כהן נולדה ב-1989 בלוד וגדלה בשוהם. את שירותה הצבאי עשתה ככתבת צבאית, ולאחר מכן כעורכת החדשות בכתב העת "במחנה". על שירותה הוענק לה בשנת 2009 פרס על שם רותי לויאב.
לאחר שחרורה מהצבא בשנת 2010, שימשה כתבת מוניציפלית בשרון ובשפלה של עיתון "הארץ". בשנה שלאחר מכן, מונתה לכתבת צבאית בעיתון. במסגרת תפקידה בעיתון סיקרה כהן אירועים צבאיים שונים ובהם מבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן.
בינואר 2017, השתתפה כהן בפאנל במסגרת הכנס הבינלאומי העשירי של המכון למחקרי ביטחון לאומי.
ב-29 באוקטובר 2017 עברה מעיתון "הארץ" לתאגיד השידור הישראלי, שם החלה לשמש ככתבת מדינית. כהן משמשת אף כמגישה מחליפה בתוכניות הערוץ, בהן "העולם היום" ו"ערב ערב". החל ממרץ 2022 מגישה תוכנית שבועית בכאן ב יחד עם דובר צה"ל לשעבר רונן מנליס.
כהן היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב במדע המדינה.
כהן נשואה לבנימין טוביאס, מבקר קולנוע ב"ידיעות אחרונות", ואם לבן. הם מתגוררים בגבעתיים.
מרדכי ניסן
מרדכי ניסן (1934 - פברואר 2017) היה איש חינוך וחוקר הפסיכולוגיה של המוסר. פרופסור בבית הספר לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים והיה ממייסדי ומובילי בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית.
ביוגרפיה.
מרדכי ניסן נולד בתל אביב בשנת 1934, כבן בכור לאליהו ופרידה ניסנגרטן. נישא לרחל ניסן לבית רוזנברג, אב לארבעה ילדים, נעם ניסן, חגית ניסן, אודי ניסן, ואיתי ניסן-רוזן, וסב לאחד עשר נכדים.
כבר בצעירותו היה פעיל בתנועת בני עקיבא, בה שימש בתפקידי הדרכה רבים, כולל ריכוז הנהגת חיפה והצפון של התנועה. את שירותו הצבאי עשה ניסן כלוחם בנח"ל.
לאחר שירותו הצבאי הצטרף ניסן לקיבוץ עין צורים וממנו נשלח כשליח לרכז את תנועת בני עקיבא בארגנטינה.
ב-1959 החל ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בשלושה חוגים, פילוסופיה, פסיכולוגיה וספרות עברית. בשנת 1965 סיים תואר מוסמך בפסיכולוגיה מהאוניברסיטה העברית ויצא ללימודי דוקטורט באוניברסיטת שיקגו, אותם סיים בשנת 1969 עם תואר דוקטור בפסיכולוגיה התפתחותית.
קריירה אקדמית.
לאחר קבלת הדוקטורט חזר ניסן לישראל, והשתלב כמרצה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים שם עבר את מסלול הקידום עד לדרגת פרופסור מלא.
בין השנים 1978-1980 כיהן כראש החוג לחינוך ובין השנים 1989-1992 כיהן כדיקן בית הספר לחינוך. ב-2002 יצא לגמלאות מהאוניברסיטה.
באוניברסיטה היה חבר בוועדות אקדמיות מרכזיות, ביו השאר וועדת מינויים והוועדה לתלמידי מחקר. בנוסף כיהן כיו"ר הוועדה האקדמית של המרכז לקידום החינוך ושל מרכז מלטון לחינוך יהודי. בשנים אלו גם שימש במספר תפקידים אקדמיים מרכזיים מחוץ לאוניברסיטה. בין השאר כיהן כחבר המועצה להשכלה גבוהה, כחבר ההנהלה של האגודה הישראלית לקרנות מחקר, היה חבר בוועדות למתן הרשאה למכללות בחינוך ולמינויים בהן ובוועדות שונות של משרד החינוך וגופים ציבוריים אחרים כגון המועצה לביקורת סרטים ומחזות.
במהלך הקריירה האקדמית שלו התארח כחוקר חבר וכחוקר בכיר במספר אוניברסיטאות ומכוני מחקר בינלאומיים, ביניהם, אוניברסיטת הרווארד, מכון מאקס-פלאנק בברלין, אוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת מלבורן, ואוניברסיטת סטנפורד.
