בתו של קראם היא הסופרת פטרישיה בוסוורת' (Patricia Bosworth), ילידת 1933. בספרה "כל מה שלבך הקטן חפץ - סיפורה של משפחה אמריקאית" All What your little heart desires - An American family story, שראה אור בשנת 1997, היא העלתה על הכתב את תולדות משפחתה וקורות החיים של אביה. בספרה היא חושפת כי משיכתו של אביה למאבקים ציבוריים ושאיפתו לזכות בשכר טרחה גבוה הרחיקו אותו ממשפחתו. יחד עם זאת הייתה לדבריה סתירה באישיותו: ככל ששאף לממון הוא בז לחשיבותו ולצורך בצבירתו. הוא אהב ממון ואת המעמד החברתי שהממון מקנה לו, אך אהב גם לבזבזו ללא הבחנה. לדברי הבת, היה אביה חסר פרוטה במותו, בהשאירו לאשתו רק דמי ביטוח חיים בסך 100,000 דולר, אך סכום חובותיו במותו היה גבוה מזה.
סמל תוניסיה
סמל תוניסיה אומץ ב-21 ביוני 1956 ושינויים קלים היו בשנת 1963.
הסמל כולל ספינה, אריה שמחזיק את החרב ומאזניים. במרכז, מתחת לספינה כתובה בערבית ססמת המדינה "חירות, סדר, צדק". מעל הסמל ממוקם כוכב מהדגל של המדינה. צבעי הרקע של הסמל הם צהוב, כחול ואדום.
אוגוסטו ססר סנדינו
סנדינו
יצחק אהרונוביץ
פוטוליזה
פוטוליזה (באנגלית: Photolysis; לעיתים פוטודיסוציאציה) היא תגובה כימית שבמהלכה גורמת אנרגיית האור לפיצול של מולקולה.
פוטוליזה מתרחשת במקומות רבים בטבע. להלן שתי דוגמאות:
פוטודיסוציאציה
רלף ניידר
שטוטהוף
רוג'ר סשנס
רוג'ר הנטינגטון סשנס (באנגלית: Roger Huntington Sessions; 28 בדצמבר 1896 - 16 במרץ 1985) היה מלחין, מבקר ומורה למוזיקה אמריקאי.
חייו.
רוג'ר סשנס נולד בברוקלין, ניו יורק למשפחה, ששורשיה מגיעים עד למלחמת העצמאות האמריקאית. סשנס למד מוזיקה באוניברסיטת הרווארד מגיל 14. בשנות לימודיו שם כתב לעיתון המוזיקלי של הרווארד ובהמשך גם ערך אותו. עם סיום לימודי התואר הראשון, בגיל 18, המשיך לתואר שני באוניברסיטת ייל אצל הורשו פרקר וארנסט בלוך ואחר כך לימד בסמית' קולג'. יצירותיו הראשונות החשובות נכתבו בשעת מסע באירופה באמצע שנות העשרים וראשית שנות השלושים לחייו, יחד עם אשתו.
עם שובו לארצות הברית בשנת 1933, לימד תחילה באוניברסיטת פרינסטון, עבר אל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם לימד משנת 1946 עד 1954, ואז חזר לפרינסטון עד לפרישתו בשנת 1965, אם כי גם אז המשיך ללמד במשרה חלקית בבית הספר למוזיקה ג'וליארד עד 1983. בין תלמידיו הנודעים מילטון בביט, דייוויד דל טרדיצ'י, ג'ון הארביסון ופיטר וסטרגור. ב-1982 זכה בפרס פוליצר למוזיקה.
סשנס מת בגיל 88 בפרינסטון, ניו ג'רזי.
יצירותיו העיקריות.
יצירותיו מן הסונאטה לכינור סולו מ-1953 ואילך כמעט כולן סריאליות. אלה שנכתבו עד סביבות 1930 הן נאו-קלאסיות למשמע אוזן, פחות או יותר, בעוד שאלה שנכתבו בין 1930 ל-1951 הן טונאליות, פחות או יותר, אך מורכבות מבחינה הרמונית. הדקות הראשונות של הסימפוניות השנייה והשלישית, האחת ברה מינור על פי הגדרתה, השנייה סריאלית אם כי עדיין טונאלית במידת מה, עשויות להיחשב למנוגדות במובן זה, הראשונה כאוטית וחסרת ארגון, השנייה שלווה, מושפעת משירת ציפורים; לא בדיוק היחס המקובל בין מוזיקה טונאלית לפחות טונאלית/סריאלית. (אבל הפרק הפותח את הסימפוניה הרביעית, בורלסקה, משתמש בקטע הנזכר לעיל, ודווקא באג'יטאטו, והכל בא על מקומו בשלום.)
