במהלך הקריירה שלו השתתף בולס בסרטי קולנוע רבים בהם "Live Now, Pay Later" (מ-1962), "The Informers" (מ-1963), "Three Hats for Lisa" (מ-1965), "יצרים" של מיכלאנג'לו אנטוניוני (מ-1966), "הסתערות חיל הפרשים" (1968), "צחוק באפלה" (1969), "עד ראייה" (מ-1970), "Taste of Excitement" (מ-1970), "A Day in the Death of Joe Egg" (מ-1972), "The Offence" (מ-1972), "Endless Night" (מ-1972), "The Legend of Hell House" (מ-1973), "For the Love of Benji" (מ-1977), "The Disappearance" (מ-1977), "Try This One for Size" (מ-1989), "The Steal" (מ-1995), "משחק אותה קובריק" (2005), "הג'וב הבריטי" (2008) ובתפקיד אלן בסרט "Lilting" לצדם של בן וישו ופיי פיי צ'נג.
בולס נפטר ב-17 במרץ 2022 בגיל 85.
פיטר באולס
ראלף ראנגניק
ראלף ראנגניק (בגרמנית: Ralf Rangnick נולד ב-29 ביוני 1958 בבאקנאנג שבגרמניה המערבית) הוא מאמן כדורגל גרמני.
בעבר אימן את שאלקה והוביל אותה למקום השני בבונדסליגה, לזכייה בגביע הגרמני ולחצי גמר ליגת האלופות. שימש גם כמנהלה הספורטיבי של רד בול זלצבורג.
ביוגרפיה.
כשחקן לא זכה להצלחה ושיחק בעיקר בליגות חובבניות בגרמניה ובאנגליה. השלים קורס מאמנים בגיל 22 תוך כדי לימודיו והחל לאמן את קבוצת החובבים של שטוטגרט. למד באוניברסיטת שטוטגרט והשלים את התואר במדעי הספורט ובאנגלית. לאחר מכן עבר להתגורר בברייטון באנגליה כדי לשפר את האנגלית שבפיו, ומשום שרצה לקרוא את ספריו של צ'ארלס דיקנס במקור היה מוכרח לשפר את שפתו. את תפקיד האימון המקצועני הראשון שלו קיבל בגיל 39, בקבוצת אולם מהליגה השלישית הוא העלה אותם לבונדסליגה השנייה. באותה שנה, במהלך ראיונות בטלוויזיה בתוכנית הספורט הפופולרית "אקטואלה שפורטשטודיו" , ניסה להסביר את סגנונו הטקטי וההתקפי בעזרת ציורים רבים על לוח מגנטי, הפרשנות המדוקדקת והחדשנית שלו הביאה עליו את הכינוי "פרופסור". שימש כמאמנה של שאלקה בין השנים 2004–2005. סיים איתם במקום השני בבונדסליגה ופוטר עונה לאחר מכן, כשהקבוצה פחות הצליחה. בין 2006–2011 אימן את הופנהיים מהליגה השלישית, העלה אותם לבונדסליגה השנייה ולאחר מכן לליגה הבכירה, התפטר מכיוון שההנהלה מכרה ללא ידיעתו את לואיס גוסטבו לבאיירן מינכן. חזר לאמן את שאלקה הוביל אותה לזכייה בגביע הגרמני ולחצי גמר ליגת האלופות, שם הודחה בידי מנצ'סטר יונייטד. הוא התפטר מתפקידו בתום העונה בטענה כי אין לו את האנרגיה הדרושה והוא סובל מתשישות ועייפות בלתי פוסקת ובעצת רופאיו הוא צריך לפרוש.
ב-2012 החל לשמש כמנהל הספורטיבי של רד בול זלצבורג ור.ד לייפציג, שניהן שייכות לקונצרן המשקאות האוסטרי רד בול. ב-2015, בנוסף לתפקידו כמנהל ספורטיבי, אימן את לייפציג בליגה השנייה העלה אותה לליגה הראשונה וחזר לתפקידו כמנהל ספורטיבי בלבד. מינה את ראלף ההוזאנוטל כמאמן.
ב-29 באפריל 2022 מונה למאמנה של נבחרת אוסטריה. הוא אישר שלמרות שלקח את התפקיד, הוא יישאר במנצ'סטר יונייטד עד 2024 בתפקיד ייעוץ כפי שתוכנן במקור.
