לאחר מלחמת העולם השנייה שהסתיימה בשנת 1945, כיהנה ג'ייקובס בתפקיד בכיר בקרן אסקו (Esco Foundation for Palestine), אשר גייסה כספים ותרמה לפיתוח תעשייתי בארץ ישראל  (מאוחר יותר מדינת ישראל).  בשנת 1951  קידמה ג'ייקובס במסגרת תפקידה כיו"ר קרן אסקו את הקמתו של מרכז התרבות בקיבוץ עין גב שבכנרת, באמצעות תרומה של הקרן בסך של 150,000 דולר.  ג'ייקובס גם כיהנה כחברת הוועד המנהל של 'סוכנות הידיעות היהודית'
הנצחה.
בשנת 1937 עם סיום כהונתה של רוז ג'ייקובס כנשיאה הצביעה ועידת הדסה לתרום למענה יער על שמה בארץ ישראל, וג'ייקובס הונצחה בשתילת יער על שמה במפרץ חיפה.
בשנת 1958 שמה של ג'ייקובס הונצח על ידי הסוכנות היהודית בירושלים, במבנה של פרויקט 'עליית הנוער' שהיה קרוי דאז בשם 'וילה רוזמרי ע"ש הנס בייט', וזאת לרגל ציון יום הולדתה ה-70 של ג'ייקובס, ובהוקרה לפעילותה לקידום 'עליית הנוער'.
רוז גיל ג'ייקובס נפטרה בניו יורק ב-14 באוגוסט 1975.
אלמשהדאוי קינג סטור
אלמשהדאוי קינג סטור המוכרת בשם המקוצר "קינג סטור" היא רשת סופרמרקטים ישראלית אשר הוקמה בשנת 2007, ונכון לשנת 2020 מונה כ-13 סניפים.
רובם המוחלט של הסניפים ממוקמים באזור הצפון (11 סניפים) ועוד שניים בבאר שבע וראש העין.
היסטוריה.
הרשת הוקמה בשנת 2007 על ידי בני הדודים בילאל ומוחמד סלאח על בסיס חברת אלמשהדוי שהוקמה על ידי אבותיהם, תושבי היישוב משהד בשנת 1983, שעסקה ביבוא מזון והפעילה חנות קטנה בכפר כנא.
הרשת, שהיא חברה אחת מתוך קבוצת חברות, החלה פעולתה תחילה ביישובים ערביים. בהמשך רכשה הרשת סניפים מפסידים של רשת שופרסל ביישובים יהודיים, וכיום היא מפעילה 13 סניפים בישראל. מחזור מכירותיה עומד על כמיליארד שקלים. הרשת משווקת מוצרים באריזות גדולות. בנוסף משווקים בה מוצרים המיוצרים על ידי מפעל קסטל ששייך למשפחה ומייצר מוצרי מזון ומוצרים המיובאים על ידי יבואנית המזון אלמשדווי.
החברה עברה מהפכה והחלה להתמסד לאחר רפורמת הניהול בה והעברתה, כמו גם העברת החברה, מעסק משפחתי אל ארגון מנוטרל שיקולים משפחתיים. בהובלת מנכ"ל החברה, מג'די כתאני - רואה חשבון בהכשרתו - אשר היה הראשון לשמש בתפקיד ניהולי מחוץ למשפחה. כשנה לאחר מכן, נכנס עו"ד ד"ר מהדי נעאמנה כאיש מפתח שני בתפקיד של יועץ משפטי ומנהל נכסי הקבוצה.
בשנת 2017 רכשה חברת הביטוח הפניקס 20% מן הבעלות על הרשת תמורת 15 מיליון שקלים.
ברשת מועסקים כ-1,500 עובדים.
רעמסס הגדול
ארזי האל
יער ארזי האל (בערבית: أرز الربّ; ארז-אל-ראב) הוא אחד השרידים האחרונים מיערות הארזים של לבנון, אשר שגשגו ברחבי הר הלבנון בימי קדם. האתר מוגדר כיום כשמורת טבע ומאז 1998 הוא מוכר, יחד עם עמק קדישה הסמוך, כאתר מורשת עולמית.
היער שוכן בחלקו הצפוני של הר הלבנון ממזרח לעיירה בשרי, על מורדות הר מקמל, בגובה שבין 1,900 ו-2,050 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
רקע.
בעבר היה הר הלבנון מכוסה כולו יערות ארזים עבותים. כיום, לאחר מאות שנים של כריתת העצים והרס היערות, היקף היערות הצטמצם במידה ניכרת.
