מחנה ההשמדה המשיך לעבוד במלוא הקיבולת עד סוף אפריל 1945. בסביבות 22 באפריל, כאשר נותרו במחנה רק כ-1,070 אסירים, והפרטיזנים כבר התקרבו למחנה, ניסו האוסטאשה למחוק את שארית הזוועות. הם הרגו את האסירים שנותרו, פוצצו והרסו את הבניינים, מגדלי השמירה, חדרי העינויים, "כבשן פיצילי" ומבנים אחרים. לא כל האסירים הלכו כצאן לטבח; כ-640 מהם ניסו לפרוץ בכוח ולהילחם נגד האוסטאשים, ואף עלה בידם להשתלט על כמה עמדות ולהרוג כמה קלגסים. הנותרים, מהם רבים חולים וזקנים, נרצחו; ורק אחד, זיבקוביץ' יובאן שהסתתר בחורבות ימים ולילות בלי מזון, שרד. בכניסתם למחנה מצאו המשחררים חורבות, פיח, עשן וגופות. ניסיון בריחה של אסירים שהוחזקו בעיירה עצמה נכשל גם הוא.
לאחר המלחמה.
הריסת שרידי המחנה בידי הממשלה הקומוניסטית.
בחודשים שבהם כבר שלטו הפרטיזנים במחנה, הושמדו ביסודיות שטחי יאסנובאץ על ידי עובדי כפייה שכללו 200 עד 600 חיילים של משמר המולדת הקרואטי. חיילים אלה נתפסו על ידי הפרטיזנים, וכך הפכו את האזור למחנה עבודה. הם החריבו את המחנה עד היסוד ופירקו את החומה שהקיפה את המחנה.
באתר המחנה הוקמה אנדרטת זיכרון.
תוכנית חומש
תוכנית חומש היא תוכנית כלכלית המגדירה את היעדים הכלכליים של ממשלה, או גוף אחר, לתאריך יעד של חמש שנים.
תוכנית חומש מזוהה לרוב עם מדינות קומוניסטיות ובראשן תוכנית החומש של ברית המועצות, אך ישנן מדינות נוספות שאינן קומוניסטיות ויישמו תוכנית חומש (הודו, נפאל ומספר מדינות מדרום מזרח אסיה). תקציב האיחוד האירופי, המשקף את תוכניות הפיתוח של האיחוד, בנוי אף הוא כתוכנית חמש־שנתית. גם בגופים ממשלתיים וביטחוניים בישראל, עושים לפעמים תוכנית חומש.
טולון
טולון (בצרפתית: Toulon) היא עיר בדרום צרפת, על חוף הים התיכון, ובה 176,198 תושבים (נכון ל-2018). העיר היא בירת מחוז ואר.
טולון ממוקמת בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. חשיבותה כעיר נמל מרכזית לחוף הים התיכון הייתה ידועה עוד בתקופת האימפריה הרומית, והעיר הייתה בעבר בירת הפרובינציה הרומאית פרובאנס. בטולון ממוקם עוד כיום נמל מסחרי גדול. בנוסף היא מהווה בסיס קבע לחיל הים הצרפתי, ובמקום ממוקם הנמל הצבאי הגדול ביותר של צרפת כיום.
לקרב על טולון היה מקום נכבד במלחמת הירושה הספרדית ב-1709, ובמלחמת הירושה האוסטרית ב-1744. בשתי מלחמות אלה, בנפרד, נבלם כיבוש טולון, נשמר גבולה הדרומי של צרפת ונשמרה שליטתה הימית.
בשנת 1793 התמרדה טולון נגד השלטון המהפכני, בסיוע כוחות אנגליים וספרדיים, ושאפה להחזיר לשלטון את המונרכיה של בית בורבון. כוחות המהפכה הטילו מצור על העיר, שבסופו של דבר הצליח לשבור את המרד. בניצחון זה התבלט לראשונה נפוליאון בונפרטה כמצביא צעיר ומוכשר, במיוחד בתחום הארטילריה.
מפרץ ריגה
מפרץ ריגה (בלטבית: Rīgas Jūras Līcis; באסטונית: Liivi Laht) הוא מפרץ בים הבלטי, בין לטביה לאסטוניה.
