רוב ההיסטוריונים המודרניים רואים בציוויליזציה זו כבת המקום (ילידית), למרות ההגמוניה של ממלכת סבא בים האדום. עם זאת, היסטוריונים אחרים רואים את דעמת כתערובת של "תרבות עילית" של ממלכת סבא והתרבות הילידית. התומכים במוצא הילידי של דעמת מצביעים על כך כי שפת הגעז, השפה השמית העתיקה אשר דוברה בצפונה של אתיופיה ובאריתריאה, לא הובאה מממלכת סבא אלא התפתחה באזור דובר שפה שמית משנת 2000 לפנה"ס בקירוב. לפי ממצאיהם, השפעת ממלכת סבא הייתה מועטה ומוגבלת למספר אזורים, ונעלמה לאחר עשורים בודדים. ייתכן שממלכת סבא הקימה מושבה צבאית או מסחרית שהייתה בעלת ברית עם ממלכת דעמת או ממלכה פרוטו-אקסומית אחרת.
אחרי נפילת דעמת במאה ה-5 לפנה"ס, נשלט האזור על ידי ממלכות קטנות. עד עליית אחת ממלכות אלו, קיסרות אקסום.
ממנה צמחו אתיופיה ואריתריאה (חבש) המודרניות.
פורט לואיס
נאאף חוואתמה
Wish you were here
חוק וירת
בענף המחשוב, חוק וירְת טוען כי "תוכנה הופכת לאיטית בקצב הגבוה יותר מהאצת החומרה". ניבוי זה מיוחס לניקלאוס וירת, שטבע את האמרה בשנת 1995.
הסבר.
בהתאם לתחזית של חוק מור מ-1965, מוכפל כוח החישוב מדי שנתיים בממוצע. עם זאת, חוק וירת קובע שאין הדבר משפיע בהכרח על המהירות בה נעשית העבודה המועילה בתוכנה. תוכניות נוטות לגדול ולהסתבך עם הזמן, ונתיבי הריצה נוטים להתארך. זאת ועוד, יש מתכנתים המסתמכים באופן עיוור על חוק מור ומצדיקים בעזרתו קוד מקור לא יעיל, בחושבם שקוד זה לא יהווה בעיה שהרי החומרה תהפוך למהירה יותר בכל מקרה.
תוכנה משמשת ליצירת תוכנה, ומתכנתים רבים עושים כיום שימוש בסביבות פיתוח משולבות, מהדרים, שלדי תוכנה ספריות קוד וכדומה. שכבות תוכנה אלה מגבירות את רמת ההפשטה ומביאות את המתכנת להבנה טובה יותר של צורכי המשתמש, אך באותה העת מרחיקות אותו מהפרטים של החומרה. כדי להביע את הפשטות האלה בשפה המובנת למעבד, נדרשות שכבות פירוש רבות ומספר גדול מאוד של הוראות מכונה. כשתנאים אלה מתקיימים ללא בקרה מתאימה, התוצאה היא התנפחות תוכנה, הנחזית בחוק וירת.
דוגמה לחוק וירת אפשר לראות במערכות הפעלה מודרניות למחשבים אישיים. זמן האתחול של מחשב אישי ארוך מהזמן שנדרש לאתחול מחשב בשנות השמונים או התשעים, למרות הגידול העצום שחל במהירות ובכוח החישוב של החומרה.
חוק גייטס.
חוק גייטס הוא וריאציה של חוק וירת וחוק מור, הקובעת שמהירותה של תוכנה מסחרית בפיתוח יורדת ב-50% כל 18 חודשים, ולכן מונעת מהמשתמש את היתרונות הטמונים בחוק מור.
חוק גייטס מבטא את תסכולם של משתמשים רבים החשים בהאטה במהירות התוכנה מדי גרסה שהם מתקינים, האטה המחייבת אותם להחליף את החומרה בה הם משתמשים בפרקי זמן קצרים מהצפוי. החוק נקרא על שמו של ביל גייטס אף שגייטס לא ניסח או ביטא אותו בעבר. הוא נקרא על שמו כדי לבטא הלך רוח הומוריסטי על כך שדווקא מוצרי מיקרוסופט הולכים ונעשים איטיים יותר עם כל הוספה של טלאים או תכולות חדשים.
קולומבה הקדוש
רישיון GPL
N,N-Diethyl-meta-toluamide, או בקיצור DEET הוא חומר דוחה חרקים. אופן השימוש בו הוא מריחה על העור או על בגד. DEET מגן מפני עקיצות יתושים וקרציות ולכן עוזר במניעה של מספר מחלות כגון מלריה וקדחת דנגי.
