רביעיית רוזנדורף, ספרו של נתן שחם משנת 1987 הוא סיפורה של רביעיית מיתרים בארץ ישראל המנדטורית, בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה ולאחר פרוץ המלחמה. כרקע להתנהלות הרביעייה וחבריה מתוארת ארץ ישראל של אותם הימים, היישוב הוותיק מול העלייה החדשה מגרמניה של היטלר, תל אביב מול ההתיישבות החקלאית, החיים בצל המאורעות מפנים והמלחמה הצפויה מחוץ, כפי שהם נראים מתוך בועת המוזיקה בדרגתה המזוקקת והמרוממת ביותר – זו של מוזיקה קאמרית באיכות הגבוהה ביותר שנגניה מסוגלים לה. המלחין נעם שריף חיבר רביעיית מיתרים בשם "רביעיית רוזנדורף", בהשראת הספר.
עלילת הספר.
השנה היא 1936. קורט רוזנדורף, כנר ראשי בפילהרמונית של ברלין מסולק עם עליית הנאצים מן התזמורת ומקבל את הצעתו של ברוניסלב הוברמן לעלות ארצה ולהצטרף ככנר ראשי לתזמורת הפילהרמונית הארץ ישראלית שהוא מקים בתל אביב. רוזנדורף רואה בכך הזדמנות להציל את חיי הנישואים שלו, שעלו על שרטון לאחרונה, ואשתו, זמרת אופרה נוצריה תומכת בהחלטתו להיפרד לזמן מה, אם כי היא מסרבת בתוקף להתלוות אליו לאחר זמן, בעיקר משום שאיננה מוכנה לסכן את העתיד המזהיר המצפה לבתם בת הארבע-עשרה, פסנתרנית מבטיחה בראשית הקריירה שלה, בכך שיביאו אותה למדבר השממה של פלשתינה. קורט רוזנדורף הוא אדם עדין, אנין דעת ורגיש, הנשמר מגילוי רגשות ומדברנות יתר כדי שלא לחשוף את פגיעותו הקיצונית, איש כבוד, מוסרי ומצפוני עד תוך-תוכו.
על האוניה בדרכו ארצה פוגש רוזנדורף את מי שיהיה לידידו הנאמן וצלו המלווה עד סוף חייו, הסופר הנודע אגון לוונטל. לאחר תקופת ההסתגלות הראשונה לחיים בארץ ולתזמורת החדשה בניצוח טוסקניני, מתחיל רוזנדורף לפעול להקמת רביעיית רוזנדורף החדשה, בעקבות זו שעמד בראשה בגרמניה.
הוא מגייס בזה אחר זה את הכינור השני, הויולה והצ'לו מבין חברי התזמורת ויוצר הרכב של אנשים שונים ונבדלים מן הקצה אל הקצה, שכל המאחד ביניהם הוא אהבתם למוזיקה בכלל ולמוזיקה קאמרית בפרט ומוצאם הגרמני.
קונרד פרידמן, הכנר השני, הוא הצעיר בחבורה, אידיאליסט עתיר רגש, פילוסוף, דברן וחקרן עד טרחנות לפעמים, ועם זאת רגיש מאוד, נבון, דק תפיסה וער למעלותיהם וחסרונותיהם של חבריו לרביעייה. קשה לו ליישב בין שאיפותיו האידיאליסטיות לבניין הארץ במו ידיו ממש לבין אהבתו לנגינה. הוא נכנע למתבקש וממיר את הרפת בתזמורת וברביעיית המיתרים, אך מצפונו כופה עליו להוביל את הרביעייה להופעות בכל נקודת יישוב נידחת המעוניינת בכך, על אף הסכנה בדרכים וספקנותם הלגלגנית של חבריו לנגינה. לצד ייסורי מצפונו, אהבתו הנכזבת ולבטיו האמנותיים, מייסרות את פרידמן דאגותיו לאביו, המתעקש להישאר בגרמניה בניגוד להפצרות בנו וצו השכל הישר.
אווה שטאובנפלד, הוויולנית, עומדת במרכז העלילה. אשת חידה, יפהפייה, אמנית מוכשרת, מסתגרת, קרה, מתנשאת, אדישה ולגלגנית, שהרביעייה היא ביתה היחיד האמיתי, לאחר שניתקה את כל קשריה עם חייה הקודמים,
שסוד אפל מכתים אותם ומטיל את צלו על חייה בהווה. קורט רוזנדורף מתלבט תחילה אם להזמינה לרביעיית המיתרים שהוא מקים, בעיקר בגלל יופייה יוצא הדופן והחשש למהומה, שעלולה נוכחותה בין שלושה גברים לחולל, אך כשרונותיה המוזיקליים גוברים על כל שיקול אחר ואווה משתלבת בהרכב, על אף השוני הקיצוני בינה לבין שאר הנגנים, המתקשים לעמוד על טיבה.
