סלזאר שמר בעקביות על הנייטרליות של מדינתו עד סוף המלחמה. עם היוודע דבר מותו של היטלר הוא מילא אחר הגינונים הדיפלומטיים המקובלים והורה להוריד את הדגלים לחצי התורן. סלזאר גם התיר לשגריר הגרמני אוסוולד פון הויניגן-היינה להמשיך להתגורר בליסבון, אף לאחר פרישתו לגמלאות. פורטוגל המשיכה להסביר פנים לפליטים גם אחרי המלחמה, ובהם אומברטו השני, מלך איטליה, התגורר בקשקאיש למשך 37 שנה, חואן, רוזן ברצלונה, רעייתו מריה מרסדס, רוזנת ברצלונה, וילדיהם, בהם חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד הנוכחי. בין השנים 1947–1952, הועברו 5,500 ילדים אוסטרים, רובם יתומים, למשפחות אומנה פורטוגזיות..
פורטוגל עברה את המלחמה שלמה מבחינה טריטוריאלית ועשירה יותר מאשר הייתה לפני כן. כדי להנציח את החורבן שנמנע במלחמה, הוקמה ב-1959 אנדרטת ישו המשקיפה על ליסבון.
למרות העובדה שבפורטוגל היה משטר סמכותני בדומה לספרד, היא לא חוותה את אותה תקופת בידוד בינלאומי בדומה לשכנתה. פורטוגל התקבלה לתוכנית מרשל ובסך הכל הועברו אליה 70 מיליון דולר. פורטוגל גם הייתה לאחת מ-12 החברות המייסדות של נאט"ו ב-1949, והייתה החברה המייסדת היחידה שבה לא היה משטר דמוקרטי.
Play 99.5
Live at the Wiltern
Live at the Wiltern הוא אלבום הופעה הראשון של הלהקה הבריטית פלורנס אנד דה מאשין. האלבום יצא לאור ב-28 ביוני 2011 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס.
הדוגמה והריטואל של המאגיה העליונה
הדוגמה והריטואל של המאגיה העליונה (בצרפתית: Dogme et Rituel de la Haute Magie) הוא ספר שכתב אליפז לוי בנושא מאגיה. הספר פורסם בשני כרכים: הכרך הראשון, שעסק בתאוריה של המאגיה, פורסם בשנת 1854. הכרך השני, שעסק בפולחן המאגי, ראה אור בשנת 1856.
בשנת 1896, תורגם הספר לאנגלית על ידי ארתור אדוארד וייט.
היצירה משכה את תשומת לבם של מדענים ומשכילים אחרים בשל השקפותיה בנושא חקר המאגיה, הדת ומדעי הטבע. הספר עורר מחדש את החקר הרוחני האזוטרי במערב.
אליפז לוי מציג בספר את המאגיה כתחום הנמצא בין המדע לדת, ומאמין שיש לה את הפוטנציאל לפייס ולחבר בין הדת והמדע.
הספר מורכב מ-22 פרקים, אשר מקבילים לכאורה ל-22 הקלפים של הארקנה הגדולה של קלפי הטארוט.
מסיב דופק
מסיב דופק המכונה גם מסיב אוגוסטו פינושה או מסיב שנטה טריסטה (באנגלית: Dufek Massif; או Augusto Pinochet Massif; או Santa Teresita Massif) הוא מסיב או רכס הרים, המכוסה ברובו שלגים, בחלק הצפוני של הרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
אורכו של המסיב 50 קילומטרים.
המסיב ממוקם ממערב לרכס פורסטל (אף הוא בהרי פנסקולה).
שטחו של המסיב 11,668 קילומטרים רבועים.
הנקודה הגבוהה ביותר במסיב היא פסגת אינגלנד, שגובהה 2,150 מטרים מעל פני הים.
אתרים ברכס.
במסיב מצויים האתרים:
היסטוריה.
גילוי ומיפוי המסיב.
ההר התגלה מהאוויר וצולם מהאוויר לראשונה בטיסה שנערכה ב--13 בינואר 1956, על ידי מטוס סיור שטס במשימה לחצות את אנטארקטיקה במסגרת מבצע דיפ פריז. הטיסה החלה ממצר מקמרדו והמטס חצה את היבשת, הגיע לים ודל, ושב לנקודת מוצאו.
מיפוי כל אזור הרי פנסקולה (וכן המסיב), בוצע על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנים 1967 ו- 1968.
המיפוי כלל סקרים על הקרקע, ובוצע בנוסף בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1964.
מקור השם.
שמו של המסיב ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
המסיב נקרא על שמו של אדמירל משנה ג'ורג' ג'יי. דופק, מצי ארצות הברית, שהיה המפקד הישיר של כוח המשימה 43 של חיל הים האמריקאי, במהלך מבצע דיפ פריז (שבמסגרתו התגלה המסיב).
לקריאה נוספת.
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 443 - 453
• BECK, M., FORD, A. &amp; BOYD, W. Palaeomagnetism of a Stratiform Intrusion in the Pensacola Mountains, Antarctica, Nature 217, 534–535 (1968). https://doi.org/10.1038/217534a0
• Dominic A. Hodgson, Peter Convey, Elie Verleyen, Wim Vyverman, Sandra J. McInnes, Chester J.Sands, Rafael Fernández-Carazo, Annick Wilmotte, Aaike De Wever, Karolien Peeters, Ines Tavernier, Anne Willems, The limnology and biology of the Dufek Massif, Transantarctic Mountains 82° South, Polar Science Volume 4, Issue 2, August 2010, Pages 197-214 https://doi.org/10.1016/j.polar.2010.04.003
ראו גם.
אתרים נוספים באנטארקטיקה הקרויים על שמו של אדמירל משנה ג'ורג' ג'יי. דופק:
Ceremonials
Ceremonials (בעברית: טקסים) הוא אלבום האולפן השני של הלהקה הבריטית פלורנס אנד דה מאשין. האלבום יצא לאור ב-28 באוקטובר 2011 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים.
סקוט מיי
סקוט גלן מיי (באנגלית: Scott Glenn May; נולד ב-19 במרץ 1954) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1976–1988. נבחר בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA 1976, ולאורך 7 עונותיו בליגת ה-NBA העמיד ממוצעים כוללים של 10.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
בנו הצעיר, שון מיי, זכה בשנת 2005 בטורניר אליפות המכללות כשחקן אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, כפי שעשה אביו בשנת 1976 כשחקן אוניברסיטת אינדיאנה; סקוט ושון הם אחד מארבעה צמדי אב ובן אשר זכו באליפות המכללות.
קריירת מכללות.
מיי נולד וגדל בעיר סנדסקי שבאוהיו, ובין השנים 1972–1976 למד באוניברסיטת אינדיאנה. בעונת 1975/1976 הוליך את קלעי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, עם 23.5 נקודות בממוצע למשחק, והוביל אותה לצד קנט בנסון וקווין באקנר לזכייה בטורניר אליפות המכללות; לאורך אותה עונה ניצחו ה"הוז'רס" בכל 32 משחקי הקבוצה, בהדרכתו של המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל בוב נייט. בסיום העונה נבחר מיי לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), יחד עם בנסון, וכן זכה בפרס נייסמית' המוענק לשחקן המכללות המצטיין בארצות הברית.
אולימפיאדת מונטריאול.
בקיץ 1976 השתתף מיי באולימפיאדת מונטריאול כשחקן נבחרת ארצות הברית בכדורסל, אשר ניצחה בכל שבעת משחקיה וזכתה במדליית הזהב. לאורך הטורניר שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של פיל פורד, קווין באקנר, אדריאן דאנטלי ומיץ' קופצ'אק, וקלע 16.7 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק מקצועית.
