PIRLS 2006 בחן 215,000 תלמידים מ-46 מערכות חינוך ברחבי העולם. PIRLS 2011 (מחזור המחקר האחרון עד כה) נערך והתוצאות פורסמו בדצמבר 2012. מנהלי המחקר הבינלאומי PIRLS, אינה ו.ס. מוליס ומייקל א. מרטין, ממכללת בוסטון מסבירים: "תוצאות הישגי הקריאה מציגות בפני כל מדינה את ההזדמנות לבחון מדיניות ופרקטיקות חינוך למול תבחין בינלאומי מוגדר, כאשר הדו"ח המתקבל מכיל מידע עשיר אודות ניסיונות האוריינות הראשונים של ילדים והוראת הקריאה".
PIRLS 2006 העריך טווח רחב של אסטרטגיות הבנת הנקרא בשני סוגי קריאה: קריאת ספרות וקריאה אינפורמטיבית. המבחן בהבנת הנקרא בדק ארבעה תהליכים:
במחזור השני השתתפו 41 מדינות שהעריכו את תלמידי כיתה ד'.
PIRLS 2011.
שילוב שאלות מהמבחנים הקודמים עם קטעי הערכה ושאלות חדשות שפותחו במיוחד הפכו את מבחן PIRLS 2011 לכלי חדשני להערכת הבנת הנקרא באופן שאיפשר לבחון את השינויים שהתחוללו משנת 2001. אוכלוסיית הנבחנים הבינלאומית של PIRLS 2011 הורכבה מתלמידי כיתות ד' בגיל ממוצע של 9.5. הפעם הוצע לראשונה גם מבחן prePIRLS, מבחן מקדים להערכת כישורי קריאה בסיסיים כגשר לקראת המבחן המלא במדינות בהן רוב הילדים עדיין מפתחים כישורי קריאה בשנים האחרונות לחינוך היסודי.
דרכי הערכה.
מבחן PIRLS בנוי מהשאלון הראשי, המכיל מבחן הבנת הנקרא בכתב ושאלון רקע. קבוצת פיתוח הקריאה של PIRLS (RDG) ומתאמי המחקר הלאומיים (NRCs) מהמדינות המשתתפות משתפים פעולה לפיתוח מטלות הקריאה. המטלות מכוונות לשלושה תחומים עיקריים באוריינות הקריאה: תהליכי ההבנה, מטרות הקריאה והתנהגות וגישות כלפי קריאה. שאלון הרקע משמש על מנת לבדוק את התנהגויות הקריאה והגישה כלפי קריאה. המבחן הכתוב מתוכנן להערכת תהליכי ההבנה ואת מטרות הקריאה. במסגרת המחקר נבדקות שתי מטרות קריאה: קריאת ספרות וקריאה לשם רכישת מידע ושימוש בו. כל תלמיד נדרש להשלים שני קטעים בתוך 80 דקות, ופרק זמן נוסף להשלמת המבחן. המבחן כולל בסך הכל 8 קטעים: ארבעה קטעים לכל מטרת קריאה שנבדקת. "עם שמונה קטעי קריאה בסך הכל, אבל רק שניים המוצגים לכל תלמיד, הקטעים והפריטים המלווים אותם פוזרו בין 10 גרסאות של מחברות בחינה לפי נוסחת דגימה - שני קטעים למחברת, באופן שבו שני קטעים שונים יוצלבו באותה מחברת במספר הצירופים הגבוה ביותר האפשרי".
שאלון רקע.
שאלון הרקע של המחקר מחולק לכמה חלקים:
מחקרים עתידיים.
PIRLS 2016 הוא המחזור הרביעי בסדרת המחקרים, בהמשך לPIRLS 2001, 2006 ו-2011. כל המדינות, המוסדות והסוכנויות המעורבות במחזורי ההערכות PIRKS עבדו בשיתוף פעולה לבניית האמצעים הכוללים והחדשניים ביותר להערכת הבנת הנקרא, מהמחקר הראשון בשנת 2001 ובשיפורו בכל מחזור שבוצע מאז. PIRLS מנוהל בידי קבוצת המחקר הבינלאומית TIMSS &amp; PIRLS במכללת בוסטון.
שאול הכהן
הרב שאול הכהן (? – תקל"ב, 1772 – ו' באייר תר"ח, 1848) היה פוסק, מדקדק ומחבר הספר "לחם הביכורים". רב הקהילה היהודית ברובע הקטן (אל-חארה סגירה) של העיר ג'רבה.
ביוגרפיה.
נולד באי ג'רבה בדרומה של תוניסיה, לאביו מוסה ולאמו שרה. משפחת הכהן הייתה משפחה מיוחסת באי, ויש שיחסו אותה עד רבי ישמעאל כהן גדול. בידי המשפחה מצויה מגילת יוחסין עתיקה (שנמצאה לראשונה בסוף ספר תנ"ך כתב יד), המפרטת את שלשלת המשפחה עד לפני כ-800 שנה:
רשימה זאת אמנם מסתיימת בצמח (רב צמח להלן) ולא בשאול, אבל בגדיד (בן בוראתי) הוא אב קדמון משותף לשניהם, ולכן שניהם מתייחסים אליה.
מגילת יוחסין זו מופיעה לראשונה, ככל הידוע, בספר 'נאוה קודש', אותו חיבר רב צמח כהן (האחרון במנין הדורות ברשימה לעיל), בגרסתו המודפסת. החיבור המקורי היה בכתב-יד עד שהובא לדפוס על ידי נכדו, רב חיים כהן, רב בטריפולי במאה ה-19, והוא אשר כלל את המגילה בסוף הספר 'נאוה קודש'. לדבריו "היחס (המקורי הוא) עד עזרא הסופר אלא שנמחקו (השמות) וכמו שניכר מן השומן". אמנם לדעת החוקר נחום סלושץ אין לסמוך על עדות מאוחרת ולא ברורה מעין זו.
בצעירותו למד אצל רב צמח כהן האמור. לאחר נישואיו עבד לפרנסתו כמוכר בחנות אשר בבעלותו בשוק, ואת שאר היום הקדיש ללימוד תורה. הוא היה בקי הן בנגלה והן בנסתר, אך הוא העדיף תמיד את דרך הפשט, ובדרך זו כתב את מרבית פירושיו. נודע כבקי בחכמת הדקדוק, הודות לספרו המפורסם "לחם הביכורים" על כללי הדקדוק.
בהמשך התמנה רבי שאול לרב ראשי ברובע חארה סגירה של ג'רבה. בתקופת כהונתו, התמסר מאוד לאנשי הקהילה, ונסע לצורכם עשרות פעמים לעיר תוניס, מרכז הקהילה היהודית באותה תקופה. ביטל מנהגים שראה אותם כאינם ראויים ותיקן תקנות רבות לתועלת הציבור.
ידידו הקרוב היה הרב הראשי של העיר תוניס, הרב ישועה בסיס שכינהו "שאול בחיר ה'" (בפרפרזה על דברי המקרא וחז"ל על שאול המלך), וזה האחרון נהג לעמוד כמעט רק מפניו בשל גדלותו.
בתקופתו של רבי שאול מרכז הקהילה היהודית בתוניסיה היה העיר תוניס, ושם חיו ולימדו רוב חכמי הדור במשך שנים רבות. עם כבוש תוניסיה בידי הצרפתים (1881) החלו לנשוב רוחות ההשכלה והחילוניות בעיר, ועד מהרה החל מצב הדת לרדת בקרב יהודיה. בשנת 1878 פתחה חברת כל ישראל חברים בית ספר "אליאנס" בעיר, שהיה בעל השפעה מכרעת על ההידרדרות הדתית, בעיקר בקרב הדור הצעיר. הרב ישועה בסיס, שראה את המצב בעירו הולך ומדרדר, חשש מכך שבקרוב לא יישארו רבנים ראויים שיוכלו להנהיג את העם ברחבי המדינה וללמדו תורה. משום כך הוא פנה לרבי שאול הכהן והזהירו: "שים לב ופקח עין על לימוד התלמידים בג'רבה, גם אנו בתונס עוד עתידים להזדקק לכם". רבי ישועה ידע כי עקשנותם של בני ג'רבה ודבקותם במורשת אבות, לא תאפשר כל חדירה של רוחות זרות לקהילות היהודים באי. (כאשר ביקשו חברי הארגון כי"ח להקים בית ספר דומה בג'רבה הם נתקלו בהתנגדות גורפת. היהודים במקום פשוט לא פקדו את בית הספר, ובסופו של דבר אויש המבנה על ידי מוסלמים).
ואכן, מאז ואילך, גידלה ג'רבה גדולי תורה רבים וקרנה הרוחני החל לעלות. במהרה הפך האי לאחד מן המוקדים היהודיים הרוחניים הידועים בתוניסיה ובצפון אפריקה בכלל, כאשר כמעט לא היה עיר בתוניסיה שהרב המכהן בה לא היה מיוצאי ג'רבה.
נפטר בו' אייר תר"ח (1848) ונקבר בג'רבה. הוא נקבר יחד עם ספר תורה בלוי שנחשב לקדמון מאד, כמנהג המקום לקבור את החכם יחד עם ספר תורה בלוי שנפסל, כפי שנפסק ביחס לספר תורה. כמאה וחמישים שנה לאחר מותו, הועלו עצמותיו לישראל, והוא נקבר בט"ו בשבט תש"ע (2010) במושב איתן.
משפחתו.
נכדו, הרב שלום כהן, שימש כרב העיירה זרזיס שבדרום תוניסיה, סמוך לג'רבה. נפטר בן 91 בערך, בשנת ה'תרפ"ו. נינו, אחד מבניו של רבי שלום, הוא הרב כלפון משה הכהן.
נין אחר שלו הוא הרב מרדכי אמייס הכהן בן יצחק, לימים רבה הראשי של תוניסיה.
ספריו.
רבי שאול חיבר עשרה ספרים בכל מקצועות התורה, חלקם יצאו לאור בחייו וחלקם לאחר פטירתו.
מחיבוריו העיקריים
לקריאה נוספת.
הרב מאיר מאזוז, מגדולי ישראל חלק א (בני ברק, תשע"ו) עמ' שכט-שסט.
בית הכנסת הגדול של סטוקהולם
בית הכנסת הגדול של סטוקהולם (בשוודית: Stora synagogan i Stockholm) שוכן ברחוב ורנדורבגוטן, על יד פארק ברזלי, מעט צפונית לאי של העיר העתיקה במרכז סטוקהולם, בירת שוודיה. זהו בית הכנסת הגדול מבין שלושת בתי הכנסת של העיר ושייך לקהילה היהודית של שוודיה ללא הקשר לזרם דתי ספציפי, בעוד השניים האחרים, עדת ישורון ועדת ישראל, משמשים כבתי כנסת אורתודוקסים.
ככלל, בית הכנסת הגדול מקדם גישה שוויונית קונסרבטיבית, בו יכולים כל חברי הקהילה להתפלל באולם המרכזי ללא הפרדה בין גברים לנשים. בנוסף לכך, מדי חודש משמש בית הכנסת כמקום תפילה לקהילה היהודית הרפורמית.
אוטה סטייר (Ute Steyer), הרבנית הראשונה בשוודיה, היא רבתו של בית הכנסת.
היסטוריה ואדריכלות.
מאז שנת 1775 החזיקה הקהילה היהודית בשוודיה בהשכרה שני מבנים ששימשו כבתי כנסת: הראשון בין 1790-1787 והשני בין 1870-1790, שניהם בתחומי העיר העתיקה. בנייתו של בית הכנסת הגדול תוכננה על ידי האדריכל השוודי פדריק ויליאם שולנדר והחלה בשנת 1867, והוא נחנך רשמית ב-16 בספטמבר 1870, באותה השנה בה קיבלו יהודי שוודיה זכויות אזרח מלאות. היה זה בית הכנסת הרשמי הראשון שיועד מבניתו לשמש כמקום התפילה לקהילה היהודית בעיר, וכן המבנה הראשון שהוחזק רשמית על ידי הקהילה.
שולנדר תכנן את בית הכנסת בסגנון של מקדש אשורי, אשר כלל עיטורי פרחים על הקירות וסביב העמודים. פנים בית הכנסת הושפע מהארכיטקטורה שהביאו עימם יוצאי יהדות גרמניה הרפורמיסטים, שהיו הדומיננטיים בקרב הקהילה היהודית בשוודיה באותה תקופה, ועל כן הוא עשיר במשחקי-צבעים, בעיטורים, ובקישוטים שונים.
סמוך לכניסה לבית הכנסת ניצב פסל הברונזה של הפסל השוודי וילי גורדון, "הבורח עם ספר התורה", המאתר יהודי עוטה על גבו את לוחות הברית. הפסל, שגובהו 53 ס"מ, נבנה ב-1945 עם סיומה של מלחמת העולם השנייה והשואה. אנדרטה נוספת במקום היא קבוצת אבני-רחוב שנתרמו על ידי העיר בודפשט שבהונגריה, שנלקחו מתוך גטו בודפשט.
ורנייה
ורנייה (בצרפתית: Vernier) היא עיר בקנטון ז'נבה שבשווייץ. היא נמצאת ממערב לז'נבה, והיא העיר השנייה בגודל אוכלוסייתה בקנטון אחריה.
היסטוריה.
ורנייה שוכנת על הדרך הרומית העתיקה שחיברה את ז'נבה וליון. שרידים ארכאולוגיים מהתקופה ומן המאות הראשונות לספירה, כולל קברים, נמצאו באתרים שונים בשטח העיר.