הצי הראשון הגיע לפורט ג'קסון ב-26 בינואר 1788. הנטר הוביל משלחת לחקירת . המשלחת חקרה את הנהר וביצעה מדידות עומק עד לאיירון קוב , מפרץ פייב דוק ומפרץ התרנגולת והתרנגול שבמעלה הנהר. מפת מסע החקר המקורית של המשלחת נמצאת בספריית המחקר על שם סר ויליאם דיקסון של ספריית המדינה של ניו סאות' ויילס וכותרתה היא "מפה של החופים והנמלים של מפרץ בוטני, פורט ג'קסון וברוקן ביי, כפי שנסקרו על ידי קפטן הצי ג'ון הנטר מאה"מ סיריוס". מסעה של המשלחת היה משמעותי בשל העובדה שבמהלכו נוצר הקשר הראשון בין הבריטים לבין האבוריג'ינים שהיו בעלי הקרקעות, שבט ונגאל . ביומנו של ויליאם ברדלי מצוין שקשר זה נוצר כאשר הנטלי סעד את ארוחת הבוקר והוא הונצח בשם הפרבר של העיר סידני, ברקפסט פוינט .
באוקטובר 1788 הצטווה הנטר לשוב לכף התקווה הטובה לצורך הבאת אספקה. הוא הפליג סביב לכף הורן לכף התקווה הטובה ומשם שב לניו סאות' ויילס במאי 1789, וכך למעשה הקיף את כדור הארץ. המסע נתקל בקשיים בשל הדליפות שהתגלו בספינה, שחייבו פעילות שאיבה רצופה. לאחר מכן בוצעו תיקונים ב"סיריוס" והיא נשלחה לאי נורפוק עם קבוצה גדולה של נידונים, אך בעת שעגנה שם היא נקלעה לסערה קשה. היא נסחפה לשונית אלמוגים שם ונטרפה. צוות הספינה חזר לפורט ג'קסון על סיפון הבריג אה"מ "ספלי" , לאחר שהמתינו באי כמעט שנה לחילוץ. הנטר וכמה מאנשיו שבו לאנגליה על סיפון הספינה ההולנדית החכורה "וקזמייד" לאחר מסע ארוך ומתיש. כשהגיע בסופו של דבר לפורטסמות' באפריל 1792 נשפט הנטר על אובדן הסיריוס (כמקובל לכל רב חובל שספינתו אבדה בין אם אובדן הספינה היה באשמתו בין אם לאו), וזוכה מאשמה. לאחר מכן הכין הנטר לפרסום את "היומן ההיסטורי של הפרוטוקולים של פורט ג'קסון והאי נורפוק, עם התגליות שבוצעו בניו סאות' ויילס ובאוקיינוס הדרומי מאז פורסם מסעו של פיליפ", שיצא לאור בראשית 1793. מהדורה מקוצרת של הדוח הופיעה מאוחר יותר באותה השנה. במהדורה הראשונה מופיעה ההתייחסות הראשונה לאפשרות של קיומו של מצר ים בין אוסטרליה היבשתית לבין טסמניה. בעמוד 126 לדוח מציין הנטר: "קיימת לפיכך סיבה להאמין, שבשטח זה קיים מפרץ עמוק מאוד, או מצר ים, שעשוי להיות הפרדה בין ארץ ואן דימן (טסמניה) לבין הולנד החדשה (אוסטרליה היבשתית)".
במהלך שהותו של הנטר באנגליה פרצו מלחמות המהפכה הצרפתית, והוא יצא לים שוב כמתנדב על סיפון אה"מ "קווין שארלוט" , שהייתה מחומשת ב-100 תותחים, ספינת הדגל של פטרונו משכבר, הלורד האו. ב-1 ביוני 1794 השתתף הנטר ב, והוא נשאר לשרת בספינה עד 1795. עם התפטרותו של ארתור פיליפ מתפקיד מושל ניו סאות' ויילס ביולי 1793, הגיש הנטר את מועמדותו לתפקיד באוקטובר, ובינואר 1794 אושר מינויו. בשל סיבות שונות התעכבה יציאתו לדרך ורק בפברואר 1795 עלה בידו להפליג למושבה. הנטר הגיע לסידני ב-7 בספטמבר 1795 על סיפון אה"מ "רילאיינס" והחל לכהן כמושל ב-11 בספטמבר.
מושל ניו סאות' ויילס.
