פארמיג'אנינו נחשב לאחד מיוצרי הסגנון המנייריסטי. ביצירתו שילב בהצלחה את העידון והאלגנטיות של האמנים הגדולים של שיא הרנסאנס עם תחושה של תנועה ושאיפה ליופי חושני ב שאינו טבעי. עבודותיו המוקדמות של פארמיג'אנינו מושפעות מאוד מקורג'ו, שבמקביל אליו עבד בצעירותו גם בכנסיית מריה הקדושה בברדי וגם בכנסיית יוחנן הקדוש בפארמה.
למרות שנות היצירה המעטות שלו, השאיר פארמיג'אנינו גוף יצירות נרחב. תמונות שמן ותמונות טמפרה קטנות וגדולות, פרסקאות גדולות ממדים ותחריטים, בנושאים דתיים וחילוניים, פורטרטים ותמונות מחיי היום-יום. פארמיג'אנינו היה מראשוני האמנים שהכינו תחריטים של יצירותיהם, וכך הביא להפצת יצירותיו באיטליה ובצפון אירופה. תפוצה רחבה זו הייתה הבסיס להשפעתו הרחבה על אמנים באיטליה, ובכל אירופה.
בשנת 2003, במלאת 500 שנה להולדתו, התקיימה בפארמה ובווינה תערוכה מקיפה מיצירותיו תחת הכותרת "פארמיג'אנינו והמנייריזם האירופי".
הערות שוליים.
[[קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר]]
[[קטגוריה:ילידי 1503]]
[[קטגוריה:נפטרים ב-1540]]
[[קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16]]
רוזאבת מוס קאנטר
הלשון השחורה
הלשון השחורה (באנגלית: Black Speech) היא שפה מתוכננת שהומצאה על ידי ג'.ר.ר. טולקין, ובלגנדריום היא מדוברת על ידי תושבי מורדור, שבהם סאורון והאורקים של הארץ התיכונה. בלגנדריום, השפה פותחה על ידי סאורון כדי שכל תושבי מורדור יוכלו לתקשר ביניהם. השפה היא השפה הפחות מפותחת מבין השפות אותן יצר טולקין, ובמקור כוללת רק מילים מועטות. המשפט העיקרי והיחיד כמעט בשפה זו הוא המשפט שהיה חרוט על הטבעת האחת, מתוך שיר המתאר את טבעות הכוח. זהו למעשה הקורפוס היחיד לשפה.
פיתוח השפה.
השפה השחורה היא אחת השפות המקוטעות יותר בספריו של טולקין. בניגוד לשפות העלפים, טולקין לא כתב שירים או פואמות בשפה השחורה, למעט השיר על הטבעות, שהוזכר לעיל. טולקין כותב:
מעריץ של טולקין שלח לו גביע, עליו נחרט הכיתוב שעל הטבעת, בלשון השחורה. כיוון שהלשון השחורה נחשבת לשפה מקוללת, והכיתוב על הטבעת נחשב לכישוף זדוני במיוחד, לא שתה טולקין מעולם מהגביע והשתמש בו כמאפרה בלבד.
השפה פותחה מעט עבור הסרטים של "שר הטבעות" על בסיס השיר של הטבעת, אך השפה פותחה עוד בעקבות טרילוגיית הסרטים של "ההוביט", והומצאו לה מילים חדשות.
החריטה שעל הטבעת האחת.
הדוגמה היחידה ללשון השחורה בצורתה ה"טהורה" (המקורית של טולקין) היא על הטבעת האחת, אשר רשומה בכתב הטנגוור על הטבעת:
בתרגום לאנגלית, מופיעות השורות:
בתרגום לעברית, מופיעות השורות:
שהוא חלק מהשיר על טבעות הכוח.
השיר תורגם לעברית בספרי שר הטבעות בתרגומם של רות לבנית ועמנואל לוטם.
קניון וינטגר
מטוס קרב של הדור הרביעי
מטוס קרב של הדור הרביעי הוא מטוס קרב סילוני שיוצר לראשונה בין שנות ה-1970 ואמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. דגמים מתקדמים של דור זה מכונים מטוסי דור 4.5 מכיוון שהם כוללים יכולות חימוש ואוויוניקה מתקדמים ומספר מאפיינים של דור חמישי ומיוצרים גם בימינו אנו. בגלל הקשיים בפיתוח מטוסי דור חמישי, הדור הרביעי מתאפיין בתקופת שירות ארוכה במיוחד.
