בשנת 2009 ייסד קמיר משרד לייעוץ אסטרטגי ותקשורת, ובמשך מספר שנים שיתף פעולה עם האסטרטג ישראל בכר בפירמת הייעוץ 'קמיר בכר'. משרדם של השניים העניק ייעוץ מחקרי ואסטרטגי לראש הממשלה בנימין נתניהו לאחר היבחרו לראשות הממשלה בבחירות לכנסת ה-18. עוד היה מעורב משרדם בחזרתו של אריה דרעי לראשות ש"ס ובקמפיין המפלגה לכנסת ב-2013, ובהמשך בקמפיין הבחירות של משה כחלון עם מפלגת כולנו בשנת 2015 ועד למינויו לשר האוצר. בשנת 2010, עם כניסתו של יהודה וינשטיין לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה, הפקיד וינשטיין בידי קמיר את הטיפול בנאמנות בהשקעותיו האישיות. קמיר הוא חברו הקרוב של מאמן הכדורגל אברהם גרנט ואף ייעץ לו לאורך קריירת האימון שלו ובתקופתו כמנג'ר צ'לסי.
אלי קמיר מעניק ייעוץ אסטרטגי לחברות ישראליות ולתאגידים בינלאומיים. מאז 2009 הוא מלווה את התאגיד האמריקאי לחיפוש ולהפקת נפט וגז טבעי נובל אנרג'י בפעילותו בישראל בדיוני ועדת ששינסקי וועדת צמח, במתווה הגז ובמאבק הציבורי להרחקת אסדת לווייתן. בשנת 2011 שימש קמיר כאסטרטג של התאחדות הסטודנטים והעומד בראשה, השר איציק שמולי, במאבק הציבורי שניהלו במסגרת המחאה החברתית. בשנים 2014–2015 ייעץ למשרד הביטחון בסוגיית תקציב הביטחון, שהסתיימה בהסכמה מול משרד האוצר על תקציב רב-שנתי. ב-2015 מונה קמיר ליועץ אסטרטגי עבור קבוצת בזק. באותה שנה החל לייעץ גם לבנק דיסקונט, בין היתר בסוגיות שונות שנדונו בוועדת שטרום. בשנת 2020 הוביל קמיר, בשיתוף התאחדות מגדלי הבקר ומועצת החלב, את גיבוש הסכם החלב שנחתם ביניהם לבין משרד האוצר ומשרד החקלאות.
ב-20 בפברואר 2018 נבדקה מעורבותו של קמיר בתיק 1270, הפרקליטות לא מצאה כל בסיס לחשד זה וסגרה את התיק. הטענה הייתה, כי בשנת 2015, בעיצומו של המרוץ לאיוש תפקיד היועץ המשפטי לממשלה, נפגש יועץ התקשורת ניר חפץ עם קמיר, מקורבה של השופטת בדימוס הילה גרסטל. במהלך הפגישה, כך נטען, שאל חפץ את קמיר האם גרסטל תהיה מוכנה להתחייב לסגור את פרשת מעונות ראש הממשלה בעניינה של שרה נתניהו בתמורה למינויה לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה. המשטרה מצאה כי אין כל בסיס לטענה ובעקבות המלצתה הפרקליטות סגרה את התיק.
בנוסף לכך, נחקר קמיר במסגרת פרשת 4000, לפיה נכח בפגישות בין אנשי קבוצת בזק למנכ"ל משרד התקשורת שלמה פילבר והשתתף בהעברת מידע סודי מהמשרד לבזק. המשטרה ורשות ניירות ערך המליצו לא להגיש נגד קמיר כתב אישום מכיוון שלא נמצאה תשתית ראייתית לביצוע עבירות, ולבסוף החליטה הפרקליטות לסגור את התיק נגדו וקבעה כי לא נפל רבב בהתנהגותו המקצועית.
פעילות ציבורית.
בין השנים 2002–2006 היה חבר בצוות האסטרטגי לגיבוש חזון וייעוד מרכז יצחק רבין. קמיר פעיל באגודת הידידים של עמותת עזרה למרפא בראשותו של הרב אלימלך פירר, ואף שימש כחבר בוועדת הפרס של קרן דניאלי לבחירת הרופא של המדינה. כמו כן שימש קמיר כמרצה במכון להשתלמות שופטים ומרצה אורח במוסדות אקדמיים.
השכלה.
קמיר בעל תואר ראשון במדעי המדינה ופילוסופיה יהודית ובוגר המכון לשלטון מקומי מאוניברסיטת בר-אילן. כמו כן, למד עיתונאות במסגרת החוג לעיתונאות באוניברסיטת תל אביב שבראשו עמד חתן פרס ישראל שלום רוזנפלד. קמיר הוא בוגר התוכנית למנהיגות מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית בנושא Preventing Diplomacy and Conflict Resolution ובוגר התוכנית Conflict Transformation Skills מטעם אוניברסיטת Eastern Mennonite University בוירג'יניה בשנת 2001.
ויקיפדיה הדנית
ויקיפדיה הדנית (בדנית: Dansk Wikipedia) היא הגרסה בשפה הדנית של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה. היא הושקה ב-1 בפברואר 2002, ונכון ל- ב ישנם בה ערכים ו- משתמשים פעילים.
נמל התעופה בלאגובשצ'נסק
נמל התעופה בלאגובשצ'נסק איגנאטייבו (ברוסית: Аэропорт Игнатьево) הוא נמל תעופה השוכן כ-20 ק"מ צפונית מערבית לעיר בלאגובשצ'נסק שבמחוז אמור ברוסיה. באזור האזרחי של נמל התעופה ישנו מקום לכ-44 כלי טיס.
באזור הצפון מערבי של הנמל ישנו בסיס צבאי המשמש את חיל האוויר הרוסי.
היסטוריה.
בניית נמל התעופה החלה ב-1959 בקרבת הכפר איגנאטייבו שעל שמו נקרא הנמל. בית הנתיבות הראשון היה בנוי מעץ ועמד בערך במיקום של בית הנתיבות הנוכחי. ב-1988 הוחל בבניית בית נתיבות חדש. הפעילות צומצמה בעקבות התפרקות ברית המועצות והמשבר הכלכלי ששרר ברוסיה לאורך שנות ה-90.
ביולי 1997 חתם המושל של מחוז אמור על צו לפיו תוקם חברת "נמל התעופה איגנאטייבו" בבעלות מלאה של הממשל המחוזי, וזאת על מנת לייעל את פעילויות הפיתוח בנמל.
בעשור הראשון של שנות ה-2000 החלו בעבודות לשדרוג הנמל ושיפור השירות. ב-2007 חודשו העבודות על הטרמינל החדש שבנייתו החלה ב-1988 והוא נחנך בדצמבר 2010.
כיום השדה משמש לטיסות פנים בלבד. נכון ל-2020, יש 8 טיסות פנים מהשדה.
הטיסה הארוכה ביותר מהשדה היא טיסה של 5,602 ק"מ לנמל התעופה דומודדובו שבמוסקבה. טיסה ישירה זו אורכת כשמונה שעות ומופעלת על ידי חברת התעופה S7 איירליינס.
Devoción
Devoción (באנגלית: Devotion, ובעברית: מסירות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה התשיעי, Sale el Sol. השיר יצא לאור ב-19 באוקטובר 2010, ביחד עם האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-40 במצעד השירים הלטיניים הדיגיטליים של בילבורד.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והופק על ידי שאקירה וחורחה דרקסלר. השיר הוא שיר בסגנון של רוק אלטרנטיבי המושפע מסגנון הטכנו. אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע אל המקום ה-40 במצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד.
אודיו השיר שהועלה ליוטיוב, זכה להצלחה רבה ומונה הצפיות שלו עומד על כ-2.3 מיליון צפיות.
ביקורת והצלחה.
מבקר המוזיקה סטיבן תומאס ארלואין מאתר המוזיקה האינטרנטי AllMusic, סקר את השיר בחיוב ואף אמר עליו כי: "בשיר "Devoción", שאקירה מכה את כל השומעים, וההשראה היא מארנה רוקרס".
בנוסף לכך, צבר השיר כ-5 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
ליריקה.
מילות השיר כשמו, מדברות על מסירות, בדידות ומשבר בזוגיות. בתחילת השיר, מציגה שאקירה את הפגיעה שחוותה מבן זוגה תוך שהיא אומרת, "השארת עליי רושם שאני עוד דבר כבד במזוודה שלך". בהמשך, היא מדברת על כך שהיא עדיין מאמינה באהבה שלהם, ושהיא הפכה לחסינה כנגד כאב, בעקבות כל המשברים שחוותה.
