק אחר כך כבש את שערו השלישי והאחרון במדי ארגנטינה, בניצחון 6:3 על . אורסי ונבחרתו העפילו עד לגמר האולימפי, שם פגשו את אורוגוואי. לאחר שוויון 1:1 במשחק הגמר לאחר הארכה, נקבע משחק חוזר, ובו הפסידה ארגנטינה 2:1 והסתפקה במדליית הכסף. בסך הכל, בקדנציה הראשונה שלו במדי ארגנטינה, כבש אורסי שלושה שערים ב-12 הופעות.
הופעותיו המשכנעות של אורסי באולימפיאדה, הובילה את ראשי יובנטוס להחתים אותו בקבוצה, ובעקבות נוהלי המשטר הפאשיסטי באיטליה, הוא קיבל עד מהרה אזרחות איטלקית וזומן לשחק בנבחרת איטליה. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדי איטליה ב-1 בדצמבר 1929, וכבר באותו משחק כבש צמד בניצחון 6:1 על במשחק ידידות. הישג השיא של אורסי עם איטליה היה במסגרת מונדיאל 1934 הביתי. לאחר שפתח את הטורניר עם צמד שערים בניצחון 7:1 על ארצות הברית, הוסיף אורסי לפתוח בכל משחקיה של איטליה, עד למשחק הגמר מול . אורסי כבש בגמר את שער השוויון לזכות איטליה בדקה ה-81, שהביא את המשחק להארכה, בה ניצחה איטליה 2:1 וזכתה בתואר. בזכות הופעותיו, זכה אורסי למקום בנבחרת הטורניר, לצד חמישה מחברי נבחרתו. בנוסף לזכייה במונדיאל, זכה אורסי עם איטליה פעמיים בתואר הגביע הבינלאומי של מרכז אירופה. משחקו האחרון של אורסי במדי איטליה היה במסגרת אותו הטורניר, ב-24 במרץ 1935, בניצחון 2:0 על . בסך הכל רשם אורסי 35 הופעות במדי איטליה, וכבש 13 שערים.
אורסי היה למתאזרח בעל מספר ההופעות הגבוה ביותר במדי איטליה במשך למעלה מ-70 שנים, עד ששיאו נשבר על ידי מאורו קאמורנזי, בעצמו מתאזרח ארגנטינאי, בשנת 2008. אורסי חזר להופעה אחרונה במדי ארגנטינה ב-9 באוגוסט 1936, במשחק ידידות מול אורוגוואי, שחתם את קריירת המשחק הבינלאומית שלו. בסך הכל, במדי שתי הנבחרות יחד, רשם אורסי 48 הופעות בינלאומיות, בהן כבש 16 שערים.
עמנואל נבון
ד"ר עמנואל נבון (נולד ב-21 בינואר 1971) הוא מרצה ליחסים בינלאומיים בבית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת תל אביב, ובבית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה באוניברסיטת רייכמן. הוא עמית בכיר במכון ירושלים לאסטרטגיה וביטחון (JISS) ובפורום קהלת, ופרשן בערוץ i24news.
ביוגרפיה.
רקע.
נבון נולד בשם עמנואל מרז'ן (בצרפתית: Emmanuel Mréjen) למשפחה מתבוללת בפריז שבצרפת. למד בבית ספר יסודי דו-לשוני (צרפתית/אנגלית). את תוארו הראשון במנהל ציבורי קיבל מהמכון למדע המדינה פריז. במהלך לימודיו התמחה במשרד החוץ הצרפתי ובמשרד האוצר הצרפתי. בראשית שנות העשרים לחייו חזר בתשובה, ובשנת 1993 עלה לישראל בגפו והשלים תואר שני ושלישי ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. התגייס לצה"ל בגיל 24 ושירת בהנדסה קרבית. במהלך לימודיו לתואר שני חיבר עבור משרד החוץ הצעה לרפורמה של האו"ם. כדוקטורנט, היה עמית במרכז שלם.
קריירה.
נבון החל את הקריירה שלו ב חברת הלוי דוויק, כיועץ לחברות ישראלית שביקשו להצטרף לתוכנית המחקר והפיתוח של הנציבות האירופאית. בשנים 2003-2005, שימש כמנכ"ל הרשת העסקית לשיתוף פעולה בינלאומי (BNIC), עמותה שהכשירה את ראשי המשק הישראלי בתחום ההסברה. בשנים 2005-2010 היה שותף מנהל בחברת נבון-לוי ושות' (חברת ייעוץ לקידום פרויקטים חקלאים ואנרגטיים ישראלים באפריקה שמדרום לסהרה) ובשנים 2011-2016 שימש כראש התכנית לתקשורת ומדע המדינה במכללה החרדית בירושלים (מטעם אוניברסיטת בר-אילן).
אקדמיה.
מאז שנת 2002, נבון מרצה (כעמית הוראה) בבית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת תל אביב. בנוסף, הוא מרצה (כמורה מן החוץ) בבית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה מאז שנת 2012. הוא מלמד ולימד שיעורים על מדיניות החוץ של ישראל, על תולדות הדיפלומטיה, על האיחוד אירופאי, על הגלובליזציה, ועל מדיניות אנרגטית. בשנת 2013 הצטרף לפורום קהלת כעמית בכיר, ובשנת 2017 הצטרף ל מכון ירושלים לאסטרטגיה וביטחון (JISS) כעמית מחקר. בנייר המדיניות שהגיש לכנס הרצליה בשנת 2006 הצביע נבון על כשלי ההסברה של ישראל והציע דרכים להתגבר עליהם. בנייר המדיניות שפרסם יחד עם פרופ' אברהם דיסקין עבור פורום קהלת, מציע נבון לאמץ את שיטת הרשימות הפתוחות וכן בריתות בין-מפלגתיות בבחירות לכנסת.
תקשורת ופרשנות.