בשנת 1977 הקים מלצר משרד עורכי דין עצמאי העוסק בדיני תשתיות ותקשורת, משפט עסקי, דיני בנקאות, דיני הגבלים עסקיים וניירות ערך, משפט מנהלי ובעתירות לבג"ץ. בין השאר ייצג את העותרים נגד מינוי עדנה פאר לראש חטיבת התוכניות בגלי צה"ל. כן ייצג את שוטרי משטרת ישראל כשהביא בתובענה ייצוגית בבית הדין הארצי לעבודה לקבלת תוספת שכר שניתנה למשרתי הקבע בצה"ל. את ההתמחות במשפטים עשה במשרדו של עורך-הדין והשר לשעבר אברהם פורז. בהמשך שימש מלצר יועץ משפטי חיצוני לחברת החדשות של ערוץ 2. נוסף לכך הוא עסק בייעוץ משפטי להקמת הרכבת הקלה בתל אביב, כביש חוצה ישראל, נתב"ג 2000 ופרויקט לווין התקשורת עמוס, ולמקורות. בשנת 2005 ייצג בעלי עסקים במעבר ארז בעתירה לבג"ץ כנגד תוכנית ההתנתקות וטען כי החלטת הממשלה אינה חוקית.
ב-24 ביוני 2007 בחרה הוועדה לבחירת שופטים במלצר לכהונת שופט בבית המשפט העליון. הייתה זו הפעם הראשונה שבה מונה עורך-דין מהשוק הפרטי לבית המשפט העליון מאז העשור הראשון לקיומו. אומנם גם מישאל חשין התמנה לאחר שעבד בשוק הפרטי, ואולם את מרבית הקריירה המשפטית שלו עשה במגזר הציבורי.
ב-27 באוגוסט 2007 הושבע מלצר לתפקיד שופט בית המשפט העליון בפני נשיא המדינה שמעון פרס.
באפריל 2017 מונה ליו"ר ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-21. הוא כיהן בתפקיד זה גם בבחירות לכנסת ה-22.
באוגוסט 2017 עד אוגוסט 2020 היה חבר הוועדה לבחירת שופטים.
ב-5 בספטמבר 2017 נבחר מלצר למשנה לנשיאת בית המשפט העליון, וב-30 באוקטובר 2017 מונה לתפקיד.
ב-12 באפריל 2021, לאחר 14 שנים בתפקידו כשופט בבית המשפט העליון, פרש לגמלאות.
באוקטובר 2021, בעקבות פרישתה של שופטת העליון בדימוס דליה דורנר, נבחר מלצר לנשיא מועצת העיתונות בישראל. למינויו התנגד תאגיד השידור הישראלי.
בינואר 2022 מונה ליו"ר חברת מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים, במקומו של בעל השליטה בחברה, שלמה אליהו.
עמדות במשפט הפלילי.
מלצר הוא בין השופטים המרשיעים פחות, לעומת חבריו למושב. בתיק הסגרה ביקש מלצר, בדעת מיעוט, שלא להסגיר שתי נשים עקב שיהוי רב בבקשת ההסגרה ומטעמי הגנה מן הצדק. באחד המקרים צירף את קולו לזה של השופטת דפנה ברק-ארז, בניגוד לעמדתה של השופטת אסתר חיות, שיש לזכות אדם שהורשע בבית המשפט המחוזי על סמך הודאתו במשטרה, בעוד קורבן העבירה הנטענת הכחישה את עצם קרות האירוע, ועדותה נתפסה כמהימנה. בפסק דינו ציטט את דברי הרמב"ם "ויותר טוב ויותר רצוי לפטור אלף חוטאים, מלהרוג נקי אחד ביום מן הימים".
במקרים נוספים החזיק מלצר בדעת מיעוט שיש לזכות נאשמים מחלק מהאישומים שבהם הורשעו.
מלצר גם נתפס כמקל בענישה. במקרה אחד הציע להקל בעונש של מורשע בגלל פגיעה בזכויותיו בעת החקירה. במקרה אחר התנגד להחמרה בענישה של פלסטיני שהורשע בניסיון להברחת מכשירי טלפון לאסירים ביטחוניים, בגלל צירוף נסיבות ובהן הכלל שאין ערכאת הערעור ממצה את הדין עם הנאשם. במקרה אחר ביקש בדעת מיעוט להקל על נאשם בגלל קבלת אחריות חלקית, מצב בריאותו באותה עת ומכלול הנסיבות. בדעת מיעוט במשפט שנערך לרוצחו של הרב אלעזר אבוחצירא ביקש לקבוע לרוצח עונש מופחת על פי סעיף 300א לחוק העונשין בשל הפרעה נפשית חמורה בקובעו: "תחולת סעיף 300א (א) לחוק העונשין איננה צריכה להיות מוגבלת רק למקרים ולנסיבות חריגים ביותר, וככל שמתקיימים באדם תנאי הסעיף – הוא יכול לבוא בשעריו."
בפסק דין בערעור פלילי נדרש מלצר לדברי בית המשפט המחוזי, שכתב: "יגענו וניסינו למצוא, ולו קרן אור אחת באפלת חייו של הנאשם. יגענו – ולא מצאנו", בדברים: "ואמנם, בכל הכבוד - אין בנמצא אדם, באשר הוא אדם, שאין למצוא בו ולו נקודת זכות כלשהי". במקרה אחר, שבו פנה רוצח לבית המשפט בדרישה שיקבע כי הוא זכאי לשחרור מוקדם, הביע מלצר מחאה על דברי עמיתו להרכב, שהביע למעלה מן הצורך שאט נפש מחומרת העבירה של הרוצח, וכתב: "אני מעדיף שלא להביע עמדה כדי להשאיר שיקול דעת מלא בבוא היום לוועדת השחרורים המיוחדת". מלצר גם פסק שעל מדינת ישראל להסכים שאסיר ישראלי בתאילנד ירצה את יתרת עונשו בישראל, לאור החשיבות ההומניטרית שבכליאת אסיר בקרבת בני משפחתו ומכריו וחלוף הזמן מאז נאסף החומר המודיעיני המצביע על מסוכנותו
חיים אישיים.
מלצר נשוי למרגלית ואב לארבעה בנים.
ב-2020, במהלך מגפת הקורונה, פורסם כי מלצר ערך חתונה לבנו בהשתתפות מספר אנשים החורג מהנחיות משרד הבריאות. הוגשה תלונה נגדו לנציב תלונות הציבור על שופטים, השופט בדימוס אורי שהם, שדחה את התלונה בנימוק שמלצר לא ידע שאלו ההנחיות.
שנות ה80
שנות ה70
שנות ה60
שנות ה50
שנות ה40
שנות ה30
שנות ה20
לה ויאנדיר
קתדרלת נידארוס
קתדרלת נידארוס (בנורווגית: Nidarosdomen) היא קתדרלה בטרונדהיים שבנורווגיה. היא נחשבת לכנסייה החשובה ביותר בנורווגיה והייתה מרכז הארכידיוקסיה הנורווגית מאז 1152. בעקבות הרפורמציה נהפכה הקתדרלה לכנסייה לותרנית, ובה יושב הבישוף הלותרני של נידארוס, טרונדהיים. כמו כן, היא היוותה יעד חשוב לצליינות מרחבי צפון אירופה. הקתדרלה נבנתה במקור בסגנון רומנסקי אך במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 שופצה בסגנון התחייה הגותית.
בנייה ושחזורים.
בניית הקתדרלה המקורית החלה ב-1070 והסתיימה בסביבות 1300. סבורים שהקתדרלה הוקמה ישירות על אתר הקבורה של המלך אולף הראלדסון, שנהרג בקרב סטיקלסטאד ב-1030. המלך אולף הוכרז כקדוש שנה ו-5 ימים אחרי מותו, ונידארוס נהפכה בעקבות זאת לאתר צליינות נוצרית.
היא ניזוקה קשה משריפות ב-1327 ו-1531. הספינה הראשית מערבית לבית הרוחב נהרסה לחלוטין ולא נבנתה מחדש עד לשחזור הנאו-גותי בתחילת 1900. ב-1708 נשרפה הקתדרלה לחלוטין למעט קירות האבן. ב-1719 נפגעה מברק ושוב עלתה באש. פעולות שיקום ושיחזור משמעותיות החלו ב-1869 והונהגו בהתחלה על ידי האדריכל היינריך ארנסט שירמר (Heinrich Ernst Schirmer) וכמעט הושלמו בידי כריסטיאן כריסטי (Christian Christie). לאחר מותו עבודות של בנייה מחדש בוצעו על ידי אולף נורדהגן אך גם הוא לא הצליח לסיים את המלאכה. העבודות לשיקום הכנסייה הושלמו רשמית רק ב-2001.
כיום הקתדרלה היא אטרקציה פופולרית לתיירים, הן בגלל המבנה שלה והן בגלל ההיסטוריה וחשיבותה הצליינית.
המבנה.
הקתדרלה, 102 מטר אורכה ו-50 מטר רוחבה, בנויה כיום בסגנון נאו-גותי המשלב בין אדריכלות גותית צרפתית Flamboyant לאדריכלות האופיינית לצפון אירופה. לקתדרלה 3 מגדלים: 2 בחזית המערבית עם סיומת שטוחה (בעבר היו עליהם צריחים אך הם נהרסו) ומגדל על המצלב (מקום מפגש הספינה הראשית ובית הרוחב) המכוסה בצריח מחודד חלק האופייני לצפון ומזרח אירופה.
החזית המערבית רחבה יחסית לקתדרלות גותיות, ומשלימה משולש עם הגמלון של הגג. בחזית 3 שערים המרוחקים זה מזה ומעליהם גלריה של קשתות מחודדות ובהן פסלים. מעל הגלריה חלון רוזטה הקבוע בתוך מסגרת עם קשת מחודדת. מתחתיו, חלונות ויטראז' מזכוכית צבעונית.
הכתרות.
ההכתרות הראשונה של המלכים הנורווגים אירעו בברגן או אוסלו. קתדרלת נידארוס נהפכה לכנסיית ההכתרה רק אחרי 1400, אך ההכתרות הפסיקו אחרי הרפורמציה, כאשר האיחוד עם דנמרק אירע. ההכתרות חודשו אחרי השגת עצמאות מדינית ב-1814. חוקת 1814 קבעה ש"קתדרלת טרונדהיים" תהיה כנסיית ההכתרה של הממלכה. ההכתרה האחרונה התרחשה ב-1906. שנתיים אחר כך הוכנס תיקון בחוקה ביטל את ההכתרות ותחת זאת המלכים קיבלו את ברכת הכנסייה בקתדרלה. המחלצות המלכותיות, ה-Royal Regalia, מוחזקות שם ומוצגות לציבור החל מ-2006.
העוגב.
שני עוגבים גדולים הותקנו בקתדרלה. העוגב הראשי נבנה בידי חברת שטיינמייר ב-1930 והוצב בצפון בית הרוחב. הוא בעל 125 סטופים. ב-1962, נבנה רובו מחדש והוצב במערב הספינה הראשית. סטופים רבים הוסרו וחלק מהם שימשו לבניית עוגב חדש בבית המקהלה. ב-1993–1994, עוגב הבארוק הישן שנבנה בידי יוהאן יואכים וגנר (Johann Joachim Wagner) בשנים 1738–1740 שוחזר בזהירות בידי יורגן אהרנד (Jürgen Ahrend). הוא בעל 30 סטופים וממוקם בגלריה בצפון בית הרוחב.
אופטיקה לא ליניארית
אופטיקה לא ליניארית (באנגלית: NLO - NonLinear Optics) היא תחום באופטיקה, אלקטרואופטיקה ופוטוניקה המתאר את ההתנהגות של אור כאשר הוא עובר בחומר "לא-ליניארי," כלומר, בחומר שבו צפיפות הקיטוב מגיבה בצורה לא-ליניארית עם השדה האלקטרומגנטי. אי-ליניאריות זאת מתגלה בעיקר בדרך כלל רק בעוצמות גבוהות מאוד של אור (מעל 108 V/m), כמו בלייזר. באופטיקה לא-ליניארית, עקרון הסופרפוזיציה של גלי אור לא תקף יותר.
תחום אופטיקה הלא-ליניארית נמצא בתוך תחום רחב יותר העוסק ביחסי הגומלין בין חומר ובין אור או קרינה אלקטרומגנטית העוברים בחומר. כאשר עוצמת האור העובר בחומר נמוכה יחסית, תגובת החומר למעבר האור מתכונתית לעוצמת האור או לחזקה הראשונה של עוצמת האור וזהו התחום הליניארי. לעומת זאת, כאשר עוצמת האור גבוהה יחסית, תגובת החומר כוללת מרכיבים משמעותיים המתכונתיים לחזקות גבוהות יותר של עוצמת האור, למשל לריבוע עוצמת האור, וזהו התחום הלא-ליניארי.
תחום האופטיקה הלא-ליניארית צמח עם פיתוח הלייזרים, כאשר היה אפשר להחדיר לחומרים מתאימים אלומות לייזר פולסיות בהספקים רגעיים גבוהים. האפקטים הלא ליניאריים באים לידי ביטוי רצוי בהכפלת תדר של לייזרים, למשל, ולביטוי לא רצוי בהפרעה לתקשורת סיבים אופטית.
מבוא.