הארכיון (שבראשיתו נקרא ארכיון הצבא) הוקם ביולי 1948 בהוראת ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון, כדי לרכז את התיעוד שנוצר ביחידות צה"ל במהלך קרבות מלחמת העצמאות ושל לוחמים יהודיים. במסגרת הארכיון נמצאים גם ארכיונים טרום צה"ליים "הארכיון לתולדות ההגנה", הפלמ"ח והלח"י. מבחינה מינהלית הארכיון הוא יחידה במשרד הביטחון. ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון הוא הארכיון הממלכתי הראשון שהוקם בישראל. מנהלו הראשון היה רפאל לב.
בארכיון נשמרו גם מסמכים ופריטים שאינם ביטחוניים. כגון מחברות היומן המקוריות של בן-גוריון, כיוון שזאת הייתה בקשתו. חלק מהיומן עדיין מצונזר: בעיקר קטעים שעוסקים באירועי הנכבה ב-1948 ובהקמת הכור בדימונה. גם חלק מהארכיון של שמעון פרס, לפי בקשתו נשמר שם. בארכיון מתקבלים פיקדונות אישיים של בכירי צה”ל ומשרד הביטחון שהארכיון מאפשר להם להפקיד מסמכים ופריטים.
בג"ץ גרשום גורנברג.
בספטמבר 2003, פנה העיתונאי וההיסטוריון גרשום גורנברג לארכיון בבקשה לעיין בחומר שיסייע לו בכתיבת ספר חדש על שנות ההתנחלות הראשונות. הארכיון דחה את בקשתו לעיין בחומר בטענה שהוא "רגיש מדי", למרות שמדובר במסמכים בנושאים אזרחיים לא צבאיים, וגורנברג עתר לבג"ץ באמצעות האגודה לזכויות האזרח.
בינואר 2010, דחה בג"ץ את העתירה, לאחר שהגיע למסקנה "כי חלו שינויים משמעותיים בהיבטים השונים של העתירה, ובכלל זה אף הוענקו לעותרים רבים מן הסעדים שהתבקשו על ידם". בין השינויים שהביאה העתירה פרסמה מערכת הביטחון את הקריטריונים לחשיפת חומרי ארכיון חסויים ולמתן מעמד של "חוקר מורשה", כמו כן נוצרו קטלוגים, רשימות מלאי ואינדקסים, שיועמדו לעיון הציבור.
אוספי הארכיון.
כל יחידה שולחת מדי שנה את כל התיעוד שחובה לגנזו על פי הפקודות בכל סוגי המדיה (דוחות, מסמכים רפואיים, תיקים אישיים, חוברות וספרים חשובים, קלטות אודיו ווידאו, מפות, תצלומים, תצ"אות, מדיה מגנטית ועוד) לארכיון, בארכיון עובר החומר סידור ממוחשב והשמה ידנית, לפי שם היחידה, תאריך המסמך וכו'.
בארכיון מצוי תיעוד החל מהמאה ה-19:
לתיעוד השמור בארכיון שימושים רבים. בראש ובראשונה משרת הארכיון את צה"ל ומערכת הביטחון בעבודתם השוטפת. כך למשל לצורך הסדרת תביעות שתובעים אנשים וגופים שונים את צה"ל או את משרד הביטחון, וכן לצורך תחקירים ומחקרים היסטוריים וצבאיים שונים. חלק מהחומר הארכיוני נחשף לציבור לאחר פרק זמן של 50 שנה ולאחר שנבדק כי אין בו כל מידע שפוגע בצנעת הפרט, ביחסי החוץ של ישראל או בביטחון המדינה. המעוניינים בגישה לחומר ארכיוני מאוחר יותר נדרשים להגיש בקשה ל"הורדת חיסיון", בקשה לעיון בחומר ארכיוני מוגבל, על פי תקנות העיון בחוק הארכיונים משנת 2010.
הארכיון ממוקם בצמוד ללשכת הגיוס בתל-השומר מחנה דורי (בסיס תל השומר). לפי נתוני הארכיון, במדפיו ובמחשביו שמורים מעל מיליארד מסמכים, 2.5 מיליון תצלומים, 80 אלף שעות של רשתות קשר ודיוני מטכ”ל ו-30 אלף מפות. אלה מאוחסנים ב-450 אלף מכלים, בעשרה מיליון תיקים וב-3.5 טרה-בייט של חומר דיגיטלי.
