מבנים שונים שבנה מקסנטיוס ברומא הופיעו על המטבעות שהטביע וביטאו ניסיון להעצים את חשיבותם ולהדגיש את תפקידו ומעמדו של מקסנטיוס כמחדש וכבונה רומא. השימוש הבולט ביותר שעשה מקסנטיוס במבנים על גבי מטבעות שהטביע הוא במקדש ונוס ורומא, שנבנה מחדש בידיו בשנת 306 לספירה, ומופיע במטבעות שהנפיק מקסנטיוס לצד הכיתוב Consarvator urbis suae (' מְשַׁמֵּר העיר').
עיצובה מחדש של דמותו של מקסנטיוס בזיכרון ההיסטורי.
מיד לאחר תבוסתו של מקסנטיוס לקונסטנטינוס בשנת 312 לספירה, קונסטנטינוס והסנאט הכריזו על מקסנטיוס Damnatio memoriae ("הכחדת הזיכרון"), ושמו וזכרו נמחקו ממבני ציבור ומכתובות רבות בעיר רומא.
הוכרז כי שלטונו של מקסנטיוס היה שלטון 'עריץ' - הכרזה שנשענה על עובדת היותו שליט בלתי-חוקי ברומא, שמעולם לא מונה לתפקיד בידי השליטים האחרים בטטררכיה. יחידות הצבא שתמכו במקסנטיוס לאורך שלטונו - ובעיקר המשמר הפרטוריאני ויחידת הפרשים העילית (Equites Singulares) ברומא - הואשמו בחתרנות ובעריצות על תושבי העיר ומוסדותיה, ועל כן פוזרו או קוצצו משמעותית ומבני הציבור שלהן נהרסו. מצבות קבריהם של ה"אקוויטס סינגולרס" אף שימשו את קונסטנטינוס לבניית מבנים שונים בעיר כחלק מהכחדת זכרן. "הכחדת הזיכרון" שהופעלה על מקסנטיוס נעשתה בצורה מקיפה ואפקטיבית למדי, שכן עד העת החדשה מבנים רבים שבנה מקסנטיוס ברומא כחלק מהאידאולוגיה השלטונית שלו, יוחסו לקיסרים אחרים ובעיקר לקונסטנטינוס.
גורם נוסף ומרכזי מאוד להבנת עיצובה מחדש של דמותו של מקסנטיוס בספרות ההיסטורית הוא בחירתו של קונסטנטינוס לאמץ את הנצרות כחלק משלטונו ברומא. עובדה זו מיצבה את ניצחונו של קונסטנטינוס בקרב בגשר מולוויוס בשנת 312 לא רק כניצחונו שלו על פני שליט בלתי-חוקי, אלא בעיקר כניצחונה של הנצרות על הפגאניות. משמעות דתית זו, לצד כתיבת ההיסטוריה המחודשת הנהוגה בעת חילופי שלטון אלימים, עודדה את הצגת מקסנטיוס כמתנגד עקבי לנצרות, או אף כרודף נוצרים. מקובל היה להניח כי כך אכן היה, עד המחקר ההיסטורי של השליש האחרון של המאה ה-20 ואילך.
לצד הכתיבה של היסטוריונים נוצרים בני המאה הרביעית לספירה - ובראשם לקטנטיוס ואוסביוס, שלא נטו חסד למקסנטיוס, עולות ראיות היסטוריות המערערות על הנראטיב הקונסטנטיני. ראיה מרכזית אחת היא הוצאתו של צו בידי מקסנטיוס, ככל הנראה בשנת 308, שהשיב לנוצרים ברומא זכויות שקודם לכן נמנעו מהם במסגרת התנגדות הטטררכיה להפצת הנצרות באימפריה. הצו מופיע בתיאוריו של מלומד נוצרי בן המאה ה-4 בשם אופטאטוס , ונתמך בידי העובדה ההיסטורית כי בשנת 308 מקסנטיוס מאשר לקהילה הנוצרית בעיר למנות מחדש בישוף רומאי, לקראת חגיגות יום הולדתה של העיר.
חוקרים מסוימים משערים כי ייתכן וצעדיו הסובלניים של מקסנטיוס ביחס לנצרות, נבעו מצורך פוליטי נקודתי בתומכים חדשים בתוך רומא, או כדרך נוספת לבדל את עצמו ואת שלטונו מהטטררכיה - בשנה שהוכיחה את עצמה כשנת מפנה בשלטונו של מקסנטיוס ברומא וביחסיו עם הטטררכיה.
גילויים ארכאולוגיים.
