דובי הוזכר לראשונה בספר השני, כשהגיע לחדרו של הארי על מנת למנוע ממנו להגיע להוגוורטס. הארי מסרב, ובתגובה גורם דובי להפלת עוגה שהכינה פטוניה דרסלי, דודתו של הארי, ובכך גורם לדרסלים לגלות כי הארי לא רשאי לבצע קסמים מחוץ להוגוורטס ולנעול את הארי בחדרו. הארי הצליח להימלט מכלאו, אך דובי לא ויתר על רצונו. הוא מנע מהארי ומרון ויזלי לעלות על הרציף בקינגס קרוס, כישף מרביצן כדי שירדוף ויפצע את הארי במהלך משחק קווידיץ', ואף ביקר אותו במרפאת בית הספר בעת ששהה שם. בסוף הספר התברר כי דובי ניסה למנוע מהארי להגיע להוגוורטס כיוון שידע כי אדונו, לוציוס מאלפוי, החליט להחדיר את יומנו של טום רידל לחפציה של ג'יני ויזלי, ובכך לגרום לפתיחת חדר הסודות ולהפללתו של אביה, ארתור ויזלי. הארי ריחם על דובי לאורך כל הספר, ובסופו החליט לשחרר את דובי. הוא הכניס גרב מלוכלך לתוך יומנו של רידל והושיט אותו למאלפוי, שבתגובה זרק את הגרב לכיוונו של דובי לאחר שהוציא את הגרב מהיומן. כשלוציוס הבין את שעשה הוא ניסה לפגוע בהארי, אך נהדף על ידי דובי שהשתמש בכוחותיו הקסומים החזקים. לאחר מכן הפך דובי לגמדון חופשי, ובניגוד לשאר בני מינו הוא החל לדרוש תנאים סוציאליים. בספר הרביעי החל דובי לעבוד במטבחים של הוגוורטס, משום שאלבוס דמבלדור היה היחיד שהיה מוכן להעסיק אותו אף על פי שדרש שכר. תפקידו היה קטן יחסית, ולפני המשימה השנייה בטורניר הקוסמים המשולש הוא נתן להארי אצות זימיזים שייסעו לו לעבור את המשימה בהצלחה. לדובי יש תפקיד קטן בספר החמישי, בו הוא מראה להארי את חדר הנחיצות ששימש למפגשי צבא דמבלדור. במהלך הספר השביעי הוא חילץ את הארי וחבריו מבית משפחת מאלפוי, אך במהלך הבריחה נרצח על ידי בלטריקס לסטריינג' באמצעות סכין שנזרקה לכיוונו בזמן התעתקותם אל בקתת הצדפים (ביתם של פלר דלאקור וביל ויזלי). הוא נקבר בחצר בקתת הצדפים. הוא מתואר כגמדון נחמד ואדיב, ששמח בחלקו ואהב את הארי וחבריו. דובי מופיע לכל אורך הסדרה.
וינקי.
וינקי היא גמדונת בית המשתייכת למשפחת קראוץ'. היא הופיעה בעצמה רק בספר הרביעי, והוזכרה בספרים הבאים. בתחילת הספר, על אף פחד הגבהים שלה, היא שמרה לבעליה מקום ביציע המכובדים באצטדיון שבו נערך גמר אליפות העולם בקווידיץ' (מאוחר יותר התברר כי היא השגיחה על ברטי קראוץ' הבן שהוסתר מתחת לגלימת היעלמות). קראוץ' הבן הצליח לכייס את שרביטו של הארי פוטר, הטיל את לחש האות האפל, ובכך גרם לפיטוריה של וינקי. היא קיבלה זאת באופן קשה, ולאחר שהחלה לעבוד בהוגוורטס סבלה מהתמכרות למשקה המשכר (עבור גמדוני בית) בירצפת. רולינג אמרה בעבר כי חל שיפור קטן במצבה הנפשי של וינקי, אך אמרה גם כי היא מעולם לא התאוששה מההלם שנגרם לה כתוצאה מפיטוריה מבית קראוץ'.
קריצ'ר.
