הגרמנים עשו עוד מספר ניסיונות לשכנע את המלך וממשלתו להיכנע וכשאלו כשלו, החליטו לחסל אותם. ב-11 באפריל 1940 להק מפציצי לופטוואפה נשלח לכפר ניבארגסונד, בו שהו אנשי הממשלה. הלופטוואפה הפציץ את הכפר עד שהושמד לגמרי, אולם למזלם של המלך וממשלתו הם הצליחו למצוא מקלט ביער סמוך כששמעו את המפציצים הבאים. לאחר עזיבת המטוסים המלך וממשלתו החליטו לסגת צפונה לכיוון ההרים.
בינתיים הבריטים המשיכו להילחם בכוחות הפולשים. ב-10 באפריל 1940 כוח ימי בריטי של 5 משחתות נכנס לנמל נרוויק והצליח להטביע שתיים מתוך חמש המשחתות הגרמניות, לגרום נזק לאחרות ולהשמיד את כל ספינות האספקה הגרמניות מלבד אחת. ביציאה מהנמל נפגשו עם כוח של חמש משחתות גרמניות שגרמו לטיבוען של שתיים מאלו הבריטיות, בעוד שהשאר הצליחו להימלט אל הים הפתוח.
הבריטים ערכו התקפה נוספת על נרוויק ב-13 באפריל 1940, בהובלת אוניית הקרב אה"מ וורספייט ומספר משחתות. הכוח הבריטי השמיד את זה הגרמני וגרם לבהלה ואי סדר בקרב חיל המצב הגרמני בעיר. הבריטים לא השכילו לנצל את ההזדמנות לכיבוש העיר, ובמקום זה בחרו להנחית את הכוח שלהם בהארסטאד, שהייתה בשליטה נורווגית ובמרחק 35 מיל צפונית לנרוויק.
כוחות בריטים וצרפתים נחתו מצפון ומדרום לטרודנהיים ב-20 באפריל 1940 במטרה להתקיף אותה, אולם זנחו את תוכניתם בשל חימושם הקל והפצצות הלופטוואפה. הם החליטו להצטרף לצבא הנורווגי בראשותו של קולונל אוטו רוגה, שנלחם כדי לעצור את ההתקדמות הגרמנית מאוסלו.
התנגשות ראשונה בין כוחות קרקע בריטים לגרמנים התרחשה בלילהאמר ב-21 באפריל 1940. הכוח הבריטי היה מצויד בחימוש קל בלבד למול הטנקים והתותחים הכבדים, וכן היה נתון להפצצות הלופטוואפה. לאחר קרב שנמשך כיום נסוגו כוחות בעלות הברית לכיוון אנדאלסנאס, משם פונו על ידי הצי הבריטי בליל ה-30 באפריל.
כוח עדיף מספרית של בעלות הברית שתקף את נרוויק הצליח להסיג את הכוחות הגרמנים ב-28 במאי 1940 ונראה שבעלות הברית הצליחו לבסס את אחיזתם בצפון נורווגיה. ניצחון זה היה זמני בלבד, והתקפות הגרמנים בחזית המערבית גרמו להסגתן של יחידות בעלות הברית. הכוחות הגרמנים בראשותו של גנרל אדוארד דיטל חזרו ממקום מקלטם בהרי הצפון וכבשו את נרוויק שוב ב-8 ביוני 1940. חיל המצב הנורווגי בראשותו של קולונל רוגה נכנע לגרמנים ב-12 ביוני 1940.
המלך וממשלתו נמלטו לגלות בבריטניה על גבי אה"מ דבונשיר ב-7 ביוני 1940 ולא שבו לנורווגיה עד לתום המלחמה, בשנת 1945.
תוצאות.
גרמניה הצליחה לכבוש את נורווגיה ובכך להבטיח לעצמה את נתיב אספקת המשאבים החיוניים משוודיה. כמו כן, היא השתלטה על בסיסים ימיים בנורווגיה שהרחיבו את תחום פעילותו של הקריגסמרינה. עם זאת, הגרמנים החזיקו בנורווגיה כ־300,000 חיילים שיכלו לשמש אותם בחזית. ניסיונם להתקין את קוויזלינג כראש ממשלה לגיטימי ולהעביר את המדינה תהליך של נאציפיקציה נכשל כישלון גמור כתוצאה מהתנגדותם העיקשת של הנורווגים.
לאחר כיבושה היוותה נורווגיה המאגר הגדול ביותר של גרמניה הנאצית לילדי פרויקט לבנסבורן, ונפתחו בה בין 9 ל-15 מרכזי לבנסבורן.
כישלון בעלות הברית במערכה בנורווגיה היה לאחת מן הסיבות שהובילו להתפטרות ראש ממשלת בריטניה נוויל צ'מברלין והחלפתו בווינסטון צ'רצ'יל.
יהדות נורווגיה במהלך הכיבוש.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הייתה בנורווגיה קהילה יהודית קטנה ביותר; שכן בדומה לשאר ארצות סקנדינביה, אסורה הייתה כניסת יהודים לנורווגיה עד המאה ה-19. בנורווגיה הייתה נהוגה אנטישמיות מובהקת עוד זמן רב לפני הכיבוש הנאצי. הדבר בא לידי ביטוי בכלי התקשורת ובנאומי מדינאים, אף כי לפני הכיבוש הנאצי לא התבטא בחקיקה פורמלית כנגד יהודים. כאשר פלשו הגרמנים למדינה, בשנת 1940, חיו בה כ-1,800 יהודים. המחתרת הנורווגית שלחמה בצבא הגרמני הצליחה להבריח כשני שלישים מיהודי המדינה, 930 במספר, אל מעבר לגבול השוודי. מאה יהודים נוספים שרתו בצבא הנורווגי החופשי שהוקם על אדמת בריטניה. שאר יהודי נורווגיה, כ-750 במספר, נשלחו למחנה הריכוז אושוויץ, משם לא שבו, פרט ל-25 מהמשולחים בלבד אשר שרדו.
יוסק'ה אחיטוב
סגול 59
חן רותם (נולד ב-1 באוקטובר 1968), הידוע בשם הבמה סגול 59 או בקיצור "סגול", הוא ראפר, זמר וגיטריסט ישראלי.
את כינויו בחר מקוד כביסה של בגדי העבודה שלו בקיבוץ עין החורש בו גדל (מדבקה סגולה עם המספר 59).
סגול 59 הוא אחד הראפרים הוותיקים בישראל. הוא ידוע באהבתו לראפ והיפ הופ שורשי. סגול מופיע באופן קבוע ומשתתף בפסטיבלים רבים בישראל (פסטיבל ישראל, פסטיבל בשקל, אינדינגב, פסטיבל יערות מנשה, פסטיבל בסוודר, פסטיבל אקטיביזם, היפ הופ סולחה, פולקל'ה ועוד) ומחוצה לה (Celebrate Brooklyn, CMJ Festival, Rap For Justice, Masterpeace, Atlanta Jewish Music Festival ועוד).
משנת 2017 מלמד סגול קורס ראפ והיפ הופ בבית הספר למוזיקה "רימון" ברמת השרון.
סגול תרם מאמרים לספרים "רעשים בלתי ידועים - פאנק, פוסט פאנק וניו ווייב" ו"פינק פלויד - להפיל את החומה" וכן התראיין לספר "זמן אמת - היפ הופ בישראל/היפ הופ ישראלי" שיצאו לאור בהוצאת רסלינג. סגול כותב ביקורות מוזיקה עבור עיתון "עכבר העיר", "הארץ", "כל העיר", מגזין המוזיקה "קולומבוס" ואתרים שונים. הוא מפעיל גם את בלוג המוזיקה "59 מילים".
סגול הופיע באירופה ובארצות הברית יחד עם הראפר הערבי-ישראלי סאז וההרכב DAM. סגול משתתף במופעי "היפ הופ סולחה" המפגישים אמני היפ הופ יהודים וערבים, לצד ראפרים ודיג'יים אירופאים ואמריקאים.
ביוגרפיה.
2000–2006: התקופה הכחולה ואיפה טעינו.
סגול 59 הוציא שני אלבומים תחת הלייבל פאקט רקורדס. "התקופה הכחולה" בשנת 2000, ו"איפה טעינו" בשנת 2002 שהופק בשיתוף פעולה עם עמינדב פייגנבאום "כוסאמק. קום". אלבומו השלישי, "שני הצדדים של סגול 59" יצא בשנת 2003 בחברת אן אם סי וכלל את הלהיטים "יום יפה" ו-"מה אני צריך לעשות". בתקופה זו שיתף פעולה עם הראפר "רבל סאן" ששותף בשלושת אלבומיו הראשונים. אלבומו הרביעי "היפ הופ איינשטיין" יצא ב-1 במרץ 2006 בחברת אן אם סי.
