באמצעות הכספים שקיבלו עבור הקרקע, הפכו את "תעשיות רוגוזין" לחברת החזקות והשקעות, שרכשה או השקיעה בעסקים שונים. בין השאר רכשה את השליטה בחברת ICTS מידי עזרא הראל עצמו. ICTS, חברה העוסקת במתן שירותי אבטחה לענף התעופה באירופה וארצות הברית, נרכשה על ידי הראל בשנת 1992. ICTS הונפקה בנאסד"ק ביוני 1996, כאשר השליטה בה עדיין הוחזקה בידי "רוגוזין". בנובמבר 1996 רכשה ICTS כ-10% מחברת "ממן מסופי מטען" ומכרה אותם ברווח של 5 מיליון דולר תוך חודש. באוקטובר 1997 רכשה את חברת ג'ון ברייס הדרכה תמורת 4 מיליון דולר, ובנובמבר 1999 היא נמכרה תמורת 20 מיליון דולר. "רוגוזין" גם רכשה ב-1996 מחצית מהבעלות בחברת "ספאנטק" (במקור "אפאר טבריה"), לאחר שהועברה לטיפולו של כונס נכסים עקב אי סדרים שנחשפו בדוחותיה הכספיים בתחילת שנת 2000 מכרה "רוגוזין" את חלקה תמורת תמורת 8.9 מיליון דולר. חלק משוחד לשופט כהן, בסך 800 אלף דולר, שולם באמצעות תשלום של חברת בת "ספאנטק" לחברת "ולשדה" שבבעלותו של כהן. כהן ניפק אישור כוזב על כך שהכסף הועבר תמורת שירותי ייעוץ שסיפקה ולשדה לרוגוזין לגבי הקמת מפעל למוצרי מוצרי טקסטיל. זאת, אף על פי שלא ניתנו שירותי ייעוץ וחברת ולשדה כלל אינה עוסקת בתחום הטקסטיל. ב-1997 רכשה 20% ממניות תשלובת הטקסטיל פולגת, וביוני 1999 מכרה אותם ברווח של 7 מיליון שקל. החברה גם נכנסה לתחום הנדל"ן והמלונאות. באמצעות חברת "הרטן מלונאות ונופש" החזיק במלונות: רנסאנס בנצרת, המלונות "עדן אין" ו"חוות הברון" ופרויקט דירות הנופש "שירת הים" בזכרון יעקב.
פרשה נוספת בה היה עצמון מעורב, שגם קיבלה את השם "פרשת רוגוזין", הייתה פירוק חברת "רוגוזין תעשייות", לאחר שלא שילמה את איגרות החוב שלה כמתוכנן. ביוני 2002, זמן קצר לפני שהחברה הייתה אמורה לשלם את התשלום הראשון לבעלי האג"ח שלה, מכרו הראל ועצמון באופן מפתיע את מניות השליטה שלהם תמורת 100 אלף דולר בלבד. רוגוזין הייתה חייבת כ-80 מיליון שקל, בעיקר למשקיעים מוסדיים וקרנות נאמנות והם ביקשו למנות את עורך דין פנחס רובין למפרק החברה. לאחר מספר חודשים של ניסיונות להכיע להסדר חוב מונה רובין כמפרק באוקטובר 2002. בסוף 2002, פתחה רשות ניירות ערך בחקירה נגד חברת רוגוזין, עזרא הראל ועצמון. לפי החשד, הם ביצעו בחברה שורת עסקאות בעלי עניין שלא עברו את אישור האספה הכללית של החברה, גרמו לה נזקים כלכליים והיטיבו איתם. בסך הכול בין השנים 1997–2002 ביצעו עסקאות בהיקף של עשרות מיליוני שקלים שהיטיבו עמם, מבלי שעסקאות אלו אושרו כנדרש בחוק ומבלי שניתן להם דיווח כנדרש בחוק. במאי 2003, הראל ועצמון נעצרו לחקירה. בית המשפט החליט לשחרר בערבות את עצמון תמורת הפקדה של 3 מיליון שקל במזומן ואיסור יציאה מישראל. בבקשת המעצר התייחסה הרשות לשלוש עסקות, שבהן ביצעו החשודים את העבירות המיוחסות להם: רכישת נמל רוסטוק בגרמניה, הסדר האשראי של חברת הרטן מלונאות ונופש עם בנק דיסקונט, וכן עסקה עם חברה פרטית של הראל ועצמון בשם קובלט.
