אחרי חלוקת פולין בידי פרוסיה, אוסטריה והאימפריה הרוסית בסוף המאה ה-18 פרוסיה השתלטה על חלק גדול ממערב פולין. הפרוסים, ובהמשך הגרמנים, עסקו בגרמניזציה של שטחי פולין. רוסיה ושוודיה לעומתם כבשו בסופו של דבר את האדמות שכבשו האבירים הטבטונים באסטוניה וליבוניה.
בשיח הגרמני.
המונח הפך למרכזי בתוכניותיה של התנועה הלאומית הגרמנית ב-1891, וזכתה לתנופה מחודשת עם עליית הנאצים ובעת משבר הסודטים, כשהצ'כים בחבל תוארו כ"מכשול סלאבי נגד הדחף מזרחה."
למרות מדיניות ההתפשטות מזרחה, לאורך השנים היה גם תהליך הפוך, שכונה "הבריחה מהמזרח", במהלכו בני המעמדות הנמוכים במזרח נמשכו לאזורים המתועשים של מערב גרמניה והיגרו לשם.
התפשטות מערבה.
לאומנים גרמנים קראו, בעיקר אחרי מלחמת העולם הראשונה ל"התפשטות מערבה", אחרי שחבלי ארץ נרחבים כמו פוזנן, פרוסיה המערבית ושלזיה עילית נמסרו לידי מדינת פולין החדשה.
עם התפתחות הרומנטיקה כחלק מהתנועות הלאומיות במאה ה-19 החלו אינטלקטואלים פולנים ורוסים להתייחס להתפשטות מזרחה הגרמנית בשמה המקורי. האימפריה הגרמנית והאוסטרו-הונגרית ניסו באותן שנים להתרחב מזרחה, גרמניה על ידי השפעה בשנים בהן האימפריה העות'מאנית הלכה ונחלשה, ואוסטרו-הונגריה על ידי השתלטות על שטחים בבלקן (כמו בוסניה והרצגובינה).
הנאציזם.
אדולף היטלר קרא להשתלט על שטחים למען העם הגרמני על חשבון מדינות מזרח אירופה. במהלך מלחמת העולם השנייה ערכו גרמניה ובעלות בריתה מספר מערכות במזרח, שכללו את פלישת גרמניה הנאצית לפולין, מבצע ברברוסה ומבצעים נוספים שנערכו אחריו. במהלך כיבושים אלו ערכו הנאצים את תוכנית-האב למזרח שכללה ביצוע רצח עם וטיהור אתני בשטחים שכבשו במטרה להחליף את בני המקום בגרמנים. תוכנית זו הייתה פגומה במידה רבה בשל העובדה כי היה מחסור בגרמנים שהיו מעוניינים לגור במזרח. היישובים שהוקמו אוכלסו בעיקר על ידי גרמנים שהתגוררו במזרח עוד קודם לכן. בכל אופן, עד 1943 התהפכה המגמה וב-1945 הובסה גרמניה ותמה התקופה הנאצית במדינה.
גירוש גרמנים בתום מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה החל גירוש המוני של גרמנים מהמזרח שחיסלה את השאיפות להקים התיישבות גרמנית רחבה במזרח אירופה. בשלוש השנים שלאחר המלחמה גורשו הגרמנים לקו אודר-נייסה על בסיס החלטות ועידת פוטסדאם ופרוסיה המזרחית חולקה מחדש ורוסיה, פולין וליטא קיבלו את שטחיה. קו אודר-נייסה התקבל על ידי הקהילה הבינלאומית כגבול גרמניה המזרחית לאחר המלחמה, וכן כגבולה של גרמניה המאוחדת.
כריס קולמן
כריסטופר פטריק קולמן (באנגלית: Christopher Patrick Coleman; נולד ב-10 ביוני 1970, בסוונסי שבויילס, בריטניה). הוא כדורגלן עבר ולשי ומאמן כדורגל בהווה.
כשחקן, שיחק קולמן בדרך כלל כמגן, אם כי לפעמים הוצב גם בחלק ההתקפי. הוא החל את הקריירה במנצ'סטר סיטי. בשנת 1987, עזב והחל בקריירה בקבוצה בעיר בה נולד, סוונסי סיטי. בשנת 1991, הצטרף לקריסטל פאלאס, איתה שיחק בפרמייר ליג. לאחר מכן עבר לאלופת אנגליה, בלקברון רוברס בה שיחק עונה וחצי עד שעבר לפולהאם, איתה עלה מהליגה השלישית עד הליגה הראשונה.
