שמעון בר כוכבא היה לוחם יהודי שעמד בראש מרד שפרץ כ-60 שנה לאחר חורבן בית המקדש השני כנגד הרומאים. המרד נמשך כשלוש שנים וחצי, ולמרות ההצלחות שאפיינו אותו בתחילת הדרך, בסופו של דבר הוא דוכא, המורדים נקטלו, ובר כוכבא נהרג. במנורה מוצג בר כוכבא כבריון עטוי שריון בעת גסיסתו. מאחוריו נראה כוכב שביט, המסומל בשמו - 'בר כוכבא'. שמו המקורי היה 'בר כוזבא', אך הוא הוחלף על ידי מעריציו (ובהם רבי עקיבא), שקשרו אותו לנבואת הגאולה של בלעם על ישראל: "דָּרַךְ כּוֹכָב מִיַּעֲקֹב וְקָם שֵׁבֶט מִיִּשְׂרָאֵל וּמָחַץ פַּאֲתֵי מוֹאָב" (). ראשו של בר כוכבא נראה שמוט, קסדתו מונחת לרגליו, ופגיונו מוטל ליד זרועו. על הקסדה מופיע תבליט של אריה, שכן על פי המסורת, הוא נהג לדהור על אריה במסעות מלחמתו.
כנגד בר כוכבא מוצג דוד הצעיר לאחר שניצח את גלית. דוד מניף באוויר את ראשו הכרות של גלית, ומאחוריו הנבל שלו, עליו תלויים גלימת המלכות והכתר. למרגלותיו של דוד מוטל הפגיון של גלית המת. דוד מסמל את "ניצחונה של האמת הפשוטה על עוצמתו של השריון".
דוד ובר כוכבא נחשבים שניהם לגיבורי ישראל, אולם בניגוד לדוד שניצח והפך למלך, וייסד את שושלת המלוכה שממנה עתיד לבוא משיח בן דוד, בר כוכבא, שנקרא על ידי רבי עקיבא בשם "מלך המשיח", הכזיב ונכשל במלחמתו.
משיחיות מול העפלה.
משיחיות היא האמונה בביאת המשיח, שיביא לגאולה באחרית הימים. היא מתוארת במנורה בדמות שני אנשים הנושאים ידיהם אל ירושלים הבנויה, המוארת בקרני שמש. אמנם ישנן דרכים "לזרז" את בוא המשיח, אך בסופו של דבר בואו יהיה בהחלטת האל בלבד.
כנגד המשיחיות מוצגת העפלה, היא עלייתם של יהודים לארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי לפני הקמת מדינת ישראל ב-1948. המעפילים נראים שטים באונייה בין הגלים, ומביעים שמחה, סקרנות וביטחון. אחד מהם עוטה טלית, אחר מטיל עוגן גדול, וברקע נראה נציג היישוב בדמות איש גדול ושרירי, המנהיג את האונייה.
המשיחיות נתפסת כאמונה היהודית המסורתית והפאסיבית, המצפה לגאולה בידי האל, בעוד שההעפלה היא ביטוי למעשה היהודי האקטיבי, שאינו ממתין לגאולה הנסית, אלא מחולל בעצמו את גאולתו.
יעקב מול אברהם.
יעקב מוצג במנורה כשהוא נלחם במלאך ה', לפני שנפגש שוב לאחר שנים עם אחיו עשו, כמתואר בספר בראשית ():
יעקב העירום נראה בתבליט כשהוא ספק מתגושש ספק מתגפף עם המלאך המכונף. אירוע זה בחייו של יעקב מסמל את היותו לוחם, המעז לעמוד מול מלאך ה' ואף יכול לו. במעמד זה קיבל יעקב את הכינוי 'ישראל', המסמל גבורה ועמידה מול כוחות איתנים.
כנגד יעקב הנלחם עומד אברהם אבינו, שבניגוד ליעקב, פעל בהשלמה ובהכנעה כלפי האל, כאשר ציווהו לעזוב את ביתו (), להילחם במלכים (שם, ), ובאופן החד ביותר בעקדת יצחק, שם מילא בצייתנות אחר דרישת האל לעקוד את בנו יחידו. אברהם מתואר במנורה כאיש זקן ששערו הארוך מקיף את כתפיו, הוא יושב בישיבה מזרחית על הארץ, וזרועותיו מונפות לצדדים, כאות הכנעה וקבלת צו האל ללא עוררין, בקריאת "הנני!"
המשותף ליעקב ולאברהם הוא היותם אבות האומה, שהיו נאמנים לאל, אך כל אחד מהם מייצג אופי וגישה שונים בדרכם בעבודתו.
