ההופעה בהיכל התרבות ת&quot;א
פייטרו בוסלי
פייטרו בוסלי (באיטלקית: Pietro Boselli; נולד ב-3 בדצמבר 1988) הוא דוגמן איטלקי.
ביוגרפיה.
בוסלי נולד בוונטו והחל לדגמן בגיל 6 ל-"Armani Junior", קו בגדי תינוקות וילדים של ארמני.
הוא למד הנדסת מכונות ביוניברסיטי קולג' לונדון, לאחר מכן המשיך בלימודיו לתארים מתקדמים ולימד באוניברסיטה סטודנטים לתואר ראשון.
ב-2014 אחד הסטודנטים שנתקל בו באוניברסיטה פרסם את תמונותיו בפייסבוק, לאחר שזכה לפרסום נרחב ברשת, הוא חתם על חוזה עם סוכנות הדוגמנות הבריטית "Models 1".
הוא הופיע בין היתר במגזין הגברים GQ ועל שער המגזין הבריטי "Attitude".
הוא גם לקח חלק בקמפיינים של אברקרומבי אנד פיץ' וחברת הכושר "Equinox Fitness".
ב-2016 חתם על חוזה עם חברת ארמני.
ב-2017 עורר סערה כאשר בעת שהיה בחופשה בפיליפינים, העלה סרטון לרשת בו הוא משתמש באדם מקומי כמשקולת אנושית, דבר הנתפס כגזעני, כאשר האדם הלבן והחזק מתייחס לאסייתים מקומיים כאל חפצו, ב-2019 עורר מחלקות נוספת שהצהיר בסרטון שהוא מוכן להתנשק עם מי שייתן לו 20 דולר.
לעמוד האינסטגרם שלו יש למעלה מ-2.7 מיליון עוקבים.
טוניה
טוניה (בהולנדית: Tonia; נולדה ב-25 ביולי 1947) היא זמרת בלגית.
ביוגרפיה.
טוניה נולדה בעיר אנדרלכט בבלגיה בשם ארלט אנטואן דומיניקוס, היא הופיעה על הבמה לראשונה בגיל 12.
הסינגל הראשון שלה "Mon p'tit copain de vacances" יצא ב-1963, לאחר מכן הוציאה מספר סינגלים נוספים.
ב-1965 הופיעה בפסטיבל המוזיקה "Songfestival von Knokke", פסטיבל שהיה נערך מדי שנה בקזינו בבלגיה.
תקופה מסוימת היא הקליטה באופן קבוע גרסאות צרפתיות והולנדיות לשירים גרמנים.
ב-1966 נבחרה לייצג את בלגיה באירוויזיון 1966, נערך עבורה גמר לאומי פרטי בו הוצגו ארבעה שירים המיועדים להופעה בתחרות, השיר שנבחר הוא "Un peu de poivre, un peu de sel", באירוויזיון שנערך באותה שנה בלוקסמבורג הייתה במקום הרביעי, הישגיה היווה את המיקום הגבוה ביותר של בלגיה בתחרות עד שהגיעה המדינה למקום השני ב-1978.
ב-1968 ניסתה לייצג את בלגיה פעם נוספת באירוויזיון, אך לא הייתה בשני המקומות הראשונים בגמר הלאומי.
ב-1973 ניסתה לייצג את גרמניה באירוויזיון, והופיעה עם שני שירים בתחרות הגרמנית אך הפסידה לגיטה הנינג.
לאחר מכן התמקדה יותר בתעשיית המוזיקה הגרמנית מאשר הבלגית, ב-1981 יצא אלבומה הראשון "This Is My Day" וב-1990 יצא אלבומה השני.
כשחקנית היא הופיעה במספר סרטים לטלוויזיה.
הייתה נשואה פעמיים.
נתנאל בנישו
נתנאל בנישו (נולד ב-1970) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כנשיא בית המשפט הצבאי לערעורים.
ביוגרפיה.
בנישו נולד בצרפת בשנת 1970 ועלה לישראל בגיל 15, בשנת 1985. בשנת 1987 סיים את לימודיו בישיבה התיכונית "בית יהודה" בכפר מימון, והחל ללמוד בישיבת בית אל.
בשנת 1992 התגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית, והחל לימודי משפטים באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1994 הוסמך כעורך דין לאחר תקופת התמחות בפרקליטות הצבאית. בנישו כיהן במספר תפקידים בפרקליטות הצבאית ובשנת 1998 נבחר לכהונת שופט בית משפט צבאי של ערכאה ראשונה, ומונה לנשיא תורן של בית המשפט הצבאי בחברון. בשנת 2000 סיים בהצטיינות יתרה תואר שני במשפטים בבר-אילן. בשנת 2001 מונה לסגן נשיא בית המשפט הצבאי בבית אל. במאי 2005 מונה למשנה לנשיא בית המשפט הצבאי לערעורים באזור יהודה ושומרון. בינואר 2013 החל לכהן כנשיא בית המשפט הצבאי לערעורים באזור יהודה ושומרון, וב-2022 הועלה לדרגת תת-אלוף.
משנת 2009 משמש כמרצה מן החוץ במכללת שערי משפט.
אוהד טהרלב
אוסף יהודה
אוסף יהודה בספרייה הלאומית.
בשנת 1949 החלו בני הזוג אתל ואברהם שלום יהודה לתכנן מעבר לישראל ובחינת הקמת מרכז מחקר מוסלמי- יהודי בירושלים, אשר יתבסס על אוסף על אוספו האישי[1]. בשנת 1951 רמז יהודה על כוונתו להעביר את האוסף שברשותו ל"בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי".
במכתב שנשלח בתאריך: 9.8.1951 למנהל בית הספרים הלאומי, דר' קורט ורמן, כתב יהודה שהאוסף שלו ארוז במחסן שקרוב לביתו בעיר ניו-הייבן ומוכן לשילוח לירושלים.[2]
בשל פטירתו הפתאומית של יהודה, החלה בשנת 1953 רעייתו אתל לטפל בקיטלוג הפריטים ושילוחם לירושלים. את ההצהרה הפומבית על העברת אוספו של יהודה לבית הספרים הלאומי בירושלים, היא נתנה בסעודה חגיגית שנערכה לכבודה על ידי בכירים באוניברסיטה העברית ונשיא המדינה דאז יצחק בן-צבי. בשנת 1955 נפטרה אתל מבלי שהשלימה את תהליך הקיטלוג שבו החלה וללא שהשאירה צוואה מפורשת בה היא מורה להעביר את אוספו של בעלה המנוח לבית הספרים הלאומי. כך החל מאבק משפטי ארוך בבית המשפט בקונטיקט ארצות הברית בין האוניברסיטה העברית לבין מבצע צוואתם של יהודה ואתל, אחיינו של יהודה. בסופו של המשפט בשנת 1966 פסק בית המשפט העליון לטובת האוניברסיטה העברית אשר קיבלה בשנת 1967 את האוסף לרשותה.[3]
באוסף יהודה נמצא גם אוספו הפרטי של יהודה הכולל את מכתביו, כתבי יד וספרים נדירים, עבודות מחקר, הגהותיו ויומנו האישי. אוספו של אברהם שלום יהודה הוא מהיקרים והחשובים בעזבונות שקבלה לידיה הספרייה הלאומית.
תכולת האוסף.
האוסף מכיל 1400 כתבי יד, מהם 1186 בכתב ערבי (רובו בערבית, לצד 363 כתבי יד בפרסית, 264 כתב יד בטורקית העות'מאנית).
פרק הזמן בו עוסק האוסף הוא מהמאה התשיעית לספירה (המאה השלישית לספירה ההיג'רית) ועד למאה התשע-עשרה (המאה השלוש-עשרה לספירה ההיג'רית) ומכיל חיבורים בשפות רבות ביניהן ערבית, פרסית, טורקית, ספרדית ומספר שפות מדרום מזרח אסיה בתחומי מדעי האסלאם השונים, כולל מחקרי שפה וספרות, אומנות, רפואה ומתמטיקה.
האוסף מכיל גם 240 כתב יד בעברית וחמישה כתבי יד בלטינית, כמו כן מספר עותקים מעוטרים של סידורים.
בנוסף לכתבי היד, אוסף יהודה מכיל גם מספר ספרים נדירים מהמהדורות הראשונות שהודפסו בין השנים 1445–1500.
הפריטים החשובים ביותר באוסף, בין הפריטים הלא אסלאמיים, הם כתביו של אייזיק ניוטון מארכיונו הפרטי ואשר שייכים למקבץ כתביו התאולוגים אשר מגעים ל 7500 דפים, שאותם רכש יהודה במכירה פומבית בבית המכירות סות'ביס בשנת 1936.
ישנו אוסף נוסף שמכיל 1100 מסמכים ממסעות נפוליון במצרים.
הערות שוליים.
[1]מכתב יהודה לחתנו יצחק גודס, בתאריך 6 יולי 1949, אשר מזמין בה את יצחק לבנות את המרכז ביחד, ארכיון הספרייה הלאומית הישראלית : MS. VAR.Yah
[2]מכתב יהודה שנשלח קורט וורמאן (Curt Wormann) בתאריך בתשעה לאוגוסט 1959 .
[3] Hebrew University Assn, V. Nye,148 Conn. 223 (1961)
סמנה זניט
סמנה זניט (ברוסית: ФК «Смена-Зенит» או "ДЮСШ "Смена-Зенит"") היה מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרסבורג, שנוסד בשנת 2008, אך פורק אחרי עונה אחת והתמודד בליגה השנייה ברוסיה כמועדון מילואים של מועדון הכדורגל זניט. לאחר עונת 2009, זניט החליטה לפרק את המועדון ובהמשך הקימה את זניט-2 סנקט פטרבורג כמועדון מילואים אחר.
Changes (אלבום של ג'סטין ביבר)
Changes הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר הקנדי ג'סטין ביבר. האלבום יצא לאור ב-14 בפברואר 2020, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם.
רקע והכרזה.
ב-27 באוקטובר 2019, הודיע ביבר שהוא יוציא את אלבום האולפן הקרוב שלו לפני חג המולד אם פוסט האינסטגרם שלו יגיע ל-20 מיליון לייקים. עם זאת, הפוסט נמחק ומאז נדחתה ההוצאה. במקום זאת, הכריז על הסינגל הראשי מתוך האלבום, "Yummy" והעלה טריילר לאלבום לערוץ היוטיוב שלו. השיר יצא ב-3 בינואר 2020, והגיע לשיאו בעשרת המובילים במצעדים במדינות רבות.
כותרת האלבום יחד עם עטיפתו נחשפה ב-28 בינואר 2020, עם צאת הסינגל השיווקי מתוך האלבום, "Get Me" בשיתוף הזמרת האמריקאית קלאני.
ביקורת.
ביוני 2020, נכלל האלבום ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2020 עד כה" של מגזין בילבורד.
וושון לנארד
וושון קלאן לנארד (באנגלית: Voshon Kelan Lenard; נולד ב-14 במאי 1973) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1995–2006. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו ב-NBA הם 11.9 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות.
לנארד נולד וגדל בדטרויט שבמישיגן, ובילדותו התחבר עם שכנו, כוכב ה-NBA לעתיד כריס ובר. בין השנים 1987–1991 למד ב"תיכון סאות'וסטרן" המקומי, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלו לצידם של ג'יילן רוז והווארד אייזלי.
בין השנים 1991–1995 למד באוניברסיטת מינסוטה, ושיתף פעולה בקבוצת הכדורסל שלה עם הרכז אריאל מקדונלד. בכל אחת מ-4 עונותיו בקבוצת האוניברסיטה היה הקלעי המוביל שלה, ולאורך התקופה קלע 16.6 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונתו השלישית העמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 1994, ונבחר בבחירה ה-46 על ידי מילווקי באקס, אך בחר לחזור לעונתו הרביעית באוניברסיטת מינסוטה. בעת סיום לימודיו בשנת 1995 היה הקלעי המוביל בתולדות קבוצת האוניברסיטה, עם 2,103 נקודות.
קריירה מקצועית.
בקיץ 1995 הצטרך לקבוצת "אוקלהומה סיטי קאלברי" מליגת ה-CBA, וב-18 משחקיו בקבוצה הוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 30.1 נקודות למשחק.