קולמן גם הופיע 32 פעמים במדי נבחרת ויילס. קריירת המשחק שלו הסתיימה בגיל 32, לאחר שהיה מעורב בתאונת דרכים בה שבר את הרגל ונאלץ לפרוש.
את קריירת האימון שלו החל בקבוצה בה פרש, פולהאם. בעונתו המלאה הראשונה כמאמן, הוליך את המועדון למקום התשיעי בפרמייר ליג. לאחר שעזב את פולהאם, מונה קולמן למאמן ריאל סוסיאדד הספרדית. הוא חזר לאנגליה ב-2008 על מנת לאמן את קובנטרי סיטי, אך פוטר במאי 2010 בעקבות רצף תוצאות לא טובות. לאחר מכן, אימן קולמן את לאריסה היוונית אך עזב לאחר חצי עונה בלבד. בשנת 2012, נכנס לתפקיד מאמן נבחרת ווילס לאחר פיטוריו של גארי ספיד, והוביל את הנבחרת ליורו 2016, הטורניר הגדול הראשון של הנבחרת מאז מונדיאל 1958.
שנותיו הראשונות וקריירת מועדונים.
קולמן נולד בסוונסי, לאב אירי. הוא התחנך בבית הספר קתולי, סנט ג'וזף. לקולמן שתי אחיות.
סוונסי סיטי.
את הקריירה המקצוענית שלו החל בגיל 16, במנצ'סטר סיטי, הוא לא שותף כלל והחליט לעבור ב-1987, לקבוצה שמייצגת את עיר הולדתו, סוונסי סיטי. בתחילה שיחק קולמן עבור קבוצת הנוער של המועדון עד גיל 17, אך במהרה השתלב גם בקבוצה הבוגרת וערך כמעט 200 הופעות עבור המועדון מדרום ווילס ב-4 שנים בהן שיחק ואף זכה עמה פעמיים בגביע המקומי.
קריסטל פאלאס.
לאחר ארבע שנים בסוונסי, בשנת 1991 קולמן הוחתם על ידי קריסטל פאלאס, תמורת דמי העברה סביב ה-270,000 ליש"ט, כולל אחוזים מכל מכירה עתידית. פאלאס סיימה במקום העשירי בעונה הראשונה של קולמן בסלהרסט פארק, אך ירד עמה לליגה השנייה בסיום עונתו השנייה במועדון. (למרות זאת הגיעו לחצי גמר גביע הליגה). בעונה שלאחר מכן סיימו במקום הראשון בצ'מפיונשיפ ושבו לפרמייר ליג. הקבוצה שיחקה היטב בעונת 1994/95 והגיעה לשלב חצי גמר גביע ה-FA וגביע הליגה האנגלית כאשר קולמן אחד מהשחקנים המרכזיים בקבוצה. עם זאת, פאלאס שבה לליגת המשנה בסיום העונה, במידה רבה נוכח החלטתה של התאחדות הכדורגל האנגלית לצמצם את הפרמייר ליג מ-22 ל-20 קבוצות, פאלאס איישה את מקומה של היורדת הרביעית דבר שהוביל לעזיבתו.
בלקברן רוברס.
בדצמבר 1995, קולמן נמכר לבלקברן רוברס, אלופת הליגה המכהנת, תמורת 2.8 מיליון ליש"ט.
בלקברן לא הצליחה לשמור על תואר האלופה בעונת 95/96 וסיימה במקום השביעי מיקום שגם לא נתן כרטיס לגביע אופ"א.
קולמן ערך 28 הופעות במועדון במהלך עונה וחצי. לאחר שהרבה לשבת על הספסל, לא מעט בעקבות פציעה טורדנית, החליט לעזוב לפולהאם אף על פי שזו שיחקה בליגה השנייה.
פולהאם.
