רפורמות שוק ההון הרוסי של שנות ה-90 לאחר פירוק ברית המועצות, הביאו להפרטה נרחבת בתעשייה ובחקלאות ובמידה מועטה יותר במגזר האנרגיה והתעשיות הביטחוניות. ההפרטה יצרה קבוצה של אנשי עסקים שרכשו חברות ממשלתיות, צברו עושר רב ומכונים אוליגרכים. מאז 2008 העיר מוסקבה הוכתרה כבירת המיליארדרים של העולם על פי מגזין פורבס. בעקבות העלייה המתמדת ברמת החיים, רוסיה חזרה בשנת 2005, לרמת פיתוח אנושית גבוהה כפי שהיה לפני התפרקות ברית המועצות. בשנים 2000–2012 קצב ייצוא האנרגיה הכפיל את עצמו וההכנסה הריאלית קפצה ב-160%. נכון לשנת 2012 מגזר הגז הרכיב 16% מהתמ"ג, 52% ממסים והתקציב הפדרלי ומלמעלה מ-70% מהייצוא הכולל.
לרוסיה תעשייה צבאית מפותחת מאוד וכוללת פיתוח ועיצוב טכנולוגית מתקדמות לרבות מטוסי קרב דור חמישי. נכון לשנת 2013 עמד היקף הייצוא על 15.7 מיליארד דולר, שנייה רק לארצות הברית.
בשנת 2014, מדינות המערב ובראשן האיחוד האירופי וארצות הברית הטילו סנקציות כלכליות על רוסיה, עקב משבר אוקראינה והחשד למעורבות צבאית רוסית ישירה בסכסוך. הדבר הביא לצמצום בצמיחה הכלכלית וצלילת ערך הרובל. זאת לצד ירידה חדה במחיר הנפט המהוה הכנסה משמעותית לכלכלת רוסיה. סנקציות נוספות הוטלו בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022. הרובל קרס, חברות בינלאומיות רבות עזבו את המדינה, מה שהוריד את דירוג האשראי של המדינה. רוסיה מבודדת וחלק מהבנקים נותקו ממערכת התשלומים SWIFT, אף שכ-20 אחוז מהבנקאות הרוסית מתנהלת באמצעות המערכת להעברת הודעות פיננסיות, המקבילה הרוסית ל-SWIFT. הכלכלה נפגעה מאוד מההסנקציות ואלו היו בין הגורמים אשר יצרו במדינה משבר כלכלי חמור, שעורר סדרה של הפגנות וגרם לירידב בשער המטבע באופן חסר תקדים. בנוסף, בורסת מוסקבה לא נסחרה במשך 33 ימים שלאחר הטלת הסנקציות בפברואר 2022, כל אלה עודדו מיעוט בהשקעות זרות ומקומיות, אי יעילות של המשק ובריחת מוחות משמעותית.
בשל התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה דווח על התכווצות נוספת בכלכלה, שאילצה את המדינה לרענן תוכניות לאומיות ולדחות את יישומן לשנת 2030, כאשר ביולי 2020 הבנק המרכזי הוריד את הריבית לשפל של 4.25%, בצעד שנועד להוזיל את עלות האשראי לעסקים ולצרכנים, שנפגעו מההגבלות ומירידת מחיר הנפט. קריסת מחירי הנפט בתחילת המגפה גרמה לצניחה של 9.6% בתמ"ג, כאשר האבטלה עלתה מ-4.8% ב-2018 לשיא של שמונה שנים: 6.1%%. עם זאת, בדצמבר 2021 ממשלת רוסיה עדכנה כי אחוז האבטלה חזר לרמה של לפני פרוץ המגפה: 4.4%.
רקע.
על פי מדד הפיתוח האנושי רוסיה נחשבה עד ל-1991 למדינה בעלת רמת פיתוח אנושית גבוהה (מעל 0.8) אך בשנים הראשונות לאחר התפרקות ברית המועצות, נאבקה רוסיה (כמו רוב מדינות הגוש הקומוניסטי לשעבר) לקיים כלכלת שוק וצמיחה כלכלית בריאה. עם נפילת המשטר הסובייטי ב-1991, הוגדר מצבה הכלכלי של רוסיה כ"קטסטרופה", עם נפילה חדה בתמ"ג, גרעון תקציבי עצום, רזרבות מט"ח אפסיות ואינפלציה משתוללת.
