באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי 2017 סיים גולומייב במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.73 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 21.69 שניות, ועלה שלישי לשלב חצי הגמר. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 21.71 שניות ועלה שישי לגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 20 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.88 שניות, במקום 20 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.85 שניות, מבמקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:16.92 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.87 שניות, התוצאה השישית בטיבה בשלב המוקדמות מבין כל השחיינים ובמקום 14 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:35.93 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.73 שניות, התוצאה השלישית בטיבה בשלב המוקדמות מבין כל שחייני החופשי.
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד באוגוסט 2018 זכה גולומייב במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 21.44 שניות, אחרי בן פראוד מבריטניה (21.34 שניות) ולפני אנדראה ורגני מאיטליה (21.68 שניות). בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 21.68 ועלה ראשון לשלב חצי הגמר. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 21.52 שניות ועלה רביעי לשלב הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.19 שניות, במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.52 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.51 שניות.
סגן אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בסוף יולי 2019 זכה גולומייב במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בצוותא עם ברונו פרטוס מברזיל בתוצאה של 21.45 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית שקבע שיא אליפות ושיא לאומי חדש של 21.04 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.29 שניות ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.44 דקות, כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.60 שניות, התוצאה השלישית בטיבה בשלב המוקדמות מבין כל השחיינים.
חייו האישיים.
בשנת 2018 נישא גלומייב לחברתו, לינדזי מורו גולומייב, מאוניברסיטת אלבמה שבה למד.
שנבוב מלגשי
בילבי מלגשי
מחשוב ערפל
מחשוב ערפל (באנגלית: Fog computing) הוא מונח המתאר ארכיטקטורת מחשוב המשתמשת במכשירי קצה כדי לבצע כמות ניכרת של חישוב, אחסון ותקשורת ובכך להגביר את אפקטיביות ומהירות ניתוח הנתונים ולצמצם את העומס על רוחב הפס במחשוב הענן. הרעיון מאחורי השם 'ערפל' הוא מטאפורה לעובדה שערפל הוא הענן הקרוב ביותר לקרקע.
רקע כללי.
עיקר השימוש במחשוב ערפל הוא במערכות ענן גדולות המספקות מבני נתונים גדולים, בהם ישנו קושי הולך וגדל בגישה ספציפית למידע, בשל הכמויות העצומות של המידע שנשלחות בכל פעם. בעזרת מחשוב ערפל, ניתן לעבד את הנתונים באופן מקומי ובכך לקבל מחד זמינות גבוהה יותר בזמן אמת ולחסוך את זמן הגעת הנתונים לענן ועיבודן בו ומאידך לחסוך גם ברוחב הפס, שלולא 'מחשוב ערפל', ספק אם היה מצליח לעמוד בקצב של הגידול בכמות המידע מדי שנה.
רשת ערפל מורכבת ממישור בקרה ומישור נתונים. לדוגמה, במישור הנתונים, מחשוב ערפל מאפשר לשירותי המחשוב להתגורר בקצה הרשת. בהשוואה למחשוב ענן, מחשוב ערפל מדגיש את הקרבה למשתמשי קצה ויעדי לקוח (ומתבטא למשל בעלויות תפעול, מדיניות אבטחה, ניצול משאבים), תפוצה גאוגרפית צפופה ומודעות הקשר (לכל מה שקשור למשאבי חישוב ו- IoT), הפחתת השהיה ורוחב הפס, חיסכון להשגת איכות שירות טובה יותר (QoS) וניתוח קצה / כריית זרמים.
לרשת ערפל חשיבות רבה במימוש החזון המוביל את עולם האינטרנט של הדברים, לפיו רוב המכשירים המשמשים את בני האדם על בסיס יומיומי יחוברו זה לזה.
Openfog.
