(באנגלית, CIMT או ). רציונל השיטה מתבסס על תיאורית ה-hypothesis Learned non-use. על פי תאוריה זו, בשלבים הראשונים לאחר אירוע מוחי, החולה מפצה על הקושי בשימוש באיבר הפגוע (לדוגמה: יד ימין) באמצעות שימוש מוגבר באיבר הבריא (לדוגמה: היד הנגדית, שמאל). לטענת תומכי הטיפול, פיצוי זה מעכב את השיקום של האיבר הפגוע. על פי תאוריה זו, כדי להפחית התנהגויות פיצוי ועל מנת לאמן את האיבר הפגוע, יש להגביל את תנועת האיבר הבריא. באופן זה האיבר הפגוע מאולץ לפעול, ובכך מעודד את תהליך ההחלמה.
מאחר שנראתה הצלחה בטיפולים המוטוריים בשיטת ההפקה המאולצת (CIMT), הן ברמה התפקודית והן ברמה הנוירו-פיזיולוגית, הותאמה השיטה גם לטיפול שפתי בחולי אפאזיה לאחר שבץ מוחי. כך נוצרה שיטת CIAT. בטיפול זה שמרו על שלושה עקרונות מרכזיים הקיימים גם בשיטת CIMT: הגבלת שימוש באסטרטגיות פיצוי המאלצת שימוש בערוצי התקשורת הפגועים, רמת מורכבות שפתית עולה בהתאם לשיפור ביכולות המטופל, ואינטנסיביות הטיפול (טיפול יומי של מספר שעות).
עקרונות מנחים לשיטה.
השיטה מתבססת על ארבעה עקרונות מנחים:
בייבי בוס
בייבי בוס (באנגלית: The Boss Baby) הוא סרט הנפשה ממוחשבת מבית דרימוורקס הנפשה. הסרט יצא לאקרנים ב-31 במרץ 2017. עלילת הסרט מתבססת באופן חופשי על ספר ילדים משנת 2010 באותו השם מאת מרלה פראזי. אולפני ההנפשה של דרימוורקס הפיקו את הסרט, טום מקגראת' ביים על פי תסריט של מייקל מקולרס. את הסרט מפיצה חברת פוקס המאה ה-20.
בשנת 2018 החלה להיות מופצת בנטפליקס סדרת הטלוויזיה " שמבוססת על הסרט, ובשנת 2021 יצא לו סרט המשך בשם ".
עלילה.
טים הוא ילד בן שבע שמקנא באחיו התינוק מהיר הדיבור הנושא תיק העסקים. כשטים יוצא למשימה להחזיר לעצמו את אהבת הוריו הוא מגלה מזימה סודית שנרקמה על ידי פרנסיס פרנסיס המנכ"ל של חברת "פאפי קו" שבמרכזה אחיו התינוק. המזימה המאיימת עלולה להביא לחוסר איזון של האהבה בעולם. האחים חייבים להתאחד על מנת "להציל את הוריהם, להחזיר את הסדר לעולם ולהוכיח שאהבה היא כוח אינסופי."
הפקה.
ב-12 ביוני 2014 הודיעו אולפני ההנפשה של דרימוורקס על כוונתם לשחרר את הסרט לאקרנים ב-18 במרץ 2016. טום מקגראת' הוכרז כמי שיביים את הסרט.
ב-30 בספטמבר 2014 הצטרפו לסרט אלק בולדווין וקווין ספייסי. בולדווין יועד לתפקיד התינוק וספייסי לתפקיד הנבל המרכזי (בהמשך הוחלף על ידי סטיב בושמי). רמזי נייטו ודניס קסקינו הוכרזו כמפיקים בהתבסס על תסריט של מייקל מקולרס.
ב-11 בדצמבר 2014 הודיעו האולפנים שהפצת הסרט נדחתה ובמקומו יופץ במועד המיועד הסרט "קונג פו פנדה 3". באותו שלב טרם נקבע מועד יציאה חלופית לסרט.
ב-22 בינואר 2015 הוחלט על תאריך הפצה חדש, 13 בינואר 2017. ובספטמבר 2015 נדחתה הפצת הסרט ל-10 במרץ 2017, במקום סרט שיתבסס על סדרת ספרי "קפטן תחתונים".
בחודש יוני 2015 נדחתה הפצת הסרט פעם נוספת, הפעם ל-31 במרץ 2017.