הסיבות לכך היו התעשייה הבלתי תחרותית, אובדן שוקי הגוש הסובייטי לשעבר, היעדר יכולת להמשיך ולתמוך במגזר החקלאי, העדר תשתית עסקית חלופית לשלטון הכלכלי הריכוזי והתנגדות הממסד הקיים לביצוע רפורמות כלשהן. הייתה חשיבות עליונה לנטילת כל המעצורים להתפתחות כלכלית, בין היתר למנוע התערבות ממשלתית ולתת חופש מוחלט בהתנהלות כלכלת שוק על פי הוגה תורת הקפיטליזם, אדם סמית.
המאמצים לשלב את רוסיה בכלכלה העולמית, לכונן בה כלכלת שוק הוגנת (הפרטות שקופות וביסוס מנגנונים אנטי-מונופוליים) ולערוך שינויים מבניים טורפדו על ידי קבוצות כוח וביניהם האוליגרכים. אף על פי קשיים אלו חוותה רוסיה צמיחה כלכלית מסוימת ב-1997, אך זו ירדה לטמיון לאחר המשבר הכלכלי שחוותה רוסיה-"משבר הרובל" באוגוסט 1998: במשבר זה זינקה האינפלציה ל-85%, שער החליפין צנח, המערכת הבנקאית קרסה והממשלה הודיעה על אי עמידה בחובותיה (פשטה רגל).
מאז 1999 נהנתה רוסיה מצמיחה כלכלית, שנשענת על מחירי נפט וגז גבוהים ורפורמות בתחום המיסוי, תחבורה, רגולציה ועוד; שהאטה ונפגעה קשות עם ירידת מחירי הנפט ב-2014. הצמיחה הכלכלית והעודפים הגדולים בתקציב מובילים לצמצום החוב הציבורי. במקביל להפרטה שמתבצעת, ישנה גם הלאמה של מגזרים מסוימים במשק בעלי חשיבות אסטרטגית גדולה לממשל כמו אנרגיה, מכרות, הגנה ואווירונאוטיקה.
ההתאוששות, שנמשכה בשנת 2000 עם עלייתו של ולדימיר פוטין לשלטון, באה עם צמצום ההוצאות הממשלתיות והורדת החוב הציבורי, תהליך, שנמשך עד היום (נכון ל-2011). הורדת המיסוי להכנסה ליחידים ל-13% (הכנסה רוחבית) ולחברות ל-24% מהרווחים, הביאה לגידול ביוזמה עסקית והשקעות חוץ ברוסיה.
רוסיה עדיין תלויה מאוד ביצוא חומרי גלם כמו: נפט, גז טבעי, מתכות, ועץ, והם מרכיבים חלק עיקרי מהתוצר הלאומי, אף שחלקם ירד עם העלייה בצריכה הפרטית שעלתה בקצב של 12% בין השנים 2001 - 2006 וגידול בתוצר הפיננסי. העודף בחשבון השוטף של רוסיה הגיע בשנת 2006 ל-105 מיליארד דולר (רביעית בעולם בתחום זה בזמנו).
הצריכה הפרטית מונעת מעליית המשכורות מ-62 דולר ב-1999 לכ-700 דולר בחודש במרץ 2008, כמו גם מהגדלת קצב לקיחת ההלוואות ומשכנתאות מבנקים בשליטה ממשלתית בשם סברבנק, ונשטורגבנק (VTB) ואחרים.
החוב הציבורי של רוסיה ירד מ-90% מהתמ"ג בשנת 1999 ל-8% בשנת 2006 אך עלה במעט ל-19.5% בשנת 2019.
לאחרונה רוסיה ביטלה את כל המגבלות על הסחר במטבע המקומי (רובל רוסי), בניסיון לגרום להתחזקותו בשווקים הבינלאומיים ולהגברת הזרימה של ההשקעות הזרות בכלכלה המקומית.
על פי קרן המטבע הבינלאומית לאורך שנת 2014 כלכלת רוסיה חווה משבר ממשי ובדצמבר 2014 מניות בורסת מוסקבה אף קרסו והרובל צנח עקב צניחת מחיר הנפט והסנקציות הכלכליות שהוטלו על רוסיה עקב משבר אוקראינה, מה שדרדר את הכלכלה הרוסית לשפל הגדול ביותר שלה מאז 1998, ב-16 בדצמבר 2014 הבנק המרכזי של רוסיה העלה את הריבית לרמה של 17 אחוזים - הגבוהה ביותר מאז משבר הרובל, בניסיון להתמודד עם צניחת שער הרובל, שצלל בשיעור חד של 13 אחוזים מול הדולר לשפל של כל הזמנים - 66 רובל לדולר.
הממשל הרוסי הצהיר שאם מחיר הנפט יישאר באזור ה-60 דולר לחבית - התוצר עלול להתכווץ ב-4.5 אחוזים בשנת 2015. חשש שהתממש כבר לקראת סוף שנת 2014 כשהנפט נסחר ב-59 דולר לחבית.
מדיניות פיסקלית.
צמיחה כלכלית.
לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991, לאורך רוב שנות ה-90 סבלה רוסיה מצמיחה שלילית, כתוצאה מההידרדרות במצב הכלכלי. בשנת 1997 צמחה רוסיה ב-1.4% אך משבר הרובל שפקד את רוסיה שנה לאחר מכן, ב-1998 גרם לצמיחה שלילית של 5.3%-.
משנת 1999 ועד 2008 נהנתה רוסיה משיעורי צמיחה גבוהים שנעו בעיקר מעליית מחירי המשאבים הטבעיים שכלכלת רוסיה מייצאת, כמו גם בעקבות גידול מהיר בצריכה הפרטית והגידול בהעברות לרווחה בנוסף לרפורמות מבניות שהעבירה הממשלה. אולם בעקבות המשבר הכלכלי העולמי נסוגה התמ"ג הרוסי ב-7.9% ב-2009, השיעור החד מאז התפרקות ברית המועצות, אולם התאוששה תוך זמן קצר.
בשנת 2015 התמ"ג של רוסיה שוב רשם צמיחה שלילית של 3.7%, עקב ירידת מחירי הנפט והסנקציות המערביות, בעקבות סיפוח חצי האי קרים ב-2014. בשנים הבאות המשיכה כלכלת רוסיה לצמוח, עם כי בקצב מתון לעומת העשור הראשון של המאה ה-21.
בשנת 2019, התוצר המקומי הגולמי ברוסיה היה שווה 1699.90 מיליארד דולר אמריקאי, על פי נתונים רשמיים מהבנק העולמי, התוצר הגבוה ביותר מעולם. שווי התמ"ג של רוסיה באותה עת ייצג 1.42 אחוזים מהכלכלה העולמית. בעקבות מגפת הקורנה נסוגה הכלכלה בכ-4.5%. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה והסנקציות שהוטלו על רוסיה קרס התמ"ג הרוסי ב-15% תוך שלוש שבועות.
מדיניות תקציבית.
לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת הפדרציה הרוסית סבל אוצר המדינה מגירעון עצום של כ-20% התמ"ג. לאורך שנות ה-90 סיימה רוסיה את שנת התקציב בגירעון משמעותי בין השאר בגלל העלמת מסים עצומה, והמיתון הכלכלי הקשה שהקטין את הכנסות הממשלה. לאחר "משבר הרובל" באוגוסט 1998 שבו רוסיה פשטה רגל למעשה, החלה הממשלה בריסון פיסקלי (הקטנה/פיקוח על הוצאות הממשלה). הריסון מחד, ומחירי הנפט הגבוהים מאידך (50% מהכנסות האוצר הרוסי) גורמים מאז שנת 2000 לעודפים בתקציב. גם הגידול בצריכה הפרטית מגדיל את תקבולי הממשלה. תקציב 2007 התבסס על מחיר חבית נפט של 61$. בשנים 2007–2009 העודפים בתקציב צפויים לקטון עקב הגדלה משמעותית של התקציב, צמצום מיסים, ואפשרות של ירידה במחירי הנפט.
החל מהעשור השני של המאה ה-21 המאזן התקציבי נותר חיובי כשרוסיה רשמה עודף תקציבי בשיעור של 1.80 אחוז מהתוצר המקומי הגולמי במדינה בשנת 2019.
מיסוי.
מערכת המס ברוסיה חלשה. העלמות מס עצומות בשנות ה-90 הגיעו ל-50% התמ"ג. בשנת 2001 הוכנסה לשימוש מערכת מס הכנסה אחידה של 13% על הכנסה של פריטים מעבודה, החל מאותה שנה תקבולי המס ברוסיה גדלו נומינלית ב־30 עד 40 אחוזים בשנה. מתחילת שנת 2002 מס על רווחי חברות הורד מ-35% ל-24%, בשנת 2004, בשנת 2009 ירד מס החברות ל-20%. מס המע"מ הורד מ-20% ל-18%, והוחזר בהמשך ל-20% ומס אזורי של 5% בוטל לחלוטין.
לעומת זאת עם העלייה במחירי חומרי הגלם בעולם הועלה המס על יצוא של חומרי גלם מרוסיה, במיוחד במגזרים של נפט וגז.
חוב ציבורי.