קריצ'ר הוא גמדון בית השייך למשפחת בלק. בדומה לבעליו הוא חש תיעוב כלפי קוסמים שאינם טהורי דם (קוסמים אשר נולדו לשני הורים קוסמים), והיה נאמן מאוד לאמו של סיריוס בלק. בספר החמישי נאמר כי שאיפת חייו היא שלאחר מותו יערפו את ראשו ויתלו אותו לצד אוסף ראשי הגמדונים שבבית משפחת בלק בכיכר גרימולד מספר 12, לונדון. אף על פי שתיעב את סיריוס, שלא הלך בדרכי הוריו, הוא נאלץ לציית לו. הוא זכה ליחס מזלזל מצד האנשים שהתגוררו באופן זמני או קבוע בבית משפחת בלק בשל ההערות הגזעניות שהיה ממלמל כשחשב שלא שומעים אותו. היחידה שהתייחסה אליו בכבוד הייתה הרמיוני גריינג'ר, שהאמינה בשוויון זכויות לגמדונים ואף הקימה את ארגון אלרג"ה (האגודה למען רווחת גמדוני הבית), אף על פי שכינה אותה בוצדמית (כינוי גנאי לקוסם בן לשני מוגלגים (אנשים שאינם קוסמים)). קריצ'ר היה מודע למערכת היחסים הקרובה בין סיריוס לבין הארי וכיוון שלא נאסר עליו לדבר על כך הוא העביר את המידע לאוכלת המוות בלטריקס לסטריינג', שהייתה הקרובה היחידה של סיריוס שחש כלפיה הערכה. לאחר שהארי ראה חיזיון שבו וולדמורט מענה את סיריוס במשרד הקסמים הוא יצר קשר עם בית משפחת בלק, אך קריצ'ר בגד באדוניו ושיקר להארי שסיריוס לא נמצא ובכך הוביל בסופו של דבר למותו של סיריוס. בתחילת הספר השישי עבר קריצ'ר לחזקתו של הארי שירש את כל רכושו של סיריוס. הארי ציווה על קריצ'ר לא ליצור קשר בכל צורה שהיא עם אוכלי המוות, וקריצ'ר נאלץ לציית. הוא גם שלח אותו לעבוד בהוגוורטס ביחד עם גמדוני הבית הקבועים של בית הספר. בהמשך הספר הורה לו הארי לעקוב אחרי דראקו מאלפוי יחד עם דובי, אך קריצ'ר הביע את חוסר שביעות רצונו ותיאר באורח מופלג את הערצתו למשפחת מאלפוי טהורת הדם. בספר השביעי והאחרון התברר כי וולדמורט ניצל את קריצ'ר על מנת לבחון את ההגנות סביב התליון של סלזאר סלית'רין, אותו הפך להורקרוקס. לאחר שסיים את הבדיקה נטש את קריצ'ר במערה עם החיז"לים, אך קריצ'ר ניצל כיוון שאדונו רגולוס בלק (אוכל מוות ואחיו הקטן של סיריוס) זימן אותו בחזרה והוא היה מחויב לבצע את הפקודה. לאחר מכן הוא קיבל מהארי את התליון שהיה שייך לרגולוס, ובשל כך חל מהפך ביחס שלו להארי, לרון ואף להרמיוני. בסוף הספר הוא הוביל את מתקפת גמדוני הבית בחלק השני של הקרב על הוגוורטס מול אוכלי המוות.
הוקי.
הוקי היא גמדונת בית זקנה המוזכרת בספר השישי כמי ששירתה אישה זקנה בשם חפציבה סמית'. הופעתה היחידה היא בזיכרון שהארי ראה בהגיגית של אלבוס דמבלדור, ובו היא נראית משרתת את גבירתה בזמן שוולדמורט מבקר בביתה. לאחר שסיימו לצפות בזיכרון סיפר דמבלדור להארי על כך שהוקי הרעילה את גבירתה בטעות מספר ימים לאחר המפגש בו צפו, אך טען כי יש סבירות גבוהה שוולדמורט השתיל במוחה זיכרון כוזב במטרה להסתיר את הרצח שביצע על מנת לגנוב את אוצרותיה של משפחת סמית'.
דרקון (Dragon).
דירוג משרד הקסמים: XXXXX
דרקון הוא יצור הפלא המפורסם והגדול ביותר. נקבת הדרקון תוקפנית יותר בדרך כלל, אך גם הזכרים מסוכנים מאוד. משרדי הקסמים ברחבי העולם הקימו שמורות מיוחדות לדרקונים, שם הם מטופלים על ידי קוסמים מיומנים (מאלפי דרקונים). לדרקונים יש סגולות קסם רבות, ונימי הלב שלהם משמשים כליבה עבור שרביטים. בספרים הם משמשים למגוון מטרות, בין השאר במשימה הראשונה בטורניר הקוסמים המשולש ולאבטחה.
זני דרקונים.
וולשי ירוק נפוץ.
