הפעלת השער על אוגר בעל formula_5 קיוביטים במצב הקוונטי formula_6, כאשר formula_7 מוגדרת על ידי
formula_8
כאשר formula_9 היא המכפלה של שני המספרים השלמים x ו-y.
חוק השבת אבידה
טיגרה
ליאופולד קרקאור
מרווה משולשת
מַרְוָה מְשֻׁלֶּשֶׁת (שם מדעי: "Salvia fruticosa Mill", בערבית: مرمية ) היא שיח קטן ים-תיכוני, ירוק-עד, זקוף, ריחני וצופני. היא אחד מ-986 מינים בסוג מרווה ממשפחת השִׂפְתָנִיִּים, שרובם הגדול נפוצים באזורים הסובטרופיים והממוזגים ברום 50 מ' עד 2,300 מ'. היא מתנשאת לגובה של חצי מטר ועד מטר וחצי, ומכוסה בפלומה לבנה וצפופה ובבלוטות אָרוֹמָטִיים (בְּשָׂמְתִּיים) של שמן אתרי. כאשר ממוללים את העלווה, הבלוטות מפיצות ריח עז ואופייני - סימן ההיכר של המרווה. הפרחים הדו-שפתניים גדולים יחסית (כ-2 ס"מ) וחיוורים, צבעם בגוונים של צבעה לילך, ורוד, ארגמן או לעיתים רחוקות לבן.
תפוצה בארץ ובעולם.
מרווה משולשת גדלה בבר במזרח הים התיכון, כולל דרום איטליה, האיים הקנריים וצפון אפריקה, והיא שכיחה מאוד בלבנון וארץ ישראל.
בישראל מרווה משולשת, גדלה בבתי גידול טבעיים בלבד, והיא שכיחה בבתות, בחורש וביער הים-תיכוני של שדרת ההר המרכזי, של השפלה, ושל צפון חוף הים התיכון (חוף הכרמל, עמק עכו, וחוף הגליל). למשל, בשמורת המסרק ברי יהודה עצי אורן ירושלים מלווים גם במרווה משושלת. בכרמל יוצרת חברת המרווה המשולשת את תצורת הצומח ים-תיכוני, ששולטים בה שיחים שגובהם מגיע למטר (גריגה), שעל קרקע הטרה-רוסה המכסה סלעי גיר ודולמיט. והיא גם מלווה את חברת החרוב המצוי ואלת המסטיק במערב הכרמל במפנים הדרומיים של נחל אורן ונחל המערות.
המרווה המשולשת הוכרזה כערך טבע מוגן לפי חוק גנים לאומיים ושמורות טבע, תשכ"ג-1963 בתקנות אכרזת גנים לאומיים ושמורות טבע (ערכי טבע מוגנים), תשל"ט-1979 בעקבות השימוש בה ודלדול האוכלוסיות הטבעיות. הכרזה זאת אושררה באכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), תשס"ה-2005.
מאפיינים מורפולוגיים.
מרווה משולשת היא עשב רב-שנתי, או בן-שיח או שיח אפור, שמכוסה בשערות צמריות הדוקות, מפריש שמן אתרי נדיף וריחני, ושורשו הראשוני גדל ומסתעף. היא מתנשאת לגובה של 0.5 מ' עד 1.5 מ'.
הגבעולים זקופים אפורים, צמירים. הם מכוסים בשערות פשוטות, לבנות, ארוכות, רכות וצפופות וגם בשערות בלוטיות יושבות (ללא עוקץ). הגבעולים המעוצים עם ארבע פאות, בעת הפריחה מתפתחים בראשי הגבעולים עפצים דמויי תפוחים קטנים ייחודיים שיפים למאכל בצעירותם. העפצים במרווה משולשת נוצרים כתגובה להטלת ביצים על ידי צרעה קטנה שמוביל לחלוקה מואצת של תאים והסעת חומרי מזון ומים עבור הזחלים. צורת העפץ קבועה במרווה משולשת והיא מזכירה תפוח קטן שבראשו קבוצת עלים.
העלים נגדיים, בעלי פטוטרת, והלוואים בבסיס הפטוטרת נעדרים ואורכם 2 עד 5 ס"מ. העלים, פשוטים או חלק מהם מורכבים מ-3 עד 5 עלעלים ברורים מאוד. הם מקומטים, בעלי מרקם קטיפתי, דמויי ביצה עד אזמל. קטומים או דמויי לב כמעט בבסיסם. שפת העלה תמימה. צדו העליון ירוק וצדו התחתון של העלה צמיר ומלבין-מאפיר, שערותיו פשוטות ורב-תאיות והבלוטות ללא עוקץ. כאשר ממוללים את העלים האָרוֹמָטִיים (הבְּשָׂמְתִּיים), הבלוטות מפיצות ריח עז ואופייני – סימן ההיכר של המרווה.
העלים מתחת לתפרחת עם "עלעל אחד או שניים, לעיתים רחוקות ארבעה עלעלים או עם אונות דמויי ביצה או אליפטיות בבסיסן, ואז" בבסיס הטרף שתי אונות שקטנות פי 20 מן האונה האמצעית.
עלי התפרחת, קצרים מדורי הפרחים, יושבים ונושרים אחר כך.
התפרחות, שאורכן 15 עד 20 ס"מ, דביקות ונושאות דורים מדומים של 4 עד 6 פרחים או יותר. הדורים על פי רוב מרוחקים זה מזה.
הפרחים בעלי עוקצים ובעלי חפים קטנטנים, קרומיים ונשירים.
הגביע לא נכון ובעל סימטריה דו-צדדית, דמוי פעמון בעלת שתי שפות ברורות ושלוש אונות מחודדות מאוד. השפה עליונה בת שפה אחת והשפה התחתונה בעלת שתי שינים ברורות. הגביע דביק, מכוסה בשערות פשוטות או בלוטיות ואורכו 0.7 עד 0.8 ס"מ,
הכותרת דו-שפתנית, ארוכה פי 3 מהגביע (18 עד 20 מ"מ) צבעה לילך או ורוד או ארגמן או לעיתים רחוקות לבן.
טקסונומיה ושמות.
בגלל המגוון הרב בצורת העלים של המרווה המשולשת, המיון של המרווה המשולשת היה מבולבל במשך שנים רבות. 16 מינים הוגדרו כמינים מובחנים ונתנו להם שמות מדעיים. ושניים נוספים הוגדרו כזנים. כיום כולם נחשבים כשמות נרדפים למרווה משולשת. רבים מן השמות באנגלית הם שמות נרדפים שנובעים מאותו בלבול במיון, למשל, "S. libanotica", "S. triloba", "S. lobryana", "S. cypria."
שמות נוספים באנגלית הם: Greek sage, Three Lobed Sage או East Mediterranean sage.
שמות נוספים בשימוש: בערבית: מֵיְרַמִיֶה, גַ'עְסָס, קוּסִעֵין.
רפואה עממית.
מרווה משולשת משמשת ברפואה העממית מימי יוון ועד ימנו. ביוון העתיקה האמינו כי משקה העשוי מעלי מרווה מטהר את הדם. בתקופת הרומאים היא מוזכרת בהקשר של שימוש רפואי בספרו של אסף הרופא. יהודי תימן משתמשים בה לשיכוך כאבי אוזניים, ויהודי תוניס להקלת כאבי בטן, ויהודי מרוקו כסם משתן. השימושים בה רבים ובמסורת תושבי המזרח התיכון היא נחשבת כאחד מצמחי המרפא העיקריים בעיקר לטיפול באלו הקשורים למערכת העיכול: כאבי בטן, שלשול, קלקול קיבה ועודף גזים. הצמח מומלץ על ידי רופאי צמחים להסדרת המחזור החודשי, להגברת הפריון, לחיזוק שרירי הרחם לפני ואחרי הלידה ולטיפול בבעיות של גיל המעבר.
ברוך צ'יזיק מזהה במרווה הזו את ה"מרמהין", סממן שפותח את דרכי הנשימה, המופיע בתלמוד, שם מוזכר כמרכיב ביצירת שיקוי בעל סגולות רפואיות.
רפואה מודרנית ומחקרים.
לא ידוע על שימוש ברפואה המודרנית במרווה, וזאת לעומת השימוש הנרחב בצמח ברפואה העממית.
השמן האתרי המופק מעלי מרווה מכיל בעיקר טוּיוֹנִים ( - monoterpene ketone) המדכאים את מערכת העצבים המרכזית (חוסמים את קולטני GABA), מבטלים את פעולתם של רעלנים שונים ומשפעים בצורה הלוציגנוגנית (הזיות המתבטאות בשינויים סובייקטיביים בתפיסה, במחשבה ובדמיון).
השמן האתרי מכיל גם פנולים הפעילים נגד חיידקים.
בניסויים בבעלי חיים נמצא, כי מיצוי מעלי מרווה משפיעים עליהם באופן פיזיולוגי: מניעת פרכוסי שרירים, הורדת רמת סוכר, הגברת השתנה ועוד. גם השמן האתרי הוריד את לחץ הדם ואת רמת הסוכר של חיות המעבדה.
התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס
התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס (באנגלית: Los Angeles Chamber Orchestra) היא תזמורת קאמרית אמריקאית בת 40 נגנים, שמקום מושבה הקבוע הוא לוס אנג'לס, קליפורניה. התזמורת נוסדה ב-1968 על ידי הצ'לן ג'יימס ארקטוב כדרך ביטוי אמנותית לנגנים המחוננים שבאולפני הקולנוע וההקלטות המקומיים.
ג'פרי קהן, שעמד בראש התזמורת בין השנים 1997 - 2017 משמש כמנצח כבוד. מנצחיה הקודמים היו סר נוויל מרינר, ג'רארד שוורץ, איונה בראון וכריסטוף פריק. מנהלה האמנותי של התזמורת הוא חיימה מרטין ומלחין הבית הנוכחי שלה הוא אורי קיין.
התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס מופיעה ב-15 קונצרטים בשנה בשני תיאטראות: "תיאטרון אלקס" בגלנדייל ו"רויס הול" של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. הרפרטואר שלה כולל מוזיקה החל בתקופת הבארוק ועד ליצירות חדשות, המוזמנות על ידי התזמורת. לחגיגות יום השנה להולדת מוצרט (27 בינואר 2006), ביצעה התזמורת את 23 הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט במשך תקופה של 15 חודשים, מבצע ששום תזמורת אחרת בארצות הברית לא יזמה עד כה. קהן ניצח על 23 הקונצ'רטי מן הפסנתר, כפי שהיה מקובל בתקופתו של מוצרט.
באפריל 2002 הופיעה התזמורת לראשונה בקרנגי הול וביוני 2005 זכתה בפרס הראשון על הגשת מוזיקה בת זמננו בתוכניותיה, מטעם ASCAP וליגת התזמורת הסימפונית האמריקאית.
התזמורת מופיעה גם לפני תלמידי בתי ספר יסודיים באמצעות תוכניותיה - "מפגש עם המוזיקה" ו"קונצרטים בשכונה".
על פי אתר התזמורת ברשת, משימתה של התזמורת הקאמרית לוס אנג'לס היא "לשמר ולקדם מסורת חיה של מוזיקה תזמורתית באמצעות ביצועים מצטיינים באיכותם האמנותית, הממריצים ומעשירים את חיי הנגנים והמאזינים גם יחד. אנו חוגגים את הקשר האישי בין הנגנים, קהל המאזינים והקהילה, כפי שעוצב בחוויה היחידה במינה של התזמורת הקאמרית שלנו".
מבקר המוזיקה ג'ים סוויידה שיבח את התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס כ"תזמורת הקאמרית המעולה ביותר באמריקה".
האנטי-אפיפיור גרגוריוס השמיני
גרגוריוס השמיני (נולד כמוריציוס בורדינוס, Mauritius Burdinus, נפטר ב-1137) היה כינויו של אנטי-אפיפיור שטען לכס הקדוש בין 10 במרץ 1118 ל-22 באפריל 1121.
ביוגרפיה.
מוריציוס בורדינוס נולד בלימוזן, חלק מאקיטן שבצרפת של ימינו. הוא התחנך במנזר קלוני, בלימוז' ובקסטיליה, שם גם מונה לכומר בטולדו. ב-1098/1099 קשריו במנזר קלוני המליצו עליו למשרת בישוף העיר קויברה בפורטוגל. אחרי ארבע שנים של עלייה לרגל ל"ארץ הקודש", מונה ב-1111 לארכיבישוף של בראגה. הוא סייע לרוזן פורטוגל, אנריקה מבורגונדי בארגון מחדש של הכנסייה הפורטוגזית.