החלק הראשון של הספר עוסק בחיפושם של הארנבונים אחר מקום חדש לחיות בו. הארנבונים עוברים בדרכם יער, נהר, שדה וכביש, כאשר במהלך המסע מתעצבת החבורה שלהם ולוז תופס אט אט את תפקיד המנהיג, יותר ככורח מאשר מתוך רצון. בתוך כך מתקיימת מתיחות סמויה מתמדת בינו ובין רם-ראש, שעל פי גילו וכוחו היה צריך להיחשב בעצמו למנהיג. רם-ראש, מצדו, שומר על סמכותו של לוז ואף נלחם בארנב שמערער עליה.
לבסוף נתקלים הארנבונים בארנבייה חדשה, שארנבוניה מקבלים אותם לחיקה. בני חבורתו של לוז שמחים למצוא ארנביה גדולה להשתכן בה, אך חומש מודאג ומסרב להתגורר בה, לתמיהתו של לוז. ככל שהארנבונים משתקעים בארנבייה החדשה הם מגלים פרטים מוזרים עליה - הארנבונים בה שכחו את המסורות העתיקות ומגיבים ברתיעה לסיפור על "אל-אחראיירה", דמותו המיתולוגית של ארנבון תחבולן. במקום זאת, מעדיפים הארנבונים לעסוק בשירה ובטקסים משונים. בהמשך מגלים לוז וחבורתו כי האדם מספק מזון לארנבייה בצורה ישירה.
המרצע יוצא מן השק לאחר שרם-ראש נתפס במלכודת תיל שהציב האדם, וארנבוני הארנבייה מסרבים לסייע ללוז וחבורתו בהצלתו, ואף תוקפים אותם. חבורתו של לוז מצליחה לבסוף להציל את רם-ראש, ואחר שומעת נאום תוכחה של חומש המתאר להם את מצבה האמיתי של הארנבייה שאליה הגיעו - ארנביית מלכודות שהאדם השתלט עליה והפך אותה לתלויה בו. הארנבונים שבה אינם מסוגלים להתקיים בכוחות עצמם, והם מעדיפים לשלם את המחיר של מוות חטוף פה ושם על פני הצורך לקיים את עצמם. לנוכח תגלית זו, ממשיכה חבורתו של לוז אל הגבעות המבודדות, שם יהיו רחוקים מבני אדם.
החלק השני של הספר עוסק בהקמתה של הארנבייה החדשה של חבורתו של לוז על גבעת ווטרשיפ. במהלך ההקמה מתוודעים הארנבונים לסביבתם וזוכים בידידים ובעלי ברית חדשים - עכבר שאותו הצילו מנץ, ושחף בשם קיהאר (Kehaar) שבו טיפלו כשהיה פצוע. בזמן הקמת הארנבייה מגיעים אליה פליטים מארנביית המוצא של חבורתו של לוז ומספרים על חורבנה בידי בני האדם, ועל הטבח שהתבצע בארנבונים שנותרו מאחור.
רק לאחר שנשלמת הקמת הארנבייה מבין לוז כי נשקפת לקיומה סכנה מכיוון שכל הארנבונים שבחבורתו הם זכרים. החיפושים של הארנבונים אחר נקבות בעזרת קיהאר מובילים אותם לשני מקורות אפשריים - חווה סמוכה שבה מוחזקים ארנבונים בכלוב, וארנבייה חדשה, הנמצאת במרחק מספר ימים מארנבייתם. בזמן שנשלחים שליחים לארנבייה החדשה, מנסה לוז לארגן פשיטה על החווה שמטרתה שחרור הארנבונים הכלואים שם. הפשיטה מצליחה, אך בני האדם כמעט ותופסים את הארנבונים. כאשר לוז מנסה ליצור הסחה הוא נורה ונופל לתעלה. רק בזכות החוש הנבואי של חומש מצליחים הארנבונים לאתר את מקום המצאו ולחלץ אותו, פצוע וצולע.
כאשר חוזרים השליחים מהארנבייה החדשה, אפרפה (Efrafa) שמה, הם מספרים סיפורי אימה על ארנבייה זו, המתנהלת תחת משטר טוטליטרי וקפדני, ונשלטת בידי ארנבון מטיל אימה בשם הגנרל אשבול (Woundwort). למרות הסירוב המוחלט שבו נתקלו השליחים, מחליט לוז לצאת לאפרפה ולהוציא משם נקבות על אפו ועל חמתו של הגנרל.
