עם עוזבו את הישיבה הצטרף לתנועת בח"ד (ברית חלוצים דתיים) שנוסדה עוד לפני המלחמה. במהרה הוא נבחר להנהלת בח"ד והיה למדריכה התורני של התנועה. בתקופה זו החל בפרסום מאמרים, פעילות שתלווה אותו כל ימי חייו. מאמריו היו מיזוג של אמונתו הדתית ומזיגה של ציונות וסוציאליזם. עד שנת תש"י המשיך ירון בפעילותו החינוכית במסגרות שונות באנגליה. באותן שנים נשא לאשה את קרלה ברנהארד-ראט.
בשנת תש"י עלה לישראל עם אשתו ובתו והיה ממייסדי קיבוץ לביא שנוסדה על ידי חברי בח"ד מאנגליה. הוא היה ממייסדי המוסד החינוכי "הודיות" הסמוך לקיבוץ וכיהן כמרכז החינוכי של המוסד. משנת תשי"ב ריכז את המחלקה לתרבות של הקיבוץ הדתי. בין השאר ערך את ביטאון הקיבוץ הדתי עמודים.
בשנת תשי"ט עזב את הקיבוץ ועבר לירושלים. ירון שימש במספר תפקידים בתחומי החינוך וההסברה בהסוכנות היהודית.
ירון לא למד לימודים אקדמאים פורמליים, אך שמע שעורים במקרא באוניברסיטה העברית. פעילותו, מאמריו ומחקריו זכו להערכת חוגים אקדמיים והוא הורה באוניברסיטה לתלמידי חו"ל והשתתף במפעלים אקדמאים שונים. כן השתתף בתוכניות רדיו שעסקו בנושאי יהדות ואקטואליה. בשנותיו האחרונות ערך את "פורום", כתב העת של הסוכנות.
במוצאי שבת חול המועד סוכות ה'תשל"ח נפטר ירון בפתאומיות במהלך תוכנית הרדיו "שיחת חולין", בה התעמת עם אחד מאנשי גוש אמונים, והוא בן 55 בלבד.
מפעלו המחקרי.
ירון למד בשקידה את יצירות המופת של המחשבה היהודית והנוצרית. הוא בעיקר נמשך להוגי העת החדשה בהם חיפש תשובה לבעיות ההווה שהעסיקו אותו. התעניינות זו דחפה אותו לעסוק במשנתו של הרב קוק. בשנת תשכ"א פרסם מאמר במחניים – "התשובה במשנתו של הרב קוק". בשנת תשכ"א הוציא ביחד עם הרב ישעיהו הדרי חוברת של סדרת שיחות בשם "פרקים במשנתו של הרב קוק". בתשכ"ח כתב מאמר שפורסם במולד על "הסובלנות במשנת הרב קוק".
בשנת תשל"ד פורסם ספרו – "משנתו של הרב קוק". היה זה ניסיון ראשון להציג את כלל משנתו של הרב קוק בכלים מדעיים. ספר זה יצא לאור במספר מהדורות.
רשימה של 55 ממאמריו וחיבוריו העיקריים פורסמה בספר ממאמריו שיצא לזכרו לאחר פטירתו – "הגיגים על העם התורה והמדינה", ירושלים, תשמ"ז.
דעותיו.
בעבודתו החינוכית ובכתביו נטה ירון לכיוון של יהדות מתונה והתחשבות במצב הלאומי החברתי והפוליטי של המדינה.
עם תחילת פעילותו של גוש אמונים בשנת תשל"ה, פרסם ירון מאמרים חריפים שתקפו את פעילותו של גוש אמונים וחתם על כרוזים לפינויו. היה זה לאחר פרסום ספרו המקיף על משנת הרב קוק. בעוד אנשי הגוש נסמכו במידה רבה על משנתו של הרב קוק, וראו בבנו הרב צבי יהודה קוק את רבם, טען ירון שפעילותם מסלפת את דברי הרב קוק.
בשנת תשל"ה עם תחילת העליות של אנשי גוש אמונים ובהם חברי בני עקיבא פרסם ירון בביטאון "זרעים" של בני עקיבא את המאמר "למה מתעקשים אנשי "אמונים" להכניס אותנו למצבים מסוכנים – אין ביהדות שום רעיון המחייב אותנו למסירות נפש למען שטחי אדמה". בגיליון שלאחריו פורסמו שני מאמרי תגובה – הרב יעקב אריאל כתב ""התורה שבעל פה" של ירון מאכזבת את תורתו שבכתב", תוך רמז לעבודתו המחקרית במשנת הרב קוק. הרב שלמה אבינר כתב באותו גיליון מאמר בכותרת "מסירות נפש על שלימות ארץ ישראל". בגיליון שלאחריו כתב ירון מאמר ארוך בשם "מבחינת האמונה הדתית אין לקבל את התפיסה שהגבולות מקודשים".
