הוא נפטר ב-8 ביוני 2016, ב' בסיוון ה'תשע"ו, ונקבר בהר המנוחות בירושלים, בחלקת הרבנים, לצד אביו.
בנו, הרב יהודה שלוש, מכהן כרב שכונת משכנות זבולון בנתניה; בנו, הרב יוסף יצחק שלוש מכהן כרב אזורי בדרום השרון וכיושב ראש ארגון הרבנים האזוריים. חתנו, הרב דוד דיין, שימש רבה הראשי של צפת. נכדתו זיוה, בתו של הרב דיין, נשואה לרב צבי קוסטינר.
דרכו ההלכתית.
במהלך השנים חיבר הרב שלושה ספרי פסיקה ופרשנות רבים, בהם נודע בשל גישתו החדשנית. בדרכו ההלכתית הרב שלוש פסק לעיתים גם כדעת יחידים, בסוגיות שלסברתו היה נכון יותר להכריע כדעתם, כאשר הקו המנחה אותו הוא "כוח דהיתרא עדיף".
דרך לימודו באה לידי ביטוי בין היתר בסוגיות שדן בהם בספריו. בספרו "בני עמי" דן בסוגיות משפחה, והתיר לקראים להתחתן עם יהודיות רבניות. כתב ארוכות בענייני חשמל בשבת ויום טוב כשלדעתו יש להתיר להדליק ולכבות חשמל ביום טוב. כמו כן התיר להדליק גפרורים ביום טוב והחזיק בפסיקת הכרם חמר ובמנהגם של חלק מיוצאי מרוקו.
הוא דן בשאלת קיום השבת בחלל וכתב בנושא זה מאמר ששימש את אילן רמון בעת טיסתו במעבורת החלל קולומביה, ולצורך כך דן בנושא קו התאריך בהלכה.
הוא דן רבות גם בנושא העלייה להר הבית והתיר לעלות להר במקומות מסוימים, ואף עלה עם בניו להר. נושאים חשובים נוספים בהם עסק היו אמירת הלל ביום העצמאות וביום ירושלים וברכת שהחיינו בהם. כמו כן עסק בקביעת רגע המוות, קבורה בקומות ועוד מאות שאלות בנושאים רבים שמופיעים בספר השו"ת שלו "חמדה גנוזה" המופיע בשלשה חלקים בכל חלקי השולחן ערוך.
בנוסף כתב פירוש לחמשה חומשי תורה בשם "אור חדש", המנתח כל מילה לשורשה. שורש בן שלש אותיות, וליסודה יסוד בן שתי אותיות, בכך הוא משייך קבוצה גדולה של שורשים ליסוד וענף אחד ומסתייע בכך בפירוש הפסוק. לכל פסוק הוא מביא פירוש מקורי לאחר ניתוח הפירושים הקיימים והקשיים שבהם. בנוסף, ועל פי אותו עקרון, כתב פירוש מקורי לתהילים, להגדה של פסח, למגילת אסתר, דרשות למועדי השנה, ולפרקי אבות.
עסק בביאור נוסחאות וקטעי תפילות שאינם מבוארים. את ביאורו הוציא לאור בסידור תפילה "תהילה לדוד", הכולל ביאורים לתפילות ימות השנה, שבתות, מועדי השנה וימים נוראים.
הרב שלוש דגל בשמירה על המסורות והמנהגים של כל עדה ועדה, ואף ביסס וחיזק את מנהגי עדת מרוקו שהוא נמנה עליה. לנושאים אלה הקדיש חלקים נרחבים מספריו "חמדה גנוזה", שם הוא הרבה להתווכח עם הרב עובדיה יוסף שסבר כי על הספרדים לשנות את מנהגיהם הקדומים ולהתאימם לכדי פסיקה אחידה. אולם כאשר הסיק שהמנהג הוא מנהג טעות פסק אחרת, לדוג' פסק שבהגיית ברכת "בורא פרי הגפן" יש לנקד ולהגות גָפן.
כתב מחקר על דרכי השתלשלות הפסיקה ההלכתית, תוך כללי פסיקה העולים ממחקרו. במחקרו זה הוא מפקפק בין השאר קבלת הספרדים את פסיקותיו של בעל שולחן ערוך. וסבר כי תלמיד חכם אמיתי, רשאי לחלוק על פסקי השולחן ערוך.
לקריאה נוספת.
הרב יוסף שלוש, הרב שלמה מייארה, אמת לדוד, פתח תקווה, תשע"ז.
קישורים חיצוניים.
