הכיכר מהווה חלק חיוני של מרכז העיר מוסקבה, המחבר את הכיכר האדומה (המשתרעת מאחורי שער התחייה מיד מדרום) עם רחוב טברסקאיה המהווה עורק התנועה הראשי. הכיכר נבנתה בשנות ה-30 של המאה ה-20. בשנות ה-90 המאה ה-20 ראש עיריית מוסקבה, יורי לוז'קוב, יזם שיפוץ מסיבי של הכיכר ומתחתיה נבנה מרכז מסחרי ובמרכזה הוצבה מזרקה. מול בניין המוזיאון ההיסטורי הוצבה בשנת 1995 האנדרטה לגיאורגי ז'וקוב. על הגבול בין שתי הכיכרות יש אנדרטה מקורית למדי – "קילומטר אפס מרוסיה", הכוכב בשטח הריצוף המסמל את ראשית כל הכבישים המהירים של המדינה.
פרוקווסט
פרוקווסט (באנגלית: ProQuest LLC) היא חברת תוכנה וספקית פתרונות תוכן רב-לאומית אשר בסיסה באן-ארבור, מישיגן שבארצות הברית.
החברה נוסדה ב־1938 כאוניברסיטת Microfilms על ידי יוג'ין פאואר.
פרוקווסט מספקת תוכנות, פתרונות ומוצרים בעיקר עבור ספריות אקדמיות.
בשנת 2015 רכשה פרוקווסט את חברת התוכנה הישראלית אקסליבריס. בדצמבר 2021 נרכשה פרוקווסט על ידי קלריווייט (Clarivate).
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1997
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1997 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-25 באוגוסט והסתיימו ב-7 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-117 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1996 פיט סמפרס () הודח בסיבוב הרביעי. פטריק ראפטר () נפגש במשחק הגמר עם הטניסאי הלא מדורג גרג רוסדסקי () וניצח ב-4 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1996 סטפי גראף () לא השתתפה בתחרות. מרטינה הינגיס () נפגשה במשחק הגמר עם הלא מדורגת ונוס ויליאמס () וניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות אוסטרליה הפתוחה, ואליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מזוג מנצחי תחרות 1996 טוד וודברידג' ומארק וודפורד () הודחו בסיבוב הראשון. יבגני קפלניקוב () ודניאל ואצק () נפגשו במשחק הגמר עם יונס ביורקמן וניקלס קולטי () וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות צרפת הפתוחה.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
מנצחות תחרות 1996 ג'יג'י פרנאנדס () ונטליה זברבה () נפגשו במשחק הגמר עם לינדזי דבנפורט () ויאנה נובוטנה () והפסידו בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1996 ליזה ריימונד () ופטריק גלברייט () הודחו בחצי הגמר. מנון בולגראף () וריק ליץ' () נפגשו במשחק הגמר עם הזוג הלא מדורג מרסדס פאס ופבלו אלבנו () וניצחו אותם ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
ישראל באליפות.
טניסאים ישראלים לא השתתפו באליפות.
נסים ליאון
נסים ליאון (נולד ב-1971) הוא סוציולוג ואנתרופולוג, פרופסור חבר במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בעבר שימש כראש המגמה לסוציולוגיה ארגונית במחלקה זו, כסגן ראש המחלקה וכמרכז תוכנית הלימודים לתואר שני. כיום משמש כנשיא האגודה הישראלית לאנתרופולוגיה. מחקריו מתמקדים בהתפתחויות הדתיות, האתניות והמעמדיות באורתודוקסיה הישראלית בת-זמננו, לרבות הזהות החרדית-מזרחית והשפעתה של תנועת ש"ס על הזהות המזרחית בישראל, ובהיבטים חברתיים ותרבותיים בעולם בית הכנסת והתפילה.
ביוגרפיה.
ליאון נולד בגבעתיים, בן למשפחת חזנים. למד את שלושת תאריו במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. כותרת עבודת המ.א שלו הייתה: "ספרדים וחרדים: חקירה אתנוגרפית למשמעות השפעתה של תנועת ש"ס על תפיסת הזהות המזרחית והחרדית והשיח אודותיהן". בשנת 2005 הגיש את עבודת הדוקטורט שכותרתה: "התנועה החרדית אצל המזרחיים בישראל ובחיי הפרקטיקה הדתית".
