ב-13 בדצמבר 1839 עלה כריסטיאן לכס המלכות הדני ככריסטיאן השמיני. למפלגה הליברלית היו תקוות ל"מעניק החוקות", אך הוא אכזב את מעריציו כאשר דחה בהתמדה כל מיזם ליברלי. רפורמות מנהליות היו היחידות שאותן הוא יכול היה להבטיח. בגישתו כלפי אי השקט הלאומי בדוכסויות של שלזוויג והולשטיין הוא נראה לעיתים קרובות הססן ולא שלם עם עצמו, מה שגרם לפגיעה במעמדו שם. רק ב-1846 הוא העניק את תמיכתו לרעיון ששלזוויג תהפוך להיות טריטוריה דנית.
כמה היסטוריונים וביוגרפים מאמינים בכל אופן, שכריסטיאן היה מעניק לדנמרק חוקה חופשית אם היה מאריך ימים ומילותיו האחרונות שתועדו היו "לא עשיתי זאת" (בדנית: Jeg nåede det ikke).
כריסטיאן המשיך כמו קודמו להיות פטרון של האסטרונומיה, העניק מדליות זהב לרגל גילויים של כוכבי שביט על ידי טלסקופ ותמך כספית בהיינריך כריסטיאן שומאכר בהוצאה לאור של כתב העת המדעי Astronomische Nachrichten.
בראותו שבנו החוקי היחידי, מי שלימים ימלוך כפרדריק השביעי, לא מסוגל להעמיד יורשים, החל כריסטיאן לדאוג לסידורים להבטחת סדר הירושה הדני. כתוצאה מכך נבחר מי שלימים ימלוך ככריסטיאן התשיעי כיורש העצר, בחירה שהייתה לרשמית עם חקיקת חוק חדש ב-31 ביולי 1853 לאחר שנחתם הסכם בינלאומי בלונדון.
כריסטיאן השמיני מת מאלח דם ב-1848 בארמון אמיליאנבורג ונטמן בקתדרלת רוסקילדה. בנוסף לבנו היחיד, פרדריק השביעי, מלך דנמרק, היו לו עשרה ילדים מחוץ לנישואים, שהוא הקפיד לדאוג לעתידם.
מרדכי פוגרמנסקי
הרב מרדכי פוגרמנסקי (ה'תרס"ג, 1903 - כ"ה בשבט ה'תש"י, 12 בפברואר 1950) היה דמות בולטת בישיבות ליטא, ראש ישיבה בכמה ישיבות שונות בלטביה ובלגיה.
ביוגרפיה.
נולד בטבריג שבליטא לאליהו פוגרמנסקי. אמו הייתה בתו של רבי חיים סגל מיאנובה. למד בגימנסיה העברית המקומית. בעקבות מפגש ברב אליהו לופיאן עבר לישיבתו בקלם. אחר כך למד בישיבת טלז, שם התפרסם כעילוי ומדקדק בהלכה. בשלב מאוחר יותר קבע את מושבו בקובנה והיה מגיע לעיתים לטלז ומעביר שם שיחות מוסר ושיעורים.
בקיץ 1932 מינה אותו הרבי יוסף יצחק שניאורסון לעמוד בראשות ישיבת תומכי תמימים שהקים אז בריגה. הישיבה נסגרה לאחר כשנה, והרב פוגרמנסקי עבר לכהן בראשות ישיבת היידה באנטוורפן, בלגיה, למשך כמה שנים. בסוף שנות ה-30 שב לקובנה, ועבר את השואה בגטו קובנה. לאחר המלחמה הגיע לצרפת, שם הקים ישיבות לבחורים מקרב שארית הפליטה. הוא הקים עם הרב אברהם אליהו מייזס ישיבה בפרבר פריזאי בשם באהי ושניהם עמדו בראשה.
לאחר נישואיו בחודש אדר ה'תש"ט, 1949, התדרדר מצבו הרפואי, הוא לקה כנראה בשחפת ונפטר בשווייץ כמעט שנה לאחר מכן, בכ"ה בשבט ה'תש"י, 12 בפברואר 1950. ארונו הועלה לקבורה בישראל והוא נקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.
אלמנתו בלומה נישאה בשנית לרבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים-מייער, האדמו"ר מסאסוב.
מרדכי פגרמנסקי
חיל האוויר של משמרות המהפכה
אנטוניוס וקלאופטרה
אנטוניוס וקלאופטרה (אנגלית: Antony and Cleopatra) היא טרגדיה מאת ויליאם שייקספיר, שנכתבה בערך ב-1606 והוצגה לראשונה כנראה ב-1607, המגוללת את סיפור אהבתם ומותם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה מלכת מצרים. המקור העיקרי עליו התבסס הכותב היה "חיי אישים" לפלוטרכוס, וניכרת השפעה חזקה של האינאיס לוורגיליוס. קלאופטרה במחזה נחשבת לאחת הדמויות הנשיות הסבוכות והמרובדות ביותר ביצירתו של שייקספיר.
עלילה.
