דברה קלון, מנהלת בית לוויות מארצות הברית מספרת שהיו המון תעמולות פרסומיות סביב התוכנית שגרמו לה להתעניין בה ולראות איך בול יציג את המקצוע על מסך הטלוויזיה. תיאודור הובי, העוסק בשירות ייעוץ למשפחות בלוס אנג'לס, מספר שהם לא הפסיקו לחשוב על הסדרה בתעשייה לפני עלייתה לאוויר. דניאל ביגינס, מנהל בית לוויות נוסף מספר שהוא היה סקרן עד כמה מדויק המקצוע בו עוסק יתואר, ולאחר שצפה בסדרה באדיקות במהלך כל תקופת שידוריה, הוא היה מופתע מרמת הדיוק. אמברוז מוסיפה שהיא בעצמה נפגשה עם מספר מנהלי לוויות שהופתעו מרמתה של התוכנית והדרך שבה הדמויות ייצגו את המקצוע כלפי העולם. ג'ון קמרון, ששיתף פעולה עם בול על מחקר בית הלוויות הוסיף שהוא ביצע מחקר מקיף לגבי הרגשתם. פול מאשר שפרק הסיום גרם לאנשים רבים להגדיר אותה כסדרה הטובה ביותר אי פעם. ביגיניס הוסיף ששעת פרק הסיום הייתה השעה הטובה ביותר שהוא ראה בטלוויזיה, אי פעם, ושהוא מודה שאנחנו לא צריכים ללכת להלוויות לעיתים קרובות, אך צפינו בזה בטלוויזיה כל שבוע, וזה גרם למוות להיות דבר פחות מפחיד שניתן לדבר עליו.
עמוק באדמה בישראל.
שידורי "עמוק באדמה" בישראל החלו ב-7 בנובמבר 2003, תחילה בערוץ 2 (על ידי הזכיינית קשת), במסגרת שידור קבועה בימי שישי, ובהמשך באקסטרה הוט וב-Yes Stars Drama. הסדרה זכתה לרייטינג של כ-7.5% בממוצע בקרב משקי הבית היהודים
"עמוק באדמה", כמו ברוב מדינות העולם בהן שודרה, זכתה בישראל לפופולריות רבה. מבקרי הטלוויזיה בישראל מתארים אותה כ"סדרה שתופסת אותך בגרון, מטלטלת אותך לצדדים ולבסוף מרסקת אותך מדמם לרצפה", "הסדרה הכי טובה שנעשתה בטלוויזיה עד היום", "סדרה גאונית, משוחקת היטב, כתובה ומצולמת נפלא".
לצד הביקורות התומכות והאוהדות, מבקרי טלוויזיה מסוימים חשבו שלא רק המוות הופך אותה לכה מדכאת - ושהסדרה ממשיכה להכות ולהתעלל בגיבוריה בלי טיפת רחמים. גבע עוז, מבקר טלוויזיה, מאשים את יוצרי הסדרה שאיננה מציבה אף אלטרנטיבה - "זה לא העיסוק החדשני והמרתק במוות - משהו שכולנו מעדיפים להדחיק ביום יום - אלא ההתבוננות קרת הלב בחיים. כתב האישום שמנסחת 'עמוק באדמה' חריף מאין כמוהו - והגנה טובה קשה למצוא."
איתי סגל, מנגד, מתאר את הסדרה כ"קודרת מתמיד, מורבידית ומקאברית עד כאב, ובעיקר משוחקת לעילא." כחמש שנים לאחר סיום הסדרה כתבה עליה שחר אורן מ"רייטינג" כך: "חמש שנים עברו. חמש שנים שלמות פחות חודש מאז ירדה "עמוק באדמה" מלוח המשדרים של HBO באמריקה והשאירה לנו בור בלב, בור כזה שגם ידי האמן של ריקו דיאז לא יכולות לסתום. נשארנו לבד. גם במבט לאחור נדמה שלא הייתה סדרה שהצליחה כמוה להיכנס לנשמה של צופיה האדוקים. הרי מעטות הסדרות שבאמת מצליחות ליצור קרבה אינטימית בין דמויותיהן הפיקטיביות ובין הקהל שצופה בהן מהספה הרחוקה. בדרך כלל הן נגמרות, אתה עצוב לשלושה ימים, ואז שוכח. אבל את "עמוק באדמה" גם בניתוח כריתת אונה אי אפשר להוציא מהזיכרון." לדבריה, זו סדרה שבה דמויותיה המורכבות היו המרכז, המנה העיקרית בארוחת גורמה מופלאה שבה מקבלים חלקי גופות ברוטב פורמלין לקינוח, ושכל מי שבאמת אהב את הסדרה הרגיש שמשפחת פישר היא המשפחה שלו. בהתאם לכך, הצפייה במותם בפרק האחרון בסדרה כאבה כמו מוות של בן משפחה וגרמה גם לקשוחים שבעוקביה לבכות כמו ילדות קטנות.
אתר נענע 10 הגדיר את הסדרה כאחת מהסדרות המשפיעות ביותר של העשור. "היו סדרות טובות שהתעסקו בקמילה ובמיתה, אבל אף אחד לא עשתה את זה בעומק ובהיקף שבהם עמוק באדמה עשתה את זה. העובדה שכל פרק נפתח בגופה, שבכל פרק יש מת מרחף באטמוספירה, הפכה את מה שנשאר מאחור לחשוב מאין כמוהו". אורי קליין, כתב "הארץ", הגדיר את הסדרה כ"שנונה מאוד; דמויותיה מעוצבות היטב, הדיאלוגים המושמים בפיהם מדויקים ולעיתים מצחיקים מאוד, ומהלכיה של העלילה מנווטים במיומנות".
פרסים ומועמדויות.
"עמוק באדמה" הייתה מועמדת למגוון רחב של פרסים שונים, בראשם גרפה 3 פסלוני גלובוס הזהב, 9 פסלוני אמי ו-32 פרסים אחרים.
בטקס פרסי אמי של שנת 2002 הייתה הסדרה מועמדת ב-11 קטגוריות מרכזיות עבור שתי עונותיה הראשונות, בהן מועמדות לסדרת הדרמה הטובה ביותר. יוצר הסדרה, אלן בול, זכה בפרס הכתיבה הטובה ביותר עבור סדרת טלוויזיה עבור פרק הפיילוט, ופטרישה קלארקסון זכתה בפרס עבור השחקנית האורחת הטובה ביותר בסדרת דרמה. שאר צוות השחקנים, הכולל את מייקל סי הול, פיטר קראוזה, פרנסס קונרוי, רייצ'ל גריפית'ס, פרדי רודריגז ולורן אמברוז היו מועמדים לפרס עבור תפקידם בסדרה.
בטקס פרסי גלובוס הזהב זכתה הסדרה בפרס סדרת הדרמה הטובה ביותר בשנת 2002, והייתה מועמדת לפרס זה בשנים 2003 ו-2004. פיטר קראוזה היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה בשנים 2001 ו-2002. רייצ'ל גריפית'ס זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה ב-2001 והייתה מועמדת לפרס השחקנית הראשית ב-2002. פרנסס קונרוי זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה ב-2003.
בטקס פרסי גילדת שחקני המסך צוות השחקנים זכה בפרס אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרת דרמה בשנים 2002 ו-2003, והיה מועמד לפרס זה בשנים 2001, 2004 ו-2005. פיטר קראוזה היה מועמד בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה בשנים 2001 ו-2003. פרנסס קונרוי זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה בשנת 2004.
מדיה.
מארזי DVD.
כל חמש העונות יצאו בהוצאות DVD ביתיות שונות.
פסקולים.
לסדרה יצאו שני פסקולים המאגדים בתוכם את מיטב השירים שהופיעו בסדרה לצד רצועות מקוריות מאת תומאס ניומן.
ג'ון פול ג'ונס (מוזיקאי)
ג'ון פול ג'ונס (באנגלית: John Paul Jones; נולד ב-3 בינואר 1946) הוא מוזיקאי בריטי ולשעבר הבסיסט והקלידן של להקת הרוק המפורסמת לד זפלין.
כיום הוא נחשב לאחד מנגני הבס הגדולים והמשפיעים בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
ג'ון פול ג'ונס נולד בלונדון, אנגליה. אביו היה פסנתרן ג'אז ואימו זמרת ורקדנית, לכן משיכתו למוזיקה הייתה מוקדמת ביותר והחל ללמוד לנגן על אורגן בגיל צעיר. בגיל 14 הוא לקח לידיו גיטרת בס והחל ללמוד אותה לבדו, אף שאביו רצה שילמד לנגן סקסופון. הוא עזב את בית הספר בגיל 17, לטובת קריירה כנגן שכיר, וניגן תפקידים קטנים עם אומנים שונים.