רכישת נמל רוסטוק בגרמניה.
בין העסקאות שנחקרו ב"פרשת רוגוזין" הייתה עסקה שבמסגרתה רכשו ב-1997 הראל ועצמון את הבעלות על הנמל בעיר רוסטוק שבגרמניה, במסגרת תהליך ההפרטה שלו. נמל רוסטוק, היה הנמל הגדול והחשוב של מזרח גרמניה לחוף הים הבלטי. הרכישה כללה את הזיכיון להפעלת הנמל ומאות דונמים לפיתוח עתידי סביבו, עם פוטנציאל לפיתוח פעילות נדל"ן ענפה. לצורך הרכישה גייסה חברת "רוגוזין" מימון בהנפקת איגרות חוב ובמסגרת העסקה קיבלו הראל ועצמון הלוואה של 17 מיליון מארק מ"רוגוזין", ונקבע כי רוגוזין תקבל אופציה לרכישת 25% מהנמל תמורת הוויתור על החזר ההלוואה. בסופו של התהליך קיבלה רוגוזין 25% מהנמל ואילו הראל ועצמון קיבלו 75% ממנו. חברת הנמל עצמה גם הנפיקה ב-1999 איגרות חוב בבורסה של לוקסמבורג. כך שהראל ועצמון קיבלו את השליטה בנמל רוסטוק באמצעות המימון של רוגוזין, בעוד שהחברה נותרה בעלת מניות מיעוט על אף שהשקיעה בנמל מכספה, ואילו הראל ועצמון לא השקיעו מכספם. עצמון שימש כיושב ראש חברת הנמל וניסה ללא הצלחה להנפיק אותה בבורסה של לונדון בשנת 2006. לבסוף מכר את הנמל ברווח ניכר בשנת 2012.
בשנות ה-2000.
בנובמבר 2003, נפטר עזרא הראל מהתקף לב בעת הפלגה בספרד. ובאוגוסט 2004 רכש עצמון את מניות השליטה בחברת ICTS והיה לבעל המניות הגדול עם 64% מהמניות. ב-2007 הוגשה נגד עצמון תביעה בטענה שהוא מעכב פעולות, וגורם למשקיעים לחשוב שמצב החברה לא טוב. זאת כדי שיוכל להוציא לפועל הצעת רכש במחיר נמוך. עצמון נכנס גם להשקעה בחברת "חץ אקולוגיה והנדסה", שפיתחה שיטה לטיפול בפסולת מוצקה. החברה פוצלה ב-1999 מחברה שהוקמה בשנת 1975, על ידי בועז צדיק, ישראל פייג ויחזקאל עזר, ועסקה בטיפול בשפכים תעשייתיים, שמנים ובוצה. החברה פיתחה מתקן למחזור אשפה המאפשר טיפול בפסולת ביתית שלא מוינה, כשהוא עצמו דואג להפרדתה לרכיבים השונים ולמחזורם; תוך כדי הליך המחזור מופקים מהאשפה מים וגם גז, המשמש לייצור חשמל. ב-2003 חנכה מתקן שהקימה למיון, פירוק והפקת חשמל מפסולת נחנך בפארק המיחזור חירייה.
ליגת הכדורגל הבכירה (דרום אפריקה)
ליגת הכדורגל הבכירה (Premier Soccer League, ראשי תיבות PSL) היא איגוד ספורט לאומי האחראי על ניהול שתי חטיבות הכדורגל המקצועניות בדרום אפריקה: ליגת העל והליגה הראשונה, השנייה בחשיבותה.
ה-PSL היא מנהלת הליגה והיא נוצרה בעקבות הסכם בין ליגת הכדורגל הלאומית ושרידי ליגת הכדורגל הלאומית המקצוענית (NPSL) .
האגודה פועלת כגוף שליטה וכארגון המנהל את התחרות. PSL מזוהה עם ההתאחדות לכדורגל דרום אפריקה (SAFA) אך SAFA אינה מנהלת את תחרויות הכדורגל של PSL. הליגה הראשונה הלאומית (NFD) היא הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בקרב המועדונים של דרום אפריקה. קבוצות שיורדות מהליגה המאורגנת של PSL מתחרות בליגה השנייה של התאחדות הכדורגל.
