בשנים 1962-1956 מטרוולי שיחק בקבוצת טורפדו מוסקבה; בשנת 1960 הוא זכה איתה בשני תארים - גביע ברית המועצות ואליפות ברית המועצות. בסך הכול, מטרוולי הופיע במדי טורפדו מוסקבה ב-138 משחקים והבקיע 31 שערים לזכותה.
ב-28 בספטמבר של שנת 1958 מטרוולי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק שמינית הגמר הראשון מול הונגריה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה הראשונה בכדורגל; באותו משחק מול הונגריה, מטרוולי הבקיע את שערו הראשון בנבחרת, כאשר העלה את התוצאה ל-0:2 לטובת הסובייטים; המשחק הסתיים בניצחונה של ברית המועצות בתוצאה 1:3.
בשנת 1960 מטרוולי השתתף בטורניר בשלב הגמר של יורו 1960, והיה לו תפקיד חשוב בניצחון הסובייטי בגמר הטורניר; הוא השווה את התוצאה ל-1:1 בדקה ה-49 של המשחק; התיקו חייב הארכה, שהסתיימה בתוצאה 1:2 לטובת ברית המועצות.
בשנת 1961 מטרוולי השתתף בארבעה מששת המשחקים של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1962; הוא הבקיע שני שערים במשחקים אלה (שניהם מול נבחרת נורווגיה, אך בשני משחקים שונים).
בשנת 1965 מטרוולי השתתף בכל ששת משחקיה של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1966 והבקיע שלושה שערים לזכותה; בשנת 1966 הוא צורף לנבחרת גם בנסיעתה למונדיאל באנגליה. מטרוולי השתתף במשחק הניצחון (1:2) של ברית המועצות על צ'ילה בשלב הבתים ובמשחק ההפסד (2:1) לפורטוגל בהתמודדות על המקום השלישי; בעקבות זכייתה של הנבחרת במקום הרביעי, הוא זכה (עם חבריו לנבחרת) בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.
בשנים 1971-1963 מטרוולי שיחק בקבוצת דינמו טביליסי בגאורגיה הסובייטית; בשנת 1964 הוא זכה עם הקבוצה באליפות ברית המועצות (זכייתו השנייה בתואר). בסך הכול, מטרוולי שיחק במדי דינמו טביליסי ב-237 משחקים והבקיע 57 שערים לזכותה.
בשנת 1968 מטרוולי שיחק במדי נבחרת פיפ"א במשחק הראווה של נבחרת ברזיל נגד שחקני שאר העולם.
ב-6 במאי של שנת 1970 מטרוולי ערך את הופעתו האחרונה במדי נבחרת ברית המועצות במשחק התיקו (0:0) נגד נבחרת בולגריה; בסך הכול, הוא שיחק ב-48 משחקים במדי הנבחרת והבקיע 11 שערים לזכותה.
בשנים 1977-1976 מטרוולי אימן את קבוצת דינמו טביליסי, ואילו בשנים 1979-1978 את דילה גורי; הוא זכה בתואר המאמן הנכבד של גאורגיה הסובייטית.
מטרוולי זכה בשני תארים ממלכתיים נוספים: עיטור "אות הכבוד" של ברית המועצות (1966) ועיטור הכבוד של גאורגיה (1996).
שלווה מטרוולי מת בשנת 1998 בטביליסי; על שמו נקרא האצטדיון המרכזי בעיר הולדתו - סוצ'י; בדצמבר של שנת 2014 בעיר נחנך פסלו של מטרוולי - ביוזמתה של הקהילה הגאורגית המקומית.
נכון לשנת 2014, מטרוולי ניצב במקום ה-49 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 113 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכל המסגרות).
תארים.
נבחרת ברית המועצות
טורפדו מוסקבה
דינמו טביליסי
אישיים
אופני BMX
אופני BMX (קיצור של ) הם סוג אופניים המשמשים לספורט אתגרי. הספורט שנעשה עם האופניים כולל מרוצים על גבעות חול או קפיצות ופעלולים אקרובטיים באזורים מיוחדים לכך, בהם מוצבות רמפות, מכשולים ונקודות קפיצה. סגנון זה נקרא "סגנון חופשי" ("freestyle").
ספורט הרכיבה על אופני BMX החל בקליפורניה, ארצות הברית בסוף שנות ה-60, כגרסת אופניים למרוצים ופעלולים שנעשו עם אופנועי שטח. בהמשך שולבו ברכיבה בסגנון חופשי גם פעלולי סקייטבורד. הספורט צבר תאוצה, ויצרני אופניים החלו לייצר אופניים מיוחדים לצורך כך.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) צורף ענף מרוצי אופני BMX לתוכנית האולימפית. בתכנון הכפר האולימפי לאולימפיאדת לונדון (2012), יועד לו אזור מיוחד בולופארק סמוך לולודרום האולימפי.
בישראל נפתחו בשנים האחרונות מספר פארקי אופניים עירוניים המכונים גם "בייק-פארק" בעלי מסלולים ורמפות המתאימים גם לאופני BMX. הפארקים נפתחו בנתניה, חולון ומודיעין, פארקים נוספים יבנו בעכו וביקנעם ובהמשך גם בערים אחרות.
בית&quot;ר חיפה
בית"ר חיפה היא קבוצת כדורגל מהעיר חיפה, המשחקת נכון לעונת 2021–2022 בליגה ב' לאחר שעלתה מליגה ג' בעונת 2019–2020.
היסטוריה.
בסיום עונת העפילה הקבוצה לליגה הארצית מהמקום הראשון, לאחר עונה שלמה ללא הפסד.
בשנות השמונים שיחקה הקבוצה במשך שלוש עונות בליגה הארצית בין השנים 1984–1986.
בתקופה זו הייתה הליגה הארצית ליגת הכדורגל השנייה בחשיבותה בישראל. בעונתה הראשונה בליגה הארצית הצליחה הקבוצה לסיים במקום ה-9 מתוך 16 קבוצות, הישג שנחשב לגדול ביותר בתולדות הקבוצה עד-כה. בעונתה הראשונה היא אף נפגשה לצמד מפגשי דרבי היסטוריים בתולדותיה עם הפועל חיפה, שהסתיימו בהפסד וניצחון הסטורי משער של יוסי ליפשיץ שחקנה לשעבר של הפועל חיפה, בעונתה השנייה בליגה הארצית היא ניצלה מירידה לליגה א' במחזור האחרון, ובעונתה השלישית והאחרונה היא סיימה במקום האחרון כאשר לזכותה היו רק 2 ניצחונות בלבד אותם השיגה במחזורי הסיום לאחר שכבר ירדה מעשית לליגה א'
בשנת 1986 מונה אלי גוטמן כמאמן הקבוצה עד 1987.
לאחר הירידה מהליגה הארצית שיחקה בית"ר חיפה בליגה א' במשך 4 שנים ובסיום עונת 1989/1990 נשרה לליגה ב', 3 שנים מאוחר יותר נשרה בית"ר חיפה לליגה ג'
בשנת 2002 סיימה בית"ר חיפה במקום השני בטבלת ליגה ג' מחוז חיפה (שאינו קיים עוד), הקבוצה לא הייתה אמורה לעלות לליגה ב' אבל בגלל התפרקות של כמה קבוצות עלתה בית"ר חיפה לליגה ב' לאחר 9 שנים של היעדרות.
בעונת 2005/2006 עונתה הרביעית של בית"ר חיפה בליגה ב' סיימה בית"ר חיפה במקום השני בטבלת ליגה ב מחוז צפון א, המקום השני הקנה לקבוצה את הזכות להשתתף במשחקי מבחן על העלייה לליגה א' עם עירוני אום אל-פחם ומכבי טמרה, בית"ר חיפה ניצחה בשני המשחקים ושבה לליגה א' אחרי 16 שנות היעדרות.
שנתיים לאחר שעלתה לליגה א' נשרה בית"ר חיפה חזרה לליגה ב' דרך משחקי המבחן דרכם עלתה לליגה א' שנתיים קודם לכן.
בסיום עונת 2016/2017 ירדה הקבוצה לליגה ג'.
בסיום עונת 2019/2020 עלתה הקבוצה חזרה לליגה ב' ומשחקת בעונת 2020/2021 בליגת צפון ב'.
משמר הלילה (סרט, 2004)
משמר הלילה (ברוסית: Ночной дозор, "נוצ'נוי דוזור") הוא סרט מתח ופעולה רוסי מסוגת הפנטזיה. הסרט נוצר ב-2004 על ידי הבמאי טימור בקממבטוב, יליד קזחסטן. הסרט מבוסס באופן רופף על ספר באותו שם, מאת סרגיי לוקיאננקו (ראה אור ב-1998) ולאחריו יצא הסרט "משמר היום".
תקציר הסרט.
בין בני האדם הרגילים חיים ה"אחרים". אלו בני אדם הניחנים בכוחות על-טבעיים ומתחלקים בין מחנה בני האור ומחנה בני החושך. לאחר קרבות עקובים מדם ביניהם, חתמו שני המחנות על שביתת נשק ביניהם לפני מאות בשנים.
במוסקבה המודרנית ה"אחרים" האפלים משוטטים כערפדים ושאר יצורי סיוט אפלים, בעוד "משמר הלילה" של כוחות בני האור, ובהם אנטון, הדמות הראשית בסרט, מפקחים עליהם ומגבילים את מעשיהם האפלים.
בעולם הסרט כל אחד מה"אחרים" חופשי לבחור את מעשיו ואת השתייכותו. אנטון גורודצקי פונה למכשפה קשישה בשנת 1992 כדי שתטיל קללה על ארוסתו הבוגדת בו, ונושאת ברחמה את תינוקו של מאהבה. רגע לפני שהקללה קוטלת את עוברה, משמר הלילה מצליח לעצור את המכשפה בזממה והתינוק ניצל. אנטון מסוגל לראות את חברי משמר הלילה (אנשים רגילים אינם רואים אותם) והם מבינים כי הוא אחד מה"אחרים" ומציעים לו להצטרף לשורותיהם, אז הסרט עובר 12 שנים קדימה.
הילד שניצל, יגור, אינו ילד רגיל, הוא ה"אחר הגדול" אשר יכול להפר במעשיו את האיזון בין האופל והאור בעולם אם יבחר לצדד באחד מהם. שני הצדדים מעוניינים בו ומנסים לגייסו לשורותיהם. אנטון נשלח לאתר את יגור, אשר הערפדית לריסה מושכת אותו תת-הכרתית אליה. במסגרת שיטוטיו הוא גם מוצא את סבטלנה, אישה צעירה אשר קללה נוראה הרובצת עליה מרכזת סביבה סופה העתידה לרסק מטוס נוסעים אל תוך העיר.
הפקה.
הסרט היה סרט הפנטזיה גדול התקציב הראשון ברוסיה, ואחד משוברי הקופות הראשונים שנוצרו לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי של ברית המועצות. הסרט הופק בשיתוף הערוץ הראשון הרוסי, תחנה בבעלות ממשלתית ובתקציב של 4.2 מיליון דולר אמריקאי. הסרט מתאפיין בפעלולים מיוחדים ובסגנון צילום אפל במיוחד, שמסייעים ביצירת האווירה דחוסת המתח והמסתורין שבו.
שיגעון הצבעונים
שיגעון הצבעונים (בהולנדית: Tulpenmanie; טוּלִיפּמַאנְיָה) היה תופעה בתקופת תור הזהב של הולנד בשנים 1636–1637 שבמהלכה חלה גאות מתגברת במסחר בבצלי פרח הצבעוני, שהגיע לראשונה להולנד, ומחירם עלה באופן לא־פרופורציונלי לערכם. בשיא שיגעון הצבעונים, בפברואר 1637, הגיע מחירם של פריטים מסוימים ליותר מפי עשרה מההכנסה השנתית של בעל מלאכה מיומן. הבועה הכלכלית גברה עקב מסחר ממניעים ספקולטיביים, ובסוף חורף 1637 היא התפוצצה ומחירי בצלי הצבעונים ירדו בחדות.
שיגעון הצבעונים נחשב לבועה הספקולטיבית (או הבועה הכלכלית) הראשונה, ולעיתים משתמשים כלכלנים ואנשי שוק ההון במושג "שיגעון הצבעונים" (Tulipmania) בתור דוגמה לבועה כלכלית. עבודות מחקר בנושא מעידות כי השימוש במילה "שיגעון" אינו מבוסס.
רקע היסטורי.