ב-12 במרץ, הרשויות הסרביות סגרו שבע נקודות גבול עם רומניה כדי למנוע את התפשטות נגיף הנגיף. באותו יום, ביקש נציב תלונות הציבור ברומניה מהנשיא הרומני קלאוס יוהאניס להכריז על מצב החירום ועל הפרלמנט הרומני לאשר זאת. בהצהרה טלוויזיונית, מזכיר המדינה במשרד הבריאות, נלו טטרו , אמר כי המצב הנוכחי אינו מטיל אמצעי כה קיצוני. התאחדות הכדורגל הרומנית החליטה לדחות את כל משחקי הכדורגל ברומניה עד 31 במרץ. שר הפנים הרומני, מרסל וללה הודיע כי מעברי הגבול עם תנועה נמוכה נסגרו כך שהעובדים שם יופנו לעמדות תנועה גבוהות. שר הבריאות הרומני, ויקטור קוסטאשה הוציא צו שאסר על יצוא תרופות וציוד רפואי למשך שישה חודשים.
ב־13 במרץ אובחן ורגיל צ'ייאץ' , אדמירל לשעבר, הפועל כעצמאי בקבוצת הסנאטורים של PNL, כחולה בנגיף הקורונה הוא התבודד לאחר שגילה שפרלמנט צרפתי, שעמו נסע לבריסל, אובחן חיובי לנגיף הקורונה. ב-9 במרץ השתתף צ'ייאץ' בישיבת מסיבות עם למעלה ממאה איש. מקורות פרלמנטריים טוענים כי הוא נכח גם הוא בסנאט ב־12 במרץ, אז השתתף בישיבות הקבוצה ובמליאה. עקב כך, כל חברי הלשכה המדינית הלאומית של PNL מבודדים את עצמם בבית. ראש ממשלת הביניים לודוביק אורבן הודיע כי לכל סנאטורי ה-PNL חלה חובה לבודד את עצמם וכי הוא יתבודד בעצמו בווילה לאק 1. הוא גם הודיע כי כל השרים ייבדקו ויהיו מחויבים בבידוד עצמי בלשכות שלהם.
ב-14 במרץ, לאחר שלמעלה מ־101 אנשים אובחנו כסובלים מנגיף הקורונה, רומניה נכנסה לשלב השלישי בהתמודדות עם נגיף הקורונה. התרחיש השלישי מדבר על 101 עד ל-2,000 מקרים. בתרחיש השלישי הרופאים יבצעו סקר אפידמיולוגי באוהלים המותקנים בחצרות בתי החולים, ובתי החולים למחלות זיהומיות יטפלו רק במקרים של נגיף הקורונה. כמו כן, הרשויות יוכלו להטיל הסגר בבית, ולא רק בבתי חולים, שכן באזורים רבים ניתן יהיה לחרוג מהיכולות של יחידות רפואיות. במקביל, על פי התוכנית בתרחיש השלישי, אספות ציבור עם יותר מ-50 איש אסורות. שלושה ליברלים נוספים אובחנו כחולים בנגיף הקורונה, כולם אנשי קשר של הסנטור ורגיל צ'ייאץ'. מרסל ציולקו , נשיא לשכת הנבחרים, הודיע כי הפרלמנט יפסיק את פעילותו למשך שבוע. עם זאת, הפעילויות יבוצעו באופן מקוון. באותו יום הודיע הנשיא קלאוס יוהאניס על החלטתו להכריז על מצב חירום לאומי ברומניה החל מ-16 במרץ.
ב-16 במרץ, הוציא נשיא רומניה, יוהאניס את הצו הקובע כי מצב החירום ברומניה יהיה לתקופה של 30 יום והתעקש כי יישום הצעדים הכלולים בגזירה ייעשה בהדרגה. עקב הטלת מצב החירום, בתי הספר בכל רחבי המדינה נסגרו. במידת הצורך ניתן יהיה להכניס מחירים על תרופות וציוד רפואי, על מזון הכרחי, ועל שירותי השירות הציבורי (חשמל וחום, גז, אספקת מים, תברואה, דלקים וכו'). כמו כן, ניתן לנקוט בצעדים הדרגתיים, אם המצב יחמיר, רק לאחר הערכת הוועדה הארצית למצבי חירום מיוחדים. אלה כוללים סגירה זמנית של מסעדות, בתי מלון, בתי קפה, מועדונים, סגירה הדרגתית של גבולות, או הגבלה או איסור על תנועת כלי רכב או אנשים באזורים מסוימים.
