בשנת 2016, שמונה שנים לאחר סרט הביכורים שלו, יצא לאקרנים הסרט "אור ירח" אותו ג'נקינס כתב וביים. הסרט צולם בעיר הולדתו של ג'נקינס, מיאמי. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל טלוריד, והוא זכה לביקורות חיוביות. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר ובפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, בנוסף לשבע מועמדויות נוספות לפרסי אוסקר. ג'נקינס עצמו זכה בפרס הבמאי והתסריט המעובד הטוב ביותר.
בספטמבר 2020 פורסם שג'נקינס יביים את סרט ההמשך לסרט הלייב-אקשן של מלך האריות מ-2019, אשר יעסוק בדמותו של מופאסה.
מיכה אודנהיימר
הרב מיכה אודנהיימר (נולד ב-24 במאי 1958) הוא עיתונאי, רב ופעיל חברתי. אודנהיימר ייסד את האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, ואת עמותת "תבל בצדק". ב-2012 נבחר כאחד ממאה היהודים המשפיעים בעולם על ידי מעריב, ה-Jerusalem Post ומגזין "מקור ראשון", בשל פעילותו בתחומים השונים.
ביוגרפיה.
מיכה אודנהיימר נולד בברקלי וגדל כאורתודוקסי-מודרני בלוס-אנג'לס.
למד באוניברסיטת ייל, שם התמחה במדעי הרוח וב-1980 השלים בהצטיינות תואר ראשון בדת. בשנתו הראשונה באוניברסיטה השתתף בתוכנית חילופי סטודנטים בישראל והחל להתעניין במוסד החסידות, לאחר שלמד עם הרב גדליהו אהרון קניג, ממנהיגי קהילת חסידי ברסלב. ב-1984 אודנהיימר הוסמך לרבנות בידי הרב משה פיינשטיין, והרב מיכאל בירנבאום, מישיבת 'מתיבתא תפארת ירושלים' בניו-יורק. הוא הושפע רבות ממשנתו ופועלו של הרב שלמה קרליבך. אודנהיימר מתאר את עצמו כאורתודכוסי פוסט-מודרני.
קריירה בעיתונאות.
אודנהיימר החל לעסוק בעיתונאות ב-1988, עם עלייתו לישראל. הוא כתב במשך זמן רב לעיתון "הארץ", ל-Jerusalem Report ולמגזין ארץ אחרת, ובנוסף כתב לעיתונים וושינגטון פוסט, Foreign Policy, London Times ולעיתונים נוספים. עבודתו העיתונאית התמקדה בעיקר בשני תחומים; דיווח מאזורי משבר ממדינות מתפתחות, ביניהן אתיופיה, סומליה, נפאל, בורמה, הודו, עיראק, אינדונזיה, בנגלדש, תאילנד והאיטי וטרנדים רוחניים וקבוצות דתיות חדשות בעולם היהודי.
אודנהיימר עבד באתיופיה בזמן עליית יהודי אתיופיה בשנים 91–1990 ודיווח ממבצע שלמה במאי 1991. כמו כן הוא היה באתיופיה בעת המרד באדיס אבבה.
כתיבתו על "היהודים האבודים של קווארה" שהתפרסם ב- Jerusalem Report, ביחד עם סרטו הטלוויזיוני שהוצג בערוץ 1, תרמו לעלייתם של כ-2000 יהודים אתיופים בשנים 1999–2000. על כך, אודנהיימר קיבל את פרס בוריס סמולר לעיתונאות. לאחר נסיעה לנפאל ב-2001, לאזורים שהוחזקו על ידי המאוויסטים, אודנהיימר היה הראשון לכתוב על המרד המאוויסטי לעיתון אמריקאי מרכזי.
ב-2003, היה בעיראק וכתב ל'הארץ' מבגדד, קרבלה, נחף ומוסול, וכן מכורדיסטן העיראקית.
יהדות וצדק חברתי.
אודנהיימר היה בין הכותבים הראשונים שקראו להתמקד ולהדגיש את החיבור היהודי לצדק חברתי בהקשר של תהליכי כלכלה גלובלית.ב"יהדות וצדק חברתי בעידן של גלובליזציה", הוא מציג ביקורת על גלובליזציה נאו-ליברלית, בהתבסס על קריאה בתנ"ך המשלבת נרטיבים מרכזיים וסיפורים ידועים.
