הביקור הגדול ביותר בקפריסין מקטר התקיים באפריל 2010 כאשר אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני ביקר אצל נשיא קפריסין דימיטריס כריסטופיאס. שיתופי הפעולה המדיניים העיקריים בין המדינות הם בעיקר בתחום הנדל"ן והפיתוח. בביקור באפריל 2010 חתמו קפריסין וקטר על הסכם ובו מצהירה קטר כי היא תעזור לפתח מלון גדול בניקוסיה. עד שנת 2011 התנפח ההסכם ועד חתימתו הסופית התחייבה קטר לבנות שכונה חדשה בניקוסיה שתכלול: מלון חמישה כוכבים, קניון גדול, מגדלי משרדים ובנייני דירות. נכון להיום קטר מקיימת את ההסכם והשכונה נמצאת בבנייה.
היבוא של קפריסין מקטר כמעט הוכפל מ-2006 ל-2010, בעוד היצוא שלה עלה ביותר מ-50%. בשנת 2010, קטר הייתה היבואנית העשרים ושתיים בגודלה לקפריסין.
איניגו מונטויה
איניגו מונטויה (Inigo Montoya) הוא דמות בדיונית מן הספר "הנסיכה הקסומה", שכתב ויליאם גולדמן, ומהסרט באותו השם. בסרט מגלם את הדמות מנדי פטינקין.
ביוגרפיה.
עברו של איניגו.
איניגו נולד בכפר הררי בספרד. אביו דומינגו מונטויה, נחשב ליצרן החרבות הטוב בעולם (אמו נפטרה כשנולד), אך עקב חוסר הרצון שלו להתעסק עם אצילים עשירים ונפוחים הוא מתגורר בהרים בעוני, כשחברו יסטה, יצרן החרבות (הפחות מוצלח) ממדריד, חי בעושר, אך כשיסטה צריך לייצר חרב שמעבר ליכולותיו, הוא פונה לדומינגו. ברוב הפעמים סירב דומינגו משום שהיו אלה חרבות קלות מדי בשבילו ורובן בשביל עשירים ממדריד ומברצלונה (שאותם לא אהב במיוחד).
יום אחד מגיע לדומינגו לקוח שמבקש שייצרו לו חרב שתתאים למומו – ביד ימינו יש לו שש אצבעות. דומינגו נענה לאתגר ולאחר שנה וחצי של עמל קשה מצליח לייצר את מה שלפיו היא החרב הטובה בעולם, חרב שש האצבעות. לאחר שנה מגיע האציל בעל שש האצבעות מחזיק את החרב, מזלזל בה ודורש לשלם עשירית מן המחיר. דומינגו, שנעלב מכך שחרבו לא זוכה להערכה, מעניק אותה לבנו איניגו ומיד, באבחת חרב אחת, האציל הורג את דומינגו. איניגו מזמין את האציל לדו-קרב כדי לנקום. אך איניגו בן האחת-עשרה מפסיד והאציל מצלק אותו בפניו כתזכורת לכך. לאחר רצח אביו איניגו מתחיל באימונים להיות אומן החרבות הטוב בעולם, כדי שיוכל לנקום ברוצח אביו. במשך שנים רבות הוא מתאמן, ובסופם מגיע ליסטה, חברו של אביו, לשאול להערכתו, יסטה אומר לאיניגו שהוא וחברו דומינגו הלכו פעם למופע של אשף סייף, שהיה יותר טוב ממה שאיניגו עכשיו, אך כל אשפי הסייף מתו והוא מכתיר את איניגו לסייף הטוב בעולם. לאחר ביקורו אצל יסטה יוצא איניגו למסע לחפש את רוצח אביו אך לא מצליח למצוא אותו. לאחר שנים של חיפוש, והתמכרות הדרגתית לשתיית אלכוהול ולאחר שמצבו בכי רע, מסית אותו פושע בשם ויזיני להיות שותף לחבורת הפושעים הטובה בעולם, שם הוא פוגש את חבריו החדשים.
לאחר מות ויזיני.
