לפי שיטת הרמב"ם לשכת הגזית מוקמה בפינה הצפון מזרחית של העזרה (תרשים), בין לשכת פרהדרין לחומת העזרה המזרחית שמעברה הייתה לשכת המצורעים. הלשכה נבנתה כך שחלקה הדרומי היה בקודש, בעזרה, בעוד שחלקה הצפוני היה בחול, בחיל. לפי שיטת תוספות ר"י הלבן הייתה הלשכה בפינה הצפון מערבית של העזרה.
צפון דרום
בגמרא במסכת יומא נאמר לגבי מיקום הלשכות בעזרה מכאן יוצא שלשכת הגזית נמצאת בצפון העזרה, אולם במסכת מידות, באותו נושא בדיוק נאמר ככל הנראה זו אינה טעות דפוס אלא מחלוקת בין הגרסאות. הרמב"ם, ובעקבותיו רוב המפרשים והפוסקים, פסק את גרסת הגמרא ביומא. אולם יש בין אחרוני זמננו שפסקו את גרסת המשנה במידות.
תפקיד.
בלשכת הגזית ישבה הסנהדרין הגדולה בצידה המערבי, בחול, בצורת חצי גורן ושם דנה ועסקה בענייני ההלכה. בידי סנהדרין זו הייתה נתונה סמכות השיפוט הגדולה ביותר שניתנה לחכמי ישראל, כגון שפיטת שבט שלם, משפט נביא שקר, כהן גדול ועוד. ריה"ל כותב בספר הכוזרי, מאמר שלישי, שעצם ישיבת החכמים ב"מקום אשר יבחר ה'" נותן להם סיוע אלוהי ותוקף נוסף לפסיקותיהם. גם הר"ן אומר בספרו דרשות הר"ן, (דרוש אחד עשר) שהישיבה במקדש מוסיפה סמכות לחכמים ומביא שם את הגמרא "כיון דחזו (ראו) דנפישי (מתרבים) רוצחים ... אמרו, נגלה מארעין (ממקומנו) ונקים בן 'ועשית על פי הדבר אשר יגידו לך מן המקום ההוא', מלמד שהמקום גורם".
בנוסף לתפקידה כמקום מושב הסנהדרין, בלשכה גם התקיימו פייסות (גורלות) הכהנים בצידה המזרחי, בקודש: הכהנים עמדו במעגל והכהן הממונה הֵפִיס ביניהם מי יזכה בעבודות המקדש. בלשכה גם אמרו הכהנים את קריאת שמע, עשרת הדיברות וברכות נוספות בבוקר.
מלבד לשכת הגזית היו עוד שני בתי דין בהר הבית, על פתח הר הבית ועל פתח העזרה.
סנהדרין קטנה
הסנהדרין הגדולה
ויסוצקי
ענבי זעם
ענבי זעם (באנגלית: The Grapes of Wrath) הוא רומן שנכתב על ידי ג'ון סטיינבק ויצא לאור בשנת 1939. הרומן זכה בפרס פוליצר בשנת 1940, הוזכר במידה ניכרת כאשר זכה סטיינבק בפרס נובל לספרות ב-1962, ונקרא רבות בבתי ספר תיכוניים בארצות הברית ובמכללות ספרות. ב-1940 הופק סרט על בסיס הספר.
הספר מלווה את סיפורה של משפחת ג'ואד שנעקרת מביתה ואדמתה בזמן השפל הכלכלי הגדול, וכמו מאות אלפי משפחות אחרות, מהגרת לקליפורניה בתקווה לעתיד טוב יותר. בדרכה היא מגלה שגם בארץ עשירה אין גבול לניצול, לעוני ולרעב.
הספר יצא לאור בעברית לראשונה בשנת 1941. "ענבי זעם" נכלל ברשימת 20 הספרים החשובים שנכתבו במאה ה-20 על ידי הוצאת הספרים ספרי פינגווין. שם הספר הוא הרמז לשורה מתוך מזמור הקרב על הרפובליקה.
עלילת הספר.
"ענבי זעם" הוא סיפור השפל הכלכלי הגדול בארצות הברית בשנות ה-30 של המאה ה-20, ובעיקר שברונן של משפחות החקלאים האריסים, שעיבדו במשך דורות אדמה שלא הייתה קניינם, בנו עליה את בתיהם, גידלו ומכרו יבולים ושילמו לבעלי הקרקע את חלקם, שנה אחר שנה. במשך השנים האריסים מכרו או שעבדו קרקעות רבות לבנקים כדי לעמוד בתשלומים, וכאשר הגיע השפל, הבנקים הרוויחו פחות, ובנוסף בצורת קשה ("קערת האבק") גזרה סופית את גורל האדמות, והאריסים שעיבדו אותן. הבנקים שלחו צווי פינוי והריסה למתיישבים, טרקטורים באו והרסו את בתיהם וחרשו את שדותיהם, ומשפחות שלמות, לפעמים שלושה וארבעה דורות בכפיפה אחת, יצאו במכוניות רעועות, עמוסות מעבר לקיבולתן, לחפש את מזלן בקליפורניה, שאותה דימו בעיני רוחם לארץ העושר וההזדמנויות.
באמצעות סיפורם של גיבורי הספר, משפחת ג'ואד, נפרש לפני הקורא סיפורן של רבבות משפחות דומות. סבא וסבתא ג'ואד, זקנים וחולים, מתקשים להבין את הגורל המגרש אותם מן האדמה שכבשו במאמצים, בגבורה ובהקרבה. אבא ואמא ג'ואד משתדלים להתמודד עם מצב בלתי מובן אך בלתי נמנע, לשמור את המשפחה מאוחדת ולהתקיים בכל מחיר.
טום ג'ואד, הבן השני, משתחרר מן הכלא (שם ישב על חלקו בקטטה, שיריבו נהרג בה) ערב צאתם לדרך הארוכה מאוקלהומה לקליפורניה. תנאי שחרורו אוסרים עליו לצאת מן המדינה, והוא נאלץ לעבור את הגבול המדיני בסתר, כדי לא להיפרד ממשפחתו. עם משפחת ג'ואד נמנים גם הבן הבכור, נוח, בחור מוזר, שונה ומרוחק, אל, מתבגר בן 16, שעיקר תשומת לבו בספר היא לשלום המכונית מצד אחד ולבנות מצד שני. הוא מקשיב לטום, אך גם מחפש את דרכו. חבצלת-השרון ובעלה הטרי קוני, זוג צעיר המצפה לילד, ושני הילדים, רותי בת השתים-עשרה ווינפילד בן העשר.
לחבורה הזאת מצרפים ההורים שני נוסעים נוספים, במופת של אנושיות פשוטה וניסיון לשמור על הקודים של ערבות הדדית וחמלה בעולם שמתפורר מול עיניהם: אלו הם הדוד ג'ון, ומטיף לשעבר - ג'ים קייסי, שאיבד את עדתו ואת אמונתו ובכל זאת סבור שיוכל לתרום מניסיונו כאשר המוני אדם נודדים בחוסר כל בדרכים.
נדודיה של משפחת ג'ואד ממחנה פליטים אחד לאחר, מכמה ימי עבודת פרך וניצול מחפיר במטע פירות לכמה ימים אחרים של עבודה קשה ונצלנית בשדה כותנה, בניסיון נואש לקיים את נפשם, להרוויח די לקניית מזון ודלק להמשך הדרך, בתקווה המתמדת להתיישב בצורה קבועה ומכובדת בקליפורניה - ארץ החלומות - כל אלה משובצים בין פרקי תיאור כלליים של המתרחש באמריקה בשנים האלה. כפסיפס ענקי מוצגת אמריקה הגדולה, על כבישיה, תחנות הדלק, הפונדקים, המוסכים וחנויות הכל-בו שבדרכיה הכפריות, השדות, המרחבים שאין להם קץ והמדבר הנורא, מדבר המוות, הניצב כמכשול בלתי עביר לכאורה בדרך לקליפורניה. ובתוך כל אלה המוני הנוודים, אנשים פשוטים, קשי יום, שגורשו מבתיהם ואיש אינו דואג להם ואינו מצפה להם אלא כדי להפיק מהם כמה ימי עבודה במינימום השכר האפשרי, שגם אותו אפשר לקצץ בחצי, כי הרי תמיד יבואו אנשים נואשים חדשים, שיסכימו לעבוד גם בחצי שכר הרעב כדי שילדיהם לא יגוועו ברעב לנגד עיניהם.
נקודת אור יחידה ביחס השלטונות לעקורים הוא המחנה הממשלתי, הפדרלי, שבניגוד למחנות המדינה השונים מנסה לקיים רמה מסוימת של הגינות, יחס אנושי, ניקיון וכבוד אדם. הנהלת המחנה מונעת ממשטרת המדינה לבוא בשעריו ולהתעלל בדיירים, משתדלת לעזור להם ככל האפשר, ומציגה מופת של אנושיות באוקיינוס של אכזריות, אדישות ואטימות.
קלתית
קלתית היא מאפה מבצק המשמש כבסיס למלית במגוון של מאכלים.
סוגים.
המאפיינים העיקריים של קלתיות הן:
הכנה.
בצק פריך.
התערובת הבסיסית לבצק הקלתית עשויה קמח מעורב עם שומן מוצק כחמאה או שורטנינג , כשיחס הכמויות בין הקמח לשומן קובע את תכונות הקלתית. לתערובת הבסיסית ניתן להוסיף סוכר או מלח בישול, ביצה (נפוץ מאוד ב והאיטלקי) או מים (ב), אגוזים טחונים כקמח שקדים או אגוזי לוז טחונים.
בשלב הראשון נחתך השומן ומעורבב אל החומרים היבשים של התערובת עד לקבלת מרקם המזכיר חול רטוב (תערובת זו נקראת בצק סאבלה ). לאחר מכן מתווספים החומרים הרטובים (אם יש) והתערובת מעורבבת ונילושה (כיום מקובל באמצעות מעבד מזון) לישה קלה, תוך הימנעות מעיבוד יתר. הבצק שנוצר מקורר מחדש לקבלת מרקם מוצק (הנובע מקירור מרכיב השומן שבתוכו), לאחר מכן מרודד לעובי הרצוי, ומהודק לתבנית.
אפייה עיוורת.
בחלק מהמתכונים, עוברת הקלתית "אפייה עיוורת" לפני המילוי - אפייה חלקית שנועדה לייבש את הבצק לפני הצגת נוזלים נוספים, ולהבטיח זמן אפייה מספיק לבצק במקרה של מלית שדורשת זמן אפייה קצר מדי.
בעת אפיה ללא מלית הבצק עשוי להתעוות - כי בצק פריך מתכווץ באפייה וכן בגלל כיסי אוויר. כיסי אוויר בבסיס גורמים להתנפחויות של תחתית הקלתית ויפריעו למלית, התכווצות פוגעת בגובה דפנות הקלתית ובמראה הכללי של המאפה.
על מנת למנוע את ההתעוותות של הבצק נהוג לחורר את בסיס הקלתית עם מזלג לאחר ההידוק לתבנית, תהליך המאפשר לאוויר להשתחרר ועל ידי כך למנוע את ההתנפחויות בבצק. באפיה עיוורת מקובל גם להניח משקולות על הבצק (מעל נייר אפיה או נייר כסף). ניתן להשיג משקולות ייעודיות לכך, אך ניתן גם להשתמש בקטניות או באורז לא מבושלים.
בצק עלים.
ניתן להכין קלתית בדרך פשוטה של רידוד בצק עלים, חיתוכו לצורת התבנית והידוקו אליה. עם זאת, מכיוון שקל לשלוט בתפיחה של בצק עלים, בצק זה יעיל במיוחד להכנת קלתית ללא שימוש בתבנית. התוצאה מושגת על ידי חיתוך הבצק לצורת הקלתית המבוקשת. לאחר מכן, חיתוך של השכבה העליונה בלבד של הבצק על מנת להפרידה ממרכז הקלתית, וחירור של שטח מרכז הקלתית. כתוצאה מכך, בזמן האפייה לא יתפח מרכז הקלתית אך הדפנות יתפחו ותתקבל צורת הקלתית, כשחיתוך השכבה העליונה מונע את "משיכתה" על ידי הדפנות התופחים ויצירת צורת חרוט הפוך. קלתית מבצק עלים לא עוברת אפייה עיוורת.
בצק פירורים.
קלתית פירורים מכינים מעוגיות טחונות מעורבות בשומן. את התערובת מהדקים לתחתית ולדפנות תבנית. על אף שלעיתים קלתית פירורים עוברת אפייה על מנת לייצב אותה, תכונתה הבולטת היא שהקלתית ראויה למאכל גם ללא אפייה.
שימושים.
קלתיות משמשות כבסיס למאפים רבים כטארטים, מאפי פאי, קישים, עוגות ועוד. הקלתיות השונות יכולות לשמש לכל מטרה שהיא, אולם בשל תכונותיהן השונות ישנם שימושים נפוצים במיוחד לפי סוג המלית:
ברוך קאושנסקי
סידור אדמו&quot;ר הזקן
סידור הרב (שם נוסף: סידור רבינו הזקן) הוא נוסח סידור המכיל את נוסח התפילה ומנהגיה של חב"ד, את נוסח זה ערך האדמו"ר הראשון של חסידות חב"ד, רבי שניאור זלמן מלאדי (רש"ז), שסידר את נוסחו על פי "נוסח האריז"ל" באופן שיתאים לכוונות האר"י.
בחיי המחבר הודפסו שלוש מהדורות.
רקע.