בראשית 1898 פרצה מגפת טיפוס בקרב בני המושבה. אחד מבניו של מתיישב מרומניה נפטר והחולים הועברו לטיפול בראש פינה. במקביל הלכו וגברו התנכלויות התושבים הערבים, ללא התערבות מצד השלטונות העות'מאנים, עניין שהוביל לעזיבה הדרגתית של המתיישבים. באמצע 1898 נותרו במושבה שמונה משפחות מבולגריה ועשר מרומניה. בשל הגנבות הורע מאוד מצבם הכלכלי של המתיישבים ובעצת נציגו של הברון רוטשילד עזבו המתיישבים את המושבה ועברו זמנית לצפת וראש פינה. בשלהי 1898 חזרו רק ראשי המשפחות למושבה ומצאו שנהרסה בידי בדואים שהתקוממו בעת ההיא כנגד השלטון העות'מאני. נציג הברון רוטשילד הורה למתיישבים לעזוב את המושבה. שניים ממתיישבי בולגריה נעצרו בידי הז'נדרמריה העות'מאנית ונשלחו לדמשק. היהודים שוחררו בהתערבות אנשי הברון רוטשילד. באוגוסט 1898 תוך שהם מאיימים על המתיישבים במאסר, החתימו אותם העות'מאנים על התחייבות שלא לחזור עוד לחורן והם עזבו את המקום לבלי שוב. המתיישבים מבולגריה עברו לצפת ואילו מרומניה למטולה. הקשר בין הקבוצות נשמר והן נודעו בגליל כאנשי ג'אחאם ג'ולן או אנשי סאחאם ג'ולן (על שם הכפר בו מוקם בית הפקידות המרכזי של אנשי הברון), והם נסמכו על קצבה יומית מטעם אנשי הברון בסך 10 פרנקים צרפתיים לנפש. בהמשך היוו קבוצות אילו את הגרעין שיסד את המושבה יבנאל. ראשוני המתיישבים ביבנאל מאנשי סאחאם ג'ולן היו: שבתאי סאחין, יחיאל ברקוביץ', יעקב ואלוביץ', א. אלכסנדר, שמואל צבי מייזל, ניסים לוי, דוד יוסף לוי, פסח מקארוב, יצחק לוי, עזריאל לוי, יחזקאל לוי, משה בנימין, יעקב אליהו, משה וינגר, משה פורטר, משה לבקוביץ', אליהו גוטרמן, יעקב לייבוש מאירוביץ'.
לאחר מלחמת העולם הראשונה החורן נכלל בתחום שתבע ועד המשלחות היהודיות בועידת השלום בפריז, אולם השטח היה בתחום המנדט הצרפתי ולא נכלל בסופו של דבר בתחומי המנדט הבריטי על פלשתינה-א"י.
ב-29 באוגוסט 1924 יצאה מהארץ, מטעם הפועל הצעיר, משלחת לסקור את אדמות הברון בחורן. המשלחת כללה את שמואל דיין, חיים שורר, מודד הקרקעות נחום פפר ונציג יק"א אהרן אייזנברג. המשלחת שהתה בכפר ג'ילין במשך יומיים והוציאה דו"ח חיובי למרכז הפועל הצעיר
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 נעשו מספר ניסיונות על ידי אנשי היישוב (בהם: יהודה אלמוג, שאול אביגור ויצחק בן-צבי) להקים בשטחים, שהיו באותה עת בבעלות פיק"א, חוות הכשרה לנוער יהודי מערי סוריה לקראת עלייתו לארץ ישראל. כל הניסיונות הללו לא קרמו עור וגידים בגלל סיבות שונות. ב-1942 נרשמו זכויות הקרקע במקום ברשומות המקרקעין הסוריות על שם חברת פיק"א. החל משנת 1943, ניסו השלטונות הסורים לפגוע בזכויות פיק"א בקרקע. לשם כך נעזרו בוואקף המוסלמי שהחל לטעון כי מדובר באדמות וואקף שאינן ניתנות למכירה. בין 1944 ל-1948 הפקיעה הממשלה הסורית את הקרקעות. ב-1957 לאחר פירוק פיק"א הועברו שטרי הקניין לידי הקרן הקיימת לישראל. מדובר בשני שטחים נפרדים בשטח כולל של כ-59,000 דונם. השטח הקטן, שגודלו כ-6,000 דונם, נמצא ברמת הגולן (כיום חלק מישראל) ואילו השטח הגדול יותר, כ-53 אלף דונם וכולל כפרים, עשרות מבני מגורים ואדמות חקלאות רבות, נמצא בסוריה.
