ב-2001 מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לדובר שגריר ארצות הברית באו"ם וכיהן בתפקיד עד 2008 תחת ארבעה שגרירים. כמו כן שימש החל מ-2004 כנציג מחליף מטעם ארצות הברית במועצת הביטחון של האו"ם. ב-2009 הקים את חברת "Capitol Media Partners" בפועלת בלוס אנג'לס ובוושינגטון די. סי. בתחום של אסטרטגיה תקשורתית, ייעוץ פוליטי ויחסי ציבור. כמו כן שימש כפרשן בפוקס ניוז. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012 שימש גרנל לתקופת מה דובר לענייני מדיניות חוץ וביטחון לאומי של מועמד המפלגה הרפובליקנית מיט רומני. במאי 2018 החל לכהן שגריר ארצות הברית בגרמניה תחת נשיאותו של דונלד טראמפ. כשגריר התעמת עם הממשל הגרמני על רקע מחלוקות עם מדיניותו של טראמפ באשר להסכם הגרעין עם איראן, צינור הגז נורד סטרים, תמיכה במשטרים שמרניים וימניים באירופה, וקשרים עם גורמי ימין בגרמניה. ב-2019 מונה בנוסף גם לשליח נשיאותי מיוחד לשיחות השלום בין סרביה לקוסובו, שהולידו את הסכם סרביה-קוסובו.
בפברואר 2020 מונה על ידי טראמפ לראש המודיעין הלאומי בפועל, לאחר שקודמו ג'וזף מגווייר פוטר. הוא שימש בתפקיד עד מאי 2020.
גרנל הוא הומוסקסואל וחי עם בן זוגו. הוא פעיל למען זכויות להט"ב, חתם על מסמך תמיכה כידיד בית המשפט בנישואים של בני-זוג מאותו המין שהוגש לבית המשפט העליון של ארצות הברית, ועומד בראש המאמץ של ממשל טראמפ לסיום הגדרת הומוסקסואליות כפשע במדינות העולם השונות. הוא ההומסקסואל שכיהן בתפקיד הבכיר ביותר מאז ומעולם במשרדי הממשלה הפדרלית, עד השבעתו של פיט בוטיג'ג' כמזכיר התחבורה של ארצות הברית.
אלימות נגד יהודים במרכז אירופה ובמזרחה, 1944–1946
האלימות האנטי-יהודית במרכז אירופה ובמזרחה, בעקבות נסיגת כוחות הכיבוש הגרמנים הנאצים והגעת הצבא האדום הסובייטי בשלבים האחרונים של מלחמת העולם השנייה, נקשרה בחלקה לאנרכיה שלאחר המלחמה ולכאוס כלכלי שהחריף עקב הסטליניזם בשטחי הרפובליקות הסובייטיות ובשטחי מדינות לוויין שנוספו לתחום השליטה של ברית המועצות. התקפות אנטישמיות הפכו תכופות בעיירות סובייטיות שנפגעו במלחמה, בשווקים, בחנויות שהתרוששו עקב המלחמה, בבתי ספר ואף במפעלים ובמוסדות ממלכתיים. מכתבי מחאה נשלחו למוסקבה מכמה עיירות רוסיות, אוקראיניות ובלארוסיות על ידי הוועד היהודי האנטי-פשיסטי שהיה מעורב בתיעוד השואה.
אלימות נגד יהודים בברית המועצות.
השלטונות הסובייטים לא הצליחו לשנות את התעמולה האנטי-יהודית של היטלר, כתב אל"ם דוד דרגונסקי. גורמים אנטישמיים מקרב משתפי הפעולה הנאצים לשעבר בברית המועצות קיבלו במקרים רבים אחריות וסמכות על מפעלים ורשויות מדינתיים רשמיים. שלמה מיכאלס, יו"ר הוועד היהודי האנטי-פשיסטי שנרצח במינסק בינואר 1948, כתב כי בתים יהודיים שהוחרמו מבעליהם בתקופת השואה, לא הוחזרו לבעליהם. בברדיצ'ב, מוגילב-פודולסק, באלטה, ז'מרינקה, ויניצה, חמילניק, רפלובקה העתיקה וכן בעיירות רבות אחרות נאלצו יהודים להישאר באזורי גטאות לשעבר, למען ביטחונם האישי. הוועד היהודי האנטי-פשיסטי היה מטרה לפגיעתן של הרשויות הסובייטיות במסגרת מאבקן נגד הקוסמופוליטיות במחצית השנייה של שנות הארבעים וכן בליל רצח המשוררים.
