בשנת 1951 הוסגר ראמקה לצרפת, שם רצו לדונו על פשעי מלחמה, אולם ראמקה הצליח לברוח לגרמניה. לאחר מכן הסגיר ראמקה את עצמו מרצון, ונשפט ל-5 שנות מאסר, אולם לאחר שטרוי מידלטון העיד לטובתו שוחרר ראמקה מהכלא. לאחר שחרורו התגורר ראמקה בקאפלן והיה חבר בתנועת אנשי האס אס לשעבר HIAG , וב-4 ביולי 1968 מת והוא בן 79 שנים.
אסטרוציטומה
אסטרוציטומה (אנגלית: Astrocytoma) הוא סוג של סרטן במוח. מקורם של גידולים מסוג זה הוא בסוג מסוים של תאי גליה (תאים בצורת כוכב המצויים במוח הגדול שנקראים האסטרוציטים). סוג זה של סרטן בדרך כלל לא מתפשט מחוץ למוח ומחוץ לחוט השדרה, ובדרך כלל לא משפיע על איברים אחרים. האסטרוציטומות הן הגליומות הנפוצות ביותר, ויכולות להופיע ברוב חלקי המוח, ולעיתים רחוקות אף בחוט השדרה.
אנשים יכולים לפתח אסטרוציטומות בכל גיל. אסטרוציטומות מדרגה נמוכה נפוצות יותר אצל ילדים ומבוגרים צעירים, ואילו אסטרוציטומות בדרגה גבוהה נפוצות יותר במבוגרים יותר. אסטרוציטומות בתוך בסיס המוח שכיחים יותר אצל אנשים צעירים ומהווים בערך 75% של גידולים נוירואפיתליים.
פתופיזיולוגיה.
תופעות הלוואי של הגידול משתנות בהתאם לאזור בו הוא ממוקם. הגידול משפיע על הרקמות בכך שהוא דוחס אותם ופולש אליהם. הוא עלול לגרום לפגיעה ברקמות בגלל לחץ על כלי דם שגורם להיפוקסיה, בשל תחרות על חומרי מזון וכן שחרור חומרים מזיקים כגון רדיקלים חופשיים, שינוי מאזן אלקטרוליטים ופגיעה בנוירוטרנסמיטורים וכן שחרור חומרים מתווכים כמו ציטוקינים, המשבשים את פעילות המוח. תופעות לוואי משניות יכולות להיות לחץ תוך-גולגולתי: התפתחות הגידול גורמת להעלאת הלחץ בגולגולת, שיכולה לגרום לאפילפסיה.
אבחון.
האבחון מתבצע בבדיקת טומוגרפיה ממוחשבת (CT) או בדיקת דימות תהודה מגנטית (MRI) באמצעותם מבררים את מיקום הגידול, גודלו והרכבו. אם נמצא גידול בבדיקות הדימות, יש לבצע ביופסיה שמטרתה לקבוע את סוג הגידול בבדיקה היסטולוגית. את הביופסיה ניתן לבצע לפני הניתוח או במהלכו.
סיווג הגידול היא שיטת סיוג המסייעת לרופא לקבוע את חומרת האסטרוציטומה ולהחליט על הטיפול הטוב ביותר. הסיווג מתבסס על אופן חלוקת תאי הגידול, קצב חלוקתם, ואפשרות גדילתם של צינורות דם חדשים.
סיווגים (דירוגים) (Grading).
ישנן מספר מערכות הערכה (סיווג) בשימוש עבור סיווג של הגידול של מערכת העצבים המרכזית. שיטת הדירוג של ארגון הבריאות העולמי (WHO) משמשת בדרך כלל עבור דירוג אסטרוציטומה. השיטה נקבעה בשנת 1993 במטרה למנוע בלבול באבחנות, ועל פיה נקבעו ארבע דרגות סיווג. הסיווגים נעים בין 1 ל-4: סיווג 1 הוא הפחות אגרסיבי, וסיווג 4 מסמל את סוג הגידול האגרסיבי ביותר.
על-פי נתוני ארגון הבריאות העולמי, גידולים בעלי הסיווג הציון הנמוך ביותר (סיווג I) מהווים רק 2% מהגידולים; גידולים מסיווג II מהווים 8%, וגידולים מסיווג III מהווים 20%. מרבית הגידולים אסטרוציטומה (הם מסיווג IV) שהוא הנפוץ ביותר מבין סוגי סרטן מערכת העצבים, וסוג הסרטן השני השכיח ביותר במוח לאחר גרורות במוח. למרות שכיחות נמוכה של גידולים אלה לעומת סוגי סרטן אחרים, אחוזי התמותה גבוהים (בסיווגים III &amp; IV) בעיקר עקב גילוי מאוחר של הגידול בהיעדר סימפטומים.
