את הקנטון חוצים נהר הארה ושלוחותיו. שטח הקנטון בדרך כלל מחולק לשלושה אזורים: האלפים הברניים, ברן המרכזית ומחוז הנהר.
האלפים הברניים, בדרום הקנטון, מכונים גם הרמה הברנית, ומאופיינים בהרים גבוהים. הערים המרכזיות באזור זה הן תון, מיירינגן, גרינדלוולד, אינטרלאקן, מירן וקנדרשטג. האזור כולו מאוד הררי וידוע ביופיו, כתוצאה מכך תיירות היא אחת ממקורות ההכנסה המרכזיים באזור.
ברן המרכזית היא השטח של בקעות הנהרות ארה ואמה למרגלות האלפים, כמו גם השטח סביב ברן הבירה. מחוז הנהר נמצא בצפון הקנטון.
שטח הקנטון הוא 5,959 קמ"ר.
אתרי התיירות העיקריים בקנטון:
אירוסים
אירוסים (מקובל השימוש במילה הארמית אירוסין), הם הסכמה לחתונה, והתקופה שבין הצעת הנישואים לחתונה.
במובן הלכתי אירוסים הוא השלב שבין הקידושין לנשואים, שבזמני עבר נערכו בנפרד, וביניהם הפריד זמן רב (כיום נערכים שלבים אלו בהפרש זמן קצר במהלך חופה וקידושין).
האירוסים ביהדות.
ביהדות משמש המונח אירוסים בשתי משמעויות נפרדות.
בלשון התורה ובלשון חז"ל המונח מתאר את שלב הקידושין, שבו נאסרת האישה על כולם, כולל המקדש, עד לנישואים, שבו מביא הבעל את האישה אל ביתו. בעבר נמשכה תקופת האירוסין שנה, ואילו מאז ימי הביניים צומצמה התקופה לכדי דקות בודדות, והקידושין והנישואים מתבצעים באותו מעמד. בימינו טקס האירוסין מתבצע לאחר שהחתן עונד את הטבעת על אצבע הכלה ואומר "הרי את מקודשת לי בטבעת זו כדת משה וישראל". לאחר-מכן הרב המסדר את הקידושין אומר את "ברכת האירוסין" על כוס יין, והחתן והכלה טועמים מן היין.
למרות שניתן לבצע אירוסים גם באמצעים שונים (כסף או חפץ שווה כסף), נהוג כיום לקדש באמצעות טבעת. כדי שהאירוסין יקבלו תוקף הלכתי על שני עדים לפחות להיות נוכחים בשעת הטקס.
מעמד האישה אחרי האירוסין הוא כאשת איש, אך הוא אינו זהה למעמדה של אישה אחרי הנישואין. לנערה ארוסה יש דין ייחודי, שאם נבעלה לגבר שאינו הארוס הם חייבים סקילה, בניגוד לכל אשת איש אחרת שדינה בחנק.
בעברית מודרנית מתאר מונח זה את שלב השידוכים - הסכמה גרידא לנישואים, ללא התחייבות דינית. עם זאת, לעיתים נכרכת באירוסים מחויבות ממונית למקרה שיבוטלו האירוסים. בקרב קהילות אשכנז מקובל שבמהלך מסיבת האירוסין, אמותיהם של החתן והכלה שוברות את צלחת האירוסין, שהכינו במיוחד לצורך האירוע. יש הנוהגים לשבור את הצלחת רק במעמד חתימת הכתובה לפני החופה.
המשמעות ההלכתית היחידה של ביטול השידוך הוא, שאם ירצה אחד הצדדים לבטל את השידוך, יהיה עליו לבקש מחילה מבן הזוג.
האירוסים בנצרות.
תקופת האירוסים.
ייתכן שהרעיון של תקופת האירוסים עלה ב-1215, כשמועצה בראשות האפיפיור אינוקנטיוס השלישי פסקה כי "נישואים... יוכרזו בפומבי בכנסיות על ידי כמרים בזמן מתאים וקבוע, כך שאם ישנן מניעות חוקיות, הן תוכלנה להיוודע." מקובל לשער כי הצורה המערבית המודרנית של מנהג החלפת טבעות האירוסים החל ב-1477, כאשר מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, נתן למרי דוכסית בורגונדי טבעת יהלום כמתנת אירוסים.
אורך תקופת האירוסים איננו קבוע, והיא יכולה לארוך ימים עד שנים. מנהגים שקשורים לאירוסים הם מגוונים מאוד, ויכולים לכלול הכרזה רשמית או בלתי רשמית בפני חברים, משפחה או קהילה, ואספה חגיגית.
בתרבות המערבית, תאריך החתונה נקבע לעיתים זמן רב אחרי הצעת הנישואים, ובתקופה זו בני הזוג בדרך כלל גרים ביחד. עם זאת, ישנם זוגות שלא מתגוררים ביחד עד החתונה, לעיתים קרובות כדי לבטא רצון עז להינשא. במקרים מסוימים, כאשר בני זוג מתגוררים במדינות נפרדות, מגורים בנפרד בתקופת האירוסים הם הכרחיים, מכיוון שחלק מהמדינות דורשות איחוד רשמי לפני מתן אישור להגירה. במקרה של אירוסים לאזרח ארצות הברית, לדוגמה, בן הזוג יכול לקבל אשרת שהות במדינה לתקופה של עד 90 יום לפני החתונה.
טבעות אירוסים.
לפי המסורת, טבעות האירוסים נענדות על קמיצת יד שמאל. מסורת זו התחילה כנראה בימי הרומאים, שהאמינו שאצבע זו היא ההתחלה של "ונה אמוריס" (וריד האהבה), הווריד שמוביל ללב. ישנן טבעות מזמן האימפריה הרומית ואפילו משנת 4 לספירה, שעליהן סמל של שתי ידיים אוחזות בלב וכנראה שימשו כסמל לאהבה ומחויבות בין גבר לאישה. עם זאת, יש השערות נוספות לגבי מקור מנהג טבעות האירוסים.
קנטון ברן
משה צבי וקסלר
הרב משה צבי וקסלר (נולד ב-1950) הוא רב ואיש חינוך דתי לאומי המכהן כראש הישיבה התיכונית בני עקיבא בני ברק.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת ההסדר "כרם ביבנה". שימש מספר שנים כרב בישיבה התיכונית בנתניה וכן יצא לשליחות למספר שנים למונטרה בשווייץ.
בשנת ה'תשס"ז זכה בפרס רוטשילד לחינוך.
בשנת ה'תשע"ו יצא ספרו "אעירה שחר", ובו סיכום השיחות שהעביר בישיבה.
כבן לניצול השואה, רואה הרב וקסלר חשיבות רבה במסעות בני נוער לפולין. הוא מעודד בני נוער לצאת למסע זה, ואף מסייע כמיטב יכולתו לבני נוער המתקשים לצאת לפולין עקב קשיים כלכליים.
הרב וקסלר נחשב כרב בעל השקפה ימנית אך פלורליסטית ו"ממלכתית", ובתקופה שקדמה לתוכנית ההתנתקות יצא נגד חסימות כבישים (אף על פי שהתנגד להתנתקות).
הרב וקסלר נשוי לשולמית ואב ל-6 ילדים, אחד מבניו, הרב דוד וקסלר, הוא מנהל בית הספר "מורשת מנחם" בגבעת שמואל.
הרב וקסלר התגורר בגבעת שמואל, ובשנת תש"ע עבר לשכון בנריה.
מסגד אל-עסכריה
מסגד אל-עסכריה או הקבר הקדוש אל-עסכריה (בערבית مرقد الامامين علي الهادي والحسن العسكري, תעתיק מדויק: מרקד אלאמאמין עלי אלהאדי ואלחסן אלעסכרי) הוא מסגד מוסלמי שיעי השוכן בעיר העיראקית סאמרא.
היסטוריה.
זהו אחד המסגדים החשובים והקדושים ביותר בעולם השיעי, וככל הנראה הוא נבנה בשנת 944. לפי המסורת, בקבר שנמצא במסגד קבורים שני אימאמים שיעים חשובים, עלי אל-האדי וחסן אל-עסכרי, האימאמים השיעים העשירי והאחד-עשר. הם הושמו במעצר בית באזור זה של סאמרא שהיה מחנה צבאי (ומכאן שם המסגד) על ידי הח'ליפה אל-מעתצם, ונפטרו בבית בקרבת המסגד שבנה אז אל-מעתצם. המסגד סביב קברם הוקם מאוחר יותר, ב-944. בנוסף, קבורים במסגד חכימה בינת מוחמד, אחותו של האימאם עלי אל-האדי, וכן נג'ריס בינת ישועא (הידועה גם כ"ולדת אל-מהדי", אם המהדי), אשתו של חסן אל-עסכרי ואמו של מוחמד אל-מהדי.