במאי 2020 הודיעה הנהלת ארכיון צה"ל כי יתאפשר צילום עצמי של חומרי ארכיון ממחשבי חדר העיון בארכיון צה"ל ומערכת הביטחון ללא תשלום.באוקטובר 2020 פורסם על מיזם דיגיטציה של ארכיון צה"ל, שבמסגרתו סרטים ממלחמות ישראל שצולמו בפילם עוברים המרה לפורמט דיגיטלי, המאפשר לשמר אותם באיכות גבוהה ולהנגישם לציבור.
הבצפר
הבצפר הוא בית הספר של חברות הפרסום והדיגיטל. זהו מוסד הלימודים המקצועי היחיד השייך לתעשיית הפרסום הישראלית. בכל שנה לומדים בבצפר כ-500 סטודנטים.
היסטוריה.
"הבצפר" הוקם בשנת 2001 על ידי איגוד חברות הפרסום של ישראל, המאגד כ-40 משרדי פרסום. הצורך שעמד לפתחם של משרדי הפרסום היה המחסור בכח אדם מקצועי ומיומן, שלמד והתמחה באופן מעשי במקצועות הפרסום. כח אדם שמוכן להשתלבות בעבודה מהיום הראשון שלאחר הלימודים, במקצועות ממוקדים כגון קופירייטינג (רעיונאות), ניהול לקוחות, ניהול מותג, ניהול אסטרטגיה ושיווק, ארט-דיירקשן, וידאורייטינג, יחסי ציבור, שיווק ופרסום בדיגיטל, במדיה החברתית, PPC ועוד.
לכן, התאגדו המשרדים בחסות איגוד חברות הפרסום, והקימו את "הבצפר של חברות הפרסום". בין בעלי המניות של הבצפר: חברת הפרסום אדלר חומסקי &amp; ורשבסקי, מקאן תל אביב, באומן בר ריבנאי, Saatchi&amp;Saatchi, גיתם BBDO, יהושע TBWA, ראובני פרידן IPG, שמעוני פינקלשטיין FCB, דרורי אירועטי ברמן, Publicis ועוד.
הבצפר הוקם במטרה לאייש את ענף הפרסום בעובדים, מנהלים ועצמאים. תוכניות הלימודים בבצפר עומדות בדרישות המקצועיות של תעשיית הפרסום, והוא בית הספר הרב תחומי היחיד למקצועות הפרסום בארץ.
הבצפר הוקם עם 3 מסלולים מרכזיים (קופירייטינג, פלנינג וניהול לקוח - תקציבאות). בעקבות התרחבות עולם הפרסום והביקוש ללימודים בתחום במהלך השנים נפתחו בבצפר קורסים נוספים, כגון ארט-דיירקשן, הפקת פרסומות יחסי ציבור, דוברות ועוד.
בשנת 2010, במטרה לעודד כניסת חרדים לשוק העבודה, נפתחה השלוחה החרדית של הבצפר.
בשנת 2013 עם התרחבות עולם הפרסום הדיגיטלי והצטרפות חברות פרסום דיגיטליות רבות לאיגוד חברות הפרסום, נפתחו מסלולי לימוד נוספים ממוקדי פרסום באינטרנט, כגון ניהול פרסום ושיווק דיגיטלי, PPC גוגל אדוורדס, רשתות חברתיות ועוד, ושונה שם הבצפר ל"בית ספר של חברות הפרסום והדיגיטל".
כיום הבצפר מונה מעל לעשרה מסלולי לימוד בתחום הפרסום, בנוסף להשתלמויות וקורסים עבור חברות חיצוניות במשק.
ההכשרה בבצפר שמה דגש מרכזי על לימודים מעשיים, הכוללים תרגול, סדנאות, פרזנטציות ועבודה מול לקוחות אמיתיים. מנהלי הקורסים הם בכירים בעולם השיווק והפרסום והמרצים עוסקים בעצמם בשיווק ופרסום באופן יומיומי.
השלוחה החרדית.
השלוחה החרדית של הבצפר נפתחה בשנת 2010 בבני ברק. את השלוחה החרדית הקים ומנהל איש הפרסום החרדי איתן דובקין, ובה לומדים את תחומי הפרסום, השיווק, יחסי הציבור והדוברות בקורסים נפרדים לגברים ונשים בהתאמה לציבור החרדי. את הקורסים מעבירים צוות המרצים של הבצפר, בשילוב אנשי פרסום מהציבור החרדי.
תרומה לקהילה.
