חיים מוקדמים.
פוירבך נולד בשפייר, עיר במדינת ריינלנד-פפאלץ שבגרמניה. אביו היה ארכאולוג, יוזף אנסלם פוירבך, וסבו היה המשפטן פאול יוהאן אנסלם ריטר פון פוירבך. הבית בו נולד הוא עכשיו מוזיאון קטן.
בשנים 1845–1848 למד באקדמיה בדיסלדורף, שם למד בין היתר אצל יוהאן וילהלם שירמר, פרדריך וילהלם פון שדוב וקרל פרדיננד סון. הוא המשיך את לימודיו באקדמיה במינכן, אך בשנת 1850, יחד עם מספר סטודנטים לא מרוצים אחרים, עבר לאקדמיה באנטוורפן, שם למד תחת גוסטב וופרס. פוירבך עבר לפריז בשנת 1851, שם היה תלמידו של תומאס קוטור עד 1854. בפריז הוא יצר את יצירת המופת הראשונה שלו, "חאפיז במזרקה" (1852).
בשנת 1854, במימון פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן, ביקר בוונציה שם הוא נשבה בקסמיו של בית הספר הגדול ביותר של הצבעים, כשכמה מעבודותיו הדגימו מחקר מקרוב של המאסטרים האיטלקיים. משם המשיך לפירנצה ואז לרומא. הוא נשאר ברומא עד שנת 1873, ובמהלך התקופה חזר לביקורים קצרים בגרמניה. בשנת 1861 הוא פגש את אנה ריסי (המכונה "ננה"), שישבה כמודל שלו בארבע השנים הבאות. ריסי הייתה המודל הראשי שלו עד לשנת 1866, אז הוחלפה על ידי לוסיה ברונאצ'י, אשתו של בעל הפונדק, שדיגמנה עבור יצירותיו של דמות מדיאה. בשנת 1862 פגש פוירבך את הרוזן אדולף פרידריך פון שאק, שהזמין ממנו עותקי דיוקנאות של אדונים איטלקים קשישים. הוא הציג בפניו את ארנולד בוקלין והנס פון מארס. שלושת האמנים נודעו בשם "דויטשרמר" ("רומאים גרמנים") בגלל העדפתם לאיטלקית על פני אמנות גרמנית.
בין 1869 ל־1874 הוא צייר שתי גרסאות לסימפוזיון של אפלטון.
בשנת 1873 עבר פוירבך לווינה, לאחר שמונה לפרופסור לתולדות הציור באקדמיה לאמנות של וינה. בין תלמידיו היו לודוויג דויטש, רודולף ארנסט וג'ין דיסקרט. מאוחר יותר פוירבך פיתח מחלוקת עם האדריכל תאופיל הנסן בנוגע לציור התקרה שלו "נפילת הטיטאנים", שצויר לאולם הגדול של בניין האקדמיה החדש ברחוב רינגשטראסה. בעודו בווינה הוא הכיר את יוהנס ברהמס. בהמשך הקדיש ברהמס קומפוזיציה לפוירבאך, נני.
השנים האחרונות.
בשנת 1877 התפטר מתפקידו באקדמיה של וינה ועבר לוונציה, שם נפטר בשנת 1880. ברהמס הלחין לזכרו את "נאני", קטע למקהלה ותזמורת.
לאחר מותו, אמו החורגת הנרייטה פוירבך, אליה היה תמיד קרוב, ותמיד עשתה הרבה כדי לקדם את הקריירה שלו, כתבה ספר בשם "עין ורשטניס" ("עדות" או "מורשת") הכולל מכתביו ורשימות אוטוביוגרפיות. הספר נחל הצלחה רבה והגביר מאוד את המוניטין של פוירבך אחרי מותו.
עבודותיו נמצאות בגלריות ציבוריות מובילות בגרמניה. בשטוטגרט נמצאת הגרסה השנייה של "איפיגניה"; בקרלסרוהה, "הדנטה ברוונה"; במינכן, "המדיה"; ובברלין, "הקונצרט", הציור האחרון והחשוב שלו. יצירות מרכזיות נוספות הן: "קרב האמזונות", "פיטה", "הסימפוזיון של אפלטון", "אורפיאוס ואורודיצה" ו"אריוסטו בפארק פרארה".
