סיוע לפשעי מלחמה.
לפי מרכז שמעון ויזנטל, הלמה קיסנר שימשה בין 21 באפריל ל--7 ביולי 1944 כמפעילת רדיו באושוויץ, שם, מטבע עבודתה, הייתה לה גישה לכל המסמכים הרשמיים, ובכך תרמה לרצח המוני של אנשים במחנה.
לאחר מכן הועברה קיסנר למחנה ריכוז אחר - נאצוויילר-שטרוטהוף, שם נעצרה על ידי בעלות הברית עם שחרורו בנובמבר 1944. קיסנר נכלאה ועוכבה עד 18 ביולי 1948, לאחר מכן שוחררה והוחזרה לגרמניה.
המשך חייה.
לאחר שחרורה התיישבה קיסנר בקיל, שם נישאה לגבר בשם מאס ואימצה את שם משפחתו בעת רישום הנישואין. בשנת 2015, לבקשת מרכז ויזנטל, פתחו התובעים הגרמניים בחקירת מעורבותה בפשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות במהלך שירותה באושוויץ.
עם זאת, בספטמבר 2016, הוכרה קיסנר כבלתי ניתנה לשפיטה עקב היותה סנילית.
איגוד תעשיית ההקלטות האירי
איגוד תעשיית ההקלטות האירי (באנגלית: Irish Recorded Music Association; ובקיצור: IRMA) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות באירלנד. האיגוד הוקם בשנת 1999 והוא אחראי להעניק תארים שונים לסינגלים, שירים ואלבומים. כמו כן, פעיל האיגוד במיוחד בטיפול בנושאי זכויות יוצרים, תוך שהוא גם האחראי על פרסום המצעדים השבועיים והשנתיים באירלנד.
כל חברת תקליטים אשר חברה באיגוד, משלמת עמלה שנתית על מנת לשמור על מקומה.
תעודה על מכירות.
איגוד תעשיית ההקלטות האירי מעניק תעודות זהב, פלטינה בלבד על מכירות של סינגלים, אלבומים ואלבומי וידאו:
אלפרד סטארק
אלפרד סטארק או סטורק (נולד בסביבות 1923) היה חייל גרמני, ששירת בוורמאכט בתקופת מלחמת העולם השנייה והורשע בגין השתתפות בפשעי מלחמה ביוון הכבושה.
בשנת 2015 הוא הוצב במקום השלישי ברשימת הפושעים הנאצים המבוקשים ביותר של מרכז שמעון ויזנטל. בשנת 2011, בית משפט איטלקי הרשיעו שלא בפניו וגזר עליו מאסר עולם בגין נטילת חלק בטבח של 117 חיילים איטלקים ב-1943 על האי היווני קפאלוניה. הטבח התרחש לאחר שהממשלה החדשה של ממלכת איטליה, בראשות המרשל פייטרו באדוליו, הכריזה מלחמה על הרייך השלישי.
יהושע הגרסי
מגפת הקורונה בקטר
מגפת הקורונה, בה חלו המונים במחלת נגיף הקורונה בקטר, התפשטה אל המדינה בסוף פברואר 2020.
התפשטות המגפה.
ב-27 בפברואר הודיעה קטר על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. על פי הדיווח מדובר באישה בת 36, אזרחית המדינה, אשר פונתה מאיראן.
ב-9 במרץ הודיעה קטר על סגירת כל בתי הספר והאוניברסיטאות ברחבי המדינה החל מ-10 במרץ.
באותו יום, הודיעה קטר כי היא אוסרת על כניסת תיירים מ-14 מדינות: בנגלדש, סין, מצרים, הודו, עיראק, איראן, לבנון, נפאל, פקיסטן, הפיליפינים, קוריאה הדרומית, סרי לנקה, סוריה ותאילנד.
ב-14 במרץ הודיעה קטר על סגירת כל אולמות החתונה, בתי קולנוע והתיאטראות ברחבי המדינה. כמו כן, הודיעה קטר על הגבלת הכניסה למדינה עבור אזרחים מאיטליה, צרפת, גרמניה וספרד.
ב-17 במרץ הודיעה קטר על סגירת כל החנויות וסניפי בנקים במרכזים מסחריים ומרכזי קניות, מלבד חנויות מזון וחנויות פארם, וגם חלק מהאזור המסחרי ייסגר למשך שבועיים, והודיעה על סגירת כל המסגדים ברחבי המדינה.
ב-19 במרץ הודיעה קטר כי היא אוסרת על כניסת אזרחים זרים למדינה עקב התפשטות נגיף הקורונה.
ב-21 במרץ הודיעה קטר כי היא אוסרת על קיומם של התכנסויות והתקהלויות ועל פריסת כוחות סיור שיפקחו על קיום הנחיה זו במטרה לרסן את התפשטות הנגיף.
ב-28 במרץ הודיעה קטר על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהידבקות בנגיף הקורונה. הקורבן, הוא גבר בעל אזרחות שסבל ממחלה כרונית.
ב-8 באפריל הודיעה קטר על סגירת כל החנויות ועל השהיית הפעילות המסחרית בימי שישי ושבת מלבד חנויות מזון, חנויות פארם ושירותי משלוחים.
כמו כן, הודיע האמיר הקטרי, תמים בן חמד אאל ת'אני על שליחת שני מטוסים צבאיים שיעבירו לאיטליה, אחד ממוקדי התפרצות הקורונה החמורים ביותר בעולם, שני בתי חולים שדה במטרה לסייע לאיטלקים במאבק בנגיף.
טבח הילדים בייסק
טבח הילדים ביֶיְסְק היה טבח שביצעו כוחות גרמניה הנאצית, במלחמת העולם השנייה בין התאריכים 9–10 באוקטובר 1942, במהלכו יחידה של האיינזצגרופן בשם זונדרקומנדו 10 בראשות קורט כריסטמן רצחה 214 ילדים מבית יתומים ביֶיְסְק, במחוז טַגַנְרוֹג שברוסיה.
הטבח.
במהלך הקרבות בחצי האי קרים מסימפרופול לקובאן, פונו לעיר ייסק שבמחוז קרסנודאר, דרום רוסיה, כ-300 תלמידים ועובדי בית יתומים.
שנה לאחר מכן ייסק נכבשה על ידי הנאצים, וב-9 באוקטובר נסעו כמה משאיות לבית היתומים. על הפעולה פיקד ראש הגסטאפו של ייסק, סגן בדקר ומפקד העיר קנדלר. האחריות לפיקוח הרפואי הייתה על רופא הגסטאפו שטראוך והרופא של יחידה S 10A זונדרקומנדו קורט כריסטמן. עמדו לרשותם משאיות מיוחדות המצוידות כתאי גז ורופדו מבפנים בברזל ופח. יחידה זו בשנים 1942–1943 ביצעה פעולות ענישה בשטח מחוז קרסנודר כנגד האוכלוסייה המקומית.
בשעה 18:00 בערב נסעו משאיות לבית היתומים שלתוכו החלו לדחוף ילדים. מי שהתנגד נדחף בכוח.
ילדים הועמסו בהם כדי להוביל אותם למקום הקבורה באזור חוות שירוצ'אנסקי. לאורך הדרך (המרחק היה כ-3.5 ק"מ) כל הילדים מתו מהרעלה. את זה סיכמה הוועדה, שלאחר שחרור העיר, חקרה את הרצח ועל פי עדותה מצאה שהילדים נקברו ללא רוח חיים, מכיוון שלא היו פצעי ירי על הגוויות או פגיעות בגופות, לא נמצאו עדים ששמעו את זעקותיהם או בכיים של הילדים בעת הקבורה. ב-10 באוקטובר המבצע נמשך, כשהועמסו עוד 13 נערים ונערות מתוך 20 שהצליחו לברוח יום קודם, כמו גם 22 ילדים.
ממסמכי החקירה הראשונית עולה כי נרצחו ילדים עם מוגבלות. עדות לכך היא פגיעה בשלדים, קביים ותותבות שנמצאו בקברים. לאחר מכן, נערכה רשימה מלאה של ילדים מתים המציינת את קבוצת הנכות, ביניהם רוסים, אוקראינים, ארמנים, גרוזינים, צ'כים, טטרים, יהודים ואפילו שני גרמנים לפי לאום. לחלקם קרובי משפחה, חלקם יתומים.
חקירה.
לאחר שחרור ייסק מהכיבוש, נחקר טבח הילדים. עדויות מומחים ועדויות של עדים נאספו. ב-15 באפריל 1943 בדקה ועדה של שני רופאים וקצין את קבר ההמונים. ב-3 וב-4 באוגוסט באותה השנה נחשפו שני אתרי קבורה נוספים בהם התגלו שרידי ילדים בגילאי 6 עד 14 שנים.
נערך גם חיפוש אחר האחראים לפשע זה. חלקם, כולל קורט כריסטמן, נענשו. עם זאת, בדדקר, קנדלר, שטראוך ואחרים נמלטו ממשפט.
