ב-1919–1920 ניהל אוֹרפֿלי את חפירות שרידי הכנסייה הביזנטית בגת שמנים לקראת בניית כנסיית כל העמים באתר. ב-1924 פעל לארגון מחדש של מוזיאון העתיקות של בית הספר הפרנציסקני למקרא. בשנים 1921–1926 ניהל את החפירות בכפר נחום, שבהן נחשף המבנה המתומן (שנקבע במסורת הנוצרית כביתו של פטרוס) וכמו כן שוחזר חלק מבית הכנסת. העבודות נעצרו אחרי שאוֹרפֿלי קיפח את חייו בתאונת דרכים באפריל 1926 בדרכו לקונגרס הארכאולוגי הבינלאומי שנערך באותם ימים בירושלים.
אוֹרפֿלי נטמן בבית הקברות הקתולי בהר ציון. על אחד העמודים העתיקים של בית הכנסת העתיק בכפר נחום נחרתה כתובת לזכרו.
לכמן
לכמן הוא שם משפחה שפירושו או "אדם צוחק" בגרמנית, או "מוכר סמרטוטים" בשפות סלאביות.
פיקוד דרום של ארצות הברית
פיקוד דרום של ארצות הברית (באנגלית: United States Southern Command ובקיצור USSOUTHCOM) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה האמריקנית והכוחות המזוינים של ארצות הברית. מפקד הפיקוד הוא גנרל או אדמירל 4 כוכבים. מאוקטובר 2021 מכהנת בתפקיד אדמירל לורה ריצ'רדסון.
מפקדת הפיקוד ממוקמת בדוראל שבדרום פלורידה.
גבולות אחריות מרחביים.
הפיקוד אחראי על אזור מדינות דרום אמריקה ומרכז אמריקה מדרום למקסיקו כולל חלק מהאיים הקריבים ובפרט קובה.
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב עצמאי ב-1963 על בסיס פיקוד האיים הקריביים שפעל קודם לכן.
לחמן
לחמן הוא שם משפחה שפירושו או "אדם צוחק" בגרמנית, או "מוכר סמרטוטים" בשפות סלאביות.
מוריסי (פירושונים)
מוריסי (באנגלית: Morrissey) הוא שם משפחה.
שפמנון המקונג
שפמנון המקונג (שם מדעי: "Pangasianodon gigas"), הוא מין דג גדול מהמשפחה שפמנוני כריש אשר נמצא בסכנת הכחדה ומקורו באגן מזרח אסיה וסמוך לסין. בתרבות התאילנדית, דג זה נחשב קדוש וישנם טקסים מיוחדים לפני מסע הדיג של דג זה.
זהו המין הגדול ביותר בסדרת השפמנונאים ואחד מדגי המים המתוקים הכבדים בעולם.
תפוצה ובית גידול.
שפמנון המקונג הענק הוא זן נכחד בנהר המקונג, מקדמי איכות הסביבה השתמשו בסכנת ההכחדה של המקונג בשביל לקדם את שימור הנהר. למרות פרויקטי מחקר אשר נמצאים כרגע בעיצומם, יחסית מעט מאוד ידוע על מין זה. מבחינה היסטורית, הדגים נמצאים מהחלק התחתון של נהר המקונג בווייטנאם עד צפון הנהר באזור יונאן שהוא פרובינציה של סין, מאכלסים כמעט את כל 4,800 הקילומטרים שהם אורכו של הנהר. בשל איומים, זן זה כבר לא מאכלס את אזור הגידול המקורי שלו. הוא עכשיו מתקיים רק בחלק קטן, מבודד באמצע המקונג. הדגים מתחילים להתאסף במהלך תחילת עונת הגשמים ונודדים במעלה הזרם כדי להשריץ. הם חיים בעיקר בתוך הערוץ המרכזי של הנהר, היכן שהמים בעומק מעל 10 מטרים.
האכלה.
בצעירותו מין זה ניזון מזואופלנקטון בנהר וידוע להיותו קניבלי. לאחר כשנה, הדג הופך להיות אוכל עשב ולבסוף האכלה על בסיס אצות וזחלים הדג מקבל את האוכל שלו מן האצות שצומחות על משטחים סלעיים, כיוון שאין לו כל סוג של מערכת השיניים.
המראה והגודל.
בצבע אפור ולבן ללא פסים, שפמנון המקונג הענק נבדל ממינים גדולים אחרים של שפמנון בנהר בחוסר של בינית וגם היעדר שיניים. שפמנון המקונג הענק הוא אחד מדגי המים המתוקים הגדולים בעולם. המגיע לאורך של 3 מטרים, שפמנון המקונג הענק גדל מאוד מהר, ומגיע למסה של 150 עד 200 קילו תוך שש שנים. ובבגרותו ישנם דיווחים של עד 350 קילוגרמים. הדג הגדול ביותר שנתפס נרשם בתאילנד - נקבה באורך 2.7 מטרים ומשקל של 293 קילוגרם. דגימה זו, שנתפסה בשנת 2005, הוכרה בתור כדג המים המתוקים הגדול ביותר שנתפס אי פעם. עם זאת שיא זה נשבר ב-2022 בידי טריגון נהרות ענק (החי באותו נהר), שהגיע לאורך 3.95 מטרים והגיע למשקל 300 ק"ג.
שימור.
שפמנון המקונג הענק נמצא בסכנת הכחדה בשל דיג יתר, כמו גם הירידה באיכות המים עקב סכרים במעלה הנהר. הוא נמצא בIUCN הרשימה האדומה של דגים בסכנת הכחדה חמורה. מספר החיים בטבע אינו ידוע, אבל הנתונים מצביעים ששיעור האוכלוסייה ירד ב-80% ב-14 השנים האחרונות. שפמנון המקונג הענק מופיע בנספח א' של האמנה, וחל איסור סחר בינלאומי בו.
לדוג את שפמנון המקונג הענק לא חוקי בתאילנד, לאוס וקמבודיה, אבל למרות האיסורים, הדגים המשיכו להיתפס בכל שלוש המדינות. עם זאת, מתוך הכרה איום על מינים, כמעט 60 דייגים תאילנדים הסכימו להפסיק לתפוס את השפמנון ביוני 2006, לציון יום השנה ה-60 של עלייתו של ראמה התשיעי לכס המלכות של תאילנד. תאילנד היא המדינה היחידה לאפשר דיג פרטי של שפמנון המקונג הענק למטרת גידול והרבייה פרטית.
שפמנון המקונג הענק צריך להגיע 50–70 קילוגרמים כדי להתרבות, ולא מתרבה באגמים. תאילנד יזמה תוכנית רבייה למלא את נהר המקונג. וכמו כן מ-2000 עד 2003, כ-10,000 דגים שוחררו על ידי שלטונות תאילנד. כיום, דגימות משתחררים לתוך מאגרים ולא נהר המקונג עצמו.
דרזנר
דרזנר הוא שם משפחה ממקור גרמני, שפירושו "יוצא דרזדן".
שמין דה רונד
דוכסות סקסוניה-ויימאר
דוכסות סקסוניה-ויימאר (בגרמנית: Sachsen-Weimar, נהגה "זקסן-ויימאר") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהייתה הענף הבכיר ביותר מבין הענף הארנסטיני של בית וטין.
היסטוריה.
בית וטין.
בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה.
הקמת הדוכסות.
לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1554 ניסה יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה להחזיר לידיו את נסיכות הבוחר מסקסוניה, אולם בשנת 1556 הובס, ולאחר מאבק בן 10 שנים נכלא בשנת 1566, ויוהאן וילהלם קיבל את נחלותיו. בשנת 1572 סייע יוהאן וילהלם לשארל התשיעי, מלך צרפת במאבקו נגד ההוגנוטים, ובעקבות כך סייע מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחייניו - בניו של יוהאן פרידריך השני לתבוע את חלקם בירושה, ואכן הדוכסות פוצלה שוב בין יוהאן וילהלם לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.
מלחמת שלושים השנים.
בשנת 1605 מת יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ובנו יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו. עם פרוץ מלחמת שלושים השנים הצטרף יוהאן ארנסט לפרוטסטנטים, ואף השתתף בקרב ההר הלבן. בשנת 1620 מונה אחיו וילהלם לעוצר במקומו, ולאחר שנהרג יוהאן ארנסט בהונגריה בשנת 1626 עלה וילהלם לשלטון במקומו. לאחר מותו של גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, נשא ונתן וילהלם עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1635 חתם עמו על הסכם פראג. בשנת 1638 מת יוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך, ונחלותיו עברו בעיקר לדוכסות סקסוניה-ויימאר. בשנת 1640 פוצלה הדוכסות בין שלושת האחים; וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך, וארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה. לאחר מותו של וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1662 פוצלה נחלתו בין ארבעת בניו; יוהאן ארנסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, אדולף וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך, יוהאן גאורג, דוכס סקסוניה-מרקזהל וברנהרד, דוכס סקסוניה-ינה.
לאחר מותו של פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא יורשים בשנת 1672, חולקה דוכסות סקסוניה-אלטנבורג בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים.
האיחוד עם סקסוניה-אייזנך.
בשנת 1741 מת וילהלם היינריך, דוכס סקסוניה-אייזנך ללא ילדים, ומשום כך ירש אותו קרובו ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1748 מת ארנסט אוגוסט הראשון, ובנו ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלט כעוצר פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד עד לבגרותו. בשנת 1758 מת ארנסט אוגוסט השני, והותיר אחריו את בנו בן השנה קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך. אולם מחמת היותו קטין, שלטה אמו אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל כעוצרת. בשנת 1775 תפס קרל אוגוסט את השלטון. החודשים הראשונים לאחר עלותו לשלטון שפעו חגיגות, מסיבות ופריקת עול מכל סוג. בתחילת 1776 החל גתה להשתתף בישיבות בודדות של מועצת הדוכס. ביוני התמנה רשמית ליועץ-סתרים עם מושב קבוע וזכות הצבעה במועצה זו, בניגוד לדעתם של אנשי החצר, של השרים והפקידים האחרים. אלא שגתה יצר לו במהרה בני-ברית בדמות המשורר וילאנד ובדמות אימו של קרל אוגוסט, אנה אמליה; וחברותו עם קרל אוגוסט הייתה קרובה מתמיד.