מנסרה (גם: פְּרִיזְמָה) באופטיקה היא רכיב אופטי המשמש לשבירת והחזרת קרני אור ולעיתים גם לפירוק האור לספקטרום אורכי הגל השונים שלו. עקרון הפעולה של המנסרה מבוסס על החזרות ושבירות שנובעות מכך שמקדם השבירה שלה גדול יותר מזה של האוויר. מנסרות רבות עשויות מחומרים בהן יש תופעת נפיצה: מקדם השבירה תלוי באורך הגל (לחלופין: בתדירות) של האור הפוגע, וכתוצאה מכך אורכי גל שונים נשברים בצורה שונה.
למנסרה האופטית כמה יתרונות על מראות:
1.למראה יש בלאי גדול יותר של פני השטח.
2.את המנסרה קל לייצר בצורה שתקל על הנחתה במערכת האופטית בצורה יציבה.
3.למנסרה לרוב איבוד אור קטן יותר בכל החזרה.
סוגי מנסרות נפוצים.
מנסרה ישרת זווית.
מנסרה בעלת זוויות 45, 45, 90 מעלות כך שהאור נכנס דרך אחת השוקיים, עובר שיקוף דרך הבסיס ויוצא בהסטה של 90 מעלות.
מנסרת פורו.
מנסרה זו דומה למנסרת זווית ישרה אך בה האור נכנס דרך הבסיס, מוחזר דרך שתי השוקיים ויוצא חזרה דרך הבסיס. הפריזמה יוצרת היפוך עם הסטה של 180 מעלות.
מקובל להשתמש גם בזוג מנסרות פורו מאונכות אחת לשנייה. הפריזמות יוצרות היפוך של האור ללא הסטה.
מנסרת דוב.
מנסרה בצורת טרפז שהאור נכנס אליה דרך אחת השוקיים מוחזר דרך הבסיס ונשבר חזרה החוצה דרך השוק השנייה. הפריזמה יוצרת שיקוף ללא סטייה של הקרן.
מנסרת גג.
פריזמה הדומה בצורתה לפריזמת ישרת זווית אבל בסיסה מורכב משתי פאות מאונכות.
מנסרת פינת קובייה.
מנסרה בצורת פינת קובייה. האור נכנס דרך הבסיס, מוחזר דרך שלוש הפיאות הנוספות ויוצא חזרה דרך הבסיס. הפריזמה יוצרת היפוך והסטה של 180 מעלות. המיוחד בפריזמה זו הוא שהיא מחזירה כל קרן בכיוון ממנו הגיעה. ראו גם מחזיר פינתי.
מנסרת יתד.
מנסרה בעלת זווית ראש קטנה בעלת זווית הסטה של formula_1 כאשר q היא זווית הראש ו-n מקדם השבירה של המנסרה ביחס לאוויר.
המנסרה באומנות.
המנסרה הופיעה על האלבום המצליח "The Dark Side of the Moon" של פינק פלויד,
ובשם אלבומה של הזמרת קייטי פרי, "Prism".
ג'ון וינדהם
ג'ון וינדהם פארקס לוקאס בניון האריס (באנגלית: John Wyndham Parkes Lucas Beynon Harris; 10 ביולי 1903 - 11 במרץ 1969) שנודע בשם העט ג'ון וינדהם היה סופר מדע בדיוני פוסט-אפוקליפטיי בריטי.
בכתביו המוקדמים השתמש וינדהם בצירופים שונים של שמותיו כגון "ג'ון בניון" או, לוקאס פארקס". בדוגמה אחת, The Outward Urge, השתמש למעשה בשני השמות "ג'ון וינדהם" ו"לוקאס פארקס" בטענה, שמדובר בשני מחברים המשתפים פעולה בכתיבה.
קורות חיים.
וינדהם נולד בכפר סמוך לברמינגהאם, אנגליה. הוא חי באדג'בסטון עד שמלאו לו שמונה, כאשר הוריו, ג'ורג' בניון האריס וגרטרוד פארקס, נפרדו. לו ולאחיו, הסופר ויויאן בניון האריס, לא היה עוד בית קבוע ומסודר לאחר מכן והוא גדל בשורה של פנימיות אנגליות. משך הזמן הרב ביותר השהה במקום אחד היה בפנימיית בידיילס (1918–1921) שאותה עזב בגיל 18. אף על פי כן, אחיו ויויאן אומר, שהיו לו ילדות ונעורים נפלאים.