בדצמבר 2006, בחפירה ארכאולוגית שנערכה בקרבת גבעת הפלטין ברומא, נמצאו חפצי שלטון קיסריים שנעטפו במשי והוחבאו בתוך קופסאות עץ. הממצאים כללו מספר חניתות וכידונים מעוטרים, וכן שרביט בצורת פרח שבראשו כדור כחלחל-ירקרק. משלחת המחקר תיארכה את הממצאים לתקופת מקסנטיוס, החוקרים במשלחת העלו את הסברה כי ייתכן וסמלי השלטון הוחבאו בידי תומכי מקסנטיוס בעיר, כדי שלא יועברו לידיו של קונסטנטינוס.
השרביט שנמצא בחפירה מוצג החל מפברואר 2007 בתצוגה במוזיאון הלאומי בעיר רומא
גרווין
ונום (מותג)
ונום (Venum) הוא מותג מסחרי של ביגוד וציוד אמנויות לחימה, ספורט וכושר. בין השאר עבור:לחימה משולבת (MMA), איגרוף, איגרוף תאילנדי, ג'ו ג'יטסו ברזילאי, קראטה וקרב מגע. המותג Venum משווק בלמעלה מ-55 מדינות ברחבי העולם, ביבשות אמריקה, אירופה ואסיה.
היסטוריה.
קבוצת Dragon Bleu נוסדה על ידי פרנק דופואי בפריז שבצרפת והחלה את פעילותה בשנת 2004 כמפיצה מקוונת של בגדים וציוד אמנויות לחימה באמצעות אתר האינטרנט שלה www.dragonbleu.fr לפני שעברה לפיתוח מרכזי בשנת 2006 לאחר השקת מותג משלה "VENUM" בשנת 2005, על מנת שתוכל להציע מוצרים באיכות גבוהה ובמחיר תחרותי וכאלו שיעמדו בסטנדרטים בינלאומיים ובציפיות של ספורטאים מקצועיים. מהר מאוד עלתה קרנו של המותג בקרב מאמנים ומתאמנים ברחבי העולם ונפרשה חסות היסטורית של ספורטאים מקרב הUFC, מאז התרחב המותג לענפי ספורט נוספים כמו כושר כללי ואגרוף.
עם הצטרפות קבוצת המשקיעים Trocadero Capital Partners לשותפות עם קבוצת דרגון בלו גדלה השאיפה של הקבוצה להאיץ את הפיתוח הבינלאומי שלה ולעסוק בענפי ספורט אחרים כגון איגרוף, קראטה וקרוספיט.
לוחמים מפורסמים, מדריכים ומאמנים.
רשימת פרזנטורים של המותג ונום כוללת את הספורטאים הבאים:
ויטליק בוטרין
ויטליק בוטרין (אנגלית: Vitalik Buterin, רוסית: Виталий Бутерин) (נולד ב-31 ינואר 1994) הוא מהנדס תוכנה קנדי-רוסי המוכר בעיקר בזכות המצאת המטבע הקריפטוגרפי את'ריום. בוטרין הוא גם מייסדו של אתר האינטרנט והמגזין ביטקוין מגזין.
ביוגרפיה.
בוטרין נולד בקולומנה, מחוז מוסקבה ברוסיה והתגורר שם עד גיל 6, עת עבר עם הוריו לקנדה. בבית הספר היסודי זוהה על ידי מוריו כילד מחונן וכבר אז הוא החל להתעניין במתמטיקה, מחשבים, וכלכלה.
בהיותו בן 17 נחשף לראשונה לביטקוין ולטכנולוגיית הבלוקצ'יין והחל להתעניין בתחום. בשנת 2012 זכה בוטרין במדליית ארד באולימפיאדה הבינלאומית למדעי המידע. בשנת 2013, לאחר שנסע לפגוש מתכנתי בלוקצ'יין מסביב לעולם, פרסם את המאמר ובו הציע את המנגנון שיאפשר את קיומו של האת'ריום. בוטרין החל ללמוד באוניברסיטת ווטרלו אך עזב את לימודיו בשנת 2014 לאחר שזכה במלגת Thiel בסכום של 100,000 דולר והחל להקדיש את כל זמנו לפרויקט האת'ריום.
ב-2014 התגורר בוטרין בסינגפור, בהמשך התגורר בצוג.
בשנת 2016 נכלל ברשימת של מגזין פורצ'ן.
מריה כריסטינה, נסיכת סקסוניה
מריה כריסטינה, נסיכת סקסוניה (בגרמנית: Maria Christina von Sachsen; 7 בדצמבר 1770 - 24 בנובמבר 1851), הייתה אמו של קרלו אלברטו, מלך סרדיניה.
ביוגרפיה.
מריה כריסטינה נולדה ב-7 בדצמבר 1770 בדרזדן, לקרל מסקסוניה, דוכס קורלנד ולפרנצישקה צורבין קרסינסקה, בתם של סטניסלב צורבין קרסינסקי ואניילה חומייסקה.
