בחיבור זה הוא מתייחס מספר פעמים לים המלח. הוא מתאר בו את מימיו של האגם שב"סוריה-פלשתינה", המכונה "הים המת" וגם "אגם האספלט", ומדגיש את יופיו של האספלט שלו ומציין את איכויותיו התרופתיות. מחיבורים אחרים שלו מתברר כי האספלט של ים המלח מכונה גם "האספלט היהודי" ובחיבור "De Antidotis" גלנוס מדגיש כי "האספלט הטוב ביותר, כמו גם הבלסם, הוא היהודי". גלנוס מזכיר במקומות נוספים בחיבור הזה את הבלסם של "פלשתינה-סוריה". הוא מציין שלבלסם שנקרא 'הסורי' יש "שם נוסף על שם המקום בו הוא גדל בכמות הגדולה ביותר והוא היפה ביותר, כי הוא נקרא 'העין-גדיי', בהיותו עולה על זה הגדל במקומות אחרים בפלשתינה". גלנוס הוא הסופר הפגאני היחיד שמקשר באופן מפורש את הבלסם לעין גדי.
בפרק העוסק בתמרים גלנוס מזכיר זן של תמרים "רכים לחים ומתוקים" בשם "קריוטוי" (Caryotoi), שהם "יפים מאד וגדלים ביריחו, בסוריה פלשתינה".
גלנוס מזכיר את ארץ ישראל גם בקשר ליין מימי.
גלנוס מזכיר תרופה שמקורה בארץ יהודה: "על האבן היהודית - ישנה אבן נוספת חזקה יותר, המופקת בסוריה-פלשתינה, בצבע לבן ופרופורציונלית בצורתה, שיש בה קווים שכאילו נוצרו על ידי מחרטה מסתובבת. היא נקראת "היהודית" על שם הארץ שבה היא מופקת. הם משתמשים בה נגד אבנים בשלפוחית השתן, מפוררים אותה על אבן משחזת, ומרטיבים אותה עם מים חמים. אולם במקרים בהם ניסינו אותה, היא לא השיגה דבר נגד האבנים בשלפוחית אבל היא יעילה נגד אלו הנדבקות לכליות".
גלנוס מזכיר תרופה נוספת בעלת הקשר יהודי: "סלומה עם דלעת היא טובה לכל כאב ולכאב גרון כמו גם לדלקת הריאות". נראה כי תרופה זו נזכרת רק כאן. לשמה יש הקשר יהודי, בהיותו שמן הפרטי הידוע היטב של המלכה החשמונאית שלומציון ושל שלומית, אחות הורדוס, שהיו לה קשרים קרובים עם הקיסרית ליוויה. היו נשים יהודיות אחרות בשם זה וייתכן שהתרופה נקראה על שם אחת מהן, כפי שזן מפורסם של תמרים נקרא על שמו של ניקולאוס איש דמשק.
בחיבור אחר עוסק גלנוס בשנה המעוברת של תושבי ארץ ישראל: "על פי ספירתם של אלה בפלשתינה שנים עשר החודשים מסתכמים ב-354 ימים. מכיוון שפרק הזמן בין פגישת הירח עם השמש ועד המפגש המלא הבא אורך בנוסף ל-29 הימים עוד מחצית יום נוסף, הם מפצלים משום כך את שני החודשים, שביחד כוללים 59 ימים, לשני חלקים בלתי-שוים, כאשר אחד החודשים כולל 30 ימים והאחר 29. בנוהגם בדרך זו הם נאלצו להוסיף חודש מעובר ברגע שהפיגורים של השנים הקודמות מצטברים ומסתכמים בחודש אחד".
אלכסנדר חלב
אליאקסנדר פאולביץ' חְלֶבּ (בבלארוסית: Алякса́ндар Па́ўлавіч Глеб; IPA: [alʲa'ksandar ɣlʲeb]; נולד ב-1 במאי 1981 במינסק שבבלארוס הסובייטית) הוא כדורגלן עבר בלארוסי ששיחק בעמדות הקשר ההתקפי והקיצוני.
קריירה.
חלב פרץ לתודעת הכדורגל העולמי כאשר כרטיס השחקן שלו נרכש על ידי שטוטגרט מהליגה הגרמנית והציג יכולת שליטה טובה בכדור בשתי הרגליים. חלב שיחק בשטוטגרט חמש שנים. לאחר קמפיין מוצלח של שטוטגרט בליגת האלופות בו הרשים את ארסן ונגר, החליט המנג'ר הצרפתי של ארסנל לרכוש את כרטיסו משטוטגרט תמורת 8 מיליון ליש"ט. מאז הגעתו לארסנל השתלב חלב היטב בקבוצה הלונדונית והיווה חלק אינטגרלי ממשחקה. בעונת הגיע חלב עם הקבוצה לגמר ליגת האלופות. עונת הייתה הטובה ביותר של חלב במועדון, אף על פי שהיא הסתיימה ללא תארים.
למרות חיבת אוהדי ארסנל לחלב, הוא הודיע במהלך שנת 2008 כי עקב אי הסתגלותו לחיים בלונדון הוא יעזוב את המועדון. ב-16 ביולי 2008 חתם חלב בברצלונה על חוזה לארבע שנים. בתחילת העונה נפצע לחודש חצי. במשחקיו תופקד לסירוגין בכנף השמאלי ובמרכז הקישור.
בסיום העונה החליטה ברצלונה להשאיל את חלב לאינטר מילאנו, כחלק מעסקת רכישתו של זלאטן איברהימוביץ'. חלב סירב לעבור לאינטר ובחר לעבור בהשאלה לעונה אחת בחזרה לשטוטגרט; העסקה נחתמה ב-30 ביולי 2009. חלב כבש את שער הבכורה בקנדציה המחודשת שלו בקבוצה בניצחון 2:0 על פוליטכניקה טימישוארה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בתום תקופת ההשאלה, הושאל חלב לעונת אחת לבירמינגהאם סיטי האנגלית, כשבסיום העונה עבר בהשאלה לוולפסבורג הגרמנית.
בפברואר 2012 עבר לקרילייה סובייטוב הרוסית. ב-26 ביולי 2012 חתם בבאטה בוריסוב. ב-4 בינואר 2014 חתם בקוניאספור מליגת העל הטורקית לשנה וחצי עם אופציה לשנה נוספת.
אנורקסיה
אלמה-אטה
אלמה אטה
עלי אל-האדי
אבוּ אַל-חַסַן עַלי אִבְן מֻחַמַד אַל-הַאדי היה האימאם השיעי העשירי (8 בספטמבר 828 - 1 ביולי 868). התקופה בה שימש כאימאם של השיעים הייתה תקופת היחלשות שלטונם של העבאסים, ומהומות של חיילים-עבדים טורקים וארמנים (ה"ממלוכים") גרמו להעברת בירת האימפריה מבגדאד לסאמרא.
לידתו ומשפחתו.
עלי נולד באל-מדינה לאימאם השיעי התשיעי, מוחמד א-תקי, ולשפחה מרוקנית, בשם סמאנה. עלי היה בן שש בעת שאביו מת (835), וכשהוא ירש את תפקיד האימאם.
במשך השנים שנותרו לח'ליפותו של אל-מעתזם, וחמש שנות ח'ליפותו של ואת'ק, העבאסים, הקהילה השיעית באל-מדינה בהנהגת אל-האדי חיה בשלווה יחסית, לאור האיומים האחרים על יציבות משטרם שעמם התמודדו הח'ליפים העבאסים. עלי עסק בעיקר בהוראת האסלאם.
מעצר בית.
במהלך ח'ליפותו של אל-מתווכל, השתנה יחסם של הח'ליפים לאיום הגובר, בראייתם, שהיוותה הקהילה השיעית. לטענת מקורות שיעיים, עלי הובא לבגדאד ב-848 והופגש עם הח'ליף. אל-מתווכל, שהיה חצי שיכור, הציע לעלי יין, אך הוא סירב. בתגובה, האימאם הושב למדינה, והושם תחת מעצר בית. ראש העיר של מדינה, שמונה על ידי מותווכל, שלח דיווחים על מעשיו לח'ליף, בהם תיאר את גדילתה של הקהילה השיעית, והתעצמותו של האימאם עלי, וטען כי הוא מהווה איום על השלטון הסוני העבאסי. בתגובה, ב-851, אל-האדי הועבר למעצר בית בסאמרא יחד עם בנו, חסן אל-עסכרי. השניים זכו ליחס טוב, ואף ניתן להם בית למגורים, אך הם נותקו מקהילתם במדינה. בתקופת מעצרו של אל-האדי רדפו השלטונות העבאסיים, הסונים, את המאמינים השיעים.
