גורמים פנימיים.
הורמוני צמיחה, גודל הייחור וגיל הצמח.
גורמים חיצוניים.
חום, לחות, אור, אוויר, מינרלים, עונתיות, חומרי הזנה, וסוג המצע.
הרכבה.
הרכבה אינה שיטת ריבוי אלא שיטה שנעזרים בה לריבוי. רקמות חיות מצמח אחד מתאחות עם רקמות חיות מצמח אחר ויוצרות צמח שלם. בתהליך ההרכבה משתמשים בגזע צמח המתאים לאדמה מסוימת כדי לגדל צמח שאינו מסוגל לצמוח באותה אדמה או כדי לזרז צמיחה ומתן פרי של צמח מבוקש. ההצלחה תלויה בקרבה הגנטית: מאותו המין או בין מינים מאותו הסוג ולעיתים רחוקות גם בין סוגים שונים מאותה משפחה.
הברכה.
שיטה המאפשרת יצירת שורשים מן הענף בעודו קשור לצמח האם (על ידי חיתוך קל בתחתית הענף להאצת השרשה), לאחר ההשרשה הענף ינותק.
שיטות הברכה שונות
פקעות ובצלים.
צמחים אשר להם בצל או פקעת, נקראים גאופיטים. איברים תת-קרקעיים אילו משמשים כמאגר מזון וכאמצעי לרבייה וגטטיבית.
ריבוי בתרביות רקמה.
קבלת צמחים שלמים לאחר גידול קטעי צמח (פיסת עלה, קודקודים, שורש וכדומה) על מצע מזון מלאכותי, סטרילי ובתנאים מבוקרים של טמפרטורה ולחות.
מחלקי הצמח מתפתח קאלוס (צבר של תאים לא ממוינים) וממנו מתפתחים שורשים ונצר.
יתרונות:
המצע מכיל: מים, חמצן, סוכר, חומצות אמינו, מינרלים (חנקן, אשלגן, זרחן, סידן ועוד), מווסתי צמיחה (אוקסין להצמחת שורשים וציטוקינין להצמחת הנצר) וויטמינים.
חסרונות הרבייה הווגטטיבית.
צמחים שנוצרים ברבייה וגטטבית מצמח מקור אחד או מתא מקור אחד הם שיבוטים בעלי מטען גנטי זהה, ולכן הם עלולים להיפגע ביתר קלות ממחלות. כאשר לא קיימת שונות גנטית בין הצמחים, אם יש מזיק שפוגע בצמח אחד, כל הצמחים האחרים שמטענם הגנטי זהה ייפגעו גם הם בסבירות גבוהה.
ניתן לראות כי מבחינה אבולוציונית יש יתרון לצמחים הנוצרים ברבייה זוויגית, באמצעות זרעים, ולכן צמחים רבים משקיעים משאבים יקרי ערך על מנת להתרבות בדרך זו.
מרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי
מרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי (קיו-ג'יטאי - 大東亞共榮圈 שין ג'יטאי - 大東亜共栄圏. מבוטא דאי-טו-אה-קיו-אה-איקן) הוא מושג שרווח באימפריה היפנית, במיוחד בזמן מלחמת העולם השנייה, וייצג את הרצון ליצור גוש של מדינות אסיאתיות בהנהגת יפן, החופשי מהתערבות מערבית וזאת כחלק מקידוש עקרון הפאן-אסייתיות, בו היפנים דגלו.
היה זה אחד ממספר סיסמאות ורעיונות ששימשו את היפנים בהצדקה למדיניות ההתרחבות הטריטוריאלית והתוקפנות במזרח אסיה בשנות ה-30 ובזמן מלחמת העולם השנייה.
בתקופה זו רבות מן המדינות שנכבשו על ידי יפן נשלטו באופן פורמלי על ידי ממשלות בובה, אשר עשו את רצונה של יפן, ושיעבדו את צורכי האזרחים ואת כלכלת מדינותיהן לצרכיה של המדיניות היפנית, בהצדיקן את פעולותיהן אלו ברצונן במרחב אסיאתי מאוחד החופשי מהשפעה אירופית או אף מנוגד לה. היה זה רעיון שהתפתח בחוגי הצבא היפני, ומיוחס לגנרל האצ'ירו אריטה ששימש בתקופה הרלוונטית כשר החוץ היפני, והיה מעין אידאולוג של ההתפשטות הצבאית היפנית. "מזרח אסיה רבתי" היה המונח היפני, שנאסר לשימוש לאחר מלחמת העולם השנייה, שהתייחס למזרח אסיה, דרום-מזרח אסיה, והאזורים הסמוכים.
