במקביל לעבודה החקלאית הוקמו במושב מספר בתי חרושת, בפרט כדי לספק פרנסה בשנת השמיטה. בין השאר הוקמו מאפייה, מחלבה ומפעל רעפים. ביישוב קיימים גם מפעל ליצור שיש, מפעל ליצור תפילין ומאפיית מצות.
בשנת ה'תש"ך המושב עלה לכותרות בקשר לפרשת יוסל'ה שוחמכר, אחרי שנתגלה שהילד הוסתר שם במשך כשבועיים. בני הזוג קוט, שהסתירו את שוחמכר בביתם, נדונו למאסר של שנה על-תנאי לאחר שטענו, שבמשך רוב שהותו בביתם לא ידעו מהי זהותו האמיתית. מספר תושבים, ובהם רב המושב, הועמדו לדין באשמת שותפות בחטיפה של אדם אחר, שטען כי נחטף בדרך דומה, אך זוכו לאחר שהתביעה חזרה בה משנתגלו העובדות.
כיום פועל ביישוב כולל אברכים בראשות הרב דוד שמידל, בו האברכים שוהים במשך כל השבוע, ושבים לביתם רק לשבתות, וכן תלמוד תורה לילדים, שתי ישיבות לנערים וצעירים ובית ספר בית יעקב יסודי לבנות.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה היישוב מדורג במקום החמישי מהסוף במדד החברתי כלכלי לשנת 2015.
צינתור
L (אל) היא האות השתים-עשרה באלפבית הלטיני.
היסטוריה.
האות L מקורה באות הכנענית "ל", והגיעה ללטינית דרך האות היוונית למדא Λ (אות גדולה) או λ (אות קטנה).
ייצוגים נוספים.
באלפבית פונטי מיוצגת האות L על ידי המילה Lima (לימה).
בקוד מורס מיוצגת האות על ידי נקודה קו נקודה נקודה: · - · ·
בקוד ASCII מיוצגת האות על ידי 76 (L) ו-108 (l).
בכתב ברייל מיוצגת האות:
בן שמן-כפר הנוער
גז צחוק
שיר נולד
"שיר נולד" הוא מופע פזמונים ישראלי אשר התקיים בחג החנוכה של שנת 2005. המופע, אשר היה מיועד לילדים, הוצג במספר אולמות במגוון ערים במהלך שמונת ימי החג.
היסטוריה.
את המופע ביים משה קפטן, ועל ההפקה היה ממונה חגי סהראי. הוא היה בנוי משני חלקים: החלק הראשון כולל הופעות שונות, המבוצעות על ידי האמנים המשתתפים השונים וילדים רבים, שנבחרו בתחרות מוקדמת למופע, אשר התקיימה בערוץ הילדים. לאחר ההופעות, מתבקשים הילדים לבחור את השיר האהוב עליהם בבחירות מיוחדות. לאחר המופע ייחשף השיר המנצח, והוא יוגדר כ"שיר הילדים האהוב של כל הזמנים". החלק השני כולל מעין סקירה היסטורית על אופי המדינה, במשך ששת העשורים האחרונים, באמצעות שירי התקופות. המופע נחשב עד לימינו, לאחת ההפקות הכי גדולות, מרהיבות ושאפתניות שהיו אי פעם על במות ישראל - הפקת ענק עם מאות מסכי מולטי מדיה, תפאורת ענק, אפקטים, הקרנות, וי-ג'יי, לדים, רקדנים ופירוטכניקה. במופע ניגנה תזמורת והשירים לא הושמעו מוקלטים, אם כי הושרו מפי הזמרים, בניהולו המוזיקלי של טל פורר, אשר במקביל עיבד את השירים מחדש באופן עדכני.
חלק ממטרת המופע הייתה לייצר תחרות מסחרית של Yes כנגד החסות של חברת "HOT" על הפסטיגל באותה שנה והכיסוי התקשורתי הנרחב שהעניקה לו האחרונה. "שיר נולד" זכה להצלחה מסחרית גדולה ולכל הופעותיו נמכרו מרבית הכרטיסים.
האמנים שהשתתפו בתחרויות ובמופעים השונים היו:
סשה גרישקוב, נינט טייב, יהודה לוי, מאיה בוסקילה, יהודה סעדו, אגם רודברג, תום אבני, ריקי גל, צביקה פיק, צביקה הדר, עודד מנשה, לירון לב, הדס מורנו, הדר עוזרי, מישה קירקילן, טל מוסרי, אמיר פיי גוטמן, גיים בויז ואלי ומריאנו.
בין "ילדי המופע" שהשתתפו היו חן אהרוני, עמית יגור, ליאור וינברג, עומר אדם ורוני דלומי.
בורג (פירושונים)
ארנור גודיונסן
ארנור גודיונסן (באיסלנדית: Arnór Guðjohnsen; נולד ב-30 באפריל 1961) הוא כדורגלן עבר איסלנדי.
את מירב הקריירה עשה גודיונסן בבלגיה, תחילה בקבוצת לוקרן ולאחר מכן בקבוצת אנדרלכט, עמה זכה בשלוש אליפויות ובשני גביעים, וכן היה כמלך שערי הקבוצה בעונת 1986/1987. לאחר מכן שיחק שנתיים בקבוצה הצרפתית בורדו, ואת הקריירה סיים בשנת 2001 בקבוצת שטיארנן מאיסלנד. לזכותו של גודיונסן 73 הופעות בנבחרת איסלנד, בהן כבש 14 שערים.
בנו, איידור גודיונסן, הוא כדורגלן מקצועני גם כן. יחד היו שותפים להישג חד פעמי: אב ובן המשחקים יחד באותו משחק בינלאומי. במשחק זה, בשנת 1996 נגד נבחרת אסטוניה, היה ארנור בן 34 ואיידור בן 17. במשחק עצמו לא זכו לשתף פעולה משום שבמחצית החליף איידור את אביו.
קהילת הפחם והפלדה האירופית
קהילת הפחם והפלדה האירופית (בראשי תיבות: ECSC) נוסדה בשנת 1951 על ידי צרפת, גרמניה המערבית, איטליה, בלגיה, לוקסמבורג, והולנד כדי ללכד את משאבי הפלדה והפחם של המדינות החברות בארגון, ובכך למנוע מלחמה נוספת באירופה. מטה קהילת הפחם והפלדה האירופית, בתחילת 1958, היה ממוקם בעיר הבירה של לוקסמבורג. הקהילה הייתה הגשמת תוכנית שתוכננה על ידי הכלכלן הצרפתי ז'אן מונה, אשר פורסמה על ידי שר החוץ הצרפתי רובר שומאן. כמו כן, התוכנית קודמה נמרצות על ידי ארצות הברית.
קהילת הפחם והפלדה האירופית הייתה היסוד להתפתחותה של הקהילה הכלכלית האירופית, ולאחר-מכן גם לאיחוד האירופי.
אמנת פריז נכנסה לתוקף ב-23 ביולי 1952, ובניגוד לברית שבה הוקמה הקהילה הכלכלית האירופית, הוחלט שתישאר תקפה 50 שנה בלבד. לפיכך, קהילת הפחם והפלדה האירופית פסקה להתקיים ב 23 ביולי 2002, ומחויבותיה ונכסיה הועברו לקהילה הכלכלית האירופית, שידועה יותר כ"שוק האירופי המשותף".
איתן (מושב)
אֵיתָן הוא מושב ציוני דתי באזור דרום השפלה בקרבת העיר קריית גת השייך למועצה אזורית שפיר.
היסטוריה.
היישוב הוקם בשנת 1955 על ידי מתיישבים דתים לאומיים, בהם רב המושב שושן הכהן שכיכן כרבה של ג'רבה. בשנת 1957 היו במושב כ-70 משפחות.
היישוב הוא יישוב חקלאי שעיקר גידוליו הוא פירות הדר, פירות שונים וכן ירקות.
סביב שנת 2010 הובאו לקבורה בחלקה בבית העלמין של המושב עצמותיהם של הרבנים שאול הכהן, משה כהן ואברהם הכהן, מרבני ג'רבה.
בשנת 2020 החלה בנייה בהרחבה של המושב.
טטראדר
בני ציפר
בני צִיפֶר (נולד ב-21 בינואר 1953) הוא סופר, משורר ועיתונאי ישראלי, עורך מאז 1987 את מדור "תרבות וספרות" של העיתון "הארץ", ובעבר בעל טור דעה בעיתון זה.
ביוגרפיה.
בני ציפר נולד ב-21 בינואר 1953 בתל אביב להיינץ ונירה ציפר, שעלו ב-1949 מטורקיה. נקרא על שם דודו בנימין פרחי (בנג'י) שנפל בקרב על משלטי חוליקאת במלחמת העצמאות. אביו היינץ, יליד וינה, היה מהנדס חשמל ועבד בחברת החשמל, ואמו הייתה רופאה ועבדה בקופת חולים. המשפחה גרה בשכונת אפקה וציפר למד בתיכון אליאנס, שם רכש לדבריו את אהבתו לתרבות הצרפתית.
פעילות עיתונאית ופובליציסטית.
מינואר 1987 ציפר עורך את המדור "תרבות וספרות" בגיליון יום שישי של העיתון "הארץ", ומפרסם בו לעיתים קרובות גם טור אישי. בשנת 2004 החל לכתוב ב"הארץ" גם את הטור "הטלוויזיה של השבוע" (במקומו של יורם ברונובסקי שהלך לעולמו), העוסק בתרבות הטלוויזיונית הישראלית.
משנת 2005 החל לפרסם בלוג באתר "הארץ", בשם "לא בבית ציפרנו". חלק מהרשימות בבלוג מבוססות על הטור "ציפרלנד" שפרסם בעיתון מדי יום שישי. הבלוג עורר תגובות רבות בשל התעסקותו הפרובוקטיבית והעוקצנית בנושאים רגישים כמו השואה, גלותיות, הומוסקסואליות, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, השוואה בין תרבות ארצות המערב ותרבות ארצות ערב ועוד. לדוגמה, בטור שכותרתו "המתים לפחות כבר לא יראו את ההתבהמות של ישראל" קישר ציפר בין סביאת מזון מהיר לבין חדירת כוחות צה"ל לרצועת עזה.
את טורו בנושא הטקס הצבאי לציון יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, חתם בקריאה לחיילי צה"ל להיות נרפים וחלשים מכיוון שזוהי "הדרך היחידה להחזיר את ישראל למסלול הנכון".
במחצית השנייה של שנות 2010, פנה ימינה בתפיסותיו הפוליטיות. בשנת 2015 יצא להגנתה של אשת ראש הממשלה, שרה נתניהו, ובהמשך תיאר בהתפעלות את ביקורם של שרה ובנימין נתניהו בביתו. העיתונאים גל אוחובסקי וב. מיכאל מתחו עקב כך ביקורת חריפה על ציפר. בשנים 2016–2017 ביטא בפומבי את אהדתו למתנחלים ואת זלזולו העמוק כלפי השמאל הישראלי. תשע שנים לאחר שפרסם מאמר בו קרא לחסידי חב"ד שמניחים תפילין בכותל המערבי "ציידי נפשות" נצפה בשנת 2017 בני ציפר מניח תפילין בעמדת חב"ד בכותל המערבי בטענה "שיניתי את דעתי מאז. אני מניח תפילין מדי פעם, ובכל פעם שאני בא לכותל ומניח תפילין – הבקשות שלי מתקבלות. היום אני אדם מאמין מאוד בקיומו של הקב"ה".
במרץ 2016 כתב בטורו ב"הארץ": "אמנים, מגתה ועד אייל גולן, מרחפים בתוך שיכרון אוויר הפסגות של העשייה האמנותית, אך מוכרחים גם לחוש באינטנסיביות את הדברים הנחשבים הכי נמוכים ויצריים בחיים, כגון משגלים עם מעריצות צעירות. בלעדי זה לא תהיה יצירה, עם כל הצער שעלול הדבר להסב לצעירות הללו, שחייהן אולי נפגעו", ובכך עורר זעם בציבור. בעקבות הסערה החליט עורך "הארץ" אלוף בן על הורדת טורו של ציפר. ב-9 במרץ 2016 פרסם טור אחרון במדור "ציפרלנד", ובו התנצל על דבריו. הביקורת על ציפר ועל "הארץ" נמשכה גם לאחר ההודעה על הורדת טורו של ציפר.
סטודנטים במכללת ספיר התלוננו בפני ההנהלה על הערות גזעניות כביכול שכתב ציפר כנגד עדות המזרח. ההנהלה השיבה כי "דבריו של בני ציפר לא מתיישבים עם דעותינו, וגם אותנו הם מטרידים" אך לדבריה חופש הביטוי מתיר לו לאומרם.
החל משנת 2016 ציפר הגיש פינת ביקורת מסעדות בתוכנית 'כלכלי בלילה' בערוץ 20.
בשנת 2020 הצטרף כחבר פאנל קבוע בתוכנית "הפטריוטים" של ערוץ 20.
בשנת 2021 השתתף בתוכנית המציאות "בואו לאכול איתי", שם חשף בפני המשתתפים ששקל אורח חיים הומוסקסואלי בעברו, "יש הרבה אנשים שיש להם כל מיני מאוויים. בגיל הזה שמהססים אם אתה גיי או לא, החלטתי להיות סטרייט".
השכלה וחיים אישיים.
בוגר תואר ראשון בספרות צרפתית בחוג לתרבות צרפת באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית.