הסילמרילים (בקווניה, זוהר של אור טהור) הן שלוש אבני חן בעלות תפקיד משמעותי בלגנדריום של טולקין. הסילמרילים נעשו על ידי פאנור, אלף מגזע הנולדור, בוולינור במהלך שנות העצים. הסילמרילים ממלאים תפקיד מרכזי בספרו של טולקין "הסילמריליון".
היסטוריה בדיונית.
טולקין מתאר את תולדות הסילמרילים בספרו "הסילמריליון", הסוקר את תולדות הלג'נדריום של הארץ התיכונה.
פאנור, בנו של פינווה, יצר את הסילמרילים מאורם של שני העצים בוואלינור. הסילמרלים קודשו על ידי הוולא ורדה, כך שהם ישרפו את ידיו של כל יצור רשע או בן תמותה שייגעו בהם.
יחד עם העכבישה אונגוליאנט, הרס הולא המורד מלקור את שני העצים, והאור הטהור של העצים השתמר רק בסילמרילים. הוולאר לחצו על פאנור לוותר על הסילמרילים כדי שיוכלו לשקם את העצים, אבל הוא סירב. לאחר מכן נודע שמלקור הרג את אביו של פאנור-פינווה המלך העליון על כל הנולדור, וגנב את הסילמרילים. לאחר מעשה זה נמלט מלקור מוולינור למבצרו אנגבד בצפון הארץ התיכונה, והרכיב את הסילמרילים על כתר הברזל שלו.
פאנור זעם על מלקור, אותו כינה בכינוי מורגות' (האויב האפל של העולם בקווניה), ויחד עם בניו נשבע את שבועת פאנור, שחייבה אותם להילחם בכל מי שמנע מהם את הסילמרילים.
פאנור ועוד רבים מהנולדור חזרו לארץ התיכונה במטרה לנקום במורגות על גנבת הסילמרילים ועל רצח פינווה, אך פאנור מת בקרב כנגד מורגות זמן קצר לאחר הגעתו לבלריאנד, וכך הוריש לבניו את השבועה. הנולדור נלחמו בבלריאנד שנים רבות, אך בסופו של דבר הנולדור נכשלו בניסיונם להחזיר את הסילמרילים ממורגות בקרב.
אחד הסילמרילים נלקח בגנבה מכתר מורגות' על ידי ברן ולותין ומאוחר יותר הובא למערב על ידי אארנדיל, בנם של טואור וידריל, ובעלה של אלווינג יורשת ברן ולותיין. הוולא וורדה הפכה את הסילמריל לכוכב בשמיים. שתי אבני החן האחרות נותרו בידיו של מורגות, ונלקחו ממנו על רק בסוף מלחמת החרון על ידי הוולאר. אך זמן קצר לאחר מכן הם נגנבו על ידי שניים מבני פאנור - מידרוס ומגלור, כשניסו למלא את שבועת אביהם. אולם התכשיטים שרפו את ידיהם, כפי ששרפו את ידיו של מורגות בעבר. בתגובה לכך נפל מידרוס לבור לוהט באדמה כשהסילמריל בידו, ומגלור השליך את הסילמריל שלו לים. כך הסילמרילים נשארו, באוקיינוס, באדמה ובשמים.
על פי נבואת מנדוס, בעקבות שיבתו של מורגות' בדאגור דאגורת (קרב הקרבות בקווניה), העולם ישתנה והסילמרילים יוחזרו לוולאר. והוולא יאוונה תחיה איתם את שני העצים.
קרויזטוצרוס
קרויזטוצרוס (שם מדעי: Croizetoceros) הוא סוג נכחד של אייל שחי באירופה במשך תקופת הפליוקן עד הפליסטוקן המוקדם שלפני 5.5 עד 1.5 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו לראשונה במאה ה-17 בצרפת משרידי קרניים ולסתות גדולות. מרבית המאובנים התגלו ברחבי צרפת וספרד של סוף הפליוקן והפליסטוקן המוקדם ובאוקראינה, פולין ומולדבה מהפליוקן. הסוג הכיל 2 מינים: "Croizetoceros proramosus" ו-"Croizetoceros ramosus".
אייל זה היה בינוני בגודלו והוא הגיע לגובה של מעט פחות ממטר בכתפיים, לאורך 1.5 מטר ולמשקל של 60 קילוגרם בקירוב. קרני האייל דמו לקרני אייל אדום עם 4–5 ענפים שהסתעפו מהמבנה המרכזי ופנו מעלה, דומים בצורתם לקרני האאוקלדוצרוס שחי באותו אזור וזמן. השיניים שלו היו נמוכות יחסית ובחלק מהממצאים הכילו סימני שחיקה מלעיסת עשבים.
סוג זה היה קרוב לסוג אייל, ובעבר השתייך אליו כתת-סוג. במשך הזמן הועבר לכמה סוגים שונים "Cataglochis", "Anoglochis" ו-"Polycladus" עד שהוגדר בשנת 1970 בידי החוקר הנורוגי היינץ שהעביר אותו על סמך הבדלים מולקולריים לשאר הסוגים. הוא השתייך לשבט איילים ("Cervini") שבקבוצת איילי העולם הישן, לצד הסוג אייל.
הנרי דוורשאק
הנרי קלרנס דוורשאק הבן (באנגלית: .Henry Clarence Dworshak, Jr; 29 באוגוסט 1894 – 23 ביולי 1962) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית מטעם מדינת איידהו, תחילה בבית הנבחרים ואחר כך בסנאט.
ביוגרפיה.
דוורשאק נולד בדולות' שבמינסוטה. הוא למד בבתי הספר הציבוריים המקומיים ולמד את סחר ההדפס. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא שירת כסרג'נט בגדוד מקלעי הנ"מ הרביעי בחיל המשלוח של צבא ארצות הברית. לאחר המלחמה ניהל דוורשק עסק של אספקת דפוס בדולות'.
בשנת 1924 הוא עבר מערבה לבארלי שבאיידהו, כדי להיות המו"ל והעורך של העיתון "Burley Bulletin", עיתון חצי-שבועי במחוז קאסיה. דווארשק החל את הקריירה הציבורית שלו כשנבחר לנשיא איגוד העריכה של איידהו ב-1931, והוא היה חבר בולט ב"לגיון האמריקאי", ארגון של יוצאי צבא בארצות הברית וברוטרי אינטרנשיונל. הוא גם היה חבר בתנועת הבונים החופשיים ובמסדר הנדיב והמגן של האיילים הקנדיים (Benevolent and Protective Order of Elks).
ב-1936 התמודד דוושאק לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של איידהו, אך הפסיד לדייוויד וורת' קלארק המכהן. שנתיים לאחר מכן התמודד קלארק בהצלחה לסנאט האמריקאי וניצח, ודוושאק נבחר במקומו לבית הנבחרים ב-1938. הוא נבחר מחדש לקונגרס של ארצות הברית ב-1940, ב-1942 וב-1944.
הסנאטור הרפובליקני ג'ון וו. תומאס נפטר בעודו מכהן בנובמבר 1945, ומושל איידהו הדמוקרטי צ'ארלס גוסט התפטר במטרה למלא את מקומו של תומאס בסנאט. גוסט לא הצליח לזכות במועמדות מפלגתו, המפלגה הדמוקרטית, בבחירות המיוחדות לסנאט. מועמד המפלגה הדמוקרטית, ג'ורג' דונארט, הפסיד בבחירות שנערכו בנובמבר 1946 לדוורשאק, והאחרון נבחר להשלים את כהונתו את תומאס בסנאט. שנתיים לאחר מכן, דוורשאק הפסיד בעצמו לברט מילר, לשעבר התובע הכללי של איידהו.
מילר נפטר מתוצאה מהתקף לב באוקטובר 1949 לאחר תשעה חודשים בלבד בתפקיד, ודוורשאק מונה למלא את מקומו עד לקיום בחירות מיוחדות בידי המושל צ'ארלס ארמינגטון רובינס. דוורשאק זכה בבחירות מיוחדות שהתקיימו ב-1950, ונבחר לכהונה מלאה בסנאט ב-1954 ולעוד אחת שש שנים מאוחר יותר ב-1960. דוורשאק, שדגל בהתבדלות, עמד איתן נגד התערבות צבאית מצד הכוחות המזוינים של ארצות הברית מעבר לים. הוא הצביע בעד חוק זכויות האזרח מ-1957 אך לא הצביע על חוק זכויות האזרח של שנת 1960.
