ב-15 במאי 2022 הגישה הוועדה דוח ביניים, בין היתר קבעה הוועדה כי "הפיקוח על פעילויות של המכינות על ידי המשרדים האחראים היה דל, ולעיתים ללא פיקוח".
תביעת נזיקין אזרחית.
בפברואר 2020 הוגשו לבית המשפט המחוזי מרכז תביעות נזיקין של משפחות הנספים נגד משרד החינוך ומשרד הביטחון, וכן נגד מנהל המכינה יובל כהאן, המדריך אביב ברדיצ'ב, העמותה המפעילה את המכינה וחברי הוועד המנהל של העמותה. בתום הליך גישור בפני המגשר עורך הדין רם הורביץ נתקבל בתחילת יולי 2021 אישור החשב הכללי במשרד האוצר להמלצת פרקליטות מחוז מרכז לפשרה בין משפחות הנספים באסון נחל צפית לבין המדינה וחברת הביטוח של המכינה הקדם צבאית בני ציון. במסגרת הפשרה סוכם כי חברת הביטוח תישא בחלק הגדול של תשלום הפיצויים לתובעים, בסך כ-18 מיליון שקלים והמדינה תישא ביתרה בסך של כ-5.8 מיליון שקלים.
יחסי מזרח טימור–מלזיה
יחסי מזרח טימור–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור לבין פדרציית מלזיה.
סקירה כללית.
מאז 1999, מלזיה תורמת רבות על מנת לשמור על שלום במזרח טימור. מלזיה סיפקה סיוע למזרח טימור בתחום פיתוח משאבי האנוש באמצעות תוכניות הכשרה שונות. על פי דברי ממשלת מזרח טימור, מלזיה נחשבת מודל לפיתוח ארצות. למרות שבין המדינות לא כוננו לעולם יחסים דיפלומטיים רשמיים, היחסים בין שתי המדינות טובים מאוד, ומלזיה תומכת במידה רבה במזרח טימור.
יחסים כלכליים.
שתי המדינות פועלות על מנת להרחיב את היקף הסחר ביניהן. מלזיה מפעילה מספר רב של מסעדות ובתי ספר במזרח טימור ומספקת לה חומרי בנייה. סך הסחר בין שתי המדינות גדל מ-10 מיליון דולר בשנת 2012 ל-21.2 מיליון דולר בשנת 2013. ממשלת מזרח טימור הביעה את התעניינותה לשיתוף פעולה בתחומי הגז והנפט.
נחל צפית
נחל צָפִית (בערבית: ואדי אלמֻראקאבּ) הוא אפיק נחל בצפון רכס חצרה ליד מצד תמר ומעלה תמר, מדרום לים המלח. אורכו כ-25 קילומטר. אפיק הנחל מתחיל מערבית להר חצרה, יורד בתחילת דרכו צפונה ואז מזרחה אל הערבה הצפונית. בחלקו העליון נובע מעיין עין צפית. הנחל יורד במפל גבוה ומספר מפלים נמוכים יותר, אל חלקו התחתון, עד שפך הנחל לנחל צין.
עד 1956 נקרא הנחל בשמו הערבי. באותה שנה קבעה ועדת השמות הממשלתית את השם "נחל צפית".
באפריל 1975 זוהם הנחל בשפכים שזרמו ממפעל פריקלאס ים המלח.
ב-26 באפריל 2018 אירע אסון נחל צפית, כאשר נערים ונערות מהמכינה הקדם-צבאית בני ציון שטיילו בנחל נסחפו בשיטפון בזק. עשרה מטיילים נהרגו באסון.
ויליאם הרטסטון
ויליאם הרטסטון (באנגלית: William Hartston) (נולד ב-12 באוגוסט 1947 בלונדון, בירת אנגליה) הוא שחמטאי ועיתונאי אנגלי ממוצא יהודי. הוא פרש משחמט תחרותי בשנת 1987 ומאז ידוע כמחבר ספרי שחמט, מציג תוכניות שחמט בטלוויזיה ועיתונאי.
קורות חיים.
ויליאם הרטסטון נולד בלונדון. הוא למד מתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג', התחיל דוקטורט אך לא השלים אותו.
בשנים 1973 ו-1975 הוא זכה באליפות בריטניה. בשנת 1976 הוא ניצח בתחרות בינלאומית בסרייבו. דרגת אמן בינלאומי הוענקה לו בשנת 1973.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 הוא התחיל לפרשן שחמט ב-BBC. הוא כתב ספרי שחמט וכתב בדיילי אקספרס.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא עסק בפסיכולוגיה תעשייתית.
הרטסטון היה הבעלה הראשון של רב אמן לנשים יאנה בלין.
ויליאם הרטסטון באולימפיאדת השחמט.
בשנים 1966–1978 השתתף הרטסטון ב-6 אולימפיאדות שחמט:
סלבטורה אדמו
סלבטורה אדאמו (Salvatore Adamo; נולד ב-1 בנובמבר 1943), המוכר יותר בשם אדאמו, הוא זמר ומוזיקאי בלגי יליד סיציליה. אדאמו שר בצרפתית ובאיטלקית, בגרמנית, בספרדית, ביפנית, ועוד. מכר למעלה מ-100 מיליון עותקים של תקליטים ודיסקים, וידוע בעיקר בזכות בלדות שקטות ולהיטי פופ משנות ה-60 וה-70.
ביוגרפיה וקריירה מוזיקלית.
אדאמו נולד ב-1943 בקומיזו שבסיציליה, איטליה, הבכור בין שבעת ילדיהם של אנטוניו, כורה פחם, וקונצ'טה. בילדותו היגרו הוריו לבלגיה, לצורכי פרנסה, ושם גדל והתחנך בבית ספר קתולי. בשנות לימודיו בלט בכישרונו המוזיקלי ובגיל 17 זכה במקום הראשון בתחרות שירים של רדיו לוקסנבורג. שנתיים מאוחר יותר, ב-1963 הצליח הלהיט הראשון שלו "בלעדייך אמי (Sans toi, ma mie) שנכלל באלבום מצליח שנמכר במיליוני עותקים. הוא המשיך להקליט ולהופיע ולנפק להיטים שנמכרו במיליוני עותקים, כמו "הלילה" (La Nuit), אינשאללה, השלג נופל, ואחרים.
בשנות ה-80, עם השינויים שחלו בסגנונות המוזיקליים בעולם, דעכה הקריירה של אדאמו. שיריו נחשבו כמשתייכים לדור הישן, וגם בעיות בריאות אילצו אותו לצמצם את עבודתו. במשך כ-15 שנים מיעט להופיע, אך בשנות ה-90 שב ומילא אולמות ביבשת אירופה ובכל רחבי העולם. בסך הכל נמכרו עד היום למעלה מ-100 מיליון אלבומים וסינגלים שלו.
חייו האישיים.
בסוף שנות ה-60 נשא לאשה את ניקול ונולדו להם שלושה ילדים. אביו, שהיה אמרגנו בתחילת דרכו, מת מטביעה בחוף סיציליה, אליה הגיע לביקור מולדת.
אדאמו נבחר על ידי ארגון יוניצ"ף (ארגון האום למען הילד) לשמש כנציגו, ובמסגרת תפקידו זה ביקר בקוסובו בה התחוללה מלחמה, בבוסניה, בלבנון, בווייטנאם, אפגניסטן, ועוד.
אדאמו בתרבות הישראלית.
אדאמו נמנה עם הזמרים הבולטים בתרבות הישראלית של שנות ה-60 וה-70. להיטיו דורגו במקומות גבוהים במצעדי הפזמונים, זכו להשמעות רבות ברדיו, ונוגנו במסיבות הריקודים של השנים ההן. גם בעשורים הבאים המשיכו להיטיו להתנגן מעל גלי האתר והיו לפריטים חשובים בסמלי תקופת "הסיקסטיז" בישראל.
באוקטובר 1966 ביקר אדאמו בישראל לסיבוב הופעות מעל 7 במות שונות ברחבי הארץ, באצטדיונים ואולמות מלאים במעריצים נלהבים. במהלך ביקורו סייר בעיר ירושלים שהייתה אז מחולקת בין ישראל וירדן. בעקבות הביקור כתב את השיר "אינשאללה" (Inchalla)– שיר המביע תקווה לשלום בין העמים במזרח התיכון. השיר היה לאחד מלהיטיו המוכרים ביותר בארץ ובעולם. להיט אחר שלו, "השלג נופל" (Tombe la neige), היה אף הוא להיט בלתי נשכח שממשיך להיות מושמע מעת לעת בפינות נוסטלגיות. וכמוהם: Amour perdu, Quand les roses, ואחרים.
שנתיים מאוחר יותר, ב-1968, ביקר שוב בישראל.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:זמרים בלגים]]
[[קטגוריה:זמרים-יוצרים בלגים]]
[[קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1943]]
נפלאות התבונה (סרט)
נפלאות התבונה (באנגלית: A Beautiful Mind) הוא סרט קולנוע משנת 2001 בכיכובם של ראסל קרואו וג'ניפר קונלי ובבימויו של רון הווארד המבוסס על ספרו הביוגרפי באותו השם של המתמטיקאי ג'ון נאש, חתן פרס נובל לכלכלה שבמשך מרבית שנות חייו סבל מסכיזופרניה.
הסרט זכה ב-4 פרסי אוסקר ב-2002 וכן בשני פרסי גלובוס הזהב.
הסרט איננו סרט תיעודי. בשונה מהספר, הוא אינו מתאר בדיוק את קורות חייו של נאש, ונעשו שינויים מסוימים בתיאור העלילה. לדוגמה, הסימפטומים הראשונים של מחלת הסכיזופרניה התגלו בנאש רק בגיל שלושים ולא עשר שנים קודם לכן, כפי שמציג הסרט. בהתאם לכך, את העבודה שזיכתה אותו, בסופו של דבר, בפרס נובל, עשה נאש הרבה לפני התפרצות המחלה ולא בעת שהיה חולה. גם לגבי נאמנותה של אשתו אליו לאחר התפרצות המחלה, יש הבדלים בולטים בין הספר והסרט.
תקציר העלילה.
בשנת 1947, ג'ון נאש מגיע לאוניברסיטת פרינסטון. יחד עם מרטין הנסן, סטודנט מוכשר גם הוא, שניהם מקבלים את המלגה היוקרתית של קרנגי במתמטיקה ומתחוללת ביניהם תחרות מתמשכת. בקבלת הפנים הוא פוגש קבוצה של מועמדים אחרים במתמטיקה ומדעים, ריצ'רד סול, לינדה ובנדר. הוא גם פוגש את השותף שלו לחדר, צ'ארלס הרמן, סטודנט לספרות. נאש נתון תחת לחץ להכין ולפרסם עבודת מחקר, אך מסרב לעשות זאת לפני שימצא רעיון מקורי. ההשראה שלו מגיעה כאשר הוא וחבריו דנים איך לגשת לקבוצת נשים בבר. חבר אחד בקבוצה אומר , אך נאש טוען כי גישה שיתופית תניב יותר סיכויי הצלחה. זה מוביל את נאש לרעיון עליו הוא עושה את העבודה אותה הוא מפרסם. בזכותה הוא מקבל משרה ב- MIT ובוחר בסול ובנדר להצטרף אליו.
כמה שנים מאוחר יותר, נאש מוזמן אל הפנטגון כדי לפצח תקשורת מוצפנת של האויב. נאש מסוגל לפענח את הקוד בעזרת המוח בלבד, למרבה התדהמה של מפצחי הקודים האחרים. הוא מחשיב את עבודתו הרגילה ב-MIT כלא מעניינת ולא תואמת את כישוריו, בעקבות זאת הוא מסכים לקבל משימות חדשות על ידי מפקח מסתורי, ויליאם פרצ'ר אשר עובד במחלקת ההגנה של ארצות הברית, לחפש דפוסים במגזינים ועיתונים על מנת לסכל מזימה של הצבא הסובייטי. נאש הופך יותר ויותר אובססיבי לגבי החיפוש אחר תבניות אלה, כאשר הוא מאמין שעוקבים אחריו בעת שהוא מספק את התוצאות לתיבת דואר סודית.