פעילות של אנטומולוגיה רפואית בישראל מתקיימת במסגרת המעבדה לאנטומולוגיה רפואית של משרד הבריאות וכן במשרד החקלאות, המשרד לאיכות הסביבה, המכון הוטרינרי ע" קמרון, ומרכז וולקני.
מעבדה לאנטומולוגיה רפואית.
במסגרת המעבדות לבריאות הציבור של משרד הבריאות, במעבדה המרכזית לבריאות הציבור בירושלים, קיימת מעבדה לאנטומולוגיה רפואית.
היסטוריה.
המעבדה החלה לפעול עם קום המדינה. משימתה העיקרית הייתה המשך המאבק לביעור הסופי, של מחלת המלריה שהחל בתחילת המאה ה-20, במסגרת הפעילות של מוסדות היישוב. ביעור המלריה היה צעד הכרחי שאפשר את קיומו והתפתחותו של היישוב בארץ. בשנות החמישים עסקה המעבדה גם בהדברת מגפת הטיפוס המוריני (Murine typhus). החידק הגורם למחלה - "Rickettsia typhi", מועבר לאדם על ידי פרעוש החולדה, בדומה להעברת הדבר.
מתחילת שנות ה-60 אין יותר מקרי מלריה מקומיים, ורק מקרים נדירים מאוד של טיפוס מוריני. הטיפוס המוריני לא נעלם ובעולם עדיין מוקדים של מחלת הדבר האיומה, המועברת על ידי פרעוש החולדה. מקרי דבר האחרונים נרשמו בארץ בשנת - 1947. הסיכוי שהמחלות הללו יופיעו שוב, נמוך ביותר. אבל במסגרת המחויבות של רשויות הבריאות, ממשיכה המעבדה במעקב קבוע, אחר מוקדי דגירת יתושי האנופלס מעבירי המלריה ומנטרת חולדות לקביעת רמת נגיעותן בפרעוש.
משימות המעבדה כיום.
מחקרים, סקרים ואנטומולוגיה משפטית.
ידע מצטבר רב נוצל למחקרים וסקרים שנערכו לאורך השנים ממשיכים לתרום לבריאות הציבור.
נערך מחקר על הביולוגיה של זבוב הבית הקטן, מטריד בעיתי באביב ותחילת הקיץ, באזורי שבהם מצויים לולים.
כמו כן זוהתה במעבדה חדירה של מינים מזיקים לארץ (כמו נמלי אש) או הופעתם המחודשת של מיני מזיקים מקומיים.
המעבדה מסייעת גם בסקרים הקשורים לאנטומולוגיה משפטית, נגיעות גופות בחרקים המאפשר במקרים רבים לקבוע את זמן מוות לא טבעי. סקר העוסק בריממת, נגיעות רקמות בע"ח ברימות זבובים.
שיתופי פעולה.
המעבדה משתפת פעולה עם המשרד לאיכות הסביבה, שירות המזון והאגף לאפידמיולוגיה, ועם עיריות ומועצות מקומיות, וגופים ציבוריים אחרים שקשורים לבריאות הציבור השולחים את הדגימות לזיהוי והגדרה.
נושאי פעילות
רשימת הבדיקות:
מחקר ופיתוח:
חרקים בעלי השפעה על הבריאות.
ישנם חרקים רבים (ופרוקי רגליים אחרים) המשפיעים על בריאות האדם. פרוקי רגליים אלה כוללים "זבובאים (Diptera), פשפשאים (Hemiptera), כינים (Phthiraptera), פרעושים (iphonaptera), ותריפסאים (Thysanoptera)." הם מסוגלים לגרום לטפילות בפונדקאי, לנשוך, לעקוץ, לגרום לתגובות אלרגיות וכן להביא מחלות נגרמות על ידי וקטורים בבני אדם.
מאידך, קיימים אלפי מיני פרוקי רגליים וחרקים הנחשבים כטובים ומועילים, לחקלאות, לצמחייה, לסביבה, ולקיימות כללית ולמאזן האקולוגי בטבע. ולכן מן הראוי תמיד להבחין במהלך תהליכי הדברה שלא להשמיד גם אותם ובכך לגרום נזקים עצומים לחקלאות, לצמחייה, לקיימות ולסביבה, שכן לא ניתן תמיד לדעת מה ההשפעה המלאה שיש לחרקים ולפרוקי רגליים אחרים על הקיימות בטבע, על האדם ועל החי בטבע ועל הסביבה.
