ח'אן הוטרדה יותר ויותר מההתעללות (סקילה באבנים, רצח על רקע כבוד המשפחה, נישואים בכפייה) בנשים מוסלמיות בכל רחבי העולם. בשנת 2008, WISE השיקה את מועצת השורא הכללית של נשים מוסלמיות על מנת לספק חוות דעת דתיות בסוגיות שנמצאות במחלוקת החשובות במיוחד לנשים מוסלמיות, בהסתמך על המומחיות של חבריה בשתי תורות המשפט האסלאמי, ובתחומים כגון היסטוריה, מדע המדינה, תאולוגיה וסוציולוגיה. מועצת השורא פרסמה את ההצהרה הראשונה שלה ב-2009 ג'יהאד "נגד אלימות", גינוי של קיצוניות אלימה. את המועצה העולמית המוסלמית של הנשים שנקראת השורא הצהירה הצהרות נגד אלימות במשפחה, קיצוניות אלימה, כריתת אברי המין הנקבי, ועל האימוץ. הצהרות המועצה שימשו להדריך אימאמים באפגניסטן כדי לקדם זכויות הנשים, ולקדם הלחימה באלימות.
בשנת 2009, ח'אן השיקה את האתר החינוכי הראשון שמרחיב על התרומות של האישה המוסלמית האידיאלית, וכן על האתגרים שהן נתקלות בהן בכל רחבי העולם. בנוסף לכך ב-2015, ח'אן הקימה את WISE כארגון במטרה לחזק את האמונה המבוססת על מנהיגות של נשים ונוער, על מנת לעודד אסלאם שמקדם שלום ושוויון.
אקטיביזם של פלורליזם וחופש הדת.
במהלך התפתחות האסלאמופוביה בארצות הברית , ח'אן פרסמה מאמר ב"גרדיאן" שכותרתו "אסלאמופוביה היא האויב הגדול ביותר של אמריקה".ח'אן גם התיישבה עם פאנל המועצה לקשרי חוץ ביוני 2011 כדי לדון בנושא "האסלאם באמריקה."בחודש מרץ 2011, דייזי חאן דיבר נגד פיטר המלך דיונים על "ההקצנה" של אמריקאים מוסלמים. חאן נוסף ארגנו הפגנה נגד פיטר המלך דיונים שכותרתו "גם אני מוסלמי" ב-6 במרץ 2011 ב כיכר טיימס, ניו יורק.
בתחום של זכויות האזרח, דייזי ח'אן העלתה את השאלה ב האפינגטון פוסט, "האם משטרת ניו יורק היא באמת נגד מוסלמים?".ב-2011, ח'אן קירבה בין 300 אנשים מכל הדתות בערב של היזכרות. בתום לב האירוע הזה, קיבל את הכותרת ": סיפורים של תקווה ועליזות", שהדגיש על מאות פרויקטים של בניית גשרים אשר שבוצעו מאז ה-11 בספטמבר, בעת שמשפחות היהודים, הנוצריים, והמוסלמים קיבלו המס של קורבנות 9/11.בשנת 2009, ח'אן ובעלה, הציעו בניית מרכז קהילתי, בית קורדובה ב-Park51 , שקרוב למרכז הסחר העולמי, אשר זירז הדיאלוג הלאומי בכלי התקשורת של ארצות הברית על זכות הפולחן וחופש הדת.
מדיה.
ח'אן עושה הרצאות באופן קבוע בארצות הברית ובעולם. היא הופיעה במספר רב של כלי תקשורת, כגון CNN, אל ג'זירה, BBC. היא כיהנה כיועצת, ותורמת למגוון של סרטים תיעודיים (דּוֹקוּמֶנְטָרִי), כולל PBS של "מוחמד: מורשתו של הנביא מוחמד", נשיונל ג'יאוגרפיק בפנים "מכה ",ושל ערוץ הולמרק מקשיב האסלאם. ח'אן היא התורמת לוושינגטון פוסט "על האמונה" שהוא בלוג לעיתים קרובות מצוטט פרסומים מודפסים, כגון "טיים", "ניוזוויק", "שיקגו טריביון", "הניו יורק טיימס", פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג, סעודי גאזט, ח'ליג' טיימס.
סימון דוידסון
סימון דוידסון (נולד ב-14 במאי 1970) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד. חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט, וועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת. בעברו היה יושב ראש איגוד השחייה בישראל. לפני כן היה מורה ומחנך, שחיין מצטיין ומאמן שחייה בכיר.
ביוגרפיה.
דוידסון נולד בווילנה שבליטא הסובייטית, בן לשני הורים רופאים: לארנס, רופא מרדים, ופולינה, רופאת ילדים. ב-1972 עלתה המשפחה לישראל והתגוררה בצפת ולאחר מכן התיישבה בנתניה, שם גדל כל חייו. ב-1977 החל לשחות במועדון השחייה הפועל נתניה בהדרכת שמריהו נאבל. כשחיין הוא זכה במדליות רבות באליפויות ישראל לנוער. ב-1988 התגייס לחיל האוויר ושירת בטייסת 101 כחמש של מטוסי F-16. לאחר השחרור, עבד כמדריך שחייה ולאחר מכן כמאמן הנבחרת הצעירה בהפועל נתניה. ב-1994 החל את לימודיו ב. ב-1996 החל לעבוד כמאמן בקבוצת השחייה של בני הרצליה, תחילה כמאמן הנבחרת הצעירה וב-1997 קיבל לידיו את תפקיד הניהול המקצועי והמאמן הראשי של בני הרצליה. בין השנים 2000–2006, אימן את נבחרות ישראל מגילאי קדטים עד גילאי בוגרים, כשב-2005 היה המאמן הראשי של נבחרת ישראל ל. תחת ניהולו זכתה קבוצת בני הרצליה בתואר אלופת הנוער ואלופת הנשים לבוגרות. בין שחייניו הבולטים נמנים: ערן זוסמן, קרן זיבנר, מונה מירון, סיגל סימסולו, רותם פלד ועוד.
בשנת 2006 פרש מאימון שחייה ועבר לעסקים. הוא הקים את מועדון הספורט "קולג'ים" בנתניה.
בשנת 1992 הקים דוידסון בית ספר לשחייה פרטי בבריכת אביחיל בשם "דולפין". בשנת 2006 הקים גוף שחייה תחרותי בשם הפועל דולפין נתניה שמהר מאוד הפך לאחד מגופי השחייה הגדולים והמובילים בישראל. בשנת 2012 זכה מועדון השחייה הפועל דולפין נתניה בתואר אלוף המדינה לבוגרים ולנוער.
בשנת 2012 נבחר דוידסון לוועד המנהל של איגוד השחייה. בין השנים 2012–2016 היה דמות מובילה בהנהגת איגוד השחייה, ביוני 2016 נבחר כיושב ראש איגוד השחייה, תפקיד ממנו פרש אחרי כניסתו לכנסת ב 2021. ומספטמבר אותה שנה, החל לכהן כחבר בהנהלת וועד האולימפי הישראלי.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב דוידסון במקום ה-22 ברשימת יש עתיד לכנסת ולא נכנס. לאחר התפטרות סגן שר החוץ עידן רול באמצעות החוק הנורווגי, הוא הושבע לכנסת ביולי 2021.
חייו האישיים.
דוידסון נשוי ואב לשלוש בנות ומתגורר ברמת פולג בנתניה.
קוסרא
Yes Kidz
ג'ורדן מרון
ג'ורדן מרון (באנגלית: Jordan Maron; נולד ב-10 בפברואר 1992) הוא יוטיובר אמריקאי-יהודי הידוע בעיקר בשם ערוץ היוטיוב שלו CaptainSparklez, שערוצו בעיקר מכיל סרטונים בהם הוא משחק מיינקראפט.
קריירה.
מרון פעם עבד בשביל משינימה בע"מ. ג'ורדן מרון במקור התחיל ערוץ גיימינג של Call of Duty בשם ProsDONTtalkSHIT, שלא היה מתאים למשפחות, לא כמו הערוץ הנוכחי שלו, בו הוא מדבר בשפה פחות בוטה. ב-2010, הוא עבר לערוץ חדש בשם CaptainSparklez, שם הוא מתמקד בעיקר במיינקראפט. הוא היה מוצג ברשימת 30 מתחת ל-30 של פורבס ב-2016. ביוני 2016 הוא התחיל ערוץ בשם Maron Music בו הוא מפרסם מוזיקה אלקטרונית כדי לקדם מפיקי מוזיקה מתחילים. הוא גם מפרסם שם את השירים שלו.
ביוגרפיה.