ראנגניק עבר עשרות השתלמויות אימון, ביניהם בארסנל אצל ארסן וונגר, אצל אריגו סאקי במילאן ואצל ואלרי לובאנובסקי בדינמו קייב. פילוספיית הכדורגל שלו היא התקפית, ומחלקת את הדברים שצריך לעשות במגרש לשניים: כשהכדור אצל קבוצתו מערך מסוג אחד וכשהכדור אצל היריבה מערך מסוג שונה. מאמנים צעירים גרמניים הושפעו ממנו, בהם תומאס טוכל, יורגן קלופ ויוליאן נגלסמן.
ח'אלד
ח'אלד (خالد) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו בערבית ומשמעותו נצחי.
חאלד
BGUSAT
BGUSAT (מוכר בעבר גם כ־Negevsat) הוא לוויין זעיר מסוג קיובסאט הנבנה באוניברסיטת בן-גוריון בשיתוף פעולה של התעשייה האווירית לישראל. הלוויין שוגר ב־15 בפברואר 2017.
משימת הלוויין.
הלוויין הוא פרויקט לוויין סטודנטים בעל מבנה של לוויין זעיר, שתוכנן באוניברסיטת בן-גוריון. הפרויקט נועד לתת לסטודנטים יכולת וניסיון בפיתוח ושילוב לוויין זעיר. מצלמת הלוויין נועדה לחקור תופעות מזג אוויר בתחום התת אדום ולעקוב אחר בוהק שמיים וגזים באטמוספירה כדוגמת פחמן דו־חמצני.
מבנה הלוויין.
הלוויין הוא לוויין זעיר מסוג קיובסאט בגודל של 10x10x30 ס"מ ושוקל פחות מ־5 קילוגרם.
תחנת הקרקע נמצאת באוניברסיטת בן-גוריון ומתופעלת על ידי הסטודנטים והחוקרים.
מטע"ד הלוויין הוא מצלמה הפעילה בתחום אורכי הגל 1,550-1,700 ננומטר (תת אדום קרוב (NIR)).
מעבד הנתונים של הלוויין הוא GR712RC תוצרת החברות רמון צ'יפס מישראל ו־Cobham Gaisle מאירופה.
מהלך הפרויקט.
הפרויקט התחיל עוד בשנת 2008 כפרויקט סטודנטים. בתחילה נקרא הפרויקט NEGEVSAT והתכנון היה ללוויין בגודל של 10x10x10 ס"מ. שלב ה־CDR של הפרויקט סטודנטים נעשה בדצמבר 2008 . הפרויקט מתוכנן בשיתוף פעולה של הפקולטה למדעי ההנדסה והמחלקה לגאוגרפיה. הסטודנטים עבדו על מערכות בקרת ההכוון, החשמל, טלמטריה ותחנת הקרקע ואינטגרציה. עם זאת, הפרויקט הופסק לאור חוסר מימון.
בסביבות 2013, הפרויקט הותחל שוב, ושונה שם הלוויין ל־BGUSAT (מורכב מראשי תיבות של "אוניברסיטת בן-גוריון" באנגלית), והוחלט להשתמש במבנה לוויין זעיר בגודל של 10x10x30 המפותח בתעשייה האווירית. תרומה של בני זוג מקונטיקט הביאה לפיתוח המטעד הלוויין שהוא מצלמה חללית, פיתוח תחנת הקרקע ואף תשתית לפיקולוויין נוסף בעל מטעד GPS ורכיב תקשורת חדש.
בלוויין משולב מחשב ייעודי ללוויינים זעירים המפותח במפעל חלל, והמצלמה המפותחת במפעל חלל בשיתוף חברת מיקרוג'יק. כמו כן הוקצה סכום של מיליון ש"ח על ידי סוכנות החלל הישראלית למימון מחקרים על בסיס התמונות שיגיעו מהלוויין.
הלוויין שוגר ממשגר PSLV ב־15 בפברואר 2017. השיגור היה שיגור שכלל מספר שיא של 104 לוויינים מאותו משגר, מתוכם 88 לוויינים זעירים ממערך הלוויינים של חברת Planet Labs, וגם הנאנולוויין הישראלי DIDO של חברת ספייס פארמה.
טלאי משימת הלוויין.
טלאי משימה של הלוויין נוצר על ידי ויגאל גבאי. התג מעוצב כמו ראשו של בן-גוריון וסביבו מסגרת כתומה המייצגת את אדמת הנגב. הלוויין צופה אל כדור הארץ ומדינת ישראל. הזוהר הכחלחל מייצג את נושאי המחקר האטמוספירי של הלוויין. קבוצת הכוכבים יונה מיוצגת בתג כסמל השלום ומטרותיו האזרחיות של הלוויין. קבוצת כוכבים זו נראית בשמי ישראל בחודש פברואר, זמן שיגור הלוויין. כמו כן משולב בסמל דגל ישראל, סמל האוניברסיטה, סמל התעשייה האווירית וסמל סוכנות החלל הישראלית.
סאות' פארק - הסרט
משלחת ג'קסון-הרמסוורת'
משלחת ג'קסון-הרמסוורת' (באנגלית: Jackson–Harmsworth expedition) אל ארץ פרנץ יוזף, 1897-1894, יצאה לדרך בהנהגת חוקר החוג הארקטי הבריטי פרדריק ג'ורג' ג'קסון ובמימון איל העיתונות אלפרד הרמסוורת'. מפות שגויות הטעו את ג'קסון לחשוב, שארץ פרנץ יוזף היא יבשה הנמשכת עד אל הקוטב הצפוני. המיפוי שהיה משימתה העיקרית /של המשלחת הוכיח לבסוף, שהיבשה היא למעשה ארכיפלג, שהאי הצפוני ביותר שלו מגיע רק ל-81° צפון ולא מעבר לכך.
צוות המשלחת כלל את אלברט ארמיטג', שערך רישומים אסטרונומיים, מטאורולוגיים ומגנטיים, רג'ינלד קטליץ (רופא וגאולוג), ג'. פ. צ'יילד (חוקר מחצבים והארי פישר, בוטניקאי וזואולוג; בשנת 1896 החליף אותו ויליאם ספירס ברוס.
מציאת ננסן.
ב-17 ביוני 1896 נדהם ג'קסון מהופעתו הפתאומית של "גבר גבוה, בכובע לבד רך ובבגדים רחבים, שופעים, עם שיער וזקן ארוכים ומדובללים." התברר, שהאיש היה פריטיוף ננסן, ששהה עם עמיתו היחיד, היאלמר יוהנסן, על הקרח מאז עזבו שניהם את אוניית המשלחת פראם, שנתקעה בקרח, ב-14 במרץ 1895. היה זה מזל צרוף שהביא את ננסן ויוהנסן אל המחנה של משלחת ג'קסון-הרמסוורת'.
על יסוד תיאורו של ננסן את מסעו, שקל ג'קסון בכובד ראש את הסיכוי להגיע אל הקוטב עצמו, והחל לבנות שחזורים למזחלות ולקייאקים של ננסן. ואולם, העדר כישורים וניסיון בסקי ובמסע על קרח בקרב אנשי משלחתו של ג'קסון הביא לוויתור מהיר על תוכניות אלה.
לוביסה, נסיכת שוודיה
לוביסה יוספינה אוגניה, נסיכת שוודיה (בשוודית: Lovisa Josefina Eugenia av Sverige; 31 באוקטובר 1851 - 20 במרץ 1926), הייתה נסיכה שוודית, בתו של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה, ואשתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק.
ביוגרפיה.
לוביסה נולדה ב-31 באוקטובר 1851 בסטוקהולם שבשוודיה לקרל החמישה עשר, מלך שוודיה ואשתו לואיזה, נסיכת הולנד, בתם של פרדריק, נסיך הולנד ולואיזה, נסיכת פרוסיה. בעקבות סיבוכים שהיו לאמה בלידת אחיה הנסיך קרל אוסקר, דוכס סדרמנלנד בשנת 1852, לא יכלה אמה ללדת יותר ילדים. בשנת 1854 מת אחיה, ולוביסה נותרה הילדה היחידה. אביה ניסה לשנות את החוקה שקבעה שרק זכרים יכולים לעלות על כס המלוכה, אך מכיוון שלאחיו הנסיך אוסקר היו כמה בנים ולא היה באופק משבר ירושה, לא הצליח אביה לשנות את החוקה.
מאחר שלא היו לאביה בנים, החל להתייחס אליה כדרך שמתנהגים לבנים, וכתוצאה מכך לא עשתה לוביסה כל מאמץ לייפות את עצמה, מה שזעזע מאוד את אמה. לוביסה הייתה ילדה מאוד מפונקת, והייתה אנרגטית וחברותית למדי. לוביסה ואמה היו תלמידות של ננסי אדברג, חלוצת שחייה לנשים: השחייה בתחילה לא נחשבה למעשה ראוי לבנות, אך כאשר המלכה ובתה הנסיכה לוביסה תמכו בה על ידי השתתפות בתחרות שחיה בשנת 1862, נעשתה השחייה אופנתית, והפכה במהירות למקובלת אף לנשים.