נאויוקס לחם בוואפן אס אס במסגרת החזית המזרחית, אולם בשל מצב בריאותי מעורער הוחזר למלא עבודות מנהליות בבלגיה ובדנמרק. בשנת 1944 הוא נכנע לכוחות אמריקאיים, ובמשפטי נירנברג הואשם בפשעי מלחמה שכללו הוצאה להורג של חברי מחתרת בלגים ורצח של אזרחים דנים. ב-1946 הוא נמלט ממאסר בגרמניה המערבית, אולם שנה לאחר מכן נלכד והוסגר לדנמרק. ב-1950 שוחרר מהכלא בדנמרק, וחזר לגרמניה המערבית. הוא התיישב בהמבורג, וחי שם כאיש עסקים עד מותו מהתקף לב בשנת 1966.
טלסטרה
טלסטרה (באנגלית: Telstra Corporation Limited) הוא תאגיד הטלקומוניקציה והמדיה הגדול ביותר באוסטרליה אשר בונה ומפעיל רשתות תקשורת ומשווק שירותי טלפוניה, סלולר, גישה לאינטרנט, טלוויזיה ומוצרי בידור נוספים.
לחברה היסטוריה ארוכה באוסטרליה, כאשר במקור הייתה מחלקה ממשלתית ביחד עם דואר אוסטרליה. טלסטרה עברה הפרטה מלאה. הממשלה הפדרלית מבצעת שינויים בענף התקשורת וחתמה על הסכם עם טלסטרה, כך שתמכור את השימוש בתשתית הנחושת וה-HFC שלה למתחרות.
וילהלם אדם (1877–1949)
גנרל-אוברסט וילהלם אדם (בגרמנית: Wilhelm Adam; 15 בספטמבר 1877 - 8 באפריל 1949), היה מפקד בכיר בוורמאכט בשנותיו הראשונות של המשטר הנאצי.
ביוגרפיה.
קריירה צבאית.
אדם נולד ב-15 בספטמבר 1878 באנסבך שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1897 התגייס אדם לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף ליחידת הרכבות של בוואריה. במלחמת העולם הראשונה, לחם אדם בחזית המערבית, וזכה בעיטורי צלב הברזל, מסדר ההצטיינות הצבאית של בוואריה דרגה שלישית עם חרבות, ובצלב האבירים של מסדר אלברט עם חרבות.
לאחר המלחמה נשאר אדם ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1924 מונה אדם לראש מטה המחוז הצבאי ה-7, ובשנת 1927 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-19 (הבווארי). בשנת 1930 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה הראשונה בברלין, והועלה לדרגת גנרל מיור. בהמשך אותה שנה מונה למפקד משרד הגייסות הגרמני, ובשנת 1931 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בשנת 1933 מונה אדם למפקד הדיוויזיה ה-7 (בוואריה) של הרייכסווהר, ובשנת 1934 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-7. ב-1 באפריל 1935 הועלה אדם לדרגת גנרל חיל הרגלים, ולאחר מכן מונה למפקד הקורפוס ה-7. בסתיו 1935 פוטר אדם מתפקידו, עקב התנגדותו למשטר הנאצי, ומונה למפקד האקדמיה הצבאית. ב-1 במרץ 1938 מונה למפקד הכוחות בקו זיגפריד, אך פוטר כעבור זמן קצר עקב ביקורתו על כשירות הקו. ב-31 במאי 1939 הועלה אדם לדרגת גנרל-אוברסט. עם פרוץ המלחמה גויס אדם מחדש לצבא, אך לא מילא כל תפקיד משמעותי, ובשנת 1943 פרש מהצבא.
אחרית ימיו.
לאחר המלחמה שבה איבד אדם את שני בניו, הוא העיד במשפטי נירנברג, ולאחר מכן התגורר בגרמיש-פרטנקירכן, עד למותו ב-8 באפריל 1949.
אדולף תייר
איילנד מצוי
איילנד ענק
סיפאקס
סיפאקס (בלטינית: Syphax; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מלך שבט המאסאסילים הנומידי. במהלך המלחמה הפונית השנייה צידד בתחילה ברומא, אולם לאחר מכן ערק לצד הקרתגים. הודח ממלכותו בידי מסיניסה, נסיך נומידי שערק אל הרומאים, וסיים את חייו בשבי הרומאי. היה בעלה של סופוניסבה.
