עם פרוץ המלחמה היה לינדמן מפקד הדיוויזיה ה-36, ופיקד עליה בחזית המערבית, כחלק מהקורפוס ה-24 במסגרת הארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה ה-16, ובשלב השני כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה השנייה. על חלקו בכיבוש ורדן ובפריצת קו מאז'ינו, קיבל לינדמן ב-5 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-8 באוקטובר 1940 מונה לינדמן למפקד הקורפוס ה-50, וב-1 בנובמבר הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. לינדמן פיקד על הקורפוס שבפיקודו במהלך המערכה בבלקן כעתודת הארמייה ה-12, ובמהלך מבצע ברברוסה פיקד על הקורפוס שבפיקודו בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות צפון, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. באוגוסט לחם עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתף בקרב סמולנסק. בספטמבר לחם עם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות צפון, והשתתף בקרב לנינגרד, ובאוקטובר הועבר תחת פיקוד הארמייה ה-18, והשתתף בקיום המצור על העיר לנינגרד. ב-16 בינואר 1942 מונה למפקד הארמייה ה-18, ופיקד עליה בקיום המצור על לנינגרד. ביוני 1942 הצליח להדוף את המתקפה הרוסית בניסיון לשחרר את לנינגרד, ולכד את גנרל אנדריי ולאסוב. ב-5 ביולי 1942 הועלה לינדמן לדרגת גנרל-אוברסט, וב-21 באוגוסט 1943 קיבל תוספת עלי אלון לצלב האבירים של צלב הברזל, בנוסף הוא גם קיבל את הצלב הגדול הספרדי של המלחמה ואת צלב החופש הפיני עם חרבות וצלב חזה. ב-31 במרץ 1944 מונה לינדמן למפקד קבוצת ארמיות צפון, ופיקד עליה עד ה-3 ביולי 1944. לאחר מכן הוצב בעתודת המילואים, וב-27 בינואר 1945 מונה למפקד הכוחות בדנמרק.
לאחר המלחמה.
לאחר סיום המלחמה פיקד לינדמן על פירוק הכוחות הגרמניים בדנמרק, וב-6 ביוני 1945 נעצר על ידי בעלות הברית. לינדמן שהה בשבי הבריטי עד ל-26 בספטמבר 1947, ואז הועבר לידי הדנים, אך ב-15 במאי 1948 שוחרר ללא שהוגשה תביעה נגדו. לאחר שחרורו התגורר לינדמן בפרוידנשטאדט עד למותו ב-25 בספטמבר 1963.
רמון ויז'וורדה
רמון אלברטו ויז'וורדה ואסקס (בספרדית: Ramón Alberto Villaverde Vázquez, נולד ב-16 במרץ 1930 במונטווידאו שבאורוגוואי, נפטר ב-15 בספטמבר 1986 בברצלונה שבספרד) היה כדורגלן אורוגוואיי-ספרדי ששיחק בעיקר כקיצוני. ויז'וורדה נודע בעיקר בשל תקופתו במדי ברצלונה, שם שיחק במשך 9 שנים, זכה פעמיים באליפות ספרד ו-3 פעמים בגביע הספרדי.
קריירה.
ויז'וורדה, יליד מונטווידאו, בירת אורוגוואי, החל את הקריירה שלו בעיר הולדתו, במדי הקבוצה ליברפול מונטווידאו בעונת 1949/50. לאחר מכן עבר ויז'וורדה לקולומביה, תחילה בקבוצה קוקוטה דפורטיבו ומאוחר יותר במיונאריוס. בבוגוטה שיתף פעולה עם אלפרדו די סטפנו.
ז'וזפ סמיטייר ופדרו סלווט, שעבדו בהנהלה של ברצלונה, זיהו את כישרונו בקולומביה והיו האחראים על צירופו של ויז'וורדה למועדון, וב-8 ביולי 1954 חתם על חוזה בקבוצה. הופעת הבכורה של ויז'וורדה בברצלונה הייתה במחזור הראשון של הליגה לעונת 1954/55, במשחק הבית נגד סביליה בלס קורטס. ויז'וורדה הבקיע את השער הראשון במשחק בדקה ה-11 בנגיחה ועזר לקבוצתו לנצח 4-2. אמנם עמדתו המקורית של ויז'וורדה הייתה כקשר, הוא עשה את ההתאמה לעמדת הקיצוני, בשני האגפים, והוא נטה לעיתים קרובות לנדוד מהאגף למרכז המגרש, מהלך טקטי שלא נעשה בו שימוש בתקופה זו.
