בשנים 2005-2007 למד יעקב צור במכון שכטר למדעי היהדות והשלים את לימודי התואר השני במחשבת ישראל ולימודי ארץ ישראל. . בשנים 2007-2011 המשיך יעקב צור את לימודיו לתואר שלישי בחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה. במסגרת זו כתב יעקב צור את חיבורו שלמות הארץ בדרכם של טבנקין והקיבוץ המאוחד בהדרכת פרופסור מוטי גולני. במאי 2012 קיבל צור תואר ד"ר על עבודתו זו.
בשנים 2007-2011 כיהן יעקב צור כיו"ר הוועד המנהל של מכון שכטר. בשנת 2015 יצא לאור ספרו של יעקב צור - מן הים עד המדבר - טבנקין והקיבוץ המאוחד באמונה ובמאבק לשלמות הארץ. בספרו עומד צור על ההבדל העקרוני בין השקפת בן-גוריון לתפיסתו של טבנקין בשאלת המדינה וארץ ישראל. בן-גוריון חתר למדינה ודגל בחלוקה ואילו טבנקין ראה את הייעוד המרכזי של הציונות ביישובה של הארץ כולה בהעזה חלוצית. בספרו מדגיש יעקב צור כי דור תש"ח דגל בתפיסת ארץ ישראל השלמה. הספר יצא בהוצאת יד בן צבי ויד טבנקין.
דין (מידה)
ארצות המערב
סמיואל בארבר
בן מיעוטים
קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה
קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (באנגלית: Oceania Football Confederation, בראשי תבות OFC) היא אחת משש הקונפדרציות היבשתיות החברות בפיפ"א. מבין הקונפדרציות, אוקיאניה היא הקטנה והחלשה ביותר, בפער ניכר.
היסטוריה.
הקונפדרציה נוסדה ב-1966 על ידי התאחדויות הכדורגל של אוסטרליה, ניו זילנד ופיג'י, וכיום חברות בה 11 התאחדויות כדורגל, חלקן של מדינות וחלקן של טריטוריות השייכות למדינות אחרות. נבחרות נוספות, שמייצגות טריטוריות שאין להן התאחדות כדורגל מוכרת, משתתפות בטורנירים של ה-OFC כחברות נלוות.
הקונפדרציה מארגנת ברמת הנבחרות את טורניר גביע האומות של מדינות אוקיאניה בכל 4 שנים החל מ-2008. אלופת הטורניר משתתפת בגביע הקונפדרציות. ברמת הקבוצות מארגנת ה-OFC את ליגת האלופות האוקיאנית, שנקראה עד 2007 אליפות אוקיאניה לקבוצות. אלופת הטורניר משתתפת באליפות העולם לקבוצות.
בינואר 2006 עזבה התאחדות הכדורגל של אוסטרליה, המדינה הגדולה ביותר שלה והנבחרת המצליחה ביותר באוקיאניה, את הקונפדרציה האוקיאנית, ועברה לקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC). לאחר מעבר זה, הפכה ניו זילנד לנבחרת הבולטת ב-OFC. בשנים 2008, 2009 עזבו התאחדויות הכדורגל של איי מריאנה הצפוניים ופלאו את הקונפדרציה האוקיאנית, ועברו לקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC).
במוקדמות גביע העולם בכדורגל אין לאוקיאניה מקום מובטח והמנצחת בטורניר המוקדמות של אוקיאניה צריכה להתמודד על העלייה למונדיאל נגד נבחרת מיבשת אחרת. עד כה השתתפו נבחרות מאוקיאניה במונדיאל רק חמש פעמים: עשתה זאת פעמיים, ב-1974 וב-2006 (בפעם השנייה היא הייתה הנציגה האוקיאנית הראשונה שעלתה לשמינית הגמר), ב-1970 ו העפילה למונדיאל 1982 ול-מונדיאל 2010.
נבחרת ישראל בכדורגל, שהוחרמה מסיבות פוליטיות על ידי מדינות רבות באסיה, התמודדה מול נבחרות מאוקיאניה על הזכות להשתתף בגביע העולמי במוקדמות למונדיאל 1970, מונדיאל 1986 ומונדיאל 1990. גם נבחרת טייוואן שיחקה מספר פעמים בבית האוקיאני, מסיבות פוליטיות.
חברות הקונפדרציה.
ל-OFC ישנן 11 חברות, ו-2 במעמד "חברה שותפה":
מעמד של לא-חברות.
