ב-15 במרץ 1946, נערכה ברפורמה המשמעותית הראשונה לאחר המלחמה וכל הקומיסריונים העממיים הפכו למשרדים (מיניסטריונים). הקומיסריון העממי הפך למשרד לביטחון המדינה של ברית המועצות (מ.ג.ב.), בהוראה מספר 00107 מיום 22 במרץ 1946.
ב-4 במאי 1946 מונה ויקטור אבאקומוב, ראש סמרש, לשר לביטחון המדינה. עם הגעתו, הועברו מספר תפקידים ממשרד הפנים של ברית המועצות לתחום השיפוט של המשרד החדש. בשנים 1947–1952 הועברו כוחות הפנים, שירות המיליציה, משמרות הגבול ויחידות אחרות ממשרד הפנים למשרד לביטחון המדינה (המשרד לענייני פנים שמר על מחלקות אחזקת בתי הכלא, כיבוי אש, כוחות אבטחה ותקשורת ממשלתית).
מצד שני, תחום ביון החוץ הוסר מתחום השיפוט של המשרד. ב-30 במאי 1947 הוחלט להקים את ועדת המודיעין תחת מועצת השרים של ברית המועצות, בראשות ויאצ'סלב מולוטוב, שאיגדה את המודיעין הפוליטי והצבאי תחת גוף מאוחד לענייני ביון. בפברואר 1949, הוועדה הועברה לידי משרד החוץ של ברית המועצות, כאשר תחום סיכול ריגול במשימות הדיפלומטיות הוחזרה לסמכותו של המשרד לביטחון המדינה. בנובמבר 1951 כל תחומי הביון הוחזרן במלואן לידי המ.ג.ב.
ב-31 בדצמבר 1950 הוקמה מחלקת מטה של 19 איש המורכבת מהשר, סגניו וראשי המחלקות הראשיות.
ב-4 ביולי 1951 הודח השר אבאקומוב וב-12 ביולי נעצר במסגרת טיהורים בממשל. ב-9 באוגוסט מונה ס. איגנטייב לשר. בסתיו 1951 אירעו מעצרים המוניים של בכירי המשרד (כולל סגני השרים פיטוברנוב, סליבנובסקי וקורוליוב).
ב-2 בדצמבר 1951, במסגרת העברת תפקידי מודיעין מוועדת המידע של משרד החוץ של ברית המועצות למשרד לביטחון המדינה של ברית המועצות, בהוראת המ.ג.ב. מספר 00796, הוקם המנהל הראשי הראשון (Первое главное управление, ПГУ) כסוכנות הביון הסובייטית.
ב-21 באוגוסט 1952 בוטלו דרגות הצבא של קציני המשרד ובמקומם הונהגו דרגות מיוחדות של ביטחון המדינה.
ביום מותו של סטלין, 5 במרץ 1953, בישיבה משותפת של הוועד המרכזי של המפלגה, מועצת השרים של ברית המועצות והנשיאות של הסובייט העליון של ברית המועצות, התקבלה החלטה לאחד את המשרד לביטחון המדינה ומשרד הפנים בהנהגת בריה. לאחר עשרה ימים אומצו פעולות החקיקה הרלוונטיות.
לאחר מכן, באביב 1954 הופרדו גופי ביטחון המדינה ממשרד הפנים של ברית המועצות הוקמה הוועדה לביטחון המדינה שתחת מועצת השרים.
משימות.
הנ.ק.ג.ב. של ברית המועצות (ולאחר מכן המ.ג.ב.) הופקד על ביצוע עבודות מודיעין מחוץ למדינה; מאבק נגד חתרנות, ריגול, חבלה, פעילויות טרור של שירותי מודיעין זרים בברית המועצות; פיתוח מבצעי וחיסול שרידי המפלגות האנטי-סובייטיות וארגונים אנטי-מהפכניים בקרב שכבות שונות באוכלוסיית ברית המועצות, במערכת התעשייה, התחבורה, התקשורת, החקלאות ועוד; אבטחה והגנה על מנהיגי המפלגה והממשלה.
על פי המילון האנציקלופדי הצבאי, בעריכת מרשל ברית המועצות סרגיי אכרומייב, המשרד הופקד על המשימה להגן על ביטחון המדינה הסובייטית מפני תככים של שירותי הביון של המדינות האימפריאליסטיות, כהגדרתו.
המשחקים הגאים (2026)
המשחקים הגאים (2026), יהיה האירוע העולמי השנים-עשר של תחרויות ספורט רב-ענפיות ואירועי תרבות מגוונים עבור אנשים המזהים עצמם כלהט"ב, אך פתוחה לכל מי שמעוניין להשתתף, שעירו המארחת ותאריכיו טרם נקבעו.
ארגון המשחקים.
המכרז לבחירת עיר מארחת.
לאירוח המשחקים הגאים ה-12 הוגשו 8 הצעות מערים שונות ברחבי העולם, כולן העריכו הגעה של למעלה מ-10,000 משתתפים:
מבין הערים המציעות הגישו 3 ערים מצפון אמריקה, 2 ערים מאוקיאניה, 2 ערים מאירופה ועיר אחת מאסיה. כוונתה המוצהרת של הפדרציה להרחיב את מעגל המשתתפים במשחקים הגאים על ידי יציאה מאירוח המשחקים על ידי "קבוצת אירופה-אמריקה-אוסטרליה" צפוי להעניק יתרון בבחירה לגוודלחרה, שתהיה העיר הראשונה באמריקה הלטינית שתארח את המשחקים, וטאיפיי, שתהיה העיר האסייתית השנייה לארח את המשחקים, אחרי הונג קונג ב-2022.
ב-1 בפברואר 2021 צומצמו המועמדות ל-3, גוודלחרה, ולנסיה ומינכן. פדרציית המשחקים הגאים צפויה להכריז על העיר המנצחת בוועידה השנתית שצפויה להתקיים בהונג קונג ב-10 בנובמבר 2021.
רועי פלג
רועי פלג () הוא ממובילי מחאת הצוללות, ופעיל בולט במחאה נגד בנימין נתניהו.
ביוגרפיה.
פלג נולד בקיבוץ גבעת חיים מאוחד לנמרוד, סא"ל במילואים, מפקד יחידת 869 ולאסתר, מזכירה רפואית. לפלג שני אחים גדולים, האחד היה לוחם בסיירת מטכ"ל והשני מפקד צוות ביחידת דובדבן. בילדותו עברה המשפחה למושב גת רימון. הוא למד בבית הספר התיכון ע"ש דוד בן-גוריון בפתח תקווה. פלג סיים קורס קצינים בהצטיינות ושירת ביחידת החילוץ של חיל האוויר 669.
הוא בוגר תואר ראשון לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה בהתמחות בתקשורת ביטחון וטרור מהמרכז הבינתחומי הרצליה. הוא היה פעיל באגודת הסטודנטים והקים את פרויקט "אהבת הארץ" להיכרות הסטודנטים עם נופיה ואנשיה. במהלך התואר השתתף מטעם קרן קיסריה בתוכנית לפיתוח מנהיגות צעירה בשמו של ארגון "שגרירי רוטשילד".
בשנת 2013 הקים את עמותת "המסלול-לעידוד נוער לשירות צבאי משמעותי". העמותה שמה דגש על חינוך לערכים, העצמה פיזית ופיתוח יכולות חוסן מנטלי. במסגרת העמותה התאמנו והוכשרו אלפי צעירים וצעירות. רבים מהם משרתים ביחידות קרביות וכטייסים.
פלג מרצה במכינות צבאיות ובבתי ספר.
אקטיביזם.
פלג הוא ממפיקי מרוץ ההתרמה "מרוץ החברים למען חולי מחלת ה-ALS".
פלג ליווה משלחות של נכי צה"ל במיזם – "טיול שחרור". מיזם הגשמת חלום טיול אחרי צבא לחיילים שנפצעו בזמן השירות הצבאי.
בשנת 2012 היה ממקימי "רוכבים למען המאבק" גיוס תרומות לקידום מחקר מחלת הסרטן בישראל, במסגרתו חצה את ארצות הברית באופניים. היה לאחד הבודדים שחצה את ארצות הברית באופניים מרחק של כ-5,000 ק"מ.
באוגוסט 2022 היה חלק ממארגני צעד צעדת משפחת גולדין להשבת ההבנים מעזה.
מחאת הצוללות.
הוא החל את דרכו במחאה על סגירת חופי הים במהלך סגר הקורונה הראשון. לאחר מכן הצטרף למחאת הדגלים השחורים והיה ממארגני הפגנת ההמונים ביום פתיחת משפט נתניהו, אז ראש ממשלת ישראל.
הוא היה ממובילי שיירות המחאה לירושלים והוביל הפגנות ברחבי הארץ. פלג היה מיוזמי צעדת התקווה הראשונה מגשר המיתרים בירושלים לכיוון מעון ראש הממשלה.
הוא הקים ויזם ביחד עם עטר שיינפלד את תנועת המחאה "חקירה עכשיו", הדורשת את פתיחתה של ועדת חקירה ממלכתית בפרשת כלי השייט והצוללות. במסגרת מחאת הצוללות הוביל ויזם עשרות פעולות מחאה לרבות משט צוללות ימי, שיירות רכובות וצעדות עם מייצגי צוללות ענק.
ביולי פונה פלג על ידי עיריית ירושלים ומשטרת ירושלים במסגרת הפינוי נפצע פלג בראשו על ידי פקח עירייה.
חיים אישיים.
פלג גרוש עם שני ילדים. הוא השתתף בתחרות איירון מן. בשנת 2017 השתתף בתחרות האולטרה צ'אלנג בה זכה במקום הראשון.
אייב סופר
ועדת המודיעין של ברית המועצות
ועדת המודיעין של ברית המועצות (ברוסית: Комитет информации) הייתה שמו של גוף ביון החוץ הסובייטי בשנים 1947–1951, שהייתה אחראית על כל תחום הביון, אזרחי וצבאי כאחד.
היסטוריה.
הוועדה נוצרה על פי צו של מועצת השרים של ברית המועצות מספר 1789-470ss מיום 30 במאי 1947. בתחילה איגדה הן את המודיעין הפוליטי (שהיה בעבר בסמכות המ.ג.ב.) והן את הצבאי. מאז 1949 המודיעין הצבאי חזר לצבא הוועדה המשיכה לפעול כסוכנות ביון אזרחית הכפופה למשרד החוץ.
ב־2 בנובמבר 1951 הועברה כל עבודת המודיעין לידי המשרד לביטחון המדינה, בו שוחזרה פעילות המנהלת הראשי הראשון. רק שירות דיסאינפורמציה נותר בתחום השיפוט של הוועדה שהתקיימה עד 19 בפברואר 1958 כשבוטלה סופית.
מטה מנגנון הוועדה היה ממוקם ברוסטוקינו בשני בניינים לשעבר של הוועד הפועל של הקומינטרן, בה ישבה המחלקה ליחסים בינלאומיים של הקומינטרן עד לביטולה.
ראשי הוועדה.
לאחר נטילת סמכויות המודיעין, עמדו בראש הוועדה יעקב מאליק ואנדריי גרומיקו.
היפהפייה הנרדמת (סרט)
אירוע איסכמי חולף
פרנץ פון שטוק
פרנץ פון שטוק (בגרמנית: Franz Stuck; 23 בפברואר 1863 - 30 באוגוסט 1928) היה צייר, פסל, ואדריכל גרמני, שהיה ידוע בעיקר בזכות ציוריו של המיתולוגיה המצרית העתיקה שזכו לשבחים. בשנת 1906 הוענק לשטוק מסדר הכבוד של כתר בוואריה ונודע מעתה בשם פרנץ ריטר פון שטוק.
ביוגרפיה.
יליד טטנווייס ליד פסאו. שטוק הפגין זיקה לרישום וציור מגיל צעיר. כדי להתחיל בהשכלתו האמנותית עבר בשנת 1878 למינכן, שם יגור רוב חייו. בין השנים 1881–1885 למד שטוק באקדמיה במינכן.
בשנת 1889 הציג את ציוריו הראשונים בארמון הזכוכית של מינכן, וזכה במדליית זהב עבור "שומר גן העדן".
בשנת 1892 היה שטוק בין מייסדי הזצסיון במינכן, וגם ביצע את הפסל הראשון שלו, "אתלט". בשנה שלאחר מכן זכה לשבחים נוספים מהביקורת והציבור על מה שנחשב יצירתו הידועה ביותר, "החטא". כמו כן, במהלך 1893 הוענקה לשטוק מדליית זהב לציור בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשיקגו, והוא מונה לפרופסור מלכותי. בשנת 1895 החל ללמד ציור באקדמיה במינכן.
בשנת 1897 התחתן שטוק עם אלמנה אמריקאית, מרי לינדפיינטר, והחל לעבוד בתכנון מעונו ובסטודיו משלו, ווילה שטוק. העיצוב שלו לווילה כלל כל דבר, החל מתוכנית הבניה ועד קישוטי פנים. על עיצוב רהיטיו קיבל שטוק מדליית זהב נוספת בתערוכת העולם בפריז בשנת 1900.