החל מעונת , לאחר שביסס את מעמדו בשתי העונות הקודמות, היה סוריאנו לשחקן מפתח בהרכב של סמפדוריה. ב-24 בנובמבר 2013 הבקיע סוריאנו את שער הבכורה שלו בסרייה א', שער בדקה ה-67 בתיקו 1-1 נגד לאציו במסגרת המחזור ה-13 בליגה. ב-23 במרץ 2014 הבקיע סוריאנו צמד שערים בניצחון 0–5 על הלאס ורונה במסגרת המחזור ה-29 בליגה. הוא סיים את העונה עם 29 הופעות ליגה וחמישה שערים, כשסמפדוריה מסיימת במקום ה-12. בעונת ערך סוריאנו 33 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים, וסמפדוריה סיימה במקום השביעי, שהעניק לה מקום במוקדמות הליגה האירופית לעונת 2015/2016. סוריאנו שיחק בשני המשחקים נגד וויבודינה נובי סאד במסגרת סיבוב ההעפלה השלישי לליגה האירופית, אך סמפדוריה לא הצליחה לעבור לשלב הפלייאוף והפסידה 2–4 בסיכום שני המשחקים.
ב-31 באוגוסט 2015 חתם סוריאנו בנאפולי מהסרייה א', ששילמה עבורו 13.5 מיליון אירו והעבירה לסמפדוריה את חואן קאמילו סונייגה, אך העסקה פוצצה מכיוון שהמסמכים לא הוגשו למנהלת הליגה לפני הדדליין, וסוריאנו נשאר לשחק בסמפדוריה. הוא ערך 37 הופעות ליגה בעונת , בהן הבקיע שמונה שערים.
ויאריאל.
ב-2 באוגוסט 2016 חתם סוריאנו על חוזה ל-5 שנים בוויאריאל מליגת העל הספרדית, ששילמה עבורו 14 מיליון אירו. ב-17 באוגוסט ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 למונקו במשחק הראשון של פלייאוף ההעפלה לליגת האלופות לעונת 2016/2017. ויאריאל לא הצליחה להעפיל לטורניר, לאחר שהפסידה 1–3 בסיכום שני המשחקים, ונשרה לליגה האירופית. ב-20 באוגוסט ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד גרנדה במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-16 באוקטובר הבקיע סוריאנו את שעריו הראשונים במועדון, צמד שערים בניצחון 0–5 על סלטה ויגו במסגרת המחזור השמיני בליגה.
טורינו.
ב-17 באוגוסט 2018 הושאל סוריאנו לעונה אחת לטורינו עם אופציית רכישה. ב-19 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לרומא. סוריאנו ערך 11 הופעתו ליגה והופעת אחת בגביע במדי הקבוצה.
בולוניה.
ב-4 בינואר 2019 הושאל סוריאנו לבולוניה עד לסוף העונה. ב-12 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–2 ליובנטוס בגביע. ב-10 במרץ כבש את שערו הראשון בניצחון 0–2 על קליארי. עד תום ההשאלה כבש 2 שערים ב-17 הופעות ליגה. ב-25 ביוני חתם באופן קבוע בבולוניה.
קריירה בינלאומית.
ב-16 בנובמבר 2014 ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-28 בתיקו 1-1 נגד נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות יורו 2016. הוא ערך 4 הופעות בטורניר המוקדמות, ו-4 הופעות נוספות במשחקי ידידות בשנת 2015.
ראש ממשלת איסלנד
ראש ממשלת איסלנד (באיסלנדית: Forsætisráðherra Íslands) הוא ראש הממשלה של הרפובליקה של איסלנד. ראש הממשלה מתמנה באופן רשמי על ידי נשיא איסלנד ועומד בראש הרשות המבצעת יחד עם חברי הקבינט בכפוף לתמיכת האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי, שהוא הקדום ביותר בעולם).
בסיס חוקתי.
ראש הממשלה ממונה על ידי נשיא איסלנד על פי פרק 2 סעיף 17 לחוקת איסלנד והוא יושב בראש הקבינט.
משרדים ומעונות.
משרד ראש הממשלה שוכן במבנה הקרוי Stjórnarráðið שברייקיאוויק ובו שוכנת מזכירות הממשלה ונערכות ישיבותיה. לרשות ראש הממשלה עומד בית קיץ, "בית החווה" (ת'ינגווטלאבאייר, באיסלנדית: Þingvallabær) בפארק הלאומי ת'ינגווליר. כמו כן מחזיק ראש הממשלה מעון לקבלות פנים בטיארנגטה שברייקיאוויק שהיה מעון ראש הממשלה עד 1943.
ראשי ממשלת איסלנד.
השר לענייני איסלנד – שלטון הבית.
השר לענייני איסלנד (בדנית: Minister for Island, באיסלנדית: Ráðherra Íslands) היה שר בממשלת דנמרק שמונה על ידי מלך דנמרק ועסק בענייניה של איסלנד בעת שזו הייתה חלק מדנמרק.
התפקיד נוצר ב-5 בינואר 1874 כאשר על פי חוקת איסלנד הסמכות הניהולית באי ניתנה למלך דנמרק באמצעות ממשלת דנמרק. עד 1904 היה תפקיד השר לענייני איסלנד חלק מתפקידו של שר המשפטים של דנמרק, כאשר ב-3 באוקטובר 1903 הוכרז בחוק החוקה של איסלנד שעל השר לענייני איסלנד להיות תושב רייקיאוויק, לדעת קרוא וכתוב בשפה האיסלנדית ושהוא אחראי כלפי האלת'ינגי. היה זה תחילתו של "שלטון הבית" של איסלנד.
ב-1918 הכירה דנמרק באיסלנד כמדינה עצמאית וריבונית באיחוד פרסונלי עם דנמרק, ממלכת איסלנד וב-30 בנובמבר אותה שנה סיים את תפקידו אחרון השרים לענייני איסלנד.
ממלכה.
ממלכת איסלנד (בדנית: Konungsríkið Ísland, באיסלנדית: Kongeriget Island) הייתה מונרכיה חוקתית שהתקיימה על פי חוק האיחוד בין דנמרק לבין איסלנד ונחתמה ב-1 בדצמבר 1918. הממלכה התקיימה עד 17 ביוני 1944 כאשר בעקבות משאל עם הוקמה הרפובליקה של איסלנד.
רפובליקה.
הרפובליקה של איסלנד נוסדה ב-25 בפברואר 1944 לאחר שהאלת'ינגי החליט לנתק את הקשרים בין איסלנד לבין המלוכה הדנית בהתאם להתניות בחוק האיחוד הדני-איסלנדי של 1918. חוק זה העניק לאיסלנד עצמאות, אך שתי המדינות נותרו באיחוד פרסונלי, כשמלך דנמרק היה גם מלך איסלנד.
האלת'ינגי העביר חוק שעל פיו בין ה-20 ל-23 במאי 1944 נערך משאל עם לאישור או לדחייה של החלטת האלת'ינגי. לאחר שההחלטה על הקמת הרפובליקה עברה ברוב מכריע של 99% והחוקה החדשה אושרה ברוב של 95%, נערכו חגיגות העצמאות ב-17 ביוני 1944 והפרלמנט ניתק את הקשרים עם המלוכה הדנית, הכריז על הקמת הרפובליקה של איסלנד ובחר את נשיאו הראשון, סוון ביירנסון.
זיווית אברמסון
נסים פילוסוף
נסים פילוסוף הוא ספורטאי ספורט נכים וקלע פאראלימפי לשעבר.
פילוסוף שירת כנהג טנק. ב-5 ביוני 1967 עלה על מוקש באזור אל-קובה שברצועת עזה וכף רגלו נקטעה. במשך 14 שעות זחל בשעות הלילה למרחק שלושה קילומטר והגיע לקיבוץ נחל עוז, שם התריע על האירוע וביקש שליחת חילוץ לחבר צוות שנשאר במקום. על גילוי אומץ הלב הוא עוטר בעיטור המופת.
באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) זכה במדליית כסף בתחרות קליעה במצב ירי מעורב ודורג במקום העשירי בתחרות הטלת כידון.
באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכה במדליית ארד בתחרות קליעה עם 525 נקודות במצב ירי מעורב.
באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) דורג במקום הרביעי בתחרות קליעה בירי רובה בעמידה.
