כבר בגיל מוקדם ביותר גילה ויגינס עניין בפסנתר לאחר שהאזין לנגינתן של בנותיו של בת'ון. לפי דיווחים שונים ויגינס, שהיה ככל הנראה בעל שמיעה מוזיקלית יוצאת מגדר הרגיל, זכה לראשונה בגישה אל הפסנתר בגיל 4. לפי המדווח בגיל 5 הלחין ויגינס את יצירתו הראשונה "סערת גשם" בהשראת הצליל של גשם סוחף שהומטר על גג מפח לו האזין. בת'ון שהבחין בכישרונו אפשר לו להתגורר בחדר סמוך למגורי המשפחה המצויד בפסנתר. ויגינס נהג לשבת בחדר זה ולהתאמן כ-12 שעות מדי יום בנגינה בפסנתר.
כבר בגיל צעיר ביותר (לפני שהחל לנגן) נהג תום לחקות את הצלילים בסביבתו כשהוא מחקה בצורה מושלמת צלילי קריאת תרנגול או שירת ציפורים. כאשר הושאר לבדו במטבח נהג לתופף על סירים ומחבתות ולגרור כיסאות על הרצפה על מנת להפיק צלילים שונים. בגיל 4 יכול היה לחזור בעל פה על שיחות שלמות ששמע עד 10 דקות של שיחה אבל התקשה לתקשר עם אנשים בצורה מילולית על מנת לספק את צרכיו הבסיסיים ביותר.
בגיל 8 לקח בת'ון את "תום העיוור" למסע הופעות ברחבי ארצות הברית כשהוא מופיע לעיתים בתדירות של 4 פעמים ביום. מסע ההופעות נחל הצלחה מסחררת והכניס לבת'ון ולאמרגנו של תום סכום של מעל ל-100,000 דולר בשנה, סכום עצום באותה תקופה מה שהפך את תום לאחד הפסנתרנים המצליחים ביותר במאה ה-19. משפחתו של תום התעשרה הודות לתום בהון המוערך ב-750,000 דולר. האמרגן אוליבר שיווק את תום כסוג של פריק-שואו ההופך מחיה לאמן. בתקשורת הושווה תום לעיתים קרבות לדב, בבון או כלב מסטיף. בת'ון העסיק מוזיקאים מקצועיים שינגנו עבור תום שיכול היה בקלות לשחזר את נגינתם לעיתים קרובות לאחר שמיעה אחת בלבד. לפי המדווח הוא למד בעל פה כ-7,000 קטעים מוזיקליים כולל המנונים, שירים פופולריים, ואלסים ויצירות קלאסיות.
ב-1860 הופיע תום בבית הלבן לפני הנשיא ג'יימס ביוקנן והפך לאפרו-אמריקאי הראשון שהורשה להופיע בבית הלבן. הסופר הידוע מארק טוויין נכח ברבות מהופעותיו של תום העיוור במשך מספר עשורים ותיעד את התרשמויותיו. תום עצמו נהג לדבר על עצמו לעיתים קרובות בגוף שלישי (למשל "תום מרוצה ממך") והיה בעל מודעות מוגבלת בלבד למתרחש סביבו. נראה כי כישוריו של תום תרמו למאמץ המלחמתי של הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית כאשר שירו המפורסם ביותר "קרב מנזאס", מספר על ניצחונו של הדרום בקרב בול ראן משנת 1861. כתוצאה מכך סירבו עיתונים שחורים רבים מלשבח את תום כשהם מציגים אותו כמנציח סטריאוטיפים שליליים על אוכלוסיית האפרו-אמריקאים והדגישו כי הוא בסך הכל משמש כמקור רווח לבעלי עבדים.
ב-1866, בגיל 16, לקח גנרל בת'ון את תום למסע הופעות מוצלח ביותר באירופה שתרם למוניטין הבינלאומי שלו כפסנתרן. ב-1875 העביר גנרל בת'ון את ניהול ענייניו המקצועיים של תום לידי בנו ג'ון בת'ון שהתלווה לתום במסע הופעות בן 8 שנים שערך ברחבי ארצות הברית.
המאבק על חזקתו של תום.
ב-1882 התחתן ג'ון בת'ון עם בעלת האדמות שלו אליזה סטוצבאך שגילתה כישרון רב ביכולתה להשפיע ולמתן את מצבי הרוח ההפכפכים והעגמומיים של תום. עם זאת זמן קצר לאחר נישואיהם יצא ג'ון בת'ון למסע הופעות של 8 חודשים עם תום ברחבי ארצות הברית כשהוא נוטש למעשה את בת זוגו. כתוצאה מכך הגישה כנגדו אליזה תביעת גירושין, תום נשאר בחזקתו של ג'ון בת'ון אך אליזה לא ויתרה והתפתח בין השניים מאבק משפטי חריף על חזקתו של תום כאשר השופטים נוטים לטובתו של ג'ון.
ב-1884 נהרג ג'ון בתאונת רכבת ותום הוחזר על אף מחאותיה של אליזה לחזקתו של גנרל בת'ון שהתגורר עתה בווירג'יניה. אליזה לא ויתרה ותבעה את גנרל בת'ון כאשר אמו הזקנה של תום מצטרפת כצד בתביעה כנגד בת'ון. לאחר מאבק שהתנהל במספר בתי משפט זכתה לבסוף אליזה ב-1887 בחזקה על תום ושבה עמו לניו יורק. אמו של תום הצטרפה אליהם בתקווה לזכות בחלק מרווחיו של תום אולם לאחר שתקוותה נכזבה שבה לג'ורג'יה.
תום המשיך במסע הקונצרטים שלו וסיוריו ברחבי ארצות הברית במשך מספר שנים כשהוא מלווה על ידי אליזה ועורך הדין שלה (ומאוחר יותר בעלה) אלברכט לרץ'. בהיותו בסיור במערב פנסילבניה במאי 1889 במהלך שיטפון ג'ונסטאון פשטה שמועה שהוא היה בין קרבנות האסון. שמועה זו נמשכה במשך מספר שנים על אף שתום המשיך בהופעותיו ברחבי המדינה כאשר חלק מהצופים טענו שהאדם שהופיע על במות הקונצרטים לא היה "תום האמיתי".
בשלב זה הציג תום את עצמו על הבמה בדרך כלל כאדם אחר כשהוא מחקה את מנהליו השונים במשך השנים בדברו על מצבו המנטלי בחוסר מודעות עצמית מוחלט. כפי שתואר על ידי וילה קאת'ר, עיתונאית שסיקרה קונצרט מסוג זה:
תום המשיך לסייר ברחבי ארצות הברית וככל הנראה גם להופיע עד 1894. לאחר מכן נתקלה אליזה בקשיים משפטיים בנוגע להמשך חזקתה בתום והפסיקה את מסע הופעותיו באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19.
שנותיו האחרונות.
תום בילה את 4 השנים הבאות תחת חסותם של אליזה ובעלה שחילקו את זמנם בין ניו יורק וניו ג'רזי. ב-1903 ארגנה אליזה עבור תום מופע בתיאטרון וודוויל. המופע הוכתר בהצלחה והוא המשיך להופיע שם במשך כשנה עד שבריאותו החלה להדרדר. בדצמבר 1904 סבל תום משבץ שגרם לו לשיתוק חלקי מה שהוביל לקיצה של הקריירה המקצועית שלו והופעותיו הפומביות. לאחר מות בעלה עקרה אליזה יחד עם תום להובוקן, ניו ג'רזי. השניים נמנעו מלהופיע בפומבי, אם כי שכנים טענו ששמעו את תום מנגן במשך כל שעות היום והלילה. באפריל 1908 סבל תום משבץ חמור נוסף והלך לעולמו ב-14 ביוני 1908 בגיל 59 כשהוא אדם חופשי.
אוניברסיטת מזרח קרולינה
הרי ווקר (אנטארקטיקה)
הרי ווקר (באנגלית: Walker Mountains) הם רכס הרים ונונאטקים המופרדים למדי אך מהווים את ציר ההרים של האי ת'רסטון, שבאנטארקטיקה.
רכס ההרים פרוש בכיוון מזרח - מערב.
היסטוריה.
גילוי ההרים.
