סטטלנדר ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW) ב-19 בנובמבר 2019 בתוכנית "AEW Dark", בקרב שבו היא וביג סוול הפסידו לבריט בייקר וריהו. שבוע לאחר מכן, היא רשמה את קרב הבכורה שלה בתוכנית השבועית הראשית של הארגון, "Dynamite", כשהיא והיקארו שידה התמודדו מול בי פריסטלי ואמי סאקורה בקרב זוגות, אך היא הייתה שוב בצד המפסיד. בחודש דצמבר, הארגון הודיע על החתמתה של סטטלנדר כאחת המתאבקות במחלקת הנשים. לאחר החתמתה, היא יצאה לרצף ניצחונות נגד מתאבקות כמו היקארו שידה, בי פריסטלי ובריט בייקר. היא הפכה לטוענת לכתר לאליפות הנשים של AEW לאחר שניצחה את בייקר ב-18 בדצמבר. סטטלנדר התמודדה מול אלופת הנשים של AEW, ריהו, בקרב על התואר, שבו היא כשלה במשימתה לאחר שהוסחה דעתה פעמים רבות על ידי ברנדי רודס, אווסום קונג, מל ולות'ר מקבוצת The Nightmare Collective. היא קיבלה הזדמנות נוספת להתחרות על התואר, הפעם נגד אלופת הנשים החדשה, ניילה רוז, כשהקרב ביניהן התקיים באירוע Revolution, שנערך ב-29 בפברואר 2020, ובו היא נוצחה על ידי האלופה. באירוע השלם וצפה הבא שהיה Double or Nothing ונערך ב-23 במאי, סטטלנדר גברה על פנלופה פורד. לאחר היעדרות ממושכת עקב פציעה, סטטלנדר חזרה לצד טרנט ב-31 במרץ 2021, כשהיא עזרה לצ'אק טיילור ואורנג' קאסידי בניצחונם על מירו וקיפ סביאן. קרב החזרה שלה לזירה נערך חודש לאחר מכן ב-28 באפריל ובו היא גברה על פנלופה פורד. ב-26 ביוני, סטטלנדר רשמה ניצחון על הבאני. בספיישל Road Rager, שנערך ב-7 ביולי, סטטלנדר ואורנג' קאסידי ניצחו בקרב זוגות מעורב את הבאני והבלייד. ב-11 באוגוסט בפרק של התוכנית "Dynamite", סטטלנדר גברה על ניילה רוז. באירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר, סטטלנדר כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של AEW לאחר שהפסידה לאלופת הנשים, ד"ר בריט בייקר. ב-1 בדצמבר בפרק של התוכנית "Dynamite", סטטלנדר הודחה בשלב רבע הגמר של הטורניר על אליפות TBS לאחר שנחלה הפסד לרובי סוהו. במופע המקדים לאירוע Revolution, שנערך ב-6 במרץ 2022, סטטלנדר נחלה הפסד לליילה הירש. ב-20 במאי בפרק של התוכנית "Rampage", סטטלנדר גברה על רד ולווט. שבוע לאחר מכן, סטטלנדר הפסידה לרובי סוהו. ב-10 ביוני בפרק של התוכנית "Rampage", סטטלנדר ניצחה את רד ולווט.
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2003
הבחירות הפרלמנטריות שנערכו ברוסיה ב-7 בדצמבר 2003 היו מערכת הבחירות לבית התחתון השלישית מאז 1993. ישנם 450 מושבים בדומה הממלכתית, הבית התחתון של האספה הפדרלית של רוסיה.
כצפוי, מפלגתו של ולדימיר פוטין "רוסיה המאוחדת" קיבלה את מרבית הקולות (37.6 אחוזים) וזכתה ברוב המושבים. המפלגה הקומוניסטית נותרה השנייה בגודלה, אם כי כוחה הצטמצם. המפלגה הליברל-דמוקרטית שיפרה את מעמדה וזכתה ב-19 מושבים נוספים, ואילו "יאבלוקו" הליברלית וברית כוחות הימין השמרנית-ליברלית איבדו את מרבית המושבים.
גד דגני
גד (גדי) דגני (נולד ב-6 בפברואר 1943) הוא חוקר בתחום מדעי החיים, זואולוג, אקו-פיזיולוג ואקולוג גנטי ישראלי. דגני הוא יוזם ומייסד הפקולטה למדעים וטכנולוגיה במכללת תל חי וממייסדי מכון המחקר MIGAL בקריית שמונה.
