נולד ברובע קווינס בניו יורק. ב-1954 הוסמך לרבנות על ידי בית המדרש לרבנים באמריקה והחל ללמד במוסד. במקביל קיבל תואר דוקטור בלימודי המזרח הקדום מאוניברסיטת פנסילבניה. ב-1970 נשא לאשה את יוכבד יהודית הרשלג והשניים חילקו את זמנם בין ביתם בניו יורק ובין דירתם בירושלים.
במשך כארבעים שנים נאבק מופס עם מחלת פרקינסון.
מחקריו.
במסגרת עבודתו החיל מופס את עקרונות המחקר הפילולוגי-היסטורי על חקר המקרא.
עבודתו הראשונית על מכתבי יב, שראתה אור ב-1969 בספר "Studies in the Aramaic Legal Papyri from Elephantine", ניתחה אוצר של תעודות משפטיות בארמית שנכתבו בקהילה היהודית ששכנה באי יב שבמצרים במאה ה-5 לפנה"ס, ביחס לקובצי חוקים ממצרים העתיקה וממסופוטמיה והשוותה אותם עם חוקי המקרא.
ספרו "אהבה ושמחה: חוק, לשון ודת במקרא ובספרות חז"ל" (Love and Joy: Law, Language and Religion in Ancient Israel ;1995) ניתח את התהוותה של תרבות ישראל הקדומה תוך ניתוח משווה עם כתבים של תרבויות סמוכות באמצעות שילוב כלים תאולוגיים, היסטוריים ופילולוגיים.
ספרו "אישיותו של אלוהים: תאולוגיה מקראית, אמונה אנושית ודמות האל" (2008; The Personhood of God: Biblical Theology, Human Faith And the Divine Image) מציג תזה תאולוגית-פילולוגית על דמותו של אלוהים כדמות אישית, בעלת סממנים אנושיים.
Y האיש האחרון
האיש האחרון בעולם
רם הרשטין
רם הרשטין (נולד ב-1968) הוא איש ניהול ופרופסור לשיווק ולמיתוג. ספרו 'ניהול המותג' נחשב לספר הראשון בעברית שראה אור בישראל בתחום שיווק מותגים. פרסם חמישה ספרים מקצועיים ולמעלה מ-70 מאמרים בתחומי השיווק והמיתוג. מאמריו זכו בפרסים בכנסים מובילים בתחום השיווק והניהול.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בגבעתיים. נשוי ואב לשלושה ילדים. גר בזיכרון יעקב. הוא דור שלישי לניצולי שואה מהעיר קרסנושילץ (פולין) והנובר (גרמניה) ודור רביעי למתיישבי היישוב היהודי בחברון. במהלך שירותו הצבאי כמפקד כיתה בבית הספר למקצועות החי"ר של חיל האוויר במערך הנ"מ, נפצע ועבר תהליך שיקום ממושך.
קריירה אקדמית.
הרשטין הוא בוגר לימודי תואר ראשון במנהל עסקים במכללה למינהל (1993), תואר שני בהנדסת תעשייה וניהול (התמחות בניהול רפואי) באוניברסיטת בן-גוריון (1995) ותואר שלישי בשיווק Middlesex University London (1998). זכה במלגת לימודים על בסיס הצטיינות מטעם אוניברסיטת מידלסקס.
לאחר סיום הדוקטורט נקלט כחבר סגל במחלקה למינהל עסקים במרכז האקדמי רופין. בהמשך קודם לתפקיד ראש תחום השיווק בלימודי תואר ראשון ותואר שני. מאוחר יותר, מונה לשמש כראש התוכנית לתואר שני במינהל עסקים במרכז האקדמי לנדר בירושלים. בהמשך מונה לשמש כסגן דיקן הפקולטה למנהל עסקים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן ואף כדיקן הפקולטה.
מאמריו בנושאי שיווק מותגים מתפרסמים בכתבי-עת מובילים וספריו משמשים כחומר לימודי במגוון קורסים באוניברסיטאות ובמכללות בישראל ובעולם. שימש חבר מערכת של כתבי-העת Advances in Hospitality and Tourism Research, The International Journal of Tourism &amp; Hotel Business Management, Journal of Tourism, Leisure &amp; Hospitality.
פרסם לאורך השנים כתבות ומאמרי דעה בעיתונות הכלכלית ובאתרי אינטרנט חדשותיים בישראל בתחום המיתוג והשיווק.
בעולם העסקי.
הרשטין משמש כיועץ עסקי ושיווקי לחברות בישראל בתחומי הקמעונאות, המזון, הפיננסים, הבריאות, החקלאות וכן בסקטור המוניציפלי. שימש כחונך מקצועי למנהלי מותגים של חברות מקומיות ובינלאומיות הפועלות בישראל. כמו כן, העביר הדרכות מקצועיות בקרב עובדי משרד החוץ בנושא מיתוג מדינות. היה שותף בפרויקטים בינלאומיים למיתוג ערים ומחוזות בניגריה, בסין, בליטא ובבולגריה, חלקם בשיתוף משרד החוץ.
פעילות ציבורית.
מחקר המותגים הלא אהודים, שראה אור בשנת 2014, מבוסס על מדד חברתי שבנה הרשטין. במסגרת המדד, מדורגות עשר החברות הפחות אהודות בישראל, זאת, מתוך כוונה להצביע על בעיתיות בניהול ובתפקוד של חברות ישראליות וכמו כן, כדי להעלות את המודעות ואת הצורך במעקב ובפיקוח אחר חברות ישראליות ומותגים הנדרשים לעמוד בסטנדרטי איכות תחרותיים.
הרשטין מעביר, בהתנדבות, ימי עיון והדרכות לבני-נוער, להורים, למורים ולפנסיונרים, שמטרתם לחנך לצריכה נבונה ולצמצום פערים בחברה הישראלית.
כתבי עת לשירה.
עשרות משיריו ראו אור בבמות ספרותיות שונות ביניהן: "אחריך נרוצה", "אשכולות פואטיקה", "ביטאון שירה", "בין סגול ובין תכלת", "גלויה", "הידברות: מדור שירה יהודית" "המסדרון", "כרמל", "ליריקה", "מוטיב" ("בקטנה", "לזיכרון לדור עבר", "מאוהב", "מתריס"), "משיב הרוח", "סלון הדחויים", "סלונט", מדור "עט לשירה", "עמדה", "עתר", "פועם", "צמדים", "קול ההמון" ו"שירה מחוף לחוף" ידיעות אחרונות.
כמה משיריו אף תורגמו לאנגלית ולספרדית.
קישורים חיצוניים.
שירה:
אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל
אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל (בגרמנית: Auguste von Hessen-Kassel; 25 ביולי 1797 – 6 באפריל 1889) הייתה אשתו של הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'.
ביוגרפיה.
אוגוסטה נולדה באופנבך ב-25 ביולי 1797, לפרידריך, נסיך הסן-קאסל ולקרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, בתו של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן. אוגוסטה הייתה נינתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה, שהיה אבי סבתה מרי, נסיכת בריטניה.
ב-7 במאי 1818 התחתנה אוגוסטה בקאסל עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', בנו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, וב-1 ביוני אותה שנה התקיים טקס נוסף בארמון בקינגהאם בלונדון. עם נישואיה קיבלה אוגוסטה את התואר דוכסית קיימברידג'.
לאחר נישואיהם התגוררו בני הזוג בהנובר, שם כיהן בעלה כמשנה למלך בשם אחיו ג'ורג' הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת וויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת. ב-20 ביוני 1837 עלתה לשלטון בממלכה המאוחדת אחייניתו של הנסיך אדולפוס, המלכה ויקטוריה, לכן פסק איחוד הכתרים שנמשך 123 שנים בין הממלכה המאוחדת וממלכת הנובר, מאחר שעל פי חוקי הירושה של ממלכת הנובר, אישה לא יכלה לרשת את הכתר.
בעקבות המלכתה של ויקטוריה הומלך בהנובר דוכס קמברלנד ונקרא ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר. משהתייתר תפקיד המשנה למלך, שבו הנסיך אדולפוס ואוגוסטה לממלכה המאוחדת. לאחר חזרתם לבריטניה התגוררו בני הזוג בבית קיימברידג', ולאחר מכן התגוררו בארמון סנט ג'יימס.
בשנת 1850 מת בעלה הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', וב-6 באפריל 1889 39 שנים מאוחר יותר מתה אוגוסטה.
משפחתה.
בשנת 1818 התחתנה אוגוסטה עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג', ממנו נולדו לה 3 ילדים:
בחזרה לארץ לעולם לא
תנועה עצמית
באסטרונומיה, תנועה עצמית של גרם שמים היא השינוי הנצפה במיקומו של גרם השמים על רקע העצמים הרחוקים יותר שנראים קבועים במקומם. מכיוון שתנועת כדור הארץ סביב השמש גורמת להיסט ומשנה את מיקומם של גרמי שמים קרובים ביחס לרחוקים, התנועה העצמית נמדדת ביחס לצופה דמיוני הנמצא במרכז המסה של מערכת השמש. היחידות המקובלות למדידת התנועה העצמית הן שניות קשת לשנה או אלפיות של שניות קשת לשנה ומסומנות באות היוונית μ. ניתן לפרק את התנועה העצמית לשני רכיבים במערכת הקואורדינטות המשוונית: השינוי בעלייה הישרה formula_1, שנמדד בשניות זמן, והשינוי בנטייה formula_2, שנמדד בשניות קשת. התנועה העצמית הכוללת היא formula_3. השם "תנועה עצמית" אינו מדויק, שכן התנועה העצמית של גרם שמים אינה תלויה רק בתנועתו של גרם השמים אלא גם בתנועת השמש סביב שביל החלב.
תכונות.
התנועה העצמית של גרם שמים נובעת מתנועתו ביחס למערכת השמש. את מהירות התנועה של גרם השמיים ביחס למערכת השמש ניתן לפרק לשני רכיבים: המהירות הרדיאלית, שהיא ההטלה של וקטור המהירות על הקו המחבר את השמש עם גרם השמים, והמהירות המשיקה שהיא הרכיב הניצב למהירות הרדיאלית. התנועה העצמית היא למעשה המהירות הזוויתית של העצם, כלומר השינוי בזווית של הקו המחבר את השמש עם העצם ביחס לכיוון קבוע כלשהו. היחס בין המהירות המשיקה והמהירות הזוויתית הוא formula_4 כאשר formula_5 היא המהירות המשיקה ו-formula_6 הוא המרחק של העצם. התוצאה היא ברדיאנים ליחידת הזמן שבה ניתנת המהירות המשיקה והקירוב נכון כי מדובר תמיד בזוויות קטנות מאוד מסדר הגודל של שניות קשת לכל היותר. אם רוצים להשתמש ביחידות המקובלות, קילומטר בשנייה למהירות המשיקה, פארסק למרחק ושניות קשת בשנה לתנועה העצמית, אז המשוואה המתקבלת היא formula_7. ממדידת המהירות העצמית ניתן לחשב את המהירות המשיקה, בתנאי שהמרחק אל העצם ידוע.
מדידת התנועה העצמית.