באותו היום לינדה ביקרה את מקום התאונה העתידי. היא עומדת באמצע הכביש על יד השלט "220 מייל", שם צפוי בעלה להיהרג בעוד שלושה ימים.
כאשר היא מתעוררת שוב, ג'ים לא שוכב לצידה. היא מתקשרת לאנני ושואלת אותה "איזה יום היום?". אנני אומרת שזהו יום רביעי. ואז, היא רצה במהירות למטה. היא רואה פתק שבעלה השאיר - "הקפצתי את הבנות לבית הספר. אני אחזור מחר". לינדה נכנסת למכונית ונוסעת בעקבותיו של ג'ים. היא עוברת ליד בית הספר ורואה שם את בנותיה משחקות.
בינתיים, ג'ים מדבר בטלפון הנייד עם קלייר ואומר לה שהוא לא מסוגל לעשות זאת. לאחר מכן הוא מתקשר לבית אך לינדה שנוסעת בעקבותיו כמובן לא שם. ואז הוא משאיר את ההודעה שנשמעה בתחילת הסרט. לפני שהוא עומד לסיים את ההודעה, לינדה מתקשרת לטלפון הנייד שלו ואומרת שהיא יודעת על קלייר ושעליו לעצור. ג'ים מקשיב לה ועוצר על יד השלט "220 מייל". לינדה אומרת, שאם הוא סומך עליה ואוהב אותה שיעשה פרסה. ג'ים מקשיב ועושה כך, כאשר הוא פונה כמעט פוגעת בו מכונית אבל הוא מספיק לעצור ומפיל את הטלפון הנייד. לינדה רואה שהוא עדיין לייד השלט וצועקת לטלפון הנייד שלה שיצא מהרכב, ג'ים מרים את הטלפון הנייד ושומע אותה צועקת, הוא מסתובב אחורה ורואה משאית ענקית שעומדת לפגוע בו, הוא מנסה להתניע את האוטו, אך לאחר מספר שניות המשאית הענקית מתקרבת ומאבדת שליטה. היא פוגעת במכוניתו של ג'ים ולינדה בצרחות אימים רצה בניסיון למנוע את התאונה אך מאוחר מדי - שני הרכבים מתפוצצים וג'ים נהרג.
מאוחר יותר, לינדה מתעוררת ובנותיה רצות אליה ומספרות לה שהמובילים הגיעו. קולו של האב קנדי נשמע - אותו המשפט שהוא אמר ללינדה אז - "בכל יום בו אנחנו חיים הוא נס". לינדה קמה באטיות והצופים רואים שהיא הָרָה עוד מאותו יום ראשון שהתקיים חודשים רבים כה לפני.
הישגים.
ככלל, הסרט התקבל בביקורות צוננות, אך העיתון "New York Observer" שיבח את סנדרה בולוק על הופעתה בסרט.
הסרט דורג בטבלת ההכנסות בשבוע יציאתו לאקרנים במקום השלישי אחרי הסרטים "300" ו"שימו גז".
בתוך שבוע הוא הכניס 17,558,689 דולר. עד 28 באפריל 2007, הוא הכניס 47,852,604 דולרים רק בארצות הברית.
גראנאדה
לריאה קינגסון
פארס חמוד פלאח
פארס פלאח (בערבית: فارس فلاح; נולד ב-12 במאי 1932) הוא השופט הדרוזי הראשון, כיהן כסגן נשיא בית משפט השלום בעכו.
בשדה המשפט.
פארס נולד בכפר סמיע בשנת 1932. בשנים 1953–1956 עבד כמורה בבית הספר עוספיה בכרמל. בשנת 1961 סיים את לימודי המשפטים בשלוחת האוניברסיטה העברית בחיפה. בשנת 1963 הוסמך כעורך דין. בשנים 1964–1969 שימש מנהל בתי הדין הדרוזיים. באוקטובר 1969 מונה לשופט בבית משפט השלום בעכו, כשהוא הדרוזי הראשון המתמנה למשרה מעין זו. ב-16 באוקטובר 1994 מונה לסגן נשיא בית משפט השלום. ב-12 ביוני 2002, בהגיעו לגיל 70, פרש לגמלאות.
פעילות ציבורית.
פארס מילא תפקידים שונים בחיים החברתיים בישראל. בין השאר כיהן כיו"ר בית קדם המרכז הערבי-יהודי בעכו וראש האגודה למען האסיר. כיהן כיו"ר ועדת הפרס לספרות ערבית וממלא מקום יו"ר הנהלת יד לבנים הדרוזים. פארס הוא זוכה פרס "הלורד זיו" לפעלו לדו קיום יהודי-ערבי משנת 1993.
