בשנת 2018 השתתף בסדרת הדרמה של קשת 12 "בשבילה גיבורים עפים", לצד תומר קאפון ונינט טייב. בסדרה גילם את דותן "הימלר" פרידמן, בחור החולה במחלה סופנית שיוצא עם החברים למסע. באותה שנה שיחק בסדרת הפשע "מלכות" ששודרה בהוט, וכמו כן שיחק בסרטה של קרן בן רפאל "אין בתולות בקריות". באותה השנה החל גם לגלם את התפקיד הראשי בהצגה "עקומים" בתיאטרון הבימה.
בשנת 2019 החלה לשחק את דמותו של הלקוח בעונה השלישית של סדרת הנעורים האמריקאית "Greenhouse Academy" המופקת על ידי נטפליקס, שהיא הגרסה האמריקאית של הסדרה הישראלית "החממה". באותה שנה שיחק במיני-סדרת הטלוויזיה הישראלית-אמריקאית "הנערים" מבית HBO, בדמותו של איציק, חוקר השב"כ.
בשנת 2020 הועלתה העונה השלישית של הסדרה "שטיסל", בה הוא משתתף.
בשנת 2021 השתתף בסדרה "מלכת היופי של ירושלים", ובעונה השנייה של "פמת"א".
בשנת 2022 השתתף בסרט "אוהב אותך צ'ארלי".
חיים אישיים.
מאז 2018 הוא בזוגיות עם מוריה לומברוסו.
Gateway Arch
טוק טוק טוק
נאו-רומנטיקה
המונח נאו-רומנטיקה מיוחס לתופעות בתר-רומנטיות או לאמנות וספרות הרומנטיקה המאוחרת (מאז סוף המאה התשע עשרה בקירוב). זוהי מגמה ארוכת ימים הניכרת באמנות ובספרות כאחד.
היא נחשבת כמנוגדת לנטורליזם. הנטורליזם באמנות מדגיש התבוננות בעולם החיצון, ולעומתו ניאו רומנטיקה מוסיפה התבוננות פנימית ורגשות נפשיים.
אמנים נאו-רומנטיים נוטים לקבל את השראתם מן האמנות של עידן הרומנטיקה, וכן מתחושת המרחב המתקבלת מן הנופים הטבעיים שמחוץ לעיר; בכך הם מגיבים כאופוזיציה ל'כיעורו' של העולם המודרני והתעשייתי, על המכונות, הערים החדשות והרדיפה אחר הרווח הכספי. תמות טיפוסיות לנאו רומנטיקה כוללות געגועים לאהבה המושלמת, נופים אוטופיים, טבע המשתלט על חורבות, מוות הירואי ורומנטי והיסטוריה שמבעד לנופים.
דברי המבקרים על הזרם הנאו רומנטי.
נאו רומנטיקה מואשמת בדרך כלל על ידי המבקרים בכך שהיא מבודדת בעצמה, מרוכזת יותר מדי בציור פיגורטיבי ויופי, מאוהבת מדי באינטואיציה, חסרת אמון בדרכים אידאולוגיות ותאורטיות להבנת האמנות ומאוהבת יותר מדי בעבר ההיסטורי ובנופים אידיליים, רוחניים או 'מכושפים'. ביקורת משכנעת יותר היא שנאו רומנטיקה היא אידילית מדי, וככזו היא משוללת תפיסה הולמת של הרוע בעולם המודרני.
הבדלים בין זרם הרומנטיקה לבין הזרם הנאו רומנטי.
מלבד עצם ההבדל הכרונולוגי בין הופעתה של הרומנטיקה כזרם אמנותי (במאות השמונה עשרה והתשע עשרה), והופעתה המאוחרת הרבה יותר של הנאו רומנטיקה (סוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים), ניתן להצביע על הבדלים תוכניים בין שני הזרמים:
נאו רומנטיקה נטתה להסתייג מן הרומנטיקה הקלאסית בתחומי הדגשתה של הרומנטיקה הקלאסית על 'הגיבור' ועל לאומיות רומנטית. כך היה בעיקר בתקופה שמאז לאחר מלחמת העולם הראשונה.
טהרוואדה
טהרוואדה (פאלי:𑀣𑁂𑀭𑀯𑀸𑀤, מילולית: "תורת הנזירים הבכירים"), היא הזרם המוקדם ביותר מבין זרמי הבודהיזם.
הטהרוואדה היא הדת העיקרית במאות האחרונות בסרי לנקה ובמספר מדינות בדרום-מזרח אסיה (קמבודיה, לאוס, מיאנמר, ותאילנד), ויש לה נוכחות במדינות נוספות באסיה ובעולם. בתחילת המאה ה-21 היו כמאה מיליון מאמיני ומתרגלי טהרוואדה ברחבי העולם. בזרם המהאיאנה ("המרכבה הגדולה") המאוחר והנפוץ יותר, יש המכנים את מסורת הטהרוואדה בכינוי המזלזל "הִינַיַאנָה" ("המרכבה הקטנה"; "").
