במהלך שנותיו כמנכ"ל, התמודד טטרקה עם אתגרים רבים, אשר שינו את פני החברה ותדמיתה. כך למשל, במהלך כהונתו הפכו שתי החברות מחברות מפסידות ורוויות במינויים פוליטיים של "מקורבים", לחברות המקפידות על טוהר המידות, רווחיות ומודעות לאחריותן ותפקידן המשמעותי במשק האנרגיה במדינת ישראל. וכן, בקיץ שנת 2012, כשהופסקה אספקת הגז הטבעי ממצרים, נדרשו החברות לספק את צורכי האנרגיה של מדינת ישראל לייצור חשמל, וזאת בנוסף לאספקת הדלקים בשגרה לתחבורה. החברות עמדו באתגר, ואפשרו אספקה רציפה של דלקים לייצור חשמל למשק הישראלי, בנוסף לצורכי השגרה בשאר המשק.
בנובמבר 2016 פורסם דו"ח מבקר המדינה בעניין החברה קבע כי הליקויים אשר נמצאו בפעילות החברה נבעו ממחדלי רשויות שלטוניות. בין אלה המרכזיים ניתן למנות: היעדר המסגרת הנורמטיבית, חוקית ורגולטורית, למשק הדלק, על רקע הימנעות משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים לקדם את חקיקת חוק משק הדלק וגיבוש תוכנית אב למשק האנרגיה; היעדר תוכנית מתאר לתשתיות מפרץ חיפה, אשר נועדו לאחד את חוות המכלים של החברה לכדי שטח מצומצם ומודרני; מאבקי סמכויות בין המשרד להגנת הסביבה ורשות הכבאות וההצלה בעניין מיגון חוות המכלים בקריית חיים; ועיכוב במתן היתרי בנייה להחלפת מקטעי צנרת על ידי עיריית חיפה.
בינואר 2017 הודיע טטרקה על התפטרותו מתפקידו כמנכ"ל החברה, לאחר יותר מ-16 שנים בהן כיהן.
במרץ 2018 מונה טטרקה כדירקטור בחברת חשמל.
בינואר 2022 מונה טטרקה כדירקטור בחקר ימים ואגמים לישראל. בפברואר 2022 מונה טטרקה כיו"ר חקר ימים ואגמים.
השכלה.
לטטרקה שני תארים שניים (M.A.) במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, האחד בביטחון לאומי, והשני במנהל ומדיניות ציבורית. לשני תארים אלו קדם תואר ראשון (B.A.) במדעי המדינה, גם הוא מאוניברסיטת חיפה. כמו כן, הוא בוגר מחזור 154 של התוכנית ללימודי ניהול מתקדמים (A.M.P.) המועברת בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד, ארצות הברית. בנוסף, בוגר המכללה לביטחון לאומי.
טטרקה ביצע מספר השתלמויות, ובהן התוכנית להכשרת דירקטורים בכירים בתאגיד מאוניברסיטת תל אביב וקורס בנדל"ן מאוניברסיטת בר-אילן.
מרקוס זוטנר
מרקוס זוטנר (בגרמנית: Markus Suttner, נולד ב-16 באפריל 1987) הוא כדורגלן אוסטרי בינלאומי, המשחק כמגן באוסטריה וינה.
קריירת מועדונים.
זוטנר התקדם דרך מחלקות הנוער השונות של קבוצת אוסטריה וינה, עד אשר ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבכיר של המועדון ב-1 ביולי 2007. אחרי 8 שנים במועדון נעוריו, זוטנר חתם ב-2015 בקבוצת הבונדסליגה הגרמנית אינגולשטאדט 04. ב-13 ביולי 2017 חתם בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג.
בינואר 2019 הושאל זוטנר לפורטונה דיסלדורף עד לתום עונת 2018/19.
קריירה בינלאומית.
ב-1 ביוני 2012 ערך זוטנר את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת אוסטריה, במהלך משחק ידידות מול אוקראינה, שבו ניצחה נבחרתו בתוצאה 2–3. הוא נכלל בסגל הנבחרת האוסטרית לטורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת. בשנת 2017 פרש מהנבחרת לאחר 20 הופעות.
יוסי עטיה
יוסי עטיה (נולד ב-6 באוקטובר 1979) הוא במאי, תסריטאי, שחקן ואמן ישראלי.
