הכרוניקה "מעשי ההונגרים" אמורה לתאר ב-57 פרקים את השתלשלות פלישת ההונגרים לאגן הקרפטים והמישור הפאנוני שבהם הקימו את מדינתם - הונגריה. הכרוניקה מתחילה בימי ראש השבטים אלמוש ומסתיימת בתקופת הנסיך הגדול טאקשון. המחבר דיווח על שמות ראשי השבטים ההונגרים, שרוב ההיסטוריונים סבורים שאינם אותנטיים. הכרוניקה מוחזקת בספרייה הלאומית ההונגרית על שם אישטוואן סצ'ני. היא תורגמה מלטינית להונגרית על ידי אישטוואן לטניאי (Lethenyey) בשנת 1791, על ידי אישטוואן מאנדי ב-1799 ועל ידי קארוי סאבו ב-1860.
הכרוניקה הוצאה לאור במהדורה ביקורתית במאה ה-19 על ידי פלוריאן מתיאש.
מחקר הכרוניקה ניתן היה לשער כי מוצא המחבר הוא באזור הטיסה העליונה, שבו היו לו קשרים הדוקים עם בני משפחת האצילים אבא. לפי המקדמה לכרוניקה יוצא כי אנונימוס למד במערב אירופה, ככל הנראה בפריז.
לכרוניקה, הכתובה בסגנון מאולץ משהו, אסוציאציות לשירת הניבלונגים ולכרוניקה ההונגרית העתיקה ביותר בעלת אותה הכותרת "גסטה הונגרורום" מן המאה ה-11.
יש בכתיבתו של המחבר מוטיבים משותפים עם אלו של הכרוניקן האנגלי ג'פרי ממונמאות'. בדומה לכותבים אחרים מימי הביניים, הם החדירו בעבודתם יסודות אישיים.
סוגיות שוניות במחלוקת.
ישנם ויכוחים רבים לגבי איכות הכרוניקה ואמינותה. ההיסטוריון האוסטרי אדוארד רוברט רסלר (Rom.Studien), ההיסטוריון ההונגרי פאל הונפאלבי (Ethnographia)
וההיסטוריון הרוסי אל אלכסיי ל. פטרוב ראו במחברה יותר משורר מאשר כרוניקן.
עמיתיהם הגרמנים תאודור מומזן וברטולד גאורג ניבוהר וההונגרי דיולה פאולר השוו את אנונימוס לטיטוס ליוויוס, שלדידם דאג יותר ליופי הסיפור מאשר להצגתם המדויקת של מקורותיו ועל כן יש לקרוא אותו בביקורתיות רבה.
מצד שני, ההיסטוריון הנריק מרצאלי סבר שאף על פי שאינו יכול להיחשב לאבי הכתיבה ההיסטורית ההונגרית, לא ניתן להעריך אותו כמגמתי או מסלף.
היסטוריון הונגרי נוסף שפעל במאה ה-19, מיקשה הל, העריך שחשיבותה של כרוניקת אנונימוס לא תסולא בפז.
כרוניקה של אנונימוס והרומנים.
אחת הסוגיות הכי שנויות במחלוקת בכרוניקה מתייחסת לנוכחותם של הרומנים באזורי טרנסילבניה, באנאט ופרטיום בשלהי המאה ה-9 ותחילת המאה ה-10.
בעת כיבוש פאנוניה, המתואר של ידי אנונימוס בפרקים 23–27, מצאו בה ההונגרים תושבים "סלאבים, בולגרים ובלאכים (כלומר - רומנים), ו"רועי הצאן של הרומאים". מידע זה הושם בפי בני קייב (בפרק 9) המודיעים להונגרים ומנהיגם אלמוש מיהם תושבי האגן הקרפטי. בגרסת בני גליציה (הליץ') בפרק 11 של הכרוניקה של אנונימוס, הם מזכירים גם את הכוזרים בלי לדבר על הבלאכים.
גם כן לפי אנונימוס, בטרנסילבניה היו קיימות באותה תקופה ישויות מדיניות של ה"בלאזים" והסלאבים בראשותם של ג'לו (פרקים 24–27), ששלט על "בלאכים וסלאבים", של גלאד ובהתאמה, של מנומורוט, והן התנגדו לפלישת השבטים ההונגרים.
ג'לו שלט בדוכסות או וויבודות באזור שבין הקרפטים, מנומורוט בחבל קרישאנה, וגלאד בחבל באנאט.
בישויות המדיניות האלה ובהזכרת שמות מנהיגיהן ראו היסטוריונים רומנים ראיות לנוכחות הרומנים באזור לפני פלישת ההונגרים, בעוד שהיסטוריונים הונגרים וגרמנים חלקו על כך.
ההיסטוריונים ההונגרים טענו שאונונימוס ייחס לתקופת הכיבוש ההונגרי במאה ה-9–10 את התמונה האתנו-דמוגרפית שהייתה קיימת בזמנו.
הם גם טוענים שהרבה משמות השליטים שהוא הזכיר בתור מנהיגים סלאבים או בלאכים - כולל מנומורוט, גלאד, זובור, ג'לו, הם שמות של מקומות גאוגרפיים ותו לא. נטען כי שמות אלה הם המצאה שלו ומופיעים רק בכרוניקה של אנונימוס ולא בכרוניקות הקדומות יותר ששימשו לו כמקורות. בקשר לשמות "בלאכים", "בלאקים" ו"בלאסים" שאנונימוס משתמש בהם, טוענים היסטוריונים הונגרים כי הם שאולים מהכרוניקה הרוסית של נסטור (שכינה כך את הרומאים) וממקורות צרפתיים ומתייחסים לבולגרים-ואלכים שבאו מדרומה של דנובה וגורשו על ידי ההונגרים.
כרוניקה של אנונימוס והאוקראינים.
בכותבו על הפלישה ההונגרית באזור הדנובה האמצעית, ציין אנונימוס כי בדרך כבשו ההונגרים את קייב, את גליציה ואת וולודימיר. היסטוריונים אוקראינים סבורים שמדובר גם במקרה זה, באקסטרפולציה של אירועים שהתרחשו במאה ה-12 ויוחסו לתקופה מוקדמת יותר - המאה ה-9, ושהיא נועדה לשרת שאיפות של המלכים ההונגרים מבית ארפאד לספח את גליציה.
הנצחה.
לזכר אנונימוס הוצבו פסלים שלו בפארק העירוני של בודפשט - וארושליגט - שהמפורסם שבהם הוא פסלו של הפסל ההונגרי-יהודי מיקלוש סיגטי, וכן בפארק המורשת ההונגרית בכפר אופוסטאסר (Ópusztaszer) במחוז צ'ונגראד, 20 ק"מ צפונית מהעיר סגד. הכרוניקן הוצג בישיבה וחובש ברדס, ואלמוניותו מודגשת על ידי כך שקרני השמש אינם מגיעות בשום רגע להאיר את פניו.
קישורים חיצוניים.
from Béla Köpeczi (g-al ed) Lajos Makkai, András Mócsy - "History of Transylvania", Institute of History of the Hungarian Academy of Sciences - in English - Columbia University Press, New York 2001
East European Monographs, NO. DLXXXI
איה זהבי פייגלין
איה זהבי פייגלין (נולדה ב-30 במאי 1987) היא זמרת-יוצרת ישראלית.
ביוגרפיה.
זהבי פייגלין החלה את דרכה לאחר שירותה הצבאי בצה"ל, כשלמדה במגמה להלחנת שירים בבית הספר רימון, בהדרכתו של יהודה עדר. בשנת 2009 כשהשתתפה בעונה השביעית של תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד", עם להקתה, "כל החתיכים אצלי", שהוציאה את אלבומה הראשון בשנת 2010. זהבי פייגלין כתבה והלחינה את שירי האלבום. בשנת 2012 הוציאה הלהקה את אלבומה השני.
בשנת 2015, לאחר פירוק הלהקה, הוציאה את אלבומה "שבעה שירים".
בשנת 2017 הוציאה את האלבום "אמריקה" אותו הפיק אריאל טוכמן.
באפריל 2018 ביצעה חידוש לשיר "איילת אהבים" שהפיק עידו מימון, במסגרת פרויקט מכונת הזמן של תחנת הרדיו כאן 88 לחידוש קלאסיקות ישראליות.
באפריל 2019 שרה עם שקל את השיר "פרחים" שהפיק תומר כץ, מתוך האלבום "ילד פרפר".
בספטמבר 2020 הוציאה את אלבום הסולו השלישי "החיים שלי קצרים מדי וארוכים נורא".
באוקטובר 2020 השתתפה בחלק מפרויקט "צו השעה" והוציאה עם הלהקה ג'יין בורדו קאבר לשיר "ואלס להגנת הצומח".
בפברואר 2021 הוציאה עם רועי דורון את הסינגל "שיר על שולחן ומגירה".
ביוני 2021 הוציאה קאבר לשירה של מדונה "La Isla Bonita".
ב-1 במרץ 2022 הוציאה את אלבום הסולו הרביעי, "הארץ המובטחת".
ביוני 2022 השתתפה באירוע השנתי לזכרו של מאיר אריאל, וביצעה את השיר "ירושלים של ברזל", הגרסה השנויה במחלוקת שאריאל הוציא לאחר מלחמת ששת הימים לשירה המיתולוגי של נעמי שמר, "ירושלים של זהב".
חיים אישיים.
איה נולדה וגדלה בחדרה. בן דודה הוא משה פייגלין, לשעבר חבר הכנסת.
כאשר הייתה בת שש, חלתה בסרטן העצמות באחת מרגליה. היא נותרה עם צליעה, אותה היא מזכירה לעיתים בשיריה.
תוך כדי עיסוקה במוזיקה, עבדה כמורה לספרות ומחנכת כיתה בחטיבת ביניים ברמת אביב ובלוד, כמורה למוזיקה בבית הספר השכונתי שפירא, בתל אביב, וכמרצה למוזיקה בבית ספר רימון.
ב-4 באוגוסט 2022 ילדה את בנה הבכור, שאולי.
דיסקוגרפיה.
עם "כל החתיכים אצלי"
אלבומי סולו
יחסי הוותיקן–ערב הסעודית
יחסים בין הממלכה הערבית הסעודית לבין הוותיקן אינם קיימים באופן רשמי, עם זאת, נערכו מפעם לפעם פגישות בין מנהיגים סעודים לבין מנהיגים מצמרת הכנסייה הקתולית על מנת לדון בנושאי דת ולארגן דיאלוגים ביו דתות.
בחודש נובמבר 2007 ביקר עבדאללה, מלך ערב הסעודית בוותיקן ושם קץ ל-1,400 שנות עוינות בין מנהיגים מוסלמים סונים מתונים לבין מנהיגים נוצרים קתולים.
במאה ה-7 לספירה הוצע רעיון של בניית כנסייה בערב הסעודית אך האימפריה המוסלמית דחתה אותו על הסף.
ישנו מספר רב של עובדים זרים בערב הסעודית המזדהים כנוצרים וצריכים לנסוע שעות רבות ביום לאיחוד האמירויות הערביות או לירדן כדי למצוא כנסייה המסונפת לכנסייה הקתולית. העובדים צריכים לנסוע רחוק כל כך עקב חוק בערב הסעודית שקובע שאסור פולחן לדתות אחרות מלבד האסלאם על אדמה סעודית. הדיונים על הנושא שנערכו עד כה התמקדו בטיפול הוגן לעובדים אלה. האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר הביע תקווה בינואר 2011 שהעובדים ימצאו מקום להתפלל בו בתוך ערב הסעודית והנצרות הקתולית תיכנס לערב הסעודית.
קת'אי
מוביל המים של סן דייגו
מוביל המים של סן דייגו (באנגלית: San Diego Aqueduct, שם רשמי: מיזם סן דייגו, San Diego Project) הוא מערכת של ארבע אמות מים, המספקת כ-90% מתצרוכת המים של העיר סן דייגו במדינת קליפורניה בארצות הברית. המערכת מורכבת משתי תת-מערכות המכונות אמת המים הראשונה ואמת המים השנייה, הנושאות מים מנהר קולורדו מערבה למאגרי מים במבואות סן דייגו. האמה הראשונה (First Aqueduct) כוללת את הצינורות מספר 1 ומספר 2 באורך 110 קילומטרים, המובילים מים ממוביל המים של נהר הקולורדו בסמוך לסן יסינטו למאגר סן ויסנטה , כ-24 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר. צינורות 3 ו-4 מהווים את האמה השנייה (Second Aqueduct) באורך 151 קילומטרים. הספיקה של כל הצינורות ביחד היא 24.3 מטרים מעוקבים בשנייה. ענף פולברוק-אושן (Fallbrook-Ocean Branch) מסתעף מהאמה הראשונה ונשפך למאגר מורו (Morrow Reservoir). ענף לה מסה-סוויטווטר (La Mesa-Sweetwater Branch) מסתעף גם הוא מהאמה הראשונה ונשפך למאגר סוויטווטר .
בנייה.