רצח מיכאלס סימן את תחילת הדיכוי בהיקף ארצי של יהודים שהואשמו בריגול ובפשעים כלכליים. מספר חודשים לאחר רצח מיכאלס נעצרו דמויות יהודיות אחרות. מערכה ציבורית נגד הציונות החלה בסתיו 1948. בסוף העשור נעלמו יהודים מהדרג העליון של המפלגה ברפובליקות הסובייטיות. לאחר מכן נערך משפט הרופאים בשנים 1952–1953, בליווי פרסומים אנטישמיים בתקשורת וכן מאות חקירות בעינויים. מרבית מדינות ברית המועצות לא הכירו במעורבותן של משטרות העזר המקומיות בשואה. רוב 300,000 אנשי השוצמנשפט בשטחים הכבושים על ידי גרמניה בברית המועצות חזרו לחייהם הקודמים, כולל אנשי משמר העם של בלארוס שהשתתפו בפעולות בהן נרצחו כ-30,000 יהודים ואנשי משטרת העזר האוקראינית שהיו אחראים להשמדת 150,000 יהודים באזור ווהלין. חרושצ'וב הצהיר כי היהודים אינם רצויים באוקראינה.
ב-4–7 בספטמבר 1945 הוכו בקייב כמאה יהודים, מתוכם 36 אושפזו וחמישה מתו מפצעיהם. ברובצובסק שברוסיה התרחשו מספר תקריות אנטישמיות בשנת 1945.
אלימות נגד יהודים במדינות לוויין.
לאחר ההשתלטות הסובייטית על פולין "ניתן היה לייחס רק חלק ממות היהודים לאנטישמיות", כתב יאן טומאש גרוס. הרוב נגרם כתוצאה מההתקוממות האנטי-קומוניסטית נגד הממשלה הפרו-סובייטית החדשה. באלימות האנטי-יהודית בפולין בשנים 1944–1946 נרצחו לפחות 327 יהודים. ועם זאת, בפוגרום קיילצה ב-4 ביולי 1946 בעיר קיילצה שבפולין, שסיבותיו היו אנטישמיות בבירור (עלילת דם), נרצחו 47 מתוך 163 היהודים ניצולי השואה ששהו בעיר, וכ-80 נפצעו. בפוגרום קרקוב באוגוסט 1945 נרצחה יהודיה ונפצעו מספר יהודים.
מאות יהודים ניצולי השואה ששבו לבתיהם ברומניה נרצחו. אירועים אנטי-יהודיים, לעיתים על סמך האשמות בעלילות דם, התרחשו בהונגריה בתריסר מקומות, למשל בקונמדרס ובמישקולץ ("פוגרום מישקולץ").
בטופולצ'אני שבסלובקיה נפצעו 48 יהודים בספטמבר 1945 ב"פוגרום טופולצ'אני" . מספר יהודים נרצחו בקולבאשוב בדצמבר. 13 אירועים אנטי-יהודיים התרחשו ב-1 באוגוסט 1946. הגדול ביותר היה בעיר סילינה, שם נפצעו 15 בני אדם. מאורעות אנטישמיים התרחשו בברטיסלבה באוגוסט 1946 ובאוגוסט 1948, ומהומות אנטי-יהודיות פרצו במספר מוקדים אחרים.
השלכות.
עשרות אלפי יהודים ניצולי השואה התרכזו לאחר השואה בגרמניה, אוסטריה ואיטליה, במחנות עקורים. רבים מהם ביקשו לחזור לבתיהם במזרח אירופה, כדי לחפש קרובי משפחה שאולי שרדו את השואה וכן כדי לנסות להשיג שרידי רכוש, בתים וקרקעות שהיו בבעלותם. הידיעות על הפוגרומים במזרח אירופה גרמו לרבים מהם לשנות את תוכניותיהם ולחתור לפתרונות חלופיים, בעיקר הגירה לארצות שמעבר לים (ארצות הברית, ארגנטינה ואוסטרליה) או עליה לא חוקית לארץ ישראל שתחת המנדט הבריטי. כמו כן גרמו הפוגרומים לעשרות אלפי יהודים לברוח ממזרח אירופה במסגרת "הבריחה" ולהתרכז במחנות העקורים במערב אירופה.
ג'ון ג'ונסון
ג'ון הווארד גטי ג'ונסון (באנגלית: John Howard Getty Johnson; 18 באוקטובר 1947 – 7 בינואר 2016) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1970–1982. בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן סיאטל סופרסוניקס, ולאורך הקריירה השתתף פעמיים במשחק האולסטאר ( ו-), והעמיד ממוצעים כוללים של 12.9 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות.
ג'ונסון נולד בעיר קרת'ג' שבמיסיסיפי, וגדל במילווקי, ויסקונסין. בשנת 1966 החל ללמוד ב"מכללת נורת'ווסט" אשר בצפון ויומינג, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת איווה, אשר השתתפה בליגת המכללות הבכירה. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 19.7 נקודות בממוצע למשחק, ובעונת 1969/1970 קלע 28.0 נקודות למשחק והוליך את איווה, לצד הקלע פרד בראון, לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen). במשחק שמינית הגמר קלע ג'ונסון 31 נקודות, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת נוטרדאם, אותה הוביל אוסטין קאר עם 45 נקודות.
קריירת משחק.
בדראפט ה-NBA 1970 נבחר ג'ונסון בבחירה השביעית, על ידי קליבלנד קאבלירס. בכך היה השחקן הראשון בתולדות המועדון, אשר הוקם באותה שנה. כבר בעונת הרוקי שלו נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לאחר שקלע 16.6 נקודות, אסף 6.8 ריבאונדים ומסר 4.8 אסיסטים בממוצע למשחק. בעונה העוקבת רשם ממוצעים של 17.0 נקודות, 7.7 ריבאונדים ו-5.1 אסיסטים למשחק, ונבחר בשנית למשחק האולסטאר. על אף יכולתו הטובה של ג'ונסון, בשתי העונות העמידו הקאבלירס מאזן כולל של 38 ניצחונות ו-126 הפסדים (23.2%).
בקיץ 1973, לאחר 3 עונות בקליבלנד, הועבר ג'ונסון בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס. בשתי עונותיו המלאות בקבוצה רשם ממוצעים של 16.2 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק, אך בשתיהן החמיצו הטרייל בלייזרס את שלב הפלייאוף.
לאחר 9 משחקים בעונת הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס. עד לסיום עונת שימש כשחקן ספסל ביוסטון, וקלע 9.4 נקודות בממוצע למשחק.
באוקטובר 1977 נשלח בטרייד לסיאטל סופרסוניקס, עמה העפיל בסיום אותה עונה לגמר ה-NBA, לראשונה בתולדות המועדון. בסדרת הגמר הפסידו הסופרסוניקס מול וושינגטון בולטס, אותה הובילו וס אנסלד, אלווין הייז ובוב דאנדרידג', בתוצאה 3–4.
בעונת שימש ג'ונסון כשחקן חמישייה קבוע בסיאטל, לצדם של גאס ויליאמס, דניס ג'ונסון, לוני שלטון וג'ק סיקמה, וזכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. בסדרת הגמר "נקמו" הסופרסוניקס בבולטס, מולם הפסידו בגמר הקודם, כשגברו עליהם בתוצאה 4–1. לאורך סדרת הגמר הצטיין ג'ונסון עם ממוצעים של 11.6 נקודות, 8.4 ריבאונדים ו-7.0 אסיסטים למשחק. בעונה העוקבת המשיכה סיאטל להציג יכולת טובה, כאשר רשמה מאזן ניצחונות 56–26, אך היא הודחה מהפלייאוף בגמר האזור המערבי, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. בקיץ 1981 נפצע ג'ונסון בקרסול בעת ששיחק טניס, והוא נאלץ להחמיץ את 68 המשחקים הראשונים של עונת . בסיום אותה עונה פרש ג'ונסון ממשחק, בגיל 34.
ב-7 בינואר 2016 נפטר ג'ונסון בדירתו שבסן חוזה, קליפורניה, בגיל 68.
ג'יימי צ'אדוויק
מולטיברסיטה
מולטיברסיטה (מאנגלית: Multiversity) היא מודל של אוניברסיטה גדולה מאוד המורכבת מיחידות וחוגים מגוונים.
מקור השם.
את המושג מולטיברסיטה טבע לראשונה, נשיאה של אוניברסיטת קליפורניה, קלארק קר, בספרו The Uses of the University .
בשלב הראשון קר אפיין ארבעה אבות טיפוס של אוניברסיטאות: