לבית משפט סמכות נגררת להכריע בשאלה הנתונה בסמכותו של בית משפט אחר אגב הדיון בעניין המצוי בסמכותו, כאשר הדבר נדרש לצורך בירור והכרעה בעניין העיקרי. במקרה כזה הפעלת הסמכות אינה מהווה מעשה בית דין.
הלכת הטפל והעיקר
כאשר נתבעים מספר סעדים במקרקעין, שאינם מצויים בסמכותו של אותו בית משפט, מוסמך בית המשפט שבסמכותו נמצא הסעד העיקרי לדון ולהכריע גם בסעד הטפל. במקרה זה, הכרעת בית המשפט מהווה מעשה בית דין.
משמעות הכלל היא למשל שכאשר נתבעות הבעלות (שבסמכות המחוזי) וההחזקה (שבסמכות השלום) בתביעה מסוימת, בית המשפט שתחת סמכותו העניין העיקרי הוא בעל הסמכות העניינית (במקרה זה הבעלות, שהיא הסעד העיקרי).
מקרה נוסף על מקרקעין ובו הכלל תופס הוא סמכות הדיון בתביעות אזרחיות שעניינן קיום יחסי מין תוך ניצול יחסי מרות או אינוס. בעניין פלונית 2018, נדרש בית המשפט העליון להחליט מיהו בעל הסמכות לדון בתביעה אזרחית של עובדת, הטוענת שעובד אנס אותה והטריד אותה מינית במסגרת יחסי עבודה. המחלוקת התגלעה בשאלה אם יש להפריד את התביעות ולנהל הליכים מקבילים בבית המשפט (שלום/מחוזי על-פי השווי) ובבית הדין לעבודה, או שמא יש להתייחס לאירועים השונים כאל מכלול אחד, ואם כך – מיהו בעל הסמכות לדון בו.
השופט ניל הנדל פתח באימוץ הלכת פלוני 2014 של השופט רובינשטיין, ובקביעה שלבתי הדין לעבודה סמכות לדון אך ורק בהטרדות מיניות כהגדרתן ברשימה הסגורה המופיעה בחוק, כאשר כל הצדדים להליך הם עובדים במסגרת יחסי עבודה. הנדל בחר להחיל את הכלל משפטי של "הטפל הולך אחרי העיקר", וקבע שכיוון שעבירת האינוס חמורה יותר מהטרדה מינית – בית המשפט האזרחי הוא בעל הסמכות לדון בתביעה שיש בה גם מעשי אונס וגם הטרדות מינות. הנימוק להחלת הכלל בהקשר הזה היה שאין להקשות על נפגעת עבירת המין ולדרוש ממנה לנהל שני הליכים.
תביעת סעד כספי וסעד שאינו כספי
כאשר נתבעים סעד כספי וסעד שאינו כספי, הרי שיש לפצל את התביעה בין בתי המשפט על-פי סמכותם לדון בכל אחד מן הסעדים. לעניין זה שני חריגים:
תביעות שלא ניתן להעריך את שווין
כאמור לעיל, תביעות כספיות עד לסכום של 2,500,000 ש"ח נמצאות בסמכותו העניינית של בית משפט השלום. עם זאת, תביעות שהסעד הנתבע בהן אינו ניתן להערכה, כדוגמת אוסף בולים נדיר, נידונים בבית המשפט המחוזי. פועל יוצא של הלכה זו היא כי כריכת תובענה שאינה ניתנת להערכה כספית (כדוגמת פגיעה בקניין רוחני) יחד עם תביעה כספית, תביא לכך שהסמכות העניינית תהא בידי בית המשפט המחוזי. עם זאת, במאי 2020 ביאר בית המשפט העליון כי אם ניתן להעריך, ולו באופן גס, את שווי התובענה, הרי שהיא ניתנת לכימות, וכללי הסמכות יקבעו על-פי מגבלת 2.5 מיליון השקלים. באותו המקרה, טענה מרצה מאוניברסיטת אריאל כי תלמידתה גנבה את הקניין הרוחני שלה, עת לימדה מחומריה במסגרת קורסי הכנה שהעבירה לבחינת הרישוי הממשלתית בתזונה. בית המשפט קבע כי כריכת תביעה שעניינה קניין רוחני אינה מביאה באופן אוטומטי לכך שהנושא ידון בבית המשפט המחוזי, אלא נדרש גם שהעניין הרוחני לא יהא ניתן להערכה כספית, אף לא בקירוב.
הכללים לגבי תביעה שכנגד
תביעה שכנגד היא תביעה המתבררת באותו בית משפט. הנתבע ראשי, במועד שנקבע להגשת כתב ההגנה, להגיש כתב תביעה שכנגד. הכללים לגבי תביעה שכנגד הם כדלהלן:
כללים נוספים
חוסר סמכות עניינית.
טענת חוסר סמכות עניינית אינה טענה מקדמית בלבד, כלומר ניתן לטעון אותה בכל שלב משלבי המשפט, ובית המשפט חייב להעלות אותה בעצמו גם אם לא הועלתה על ידי הצדדים. חריג לכך הוא, שאם התובע נגוע בחוסר תום לב אשר "זועק לשמיים", לא תישמע טענתו על כך שבית המשפט ניהל את המשפט בחוסר סמכות.
ככלל, פסק דין שניתן בחוסר סמכות בטל מעיקרו.
העלאת טענת חוסר סמכות עניינית בשיהוי ניכר יכולה להביא לדחיית הטענה מטעם זה בלבד. שיהוי בהעלאת הטענה יכול להביא גם לחיוב מעלה הטענה בהוצאות לטובת אוצר המדינה או לטובת הצד שכנגד.
בפלילים.
כאמור, הכלל הבסיסי הוא כי עבירות שהעונש בגינן הוא עד 7 שנות מאסר (כולל) יידונו בבית משפט השלום. אין משמעות הדבר כי בית משפט השלום אינו יכול להשית עונש הגבוה מ-7 שנות מאסר, אלא כי העונש על עבירה בודדת לא יכול לעלות על עונש זה.
לכלל זה ישנם מספר חריגים. ראשית, פרקליט מחוז או פרקליט המדינה יכול לקבוע כי עבירות סמים שעונשן עולה על 7 שנות מאסר או עבירות כלכליות, יכול לקבוע כי יידונו בעבירות אלו בבית משפט השלום (אך זה לא יוכל להשית בגינן עונש העולה על 7 שנים).
פרקליט המחוז יכול להגיש כתבי אישום בגין עבירות צווארות לבן מסוימות, ובתוכן קבלת שוחד וקבלת דבר במרמה, לבית המשפט המחוזי (הגם שהעונש עליהן נמוך יותר).
כמו כן, כתב אישום נגד ראש ממשלה, דיון בעבירת הסגרה, ועבירה לפי חוק הגבלים עסקיים, יידונו בבית המשפט המחוזי בירושלים. עבירה במסגרת חוק המאבק בארגוני פשיעה, וכן כתבי אישום נגד שר או שופט, יוגשו בבית משפט המחוזי.
לקריאה נוספת.
אסף טבקה "סמכות עניינית בתביעות שימוש במקרקעין: המשפט בספרים והמשפט בפעולה" משפט ועסקים יג 323 (תש"ע).
כארצ'ארודונטוזאור
שביר
"שביר" הוא אלבום האולפן ה-20 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי יצחק קלפטר, שיצא בספטמבר 1983.
הפקה.
אלבום זה מהווה את שיתוף הפעולה המלא השני והאחרון של איינשטיין וקלפטר, לאחר האלבום "יושב על הגדר" שיצא שנה קודם לכן. קלפטר המשיך לנגן מאוחר יותר במספר אלבומים נוספים של איינשטיין, וכן הלחין עבורם מספר שירים.
כל שירי האלבום הולחנו ועובדו על ידי קלפטר. איינשטיין כתב את כל שירי האלבום, וזהו למעשה האלבום היחיד של איינשטיין שבו הוא כתב את כל מילות השירים. בין השירים הבולטים באלבום: "שביר" ו"אולי צריך לתת לזה עוד זמן". השיר "תל אביב, גדות הירקון, 1983" הוא שיר מחאה אקולוגי שמתכתב עם השיר הנוסטלגי "תל אביב, גדות הירקון, 1950" מהתקליט חמוש במשקפיים.
כשנה לפני יציאת התקליט עבר איינשטיין תאונת דרכים קשה. ידידתו נהרגה בתאונה, אשתו נפצעה קשה, הוא נפצע גם כן, וכבדות הראייה שלו הלכה והחמירה. העבודה על התקליט הייתה חלק מהתהליך השיקומי ורבות ממילות השירים מושפעות מהמצב הפיזי והנפשי בו היה איינשטיין שרוי באותה עת.
מתוך האלבום יצאו כסינגלים "תל אביב גדות הירקון 83", "יד אחת עושה את זה" ושיר הנושא.
כארצ'ארודונטוזאור סהרה
אלביס (סדרה)
הציונית המעשית
מלתונין
צפרדעיים
צפרדעיים (שם מדעי: Ranidae; באנגלית: True frogs) היא המשפחה בעלת התפוצה הרחבה ביותר מבין כל משפחות חסרי הזנב. הן נפוצות בכל יבשות העולם, למעט אנטארקטיקה ואוסטרליה. מין אחד בלבד ממשפחת הצפרדעיים נפוץ במקור באוסטרליה ולא הובא על ידי בני האדם ליבשת, והוא "Rana daemeli", אך גם תפוצתו שם מוגבלת לאזורים נידחים בצפון היבשת. גודלן של חסרי הזנב בנות משפחת הצפרדעיים משתנה ממין למין; הגדולה ביותר בעולם היא צפרדע גוליית ("Conraua goliath"). רבות מהצפרדעיים חיות במים או בבתי גידול הקרובים למים. הצפרדעיים שייכות למשפחת הדו-חיים, כלומר הן בעלות אברי נשימה המתאימים גם למים וגם ליבשה. מרבית המינים מטילים את ביציהם במים, ועוברים את שלב הראשן במהלך התפתחותם. אף על פי כן, כמו מרבית משפחות חסרי הזנב, מגוון בתי הגידול בו חיות הצפרדעיים הוא גדול. אלו מהסוג "Tomopterna" הן צפרדעים חופרות האנדמיות לאפריקה והן בעלות מרבית המאפיינים האופייניים לצפרדעים החופרות בשאר העולם. בנוסף, קיימות צפרדעים שחיות בסביבה עצית כגון צפרדע העצים ("Frankixalus jerdonii") שנתגלתה בצפון מזרח הודו.
ככלל, הצפרדעיים הן בעלות עור חלק ולח, ורגליהן גדולות וחזקות. כפות רגליהן מכוסות לרוב בקרומי שחייה בדרגות שונות.
סוגים.
חלק מהסוגים של הצפרדעים שייכים ע"פ כמה חלוקות למשפחות עצמאיות:
שימעון ויזנטל
גל נדיבי
גל נדיבי (נולד ב-21 באוגוסט 1972 בתל אביב) הוא מנחה טלוויזיה ושדרן רדיו, הידוע בעיקר כמנחה האחרון של התוכנית "זומביט" בטלוויזיה החינוכית.
את דרכו הרדיופונית החל בתחנת הרדיו הפיראטית "הגל הירוק", שהתמודדה במכרז הרדיו האזורי אך לא צלחה אותו. אחר כך עבר לשדר ב"קול ישראל", תחילה ב"קול הדרך", ואחר כך ברשת ג'. נמנה עם מקימי "רדיו תל אביב", בו שידר, ובהמשך שימש כמנהל התוכניות וסמנכ"ל התחנה. בשנת 1998 החל להגיש את תוכנית המחשבים זומביט" בטלוויזיה החינוכית, עד ירידה מהמסך בשנת 2006. בשנים האחרונות, מתמקד בקריינות פרסומות ופרומואים לטלוויזיה ובנוסף משמש כמרצה במרכז הבינתחומי הרצליה.
נדיבי הוא קריין הבית של זכיינית ערוץ 2 לשעבר ומפעילת ערוץ 13, "רשת", מאז תחילת שידוריה. כמו כן, משמש נדיבי כקריין הבית של רשת "שופרסל", הן בפרסומות והן בשירותים השונים שמוצעים על ידי שופרסל ללקוחות, לרבות מערכת הקופות האוטומטיות, מערכת העגלות וקריינות המערכת הטלפונית. בשנים האחרונות משמש נדיבי כקריין עבור המשביר לצרכן ו"אלמ", כאשר באחרונה הוא מחליף את לאון פלדמן ששימש כקריינה הקבוע.
תיכון (הנדסה)
תִּכּוּן (או: תֶּכֶן) הוא תהליך הנדסי לפיתוח מוצר. תהליך התיכון והפיתוח של מוצר כולל סדרת צעדים:
הצלחת תיכון נמדדת במידת שביעות רצונו של הלקוח, או ביכולת למכור את המוצר ברווח.
זיהוי הצורך או הבעיה.
תהליך התיכון מתחיל מרגע זיהוי צורך שאינו בר-פתרון באמצעים הקיימים או שפיתרונו אינו יעיל באופן מספק. הצורך יכול לבוא לידי ביטוי בתהליכים שבוצעו עד כה על ידי האדם או מערכת חיצונית אחרת, על מנת לשפר ביצועים והוא גם יכול לבוא לידי ביטוי בתהליך שלא היה קיים קודם לכן.
דוגמאות לצורך: