פיאט 8 HP (באיטלקית: Fiat 8 HP) היא מכונית משפחתית, בתצורת קבריולה, 4 מושבים, מתוצרת קונצרן הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצרה בשנת 1901.
עקב אורכה, מוגדרת ה- "פיאט 8 HP" כמכונית מיקרו.
סך הכול יוצרו 80 יחידות.
איי פיל אלייב
מייד אוף סטארס
ננסי קאסבאום
ננסי לנדון קאסבאום בייקר (באנגלית: Nancy Landon Kassebaum Baker; נולדה ב-29 ביולי 1932) היא פוליטיקאית אמריקאית שייצגה את מדינת קנזס בסנאט של ארצות הברית בשנים 1978–1997. היא בתו של אלף לנדון, שכיהן כמושל קנזס בשנים 1933–1937 ומועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית ב-1936, ואלמנתו של הסנאטור והדיפלומט הווארד בייקר. היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה אי פעם לכהונה מלאה בסנאט, מבלי שבעלה כיהן בעבר בקונגרס.
ביוגרפיה.
בייקר נולדה בשם ננסי לנדון בטופיקה, בירת קנזס, בתם של תיאה (לבית קוב) והמושל אלף לנדון. היא למדה בבית הספר התיכון של טופיקה וסיימה את לימודיה התיכוניים ב-1950. היא בוגרת אוניברסיטת קנזס ב-1954, שם היא הייתה חברה באחוות קאפא אלפא תיטה. ב-1956 הייתה למוסמכת בהיסטוריה דיפלומטית מאוניברסיטת מישיגן, שם פגשה את בעלה הראשון, פיליפ קסבאום והשניים נישאו ב-1956. הם התיישבו בעיר מייז שבקנזס, שם גידלו ארבעה ילדים.
היא עבדה כסגנית נשיא קאסבאום תקשורת, חברה בבעלות משפחתית שהפעילה תחנות רדיו אחדות. קאסבאום הייתה אף חברה במועצת בית הספר התיכון של מייז. ב-1975 קאסבאום ובעלה נפרדו באופן חוקי; ותהליך הגירושין הגיעו לידי גמר ב-1979. היא עבדה בוושינגטון הבירה, כעוזרתו של הסנאטור ג'יימס פירסון מקנזס (שלימים תחליפו בסנאט) ב-1975, אולם קאסבאום שבה לקנזס בשנה שלאחר מכן.
קאסבאום הייתה האישה הראשונה שנבחרה לכהונה מלאה בסנאט של ארצות הברית, מבלי שבעלה שירת בעבר בקונגרס, האישה השנייה שנבחרה למושב בסנאט שאויש קודם לכן על ידי בעלה (מרגרט צ'ייס סמית ממיין נבחרה לראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית על-מנת למלא את המושב הריק שהותיר בעלה, אך מאוחר יותר זכתה בארבע מערכות בחירות לסנאט) והראשונה שלא מונתה להשלים את כהונת בעלה המנוח. נוסף על כך, הייתה האישה הראשונה שייצגה את קנזס בסנאט.
בזמן שהכריזה על מועמדותה לסנאט מטעם קנזס, קאסבאום נפרדה מבעלה פיליפ מבחינה משפטית. אך, עם זאת, עדיין לא התגרשה. היא בחרה להשתמש בשם "ננסי לנדון קאסבאום" בתכלית לנצל את התהילה הפוליטית של אביה. היא גברה על שמונה רפובליקנים אחרים בבחירות המקדימות ב-1978 שנערכו על מנת לבחור מחליף להלכה לסנאטור הפורש ג'יימס ב. פירסון, ולאחר מכן הביסה את חבר הקונגרס הדמוקרטי לשעבר ביל רוי (שהפסיד בבחירות הקודמות לסנאטור הזוטר של קנזס בוב דול, ב-1974) בבחירות הכלליות. במשך כל הקריירה הפוליטית שלה, נודעה בשם ננסי קאסבאום. היא נבחרה מחדש למושבה בסנאט שלה ב-1984 וב-1990, אך לא ביקשה להיבחר מחדש ב-1996.
קאסבאום הצביעה בעד מינויו של קלרנס תומאס לבית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1991. באותה השנה, הוזכרה קאסבאום על ידי מגזין טיים כמועמדת פוטנציאלית לעמיתתו למרוץ של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש, אך בסופו של דבר נבחר הסנאטור הצעיר דן קווייל מאינדיאנה.