הטריומוויר מרקוס אנטוניוס מאוהב כליל בקלאופטרה ושוכח את חובותיו. אוקטביאנוס קורא לו חזרה לרומא כדי להילחם בשודדי הים, והוא שב למרות תחנוניה של קלאופטרה. הוא משוכנע להתחתן עם אחותו הצעירה של אוקטביאנוס, אוקטביה. מלכת מצרים זועמת אך נרגעת כשהיא מבינה שאשתו לא משתווה לה. אוקטביאנוס ולפידוס מערימים על אחד השודדים, משקים אותו בחגיגה לכבוד השלום ביניהם ורוצחים אותו. אנטוניוס נרעש מהנבלה שנעשתה. הוא שב למצרים, מכתיר עצמו לשליט מזרח הרפובליקה הרומית ומתכונן עם קלאופטרה למלחמה, אף שחוזה עתידות הזהירו שיוכה שוק על ירך אם יצא נגד אוקטביאנוס. למרות יתרון הצי של אויבו, הוא יוצא למערכה ימית. במהלך קרב אקטיום נסוגה המלכה עם ספינותיה, ואנטוניוס שט בעקבותיה ומפקיר את אנשיו לתבוסה. הוא זועם על משוגותיה של קלאופטרה אך לא מפסיק לאהוב אותה, ועודו נחוש להוסיף ולהילחם. אוקטביאנוס מביס אותו שוב, והפעם אנטוניוס מאשים את המלכה בתבוסתו. היא מחליטה לזייף את מותה ומסתגרת בחדרה, בהנחה שימהר לראותה וכך תוכל להפיס את דעתו. כשהמצביא שב ושומע על כך, הוא נופל על חרבו אך לא מת מיד. הוא מובא אל קלאופטרה ומת בזרועותיה. כשהיא שומעת שאוקטביאנוס רוצה להציגה לראווה בטריומף שלו, היא מתאבדת באמצעות נחש ארסי עם משרתותיה. שליטה החדש של רומא עומד מעל גופתה בתערובת של ניצחון ואהדה, ומורה לקבור אותה ואת אנטוניוס ביחד.
ציר זמן מאוחד לתקופת הרייך השלישי ומלחמת העולם השנייה
ציר זמן מאוחד לתקופת הרייך השלישי, מלחמת העולם השנייה והשואה מעליית הנאצים לשלטון בגרמניה (1933) ועד פתיחת משפטי נירנברג (1945), כולל אירועים בארץ ישראל ואירועים קשורים בעולם באותה תקופה.
מוות אכזרי (סרט)
דניאל ברן
דניאל (דני) ברן הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש חטיבת ההתעצמות ומפקד יחידת לוטם באגף התקשוב.
ביוגרפיה.
ברן החל את שירותו הצבאי ביחידה 8200 של אגף המודיעין. שירת בתפקידי פיקוד ביחידות המחשוב השונות של אגף התקשוב. ב-2010 מונה למפקד מעו"ף, מחלקת המערכות והפרויקטים של יחידת לוטם. הוא ייסד את מחלקת הגנה בסייבר באגף התקשוב ועמד בראשה. במרץ 2013 מונה למפקד יחידת לוטם. בנובמבר 2015 מונה לראש חטיבת ההתעצמות, חטיבה חדשה שהוקמה באגף התקשוב ובאחריותה יחידת לוטם, מנהלת מעבר צה"ל דרומה ומחלקת אמצעי הלחימה של האגף. שירת בתפקיד עד יוני 2016. בדצמבר 2016 קיבל את פרס הרמטכ"ל לכתיבה צבאית על מאמרו "כך נהגנו תמיד- תובנות אישיות מתהליכי השתנות והסתגלות", שפורסם בכתב העת בין הקטבים בהוצאת מרכז דדו לחשיבה צבאית בינתחומית.
ב-2017 הקים ברן, ביחד עם שלושה שותפים נוספים, את "אוטוריו" (באנגלית: OTORIO), חברת אבטחת מידע המספקת שירותי הגנת סייבר לתשתיות קריטיות, בה הוא משמש כמנכ"ל.
ברן בוגר תואר שני בטכניון, נשוי ואב לשלושה.
קישורים חיצוניים.
מכתביו
יוזואה קימיך
יוזואה ואלטר קימיך (בגרמנית: Joshua Walter Kimmich; נולד ב-8 בפברואר 1995 ברוטווייל שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדות המגן הימני, הבלם והקשר בקבוצת באיירן מינכן ובנבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים.
קריירה מוקדמת.
קימיך שיחק בקבוצות הנוער של שטוטגרט לפני שהצטרף לקבוצת ר.ב. לייפציג ביולי 2013, עם אופציה לרכישה מחדש על ידי שטוטגרט. הוא ערך בכורה במשחק של רד בול לייפציג בליגה השלישית מול אונטרהאכינג ב-28 בספטמבר 2013, ואת שערו הראשון הבקיע כחודשיים אחר כך בניצחון על זארבריקן.
באיירן מינכן.
ב-2 בינואר 2015 אישר קימיך את הצטרפותו לבאיירן מינכן בקיץ תמורת שבעה מיליון אירו, וחתם על חוזה לחמש שנים. קימיך השתלב עד מהרה בקבוצה של פפ גווארדיולה, ושיחק בעיקר בתפקיד הקשר האחורי. על אף גילו הצעיר וחוסר הניסיון, קימיך זכה לקרדיט רב מגווארדיולה כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, ופתח אף במשחקים מכריעים בליגת האלופות ובגביע הגרמני. בתום עונת 2015/16 זכה קימיך עם באיירן מינכן בדאבל. בספטמבר 2016 הבקיע קימיך את שערי הבכורה שלו הן בבונדסליגה, בניצחון 0–2 על שאלקה 04, והן בליגת האלופות, כאשר הבקיע צמד נגד רוסטוב בניצחון 0–5. בעונת 2016/17 עבר קימיך לתפקיד מעט יותר התקפי תחת המאמן קרלו אנצ'לוטי, והדבר התבטא בהבקעה ובישול של מספר שערים. בתום עונה זו, זכה קימיך עם באיירן מינכן באליפות הבונדסליגה, אך הודח עם הקבוצה מול ריאל מדריד ברבע גמר ליגת האלופות, ומול בורוסיה דורטמונד בחצי גמר הגביע הגרמני.