הוא הוריש לשני בניו סכום כסף גדול, אך ציווה עליהם בצוואתו שלא ישתקעו בלונדון אלא בפולין. שניהם גרו תקופה בקרקוב ובהמשך עלו לארץ ישראל:
אלבארו גונסאלס
וילי הרננגומז
טקס פרסי אוסקר ה-88
טקס פרסי אוסקר ה-88 (באנגלית: 88th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2015 נערך בתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-28 בפברואר 2016. השחקן והסטנדאפיסט כריס רוק הנחה את הטקס בפעם השנייה, לאחר שהנחה בשנת 2005 את טקס פרסי אוסקר ה-77.
הזוכים השנתיים בפרס לשם כבוד הם הבמאי ספייק לי והשחקנית ג'ינה רולנדס, והזוכה בפרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית היא השחקנית דבי ריינולדס.
זכיות ומועמדויות.
המועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-88 הוכרזו ב-14 בינואר 2015 בתיאטרון סמואל גולדווין בבוורלי הילס. הסרטים עם מירב המועמדויות היו "האיש שנולד מחדש" 12 מועמדויות, ו"", עם 10 מועמדויות.
בטקס "האיש שנולד מחדש" זכה ב -3 פרסים ו "מקס הזועם: כביש הזעם" זכה ב-6 פרסים.
ביקורות אודות חוסר ייצוג.
לאחר שנודעו שמות השחקנים המועמדים לפרסים התברר שכמו בשנה שקדמה אין בקרב המועמדים בקטגוריות המשחק אף מועמד שחור. אמנים ויוצרים שחורים השמיעו טענות על גזענות ואפליה בקרב חברי האקדמיה, וחלקם אף הודיעו שיחרימו את הטקס במחאה.
קובאל
קובאל (בפולנית: Kowal) היא עיירה במחוז ולוצלאווק שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
קובאל נזכרת מהמאה ה-12, ובמשך השנים הייתה למרכז מסחר אזורי, תוך שנבנו בה מבצר וטירה. בשנת 1519 הוענקו לקובאל זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיר כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.
יהודי קובאל.
יהודים ישבו בקובאל מראשית המאה ה-16, ובמחצית השנייה של המאה ה-16 הותר להם להקים בה בית מדרש ובית עלמין. לאחר נסיגת השוודים מהיישוב באמצע המאה ה-17, פרעו ביהודיו החיילים הפולנים שהגיעו אליו. במהלך המאה ה-18 הוטלו מגבלות על עיסוקי היהודים בעיירה, ועד שנת 1862 הוטלו הגבלות על אזור מגוריהם בה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,227 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל.
בשואה.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים באמצע ספטמבר 1939, החלו אלו בשוד רכוש יהודיה, בסיוע פולנים מקומיים, ובחטיפתם לעבודות כפייה, תוך הטלת סכומי כופר על הקהילה. כעבור מספר ימים הרסו אנשי ס"ס כמה עשרות בתים של יהודים בעיירה.
ב-11 בדצמבר 1940, לאחר סיפוח אזור העיירה לרייך השלישי, החל גירושם של חלק מיהודי העיירה מזרחה, ורובם הגיעו לבסוף לגטו ורשה. ב-23 ביוני 1941 גורשו לוולוצלאבק כ-350 גברים יהודים שנותרו ביישוב. משם נלקחו למחנות עבודה, ואלו ששרדו בהם, שולחו בהמשך לאושוויץ. באמצע אוקטובר 1941 כלאו הגרמנים את כ-400 הנשים והילדים היהודים שנותרו בעיירה במבנה הכנסייה המקומית, ושם הוחזקו 10 ימים ללא מזון. לאחר מכן, נלקחו השורדים לתחנת הרכבת, ושולחו לגטו לודז', ממנו הועברו למחנה ההשמדה חלמנו. לאחר השלמת הגירוש הרסו הגרמנים את בית העלמין היהודי בעיירה.
הללי
הללי הוא שם משפחה יהודי.
זבדיה
זבדיה הוא שם פרטי עברי שמקורו בתנ"ך, ומשמעו מתנת ה'. בנוסף לכך, השם משמש גם כשם משפחה יהודי-אתיופי.
סמאש מאוס
סנקציות על איראן
חון אנדוני גויקוצ'אה
יון אנדוני גויקוצ'יאה
חון אנדוני גויקוצ'יאה
צ'צ'לקה אדמונית
צָ'צָ'לָקָה אדמונית (שם מדעי: "Ortalis ruficauda") היא מין של דמוי תרנגול ממשפחת ההוקיים החי בדרום ומרכז אמריקה.
מאפיינים.
הצ'צ'לקות הם עופות הקרובות לתרנגולים ומזכירות תרנגול הודו קטן וצהבהב. אורכם 53-58 ס"מ ומשקלם 540-640 גרם. הם עופות קרקעיים החיים ברחבי יערות וחורשים אך גם באזורים יבשים יותר. צבעם זהוב עם ראש וצוואר אפור, מקור לבן ודלדול בשרני אדום תחתיו. הכנפיים והזנב חומים-אדמוניים עם שוליים לבנים. הזכרים של הצ'צ'לקה גדולים מהבנות וכן צבעונים יותר.
הצ'צ'לקה חיה מוונצואלה וקולומביה וצפונה לאורך אמריקה המרכזית לעבר האיים הקאריביים. היא מין חברותי החיה בלהקות משפחתיות המחפשות זרעים, פירות וחרקים ברחבי היערות.
הצ'צ'לקה האדמונית היא הציפור הלאומית של האי טובגו, ויחד עם מגלן שני שהוא הציפור הלאומית של האי טרינידד, הן הציפור הלאומית של טרינידד וטובגו, ואף מופיעות בסמל המדינה.
הוקו צהוב-מקור
הוקו צהוב-מקור (שם מדעי: Crax daubentoni) הוא מין ממשפחת תרנגולי גואם החי בג'ונלים של דרום ומרכז אמריקה.
מאפיינים.
מוצאם של ההוקויים בטבע מיערות קולומביה וונצואלה, והם עופות קרקע המזכירים תרנגולות שחורות עם ציצה על ראשם. אורכם 84–92.5 ס"מ ומשקלם 2–3 ק"ג והם חיים רוב הזמן על הקרקע, אבל גם עפים אל העצים. ההוקו בעל כרבולת שחורה ובולטת וכן מקור צהוב עם חלק בשרני שחור בראשו. הנקבות חסרות את הבליטה האחרונה והחלק הצהוב, אבל שני הזוגות דומים בשאר הנוצות. הם ניזונים על הקרקע מפירות, עלים וחיות קטנות ומקננים על העצים. הם חיים בצורה מונוגומית והנקבה מטילה עד שתי ביצים.
ההוקו עלול להיפגע בעתיד עקב כריתת יערות הגשם.
דראפט ההרחבה של שנת 2008 בליגת הפיתוח של ה-NBA
דראפט ההרחבה של שנת 2008 בליגת הפיתוח של ה-NBA הוא דראפט ההרחבה השלישי בתולדות ליגת הפיתוח של ה-NBA. הדראפט התקיים ב-24 בספטמבר 2008 בעקבות הצטרפותן הצפויה של קבוצות אירי בייהוקס ורינו ביגהורנס לליגה בעונת 2008/09.
בדראפט הנוכחי התקיימו 10 סיבובי בחירה, כאשר בכל סיבוב כל קבוצה חברה שחקן אחד, מתוך רשימה של 55 שחקנים "לא מוגנים" משאר קבוצות הליגה. רינו קיבלה את הזכות לבחור ראשונה ובכל סבב השתנה סדר הבחירה בין הקבוצות. 3 שחקנים שנבחרו בדראפט זה נבחרו בעבר בדראפט ה-NBA: דיימון בראון (נבחר בדראפט של 2001), רנדי ליווינגסטון (1996) ודהטני ג'ונס (2003). ליווינגסטון ובריאן צ'ייס נבחרו בעבר למשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח.
רופא כפרי (סיפור קצר)
רופא כפרי (בגרמנית: “Ein Landarzt”), הוא סיפור קצר מאת פרנץ קפקא אשר נכתב ב-1917. הסיפור נכלל באוסף סיפורים קצרים באותו שם, שבניגוד לרוב יצירותיו, ראה אור עוד בימי חייו של קפקא.
עלילה.
הסיפור מתואר בגוף ראשון מפי רופא כפרי הנקרא לטפל בילד חולה. להפתעתו הוא והמשרתת שלו רוזה, מוצאים שני סוסים "אביריים" בדיר החזירים שבחצר. יחד עם הסוסים נמצא גם סייס המתואר באופן חייתי, הוא יוצא על ארבע מתוך הדיר ונושך את המשרתת. כאשר הרופא עוזב את ביתו הוא נאלץ להשאיר מאחור את משרתתו האהובה לבדה ולמעשה להפקיר אותה בידי הסייס הגס החושק בה.
הסייס מרכיב את הרופא על העגלה הרתומה ומזניק את הסוסים במחיאת כף, הרופא מרגיש חסר אונים כמו כפיס עץ בזרם מים. הנסיעה אל בית החולה חולפת במהירות עצומה ולא ריאליסטית. כשהרופא מגיע אל מיטת החולה, לוחש החולה באוזנו כי ברצונו למות. אורחים נכנסים לחדר הדחוס והמחניק על קצות אצבעותיהם, מאזנים עצמם בפישוט ידיים לאור הירח החודר מן החלון בעוד שראשי הסוסים יוצאים מן החלונות (תמונה סוריאליסטית).
הרופא אינו מוצא את מקור המחלה ומאבחן כי החולה בריא וכי הוא הוזעק לשווא, אך כשמטפחת מוכתמת בדם נפרשת לנגד עיניו של הרופא, הוא חוזר ובודק את החולה ומגלה פצע מחריד ומתולע בגופו. לפתע הרופא עצמו מושכב במיטת החולה ומקהלת ילדים שרה שיר הצופה את מותו של הרופא, אם ייכשל בריפוי. הנער שואל את הרופא אם יציל אותו ומטיח בו דברים קשים: הוא אינו סומך על הרופא שלא הגיע בכוחות עצמו, אלא הושלך על ידי כוח עליון.
הרופא עונה לחולה הצעיר תשובה פילוסופית החורגת מעלילת הסיפור:
הרופא בוחר לנסות לחזור אל ביתו ואל המשרתת שלו רוזה. הוא רותם את הסוסים, אך הפעם הם מתקשים בדרך והרופא מבין שסופו קרב. הסיפור מסתיים במשפט, "פעם אחת נענית לצלצולו הכוזב של פעמון הלילה, ולעולם לא תמצא לזה תקנה".
פרשנות.
פרשנויות שונות מזהות בסיפור מאפיינים אקסיטנציאליסטיים, כמו תיאור חוסר האונים של האדם מול העולם האבסורדי. האבסורד מתבטא בתיאורים הסוריאליסטים ובנסינותיו הכושלים של הרופא לטפל בילד החולה, לחזור אל רוזה המשרתת ולהישאר בחיים.
על אף ההתרחשות הריאליסטית בסיפור, קיימת תחושה של ספק מציאות ספק דמיון וכי על ידי בדיקת האופן בו מציג הרופא את קורותיו ניתן לראות שהוא מספר את הסיפור לפחות בשלוש גרסאות שונות. אופן הסיפור הראשון מעיד על רגש אשם כבד המתבטא בנימה אפולוגטית (של התנצלות), האופן השני ברטינה, והשלישי בתלונה קשה על גורלו של הרופא עצמו. עמוס עוז, מנתח בסיפרו מתחילים סיפור כי בחלק הראשון של הסיפור המספר כביכול עונה נגד כתב אישום ומנסה להוכיח חפותו ולהציג עצמו כי מי שאינו אשם בהשתלשלות האירועים אך למעשה אין בסיפור כלל עניין של שכר ועונש וגורלו של המספר נחרץ עוד בטרם עשה דבר וללא סיבה כמו "בול עץ בזרם מים". עוד מוסיף עוז כי דמותו של הסייס היא כמו דמותו של הטרול באגדות עם (דוגמת עוץ לי גוץ לי) המציע פתרון קסום לבעיה אך דורש תשלום כבד.
לתשובת הרופא לשאלת החולה (המצוטטת לעיל) ניתנו כמה הסברים:
הסבר אחד הוא שגם צרה (במקרה זה הפצע) יכולה להעניק משמעות לחיי אדם. רבים מחפשים אותה, אך היא אינה קרבה אליהם: "בקושי שומעים את קול הקרדום".
הסבר אחר הוא כי דווקא אלו שמתגרים בסכנה, הסכנה אינה קרבה אליהם. אלו הם האנשים המעזים לחיות חיים מלאים ללא עכבות ופחדים.