בשנת 2020, בעקבות מגפת הקורונה חלה עלייה של 20 אחוזים בהיקף המכירות במהלך הבלאק פריידי בישראל. במהלך 24 שעות, יצא סכום של 67 מיליון שקל בסך הכול. עוד פורסם, כי מתחילת נובמבר, יצא סכום של למעלה ממיליארד שקל בקניות אינטרנטיות בעקבות הבלאק פריידי; עלייה של 37 אחוזים משנת 2019. בארצות הברית, יצא סכום כולל של למעלה מ-9 מיליארד דולר אמריקני.
נתוני מכירות.
הפדרציה הקמעונאית הלאומית מפרסמת נתונים על המכירות בכל סוף שבוע של חג ההודיה. הגדרת הפדרציה ל"סוף השבוע של הבלאק פריידי" כוללת את חמישי, שישי, שבת והוצאות מוקדמות של יום ראשון.
אורכה של עונת הקניות אינו זהה בכל השנים: תאריך הבלאק פריידי משתנה בין 23 ל-29 בנובמבר ואילו ערב חג המולד נקבע ב-24 בדצמבר.
בלאק פריידי בישראל.
כמו בארצות הברית, גם חנויות מקומיות ואינטרנטיות בישראל נערכות למבצעי בלאק פריידי, חלקן הגדול עוד לפני המועד המקורי. לעומת זאת, בישראל צרכנים רבים הטיחו ביקורת כי המוצרים שנמכרים במבצע אינם בביקוש וההנחות אינן גדולות (בדגש על מוצרי מחשבים ואלקטרוניקה), וכן נראה כי החנויות מנסות לנצל את האירוע כדי להיפטר ממלאי עודף (בשל אי ביקוש).
סממן נוסף לכך שההנחות בישראל אינן גבוהות נעוץ בעובדה שזמן קצר טרם תקופת המבצעים, נוהגות חנויות רבות להעלות באופן ניכר את המחירים, כך שבמועד למתן ההנחות, המחיר יחזור לגובהו המקורי, או מעט נמוך יותר, ועל כן ההנחה היחסית למחיר שקדם לתקופה אינה גבוהה. כדי להקל על קמעונאים ישראלים את התחרות מול בלאק פריידי, בשנת 2014 חברת גוגל בשיתוף משרד הכלכלה והתעשייה יזמו אירוע קניות שנקרא ShoppingIL.
גוסטבו דודאמל
לוסטיגר
גאלף אייר
גאלף אייר (בערבית: طيران الخليج; באנגלית: Gulf Air) היא חברת התעופה הלאומית של בחריין. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי בחריין במנאמה בירת בחריין.
תולדות החברה.
החברה נוסדה ב-24 במרץ 1950 תחת השם "גאלף אביאיישן".
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2020:
פעילות החברה בישראל.
ב-18 בנובמבר 2020, בהמשך ל הסכמי אברהם, במסגרת ביקור רשמי של שר החוץ הבחרייני, עבד א-לטיף א-זיאני, נחת, לראשונה, מטוס של החברה בישראל. במהלך הביקור נידונה, בין היתר, הכוונה להפעלת טיסות מסחריות בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה הבינלאומי בחריין. החברה החלה להפעיל שתי טיסות שבועיות בקו זה ב-30 בספטמבר 2021.
אמירה אל הייב
האונס בצ'וצ'אריה
האונס בלאציו
ויולט ארצ'ר
ויולט ארצ'ר (באנגלית: Violet Archer; 24 באפריל 1913 - 21 בפברואר 2000) הייתה מלחינה, מורה, פסנתרנית, נגנית עוגב ונגנית כלי הקשה קנדית.
חייה.
נולדה בשם ויולט באלסטררי במונטריאול, קוויבק. משפחתה שינתה את השם לארצ'ר ב-1940.
ארצ'ר למדה לתואר במוזיקה באוניברסיטת מקגיל עד 1936. בקיץ 1942 נסעה לניו יורק ושם למדה אצל בלה בארטוק, ש"קירב אותה לנעימות העם ההונגריות ולטכניקת הווריאציות. לימדה בקונסרבטוריון של אוניברסיטת מקג'יל בשנים 1944–1947. בסוף שנות ה-40 למדה אצל המלחין פאול הינדמית באוניברסיטת ייל, שם סיימה תואר שני במוזיקה ב-1949.