בעקבות מותו:
גיאנה הבריטית
בית הספר התיכון שליד האוניברסיטה העברית
מיקי גבריאלוב
מיקי גבריאלוב (נולד ב-2 בנובמבר 1949) הוא מוזיקאי, מלחין, פזמונאי וזמר ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בשם "מיכאל גבריאלוב" בתל אביב לאם מטורקיה ואב מארמניה. גדל בשכונת שפירא ולמד בבית הספר ביאליק בשכונה. הוא החל את דרכו המוזיקלית כחבר בלהקות קצב.
באמצע שנות ה-60 הקים יחד עם חבריו המתופף עמי טרייבטש והגיטריסטים יצחק קלפטר וחיים רומנו את להקת הצ'רצ'ילים, בה ניגן בגיטרה בס. הלהקה צירפה לשורותיה חברים חדשים כמה פעמים במשך תקופת פעילותה, את סלווין ליפשיץ כזמר ואת סטן סולומון כזמר, ובסוף התקופה היו חברים בה חיים רומנו, גבריאלוב, עמי טרייבטש, רוב הקסלי ודני שושן. במשך תקופה זו זכתה להצלחה רבה בארץ ובאירופה, הוציאה שלושה אלבומים: "צ'רצ'ילים", "Junkies Monkeys &amp; Donkeys", ו"Jericho", ואף הצטרפה למסע ההופעות יחד עם להקת "מונגו ג'רי". גבריאלוב למד גיטרה בבית הספר לג'אז ע"ש קוסלה, למד מוזיקה (קומפוזיציה, הרמוניה, תאוריה וקונטרבס) אצל המורה אגון קרטן במשך 4 שנים, וקיבל מלגה מקרן אמריקה-ישראל ללימודי מוזיקה (פסנתר ושירה).
שיתוף פעולה עם אריק איינשטיין.
בסוף שנות ה-60 הפכה להקת הצ'רצ'ילים ללהקת הליווי של אריק איינשטיין. היכרות זו הובילה לשיתוף פעולה פורה בין גבריאלוב לאיינשטיין, שהניב כמה מהאלבומים המצליחים ביותר של איינשטיין.
האלבום הראשון שהוציאו השניים היה "בדשא אצל אביגדור" שיצא בשנת 1971. האלבום, שהכיל עיבודים ולחנים של גבריאלוב למילים של איינשטיין עצמו ושל יענקל'ה רוטבליט, זכה להצלחה רבה וכמה משיריו הפכו לקלסיקות ישראליות, ביניהם: "אני ואתה", "אני רואה אותה בדרך לגימנסיה", "שיר מספר 8", "צא מזה" ו"אני אוהב לישון". שיתוף פעולה זה המשיך בחלקו גם באלבומו הבא של איינשטיין "יסמין", לו הלחין את השיר "אמא אדמה" למילים של רוטבליט.
גבריאלוב היה חלק מחבורת לול והשתתף בתוכניות הטלוויזיה "לול" 3 עם להקת הצ'רצ'ילים ו"לול 4", שבה הלחין ועיבד את המוזיקה. גבריאלוב ניגן (עם הצ'רצ'ילים) גם בסרטים "שבלול" (1970) שביים בועז דוידזון ו"מציצים" (1973) ו"עיניים גדולות" (1974) שביים אורי זוהר, בהשתתפותו של אריק איינשטיין. גבריאלוב הלחין את המוזיקה ושר את שיר הנושא לסרט "עיניים גדולות".
בשנת 1974 הוציאו גבריאלוב ואיינשטיין את אלבומם המשותף השני "סע לאט". גבריאלוב הלחין עבור האלבום שירים מצליחים כ"סע לאט", "אני אוהב אותך היום" ו"גן של שושנים".
בשנת 1980 חזר גבריאלוב לשתף פעולה עם איינשטיין, ויחד הוציאו השניים את האלבום "חמוש במשקפיים", שהכיל את הלהיטים "הכניסיני תחת כנפך" ו"היא יושבה לחלון" שאותם הלחין גבריאלוב למילותיו של חיים נחמן ביאליק. בשנת 1986 יצא אלבומם המשותף הרביעי והמצליח של גבריאלוב ואיינשטיין, "אוהב להיות בבית", בו בלטו השירים "שכשנבוא", "אוהב להיות בבית" ו"השיר על התוכי יוסי". פחות משנה אחר-כך, ב-1987, הוציאו איינשטיין וגבריאלוב את אלבומם המשותף האחרון, "על גבול האור", שכלל את הלהיטים "עוף גוזל", "שיר השיירה" ו"עיתונאי קטן".
במשך 26 שנים לא יצרו ולא עבדו יחד, אך ב-2013 נפגשו אריק איינשטיין ומיקי גבריאלוב לעבודה על שירים חדשים. נעשה ניסיון באולפן להקליט את אחד השירים שנקרא "הנך יפה רעייתי" (טקסט מתוך שיר השירים). חודש אחרי הניסיון נפטר איינשטיין. גבריאלוב צירף להקלטה את המוזיקאים יצחק קלפטר בגיטרה חשמלית, יוני רכטר בפנדר רודס ושם טוב לוי בחליל. השיר יצא באלבומו של גבריאלוב "ריח של ים".
כמלחין מוזיקה לזמרים נוספים, להצגות לסרטים וכמעבד.
ב-1975 גבריאלוב הופיע בהצגה "מכתבים למערכת" של יהונתן גפן, בו ביצע לראשונה את שירו "אבא סיפור". בשנת 1978 נטל חלק במופע "אדם וחֲבָל", יחד עם סמדר וימזר, טוביה צפיר ודובי גל, ושר משיריו של גפן, בהם "סיפור של חורף" בדואט עם וימזר. בהמשך החליפה קורין אלאל את וימזר, כשהאחרונה הצטרפה ללהקת סקסטה, ועם ירידת המופע החלו גבריאלוב ואלאל להופיע כצמד, בין השאר בפסטיבל נביעות.
גבריאלוב הלחין את הצגת הקברט של חנוך לוין "הג'יגולו מקונגו", ואת הצגת הילדים "יום הורים". גבריאלוב, בנוסף, כתב מוזיקה לסרטים "האינסטלטור", "עיניים גדולות", כאמור, ו"הפיתוי האחרון".
גבריאלוב הלחין את "ספק ילדה ספק אישה" לדפנה ארמוני. כן הלחין את "סינדרלה מקומית" ואת "לפעמים זו אהבה" לחוה אלברשטיין, את השירים "טנגו אחרון", "ריקוד נעים" ו"קשה בלילה" להראלה בר, לה הפיק מוזיקלית את אלבומה "קשה בלילה" (1986). בנוסף הוא הלחין לתיקי דיין את "רחובות ירושלים" ולפופיק ארנון את "כל אחד".
ב-1987 הלחין לאלבומה של רבקה זהר "עברייה" את השיר "דרך מוצא" למילים של זאב טנא.
ב-1988 הלחין והפיק מוזיקלית את אלבומו של יגאל בשן "נטו", וכן הפיק מוזיקלית את אלבומו של דורון מזר "יש לי ים תיכון", בו בלט עיבודו לשיר "כמו שאת".
ב-1989 הפיק מוזיקלית את שירי אלבום הבכורה של דפנה דקל, והלחין (יחד עם יובל דור) את השיר הבולט באלבום - "הצילו" ('מי יציל את הבית שלי'). עוד באותה שנה עיבד את השיר "קלאופטרה" לאלבומו השני של נתי לוי. באותה שנה גם ניהל מוזיקלית ועיבד את השירים לאלבום הסולו השני של רוטבליט "מכתבים מבית רביעי".
ב-1992 הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של יהודה אליאס - "לו".
ב-1998 יצא אלבום הבכורה של מיטל טרבלסי, לו הלחין גבריאלוב את "חזרת מאוחר".
בשנת 2001, הפיק מוזיקלית את אלבומו השני של רגב הוד, "בעקבותייך", לו גם כתב והלחין חמישה שירים ואף ביצע עימו דואט בשיר "מותק אל תלכי"
בשנת 2004 כתב והלחין את השיר "לך עם החלום", שהיה שיר הנושא של סדרת הנוער "ראש גדול". את השיר שרה ביתו, שירה גבריאלוב.
כמו כן הלחין ב-2001 ו-2002 את מוזיקת הרקע ושירי הנושא של סדרות הטלוויזיה "לגעת באושר" ו"לחיי האהבה", שאותו גם שר יחד עם הזמרת יפעת תעשה. גבריאלוב ניהל מוזיקלית את תוכנית הטלוויזיה "שירה בשידור" לערוץ הראשון, וכתב מוזיקה לסדרת הילדים "רחוב סומסום", הלחין לפסטיבל שירי ילדים עבור הזמרת יעל דואני את "אם את נסיכה" בנוסף, הלחין לפסטיבל הילדים לזמרת שרון דורני את "אני יכולה" שזכה במקום הראשון.
כזמר ויוצר עצמאי.
ב-1980 העלה לראשונה מופע בו עמד בקדמת הבמה ושר משיריו שהלחין לאחרים. כזמר ויוצר עצמאי הוציא גבריאלוב כ-20 אלבומים.