הטריילר הרשמי הראשון יצא לאקרנים ב-15 באוקטובר 2016 במסגרת ההפצה הבינלאומית של הסרט "טרולים", ומספר ימים לאחר מכן שוחרר הטריילר לרשת האינטרנט.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
ג'בל הרון
חסאן סאטר
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים ג'ורג' בוש
דב מאיר קרינקין
דב מאיר קרינקין (19 באפריל 1867 - 21 באוגוסט 1931) מרופאי העיניים הראשונים בארץ-ישראל, רופא העיניים היחיד בתל אביב, ממייסדי הסתדרות הרופאים בארץ-ישראל.
קורות חיים.
קרינקין נולד בווילנה, ליטא, לרבי אברהם. הוא קיבל חינוך דתי בנעוריו, למד בגימנסיה בסמולנסק וסיים בצריצין. את לימודי הרפואה למד בקזאן, רוסיה..
בקזאן ייסד אגודה לאומית - עברית. עבר השתלמות בווינה במשך כשנה וחצי. חזר לרוסיה, וקיבל משרה ממשלתית באכטובה, פלך אסטרחן. בשנת 1900 יצא לברלין להתמחות ברפואת עיניים. בתום ההשתלמות חזר לקזאן, שם עבד כרופא עיניים. פעל לפתיחת ספרייה עברית ובית ספר עברי בקזאן, נאסר על ידי השלטונות.
בגיל צעיר חלה בשחפת כרונית.
בשנת 1896 התחתן בצריצין, עם אחייניתו, חברת נעוריו, גרוניה.
בשנת 1911 עלה לארץ-ישראל, התיישב בתל אביב, שם עבד כרופא העיניים היחיד.
ב-11 בינואר 1912, (כ"א טבת תרע"ב) ייסדו פוחובסקי וקרינקין את "האגודה המדיצינית העברית ליפו ומחוז יפו" שלאחר זמן קצר שונה שמה ל"ההסתדרות הרפואית העברית בארץ-ישראל".
ב- 1914 השתתף בארגון ועידת הגרענת
הארצית. הוועידה התכנסה בד' בניסן תרע"ד ב"בית חולי עיניים העברי", בירושלים, ונמשכה שלושה ימים. במהלכה התקיימו חמש ישיבות ובוצעו הדגמות של ניתוחים בבית החולים, "למען ציון". בוועידה השתתפו 24 רופאים מרחבי הארץ, לאו דווקא רופאי עיניים, ובהם: משולם ליבונטין, אריה גולדברג, יהודה לייב פוחובסקי מיפו, אברהם אבושדיד, משה וולך, חנה ונפתלי וייץ, מרים נופך, אברהם טיכו, זאב ברין, אריה לייב שמעוני-מקלר, אריה פייגנבאום, אהרן יוסף ירמנס וקורבקוב מירושלים. לוועידה הוזמנו גם מורים. ד"ר הלל יפה, מעמודי התווך במאבק בגרענת, שהיה פעיל בגיבוש המדיניות להדברת המחלה וממוקירי רעיון הוועידה, לא נכח בה והרצאתו הוקראה על ידי ד"ר יעקב סגל.
ב- 1916 הוגלה על ידי השלטון העות'מאני ביחד עם כל תושבי תל אביב למרחביה שבעמק יזרעאל, שם נולדה בעשרים ושש לאוקטובר 1917, בתו יפה קרינקין.. יפה הייתה היחידה שהגיעה לבגרות מאחד-עשר הצאצאים של הזוג.
ב- 1918 חזר לתל אביב.
ב- 1925 נוסדה "אגודת רופאי העיניים הארץ-ישראל", מושבה היה בתל אביב, והיא כללה 15 רופאי עיניים. קרינקין נבחר ליושב ראש, הראשון.. בשנת 1930 החליפו בתפקיד אריה פייגנבאום.
גיסו אהרון זליג קרינקין היה בעל בית המרקחת הראשון בתל אביב, ברחוב הרצל 10, בית מרקחת "קרינקין"..
נפטר ב-1931, נטמן בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
מאיר קרינקין
540-549 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 549 - 540 לפנה"ס
מוריס דה סאקס
מוריס דה סאקס, רוזן סקסוניה (גרמנית: Graf Hermann Moritz von Sachsen, צרפתית: Maurice de Saxe; 28 באוקטובר 1696 - 30 בנובמבר 1750) היה איש צבא סקסוני ששירת בצבא הצרפתי וזכה בדרגת מרשל צרפת. ידוע בשל ניצחונו בקרב פונטנוי במהלך מלחמת הירושה האוסטרית. דה סאקס היה גם הוגה צבאי שספרו "עיונים באמנות המלחמה" הוא ספר אסטרטגיה צבאית חשוב מעידן הנאורות.
חייו.
ילדות וקריירה צבאית מוקדמת.
מוריס נולד בגוסלאר שבסקסוניה בשנת 1696 כבן לא חוקי של אוגוסט השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה, שלימים שימש גם כמלך פולין. אימו הייתה הרוזנת אורורה מקניגסמרק, ואת שמו, מוריס, נתן לו אביו על שם אחוזת מוריצבורג בה תינה אהבים עם אימו. אוגוסט השני הכיר במוריס כבנו בשנת 1711 לאחר שמוריס הצטיין במלחמת הירושה הספרדית, ונתן לו את התואר "רוזן סקסוניה". בכך היה מוריס לראשון מבין שמונה ילדים מחוץ לנישואין בהם הכיר אוגוסט השני, אף שלפי השמועות היו לו יותר מ-300 כאלו.
בגיל 12 נשלח מוריס לקבל הכשרה צבאית בצבאו של הנסיך אויגן מסבויה ושנה לאחר מכן השתתף בקרב מאלפלאקה בפלאנדריה במסגרת מלחמת הירושה הספרדית. הוא המשיך לצבור ניסיון צבאי ושירת גם בצבאו של פיוטר הגדול במהלך המלחמה הצפונית הגדולה. בשנת 1711, בהיותו בן 15, הכיר בו אביו, כאמור, והעניק לו תואר אצולה. בשנת 1713, עת נחתם הסכם אוטרכט, היה מוריס כבר קצין, והספיק להשתתף בארבעה מסעות מלחמה גדולים.
בשנת 1714 נישא מוריס, בניגוד לרצונו, לרוזנת יוהאנה ויקטוריה טוגנדריך פון לאבן, וקיבל במסגרת הסדר נישואין זה כסף רב (הוא עצמו היה בחובות גדולים לפני הנישואין). הוא רכש לעצמו רגימנט פרשים אותו אימן בעצמו. יוהאנה ילדה לו בן ב-1715 שחי רק כמה שעות. בשנת 1721 הסכים מוריס לביטול נישואיו עם יוהאנה.
בשנת 1714 תקפה האימפריה העות'מאנית את ונציה, והחל משנת 1716 התערבה אוסטריה במלחמה זו, שהפכה להיות המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית. מוריס השתתף במלחמה זו בראש הרגימנט שלו, תחת פיקודו של הנסיך אויגן. לאחר המלחמה ניסה לרכוש לעצמו נחלה, אך בשל העדר קשרים והסתבכותו בפרשיות אהבים כשל להשיג מטרה זו. בשנת 1720 עבר לפריז והעמיד עצמו לשירות לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
בצבא צרפת.
כאשר קיבל לואי החמישה עשר את מוריס לצבא צרפת תורגם שמו הגרמני לצרפתית והוא נקרא מאז "מוריס דה סאקס" הוא קיבל בתחילה דרגת מרשל דה קאפ בצבא הצרפתי ובהמשך הועלה בדרגות. במהלך מלחמת הירושה הפולנית שירת תחת פיקודו של ג'יימס פיץ ג'יימס, הדוכס הראשון מברוויק, כנגד אחיו למחצה אוגוסט השלישי, מלך פולין והצטיין במלחמה זו.
כשפרצה מלחמת הירושה האוסטרית, בשנת 1740 היה מוריס דה סאקס אחד המפקדים הבכירים ביותר בצבא הצרפתי. הוא הגה את הרעיון לכבוש בהתקפת פתע את העיר פראג ובעקבות הצלחתו בהתקפה זו ב-27 בנובמבר 1741 זכה לתהילה רבה. ב-19 באפריל 1742 כבש בצורה דומה את העיר אגר בבוהמיה (היום: צ'אב בצ'כיה). בעקבות הצלחות אלו קיבל מוריס בשנת 1744 את התואר מרשל צרפת ופיקד על כל הצבא הצרפתי. ב-26 במאי 1745 התנגש הצבא בפיקודו ב"צבא הפרגמטי" בפיקודו של הבריטי הנסיך ויליאם, דוכס קמברלנד, בקרב הגדול ביותר במלחמה זו, שנקרא קרב פונטנוי. מוריס היה חולה בעת הקרב בבצקת ולא היה מסוגל לרכב על סוס, אך ניהל את הקרב מתוך מרכבה שהורה לבנות לצורך מטרה זו. בקרב זה ניצח מוריס, בראש צבא צרפת, ניצחון מכריע. לאחר הקרב היה דה סאקס מצביא מפורסם ומוערך באירופה כולה.