בעונת הבכורה שלו בברצלונה כבש ויז'וורדה 14 שערי ליגה ב-27 משחקים, כמות שיא של שערים לעונה בקריירה שלו בברצלונה. בין היתר כבש צמד לרשתה של דפורטיבו אלאבס וכן שער בכל אחד משלושת המחזורים האחרונים לעונה, בכך עזר לקבוצתו לסיים במקום ה-2 בליגה. בעונתו השנייה בקבוצה, עונת 1955/56, הבקיע 13 שערי ליגה ב-29 משחקים. בעונה זו כבש 3 צמדים: הראשון נגד אתלטיקו מדריד, בתיקו 2-2 ב-18 בספטמבר 1955, השני בניצחון 3-1 על דפורטיבו אלאבס ב-28 בפברואר 1956, והשלישי בקלאסיקו בו ניצחה ברצלונה את ריאל מדריד בתוצאה 2-0 ב-18 במרץ. ויז'וורדה כבש שער נוסף בגביע ערי הירידים ושניים נוספים בגביע הספרדי, והוא עזר לברצלונה לסיים פעם נוספת במקום ה-2 בליגה.
בעונת 1956/57 סבל ויז'וורדה ממספר פציעות שהגבילו את השתתפותו במשחקי הקבוצה. בליגה כבש 4 פעמים בלבד ב-15 משחקים. ויז'וורדה הצטרף למשחקי הגביע של הקבוצה במאי 1957. ברבע הגמר נגד ריאל מדריד ב-19 במאי הבקיע שער במשחק הגומלין, עזר לקבוצתו לנצח במשחק זה 6-1 ולעלות לחצי הגמר בתוצאה המצטברת 8-3. בחצי הגמר הראשון נגד ריאל סוסיאדד ב-2 ביוני הבקיע שער אחד וברצלונה ניצחה 5-1. בגומלין שבוע לאחר מכן הבקיע צמד וברצלונה ניצחה 5-1 פעם נוספת. במשחק הגמר נגד אספניול ב-16 ביוני פתח ויז'וורדה וזכה עם ברצלונה בגביע הודות לניצחון 1-0. את עונת 1957/58 החל ויז'וורדה היטב, עם 4 שערים ב-4 המשחקים הראשונים, אך בסוף אוקטובר הוא נפצע והושבת ל-4 חודשים. לאחר חזרתו הבקיע שער בודד ב-6 משחקים. ויז'וורדה השתתף במשחק הראשון מבין השניים בגמר גביע ערי הירידים. ברצלונה ניצחה את נבחרת לונדון בתוצאה המצטברת 8-2 וזכתה בגביע.
חוסר מזלו של ויז'וורדה עם פציעות נמשך גם בעונת 1958/59. ברצלונה אמנם זכתה באליפות, אך חלקו בה היה קטן, עם השתתפות במשחק ליגה בודד. לאחר תום הליגה חזר לכשירות ועזר לברצלונה לזכות בגביע הספרדי פעם נוספת. הוא פתח בכל המשחקים החל משלב שמינית הגמר, ובגומלין חצי הגמר נגד ריאל מדריד אף כבש שער שעזר לברצלונה להעפיל לגמר בתוצאה המצטברת 7-3. במשחק הגמר נגד גרנדה ב-21 ביוני 1959 פתח ויז'וורדה בהרכב, ברצלונה ניצחה 4-1 וזכתה בתואר. בעונת 1959/60 היה שותף עם ברצלונה במשחקיה הראשונים במסגרת גביע אירופה. במשחק הראשון של רבע הגמר, נגד וולברהמפטון וונדררס ב-10 בפברואר 1960 הבקיע צמד שעזר לקבוצתו לנצח 4-0. בגומלין ניצחה ברצלונה 5-2 עם שער נוסף של ויז'וורדה והעפילה לחצי הגמר, בו הודחה על ידי ריאל מדריד. בליגה, הבקיע ויז'וורדה 3 שערים ב-18 משחקים, אחד מהם בקלאסיקו נגד מדריד ב-20 במרץ 1960, בו ברצלונה ניצחה 3-1. ברצלונה זכתה באליפות שנייה ברציפות.
בעונת 1960/61 השתתף ויז'וורדה ב-31 משחקים בכל המסגרות, בהם הבקיע 7 פעמים. אחד מהם היה בהפסד 5-3 לריאל מדריד ב-4 בדצמבר 1960. הוא סייע לברצלונה להעפיל לגמר גביע אירופה, תוך שהוא משתתף בשמינית, ברבע ובחצי גמר הטורניר, אך במשחק הגמר נגד בנפיקה ליסבון ב-31 במאי 1961 לא שיחק, וברצלונה הפסידה 3-2. ברצלונה הגיעה בעונה זו למקום ה-4 בליגה בלבד. בעונת 1961/62 שב ויז'וורדה להבקיע בקצב גבוה יותר, ולראשונה מזה 6 עונות הגיע למספר דו-ספרתי של שערי ליגה: הוא הבקיע 10 פעמים ב-22 משחקים בהם שותף, וסייע לברצלונה להגיע למקום ה-2 בליגה. בין היתר כבש שלושער לרשתה של ריאל בטיס ב-15 באוקטובר 1961 וצמד לרשתה של טנריפה ב-7 בינואר 1962. בעונת 1962/63 הבקיע שער ליגה בודד, בניצחון 3-1 על אוססונה ב-30 בדצמבר 1962, ושער בודד בגביע ערי הירידים. בגביע המלך השתתף בשני משחקים בלבד, אחד ברבע הגמר ואחד בחצי הגמר, אך הוא לא שיחק במשחק הגמר, בו ניצחה ברצלונה 3-1 את ריאל סרגוסה בקאמפ נואו וזכתה בתואר.
בקיץ 1963, כשהיה בן 33, הבין ויז'וורדה שמבחינה פיזית, אין ביכולתו להתמודד ברמה הנדרשת לקבוצה כברצלונה. על אף שנותרה שנה נוספת בחוזהו, הוא החליט ביחד עם המועדון על העברתו לראסינג סנטנדר מהליגה השנייה, שם שיחק במשך עונת 1963/64. ב-27 באוקטובר נערך לכבודו משחק הוקרה בברצלונה. במהלך עונתו היחידה בסנטנדר, השתתף ויז'וורדה ב-7 משחקים, בהם כבש פעמיים. בתום העונה פרש מכדורגל. בסך הכול, במהלך 9 שנותיו בברצלונה, הבקיע ויז'וורדה 53 שערים ב-162 הופעות בליגה.
ויז'וורדה זומן למשחק אחד במדי נבחרת ספרד, למשחק ידידות נגד ב-18 במאי 1955, אך הוא לא שותף במשחק.
ויז'וורדה נפטר בברצלונה ב-15 בספטמבר 1986, בגיל 56, בשל מחלת לב.
דריאנובו
דריאנובו (בבולגרית: Дряново) היא עיר במחוז גברובו שבמרכז בולגריה, על המורדות הצפוניים של הרי הבלקן.
ספר הג'ונגל (סרט)
ספר הג'ונגל (1994)
Microsoft Cortana
1946 בספורט
אתלטיקה.
אליפות אירופה.
אליפות אירופה השלישית באתלטיקה נערכה באוסלו נורווגיה.
כדורגל.
כדורגל לפי מדינות.
ברזיל.
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
גרמניה.
המשחקים לא נערכו
כדורסל.
אליפות אירופה.
זוכה באליפות.
פוטבול.
שיקגו ברס מנצחת את ניו יורק ג'איינטס 14-24 באליפות ה-NFL במשחק שנערך בניו יורק.
ביתן מוסקבה
ביתן מוסקבה (לשעבר: ביתן מספר 70) הוא מבנה במרכז התערוכה של כל רוסיה שתוכנן עבור התערוכה העולמית אקספו 67 שנערכה בעיר מונטריאול בקנדה בשנת 1967. המבנה היה שייך לברית המועצות ותוכנן על ידי צוות אדריכלים סובייטי ובראשם האדריכל הרוסי מיכאיל פוסוחין. בשנת 1968, כשנה לאחר מכן, כאשר נסגרה התערוכה, הוחלט להעביר את המבנה אל מרכז התערוכה של כל רוסיה במוסקבה וכיום מבנה זה עומד בכניסה הראשית של מרכז התערוכות.