במלחמת העולם השנייה, שימש הנמל את חיל האוויר המיאנמרי שהטיס ממנו כלי תקיפה אווירים ובהם בריסטול בלנהיים, הוקר הוריקן, סופרמרין ספיטפייר וקרטיס P-40 וורהוק.
הנמל היה הנמל העיקרי בדרום-מזרח אסיה במשך עשרות שנים עד להקמת נמל התעופה סינגפור צ'נגי, נמל התעופה סוברנבהומי ונמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה.
בתחילת 2016, תפוסת הנמל הגיעה ל-6 מיליון נוסעים. קיימות תוכניות להקמת נמל תעופה גדול ורחב יותר קרוב ליאנגון.
חדשנות.
באפריל 2003, שופץ הנמל והוקם טרמינל חדש ומסלול המראה באורך 3414 קילומטרים. שיפוץ הנמל הגיע ל-13.3 מיליון דולרים וכלל בניית מערכת לשינוע מטען, ארבעה שרוולים המאפשרים קליטת מטוסי בואינג 747, טרקלינים לאנשי עסקים וחניון דו-קומתי ל-340 כלי רכב.
ב-2011, בעקבות תעבורת הנוסעים הרבה שהגיעה ל-3.1 מיליון, מעבר לתפוסת הנמל שהייתה 2.7 מיליון, הודיעה ממשלת מינאמר על תוכניות להרחבת הנמל ב-40 אחוזים. השיפוץ הסתיים ב-2016 והגדיל את קיבולת הנוסעים האפשרית ל-6 מיליון.
טרמינלים.
טרמינל 1.
באוגוסט 2014, נהרס הטרמינל הישן והחל תכנון הטרמינל החדש בעל 6 הקומות. ב-12 במרץ 2016, נחנך הטרמינל והגדיל את קיבולת הנוסעים האפשרית מ-2.7 ל-6 מיליון נוסעים. אורך בניין הטרמינל הוא 240 מטרים כשבקומת הקרקע נמצאים אזורי איסוף המטען לנוסעים השבים, מכס וחנויות. אולם היוצאים בקומה השנייה והקומה השלישית מכילה אזורי משחק והמתנה.
טרמינל 2.
לאחר פתיחת טרמינל 1, שונה שמו של הטרמינל הבינלאומי לטרמינל 2. הטרמינל מאפשר קיבולת של 900 נוסעים יוצאים ו-900 נוסעים יוצאים בו זמנית. ביולי 2018 נסגר הטרמינל לשיפוץ נרחב וכל הטיסות הבינלאומיות הועברו לטרמינל 1. בטרמינל מערכת אוטומטית לשינוע מזוודות, שרוולים המאפשרים קליטת מטוס בואינג 747, אירוח אנשי ממשל ואנשי עסקים וחניון עם קיבולת של 340 כלי רכב.
טרמינל 3.
ב-5 בדצמבר 2016, טרמינל 3 ששימש לטיסות פנים, החליף את טרמינל 1 המקורי שנהרס באוגוסט 2014 ושימש לטיסות פנים.
בניין משמר הכבוד (טרמינל VIP).
טרמינל ה-VIP שימש זמנית לטיסות הפנים עד לפתיחת טרמינל 3. הבניין נהרס ובמקומו הוקם חיבור בין טרמינל 1 לטרמינל 2.
חברות תעופה.
חברות תעופה רבות פועלות מהנמל ובהן האינאן איירליינס, ג'טסטאר אסיה איירווייז, קוריאן אייר, צ'יינה סאות'רן איירליינס ותאי איירווייז.
הטיסות העמוסות ביותר בנמל הן למנדליי עם 93 טיסות שבועיות, נמל התעופה סוברנבהומי עם 91 טיסות שבועיות ונמל התעופה סינגפור צ'נגי עם 58 טיסות שבועיות.
August 26th
August 26th (בעברית: 26 באוגוסט) הוא אלבום המיקסטייפ הראשון של הזמר-יוצר האמריקאי פוסט מאלון. האלבום יצא לאור ב-13 במאי 2016 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
תמונתו של דוריאן גריי (סרט, 1915)
תמונתו של דוריאן גריי (באנגלית: The Picture of Dorian Gray) הוא סרט אילם אמריקאי משנת 1915, המבוסס על הרומן "תמונתו של דוריאן גריי" מאת אוסקר ויילד, שיצא לאור בשנת 1890.
עותק של הסרט נמצא בארכיון הסרטים של ספריית הקונגרס.