מניעה.
לא קיים טיפול מניעתי, שכן על אף עשרות שנים של מחקרים, הגורם המדויק של אסטרוציטומה עדיין לא ידוע.
פרוגנוזה.
הפרוגנוזה של המחלה תלויה בסוג הגידול, באזור בו הוא נמצא, בשאלה האם ניתן להסיר לחלוטין את הגידול באופן כירורגי, בגיל המטופל, עד כמה הגידול משפיע על התפקוד היום יומי של החולה (כגון: חשיבה, זיכרון, תנועתיות), שינויים גנטיים בגידול עצמו והאם הגידול מגיב לטיפולים כימותרפיים והקרנות.
אסטרוציטומה דרגה 1 ניתנת בדרך כלל להסרה במלואה, ובעלת סיכויי החלמה טובים מאוד, אם כי, חלק מהגידולים מסוג זה יכולים לחזור. סיכויי ההחלמה מאסטרוציטומה דרגה 2 גם הם טובים, למרות שבדרך כלל לא ניתן להסיר את הגידול לחלוטין במקרים של אסטרוציטומה דרגה 2. מעל 40% מאלו שאובחנו עם סוג זה של אסטרוציטומה שורדים 10 שנים או יותר לאחר האבחנה. לעיתים עלולים גידולים מדרגה נמוכה להפוך לדרגה גבוהה בקרב מבוגרים. על פי מחקרים, מעל 25% מהחולים באסטרוציטומה דרגה 3 שורדים 5 שנים ויותר לאחר האבחנה. במקרים של אסטרוציטומה דרגה 4 (גליובלסטומה מולטיפורמה, GBM) הפרוגנוזה גרועה מאוד. רוב המטופלים שורדים פחות משנה. כ-6% שורדים לאחר חמש שנים מהאבחנה.
שב יעקב
ראזי חמד
ראזי חַמַד (בערבית: غازي حمد; תעתיק מדויק: ע'אזי חמד) הוא בכיר בחמאס, יו"ר רשות האנרגיה ברצועת עזה. בעבר כיהן כסגן שר החוץ ודובר ממשלת חמאס, יו"ר רשות המעברים ברצועת עזה וכיועצם של אסמאעיל הנייה ואחמד ג'עברי. חמד היה המתווך מטעם חמאס בעסקת שליט והתקרב לאחמד ג'עברי במהלך המשא ומתן החשאי שניהל עם ישראל. שחרורו של גלעד שליט יחד עם קשריו הקרובים עם ראשי החמאס איסמעיל הנייה וח'אלד משעל העניקו לו מעמד של כבוד בתנועה וברחוב הפלסטיני.
חמד נחשב לאחד המנהיגים הפרגמטיים ביותר בחמאס.
ביוגרפיה.
חמד נולד בשנת 1964 במחנה הפליטים יבנא אשר ברפיח. אביו ודודו נהרגו על ידי צה"ל ב-1967. כשהיה בן 16, הצטרף לתנועת האחים המוסלמים ועם הקמת חמאס ב-1987 הצטרף לארגון ואף ריצה חמש שנות מאסר בכלא הישראלי באשמת חברות בחמאס.
הוא בעל תואר ראשון ברפואה וטרינרית ומדבר בנוסף לערבית, שפת אמו, גם עברית ואנגלית. חמד שימש בעבר כעורך הראשי של העיתון "אל ואטן". הוא חבר בחמאס במשך 25 שנה, והיה גם העורך הראשי לשעבר של שבועון החמאס, "אל-רסאלה".
באוקטובר 2004, חמד שימש כראש מפלגת ההצלה הלאומית האסלאמית.
עמדותיו ופועלו.
ראזי חמד קיבל את תפקיד דובר החמאס, בעקבות האמינות הניכרת שזכה לה עקב הפופולריות של עיתונו, ובעקבות מאסרו על ידי הרשות הפלסטינית תחת ממשל הפת"ח וכן מעצרו בישראל במשך חמש שנים עקב פעילויות הקשורות לחמאס. חמד היה עורך השבועון אלרסאלה בזמן שנסגר והוא עצמו נכלא על ידי הרשות הפלסטינית בעוון פרסום מאמרים אשר הזיקו למוניטין שלה, במיוחד בנוגע למערכת בתי הכלא שלה.
בשנת 2005 דיווח חמד, כי הארגון החליט להשעות את השימוש במחבלים מתאבדים בעקבות ביקורת בינלאומית והעברת ההתמקדות בפעולות ראווה, כמו חפירת מנהרות מתחת לעמדות ישראליות אשר זוכות לפחות גינוי. באותה שנה, בתגובה על הפגזות טנקים ישראליות בבית חאנון, מהן נהרגו לפחות 18 פלסטינים ונפצעו 40, חמד צוטט כאומר "ישראל צריכה להימחק מעל פני כדור הארץ. זו מדינה חייתית אשר לא מכירה בערך האדם. זה סרטן שצריך להימחק". בעקבות הפגזה זו, הובאה למועצת הביטחון של האו"ם הצעת הגינוי עליה ארצות הברית הטילה וטו. חמד השיב כי הטלת הוטו האמריקני על הודעת הגינוי לישראל מהווה "סימן לכך שארצות הברית נותנת לגיטימציה למעשי טבח. ארצות הברית נותנת 'אור ירוק' לישראל לבצע מעשי טבח נוספים".
באוגוסט 2006, כתב מאמר לאל איאם, עיתון יומי פלסטיני, הקובע כי "רצועת עזה סובלת תחת עול האנרכיה וחרבות בריונים", ו "זה מוזר שלאחר מאמץ גדול אשר נדרש כדי לפתוח מחדש את מעבר רפיח וכדי להקל על סבלם של האנשים, ניתן לראות אחרים אשר הולכים לירות רקטות לעבר המעבר. או כאשר מישהו מדבר על הפסקת אש וחשיבותה, אתה מוצא מי שילך ולהפגיז יותר רקטות. כמובן, אני לא מכחיש שהכיבוש ביצע טבח שלא ניתן להצדיק. אבל אני תומך במשא ומתן על מה שניתן לתקן". להלן דבריו בגנות האלימות ממאמר שכתב לאותו עיתון בשנת 2006:
בשנת 2006 בתגובה לחטיפת צלם של סוכנות הידיעות AP על ידי ארבעה חמושים פלסטינים ברצועת עזה. חמד, אמר כי "מדובר בפעולה פסולה ובפשע המשחיר את תדמיתו של העם הפלסטיני". בתגובה לירי הקסאמים לאחר כניסת הפסקת האש לתוקף אמר חמד כי כל ירי הוא הפרה של ההסכם ושל ההסכמה הלאומית הפלסטינית. ובראיון אחר הוסיף "כי הצלחת ההסכם להפסקת ירי הטילים מעזה תעודד הכרזה פלסטינית על 'תהדיאה' (רגיעה) מלאה עם ישראל". באוגוסט אותה שנה פרסם מאמר חמד מאמר הבוחן את טעויות הפלסטינים. חמד האשים את הנהגת חמאס שלא התכוננה כראוי ליום שלאחר ההתנתקות וכי ירי הרקטות לא הביא להישגים. לדבריו, על הפלסטינים לקחת אחריות על עתידם וגורלם ולהפסיק להשתמש בכיבוש הישראלי כתירוץ.
בשנת 2007, חמד הצהיר על נכונותו לקבל מדינה פלסטינית בגבולות הקו הירוק וכי ארגונו אינו מתנגד להסכם מדיני עם ישראל. עם זאת בשנת 2013 טען כי "אם מסתכלים על הגדה המערבית היום, היא נראית כגבינה שווייצרית", והוסיף "אני לא יודע מה נשאר בכלל למשא ומתן". במקביל הציע הניה למנות חמד לתפקיד שר הפנים. באותה שנה אמר חמד הביע את הקושי של חמאס מול הנתק עם הגדה ויתר העולם וכי מבחנו של חמאס הוא במסלול המדיני.
בשנת 2008, בעקבות מבצע חורף חם, הכריז חמד כי חמאס יגיד כן להודנה, גם ללא הסכמה מידית על רגיעה באזור יהודה ושומרון.
בעקבות ההרס הרב שנגרם ברצועת עזה במהלך מבצע עופרת יצוקה בשנת 2009, חמד, יחד עם יועצו של הנייה, אחמד יוסף, ביקר את הנהגת החמאס. השניים נפגשו עם צמרת הארגון בדמשק, ובראשה חאלד משעל, ואמרו להם שהם המיטו אסון כבד על עזה. בתגובה למבצע, כתב חמד מאמר בו הוא מבקר את תיאור המבצע כניצחון מצד החמאס, אשר לדבריו הוא תיאור שקרי.
ב-23 בספטמבר 2011, לאחר שאבו מאזן פנה באופן רשמי אל האו"ם בדבר הקמת מדינה פלסטינית, חמד ציין כי הוא לא התייעץ עם החמאס ולא היה מוכן כיאות למהלך.