לאחר מותו של ויזיני, לאיניגו ולפזיק אין מה לעשות עם חייהם, איניגו מחליט לעזור לווסטלי כדי שאחר כך יהיה מפקדם. הם מצילים אותו והולכים איתו למקס-נס (מקס-בעל הנס), עושה הניסים הקודם של המלך. מקס מרפא את ווסטלי והם פורצים לארמון. איניגו רואה את האיש בעל שש האצבעות ואמר לו את משפט המחץ:
והרוזן רוגן, בעל שש האצבעות, נקלע לקרב מול הסייף השני הכי טוב בעולם (לאחר ניצחונו של ווסטלי). למזלו של רוגן, ברשותו פגיון פלוריני משולש והוא זורק ופוגע בבטנו של איניגו. למרות הפציעה הקשה ממשיך איניגו להילחם ולא נכנע. בסוף נכנע רוגן ואומר לאיניגו את משפטו האחרון בהחלט: "כל מה שאתה רוצה רק אל תהרוג אותי!" אך איניגו עונה לו: "אני רוצה את דומינגו מונטויה בחיים! בן כלבה!" ולא חס עליו.
בסרט.
בסרטו של רוב ריינר, לאחר שאיניגו הורג את הרוזן רוגן, הוא מחפש כיוון חדש בחיים, כי את כל חייו הקדיש לנקמה ברוגן. אז ווסטלי מציע לו להפוך לפיראט רוברטס.
מראהו.
בסרטו של רוב ריינר לאיניגו שיער שחור ארוך, ווסט כהה וחולצה בצבע חקי.
בתינוקת של בטרקאפ.
ב"תינוקת של בטרקאפ" רואים את הצד הרגיש של איניגו - מגלים שהוא מאוהב במישהי שפגש באימוני הנקמה ברוזן רוגן, כשהגיע לארמון באיטליה כדי לאמן את מוחו אצל האלוף פיקולי. הוא פגש שם עלמה צעירה ששמה ג'ולייטה, השניים התאהבו, איניגו סיפר לה על טבח אביו והרוזן רוגן והיא סיפרה לו שהיא משרתת בארמון והיא גרה בו עם אמה מאז שהיא נולדה. יום אחד הרוזן (לא רוגן) נכנס לארמון כשהיא ואיניגו רקדו בנשף שהיא ארגנה לכבודו, השניים התחבאו כל אחד במקום אחר, אך הרוזן מצא אותם. איניגו ניסה להגן עליה ולהסביר שהיא נולדה בארמון והיא גרה בו עם אמא שלה והרוזן צעק "אמא שלה הייתה אישתי!!!" אך הדבר היחיד שג'ולייטה אמרה לאנייגו היה "אבא מחבב אותך". איניגו וג'ולייטה המשיכו לרקוד לזמן מה אבל לאחר מכן איניגו הסביר לה שאם היא הבת של הרוזן זה אומר שהיא רוזנת ואם היא הרוזנת זה אומר שהיא שיקרה לו! אך ג'ולייטה הסבירה שהיא שיקרה לו כי לא רצתה שישפוט אותה לפי תוארה או כספה אלא לפי מה שהיא. איניגו וג'ולייטה המשיכו לרקוד ואיניגו היה מאושר כמו שלא היה מאושר מאז מות אביו. בסוף הם נפרדו.
במב&quot;ח
במב"ח (ראשי תיבות של "בן משק בשנת חופש") הוא עובד שכיר צעיר, לרוב מיד לאחר שירות סדיר בצה"ל, אשר גדל בקיבוץ ועובד בקיבוץ אחר. אף על פי כן, במשך השנים התקבלו כבמב"חים גם מכלל ההתיישבות העובדת, ומתקבלים גם תושבי ערים במקרים מסוימים. הבמב"ח מועסק במגוון ענפי המשק הקיבוציים, כגון חקלאות, תעשייה וגם בחינוך ובענפי שירות כגון חדר האוכל והמכבסה. המושג מתייחס לשני המינים.
להבדיל ממתנדבים אשר הגיעו לעבוד בקיבוץ במסגרת הרפתקה עבור צעירים מחו"ל, הבמב"חים הם צעירים ישראלים אשר מגיעים לעבודה בקיבוץ לצורכי פרנסה מעבודה לצורך מימון של טיול אחרי צבא או של לימודים לתואר אקדמי. מדיניות הקיבוצים המסורתית הייתה כי צעירים מהקיבוץ יכולים לעבוד בקיבוצם שלהם, אך הם לא יכלו לקבל על כך שכר בגלל עקרון שוויון ערך העבודה. כתוצאה מתהליכי ההפרטות בקיבוצים בשנות התשעים ואילך, במיוחד ככל שהקיבוץ היה עמוק בתוך מודל העצמאות הכלכלית והפסיק להתנהל בשיטות המסורתית, עלה הצורך של הצעירים לכלכל את עצמם והם נזקקו לדרכים יצירתיות לשם כך. הדרך, אם כך, הייתה נוחה לאותם צעירים ממספר סיבות:
מבחינת העסקים הקיבוציים, המפעלים התעשייתיים, החקלאות וענפי השירות, היה יתרון בהעסקת בני קיבוץ מאחר שאלה היו רגילים למנטליות הקיבוצית והיה נוח ליצור הבנה בין הדרג הניהולי לבין העובדים, שיקול נוסף הוא מערכת הקשרים בין חברי קיבוצים שונים שמאפשרת לברר פרטים על מועמד בשיחת טלפון. באותה תקופה בה החלו הבמב"חים לא היה נהוג כמעט כלל להעסיק עובדים שכירים (עובדים שאינם חברי אותו קיבוץ), למעט בעלי מקצוע ייחודיים שלא נמצאים בקיבוץ עצמו וכך כמעט כל כח האדם היה מבוסס על מה שקיים באותו משק קיבוצי. כתוצאה מכך, גם תשלום שכר לאדם זר נתפש כדבר בזוי המוריד מערך העבודה.
