בתור נציג ניצולי השואה מבוקובינה, וינשטיין יצא במשלחת לגרמניה ביחד עם יצחק ארצי ויהודה שערי במטרה לשכנע את השלטונות הגרמנים לקחת אחריות במסגרת הסכם השילומים על שואת יהודי בוקובינה. גרמניה מצידה טענה כי רומניה מעולם לא נכבשה על ידה וכי המעשים בוצעו באחריות רומנית בלעדית, ללא אחריות גרמנית. ליבו של ויינשטיין לא עמד בציניות הגרמנית ובקשיי המשא ומתן, וב-28 בפברואר 1965 נפטר מהתקף לב בחדר המלון שלו שבפרנקפורט על מיין.
גופתו הועברה לישראל והוא נקבר ב-9 במרץ 1965 בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
יהודי-אמריקני
חואן אורלנדו ארננדס
חואן אורלנדו ארננדס אלברדו (בספרדית: Juan Orlando Hernández Alvarado; נולד ב-28 באוקטובר 1968) הוא איש עסקים לשעבר ופוליטיקאי הונדורסי, חבר המפלגה הלאומית השמרנית של הונדורס. הוא כיהן כנשיא הונדורס ה-55 במשך שתי קדנציות רצופות, על אף שחוקת הונדורס מתירה רק קדנציה אחת לנשיא. הוא נכנס לתפקידו ב-27 בינואר 2014, לאחר שזכה בבחירות לנשיאות הונדורס שנערכו ב-2013.
לפי כן היה נשיא הקונגרס של הונדורס (ראש הקונגרס) בין ינואר 2010 ליוני 2013, כאשר קיבל רשות מהקונגרס להיעדר מכל מחויבויותיו בקונגרס, כדי להקדיש את עצמו לקמפיין שלו לנשיאות המדינה.
ארננדס נחשד בשחיתות ובהונאת בחירות, ובשיתוף פעולה עם סוחרי סמים שהבריחו כמויות גדולות של קוקאין לארצות הברית. ב-21 באפריל 2022 הוא הוסגר לארצות הברית, שם יעמוד למשפט על סחר בסמים במשך עשרות שנים כדי לקדם את הקריירה הפוליטית שלו.
ביוגרפיה.
ארננדס נולד בגרסיאס, הונדורס. הוא היה הילד ה-15 מתוך 17 ילדים של הוריו. אחיו חואן אנטוניו ארננדס, המכונה טוני, מכהן כחבר הקונגרס הלאומי. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הלאומית האוטונומית של הונדורס במדעי החברה והחוק ולמד משפטים, והיה נשיא איגוד הסטודנטים 1988–1989. הוא בעל תואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת המדינה של ניו יורק . הוסמך כעורך דין ונוטריון.
הוא היה איש עסקים בעסקי הקפה בעיר הולדתו, ובתעשיית הרדיו והטלוויזיה, והיה בעלים של בתי מלון. התפרסם בהונדורס כשהמנהיג הליברלי רפאל פינדה פונסה כינה אותו כנער שזכה לחינוך עלוב. ארננדס, שייצג את מחוז למפירה בקונגרס מאז שנת 2001, נבחר לנשיא הקונגרס הלאומי, שבו למפלגה הלאומית היה רוב נוח, ב-21 בינואר 2010, ונכנס לתפקידו כעבור ארבעה ימים.
קדנציה ראשונה כנשיא.
בנובמבר 2012 התמודד ארננדס בבחירות מקדימות נגד ריקרדו אלווארס לבחירת מועמד המפלגה בבחירות לנשיאות בשנת 2013, וניצח בבחירות. אלווארס הצהיר פומבית כי הייתה הונאה בבחירות, ודרש ספירה חוזרת של הקולות, אך בית הדין העליון לבחירות (TSE) דחה את עתירתו.
בסקר שנערך במאי 2013 ניצב ארננדס במקום השלישי בין המתמודדים לנשיאות עם 18% מהקולות. הוא החל את מסע הבחירות לנשיאות בחודש יולי 2013 בקמפיין שדרש שהצבא יפטרל ברחובות. הוא טען כי יריבתו הגדולה קסיומרה קסטרו רוצה לסלק את המשטרה צבאית, שכבר הייתה אז בשתי הערים הגדולות של הונדורס. הוא זכה בבחירות, לאחר שניצח את קסטרו בפער של כ-250 אלף קולות.
לאחר הבחירות דיווח ארננדס כי בחשבונות של המפלגה הלאומית נמצאו כ-140 אלף דולר שהתקבלו מחברות שקשורת לסקנדל של הביטוח הלאומי של הונדורס (IHSS) שנכנסו לקופת הקמפיין שלו.
קדנציה שנייה כנשיא.
החוקה של הונדורס מאפשרת רק תקופת כהונה אחת כנשיא, אך למרות זאת ועל אף ההתנגדות, ב-15 בדצמבר 2016 החליט בית הדין העליון של הבחירות ברוב של שני קולות כנגד אחד, לאפשר לארננדס לרוץ לקדנציה נוספת ולהשתתף בבחירות הפנימיות למועמדי המפלגה הלאומית לנשיאות. החוקה אף מאפשרת לבטל אזרחות של מי שמקדם שינוי בחוק כדי לאפשר את בחירתו מחדש, אולם המפלגה הלאומית, שגם שולטת בקונגרס, טענה כי פסיקת בית המשפט העליון בשנה שלפני כן מאפשרת לו להתמודד לקדנציה שנייה. מנגד, המפלגה הליברלית שבאופוזיציה טענה כי אין בידי בית המשפט הסמכות לקבל החלטות כאלה. ארננדס הוכרז כזוכה בבחירות לנשיאות ברוב דחוק של כ-1.5% מכלל המצביעים, ב-16 בדצמבר, לאחר קמפיין שספג ביקורת רחבה כהונאה. הוא החל את כהונתו השנייה כנשיא הונדרוס ב-27 בינואר 2018.
במהלך הבחירות שנערכו בנובמבר 2017 הוביל לפי ספירת רוב הקלפיות דווקא יריבו סלבדור נסראללה, ממוצא פלסטיני, אבל אז הופסקו העדכונים. לאחר ימים של חוסר ודאות נמסרו התוצאות הרשמיות, ולפיהן דווקא ארננדס היה המנצח. בתום הבחירות נערכו הפגנות סוערות בהונדרוס, אחרי שגופי הפיקוח הבינלאומיים דיווחו על שחיתות בבחירות שבהן זכה ארננדס בפער זעיר. משקיפים מטעמם תבעו עריכת בחירות חוזרות לנשיאות. לפי נתוני ארגוני זכויות אדם שפורסמו ב"ניו יורק טיימס", לפחות 22 בני אדם נהרגו בידי כוחות הביטחון שדיכאו את ההפגנות.
ארננדס לא התמודד בבחירות לנשיאות הונדורס ב-2021, וסיים את כהונתו כנשיא ב-27 בינואר 2022 עם כניסתה של סיומרה קסטרו לתפקיד.
ביקוריו בישראל.
בשנת 2018 הוזמן על ידי שרת התרבות מירי רגב (הליכוד), להדליק משואה בחגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל. בעקבות הביקורת הציבורית על כך הוא ביטל את השתתפותו.
ב-1 בספטמבר 2019 הגיע לביקור בישראל על מנת לחנוך את המשרד המסחרי בירושלים.
ב-24 ביוני 2021 הגיע לביקור בישראל, שם פגש את ראש ממשלת ישראל, נפתלי בנט ושוחח איתו. לאחר פגישתם, נפגשו השניים עם שר החוץ הישראלי, יאיר לפיד, ושרי החוץ והנשיאות של הונדורס וכן ראש רשות המיסים של הונדורס ואיתם הם חנכו את שגרירות הונדורס בירושלים.
נשיאותו.
מחאות נגד שחיתות.
הונדורסים, הן בהונדורס והן מחוצה לה, מחו נגד השחיתות בהונדורס, לכאורה על ידי ממשלת ארננדס, כמו גם על ידי הרשות השופטת, הצבא, המשטרה וגורמי ממשל ציבורי אחרים, בדרישה לשים קץ למה שהם אומרים שהוא גנבת הכספים וכספי הציבור; למשל, מעילה של IHSS , המוסד לביטוח לאומי בהונדורס. בחודש מאי 2015, גילה רדיו "גלובו" מסמכים שלכאורה הראו כי המפלגה הלאומית קיבלה כסף רב מחברות לא קיימות באמצעות חוזים מזויפים שהוענקו על ידי IHSS כאשר הוא נוהל על ידי מריו סלאיה. החוזים אושרו על ידי הקונגרס כאשר ארננדס היה נשיאו ואת ועדת מימון המפלגה הנהיגה אחותו, הילדה ארננדס . ארננדס הודה כי קמפיין הבחירות שלו קיבל כסף מחברות קשורות לשערורייה, אך הכחיש כל קשר אישי למעשי השחיתות. ביוני 2015 מינה ארננדס ועדה שתחקור את סיבת השחיתות.