תחרויות.
ליגת הכדורגל הבכירה מוכרת את זכויות השמות של התחרויות שלה לספונסרים. PSL מארגנת את התחרויות הבאות:
עונת 2015/2016 בליג 1
עונת 2015/2016 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא: Championnat de France de football) היא העונה ה-78 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-7 באוגוסט 2015 והסתיימה ב-14 במאי 2016.
פריז סן-ז'רמן זכתה באליפות הרביעית שלה ברצף והשישית בתולדות המועדון.
בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות סטאד ריימס, גזלק אז'אקסיו וטרואה ובמקומן עלו מהליג 2 הקבוצות נאנסי, דיז'ון ומץ.
שחקנה השוודי של פריז סן ז'רמן זלאטן איברהימוביץ' זכה בתואר מלך השערים עם 38 כיבושים.
שחקנה הארגנטינאי של פריז סן ז'רמן אנחל די מריה זכה בתואר מלך הבישולים עם 18 בישולים.
בסיום העונה יחד עם האלופה פריז סן ז'רמן, העפילו לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א הקבוצות ליון ומונקו שסיימו במקומות השני והשלישי בהתאמה.
מאחר שפריז סן ז'רמן זכתה גם בגביע הצרפתי וגם בגביע הליגה, לשלב הבתים של הליגה האירופית העפילה ניס שסיימה במקום הרביעי. והקבוצות ליל וסנט אטיין שסיימו במקומות החמישי והשישי בהתאמה, העפילו לשלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית.
קבוצות.
בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת.
הקבוצות טרואה, גזלק אז'אקסיו ואנז'ה הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, כשהחליפו את הקבוצות אוויאן, מץ ולאנס שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2014/2015.
יחסי מלזיה–מקסיקו
יחסי מלזיה–מקסיקו הם היחסים הדו-צדדיים בין מלזיה למקסיקו. שתי המדינות הן חברות הדדיות בשיתוף הפעולה הכלכלי באסיה-פסיפיק.
היסטוריה.
באוגוסט 1966 נפגשו דיפלומטים ממלזיה ומקסיקו בוושינגטון די. סי., ארצות הברית כדי לדון באפשרות לכונן יחסים דיפלומטיים. ב-27 במרץ 1974 כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. בהתחלה, לאף מדינה לא הייתה משלחת דיפלומטית קבועה. מקסיקו הוסמכה למלזיה משגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה ואילו מלזיה הוסמכה למקסיקו משגרירותה בוושינגטון הבירה. בשנת 1985 פתחה מקסיקו קונסוליית כבוד בקואלה לומפור. באוקטובר 1985, לאחר הכתרתו של המלך איסקנדאר מג'והור; שתי המדינות החלו בדיון בפתיחת משלחות דיפלומטיות קבועות בבירות זו של זו, בהתאמה. באוקטובר 1991 פתחה מקסיקו שגרירות בקואלה לומפור. בשנת 1992 פתחה מלזיה שגרירות במקסיקו סיטי.
בספטמבר 1991 ערך ראש הממשלה מאהאטיר מוחמד ביקור רשמי במקסיקו והפך לראש המדינה המלזי הראשון שביקר במקסיקו. במהלך ביקורו במקסיקו נחתמו כמה הסכמים בין שתי המדינות, ובמיוחד התמיכה של מלזיה במקסיקו להצטרף לשיתוף פעולה כלכלי-אסייתי-פסיפיק. בנובמבר 1998 ביקר נשיא מקסיקו ארנסטו סדייו במלזיה כדי להשתתף בוועידת ה-APEC העשירית שהתקיימה בקואלה לומפור. באוקטובר 2002 ביקר סגן ראש הממשלה עבדאללה אחמד בדאווי בלוס קאבוס, מקסיקו, כדי להשתתף בוועידת ה-APEC ה-14.
בשנת 2014 חגגו שתי המדינות 40 שנה ליחסים דיפלומטיים. שתי המדינות פעלו בצמוד כחברות מייסדות בשותפות הטראנס-פסיפית.
ביקורים רמי דרג.
ביקורים רמי דרג ממלזיה למקסיקו
ביקורים רמי דרג ממקסיקו למלזיה
הסכמים דו צדדיים.