הפיה לילי
הפיה לילי (בגרמנית: Prinzessin Lillifee, בתרגום לעברית: הנסיכה ליליפי) היא סדרת ספרים גרמנית לילדות, שנכתבה ואוירה על ידי מוניקה פינסטרבוש. סדרת הספרים עוקבת אחר לילי, פיית פרחים שבכל ספר עוברת הרפתקה חדשה ולומדת ערכים חדשים יחד עם חבריה בעלי החיים בממלכת ורודיה. הספר הראשון בסדרת הספרים הופץ בשנת 2004, ונכון לשנת 2021 ישנם 17 ספרים בסדרה. לכל ספר יש עלילה מקורית משלו, אך יש קשר כרונולוגי בין הספרים.
סדרת הספרים תורגמה למספר שפות, והופצה במעל 25 מדינות, ביניהן צרפת, ארצות הברית, הולנד, יפן וטורקיה. בישראל, הופצו שבעה ספרים מתוך סדרת הספרים על ידי הוצאת שוקן בתרגום לעברית שנעשה על ידי חגי ברקת, ארנו בר ויעל קליפר בהתאמה.
בהשראת סדרת הספרים, הופצו כמעל 350 מוצרים נלווים שונים הכוללים מוצרי בית, בובות, צעצועים ומגזינים, כמו כן, הופקו סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ועיבודים לתיאטרון.
חיכיתי
חיכיתי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-21 בנובמבר 2016 כסינגל השני מתוך האלבום הרביעי של גושן, שלושים, על ידי חברת התקליטים טדי הפקות.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי גלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי האלבום.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. העלה גושן לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, המציג בתוכו את עטיפת הסינגל, ואף את מילותיו של השיר.
נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-5.6 מיליון.
קאימקאם
קאימקאם (בטורקית: Kaymakam, בטורקית עות'מאנית: قائم مقام) היה תואר מנהלי באימפריה העות'מאנית, שניתן למושל קאזה, שהייתה יחידת משנה של סנג'ק. בהמשך, נמשך השימוש בתואר שלטוני זה גם בטורקיה ובצפון קפריסין.
באימפריה העות'מאנית.
ב-8 בנובמבר 1864 אושר חוק הווילאייטים ובמסגרתו נקבעה חלוקה מנהלית חדשה לאימפריה העות'מאנית. האימפריה חולקה ל-27 וילאייטים ובראש כל אחד מהם הועמד ואלי. כל וילאייט חולק לסנג'קים, בראש כל אחד מהם משל מוטצאריף . הסנג'קים נחלקו לקאזות (נהגה גם קָאדָה וברבים קאדות) שבראשן עמדו קאימקאמים, והללו היו נתונים לתחום שיפוטו של קאדי. הקאימקאם היה בעל דרגה צבאית המקבילה לקולונל בצבאות מערביים. הקאזה נחלקה לנאחיות ובראש כל נאחייה עמד מודיר. הנאחיות חולקו לכפרים ובראש כל כפר עמד מוח'תאר. מינוי הוואלים, המוטצאריפים והקאימקאמים היו באחריות השער הנשגב, כמו גם היתר השימוש בכספי המסים. בלבנון העות'מאנית מוסדה טרום חוק הוילאייטים שיטת ממשל אשר כונתה קאימקאמיה, והתבססה על מינוי שני קאימקאמים לכל נפה, האחד דרוזי והשני מארוני.
בטורקיה.
ב-1941 חולקה טורקיה ל-7 מחוזות אשר חולקו ל-81 נפות. הנפות חולקו ל-923 תתי נפות (בטורקית: Ilçeler). כל תת-נפה מנוהלת על ידי קאימקאם, להוציא את תת-הנפה המרכזית בכל נפה, ובה שוכנים משרדיו של מושל הנפה כולה. חלוקה מנהלית זו הוחלה לאחר פלישת טורקיה לקפריסין והקמת צפון קפריסין.
גבולות הגיון
גבולות הגיון הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-5 באוקטובר 2011 כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של נתן גושן, על ידי חברת התקליטים אן אם סי יונייטד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי לואי להב, בדומה לשאר שירי האלבום. השיר הוא בסגנון הפופ.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
וידאו קליפ.
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. העלה גושן לערוץ היוטיוב שלו את האודיו קליפ הרשמי של השיר, המציג את עטיפת הסינגל.
נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4 מיליון.
Share My World
Share My World (בעברית: לחלוק את עולמי) הוא אלבומה השלישי של הזמרת מרי ג'יי בלייג', אשר יצא ב-22 באפריל 1997 על ידי MCA ואפטאון רקורדס. האלבום הגיע למקום הראשון בארצות הברית ונהיה לאלבום הראשון שלה לעשות זאת. בנוסף זה היה לאלבום הראשון בו שימשה כמפיקה בפועל לצד המפיק סטיב סטוט.
רקע והצלחה.
באלבום מתארחים אמנים רבים ביניהם הראפרית ליל קים, הראפר נאז והזמר אר קלי. האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה ואף היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום ה-R&amp;B הטוב ביותר." בניגוד לשני אלבומיה הקודמים האלבום דורג בעשירייה הפותחת במצעדים נוספים כמו קנדה, שוודיה ובריטניה.
בנוסף לכך, הוא דורג ב-40 הראשונים במדינות כמו ניו זילנד, גרמניה וצרפת. הוא זכה להצלחה רבה בארצות הברית כאשר מכר 3 מיליון עותקים ובכך הגיע למעמד פלטינה משולשת.
The Tour
The Tour (בעברית: סיבוב ההופעות) הוא אלבום הופעה חיה של הזמרת מרי ג'יי בלייג', אשר יצא לאור ב-28 ביולי 1998 על ידי MCA רקורדס. האלבום מכיל קטעים מתוך שתי הופעות שלה בלוס אנג'לס אשר התקיימו במהלך סיבוב ההופעות Share My World Tour באפריל 1998.
ביקורות.
ג'נס דו כתב רולינג סטון אמר: "האלבום בהחלט לוכד בחופשיות את האנרגיה ואת העושר של ההופעות של בלייג'". בנוסף הוא כינה אותה גם כ"מבצעת מעולה שבטוחה בעצמה" ו"כאחת שיודעת להופיע מול קהל". מאט דיהל ממגזין "בידור שבועי" כתב: "בעוד שהעיבודים לא תמיד היו כמו שצריך בלייג' פיצתה בשירה נלהבת ובביצועים מרשימים לשירי נשמה קלאסיים אשר שילבו מוטיבים שונים והראו את בלייג' כמוזיקאית מומחית". רוברט כריסטגאו ממגזין "The Village Voice" כינה את האלבום כאלבום ההופעה החיה הטוב ביותר ואף בשנת 2003 הסביר למה זה גם האלבום הכי אהוב עליו שלה: "זה לא היה בגלל הלהקה שניגנה במופע, לא בגלל בחירת השירים או עטיפת האלבום אלא בזכות הקהל המעודד בהתלהבות את בלייג' בתרועות רמות, אפילו שהיא מפספסת סולמות או אפילו שהיא לא רזה כמו הכוכבות האחרות וגם לא עושה שום דבר בנידון".
סיפור אחר (שיר)
סיפור אחר הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-9 באוקטובר 2018 כשיר הנושא מתוך סרטו של אבי נשר, "סיפור אחר" וכסינגל המוביל מתוך פסקול הסרט.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי גלעד שמואלי, בדומה לשאר שירי הפסקול.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל למיליון השמעות.
וידאו קליפ.