בתיאטרון עבדה עם הלהקה השייקספירית המלכותית והתיאטרון המלכותי הלאומי. הייתה מועמדת לפרס טוני ב-1981 על הופעת הבכורה שלה בברודוויי במחזה "פיאף". בנוסף הייתה מועמדת לפרס טוני על משחקה במחזות "שלל" (1986), "אלקטרה" (1998) ו-"Awake and Sing" (ב-2006). בקולנוע השתתפה בסרט "ויילד" (1997), בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים" (2001) ובסרט "השבוע שלי עם מרילין" (2011). בטלוויזיה כיכבה בתפקיד טסה פיגוט בסדרת הדרמה "Love Hurts" (מ-1992 עד 1994) ובתפקיד סוזן הרפר בסדרה הקומית "המשפחה שלי" (2000–2011).
קורות חייה.
ואנאמייקר נולדה בעיר ניו יורק להורים יהודים, שארלוט הולנד, שחקנית ילידת קנדה, וסם ואנאמייקר, שחקן מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי. ב-1952 נכלל שמו של האב ברשימה השחורה של הוליווד והוא גלה מארצות הברית בהחלטה שלא לשוב.
בתוכנית התעודה של ה-BBC, ששודרה ב-24 בפברואר 2009, גילתה ואנאמייקר שסבה מצד אביה מוריס ואנאמייקר (במקור מאנוס ואטמאכר) נולד ב-1895 והיה חייט במיקולאייב שבאוקראינה.
היא התחנכה בבית הספר העצמאי "קינג אלפרד" שבהמפסטד ובפנימייה הקווייקרית "סידקוט סקול" בסאמרסט. למדה בקולג לאמנות הורנסי ואחר כך בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama".
תיאטרון.
ואנאמייקר התחילה את קריירת המשחק שלה בתיאטרון. בין השנים 1976 ו-1984 הייתה חברה בלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1979 זכתה בפרס אוליבייה הראשון שלה על הופעתה במחזה "Once In a Lifetime", וב-1998 זכתה בפרס בפעם השנייה על תפקידה במחזה "אלקטרה" מאת סופוקלס. ב-1985 גילמה את ג'וזפינה סטרפוני, אשתו של ג'וזפה ורדי, בהפקה המקורית של "After Aida". היא הופיעה במחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד ביאטריס לצדו של סיימון ראסל ביל כבנדיק, בהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי. היא הייתה מועמדת לפרס טוני על הופעותיה במחזות "פיאף", "שלל", "אלקטרה" ו-.
ב-1997, הייתה ואנאמייקר הראשונה שהופיעה על הבמה של תיאטרון הגלוב ששוחזר ביוזמתו של אביה. הייתה בכך הבעת הוקרה לאביה על חלקו בהקמת התיאטרון החדש. לאחר מכן הייתה ואנאמייקר נשיאת כבוד של הגלוב.
ממאי ועד אוקטובר 2010 הופיעה ואנאמייקר בתפקיד קייט קלר במחזה "כולם היו בניי" מאת ארתור מילר שהועלה בתיאטרון אפולו בלונדון.
ב-2015 שיחקה ואנאמייקר במחזה "All On Her Own" מאת טרנס רטיגן בתיאטרון גאריק.
קולנוע וטלוויזיה.
בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים התחילה ואנאמייקר להופיע על מסכי והטלוויזיה במספר הפקות שזכו לשבחי הביקורת כמו סדרת הדרמה "Edge of Darkness" של ה-BBC. היא הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה על תפקידה כאהובתו של חשוד ברצח סדרתי בעונה הראשונה של הסדרה "החשוד העיקרי" של רשת גרנדה.
היא השתתפה בסדרות הטלוויזיה "Paradise Postponed" מ-1986 בתפקיד שארלוט פאנר-טיטמוס וב-"Love Hurts" בשנים 1992 עד 1994 יחד עם אדם פיית'.
בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים" שיחקה ואנאמייקר בתפקיד מאדאם הוץ'.
שנת 2000 גילמה את קלאריס, אחותו התאומה של לורד גרואן, בסדרה "גורמנהסט", עיבוד של ה-BBC לטרילוגיה של מרווין פיק .
משנת 2000 ועד 2011 כיכבה ואנאמייקר בקומדיית המצבים "המשפחה שלי" בתפקיד אם המשפחה סוזן הרפר.
ב-2005 דיבבה את הדמות של ליידי קסנדרה בפרק "סוף העולם" בעונה הראשונה של הסדרה "דוקטור הו" המחודשת. היא חזרה וגילמה את הדמות (ובפעם הזאת גם הופיעה בעצמה על המסך) בפרק "ארץ חדשה" משנת 2006.
ואנאמייקר דיבבה את הדמות של מגדת העתידות העיוורת תרזה במשחק ה-Xbox 360 "Fable II", המדריכה את השחקן לאורך המשחק. ב-2010 גילמה את אותה הדמות במשחק "Fable III" ושוב ב-2012 במשחק "Fable: The Journey".
ואנאמייקר השתתפה בפרקים אחדים בסדרת הטלוויזיה "פוארו" על פי ספריה של אגאתה כריסטי בתפקיד אריאדנה אוליבר.
ב-2013 השתתפה ואנאמייקר בסרט האוסטרלי "We of the Outback" בתפקיד שילה ויליאמס אשתו של ר מ ויליאמס .
ב-2015 הצטרפה ואנאמייקר לצוות השחקנים של הסדרה "מר סלפרידג'" בתפקיד הנסיכה מארי, החותנת הרוסיה של רוזלי סלפרידג'-בולוטוף.
חיים אישיים.
לזואי ואנאמייקר יש אזרחות כפולה בריטית ואמריקאית. את האזרחות הבריטית קיבלה בשנת 2000.
ב-2001 הוענק לוואנאמייקר תואר מפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE) על תרומתה בתחום הדרמה. ב-19 ביולי 2012 קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת איסט אנגליה.
מ-1997 היא פטרונית של ארגון הצדקה הבריטי "Tree Aid", ושל ארגון "Dignity in Dying" (למות בכבוד).
כמו כן היא פטרונית של כבוד בארגון הצדקה לילדים "Scene &amp; Heard".
במשך שנים רבות בן זוגה של ואנאמייקר היה השחקן דייוויד ליון, חבר הלהקה השייקספירית המלכותית. בנובמבר 1994 התחתנה עם השחקן והמחזאי גון גריינג'ר .
התחנה המרכזית (באר שבע)
זואי וונאמייקר
זואי וואנאמייקר
תחנת האוטובוס המרכזית של סנקט פטרבורג
זואי וונמייקר
נחל חווארים
נחל חווארים הוא נחל אכזב בנגב המרכזי, דרומית למדרשת בן-גוריון. הוא מתחיל מכביש 40 ליד צומת ציפורים ונגמר למרגלות מעלה הגר שם הוא מתחבר לנחל צין. ישנו חיבור בין נחל קרקש לנחל חווארים בערך באמצעו.
נחל חווארים נכנס אל בקעת צין הנמצאת בין רמת עבדת לבין רמת הנגב.
מסלע.
נחל חווארים מתחתר בתחילתו בסלעי צור וקירטון, ובהמשך בסלעי חוואר שנתנו לנחל את שמו. יחסית לגודלו יש בו מגוון רחב של סוגי מסלע שנותנים לו מראה מיוחד.
בתחילתו בתוך סלעי הקירטון ניתן למצוא שיני כריש קדומות.
נקודות ציון בנחל.
גב חווארים.
באמצע הנחל נמצא גב מים המתמלא במים בעונת הגשמים. ניתן להתרחץ בו כאשר הוא מלא.
בור חווארים.
בור מים נבטי החצוב בסלע. הבור הוא שריד לשבט הנבטים הנודדים שחיו באזור הנגב מעל 1,000 שנים, הם חצבו בורות מים שאספו את מי גשמי החורף ובזכותם שלטו על דרך הבשמים.
הבור חצוב בסלע קירטון מה שמקנה לו יכולת אגירת מים לזמן ממושך. ניתן לרדת אל תוך בור המים דרך מדרגות החצובות בסלע.
"הסכין השחורה".
זהו שמה המקומי של גבעת חוואר שחור הנמצאת בשולי הנחל לקראת חיבורו עם נחל צין.
מסלול.
בתוך נחל חווארים עובר מסלול הליכה באורך של כ–4.5 קילומטרים. ניתן לטייל במסלול זה בכל ימות השנה והוא פתוח לקהל הרחב ללא תשלום.
צמחייה ובעלי חיים.
האזור מאופיין בצמחים סהרו ערביים כגון: מלוח, רותם המדבר, זוגן השיח ועוד. באזור ישנם הרבה יעלים המאפיינים את כל אזור מדרשת בן-גוריון. ישנם גם על יד הנחל באזור עין עבדת קינוני נשרים.
שעון בן 12 שעות
שעון בן 12 שעות הוא מוסכמת זמן שבה 24 שעות היממה נחלקות לשתי יחידות זמן:
כל יחידה מורכבת מ־12 שעות שמספרם הוא 12 (המשמש גם כ־0), ו־11. מחזור השעון בן 24 השעות, מתחיל ב־12 בלילה (לפעמים נכתב כ־12 a.m), ממשיך ל־12 בצהרים (לפעמים נכתב כ־12 p.m), ומסתיים עד 12 בלילה בסוף היום.
שעון 12 השעות פותח מאמצע האלף השני לפנה"ס, עד המאה ה־16 לספירה.
גביע המדינה בכדורגל 1954/1955
גביע המדינה 1954/1955 הייתה התחרות ה-20 מאז היווסדה והרביעית לאחר קום המדינה. המשחקים החלו ב-22 במרץ 1955 והסתיימו ב-19 בנובמבר 1955. בתחרות השתתפו 73 קבוצות.
התוצאות.
השלבים המוקדמים.
בשלב הראשון השתתפו 32 קבוצות של ליגה ג', שאז הייתה הליגה השלישית. המשחקים נערכו רק ב-22 בינואר לאור אי-ההסכמות בין מכבי לבין הפועל. קבוצות מכבי אף החרימו את המשחקים ומשחקים בהשתתפותן התקיימו ב-19 בפברואר.
בשלב השני, ל-16 קבוצות ליגה ג' הצטרפו 23 קבוצות של ליגה ב' שהייתה הליגה השנייה בחשיבותה. המשחקים נערכו ב-26 בפברואר 1955.
בסיבוב השלישי, ל-20 קבוצות שנותרו הצטרפו 14 קבוצות של ליגה א' שהייתה הליגה העליונה. רוב המשחקים נערכו ב-26 במרץ 1955. המשחקים שהיו צריכים להתקיים בירושלים נדחו בעקבות מזג האוויר הסוער ונערכו ב-7 במאי 1955.
תוצאות:
שלבי הגמר.
בשלב שמינית גמר נכללו 17 קבוצות. הפועל פתח תקווה הייתה צריכה לשחק גם נגד הפועל בלפוריה, אך המשחק לא התקיים והיא זכתה בניצחון טכני.
הערות:
צבי צלמן
צבי צלמן (יידיש: צבֿי הערשל צעלמאַן; 1912 קפרשטי - 5 באוקטובר 1972 אופה; בתקופת מגוריו בבשקיריה שמו היה גרגורי מואיסייביץ' צלמן (רוסית: Григорий Моисеевич Цельман)) היה משורר עברי ויידי.
ביוגרפיה.
הוא נולד בבסרביה בשטעטל קפרשטי הנמצא לגדות הנחל ראוט (יידיש: רעוועט), להוריו קראו משה וזלאטע צלמן. את חינוכו קיבל בתלמוד תורה. בשנת 1931 הוא החל ללמוד בבית ספר להכנת מורים בצ'רנוביץ, יחד איתו בבית הספר למדו גם יחיאל שרייבמן, אליעזר פודריאצ'יק, מאיר חרץ וברל רויזן. הוא החל לפרסם שירים בעברית עוד בתקופת לימודיו.
לאחר סיום לימודיו הוא עבר להתגורר בבוקרשט שם התייד שם שרול ברונשטיין ופרסם שירים ביידיש. בסוף שנות ה-30 הוא פרסם 3 קובצי שירים ביידיש בבוקרשט, כמו כן הוא פרסם שירים בעברית בעיתון העולם בברלין.
לאחר הסיפוח הסובייטי של בסרביה ובוקובינה הצפונית הוא חזר לקפרשטי ואז הפסיק לפרסם. עם תחילת מלחמת העולם השנייה הוא גויס לגדוד הנדסה של הצבא האדום, לקראת סוף המלחמה הוא, יחד עם גדודו הועבר לבשקיריה, שם הם עסקו בעבודות שיפוץ.
לאחר המלחמה הוא עבד במפעל ובתחנת דלק באופה. הוא יצא לפנסיה ב-6 ביוני 1972, הוא נפטר ב-5 באוקטובר אותה שנה. הוא אף פעם לא פרסם בתקופת מגוריו בברית המועצות.
וייקם
וייקם (מליאלם: വൈക്കം; אנגלית: Vaikom או Vaikam) היא העיר הראשית של נפת וייקם בצפון המערב של מחוז קוטיים במדינת קרלה בהודו. הגבול המערבי של העיר הוא אגם ומבנד, וחוצים אותה יובלים של נהר מובטופולה.