אחיו של שרבר, דניאל גוסטב שרבר, שסבל כמוהו מהתעללויות אלו, התאבד בשנות השלושים לחייו ואחותם שלא סבלה כל כך מהתעללויות, היות ששרבר האב הקדיש את עיקר מאמציו בחינוך הבנים, יצאה ללא תסביכים יוצאי דופן. ספרו של שרבר התפרסם במלואו למעט פרק אחד שנאסר לפרסום בלחץ המשפחה, ככל הנראה מכיוון שכלל פרטים אינטימיים עליה.
שחמט לואיס
שחמט לואיס (באנגלית: Lewis chessmen) הוא אוסף כלי שחמט מימי הביניים.
תיאור כלי המשחק.
המומחים סבורים כי כלי השח נוצרו בנורווגיה, ככל הנראה בטרונדהיים (מקום בו נמצאו כלי שח דומים), במהלך המאה ה-12. באותה תקופה היו איי ההברידים החיצוניים וחלק גדול מאיי סקוטלנד בשליטת נורווגיה. ההיסטוריונים סבורים כי מערכת כלי השחמט הוחבאה במהלך העברתם להתיישבות נורדית בחופה המזרחי של אירלנד.
מרבית כלי השחמט עשויים משנהב של ניבתן, ויתרתם עשויה משן לוויתן. 78 הכלים שנתגלו יוצרים יחד ארבע או חמש מערכות של כלי שחמט - שתי מערכות מהן מלאות. סה"כ ישנם שמונה מלכים, שמונה מלכות, 16 רצים, 15 פרשים, 12 צריחים ו-19 רגליים. כל כלי המשחק הם בדמות אנשים, למעט הרגליים. הפרשים מפוסלים כדמויות אדם הרכובות על סוסים קטנים ומחזיקות בידיים חניתות ומגינים.
על חלק מכלי המשחק נמצאו כתמים אדומים - דבר המעיד כנראה שבאמצעות צבעים אדומים הבדילו בין הצדדים המשחקים (בניגוד לכלי המשחק המודרניים הצבועים שחור ולבן).
כלי המשחק התגלו בשנת 1831 על חוף חולי במפרץ איג על האי לואיס, בהברידים החיצוניים שבסקוטלנד. אין תעוד מפורט באשר לאופן מציאת הכלים, אולם על פי עדויות שנשמרו הם נמצאו בתוך מבנה עשוי אבן שנקבר על ידי החולות.
כלי השחמט הוצגו בפגישה של האגודה לעתיקות של סקוטלנד ב-11 באפריל 1831. לאחר מכן נרכשו 10 מכלי המשחק על ידי קירקפטריק שארפ (Kirkpatrick Sharpe), והיתרה על ידי המוזיאון הבריטי. שארפ רכש כלי נוסף ומכר את כלי השח שברשותו ללורד לונסבורו, אשר מכר את הכלים בשנת 1888 לאגודת העתיקות של סקוטלנד. אגודת העתיקות תרמה את כלי השח למוזיאון המלכותי שבאדינבורו.
השפעות תרבותיות.
הסגנון הייחודי של כלי המשחק היווה השראה לסדרת ההנפשה "Noggin the Nog".
כלי המשחק היוו השראה לכלי משחק שחמט הקוסמים בסרט הקולנוע הארי פוטר ואבן החכמים משנת 2001.
דאגי מקלין כתב שיר בשם Marching Mystery המתבסס על כלי המשחק.
קנטאקי פרייד צ'יקן
צ'ארלס באבג'
לשכה אפלה
הרב סולובייצ'יק
אלימלך-שמעון רימלט
אלימלך-שמעון רִימַלְט (1 בנובמבר 1907 – 5 בנובמבר 1987) היה פוליטיקאי ישראלי, מראשי המפלגה הליברלית, גח"ל והליכוד, ציר בשני קונגרסים ציוניים, שכיהן כחבר הכנסת במשך כ-26 שנים והיה לתקופה קצרה גם שר הדואר בממשלת ישראל החמש עשרה, תקופת האחדות הלאומית שלאחר מלחמת ששת הימים.
ביוגרפיה.
אלימלך-שמעון רימלט נולד בבוכניה שבגליציה. למד בחדר ובישיבה, וכן בבית-ספר תיכון עברי בקרקוב. היה ממייסדי אגודת הנוער העברי "עקיבא" בפולין. הוסמך לרב בבית המדרש לרבנים בווינה ברוח האורתודוקסיה המודרנית. קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה באוניברסיטת וינה, על מחקרו בבלשנות שמית. היה רב קהילה באינסברוק העיר ובמחוז טירול. היה פעיל בתנועה הציונית באוסטריה ושימש יו"ר ארגון הסטודנטים הציונים בווינה. בספטמבר 1938, לאחר האנשלוס, עבר לווינה וניהל שם את משרד ההגירה של הקהילה היהודית. במסגרת זו היה במשא ומתן עם אדולף אייכמן לקידום הגירתם של יהודי אוסטריה.
