הורולוגיון (ביוונית -῾Ωρολόγιον, בסלאבית הכנסייתית הקדומה Часocлoвъ, ברומנית ceaslov) או "ספר השעות",כולל את ה"הקטעים הקבועים" של המחזור היומי של התפילות (אקולותיאס - ἀκολουθίες) כפי שנוהגים בכנסיות המזרחיות האורתודוקסיות ובכנסיות הקתוליות המזרחיות
בתוך מסגרת קבועה זו, מוכנסים חלקים משתנים של התפילה. הם לקוחים ממגוון ספרי תפילות:
Ѱалтирь, ברומנית Psaltirea) הוא ספר המכיל את 150 תהלים. קיים גם תהילים 151 אך הוא איננו כלול בעבודת הקודש. הפסלטיריון מחולק ל-20 חלקים הקרויים קתיזמטה יחד עם 9 המנונים מתוך הביבליה, המושרים בשחריות. על אף שהמנונים אלה הושרו בשלמותם, והוסיפו להם עם הזמן המנוני ביניים (בדומה ל "סטיכרה") כדי ליצור את הקאנון ההימנוגרפי, המנונים אלה מושרים בדרך כלל רק בכמה מנזרים גדולים. יוצא מן הכלל - במסורת הרוסית הם מושרים כל שבוע בימי החול של הצום הגדול.
הפסלטיריון כולל גם "תהלים נבחרים" שונים, שכול אחד מהם מורכב מפסוקים מתוך מגוון תהלים, המושרים בשחרית בחגים, וכמו כן לוחות הקובעים אילו קתיזמטה נקראים בכל תפילה. בנוסף לתהלים הנקראים בתפילות היומיות, כל התהלים נקראים כל שבוע ובמשך הצום הגדול פעמיים בשבוע.
של ערבית (הספרינוס), למשל - "אניקסנטריון" - מקבץ אוקטואיכוס עבור תהלים ק"ג, "קקראגאריון" -עבור תהלים ק"מ, ו"פאסאפנואריון" עבור הפסוק תהלים ק"נ, וגם "דוקסאסטאריון"
בנוסף, טקסטים לפולחנם של קדושים מקומיים נערכו בכרכי מילואים, פמפלטים או כתבי יד.
תקופה זו מתחלקת לחלקים הבאים:
ההמנונים של ספרי אירמולוגיון ואוקטואכוס נקבצו מוקדם יותר בספר הנקרא טרופּרולוגיון או טרופּולוגיון
בתוך ה"מגא-אכולוגיון" מוצאים את פרקי התפילה לכל השנה כפי שנאמרים על ידי הכומר (היירטיקון), הבישוף (ארכיירטיקון) או הדיאקון (היירודיאקוניקון). שני החלקים הגדולים ביותר בספר זה הם "ליטורגיקון" עם הליטרוגיות לכל השנה והגיאזמטריון עם הברכות
הטקסטים מסודרים לפי מחזור הקריאה בשנה הכנסייתית, עם פרק אחורי המביא את קריאות האוונגליונים בשחריות, בחגים הגדולים ובהזדמנויות מיוחדות.
בכנסיות הסלאביות האוונגליסטריון כולל את האוונגליונים לפי הסדר הקאנוני - האוונגליון על פי מתי, האוונגליון על פי מרק, האוונגליון על פי לוקס והאוונגליון על פי יוחנן עם הערות שוליים המציינות את תחילתה ואת סיומה של כל קריאה (ומפתח בסוף).
גם ספר "האפוסוטל" ערוך בצורה קומה, כש "האפוסטול הסלאבי" כולל את כל ספרי הברית החדשה, (להוציא האוונגליונים וחזון יוחנן בשלמותם, אך לא לפי סדר כתבי הקודש האנגליים. מעשי השליחים ממוקמים קודם, ואחריהם האגרות?
קיימים גם ספרי קובץ אחרים, יותר קטנים, כמו למשל, המנאיון החגיגי הכולל רק את הפרקים הקשורים לחגים הגדולים, המנאיון הכללי, וכו'. אלו היו בשימוש שוטף לפני המצאת הדפוס. הם עדיין בשימוש משום הנפח העצום של כל ערכת הטקסטים הליטורגיים ומכיוון הטקסטים מלאים לא יכלו להיות מתורגמים בשפות השונות.
אחד הקבצים האלה נקרא הימנולוגיון
אפוסטוליקי דיאקוניה של הכנסייה היוונית ועוד כמה בישופים יווניים משתמשים במהדורות אחדות של ליטורגיות ישנות, כמו הליטורגיה של יעקב הקדוש ואחרות.
לוח השנה.
החלק הקבוע של השנה הליטורגית הנוצרית אורתודוקסית המזרחית מתחיל ב-1 בספטמבר. קיים גם חלק משתנה - מחזור הפסחא - שנקבע לפי תאריך הפסחא, הנחשב ללא ספק ליום החשוב בכל השנה. משחק הגומלין בין שני מחזורים אלה, ובנוסף כמה מחזורים קטנים יותר משפיעים על קיום עבודת האל ברמה יומיומית לאורך כל השנה.
באופן מסורתי הכנסיות האורתודוקסיות והביזנטיות קתוליות מחשבים את תאריכי חגיהם לפי לוח השנה היוליאני. החל משנת 1924 הפטריארכיה בקונסטנטינופול ערכה התאמה של השנה הליטורגית על ידי תיאום החלק הקבוע שלה אל לוח השנה הגרגוריאני.עם זאת, מחזור הפסחא המשיך להיות מחושב לפי הלוח היוליאני. לוח שנה מרוכב זה מכונה "לוח השנה היוליאני המתוקן". דוגמת הכנסייה של קונסטנטינופול שימשה את כנסיית יוון ועוד כמה כנסיות אוטוקפליות.רק הכנסייה האורתודוקסית של פינלנד אימצה את החשבון המערבי של תאריך חג הפסחא (computus); כל שאר הכנסיות האורתודוקסיות ומספר כנסיות קתוליות מזרחיות חוגגות את הפסחא באותו זמן, לפי הכללים הישנים.
מחזורים ליטורגיים.
המחזורים השונים של השנה הליטורגית משפיעים על האופן שבו משולבים תוכני הספרים הליטורגיים בעבודת הקודש היומיומית
המחזור השבועי.
לכל יום בשבוע יש לו משמעות של אזכרה כלשהי.
מרבית הטקסטים באים מה"אוקטואכוס" המכיל קבצים גדולים של המנונים לכל יום בשבוע בכל אחד משמונת הטונים;במשך הצום הגדול ובמידה פחותה בעונת טרום התענית, מוסיפים מתוך ה"טריודיון" המנונים נוספים לכל יום בשבוע בכל שבוע של התקופה. כך גם מתוך פנטקסוטריון למשך עונת הפסחא. הטקסטים הקבועים עבור כל יום בשבוע קיימים גם ב"הורולוגיון" ו"ספר השירות של הכומר" (למשל ליטורגיות הסיום ו"קתיזמטה" (טקסטים מובחרים מתוך הפסלטיריון)) והם מוכתבים על ידי מחזור השבוע בתאום עם העונה.
המחזור הקבוע.
האזכרות של המחזור הקבוע תלויות ביום של לוח השנה וכן לעיתים ימים מסוימים בשבוע שבהם נופלים תאריכים ספציפיים, למשל, יום הראשון שלפני חג הצלב. הטקסטים הנחוצים למחזור הקבוע נמצאים ב"מנאיון".
מחזור הפסחא.
האזכרות שבמחזור הפסחא - המחזור המשתנה - תלויות בתאריך הפסחא. הטקסטים הנחוצים למחזור זה נמצאים ב"טריודיון של התענית", ב"פנטקוסטריון", ב"אוקטואכוס" וגם כן, מפני שהקריאות באגרות ובאוונגליונים, נקבעים על ידי מחזור זה, גם ספר האוונגליון וספר השליחים.
מחזור "האוקטואכוס" ממשיך לאורך הצום הגדול, וחלקים משתנים של הליטורגיה בעונת הצום נקבעים על ידי תאריכי חג הפסחא של אשתקד ושל השנה הבאה.
המחזור השבועי של האוקטואכוס.
מחזור שמונת השבועות "אוקטואכוס" או של שמונת הטונים, נמצא בספר ה"אוקטואכוס" והוא תלוי בתאריך הפסחא ומתחיל ביום ראשון שלאחר היום השמיני של חג הפסחא או יום ראשון של תומאס. באותו שבוע משתמשים בטונוס הראשון, בשבוע הבא - בטונוס השני, וכך הלאה.
בכל יום של "שבוע האור" או שבוע הפסחא משתמשים במוספים בטונוסים שונים, ביום א' - הטונוס אחד, ביום שני -הטונוס שניים, תוך דילוג מעל הטונוס הנמוך (שבע)
מחזור 11 השבועות של קריאות האוונגליונים בשחריות.
הטקסטים של האוונגליונים מסיפור התחייה ועד סופם מחולק ל-11 פרשות שנקראות זו אחר זו בשחריות של ימי ראשון. מושרים באותן השחריות מושרים המנונים המתאימים לפרשות הנקראות באוונגליונים.
רשימת הכנסיות השומרות על המסורת הליטורגית הביזנטית.
כנסיות אורתודוקסיות מזרחיות.
ברשימה מצוינות רק הכנסיות האוטוקפליות. הכנסיות האוטונומיות נכללות בתוך כנסיות האם שלהן.
אותן הכנסיות המשתמשות בלוח השנה היוליאני הישן מסומנות בכוכבית (*), בעוד שאלו המשתמשות בלוח היוליאני המתוקן אינן מסומנות.
כנסיות יווניות-קתוליות.
כנסיות אלה נחשבות sui iuris, כנסיות אוטונומיות בשותפות מלאה עם הכס הקדוש בותיקן:
הקהילה הקתולית הגאורגית בעלת פולחן ביזנטי אינה מוכרת ככנסייה מיוחדת.
לותרניזם בעל פולחן ביזנטי.
כנסייה זו היא חברה בוועידה הלותרנית האוונגלית הקונפסיונלית, ארגון של 20 כנסיות לותרניות.
ישנן עוד כמה קהילות לותרניות המשתמשות בליטורגיה דומה.
שוטר סיור
הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית
פרס יאשין
נוסחת וודרבי
באלק (פירושונים)
איב רושה (חברה)
איב רושה (בצרפתית: Yves Rocher) הוא מותג קוסמטיקה בוטנית בינלאומי, שנוסד בשנת 1959 על ידי היזם הצרפתי איב רושה (1930-2009) בעיירת מגוריו La Gacilly, צרפת. המותג מפעיל למעלה מ-4,000 חנויות אשר מתפרסות ב-90 מדינות בחמש יבשות.
משפחתו של מייסד החברה, שחרתה על דגלה את המחויבות ליופי ולטיפוח האישה, מחזיקה למעלה מ-95% ממניות הקבוצה.
קבוצת איב רושה כוללת 7 מותגים נוספים:  Dr Pierre Ricaud ,Isabel Derroisné , ,Kiotis, Stanhome ,Galérie Noémie ו- Daniel Jouvance
חברת איב רושה מתחזקת ומטפחת את הגן הבוטני Jardin Botanique Yves Rocher de La Gacilly, הממוקם ב-La Gacilly, משתרע על פני 55 דונם, ובו מעל ל-1100 זנים שונים של צמחים, מהווה מקור בלתי נדלה לידע בוטני ומקיים שותפיות עם למעלה מ-400 גנים בוטנים אחרים ברחבי העולם.
הגן הבוטני של איב רושה פתוח לציבור ללא תשלום.
פעילות איב רושה בישראל.
חברת איב רושה החלה את פעילותה בישראל ביולי 2015 בשיתוף פעולה בלעדי עם חברת קסטרו מודל. הסכם בלעדי זה מקנה לחברת קסטרו לפתוח ולהפעיל רשת חנויות בפריסה ארצית של המותג בהיקף השקעה המוערך בכ-20 מיליון שקל.
בנימין ברזילי
בנימין (אייזנהנדלר) ברזילי (ינואר 1913 - אוקטובר 1983) היה אורולוג ישראלי.
קורות חיים.
ברזילי נולד בשנת 1913 באופנבך שבגרמניה. בן שישי למשפחה מסורתית ציונית אמידה. עוד בילדותו בנימין היה פעיל בתנועות ציוניות. הוא למד רפואה בעיר הולדתו והתמחה בכירורגיה ובווירולוגיה. עבד ביאסי ואחר כך בבוקרשט.
במלחמת העולם השנייה היה קצין בצבא הרומני. תפקידו היה פינוי פצועים מרכבות. לאחר המלחמה עלה יחד עם משפחתו בעליה ב' ב-1946 באוניה "כנסת ישראל". הספינה נתפסה והועברה לקפריסין שם שהה בנימין 10 חודשים ועבד כרופא. ב-1947 עלה וגר בבית עולים בירושלים. התנדב לבית החולים הדסה הר הצופים. במהלך מלחמת העצמאות היה מנתח בהדסה בעיר העתיקה ונשאר בהר הצופים עד ההפוגה הראשונה.