ההרים התגלו על ידי אדמירל הימיה ריצ'רד בירד ואנשי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, בטיסת חקר שהם ערכו שהמריאה מהספינה "בר" (Bear) ב־27 בפברואר 1940.
מקור השם.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הרכס נקרא על שמו של סגן ויליאם מ. ווקר (William M. Walker), רב חובל של הספינה "איילנד" ("Island") שהייתה חלק ממשלחת החקר של ארצות הברית (United States Exploring Expedition) ב-23 במרץ 1839.
הר הורדן
הר הורדן או הר הורדרן (באנגלית: Mount Hordern) הוא הר ברכס דייוויד, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 1,510 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-3,108 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם 7 קילומטרים דרומית להר קואטס.
היסטוריה.
גילוי ההר.
ההר התגלה בפברואר 1931 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מונסון.
הראשונים שהגיעו אל ההר היו אנשי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנת 1956.
מקור השם.
מוסון קרא להר על שמו של סר סמיואל הורדן (Samuel Hordern), שהיה נותן חסות למשלחת החקר הבריטי, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, וכן למשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (בין השנים 1911–1914) אף היא בפיקודו של מוסון.
לקריאה נוספת.
• Mackintosh, Andrew &amp; White, Duanne &amp; Fink, David &amp; Gore, Damian &amp; Pickard, John &amp; Fanning, Patricia. (2007), Exposure ages from mountain dipsticks in Mac. Robertson Land, East Antarctica, indicate little change in ice-sheet thickness since the Last Glacial Maximum, Geology. 35. https://doi.org/10.1130/G23503A.1.
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 293
נמל התעופה אדינבורו
נמל התעופה אדינבורו (באנגלית וסקוטית: Edinburgh Airport, בגאלית סקוטית: Port-adhair Dhùn Èideann) הוא נמל תעופה מרכזי הממוקם כ-9.3 ק"מ ממרכז העיר אדינבורו שבסקוטלנד.
הנמל הוא נמל התעופה העמוס ביותר בסקוטלנד. בשנת 2018 עברו בו כ-14.3 מיליון נוסעים.
היסטוריה.
בשנת 1916 הוקם בסיס גיס התעופה המלכותי מנחת טרנהאוס (Turnhouse Aerodrome), שהיה המנחת הצבאי הצפוני ביותר בממלכה המאוחדת. לאחר הקמת חיל האוויר המלכותי ב-1918 הפך המנחת לבסיס חיל האוויר, והועבר לסמכות משרד הביטחון של בריטניה. החל מ-1925 שירתה טייסת 603 (טייסת העיר אדינבורו) בבסיס.
במהלך מלחמת העולם השנייה פיקוד מטוסי הקרב קיבל פיקוד על הבסיס וסלל את המנחת באספלט כדי להכשירו לשימושם של מטוסי סופרמרין ספיטפייר. במהלך הקרב על בריטניה שימש הבסיס את טייסות הקרב 3, 65 וטייסת 141.
תחבורה.
רכבת קלה.
תחנת שער אדינבורו משמשת את נמל התעופה כחלק מהרכבת הקלה של אדינבורו, זמן הנסיעה מהנמל למרכז אדינבורו הוא כ-40 דקות.
קרסנודאר (כדורגל נשים)
מועדון כדורגל נשים קרסנודאר (ברוסית: «Женский Футбольный клуб «Краснодар») הוא מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר קרסנודאר, שהוקם ב-4 בפברואר 2020 כמחלקה של מועדון הכדורגל קרסנודר. המועדון משתתף באליפות רוסיה.
היסטוריה.
ב-4 בפברואר 2020 החליטה ממשלת מחוז קרסנודר והנהגת מועדון הכדורגל קרסנודר להקים קבוצת נשים חדשה על בסיס מועדון קובאנוצ'קה שפורק והתקיים בעבר. המועדון נרשם לליגת העל בכדורגל נשים ברוסיה החל מעונת 2020.
קובאנוצ'קה
קובאנוצ'קה היא קבוצת רוסית לכדורגל נשים, שהתמודדה באליפות רוסיה בכדורגל נשים והתקיימה בשנים 1989–2000 ובשנים 2007–2019.
היסטוריה.