הרעיון של מרחב השגשוג הכלכלי המשותף הוכרז באופן רשמי על ידי שר החוץ היפני יוסוקה מצואוקה ב-1 באוגוסט 1940 במסיבת עיתונאים, אך צורות שונות של רעיון זה רווחו בחשיבה ובתעמולה היפנית מזה שנים. מנהיגי יפן התעניינו ברעיון מזה זמן רב, ברצונם להרחיב את ההשפעה היפנית וליצור אימפריה על פי המודל המערבי, באמתלה של שחרור העמים האסיאתים מן האימפריאליזם של מדינות המערב.
התעמולה היפנית כללה מושגים כ"אסיה לאסיאתים" ודיברה על הצורך לשחרר את עמי אסיה מכוחות המדינות האימפריאליסטיות המערביות. במקרים מסוימים התקבלו הכובשים היפנים כמשחררים, כאשר גירשו את הבריטים, צרפתים, וכוחות של מדינות אירופאיות אחרות. אך הברוטליות של הכיבוש היפני, והגזענות בה נקטו כלפי תושבי המדינות שכבשו הובילו ליחס שלילי מן האוכלוסייה שראתה בהם לבסוף כובש זר, כשם שהיו אנשי המערב, ולרוב אף גרועים מכך. עם כניעת האימפריה היפנית וסיום מלחמת העולם השנייה התמוטט "מרחב השגשוג המשותף".
המושג נחרת בצורה שלילית בשיח של מדינות דרום מזרח אסיה המזהים מושגים כ"מזרח אסיה רבתי" עם שנות הכיבוש היפני. זהו אחד הקשיים העומדים בפני כינוסי "ועידת מזרח אסיה" שהחלו בשנת 2005, העוסקים בניסיונות להקים קהילה מזרח אסיאתית חזקה ומאוחדת יותר.
הטרוגניות
הטרוגני
הומוגניות
אריתמטיקה של נגזרות
יריחו 941
אורסולה מלבין
אורסולה מלבין (Ursula Malbin; 12 באפריל 1917 – 3 ביוני 2020) הייתה פסלת ישראלית.
ביוגרפיה.
מלבין נולדה בברלין, בירת הקיסרות הגרמנית למשפחה של רופאים. בשנת 1939 נמלטה לז'נבה שבשווייץ ובה למדה באקדמיה לאמנות והחלה את דרכה האמנותית. במהלך לימודיה פגשה את הפסל הנרי פיקוט (או פאגוט) ונישאה לו.
הנרי הפך במהרה לפסל מפורסם ומצליח ולאט לאט הצליחה גם אורסולה לזכות בהכרה למרות היותה אישה במקצוע גברי. בתחילת דרכה חתמה על פסליה בשם משפחתה בלבד, וזאת כדי שיקשה לזהות שמדובר בפסלת.
מלבין הגיעה לראשונה לישראל ב-1964 כתיירת, ובשנת 1967 החליטה לרכוש בית מגורים בעין הוד. מאז היא חילקה את זמנה בין בתיה - זה שליד ז'נבה וזה שבעין הוד. גם דרכה האמנותית הייתה מחולקת. בעין הוד היא קיבלה השראה ותכננה את הסקיצות לפסלים ואילו את היציקה עצמה היא ביצעה בשווייץ.
רוב פסליה היו דמויות, הן של נשים הן של ילדים והן של גברים, ועליהם זכתה בפרסים שונים שהחשוב שבהם הוא פרס האקדמיה הצרפתית לאמנות.
אחרי שיצקה מספר פסלים והעמידה אותם בחצר ביתה בעין הוד, הפך המקום לאתר ביקור. כשראתה זאת ומתוך רצון להציג את עבודותיה בפני הציבור הרחב הגתה את רעיון הקמת גן פסלים.
את גן הפסלים בחיפה (הנמצא בשדרות הציונות 114) בנתה מכספה ותרמה לו את כל 29 הפסלים המוצבים בו, ואחרי שאחד הפסלים העשוי מ-200 ק"ג ברונזה נגנב, תרמה פסל חליפי.
נפטרה בשווייץ ב-3 ביוני 2020.
המלחמה הרוסית
סלט ירוק
סלט ירוק הוא סלט המבוסס על ירקות עלים כגון חסה, רוקט (ארוגולה), תרד ועוד. נהוג לתבלו במלח וברוטב כגון שמן, חומץ, מיץ לימון, רוטב חרדל ודבש, רוטב אלף האיים, רוטב שום. יש המוסיפים לו בצל, רצועות פלפל או פלחי עגבנייה.
סלט קיסר הוא סוג של סלט ירוק.
