במאי 2005, מונתה פלטרו כפרזנטורית של חברת הקוסמטיקה אסתי לאודר. במסגרת החוזה שנחתם בין הצדדים, ככבה פלטרו במסעות הפרסום העולמיים של החברה במשך מספר שנים תמורת 5 מיליון דולר. הקמפיין הראשון שבו השתתפה היה מסע פרסום לרגל חגיגות 10 השנים לבושם פלז'רס (pleasures). שבמרץ 2007 הושק מחדש בשם 'Pleasures Gwyneth Paltrow'.
בשנת 2006, היא הפכה לפרזנטורית של Bean Pole International, מותג אופנה קוריאני.
בשנת 2012, הובילה קמפיין עבור בושם חדש של בית האופנה הוגו בוס.
חברת Goop.
בספטמבר 2008 השיקה פאלטרו את עלון הלייף סטייל השבועי Goop. Goop התרחבה לתחומים נוספים כולל: מסחר אלקטרוני, בשיתוף פעולה עם מותגי אופנה, השיקה חנויות פופ-אפ, השיקה מוצרי בריאות, מגזין, פודקאסט, וסדרת לייף סטייל תיעודית ששודרה בנטפליקס. שם החברה ואתר האינטרנט, Goop.com. נבחר לדברי פאלטרו, כי מישהו אמר לה שלחברות אינטרנט מצליחות יש O כפול בשמם, והוא הוסף לראשי התיבות של שמה GP. בשנת 2018 הגיעו הכנסות החברה ל-250 מיליון דולר.
כנגד החברה עלו טענות על קידום של טיפולים לא יעילים מבחינה רפואית ומדעית, שלרבים מהם יש אף השלכות מזיקות. המחלוקות כללו טיפול לאידוי הוואגינה, שימוש בביצי ירקן, מכשיר חוקן קפה מסוכן, מדבקות לבישות שלטענתה הן "מאזנות מחדש את האנרגיה והתדירות בגופנו" ואשר נטען באופן כוזב כי היו עשויים מחומר שפותח על ידי נאס"א. בספטמבר 2020 שילמה החברה 145 אלף דולר במסגרת הסכם פשרה, בתביעה שהוגשה נגד החברה בשל הביצים הוואגינליות שהיא מוכרת, העשויות מאבני ירקן. החברה טענה שהביצים יכולות לסייע באיזון הורמונים ולהסדיר את המחזור החודשי. החברה להגנת הצרכן תבעה אותה על שיווק מטעה.
בינואר 2020 אתר Goop החל לשווק נר בשם "מריח כמו הואגינה שלי" שסעה להצלחה רבה. במאי 2021 אחד הנרות התפוצץ בביתו של לקוח, שהוביל אותו לתבוע את החברה בכחמישה מיליון דולר.
ב-24 בינואר 2020 עלתה סדרה בנטפליקס בשם "The Goop Lab". הסדרה בת שישה פרקים, מקדמת את Goop ומכסה נושאים פסאודו-מדעיים דוגמת "ריפוי באנרגיה", שימוש בתרופות פסיכדליות, טיפול בקור, אנטי אייג'ינג ומיניות נשית. עם שחרורו של הטריילר הראשון, ושוב לאחר שהסדרה המלאה בת ששת הפרקים הפכה זמינה, עוררה הסדרה מחלוקת בנוגע למידע שגוי, רפואי ומדעי שהציגה.
ב-27 בינואר 2020 הגישה עמותת אמת בפרסום בקליפורניה (TINA.org), תלונה לתובע המחוזי בטענה כי Goop המשיכה לעסוק בשיווק מטעה. בתלונה נאמר כי החברה טוענת כי מוצריה "הוכחו קלינית" לטיפול בסימפטומים כמו חרדה, דיכאון, OCD ועוד.
אוכל וספרי מתכונים.
באוקטובר 2007 החלה פלטרו לצלם סדרת הטלוויזיה עבור רשת PBS "ספרד ... על הדרך שוב", המציגה את האוכל והתרבות של ספרד. בשנת 2008 כתבה את הספר "ספרד ... טיול דרך קולינרי עם מריו בטאלי". בשנת 2011 היא כתבה ספר מתכונים שכותרתו "בת אבי: מתכונים טעימים וקלים שחוגגים משפחה וביחד". באותה שנה היא כתבה את הספר "הערות משולחן המטבח". שנתיים לאחר מכן פרסמה ספר שכותרתו "הכל טוב: מתכונים קלים טעימים שיגרמו לך להיראות טוב ולהרגיש נהדר", אשר קידם דיאטה אנטנסיבית, שאינה נתמכת על ידי עדויות רפואיות. בספר זה נכלל מתכון לטוסט אבוקדו, שהועתק באופן נרחב והותאם כחלק ממגמת המזון של התקופה. בשנת 2016 פרסמה ספר בישול בשם "הכל קל: מתכונים טעימים לימי חול לקוקמור הביתי סופר-עסוק".
