לפי העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, היו 11,000 כרטיסים לאירוע Double or Nothing. מהכרטיסים האלו, "כמעט כל" הכרטיסים נמכרו במכירה מוקדמת ב-11 בפברואר 2019, בתוך חצי שעה לכל היותר לאנשים אשר ניפקו להם את כתובות המייל שלהם במועד מוקדם יותר. כל חבילות טיול וחבילות VIP נמכרו. מכירת הכרטיסים נפתחה לציבור הרחב ב-13 בפברואר 2019 ונמכרה בתוך 4 דקות בלבד.
ב-3 ביוני 2019 במסגרת המגזין Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר כתב שהאירוע Double or Nothing "גרף שיעור קנייה של כ-98,000 קניות. שני שלישים משיעור זה הגיע מארצות הברית, בעוד היתר הגיע מהממלכה המאוחדת, אוסטרליה, גרמניה וקנדה".
קבלת הפנים הקריטית.
ג'ון פאוול מהאתר Canadian Online Explorer's Slam! Wrestling כתב ש"האירוע ללא ספק הוכיח שהארגון AEW הוא התחרות והתחליף ל-WWE, והשינוי בתעשייה שכלל מעריצי ההיאבקות חיכו לו זמן רב". עוד הוסיף ואמר שקני אומגה, קודי רודס, אדם פייג', ניק ומאט ג'קסון הם "הפנים של מהפכת ההיאבקות שמעריצי ההיאבקות חיכו להם מאז ה-26 במרץ 2001 כשהתוכנית Monday Nitro ירדה מהאוויר לאחר קנייתה של WCW על ידי WWE".
בריאן קמפבל, ג'ק קרוסבי ואדם סילברסטיין מה-CBS Sports, הצהירו על כך ש"האירוע כלל רשימת קרבות איכותית והיסטורית למדי אשר התחרתה ראש בראש עם ענקית ההיאבקות, ה-WWE", בנוסף לכך שהם בנו "ציפייה להשקת התוכנית השבועית שלהם בסתיו בערוץ TNT". הם הדגישו את ה"רגעים הויראלים הראשונים של AEW" בדמותם של ההופעה הבלתי מוכרזת של ג'ון מוקסלי, "הדם והדמעות בין האחים רודס" וההישגים האוויריים המרשימים של קני אומגה, היאנג באקס והלוצ'ה בראדרס".
טים פיורואנטי מ-ESPN הצהיר: "האירוע Double or Nothing לא היה המאמץ המושלם הראשון של AEW, אך האירוע השאיר רושם כתוצאה מעלילה, רגש והפתעה". העלילה והרגש הגיעו "ממלחמת הדמים שהתנהלה בין האחים קודי ודאסטין רודס". ניצחונו של כריס ג'ריקו והופעותיהם של ג'ון מוקסלי ואווסום קונג היו ההפתעות. בנוסף לכך, פיורואנטי הרגיש ש"רשימת הקרבות במלואה הזכירה לנו כמה היאבקות זוגות היא ברמה הגבוהה ביותר שיכולה להיות" ו"האירוע כלל קרבות היאבקות נשים שמרמזים על עתיד נפלא".
שון רדיקן מהאתר Pro Wrestling Torch תיאר את האירוע כ"אירוע ראשון מושלם מבחינת AEW". הקרב בין אומגה לג'ריקו היה "מפתיע עם סיומת טובה", הקרב בין קודי לדאסטין היה "מרחץ דמים קלאסי", בעוד שהקרב בין היאנג באקס ללוצ'ה בראדרס היה "קרב זוגות אמנותי קלאסי". לעומת זאת, רדיקן ציין את הפגמים בהפקה ובצוות השידור והעדיף להסיר את המופע המקדים ואת חלק מהקרבות הראשונים. הוא הוסיף ואמר ש"אם האירוע היה מתקצר לשעתיים, הוא היה מושלם אף יותר".
ג'ייסון פאוול מהאתר Pro Wrestling Dot Net כתב ש"AEW קיימו בגדול באירוע השלם וצפה הראשון שלהם". שלושת הקרבות הגדולים שסיימו את האירוע "עשו את האירוע", משום שהם "כללו עלילה אמיתית ואיכות הקרבות הייתה טובה מאוד". הקרב בין קודי לדאסטין היה "אינטנסיבי, דרמטי ובעל עלילה מעולה בין שני אחים", הקרב בין היאנג באקס ללוצ'ה בראדרס היה "קרב עם המון רגעים משוגעים", בעוד שאומגה וג'ריקו "בהחלט השאירו את כל מה שהיה להם בזירה", למרות שהקרב היה "מרושל פה ושם".
מייק טדסקו מהאתר Wrestleview תיאר את האירוע כ"אירוע מדהים" ש"התחיל לאט", אך בסופו של דבר הזכיר לו "למה היאבקות מקצועית יכולה להיות מהנה ומרגשת, כשהיא נעשית בצורה הנכונה". הקרב בין היאנג באקס ללוצ'ה בראדרס היה "כיפי" ו"הכיל יותר מדי רגעים משוגעים, אבל היכולות האתלטיות היו ברמה אחרת לגמרי". לקרב המרכזי היה "דרמה גדולה ואקשן". "הצגתו המדהימה" של ג'ון מוקסלי "הביאה אותו ישירות למעלה הסולם של הארגון". לעומת זאת, טדסקו לא אהב את התגובות של AEW שהופנו כלפי WWE."
העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, כתב שהאירוע Double or Nothing "יזכר כאחד מאירועי השלם וצפה הטובים ביותר בהיסטוריה, גם בגלל איכות הקרבות, אך גם בגלל האווירה שנוצרה על ידי הצופים". בנוסף, "מנקודת מבט יצירתית וחיבור עם הקהל, AEW הביסו את WWE". האירוע העיד על "הערך של הרשתות החברתיות" ו"אי שביעות הרצון בכל מה שנוגע ל-WWE". מלצר אמר שהקרב בין קודי לדאסטין "גנב את ההצגה", כשהעניק לו ציון של 5 כוכבים. בסקר שנערך באתר והכיל למעלה מ-1,700 משיבים, 97.5% אהבו את האירוע.
תוצאה לאורך זמן.
שבוע לאחר האירוע, קרב בין כריס ג'ריקו לאדם פייג' על אליפות העולם של AEW הפך רשמי לאירוע All Out ב-31 באוגוסט 2019.
קרב בין קני אומגה לג'ון מוקסלי נקבע לאירוע All Out, אך עקב פציעה במרפקו של מוקסלי, הקרב בוטל. לאחר מכן, נודע שהקרב חודש ויתקיים באירוע Full Gear.
תוצאות.
סדר הכניסות וההדחות בקרב הקזינו באטל רויאל.
חמישה מתאבקים פתחו את הקרב. כל שלוש דקות נכנסה קבוצה של חמישה מתאבקים. המתאבק ה-21 נכנס לבדו.
הספרן
הספרן הוא ציורו של ג'וזפה ארצ'ימבולדו, ציור שמן על קנבס, המוצג באוסף טירת סקוקלוסטר בשוודיה. ההשערה המקובלת היא כי זהו דיוקנו של וולפגנג לציוס , היסטוריון חוקר התקופה הקלאסית בחצר הקיסרים הרומים הקדושים של בית הבסבורג.
ארצ'ימבולדו שימש צייר הדיוקנאות הרשמי של הקיסר פרדיננד הראשון החל מ-1562 ולאחר מכן המשיך בתפקיד תחת מקסימיליאן השני ורודולף השני. "הספרן" נמנה עם סדרת ציורים שצייר ארצ'ימבולדו, המתארים את בני חצר המלוכה של מקסימיליאן השני. אוצרי טירת סקוקלוסטר מתארכים את הציור לשנת 1562, אם כי מקורות רבים אחרים מתארכים אותו לשנת 1566 לערך. ב-1957 היה ההיסטוריון סוון אלפונס הראשון להגיע לכלל מסקנה כי "הספרן" היה למעשה דיוקנו של וולפגנג לציוס.
ארצ'ימבולדו יצר דיוקנאות רבים על ידי צירוף עצמים שונים כמו פירות, ירקות או פרחים, ובמקרה זה ספרים. העצמים שנבחרו היו לרוב קשורים לחייו של האדם או למאפייניו. "הספרן" נתפס גם כמחווה למקצוע הספרנות ולשדרת המשכילים, אך בעת ובעונה אחת גם כתיאור סאטירי של אלו. קיי סי אלהרד מציג גישה שונה לפירוש הציור, ומציע כי המסר החבוי בעבודה הוא דווקא פרודיה על "אספני ספרים חומרניים שמתעניינים יותר ברכישת ספרים מאשר בקריאתם". לדבריו של אלהרד, בציור חסרה התייחסות למספר מאפיינים בולטים של מקצוע הספרנות, כמו סימנים כאלו או אחרים לסידור ומיון הספרים. הוא מוסיף וגורס כי הציור מתמקד במאפייניים החומריים של הספרים ולא בתוכנם, ובכך הדבר מחזק את ההתייחסות האפשרית לאספנים דווקא, ולא בהכרח לספרנים או לאנשי רוח.