מריה כריסטינה חונכה בידי כמה מורים פרטיים ואומנות, והיא למדה פילוסופיה, גאוגרפיה, ספרות, מוזיקה, מחול, וכן למדה לדבר במספר שפות (גרמנית, איטלקית, צרפתית, פולנית ואנגלית).
ב-24 באוקטובר 1797 התחתנה מריה כריסטינה עם קרלו אמנואלה, נסיך קריניאנו, ממנו היו לה 2 ילדים. כעבור 3 שנים מהנישואים, מת בעלה קרלו אמנואלה בכלא הצרפתי, לשם נלקח אחרי כניעתו.
ב-1 בפברואר 1810 התחתנה מריה כריסטינה עם ז'ול מקסימיליאן דה מונטלאר, המרקיז השישי של רימון, ונסיך מונטלאר הראשון, ממנו נולדו לה 5 ילדים. בשנת 1824 קנה בעלה את ארמון וילהלמינברג על יד וינה ושיפץ אותו, ובשנת 1831 עלה בנה קרלו אלברטו לשלטון בממלכת סרדיניה. ב-24 בנובמבר 1851 מתה מריה כריסטינה בפריז, והיא בת 81 שנים.
משפחתה.
ב-24 באוקטובר 1797 התחתנה מריה כריסטינה עם קרלו אמנואלה, נסיך קריניאנו, ממנו היו לה 2 ילדים:
ב-1 בפברואר 1810 התחתנה מריה כריסטינה עם ז'ול מקסימיליאן דה מונלאר, המרקיז השישי של רימון, ונסיך מונלאר הראשון, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
יהודה ליוואי הזקן
רבי יהודה ליוואי הזקן מוורמס (נפטר בחשוון ה'ר', 1439) היה מגדולי יהדות אשכנז בדורו ונאמר עליו כי "כל גדולי הדור חרדו מגדולתו וקדושתו".
מקובל שהיה מיוחס למשפחת דוד המלך, ושהיה סב-סבו של המהר"ל מפראג, כדי להבדיל ביניהם הוא מכונה לעיתים המהר"ל הזקן. ברם, ייחוסו של המהר"ל מפראג כנכדו של ר' ליוואי הזקן מפוקפק, וגם ייחוסו של ר' ליוואי הזקן לדוד המלך מקורו כנראה בטעות. יש המאחרים את שנות פעילותו וקובעים את תאריך פטירתו לשנת ה'ש' - מאה שנה מאוחר יותר מן המקובל.
על מצבת קברו בפראג נחרת:
אתריום
אתריום (באנגלית: Ethereum) היא פלטפורמת קוד-פתוח מבוססת בלוקצ'יין, המאפשרת יצירה ושימוש באסימונים מבוזרים, באסימונים חסרי תחליף ובחוזים חכמים, המקלים על סגירת עסקאות והסכמים דרך האינטרנט בצורה מבוזרת, קרי ללא ישות מרכזית המנהלת אותם.
אתריום מספקת מכונה וירטואלית שלמה-טיורינג המכונה EVM - Ethereum Virtual Machine, שמטרתה הפעלה והרצה של סקריפטים באמצעות רשת בינלאומית של צמתים פומביים. בנוסף, מספקת אתריום מטבע וירטואלי קריפטוגרפי בשם את'ר (Ether), שניתן להעבירו בין משתמשים באמצעות ארנק קריפטוגרפי ולפצות משתמשים התורמים מכח החישוב שלהם לביצוע החישובים של הרשת. לרשת מנגנון תמחור ייחודי המכונה "גז" (דלק), המשמש למניעת ספאם והקצאת משאבים יעילה.
השם אתריום מתייחס גם לארגון גג ללא מטרות רווח, הרשום בשווייץ ועוסק בפיתוח הפלטפורמה.
שם הפלטפורמה.
השם "את'ריום" מקורו בסרט הטירה המרחפת, שם את'ריום הוא אבן בעלת יכולות יוצאות דופן, כגון ריחוף.
היסטוריה.
מאז השקתה, התפתחה הרשת והפכה לפלטפורמה העיקרית ליצירת אפליקציות בלוקצ'יין. המטבע הקריפטוגרפי של הרשת, האת'ר, הפך למטבע הווירטואלי השני בשימושו בעולם אחרי הביטקוין, עם שווי שוק כולל של כ- 357 מיליארד דולרים, נכון לאפריל 2022. בהשוואה לביטקוין, הערך המוסף המרכזי של אתריום הוא יכולתו לטפל בחוזים מתוחכמים ולהתמודד עם כמות גדולה יותר של נתונים.