הדרקון הראשון הנפוץ בבריטניה. מתגורר בהרים גבוהים בארץ מולדתו, שם קיימת שמורה עבורו. הוא נחשב לאכזרי פחות מבין הדרקונים ולרוב מעדיף לטרוף כבשים ולהימנע ממגע עם בני אדם אלא עם כן הם מתגרים בו. צבע עורו ירוק, ביציו מנוקדות בירוק וחום. הוא פולט סילוני אש דקיקים ויש לו שאגה מיוחדת, מוזיקלית למדי, שקל לזהות אותה מבין קולות הדרקונים. בהקדמה לספרו כותב ניוט סלמנדרה על מקרה שאירע בשנת 1932 בבריטניה ושזכה לשם פרשת אילפרקום על שם העיירה בה הוא ארע. באותו זמן נחת דרקון וולשי ירוק בהפתעה בחוף מלא מוגלגים רוחצים. נכחה במקום גם משפחת קוסמים והיא ביצעה שם את "סדרת קסמי הזיכרון הגדולה ביותר שבוצעה במאה הנוכחית" כדבריו, ובכך מנעה אסון כבד.
דרקונית וולשית ירוקה נפוצה הייתה אחד מן הדרקונים איתם נדרשו מתחרי טורניר הקוסמים המשולש להתמודד בספר הרביעי בסדרה.
זנבקרן הונגרי.
נחשב למסוכן שבגזעי הדרקונים. דמוי לטאה, שחור, עיניו צהובות, קרניים ודוקרנים על שריונו בצבע נחושתי. נשיפת האש שלו מגיעה עד 14 וחצי מטרים. צבע הביצים אפור, וקליפתן נוקשה. כאשר הדרקונים הקטנים בוקעים מהביצה, הם שוברים אותה בעזרת הדוקרנים שעל זנבם. ניזון מבני-אדם, עזים וכבשים.
נקבת זנבקרן הונגרי הייתה אחד מן הדרקונים איתם נדרשו מתחרי טורניר הקוסמים המשולש להתמודד בספר הרביעי בסדרה.
כרס ברזל אוקראיני.
הגדול בגזעי הדרקונים. משקלו מגיע עד לשישה טון, מה שמקשה עליו בתעופה. אף על פי כן, כוחו הברוטלי הופך אותו לזן מסוכן וקטלני, וידוע על מקרים בהם דרקון שכזה מחץ תחתיו בית שלם. צבע קשקשיו אפור, עיניו אדומות והוא מצויד בטפרים אכזריים וארוכים. בשנת 1799 חטף כרס ברזל אוקריאני סירת מפרש מהים השחור, שהייתה ריקה. מאז הוא נמצא תחת השגחה מתמדת של רשויות הקסם בארצו.
דרקון מזן זה הוא אותו הדרקון ששימש לשמירה במרתפי גרינגוטס, עד ששוחרר בספר השביעי בידי הארי וחבריו כאשר התפרצו לכספת של בלטריקס לסטריינג' שבבנק.
מכדרר אש סיני.
לדרקון זה, המבוסס על הדרקון הסיני, מראה מרהיב ביופיו. צבע עורו אדום וקשקשיו חלקים. פניו מוקפים זיזים בצבע זהב. עיניו בולטות במיוחד. משקלו בין שניים לארבעה טון. כאשר הוא כועס הוא פולט להבות בצורת פטרייה, ומכאן שמו. מכדרר האש תוקפני כלפי בני אדם ויצורים זרים, אך לעומת זאת, בניגוד למיני דרקון אחרים הוא ידידותי יותר כלפי בני עמו, ונרשמו מקרים בהם חלק דרקון כזה את נחלתו עם דרקון נוסף או יותר. ביציו אדומות ומנוקדות בזהב. ניזון מיונקים, בפרט מחזירים ומבני-אדם.
נקבת מכדרר אש סיני הייתה אחד מן הדרקונים איתם נדרשו מתחרי טורניר הקוסמים המשולש להתמודד בספר הרביעי בסדרה.
נורווגי נקוד.
זן נדיר במיוחד של דרקונים, כנראה בשל העובדה שהוא תוקפני מאוד גם כלפי בני מינו. גדול, שחור ומצויד בזיזים שחורים לאורך גבו, הנורווגי הנקוד נחשב למסוכן ואכזרי ביותר. הוא לא מהסס לתקוף מינים שונים של יונקי יבשה ואף יונקים ימיים. בשנת 1802 נרשמה עדות ראייה של נורווגי נקוד הנושא לוויתן צעיר מן הים. ביציו שחורות, וצאצאיו לומדים לירוק אש בגיל צעיר מאוד יחסית לזנים אחרים- גיל חודש עד שלושה חודשים.