ירים-לים המשיך לשלוט על אללח' בכל יתרת תקופת מלוכתו של אחינו, ירים-לים השני (1720–1700 לפנה"ס), וכן בשנים הראשונות של נכד אחיו, ניקמי-אפוח (1700-1675 לפנה"ס). את ירים-לים ירש בנו אמיתכום.
ארמון וקבורה.
הארכאולוג האנגלי לנרד וולי גילה את ארמונו של ירים-לים בחפירות הארכאולוגיות שהחלו בשנת 1936. חלק מהחדרים היו מעוטרים בפרסקאות שהזכירו בסגנונן את הארמון בקנוסוס, שנבנה 100 שנים מאוחר יותר. הוא גילה חדר הקבורה, שכלל בור בעומק של 15 מטר. במרכז הבור היה פיר בעומק 9 מטר, שבתוכו נמצא כד קבורה. הפיר היה ממולא באבנים, ומעליו כוסה הבור בשכבות של מבנים טקסיים. כל המבנה נשרף, ומעליו הונחה שכבה נוספת. מעל הבור היה חדר מלכותי שהכיל את פסלו של ירים-לים.
וולי חשב בטעות שהוא גילה את פסלו של ירים-לים הראשון מלך ימחד, אביו של חמורבי הראשון, אולם קריאת הלוחות שנמצאו באללח' הביאה להבנה שמדובר בירים-לים אחר שמלך באללח' והיה נכדו של ירים-לים הראשון.
המוזיאון הארכאולוגי של אנטקיה
נבחרת טיוואן בכדורגל נשים
להקת פרה אדומה
פרה אדומה הוא הרכב ירושלמי של מוזיקה יהודית מקורית שהוקם על ידי מישאל דיקמן לקראת הופעתם בפסטיבל הכליזמרים הבינלאומי בצפת בקיץ 2003. החברים המקוריים של ההרכב הם: רחל סוייד, חזי דיקמן, גדעון סחיווחורדר, ואליה לוי. לאחר קבלת פנים חמה והדרן בפני אלפי צופים בערב האחרון של הפסטיבל, החלה הלהקה את דרכה.
ההרכב הוציא אלבום בכורה ב-2007 הנושא את השם: ״בדרכים״, וזכה במשאל של אתר ynet בתואר להקת השנה בתחום המוזיקה היהודית האלטרנטיבית ב-2008 על פי בחירתם של הגולשים באתר. הדיסק זכה להשמעות רבות ברשת ג', גלי צה״ל, רשת ב', רדיו קול חי ורשת א'.
בין הלהיטים שלהם: השיר 'מהרה', השיר 'הנה מה טוב', וכמובן 'שיר למעלות', גרסת הכיסוי ללהקת Green Day לשיר Basket Case.
שיתופי פעולה: הלהקה הוציאה שני סינגלים לרדיו: 'מזמור שיר', ו'עבדו את ה', שבא התארח הראפר הבריטי דניאל סילברסטין.
פולן
יוהאנס גייס
יוהאנס גייס (בגרמנית: Johannes Geis, נולד ב-17 באוגוסט 1993 בשוויינפורט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בנירנברג מהבונדסליגה השנייה בעמדת הקשר האחורי.
קריירת מועדונים.
גייס גדל בקבוצת הנוער של גרויטר פירט, ובשנת 2010 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת כאשר היה בן 17. גייס שיחק בקבוצת המילואים של גרויטר פירט ובקבוצה הבוגרת במקביל, והיה חלק מהקבוצה שעלתה לבונדסליגה בעונת 2011/12. בעונת 2012/13 גייס ירד ליגה עם גרויטר פירט מהמקום האחרון בבונדסליגה, ועבר למיינץ 05 מהבונדסליגה. את הופעת הבכורה במיינץ ערך גייס באוגוסט 2013, בניצחון הביתי 2–3 על שטוטגרט במסגרת הבונדסליגה. גייס שיחק במיינץ במשך שתי עונות, הבקיע חמישה שערים ב-67 הופעות בבונדסליגה והציג יכולת טובה מאוד.
