ברל (דב) רפטור נולד ברוז'ין (Ружин) שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). היה פעיל בתנועות הנוער החלוציות "דרור" ו"החלוץ" באוקראינה והשתתף בהגנה עצמית של היהודים שם.
עלה לארץ ישראל בשנת 1920. הצטרף למפלגת אחדות העבודה. היה חבר גדוד העבודה. היה בין מקימי מפא"י בשנת 1930. היה ציר לקונגרסים ציוניים, חבר מועצת פועלי חיפה ומראשי "סולל בונה". פרש ממפא"י עם סיעה ב' והיה מראשי התנועה לאחדות העבודה. נעצר עם ראשי היישוב בשבת השחורה ביוני 1946 ונשלח למחנה רפיח.
היה חבר מועצת העם מטעם התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון ומחותמי מגילת העצמאות (זכור במיוחד בשל בואו לטקס הכרזת המדינה לבוש במכנסיים קצרים). היה חבר מועצת המדינה הזמנית ונבחר לכנסת הראשונה מטעם מפ"ם (שהייתה איחוד של מפלגת פועלים השומר הצעיר עם התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון). היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות מטעם מפ"ם, ולאחר התפלגותה - מטעם אחדות העבודה - פועלי ציון.
בת זוגו סוניה (לבית גרובר) הייתה ממייסדות קיבוץ יגור שליד חיפה ודודתו של השר וחבר הכנסת לשעבר יוסי שריד (אחותה של אמו של שריד, דובה).
ניהליזם
מנחם בן יוסף חזן
רבי מנחם בן רבי יוסף הלוי חזן (חזון). מרבני העיר טרוייש (טרואה), כמאה שנים לאחר תקופת רש"י (סוף המאה ה-13).
בנו של רבי יוסף בן רבי יהודה, ונכדו של רבי ברוך בן רבי יצחק מרגנשבורג - מחבר ספר התרומה.
אביו - רבי יוסף - ערך את מנהגי, סדרי ונוסחי התפילות שנהגו בקהילתו על פי פסקי רש"י ותלמידיו, והוא כינס את הדברים בספר שנקרא סדר טרוייש.
הספר מהווה מקור חשוב לחקר ההלכות, המנהגים והתפילות של בני צרפת בדורו ומהווה בין המקורות העיקריים לחקר נוסח צרפת.
מהרי&quot;ל
רבי יעקב הלוי בן משה מולין (נקרא גם מהר"י סגל ומהר"י מולין; נולד במגנצא סביב שנת , 1355 – כ"ב באלול , 1427, וורמייזא), היה רבה של מגנצא וראש הישיבה בה. נחשב 'אבי מנהגי אשכנז'.
היה מנהיגה הרוחני של יהדות אשכנז בימיו. שלח תשובות לכל רחבי ארצות אירופה. חיבר ניגונים לתפילות, ובעל ספר מנהגים, פסקים ופירושים בשם מנהגי מהרי"ל או ספר מהרי"ל. ספר זה הוא אחד המקורות הבסיסיים ביותר של ההלכה האשכנזית שהשפיע בעיקר על קהילות מערב אירופה ומשני ספרי המנהגים החשובים ביותר לצד "ספר המנהגים" של רבי יצחק אייזיק מטירנא שהשפיע על קהילות מזרח אירופה.
חייו.
מהרי"ל היה בנו ותלמידו של הרב משה לוי מולין, רבה של מיינץ ותלמידו של רבי שלמה יצחק וינר. כבר בגיל צעיר הכירו בכשרונותיו האינטלקטואלים של מהרי"ל והוא נועד לגדולות. נשא לאישה את בתו של רבי משה נוימארק שהיה רב בווינה. תקופה מסוימת למד בווינר נוישטאדט יחד עם רבי יצחק אייזיק מטירנא אצל רבי שלום מנוישטאדט (כונה גם "רבי שלום מוויען") שהיה רבו המובהק. קודם לכן למד בווינה בישבתם של מהר"ם ס"ל ורבי אברהם קלויזנר, שהיה רבו המובהק של רבי יצחק אייזיק. בנוסף, למד אצל רבי גרשון, שאותו מצטט בכינוי "מורי הרר"ג". בשנת 1387 (ה'קמ"ז) תפס המהרי"ל את מקום אביו כרבה של מיינץ והקים בעיר ישיבה שמשכה אליה תלמידים רבים. מבין תלמידיו היה מהר"י וייל.
