לאחר שסיים את לימודיו, המספר חוזר לבית משפחתו שבאזור הכפרי. הפוגה במחלתו של אביו מעודדת את אמו של המספר, והיא מתכננת לחגוג את סיום לימודיו - אך תכנוניה מתבטלים לאחר שהגיעה אליהם הבשורה על מחלתו של הקיסר מייג'י. אביו של המספר חוזר למיטת חולייו ומצבו הולך ומידרדר. לאחר מותו של הקיסר, אמו של המספר מבקשת מהמספר למצוא לעצמו פרנסה כדי לעודד את אביו, ומעודדת אותו לכתוב לסנסיי ולבקש ממנו המלצה. אמנם המספר לא מצפה לעזרה מצדו של סנסיי, אך הוא מתאכזב לאחר שהוא רואה שלא מגיע ממנו מכתב תגובה. המשפחה מזועזעת לאחר שמגיעה אליה הידיעה על התאבדותו של הגנרל נוגי, שרצה ללוות את אדונו בדרכו האחרונה.
זמן קצר לאחר מכן, כאשר משפחתו של המספר והוא עצמו בחדרו של אביו, שנמצא על ערש דווי, מגיע אל המספר מברק מסנסיי, שמבקש ממנו שיבוא לבקר אותו בטוקיו. המספר לא מוכן לעזוב את מיטת חוליו של אביו, ושולח לסנסיי מברק ומכתב כדי להסביר מדוע הוא אינו מגיע. ימים ספורים לאחר מכן, מגיע אל המספר מכתב עבה; השורה האחרונה - "כשיגיע אליך המכתב, ככל הנראה כבר לא אהיה בחיים" - תופסת את עינו של המספר בזמן שהוא מדפדף במכתב. מזועזע, הוא רץ אל תחנת הרכבת, ועולה על הרכבת הראשונה לטוקיו; במהלך הנסיעה, הוא קורא את המכתב מתחילתו ועד סופו.
חלק שלישי - "מכתבו של סנסיי".
חלק זה הוא המכתב ששלח סנסיי, ולכן הוא נכתב מנקודת מבטו. בתחילת המכתב הוא מתנצל בפני המספר ומסביר מדוע הוא לא ענה למכתב ששלח לו; בשאר המכתב, הוא מקיים את הבטחתו ומספר את תולדות חייו.
סנסיי נולד באזור הכפר; הוריו נפטרו ממחלה כשהיה נער, והורישו לו סכום כסף גדול. דודו של סנסיי מעודד אותו ללמוד בטוקיו, וסנסיי מסכים לכך שינהל עבורו את כספו. באחת הפעמים בהן סנסיי חוזר לבית הוריו, דודו מציע לו להתחתן וכך להמשיך את שושלת היוחסין שלו. סנסיי מסרב, אך הדוד ממשיך להפעיל עליו לחץ על מנת שיינשא. לאחר שסנסיי מבין שדודו ניצל את הכסף שהורישו לו הוריו כדי לנסות להפיק ממנו רווחים (וכך בזבז את רובו), הוא מוכר את ביתו, לוקח עמו את כל רכושו ומנתק את הקשר עם משפחתו. האופן שבו דודו השתמש באמון שנתן בו סנסיי גרם לו להיות ציני בהמשך חייו, ולייחס את פעולותיהם של בני האדם לאנוכיות ולרצון להפיק מהן תועלת עבור עצמם.
כעת, משנמצא בידיו רק סכום כסף מועט, מחליט סנסיי לעבור לגור במקום בו יצטרך לשלם שכר דירה נמוך יותר. בעל חנות מפנה אותו לאלמנה שמחפשת שותף לדירה; לאחר היכרות קצרה, סנסיי עובר לגור בבית, בו היא חיה עם בתה ומשרתת. הוא מתאהב בבתה של בעלת הבית ממבט ראשון, אך חוסר האמון שלו בבני האדם בעקבות הרמייה של דודו לא מאפשר לו ליצור איתה קשר קרוב או לבקש מבעלת הבית את ידה, והוא פוחד מכך שהיא ואמה מנצלות אותו כפי שעשה דודו.
סנסיי מקבל מכתב מחבר, K, בנם של כוהנים בודהיסטיים שנשלח לאימוץ; בשונה מרצונם של הוריו המאמצים, הוא משקיע את זמנו בלימודי פילוסופיה ודת, ולא רפואה. שלוש שנים לאחר תחילתם של לימודיו הוא מודה בפניהם שרימה אותם, ובתגובה הם מתכחשים לו. סנסיי, שרוצה לעזור לחברו, מזמין אותו לגור אצלו. לאחר שהוא משכנע אותו ואת בעלת הבית, K עובר לגור בביתם. עם הזמן, K נעשה חברותי יותר, ומפתח קשר קרוב עם בתה של בעלת הבית; רגשותיו של סנסיי בקשר לכך מעורבים, מכיוון שהוא חושש ש-K יתאהב בה גם הוא. הוא רוצה מאוד להסביר ל-K כיצד הוא מרגיש, אך אינו מסוגל לעשות זאת.
