הם בעלי כסות נוצות שחורה בכל גופם כולל הראש. המקור שחור עם בליטה צהובה או אדומה בקדמתו ומעל ראשם ציצה פרועה. הרגליים ארוכות וחזקות והזנב ארוך עם קצוות לבנים. ההוקו יכול לעוף אך הוא יעשה זאת רק כמוצא אחרון. נקבות ההוקו דומות לזכרים אך צבעם חום-אדמדם עם נקודות לבנות על גופם.
ההוקו הזכר, בניגוד לעופות אחרים מסדרת התרנגולאים, עוזר לנקבה לבנות את הקן ולטפל באפרוחים עד לבגרותם.
תאטרו גולדוני
תאטרו גולדוני (באיטלקית: Teatro Goldoni) (לשעבר תאטרו סן לוקה, תאטרו ונדראמין די סן סלווטורה) הוא אחד מבתי האופרה והתיאטראות של ונציה. כיום שוכן בו התאטרו סטאבילה דל ונטו. התיאטרון המודרני נמצא סמוך לגשר ריאלטו במרכזה ההיסטורי של ונציה.
היסטוריה.
כל התיאטראות החשובים בוונציה היו בבעלותן של משפחות אצולה בעלות ייחוס, ששילבו עסקים עם תענוגות בעיר האיטלקית - אולי אפילו האירופאית - שטיפחה את תרבות התיאטרון העמוסה והתחרותית ביותר. בעוד שמרבית הצגות האופרה באירופה עלו על הבמה בחצרות מלכים ובני אצולה עתירי ממון, משכו "הזדמנויות כלכליות ותשוקה לראוותנות חושפנית", לצד דעיכה בסחר המסורתי מעבר לים, את מיטב המשפחות הוונציאניות להשקיע בתיאטרון במהלך המאה ה-17.
משפחת גרימאני, שבאה תכופות בקשרי נישואים עם משפחת ונדראמין, הייתה בעמדה שלטת, כמי שבבעלותה מה שקרוי כיום התאטרו מאליברן, אז תאטרו סן ג'ובאני גריזוסטומו, וכן תאטרו סן בנדטו ואחרים. משפחת וֶנְיֵיר החזיקה בבעלותה את לה פניצ'ה, שעודנו בית האופרה הראשי.
תאטרו סן לוקא.
בבעלות משפחת ונדראמין היה ה"תאטרו די סן לוקא", או "תאטרו ונדראמין" או "תאטרו סן סלווטורה", שנוסד בשנת 1622 ברובע סן סלווטורה, או בניב הוונציאני, "סן סלוודור". שם התיאטרון שונה בהמשך ל"תאטרו אפולו" ומאז 1875 הוא קרוי "תאטרו גולדוני", ועודנו משגשג כתיאטרון העיקרי בעיר למחזות, עכשיו בבניין משנות ה-20 של המאה ה-18.
בתקופת חייו של קרלו גולדוני, גדול הדרמטורגים בוונציה, רק סן לוקא ומליבראן העלו עדיין דרמה מדוברת, ונטישתו את משפחת גרימאני לטובת משפחת ונדראמין בסן לוקא בשנת 1752 היה אירוע רב-חשיבות בתולדות התיאטרון של התקופה, פתיחה לתקופה היפה ביותר בחייו, כנראה, שבה מילא תפקיד חשוב לא רק בקומדיות שכתב אלא גם בהתפתחות האופרה בופה.
יחסיה של משפחת ונדראמין, שהייתה מעורבת באופן ישיר ומשמעותי בניהול התיאטרון, עם גולדוני היו משובשים לעיתים, רצופי ויכוחים על כסף ועל סגנון מחזותיו, עד שעזב בשנת 1761 ויצא לפריז, כתוצאה מדין ודברין עם יריבו, קרלו גוצי. עם זאת, משפחת ונדראמין לא הרחיקה לכת במעורבותה כמו וינצ'נצו גרימאני, שהיה חשמן ולבריתן אופרה.
התיאטרון עבר שינויים ושיפוצים רבים בגלל שריפות או כשלים מבניים. החשובים ביותר בהם היו של האדריכל ומעצב התפאורות ג'וזפה בורסאטו בשנת 1818, ועיצובם מחדש של החדרים בידי פרנצ'סקו בגנארה, אז מננהל אמנותי בלה פניצ'ה, בשנת 1833. בשנת 1826 היה זה התיאטרון הראשון באיטליה שהכניס תאורת גז. זהו תיאטרון איטלקי מסורתי ברוח המאה ה-18, בעל אולם בן ארבעה נדבכיפם של תאים ויציעים, בתפוסה כוללת של 800 מקומות. רוחב הבמה 12 מטרים ועומקה 11 מטרים, והיא מוקפת שבכת ברזל.
תאטרו גולדוני.
בשנת 1875, כחלק מן החגיגות להולדת המחזאי, שונה שם התיאטרון ל"תאטרו גולדוני" ביוזמת אנג'לו מורו לין, בתמיכת האלמנה רג'ינה דה מארקי ממשפחת ונדראמין.
התיאטרון נשאר בידי הצאצאים של משפחת ונדראמין עד 1957. הארכיבים של "תאטרו ונדראמין", השמורים עכשיו במוזיאון שהיה בעבר ביתו של גולדוני, משמשים יותר ויותר את ההיסטוריונים. התיאטרון נסגר אחרי מלחמת העולם השנייה משום שהמבנה התערער עד כדי סכנה, ובעליו הסירו את חזקתם עליו בשנת 1957. לאחר שיקום ושיפוץ ממושך לשיפור התפוסה והשירותים, נפתח התיאטרון מחדש בשנת 1979. ההפקה הראשונה הייתה "לה לוקאנדיירה" מאת גולדוני.
