המרק הגרמני היה המקור לשמו ולערכו של המרק הסחיר בבוסניה והרצגובינה, הממשיך להתקיים ולשמור על ערכו המקורי של המרק הגרמני מול האירו.
נשים בשחור
נשים בשחור היא תנועת שמאל בינלאומית שמקורה בישראל, הפועלת להגדרתה כנגד אלימות באמצעים בלתי אלימים. על פי נתוני הארגון, רשומים בו כ-10,000 חברים וחברות, אשר טוענים כי בעיות האלימות נגד נשים והמלחמות קשורות זו לזו. התנועה מורכבת בעיקר מנשים, ומשתפת פעולה גם עם גברים המזדהים עם עקרונותיה.
לתנועה אין מצע רשמי פרט להתנגדות לשליטה הישראלית בשטחים, כאשר כל קבוצה רשאית לבחור לעצמה אידאולוגיה נוספת בתחומים שונים; כך לדוגמה נחלקות ההתארגנויות השונות בשאלה האם לאפשר הצטרפות גברים לקבוצה.
היסטוריה.
הקבוצה הראשונה הוקמה בירושלים בשנת 1988 בעקבות פריצת האינתיפאדה הראשונה, וכמחאה על צעדים צבאיים שנעשו על ידי מדינת ישראל ביהודה ושומרון.
מקימות הארגון הכריזו על הקמת משמרת מחאה קבועה בימי שישי בכיכר צרפת שבירושלים, בה ילבשו בגדים שחורים לזכר האנשים שנהרגו במהלך המאבקים בין ישראל לפלסטינים משני צדי המתרס; הפגנה זו כוללת בעיקר שלטים שעליהם הכיתוב "די לכיבוש". בשנים הראשונות, צורת מחאה זו התפשטה לערים נוספות, ולקראת סוף האינתיפאדה הראשונה היו כשלושים משמרות מחאה במקומות שונים בארץ. עם חתימת הסכם אוסלו תפוצת הארגון בארץ החלה במגמת ירידה. בהפגנה לציון 20 שנה להקמת הארגון השתתפו מאות ספורות של משתתפים.
הארגון זכה לתמיכה גם בקרב נשים יהודיות בחוץ לארץ, שהחלו בתמיכה בפעילות בישראל, ובהמשך החלו לפעול גם בעניינים מקומיים. מלחמת עיראק הובילה לעלייה בהצטרפות נשים לקבוצות הארגון שבארצות הברית, כשפעילותן מתמקדת בהתנגדות למלחמה זו.
בעקבות מבצע עופרת יצוקה ארגן "נשים בשחור" הפגנות כנגד המבצע. פעילות הארגון כתבו מאמרים כנגד המבצע.
תנועת נשים-בשחור בישראל זכתה בפרס אאכן לשלום (1991), בפרס השלום של העיר סאן-ג'ובאהי ד'אסו באיטליה (1994) ובפרס Peacemaker מטעם אגודת השלום היהודית (2001). בשנת 2001 הוענק לתנועת-נשים בשחור העולמית פרס המיליניום לשלום על ידי קרן הפיתוח לנשים של ארגון האומות המאוחדות (UNIFEM).
המיפוי הטריגונומטרי הגדול
המיפוי הטריגונומטרי הגדול הוא פרויקט טריאנגולציה מקיף של הודו שנערך על ידי הבריטים וההודים במשך רוב המאה ה-19.
בתחילה הוביל אותו ויליאם למבטון ולאחר מכן ג'ורג' איוורסט ואנדרו וו (Andrew Waugh). במסגרת המיפוי מופו ותוחמו גבולות השליטה הבריטית בהודו, ונמדדו הפסגות ברכס ההרים הגבוה בעולם, רכס ההימלאיה. בין השאר נתגלה במיפוי כי "פסגה XV", הלא היא פסגת האוורסט, היא הפסגה הגבוהה בעולם. גם פסגת K2, הפסגה השנייה בגובהה בעולם, מופתה במיפוי זה.
המיפוי שבוצע בעזרת תאודוליטים החל מ-1802 מהקצה הדרומי של הודו לכיוון צפון, נועד במקורו למדוד קשת לאורך קשת האורך ובכך לקבל מידע מדויק על עקמומיות כדור הארץ. למיפוי הייתה השפעה מדעית עצומה, ובין השאר נמדדה בו לראשונה בצורה מדויקת אורכה של קשת האורך של כדור הארץ.
מדידת גובה האוורסט.
