בשנתיים שלפני הפיגוע, פוצץ אט"א שש מכוניות תופת בברצלונה, שכתוצאה מהם נהרגו שלושה בני אדם.
עד לנקודה זו, הפיגוע הקטלני ביותר בהיסטוריה של ספרד היה הפיגוע במסעדת אל דסקנסו, שאותו ביצעו טרוריסטים אסלאמיים ב-12 באפריל 1985. בפיצוץ מטען חבלה שהוטמן במסעדה נהרגו 18 בני אדם ו-82 נפצעו. בין הפצועים היו 11 חיילים אמריקנים שכנראה היו היעד לפיגוע.
הפיגוע הקטלני ביותר שביצע אט"א אירע במדריד ב-14 ביולי 1986, אז התפוצצה מכונית תופת על ידי אוטובוס שבו נסעו טירונים של המשמר האזרחי. 12 בני אדם נהרגו ו-50 נפצעו.
הפיגוע.
הפיגוע אירע באחר צהרי יום שישי, 19 ביוני 1987. מכונית תופת, שהוחבאה בתוך תא מטען של רכב, הונחה בקומה הראשונה של החניון התת-קרקעי בן שלוש הקומות של מרכז הקניות היפרקור שבברצלונה.
בשעה 16:12 לערך, טיימר הפעיל את מכונית התופת והיא התפוצצה. כתוצאה מעוצמת הפיצוץ נהרסו 20 כלי רכב שעמדו בסמוך ונפער חור של 5 מטרים ברצפת הקומה הראשונה של מרכז הקניות. ההרס במקום היה כה גדול, שמלאכת מציאת הגופות לקחה שעות וזיהוי הגופות היה כמעט בלתי אפשרי.
15 בני אדם, בהם 10 נשים (אחת מהן הייתה בהריון), שלושה ילדים ושני גברים נהרגו מיד, ושישה נוספים נפטרו בבית החולים לאחר מכן מפצעיהם. בנוסף, 45 בני אדם נפצעו, וכמחצית מהם נשארו נכים.
אט"א נטל אחריות לפיגוע, ומסר שהזהיר את המשטרה בשיחה טלפונית על קיום הפצצה אך היא התעלמה. המשטרה טענה שהשיחה הגיעה אליה רק כמה דקות בלבד לפני הפיצוץ.
מרכוס כץ
מרדכי דוד (מרקוס) כץ הלפרין (1927 - 27 ביולי 2016) היה איש עסקים ונדבן יהודי מקסיקני.
ביוגרפיה.
כץ נולד בקרקוב, פולין. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1939, הצליחה משפחתו להשיג דרכונים מזויפים ולהמלט מן הנאצים לאיסטנבול. משם עלה בגפו לארץ ישראל. לאחר מספר חודשים הצטרף אליו אביו ובשנת 1946 הגיעה גם האם לארץ ישראל. בשנת 1947 היגר עם משפחתו למקסיקו, ובגיל 20 התמנה למנהל בית הספר היהודי בעיר מונטריי. לאחר כשלוש שנים במקסיקו הצטרפה אליו עדינה, אשתו.
כץ הוסמך כעורך דין, בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת איברו אמריקנה (Universidad Iberoamericana) במקסיקו סיטי ותואר ד"ר במדעי הרוח, מישיבה יוניברסיטי בניו יורק. מחברם של שני ספרים בספרדית, "חוק פרוצדורלי עברי ומקסיקני – היבטים השוואתיים" ו"אנו יכולים, אנו רוצים, אנו חייבים", הספר תורגם לאנגלית ולעברית ויצא לאור בישראל בהוצאת ידיעות ספרים.
קריירה עסקית.
במקסיקו עסק בנדל"ן ובמסחר בנשק. שימש כסוכנה של התעשייה האווירית במרכז ובדרום אמריקה. במסגרת זו תיווך בשנות ה-70 וה-80 בעסקות של מכירת נשק למדינות שונות ביבשת. בין היתר לדיקטטורות שדיכאו את האופוזיציה, הפרו זכויות אדם וניהלו מלחמות אזרחים נגד ארגוני מחתרת.
