בעיר היה ריכוז יהודי גדול החל מתקופה מוקדמת. בעקבות מגפה שהשתוללה, היגרו היהודים למקום מפיליצה, צ'נסטוחובה, אולקוש ועוד. בשנת 1713 כבר היה לקהילה היהודית במקום בית הכנסת ובית קברות משלה. ערב מלחמת העולם השנייה עדיין הייתה קיימת בבית הקברות מצבה בת 250 שנה של הרב נפתלי הירץ בכרך, בעל "עמק המלך", שנפטר בה בשנת ה'תפ"ד (1724) כאשר שהה במקום. בשנת 1849 חיו בעיר 310 יהודים שהיוו סך של 84% מאוכלוסייתה, ובשנת 1884 מנתה העיר 586 יהודים שהיו סך 89.3% מתושבי העיר. הרב יצחק טוביה פרידע כיהן כרב העיר בין השנים ה'תרמ"ה (1885) - ה'תרפ"ח (1928), כשבשנותיו האחרונות סייע לו הרב ישעיהו אנגלרד.
בין שתי מלחמות העולם התפרנסו רוב תושבי העיר מתעשייה וכריית פחם. כ-70% מיהודי העיר עסקו במסחר, וכ-30% באומנות. בעיר היה בית מדרש, קופת גמ"ח, הסתדרות ציונית כללית, תנועת המזרחי, פועלי ציון, ארגון רוויזיוניסטי ועוד. בין רבני העיר בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה נמנים הרב יחיאל יצחק רפפורט (מטעם המזרחי), שבלט בה בפעילותו הציונית, והרב ישראל יצחק פיקרסקי.
עם כיבוש הנאצים את העיר במלחמת העולם השנייה, נאסר על היהודים להימצא ברחובה הראשי של העיר, הם הוטלו בעוצר, וחויבו לענוד על בגדיהם טלאי להקל את זיהויים כיהודיים. האוכלוסייה הפולנית, שגם מלפני כן לא הייתה ביחסים טובים עם היהודים, ניצלה את המצב ושדדה אף ההיא את החנויות והמעונות היהודיים. רבים מהפולנים שיתפו פעולה עם המשטר הנאצי והסגירו יהודים, ורק מעטים מתוך הפולנים חסו על היהודים וסייעו להם ככל יכולתם. ב-11 בנובמבר נאסרו מספר יהודים במיסלוביצה למשך חודש, כערבות ביטחונית. צעירים נלקחו לעבודות כפייה, ומספר יהודים הוצאו להורג על התאספות לתפילה בציבור. עם התגברות הגזירות נמלטו צעירים רבים לאזורים שבשליטה הסובייטית. כבר ב-1940 הוקם בעיר גטו (ברחוב הנריקה (Henryika), על פי אחת הגרסאות) אל תוכו צופפו היהודים. בגטו הוקם יודנראט בראשותו של יהודי בשם הוכצייט (Hochzeit), שעמד תחת פיקוחו של היודנראט המרכזי של שלזיה עילית שהיה ממוקם בגטו סוסנוביץ (בראשות משה מרין). תחת היודנראט ובפיקודו של פרידמן הוקמה משטרה יהודית שמנתה שלושה שוטרים.
עם הקמת הגטו (1940) מנו תושביו 1,700 יהודים, וכעבור שנה (1941) ירד מספרם ל-1,600. גיוס הגברים לעבודות כפייה והנשים לעבודות תפירה עבור הצבא הגרמני, הביא את היודנראט להקים מעון יום עבור הילדים, כשבני נוער מקומיים מנהלים אותו. מפעלים חיוניים הוקמו במקום, על מנת לדחות ככל הניתן את גירוש היהודים. משפחות רבות קרסו תחת הנטל כאשר בעליהן נחטפו לעבודות כפייה במחנות עבודה. המצב בגטו הלך והחמיר, שירותי התברואה והבריאות הידרדרו, יוקר המחיה האמיר והרעב נעשה כבד.
במאי 1942 בוצעה אקציה במודז'יוב, יחד עם כל אזור סוסנוביץ. הגטו הוקף בחיילים והתושבים הצטוו להתאסף בכיכר העיירה במקום בוצעה סלקציה בה נשלחו הצעירים לעבודות כפייה. כעבור שלושה חודשים, ב-12 באוגוסט בוצעה אקציה גדולה בכל האזור, כולל בנדין, ובה רוכזו כ-60,000 יהודים. לאחר סלקציה, נשלחו מתוכם 10,500 אל מותם באושוויץ. הנותרים שבו לגטאות, ומודז'יוב נותרו בשלב זה 1,000 יהודים. ב-13 במאי 1943 חוסל הגטו סופית, ותושביו נשלחו לגטו שרודולה שבצפון מחוז סוסנוביץ. תושבים יהודים שהתחבאו במקומות מסתור נקראו על ידי פרידמן לצאת ממחבואיהם, ואף הם הצטרפו לגטו שרודולה (יהודי אחד שנותר בבונקר אצל פולני, ניצל ושוחרר עם בוא הרוסים). חודשים ספורים לאחר מכן, ביוני-אוגוסט, חוסל גטו שרודולה ותושביו נשלחו לאושוויץ. חמישה אנשים מתושבי מודז'יוב שהסתתרו בבונקרים - ניצלו. מלבדם, רק 25 נוספים שרדו את המחנות לאחר השואה.
אליאנה רובשקין
אליאנה רובשקין (נולדה ב-25 ביוני 1988) היא אינטרסקס שגידלו אותה כבן והייתה הטרנסג'נדרית הראשונה שהכירו בה בסין ובהונג קונג כאישה ללא ניתוח לשינוי מין.
אחרי ההכרה המגדרית שלה היא הפכה לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה שהוכרה כאישה בנציבות האו"ם לפליטים בעולם.
קורות חיים.
רובשקין נולדה וגדלה בבוגוטה שבקולומביה למשפחה יהודית שהיגרה מאוקראינה בשנות ה-70. היא אובחנה כאינטרסקס וגודלה כבן. היא בוגרת רוקחות מהאוניברסיטה הלאומית של קולומביה. ב-2011 היא התקבלה לתואר שני באוניברסיטה לרפואה של טייפה. באותה העת היא החלה את התהליך לשינוי מגדרי באמצעות טיפול הורמונלי.
הזהות המינית של אליאנה כאישה הוכרה תחת האומות המאוחדות בעקבות אמנה בדבר מעמדם של פליטים.
היא נעצרה בהונג קונג מאחר שתמונתה לא נראתה זהה לה. הדרכון נלקח ממנה, והיא חויבה לגור במחנה פליטים. היא נשלחה לבית חולים פסיכיאטרי לאחר שניסתה להתאבד.
סרט קצר של CNN שתיעד את סיפורה זכה באחד מפרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה במאי 2015.
חיים אישיים.
ביוני 2015 נישאה לאיתמר גולבר, יהודי-ישראלי מסורתי, למרות התנגדות משפחתו. השניים גרים באוקלנד, ניו זילנד.
ליילנד קרוסר
ליילנד קרוסר (באנגלית: Leyland Cruiser) היא משאית כבדה אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב "ליילנד" (שם מלא: "BritishLeylandMotor Corporation") הבריטית בין השנים 1982–1990.
קרנוז'ה
אליפות ארץ ישראל באתלטיקה 1948
אליפות ארץ ישראל באתלטיקה נערכה בין התאריכים 7 - 8 במאי 1948 בתל אביב, בעיצומה של מלחמת העצמאות. השתתפו כ-100 אתלטים מ"הפועל" ומ"מכבי".
אהרון אהרון
אהרון אהרון (נולד ב-1954) הוא מהנדס ומנהל ישראלי, מנכ"ל רשות החדשנות לשעבר. לפני מינויו לתפקיד, היה המנכ"ל הראשון של אפל ישראל, וסגן נשיא טכנולוגיות חומרה בחברת אפל העולמית.
ביוגרפיה.
אהרון גדל בשכונת קריית אליעזר בחיפה, בן להורים יוצאי יוון. אביו, יליד סלוניקי, עבד בנמל חיפה.
את שנות התיכון עשה בבסמ"ת ובשירותי הצבאי שימש כטכנאי ביחידה 8200. הוא בוגר הטכניון בהנדסת מחשבים ובעל תואר שני בהנדסת חשמל.
אהרון מילא שורה של תפקידי ניהול בכירים בתחום ההיי-טק ובהם: סגן מנהל הפיתוח ב-IBM; מנכ"ל חברת החומרה "צורן ישראל"; מנכ"ל חברת סיברידג'; מנכ"ל ויו"ר חברת קמרו; ויושב ראש מועצת המנהלים של חברת דיסקרטיקס.
