הרי געש תת-קרחוניים נוצרים מתחת לכיפות קרח בהתפרצות תת-קרחונית. בנייתם מתחילה בלבה הפורצת מהר הגעש, זורמת מעל הקרח וממיסה אותו. התקררות מהירה של הלבה יוצרת פלגוניט (סוג של זכוכית געשית הנוצר במגע עם מים).
הרי געש תת-קרחוניים יוצרים שני מבנים אופייניים:
הרי געש תת-קרחוניים נפוצים בעיקר באיסלנד ובאנטארקטיקה אך מצויים גם בקולומביה הבריטית, בפטגוניה הצ'ילאנית ובצ'ילה.
סוג ההתפרצות.
הרי געש נבדלים זה מזה בכמה מרכיבים:
פליטת מאגמה.
פליטת המאגמה בהתפרצויות געשיות מתרחשת בשלושה אופנים הנבדלים בעוצמתם:
עוצמת ההתפרצות.
עוצמת ההתפרצות של הרי געש מחושבת על-פי מדד התפרצות געשית – שקלול של נתונים הכוללים את נפח הטפרה, גובה עמוד ההתפרצות ותצפיות נוספות המספקות מונחים איכותיים המתארים פרטים נוספים, כגון משך ההתפרצות, קולות ורעשים בעת ההתפרצות, הרכב החומר הנפלט ועוד. המדד (Volcanic Explosivity Index – VEI) שפותח בשנת 1982 מציג את עוצמת ההתפרצויות בסקאלה לוגריתמית מערך 0 עד ערך 8: כל יחידה מייצגת עוצמה הגדולה פי 10 מזו של היחידה הקודמת. באופן זה, התפרצות בעוצמה 6 תהיה חזקה פי 10 מהתפרצות בעוצמה 5.
המכון הגאולוגי של ארצות הברית קבע סף פליטה להתפרצות געשית. על פי ההגדרה, כל התפרצות געשית של אירוע בודד שבה יפלטו למעלה מ-1,000 קילומטר קוב, תחשב כ"מגה התפרצות". בהתפרצות כזו קיים סיכון לפגיעה מהותית בכל מיני החי והצומח שעל פני כדור הארץ.
תדירות פעילות.
הרי געש הנוצרים במהלך התפרצות יחידה – ללא התפרצויות נוספות – נקראים "הרי געש מונוגנטיים", לעומת "הרי געש פוליגנטיים" המתפרצים שוב ושוב.
מיון מינרלוגי.
הלבה הנפלטת בהתפרצות געשית שונה בהרכבה מהר געש אחד למשנהו. כשהלבה מכילה כמות יחסית גדולה יותר של סיליקה וקוורץ (לבה "חומצית"), היא נוטה להיות צמיגה יותר ולפרוץ בעוצמה גבוהה יותר.
מבנים ותוצרים געשיים.
מבנים רבים נוצרים מתחת להר הגעש, בתוכו, על מדרונותיו ובסביבתו:
תוצרי הר געש.
הלבה והאפר הגעשי הנפלטים מהר הגעש יוצרים תוצרים מגוונים בהרכבם ובצורתם:
תפוצה.
בכדור הארץ.
כ-1,560 הרי געש שהתפרצו בהולוקן פזורים בכדור הארץ, רבים מהם נמצאים במפגש בין לוחות טקטוניים – על הקרום היבשתי ועל הקרום האוקייני – וכמה מהם נמצאים במרכז לוחות. מסיב טאמו הוא הר הגעש הגדול ביותר, והוא שוכן על קרקעית האוקיינוס השקט מזרחית ליפן.
בארץ ישראל.
בארץ ישראל לא מתרחשת פעילות געשית. עם זאת, קיימים שרידים רבים לפעילות כזו בעבר:
במערכת השמש.
בגופים שונים במערכת השמש קיימים הרי געש – חלקם פעילים וחלקם כבויים. שרידים לפעילות געשית בירח נמצאו בימות, שרבות מהן מהוות משטחי בזלת נרחבים. גם במאדים התקיימה פעילות געשית, שהשתמרה באולימפוס מונס – הר הגעש הגבוה ביותר במערכת השמש. קרוב ל-90% מפני השטח של נוגה נראים כמכילים לבה בזלתית קרושה חדשה יחסית ועל פניו נראים הרי געש נישאים. על איו, ירחו של צדק, מתנשא הר הגעש טוושטר (Tvashtar). זוהו הרי געש גם על טריטון – ירחו של נפטון, על אנקלדוס – ירח של שבתאי, ובגופים אחרים כגון אירופה, טיטאן, גנימד, מירנדה וקווה-וואר בחגורת קויפר.
הרי געש בתרבות.
דתות קדומות הקצו אל לכל תופעת טבע, ובהן לתופעות געשיות. במהלך השנים התפתחו מיתולוגיות, מסורות ואמונות שניסו להסביר את אותן תופעות: באירופה נתפסו הרי געש כסדנאות תת-קרקעיות של האל וולקן, המכין נשק לגיבורי מלחמה, והאמינו כי בשל עבודתו רבת העוצמה מתחת לפני הקרקע נוצרות רעידות אדמה והתפרצויות געשיות. התנ"ך מכיל התייחסויות רבות לאירועים שניתן לפרשם כתופעות געשיות, כמו למשל המטרת גופרית ואש על סדום ועמורה ().
ביהדות.
אזכור מפורש להר געש מופיע בספר יהושע אודות מקום קבורתו של יהושע: אף שהאגדה מספרת שההר געש באופן חד פעמי מפני שלא הספידו כראוי את יהושע לאחר מותו, אין שום הוכחות שהמקום הנזכר הוא הר געש במובן המקובל בימינו, וכפי הנראה זהו שם של מקום.
הרי הגעש הוזכרו פעמיים בספר תהילים: () ו ().
בהלכה היהודית נפסק שהרואה הר געש מתפרץ צריך לברך ברכת שכוחו וגבורתו מלא עולם.
המיתולוגיה האצטקית.
במיתולוגיה האצטקית נקשרו סיפורים להרי הגעש פופוקטפטל ואיצטקיהואטל. פופוקטפטל היה לוחם שאהב את איצטקיהואטל. אביה של איצטקיהואטל שלח אותו לקרב בווחאקה (אזור במקסיקו), והבטיח כי יוכל לשאת את בתו לאישה לכשישוב (דבר שאביה של איצטקיהואטל הניח כי לא יקרה). לאיצטקיהואטל נאמר כי אהובה מת וכאשר שמעה זאת, מתה מצער. כאשר שב מן הקרב ושמע על גורל אהובתו, אף פופוקטפטל מת מצער. האלים כיסו אותם בשלג והפכו אותם להרים. הר איצטקיהואטל נקרא "האישה הנמה" כיוון שצלליתו דומה לדמות אישה השוכבת על גבה. פופוקטפטל, לעומת זאת, ממטיר אש על הארץ בזעם אדיר על אובדן אהובתו.
בתרבות הישראלית העכשווית.
ב-1972 פורסם השיר "לפתח הר געש" בביצועה של חוה אלברשטיין. את מילות השיר כתב דן אלמגור והלחין אותו דני ליטני. השיר עוסק בסכנה הקיומית בחיים למרגלות הר געש, ואת הבית הראשון חותמת השאלה: "מַדּוּעַ זֶה אֵינָם נָסִים מִשָּׁם וּמְחַפְּשִׂים מָקוֹם יוֹתֵר בָּטוּחַ, שֶׁבּוֹ יוּכְלוּ, סוֹף־סוֹף, לִחְיוֹת בְּשֶׁקֶט אַחַת וּלְתָמִיד?"
טקסטיל
טקסטיל (מלטינית: Textum, אריג) הוא שם כולל למוצרים העשויים מסיבים, נימים או חוטים מחומרים טבעיים, מלאכותיים או סינתטיים למיניהם. מסיבי הטקסטיל למיניהם אפשר ליצור חוטים, בדים, חבלים, סלים. בד הוא חומר גמיש ארוג, סרוג, מלובד או קלוע בצורה כלשהי, העשוי מרשת או מהמשכיות של חוטים או סיבים טבעית או מלאכותית. החוטים נטווים מסיבים גולמיים של צמר, פשתן, כותנה, משי או חומרים סינתטיים שונים חומרים אחרים לייצור חוטים ארוכים.
ענף הטקסטיל, עוסק בייצור ובשיווק של בדים ומוצריהם ביגוד, מצעים, בדי ריפוד, בדי וילונות, בדים תעשייתיים מיועדים לבידוד, בד קנבס שעליו מציירים בצבעי שמן ואקריליק ועוד, הוא ענף מרכזי בתעשייה ובמסחר. בדים מיוחדים לרקמה: קנבס שחוטיו מסודרים ברשת לרקימה משוכלת, בדים שקופים לרקימות מוצללות, בדים שקל למרוט את חוטיהם וליצור מהם תחרות או כל מיני הבלטות.
תעשיית הטקסטיל היא תעשייה מזהמת. בתעשיית הטקסטיל נכללים תחומים אחדים:
חבלים ונייר נוצרים מסיבים והם נכללים בטקסטיל. יש גם תעשיית בגדי נייר.
היסטוריה.
טקסטילים מלווים את האנושות מראשית התרבות, מוצרי הטקסטיל נוצרו כדי להשתמש בהם כלבוש, כריפוד או כמנשא או מיכל לחפצים (סלים תיקים, רשתות שונות לדיג וציד), אך מהיות החומר בלתי עמיד בפגעי הזמן התיעוד ההיסטורי הקדום לוקה בחסר. באגדות עם קיימים אזכורים שונים למלאכות הקשורות לטקסטיל, הטווייה, הצביעה האריגה והתפירה. בציורים עתיקים רואים בגדים שונים. החל מבדים כרוכים על הגוף וחלקם קשורים. ארכאולוגים נטו להתעלם מממצאים טקסטיליים וכך יש את תקופת האבן תקופת הברזל, תקופת הנחושת אבל אין את תקופת הטקסטיל.
למרות הפריכות של החוטים והבדים נמצאו באתרים ארכאולוגיים בארצות שונות חבלים, חוטים בדים סיבים מהצומח ומהחי, שחלקים מהם נשמרו בגלל מיקומם והאקלים שבו נמצאו. למשל באברי דו מאראס (Abri du Maras) בדרום צרפת נמצאה שארית חוט באורך של 6 מילימטר שתוארכה ללפני 40,000 שנה. החוט נשזר על ידי הניאנדרטלים. החוקרים שפרסמו את המאמר בכתב העת Scientific Reports טוענים שהממצאים מוכיחים שהייתה לניאנדרטלים הבנה בסיסית בספירה כיוון שהחוט שזור משלושה סיבים. החוט הזה קדום יותר משארית החוט שנמצא באתר אוהלו 2 שנחשב לבן 19,000 שנה.
בכל אזור גאוגרפי התפתח טקסטיל מהצמחייה ומהחיות המקומיות, יש בדים שנקראים עד היום על שם עיר או ארץ שיש להן קשר היסטורי לייצור או למסחר שלהם. מפות הדמסק (Damask) שנארגו בסין בערך בשנת 300 לפנה"ס ובימי הביניים נפוץ ייצורן בביזנטיון וברחבי המזרח התיכון נקראו על שם העיר דמשק התחנה המסחרית החשובה ב'דרך המשי'. באמצע המאה ה-14 הן כבר מופיעות ואף נארגות גם בצרפת ובאיטליה. בד הגזה (gauze) העדין המשמש ליצור תחבושות מקורו משמה של עזה. סריג הג'רסי נקרא כך על שם ג'רסי (Jersey) שבאנגליה.
בחפירות מהתרבות הגראווטית (Gravettian Culture) כ-33,000 שנה לפנה"ס, נמצאו הרבה מחטים עשויות מצדפים, משיניים ומעצמות שבהם נקדחו חורים. חרוזים זעירים נמצאו מסודרים בשורות ישרות לעיתים על גולגולות ויש להניח שחרוזים אלו נתפרו על בגדים כנראה מעורות. באזור הגבול הים תיכוני שבין צרפת ואיטליה המודרניות, נמצא במערה שלד של בחור בגיל העשרה, כשלראשו כובע או רשת שיער תפורה ומושחלת עם 4 שורות מסודרות של חרוזים. נמצא שלפחות חלק מהחוטים שמצאו שם היו מלופפים מחוטים צמחיים ולא חתוכים מחלקי גוף כמו מעיים, או גידים כפי שאפשר לראות בפסלון של צלמית ונוס מ-Lespugue.
בדנמרק נמצאו סלי דיג קלועים ניאוליטים שתוארכו ל-30,000 שנה לפנה"ס. פעולת הקליעה כנראה קדמה לאריגה, בטבע יש ציפורים ש'קולעות/אורגות' את הקן שלהן. אריגה היא מלאכה עתיקה, במצרים נמצא דגם של מצבת קבר מעץ של סדנת אורג מ-2000 לפנה"ס.
באזור לולאן (Loulan) בסין בטרסה מעל נהר פיקוק (Peacock) נמצאה 'היפהפייה מלולאן', אישה חנוטה שתוארכה בערך לשנת 2000 לפנה"ס לבושה באריגי צמר שנשמרו במצב טוב ועל צבעוניותם, היו לה גם בגד מעור וסל חיטה קלוע מעשב. כן נמצא ילד חנוט בגיל 8 שתוארך ל-1800 לפנה"ס עטוף בשמיכת צמר ארוגה.
בחפירות ארכאולוגיות בישראל נמצאו שלל אריגים מתקופות שונות, מהתקופה הכלקוליתית ועד ימי הביניים.