בדראפט ה-NBA 1976 נבחר מיי על ידי שיקגו בולס בבחירה השנייה, אחרי ג'ון לוקאס שנבחר ראשון. בעונתו הראשונה בשיקגו קלע 14.6 נקודות ואסף 6.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונה העוקבת המשיך להציג יכולת טובה, עם ממוצעים של 13.4 נקודות ו-6.0 ריבאונדים למשחק, אולם ב-3 העונות הבאות עם הבולס שימש בעיקר כשחקן ספסל, ותרם 8.2 נקודות למשחק בלבד.
לקראת עונת חתם על חוזה במילווקי באקס. באותה עונה קלע 9.0 נקודות למשחק עבור הבאקס, אשר הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון. בקיץ 1982 שוחר ממילווקי וחתם בדטרויט פיסטונס, במדיה שיחק בתשעה משחקים בלבד בטרם שוחרר.
בין השנים 1983–1988 שיחק בליגת העל האיטלקית עבור הקבוצות ברשה לאונסה, פלקנסטרו טורינו, וירטוס רומא וליברטאס ליבורנו. בסיום עונת 1987/1988 פרש מיי ממשחק, בגיל 34.
סקוט מאי
יוליה טקשינה
יוליה יבגנייבנה טקשינה (נולדה ב-9 ביולי 1980) היא שחקנית לתיאטרון וקולנוע, רקדנית ודוגמנית רוסית.
ביוגרפיה.
יוליה טקשינה נולדה בבלגורוד, מחוז בלגורוד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות.
בגיל שבע הצהירה על רצונה להצטרף לתיאטרון הסוברמניק במוסקבה, שם אחיה הגדול ולדימיר היה רקדן.
לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון בשנת 1997, נכנסה לפקולטה לעיתונאות של אוניברסיטת מוסקבה, אולם לאחר שלמדה בה שנה וחצי, עזבה את האוניברסיטה ובגיל 21 ניסתה את מזלה בתחום המשחק.
בשנת 2002, היא נכנסה לתחום המשחק בבית הספר לתיאטרון על שם שצ'וקין במוסקבה. היא סיימה את לימודיה בשנת 2006.
בתחילת שנות האלפיים היא לקחה חלק בצילומי כמה קטעי וידאו למוזיקה. בפרט, בשנת 2000 היא כיכבה בסרטון הווידאו של דמיטרי מליקוב לשיר "חרוזים", ובשנת 2003 - בקליפ של להקת הפופ סטרלקי לשיר "רוח קטנה".
בשנת 2005 היא עשתה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה, כשגילמה את ויקה קלוצ'קובה בסדרת הטלוויזיה קטי המכוערת, תפקיד זה הביא תהילה לשחקנית השאפתנית, שבזכותה קיבלה הזמנה להצטלם בסדרות וסרטים חדשים. בשנת 2012 היא כיכבה בכמה פרקים בסדרת הטלוויזיה הקומית "המטבח". בשנת 2014 שיחקה תפקיד מרכזי בסדרת הטלוויזיה "בואו וננשק" בערוץ הטלוויזיה האוקראיני "1+1".
חיים אישיים.
יוליה התחתנה בנישואים אזרחיים עם השחקן גריגורי אנטיפנקו, אותו פגשה בסדרה קטי המכוערת (2005). לאחר מכן נולדו לשניים שני בנים. ב-2012, לאחר שש שנות נישואים, הזוג נפרד.
יחסי הפיליפינים–קוריאה הדרומית
יחסי הפיליפינים–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת הפיליפינים ובין הרפובליקה של קוריאה. בין המדינות מתקיימים יחסים פוריים בנושאים רבים, וביניהם דיפלומטיה, ביטחון, כלכלה ותיירות.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בילטרליים ב-3 במרץ 1949. הפיליפינים הייתה המדינה החמישית בעולם, והראשונה באסיה להכיר בקוריאה הדרומית כמדינה עצמאית.
יחסים כלכליים.
דרום קוריאה היא שותפת המסחר השישית בגודלה של הפיליפינים, ואילו הפיליפינים היא המדינה השלישית האטרקטיבית בדרום מזרח אסיה למשקיעים מדרום קוריאה נכון ל-2011.