לצורך כך נסמך מהר"י בירב על ידי 25 מתלמידיו - רבני צפת, וזאת על פי השערתו של הרמב"ם כי ניתן לחדש את הסמיכה לאחר שנקטעה על ידי הסכמת כל חכמי ארץ ישראל למהלך כזה. דברי הרמב"ם נמצאים בפירושו ל וב: שאם יסכימו כל החכמים שבארץ ישראל למנות דיינים ולסמוך אותם, הרי אלו סמוכים ויש להם רשות לדון דיני קנסות ולסמוך חכמים אחרים - והדבר צריך הכרע. ואכן רבנים רבים התכנסו וסמכו את מהר"י בירב.
הפולמוס.
היוזמה עוררה התנגדות בעיקר מצד רבי לוי בן חביב, רבה של ירושלים שטען שאף הוא מרבני ארץ ישראל ולא נשאלה דעתו בעניין. למרות ההתנגדות הספיק מהר"י בירב לסמוך ארבעה רבנים: רבי יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך, רבי משה מטראני, (המבי"ט), רבי משה קורדובירו - הרמ"ק, ורבי יוסף סאגיס - תלמידיו שהיו ראשי ישיבות בצפת. הפולמוס שהתקיים בין מהר"י בירב למהר"ל בן חביב, התייחס גם לצד העקרוני של חידושו של הרמב"ם בדבר אפשרות חידוש הסמיכה, לעומת החולקים עליו. כמו כן הובאו בחשבון הבעיות שיגרור חידוש הסנהדרין (כחובת קידוש החודש על ידי עדים). בנוסף, מתוך כתבי הפולמוס ניכר שמהר"ל בן חביב, רבה של ירושלים, התנגד למהלך כיוון שהמהר"י בירב שלא לקח אותו בחשבון, למעשה לא איגד את מכלול הרבנים בארץ ישראל, והוא גם מסתפק אם ההלכה כהרמב"ם בכלל. לגבי יחסו של רבי יוסף קארו לחידוש הסמיכה, קיימים חילוקי דעות. יש המציינים את קיומן של עדויות על כך שרבי יוסף קארו סמך כמה מתלמידיו, ביניהם הרב משה אלשיך שסמך את רבי חיים ויטאל ובכך מוצאים אישור לכך שהוא קיבל את פעולת הסמיכה כלגיטימית, וכן בספר "מגיד מישרים" המיוחס לרבי יוסף קארו, מובא שה"מגיד" שיבח אותו על כך ש'מסר את נפשו' למען חידוש הסמיכה. אחרים טוענים שבסוף ימיו חזר בו רבי יוסף קארו מתמיכתו בחידוש הסמיכה, בכך שלא כתב זאת במפורש בשולחן ערוך שלו.
יוזמות נוספות.
רבי ישראל משקלוב.
במסגרת עליית תלמידי הגר"א לארץ ישראל, ניסה אחד מבכירי העולים, רבי ישראל משקלוב לחדש את הסמיכה. הניסיון לחידוש הסמיכה נעשה כחלק מהתקוות המשיחיות שנפוצו באותה העת, ומאמונתם של תלמידי הגר"א בכך שיש לפעול באופן מעשי להבאת הגאולה. לאור הניסיון שנצבר מפולמוס הסמיכה של מהר"י בירב ומהר"ל בן חביב, רבי ישראל משקלוב (בשנת ה'תקצ"א - 1830) החליט לפעול באופן שונה. כמו מהר"י בירב, שהסתמך על חידושו של הרמב"ם בנושא, שיש אפשרות לחדש את הסמיכה על ידי הסכמת רוב חכמי ארץ ישראל, הסתמך רבי ישראל משקלוב על הרדב"ז, שהתנגד לחידושו של הרמב"ם אך הציע כמה דרכים שבהן יוכל להתממש חידוש הסנהדרין בזמן הגאולה - ואחת מהם היא על ידי עשרת השבטים, שגלו שנים רבות לפני שפסקה הסמיכה בארץ ישראל. רבי ישראל משקלוב ניסח איגרת לעשרת השבטים, שבה הביע את ביטחונו שלא רק שהם קיימים ושומרים תורה ומצוות, אלא גם שהם משמרים את מוסד הסמיכה, וביקשם לעזור לחידוש הסמיכה (וכתוצאה מכך - הסנהדרין) בארץ ישראל. משלא נמצאו אנשי השבטים האבודים, כשלה גם יוזמה זו.
הסנהדרין בקהיר.
