סאבו (Savo) הוא אי געשי באיי שלמה שבדרום האוקיינוס השקט. הוא ממוקם צפונית לקצה המערבי של האי גוודלקנל. מבחינה מנהלתית, שייך האי למחוז המרכז של איי שלמה, והשפה המקומית בו היא סאבוסאבו.
הר הגעש שהוא האי היה פעיל לאחרונה בין השנים 1835 ו-1850, ואחת ההתפרצויות השמידה את כל החיים על האי. על פי הארגון עולמי לתצפיות געשיות, הר הגעש סאבו חוזר לפעילות מדי 100 עד 300 שנים.
גילוי.
התיעוד הראשון של האי סאבו על ידי חוקרים אירופאים היה של הספרדי אלברו דה מנדנייה באפריל 1568, אשר קרא לו ססרגה (Sesarga). ראשי המשלחת, מנדנייה ופדרו סרמיינטו דה גמבואה, היו בני הקהילה האוטונומיות גליסיה, וייתכן שקראו לאי על שם אי במחוז הולדתם.
מלחמת העולם השנייה.
בשל קרבתו לגוודלקנל עמד האי סאבו במרכזו של העימות הממושך בין בעלות הברית לאימפריה היפנית באיי שלמה, ובמים הסובבים אותו נערכו מספר קרבות ימיים גדולים, שהקנו לאזור את הכינוי "מצר מצולות הברזל" (Ironbottom Sound), על שום שרידי הספינות הטבועות המכסות את קרקעיתו.
בסביבות האי סאבו נערכו הקרבות הבאים:
כיכר המשפחה
כיכר המשפחה היא כיכר ביד ושם בירושלים, אשר נחנכה בשנת 2001. הכיכר וכן הפסל "גולגולות" של האמן מנשה קדישמן, המוצב בכיכר, נתרמו על ידי ידידי יד ושם פליקס זנדמן ורעייתו רותה, לזכר סבו של פליקס, נחום פריידוביץ' שנספה בשואה יחד עם שני נכדיו ועם תינוק נוסף. זנדמן הוא הנכד היחיד מהמשפחה אשר שרד את השואה.
הכיכר.
כיכר המשפחה נחנכה בשנת 2001. פליקס זנדמן ורעייתו, אשר מימנו את הקמת הכיכר והפסל, היו מבין אורחי הכבוד של הטקס. בנוסף נכחו באירוע ראש הממשלה אריאל שרון, ראש עיריית ירושלים אהוד אולמרט, ושני ילדיו האחרים של סנדר פרידוביץ', שנולדו לו לאחר השואה.
הכיכר ממוקמת בין הספרייה והארכיון של יד ושם, ובין בית הספר להוראת השואה. הכיכר פתוחה מצידה המערבי ומשקיפה אל נוף הרי ירושלים.  בכיכר המשפחה ניצב פיסלו של מנשה קדישמן "גולגולות". הפסל, אשר הוקם בהשראת סיפורו של נחום פריידוביץ' ושלושת הילדים, מציג את דמותו של הסב, פורש את ידיו לעבר הילדים, בניסיון לגונן עליהם. דמויותיהם של הילדים מוצגים באמצעות שלוש דיסקיות הצמודות אחת לשנייה. קיימת דיסקית נוספת הממוקמת במרחק של מספר מטרים.
אגוסטי סאנצ'ו
אגוסטין "אגוסטי" סאנצ'ו אגוסטינה (בספרדית: Agustín "Agustí" Sancho Agustina, נולד ב-18 ביולי 1896 בבל-ליוק שבספרד, נפטר ב-26 באוגוסט 1960 בברצלונה) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ספרדי. סאנצ'ו, ששיחק בעמדת הקשר, בילה את רוב הקריירה שלו בברצלונה. כמו כן, סאנצ'ו ייצג את מדינתו במדי נבחרת ספרד, והוא זכה עמה במדליית כסף באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920.
ביוגרפיה.
סאנצ'ו אמנם נולד בכפר בולנסיה, הוא גדל בשכונת סאנטס שבברצלונה, בירת קטלוניה. שם החל לשחק כדורגל, תחילה בקבוצת גלדיאטור ומאוחר יותר במרכז הספורט של סאנטס. במקביל לכך שהיה כדורגלן, עבד כבנאי, שכן באותם ימים הכדורגל בספרד לא היה מקצועני.
יכולתו הטובה משכה את תשומת לבה של הקבוצות הבכירות בעיר, אספניול וברצלונה. לבסוף, חתם סאנצ'ו בברצלונה, וב-27 באוגוסט 1916 ערך את הופעת הכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק מול אספניול. במהרה הפך לאחד המנהיגים של ברצלונה. סאנצ'ו, ששיחק כקשר, נודע בזכות הכוח הפיזי הרב שלו, יכולת השמירה שלו על שחקני יריבה ויכולתו הטובה במאבקים אוויריים. הוא לרוב שיתף פעולה בקישור הקבוצה עם ז'וזפ סמיטייר ורמון טורלבה. בתחילה, שיחק סאנצ'ו בברצלונה למשך 6 שנים, עד 1922. בתקופה זו זכה עם ברצלונה 4 פעמים באליפות קטלוניה. סאנצ'ו הגיע עם ברצלונה לגמר הגביע הספרדי ב-1919, אך ברצלונה הפסידה לארנס גצ'ו. כעבור שנה הצליחה ברצלונה לזכות בגביע, כשהיא גוברת בגמר על אתלטיק בילבאו בתוצאה 2-0, וסאנצ'ו פתח בהרכב הקבוצה. לאחר שנתיים, ב-1922, זכה עם ברצלונה בפעם השנייה, כשהוא פותח במשחק הגמר בו ניצחה ברצלונה את ריאל אוניון בתוצאה 5-1.
ביוני 1922 עזב סאנצ'ו את ברצלונה לאחר שספג ביקורת מחבריו למועדון, בייחוד על עודף משקל. הוא הצטרף למועדון נעוריו, סאנטס, שם קיבל גם תפקיד ניהולי, כקבלן בניין של פרויקט בעיר ברצלונה. סאנצ'ו נשאר בסאנטס במשך שנה, והוא שב לברצלונה בקיץ 1923. סאנצ'ו נשאר בברצלונה עד 1928. בתקופה זו זכה עם ברצלונה שלוש פעמים נוספות באליפות קטלוניה. בנוסף, בגמר הגביע ב-1925 מול ארנס גצ'ו, פתח בהרכב והבקיע שער, בכך עזר לקבוצתו לנצח 2-0 ולזכות בגביע. כעבור שנה זכה עם ברצלונה בגביע שני ברציפות, כשהקבוצה מנצחת 3-2 את אתלטיקו מדריד. ב-1928 היה שותף לזכייה בגביע בפעם החמישית בחייו, עת גברה ברצלונה על ריאל סוסיאדד.
ב-1928 מיעט סאנצ'ו לשחק, והוא השתתף בעיקר במשחקי ידידות של ברצלונה. הוא החליט לעזוב את הקבוצה, ולכבודו נערך משחק הוקרה ב-17 ביוני בלס קורטס נגד אאורופה. לאחר שעזב את ברצלונה, הצטרף בספטמבר לסבדל כשחקן-מאמן. כעבור פרק זמן קצר פרש ממשחק.
סאנצ'ו היה חלק מנבחרת ספרד הראשונה. הוא ייצג את מדינתו באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920. הוא פתח לראשונה במדי הנבחרת ב-29 באוגוסט, ברבע הגמר מול , בו הפסידה ספרד בתוצאה 3-1. משם עברה ספרד למסלול לזכייה במדליית כסף. סאנצ'ו פתח במשחק אחד נוסף, בחצי גמר המסלול, נגד , בו ניצחה ספרד 2-0. בגמר ניצחה ספרד, ללא סאנצ'ו, את , וכך זכה סאנצ'ו עם הנבחרת במדליית הכסף. ב-16 בדצמבר 1923 שיחק את משחקו השלישי והאחרון במדי נבחרת ספרד, במשחק ידידות בו ניצחה ספרד 3-0 את . סאנצ'ו, כמי שגדל וחי בקטלוניה במשך שנים, השתתף במספר משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה.
סאנצ'ו התנסה בעבודות כמאמן בשתי הזדמנויות שונות. ב-1922 אימן את קאסטיון שאך הוקמה בעיר קאסטיון דה לה פלאנה, בקרבת מקום הולדתו. כעבור שנה אימן למשך מספר משחקים את ולנסיה. לאחר פרישתו המשיך בעבודתו בתחום הבנייה. בעונת 1940/1941 היה עוזרו של מאמן ברצלונה, ז'וזפ פלנס, בצוותא עם פאולינו אלקנטרה.
ב-25 באוגוסט 1960 נפטר סאנצ'ו כתוצאה מדימום תת-בטני, שנגרם על ידי אולקוס. כ-4,000 איש נכחו בהלווייתו, ביניהם נשיא התאחדות הכדורגל הקטלאנית ורבים מחבריו לקבוצה.
