רוב כוחה של המכשפה נובע מהיצורים העוינים שהיא מחזיקה. לרשותה עומדת להקה של 40 זאבים רצחניים, נחיל של 40 דבורים צורבות ולהקה של 40 עורבים שחורים. היא שולטת גם בצבא של עבדים וינקים, אותם היא הפכה לחיילים שלה (למרות שהם אינם אלימים או אמיצים באופן טבעי, אך הם מצייתים למכשפה המרשעת, כי הם חוששים מאוד). היא הצליחה להניח את ידיה על כובע זהב קסום, באמצעותו היא שולטת בקופים המכונפים, שחייבים לציית לה בשלוש הזדמנויות בהם היא לוחשת את מילות הקסם של הכובע. בהזדמנות הראשונה, היא פיקדה עליהם לעזור לה לשעבד את הוינקים ולהשתלט על חלקה המערבי של ארץ עוץ. בהזדמנות השנייה, היא הורתה להם לעזור לה להבריח את הקוסם מארץ עוץ, כשהוא ניסה להתקומם כנגדה.
כאשר דורותי גייל וחבריה נשלחים על ידי הקוסם לחסל אותה, המכשפה שולחת 40 זאבים גדולים, להקה של 40 עורבים, נחיל של דבורים שחורות וקבוצת עבדים וינקים, על מנת שיתקפו אותם, כל אחד מניסיונות אלו מסוכל, אבל בסופו של דבר הקופים המכונפים מכריעים את החבורה. עם זאת, המכשפה הזקנה לא יכולה להרוג את דורותי, כי היא מוגנת על ידי המכשפה הטובה של הצפון. ועל כן, היא מסתפקת בשעבודה של דורותי, ומנסה להכניע את האריה הפחדן על ידי הרעבתו (אם כי דורותי מגניבה לו אוכל). כאשר המכשפה מבחינה בנעלי הכסף הקסומות על רגליה של הילדה, היא מחליטה לגנוב אותם, על מנת להעצים עוד יותר את כוחותיה.
כאשר המכשפה הרעה מצליחה לשים את ידיה על אחת משתי נעלי הכסף, דורותי משליכה עליה בכעס דלי מלא מים, הגורם לה להתמוסס. באום לא הסביר בדיוק למה דווקא למים הייתה השפעה שכזו עליה, וכמו כן הוא לא ציין שבאופן זה כל המכשפות הרעות יכולות להישמד. עם זאת, המכשפה הרעה מומבי מובסת באופן דומה בספר "המלך האבוד של עוץ" והמכשפה המרושעת סינגרה מפחדת מגורל דומה בספר "המכשפה המרשעת מעוץ". ההסבר הסביר ביותר, מדוע באום קבע כי מים הם העקב אכילס של מכשפות אלו, הוא האמונה הארוכה הקיימת בקרב הדתות הגדולות שמים משמשים לצורך טיהור הנשמה ומאבק ברוע (ומכאן טקס ההטבלה הנוצרי, מנהגי הטבילה ביהדות וכדומה).
ברומן המקורי, המכשפה לא נושאת עימה מטאטא, אלא מטרייה, שבה היא משתמשת בהזדמנות אחת, על מנת להכות כלבה של דורותי - טוטו. טבעה הוא הפכפך, והיא פחדנית, במידת-מה; למרות כוחה העצום, היא נמנעה ממפגש פנים-אל-פנים עם אויביה, והיא מפחדת מדורותי בתחילה, כשהיא רואה בפעם הראשונה את הילדה, נועלת את נעלי הכסף. כמו כן, בסיפור המקורי היא גם מפחדת מהחושך, מסיבות שמעולם לא נחשפו. מסיבה זו, המכשפה מעולם לא ניסתה לגנוב את נעלי הכסף מדורותי בעודה ישנה. למרות הפחד שלה ממים ומחושך, המכשפה הרעה מהמערב הייתה אחת המכשפות החזקות ביותר בכל ארץ עוץ. ככל שמתפתחות העלילות המתוארות בסדרת ספרי עוץ, כוחה מתואר ככוח כל כך גדול, שאפילו גלינדה, המכשפה הטובה של הדרום, חששה מפניה.
במדיות שונות.
בסרט משנת 1910.