ניסיון נוסף לחידוש הסנהדרין היה בשנת ה'תרס"א (1901) על ידי הרב אהרן מנדל הכהן שהיה רב קהילת האשכנזים בקהיר. עקב לימוד קונטרס הסמיכה (שנכתב בפולמוס הסמיכה הראשון), הוא ראה לנכון לחדש את הסמיכה ושלח לשם כך מכתבים לרבנים שונים. היו שתמכו ברעיונו והיו שהתנגדו ואחר דין ודברים חזר בו הרב אהרן מהרעיון וההצעה התבטלה.
הרב מימון.
בשנת ה'תש"י (1950) העלה הרב י"ל מימון, שר הדתות הראשון (מטעם תנועת המזרחי), רעיון לחידוש הסנהדרין וניסה לפעול, יחד עם רבנים והוגים נוספים, לטובת הרעיון בשנותיה הראשונות של המדינה. עיקר ההתנגדות לרעיון זה של הרב מימון הייתה מהרב יצחק זאב סולובייצ'יק.
הרב מימון אף הוציא ספר בשם "חידוש הסנהדרין במדינתנו המחודשת" בהוצאת מוסד הרב קוק המרכז את מאמריו כפי שהתפרסמו בהצופה ובסיני.
הסנהדרין החדשה.
בשנת 2002 הוקמה עמותה בשם "אגודת השיבה שופטינו לכינון בית הדין הגדול", שפעלה לחידוש הסמיכה. האגודה פנתה לרבנים שונים, אך רובם הגדול התעלמו מהפנייה.
בשנת 2004 הוקמה בטבריה "הסנהדרין החדשה", גוף ובו 71 רבנים "סמוכים". לנשיא הסנהדרין מונה בתחילה הרב צבי עידאן ובהמשך הרב עדין אבן ישראל (שטיינזלץ), ולאב בית הדין מונה הרב יואל שוורץ. הגוף מיעט לפעול ולהשפיע, ובסיוון תשס"ח (2008) הודיע הרב שטיינזלץ על פרישתו. "סנהדרין" זו, מפרסמת לעיתים מפסיקותיה, המתאפיינות לרוב בהשקפה ימנית-קיצונית.
מהר&quot;י בירב
תמי לוי נחום
תמי לוי נחום (נולדה ב-1970) היא סופרת ילדים ישראלית.
קורות חייה.
לוי נחום כתבה שלושה ספרי ילדים: הסיפור על האיש הקטן, גרבי הלילה של רות, ואני לא אוהבת חושך.
ב-1998 זכתה בתחרות "הסיפור המומלץ", במסגרת תחרות הסיפור הקצר של "הארץ".
פיאה
יאן פלמינג
אליסה מילאנו
אליסה ג'יין מילאנו (באנגלית: Alyssa Jayne Milano; נולדה ב-19 בדצמבר 1972) היא שחקנית, זמרת ומנחת טלוויזיה אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות תפקידה בקומדיית המצבים "מי הבוס?" וכפיבי האליוול בסדרה "מכושפות".
ביוגרפיה.
מילאנו נולדה בניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא איטלקי. הוריה הם תומאס ולין מילאנו, ויש לה אח צעיר אחד (שנולד ב-1982) ושמו קורי. היא וקורי גדלו בסטטן איילנד, וכבר בגיל שמונה היא החלה את קריירת המשחק שלה כשנבחנה לתפקיד במחזמר אנני לקראת סיבוב הופעות של המחזמר המצליח.
לאחר שצברה מוניטין בתפקיד זה היא הופיעה גם בפרסומות בטלוויזיה ובהפקות "אוף ברודוויי". בגיל 11 נבחרה לתפקיד בסדרה "מי הבוס?", לצד טוני דנזה, ג'ודית לייט, דני פינטאורו וקתרין הלמונד. אליסה גילמה בסדרה את בתו של דנזה, סמנתה מיסלי. משפחתה עברה עימה מברוקלין להוליווד לאחר זכייתה בתפקיד.
ב-1985 גילמה מילאנו את בתו של ארנולד שוורצנגר (ג'ני) בסרט קומנדו. עם הקרנתו של הסרט ביפן ב-1988 הפכה שם מילאנו לכוכבת-על בין-לילה. חברת הפקה יפנית החתימה אותה על חוזה הקלטות לחמישה אלבומים, ובתוך כמה חודשים יצא אלבומה הראשון, שהגיע למקום הראשון במצעד המכירות ביפן. גם אלבומיה הבאים הגיעו להישג זה, מלבד אוסף הרמיקסים שלה, שהצליח להגיע למקום החמישי במצעד המכירות בלבד.