מהרי"ל חי בתקופה לא קלה ליהודי האזור. הוא חזה בטבח ההמוני של יהודי אוסטריה בניסן ה'קפ"א (1421) ובמלחמות בבוהמיה שגרמו ליהודי בוואריה וחבל הריין סבל רב. מצבם הקשה של היהודים באזור באותה תקופה, משתקף בתשובות ההלכתיות שכתב, שרבות מהן מוקדשות לכל מיני אתגרים הנוצרים במצבים אלו: יתומים, אלמנות, ירושות, עגונות, אבלות ועוד. למהרי"ל היה תפקיד משמעותי בתהליך השיקום של יהדות גרמניה. הוא נפטר ונקבר בבית העלמין העתיק בוורמס.
מהרי"ל שימש כחזן בקהילתו, והוא דגל בגישה כי אין לשנות מן הניגונים המסורתיים. מאידך, מסופר כי גם הלחין ניגונים חדשים וישנם ניגונים המיוחסים לו. חלק מן הניגונים המיוחסים אליו היו בשימוש במיינץ עד לימי מלחמת העולם השנייה. מתוך כתביו נראה שמהרי"ל היה אף בקיא בחכמת האסטרונומיה.
כתביו.
הקובץ התורני המפורסם ביותר שלו הוא ספר מנהגי מהרי"ל הידוע גם כספר המהרי"ל, ליקוטי מהרי"ל או בפשטות המנהגים. הספר כולל תיאור מפורט של מנהגים ופרקטיקות הלכתיות הנוגעות לחיי היום יום בבית ובבית הכנסת, והוא מהווה סמכות עליונה למקור מנהגי יהדות גרמניה. הספר כולל גם דרשות וקטעי פרשנות שונים של מהרי"ל. הוא נערך וסודר על ידי תלמידו של מהרי"ל - רבי אלעזר בן יעקב, המכונה זלמן משוטיגווערא (מהעיר סנט גור , הסמוכה לריין, בין קובלנץ למיינץ), ויצא לראשונה, יחד עם תוספות שונות, בסביאונטה שבאיטליה בשנת שט"ז (1556), ומאז עוד פעמים רבות. לספר הייתה השפעה רבה בעיקר אצל יהדות מערב אירופה והיווה גורם משמעותי בעיצוב התפיסה האוחזת בחשיבותם הרבה של המנהגים בקרב קהילות אלו. הספר מצוטט באופן תדיר בספרות ההלכתית שלאחריו, ובאופן הבולט ביותר על ידי הרמ"א בהגהותיו על השולחן ערוך, בהם הוא הוסיף את מנהגי יהדות אשכנז. נתקבלו הרבה מהכרעותיו שכנראה לא היו נהוגים קודם. לדוגמה, ברוב מחזורי אשכנז המערבי שלפניו, הופיעו פיוטים באמצע הקדושה למוסף של יום כיפור. לאור הכרעתו של המהרי"ל שלא לאומרם, נשמטו מהמחזורים שבמנהג זה. אם כי היו הדעות חלוקות בהתייחסות לאמינות הספר, ודעת הרב חיים מוולוז'ין בשם הגאון מווילנה הייתה ששמש פשוט (קטן) כתב ספר זה.
תלמיד נוסף של מהרי"ל קיבץ חלק מתשובותיו ופרסם אותם בקרמונה בשנת שט"ז (1556). תשובות רבות נוספות של מהרי"ל נותרו בכתב יד והם נאספו לראשונה בשנת תשל"ז (1977) על ידי הרב יצחק סץ ויצאו לאור תחת השם שו"ת מהרי"ל החדשות.
מכון ירושלים הוציא לאור במסגרת "מפעל תורת חכמי אשכנז" את ספרי המהרי"ל במהדורות מוערות על פי דפוסים הראשונים וכתבי יד עם מבוא ומפתחות:
האיחוד הלאומי-מפד&quot;ל
"האיחוד הלאומי-מפד"ל" הייתה רשימה משותפת של רשימת האיחוד הלאומי ומפלגת המפד"ל לכנסת ה-17. רוב חברי הרשימה מזוהים עם הציונות הדתית ועם מחנה הימין. היסודות האידאולוגיים של הרשימה כוללים: תמיכה בארץ ישראל השלמה, מלחמה בטרור, חינוך לערכים, חיזוק צביונה היהודי של מדינת ישראל, מאבק בפער החברתי, מלחמה בשחיתות ותמיכה בהתנחלויות. את הרשימה הרכיבו המפלגות מולדת, מפד"ל, תקומה ואח"י.
