לפי מסורות והצעות זיהוי קדומות, מדובר בעשב רע, נמוך, שהוא קוצני או שפרותיו קוצניים. החוקרים הציעו מגוון רב של צמחים קוצניים, ביניהם הצמח הקרוי בימינו ברקן סורי. אך רוב הזיהויים הללו חסרי יסוד, ונראה שמדובר בשם כללי לקוצים. גם בתלמוד נזכרו ה"ברקנים" כשם נרדף ל"קוצים".
מיסטיק פיצה
מיסטיק פיצה (באנגלית: Mystic Pizza) הוא סרט קולנוע קומי רומנטי שיצא לאקרנים בשנת 1988. בסרט מככבות אנבת' גיש, ג'וליה רוברטס ולילי טיילור.
תקציר עלילה.
עלילת הסרט מתמקדת סביב התבגרותן של שתי אחיות: קאט ודייזי, וחברתן ג'וג'ו. שלושתן עובדות כמלצריות בפיצריה בשם "מיסטיק פיצה" הנמצאת בעיר מיסטיק שבמדינת קונטיקט בארצות הברית. מיסטיק היא עיר דייגים לחוף האוקיינוס האטלנטי והיא עצמה מהווה למעשה אחת מגיבורות הסרט.
קאט ודייזי מתחרות אחת בשנייה, הן בעבודה, והן בחיים הרומנטיים. קאט התקבלה ללימודים באוניברסיטת ייל ועובדת כל הזמן על מנת לחסוך ללימודים אלה, ואילו דייזי מעדיפה לבלות ולבזבז את משכורתה. הסרט מציג את הבדלי התרבויות בין משפחתה של קאט - ממוצא פורטוגזי לבין מעסיקתה - משפחה ממוצא אנגלי.
צילומי הסרט.
שמו של הסרט מבוסס על שמה של פיצריה בעיר מיסטיק שבקונטיקט, שכותבת התסריט אימי הולדן ג'ונס ראתה. בעקבות הפצת הסרט זכתה הפיצרייה להצלחה רבה והפכה לאתר תיירות פופולרי בעיר.
סרט זה היווה קרש קפיצה לשני שחקנים ידועים. בסרט זה הייתה הופעתו הראשונה של השחקן מאט דיימון. תפקידו כלל למעשה שורה אחת בלבד: "Mom, do you want my green stuff?", אולם סרט זה הביא ל"גילויו" כשחקן.
גם לשחקנית ג'וליה רוברטס הקנה "מיסטיק פיצה" את פרסומה הראשוני. דמותה בסרט זו, בו היה שערה צבוע אדום, היווה "קרש קפיצה" עבורה. צבע שער זה הפך לימים לאחד מסימני ההיכר של ג'וליה רוברטס. עבור תפקידה בסרט הרוויחה השחקנית 50 אלף דולר בלבד.
לוצאסקו לוצאסקי
לוצאסקו לוצאסקי (באיטלקית: Luzzasco Luzzaschi, נולד בסביבות 1545, נפטר ב-10 בספטמבר 1607) היה מלחין, נגן עוגב ומורה איטלקי בשלהי תקופת הרנסאנס.
חייו.
לוצאסקי נולד ומת בפרארה וסביר להניח, שחי שם כל חייו. כילד למד אצל צ'יפריאנו דה רורה, וכבוגר שירת כנגן העוגב בחצר הדוכס אלפונסו השני, שם חיבר את רוב יצירותיו.
לוצאסקי חיבר שבעה ספרי מדריגלים לחמישה קולות, ביניהם המדריגלים המפורסמים לשירה בליווי כלי, לסופרן אחד, שניים ושלושה סופרנים משנת 1601. שלא ככותבי מדריגלים רבים מתקופתו, כלל קו סופרן מעוטר מאוד, כשצפה מראש כמה מן התמורות העתידות לבוא בראשית תקופת הבארוק. עוד מאפיין ייחודי ליצירותיו של לוצאסקי הוא שילובם של תפקידי ליווי כתובים לכלי מקלדת.
לוצאסקי היה מנצח ומנהל ה"קונצ'רטו דלה דונה", מקהלת הנשים המפורסמת, וחיבר מדריגלים לזמרות, כולל המדריגלים שלו משנת 1601. עבודתו עם הנשים הווירטואוזיות הללו היוותה מן הסתם השראה לקווים הווקליים עתירי הקישוטים שכתב.
אף כי עיקר פרסומו היה כמחבר מדריגלים, לוצאסקי היה גם נגן עוגב ומורה מוכשר (הוא היה מורו של ג'ירולאמו פרסקובלדי).
