השיר נכתב על ידי פרנץ' מונטנה, ניקי מינאז', ריקו לאב, ארל הוד, אריק גאודי השלישי, דאגלס ל. דייוויס, קוואמי ריילי, אברטון בונר, סלי דונבר, ג'ון כריסטופר טיילור ולויד אוליבר וויליס והופק על ידי ריקו לאב וארל &amp; אי. השיר מכיל בתוכו את סוגת ההיפ הופ והדאנסהול.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-19 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של פרנץ' מונטנה ב-7 במרץ 2013, כמה שבועות לאחר צאתו של השיר כסינגל. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-44 מיליון צפיות. בנוסף לקליפ, עלה קליפ מילים של השיר שצבר למעלה מ-1.3 מיליון צפיות.
Rock Me
Rock Me היה השיר הזוכה באירוויזיון 1989. השיר בוצע על ידי להקת הפופ היוגוסלבית ריווה, וייצג את יוגוסלביה בתחרות האירוויזיון לשנת 1989. זוהי הייתה הזכייה הראשונה והיחידה של יוגוסלביה בתחרות. השיר הושר בשפה הסרבו-קרואטית, אך הסולנית, אמיליה קוקיץ' שרה אותו באנגלית בהופעת הזכייה של השיר. קוקיץ' המשיכה להופיע לבדה במופעים שונים, אך לא זכתה להצלחה משמעותית לאחר הניצחון בשנת 1989.
זכיית השיר העלתה את המודעות הבינלאומית לרוק יוגוסלבי וקרואטי.
יחסי ארגנטינה–טורקיה
יחסי ארגנטינה–טורקיה הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לטורקיה. ארגנטינה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה, ואילו טורקיה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס. התמיכה הנחרצת של טורקיה כחברת נאט"ו בבריטניה במהלך מלחמת פוקלנד וההכרה ברצח העם הארמני על ידי הפרלמנט הארגנטינאי גרמו להיחלשות היחסים בין המדינות.
היסטוריה ואירועים דיפלומטיים.
היחסים בין שתי המדינות החמיצו במהלך מלחמת פוקלנד, בה טורקיה נתנה תמיכה מלאה לבריטניה. בשנת 1992 ביקר נשיא ארגנטינה קרלוס מנם בטורקיה כראש המדינה האמריקני הלטיני הראשון שאי פעם ביקר בטורקיה. ב-24 באפריל 2007 חתם הפרלמנט הארגנטינאי בחוק על הצעת החוק שכותרתה "יום הפעולה לסובלנות וכבוד בין עמים לזכר רצח העם הארמני", ובכך הכיר ברצח העם הארמני למרות הטענות הבינלאומיות הטורקיות כי לא ניתן לסווגו ככאלה. טורקיה זלזלה ודחתה את הצעת החוק ובהצהרה רשמית הצהירה שהיא "לא אתית ורחוקה מלהיות רצינית". ב-2007 זומן שגריר טורקיה בבואנוס איירס, הארי היירט ילב, להתייעצות במשרד החוץ באנקרה לבחינת היחסים הדו-צדדיים עם ארגנטינה.
לפני ההחלטה להעביר את הצעת החוק באפריל 2007, שהתקבלה בינואר של אותה השנה, היחסים היו בדרך כלל לבביים אם כי לא חזקים במיוחד. העיתון "היומי טורקי" כתב כי שתי המדינות פעלו בעיקר יחד באו"ם. ה"דיילי ניוז" טען כי שגרירות טורקיה בבואנוס איירס לא הייתה יעילה במיוחד, מה שהביא להידרדרות נוספת של היחסים והגישה לשאר אמריקה הלטינית. הקרן לידידות ארגנטינה-טורקיה (ATFF), ארגון לא ממשלתי הפועל בארגנטינה, ממלאת תפקיד גדול, מסייעת בחילופי תרבות באמצעות הפעלת שיעורים בנושא בישול טורקי והשפה הטורקית, ולעיתים על ידי חלוקת אוכל לעניים.
יחסים כלכליים.