היער נזכר כבר במיתולוגיה השומרית, מתואר שם קרב שהתרחש בין הנפילים לבין בני האדם על יער הארזים היפה והשמימי בדרום מסופוטמיה. היער הזה, שבעבר הגן עליו האל השומרי "אנליל״, נפרד לחלוטין מעציו כאשר בני האדם הגיעו אליו לפני 4,700 שנה, לאחר שניצחו במלחמה מול שומרי היער, הנפילים. בסיפור מתואר גם שגילגמש השתמש בעצי הארז על מנת לבנות את עירו.
לאורך השנים השתמשו עמים רבים בעצים, וביניהם הפיניקים, בני ישראל, המצרים, האשורים, הבבלים, הפרסים, הרומאים והטורקים הפיניקים השתמשו בארזים לבניית ציי הסוחר שלהם. הם נזקקו לעצים לצורך בניית הספינות, ועצי הארז הפכו אותם ל"אומת הסחר הימי הראשונה בעולם". המצרים השתמשו בשרף העץ בתהליך חניטת והכנת המומיות, ובעץ הארז עצמו בשביל לגלול כמה ממגילות הפפירוס הראשונות שלהם.
בספר מלכים א' פרק ה' מסופר כי שלמה המלך ביקש מחירם מלך צור עצי ארזים לבניית בית המקדש הראשון, ואכן חירם נענה לבקשתו בשמחה ושולח לו עצי ארזים וברושים. בתמורה נתן שלמה לחירם עשרים אלף כור חיטים, ועשרים אלף כור שמן כתית. הקיסר הרומאי אדריאנוס הכריז על יערות אלה כעל שטח רומאי, ובעקבות זאת פסק הרס יערות הארזים באופן זמני.
השנים שחלפו, יחד עם הכריתה המתמשכת של עצי הארז, הובילו לירידה במספר של עצי הארז בלבנון. עם זאת, לבנון עדיין ידועה בשל עצי הארז שגדלו בה בעבר. העץ הוא הסמל הלאומי של המדינה ומופיע על דגלה. העצים ששרדו גדלים כיום באזורים הרריים, שם הם מהווים את מין העצים העיקרי.
שימור יער ״ארזי האל״.
המאמץ לשימור יער ארזי האל התחילה כבר ב-1876, כאשר המלכה ויקטוריה בנתה חומת אבן גבוהה סביב חורשת ארזים בת 250 דונם על מנת למנוע מהעיזים לאכול את העצים. עם זאת, במהלך מלחמת העולם הראשונה השתמשו חיילים בריטים בארזים כדי לבנות מסילות רכבת.
כיום נשמר היער בקפדנות. ישנה אפשרות לסייר ביער בליווי מדריך מוסמך. כחלק מעבודות השימור, לאחר השלב הראשוני שבו ניקו את האדמה מפסולת, טיפלו בצמחים החולים, ודישנו את האדמה. בשנת 1985 יזם "איגוד חברי יער הארזים" תוכנית לייעור מחדש. השפעת המאמצים אמורה לבוא לידי ביטוי רק בעוד כמה עשרות שנים, בשל צמיחתם האיטית של הארזים.
קיימים שרידים גדולים יותר של יערות הארז בלבנון, בין השאר בשמורת הטבע של הרי השוף, אך ביער ארזי האל מצויים העצים העתיקים ביותר שהשתמרו. ארבעה מהעצים הגדולים ביותר מתנשאים לגובה של כ-35 מטרים, כאשר היקף הגזעים שלהם מגיע ל-12–14 מטרים.
אזכורים ספרותיים.
אלפונס דה למרטין ביקר במקום במהלך נסיעתו ללבנון בשנים 1832–1833, והזכיר את הארזים בכמה מרשומותיו. הנרי בורדו בא למקום בשנת 1922, וכתב את "Yamilé", סיפור על המקום.
פורד Vedette
פורד Vedette (בצרפתית: Ford Vedette) היא מכונית סלון, מתוצרת יצרנית הרכב Ford SAF, (שם מלא: "Ford Société Anonyme Française") הצרפתית, חברת בת של קונצרן פורד, אשר יוצרה בין השנים 1948–1954.
סך הכול יוצרו 105,727 יחידות.
חברת "Ford SAF".
חברת "Ford SAF", (שם מלא: "Ford Société Anonyme Française") הייתה חברת בת של פורד אשר פעלה בצרפת בין השנים 1916–1954, תחת מספר שמות מסחריים. בשנת 1954 נמכרה החברה ליצרן הרכב הצרפתי סימקה (ראשי התיבות מצרפתית של Société Industrielle de Mécanique et Carrosserie Automobile).
הדי או סי
טרייסי לין קרי (נולד ב-10 ביוני 1968), המוכר בשם הבמה שלו הדי או סי (.The D.O.C) הוא ראפר אמריקאי מדאלאס. בנוסף לקריירת סולו, היה חבר בלהקות ההיפ הופ פילה פראש קרו ולאחר מכן N.W.A, שלהן כתב שירים במשותף, וגם לאלבום הסולו הבכורה של חבר הלהקה איזי אי. הוציא שלושה אלבומי סולו. עבד עם ד"ר דרה, שהפיק שניים מאלבומי הסולו שלו. הוציא בנוסף שני אלבומים בשיתוף עם אמנים אחרים.
בשנת 1989 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו, No One Can do it Better שהגיע למקום ראשון במצעד אלבומי ההיפ הופ והרית'ם אנד בלוז בארצות הברית. שני סינגלים מהאלבום הגיעו מקום ראשון במצעד שירי הראפ הלוהטים. האלבום מכר כמיליון עותקים, והוכרז כאלבום פלטינום על ידי איגוד איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, חמש שנים לאחר שיצא. בסוף 1989 כמה חודשים לאחר הוצאת האלבום No One Can do it Better נפגע בתאונת דרכים, ומאז קולו השתנה ונהיה מחוספס יותר. מאז החלמתו, הוציא שני אלבומי סולו נוספים, ב-2006 פרסם שהוא עובד על אלבומו הבא Voices.
ישראל כ&quot;ץ (פרופסור)
ישראל כ"ץ (נולד בישראל, ב-15 ביולי 1948) הוא פרופסור בדימוס במחלקה לפסיכולוגיה ובמחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית, שם כיהן עד 2018 כראש מגמת לימודי הארגון. מייסד ויו"ר מכון צפנת למחקר, פיתוח וייעוץ ארגוני. עוסק בפיתוח ארגוני ותוכניות למנהלים, בייעוץ לבעלי תפקידים בכירים בארגונים, בהכשרה ובהנחיה. כ"ץ היה שותף מאז ראשית שנות השבעים של המאה שחלפה לביסוס הייעוץ הארגוני כפרופסיה.
ביוגרפיה.
כ"ץ הוא בוגר תואר ראשון בסוציולוגיה ובמדע המדינה, ובעל תואר שני בסוציולוגיה מהאוניברסיטה העברית. את עבודת הדוקטורט השלים ב-1982 באוניברסיטה העברית במחלקות לסוציולוגיה ולפסיכולוגיה חברתית. מאז 1974 מלמד באוניברסיטה העברית. מאז 1995 ועד 2018 שימש ברציפות כראש מגמת לימודי הארגון של המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה וכן כחבר סגל במגמה לפסיכולוגיה חברתית במחלקה לפסיכולוגיה. בין תחומי התמחותו: תפיסת תפקיד ניהולי, תרבות ארגונית, עבודת צוות, יחסים בין קבוצות, ארגון וסביבה, תהליכי שינוי, התמודדות עם קונפליקטים, קבלת החלטות, שיח ארגוני .
בשנת 1985 הקים (יחד עם שותפיו גבריאל דהאן ואריאלה וייץ שפרשו בהמשך) את מכון צפנת למחקר, לפיתוח ולייעוץ ארגוני, שם שימש כמנכ"ל עד 2016 ומאז משמש כיו"ר. תפיסתו המקצועית של המכון משלבת בין העולם הארגוני לבין הבנות שמקורן בתאוריות פסיכואנליטיות פוסט-מודרניות ובתאוריות של מורכבות.
בשנת 1995 היה למייסד כתב העת "אנליזה ארגונית", אשר יוצא מאז בהוצאת מכון צפנת, ומ-2001 משמש כעורך הראשי.
מאז 1989 הוא חבר בכיר בארגון הישראלי לפיתוח ארגוני (איפ"א). כיהן כחבר בוועדת האתיקה של הארגון בין 1990–1992.
מאז 1991 הוא מרכז ומלמד באוניברסיטת תל אביב, במסגרת המרכז לפיתוח סגלי חינוך, תוכניות להכשרת מדריכים ועובדי הוראה (עד 2002), ומנחי קבוצות במעגל החיים (לאורך כעשרים השנה האחרונות).