גלוריה סוונסון לא השכילה ליצור תנופה לקריירה שלה לאחר הסרט. היא חשה שכל התסריטים שהיא מקבלת היו חיקויים עלובים של דמותה של נורמה דזמונד. בדמיינה קריירה שכולה "פרודיה על פרודיה" פרשה לבסוף מן המשחק.
ב-1957 החלה סוונסון בהפקת גרסה מוזיקלית לסרט בשם "בולבאר" (שדירה) בה ניתן לסרט "הפי אנד" הוליוודי כאשר דזמונד מברכת את הרומן בין גיליס ובטי שייפר, במקום לירות בגיליס. הסרט הופק לטלוויזיה.
מעמדו הנוכחי של הסרט.
בשנת 1989 היה הסרט בין 25 סרטים שהוכרזו כ"בעלי משמעות מבחינה תרבותית" על ידי ספריית הקונגרס ונשמרו בארכיב הסרטים הלאומי.
סקרים שנערכו על ידי מכון הסרטים האמריקאי הראו כי כוח המשיכה של הסרט וההערכה לה הוא זוכה על ידי קולנוענים בני זמננו לא פחתו. בשנת 1998 דורג הסרט כמספר 12 ברשימת "מאה הסרטים האמריקנים הגדולים". כאשר ויילדר מת רבים ציינו את הסרט כאחד הגדולים בסרטיו.
בסוף שנות התשעים רוב עותקי הסרט היו במצב גרוע, והנגטיב המקורי אבד. אולפני פרמאונט השקיעו כסף רב בהעברת הסרט לפורמט דיגיטלי. הגרסה המשוחזרת יצאה בפורמט די.וי.די. בשנת 2002.
סרטים אחרים אודות הוליווד.
הוליווד עסקה בעצמה מאז שנות העשרים, אך באופן מתקתק ומושך, המתאר את חיי הכוכבים באופן אידיאלי. מספר חריגים מאופן תיאור זה כ"כוכב נולד" הקלאסי מ-1937 לא התקרבו אף לרמת התיאור של ויילדר, נגעו בצד האפל של הוליווד ברמיזות אך לא במפורש. "שדרות סאנסט" נחשב לסרט הראשון אשר התייחס לעשיית הסרטים באופן ציני וקודר. עד מהרה באו סרטים נוספים שנגעו בצד זה כ"שיר אשיר בגשם" משנת 1952 (העוסק אף הוא, אם כי באופן קליל, במעבר מהסרט האילם לסרט המדבר), ו"כוכב נולד" שהוסרט מחדש בשנת 1954. אף על פי שסרטים אלו לא הגיעו לרמת הקדרות והציניות של ויילדר הם נגעו בדרך הקלה והאכזרית בה יכול כוכב לאבד את תהילתו.
"שדרות סאנסט" החל בשורת סרטים בהם כוכבת עבר מזדקנת מנסה להיאחז בשרידי תהילתה, כגון "מה קרה לבייבי ג'יין" עם בטי דייוויס משנת 1962, "ציפור הנעורים המתוקה" עם ג'רלדין פייג' מ-1962, "עמק הבובות" עם סוזן הייוורד משנת 1967 ו"אמא יקרה" בכיכוב פיי דאנאוויי משנת 1981. הרעיון של אישה מבוגרת המתאהבת בצעיר ממנה הפך אף הוא לקלישה הוליוודית בסרטים כגון "האביב הרומאי של גב' סטון" בכיכוב ויוויאן לי ווורן בייטי משנת 1961.
הסרט ממשיך להשפיע על סרטים הנעשים עד היום. ביניהם סרטו של דייוויד לינץ' "מלהולנד דרייב", או סרטו של רוברט אלטמן "השחקן".
הגרסה המוזיקלית.
המחזמר שדרות סאנסט, הגרסה המוזיקלית לסרט, הועלה לראשונה בשנת 1993 על במות לונדון. הגרסה, מאת המלחין הבריטי המפורסם אנדרו לויד ובר, נותרה נאמנה לקו העלילה ולדיאלוג, וניסתה להעלות תפאורה דומה לזו המופיעה בסרט. בילי ויילדר נתן את ברכתו למחזה. המחזה זכה להצלחה.
שלכת
מצבת זיכרון
הרפתקה קטנה גדולה
הרפתקה קטנה גדולה (באנגלית: Little Big Adventure או בקיצור LBA) הוא משחק מחשב משנת 1994 של חברת Adeline Software International. המשחק שייך לסוגת משחקי ההרפתקה.
בשנת 1997 יצא משחק ההמשך, הרפתקה קטנה גדולה 2.
עלילת המשחק.
עלילת המשחק מתרחשת על כוכב לכת בשם "טווינסאן", בו חיים ארבעה זנים עיקריים: הקווטשים דמויי האדם, הרביבאנים דמויי הארנבים (שילוב של rabbit ו-bunny), הגרובואים דמויי הפילים, והספרואים בצורת הכדור.
בשנים אשר קדמו לעלילת המשחק, עלה לשלטון ד"ר פאן-פרוק, מדען מזן קווטש. לאחר עלייתו לשלטון, השליט פאן-פרוק משטר דיקטטורי בפלנטה, אשר כלל בין היתר את פינוי אוכלוסיית חצי הכדור הצפוני. לאחר שפינה את האוכלוסייה, הקים פאן-פרוק בחצי הכדור מפעלים אשר איפשרו לו כוחות של טלפורטציה, שיבוט ויצירת מוטציות. הדיקטטורה אשר הנהיג פאן-פרוק הביאה למעצרים רבים, ותושבי הפלנטה, ביאושם, העלו מחדש אגדה עתיקה אודות אלה, "סֵנדֵל". מאז, אסר פאן-פרוק על כל אזכור של סנדל או של האגדה.
הדמות הראשית במשחק, בה גם שולט השחקן, נקראת טווינסן, קווטש צעיר הקרוי על שם הכוכב. לאחר שהוא בורח מבית משוגעים, בו אושפז בשל חלומותיו על סנדל, מגיע טווינסן לביתו, שם הוא צופה בחברתו זואי נחטפת על ידי שני חיילים של פאן-פרוק. במסע המתחיל להצלת חברתו, מגלה טווינסן כי הוא "האחד הנבחר" על ידי אבותיו להציל את הפלנטה, כאשר זו תהיה בשליטה של רודן. בהרפתקאותיו חושף טווינסן אט אט את סודותיו של פאן-פרוק, ולבסוף מתעמת איתו בבאר של סנדל.
מבנה המשחק.
המשחק נצפה מזווית ראייה תלת ממדית אזומטרית, כלומר, שדה המשחק הוא בזווית של 45 מעלות. שדה המשחק מחולק לאזורים, וכאשר נמצא השחקן באזור אחד, דבר לא מתרחש באזורים אחרים. מעבר מאזור אחד לאחר מביא לשמירה אוטומטית של המשחק.
לטווינסן שתי רמות כוח שונות- חיים וקסם. רמת החיים יורדת עם כל פגיעה של אויב, או עם היתקלות בקירות תוך ריצה. היא עולה על ידי קניית לבבות, הנקראים גם "סוכריות חיים", או מציאתם בפחי אשפה, בעציצים או בארונות. בנוסף, הפסילות במשחק מתבטאות בקופסאות ובעלי תלתן, הנמצאים במקומות שונים בכוכב. ככל שברשותו יותר קופסאות תלתן, כך הוא יכול לשמור יותר עלי תלתן, המבטאים את מספר הפסילות אשר נותרו לו. כאשר רמת החיים מתרוקנת, יורד עלה תלתן אחד. כאשר נגמרים עלי התלתן, מסתיים המשחק.
מד רמת הקסם מתווסף בשלב מוקדם במשחק, לאחר שטווינסן מוצא את הטוניקה של אבותיו. במסעותיו מוצא טווינסן ארבעה חפצי קסם, אשר כל אחד מאפשר לו להגביר את רמת הקסם האפשרית. רמת הקסם יורדת בעת זריקת כדור הקסם, ועולה עם קניית או מציאת בקבוקי קסם. כאשר רמת הקסם מתרוקנת, כדור הקסם אינו קופץ. בנוסף, רמת הקסם קובעת את סוג האויבים אותם ניתן להרוג; רמת קסם נמוכה אינה מאפשרת להרוג אויבים חזקים יותר.
המשחק מאפשר אינטראקציה עם כמעט כל דמות במשחק, בין אם מדובר בדיבור עם דמויות או בקרבות עם האויבים. עם זאת, שיחות של ממש נדירות במשחק; רוב הדיאלוגים מורכבים משאלה של טווינסן ומתשובה בלבד. הפעמים היחידות בהן ניתנת אפשרות לבחירת המילים להגיד, הן בבחירת המקום אליו מעוניינים להגיע.
מצבי התנהגות.