אלומיי קפיטל
אלומיי קפיטל בע"מ (באנגלית: .Ellomay Capital Ltd) היא חברה ישראלית, העוסקת בהשקעה והקמה של פרויקטים בתחום האנרגיה. אלומיי היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. מניית החברה כלולה במדד תל אביב 125 ובמדד תל אביב טק-עילית.
היסטוריה.
אלומיי נוסדה במקור בשנת 1987 בשם "נור תעשיות פרסום" (NUR Advertising Industry), על ידי היזם הסדרתי משה נור ועסקה בפיתוח פתרונות להפקת שלטי חוצות. החברה פיתחה מדפסות דיגיטליות בפורמט רחב להדפסת שלטי חוצות ושמה הוחלף בשנת 1993 ל-"נור טכנולוגיות מתקדמות" (NUR Advanced Technologies). היא הונפקה בבורסת נאסד"ק בסוף 1995 וגייסה 9.3 מיליון דולר. לאחר שנקלע לקשיים כספיים נמכרה החברה למשקיעים מארצות הברית ושמה שונה ל"נור מקרופרינטרס" (NUR Macroprinters). בדצמבר 2007 השלימה "נור מקרופרינטרס" את מכירת כל נכסיה לחברת היולט פקארד תמורת 117.5 מיליון דולר במזומן, שמיזגה אותה עם חברת סאיטקס ויז'ן הישראלית, אותה רכשה ב-2005. בעקבות מכירה זו הפכה נור לשלד בורסאי עתיר מזומנים, בעלת השליטה בשלד הייתה קרן השקעות הפרטיות "פורטיסימו קפיטל" שהחזיקה אז בכ-60% מנור.
במרץ 2008, רכש שלמה נחמה, לשעבר יושב ראש בנק הפועלים ומנכ"ל אריסון השקעות, יחד עם אנשי העסקים רן פרידריך ומנחם רפאל, את השלד הבורסאי של חברת "נור מקרופרינטרס" שנסחר בנאסד"ק, כדי שישמש פלטפורמה לעסקים עתידיים. שם החברה שונה ל"אלומיי קפיטל", הנגזר משמותיהן של שתי בנותיו של נחמה..
בשנת 2009, רכש יזם ההיי טק זהר זיסאפל כ-7.5% ממניות החברה, ומימש אותם ברווח כעבור מספר שנים.
ב-27 באוקטובר 2013 החלו מניות החברה להיסחר גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב, לאחר שהשלימה מהלך של רישום כפול.
פעילות.
ההשקעה הראשונה של החברה כ"אלומיי קפיטל", הייתה במתקן להפקת חשמל מאנרגיה סולארית באיטליה, במרץ 2010. בהמשך אותה שנה רכשה והקימה מספר מתקנים נוספים באיטליה.
בנובמבר 2010, רכשה מ"קבוצת א. דורי" 40% מחברת הבת "דורי אנרגיה" בתמורה לכ-50 מיליון שקל. דורי אנרגיה מחזיקה בכ-18.75% מפרויקט תחנת הכוח דוראד (כך שחלקה של אלומיי קפיטל בפרויקט כולו היה 7.5%). באפריל 2015, רכשה 9% נוספים מחברת "דורי אנרגיה" וחלקה היחסי בתחנת הכוח דוראד גדל ל-9%.
בשנת 2012 רכשה תחנת כוח פוטו-וולטאית פעילה בספרד.
בשנת 2014 רכשה את השליטה במיזם לקמת פרויקט להפקת חשמל בשיטת אגירה שאובה ברכס רמים, לאחר שבעלי המניות הקודמים לא הצליחו לגייס את ההון הדרוש להקמתו.
במאי 2017, חתמה על הסכם להקמת מתקן לייצור ביוגז בהולנד, בשיתוף עם חברת לודן, בעלות של -9 מיליון אירו. ביוני 2017, רכשה מתקן סולארי במושב תלמי יוסף תמורת 39 מיליון שקל.
בספטמבר 2018, קיבלה אישור להקמת תחנת כוח בספרד, בעלת כושר ייצור של כ-300 מגה וואט, בעלות של 200 מיליון אירו.
האפי היירסטון
הרולד "האפי" היירסטון (באנגלית: Harold "Happy" Hairston; 31 במאי 1942 – 1 במאי 2001) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1964–1975. בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן לוס אנג'לס לייקרס, ולאורך 11 עונותיו בליגה העמיד ממוצעים כוללים של 14.8 נקודות, 10.3 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות.
