בעידן הדיגיטלי משתנה המודל העסקי של חברות המשתמשות בפלטפורמה אינטרנטית ודיגיטלית לביצוע הטרנזקציות העסקיות שלהן. השינוי במודל העסקי מביא גם לשינוי באופן ניהול הסיכונים וכתוצאה מכך גם להרחבת תפקידו של ה-CRO.
בין הנושאים החדשים בהם צריך ה-CRO לטפל:
הדיוויזיה ה-21 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-21 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובספטמבר 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב לוס, הקרב על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל, קרב קמברה, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. אבדות הדיוויזיה היו הגבוהות ביותר מבין כל הדיוויזיות של הצבא החדש. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמאי 1919 פורקה הדיוויזיה.
המכון לאמניות תל חי
המכון לאמנויות תל חי
הדיוויזיה ה-22 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-22 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובספטמבר 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. באוקטובר 1915 נשלחה הדיוויזיה לסלוניקי, שם השתתפה בנסיגה מסרביה בדצמבר 1915, ולאחר מכן לחמה בקרבות השונים של החזית המקדונית. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.
דורפר
דורפר (באנגלית: Dorper) הוא זן של כבשים שמקורו מדרום אפריקה, אשר פותח ב-1930 מן הזנים הדורסֶט הורןׁ וה-Blackhead Persian .
הכלאת הזנים נעשתה על מנת לגדל זן המותאם טוב יותר לאקלים הצחיח של פרובינציית כף התקווה הטובה בדרום אפריקה. הכבש המיועד לבשר גדל במהירות ומגיע למשקל של כ-36 ק"ג בתוך 3–4 חודשים. הדורפר הפך לפופולרי בדרום אפריקה ובשנת 2009 היה לזן השני בשכיחותו במדינה.
עורו של הדורפר נחשב איכותי ויקר ומהווה כ-20% משויי הכבש.
הדיוויזיה ה-32 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-32 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה בדצמבר 1914 כחלק מצבא קיצ'נר, ובנובמבר אותה שנה נשלחה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות היום הראשון של הקרב על הסום כחלק מהקורפוס ה-10, וספגה אבדות כבדות. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במלחמת החפירות, ובשנת 1918 לחמה בקרב אמיין ולאחר מכן במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.
דודי סמית
דורותי גלדיס "דודי" סמית (באנגלית: Dorothy Gladys "Dodie" Smith (3 במאי 1896 – 24 בנובמבר 1990) הייתה סופרת ומחזאית ילדים אנגלייה.
ספרה המוכר ביותר הוא "101 דלמטים" שיצא לאור בשנת 1956. הרומן עובד למספר סרטים לאורך השנים, ביניהם לסרט האנימציה "על כלבים וגנבים" משנת 1961 ולסרט "101 כלבים וגנבים" משנת 1996, שניהם הופקו על ידי דיסני.
ספר מוקדם יותר שלה, "הטירה היא שלי" (I Capture the Castle), משנת 1948, עובד אף הוא למסך הגדול בשנת 2003, ובאותה שנה נבחר על ידי הציבור הבריטי כמספר 82 ברשימת "100 הרומנים האהובים ביותר של האומה" כחלק מ-The Big Read של ה-BBC.
ביוגרפיה.
ראשית חייה.
סמית נולדה ב־3 במאי 1896 בוויטפילד אשר במנצ'סטר רבתי, בצפון-מערב אנגליה, אז במחוז לאנקשייר. הייתה בת יחידה להוריה ארנסט ואלה סמית. ארנסט אביה, אשר היה מנהל בנק, הלך לעולמו בשנת 1898 כשדודי הייתה בת שנתיים. דודי ואמה עברו להתגורר אצל סבה וסבתה, ויליאם ומרגרט פורבר, אשר התגוררו באולד טראפורד. בית הילדות של דודי, המכונה בית קינגסטון, היה ב־609 דרך סטרטפורד. הוא פנה אל תעלת ספינת מנצ'סטר, והיא גרה עם אמה, סבה וסבתה מצד אמה, שתי דודות ושלושה דודים. באוטוביוגרפיה שלה "Look Back with Love" (1974) היא מציינת את סבה ויליאם כאחת משלוש הסיבות לכך שנהייתה לימים למחזאית.
מעבר ללונדון.
בשנת 1910 אמה אלה התחתנה בשנית ועברה ללונדון עם בעלה הטרי ודודי בת ה-14, שלמדה בבית ספר מנצ'סטר ובבית הספר לבנות של סנט פול. בשנת 1914 נכנסה דודי לאקדמיה המלכותית לאמנות דרמטית (RADA). תפקידה הראשון היה במחזהו של ארתור ווינג פינרו "פלייגו". תפקידים אחרים אחרי RADA כללו ילדה סינית "במר וו", משרתת בטרקלין ב־"Ye Gods", ואמא צעירה "בניובה", בבימוי בזיל דין, שלימים תקנה את המחזה שלה "כרכום סתיו".
בשנת 1939 סמית נישאה לאלק מקבת ביסלי.
סמית התגוררה שנים רבות בכיכר דורסט, מרילבונה, לונדון, שם לוח הנצחה מציין את היותה סופרת ומחזאית.
המשך חייה.
במהלך מלחמת העולם השנייה עברו סמית ובעלה לארצות הברית, זאת בשביל להימנע מקשיים משפטיים וזאת בשל היות בעלה סרבן מצפון. סמית חשה געגועים הביתה כלפי בריטניה, שהיוותה השראה לרומן הראשון שלה, שנכתב בדוילסטאון, פנסילבניה, בשם "I Capture the Castle" (1948). היא וביסלי שהו תקופות גם בבוורלי הילס, מאליבו, ווילטון שבקונטיקט.
מותה.
סמית נפטרה בשנת 1990 באוטלספורד, צפון אסקס, אנגליה. גופתה נשרפה ואפרה פוזר לרוח. היא מינתה את ג'וליאן בארנס כמנהל העזבון הספרותי שלה, משימה שלדעתה לא תהיה עבודה רבה. בארנס כותב על המשימה המסובכת במאמרו "הוצאות להורג ספרותיות", וחושף בין היתר כיצד הבטיח את החזרת זכויות הסרט לסרט "I Capture the Castle", שהיה בבעלות דיסני מאז שנת 1949. המסמכים האישיים של סמית שוכנים במרכז המחקר הארכיוני של האוורד גוטליב באוניברסיטת בוסטון וכוללים כתבי יד, תצלומים, יצירות אמנות והתכתבויות (כולל מכתבים של כריסטופר אישרווד וג'ון גילגוד).
"מאה ואחד דלמטים".
סמית וביסלי אהבו כלבים והחזיקו דלמטים כחיות מחמד. בשלב מסוים היו לזוג תשעה כאלה. הראשון נקרא "פונגו" שהפך לשם שסמית השתמשה בו לגיבור הכלבים של הרומן שלה "מאה ואחד דלמטים" . לסמית עלה הרעיון לרומן כשאחת מחברותיה התבוננה בקבוצה של הדלמטים שלה ואמרה "הכלבים האלה היו מספקים מעיל פרווה מקסים".
את הרומן עיבד דיסני פעמיים, לסרט מאויר בשנת 1961 בשם " "מאה ואחד דלמטים"" וסרט פעולה בשנת 1996 בשם "101 דלמטים" . אף על פי שלסרטים אלו היו שני סרטי המשך, "" ו- "-102 דלמטים", לאף אחד משני סרטי המשך אלו אין קשר לספר ההמשך של סמית עצמה, "כוכב האור נובח".
Ray-Ban
Ray Ban
RayBan
הדיוויזיה ה-33 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-33 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה בדצמבר 1914 כחלק מצבא קיצ'נר, ובנובמבר אותה שנה נשלחה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקיץ 1916 במהלך הקרב על הסום, ובשנת 1917 היא לחמה בקרב אראס ובקרב פשנדל. בשנת 1918 לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, וביוני 1919 פורקה הדיוויזיה.
סנאפסיד
מערך הקישור (חיל התותחנים)
מערך הקישור (נקרא גם: מערך הפעלת האש) בחיל התותחנים הישראלי הוא מערך לתאום בין יחידות הארטילריה והאוויר המייצרות את מאמץ האש, לבין הכוחות המתמרנים (כוחות השריון והרגלים) המסתייעים באש. לוחמי המערך חוברים לכוחות המתמרנים ופועלים בחזית לקישור יחידות האש ולהכוונת האש למטרות. הם אחראים על בחירת החימוש המתאים למשימה, על דיוק הפגיעה במטרות, על תזמון נכון ועל שמירה על בטיחותם של הכוחות המסתייעים.
היסטוריה.
בצבא הבריטי.
במשך מאות שנים היה אחראי מפקד הסוללה על השליטה באש הסוללה שלו, וכך זה המשיך עם ביאת האש עקיפה (ירי ללא יכולת תצפית על המטרה) בשנותיה הראשונות של המאה ה-20. עם זאת, במלחמת העולם הראשונה הונהגו קרבות במתכונת 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע. יתרה מזו, אש עקיפה הגדילה את המרחק בין התותחים למטרותיהם, ובין התצפיתנים לתותחים שלהם, מה הוביל לשימוש בקציני התצפית לפעול בשם מפקד הסוללה. בארגון מחדש של סוללות רגימנט הארטילריה המלכותי של הצבא הבריטי בשנת 1938 הן חולקו לכוחות, כשמפקדי הכוחות (Captains) היו לקציני התצפית (OP). קצינים אלה ופלגותיהם יכלו לפעול כעמדת תצפית (Observation post) או ללוות את הזרוע המתמרנת המסתייעת (חי"ר או שריון) כקציני תצפית קדמיים (Forward Observation Officers ,FOO). במהלך מלחמת העולם השנייה הם הפכו למפקדי הסוללות המסייעות כחלק אורגני מרגימנט השריון או קציני מטה בגדוד הרגלים המסתייע.
תצפיתן תותחי השדה הקדמיים 1189.
תצפיתן תותחי השדה הקדמיים 1189 היה תפקיד בצבא ארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה.
הייעוד העיקרי של התפקיד היה: "לדייק את האש של יחידת הארטילריה מהעמדה הקדמית; לצפות בפגיעת הפגזים ולהתאים אש על ידי תצפית קדמית או שיטות טיווח; לייעץ למפקדי היחידות המסתייעות במטרה בנושא מטרות ארטילריות; לאמן סגל בנהלים של מבצעי אש; לארגן עמדות תצפית; לערוך ולתחזק מערכות קשר."
בצה"ל.
מערך הקישור מורכב מקצינים בחיל התותחנים, המשובצים ביחידות המתמרנות של חיל השריון וחיל הרגלים, ותפקידם להיות קציני מטה למפקד בתחום האש והאוויר. רוב מערך הקישור בצה"ל הוא במסגרת כוח מילואים.
היסטוריה.