בורקה יכול להיות במגוון של צורות, החל במשולש, עיגול, ריבוע או מלבן, סהרון ועוד. בישראל מקובל, מטעמי כשרות, לתת צורה חיצונית מיוחדת לסוגי בורקס לפי סוג המלית. בורקס בצורת משולש ממולא בגבינה ובשאר מוצרי חלב, צורה מרובעת או אחרת תעיד על מילוי פרווה. לרוב, מילוי תפוח אדמה ייאפה בצורת מרובע.
בורקה קטן נקרא בוריקיטה (ברבים בוריקיטס) (צורת הקטנה בספרדית), ופרט לגודל אין הבדל בינו לבין מקבילו הגדול. בישראל מקובל שבורקיטס עשויים בצק פריך, לעומת הבורקס לסוגיו הרבים, העשוי בדרך כלל בצק עלים.
בורקס יוגשו לרוב יחד עם חמינדוס (ביצים קשות חומות), יוגורט או איירן (סוג של יוגורט טורקי אוורירי) ומחמצים, ולעיתים מתווספים עגבניות מרוסקות, טחינה, סחוג (או כל דבר חריף אחר) וזיתים (יוגש עם כל התוספות האמורות או חלקן בתמהילים שונים).
בישראל מכנים בשם "סרטי בורקס" סרטים עממיים.
נזקי בריאות.
הבורקס נחשבים כבעלי תכולה גבוהה מאוד של שומן טרנס. השומן נמצא גם בבצק עצמו ולא רק במילוי, כי בבצק מורחים שכבות רבות של מרגרינה. אכילת שומני טראנס מגבירה את הסיכוי למחלת לב כלילית.
פוסקים
סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי
סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי (באנגלית: Dirk Gently's Holistic Detective Agency) הוא רומן מאת דאגלס אדמס. בגרסתו האנגלית הוא הוגדר כספר בלשות, רוחות רפאים, אימה, מסע בזמן, רומנטי, מוזיקלי, קומי, אפי. כספרים רבים שכתב דאגלס אדמס, כך גם עלילת "דירק ג'נטלי" מתריסה למעשה כלפי כל הסבר פשטני שהוא.
לספר זה נכתב ספר המשך, שעת התה הארוכה והאפלה של הנפש (1988), שבו פותר דירק ג'נטלי תעלומה בלשית נוספת, ובספר סלמון הספק, אשר יצא לאור לאחר מותו של אדמס, מופיע קטע מסיפור נוסף.
ב-5 בינואר 1992 הופק בסדרה הדוקומנטרית "The South Bank Show", פרק המוקדש לדגלאס אדמס, ובו השתתפו דמויותיהם של דירק ג'נטלי, ריצ'רד מקדאף, המזכירה של דירק והנזיר החשמלי, וכן גם הופיעו מספר דמויות מתוך סדרת הטלוויזיה המבוססת על מדריך הטרמפיסט לגלקסיה.
בשנת 2016 הופיע עיבוד טלוויזיוני של הספר שיצר מקס לנדיס בהפקת BBC America, בכיכובם של סמואל ברנט ואלייג'ה ווד.
עלילה.
עלילתו המפותלת של הסיפור מתחילה בהיכרות עם מספר סיטואציות, לא קשורות לכאורה. הקשרים ביניהן מתגלים בהדרגה, אם כי לעיתים רחוקות באופן מובהק. הסדר הכרונולוגי של ההתרחשויות המתוארות להלן אינו בולט לעין עד אמצע העלילה או אף יותר.
את מציאת ההקשרים בין הדברים, לוקח על עצמו בלש פרטי המכונה דירק ג'נטלי, לאחר שהבחין בידידו ריצ'רד, המטפס בגמלוניות על קיר בית.
עלילת הרומן מתרחשת בשני מישורי זמן שונים. במישור הראשון נעה חללית ממוחשבת ומשוכללת סביב כדור הארץ, במשך ארבעה מיליון שנים, ומערכת המיחשוב שלה מתרגמת את כל תנודות החיים למוזיקה מופלאה, ושולחת מדי פעם קטעי מידע אל עבר כדור הארץ. המוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך אינה קיימת, את הפואמה קובלא ח'אן כתב קולרידג' ללא הפרעות בהשראת רוח רפאים עתיקה, ובשירו "שירת יורד הים העתיק" מוזכר מטאוריט. במישור השני, הקרוב יותר למציאות הנוכחית, דירק ג'נטלי הוא זה אשר הפריע לקולרידג' במהלך כתיבת "קובלה חאן", החל לדבר על אלבטרוס ובכך נתן לקולרידג' את הרעיון לשלב אלבטרוס בשירו, ואת ההשראה ליצירותיו של באך נתן רג' בעזרת "רמאות קטנה".