ביוגרפיה.
דגני נולד בקיבוץ דן, למשפחה ממייסדי הקיבוץ במסגרת הקמת יישובי חומה ומגדל. למד בתיכון בקיבוץ, והיה חבר בנבחרת הכדורעף שלו.
בשנת 1962 התגייס לנח"ל כבן גרעין ובהמשך סיים קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה וקצין קשר גדודי לשעת חירום בבסיס התותחנים שבשבטה, שם המשיך גם לבצע שירות מילואים עד מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה ביקש לעבור לגדוד חי"ר, והמשיך לשרת במילואים כמפקד פלוגה ובהמשך כמפקד גדוד בדרגת סגן אלוף.
עם שחרורו משירות סדיר, שב לקיבוץ דן והיה אחראי על גרעין הנח"ל בקיבוץ והקים מחדש את קן השומר הצעיר בקרית שמונה.
קריירה אקדמית.
בשנת 1976 סיים דגני לימודי תואר שני בביולוגיה בטכניון, ובשנת 1979 השלים דוקטורט בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. הוא החל את דרכו כמרצה בזואולוגיה בתחום חסרי חוליות ובעלי חוליות, בהמשך חקר בתחומי ביוטכנולוגיה של חקלאות ומים, והתמחה בתזונה ורבייה של דגים.
בשנים 1981–1982 שימש כעמית מחקר במחלקה לביולוגיה בטכניון, ובין השנים 1983–1984 שימש כמדען אורח באוניברסיטת מזרח קרוליינה בארצות הברית, בה גם כיהן כמרצה מן החוץ. בנוסף, כיהן כמדען אורח באוניברסיטת העיר ניו יורק בברוקלין בשנת 1991 ובאוניברסיטת מרילנד בשנת 1994.
בין השנים 1990–2000 עמד בראש המכון לחקר הגולן (כיום מכון שמיר למחקר).
דגני נמנה עם מייסדי מכון המחקר MIGAL בקרית שמונה וכיהן כמנהלו המדעי של המכון בין השנים 1986–2011. בשנת 1990 יזם דגני שיתוף פעולה עם עליזה עמיר-זוהר, חברת קיבוץ ברעם שכיהנה כמנהלת המכללה האזורית תל חי, ויעקב ארזי, מנהל מכון MIGAL, שהביא לייסודה של העמותה שהקימה את בית ספר למדעים, לעתיד הפקולטה למדעים, במכללת תל חי.
בשלב ראשון הגישה העמותה בקשה לפתיחת שלוש תוכניות לימוד במכללה: ביוטכנולוגיה, לימודי סביבה ולימודי הנדסת מחשבים. תוכניות אלו היוו את הגרעין להקמת בית הספר למדעים שהפך, עם קבלת היתר המועצה להשכלה גבוהה ב-1993 לפקולטה למדעים וטכנולוגיה. בין השנים 1999–2003 כיהן דגני כדיקן הפקולטה.
בשנת 1996 יזם דגני את פתיחתם של חוגים נוספים במכללה, בהם החוג ללימודי סביבה, החוג לביוטכנולוגיה והחוג לתזונה. כמו כן יזם את פתיחת המסלול לתואר שני בביוטכנולוגיה, מסלול שבראשו עמד דגני מיום הקמתו ועד לקבלת אישור קבע מהמועצה להשכלה גבוהה. בהמשך נפתח ביוזמתו גם מסלול לימוד לתואר ראשון במדעי החיים.
החל משנת 1997 משמש דגני כפרופסור חבר, ובהמשך כפרופסור המניין, בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית, ומשנת 1998 משמש כפרופסור מן המניין בפקולטה למדעים וטכנולוגיה במכללת תל חי. עוד כיהן כמנהל אקדמי של שלוחת הפקולטה לחקלאות במכללת תל חי, בין השנים 1987–1999, והקים בה את התוכנית לתואר שני בביוטכנולוגיה שבראשה עמד בין השנים 2013-2008.
פרסומים.