אחרי שסיים את בית הספר, למד זמן מה חקלאות, שינה את דעתו בנוגע להליכה לאוניברסיטת אוקספורד וניסה כמה דרכים להתפרנס, אבל בעיקר סמך על הקצבה קבועה ממשפחתו. בסופו של דבר פנה לכתיבה בשכר בשנת 1925, אבל לפני שבחר בעיסוק זה, ניסה לשלוח ידו בכמה מקצועות אחרים, כגון משפטים, גרפיקה שימושית ופרסום. במהלך שנות ה-30 כתב סיפורים רבים, בעיקר לכתבי עת אמריקאיים. נוסף למדע בדיוני, כתב גם כמה סיפורי בלשים.
בין השנים 1940 ו-1943 היה וינדהם עובד מדינה בממשלה הבריטית, במדור הצנזורה. הוא התגייס לצבא, שם שירת כמפענח צפנים בחיל האותות המלכותי, בעוד מועד להשתתף בנחיתה בנורמנדי.
בשנת 1963 נשא לאישה את גרייס וילסון. הם התגוררו במשך כל חייהם המשותפים סמוך לפטרספילד, המפשייר, ממש ליד בית ספרו האחרון בשורה, בידיילס.
יצירות חשובות.
ארבעת הרומנים הראשונים, שנכתבו על פני תקופה קצרה למדי בשנות ה-50, נחשבים על דעת הרוב כפסגת יצירתו. באשר לשניים האחרונים, הדעות נחלקות, אבל יש להם מעריצים משלהם. הוא כתב גם כמה סיפורים קצרים שונים באיכותם, החל במדע בדיוני קשה ועד להיתולי. ראויים במיוחד לציון הם Consider her Ways, The Wheel, Pillar to Post.
סגנון.
הרקע לרוב ספריו של וינדהם הוא המעמד הבינוני האנגלי בן-ימינו והם נושאים אופי של אנגליות מיושנת, המצטיירת כיוצאת דופן או נפוחת חשיבות, תלוי בזווית הראיה של הקורא. בריאן אולדיס, גם הוא סופר מדע בדיוני בריטי, הכתיר אחדים מהם בתואר המזלזל "אסונות בית". גישה זו מצד וינדהם הייתה תגובת-נגד למה שתיאר כסגנון של "גנגסטרים גלקטיים באופרת חלל" שאפיין חלק גדול מן המדע הבדיוני עד אז, אבל בסופו של דבר יכולות להיות לה מגבלות משלה. יש הסבורים, כי היחיד בין ספריו החשובים שאיננו מתרחש ברקע זה, The Chrysalids, הוא הטוב ביניהם.
ירחמיאל ויס
הרב ירחמיאל ויס (נולד ב-כ"ב באייר ה'תש"ה, 5 במאי 1945) כיהן כראש ישיבת ירושלים לצעירים. כיום מלמד בישיבה קטנה מורשה וכן מעביר שיעורים לתלמידים מישיבת מרכז הרב ובוגרי הישיבה לצעירים.
ביגורפיה.
נולד בנתניה לצבי ויס ושם גדל. בצעירותו למד בבית הספר "תחכמוני" ואחר כך בישיבת כפר הרואה עד כיתה י"א. משנת תשכ"ב למד בישיבת מרכז הרב, אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב דוד כהן (הרב הנזיר). את בחינות הבגרות השלים בעקבות שיחה בין אמו והרצי"ה. למד קבלה מפי הרב שלמה בנימין הלוי אשלג. שירת במלחמת ששת הימים בצה"ל (במסגרת הסדר מרכז) בחטיבת ירושלים והיה ממשחררי העיר העתיקה של ירושלים, לחם גם במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת שלום הגליל. הוסמך לרבנות על ידי הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא.
הרב ויס החל ללמד כר"מ בישיבת ירושלים לצעירים. בשנת ה'תש"ם, לאחר שראש הישיבה, הרב יעקב פילבר, עבר לקיבוץ חפץ חיים, נתמנה לתפקיד זה. בסוף כהונתו, בשנת תשע"ז, מונה במקומו הרב יאיר גזבר.
הרב ויס התפרסם בציבור בעקבות הפיגוע בישיבת מרכז הרב, שבו נרצחו חמישה מתלמידי ישיבתו ובוגר הישיבה. איש התקשורת קובי אריאלי כתב לאחר הלוויה והראיונות התקשורתיים שנתן הרב ויס:
הרב ויס משמש כחזן בימים נוראים בישיבתו. בשנת תשס"ט (2008) יצא דיסק ובו ניגוני תפילות ופיוטים לימים נוראים בליווי מקהלה מתלמידיו ובשנת 2014 יצא דיסק שני עם שירים נוספים.
באוגוסט 2009 זכה הרב ויס בפרס "המחנך למופת" ע"ש הרב שלום משאש מטעם מכללת ליפשיץ ועיריית ירושלים.