בסרט אילם משנת 1910 בשם "הקוסם מארץ עוץ", מופיעה דמות בעלת מאפיינים הדומים לאלו של המכשפה המרשעת מן המערב. דמות זו מכונה "מומבה המכשפה". בסרט, למומבה יש שליטה לא מוגדרת על הקוסם, שמבטיח את הכתר שלו לכל מי שיצליח לשחרר אותו מכוחה של מומבה. מומבה לוכדת את דורותי ואת חבריה, והיא מושמדת כאשר דורותי שופכת עליה דלי מים.
בסרט משנת 1914.
דמותה של מומבי והתלבושת שלה, הנראים בסרט אילם משנת 1914 בשם "His Majesty, the Scarecrow of Oz", מבוססים על האיורים של המכשפה הרעה של המערב מאת ויליאם וולאס דנסלו.
בסרט משנת 1939.
בסרט "הקוסם מארץ עוץ", עיבוד קולנועי משנת 1939 של הספר "הקוסם מארץ עוץ", מרגרט המילטון מגלמת את דמותה של המכשפה המרשעת מן המערב, כבעלת עור בצבע ירוק, לבושה בשמלה שחורה ארוכה, עם כובע מחודד שחור. שלא כמו בספר המקורי, היא לא לובשת רטייה. ייצוג זה של המכשפה הרעה הפך לסטנדרטי, עבור איך מכשפות נראות, ולאב-טיפוס של רשעות אנושיות.
בעוד שמערכת יחסים זו אינה מוזכרת בספריו של באום, בסרט, המכשפה המרשעת מן המערב היא אחותו של המכשפה המרשעת מן המזרח. למעשה, היא מופיעה בסרט הרבה יותר מוקדם מאשר ברומן המקורי של באום, בדרישה מהמנצ'קינים לחשוף בפניה מי הרג את אחותה, זמן לא רב לאחר הגעתה של דורותי לארץ עוץ. היא מתוארת על ידי גלינדה, המכשפה הטובה מהצפון (ולא מהדרום, כפי שמופיע בספר), כ-"גרועה יותר מהשנייה". באופן זה, תפקידה של המכשפה הופך למשמעותי יותר מאשר ברומן, שכן כעת היא מוצגת כמי שמחפשת לנקום את נקמתה כנגד דורותי על הריגת אחותה, למרות שזו הייתה "תאונה". עם זאת, ברגע שהמכשפה נזכרת בנעלי האודם, היא שוכחת לחלוטין את דבר מותה של אחותה, וכל מה שאכפת לה ממנו הוא להשיג לידיה את הנעליים, שיאפשרו לה להשתלט על ארץ עוץ.
בהשוואה למקבילתה הספרותית, המכשפה הקולנועית מאיימת הרבה יותר, מה שגורם לדורותי לפחד ממנה. המכשפה מוודאת שדורותי יודעת עד כמה היא חזקה, כאשר דורותי פוגש בדחליל, על ידי זריקת כדור אש לעברם. לפני שדורותי וחבריה מגיעים אל עיר הברקת, המכשפה מטילה כישוף שינה מעל שדה של פרגים, שדרכו הקבוצה חייבת לעבור. מרחוק, גלינדה מנטרלת את הקסם עם שלג. המכשפה הרעה טסה על המטאטא שלה על עיר הברקת, בדרישה כי דורותי תיכנע לה, והקוסם מארץ עוץ דורש מדורותי את השמדתה של המכשפה, וכי תשוב עם המטאטא שלה כהוכחה; בתמורה, הקוסם ימלא אחר רצונותיהם של דורותי (לשוב הביתה לקנזס) ושל חבריה (לקבל שכל, לב ואומץ). בניגוד לתיאור המקורי של באום, המכשפה הרעה שולחת את הקופים המכונפים כגל הראשון של התקפה. כאשר אין כל התייחסות אל כובע הזהב; עם זאת, לאחר הכישלון של כישופה בשדה הפרגים, המכשפה מחזיקה, ולאחר מכן משליכה בכעס, חפץ שעשוי להיות כובע הזהב (החפץ דומה מאוד לכובע, כפי שהוא נראה באיוריו המקוריים של ויליאם וולאס דנסלו, בספר "הקוסם מארץ עוץ"). המכשפה מוצאת את מותה כאשר דורותי שופכת עליה דלי מים, בניסיון לכבות את האש שהמכשפה הציתה בדחליל. ברומן, דורותי פשוט זורקת את הדלי בהתקף של כעס. בסרט, אין כל אזכור מוקדם של הפגיעות של המכשפה הרעה למים, למעט דבריה של המכשפה, רגע קצר לפני מותה, כשהיא צורחת: "אל תיגעי במים הללו!". לאחר שהמכשפה הרעה מהמערב מתה, חייליה שמחים להיות חופשיים משליטתה, והם מריעים: "הידד לדורותי! המכשפה הרעה מתה!" ("Hail to Dorothy. The Wicked Witch is dead").
דמותה של המכשפה המרשעת מן המערב מדורגת במקום הרביעי ברשימת מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים של מכון הסרטים האמריקאי, מה שהופך אותה לדמות הנשית של נבל עם הדירוג הגבוה ביותר. כמו כן, הדמות מופיעה במקום 90 ברשימת 100 הדמויות הקולנועיות הגדולות ביותר של כל הזמנים, שפרסם המגזין אמפייר.
בנוסף לתפקיד המכשפה, המילטון מגלמת בסרט זה גם את דמותה של מיס אלמירה גאלץ', דמות חדשה שנוצרה עבור הסרט על ידי התסריטאי נואל לנגלי. מיס גאלץ' מגיעה רכובה על אופניה אל חווה משפחת גייל, ואומרת לדוד הנרי, "מר גייל! אני רוצה לדבר איתך ועם אשתך מייד". מאחר שגייל הוא גם שם המשפחה של דורותי, הדבר מרמז כי לה ולהנרי יש קרבת-דם, ואם היא דודתה כי נישאה לו. הדודה אם נוזפת במיס גאלץ', ואומרת לה: "אלמירה גאלץ', רק מפני שאת הבעלים של מחצית המחוז לא אומר שיש לך את הסמכות לנהל את כולנו. במשך 23 שנים אני מתה כבר לומר לך מה אני חושבת עליך! ועכשיו ... טוב, מאחר שאני אישה נוצרית, אני לא יכולה להגיד את זה!" (זאת בעוד שהדמויות של באום לא מזכירות שום דבר על דת). דורותי רואה שוב את מיס גאלץ' מחוץ לחלון חדר השינה שלה, כאשר ביתה נסחף על ידי הטורנדו. באותו רגע, מיס גאלץ' הרכובה על אופניים הופך למכשפה הרעה מהמערב המתעופפת על מטאטא.
הופעות נוספות של המילטון.
בפרק של תוכנית הטלוויזיה האמריקנית "רחוב סומסום" משנת 1976, המכשפה המרשעת, בגילומה של המילטון עצמה, מאבדת את המטאטא שלה ונופלת ברחוב סומסום. על מנת להשיב לעצמה את המטאטא, עליה להוכיח שהיא יכולה להיות נחמדה. כולם פוחדים ממנה, פרט לאוסקר הפרצופן ולציפורת. אחרי שהיא מוכיחה שהיא נחמדה, ציפורת נעצב כשמגיע הזמן שתעזוב. המכשפה מרגיעה אותו שהיא תחזור יום אחד. הורים לילדים קטנים התלוננו כי הפרק הפחיד את ילדיהם, ולפיכך הפרק מעולם לא שודר שוב. גורלו של סרט הצילום המקורי אינו ידוע.
המילטון שיחקה את המכשפה גם בתוכנית " The Paul Lynde Halloween Special" (1976), וכן שבה לגלם את התפקיד מספר פעמים על במת התיאטרון, בין השאר ב-"St. Louis Municipal Opera".
המילטון הופיעה בתפקיד עצמה בתוכנית הטלוויזיה לילדים של מיסטר רוג'רס. בהופעה זו, היא הסבירה שכישורי המשחק שלה, והתחפושת, הם שהפכו אותה להיראות כמכשפה, והבטיחה לצופים הצעירים שאין שום סיבה לפחד ממנה עצמה, כי גילום דמותה בסרט היה רק "בכאילו".
במחזמר משנת 2003.
אידינה מנזל גילמה את דמותה של אלפבה הירוקה - המכשפה המרשעת מן המערב - במחזמר "מרשעת", המבוסס על רב המכר של גרגורי מגוויר ""; עלילת הספר/המחזמר מתארת את הסיפור על הקוסם מארץ עוץ (על פי הספר מאת ל. פרנק באום) מנקודת מבטן של המכשפות (רומן מוכמן).
המחזמר עלה לראשונה בתיאטרון גרשווין שבברודוויי ב-30 באוקטובר 2003, ומאז הוצג למעלה מ-5,000 פעמים (וההצגה עדיין רצה). בשנת 2004 המחזמר היה מועמד ל-10 פרסי טוני, וזיכה את מנזל בפרס השחקנית הטובה ביותר.
בסרט משנת 2013.