חיל האוויר המלכותי מפעיל מטוסי תובלה מדגם C-130J סופר הרקולס, איירבוס A400M, British Aerospace 146, בריטן נורמן איילנדר ובואינג C-17 גלובמאסטר III. הוא מפעיל מטוסי תדלוק מדגם Airbus A330 MRTT
מודעין ותצפית.
ויל האוויר המלכותי מפעיל מטוסי שליטה ובקרה מדגם בואינג E-3 סנטרי, מטוסי מודעין אותות מדגם RC-135, ומטוסי סיור ימי מדגם P-8 פוסידון ומל"טים מסוג MQ-9.
מסוקים.
חיל האוויר מפעיל גם מסוקים, בעיקר למשימות תובלה. בין המסוקים שהוא מפעיל CH-47 צ'ינוק, ווסטלנד פומה, אגוסטה A109, ווסטלנד סי קינג ובל גריפין.
מטוסי אימון.
חיל האוויר המלכותי מפעיל מטוסי אימון מסוגים שונים לשלבי האימון השונים בינהם: T-6 טקסאן II, הוק, גרוב G120TP ועוד.
כנסיית אלכסנדר נבסקי
כנסיית אלכסנדר נבסקי, מנזר וכנסייה הנמצאים בחצר אלכסנדר ברובע הנוצרי של העיר העתיקה בירושלים, במרחק כמה עשרות מטרים מכנסיית הקבר ומול הכניסה הצפונית לכנסיית הגואל.
המנזר קרוי על שם אלכסנדר נבסקי, נסיך רוסי מהמאה ה-13 אשר הדף פולשים גרמנים ושוודים מאדמתה של רוסיה. המנזר נמצא בפינת הרחובות שוק הצבעים ובית הבד (סוק חאן א-זית) הנמשך עד לשער שכם.
המנזר פתוח (בתשלום) למבקרים.
היסטוריה.
הכנסייה הוקמה על קרקע שנרכשה בשנת 1857. הממשלה הרוסית תכננה להקים במקום קונסוליה רוסית. כחלק מתהליך הבנייה בוצעו חפירות במתחם הכנסייה, והחופרים קיוו למצוא את החומה השנייה של ירושלים מסוף תקופת בית שני, דרכה עבר ישו אל גבעת הגולגולתא שם נצלב. החומה השנייה לא נמצאה בחפירות, אך נמצאו שרידים של שער קדום. מציאת השער שינתה את תוכניותיהם של הרוסים והביאה להקמת מנזר במקום הקונסוליה שתוכננה בתחילה. המנזר הוקם בשנת 1860 על ידי החברה הארץ-ישראלית הרוסית הפרבוסלבית הקיסרית (Императорское православное палестинское общество).
המנזר הוא בניין מאסיבי הבנוי מאבן שיש ורודה ולצדה אבן שיש אדומה, בתבנית אבלק. בנייה המשלבת שני גוונים של אבנים בחזית המבנה מאפיינת גם את האכסניה האוסטרית (ירושלים) ברובע המוסלמי אשר נבנתה בערך באותה תקופה. בשנים האחרונות התכערה חזית השיש של הבניין עקב שכבות של לכלוך שהצטברו על קירות הכנסייה החיצוניים. בתוך המנזר מצוי חדר אירוח טיפוסי מהמחצית השנייה של המאה ה-19.
האתר העיקרי במנזר מצוי מתחת למפלס הרחוב של ימינו, הוא כולל מערך קירות אבן בסיתות מוקפד ושרידי גרם מדרגות. הממצאים מזוהים על ידי הכנסייה הרוסית כבית שער המוכר בשם "שער המשפט" דרכו עבר ישו בדרכו אל הצליבה בגבעת הגולגותא שהייתה אז מחוץ לחומת העיר. הארכאולוגים רואים בקירות חלק ממערך הכניסה למקדש אפרודיטה מהקרדו. הקירות מתוארכים לתקופת איליה קפיטולינה שהוקמה על ידי הקיסר הרומאי אדריאנוס, זאת על אף שחלק ניכר ממנו עשוי מאבנים בסיתות הרודיאני, שכן לטענתם מדובר בשימוש משני.
לצידו הדרומי של גרם המדרגות מצויה קשת רומאית אשר לפי אמונת הנוצרים הייתה חלק ממתחם מקדש אפרודיטה הפגאני שהקימו הרומאים במקום לפני שהוקמה בו כנסיית הקבר.