אנטומולוגים רפואיים ברחבי העולם נאבקים בשפעות ידועות של חרקים ופרוקי רגליים מזיקים על לשיפור מצב בריאות הציבור. אחת הסכנות הידועות למשל היא הדברה, של אוכלוסיות דבורים וחרקים אחרים (חיפושיות, צרעות, זבובים, פרפרים וכו') הפעילים בהאבקת צמחים והשפעות גומלין חיוביות אחרות, שלא מתוך כוונה להשמדתם.
מזיקים אישיים.
מזיקים אישיים כמו כינים, פרעושים, פשפשים, קרציות, קרדיות גרדת, עשויים להוות וקטורים לאורגניזמים פתוגניים. הם מוצצי דם, כלומר הם ניזונים מדמו של הפונדקאי שלהם. כמעט כל המזיקים האישיים יכולים להיות מועברים לפונדקאי שאינו נגוע במהלך חשיפה ממושכת לפונדקאי נגוע. כינים, פרעושים, פשפשים וקרציות ידועים בשם הכללי כ"טפילים חיצוניים" (אקטופראזיטים - Ectoparasites). אלה טפילים החיים על עורו של הפונדקאי שלהם. יש להם התאמות המאפשרות להם גישה לחומרים מזינים המצויים בגוף הפונדקאי, כמו שיטות לחדירת העור, החדרת אנזימי עיכול ומיקרוביוטה במעיים שיכולה לעכל את חומרי התזונה שהתקבלו מהפונדקאי תוך כדי כך שהאקטופרזיטים האלה ניזונים, עלולה העברת נוזלים מהטפיל לפונדקאי לגרום להעברת מיקרואורגניזמים פתוגניים ולגרום למחלות כמו מלריה, קדחות המורגיות, טיפוס, דבר, מחלת ליים וכו'. קיים החשד, שפשפשי המיטה עשויים להיות גם וקטורים לנגיפי הפטיטיס B, ואולי סוגי מחלות אחרות המועברות בדם.
לא ניתן לסווג את קרדית הגרדת כאקטופרזיט. הקרדית הגורמת לגרדת (סקאביאס), "סרקופטס סקאבי", הידועה גם "כקרדית הגירוד", היא מתחפרת בעור הפונדקאי והופכת אותו לאנדופראזיט (טפיל פנימי"). הפעילות של אקרית טפילית החיה בעור והתגובה האלרגית לטפיל הם מצב המכונה "גרדת".
זבוב הבית.
זבוב הבית הוא מין נפוץ מאוד באופן כלל עולמי, מעביר מחוללי מחלות שונות לאדם, כמו אורגניזמים של אמבות ומִתגִי דיזנטריה נקלטים על ידי הזבובים מצואת של בני אדם נגועים והם מעבירים אותם למזון נקי. ההעברה יכולה להתבצע על יד הדבקות על גבי הזיפים המצויים על גופו של הזבוב, או על ידי ההקאה לאחר אכילה. חיידקי טיפוס עשויים להיות מודבקים על מזון האמצעות צואת הזבוב. זבוב הבית עלול לגרום להתפשטות של חיידקי פטלת על ידי נשיאתם מכיב הלוע לפצע רגיל. זבוב הבית יכול להעביר גם שיתוק ילדים (פוליומיאליטיס) על ידי נשיאת הנגיף מצואה נגועה למאכל או משקה. כולרה ודלקת כבד נפוצה עשויים לעיתים להיות תוצאה של הדבקה מזבוב הבית. מחלות אחרות הנישאות על ידי זבובי בית הן סלמונלה, שיגלה, שחפת, אנתרקס וכמה סוגים של דלקות עיניים. זבובים שונים נושאים מעל ל 100 פתוגנים שונים, וכן הם מעבירים כמה סוגי תולעים טפיליות. ככל שמדובר באזורים סוציואקונומיים עניים יותר, אשר שוררים בהם תנאי גיהות ירודים, כך יהיו הזבובים בדרך כלל נשאים של יותר פתוגנים. זנים של זבובים מסוימים הפכו עמידים מפני קוטלי חרקים נפוצים.
התיקן.
תיקנים יכולים להיות נשאי אורגניזמים מחוללי מחלות, בדרך כלל דלקות הקיבה והמעיים (גסטרואנטריטיס) בעת שהם ניזונים. הפרשות מקקים ופגריהם מכילים גם מספר אלרגנים הגורמים לתגובות כמו הפרשת דמעות מוגברת, פריחות, גודש במעברים באף ובאסתמה.