חיים אישיים.
פלטרו ניהלה מערכת יחסים עם שחקן בראד פיט. השניים התארסו בדצמבר 1996, אך נפרדו לבסוף ביוני 1997.
ב-5 בדצמבר 2003 נישאה למוזיקאי האנגלי כריס מרטין, סולן להקת הרוק קולדפליי. ב-14 במאי 2004 נולדה בתם אפל, וב-8 באפריל 2006 נולד בנם מוזס. במרץ 2014 הם הודיעו על פרידה, וב-2016 התגרשו.
מאז אוגוסט 2014 פלטרו במערכת יחסים עם המפיק והבמאי האמריקאי-יהודי בראד פלצ'וק. ב-2017 הם התארסו, וב-2018 הם נישאו. ביוני 2019 חשפה כי לבעלה ולילדיו יש בית בנפרד ממנה, בו הוא גר 3 לילות בשבוע.
ב-2014 דווח שפלטרו שרק אביה יהודי, מתכננת להתגייר.
החל משנת 2015 החלה פלטרו לדגול באורח חיים בריא הכולל ניקוי רעלים דרך הזנה עיקרית משייקים ותזונה טבעית ובפרט ללא GMO.
גווינת פלטרו
גווינת פאלטרו
יצחק פרץ (חבר הכנסת)
יצחק פרץ (3 ביוני 1936 - 17 באוקטובר 2002) היה איש ציבור ישראלי. כיהן כראש עיריית דימונה וחבר הכנסת מטעם הליכוד, רפ"י - הרשימה הממלכתית והמערך.
קורות חיים.
פרץ נולד בקזבלנקה שבמרוקו ועלה לישראל במסגרת עליית הנוער, בשנת 1950. כעבור שנתיים מעלייתו הצטרף לשורות מפא"י. הוא למד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. לאחר שירותו הצבאי עבד כמורה ברחובות ובראשון לציון. בשנות השישים עבר לדימונה וכעבור תקופה מונה למנהל מחלקת החינוך בעירייה.
בשנים 1971–1974 כיהן פרץ כראש עיריית דימונה, מטעם מפלגת רפ"י.
בשנת 1973 נבחר לכנסת ה-8 מטעם הליכוד. לאחר המהפך ב-1977 כיהן כסגן שר התעשייה, המסחר והתיירות ,תחת השר יגאל הורביץ, מיוני 1977 עד ינואר 1979. ב-26 בינואר 1981 פרש מהליכוד והקים את סיעת רפ"י - הרשימה הממלכתית, יחד עם חברי הכנסת יגאל הורביץ וזלמן שובל. חזר לליכוד ב-27 במאי באותה השנה, ונבחר שוב מטעמו לכנסת ה-10. ב-26 באוקטובר 1982 פרש שנית מהליכוד יחד עם חבר הכנסת אמנון לין והצטרף למערך עם הבטחה לשריון בבחירות הבאות. בעקבות ההסכם, נבחר לכנסת ה-11 מטעם המערך.
לאחר פרישתו מהכנסת התמנה פרץ ליו"ר הוועד הפועל הציוני וחבר הדירקטוריון בקרן קיימת לישראל ובסוכנות היהודית.
בנו, יוסי, הוא מוזיקאי שהשתתף בהרכבים "איך זה עובד באמת" ו"דברים שעשיתי עם אחותי".
גמר גביע
"גמר גביע" הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של ערן ריקליס ובכיכובו של משה איבגי. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1991.
עם יציאתו השתתף הסרט בפסטיבל ברלין ובפסטיבל ולנסיה.
עלילה.
זמן רב התכונן כהן (משה איבגי) לאליפות העולם בכדורגל, שנערכה בספרד בשנת 1982, וכבר הכין את עצמו לנסיעה. אך לאחר שהגיע צו גיוס, כהן מצא את עצמו משתתף במלחמת לבנון. במהלך קרב הוא נופל בשבי יחד עם חברו גלילי, שאף נהרג בשלב מאוחר יותר, ועם הזמן מצליח כהן לתקשר עם שוביו בזכות אהדתם המשותפת לנבחרת איטליה המשחקת באליפות העולם בכדורגל, ואף בסוף זוכה גם באליפות העולם.
