תומאס ודומיניק הם תאומים זהים, נולדו מאב לא ידוע בסוף שנת 1949 או תחילת שנת 1950. תומאס נולד שש דקות לפני דומיניק. אמם התחתנה עם ריי, פועל צווארון כחול במפעל להרכבת רכיבים אלקטרוניים על צוללות, שנלחם במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה. לריי אין השכלה והתפיסות שלו לגבי החיים וההתנהגות של הבנים מושפעות מאידיאלים גבריים של עבודת כפיים ודימוי גברי אלים ובוטה שאינו מתיר מקום לחשש, לרגשנות בכלל ולרגשנות יתר בפרט או לכל חולשה שהיא.
יום אחד באוגוסט 1990, טרם פרוץ מבצע סופה במדבר (מלחמת המפרץ) תומאס מגיע לספריה ציבורית עם פגיון וכורת לעצמו את היד כשליחות אלוהית שנועדה לעצור את המלחמה. מנקודה זו מתגלגל סיפור חייהם בעבר ובהווה של התאומים שנקלעים למערבולת קשה. חייו של דומיניק מתנהלים בצל מעשיו של אחיו מאז קטנותם.
תומאס מאובחן כפרנואיד סכיזופרני ודומיניק מאשפז אותו חליפות במתקן לבריאות הנפש. סיפור התגלגלות מחלתו והשפעותיה על חיי דומיניק צוברים תאוצה עם התקדמות העלילה. למחלה נוסף אספקט של חיים בצל מחסור כלכלי והתעמרות של האב החורג בילדיו, בפרט בתומס. האם הסובלת מחיך שסועה, אינה מתמודדת עם התנהגותו של ריי כלפי הילדים ומעמדת חולשה של עקרת בית חסרת-כל היא נאלצת גם לספוג את האלימות המילולית והפיזית של ריי.
דומיניק הוא היחיד שעומד מול ריי בגבורה ולא משפיל עיניים. אט-אט אנו לומדים על ההווה של תומאס ודומיניק לאחר שהרופא בבית החולים מחליט להעביר את המקרה שלו לוועדה שמחליטה להעביר את תומאס לבית חולים שמור ביותר בו מאושפזים פושעים וחולים פסיכיאטרים קשים, בטענה של סכנה לציבור. במקביל דומיניק משרטט את תולדות המחלה וגלגוליה ותוך חשיפת מחדלים בהתנהלות בית החולים הפסיכיאטרי מגלה פרטים חדשים מעברו ומעברה של המשפחה.
הפקה.
הפקת הסדרה החלה באוקטובר 2018, כאשר HBO הודיעה על תחילת העבודה על עיבוד טלוויזיוני לספר בן שישה פרקים. בינואר 2020 נודע כי הסדרה תשודר החל מאפריל 2020.
צילומים עיקריים החלו במרץ 2019. באפריל 2019, מליסה ליאו, רוזי אודונל, ארצ'י פנג'בי, אימוג'ן פוטס, ג'ולייט לואיס וקתרין האן הצטרפו לצוות הסדרה.
ב-9 במאי 2019 פרצה שרפה בעת צילומי הסדרה בסוכנות למכוניות משומשות באלנוויל, ניו יורק. המבנה, ציוד הקולנוע וכמה מכוניות וינטג' נהרסו. לא היו פציעות מקרב השחקנים או הצוות אך הצילומים הוקפאו זמנית.
מארק רופאלו, שגילם בסדרה את האחים, זכה על תפקידו בפרס אמי ובפרס גלבוס הזהב.
קיילב מק'לאפלין
קיילב רג'ינלד מק'לאפלין (באנגלית: Caleb McLaughlin; נולד ב-13 באוקטובר 2001) הוא שחקן אמריקאי, אשר ידוע בשל גילום דמותו של לוקאס סינקלייר בסדרה "דברים מוזרים" בנטפליקס.
ביוגרפיה.
מק'לאפלין גדל בקארמל שבניו יורק, ארצות הברית.
הוא החל את הקריירה שלו באופרה, כשהשתתף במחזה "אבוד בכוכבים". לאחר מכך השתתף במחזה "מלך האריות" בברודוויי, בתור סימבה הצעיר.
את ההופעה הראשונה שלו בטלוויזיה ערך ב-2013, בסדרות "" ו"בלתי נשכח" , אך בשתי התוכניות הופיע בפרק בודד.
מק'לאפלין המשיך להשתתף בתוכניות ובמקומות שונים בהמשך השנים, אך את הפריצה שלו עשה בשנת 2016, כשהופיע בסדרת המקור של נטפליקס, "דברים מוזרים", בתור לוקאס סינקלייר.
ב-2 באפריל 2021 צפוי לעלות לשידור בנטפליקס הסרט קאובוי של אספלט בו יככב מק'לאפלין לצד אידריס אלבה וג'ארל ג'רום.
לאריסה וילסון
לאריסה הופ וילסון (באנגלית: Larissa Hope Wilson; נולדה ב-5 במאי 1989) היא שחקנית אנגלייה, הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד ג'אל פייזר בסדרת הטלוויזיה הבריטית "סקינס".
ביוגרפיה.
בפברואר 2008 הגישה וילסון יחד עם ניקולס הולט, חבר לצוות שחקני הסדרה "סקינס", פרס Shockwaves NME Awards לזמרת קייט נאש בקטגוריית הסולנית הטובה ביותר.
ביולי 2008 הופיעה וילסון בפרק בסדרה "הולבי סיטי" בתפקיד רבקה ובסטר.
ב-2009 שיחקה לצדה של אפריל פירסון, אף היא כוכבת "סקינס", בסרט הבריטי "Tormented".
ב-2011 גילמה וילסון את אחותה של שירלי באסי, אייריס באסי, בסרט הטלוויזיה של ה-BBC "שירלי".
עוד ב-2011 שיחקה בתפקיד אניטה בסדרת הטלוויזיה "תעלומת ספרטיקל", בה השתתפה בעונה הראשונה.
ב-2012 כיכבה בתפקיד אורח בפרק הראשון של המיני-סדרה "The Town" של רשת ITV.
ב-2020 כיכבה וילסון בפודקאסט של BBC Sounds בשם "Murmurs".
לריסה וילסון
Meaning of Life
Meaning of Life (בעברית: משמעות החיים) הוא אלבומה השמיני של הזמרת קלי קלרקסון, אשר יצא ב-27 באוקטובר 2017 על ידי אטלנטיק רקורדס. האלבום הופק על ידי מפיקים שונים, ביניהם קלרקסון עצמה וקרייג קולמן אשר שימשו כמפיקים בפועל, גרג קוסטין שהיה ממפיקי אלבומיה הקודמים, ג'ייסון הבלרט, ג'וסיפר ועוד.
אלבום זה היה גם אלבומה הראשון עם חברת אטלנטיק רקורדס לאחר שהחוזה שלה עם תקליטי RCA הסתיים.
רקע.
בעוד בחברת התקליטים הקודמת שלה נאלצה קלרקסון ליצור מוזיקת פופ, הפעם קיבלה חופש אמנותי להתנסות גם בז'אנרים נוספים, כמו R&amp;B ומוזיקת נשמה. אלבום זה גם מתרחק ממוזיקת הפופ-רוק אשר אפיינה אותה במהלך הקריירה שלה.
על האלבום השפיעו מספר אמנים המזוהים עם ז'אנר ה-R&amp;B והנשמה, כמו מריה קארי, ויטני יוסטון, ארית'ה פרנקלין, אן ווג ובוני רייט. קלרקסון רצתה שהאלבום יזכיר את המוזיקה אשר הוציאו אותם אמנים בתחילת הקריירה שלהם ושירגישו את אותם אמנים ברוח האלבום. מבחינה לירית האלבום עוסק בקשרים אישיים בין אנשים, באהבה וב"לחיות את הרגע".
ביקורות וקידום.
האלבום קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים, אשר שיבחו את הסגנון החדש של קלרקסון ואת אחידות האלבום. האלבום הגיע למקום השני בארצות הברית ובכך נהיה לאלבום השמיני שלה שמגיע לשלושת המקומות הראשונים במצעד הבילבורד 200.
מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "Love So Soft", "I Don't Think About You", ו-"Heat" כאשר "Love So Soft" ו-"Heat" הגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס של ארצות הברית. האלבום קיבל שתי מועמדויות לפרס גראמי בקטגוריות "היכולות הווקאליות הטובות ביותר באלבום פופ" ו"ביצוע הסולו הטוב ביותר בשיר פופ" על "Love So Soft".
בינואר 2019 יצאה קלרקסון לסיבוב הופעות לקידום האלבום, "Meaning of Life Tour".
פיירוז אל-חלבייה (רחל סמוחה)
פיירוז אל-חלבייה (בערבית: فيروز الحلبية, משמעות הכינוי: "פיירוז החלבית" (מהעיר חלב), או פיירוז מאמיש בערבית: فيروز ماميش, שמה האמיתי: רחל סמוחה; 1895–1955) הייתה זמרת יהודייה ממוצא סורי, שהייתה פעילה בעיקר בדמשק, ביירות וקהיר, והייתה למפורסמת מבין הזמרים היהודים בעולם הערבי שפעלו בשלושת העשורים הראשונים של המאה ה-20 עם הופעת תעשיית התקליטים. הזמרת הלבנונית הידועה היום בשם פיירוז, נוהאד חדאד, אימצה את הכינוי כאות הערצה אליה.
קורות חיים.
היא נולדה בחלב והתגוררה בשכונת אל-ג'מיליה. פעלה בעיקר בדמשק, בביירות ובקהיר. היא הייתה נגנית עוד מוכשרת ובעלת קול יפה והקליטה שירים רבים בליווי הכנר המפורסם סאמי אל-שווא ונגן העוד היהודי שחאדה סעדה. הייתה גם מורתו של צאליח אל-מוחביק, הזמר שייצג את סוריה בקונגרס הבין-לאומי למוזיקה ערבית שנערך בקהיר בשנת 1932 והופיע איתה בעיראק.
זכורה גם בשל אירוע מ-1920 בו התפרסם שיר שלה, "יא מליכן עז נסרן" ("הוי מלך אדיר ומנצח", שהולחן על ידי המוזיקאי החלבי אחמד אל-אוברי), אחרי ששרה אותו לכבוד המלך פייסל, כאשר ביקר בחלב. כמו כן שרה לפניו את ההמנון הלאומי: "ראיתי את השמש אחרי שזרחה, הוקסמתי מהמראה היפה שלה ושאלתי את הירח המלא את מי הוא אוהב אהבה עזה, והוא התלונן ובכה: אהבת המולדת".
התחתנה עם קצין טורקי בשם חוסין עוני פאשה ונסעה בשנות הארבעים לאיסטנבול וחייתה בה.
נפטרה ב-1955.
רוזה גרנה קליאס
רוזה גרנה קליאס (בפורטוגזית: Rosa Grena Kliass; 15 באוקטובר 1932) היא אדריכלית נוף יהודיה ברזילאית, הנחשבת לאחת החשובות בתולדות תכנון הנוף הברזילאי המודרני והעכשווי.
קורות חיים.
קליאס היא בת להורים יהודים. אביה, ז'וזה אלמביק, יליד שצ'רצוב, פולין, היגר לברזיל בשנת 1930 ואמה, סוניה אלמביק לבית גרויסמן, ילידת בלץ, בסרביה, היגרה לברזיל בשנת 1931. הזוג נישא בשנת 1932 והתגורר בסאו רוקה, במדינת סאו פאולו.
בין העבודות המשמעותיות ביותר שלה ניתן למצוא את פיתוחו מחדש של עמק אנאנגאבאו ועיצוב הנוף של פארק דה ג'ובנטוד, שניהם בעיר סאו פאולו.
נולדה בסאו רוקה בלב מדינת סאו פאולו, בשנת 1932. היא סיימה את לימודיה בפקולטה לארכיטקטורה ואורבניזם באוניברסיטת סאו פאולו (FAUUSP) בשנת 1955, ואת לימודיה לתואר מאסטר באותה פקולטה (FAU), בשנת 1989.
היא הושפעה מאוד מהפרופסור שלה רוברטו קואליו קרדוסו בבחירתה בתכנון נוף כתחום התמחות, וזכתה במספר פרסים בתחום זה. היא גם שמשה כיועצת למספר רשויות מדינה וחיברה מספר כתבים מקצועיים, שפורסמו ברחבי העולם.
גם לפעילותה התאורטית יש חשיבות, בהיותה מחברת הספר "הפארקים והגנים של סאו פאולו" שהתפתח מתוך נושא עבודת המחקר שעשתה במסגרת לימודיה לתואר מאסטר, עליו הגנה בשנת 1989 באוניברסיטה של סאו פאולו (FAUUSP). היא המייסדת והנשיאה לשעבר של האיגוד הברזילאי לאדריכלי נוף (ABAP) שנוסד בשנת 1975.
עבור רוזה גילוי ייעודה כאדריכלית נוף, היה תוצאה של מפגש של הרגע האחרון ואהבה ממבט ראשון.
ב־13 בספטמבר 2019 הייתה רוזה לאישה הראשונה שזכתה בעדי הזהב ממכון האדריכלים של ברזיל.
Reflection (אלבום)