טורקיה וארגנטינה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי ומסחרי. נכון לשנת 2008 היצוא הטורקי לארגנטינה עומד על 35 מיליון דולר ואילו היצוא הארגנטינאי לטורקיה עומד על 221 מיליון דולר. היקף הסחר בין שתי המדינות גדל ל-466 מיליון דולר בשנת 2014. ארגנטינה היא השותפה הכלכלית השלישית בגודלה של טורקיה באמריקה הלטינית אחרי ברזיל ומקסיקו. בשנים האחרונות מיוצאים לארגנטינה סדרות טלוויזיה טורקיות בשווי מיליוני דולרים.
שיתוף פעולה גרעיני.
ב-3 במאי 1988 חתמו ארגנטינה וטורקיה על הסכם לשיתוף פעולה גרעיני בן 15 שנה, בעקבות דחף טורקיה לעצמאות מחזור הדלק הגרעיני. ארגנטינה הסכימה לבדוק את היתכנותה של בניית PWR של 300 מגה וואט שתוכנן על ידי אמפרה גרעינית ארגנטינה דה סנטרלס. כמו כן, נבדקו פעילויות אחרות במחזור הדלק.
באוקטובר 1990, חברות טורקיות Sezai Turkes-Fevzi Akkaya ו-TEK ערכו הסכם הנדסי משותף עם סוכנויות ארגנטינאיות Comision Nacional de Energia Atomica ו- Investigaciones Applicadas לפיתוח שני כורים גרעיניים של CAREM-25, אחד בכל מדינה, עם בנייה שתחל בשנת 1991 בארגנטינה ובשנת 1992 בטורקיה. ראש ממשלת טורקיה לשעבר טורגוט אזאל ונשיא ארגנטינה, קרלוס מנם, ניהלו משא ומתן באופן אישי על העסקה. עם זאת, ההסדר בוטל שנה לאחר מכן בגלל לחץ בינלאומי בגלל חששות להפצת נשק גרעיני.
חוזה קזנובה
חוזה קזנובה (נולד ב-1951 בסרגוסה, ספרד) הוא חוקר ספרדי-אמריקני, הנחשב לאחד מבכירי הסוציולוגים של הדת כיום. משמש כפרופסור במחלקה לסוציולוגיה ותאולוגיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון ועמית מחקר בכיר במרכז לדת, שלום ועניינים עולמיים בברקלי. תחומי התמחותו המרכזיים הם גלובליזציה, דתות וחילון.
קורות חיים.
קזנובה הוא בוגר תואר ראשון בפילוסופיה מסמינר מטרופוליטן, ובעל תואר שני מאוניברסיטת אינסברוק בתאולוגיה, ותואר שני ושלישי בסוציולוגיה מבית הספר החדש למחקר חברתי בניו-יורק (NSSR). ב-2012 זכה בפרס מאוניברסיטת זלצבורג על הישגיו בתחום התאולוגיה. הוא פרסם מחקרים בטווח רחב של נושאים, כולל דת וגלובליזציה, הגירה ופלורליזם דתי, דתות משתנות ותיאוריה סוציולוגית. עבודתו החשובה והידועה ביותר היא Public Religions in the Modern World, שהפכה לקלאסיקה בתחום הסוציולוגיה של הדת ותורגמה לכמה שפות, ביניהן יפנית וטורקית. ספריו כוללים בתוכם תחומים מגוונים: אסלאם, מגדר ודמוקרטיה במבט משווה.
ספרו "Public Religions in the Modern World" פורסם ב-1994 בהוצאת שיקגו. הוא עוסק בכניסתן של הדתות למרחב הפוליטי ומבקש להתמודד עם תאוריית החילון הקלאסית ומציע מבט חדש על מקומה המשתנה של הדת בחברות בנות זמננו תוך סקירת תפקיד הדתות בספרה הציבורית בעידן המודרני. הוא טען שבניגוד למה שהוחזק כמובן מאליו, הדת בעידן המודרני אינה מגבילה עצמה לחייו הפנימיים של הפרט, אלא ממשיכה לנסות (ולהצליח) להשפיע על הספרה הציבורית ומערערת על ההבנות החברתיות הקיימות במדינות הלאום, הבנות שנכפו על ידי אליטה חילונית. הוא בוחן את מקומן של הפרוטסטנטיות ושל הקתוליות בארבע מדינות – ארצות הברית, פולין, ברזיל וספרד – ומאתגר את ההנחות בדבר תפקיד המודרניות והחילון בתנועות דתיות. הדיון שלו בהחזרתה של הדת אל הזירה הציבורית חושף כיצד תיאוריות החילון הצדיקו את מיסוד המודרניות והכתיבו נורמות ופרקטיקות מודרניות-חילוניות. בד בבד, מציע קזנובה, כי יש לראות בתהליך הערעור הזה גם פמיניזציה של הספרה הציבורית ושרטוט מחדש של הגבולות בין המרחב הפרטי לספרה הציבורית.
יחסי ארגנטינה–קוריאה הצפונית
יחסי ארגנטינה–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לבין קוריאה הצפונית.
סקירה כללית.
במהלך נשיאותו של הקטור חוסה קמפורה החלו ההתקרבויות עם ממשלת קוריאה הצפונית, ובמרץ 1973, סגנית הנשיא איסבל פרון והשר חוסה לופס רגה ביקרו בפיונגיאנג, שם נפגשו עם קים איל-סונג. ביוני אותה שנה, שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים וקוריאה הצפונית פתחה את שגרירותה בבואנוס איירס.
בשנת 1975 קיבלה איסבל פרון, אז כבר כנשיאה, ועדה מילדי צפון קוריאה במשכנה קינטה דה אוליבוס . במהלך תהליך ההתארגנות הלאומית נמלטו הדיפלומטים הצפון קוריאנים מארגנטינה בשנת 1977, כאשר חורחה רפאל וידלה במסע הצלב האנטי-קומוניסטי שלו ניסה להתנקש בהם באמצעות שריפת השגרירות, גרימת נזקים מהותיים רבים והשארת חובות משמעותיים עבור בעלי הנכס בו הייתה השגרירות. המשטר הצבאי הצטדק על ידי האשמת הצפון קוריאנים בשריפה כדי להצדיק את הידרדרות היחסים הדיפלומטיים עם המדינה האסיאתית.
לאחר מכן, היו התקרבויות מחודשות ב-1990, כמו התמיכה של ארגנטינה לצירוף קוריאה הצפונית לאו"ם, וכן תמיכה עתידית של הקוריאנים עבור הצעה לאירוח המשחקים האולימפיים בבואנוס איירס. קוריאה הצפונית אף ביקשה לפתוח משרדים מסחריים בבואנוס איירס בתקופת נשיאותו של קרלוס מנם, בקשה שמעולם לא התממשה.
הר אלזוורת' (אנטארקטיקה)
הר אלזוורת' (באנגלית: Mount Ellsworth) הוא הפסגה הגבוהה ביותר בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,925 מטרים מעל פני הים.
ההר הוא מסיב מוארך, הממוקם בין קרחון אמונדסן וקרחון סטיגול.
היסטוריה.
גילוי ההר.
ההר התגלה על ידי אדמירל משנה ריצ'רד בירד, במהלך טיסתו אל הקוטב הדרומי שנערכה ב-28 - 29 בנובמבר 1929.
מקור השם.
בירד קרא להר על שמו של חוקר אנטארקטיקה האמריקאי לינקולן אלזוורת'.
לקריאה נוספת.
• Alun Richardson, Rucksack Guide - Mountaineering in Remote Areas of the World, P 124
קרחון סטיגול
קרחון סטיגול או קרחון סטיגל (באנגלית: Steagall Glacier) הוא קרחון יובלי, בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את המדרונות המזרחיים של מישור רוסון, שבין הר אליס גייד והר דירדרוף.
הקרחון זורם לכיוון צפון, ונשפך לקרחון באומן.
אורכו של הקרחון 24 קילומטרים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון התגלה על ידי אדמירל משנה ריצ'רד בירד, במהלך טיסתו אל הקוטב הדרומי שנערכה ב-28 - 29 בנובמבר 1929.
הקרחון מופה לראשונה על ידי משלחת ריצ'רד בירד (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1928–1929.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של ג'ק סטיגול (Jack Steagall), שהיה מטאורולוג בתחנת הקוטב הדרומי, בעונת החורף האנטארקטי 1961.
הר אלזוורת'
ערפלן
הנערה הנעדרת