מחוז לאות׳ (באנגלית: County Louth, באירית: Contae Lú) הוא הקטן שבמחוזות אירלנד. המחוז ממוקם בפרובינציית לנסטר, ובירת המחוז היא העיר דאנדוק, על אף שהוא נקרא על שם העיירה לאות'.
גאוגרפיה.
לפי מפקד משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-128,884 תושבים, בצפיפות אוכלוסין שהיא השנייה בגודלה באירלנד, שנייה רק למחוז דבלין. רוב אוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים דאנדוק שבצפונו או דרוהדה שבדרומו, שהן הערים הגדולות במחוז וגם הערים השישית והשביעית בגודלן (בהתאמה) באירלנד כולה. המחוז גובל במחוז ארמה שבצפון אירלנד מצפון, במחוז מונאהן מצפון מערב, במחוז מית' מדרום ובים האירי ממזרח.
בעבר, המחוז היה חלק מפרובינציית אלסטר, עד שבשנת 1596 הוחלט על היותו חלק מלנסטר. באזור העיר אומית' הייתה מדוברת עד תחילת המאה ה-20 השפה האירית. ניב מקומי של מחוז לאות' התקיים בעיר ובסביבותיה עד שנת 1930, אז הוא נכחד יחד עם דובריו האחרונים, וממנו נותרו הקלטות בלבד. כ-1,587 מתושבי המחוז מעידים שהם מדברים בשפה האירית מחוץ למערכת החינוך.
אורנגבאד
ווסטפורט
ועידת טרנט
חוברת
קורי קרטר
קורי קרטר (באנגלית: Kori Carter; נולדה ב-3 ביוני 1992) היא אתלטית אמריקאית, אלופת העולם (לונדון 2017) ואלופת ארצות הברית (2014) בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה.
קרטר נולדה וגדלה בקלרמונט, קליפורניה. היא למדה באוניברסיטת סטנפורד.
אלופת ארצות הברית.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני 2014 זכתה קרטר במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.84 שניות, לפני ג'ורג'ין מולין (54.00 שניות) וקסנדרה טייט (54.70 שניות).
במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שהיוו את אליפות ארצות הברית שנערכו ביוג'ין, אורגון בסוף יוני 2017 זכתה קרטר במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.41 שניות, אחרי שמיר ליטל (53.83 שניות) וקסנדרה טייט (54.01 שניות). באליפות העולם עצמה שנערכה בבייג'ינג באוגוסט אותה שנה בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 56.22 שניות, אך בשלב חצי הגמר היא לא סיימה את הריצה ולכן דורגה במקום 24.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה קרטר במקום רביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.47 שניות ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
אלופת עולם.
במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שהיוו את אליפות ארצות הברית שנערכו בסקרמנטו בסוף יוני 2017 זכתה קרטר במדליית ארד בשיא אישי חדש של 52.95 שניות, אחרי דלילה מוחמד שקבעה את תוצאת השנה בעולם והתוצאה השישית בכל הזמנים (52.64 שניות) ושמיר ליטל (52.75 שניות). באליפות העולם עצמה שנערכה בלונדון באוגוסט היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.07 שניות, לפני דלילה מוחמד (53.50 שניות) וריסטננה טרייסי מג'מייקה (53.74 שניות).
ג'ורג' ציפרא
בנות הריין
בנות הריין (בגרמנית: rheintöcher) הן 3 דמויות אשר מופיעות במחזור האופרות טבעת הניבלונג של המלחין ריכרד וגנר. שמותיהן של בנות הריין הן ווגלינדה (Woglinde), וולגונדה (Wellgunde), ופלוסהילדה (Floßhilde), והן שלוש נערות דמויות ניאדות (נימפות מים) אשר חיות בנהר הריין ושומרות על זהב הריין. בנות הריין פותחות את האופרה הראשונה, זהב הריין וסוגרות את האופרה האחרונה, דמדומי האלים, ובכך נוצר מעין סגירת מעגל במהלך 3 האופרות. בניגוד לדמויות האחרות באופרות, אשר מבוססות על דמויות שונות במיתולוגיה הנורדית מתוך אדה פרוזאית ואדה פואטית, בנות הריין מבוססות על מעשיות שונות ברחבי אירופה ועל בנות הים והנימפות אשר מופיעות בשירת הניבלונג.
הופעותיהן במהלך האופרות.
בנות הריין מופיעות ב-4 סצנות במהלך האופרות, 2 בזהב הריין ו-2 בדמדומי האלים.
יחזקאל קישון
יחזקאל קישון (19 ביולי 1933 – 19 ביוני 2006) היה קרדיולוג, פרופסור לקרדיולוגיה, מייסד ומנהלו הראשון של המכון הקרדיולוגי בבית החולים וולפסון, ראש החוג לקרדיולוגיה בבית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מג"ד במילואים של גדוד רפואה בדרגת סא"ל.
ביוגרפיה.
קישון נולד לברוך ובלומה באנטוורפן שבבלגיה, אמו עלתה לארץ מפולין והייתה ממקימי קיבוץ חולדה. אביו שעלה מרוסיה למד הנדסה בטכניון בבלגיה וניגן כינור בתזמורת הטכניון. הוריו נפגשו במקרה בבלגיה ונישאו. בהיותו בן שנה וחצי, בשנת 1935 הגיע עם הוריו לארץ ישראל. המשפחה התגוררה בפתח תקווה ובהמשך בתל אביב. סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הרצליה, במקביל סיים את הקונסרבטוריון בתל אביב כשהוא מתמקד בנגינת כינור.
במסגרת העתודה האקדמית התקבל קישון ללימודי הרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. בסיום לימודי הרפואה שירת כרופא צבאי בחיל הצנחנים.
בשנת 1966 יצא קישון עם משפחתו לאנגליה להתמחות בקרדיולוגיה בבית החולים המרסמיט בלונדון. בזמן היותו בלונדון פרצהמלחמת ששת הימים. בהיותו רס"ן בצנחנים מיהר לחזור ארצה. בנספחות הצבאית בלונדון נמסר לו שהתפקיד הדחוף ביותר הוא לשרת כרופא על הצוללת אח"י לויתן (צ-75) אשר ביחד עם הצוללת אח"י דקר ערכו אימונים באותה עת באנגליה. הצוללת הייתה אמורה להגיע ארצה ולפטרל לאורך חופיה. אף על פי שמעולם לא היה קודם לכן בצוללת, קישון התנדב לתפקיד זה. בתום המלחמה קישון חזר להשתלמות באנגליה.
בסוף שנת 1967 המשיך קישון להשתלם במשך שנתיים בקרדיולוגיה במאיו קליניק שבמינסוטה, ארצות הברית. בתום התמחותו, בהמשך לבקשתו של הפרופ' הנרי נויפלד חזר קישון לבית החולים תל-השומר שם הקים את יחידת הצינתורים.
במלחמת יום הכיפורים (1973), היה קישון מפקד גדוד הרפואה באוגדה של אריק שרון וצלח את תעלת סואץ.
בשנת 1980 התבקש קישון לקחת חלק במערך הקמת בית חולים וולפסון בחולון (אז תל גיבורים) ובפרט בהקמת מכון לב בבית חולים זה. קישון התמנה למנהל מכון הלב, והקים בהדרגה את היחידה לטיפול נמרץ, המרכז לצנתור לב, מרכז לאקו - לב, ויחידת מחקר.
בשנת 1994 הוענק לקישון "פרס העבודה" על ניהול מוצלח של מכון הלב אותו הקים, על מחקריו המדעיים ועל קליטת רופאים עולים והכשרתם לעבודה בארץ.
קישון מונה לראש החוג לקרדיולוגיה באוניברסיטת תל אביב, קישון נבחר לנשיא האיגוד הקרדיולוגי בישראל וכעבור שנים גם לחבר כבוד באיגוד זה. בנוסף קישון מונה ליו"ר ועדת הלסינקי הארצית לניסויים קליניים.
קישון היה חבר האגודה לרפואה ולמשפט ואף חבר ההנהלה.
קישון פרסם למעלה מ-150 מאמרים שהתפרסמו בספרות הקרדיולוגית .
ב-2006 נפטר קישון.
בבית החולים וולפסון מוענק מדי שנה "הפרס על שם קישון". משפחת קישון הקימה קרן לזכרו, במסגרתה מחולקים מדי שנה פרסים לעובדים המצטיינים בשלושה תחומים: רפואה, סיעוד, ומקצועות פרה-רפואיים
משפחתו.
קישון היה נשוי למרים שעלתה מרומניה. ביתו ליאת קישון-רבין פרופסור למדעי השמיעה. בנו ערן, מהנדס אלקטרוניקה. בתו זיוית, עורכת דין.
הנצחה.
ביער חולדה הוקמה פינת מרגוע וחורשה על שם פרופ' יחזקאל קישון ובה סלע עם כתובת הנצחה לזכרו.
בריחת עבדים בארצות הברית
עבדים נמלטים (ארצות הברית)
אליפות העולם בכדורסל נשים 1986
אליפות העולם בכדורסל נשים 1986 היא אליפות העולם בכדורסל נשים העשירית שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בברית המועצות בין 8 באוגוסט ל-17 באוגוסט 1986.
ברית המועצות שזכתה ב-6 אליפויות תוך ניצחון ב-40 משחקים רצופים באליפויות העולם הפסידה במשחק הגמר לארצות הברית. זה סימן את סוף תקופה שליטה מוחלטת של נבחרת ברית המועצות במשחקים שנמשכה משנת 1959.
לארצות הברית זה היה התואר שרביעי (לאחר הפסקה של כ-30 שנים).
שיטת המשחקים.
תחילה התקיים השלב המוקדם בשני בתים בו נקבעו הקבוצות שעלו למשחקים למקומות 1-4, 5-8 ו-9-12. בהמשך המשחקים נערכו בשיטת פליי-אוף.
שלבי הגמר.
משחקים עבור המקומות 1-4.
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
תיק בזק
קשמר
ג'ניפר סימפסון
ג'ניפר ברינגר-סימפסון (באנגלית: Jennifer Barringer-Simpson; נולדה ב-23 באוגוסט 1986) היא אתלטית אמריקאית, אלופת העולם (טגו 2011), פעמיים סגנית אלופת העולם (מוסקבה 2013 ולונדון 2017), בעלת מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), 6 פעמים אלופת ארצות הברית (2011, 2012, 2014–2017) ו-5 פעמים זכתה בתחרויות במסגרת ליגת היהלום בריצת 1500 מטר. נוסף לכך, היא 3 פעמים ברציפות אלופת ארצות הברית (2007–2009), 3 פעמים אלופת המכללות (2006, 2008 ו-2009) בריצת 3000 מטר מכשולים, אלופת ארצות הברית (2013) בריצת 5000 מטר וזוכה מייל השדרה החמישית (2011, 2013–2016).
ביוגרפיה.
סימפסון נולדה וגדלה בוובסטר סיטי שבאיווה. היא למדה באוניברסיטת קולורדו.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה סימפסון במקום תשיעי בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:22.26 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט אותה שנה סיימה סימפסון במקום החמישי בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:12.50 דקות.
אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית ב-1 בספטמבר 2011 היא זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:05.40 דקות, לפני האנה אינגלנד מבריטניה (4:05.68 דקות) ונטליה רודריגס מספרד (4:05.87 דקות).
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה סימפסון אחרונה בשלב חצי הגמר בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:06.89 דקות ולא עלתה לריצת הגמר.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט אותה שנה זכתה סימפסון במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:02.99 דקות, אחרי אבבה ארגאווי משוודיה (4:02.67 דקות) ולפני הלן אונסנדו אובירי מקניה (4:03.86 דקות) ולא הצליחה להגן על תוארה.