קריירה מוזיקלית מוקדמת.
בשנת 1964 ג'ונס הקליט והוציא סינגל רוק אינסטרומנטלי משלו, אך הוא לא זכה להתייחסות רבה.
בשנת 1966 ניגן לראשונה עם דונובן, בהקלטות התקליט "Sunshine Superman". ג'ונס היה אמור לשמש נגן בס בלבד, אך בזמן ההקלטות הפך ביצע גם את רוב התזמורים. בתקליטו הבא של דונובן, "Mellow Yellow", ביצע כבר את כולם. ב-1968 הזמין ג'ונס את הגיטריסט ג'ימי פייג' להקלטות הלהיט הבא של דונובן, "Hurdy Gurdy Man". ב-1967 עשה ג'ונס את עיבוד כלי המיתר בשיר "She's a Rainbow" של הרולינג סטונז. בין היתר ניגן גם בהקלטות "מתבודדי הרמן" של המפיק מיקי מוסט (Mickie Most).
לד זפלין.
בשנת 1968, הגיטריסט ג'ימי פייג', לשעבר הגיטריסט של להקת היארדבירדס, שכר את ג'ונס כבסיסט וקלידן, זמר בשם רוברט פלאנט ומתופף בשם ג'ון בונהם במטרה להקים להקת רוק חדשה.
לד זפלין נחלו הצלחה כבר מצאת אלבומם הראשון, וצלילם היה חדשני ומיוחד. התרומה של ג'ונס כבסיסט וקלידן הלהקה הייתה גדולה, הוא הביא ללהקה את הצליל הבלוזי שלה.
בשנת 1980, ג'ונס הוא זה שמצא את חברו הטוב ומתופף הלהקה ג'ון בונהם חסר רוח חיים, הדבר שהוביל לפירוק הלהקה באותה שנה.
קריירה מוזיקלית מאוחרת.
לאחר פירוק הלהקה, חזר ג'ונס לעבוד כנגן שכיר, אך כעת עבד עם מוזיקאים יותר פופולריים, לאחר שצבר פופולריות והערכה משל עצמו. בנוסף, עסק בפרויקטים צדדיים וגם כמפיק.
הוא ניגן בס בשיר של פול מקרטני "Ballroom Dancing", שהוקלט מחדש לפסקול הסרט "Give My Regards to Broad Street" משנת 1984.
אלבום הסולו הראשון שלו משנת 1985, היה למעשה פסקול לסרט בשם Scream For Help, אותו הלחין לבדו.
בשנת 1994, הוציא אלבום רוק אלטרנטיבי משותף יחד עם הזמרת דיאמנדה גאלאס.
בשנת 1999, הוציא את האלבום Zooma, אלבום אינסטרומנטלי לגמרי עם אלמנטים של הבי מטאל ובלוז.
ב-2001 הוציא את האלבום The Thunderthief, בו לראשונה שר ג'ונס בקטעים ספורים, בעקבות צאת האלבום יצא לסיבוב הופעות.
כלי נגינה.
חוץ מגיטרת בס וקלידים (פסנתר, אורגן, וסינתיסייזר). ג'ון פול ג'ונס גם מנגן על קונטרבס, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, מנדולינה, צ'לו ועוד כלי מיתרים שונים. בהם הוא מנגן בחלק מהשירים של לד זפלין ובאלבומי הסולו שלו.
מהבהראטה
ואלרי אמילוב בוז'ינוב
אופנישד
מחצבות ארדאטינה
תיאטרון דרורי ליין
התיאטרון המלכותי ברחוב דרורי ליין (באנגלית: Theatre Royal, Drury Lane) שוכן בקובנט גארדן, וסטמינסטר, אחד הרבעים של לונדון. חזית הבניין פונה אל רחוב קתרין (ששמו הקודם היה "ברידג'ס") וירכתיו אל דרורי ליין. הבניין הניצב שם היום הוא המאוחר ביותר בשורה של ארבעה תיאטראות באותו מיקום, שראשיתה בשנת 1663. במשך מאתיים שנותיו הראשונות, יכול היה דרורי ליין "לטעון בסבירות רבה להיותו התיאטרון הראשון במעלה של לונדון", ומכאן אחד התיאטראות החשובים ביותר בעולם דובר האנגלית. במשך רוב הזמן הזה, היה אחד ממספר זעום של תיאטראות בעלי כתב מינוי, שניתנו להם זכויות השליטה בהפקת דרמה "מורשית" בלונדון.