המיפוי הגיע אל מרגלות ההימלאיה רק עם פרישתו של אוורסט וחזרתו לבריטניה. יורשו בתפקיד אנדרו וו שנכנס לתפקיד ב-1843 החל למדוד מתוך צפון הודו את גובהם של ההרים ברכס ההימלאיה. את החישובים ביצע בקולקטה (נקראה אז כלכותה) המתמטיקאי ההודי רד'נאת סיקדאר, שהיה "המחשב האנושי" של הפרויקט באותה עת. כבר ב-1847 הם גילו שרבות מהפסגות בהימלאיה גבוהות יותר מפסגות הרי האנדים, שעד אז היו הגבוהות ביותר שנמדדו, אולם וו לא פרסם את הממצאים, והחליט לבדוק קודם האם יש פסגות יותר גבוהות, שטרם נצפו ונמדדו, במקבץ הפסגות הרחוק יותר על גבול נפאל וטיבט. הפסגות נמדדו, ממרחק של מאות קילומטרים, באותה שנה, ושוב ב-1849, ואחרי תהליכים של זיהוי הפסגות מהמקומות השונים שבהן נמדדו, והחישובים הטריגונומטריים של סיקדאר, הם הגיעו ב-1852 למסקנה שהפסגה שלה הם קראו פסגה XV, היא הגבוהה ביותר, והיא כנראה הנקודה הגבוהה ביותר על פני כדור הארץ.
וו עדיין התמהמה בפרסום הממצאים, ורק ב-1856 הוא דיווח על תוצאות המדידה, והודיע ש"פסגה XV" שבהימלאיה הנפאלית גובהה הוא 29,002 רגל (8,840 מטר), ושזהו כנראה ההר הגבוה ביותר בעולם.
פוילס
וו. וג'י. פויל בע"מ (באנגלית: .W &amp; G Foyle Ltd), הידועה יותר בקיצור פוילס ( Foyles), היא חנות ספרים בלונדון בירת בריטניה. בעבר קבע ספר השיאים של גינס כי פוילס היא חנות הספרים הגדולה בעולם מבחינת שטחי המדף שלה ומספר הספרים המוצגים למכירה. כיום יש לה מתחרות לתואר זה, אך בשל גודלה והיקף הספרים בה נותרה החנות אתר תיירות מרכזי בלונדון. החנות ידועה במסעדה שבה, הפועלת מאז 1930.
הקמה.
החנות נוסדה בשנת 1903 על ידי האחים ויליאם וגילברט פויל, ועברה למשכנה הנוכחי בשנת 1906. לאחר שהאחים נכשלו בבחינות הכניסה לשירות הציבורי הממשלתי הבריטי, הציעו האחים את ספריהם המשומשים למכירה. דבר זה הוביל אותם לפתיחת חנות ספרי יד שנייה. בשנת 1910 פתחה החנות ארבעה סניפים בשכונות בריקסטון, הארינגיי, קילברן ושפרד'ס בוש. באותם ימים נהגו חנויות ספרים לשים על מוצריהן חותם מטעמן לכל ספר אותו מכרו. לפי אחד מהחותמים הללו, היה לפוילס באותם ימים סניף בקייפטאון שבדרום אפריקה.
ימי כריסיטנה פויל.
בשנת 1930 החלה כריסטינה פויל, בתו של ויליאם פויל, לקיים ארוחות צהריים פורמליות בהן התקיימו אירועי ספרות שונים. עד 2010 התקיימו 700 אירועים כאלה, בהם השתתפו כ-1000 סופרים וחצי מיליון אורחים, ביניהם אנשי ספרות, פוליטיקה, תיאטרון, ומדיה. בין האורחים נמנים כמעט כל ראשי ממשלת הממלכה המאוחדת אחרי מלחמת העולם השנייה, וכן הנסיך פיליפ, שארל דה גול, הקיסר האתיופי היילה סלאסי, ג'ון לנון והגנרל ולדיסלב שיקורסקי. בשנות השלושים נידונו באירועים אלה הצעות לחלוקת ארץ ישראל, אשר הובילו לבסוף לתוכנית החלוקה.
ניהול החנות עבר באופן מלא לכריסטינה בשנת 1945. כריסטינה סירבה להכניס לחנות מכשור מודרני כגון מחשבונים וקופות אלקטרונית. אף על פי כן נחלה החנות הצלחה בשדות אחרים, כאשר ספרים שהוזמנו ממרחק רב נשלחו ללא מקדמה. כריסטינה פויל ובעלה רונאלד באטי שילמו לעובדים שכר נמוך, נהגו לפטר עובדים כרצונם והתנגדו לכל צורה של התאגדות עובדים. בתגובה לכך יזם איגוד העובדים Usdaw שביתה של פועלי החנות, שנמשכה כחודש.