ב-19 בנובמבר 2015 הקימו סיסקו מערכות, ARN, דל, אינטל, מיקרוסופט ואוניברסיטת פרינסטון את עמותת Openfog, לקידום מחשוב ערפל. מנכ"ל סיסקו מערכות הלדר אנטונס נבחר לנשיא הראשון שלה וג'ף פידר, נשיא IoT Internet, הפך למנכ"ל הראשון שלה.
מחשוב ערפל בישראל.
ב-16 בינואר 2020 הודיע מפקד יחידת ממר"ם, אל"ם ע', על הטעמת מחשוב ערפל לראשונה בצה"ל, מחשוב ערפל שיכונה 'עננון'. מחשוב זה יצטרף ויסייע לענן הפרטי שצה"ל העלה לאוויר ב-2018, מבוסס תשתיות Red Hat.
דן אדרקה
דן אדרקה (יליד 1950) הוא רופא פנימי ואונקולוג ישראלי, מדען, פרופסור לאונקולוגיה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר של אוניברסיטת תל אביב. הקים בשנת 2003 ומנהל את היחידה לגידולי דרכי העיכול במרכז הרפואי תל השומר, יועץ ביחידה לרגולציה של התא במכון ויצמן, חבר בקבוצה האירופאית לקביעת ההנחיות בינלאומיות לטיפול בגידולי המעי הגס.
מתחומי עיסוקו: גידולים סרטניים במערכת העיכול (גידולי המעי הגס, גידולים בקיבה, גידולים בוושט, גידולים בכבד, גידולים ברקמת החיבור של מערכת העיכול (GISTs)).
ביוגרפיה.
יליד 1950. אדרקה הוא בוגר בית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב (1975–1968). שירת בצה"ל במסגרת העתודה האקדמית, כרופא צבאי בתפקיד קרבי ובהמשך עסק במחקר ופיתוח של חיל הרפואה (1979-1976).
בתום השרות הצבאי, בין השנים 1984–1979 אדרקה התמחה ברפואה פנימית במרכז רפואי רבין, ובשנת 1984 עבר לבית חולים איכילוב במינוי של סגן מנהל מחלקה פנימית (1987-1984).
במקביל לעבודתו בבית החולים איכילוב, בין השנים 1995–1983 עסק אדרקה במחקר בסיסי במכון ויצמן, במסגרתו היה שותף לפטנט אשר הביא לפיתוח תרופה לטיפול בדלקת פרקים, בשם אנברל.
בין השנים 1987–1989 המשיך אדרקה במחקר בניו-יורק, במרכז הרפואי אוניברסיטת ניו יורק (NYU). לאחר שחזר ארצה, המשיך במחקר במכון ויצמן במקביל לעבודתו ברפואה פנימית בבית חולים איכילוב.
בין השנים 1993–1998 התמחה באונקולוגיה במכון האונקולוגי בבית החולים איכילוב.
בין השנים 2003–1998 ניהל את המחלקה האונקולוגית בבית החולים איכילוב.
בשנת 2003 עבר למרכז רפואי שיבא, בו הקים את היחידה לגידולי העיכול, אותה הוא מנהל.
אדרקה יועץ מדעי במכון ויצמן למדע (משנת 2015 - הווה).
אדרקה יועץ לחברה העוסקת ברפואה מולקולרית מותאמת אישית – חברת אונקוטסט – טבע (2017 - הווה).
משנת 2014 אדרקה יועץ מדעי לחברות תרופות ועוסק במחקרים בינלאומיים עם צרופי תרופות ביולוגיות ואימונולוגיות חדשניות לקידום הטיפול בגידולי המעי הגס והרקטום, הקיבה וגידולי הלבלב. במסגרת זו אדרקה משלב את הביולוגיה האימונולוגיה והביולוגיה מולקולרית של גידולי דרכי העיכול.
בשנת 2017 הוענק לאדרקה פרס הרופא המצטיין – מבית החולים שיבא.
ממחקריו.
בין מחקריו, מחקרים שמטרתם מניעת הישנות גידולי המעי הגס, מניעת הישנות גרורות כבדיות ומציאת שילוב תרופתי יעיל לטיפול בגידולי הלבלב.