היסטוריה.
ה-DEET פותח בידי צבא ארצות הברית בעקבות הלקחים מלחימת הג'ונגל במלחמת העולם השנייה. הוכנס לשימוש בצבא ארצות הברית בשנת 1946 ולשימוש אזרחי ב-1957.
מנגנון פעולה.
DEET נקלט בקולטני החישה של חרקים ומעורר בהם סלידה. בנוסף מעכב ה-DEET את פעילות אנזים אצטילכולין אסטראז, וכך משבש את פעילות מערכת העצבים. בעבר סברו כי ה-DEET חוסם את קולטני הריח של החרק למולקולה 1-Octen-3-ol המופרשת בזיעה ובנשימה, וכך פוגע ביכולתו לאתר את יעדו, אולם השערה זו הופרכה בשנת 2008.
שטלנד
מנזר כרמיזן
מנזר דיר כרמיזן (או הקרמיזן כפי שהופיע בעיתונות ובאתרי הנצחה) הוא מנזר קתולי של המסדר הסלזיאני האיטלקי, הממוקם בצפון הר חברון, במדרון הדרומי של נחל גילה בגובה של כ-850 מטרים מעל פני הים, מצפון מערב לבית ג'אלא ומצפון ליישוב הר גילה. המנזר נמצא בסמוך לגדר ההפרדה בצידה הירושלמי ובנייניו נראים היטב מבתיה המערביים של שכונת גילה.
המנזר הוקם על ידי נזירים סלזיאנים בשנת 1883 על חורבות מנזר ביזנטי מן המאה ה-7 לספירה. נראה ששמו של המנזר בא מהמילה כרם שכן באזור ישנם כרמי ענבים וזיתים.
הנזירים עוסקים בגידול גפנים וזיתים. במקום ישנו יקב, בית בד להפקת שמן זית, מוזיאון קטן לטבע, בית ספר מקצועי לבנים וסמינר תאולוגי לכמרים. היקב במנזר מייצר החל משנת 1885 מספר רב של יינות, ברנדי, יין תוסס, חומץ ועוד. רק אחוז קטן מן הגפנים גדלים על אדמות המנזר, רוב הגפנים מגיעים ממנזר בית ג'מל, מאזור בית לחם, מרחבי הרי יהודה ומשפלת יהודה.
מתקני הייצור ביקב חודשו בשנת 1997 והייצור מגיע כיום לכ-700 אלף ליטר בשנה.
המנזר מממן מהכנסותיו על מכירת מוצרי היקב בעיקר את בית הספר המקצועי בבית לחם, השייך גם הוא למסדר הסלזיאני. בית הספר מונה מעל 200 תלמידים.
הרצח בכרמיזן.
ב-22 באוקטובר 1984 נרצחו בסמוך למנזר שני סטודנטים ישראלים, רון לוי ורויטל סרי, בידי עיסא עבד רבו, שומר יום תושב מחנה הפליטים דהיישה. כעבור שבוע ביצע חייל צה"ל דוד בן שימול פיגוע נקמה בו נרצח פלסטיני ונפצעו עשרה. האוניברסיטה העברית הקימה גן להנצחת זוג הסטודנטים.
לאחר שחרורו ב-2014, במסגרת שחרור מוקדם של אסירים פלסטיניים, לפי מתווה של ג'ון קרי שר החוץ של ארצות הברית, עבד רבו סיפר שהרצח היה במסגרת מבצע מתוכנן ומונחה לפגוע באוטובוס אזרחי, אך משזה לא יצא לפועל בחר להרוג את בני הזוג שנקלעו באקראי למקום. הוא כפתם, חבש את ראשיהם והודיע להם שהוא דן אותם למוות, ואז רצח אותם בדם קר, בכדור אחד לראשם, ולאחר מכן הודיע לדודתו על הצלחת הפעולה כנקם על מות בנה במאסר בישראל.
המעבדה להנעה סילונית
המעבדה להנעה סילונית (באנגלית: Jet Propulsion Laboratory) היא אחד ממרכזי סוכנות החלל האמריקנית נאס"א, ותפקידה העיקרי פיתוח גשושיות מחקר בלתי מאוישות, הפעלתן, שליטה על משימות מחקר פלנטריות וניתוח מדעי של ממצאי הגשושיות. JPL ממוקם בפסדינה, קליפורניה.
שורשי המעבדה להנעה סילונית.
המעבדה להנעה סילונית החלה לפעול בשנות השלושים של המאה העשרים. תיאודור פון קרמן החל בניסויים בהנעה רקטית במתחם שהיה שייך למכון הטכנולוגי של קליפורניה (קאלטק). למרות השם, המרמז על הנעה סילונית, מעולם לא עסקו במעבדה זו בפיתוח מנועי סילון. השם JET שימש בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים כינוי להנעה רקטית. בשלהי מלחמת העולם השנייה התבקשו מומחי המעבדה לנתח ולהעריך את יכולותיו של הטיל הבליסטי הגרמני V-2. לאחר המלחמה, פיתחו אנשי המעבדה רקטה למדידות שונות ברום האטמוספירה, שכונתה קורפוראל. רקטה זו הורכבה על גבי טילי V-2 שהועברו לארצות הברית ושימשה כשלב שני בטילים אלה.
JPL כמרכז של סוכנות החלל האמריקנית נאס"א.
עם הקמת נאס"א בשנת 1958, עברה האחריות המינהלית והתקציבית למתקני המעבדה להנעה סילונית אל הסוכנות החדשה. עם חלוקת תחומי האחריות של נאס"א בין מרכזיה הפזורים ברחבי ארצות הברית, הוחלט כי JPL תהיה אחראית על תחום גשושיות המחקר הפלנטריות השונות של סוכנות החלל האמריקנית. המעבדה להנעה סילונית ממומנת מתקציב פדרלי, ומבצעת עבודות עבור נאס"א תחת חוזים הנחתמים מולה ומול קאלטק.
תחומי פעילויות עיקריים.
המעבדה להנעה סילונית אחראית על אפיון המשימות הבלתי מאוישות של סוכנות החלל האמריקנית, תכנון מפורט של הגשושיות, ניהול הפרויקטים עד לשלב בניית הגשושית, הקמת צוותי מדענים לניתוח הנתונים שייתקבלו מהגשושיות, ניהול משימות החלל בפועל דרך שורה של מרכזי בקרה בקומפלקס המרכז, הפקת תוצרי המשימות והפצתן.
משימות חלל המנוהלות על ידי המעבדה להנעה סילונית.
למעט טלסקופ החלל האבל, מנוהלות כל גשושיות המחקר הבלתי מאוישות של נאס"א על ידי JPL. בין המשימות העכשוויות המנוהלות על ידי JPL ניתן למנות את:
משימות היסטוריות שנוהלו על ידי המעבדה להנעה סילונית.
בין המשימות שנשלמו, ונוהלו על ידי המעבדה להנעה סילונית ניתן למנות את:
יהושע ילין
יהושע ילין (בכתיב יידי: יעלין; כ"ג בתמוז ה'תר"ג, 1843 – ז' באייר ה'תרפ"ד, 1924) היה איש רב פעלים מאנשי היישוב הישן ומעסקניה הבולטים של העיר ירושלים.
חייו ומפעליו.
יהושע ילין נולד בירושלים בכ"ג בתמוז תר"ג (21 ביולי 1843). הוא היה בנם של ליבה ודוד ילין, להם נולד בירושלים תשע עשרה שנים לאחר הולדת אחותו היחידה חוה, ותשע שנים לאחר עלייתם לארץ־ישראל מלומז'ה, פולין.
בגיל 13 השתדך לשרח, בתו של הפרנס שלמה יחזקאל יהודה, שעלה באותה שנה (1856) מבגדאד והשתייך ליהדות ארצות האסלאם. השידוכים נערכו, למרות שמיזוג בין עדות שונות (פולין ועיראק) היה באותם ימים דבר מיוחד ולא שגרתי.
בשנת 1860 קנה אביו של יהושע, דוד ילין בשותפות יחד עם גיסו שאול יהודה כרם זיתים בתחומי הכפר קאלוניה. על אדמות אלה נבנה מאוחר יותר הכפר מוצא. דוד תכנן להקים על אדמות אלה משק חקלאי, אכסניה לעוברי אורח ולתיירים ונופשים. אולם עקב התנכלות הפאשה (פחה) הירושלמי והשייח' השודד של אבו גוש, וכן עקב מצבו של הקונסול הבריטי ג'יימס פין שבו הסתייעו והסתמכו בפיתוח יוזמה זו (אך פין הסתבך בחובות ועזב את הארץ), הפסידו יהושע ושאול כסף רב ולאחר ששילמו את כל החובות לא נותר להם כמעט דבר.