במהלך שהותו באוניברסיטת הרווארד בשנת 1977 התחיל ניסן שנים של שיתוף פעולה מקצועי הדוק עם לורנס קולברג, שיתוף פעולה שנמשך עד למותו של קולברג ב-1987. שיתוף פעולה מקצועי זה, במסגרתו חקר ניסן היבטים שונים של מודל ששת השלבים המפורסם להתפתחות מוסרית (במיוחד את ההשפעה שיש להקשרים תרבותיים על התפתחות זו), הביא את ניסן להתמקד, בשלב מאוחר יותר בקריירה שלו, בחקר הגורמים המוטיבציוניים האחראיים על הקשר בין עמדות מוסריות להתנהגות מוסרית והקשר שלהם לזהות. פרויקט מחקר זה התרחב בהמשך והוביל את ניסן למכלול של הישגים תיאורטים וממצאים אמפיריים חשובים, ובפרט לתאוריה וביסוס אמפירי של "מוטיבציית הראוי" בלמידה וכן לניסוח מודל "המאזן המוסרי" המסביר את הפער הנצפה לעיתים קרובות בין עמדותיו המוסריות העקרוניות של אדם לבין התנהגותו בפועל.
ניסן פרסם עשרות מאמרים וחיבר פרקים רבים בספרות המקצועית בפסיכולוגיה התפתחותית וחינוכית. תחומי המחקר העיקריים שלו היו התפתחות מוסרית ומוטיבציה אנושית.
פעילותו בקרן מנדל ישראל.
ניסן היה ממייסדי מכון מנדל למנהיגות ומעמודי התווך שלו כל השנים. בין השאר היה ממייסדי תוכנית עמיתי ירושלים, כיהן כמנהל בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית, כמנהל אקדמי של מכון מנדל ושל קרן מנדל-ישראל והיה חבר בוועדות מרכזיות בהם. במסגרת פעילותו במכון מנדל הגה, ייסד, ועמד בראש מספר
תוכניות חינוכיות ייחודיות: תוכנית מנדל לפיתוח מנהיגות חינוכית למפקדים בכירים בצה"ל, תוכנית מנדל לחוקרים צעירים בחינוך, תוכנית מנדל לדוקטורנטים מצטיינים בחינוך, ותוכנית מנדל למנהיגות חינוכית של רכזים בכירים בכל תנועות הנוער.
פרסומים.
לרשימת כתביו באנגלית ראה קישורים חיצוניים, להלן ספרים ומונוגרפים מרכזיים שפרסם בעברית:
ארנסט באי קורומה
ארנסט באי קורומה (באנגלית: Ernest Bai Koroma, נולד ב-2 באוקטובר 1953) היה נשיא סיירה לאון הרביעי במספר, כיהן מ-17 בספטמבר 2007 ועד ל-4 באפריל 2018
ביוגרפיה.
נולד בצפון המדינה בשנת 1953 למשפחה ממוצא נוצרי- אמונה דתית שנשארה עם קורומה עד היום. אביו היה מורה לתנ"ך ואמו הייתה פוליטיקאית. בשנת 1976 סיים תואר ראשון במנהל עסקים ועבד במשך שנתיים כמורה. בשנת 1986 התחתן ונולדו לו שתי בנות.
קורומה עבד כ-24 שנים בחברת ביטוח פרטית, עד אשר נכנס לפוליטיקה הארצית בשנת 2002. ב-24 במרץ של אותה השנה הוא נבחר להנהיג את מפלגת האופוזיציה, זאת לאחר שלא היה מוכר בתחילה לציבור הרחב. בהמשך 2002 ניסה להתמודד לראשונה על תפקיד הנשיאות אל מול הנשיא המכהן אחמד טג'אן קבה, אך הפסיד. בשנים 2002–2005 כיהן בחבר בפרלמנט, ובשנת 2005 נבחר להנהיג את המיעוט, ונשאר בתפקיד זה עד בחירתו לנשיאות בשנת 2007.
הנשיאות.