בקיץ 2015 הוחתם על ידי שאלקה 04 תמורת 12 מיליון אירו. את הופעת הבכורה בקבוצה ערך גייס במסגרת הגביע הגרמני באוגוסט 2015, בניצחון 0–5 על דיסבורג. באוקטובר 2015 תיקל גייס בחריפות את אנדרה האן במשחק ליגה מול בורוסיה מנשנגלדבך, וגרם לו לפציעה חמורה ולהשבתה של מספר חודשים ממשחק. גייס ספג כרטיס אדום ישיר בגין עבירה זו, והושעה לחמישה משחקי ליגה, אך היה רשאי לשחק במשחקי הליגה האירופית. את שערו האירופי הראשון הבקיע גייס בנובמבר 2015 בתיקו 1-1 מול ספרטה פראג. בעונתו השנייה בשאלקה, 2016/17, ירד מעמדו של גייס והוא ערך 18 הופעות ליגה בלבד.
ב-1 בספטמבר 2017 הושאל גייס לעונה אחת לסביליה, עם אופציה לרכישה בתום העונה בסכום של שמונה מיליון אירו. אופציה זו לא מומשה, ובתום עונת ההשאלה, חזר גייס לשאלקה לאחר שערך 14 הופעות במדי סביליה. ב-13 בינואר 2019 חתם גייס עד לתום עונת 2018/19 בפ.צ. קלן מהבונדסליגה השנייה עד לסוף העונה. גייס ערך 14 הופעות וסייע להעפלה של קלן לבונדסליגה, אך לא נשאר בקבוצה בתום חוזהו.
בקיץ 2019 חתם גייס בנירנברג, היורדת הטרייה לבונדסליגה השנייה.
קריירה בינלאומית.
גייס שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, ולרשותו 12 הופעות בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך הוא טרם שיחק בנבחרת גרמניה הבוגרת, נכון לספטמבר 2017.
יוהנס גייס
ארתור הולמס
ארתור הולמס (14 בינואר 1890 - 20 בספטמבר 1965), FRS, היה גאולוג בריטי שבזכות תרומתו למדע זה, יש שסברו כי הוא ראוי לכינוי "האיש שמדד את גילו של כדור הארץ". בשנות ה-20, התמחה בהתפרקות רדיואקטיבית ועמד בחזית המאמצים למדידת גיל כדור הארץ באמצעות טכניקות רדיומטריות. היה מדען כדור הארץ הראשון שהבין את ההשלכות המכניות והתרמיות של זרמי הערבול, דבר שהוביל בסופו של דבר לקבלת תאוריית נדידת היבשות המוסברת באמצעות טקטוניקת הלוחות.
חינוכו ושנותיו המוקדמות.
הולמס נולד ב-1890 למשפחה מהמעמד הבינוני הנמוך באנגליה. אביו היה נגר ואמו עבדה כזבנית בחנות. בהיותו כבן 17, החל ללמוד ב"מכללה המלכותית למדע" בלונדון, לאחר שעמד בבחינות לקבלת מלגה לאומית של 30 שילינג לשבוע (1.5 פאונד) במשך שנת הלימודים. הולמס סיים את לימודיו ב-1910 עם מוניטין של תלמיד מבריק אך עם נטל של חובות והתקבל למשרת גאולוג במוזמביק בשכר של 35 פאונד לחודש. התקף חמור של הקדחת השחורה עיכב את שובו לאי הבריטי והוא נדבק אף במלריה, דבר שמנע ממנו להצטרף לצבא במלחמת העולם ה-1. השיפור במצבו הכלכלי איפשר להולמס להצטרף לסגל המכללה האימפריאלית, לקבל תואר דוקטור ב-1917 ולהישאר בה עד 1920. בהמשך הועסק בבורמה על ידי חברת נפט, וב-1924 חזר לבריטניה ומונה לפרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת דרהם.
גיל כדור הארץ.
בעת לימודיו של הולמס, כבר פיתח האמריקאי, ברטראם בולטווד, טכניקה לתיארוך דגימות של סלעים על פי יחסי האיזוטופים של עופרת ואורניום שהם מכילים. מאחר שההתפרקות הרדיואקטיבית של אורניום, יוצרת בסופו של דבר עופרת, במהלך לוח זמנים אופייני, מדידת היחסים האלה עשויה לגלות את גיל הסלעים.
בעבודת הגמר שלו בשנת לימודיו האחרונה (1910), השתמש הולמס בטכניקה זו לתיארוך סלעים מהעידן הדבוני מנורווגיה והגיע למספר 370 מיליון שנה. גילו של גוש סלע זה שודאי לא היה העתיק ביותר בקרום כדור הארץ, חרג בהרבה מסקאלת הזמנים של מערכת השמש על פי . על פי התאוריה, אשר הוצעה על ידי לורד קלווין ב-1864, ללא אור שמש, לא יכול להיות הסבר מניח את הדעת להמצאות משקעים בפני השטח של כדור הארץ. החום משתחרר מהשמש רק כתוצאה מקריסתה הגרביטציונית ולכן גיל השמש אינו גדול מ-20 מיליון שנה. ב-1913 פרסם ארתור הולמס את חישוביו בספרו גיל כדור הארץ, בו העריך את גילם הסלעים העתיקים ביותר מהעידן הארכאיקוני כבני 1.6 מיליארד שנה. עם זאת הוא נמנע מלבצע הערכה לגילו של כדור הארץ עצמו. עבר זמן רב עד שחושב הגיל בדייקנות, שכן אף על פי שעקרונות הטכניקה הרדיומטרית של האיזוטופים היו ידועים כבר ב-1910, נדרשו עוד כמה עשורים כדי לפתח את הטכנולוגיה הדרושה לעריכת המדידות בדייקנות הנדרשת. קידום המחקר על ידי הולמס בעשורים הבאים, זיכה אותו בכינוי "אבי הגיאוכרונולוגיה המודרנית". עד 1927, הצליח הולמס לשפר את הערכת גיל כדור הארץ לכ-3 מיליארד שנה. עד שנות ה-40 הספיק לבסס את הטכניקה הרדיואקטיבית, למדידת גילם של סלעים, ולפי חישוביו היה גיל כדור הארץ עצמו 100 ± 4,500 מיליון שנה (כ-4.5 מיליארד שנה בקירוב של 100 ± מיליון שנה). הוא התבסס על מדידות איזוטופי אורניום שערך אלפרד נויר. הערך שקיבל הולמס קרוב לערך הנוכחי המקובל: 0.05 ± 4.54 מיליארד שנה ( 109 × 4.54 שנים ± 1%).
הסברו של הולמס לנדידת יבשות.
התעניינותו של הולמס בנדידת יבשות התעוררה הודות לאחד מעמיתיו במכללה האימפריאלית, ג'ון אוואנס, שקרא גרמנית ונעשה אחד מהחסידים המוקדמים לרעיונותיו של וגנר (לימים כתב את ההקדמה למהדורה האנגלית לספרו של וגנר). הולמס אמנם החל את דרכו כתומך השערת ההתכווצות, אך כיוון שהבין את הרדיואקטיביות ואת הפוטנציאל הגלום בה ליצירת חום בקרום כדור הארץ, הוא שינה את דעתו כעבור זמן קצר. את ההשראה לרעיון שמעבר חום קשור להיווצרות הרים ולנדידת היבשות קיבל בזמן שנושא זה נדון בנאום הנשיאותי של איי. גיי. בול בפני (GA) בלונדון ב-1927. בדצמבר באותה שנה, הגיש הולמס ל, מאמר שאימץ רעיונות אלה. הוא טען אמנם כי היבשות אכן צפו על גבי חומר צפוף יותר, כפי שטען וגנר, אך הן לא נעו דרך הסימה. לשיטתו, החומר הצפוף הזה נע אט אט, בכוח זרמים שנוצרו על ידי החום במעטפת כדור הארץ (זרמי הערבול) ובקעו מסדקים בכמה מקומות, דוגמת הרכס המרכז-אטלנטי - רכס מרכז אוקייני, תת-ימי ברובו, המשתרע באוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס הקרח הצפוני. כוח זה הרחיק זו מזו את היבשות בשני צידי הסדק וגרם להתנגשותן בחלקים אחרים של כדור הארץ.
מלבד החימום הרדיואקטיבי, המרכיב החשוב ביותר במודל של הולמס היה זמן: סלע מוצק המחומם מלמטה יכול להימתח ולזרום כעין דבשה סמיכה מאוד אך רק לאט מאוד. הדבר תואם את הערכתו הכמותית לגילו העצום (יחסית להערכות קודמות) של כדור הארץ.