בראיון רדיו אמר גרוסמן כי סיסמה אחת איננה קיימת בסטיקר והיא הומצאה על ידו, אולם לא הסכים לגלות באיזו מילה מדובר.
קליפ.
בקליפ נראים אנשים ממגזרים שונים בחברה הישראלית, כשהטקסטים המושמים בפיהם הפוכים לעיתים למצופה מהם מלכתחילה (כך למשל בחור עם כיפה סרוגה אומר "דור שלם דורש שלום" או ערבי עם כאפיה אומר "אין שלום עם ערבים" או ברקע של אישה חרדית שמחזיקה תינוק נשמע המשפט "קרבי זה הכי, אחי"). לקראת סוף הקליפ מודבקים עשרות סטיקרים על מראה, כמטפורה על כך שמרוב סטיקרים, הזהות בחברה הישראלית מטשטשת.
בקליפ של שנת 2019 מוצגים הזמרים שרים בפיצול מסך, קטעים מהקליפ המקורי וקטעים מההופעות של השיר בדגש על קטעים שבהם רואים את אהובה עוזרי.
הכרה.
עם צאתו זכה השיר להצלחה ניכרת. לאחר שב-23 במאי 2004 הוצג כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', הוא צעד במשך 12 שבועות – מהם ארבעה שבועות ברצף (החל ב-20 ביוני) בראש המצעד. במצעד השנתי של התחנה לשנת תשס"ד הוא דורג במקום השלישי, והדג נחש, שהיה זה שירה היחידי במצעד באותה שנה, זכתה בתואר "להקת השנה". השיר זכה במקביל גם במקום הראשון במצעד השנתי של אתר ynet לשנת תשס"ד, שגם בו נבחרה הלהקה ללהקת השנה.
בסיכום השמעות השירים בתחנות קול ישראל, גלי צה"ל וגלגלצ ובערוץ המוזיקה 24 בשנת 2004 עלה כי "שירת הסטיקר" היה השיר המושמע ביותר; הייתה זו הפעם הראשונה ששיר היפ הופ היה השיר המושמע ביותר בכלי התקשורת בישראל. בשנת 2005 קיבל השיר את התואר "רינגטון פלטינה" מחברת סלקום, על 40,000 הורדות.
ב-2018 זכה "שירת הסטיקר" במקום הראשון במצעד שירי המחאה הישראליים של כל הזמנים שערכה תחנת הרדיו כאן גימל לרגל חגיגות ה-70 לישראל.
בשנת 2018 יצאה בטלוויזיה החינוכית תוכנית בשם "שירת הסטיקר", המספרת על ההיסטוריה מאחורי סטיקרים שונים ומביאה את הדעות של המרואיינים בעניינם.
ב-20 במאי 2019 הוציאה הלהקה גרסה מחודשת של השיר כהצדעה לעמותות בישראל הפועלות בהתנדבות.
אניאס
קרתאגו
אבי פניני
אבי פניני (נולד ב-28 באוקטובר 1946) הוא שחקן, מדבב וקומיקאי ישראלי.
ביוגרפיה.
שני הוריו עלו לישראל מקישינב במולדובה, (כל אחד בנפרד) בהיותם בגיל שתים עשרה. אביו רצה להיות שחקן, בהיותו בן תשע עשרה היה סטטיסט בהבימה ואחר-כך עזב את המקצוע.
אבי פניני נולד וגדל בתל אביב, תלמיד בית החינוך ע"ש א"ד גורדון. היה ילד בעל הפרעות קשב וריכוז ונשאר כיתה, בעקבות זאת פיתח את כישוריו החברתיים והפיזיים ולמד להצחיק. הוא למד בתיכון החקלאי בכפר הנוער כפר גלים, בו השתתף בחוג הדרמטי. התגייס לגרעין הנח"ל "גדיש", גרעין מטעם הפנימיה החקלאית בה למד, הלך לקורס מ"כים ואחר-כך לקורס קצינים, שירת כקצין במחנה שבטה. במלחמת ששת הימים נלחם באום כתף, נלחם גם במלחמת יום הכיפורים, בה נפצע.
הוא בוגר בית צבי, מחזור ט' וסיים ב-1971. בין כיתתו היו דב רייזר ורוברט הניג. בשנה הראשונה ללימודיו ניהל את בית צבי אברהם אסאו, בשנייה יורם קניוק ובועז עברון ובשלישית בועז עברון.
