שיר לשירה הוא פזמון שכתב יהונתן גפן, והלחינה קורין אלאל.
רקע.
השיר נכתב על ידי יהונתן גפן עבור בתו שירה, והוא נכלל בספר "הכבש השישה עשר". קורין אלאל הקליטה את הגרסה המקורית של השיר ב־1981, בעיבודו של עדי ישעיה. השיר בגרסה המקורית היה מועמד למצעד השבועי של גלי צה"ל באפריל באותה שנה, ולא הצליח להיכנס אליו. ב־1982 הקליטה הזמרת יעל לוי את השיר בלחן אחר, של משה לוי, עבור אלבומה הראשון, "יעל לוי". הגרסה המוכרת ביותר של השיר היא זו של קורין אלאל, שהקליטה את השיר מחדש ב־1989 עבור אלבומה השלישי, "אנטארקטיקה". את השיר בגרסה זו עיבדה יהודית רביץ.
ב־1998 ביצע אסף אמדורסקי את השיר באלבום ההופעה "חברים שרים קורין", שהוקדש לשירי קורין אלאל. בשנת 2005 הקליטה מירי מסיקה את גרסתה לשיר עבור מצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ. השיר צורף למהדורה מחודשת אלבום הבכורה שלה, "מירי מסיקה", שיצא באותה שנה. אורי זך ושמוליק נויפלד עיבדו את הגרסה. במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ו (2006) דורג השיר בגרסה זו במקום ה-30. באוגוסט 2015 הקליטה אלאל גרסה מיוחדת של השיר לזכרה של שירה בנקי שנרצחה במהלך מצעד הגאווה באותה שנה. בשנת 2020 חבורת "זהו זה!" ביצעו מחדש את השיר במסגרת החידוש של התכנית בזמן מגפת הקורונה.
רוצחי פרח הירח (ספר)
רוצחי פרח הירח: רציחות האוסייג' ולידת ה-FBI (באנגלית: Killers of the Flower Moon: The Osage Murders and the Birth of the FBI) הוא ספרו השלישי הלא-עלילתי של העיתונאי האמריקאי דייוויד גראן. הספר יצא ב-18 באפריל 2017 בהוצאת דאבלדיי.
מגזין "טיים" דירג את הספר כאחד מעשרת ספרי העיון לשנת 2017. עיבוד קולנועי בבימויו של מרטין סקורסזה נמצא בהפקה.
תקציר.
הספר חוקר שורה של מקרי רצח של אנשי שבט האוסייג' במחוז אוסייג', אוקלהומה בראשית שנות העשרים - לאחר שהתגלו מרבצי נפט גדולים מתחת לאדמתם. לאחר שקיבלו זכויות בבית המשפט לרווחים המופקים מפיקדונות נפט שנמצאו על אדמתם, אנשי האוסייג' נערכים לקבלת העושר הם מאמינים שהם זכאים לו כחוק ממכירות פיקדונות הנפט שלהם.
עם זאת, הליך ארוך ומורכב מוטל על חלוקת הרווחים מהמכירות לפני שמישהו מאנשי אוסייג' יראה משהו מהכסף הזה. ועדיין, הם הבעלים החוקיים של האדמה ורווחיה, דבר שמאוד מעורר חשד בקרב כמה ממנהלי האדמות שיש להם היסטוריה של יחסים גרועים עם השבט. אותם גורמים העוינים את שבט אוסייג' מחליטים אז שהם יכולים לפשט מאוד את ההשתלבות ברווחי הנפט על ידי ביטול אלו שנחשבים שהם פועלים כ"מתווכים" לפני שהם יוכלו להיפרד מרווחי הנפט.
אנשי האוסייג' עצמם נתפסים כ"מתווכים", ומזימה מורכבת נרקמת כדי לחסל את אנשי האוסייג' שירשו עושר זה מרווחי הנפט. באופן רשמי, מספר בני אוסייז' שנרצחו מגיעה לפחות ל-20, אך גראן חושד שאולי מאות נהרגו בשל קשריהם לנפט. הספר מפרט את חקירת ה-FBI שזה עתה הוקם על מעשי הרצח, כמו גם את המשפט וההרשעה הסופיים של הקברן ויליאם הייל שנתפס בתור המוח שמאחורי העלילה.
ביקורת.