באותה שנה, הפיקה מילאנו קלטת וידאו בשם "Teen Steam", אשר הכילה אימונים גופניים לבני נוער.
ב-1998, הופיעה מילאנו בקליפ של בלינק-182 לשיר "Josie".
קריירה מאוחרת.
מילאנו ניסתה להיפטר מתדמית "הבת של השכן", שהוצמדה לה בעקבות הופעתה ב"מי הבוס", ולכן בחרה לשחק דמויות שונות בסרטים למבוגרים כגון "הלוליטה מלונג איילנד" (1992), "חיבוק הערפד" (1994), "וידויים של נערת אחווה" (1994), "חטאים קטלניים" (1995), "פיתוי קטלני 2" (1995), ו-"אויבי הציבור" (1996), שם שיחקה לצידם של אריק רוברטס וג'יימס מרסדן.
לאחר מכן חזרה לשחק בסדרות טלוויזיה ובין השנים 1997–1998, גילמה את דמותה של ג'ניפר מנציני ב"מלרוז פלייס". היא התארחה בשני פרקים בסדרה "ספין סיטי", שם שיחקה את מג וינסטון. בין השנים 1998 - 2006, שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה "מכושפות" את דמותה של פיבי האליוול, שם זכתה לפרסום רב והפכה בעונה החמישית למפיקת הסדרה, לצד שותפתה לצוות השחקנים, הולי מארי קומבס.
בין השנים 2007–2008, שיחקה בסדרה "קוראים לי ארל". ב-2008 שיחקה גם בסרט האימה "פתולוגיה" לצידו של מיילו ונטימיליה.
בשנת 2010 קיבלה את התפקיד הראשי בקומדיה של ABC "מאותגרת רומנטית" בתפקיד של רבקה תומאס. הסדרה בוטלה לאחר 4 פרקים, זאת לאחר שצולמו לה 7 פרקים מראש. באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "ימי ראשון אצל טיפאני" של LIfetime; הסרט מבוסס על הרומן באותו שם מאת ג'יימס פטרסון.
בשנת 2011, התארחה בפרק בסדרה "ליגת הצדק - הדור הבא".
בין השנים 2013–2014, שיחקה בסדרה "מאהבות" , את סוואנה (סווי) עורכת דין מצליחה בחברה גדולה, שהיא גם ה"דבק" ברביעיית חברות. יחד איתה הופיעו, יוג'ין קים (קארן, פסיכולוגית בעלת קליניקה שיתופית) וברט טאקר (הארי, שף במסעדה ומשחק את בעלה של סווי). לסדרה עלו 3 עונות בהן 39 פרקים.
בין השנים 2013 - 2016 ו-2018–2019, השתתפה מילאנו כשופטת בתוכנית המציאות "פרויקט מסלול - אולסטרס".
בשנת 2018 השתתפה בסדרה של נטפליקס "רעבים". באותה שנה שיחקה בקומדיה הרומנטית "איטליה הקטנה".
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד אורח בעונה ה-16 של הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי".
בשנת 2022 השתתפה בסרט המותחן "ללא מורא" של נטפליקס; המבוסס על ספרה של נורה רוברטס.
חיים אישיים.
בין השנים 1987 - 1990, הייתה מילאנו במערכת יחסים עם השחקן קורי היים. היא והוריה ניסו לסייע לו עם התמכרותו לסמים, אך ללא הצלחה. בשנת 1993, התארסה לשחקן סקוט וולף, אך נפרדו כשנה לאחר מכן. באוגוסט 2019, היא שיתפה כי עברה שתי הפלות במהלך מערכת היחסים שלה עם וולף.
&lt;BR&gt;בשנת 1998, מילאנו תבעה אתר פורנוגרפי על כך שהשתמשו בתמונות עירום שלה מסרטים בהם השתתפה ללא רשותה.
ב-1 בינואר 1999, נישאה לזמר צינג'ון טייט. הם התגרשו ב-1 בדצמבר אותה שנה.
בשנת 2007, החלה לצאת עם סוכן השחקנים, דייוויד בוגליארי. הם נישאו בניו ג'רזי ב-15 באוגוסט 2009, ב-31 באוגוסט 2011 נולד בנם הבכור, וב-4 בספטמבר 2014, נולדה בתם.
באוקטובר 2017, היא העלתה ציוץ לטוויטר בעקבות האשמת המפיק ההוליוודי הארווי ויינסטין בניצול מיני, ועוררה גל מחאה כנגד הטרדות מיניות, שנודע כקמפיין "Me Too".