חייקין הוא בן לגזע חוצני, זהה מבחינה ביולוגית לבני האדם, אך מפותח יותר טכנולוגית. הוא נוסע בחשאי לכדור הארץ לצורך מחקר. במוסקבה אנשים מתאספים בשטחים פתוחים על מנת לצפות בתופעה החריגה של גשם מטאורים. חללית חוצנית פוגעת במטאורים ומתחילה לאבד שליטה. חיילי צבא רוסיה שמגלים את החללית מחליטים להפיל אותה באוויר. החללית נאלצת לבצע נחיתת חרום ונוחתת בלב רובע צֶ'רטָנוֹבוֹ במוסקבה, תוך הריסת מספר בתים שהביאו למותם של מאות אנשים.
ראשי משרד ההגנה הרוסי והמרכז הלאומי לניהול הגנת הפדרציה הרוסית מחליטים יחד עם הקצין הבכיר ולנטין לבדב להמתין להתפתחות האירועים ולא לצאת לעימות חזיתי מאחר שהחללית לא ניסתה לתקוף. מתברר כי גזע החוצנים בחללית מנסים לתקן את חלליתם הפגועה. משרד ההגנה מחליט להציב אבטחה סביב החללית ולהקים גדר סביבה. האוכלוסייה המקומית ברובע צ'רטנובו חשה פגועה והתושבים הצעירים מחליטים לתקוף את החללית ולגרש את הפולשים. במוסקבה מוכרז מצב חרום.
יוליה לבדבה היא תלמידת בית ספר, בתו של הקולונל ולנטין נפגשת עם ארטיום ויחד הם יוצאים להתקהלות התושבים סביב לחללית החוצנים. אביה של יוליה, ולנטין, הוא איש צבא קשוח שכמעט לא נמצא בבית וחייה האישיים של יוליה אינם מעניינים אותו ויחסיו עם בתו עכורים. במהלך נחיתת החללית ברובע נהרגת חברתם של יוליה וארטיום, סבטלנה מורוזובה, מה שמעלה את כעסם של השניים כנגד הגזע הפולש. יחד עם חברים נוספים מהרובע הם מתקרבים לאזור הסגור ומקום הימצאה של החללית ושם הם פוגשים את חייקין, עטוי שריון בטכנולוגיה גבוהה. החייזר מציל את יוליה מנפילה בגובה רב, אך הוא עצמו נפגע מהתקפותיהם של ארטיום וחבריו.
החברים מוצאים לאחר מכן את השריון עצמו ולוקחים אותו למוסך שלהם על מנת לחקור את תכונותיו בעוד חייקין מאבד את הכרתו. יוליה חוזרת אליו מאוחר יותר בשעת לילה, נחושה לעזור לו לחזור לעצמו ולסייע לו לעזוב את כדור הארץ.
חיילי צבא רוסיה מוצאים אובייקטים שונים של חייקין ולוקחים אותם למעבדה לצורך מחקר. כאשר חייקין חוזר לעצמו, יוליה קוראת לו חריטון, בשל מראהו האנושי. הוא מספר בקצרה את מטרת ביקורו ומבקש ממנה לעזור לו לקבל בחזרה את חפציו. יוליה מגרשת אותו ובעודו מסתובב ברחובות מוסקבה מבלי להכיר את כללי ההתנהגות הוא מתגלגל לתחנת משטרה מקומית. לאחר שהיא מתלבטת בינה לבין עצמה היא מתרצה לעזור לחייקין ומחליטה להשתמש במעמדה כבתו של קצין צבא בכיר. היא מחלצת את חייקין מתחנת המשטרה ומצליחה לעזור לו להשיב לו את חפציו והשניים מתקרבים זה לזה.
אובדן חיים רבים, כתוצאה מנחיתת החללית, קשיים מקומיים לקבל את נוכחות החללית, כמו גם התפשטות ההיסטריה בתקשורת וברשתות החברתיות הובילו לעלייה בחוסר שביעות הרצון של תושבי רובע צ'רטנובו המבקשים להיפטר מהחייזרים. ארטיום קורא למוסקבאים לצאת למרד נגד השלטון שאינו עושה דבר נגד החללית ולתקוף את החללית על מנת להגן על המדינה מפני פלישת החייזרים. יחד הם פורצים את מחסומי הצבא שהוצבו סביב לחללית ומתקרבים אליה בעוד ארטיום עוטה את שריונו של חייקין ויוצא למאבק נגד החייזרים. ברם, אלה אינם מגלים התנגדות לבני האדם וכל מטרתם הייתה לשמור על הטכנולוגיה שלהם הרחק מידי בני האדם, שאינם יודעים לגלות איפוק ועלולים להשתמש לרעה בטכנולוגיה החייזרית. האירועים נרגעים עד מהרה אך במהומה ארטיום יורה בחייקין שמציל את יוליה אך נפגע בעצמו. יוליה וחייקין מועלים אל תוך החללית כשהקולונל ולנטין בעקבותיהם. הבינה המלאכותית של החללית מספרת לקולונל את מטרות ביקורם של החייזרים ותוכניותיהם ליצור קשרים עם בני האדם וכי חייקין הקריב את חייו למען בתו יוליה.
הסרט מסתיים כשיוליה מספרת ברקע את מחשבותיה ואומרת כי "אמת היא שיצור זר מכוכב מרוחק האמין בנו יותר, משאנחנו האמנו בעצמנו. אנשים אומרים שהם כבר לא יוכלו לחיות כבעבר..."
הפקה.
צילומים.
צילומי הסרט נערכו תחת מעטה חשאיות כבד ברבעים שונים ברובע צ'רטנובו במוסקבה ובמתקני משרד ההגנה הרוסי ובסיוע הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית ובהשתתפות הטכנולוגיה החדישה ביותר. תקציב הסרט עמד על 380 מיליון רובל.
במהלך הצילומים השחקן אלכסנדר פטרוב נפגע ברגלו מזכוכית וגידיו נפגעו. לאחר מכן, נאלץ להצטלם כשהוא עם גבס ברגלו והוחלף על ידי פעלולן בסצנות הפעולה.
צילומי הסרט הושלמו ב-12 בדצמבר 2015.
על עבודת האפקטים הוויזואליים עבדו 255 מומחים מאולפני Main Road Post. העבודה על האפקטים נמשכה שנה וחצי.
שיווק.
הקדימון הראשון לסרט הוצג ב-9 ביוני 2016 בתוכנית "וסטי" של ערוץ רוסיה-1. הקדימון השני יצא בספטמבר 2016 בערוץ ה-YouTube של Sony Pictures שהיו אחראים להפצת הסרט. בנובמבר 2016 יצא הקדימון השלישי.
יציאתו לאקרנים.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-22 בינואר 2017 באולם הקולנוע "פורמולה קינו צ'רטנובו" ברובע צ'רטנובו במוסקבה. הסרט יצא לאקרנים בכלל רוסיה ב-26 בינואר. מאוחר יותר הוקרן גם בסין. הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים ב-74 מדינות.
הסרט הרוויח 44 מיליון רובל ביום הבכורה ב-26 בינואר. בשלושת הימים הראשונים להקרנתו הסרט הרוויח 267.6 מיליון רובל והגיע לרווחים של 413.4 מיליון רובל לאחר שבוע של הקרנות והפך לאחד משוברי הקופות בקולנוע הרוסי. הסרט הוביל את רשימת שוברי הקופות ברוסיה גם בשבוע השני להקרנתו.
בנובמבר 2017 נערך אירוע בכורה בלונדון והוא עלה לאקרנים בבריטניה, ב-18 בינואר 2018.
מוזיקה.
את המוזיקה והפסקול לסרט כתב המלחין הרוסי איוואן בוריליאייב. הפסקול יצא לאור ביום יציאת הסרט לאקרנים, ב-26 בינואר בשירות YandexMusic, ב-27 בינואר יצא לאור גם ב־iTunes. הפסקול מכיל 32 רצועות.
ביקורות.
הסרט קיבל ברובו ביקורות טובות ותשבחות מהתקשורת הרוסית והוא הושווה לסרט "מחוז 9" ולגרסה הרוסית שלו. ברם היו כאלה שהסתייגו מהסרט ואף העניקו ביקורות רעות. גם ברשתות החברתיות ברוסיה היו רבים שלא אהבו את הסרט.
סרט המשך.
הפקת סרט ההמשך החלה זמן קצר לאחר בכורת הסרט הראשון. הסרט זכה לתמיכת קרן הקולנוע הרוסי, כשמרבית צוות השחקנים חוזר לגילום דמויותיהם מהסרט הראשון. צילומי סרט ההמשך החלו ביולי 2018 במחוז מוסקבה כשעלילת הסרט מתרחשת 3 שנים לאחר אירועי הסרט הקודם.
