ב-1955 נשא קלארק לאישה את ג'ואנה מ. "ג'ואן" ברואנר מברן, שווייץ. ג'ואן נפטרה באפריל 2009. ויליאם קלארק נפטר ב-10 באוגוסט 2013 בחוותו מסיבוכים של מחלת פרקינסון, בגיל 81. הוא נקבר בבית הקברות המקומי של שנדון.
פסגת ווקר (אנטארקטיקה)
פסגת ווקר (באנגלית: Walker Peak) היא פסגה, המהווה את הקצה הדרום מערבי של מסיב דופק, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,495 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1966.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של פול ט. ווקר (Paul T. Walker), חוקר קרחונים בתחנת אלזוורת', וחבר במשלחת החקר הראשונה שהגיעה וחקרה את מסיב דופק, בדצמבר 1957.
לקריאה נוספת.
• Dominic A. Hodgson, Peter Convey, Elie Verleyen, Wim Vyverman, Sandra J. McInnes, Chester J.Sands, Rafael Fernández-Carazo, Annick Wilmotte, Aaike De Wever, Karolien Peeters, Ines Tavernier, Anne Willems, The limnology and biology of the Dufek Massif, Transantarctic Mountains 82° South, Polar Science Volume 4, Issue 2, August 2010, Pages 197-214 https://doi.org/10.1016/j.polar.2010.04.003
הפיגוע ברדינג
ב-20 ביוני 2020, אדם החמוש בסכין תקף את היושבים בגני פורברי ברדינג שבמחוז ברקשייר שבאנגליה. שלושה אנשים מתו מפצעיהם ושלושה נוספים נפצעו קשה. זמן קצר לאחר מכן נעצר אדם בחשד לביצוע הפיגוע. ב-27 ביוני 2020 החשוד נאשם בשלושה אישומי רצח.
על פי דיווחי עדים, קצת לפני השעה 19:00 על פי שעון הקיץ של בריטניה, אדם בודד החל לצעוק "מילים לא מובנות" ותקף בסכין שתי קבוצות של אנשים בגינת פורברי, פארק ציבורי במרכז רדינג.
החשוד שנעצר זמן קצר לאחר המתקפה, הוא מבקש מקלט מלוב, בן 25. קרוב משפחתו אמר כי הגיע לאנגליה מלוב ב-2012 כדי להימלט ממלחמת האזרחים.
החשוד הורשע 6 פעמים קודם לכן עבור 15 פשעים בין השנים 2015–2019 ושוחרר מהכלא כ-17 ימים לפני ביצוע הפיגוע.
איתי ורד
איתי ורד (נולד ב-9 באוגוסט 1972) הוא עיתונאי ישראלי, ששימש ככתב מגזין בערוץ 13.
ביוגרפיה.
נולד בכפר הס. שירת כקצין בהנדסה קרבית. בעל תואר ראשון במדעי המדינה והיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.
שימש כתחקירן בתוכנית "המשקיפים" בטלעד, ולאחר מכן כתחקירן ב"עובדה" בין 2002 ל-2005.
ב-2005 כתב תסריט ותחקיר לסרט התיעודי "שדות אדומים", של הבמאית אילת הלר, שזכה בפרס "דרך החופש" בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
בין 2005 ל-2015 שימש ככתב ומגיש בערוץ 1, בתוכניות "מבט", "יומן". היה העיתונאי הישראלי הראשון שסיקר את המהפכה במצרים ב-2011. כמו כן, תיעד את הצונאמי ביפן, רעידת האדמה בנפאל, זרם הפליטים בגבול סוריה-טורקיה, סיקר את המשחקים האולימפיים בביג'יינג וערך סדרת כתבות מדרום אפריקה לקראת מונדיאל 2010. שימש כמגיש תוכנית המדע "המעבדה" ותוכנית הטיולים "על הדרך", וכן היה ממגישי חדשות הלילה "מהיום למחר".
הצטרף לחדשות 10 ב-2015, ככתב התוכנית "שישי". יצר את סדרת הכתבות "צונאמי" ששודרה בינואר 2017, שבה הצטרף לספינת ההצלה "אקווריוס" ותיעד את הצלתם של פליטים ומהגרים מאפריקה ומאסיה בדרכם לאירופה, על גבול המים הטריטוריאליים של לוב. שימש כשליח הערוץ לחילוץ הנערים מהמערה בתאילנד ביוני 2018. עבר לערוץ 13 בינואר 2019.
ב-5 ביולי 2020 פוטר מערוץ 13 כתוצאה מקיצוצים בערוץ.
נשוי לנעמי ואב לשלושה ילדים. אחיה של עיתונאית האוכל רונית ורד.
מיכאל ברקן
מיכאל (ברקו) ברקן (6 ביולי 1946 – 14 באפריל 2020) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן במספר תפקידי קצונה ביניהם: מפקד חטיבה 205, סגן מפקד אוגדה 36, מפקד חטיבה 188 ונספח צה"ל בפרו, בוליביה וקולומביה.
נעוריו.
מיכאל ברקן נולד בטקוץ' שברומניה בשנת 1946 לברוך ופרומה ברקו, בשנת 1951 עלה עם משפחתו למדינת ישראל באניית "קונסטנצה" ממנה הועברו למעברת העולים במגדל שם גרו שנה. בהמשך עברו לעיר נהריה שם גדל.
למיכאל היו שתי אחיות, רבקה ואאוריקה.
שירות צבאי.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1964 מיכאל בחר לשרת בחיל השריון. בתחילת שירותו עבר מסלול חילי של חיל השריון שבמסגרתו עבר הכשרה לקצונה במסגרת קורס קצינים.
במלחמת ששת הימים פיקד על מחלקה בחטיבה 7 בגזרת סיני, ולאחר מכן בצע תפקידי פקוד ומטה ברמת הגדוד, והכשרה לתפקיד מפקד פלוגה במסגרת קורס מפקדי פלוגות.
בתחילת שנות ה-70 המוקדמות פיקד על פלוגה בגדוד 74 בחטיבה 188 בגזרת רמת הגולן.
בימי מלחמת יום הכיפורים רב-סרן מיכאל היה קצין אגף מבצעים של חטיבה 679 בגזרת רמת הגולן תחת פיקודו של אורי אור. באמצע שנות ה-70 מיכאל קודם לדרגת סגן אלוף, ופיקד על גדוד 53 בחטיבה 188 תחת עמרם מצנע ולאחר מכן תחת יאיר נפשי.
בשנת 1977 שימש מיכאל כסגן מפקד חטיבה 188 בפיקודו של יאיר נפשי. בשנות ה-70 המאוחרות שימש כקצין אגף מבצעים באוגדה 36 שוב תחת פיקודו של אורי אור, מפקדו מחטיבה 679.
בשנות ה-80 המוקדמות קודם מיכאל לדרגת אלוף-משנה, ופיקד על חטיבה 205 "אגרוף הברזל" (חטיבת מילואים) תחת פיקודו של גיורא חייקה מפקד עוצבת המפץ (אוגדה 319). בתפקיד הבא שימש כסגן מפקד אוגדה 36 בפיקודו של עמרם מצנע. באמצע שנות ה-80 קיבל את הפיקוד על חטיבה 188 תחת יהודה פלד מפקד האוגדה.
בתפקידו האחרון בצה"ל שימש מיכאל כנספח צה"ל ונציג מערכת הביטחון במדינות פרו, בוליביה, וקולומביה. ב-1 בינואר 1990 פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה לאחר שירות של 26 שנה.
לאחר שחרורו.
עסק ביזמות עסקית בתחום הנדל"ן ברומניה, ייעוץ וניהול בנושא השקעות בנדל"ן - רכישות ושיווק קרקעות, פיתוח הקרקע והקמת תשתיות לבניה עצמית. מאמצע שנות ה-90 שימש כמנכ"ל חברת "סא.ד.ר חברה לבניה", והוביל את החברה בפרויקטים למגורים בנתניה, בית שאן, בית שמש, ירושלים ובמועצה אזורית מטה בנימין. כמוכן עסק ביזמות פרטית והקים את החברה "ארט מפעלי מתכת".
השכלה.
מיכאל בוגר בית ספר תיכון חקלאי ע"ש חנה שוחט בנהלל, ובעל תואר ראשון במדע המדינה וגאוגרפיה מטעם אוניברסיטת חיפה, הוא בוגר הטכניון במנהל עסקי בכיר.
מיכאל נפטר ב-14 באפריל 2020. והותיר אחריו את אשתו תמר (טניה), אותה הכיר בלימודיו בבית הספר החקלאי בנהלל, ארבעה ילדים ו-12 נכדים.