נמל התעופה הבין-לאומי נורסולטן נזרבייב
נמל התעופה הבינלאומי נורסולטן נזרבייב (בקזחית: Halyqaralyq Nursultan Nazarbaev Áýejaıy) הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם באזור אקמולה, קזחסטן. זהו נמל התעופה הבינלאומי העיקרי המשרת את נור-סולטן, בירת קזחסטן. נמל התעופה הוא שער הנוסעים האווירי הבינלאומי העמוס ביותר למרכז אסיה (אחרי נמל התעופה הבינלאומי אלמטי), נמל התעופה ה-13 העמוס ביותר במדינות הפוסט-סובייטיות ושדה התעופה השני העמוס ביותר בקזחסטן.
ב-8 ביוני 2020 השתנה הקוד יאט"א של הנמל מ-TSE ל-NQZ.
אוניברסיטת הוהנהיים
אוניברסיטת הוהנהיים (בגרמנית: Universität Hohenheim) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בעיר שטוטגרט בגרמניה. זוהי האוניברסיטה הוותיקה ביותר בשטוטגרט.
תולדות.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1818, כיוזמה של וילהלם הראשון, מלך וירטמברג לצורך התמודדות עם רעב חמור שעמו התמודדה הממלכה באותה עת. הרעב הקשה היה בין היתר תוצאה של התפרצות הר הגעש טמבורה, אשר הובילה לשנה ללא קיץ בעולם. כדי להתמודד עם משבר זה, הוחלט להקים מוסד למחקר ולימוד תחום החקלאות בהוהנהיים. בתחילת דרכו למדו בו 16 סטודנטים בלבד. התחומים שנלמדו במוסד כללו בין היתר חקלאות, בוטניקה, כימיה, מתמטיקה וענפי מדעים נוספים.
בשנת 1820 הוקם גם בית ספר ליערנות, ובשנת 1840 בית ספר להורטיקולטורה.
בין השנים 1875–1876 שימש הפיזיקאי וילהלם קונרד רנטגן, מגלה קרני ה-X, מרצה במוסד זה.
בשנת 1847 שינה המוסד את שמו לאקדמיה לחקלאות. בשלב זה לימדו בו שבעה פרופסורים, ונלמדו בו תחומים כגון חקלאות, יערנות, מדעי הטבע, פיזיקה ומתמטיקה.
בשנת 1904, שינה המוסד שוב את שמו לאוניברסיטה החקלאית של הוהנהיים. בשנים לאחר מכן קיבלה האוניברסיטה את האפשרות להעניק תוארי דוקטורט וקמו בה מרכזי מחקר נוספים. במהלך מלחמת העולם השנייה אולצה האוניברסיטה לסגור את שערי בהוראת השלטונות הנאצים. היא נפתחה מחדש בשנת 1946. כמו כן, מספר מבנים בקמפוס נפגעו מהפצצות בתקופת המלחמה ושוקמו לאחריה.
בשנת 1968 קיבלה האוניברסיטה את שמה הנוכחי, אוניברסיטת הוהנהיים. באותה עת הוקמו גם פקולטות למנהל עסקים, כלכלה ומדעי החברה.
כיום נלמדים באוניברסיטה מגוון תחומים, בהם ענפי החקלאות לצד מדעי הטבע, כלכלה, מדעי החברה, מנהל עסקים ועוד. מתקיימות בה תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי, בשפות גרמנית ואנגלית. לומדים בה כ-8,956 סטודנטים, מהם מעל 5,100 נשים.
פקולטות ומחלקות.
באוניברסיטת הוהנהיים שלוש פקולטות: הפקולטה למדעי החקלאות, הפקולטה למדעי הטבע והפקולטה למנהל עסקים, כלכלה ומדעי החברה. בכל אחת מן הפקולטות מספר מחלקות ומכונים.
קמפוסים.
בקמפוס שוכנת טירת הוהנהיים שנבנתה על ידי קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג. בתחילת דרכו של המוסד האקדמי שימשה הטירה כמבנה לימודים, אולם כיום היא משמשת בעיקר מוזיאון. המבנה מוקף פארקים וגנים. נוסף על מבני הלימוד והמחקר, ממוקמות בקמפוס שתי ספריות, הספרייה המרכזית לתחומי החקלאות ומדעי הטבע, והספרייה המחלקתית למקצועות הכלכלה ומדעי החברה.
יחסים עם ישראל.
אוניברסיטת הוהנהיים מטפחת לאורך השנים שיתופי פעולה מחקריים עם אוניברסיטאות בישראל. בשנת 2007 נחתם הסכם שיתוף פעולה עם האוניברסיטה העברית בירושלים, בנוגע להוראה ומחקר בתחומי החקלאות ומדעי התזונה. בין מטרות שיתוף הפעולה הוא קידום מחקרים בתחום הביטחון התזונתי ושימוש בר קיימא במשאבי טבע במזרח התיכון.
כמו כן, מתקיימת תחרות FOODIO בתחום מדעי המזון, זהו פרויקט חינוכי שנתי אשר מנוהל על ידי חמישה מוסדות אקדמיים בהם אוניברסיטת הוהנהיים והטכניון. בין מטרות הפרויקט עידוד שיתופי פעולה בין מוסדות אקדמיים לבין התעשייה. במסגרתו הסטודנטים המשתתפים נדרשים לפתח מוצרי מזון חדשניים, המוצרים נשפטים על ידי פאנל שופטים והמנצחים מקבלים סיוע להפיכת מוצריהם למוצרי מדף.
Po volne moei pamyati
' (ברוסית: ', ובעברית: לפי גל זיכרוני) הוא אלבום קונספט של המלחין דויד טוחמנוב משנת 1976. האלבום נקרא על שם אחד השירים הכלולים באלבום לפסוקיו של ניקולס גיין בתרגום רוסי.
האלבום יצא בברית המועצות בשנת 1976 ופשוט זעזע את הקהל - הוא לא התאים לסטנדרטים של אותה תקופה. זה לא היה רק אוסף שירים - זה היה אלבום קונספט רציני ומוחשב שבגינו בחרה אשתו הראשונה של טוחמנוב, טטיאנה סאשקו, יצירות ספרות איקוניות של קלאסיקות גדולות: מהמשוררת היוונית העתיקה סאפפו ועד אנה אחמטובה, וטוחמנוב עצמו כתב את המוזיקה ועשה את העיבוד. מרבית הצעירים והמעט ידועים בעת יציאת האלבום סולנים קיבלו פרסום רחב, בעיקר אודיו. האלבום נוצר באווירה של סודיות, באולפן הביתי של טוחמנוב ואף אחד לא ידע מה יגיע בסוף.
טוחמנוב הגדיר את ז'אנר האלבום כארט רוק. מוזיקאים שהשתתפו ולא השתתפו באלבום דירגו אותו כ"מהפכה" במוזיקה הפופולרית העכשווית (בעיקר סובייטית); מיד לאחר הופעתו הפך לאלבום פולחן בברית המועצות.
צ'ייאונג
סון צ'איונג (בקוריאנית: 손채영, באנגלית: Son Chaeyoung), היא ראפרית, זמרת, רקדנית, דוגמנית, משוררת, מלחינה, ציירת ומעצבת דרום קוריאנית המבוססת בקוריאה הדרומית כחברה בלהקת בנות בשם Twice שהורכבה על ידי JYP Entertainment המכילה תשע בנות.
חיים מוקדמים.
צ'איונג נולדה בסיאול, קוריאה הדרומית ב־23 באפריל 1999. צ'איונג החלה להתעניין באומנויות הבמה מגיל צעיר ואף התחילה כדוגמנית למגזין ילדים. לפני שהצטרפה ל-JYP Entertainment היא החליטה שהיא רוצה להיות זמרת ולקחה שיעורי ריקוד במשך למעלה משנה.
קריירה.
קדם בכורה.
צ'איונג הייתה בת 14, כאשר ניגשה לראשונה לאודישן של JYP Entertainment ולאחר שעברה שני אודישנים, צ'איונג גויסה לתוכנית המתאמנים של JYP בדרום קוריאה. צ'איונג התחילה את מסלול האימונים וההכשרה להיותה זמרת אך JYP ראו את הפוטנציאל שלה בתור ראפרית ובכך שונה המסלול שלה למסלול משולב להכשרת ראפרים.
במהלך תקופת האימונים של צ'ייאונג, היא הופיעה במספר קליפים של להקות של JYP כגון GOT7 ו-Miss A.
צ'איונג השתתפה בתוכנית ריאליטי הישרדותית בשם "Sixteen" של JYP Entertainment, סדרת טלוויזיה שבה מתמודדות שש עשרה נערות, אשר מנצחות הסדרה הן אלו שירכיבו את ההרכב המוזיקלי Twice. לבסוף זכתה צ'ייאונג עם עוד שמונה בנות נוספות.
קריירה עם Twice.