קאלווינו סיים את לימודיו ב בשנת 1947 עם עבודת גמר על ג'וזף קונרד, והחל לעבוד בעיתון הקומוניסטי ל'אוניטה ("L'Unità"; "האחדות"). הוא פתח במגעים למשך זמן קצר עם בית ההוצאה לאור "אֶיְנאודי", שקישר אותו לנורברטו בוביו, נטליה גינצבורג, צ'זרה פבזה, ואליו ויטוריני. יחד עם ויטוריני כתב בשבועון התרבותי של האוניברסיטה "Il Politecnico". הוא חזר לעבור עבור אינאודי בשנת 1950, כאחראי על הכרך הספרותי. באותה שנה ביקר בברית המועצות, ככל הנראה במטרה לבדוק אפשרות לקידום במפלגה הקומוניסטית.
ב-1952 כתב יחד עם ג'ורג'ו באסאני לאחד מהמגזינים של המפלגה, ועבד בשבועון המרקסיסטי Contemporaneo. ב-1957 עזב במפתיע את המפלגה הקומוניסטית, ומכתב ההתפטרות שלו פורסם בL'Unità.
למרות הסתייגותו החריפה מזרים והיותו קומוניסט, הוא הורשה להיכנס לארצות הברית- שם שהה שישה חודשים (ארבעה מהם בניו יורק), בעקבות הזמנה מקרן פורד. קאלווינו התרשם בעיקר מ"העולם החדש": "מן הסתם ביקרתי בדרום וגם בקליפורניה, אך תמיד הרגשתי ניו יורקי. העיר שלי היא ניו יורק". בארצות הברית הוא פגש את אסתר ג'ודית סינגר, שלה נישא לאחר כמה שנים בהוואנה, קובה, במהלך טיול לעיר הולדתו. במהלך הטיול הוא גם פגש את ארנסטו צ'ה גווארה.
באיטליה שב לכתוב ב"אינאודי", והחל לפרסם סדרה של סיפורים קצרים בשם "קוסמיקומיקס" במגזין הספרותי "קפה".
למותו של ויטוריני ב-1966 הייתה השפעה כבדה על קאלווינו, שחווה אז את מה שהוא הגדיר כ"דיכאון אינטלקטואלי".
שלום חבר
מרדכי עובדיה
נתן יהונתן
יהודה גץ
יהודה גץ (נולד ב-8 ביולי 1957) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
גץ החל את הקריירה עם אחיו התאום אבי בגיל 10 במועדון מכבי חיפה. בזמן שירותם בצה"ל הועברו האחים למכבי זכרון יעקב, שהייתה אז תחת חסותה של מכבי חיפה.
לאחר השחרור, החל אחיו אבי לעבוד ושיחק בליגה למקומות עבודה. במהלך אחד המשחקים התגלה על ידי מנהלי קבוצת הפועל תל חנן מהליגה הארצית (שהייתה אז הליגה השנייה), שהחליטו לצרף את שני האחים לקבוצתם.
בשנה לאחר מכן התפצלו דרכיהם: יהודה חתם בקבוצת בית"ר תל אביב מהליגה העליונה, בעוד שאחיו הועבר לקבוצת הפועל בני נצרת מהליגה השנייה.
לאחר ששיחק גם במכבי שפרעם, בגיל 33 פרש גץ באופן רשמי ממשחק פעיל.
ג'ילינגהאם
ג'ילינגהאם (באנגלית: Gillingham) היא עיר בדרום מזרח אנגליה, באזור מידווי (Medway) שבמחוז קנט על נהר מידווי. מספר התושבים (נכון ל-2001) כמאה אלף. מקור השם הוא האחוזה של משפחת גילה (Gylla), מהמילה באנגלית עתיקה האם (ham) שפירושה חווה/משק/אחוזה/נחלה ואינגס (ingas) שפירושה פרחים/משפחה. ג'ילינגהאם תועדה לראשונה במאה העשירית בשם Gyllingeham.
בזמן הכיבוש הנורמני ג'ילינגהאם הייתה יישוב זעיר והייתה שייכת לויליאם הכובש. זה נתן אותה לאחיו למחצה אודו (Odo). בזמנו היה האזור בעיקר אדמה חקלאית ואודו בנה ארמון לארכיבישוף.
ויליאם אדמס, סוחר ונווט, שהיה האנגלי הראשון שביקר ביפן, נולד בעיר זו. לעיר מועדון כדורגל הנקרא גם כן ג'ילינגהאם. ענפי התעשייה העיקריים של העיר הם כימיקלים וציוד חשמלי. גם לגידול פירות ישנה חשיבות.
ג'וש שגיא
ג'וש שגיא (נולד ב-21 במרץ 1966) הוא שחקן, מורה למשחק ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה.
ג'וש נולד בעיר עכו. הוא פעיל בתחום התיאטרון מגיל 16 בפסטיבלי עכו השונים. לאחר שירות צבאי כקצין בנח"ל המוצנח למד משחק באוניברסיטת תל אביב וסיים את לימודיו ב-1994.
עם סיום לימודיו השתתף בהצגה "הילד חולם" של חנוך לוין. הוא המשיך שש שנים נוספות בתיאטרון הבימה בהפקות כמו "האב" ו"הר לא זז" בבימויו של חנן שניר, "החייל האמיץ שוויק" בבימויו של אילן רונן ו"זינזאנה" בבימויו של אלי כהן.
ב-1994 זכה בפרס השחקן המצטיין בפסטיבל "שבוע תיאטרון מקורי" שנערך בתיאטרון הסימטה ביפו על תפקידו בהצגה "שמלת גלולות".
שגיא שיחק בהצגות בתיאטרון לילדים ולנוער ובהן: "אורי", "צבע הפנינה" ו"בית משותף", והופיע בפסטיבל עכו בהצגות, ביניהן "מטרבין", שזכתה בפרס ראשון.
שגיא שיחק במספר הצגות נוספות בבתי תיאטרון ברחבי הארץ, ביניהן "על פי", "קצת גם לקינוח הדבש", "הבורג" ו"הצייר".
בעבר בטלוויזיה גילם את ברני הדינוזאור בסדרת הילדים "החברים של ברני", ושיחק בתפקידי אורח בטלנובלות "מיכאלה" ו"האלופה" ובסדרת המדע הבדיוני "הנפילים".
בחנוכה 2009, השתתף ג'וש כשחקן מרכזי בהצגה "אנני" שהועלתה ברחובות, וכן השתתף בחגיגות ה-120 לרחובות.
בחוה"מ סוכות תש"ע שימש ג'וש שגיא כשופט בחבר השופטים של פסטיבל עכו לתיאטרון אחר.
בשנת 2010 יצאה הסדרה של חיים הכט "מה אתם הייתם עושים" ושגיא שיחק בה תפקיד מרכזי.
שגיא נשוי ואב לבת ובן.
בשנת 2016+ החל לשחק בסדרה "נעלמים" בתפקיד דוד אב הבית, אבא של שירה.
שגיא גילם והפעיל את הבובה "סתם" בקלטת הילדים "דליק וסתם" לצד דליק ווליניץ ולאחר מכן עם שלומי לניאדו ואסף אולשיצקי כצמד "שלומי וסתם".
תיאטרון.
2013 פסטיבל עכו, "תג מחיר" כתיבה אלמה וייך בימוי אלמה וייך ונגה אפרת
2011 הצגת בידור, גירושין קטלניים, כתיבה ובימוי אבי פרידמן
2011 פסטיבל עכו, ההצגה צפירמיהו, ציון לשבח על משחק
2008 מטודלה, צחי, תיאטרון הסמטה, בימוי: יובל זמיר
2008 אלתרמן שלי (מחזה קריאה), ד"ר וישניצר, בית לסין, בימוי: רזי אמיתי
2007 היטלר הרובוט והסכין (זוכה פרס ההצגה), האבא, פסטיבל עכו, בימוי: יעל טילמן
2006 משפטי האמת והפיוס, לוחם מג"ב, התיאטרון הערבי עברי ביפו, בימוי: יגאל עזרתי
2006 משפט הסרבנים, סרבן, התיאטרון הערבי עברי, בימוי: יגאל עזרתי
2005 הבורג, האב (תפקיד ראשי), הסמטה, בימוי: כפיר אזולאי
2001 להיות או לא, נושא ארון הקודש, פסטיבל עכו, בימוי: ינון צפריר/אבי גיבסון בר-אל
1999 גבול הטעם הטוב, מספר דמויות, צוותא 2, בימוי: שפרה האפרתי
1999 בית משותף, מספר דמויות, תיאטרון אורנה פורת, בימוי: רזי אמיתי
1998 מלחמת טרויה לא תתקיים, טרוילוס, הסמטה, בימוי: ניקו ניתאי
1998 המלונה של מלכה, פיני (תפקיד ראשי), הסמטה, בימוי: פירה קנטור
1997 העליונים, פיטר (תפקיד ראשי), הסמטה, בימוי: ניקו ניתאי
1996 החגיגה של ז'וקו, אדריאנו, הסמטה, בימוי: ניקו ניתאי
1996 הר לא זז, עוזרו של טאקדה, הבימה, בימוי: חנן שניר
1996 צבע הפנינה, קרלי, תיאטרון אורנה פורת, בימוי: איציק ויינגרטן
1996 "מטרבין", התליין, תיאטרון אורתודה, בימוי: ינון צפריר
1995 האב, נויד, הבימה, בימוי: חנן שניר
1995 "על פי"/הרקיע התשיעי, העבד, הפקה פרטית, בימוי: אדם לרר
1995 זינזאנה, צ'רלי, הבימה, בימוי: אלי כהן
1994 אורי, עוזי, תיאטרון אורנה פורת, בימוי: חגית רכבי ניקוליבסקי
1993 הילד חולם, מלח פיכח, הבימה /חיפה, בימוי: חנוך לוין
1993 שמלת גלולות, הבעל (תפקיד ראשי), הסמטה, בימוי: ארז חסון
1993 "הוא הלך בשדות", אורי, פסטיבל עכו, בימוי: יגאל עזרתי
מלכה לוקר
מלכה לוֹקֶר (בכתיב יידי: לאָקער; 22 בנובמבר 1887, קיטוב, גליציה – 1990, ירושלים) הייתה משוררת יידיש, חוקרת ספרות ומתרגמת.
