לאחר פירוק ברית המועצות הגיעה הפדרציה הרוסית להסכמה עם "מועדון פריז" (ארגון של מדינות נושות) ו"מועדון לונדון" (קבוצה של נושים פרטיים במדינות המערב), שהיא תהיה אחראית על החוב ההיסטורי של ברית המועצות. בשנת 1996 עמד החוב חיצוני של רוסיה על 132 מיליארד דולר, מתוכו 32 מיליארד דולר היה חוב ל"מועדון לונדון", 30 מיליארד דולר היה חוב של הרוסים היה למדינות מזרח אירופה הסוציאליסטיות לשעבר, שסיפקו לברית המועצות במשך עשרות שנים מוצרי מזון וציוד מתוחכם ו-40 מיליארד דולר לקרן המטבע הבינלאומית. באוקטובר 1997, לאחר מספר שנים של משא ומתן ועיכובים, חתמה רוסיה על הסכם עם "מועדון לונדון" להסדרת החובות שירשה מברית המועצות. על ידי הסדרת חובותיה, קיוותה רוסיה שתוכל למשוך השקעות חדשות ולזכות בדירוג אשראי משופר, במטרה להפחית את עלות ההלוואות שהיא מגייסת עבור הממשלה וחברות פרטיות. במסגרת ההסכם, התחייבה רוסיה לפרוע חובות וריביות בהיקף של 33 מיליארד דולר עד לשנת 2020.
אולם בעקבות "משבר הרובל ב-1998" התקשתה רוסיה להחזיר את חובה וביקשה לדחות את פרעון חובות. אך תחילה סירבו חברי "מועדון לונדון" לפרוס את החוב מחדש. בינואר 1999 החליטו להימנע מלהכריז על רוסיה כחדלת פירעון (in default) על החוב, ולא דרשו ממנה תשלומי פירעון מיידית. במקום זאת פתחו במשא ומתן על פריסת החוב. בפברואר 2000 חתם המועדון על הסדר חוב עם רוסיה, במסגרתו נמחקו 10.6 מיליארד דולר מחובה. רוסיה התאוששה מהר מן החזוי מן המשבר, בין השאר לאור השיפור בתנאים החיצוניים כגון עלייה חדה במחירי הנפט, גז טבעי ומינרלים אחרים שרוסיה מפיקה. וכן בסיוע רפורמות שהעבירה הממשלה. בנוסף הפיחות הגדול של הרובל תרם להגברת הייצוא ובכך לשיפור המאזן המסחרי. בשנת 1999 עמד החוב הציבורי על 104.6% מהתמ"ג. מאז שנת 2000 קטן החוב בקצב מהיר עקב תשלום מוקדם של חובות שמתאפשר בעקבות ההכנסות הגבוהות מהמצופה כתוצאה ממחירי נפט גבוהים. בשנת 2017 סיימה רוסיה לפרוע את כל החוב ההיסטורי של ברית המועצות מוקדם מהצפוי. מאז שמרה על חוב חיצוני נמוך.
באפריל 2022 החוב החיצוני עמד על 453,5 מיליארד דולר אמריקאי. ביוני 2022 רוסיה נכנסה לחדלות פירעון על החוב במטבע הזר שלה – בפעם הראשונה מאז המהפכה הבולשביקית בסוף 1917. זאת לאור עיצומים בין-לאומיים בסכסוך האוקראיני-רוסי. רוסיה נכנסה לחדלות פירעון גם בשנת 1998, אך אז היה מדובר בחוב במטבע מקומי והיא התאוששה אז בסיוע גורמים בינלאומיים.
קרן הייצוב הלאומית.
עקב הצמיחה הכלכלית המהירה ומחירי הנפט הגבוהים, שגרמו להכנסות גבוהות מהמצופה ובעקבותיהם לעודף תקציבי, ב-1 בינואר 2004 החליטו רשויות רוסיה על הקמת "קרן הייצוב של הפדרציה הרוסית"- קרן עושר ריבונית שאליה מועברות ההכנסות העודפות של המדינה. ירידה חדה במחירי הנפט, תשתמש רוסיה ברזרבות, שבקרן זו, להבטחת התקציב. סיבה נוספת להקמת קרן זו היא, שאם יחזרו ההכנסות העודפות לשוק, תעלה האינפלציה. הכספים שבקרן זו משמשים גם לתשלומי חובות.בסוף 2007 העתודות בקרן זו עמדו על כ-157 מיליארד דולר (3,600 מיליארד רובל). ב-30 בינואר 2008 פוצלה קרן הייצוב לשתי קרנות השקעה נפרדות. שתי הקרנות הן "קרן הרווחה הלאומית (רוסיה)קרן הרווחה הלאומית", שמושקעת בחו"ל בניירות ערך בעלי תשואה נמוכה ומשמשת לאיסוף הכנסות נפט וגז. ו"הקרן הרוסית להשקעות ישירות", שמשקיעה באפיקי השקעה בעלי סיכון גבוה יותר, בעלי תשואה גבוהה יותר וכן בניהול הוצאות התקציב הפדרלי. ל"קרן הרווחה הלאומית" הוענקו 125 מיליארד דולר ול"קרן הרוסית להשקעות ישירות" ניתנו 32 מיליארד דולר.
מדיניות מונטרית.
אינפלציה.
שיעורי האינפלציה ברוסיה גבוהים אך נמצאים במגמת ירידה. עם התפרקות ברית המועצות והמדיניות המונטרית חסרת האחריות שבא בעקבותיה הגיעה האינפלציה לשיא של כ-2,500% בשנה. לאורך שנות ה-90 הצטמצמה האינפלציה אך ב-1998 לאחר משבר הרובל והפיחות שבא בעקבותו זינקה האינפלציה ל-86%+. מאז 1999 אין התפרצויות אינפלציוניות (האינפלציה נשמרת על קצב של 10–12 אחוז בשנה) אך כן מופעלים על המטבע לחצים אינפלציוניים. כדי להתמודד עם לחצים אילו עורך הבנק המרכזי של רוסיה ייסוף של המטבע - דבר שגורם לקושי להתחרות בשווקים הבינלאומיים.
שכר ממוצע.
השכר החודשי הממוצע במשק (בדולר), בשנת 2008 - נכון לחודש יוני
כוח עבודה ורווחה.
מאז אמצע שנות ה-80 התרחבו פערי ההכנסות, אך לאורך שנות ה-90 הורע מצבם של משקי הבית. בשנת 1999 הגיעה ההכנסה לכ-40% משיעורה ב-1991, אולם רמת החיים הייתה גבוהה יחסית למשתקף מהנתונים הרשמיים, נוכח ההיקפים הגבוהים של הכלכלה השחורה.
נכון לשנת 2006, כ-14% מהתושבים בגיל העבודה חיו מתחת לקו העוני, המייצג הכנסה נמוכה מ-150$ לחודש . הקיטוב בהכנסות התרחב מאוד לאחר התפרקות ברית המועצות וההכנסות של העשירון העליון הן פי 15.8 מהעשירון התחתון. ככל הנראה ההכנסות הבלתי מדווחות, מהן נהנות בעיקר השכבות הגבוהות, מגדילות את הפער עוד יותר. נכון ל-2019, כוח העבודה הרוסי מנה 72.7 מיליון עובדים.
מעמד הביניים (הכנסה מעל אלף דולר בחודש) ברוסיה גדל בקצב איטי אך גובר והולך, ב-2006 יחסו באוכלוסייה נאמד בין 25%-30%. מאז התפרקות ברית המועצות ב-1991 ישנה מגמה של גידול באחוז כוח העבודה המועסק בשירותים ובירידה של אחוז כוח העבודה המועסק בחקלאות ובתעשייה.
אבטלה.
האבטלה היוותה נטל כבד על הכלכלה הרוסית, בעיקר באזורים הנשענים על תעשייה ממשלתית, אך שיעורה ירד משמעותית. אחוזי האבטלה הגבוהים ביותר ב-2006 נרשמו באזור צפון הקווקז (צ'צ'ניה והרפובליקה של אינגושטיה עם 73% ו28.6%, בהתאמה) ואחוזי האבטלה הנמוכים ביותר נרשמו בערים הגדולות בעיקר במוסקבה וסנקט פטרבורג עם 0.6% כל אחת. נכון לאוגוסט 2020 מהווה האבטלה כ-6.2% מכוח העבודה.
מיליארדרים ברוסיה.
נכון ל-2020, ברוסיה חיו כ-87 מיליארדרים (בשטח הפדרציה, בעלי אזרחות רוסית, על פי פורבס) ועם שווי ממוצע של 5.9 מיליארד דולר, רק בארצות הברית חיים יותר מיליארדרים (גילם הממוצע ברוסיה הוא 46), על פי מקור אחר (השבועון הרוסי פיננס) כמות המיליארדרים הרוסיים בעולם גדלו ל-101 כאשר סך שווי נכסיהם גדל לכ-500 מיליארד דולר . מוסקבה ראשונה בעולם במספר המיליארדרים שחיים בה (74) לפני ניו יורק (71) ולפני לונדון (36) . כ-119 אלף מיליונרים (שווי נכסים נזיל) חיים היום ברוסיה. בזכות התחזקות הגבוהה בכלכלה בשנים האחרונות, ישנו ביקוש עצום לבעלי מקצועות בתחום הניהולי והפיננסי עם הכשרה מערבית, למשל בנקאי השקעות במוסקבה עשוי להרוויח יותר מפי שניים מעמיתיהם בשאר העולם, מנהלים בכירים במוסקבה צפויים לקבל שכר של כ-10 מיליון דולר בשנה .
החשבון השוטף.
בשנים האחרונות שלאחר פירוק ברית המועצות החשבון השוטף היה בגירעון עקב הגידול המהיר בייבוא. לאחר משבר הרובל של אוגוסט 1998 הצטמצם חדות הייבוא עקב היעדר ביקוש ומאידך גדל הייצוא משמעותית בעקבות הפיחות ברובל. עודפים גדולים בחשבון השוטף לאורך השנים האחרונות כתוצאה מעודפים משמעותיים בחשבון המסחרי שמקורם בגידול הייצוא של נפט ובמחיריו שהאמירו חדות.
המאזן בחשבון השוטף בשנים 1997–2008 (אחוז מהתמ"ג):
השקעות ודירוג אשראי.
לפי רוסטאט, השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית, נכון לסוף 2011, הסכום הכולל של ההשקעה הזרה בכלכלה הרוסית היה 347 מיליארד דולר. על פי ה-CIA, נכון ליום 31 בדצמבר 2014, היקף ההשקעות הזרות ברוסיה היה 606 מיליארד דולר (מקום 16 בעולם).
עם זאת, מאז 2014 ניכרת ירידה מסוימת בהיקף ההשקעות מצד חברות ממדינות המערב ועלייה בהשקעות ממדינות מזרח אסיה, בייחוד סין.
מגזרים במשק.
תעשייה.
רוסיה היא אחת המדינות המתועשות בעולם. לאחר הקמת ברית המועצות ואישור תוכנית החומש הראשונה ב-1928 הפכה רוסיה ממדינה חקלאית בעיקרה לאחת המדינות המתועשות בעולם והארץ הלכה והתמלאה בקומפלקסים תעשייתיים (קומבינטים). לאחר מלחמת העולם השנייה שוקמה התעשייה ופותחה. ואולם, בשנות ה-70 וה-80 לא הצליחה התעשייה להכניס חידושים, בשל מחסור בהשקעות ותמריצים, והיא סבלה מניהול לקוי. הפיתוח התעשייתי התמקד בעיקר בתעשייה כבדה והזניח ענפים אחרים. מפעלי התעשייה סובלים מהעדר השקעות ומעודף כוח אדם והגידול בתפוקה בשנים האחרונות אינו משקף בהכרח ייצוב מבני. במקביל הריכוזיות הגבוהה של התעשייה חוסמת יזמות והקמת מפעלים בינוניים וקטנים.
תעשיית הרכב ברוסיה מייצרת כ-1.7 מיליון כלי רכב בשנה.
חלל ונשק.
אחת התעשיות החשובות בכלכלה הרוסית ובה היא גם מובילה בעולם היא תעשיית החלל הכוללת ייצור של טילים, חלליות, לוויניים וציוד נוסף הקשור בחקר חלל. לאחר התפרקות ברית המועצות הצטמצמו מאוד תקציבי החלל של רוסיה והיא ביטלה פרויקטים רבים. מאז שנת 2000 עם ההשתפרות במצב הכלכלי גדלו תקציבי סוכנות החלל הרוסית ופרויקטים רבים תפסו מחדש תאוצה.
רוסיה היא יצואנית הנשק השנייה בגודלה בעולם (אחרי ארצות הברית) עם היקף מכירות של יותר מ-6 מיליארד דולר ב-2006.
ב3 השנים האחרונות הודיעו חברות רבות ליצור מכוניות על רצונן לבנות מפעלי ייצור אך רק ארבע חברות השקיעו בבניית מפעלים בהם שתי חברות מארצות הברית אחת מגרמניה ואחת מיפן.