ועדה למתקנים ביטחוניים
במסגרת הסדרתם של תכנון ובנייה בישראל, הוועדה למתקנים ביטחוניים (בראשי תיבות: ולמ"ב) היא זו שבסמכותה לתת היתר בנייה לבניין, מחנה או דרך שמוחזקים על ידי צה"ל או שלוחה של מערכת הביטחון ששר הביטחון אחראי עליה. ועדה זאת היא ועדת משנה של הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה את יושב ראש הוועדה ממנה שר הפנים בהתייעצות עם שר הביטחון. היתר בנייה למתקנים מסוג זה יכללו רק פרטים על מקומו של המתקן הביטחוני ופרוט המגבלות שעומדים להטילן עקב הקמת המתקן.
התנגדויות לתוכנית למתקן ביטחוני תוגש לוועדה למתקנים ביטחוניים והתנגדות זאת לא תהיה נתונה לעיון. הכרעת הוועדה בלבד (ללא שיקוליה) תועבר לוועדה המקומית לתכנון ובנייה ולוועדה המחוזית לתכנון ובנייה. על החלטת הוועדה למתקנים ביטחוניים יכול משרד הביטחון בלבד להגיש ערר לוועדת ערר של מתקנים ביטחוניים, ועדת הערר היא ועדת מישנה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה.
הוועדה למתקנים ביטחוניים רשאית על פי דרישת שר הביטחון או סגנו להורות לוועדה המקומית לתכנון ובנייה או לוועדה לשמירת הסביבה החופית להורות על שינויים אם הם הכרחיים לפעולתו של המתקן הביטחוני.
ביקורת על הולמ"ב.
ארגונים סביבתיים בישראל טוענים כי הליך התכנון המקוצר והרחוק מעין הציבור הנעשה בולמ"ב הוא בעייתי מבחינה דמוקרטית ומאפשר לא אחת פגיעה באינטרסים ציבוריים ובסביבה הטבעית. התנגדות זו שגברה באחרונה במאבק הציבורי כנגד תוכנית "הפולינום" של חיל הים בחיפה, תוכניות למשדרים בערבה ותוכניות נוספות, אף הביאה לזכייתה של הוועדה בגלובוס השחור לשנת 2008 ולמגוון הצעות חוק הבאות לצמצם את חופש הפעולה שלה.
ראסטפארי
ראסטפארי היא תנועה דתית-תרבותית מונותאיסטית שמקורה באוכלוסייה השחורה בג'מייקה, ואשר רואה בהיילה סלאסי, קיסר אתיופיה את התגלמותו של האל (הקרוי ג'ה) על פני אדמות, כחלק מהשילוש הקדוש.
מקור השם ראסטפארי נגזר משמו של היילה סלאסי, ששמו לפני הכתרתו לקיסר אתיופיה היה ראס טפרי מקונן. תואר האצולה האתיופי ראס, שמשמעותו המילולית הוא "ראש", מקביל לתואר האירופי דוכס.
היסטוריה.
הראסטפארי, שהייתה בראשית דרכה תנועה לשחרור השחורים מעליונות הלבנים, התפתחה בג'מייקה של תחילת המאה ה-20 ועם הזמן הפכה לדרך חיים ולאמונה בטבעונות, בניקיון הגוף מכימיקלים מלאכותיים ובשחרור המוח והגוף מכבלי החברה המודרנית המושחתת.
אבי התנועה היה מרקוס גארבי מג'מייקה אשר פעל רבות למען החזרת הכבוד והזכויות לכל האנשים השחורים משנת 1914 ועד אמצע שנות ה-30. הוא הקים את הארגון המאוחד לשיפור שחורים (United Negro Improvement Association, או בקיצור Unia).
גארבי היה אדם כריזמטי אשר סחף ועורר השראה במיליוני שחורים, קבוצות רבות שכונו "גארביסטים" עקבו אחריו. חברי אחת מקבוצות אלו הפכו לראסטות הראשונים (כינוי למאמיני הראסטפארי). זמר הרגאיי הג'מייקני בוב מארלי הביא לפרסום עולמי של תנועת הראסטפארי. כיום יש כמיליון בני אדם ברחבי העולם המשתייכים לדת זו, כולל קהילות וריכוזי ראסטות לבנים ואסייתים באירופה, בעיקר בבריטניה, וכן ברוסיה, באוקראינה, ביפן ובארצות הברית.
תאולוגיה.
הדת הראסטפארית היא שילוב של יהדות, נצרות אתיופית ודתות אליליות אפריקניות.