אדרקה ביצע מחקרים מדעיים בתחום ה – (Tumor Necrosis Factor" (TNF" (בשיתוף עם מכון ויצמן). פרסם כ-150 מאמרי מחקר בעיתונים מדעיים.
אדרקה הראה שהשילוב בין התרופה הביולוגית (אווסטין או ארביטוקס) לכימותרפיה הוא זה שמשפיע על תוחלת החיים ועל יעילות הטיפול
חורפן ים
חורפן ים (שם מדעי: Neovison macrodon) הוא מין נכחד ממשפחת הסמוריים, אשר חי במימי מפרץ מיין במזרח אמריקה הצפונית, בקרבת ניו אינגלנד, וייתכן שהיה מצוי באזורים נוספים, דרומיים יותר, במשך תקופת הקרח האחרונה. חורפן זה השתייך לסוג חורפן, ממנו שרד רק המין חורפן אמריקאי, ולא לסוג הסמורים הרגילים ("Mustela").
חורפן זה נתגלה רק לאחר הכחדתו, ותואר בשנת 1903. החורפן ידוע רק משרידי עצמות, בעיקר שרידי שיניים והיה דומה מאוד למין האמריקאי הקיים. יש חוקרים הרואים בו תת-מין של החורפן האמריקאי. הוא ידוע מתיאורים חלקיים של סוחרי פרוות, מהם נראה שהוא נכחד לא יאוחר מסוף המאה ה-19 או מתחילת המאה ה-20.
החורפן דמה בגודלו לחורפן הרגיל אך התקיים סמוך לחוף הים באזורים סלעיים מקונטיקט ורוד איילנד ואכלסו גם את מפרץ פאנדי. ממצאים התגלו גם בנובה סקוטיה וגם במסצ'וסטס. באורח חייו חורפן זה דמה ללוטרות וככל הנראה מילא גומחה אקולוגית דומה. הייתה לו דו-צורתיות זוויגית, בה הזכרים היו גדולים יותר מהנקבות והוא היה מותאם לחיים בחופי הים. הוא ניזון מדגים (בעיקר ממשפחת הקוטוסיים) ומחלזונות ימיים אותם תפס במים. דבר זה ידוע משרידי מזונו שנתגלו כשהם מפוצחים.
למרות תפוצתו ושגשוגו בחלקים מסוימים, גרם ציד הפרוות להכחדתו המהירה. התיעוד האחרון של חורפן זה בטבע היה ב-1894.
חורפן ימי
חורפן (סוג)
חורפן (שם מדעי: Neovison) הוא סוג טורף ממשפחת הסמוריים, בו מצוי כיום רק המין חורפן אמריקאי ("Neovison vison"), אך בעבר השתייך לסוג גם המין חורפן ים ("Neovison macrodon"). הוא כלול בקבוצה הלא טקסונומית "חורפן", בה כלול גם המין חורפן אירופי מהסוג סמור ("Mustela"), בו נכלל גם המין האמריקאי במקור.
מיני החורפן ידועים בפרוותם העבה והחמימה, ממנה נוצרה תעשיית פרוות יוקרתיות שדיללה את אוכלוסייתם עד שהחורפן האמריקאי הפך למוגן בטבע. החורפנים הם יונקים מימיים מותאמים לחיים בנהרות ובביצות והמין הימי חי גם בחוף הים. שני המינים קיימים רק באמריקה הצפונית, אך החורפן האמריקאי הופץ בידי האדם לאזורים נוספים.
גן ירק
אן פיליפס
אן פיליפס (באנגלית: Anne Phillips; 1803-1862) הייתה גאולוגית בריטית. היא נודעה בגילוי של קונגלומרט, שעזר להבהיר את ההיסטוריה של גבעות מלברן. ועזרה לאחיה הגאולוג ג'ון פיליפס.
חיים.