בשנת 1996 חתמו קנדה וצ'ילה על הסכם סחר חופשי. בשנת 2016 הסתכם המסחר בין קנדה וצ'ילה ב-2.4 מיליארד דולר קנדי. היצוא של קנדה לצ'ילה כולל: מכונות, כימיקלים, שומנים ודגני דגנים ומוצרים מינרליים. יצוא צ'ילה לקנדה כולל: נחושת, אבנים יקרות ומתכות (בעיקר זהב וכסף), פירות, דגים ופירות ים (סלמון) ומשקאות (יין). בשנת 2015 השקיעה קנדה השקעות בשווי 15 מיליארד דולר בצ'ילה והיא המשקיעה השלישית בגודלה בצ'ילה אחרי ארצות הברית וספרד. חברות רב לאומיות קנדיות כמו בריק גולד וסקוטיאבנק משקיעות בצ'ילה. יינות צ'יליאנים ניתן למצוא ברחבי קנדה.
יוסף בר-נר
יוסף בר-נר (ברינר) (4 בינואר 1906- 5 בספטמבר 1982) - קצין משטרה, סגן אלוף בצה"ל, ממקימי המשטרה הצבאית החוקרת.
קורות חייו.
נולד בלבוב (פולין), ז' טבת תרס"ו (4.1.1906) לאביו אהרן ברינר (סוחר) ולאמו איטה בת יעקב יוסף וייס. קיבל חינוך מסורתי ותיכוני. היה חבר ב"החלוץ" ועבר את ההכשרה.
עלה לארץ בשנת תרפ"ד (1924). עבד כפועל בפרדסי פתח-תקוה.
שירות במשטרה.
בשנת 1925 התגייס למשטרה הצבאית הא"י שבהנהלתו של המפקד חלים באסטה. כעבור ששה חדשים עבר למשטרה בצפון הארץ ושירת בצמח ובמטולה.
בשנת 1927 עבר למשטרה המנדטורית הא"י. באותה שנה נשא לאשה את שושנה בת דוד כתר.
בשנת 1933 עלה לדרגת מפקח משנה (סאב אינספקטור).
בשנות 1933–1934 שירת בתור קצין חקירות בעיר העתיקה בירושלים ואחר כך כקצין (בעל כוכב אחד) מנהל תחנת המשטרה במחנה יהודה (תחנת "מוסטאשפא").
בשנת 1936 הצליח להדוף ב"עין כרם" כנופיה ערבית שירתה על שכונת "בית וגן" בירושלים. אחד מאנשי הכנופיה נהרג על ידו, ואז, מחשש נקמה מאנשי הכנופיות בסביבות ירושלים הועבר לטבריה עד 1938.אחר כך עבר לעפולה ומשם בשנת 1940 לתל אביב ועלה בדרגה לדגת מפקח (שני כוכבים),
עבר למחוז יפו-ת"א כאחראי על המחלקה הפלילית בבולשת. במשך הזמן שירת גם ברחובות.
בשנת 1946 השתחרר מהמשטרה ויסד וניהל את חברת "עלה", שירות נסיעות וחבילות ברחוב יהודה הלוי בתל אביב.
בשנת 1948, אחרי הכרזת המדינה, נקרא לעזור לשופט השלום הראשי בת"א בכור שלום שטרית, שר המיעוטים והמשטרה לעתיד. ניתנה לו דרגה של כתר (מיג'ור) והוא השקיע הרבה מרץ ויידע לעזור לשופט שטרית בהכנת תקנון המשטרה. בשלב מאוחר יותר נתמנה כממלא מקום מפקד משטרת מחוז ת"א.
פעילות בצה"ל.
ביוני 1950 עבר לצה"ל בדרגת סגן-אלוף לנהל את מחלקת המשטרה הצבאית החוקרת של צה"ל- יחידה בצה"ל השייכת לחיל המשטרה הצבאית שעוסקת בחקירה משטרתית בתוך צה"ל, שירת בתפקיד זה עד שנת 1961. בתקופת שרותו הצליח לארגן את משרד החקירות ולחנך עשרות חיילים וקצינים במקצוע החקירות.
בשנת 1961 השתחרר מצה"ל ונתקבל בתור מזכיר כללי של "לשכת המסחר תל אביב-יפו".
פעילותו בבנייה החופשית.
הצטרף לבנייה החופשית בשנת 1934 בירושלים בלשכת "נור אל חיכמאת". בשנת 1936 צורף ללשכת "גינוסר" בטבריה. בשנת 1942 הגיע לתל אביב והצטרף ל"לשכת הכוכב מס' 13" . בשנת 1943 נבחר לשמש כנשיא ה-5 של לשכת הכוכב.
בשנת 1964 נבחר כ"מזכיר גדול" בפועל של הלשכה הגדולה של הבונים החופשים בישראל.
יסד בזמנו את הקמת לשכת "בצלאל" – של הבונים החופשיים, בת"א והיה נשיאה והמייסד הראשון.
בשנת 1972 נבחר לנשיא גדול של הלשכה הגדולה למדינה ישראל של הבונים החופשיים.
נפטר בשנת 1982 ונקבר בבית העלמין חולון.
מגפת הקורונה באלבניה
מגפת הקורונה התפשטה לאלבניה ב-8 במרץ 2020. המקרה הראשון נרשם בעיר הבירה של אלבניה, טירנה.
ציר זמן.
ב-8 במרץ 2020, אלבניה אישרה את שני מקרי ההידבקות הראשונים במדינה, בהם חלו אב ובנו, אשר חזרו מטיול מפירנצה, איטליה.
באותו היום, הממשלה הפסיקה את כל הטיסות וההפלגות לצפון איטליה עד 3 באפריל, תוך שהפסיקה את כל הלימודים בבתי הספר למשך שבועיים, הורתה לבטל את כל המפגשים הציבוריים הגדולים וביקשה מפדרציות הספורט לבטל את המשחקים המתוכננים. שרת הבריאות האלבנית אולגטה מנסטירליו הודיעה כי כל מי שייכנס לאלבניה מאזורים בהסגר באיטליה יצטרך לבודד את עצמו או לעמוד בעונש שיוטל עליו אם לא יצליח לעשות זאת.
ב-10 במרץ קרא הנשיא איליר מטה לרופאים האלבנים בדימוס להיכנס שוב לשוק העבודה, במטרה להשתלט על נגיף הקורונה.
ב-10 במרץ התגלה כי אישה ממרילנד חלתה בנגיף קורונה חדש לאחר ביקורה באלבניה. כמו כן, היא שהתה בשדה תעופה טורקי.
ב-12 במרץ הצהירה סגנית שרת הבריאות וההגנה הסוציאלית, מירה רקקולי כי במהלך אותה היממה נבדקו 145 בני אדם בחשד שנדבקו ב-COVID-19. מתוכם 23 נמצאו כחולים בנגיף, 18 מהם אסימפטומטיים ובבידוד עצמי ו-5 אושפזו. על פי התוצאות, הם נדבקו בעקבות כך ששהו באיטליה ובאו במגע עם התושבים שם. בסך הכל 134 אנשים היו בהסגר.
החל מ-13 במרץ, אלבניה הטילה הסגר על כל הערים הגדולות במדינה, כולל גם את טירנה, עד חצות של יום ראשון, 15 במרץ 2020. דרכים המחברות בין ערים מרכזיות סגורות אף הן. ישנם אישורים מיוחדים שמחלקת המשטרה באלבניה לאזרחים זרים בלבד שצריכים להגיע לשדה התעופה. כל המסעדות, ברים והמתקנים הציבוריים למיניהם נסגרו.
ב-17 במרץ פורסם כי במדינה יש 55 אנשים שנדבקו, כש-25 מתוכם מאושפזים וזאת תוך ש-3 מהם נמצאים תחת פיקוח אינטנסיבי של בית החולים המקומי. ביומיים שלאחר מכן, פורסם כי מספר מקרי ההידבקות עלה ל-59, ומספר מקרי המוות עלה לשניים. ב-25 במרץ, דווחה על 146 חולים, חמישה מתים ו-17 מחלימים במדינה.
ב-26 במרץ אובחנו 28 מקרי הדבקות חדשים, מה שהביא את מספר החולים במדינה ל-174. 73 אנשים אושפזו, 3 אושפזו בטיפול נמרץ מתוכם 2 במצב אנוש. דווח על מקרה מוות שישי כתוצאה מהנגיף.
ב-3 באפריל דווח על 304 חולים, 17 מתים ו-89 מבריאים במדינה. במאי 2020, דווח על 31 מקרי מוות, 798 מקרי הדבקה (מתוכם 4 במצב קשה) ו-519 מקרי הבראה.
המדינה חולקה לאזורים ירוקים ואדומים בהתאם לרמת התחלואה. כך נקבע באיזה אזור יהיה הסגר הדוק יותר והיכן פחות. עד 25 באפריל, התאפשרה תנועה במשך 90 דקות ביממה. ב-30 באוקטובר, דווח על 502 מקרי מוות בסך הכול במדינה, תוך שפורסם כי מספר החולים במדינה עומד על 20,634.
יחסי ברזיל–קנדה
היחסים בין ברזיל לקנדה היו לבביים אך מוגבלים יחסית, אם כי היחסים בין המדינות התפתחו בהדרגה לאורך זמן. קנדה רואה בברזיל שותפה חשובה דו-צדדית, אזורית ורב-צדדית, החולקת ערכים ואינטרסים חשובים המושרשים בחברות מגוונות, פתוחות ודמוקרטיות. ברזיל היא המשקיעה השביעית בגודלה בקנדה. בקנדה חיים כמעט 40,000 ברזילאים.
היסטוריה.
לפני שנות ה-20 של המאה ה-19 היו ברזיל וקנדה שתיהן מושבות של מעצמות אירופיות, ולא היו להן קשרים ישירים. העצמאות של ברזיל הייתה מוקדמת בהרבה מזו של קנדה, והשליטה הבריטית ביחסי קנדה עם ממשלות זרות נמשכה עד תחילת המאה ה-20.
עם זאת, המסחר היה מספיק חשוב עד שקנדה פתחה את משרד הסחר הראשון שלה בברזיל בשנת 1866. שגרירות קנדה בברזיל לא נפתחה עד 1944, כשז'אן דסי היה השגריר הראשון של קנדה בברזיל. במאי 1941 פתחה ברזיל צירות באוטווה. השגריר הברזילאי הראשון בקנדה היה ז'ואאו אלברטו לינס דה בארוס.
כיום, בנוסף לשגרירות בברזיליה, קנדה מיוצגת גם על ידי קונסוליות כלליות בסאו פאולו ובריו דה ז'ניירו, משרד סחר בBelo Horizonte ומשרד סוכנות לפיתוח בינלאומי בקנדה ברסיפה.
גם הפוליטיקה של המלחמה הקרה פעלה ביחסים בין המדינות: בעוד קנדה הייתה חברה מייסדת בברית האטלנטית (נאט"ו) והייתה קשורה קשר הדוק למדיניות ארצות הברית, ברזיל הייתה משקיפה בגוש המדינות הבלתי-מזדהות ומנהיגיה החזיקו לעיתים בדעות קרירות על מדיניות ארצות הברית. קנדה נותקה מאוד מאמריקה הלטינית ולא הצטרפה לארגון מדינות אמריקה עד 1990.
בשנות ה-90 היחסים הפכו חשובים יותר לשתי המדינות ככל שהתגברו קשרי הסחר וההשקעה, וקנדה התעניינה בהסכמי סחר אזוריים באמריקה הלטינית. קשרים כלכליים הולכים וגדלים אלה מביאים לכמה סכסוכים.
יחסי סחר.
הסחר הדו-צדדי הגיע ל-5.3 מיליארד דולר קנדי בשנת 2008, מה שהפך את ברזיל לשוק השני בגודלו של קנדה באמריקה הלטינית. ההשקעות הקנדיות המצטברות בברזיל נאמדות בכ-9.2 מיליארד דולר קנדי בשנת 2008.
מחלוקות.
היחסים הכלכליים והדיפלומטיים שקעו לשפל של כל הזמנים בין השנים 1996–2001 בגלל כמה מחלוקות על מדיניות הסחר.
סלע המחלוקת העיקרי נובע מהיריבות בין יצרני התעופה והחלל בומברדיה מקנדה ואמבראר מברזיל. כל אחד מהם הוא שחקן מרכזי בשוק המטוסים האזוריים. בשנת 1996 פנתה קנדה לארגון הסחר העולמי בטענה כי המדינה הברזילאית מסבסדת את עלויותיו של אמברייר, וברזיל הגישה תביעה נגדית. בשנת 1999 קבע ה-WTO כי שני הצדדים נושאים באשמה, ואמר לשתי המדינות לשנות את תוכניות קידום הייצוא שלהן. קנדה נענתה, אך ברזיל לא עשתה זאת, מה שהוביל את ה-WTO להעניק לקנדה את הזכות להטיל סכום של 344.2 מיליון דולר סנקציות בשנה במשך שש שנים נגד ברזיל, למרות שהסנקציה לא נכנסה לתוקף.
בפברואר 2001, קנדה נקטה איסור זמני על יבוא בשר בקר ברזילאי, מחשש ל- BSE ("מחלת פרה משוגעת"), למרות שלא היו מקרים כאלו בברזיל. הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA) חייב את ארצות הברית וגם את מקסיקו לאסור על יבוא בקר ברזילאי. הברזילאים ראו בכך מהלך פוליטי שקשור לסכסוך המטוסים, ועד מהרה הקונגרס הברזילאי הצביע להשעות את אשרורם של כל האמנות עם קנדה, והתארגנו מחאות וחרמות עממיות נגד קנדה. האיסור בוטל שלושה שבועות לאחר בדיקת צוות הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA).