קומץ נולד ב-21 ביולי 1891, וב-1910 התגייס לצי הקיסרי הגרמני. את הכשרתו הבסיסית קיבל על האנייה "ויקטוריה לואיזה", ובספטמבר 1913 הועלה לדרגת לויטננט צור זה. עד 1916 הוא שרת על ה"הלגולנד" וה"פוזן". במרץ של אותה שנה הועלה לדרגת אובר-לויטננט, והועבר לשרת על טרפדות. ב-20 במרץ 1918 קיבל את הפיקוד על הטרפדת "G 10", תפקיד בו החזיק עד פברואר 1919. עם תום המלחמה ופיזורו של הצי הקיסרי, הצטרף קומץ לרייכסמרינה, ומונה למפקד שולת המוקשים "M 84". בינואר 1921 הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט. מספטמבר 1922 עד ספטמבר 1924 פיקד על הטרפדת "V 1", ובאוקטובר 1927 מונה למפקד שייטת הטרפדות ה-3. בדצמבר 1928 הועלה לדרגת קורבטנקפיטן, וב-1 ביולי 1934 לדרגת פריגטנקפיטן, ובאוקטובר של אותה שנה מונה למפקד כוח הטרפדות של הצי (Führer der Torpedoboote).
מלחמת העולם השנייה.
באפריל 1936 הועלה לדרגת קפיטן צור זה, ומילא תפקידי מטה שונים. ב-1 בינואר 1940 הוא הועלה לדרגת קונטר אדמירל. במהלך מבצע וסירבונג - הפלישה לנורווגיה, קיבל קומץ את הפיקוד על "קבוצת הקרב אוסלו", אשר מטרתה הייתה כיבוש אוסלו. קבוצת הקרב כללה את הסיירות הכבדות "בליכר" ו"אמדן" ואת אניית המערכה זוטא "ליצו". תותחי החוף הנורווגיים הפגיזו את "בליכר" והטביעו אותה. בין 1,600 נוסעיה שטבעו היו סוכני גסטפו ופקידי מינהלה שהיו אמורים לאסור את המלך הוקון השביעי והממשלה ולהתקין בנורווגיה משטר כיבוש. גם "ליצו" ספגה פגיעות קשות ונאלצה לסגת. למרות זאת כוח קטן של צנחנים גרמנים הצליח לכבוש את אוסלו, אולם לא לפני שהמלך והממשלה, יחד עם הזהב שהיה מאוחסן בבנקים ומסמכי משרד החוץ, הצליחו להימלט לצפון המדינה. חרף השגיאות הטקטיות שעשה, קיבל קומץ את צלב האבירים של צלב הברזל.
באפריל 1942 הועלה קומץ לדרגת ויצה-אדמירל, ומונה למפקד קבוצת קרב שנועדה לפגוע בשיירות בריטיות בים הצפוני. במסגרת זו, הוא הסתבך בדצמבר 1942 בקרב ים ברנץ, אשר אף על פי שהיה מצומצם יחסית בהיקפו והסתיים ללא מנצח ברור, זעזע את שדרת הפיקוד בקריגסמרינה. כישלונן המוחלט של אוניות השטח הגרמניות בפגיעה באוניות הסוחר הבריטיות, מול כוח מלווה נחות, הביא להעברת הדגש בצי הגרמני ללוחמת הצוללות. המפקד העליון של הקריגסמרינה, אדמירל אריך רדר, הציע את התפטרותו להיטלר וזה קיבל את ההצעה ומינה תחתיו את קרל דניץ, מפקד צי הצוללות הגרמני שהיה צעיר יחסית.
ב-1 במרץ 1943 הועלה קומץ לדרגת אדמירל, ומונה למפקד קבוצת קרב חדשה אשר כללה את אניית המערכה "טירפיץ" ואת הסיירת "שרנהורסט". הקרב היחיד שבו השתתפה הקבוצה היה "מבצע סיציליה" בספטמבר 1943. מטרת המבצע הייתה להשתלט על האי סבאלברד (שפיצברגן) שמצפון לנורווגיה. עיקר חשיבותו של האי הייתה לצורך הקמת תחנות לחיזוי מזג האוויר. שני הצדדים הקימו תחנות חיזוי על האי; במהלך המבצע, יצאו טירפיץ ושרנהורסט בליווי תשע משחתות, להפגיז את מתקני החוף של בעלות הברית, ולחפות על נחיתתם של חיילים גרמנים באי. המבצע נמשך שלושה ימים, החל מ-6 בספטמבר ועד 9 בו, והייתה זו הפעם היחידה שבה ירתה טירפיץ בתותחיה הראשיים; התוצאה הייתה גרועה למדי, ובשלב מסוים ירתה טירפיץ על החיילים הגרמניים. לאחר מספר ימים נסוג הכוח הגרמני, כיוון שמול העליונות הימית המוחלטת של בעלות הברית לא היו הגרמנים יכולים לתספק אותו. היה זה המבצע האחרון שבו השתתפה טירפיץ. ב-1 במרץ 1944 מונה קומץ למפקד הבסיס הימי בקיל, וב-16 בספטמבר של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-אדמירל. לקראת סוף המלחמה הוא בעיקר פעל כדי לסייע לפליטים גרמנים מפרוסיה המזרחית להימלט מאימת הצבא האדום.