ב-1996 נישאה לסנאטור לשעבר הווארד בייקר, שייצג את טנסי. הוא נפטר ב-2014. בנה, ויליאם קסבאום, היה חבר בבית הנבחרים של קנזס. בנה השני, הבמאי ריצ'רד קאסבאום, מת מגידול מוחי ב-27 באוגוסט 2008, בגיל 47. נכון ל-2015, מתגוררת קאסבאום בחווה משפחתית בסמוך לעיירה בורדיק שבקנזס.
סילוויי
הסילוויי (סילְוַי, בלטינית: Silvae) הוא אוסף שירה מאת פובליוס פפיניוס סטאטיוס (45–96 לספירה לערך). ישנם 32 שירים באוסף, הנחלקים לחמישה ספרים. כל ספר מכיל הקדמה המציגה ומקדישה את הספר. נושאי השירה מגוונים ומספקים לחוקרים עושר של מידע על רומא בתקופת דומיטיאנוס ועל חייו של סטאטיוס.
יצירה.
שירי הסילוויי נתחברו על ידי סטאטיוס ככל הנראה בין השנים 89–96 לספירה. נראה כי שלושת הספרים הראשונים פורסמו ביחד לאחר שנת 93 (שנה לאחר פרסום השיר "תבאיס" ), וספר 4 פורסם ככל הנראה בשנת 95. משערים כי ספר 5 פורסם לאחר מותו של סטאטיוס, בשנת 96 לערך. כל ספר ניתן לתארוך על ידי השוואה בין הקריירות של הנמענים בשירים ואזכורים אצל מחברים אחרים כמו מרטיאליס.
שמו של האוסף עורר דיון בקרב החוקרים, אם כי משערים כי הוא נלקח מהחיבור האבוד "Silvae" מאת מרקוס אנאוס לוקאנוס. בלטינית, המילה silva (ברבים: Silvae) משמעותה "יער" או "חומר גלם". מילה זו שימשה לתיאור טיוטה של יצירה של משורר שחוברה בצורה מאולתרת ברגע של השראה חזקה ואז שופרה לשיר מטרי מלוטש. השם הזה מצביע על כך שהסילוויי היו קטעי שירה כאלה, שנכתבו במרווח של מספר ימים; סטאטיוס מתאר את שיטת יצירתו בהקדמה לספר 1, באומרו כי הם "זרמו מעטי בלהט הרגע, מעין חיפזון מענג, המופיעים מחזי בזה אחר זה". הוא ממשיך לומר בהקדמה שאף אחד מהם לא לקח יותר מיומיים לכתוב. כמעט כל השירים מוקדשים באופן אישי לפטרון והם מלווים בשמותיהם שנחשבים כתוספת מאוחרת על ידי עורכים.
מודלים פואטיים.
זהות שם האוסף של סטאטיוס לשם יצירתו של לוקאנוס, מצביעה על כך שייתכן שסטאטיוס ביסס את הסילוויי על אוסף שירה של לקאנוס, אולם בשל אובדן היצירה הזאת קשה לערוך השוואה. הייתה מסורת חזקה של שירה וספרות לטינית של שבח שרובה אבדה כיום, אולם עדיין ניתן לראותה בחיבורים כמו לאוס פיסוניס וה-Elegiae in Maecenatem. נראה כי גאיוס ולריוס קאטולוס ואוסף השירה הפולימטרית שלו היוו השראה חשובה עבור סטאטיוס. כמה משיריו עושים שימוש במשקל המועדף על קאטולוס (hendecasyllables), ועוסקים במנעד מגוון של נושאים הדומים למגוון ביצירה של קאטולוס, אם כי סטאטיוס נמנע מהנימה המגדפת שלו. גם הורטיוס מהווה מודל חשוב, שהשפעתו ניכרת במיוחד ביצירות הליריות (4.5,7) של סטאטיוס ובמכתבו (4.4). ניתן לגלות גם את הסגנון התיאורי של אובידיוס בסיפור על פאן (2.3). ישנם גם לא מעט אזכורים לורגיליוס; רבות מהדוגמאות בשיריו של סטאטיוס נובעות מדמויות ב-Aeneid. לבסוף, השירה של לוקאנוס משמשת כהשראה עבור 2.7. לגבי השפה היוונית, ניתן ללמוד מהקינה על אביו (5.3) שסטאטיוס הכיר את תשעת המשוררים הליריים הקאנוניים, את קלימאכוס ואת שבעת הפליאד האלכסנדרוני . פינדארוס הוא כנראה אחת ההשפעות החשובות ביותר עבור סטאטיוס.
