אלו דגים בינוניים הנחשבים לקטנים שבמשפחתם אך עדיין יכולים להגיע לאורך 2.5 מ'. הם בעלי לסת ארוכה וסנפירים קצרים והם נודדים ברחבי האוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים בחיפוש אחרי מזון. הם טורפים דגים קטנים המתקהלים יחדיו כמו דגי סרדין או מקרל. זנבם הישר עוזר להאיץ בעוצמה ולתפוס את הטרף. הם מצויים עד לעומק 200 מ'.
קלען קצר-מקור
קלען קצר-מקור (שם מדעי: "Tetrapturus angustirostris") הוא מין דג ימי ממשפחת המפרשניים המצוי ברחבי האוקיינוס השקט, האוקיינוס ההודי ולעיתים נמצא גם באוקיינוס האטלנטי. מין זה מצוי בקרבה יחסית לחופי היבשות.
הקלעו בעל לסת קצרה יחסית וגוף כחול בהיר מלמעלה ולבן מלמטה. הוא יכול להגיע לאורך 230 ס"מ אך רוב הפרטים לא עולים על אורך 190 ס"מ. משקלו המקסימלי הוא 52 ק"ג. דג זה נחשב לדג משחק נפוץ גם אם הוא לא נאכל.
הקלען מחפש מזון ברחבי הימים וניזון בעיקר מדגים המתקהלים יחדיו כמו סרדינים. זנבו הישר עוזר לו להאיץ לעבר טרפו. דג זה לא מפסיק לשחות אף פעם.
קלען קצר מקור
ג'ובאני בולדיני
ג'ובאני בולדיני (באיטלקית: Giovanni Boldini; 31 בדצמבר 1842 - 11 ביולי 1931) היה צייר דיוקנאות תקופה איטלקי, שחי ועבד בפריז לאורך רוב שנות הקריירה שלו. לפי מאמר משנת 1933 בטיים מגזין, נודע כ"אמן הצליפה" על שום סגנון הציור הסוחף שלו.
חיים וקריירה.
בולדיני נולד בפרארה, בן לצייר של נושאי דת, ובשנת 1862 יצא לפירנצה לשש שנים לחקור ציור ולצייר. לעיתים רחוקות השתתף בשיעורי האקדמיה לאמנויות, אבל בפירנצה פגש ציירים ריאליסטיים אחרים, שנודעו כ"Macchiaioli" והיו מבשרי האימפרסיוניזם. השפעתם ניכרת בציורי הנופים שלו, המצביעים על תגובתו הספונטנית לטבע, אם כי ציורי הדיוקן שלו הם שהביאו לו תהילה.
בולדיני עבר ללונדון, שם נחל הצלחה כצייר דיוקנאות. הוא צייר דיוקנאות של אנשי החברה הגבוהה, בהם ליידי הולנד והדוכסית מווסטמינסטר.
בין השאר צייר בולדיני את דיוקן ג'וזפה ורדי ואת דיוקנה של השחקנית שרה ברנאר.
משנת 1872 חי בפריז, שם התיידד עם אדגר דגה. הוא היה לצייר הדיוקנאות הפופולרי ביותר בפריז בשלהי המאה ה-19, בעל סגנון ציור תוסס ומלא חיים, שניכרת בו השפעה מסוימת של מקיאוולי ואזכור נלהב לעבודתם של ציירים צעירים יותר, כמו ג'ון סינגר סרג'נט ופול סזאר הלו. הוא מונה למפקח על האגף האיטלקי של התערוכה העולמית של פריז בשנת 1889, ועל מינויו זה קיבל את אות לגיון הכבוד.
בשנת 1897 הציג תערוכת יחיד בניו יורק. הוא השתתף בביאנלה של ונציה בשנים 1895, 1903, 1905 ו-1912. ג'ובאני בולדיני מת בפריז ב-11 ביולי 1931.
מורשת.
ג'ובאני בולדיני הוא דמות בבלט "פרנקה פלוריו, מלכת פאלרמו", שכתב המלחין האיטלקי לורנצו פררו בשנת 2007. הבלט מביא את סיפורה של ודנה פרנקה, אצילה סיציליאנית מפורסמת, שיופייה יוצא הדופן נתן השראה לו ולעוד ציירים, מוזיקאים, משוררים וקיסרים בשנות הבל אפוק.