קרב קורסון-צ'רקסי
סופרבול XXXVIII
סופרבול XXXVIII, הסופרבול ה-38 במספר, היה משחק פוטבול שהתקיים ב-1 בפברואר 2004 באצטדיון רילאיינט, במטרה לקבוע את אלופת ליגת ה-NFL לעונת 2003. במשחק ניצחה אלופת חטיבת ה-AFC, ניו אינגלנד פטריוטס את אלופת חטיבת ה-NFC, קרוליינה פנתרס, בתוצאה 32–29, וזכתה בסופרבול השני בתולדותיה. טום בריידי, הקוורטרבק של הפטריוטס, נבחר לשחקן המצטיין של המשחק לאחר ששבר במשחק את שיא המסירות המושלמות בסופרבול, מסר 3 פעמים לטאצ'דאון, והוליך את הקבוצה בדרייב הניצחון, שהושג בשניות האחרונות של המשחק.
רקע.
בחירת מיקום המשחק.
בעלי קבוצות ה-NFL בחרו להעניק את אירוח סופרבול XXXVIII ליוסטון במהלך פגישותיהם ב-1 בנובמבר 2000. בחירתם העניקה ליוסטון את אירוח הסופרבול בפעם השנייה בתולדותיה והראשונה מזה 30 שנים. סופרבול זה הצטרף לשורה של אירועי ספורט מרכזיים שנערכו בטקסס באותה שנה, לצד משחק האולסטאר של ה-MLB והפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל.
סיכום המשחק.
סיכום הניקוד.
רבע שני
רבע רביעי
סטטיסטיקה ושיאים.
סטטיסטיקה.
סטטיסטיקה אישית
בידור.
בהופעת המחצית של המשחק, הופיעה ג'נט ג'קסון יחד עם ג'סטין טימברלייק. בסיום ההופעה משך טימברלייק חלק מחולצתה של ג'קסון תוך שהוא חושף את השד הימני שלה לעיניי מיליוני הצופים בטלוויזיה. רשתות הטלוויזיה אשר שידרו את המשחק בשידור חי הכחישו כל קשר למקרה - שעורר שערורייה גדולה בארצות הברית - וכינו את התקרית "תקרית מלתחה". לאחר המקרה, התנצלו ג'קסון וטימברלייק ואילו רשת CBS נקנסה ב-550 אלף דולר.
המכפלה האינסופית של ויאטה
נוסחת ויאטה היא המכפלה האינסופית הבאה של רדיקלים מעורבים לחישוב הקבוע המתמטי פאי:
formula_1.
כלומר זוהי מכפלה אינסופית מהצורה: formula_2, כאשר איברה הכללי formula_3 של המכפלה מקיים את כלל הנסיגה: formula_4.
היא נקראת על שם פרנסואה וייט (1540 - 1603), אשר פרסם אותה ב-1593 בעבודתו Variorum de rebus mathematicis responsorum, liber VIII.
חשיבות.
בתקופה בה ויאטה פרסם את נוסחתו, שיטות לקירוב פאי בדיוק שרירותי היו ידועות מזה זמן רב. שיטתו של ויאטה ניתנת לפרשנות כווריאציה על הרעיון של ארכימדס לקרב את השטח של מעגל על ידי מצולע משוכלל חסום ומצולע משוכלל חוסם, אשר ארכימדס עשה בו שימוש למצוא את הקירוב:
formula_5.
אף על פי כן, בכך שפרסם את השיטה שלו כנוסחה מתמטית, ויאטה ניסח את ההופעה הראשונה של מכפלה אינסופית במתמטיקה, והדוגמה הראשונה של נוסחה מפורשת לחישוב הערך המדויק של פאי. כנוסחה הראשונה המייצגת מספר כתוצאה של תהליך אינסופי מאשר כפלט של חישוב סופי, נוסחת ויאטה נתפסת במובן מסוים כתחילתה של האנליזה המתמטית, ובהקשר רחב יותר אף נחשבת "כשחר המתמטיקה המודרנית".
באמצעות הנוסחה שלו, וייט חישב את π בדיוק של 9 ספרות עשרוניות אחרי הנקודה. אף על פי כן, זהו לא היה הקירוב המדויק ביותר ל-π הידוע באותו זמן, שכן המתמטיקאי הפרסי אל-קאשי (Jamshīd al-Kāshī) חישב את π בדיוק של 9 ספרות סקסגסימליות ב-1424 (16 ספרות עשרוניות אחרי הנקודה). לא הרבה זמן אחרי שוייט פרסם את הנוסחה שלו, לודולף ואן קואלן השתמש בשיטה קרובה כדי לחשב את π בדיוק של 35 ספרות.
גזירת הנוסחה.