ב-2004 הקליט סגול גרסת כיסוי בעברית לשיר "Chelsea hotel #2" במסגרת פרויקט "שיר זר" של מגזין המוזיקה "השרת העיוור". הפרויקט, ביוזמת המגזין ובהפקתו של דויד פרץ, יצא באלבום וכלל אוסף שירים של אמנים אלטרנטיביים ישראלים שהקליטו גרסאות משלהם לשירי לאונרד כהן בתרגום לעברית. האלבום היה זמין להורדה מהאתר בחינם, אך הפצתו נאסרה עקב בעיית זכויות יוצרים.
בשנת 2004 השתתף סגול 59 בתפקיד אורח ובפסקול הסרט "צווארון כחול לבן" בבימויו של נעם קפלן, שהוצג בפסטיבלים רבים ברחבי העולם.
2007–2008: סיבוב הופעות בארצות הברית ואלבום רמיקסים.
באוגוסט 2007 הופיע שירו של סגול 59 "לך קדימה" (בו הוא מארח את הזמר רועי "רוי" אדרי) באוסף של חברת התקליטים הניו יורקית JDub Records שהופץ בארצות הברית.
באוקטובר 2007 חימם סגול 59 את הופעות להקת טיפקס בחוף המערבי של ארצות הברית. בפברואר 2008 הודיעה חברת JDub כי החתימה את סגול על חוזה וכי אלבומו החדש ייצא דרכה בארצות הברית ובישראל. האלבום, "תעשו מקום", יצא בחודש מאי 2008 בארצות הברית ומופץ בישראל על ידי חברת "התו השמיני".
ביולי 2008 הצטרף לסיבוב הופעות של JDub בארצות הברית, שכלל את ניו יורק, דנבר, קליבלנד ולוס אנג'לס.
ב-2009 התארח סגול בשיר "7", שאיחד 7 ראפרים ישראליים מובילים, השתתף במיקסטייפ הבכורה של דיג'יי מש והופיע בפסטיבל "אינדינגב" יחד עם יוצר הבלוז דויד פרץ.
בתחילת 2010 הוציאה חברת JDub Records אלבום דיגיטלי להורדה באינטרנט בשם "Remixed 2000-2010" הכולל רמיקסים וקטעים נדירים של סגול 59 מהשנים 2000 ועד 2010.
באוקטובר 2010 הופיע סגול 59 בניו יורק, במסגרת פסטיבל המוזיקה הבינלאומי CMJ Music Marathon.
2011–2014: עוד נוסע אחד.
בחודש יולי 2011 הוציא סגול את האלבום "עוד נוסע אחד", בו פנה לכיוון בלוז-רוק-פולק מקורי בעברית. האלבום הופק על ידי אמיר אסטליין וכלל הופעות אורח של גבע אלון, רונה קינן, דן תורן, חברי Red Band, אלברט בגר, המשורר רוני סומק, גדי אלטמן ורבים נוספים.
באוגוסט 2011 היה סגול 59 שותף להקלטת השיר "רשימת דרישות", שאיגד שמונה ראפרים ישראלים והביע תמיכה במחאה החברתית שפרצה בישראל בקיץ 2011 ("מחאת האוהלים").
באפריל 2012 יצא האלבום Jenerous Skillz שכלל שיתופי פעולה בין ראפרים ישראלים ואמריקאים, חילונים וחרדים. רותם שימש כמפיק בפועל של הפרויקט וכן התארח במספר שירים מתוכו.
באוגוסט 2012 הוציא סגול את השיר Westerns, שיתוף פעולה עם הראפר הניו יורקי הוותיק קול ג'י ראפ. סגול השתתף, יחד עם הגיטריסט שלמה מזרחי והחלילן מתן קליין, בשיר מתוך האלבום "אוטיזם מצחיק" של הלהקה הירושלמית "קוביאשי פורצלן", שיצא בנובמבר 2012.
במרץ 2013 השתתף סגול 59 באלבום "פרויקט הלביא" שהוקלט כמחווה לשיריו של הזמר אריק לביא, בהפקתה של תחנת קול הקמפוס. סגול ביצע באלבום את השיר "אנקש". מתחילת 2013 החל סגול להפעיל את בלוג המוזיקה "59 מילים" וכן להגיש פינה בשם זה במגזין המוזיקה של גלי צה"ל.
בקיץ 2013 הוציא סגול 59, יחד עם הזמרת סיון טלמור, את השיר "מלך האריות". מילות השיר נכתבו על ידי ילד שברח כפליט לישראל מאריתראה. השיר נכלל באלבום האוסף "אף אחד לא מסוגל עלי". סגול גם השתתף בשני קטעים באלבום ההיפ הופ Nouveau Depart, שחיבר ראפרים צרפתיים וישראליים ויצא באוגוסט 2013.