מעל לגרם המדרגות המשוחזר מצויה כנסייה ובה ארון קבורה מהודר ומצופה זהב שעומד לפני האיקונוסטאזיס, זהו ארון סימבולי בו טמונים תכריכיו של ישו. לא רחוק ממנו עומדת איקונת מריה הנמה. על הקיר הצפוני מצויה איקונת מריה מטיחבין שצוירה ברוסיה במאה ה 15, היא מצופה כסף וזהב וצליינים מאמינים כי יש לה סגולות ריפוי ולכן תלוית עליה מנחות רבות. בפינה הצפון מערבית מופיע ציור של גאורגיוס הקדוש ולידו בתוך נישה בד קנווס שעליו החל ב 2014 להופיע באופן פלאי העתק של ציורו של גאורגיוס הקדוש שלצידו. לצד הקשת הרומית נבנה ב 2007 חדר מהודר ומצופה כולו בשיש אדום. החדר מוקדש לאיקונת מריה מסנט תאודור. אייקונה זו הייתה איקונת ההכתרה של פיוטר השלישי משושלת רומנוב. כל הנסיכות שהצטרפו למשפחת רומנוב ועברו לכנסייה האורתודוקסית הרוסית קיבלו את תוספת השם פיודורובה ע"ש האיקונה הזו שנחשבה לאיקונה המגוננת על משפחת רומנוב.
ב-30 בדצמבר 2019 ממשלת ישראל אישרה העברת הכנסייה לבעלות החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית.
רוברט אי. לי
יום כיפור קטן
יום כיפור קטן ביהדות הוא שם למנהגי תענית, ואמירת סליחות, שיש הנוהגים לקיימם בכל ערב ראש חודש, למעט כשחל ראש חודש בשבת או ביום ראשון, שאז מקדימים את "יום כיפור קטן" ליום חמישי. ראשיתו של המנהג בפועל, כפי הנראה בצפת והוא מוזכר בספר "מנות הלוי" לרבי שלמה אלקבץ ובתורת הקבלה לרבי משה קורדובירו. עם זאת היה המנהג כבר ידוע באשכנז באמצע המאה ה-15 והוא מוזכר בספר "לקט יושר".
מקור המנהג.
מנהג זה מבטא רעיון ששורשיו כבר במקרא (ב, כאשר הקב"ה מצווה את עם ישראל להביא קרבן חטאת בראש חודש) ולפיו ראש חודש הוא יום דין וכפרה על עוונות לצד היותו יום חג.
מאוחר יותר בא רעיון זה לידי ביטוי (אם כי מעורפל) בתלמוד (, וב) בדבר היות קרבן ראש חודש כפרה של אלוהים כביכול על כך שמיעט את אור הלבנה בשבעת ימי הבריאה.
כך התפתח הרעיון, שמשום שראש חודש הוא יום דין הרי שיש לנהוג ביום זה בהתאם: בכובד ראש ובחיקוי של מנהגי יום הכפרה המרכזי בשנה, הלא הוא יום כיפור.
הבעיה הייתה שראש חודש נחשב ליום של שמחה דווקא, והתענית בו אסורה; ולכן הנהיגו מקובלים במאה ה-15, כגון רבי משה קורדובירו, את המנהג להתענות בערב ראש חודש. המנהג אינו מופיע בשולחן ערוך, אך רבי חזקיה די סילוה מזכירו בספרו "פרי חדש" על אורח חיים.
עם השנים הלך והתקבע סדר מיוחד לערב ראש חודש והוא סדר יום כיפור קטן הנאמר ביחד עם תפילת מנחה. את תפילת "סדר יום כיפור קטן" יש הנוהגים להתפלל בלי קשר לתענית ואף אם אין אדם שצם באותו יום קוראים את כולו.
תפילת יום כיפור קטן אינה נאמרת בכל ערב ראש חודש. נוהגים לאומרה 8 פעמים בשנה (ובשנה מעוברת 9 פעמים). אין אמרים יום כיפור קטן לפני ראש חודש חשוון, טבת, אייר ותשרי. חשוון – מפני שזה עתה היה יום כפור "הגדול" או משום שסוף חודש תשרי הוא מהימים שיש נוהגים שלא לומר בהם תחנון בגלל סוכות, טבת – מפני שהוא חל בחנוכה, אייר – כי בחודש ניסן אסור להתענות, ותשרי – כי הוא ערב ראש השנה ולא נחשב כ"ערב ראש חודש" (על אף שיש מנהג יותר קדום לצום בערב ראש השנה).
סדר הסליחות.