נשיא פולין
נשיא פולין (בפולנית: Prezydent Rzeczypospolitej Polskiej) הוא ראש המדינה של פולין. הנשיא מחזיק בעיקר בסמכויות טקסיות וסמליות. הוא נחשב למנהיג הרשות המבצעת והמפקד העליון של הכוחות המזוינים של פולין, ולמייצג הראשי שלה כלפי חוץ.
נשיא פולין הנוכחי הוא אנדז'יי דודה ממפלגת חוק וצדק.
בחירות.
נשיא פולין נבחר בבחירות ישירות על ידי הציבור אחת לחמש שנים, ועומדת לו האפשרות להיבחר לשתי קדנציות בלבד. אם בתום יום הבחירות אף מועמד לא הצליח לזכות בלמעלה מ-50% מהקולות (מצב שנוצר לעיתים קרובות בהינתן יותר משני מועמדים), קובעים יום בחירות נוסף כסבב שני, סבב בו ישתתפו רק שני המועמדים שקיבלו את מרב הקולות. על מנת להפוך למועמד לנשיאות, מלבד אזרחות פולנית יש צורך בהיות המועמד בגיל 35 ומעלה וכן בגיוס של 100,000 חתימות של אזרחים פולנים בעלי זכות הצבעה.
סמכויות.
להלכה בסמכותו של הנשיא למנות את הממשלה ולפטרה, אך בדומה לישראל, בפועל הדבר נעשה על ידי הבית התחתון של הפרלמנט, הסיים, לאחר שמי מראשי המפלגות הצליח להרכיב קואליציה. עם זאת לנשיא עומדים גם סמכויות ממשיות יותר: ביכולתו להעלות לדיון נושאים בפרלמנט, ליזום חקיקה (אשר אישורה נתון בידי הפרלמנט), או להטיל וטו על חוקים שהפרלמנט אישר. במקרה והוטל וטו על חוק, לפרלמנט היכולת לבטל את הוטו ברוב של שלוש חמישיות מכלל המושבים בפרלמנט. אם כשל בלעשות כך, החוק יבוטל.
במסגרת תפקידו כנציג העליון של פולין, לנשיא יש הכוח לאשרר ולבטל הסכמים בינלאומיים. הוא אחראי למנות ולגרש שגרירים. בנוסף, הנשיא רשאי לחון עבריינים ואסירים ולהקל בעונשים. מבחינה משפטית, הוא יכול לבטל פסקי דין סופיים (בפועל, הנשיא מתייעץ בנוגע להחלטות כאלה עם שר המשפטים).
Into my arms
הוקי מזחלות
פשר החלומות
פשר החלומות (גרמנית: Die Traumdeutung) הוא ספר משנת 1899 של הפסיכואנליטיקאי זיגמונד פרויד, שבו מציג פרויד את התאוריה שלו על הלא-מודע ביחס לפרשנות חלומות, ולמעשה מציב את הבסיס לתאוריה הפסיכואנליטית. במהלך הספר, פרויד מפתח, תוך ניתוח של המיתוס על המלך אדיפוס כפי שנכתב במחזה מאת סופוקלס, את תסביך אדיפוס הידוע אשר בבסיס מבני הנפש הפסיכואנליטיים.
הספר פורסם לראשונה במהדורה של כ-600 עותקים, שלא נמכרו היטב במשך שמונה שנים, ויועד בהתחלה לתפוצה בקרב בעלי המקצוע בתחומי הבריאות והנפש באותה התקופה. לעומת זאת, אט אט צבר הספר פופולריות בקרב אינטלקטואלים וקוראים אחרים, וגרסה שנייה של הספר פורסמה תוך פחות מעשר שנים לאחר צאת הראשונה. עוד במהלך חייו של פרויד פורסמו שבע מהדורות נוספות. לכל מהדורה, לרבות תרגום הספר לאנגלית, הקדיש פרויד הקדמה והערות בספר, וכך הוא ערך שינויים בספרו כשמונה פעמים.
לאורך הספר ומהדורותיו השונות, פרויד מתכתב ומגיב לאישים מפורסמים מתחומי בריאות הנפש, הפילוסופיה, חוקרים, ואף תלמידיו וממשיכיו. כך למשל, במהדורה השלישית הוא הוסיף קטע נרחב אשר התייחס לסימבוליות החלום פשוטו כמשמעו, בעקבות השפעת וילהלם שטקל. פרויד צוטט כאומר על עבודה זו, "תובנות כגון אלה נופלות בחיקו של אדם פעם בחיים". בין המוזכרים בספר, פרויד מתייחס לאריסטו, קיקרו, גוסטב פכנר, קארל גוסטב יונג, קרל אברהם, שנדור פרנצי, ועוד רבים אחרים.