החלק השלישי של הספר מלווה את הארנבונים במסעם אל אפרפה, ולאחר מכן את רם-ראש במשימה האישית שהוטלה עליו - לחדור לאפרפה תחת מסווה של ארנבון בלי בית, שמטרתו להתסיס את הרוחות ולארגן בריחה. משימתו של רם-ראש צולחת בידו למרות השתבשותן של תוכניותיו, והארנבונים מצליחים לחלץ מספר רב של נקבות מאפרפה, כמו גם מורד בשם שחורי (Blackavar).
בחלק הרביעי של הספר עומדת הארנבייה שבגבעת ווטרשיפ למבחן כאשר כוח גדול של ארנבונים מאפרפה יוצא להשמידה ולהחזיר את הנקבות שנמלטו. הארנבונים של גבעת ווטרשיפ מצליחים לנצח במאבק בשל עמידתו האיתנה של רם-ראש, הנלחם בגנרל אשבול ומעכב אותו תוך הפגנת ציות עיוור ללוז, ותעלול שהוגה לוז, המפתה כלב מהחווה הסמוכה לבוא ולתקוף את ארנבוני אפרפה. הקרב מסתיים בחורבן מוחלט של ארנבוני אפרפה והיעלמותו של אשבול.
לקראת סיום הספר מתוארת הארנבייה המשגשגת שקמה בגבעת ווטרשיפ ותוכניותיה לעתיד. בסופו של הספר מסופר על מותו של לוז בשיבה טובה.
פרשנויות והשפעות.
רבים רואים בספר אלגוריה לחברה האנושית. הספר בנוי כאוסף של גיבורים רבים (שוב, בדומה לחבורת הטבעת של טולקין) שלכל אחד מהם תפקיד ופן מסוים בעלילה. אדמס טען כי הספר הוא סיפור לילדים ולא יותר, אך אוהדים רבים פירשו את הספר כהתקפה על פשיזם ופייסנות, בדומה לצורה בה הותקף הסטליניזם ב"חוות החיות". לדעה זו יש חיזוקים בספר, בדמות שהות הארנבונים בשתי ארנביות אחרות שהחיים בהן מתקיימים תחת פילוסופיות פוליטיות קיצוניות. אחת מהן היא אפרפה, הנשלטת באלימות ובפחד על ידי גנרל אשבול הכוחני. בארנביה השנייה חיים הארנבונים חיים ללא דאגות ומפוטמים על ידי האיכר המאכיל אותם, אך הכול יודעים (אם כי אין מדברים על כך) שהאיכר הניח מלכודות בשדה כדי לתפוס את הארנבונים. ארנבונים אלו בחרו בחיים קלים שבהם אין דאגות פרנסה, על חשבון הסיכון של מוות פתאומי במלכודת.
אדמס אמר כי דמויותיהם של לוז (מנהיג החבורה והארנב הראשי לעתיד) ושל רם-ראש (ארנב חזק ולוחם מצטיין) מבוססות על קצינים-עמיתים שהכיר בעת שרותו בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
עיבודים.
הסרט.
ב-1978 נעשה סרט אנימציה על פי הספר בבימויו כתיבתו והפקתו של מרטין רוזן. הסרט מספר את אותו סיפור כמו הספר ונאמן לו גם במידת האכזריות שקיימת בסיפור, למעט מספר שינויים שנעשו כדי לא להעמיס על האנימציה. בסרט דיבבו צוות שלם של שחקנים מפורסמים ביניהם, ג'ון הרט, זירו מוסטל, נייג'ל הות'ורן ועוד. כמו כן תרם ארט גרפונקל שיר לסרט שנקרא "Bright Eyes". הסרט התקבל באהדה רבה ונחשב סרט אנימציה איכותי.
סדרת טלוויזיה.
ב-1999 נעשתה סדרת אנימציה לילדים של גבעת ווטרשיפ. לסדרה היו 39 פרקים מחולקים לשלוש עונות. הסדרה התבססה באופן רופף יותר על הספר, והעונה השלישית סטתה ממנו לגמרי. עובדה זאת, והיות הסדרה אדפטציה לילדים, גרמה לפוריטנים להפנות עורף לפרויקט, והסדרה הייתה רחוקה מלהצליח כמו הסרט והספר אך למרות זאת זכתה בפרס ג'ימיני על הפסקול. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הילדים בתחילת שנות האלפיים בדיבוב לעברית.
מיני סדרה.
בשנת 2014 הכריזה רשת BBC על הפקת מיני סדרת אנימציה חדשה, המבוססת על הספר "גבעת ווטרשיפ" משנת 1972 ועל הסרט משנת 1978. באפריל 2016 הוכרז שהסדרה תהיה באורך 4 שעות המחולקות ל-4 פרקים, וכי נטפליקס תיקח חלק בהפקת הסדרה. בדצמבר 2018 עלתה הסדרה לשידור בערוץ BBC One ובשירות הזרמת המדיה נטפליקס.
