ביוני 1862 ביקש לואיש הראשון, מלך פורטוגל את ידה של מריה תרזה, לאחר שאחיו פדרו החמישי, מלך פורטוגל, הנסיך ז'ואאו, דוכס באג'ה ופרננדו, נסיך פורטוגל מתו בשנת 1861 ללא ילדים, אולם אביה סירב להצעה בטענה כי היא עודנה צעירה ועליה לסיים את לימודיה, ובעקבות כך התחתן לואיש עם מריה פיה, נסיכת סבויה.
ב-18 בינואר 1865 התחתנה מריה תרזה עם פיליפ, דוכס וירטמברג, ממנו היו לה 5 ילדים. בשנת 1866 עברו בני הזוג להתגורר בארמון בווינגשטראסה בווינה, אולם 5 שנים מאוחר יותר מכרו את הארמון לקבוצת משקיעים, אשר פתחו בו בשנת 1873 את "מלון אימפריאל".
בשנת 1917 מת בעלה פיליפ, דוכס וירטמברג, וב-8 באוקטובר 1927 מתה מריה תרזה בביתה בטיבינגן.
משפחתה.
ב-18 בינואר 1865 התחתנה מריה תרזה עם פיליפ, דוכס וירטמברג. ממנו היו לה 5 ילדים:
מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה-טשן
הילדגרד, נסיכת בוואריה
הילדגרד, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Hildegard von Bayern; 10 ביוני 1825 – 2 באפריל 1864), הייתה בתו של לודוויג הראשון, מלך בוואריה, ואשתו של הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן.
ביוגרפיה.
הילדגרד נולדה ב-10 ביוני 1825 בווירצבורג, שהשתייכה לממלכת בוואריה, ללודוויג הראשון מלך בוואריה ולתרזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, והייתה אחותם הצעירה של מקסימיליאן השני, מלך בוואריה ואותון, מלך יוון.
ב-1 במאי 1844 התחתנה הילדגרד במינכן עם הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן, ממנו נולדו לה 3 ילדים. לאחר לידת בתה מתילדה לא יכלה הילדגרד ללדת עוד ילדים, ובעקבות כך אימץ בעלה את אחיינו פרידריך, ארכידוכס אוסטריה, שירש את נחלותיו ותאריו לאחר מותו.
הילדגרד הייתה בקשרים טובים מאוד עם בת דודתה הקיסרית סיסי, והייתה אחת מאנשי סודה. במרץ 1864 ביקרה הילדגרד במינכן עקב הלוויית אחיה מקסימיליאן השני, מלך בוואריה, ובמהלך שהותה חלתה בדלקת ריאות, ממנה מתה ב-2 באפריל.
משפחתה.
ב-1 במאי 1844 התחתנה הילדגרד במינכן עם הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
אגני-5
אגני-5 (בהינדית: अग्नि पंचम) הוא טיל בליסטי בין-יבשתי שפותחה על ידי ה-DRDO של הודו. אגני-5 הוא חלק מסדרת הטילים אגני, שהייתה אחד הענפים המרכזיים בתוכנית לפיתוח טילים מונחים (IGMDP) המקורית של הודו.
נתונים.
בתחילה סירב ה-DRDO לחשוף את הטווח של אגני-5,  אולם מאוחר יותר, תיאר ראש ה-DRDO טווח של כ 5,500–5,800 ק"מ. דו וונלונג, חוקר באקדמיה למדעים צבאיים של ה-PLA, אמר ל-Global Times כי טיל בעל טווח של כ-8,000 ק"מ.
מרכז הביון (NASIC) של חיל-האוויר האמריקאי העריך כי עד יוני 2017 לא היו עדיין טילי אגני-5 בפריסה מבצעית.
בינואר 2018 בוצע ניסוי שיגור לטווח של כ-5,000 ק"מ שהסתיים בהצלחה.
מושב לצים
מושב לצים הוא ביטוי מקראי המופיע במזמור הראשון בספר תהלים:&lt;BR&gt;
לביטוי פרשנות רחבה, שעיקרה הוא מושב משותף של אנשים שאינם עוסקים בדברי תורה וחכמה וכתוצאה מכך ישיבתם מאופיינת בקלות דעת וחוסר רצינות כלפי כל דבר ועניין, וזו תכונה שלילית בראי היהדות.
לפי המשנה במסכת אבות, על אדם להעביר את זמנו בעיסוק מהותי ומועיל, ולא להשחית את זמנו לריק בבטלה או בבדיחות הדעת. אם צריך לעבוד - יש לעבוד, אם הזמן לאכול - יש לאכול, ואם אין משהו קונקרטי שיש לבצעו, מוטב לקרוא וללמוד דברי תורה.
הגמרא במסכת קידושין מגדירה "לץ" מי שאינו עוסק במקרא, במשנה או ב"דרך ארץ" - פרנסה. כלומר: מי ש"מבלה" את זמנו, בהבלים. במסכת עבודה זרה מגדירה הגמרא כ"מושב לצים" ישיבה בתיאטראות שעיסוקם הוא להצחיק את האנשים, פעילות שכל מטרתה היא בידור והנאה רגעית. מכאן גוזרים רבים איסור על ישיבה משותפת באירועים בידוריים, צפייה בתוכניות וסרטים שאין בהם תועלת או הרחבת דעת או צפייה באירועי ספורט וכיוצא בזה.
מלכה שחורה
מלכת שחורה (באנגלית: Queen of Katwe) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי מ-2016, בבימויה של מירה נאיר. הסרט, בכיכובם של לופיטה ניונגו, דייוויד אוילאו, ומדינה נלוואנגה, מספר את סיפורה של פיונה מוטסי, נערה משכונת העוני קאטווה, באוגנדה. היא לומדת לשחק שחמט והופכת למפורסמת לאחר הופעות באולימפיאדת השחמט.
הסרט מבוסס על ספרו של טים קרות'רס, והופק על ידי סרטי וולט דיסני וסרטי ESPN. הקרנת הבכורה של "מלכה שחורה" נערכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-2016.
תקציר העלילה.
החיים בשכונת העוני קאטווה בקמפלה הם מאבק תמידי עבור פיונה (מדינה נלוואנגה) בת העשר, אמה הארייט (לופיטה ניונגו) ואחיה. היא ואחיה הצעיר מוכרים ירקות בשוק וברחוב כדי לסייע לכלכלת המשפחה, ופיונה גם עוזרת בטיפול באחיה התינוק. עולמה משתנה יום אחד, כשהיא פוגשת את רוברט קטנדה (דייוויד אוילאו) בתוכנית מיסיונרית לנוער, במסגרתו הוא מאמן כדורגל ומלמד את הילדים שחמט. הוא סבור שהחשיבה האסטרטגית והריכוז הנדרשים לשחמט יכולים לסייע לילדים בתחומים אחרים בחייהם, לא כל שכן ילדים כמו  פיונה שנאלצו לנשור ממסגרות חינוכיות בגיל צעיר. פיונה מוקסמת מהשחמט, ומגלה שיש לה כישרון. קטנדה מתחיל להדריך אותה, אך נפגש בהתנגדות מצד האם, שפוחדת שככל שמאוויה של פיונה גדולים יותר, כך תהיה אכזבתה קשה יותר, ושבתור ילדה מהרובד הנמוך ביותר בחברה, סיכוייה להתקדם בעולם השחמט קלושים.
אך פיונה עוברת מהצלחה להצלחה, בהתחלה בתוכנית הנוער ואחר כך בתחרויות מקומיות. כדי לסייע לה להתקדם, וכן כדי לענות על חששותיה של הארייט, נטנדה מלמד את פיונה קרוא וכתוב.
במשך מספר שנים, הצלחתה בתחרויות וטורנירים מובילה להשתתפות בתחרויות ברמה מתקדמת יותר ויותר, כולל טורנירים בינלאומיים. פיונה מתרחקת מחיי המשפחה, ומתמודדת עם מתח ובעיות זהות. היא מבינה כמה מעט היא יודעת על החיים מחוץ לתחרויות, אף על פי ששמה כבר יוצא לפניה בשכונתה, שתושביה גאים ונלהבים מהצלחתה, ומרגישים שהיא מייצגת אותם. בכל צעד ושעל, פיונה ממשיכה לחלום על בריחה מן העוני. בסוף הסרט, היא מועמדת לדרגת אמן בינלאומי, וקונה לאמה ואחיה בית מחוץ לעיר.
הפקה.
פיתוח.
טים קרות'רס כתב את הספר "The Queen of Katwe: A Story of Life, Chess, and One Extraordinary Girl's Dream of Becoming a Grandmaster", אשר מתעד את סיפור חייה של פיונה מוטסי. הספר פורסם על ידי ESPN ב-2012, ובאותה שנה סרטי וולט דיסני רכשו את אופציות הפיתוח. טנדו נגנדה, בכיר באולפני וולט דיסני, פיתח את פרויקט להפקה. נגנדה, שהוא עצמו ממוצא אוגנדי, נסע לבקר את נאיר בביתה שבאוגנדה, כדי לשכנע אותה לביים את הסרט על מוטסי. נאיר הוקסמה מהסיפור, וסיפרה ש"תמיד הייתי מוקפת כאן בסיפורים מקומיים, אבל לא עשיתי [סרט] באוגנדה מאז 1991. אני אוהבת כל סיפור על אנשים שיוצרים משהו מתוך מה שנראה כמו שום דבר."