ביוגרפיה.
סיפאקס נולד בנומידיה (באזור אלג'יריה של ימינו). הנומידים היו מחולקים אותה תקופה בין שבטי נוודים רבים, שהתחלקו בין שתי ממלכות עיקריות, ממלכת המאסאסילים, בה מלך סיפאקס, וממלכת המאסילים, בה מלך גאלה. ככל הנראה בתחילה שלטו המאסאסילים על המאסילים, אולם בתאריך לא ידוע נפרדו מהם. להלכה היו שני השבטים עצמאיים, אולם בפועל ניהלו את ענייניהם בפיקוחה של המעצמה הפיניקית קרתגו. ההיסטוריה הנומידית מעורפלת מאוד, ולא ידוע מתי עלה סיפאקס לשלטון או מי מלך לפניו.
בשנת 218 לפנה"ס פרצה המלחמה הפונית השנייה. במסגרת המלחמה נאלצו הקרתגים לשלוח את מרבית כוחותיהם אל איטליה, סרדיניה, סיציליה והיספניה. מה שלא הותיר הרבה חיילים באפריקה. סיפאקס שראה בכך הזדמנות שלא תחזור, פתח במרד נגד הקרתגים. הוא פלש לאדמתו של גאלה, שנותר נאמן לקרתגו. סיפאקס הקשה כל כך על הקרתגים, עד שבשנת 214 לפנה"ס הוחזר מהיספניה המצביא עזרובעל בן גיסקו. הלה גרש את המאסאסילים מממלכתו של גאלה, ואף פלש לממלכתו של סיפאקס. סיפאקס הבין שהוא זקוק לעזרה מהרפובליקה הרומית, אויבתה של קרתגו, כדי לנצח. הרומאים הסכימו בשמחה, וקצינים רומאיים אף הצליחו להגיע לאפריקה ולאמן את צבאו של סיפאקס.
בשנת 206 לפנה"ס כאשר עזרובעל כבר חזר להיספניה, מת גאלה, ופרצה מלחמת ירושה בין שני בניו מסיניסה ואואזלקס. סיפאקס ניצל את ההזדמנות, וכבש מספר ערים מממלכת המאסילים. הקרתגים שהבחינו בעוצמתו העולה של סיפאקס, החליטו להחזיר אותו לצד שלהם. הם הציעו לו וויתורים רבים, ואף שידכו בינו לבין בתו של עזרובעל, סופוניסבה, שנודעה כאשה יפה מאוד, וסיפאקס עצמו היה מאוהב בה פעם. סיפאקס הסכים בהתלהבות להצעה, וכרת ברית עם קרתגו. מסיניסה בנו של גאלה, נעלב מאוד מכך, כיוון שהדבר אמר שקרתגו תומכת כעת בתביעות של סיפאקס בנוגע לאדמות מאסיליות. בנוסף על כך סופוניסבה הובטחה לו בתחילה, והעברתה לאדם אחר הייתה השפלה. מסיניסה יצר קשר עם הרומאים והודיע להם שהוא מוכן לשרת אותם. נעשה ניסיון אחרון להשיג הסכם בין סיפאקס לרומאים כאשר סיפאקס ארח אצלו מפקד רומאי ומפקד קרתגי, אולם המגעים הסתיימו באותן תוצאות, סיפאקס עבר להיות נאמן לקרתגו.
