ב-1 בנובמבר 2011, הבנקאי האיטלקי מריו דראגי החליף את ז'אן קלוד טרישה כנשיא הבנק. שינוי זה בהמהלת הבנק סימן גם את תחילתו של עידן חדש במסגרתו הבנק המרכזי האירופי יהפוך ליותר ויותר התערבותי ובסופו של דבר סיים את משבר החוב האירופי.
כהונתו של דראגי החלה בהשקה מרשימה של סבב חדש של הלוואות בריבית של 1% לטווח של שלוש שנים (36 חודשים) - פעולות מימון מחדש לטווח ארוך (LTRO). במסגרת תוכנית זו, 523 בנקים הרוויחו עד 489.2 מיליארד אירו (640 מיליארד דולר). המשקיפים הופתעו מהיקף ההלוואות שניתנו בעת מימושה.[40][41][42] הסכום הגדול ביותר של 325 מיליארד אירו הושפע על ידי בנקים ביוון, אירלנד, איטליה וספרד. למרות שהלוואות ה-LTRO הללו לא הועילו ישירות לממשלות האיחוד האירופי, הן אפשרו למעשה לבנקים לבצע סחר מסוג Carry Trade, על ידי הלוואות של LTROs לממשלות עם מרווח ריבית. המבצע גם איפשר את העברת החובות הבנקאיים המגיעים ל-200 מיליארד אירו בשלושת החודשים הראשונים של 2012.
תקופת לגארד.
ב-1 בנובמבר 2019 מונתה כריסטין לגארד, לשעבר יו"ר קרן המטבע הבנילאומית לנשיאת הבנק.
לגארד יישמה עם מינויה שינוי סגנון בהנהגת הבנק. היא החלה בבדיקה מקיפה של אסטרטגית המדיניות המוניטרית של הבנק, לראשונה לאחר 17 שנים. כחלק מבדיקה זו, לגארד התחייבה לבדוק כיצד המדיניות המוניטרית יכולה לתרום לטיפול בשינויי האקלים, והבטיחה כי "שום אבן לא תישאר על כנה". היא גם אימצה שינוי בסגנון התקשורת, במיוחד בשימוש שלה במדיה חברתית לקידום שוויון מגדרי, ופתיחת דיאלוג עם בעלי עניין בחברה האזרחית ברחבי אירופה.
עם זאת, השאיפות של לגארד לשינוי מדיניות מהיר נפגעו עם פרוץ משבר מגפת הקורונה. במרץ 2020, הבנק הגיב במהירות ובאומץ על ידי השקת חבילת צעדים הכוללת תוכנית חירום לרכישת אג"ח בהיקף של 750 מיליארד יורו, בניסיון להרגיע את השווקים, לגונן על כלכלת גוש היורו, ובמטרתה להוזיל את עלויות גיוס ההון ולהגדיל את ההלוואות בגוש האירו. ביוני 2020 הבנק המרכזי האירופי הודיע כי יגדיל את רכישת האג"ח, במסגרת תוכנית החירום ב-600 מיליארד יורו, כך שהתוכנית הסתכמה ב-1.35 טריליון יורו בסך הכל. הבנק גם הודיע כי יאריך את תוכנית רכישות החירום מסוף 2020 ליוני 2021.
ב-13 ביולי 2021 הציג הבנק את תוצאות הסקירה האסטרטגית שערך, בין היתר הודיע כי:
בספטמבר 2021 הודיע הבנק כי יצמצם את תוכנית החירום של מגפת הקורונה,וב-10 במרץ 2022 הודיע כי תוכנית רכישת האג"ח תצומצם בהדרגה, עד שתופסק ברבעון השלישי של השנה, למרות המשבר בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
ניהול הבנק.
הבנק מנוהל על ידי ועדה של דירקטורים שבראשה עומד נשיא. מועצת מעצבי מדיניות נמנית גם היא עם הנהלת הבנק, ומורכבת מחברי הוועדה המנהלת ומנציגי בנקים מרכזיים מקומיים במדינות החברות.
הנציגות של כל מדינה בהנהלת הבנק נמדדת לפי כוחה הכלכלי. המדינות החזקות והמשפיעות ביותר בבנק הן גרמניה, צרפת ואיטליה.
מטרות הבנק.
הבנק שם לעצמו למטרה לשמור על אינפלציה נמוכה במדינות האירו, תוך שאיפה להותיר אותה סביב רמה של 2% בשנה. כמו כן עליו לוודא את קיומה של רמת תעסוקה גבוהה ויציבה, לטפל ביתרות המט"ח של המערכת האירופית של הבנקים המרכזיים, לקדם פעולה חלקה של תשתית השוק הפיננסי הטרנס-אירופי בזמן אמת, ולהוות פלטפורמה טכנית מפותחת להסדרת ניירות ערך אירופיים. עם זאת, כל מטרות המשנה הנ"ל כפופות ליעד העיקרי שהוא שמירה על יציבות המחירים. מועצת המנהלים אישרה הגדרה זו במאי 2003.
נוסף על כך, הבנק אוחז בידיו את הזכות הבלעדית להורות על הנפקת שטרות כסף אירופיים. המדינות החברות רשאיות להנפיק מטבעות אירו, אך ההליך חייב לזכות באישור מראש של ה-ECB. עד כניסתו של האירו לשימוש הייתה לבנק המרכזי הסמכות הבלעדית להנפיק מטבעות.
הון הבנק הוא חמש מאות מיליארד אירו המוחזקים על ידי הבנקים המרכזיים הלאומיים של המדינות החברות כבעלי מניות. המפתח הראשוני לפיו הוקצה ההון נקבע ב-1998 בהתאם לגודל האוכלוסייה והתמ"ג של כל אחת מהמדינות, אך ניתן להתאים מפתח זה לנתונים המשתנים. מניות הבנק המרכזי האירופי אינן ניתנות להעברה ולא יכולות לשמש כבטוחה.
ב-17 בדצמבר 2010 הודיע ה-ECB שהוא מתכוון להכפיל את ההיוון שלו.
ב-9 במאי 2010 הסכימו 27 המדינות החברות באיחוד האירופי על הקמת מנגנון היציבות הפיננסית האירופית - EFSF. מטרת המנגנון להגן על היציבות הפיננסית של מדינות אירופה באמצעות אספקת סיוע פיננסי למדינות החברות בגוש האירו. הבנק חייב לשתף פעולה בתוך האיחוד האירופי כמו גם עם גופים בינלאומיים נוספים. בסופו של דבר עשייתו תורמת לשמירה על יציבות המערכת הפיננסית ופיקוח על מגזר הבנקאות. הדבר בא לידי ביטוי, בין היתר, בהתערבותו של הבנק במשבר הסאבפריים שפרץ ביולי-אוגוסט 2007 כאשר רכש חובות ממשלתיים ונכסים בעייתיים והלווה מיליארדי אירו לבנקים פרטיים בהזרמת הנזילות הגדולה בהיסטוריה בשוק האשראי.
הבנק מחויב לאמנת מאסטריכט שהניחה את היסודות להקמתו.
אתגרים.
רמת המחיה במדינות גוש האירו גבוהה מאוד, אך עם כניסת האירו למחזור החלה עליית מחירים (וכן עיגול מחירים כלפי מעלה) במדינות הגוש, וזו גרמה להתייקרות המחייה בעשרות אחוזים בהשוואה ל-2001. עובדה זו גרמה לירידה ביצוא של מדינות האיחוד, ולכן גם לירידה בתוצר הלאומי הגולמי שלהן.
אחד מיעדיו העקביים של הבנק הוא שינוי המדיניות המוניטרית כך שהיחס בין רמת המחירים לבין ההכנסה הכוללת של תושבי מדינות גוש האירו יצטמצם ויאפשר רמת מחיה גבוהה יותר.
ביוני 2011 אמר יו"ר הבנק טרישה כי יש צורך להקים משרד אוצר משותף ל-17 מדינות גוש האירו ולהעניק לאיחוד האירופי סמכות להטיל וטו על מהלכים תקציביים חריגים במיוחד שנוקטות מדינות, למרות שהדבר יצריך עריכת שינויים באמנות האיחוד האירופי. לשר האוצר המשותף יהיו סמכויות פיקוח על מדיניות פיסקאלית ותחרותית, אחריות ישירה על מדינות שנקלעו למצוקה פיננסית, אחריות על כל התחומים הקשורים למגזר הפיננסי המשותף של האיחוד, ליווי תהליכי האינטגרציה של השירותים הפיננסיים וייצוג האיחוד מול המוסדות הפיננסיים הבינלאומיים.
ב-14 ביולי 2021 הודיע הבנק רשמית כי פרויקט היורו הדיגיטלי יוצא לדרך.
עצמאות הבנק.
מוסדות האיחוד האירופי וממשלות המדינות החברות באיחוד מחויבים לכבד את עצמאותו של הבנק. כדי לממש את חבותו לרגולטורים, על הבנק המרכזי לפרסם דו"חות על פעילותו בהתייחס, בין היתר, לנציבות האירופית, הפרלמנט האירופי והמועצה האירופית. לפרלמנט האירופי שמורה גם הזכות להשמיע את השגותיו ולאחר מכן להעביר את המלצותיו ביחס למועמדים לכהן במועצת המנהלים של הבנק.