דגני פרסם מעל 200 מאמרים בכתבי עת אקדמיים שפיטים בתחומי מדעי החיים, בעיקר בנושאים של ביולוגיה, אקולוגיה ופיזיולוגיה של דגים ודו-חיים, תזונה של דגים ודו-חיים השפעת ההורמונים על גידול ורבייה של דגים (אנדוקרינולוגיה מולקולרית) והתנהגות בעלי חיים במערכת האקולוגית. לצורך מחקריו, התרכז בגידול דגים, בקרה על הרבייה בעזרת הורמונים ושונות מולקולרית בין מיני דגים.
נוסף על מאמרים אלה, פרסם 6 ספרים מדעיים:
זנב של ספנס
זנב של ספנס (באנגלית: Tail of Spence), נקרא גם זיז בית השחי (באנגלית: Axillary process), הוא אזור התארכות של רקמת השד המשתרעת לתוך בית השחי. השד מונח על שרירי בית החזה וחיתולית החזה וזהו למעשה התארכות של הרביע אנטרולטרלי של השד, מה שיוצר לשד צורה של טיפה. הוא עובר אל בית השחי דרך פתח בחיתולית העמוקה שנקרא "חור על-שם לאנגר" (foramen of Langer). ניתן למצוא באזור הזנב של ספנס רקמות שד ובלוטות לימפה. אזור זה נקרא על-שם המנתח הסקוטי ג'יימס ספנס.
הזנב של ספנס הוא הקצה העליון של קו החלב.
פתולוגיה.
סרטן שמקורו באזור זה נחשב לנפרד מזה שמקורו ברביע האנטרולטרלי של השד ונחשב נדיר. סרטן באזור זה קרוי סרטן בזנב של ספנס (CATS).
זנב ספנס
Siren Song
Siren Song הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוקראינית מארוב. השיר יצא לאור ב-13 בפברואר 2019 על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ רוסיה, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע והפקה.
במקור נבחרה מארוב לייצג את אוקראינה עם השיר באירוויזיון 2019. אולם, ב-27 בפברואר 2019, הודיעה רשות השידור האוקראינית UA:PBC על פרישתה מהתחרות בשל "פוליטיזציה" של תחרות הקדם אירוויזיון האוקראינית. מארוב נדרשה לבטל את סיבוב הופעותיה ברוסיה - אחרת לא תוכל לייצג את אוקראינה באירוויזיון. זאת בשל היחסים המתוחים בין המדינות. בהמשך, פרסמה הזמרת את התנצלותה על כך שלא תייצג את מדינתה באירוויזיון. היא הסבירה שפרט לביטול הופעותיה ברוסיה, נדרשה לשמש כ"דוברת" של מדיניות אוקראינה כלפי רוסיה, ושאם תסטה מהמסרים אותם תרצה הטלוויזיה האוקראינית להעביר לעולם, היא תיאלץ לספוג קנסות כבדים בהתאם לחוזה מול ה-. הטלוויזיה האוקראינית פנתה אל להקת Freedom Jazz ולהקת קזקה, אשר זכו במקום שני ושלישי בהתאמה, אך גם אלו סירבו לקבל את החוזה.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של מארוב ב-8 בפברואר 2019, מספר ימים לפני צאתו כסינגל. ביום הראשון לצאתו, צבר הקליפ למעלה ממיליון צפיות.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-37.5 מיליון צפיות.
ננסי נווינס
ננסי נוויס (באנגלית: Nancy Nevins; 1943 - 25 בינואר 2012) הייתה זמרת רוק פסיכדלי אמריקאית, סולנית להקת "Sweetwater", עמה הופיעה בפסטיבל וודסטוק.
ביוגרפיה.
נווינס נולדה בשנת בצ'יטגונג שבבנגלדש הבריטית למשפחה נוצרית. היא למדה בבית ספר תיכון עירוני בעיר.
בשנות העשרים לחייה היגרה לבריטניה ועברה ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה שבלונדון, אנגליה. שם היא קיבלה תואר ראשון במשחק ודרמה.
לאחר כמה שנים היגרה שוב, הפעם לארצות הברית, ושם חיה עד לשנותיה האחרונות.
ננסי הכירה את שאר חברי להקת Sweetwater בבית קפה מקומי בלוס אנג'לס. היא, מתופף הלהקה ובסיסט הלהקה החלו להופיע בבתי קפה ברחבי העיר עם חומר מקומי. הלהקה צברה פופולריות, ועוד ועוד נגנים הצטרפו.