בשנת 1982 רכש את מלון הילטון ירושלים
בתחילת שנות ה-90 קנה גם את מלון קראון פלזה ירושלים וב-1993 מכר אותו לחברת "אפריקה-ישראל".
בשנת 1985, רכש שליש מקבוצת התקשורת "מוניטין-עיתונות", קבוצה שהייתה בעלת השליטה בעיתון העסקים היומי גלובס, בירחון מוניטין, והייתה שותפה עם עמוס שוקן בעיתון היומי חדשות. בהמשך השקיעה הקבוצה בחברת הטלוויזיה בכבלים "גוונים" ובחברת התקשורת קווי זהב. בשנת 1998 מכר מרכוס את מניותיו בקבוצה תמורת 40 מיליון דולר. בשנת 2001 רכש 10% ממניות מחברת ההפקות טלעד.
בבנובמבר 1998 השקיע בקבוצת גאון אחזקות, שהקים באותה עת איש העסקים בני גאון.
פעילות ציבורית.
כץ היה יו"ר חבר הנגידים של האיחוד האורתודוקסי, חבר הנהלה של הקונגרס היהודי העולמי וישיבה יוניברסיטי, ומתומכי מוסד "יד ושם" וישיבת אמונה.
בשנת 1985 הקימו בני הזוג כץ את ישיבת "אמונה" במקסיקו, שמקנה חינוך דתי ציוני מודרני לילדים ונוער מכיתה א' ועד י"ב.
בשנת 2009 תרם לועידת הנשיא, יוזמה של נשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, והמכון לתכנון מדיניות עם יהודי.
פרס כץ.
בשנת 1974, עם הידיעה על מותה של אמו, גולדה, החליט כץ, יחד עם אשתו עדינה, לייסד לזכרה את "פרס כץ ליישום ההלכה בחיים המודרניים ע"ש גולדה כץ".
במשך 40 שנות פעילות, הוענק הפרס לאישים ומפעלים, שבעשייתם, הגותם, יצירתם ומנהיגותם מקרבים את ההלכה הדתית ואת המסורת לעולם העכשווי והמודרני.
בחודשים האחרונים לחייו עבד, יחד עם הסופר והעיתונאי שלמה קוק, על ספרו האוטוביוגרפי. את המבוא לספר כתב ראש הממשלה בנימין נתניהו.
הותיר אחריו את רעייתו, שלוש בנות ובן. כץ נטמן בהר המנוחות.
פרידריך כריסטיאנסן
גנרל פרידריך כריסטיאנסן (בגרמנית: Friedrich Christiansen; 12 בדצמבר 1879 - 3 בדצמבר 1972) היה מפקד בכיר בלופטוואפה שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
כריסטיאנסן נולד ב-12 בדצמבר 1879 בויק אאוף פהר שבשלזוויג-הולשטיין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, והיה בנו של רב חובל ממשפחה עם מסורת ימית ארוכת שנים. בשנת 1895 הצטרף כריסטיאנסן לצי הסוחר הגרמני, והגיע לדרגת קצין שני. בשנת 1913 הוציא כריסטיאנסן רישיון טיס, והפך למדריך טיסה אזרחי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הצטרף כריסטיאנסן לצי הגרמני הקיסרי, ושירת כטייס מטוס ימי. ב-15 במאי 1917 הפיל כריסטיאנסן מטוס אויב, וב-11 בדצמבר 1917 קיבל את עיטור הפור לה מריט, לאחר שהשלים למעלה מ-440 משימות סיור והפצצה. במהלך 1918 הפיל כריסטיאנסן עוד מטוסים, ואף הטביע צוללת אויב, וכן הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה פרש כריסטיאנסן מהצבא, וחזר לשרת בצי הסוחר עד לשנת 1929. לאחר מכן שירת כריסטיאנסן כטייס אזרחי, ואף הטיס בשנת 1930 את הדורניר Do X שהייתה ספינת הטיס הגדולה בעולם, במהלך טיסת הבכורה שלה לניו יורק.
בשנת 1933 הצטרף כריסטיאנסן ללופטוואפה, ובשנת 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1937 מונה כריסטיאנסן למפקד קורפוס התעופה הנציונל-סוציאליסטי, והועלה לדרגת גנרל לויטננט, וב-1 במאי 1939 הועלה לדרגת גנרל חיל טייסי הקרב.