The Last Meal
הוצאת מערכות
סמל רואנדה
סמל רואנדה עוצב מחדש בשנת 2003 והותאם לצבעי הדגל הלאומי.
המלל, בקינירואנדה (השפה הלאומית), הוא "הרפובליקה של רואנדה" בחלק העליון ו-" איחוד, עבודה, פטריוטיות" בחלק התחתון. הסמל מציג סמלים שבטיים, שבמרכזם סל קלוע בסגנון רואנדי מסורתי, מעל גלגל שיניים מוקפים בקשר מרובה בצבע ירוק.
הסמל הקודם והדגל הלאומי הקודם הוחלפו בגלל הקשר שלהם עם רצח העם ברואנדה.
קיפ קינקל
קיפלנד פיליפ "קיפ" קינקל (באנגלית: Kipland Phillip "Kip" Kinkel; נולד ב-30 באוגוסט 1982) הוא רוצח אמריקאי שהפך לאדם הצעיר ביותר בהיסטוריה של אורגון שנדון למאסר עולם ללא שחרור מוקדם. הוא רצח את הוריו, ולאחר מכן שניים מחבריו לכיתה כשהוא פצע 25 תלמידים בתיכון ת'ורסטון בספרינגפילד, בו הוא למד. קינקל היה בן 15 בזמן האירועים והייתה לו היסטוריה של דיכאון קליני. הוא מרצה 111 שנות מאסר במעמד אפוטרופסי ולעולם לא תהיה לו אפשרות לשחרור מוקדם.
ביוגרפיה.
ילדות מוקדמת.
שני הוריו של קינקל היו מורים לספרדית. משפחת קינקל גרה שנה בספרד כשהוא היה בן שש, שם הוא למד בבית ספר שלא-דובר-אנגלית.
לקינקל היה עניין חזק באקדחים ובפצצות מגיל מוקדם. בהתחלה, אביו התנגד לזה, אך מאוחר יותר הוא רשם את בנו לשיעורי נשק, קנה לו רובה קליבר 22 ובסוף אקדח 9 מ"מ גלוק.
סילוק מבית הספר.
ב-20 במאי 1998, יום לפני הטבח, קינקל סולק מתיכון ת'ורסטון על אחזקת אקדח יד. חבר, קורי איוורט, גנב אקדח מסקוט קיני, אביו של אחד מחבריו, ותכנן למכור אותו לקינקל בלילה לפני הטבח. ב-20, קינקל שילם 110 דולרים על האקדח, ברטה 32 טעון במחסנית בקוטר 9 מ"מ, אותו אחר כך הוא שם בתוך שקית נייר והשאיר בתוך התא שלו.
סקוט קיני גילה שחסר לו אקדח יד, והתקשר למשטרה כדי לדווח על זה, ונתן להם רשימה של תלמידים שהוא האמין שהיו עלולים לגנוב את הנשק. שמו של קינקל לא היה ברשימה. בסוף, לבית הספר נודע על מעורבותו האפשרית והשוטרים נשלחו לחקור אותו. כשחיפשו עליו את כלֵי הנשק, הוא הצהיר כפי שנמסר: "תראו, אני עומד להיות רציני איתכם, בחורים; האקדח נמצא בתוך התא שלי". לאחר מכן, קינקל נעצר יחד עם קורי איוורט, סולק מבית הספר, אחר כך שוחרר מתחנת המשטרה והוסע הביתה על ידי אביו, ביל.
רצח ההורים.
במהלך הנסיעה לביתם כעס ביל מאוד והיה המום מהעבירה בה מואשם בנו. לאחר שהגיעו לביתם, עלה קיפ לחדרו שבקומה השנייה והאב נשאר בסלון הדירה. בזמן זה קיפ נטל את אחד מאקדחיו שבחדרו, ירד בשקט לקומה התחתונה וירה באביו מספר כדורים בעורפו ובראשו. האב נהרג מיד.
כל אותו זמן שהתה האם בעבודתה ולא ידעה דבר על שהתרחש בבית.
בסביבות השעה 7 בערב הגיעה האם והחנתה את מכוניתה מתחת לבית בחניון הפרטי, והתחילה לעלות לבית דרך המרתף. קיפ התייצב במעלה גרם המדרגות, כיוון את האקדח לכיוון אמו וירה בה מספר רב של כדורים בכל חלקי גופה תוך שהוא צועק "אני אוהב אותך אמא".
גם היא נהרגה במקום. לאחר מכן כיסה קיפ את אמו בסדין לבן ואת גופת אביו גרר לחדר השירותים וכיסה גם אותו בסדין.
21 במאי: הטבח בתיכון ת'ורסטון.
לאחר שרצח את הוריו, תכנן קיפ בקפידה את שיעשה למחרת. הוא הצמיד לגופו סכין ואקדח נוסף שהוסתרו תחת בגדיו, וכן נטל את הרובה שלו. לפני שיצא לטבח בבית ספרו כתב קיפ ביומנו האישי 'רצחתי את ההורים שלי, אני בן נוראי, חבל שאמי לא עשתה הפלה'.
הוא לבש מעיל ארוך על מנת להסתיר את כלי הנשק שברשותו, לקח את מפתחות רכב המשפחה ונסע לתיכון בו למד. מהלך הנסיעה היה כ-35 דקות.
קצת לפני השעה 8 בבוקר הגיע קיפ לחניון התיכון והחנה שם את המכונית. מספר מצלמות אבטחה צילמו את קיפ בשעה שעבר מהחניון לעבר השער הראשי של התיכון.
לאחר שקיפ נכנס למבנה, התחיל לעבור במסדרון בין החדרים ולבסוף הגיע לקפיטריה – שם החל לירות ללא אבחנה בחבריו לספסל הלימודים, במהלך הירי נהרגו 2 תלמידים ונפצעו עשרות.
מספר תלמידים ומורה הצליחו לבסוף להשתלט על קיפ שהיה נסער מאוד. במהלך ניסיון ההשתלטות עליו שלף את אקדחו שהיה מוסתר תחת בגדיו וירה מספר כדורים נוסף תוך שהוא צועק 'תהרגו אותי'.
קיפ נעצר מיד והובא לתחנת המשטרה.
המעצר והמשפט.
בחקירתו הראשונית הודה קיפ מיד ברצח. הוא היה נתון בסערת רגשות גדולה תוך שהוא בוכה וצורח 'שוב הקולות האלה בראש שלי!' החוקר ניסה להרגיעו ללא הצלחה מרובה.
במהלך חקירה זו אמר קיפ שאהב את הוריו, פירט אחד לאחד את השלבים שקדמו לרצח וטען שהוא מצטער על מה שעשה ושמצטער שלא מת או התאבד בעצמו.
טענותיו המרובות במהלך החקירה אודות ה'קולות' שבראשו הובילו תחילה למסקנה כי מדובר ברצח שבוצע במהלך התקף פסיכוטי וכי אין להאשים את קיפ, כיוון שאינו שפוי בדעתו.
במהלך המשפט ניסו לטעון מספר גורמים, בהם עורך דינו וכן מספר קבוצות נגד תרופות פסיכיאטריות, כי התרופות הפסיכיאטריות שקיבל קיפ בעבר (ידוע על פרוזאק בלבד) הן שגרמו להידרדרות הקשה באישיותו שגרמה לו לבצע את הרצח.
לאחר מספר חודשים קיפ עצמו ביטל את טענתו לאי שפיות, ועמד על כך שביצע את מעשיו תוך ידיעה ברורה.
ריצוי עונש בכלא.
קינקל מרצה 111 שנות מאסר ולעולם לא תהיה לו את האפשרות לשחרור מוקדם או לחנינה.
מצנח רחיפה
סמל סיירה לאון
סמל סיירה לאון פותח על ידי College of Arms בלונדון בשנת 1960 ביחד עם הדגל הלאומי.
המגן מתאר את האריה מתחת לגבול בצורת זיגזג המסמל הרי האריה שנתנו את השם למדינה.
שלושת הלפידים מסמלים את החינוך והפרוגרס. הגלים בבסיס מסמלים את הים.
האריות המחזיקות את המגן נלקחו מסמל המושבה הישן.
הצבעים הראשיים של הסמל (ירוק, לבן וכחול) נוצלו גם לתכנון הדגל.
בתחתית הסמל ממוקמת ססמת המדינה "איחוד, חירות, צדק".
אקונומיקה
אֶקוֹנוֹמִיקָה הוא השם המסחרי בישראל של מלבין שמכיל ריכוז נמוך של נתרן תת-כלורי (Sodium hypochlorite; סימול כימי: NaOCl). אקונומיקה משמשת להלבנת בדים, כיורים, אסלות, רצפות ומשטחים עשויים אבן, לניקיון, ולחיטוי ביתי של מושבות פטריות וחיידקים.
אקונומיקה רגילה מכילה כ-3% נתרן תת-כלורי, פחות מ-1% נתרן הידרוקסידי, חומרי בושם ומים; אקונומיקה היא חומר בסיסי.