הציור הוצג לראשונה בתערוכת-היחיד של ברסט "חקירות לוך נס", שהתקיימה במוזיאון ישראל בשנת 1989. בשנת 1994 נתרם לאוסף המוזיאון על ידי ארטורו שוורץ. במהלך השנים הציור הוצג בתערוכות "השגבה ממוכנת" (1999) בגלריה האוניברסיטאית באוניברסיטת תל אביב, בתערוכה "אהבה ממבט ראשון, אמנות ישראלית מאוסף ורה, סילוויה וארטורו שוורץ" (2001) במוזיאון ישראל, בתערוכת היחיד הרטרוספקטיבית של ברסט במוזיאון תל אביב לאמנות, שנקראה - בעקבות ציור זה - "המזימה של הטבע, עבודות, 2013–1973" (2013).
לציור זה כמה גרסאות מוקדמות. קדם לו ציור הכנה בשם זהה (1988), העשוי בטכניקה של צבעי מים על נייר בגובה של 76 ס"מ וברוחב של 100 ס"מ. עבודה אחרת, אף היא על נייר, עושה שימוש במסקינטייפ כרקע לטקסט. גרסה זו הוצגה בשנת 2011 בתערוכת היחיד של ברסט "ציורים משנות השמונים".
סיף (מיתולוגיה)
סיף (בנורדית עתיקה: Sif) היא אלה מהמיתולוגיה הנורדית הקשורה לאדמה. סיף מופיעה באדה הפואטית, שנאספה במאה ה-13 ממקורות מסורתיים קודמים, ובאדה הפרוזאית אשר נכתבה במאה ה-13 על ידי סנורי סטורלוסון. באדה הפואטית ובאדה הפרוזאית, סיף היא אשתו של האל הרעם ת'ור והיא ידועה בשיערה הזהוב.
באדה הפרוזאית, סיף נקראת "אמה של ת'רוד" ו"אמה של אולר".
האדה הפרוזאית מספרת כי פעם לוקי גזז את כל שיערה של סיף, וכי ת'ור איים כי ישבור כל עצם בגופו של לוקי כתגמול. לוקי מבטיח כי יחזיר לסיף את שיערה; הוא פונה אל הגמדים אומני המתכות ומתמרן אותם שיכינו עבור האלים מספר מתנות, ביניהן שיער זהב מופלא. שני צוותי הגמדים מכינים שש מתנות עבור אלי אסגרד; סיף לוקחת את שיער הזהב המופלא, ת'ור מקבל את הפטיש מיולניר, אודין מקבל את החנית גונגניר, ועוד. החוקר יעקוב גרים הציע כי שיערה של סיף עשוי לייצג שדות של חיטה זהובה, וכי ייתכן והיא קשורה עם פוריות, משפחה ונישואין.
מקורות.
האדה הפואטית.
ב"שירת הרברד" , אודין, באחת מתחפושותיו, פוגש את ת'ור במפרץ. השניים מתחרים בהטחת עלבונות. בין העלבונות הרבים, אודין טוען שיש לסיף מאהב בבית (בית 48). בתגובה, ת'ור אומר שאודין מדבר בחוסר אכפתיות על דבר שנתפס בעינייו כנורא מכל.
בבתים 53–54 של הפואמה "מְדָנֵי לוקי" , לוקי מטיח עלבונות באלים האחרים. סיף מוזגת לו תמד בגביע קריסטל וטוענת כי אינו יכול להעליב אותה או לפגוע בה. בתגובה, לוקי טוען שהוא וסיף נאהבים:
האדה הפרוזאית.
באדה הפרוזאית, סיף מוזכרת בפרק 31 של "התרמית על גילפי" וב"שפת השירה" כאורחת במשתה של אגיר.
איחוי
פוסום דבש
מקוק כיפה סרי לנקי
דיפלומט (פירושונים)
משפחה וצרות אחרות
משפחה וצרות אחרות (באנגלית: Mount Pleasant; מאונט פלזנט) היא סדרת דרמה קומית בריטית ששודרה בערוץ Sky 1 החל מ-24 באוגוסט 2011. ב-2012 הועברה הסדרה לערוץ Sky Living, וב-2015 הוחזרה לערוץ Sky 1. פרק הסיום של הסדרה היה פרק ספיישל של 90 דקות ששודר ב-30 ביוני 2017.
רקע.
מקום ההתרחשות של הסדרה הוא מנצ'סטר והיא עוקבת אחר חיי היום-יום של הדמות הראשית ליסה וכן בעלה, אביה, השכנים וחבריה לעבודה. כל פרק באורך שעה מתרחש במקומות אחדים בהם הבית והרחוב שם ליסה גרה, מקום עבודתה, הפאב המקומי (The Dog and Dart) ועוד.