בשנת תשל"ו כתב ירון מאמרים בכתב העת "עמודים" בהם שטח את טענותיו.. תשובתו של הרב צבי יהודה נכתבה בגיליון שאחריהם.
הפרסום של דעותיו ועוד ממי שנחשב לחוקר חשוב של משנת הרב קוק גרר תגובות רבות נוספות, עד כדי לחצים על קהילות למנוע ממנו להרצות בפניהם, ואף מניעה פיזית מירון מלהשתתף בדיונים בפורומים של הציונות הדתית.
סמוך לפטירתו היה ירון ממייסדי תנועת עוז ושלום שהתנגדה לפעילותו של גוש אמונים.
דומניקו קרישיטו
דומניקו "מימו" קרישיטו (באיטלקית: Domenico Criscito; נולד ב-30 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר השמאלי במועדון הכדורגל טורונטו.
קריירה.
קריירת מועדונים.
באיטליה.
קרישיטו בוגר בית הספר לכדורגל של "וירטוס טולה". שם התגלה על ידי מאמן קבוצת הנוער של גנואה קלאודיו אונופרי, שהזמין את השחקן לקבוצה. ב-7 ביוני 2003, בגיל 16, הופיע בהרכב הקבוצה במשחק נגד "קוזנצה" במסגרת סריה. שנה לאחר מכן עבר לקבוצת יובנטוס, תמורת 500 אלף אירו. בהרכב קבוצת הנוער הוא זכה באליפות איטליה לנוער בעונת 2006 ואומנם היה בהרכב הקבוצה במשחקי ליגת האלופות אך נשאר על הספסל.
בקיץ 2006 חזר לגנואה, הפעם בהדרכתו של ג'נפיירו גספריני שנתן לו מקום בהרכב הקבוע. קרישיטו הוזמן לנבחרת הנוער. בדצמבר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי גמורה במשחק נגד "פרזינונה", שהסתיים בניצחון קבוצתו בתוצאה 3:2. בינואר 2007 יובנטוס שילמה עליו 5 מיליון יורו וחתם עם יובנטוס על חוזה עד 30 ביוני 2011.
את הופעת הבכורה במדי יובנטוס עשה ב-25 באוגוסט 2007 בניצחון קבוצתו 5:1 על ליבורנו. בינואר 2008 הושאל לגנואה שלא רצתה לרכוש את כרטיס השחקן שלו אלא האריכה את השאלתו.
בפברואר 2009 הבקיע את שערו הראשון בליגת העל האיטלקית בכדורגל בניצחון 1:0 על פאלרמו וזמן קצר לאחר מכן נרכש על ידי גנואה ושיחק במדיה גם במסגרת המפעלים האירופיים.
ברוסיה.
בחורף 2011, לאחר פציעה שמנעה ממנו לשחק גנואה שקלה אפשרויות למכור אותו. ביולי קרישיטו חתם בזניט סנקט פטרבורג הרוסית למשך 5 שנים. זניט שילמה עליו 12 מיליון יורו, כששכרו השנתי מגיע ל-3 מיליון יורו. הוא הופיע לראשונה במדי זניט ב-6 באוגוסט 2011, בניצחון קבוצתו 2:0 על צסק"א מוסקבה. ב-16 במרץ 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו, במשחק נגד דינמו מוסקבה. ב-2 באוגוסט 2014 הבקיע לראשונה דאבל, במשחק נגד ארסנל טולה.
בקיץ 2017 מונה לקפטן הקבוצה. באפריל 2018 הגיע ל-150 הופעות במדי זניט.
בחזרה לאיטליה.
עם סיום עונת 2017/2018, חזר לאיטליה וחתם בשורות מועדונו הקודם, גנואה, למשך 8 שנים, 5 כשחקן ו-3 כחלק מהצוות המקצועי במועדון. את הופעתו הראשונה ערך דווקא במשחק לא רשמי אלא במשחק ידידות של גנואה נגד זניט סנקט פטרבורג ביולי 2018.
ב-29 ביוני 2022 חתם בטורונטו.
קריירה בנבחרת.
קרישיטו שיחק בהרכב נבחרת איטליה עד גיל 17. ב-14 בנובמבר 2006 הופיע במדי הנבחרת הצעירה, במשחק נגד צ'כיה והיה בהרכב הנבחרת ליורי וגם השתתף באולימפיאדת 2008, שבו איטליה העפילה עד לרבע גמר טורניר הכדורגל.
ב-12 באוגוסט 2009 עלה לראשונה במדי נבחרת איטליה בכדורגל במשחק ידידות עם נבחרת שווייץ בכדורגל, שהסתיים בשוויון מאופס.
בשנת 2010 היה חלק מהרכב הנבחרת לאליפות העולם והופיע בכל 3 המשחקים של הנבחרת.
היה אמור להיות ברשימה להרכב הנבחרת ליורו 2012 אך בשל חשדות למעורבות במכירת משחקים הוצא מההרכב.
ב-2018 מאמן הנבחרת רוברטו מאנצ'יני זימן אותו לנבחרת.
חייו האישיים.
מאז 2009 קרישיטו נשוי לדוגמנית פמלה קיקולי (Pamela Chiccoli) ולהם שני בנים: אלפרדו (יליד 2012) ואלסנדרו (יליד 2013).
אושר עד
אושר עד (בשמה הרשמי מרב - מזון כל בע"מ) היא רשת מרכולים ישראלית, שהוקמה ב-2009 על ידי אברהם משה מרגלית, אריה בוים ויהודה לניאדו. בשנת 2021 החזיקה הרשת ב-20 סניפים ברחבי ישראל.
היסטוריה.
"אושר עד" הוקמה בשנת 2009 כרשת דיסקאונט. הסניף הראשון של הרשת הוקם במגדל העמק. הרשת הוקמה על ידי אברהם משה מרגלית, אריה בוים ויהודה לניאדו, שהיו לפני כן הבעלים של רשת השיווק "אלף", שהוקמה כרשת שיווק הפונה לקהל חרדי וסניפיה הוקמו בריכוזי אוכלוסייה חרדית. הרשת הייתה בבעלותם של מרגלית ובוים הנמנים עם חסידות גור ולניאדו החילוני, ומחצית מהמניות ברשת הוחזקו על ידי רשת שופרסל. בשנת 2008 מימשה שופרסל אופציית רכישה, ורכשה את יתרת השליטה ברשת "אלף" מידי השותפים, ב-140 מיליון ש"ח. לאחר שנת צינון הקימו השותפים את רשת "אושר עד".
על פי דירוג דן אנד ברדסטריט שפורסם בשנת 2016, אושר עד היא רשת המזון הרביעית בגודלה בישראל מבחינת מחזור מכירות, עם סכום של 2.29 מיליארד שקל בשנה. קודמות לה הרשתות שופרסל, רמי לוי ויינות ביתן. לפי אותו דירוג רשת "אושר עד" מובילה במדד המכירות לעובד. באפריל 2020 מנתה הרשת 19 סניפים בישראל. בסניפיה נמכרים מוצרים עם הכשרים מיוחדים, אך היא אינה פונה רק לקהל חרדי. סניפי הרשת גדולים בשטחם (כ-6,000 מ"ר בממוצע לסניף) ומוצרים רבים נמכרים בה באריזות גדולות.
בינגו סיטונאות.
בשנת 2016 פתחה הרשת סניף בשכונת ברוקלין שבניו יורק בשם "Bingo Wholesale" בהשקעה של $9,000,000, גודל הסניף הוא 6,503 מטר מרובע. בכך הייתה לרשת המזון הישראלית הראשונה שפתחה סופרמרקט מחוץ לישראל.
ב-2019 פתחה הרשת חנות BINGO שנייה בארצות הברית, בלייקווד שבניו ג'רזי.
פטריק מקאו
פטריק אנדרו מקאו (באנגלית: Patrick Andrew McCaw; נולד ב-25 באוקטובר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת טורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA.
נעורים וקריירת מכללות.
מקאו נולד וגדל בסנט לואיס שבמיזורי, בנם של ג'פרי ותרזה ולו חמישה אחים. למד בתיכון נוצרי-בפטיסטי ברוקוויל שבמרילנד. ב-2014 הוביל את קבוצת הכדורסל של בית הספר לאליפות התיכונים הנוצריים הארצית.
בליגת המכללות שיחק באוניברסיטת נבדה בלאס וגאס במשך שתי עונות. הוא נבחר לחמישיית העונה השנייה בליגת מאונטן וסט (Mountain West) ולחמישיית ההגנה של העונה במאונטן וסט.
קריירה מקצועית.
גולדן סטייט ווריורס.