מכבי תל אביב ומכבי חיפה.
למחרת הדרבי שהיה למשחקו האחרון בהפועל תל אביב עבר ורמוט למכבי תל אביב, בה חתם על חוזה ל-3.5 עונות. על רקע היריבות העירונית, נחשב מעברו של ורמוט לאחד המעברים המדוברים ביותר בכדורגל הישראלי. עד תום העונה ערך ורמוט רק ארבע הופעות במדי מכבי תל אביב בכל המסגרות, לאחר שנפצע במשחק גביע המדינה מול עירוני קריית שמונה ונעדר מהמגרשים לתקופה ממושכת. בתחילת עונת 2015/2016 העפיל עם מכבי תל אביב לשלב הבתים של ליגת האלופות ושיחק במדיה במפעל.
בפברואר 2016 שוחרר ורמוט ממכבי תל אביב ללא תמורה לאחר שביקש לעזוב את הקבוצה משלא היה מרוצה ממעמדו ומכמות המשחקים שבהם שותף וחתם במכבי חיפה על חוזה לעונה וחצי. כבר במשחק הבכורה מול מכבי פתח תקווה כבש ורמוט את שערו הראשון במדי הקבוצה. ורמוט כבש שער נגד בני יהודה בשלב רבע הגמר של גביע המדינה והיה שותף לזכייה של חיפה בגביע לאחר שגברה במשחק הגמר על קבוצתו הקודמת, מכבי תל אביב. בתחילת עונת 2016/2017, בהיעדרם של הקפטן דקל קינן וקפטן המשנה אייל משומר, ענד ורמוט את סרט הקפטן במספר משחקים. בעונה זו ערך 32 הופעות וכבש שישה שערי ליגה, בנוסף לשלושה בישולים, והקבוצה סיימה במקום השישי בטבלה. בתחילת עונת 2017/2018 התערער מעמדו של ורמוט בקבוצה, אשר נקלעה לתחתית הטבלה. הוא לא הרבה לפתוח בהרכב, ועד חלון ההעברות של ינואר רשם לזכותו שער אחד ושני בישולים.
החזרה להפועל חיפה.
ב-29 בינואר 2018 חזר ורמוט לקבוצת נעוריו הפועל חיפה, וחתם לשנה וחצי במועדון. ורמוט הצטרף לקבוצה שהתחילה את העונה בצורה טובה, ובסופה העפיל עמה לפלייאוף העליון, וזכה עמה בגביע המדינה כאשר שיחק 116 דקות במשחק הגמר מול בית"ר ירושלים. היה זה הגביע השביעי בו זכה ורמוט (במדי ארבע קבוצות שונות), ובכך שבר את שיאם של יוסף מרימוביץ' ושייע גלזר שזכו בשישה גביעים, והפך לשיאן הזכיות הישראלי בגביע המדינה.
בעונת 2018/2019 כבש ורמוט שני שערי ליגה, והוסיף ארבעה בישולים.
ב-30 בדצמבר 2020 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.
נבחרת ישראל.
ורמוט רשם עשר הופעות במדי נבחרת הנערים של ישראל, בהן כבש שלושה שערים, ו-14 הופעות במדי נבחרת הנוער, בהן כבש 7 שערים.
ב-5 בספטמבר 2003, כשהיה בן 18, ערך ורמוט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק מול הנבחרת הצעירה של סלובניה. ורמוט הופיע 12 פעמים במדי הנבחרת הצעירה, וכבש במדיה שער אחד, במשחק מול הנבחרת הצעירה של קפריסין.
ב-28 במרץ 2009 ערך ורמוט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק מול נבחרת יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. ורמוט שיחק באופן קבוע במדי הנבחרת גם במוקדמות יורו 2012, אך במשחקי מוקדמות מונדיאל 2014 שותף בשלושה משחקים בלבד.
ב-1 ביוני 2014 כבש ורמוט את שער הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק ידידות שנערך ביוסטון מול נבחרת הונדורס, בו ניצחה ישראל 4–2. את שערו הראשון במשחק רשמי כבש ב-16 בנובמבר 2014, בניצחון 3–0 על בוסניה והרצגובינה באצטדיון סמי עופר, במסגרת מוקדמות יורו 2016.
לאחר הפרישה.
ב-30 באוגוסט 2022 מונה למנהל מקצועי של הפועל רמת גן.
תמי מכון למחקר ופתוח
תמי (אימי) מכון למחקר ופיתוח בע"מ נוסדה בשנת 1951 כחברה ממשלתית בשם תעשיות מחצבי ישראל בע"מ והייתה תחת אחריות משרד הפיתוח. בשנת 1964 נרשמה תחת שמה החדש. משנת 1975 חברת בת של כימיקלים לישראל.
פעילות.
תפקידיה של מחצבי ישראל היו, ביצוע סקרים גאולוגיים לשם איתור מכרות ומחצבים בעלי ערך כלכלי, ביצוע מחקרי מעבדה לשם ניצול המחצבים, תכנון ליווי והפעלת מפעלי תעשיית המכרות והמחצבים.
כשהוקמה מחצבי ישראל מסר לה חיל המדע של צה"ל מידע שהצטבר ברשותו בעקבות הסקר הגאולוגי הראשון של הנגב שבוצע על ידו בשיתוף חוקרי מכון ויצמן.
בשנת 1951 הקימה מחצבי ישראל את חברת פוספטים בנגב. ב-1953 את חברת חרסית וחול זך בנגב וב-1954 את מכרות נחושת תמנע.
מעבדות מחצבי ישראל היו במפעל דשנים וחומרים כימיים בחיפה. כיום שוכנות המעבדות בקריית אתא.
בישראל התגלו חמישה מחצבים מתכתיים, שרק לאחד מהם כדאיות כרייה והוא הנחושת בתמנע. שאר המרבצים המתכתיים המצויים באדמת ישראל הם הזהב והברזל, המצויים על גבול הכדאיות הכלכלית, וגם מנגן ואורניום, אשר המרבצים שלהם לא נחפרים, משום שהם מתחת לסף הכדאיות הכלכלית.
לוח אירועים עברי שנתי
ה' באלול
ו' באלול
ז' באלול
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בז' אלול היא לרוב פרשת כי תצא. אבל אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא בשבת (שנים מקביעויות בשז, גכז, הכז), אז פרשת בר המצווה היא פרשת שופטים.
ח' באלול
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בח' אלול היא פרשת כי תצא.
ט' באלול
י' באלול
כולין
כולין (Choline) הוא תרכובת אורגנית קטנה המשמשת כחומר מוצא למספר תרכובות חשובות בתאיהם של יצורים חיים.
כולין מורכב מיון חיובי של אמוניום (+NH4), אליו קשור הכוהל אתנול. לעיתים קרובות יוצר היון החיובי מלח עם יון שלילי כלשהו, בדרך כלל כלור.
כולין בדרך כלל נצרך על ידי בני אדם בצורת לציטין (הקרוי גם פוספטידיל כולין), פוספוליפיד הקשור לכולין. לציטין מצוי בכבד בקר, בביצים ובסויה. כולין כשלעצמו נמצא בחסה, בבוטנים ובגרעיני חמניה.
כולין הוא חומר המוצא של אצטיל כולין, אחד המוליכים העצביים (נוירוטרנסמיטרים) החשובים ביותר במערכת העצבים של בעלי חיים (אצטיל כולין ולציטין הם אסטרים של כולין). אצטיל כולין מסונתז בתא על ידי הוספת קבוצת אצטיל לכולין באמצעות האנזים אצטיל כולין טרנספראז. האנזים אצטילכולין אסטראז אחראי לתהליך ההפוך—הידרוליזה של אצטיל כולין לכולין ולחומצה אצטית.
לציטין, אשר מסונתז בתא מכולין, מהווה מרכיב חשוב של ממברנת התא. תפקיד נוסף של כולין בתא הוא מתן קבוצות מתיל לתרכובות אחרות, זאת באמצעות תרכובת אחרת הנגזרת מכולין - טרימתיל גליצין.
כולין התגלה בשנת 1862 וסונתז במעבדה ארבע שנים מאוחר יותר. ב-1998 סווג כולין על ידי רשויות הבריאות של ארצות הברית כחומר חיוני לבריאות אשר אותו יש לצרוך במזון. הדעות חלוקות בנוגע לכך, ויש הטוענים כי הגוף מסוגל לייצר בעצמו את כל הכולין הדרוש לו. כתרכובת שאותה יש לצרוך במזון נחשב הכולין לוויטמין, והוא סומן בעבר כוויטמין B4 (סימון זהה לבסיס החנקני אדנין, אשר בעבר נחשב אף הוא לוויטמין).
נוקליאוסינתסיס
אנתסטריה
אַנְתֶסְטֵרִיָה (ביוונית: Ανθεστήρια, האנתסטריות) היה אחד מארבעת החגים שנערכו באתונה לכבודו של האל דיוניסוס. הוא נחוג אחת לשנה במשך שלושה ימים, מה-11 עד ה-13 בחודש אַנְתֶסְטֵרִיוֹן (פברואר/מרץ, כשהירח במילואו). בעיצומו התקיימה חגיגה לציון הבשלת היין שנאסף בבציר הקודם ותחילתו של האביב. קרוב לוודאי שהחג היה קיים מזה אלפיים שנה ויותר, מלפני 1500 לפנה"ס ועד לאחר 500 לספירה.
שלושת ימי החג נקראו על פי סדרם: פִּיתוֹאִיגְיָה (Πιθοιγία - "פתיחת כדי היין"), כוֹאֶס (Χόες - חגיגת הגביעים) וכִיטְרוֹי (Χύτροι - חגיגת הַקְדֵרוֹת).
במהלך החגיגות נשתבש ונתבלבל הסדר החברתי הקיים, העבדים הורשו ליטול בהן חלק, וכך התאחדו כל בני הבית כמנהג הקדמונים. האנתסטריה הייתה גם חג פיוס הנשמות התועות (המקביל ללֶמוּרְיָה של הרומאים) וגירוש רוחות האבות חזרה שאולה. הקֵרוֹת (Κηρες, keres) או הקארים (Κάρες; Kares, יושבי קאריה) שועשעו וגורשו מן העיר לאחר החג, בסמלם את נשמות המתים או את התושבים המקוריים של אטיקה. זהו מקורו של הביטוי ביוונית בו השתמשו כדי להיפטר ממי שנדנדו ללא סוף לקבלת טובות: "החוצה, קרות! האנתסטריות הסתיימו".
מקור השם.
השם "אנתסטריה" נקשר בדרך כלל עם ανθη (ה"פרח" או ה"תפרחת" של הענב, קרוב למילה הסנסקריטית andhas - צמח הסומה).
חודש אנתסטריון נקרא על שם החג ולא להפך. מאחר ששם החודש אינו מיוחד ללוח השנה האטי, אלא היה ידוע גם באיוניה, יוצא שהחג קדם לקולוניזציה האיונית, והוא החלק הקדום ביותר של המיסתריות האלאוסיות הניתן לתארוך. שורשיו, קרוב לוודאי, עוד ב-1500 לפנה"ס.
על פי אחת הדעות, פירוש שמו של החג הוא "קריאה לשוב" (מלשון αναθεσσασται), שכן במהלך החג נקראו נשמות המתים לשוב אל ארץ החיים (השוו ל-mundus patet של הרומאים). הריסון, הרואה באנתסטריה חג כל הנשמות בעיקר, שמטרתו לסלק את רוחות האבות על ידי פיוסן, מפרש את פיתואיגיה כחגיגה של פתיחת הקברים (πιθος משמעו כד גדול לאפר המת), את כואס כיום הנסכים, ואת כיטרוי כיום בורות הקברים (לא "קדרות", הנקראות χυτραι), אשר מבחינת רצף הזמנים קודם למעשה ל"פיתואיגיה". חוקרים אחרים סבורים כי פירוש השם כיטרוי הוא "כדי מים", וקושרים את הטקס עם ה"הידרופוריה" (Hydrophoria), חגיגה שמטרתה לפייס את נשמות המתים אשר נספו במבול של דאוקליון.
פיתואיגיה.
ביום הראשון, שנקרא פִּיתוֹאִיגְיָה (פתיחת כדי היין), הועלו לאל היין נסכים מן הכדים החדשים שנפתחו, וכל בני הבית, כולל המשרתים והעבדים, נטלו חלק בחגיגה. החדרים וכלי השתייה עוטרו בפרחי האביב, וכמוהם גם הילדים מעל גיל שלוש.
כואס.