ליאון מתמחה בחקר החברה בישראל בדגש על הסוציולוגיה של החברה הדתית ושאלת התגוונותו האתנית, הדתית והלאומית של מעמד הביניים, הזהות החרדית-מזרחית, מקומה של המסורתיות בחברה הישראלית, סוציולוגיה פוליטית של ישראל וכן בסוציולוגיה של תפילה ושל בתי כנסת. הוא פרסם בנושאים אלה מאמרים רבים שהתפרסמו בבימות מדעיות בישראל ומחוצה לה.
ספרו "חרדיות רכה: התחדשות דתית ביהדות המזרחית" התפרסם בשנת 2009 ובו עוסק בשאלת המפגש בין מסורתיות לחרדיות בקהילות המתפללים המזרחיות בישראל של סוף שנות התשעים. הספר מתאר את מקורותיה של התנועה החרדית ביהדות המזרחית ואת השפעותיה התמורתיות על תרבותם הדתית של המזרחים.
ב-2011 התפרסם ספרו המשותף עם ההיסטוריון אורי כהן מאוניברסיטת תל אביב "מרכז תנועת חרות והמזרחים, 1977-1965: משותפות אדנותית לשותפות תחרותית" ובו מוצג מחקר סוציו-היסטורי על אודות השינויים החברתיים שחלו באחד מיסודותיו הפוליטיים של מעמד הביניים המזרחי – מרכז הליכוד – בעשור שלפני המהפך ב-1977. הספר מבקש להבין כיצד הפכה מפלגת חרות ממפלגה קטנה, הנחשבת קיצונית ובעלת אידאולוגיה לאומית קשוחה, למפלגה הסוחפת אחריה קהלים גדולים, דרך בחינת התמורה הדמוקרטית שהתרחשה במרכז המפלגה בשנות השבעים.
ב-2016 התפרסם ספרו "המצנפת והדגל: לאומיות-שכנגד בחרדיות-המזרחית". הספר מציע מיפוי של מערכת היחסים, הסמלית והפרקטית, בין דגל הלאום והממלכתיות הגלומה בו ובין "המצנפת", המגלמת את התאולוגיה הפוליטית של החרדיות המזרחית בהנהגת הראשון לציון הרב עובדיה יוסף, כפי שהתגבשה ביתר שאת למן שנות ה-80 של המאה העשרים.
ב-2017 יצא לאור קובץ מאמרים שערך יחד עם פרופ' בנימין בראון, "הגדולים – האישים שעיצבו את פני היהדות החרדית בישראל' ובו מכונסים 31 מאמרים המציעים ביוגרפיה ופרקי מחשבה של דמויות רבניות מובילות בעיצובה של האידאולוגיה, המיתוס והארגון של החברה החרדית בישראל. הספר, שהוקדש ליובלו של פרופ' מנחם פרידמן, כולל מאמרים כלליים על המנהיגות הרוחנית החרדית וכן מאמרים על אישים שדמויותיהם השפיעו במישרין או בעקיפין על גיבוש החרדיות הישראלית, מן החתם סופר ועד הרב עובדיה יוסף. במבוא לקובץ זה מבטאים בראון וליאון את עמדתם העקרונית, לפיה הכרת מנהיגיה הרוחניים של חברה נחוצה להכרת האידיאלים שלה, ולפיכך מהווה נדבך חשוב בהבנתה, גם כאשר אידיאלים אלה נתפסים מראש כבלתי ניתנים להשגה לרוב רובם של אנשיה.
נסים ליאון הוא חוקר ב'תוכנית חרדים בישראל' במכון הישראלי לדמוקרטיה, משנת 2015 הוא חבר בוועדה המדעית של מערכת הספרים של יד יצחק בן-צבי. בשנת 2017 הצטרף למערכת כתב העת 'עיונים בתקומת ישראל' של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
חיים אישיים.
