מטה הבחירות של ג'ו ליברמן הפיץ מודעת בחירות שהופצה קודם לכן במירוץ לסנאט מ-1988, בה תואר ויקר כדוב בתרדמת חורף המתעלם מתפקידיו בסנאט אלא אכשר מתנהל מסע בחירות. במודעה נוספת מ-2006 שוב הוצג ויקר כדוב פצוע ואילו היריב הדמוקרטי של ליברמן, נד למונט, הוצג כגור דוב שנשלח ומנוהל בידיו של ויקר. ב-18 ביוני 2006 הופיע ויקר באירוע לגיוס כספים עבור מטה הבחירות של למונט ותיאר את עצמו כ"פעיל נגד המלחמה" (למונט זכה בבחירות המקדימות הדמוקרטיות, אך ליברמן, שהתמודד כעצמאי עם תמיכה רפובליקנית כבדה, שמר על מושבו בבחירות הכלליות).
פעילויות אחרות.
ב-1996 הצטרף ויקר למועצת המנהלים של חברת קומפואוור והוא עדיין ממלא תפקיד זה בהווה. ב-1999 נהיה ויקר חבר במועצת המנהלים של WWE ומילא תפקיד זה עד 2011.
בין השנים 2001–2011 היה ויקר נשיא מועצת המנהלים של הארגון "נאמנות לבריאות של אמריקה", מוסד ללא כוונת רווח העוסק במחקר מדינית בריאות. מאז 2003 היה ויקר חבר בדירקטוריון חברת "Medallion Financial Corp", המסייעת כלכלית לנהגים המעוניינים לתפעל מוניות בערי ארצות הברית. הוא נקרא לדירקטוריון של חברה זו באמצעות קשריו האישיים והעסקיים עם אנדרו מ. מורשטיין, נשיא החברה.
במהלך הבחירות מהקידמות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית כתב ויקר מאמר מערכת בעיתון "קורד הרטפורד" בו מתח ביקורת על דחייתם של רפובליקנים ליברליים, ניכור המפלגה כלפי קבוצות אוכלוסייה שונות, ועמדתה המפריעה בקונגרס של ארצות הברית. הוא הצהיר כי בחירתו של דונלד טראמפ כמועמד המועמד לנשיאות "תשלים את ירידתה האטית והיציבה של המפלגה לחוסר רלוונטיות".
בירגיט טרייבר
בירגיט טרייבר-ביינרות (בגרמנית: Birgit Treiber-Beinroth; נולדה ב-26 בפברואר 1960) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית (מונטריאול 1976) במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, אלופת עולם (קאלי 1975), אלופת אירופה (ינשפינג 1977) ושיאנית עולם במשחים ל-200 מטר גב ול-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה.
טרייבר נולדה וגדלה באושץ. היא התאמנה בדרזדן.
אלופת עולם ושיאנית עולם.
באליפות מזרח גרמניה שנערכה בויטנברג ב-6 ביוני 1975 זכתה טרייבר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:16.10 דקות, שיפור לשיא העולם בן החודש וחצי של ננסי גרפיק מקנדה (2:16.33 דקות). חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה, בסוף יולי אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:15.46 דקות, לפני ננסי גרפיק (2:16.09 דקות) ובת ארצה אולריקה ריכטר (2:18.76 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.34 דקות, אחרי אולריקה ריכטר שקבעה שיא אליפות חדש של 1:03.30 דקות ולפני ננסי גרפיק (1:04.73 דקות).
אלופה אולימפית בשליחות.
במבחנים האולימפיים לאולימפיאדת מונטריאול (1976) שנערכו בתחילת יוני זכתה טרייבר בשתי מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:12.47 דקות, שיפור לשיא העולם בן השלושה חודשים של בת ארצה אנטייה שטילה (2:13.50 דקות) ומבשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 4:48.79 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה של אולריקה טאובר בת ארצה (4:52.20 דקות), שיא זה החזיק מעמד חודש וחצי ונשבר על ידי אולריקה טאובר (4:42.77 דקות.) במשחקים האולימפיים עצמם היא זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. מדליות כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.41 דקות, אחרי אולריקה ריכטר שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:01.83 דקות ולפני ננסי גרפיק (1:03.71 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:14.97 דקות, אחרי אולריקה ריכטר שקבעה שיא אולימפי חדש נוסף של 2:13.43 דקות ולפני ננסי גרפיק (2:15.60 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:52.40 דקות.
אלופה אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בינשפינג, שוודיה בשנת 1977 זכתה טרייבר ב-3 מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.63 דקות, לפני בת ארצה אולריקה ריכטר (1:03.87 דקות) וקייר אינדריקסון מברית המועצות (1:05.25 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.10 דקות, לפני אולריקה ריכטר (2:16.67 דקות) וכרמן בונאציו מרומניה (2:17.98 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
באליפות העולם שנערכה בברלין, מערב גרמניה בשנת 1978 היא זכתה ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.18 דקות, אחרי לינדה ג'זק מארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 1:02.55 דקות ולפני שריל גיבסון מקנדה (1:03.43 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:14.07 דקות, אחרי לינדה ג'זק שקבעה שיא עולם חדש של 2:11.93 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של טרייבר ולפני שריל גיבסון (2:14.23 דקות) ובמשחה שליות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:09.13 דקות, אחרי ארצות הברית (4:08.21 דקות) ולפני ברית המועצות (4:14.91 דקות).
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה טרייבר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:14.14 דקות, אחרי ריקה רייניש שקבעה שיא עולם חדש של 2:11.77 דקות וקורנליה פוליט (2:13.75 דקות), שלושתן ממזרח גרמניה.