מרון נולד ב-10 בפברואר 1992 בעיר לוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית. הוריו מעולם לא היו נשואים ונפרדו זמן קצר לאחר לידתו, את רוב חייו גר ביחד עם אימו בעיר סנטה ברברה וביקר מדי כמה שבועות את אביו. כיום הוא גר בלוס אנג'לס.
קריירת היוטיוב.
נכון לספטמבר 2021, לערוץ היוטיוב שלו "CaptainSparklez" יש מעל ל - 11.2 מיליון עוקבים ומעל 3.8 מיליארד צפיות בכל הסרטונים שלו ביחד. הסרטונים בערוץ המרכזי שלו, עוסקים בעיקר במשחק המחשב "Minecraft" בו הוא משחק לרוב ב"Hunger Games", "Ultra Modded Survival" וגם ב"adventure maps". נוסף על כך הוא משחק גם במשחקים נוספים כמו המשחק "Garry's Mod" ובמשחקים אחרים.
מרון התפרסם בעיקר בזכות סרטוני המוזיקה המקוריים שלו ובזכות הפארודיות שהוא עשה לשירים קיימים. בין השירים שהוא פרסם בערוץ שלו ניתן למצוא את: Minecraft Style (פארודיה ל"Gangnam Style" של הזמר הדרום קוריאני PSY), את Fallen Kingdom (פארודיה ל- "Viva La Vida" של קולדפליי), את Take Back The Night, את Find the Pieces ואת Revenge שבינתיים הוא השיר עם הכי הרבה צפיות בערוץ שלו.
במאי 2015, מרון הוציא משחק ל- IOS ול- Android בשם Fortress Fury. את הפרסום למשחק עשה באמצעות ערוץ היוטיוב שלו, ואף שילב מעריצים שלו בניסויי ה"בטא" של המשחק.
מרון מוכר גם פרטי לבוש תחת המותג "CaptainSparklez" בחנות וירטואלית באינטרנט.
למרון ערוצים נוספים, כגון הערוץ הראשון שלו "prosdonttalkshit", אליו העלה סרטונים מהמשחקים ו-Skate 3. הערוץ היה פעיל בשנת 2010, כשהסרטון האחרון הועלה בחודש יולי באותה שנה, שבו מרון מודיע על פתיחת הערוץ החדש - CaptainSparklez. בקיץ 2016 מרון פתח ערוץ מוזיקה הנקרא "Maron Music" שבו הוא מעלה מוזיקה מקורית שלו וגם של אמנים אחרים, ובנוסף הוא מפעיל ערוץ אישי בשם Jordan Maron, בו הוא מעלה בעיקר וידאו בלוגים.
יחסי לוקסמבורג–רוסיה
יחסי לוקסמבורג–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג לבין הפדרציה הרוסית. שתי המדינות חברות מלאות בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
היסטוריה.
מאז 1982 קיימת בלוקסמבורג כנסייה רוסית אורתודוקסית. במפקד האוכלוסין הלוקסמבורגי של 2008 זיהו עצמם 943 אנשים כרוסים.
נשיא רוסיה הראשון בהיסטוריה שביקר בלוקסמבורג היה ולדימיר פוטין שביקר בה ביקור בזק רשמי שהחל ונגמר באותו יום - 24 במאי 2007.
במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה ב-2008 טענה לוקסמבורג כי רוסיה הפרה את החלטה 1808 של מועצת הביטחון של האו"ם, אותה ההחלטה שרוסיה הצביעה לה בעד רק מספר חודשים קודם. הביקורת הלוקסמבורגית על רוסיה גברה במיוחד לאחר ההכרה באבחזיה ובדרום אוסטיה.
Waiting for Tonight
Waiting for Tonight (בעברית: מחכה ללילה) הוא שיר של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז, מתוך אלבום הבכורה שלה, "On the 6". השיר יצא לאור ב-27 באוקטובר 1999, כסינגל השלישי מתוך האלבום. במקור, השיר הוא חידוש לשירן של להקת הבנות 3rd Party.
בין היתר מכונה השיר כ"שיר המילניום", כיוון שיצא בסמוך התחלפותן של המאה ה-20 למאה ה-21, ונוגן ללא הרף באותן תקופות. השיר זכה להצלחה עולמית ואף הועמד בשנת 2000, בטקס פרס גראמי ה-42, בקטגוריית – "הקלטת הדאנס הטובה ביותר".
השיר הגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100, החמישי במצעד הסינגלים הבריטי, הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב, והשני במצעד שבקנדה.
רקע וכתיבה.