בעבר נהגו סדרי תפילה שונים, אך כיום התקבע סדר תפילה אחד. הסדר הנהוג הוא כך:
אריסטוס
חיל האוויר הבריטי
יחידת ההסרטה של דובר צה&quot;ל
ענף ההפקה והמדיה של דובר צה"ל (לשעבר יחידת ההסרטה של דובר צה"ל) הוא ענף בחטיבת דובר צה"ל המרכז בתוכו מגוון רחב של אנשי מקצוע (רובם ככולם חיילים בשירות חובה) המתמחים בתחומים שונים; תסריט, הפקה, צילום, עריכה, גרפיקה ואפטר. בסיס הענף ממוקם בבית דובר צה"ל ברמת אביב ומפקדים עליו קצינים, חוגרים ואזרחים עובדי צה"ל. בראש הענף עומדת סא"ל מירב גרנות סטולר.
ייעוד הענף והשירות בו.
הענף, הכולל כמה עשרות חיילים, מטפל בכ-40 הפקות בסדר גודל בינוני עד גדול בשנה ועוד עשרות הפקות קטנות, מבצע כ-700 ימי ניוז (וידאו וסטילס) בשנה, רובם לצורך הפצה לאמצעי התקשורת בישראל ובעולם, מספק שירותי ארכיון וידאו וסטילס לגורמים צבאיים ואזרחיים ויש לו סמכות מקצועית על תחום הסיקור והתיעוד המבצעי בצה"ל (לוחמים-צלמים).
מלבד היותו "חברת ההפקות/סרטים/פרסום/תוכן של צה"ל", לענף ההפקה והמדיה גם אופי מבצעי. צלמי הסטילס והווידאו של הענף מסתובבים בשטח ומסקרים את פעילות צה"ל בשגרה ובחירום. צלמי הענף מצטרפים לכוחות בשטח ומפיצים אותן לאמצעי התקשורת. ענף ההפקה והמדיה של דובר צה"ל היא הגורם היחידי בצה"ל שמורשה להפיץ חומרי סטילס ווידאו לאמצעי התקשורת. כמו כן, מתלווים צוותי היחידה לרמטכ"ל ולבכירים אחרים.
הענף כולל מספר מדורים: הפקה (כולל גם פיתוח), צילום וידאו וסטילס, פוסט-פרודקשן, ארכיון וסיקור מבצעי. הענף מייצר תוצרים שונים: סרטים עלילתיים, דוקומנטריים, סרטי תדמית, הסברה, הדרכה, קליפים, פתרונות אינטראקטיב, הפקת וצילום פרינט, אנימציה וכדומה. בין התפקידים בהם משרתים חיילי הענף: צילום וידאו, הקלטת פסקול, צילום סטילס, עריכת וידאו, הפקה, עריכת תוכן, תחקיר, כתיבת תסריט, עיצוב, אנימציה, ארכיב ועוד.
עד סוף שנת 2011 הייתה אחראית היחידה על הפעלתו של אתר צה"ל הרשמי. דובר צה"ל, תא"ל יואב (פולי) מרדכי החליט בתחילת 2012 על הקמת תחום תקשורת אינטראקטיבית המבוסס על מדור אתר צה"ל ודסק ניו מדיה. בעקבות ההחלטה, התנתק מדור אתר צה"ל מתחום ההסרטה והחל לפעול באופן עצמאי תחת התחום החדש.
מבנה המדור.
בינואר 2018, חל שינוי במבנה היחידה, והיחידה שינתה את שמה והפכה ל"מדור תקשורת חזותית", כתוצאה מהשינוי המבני (הפיכה מ"יחידה" ל"מדור") התפצל מדור צילום והצטרף לפלגת התיעוד מבצעי בחטיבה.
כיום המדור מכיל 3 מכלולים מרכזיים: מכלול הפקה, מכלול פוסט, ומכלול החמ"ל.
מכלול הפקה.
מכלול ההפקה כולל בתוכו שני תאים - תא הפקה ותא בימוי ותסריט. המכלול אחראי על הענף הן מבחינה תוכנית והן מבחינה ניהולית. ב-20 השנים האחרונות פיקד על המכלול אע"צ גיורא (גיגי) רובין.
תא בימוי ותסריט – אחראי על כתיבת בריף אסטרטגי לפרויקטים, ניהול ישיבות קריאייטיב, כתיבת קונספטים ותסריטים וכן על חלק הבימוי במדור.
תא הפקה – אחראי על ניהול הפרויקט מתחילתו ועד סופו – משלב הפיתוח, דרך שלב הפרה-פרודקשן, הצילום והפוסט. על המפיקים במדור אחריות רבה, שכן הם מנהלים פרויקטים בסדרי גודל שונים.
מכלול פוסט.
כתוצאה מהפיכת היחידה למדור, מדור פוסט שינה את שמו והפך ל"מכלול פוסט".
במכלול שלושה תאים:
מכלול החמ"ל.