"הקלאסיקו הבלארוסי" (בבלארוסית: Белорусское классико) הוא כינויה של היריבות בין שני מועדוני הכדורגל הפופולריים ביותר בבלארוס – באטה בוריסוב ודינמו מינסק. שתי הקבוצות מהוות את הכוח המוביל בליגה הבלארוסית, והיריבות ביניהן היא אחת המתוחות ביותר בכדורגל בבלארוס, בעיקר מאז 2005.
רקע.
המשחק הראשון בין הקבוצות התקיים ב-4 במאי 1998 במינסק באצטדיון "אורביט". המפגש הסתיים בתוצאה 2–0 לטובת דינמו מינסק.
בתולדות המפגשים הקבוצות נפגשו ב-7 אצטדיונים שונים. "דינמו" אירחה את היריבה באצטדיון אורביט, אצטדיון דינמו, מגרש "דינמו-יוני" ו"אצטדיון טרקטור". באטה אירחה את דינמו מינסק באצטדיון העירוני בבוריסוב, "אצטדיון טורפדו" (ז'ודינו) ובאצטדיון "בוריסוב ארנה".
הקלאסיקו הראשון בבוריסוב ארנה התקיים ב-15 במאי 2014 ובו צפו 11,509 צופים, במה שהיה לשיא בכמות צופים בתולדות המפגשים.
איגור קריושנקו הוא היחיד שהיה מאמן שתי הקבוצות בזמנים שונים.
אמינטס הראשון, מלך מוקדון
אמינטס הראשון (ביוונית: Ἀμύντας A) היה מלך מוקדון במהלך המאה ה-5 לפנה"ס.
ביוגרפיה.
אמינטס היה בנו של אלקטס הראשון, מלך מוקדון ועלה לשלטון לאחר מות אביו בשנת 547 לפנה"ס בערך. ידוע שהיה לו בן בשם אלכסנדר ובת בשם גיגיה. בתקופת מלכותו הארוכה יחסית (49 שנים) הוא הצליח להוציא את ממלכת מוקדון הקטנה מהבידוד המדיני בו הייתה שרויה, וליצור קשר עם מדינות אחרות בעולם היווני. הוא שלח את בנו אלכסנדר להשתתף במשחקים האולימפיים, והוא זכה שם להצלחה רבה. בשנת 514 לפנה"ס הודח משלטונו היפיאס טיראן אתונה, ואמינטס הציע לו להיות מושל אנתומוס בצפון כלקידיקי מטעמו. אולם היפיאס דחה את ההצעה.
עם זאת, בימי שלטונו מוקדון הפכה לממלכה וסאלית של האימפריה הפרסית. בשנת 511 לפנה"ס (או 512), כאשר סיים דריווש הראשון מלך פרס את המערכה נגד הסקיתים, הוא שיגר שליחים אל אמינטס בדרישה לתת לו "אדמה ומים" כסמל לכניעה. אמינטס הסכים, ואף ערך סעודה לשליחים הפרסיים, אולם הפרסים התנהגו בגסות רבה, ולפיכך בנו של אמינטס אלכסנדר הראשון רצח אותם. הפרסים הקימו ועדת חקירה כדי לבדוק את הפרשה, אולם אלכסנדר הצליח להשתיק אותם באמצעות שוחד שהעניק לראש החוקרים. בשוחד נכללה גם אחותו גיגיה.
כפר א-דוואר
כפר א-דאוור (בערבית: كفر الدوار) היא עיר תעשייתית הממוקמת במחוז מטרוח שבמדינת מצרים. העיר מונה 88,191 תושבים. עיר זו כוללת מספר עיירות וכפרים קטנים בתוכה.
היסטוריה.
כפר א-דאוור ממוקמת ליד העיר אלכסנדריה, בה התרחש קרב א-דוואר המפורסם בין הקרבות המצריים, שהנהיג אחמד עוראבי כנגד הצבא הבריטי במהלך המלחמה האנגלו-מצרית ב-1882. במשך כ-5 שבועות, הצליח אורבי לעצור את הכוחות הבריטיים מלהתקדם אל עבר קהיר. בעיר יש מספר רב של בתי קברות עתיקים כגון קום אל פרג, סידי ר'אזי וכולי, המכילים שרידים של כלי חרס ואבנים מהתקופה הפטמית.
תעשייה.
