שכן התפקידים שהוטלו על הקונטאבל בארץ ישראל היו שונים שינויים משמעותיים מאלו שהיו בתחום סמכותו באירופה; במקום פיקוד על הצבא ותו לא, כאשר הקונטאבל הוא עושה דברו של המלך ובכפוף לתכתיבי האוצר, בממלכת ירושלים היו תפקידי הקונטאבל רבים ומכריעים הרבה יותר. הוא היה המפקד על הצבא, מזמן את האבירים ביום קרב אל המלך, צועד בראש הצבא, משלם לגייסות ולשכירי החרב, ומכריע בדיונים הצבאיים או באלו הנוגעים לצבא הממלכה; בנוסף, הקונטאבל גם קבע את גבולותיה הריבוניים של הממלכה.
היררכיה.
פקודו של הקונטאבל היה המרשל, שתפקידו היה לדאוג לחיילים שכירי החרב ולסוסי הצבא, ולחלק את השלל לאחר ניצחון בקרב; גם הסינישאל, בעל המילה האחרונה בהחלטות ממלכת ירושלים (שכן הוא שניהל את ענייני האוצר של הממלכה והיה אחראי על הכנסותיה והטירות המלכותיות, וכן ראש ה"הוט קור", המועצה המלכותית, בהיעדרו של המלך), היה כפוף לכוחו של הקונטאבל.
באירופה היה כוחו של הקונטאבל בתפקיד המקביל קטן משל הסינישאל, שכן האוצר היה דומיננטי הרבה יותר בניהול מדינה מאשר הצבא, אך בממלכת ירושלים הצלבנית שרר מצב מלחמה כמעט קבוע, בהיותה אוטונומיה נוצרית כמעט יחידה בין שכנים מוסלמיים עוינים, וכל קיומה היה תלוי בצבא – ולכן היה הקונטאבל "האיש החזק" ביותר בממלכה, ותפקידו היה בעל חשיבות ראשונה במעלה.
באופן רשמי היה הקונטאבל סגן מפקד הצבא, לאחר המלך, אך באופן מעשי – לעיתים תכופות ניסה הקונטאבל לכפות את רצונו אף על שליטיו בעצמם, ודוגמה לכך יהוו מנשה דה ירז' או באליאן דה איבלין; ולעיתים הייתה לו אף עמדת הכוח החזקה ביותר והוא זה ששלט בממלכת ירושלים, כגון ז'אן ד'איבלין הזקן מביירות או וולטר ממונטבליארד, ששלטו בממלכה שלטון ללא מצרים ועשו בה ככל העולה על רוחם.
התפקיד ונושאיו.
הצבא הצלבני הורכב משני גורמים עיקריים: צבא הממלכה, שכלל על פי רוב מאות בודדות של אבירים וכמה אלפים של סרז'נטים רגלים ונושאי כלים, בנוסף לפרשים קלים ("טורקופולים"); וצבא המסדרים הצבאיים, הם הטמפלרים, הטבטונים וההוספיטלרים, שהיה שווה לצבא הממלכה ובתקופות המאוחרות אף עלה עליו בהרבה. אף שהמסדרים נשמעו הלכה למעשה לפקודות המלך, הם לא היו תחת פיקודו הישיר ולא היו חייבים בשירות צבאי למען הממלכה. המסדרים הצבאיים שמרו בקנאות על עצמאותם, והייתה להם מערכת אינטרסים נפרדת שלעיתים נגדה את אלו של ממלכת ירושלים. לפיכך, תפקידו של הקונטאבל היה כבד: לשמור על האיזון הדק שבין האוטונומיות של המסדרים לבין צורכי הממלכה, לזמן את המסדרים אך לדעת לתגמלם בהתאם, וכיוצא בכך.
לקונטאבל נבחר בדרך כלל מצביא ידוע (כמו אסטאש גרנייה), לוחם גדול (דוגמת מנשה דה ירז') או מדינאי מבריק (כז'אן ד'איבלין מביירות), ובדרך כלל גם אציל וסניור גדול (כגון אחד מנסיכי הגליל או שליט ערי מפתח דוגמת צור, צידון או ביירות); אך כמעט תמיד היה הקריטריון העיקרי – קרבתו למלך, שכן המלכים נהגו תדיר למנות למשרה הרגישה את קרוביהם וידידיהם הטובים, בהם בטחו. אך אירוני הדבר כי דווקא רבים מאלו שנבחרו בשל קרבתם נתגלו לבסוף כבוגדניים ותככנים, כז'אן הזקן או אמלריך השני דה ליזיניאן, ואילו מנגד, רבים אשר לא היו ממשפחת המלוכה מילאו את תפקידם בצורה מופתית, כגיום מביר או המפרי מטורון.
בנוסף לקונטאבל ממלכת ירושלים, לאחר הקמת ממלכת קפריסין הצלבנית נתבססה גם שם דרגת קונטאבל ממלכת קפריסין, באופן כללי על פי מודל ממלכת ירושלים אך בפועל עם הרבה פחות סמכויות, כך שתואר זה היה בעיקר ייצוגי.
לעיתים קרובות מונה הקונטאבל בעיתות צרה ומצוקה גם לעוצר הממלכה, הן בממלכת ירושלים והן בקפריסין; נהוג היה לא לישא בשתי המשרות בעת ובעונה אחת, עד זמנו של וולטר ממונטבליארד.
בסוף ימיה של ממלכת ירושלים, הייתה הארץ משוסעת בסכסוכים פנימיים ולקונטאבל לא הייתה כל יכולת ממשית, אולם המשרה המשיכה להימסר מיד ליד. גם לאחר נפילת ממלכת ירושלים, התפקידים הוענקו כאותות כבוד בעלמא בלי כל סמכות ממשית על ידי ממלכת קפריסין הצלבנית, יורשתה ההיסטורית של ממלכת ירושלים; ואפילו לאחר חורבן ממלכת קפריסין הוסיפו אצילים אירופאיים המקורבים לשושלות המלוכה הצלבניות לישא את תוארי "קונטאבל ירושלים" או "קונטאבל קפריסין".
מנהגים נוספים.
במהלך הכתרת מלך חדש בממלכת ירושלים, היה תפקידו של הקונטאבל להחזיק את סוסו של המלך, בעוד המרשל מסייע לו והסינישאל אוחז בשרביט המלכותי, וזאת על פי הדגם האירופאי המקורי.
נושאי תפקיד הקונטאבל.
רשימת האנשים ששימשו בתפקיד הקונטאבל בממלכת ירושלים הצלבנית:
אולריך גראוארט
אולריך גראוארט (בגרמנית: Ulrich Grauert; 6 במרץ 1889 - 15 במאי 1941), היה גנרל-אוברסט בלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני), אשר נהרג במלחמת העולם השנייה, לאחר שהופל עם מטוסו.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
גראוארט נולד בברלין שהשתייכה לאימפריה הגרמנית ב-6 במרץ 1889. בשנת 1910 התגייס גראוארט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-2 (פומרניה ה-1).
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת גראוארט כקצין מטה בחטיבת הארטילריה ה-2, ובשנת 1915 הוכשר כקצין טיווח ארטילריה מהאוויר. על פעולותיו במלחמה קיבל גראוארט את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
בין המלחמות.
לאחר המלחמה הצטרף גראוארט לפרייקור ולאחר מכן לרייכסווהר, שם מילא תפקידי פיקוד ומטה. לאחר הקמת הלופטוואפה שנת 1935, מונה גראוארט לראש מטה משרד התעופה, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1937 מונה גראוארט למפקד פיקוד האוויר הגבוה ה-2, שהפך מאוחר יותר לקורפוס האוויר ה-1, וב-20 באפריל 1938 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך הפלישה לפולין השתתף גראוארט עם יחידתו במערכה, וב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל חיל האוויר. במהלך המערכה על צרפת שוב השתתף גראוארט עם יחידתו, ואף קיבל ב-9 במאי 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-19 ביולי אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-אוברסט.
ב-15 במאי 1941 יצא גראוארט לטיסת סיור לאורך תעלת למאנש במטוס יונקרס Ju 52, ובמהלך הטיסה הופל באזור סן-אומר על ידי טייס פולני מטייסת הקרב ה-303 (הפולנית) ונהרג.
אפוליה
אהלי שם
מכון "אהלי שם - ליובאוויטש" הוא בית הוצאה לאור שבעבר היה מכון מחקר תורני, שעסק בההדרתם והוצאתם לאור של ספרי אדמו"רי חב"ד ותלמידיהם.
היסטוריה.
המכון הוקם בכפר חב"ד ב' בשנת תשמ"ט לעילוי נשמת הרבנית חיה מושקא שניאורסון, על ידי הרב אליהו יוחנן גוראריה. פעילות המכון התמעטה עם השנים, ונסגרה בשלהי שנות ה-90, מאז משמש המכון בית הוצאה לאור של ספרים.
המכון הוציא מגזין מחקר בשם 'כרם חב"ד' העוסק בעיון וחקר במשנת חב"ד ותולדות החסידות, בעריכת חוקר החסידות הרב יהושע מונדשיין, שיצא לאור בין השנים תשמ"ז לתשנ"ב ומצוטט רבות על ידי חוקרי חסידות חב"ד מחוץ לחסידות חב"ד.
כמו כן היה למכון מגזין מחקר תולדות חב"ד 'אהלי ליובאוויטש' שיצא לאור בשנים תשנ"ה-תשנ"ו. ומגזין נוסף הלכתי בשם 'אהלי שם' שיצא לאור בין השנים תשמ"ט לתשנ"ג. דבר נוסף הוא 'ליקוט חידושי הצמח צדק', והוא ליקוט מדברי רבי מנחם מנדל שניאורסון מחבר ה"צמח צדק" על מסכתות הש"ס לפי סדר המסכתות; על מסכת בבא בתרא, בעריכת הרב ברוך בליז'ינסקי. על מסכת סנהדרין, בעריכת משה חפר. על מסכת שבת. על מסכת מכות, בעריכת מנחם מנדל חפר.
מפעלי המכון.
מספרי המכון לאחר סגירתו והפיכתו לבית הוצאה לאור: שתי מסכתות בהוצאה משותפת עם עוז והדר, עם כ-300 עמודים המלאים בביאורי אדמו"רי חב"ד על סוגיות הש"ס על המסכת: 'מסכת קידושין' שנדפס בשנת תשע"א. ו'מסכת בבא מציעא' שנדפס בשנת תשע"ב
תשמישי מצווה וקדושה
תשמישי קדושה ומצווה
ג'יין ויימרק
ג'יין ויימרק (באנגלית: Jane Wymark; נולדה ב-31 באוקטובר 1952) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
ויימרק נולדה בשכונת פדינגטון שבלונדון. היא בתם של השחקן פטריק ויימרק ושל המחזאית האמריקאית אולוון ויימרק.
היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מורוונה צ'ינוות' ויטוורת' בסדרת הטלוויזיה "פולדרק" של ה-BBC משנת 1977, ואחר כך בדמות ג'ויס ברנבי בסדרה הבלשית של רשת ITV "רציחות במידסומר" בה שיחקה מ-1997 עד 2011. ויימרק שיחקה בטלוויזיה הבריטית בדרמות כגון "The Bass Player and the Blonde", בסדרות "A Touch of Frost", "דיינג'רפילד", "לאבג'וי" ו-"Pie in the Sky". בתיאטרון הופיעה בתפקיד ג'יל מייסון במחזה "אקווס" בהפקה של התיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם.
ג'יין ויימארק
ביטול אימות ברשת אלחוטית
מוזאון ראשון לציון
אברהם גיורא קריצ'בסקי
אברהם גיורא קריצ'בסקי (כינוי מחתרתי: דן; 27 בדצמבר 1902 – 29 ביוני 1943) היה סגן מפקד ההגנה בירושלים, מפקד הסניף הירושלמי והתל אביבי של האצ"ל.
ביוגרפיה.
קריצ'בסקי נולד בזולוטונושי, פלך פולטאבה באוקראינה, ב-27 בדצמבר 1902, לבן-ציון ולסוניה לבית אברבנאל.
קיבל חינוך מסורתי וכללי. בגיל צעיר הצטרף לציונות ולתנועת החלוץ. קריצ'בסקי נשאר נאמן לה גם אחרי שהשלטון הבולשביקי ברוסיה אסר כל פעילות ציונית. היה פעיל בקבוצת אודסה.
בדרכו לארץ ישראל עבר לפולין משם לרומניה. בצ'רנוביץ נפצע, לאחר שהשתתף בהגנה עצמית של יהודים נגד סטודנטים פורעים.
קריצ'בסקי עלה לארץ ישראל בשנת 1922.
בארץ-ישראל.