חייה האישיים.
לאחר שפרשה מספורט תחרותי היא למדה רפואת שיניים ועסקה במקצוע זה לפרנסתה.
שימוש בסמים.
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
אליס אור-יואינג
אליס ג'וזפין אור-יואינג (באנגלית: Alice Josephine Orr-Ewing; נולדה ב-7 ביולי 1989) היא שחקנית בריטית, שכיכבה ב-2012 בסרט הבריטי "שעיר לעזאזל", עיבוד לרומן באותו שם מאת דפנה דה מוריאה שיצא לאור ב-1957.
ביוגרפיה.
אור-יואינג נולדה בהמרסמית' שבלונדון. היא הבת השלישית של רוברט ג'יימס אור-יואינג הנכבד ואשתו סוזאנה (לבית בודלי סקוט). היא נכדתו של הפוליטיקאי השמרני איאן אור-יואינג. בין השנים 2001 ל-2007 התחנכה בבית הספר לבנות היתפילד שבאסקוט. מ-2008 עד 2011 למדה משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
ב-2007, עוד לפני שהתחילה ללמוד בבית הספר למשחק, שיחקה אור-יואינג בתפקיד קטן בסרט "כפרה". אחרי סיום הלימודים הופיעה בשני סרטי קולנוע, ובשתי סדרות טלוויזיה. בין השאר שיחקה בפרק האחרון של הסדרה "פוארו" המבוססת על רומנים מאת אגאתה כריסטי. ב-2014 הופיעה בסרט הביוגרפי של מייק לי "מר טרנר" על חייו של הצייר ויליאם טרנר, ובדרמה הביוגרפית "התאוריה של הכול".
אליס אור יואינג
שתי מסכתות על ממשל מדיני
שתי מסכתות על ממשל מדיני (באנגלית: Two Treatises of Government) הוא חיבור פילוסופי-פוליטי מאת ההוגה האנגלי ג'ון לוק, שפורסם בעילום שם ב-1689. החיבור מורכב משני חלקים (מסכתות). במסכת הראשונה לוק מבקש להפריך את הטיעון שהציג רוברט פילמר בספרו "פטריארכה". לוק מבקר במסכת זו את טיעוניו של פילמר לגבי הלגיטיומיות של מלוכה אבסולוטית, את רעיון זכותם האלוהית של מלכים ואת הגישה לפיה קיימת המשכיות בין שלטון האב במשפחה לבין שלטון מדיני העובר בירושה. במסכת השנייה מציג לוק את גישתו לגבי מקור הממשל המדיני, תכליתו של שלטון לגיטימי וגבולות סמכותו.
לוק מביע בשתי המסכתות מספר רעיונות חשובים בהיסטוריה של המחשבה המדינית המערבית. בין השאר, הוא כותב על הזכויות והחירויות הטבעיות של הפרט, חשיבות הזכות לקניין פרטי, חשיבות ההסכמה הראשונית כבסיס לחברה מדינית, חשיבות האמון כבסיס לממשל, שלטון הרוב, הבחנה והפרדה בין רשויות ממשל, עליונותה של הרשות המחוקקת וזכות המרד כנגד שלטון רודני. שתי המסכתות נחשבות בעיני רבים לטקסט מכונן בהיסטוריה של המחשבה הליברלית.
רקע היסטורי.
שתי המסכתות הודפסו באמסטרדם בדצמבר 1689, זמן קצר לאחר המהפכה המהוללת. תאריך ההדפסה ופתח הדבר, בו לוק מביע תמיכה בשלטון של ויליאם השלישי ומרי השנייה הביאו דורות של פרשנים למסקנה שהחיבור נכתב כהצדקה למהפכה. עם זאת, חוקרים כגון פיטר לאסלט, ג'ון דאן וריצ'רד אשקרפט הראו שלוק כתב את מרבית הטקסט כעשור לפני המהפכה, במהלך השנים 1679–1681.
בראשית דרכו, בעת שלמד ועבד באוקספורד, החזיק לוק בעמדות שמרניות מאלה שהביע בשתי המסכתות. כך למשל, ב"שני חיבורים על הממשל" (Two Tracts of Government) מ-1660, כתב לוק בזכותו של ממשל אבסולוטי ונגד סובלנות דתית. אחת הסיבות לשינוי בעמדותיו הייתה, ככל הנראה, הצטרפותו לבית של אנתוני אשלי קופר (שבעת הכרותו עם לוק כונה "לורד אשלי" ולאחר מכן "רוזן שפטסברי הראשון"), שהתנגד לממשל אבסולוטי ותמך בסובלונות כלפי זרמים נוצריים לא קונפורמיסטיים. שפטסברי היה המנהיג הבולט ביותר של האופוזיציה הפרלמנטרית לשלטון של צ'ארלס השני, והוא התנגד ליורש העצר, ג'יימס, הדוכס מיורק. שפטסברי האמין שג'יימס ינסה להפוך את אנגליה לממלכה אבסולוטית ושקיים קשר בין כוונתו זו לבין דתו הקתולית. ההתנגדות של שפטסברי ליורש העצר הקתולי הדהדה התנגדות רחבה יותר באנגליה, שהתבטאה בין השאר בשמועות על המזימה האפיפיורית. במאי 1679 עמד שפטסברי מאחורי הצעת חוק לאסור על ג'יימס לרשת את הכתר. צ'ארלס השני חשש שהחוק יזכה לתמיכה ופיזר את הפרלמנט. זו הייתה תחילתו משבר פוליטי חריף, שכונה "משבר ההחרגה" או "פולמוס השלילה" (The Exclusion Crisis), ואשר היה הרקע המיידי לכתיבת שתי המסכתות.