עצמאות הבנק הועמדה במבחן משמעותי מאז נבחר ניקולא סרקוזי לנשיא צרפת. סרקוזי ביקש להפוך את ה-ECB לרגיש יותר להשפעות פוליטיות, תוך שהוא מותח ביקורת תדירה על מדיניות הריבית של הבנק. עצמאותו של הבנק אכן הוגבלה כתוצאה מהלחץ של צרפת ויוון.
בניין הבנק.
הבנק המרכזי האירופי שכן במגדל יורוטאואר במרכז העיר פרנקפורט שבגרמניה. למרגלות המגדל נמצא פסל ענק של סמליל מטבע האירו בצבע כחול משובץ בכוכבים צהובים המאפיינים את סמל האיחוד האירופי. פסל זה נחשב לאייקון הכלכלי החשוב והמוכר ביותר באירופה.
ב-18 במרץ 2015 נחנך משכנו הנוכחי של הבנק, בקצה המזרחי של פרנקפורט. לבניין 48 קומות, ושטחו הבנוי הוא 184,000 מ"ר.
מדינות חברות.
בבנק המרכזי האירופי חברות 19 מדינות (כולן חברות בגוש האירו):
ארמת
הבנק האירופי המרכזי
חלונות 98
ג'ורג' איוורסט
סר ג'ורג' איוורסט (4 ביולי 1790 - 1 בדצמבר 1866) היה מודד וגאוגרף ולשי, קולונל בצבא הבריטי.
נולד בקריקהוואל שבמחוז פוויס בויילס. בשנת 1818 התגייס לחיל התותחנים המלכותי, והוא יועד להיות העוזר של קולונל ויליאם למבטון. למבטון החל בעריכת המיפוי הטריגונומטרי הגדול בשנת 1806. עם מותו, בשנת 1823, תפס איוורסט את מקומו.
איוורסט כיהן בתפקיד הסוקר הראשי של הודו בשנים 1830 עד 1843. הוא היה האחראי השני למיפוי הטריגונומטרי הגדול של הודו והשלים את המדידות בקטע של קשת האורך מדרום הודו ועד לגבול נפאל, מרחק של כ-2,400 ק"מ. הר האוורסט קרוי על שמו, ואולם אזור ההר נסקר על ידי יורשו אנדרו ואו.
בשנת 1832 בנה אוורסט את ביתו במוסורי, אוטראקהאנד, הודו. בשנת 1843 פרש אוורסט וחזר לבריטניה. שם הפך להיות עמית של החברה המלכותית. בשנת 1862 נבחר לסגן נשיא החברה הגיאוגרפית המלכותית.
בשנת 1865 הוחלט לתת להר אוורסט את שמו כאות כבוד לג'ורג' איוורסט. איוורסט עצמו התנגד לשינוי ודרש להשאיר את שם ההר כפי שהיה במקור הנפאלי שלו - סגארמאטה, או בשמו הטיבטי -צ'ומו לונגמה.
הוא היה בונה חופשי. הצטרף לבנייה החופשית בלשכת נפטון מספר 441, ובהמשך הצטרף ללשכת פרינס ויילס מספר 493, בפברואר 1829. איוורסט נפטר ב- 1 בדצמבר 1866
אחייניתו, מרי אוורסט, נישאה בשנת 1855 לג'ורג' בול, והפכה אחר כך לסופרת מצליחה, בעיקר בנושאי חינוך ילדים למתמטיקה.
מזרח טירול
מזרח טירול (בגרמנית: Osttirol - אוסט-טירול) הוא אזור ומובלעת חוץ של מדינת טירול באוסטריה. מבחינה מנהלית האזור חופף למחוז ליינץ (). חבל ארץ זה מנותק משאר מדינת טירול פיזית, אך נחשב לחלק ממנה. שכניו הם: בדרום ובמערב איטליה, במזרח קרינתיה ובצפון מדינת זלצבורג.
המחוז משתרע על 2,020.08 קמ"ר. במחוז ישנן 33 ערים ועיירות, ובירתו היא העיר ליינץ.
ב 1919, דרום טירול נפרדה מהחלק האוסטרי של טירול והועברה לאיטליה, כחלק מחוזה סן-ז'רמן. מאז מזרח טירול, שהוא בעצם מחוז ליינץ, הוא חלק נפרד משאר טירול.
פויילס
גוש האירו