בין השנים 2003–2006 גילמה את נטלי בושרי מרק בסדרה הישראלית "אסתי המכוערת" ובסדרת הספין אוף "אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית". ב-2004 גילמה את התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה של ירון שני "דיספוריה". ב-2005 גילמה את דבי לצד אלון אבוטבול בסרטו של מרק רוזנבאום "לרקוד". ב-2006 השתתפה בסדרת "לא הבטחתי לך" ששודרה ב-yes. ב-2007, השתתפה בעונה השלישית של תוכנית הדוקו-ריאליטי "פעם בחיים" של yes, במהלכה נשלחה לרוסיה יחד עם מורן אטיאס לשהות עם שלושה אוליגרכים רוסים עשירים וביניהם המרגל שבתאי קלמנוביץ'. ב-2008 גילמה את עצמה בסדרה "החיים האמיתיים" שיצרו שאול בצר ורועי צ'יקי ארד. בשנת 2009 השתתפה בעונה החמישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2 אצל רשת.
דוהן השתתפה במספר פרסומות בישראל, בהן לזוגלובק, סלקום, עלית, טרה וישראכרט.
השתתפה לצד דב נבון בסדרה המוקומנטרית "דבל'ה עולמי" שביים איתן צור וכתב אסף צפור. הגישה לצד מיכל אמדורסקי את תוכנית הלילה "בלאק אנד בלונד" בערוץ 2 של טלעד. השתתפה בסרט הטלוויזיה "תלוי בירח" שביימו שי כנות ואופיר בביוף, ששודר בערוץ 3.
ב-2011 הצטלמה לסרט "לוחם הסומו" של עמוס קולק.
ב-2015 השתתפה בעונה השביעית של תוכנית המציאות הישראלית "הישרדות" בערוץ 2 של רשת, והייתה למודחת השנייה.
ב-2018 שיחקה בסרט הישראלי-צרפתי "רכבת קלה" שביים עמוס גיתאי. ב-2019 שיחקה בסרט הסאטירה של אלון גור אריה "המוסד".
חיים אישיים.
מאז 2005 דוהן מתגוררת לסירוגין בלוס אנג'לס ובניו יורק.
בגיל 24 הייתה מאורסת במשך כשנתיים לבמאי בן בכר. ב-2018 החלה במערכת יחסים עם השחקן האמריקאי אל פצ'ינו, המבוגר ממנה ביותר מ-35 שנים., אך בשנת 2020 נפרדו כתוצאה מפער הגילים.
אבא מארי
לי את גליק
לי את גליק (נולדה ב-27 במרץ 1972) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
אביה של גליק, שהיה רופא, נפטר כשהייתה בת 7. למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב. במהלך לימודי זכתה במספר מלגות, ביניהן מלגת קרן שרת ומלגת עדנה פלידל. בשנת ב-2006 והחלה ללמוד קולנוע ובימוי בבית הספר מנשר לאמנות. סרט הגמר הקצר שלה, "לילה בהיר", התקבל לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 2012 בקטגוריית "סרטים העוסקים בילדים ונוער".
בשנת 1995, לאחר שסיימה את לימודי המשחק, שיחקה בתיאטרון הקאמרי בהצגות: "הקמצן", "קפריסין", "סיפור משפחתי", "כטוב בעיניכם", "חיכיתי רק לך", "השחקן", "רצח", "חברות הכי טובות" ו"הורדוס". ב-2010 שיחקה בהצגה "תיבת נח".
בקולנוע ובטלוויזיה.
ב-1996 גילמה את תום בסרט הקולנוע "לנגד עיניים מערביות" של יוסף פיצ'חדזה, ועל משחקה בסרט זה זכתה בפרס וולג'ין. ב-1998 החלה לגלם את איילה בסדרת הטלוויזיה "20 פלוס", אשר הפכה לדמות ראשית בעונה השנייה.
ב-2000 גילמה את דינה בסרטו של עמוס גיתאי "כיפור".
ב-2001 גילמה את סיגל בסרט הטלוויזיה של אריאל טלפלר "מונדיאל" המספר על אוהד כדורגל המתקשה לבחור בין חברתו לשידורי המונדיאל; השתתפה בסדרת הטלוויזיה שביים אורי ברבש "המכון" המספר על מכון לטיפול פסיכולוגי בו המטפלים מנסים דרך הטיפול לתקן את העולם; וגילמה את דפנה מלמד אבני בסרטו של צחי גראד "ג'ירפות".
ב-2002 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "101" שביים חגי לוי; וגילמה את ד"ר טליה דותן בסדרת הטלוויזיה "טיפול נמרץ".
ב-2006 גילמה את יעל בסרטו של אורי ברבש "מלח הארץ".
ב-2007 שיחקה בסרט "ביי ביי לאהבה" של איילת דקל. ב-2009 גילמה את אדווה בסרטה של טלי שלום עזר "סרוגייט" ושיחקה בסרט "לנשום אוויר" של אורנה לוי.
ב-2010 שיחקה בסרט הגמר של אלעד זכאי "בן חוזר הביתה".
ב-2012 שיחקה בסרט "מלח ים", בבימויו של איתי לב.
ב-2002 עברה להתגורר בניו יורק, שם שיחקה בהצגות באוף ברודוויי.
ב-2016 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "פעם הייתה ילדה", בבימויה של נטלי קפלן. הסרט הוצג בפסטיבלים ביוון, הודו, איטליה, ברזיל וישראל.
פטסי קליין
פטסי קליין (באנגלית: Patsy Cline; 8 בספטמבר 1932 - 5 במרץ 1963) הייתה זמרת קאנטרי אמריקאית.
נולדה בשם וירג'ינה פטרסון הנסלי (באנגלית: Virginia Patterson Hensley) בוינצ'סטר וירג'יניה ארצות הברית. את החוזה הראשון שלה כזמרת קאנטרי היא קיבלה ב-1953, ולמרות חייה הקצרים הפכה לאחת מהזמרות המשפיעות ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הפופ האמריקנית. חייה היו נושא לספרים רבים, סרטים עלילתיים ותיעודיים, מאמרים ומחזות.
קליין נודעה בזכות קולה העשיר ומלא הרגש, אשר זמרים בולטים שפרחו אחרי לכתה מצאו בו השראה ונושא לחיקוי.
קליין נהרגה בהתרסקות מטוס בגיל 30. לאחר מותה המשיכו תקליטיה להימכר בהצלחה רבה וזכו בפרסים רבים, עובדה שקיבעה את דמותה לצד זמרים נערצים אחרים ובהם ג'וני קאש ואלביס פרסלי. רק עשר שנים לאחר מותה הייתה לזמרת הסולו הראשונה שהוכנסה להיכל התהילה של מוזיקת הקאנטרי. בשנת 2001 נבחרה מטעם החברים המבצעים בתעשיית מוזיקת הקאנטרי למקום הראשון בין 40 הנשים הגדולות במוזיקת הקאנטרי בכל הזמנים. בלהיטיה הבולטים: "צועדת אחר חצות" (Walkin' After Midnight), "מתפרקת לרסיסים" (I Fall to Pieces), "היא מחזיקה בך" (She's Got You), "משוגעת" (Crazy), ו"חלומות מתוקים" (Sweet Dreams).
ביוגרפיה.
ילדותה.
קליין נולדה ב-8 בספטמבר 1932 בשם וירג'יניה פטרסון הנסלי, בעיר וינצ'סטר שבוירג'יניה. אביה היה נפח ואילו אמה, אשר הייתה בת 15 כאשר ילדה אותה, הייתה תופרת. קליין הייתה הבכורה מבין שלושה ילדים במשפחתה. משפחתה סבלה מעוני לאורך ילדותה של פטסי, וכאשר הייתה בת 15 נטש אביה את משפחתו. המשפחה נדדה בין בתים שונים במדינת וירג'יניה. בהיותה צעירה לקתה בדלקת גרון חמורה. לדבריה, אירוע זה הוא שיצר את קולה הייחודי. בהיותה ילדה נהגה לשיר עם אמה בעת תפילות בכנסייה.
נערותה.
בעודה נערה, בשנת 1947, קליין החלה מופיעה בתחרויות כישרונות צעירים. היא פנתה לתחנת רדיו מקומית וביקשה להצטרף לתוכנית שירה קבועה אשר שודרה ברדיו – והתקבלה. עם עזיבת אביה את הבית היא נאלצה להפסיק את לימודיה בבית הספר התיכון ועבדה בעבודות שונות, ובהן מוכרת משקאות קלים ומלצרית. בלילות שרה במועדוני לילה לבושה בתלבושת אופיינית לנשֵי בוקרים; תלבושת זו היא עיצבה בעצמה ותפרה בעזרת אמה.
נישואיה הראשונים ותחילת הצלחתה.
בשנות ה-20 המוקדמות לחייה פגשה קליין בשני הגברים אשר היו עתידים לתרום יותר מכל להצלחתה. בשנת 1953 היא התחתנה עם קבלן הבניין ג'רלד קליין, אולם השניים התגרשו ב-1957. בין הגורמים לגרושיה היו פער הגילים הגדול בינה לבין בעלה, רצונו של בעלה כי תוותר על שאיפתה לקריירה אמנותית ותמלא את התפקיד המסורתי עקרת בית והעובדה כי החלה במערכת יחסים עם מנהלה. מערכת יחסיה הרומנטיים עם מנהלה נמשכה עד שהתחתנה. בשנת גירושיה היא התחתנה שנית עם צ'ארלס אלן דיק. בשנת 1958 נולדה להם בת, ג'וליה דיק, ובשנת 1961 בן, אלן רנדולף דיק. מנהלה, ביל פיר, העניק לה את השם "פטסי". בעידודו החלה קליין מופיעה פעמים רבות בתחנות רדיו מקומיות. כך צברה מעריצים נאמנים במדינות וירג'יניה ומרילנד.
מותה.
ב-3 במרץ 1963 הופיעה פטסי לפני חיילים ומלחים בקנזס. בגלל מזג האוויר המעורפל היא לא יכלה לטוס יום למחרת חזרה הביתה. חברים הציעו לה לבוא איתם באמצעות כלי רכב, בנסיעה של 16 שעות עד היעד שלה, אך היא סירבה באומרה "Don't worry about me. When it's my time to go, it's my time." ב-5 במרץ עזבה את המוטל שהתארחה בו ונסעה לשדה התעופה. מזג האוויר לא השתפר, ומנהל שדה התעופה הציע להם לינה חינם וכן ארוחות חינם בשדה התעופה. האמרגן של פטסי התעקש לנסוע בכל זאת. המטוס נתקל במזג אוויר סגרירי והתרסק עוד באותו יום. יום למחרת יצאו אנשים לחפש ניצולים מהתרסקות המטוס, אבל כולם נהרגו. בדיקות הזיהוי הפלילי קבעו שהנוסעים לא סבלו בזמן מותם ונהרגו במקום.
פטסי נקברה בווירג'יניה. בבית העלמין בעיר הולדתה נתרם פעמון על שמה, שמצלצל בכל יום בשעה 06:00, שעת מותה.
קריירה.
1953-1948: קריירה מוקדמת.
בגיל 15 פטסי כתבה מכתב לגרנד אול אופרי ובקשה מבחן במה. היא ספרה לצלם מקומי רלף גראבס על המכתב, "חבר חושב שאני משוגעת לשלוח מכתב כזה. מה דעתך?" גראבס עודד את פטסי לשלוח את המכתב. שבועות מספר אחר כך היא קיבלה תשובה בה התבקשה להעביר לגרנד אול אופרי תמונות והקלטות. באותה עת הופיע זמר הגוספל וולי פאולר בעיר הולדתה והיא פנתה אליו מאחורי הקלעים ובקשה מבחן במה. לאחר מבחן במה מוצלח קיבלה משפחתה שיחת טלפון בה התבקשה פטסי להגיע לאופרי למבחן. היא נסעה יחד עם אמה ושניים מאחיה במשך שמונה שעות לנאשוויל, טנסי. כיוון שמשפחתה הייתה דלת אמצעים הם נסעו לאורך הלילה וישנו בפארק בנאשוויל לקראת בוקר. באותו היום הופיעה פטסי למבחן במה באופרי. המבחן עבר יפה אולם פטסי לא קיבלה הזמנה להופעה ושבה עם משפחתה לוירג'יניה.
בשנות ה-50 המוקדמות פטסי הופיעה בתחרות מוזיקה מקומית. היא זכתה ב-100 דולר ובהזדמנות להופיע בתוכנית טלוויזיה בה הופיעו כוכבי מוזיקת קאנטרי רבים. היא הפכה לחברה קבועה בצוות התכנית בשנת 1955 והופעותיה בטלוויזיה זכו לאהדה רבה.
דאבל (ספורט)
בספורט, דאבל (Double) הוא זכייה של קבוצת ספורט בשני התארים המרכזיים באותה המדינה במהלך עונה אחת, לרוב אליפות הליגה הבכירה והגביע העיקרי במדינה.
בישראל.
בכדורגל.
בכדורגל הישראלי, קבוצה זוכה בדאבל על ידי זכייה באליפות ליגת העל בכדורגל וזכייה בגביע המדינה בכדורגל.