בשנת 2017, פלאמר השתתף בסרטו של אורן מוברמן, "ארוחת הערב", לצד ריצ'רד גיר, סטיב קוגן ולורה ליני. הסרט יצא לאקרנים ב-5 במאי 2017 וזכה לביקורות מעורבות. הוא שיחק את היורש החטוף ג'ון פול גטי השלישי במותחן הפשע של רידלי סקוט "כל הכסף שבעולם", לצד מישל ויליאמס, כריסטופר פלאמר (אין קשר משפחתי) ומארק וולברג. הסרט יצא לאקרנים ב-25 בדצמבר 2017 וזכה לביקורות חיוביות. באותה שנה, פלאמר שיחק בסרט "להישען על פיט". הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בוונציה שם זכתה הופעתו לשבחי המבקרים. הוא זכה בפרס מרצ'לו מסטרויאני לשחקן המצטיין הטוב ביותר.
בשנת 2018, פלאמר כיכב בדרמה "Dark Was the Night" של ג'ושוע לאונרד, לצד מריסה טומיי וטימותי אוליפנט. הוא הופיע גם במותחן המתח "רוצח קלוהבהיץ" של דאנקן סקיילס עם דילן מקדרמוט וסמנתה מתיס.
בשנת 2021 לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה הגברת הראשונה.
חיים אישיים.
פלאמר חי בניו יורק והוא צמחוני. לפני שעבר לקריירת משחק במשרה מלאה, פלאמר שקל להיות מנהל כללי של קבוצת כדורגל בשל התשוקה שלו לספורט. הוא מעריץ גדול של אטלנטה פלקונס.
דמעות מלאכותיות
צ'ארלי רואו
צ'ארלס ג'ון רואו (באנגלית: Charles John Rowe; נולד ב-23 באפריל 1996) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. בין תפקידיו הקולנועיים נמנים טומי הצעיר בסרט "לעולם אל תתן לי ללכת", ג'יימס בסרט הקולנוע "סירה שהתנדנדה", בילי קוסטה ב"מצפן הזהב", וליאו רוט בסדרת הדרמה הקומית הרפואית בהפקת ערוץ פוקס, רד בנד סוסייטי לצד אוקטביה ספנסר ודייב אנאבל.
ביוגרפיה.
רואו נולד באיסלינגטון, לונדון, וגדל עם אחותו בקרוץ 'אנד. הוא למד בבית הספר היסודי "סנט מייקל" בהייגייט. אמו שרה היא מורה לדרמה ואביו כריס רואו הוא שחקן וסופר. דודתו היא השחקנית האנגלייה קלייר פרייס, המוכרת מסדרת הטלוויזיה הדרמה "Rebus".
קריירה.
הופעתו הראשונה הייתה בסרט הרפתקאות הפנטזיה "מצפן הזהב". בנעוריו שיחק גם בסרט, "ארץ לעולם-לא".
רואו היה בין המועמדים המובילים לתפקיד ספיידרמן בסרט והתמודד מול אסא באטרפילד, צ'ארלי פלאמר וטום הולנד, אך הוא, באטרפילד ופלאמר הפסידו בסופו של דבר את התפקיד להולנד.
חיים אישיים.
רואו מתגורר בהארינגיי ולומד לימודי תיאטרון, ספרות אנגלית, מוזיקה וצילום. הוא מתגורר בהאקניי עם חברתו.
מגפת הקורונה בעיר ניו יורק
הנדבק הראשון של מגפת הקורונה בעיר ניו יורק אומת במרץ 2020 והייתה חלק ממגפת הקורונה בארצות הברית.
היסטוריה.
הנדבק הראשון של מגפת הקורונה בעיר ניו יורק אומת במרץ 2020 באישה שהגיעה מאיראן, מדינה שכבר נפגעה באותה תקופה מהמגפה. כמעט חודש לאחר מכן, הייתה ניו יורק למטרופולין שנפגע הכי קשה בארצות הברית. בחודש אפריל כבר היו בעיר מקרי קורונה מאומתים רבים יותר מאשר בסין, בריטניה או איראן, ובמאי היו מקרים רבים יותר מכל מדינה אחרת מחוץ לארצות הברית.
ב־20 במרץ הוציאה לשכת המושל צו לסגירת עסקים לא חיוניים, והייתה הפחתה בתדירות התחבורה הציבורית. מאות אלפי תושבי ניו יורק הפכו למחוסרי עבודה, עם הכנסות מיסים אבודות, המוערכות בהיקף של מיליארדים. מערכת האבטלה בעיר קרסה בעקבות זינוק בתביעות, וראש העיר ביל דה בלאזיו דרש סיוע פדרלי כדי לשמור על שירותים בסיסיים.
ניו יורק נכנסה לסגר בן 78 יום. לאחריו, העיר נכנסה לשגרה בצל הנגיף. הוצגה תוכנית יציאה המורכבת מ-4 שלבים. שלב 1 של פתיחה מחודשת בעיר ניו יורק החל ב־8. ביוני. ב־22 ביוני עבר האזור לשלב 2 המושל קואומו הודיע בסוף יוני כי קניונים יצטרכו להתקין מערכות מיזוג סינון וירוסים לפני פתיחה מחדש. ב־6 ביולי העיר ניו יורק נכנסה לשלב 3, למעט ארוחות פנים. ב־20 ביולי נכנס האזור לשלב 4. ב־17 באוגוסט הודיעה קואומו שמכוני כושר ומרכזי כושר יוכלו להיפתח מחדש החל מה - 24 באוגוסט ולא יאוחר מ-2 בספטמבר. מכוני הכושר יידרשו להגביל את תכולתם ל-33%, להטיל חובת עטיית מסכות בכל עת ולשמור על מערכות אוורור תקינות. במסיבת עיתונאים שהתקיימה ב-9 בספטמבר, הודיע קואומו כי העיר ניו יורק תורשה לחדש את שירותי האוכל הפנימי בתפוקה של 25% ב-30 בספטמבר.
ב-6 באוקטובר הוצגה תוכנית "רמזור" בעיר. היא עודכנה בהמשך.
ב-15 במרץ נסגרו בתי הספר והתלמידים עברו ללמוד מרחוק. התלמידים שבו לבתי הספר ב-29 בספטמבר וב-1 באוקטובר. לאחר תקופה בה הלמידה באזורים השונים נקבעה לפי צבע האזור, ב-19 בנובמבר, ראש העיר הודיע על סגירת כל בתי הספר הציבוריים.
בדצמבר, בעקבות עלייה בתחלואה, המושל קואומו השיב את האיסור על מסעדות להושיב לקוחות בפנים. באמצע פברואר 2021 הותר למסעדות לשוב לערוך שולחנות בפנים, ברבע מהתפוסה המלאה. במרץ נפתחו התיאטראות ובתי הקולנוע עם מגבלות תפוסה. זאת כחלק מתוכנית ההקלות. בסוף אפריל הודיע ראש העיר ביל דה בלאזיו שהעיר תיפתח באופן מלא ב-1 ביולי. ביולי, למרות עליה, סירב להשיב חובת מסיכה במבנה סגור. בהמשך קידמו תו ירוק. החל ב-20 באוגוסט.
בשנת 2021, נפתחה חקירה פדרלית במסגרתה נבדק אם ממשלו של קואומו שינה נתונים שהופיעו בדו"ח על התמותה בבתי אבות בעיר.
המגפה המתמשכת היא האסון הקטלני ביותר, לפי מספר המתים, בהיסטוריה של העיר ניו יורק. מתו כמעט 55,400 איש עד שלהי אוגוסט 2021.
בניסיון לעודד התחסנות במנת דחף של חיסון נגד COVID-19, ראש העיר ביל דה בלזיו הודיע כי כל מי שיקבל בניו יורק את מנת הדחף, עד סוף 2021, יקבל לכיסו 100 דולר. קודם לכן, דה בלזיו הורה על חובת חיסון הן עבור עובדים במגזר הציבורי בעיר והן עבור עובדי המגזר הפרטי. במקביל, בעקבות התפרצות וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה, הודיע ראש העיר הנבחר של ניו יורק, אריק אדמס, על דחיית טקס ההשבעה שלו, שאמור היה להתקיים ב-1 בינואר. בסוף 2021 החלה עליה חדה בכמות הנדבקים. המספרים צנחו לאחר אמצע ינואר 2022. בפברואר היו הקלות. עד אמצע מרץ 2022 ניתנו כ-17 מיליון מנות חיסון בעיר.
