מרכז העסקים הראשי נחשב לאחד מאזורי הקניות הטובים בעיר; בין מתחמי הקניות הבולטים באזור נמצא שוק מנאמה , הממוקם ליד באב אל בחריין (שער בחריין), וקניון מודה המכיל בתוכו מותגי יוקרה.
בנוסף, שוכנים בו גם מרכז הסחר העולמי של בחריין והמתחם הפיננסי של בחריין , שם ממוקמים המגדלים הגבוהים ביותר במדינה.
קאנט 13
קאנט 13 (באיטלקית: CANT 13) היה מטוס ימי דו-כנפי מסוג "מטוס אמפיבי" וחד-מנועי שהוגדר כמפציץ קל מתוצרת חטיבת כלי הטיס של יצרנית המטוסים האיטלקית Cantieri Riuniti dell'Adriatico (שם רשמי: Cantieri Riuniti dell'Adriatico C.R.D.A) אשר אב הטיפוס ערך את טיסת הבכורה ב-1925
מנהל התכנון והייצור היה המהנדס האווירונאוטי "Raffaele Conflenti" .
אפוטרופוס (הלכה)
על פי ההלכה, אַפּוֹטְרוֹפּוֹס הוא אדם הממונה לפקח על נכסי אחרים, בדרך כלל של יתומים קטנים, ולטפל בצרכיהם.
מהותו.
מקור המילה אפוטרופוס הוא מיונית, ופירושה הוא אדם האחראי על מי שאינו מסוגל לדאוג לענייניו, בהלכה המושג אפוטרופוס הורחב ומשמש לכל מי שממונה לטפל בענייני אחרים.
האפוטרופוס הנידון בהלכה הוא המטפל בנכסי קטנים, או בנכסי גדולים שאינם נמצאים כאן או שאינם בני דעת. לרוב השימוש במינוח הוא לגבי המטפל בנכסי יתומים קטנים.
בחז"ל אין התייחסות כשאדם ממנה בעצמו אפוטרופוס על נכסיו, שהרי אדם יכול לעשות בשלו כרצונו.
אופן מינויו.
אדם מתמנה לאפוטרופוס באחד משני האופנים הבאים: על ידי אבי היתומים בחייו, או על ידי בית דין לאחר מות האב, וכך הוא לשון הרמב"ם:
חובת המינוי היא כשחלק להם המוריש את הנכסים בחייו, או כשהגדולים אינם רוצים להתעסק בשותפות עם הקטנים אלא לחלק את הירושה, אבל אם הגדולים רוצים להיות בשותפות עם הקטנים ויכולים להשביח את הנכסים, עדיף כך.
במקרה שלא מינה המוריש אפוטרופוס הרשות ביד בית הדין להתעסק בעצמם בנכסי היתומים, והם נחשבים ג"כ לאפוטרופוס בהגדרתם, אלא אם כן יש צורך לדון על הנכסים שע"מ למנוע ניגוד עניינים על בית הדין למנות אפוטרופוס חיצוני, ויש אומרים שבכל מקרה העדיפות הראשונה להעמיד אפוטרופוס פרטי, שכן מן הסתם הוא פנוי לצורכי היתומים ולרווחתם יותר מבית הדין.
כמו כן ישנה אפשרות להיעשות אפוטרופוס באופן אוטומטי כשהיתומים בוטחים בו והוא נעשה אפוטרופוס דה פקטו.
העמדת אפוטרופסות ליתומים היא מצווה מהתורה, ותוקף פעולותיו הוא מדין זכין לאדם שלא בפניו, מאחר שכל פעולות האפוטרופוס הם לזכות היתומים.
תפקידו.
האפוטרופוס עושה כל הדרוש לעשות בנכסים כפי מה שיראה בטובת היתומים, ומכלכלם כפי הממון וכפי הראוי להם, לא יותר מדי ולא פחות מדי, ואף יכול למכור את נכסיהם המטלטלין, כדי להאכיל אותם, אבל לא בשביל להניח המעות, שמא יגנבו המעות, או משום שבח בית אביהם, שנוי וכבוד הוא להם.
כמו כן מוכר שדה ליקח שוורים לעבודת שדות אחרות, שהשוורים הם עיקר כל נכסי שדות ואין מוכר שדה רחוקה בשביל לקנות קרובה, ולא רעה בשביל לקנות יפה, שמא תשתדף אותה שקנה.
