עוד טען גלעד כי מאז שנת 2011, מכבידה המדינה על כי"ל, החל בהחרגת החברה מהחוק לעידוד השקעות הון ובהמשך בהתחייבות המדינה כי המשטר הפיסקאלי בנוגע לחברה יישאר על כנו במידה שכי"ל תספוג את מחיר קציר המלח, פעולה שהובילה לפגיעה קשה ברווחיות כריית האשלג בארבע השנים האחרונות. עוד הוסיף כי לאחר קציר המלח ובתוספת השלכות מסקנות הוועדה, עלות יצור האשלג תעלה ב-20%.
לטענת גלעד, כי"ל היא המעסיק הגדול ביותר בנגב והיא משלמת למדינה מיסים ותמלוגים בהיקף מיליארד שקל ועוד מיליארד שקל הכנסות מגיעות ממיסוי שכרם של עובדי כי"ל.
בנוגע לטענות גלעד בנוגע להחרגת כי"ל מהחוק לעידוד השקעות הון, טען ששינסקי כי אילו הייתה מתקבלת העמדה שהטבות המס של החוק לעידוד השקעות הון חלות על פעולות כריית האשלג, אז רווחי היתר של החברה היו אף גבוהים יותר.
בנוגע לאיומי כי"ל כי יאלצו לפטר עובדים ולעצור השקעות מתוכננות בארץ, טען ששינסקי כי עלייה במס רווחי יתר אינו צריך להשפיע כלל על סוגיות אלו, שכן החברה עתידה עדיין להרוויח סכומי כסף משמעותיים מממשאבי הטבע. לדבריו, הרווח המקובל במס רווחי יתר אינו יוצר עיוות כלכלי שכן הוא מוטל על הרנטה.
בנוסף ציין כי האיומים בעצירת ההשקעות אינם קשורים כלל למסקנות הוועדה, אלא לתקופת הזיכיון אשר עתידה להסתיים ב-2030, ואשר כי"ל בעצמה ביקשה להאריך.
במהלך דיון על החוק שהתקיים בוועדת הכספים ב-15 באוקטובר 2015, איים יו"ר ועד העובדים בחברת מגנזיום של כי"ל כי החברה עתידה להיסגר אם החוק יאושר. יו"ר ועדת הכספים, משה גפני תקף בחריפות את הנהלת כי"ל וציין כי מדובר בשערורייה כאשר גורמים בכי"ל מנסים להפעיל לחץ על חברי הכנסת במהלך החקיקה - על גבם של העובדים.
בתגובה לאישור מסקנות הוועדה בוועדת הכספים של הכנסת, אמר יו"ר כי"ל ניר גלעד, החברה העיקרית שתושפע מההמלצות, כי זהו "יום עצוב לנגב ולחברה. היד שהרמתם היא הרמת יד על הנגב ועל החברה כולה."
יו"ר ועד עובדי מפעל המגנזיום של כימיקלים לישראל, אבי בן שושן, הביע ביקורת על אישור מסקנות הוועדה וציין כי קיים החשש שהדבר יביא לירידה חדה בהכנסות ואף לאפשרות של סגירה עתידית של המפעל. דירקטוריון כי"ל מעריך כי בשל היעדר היכולת לקזז את הפסדי פעילות המגנזיום עם רווחים מפעילות בתחום האשלג, המפעל עלול להיסגר כבר בתחילת שנת 2017.
אישור בוועדת הכספים.
ב-8 בנובמבר 2015, בתום דיון סוער, עברו מסקנות ועידת ששינסקי 2 בוועדת הכספים של הכנסת (פה אחד). הוועדה אישרה את "חוק מיסוי משאבי טבע", אשר מיישם את המלצות הוועדה, שבראשן הטלת מס על רווחי ייתר הנובעים מהפקת משאבי טבע בשיעור של עד 42%.
בתגובה לאישור המסקנות, אמר שר האוצר כחלון כי:
אישור בחקיקה.
ב-19 בנובמבר 2015 אושרו מסקנות הוועדה כחלק מחקיקת חוק ההסדרים לשנים 2015-2016.
מאז יישום מסקנות הוועדה בחקיקה, החלה חברת כיל בהגשת דו"חות לרשות המיסים אשר כוללים חישוב מיוחד של מס רווחי היתר. אולם נכון לסוף שנת 2020, רשות המיסים טרם הוציאה שומה ספיציפית הנוגעת למשאבי הטבע וקיימת מחלוקת בין כיל לבין המדינה בשאלת הסכום אותה עליה לשלם .