אזכורים והרחבות.
המוטיב המרכזי בסוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי הוא הקישור ההדדי הבסיסי בין כל הדברים. פרטים רבים היכולים להיראות מיותרים, מתגלים כחלק אינטגרלי מהעלילה. ניתן לקשר לרומן זה את תורת הכאוס, כפי שהיא מוצגת באופן מופשט, וכן גם מכניקה קוונטית והפרדוקס של איינשטיין-פודולסקי-רוזן.
ברומן מופיעה ספה התקועה באופן בלתי הפיך בחדר המדרגות המוביל לדירתו של ריצ'רד. לפי הסימולציות שלו, לא היה לה כל אפשרות להגיע לשם מלכתחילה. דבר זה מבוסס ככל הנראה על תקרית שארעה כשדאגלס אדמס למד בקולג' סיינט-ג'ונז של אוניברסיטת קיימברידג'. במהלך שיפוץ מערכת המדרגות הונחו רהיטים בחדרים המשקיפים על הנחל בחצר השלישית. כשהושלמה מערכת המדרגות, התגלה כי לא ניתן יהיה להוציא את הספות מהחדרים כן שהן נשארו שם למשך מספר עשורים.
הסיפור כולל אזכורים משני פרקים של דוקטור הו אשר נכתבו על ידי דאגלס אדמס: "עיר המוות" ו"שאדה".
קישורים חיצוניים.
ציטוטים בוויקיציטוט:
אמנות האיסלאם
אומנות האיסלאם
אומנות האסלאם
קורליאון
קורלאון
אמנות האסלאם
אמנות האיסלם
אומנות האיסלם
אמנות האסלם
אומנות האסלם
אמנות אסלם
אומנות אסלם
אמנות איסלם
אומנות איסלאם
אמנות אסלאם
אמנות איסלאם
אומנות איסלם
אומנות אסלאם
שמואל הולנדר
שמואל הוֹלַנדֶר (נולד בה' באב ה'תש"ו, 2 באוגוסט 1946) הוא עורך דין ישראלי, לשעבר נציב שירות המדינה ומזכיר הממשלה.
ביוגרפיה.
הולנדר נולד בצ'כוסלובקיה להורים ניצולי שואה ב-2 באוגוסט 1946, ועלה לישראל בשנת 1949. הוא למד בישיבת "מרום ציון" בשכונת בית וגן שבירושלים. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטה העברית, וסיים את לימודיו בשנת 1970. מאותה שנה חבר הולנדר בלשכת עורכי הדין.
בשנים 1970-1973 שירת בפרקליטות הצבאית כתובע צבאי פיקודי וכשופט, והגיע לדרגת רב-סרן.
הולנדר ביצע במהלך השנים תפקידי ייעוץ משפטי שונים:
בשנת 1994 מונה הולנדר לתפקיד מזכיר הממשלה, וכיהן בתפקיד תחת ראשי הממשלה יצחק רבין ושמעון פרס, עד לאחר הבחירות בשנת 1996.
ב-1 בנובמבר 1996 מונה הולנדר לתפקיד נציב שירות המדינה, בו הוא כיהן עד לחודש נובמבר 2010. במאי 2010, סמוך למועד בו היה אמור להסתיים תפקידו, הוארך תפקידו בארבעה חודשים נוספים. באוגוסט אותה שנה, לאחר כהונה בת כמעט 15 שנים, הודיע הולנדר על כוונתו לפרוש מתפקידו. בתקפות כהונתו ספג ביקורת בדוחו"ת מבקר המדינה הקשורים בהתנהלותו, בין היתר בהקשר לכך שאיפשר גידול חד במספר נושאי משרות אמון במשרד ראש הממשלה מתשעה ל-53.
בשנת 2006 יצא לאור ספרו של הולנדר, אוויר פסגות, בהוצאת ידיעות אחרונות.
חיים אישיים.
הולנדר נשוי ואב לארבעה. היה מקורב לרב נתן בוקובזה.
איסור מלאכה בשבת
גת (משטח דריכה)
גת היא משטח הדריכה והתסיסה במתקן חקלאי מסורתי להפקת תירוש או יין מענבים.
יש המכנים בטעות בשם 'גת' מתקן לייצור שמן מזיתים ("גת שמנים", בשל שיבוש הביטוי העתיק "גד שמנים", מהמילים גדה=צד/מדרון ההר שעליו עצי זית), אולם הכינוי הנכון למתקן להפקת שמנים הוא אך ורק בית בד. מקור השם הוא בשורש "גתת" שפירושו לדרוך, לרמוס.
מבנה הגת.
הגת היא משטח דריכה, בתוכו הונחו ענבים שהובאו מן הכרמים. מהגת עברה מערכת של צינורות או תעלות, שהובילה את התירוש אל מפלסים נמוכים יותר, עד בור איגום. את הענבים דרכו בגת ברגליים יחפות, כדי שסוליות הנעליים הקשות לא ירסקו את גרעיני הענבים, ויהפכו את התירוש והיין לבעלי טעם מר.
סוגים של גתות: (א) בסיסית – משטח דריכה-תסיסה ובור איגום. (ב) מורכבת - משטח דריכה-תסיסה, בור איגום ובאמצע בור שיקוע. וסינון. (ג) משוכללת – כוללת גם תאי דריכה / תסיסה / אחסנה מסביב למשטח העבודה המרכזי. (ד) בית גיתות – מבנה דו מפלסי כשבמפלס העליון משטח הדריכה ולמטה משטחי התסיסה והאיגום.
יש מקומות שמוצאים גתות "תעשייתיות" עם מספר בורות איגום מחוברים. ברחובות נמצאה אחת מבתי הגיתות הגדולים: עשר בריכות בשלושה מפלסים. בחורבת קסטרא, דרומית לחיפה נמצאו בעיר אחת ארבע-עשרה גתות, ביבנה ובאושה.
בחלק מהגתות נעשה שימוש במעגלות אבן הנראות כעמודים דמויי סיגר. נדמה שהמעגלות הללו שימשו לריסוק ראשוני של הענבים קודם לסחיטתם. אך בהיעדר מקבילות מדובר בהשערה בלבד.
התסיסה של התירוש ליין.
עד שנות התשעים תמיד חשבו שדורכים על הענבים ואז מעבירים את התירוש לתסיסה ליין בבור האיגום. זה לא נכון כפי שהתברר בניסוי שערכו יהושע דריי מהמרכז לטכנולוגיה עתיקה בבנימינה עם כרמל מזרחי בספטמבר 1996 במערכת הגיתות באתר קסטרא בחיפה. הם רצו לבחון הפקת יין בגת עתיקה, כדי להבין את שיטות הייצור בתקופת התלמוד. נבחר בית גיתות שנשמר היטב, עם שבע גיתות סביבו. לאחר ביצוע פעולות תחזוקה הובאו למקום 3 טונות של ענבים מהזן קריניאן ופוזרו בשתי גתות. הגת הראשונה הוגדרה בתור "גת פקוקה" בה עברו הענבים "דריכה" עדינה והושארו בה לתסיסה. בגת השנייה, נדרכו הענבים זמן ארוך יותר והתירוש ירד לבורות האיגום ושם בוצעה התסיסה. זמן התסיסה נקבע לחמישה ימים על ידי מעבדות יקבי "כרמל מזרחי" אשר ביצעו בו בדיקות יום-יומיות.
התוצאות היו: בבור האיגום של הגת השנייה נוצר נוזל עכור ואפור שטעמו ירוד (50 ליטר). לעומת זאת בגת הפקוקה התירוש הפך ליין (1,500 ליטר) והיה צלול, אדום ואיכותי. המסקנה הייתה כי בעבר, היין הופק בהשהיית הענבים יחד עם הזגים והחרצנים לתסיסה בגתות ולא בבורות האיגום. בשיטה זו מפיקים יין מענבים עד היום בכפרי טוסקנה שבאיטליה, דרום צרפת ובקפריסין. סיבה משוערת לכך היא שבתהליך התסיסה נוצר חום רב, שמגיע עד 47 מעלות. במידה והטמפרטורה אינה מתפוגגת, מיץ הענבים מתקלקל ולכן חשוב - במיוחד בכמויות ענבים גדולות - להשאיר את התערובת במשטח רחב כדוגמת הגת הפקוקה ולא בור איגום עמוק שאינו משחרר מספיק חום מעומקו.
היין שהופק בגת הפקוקה על ידי ישו דריי, בוקבק, ונמצא ראוי לשתייה בטעימה שנערכה על ידי מבקר היין שגיא קופר והייננים גיל שצברג ואסף מרגלית בשנת 2015.
הגת בארץ ישראל.