חוסה מנואל מרטינס טורל (בספרדית: José Manuel Martínez Toral, נולד ב-29 באוקטובר 1960 בקרווקה דה לה קרוס שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי שנודע בכינוי מנולו (בספרדית: Manolo). מנולו, ששיחק כמגן שמאלי וכבלם, גדל במחלקת הנוער של ברצלונה, והוא שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. לאחר מכן שיחק גם בריאל מורסיה ובגרנדה.
קריירה.
קריירת מועדונים.
מנולו גדל בקרווקה דה לה קרוס שבחבל מורסיה, ובצעירותו הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, מקבוצות הבכירות שבכדורגל בספרד. ב-1978, בהיותו בן 18, קודם לקבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק, ששיחקה אז בליגה השלישית. ב-20 במאי 1979, לקראת סוף העונה, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק הליגה בו הפסידה קבוצתו 3 - 1 לריאל סוסיאדד. מנולו המשיך לשחק עם ברצלונה אתלטיק בליגה השלישית, ובמקביל, במהלך שתי העונות הבאות השתתף בעוד שני משחקי ליגה, וכן במשחק אחד בגביע אופ"א, בגומלין שלב 32 האחרונות נגד קלן ב-5 בנובמבר 1980. למרות ניצחון 1 - 0 במשחק הראשון בגרמניה, ברצלונה הפסידה בגומלין בקאמפ נואו 4 - 0 והודחה מהמפעל.
בקיץ 1981 קודם באופן מלא לקבוצה הבוגרת של המועדון. בגיל 21, תפס מקום די קבוע בהרכב הקבוצה שאימן אודו לאטק הגרמני, והוא ערך 30 הופעות בליגה בסיומה הגיעה ברצלונה למקום השני, בנוסף ל-8 הופעות בגביע המחזיקות, כולל במשחק הגמר ב-12 במאי 1982, בו גברה ברצלונה על סטנדרד לייז' 2 - 1 וזכתה בתואר בפעם השנייה בתולדותיה. בעונה הבאה, שבמהלכה הוחלף לאטק בססאר לואיס מנוטי הארגנטינאי, דעך מעמדו של מנולו והוא הופיע ב-12 משחקי ליגה בלבד. בסוף העונה זכתה קבוצתו בגביע הספרדי ובגביע הליגה, אך מנולו לא שותף במשחק הגמר נגד ריאל מדריד או באף אחד ממשחקי גביע הליגה.
בעונת 1983/1984, עדיין עם מנוטי כמאמן, מילא מנולו תפקיד שולי בקבוצה. בליגה פתח בהרכב בשני משחקים בלבד. בסוף העונה השתתף בכל משחקי הקבוצה בגביע הליגה, שם הודחה ברצלונה על ידי אתלטיקו מדריד בחצי הגמר. בעונת 1984/1985, עם טרי ונבלס האנגלי כמאמן, המשיך מנולו לקחת חלק קטן במשחקי הקבוצה. מנולו פתח בשני משחקי ליגה ונכנס כמחליף בשלושה נוספים, ובתום העונה זכתה ברצלונה באליפות ראשונה מזה 11 שנים. בעונה שלאחר מכן חל שיפור מסוים במעמדו של מנולו, והוא השתתף ב-18 משחקי ליגה, מסייע לברצלונה להגיע למקום השני. בגביע אירופה פתח במשחק אחד, בשמינית הגמר נגד פורטו, ונכנס כמחליף באחד נוסף, ברבע הגמר נגד יובנטוס. ברצלונה הגיעה עד לגמר, שם הפסידה לסטיאווה בוקרשט הרומנית. יתר על כן, זכה מנולו עם הקבוצה בגביע הליגה, לאחר שפתח ב-7 מ-8 המשחקים של הטורניר, כולל צמד משחקי הגמר נגד ריאל בטיס.
עונת 1986/1987 הייתה דומה לקודמתה, ומנולו פתח ב-15 משחקי ליגה במהלך העונה, עוזר לקבוצתו לסיים פעם נוספת במקום השני. בגביע אופ"א פתח ב-3 משחקים ונכנס כמחליף באחד נוסף, וברצלונה הגיעה לרבע הגמר, שם הודחה על ידי דאנדי יונייטד האנגלית. בתחילת עונת 1987/1988 עזב ונבלס את תפקידו והוא הוחלף על ידי לואיס אראגונס. הייתה זו עונה קשה עבור ברצלונה, שהגיעה למקום השישי בלבד, תוך שמנולו מופיע ב-12 משחקים. ב-9 במרץ 1988, בהפסד לריאל מיורקה בליגה, הורחק מנולו בפעם הראשונה בקריירה שלו בכרטיס אדום. בגביע אופ"א הודחה פעם נוספת ברבע הגמר, הפעם על ידי באייר לברקוזן הגרמנית. למרות הקשיים בליגה, זכתה ברצלונה בגביע הספרדי, אך מנולו לא שותף במשחק הגמר, בו גברה קבוצתו על ריאל סוסיאדד.
מנולו עזב את ברצלונה בקיץ 1988 והצטרף לריאל מורסיה, ששיחקה אז בליגה הראשונה. כבר בהופעת הבכורה שלו בקבוצה החדשה, במחזור הראשון נגד מאלגה, הורחק בכרטיס אדום. מנולו הרבה לפתוח בהרכבה של מורסיה במהלך העונה, וב-26 במרץ 1989 כבש שער ראשון בקריירה שלו בליגה הספרדית, בניצחון 2 - 0 על ריאל סוסיאדד. מורסיה סיימה את העונה במקום ה-19 ולפני האחרון וירדה לליגה השנייה. בעונת 1989/1990 הבקיע מנולו שני שערי ליגה במהלך 20 הופעות, ומורסיה סיימה במקום ה-9. בעונתו השלישית בקבוצה שותף ב-20 משחקי ליגה. אף על פי שהובילה את הטבלה במשך רוב שלבי העונה והייתה מועמדת בכירה לעלייה חזרה לליגה הראשונה, במחזור האחרון הפסידה לדפורטיבו לה קורוניה וירדה למקום השלישי, ממנו ממשיכים לפלייאוף העפלה. בפלייאוף הודחה מורסיה על ידי ריאל סרגוסה לאחר תיקו במשחק הבית והפסד 5 - 2 בגומלין בחוץ, שני משחקים בהם מנולו פתח.
בקיץ 1991, בהיותו בן 31, עבר ממורסיה לגרנדה האנדלוסית, ששיחקה אז בליגה השלישית. במהלך עונה אחת בקבוצה הופיע ב-31 משחקים, וקבוצתו סיימה במקום ה-9 בביתה. לקראת העונה הבאה הצטרף מנולו לפרמיה הקטלאנית שמהליגה הרביעית. הוא סייע לה לזכות באליפות הליגה הרביעית לעונת 1992/1993 ופרש ממשחק בסיום העונה.
קריירת נבחרות.
בצעירותו שיחק מנולו בחלק מהנבחרות הצעירות של ספרד. ב-1979 השתתף עם נבחרת ספרד עד גיל 20 באליפות העולם לנוער שנערכה ביפן. במהלך הטורניר פתח בכל 4 משחקי הנבחרת, שסיימה את שלב הבתים במקום הראשון, אך הודחה ברבע הגמר בדו-קרב בעיטות עונשין על ידי . בהמשך ערך הופעה אחת ובודדת בנבחרת עד גיל 20, במשחק ידידות נגד .
במדי נבחרת ספרד עד גיל 21 הופיע 10 פעמים. תחילה, במוקדמות אליפות אירופה לנוער 1980 ערך הופעה אחת, במשחק נגד ב-1979. בהמשך עזר לנבחרת להעפיל לאליפות אירופה לנוער 1982, כשהוא משתתף בכל 4 משחקי המוקדמות ואף מבקיע שער בניצחון על . בטורניר עצמו הודחה ספרד על ידי בשלב רבע הגמר, כשמנולו משתתף במשחק הראשון בו ניצחה ספרד 1 - 0, אך בגומלין, בו הפסידה ספרד 2 - 0, לא שיחק.
מנולו גם ערך הופעה אחת במדי נבחרת ספרד האולימפית, במוקדמות אולימפיאדת מוסקבה ב-1980, אך הוא לא נכלל בסגל הנבחרת ששיחקה במוסקבה.
אריה צבן
אריה צבן (נולד בשנת 1961) הוא פרופסור ישראלי לכימיה, המכהן כנשיא אוניברסיטת בר-אילן.
פרסם מעל 140 מאמרים אקדמיים בכתבי עת מקצועיים ובספרים ורשם 13 פטנטים, שתשעה מהם מיושמים בחברות הזנק. במחקריו נכללת סוללת אלומיניום-אוויר לרכב חשמלי, המאפשרת לגמוא מרחק של 350 ק"מ ומתודלקת במים להכפלת המרחק הזה.
ביוגרפיה.
סיים בהצטיינות קורס טיס מס' 97 בצה"ל (למרות גובהו, 1.96 מ', הנחשב לחריג) ושירת בחיל האוויר כטייס קרב במטוס פנטום.
בוגר אוניברסיטת בר-אילן בכימיה בהצטיינות. בעל תואר דוקטור באלקטרוכימיה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת בר-אילן (1995). לאחר מחקר בתר-דוקטורט במעבדה הלאומית לאנרגיה חלופית בדנוור שבקולורדו בארצות הברית, חזר לבר-אילן כמרצה בכיר והקים בה את המכון לננוטכנולוגיה ולחומרים מתקדמים וניהל אותו במשך שבע שנים. מונה לסגן נשיא האוניברסיטה למחקר ופיתוח, וב-1 באוקטובר 2017 החליף את פרופסור דניאל הרשקוביץ כנשיא האוניברסיטה.
תחומי המחקר שלו הם כימיה ואנרגיה בת קיימא. במעבדתו באוניברסיטת בר-אילן מייצרים תאים פוטו-וולטאיים שיעילותם גבוהה, וחומרים על פי מפרט תכונות (Materials by design).
שותף במספר תוכניות לחינוך לחיסכון באנרגיה ושימוש באנרגיה חלופית בבתי ספר ובמוסדות אקדמיים.
חיים אישיים.
מתגורר בשוהם. נשוי לרחלי ואב לארבעה.
ישראל מיכל רבינוביץ
ישראל מיכל רבינוביץ (ימ"ר; ב' בסיוון ה'תקע"ט, 26 במאי 1819 - שבת י"ב בסיוון ה'תרנ"ג, 27 במאי 1893) היה מלומד יהודי ליטאי-צרפתי, מראשוני חובבי ציון, ומתרגם התלמוד הבבלי לצרפתית.
ביוגרפיה.
נולד בהורודץ, במחוז קוברין שבפלך גרודנו, לרב משה צבי (נפטר 1862) שהיה דור שני לרבני הורודץ ובמקביל גם רבה של אנטופול. בילדותו נחשב לילד פלא והשתמר רישום שלו כחבר מן המניין באחת מקבוצות הלימוד של בית הכנסת, בכינוי "ילד שעשועים". הוא למד בבריסק דליטא ואחר כך בהורדנה והחל להעביר בעצמו שיעורים בתלמוד באחד מבתי הכנסת. תקופה מסוימת חזר לבית אביו באנטופול ושימש כממלא מקומו בדרשות בבית הכנסת בתקופות היעדרות של האב. בתקופה זו נישא לאשה מבריסק ועבר לגור בעיר, אך הנישואין לא צלחו והזוג נפרד. קיימת סברה לפיה נולד לזוג ילד אותו הותיר ימ"ר בחזקת גרושתו, השמועה הסבירה את הגירושין בכך שימ"ר נתפס להשכלה ומגבלות הנישואין והפרנסה הפריעו את התקדמותו במחקריו ובאורח חייו החדש.
ימ"ר נסע לברודי והצטרף לקבוצת המשכילים בעיר כמו יצחק ארטר וחבריו. במשך שנה וחצי התרועע עם משכילי ברודי כדי לרכוש את השפה הגרמנית, ואז נסע לברסלאו ללמוד לטינית ויוונית מפי פרופ' דניאל חבולסון. באוניברסיטת ברסלאו למד בלשנות אך לא השלים את לימודיו אלו, אף על פי שהוציא בתקופה זו ספר דקדוק עברי, ועבר ללמוד רפואה. עם השלמת לימודיו לאחר שמונה שנים, היגר לצרפת והתמנה ב-1854 כסטאז'ר בבית חולים פריזאי. הוא הגיש תרגום משלו לצרפתית של אחד מכתביו הרפואיים של הרמב"ם, "סמי המוות והרפואות כנגדם", כדיסרטציה שלו.
בשלב זה נטש את עיסוקיו הרבים והתמקד במפעלו הגדול, תרגום התלמוד הבבלי לצרפתית, שנתפסה אז כשפה הבין-לאומית הבולטת, מתוך מטרה להראות את חכמת עם ישראל לאומות העולם. תרגומו, שנדפס על מסכת מכות, סנהדרין, בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא, אינו רק תרגום מילולי שורה-מול-שורה כמקובל, אלא סיכום שיטתי של כל סוגיה. במקביל פרסם שני ספרים על דיני הנפשות בתלמוד ודיני נזיקין שבתלמוד. כל הספרים הללו נדפסו בשנות ה-70 של המאה ה-19, שלפי עקיבא בן-עזרא (קוסטרומצקי) היו העשור הפורה בחיי רבינוביץ בשדה חכמת ישראל.