קשייו של הנטר כמושל החלו עוד קודם להגעתו לסידני. ארתור פיליפ עזב את המושבה ב-1793 ובמשך השנתיים הבאות הייתה השליטה בה באופן מוחלט בידי הכוח הצבאי שם. במהלך שליטתו על המושבה של סגן המושל פרנסיס גרוס , שניצל את הנידונים ללא רחם, התנהל בה סחר נרחב במשקאות אלכוהוליים, שממנו הפיקו הקצינים רווח עצום. הם השיגו את השליטה על בתי המשפט ועל ניהול הקרקעות, על בתי המסחר, ועל ניהול עבודת הנידונים. הנטר הבין שסמכויות אלו חייבות לשוב לשליטת המנהל האזרחי, משימה שהיה קשה ליישם. יריבו במהלך זה היה , שהגן ללא רחם על האינטרסים המסחריים שלו. הנטר מצא את עצמו חסר אונים. מושל בעל עוצמה היה עוצר את הקצינים ושולח אותם בחזרה לאנגליה, אך אם הוא היה עושה כן, הוא ככל הנראה היה גורם לפריצתו של מרד דוגמת מרד הרום שפרץ בהמשך בתקופת כהונתו של ויליאם בליי כמושל. במכתבים אנונימיים שנשלחו לרשויות באנגליה הואשם הנטר בהשתתפות במעשי התעללות שהוא לא מנע אותם. על אף הגנתו הנחרצת של הנטר נגד האשמות אלו, הוא נקרא בחזרה לאנגליה באמצעות שדר שנשלח ב-28 בספטמבר 1799 על ידי הדוכס מפורטלנד, מזכיר הפנים. השדר הגיע לידיו של הנטר ב-20 באפריל 1800 והוא יצא בדרכו לאנגליה ב-28 בספטמבר, כשהוא הותיר את השליטה על המושבה בידיו של סגן המושל פיליפ גידלי קינג. עם הגעתו לאנגליה, עשה הנטר ככל יכולתו כדי להצדיק את עצמו, אך הרשויות לא נתנו לו שום הזדמנות. הוא פרסם את עמדותיו בקונטרס ארוך שהודפס ב-1802 תחת הכותרת "הערותיו של המושל הנטר על הגורמים להוצאות הקולוניאליות של ההקמה של ניו סאות' ויילס. רמזים על הפחתת ההוצאות הללו ורפורמות בהתעללויות הרווחות", שהפך למסמך רב ערב לתיעוד ההיסטוריה המוקדמת של אוסטרליה.
הנטר חקר ופרץ את הדרך להמשך חקר הארץ שסביב לסידני, ובכך עודד את המשך חקר האזור על ידי מתיו פלינדרס וג'ורג' בס. דניאל סאותוול , שהיה קצין בצי הראשון לאוסטרליה, תיאר את הנטר כ"חסר גאווה נוקשה, מצטיין בעיסוקו, וכדי לסכם את הכל, אדם אמיד". אך הנסיבות שאליהן הוא נקלע הקשו עליו עד מאוד כדי להצליח בתפקידו כמושל. כפי שאמר מחליפו, פיליפ גודלי קינג, התנהלותו "הונחתה על ידי הכוונות הטובות ביותר", והוא "לא היה יכול לזכות ליותר נחמה בכך, אף על פי שהוא היה שלו בנפשו, תקופת שהותו במושבה דמתה לשהיה בבית כלא". בסופו של דבר הוכר שירותו של הנטר כמושל באמצעות הענקת גמלה שנתית של 300 ליש"ט, שאושרה ב-1802 על ידי ראש ממשלת בריטניה הנרי אדינגטון.
הנטר המשיך לגלות עניין באוסטרליה זמן רב לאחר עזיבתו, והרפורמות שהוא הציע בקונטרס שלו היו בעלות ערך רב. ב-1798, כאשר נראה הברווזן לראשונה על ידי אירופאים, דאג הנטר לשלוח פרווה ואיור שלו לבריטניה.
שנותיו האחרונות.
בקיץ 1804 קיבל הנטר את הפיקוד על אה"מ "ונראבל" שחומשה ב-74 תותחים, ושירת במסגרת הצי שפעל מולך חופי ברסט בפיקודו של אדמירל ויליאם קורנוואליס . בעת שהפליג מטורביי שבאנגליה בערבו של ה-24 בנובמבר, ירד לפתע ערפל כבד. בשל חוסר המודעות למיקומן זו של זו נוצר חוסר ארגון מוחלט של הספינות. פעמיים הנטר נמנע בקושי מהתנגשות בספינה אחרת, אך בשעה שמונה בערב עלתה ספינתו על שרטון ליד פייגנטון , ועד מהרה נבקע בה חור. לאחר מכן פקדה סערה את האזור ועד מהרה נקרעה הספינה לגזרים וצוותה פונה עם אבדות קלות על יד אה"מ "אימפטו" . בפעם השנייה בקריירה שלו עמד הנטר בפני בית משפט צבאי על אובדן הספינה, אך הוא זוכה לחלוטין.
ב-2 באוקטובר 1807 קודם הנטר לדרגת סגן אדמירל, וב-31 ביולי 1810 לדרגת תת אדמירל, אך הוא מעולם לא זכה להניף את דגל הדרגה זו בים. הוא בילה את שנותיו האחרות בביתו של בלית'.
מותו והנצחתו.
ג'ון הנטר נפטר בביתו שבלונדון ב-13 במרץ 1821 ונטמן בבית הקברות סנט ג'ון שבהאקני. שמו הונצח בנהר הנטר ובאזור הנטר ש מצפון לסידני. על שמו ועל שם שני רופאים ידועים, שנקראו ג'ון הנטר גם הם, נקרא בית החולים ג'ון הנטר שבניוקאסל, אוסטרליה. ב-1986 הונפק על ידי דואר אוסטרליה בול דואר הנושא את דיוקנו. ב-1994 הוצבה פרוטומה של הנטר על ידי ממשלת אוסטרליה בקצהו הצפוני של החוף בעיר הולדתו לית'.
רוברט לנגדון
פרופסור רוברט לנגדון (באנגלית: Robert Langdon) הוא דמות בדיונית, שיצר הסופר דן בראון לסדרת ספריו באותו שם, הכוללת את מלאכים ושדים (2000), צופן דה וינצ'י (2003), הסמל האבוד (2009), התופת (2013) ומקור (2017). הוא פרופסור באוניברסיטת הרווארד להיסטוריה של האמנות ו"סימבולוגיה" (תחום בדיוני הקשור לחקר סמלים היסטוריים, שאינו קשור באופן מתודולוגי לדיסציפלינה של הסמיוטיקה).
טום הנקס גילם את לנגדון בסדרת הסרטים אודות הדמות, החל מהעיבוד הקולנועי משנת 2006 של צופן דה וינצ'י, כשהוא מגלם מחדש את התפקיד בעיבוד הקולנועי משנת 2009 של "מלאכים ושדים", ושוב בעיבוד הקולנועי של "התופת" בשנת 2016.
פיתוח.
דן בראון יצר את הדמות כאלטר אגו בדיוני של עצמו או "האיש שהוא דמיין שהוא יכול להיות". בראון עצמו נולד ב-22 ביוני 1964 באקסטר, ניו המפשייר, ולנגדון הבדיוני מתואר כמי שנולד ב-22 ביוני, גם הוא באקסטר ולמד באותו בית ספר כמו בראון, אקדמיית פיליפס אקסטר. בתחילה נקבע כי לנגדון הוא חוקר מצליח שבראון קרא על שם ג'ון לנגדון, פרופסור לטיפוגרפיה באוניברסיטת דרקסל, הידוע ביצירת האמביגרמות שלו. דוגמה לאמביגרמות של לנגדון הופיעה על שער המהדורה הראשונה של הרומן של בראון "מלאכים ושדים", ואמביגרמות אחרות שהוצגו לאורך אותו הרומן תוכננו גם על ידי לנגדון. בעמוד ההכרות, בראון מכנה את לנגדון "אחד האמנים המחוננים ביותר בחיים ... שהתמודד בצורה מבריקה לאתגר הבלתי אפשרי שלי ויצר את האמביגרמות לרומן הזה". ג'ון לנגדון יצר גם את הלוגו עבור בנק הפיקדון הפיקטיבי של ציריך, המופיע בסרט "צופן דה וינצ'י".
בראיון אמר בראון כי ג'וזף קמפבל היה השראה לדמותו של לנגדון.
ביוגרפיה.
רוברט לנגדון, יליד אקסטר, ניו המפשייר, ארצות הברית, מתואר כמי שנראה כמו "האריסון פורד בטוויד האריס", כשהלבוש הסטנדרטי שלו הוא צווארון גולף, ז'קט של האריס טוויד, חאקי, שהוא לובש לכל אירוע, מהרצאות ועד אירועים חברתיים. אביזר המתואר לעיתים קרובות הוא שעון מיקי מאוס שלו, מתנה מהוריו ביום הולדתו התשיעי. הוא נוהג בסאאב 900S אוטומטית.
לנגדון היה צוללן באקדמיית פיליפס אקסטר בבית הספר ושיחק פולו מים באוניברסיטת פרינסטון שם למד בקולג'. הוא סובל מקלסטרופוביה, מכיוון שנפל לבאור כשהיה בן 7. אביו נפטר כשהיה בן 12 ודמות האב החדשה שלו כמדריך הפכה לפיטר סולומון, מזכיר מוסד סמית'סוניאן.