כביקורת פנימית, העלו המחברים את הבעיה שישנם ציבורים שלא שותפו באופן מלא, הן בתוך החברה היהודית (כדוגמת רפורמים) והן מחוצה לה (כציבור הערבי). כמו כן, מנסים המחברים להקדים תרופה למכה, בכך שכל אחד מהם פורס את משנתו ומגוון שיקוליו בנוגע לאמנה בכלל ולכל נושא בנפרד.
הביקורת הציבורית על האמנה הגיעה משני צידי המתרס. ארגוני הקהילה הלהט"בית תקפו את האמנה "שבה הסכימה גביזון, 'בשם הציבור החילוני', לוותר על ההכרה במעמד 'ידועים בציבור' ולאפשר 'נישואים אזרחיים' הטרוסקסואליים בלבד". ומן העבר השני, המפלגות החרדיות מתנגדות לניסיון חקיקה בנושא השבת ברוח האמנה, בטענה שחוק כזה מכשיר וסולל את הדרך בפני חילול שבת בפרהסיה.
קולות אחרים שעלו דיברו על האמנה כ"מרחיקת לכת יותר מכל האמנות מבחינת מרכיביה המעשיים... והיחידה שסביבה רוחשת פעילות ענפה בניסיון להסדיר את השסע הדתי-חילוני". "כאמור, אין ספק כי מדובר במסמך יסוד, המציע תשתית חדשה ליחסי חילונים-דתיים בישראל, והוא חשוב ומקיף מאין כמותו".
בקרב קולות התומכים באמנה היו טענו שעקרונות האמנה נכונים, אך מכיוון שנכתבה לפני שנים רבות, הרי שהיא מחייבת עדכון והתאמה לאור התמורות הרבות שקרו בשנים אלו.
מכון יעקב הרצוג להכשרת מורים
אמנת גביזון מדן
בריג'ט ברדו
בריג'יט בארדו
בריז'יט ברדו
בואש (פירושונים)
רוני ליבוביץ'
חיל התחזוקה
חל&quot;ג
חת&quot;ק
גביע המדינה בכדורסל
גביע המדינה בכדורסל הוא המפעל השני בחשיבותו בכדורסל הישראלי אחרי אליפות המדינה.
שיטה.
משחקי הגביע משוחקים בשיטת הנוקאאוט, משחק בודד בו המפסידה מודחת מהמפעל. עד שלב חצי הגמר מיקום המשחק נקבע בהגרלה. על פי רוב מ-1972 משלב חצי הגמר ואילך נערכו המשחקים בהיכל הספורט יד אליהו (היכל מנורה מבטחים). ב-1973 נערך הגמר באולם הפחים בחולון. ב-2000 בהיכל רוממה בחיפה. ב-2001 בהיכל הספורט באשקלון. ב-2002 באולם עין שרה בנהריה. מאז נחנך פיס ארנה ירושלים החלה רוטציה בינו לבין היכל מנורה מבטחים לאירוח משחקי גמר הגביע וכך את חצאי הגמר והגמר בשנים 2015, 2017 ו-2019 נבחרה הארנה בירושלים לארח בעוד בשנים 2016 ו-2018 חזר האירוע להתקיים בהיכל מנורה מבטחים שבתל אביב.
המשחקים מתקיימים לרוב בחודשים דצמבר, ינואר ופברואר, החל משלב שמינית הגמר בו מתקיימים שישה משחקים. ארבע הקבוצות שהגיעו לשלב חצי הגמר בעונה הקודמת, עולות אוטומטית לשלב שמינית הגמר.
בעונת 2018/2019 פרצה שביתה בליגה הלאומית ומלבד מכבי חיפה כל שאר קבוצות הליגה הלאומית הורחקו על ידי איגוד הכדורסל ממשחקי הגביע כך שמספר הקבוצות בו צומצם ל-13 בלבד, 12 קבוצות ליגת העל ומכבי חיפה מהלאומית. אף שהשביתה הסתיימה, טורניר הגביע נשאר מצומצם ונקבע כי הפועל חולון, מכבי תל אביב והפועל ירושלים יחלו לשחק בו משלב רבע הגמר ואילו שאר 10 הקבוצות ישחקו משחק נוסף שייחשב כשלב שמינית הגמר ומהם יעפילו 5 קבוצות נוספות לשלב רבע הגמר.
החל מעונת 2021/2022 הכריזו איגוד הכדורסל על שינוי מהותי בתחרות, שבו יחולק טורניר גביע המדינה בין קבוצות ליגת העל לקבוצות הליגה הלאומית. כאשר רק 8 הקבוצות הראשונות בסיום הסיבוב הראשון של עונת 2021/2022 ישתתפו בתחרות, 4 הקבוצות המדורגות במקומות 1-4, יוגרלו נגד הקבוצות שבמקומות 5-8. מועדי משחקי רבע הגמר ייקבע על ידי ועדת הליגה והגביע ומשחקי חצי הגמר והגמר יתקיימו בשבוע אחד במהלך חודש פברואר. מהליגה הלאומית ישתתפו כל 15 הקבוצות בטורניר גביע הליגה הלאומית.
אירוח משחקי חצי הגמר והגמר.
במשך שנים רבות נערכו משחקי חצי הגמר והגמר בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב. החל מעונת 2014/2015 נערכים משחקי חצי הגמר והגמר בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב או בפיס ארנה בירושלים. בעונת 2020/2021 חצאי הגמר נערכו בהיכל קבוצת שלמה בתל אביב ומשחק הגמר נערך בהיכל טוטו חולון.
יוזף אלברס
יוזף אלברס (בגרמנית: Josef Albers; 19 במרץ 1888, בוטרופ, גרמניה - 26 במרץ 1976, ניו הייבן, ארצות הברית) היה אמן גרמני ומחנך, נחשב לאחד מראשוני האופ ארט. לימד בבית הספר באוהאוס בין השנים 1923 ו-1933. לאחר עלייתם לשלטון של הנאצים וסגירת בית הספר היגר, יחד עם מורים נוספים, לארצות הברית, בה לימד בבלאק מאונטיין קולג', בית ספר לאמנות באשוויל שבצפון קרוליינה. עבודתו באירופה ובארצות הברית מהווה את הבסיס לכמה מתוכניות הלימוד החשובות ביותר בהוראת האמנות החזותית. יוזף אלברס חלק את חייו האישיים והמקצועיים עם אמנית הסיבים אנני אלברס.
סמדר כץ
סמדר כץ (נולדה ב-1961) ציירת ומורה לאמנות.
ביוגרפיה.
נולדה וגרה בנהלל, דור שלישי לחקלאים מראשוני העמק. למדה גרפיקה בטכניון, תולדות האמנות באוניברסיטה העברית, ציור בניו-יורק ובאנגליה. מציירת בכל הטכניקות - שמן, אקוורל, פסטל, רישום. עבודתה מתאפיינת בזיקה רבה לציור הריאליסטי-קלאסי, בנושאים מגוונים - פורטרטים, עירום, נופי כפר ועוד. מומחיות: פורטרטים קלאסיים בהזמנה; פורטרטים בשמן בטכניקת אלה-פרימה (ציור פורטרט מהיר ממודל חי). הציגה 16 תערוכות יחיד בארץ ובארצות הברית.
הוראת האמנות.
כץ לימדה במרוצת השנים האחרונות אלפי תלמידי-אמנות בישראל, והותירה חותם ממשי בתחום זה. ידועה בעיקר טכניקת רישום באמצעות מוח-ימין שהרחיבה, המאפשרת גם לחסרי-ידע באומנות ללמוד את יסודות הרישום במהירות וביעילות.
שיטת ההוראה מתבססת על ההשערה שמוח האדם מנסה למצוא תבניות מוכרות באובייקטים הנמצאים במרכז תשומת הלב של האדם, ושליפת התבניות מהזיכרון (הטרמה) מפריעה להתבוננות מעמיקה ולתפיסת מציאות האובייקט כהוויתה. שיטת מוח-ימין מלמדת לצייר את האובייקט מתוך התבונות עמוקה בחללים שבין האובייקט לבין מסגרת התמונה. כך, לפי השיטה, נמנע המוח מלפרש את האובייקט בעזרת תבניות מוכרות, ומציאות האובייקט המצויר נתפסת כהוויתה, ללא מסננים.
בעשור השני של המאה ה-21, כץ מנהלת בית ספר גבוה לציור ריאליסטי בתל אביב.
ימאהה מוטור
ימאהה מוטור (Yamaha Motor Co., Ltd) היא חברה יפנית ליצור אופנועים, מוצרים ימיים, גנרטורים חשמליים ועוד. החברה הוקמה ב-1955 לאחר שגניצ'י קוואקאמי שהיה בנו של יושב ראש תאגיד ימאהה התבקש להפריד את פעילות הייצור בתחום המנועים מייצור כלי הנגינה. שתי החברות הפכו מאז לישויות נפרדות, אך הלוגו של יצרנית האופנועים נותר זהה לזה של חברת האם וכך נשמר הקשר לעולם המוזיקה עקב שלושת הקולנים המופיעים בו.
ימאהה היא יצרנית האופנועים השנייה בגודלה בעולם, אחרי הונדה, היפנית גם כן. במרכז היפני מתוכננים ומיוצרים מדי שנה עשרות דגמי אופנועים המיועדים למכירה בשוקי בעולם. בנוסף, מתוכננים ולעיתים אף מיוצרים דגמים ייחודיים בשווקים בעלי נפח מכירות גדול כדוגמת ארצות הברית, מזרח אסיה ואף איטליה.
כיום מייצרת ימאהה מגוון מוצרים רחב, אך לפי נתוני שנת 2006 רוב המכירות היו עדיין בתחום האופנועים (כ-55 אחוז), כשאחריו ממוקם התחום הימי (18 אחוז) ותחום המנועים (בעיקר גנרטורים, כ-17 אחוז). שאר המכירות הן בתחומים תעשייתיים אחרים כדוגמת מסוקים קלים בלתי מאוישים.
היסטוריה.
תחילת הדרך.
הכוונה לייצר מוצרים המבוססים על מנועים החלה עוד לאחר מלחמת העולם השנייה כשקוואקאמי חיפש שימושים לציוד המכני שנותר בימאהה ונועד לייצור מדחפים בזמן המלחמה. סדרת בדיקות ותכנון שארכו שנים הובילו להחלטה לייצר את ה-YA-1, אופנוע עם מנוע 125 סמ"ק, חד צילינדרי מסוג שתי פעימות. זה היה אופנוע בעל דמיון רב לאופנוע אחר בשם RT125 של היצרן הגרמני DKW. עד מהרה החל תהליך פיתוח עצמאי ותוך שנתיים יוצר ה-YD-1 עם מנוע דו צילינדרי, דו פעימתי, בנפח 250 סמ"ק. ב-1960 החלה החברה בייצור סירות מנוע ומנועים לשימושים אחרים ובכך יסדה את העיסוק בתחומים המרכזיים שמלווים אותה מאז.
כבר מתחילת דרכה השתתפה ימאהה במרוצי אופנועים וב-1962 היא זכתה באליפות יפן הראשונה בקטגוריות 250 ו-350 סמ"ק. שנה לאחר מכן היא ניסתה את כוחה באופן סדיר ברמה העולמית במרוצי הגרנד פרי וב-1964 זכתה לראשונה באליפות עולמית בקטגוריית ה-250, עם הרוכב הבריטי פיל ריד שזכה עבורה בעוד ארבע אליפויות עולם בשנות ה-60 של המאה ה-20.
אופנועי המרוץ והאופנועים הסדרתיים שימאהה ייצרה בשנים אלו התבססו כולם על מנועי שתי פעימות. בניגוד להונדה שהתמחתה באותן שנים באופנועי ארבע פעימות, התמחתה ימאהה בשתי פעימות ואף הכריזה ב-1964 על מנוע שתי פעימות שצויד לראשונה (באופנועים) במערכת אוטומטית לערבול השמן והדלק. עד אז היה מקובל לערבב את השמן והדלק לפני מילוי מכל הדלק. ב-1970, לאור דרישה גוברת מארצות הברית, השוק הגדול ביותר של ימאהה, היא ייצרה את דגם ה-XS1. היה זה לראשונה אופנוע עם מנוע ארבע פעימות ובנפח גדול משמעותית של 650 סמ"ק, בהשוואה למקסימום 350 סמ"ק עד אז. הכניסה לתחום מנועי ארבע פעימות הסתברה בדיעבד כמאוחרת מדי ובמשך כל שנות ה-70 לא הצליחה ימאהה להדביק את הפער מהונדה בתחום האופנועים בעלי המנועים הגדולים.
בין השנים 1970–1967 ייצרה יצרנית הרכב היפנית טויוטה בשותפות עם "ימאהה מוטור" את מכונית הספורט בסגנון גראן טוריסמו "טויוטה 2000GT"
שנות ה-70.