שון וודס מ"רולינג סטון" כתב:" בספרו החדש והמדהים... גראן מתעד סיפור של רצח, בגידה, גבורה ומאבקה של אומה להשאיר את תרבות הגבול שלה מאחור ולהיכנס לעולם המודרני... מלא בדמויות כמעט מיתיות מעברנו - הריינג'רס הטקסיים, ברונים שודדים מושחתים, בלשים פרטיים ורוצחים נואשים כמו כנופיית אל ספנסר - סיפורו של גראן מסתכם בהיסטוריה סודית של הגבול האמריקני."
מבקר של Publishers Weekly הצהיר ש"המחבר מצוות הניו יורקר, גראן (שכתב את העיר האבודה Z) מחזק את המוניטין שלו כמספר סיפורים מבריק בסיפור הפשע המרתק הזה, שמשחזר את מעשי הרצח המפחידים והבלתי ידועים יחסית באוקלהומה של שנות העשרים."
אד וולימי מהגרדיאן כתב "רצח העם של אמריקה הלבנה נגד אומות ילידיות במהלך המאה שקדמה לתקופת גראן הוא מטאפורה לביטול האנושות בעולם הטבע שהילידים ראו אותו כמקודש. ספרו של גראן הוא פרק בתקופה מטרידה ונוראית."
עיבוד קולנועי.
חברת Imperative Entertainment שילמה 5 מיליון דולר עבור הזכויות להפיק את הספר, כשאריק רות' נשכר לכתוב את התסריט. ביולי 2017 פיתחו מרטין סקורסזה ולאונרדו דיקפריו עיבוד קולנועי לספר. הצילומים היו אמורים להתחיל באביב 2019, אם כי בסופו של דבר זה לא התרחש. על פי השמועה, רוברט דה נירו ודיקפריו מדברים על תפקידים בסרט. בדצמבר 2019 הודיע הצלם רודריגו פריטו כי הצילומים יחלו במרץ 2020 והמגזין Variety אישר שדיקפריו ודה נירו אמורים לככב. באפריל 2020 דווח כי העלות הפוטנציאלית של הסרט הגיעה לכדי 200 מיליון דולר וכי סקורסזה ניהל מגעים עם נטפליקס או אפל TV כדי להפיק ולהפיץ, כשסרטי פרמאונט מעורבת כמפיקה שותפה בלבד.
פיצה רומאית
פיצה רומאית או רומאנית (באיטלקית: Pizza Romana) היא סגנון של פיצה שמקורה ברומא, אך נפוצה כיום גם מחוץ לה, בעיקר במרכז איטליה.
בניגוד לפיצה נפוליטנה, המוכרת תחת איכות Traditional Speciality Guaranteed) TSG) לפי האיחוד האירופי ועל ידי אונסק"ו כמורשת תרבותית בלתי מוחשית, אין כיום הכרה מקבילה לפיצה רומאית, ובהתאם לכך אין הגדרה רשמית מוסכמת לגביה.
סוגי פיצות רומאיות.
ישנם שלושה סגנונות שונים של פיצה העשויים להתייחס לפיצה רומאית באיטליה:
פיצה אל-טליו.
פיצה אל-טליו (באיטלקית: Pizza al taglio) או פיצה על משקל - זו בדרך כלל מגיעה בפרוסות מלבניות, ולרוב יש בסיס בצק עבה יותר, בדומה לפוקאצ'ות. היא נאכלת לרוב כאוכל רחוב יום-יומי או טייק אוויי.
פיצה עגולה.
פיצה עגולה (באיטלקית: Pizza tonda) - פיצה עם בסיס בצק דק. זו הפיצה הנפוצה ביותר המוגשת בעת ישיבה במסעדות ברומא, וכן זהו ככל הנראה הסגנון הנפוץ ביותר של פיצה במסעדות ברוב אזורי איטליה. לפעמים זו מכונה 'פיצה נמוכה' (Pizza bassa) כדי להבדיל מ'פיצה גבוהה' (הסגנון הנפוליטני). אחד ההבדלים העיקריים במרכיבי הבצק בהשוואה לסגנון הנפוליטני הוא בתוספת השמן התורמת לפריכות המתקבלת, המתואר באמצעות המילה "scrocchiarella", כינוי אונומטופי מקומי עבור סוג פיצה זה בניב הרומנסקו.
פינסה.
