המוגלובינוריה לילית התקפית היא מחלה כרונית, והטיפול הוא על פי רוב טיפול תומך. טיפול באנמיה כולל עירויי דם על פי הצורך, תוספי חומצה פולית במינון גבוה ומעקב שיגרתי אחר בדיקות הדם ומתן תוספי ברזל על פי הצורך. גלוקוקורטיקאידים אינם מומלצים, אף שייתכן שהם מעלים את ריכוז ההמוגלובין בדם, וזאת בשל הטוקסיות של טיפול ממושך בהם. יחד עם זאת, יש המטפלים בגלוקוקורטיקואידים לטווח קצר במהלך אירועים של החמרה באנמיה ההמוליטית. כאבים, בייחוד כאבי בטן, עלולים להיות משמעותיים בחלק מהחולים, ולעיתים אף לדרוש טיפול באופיואידים. על פי רוב אין המלצה לטיפול מונע כנגד אירועים טרומבוטיים, וזאת, בין היתר, בשל הסכנה לדימום במטופלים עם טרומבוציטופניה כתוצאה מדיכוי מח עצם. כאשר חולה הסובל מהמוגלובינוריה התקפית לילית סובל ממחלה חריפה או עובר ניתוח, יש לעיתים התוויה לטיפול נוגד קרישה קצר טווח. בקרב חולים עם אירוע טרומבוטי יש התוויה למתן נוגדי קרישה כמקובל, כאשר חולים הסובלים מטרומבוציטפניה נדרשים לעיתים לקבל עירויי טסיות דם בנוסף. אין הסכמה לגבי משך הטיפול בנוגדי קרישה לאחר אירוע טרומבוטי. יש הטוענים כי אין להפסיקו בכלל, ואילו אחרים גורסים שהפסקת הטיפול היא בטוחה לאחר מספר חודשים.
השתלת מח עצם מתורם היא הטיפול היחיד המביא לריפוי המחלה. יחד עם זאת, טיפול זה טומן בחובו סכנות, כגון מחלת השתל נגד המאכסן (באנגלית:graft versus host disease), ועלייה בתמותה הכללית. יתרה מכך, קיים קושי למצוא תורם מתאים להשתלת מח עצם. לפיכך, קיימת התוויה להשתלת מח עצם רק בנוכחות מחלה נוספת של מח העצם, כדוגמת אנמיה אפלסטית, או כאשר טיפול שמרני כשל.
אקוליזומב.
בשנת 2007 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקני את התרופה אֶקוּלִיזוּמָבּ (שם מסחרי: סוֹלָרִיס) לטיפול בסובלים מהמוגלובינוריה לילית התקפית. התרופה היא נוגדן חד-שבטי שנקשר עם זיקה גבוהה לרכיב מערכת המשלים C5, ובכך מעכב את ביקועו ל-C5a ו-C5b, שלב הכרחי ביצירת קומפלקס תקיפת ממברנה. כאמור, המוליזה בחולי המוגלובינוריה לילית התקפית מתרחשת בשני מנגנונים. הראשון, המוליזה תוך-כלית כתוצאה מכך שהחלבון CD59 איננו מבוטא על קרום התא, מעוכב באופן ניכר על ידי אקוליזומב; השני, המוליזה חוץ-כלית כתוצאה מאופסוניזציה של התא על ידי רכיב המשלים C3, איננו מעוכב על ידי אקוליזומב. לפיכך, התרופה מפחיתה את חומרת ההמוליזה, אך איננה מטפלת בה במלואה. אקוליזומב הוכחה במספר מחקרים כמסייעת ביצוב רמות ההמוגלובין, הפחתת הצורך בעירויי דם ובשיפור איכות החיים של המטופלים. כמו כן נמצאה ירידה במספר האירועים הטרומבוטיים, מ-7 אירועים לאירוע אחד ל-100 שנות חולה.
אקוליזומב מעלה פי 1000 עד 2000 את הסיכון לזיהומים בחידק Neisseria Meningitidis שעלול לגרום לדלקת קרום המוח ולאלח דם. לפיכך, על כל חולה המועמד לקבלת טיפול באקוליזומב להתחסן כנגד החידק לפחות שבועיים טרם קבלת התרופה. תופעות לוואי נוספות כוללות כאבי ראש, הצטננות, כאבי גב ובחילות.
התרופה ניתנת בעירוי תוך ורידי, בדרך כלל אחת ל-14 ימים, כאשר בשבועות הראשונים לטיפול התרופה ניתנת מדי שבוע. התרופה כלולה בסל הבריאות.
פרוגנוזה.
המוגלובינוריה לילית התקפית היא מחלה כרונית. מחקרים שנערכו לפני תחילת השימוש באקוליזומב הצביעו על שיעורי הישרדות של כ-50% בתום 10 שנים מרגע ביצוע האבחנה. הסיבה העיקרית לתמותה הייתה אירוע טרומבוטי, אך גם סיבוכים של פאנציטופניה, ובמקרים חריגים התמרה ללוקמיה חריפה, עלולים לגרום למוות. בשל העובדה שאקוליזומב נכנסה לשימוש בשנת 2007, מחקרים העוסקים בהישרדותם של חולים המטופלים בתרופה טרם הושלמו. עם זאת, מסתמן שהטיפול בתרופה משפר את הישרדות החולים, ועל פי הנתונים שנאספו עד כה, לא מסתמן הבדל בין הישרדותם של המטופלים באקוליזומב להישרדות האוכלוסייה הבריאה.
הכרה בינלאומית בישראל
יחסי אוסטרליה–סן מרינו
יחסי אוסטרליה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית אוסטרליה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
סקירה כללית.
אוסטרליה וסן מרינו כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים הרשמיים בשנת 1995, שגרירות אוסטרליה ברומא הואמנה עליהם. סן מרינו החזיקה בעבר קונסול כבוד בוויקטוריה כולה, ומאז 2016 הוא יושב במלבורן. כהוקרה מצד אוסטרליה על שיתוף הפעולה של סן מרינו איתה נחתם בין שתי המדינות הסכם בשנת 2010 בנוגע לחילופי מידע בנושא המיסים.
תוכנית אשרת עבודה משותפת של (WHM) בין אוסטרליה לסן מרינו נכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2017. ה- WHM היא תוכנית חילופי תרבות, המספקת הזדמנות לצעירים ליהנות מחופשה ארוכה בסן מרינו ובאוסטרליה, במהלכם יוכלו לקחת על עצמם עבודה לטווח קצר וללמוד במדינה השנייה.
השר הפרלמנטרי האוסטרלי לענייני חוץ וסגן הפרלמנט האוסטרלי, ריצ'רד מרלס, ביקר באנדורה באפריל 2012. ביקור זה היה הביקור הראשון מדרג גבוה של אדם כלשהו מהמדינה השנייה. הסנאטור הונטה קונסטטה פיירוונטי וולס, השר לפיתוח בינלאומי ומדינות האוקיינוס השקט, ביקר בסן מרינו בינואר 2017 כדי לדון בהזדמנויות להגברת הסחר הדו-צדדי וכדי להרחיב השקעות פרטיות במדינה השנייה.
היחסים הכלכליים של אוסטרליה עם סן מרינו הם מינימליים וסטטיסטיקה רשמית של משרד החוץ האוסטרלי לא נרשמות.
אמורי לבו
אמורי ריימונד לבו (בצרפתית: Amaury Raymond Leveaux; נולד ב-2 בדצמבר 1985) הוא שחיין צרפתי, שיאן עולם (2008–2021) במשחה ל-100 מטר חופשי (בריכת 25 מטר) סגן אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) במשחה ל-50 מטר חופשי, אלוף אולימפי (לונדון 2012) אלוף עולם (ברצלונה 2013), אלוף אירופה (דברצן 2012) ושיאן עולם במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי. בעבר החזיק בשיא העולם (בריכת 25 מטר) במשחה ל-50 מטר חופשי ובמשחה ל-50 מטר פרפר.
ביוגרפיה.
לבו נולד וגדל בבלפור.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים לבו במקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:17.43 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:48.57 דקות, המהיר מבין הצרפתים. נוסף לכך, הוא שחה בשלב המוקדמות וסיים במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, כשחיין רביעי הוא קבע בזינוק שליחים תוצאה של 49.41 שניות.
סגן אלוף אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2006 זכה לבו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.76 שניות, אחרי אנדריי סרדינוב מאוקראינה (51.95 שניות) ולפני ניקולאי סקוורצוב מרוסיה (52.96 שניות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:16.53 דקות), אחרי איטליה (3:15.23 דקות) ורוסיה (3:16.47 דקות).
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה במרץ 2007 זכה לבו במדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכה לבו במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.99 דקות, אחרי פאול בידרמן מגרמניה (1:46.59 דקות) ולפני מאסימיליאנו רוסולינו מאיטליה (1:47.33 דקות).
סגן אלוף אולימפי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה לבו בשתי מדליות כסף. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.45 שניות, אחרי סזאר סיילו מברזיל שקבע שיא אולימפי חדש של 21.30 שניות ולפני בן ארצו אלן ברנרד (21.49 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פביאן ז'ילו, פרד בוסקה ואלן ברנאר בשיא אירופה חדש של 3:08.32 דקות (הנוכחי, 2017), אחרי הרביעייה מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:08.24 דקות, (הנוכחי, 2017) ולפני אוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:09.91 דקות. הוא שחה ראשון בתוצאה של 47.91 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.44 דקות אך נמחק מהמשך התחרות ולכן דורג לבסוף במקום 18 ובמקום עשירי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:13.57 דקות. כשחיין רביעי הוא קבע בזינוק שליחים תוצאה של 1:45.89 דקות.
שיאן עולם (בריכת 25 מטר).
באליפות צרפת (בריכת 25 מטר) שנערכה באנז'ה בתחילת דצמבר 2008 זכה לבו במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 22.29 שניות, שיפור לשיא העולם בן החודש וחצי של מאט יעקוביץ' מאוסטרליה (22.50 שניות). שבוע לאחר מכן, באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה באמצע דצמבר הוא זכה ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.63 שניות, לפני פרד בוסקה (20.69 שניות) ודויה דראגניה מקרואטיה ויבגני לגונוב מרוסיה שקבעו תוצאה של 21.15 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש של 20.48 שניות שיפור לשיאו העולם בן השלושה חודשים של רולנד סקומן מדרום אפריקה (20.64 שניות). שיא זה החזיק מעמד 8 חודשים ונשבר על ידי רולנד סקומן (20.30 שניות). במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 44.94 שניות (השיא הנוכחי, דצמבר 2017), לפני פביאן ז'ילו (45.84 שניות) ופיליפו מאניני מאיטליה (46.62 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא עולם חדש של 45.12 שניות, שיפור לשיא העולם בן 5 ימים של בן ארצו אלן ברנרד (45.69 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.23 שניות, לפני מילוראד צ'אביץ' מסרביה (22.36 שניות) ורפאל מוניוס מספרד (22.46 שניות). בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש של 22.18 שניות, שיא זה החזיק מעמד 11 חדושים ונשבר על ידי שטפן דיבלר מגרמניה (21.80 שניות), השיא הנוכחי (2017). במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי ביחד עם אלן ברנרד, פביאן ז'ילו ופרדריק בוסקה בשיא עולם חדש של 1:20.77 דקות, לפני איטליה (1:23.37 דקות) וקרואטיה (1:23.68 דקות).