ליסה (ראפרית)
מאנובאל לאליסה (בקוריאנית: 마노반 라리사, באנגלית: Manoban Lalisa; נולדה ב-27 במרץ 1997) הידועה בפשטות כליסה (בקוריאנית: 리사, באנגלית: Lisa), היא זמרת וראפרית תאילנדית הפועלת בדרום קוריאה כחברה בלהקת הבנות בלאקפינק שהורכבה על ידי YG אנטרטיינמנט המכילה ארבע בנות.
ביוגרפיה.
קדם בכורה.
מאנובאן ליסה נולדה ב-27 במרץ 1997, בבורי ראם, תאילנד בשם פראנפריה מאנובן לאמא תאילנדית ואבא חורג שווייצרי וגדלה בתור בת יחידה, כאשר גדלה, שינתה את שמה באופן חוקי ללאליסה. ליסה סיימה את לימודיה בבית הספר Praphamontree School I ו-Praphamontree School II.
מגיל צעיר, ליסה התעניינה בתעשיית הפופ הקוריאני, היא העריצה את הלהקות "Big Bang" ו- "2NE1" ולכן תמיד חלמה לגדול ולהיות זמרת וכוכבת קיי-פופ.
תחילה, לקחה ליסה שיעורי ריקוד בגיל ארבע, ליסה התמודדה במספר רב של תחרויות ריקוד בהיותה ילדה, והייתה חלק מהרכב הרקדנים "We Zaa Cool" אשר הרכיבו עשרה רקדנים בסך הכל, אחד מהחברים בהרכב הוא חבר ילדות של ליסה - "Bam Bam" שפרץ גם הוא בתעשיית הקיי-פופ, וכיום הוא לוקח חלק כחבר בלהקת הבנים "Got7" . בספטמבר של שנת 2009, הרכב הריקודים של ליסה התחרו בתחרות LG Entertainment Million Dream Sanan World ששודרה בMCOT HD וזכו בפרס "הקבוצה המיוחדת ביותר". ליסה בנוסף השתתפה בתחרות השירה "Top 3 Good Morals of Thailand" בה השתתפה בתור נציגת בית הספר בו היא למדה.
בשנת 2010, ניגשה ליסה לאודישן של החברה YG אנטרטיינמנט שהתרחש בתאילנד. ליסה דורגה במקום הראשון, והיא היחידה שעברה את האודישן מבין 4,000 המועמדים אשר ניגשו. ליסה גויסה לתוכנית המתאמנים של YG באופן רשמי ב-11 באפריל 2011 ובכך הפכה למתאמת הראשונה של החברה שאינה קוריאנית במקור.
במרץ 2015, ליסה דיגמנה למותג בגדי רחוב "Nona9on", ולאחר מכן גם דיגמנה למותג הקוסמטיקה הדרום קוריאני "Moonshot" ב-2016.
קריירה עם בלאקפינק.
ב-8 באוגוסט 2016 פרצה ליסה עם Blackpink, כאשר הופיעו לראשונה עם סינגל הבכורה Boombayah המרכיב את פלייליסט הבכורה המורחב שלהן Square Up, אותו הן הוציאו בשילוב עם מיני-אלבום אחר בשם Kill This Love, ביחד עם שני אלבומים יפניים בשם, Blackpink in Your Area ו-Blackpink.
ב-26 ביוני 2020, יצא ללהקה סינגל קאמבק חדש בשם "How You Like That", שהגיע למקומות הראשונים בטבלאות להיטים ברחבי העולם.
קריירת סולו.
ב-21 בספטמבר 2018, לוהקה ליסה לתוכנית דוקומנטרי בשם "Real Man 300" של רשות השידור MBC בתפקיד קבוע, הסדרה לוקחת כוכבים דרום קוריאנים, בנים ובנות כאחד, ומעבירים אותם טירונות ומסלולי הכשרה של הצבא הדרום קוריאני. תפקיד זה היה התפקיד הקבוע הראשון של ליסה בתוכנית טלוויזיה מאז הופעת הבכורה שלה עם בלאקפינק.
השתתפותה של ליסה בסדרה חשפה את אשיותה העדינה והמתחשבת, ומאוחר יותר באותה שנה, זכתה ליסה בפרס "אופי השנה" בטקס "פרסי הבידור של MBC לשנת 2018"