בשנת 2007 נבחר קורומה לנשיאות עם רוב של כ-54.6% מהקולות, כשהתחרה אל מול סגן הנשיא המכהן. משקיפים בינלאומיים אישרו את הוגנות הבחירות. כשלושה שבועות לפני הבחירות קורומה היה יעד להתנקשות. מתנקש (שהשתייך למיליציה מהפכנית) ניסה לחדור למלון בו שהה קורומה, על מנת להרוג אותו. הוא נבלם על ידי מאבטחיו של קורומה, אשר הרביצו לו קשות. כשבוע לאחר ההשבעה נסע קורומה לביקור נשיאותי ראשון בגינאה ובליבריה השכנות. בטקס ההשבעה של קורומה השתתפו מנהיגים אפריקאים רבים, וביניהם: נשיא ניגריה עומארו יאר אדואה, נשיאת ליבריה אלן ג'ונסון-סירליף, נשיא סנגל עבדוליי ואד, שליט גמביה יחיא ג'אמה, נשיא בורקינה פאסו בלז קומפאורה ונשיא מאלי אמדו טומני טורה.
בבחירות לנשיאות שהתקיימו בנובמבר 2012 נבחר קורומה לנשיאות לקדנציה שנייה, לאחר שקיבל 58.7% מהקולות. גם בחירות אלו נחשבו להוגנות לאחר שבוקרו על ידי משקיפים.
אחד הדברים הראשונים שבהם קורומה התמקד כנשיא היה שיפור התשתיות הלאומיות לאחר מלחמת האזרחים. בוצעו גם רפורמות בבריאות, אך נשמעה ביקורת כי רפורמות אלו אינן אפקטיביות בגלל שחיתות. כחלק מהמאבק בשחיתות, קורומה חוקק חוק המחייב פקידי ציבור להכריז על נכסיהם מדי שנה. בתחילת כהונתו, הדיח קורומה כמספר שרים שנחשדו בשחיתות. קורומה נהנה מפופולריות רחבה בצפון ובמערב המדינה. קורומה טוען כי הוא מאמין בסובלנות אתנית ודתית, ומרבית ממנהלתו מורכבת מהמגוון האתני שיש במדינה.
ביקורת שנמתחה על קורומה כוללת מעצר של עיתונאים המתנגדים לנשיא ואלימות מפורזת וקיצונית מצד המשטרה כנגד מפגינים.
וואן ספורט
Tornado (שיר)
Tornado (בעברית: טורנדו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הפינית אוולינה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, SOS. השיר יצא לאור ב-1 בספטמבר 2017, על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ואם-אייזי מיוזיק, כסינגל מתוך האלבום.
השיר זכה להצלחה רבה ובשיאו הצליח להגיע למקום השלישי במצעד השירים שבפינלנד.
רקע והוצאה.
לאחר שהוציאה את "Kylmii väreitä", שנכלל באלבומה השני, SOS, הוציאה אוולינה את "Tornado", שנכלל גם הוא באלבום. את השיר כתבה אוולינה, והוא הופק על ידי מפיק אלבום הבכורה שלה 24K, אנרי לאנץ.
לשיר לא יצא ווידאו קליפ בערוץ ה-Vevo שלה, אך יצאו לו מספר רמיקסים וגרסאות כיסוי ביוטיוב.
מיקומי שיא.
בשבוע הראשון לצאתו הצליח השיר להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד הפיני ולאחר פרק זמן מסוים עלה למקום השלישי.
סטרץ' פור
בכדורסל, סטרץ' פור (לפעמים נקרא קומבו פורוורד או סטרץ' ביג) הוא שחקן שמשחק בעמדת הפאוור פורוורד. "סטרץ'" (Stretch - למתוח) מתארת את ההשפעה שיש לשחקן מסוג זה על הגנת היריב, ועמדת הפאוור פורוורד קרויה גם עמדת "ארבע" (Four); ולפיכך נקראת העמדה "סטרץ' פור". סטרץ' פור הוא מונח די חדש ב-NBA (מאז עונת 1999–2000 יש יותר ויותר שחקנים בעמדה זו), והוא הופך ליותר ויותר נפוץ במשחק המודרני, מאחר שמאמנים רבים משתמשים בהסטת החמישייה ל"סמול-בול" כמהלך טקטי.
סגנון משחק.
פאוור פורוורדים משחקים באופן מסורתי קרוב לסל, ומשתמשים בגודל ובעוצמה שלהם כדי לספק הגנת פנים, קליעת פוסט (קליעה בקרבת הסל) וריבאונדים. סטרץ' פור הוא שחקן שלו מבנה הגוף של פאוור פורוורד, אבל הוא בעל כישורי קליעה מעולים (במיוחד קליעת שלשות). תוך שימוש במיומנויות אלה בהתקפה, השחקן שומר את היכולת להגן על הפאוור פורוורד היריב.