כוח רומאי תחת פיקודו של סקיפיו אפריקנוס, נחת באפריקה והטיל מצור על אוטיקה. עזרובעל חזר מהיספניה, הכוח שלו ושל סיפאקס היה גדול בהרבה מהכוח של מסיניסה וסקיפיו, ויכל אולי לאלץ את סקיפיו להסיר את המצור על אוטיקה, אולם סקיפיו הגיב בתחכום ובמתקפת פתע העלה באש את המחנה הקרתגי-מסאסאלי. בהתקפה זו נהרגו 40,000 קרתגים ומסאסאלים. עזרובעל וסיפאקס נערכו מחדש, אך סקיפיו ומסיניסה הביסו את צבאם קרב המישורים הגדולים. עזרובעל נקרא לקרתגו והיה אמור לעמוד למשפט (העונש המקובל בקרתגו במקרים כגון אלו היה לרוב צליבה), אולם הוא העדיף לשלוח יד בנפשו, וסיפאקס נותר לבד. הוא פתח בנסיגה מבוהלת לכיוון נומידיה. סקיפיו המשיך לצור על אוטיקה, ושלח את מסיניסה יחד עם סגנו גאיוס לאיליוס לרדוף אחריו. סיפאקס גייס במהירות את כל אזרחיו, וליד עיר הבירה שלו קירטה התרחש הקרב האחרון. קרב קירטה הסתיים בתבוסה מוחצת לסיפאקס. במהלך הקרב ניסה להלהיב את אנשיו ודהר סיפאקס בעצמו קדימה, אולם כתוצאה מכך נפצע ונפל בשבי הרומאי. הרומאים הטילו מצור על קירטה, אולם העיר התגוננה באומץ וסירבה להיכנע. הרומאים הציגו לפני החומות את סיפאקס הכבול, ובתגובה העיר נכנעה וסופחה בידי מסיניסה לממלכתו.
מסיניסה רצה כעת להינשא לסופוניסבה, אולם סקיפיו רצה להציג אותה לראווה בתהלוכת הניצחון ברומא. מסיניסה הורה למשרתיו להגיש לה רעל ולתת לה לבחור, ללכת בשבי לרומא, או להתאבד. על פי האגדה סופוניסבה הפטירה: "לא ציפיתי למתנת חתונה כזו מבעלי", ושתתה את הרעל. סיפאקס הוצג לראווה בטריומף של סקיפיו. הוא נפטר במחנה מעצר רומאי באזור טיבור.
העיר ספקס קרויה ככל הנראה על שמו.
סיפקס
מנטור מרודוס
מנטור (ביוונית: Μέντωρ; על פי ההערכות: 385 לפנה"ס רודוס - 340 לפנה"ס הממלכה האחמנית) היה שכיר חרב יווני, שלחם בשירותו של ארטבזוס השני מפריגיה, ומאוחר יותר בשירות נכנתיבו השני פרעה מצרים, ולבסוף בשירות ארתחששתא השלישי מלך פרס. היה אחיו של ממנון מרודוס ובעלה הראשון של ברסינה.
ביוגרפיה.
מנטור נולד על פי ההשערה בשנת 385 לפנה"ס, בעיר רודוס למשפחה יוונית. היה לו אח צעיר בשם ממנון. על ילדותו לא ידוע דבר. בגיל 27, התגייס כשכיר חרב בשירותו של ארטבזוס השני מפריגיה, סטראפ פרסי חשוב שמרד במלך פרס ארתחששתא השני מסיבה לא ברורה בשנת 358 לפנה"ס. מנטור אף נישא לברסינה, בתו של ארטבזוס.
המרד היה מלכתחילה חסר סיכוי, ארטבזוס הצליח להשיג בתחילה תמיכה מאתונה, ומאוחר יותר מתבאי, אולם בשנת 354 לפנה"ס הפסיקה העזרה וצבאו של ארטבזוס הובס. ארטבזוס יחד עם בנו פרנבזוס, נמלט לפלה, אל חצרו של פיליפוס השני, מלך מוקדון. מנטור מצא עצמו חסר תעסוקה. למזלו, פרעה מצרים נכתנבו השני (נכתב לעיתים כנקטנבו) שהיה במלחמה עם הפרסים, שמח לכל עזרה אפשרית, וקיבל את מנטור המנוסה כקצין בצבאו. הוא נשלח עם 4,000 שכירי חרב יוונים שלחמו בשירות הצבא המצרי, במטרה לסייע לתאנס (בפיניקית: ת'בנית), שליט צידון שמרד גם הוא בפרסים. המטרה בצעד זה הייתה ככל הנראה להגביר את הלחץ על העורף הפרסי, וכך להחליש את הלחץ הפרסי על מצרים. תאנס ומנטור הצליחו להביס בקרב את מזאוס, הסטראפ הפרסי של סוריה וקיליקיה, אולם אז הגיע המלך ארתחששתא השלישי עם כל צבאו, מנטור ותאנס הבינו שניהם שהמלחמה חסרת סיכוי ונכנעו למלך הפרסי.