בשנת 1860 הדפיס דה לה רו את שטרי הכסף הראשונים שלו, היו אלו שטרות של מאוריציוס.
בשנת 1862 הזמין משרד הדואר של קונפדרציית המדינות של אמריקה, שפרשו מהאיחוד לאחר ניצחונו של אברהם לינקולן ב-1860, בולי דואר. הבולים הוזמנו בחמישה בתי דפוס, ארבעה מהם באמריקה, והחמישי דה לה רו שבלונדון. הבול שהודפס על ידי דה לה רו, היה בול של 5 סנט, מעוטר בתמונת ראשו של ג'פרסון דייוויס.
בשנת 1874 נחנך המפעל החדש של חברת דה לה רו, שנבנה ב'שדרות בונהיל' ותוכנן על ידי משרד האדריכלים פאר אנד סטרונג.
בשנת 1881 החל דה לה רו בפיתוח דגם של עט נובע, מדגם זה התפתח בסופו של דבר הדגם המפורסם אונוטו (Onoto).
בשנת 1896 הפכה החברה מעסק משפחתי, לחברה בבעלות פרטית, בשם 'תומאס דה לה רו בע"מ' ובשנת 1921 מכרה משפחת דה לה רו את מניותיה בחברה.
במאה ה-20.
בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הסמיך משרד האוצר הבריטי את תומאס דה לה רו, להדפיס שטרות של 1 ליש"ט, ו-10 שילינג.
בשנת 1930 התקבלה ההזמנה הראשונה להדפסת שטרות מממשלת סין. הרפובליקה הסינית הייתה במשך 18 שנה לקוח נאמן של החברה, אשר בשנת 1939 הקימה מפעל לייצור שטרות בשאנגחאי.
ב-11 בספטמבר 1940, בזמן הבליץ, הופצץ מבנה החברה בשדרות בונהיל, ונחרב עד היסוד.
ב- 27 במרץ 1947 נרשמה החברה בבורסה לניירות ערך בלונדון.
בשנת 1952, על פי הזמנת מחלקת ההוצאה של בנק לאומי, הדפיסה החברה את שטרי הלירה הישראלית הראשונים. שטרות אלו החליפו את שטרי הלירה הארץ ישראלית שהונפקו מיד לאחר קום המדינה.
בשנת 1961 רכשה דה לה רו את חברת 'ווטרלו ובניו', שהתמחתה בהדפסת שטרי כסף.
בשנת 1967 פיתחה דה לה רו ואף התקינה את מכשיר הכספומט הראשון. המכשיר הותקן על הקיר החיצוני של בנק ברקליס סניף אנפילד.
במאה ה-21.
באפריל 2013 זכתה חברת דה לה רו בפרס המלכה ליוזמות חדשניות, על פיתוח שטר מאובטח באמצעות סיב אופטי מיוחד, בשילוב עם הליך ייצור הנייר.
בשנת 2019 נקלעה למשבר כספי עקב חובות כבדים, הפסד חוזים וירידה בהכנסות, בין השאר הפסידה חוזה לייצור דרכונים בריטיים המיועדים לשימוש אחרי הברקזיט, כשיריבה צרפתית גברה עליה.
כנסיית סנט אנה
כנסיית סנט אנה (בפולנית: Kościół św. Anny) היא כנסייה בעיר העתיקה של ורשה. בשנת 1454 הגרמניים שחיו בנסיכות מזוביה, החלו לבנות לעצמם כנסייה חדשה.
הכנסייה שופצה ב-1603 ופעם נוספת בשנת 1788 תחת שלטונו של מלך פולין האחרון, סטניסלב פוניאטובסקי.
החזית המקורית הוחלפה בחזית נאו קלאסית בשנת 1788. שישה עמודים קורינתיים תומכים בקרניז. בין כל עמוד יש פסל של כל אחד מארבעת האוונגיליונים. מעל הקרניז יש גמלון ומאחורי הגמלון יש בימה מוגבהת שמחזיקה צלב. מגדל הפעמון של הכנסייה בולט בכיכר הטירה וממנו ניתן לראות נוף מרהיב של העיר העתיקה.
הכנסייה מכונה גם "כנסיית הסטודנטים".
אוליבר קרויצר
אוליבר קרויצר (בגרמנית: Oliver Kreuzer, נולד ב-13 בנובמבר 1965 במנהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם בקרלסרוהה, באיירן מינכן ופ.צ. בזל.
קריירת מועדונים.
קרויצר החל את קריירת הבוגרים שלו בקרלסרוהה מליגת הבונדסליגה בשנת 1985. קרויצר שיחק בקבוצה 182 משחקים לאורך שש עונות, כבש שמונה שערים והפך למעין גיבור תרבות מקומי.