סורת ע'אפר
סורת ע'אפר (בערבית: سورة غافر, "הסולח") היא הסורה ה-40 בקוראן. הסורה מונה 85 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק ה-3 בה. הסורה נקראת גם סורת אל-מואמין (سورة المؤمين, "המאמין"), שם שנגזר מפסוק 28, בו מוזכר אדם מאמין מתקופתו של פרעה.
תוכן הסורה.
לפי חלק מפרשני הקוראן, סורת ע'אפר עוסקת בחמישה נושאים עיקריים:
דגל האנושות
דגל האנושות או דגל כדור הארץ הוא דגל שעוצב על ידי הסטודנט השוודי אוסקר פרנפלדט. הדגל, לטענתו, אמור לשמש כדגל הרשמי של כוכב הלכת ארץ בעתיד. בנוסף, פרנפלט רואה בדגל סיבה לאחדות המין האנושי בדרך לחלל. החזון של יוצרי הדגל ומפיציו הוא לשגר חללית למאדים שבה יונף דגל האנושות כולה ולא דגל לאומי, וזה יהיה סימן לאחדות אנושית. פרנפלדט אמר כי "במסעות הנוכחיים לחלל החיצון משתמשים בדגלים של לאומים שונים בהתאם למדינה שמממנת את המראה. עם זאת, הנוסעים בחלל הם לא רק נציגים של מדינותיהם. הם נציגים של כדור הארץ".
עיצוב הדגל נועד לשמש מעיין 'תרכיז' של כל מה שיש בכדור הארץ. הדגל כחול כמי האוקיינוסים ובו שבעה עיגולים המסמנים כל אחד את אחת היבשות. העיגולים יוצרים יחדיו צורה של פרח, שלטענת פרנפלדט הוא סמל החיים על הכוכב. סוכנות החלל הישראלית SpaceIL ציינה את הדגל כאחד מהמתחרים הבולטים במרוץ הדגלים שיונפו במאדים. הדגל הונף ב על ידי משלחת של תומכי הדגל.
הנרי ברייט
הנרי ברייט (באנגלית: Henry Bright; 5 ביוני 1810 – 21 בספטמבר 1873) היה צייר נוף אנגלי, הקשור לאסכולת הציירים בנוריץ'.
חייו.
הנרי ברייט נולד ב־5 ביוני 1810 בסאפוק, בנם השלישי מתוך תשעה ילדיו של ג'רום ברייט (1770–1846), שען, וסוזאנה דני, מאלבורג בנורפוק, שהתחתנו ב־28 ביוני 1790.
ברייט נשלח ללמוד על ידי משפחתו אצל כימאי בוודברידג', סאפוק, אך הועבר לאחר מכן לכימאי בנוריץ', פול סקוויירס. במהלך החניכה הזו, או אולי אחר כך, הוא עבד בבית החולים ותקופה זו בילה חלק מזמנו הפנוי בציור ורישום.
לאחר שהוכרו כישרונותיו האמנותיים הוא הפך לתלמידו של אלפרד סטנארד. כנראה הוא הוכשר גם על ידי ג'ון ברני כרום וג'ון סל קוטמן, שניהם היו חברים באגודת האמנים נורוויץ'.
בסביבות 1833 חזר ברייט לסקסמונדהאם כדי להינשא לנערה מקומית, אליזה ברייטלי, ב־8 במאי. ידוע ששניים מילדיהם שרדו והגיעו לבגרות. ברייט עבר עם משפחתו לפדינגטון בלונדון, בשנת 1836, ובשנת 1848 עברו להתגורר באילינג, שם נפטרה אשתו אליזה.
ב־1854 התגורר ברייט בסנט ג'ון ווד, אך עזב את לונדון בשנת 1858 מסיבות בריאותיות והתיישב עם בנותיו בבית אחיו בסקסמונדהם. ברייט המשיך לבקר בלונדון מסיבות עסקיות ולצפות בתערוכות. משנת 1860 התגורר ברדהיל שבסארי.
הוא נפטר באיפסוויץ' בשנת 1873.
יצירתו.
הוא צייר במקומות שונים באנגליה, סקוטלנד, ויילס וברחבי אירופה, ועבד בצבעי שמן, צבעי מים, גיר ועיפרון. במהלך כמה מסעות רישום אלו ליווה אותו ויליאם טרנר, איתו קשר קשרי ידידות. עבודתו של ברייט זכתה להערכה רבה גם על ידי ג'ון ראסקין.
