מיומנותה של ראוש טמונה בתצפית הרגעית - התייחסות לכל פרח שיצרה בסידור מורכב שקשה מאוד להשיגו במציאות. הפרחים לא תמכו זה בזה בסידור כזה. המשותף לרוב ציורי הפרחים מהשליש האחרון של המאה ה-17 שבהם צבעי הפרחים מאוזנים הרבה יותר מאשר בציורים הראשונים. מלבד יאן ואן הויסום, אף צייר פרחים מהמאה ה-18 לא הגיעה למיומנות של רחל ראוש.
תהילה.
ראוש נהנתה מתהילה ומוניטין רב בחייה. כאשר נפטרה באמסטרדם בשנת 1750, אחד עשר משוררים העניקו לה כבוד בשירים שכתבו עליה. במאה ה-17 ההולנדים התעניינו מאוד בפרחים ובגינון, ולכן ציורים שהדגישו את יופיו של הטבע זכו להערכה רבה. הדבר עזר לספק את קהל הלקוחות של ראוש לאורך הקריירה שלה. במהלך חייה נמכרו ציוריה במחירים של עד 750–1200 גילדן הולנדי. לשם השוואה, רמברנדט לעיתים רחוקות קיבל יותר מ-500 גילדן לציור במהלך חייו.
בשנת 1999 התגלה ציור של ראוש בבית חווה בנורמנדי ונמכר במכירה פומבית תמורת 2.9 מיליון פרנק צרפתי, כ-508,000 דולר ארצות הברית.
אמן הצום
אוטובוס הקסמים נוסע שוב
אוטובוס הקסמים נוסע שוב (באנגלית: The Magic School Bus Rides Again) היא סדרת טלוויזיה מונפשת קנדית-אמריקאית לילדים, המבוססת על סדרת ספרים מאת ג'ואנה קול וברוס דגן. הסדרה משמשת גם כסדרת המשך לסדרת ההנפשה "אוטובוס הקסמים", אשר שודרה לראשונה בשנת 1994 והופצה ברחבי העולם. הסדרה בוימה על ידי ריצ'רד ווסטון, והופקה על ידי Scholastic Corporation ו-9 Story Media Group.
הסדרה הופצה ברחבי העולם על ידי נטפליקס, ודובבה לשפות שונות, ביניהן אנגלית, עברית וצרפתית. העונה הראשונה של הסדרה הופצה ב-29 בספטמבר 2017, והעונה השנייה הופצה ב-13 באפריל 2018. לסדרה הופקו שתי עונות בעלות 26 פרקים באורך 25 דקות.
ב-15 באוקטובר 2019 הסדרה החלה להיות משודרת בישראל גם בערוץ הילדים. ב-7 באוגוסט 2020 הופץ בנטפליקס ספיישל שמבוסס על הסדרה באורך 45 דקות, בשם "אוטובוס הקסמים נוסע שוב: ילדים בחלל". ב-20 באוקטובר 2020 התפרסם ספיישל נוסף בשם "אוטובוס הקסמים נוסע שוב: פריזל מתפצלת".
תקציר העלילה.
לאחר שוואלרי פריזל פורשת מהוראה, היא מבקשת מאחותה הקטנה, פיונה פריזל, שתחליף אותה בתור מורה, ומעבירה לה את המפתחות לאוטובוס הקסמים. במהלך הסדרה, פיונה יוצאת להרפתקאות חדשות עם הכיתה של וואלרי, ויחד הם לומדים על נפלאות המדע.
מדבבים.
הדיבוב העברי של הסדרה נעשה באולפני וידאופילם אינטרנשיונל.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי טליה ברקאי, דן שצברג, אוריה שצברג, דניאל שופוב, נופר מלמד, תמה שטיינמץ, שירי בכר, ליה בכר, שרון שחל (2017) וצביקה פורמן (כמדבב אורח בשנת 2018, אשר דיבב את מר רול).
הפקה.
בשנת 2014, הוכרז שתופק סדרת המשך לסדרה "אוטובוס הקסמים", אשר יקראו לה "The Magic School Bus 360°" (אוטובוס הקסמים 360°). סטיוארט סטון, אחד ממפיקי הסדרה אשר דיבב את דמותו של ראלפי בסדרה המקורית, אמר שחלק מהמדבבים המקוריים ידבבו בסדרה בתפקידים שונים.
ביקורות.
לאחר הפצת הטריילר של הסדרה, הסדרה קיבלה ביקורות המתנגדות לסגנון האנימציה החדש ולהיעדרות של וואלרי פריזל. כמו כן, היה חשש שהסדרה לא תצליח כמו הסדרה המקורית. למרות דעות אילו, הסדרה זכתה לשבחים עם הפצתה, והייתה מועמדות לשלושה פרסים כאשר זכתה בשניים מתוכם.
נג'לוז'
נג'לוז' (בהונגרית: Nagylózs) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי נג'לוז'.
בנג'לוז' חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות:
נמשקר
נמשקר (בהונגרית: Nemeskér) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית נמשקר נמצאת במגמת ירידה מ-282 תושבים בשנת 1990 ועד ל-202 תושבים בשנת 2019
יהודי נמשקר.
בנמשקר חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
פרסטג
פרסטג (בהונגרית: Pereszteg) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי פרסטג.
בפרסטג חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
פטהאזה
פטהאזה (בהונגרית: Petőháza) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי פטהאזה.
בפטהאזה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
פיניה (כפר)
פיניה (בהונגרית: Pinnye) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי פיניה.
בפיניה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
חיסון נגד אבעבועות שחורות
חיסון נגד אבעבועות שחורות (באנגלית: Smallpox vaccine) הוא חיסון שפותח בידי אדוארד ג'נר בשנת 1796.
היסטוריה.
עד להמצאת החיסון, נחשבה מחלת האבעבועות השחורות למחלה קשה ומסוכנת שהמערכת הרפואית לא יכלה להתמודד עמה. נגיף האבעבועות השחורות קטל ככל הנראה יותר בני אדם מכל מחלה אחרת בהיסטוריה.
ג'נר פיתח את החיסון מסרום של בקר, לאחר שגילה כי נערות חולבות שחלו באבעבועות הבקר (שהיא מחלה קלה) לא נדבקו באבעבועות שחורות. הוא לא ידע את הסיבה, אולם הוא הבין שאנשים נדבקים כאשר הם באים במגע עם נוזלי השלפוחיות ומי שחולה באבעבועות הבקר לא יחלה באבעבועות שחורות.
ב-1796 הוא ביצע את הניסוי הקליני הראשון, הוא החדיר לגופו של ג'יימס פיפס , ילד בריא ועני בן שמונה, נגעים של אבעבועות הבקר.
כפי שצפה, הילד לקה בגרסה קלה מאוד של המחלה והחלים תוך זמן קצר. כעבור זמן מה הוא שרט את עורו של הילד ומרח על השריטה נוזל מאבעבועה של אדם החולה באבעבועות שחורות, וכפי שהעריך, הילד לא חלה במחלה. על סמך הניסוי הבודד הוציא ג'נר בשנת 1796 את החיסון הראשון בעולם כנגד אבעבועות שחורות.
החיסון של ג'נר היה החיסון ההמוני הראשון שיוצר, והעובדה כי החיסון פותח למעשה ממחלת אבעבועות הפרות השתמרה במילה 'חיסון' באנגלית ('vaccination'), שמקורה במילה הלטינית 'vacca' (כלומר, 'פרה').
במאה העשרים.
החל מהמאה ה־19 החל חיסון מקיף כנגד הנגיף בקרב האוכלוסייה העולמית. מכיוון שמחלת האבעבועות השחורות היא מחלה הפוגעת רק בבני אדם, ואין לה מאחסן בין יתר בעלי החיים (ובנוסף הנגיף אינו מתאחסן בגוף באופן רדום), פתח ארגון הבריאות העולמי באמצע המאה ה-20 במבצע חיסון אגרסיבי לכל בני האדם בעולם כדי לנסות להכרית את המחלה מעל פני האדמה, כך שלא ישאר אף נשא אחד שלה, ותימנע אפשרות המחלה וההדבקה. בעקבות הצלחת המבצע והיעלמות המחלה נפסק החיסון לה בהדרגה במדינות מערביות שונות (בארצות הברית ב־1972, ואחר כך גם בארצות נוספות), עקב היעלמות המחלה שם, כשהוא נמשך רק במדינות ואזורים מועדים לפורענות. הפסקת החיסון נעשתה עקב תופעות לוואי מסוימות (בשיעור נמוך) שלוו אליו, והעדר הצורך עקב הדברת המחלה.