בשנת 1991 חתם קרויצר בבאיירן מינכן, עמה זכה בשתי אליפויות, והיה שותף מלא לזכייה בגביע אופ"א בשנת 1996, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר מול בורדו. בשנת 1997, לאחר שש עונות בבאיירן מינכן, בהן שיחק 150 משחקים וכבש שמונה שערים, חתם קרויצר בפ.צ. בזל מליגת העל השווייצרית. עם בזל זכה קרויצר בדאבל בשנת 2002, ופרש בתום אותה עונה מכדורגל בגיל 36, לאחר חמש עונות בבזל, בהן שיחק 119 משחקים וכבש 16 שערים.
קריירה בינלאומית.
קרויצר מעולם לא שיחק בנבחרת גרמניה הבוגרת, אך שיחק בנבחרות הצעירות, ולזכותו הופעה אחת בנבחרת האולימפית.
לאחר הפרישה.
קרויצר עסק בתפקיד ניהולי בפ.צ. בזל עם פרישתו ממשחק. לאחר מכן עסק בתפקיד המנהל הספורטיבי בקבוצות שונות כרד בול זלצבורג, שטורם גראץ, קרלסרוהה והמבורג, ממנה פוטר עקב טענות ההנהלה להפרת המחויבות שלו למועדון.
בנובמבר 2015 החל קרויצר לעבוד במינכן 1860 כמנהל הספורטיבי של המועדון.
תארים.
עם באיירן מינכן:
עם פ.צ. בזל:
דלק אנרגיה
דלק מערכות אנרגיה בע"מ, המוכרת בשם המקוצר דלק אנרגיה, היא חברה ציבורית ישראלית, העוסקת, באמצעות שותפויות וחברות בנות, בחיפושי נפט וגז טבעי והפקתם בישראל ובקפריסין. ניירות הערך של החברה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב עד שנת 2018. בעלת השליטה בחברה היא קבוצת דלק.
היסטוריה.
חברת "דלק מערכות אנרגיה בע"מ" נוסדה ב-1 בספטמבר 1981 תחת השם "דלק חיפושי נפט בע"מ". באוגוסט 1982 חתמה על הסכם, לפיו רכשה "דלק חיפושי נפט" מחברת "דלק" חברת הדלק הישראלית 75 אחוז מן האינטרסים בתחום חיפושי הנפט בישראל שהיו ל"דלק" באותו תאריך, במחיר של 130 אלף דולר. בהתאם להסכם, תהיה חברת "דלק" זכאית לתמלוגי-על, בשיעור חמישה אחוזים מתפוקת נפט או גז, אם תהיה כזו בכמות מסחרית בשטחים שקנתה "דלק חיפושי נפט". באותו חודש גם הנפיקה לראשונה את מניותיה בבורסה בתל אביב וגייסה 4 מיליון דולר. רישיונות החיפוש שהעבירה "דלק" ל"דלק חיפושי נפט" כללו את רישיון גזר, רישיון רמלה, רישיון גדרה, רישיון ניר-יצחק, רישיון קרן (מדרום לרצועת עזה,(רישיון אמציהו (בדרום ים המלח,( רישיון סעד, רישיון כנרת, רישיון בתרים (מצפון מזרח לבאר־שבע) רישיון עמק הירדן והרשאת עזה. בשנת 1983 השתתפה ב־15 קידוחים. רק בשלושה מהם נמצאו סימנים, או הערכות לאפשרות הפקה מסחרית.
בשנת 1996 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי.
עם הקמתה עסקה החברה בחיפושי נפט וגז טבעי ובהפקתם בישראל, ובשנת 2001 החלה לראשונה לפעול בחו"ל על ידי רכישת אחזקות בפרויקט חיפושי נפט בווייטנאם.
בין השנים 2008-2001 הרחיבה החברה את פעילותה בחו"ל על ידי רכישת נכסים וזכויות חיפוש של נפט וגז בקפריסין, ברוסיה, בווייטנאם, בדרום ארצות הברית, בגינאה ביסאו ובים הצפוני.
במהלך שנת 2009, עקב החלטת מדיניות של החברה למקד את פעילותה בנכסיה שבישראל, מכרה דלק אנרגיה את רוב נכסיה וזכויותיה בעסקי נפט וגז בחו"ל. בין השנים 2011-2010 מכרה החברה את נכסיה וזכויותיה שבארצות הברית, וב-2013 מכרה את נכסיה וזכויותיה שברוסיה ובים הצפוני. עם תום סדרת המכירות, נותרו בידי דלק אנרגיה נכסים וזכויות חיפוש בישראל ובקפריסין בלבד.
באוקטובר 2018 השלימה קבוצת דלק את מחיקת מניות דלק אנרגיה מהמסחר בבורסה, לאחר שרכשה את החזקות הציבור (11.8%) בה תמורת כ-1.11 מיליארד שקל. העסקה בוצעה בדרך של הצעת רכש מלאה, שזכתה להיענות הנדרשת מקרב הציבור, וכללה תמורה במזומן, במניות קבוצת דלק וביחידות השתתפות של דלק קידוחים. אחר כך ביצעה גם פירעון מוקדם לאיגרות החוב של החברה.
החזקות החברה.
"דלק אנרגיה" היא בעלת השליטה (62.64%) ב"דלק קידוחים", שותפות מוגבלת לחיפוש ופיתוח נכסי נפט וגז טבעי, והיא מחזיקה ב-46.58% מהשותפות "אבנר חיפושי נפט".
שתי שותפויות אלה מחזיקות בשדות גז אחדים בים התיכון:
דלק מערכות אנרגיה
צ'כים
צ'כים (בצ'כית: Češi - צֶ'שי או Čechové - צ'כובֶה) הם עם סלאבי מערבי ממרכז אירופה החי ברובו בשטחי הרפובליקה הצ'כית. מיעוטים צ'כים חיים גם במדינות שכנות, בעיקר סלובקיה ואוסטריה, גרמניה, כמו כן בארצות הברית, ברזיל, קנדה, ארגנטינה, איטליה ואחרות. השפה הצ'כית היא שפה סלאבית מערבית, קרובה מאוד לשפת הסלובקים השכנים.
אבות הצ'כים היו שבטים סלאביים שהתיישבו באזורי בוהמיה, מוראביה ושלזיה החל מן המאה ה-6.
בין דמויות השליטים החשובים והמשפיעים ביותר של העם הצ'כי ששלטו באזור הנ"ל בימי הביניים בולט קארל הרביעי לבית לוקסמבורג שהיה בן לאב גרמני ולאם צ'כית.
בפולקלור ובתרבות הצ'כית תופסים מקום מכובד אגדות על דמותו של צ'ך, האב המיתי של הצ'כים, שלפי המסורת, הוביל את שבט אבותיהם אל האזור שהפך לצ'כיה, וכן על פז'מיסל "החרש", המייסד החצי-אגדי של השושלת המלכותית ששלטה בצ'כיה למשך 400 שנה עד שנת 1306.
בימי הרנסאנס, מבשרי הרפורמה בכנסייה הנוצרית בצ'כיה, התאולוג יאן הוס והמצביא יאן ז'יז'קה שפיקד על המורדים הצ'כים נגד האימפריה הרומית הקדושה, נחשבים לגיבורים לאומיים של הצ'כים וסביב חייהם ומאבקם נגד הדיכוי הזר ולמען שמירת הצביון התרבותי והלשוני, נפוצו אגדות וסיפורים מכוננים רבים.
למרות החשיבות הלאומית של הזרם הדתי הפרוטסטנטי בהיסטוריה של עמם, בימי שלטון הגרמני-אוסטרי בארצם רוב הצ'כים חזרו במרוצת מאות השנים לנצרות הרומית הקתולית שהייתה הדת השלטת באימפריה ההבסבורגית. כמה מקדושי הכנסייה שפעלו בשטחי צ'כיה, ואצלב הקדוש, הנחשב לקדוש הפטרון של האומה הצ'כית, יאן נפומוק, פרוקופ מפראג, אדלברט מפראג, לודמילה מבוהמיה ואגנס מבוהמיה, וכן ויטוס הקדוש שלא היה יליד המקום אך שרידים מגופתו הובאו לפראג ושעל שמו נקראת קתדרלה מפורסמת בפראג, תופסים מקום חשוב בפנתאון הלאומי הצ'כי.
בימינו מספר משמעותי של צ'כים אינם מחשיבים עצמם כדתיים מאמינים.
השם.
לפי מסורת עממית הצ'כים קראו לעצמם לפי המנהיג המיתי - האב הקדמון (praotec) צ'ך (Czech), שהוביל בזמנו את שבטי הצ'כים אל ארצם החדשה - אל בוהמיה וההר ז'יפ. בהתאם לאגדה אחיו של צ'ך, לך, נתן את שמו לעם הסלאבי השכן, ה"לכים", כלומר הפולנים.
הגרסה הקדומה ביותר של מסורת זו הופיעה ב"כרוניקת הבוהמים" (Chronica Bohemorum) של קוזמס מפראג בסביבות 1120. בטקסט זה בשפה הלטינית שם המנהיג צ'ך מוזכר כ-Bohemus.