ליאון נשוי ומתגורר בפתח-תקווה. אחיו משה ליאון הוא ראש העיר ירושלים, ואחותו אורלי ק' מירון היא מרצה בחוג המשולב למדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן.
קישורים חיצוניים.
על ספריו:
ג'ומנג'י 2
אהרון סחרוב
אהרון סחרוב (20 באוגוסט 1916 – 18 בנובמבר 2004) היה איש עסקים ישראלי. מייסד חברת הביטוח "סהר" ומנהלה. יו"ר דירקטוריון מספנות ישראל.
ביוגרפיה.
אהרון סחרוב נולד ב-1916 בירושלים, ליצחק מרדכי סחרוב ורבקה סחרוב לבית בן טובים, שניהם ילידי רוסיה שעלו ארצה ב-1902. לאביו היה בית מסחר גדול לעצים. אהרון היה אחיהם של לישראל סחרוב, יחזקאל סהר, זהובית סחרוב שלוש, מרים פשוטי ואליהו סחרוב. סבו היה איש העלייה הראשונה יצחק אייזיק בן-טובים.
בשנות ה-40 החל אהרון את דרכו כאיש עסקים והתרכז במיוחד בתחום הביטוח, וב-1949 ייסד את חברת הביטוח "סהר". לאורך השנים מילא בה תפקידים בכירים רבים, כמו יו"ר דירקטוריון, מנכ"ל ויו"ר מועצת המנהלים.
ב-1969 התמנה למנהל החברה הישראלית לביטוחי משנה.
ב-1978 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב.
ב-1980 היה אחד מ-11 בעלי העסקים שיסדו את חברת ההשקעות "דנות" ולאחר שכל שותף השקיע בחברה כמיליון דולר רכשו את השליטה בבנק הבינלאומי. אהרון מונה לחבר בדירקטוריון וסגן ליו"ר הדירקטוריון מרק מושביץ בבנק הנרכש ובחברת פ.י.ב.י. אחזקות. ב-1984 נקלעה חברת ההשקעות לקשים כלכליים עד שקרסה והבעלות על הבנק נמכרה ב-1986 לז'אק נאסר.
בתקופת כהונתו בחברת "סהר", מינה את חתנו אהרון אחיעז (בעלה של בתו יעל) למנהל החברות "סהר מימון" וסהר אחזקות" אולם ב-1988 הסתכסך אחיעז עם משפחת סחרוב ונאלץ לפרוש מתפקידו.
בתקופת כהונתו של שמחה ארליך כשר האוצר (1977–1979) מינה אותו השר לתפקיד יו"ר דירקטוריון מספנות ישראל (במקביל לתפקידו כיו"ר מועצת המנהלים של חברת הביטוח "סהר"). במסגרת תפקידו זה אישר, בין השאר, את המימון לפיתוח ספינות סער 5. לאחר כשנתיים התפטר מתפקידו עקב חילוקי דעות עם שר התחבורה חיים לנדאו על נושא מינוי בכירים במספנה.
ב-1983 התמנה כחבר במועצת המנהלים של חברת "ארית – תעשיות אופטיות".
לאחר פרישתו, העביר אהרון את מניותיו בחברת הביטוח "סהר" לשלושת ילדיו, אולם בעקבות סכסוך בין השותפים בחברה החלה ב-1989 פעילות למכירתה לכלל ביטוח. בסופו של דבר נמכרה החברה לחברת הביטוח "הראל".
משפחתו.
אהרון נישא לפיליס (לבית קהאן) ולזוג נולד בן (אלכס) ושתי בנות (רות ויעל - אשת אהרון אחיעז). אהרון נפטר ב-2004 ופיליס נפטרה ב-2016 והובאה לקבורה בבית הקברות הישן של הרצליה.
דודיו הם העיתונאי והמורה זלמן בן-טובים ומנהל בנק אפ"ק ברוך בן-טובים.
התלוי
בני ישראל העבריים השחורים
עוזי קרן (קצין)
ויליאם ת'רסטן
גיירמו ויסקארה