היירסטון נולד וגדל בעיר וינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית, ובין השנים 1960–1964 למד באוניברסיטת ניו יורק. בשלוש עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 21.0 נקודות ואסף 12.3 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובעונות 1962 ו-1963 הוביל אותה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen).
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 1964 נבחר היירסטון בבחירה ה-33, על ידי סינסינטי רויאלס. בשלוש וחצי עונותיו בסינסינטי שיתף פעולה עם חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד אוסקר רוברטסון, ג'רי לוקאס, ויין אמברי וג'ק טווימן, ותרם 13.1 נקודות ו-7.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בפברואר 1968 הועבר יחד עם ג'ים פוקס בטרייד לדטרויט פיסטונס, בתמורה לטום ואן ארסדייל וג'ון טרסוונט. בעונתו המלאה היחידה בקבוצה, , הציג יכולת טובה לצדם של וולט בלאמי, דייב בינג ודייב דבושר, עם 18.1 נקודות ו-11.8 ריבאונדים למשחק, אך קבוצתו לא העפילה לפלייאוף ה-NBA.
בנובמבר 1969 נשלח בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, תמורת ביל יואיט ובחירת דראפט עתידית. עד לסיום אותה עונה קלע 20.6 נקודות למשחק, וסייע ללייקרס להפעיל לגמר ה-NBA בפעם השלישית ברציפות; בסדרת הגמר עצמה הפסידה הקבוצה מול ניו יורק ניקס, בתוצאה 3–4. בעונת השלים בלייקרס חמישייה פותחת דומיננטית יחד עם ג'רי וסט, גייל גודריץ', ג'ים מקמיליאן ווילט צ'מברלין, אשר הובילה את הקבוצה לזכייה באליפות ה-NBA; בסדרת הגמר, בו שוב התמודדו מול הניקס, קלע היירסטון 14.2 נקודות והוריד 14.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, בניצחון קבוצתו בתוצאה 4–1. בעונה העוקבת התמודדו הלייקרס והניקס בגמר הליגה פעם נוספת, אולם הפעם ניצחה ניו יורק בתוצאה 4–1, בין היתר בשל פציעה של היירסטון אשר הוגבל ל-26 דקות לכל אורך הפלייאוף. בסיום עונת שוחרר היירסטון מהלייקרס ופרש ממשחק, בגיל 32.
ב-1 במאי 2001 נפטר היירסטון לאחר מאבק בסרטן הערמונית, בגיל 58.
הפי היירסטון
המסדר הבין לאומי לבנייה-חופשית מעורבת לגברים ונשים
המסדר הבין-לאומי לבנייה-חופשית לגברים ונשים "זכות האדם" (באנגלית: The International Order of Freemasonry for Men and Women, Le Droit Humain ובצרפתית: Ordre Maçonnique Mixte et International LE DROIT HUMAIN) הוא מסדר בונים חופשיים המקבל לשורותיו נשים וגברים "ללא קשר למעמד חברתי, גזע, דת או דעה פילוסופית". המסדר נוסד ב-1901 בפריז, כשלוחה הבינלאומית של המסדר הראשון בעולם של בנייה-חופשית לגברים ונשים (להלן מעורבת) שהוקם ב-1893 על ידי ז'ורז' מרטין ו-מריה דוריים Maria Deraismes בשם "הלשכה הגדולה הסימבולית של צרפת בנוסח הסקוטי- זכות האדם".
מסדר "זכות האדם" מבוסס על הפילוסופיה והמסורות העתיקות של הבונים החופשיים ומשתמש בטקסים ובסמלים של הבנייה החופשית ככלי לשיפור ולקידום האנושות. המסדר נאמן "לעקרון של עצמאות מכל מוסד או ארגון דתי" (ראה ) ומכבד את חופש המצפון המוחלט של כל אחד ואחת", המסדר "אינו מלמד שום דוגמה ודוחה כל כפיה דוגמטית", המסדר שואף להתפתחות מוסרית, שכלית ורוחנית של כל בני האדם ו-"לחיפוש אחר האמת". סיסמתו היא "חרות, שוויון, אחווה".
ב-מסדר "זכות האדם" מונה כיום כ-32,000 חברים על פני יותר מ-60 מדינות בכל העולם המסדר מורכב מפדרציות עצמאיות ומנוהל על ידי מועצה עליונה, שיושבת בפריז.
פעילות המסדר בארץ ישראל.