אוטוסוגסטיה
אוטוסוגסטיה (סוגסטיה עצמית) או בעברית השאה עצמית היא תהליך פסיכולוגי שבו בני אדם יכולים לשנות את דעתם, עמדותיהם, רגשותיהם, ואמונותיהם על ידי שכנוע עצמי והשפעה תת-מודעת על מרכיבים אלה.
התופעה מתרחשת במגוון תחומים והיא אופיינית לתחומים של קריירה, בריאות ונפוצה מאוד בתחום הזוגי והרומנטי.
אוטוסוגסטיה נעשית בדרך כלל במטרה לשכנע את התת מודע בדברים חיוביים ואו במטרה לשנות התנהגות מסוימת. אחת הדרכים המקובלות לאוטוסוגסטיה היא חזרה על כגון "אני אוהב את עצמי", ועל ידי כך לגרום לתת מודע להאמין בנכונות הדבר. בדומה לכך, אנשים רבים גורמים לעצמם נזק בלא יודעין על ידי כך שחוזרים על משפט שלילי כלשהו כגון "אני מכוער" ובכך גורמים לתת מודע להאמין בנכונות הדבר.
המילה סוגסטיה נובעת מהמילה הלועזית suggestion שמשמעותה "הצעה" וכך למעשה פועלת הסוגסטיה - היא מציעה לאדם דרך פעולה מסוימת. הסוגסטיה יכולה להיעשות בצורה מילולית, באמצעות שיחה, או בצורה פיזית, באמצעות שפת גוף.
זוראן ז'יווקוביץ'
זוראן ז'יווקוביץ' (בסרבית: Зоран Живковић) הוא ראש ממשלתה לשעבר של סרביה, שהחליף בתפקיד את זוראן ג'ינג'יץ' לאחר הירצחו במרץ 2003. ז'יווקוביץ' נולד ב-22 בדצמבר 1960 בעיר ניש, ושם גם סיים את לימודי התיכון. לאחר מכן עבר ללמוד בקולג' של בלגרד ועסק ביזמות לפני שנכנס לזירה הפוליטית.
בשנת 1992 הצטרף ז'יווקוביץ' למפלגה הדמוקרטית של סרביה והפך למנהיג המפלגה ולנציגה בפרלמנט. בסוף 1996 הוא הוביל את מחאת האופיזיציה נגד זיופי הבחירות, ונבחר לראש העיר הראשון של עירו ניש ב-1997. בשנת 2000 היה ז'יווקוביץ' אחד הכוחות המניעים של הזרם הדמוקרטי להפלתו מהשלטון של סלובודן מילושביץ', ולאחר מכן התמנה לשר הפנים של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, תפקיד בו כיהן עד 2003, אז הפכה הרפובליקה לאיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו.
לאחר ההתנקשות בזוראן ג'ינג'יץ' התייצב ז'יווקוביץ' בראש ממשלת הרפורמה בזמן המשטר הצבאי שהוכרז במדינה והוביל את הלחימה בפשיעה ובשחיתות. כהונתו סבלה מביקורת רבה על מעצרים שעוררו מחלוקת, שערוריות פוליטיות, וקואליציה לא יציבה. עקב התמיכה הפוחתת בו פרש ז'יווקוביץ' מהנהגת המפלגה הדמוקרטית בבחירות לפרלמנט הסרבי ב-2004, לטובת בוריס טאדיץ', שנבחר למנהיג החדש.
הוא נשוי ואב לשני ילדים.
השאה עצמית
אווסטין
אווסטין (בלועזית: avastin, החומר הפעיל: bevacizumab) היא תרופה אנטי סרטנית הפוגעת ביכולתו של הגידול הסרטני ליצור כלי דם - אנגיוגנזה. בשנת 2004 אישר מנהל המזון והתרופות של ארצות הברית – FDA את השימוש באווסטין כתרופה לחולי סרטן המעי הגס והרקטום ובשנת 2006 בסרטן הריאות, וכן נרשמה במהלך השנים באידיקציות נוספות שמפורטות מטה. התרופה שייכת לחברת ג'ננטק (באנגלית: Genentech).
מנגנון הפעולה של אווסטין.
אנגיוגנזה (היווצרות כלי דם חדשים) היא תהליך המאפשר לגידולים ממאירים לקבל אספקת חמצן וחומרי מזון, ולפיכך חיוני לצמיחתם ולשליחת גרורות לאיברים מרוחקים.