לטווינסן ארבעה מצבי התנהגות שונים, המשפיעים על דרך הליכתו, כמו גם על אופן לחימתו. בנוסף לתזוזה הרגילה, קיים גם מקש לפקודת "אקשן" (כברירת מחדל מקש הרווח), כאשר הפקודה אותה הוא נותן משתנה אף היא בהתאם למצב ההתנהגות.
הפצה וגרסאות.
באירופה, הופץ המשחק על ידי חברת Electronic Arts, בשם Little Big Adventure. בצפון אמריקה, באסיה ובאוסטרליה, הפיצה אותו חברת Activision, תחת השם Relentless: Twinsen's Adventure ("חסר מנוח: הרפתקאתו של טווינסן").
ההפצה הראשונה הייתה בגרסת CD-ROM, אשר כללה דיבורים, מוזיקה באיכות גבוהה וסרטים בתנועה מלאה. זמן קצר לאחר מכן, יצאה גם גרסת תקליטונים, על גבי תשעה תקליטונים שונים. על מנת שהמשחק יעלה על התקליטונים, הסרטים הוחלפו בתמונות GIF, המוזיקה הומרה לאיכות MIDI, והדיבורים הוסרו כליל.
מאוחר יותר יצא המשחק גם בגרסת פלייסטיישן, אשר הופצה באירופה וביפן.
נונסנס
מפלגת הירוקים (גרמניה)
מפלגת הירוקים (בגרמנית: Bündnis 90/Die Grünen) היא מפלגה גרמנית אשר חרתה על דגלה את נושא איכות הסביבה, ומזוהה בנוסף עם מספר עקרונות הנתמכים על ידי גורמי שמאל, כגון שיפור מעמד העובדים והפועלים, שיפור זכויות האזרח והמהגרים, מניעת התערבות של גרמניה בסכסוכים אלימים בעולם (למעט למטרות הומניטריות), קידום מעמד האישה ועוד.
המפלגה זוכה לתמיכה רבה בעיקר בערים הגדולות (ברלין, קלן, המבורג) וכן ערי אוניברסיטה קטנות (טיבינגן, היידלברג וכו'). בהשוואה למפלגות "ירוקים" אחרות בעולם, זוהי אחת הוותיקות והמצליחות ביותר: מאז היווסדה בשנת 1980 זוכה המפלגה בקביעות בלמעלה מ-5% מקולות המצביעים. לאחר איחוד גרמניה ב-1990 התאחדה מפלגת הירוקים של גרמניה המערבית עם מפלגה דומה בגרמניה המזרחית, Bündnis 90. ב-1998 נכנסה המפלגה המאוחדת לראשונה לממשלה, והיא קיימה מאז ועד סוף 2005 קואליציה עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. בבחירות הכלליות ב-2005 נחלו הירוקים מפלה יחסית, כוחם נחלש והם הפכו, עם 8.1% מקולות הבוחרים, למפלגה הקטנה ביותר בבונדסטאג. בראש המפלגה עמד, עד להתפטרותו בסוף 2005, שר החוץ של גרמניה, יושקה פישר, אשר היה הפוליטיקאי הירוק שהגיע לתפקיד הבכיר ביותר בתולדות המפלגה.
ייסוד המפלגה.
המפלגה נוסדה ב-13 בינואר 1980 על ידי קבוצה של פעילי איכות סביבה ופעילי שלום על מנת לספק בסיס פרלמנטרי למאות תנועות חוץ-פרלמנטריות שונות שפעלו בנושאים אלה בגרמניה. מצע המפלגה הראשוני התגבש סביב התנגדות לזיהום סביבה, לשימוש באנרגיה גרעינית, למיליטריזם של נאט"ו (בעיקר הצבת טילי שיוט גרעיניים וטילים בליסטיים מסוג פרשינג על אדמת מערב גרמניה) ולהיבטים סביבתיים וחברתיים של תיעוש מוגבר. בין האישים שפעלו בה בראשיתה היו יושקה פישר, רודי דוצ'קה ודניאל כהן-בנדיט (ממנהיגי מרד הסטודנטים ב-1968) ואחרים. בוועידת המפלגה הראשונה הוצהרו ארבעה עקרונות, שיכונו בהמשך ארבעת העמודים של מפלגת הירוקים ואשר מהווים בסיס אידאולוגי למפלגות ירוקות רבות שנוסדו מאז.
ארבעת העמודים.
"ארבעת העמודים" סייעו להפיכת אוסף תנועות מחאה שפעלו בעיקר נגד מגמות וגופים למפלגה פוליטית בעלת תוכנית פעולה המבוססת על עקרונות קונסטרוקטיביים.
שנות ה-80.