לאחר עיון בארכיוני שירות הביטחון הפדרלי, ועדת החקירות של הפדרציה הרוסית החליטה לפתוח בתיק פלילי של רצח עם על עובדת רצח היתומים בשנת 1942, בהתבסס על כך שהשמדת האוכלוסייה האזרחית היא פשע נגד האנושות ואין לה שום חוק התיישנות. בהתאם לכך, באפריל 2020, לאחר שנשללה אזרחותו הקנדית של הלמוט אוברלאנדר רוסיה דרשה את הסגרתו על מעורבותו ברצח הילדים.
המפלגה הדרום אפריקאית (איחוד דרום אפריקה)
קוקפיט מזכוכית
המפלגה הדרום אפריקאית (מושבת הכף)
קורט כריסטמן
קורט כריסטמן (בגרמנית: Kurt Christmann; מכונה דוקטור רונדה; 1 ביוני 1907, מינכן – 4 באפריל 1987) היה פושע מלחמה נאצי בתקופת גרמניה הנאצית, קצין בדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר (ראש יחידת SS 10a Sonderkommand). מהאחראים על השואה ברוסיה, מארגן הוצאות להורג המוניות בערים טגאנרוג, רוסטוב, קרסנודר, ייסק, נובורוסייסק ומאזיר. הוא אחראי באופן אישי למותם של עשרות אלפי יהודי אירופה במהלך השואה.
ביוגרפיה.
קורט כריסטמן נולד ב-1 ביוני 1907 במינכן במשפחתו של פקח מינהלי. בתאריכים 8–9 בנובמבר 1923 במינכן, הוא השתתף בפוטש הנאצי. בשנת 1933 הצטרף ל-NSDAP. בשנת 1934 קיבל דוקטורט למשפטים וגם נכנס לספורט והפך לאלוף גרמניה בקאנו.
עם שחר ה-22 ביוני 1941 תקפה גרמניה את בעלת בריתה לשעבר, ברית המועצות ופתחה במבצע פלישה נרחב. על פי דברי הפיהרר אדולף היטלר, המלחמה נגד ברית המועצות פירושה מלחמת השמדה אידאולוגית והיה צורך לחסל את "האינטליגנציה היהודית-בולשביקית".בעקבות הצבאות הגרמנים המתקדמים, צעדו אנשי איינזצגרופן, שמטרתם לרצוח יהודים, צוענים, פרטיזנים, יריבים פוליטיים ואנשים אחרים שנחשבו לאיום על ביטחון הרייך השלישי. בנוגע לרציחתם ההמונית של יהודים, רק גברים נרצחו בתחילה, אך באוגוסט 1941 הורה רייכספהרר אס אס היינריך הימלר כי על הרצח ההמוני לכלול גם נשים וילדים ובין יוני לדצמבר 1941 נרצחו בין 500,000 ל-800,000 גברים, נשים וילדים יהודים. תחת מסגרת זו, ב-13 ביולי 1942 מונה כריסטמן לראש יחידת Sonderkommando SS 10a. ב-24 ביולי 1942 נשלח לרוסטוב-על-דון והיה מעורב בהשמדת יהודים ושבויי מלחמה, כאשר Einsatzgruppe "D" בפיקודו של וולטר בירקאמפ הייתה אחראית לביצוע הפתרון הסופי כשמארגן ההוצאה להורג היה קורט כריסטמן עצמו. הוא גם הוביל את ההוצאות להורג בזמיובסקאיה באלקה. מאז אוגוסט 1942, עמד בראש "איינזאצקומנדו 10a" בקרסנודאר הכבושה והשתתף בהוצאות להורג של פרטיזנים ובני משפחותיהם (כולל ילדים). ידוע כי לאחר כיבוש העיר על ידי הנאצים ב-12 באוגוסט 1942 הגיע כריסטמן לעיר וב-21 באוגוסט וב-22 למחרת נאספו כ-13,000 גברים, נשים ויהודים ליער פרבומאיסק הסמוך ונרצחו, כשרובם המכריע היו יהודים. בפרט, בין דצמבר 1942 לתחילת פברואר 1943, הוא פיקח באופן אישי על השמדת אזרחים בחצר משרד המפקד, באמצעות משאיות גז ובקרב הקורבנות התמימים היו לפחות שני ילדים מתחת לגיל עשר. הוא ירה באופן אישי באנשים חפים מפשע, כולל אמהות עם ילדים קטנים, כדי "לשמש דוגמה טובה לכפופים".