מדליות באולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)
אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012) מהווה את משחקי החורף האולימפיים לנוער ה-1 שהתקיימו וממשיכה את אולימפיאדת הנוער הראשונה שנערכה בסינגפור בשנת 2010. המשחקים נערכו בין ה-13 ל-22 בינואר 2012. במשחקים השתתפו 1,059 ספורטאים ב-63 אירועים ב-7 ענפי ספורט. טבלת המדליות בדף זה מדרגת את 69 המדינות שהשתתפו באולימפיאדה לפי מספר מדליות הזהב שהספורטאים והספורטאיות שלהן זכו.
עיצוב המדליה.
הוועד האולימפי הבינלאומי הכריז במרץ 2011 כי הוא עורך תחרות לעיצוב המדליה לאולימפיאדת הנוער באינסברוק 2012 לאור הצלחת התחרות באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). אולם, לבסוף עיצוב המדליה בוצע על ידי צוות העיצוב הגרפי של הוועדה המארגנת של אולימפיאדת הנוער באינסברוק (IYOGOC) בשיתוף עם החרט, הרברט והנר, מהמטבעה האוסטרית. הצד הקדמי של המדליה כולל את הטבעות האולימפיות, צורות של פתיתי שלג וענף זית בזיקה למשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. הצד האחורי של המדליה משלב את לוגו המשחקים, המורכב מפיקסלים.
טבלת המדליות.
הדירוג בטבלה מתבסס על מידע כפי שנמסר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. הטבלה מסודרת לפי מספר הזכיות במדליית זהב של הספורטאים מכל מדינה, לאחר מכן נלקח בחשבון מספר הזכיות במדליית כסף ולאחר מכן מספר הזכיות במדליית ארד. במידה וקיים שיויון בדירוג המדינות, הן מופיעות בסדר אלפביתי בהתאם לאותיות הייצוג של המדינה בוועד האולימפי הבינלאומי.
באולימפיאדה הוענקו סך הכל 189 מדליות ב-63 אירועים: 63 מדליות זהב, 63 מדליות כסף, ו-63 מדליות ארד.
במספר אירועים, התחרו צוותים שהורכבו ממספר ספורטאים ממדינות שונות. המדליות שצוותים אלו זכו בהם כלולות בטבלה כמדליות שהוענקו ל"נבחרת לאומים מעורבת". במהלך המשחקים היו 3 תחרויות שהורכבו אך ורק מנבחרות מעורבות. לפיכך כל המדליות באירועים הללו נספרו ל"נבחרת לאומים מעורבת", סך הכל 3 מדליות זהב, 3 מדליות כסף ו-3 מדליות ארד. שאר המדליות הוענקו באירועים בהם הנבחרות המעורבות התחרו בנבחרות המייצגות מדינת לאום אחת. "נבחרת לאומים מעורבת" אינה מדורגת בטבלה.
&lt;onlyinclude&gt;
&lt;/onlyinclude&gt;
אריאלה מיזן
אריאלה כהן-מיזן היא ספורטאית פאראלימפית לשעבר.
החלה להתחרות בינלאומית במשחקי סטוק מנדוויל וזכתה להישגים גבוהים בשחייה ובסיף.
באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) השתתפה בתחרויות שחייה ואתלטיקה. היא דורגה במקום הרביעי בתחרות סללום, במקום הששי במרוץ עגלות אישי ל-60 מטר ובמקום החמישי במרוץ שליחות ל-160 מטר. בתחרויות השחייה דורגה במקום החמישי במשחה 50 מטר בסגנון חזה ובמקום השמיני במשחה 50 מטר בסגנון חופשי. במשחה מעורב 3X25 סיימה במקום השלישי בשלב המוקדמות אך לא השתתפה בתחרות הגמר. עם נבחרת הנשים בכדורסל זכתה במדליית ארד.
באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) זכתה בשלוש מדליות זהב בשלושת המשחים בהם השתתפה: 25 מטר בסגנון גב (0:34.07 שניות), 25 מטר בסגנון חזה (שיא עולם של 0:31.21 שניות) ו-25 מטר בסגנון חופשי (0:31.53 שניות). עם נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים זכתה במדליית זהב רביעית.