בית סיטון
קתדרלת פרייבורג
קתדרלת פרייבורג (גרמנית: Freiburger Münster פרייבורגר מינסטר) היא קתדרלה גותית בעיר פרייבורג, גרמניה.
היסטוריה.
הכנסייה נבנתה במספר שלבים. השלב הראשון היה החל מ-1120 באדריכלות רומנסקית תחת השגחתו של קונרד הראשון מבוהמיה והמשיך אף לתחילת המאה ה-13. השלב השני החל ב-1210 ואילו השלב הגותי החל ב-1230. בשנים 1230–1320 נבנתה הכנסייה מחדש מאבן חול אדומה בסגנון גותי בשל. הבנייה הסתיימה רשמית ב-1513 אך בשנים 1515–1530 נעשו בכנסייה שיפוצים.
הקתדרלה הייתה בבעלות אנשי העיר פרייבורג והם מינו אוצר מטעמם שיטפל בה. רק ב-1827 קיבלה העיר מעמד של בישופות והכנסייה הפכה לקתדרלה. כדי לשמר את הקתדרלה, נוסדה עמותת Freiburger Münsterbauverein המשקיעה מיליונים בשימור ותחזוקת הקתדרלה וכיום היא בעלת הקתדרלה.
אדריכלות.
חוץ.
חזיתה המערבית של קתדרלת פרייבורג ייחודית בשל היותה מורכבת ממגדל גבוה בודד הנמצא במרכזה עם שער יחיד, ובראשו צריח תחרה בסגנון גותי גרמני. המגדל, שמתנשא לגובה 116 מטר, הושלם באורח נדיר עוד בימי הביניים (1320). המגדל מתחיל כמרובע בבסיסו ואז משתנה למעושר ואחר כך למתומן, מעליו הצריח. באורח נס, שרד המגדל את ההפצצות על העיר במלחמת העולם השנייה והחלונות, שהוסרו ממנו, לא נפגעו גם הם. כמו כן, עקב גובהו הרב הצריח התנודד עקב הרוחות ולכן חובר בעוגני עופרת לבסיסו במגדל. במגדל 16 פעמונים, העתיק שבהם, מ-1258, נקרא "הוזאנה" ושוקל 3,290 ק"ג. על המגדל אמר ההיסטוריון השווייצרי יעקב בורקהרדט שזהו המגדל הכי יפה של הנצרות.
ממדי הספינה הראשית הם אורך של 116 מטר ורוחב של 30 מטר.
לקתדרלה בית רוחב מנוון, שאיננו בולט מעבר לספינה הראשית (ובכך לא יוצר צורת צלב). חזיתו הדרומית כוללת 3 שערים בסגנון הרומנסק ולפניהם מבואה מקורה. בית המקהלה מוקף בקפלות צידיות, המשתרעות מסביב לאפסיס ומסביב לקירות הדרומיים והצפוניים. במפגש שבין בית המקהלה לבין מקום המצלב, מצויים שני מגדלים על בסיס רומנסקי המסתיימים בצריחי תחרה מחודדים אך נמוכים.
פנים.
פנים הקתדרלה כולל שני מזבחים חשובים: המזבח הראשי מאת האנס בלדונג, ומזבח בקפלה צידית מאת הנס הולביין.
הגילדות השונות בעיר תרמו את חלונות הוויטראז' וסמליהן מופיעים על החלונות. הצבע האדום העז המופיע בחלק מהחלונות הוא לא תוצאה של צבע אלא של נידוף ננו-חלקיקי זהב בעת קישוט החלונות (ראו קולואידים ופלזמון שטח).
אינטרפול (להקה)
אינטרפול (באנגלית: Interpol) היא להקת רוק אלטרנטיבי אמריקנית מהעיר ניו יורק. הלהקה נוסדה בשנת 1997, וחבריה המקוריים היו פול בנקס (גיטרה, שירה), דניאל קסלר (גיטרה, קולות), קרלוס דנגלר (בס, קלידים) וגרג דרודי (תופים, כלי הקשה).
דרודי עזב את הלהקה בשנת 2000 והוחלף בסאם פוגרינו. בשנת 2010, זמן קצר לאחר סיום הקלטת האלבום הרביעי של הלהקה, עזב דנגלר לטובת פרויקטים אישיים.
אינטרפול היא אחת הלהקות שמקושרות לסצנת מוזיקת האינדי של ניו יורק, והייתה אחת מכמה להקות שצמחו מתוך תחיית הפוסט-פאנק של שנות ה-2000. מלבד המילים, אותן כותב בנקס, הלהקה מחברת את כל השירים ביחד, ואינה "להקה של איש אחד".
הלהקה מושוות פעמים רבות ללהקות פוסט-פאנק כמו ג'וי דיוויז'ן והקאמלונס.