במהלך השנים עבד הבצפר מול עמותות וארגונים רבים ציבורים וממשלתיים. במהלך שיתופי הפעולה הסטודנטים העלו רעיונות וקמפיינים עבור אותם ארגונים ועמותות בהתאם לבקשותיהם. מבין הקמפיינים שיצרו תלמידי הבצפר בולטות כמה עסקאות בעלות השפעה על הסביבה והחברה.
משיתופי הפעולה עם עמותות וארגונים שנעשו במסגרת לימודית בבצפר: קמפיין "מר קו" למען המלחמה בסמים ב-2005; שיתוף פעולה עם קרן ברל כצנלסון למניעת אלימות נגד נשים ב-2015; קמפיין בשיתוף עמותת אור ירוק למען מודעות לחבישת קסדה ב-2017; תחרות קריאייטיב הבצפר ו-Screens להעלאת המודעות ומלחמה בתופעת השימוש בסם האונס ובהטרדות המיניות בפאבים מ-2017; קמפיין עוקף חוק היובש - כיצד לפרסם משקאות אלכוהוליים מ-2015; קמפיין למען בית השאנטי כחלק מפרויקט גמר קורס אסטרטגיה מ-2011; קמפיין למען נהיגה בטוחה בשיתוף עמותת אור ירוק כחלק מפרויקט גמר קורס קופירייטינג לזכר אבנר רוז, סטודנט הבצפר שנהרג במהלך הקורס בתאונת דרכים ב-2013; קמפיין למען מנהלת תחליפי הדלקים במשרד רה"מ, לעידוד תחבורה ירוקה כחלק מפרויקט סיום קורס קופירייטינג מ-2014, ועוד.
שער עשתר
שער עִשְׁתַר (בארמית: ܕܵܪܘܲܐܙܲܐ ܕܥܵܐܫܬܲܪ - דַרְוַאזָא דְעִשְׁתַר) שימש כשער השמיני לעיר בבל, שער הכניסה הכחול המפורסם שלה. השער נקרא על שם האלה עשתר.
השער נבנה בשנת 575 לפנה"ס לערך לפקודת המלך נבוכדנצר השני בצידה הצפוני של העיר. הכניסה לעיר בבל העתיקה הייתה דרך פרוזדור ארוך מוקף חומות מאסיביות משני צידיו כאשר בסופו השער. הרחוב הראשי בעיר הוביל משער אישתר שנמצא בצפון למקדש אסגילה, המקדש לאל מרדוך.
השער המקורי נחשב אחד שבעת פלאי תבל עד שמקומו נתפס על ידי המגדלור באלכסנדריה.
בתחילת המאה ה-20 גילה הארכאולוג הגרמני רוברט קולְדֶוֶוי (Robert Koldewey) בבבל שרידים מרשימים מהשער. הוא הועבר לברלין, ונבנה מחדש במוזיאון פרגמון שהוקם בשנת 1910, בסמוך למזבח פרגמון.
רחוב התהלוכות של בבל.
משער עשתר במוזיאון נמשך רחוב התהלוכות של בבל שנבנה בשנות מלכותו של נבוכדנצר השני (604–562 לפנה"ס). רק 250 מטר נחפרו של ידי משלחת גרמנית בשנים 1899–1917. לפי הממצאים שוחזר קטע באורך 30 מטר וברוחב של 8 מטר (הרוחב המקורי היה 20–24 מטר). ברחוב עברו תהלוכות בחגים השונים, משער עשתר למקדש של האל מרדוך.
הרחוב היה מקושט בשני צדדיו בלבנים עם זיגוג צבעוני ועם תבליטים של אריות, החיה המקודשת של האלה עשתר.
במוזיאון יש דגם של רחוב התהלוכות.
המרכז הרפואי ע&quot;ש חיים שיבא – תל השומר
המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר הוא בית החולים הגדול ביותר בישראל, הממוקם באזור תל השומר השייך לרמת גן. בית החולים קרוי על שם חיים שיבא.
בית החולים זכה במקום התשיעי בדירוג בתי החולים הטובים ביותר בעולם המפותח של מגזין ניוזוויק בשיתוף חברת Statista לשנת 2020.
הפעילות במתחם המרכז הרפואי.
המרכז הרפואי כולל שלושה בתי חולים עם הנהלות נפרדות – בית החולים הכללי, בית החולים לילדים (על שם ספרא) ובית החולים השיקומי (המאגד את מחלקות השיקום, הגריאטריה והפסיכיאטריה). למחלקת השיקום מופנים רבים מפצועי צה"ל, מסורת שהחלה עוד מהקמת בית החולים במלחמת העצמאות.