הוא ייצג נאמנה את סגנון המדריגל האיטלקי המאוחר, יחד עם ג'ובאני פלסטרינה, ז'אק דה ורט, פיליפה דה מונטה, לאסוס, מארנציו, ג'זואלדו ואחרים. נוסף למדריגלים, חיבר גם מוזיקת קודש (הוא הוציא לאור אוסף מוטטים לחמישה קולות בשנת 1598).
מגבית ההתגייסות
מגבית ההתגייסות הייתה מפעל לאיסוף תרומות, בכסף ובימי עבודה, שפעל ביישוב העברי בארץ ישראל החל מקיץ 1942. התרומות נועדו לסיוע למשפחותיהם של מתנדבי היישוב לצבא הבריטי ולרווחתם של החיילים עצמם.
בהמשך פעולתה הורחבו מטרותיה של המגבית, וכללו גם סיוע לניצולי השואה. בהתאם לכך הוחלף שמה למגבית ההתגייסות וההצלה.
בנוסף למגבית ההתגייסות שפעלה כמס ישיר, פעל במקביל לה "כופר היישוב", כמס עקיף. בראש המגבית עמד אהרן ברט.
פרארי F430
פרארי F430 היא מכונית על של יצרנית הרכב האיטלקית, פרארי. היא החליפה את פרארי 360 מודנה, שזכה להצלחה רבה. דגם בעל הגה בצד שמאל שימש להצגה הראשונה של המכונית בתערוכת הרכב של פריז, בשנת 2004. מכירת המכונית החלה בנובמבר 2004, אולם, ייצור דגם בעל הגה בצד ימין החל רק באביב 2005.
נתונים טכניים.
לפרארי F430 הוצמד מנוע בנזין 4.3 ליטרים בתצורת V8, אשר פותח בשיתוף עם מזראטי. ה-F430 הייתה הראשונה לזכות במנוע V8 חדש שאמור בעתיד להחליף את שאר מנועי פרארי, שכן עד דגם זה יוצרו מנועי ה-V8 של פרארי כצאצאי ה-Dino משנות ה-50 של המאה ה-20. למנוע תפוקה של 490 כוחות סוס ב-8,500 סיבובים לדקה ללא סיוע מגדש טורבו, והוא בעל יחס נפח/הספק מהגבוהים בעולם, של 112.3 כ"ס לליטר. הפרארי F430 מגיעה למהירות מרבית של 315 קילומטר לשעה ובעלת האצה מ-0 ל-100 קמ"ש בארבע שניות.
גרסאות.
F430 ספיידר.
ה-F430 ספיידר הוא דגם בעל גג נפתח המבוסס על הקופה. הספיידר נראה דומה מאוד ל-פרארי 360. זהו הדגם ה-21 של פרארי בעל גג נפתח (convertible).
430 סקודרייה.
הפרארי 430 סקודרייה יוצרה במפעל מראנלו שבצפון איטליה. למכונית 510 כ"ס ב-8,500 סל"ד, הנעה אחורית, תאוצה של 3.6 שניות מ-0 ל-100 קמ"ש ומהירות מרבית של 319 קמ"ש. המתחרה של פרארי 430 סקודרייה היא למבורגיני גאיארדו סופר-לאג'רה.
430 סקודרייה ספיידר.
לכבוד הניצחון ה-16 באליפות העולם במרוצי פורמולה 1 בשנת 2008, הציגה פרארי הדגם שמשלב את דגם ה-430 סקודרייה עם הגג הפתוח. לדגם זה יש 510 כ"ס ב-8,500 סל"ד, תאוצה מ-0 ל-100 ב-3.7 שניות ומהירות מרבית של 315 קמ"ש.
F430 ספיידר דלק ביו.
זוהי גרסה של ה-F430 ספיידר המונעת באתנול. המכונית בעלת אותו מנוע V8, המפיק 500 כ"ס, 4% יותר מומנט כוח ו-5% פחות דו תחמוצת הפחמן מאשר הגרסה הרגילה של ה-F430 ספיידר.
גרסאות מרוצים.
דגמים אלו אינם חוקיים לשימוש בכביש הציבורי ומיועדים למרוצים בלבד.
F430 GT2.
המכונית נבנתה בשנת 2006 על מנת להחליף את ה-360 GTC. ה-GT2 נבנתה לצורך מרוצי GT2. זוהי גרסת המרוצים המהירה ביותר שלה-F430. המנוע של דגם זה הוקטן לארבעה ליטר לצורך תחרות בקטגוריות 4-3.8 ליטר.
F430 GT3.