לאחר בנייתו בשנת 944, נבנה המסגד מחדש ושופץ מספר פעמים. שינויים חשובים הם אלו של ארסלאן אל-בסאסירי בסביבות 1053 ושל הח'ליפה א-נאצר ב-1209. השינויים האחרונים טרם הפיגוע היו אלו שביצע נאסר א-דין שאה קאג'אר ששיפץ את המסגד ב-1868, והוסיף כיפתו המוזהבת ב-1905. הכיפה צופתה ב-72,00 חתיכות זהב והוקפה בקירות מחופים אריחים בצבע כחול בהיר. גובה הכיפה היה כ-20 מטרים ורוחבה כ-68 מטרים.
ב-22 בפברואר 2006 הוא עלה לכותרות בשל הפיגוע במסגד אל-עסכריה. בפיגוע נהרסה כליל כיפת המסגד, והסברה היא שהפיגוע בוצע על ידי ארגון "אל-קאעידה בעיראק" הסוני. על אף שאיש לא נפגע מהפיצוצים, המבנה ניזוק באופן קשה.
ב-13 ביוני 2007 אירע במקום פיגוע נוסף, למרות האבטחה שהושמה במקום. הפיצוץ הרס את המינרטים שנותרו עומדים לאחר הפיגוע הקודם.
לאחר הפיגוע ב-2007, הממשלה העיראקית חתמה על חוזה עם חברה טורקית כדי לשקם את המסגד. מאוחר יותר, היא ביטלה חוזה זה בשל עיכובים מצד החברה הטורקית. נכון להיום, כיפת הזהב של המסגד והמינרטים שלו נבנו מחדש ושוקמו, והמסגד פתוח שוב למבקרים.
גראסים לוקה
גראסים לוקה (ברומנית: Gherasim Luca; 23 ביולי 1913- 9 בפברואר 1994) משורר יהודי רומני ותאורטיקן של הסוריאליזם. הוא פעל ברומניה ובצרפת וכתב בעיקר בשפה הצרפתית.
חייו.
גראסים לוקה, יליד בוקרשט, היה בנו של חייט יהודי. כבר מגיל צעיר דיבר בארבע שפות: יידיש, רומנית, גרמנית וצרפתית. הוא השתייך מגיל צעיר לתנועה הסוריאליסטית, והיה חבר נכבד בקבוצת "אלג'ה" בין השנים 1930–1933. במסגרת הגל הסוריאליסטי השני הוא הצטרף לקבוצה של ג'לו נאום, ויקטור בראונר וז'ק הרולד. החל משנת 1938 הוא נסע לעיתים קרובות לצרפת. התגברות האנטישמיות והתחלת מלחמת העולם השנייה אילצו אותו להישאר מחוץ לרומניה.
בין השנים 1945–1947 יצר גרעין של אמנים סוריאליסטיים שכלל את "ג'לו נאום" (Gellu Naum), "פאול פאון" (Paul Păun), "וירג'יל תאודורסקו" (Virgil Theodorescu) ו"דולפי טרוסט" (Dolfi Trost). תוך זמן לא רב החל לפרסם בצרפתית, כולל שירה. הוא המציא את ה"קובומניה" ויחד עם "דולפי טרוסט" חיבר את המניפסט "דיאלקטיקה דיאלקטיצ'יי".
הוא חש נרדף ברומניה ובשנת 1952 עבר לפריז, דרך ישראל.
בשנת 1994, כאשר פונה מדירתו באמתלה של ניקיון כללי, התאבד גראסים לוקה, כמו ידידו פאול צלאן על ידי טביעה בנהר הסן.
סוליד הרמוני
סוליד הרמוני (Solid HarmoniE) היא להקת בנות בריטית המונה ארבע זמרות, שהייתה פופולרית בסוף שנות ה־90.
הלהקה התחילה את דרכה בשנת 1995, וחתמה אז על חוזה עם חברת התקליטים "JIVE Records". את הסינגל הראשון הוציאו בסוף שנת 1996, ועד סוף שנת 1997 היו לאחת מלהקות הבנות המצליחות ביותר באירופה.
תולדות הלהקה.
בשנת 1995 הוקמה להקת הבנות הבריטית "סוליד הרמוני" ומנתה שלוש חברות:
מליסה גראהם, בקי אונזלו ומריאמה גודמן. הסינגל הראשון שלהן: "Got 2 Have Ya יצא ב-1996. בתחילת דרכה חיממה הלהקה את הופעותיה של להקת הבנים האמריקאית "הבקסטריט בויז". בתקופה זו חלתה אמה של מריאמה והיא נאלצה לנטוש את הלהקה ולחזור לטפל באמה. הבנות הנותרות ערכו סבב אודישנים, ובחרו במקומה באליסה קרייר, אז בת 16 בלבד.