במקביל, לימד אהרון בטכניון במשך כ-20 שנה. בשנים 2011–2017 היה המנכ"ל הראשון של "אפל ישראל". הוא הקים את מרכז הפיתוח של אפל בישראל, ולימים יצהיר כי מטרת העל שלו הייתה ליצור מרכז במחיר תחרותי, שבו משלמים שכר בסיס נמוך ב-25% מהמקובל בעמק הסיליקון .בהמשך מונה גם לתפקיד סגן-נשיא טכנולוגיות חומרה בחברת אפל העולמית.
בשנת 2017 מונה אהרון לתפקיד מנכ"ל רשות החדשנות.
במהלך כהונתו צוטט במספר כתבות בהתבטאויות נגד השכר הגבוה בהיי-טק. בין השאר, טען כי "זה לא בריא" שחברות כמו גוגל משלמות שכר גבוה, ושצריך ליצור עובדים שהם "אזרחים טובים" ואף פירש את הצהרתו: "ישראלי טוב והגון השומר על שכר נמוך".טען כי יכפיל את מספר העובדים בהייטק המשיך וטען כי יעצור את העלייה בשכר ההייטק .
באוגוסט 2020 הודיע על התפטרותו מן התפקיד.
אהרון נשוי לנחמה ואב לשלושה. הוא מתגורר בגילון.
עונת 2017/2018 בליגת העל בכדורסל
עונת 2017/2018 בליגת העל בכדורסל הייתה העונה ה-64 של התחרות הארצית הבכירה לכדורסל בישראל והעונה ה-18 של ליגת העל. מספר הקבוצות היה 12. על ניצחון במשחק מוענקות שתי נקודות ונקודה בודדת מוענקת על הפסד.
העונה הסתיימה בפיינל פור בניצחון של מכבי תל אביב בפעם ה-52 בתולדות המועדון ואחרי שלוש עונות שלא זכתה בתואר.
עונה זו הופסקה עקב שביתה לפני המחזור ה-32 עקב שביתת שחקני הכדורסל הישראלים שמחו על אי שיתופם באופן מספק במשחקי הליגה, אך לאחר מרתון דיונים חזרה לפעילות.
קבוצות.
ליגת העל בעונה זו כללה 12 קבוצות, 11 ששיחקו בליגה ב-2016/17, וקבוצה אחת שהעפילה בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית.
שביתת השחקנים.
בתחילת מאי 2018 התגלע סכסוך בין מנהלת ליגת העל בכדורסל לבין ארגון השחקנים בשל כוונת המנהלת להפסיק את החוק הרוסי כדי לאפשר לעלות למגרש יותר שחקנים ישראלים.
השחקנים טענו כי החוק הרוסי שמגביל שיתוף זרים אינו בא לקראת השחקן הישראלי והם דרשו להמשיך את החוק שנתיים נוספות, כך שבעונת 2018/19 תשוחק הליגה במתכונת לפיה הקבוצות תוכלנה לרשום שישה זרים בטופס המשחק בכפוף לקנס כספי על הזר השישי. לאחר מכן מעונת 2019/20 תעבור הליגה למתווה השחקן הישראלי כשכל קבוצה תחויב להחזיק בין שבעה לשמונה שחקנים ישראלים, או שישה שחקנים ישראלים בכפוף לקנס. השחקנים דרשו כי שחקן ישראלי יוגדר כשחקן בוגר מחלקות הנוער בכדורסל הישראלי או שחקן מתאזרח שמילא את חובותיו השונים בישראל ובעל זיקה לכדורסל הישראלי, או שחקנים מתאזרחים שקיבלו אזרחות ישראלית.
המנהלת סירבה לתנאים ולאחר שגם משא ומתן בתיווך משרד הספורט לא צלח, השחקנים לא הסכימו לחזור לשחק והמנהלת נאלצה להודיע על הפסקת הליגה. ברם, כבר למחרת הוכרז שהצדדים הגיעו להסכמה והליגה תחודש.
פלייאוף.
8 הקבוצות שהעפילו משלב העונה הסדירה מתמודדות בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה הסדירה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). המדורגת גבוה יותר תארח את המשחק הראשון, השלישי והחמישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר תארח את המשחק השני והרביעי (במידת הצורך).
ליילנד היפו
ליילנד היפו (באנגלית: Leyland Hippo) היא משאית כבדה, הנעה 6x4, אשר יוצרה על ידי חברת "ליילנד" (שם מלא: "BritishLeylandMotor Corporation") הבריטית בין השנים 1931–1952.