בשנים 1950–1953 עבדה באוניברסיטת צפון טקסס. בין תלמידיה בתקופה זו היה לארי אוסטין. לאחר מכך היא עברה לאוניברסיטת אוקלהומה, בה הרצתה עד 1961. אז חזרה לקנדה לכתיבת עבודת הדוקטורט שלה באוניברסיטת טורונטו. בשנת 1962 הצטרפה לפקולטה למוזיקה של אוניברסיטת אלברטה, ובהמשך התמנתה שם לראש מחלקת התאוריה וההלחנה.
ב-1983 התקבלה למסדר קנדה.
מחו&quot;ה אלון
מרכז חינוך והשכלה ע"ש יגאל אלון (מחו"ה אלון, ראשי תיבות: "מרכז חינוך והשכלה") הוא בסיס צבאי השייך לחיל החינוך והנוער, ושוכן על הר לבנים שברכס הרי שגור בגבולו הצפוני של הגליל התחתון, בסמוך ליישוב מע'אר. עד שנות השמונים שימש הבסיס את חטיבת ביסלמ"ח, טרם המעבר לאזור ירוחם. הבסיס שם לו למטרה להכשיר חיילים מאוכלוסיות ייחודיות תוך מתן כלים לשילובם בשירות מיטבי ומשמעותי בצה"ל וכאזרחים יצרניים ותורמים במדינת ישראל. החל מאוגוסט 2019 מפקד הבסיס הוא סא"ל אביחי שגיא.
מבנה הבסיס.
הבסיס מחולק לשלוש מגמות עיקריות:
מגמת עברית.
מגמת עברית היא מגמה המכשירה טירונים עולים ובני מיעוטים לרמת רובאי 02', תוך שיפור רמת העברית והעמקת הקשר למדינת ישראל, מורשתה ותרבותה.
במגמה מספר פלוגות:
מגמה השכלה.
במגמת השכלה מתקיים "קורס תג"ת", שמטרתו היא השלמת השכלה ל-12 שנות לימוד ברמה של תעודת גמר תיכון המאושרת על ידי משרד החינוך. הקורס הוא קורס שכל חייל ללא 12 שנות לימוד זכאי לקבל.
פלוגת "אפיק" פועלת במתכונת סגורה, שמתנהלת על פי תנאי בסיס סגור במחו"ה אלון בלבד. בנוסף הוקמה פלוגה חדשה "ארבל" אשר פועלת במתכונת פתוחה שמתנהלת על פי תנאי בסיס פתוח בשישה בסיסים ברחבי הארץ בסיס חצרים, בסיס תל נוף, מחנה גדעונים, בית דני, פיקוד מרכז, פיקוד העורף.
מגמת הכנה לשירות.
בנות המאופיינות עם קשיי הסתגלות ומסייעת להן לעמוד באתגרים אישיים אשר עומדים מולן במהלך חייהן ויעמדו מולן גם בשירות הצבאי ומכינה אותן לשירות מלא ומשמעותי.
הפלוגה מובילה בנוסף את פרויקט "תתקדמו", חיילים אשר נמצאים על הרצף האוטיסטי ומתגייסים לשירות מלא. החיילים עוברים טירונות 02 כחמישה שבועות, לכל חייל מוצמדת מפקדת וחונכת אישית אשר מלווה אותו במשך כל השירות הצבאי. לאחר הטירונות החיילים משובצים לכלל היחידות בצה"ל.
חנן חבר
חנן חֶבר (נולד ב-14 בינואר 1953) הוא מופקד הקתדרה על שם יעקב והילדה בלאושטיין ללשון וספרות עברית וספרות השוואתית באוניברסיטת ייל ופרופסור אמריטוס בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
חבר נולד בקריית מוצקין, למד בתיכון בסמ"ת בחיפה וסיים עם תואר של טכנאי אלקטרוניקה. שירת בצבא בנח"ל בין השנים 1971–1974. ב-1975 החל ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בחוג לספרות עברית, ושם גם השלים את התואר השני ואת הדוקטורט (בהדרכת דן מירון) בשנת 1984. בשנת 1986 שהה חבר בשנת השתלמות של פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברקלי. הוא לימד משנת 1979 ועד שנת 2012 בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית, לבד מהשנים 1989–2000, בהן לימד בחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטת תל אביב. במהלך השנים הוא לימד גם באוניברסיטאות שונות בארצות הברית, ובהן אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת מישיגן באן ארבור ואוניברסיטת קולומביה. במחקריו עסק במשך שנים רבות בחקר יצירתו ופועלו של המשורר אורי צבי גרינברג, כתב עליו שלושה ספרי מחקר וספר ביוגרפי.
חבר הוא עמית מחקר בכיר במכון ון ליר בירושלים. בנוסף, הוא עורך סדרת סיפורת בהוצאת הקיבוץ המאוחד וחבר הוועדה האקדמית שמייעצת להוצאת רסלינג.
פעילות ציבורית.
חבר היה פעיל בתנועת יש גבול, המזוהה עם השמאל, וב-1987 ייסד יחד עם עדי אופיר את השנה ה-21 – תנועת מחאה נגד הכיבוש שקראה לסרב לשרת בשטחים אלא גם לחרם על מוצרים המיוצרים בהתנחלויות. הוא מתגורר עם זוגתו אורלי לובין, מרצה לספרות באוניברסיטת תל אביב. הוא חתם על מספר עצומות של אקדמאים מהשמאל, בין השאר חתם על עצומת תמיכה בסרבנות לשרת בשטחים ועל עצומה הקוראת להחרמת מכללת אריאל.
מספריו.
כמו כן ערך מספר ספרים, בהם:
הפועל סא.ד.ר. ירושלים
ג'יגורו קאנו
ג'יגורו קאנו (ביפנית: 嘉納 治五郎, 28 באוקטובר 1860 – 4 במאי 1938) הוא מייסד הג'ודו, אמנות הלחימה היפנית הראשונה שקיבלה הכרה בינלאומית, והראשונה שהפכה לספורט אולימפי רשמי. הוא נודע גם בניסוח דרגות הדאן, שמשמשות ענפי ספורט רבים בתרבות היפנית וכן בתרבויות אסיאתיות אחרות. בנוסף, הטמיע שימוש בחגורות לבנות ושחורות לשם ההבדלה בין חניכים שהגיעו זה מכבר לדרגת הדאן ובין אלה שטרם הגיעו אליה, ואת הגי – חליפה לאמנויות לחימה, שמשמשת אמנויות לחימה רבות.
קאנו היה האסיאתי הראשון שהיה חבר בועד האולימפי הבינלאומי (בין השנים 1909 ו-1938), הנציג הרשמי של יפן ברוב המשחקים האולימפיים שנערכו בין 1912 ל-1936 וכן, הדובר הראשי של הצעת יפן לאירוח המשחקים האולימפיים ב-1940.
ביוגרפיה.
ג'יגורו קאנו נולד למשפחת מכיני סאקה במיקאגה שביפן. עם זאת, אביו של קאנו, קאנו ג'ירוסאקו קירשיבה, היה בן מאומץ ולכן לא נכנס לעסקי המשפחה. במקום זאת, הוא שירת ככומר חובב וכלבלר ראשי בתחום ההובלה. אביו של קאנו היה מאמין גדול בכוחה של ההשכלה, ועל כן סיפק לג'יגורו, בנו השלישי, השכלה מעולה. בין מוריו הראשונים של הילד היו הנאו-קונפוציאנים יממוטו צ'יקון ואקיטה שוסטסו. אמו של קאנו נפטרה בעודו בן 9, מה שגרם לאביו לעבור עם המשפחה לטוקיו. הוא רשם קאנו הצעיר לבתי ספר פרטיים ושכר לו מורה פרטי לאנגלית. ב-1874 נשלח קאנו לבית ספר פרטי, שנוהל על ידי אירופאים, במטרה לשפר את האנגלית והגרמנית שלו.
באותו הזמן גובהו היה 1.57 מטר ומשקלו היה בסך הכול 41 קילוגרם. הוא קיווה להיות חזק יותר. באחד הימים, חבר משפחה, נאקאי באיסאי, שהיה חבר במשמר השוגון, הזכיר שאימון בג'ו ג'יטסו מהווה דרך יעילה מאוד לאימון גופני. לאחר מכן, הוא הדגים לקאנו מספר טכניקות, אשר בעזרתן יכול אדם קטן יותר לגבור על אדם גדול וחזק יותר. קאנו החליט שברצונו ללמוד את האמנות, למרות טענותיו של נאקאי לפיהן עבר זמנו של האימון הזה והוא תחביב מסוכן. גם אביו של קאנו ניסה לרפות את ידיו מלימוד ג'ו ג'יטסו, באומרו, שעדיף יהיה אם יתאמן בספורט מודרני במקום.
האימון בג'ו ג'יטסו.