פינסה (באיטלקית: Pinsa) - פוקצ'ה שמוצאה באזור לאציו, האופיינית למטבח הרומאי. זו הייתה ידוע כבר ברומא העתיקה והייתה, כמו גם היום, מנה פופולרית מאוד, המשמשת לעיתים קרובות לליווי מאכל נקניקים וגבינות במקום לחם. השם 'פינסה' מקורו מהמילה "Pinsare" (מלטינית: "Pinsere", שפירושה "להאריך"), פועל שמסביר גם את צורתה העגלגלה בעובי של כשני סנטימטרים. הפינסה עשירה מאוד בחלל בתוך הבצק, שהופך אותה פריכה מבחוץ ורכה מבפנים.
פורד פלקון EA
פורד פלקון EA (באנגלית: Ford Falcon EA, קרוי גם: Ford Fairmont EA) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב פורד אוסטרליה , חברת בת של פורד אשר יוצרה בין השנים 1988–1991 באוסטרליה ובניו זילנד.
נתי חסיד
נתי חסיד (נולד ב-7 ביוני 1982) הוא ראפר, זמר-יוצר, שדרן רדיו ומוזיקאי ישראלי.
ביוגרפיה.
נתי חסיד נולד ב-7 ביוני 1982 בירושלים, וגם גדל ולמד בירושלים.
קריירה.
ב-2007 החל חסיד להנחות את תוכנית הרדיו "כבשה שחורה". התכנית היא תוכנית רדיו שבועית בנושא מוזיקה שחורה.
ב-2011 הוציא את מיקסטייפ הבכורה שלו, "מלך הפ'אנק". שירי המיקסטייפ משלבים את סגנונות ההיפ הופ והפאנק. בין האורחים במיקסטייפ ניתן למנות את איזי, סגול 59, לוקץ', טונה ושי 360.
ב-2014 הוציא את מיני-אלבום הבכורה שלו, "שביזות יום א'".
ב-2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "זה מה יש". האלבום הוא אלבום קונספט המתאר התפתחות של דמות מילד לגבר. גיוס הכספים להפקת האלבום בוצע באתר הדסטארט.
The Sailor Song
The Sailor Song (בעברית: שיר המלח) הוא שיר של הצמד הדני Toy-Box . הוא הסינגל השלישי מהאלבום Fantastic שיצא באוגוסט 1999. למרות שהשיר לא הצליח כמו שירים אחרים של הצמד, השיר הפך להיות פופולרי. לשיר נעשו גם כמה גרסאות רמיקס.
הסקר האנטארקטי הבריטי
הסקר האנטארקטי הבריטי (באנגלית: British Antarctic Survey; ובקיצור: BAS) הוא גוף לאומי בבריטניה לחקר אנטארקטיקה. מטרתו של גוף זה היא להיות המוסד המוביל בעולם בחקר הקטבים.
פעולות הסקר החלו במהלך מלחמת העולם השנייה, ובאותה עת נקרא בשם סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey); עד שנת 1962 נקרא המוסד בשם זה (עד שנת 1962 הייתה הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה, מבחינה אדמיניסטרטיבית שטח חסות של איי פוקלנד).
גוף זה היה חלק ממועצת מחקר הטבע והסביבה (Natural Environment Research Council). בסקר הועסקו למעלה מ-400 עובדים, אשר הפעילו חמש תחנות מחקר, שתי ספינות מחקר, וחמש מטוסי מחקר, באזורי הקוטב הצפוני והקוטב הדרומי.
הסקר מבצע מיזמים של מחקר משותף עם למעלה מ -40 אוניברסיטאות בבריטניה ומבצע יותר מ -120 שיתופי פעולה לאומיים ובינלאומיים.
מבצע טאבארין היה מבצע בריטי קטן בשנת 1943, שמטרתו הייתה להקים בסיסים המאוישים באופן קבוע באנטארקטיקה. מבצע זה נוהל באופן משותף על ידי האדמירליות של בריטניה ומשרד המושבות הבריטי.
בתום מלחמת העולם הועברה השליטה במיזם על משרד המושבות, וזאת במסגרת ניהול שטחי חסות איי פוקלנד, בשלב זה של המיזם היו ארבע תחנות מחקר באנטארקטיקה, שלוש מהן מיושבות באופן קבוע, ואחת לא מיושבת.
עד שנת 1962 הקים סקר שטחי חסות איי פוקלנד 19 תחנות מחקר, ושלושה מחסות.