נשוי לאהובה (לבית קסטנר), אב לחמישה ומתגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים. אחד מחתניו הוא הרב אברהם יעקב שרייבר - ראש כולל ורב היישוב שבי דרום ולשעבר ראש ישיבת בית אברהם. חתן נוסף הוא הרב יאיר שרעבי (בנו של הרב סעדיה שרעבי), ר"מ בישיבת ירושלים לצעירים.
9 שעות ושיר
9 שעות ושיר הייתה תוכנית טלוויזיה מוזיקלית ששודרה בערוץ 24 בשנת 2004. התוכנית שודרה ארבעה חודשים אחרי שערוץ 24 החל בשידוריו, כחלק מהמחויבות של הערוץ לתמוך במוזיקה ישראלית.
בתוכנית השתתפו אמנים שנדרשו להלחין ולהקליט שיר חדש, לפי מילים כתובות מראש, בתוך תשע שעות. בסיום כל פרק הוקרן קליפ לשיר החדש. התוכנית מפגשיר, שעלתה בערוץ 24 בשנת 2005, הייתה המשך לסדרה זו. התוכנית קוריינה על ידי במאי התוכנית, יואב רודה וזהר וגנר, והשתתפו בה יוצרים כאלון אולארצ'יק, מוקי, פילוני ושב"ק מיוזיק, חמי רודנר, ירמי קפלן, נימרוד לב ולהקת RBS, צביקה פיק, חיים צינוביץ', יוסי בנאי, אפרים שמיר ואחרים.
השיר האחרון לפני מותו שהקליט יוסי בנאי עם מיכה שטרית היה השיר "תרנגול כפרות". שירים נוספים שהתפרסמו בעקבות התוכנית: "כל כך טוב להיות לבד" של ירמי קפלן, "אש בנשמה" של פילוני ושב"ק מיוזיק, "שוב לא יהיה לי רגע" של חמי רודנר ו"בואי נתחבק" של אלון אולארצ'יק.
מחוז בוטושן
מחוז יאסי
פסוק
פסוק הוא משפט בתנ"ך או בכתבי קודש הנוצריים (הביבליה: הברית הישנה והחדשה).
החלוקה לפסוקים אינה מופיעה בספרי התורה, לעומת החלוקה לפרשיות שהיא החלוקה היחידה המופיעה בתורה.
הפסוק הראשון בתורה, ואולי הידוע מכולם, הוא . הפסוק האחרון המופיע בספרי התנ"ך היהודי הוא .
על פי הנוסח המצוי בידינו, בתנ"ך ישנם בקירוב: 23,204 פסוקים, מתוכם בחמישה חומשי תורה: 5,845 פסוקים. בספרות היהודית התפרסמו במשך הדורות סטטיסטיקות שונות של התנ"ך, רובן לא תואמות לנתונים שלפנינו.
בעבר היו מספר נוסחאות לחלוקה לפסוקים. הדבר מוזכר בתלמוד: "אמר רב אחא בר אדא: במערבא פסקין להדין פסוקא לתלתא פסוקין: 'ויאמר ה' אל משה הנה אנכי בא אליך בעב הענן'" (נדרים לח, ע"א:).
בתלמוד הבבלי יש דיון בנוגע למספר הפסוקים בספר תהילים, ולגבי אמצעם. על פי התלמוד, פסוק האמצע הוא "וְהוּא רַחוּם יְכַפֵּר עָוֹן וְלֹא יַשְׁחִית וְהִרְבָּה לְהָשִׁיב אַפּוֹ וְלֹא יָעִיר כָּל חֲמָתוֹ" (עח, לח) שנמצא במרחק של שני פסוקים מאמצע הספר על פי חשבוננו. עם זאת, על פי הסוגיא ישנם 5,896 פסוקים בספר, יותר מפי שניים מאשר בחשבון שלנו. ייתכן שהגמרא החשיבה כל צלע בפסוק כפסוק בפני עצמו. על כל פנים, הגמרא שם כותבת שאנחנו לא בקיאים בחלוקת הפסוקים כפי שהיו בקיאים פעם, ולפיכך מנייננו שונה ממניינם.
לפי המתואר במסכת קידושין, היה הבדל בין שיטת חלוקת הפסוקים בבבל ובארץ ישראל. חשיבות הפסוקים בהלכה מתבטאת בכך שאין עולה לתורה קורא פחות משלושה פסוקים, וכל פסוק שאין עליו מסורת לא יוצרים עליו מסורת חדשה של פיסוק. חלוקת הפיסוק בתוך הפסוק נעשית על ידי טעמי המקרא: חילוק הפסוק לשניים נקרא "אתנחתא", והטעם המורה על סוף הפסוק נקרא "סלוק" או "סוף פסוק" (שם שהפך לביטוי שמשמעותו סיום עניין).