בתיאטרון מתקיימת עונת פרוזה שמארגן תאטרו סטאבילה דל ונטו "קרלו גולדוני", וכן יש בו מופעי תיאטרון לילדים, אופרה, קונצרטים, בלט ושאר אירועים.
עונת 1978 בגביע ליברטדורס
עונת 1978 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-19 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-27 ביוני 1978 ותחרות הסתיימה ב-28 בנובמבר 1978. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של בוקה ג'וניורס בפעם השנייה ברציפות.
מתכונת התחרות.
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
מיטו (עוף)
מיטו (שם מדעי: "Mitu") הוא סוג של עוף טרופי ממשפחת ההוקיים החי באמריקה הדרומית.
המיטו חי בביצות וביערות גשם לחים באמריקה הדרומית כמו יער האמזונאס. בני הסוג דומים לעופות ההוקו הגדולים והם בעלי נוצות שחורות, ציצת נוצות פרועה על ראשם ומקור קצר, מעוקל ואדום. בטנם בהירה וגם קצה הזנב. כמו מרבית מיני המשפחה הם לא מרבים לעופף.
עופות המיטו ניזונים על קרקע היער מפירות, זרעים, חרקים ויצורים קטנים. חלקם בסכנה עקב הפגיעה בבית גידולם.
מצרים במשחקים האולימפיים לנוער
מצרים משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער המצריים 26 מדליות, מהן שבע מדליות זהב. מצרים מוליכה יחד עם את טבלת המדליות של כל הזמנים בענף הכדוריד עם מדליית זהב ומדליית כסף.
תשעת ענפי הקיץ בהם לא התחרה נציג מטעם מצרים במשחקים האולימפיים לנוער הם גולף, הוקי שדה, החלקה מהירה על גלגיליות להב, טיפוס, כדורגל, כדוריד חופים, קאנו/קיאק, רוגבי שביעיות וריקוד.
השתתפות במשחקים.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
המשלחת הראשונה של מצרים למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 74 ספורטאים שהתחרו ב-17 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשישה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף הכדוריד בטורניר הבנים ובענף הקשתות בתחרות היחידים עם זכייה במדליית זהב. זוהי הפעם הראשונה בה מצרים זוכה במדליית זהב בענפים הללו במסגרת המשחקים האולימפיים, הן לנוער והן הרגילים. הישגים נוספים רשמה הנבחרת בענף ההתעמלות עם זכייה במדליית כסף בקרב רב לקבוצות בהתעמלות אמנותית, בהיאבקות בסגנון יווני-רומי בה זכתה במדליית כסף (עד 85 ק"ג), בענף האיגרוף עם זכייה במדליית ארד (משקל זבוב עד 51 ק"ג) ובהרמת משקולות עם זכייה במדליית ארד (מעל 85 ק"ג, בנים). כמו כן, בענף האתלטיקה נציגי המשלחת הגיעו כמעט לכל מקצי הגמר בתחרויות.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014).
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 83 ספורטאים שהתחרו בעשרים ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשמונה מדליות, מתוכן 2 מדליות זהב. ההישגים המשמעותיים ביותר היו בענפים הרמת משקולות עם זכייה במדליית זהב (עד 63 ק"ג, בנות) ומדליית ארד (עד 85 ק"ג, בנים), שחייה עם זכייה במדליית זהב (800 מטר חופשי, בנים) והיאבקות עם זכייה בשתי מדליות ארד (עד 85 ק"ג, בנים בסגנון יווני-רומי ועד 100 ק"ג, בנים בסגנון חופשי). בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור נבחרת הבנים בכדוריד זכתה במדליית כסף ולא במדליית זהב. הישגים נוספים נרשמו בעת זכייה במדליית ארד בענף הטאקוונדו (עד 73 ק"ג, בנים) ואתלטיקה (יידוי פטיש).
מדליות.
מדליות לפי משחקים.
width="20px"|
סטיב מנוחין
עונת 1979 בגביע ליברטדורס
עונת 1979 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-20 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-24 בפברואר 1979 ותחרות הסתיימה ב-27 ביולי 1979. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של קלוב אולימפיה בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות.
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
צ'צ'לקה
צָ'צָ'לָקָה (שם מדעי: "Ortalis") הוא סוג של עופות קרקע ממשפחת ההוקיים החיים בדרום ובמרכז אמריקה וגם בדרום ארצות הברית. הם קרובות משפחה של עופות הפנלופה.
עופות אלה הם חברתיים וקולניים מאוד. הם נראים כמו תרנגולות גדולות בעלות צוואר אפור ועור פנים ורוד. הם מותאמות הן לחיים על הקרקע והן לחיים על העצים. אצבעות רגליהם אדומות וארוכות ועוזרות להם לרוץ מהר כדי לברוח מטורפים.
צבע נוצות הגוף שלהם צהוב עד חום והם בעלי זנב גדול ומקושט. הם חיות ביערות גשם, סבכים וערבות עשב באזור חיותם.
קטר במשחקים האולימפיים לנוער
קטר משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). קטר החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הקטרים שלושה מדליות, מהן שתי מדליות זהב, בענף האתלטיקה.
השתתפות במשחקים.