מודרניזציה.
לאחר מותה של כריסטינה פויל בשנת 1999, עברה הבעלות בחנות לאחיינה, כריסטופר, אשר שדרג את נוהלי החנות והפך אותה מודרנית ויעילה יותר. בשנת 2001 שילבה החנות בתוכה את חנות הספרים הפמיניסטית "סילוור מון", אשר עמדה בפני איום סגירה.בשנת 2005 נפתח סניף חדש של החנות באולם הפסטיבלים המלכותי שבסאות' בנק בדרום לונדון. שנה לאחר מכן החלה החנות לתפעל את מחלקת הספרים שבחנויות הכלבו של Selfridges ברחוב אוקספורד ומנצ'סטר; ברם, מחלקות אלה נסגרו בפברואר 2009. בשנת 2008 נפתח סניף של החנות במרכז הקניות ווסטפילד אשר במערב לונדון. כמו כן נפתח ב־2010 סניף 'בוטיק' במרכז "One New Change", ונסגר ב 2011. באותה שנה רכשה פוילס את רשת Grant &amp; Cutler, ושילבה אותה במבנה המרכזי שלה. כמו כן פתחה החנות ב 2011 סניף בבריסטול, וכן סניף נוסף במרכז ווסטפילד. בשנת 2014 עברה החליפה החנות את מבנה סניף הדגל שלה שלה, אשר עבר מדרך צ'רינג קרוס 113-119 למשכנו הנוכחי בצ'רינג קרוס 107. בשנת 2018 נרכשה פוילס בידי רשת חנויות הספרים ווטרסטונס, אשר הבטיחה לשמר את דמותה הייחודית ואת המותג 'פוילס'. למרות ההבטחות הרכישה לוותה בשינויים בניהול מערכת ההזמנות של החנות, על מנת להתאימה להתנהלות שאר הרשת.
מנהגים ייחודיים.
במהלך השנים הייתה החנות מפורסמת (ואף ידועה לשמצה) בשל מנהגיה הייחודיים:
השפעה תרבותית.
סדרת הטלוויזיה הבריטית "המלחמה של פויל" קרויה על שם הגיבור הראשי של הסדרה - רב פקד כריסטופר פויל (המגולם על ידי מייקל קיטצ'ן) - דמות זו מכונה על שם החנות.
לאון השלישי האיסאורי, קיסר האימפריה הביזנטית
לאון השלישי האיסאורי (ביוונית ביזנטית: Λέων Γ' ο Ἰσαυρóς בעברית: "לאון (או טריטוס) איסאורוס", נולד בשנת 685 לערך - 18 ביוני 741) היה קיסר האימפריה הביזנטית מ-717 ועד מותו ב-741, ומייסד "השושלת הסורית". בתקופתו הושם קץ לחוסר היציבות ממנו סבלה ביזנטיון מזה שנים, הקיסרות הצליחה להגן על עצמה מול הערבים ומבחינה דתית דגל לאון השלישי במדיניות של איקונוקלאזם (ניתוץ פסלים וצלמיות האל).
חייו.
לאון (ששמו המקורי היה קונון) נולד בגרמניקיאה (קהרמאנמרש), בפרובינציה הסורית קומגנה.
כינויו הידוע "האיסאורי" מקורו בטעות של כרוניקנים שחשבו שמוצאו מחבל איסאוריה בצפון סוריה, של אז.
משפחתו היגרה לתראקיה, ושם הוא גויס לשירותו של יוסטיניאנוס השני, בזמן שהלה התקדם לכיוון קונסטנטינופול עם צבא של 15,000 רוכבים אשר סיפק לו טרבליס מבולגריה בשנת 705.
אחרי ניצחונו של יוסטיניאנוס, נשלח לאון במשימה דיפלומטית ללזיכה (אגריסי) על מנת לארגן ברית נגד ח'ליפות בית אומיה, שבראשות וליד הראשון. לאון מונה לסטרטגוס (מושל צבאי) של גזרת אסיה הקטנה על ידי הקיסר אנסטסיוס השני. לאחר שהודח מתפקיד זה, זמם יחד עם עמיתו, ארטבסדוס, שהיה אחראי על גזרת ארמניה, להפיל את הקיסר תאודוסיוס השלישי. לארטבסדוס הובטחו, בתמורה, אירוסין עם בתו של לאון השלישי, אנה.