אלהרד מציין כי "הספרן" היווה נקודת ציון מרכזית ב"היסטוריה החזותית של תיאור מקצוע הספרנות". אם כי, כותרתו המקורית של הציור, אם הייתה כזו, אינה ידועה כיום, וההתייחסות הראשונה אליו לפי כותרת יצירה היא מראשית המאה ה-20, "Bibliotekarien" בשוודית.
"הספרן" הוא אחת משתי עבודות של ארצ'ימבולדו המוצגות באוסף טירת סקוקלוסטר. הציור הובא לשוודיה לאחר ביזת טירת פראג בידי הצבא השוודי במהלך הקרב על פראג ב-1648.
ישנן שלוש גרסאות נוספות של הציור, שאין ודאות לגבי יוצרן המקורי. ב-2011 פורסם מחקר מדעי הקובע כי הגרסה הידועה של "הספרן" היא למעשה העתק מאוחר יותר של עבודתו המקורית של ארצ'ימבולדו, שמקום הימצאה אינו ידוע.
סלט עוף
סלט עוף הוא כל סלט עם עוף כמרכיב עיקרי. מרכיבים נפוצים אחרים עשויים לכלול מיונז, ביצה קשה, סלרי, בצל, פלפל, חמוצים ועוד מגוון של רטבים כמו חרדל.
תיאור.
בארצות הברית, "סלט עוף" מתייחס לכל סלט עם עוף, או לסלט מעורב ספציפי המורכב בעיקר מבשר עוף קצוץ ורוטב, כמו מיונז, או גבינת שמנת. כמו סלט טונה וסלט ביצים, ניתן להגיש אותו על גבי חסה, עגבנייה, אבוקדו, או שילוב כלשהו. סלט זה עשוי לשמש גם לכריכים. בדרך כלל הוא עשוי עם שאריות עוף מבושל או משומר. ניתן להתייחס גם לסלט גינה עם עוף מטוגן, בגריל או צלוי (בדרך כלל חתוך או חתוך לקוביות) מלמעלה.
באירופה ובאסיה ניתן להכין את הסלט על ידי מספר רב של כבישות, או ללא רוטב כלל, ומרכיבי הסלט יכולים להשתנות מעלים וירקות מסורתיים, לפסטות, קוסקוס, נודלס או אורז.
אחת הצורות האמריקאיות הראשונות של סלט עוף הוגשה על ידי Town Meats בוויקפילד, רוד איילנד, בשנת 1863. הבעלים המקורי, ליאם גריי, עירבב את שאריות העוף שלו עם מיונז, טרגון וענבים. מה שנהפך למנה פופולרית כל כך ששוק הבשר הוסב למעדנייה.
ג'ודית ראקרס
Graceland
Graceland הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר-יוצר האמריקני פול סיימון, שיצא ב-25 באוגוסט 1986.
הפקה.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הידרדרו יחסיו של סיימון עם שותפו לצמד סיימון וגרפונקל, ארט גרפונקל; נישואיו לשחקנית קארי פישר קרסו ואלבומו השישי, Hearts and Bones, כשל מסחרית. לאחר שנתקל בבוטלג של מוזיקה דרום אפריקנית, נסע סיימון ליוהנסבורג ושם החל להקליט את Graceland. בין היתר השתתפה בהקלטת האלבום מקהלת הגברים ליידיסמית בלק ממבזו.
האלבום הוקלט בין השנים 1985–1986. הוא כולל עירוב סוגות, בהן פופ, רוק, א-קפלה, זידקו, איסיקתמיה ומבקנגה, והיה לאלבומו המוצלח ביותר של סיימון: לפי הערכות נמכרו 16 מיליון עותקים שלו. האלבום קיבל שבחים ממבקרים וזכה בפרס גראמי לאלבום השנה לשנת 1987.