שטח מפרץ ריגה הוא 18,000 קמ"ר כשהעומק המרבי הוא 54 מטר מתחת פני הים. מפרץ ריגה מנותק באופן חלקי מהים הבלטי על ידי האי האסטוני סארמאה, בעיקר על ידי חצי האי סורבה והאי הסמוך מוהו. מפרץ ריגה מחובר לים הבלטי רק דרך מצרי סור (Suur Väin) בצפון ומצר אירבה (אסטונית: Irbe Väin; לטבית: Irbes Jūras Šaurums) במערב. האי רוהנו (Ruhnu) במרכז מפרץ ריגה שייך לאסטוניה.
בין הערים השוכנות לחופי המפרץ נמצאות ריגה, יורמלה ופרנו. הנהרות העיקריים הזורמים אליו הם דאוגבה, ליילופה, גאויה, וסאלאקה.
שטייר (עיר)
מועדון ויכוחים
הר חורב
מארק אוברמארס
מארק אוברמארס (בהולנדית: Marc Overmars; נולד ב-29 במרץ 1973) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי, ושימש כמנהל הספורטיבי בקבוצת אייאקס אמסטרדם.
אוברמארס, שהיה ידוע במהירותו, שיחק בליגות הבכירות בהולנד, אנגליה וספרד, וזכה בין היתר בליגת האלופות בעונת 1994/1995 עם אייאקס, ובארבעה תוארי אליפות בהולנד ובאנגליה. הוא ייצג את נבחרת הולנד בשני מונדיאלים ובשתי אליפויות אירופה.
קריירת משחק.
אוברמארס החל את הקריירה בקבוצת גו אהד איגלס, בה החל את דרכו בגיל 14. הוא הגיע עד הקבוצה הבוגרת של המועדון, במדיה שיחק בעונת , לפני שעבר לקבוצת וילם II. בתום עונה אחת בקבוצה, חתם אוברמארס באייאקס אמסטרדם, אותה אימן אז לואי ואן חאל, שהתרשם ממגוון היכולות והעמדות השונות בהן יכול אוברמארס לשחק. אוברמארס רשם את הופעת הבכורה שלו במדי אייאקס ב-16 באוגוסט 1992, וכחודשיים אחר כך כבש את שער הבכורה שלו במועדון. אייאקס סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה, והודחה ברבע גמר גביע אופ"א, אך סיימה את העונה כמחזיקת הגביע ההולנדי לאחר ניצחון 6-2 בגמר על הירנביין. אוברמארס כבש צמד במשחק. עקבות הופעותיו, זכה אוברמארס בתואר כדורגלן העונה בהולנד.
לקראת עונת , הביסה אייאקס את פיינורד 4-0 במשחק הסופר קאפ ההולנדי, ואוברמארס כבש את השער הרביעי לזכות קבוצתו במשחק. במהלך העונה כבש אוברמארס 12 שערים, ואייאקס זכתה באליפות הולנד בפער של 25 נקודות מסגניתה, פיינורד. עונה אחר כך, אייאקס השלימה זכייה שנייה ברציפות באליפות, וזכתה גם בליגת האלופות לאחר ניצחון 1-0 על מילאן בגמר. אוברמארס סייע להעפלתה של אייאקס לגמר, כשכבש מול באיירן מינכן בשלב חצי הגמר, ופתח בהרכב גם במשחק הגמר. אוברמארס זכה להתעניינות ממועדונים רבים באנגליה, ביניהם מנצ'סטר יונייטד, אך העדיף להישאר באייאקס לשנתיים נוספות.
בדצמבר 1995 נפצע אוברמארס בברכו, מה שגרם לו להפסיד את המשך העונה. למרות זאת, המשיכה הקבוצה לאליפות שלישית ברציפות ולהופעה נוספת בגמר ליגת האלופות. בעקבות חקיקת חוק בוסמן, אייאקס נחלשה מאוד לקראת עונת , ועל אף חזרתו של אוברמארס לפעילות כבר בחודש באוגוסט, לא הצליחה הקבוצה לשחזר את הצלחתה וסיימה רביעית בלבד בטבלה. אוברמארס כבש שני שערים במהלך העונה.
ביוני 1997, עם סיום העונה, חתם אוברמארס על חוזה לחמש שנים בקבוצת ארסנל מהפרמייר ליג. מאמן הקבוצה, ארסן ונגר, זיהה את הפוטנציאל של הקשר וזקף לזכותו את ניסיונו במועדון גדול המתמודד על תארים, בהתייחסו לעברו באייאקס. אוברמארס פתח בצורה טובה את העונה, אך ירידה חדה ביכולתו וביכולת הקבוצה, הובילו אותה עד למקום בחמישי בטבלה. אוברמארס זכה לביקורות מצד האוהדים והעיתונאים על התנודות ביכולתו. עם זאת, עם פתיחת שנת 1998 חזר אוברמארס ליכולתו הטובה, והוביל את הקבוצה לסדרת ניצחונות שהציבו אותה כמועמדת לתואר. בחודש מרץ פגשה ארסנל את מנצ'סטר יונייטד למשחק בין שתי הטוענות לכתר, ואוברמארס כבש את שער הניצחון לזכות ארסנל בדקה ה-80, שהגדיל את הפער לזכות ארסנל בטבלה לשש נקודות, שלושה מחזורים לסיום. ארסנל הבטיחה את האליפות בניצחון על אברטון, בו אוברמארס כבש צמד. באותו החודש פגשה ארסנל את ניוקאסל יונייטד במשחק גמר הגביע האנגלי, ואוברמארס כבש את השער הראשון במשחק לזכות ארסנל, שהשלימה זכייה בדאבל.
עם פתיחת עונת , כבש אוברמארס את השער הראשון בניצחון 3-0 על מנצ'סטר יונייטד במסגרת מגן הצדקה. בחודש פברואר 1999, כבש אוברמארס שער שנוי במחלוקת מול שפילד יונייטד במסגרת הגביע האנגלי. נוואנקוו קאנו השתלט על מסירה מכדור חוץ שהייתה אמורה לחזור לשחקני שפילד, שהרחיקו אותו לצורך טיפול בשחקן פצוע. הוא מסר לאוברמארס, שכבש מקרוב. בעקבות השער הלא ספורטיבי, הציע ארסן ונגר לקיים משחק חוזר, ובקשתו התקבלה. אוברמארס כבש גם במשחק החוזר, בו ניצחה ארסנל 2-1. ארסנל הודחה מהגביע על ידי מנצ'סטר יונייטד, שהמשיכה לזכייה בתואר, וכן לזכייה באליפות.
בעונת סיימה ארסנל במקום השני בטבלה, ובעונה זו כבש אוברמארס את השלושער הראשון שלו לזכות ארסנל, בניצחון על מידלסברו בנובמבר 1999. משחקו האחרון של אוברמארס במדי ארסנל היה גמר גביע אופ"א 2000, בו הפסידה ארסנל לגלאטסראיי מטורקיה בבעיטות הכרעה. בשנת 2008 בחרו אוהדי ארסנל את שחקניהם הגדולים בהיסטוריה, ואוברמארס דורג במקום ה-12.
בקיץ 2000, לאחר סיום טורניר יורו 2000, הביעו מספר קבוצות באירופה עניין באוברמארס, ביניהן אלופת איטליה דאז, לאציו. בסופו של דבר, העדיף אוברמארס לחתום בברצלונה. בנוסף להעברתו, החתימה ברצלונה גם את חברו לקבוצה, עמנואל פטי. סכום ההעברה הוערך בכ-25 מיליון ליש"ט, והציבה את אוברמארס ככדורגלן ההולנדי היקר בכל הזמנים. הופעת הבכורה של אוברמארס בברצלונה הייתה מול קבוצתו לשעבר, ארסנל, בטורניר אמסטרדם. הוא ערך את משחק הבכורה שלו בליגה הספרדית ב-8 בספטמבר, ושבועיים אחר כך כבש את שער הבכורה שלו במדי ברצלונה, במשחק הליגה מול ראסינג סנטנדר.
אוברמארס בילה ארבע עונות במדי ברצלונה, אך פציעות חוזרות ונשנות, בעיקר בברך, מנעו ממנו מלהפוך לשחקן מפתח. בתקופה זו ברצלונה הפגינה יכולת ירודה, והחליפה מאמנים לעיתים תכופות, וכך בארבע העונות לא זכה אוברמארס בתארים עם ברצלונה. עם סיום עונת , הודיע אוברמארס כי נכנע לפציעות שמונעות ממנו להפגין את יכולתו על המגרש, ופרש ממשחק פעיל בגיל 31.
ביולי 2008, לאחר שהשתתף במשחק המחווה לחברו יאפ סתאם שפרש מכדורגל, והפגין במשחק יכולת גבוהה, החלו להגיע אליו הצעות לחזור ולשחק באופן מקצועני. חודש אחר כך, הודיע אוברמארס כי הוא חוזר לשחק במדי קבוצת נעוריו, גו אהד איגלס, מליגת המשנה בהולנד. בתום עונה אחת, בה רשם 24 הופעות ליגה אך לא כבש, הודיע אוברמארס בשנית על פרישה בגיל 36.
נבחרת הולנד.