מייד עם סיום לימודיו הציע לו מייקל אלפרדס עבודה בהצגה "חמורים" בתיאטרון חיפה, אחרי שראה את פניני בתפקיד קטן בהצגה של מולייר בבית צבי. המחזה "חמורים" הוא פרי עטו של פלאוטוס, בו גילם את דמותו של מילוס גלורזיוס, החייל הרברבן. במקביל השתתף בקבוצת תיאטרון שנקראה "אסקוריאל", בהנהגת יעקב רז (כיום פרופסור למזרח אסיה), במסגרתה שיחק במחזה "אסקוריאל", אותו ביים רז ובהפקת "הנסיך הקטן למבוגרים", בבימויו של אלכס קלצ'קין. לאחר שנה בתיאטרון חיפה נסע לשנה ללונדון לצורך התרשמות מהתיאטרון האנגלי, שם ראה תיאטרון בצורה אובססיבית והשתתף במספר סדנאות. בשלהי 1972 הציע לו מייקל אלפרדס, מנהלו האמנותי של תיאטרון החאן להצטרף ללהקת החאן, בה שיחק פניני במשך עשר שנים, כולל בתקופתו של אילן רונן, שהחליף את אלפרדס. באותה עת התגורר בירושלים, שם התחתן ונולדו ילדיו.
התפקיד איתו פרץ היה פנטלונה בהצגה "משרתם של שני אדונים", בבימויו של אלפרדס ב-1974. הוא שיחק בתפקיד רוזנקרנץ בהצגה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" (1978), פרי עטו של טום סטופארד. הוא שיחק בהצגה "שבעת הקבצנים" (1979), עיבוד של הבמאי יוסי יזרעאלי לרבי נחמן מברסלב. ההצגה הייתה בלי במה, הקהל ישב על מזרנים, השחקנים הסתובבו בין האנשים, דיברו אליהם ונגעו בהם. שיחק בתפקיד הראשי של צ'ונקין בהצגה "הרפתקות החייל איבן צ'ונקין" (1980), חייל דמוי שוויק (מתוך הספר "החייל האמיץ שוויק") במלחמת העולם השנייה. גילם את דמותו של השודד בהצגה "רשומון" (1980) בבימויו של יעקב רז. שיחק בתפקיד הראשי בהצגה "וולפונה" (1982). הוא גילם את דמותו של מוסקה משרתו של וולפונה, תפקיד פיזי מאוד, במסגרתו לא ירד מהבמה. ב-1983, עזב את החאן, עבר להתגורר בתל אביב הפך לשחקן פרילאנסר ושיחק בתיאטראות שונים.
בשנות השבעים שיחק לראשונה בטלוויזיה בתפקיד המורה לספורט בסדרה "חדר מורים" בערוץ הראשון. הוא מהמנחים הראשונים של "זהו זה!", עוד לפני שהתוכנית התגבשה לתוכנית סיפור.
בסרטו של חיים בוזגלו "עונת הדובדבנים" (1991), גילם את דמותו של יוסל'ה, קצין דתי שנהרג ממטען צד.
הוא שיחק בכמה טלנובלות, בהן "זהב של שוטים", אופרת הסבון הישראלית הראשונה, לצידם של איילת מרגלית ואלכס אנסקי, גילם את דמותו של עמיקם חורש ב"רמת אביב גימל", וגילם את מיכאל מאירי ב"לחיי האהבה", ואת דמותו של שוקי ב"בנות הזהב". בסדרת הילדים "אדומות" (2004) גילם את דמותו של איש העסקים אושיק דגים.
ב-1997 יצא לאקרנים סרטו של נדב לויתן "אין שמות על הדלתות". פניני גילם את דמותו של ישראל, מפגר המרותק לכיסא גלגלים, שאביו קובה (מוסקו אלקלעי) מגלה בערוב ימיו את אהבתו לבנו. הסרט עסק בקיבוץ בן ימינו ותיאר שלושה סיפורים מקבילים; שיחקו בו גם חוה אלברשטיין, מאיר סויסה ודני בסן. פניני היה מועמד על תפקידו בסרט לפרס אופיר לשחקן המשנה.
ב-1998 שיחק בהצגה "פטרה" פרי עטו של יהונתן גפן בתיאטרון הקאמרי. הוא גילם את דמותו של זאביק, חלק מחבורת גברים שמחליטים לשחזר את המסעות לפטרה.
ב-2001 שיחק בקאמרי בהצגה "ליזיסטרטה 2000", עיבוד של ענת גוב לאריסטופאנס. הוא גילם את דמותו של זיינידס, מפקד צבא אתונה.
במקביל לתיאטרון הרפרטוארי שיחק במספר הצגות פרינג', בהן "סינים סינים" בבימויו של ניקו ניתאי בתיאטרון הסימטה ו"סטיות מיניות בשיקגו", בבימויו של יורם פורת, ביחד עם משה איבגי.