באביב 1939 עלה לארץ ישראל והיה למנהל בית הספר התיכון "אהל שם" ברמת גן, תפקיד אותו מילא במשך ארבע שנים. לאחר מכן עבר לכהן כמנהל מחלקת החינוך בעיריית רמת גן במשך כעשר שנים, עד 1952, בשנה האחרונה כבר במקביל לכהונתו כחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים. בין השנים 1955 ל-1959 כיהן כסגן ראש העיר.
רימלט היה חבר המערכת הקבועה של אנציקלופדיה תרבות ביחד עם אשר ברש, י. פרישמן, ונחום גבריאלי, אשר יצאה בהוצאת מסדה.
במקביל לתפקידיו בעיריית רמת גן, בין השנים 1951–1977 כיהן רימלט כחבר הכנסת, עד 1961 מטעם סיעת הציונים הכלליים ולאחר מכן מטעם המפלגה הליברלית, גח"ל והליכוד). היה יו"ר ועדת החינוך של הכנסת במשך שנים רבות. ב-1969 התמנה לשר הדואר בממשלת האחדות של גולדה מאיר (ממשלת ישראל ה-15). בתפקיד זה כיהן במשך 8 חודשים בלבד, עד לפרישת סיעתו מהממשלה.
בעניינים מדיניים היה רימלט בעל עמדה מתונה. באוגוסט 1974 הציג תוכנית מדינית לשלום בין ישראל וירדן, במסגרתה תוקם קונפדרציה כלכלית בין המדינות, המדינה תחולק למחוזות אוטונומיים וערבי הגדה המערבית יכלו לבחור בין אזרחות ישראלית או ירדנית. ביולי 1975 ביקר בחריפות את חברי הכנסת מהליכוד שהשתתפו בניסיון ההתנחלות בסבסטיה, הוא סבר שעיקרון שמירת החוק הוא בעדיפות מעל כל שיקול אחר. רימלט גם תמך בהסכם הביניים בין ישראל למצרים ב-1975, בניגוד לדעתו של מנהיג הליכוד מנחם בגין (אם כי בגין עצמו חתם על הסכם השלום עם מצרים ארבע שנים אחר כך).
התמודד על נשיאות מדינת ישראל, אך החליט להסיר את מועמדותו. הצטרף להנהלת גימנסיה "מודיעים" שברמת גן עד לפטירתו ב-5 בנובמבר 1987.
על שמו רחובות ברמת גן וברעננה, וכן בית ספר יסודי בנתניה.
נכדתו היא נויה רימלט.
אלימלך רימלט
אבי רביצקי
ספנות
סַפָּנוּת היא התהליך הפיזי הכרוך בהובלת אנשים או מטענים בדרך הים. ספנות כוללת את מכלול הפעולות הכרוכות בעיסוק בכלי שיט. עם השנים התרחב המונח לתיאור של מכלול הפעולות הכרוכות בתובלה ימית, בהן העיסוק בהובלה יבשתית כחלק מהתהליך. כיום, בשל המורכבות שבהובלת הסחורות, בים, באוויר וביבשה, התפתח תחום הספנות לחלק מענף הלוגיסטיקה.
בישראל.
הספנות במדינת ישראל, היא בין המפותחות בעולם, בעיקר בזכות סמיכותה של הארץ לצירי מסחר גלובליים בין אירופה, מדינות המפרץ וארצות המזרח הרחוק. ישראל היא אי גאופוליטי, המקיים 99% מפעילות הסחר שלו באמצעות הספנות.
לשכת הספנות הישראלית, מייצגת כ-60 חברות ספנות הפועלות בישראל, באמצעות נציגים או סוכנים. הפעילות הספנותית בישראל מתרכזת בנמלי המסחר הנמצאים בשליטת הממשלה באשדוד, בחיפה ובאילת ובנמל המספנות בחיפה, שהוא נמל פרטי. נמלי חדרה ואשקלון, משמשים את הספנות לצורך אספקת דלק ופחם. במהלך שנת 2021 עתידה להסתיים הקמתם של שני נמלים חדשים בישראל – נמל המפרץ בחיפה ונמל הדרום באשדוד.
שוואץ (מחוז)
שוואץ הוא מחוז במזרח מדינת טירול שבאוסטריה. שכניו הם: בוואריה בצפון, המחוזות קופשטיין וקיצביהל ומדינת זלצבורג במזרח, איטליה בדרום ומחוז אינסברוק במערב.
המחוז משתרע על 1.843.20 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 74,834 תושבים נכון ל 2001. במחוז ישנן 39 עיירות ובירתו היא העיירה שוואץ.
במחוז נמצא חלק מעמק נהר אין וכל עמק צילרטל, ועוברים מספר רכסי הרים.
אקסה (תחילית)
שריר הגב הרחיב
שריר הגב הרחיב (TA: Musculus latissimus dorsi) הוא שריר גדול ושטוח המכסה את החלק האחורי-צידי של הגו. הגב הרחיב הוא מניע ראשי של הזרוע כאשר הוא פושט, מקרב ומסובב פנימה את הזרוע. השריר גם מרים את הגוף אל הזרועות, בזמן פעולות כמו טיפוס או עליות מתח.
תיאור.
שריר הגב הרחיב מכסה את האזור המותני וכן את המחצית התחתונה של האזור החזי. צורתו מזכירה משולש שקודקודו העליון בנקודת חיבורו לעצם הזרוע.
תחילת השריר בסיבים גידיים המחוברים לזיזים הקוציים של שש החוליות החזיות התחתונות (T6 עד T12) ולחיתולית המותניים והגב (Fascia thoracolumbalis), דרכה הוא מחובר לזיזים של חוליות המותניים והעצה, לרצועה הרום קוצית (Ligamentum supraspinale) ולרכס הכסל. מספר סיבים שריריים, מחוברים ישירות לרכס הכסל הצידי ולשלוש או ארבע הצלעות התחתונות.
השריר מסתיים בגיד, כשבעה סנטימטרים אורכו, הנאחז בחלקו התחתון של החריץ שבין הגבשושיות של עצם הזרוע.
עצבוב.
שריר הגב הרחיב מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השישי, השביעי והשמיני דרך עצב החזה והגב (Nervus thoracodorsalis).
הגב הרחיב
דגל אוקלהומה
דגל אוקלהומה (באנגלית: Flag of Oklahoma) מבוסס על סמלו של שבט אוסייג' האינדיאני אשר התגורר במחוז אוסייג' שבאוקלהומה. הדגל מכיל מגן מעור ביזון אמריקאי עם שבע נוצות עיט על רקע של כחול השמים. מתחת למגן מופיע הכיתוב "אוקלהומה" באנגלית. על המגן מופיעים שני סמלי שלום: מקטרת שלום, המייצגת את האינדיאנים וענף של זית המייצגת את האדם הלבן. על המגן נמצאים גם שישה צלבים המסמלים את הכוכבים אצל האינדיאנים. במקור הצלבים היו לבנים, אולם בשנות ה-80 של המאה ה-20 הם שונו לצבע אדום-חום. הצבע הכחול של הרקע נלקח מהדגל של שבט הצ'וקטאוו, הדגל האינדיאני הראשון.
במקור, אימצה אוקלהומה בשנת 1911 דגל עם רקע אדום וכוכב כחול-לבן באמצע עם המספר 46, שסימל את היותה של אוקלהומה המדינה ה-46 של ארצות הברית. הצבעים של הדגל היו צבעי ארצות הברית. תחרות לעיצוב דגל חדש נפתחה בשנת 1924 בגלל הדמיון בין הדגל של אוקלהומה לדגל הקומוניסטי. ב-2 באפריל 1925 אימצה אוקלהומה את המקור לדגל הנוכחי. הכיתוב "אוקלהומה" הוסף לדגל בשנת 1941.
אסטור פיאזולה
ויסטה
דגל אורגון
דגל מדינת אורגון (באנגלית: Flag of Oregon) הוא בעל רקע כחול ועליו סמל מדינת אורגון הנתמך על 33 כוכבים המייצגים את היותה של אורגון המדינה ה-33 של ארצות הברית. מעל לסמל כתוב באנגלית "מדינת אורגון" ומתחת לסמל מצוינת שנת ההצטרפות של אורגון לארצות הברית - "1859". בצד האחורי של הדגל מצויר בונה. יחס אורך לגובה של הדגל הוא 3:5.
דגל אורגון הוא בין הבודדים בעולם שיש להם תמונות שונות משני עבריהם, דבר שמייקר מאוד את ייצור הדגל. דגל נוסף כזה הוא זה של פרגוואי.