הסתיו מגיע, ושנת לימודים חדשה מתחילה. באחד הימים, סנסיי חוזר לביתו, ולחרדתו רואה את K ואת בתה של בעלת הבית משוחחים בחדרו; הם מפסיקים את שיחתם מיד לאחר שהוא נכנס. לבו של סנסיי מתמלא בחשש; הוא שוקל לבקש מבעלת הבית את ידה של בתה, אך בסופו של דבר לא עושה זאת, מהחשש ש-K הקדים אותו. כש-K מתוודה בפניו על אהבתו לבתה של בעלת הבית, סנסיי אינו מצליח לענות לו.
בימים הבאים, סנסיי מתענה בשל חוסר יכולתו להתוודות גם הוא בפני K, אך הוא מבין בשלב מסוים שרק הוא יודע על אהבתו של K. K, שנקרע בין הערכים הסגפניים בהם הוא מאמין לבין רגשותיו, שואל לעצתו של חברו; סנסיי, שמצא את נקודת התורפה שלו, עונה לו בדברים ש-K עצמו אמר לו לפני שנים, ובהם תיאר את חשיבותם של המשמעת העצמית והעול שהאדם לוקח על עצמו. K, שנפגע מדבריו של סנסיי, מבקש ממנו לא לדבר עוד על הנושא ומתעטף בשתיקה. סנסיי מעמיד פני חולה כדי להבטיח לעצמו זמן שבו יוכל לדבר ביחידות עם בעלת הבית, ולאחר שווידא ש-K לא הקדימו, ביקש מבעלת הבית את ידה של בתה. היא נותנת את הסכמתה, ומדברת על כך עם בתה עוד באותו היום. כל אותו הזמן, K לא מודע כלל למתרחש. סנסיי חש ייסורי מצפון בגלל הבגידה בחברו, אך לא מדבר איתו על הנושא. לאחר שבעלת הבית גוערת בו על שלא סיפר ל-K על אירוסיו, סנסיי מחליט לעשות זאת בבוקר שלמחרת - אבל לא מספיק, שכן באותו הלילה K תולה את עצמו, ומשאיר אחריו פתק שבו, להקלתו של סנסיי, הוא לא מזכיר את בגידתו בו.
סנסיי אכול-האשמה נישא לבתה של בעלת הבית חצי שנה לאחר שסיים את לימודיו, ומקפיד לבקר כל חודש בקברו של חברו. כעת, משאיבד את האמון באנושות ובעצמו, הוא מסתגר בפני העולם וחי בבטלה; אשתו חשה שהוא מוטרד, אבל הוא מעולם לא מסביר לה מדוע. עם הזמן הוא מרגיש אמפתיה כלפי K, ומבין שהוא התאבד בעיקר בגלל בדידותו והאכזבה שחש מעצמו. רצונו של סנסיי ללכת בעקבותיו של K הולך ומתחזק. לאחר מותו של הקיסר, עם סיומה של תקופת מייג'י, הוא מרגיש שאין לו עוד מקום בעולם, ומאבד את עצמו לדעת. בקשתו האחרונה מהמספר היא שלא יגלה לאשתו את סודו.
תור מזרחי
תור מזרחי (שם מדעי: "Streptopelia orientalis"; מילולית: "Streptopelia" - "מחרוזת צוואר" או "קולר"; "orintalis" - מזרחי) הוא מין של עוף מהסוג תור שבמשפחת היוניים.
סימני זיהוי.
סימן הזיהוי החשוב ביותר שלו הוא דגם של שילוב הנוצות אחת על השנייה באזור השכמה ובאזור הכנף-סוככות. גבולות הנוצות מטושטשים ומרכזן כהה.
פסי כנף בהירים בולטים יותר בקצות הסוככות הגדולות והבינוניות. העור החשוף מסביב לעין מצומצם, ודגם הפסים בצידי הצוואר בולט פחות.
גדול מתור מצוי וכבד ממנו, אך דומה לו מאוד. דומה בצורתו יותר ליונה מאשר לתור - הגוף מלא, החזה כבד. באופן כללי כהה מהתור המצוי, במיוחד בגב ובחזה.
התור הוא עוף נפוץ שאיננו בסכנה בטבע.
בית גידול.