פרשת מינוי אחותו לשרה בממשלה.
על פי סוכנות המודיעין המרכזית של ארצות הברית (ה-CIA), מונתה הילדה אחותו של ארננדס למזכירת המדינה לתקשורת ואסטרטגיה, אך לשאלת עיתונאי הכחיש זאת ארנדדס, וטען שאחותו היא רק מעין "שרה מייעצת" ואין לרשותה תקציב ממשלתי. ב-2 בינואר 2016 פרשה הילדה מתפקידה בממשלה, ובדצמבר 2017 נהרגה בהתרסקות מסוק.
לאחר הנשיאות.
הוא עזב את תפקידו בינואר 2022, עם השבעת מחליפתו, ובאותו יום הושבע כנציג הונדורס בפרלמנט המרכז אמריקני.
בפברואר 2022 נעצר בהונדורס בעקבות בקשת ארצות הברית להסגירו לידיה. הוא חשוד בשיתוף פעולה עם סוחרי סמים שהבריחו קוקאין לארצות הברית. הוא הוסגר לארצות הברית באפריל 2022.
חואן אורלנדו הרננדס
קריאמה שחורת רגל
חואן אורלנדו הרננדז
תחרות העל בבילבאו
תחרות העל בבילבאו הייתה תחרות על בשחמט שנערכה מדי שנה החל מ-2008 בבילבאו, שבספרד. מטרתה הייתה ליצור סדרת תחרויות שחמט בדומה לתחרויות גראנד סלאם בטניס. לאחר משא ומתן שנמשך מעל לשנה סוכם על סדרה של תחרויות שתכלול את בילבאו, לינארס, M-Tel בסופיה, בירת בולגריה, וטאטא סטיל בהולנד.
התחרות התקיימה בשיטת ליגה הכוללת מפגש כפול בין שישה שחמטאים. בהתאם לחוקים היה אסור להציע תיקו לפני שהסתיימו 30 מהלכים. ניתנו 3 נקודות עבור ניצחון ונקודה בודדת עבור תיקו.
בשנים 2011 ו-2012 התחרות פוצלה בין בילבאו לבין סאו פאולו, שבברזיל.
דמויי תנינים
אוכטה
אוכטה (בגרמנית: Uchte) היא עיירה במחוז הכפרי נינבורג במדינת סקסוניה התחתונה. המרכז המנהלי של הנפה הכפרית (זאמטגמיינדה, Samtgemeinde) אוכטה . נכון לראשית 2017 התגוררו בעיירה קרוב ל-5,000 תושבים.
היסטוריה.
ההיסטוריה המתועדת של אוכטה מתחילה כבר ב-1184 והיישוב במקום התקיים כבר קודם לכן. במאה ה-16 קיבלה העיירה זכויות עיר, ובמשך הזמן התפתחה כמרכז כלכלי של האזור.
בהיותה המרכז הכלכלי - ולימים גם המנהלי - של האזור, התקיימו באוכטה ימי שוק, ובסוף המאה ה-19 אירחה העיירה מספר ירידים שנתיים.
רחל סלונימסקי
רחל סלונימסקי, הייתה אצנית ארצישראלית, אלופת ארץ ישראל הראשונה (1935) בריצת 60 מטר, בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.
ביוגרפיה.
סלונימסקי התאמנה באגודת הספורט מכבי עתיד תל אביב.
באליפות ארץ ישראל הראשונה שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה זכתה סלונימסקי ב-4 מדליות זהב, בריצת 60 מטר בתוצאה של 8.8 שניות, לפני גירה שפירא (8.9 שניות) ועדה עבוד חברות באגודתה בריצת 100 מטר בתוצאה של 14.3 שניות, לפני גירה שפירא ועדה יהודאית אף היא ממכבי עתיד תל אביב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 30.5 שניות, לפני מרגלית ספיר ממכבי רחובות (30.8 שניות) ועדה עבוד ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם גירה שפירא, עדה יהודאית ורבקה ניניו בתוצאה של 59.4 שניות, לפני מכבי תל אביב (1:02 דקות)
באליפות תל אביב שנערכה במרץ 1936 זכתה סלונימסקי פעמיים במקום ראשון בריצת 100 מטר בשיא ארץ ישראל חדש של 13.3 שניות, לפני גירה שפירא (13.5 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם חברותיה לקבוצה, גירה שפירא, עדה יהודאית ועדה עבוד קבעו שיא ארץ ישראל חדש של 56.7 שניות.
צ'רפקיבצי