שיחק בתוכניות רבות : "גאומטריה" (1984) ששודרה בערוץ 23, "מאש"ה" (1987) ששודרה בערוץ הראשון, "משמרת לילה - לתפארת מדינת ישראל" (1993) ששודרה גם בערוץ הראשון, גילם שד ופרופסור בתוכנית "מסיבת גן" ששודרה בערוץ הראשון (1990-1994), "כן לציפור" (1999) סדרה לילדים שם שיחק בתפקיד ראשי ששודרה בערוץ 2, "אהבה בשלכת" (2003-2004) תפקיד ראשי לצד יהודה ברקן וליא קניג ושודרה בערוץ הראשון, בסדרת הנוער "האי" ששודרה בערוץ הילדים למנויי HOT, שיחק בפרק הבכורה של הסדרה ב-2007 וגילם בחור שעובד בסוכנות החלל.
בין השנים 1991 ו-1992 דיבב שגב את קולו של זומזום בתוכנית הטלוויזיה הלימודית "בסוד העניינים" בערוץ 23.
בשנת 1992 גילם שגב אבא בקלטת הילדים ״בובה מתי״ בבימויו של שמי זרחין, המבוסס על שירים של מתי כספי.
בשנת 1999 כתב וביים שגב את המחזמר ״דוקטור דוליטל״ על פי ספרו של יו לופטינג, עלה בתיאטרון צוותא בתל אביב, ושיחקו בו גדי יגיל, קרן שמש, וזהר סדן.
בשנת 2015 השתתף ב"סרט עם קתרין דנב".
שגב כתב סדרת ספרים מצליחה בשם "אביגדור" (הוצאת מעריב), וכן את הספר "חיליק החילזון הביישן" (הוצאת כתר).
בנוסף, מופיע שגב בהצגות רבות. וכן תרם את קולו לסדרות וסרטי אנימציה רבים.
כיום שגב עובד כמורה לתיאטרון בבית הספר ״בית אקשטיין, דרך למרחב״ בפרדס חנה.
שגב נשוי לאיריס זינגר.
יעקב בנאי
יעקב בנאי (1919 – 28 בדצמבר 1993) היה שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי, יליד ירושלים, והשני משמונת האחים במשפחת בנאי.
ביוגרפיה.
בנאי נולד למאיר אליהו ומלכה לבית שבתאי וגדל בשכונת מחנה יהודה בירושלים, בסביבות השוק.
החל להופיע במסגרת בית הספר הדרמטי של האוניברסיטה העברית. היה ראשון האחים שהלך ללמוד משחק.
בשנת 1942 הצטרף לתיאטרון "המטאטא".
במלחמת העצמאות היה חבר בצוות בידור עם שמואל עצמון בזמן המצור על העיר.
בשנת 1950 נשא את מרים לאישה, והופיע בהצגות בתיאטרון, בעיקר ב"זירה" ואצל גיורא גודיק.
בסביבות שנת 1957 עבר עם משפחתו לגבעתיים, שבה התגורר עד לפטירתו.
בתחילת שנות ה-60 הופיע יחד עם אלברט כהן, זוהר אוריין וליה דוליצקיה במסגרת "להקת זרקור". הלהקה העלתה מופעי בידור שכללו גם קטעי זימרה, המפורסם שבהם "סבא ליאון".
כמו כן שיחק בסרטים רבים, בהם: "סאלח שבתי" ושמונה בעקבות אחד (1964), "מרגו שלי" (1969), "השוטר אזולאי" (1971), "חסמבה ונערי ההפקר" (1971), "חכם גמליאל" (1973), "מתנה משמיים" (1973), "הדודה מארגנטינה" (1984), "חגיגה בסנוקר" (1975), "רק היום" (1976), "אדון לאון" (1982), "מקום ליד הים" (1988), שלג באוגוסט" ו"אבא גנוב 2" (1989).
היה בין הקריינים והמגישים של תוכניות הילדים בתוכנית לאם ולילד, ובין השאר הגיש את סדרת "סיפורי ניסן ורחמים משיכון ב'" מאת רעיה בלטמן.
ב-1991 השתתף בסרט "לא בלי בתי" עם סאלי פילד ובו גילם תפקיד קצרצר של איש דת שיעי.
ב-1989 הוציא עם בנו אהוד אלבום בשם "תחת שיח היסמין", ובו סיפר אגדות עם פרסיות על רקע נגינתו ושירתו של הבן.
בשנת 1983 התאלמן מאשתו מרים, אימם של בניו, אלי ואהוד.
לאחר מכן ניהל במשך ארבע שנים מערכת יחסים עם אישה הצעירה ממנו בכארבעים שנה, ושמר עימה על קשר עד ליום מותו.
יעקב בנאי נפטר מהתקף לב בביתו שבגבעתיים, והותיר אחריו שני בנים (ביניהם את הזמר והיוצר אהוד בנאי) ושלוש נכדות.
פרנסיס קסווייר
אסתי זקהיים
אסתר (אסתי) זקהיים גראוס (נולדה ב-16 בנובמבר 1965 בתל אביב) היא שחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלית, זוכת שני פרסי אופיר. כיהנה כיושבת ראש שח"ם - ארגון השחקנים בישראל בשנים 2016–2021.
ביוגרפיה.
זקהיים למדה בתיכון תלמה ילין בגבעתיים במגמת התיאטרון. את שירותה בצה"ל עשתה בתחנת הרדיו גלי צה"ל, שם הפיקה מגוון תוכניות בידור.
לאחר סיום שירותה הצבאי סיימה לימודי משחק באוניברסיטת תל אביב, ועברה להתגורר בלונדון במטרה ללמוד משחק בבית הספר למשחק "Academy of Live and Recorded Arts".
עם שובה לישראל, קיבלה את תפקידה הראשון בסרט הקולנוע "אבא גנוב 2" לצד יהודה ברקן ואריה אליאס. לאחר ששיחקה במספר משמעותי של סרטים קצרים, שיחקה בשנת 1995 בסרטו עטור השבחים של שמי זרחין "לילסדה" לצד אלון אבוטבול וגילה אלמגור, וזכתה עבור משחקה בפרס אוסקר ישראלי על משחק משני נשי. בשנת 1996 השתתפה זקהיים בקלטת הילדים ״גומות החן של זוהר״ בתפקיד אמא של זוהר, ובסדרת הטלוויזיה "קפה פריז". אולם אחד מתפקידיה המשמעותיים והזכורים ביותר היה בשנת 1997, בסרטה של ג'ולי שלז, "עפולה אקספרס", בו שיחקה תפקיד ראשי לצד צביקה הדר ואריה מוסקונה. "עפולה אקספרס" זכה בפרסים רבים, בהם פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר עבור זקהיים.
בשנת 1998 כיכבה זקהיים, לצד אפרת בן צור ושירה גפן, בסדרת הטלוויזיה "20 פלוס", ולצד מירב גרובר בסרט "דשאים סגולים". בשנת 2001 שיחקה בסרט הטלוויזיה "1000 קלוריות" לצד דלית קהן, וב-2002 בסדרת הטלוויזיה "טיפול נמרץ", שזכתה להצלחה ושודרה לאורך שתי עונות, לצד עמוס לביא ומיכל ינאי. בשנת 2003 שיחקה זקהיים בסרט המצליח ועטור הפרסים הבינלאומיים של שמי זרחין "הכוכבים של שלומי" לצד אריה אליאס ואסי כהן. בשנת 2004 השתתפה זקהיים בקלטת הילדים ״פיית הקסם״ בתפקיד אמא של טל. באותה תקופה החלה ללמד משחק בבית צבי, קידמה את קמפיין האופנה של "עונות" והשתתפה בקלטות ילדים מצליחות. כמו כן, הנחתה את תוכנית הטלוויזיה "זמן הורים" בטלוויזיה החינוכית.
זקהיים השתתפה במספר הצגות, ביניהן "סדקים" בפסטיבל עכו, "הקונצרט" מאת גורן אגמון בתיאטרון בית ליסין, "שירה לוין חיה ומתה בתל אביב" בתיאטרונטו, "איפה תיקי" בפסטיבל הרמת מסך, "רעב" ו"אלוורה" בתיאטרון תמונע, "נייר צלופן" ב"תיאטרון האחר" של אקים ישראל.
ב-2009 שיחקה בסרט מסע קומי קצר בשם "רעבות בערבות", שם גילמה דמות ראשית, לצד עירית בנדק ומיה אלחרר. ב-2011 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "אליפים" שעובדה על פי הספר שכתבה אסתר שטרייט-וורצל.
בשנת 2012 השתתפה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים".
בשנת 2013 שיחקה בעונה הראשונה של הסדרה חברות את אילנה.
ב-2016 הוקרנה הקומדיה "יורשים חסרי בושה" מאת אדיבה גפן, בה השתתפה לצד ניצה שאול וענת ברזילי.
החל מספטמבר 2016 מכהנת כיושבת ראש הוועד המנהל של שח"ם - ארגון השחקנים בישראל.
בשנת 2018 השתתפה בתפקיד קטן בסרטו של הבמאי אבי נשר, "סיפור אחר".
בשנת 2020 החלה לדבב בסדרת הטלוויזיה "רוקטיר" את דמותה של לוסיל, כאשר זהו תפקיד הדיבוב הראשון שלה.
זקהיים עורכת טקסי נישואים אזרחיים לזוגות שאינם מעוניינים בטקס דתי או כאלה שאינם יכולים לבוא בברית הנישואין במדינת ישראל, כמו זוגות הומוסקסואלים.
ב-1998 קיבלה את אות המתנדב מטעם שר העבודה והרווחה, יחד עם אמה ורדה זקהיים, יו"ר עמותת ליל"ך, וסבה משה פרנקל, ממקימי מגן דוד אדום בישראל.
זקהיים היא חברת מפלגת מרצ ואף הוצבה במקום ה-106 ברשימת המפלגה בבחירות לכנסת השבע עשרה (2006), ובמקום ה-93 בבחירות לכנסת התשע עשרה ב-2013. בינואר 2015 הוצבה במקום ה-94 בבחירות לכנסת העשרים והשתתפה בתשדירי התעמולה של המפלגה. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013, שובצה במקום ה-56 והלא-ריאלי ברשימת מרצ למועצת עיריית תל אביב-יפו.
חיים אישיים.
זקהיים נשואה לאלחנדרו ואם לשלושה. מתגוררת בתל אביב. אחיה היה אמן המיצג דן זקהיים.
אקטואר
אקטואר הוא אדם העוסק באקטואריה, מדע המשתמש בטכניקות מתמטיות, סטטיסטיות וכלכליות לפתרון בעיות כלכליות שבהן משולבים מצבים של אי ודאות.
אטימולוגיה.
המילה "אקטואר" היא התרגום לעברית של המילה האנגלית Actuary. מילה זו עצמה נגזרת, כנראה, מהמילה הלטינית Actuarius שציינה את תפקידו של פקיד בכיר בסנאט הרומי (אך מהות תפקידו המדויק אינה ברורה). במשמעותה העכשווית הופיעה המילה לראשונה בכתובים בשנת 1762 כאשר חברת הביטוח האנגלית Equitable מינתה "אקטואר" (Actuary) לשמש כמנהל הטכני והאדמיניסטרטיבי שלה.
היסטוריה.
המונח הפך לנפוץ, במשמעותו המקובלת היום, בבריטניה, בתחילת המאה ה-19 עם ייסוד המכון הבריטי לאקטואריה (Institute of Actuaries) ב-1848.
לקראת סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 ייסדו מרבית מדינות אירופה, וכן ארצות הברית וקנדה, ארגונים אקטואריים במטרה לקדם את ענייני המקצוע, לקבוע כללי התנהגות, אתיקה מקצועית ותקנים.
ב-1895 נוסדה בבריסל אגודת האקטוארים הבינלאומית (IAA) המאגדת את האגודות הלאומיות ומשמשת מכשיר לארגון מפגשים וכנסים מקצועיים בינלאומיים.
סוגי אקטוארים.
המקצוע מכיר כיום בשלושה סוגים של אקטוארים, בהתאם להתמחותם העיקרית:
אקטוארים המועסקים בחברות ביטוח אחראים, בין השאר, לחישוב תעריפי הביטוח ולקביעת עתודות הביטוח. בקרנות הפנסיה עוסקים אקטוארים בתכנון תנאי הפנסיה, קביעת עלותה ובהכנת המאזנים האקטואריים. בבנקים ובחברות פיננסיות אחרות מועסקים אקטוארים בניתוח וחיזוי מצבים כלכליים. אקטוארים עצמאיים עוסקים בייעוץ בלתי תלוי לחברות וליחידים ומסייעים להם להתמודד עם בעיות הקשורות בבחירת תוכניות פנסיה, ביטוח והשקעה.
אקטואריה בישראל.
ב-1952 נרשמה אגודת האקטוארים בישראל. שעם חבריה נמנים לאורך השנים בכירי האקטוארים בחברות הביטוח, בגופי הפנסיה ובגופים פיננסיים נוספים. האגודה מעניקה לחבריה, שעמדו בכל תנאי הקבלה (לימודים אקדמיים, לימודי השלמה באקטואריה ובחינות) את התואר "חבר מלא" (.F.IL.A.A) המוכר על ידי הארגון האקטואריה הבינלאומי ה-IAA. תקנון האגודה כולל שלוש קטגוריות של העוסקים בתחום: "אקטואר מלא", "אקטואר מתמחה" ו"עמית לומד".