וסטוורלד
וסטוורלד (באנגלית: Westworld, בתרגום מילולי: עולם המערב) היא סדרת מותחן מדע-בדיוני אמריקאית, אשר נוצרה על ידי ג'ונתן נולאן וליסה ג'וי עבור רשת הטלוויזיה בכבלים האמריקאית HBO. הסדרה מבוססת על סרט באותו שם מ-1973 מאת מייקל קרייטון. הסדרה עלתה לשידור ב-2 באוקטובר 2016 ועונתה הראשונה כללה עשרה פרקים. נולאן ביים את הפרק הראשון, ומאז משמש כמפיק בפועל לצידם של ג'יי ג'יי אברהמס, ג'רי ויינטרוב ובריאן ברק. צילומי הסדרה נערכים בקליפורניה וביוטה.
הסיפור מתחיל ב"ווסטוורלד", פארק שעשועים בדיוני ומתקדם מבחינה טכנולוגית סגנון המערב הפרוע, המאוכלס ב"מארחים" שהם רובוטים דמויי אדם. הפארק מיועד ל"אורחים" בעלי שכר גבוה אשר מבקשים להתפנק ולממש את הפנטזיות הפראיות ביותר שלהם בתוך הפארק מבלי לחשוש מתגמול מצד המארחים, שמונעים על ידי התכנות שלהם שמונע מהם מלפגוע בבני אדם. בהמשך, עלילת הסדרה מתרחבת לעולם האמיתי, באמצע המאה ה-21, שם חיי האנשים מונעים ונשלטים על ידי בינה מלאכותית רבת עוצמה בשם "רחבעם".
בישראל משודרת הסדרה בערוץ yes Oh בלוויין, בערוץ HOT HBO בכבלים וכן בסלקום TV.
באפריל 2020 הסדרה חודשה לעונה רביעית, שעלתה לשידור ב-26 ביוני 2022.
סקירת הסדרה.
רקע עלילתי.
הסדרה משלבת עולם טכנולוגי מתקדם אשר צופה על עולם פיקטיבי המעוצב בצורת המערב הפרוע, והיא מתוארת כ"אודיסיאה אפלה על עלייתה של התודעה המלאכותית ועתיד המין האנושי".
בעתיד, פארק שעשועים בשם וסטוורלד (עולם המערב, בתרגום חופשי לעברית) מציע למבקרים את ההזדמנות לחוות את הווי ותרבות המערב הפרוע באמצעות שטח גדול הבנוי כעיירה כפרית בשם סוויטווטר וכן אזור גדול של שטחים פתוחים או שטחים פרטיים. שטחי הפארק מאוכלסים על ידי "מארחים", אנדרואידים דמויי אנוש שנועדו לחקות סטראוטיפיים מוכרים בתרבות המערב הפרוע (כדוגמת הנערה הכפרית והמתוקה, מאדאם בית הבושת, האקדוחן הנועז וההרפתקן ופורע החוק) וכן רובוטים דמויי בעלי חיים, עם תכנות מתקדם, ותבנית מוגדרת מראש של נרטיבים משולבים, עם היכולת לסטות מהנרטיבים הללו בעקבות שינויים שנוצרים מאינטראקציות שהמבקרים מבצעים עימם. המארחים חוזרים על הנרטיב הקבוע להם מחדש בכל יום, לאחר שהזיכרונות שלהם מהיום הקודם נמחקים. למען ביטחונם של המבקרים, המארחים אינם מסוגלים לפגוע בכל צורת חיים כלשהי, תכנות המאפשר למבקרים חופש פעולה ללא הגבלה לעסוק בכל פעילות שהם ירצו, כולל קיום יחסי מין עם המארחים או אינוסם ואפילו רציחתם, מבלי לחשוש מההשלכות. במקביל, חברת "דלוס", בראשותו של ד"ר רוברט פורד, יוצר הפארק, המהנדס הראשי והמנהל היצירתי שלו, מעסיק צוות פיקוח שתפקידו לפקח על הפארק, לפתח נרטיבים חדשים, ולשחזר ולנתח באופן אנליטי מארחים לפי הצורך.
הסדרה עצמה נפתחת בעדכון שגרתי של תכנות המארחים, דבר הגורם לסטיות חריגות בהתנהגותם ומשפיע על חברת "דלוס" כשחלק מהמארחים, ובראשם דולורס ומייב, לומדים את האמת על קיומם ועל העולם בו הם חיים.
הפקה.
פיתוח.
מאז תחילת 1990, אולפני האחים וורנר שקלו עשיית רימייק לסרט עולם המערב שיצא לאקרנים בשנת 1976, אך מסיבות לא ידועות, רעיון עשיית הרימייק ירד מהפרק, ולאחר עזיבתה של מנהלת האולפנים, ג'סיקה גודמן, בשנת 2011, עשיית רימייק לסרט נשקלה שוב. לאחר הצלחת הסרט שלו, חיי עם ליברצ'ה שהופק על ידי HBO, הבמאי ג'רי ויינטראוב, שבמשך שנים ניסה לשכנע ליצור את הרימייק לסרט, שכנע את "HBO" לאשר את ההפקה. ויינטראוב לקח את הפרויקט לתסריטאים ג'ונתן נולאן וליסה ג'וי, שראו בקונספט פוטנציאל לעשות משהו הרבה יותר שאפתני, וב-31 באוגוסט 2013, הוכרז כי ערוץ הכבלים "HBO" הזמין פיילוט לגרסה מחודשת לסרט בדמותה של סדרת טלוויזיה פוטנציאלית, ושנולאן, ג'וי, ג'יי ג'יי אברהמס, ג'רי ויינטראוב ובריאן ברק יפיקו בפועל את הסדרה המדוברת.
מאוחר יותר, "HBO" הודיעה ש"עולם המערב" תעובד לסדרת טלוויזיה שפרק הבכורה שלה ישודר בשנת 2015. באוגוסט 2015, "HBO" פרסמה את הטיזר הראשון, שחשף שבכורת הסדרה תתקיים למעשה במהלך בשנת 2016. זוהי הסדרה השנייה המבוססת על הסיפור המקורי של קרייטון לאחר הסדרה "מעבר לעולם המערב", ששודרה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, ששודרה במשך רק שלושה פרקים לפני שבוטלה.
אברמס הציע את נקודת מבטם של "המארחים" כנקודת המבט העיקרית בסדרה. נולאן לקח השראה ממשחקי וידאו כמו "ביושוק לנצח", "Red Dead Redemption" ו-"" כדי לקבל תובנה על הרכיב המוסרי של הנרטיב בספקטרום. במהלך המחקר של יוצרי הסדרה, הסרטים של סרג'ו לאונה סיפקו להם תובנות על נקודות התייחסות לדמויות ולמראה החזותי, הרומנים של פיליפ ק. דיק סיפקו להם תובנות בנוגע לדילמות הנוגעות לבינה מלאכותית, ועבור בניית עולם ונרטיב משולב בשביל הסדרה, הם נעזרו בעלילות סדרת משחקי "Grand Theft Auto".
נולאן הסביר שהסדרה תחקור את השאלה מדוע "האלימות היא ברוב הסיפורים שאנחנו אוהבים לראות, אבל היא לא חלק ממה שאנחנו אוהבים לעשות" באמצעות האורחים בפארק, שמשלמים תשלום נכבד כדי לספק את הדחפים האלה. הקיום האוטונומי של דמויות שאינן בשליטת השחקן במשחקי וידאו השפיע על קווי עלילה אינדיבידואליים בסדרה אשר מאותחלים מחדש בלולאה מתמשכת. דקלום מהמחזה הטרגי הידוע של ויליאם שייקספיר, רומיאו ויוליה - "These violent delights have violent ends" - הוא חלק מהסדרה כטריגר הגורם לכשל בתכנותם של המארחים ומשנה את הדרך בה הם תופסים את עצם קיומם. בנוסף, הסדרה בוחנת רעיונות שמוצגים בתפיסת החשיבה הדו-משמעית של ג'וליאן ג'יינס; תפיסה פסיכולוגית לפיה המוח מחולק לשני חלקים - חלק מהמוח אחראי על הזיכרונות ונותן את ההוראות והחלק השני מבצע את ההוראות, וכיצד באה התודעה משבירה של הקיר ביניהם על ידי חשיפתו של האינדיבידואל לסוגים חדשים של גירויים.
מעצבת התלבושות, אן קראבטרי, ניגש לעבודתה על ידי התמקדות בבגדים היסטוריים אמיתיים שהיוו חלק מתרבות המערב הפרוע משנת 1850 ועד לשנת 1890 כהשראה, ולא התמקדה בתלבושות המוצגות בסרטים מערבוניים. הבדים היו ארוגים, צבועים ומודפסים אישית עבור כל שחקן בעל דיאלוגים על מנת ללכוד את המורכבות של תלבושות (שרובם יוצרו מאפס בניו יורק ולוס אנג'לס). פיתוח העיצובים עבור הכובעים תוארו בתור החלק המאתגר ביותר של תהליך עיצוב התלבושות.