ביוגרפיה.
מלכה לוקר נולדה ב-1887 בקיטוב שבגליציה. קיבלה חינוך יהודי מסורתי לצד חינוך כללי. היא למדה כמה שפות וגילתה כישרון בתחום הספרות והלשון. בשנת 1910 נישאה לבן דודה, ברל לוקר, לימים מנהיג ציוני מפורסם, והזוג הצעיר עקר ללמברג, בירת גליציה.
בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, יצאה עם בעלה לניו יורק. הם נדדו כמה שנים בין הבירות האירופיות וינה, ורשה ולונדון. עבודתו של ברל לוקר בהנהגת התנועה הציונית חייבה אותם לנדוד בין מרכזי היהודים השונים.
שיריה הראשונים של מלכה לוקר ביידיש החלו להתפרסם בשנת 1929 – תחילה בעיתונים ובכתבי עת ספרותיים, וכעבור שנתיים, בשנת 1931, יצא לאור ספר שיריה הראשון, "וועלט און מענטש" ("עולם ואדם").
בשנת 1932 ביקרה לוקר לראשונה, עם בעלה, בארץ ישראל. חוויות הביקור בארץ באו לידי ביטוי בספר שיריה השני, "דו" ("אתה"). בעת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט כתבה שירים על עמידת היישוב מול התקפות הערבים, בהם הפואמה הדרמטית "לוח מאורעות תרצ"ו", שתורגמו לעברית בידי הסופר והמחזאי אביגדור המאירי, ואף יצאו לאור בספר. בשנת 1936 השתקע הזוג בתל אביב.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, שהתה מלכה לוקר עם בעלה בלונדון, והייתה עדה להתקפות הנאצים על בריטניה. היא נתנה לכך ביטוי בשיריה. במשך השנים חקרה והוציאה לאור את מסותיה המקיפות על גדולי השירה הצרפתית.
בשנת 1948 חזרה מלכה לוקר עם בעלה לישראל. הם השתקעו בירושלים, וברל לוקר הגיע אז גם לתפקידיו הבכירים, קודם יושב ראש הנהלת הסוכנות היהודית, ואחר כך גם חבר הכנסת מטעם מפא"י. משנת 1953 ועד לפטירתם ישבו בני הזוג בדירה בירושלים; ברל לוקר נפטר בשנת 1972, ומלכה לוקר האריכה ימים וזכתה להגיע לגיל מאה ושלוש.
המשוררת אסתר מייבסקי היא בת אחיה.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטה:
פוטמוניים
הפוטמוניים (שם מדעי: Potamidae) היא משפחה של סרטני מים מתוקים אמיתיים. המינים במשפחה זו מבלים את כל מחזור חייהם במים מתוקים, שלא כמו סרטנים אחרים אשר חוזרים לים לשם רבייה.
השוני בהרגלי הרבייה מכתיב אפיונים נוספים: הנקבה מטילה כמות קטנה יחסית של ביצים, מאות בודדות לעומת אלפים אצל סרטנים המטילים את ביציהם במי ים. הביצים עצמן גדולות יותר, 1 מ"מ לעומת 0.3 מ"מ וכן הצאצאים הבוקעים מהן מתפתחים ישירות לבוגרים ללא שלבי ביניים.
אל&quot;ה
1924 בספורט
טניס.
גביע דייוויס.
נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם התוצאה 5:0
שחייה.
שיאי עולם.
שחייניות.
מריאכן ושלאו ()
שחיינים.
בוי צ'רלטון ()
ג'וני וייסמילר ()
ארנה בורג ()