כפר א-דאוור ידועה כיצרנית גדולה של חשמל, טקסטיל ואריזות פירות. החברה הגדולה ביותר בעיר היא חברת "Misr Spinning and Weaving Company". כמו כן, התעשיות שבעיר מייצרות צבעים, סיבי משי וכימיקלים שונים. בעיר מתקיימת גם החקלאות.
בספטמבר 1984, פרצו מחאות של יצרנים בכפר א-דאוור נגד חוסני מובארכ, על מנת להעלות את מחירי המזון בתקופה של ירידה בשכר. המפגינים ברחבי העיר זרקו סלעים והתקוממו בכבישים. כתגובה לפעולות אלו, ירו כוחות הביטחון כדורי גומי וריססו גז מדמיע. הכוחות הרגו כשלושה אנשים ופצעו עשרות.
יריב ניר
יריב ניר (נולד ב-8 בנובמבר 1970) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים אשר כיהן כקצין הקשר והתקשוב הראשי (קשר"ר).
ביוגרפיה.
ניר התגייס לצה"ל ב-1989 ועשה את שירותו הצבאי בחיל הקשר והתקשוב. שימש מפקד ומדריך בקורס קציני קשר ומפקד הקורס. שימש קצין אג"ם תקשוב בפיקוד הצפון, מפקד גדוד קשר וראש ענף מבצעים באגף התקשוב. כאלוף-משנה שימש קצין הקשר של פיקוד המרכז וראש מחלקת אג"ם באגף התקשוב. לאחר מכן יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי וכשחזר ביצע תפקיד של רמ"ח תכנון במטה אגף התקשוב.
ב-1 במאי 2018 מונה לקצין הקשר והתקשוב הראשי (קשר"ר). שימש בתפקיד זה גם במבצע שומר החומות. ב-28 ביולי 2021 סיים את שירותו בצה"ל.
חיים אישיים והשכלה.
ניר בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן, הוא בוגר מחזור מ"ד של המכללה לביטחון לאומי. הוא נשוי לתא"ל שרון ניר, לשעבר יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר, והם הורים לשלושה.
גיגיה ממוקדון
גיגיה (ביוונית: Γυγαίη; סוף המאה ה-5 ותחילת המאה ה-4 לפנה"ס) הייתה נסיכה מוקדונית מהשושלת הארגאידית. בתו של אמינטס הראשון, מלך מוקדון ואחותו של אלכסנדר הראשון, מלך מוקדון.
בשנת 511 לפנה"ס (או 512), רצח אחיה אלכסנדר מספר שליחים של דריווש הראשון מלך פרס, משום שהללו התנהגו בגסות במהלך סעודה שערך לכבודם אביהם. הפרסים הקימו ועדת חקירה כדי לבדוק את הפרשה, אולם אלכסנדר הצליח להשתיק אותם באמצעות שוחד שהעניק לראש החוקרים בובריס בן מגבזוס. כחלק מהשוחד, נישאה גיגיה לבובריס.
מתיאורו של הרודוטוס את הפרשה, משתמע שהנישואים בין גיגיה לבובריס אורגנו בידי אלכסנדר, אולם בשלב זה הוא היה עדיין נסיך הכתר בלבד, כך שהגיוני יותר להניח שאמינטס היה זה שהשיא את בתו. ידוע שלגגיגיה ובובריס היה בן, שגיגיה קראה לו אמינטס על שם אביה. הרודוטוס כותב שאותו בן מונה בידי חשיארש הראשון למושל העיר אלבנדה בפריגיה, אולם ככל הנראה הוא מתכוון לעיר אלבנדה בקאריה.
כפר אל-דאוור
גטו אפטא
סביבון (סוג חילזון)
סביבון (סוג)
אנדריי אלכסנדרוביץ', נסיך רוסיה
אנדריי אלכסנדרוביץ', נסיך רוסיה (ברוסית: Андрей Александрович Романов; 24 בינואר 1897 – 8 במאי 1987), היה נכדו של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, ואביו של אנדריי אנדרייביץ', נסיך רוסיה, נשיא אגודת משפחת רומנוב.
ביוגרפיה.
אנדריי נולד ב-24 בינואר 1897 בארמון החורף, סנקט פטרבורג, לאלכסנדר מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ולקסניה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה ודאגמאר, נסיכת דנמרק. למרות שהוא היה נכדו של אלכסנדר השלישי הוא לא קיבל את התואר "הנסיך הגדול של רוסיה", מכיוון שבקו הגברי הוא היה רק נינו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה. אולם, למרות שלא קיבל את התואר "הנסיך הגדול", נורו בעת לידתו 21 מטחי הצדעה, על פי בקשת סבתו הקיסרית.