תוכן.
ספר 1.
ההקדמה לספר הראשון מקדישה אותו למשורר ל. ארונטיוס סטלה. המשורר מתאר את הסגנון האלתורי של יצירתו, הוא מקוה ששירתו מלוטשת מספיק ומספק תיאור קצר של השירים הבאים לאחר מכן עם הקשר יצירתם.
1.1 "פסל הפרש הגדול של דומיטיאנוס" (Ecus Maximus Domitiani Imp) - על הפסל שהוצב בפורום בשנת 91 לספירה.
1.2 "שיר חתונה לסטלה וויולנטילה" (Epithalamion in Stellam et Violentillam) - אחד השירים הארוכים באוסף, מתאר שיחה בין ונוס וקופידון, שבה הם מהללים את סטלה וויולנטילה ואהבתם. המשורר מתאר את החתונה, שבה האלים ובני האדם מתערבבים.
1.3 "הווילה הטיבורטינית של מניליוס וופיסקוס" (Villa Tiburtina Manili Vopisci) - תיאור הווילה, שבח לנוף בטיבולי, תיאור אוסף האמנות של וופיסקוס, ושבח לאוטיום .
1.4 "לרוטיליוס גליקוס על החלמתו" (Soteria Rutili Gallici) - תיאור דאגת הסנאט לגליקוס כשהיה חולה, ואפולו משבח את הקריירה הצבאית שלו ומחפש מרפא.
1.5 "המרחצאות של קלאודיוס אטרוסקוס" (Balneum Claudi Etrusci) - המשורר מזמן את המוזות ונימפות המים כפטרוניות הבניין ומתאר את המרחצאות.
1.6 "ראש חודש דצמבר" (Kalendae Decembres) - השיר מתאר את נוכחותו של סטאטיוס במשתה סאטורנליה שנערך על ידי דומיטיאנוס; הוא מתאר את הארוחה, את האורחים, את החברה הנשית ואת נדבנותו של הקיסר.
ספר 2.
ההקדמה מקדישה את הספר לאטדיוס מליור ונותנת תקציר של השירים שבו, המתמקדים באובדן.
2.1 "גלאוקיאס, הנער החביב על מליור" (Glaucias Atedi Melioris Delicatus) - שיר ארוך של נחמה על אבדנו של מאהבו של מליור, גלאוקיאס. המשורר הבוכה מתאר את הלוויה ומספר על לידתו של גלאוקיאס, גידולו ומותו. חברו המת של מליור, בלאיסוס, מוביל את הנער לשדות אליסיום.
2.2 "הווילה הסורנטינית של פוליוס פליקס" (Villa Surrentina Polli Feclicis) - תיאור וילה בסורנטיום, שנתחבר לאחר פסטיבל. תיאור הנוף, אוסף האמנות של פוליוס, ושבח לוילה כהתרחקות מחיי העיר, הקריירה הפוליטת של פוליוס ואשתו.
2.3 "העץ של אטדיוס מליור" (Arbor Atedi Melioris) - נכתב כמתנת יום הולדת. המשורר מספר על חיפושו של פאן אחר נימפה והקדשת העץ כיד זיכרון לתשוקתו.
2.4 "התוכי של אותו אדם (מליור)" (Psittacus Eiusdem) - שיר הלל לתוכי ותיאור מותו ולווייתו.
2.5 "האריה המאולף" (Leo Mansuetus) - לאריה מאולף שנהרג בזירה.
2.6 "ניחומים לפלאביוס אורסוס על מותו של עבדו החביב עליו" (Consolatio ad Flavium Ursum de Amissione Pueri Delicati) - שיר הלל לרוחו העצמאית של הנער ומראהו, ותיאור הלוויה המפוארת עם הביטחון במקומו באליסיום.
2.7 "לפולה, שיר תהילה לכבוד יום הולדתו של לוקאנוס" (Genethliacon Lucani ad Pollam) - המשורר מזמן את האלים ומתאר את השראת קאליופה על שירתו של לוקאנוס ונבואה על יצירותיו. מתואר מותו של לוקאנוס, ביקורת על נירון קיסר, ולוקאנוס מדומיין בעולם הבא.
ספר 3.
הספר השלישי מוקדש לפוליוס פליקס. סטאטיוס מדגיש את עזרתו ביצירת השירים בסילוויי. השירים עוסקים בנחמה ומסתיימים בדרישה מאשתו של סטאטיוס לעבור עמו לנאפולי.