בשנת 1967 איבד האצ'רסון את רישיון הנהיגה במונית וכרטיס הקברט שלו, שאיפשר לו לנגן במועדוני ניו יורק המוכרים אלכוהול, כאשר הוא וצ'יימברס נעצרו בגין שימוש במריחואנה. הוא חזר לגור בקליפורניה, והמשיך להקליט עבור בלו נוט עד להצטרפותו לקולומביה רקורדס ב-1977. בחוף המערבי פגש האצ'רסון בסקסופוניסט הרולד לנד, והשניים הקליטו יחד שבעה אלבומים והיו חברים בשישייה שכללה את קרטיס פולר, סידר ולטון, באסטר ויליאמס ובילי היגינס. בין שנות ה-80 וה-90 האצ'רסון עבר בין חברות תקליטים שונות, בהן ורב, אטלנטיק ולנדמארק רקורדס.
האצ'רסון היה חבר מייסד ב-SFJazz Collective - קולקטיב הג'אז של מרכז הג'אז בסן פרנסיסקו - בין השנים 2004-2008, וניגן בו לצד ג'ושוע רדמן, בריאן בלייד, מיגל זנון, אריק הרלנד ואחרים. ב-2010 זכה האצ'רסון בפרס מטעם הקרן הלאומית לאמנויות, ואלבומו האחרון, "Enjoy the View", יצא בשנת 2014 תחת חברת בלו נוט.
חיים אישיים ומוות.
האצ'רסון התחתן פעמיים: הוא הקדיש את הקטע "Little B's Poem" לבנו מנישואיו הראשונים, בארי. ב-1972 זכה אחד משיריו היחידים של האצ'רסון בסגנון הפיוז'ן להצלחה פתאומית, שאיפשרה לו לקנות חלקת אדמה עליה בנה את ביתו במונטארה, קליפורניה. באותה השנה התחתן האצ'רסון בפעם השנייה, ובנו טדי הוא מנהל הפקה במרכז הג'אז בסן פרנסיסקו. האצ'רסון היה חבר בכנסייה המתודיסטית האפריקנית בצעירותו, ועבר ל בהמשך חייו.
האצ'רסון, מעשן כבד, סבל ממחלת ריאות חסימתית כרונית מ-2007. הוא נפטר בביתו במונטארה ב-15 באוגוסט 2016.
אלכסנדר אגאסי
אלכסנדר עמנואל אגאסי (באנגלית: Alexander Emmanuel Agassiz; 1835–1910) היה מדען אמריקאי ממוצא שווייצרי, שהתמחה בזואולוגיה ימית וכן היה מהנדס מכרות.
ביוגרפיה.
אגאסי נולד ב-17 בדצמבר 1835 בנוישטל שבשווייץ ועבר לארצות הברית עם אביו, לואי אגאסי, בשנת 1849. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1855, לאחר מכן למד הנדסה וכימיה, וקיבל את התואר הראשון למדעים בשנת 1857. בשנת 1859 הפך לעוזר בסקר החופים של ארצות הברית. מכאן ואילך הוא הפך למומחה בזואולוגיה ימית. אגאסי נבחר לחבר עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1862. עד קיץ 1866 עבד אגאסי כעוזר במוזיאון להיסטוריה של הטבע שהקים אביו בהרווארד.
ידידו של אגאסי, קווינסי אדמס שו, גילה מרבץ נחושת עשיר בחצי האי קווינאו במישיגן. הוא עם קבוצת חברים, רכשו את גרעין השליטה במכרות, שבסיסה בעיירה קלומט, מישיגן. באותו קיץ הוא ערך סיור כדי לראות את המכרות בעצמו והפך לגזבר המפעל.
במהלך חורף 1866 ותחילת 1867 החלו פעולות הכרייה להחלש, בגלל הקושי להפיק נחושת מהקונגלומרט. היזם הולברט מכר את הנכסים שלו במכרות ועבר למיזמים אחרים. אבל אגאסי סירב לוותר על התקווה מהמכרות. הוא שב אליהם במארס 1867, עם אשתו ובנו הצעיר. באותה תקופה הייתה קלומט יישוב נידח, כמעט בלתי נגיש במהלך החורף. אגאסי נאבק לשמור על התפוקה במכרות, ושו דאג לצד הפיננסי, והשיג סיוע כספי מג'ון סימפקינס, להמשך פעילותו.