בית גידולו של התור כולל מגוון רחב של אזורי מחיה, מחורשות צפונית קרות ועד חורש טרופי. מגובה פני הים ועד לרום של 4,000 מטר בנפאל.
חורבת מדרסה
חורבת מדרסה הוא אתר ארכאולוגי קטן הנמצא בקצה שכונת גבעת רם בכרמיאל ממערב לחורבת כברה. החורבה כוללת בתוכה כ-56 מערות ובורות מים תת-קרקעיים. בחורבה התגלו מחילות מסתור שנחפרו בתקופת מרד בר כוכבא.
במחקר על אתרים נוצריים באזור כרמיאל נחשבה חורבת מדרסה כאחד מכמה מנזרים כפריים שנבנו סביב אתר מרכזי ששכן בחירבת בתה.
ממצאים.
בשנת 2014 נערכו חפירות וליד החורבה נחשף כבשן סיד בן ימינו.
בצפון המבנה התגלו שרידים קטנים של רצפת אבנים, הניגשת אל הקיר הצפוני של המבנה. במבנה התגלתה כמות קטנה של שברי כלי חרס, וביניהם קערות וקנקנים. בריבוע הדרומי של החפירה התגלה משטח סלע, ובו נחשפו כמה תעלות חצובות וסימני חציבה. על משטח הסלע ובקצהו נתגלו הרבה שברי כלי חרס, הכוללים בעיקר קנקנים, סירי בישול וקערות. בחפירה התגלו קנקנים שיוצרו בבית היוצר בחירבת בתה, הנמצאת קילומטרים אחדים מהאתר בנוסף נחשף מבנה, ובו נחשפו רעפים ונתגלו גם שברי חלון מלבני, המלמדים שהמבנה היה מקורה או שהייתה בו קומה שנייה  וגם על קיומה של כנסייה סמוכה. המבנה שנחשף באתר הוא חלק ממנזר, שנפגע בחלקו המערבי. בזכות הממצא, לרבות הרעפים, ואריחי השיש נראה שהמבנה שימש למגורים.
בחודשים ינואר ופברואר 2014 נערכה חפירת הצלה, מטעם רשות העתיקות, לקראת הרחבת השכונה. בחודש מאי 2015 נערכה חפירת הצלה נוספת לאחר שנפגעו שרידים עתיקים בהצבת עמוד חשמל. בגלל הפגיעה באתר נוצר חתך, ובו נמצאו שרידי קירות המושתתים על הסלע.
מעל החתך נפתחו 2 ריבועי חפירה, ושם נחשפו שלושה בורות מים, שרידי מתקנים, גת, קיר המגביל את האתר ממזרח, שרידי מבנים, שרידי עמודים, אבני פסיפס לבנות ולוחות אבן, רובם מגיר והשאר משיש.
הר חזון
הר חזון הוא הר בולט ברכס במרכז הגליל התחתון בגובה 584 מטר.
מבנה.
הר חזון בנוי בעיקר מסלעי חוואר, המבנה הגאולוגי של הר חזון ניכר בשכבות הנראות בו מן הכביש העולה למושב חזון. בפסגה של ההר יש שכבת דולומיט. על פסגת ההר
גדל חורש ים תיכוני.
מיקום.
ההר הוא חלק מרכס ההרים הרי שגורת שנמצאים בגליל התחתון.
הכביש אל ההר נמצא ממערב לכביש אלמע'אר, במדרונו הצפוני-מערבי של ההר נימצא מושב חזון. ומשם בדרך עפר המגיעה עד לפסגת הר חזון.
היסטוריה.
בפסגת ההר נמצא מבצר שבנה יוסף בן מתתיהו בגליל בתחילת המרד הגדול נגד הרומאים. המבצר ממוקם בנקודה אסטרטגית ויש ממנו תצפית רחבה על הסביבה.
עפרוני פסגות
עפרוני פסגות (שם מדעי: "Melanocorypha bimaculata") הוא מין של עוף ממשפחת העפרוניים שבסדרה ציפור שיר אשר חי באזורי רמת הגולן ונדירה באזור הערבה. הוא חולף בישראל בעונות הנדידה, בעיקר באביב ובחורף.
תיאור הציפור.
עפרוני הפסגות דומה לעפרוני ענק אך נבדל מעט בגודלו. אורך גופו 16–18 ס"מ, מקורו גדול, עבה וכבד, ראשו עם פס גבה לבן ורחב, פס עין כהה ופס כהה נוסף מתחת לעין, ולחלקים העליונים שולי נוצות בהירים יותר. צבע תת-הכנף חום אפרפר והזנב קצר וקצהו לבן. בצידי החזה ישנם כתמים כהים. החלקים העליונים חומים ומפוספסים והחלקים התחתונים אפרפרים לבנים.
מזון.