עד 17 במרץ, משרד החוץ הרומני הקל את החזרה למדינה עבור 137 רומנים ששהו בחו"ל, כתיירים, במעבר, או במצבי חירום רפואיים והושפעו ישירות מהצעדים שננקטו על ידי המדינות בהן הם היו. מאוחר יותר באותו יום הוציאה הממשלה את פקודת הצבא הראשונה שלה, בתגובה למשבר הבריאות המתמשך. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-21 במרץ, הוקמה פקודה צבאית שנייה: אין קבוצות הגדולות משלושה אנשים ברחובות. יציאה מהבית בין השעות 10 בערב עד 6 בבוקר ללא סיבה אסורה. כל הקניונים סגורים, למעט מכירת מוצרי מזון, וטרינריה או תרופות ושירותי ניקיון. חל איסור על כניסה לשטחה של רומניה, של אזרחים זרים וחסרי אזרחות, למעט כאשר הם עוברים דרך שטחה של רומניה, דרך פרוזדור המעבר, המאורגן על ידי הסכמים עם המדינות השכנות.
ב-19 במרץ, כינס הפרלמנט מושב מקוון משותף ואימץ פה אחד את צו מצב החירום שהונפק על ידי הנשיא יוהאניס.
ב-22 במרץ הודיעה רומניה על שלושת מקרי המוות ראשונים בשטחה כתוצאה מהידבקות בנגיף הקורונה. אחד היה בדיאליזה, אחד חולה סרטן ריאות סופני ואחד סבל מסוכרת.
ב-24 במרץ הודיעה הממשלה על הפקודה הצבאית מס' 3, הורתה על עוצר וקראה לצבא לתמוך באנשי המשטרה והז'נדרמריה באכיפת ההגבלות החדשות. תנועה מחוץ לבית או לבית אסורה, למעט מקרים חריגים (עבודה, קניית מזון או תרופות וכו'). אנשים מעל גיל 65 מורשים לעזוב את בתיהם רק בין השעות 11 בבוקר ל-1 בצהריים.
ב-26 במרץ, השעתה חברת התעופה הממלכתית של רומניה, טארום את כל הטיסות הפנימיות.
ב-29 במרץ הוכרזה הפקודה הצבאית הרביעית של ממשלת רומניה, מה שחיזק עוד יותר קנסות ומגבלות שהוטלו בעבר.
ב-30 במרץ הוכרזה הפקודה הצבאית החמישית, המאריכה את האיסור על נסיעות בינלאומיות, השישית, המציבה את סוצ'אבה, יחד עם שמונה קומונות סמוכות, תחת הסגר מוחלט, העיר הרומנית הראשונה שהושמה תחת נעילה מוחלטת מאז תחילת ההתפרצות בסוף פברואר, כשהיא מחזיקה ברבע מכל המקרים הנגועים, וכשני שלישים מכלל אנשי הרפואה הנגועים. חלק מאנשי צוות בית החולים התפטרו, ואחרים חתמו על עצומה ובה נאמר כי הם "נשלחים למוות במו ידיהם".
ב-4 באפריל הוצאה הפקודה הצבאית השביעית, המאריכה את תקופת הנעילה הלאומית, ומטילה עדיין עיר שנייה תחת הסגר קפדני. באותו תאריך החלו מחוזות ויישובים שונים לנסח חקיקה מקומית המחייבת תושבים ללבוש מסכות הגנה, בין אם מקצועיות או מאולתרות, עידוד אזרחים ללבוש מסכות מגן, גם אם תוצרת בית. ראש ממשלת רומניה, לודוביק אורבן, לעומת זאת, הביע ספקות בנוגע לא רק לבטיחותם של אלתורים תוצרת בית, אלא גם לגבי הלוגיסטיקה הנדרשת ליישום מוצלח בהיקף כה גדול כל כך, שכן הביקוש יעלה על הצעה הקיימת כיום על שוק.
ב-9 באפריל נכנסה לתוקפה הפקודה הצבאית השמינית, אשר החמירה צעדים שננקטו בעבר, האוסרים על ייצוא של מזונות בסיסיים מסוימים, האוסרת על מסחר של חבילות רוב המניות במערכת הלאומית לאנרגטית, והמליצה להצטייד בבנייני מגורים במוצרים סניטריים וכי מדרגות ומעליות יחוטאו מעת לעת, ומתן הוראות לקטגוריות מקצועיות שונות, כגון דייג, גידול גידול, שירותי מכוניות וסוכנות, שוק המזון, תרופות, עובדים חוצי גבולות, שירותים סוציאליים, צוות רפואי וכו'.
בשריפה שפרצה במחלקת טיפול נמרץ בעיר פיאטרה נמט, נספו עשרה מאושפזים חולי קורונה.
שוודיה.
בשוודיה, בניגוד למדינות רבות אחרות, לא הוטל כל סגר, כאשר מרבית האמצעים היו וולונטריים ולא הוטלו חובות על האזרחים. השוודים הדגישו שהם לא אימצו את מודל חסינות העדר (שאומץ זמנית בבריטניה).
החוק השוודי מחייב כי סוכנות המומחים הרלוונטית, במקרה זה הסוכנות לבריאות הציבור צריכה לנקוט בפעולות כלשהן למניעת הנגיף. כך על פי המלצת הסוכנות: ב-11 במרץ ממשלת שוודיה הגבילה התכנסויות בהתאם לחופש ההתאגדות ל-500 איש כדי למנוע הדבקה בין משתתפים מאזורים שונים במדינה, וב-27 במרץ צמצמה את מספר המשתתפים ל-50 איש בלבד, וסגרה בתי ספר ואוניברסיטאות. בתי הספר היסודיים נותרו פתוחים, בין השאר כדי לאפשר לעובדי מערכת הבריאות לעבוד, ולהימנע ממצב שבו הם נאלצים להישאר בבית ולהשגיח על ילדיהם.
מדיניות זו לא הצליחה לבלום את התפשטות המגפה והחלה תחלואה רבה בבתי האבות במדינה.
הסוכנות לבריאות הציבור והממשלה פרסמו המלצות: לעבוד מהבית במידת האפשר, להימנע מנסיעות מיותרות במדינה, וכן להימנע לצאת מהבית במקרים של אנשים מעל גיל 70, או מי שנתגלו אצלו אפילו תסמינים מינימליים העלולים להיות COVID-19. בנוסף שונו תנאי חופשת מחלה על ידי הממשלה, ומשך הזמן שאפשר להישאר בבית ללא הוראת רופא הועלה משבעה ימים ל-21 יום.
בנאום שמסר בסוף אפריל הצהיר ראש הממשלה על מוקדי פניות אזרחים ועל ביטול אירועים ציבוריים.
ביוני, האחראי על מדיניות הטיפול במגפה, אנדרס טגנל, אמר כי האסטרטגיה גרמה ליותר מדי מקרי מוות. "ברור שיש פוטנציאל לשיפור במה שעשינו בשוודיה...", אמר. "אילו היינו נתקלים באותה מחלה, כשאנו יודעים מה שאנו יודעים עליה היום, אני חושב שבסופו של דבר היינו עושים משהו בין מה ששוודיה עשתה לבין מה ששאר העולם עשה", אמר טנגל לרדיו השוודי. "כן, אני חושב שהיינו יכולים לפעול טוב יותר מאיך שפעלנו, ברור". מוקדם יותר באותו השבוע אמר ראש הממשלה סטפן לוון כי הממשלה תפתח בחקירה סביב הטיפול במגפה. בהמשך פורסמו מסקנות לגבי אשפוזי בית ובתי אבות.
לפי פרופ' רן בליצר, "טנגל אמר שהם רצו להקטין את התחלואה כמה שאפשר והדבקות כמה שאפשר, כי המחלה קשה ויכולה להיות מסוכנת אצל צעירים והם לא רצו את זה, אבל נקטו גישות שמתאימות לשוודיה. צריך לדעת שבשוודיה 40% ממשקי הבית הם של בן אחד. כלומר, יש להם ריחוק חברתי מראש...". בתחילת יולי, ג'והן קרלסון, מנכ"ל סוכנות הבריאות הציבורית השוודית, אמר כי הנתונים הרשמיים האחרונים מראים כי שיעורי ההידבקות הכוללים "הולכים ומצטמצמים" וכמו כן "מספר החולים בטיפול נמרץ יורד." וכן אמר כי הירידה בשיעורי הזיהום "היא השפעה של הריחוק החברתי." לפי אוקספורד, מגבלות התנועה שהנהיגה שוודיה בסוף יוני היו מחמירות יותר מההגבלות בפינלנד ובנורווגיה. שתי מדינות שהטילו סגר ושחררו אותו.
מאז סוף יולי נשמרה בשוודיה רמה נמוכה של תחלואה בקורונה. היו שהטוענים ששוודיה פיתחה מידה מסוימת של חסינות העדר, אך עדיין לא ניתן לקבוע זאת בוודאות.