מטוסי דור רביעי פותחו כתוצאה מהלקחים שנלמדו בתפעול של מטוסי הדור השלישי שבו קווי התכנון הכלליים נשענו על ההשערה שקרבות האוויר יתנהלו במרחקים גדולים ובעזרת טילי אוויר אוויר. במטוסי דור רביעי הדרישות העיצוב חזרו לביצועי פנייה והאצה, כמו כן כהמשך המגמה מהדור הקודם מטוסי דור רביעי הם רב משימתיים.
מאפיינים.
בשנות ה-1970 חילות האוויר של המערב מצאו עקב לקחי מלחמת וייטנאם כי התמקדותם בתפעול טילי אוויר אוויר הייתה שגויה שכן המציאות בשדה הלחימה האווירי הקטינו את אמינותם של הטילים וכן לא אפשרו שימוש בהם בטווחים של מעבר לטווח הראייה (BVR) בגלל הדרישה לזיהוי וויזואלי. לכן מטוסי הקרב של הדור הזה תוכננו בשביל לתת לטייסים ביצועים אוויוניים וכן ביצועים של דחף, מהירות וכושר פנייה מיטביים. המטוס הראשון בדור זה, ה-F-14 טומקט, עוצב במקור כחלופה ל-F-111B אך כלל חופה מוגדלת, מנועים חזקים, תותח מובנה וכושר תמרון טוב יחסית למטוסי הדור הקודם.
ה-F-15 היה מטוס הראשון מאז ה-F-86 שעוצב בראש ובראשונה כמטוס קרב לעליונות אווירית וכלל מערכת נשק מתוחכמת, מכ"ם פולס-דופלר ומנועים חזקים שהקנו למטוס יחס דחף-משקל של מעל ל-1. כמו כן מטוסים אלה הותאמו ליכולות תמרון חריפים במיוחד של 8–9 ג'י. מספר מטוסים מהדור הרביעי (בעיקר אלה מתכנון רוסי) כללו יכולות של הנעה וקטורית שמאפשרות למטוסים אלה יכולות תמרון עבר הזדקרותי שאינו אפשרי בתנאים רגילים.
מערכות בקרה דיגיטליות חדישות אפשרו לייצר מטוסים אל יציבים שמנוהגים על ידי מערכות בקרת טיסה מסוג טוס על חוט, שעל ידי טיסה על סף איבוד שליטה הקנו יכולות תמרון גבוהות למטוס, הראשון מבין המטוסים האל יציבים בדור זה הוא ה-F-16.
מטוסי דור רביעי גם תוכננו להשתמש במגוון מכשירי אוויוניקה דיגיטליים שתקשרו בינם לבין עצמם בפסי תקשורת דוגמת ה-MIL-STD-1553, סוגי מערכות והאינטגרציה ביניהם אפשרו לטייס להשתמש בממשקים כגון צגים רב-תכליתיים, מסכי תע"ל ופנלי בקרה עיליים המציגים הרבה יותר מידע שימושי לטייס ומאפשרים לו לתפעל ביתר קלות את מערכות המטוס ולשמור על מודעות מצבית בצורה יותר יעילה.
כמו כן מטוסי דור זה כללו מערכות זיהוי עמית טורף מתקדמות שאפשרו למטוס הקרב לחקור מטוסים אחרים ולקבוע את טיבם ללא הצורך לזיהוי ויזואלי וכן אפשר לבקרים האוויריים תמונת מצב פשוטה ואמינה יותר, מה שאפשר את היירוט בטווחים של מעבר לטווח הראייה. במלחמת המפרץ, מרבית ההפלות הושגו על ידי טילי אוויר אוויר בטווחים ארוכים במיוחד.
מספר תפיסות עיצוב ויכולות יושמו לראשונה בחלק גדול ממטוסי דור רביעי כגון עקרון ה-HOTAS (ידיים על המצערת והסטיק) שעל ידי אינטגרציה מתוחכמת בין ממשק הטייס למערכות הקנה לטייס יכולת לתפעל את המערכות הקריטיות לקרבות אוויר במהירות וללא הדרישה להוריד את ידיו ממשקי הניהוג, שלעיתים קרובות דורש הפסקת התמרון. השימוש בכלי נשק מתוחכמים גבר אף הוא, ומטוסי דור רביעי ברובם כללו יכולות רב משימתיות תוך יצירת ממשק למגוון גדול של כלי נשק, ומנשאים חיצוניים כגון פודי לייזר או ניווט מתקדמים.
דור 4.5.
לקראת אמצע שנות ה-1990 עקב קשיים בפיתוח מטוסי דור חמישי, צמחה דרישה למטוסי קרב דור רביעי בעלי יכולות משודרגות בשביל לגשר על הפער עד לפיתוח הדור הבא. מטוסים אלה אימצו מספר מהמאפיינים של דור חמישי ונקראים מטוסי דור 4.5. אינטגרציה של מערכות מתקדמות בתחומי לוחמה אלקטרונית, רשתות תקשורת מוצפנות וחימוש מובנים במטוס שדרגו את תכונות השליטה והבקרה, השרידות מאיומים ותאימות לסוגי חימוש מתוחכמים ורבים אף יותר, עם התאמה לדגמי חימוש עתידיים. חלק ממטוסי דור 4.5 כוללים מכ"ם מערך סריקה אלקטרונית מתקדמים, חלק מטוסי דור 4.5 כוללים גם אמצעים להקטנת חתימת מכ"ם להגדלת השרידות.
מטוסי קרב דור 4.5 עוברים שדרוגים מתמידים ונמכרים גם כיום.
ריטה טאשינגהם
ריטה טאשינגהם (באנגלית: Rita Tushingham; נולדה ב-14 במרץ 1942) היא שחקנית קולנוע תיאטרון וטלוויזיה בריטית, התפרסמה בעיקר בשנות ה-60.
קורות חיים.
נולדה בליברפול ומגיל צעיר נמשכה לבמה. למדה משחק בעיר והחלה לעבוד כעוזרת במאי בתיאטרון ליברפול. לאחר שראתה מודעה על מבחן בד לסרט "קורטוב של דבש" לפי המחזה המצליח של שילה דילייני, התייצבה למבחן עם 2000 מועמדות והתקבלה.
הסרט היה ממייצגי הגל החדש הבריטי - סרטים ריאליסטים בשחור-לבן שכונו גם "סרטי כיור המטבח" וחשפו את הצד הפחות מושך של המעמד החברתי הנמוך בבריטניה. טאשינגהם בת ה-19 זכתה בפרסום עולמי, בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-1962 ובפרס באפט"א לשחקנית החדשה המבטיחה ביותר.
היא המשיכה להופיע בסרטים אבל לא הצליחה לשחזר את הצלחתה הראשונה. "נערי העור" (1964), "הנערה עם העיניים הירוקות" (1964), "דוקטור ז'יוואגו" (1965), "מרחפת" (1986) ו-"להיות יוליה" (2004).
כן הופיעה על הבמה ובמספר סדרות טלוויזיה בריטיות, בין היתר במיני-סדרה "תעלומת המגייה השחורה" ברשת BBC One.
בשנת 2020 שיחקה בסרט האימה "הבעלים", והצטלמה לסרטו החדש של הבמאי אדגר רייט "אתמול בלילה בסוהו", אשר עתיד לצאת לאקרנים במהלך 2021.
מו בקסיופאה
μ (מו) בקסיופאה (μ Cassiopeiae) הוא כוכב כפול הנמצא במרחק של כ-25 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים קסיופאה. מערכת הכוכבים הכפולה חולקת את השם מרפאק (Marfak) עם הכוכב θ (תטא) בקסיופאה. השם הגיע מהמילים "אל מארפיק" או "אל מירפאק" אשר משמעותן בערבית היא "המרפק".
בשנת 1961 הכוכב התגלה ככוכב כפול על ידי ניקולאס ה. וואגמאן במצפה אלגני באוניברסיטת פיטסבורג. מאז, האלמנטים של ההקפה של שני הכוכבים ידועים למדי. המרחק בין זוג הכוכבים נע בין 3.3 - 11.9 יחידות אסטרונומיות. ב-1966 זוהו לראשונה המאפיינים של כל אחד מהכוכבים על ידי האסטרונום האמריקאי פטר א. ווהינגר אשר השתמש בטלסקופ מחזיר אור בעל 84 אינץ' במצפה הלאומי קיט פיק, המאפשר אומדן ראשוני של הפרדת מסות. הכוכב הראשי הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג G שמסתו כשלושה רבעים ממסת השמש, רדיוסו כארבע חמישיות מרדיוס השמש והוא מאיר בעוצמה של פחות מחצי עוצמת ההארה של השמש. בן הזוג הוא ננס אדום עם מסה של כשישית מסת שמש, רדיוס של 0.3 רדיוס שמש. ועוצמת הארה של כאלפית מעוצמת ההארה של השמש.