הפקה.
את הסדרה הפיקה חברת Tiger Aspect Productions עבור Sky1. הצילומים נערכו בהייל, טרפורד, צ'ורלטון, מנצ'סטר ובאולפני The Sharp Project בניוטון הית' שבמנצ'סטר. העונה הראשונה צולמה במהלך יוני 2011.
הפצה למדיה ביתית.
העונה הראשונה של הסדרה יצאה ב-DVD ב-3 בספטמבר 2012. העונה השנייה הופצה ב-DVD ב-21 באוקטובר 2013.
שגיא חיימוביץ
שגיא חיימוביץ (נולד בשנת 1965) הוא גינקולוג ישראלי, משנת 2018 אחראי טיפול אמבולטורי והיסטרוסקופיה במחלקת נשים יולדות ופריון במרכז הרפואי הלל יפה בחדרה, הראשון בעולם שפיתח ומבצע היסטרוסקופיות באמצעות לייזר.
ביוגרפיה.
חיימוביץ נולד באורוגוואי, בשנת 1976 בגיל 11 עלה עם משפחתו לישראל, בני המשפחה התיישבו בכפר סבא, אביו קיבל מינוי של סגן מנהל מחלקה גינקולוגית בבית החולים מאיר.
לאחר סיום תיכון כצנלסון בכפר סבא, שירת חיימוביץ בצה"ל.
בשנת 1987 התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטת ברצלונה. בשנת 1994 סיים את הפקולטה לרפואה באוניברסיטת ברצלונה. בשנת 1998 סיים התמחות בגיניקולוגיה ומיילדות בבית החולים האוניברסיטאי "Hospital Universitario Materno Infantil Vall d´Hebron".
בנוסף לתואר "MD" ברפואה, לחיימוביץ הוענק תואר "PhD" בגיניקולוגיה.
בין השנים 1999–2006 עבד חיימוביץ כגיניגולוג בכיר בבית החולים "Hospital Sant Jaume de Calella", בברצלונה. ממרץ 2007 ניהל חיימוביץ את היחידה להיסטרוסקופיה בבית החולים האוניברסיטאי "דל מאר" בברצלונה (Hospital del Mar de Barcelona)
מאפריל 1997 עד נובמבר 1998 כיהן חיימוביץ כנשיא האגודה הגיניקולוגית הספרדית. בין השנים 1997–1998 היה חיימוביץ חבר מועצת המנהלים של החברה הספרדית לגיניקולוגיה. מפברואר 2006 חבר חיימוביץ בוועדת הפיתוח של רשות השיקום בקטלוניה. כמו כן, הוא מכהן כנשיא הקונגרס העולמי להיסטרוסקופיה.
בברצלונה ארגן חיימוביץ מחנות קיץ לבני הקהילה היהודית.
בסוף 2017 החליטו בני משפחת חיימוביץ לעלות למדינת ישראל וחיימוביץ התחיל לעבוד בבית החולים "הלל יפה" בחדרה. מלבד עיסוקו של חיימוביץ כאחראי טיפול אמבולטורי והיסטרוסקופיה, עוסק חיימוביץ בהשתלמויות והכשרה מקצועית בתחום. יחידת ההיסטרטסקופיות שבניהולו, הפכה למוקד הדרכה לרופאים מכל הארץ ומהעולם.
פיתוח היסטרוסקופיות באמצעות לייזר.
בשנת 2007 פיתח חיימוביץ שיטת ניתוחים תוך רחמיים באמצעות לייזר ללא הרדמה. חיימוביץ היה הגיניקולוג הראשון בעולם שהתחיל לנתח היסטרוסקופיות באמצעות "לייזר".
היסטרוסקופיה הוא הליך רפואי שבמסגרתו מוחדר סיב אופטי לתוך הרחם. החדרת הסיב מאפשרת התבוננות על הרחם מבפנים. ההליך מיועד לברור סיבות להפלות, לעקרות לטיפול בפוליפים ועוד.
מדובר בבעיות של מומים מולדים כגון מחיצה תוך רחמית, רחם בצורת T או ממצאים חריגים ברחם אשר עשויים לגרום להפלות חוזרות או חוסר יכולת להרות, או במצבים של שרירנים בגדלים משתנים, פוליפים חריגים ועוד. היתרון בטיפול בלייזר הוא שמדובר בהליך קצר, נעשה ללא הרדמה ובעצם האישה מגיעה לאשפוז יום קצר או אפילו לביקור במרפאה ובאותו היום הבעיה שלהן כבר נפתרת.
זמן הניתוח בשיטת הלייזר התקצר משעה - שעה וחצי ל-10 דקות. חיימוביץ ביצע יותר מ-5,000 ניתוחים בשיטה זו.
משפחה.
חיימוביץ תושב הרצליה, נשוי בשנית, אב ל-3 בנות מאשתו הראשונה, ובן מאשתו הנוכחית.
חיימוביץ נולד בשם: שגיא, ב-30 השנים שהתגורר בספרד היה קרוי: סרג'יו, ובחזרתו לישראל בשנת 2018 חזר לשמו הקודם: שגיא.
הר שחורת
הר שחורת הוא חלק מרכס הרי אילת, ונמצא בין נחל שחורת לנחל רודד. הוא נקרא כך בשל הסלעים השחורים הנמצאים בחלקו התחתון ותוחמים את נחל שחורת העובר למרגלותיו.
מבנה.
הר שחורת הוא גוש נטוי המופרד בכל עבריו בקווי שבירה. חציו מורכב בעיקר מסלעי גיר ימיים ואילו חציו השני עשוי סלעי יסוד. המדרון הצפוני של ההר יורד בשיפוע מתון יחסית אל נחל שחורת ואילו מדרונו הדרומי צונח אל נחל רודד. בבסיסו של ההר יש שכבות אבן חול צבעונית.
גובה.
נקודתו הגבוהה ביותר של ההר מתנשאת לגובה של כ-586 מטרים מעל פני הים.
תצפית.
בחלקו הגבוה של ההר נמצאת נקודה לתצפית אזורית מקיפה שכוללת את הרי אדום, דרום הערבה, הרי אילת, מפרץ אילת והערים עקבה ואילת. בצפון נחסם הנוף על ידי קו הרכס של הר שלמה והר יהורם. ממזרח אפשר לראות את חלקה הדרומי של הערבה ואת הרי אדום. התצפית מזרחה מתחילה ממורדות ההר וממשיכה לאזור מרכז הערבה-שמחולק באזור זה למספר עמקים (מלחות). מעבר למלחת עברונה אפשר לראות את נמל התעופה הירדני בבירור, מדרום לנמל ומעליו נמצאת גבעת ג'בל בקר שהיא אחת מהפסגות הגבוהות בירדן. במורדות ההר, מדרום לשדה התעופה הירדני, נראית העיר עקבה שבתיה נבנו על גבי נחל ואדי אל-יתם התוחם את ג'בל בקר מדרומו.
אלוף הר אבן
תחנת הרכבת אלרואי
תחנת הרכבת אלרואי הייתה תחנת רכבת ששירתה את מושב אלרואי (לימים הפך לשכונה בקריית טבעון). התחנה הוקמה ב-1936 ונסגרה ב-1952.
בסמוך לתחנה נמצא מעיין אלרואי.
היסטוריה.
מושב אלרואי הוקם ב-1935 והוא שכן על גבולות מסילת הברזל הח'יגאזית שהוקמה על ידי העות'מאנים ב-1905. ב-1936 נענתה הנהלת הרכבת המנדטורית לבקשת התושבים במושב להקים תחנת עצירה בסמוך למושב, התחנה שימשה גם את קיבוץ שער העמקים והיישוב קריית עמל הסמוכים לתחנה.
התחנה נבנתה כצריף עץ פשוט ומאוחר יותר נבנה במקום בניין קטן אשר נבנה מלבני בניין. מבנה התחנה היה למעשה מחסה מפגעי מזג האוויר ותו לא, בדומה לתחנת אוטובוס של ימינו.
ב-1943 יזמה הנהלת הרכבת הקמת מבנה מסודר לתחנה, אך עשור לאחר מכן ב-1952 חדלו לנסוע הרכבות בקו הרכבת הזה ובשל כך התחנה ננטשה והופסקה בה השימוש.
ב-1997 יזמו תושבי שכונת אלרואי מיזם שמבסגרתו תשוקם ותשומר התחנה במסגרת חידוש "רכבת העמק", במסגרת עבודות השימור הוצבו במקום קרונות ישנים, אך כאלה שמיועדים למסילה ברוחב תקני ומעולם לא היו בשימוש ברכבות שעברו בתחנה. כמו כן הוחלט להציב מחדש את שלט לוחות הזמנים של הרכבת.
תחנת הרכבת כפר ויתקין
תחנת הרכבת כפר ויתקין הייתה תחנת רכבת על מסילת החוף ששירתה את תושבי כפר ויתקין ואזור עמק חפר. התחנה פעלה משנות ה-60 של המאה ה-20 ועד 1997, אז נסגרה בשל היעדר ביקוש.
היסטוריה.