אודנהיימר כתב גם על חזרתה של רוחניות יהודית לחיי היומיום המודרניים, ובתוך כך על הרב אשלג, משיחיות חב"ד, עולם הישיבות האורתודוקסיות, חסידי ברסלב, רוחניות אתיופית, נטורי קרתא, יהדות רפורמית, רבי זלמן שכטר, הרב אברהם יצחק גרין ואישים וקבוצות נוספים.
יזמות ואקטיביזם חברתי.
בשנים 90–1988, אודנהיימר היה חלק מהקבוצה שייסדה את "אלול", בית המדרש הראשון שנוצר כשותפות בין יהודים חילוניים ודתיים.
האגודה הישראלית ליהודי אתיופיה.
האגודה האמריקאית ליהודי אתיופיה לקחה חלק במבצע משה ומבצע שלמה להעלאת יהודי אתיופיה. ב-1993, האגודה בחרה באודנהיימר לייצג אותה בישראל במשך שנת פעילותם האחרונה, לאור תכנונם לסגור את האגודה עם תום מבצעי העליות מאתיופיה. במשך שנה זאת, אודנהיימר הגיע למסקנה שהדיור שניתן לעולים החדשים, וכן מדיניות החינוך של הממשלה הישראלית והסוכנות היהודית, לא יובילו לשילוב מוצלח של יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית; במטרה להביא לרפורמות בסוגיות אלה, הוא ייסד את האגודה הישראלית ליהודי אתיופיה, בעזרתם של ניית שפירו, וויל רקאנט וסוזן פולאק מהאגודה האמריקאית. במשך חמש השנים, אודנהיימר פעל לשינוי סוגיות שונות במדיניות הקליטה. האגודה עוררה מודעות בקרב החברה הישראלית והעולם היהודי, ולחמה עבור זכויות דיור, הנהגה דתית וסוגיות נוספות. כיום האגודה נקראת 'האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה', ומנוהלת על ידי צעירים מהקהילה האתיופית בישראל.
"תבל בצדק".
ב-2006 אודנהיימר ייסד את עמותת "תבל בצדק", פלטפורמה יהודית-ישראלית לעבודה ופיתוח במדינות העולם המתפתח. תחילה תבל בצדק התמקדה בהתנדבות של ישראלים ויהודי התפוצות בעולם המתפתח. בתחילת 2008 תבל בצדק החלה לעבוד באזורים הכפריים, תוך שימוש בחיזוק היכולת החקלאית כבסיס ליצירת הון ארגוני-קהילתי. בנוסף לתחום החקלאות העמותה עבדה בשלושה תחומים נוספים: העצמת נוער, העצמת נשים והשכלה.
ביחד עם שותפה המרכזי Nyanik Sansar, ארגון מקומי מקביל לתבל בצדק, כיום העמותה עובדת עם כ25 אלף נפאלים תושבי הכפרים, אשר הושפעו ונפגעו מרעידת האדמה שהתרחשה ב-2015. קרוב לאלף מתנדבים ישראלים ויהודים השתתפו בתוכניות השונות של תבל בצדק.
בשנים 2010–2014, בעקבות רעידת האדמה שהתרחשה ב-2010. העמותה פעלה במחנה החילוץ הגדול ביותר בפורט-או-פרנס, וכן באזורים הכפריים ליד העיר Leogane, במוקד רעידת האדמה. בשנים 2014–2016 תבל בצדק פעלה גם בבורונדי, אך הצוות נאלץ לעזוב עקב מתח פוליטי ואירועים אלימים במדינה.
בשנת 2021, זכה בפרס בוני ציון.
עולם טבעת
עולם טבעת (מאנגלית: Ringworld) הוא רומן מדע בדיוני שיצא לאור בשנת 1970 על ידי הסופר האמריקני לארי ניבן. הספר הוא רב-מכר בין הידועים בסוגת המדע הבדיוני ה"קשה", וזכה בפרס נבולה לשנת 1970 ובפרסי הוגו ולוקוס לשנת 1971. בשנים שלאחר מכן כתב ניבן ארבעה המשכים לספר, וכן שילב את עלילתו באופנים שונים באלו של רומנים ונובלות נוספים שכתב במסגרת אותו קו מציאות שכינה "המרחב המוכר" (Known Space).
הספר תורגם לעברית בשנת 1983 על ידי עמנואל לוטם בהוצאת היפריון. מהדורה נוספת של הספר יצאה בעברית בשנת 2012 בתרגומה של ורד טוכטרמן בהוצאת אופוס.
עלילה.
העלילה נפתחת בשנת 2850 על כדור הארץ, כאשר הגיבור לואי וו (Louis Wu) חוגג את יום ההולדת ה-200 שלו. על אף גילו המופלג נמצא לואי במצב בריאות מושלם תודות לאספקה קבועה של סם נעורים, אך הוא מתחיל לחוש את השעמום שבדרך-כלל מוביל אותו ליציאה להרפתקה באזור מרוחק בחלל. במה שנראה בתחילה כצירוף מקרים הוא נפגש עם ניסוס, חוצן דו-ראשי מן המין הפחדן אך מתקדם טכנולוגית של בובני פירסון. ניסוס מגייס את לואי למשלחת לחקר "עולם טבעת" המסתורי, הנראה בתצלום כטבעת המקיפה שמש רחוקה. השניים נפגשים גם עם שני חברי הצוות האחרים שמגייס ניסוס - חוצן מגודל ופרוותי ממין הקזין (Kzin) התוקפני מאוד, שעקב תפקידו כשגריר לכדור הארץ נקרא "דובר אל חיות", ואשה צעירה בשם טילה בראון, שלכאורה אין לה כישורים מיוחדים כלשהם.
ארבעת גיבורי הספר יוצאים תחילה למסע אל פלנטות הבית של בובני פירסון, שם הם לומדים לראשונה על יעד המשלחת. מסתבר שעולם טבעת הוא בדיוק מה שנראה בתצלום - מושבת חלל ענקית בצורת טבעת המקיפה שמש רחוקה. רדיוס הטבעת דומה למרחק כדור הארץ מן השמש שלו, והיא מסתובבת במהירות כך שעוצמת הכוח הצנטריפוגלי בצד הפנימי של הטבעת יוצרת כבידה מלאכותית דומה לתאוצת הכובד על פני כדור הארץ. באופן כזה היא יוצרת תנאי חיים בשטח הגדול במספר סדרי גודל משטח כדור הארץ וכל שאר כוכבי הלכת במרחב המוכר גם יחד. בובני פירסון טוענים כי הם צפו בעולם טבעת מרחוק, אינם יודעים מיהו המין החוצני שבנה אותו, ופוחדים מן העליונות הטכנולוגית הדרושה לבנייתו. לכן הם מתכננים את המשלחת כדי לברר זאת באופן חשאי.
עם התקרבות חללית המשלחת לעולם טבעת היא מותקפת בקרני לייזר רבות עוצמה על ידי מערכת אוטומטית להגנה ממטאוריטים, מתרסקת על פני השטח של עולם טבעת, ומאבדת את המנועים הרקטים שלה. המשך העלילה מהווה חידה טיפוסית לספרי מדע בדיוני, המאתגרת את הקורא להקדים את הגיבורים בגילוי דרך לשגר את החללית בחזרה לחלל ולהמלט מעולם טבעת ללא מנועים.
הגיבורים יוצאים למסע בכיוון אחד משולי הטבעת, בתקווה למצוא שם נמל חלל. בדרכם הם פוגשים ילידים מקומיים הדומים מאוד לבני-אדם מכדור הארץ, אשר חיים בתרבויות בעלות טכנולוגיה פרימיטיבית ומעריצים את המהנדסים המקוריים של עולם טבעת כאלים. כמו כן מגלים הגיבורים הר ענקי המכונה "אגרוף האלוהים", כה גבוה שפסגתו בולטת מעל לשכבת האטמוספירה. במהלך מסע זה מתגלע סכסוך בין חברי המשלחת, כאשר הם מגלים שבובני פירסון עסקו בחשאי בהשבחה אאוגנית של בני האדם על כדור הארץ ושל הקזינטי. בובני פירסון ניסו להשביח קזינטי פחות תוקפניים ובני-אדם בעלי מזל. טילה בראון מתגלה כצאצאית מספר דורות שכולם זכו בהגרלת לוטו המתירה ללדת ילדים בכדור הארץ צפוף האוכלוסין, וניסוס גייס אותה בתקווה שיש לה כוח-על של מזל שיגן על המשלחת כולה. אחת התעלומות בספר היא האם יש לטילה מזל, והאם מזל זה פועל לטובתה ולטובת בני-לווייתה.