מיד בסוף הטורניר, קרילין נרצח על ידי שד הנקרא טמבורין גוקו מתעצבן ויוצא להילחם בטמבורין וכמעט נהרג. בעוד הוא שוב מחפש אותו הוא נתקל ביאג'ירובה נער שמן וחזק. אחרי המפגש מפלצת בשם סימבל (שנולדה כדי לאסוף את הדרגון בול) תוקפת את שניהם ונרצחת על ידי יג'ירובה. כתוצאה מכך טמבורין מגיע לשם, וגוקו הורג אותו. באותו המקום גוקו פוגש את האבא של טמבורין וסימבל - מלך השדים פיקולו. פיקולו מביס בקלות את גוקו, וכמעט הורג אותו. במקביל טיין שינהאן, שיאצו ומאסטר רושי אוספים את כדורי הדרגון בול בשביל להחזיר את קרילין לחיים, והם פוגשים את פיקולו. מאסטר רושי מנסה לבצע טכניקה שנקראת "מאפובה" ("גל בלימת הרוע" בעברית) כדי לכלוא אותו, נכשל ומת. פיקולו משיג את כל שבעת כדורי הדרגון בול מהם ומבקש להיות צעיר יותר, והורג את שנרון לאחר שהגשים את משאלתו. צ'יאוטסו מנסה לעצור אותו אבל גם נרצח על ידו. גוקו מגיע למגדל קורין בשביל לבקש עזרה, וקורין נותן לו מים שמי ששותה אותם ושורד, הופך לחזק יותר. גוקו שותה אותם ומצליח לשרוד, ויוצא להילחם בפיקולו. במקביל טיין שינהאן שהתאמן על טכניקת המאפובה נוסע לפיקולו, אבל לא יכול להשתמש בה, ונלחם בדרום (שד שפיקולו הוליד באותו הרגע). הוא כמעט הובס, אבל גוקו הציל אותו ומצליח לרצוח גם את פיקולו. לפני שפיקולו מת הוא פלט ביצה מהפה שלו. בהמשך יבקע מהביצה הבן שלו,
סאגת הטורניר ה-23 (סאגת פיקולו ג’וניור).
גוקו מגלה ששנרון מת, וקורין אומר לו ללכת למצפה של קאמי (אל ביפנית), כי הוא זה שיצר את כדורי הדרגון בול. קאמי מסכים להחזיר את שנרון בתנאי שגוקו יתאמן איתו. גוקו מסכים ובמהרה קרילין, צ'יאוטסו ורושי חוזרים לחיים, וקאמי מבשר כי הבן של המלך פיקולו יהיה בטורניר הבא. בטורניר שמתקיים לאחר 3 שנים. מתגלה שזנבו של גוקו נחתך בפעם האחרונה באימונים עם קאמי. מתברר גם שטאו פאי פאי שרד את הקרב עם גוקו והפך את עצמו לסייבורג. צ'יצ'י מגיעה גם כן לטורניר, ומזכירה לגוקו שהוא הבטיח להתחתן איתה כשנפגשו לראשונה. העולים לתחרות הפומבית של הטורניר הם: גוקו, טיין שינהאן, קרילין, יאמצ'ה, צ'יצ'י, סייבורג טאו, הירו/שן (קאמי במסווה) ובנו של המלך פיקולו. לגמר הגיעו גוקו ופיקולו ג'וניור/מאג'יניו, ובסופו גוקו מנצח את פיקולו/מאג'יניו, אך חס על חייו ומאפשר לו להימלט בכדי "שתמיד יהיה לו יריב שיאלץ אותו להמשיך ולהתאמן".
לבסוף, גוקו וצ'יצ'י מתחתנים - אך לפני כן הם עוזרים לאביה של צ'יצ'י לכבות שריפה עצומה אשר מתרחשת בהר בו הוא מתגורר (העלילה הנ"ל אינה חלק מהקאנון).
אמס
האמס (בגרמנית: Ems, בהולנדית: Eems) הוא נהר בצפון-מערב גרמניה, בסמיכות לגבול הולנד. נהר אמס זורם דרך מדינת נורדריין-וסטפאליה ומדינת סקסוניה התחתונה. אורכו של הנהר הוא 371 ק"מ.
הרומאים קראו לנהר "אמיסיה" (Amisia).
מעו&quot;ף
קווידיץ' בראי הדורות
קווידיץ' בראי הדורות (באנגלית: Quidditch Through the Ages) הוא ספר עיון בדיוני שמתואר בסדרת ספרי "הארי פוטר" של הסופרת הבריטית ג'יי קיי רולינג, וגם ספר אמיתי שנכתב על ידי הסופרת. הספר האמיתי מתיימר להיות שכפול של עותק של הספר הבדיוני שנמצא בספריית הוגוורטס.
ספר הלימוד הבדיוני.
בתוך העולם של הארי פוטר, קווידיץ' בראי הדורות הוא ספר שנכתב על ידי קנילוורת'י ויספ, מומחה לקווידיץ'.
הספר מתאר את היסטוריית הקווידיץ', כמו גם משחקים מבוססי-מטאטא אחרים. בין היתר הספר מתאר את הגרסה המוקדמת של המשחק, את ההוספה של הסניץ' המוזהב למשחק (במקום הסניג'דט, ציפור קטנה שכמעט אי אפשר לתפוס אותה בשל מהירותה הרבה ויכולת ההתחמקות שלה), את התפתחות מטאטא המירוץ, וגם את קבוצות הקווידיץ' השונות. זהו אחד הספרים הפופולריים בספרייה, ועל פי מאדאם פינס, הספרנית של הוגוורטס, העותק שנמצא בספרייה "כמעט מדי יום התלמידים מגפפים אותו, מזילים עליו ריר, ובאופן כללי מתעללים בו...", שעל פי אלבוס דמבלדור זהו שבח גדול לכל ספר שהוא. על פי המתואר בסדרה, הארי פוטר, הרמיוני גריינג'ר ונוויל לונגבוטום נהנו מקריאת הספר.
הספר כמוצר מסחרי.
הספר האמיתי נכתב על ידי ג'יי קיי רולינג, אך שמו של קנילוורת'י ויספ מופיע על הכריכה. כל רווחי הספר (כ-20% ממחיר המדף) מוקדשים לארגון הצדקה קומיק ריליף, כמו ספר נוסף שחיברה רולינג - חיות הפלא והיכן למצוא אותן. על פי הארגון, נתרמו 15.7 מיליון ליש"ט לצדקה ממכירות שני הספרים.
הספר, כמו שאר ספרי הסדרה, תורגם לעברית על ידי גילי בר-הלל.
בשנת 2013 אמרה רולינג כי הספר יצא במהדורה של סרט ועוד ספרים מהסדרה יהפכו לסרטים.
תירס (דמות מקראית)
תִירָס היה בנו השביעי והאחרון מבין צאצאי יפת בן נח. בדומה ליתר בני יפת, תירס זוהה על פי רוב עם אחד העמים שאכלסו את אזור אסיה הקטנה והים האגאי.
חז"ל נחלקו בזיהוי צאצאיו של תירס. לדעת רבי סימון (או רבי סימאי) תירס הוא אבי פרס. כך נאמר גם בפרשנות שרש"י פירשן. לדעת חכמים תירס הוא אבי תרקיה (לועזית: "Thrace"), כיום בצפון מזרח יוון. זיהוי זה מובא גם על ידי התרגום המיוחס ליונתן על התורה ועל ידי יוסף בן מתתיהו.
לפי ספר היובלים נחלת תירס הייתה ארבעה איים גדולים בים, קרוב לנחלת חם.
בשנת 1838 הציע החוקר הגרמני יוהאן כריסטיאן פרידריך טוך לזהות את תירס עם העם האטרוסקי שעל פי מקורות הלניסטיים ורומיים שונים, בכללם הרודוטוס, חי בלידיה קודם שהיגר לאיטליה, במאה השמינית לפנה"ס לכל המוקדם. כמו כן, חלק מהחוקרים סבורים כי ניתן לזהות את האטרוסקים ואת תירס עם יסוד אתני המוזכר גם בכתובות מצריות מימי הממלכה החדשה. בכתובת הקרויה "מצבת ישראל", מתפאר פרעה מרנפתח בניצחון על ברית של שבטים לוביים ו"גויי הים" הכוללים גם, על פי כתובות אחרות, עם הנקרא "תרש של הים". אותו תרש מזוהה על ידי רוב החוקרים עם האטרוסקים, ויש מהם המבקשים לכלול את תירס המקראי בזיהוי זה.
על שמו של תירס נקרא צמח התירס. טורקיה הייתה תחנה להפצת תירס באירופה, וביידיש נקרא התירס "חיטה טורקית". בעברית, ובהתבסס על כך שצאצאיו של תירס המקראי התיישבו באזור טורקיה, הפך השם ל"חיטי תירס" ובקיצור "תירס".
קאזואו אישיגורו
סר קָזוּאוֹ אִישִיגוּרוֹ (באנגלית: Kazuo Ishiguro, ביפנית: カズオ・イシグロ; נולד ב-8 בנובמבר 1954) הוא סופר בריטי ממוצא יפני, חתן פרס נובל לספרות לשנת 2017.