פניני שיחק בסרטה הקצר של נעמי לבארי "ליל גיוס" (2004), עליו זכה בפרס שחקן השנה במסגרת סרטי גמר מחזור 2005 סם שפיגל. בסרט גילם את דמותו של יואב וגנר, פציפיסט שבנו (ידידיה ויטל) עומד להתגייס בתוך יממה לצבא והוא מנסה לשכנע אותו שלא יעשה זאת.
באותה השנה גילם את האלוף בר בכמה פרקים בטלנובלה "_השיר שלנו"
ב-2010 הצטרף פניני שוב ללהקת החאן. הוא משחק בהצגה "מולי סוויני" פרי עטו של בריאן פריל. בה הוא מגלם את דמותו של דוקטור רייס, מנתח עיניים בעל שם שירד מגדולתו ונהפך לאלכוהוליסט.
בחאן שיחק ב"גן הדובדבנים" של צ'כוב. הוא משחק את גאספאר רודריגס בן ישראל, פרנס הקהילה ב"ירושלים החדשה" ובהצגה "החולה המדומה" של מולייר.
שיחק בשלוש הצגות ילדים משולבות עם סרטים בסינמטק תל אביב: "עורכים בקרקס" (עם מיקי קם), "שקט מצלמים" (עם שרי צוריאל) ו"ככה זה בסרטים" (עם אורי גוטליב).
החל מ-1996 ועד 2014 הופיע פניני במופע יחיד לנוער בתיכונים, שנקרא "פניני תיאטרון", אותו יצר וביים. המופע מורכב מקטעים שכל אחד מהם מספר על משהו בעולם התיאטרון והמשחק. עד היום עשה כאלף הצגות.
במשך יותר מעשרים שנה דיבב פניני סרטים וסדרות מונפשים רבים, כאשר המפורסמים בהם הוא הדחליל מהאנימה "הקוסם מארץ עוץ", תניני התנין בסדרת הטלוויזיה "תניני התנין", פשעוני בסדרת הטלוויזיה "איפה אפי?" ודמויות רבות באנימה "אגדות האחים גרים".
מאז ספטמבר 2012 הופיע פניני בהצגה "חופרים" בתיאטרון תמונע, לצד דני מוג'ה ואורי אברהמי, שני חבריו הטובים ביותר. המחזה הוא פרי עטו של אברהמי ובבימויו של אלדד זיו, מספר על שלושה שחקנים מזדקנים בתפקידים קטנים שלקחו מהם את חדר ההלבשה וזורקים אותם למחסן. אחד מהם דיכאוני, השני אלכוהוליסט והשלישי פעלתן ומתלונן על הידרדרותו של התיאטרון. השלושה מתכננים את נקמתם.
חשדות להטרדות מיניות.
בעקבות פוסטים שפורסמו על ידי כמה נשים בפייסבוק שהוטרדו מינית על ידי פניני וזאת לאחר שפורסמה כתבה על השחקן שפרסמה תמר קפלנסקי בעיתון הארץ, הוחלט כי פניני לא ישתתף בהצגה "תירה בי וזהו" שמוצגת במסגרת פסטיבל הקומדיה ע"ש קישון.
חיים אישיים.
אבי פניני נשוי לרחל, סוכנת נסיעות וציירת; הם הורים לנועה פניני – שחקנית ותסריטאית ולתום פניני – אמן וידאו ארט ומיצג החי בניו יורק.
תפקידים.
קולנוע.
סרטי קולנוע
סרטים קצרים נבחרים
יהויכין פרידלנדר
יהויכין (כיני) פרידלנדר (נולד ב-18 ביוני 1956) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה.
פרידלנדר נולד בחיפה וגדל בקריית מוצקין. עבד כקצין בצי הסוחר הישראלי. בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב.
קריירה בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-1986 גילם דקורטור בסרטו של אבי כהן "הקרב על הוועד" בכיכובם של שלישיית הגשש החיוור. ב-1988 גילם את אריק בסרטו של ריינהרד שוובניצקי "". בין השנים 1991–1993 גילם את ג'וזפה בסדרת הטלוויזיה לילדים "יום יומן". ב-1999 גילם ליצן ואת מקסים לב טוב בסיטקום "שמש". "בעקבות הסיפורים הקסומים" של איתי שגב ו"כל שבת שנייה". בקולנוע השתתף בסרטים: "ארץ חדשה" ו"החתול במגפיים". ב-2022 השתתף בסדרה "ירושלים" של HOT.
קריירה בתיאטרון.