קורי דוקטורוב מסכם כי "ניתן לחשוב על חוק 34 בתור סוג של האשמת האינטרנט על היותו בור שפכים של פריקים, חנונים ומוזרים, אבל ניתן לראות מבעד לעדשת הקוסמופוליטיות, [ש]מעידה על תחכום מסוים – גישה אנינת טעם לחיים".
וריאציות.
החוק המקורי נוסח מחדש ואוזגר רבות מאז שהפך ויראלי ברשת. להלן כמה שינויים נפוצים בהם מושמטת האמירה "No exceptions" שכתובה בגרסה המקורית של הכלל.
הסקות.
החידה של מציאת יוצא מן הכלל של פורנוגרפיה באינטרנט לחוק 34 הובילה להסקת חוק 35. ב-12 באוקטובר 2006, רשימה חדשה של "חוקי האינטרנט", שפורסמה באתר הוויקי של תרבות האינטרנט "אנציקלופדיה דרמטיקה" (Encyclopedia Dramatica), כללה את:
ביטוי אחר של חוקים אלה הוא:
לפיכך, "החוקים מראים שאם אתה יכול לחשוב על תרחיש, נושא או סגנון פורנוגרפי – לא משנה כמה אזוטרי או בלתי סביר הוא עשוי להיראות – אז פורנו כזה כבר יהיה מוכן, והוא יהיה זמין באינטרנט. אם זה לא המקרה, אז זה רק עניין של זמן עד שיהיה פורנו כזה".
Rule 34
קולג' דה פרר
קולג' דה פרר (בצרפתית: Collège des Frères - "קולג' האחים") הוא בית ספר ביפו, בו לומדים כ-700 תלמידים מכיתה א’ ועד י"ב, בנים ובנות, יהודים, מוסלמים ונוצרים.
היסטוריה.
בית הספר הוקם ב-1882, על ידי מסדר ההוראה הקתולי (הידועה גם בשם - Lasalliens), ממול בית החולים סנט לואי וצמוד לבית הספר הסקוטי טביתא, כחלק מתהליך היציאה אל מעבר לחומות יפו בסוף המאה ה-19, במסגרתו פורקה חומת העיר ובמקומה נסלל רחוב יפת. בית הספר שייך לרשת עולמית של המסדר הפועלת ב-82 מדינות, כולל במצרים ובלבנון, שהוקמה על ידי ז'אן-בטיסט דה לה סאל בשנת 1725.
בתקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי מרבית תלמידיו של בית הספר היו נוצרים ומוסלמים, אך יהודים בני משפחות הישוב הישן שלוש ומויאל, גם שלחו את ילדיהם ללמוד בבית הספר.
בית הספר הוזכר בדו"ח ועדת פיל, כמופת של דו-קיום וסולידריות, וכדוגמה לאפשרות לחיים משותפים של כל בני הקהילות בארץ ישראל.
לאחר הקמת המדינה, עם הידלדלות האוכלוסייה הערבית ביפו שירת בית הספר בעיקר תלמידים יהודים מהסביבה, יפו ודרום תל אביב, שביקשו לקבל חינוך צרפתי. מאז שנות ה-70 מרבית התלמידים הם מוסלמים ונוצרים, ומיעוטם יהודים.
ב-1970 התאחדו בית הספר לבנים ובית הספר לבנות (ששכן במבנה סמוך) לבית ספר אחד, מאז בית הספר הוא מעורב ללא הפרדה מגדרית.
תקציב בית הספר ממומן מתשלומי ההורים, מתמיכה של ממשלת צרפת ובחלקו הקטן על ידי משרד החינוך. בספטמבר 2015 החליט שר החינוך נפתלי בנט לקצץ בכ-50% את התקציב שנותן משרד החינוך לבתי הספר הכנסייתיים בישראל, כולל ל"קולג' דה פרר". בנוסף הטיל הגבלות על אחוז מימון ההורים, והגבלות על תיקצוב השתלמויות המורים.
תוכנית הלימודים.
שפת ההוראה המרכזית בבית הספר היא צרפתית ורוב התלמידים לומדים לצורך קבלת תעודת בגרות צרפתית - Baccalauréat , אך הוא מקיים גם מסלול מקביל לתעודת בגרות ישראלית. כחלק מתמיכת ממשלת צרפת בבית הספר, היא מאפשרת לבוגריו ללמוד בחינם במוסדות להשכלה גבוהה בצרפת.
בתי ספר נוספים.
המסדר הקים בתי ספר במקומות נוספים בארץ ישראל:
בוגרים ידועים.
בין בוגריו של בית הספר נמנים:
בית הספר לבנות "סנט ג'וזף".