בצעירותו לפני מלחמת העולם הראשונה, נסע הנסיך אנדריי לאירופה עם הוריו. ובעת ביקורו בביאריץ, הצטרף אל דודו של אביו אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת במלון פאלאס. הנסיך אנדריי הצטרף לצי הרוסי הקיסרי ושירת תחת אביו אלכסנדר מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. מאוחר יותר הוא נעשה סגן ברגימנט משמר הפרשים, שקולונל הכבוד שלו היה דודו, ניקולאי השני, קיסר רוסיה. זמן קצר לפני המהפכה הרוסית הוא ליווה את הקיסרית אלכסנדרה ואת ארבע בנותיה בביקורם האחרון בכנסיות נובגורוד. הייתה זו הפעם האחרונה שראה אותם.
לאחר המהפכה הרוסית נעצרו הוריו, אחיו וסבתו על ידי הבולשביקים והושמו במעצר ליד סבסטופול. בתקופה הסוערת הזאת התחיל אנדריי במערכת יחסים עם אליזבטה רופו-סאסו, גרושה צעירה, בתם של פבריציו רופו, דוכס סאסו-רופו והנסיכה נטליה אלכסנדרובנה מסצ'רסקאיה, אשר הייתה נשואה קודם לכן לגנרל מיור אלכסנדר אלכסנדרוביץ פרידריצ'י. ב-12 ביוני 1918 התחתנו השניים בקפלה המשפחתית באיי-טודור בנוכחות משפחתו, כולל סבתו הקיסרית האלמנה. אנדריי היה באותה העת רק בן עשרים, וסבתו חשבה שהוא צעיר מדי לנישואין, אבל הוריו, הנסיכים הגדולים קסניה ואלכסנדר, נתנו את הסכמתם.
במרץ 1918 רוסיה חתמה על הסכם הפסקת נשק עם גרמניה והכוחות הגרמניים שחררו את חברי משפחת המלוכה. באפריל 1919 עזב אנדריי את חצי האי קרים יחד עם הקיסרית האלמנה מריה פיודורובנה ובני משפחה אחרים, על גבי הסיירת הבריטית מרלברו.
בתחילה התגורר אנדריי בצרפת באחוזת דודתו אנסטסיה מיכאילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, ובה נולדו שני ילדיו הגדולים, ולאחר מכן הם עברו להתגורר בלונדון על יד אמו הנסיכה קסניה, שם נולד בנו הצעיר. בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע ביתו במהלך הבליץ, ואשתו שסבלה מסרטן נפצעה קשה ומתה כעבור זמן קצר מפצעיה. שנתיים לאחר מכן, בעת שהותו בבלמורל, פגש אנדריי את נדין מקדוגל, אשר הייתה בתם הבכורה של לוטננט קולונל הרברט מקדוגל ואשתו הפינית סילביה בורגסטרום. הם התארסו ב-18 ביוני 1942, וב-21 בספטמבר 1942 הם נישאו בכנסיית נורטון, קנט. השניים התגוררו בבית פרובנדר בפברשאם, שהיה אחוזת הציד של אדוארד, הנסיך השחור, ונולדה להם בת אחת.
אנדריי אהב מאוד בישול, גינון וציור, ואף הייתה לו תערוכה בפריז של יצירותיו לפני מלחמת העולם השנייה. כמו כן הוא עסק רבות בפעילויות צדקה, והוא אף היה המגן של מסדר יוחנן הקדוש של בית החולים בירושלים. ב-8 במאי 1987 מת אנדריי בביתו, ובשנת 2000 מתה אשתו.
משפחתו.
ב-12 ביוני 1918 התחתן אנדריי עם אליזבטה רופו-סאסו, בתם של פבריציו רופו, דוכס סאסו-רופו והנסיכה נטליה אלכסנדרובנה מסצ'רסקאיה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
ב-21 בספטמבר 1942 התחתן אנדריי עם נדין מקדוגל, ממנה נולדה לו בת אחת:
חן זגורי
תנין תורביארנרסון
תנין תורביארנרסון (שם מדעי: Crocodylus thorbjarnarsoni) הוא מין נכחד של תנין מהפליוקן-פליסטוקן שנכחד לפני 4.2-2 מיליון שנה. הוא חי בקניה. ייתכן שזה מין התנין הארוך ביותר שהיה.