דגם זה של ה-F430 מיועד להתחרות במרוצי ה-GT3. המכונית משתמשת באותו מנוע 4.3 ליטר V8. ההספק המרבי של המנוע הועלה ל-550 כ"ס, ההופך את ה-GT3 לחזקה יותר מה-GT2 אולם בעקבות מגבלות של מרוצי ה-GT3, המכונית שוקלת 119 קילוגרם יותר מה-GT2. כך, למרות המנוע החזק יותר, ה-GT3 איטית מה-GT2 במדידות זמני הקפה במרוצים.
האסלאם בישראל
מגבית ההתגייסות וההצלה
עופרה ויינגרטן
נפתלי מרופשיץ
ז'ורדי סוואל
כלל יד ימין
במתמטיקה ובפיזיקה, כלל יד ימין הוא כלל מנמוני שימושי לקביעת המגמה של וקטורים המעורבים בתנועה סיבובית, בשדה מגנטי ובאופן כללי - וקטורים הנוצרים על ידי מכפלה וקטורית. מערכת צירים תלת ממדית נקראת מערכת ימנית, אם מתקיים, לפי כלל היד הימנית, formula_1.
ניסוח הכלל.
כיוון תוצאת המכפלה formula_2, מוגדר על ידי כלל יד ימין בצורה הבאה:
אם האגודל מצביע לכיוון הווקטור הראשון במכפלה, formula_3, והאצבע המורה מצביעה לכיוון הווקטור השני במכפלה, formula_4, אז התוצאה, formula_5, תהיה בכיוון אליו מכוונת האמה (ראו איור 1).
החלפת סדר האצבעות.
כל תמורה זוגית, בה הסדר של האצבעות מוחלף באופן מחזורי, גם היא יכולה להיות ניסוח של כלל יד ימין. למשל אם האצבע המורה תצביע לכיוון הווקטור הראשון, והאמה תהיה בכיוון הווקטור השני, האגודל יציע על כיוון התוצאה.
ניסוח נוסף.
בהינתן המכפלה formula_6, נסובב את הווקטור formula_3 לכיוון הווקטור formula_4 דרך הזווית הקטנה הנוצרת ביניהם. אם נקפל את אצבעות יד ימין כך שכיוון הסיבוב שלהן הוא בכיוון סיבוב זה, האגודל יצביע לכיוון תוצאת המכפלה (ראו איור 2).
מכאן קל לראות ש- formula_9
שימושים.
פרט למכפלה וקטורית, שימוש נפוץ בכלל היד הימנית מתבצע בגדלים הקשורים לסיבוב, כמו מהירות זוויתית, תאוצה זוויתית, ובדרך כלל גם מומנט כוח, ותנע זוויתי. גדלים אלה מיוצגים על ידי וקטורים שכיוונם הוא לאורך ציר הסיבוב. המגמה של וקטורים אלה, כלומר הכיוון על הציר שאליו הם מצביעים, היא שרירותית וחסרת משמעות פיזיקלית (לכן וקטורים אלה מכונים לעיתים פסאודו-וקטורים). עם זאת, חשוב לקבוע פעם אחת בצורה אחידה את הכיוון השרירותי הזה, והמוסכמה בעולם המדעי היא שהוא נקבע בעזרת כלל היד הימנית. כך, למחוגי שעון המסתובבים עם כיוון השעון יש מהירות זוויתית בכיוון הנכנס למישור השעון, ולמחוגים המסתובבים נגד כיוון השעון יש מהירות זוויתית בכיוון היוצא ממישור השעון.
כלל היד הימנית מופיע גם בכל הקשור לשדה מגנטי, שגם הוא למעשה פסאודו-וקטור שלמגמתו אין משמעות פיזיקלית. הוא בא לכדי ביטוי בחוק ביו סבר, ובחוקים אחרים הקשורים לשדה המגנטי.
כלל יד שמאל.
בדומה לכלל יד ימין, ניתן להגדיר גם כלל יד שמאל, ומערכת צירים שמאלית. כרשום קודם, כדי להפחית את הבלבול, משתדלים להתייחס בעיקר למערכת ימנית. אך בשימושים מעשיים, גם למערכת שמאלית יש מקום. למשל, תבריג שמאלי הוא הכרחי במקום שהכוחות הפועלים יגרמו לבורג ימני להשתחרר. דוגמה נוספת היא מנוע חשמלי לעומת מחולל חשמל - גנרטור (generator). בגלל שבשני המקרים יש חילוף תפקידים בין הגורמים לתוצאה, במוסכמות המקובלות, כלל היד השמאלית מתאים למנוע החשמלי. וכלל היד הימנית יתאים למחולל חשמלי.
שמעי בן גרא