ב-1985 ביקש היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר מוועדת הכנסת להסיר את חסינותו של עמר, כדי שניתן יהיה להעמידו בגין עבירה על חוק האזנת סתר. הוועדה סירבה. שניים משותפיו של עמר לעבירה זו נשפטו והורשעו.
ב-1983 נקרא שלמה עמר לשירות מילואים בלבנון. כדי להתחמק מהחובה, סידר עמר עבודה באגד לאלברט אזולאי, והלה דאג לשחרר אותו. לאחר מכן, כאשר פוטר אזולאי, הוא נקם בעמר על ידי הדלפת הסיפור לעיתונות. נפתחה חקירת מצ"ח. בינואר 1986, בעיצומה של החקירה, זימן רם כספי, עורך הדין שייצג את עמר, את גיבורי הפרשה לפגישה במשרדי עורך הדין יגאל ארנון. במהלך הפגישה, שכונתה לימים "הפגישה הלילית", ניסה כספי לשכנע את אזולאי שלא להעיד נגד עמר. פסק הדין בפרשה ניתן ב-1989. עמר, אזולאי, כספי וארנון, ושלושה נאשמים אחרים, הורשעו. עמר נידון לארבעה חודשי עבודות שירות, כספי לשמונה חודשי מאסר על תנאי, וארנון נקנס אך זוכה בבית המשפט העליון.
סלבית כנסייתית עתיקה
חיה ארבל
חיה ארבל (18 ביוני 1921 – 14 בדצמבר 2006) הייתה מלחינה ישראלית וממייסדי קיבוץ המעפיל.
ילדות בגרמניה.
חיה ארבל, בתם של לודוויג ודינה שלוס, נולדה כגרדה שלוס (בגרמנית: Gerda Schloss) בנירנברג שבגרמניה כבת בכורה למשפחה יהודית מתבוללת מהמעמד הבינוני-גבוה שהייתה מעורה היטב בחברה ובתרבות הגרמנית.
לודוויג ששרת כקצין בצבא הגרמני ונפל בשבי הצרפתי במלחמת העולם הראשונה, היה בעל בית חרושת לנייר אך גם סוציאליסט שדאג לרווחת עובדיו וצעד בראשם בהפגנות האחד במאי.
לודוויג, שהיה פסנתרן חובב וקיים קונצרטים ומפגשים מוזיקליים בביתו, דאג להעניק חינוך מוזיקלי עשיר לבנותיו. בבית עמדו שני פסנתרים וגרדה למדה לנגן בכינור ובפסנתר מגיל צעיר והאזינה לקונצרטים ואופרות בבית האופרה של נירנברג. לבושתה היא גם הייתה מהילדים היחידים שהגיעו לבית הספר עם מכונית ונהג.
על פי עדותה של אחותה, הציירת רות שלוס, לא ידעו גרדה ושתי אחיותיה עד לעליית הנאצים לשלטון כי הן יהודיות. חיה סיפרה שהילדים בבית הספר קראו לה יהודייה מלוכלכת וכשסיפרה לאמה על כך וביקשה לדעת מה זה יהודייה אמרה לה האם לענות להם: אני יהודיה ואתם מלוכלכים.
עליית הנאצים לשלטון שמה קץ לאורח חיים זה, בעקבות חוקי הגזע הוצאו הבנות מבתי הספר הממלכתיים והועברו לבתי ספר פרטיים ולבסוף גורשו גם משם. לודוויג, שלא היה ציוני קודם לכן, אמר למשפחתו שאם עליית הנאצים התרחשה בגרמניה אז היא עלולה להתרחש באותה מידה בכל ארץ אחרת, לכן יש לעזוב את גרמניה ולעלות לא"י, אז פלשתינה.
גרדה, הבת הבכורה נשלחה כחלוץ לפני המחנה. בשנת 1933 הגיעה לארץ עם ההורים ונשארה לבד במסגרת עליית הנער בבן שמן. עם עלייתה נקטע החינוך המוזיקלי ואת מקומו תפסו העבודה ולימודי החקלאות וגרדה הפכה לחיה.
שנה לאחר מכן עלתה כל המשפחה לארץ ישראל המנדטורית כאשר היא משאירה מאחוריה את מרבית הרכוש אך נושאת עימה את התרבות הגרמנית, ערכי הסוציאליזם ואהבת המוזיקה.
עלייה לארץ ישראל והקמת קיבוץ המעפיל.
המשפחה התיישבה בכפר שמריהו, אז מושב לולים נידח ועסקה בחקלאות. המעבר מאירופה למזרח התיכון, מרווחה כלכלית לצמצום ומעבודות הצווארון הלבן לחקלאות היה קשה מאוד בתחילה, וגרדה נשלחה כחלק מעליית הנוער לבית הספר בן שמן שם עברתה את שמה לחיה.