חרקים עוקצים.
קיימים חרקים עוקצים רבים, לרבות יתושים, חיפושיות עוקצות, זבובי חול, זבובים שחורים, זבובי סוסים, זבובי אורוות. בזמן שהם ניזונים, חרקים או ופרוקי רגליים ווקטוריים אחרים יכולים להעביר מחלות לבני אדם. אנטומולוגים רפואיים ואנשי מקצועות רפואה אחרים סייעו בפיתוח חיסונים שעשויים לחסן ולמנוע הדבקה של בני אדם בכמה מאותן מחלות. כמו כן הם פיתחו גם דרכים למנוע את פרוקי הרגליים הללו מלעקוץ בני האדם (כמו דוחי יתושים למיניהם למשל).
על פי מחקר של המרכז לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) שפורסם במאי 2018, בארצות הברית כמות המחלות שנגרמו כתוצאה מעקיצות חרקים עלתה באופן משמעותי ביותר לפי שלוש בין השנים 2016 ל 2018 .
אלי אתה
אלי אתה ואודך הוא ניגון מכוון מניגוני חב"ד, מהניגונים שהלחין רבי שניאור זלמן מלאדי מייסד חסידות חב"ד.
בהיות הלחן ממוצא חרדי, חלק גדול ממבצעי השיר שרים אותו, כשמגיעים בשיר למילים שמוזכר בהן אלוהים, בצורה מצונזרת – "אלוקי" ו"קלי", כדי להימנע מהוצאת שם שמים לבטלה, בעת תפילת ההלל עצמו שרים את השיר ללא צנזור.
אודות הניגון.
מילות הניגון:
בספר הניגונים חב"ד הוא ניגון מספר ג' (3). בחסידות חב"ד הפך ניגון זה לאחד הניגונים הקבועים בזמן אמירת תפילת הלל. בחב"ד נוהגים לנגן זאת בסיום ליל הסדר בחג הפסח בסיום הסדר, בעת החזרת היין מכוסו של אליהו לבקבוק, לכן בספר הניגונים הניגון מכונה "ניגון כוס של אליהו הנביא".
אצל הרבי מלובביץ' היו מנגנים את הניגון בקביעות בעת לקיחת מים שלנו.
עיבודים מוזיקליים.
ב-1960 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 1" של ניח"ח. ב־1996 הופיע השיר באלבום "האפ קאזאק" של אברהם פריד ובאלבום "ניגוני בית אבא" של מרדכי בן-דוד, ברצועת "התוועדות", בשנות ה-90 יצא לאור באלבום "ניגוני חב"ד 1" על ידי חנן בר סלע, ב־2005 הופיע באלבום "בהתעוררות" של יעקב שוואקי. ב־2015 הופיע באלבום צמאה 2 בביצוע רמי קלינשטיין. באלבום "עצם הנשמה 1" של הרב יאיר כלב ועוד.
הניגון בוצע במהלך השנים גם על ידי שולי רנד, ישי ריבו, אביתר בנאי ונועם בנאי, עמיר בניון עם תזמורת ירושלים מזרח ומערב, דניאל זמיר אלי מרקוס. הרב דב קוק ואחרים. ובגרסת כיסוי של שלמה גרוניך עם מקהלת מורן.
אליזבת שיפן גרין
אליזבת שיפן גרין (באנגלית: Elizabeth Shippen Green; 1 בספטמבר 1871 - 29 במאי 1954) הייתה מאיירת אמריקאית. היא איירה ספרי ילדים ועבדה עבור מגזינים שונים.
חינוך.
אליזבת גרין נרשמה לאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה בשנת 1887 ולמדה אצל הציירים תומאס פולוק אנשוץ, תומאס אייקינס ורוברט וונו. לאחר מכן החלה ללמוד אצל הווארד פייל במכון דרקסל שם הכירה את ויולט אוקלי וג'סי וילקוקס סמית.
אישה חדשה.
ככל שהזדמנויות החינוך הועמדו לרשותן יותר במאה ה-19, הפכו אמניות נשים לחלק מענפים מקצועיים, כולל הקמת עמותות אמנות משלהן. יצירות אמנות שנעשו על ידי נשים נחשבו לנחותות, וכדי לסייע להתגבר על כך נשים הפכו ל"קולניות ובטוחות יותר ויותר "בקידום עבודותן, וכך הפכו לחלק מהדימוי המתהווה של "האשה החדשה" המשכילה, המודרנית והחופשית יותר.