בפזמון השיר חוזרת ואומרת שאקירה לבן זוגה כי היא מאמינה רק למה שהיא רואה, והיא רואה שהוא שכח ממנה. הפזמון ממשיך כאשר היא אומרת לו כי: "אני מרגישה שאני מאבדת אותך, אין שום סימן ממך. שלום, שלום, יש שם מישהו? כל כך הרבה אדישות וכאב מעיקים עליי. שלום, שלום, אני עדיין כאן!".
בסוף השיר אומרת שאקירה כי: "אין יציאת חירום ממערכת היחסים הזו. המרחק בינינו שורף אותי מבפנים".
הופעה.
עם השיר הופיעה שאקירה בטקס פרסי גראמי הלטיני שהתקיים ב-10 בנובמבר 2013. לאחר מכן, הופיעה עם השיר בטקס פרסי "Los Premios 40 Principales" שהתקיים ב-9 בדצמבר 2011, בפלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד. באותו הטקס, שרה גם את "Antes de las Seis" ו-"Loca".
בנוסף לכך, ביצעה שאקירה את השיר במופע שהתקיים בפאלה ניקאיה שבצרפת.
רעות נגר
רעות נגר (נולדה ב-2 במאי 1983) היא מפיקה, יזמת תרבות ופעילה חברתית ישראלית, בעיקר בתחום זכויות הלהט"ב. המייסדת והבעלים (בשותפות) של אתר WDG, אתר חדשות הקהילה הגאה בישראל, וחברת ועד מנהל באגודה למען הלהט״ב.
ביוגרפיה.
נגר נולדה בתל אביב-יפו, גדלה והתחנכה באשדוד. שירתה בצה"ל בין השנים 2001–2004 כקצינת מבצעים וניהול משאבי אנוש באוגדת איו"ש ובהמשך כקצינת לוגיסטיקה בתל השומר.
בוגרת תואר ראשון בכימיה, עם התמחות תרופתית, מאוניברסיטת בר-אילן, לימודי מסחר בשוק ההון במכללת "פסגות" ולימודי קופירייטינג בבית הספר לפרסום עבודי קריאייטיב. עם סיום לימודיה, עבדה במשך שנתיים כתקציבאית במספר משרדי פרסום.
בשנת 2014 הקימה בתל אביב-יפו, עם שותפה נוספת, את הבר הלסבי "אמזונה" והחלה להפיק אירועי תרבות, בדגש על אירועים המיועדים לקהילה הגאה. בשנת 2015 שימשה כמנהלת ההפקה של הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, "TLVFest", וכמפיקת מיזם "ימי תרבות" של מפעל הפיס. בנוסף, עבדה בעמותת ישראל חופשית כמנהלת תוכן ופרויקטים ומפיקת אירועים.
נגר יזמה והקימה, יחד עם ג'ורג' אבני, את אתר WDG, אתר חדשות הקהילה הגאה בישראל, שנוסד כדי לייצר קול פוליטי שיוצא מהקהילה, מדבר בשפתה, וקורא לפעולה. האתר מרכז ידיעות חדשותיות מהארץ ומהעולם בנושאים הנוגעים לקהילה הגאה, יחד עם מידע על הארגונים העוסקים בתחום, טורים אישיים ועדכונים לגבי פעילויות ברחבי הארץ שעניינן קהילת הלהט"ב.
בקיץ 2016 ייסדה, יחד עם השחקנית והמשוררת מיקה בן שאול, את המופע "לסביהונסט" - מופע שירים ומערכונים מקוריים על נשים שאוהבות נשים, שהוצג תחילה במרכז הגאה בתל אביב-יפו, ולאחר מכן בכל רחבי הארץ ובתיאטרון הלאומי "הבימה". נגר היא מפיקת המופע והייתה גם שותפה בכתיבתו. בשנה זו נבחרה נגר גם לאחת מהנשים המשפיעות של הקהילה הגאה בישראל על ידי מגזין Time Out תל אביב.
בשנת 2017 הפיקה את הופעת הבכורה של ההרכב המוזיקלי "פשוט" במסגרת אירועי העשור של פסטיבל לסבית קטלנית.
בשנת 2020 החלה לעבוד כמנהלת האסטרטגיה לקהילה הגאה בעיריית תל אביב-יפו.
מתגוררת בתל אביב-יפו.
פעילות ציבורית ופוליטית.