לכמה מדינות ריבוניות ותלויות באוקיאניה יש נבחרות לאומיות ללא שיוך. כולן משחקות לעיתים רחוקות והיו לא פעילות במשך כמה שנים. יש גם כאלה שאין להם נבחרת לאומית כלל.
ישנן ארבע מדינות ריבוניות אוקיאניות, במעמד של לא-חברות, והן חברות באו"ם, והם אינן קשורות לפיפ"א, ל-OFC או לכל קונפדרציה אחרת:
דירוג נוכחי לנבחרות OFC.
להלן דירוג הנבחרות ב-OFC לפי הדירוג העולמי של פיפ"א לנבחרות גברים ולנבחרות נשים:
פוליטיקה של בוסניה והרצגובינה
צורת הממשל של בוסניה והרצגובינה היא רפובליקה דמוקרטית פדרלית ייצוגית. הרשות המבצעת של המדינה נקראת מועצת השרים המורכבת מקואליציה שבראשה עומד ראש הממשלה. אספת הפרלמנט מבקרת את הממשלה ובתי הנבחרים של הישויות השונות.
המערכת המשפטית היא עצמאית ונפרדת משאר הרשויות. מערכת השלטון נוסדה בהסכם דייטון שנחתם ב 14 בדצמבר 1995 המעניק לבוסניה והרצגובינה חסות בינלאומית, על פי אותו הסכם הוקם משרד מיוחד הנקרא משרד הנציג הגבוה (OHR) שבראשו עומד הנציג הגבוה תפקידו העיקרי הוא לקדם ממשל דמוקרטי, יציב ורב אתני. הסכם זה נותן לכל שלוש הקבוצות האתניות השונות יצוג וכוח שווה. מבחינה מנהלית מחולקת המדינה לשתי ישויות עצמאיות רפובליקה סרפסקה (שהיא הישות העצמאית של הסרבים) והפדרציה של בוסניה והרצגובינה (שמורכבת מפדרציה של הבוסנים והקרואטים). וכן מחוז ברצ'קו שהוא מחוז עצמאי שלא שייך לאחת מן הישויות.
הרשות המבצעת.
יושב ראש של הנשיאות נבחר משלושת הנשיאים (הבוסני, הסרבי והקרואטי) המכהנים בתפקיד הנשיא. הנשיאים נבחרים לכהונה בת ארבע שנים ומתחלפים כל שמונה חודשים בתפקיד הביצועי עד גמר הכהונה.
הנשיאים נבחרים כל אחד על ידי הקהילתו שלו הנשיא הסרבי נבחר על ידי רפובליקה סרפסקה והנשיאים הבוסני והקרואטי נבחרים על ידי הפדרציה של בוסניה והרצגובינה. הנשיא הוא ראש המדינה אך תפקידיו העיקרים הם ניהול מדניות החוץ והצעת התקציב.
יושב ראש (ראש הממשלה) והשרים של מועצת השרים ממונה על ידי הנשיא ומאושר על ידי בית הנבחרים. המועצה אחראית על קביעת מדיניות פנים וחוץ, ביצוע החלטות ואחראית גם על יחסי הישויות השונות. לכל אחת מן הישויות ישנה ממשלה משלה שעוסקת במדניות הפנים שלה.
התפקידים העיקרים בממשל:
הרשות המחוקקת.
אספת הפרלמנט (Parlamentarna skupština) היא בית הנבחרים הפדרלי של בוסניה והרצגובינה המחולקת לשני בתים.
התפקידים העיקרים של אספת הפרלמנט הם:
לבוסניה והרצגובינה אין תאריך קבוע לבחירות למרות שהבחירות נערכות כל ארבע שנים. הבחירות האחרונות נערכו ב 17 בנובמבר 2014
בית העמים.
בית העמים כולל 15 חברים (5 בוסנים, 5 סרבים ו 5 קרואטים) המכהנים לתקופה בת שנתיים, הנציגים הבוסנים והקרואטים נבחרים על ידי בית העמים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה והנציגים הסרבים נבחרים על ידי מועצת העמים של רפובליקה סרפסקה.
בית הנבחרים.
בית הנבחרים מכיל 42 חברים (14 בוסנים, 14 סרבים ו 14 קרואטים) המכהנים כארבע שנים בתפקיד, הנציגים הבוסנים והקרואטים נבחרים על ידי בית הנבחרים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה והנציגים הסרבים נבחרים על ידי האספה הלאומית של רפובליקה סרפסקה.