ביוגרפיה.
עטיה נולד וגדל בירושלים. בנעוריו למד בתיכון רנה קסין. בשנת 2004 סיים לימודי בימוי והפקה במסלול המלא בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה ובשנת 2007 סיים לימודי תואר ראשון בספרות מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2010 למד משחק מול מצלמה אצל רות דייכס ובשנת 2015 סיים לימודי תואר שני בבימוי והפקה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2008–2010 השנים עטיה לימד במרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית בחולון. בין השנים 2007–2012 לימד קולנוע בתיכון עירוני א' בתל אביב. בשנת 2016 לימד דוקו-סאטירי בחוג לתקשורת במכללה למנהל.
קריירה.
בשנת 2001 עטיה הקים ושיחק בקבוצת תיאטרון אימפרוביזציה שפעלה בתיאטראות פרגוד וקטרון בירושלים.
בשנת 2010 יצר מופע קומי-אורבני בשם "מסטוץ לקשר" שהוצג בפסטיבל "תלוי במקום" בתל אביב והגיש פינה סאטירית בתוכנית "העולם הבוקר" עם אברי גלעד בערוץ 2.
בשנת 2018 הצטרף לצוות הכותבים של גב האומה.
יוסי עטיה ואיתמר רוז.
בין השנים 2005–2010 עטיה עבד בשיתוף פעולה עם איתמר רוז, וביחד הם יצרו ושיחקו בכעשרים סרטי סאטירה קצרים. עם הבולטים שבהם ניתן למנות את ה"שירותרום", "מדינת ערב היהודית" ו"דרפור". הסרטים נוגעים בסוגיות חברתיות ופוליטיות במטרה לשפוך אור חדש על המציאות ועל נושאים מעוררי מחלוקת. הסרטים מנפצים טאבואים, מתמודדים עם נושאים כגון הומוסקסואליות, אבל, שכול, אונס, כיבוש, פיגועי התאבדות ומלחמת לבנון השנייה.
הסרטים הוקרנו בתחילה בבתי קפה, פאבים, מועדונים וגלריות, אך בהמשך הוצגו במוזיאונים ופסטיבלי קולנוע רבים; מרכז פומפידו, פריז; גלריית טייט, לונדון; פסטיבל הסרטים הבינלאומי של רוטרדם; המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, חולון; מוזיאון חיפה ומוזיאון הרצליה. בנוסף, הסרטים הוצגו במסגרת סל תרבות בבתי ספר ברחבי ישראל.
נולדתי בירושלים ואני עדיין חי.
בשנת 2012 יצר עטיה סיור פרפורמטיבי בשם "מטראומה לפנטזיה", במסגרת "פסטיבל מתחת להר" בירושלים. הסיור נערך ברחוב יפו והתחקה אחרי פיגועי ההתאבדות שהתרחשו באזור בין השנים 2005–2010. הסיור תועד בסרטון קצר שזכה בתחרות הפיצ'ינג בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2015; הוא שימש בסיס לסרט קצר בן שמונה דקות בעל אותו שם שעטיה כתב וביים בשנת 2015 והוקרן בפסטיבל לקולנוע יהודי במיאמי.
בשנת 2018 עטיה ודוד אופק זכו במענק הפצה מטעם החממה הבינלאומית לקולנוע ירושלים של סם שפיגל.
בשנת 2019 ביים עטיה ביחד עם דוד אופק סרט עלילתי באורך מלא שצמח מתוך הפרפורמנס והסרט הקצר. הסרט צולם בסגנון תיעודי בהשתתפות תיירים אמיתיים. עטיה כתב את התסריט ומשחק בתפקיד הראשי. הוא יוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל הקולנוע ירושלים במסגרת התחרות לקולנוע ישראלי עלילתי.
אביה אלף
אביה אלף (נולדה ב-25 באוקטובר 1959) היא עורכת דין ישראלית. מרצה בתחום עבירות צווארון לבן באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב. ניהלה את המחלקה הכלכלית בפרקליטות המדינה. נודעה בשל הביקורת הציבורית החריפה שהעבירה על החלטת היועץ המשפטי לממשלה יהודה ויינשטיין שלא להגיש כתב אישום נגד אביגדור ליברמן בפרשת "חברות הקש". עמדותיה פורסמו בספרה "תיק ליברמן - כתב האישום שלא הוגש".
ביוגרפיה.
אביה אלף נולדה בתל אביב להוריה, שרה (לבית רכס), מורה ומנהלת בית ספר ואליעזר הולצר, מהנדס חשמל. עו"ד אלף הייתה חלק מגרעין נח"ל שהקים את הקיבוץ מצפה שלם בצפון ים המלח. בקיבוץ הייתה אלף גזברית, חברת ועדת קליטה ומדריכת גרעיני נח"ל המיועדים לקיבוץ.
אלף היא בעלת תואר ראשון ותואר שני בהצטיינות במשפטים מהאוניברסיטה העברית. במהלך לימודיה הייתה חברת מערכת כתב העת "משפטים". בשנת 1994 עבודת המחקר בנושא "פיצויים לנפגעי פעולות שלטוניות" שכתבה, זכתה בפרס נציב שירות המדינה לעבודות מחקר בתחום המינהל הציבורי. בין השנים 1984–1985 התמחתה בבית המשפט העליון בהנחייתו ובפיקוחו של ד"ר משה בייסקי, גם בתקופת מינויו כיו"ר ועדת החקירה לעניין ויסות מניות הבנקים וכן בין השנים 1985–1986 במשרדו של עו"ד ד"ר מישאל חשין, לימים משנה לנשיא בית המשפט העליון.
ב-1987 החלה את דרכה בפרקליטות מחוז ירושלים.ב-1992 עברה לפרקליטות המדינה והופיעה בבית המשפט העליון ובית המשפט המחוזי כארבע שנים במסגרת המחלקה הפיסקלית ובמסגרת המחלקה הפלילית כשנה נוספת. ב-1998 החלה לכהן כסגנית בכירה במחלקה הכלכלית וממונה על העבירות הכלכליות. ב-2004 מונתה למנהלת המחלקה הכלכלית בפרקליטות, תפקיד שמילאה תשע שנים, כל תקופת הכהונה הקצובה לו.
עו"ד אלף היא בוגרת קרן וקסנר, לעידוד מנהיגות ומצוינות בשירות הציבורי ובעלת תואר שני נוסף במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד. היא בוגרת קורס דירקטורים וקורס ניתוח דוחות כספיים בלהב, הפקולטה לניהול, אוניברסיטת תל אביב. פרשה מפרקליטות המדינה ב 2013 עם סיום קדנציה כחוק. כיום 2016, מרצה עו"ד אלף בפקולטות למשפטים של האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת תל אביב על עבירות צווארון לבן ובפורומים מגוונים ומרואיינת רבות בתקשורת. היא מכהנת כיו"ר (משותף) בוועדת איסור הלבנת הון מחוז מרכז וחברה בוועדת איסור הלבנת הון ארצית של לשכת עורכי הדין.
במרץ 2019 נבחרה לכהן כיו"ר התנועה לטוהר המידות (תל"מ).
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתמה על גילוי דעת נגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.
עו"ד אלף נשואה לאיל, מורה דרך, ואם לשלוש בנות.
עבודתה בפרקליטות.
אלף החלה את עבודתה בפרקליטות בשנת 1987 וניהלה בין השנים 2004–2013, את המחלקה הכלכלית, לטיפול בעבירות צווארון לבן, בפרקליטות המדינה.
במהלך שנותיה בפרקליטות מילאה שורה של תפקידים במחלקות שונות: המחלקה הפיסקלית, המחלקה הפלילית, והמחלקה הכלכלית והייתה שותפה לפסקי דין עקרוניים בתחומים אלה. היא טיפלה בפרשות פליליות-כלכליות ובשחיתות שלטונית וליוותה חקירות רחבות היקף, כגון: פרשת אביגדור ליברמן, הנשיא עזר ויצמן, פרשת המינויים ברשות המיסים, ארגון הפנסיה הגרמנית, ראש הממשלה אהוד אולמרט, יו"ר דירקטוריון בנק הפועלים דני דנקנר, ראש עיריית רמת גן צבי בר, חברת "לה נסיונל" ומנהליה. המחלקה בראשותה הובילה את הטיפול בתיקי הלבנת הון, שידור פיראטי, הימורים באינטרנט, קניין רוחני ועוד.