התערוכה הגדולה הראשונה של ברייט הייתה בלונדון בשנת 1836. הוא הציג בתערוכת האקדמיה של ליברפול באותה שנה. הוא הפך לחבר באגודת הציירים החדשה בצבעי מים בשנת 1839, שם הציג עד 1844.
ברייט פיתח חברות עם אמנים מובילים אחרים, ביניהם סמואל פרוט, הנרי ג'וטסום, דייוויד קוקס, ג'ורג' לאנס, ואחרים. הוא הושפע מטכניקת השמן והעיפרון של הרדינג וכמוהו הוציא מספר ספרי ציור בשנות ה-40 של המאה ה-19.
שמו של ברייט נקשר גם בייצור צבעים צבעוניים. בשנת 1844 רכשה המלכה ויקטוריה את הציור - הכניסה לעיירה פרוסית עתיקה (לונדון, אוסף מלכותי) מהחברה החדשה של ציירים בצבעי מים. הוא קיבל גם כמה עבודות מהדוכסית הגדולה מארי מרוסיה.
הצלחתו המקצועית התרחבה בשיתוף פעולה עם אמנים אחרים, בהם ג'ון פרדריק הרינג וויליאם שייר, שם ברייט בדרך כלל תרם את הרקע.
לאורך הקריירה שלו בלונדון שמר ברייט על קשרים עם אמני אסכולת נורוויץ'.
ארנב עכשיו
ארנב עכשיו היא סדרת אנימציית פלסטלינה ישראלית, שהופקה לטלוויזיה על ידי האנימטור רוני אורן ושודרה בערוץ הראשון בשנת 1999.
עלילה.
עלילת הסדרה מספרת על ארנב בשם "עכשיו" אשר חי ביער מעט שונה ועובר יחד חבריו הרפתקאות קסומות.
יחסי אנגולה–צ'ילה
יחסי אנגולה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין אנגולה וצ'ילה.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין אנגולה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-8 באוגוסט 1990. בשנת 2008 חתמו שרי החוץ של שתי המדינות על הסכמים בנושא שיתוף פעולה כלכלי, מדעי, טכני ותרבותי בתחום הנפט, יצירת מנגנון להתייעצויות דו-צדדיות. בתחום הנפט אנגולה היא אחת הספקיות הגדולות ביותר של פחמימנים אלו לשוק הצ'יליאני, ואילו צ'ילה מעניקה הכשרה לטכנאים שלה בחיפוש, ניצול והפצה באמצעות חברת הנפט הלאומית שלה. ב-2 באוגוסט 2014 ערכה נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט ביקור ממלכתי באנגולה, שם הסכימה עם מקבילה האנגולי ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש, כדי לחזק את יחסי המסחר עם הקמת ועדה שיתוף פעולה כלכלי בין שתי המדינות כדי לקדם את ההסכמים שכבר נחתמו בין שתי המדינות, כולל גידול ביצוא גולמי מאנגולה לצ'ילה. בתחום שיתוף הפעולה, אנגולה היא המרוויחה הגדולה ביותר ממלגות נלסון מנדלה, אשר צ'ילה מעמידה לרשות הסטודנטים האפריקאים לצורך השתלמויות באוניברסיטאות צ'יליאניות שונות.
יחסי סחר.
בשנת 2017 הסתכם הסחר בין המדינות ב-11 מיליון דולר. המוצרים העיקריים שיוצאו על ידי צ'ילה לאנגולה היו מקרל, הודו קפוא ויינות, ואילו אנגולה מייצאת לצ'ילה בעיקר שמן דגים גולמי.
הזוג המוזר (סרט)
הזוג המוזר (באנגלית: The Odd Couple) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1968 עם ג'ק למון ווולטר מתאו בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על מחזה שלו באותו שם משנת 1965 שזכה להצלחה גדולה בברודוויי.
העלילה היא על שני חברים גרושים הגרים בדירה אחת ושונים באופיים - אחד מרושל והשני כפייתי לסדר וניקיון.
הסרט זכה להצלחה מסחרית גדולה. כעבור 30 שנה נפגשו שוב ג'ק למון וולטר מתאו באותם התפקידים בסרט "הזוג המוזר 2".
תקציר העלילה.
פליקס אונגר (ג'ק למון) רוצה להתאבד לאחר שאשתו פרנסס הודיעה לו שברצונה להתגרש. הוא שוכר חדר בקומה גבוהה במלון אך החלון לא נפתח. הוא נכנס למועדון ורוצה להשתכר אך נתפס לו הצוואר. לבסוף הוא עומד על גשר וחושב להתאבד בקפיצה לנהר.