פולהאם, שיחקה בליגה השנייה והייתה בבעלותו של מוחמד אל פאייד המצרי, האחרון החליט לשלם עבור קולמן סכום שיא בשביל המועדון, 2.1 מיליון לירות שטרלינג, בסוף עונת 1997. קולמן הפך במהירות למנהיג הקבוצה ולקפטן המועדון, והוביל את פולהאם תחת המנג'ר קווין קיגן בעונת 1998/1999 לליגה הראשונה. קולמן נשאר קפטן קבוע גם תחת המנהל החדש ז'אן טיגנה. את עונת 2000/2001 פתחה הקבוצה בצורה טובה בכיכובו של קולמן. עם זאת, הקריירה של קולמן הסתיימה למעשה באמצע העונה, לאחר ששבר את רגלו בתאונת דרכים ליד ב־2 בינואר 2001. הוא מעולם לא התאושש מפציעה זו אף על פי ששיחק בקבוצת המילואים במרץ 2002, כשלמעשה המשחק שימש אינדיקציה לכך שהוא לעולם לא ישוב לשחק ברמות הגבוהות בכדורגל. הוא הודיע ​​על פרישתו כשחקן באוקטובר 2002, אך נשאר במועדון כחלק מצוות האימון.
קריירה בינלאומית.
לקולמן הייתה אפשרות לשחק עבור המדינה בה נולד, ויילס, אך באותה מידה היה יכול לבחור לשחק גם עבור נבחרת אירלנד מפני שאביו נולד בדבלין, או בארצות הברית באמצעות סבו מצד אמו שהיה יליד המדינה.קולמן בחר לייצג את מולדתו ויילס כבר בגילאי בית ספר, נבחרות הנוער, הנבחרת עד גיל 21 והנבחרת הבוגרת. הופעת הכדורגל התחרותית היחידה שלו לאחר הפציעה הקשה שבעקבותיה פרש הייתה בנבחרת ויילס ב-14 במאי 2002, אז נקרא לסגל כמחליף לדני גבידון, ונכנס כמחליף לדקות הסיום בניצחון 0–1 על גרמניה באצטדיון המילניום.
קריירת אימון.
פולהאם.
קולמן הצטרף לצוות האימון של פולהאם באוקטובר 2002 תחת טיגנה. באפריל 2003, ירש את הצרפתי כמאמן זמני והציל את פולהאם מסכנת ירידה. הוא מונה למאמן הקבוע של הקבוצה במאי 2003, מינוי שהפך אותו למאמן הצעיר ביותר בפרמייר ליג.
בעונה הראשונה המלאה שלו בתפקיד, הוביל את פולהאם למקום התשיעי המפתיע, בעיקר כיוון שלדעת רבים היה קולמן עשוי להיות המאמן המפוטר הראשון לעונה. רבים משחקני המפתח של פולהאם, כגון אדווין ואן דר סאר, לואיס סאהה, לואיש בואה מורטה ועוד, נמכרו בשנים הבאות ופולהאם לא הצליחה לשחזר את ההצלחות תחת קולמן אף על פי שנשאר עמה בליגה הבכירה ללא בעיות. הוא פוטר ב-10 באפריל 2007 במהלך שהפתיע רבים כיוון שפוטר לאחר שבעה משחקים בהם הקבוצה לא הפסידה ועמדה 4 נקודות מעל הקו האדום.
ריאל סוסיאדד.
ב -4 ביולי 2007, קולמן עבר לאמן בליגה הספרדית השנייה, בריאל סוסיאדד. כשהקבוצה ממוקמת במקום החמישי ואחרי שהפסיד פעם אחת בלבד באחד-עשר משחקים, התפטר קולמן ב-16 בינואר 2008.
קובנטרי סיטי.
קולמן מונה למאמן קובנטרי סיטי ב-19 בפברואר 2008, וחתם על חוזה לשלוש וחצי שנים. הוא החליף את אייין דאוי, שפוטר על ידי הבעלים החדש ריי רנסון. הקבוצה שיחקה באותם ימים בצ'מפיונשיפ.
ב-4 במאי 2010, קולמן פוטר בעקבות עונה חלשה אותה סיים עם הקבוצה במקום ה-19. המיקום הנמוך ביותר של המועדון מזה 45 שנה.
לאריסה.
ב־26 במאי 2011, מונה קולמן למאמן בקבוצת לאריסה היוונית. בינואר 2012, קולמן הודיע ​​כי בגלל בעיות כספיות אליה המועדון, הוא עוזב את תפקידו.
נבחרת ויילס.
ב-19 בינואר 2012 מונה קולמן למאמנה של נבחרת ווילס, כשירש את חברו, גארי ספיד שפוטר בנובמבר 2011.
למרות משחק ידידות שנערך בחודש פברואר, קולמן נתן לעוזר המאמן של ספיד, אוסיאן רוברטס, להדריך באותו משחק, ואת הופעת הבכורה שלו על הקווים ערך קולמן ב-27 במאי בניו ג'רזי באצטדיון מטלייף נגד מקסיקו והפסיד 0–2.