פיענוח הדימות נעשה כיום באמצעים דיגיטליים על-גבי מחשבים, באמצעות תוכנות ייעודיות שפיתחו חברות כמו PCI, RSI ו-ERDAS. תוכנות אלה מאפשרות צפייה ויזואלית במטריצות הפיקסלים (הדימות), ניתוח של הספקטרום, הצלבה בין הערוצים, חישובים מתמטיים בין הערוצים, יצירת מפות נושאיות והגדרה של אזורי עניין על-גבי הדימות כחלק מהשוואה בין ספקטרום החומרים שנאספו בשטח לבין ספרייה ספקטרלית מקיפה המאפשרת זיהוי של החומר.
עד לשנות ה-70 של המאה ה-20 פותחה החישה מרחוק בעיקר ליישומים צבאיים ורק מאוחר יותר החל פיתוח יישומים אזרחיים. כיום החישה מרחוק היא מסחרית בעיקרה, באמצעות לווייני SPOT ו-Landsat הפולאריים. במקביל יורדים מחירי הדימות והשימוש הופך לפשוט ולידידותי. כיום מקובל במקרים רבים להחליף את השימוש בתצלומי אוויר בתצלומי לוויין, שהרזולוציה המרחבית שלהם הולכת ומשתפרת.
איל בן דור היה מן הראשונים שהראה כי תכונות קרקע יכולות להקבע על ידי מדידה מהירה של החזרת האור ופיתח תחום ייחודי זו.
יישומים.
להלן מספר דוגמאות לשימושים עכשוויים בחישה מרחוק:
יחסי גומלין
יחסי גומלין (ביולוגיה)
שלדג לבן החזה
יעל שרוני
יעל שרוני (נולדה ב-10 באוגוסט 1975) היא שחקנית טלוויזיה ותיאטרון ישראלית. זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה.
ביוגרפיה.
שרוני נולדה, גדלה והתחנכה ביישוב סביון. היא בתו של האלוף נתן שרוני. בצה"ל שירתה כמש"קית חינוך. לאחר השחרור מהצבא, למדה בבית הספר למשחק של יורם לוינשטיין.
הופעתה הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2003 בטלנובלה "משחק החיים" של חברת HOT, בה גילמה את ריקי בן-חיים. באותה שנה השתתפה בסרט אימה ישראלי בשם "תזזית".
ב-2004 שיחקה בהצגות "לא כולל שינה" ו"שירה" בתיאטרון באר שבע וכן ב"ריקוד הציפורים" בצוותא.
בשנת 2005, החלה לשחק בעונה השנייה של הסדרה "השיר שלנו", של חברת yes, בתפקיד האנטגוניסטית הראשית שרון סילבר. כמו כן ב-2005 לקחה חלק בפסטיבל תיאטרון קצר השמיני ב"צוותא" עם בהצגה "בא-לגן" ובהצגה "אונור" בתיאטרון בית ליסין.
בסוף 2006 השתתפה בגרסה החדשה של "רחוב סומסום" בערוץ הופ בתור המורה לאומנות של גילי, נכדתו של גרשון.
בשנת 2007 שיחקה בדרמה הקומית "האקס המיתולוגי", ששודרה בערוץ 2. באותה שנה החלה להשתתף בסדרה הקומית "מסודרים" של הזכיינית קשת בערוץ 2, ושיחקה בסדרת הדרמה "מתי נתנשק", ובתוכנית המערכונים "לא לפני הילדים" ששודרו בערוץ 10. בסוף 2007 עלתה לבימת התיאטרון עם הקומדיה "בן בהפתעה".
בשנת 2008 שיחקה בהצגות "סרט צרפתי" של "תיאטרון בית ליסין" וב"בקשתה האחרונה של רווקה" בפסטיבל "פותחים במה" 9. בנוסף בשנת 2008 שיחקה בסרט הקולנוע "נימפות בערפל" בבימויו של יורם זקס. כמו כן שיחקה בסדרת הדרמה "סרוגים" ששודרה ב-yes stars ישראלי במשך שלוש עונות, החל מ-2008 ועד 2012, בתפקיד יפעת. על משחקה ב"סרוגים" זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר בדרמה".
בשנים 2008–2014 כיכבה במשך ארבע עונות בקומדיית המצבים "רמזור" ששודרה במסגרת שידורי קשת בערוץ 2. שרוני גילמה בסדרה את לילך איצקוביץ', אשתו ולאחר מכן גרושתו של איצקו (אותו מגלם ליאור כלפון).