התנ"ך נחשב לספר קדוש אצל הראסטות, וכך גם הכברה נגסט ("תפארת המלכים") הנחשב להמשך של התנ"ך, קדוש אף הוא באתיופיה, וכך גם הברית החדשה. ספר אחר, הנחשב קדוש לא פחות ורוב הראסטות מאמינים בו, נקרא "The Holy Piby" ("הפיבי הקדוש").
היילה סלאסי.
אמונת הראסטה בקיסר אתיופיה היילה סלאסי מבוססת על התנ"ך, הברית החדשה וחוכמתו. האמונה נחלקת למספר חלקים, יש הרואים בסלאסי שיבה נוספת של ישו, יש הרואים בו את ישו השחור (הראשון), יש הרואים בו התגלמות החוכמה של ג'ה (ללא כוחות על טבעיים) ויש כאלה המאמינים שהוא ג'ה בגוף אדם בעל יכולת לעשות ניסים.
האמונה מתבססת על נבואות האומרות בעיקרון שיקום אדם מזרע שלמה ודוד שיוכתר להיות קיסר (עם תארים ספציפיים מאוד) ובחלקן כתוב שהוא יהיה מארץ כוש (אתיופיה) והוא יהיה המשיח.
יסודות הראסטה.
הראסטות, שרובם מתנזרים, מאמינים כי הגוף הוא מקדש לאלוהים (הקרוי "ג'ה" ונחשב לאותו אל של היהודים, הנוצרים והמוסלמים), ועל כן יש לכבד את הגוף ולשמרו בריא ונקי מרעלים, נקי מהשחתה מכוונת, כמו קעקועים ופירסינג. רוב הראסטות צמחונים, אחוז ניכר מהם טבעונים, וחלקם אוכלים רק אוכל שאינו מבושל ונמצא במצבו הטבעי, ללא כל שינוי. מעט מאוד ראסטות הם אוכלי בשר.
קנאביס.
הראסטות מאמינים שצמח הקנאביס (הנקרא "עשב" או "גאנג'ה") קדוש. הם מגנים שימוש במריחואנה לשם ההנאה, ומעשנים לצורך התקרבות לאלוהים, למטרות רפואיות ועל מנת להתחבר לתת מודע בשילוב מדיטציה. באמונתם מוזכר קבר שלמה שהיה מוקף בצמח זה.
ראסטות.
הראסטות (הנקראות גם "דרדלוקס") הן קווצות שיער המאוחדות יחד על ידי קשרים והן נוצרות על ידי הימנעות מסירוק השיער. לפי נזירות זו אסור להסתרק או להסתפר, ולאחר תקופה ממושכת של שמירה על חוקים אלה נוצרות הראסטות. הראסטות מסמלות את הנזירות ואת השורשים של הראסטה, וכן את החזרה למקור ולטבעיות. הן אף משולות לכתר או לרעמת אריה, חיה בעלת זיקה דתית. כמו כן ישנם פירושים לכך שהראסטות הן סימבוליקה לשלשלאות, שהאדם (ובפרט השחור) לא חופשי. בעלי הראסטות שואבים את השראתם משמשון הגיבור, וסבורים שכוחם טמון במחלפות השיער שלהם.
דיבור.
שפת הראסטות היא ג'מייקנית (פטואה) עם שינויים. הפטואה התפתחה במקור כדרך לצחוק על האנגלית של הסוחרים הלבנים של העבדים וכן כדי שהעבדים יוכלו לדבר בינם לבין עצמם מבלי שהסוחרים הלבנים של העבדים יבינו.
הראסטות מחליפים ברוב המילים את האות U ב-I כדי להראות שאין כזאת הפרדה בין "אני" ל"אתה", אני ואתה זה בעצם אותו דבר, אותה רוח, אותו כוח חיים, ולכן ראסטות גם במקום we, you, us וכדומה אומרים I and I, כלומר אני ואני, כדי להראות את האחדות.
ראסטות משתמשים בביטוי זה גם במקום I, me כדי להראות את השלמות עם ג'ה, I אחד מסמל את האדם וה-I השני מסמל את ג'ה, שהוא בעצם תמיד נמצא איתנו בכל אדם ואדם.
ראסטות רואים בחברה המודרנית דבר מלא רוע אשר חייבים לשנותו ולהחדיר אליו צדק ושלום, הם קוראים לחברה הזו "באבילון" (שמשמעותה "בבל" - עיר אשר מסמלת את גלות בבל של בני ישראל אחרי חורבן בית ראשון). המילה באבילון משמשת גם כדי לתאר דברים מושחתים ורעים באופן כללי, הנובעים ממצב של 'גלות' תודעתית. בהרבה שירי רגאיי חוזר המוטיב של המצאות בבבל ובשאיפה לחזור לציון, לשורשים, למקורות.
זרמים בראסטפארי.
בראסטה שלושה זרמים ומנהגים הנקראים "בתים" (Houses):
כף צפרדע (סדרה)
הפליטה האפגנית
הפליטה האפגאנית
מרטי פרידמן
מרטי פרידמן (באנגלית: Marty Friedman) הוא גיטריסט אמריקני ממוצא יהודי, אחד מאמני הרוק אינסטרומנטלי המוערכים בעולם. התפרסם בעיקר כגיטריסט להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'. הוא ידוע ביכולת האלתור שלו ובשילוב אווירת מוזיקה אסיאתית בסגנונות מוזיקה מערביים כדוגמת מטאל נאו-קלאסי, ת'ראש מטאל ומאוחר יותר גם רוק מתקדם. בנוסף, הוא נגן ארפג'ו מהיר בעזרת טכניקת מפרט מיוחדת, וגם בזכות נגינתו המלודית בעלת ויברטו נרחב.
ביוגרפיה.
מרטי פרידמן נולד ב-8 בדצמבר 1962, בוושינגטון, ארצות הברית. הוא נכנס לתחום הרוק האינסטרומנטלי בהשפעת להקות כדוגמת ראמונס, בלאק סבאת', קיס (בשנותיה הראשונות), והגיטריסט פרנק מרינו. לאחר שלמד את רזי הנגינה בגיטרה חשמלית בעצמו וללא כל עזרה, החל לנגן במספר להקות שונות במהלך הקריירה שלו כדוגמת "ויקסן", "הוואי" והבולטת ביניהן קקופוני.
את להקת הספיד מטאל/שרדינג קקופוני הקים פרידמן יחד עם ג'ייסון בקר בשנת 1986. הצמד שילב מספר אלמנטים של מטאל נאו-קלאסי לנגינתם. לאחר הצלחה מסוימת ההרכב התפרק בשנת 1989 כאשר פרידמן פנה לקריירת סולו במהלכה הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Dragon's Kiss". בתחילת 1990 הצטרף פרידמן אל מגאדת'. עם פרידמן כגיטריסט, הוציאה מגאדת' מספר אלבומי זהב ופלטינה. אולם, במקביל להצלחה הגוברת הואשמה הלהקה על ידי מעריציה הוותיקים בכך שזנחה את סגנון הת'ראש שהביא לה את התהילה הראשונית למען צליל מלודי יותר. בשנת 1999, לאחר חילוקי דעות בין פרידמן לדייב מאסטיין בנוגע לעתיד המוזיקלי של הלהקה החליט פרידמן לעזוב את מגאדת'.
בשנים האחרונות פרידמן חי ופועל בטוקיו, יפן, אך מעביר סדנאות ושיעורי נגינה באסיה, אירופה ובאמריקה, כותב טורים בכתבי עת בנושא מוזיקה ביפן ועובד עם מוזיקאים יפנים מוערכים רבים. פרידמן דובר יפנית באופן שוטף והתארח לא מעט בתוכניות אירוח ביפן העוסקות ברוק כבד.
ב-22 באוגוסט 2007 יצא אלבום CD ביפן בשם "Exhibit A: live in Europe" והוקלטה הופעה חיה אותה ביצע מרטי ביפן, בשם "Exhibit: B live in Tokyo" אותה ביצע מרטי ביפן, אם כי רשימת השירים שונה. חלק מן השירים באלבום ה-CD הוקלטו בהופעה בישראל . ההרכב שלו בהופעה כלל את ג'רמי קולסון על התופים, רון ג'רזומבק על גיטרה מלווה, וכריס קטרו על גיטרה בס.
פרידמן נכלל ברשימת מאה הגיטריסטים הטובים ביותר במטאל שפרסם המגזין "Guitar World" בשנת 2004, ביחד עם חברו ללהקה, דייב מאסטיין .
ב-12 במרץ 2008 יצא ביפן אלבום הסולו השביעי של פרידמן, "Future Addict", הכולל בין היתר גרסאות חדשות לשירים ישנים של הגיטריסט. ב-20 במאי 2009 יצא אלבומו השמיני, "Tokyo Jukebox", שכולל גרסאות כיסוי לשירי J-Pop.
הופעות בישראל.