אישיגורו הוא אחד הכותבים המוערכים כיום בעולם: ספריו היו מועמדים ארבע פעמים לפרס מאן בוקר היוקרתי, ואחד מהם, "שארית היום", אף זכה בפרס בשנת 1989. עיתון "הטיימס" כלל את אישיגורו ברשימת 50 הכותבים הגדולים ביותר מאז 1945. בשנת 1993, הוא נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. שבעה מספריו תורגמו לעברית.
ביוגרפיה.
קאזואו אישיגורו נולד בשנת 1954 בנגסאקי שביפן, בן לשיזוקו ולשיזואו אישיגורו. בשנת 1960 היגר עם משפחתו (הוריו ושתי אחיותיו) לגילדפורד שבאנגליה, שם עסק אביו, שהיה מומחה לאוקיינוגרפיה, במחקר במכון הבריטי לאוקיינוגרפיה . לאחר סיום לימודיו בתיכון יצא לטיול של שנה בארצות הברית ובקנדה. בשנת 1974 החל ללמוד באוניברסיטת קנט, ובשנת 1978 קיבל תואר ראשון באנגלית ובפילוסופיה. הוא עסק במשך שנה בכתיבת סיפורת, ובשנת 1980 קיבל תואר שני בכתיבה יוצרת מהאוניברסיטה של מזרח אנגליה. בשנת 1982 קיבל אזרחות בריטית.
בשנת 2002 בחר את אלבומה של זמרת הג'אז סטייסי קנט, "They Can't Take That Away from Me", כאחד התקליטורים שייקח עמו לאי בודד, ובעקבות זאת פנתה אליו קנט בבקשה שיכתוב למענה, וכך החל שיתוף פעולה ביניהם. אישיגורו וקנט כתבו יחד ארבעה שירים מקוריים, הנכללים באלבומה משנת 2007, "Breakfast on the Morning Tram". שיתוף פעולה זה נמשך באלבומה "The Changing Lights" משנת 2013.
בשנת 2005 כתב את התסריט לסרטו של ג'יימס אייבורי "הרוזנת הלבנה"; סרט דרמה-היסטורי בהשתתפותם של רייף פיינס, ונסה רדגרייב והירויוקי סנאדה.
בשנת 2022 לקח חלק בכתיבת התסריט לסרט הדרמה "Living" שביים אוליבר הרמנוס ומבוסס על הסרט היפני "איקירו" משנת 1952 מאת הבמאי אקירה קורוסאווה.
אישיגורו נשוי מאז 1986 ללורנה מקדוגל, עובדת סוציאלית. לבני הזוג בת אחת, והם מתגוררים בלונדון.
מאפיינים ספרותיים.
סגנון כתיבה.
ספריו לרוב מתוארים בגוף ראשון ועוסקים בכשלים אישיותיים. מטרתם לגרום לקורא לחוש בו-זמנית אמפתיה למספר יחד עם תחושה בלתי נמנעת של כשל מתמשך המוביל לבעיה בלתי פתירה. הסיומת, לרוב, אינה מובילה לפתרון בעיה, פורקן כלשהו, או תובנה עצמית משמעותית של המספר.
מרבית ספריו מתרחשים בעבר. יוצא דופן הוא הרומן "Never Let Me Go", המתרחש בעתיד (יחסית לזמן הכתיבה), והוא ספר מדע בדיוני, על אף שנושאו המרכזי איננו התפתחויות טכנולוגיות בעתיד.
יחסו ליפן.
אישיגורו נולד ביפן באחת הערים המפורסמות ביותר בהיסטוריה (נגסאקי שבדרום יפן, שספגה את הפצצה האטומית אחרי הירושימה). שמו - קָזוּאוֹ אִישִיגוּרוֹ - הוא יפני באופן בולט ועלילות שני ספריו הראשונים מתרחשות ביפן. עם זאת, אישיגורו הסביר בראיונות שמכיוון שעזב את יפן בגיל צעיר, ספריו אינם יפניים באופיים ויפן שהוא מתאר בספריו היא, לדבריו, יפן דמיונית.
ספרים.
הספר "שארית היום" זכה בפרס בוקר ואף עובד לסרט באותו שם (1993) בכיכובם של אמה תומפסון ואנתוני הופקינס.
בשנת 2010 יצא לאקרנים עיבוד של ספר נוסף של אישיגורו, "Never Let Me Go" (בעברית תורגם ל"לעולם אל תתן לי ללכת"), בכיכובם של קארי מאליגן, קירה נייטלי ואנדרו גארפילד.
ישעיהו ברלין
ריק רייט
מדד המעו&quot;ף
פיגועי באלי (2005)