באופן אירוני, גם דוורשאק עצמו מת כתוצאה מהתקף לב בלשכתו שבגבעת הקפיטול בעודו מכהן כסנאטור ביולי 1962. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון שבווירג'יניה.
ניגוני הרבי מחב&quot;ד
דן אלדד
דן אלדד הוא עורך דין ישראלי אשר שימש כמנהל המחלקה הכלכלית בפרקליטות המדינה משנת 2013. שימש כממלא מקום פרקליט המדינה בחודשים פברואר–אפריל 2020.
ביוגרפיה.
דן אלדד הוא בנם של הבמאי אילן אלדד והשחקנית דינה דורון. הוא בוגר תואר ראשון ומוסמך של הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים (בהצטיינות).
למד בתיכון עירוני ד' בתל אביב, היה חניך ופעיל בתנועת הנוער "המחנות העולים" והתגייס לצה"ל, ושירת כלוחם בחטיבת הנח"ל. מאוחר יותר עבר קורס קציני מודיעין ושירת בחיל המודיעין, בתפקידים שונים.
הוא החל את דרכו בפרקליטות בשנת 1994. במהלך השנים עסק בעיקר בתחום הפלילי אך גם בתחומים המנהליים, הביטחוניים, האזרחיים והכלכליים. התמחה בפרקליטות מחוז ירושלים ובבית המשפט העליון, אצל המשנה לנשיא אהרן ברק. עבד בפרקליטות מחוז ירושלים בין השנים 1994–2005, מתוכן עבד כשנה כעוזרו של היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין.
בהמשך שימש אלדד כממונה במחלקה הכלכלית וכמנהל תחום בכיר (דין משמעתי) בפרקליטות המדינה, וייצג את המדינה בתיקים פליליים, ביטחוניים, אזרחיים, מנהליים ובתיקי מיסים. בין היתר, טיפל בפרשות ביטחוניות באזור יהודה ושומרון, בהליכים בעניינו של מרדכי ואנונו לאחר שחרורו ממאסרו, בפרשת רשות המיסים, ובפרשת המרמה של שמאים נגד הביטוח הלאומי. עמד בראש הצוות של פרקליטות המדינה שליווה את חקירת פרשת הרפז.
מאז אפריל 2013 מכהן כמנהל המחלקה הכלכלית בפרקליטות, האחראית על טיפול בתיקים פליליים העוסקים בין היתר בשחיתות שלטונית ובפשיעה כלכלית. בין התיקים הידועים בהם טיפל במסגרת תפקידו: פרשיות צבי בר ודני דנקנר, ופרשת השחיתות בישראל ביתנו.
במסגרת תפקידו, יזם עו"ד אלדד לראשונה כינוס ראשי רשויות וערים חדשים שנבחרו בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018. המפגש נערך על רקע ריבוי פרשיות השחיתות שבהם מעורבים ראשי רשויות, ובמהלכו ייעץ אלדד לראשי הרשויות איך להימנע מלהיכנס למצבים בהם ינסו גורמים שונים להכשילם במעשי שחיתות.
בפברואר 2020 מונה על ידי שר המשפטים אמיר אוחנה לממלא מקום פרקליט המדינה, למשך שלושה חודשים, ולאחריהם שב לתפקידו כמנהל המחלקה הכלכלית.
לימד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה וכיהן כחבר בית הדין המשמעתי המחוזי של לשכת עורכי הדין, כחבר הוועדה הדנה בקובלנות משמעתיות נגד רופאים, וכחבר הצוות לחיזוק שלטון החוק וטוהר המידות בשלטון המקומי.
אלדד הוא סגן-אלוף (מיל'), בוגר הקורס הממלכתי הבכיר למודיעין, ותוכנית העמיתים לסגל הבכיר בשירות המדינה, ומשרת במילואים בפרקליטות הצבאית כיועץ לעניינים מיוחדים.
ממלא מקום פרקליט המדינה.