ג'ו אלווין
ג'וזף מת'יו אלווין (באנגלית: Joseph Matthew Alwyn; נולד ב-21 בפברואר 1991) הוא שחקן אנגלי, המוכר מתפקידיו בסרטים "מצדיעים לך, בילי לין!", "המועדפת", "מרי, מלכת הסקוטים". ו-"הארייט".
בשנת 2021, זכה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום השנה" כחלק מהצוות של האלבום "Folklore", של בת זוגו, טיילור סוויפט.
ראשית חייו.
אלווין נולד בטונברידג' וולס, קנט, אנגליה. גדל בטופנל פארק ובקראוץ' אנד, צפון לונדון, אלווין הוא בן לאם פסיכותרפיסטית ואב במאי סרטים תיעודיים. הוא נינו של המלחין והמנצח ויליאם אלווין.
הוא התחנך בבית הספר בלונדון. אף על פי שהיה ילד "מופנם", הוא רצה תמיד להיות שחקן. הוא הפך לחבר בתיאטרון הנוער הלאומי בסוף שנות העשרה. במהלך לימודי ספרות אנגלית ודרמה באוניברסיטת בריסטול, שיחק בשתי הפקות סטודנטים בפסטיבל הפרינג' באדינבורו. לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2012, סיים תואר ראשון במשחק בבית הספר המלכותי לדרמה.
קריירה.
שבועיים לאחר סיום לימודיו, בתחילת שנת 2015, אלווין לוהק לתפקיד הראשי של דרמת המלחמה של אנג לי משנת 2016, "מצדיעים לך, בילי לין!".
בשנת 2017 הוא שיחק בתפקיד משנה בסרט הדרמה האנגלי "תחושה של סוף".
בשנת 2018, הוא הופיע בדרמה התקופתית עטורת הפרסים "המועדפת", ובנוסף שיחק בתפקידי משנה בסרטים כגון "מבצע פינאלה", "ילד מחוק", ו"מרי מלכת הסקוטים". הוא זכה בפרס טרופי שופארד לצד אליזבת דביקי בפסטיבל קאן באותה שנה.
בשנת 2019, הוא שיחק בדרמה הביוגרפית עטורת הפרסים "הארייט", המספר את סיפורה של הארייט טאבמן הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-10 בספטמבר. בדצמבר הופיע אלווין בתור בוב קראצ'יט במיני-סדרה בת שלושה חלקים "מזמור חג המולד".
בשנת 2021 שיחק בסרט מכתב אחרון ופרידה.
קליפים.
בשנת 2020 הוציאה הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט את אלבום האולפן השמיני שלה, "Folklore", במסגרתו השתתף אלווין (בשם העט "ויליאם באורי") בכתיבת שני השירים "Exile" (בהשתתפות בון איבר) ו-"Betty". במהלך טקס פרסי גראמי ה-63 זכה האלבום בקטגוריית "אלבום השנה", מה שזיכה את אלווין בפרס גראמי גם כן. בדצמבר הוציאה את אלבום האולפן התשיעי שלה, "Evermore", במסגרתו השתתף בכתיבת שלושת השירים: "Champagne Problems", "Coney Island" (בהשתתפות דה נשיונל) ו-"Evermore" (בהשתתפות בן איבר).
בשנת 2021 אלווין היה שותף בהפקת השירים "Exile", "Betty", "My Tears Ricochet", "August", "This Is Me Trying" ו-"Illicit Affairs" של סוויפט.
חיים אישיים.
מאז 2016 אלווין יוצא עם הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. רבים משיריה של סוויפט, באלבומיה "Reputation" ("Delicate", "Gorgeous" ו-"King of My Heart"), "Lover" ("The Archer", "Lover", "Cornelia Street" ו-"London Boy") ו-"Folklore" ("Invisible String" ו-"Peace") נכתבו עליו. אלווין הצהיר כי הוא מוצא את זה "מחמיא" שסוויפט כותבת עליו שירים.
לילי רייך
לילי רייך (בגרמנית: Lilly Reich; 16 ביוני 1885 – 14 בדצמבר 1947) הייתה מעצבת מודרניסטית גרמנייה. היא עבדה בשיתוף פעולה קרוב עם לודוויג מיס ון דר רוהה במשך יותר מעשור שנים בסוף שנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20.
ביוגרפיה.
רייך הייתה דמות בתנועה המודרנית המוקדמת בארכיטקטורה. היא התפרסמה לאחר מותה בגלל קשריה עם אחד האדריכלים המפורסמים ביותר במאה ה-20.