אחריתו.
קומץ נפל בשבי הבריטי לאחר סיום המלחמה, ושוחרר בנובמבר 1946. הוא התפרנס בתחילה מעיבוד ומכירת ירקות, ולאחר מכן הפך לפקיד קבלה בקזינו של באד דירקהיים. הוא נפטר ב-17 בדצמבר 1980 בגיל 89.
se. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בשוודיה, הסיומת הושקה בשנת 1986. שמות המתחם והסיומות מנוהלות על ידי קרן האינטרנט השוודית "Internetstiftelsen i Sverige". הקרן מנוהלת על בסיס אמנת יסוד וחוקים.
מערכת הרישום לפני 2003.
לפני אפריל 2003, חוקי ההרשמה תחת הסיומת se. היו נוקשים במידה רבה. רק חברות, עמותות ורשויות בסדר גודל ארצי יכלו לרשום אתר תחת סיומת זו, מוצרים בודדים של חברות לא היו זכאים לשמות דומיין נפרדים בסיומות אינטרנט משניות אפילו אם היו עם סמל סימן מסחרי רשום. מספר חברות יצרו חברות בת בשם של המוצר על מנת לעקוף את החוק ולהגן על הסימן המסחרי. אנשים אינדיבידואלים יכלו לרשום שם תחום אחד בלבד תחת הסיומת המשנית pp.se. (הסיומת pp כקיצור ל"private person" – איש פרטי). ארגונים ללא כוונות רווח נרשמים תחת שם תחום של מחוזות בשוודיה. חוקים אלו נוצרו בשנת 1996, לפני כן ההרשמה הייתה אף יותר נוקשה ומגבילה מאחר שאנשים פרטיים או מועדוני ספורט לא יכלו להירשם כלל.
מערכת הרישום אחרי 2003.
עם החוקים החדשים, כל ישות או אדם יכלו לרשום שמות תחום ללא הגבלת כמות. החל מאוקטובר 2003, קרן האינטרנט השוודית מאמצת את טכנולוגיית IDN , המאפשרת להשתמש באותיות לטיניות, יווניות, עבריות, סיניות קיריליות ועוד בשמות התחום. טכנולוגיה זו מאפשרת לרשום שמות תחום עם אותיות מהשפה השוודית כגון: å, ä, ö, ü ו-é. ב-6 בספטמבר 2007, הפכו לזמינות 250 אותיות שונות משפות המיעוטים בשוודיה: פינית, מיאנקלית, סאמי, רומאני ויידיש. גם שנים לאחר אישור טכנולוגיית IDN, אתרים רבים מעדיפים לא להשתמש באותיות שוודיות, אחת הסיבות לכך היא שהדפדפן מהצד של המשתמש חייב תמיכה מיוחדת. גם ב-2017, אתרים מעדיפים לא להשתמש באותיות שוודיות, דוגמה לכך היא האתר של מחוז סקונה (Skåne) אשר כתובתו נכתבת ללא אותיות שוודיות (skane.se).
פולמון מאיליון
פולמון מאיליון או פולמון מאתונה (ביוונית: Πολέμων ὁ Ἀθηναῖος; פרח במאה ה-2 לפנה"ס) היה פילוסוף מהאסכולה הסטואית וגאוגרף.
פולמון היה בנו של אווגטס (Euegetes). בהיותו אזרח אתונה, הוא היה ידוע ביותר בשמו זה, אם כי יכול להיות שנולד באיליון (אפירוס) , בסאמוס או בסיקיון והיה ידוע גם בשם פולמון פריגטס (Periegetes).
הוא היה בן זמנם של אריסטופאנס מביזנטיון ותלמי החמישי וחסידו של הפילוסוף הסטואי פאנייטיוס . הוא ערך מסעות נרחבים ברחבי יוון כדי לאסוף חומרים לחיבוריו הגאוגרפיים וכתב על המקומות בהם ביקר. במסעותיו שם את לבו במיוחד אל הכתובות על גבי מנחות ועמודים, וכך השיג את כינויו "סטלוקופאס" (Stelokopas).
במסעותיו, אסף פולמון את המכתמים שראה על גבי המצבות והמנחות לחיבור "על הכתובות שניתן למצוא בערים" (Περὶ τω̂ν κατὰ πόλεις ἐπιγραμμάτων). בנוסף על כך, נזכרים חיבורים נוספים שלו, על המנחות והמצבות באקרופוליס באתונה, בספרטה, בדלפי ובמקומות אחרים, שללא ספק הכילו עותקים של מכתמים רבים מאוד. אף אחד מהחיבורים הללו לא שרד, אולם סופרים רבים מאוחרים יותר ציטטו מהם. ייתכן וחיבוריו היו מקור עיקרי לאנתולוגיה היוונית של מלאגרוס מגדרה. גם אתנאיוס וסופרים אחרים ציטטו רבות מחיבוריו. הם היו בעיקר תיאורים של חלקים שונים של יוון; חלקם על ציורים שנשמרו במקומות שונים, וכמה מהם מעוררי מחלוקת, ובהם אחד נגד ארטוסתנס.
אוסביוס מקיסריה מצטט דרך יוליוס אפריקנוס מתוך הספר הראשון של ה"היסטוריה יוונית" של פולמון, בו כתב ש"בזמן שלטון אפיס בנו של פורונאוס , חלק מהצבא המצרי גורש ממצרים והתיישב בארץ הנקראת סוריה-פלשתינה", ומציין שברור כי מדובר באנשים שיצאו ממצרים עם משה. קטע זה קשור למסורות שמצאו את דרכן לספרות היוונית כבר בשלב מוקדם, שעסקו בהגירה מיתולוגית ממצרים שיצקה את הבסיס לאוכלוסייה של ארץ יהודה (הגרסה המצרית-יוונית ליציאת מצרים).
עאטף אבו בילאל
עאטף אבו בילאל (בערבית: عاطف ابو بلال; נולד ב-2 במאי 1984) הוא כדורגלן בדואי ישראלי עם אזרחות פלסטינית המשחק במרכז שבאב בלאטה.
קריירת מועדונים.
אבו בילאל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל באר שבע ובגיל 20 הצטרף להפועל משוש שגב שלום. בקיץ הושאל למכבי באר שבע מהליגה הארצית, אך בדצמבר חזר לשגב שלום.
בקיץ חתם במכבי עירוני נתיבות מליגה א' בה שיחק שנתיים. בשנת חתם בבני אילת, אך שוחרר מהקבוצה אחרי זמן קצר וחתם בשבאב א-דאהרייה מליגת העל הפלסטינית עמה לקח אליפות בעונתו השנייה במועדון. בקיץ חתם בשבאב אל-ח'ליל.
בדצמבר חזר לכדורגל הישראלי כאשר חתם בהפועל רהט מליגה ב'. ב-7 בפברואר 2014 הבקיע רביעייה בניצחון 1-5 נגד הפועל בת ים.
בקיץ חתם במכבי שגב שלום מליגה ג'. ב-18 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד הפועל תל שבע, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בתום המשחק, תל שבע התלוננה להתאחדות לכדורגל שאבו בילאל עדיין רשום בליגה הפלסטינית במקביל לרישומו כשחקן שגב שלום. ב-22 בדצמבר 2014 אבו בילאל הורחק ל-99 שנים מהכדורגל על ידי בית הדין של ההתאחדות. כחודש וחצי אחרי ההחלטה בית הדין ביטל את החלטתו כיוון שמאוחר יותר נודע כי ההתאחדות הפלסטינית סירבה לחתום על טופס שחרור בינלאומי ופתרה את אבו בילאל מכל אשמה. בסיום העונה העפיל עם שגב שלום לליגה ב'.
בינואר חתם במ.ס. באר שבע עד לסיום העונה. בקיץ אבו בילאל חתם בצעירי רהט.
ב-31 באוגוסט 2017 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים מליגה א'.
בינואר חתם בצעירי רהט מליגה ב'. אחרי ששיחק בה רק משחק אחד, חזר לליגה א' כאשר חתם במ.ס. דימונה.
ב-5 בנובמבר 2018 אבו בילאל נידון ל-8 חודשי מאסר, עקב נהיגה ללא רישיון.