אגאסי המשיך להתגורר בקלומט, והתקדם בהדרגה לייצוב פעולות הכרייה, והצליח לחזור לבוסטון בשנת 1868 לפני שהחורף סגר את הדרכים. המכרות המשיכו לשגשג ובמאי 1871 אוחדו כמה מכרות כדי להקים את חברת הכרייה קלומט ובחרה את שו כנשיאה הראשון. באוגוסט 1871 שו "פרש" לדירקטוריון ואגאסי הפך לנשיא, תפקיד אותו מילא עד מותו. עד סוף המאה הייתה חברה זו יצרנית הנחושת הגדולה ביותר בארצות הברית, שייצרה שנים רבות למעלה ממחצית מהתפוקה בארצות הברית.
אגאסי היה גורם מרכזי בהמשך הצלחתו של המכרה וביקר בו פעמיים בשנה. הוא התקין מיכון חדש ומשוכלל שהצליח להרים 24 טונות סלע מעומק של 1,200 מטר. הוא גם בנה מסילת ברזל וכרה תעלת מים לשייט. עם זאת, לאחר זמן מה המכרות לא דרשו את תשומת ליבו ברציפות, והוא חזר לתחומי העניין שלו בהיסטוריה של הטבע בהרווארד. מתוך רווחיו ממכרות הנחושת, הוא נתן להרווארד כ -500,000 דולר להקמת מוזיאון לזואולוגיה השוואתית ולמטרות אחרות.
זמן קצר לאחר מות אביו בשנת 1873, רכש אגאסי חצי אי קטן בניופורט, רוד איילנד, עם נופים מרהיבים. כאן בנה בית גדול ומעבדה לשימוש כבית מגורים בקיץ. הבית הושלם בשנת 1875 שמו הנוכחי - הפונדק בקאסל היל.
בשנת 1875 הוא סקר את אגם טיטיקקה שבפרו, בדק את מכרות הנחושת של פרו וצ'ילה, וערך אוסף של עתיקות פרואניות למוזיאון שהקים בהרווארד, בו שימש כאוצר הראשון משנת 1874 עד 1885 ואחר כך היה מנהלו עד מותו בשנת 1910. בין 1877 ל־1880 הוא השתתף בשלוש משלחות סקר ימי של קרקעית הים, והציג תיאור מלא של הממצאים בשני כרכים שכתב (1888).
בשנת 1896 ביקר אגאסי באיי פיג'י וקווינסלנד ובדק את שונית האלמוגים "המחסום הגדול", כשהוא מפרסם מאמר בנושא בשנת 1898.
כתביו האחרים של אגאסי בנושא זואולוגיה ימית, רובם כלולים בפרסומי המוזיאון לזואולוגיה ההשוואתית. עם זאת, בשנת 1865 הוא פרסם עם אליזבת אגאסי, אמו החורגת, מאמר על חוף הים בתולדות הטבע, יצירת מופת. הם גם פרסמו, בשנת 1871, על בעלי החיים הימיים של מפרץ מסצ'וסטס.
הוא קיבל את אות המסדר הגרמני Pour le Mérite for Science and Arts באוגוסט 1902.
אגאסי כיהן כנשיא האקדמיה הלאומית למדעים, שמאז 1913 העניקה לזכרו את מדליית אלכסנדר אגאסי.
הוא נפטר ב־27 במרץ 1910 על סיפון האונייה "אדריאטי" בדרך לניו יורק מאנגליה.
הוא היה אב לשלושה בנים - ג'ורג' ר. אגאסי (1861–1951), מקסימיליאן אגאסי (1866–1943) ורודולפה אגאסי (1871–1933).
מורשת.
אלכסנדר אגאסי מונצח בשמו המדעי של מין לטאה, אנוליס אגאסי.
מגפת הקורונה בסרביה
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בסרביה, התפשטה אל המדינה בתחילת מרץ 2020.
התפשטות המגפה.
ב-6 במרץ הודיעה סרביה על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. מדובר בגבר בן 43 אשר חזר למדינה לאחר ביקור בבודפשט, שבהונגריה. לפי שר הבריאות הסרבי, זלטיבור לונקר הגבר שאובחן נמצא בבידוד בבית חולים בסובוטיצה, על ידי הגבול המשותף של סרביה עם הונגריה.
ב-15 במרץ הכריז נשיא סרביה, אלכסנדר ווצ'יץ' על מצב חירום לאומי בכל רחבי המדינה. עקב ההכרזה, כל בתי הספר, האוניברסיטאות, אולמות הספורט וחדרי הכושר נסגרו, כניסת אזרחים זרים נאסרה וחיילים נפרסו ברחבי המדינה לשמור ולאבטח בתי חולים.
ב-17 במרץ הכריזה סרביה על עוצר לילי כצעד במטרה למנוע את התפשטות הנגיף. העוצר יתקיים בכל יום, מהשעה 8 בערב עד השעה 5 בבוקר. עם זאת, אנשים מבוגרים מעל גיל 65 אינם רשאים לעזוב את בתיהם.
ב-19 במרץ הודיעה סרביה על סגירת שדה התעופה "ניקולה טסלה" וכי כל הכבישים והרכבות יסגרו לתנועה למעט תנועת מטענים, כמו גם תעצור את כל הובלות הנוסעים הפנימיות במטרה לבלום את התפשטות נגיף הקורונה. שדה התעופה יישאר פתוח רק לטיסות הומניטריות ומטוסים עם אישורים מיוחדים.
ב-20 במרץ הודיעה סרביה על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהדבקה בנגיף הקורונה. הקורבן, הוא גבר בן 49 שסבל מבעיות רפואיות אשר נפטר בבית החולים המרכזי של וויבודינה בנובי סאד.
בנוסף על כך, החל מהשעה 8 בבוקר כל מעברי הגבול נסגרו לתנועה, למעט משאיות המובילות סחורות. בשעה 12:00, כל התנועה בין ערים בסרביה נאסרה, למעט תנועת מכוניות. 154 אזרחים נעצרו בשעות המוקדמות מפני שלא עקבו אחר העוצר.
כמו כן, הודיעה ממשלת נורווגיה על שליחת חבילת סיוע כלכלית לסרביה בסך 5 מיליון אירו במאבק בנגיף.
בנוסף על כך, ראש ממשלת סרביה, אנה ברנאביץ' הודיעה כי החל מ-21 במרץ התחבורה הציבורית תופסק החל מהשעה 8 בערב וכי החל מ-22 במרץ כל המסעדות, בתי הקפה והקניונים ייסגרו.
ב-21 במרץ הודיעה סרביה כי כל הפעלת העסקים במרכזי הקניות נאסרו למעט חנויות מכולת וכימאים. כל המפגשים במקומות ציבוריים ובמגרשי הספורט נאסרו אף הם, כמו גם התכנסויות של יותר מחמישה אנשים במרחבים פרטיים. כל מתקני הקייטרינג הצטוו להפעיל שירותי טייק אווי בלבד, ונאסר על לקוחות להיכנס לחנויות. הדבר חל גם על הימורים, שטיפת מכוניות, אולמות משחקים ומתקנים דומים.
בנוסף על כך, הודיע האיחוד האירופי על שליחת סיוע כלכלי בסך 7 וחצי מיליון דולק ומסירת ציוד רפואי לסרביה.
ב-30 במרץ הודיע נשיא סרביה, אלכסנדר ווצ'יץ' על חבילת סיוע כלכלית בסך 5 מיליארד אירו (5.54 מיליארד דולר) בהלוואות וסובסידיות לעסקים במטרה לעזור להם להתמודד עם ההשפעה הכלכלית של נגיף הקורונה. בנוסף על כך, המדינה תשלם תשלום חד-פעמי של 100 יורו לכל אזרח סרבי שגילו מעל 18.
ב-1 באפריל הודיעה חברה טורקית בשם "טסייאפי" על שליחת חבילת סיוע רפואי לסרביה.
ב-6 באפריל הודיע נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן על שליחת חבילת סיוע רפואי לסרביה.
במאי, עקב ירידה בתחלואה, הוחלט להסיר את מצב החירום שהוכרז בעקבות הקורונה. הוא כלל גם סגר יומי ועוצר בסופי שבוע. הייתה הסרה מהירה וחדה של ההגבלות. הן הוחזרו בהמשך.
אחרי הגל הראשון, סרביה התמודדה עם גל שני מסוף יוני עד ספטמבר וגל שלישי מאמצע אוקטובר. בין המתים היה הפטריארך הסרבי.