פירוש המילה Volk מגרמנית, הוא "עם" או "אומה". המפלגה הנאצית ראתה חשיבות במילה זו. המונח פולקיזם יכול להיות מתורגם לעברית כ"התנועה הפופוליסטית" (העם), אך מרמז גם על הנימה הגזענית המזוהה עם הנאציזם. לפני מלחמת העולם הראשונה, השתמשו ב"פולקיזם" חשיבתי כגישה לפיתוח מדעי הרוח והאומנויות. לאחר המלחמה עיקר הרעיון היה פירוק האליטיזם ואיחוד אנשים במחלקות מעמדיות כדי להשיג מטרה לאומית. עם עליית היטלר לשלטון, קושר הפולקיזם עם "הגזע הארי" או ה"תאוריה הנורדית", כך שמי שאינו חלק מהעם בצורה "שורשית גזעית טהורה" הוא "מלכלך" את המולדת, שהיא אדמת גרמניה.
היטלר והפנתאון.
בדיוק כמו הבית של אוגוסטוס (קיסר רומא) על גבעת הפאלאטיום אשר היה מחובר למקדש של אפולו, כך גם היטלר תכנן לחבר את ארמונו על ידי אכסדרה מקושתת ל"אולם העם", אשר מילא את כל הצד הצפוני של הרחבה. הבניין העצום הזה, על פי אלברט שפר תוכנן בהשראת אדריאנוס אשר בנה את הפנתאון, והיטלר ביקר בו באופן פרטי ב-7 במאי 1938. אבל נראה שהערצתו של היטלר את הפנתאון קדם את הביקור- ישנם רישומים ראשונים של אולם העם כבר מ-1925. הרמן גיזלר (Hermann Giesler) תיעד שיחה שהייתה לו עם היטלר בחורף 40–1939, כאשר היטלר נזכר "ברושם הרומי" ("") של הפנתאון:
התרשמותו של היטלר מהפנתאון הרומי התחדשה כאשר ב -24 ביוני 1940 הוא ערך סיור בבניינים נבחרים בפריז, עם האדריכלים הגרמניים אלברט שפר, הרמן גיזלר וארנו ברקר. הסיור כלל את הפנתאון של פריז, אשר נראה כי איכזב את היטלר. אכזבתו נרשמה על ידי גיזלר וברקר.
הסקיצה של אולם העם, ניתנה על ידי היטלר לשפר והייתה במראה מסורתי של גמלון פורטיקו הנתמך על ידי עשרה עמודים, גוש ביניים מלבני רדוד ומאחוריו המבנה הראשי המכוסה כיפה. גיזלר מציין כי הפורטיקו של המקדש אשר בסקיצה של היטלר, מזכיר את פנתאון של אדריאנוס ואת הסגנון של פרידריך גילי או קארל פרידריך שינקל. עם זאת, שפר לא שיכלל את הסקיצה הרבה, למעט אולי את הטריגליף באנטבלטורה, אשר נתמכים על ידי עמודי גרניט אדומים מוזהבים, עם כותרות מצריות של עלי דקל. שפר כבר עשה שימוש בעבר בעיצוב שכזה, באכסדרה מחוץ לחדר העבודה של היטלר, בצד הגן של הלשכה שלו (Reich Chancellery).
הבניין המפלצתי של שפר (גרמנית: "Monsterbau") היה אמור להיות, הבניין החשוב והמרשים ביותר של הבירה מבחינת גודלו וסמליותו. מבחינה ויזואלית זה היה אמור להיות המרכז האדריכלי של ברלין כבירת העולם (גרמאניה). ממדיו היו כה גדולים, עד שהיה מגמד כל מבנה אחר בברלין, כולל אלה שבציר הצפוני-דרומי של המתחם גרמאניה עצמו. האוקולוס של מבנה הכיפה, אשר תוכנן בקוטר של 46 מטר, היה מכיל בתוכו את כל הרוטונדה של הפנתאון של אדריאנוס ואת כיפת בזיליקת פטרוס הקדוש. כיפתו של אולם העם הייתה אמורה לעלות מפודיום גרניט מסיבי בגודל של 315 על 315 מטר וגובה של 74 מטר, ולצמוח לגובה כולל של 290 מטר. קוטר הכיפה תוכנן להיות כ-250 מטר, גודל חריג במיוחד, אשר הטריד את שפר, מכיוון שקוטר הכיפה של תחנת הרכבת החדשה שגיזלר תכנן בקצה המזרחי של מינכן, היה אמור להיות ב-15 מטר גדול יותר מקוטר הכיפה של שפר באולם העם.
הדמיון בין אולם העם לפנתאון בולט הרבה יותר כאשר משווים את החזיתות. הנישה הגדולה (50 מטר גובהה ורוחבה 28 מטר) בקצה הצפוני של אולם העם הייתה אמורה להיות מצופה בפסיפס מוזהב עם עיט בגובה של 24 מטרים, שמתחתיו נמצא דוכן הנאומים של היטלר. משם היה אמור לנאום מול 180 אלף מאזינים, חלקם עומדים ברחבה המרכזית, ואחרים היושבים בשלושה יציעים של מושבי קונצרטים שמסביבם מאה עמודי שיש בגובה של 24 מטרים, אשר עולים מעלה ופוגשים את בסיס התקרה המלא בתאים מרובעים וקורות פלדה, עם ציפוי נחושת.
שלוש שורות מושבים קונצנטריות, מקיפות רחבה עגולה בקוטר 140 מטר, בשונה מן הפנתאון, אך מקומות הישיבה דומים לאולם הקונגרסים בנירנברג שלודוויג רולף תכנן, אשר עוצב על פי הקולוסיאום. לעומת זאת תכונות אחרות של פנים אולם העם, אכן בבירור מיוחסות לפנתאון של אדריאנוס: התאים המרובעים (coffered) בכיפה, אזור העמודים הרציף, מלבד נישת הענק בצד הצפוני. האזור השני בפנתאון, המורכב מחלונות עיוורים עם פילסטרים, מיוצג בבניין של שפר על ידי האזור העליון מעל העמודים, אשר מלווה במלבנים שקועים ורדודים. הכיפה העצומה מונחת על אזור זה. העיצוב והגודל הקיצוני של העיטור החיצוני של אולם העם, הוא יוצא דופן וחריג ולא נראו עיטורים דומים באולמות אחרים, שתוכננו על ידי הנאצים בערים אחרות בגרמניה.
בניין עם כיפה כגון אולם העם, הוא בעל דימוי של מקדש, כפי שצוין על ידי שפר, שהניח כי הבניין נועד במיוחד עבור הפולחן הציבורי של היטלר, יורשיו והרייך הגרמני. כלומר, זה היה אמור להיות סוג של מקדש ארמון מהסוג שאוגוסטוס בנה על גבעת הפאלאטיום, שם היה ביתו הצנוע קשור למקדש אפולו.
השאיפות של היטלר כדי להגיע להגמוניה ברחבי אירופה והקמתו של הסדר החדש, כבר ניכר מתכונות אדריכליות ודקורטיביות, אך בלשכתו החדשה מתבטאים בצורה ברורה ביותר. סמלים חיצוניים מעידים כי האולם בעל הכיפה היה אמור להיות המקום בו היטלר מופיע בפני קהל כשליט העולם. בחלק העליון של הכיפה מואר עיט האבירים הגרמנים האוחז את הגלובוס. סמליות זו הייתה ידועה באיקונוגרפיה הרומית האימפריאליסטית. למשל, פסל קלאודיוס האוחז בכדור ועיט בידו הימנית. הכיפה העצומה, שעליה נשען העיט, מייצגת כמו בפנתאון של אדריאנוס, את רוחב השמים על האימפריה הגרמנית. הגלובוס המואר על הכיפה הודגש על ידי שני פסלים מונומנטליים של ברקר, כל אחד בגובה של 15 מטר, אשר באגפים של חזיתו הצפוני של הבניין. בקצה המערבי פסל של אטלס התומך בשמיים, בקצה המזרחי טרה תומכת בארץ. שניהם דמויות מיתולוגיות אשר נבחרו על ידי היטלר עצמו. גיזלר אמר כי שפר טעה בכך שייצג את אולם העם כסמל של שליטה בעולם (""). שפר בראיון שלו ב"פלייבוי" אמר:
אף על פי כן, ציין גיזלר כי היטלר מעולם לא הכין תוכניות לשליטה עולמית, וכי ההצעה של שפר היא שטויות.
מדע בדיוני.
בז'אנר המדע בדיוני מספר יוצרים השתמשו בתוכניות המבנה והתייחסו אליו כאילו הוא קיים.
ברומן של רוברט האריס מ-1992, "ארץ אבות", אשר מתרחש בהיסטוריה חלופית שבה ניצחה גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה ובה נבנה אולם העם, כמה מהסצנות של הספר מתקיימות סביב המבנה. האריס השתמש בזהירות בתוכניות של שפר, כשהבניין מתואר בגובה של 300 מטר. כפי שמתואר בספר, לבניין היה "מזג אוויר" משלו, עם נשימה וזיעה של 150,000 נוכחים שהשתרעו בכיפה הגבוהה, אך במקום לתהות על טעות זו, התעמולה הנאצית תתפאר בה.
אולם העם הופיע ברומן היסטוריה חלופית נוסף - "הנוכחות של אויבי שלי" (Presence of Mine Enemies) של הארי טרטלדוב (Harry Turtledove). הרומן מתאר טקס אשכבה ממלכתי של קורט ולדהיים באולם העם.
הדימוי של אולם העם מופיע במשחק הווידאו . בשנות ה-60 החלופיות שמתוארות במשחק (כמו ב"ארץ אבות"), ניצחה גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.
בסדרת הטלוויזיה "האיש במצודה הרמה" שמתאר היסטוריה אלטרנטיבית ועולם בו האימפריה היפנית וגרמניה הנאצית ניצחו את בעלות הברית, נעשה שימוש בטכנולוגית CGI (תמונה שנוצרה על ידי מחשב) כדי לתאר את אולם העם בברלין. סצנות מרובות בעונה השנייה מתרחשות בחלקים שונים של אולם העם. שלא כמו רוב התיאורים האחרים של אולם העם, נראה בסדרה כי באולם שוכן המשרד של הפיהרר.
קרסני
קְרַסְנִי (Красный) היא מילה ברוסית ובשפות סלאביות נוספות שמשמעה "אדום".
קראסני
טים וינסנט
טים וינסנט (באנגלית: Tim Vincent, נולד ב-1972) הוא שחקן ומנחה טלוויזיה וולשי.
ביוגרפיה.
וינסנט נולד ברקסהאם, תפקידו הראשון בטלוויזיה היה כשגילם מתבגר אלכוהוליסט בדרמה "Children's Ward" בערוץ ITV, ב-1993 החל להנחות את תוכנית הילדים "Blue Peter" ועזב את התוכנית בתחילת 1997, באותה תקופה שיחק בדרמה הרפואית "דיינג'רפילד" לצד נייג'ל הייברס והחל להנחות את תוכנית האופנה "מופע הבגדים".
מ-2000 ועד 2001 גילם את הווטרינר אדם פורסטר באופרת הסבון "Emmerdale" והופיע גם בסרט המתח "ממוין" לצד טים קארי.
ב-2005 ו-2006 הוא הנחה את תחרות מיס עולם וב-2007 הנחה את תחרות מיס ארצות הברית.
מ-2005 הוא משמש ככתב באירופה של תוכנית חדשות הבידור "Access Hollywood"
ב-2007 הנחה את הגרסה האמריקאית לתוכנית "היורש" של אורי גלר. באותה שנה החליף למשך שבוע את מנחת התוכנית מי רוצה להיות מיליונר והגיש את תוכנית הלוטו הלאומית ב-BBC.
דימום מוחי
דימום מוחי (באנגלית: intracerebral hemorrhage) הוא סוג של דימום תוך-גולגולתי המתרחש בתוך רקמת המוח ו/או בחדרי המוח.
דימום מוחי מתרחש בקרב 2.5 לכל 10,000 אנשים בקירוב מדי שנה. התדירות גבוהה יותר אצל גברים ואנשים מבוגרים באוכלוסייה. 44% מהמקרים של אלה שנפגעו מתו בתוך כחודש. כמו כן, רק 20% מהמקרים מצליחים להתגבר ולחזור לשגרת חיים רגילה. המקרים הראשונים בהיסטוריה סווגו והוגדרו בשנת 1823 לשני סוגים עיקריים: דימום ואי זרימת דם מספקת.
סימנים וסימפטומים.