מלחמת העולם השנייה.
לאחר כיבוש הולנד מונה כריסטיאנסן למפקד העליון של כוחות הורמאכט בהולנד, תפקיד אותו מילא עד ל-7 באפריל 1945, כשבנוסף הוא גם כיהן כמפקד קורפוס התעופה הנציונל-סוציאליסטי עד ה-26 ביוני 1943. ב-10 בנובמבר 1944 מונה כריסטיאנסן למפקד הארמייה ה-25, שהוצבה בהולנד, ונועדה להגן לאורך המאס מארנהם עד הים הצפוני, תפקיד אותו מילא עד ה-29 בינואר 1945.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה נעצר כריסטיאנסן ונשפט בארנהם ונדון ל-12 שנות מאסר על פשעי מלחמה, אולם שוחרר בדצמבר 1951. לאחר שחרורו התגורר בעיר אאוקרוג, עד למותו ב-3 בדצמבר 1972.
מסיה 97
גדליה (פירושונים)
אוטו לנצל
גנרל אוטו לנצל (בגרמנית: Otto Lancelle; 27 במרץ 1885 - 3 ביולי 1941) היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
לנצל נולד ב-27 במרץ 1885 בקסנטן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, להוריו האופטמן עמנואל לנצל ופאני לנצל. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-43, ובשנת 1914 הועבר לרגימנט הארטילריה של המשמר ה-6, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי הפור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה פרש לנצל מהצבא, ובשנת 1923 הצטרף למפלגה הנאצית, ובשנת 1931 קיבל דרגת אוברפיהרר בSA.
בשנת 1935 התגייס לנצל מחדש לורמאכט, ומונה לקצין מטה ברגימנט הארטילריה ה-7. ב-1 באפריל 1938 הועלה לנצל לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-43, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-115. ב-1 בינואר 1939 הועלה שמידט לדרגת אוברסט, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה למפקד העיר פרנקפורט על האודר.
מלחמת העולם השנייה.
ב-24 באוקטובר 1939 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-168, וב-6 במאי 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-121. במהלך מבצע ברברוסה פיקד לנצל על הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה ה-16, וב-3 ביולי 1941 נהרג מפגיעת צלף באזור קראסלואו. לאחר מותו הועלה לנצל לדרגת גנרל לוטננט, והוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
רן פוליאקין
רן פוליאקין (נולד ב-1967) הוא איש עסקים ויזם ישראלי בתחום הטכנולוגיה.
פעילותו העסקית.
ב-2007 הקים את חברת פאוורמט (Powermat) שהייתה חלוצה בטכנולוגית מערכות טעינה אלחוטית לטלפונים ניידים. פוליאקין שימש כמנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון עד דצמבר 2014. החברה פיתחה טכנולוגיית טעינה אלחוטית לסמארטפונים בתקן אותו יזמה - PMA, אשר אומץ על ידי תאגידים עולמיים ביניהם דורסל, ג'נרל מוטורס, פלקסטרוניקס ו-AT&amp;T ובשנת 2014 השלימה פריסה רחבה של עמדות הטענה הממוקמות בסניפי סטארבקס בקליפורניה ובנקודות בילוי שונות בניו יורק. ב–2013 הגיעה החברה להכנסות בקצב של 200 מיליון דולר בשנה.
כיום, פוליאקין עומד בראש מרכז פיתוח שהקים בנווה אילן בו פועלים עשרה סטארטאפים, ובהם ננו-אקס אימג'ינג, המפתחת מכשור דימות רפואי מבוסס קרני רנטגן המיוצרות באמצעות רכיב MEMS, "אילומיג'ין" (Illumigyn), מכשיר לשיפור הבדיקות לאיתור סרטן צוואר הרחם, "קינפלואו" (Qinflow), מכשיר לחימום עירויי דם ואינפוזיות בתנאי שטח ו-"וולסנס" (Wellsense) – מערכת למיפוי לחץ באמצעות חוטים השזורים במזרני בתי חולים ואשר מפחיתה את הסכנה לפצעי לחץ בעת שכיבה ממושכת.