הרובע בו גרו אל-האדי ובנו היה ידוע בשם "אל-עסכר", מאחר שצבא (עסכר) גדול חנה בו, לפיכך, אל-האדי ובנו חסן מכונים "עסכרי", ושניהם יחדיו "עסכריאן" ("שני העסכרים"). על כן, המסגד בסאמרא שבו נמצאים קבריהם של השניים קרוי מסגד אל-עסכריה.
לטענת מקורות שיעים, הח'ליף אל-מותווכל ניסה להרוג את אל-האדי, לפחות פעם אחת, אך האימאם ניצל בנס.
יכולותיו המיוחדות ומורשתו.
לטענת מקורות שיעיים, לעלי הוענק מתת ידיעת שפות רבות, ביניהן פרסית, סלאבית, הודית ונבטית. כמו כן, הוא ידע לחזות סופות פתאומיות, אירועים אחרים, ואת זמן מותם של אנשים. השיעים גורסים כי אל-האדי קילל את הח'ליף מתווכל; לאחר שהאחרון כלאו או השפילו, עלי חזה את מותו תוך שלושה ימים, וכך אכן קרה. כמו צאצאיו האחרים של עלי, אריות לא פגעו בו.
השיעים מייחסים לעלי אל-האדי מספר טקסטים דתיים, ביניהם מסה תאולוגית על בחירתו החופשית של האדם.
מותו.
עלי אל האדי מת ב-1 ביולי 868, כשהיה בן 40, לטענת השיעים (בדומה לשאר אימאמים השיעים), מרעל שעורבב במזונו. הוא נקבר במסגד אל-עסכריה; בשל רדיפות הח'ליפים העבאסים, רק בנו חסן אל-עסכרי, שירש את כיסאו כאימאם, נכח בהלוויה.
בעבר שימש המסגד המפואר כמקום עלייה לרגל של השיעים, אולם פיגוע תופת ב-22 בפברואר 2006, החריב את מרבית המבנה.
את חשיבותם הרבה של האימאמים עבור השיעים ניתן לראות בתגובתם לפיגוע זה, שהוביל להחרפת הסכסוך הבין-עדתי בעיראק, והתעצמותן של פעולות המיליציות השיעיות במדינה נגד המיעוט הסוני.
דיסקונט השקעות
אין אונות
גאורגיוס אורפנידיס
גאורגיוס אורפנידיס (ביוונית: Γεώργιος Ορφανίδης; 1861–1942) היה קלע יווני, שהשתתף באולימפיאדת אתונה הראשונה.
אורפנידיס השתתף בכל חמש תחרויות הקליעה במשחקים האולימפיים של 1896. בירי חופשי מרובה, זכה אורפנידיס במקום הראשון עם 1,583 נקודות. הוא החמיץ רק שלוש יריות מתוך 40, וסיים בפער של 271 נקודות מהמקום השני. בתחרות הירי המהיר מאקדח ממרחק 25 מטרים סיים אורפנידיס במקום השני עם 249 נקודות, אחרי היווני, יואניס פראנגודיס. בירי ברובה צבאי למרחק של למעלה מ-200 מטר, סיים אורפנידיס במקום החמישי עם 1,698 נקודות. בירי באקדח צבאי ממרחק של 25 מטר, מקומו של אורפנידיס לא ידוע. בירי חופשי באקדח, סיים אורפנידיס במקום האחרון.
גרגיוס טסיטאס
הר הטייסים
הר הטייסים בהרי ירושלים נמצא במרכזה של שלוחת הר היורדת מאזור הקסטל מערבה, גובהו 796 מטר מעל פני הים. ההר נמצא בין מושב רמת רזיאל לאיתנים, כשלצדו כביש 395 מעין כרם לאשתאול. שמורת הטבע הר הטייסים משתרעת על פני 453 דונם. על המורדות המזרחיים, בערוץ היורד אל נחל צובה, נמצא עין טייסים, מעיין שכבה קטן הנובע מתוך ניקבה אל בריכת אגירה.
גלעד לחללי חיל האוויר.