בשנים 2011–2012 שיחקה עם ההצגה "המסיבה של אביגיל" בתיאטרון הספרייה ולאחר מכן בתיאטרון אנסמבל הרצליה.
בשנת 2012 שיחקה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "המיוחדת" בתפקיד ראשי לצדם של עפר שכטר, גל תורן ואסתר רדא. באותה שנה גם השתתפה בעונה השנייה של הסדרה האמריקאית "הומלנד" בתפקיד קצינת סי. איי. אי פרנקי פודסטה (Frankie Podesta).
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד משנה בתור אור כהן בסדרה האמריקאית "הרודן". בנוסף בשנים 2014–2018 שיחקה בסדרת הנוער של גיורא חמיצר "שכונה", ששודרה בניקלודיאון למנויי HOT, בתפקיד סוזי שיינפלד, אמה העשירה של אגם (ליהי קורנובסקי). באותה שנה החלה לשחק בתוכנית המערכונים בערוץ הראשון, "היהודים באים". התוכנית זכתה לאהדה רבה וזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "תוכנית הבידור והשעשועון הטובה ביותר". התוכנית חזרה לעונה שנייה ב-19 בפברואר 2016 ולעונה שלישית (2017) ועונה רביעית (2020) כחלק מתאגיד השידור הישראלי.
בשנת 2014 השתתפה במחזה "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" בבית לסין.
במרץ 2016 השתתפה בתוכנית "תריץ אחורה" ביחד עם אלי פיניש ואביעד בנטוב.
בשנת 2016 הצטלמה לסדרה הקומית "צפוף". שידור הסדרה החל באפריל 2017 בערוץ "ZOOM". שרוני שבה לשחק גם בעונות השנייה (2018) והשלישית (2020) של הסדרה. כמו כן ב-2016 שיחקה בהצגה "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" של תיאטרון בית ליסין.
ב-2018 השתתפה בסדרת הדרמה "בשבילה גיבורים עפים" בזכיינית "קשת", ובסדרה "הפסיכולוגית" בערוץ כאן 11 שם גילמה את אריאלה, אחותה של תותי (קרן מור).
בשנת 2021 השתתפה בספיישל פורים של השעשועון הטלוויזיוני "המרדף". באותה שנה שיחקה בסדרה "פגע וברח" של "נטפליקס". בנוסף, השתתפה בתוכנית "השמרטפים" בכאן חינוכית.
בשנת 2022 השתתפה במחזה "צירים" לצד עינת הולנד.
שרוני נשואה ואם לשלוש בנות. מתגוררת ברמת גן.
שלדג לבן-חזה
שַׁלְדָּג לְבֶן־חָזֶה (שם מדעי: Halcyon smyrnensis) או בקיצור לבן־חזה הוא מין עוף, הנמנה עם משפחת השלדגיים שמסדרת הכחלאים.
מאפיינים.
אורכו הממוצע של שלדג לבן-חזה הוא כ-28 סנטימטרים. ראשו גדול, מקורו אדום וארוך וזנבו קצר. לגבו, לזנבו ולרוב כנפיו גוון כחול-ירוק בוהק, חזהו וגרונו לבנים ושאר גופו חום.
שלדג לבן־חזה נפוץ מאזור הבלקן והמזרח התיכון במערב, עד לפיליפינים במזרח. בניגוד למיני שלדג אחרים, לבן-חזה מצוי גם באזורים שאינם בקרבת מקווי מים. ניתן למוצאו באזורי ברכות דגים וביצות, אך גם בקרבת שדות חקלאיים, באזורי חורשה ובשדות בור. בישראל לבן-חזה נפוץ ביותר בצפון הארץ ובמרכז, והחל משנות ה-80 נחזה גם באזורים חקלאיים בנגב.
השלדג ניזון ממגוון גדול של טרף. בין השאר ניזון ממיני רכיכות שונים, מחרקים, מדגים, לטאות ודו-חיים. ישנן עדויות כי הוא ניזון לעיתים גם מציפורים קטנות ומכרסמים (ראה תמונות בקישורים חיצוניים).
לבן-חזה הוא עוף טריטוריאלי, כשבדרך כלל הטריטוריה משותפת לזוג פרטים (זכר ונקבה). מקנן במחילות באורך של כ-50 סנטימטרים אותן הוא חופר בגדות מקווי מים או בתילי עפר. גודל התטולה נע בין ארבע לשבע ביצים כדוריות ולבנות. שני ההורים דוגרים לסירוגין במשך 19 יום בממוצע, ולאחר מכן הגוזלים בוקעים מן הביצים, כשהם עיוורים ועירומים. בין בקיעת ביצה אחת לאחרת ייתכנו הפרשי זמן גדולים ביותר. בין בקיעתם לפריחתם מהקן נפוץ מוות מתת-תזונה בקרב הגוזלים. הגוזלים פורחים מהקן כעשרים וארבעה ימים לאחר הבקיעה. ההורים ממשיכים להאכילם מספר שבועות לאחר פריחתם, בטרם יהיו בוגרים דיים לחיים עצמאיים.
לבן-חזה מאופיין בקולניותו הרבה. קולו חזק וצווחני והוא נוהג להשמיעו מנקודות גבוהות או בולטות בשטח, בעיקר בעת החיזור.
ג'יימס לוויין
ג'יימס לֶווַייְן (באנגלית: James Levine; 23 ביוני 1943 – 9 במרץ 2021) היה מנצח תזמורת ופסנתרן יהודי-אמריקאי. 40 שנים, המנהל המוזיקלי של המטרופוליטן אופרה בניו יורק משנת 1976 ועד שנת 2016, 7 שנים המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של בוסטון, 5 שנים מנצח הפילהרמונית של מינכן, ובעל קשרי עבודה עם התזמורות הגדולות בעולם.
בדצמבר 2017, פרסם "הניו יורק טיימס" תלונות מפורטות של ארבעה גברים בשנות ה-40 לחייהם, אשר התלוננו על התעללות מינית ארוכת שנים מצידו, כשהיו קטינים. בעקבות הפרסומים ושורת האשמות על התעללות מינית בעשרות גברים צעירים נוספים לאורך השנים, הושעה לוויין ולאחר מכן ב-2018 פוטר מתפקידו, כמנהל המטרופוליטן אופרה.
ביוגרפיה.
לוויין נולד בסינסינטי אוהיו למשפחה מוזיקלית: סבו מצד אמו היה חזן בבית כנסת, אביו היה כנר, שניצח על תזמורת ריקודים, ואמו הייתה שחקנית. הוא התחיל לנגן בפסנתר בשחר ילדותו. בגיל 10 הופיע לראשונה כסולן בנגינת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של מנדלסון, בקונצרט לנוער של התזמורת הסימפונית של סינסינטי.
לוויין המשיך בלימודי מוזיקה אצל וולטר לוין, כנר ראשי ברביעיית לה סאל. בשנת 1956 קיבל שיעורי פסנתר אצל רודולף סרקין בבית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו בוורמונט. בשנת 1957 ב-1957 החל ללמוד בבית הספר למוזיקה באספן. בשנת 1961 התקבל לבית למוזיקה ג'וליארד בניו יורק ולמד ניצוח אצל ז'אן מורל. בשנת 1964 סיים את ג'וליארד והצטרף לפרויקט המנצחים האמריקאים שליד תזמורת בולטימור.
קריירת ניצוח וניהול מוזיקלי בינלאומיים.
בשנים 1965–1964, שימש כמתלמד לגאורג סל בתזמורת קליבלנד, ואחר כך כעוזר מנצח עד 1970. באותה שנה גם הופיע לראשונה כמנצח אורח עם תזמורת פילדלפיה במעון הקיץ שלה ב"רובין הוד דל", ובהמשכה עם האופרה הוולשית הלאומית ועם האופרה של סן פרנסיסקו. הופעתו הראשונה עם המטרופוליטן אופרה, הייתה ביוני 1971, בהפקת פסטיבל של "טוסקה". הצלחתו הובילה להופעות נוספות ולמינויו כמנצח ראשי בשנת 1973. משנת 1975 היה המנהל הראשי של המטרופוליטן, עד מינויו למנהלה האמנותי (הראשון בתולדותיה) בשנת 1986. לוויין עמד בקשר ממושך עם התזמורת הסימפונית של שיקגו ומשנת 1973 עד 1993, שימש כמנהל המוזיקלי של פסטיבל רוויניה. בשנת 1990, לבקשת רוי א. דיסני, ערך את המוזיקה וניצח על תזמורת שיקגו בפסקול הסרט "פנטזיה 2000", בהפקת אולפני וולט דיסני. בנוסף, היה גם המנהל המוזיקלי של פסטיבל מאי בסינסינטי.