בני הקיבוץ אשר נזקקו לכסף למטרות שהוזכרו נתפסו בעיני הקיבוצים האחרים כבעלי חריצות, יוזמה וראיית העבודה כערך מחייב וגם היה נדמה שבאופן זה הם יעדיפו להישאר בקיבוצים ולא לעבור לעיר ולכן, תשלום לצעירים בני קיבוץ נראה כפשרה לגיטימית כדי לפתח את העסקים המקומיים וגם לעזור לדור הצעיר. מבחינת הקיבוצים, שהם בעלי אותם עסקים, היה משתלם לבצע אף "החלפות" בין קיבוצים כך שכל קיבוץ שלח במב"חים לקיבוץ האחר.
מייקל גרגר
מייקל גְרֶגֵר (Michael Herschel Greger, נולד ב-25 באוקטובר 1972), הוא רופא, סופר ומרצה אמריקאי. הוא ידוע כפעיל בתחום הטבעונות, ומנהל אתר אינטרנט פופולרי להפצת מידע מדעי עדכני על תזונה צמחית. בנוסף על עבודתו באתר, הוא נושא הרצאות שנתיות לסיכום המחקר המדעי באותה שנה, וכתב מספר ספרים בנושא הקשר שבין תזונה ותחלואה.
חייו.
מייקל גרגר נולד למשפחה יהודית אמריקאית. אחד הדברים שדחפו אותו ללמוד רפואה היה אירוע בילדותו, בו סבתו חולת הלב גססה ונשלחה למות בבית, מכיוון שלא היו כלים לטיפול בה. במקום זאת המשפחה שלחה אותה אל ד"ר נתן פירטיקין (מחלוצי הטיפול בעזרת תזונה) בעקבות כתבה אודותיו בתוכנית "60 דקות"; הוא טיפל בסבתא החולה בעזרת תזונה, והיא נרפאה, דבר שהוגדר כבלתי אפשרי בזמנו. המקרה מופיע בביוגרפיה של פירטיקין. האירוע השפיע עמוקות על גרגר והוא החליט ללמוד רפואה.
גרגר הוא בעל תואר דוקטור לרפואה (M.D) מאוניברסיטת טאפטס עם התמחות כתזונאי קליני. בספרו "איך לא למות" כתב גרגר כי התקבל ל-19 בתי ספר לרפואה ובחר דווקא בטאפטס, בגלל תוכנית ההכשרה התזונתית שלהם (קורס אחד בן 21 שעות). הוא גם בוגר אוניברסיטת קורנל לחקלאות.
מנעוריו נבטה בו ההבנה שרפואה ותזונה הולכים יד ביד, ואף על פי שנתקל במהלך חייו במתנגדים רבים לשיטתו, דעתו רק התחזקה. הוא אף מספר שבראיון הקבלה לבית הספר לרפואה, הרופא שראיין אותו הביע דעה נחרצת נגד הרעיון שתזונה מחוללת מחלות או לחלופין עשויה להיות שיטת טיפול בהן. אחרי שסיים את לימודי הרפואה הוא טען שידן של חברות התרופות על העליונה, ושרוב הרופאים מעדיפים לרשום תרופות או לבצע ניתוחים, לדבריו "טיפולי אינסטלציה", במקום לטפל בשורש הבעיה הנובעת מאורח חיים לקוי. גרגר טען שקיים בסיס מוצק ומוכח לכך שתזונה ואורח החיים מועילים לטיפול במחלות, ושהמידע איננו נגיש לציבור ואף רופאים מתעלמים ממנו. בעקבות זאת החליט על הקמת אתר אינטרנט ומתן הרצאות מדעיות בנושא רפואה ותזונה כדי להנגיש את המידע לציבור הרחב.
קריירה.