היסטוריה.
במשך כ-400–500 שנה לאחר חייו של הבודהה, שעל-פי המקורות חי בין השנים 479-563 לפנה"ס, תרגלו רק את הטהרוואדה. מתוך 18 אסכולות ראשונות של הבודהיזם, שרדו עם הזמן רק אלו שדאגו שוב ושוב להעברה אותנטית של הלימודים. הלימוד של הבודהה שומר בכתבים העתיקים ביותר – הקאנון הפאלי. עשו זאת בעיקר הוותיקים של הקהילה (או המסדר) (בשפת פאלי: טְהֵרָא). מכאן השם הרווח "טְהֵרַוַואדָה" (פירושו: "תורת הנזירים הבכירים" או "תורת הנזירים הוותיקים") שבאופן כללי מאגד שתי אסכולות וותיקות נוספות שלא היו מהאיאניסטיות: סְטְהַוִוירַוָואדִין והשנייה סַרְוַוסְטִיוָואדִין.
הטהרוואדה היא כנראה המסורת הנזירית העתיקה בעולם. כיוון שזו מסורת עתיקה, היא נחשבת על ידי רבים לשריד אותנטי יותר מזרמים אחרים.
פילוסופיה.
הטהרוואדה היא תוצר של אסכולת ה"ויבהג'אוודה" (Vibhajjavada) של הבודהיזם המוקדם, אחד משני המסדרים המרכזיים שנוצרו אחרי הפילוג הראשון בבודהיזם. אסכולה זו שמה דגש על ניתוח של תופעות באמצעות מדיטציה וחוויה בלתי אמצעית של המתרגל את עולם התופעות, אך הכתבים של המסורת הטהרוואדית מדגישים גם את החשיבות של מתן תשומת לב לעצותיהם של החכמים. התחשבות בעצות אלו וביצוע הערכה של הניסיון העצמי הם שני המבחנים לפיהם יש לבחון את ההתנהלות בפועל.
הבסיס הפילוסופי של רמה זו שמהווה את יסוד הדהרמה, ומקובל על כל הזרמים בבודהיזם הוא ארבע האמיתות הנאצלות, שלעיתים, נתפשות באופן שונה על-פי רמת ההבנה המיוחסת לכל זרם:
הפנמת ארבעת האמיתות ושחרור מוחלט מסבל מכונה בפאלי ניבאנה אך מוכרת במערב בשמה הסנסקריטי נירוואנה. מצב נפשי ורוחני זה של שחרור הוא היעד של מתרגלי הטהרוואדה, והדרך להשגתו נקראת הדרך המתומנת הנאצלת.
בנוסף לארבע האמיתות והדרך המתומנת, מוזכרות נקודות שונות, הידועות שבהן הן עשר הפרמיטות, שעל הבודהיסט לטפח. בין מידות ניתן למצוא אהבה בלתי-מותנית, סובלנות, נתינה וכדומה, אלו מעידות על אופייה ההומאני של הדרך הבודהיסטית.
חלק ממתרגלי הטהרוואדה מקדישים את חייהם למאמצי ההארה ובכך הופכים לנזירים בודהיסטים. הנזירים הבודהיסטים נשמעים לקוד התנהגות שנקרא "וינאיה", שמטרתו לעזור לנזירים לקיים אורח חיים פשוט וממוקד.
אחד ההבדלים הפילוסופים והתאולוגים המרכזיים בין הטהרוואדה למהיאנה המאוחרת יותר הוא בדמות המתרגל- לפי מסורת הטהרוודה דמות המתרגל האידיאלי היא המתרגל שהגיע להארה והשתחרר מסבל, אלו שהשיגו מטרה זו מכונים ארהאט. עם ההגעה להארה הארהאט משתחרר ממעגל הסבל לגלגול הנשמות המכונה סמסרה. לעומת זאת, במהאיאנה הדגש הוא על דמות הבודהיסטווה, המתרגל שנדר לא לצאת ממעגל הסמסרה אלא להשאר חלק מעולם הסבל מבחירה על מנת לכוון מתרגלים נוספים לעבר ההארה ולסיים את הסבל בעולם בכלל. הבודהיסטווה המפורסם ביותר היום הוא טנזין גיאטסו, הדלאי לאמה הנוכחי, שהוא וכל קודמיו נחשבים גלגולים של הבודהיסטווה המיתולוגי אוולוקיטשוורה.
יישום בפועל.
נזירים ובעלי בתים.
באופן מסורתי, בטהרוואדה ישנה הבחנה בין המנהגים והנדרים המתאימים לאנשים שלא הוסמכו לנזירות (המכונים "בעלי בתים", לעומת הנזירים המכונים קבצנים) והנדרים והכללים אותם מקבלים הנזירים על עצמם. המסורת אינה פוסלת את האפשרות שבעל בית יגיע להישג משמעותי, ועם זאת הדבר קשה יותר, זאת מכיוון שלבעל הבית חובות ומטלות רבות המפריעות לתרגול.
אדם יכול להפוך להיות נזיר לתקופה קצובה לאחר שעבר טקס הסמכה על ידי קהילת הנזירים. הנזירים אמורים לשמור על כללי מוסר רבים יותר מבעלי בית.
מדיטציה.
על ידי ביצוע מדיטציה יכול המתרגל להגיע לתובנות רבות ערך אודות עצמו, או להבין טוב יותר את מושגי הדהרמה. טכניקות מדיטציה כוללות:
מדיטציה על פי הבּוּדְהַה.
הבודהה לימד שני סוגי מדיטציה (בְּהָאבַנָא):
הבּוּדְדְהַה הסביר שאם בְּהִיקְקְהוּ רוצה להגיע לשחרור מלא ולהפוך להיות אדם אצילי, אַרַהַנְט, הוא צריך לעשות ארבעה דברים:
כמו כן, הבּוּדְדְהַה הסביר:"ואילו דברים, נזירים (בְּהִיקְקְהוּ֫), צריכים להיות מפותחים על ידי ידיעה ישירה? סַמַטְהַה ווִיפַּסְסַנָא."
בנוסף על כך, הבּוּדְדְהַה אמר:
"אדם הניחן בריכוז (גְ'הָאנַה) וחכמה, אכן קרוב הוא לנִיבְּבָּאנַה."
מדיטציית סַמַטְהַה.
מדיטציית סַמַטְהַה היא פיתוח ריכוז חזק ועוצמתי באובייקט אחד: גְ'הָאנַה [ריכוז מלא].הנזירה האַרַהַנְטית דְהַמְמַדִינְנָא הסבירה: "תודעה [המרוכזת] בנקודה אחת, זהו ריכוז".
נושאים למדיטציית סַמַטְהַה.
הבּוּדְדְהַה לימד ארבעים נושאים למדיטציית סַמַטְהַה:
עם כמה מנושאי המדיטציה הללו המתרגל יכול להגיע רק ל"ריכוז מקורב". עם נושאי מדיטציה רבים אחרים המתרגל יכול להגיע גם ל"ריכוז מקורב" וגם לגְ'הָאנַה – נתינת הדעת לנשימה, למשל.
מדיטציית ויפאסנה.
כדי להגיע לנִיבְּבָּאנַה אנו צריכים לתרגל וִיפַּסְסַנָא – אנו צריכים לדעת ולראות את חמשת המצרפים לפי המציאות.
חמשת המצרפים או חמשת "מצרפי ההיקשרות".
בסוּטְטות, כשהבּוּדְדְהַה בדרך כלל מדבר על הנושאים למדיטציית וִיפַּסְסַנָא, הוא מדבר על חמשת "מצרפי ההיקשרות":
אלה הם המצרף החומרי וארבעת המצרפים הנפשיים. אנו צריכים לדעת ולראות את חמשת מצרפי ההיקשרות.
הבּוּדְדְהַה הסביר עליהם ב"סוּטְטַת המצרף":
"ומה הם, נזירים (בְּהִיקְקְהוּ֫), חמשת מצרפי ההיקשרות?
אלה נקראים, נזירים, חמשת מצרפי ההיקשרות".
שלושת המאפיינים.
אנו צריכים לדעת ולראות את חמשת המצרפים עם שלושת המאפיינים שלהם:
דגל וושינגטון די. סי.
דגל וושינגטון די. סי. המשמש גם כדגל מחוז קולומביה מורכב משני פסים אופקיים אדומים על רקע לבן ומעליהם שלושה כוכבים אדומים. הדגל מבוסס על סמל משפחתו של ג'ורג' וושינגטון.
שנים רבות, לוושינגטון לא היה דגל רשמי והונפו בה דגלים לא רשמיים; החשוב שבהם היה דגל המשמר הלאומי של וושינגטון הבירה. בשנת 1938 מינה הקונגרס של ארצות הברית ועדה לבחירת דגל בעיצוב מקורי. הוועדה בחרה את העיצוב של צ'ארלס דון, מעצב גרפי במקצועו. העיצוב הנבחר הוכרז רשמית כדגל וושינגטון הבירה ב-15 באוקטובר 1938.