דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת חיובית, ואמר: "האמת? השיר הזה תופס את האוזן מהרגע הראשון, גם מבחינת הלחן הקליט, המקפיץ והקצבי, גם הכריזמה בביצוע של הצמד הישראלי והלהקה האמריקאית. כמובן שהטקסט הרדוד לא רלוונטי כשמדובר בלהיט מסיבות ריקודים ובהקשר זה השיר מספק היטב את הפאן שלשמו נוצר: גם מקפיץ, גם מורכב מהפקה מוזיקלית מצוינת ומהודקת ובעיקר פזמון שהיא אפשר שלא לנענע לצליליו".
הופעות חיות.
הצמד והלהקה ביצעו את השיר בתוכניתו של ג'יימס קורדן, "לייט לייט שואו".
טקס פרסי לורנס אוליבייה 2002
טקס הענקת פרסי לורנס אוליבייה לשנת 2002 נערך בלונדון על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטראות וסט אנד.
הפקות עם מועמדויות וזכיות מרובות.
ההפקות הבאות היו מועמדות למספר פרסים:
ההפקות הבאות זכו במספר פרסים:
המרכז למורשת יהדות לוב
הנס רודי גייגר
רודולפו פריידה
אדם שתקאי
אדם שתקאי (שוויג) (2 בספטמבר 1921 – 1 ביוני 1990) היה טייס, ממקימי חיל האוויר הישראלי ואיש מדע. היה טייס בחיל האוויר הבריטי במלחמת העולם השנייה, מראשוני טייסת א' וממקימי חיל האוויר הישראלי, מדריך טיסה ראשי בקלוב התעופה הישראלי בראשיתו, הקים את בית הספר לטיסה הראשון בגאנה, שירת בתפקידים בכירים אחרים בחיל האוויר הישראלי, ולאחר פרישתו מצה"ל היה מדען וחוקר בתחום הכימיה הפיזיקלית.
ביוגרפיה.
שתקאי נולד בלודז' שבפולין לד"ר יוסף שתקאי וסידוניה לבית טרטקובר. ב־1933, לאחר שהוריו נפרדו, נשלח לארץ ללימודים בבית הספר הריאלי בחיפה. עם סיום הלימודים החל בלימודים ב.
מלחמת העולם השנייה.
ב־1940, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, התנדב לחיל האוויר המלכותי הבריטי (RAF). לאחר הכשרה במחנות האימונים של ה־RAF בקהיר ובחלוואן שבמצרים, ולאחר אימונים נוספים באלדורט שבקניה, נשלח לבולאוואיו, רודזיה לאימוני הטייס. סיים ב־1944 את הכשרתו כטייס מטוסי תובלה ומפציצים בדרום אפריקה ב־61Air School, George ולאחר מכן בבסיס ה־RAF בעין שמר. משם נשלח ליוון ולאיטליה, שירת כטייס מפציצים ויקרס ולינגטון בטייסת 38 ועם סיום המלחמה כטייס דקוטה בטייסת 216. השתחרר ב־1946.
לימודים אחר המלחמה ושירות במלחמת העצמאות.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה התאחד עם הוריו שהצליחו להגיע לארץ ישראל במהלך המלחמה ושב ללימודי הכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. כשהחלו פעולות האיבה שקדמו למלחמת העצמאות הצטרף לחיל המדע, אולם עם היוודע דבר התארגנותו של כח אווירי להגנה על היישוב היהודי בישראל הצטרף לגרעין שבהתהוות של טייסת א' והיה מראשוניה.
השתתף כטייס במבצעים רבים. ב־1948 נשלח יחד עם מודי אלון לקורס שבו הוכשרו לראשונה קציני מודיעין לחיל האוויר הישראלי ולאחריו שירת גם כקצין המודיעין של הטייסת.
לאחר מלחמת העצמאות.
לאחר המלחמה השלים את לימודי המסטר בכימיה (1952). פרסם את רשמיו ועדויות מראשית ימי חיל האוויר בספר תולדות נעוריה של טייסת א'. היה מדריך טייס ראשי בקלוב התעופה הישראלי, שירת בטייסת 103, היה סגן מפקד בית הספר לטיסה 12 בסירקין לצידו של גדעון שוחט ובפיקודו של בנימין בונה.
ב־1959, לאחר הכרזת העצמאות של גאנה, נשלח על ידי מפקד חיל האוויר עזר ויצמן להקים את בית הספר הראשון לטייס בחיל האוויר של גאנה. היה מפקד בית הספר במשך שנתיים וחצי, וביחד עם צוות בית הספר הכשיר את הדור הראשון של טייסי חיל אוויר גנאים. ב־1961 נמסר בית הספר לאחריות הבריטים ואדם ומשפחתו חזרו הביתה.
במהלך כ־20 שנות שירותו בחיל האוויר כטייס מילא גם תפקידי הדרכה ראשיים כולל בבית הספר לפיקוד ומטה, כתב רבות ב מערכות ובבטאון חיל האוויר וכן תיעד את ההיסטוריה של החייל.
סיים את שירותו בדרגת סגן אלוף בשנת 1965 והמשיך לשרת במילואים כטייס. במלחמת ששת הימים היה יועץ אווירי לכוחות הקרקע באוגדה 31 שבסיני בפיקודו של האלוף אברהם יפה. גם במלחמת יום הכיפורים, והוא כבר בן 52, נקרא לשרת בצוות הפיקוד בבסיס תל נוף.
עבודתו.
את מחקר הדוקטורט בכימיה פיזיקלית ערך במחלקת הפולימרים במכון ויצמן בהנחייתו של פרופסור אהרן קציר. במשך שנותיו כמדען במכון ויצמן וב עסק בעיקר במחקר באלקטרוכימיה, שיתף פעולה עם חוקרים מרחבי העולם ופרסם מאמרים רבים. היה הסגן המדעי למנהל המכון למחקר ביולוגי בישראל.
חיים אישיים.
בשנת 1953 נישא לשרה לבית הובר (1926–1989), פסלת, כתבת עתי"ם ואשת חינוך. נולדו להם שתי בנות. שתקאי נפטר ב-1990 גיל 68.
דהידרוקסיאצטון פוספט
Rude (בעברית: גס) הוא סינגל הבכורה של להקת מג'יק! הקנדית מתוך אלבום האולפן הראשון שלהם, Don't Kill the Magic. השיר פורסם לראשונה ב-11 באוקטובר 2013 כסינגל שיווקי, ואז פורסם מחדש ב-24 בפברואר 2014 דרך סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. ברמיקס הרשמי לשיר משתתפים קיד ינק, טיי דולה סיין וטראוויס בארקר.
השיר זכה להצלחה מסחרית בינלאומית על רקע ביקורות מעורבות מצד המבקרים. השיר הגיע בשיאו במקום השישי בקנדה הוט 100, והגיע לראש המצעדים בארצות הברית ובבריטניה, ולעשירייה הפותחת במצעדי מדינות רבות, בהן אוסטרליה, ניו זילנד, אירלנד, דנמרק, הולנד ושוודיה. "Rude" היה השיר התשיעי הנמכר ביותר לשנת 2014, כאשר נמכרו 8.6 מיליון מעותקיו. השיר זכה בפרס ג'ונו לסינגל השנה.
רקע.
Rude נכתב על ידי נסרי, אדם מסינגר, מארק פליזר, בן ספיבק ואלכס טאנאס, והופק על ידי מסינגר.
השיר נקרא על שם מונח הרגאיי "rude boy", והוא מדבר על אדם שרוצה להתחתן עם בחירת ליבו אך מבקש את האישור מאביה שמסרב בתוקף ולכן זוכה לכינוי ״גס רוח״ (באנגלית: Rude, שם השיר). השיר מבוסס על סיפור אמיתי שקרה לסולן מג'יק!, נסרי, שהיה בקשר לא בריא עם בת זוגו הקודמת, ולאחר ששניהם הסתכסכו ביניהם, הלהקה החליטה לקרוא לשיר בשם זה.
ביקורות.
הביקורות על Rude היו מעורבות. 4Music החמיא לשיר באומרו: "האזן פעם אחת ותתמכר". ביקורת ב-Psychology Today התייחסה לקשר בין מילות השיר לעמדות חברתיות ביחס ליחסים בין-גזעיים, ואילו המגזין טיים כינה את Rude כשיר הגרוע ביותר של שנת 2014, ומתח ביקורת על "צליל הרגאיי-פיוז'ן המחוטא" שלו ועל התוכן המילולי. ב-Renowned for Sound זכה השיר לדירוג של 4 מתוך 5 כוכבים, וכונה כ-"כיף וקליל".
וידאו קליפ.
בווידאו קליפ הנלווה לשיר מופיעה הלהקה, כאשר היא מבצעת את השיר במוסך. בסצנות אחרות מופיע נסרי במערכת יחסים עם אישה, אותה מגלמת הדוגמנית אילה פרקר. לאחר מכן מבקש נסרי מאביה השמרני, אותו מגלם השחקן בריאן קנודסון, את ידה בנישואין, אך האב מסרב ולא מסביר מדוע. האם, אותה מגלמת השחקנית מרי קיי מקרטני, פחות קשוחה מהאב. בסופו של דבר, נסרי מציע לה בסתר, יחד עם שאר חברי הלהקה, לנסות לשכנע את האב, אך הוא עדיין מסרב. נסרי מתחתן איתה בכל מקרה, והיא נוטשת את בית אביה המגן יתר על המידה אחת ולתמיד. הסרטון פורסם בחשבון היוטיוב של הלהקה ב-5 בדצמבר 2013. נכון לספטמבר 2020, הסרטון בעל מעל ל-1.8 מיליארד צפיות ביוטיוב, והוא אחד מ-70 הסרטונים הנצפים ביותר באתר.
חוסה אצ'גרי
ממשל אובמה
מתמטיקה טהורה
The Climb
The Climb (בעברית: הטיפוס) הוא שיר של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס, שיצא במסגרת אלבום הפסקול של הסרט "". השיר מופיע גם בהוצאה הבינלאומית של המיני אלבום של הזמרת, The Time of Our Lives. השיר יצא לאור ב-5 במרץ 2009 כסינגל המוביל מפסקול הסרט. השיר ראה אור תחת הוצאת חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס. השיר הוא בלדת רוק עם מילים המתארות את החיים כמסע קשה אך מתגמל. השיר מעוצב כשיר קאנטרי פופ והיה לשירה הראשון של סיירוס שיצא לאור בתחנות הרדיו של סוגת הקאנטרי.
תגובות.
השיר קיבל לרוב תגובות חיוביות מהמבקרים, אשר ציינו לרעה את הרמה הלירית הירודה של השיר, אך שבחו את יכולותיה הווקאליות של סיירוס.
בטקס פרסי הסרטים של MTV לשנת 2009 זכה השיר בקטגוריה "השיר הטוב ביותר מסרט" ובפרסי בחירת הנוער 2009 זכה השיר בקטגוריית "הסינגל הנבחר".
בטקס גראמי ה-52 השיר קיבל מועמדות לפרס גראמי בקטגוריה "השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, לטלוויזיה או למדיה ויזואלית אחרת", פרס שניתן לכותבי השיר. למרות זאת, השיר נפסל על ידי חברת התקליטים מכיוון שהוא לא נכתב במיוחד לסרט, כפי שתנאי הקטגוריה דורשים. לדברי מגזין הרולינג סטון, השיר הוגש למועמדות "בטעות". הגוף המעניק של פרס גראמי, האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה, הוציא לאור הצהרה בנוגע למקרה: ""חברת וולט דיסני רקורדס הייתה אקטיבית ובאה למחלקת הפרסים שלנו ואישרה שהשיר לא נכתב במיוחד עבור הסרט "האנה מונטנה: הסרט". על סמך מידע זה, האקדמיה נענתה לבקשת חברת התקליטים." בעקבות המקרה השיר "All is Love" מתוך הסרט "ארץ יצורי הפרא" היה מועמד במקום שירה של סיירוס.
הצלחה מסחרית.
השיר הופיע לראשונה במקום ה-48 במצעד שירי הקאנטרי של מגזין בילבורד באותו השבוע בו השיר "Back to Tennessee" של אביה של סיירוס, בילי ריי סיירוס, הגיע למקום ה-59 במצעד. זאת הייתה הפעם הראשונה בה אב ובת הופיעו באותו המצעד עם שירים נפרדים מאז שנת 1990, בה ג'וני קאש ובתו רוזאן קאש הופיעו עם השירים "Silver Stallion" ו-"One Step Over the Line", בהתאמה. בסופו של דבר, הגיע השיר למקום ה-25 במצעד שירי הקאנטרי.