"Mad Woman" מאופיין בפסנתר דומיננטי, אותו האנה מלריאה מ-"NME" השוותה לאלבום "I Am Easy to Find" של דה נשיונל, משנת 2019. מבחינה לירית, המבקרים פירשו את השיר כביקורת של סוויפט על סקסיזם, והתמודדות עם הטאבו החברתי הנוגע לכעס הנשי. היא מתייחסת לסטנדרטים מגדריים כפולים בשורות כמו, "אתה דחפת את הדוב הזה עד שהטפרים יצאו / ואתה מוצא משהו לעטוף את הלולאה שלך". הליריקה "וגם נשים אוהבות לצוד מכשפות" מתייחסת לדימויים של ציד מכשפות. מבקרים שונים פירשו את החלק הזה כתגובה של סוויפט כנגד תגובות של נשים שהביעו כלפיה ביקורת בעקבות מחלוקת המאסטרס שלה.
בקוסמופוליטן נערכה הקבלה בין הנרטיב של השיר לבין דמותה של דאינריז טארגאריין מסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס", בה טארגאריין נחשבת לדמות נשית בעלת כוח רב ש"משתגעת" לכאורה (כשם השיר) בנוגע לכס המלוכה וזאת, בנוסף לכך שיש לה דמות נשית אחרת כאויבת הגדולה ביותר שלה. באנטרטיינמנט ויקלי נכתב שהשיר משקף את התפיסה החברתית של הכעס הנשי: "אם אישה רגשנית או כועסת, היא מתויגת כ"משוגעת", במיוחד דרך המילים "ואין כמו אישה משוגעת / איזו בושה היא השתגעה / אף אחד לא אוהב אישה משוגעת / גרמת לה לכך". במגזין השוו גם את המסר של "Mad Woman" לזה של "The Man", הסינגל הרביעי של סוויפט מתוך אלבומה "Lover" משנת 2019: "שני השירים מתמודדים עם דרכי ההגדרה של נשים, אך בעת שב-"The Man" היא מתלוננת על דברים רבים, ב-"Mad Woman" היא ספציפית יותר. איפה ש-"The Man" חצוף, "Mad Woman" חשוך, ציני וכועס.
השיר ביחס ל-"Happiness".
בבית השני של "Happiness" מ-"Evermore", סוויפט שרה את שתי השורות "תגיד לי, מתי החיוך המנצח שלך; התחיל להיראות כמו גיחוך?" והדבר מתאר את התודעה האופפת את סוויפט. היא מתחילה להבין ש"החיוך המנצח" של בן הזוג שלה הפך ל"גיחוך" והדבר מצביע על מצב שלילי במערכת היחסים שלהם. היא ממשיכה ושרה "מתי כל השיעורים שלנו התחילו להיראות כמו כלי נשק; המצביעים על הכאב העמוק ביותר שלי?". שתי השורות האלה דומות בחלקן לשורות "אתה, עם המילים שלך כמו סכינים; וחרבות וכלי נשק שאתה משתמש נגדי" מהשיר "Mean", הלקוח מ-"Speak Now". אף על פי שהמצבים בכל שיר שונים, בשניהם האדם האחר עליו סוויפט מדברת משתמש במילותיו כדי לאתר את חוסר הביטחון והחולשה שלה. בשיר הזה, היא חשה כי בן זוגה לשעבר מפנה האשמות שונות כלפיה לשווא. שלוש השורות "אני מקווה שהיא תהיה טיפשה ויפה; [בתור] מי שתופסת את מקומי לידך; לא, לא התכוונתי לזה", מדברות על ההבנה שבן זוגה לשעבר, הוא לא כל עולמה לכאורה.
סוויפט מתמודדת עם המצב באמצעות התגוננות וזלזול בבת זוגו הבאה של בן זוגה לשעבר. צמד המילים "טיפשה ויפה" נטבע לראשונה ברומן "גטסבי הגדול" משנת 1925. בהקשר, הדמות דייזי ביוקנן, שמכירה בטעויות שהיא עשתה בחייה, מקווה שבתה תגדל להיות "טיפשה – זה הדבר הטוב ביותר שילדה יכולה להיות בעולם הזה, טיפשה קטנה ויפה". לטענתה, כל עוד היא שומרת על הכריזמה והזוהר שלה, שום דבר אחר לא צריך להיות חשוב בחברה שלה. הפגנת תסכול רגעית זו, תוארה ככזו המדגימה את הצמיחה שחוותה סוויפט לאורך הקריירה שלה. שירים כמו "Better than Revenge" משנת 2010, מציגים הערות מזלזלות על בנות הזוג החדשות של בני הזוג לשעבר של סוויפט. עם זאת, השיר "Mad Woman" משנת 2020 מסתייג מהזלזול הזה ובמקום זאת דן ברעיון שנשים המסתכסכות זו עם זו רק מסייעות לפטריארכיה. סוויפט מתייחסת לאותו הרומן גם בשורה "מרגישה כל כך גטסבי במשך כל השנה ההיא" הלקוחה מתוך שירה "This Is Why We Can't Have Nice Things", שנכלל באלבום האולפן השישי שלה, "Reputation".
ביקורת.
אלכסנדרה לאנג מ-"Dallas Observer" החמיאה לסוויפט על כך ששרה על נושאים חברתיים ב-"Mad Woman", וכתבה: "הניגודיות של המנגינה העדינה יותר עם הטקסטים הנוקבים ממחישה את הקו הדק שנשים צפויות לפעול על פי רגשותיהן. אולי סוויפט התבגרה, אך היא מראה את יכולתה להשתמש במוזיקה שלה כדי לבקר סוגיות חברתיות מערכתיות – ולא רק בן זוג לשעבר". השיר זכה לביקורות חיוביות רבות מטעם מבקרים המוזיקה, אך הוגדר כ"שיר חלש יותר" בסך הכול, בהשוואה לשירים אחרים ב-"Folklore". אריק מייסון מ-"Slant Magazine" הרגיש ש-"Mad Woman" טוב מבחינת המסר שלו, אך הדגיש שהוא לא מתוחכם בהשוואה לשאר השירים באלבום.
ברולינג סטון "Mad Woman" דורג במקום ה-90 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". ברשימת "167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג" שפורסמה על ידי "BuzzFeed" הוא דורג במקום ה-132, בעוד שברשימת "השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג" שפורסמה על ידי "NME" דורג במקום ה-58. ברשימה דומה שפורסמה על ידי "Vulture" דורג השיר במקום ה-74.
הצלחה מסחרית.
עם הפצתו של "Folklore", הופיע "Mad Woman" במקום ה-12 במצעד הספוטיפיי האמריקאי, עם 2.245 מיליון השמעות והפך לאחד מהשירים עם הבכורה הגדולה ביותר של אמנית בארצות הברית בתולדות הפלטפורמה. כתוצאה מכך, הוא דורג במקום ה-47 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לאחת מהרצועות היחידות של אמנית בשנת 2020 שהצליחו לעשות זאת. ברולינג סטון טופ 100 דורג במקום ה-17. הוא דורג במקום ה-27 במצעד שירי הסטרימינג, תוך שבמצעדים האלטרנטיביים דורג במקום העשירי במצעד השירים האלטרנטיביים, העשירי במצעד שירי הרוק &amp; האלטרנטיביים, התשיעי במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים, והתשיעי במצעד השירים האלטרנטיביים (סטרימינג). במצעד שירי הרוק &amp; האלטרנטיביים שהה השיר במשך שנים עשר שבועות, מה שהפך אותו לאחד מהשירים היחידים בהיסטוריה שעשו זאת מבלי לצאת כסינגל שיווקי או כסינגל.
מחוץ לארצות הברית, זכה "Mad Woman" להצלחה גם כן, כאשר דורג במקום ה-25 במצעד הסינגלים האוסטרלי. במצעד הסינגלים של סינגפור, דורג במקום ה-25, תוך ש-14 שירים נוספים מ-"Folklore" (פרט ל-"Peace" ו-"Hoax") דורגו במצעד גם כן. בממלכה המאוחדת זכה להצלחה נאה, כאשר דורג במקום ה-50 במצעד שירי הסטרימינג. בקנדה, זכה להצלחה רבה גם כן, כאשר הצליח להגיע למקום ה-38 בקנדה הוט 100, המצעד המייצג את המדינה. בשבוע בכורתו, הצליח להגיע למקום ה-162 במצעד הסינגלים של פורטוגל. בסמוך לצאתו, עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי והצליח לצבור שם למעלה מ-65 מיליון השמעות.
במצעדי סוף השנה של בילבורד זכה השיר להצלחה חסרת תקדים, כאשר הפך לאחד מהשירים היחידים בהיסטוריה שדורגו בהם מבלי לצאת כסינגל שיווקי או כסינגל. במצעד שירי הרוק &amp; האלטרנטיביים השנתי דורג במקום ה-46.
קרדיטים וצוות.
הקרדיטים לקוחים מאתר טיידל.
דיוקן של נערה עולה באש
דיוקן של נערה עולה באש (בצרפתית: Portrait de la jeune fille en feu) הוא סרט דרמה רומנטית היסטורית שיצא לאקרנים בשנת 2019. הסרט נכתב ובוים על ידי סלין סיאמה ומככבות בו אדל האנל ונעמי מרלן. עלילת הסרט מתרחשת בצרפת בשלהי המאה ה-18 ומציגה את סיפור אהבתן של בת למשפחת אצולה והציירת שנשכרת לצייר את דיוקנה. הסרט זכה במספר פרסים ולביקורות אוהדות.
עלילה.
הסרט נפתח בשיעור ציור שמעבירה ציירת בשם מריאן (נעמי מרלן), ובמהלכו שואלת אחת התלמידות על ציור שמצאה. מריאן מאשרת שהיא זו שציירה אותו, ומספרת שהוא נקרא "דיוקן של נערה עולה באש".
כמה שנים לפני כן מריאן מגיעה לבית אחוזה מבודד בברטאן על מנת לצייר את דיוקנה של אלואיז (אדל האנל), בתה של בעלת האחוזה (ולריה גולינו). האם מיידעת אותה שהדיוקן ישלח לאציל ממילאנו, שיישא את אלואיז אם התמונה תמצא חן בעיניו. היא מספרת שאלואיז סירבה לשבת מול הצייר הקודם שהוזמן לצורך המשימה, כיוון שהיא לא מעוניינת להינשא. מריאן מגלה שאחותה של אלואיז הייתה זו שנועדה להינשא לאציל, אבל נהרגה בנפילה מצוק, שהייתה ככל הנראה התאבדות.
מריאן מוצגת בפני אלואיז בתור בת הלוויה שלה לטיולים בחוץ, ומנצלת את הזמן על מנת להתבונן באלואיז כדי שתוכל לצייר אותה אחר כך מהזיכרון. במהלך המפגשים היומיים השתיים מתקרבות, וכאשר הדיוקן מושלם מריאן מבקשת לגלות לאלואיז את האמת בעצמה ומראה לה את הציור. אלואיז מאוכזבת לגלות שהציור מציית לחוקים ולמוסכמות במקום לתת ייצוג אמיתי למי שהיא, ובהחלטה אינסטינקטיבית מריאן הורסת אותו. אמה של אלואיז מתכוונת לפטר אותה, וחוזרת בה רק כשאלואיז מודיעה שהיא מוכנה לדגמן בשביל מריאן. עם זאת, היא מודיעה שהציור צריך להיות מוכן כשתחזור לאחר נסיעה של כמה ימים.
בהיעדרה של האם הבנות מבלות את זמנן יחד עם סופי (לואנה בראמי), המשרתת בבית. הן קוראות יחד את הסיפור של אורפאוס ואורידיקה ודנות על מהות הסיבה שגרמה לאורפיאוס להסתובב להביט באשתו ובכך לאבד אותה לנצח. מריאן טוענת שהפעולה של אורפיאוס נבעה מהיותו משורר יותר משהיה מאהב, ומכך שבחר לשמור את אהובתו באמצעות הזיכרון ולא בחיים.
מריאן ואלואיז עוזרות לסופי לבצע הפלה והולכות איתה למפגש של נשות הכפר, שבמהלכו נתפסת שמלתה של אלואיז באש מן המדורה - התמונה מהציור שהוזכר בתחילת הסרט. למחרת מריאן ואלואיז חולקות נשיקה בפעם הראשונה ומבלות יחד את הלילה.
כשהציור השני מושלם מריאן מתעמתת עם אלואיז בנוגע לנישואיה הצפויים אבל שתיהן מכירות בחוסר האונים שלהן לגבי העניין. מריאן מציירת לעצמה פורטרט קטן של אלואיז ומציירת לאלואיז דיוקן של עצמה בעמוד מספר 28 בספר שנתנה לה.
כשאמה של אלואיז חוזרת השתיים נפרדות, וכשמריאן פונה לצאת מהבית היא שומעת את קולה של אלואיז קורא לה להסתובב, והיא פונה לאחור ורואה את אלואיז בשמלת הכלולות שלה.