ביקורת על המנורה.
ד"ר מישורי, בספרו שהוזכר לעיל - 'שורו, הביטו וראו' מותח ביקורת חריפה על המנורה, ומכנה אותה "מכלול חיוור ודהוי המבוסס על הדים שחוקים של יצירות מופת בתולדות האמנות המערבית." וכן:
עיקר ביקורתו של מישורי היא על התוכן האיקונוגרפי הדל, לדעתו, במנורה; על שאלקן לא התייעץ עם אנשי מקצוע או רוח לפני שיצר את המנורה; ועל כי רוב הסצינות המוצגות הן מעבָרו של עם ישראל, ולא מתולדות מדינת ישראל, שהייתה בת 8 בעת הגשת המנורה. לעומתו, ישנם רבים הרואים במנורה יצירת אמנות של מופת וסמל לעם היהודי ולתולדותיו. נ' ארבל ומ' בן חנן, למשל, בספרם 'המנורה הגדולה', מציינים כי:
מורה הדרך, יוסי בר אשר, במדריך שכתב על המנורה, מציין:
מנורת הכנסת התקבלה, למעשה, בהתרגשות ובהתלהבות על ידי כמעט כל החוגים בארץ, כולל הדתיים, ובמשך עשרות שנות קיומה היא משמשת מוקד עלייה לרגל ליהודים וללא יהודים המבקרים בירושלים.
אזכורים תרבותיים.
בסרט המוסד בבימויו של אלון גור אריה מוסבר כי המנורה היא הכניסה הסודית למטה המוסד. על פי הסרט יש לעמוד מאחורי המנורה ואז הסלעים מאחוריה נפתחים לתוך מעלית שיורדת אל מתחת לאדמה למטה המוסד שהוקם מתחת לגן הוורדים.
חדשות המחלקה הראשונה
News1 מחלקה ראשונה
News1 מחלקה ראשונה (בעבר חדשות מחלקה ראשונה; באנגלית: News First Class, NFC, News1), הוא אתר חדשות ישראלי בבעלות חברת עגל הזהב עיתונות בע"מ (בשליטת המו"ל יואב יצחק). האתר מספק חדשות יומיות, מבזקים, פרשנויות וכדומה. האתר עלה לרשת בדצמבר 2000, בסמוך לפרישתו של יואב יצחק מהעיתון "מעריב".
צביונו של האתר.
לאתר זה מספר מאפיינים המבדלים אותו מאתרי חדשות ישראליים אחרים.
תביעות דיבה.
בפברואר 2017 חויבו יואב יצחק ואתר "News1" בתשלום פיצוי בסך 30,000 ש"ח בתוספת הוצאות משפט בסך 15,000 ש"ח למנהל רדיו "קול ישראל" לשעבר, אריה שקד, לאחר שכינו אותו "עבריין" בכותרת כתבה שפרסמו.
באוקטובר 2020 נפסק שיואב יצחק ואתר "News1" פרסמו לשון הרע על עו"ד יובל דמול, היועץ המשפטי לשעבר של המועצה המקומית באר יעקב, ובשלב ראשון חויבו בתשלום הוצאות משפט ושכר טרחת עו"ד בסך 25,000 ש"ח.
חללי
אולטניה
אולטניה היא חבל היסטורי בדרום מערב רומניה. בתקופה הרומית הייתה כאן פרובינציה בשם Dacia Malvensis. חבל אולטניה קיבל את שמו מנחל האולט שעובר דרכו. הגבול הדרומי והמערבי נקבע על ידי הדנובה והצפוני על ידי הרי הקרפטים.
בעבר השטח של אולטניה ומונטניה יחד היווה נסיכות שהרומנים כינוה "צארה רומנאסקה" או "מונטניה" ומחוץ לרומניה הייתה ידוע בשם "ולאכיה".
מחוזות אולטניה.
אולטניה מחולקת לחמישה מחוזות והם:
דחף (כוח)
דחף הוא כוח הפועל על גוף בכיוון מסוים כאשר אותו גוף מאיץ מסה בכיוון הנגדי. כוח הדחף נובע מהחוק השני והשלישי של ניוטון, והוא פועל בכיוון הפוך לכוון החומר המואץ. לדוגמה מנוע סילון מאיץ אוויר לאחור, ונדחף, עקב כך, על ידי סילון האוויר, קדימה.
תיאור.
במטוס לדוגמה, הדחף נוצר בכיוון הפוך לכיוון דחיפת האוויר. דחף זה עשוי להיווצר, טכנית, במספר דרכים. למשל, סיבוב להבים של מדחף, סיבוב מניפה של מנוע סילון או פליטת גזים חמים בלחץ ממנוע רקטי. הדחף קדימה נמצא ביחס ישר למכפלת מסת זרם האוויר הנדחף כפול השינוי במהירותו. כלי טיס יכול ליצור דחף גם לאחור, על-מנת להאט, תוך היפוך כיוון הסיבוב של המדחף או שינוי כיוון זרם הפליטה (בסילון). ציפורים למשל, מייצרות דחף על ידי נפנוף בכנפיים.
בצורה דומה, כלי שיט מייצרים דחף (קדמי או אחורי) על ידי דחיפת המים בכיוון ההפוך לכיוון ההתקדמות הרצוי, בתווך נוזלי. דוגמה נוספת היא צינור כיבוי אש הנרתע לאחור (או "משתולל" לכל הכיוונים) בשל הדחף אותו יוצר סילון המים הנפלט מקצהו.
מעוף אופקי של רקטה, מתקיים כתוצאה משוויון בין הדחף הקדמי של הגוף לבין קצב השינוי בתנע הקווי של גזי הפליטה. הגזים מואצים מתא הבעירה ונפלטים מנחיר הפליטה בקצהו של הגוף. בכתיב מתמטי, הדחף מיוצג על ידי מכפלת מהירות הפליטה (ביחס לרקטה) בשיעור ירידת מסת הגוף (הנפלטת);
formula_1
מעבר מדחף לכוח.
דחף במהירות אפס פירושו אפס הספק. הספק דורש ביצוע עבודה, ולכן מהירות אפס פירושה היעדר עבודה או הספק. לכן, הספק של רקטה או מנוע מטוס הוא מכפלת הדחף במהירות ההתקדמות.
לדוגמה, הספק מנועו של מטוס מסרשמיט Me-262 (סנונית) עם דחף של 3,960 פאונד ובמהירות טיסה של 900 קמ"ש, הוא 5,903 כוחות סוס.
מעבר מדחף להספק הנעה.
שאלה נפוצה היא כיצד ניתן להשוות את שיעור הדחף של מנוע סילון לשיעור ההספק של מנוע בוכנה. השוואה כזו עשויה להיות בעייתית מאחר שתנועת הגופים של שני המנועים תהיה שונה במהותה. מנוע הבוכנה אינו מזיז את המטוס עצמו אלא פעולת המדחף עושה זאת, ולכן המדד המדויק הוא כמות ההספק שמנוע הבוכנה מייצר למדחף עצמו. מכאן, שלהוציא שינויים משמעותיים בטמפרטורה ובלחץ האוויר, הדחף הנוצר תלוי בעיקר במידת הפתיחה של המצערת. מנוע סילון מנגד, אינו בעל מדחף. הוא דוחף את המטוס על ידי פליטת אוויר חם לאחור. מידת ההספק שהמנוע מעביר למטוס נמדדת בלבד על פי כוח הדחף שמתקבל, וזאת להוציא את שאר העבודה שהמנוע מבצע ואינה מועילה לתנועת הגוף (גלי קול, תנודות, מעבר חום וכדומה).
הביטוי המתמטי של הספק ההנעה, הוא מכפלת הכוח (F) המושקע להעברת הגוף, במנת המרחק (d) בזמן הנדרש (t). כלומר;
formula_3
במקרה של רקטה או מנוע סילון, הכוח שווה בדיוק לדחף הנוצר מהמנוע. תנועה במהירות קבועה ללא שינויים, תאחד את
מנת התאוצה לכדי מהירות בלבד. כלומר;
formula_4
לכאורה נוסחה זו די מפתיעה אולם היא די נכונה: הספק ההנעה של מנוע סילון גדל בד בבד עם העלייה במהירות. גם כאן, מהירות אפס פירושה אפס הספק הנעה.
כמקרה בוחן, ניתן לחשוב על מטוס סילון ומטוס בוכנה הפועלים במלוא מצערת, אך קשורים בשרשרת חזקה לעץ ולא נעים לפנים. אין ספק כי מועברת כמות גדולה של הספק, אך לא לשם תנועה. סביר להניח שמידת הדחף גדולה אך כיוון שאין תנועה, הספק ההנעה של הגופים הוא אפס. כעת, נניח שהשרשרת מתנתקת ושני המטוסים מתחילים לנוע. במהירויות נמוכות: מנוע הבוכנה יפיק 100% הספק, ואילו הדחף שייצר המדחף ישתנה בהתאם למהירות הנצברת. מנוע הסילון יפיק 100% דחף, ואילו הספק ההנעה המתקבל, ישתנה עם צבור המהירות.
מלחמת אנגליה–זנזיבר