החולה האחרון במחלה, עובד בית חולים בשם עלי מאלין שחלה באופן ספונטני, זוהה בשנת 1977 בסומליה שבאפריקה ושרד את המחלה. הקורבנות האחרונים הידועים של אבעבועות שחורות נדבקו ומתו ב־1978 בברמינגהאם שבאנגליה בעקבות תאונת ניסוי. במהלך הניסוי, שנעשה ללא היתר על ידי מיקרוביולוג בשם הנרי בדסון, אירעה תקלה בה דלפה דרך צינורות האוורור כמות קטנה של נגיפים, אשר הספיקה כדי לגרום למחלתה ומותה של צלמת רפואית, ג'נט פרקר. בדסון התאבד עוד לפני שפרקר נפטרה.
בעקבות הצלחת מבצע החיסונים הכלל-עולמי הושמד הנגיף גם ממעבדות ברחבי העולם, וכיום הוא שמור בשתי מעבדות בלבד - אחת במרכז לפיקוח מחלות (CDC) בארצות הברית, והשנייה במעבדות וקטור ברוסיה, אשר המשיכו באופן רשמי להחזיק בנגיף למטרות מחקר. לפי החלטת ארגון הבריאות העולמי, נקבע תאריך יעד להשמדת הנגיפים גם ממעבדות אלו, אך מאוחר יותר נדחו תאריכים אלו. תאריך ההשמדה הצפוי עמד על שנת 2014, אך נכון למאי 2018, הדבר לא התרחש. בשלהי המאה ה-20 התקיים ויכוח בין מדענים, האם להשמיד את הנגיפים שבמעבדות בארצות הברית וברוסיה. אלה שהתנגדו לכך טענו שאין זכות בידי האדם להשמיד במכוון אף יצור, ואפילו יהיו אלה וירוסים מזיקים. בנוסף לשתי המעבדות הידועות כמחזיקות את הנגיף, לא מן הנמנע שמדינות או גופים שונים מחזיקים בנגיף באופן נסתר לצרכים שונים, כדוגמת שימוש פוטנציאלי בו כנשק ביולוגי.
בסוף 1979, לאחר שהוברר סופית שלא תועד אף מקרה אחד של המחלה במהלך 3 השנים הקודמות, ולא תיתכן יותר הידבקות טבעית במחלה, התכנסה בז'נבה שבשווייץ ועדה מטעם ארגון הבריאות העולמי לטקס חתימה על מגילת קלף, שעליה כתוב בחמש שפות: "אנו חברי הוועדה העולמית... מאשרים שהאבעבועות השחורות נעקרו מהעולם". וכך, בתאריך 9 בדצמבר 1979, כמעט מאתיים שנים לאחר שנעשה החיסון הראשון בידי אדוארד ג'נר, המליץ ארגון הבריאות העולמי על הפסקת החיסון בעולם כולו. בשנת 1979 או 1980 נעשה החיסון האחרון של אזרחים בעולם. בישראל נמשך חיסון חיילים עד שנת 1996 (חיילים אלו קיבלו את החיסון עוד בילדותם). כיום החיסון ניתן רק לעובדים בתפקידים רפואיים שונים, העשויים לבוא במגע עם חולי אבעבועות שחורות, אם תתחולל התפרצות חדשה בישראל, ובתנאי שחוסנו עוד בילדותם.
חיסון זה יעיל גם נגד אבעבועות קופים.
בישראל.
בישראל מחזיק משרד הבריאות מלאי שאמור להספיק לחיסון כלל האוכלוסייה במקרה של התקפה ביולוגית.
חיסון נגד אבעבועת שחורות
פולנסקי
פרוזה (כתב עת)
פרוזה (השם המלא: פרוזה: ירחון לספרות ולאמנות, נקרא בתחילה "פרוזה: עיתונספרות") היה כתב עת ישראלי לספרות ואמנות, שיצא לאור בין ינואר 1976 לינואר 1992. המו"ל היה יוסי קריים.