ראש ממשלת פולין.
הוא יועד לכהן כראש ממשלת פולין על ידי הנשיא אלכסנדר קוושנייבסקי ב-29 במרץ 2004. הוא הושבע לתפקיד ב-2 במאי אותה שנה אך לא הצליח לקבל את התמיכה הפרלמנטרית הנדרשת עד 14 במאי, אך ב-11 ביוני הוא יועד שוב לתפקיד. ב-24 ביוני הוא הצליח לקבל מספיק תמיכה בסיים, לאחר שנערכה הצבעת אמון שעברה ברוב של 235 קולות בעד מול 215 נגד 215.
נגיד הבנק הפולני.
במאי 2010 מונה בלקה לכהן כנגיד הבנק הלאומי של פולין. במהלך כהונתו כנגיד הבנק אמר בנוגע לרכבת הזהב הנאצית כי "אין דבר כזה" וזאת "מתיחה".
בשנת 2014 חשף מגזין עיתון פולני הקלטת שיחה בין נגיד הבנק מארק בלקה, ושר הפנים בארטלומיי שנקייביץ'. במהלך השיחה דיברו השניים כיצד הבנק יכול לעזור למפלגת השלטון המצע האזרחי לזכות בבחירה מחדש בבחירות בשנה הבאה, הפרה לכאורה של עצמאות הבנק. בלקה אמר כי הוא לא יתפטר מתפקידו על אף השיחה השערורייתית.
מפת זנו
בריסטול 403
בריסטול 403 (באנגלית: Bristol 403) היא מכונית סלון-קופה יוקרתית, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1953–1955.
בסך הכל יוצרו 287 יחידות. בריסטול 403 הייתה המכונית השלישית בסדרה 400.
חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, החלה לבנות מכוניות יוקרה במהדורות מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.
גריל ומנוע הבריסטול 403 היו מבוססים על דגם ה-ב.מ.וו 326. (גריל הבריסטול 403 דומה מאוד לגריל היוקרתי של דגם יגואר קופה מסוג: Jaguar XK120 Coupe, ודגם אסטון מרטין מסוג Aston Martin DB1/2).
טולה מאדנה
טולה מאדנה (בהולנדית: Tole Madna; 12 במאי 1898, ג'אווה - 1 בספטמבר 1992), היה חסיד אומות העולם הולנדי ממוצא אינדונזי, שהסתיר ילד יהודי בביתו בזמן הכיבוש הנאצי בהולנד.
קורות חיים.
מאדנה נולד בשנת 1896 באי ג'אווה באינדונזיה (בעבר איי הודו המזרחיים ההולנדים). הוא אומץ על ידי משפחת בוסמאן. ב-1916 היגר יחד עם הוריו המאמצים להאג, הולנד, שם מר בוסמאן פתח מסעדה אינדונזית. אף על פי שהוריו החליטו לחזור לג'אווה, מאדנה, בן השמונה עשרה, החליט להישאר והפך למנהל המסעדה. לצד עבודתו במסעדה, הוא ניגן בפסנתר ובכינור, לעיתים גם עם אמנים הולנדיים ידועים. ב-1926 התחתן עם אישה הולנדית, ג'ואנה, ונולדו להם שלושה ילדים. היחסים ביניהם עלו על שרטון ובני הזוג התגרשו.
פעילות בשואה להצלת יהודים.
בספטמבר 1942, במהלך הכיבוש הגרמני בהולנד ועם תחילת גירוש היהודים שם, נשאלה ג'ואנה על ידי גיטל מינזר, שכנתה היהודיה, אם תוכל לספק מחסה לבנה אלפרד, בן העשר. ג'ואנה בדקה האם אלפרד יוכל להסתתר אצל אחותה, אך הסתבר שבסמוך לאחות התגורר משתף פעולה נאצי. לאחר מכן פנתה ג'ואנה אל טולה מאדנה ממנו התגרשה, שהסכים לשמור על אלפרד בנוסף לשלושת ילדיהם, שהיו בחזקתו.
במשך 3 שנים עד לשחרור האג במאי 1945 שמר טולה, יחד עם עוזרת הבית שלו מימה סאינה, על אלפרד בביתו. אלפרד, שקיבל את שם החיבה "בובי", זכה ליחס חם ואוהב ממשפחת מאדנה והיה כבן משפחה נוסף, על אף מראהו הזר והפער בין גילו לגיל ילדיו של טולה. מי שדאגה לצרכיו ביומיום הייתה לרוב סאינה.
טולה המציא סיפורי כיסוי רבים כדי להסביר את שהותו של אלפרד בעל המראה הזר בביתו האינדונזי. הוא דיווח לרשויות הגרמניות כי אלפרד הוא בנו מאשתו הקודמת וכי בן זוגה החדש לא מעוניין בו. מסופר כי פעם אחת בתחילת 1945 ערכו הגרמנים חיפוש יסודי בשכונתם, כדי לאתר יהודים מסתתרים. כאשר הם הגיעו לבית משפחת מאדנה, אחד מבניו הביולוגיים של טולה קיבל את פניהם והעמיד פנים כי אינו מבין את דבריהם והם עזבו את המקום, ללא סריקת הבית.
לאחר המלחמה.
בסוף המלחמה התברר כי הניצולה היחידה ממשפחת מינזר, משפחתו של אלפרד, הייתה גיטל אמו. כאשר היא הגיעה לבית משפחת מאדנה להתאחד מחדש עם בנה, הוא בקושי זיהה אותה כאמו והמעבר חזרה אליה היה הדרגתי. כמה חודשים לאחר מכן נפטרה סאינה ואלפרד היגר עם אמו לארצות הברית. טולה ומשפחתו המשיכו לשמור על קשר עם משפחת מינזר עד למותו ב-1992.
הכרה והנצחה.
ב-12 בינואר 2003 הוכרו טולה וסאינה, כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
בנובמבר 2013 הופק סרט דוקומנטרי: Indonesian Lullaby: Courage and Compassion in a Time of Hate. הסרט עוסק בסיפורו של אלפרד ובטולה ומשפחתו אשר הצילו אותו, ואחת ממטרות הפקתו היא הגברת המודעות לשואה בקרב תלמידים באינדונזיה.
היפופוטומונסטרוססקוויאפדאליאופוביה
אגם טודוס לוס סנטוס
אגם טודוס לוס סנטוס (בספרדית: Lago Todos los Santos) הוא אגם הממוקם במחוז לוס לאגוס בדרום צ'ילה, 96 ק"מ צפונית מזרחית לבירה האזורית פוארטו מונט, ו-76 ק"מ מזרחית לפוארטו ואראס. האגם שוכן בשטח מוגן בתוך הפארק הלאומי ויסנטה פרס רוסאלס בגובה של 198 מטר מעל פני הים. גודלו של האגם הוא 178 קמ"ר, ועומקו המרבי 337 מטר. צורתו הנוכחית של האגם היא כתוצאה מתזוזת קרחונים וולקנים. שפת האגם מוקפת ביערות ממוזגים האופייניים לדרום צ'ילה, והאגם מוקף בעיקר בהרים תלולים ובמידה פחותה במישורים קטנים. שלושה הרים מושלגים ידועים סביב האגם: הר הגעש אוסורנו במערב, הר פונטיאגודו בצפון, והר טרונדור במזרח. על גדותיו של האגם שוכנות העיירות: פאולה, פטרוויי וקאיוּטוּ.
היסטוריה ושמות.
האגם כונה על ידי האינדיאנים ילידי המפוצ'ה: פוראילה, פיצ'ילאוקון וקיוצ'וקוי. האירופאים הראשונים שביקרו באגם היו מסיונרים ישועים שהגיעו אליו בסביבות 1670, ועקב העובדה שהם השתמשו בו להטבלות האגם קיבל את השם "טודוס לוס סנטוס" (אגם "כל הקדושים"). האגם התגלה מחדש בשנת 1849 על ידי משלחת של ממשלת צ'ילה בראשות החוקר בנג'מין מוניוז גאמרו. האגם כונה על ידי המשלחת "אגם אמרלד" עקב צבע האזמרגד של מימיו. כיום, נעשה שימוש בשני השמות הללו עבור האגם.
מאפיינים.
האגן של אגם טודוס לוס סנטוס משתרע על כ-3,036 קמ"ר. במרכז האגם ישנו אי קטן בשם מרגריטה שגודלו כ-2 קמ"ר. היובל העיקרי של האגם הוא נהר פאולה וריו נגרו (הנהר השחור); שני הנהרות הללו מתאחדים יחד בסמוך לעיירה פאולה, ואז נשפכים יחדיו לתוך האגם. נהר פאולה מנקז את האגף הצפוני של הר הגעש הרדום טרונדור, והנהר השחור מנקז עמק ארוך מכיוון צפון לדרום. היובל השני בחשיבותו הוא הנהר הלבן אשר מנקז את האגף הדרומי של הר הגעש טרונדור. הניקוז של מימי האגם החוצה ממוקם בסמוך לעיירה פטרוויי שבה נוצר נהר הקרוי על שמה, והזרימה של מימי האגם בנהר זה מגיעה למהירות של 270 מ"ק לשנייה. במרחק קצר מהעיירה, נהר פטרוויי נופל דרך מפלי פטרווויי הקרויים על שמו. גשמים כבדים באגן הניקוז של האגם עשויים להגביה את מימי האגם ב-3 מטרים נוספים, ועקב כך, הרמה שסביב האגם משמשת פעמים רבות כקו החוף שלו. האגם מוקף בגבעות תלולות המותירות מקום מועט עבור מספר מישורים קטנים.
באגם יש שני נמלים: אחד בעיירה פטרוויי בקצהו המערבי, ואחד בעיירה פאולה בקצהו המזרחי. לשתי העיירות יש שרותי תיירות, ועקב העובדה שאין נתיב יבשתי המחבר ביניהם סביב האגם, התנועה ביניהם היא על ידי שיט במימי האגם. שיט זה מייצג חוליה אחת מתוך "מסלול האגמים" הנמשך מפוארטו מונט ופוארטו ואראס בצ'ילה, עד לסן קרלוס דה בארילוצ'ה על שפת אגם נאוול ואפי בארגנטינה.
היסטוריה של עומאן
עומאן היא מדינה באזור דרום מזרח חצי האי ערב. יש לה גבולות משותפים עם שלוש מדינות: איחוד האמירויות הערביות בצפון מערב, ערב הסעודית במערב ותימן מדרום מערב. במזרח המדינה ובדרומה מזרח מצוי חוף הים הערבי בצפון המדינה משתרע קו חוף של מפרץ עומאן.
מרבית האזור המרכזי של עומאן וכ-82% מכלל המדינה, הוא מישור מדברי גדול השייך למדבר בשם רובע אל ח'אלי. האזור ההררי של המדינה משתרע על פני כ-15% משטח המדינה. רכס אחד הוא הרי חאג'ר לאורך החוף הצפוני, ורכס נוסף נמצא בחלק הדרום-מזרחי של המדינה.
תקופות פרה-היסטוריות.
התקופה הפלאוליתית.
ראיות לקיומה של תרבות אנושית קדומה נמצאה בהרי ט'ופאר שבדרום עומאן על ידי צוות של ארכאולוגים בראשות דר' ג'פרי רוז ממכון רונין בניו ג'רזי ודר' אנתוני מרק מהאוניברסיטה המתודיסטית הדרומית שבדאלאס. הם חשפו למעלה ממאה אתרים שבהם נמצאו כלי אבן מסותתים של התרבות הנובית, מהתקופה הפלאוליתית התיכונה. חלק מהממצאים נתגלו קבורים באתר ועוד כמה מאות היו מפוזרים על פני השטח. בנוסף נתגלו כלים דומים גם מאתר Aybut Al Auwal בעומאן.
כלי אבן של תרבות חומרית זו מאופיינים בעיבוד מדויק של שולי האבנים בטכניקת לוולואה. כלים מטיפוס זה נמצאו בעבר בעיקר בעמק הנילוס וביבשת אפריקה. גילוי זה עשוי לשפוך אור על נדידת האדם הקדמון מאפריקה לאסיה. החוקרים רוז ומארק הציעו שאוכלוסיות האדם המודרני עברו דרך חצי האי ערב, שהו שם במשך כעשרת אלפי שנים ושם גם פיתחו את כלי תרבות אמירה של תחילת התקופה הפלאוליתית העליונה, ורק בתקופה מאוחרת יותר נדדו לכיוון המזרח התיכון.
ב של כלים אלה נקבע תאריך יצירתם בערך לפני 106,000 שנים. זמן זה, בניגוד להשערות שהיו מקובלות על החוקרים, מקדים את שנות ההגירה של ההומינינים מאפריקה ב-70,000 עד 40,000 שנים. יתר על כן המסלול שהיה מוסכם על החוקרים עד לחפירות אלו, עבר לאורך החוף הדרומי של חצי האי ערב. הרי ט'ופאר הם אזור צחיח שנמצא רחוק מהחוף עובדה שאינה מתיישבת עם תאוריה זו.
צוות החוקרים טוען שבאותו זמן היה האזור ערבה נרחבת וירוקה ובה מקורות מים רבים ושפע של אבני צור מה שאפשר חיים נוחים לאוכלוסיית הציידים-לקטים של התקופה.