הרשימה הוקמה ב-8 בפברואר 2006 ויוצגה בכנסת ה-17 על ידי 9 חברי כנסת. ב-2008, סמוך לתחילת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, הפכה הרשימה למפלגה אחת בשם הבית היהודי, אך תוך זמן קצר פרשו ממנה מפלגות מולדת, תקומה והתקווה שרצו ביחד ברשימת האיחוד הלאומי.
אידאולוגיה ומטרות.
האידאולוגיה של האיחוד הלאומי-מפד"ל היא שילוב של אידאולוגיות המפלגות המרכיבות את המפלגה. כ-3 מתוך 4 המפלגות ברשימה באו מחיק הציונות הדתית ומצען בהתאם. להרחבה בנושא אנא עיינו בערכי כל אחת מהמפלגות.
אידאולוגיה.
מצע רשימת האיחוד הלאומי-מפד"ל נפתח בסיסמה "ארץ ישראל לעם ישראל על פי תורת ישראל". האיחוד הלאומי-מפד"ל תומכת בארץ ישראל השלמה, מתנגדת למדינה פלסטינית ממערב לירדן ומתנגדת לנסיגות, בין אם חד-צדדיות או בהסכם. הרשימה מתנגדת לכל פעולה של פינוי התנחלויות (אותה היא מכנה "עקירת יישובים"), והתנגדה לתוכנית ההתנתקות ולתוכנית ההתכנסות, אותן היא רואה כתוכניות אכזריות אשר פוגעות במתנחלים (רובם אנשי הציונות הדתית), וכן משדרות כניעה ולכן פוגעות בביטחון ישראל ומעודדות טרור.
כרשימה שרובה דתית, האיחוד הלאומי-מפד"ל שמה לעצמה להיאבק על הזהות היהודית של מדינת ישראל בדרכי נועם. בין השאר שמה הרשימה דגש על ערכים יהודים כבסיס מכונן, שמירת דמות השבת ושיקום שירותי הדת בישראל. פן זה בא לביטוי גם בתחום החינוך כאשר המפלגה תומכת בחיזוק החינוך הממלכתי-דתי והוספת שיעורי יהדות ומסורת לחינוך הממלכתי. המפלגה תומכת ביום לימודים ארוך, חיזוק מעמד המורה וביטול תשלומי הורים במערכת חינוך חובה.
מבחינה חברתית-כלכלית מאמינה האיחוד הלאומי-מפד"ל ש"כלכלה בריאה היא אמצעי לקיומה של חברה מתוקנת המושתתת על עקרונות מוסר, צדק חברתי ומניעת ניצולו של הזולת" ולכן תומכת בחקיקה למען השכבות החלשות ומציגה קבלות של עשייה. בתחום החברתי הרשימה תומכת בקצבאות למשפחות מרובות ילדים, בסיוע לדיור, במלחמה באבטלה ובהנהגת מס הכנסה שלילי והגדלת שכר המינימום. בתחום הכלכלי הרשימה תומכת במדינת רווחה עם משק חופשי תוך סיוע ממשלתי לתעשיות ההיי-טק, החקלאות והתיירות.
מטרות.
מטרתה המוצהרת של רשימת האיחוד הלאומי-מפד"ל היא להיות רשימת הימין החזקה והגדולה בכנסת, ובכך להחליף את הליכוד שלטענתם פשט את הרגל והוכיח שאי-אפשר לסמוך עליו שידבוק בעמדות ימניות. המטרות לטווח הקרוב הן סיכול הקמת ממשלה בראשות מפלגת קדימה ומניעת התנתקויות נוספות. המטרות לטווח הרחוק של הרשימה היא לשמש בית לציונות הדתית ולימין הישראלי (הן הדתי, הן המסורתי ואפילו החילוני) ולהחליף את הממשלה בממשלת ימין-דתיים שתפעל למען צביונה היהודי של מדינת ישראל, תוך דגש על חיזוק החינוך היהודי, הקטנת הפער החברתי, רפורמות במערכת השלטון והמשפט (להרגשתם בג"ץ מוטה כנגד הדתיים והימין, ובפסיקותיו מתנתק מהיהדות) ותמיכה בהתיישבות בכל רחבי ארץ ישראל ובביטחון.