חיה, שגודלה על ערכי הסוציאליזם הצטרפה לקיבוץ השומר הצעיר המעפיל שבו הייתה חברה עד ליומה האחרון, בשנת 1945 עלה הקיבוץ להתיישבות בעמק חפר, חיה התחתנה עם שלמה מרכוס גם הוא תלמיד בן שמן לשעבר אשר עלה עם אחותו אך בלי הוריו מגרמניה ומנישואים אלו נולדה בתה אסתר, עקב הבדלי הטמפרמנט לא החזיקו נישואים אלו זמן רב ולאחר גירושיה נישאה חיה לדניאל ארבל שאיתו חיה עד לסוף ימיו, מנישואים אלו נולדו בנותיה אביטל ונעמי ובנה איתי, בנוסף פתחה את ביתה לשאול, נער עולה חדש מעיראק אשר הגיע לקיבוץ בעקבות החורף הקשה שפקד את המעברות בשנת 1952.
בקיבוץ עסקה חיה בחקלאות וריכזה את ענף המטעים.
במקביל המשיכה במעורבות פוליטית והשתתפה בהפגנות השמאל גם לאחר שמלאו לה שבעים.
פעילות מוזיקלית.
רק כעבור 25 שנים התאפשר לחיה ארבל לחדש את לימודי ההלחנה בהדרכת פרופסור לאון שידלובסקי. היא החלה לעסוק בחינוך מוזיקלי וניהלה את הקונסרבטוריון האזורי.
בזיקנתה החלה לחבר יצירות מוזיקליות אשר הפכו לנועזות יותר ויותר עם השנים וכללו בן השאר תיפוף על כינורות לצד קטעי מוזיקה קונבנציונליים יותר.
ארבל זכתה בפרס אקו"ם על יצירתה "דיאלוג לקלרינט ותזמורת".
ארבל נפטרה בקיבוץ המעפיל ב-14 בדצמבר 2006.
סי לו
ג'ון ברדין
ג'ון ברדין (באנגלית: John Bardeen; 23 במאי 1908 – 30 בינואר 1991) היה פיזיקאי אמריקאי, וחתן שני פרסי נובל בפיזיקה, לשנים 1956 ו-1972.
חייו.
נולד במדיסון שבוויסקונסין. אביו צ'ארלס היה פרופסור באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. כישוריו המתמטיים התגלו כבר בגיל צעיר. בשנת 1923 החל את לימודיו באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ובה למד עד 1928. באותה התקופה לימדו באוניברסיטה זו כמרצי-חוץ פיזיקאים ידועים כפול דיראק, וורנר הייזנברג וארנולד זומרפלד. בנו היה הפיזיקאי ג'יימס ברדין .
עם סיום הלימודים החל את העבודה בחברת Gulf Oil בפיטסבורג. אחרי מספר שנים החל בלימודים מתקדמים באוניברסיטת פרינסטון בה התמחה בפיזיקה בהנחיית יוג'ין ויגנר, חתן פרס נובל לשנת 1963. את לימודי הדוקטורט סיים בשנת 1938.
בזמן מלחמת העולם השנייה עבד במעבדת הצי ועל אף שהוזמן להשתתף בפרויקט מנהטן סירב להצעה.
המצאת הטרנזיסטור.
בשנת 1945 החל ברדין לעבוד במעבדות בל בניו ג'רזי. ב-23 בדצמבר 1947 בנו ברדין, וולטר בראטיין וויליאם שוקלי את הטרנזיסטור הראשון. על הישג זה ועל מחקריהם במוליכים למחצה קיבלו פרס נובל לפיזיקה בשנת 1956. הטרנזיסטור היה קטן פי 50 משפופרת הריק, שאותה הוא החליף במכשירי רדיו וטלוויזיה, ובהמשך במחשבים ובמכשירים אחרים.
בשנת 1951 עבר לעבוד באוניברסיטת אילינוי. אחד מתלמידיו היה ניק הולוניאק, ממציא דיודה פולטת אור. ברדין לימד באוניברסיטה זו עד לשנת 1975.
בזמן עבודתו באוניברסיטה הוא עבד על תורת מוליכות על ביחד עם רוברט שריפר ולאון קופר. על הפיתוח המשותף של התאוריה של מוליכות על הקרויה תאוריית ה-BCS זכו השלושה בפרס נובל בשנת 1972.
עבד כיועץ בחברת זירוקס ותרם רבות לפיתוח זירוקס פארק בקליפורניה.
קווינסי לואיס
קווינסי לואיס (באנגלית: Quincy Lewis; נולד ב-16 ביוני 1977 בליטל רוק, ארקנסו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז.
קריירה.
לואיס החל את הקריירה המקצועית שלו בעונת 1995/96 בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מינסוטה, במסגרתה השתתף במשחקי ליגת המכללות של ארצות הברית. לאחר עונה הגיע עם המכללה לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל.
ב-1997 נבחר לחמישייה הראשונה של Big Ten Conference, ונבחר במקום ה-19 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת יוטה ג'אז.
בשנים 2002-1999 שיחק לואיס ביוטה ג'אז, בה רשם זמן משחק רב ושיתף פעולה עם קארל מלון וג'ון סטוקטון, אך לא הרשים ועבר לשחק באירופה. בשנת 2003 חתם בקבוצת מכבי תל אביב שבה זכה בדאבל והגיע לגמר הליגה האדריאטית עם הקבוצה, אך לא הציג יכולת מרשימה, ובעונה החלשה שלה ב-7 השנים האחרונות, לא הצליח לסייע לה להגיע לפיינל פור של היורוליג.
לאחר תקופת משחקו במכבי תל אביב שנמשכה שנה חזר לואיס ל-NBA וניסה את מזלו כשחתם בקבוצת מינסוטה טימברוולבס לעונה אחת אך גם בה לא הרשים והשיג ממוצעים מאכזבים ושוחרר לאחר חודש בלבד וחתם בקבוצת אליקנטה מהליגה הספרדית הראשונה עד לסיום עונת 2004/2005, לאחר העונה הזאת עבר לשחק באולימפיאקוס היוונית איתה הגיע עד לרבע הגמר היורוליג של שנת 2006 שבו הפסידה קבוצתו למכבי תל אביב, ולגמר הפלייאוף היווני בו הפסידה לפנאתינייקוס בשלושה משחקים.
את העונה הבאה העביר לואיס בקבוצתו לשעבר אליקנטה, ולאחר שזו ירדה ליגה חתם בקבוצת בילבאו, גם כן מהליגה הראשונה.
אחות רחמניה
שבע פי שלוש
שבע פי שלוש (או 7 פי 3) הוא משחק הימורים המבוסס על קובייה.
את המשחק משחקים בעזרת שתי קוביות, ולוח המחולק לשלושה חלקים המסומנים בצורה הבאה: 2-6, 7 ו-8-12. בכל סיבוב מהמרים על סכום תוצאת זריקת הקוביות. ניתן להמר על עד שני חלקים בכל סיבוב. לאחר ההימורים ה"בית" זורק את שתי הקוביות ומחשב את סכומן. הסכום יכול להיות באחד משלושת הטווחים הבאים: 2-6, 7 ו-8-12, בהתאם לשלושת חלקי הלוח.
הימור שניצח בטווחים 2-6 או 8-12 מזכה את בעליו בפי 2 מסכום ההימור. הימור שניצח בתוצאה 7, מזכה את בעליו בפי 3 מסכום ההימור. מכאן שם המשחק, 7 פי 3.
מבין 36 התוצאות האפשריות בזריקת שתי קוביות, 15 תוצאות הן בטווח 2-6, 15 תוצאות הן בטווח 8-12, ו-6 תוצאות הן 7. תוחלת הזכייה של מהמר על שקל אחד היא formula_1, כלומר 0.83 שקל כאשר הוא מהמר בתחום 2-6 או בתחום 8-12; ו-formula_2, כלומר חצי שקל בלבד כאשר הוא מהמר על 7. כמקובל במשחקי מזל, המשחק בנוי כך שה"בית" ירוויח מתפעול המשחק, ורווחיו מהמהמרים על 7 גדולים במיוחד.
לעניין שם המשחק, בעברית תקנית יש לומר "שבע פי שלושה" משום שהמילה "פי" במין זכר, אך השיבוש השתרש בקרב דוברי עברית.
תוכנית הגשה
תוכנית הגשה היא מכלול של תוכניות וטפסים המוגשים עבור קבלת היתר בנייה לוועדה המקומית לתכנון ובנייה. תוכנית ההגשה מכונה "גרמושקה" (מכיוון שהיא מקופלת כמו אקורדיון) ו- "התיק הוורוד" (מכיוון שהיא מאוחסנת בתיק קרטון בצבע ורוד). על פי תיקון 101 לחוק התכנון והבנייה יועברו החל מינואר 2016 תוכניות הגשה כקבצים בלבד.
מפות וחתכים.
תוכנית ההגשה חייבת לכלול בתוכה מספר שרטוטים:
פטרת