רצח אלכסנדר רובוביץ
אלכסנדר רובוביץ (17 באוקטובר 1929 - 6 במאי 1947) היה נער פעיל בלח"י שנרצח על ידי אנשי צבא בריטים. הרצח גרם לזעזוע וסערה ביישוב היהודי ומחוצה לו בשלהי המנדט הבריטי בארץ ישראל.
קורות חיים.
אלכסנדר רובוביץ נולד בירושלים למרים (בתו של חיים יהושע גולדברג) ויהושע ידידיה שהיה רוקח בשכונת מאה שערים. למד בבית הספר היסודי "תחכמוני" ובבית הספר התיכון הדתי "מעלה" שבירושלים. בעודו תלמיד תיכון הצטרף לתנועת ברית החשמונאים וב-1946 ללח"י, בה כינויו המחתרתי היה "חיים". לאחר שסולק מבית הספר בשל האיבה ששררה בין הנהגת היישוב לבין המחתרות אצ"ל ולח"י, עבר לעבוד בבית המרקחת של אביו. רובוביץ מונה למפקד כיתה שעסקה בהפצת כרוזי הלח"י שכונו "המעש".
פרשת חטיפתו ורציחתו.
ב-6 במאי 1947 יצא רובוביץ לאזור רחביה בירושלים על מנת להדביק כרוזים. עדי ראייה הבחינו באדם דובר אנגלית, לבוש בבגדים אזרחיים, הגורר אותו לאחר מאבק למכונית אזרחית שבה ישבו בריטים, שמיהרה להסתלק מן המקום. מקום החטיפה והגרירה היה בפינת הרחובות אוסישקין וקק"ל.
משבושש לשוב לביתו, טענו השלטונות הבריטיים שאינם קשורים להיעלמותו. לאחר מספר ימים נודע למשפחה שכובע השייך לחוטף, נשמט במהלך החטיפה והגיע לידי נער בירושלים. בתוך הכובע נמצא כתוב השם farran או farkan (האות r הייתה מטושטשת). הוא זוהה כקפטן רוי פאראן (Roy Farran). פאראן היה אחד הקצינים המעוטרים בצבא הבריטי מקרבות מלחמת העולם השנייה, ויוצא קומנדו ה-SAS, שהקים בארץ ישראל יחידה סמויה שמטרתה הייתה לפעול באמצעים אלימים במיוחד נגד המחתרות היהודיות.
מכאן החלה מסכת ניסיונות טשטוש וטיוח של השלטונות הבריטיים, במטרה למלט ולזכות את פאראן, שהפך לחשוד ברציחתו של רובוביץ. בו-בזמן התחוללה סערה ביישוב ומחוצה לו סביב היעלמותו של הנער. השלטונות לא מיהרו לתפוס את פאראן. יתר על כן - הם מחקו את שמו מהכובע שנמסר להם. ב-28 ביוני אנשי לח"י צלפו והרגו ארבעה חיילים בריטים ובה בעת ירו אנשי לח"י נוספים על מסעדת אסטוריה בחיפה, הרגו קצין אחד ופצעו קשה שני שוטרים נוספים. בעיתונות פורסם כי הדבר נעשה כנקמה על רציחתו של הנער. בדרך כלשהי שמע פאראן על גל הרציחות וחש אחריות וכך למחרת ביום ראשון 29 ביוני התייצב פאראן בשערי מחנה אלנבי והודיע לזקיף על זהותו.
כאשר פאראן שוחרר על ידי בית דין בריטי "מחוסר ראיות" והבריטים מילטו אותו מן הארץ, ניסה לח"י להתנקש בו על אדמת אנגליה. הם שלחו חבילת נפץ שאותה הכין יעקב חרותי, לבית משפחת פאראן באנגליה. החבילה, שהיה כתוב עליה: "אוסף כתבי שייקספיר", נפתחה על ידי אחיו רקס, והרגה אותו.
התפתחויות בשנות האלפיים.
57 שנים לאחר האירוע פורסמו מסמכים פנימיים של משרד המושבות הבריטי. במסמכים נמצא תצהיר שהגיש פאראן למפקדו הקולונל ברנרד פרגוסון, שבו דיווח כי הרג את רובוביץ במהלך נסיעה מירושלים לכיוון יריחו. פאראן עינה את הנרצח בתקווה שימסור לו ידיעות על המחתרת. לאחר שרצחו את רובוביץ, בגדיו הופשטו ממנו ונשרפו. גופתו של הנרצח הושלכה בצד הכביש ולא נמצאה