צמוד ל"קולג' דה פרר" פעל עד שנת 1970 בית הספר הקתולי לבנות "סנט ג'וזף" שהוקם על ידי מסדר האחיות סנט ג'וזף של ההתגלות בסוף המאה ה-19. בשנת 1970, התאחד "קולג' דה פרר" שהיה בית ספר לבנים עם "סנט ג'וזף" שהיה בית ספר לבנות לבית ספר מעורב אחד. המבנה שימש אחר כך כאכסניה לצליינים. "קולג' דה פרר" ביקש לקנות את הבניין, אך המסדר מכר אותו ב-1997, יחד עם בית החולים הצרפתי על שם סנט לואי ביפו מצדו השני של רחוב יפת, למשקיעים שביקשו לפתוח בו מלון. הקמת המלון אושרה ב-2003, ועל פי התכנון בניין "סנט ג'וזף" היה אמור להתחבר במנהרה לבניין סנט לואי מתחת לרחוב יפת. תכנון זה לא אושר ובניין "סנט ג'וזף" נמכר שוב.
אור הירח (שיר)
אור הירח הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן. השיר יצא לאור בשנת 1991, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של גפן, "זה רק אור הירח", הנקרא על שם פזמון השיר.
רקע וכתיבה.
השיר, בדומה לשאר שירי האלבום, נכתב והולחן על ידי אביב גפן, והוא בסגנון הרוק. בסיקור על האלבום "זה רק אור הירח", לכבוד 20 שנה לצאתו, כינה מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי את השיר כ"שיר מוטו באלבום על ילדים מסכנים חשופים בחולשתם בצריח החיים, זועקים זעקתם המרה".
זמן מה לאחר צאת השיר, ביצע גפן את השיר יחד עם דנה ברגר בתוכנית "עניין של זמן", בה השתתף. בנוסף, על שם השיר והאלבום בו הוא נכלל, גפן טבע את הכינוי "ילדי אור הירח" לתיאור הנוער שהתבגר לשיריו בשנות ה-90.
גרסאות כיסוי.
גרסתם של יסמין מועלם וטונה.
ב-27 באוקטובר 2020 הוציאו הזמרת-יוצרת יסמין מועלם והראפר טונה גרסת כיסוי לשיר, במסגרת החלק השני של הפרויקט "צו השעה", לתמיכה בתעשיית המוזיקה הישראלית, שנפגעה בעקבות משבר הקורונה בישראל.
רקע.
ב-2 באוגוסט 2020 הוכרז על פרויקט מוזיקלי בשם "צו השעה", בו יכללו כ-50 גרסאות כיסוי לשירים שונים מהזמר העברי, ואף נאמרו שמותיהם של חלק מהאמנים המשתתפים בו, ובהם מועלם וטונה. הפרויקט הופק על ידי "קרן נכט", בעקבות משבר הקורונה בישראל, שפגע בפרנסתם של מוזיקאים ישראלים, ולדברי יוזמיו, על מנת "לשמור על המוזיקה העברית כדי שנוכל לפתח אותה" ולקדם "חוק מוזיקה ישראלית". ב-27 באוקטובר, יצא החלק השני של הפרויקט, בו נכלל השיר.
בנוסף למילים המקוריות, נוסף לשיר בית ראפ שכתב וביצע טונה.
מרדכי בירדוגו
הרב מרדכי בירדוגו (ה'תע"ה - ה'תקכ"ב 1762) המכונה: המרבי"ץ, היה ראש ישיבה, דרשן ודיין ופרשן מקראי ותלמודי בעיר מקנס שבמרוקו ומחבר ספרים פורה.
קורות חייו.
נולד בשנת ה'תע"ה לרב יוסף, נכדו של רבי משה בירדוגו (הקדמון), ראש משפחת בירדוגו. אחיו הוא רבי יהודה בירדוגו מחבר הספר "מים עמוקים".
בחרותו.
בצעירותו למד בבית מדרשו של בן דודו רב ואב"ד מקנס, רבי משה בירדוגו, המכונה "המשבי"ר". ישיבתו של המשבי"ר נודעה לתהילה במקנס ורוב תלמידי החכמים של העיר למדו בה.
למרות גילו הצעיר בין הלומדים, התבלט בכשרונותיו ובהתמדתו, ורבו, המשבי"ר, נהג לפלפל עמו בדברי תורה. חידושים רבים שהעלו השניים מתקופה זו הודפסו לימים בספרי הרב ותלמידו, "ראש משביר" ו"תורת המרבי"ץ" (ראו להלן). בדרך לימודו אחז בעקבי שיטת רבו שהייתה העמקה בפשט הסוגיה, תוך התרחקות מפלפולים. כך למשל, בסיום מערכה ארוכה על סוגיה במסכת פסחים כתב: .
רבנות העיר מקנס.
עם הגיעו לפרקו נישא לבליידא, בתו השלישית של רבו. לאחר פטירת רבו, היה המרבי"ץ הרוח החיה בהנהגת הישיבה והוא אף ירש את מקומו ברבנות העיר. לפרנסתו עסק בתקופה זו כשוחט. בערך בשנת ה'תק"ב מונה גם לדיין, לצד רבי יעקב טולידאנו (מהרי"ט) ואחיו רבי חיים טולידאנו, עמם חתם על פסקי דין. כן נמצא שחתם על פסקי דין לצד גדול דורו רבי יעקב אבן צור (היעב"ץ). בתפקידיו השיב המרבי"ץ תשובות הלכתיות לכל רחבי מרוקו וחתם על תקנות רבות בעירו.
פטירתו והנצחתו.
בשנת ה'תק"ז נפטרה אשתו, ורבי מרדכי נישא בשנית לבתו הרביעית של רבו - ריינא, לאחר פטירת בעלה רבי יחיא לכרייף.
נפטר בי"ד באב ה'תקכ"ב. משורר התקופה חתנו רבי דוד חסין חיבר קינה על פטירתו.
הותיר אחריו יבול רב של חידושי תורה בכל מקצועות התורה: שו"ת, חידושים על הש"ס ועל התנ"ך ודרשות. רובם נותרו עדיין בכתובים, וחלקם נדפסו בספר "תורת המרבי"ץ" שבהוצאת מכון אהבת שלום.
למרות שנפטר צעיר, הותיר את חותמו על רבים מחכמי צפון אפריקה, שנים רבות אחר פטירתו.
לקריאה נוספת.
תורת המרבי"ץ, הוצאת מכון אהבת שלום - יד שמואל פרנקו, ירושלים תשע"ז.
יוליאנה קוהלר
משחק האופרה
משחק האופרה הוא משחק שחמט שנחשב לאחד המשחקים המפורסמים ביותר בכל הזמנים. הוא שוחק בשנת 1858 בין פול מורפי לקרל השני, דוכס בראונשווייג הגרמני והרוזן קומטה איזוארד הצרפתי (ששיחקו בהתייעצות) במהלך אופרה בבית האופרה בפריז, ומכאן שמו.
המשחק נחשב לדוגמה קלאסית לחשיבותה של התפתחות נכונה בתחילת המשחק, ולכוח החזק של התקפה נגד מערך שאינו מפותח דיו. כמו כן ההקרבות הרבות שבוצעו במהלך המשחק גורמות לו להיות אחד המשחקים המרשימים והמלהיבים ולדוגמה נאה לתחבולתנות שאפיינה את משחקו של מורפי.
המשחק.
1. ה4 ה5 2. פו3 ד6
השחור נוקט בהגנת פילידור.
3. ד4 רז4 4. ד:ה5 ר:ו3
אילו היה השחור עונה 3... ד:ה5 היה הלבן ממשיך 4. מה:ד8 (שחרור הפרש הכפות) מ:ד8 5. פ:ה5 וזוכה ברגלי תוך מניעת הצרחה מהשחור.
5. מה:ו3 ד:ה5 6. רג4
הלבן מאיים מה:ו7 ומט סנדלרים.
6. ... פו6 7. מהב3
מאיים על שני הרגלים ו7, ב-7. בנוסף מאיים במט על ידי ר:ו7+ ואחריו מהה#6. בנוסף אחרי מה:ב7 מאיים מה:א8.
7. ... מהה7
המהלך היחיד שמונע את המט ואובדן הצריח (8. מה:ב7 מהב4+ מחליף את המלכות ומציל את הצריח) אך המלכה חוסמת את הרץ על ו8, כך ששחור לא יכול לפתח אותו ולא להצריח. כעת לבן מתחיל לממש את יתרון ההתפתחות שלו.
8. פג3
מורפי יכל לזכות בחומר (ר:ו7 ואז מה:ב7) אך כחלק מסגנון משחקו העדיף התפתחות מהירה ויוזמה על פני זכייה בחומר. במילותיו של אדוארד לסקר, "זוהי דרכו של קַצָּב, לא של אומן".
8. ... ג6 9. רז5 ב5
הרץ כופת את הפרש ולשחור למעשה אין כלל כלי הגנה. על כן הוא מנסה להדיח את הרץ התוקפני ממקום מושבו.
10. פ:ב5!
ההקרבה הראשונה: לבן מקריב את הפרש תמורת שני רגלים ועמדה תוקפנית יותר לרץ (במקום לסגת איתו ולאפשר לשחור להתפתח)
10. ... ג:ב5 11. ר:ג5+ פבד7