תמונת דיוקן של המוזה הקודמת של בולדיני, מרת' דה פלוריאן, שחקנית וקורטיזנה צרפתייה, התגלתה בדירה פריזאית בסוף 2010, נסתרת מעין כל במקום שהיה נעול וחתום במשך 70 שנה. התמונה מעולם לא נרשמה, הוצגה או התפרסמה, והדירה הייתה שייכת לנכדתה של דה פלוריאן, שעברה לגור בדרום צרפת עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ומעולם לא חזרה.
פתק ובו דברי אהבה ואזכור ביוגרפי לתמונה שצוירה בשנת 1888, כשהשחקנית הייתה בת 24, נתנו גושפנקא לאמיתות הציור ולזהות הצייר. דיוקן באורך מלא של הגבירה באותה שמלה ובאותם אביזרים, אך פחות פרובוקטיבית, תלויה במוזיאון לאמנות של ניו אורלינס.
גילוי התמונה בדירה, שעמדה ריקה מאדם במשך 70 שנה, מהווה את הרקע לרומן של מישל גאבל משנת 2014, "דירה בפריז" וכן לרומן "שעות הקטיפה" של אליסון ריצ'מן משנת 2016.
לודוביקו, דוכס סבויה
לודוביקו, דוכס סבויה (באיטלקית: Ludovico di Savoia; 24 בפברואר 1413 – 29 בינואר 1465), היה דוכס סבויה בין השנים 1440–1465.
ביוגרפיה.
לודוביקו נולד ב-24 בפברואר 1413 בז'נבה, לאמדאו השמיני, דוכס סבויה ולמארי מבורגונדי, דוכסית סבויה, בתם של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה ומרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה. בצעירותו קיבל לודוביקו את התואר נסיך פיימונטה, והיה הראשון שהחזיק בתואר הזה.
ב-1 בנובמבר 1433 התחתן לודוביקו עם אן מקפריסין, בתם של יאנוס, מלך קפריסין ושארלוט דה בורבון-לה מארקה, ובני הזוג התגוררו בטירת אלאמאן בשווייץ, וכרוזן וו ניסה לודוביקו לכבוש את דוכסות מילאנו.
בשנת 1439 נבחר אביו אמדאו על ידי ועידת בזל לאנטי-אפיפיור בשם פליקס החמישי לאאוגניוס הרביעי, ובעקבות כך מסר לו אביו את דוכסות סבויה. בשנת 1453 קיבל לודוביקו את תכריכי טורינו ממרגריט דה שארני, והם נשארו בידי בית סבויה עד לשנת 1983, אז נמסרו לידי הכס הקדוש.
ב-29 בינואר 1465 מת לודוביקו בליון, בעת חזרתו מביקור בממלכת צרפת, ובנו אמדאו התשיעי, דוכס סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-1 בנובמבר 1433 התחתן לודוביקו עם אן מקפריסין, בתם של יאנוס, מלך קפריסין ושארלוט דה בורבון-לה מארקה, ממנה נולדו לו 19 ילדים:
קלען ארך-מקור
קלען ארך-מקור (שם מדעי: "Tetrapturus pfluegeri") הוא מין דג ימי ממשפחת המפרשניים המצוי בעיקר סביב האוקיינוס האטלנטי מעל התרמוקלינה בים הפתוח. הוא מצוי בעיקר באזורים הטרופיים.
אורכו של הקלען יכול להגיע ל- ומשקלו המרבי יכול לעלות על . זהו דג בעל גוף שחור-כחלחל מלמעלה וכסוף-חום בצידיו עם בטן לבנה. סנפיר הגב כחול כהה והוא בעל לסת עליונה ארוכה איתה הוא דוקר את טרפו. הקלען מאיץ במהירות לטרף באמצעות זנבו הישר והארוך.
טרפו העיקרי הוא דגים מתקהלים שונים כמו סרדינים ואנשובי, שפודניים, טונה, כמה צניניתיים ודיונונים.
דג זה נפוץ באוקיינוס ולא נמצא בסכנה אך דגים אותו למאכל.
קלען ארך מקור
קלען עגלגל
קלען עגלגל (שם מדעי: "Tetrapturus georgii") הוא מין דג ימי ממשפחת המפרשניים שבסדרת הדקראים. זהו המין הקטן ביותר במשפחתו.
אורכו של הקלען מגיע ל-184 ס"מ והמשקל המרבי שלו הגיע ל-21.5 ק"ג. הוא בעל לסת ארוכה, עיניים גדולות וסנפירים ארוכים וישרים עם זנב ארוך וישר העוזר להאיץ קדימה.
הקלען מצוי בעיקר במזרח האוקיינוס האטלנטי, באזור הים התיכון מחופי פורטוגל ומדיירה עד לאיים הקנריים ולחופי צפון אפריקה ומערבה עד לסיציליה. בדרך כלל הוא מצוי במרחק מהיבשה.
הוא ניזון בעיקר מדגי ים מתקהלים הנפוצים בלהקות וכן מסרטנים ומדיונונים.
ספרטקיאדה
ספרטקיאדה (ברוסית: Спартакиада) היה אירוע ספורט עממי שנערך בברית המועצות ובמדינות הגוש המזרחי בתקופת המלחמה הקרה.
מתחילה נועדה הספרטקיאדה (שנקראה על שם ספרטקוס, מנהיג מרד העבדים נגד רומא) להוות תחרות בין מועדוני ספורט פרו-קומוניסטיים בגרמניה. לאחר מכן משנת 1928 נערכו תחרויות בשם זה בברית המועצות ונועדו להוות תחלופה לתנועה האולימפית, שברית המועצות לא נטלה בה חלק, תחילה בשל חרם הוועד האולימפי הבינלאומי ולאחר מכן ביוזמת ברית המועצות עצמה בשל חילוקי דעות אידאולוגיים (ראו - שערוריות ומחלוקות במשחקים האולימפיים).
נערכו מספר תחרויות בשם 'ספרטקיאדה': בקרב הכוחות המזוינים של ברית המועצות, תנועות הנוער הצבאיות, ההסתדרויות ובקרב עמי ברית המועצות, שנערכה משנת 1956 ועד להתפרקות ברית המועצות ב¯1991. ספרטקיאדה נערכה גם במדינות קומוניסטיות אחרות כדוגמת גרמניה המזרחית, הרפובליקה העממית של פולין, הרפובליקה העממית של בולגריה וצ'כוסלובקיה.
אמדאו התשיעי, דוכס סבויה
אמדאו התשיעי, דוכס סבויה (באיטלקית: Amedeo IX. di Savoia; 1 בפברואר 1435 – 30 במרץ 1472), היה דוכס סבויה בין השנים 1465–1472.
ביוגרפיה.
אמדאו נולד ב-1 בפברואר 1435 בתונון-לה-בן, ללודוביקו, דוכס סבויה ולאן מקפריסין, בתם של יאנוס, מלך קפריסין ושארלוט דה בורבון-לה מארקה. בשנת 1452 חיתנה אותו אמו בנישואים פוליטיים ליולנד מוולואה, בתם של שארל השביעי, מלך צרפת ומארי מאנז'ו.
בשנת 1465 מת אביו לודוביקו, דוכס סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. בשל היותו חולה באפילפסיה, שלטה אשתו בדוכסות, והגדילה בה את ההשפעה הצרפתית. אמדאו הגן על הנזירים הפרנציסקנים ונתן להם בתים, וכן העניק בתים לטיפול בעניים ובחולים.
בשנת 1471 עלה אמדאו לרגל לסן-קלוד, וב-30 במרץ 1472 מת אמדאו בוורצ'לי, ובנו פיליברטו הראשון, דוכס סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1452 התחתן אמדאו עם יולנד מוולואה, בתם של שארל השביעי, מלך צרפת ומארי מאנז'ו, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
גידולי היסוד הנאוליתיים
גידולי היסוד הנאוליתיים (מכונים לעיתים "המבויתים הראשונים") הם שמונה זנים של צמחים שבויתו בתקופה הנאוליתית, החל מכ-11,500 שנים לפני זמננו, על ידי החקלאים הראשונים באזור הסהר הפורה. גידולים אלה מהווים את הבסיס לחקלאות במזרח התיכון, צפון אפריקה, הודו, פרס ואירופה.
היבולים מונים שלושה מיני דגנים, ארבעה מיני קטניות ואת הפשתן, והם מיני הצמחים הראשונים שבויתו בעולם, כפי שסוברים החוקרים כיום.
דגנים
קטניות
אחר
פיליברטו הראשון, דוכס סבויה
פיליברטו הראשון, דוכס סבויה (באיטלקית: Filiberto I. di Savoia; 17 באוגוסט 1465 – 22 בספטמבר 1482), היה דוכס סבויה בין השנים 1472–1482.
ביוגרפיה.
פיליברטו נולד ב-17 באוגוסט 1465 בשיאמברי, לאמדאו התשיעי, דוכס סבויה וליולנד מוולואה, בתם של שארל השביעי, מלך צרפת ומארי מאנז'ו.
בשנת 1472 מת אביו אמדאו התשיעי, דוכס סבויה, ופיליברטו עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין, שלטה אמו כעוצרת עד לבגרותו.