ברנרד ליטובסקי, הצ'לן, הוא מוזיקאי מוכשר בעל יכולת טכנית גבוהה, אך במקביל הוא גם ספורטאי נלהב, איש רעים, עממי, פתוח, חובב דיבור ורכילות בה במידה שקורט רוזנדורף ואווה שטאובנפלד סולדים מהם. תכונותיו אלה מובילות אותו שלא בטובתו אל סכנות, שאינו מודע להן עד שהוא שוקע בתוכן בלי יכולת להיחלץ.
סיפור העלילה מובא, פרק אחר פרק, בפי כל אחד מחברי הרביעייה בתורו, מנקודת ראותו ובהתאם לאופיו הייחודי, ונחתם ברשימותיו, הכתובות כיומן, של אגון לוונטל, המשקיף והמתעד. את רשימותיו אלה הוא מנהל כסדרן עד 1939, שם הן מסתיימות ומתחדשות, כפרק סיום, בשנת 1955.
על הסופר.
ב"רביעיית רוזנדורף" מתגלה נתן שחם לא רק כסופר אלא כמוזיקאי בעל ידע, בקיאות והבנה מעמיקה. הספר הוא שילוב של רומן היסטורי, פרק בתולדות ארץ ישראל, מחקר מוזיקלי בעבודתו של הרכב קאמרי והתבוננות פסיכולוגית חודרת בנפשות הפועלות. קודם ל"רביעיית רוזנדורף" כתב שחם את הספר "ארבעה בתיבה אחת", הגיגים בנושא מוזיקה קאמרית וחוויותיו כנגן ברביעיית חובבים. כמו כן כתב שחם את צלו של רוזנדורף, ספר המשך לרביעיית רוזנדורף.
קשת (בניין)
אברהם דנציגר
אמסיה
אמסיה (בטורקית: Amasya) היא עיר בצפון טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז הים השחור. העיר שוכנת על גדות נהר ישילאירמאק כ-265 ק"מ צפון-מזרחית לבירה אנקרה. בשנת 2021 אוכלוסיית העיר נאמדה ב-147,380 תושבים.
היסטוריה.
עד שנת 183 לפנה"ס שימשה אמסיה כבירתה של ממלכת פונטוס. בשנת 70 לפנה"ס השתלטה עליה הרפובליקה הרומית, וכעבור חמש שנים הפך אותה גנאיוס פומפיוס מגנוס לבירת הפרובינקיה ביתיניה ופונטוס. מאוחר יותר שלטו בעיר הביזנטים, הסלג'וקים, הדנישמנדים והמונגולים. בתקופת האימפריה העות'מאנית שימשה העיר בסיס חשוב לצבא הסולטאן, בדרכו למלחמות מול פרס, ואף הפכה למרכז דתי חשוב, כש-18 מדרסות פעלו בה במהלך המאה ה-19.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נערכה בעיר ועידה של שהתכנסה ב-21 ביוני 1919 במחנה סראידיזי (Saraydüzü Kışlası), ואשר פרסמה את חוזר אמסיה (Amasya Genelgesi), המסמך הכתוב הראשון אשר הניע את גלגליה של מלחמת העצמאות של טורקיה. ב-22 באוקטובר 1919 נפגשו מוסטפא כמאל ובכירי מפלגתו עם שר הימייה העות'מאני באמסיה, וזאת במטרה לאתר דרכים לשמירה על השלמות הלאומית. הצדדים חתמו על מזכר הבנות שנודע לימים כ"פרוטוקול אמסיה" וחשיבותו העיקרית הייתה בכך ששימש ראיה להכרתה הזמנית של הממשלה העות'מאנית באיסטנבול בתנועת הלאומית המתהווה באנטוליה.
הנוסעים בני המאה ה-16, שלמה אבן וירגה ויוסף הכהן הרופא, ציינו בכתביהם אודות עלילת דם אשר התרחשה נגד יהודי העיר בין השנים 1530-1545. מספר יהודים הואשמו ברצח אדם נוצרי מקומי והודו בכך תחת עינויים. כתוצאה מכך נתלו הנאשמים. עם שובו של הנוצרי אשר נרצח לכאורה, קבע סולימאן המפואר, סולטאן האימפריה העות'מאנית, כי האשמות עתידיות בדבר רצח על רקע ריטואל דתי ידון בבית משפט מלכותי ולא מקומי.
תיירות.
באמסיה מספר אתרי תיירות, בהם הקברים העתיקים של מלכי פונטוס, החצובים בצוק החולש עליה מצפון. בסך הכול חצובים בצוק 18 קברים, כולם ריקים, והמוקדמים שבהם מתוארכים למאה ה-4 לפנה"ס. בנוסף בעיר מצודה מימי הביניים ומספר מסגדים ומבנים מהמאה ה-13 ומהמאה ה-14.
אמסיה ידועה במיוחד בריכוז הגדול של מבנים שנבנו בסגנון עות'מאני מסורתי, המשלבים עץ ואבן.
ערים תאומות.
לאמסיה יש 10 ערים תאומות:
מגדל שייקספיר
מגדל שייקספיר (באנגלית: Shakespeare Tower) הוא גורד שחקים המשמש למגורים. המבנה נמצא במתחם הברביקן שבצפון הסיטי של לונדון. גובהו של המבנה 123 מטרים ולו 43 קומות. גורד השחקים הוא המבנה ה-14 בגובהו בלונדון רבתי. המבנה נבנה יחד עם מגדל קרומוול ומגדל לודרדייל כחלק מפרויקט הבנייה של שיקום אזור הסיטי שנהרס במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה.
המבנה הושלם בשנת 1976 ונקרא על שם ויליאם שייקספיר.
בשל אופיו הברוטליסטי הייחודי, הוכרז המבנה בשנת 2001 כמבנה לשימור בעל חשיבות ארכיטקטונית.
מגדל מילבנק
מגדל מילבנק (באנגלית: Millbank Tower) הוא גורד שחקים המצוי בשכונת מילבנק ברובע וסטמינסטר שבמרכז לונדון שבאנגליה, ברחוב מילבנק מס' 21 - 24.
היסטוריה.
המבנה תוכנן על ידי האדריכלים רונלד וורטד ושות'. גובהו של המבנה 118 מטרים והוא הושלם בשנת 1963.
בשל מיקומו של המבנה, על גדת התמזה ומרחק קצר מארמון וסטמינסטר מהווה המבנה אתר ידוע בלונדון.
המבנה שימש את מפלגת הלייבור הבריטית במשך שנים רבות ונוהלו ממנו מספר מערכות בחירות של המפלגה (במערכת בחירות בהן הפסידה המפלגה - בשנת 1997 העבירה המפלגה משרדים רבים למבנה זה כ"ספין תקשורתי" בשל קרבתו לפרלמנט הבריטי). בשנת 2002, בשל עלויות השכירות הגבוהות (כמיליון לירה שטרלינג לשנה) נאלצה המפלגה לעזוב את המבנה, ומאז הוא בבעלותם של דוד וסימון ראובן.
עד שנת 2003 היו לארגון האומות המאוחדות משרדים במבנה, אולם גם הוא עזב את המבנה בשל דמי השכירות הגבוהים. שוכר נוסף שעזב את המבנה היה הרשות האחראית על הנתונים הסטטיסטיים (Central Statistical Office).
נורת' אמריקן אוויאשיין
נורת אמריקן אוויאיישן
מכון סאנדנס
נשק בלתי קונבנציונלי
עוצבת בני אור
נהר קופר (אלסקה)
נהר הקולורדו הקטן
פסטיבל הסרטים סאנדנס
פסטיבל הסרטים סאנדנס (באנגלית: Sundance Film Festival) הוא פסטיבל הסרטים העצמאיים הגדול ביותר בארצות הברית. מתקיים פעם בשנה בחודש ינואר, בערים פארק סיטי , סולט לייק סיטי ואוגדן שבמדינת יוטה. הפסטיבל מציג הקרנות בכורה לסרטים חדשים של יוצרי קולנוע עצמאי אמריקנים ובינלאומיים. הפסטיבל מכיל חלק תחרותי, לסרטי דרמה וסרטים תיעודיים עצמאיים, וכמו כן מחולקים פרסים שלא כחלק מן התחרות עצמה.
הפסטיבל נקרא על שם הדמות שגילם השחקן והבמאי רוברט רדפורד בסרט הקולנוע "קיד וקאסידי" (במקור: Butch Cassidy and the Sundance Kid).
היסטוריה.