בחירות ומפלגות.
לבוסניה והרצגובינה יש מערכת רב מפלגתית, חלק מהמפלגות הם 'רב אתניות' וחלק מפלגות אתניות (סקטורליות).
רשימת המפלגות:
שיטת המשטר בבוסניה והרצגובינה היא דמוקרטית, בה נערכים כל ארבע שנים בחירות. תוצאות הבחירות האחרונות שנערכו ב 5 באוקטובר 2002 לבית הנבחרים של בוסניה והרצגובינה.
הרשות השופטת.
בית המשפט התחוקתי.
בית המשפט התחוקתי של בוסניה והרצגובינה הוא בית המשפט העליון, והערכה הסופית. הוא מורכב מתשעה חברים: ארבעה נבחרים על ידי בית הנבחרים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה, שניים נבחרים על ידי האספה הלאומית של רפובליקה סרפסקה ושלושה נבחרים על ידי נשיא בית המשפט האירופאי לזכויות אדם לאחר התייעצות עם הנשיא.
בתי המשפט.
בתי המשפט של בוסניה והרצגובינה מחולקים לשלוש ערכאות שונות:
עירוני, פלילי ובית משפט לערעורים, השופטים על פי רמת הערכאה שלהם,
על מנת לערער יש לפנות לבתי המשפט של הישויות השונות.
בתי המשפט עוסקים גם בפשע מאורגן ובפשע כלכלי, דוגמה לפשע כלכלי בבוסניה והרצגובינה היא נשיא בוסניה והרצגובינה לשעבר שהודח עקב שותפות בפשע כלכלי מאורגן.
בתי המשפט של הישויות.
לכל אחת מהישויות של בוסניה והרצגובינה יש בית משפט עליון. ובנוסף גם בתי משפט בערכאות נמוכות. בפדרציה של בוסניה והרצגובינה ישנם עשרה בתי משפט מחוזיים, וגם מספר בתי משפט בערים שונות. ברפובליקה סרפסקה ישנם חמישה בתי משפט אזורים.
פוליטיקה של בוסניה הרצגובינה
אליאנץ ארינה
איי או אל ארינה
ישמעאל כהן גדול
שלמה ישראל בן-מאיר
אמנון גולדנברג
אמנון גולדנברג (1935 – 21 ביוני 2005) היה עורך דין ישראלי, מנהל משרד עורכי הדין "ש. הורוביץ ושות'".
ביוגרפיה.
גולדנברג נולד בשנת 1935 בחדרה. ב-1952 החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת העתודה האקדמית, וסיים בהצטיינות. במהלך לימודיו היה מעורכי מפעל השכפול. בצה"ל שירת במסגרת הפרקליטות הצבאית, ולאחר שחרורו נסע ללונדון והשלים דוקטורט במשפטים בהתמחות בדיני קניין רוחני.
ב-1962 חזר לישראל והצטרף למשרד ש. הורוביץ' ושות', שם הפך מאוחר יותר לשותף בכיר ולמנהל המשרד. גולדנברג היה ידוע בהופעתו בפני בתי המשפט ובזכות קשריו הרבים בצמרת המדינית והכלכלית בישראל. בשנות ה-60 הגיש עתירות לבג"ץ בענייני איכות הסביבה.
במקביל לעבודתו כעורך דין היה מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים ומשנת 1969 באוניברסיטת תל אביב.
היה פעיל במפלגה הליברלית, וב-1969 הוצע לו מקום ברשימתה לכנסת, אך הוא סירב. בשנת 1977 הציע לו מנחם בגין להצטרף לממשלתו כשר המשפטים, אך הצעה זו לא התממשה.
בשנת 1972, בעקבות פרישתו של יהושע רוטנשטרייך מראשות לשכת עורכי הדין בישראל, התמודד על התפקיד מול ברוך גייכמן ויצחק טוניק, אך הפסיד לטוניק. במהלך שנות ה-70 הוא התמנה לחבר הוועדה לבחירת שופטים ובמרץ 1979, לאחר פרישתו של טוניק, הוא נבחר ליו"ר לשכת עורכי הדין, בגוברו על דוד ליבאי ושמואל סמואל. הוא כיהן בתפקיד יו"ר הלשכה עד 1983. נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק הציע לו בשני מועדים שונים להתמנות לשופט בבית המשפט העליון, אך הוא סירב.
תיקים בולטים שבהם טיפל: