בולטון עלתה לפרמייר ליג בהדרכתו של ברוס ריוק, הודות לניצחון על רדינג במשחק על הכרטיס לליגה הבכירה במסגרת הפלייאוף של הליגה הראשונה (ליגת המשנה באנגליה). לאחר שפיגרה 0–2 במחצית, הצליחה בולטון להשוות עם 2 שערים ב-15 הדקות האחרונות של המשחק ולכפות הארכה, בה ניצחה 3–4. ניצחון זה שם קץ ל-15 שנות נדודים בין הליגות הנמוכות. שבוע לאחר מכן הייתה בולטון שוב בצד המפסיד, כאשר נוצחה על ידי ליברפול 2-1 בגמר גביע הליגה.
ריוק עבר לארסנל לאחר העלייה. הוא הוחלף על ידי מאמן דרבי קאונטי, רוי מקפארלנד, שנהנה משיתוף פעולה עם עוזרו לשעבר, קולין טוד. בולטון הייתה בתחתית הליגה ברוב עונת , ועל עף החתמתם של מספר שחקנים חדשים שחררה הקבוצה את מקפארלנד בערב השנה החדשה של 1996, וטוד מונה למאמן במקומו. הנהלת בולטון האמינה בטוד, אשר לא הביא את השינוי המיוחל ונכשל בניסיונו להשאיר את הקבוצה בליגה הבכירה. הוא הצליח להשיג רק 19 נקודות במשך 16 המשחקים שניהל.
האמון שנתנה ההנהלה בטוד השתלם לבסוף, כשבולטון חזרה לליגה הבכירה בניסיון הראשון שלה, לאחר שהשיגה 98 נקודות מתוך 100 אפשריות. הם יכלו להשיג 100 נקודות ליגה ו-100 שערי ליגה, אלמלא סיימו בתיקו 2-2 את המשחק האחרון לאותה עונה נגד טרנמיר רוברס.
ירידה נוספת לליגת המשנה והחזרה לליגה הבכירה.
בולטון ירדה חזרה לליגת המשנה בעונת בגלל הפרש שערים, כשיחד איתה יורדות גם שתי הקבוצות שעלו איתה רק שנה קודם לכן, בארנסלי וקריסטל פאלאס. בעונת הגיעה בולטון עד לפלייאוף של ליגת המשנה אבל הפסידה לווטפורד. קולין טוד התפטר ממשרת המאמן, ומיד הוחלף על ידי מאמנה של נוטס קאונטי, סם אלרדייס, (מאמנה הנוכחי של בולטון).
עונת הסבה אכזבה קשה למאמנה החדש של בולטון ולקבוצה עצמה, אשר הפסידה בחצאי הגמר של גביע הליגה וגביע ה-FA, ובמשחקי הפלייאוף על הכרטיס לחזרה לליגה הבכירה. אולם בעונת כבר התהפכו היוצרות לטובתם של סם אלרדייס וקבוצתו, שהעפילה בחזרה לליגה הבכירה לאחר ניצחון 0–3 על פרסטון בגמר הפלייאוף של הליגה הראשונה.
שנות האלפיים.
בולטון סיימה במקום ה-16 בתום עונת - מספיק בשביל להבטיח לראשונה בתולדותיה את השארותה בפרמייר ליג שנוסדה בשנת 1992, ולראשונה מאז 1979 בליגה הבכירה של הכדורגל האנגלי.
בולטון נאבקה בתחתית בשנה שלאחר מכן, , אך הצליחה לשרוד בזכות ניצחון 1–2 על מידלסברו במחזור האחרון של העונה. בעונת השיגה בולטון את העונה הטובה ביותר שלה זה 50 שנה. היא הגיעה לגמר גביע הליגה, בו הפסידה 1–2 למידלסברו. למרות הפתיחה הגרועה של העונה סיימה בולטון במקום השמיני שנחשב כגבוה עבורה באותה עת.
ההתקדמות של בולטון המשיכה גם בעונת . הקבוצה סיימה במקום השישי בטבלה והעפילה לגביע אופ"א, המפעל האירופי הראשון אליו העפילה בולטון בתולדותיה.
תור הזהב של בולטון המשיך גם בעונת , בה סיימה שמינית בליגה. המסע האירופי שלה החל בכך שהדיחה את לוקומוטיב פלובדיב בסיבוב הראשון של גביע אופ"א. בשלב הבתים שיחקה בולטון מול בשיקטאש הטורקית, ויטוריה דה גימארייש, זניט סנקט פטרבורג, ומול מי שזכתה בתום העונה בתואר מחזיקת גביע אופ"א, סביליה. הקבוצה המשיכה עד לסיבוב השני של גביע אופ"א, בו הודחה על ידי אולימפיק מרסיי.
בולטון שברה את שיא ההעברות של הקבוצה כאשר החתימה באותה עונה את החלוץ הצרפתי, ניקולס אנלקה, תמורת 8 מיליון ליש"ט אותם שילמה לפנרבחצ'ה הטורקית.
בעונת שיחקו בשורות בולטון הישראלים טל בן-חיים ועידן טל. בשנת 2012 מהמועדון פרש יוסי יאסקלאינן לאחר 530 הופעות בשער הקבוצה החל משנת 1997. בעונת ירדה לליגה השלישית לראשונה לאחר 23 שנים של היעדרות, שנה לאחר מכן חזרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום השני. בחלוף שנתיים ירדה שוב לליגה השלישית.
בשל מצבה הכלכלי הקשה של הקבוצה, ב-13 במאי 2019 החלה הקבוצה בתהליך פירוק באופן רשמי. באוגוסט 2019 נמצא לה רוכש, והיא ניצלה מפירוק.
הקבוצה סיימה את עונת 2019–2020 במקום האחרון ורשמה ירידת ליגה שנייה ברציפות אל הליגה הרביעית לראשונה מאז עונת 88–1987. שנה מאוחר יותר חזרה בולטון לליגה השלישית.
צבעי תלבושת וסמל הקבוצה.
צבע תלבושת הבית של בולטון היא חולצה לבנה עם קישוט כחול כהה, יחד עם מכנס וגרביים לבנים.
סמל הקבוצה בנוי מצורת כדור המורכב על ידי ראשי התיבות של שמה המלא של הקבוצה (BWFC עבור "Bolton Wanderers Football Club") עם סרטים בצבע אדום וכחול מתחת. האדום שבסמל מסמל את הצבע של הוורדים של מחוז לנקשייר (בו נמצאת העיר בולטון). הסמל המקורי של הקבוצה היה סמלה של העיר בולטון.
האצטדיון החדש.
בשנת 1997, לאחר ששיחקה 102 שנים באצטדיון ברנדן פארק, עברה בולטון לאצטדיונה החדש, אצטדיון ריבוק, שנבנה כ-8 ק"מ ממרכז העיר בולטון. בשנת 2014 רכשה חברת מקרון את זכויות השם של האצטדיון, ומאז הוא נקרא "אצטדיון מקרון". האצטדיון מכיל 28,723 מקומות.
קלאודיה בלאק
מאדאם דה לה פאייט
מארי-מדלן פִּיוש דה לה ורן, הרוזנת דה לה פָאיֶיט (בצרפתית: Marie-Madeleine Pioche de La Vergne, comtesse de La Fayette; 18 במרץ 1634 – 25 במאי 1693), הידועה יותר בשם מאדאם דה לה פָאיֶיט (Madame de La Fayette), הייתה סופרת צרפתייה. מחברת הרומן "הנסיכה מקלֶב", הרומן ההיסטורי הצרפתי הראשון.
ביוגרפיה.
דה לה פאייט נולדה בפריז למשפחת אצולה. אביה היה שר הסייסים של מלך צרפת, ואמה הייתה בתו של אחד מרופאי חצר המלכות. ב־1650 נפטר אביה, ובאותה שנה אמה נישאה לרנו דה סבינייה (דודה של מאדאם דה סבינייה). מגיל 16 שימשה בחצרה של העוצרת אן מאוסטריה, אמו של המלך לואי הארבעה עשר, וקיבלה את חינוכה באיטלקית ובלטינית. השתתפה בחוגים הספרותיים שנערכו בביתה של קתרין דה ראמבוייה, ובביתה של מדלן דה סקודרי. ב־1655, כשהייתה כבת 21, נישאה לפרנסואה מוֹטיֶיה, הרוזן דה לה פאייט, שהיה מבוגר ממנה ב־18 שנה, וילדה לו שני בנים. היא התגוררה באחוזתו של בעלה בחבל אוברן שבדרום צרפת, אך ביקרה בפריז לעיתים קרובות, השתלבה בחיי החברה הגבוהה והחלה לקיים חוג ספרותי משלה. ב־1659 נפרדה מבעלה ועברה להתגורר בפריז.
ב־1662 פרסמה בעילום שם את הרומן "הנסיכה ממוֹנפֶּסיֶיה" ("La Princesse de Montpensier"). ב־1665 התיידדה עם פרנסואה דה לה רוֹשְׁפוּקוֹ, מחבר האמרות הנודע, שהכיר לה רבים מאנשי הספרות של התקופה, ובהם רָסין וניקולה בּוּאַלוֹ. ב־1669 פרסמה את הרומן "זאיד" ("Zaïde"). יצירתה החשובה ביותר היא הרומן "הנסיכה מִקְלֵב", שפורסם תחילה בעילום שם ב-1678 וזכה להצלחה רבה בציבור. יצירה זו נחשבת על ידי רבים כסוללת דרך של הרומן הצרפתי. אחרי מותו של ידידה לה רושפוקו, מיעטה להשתתף בחיי החברה. אחרי מותה של מאדאם דה לה פאייט ב־1693 יצאו לאור ספריה "הרוזנת מטנד" ("La Comtesse de Tende"; 1718), "סיפורה של הנרייטה מאנגליה" ("Histoire d'Henriette d'Angleterre"; 1720) ו"זיכרונות מחצר המלכות הצרפתי" ("Memoires de la Cour de France"; 1731).
שדה בעל
שדה שלחין
קלי רולנד
קלי רולנד (באנגלית: Kelly Rowland; נולדה כקלינדריה טריני רולנד ב-11 בפברואר 1981) היא זמרת R&amp;B, רקדנית ושחקנית אמריקאית.
רולנד חברה לשעבר בלהקת דסטיניז צ'יילד, יחד עם ביונסה נואלס ומישל ויליאמס.
קריירה.
רולנד הוציאה ארבעה אלבומי אולפן יחד עם דסטיניז צ'יילד. באוקטובר 2002 הוציאה רולנד אלבום סולו בשם Simply Deep, הכולל את הסינגל "Dilemma" שהוא שיתוף פעולה עם נלי. השיר נכנס לפסגת מצעד הבילבורד והמצעד הבריטי וזכה בפרס גראמי, ובכך הפכה רולנד לחברת הלהקה הראשונה שמצליחה להכניס סינגל סולו לפסגת מצעד הבילבורד. הסינגל השני, "Stole" אמנם נכנס רק למקום 27 במצעד האמריקאי, אך במצעד הבריטי הגיע למקום השני. האלבום עצמו זכה להצלחה מתונה. האלבום הגיע למעמד פלטינה בבריטניה אולם במדינות אירופאיות, באוסטרליה ובארצות הברית הגיע רק למעמד זהב. האלבום מכר כשני מיליון וחצי עותקים ברחבי העולם מתוכם כ-600,000 בארצות הברית.
רולנד עבדה על אלבום הסולו השני שלה מאז 2004. במקור שם האלבום היה My Story, אך לבסוף הוחלט על השם Ms. Kelly. אלבום זה יצא ב-3 ביולי 2007. הסינגל הראשון מתוך האלבום היה "Like This" (דואט עם איב), שמלווה בקליפ. הלהיט הגדול ביותר מהאלבום היה הסינגל "Work",שהגיע ל-Top 10 ב-8 מדינות שונות ואף הגיע למקום הראשון במצעד ה-R&amp;B הבריטי. הסינגל הגיע למעמד כסף בבריטניה ולמעמד פלטינה באוסטרליה ובאיטליה, ומכר מעל 300,000 עותקים ברחבי העולם.
ב-2009 התארחה בסינגל "When Love Takes Over" לצד דייוויד גטה שנכנס ישירות למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי והפך ללהיט בינלאומי. השיר הגיע למעמד פלטינה ב-9 מדינות.
אלבום האולפן השלישי של רולנד נקרא Here I Am, וכלל שני להיטים: "Commander" ו-"Motivation". הסינגל "Commander" זכה להצלחה באירופה (בעיקר בבלגיה ובריטניה) ונכנס למקום הראשון במצעד להיטי המועדונים האמריקאי. בדומה ל-"Work" הסינגל הגיע למעמד כסף בבריטניה על מכירות של למעלה מ-200,000 עותקים. להיטה השני של רולנד מהאלבום "Motivation" היה לאחד הסינגלים המצליחים ביותר בקריירה של רולנד (יחד עם "Dilemma" ו-"When Love Takes Over").
אף על פי שלא נחל הצלחה באירופה הסינגל כן זכה להצלחה רבה בארצות הברית, כשהגיע ל-top 20 במצעד הסינגלים האמריקאי ולמקום הראשון במצעד שירי ה-R&amp;B/היפ-הופ. הסינגל הגיע למעמד של פלטינה כפולה בארצות הברית על מכירות של למעלה מ-2,000,000 עותקים.