השפעות שינוי האקלים על הקרחון.
הקרחון חשוב מאוד במחקר שינויי האקלים בעקבות התחממות כדור הארץ מאחר שלשינויים קטנים מאוד באקלים יש השלכות מרחיקות לכת על זרימת הקרח במורד הקרחון. מרבית המחקרים על קרחון למברט נעשים באמצעות חישה מרחוק בגלל תנאי מזג האוויר הקשים באזור, שאינם מאפשרים מחקר באתר.
תצלומי לוויין מאפשרים מדידה של קצב זרימת הקרחון היורד מרמת הקוטב המכסה את מזרח אנטארקטיקה. מהירות הקרחון (ראו תמונה משמאל), בעיקר קצב שפיכתו למדף הקרח אמרי, מאפשרת מדידה של השפעת שינוי האקלים על רמת הקוטב כולה.
לקריאה נוספת.
• Ren, J., Allison, I., Xiao, C. et al., Mass balance of the Lambert Glacier basin, East Antarctica, Sci. China Ser. D-Earth Sci. 45, 842–850 (2002). https://doi.org/10.1007/BF02879518
• Gong, Y., Cornford, S. L., and Payne, A. J., Modelling the response of the Lambert Glacier–Amery Ice Shelf system, East Antarctica, to uncertain climate forcing over the 21st and 22nd centuries, The Cryosphere, 8, 1057–1068, https://doi.org/10.5194/tc-8-1057-2014, 2014
זרם הקרח למברט
קרחון למברט
זרם הקרח לאמברט
ג'ף וילבוש
ג'ף וילבוש (בגרמנית: Jeff Wilbusch; נולד ב-14 בנובמבר 1987) הוא שחקן ישראלי-גרמני.
ביוגרפיה.
נולד כיפתח וילבושביץ בחיפה להורים חוזרים בתשובה שלאחר מכן עברו לשכונת מאה שערים בירושלים. הוא נינו של משה וילבושביץ - ממציא ויזם ציוני סוציאליסט. הוא אח בכור ל-14 אחים. בגיל 7 שונה שמו ל"ישראל" מאחר שהשם "יפתח" נתפס כשם חילוני מדי. בגיל 13 ברח מהבית בגלל הקושי להשתלב בחברה החרדית הקיצונית בה חיה משפחתו, ולאחר תקופה של חיים ברחוב עבר לגור אצל קרובי משפחה חילונים. כעבור שנתיים עזבה משפחתו את הארץ למנצ'סטר והקשר עימם נותק.
בגיל 18.5 עבר להולנד והחל בלימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת אמסטרדם. לאחר סיום התואר, באוגוסט 2009, חזר לישראל והתגייס לצה"ל לשירות חובה, הוכר כחייל בודד והחל לשרת בהנדסה קרבית. לאחר מספר חודשים כחייל קרבי הוחלט להעביר אותו לקריה, ולבסוף השתחרר אחרי ארבעה חודשי שירות בלבד בגלל הקשיים שחווה בחזרתו לישראל.
אחרי שחרורו מצה"ל חזר וילבוש להולנד כדי לעשות תואר שני בכלכלה.
בשנת 2010, עם סיום הקורסים, חזר שוב לישראל, התגורר בשכונת התקווה והחל להתעניין במשחק. הוא למד שנה אחת בבית הספר למשחק יורם לוינשטיין, אך לאחר מכן עזב שוב את הארץ., בפעם עבר להתגורר במינכן, גרמניה. בשנת 2011 החל ללמוד משחק באקדמיית פאלקנברג שולה במינכן. בשנה השלישית ללימודיו הפך לשחקן באנסמבל תיאטרון מינכן והחליט לעזוב את האקדמיה.
קריירה.
במשך מספר שנים הופיע בתיאטרון וגילם תפקידים קטנים גם בטלוויזיה. פריצתו הגדולה הגיעה ב-2018 עם ליהוקו לסדרה "Bad Banks", מותחן פשע גרמני שהיה מועמד לפרס אמי ונמכר להולו ולנטפליקס. באותה שנה גם גילם טרוריסט גרמני בסדרה "המתופפת הקטנה", לצידם של כוכבים הוליוודים כמו פלורנס פיו ואלכסנדר סקארסגארד וכן שחקנים ישראליים כמו מיכאל מושונוב ודניאל ליטמן.
בסוף שנת 2018 לוהק לסדרת הטלוויזיה האמריקאית "המורדת" בנטפליקס (2020). הסדרה בכיכובה של שירה האס עוסקת בצעירה חרדית מויליאמסבורג שבורחת לברלין עקב השידוך שבחרו לה דודתה וסבתה. וילבוש מגלם שם את דמותו של מוישה לבקוביץ', בן דודו של ינקי בעלה של אסתי הנוסע בעקבותיה לברלין כדי להחזירה.
בסוף שנת 2021 לוהק לאחד הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "תיק נעדר" בשירות הסטרימינג של Peacock; הגרסה האמריקאית לדרמת הפשע הישראלית "תיק נעדר" המבוססת על הספר באותו שם מאת דרור משעני.
בשנת 2022 שיחק במיני-סדרה של נטפליקס "נשימה עמוקה" אודות שורדת יחידה של מטוס שמתרסק בלב הטבע הפראי של קנדה שנאלצת להילחם לבדה באיתני הטבע.
חיים אישיים.
וילבוש דובר אנגלית, הולנדית, גרמנית, עברית ויידיש.
מאז שנת 2015 נמצא בזוגיות עם השחקנית הגרמנייה אנה פלטן, אותה הכיר במהלך לימודי המשחק. השניים מתגוררים בברלין.
גן קנרוקואן
גן קנרוקואן (ביפנית: 兼六園) הוא נקודת תיירות מפורסמת בעיר קנאזווה שביפן. הגן נחשב לאחד משלושת הגנים היפים ביותר ביפן, כשהאחרים הם קיירקואן וקורקאקואן. הגן מהווה אטרקציה פופולרית גם עבור המקומיים שרואים בעיצובו קלאסיקה מסורתית המתאימה לשורשיהם.
הרקע להקמת הגן ופירוש שמו.
הגן נבנה בהוראת משפחת מאדה (Maeda) שהייתה משפחת סמוראים ששלטה באזור קנאזווה בתקופת אדו (1603–1868). המשפחה, שהייתה יצרנית גדולה של אורז, השתלטה על שטחים נרחבים של קנאזווה והפכה לשבט פיאודלי חזק מאוד.
פירוש השם קנרוקואן הוא "ששת האלמנטים", זאת מפני שהגן כולל את ששת המאפיינים שלפי המסורת הסינית חייב גן מושלם לכלול, והם מרחב, נוף, פרטיות, מלאכותיות, עתיקות ומים בשפע.
נראות הגן.
בהתאם לששת האלמנטים הגן מכיל בתי תה, עצים ופרחים, נקודות תצפית על הנוף היפה וגשרים מעל לנהרות ואגמים. המים אינם נביעה טבעית או הצטברות של מי גשמים, והם מובלים לגן באופן מלאכותי דרך מערכת הובלת מים עתיקה.
בגן מועסקים גננים רבים ששומרים על נראותו. בריאיון ל-BBC אמר אחד מהם למראיין כי הוא מרגיש שחובתו היא להגן על העצים בגן, וכי הוא מקפיד לדאוג להם אף על פי שהוא אחראי לגזום אותם. לדבריו, אם ענפי העץ חופפים, אור השמש לא יכול להגיע לכולם, ולכן יש לגזום ענפים מסוימים כדי לתת לאחרים לצמוח. בכתבה צוין כי מושקעים מאמצים אדירים של מטפחי הגן גם בפרטים הקטנים ביותר, כדי שייראה טבעי ככל האפשר.
החזית העממית (בלארוס)
החזית העממית "אדראדז'ני" הייתה תנועה חברתית ופוליטית בבלארוס בסוף שנות ה-80 ושנות ה-90 שהובילה את בלארוס לעצמאותה מברית המועצות. היא הייתה דומה לחזיתות דומות של לטביה ואסטוניה, ותנועת סאג'דיס בליטא. דגל התנועה הוא דגל בלארוס הישן.
הקמה.
החזית העממית בבלארוס הוקמה בשנת 1989 בעקבות הקמת החזיתות העממיות במדינות הבלטיות. את ועידת היסוד שלה תוכנן לארגן בווילנה בגלל לחץ מצד הרשויות בבלארוס.
בתחילה איחדה החזית העממית מספר ארגונים מינוריים שקידמו את השפה וההיסטוריה בבלארוס. עם זאת, עד מהרה החלה התנועה להשמיע דרישות פוליטיות, תמכה בפרסטרויקה ובדמוקרטיזציה בברית המועצות, שיאפשרו תחייה לאומית בלארוסית. החזית העממית הייתה הארגון הפוליטי הראשון בבלארוס שהתנגד בגלוי למפלגה הקומוניסטית.
הסופר הבלארוסי הבולט ואסיל ביאקאו הפך לחבר פעיל בחזית העממית בבלארוס. הסופר אלס אדמוביץ ' היה תומך פעיל בחזית העממית.
בחזית היו כעשרת אלפים פעילים באזורים שונים בבלארוס וכן במוסקבה, וילנה וריגה. הביטאון הרשמי היה Навіны БНФ "Адраджэньне ( "חדשות החזית העממית "תחייה"").
בין ההישגים המשמעותיים של החזית היה חשיפת אתר הקבורה של קוראפטי ליד מינסק, אתר ההשמדה ההמוני העיקרי של הנ.ק.ו.ד. של אסירים פוליטיים סובייטים בשנות השלושים.
החזית העממית בבלארוס מחתה באופן פעיל נגד המדיניות הסובייטית בעקבות התאונה בצ'רנוביל, שאחריה שטח גדול של בלארוס היה מזוהם כתוצאה מנפולת גרעינית.
החזית העממית בבלארוס בפרלמנט.
במאי 1990 נבחרו 37 חברי החזית העממית בבלארוס למועצה העליונה בבלארוס והקימו קבוצת אופוזיציה דינמית בפרלמנט של הרפובליקה הסובייטית הסובייטית הבלארוסית.
ביולי 1990 יזמה החזית העממית בבלארוס את העברת הכרזת הריבונות הממלכתית של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית בבלארוס. באוגוסט 1991, לאחר ניסיון ההפיכה הסובייטית ב-1991, ונתמך על ידי עשרות אלפי מפגינים מחוץ לבניין הפרלמנט, הצליחה החזית העממית בבלארוס לשכנע את הסובייט העליון להכריז על עצמאותה המלאה של בלארוס מברית המועצות. הסמלים הלאומיים הבלארוסיים ההיסטוריים: הדגל הלבן-אדום-לבן ושלט האצולה "פאהוניה" שוחזרו כסמלי המדינה של בלארוס.
התנגדות למשטר לוקשנקו.
בשנת 1994 נבחר אלכסנדר לוקשנקו לנשיא בלארוס. כבר מההתחלה הפכה החזית העממית בבלארוס לאחד הכוחות הפוליטיים העיקריים המתנגדים לנשיא לוקשנקו. בשנת 1994 הקימה ממשלת צללים המורכבת ממאה אנשי רוח.
בשנת 1995 פתחו חברי הפרלמנט מהחזית העממית בבלארוס בשביתת רעב כמחאה נגד משאל העם השנוי במחלוקת של לוקשנקו, כדי להחליף סמלים ממלכתיים בסמלים סובייטיים שתוקנו מעט ולהפוך לרשמית את השפה הרוסית בבלארוס. שביתת הרעב הופרעה באלימות על ידי כוחות המשטרה שהכו את חברי הפרלמנט.
בשנת 1996 הייתה החזית העממית בבלארוס אחת התנועות העיקריות שעמדו מאחורי ההפגנות ההמוניות נגד מדיניות רוסיה ושילובו של לוקשנקו עם רוסיה, כמו גם נגד משאל העם השנוי במחלוקת השני שלו, המתקן את החוקה בדרך לרכז את השלטון בידי הנשיא. ההפגנות פוזרו באלימות על ידי המשטרה. שני מנהיגי החזית העממית בלארוסית, זיאנון פזניאק וסרגיי נאבומצ'יק, עזבו את המדינה וקיבלו מקלט מדיני בארצות הברית.
פיצול.
בסוף שנות התשעים התפלגה החזית העממית בבלארוס לשני ארגונים מתחרים. האגף השמרני שלה תחת המנהיג הגולה פזניאק הקים את המפלגה הנוצרית השמרנית — BNF - החזית העממית הבלארוסית (Kanservatyŭna-Chryścijanskaja Partyja BNF), ואילו הרוב המתון הקים את מפלגת החזית העממית הבלארוסית (Partyja BNF, Партыя БНФ) בראשות וינצוק ויאצ'ורקה.
שני הצדדים טוענים כי הם היורשים הלגיטימיים היחידים של החזית העממית בבלארוס שהוקמה בשנת 1989. חזית מלאדי, לשעבר ארגון הנוער של החזית העממית, הפכה גם היא לארגון אוטונומי.