נאיר נפגשה עם מוטסי, עם אמה הארייט, ועם מועדון השחמט המנוהל על ידי המאמן רוברט קטנדה. היא הזמינה את התסריטאי ויליאם וילר לבוא לקמפלה לערוך ראיונות עם הדמויות הראשיות כבסיס לתסריט. איברהים צילמה סרטון קונספט קצר כדי להרגיע את מנהלי אולפני וולט דיסני, אשר חששו מכך שכל הסרט יצולם באפריקה.
נאיר תיארה את "מלכת קאטווה" כסרט רדיקלי עבור דיסני. בעוד הסרט מתואם לנרטיבים מרכזיים של דיסני, כסוג של "סיפור סינדרלה", הוא מחדש עבור החברה בהצגת "היופי והברבריות זה לצד זה." בינואר 2015, יו"ר אולפני דיסני אלן פ. קרן אישר את תחילת ההפקה בתקציב של 15 מיליון דולר.
ליהוק.
בינואר 2015, דייוויד אוילאו ולופיטה ניונגו לוהקו בתפקידי רוברט קטנדה והארייט מוטסי, בהתאמה. הם היו בחירתה הראשונה של נאיר לתפקידים אלו. ניונגו אמרה שהיא החליטה לשחק את התפקיד אחרי שקראה את עשרת העמודים הראשונים של התסריט: "זו הייתה הפעם הראשונה שהרגשתי התעוררות אמיתית מתסריט, ושהוא באמת מציב בפני אתגר". גם אוילאו נעתר מיד, וראה את הסרט כ"חתרני", לאור היעדר הגיוון בקולנוע האמריקאי העכשווי. נאיר סיפרה שהליהוק לתפקיד פיונה היה הקשה ביותר. החיפוש נמשך מיולי עד דצמבר 2014, וצוות ההפקה בחן כמעט 700 ילדות. מנהלת הליהוק מצאה את מדינה נלוואנגה בת ה-15 בשיעור ריקוד קהילתי, והיא לוהקה בתפקיד פיונה.
צילומים.
הצילומים החלו באפריל 2015. הסרט צולם כולו באפריקה, בשכונת העוני קאטווה בקמפלה, ובאתרים אחרים באוגנדה וביוהנסבורג, דרום אפריקה. נאיר הקימה מחנה הדרכה למשחק כדי לסייע לילדים שהשתתפו בסרט כניצבים ובתפקידים קטנים, כי לרובם לא היה שום ניסיון אל מול המצלמה. מספר שחקנים אוגנדים מקצועיים השתתפו בתפקידי ניצבים, כולל גלדיס אוינבוט, אשר שימשה ככפילתה של ניונגו במהלך הצילומים.
מוזיקה.
את הפסקול המוזיקלי של הסרט הלחין אלכס הפס.
אלישה קיז כתבה והקליטה את השיר "בחזרה לחיים" עבור הסרט; הוא יצא ב-1 בספטמבר 2016 בהפצת תקליטי RCA. פסקול האלבום יצא ב-23 בספטמבר בהפצת תקליטי וולט דיסני.
קבלה.
ביקורות.
"מלכת קאטווה" זכה לשבחים מצד המבקרים, ובמיוחד הופעותיהם של ניונגו ואוילאו. באתר Rotten Tomatoes לסרט ציון חיובי של 93% בהסתמך על 148 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.3/10. באתר Metacritic, הדירוג המנורמל הוא 73 out of 100 בהסתמך על ביקורות מ-40 מבקרים, ציון המצביע על "ביקורות חיוביות בכללי". קהלים שסוקרו על ידי CinemaScore נתנו לסרט ציון של "A+" (הציון הגבוה ביותר שניתן לתת).
ריץ' קידס מבוורלי הילס
ריץ' קידס מבוורלי הילס או #ריץ' קידס מבוורלי הילס היא סדרת ריאלטי אמריקנית שהופיעה לראשונה ב-19 בינואר 2014 ב. הסדרה מתמקדת בהצגת חייהם של בני נוער, ילדים להורים מיליונרים-מיליארדים בירושה, לראווה.
הפקה.