משפחתו.
פלאח הוא אביו של השופט זאיד פלאח, השופט הצבאי הראשון מהעדה הדרוזית, שמונה בהמשך כאביו לכהן כשופט בית משפט השלום.
אנדרי זינקה
אנדרי זינקה (ברומנית: Andrei Zincă, נולד בבוקרשט, רומניה ב-5 בפברואר 1955) הוא במאי קולנוע יהודי אמריקאי - רומני, בנו של חאראלמב זינקה.
קורות חיים.
אנדרי זינקה, בוגר המכון לאמנות תיאטרלית ופילמוגרפיה על שם יון לוקה קאראג'יאלה, התחיל את הקריירה שלו במערכת הטלוויזיה הרומנית, הן כמפיק והן כבמאי. בשנת 1982, היגר לדרום אמריקה, שם התמחה בטלנובלות. משנת 1988 התיישב במיאמי, ארצות הברית, מקום בו הקים חברה להפקת תוכניות טלוויזיה. הוא היה הבמאי של הטלנובלה האמריקאית הראשונה, "Miami Sands".
זקני בתירה
זקני בתירא
בני בתירא
נעלי DC
נעלי DC (באנגלית: DC Shoes) היא חברת הנעלה אמריקאית שמושבה בויסטה שבקליפורניה. החברה נוסדה בשנת 1993 ומתמחה בייצור נעלי סקייטבורד, מגפי סנואובורד וביגוד. החברה מייצרת נעליים לכל סוגי הספורט האתגרי, ביניהם סקייטבורדינג, סנואובורדינג, אופני BMX, מוטוקרוס, מרוצי ראלי וגלישת גלים, לגברים ונשים בגילאים שונים. ב-10 במרץ 2004 נרכשה החברה על ידי חברת קוויקסילבר.
מוות בונציה
יסורי ורתר הצעיר
איטליה הקדם רומית
טלפון חירום מובנה ברכב
טלפון חירום מובנה ברכב הוא מערכת טלמטיקה שנועדה לזהות באופן אוטומטי כל פגיעה ברכב, ובפרט מקרים של תאונת דרכים, באמצעות חיישני תאונה. במקרה כזה, נוצרת מיידית, במתכונת אינטרקום, שיחה למוקד חירום העומד בקשר עם כוחות ההצלה. מוקד החירום מסוגל לספק לכוחות ההצלה את מיקומו המדויק וכיון הנסיעה של הרכב בעזרת GPS המותקן ברכב ולברר את מצב הנוסעים ברכב באמצעות שיחה עמם.
רוב מערכות טלפון החירום המובנה ברכב הקיימות כיום משלבות שירותי הצלה במקרה של תאונת דרכים ולחצן מצוקה המאפשר לנהג או לנוסעים ברכב ליצור קשר עם מוקד החירום במקרה של מצוקה בריאותית או ביטחונית, שירותי מידע ושירותים כמו אבחון מרחוק.
באפריל 2018 נכנסה מערכת הECALL כחובה בכל רכב המבקש תקינה אירופאית ולכן יותר ויותר רכבים המגיעים לישראל מצוידים במערכת הנ״ל כ OEM .
DC shoes
צבא צרפת החופשית
ספייס שיפ וואן
בנימין זאב בנדיקט
הרב פרופ' בנימין זאב (וילהלם) בֶּנֶדִּיקְט (בגרמנית: Wilhelm Benedikt; ד' באייר ה'תרע"ג 10 במאי 1913 – כ"ב בסיון ה'תשס"ב 2 ביוני 2002) היה רבה של האג ורבה של שכונת אחוזה בחיפה במשך 45 שנה, איש אקדמיה וחוקר במדעי היהדות.
קורות חייו.
וינה.
בנדיקט נולד בווינה בד' באייר תרע"ג (10 במאי 1913) לאביו הרב שמואל יוסף (זיגמונד) בנדיקט (רבה של קהילת החרדים במחוז התשיעי של וינה) ולאמו שרה בת ר' מנחם דונט. בילדותו למד לימודי קודש אצל אביו, ולימודים כלליים בבית הספר היהודי של וינה. בגיל 13 התחיל ללמוד בישיבת "יסודי תורה" בווינה. חברו לכיתה היה הרב שמואל וואזנר. בנדיקט המשיך את לימודיו בישיבת טירנאו שליד פרשבורג ובגיל 17 עבר לישיבה העירונית של קרקוב בראשות הרב מנדל וקסלר. בשל קשיים כלכליים נאלץ לעזוב ולחזור לוינה, שם המשיך ללמוד בהדרכת אביו.
בעקבות הצלחתו בשעור ב"פרקי אבות" באחד מבתי הכנסת בווינה, מונה לרב בית הכנסת בהיותו בגיל 20. במקביל לכהונתו זו, למד בימות השבוע בישיבת פרשבורג אצל הרב עקיבא סופר, ובשבתות היה חוזר לוינה. לאחר כארבע שנים החל לכהן כרב בית הכנסת Schön­latern­gasse של "מחזיקי תורה", במקביל לכהונתו כרב בית הכנסת מונטפיורי.
עלייה לארץ ישראל.
ב-1938, עם כניסת כוחותיו של היטלר לווינה והתחלת רדיפות היהודים, הצליח בנדיקט לברוח לעיר פרשבורג בצ'כוסלובקיה. בסיוע רבו, עקיבא סופר ואחד מעשירי העיר הצליח לקבל סרטיפיקט, באמצעות תשלום של שכר לימוד לאוניברסיטה העברית מראש, סרטיפיקט שהתקבל בשגרירות הבריטית בפראג. בבוקר שבו נסע מפרשבורג לפראג, כבשו כוחותיו של היטלר את צ'כיה.
בהכוונת מדריך בבני עקיבא, נמנע מלגשת למשטרה לקבלת האישור, כדי לא לחשוף את אזרחותו האוסטרית. ובמקום זאת, נרשם כאחד המדריכים של קבוצת חניכים מבני עקיבא העומדת לעלות לארץ ישראל דרך איטליה.
בנדיקט הגיע לארץ ישראל בקיץ 1939 והחל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים. כעבור ארבע שנים סיים בהצטיינות את לימודי התואר שני בלימודי היהדות. נושא התמחותו היה: "רבי מאיר איש שלום - חייו וספריו", עבודה שהוגשה, מחוסר אמצעים, בכתב יד. פרופ' יוסף קלוזנר כתב על עבודתו: "עבודה דייקנית ומקפת. מלאה בקיאות והבנה. החקירות הפרטיות וכן ההערכה הכללית מצוינות. העבודה ראויה לדפוס ולציון טוב מאוד". בתקופת לימודיו החל לתת שעורי גמרא בבית הכנסת "היכל אבינועם" בירושלים, ובהמשך אף נבחר כרב בית הכנסת.
ב-1943 נישא ליונה חיה קופרשטיק, אחותו של שמחה נהיר שהיה סגן מנהל בית הספר הריאלי העברי בחיפה. לאחר החתונה גרו בני הזוג בדירת הוריה של יונה בתל אביב במשך 10 שנים. בנדיקט המשיך בלמודי התואר השלישי באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא הדוקטורט היה: "ספר בעלי אסופות לתולדות הספרות הרבנית בפרובנס", בהנחיית פרופ' שמחה אסף. אף על פי שהעבודה הסתיימה תוך שנתיים, היא נמסרה לוועדת הבוחנים רק ב-1951 בהיעדר מימון להדפסתה. לבסוף התאפשרה ההדפסה באמצעות פרסום קטעים מעבודת הדוקטורט בירחונים שונים לספרות תלמודית, וכך התאפשרה הגשת העבודה כמוצר לוואי לפרסומים. במקביל לעבודת הדוקטורט, התקבל לעבודה בגימנסיה הדתית לבנות "תלפיות" בתל אביב.
ב-1948, עם פרוץ מלחמת העצמאות, התגייס לצה"ל ושימש כרב הצבאי של תל אביב. הוא כיהן בתפקיד עד שנת 1949 והגיע לדרגת סרן.
הנסיעה להולנד.
בקיץ 1953 נסע בנדיקט לשליחות של חמישה שבועות בהולנד לצורך איסוף כספים למען המרכז העולמי של המזרחי – הפועל המזרחי. בזמן שהותו בהולנד התפנה תפקיד של דיין באמסטרדם, הוא הרבה לתת שיעורים ואז התמנה רבה של האג. בראש הישגיו בהאג, עמדה הצלחתו בשיפור משמעותי של מערך השחיטה הכשרה.
רבנות בשכונת "אחוזה" בחיפה.
ב-1957, בהשתדלות הרב יהושע הוטנר מעורכי האנציקלופדיה התלמודית התמנה בנדיקט לרב שכונת אחוזה בחיפה. הרב בנדיקט שימש כרב השכונה במשך 45 שנה עד לפטירתו. במקביל לתפקידו כרב שימש גם כמרצה באוניברסיטאות תל אביב וחיפה.