תכלתיים (שם מדעי: "Irenidae") היא משפחת ציפורי שיר בעלות צבעים כחולים עזים החיים באזור הטרופי. במשפחה זו סוג אחד - תכלתי ("Irena") ובו 2 מינים. הם קרובי משפחה רחוקים של הבולבולים ורובים גם למשפחות אגיתיניות וציפורי עלים.
התכלתיים חיים בדרום-מזרח אסיה מהודו עד בורנאו וכן בפיליפינים ביערות גשם לחים. הם בעלי נוצות שחורות על פלג גופם התחתון וחלק גופם העליון כחול או סגול בוהק עם עיניים אדומות ומקור צהוב חזק. הנקבות בעלות צבעים דהויים יותר. ציפורים אלה מזכירים במראם עורבים קטנים ואורכם 24-27 ס"מ.
הם חיים בחופת צמרות היער וניזונים בעיקר מפירות שונים ובעיקר מהפיקוס (תאנה) ומפירות נוספים ואף מצוף פרחים. כמו כן הם ניזונים מחרקים שהם תופסים.
תכלתי
חיסכון ארוך טווח לילד
אורתוניקיים
אורתוניקיים (שם מדעי: Orthonychidae) היא משפחת עופות מסדרת ציפורי שיר החיים ביערות אוסטרליה וגינאה החדשה. במשפחה ישנו סוג אחד - אורתוניק ("Orthonyx") ובו שלושה מינים. קרוביהם הם הוונגות, הפסופודיים והמין בבלר רליתי ולשתי המשפחות קשרים רחוקים לעורביים.
מאפיינים.
למינים אלה ישנו ראש שחור או אפור, חזה צהוב או כתום גדול, פסים כהים ולבנים סביב הכנפיים וזנב ארוך היכול להיפרש מעט כמו אצל הנבליים. הם חיים בעיקר על הקרקע ובעלי רגליים חזקות. המקור חזק וצבעו לבן. הנקבות לעומתם דהויות צבע ומוסוות. ציפורים אלה חיים בעיקר ביערות צפון מזרח אוסטרליה, אך גם בדרומה ובאי גינאה החדשה.
הם ניזונים מטרף של חרקים אך המינים הגדולים יכולים לצוד גם לטאות קטנות. הם תופסים את הטרף מהאדמה ונתמכים בזנבם הגדול כמשענת. ציפורים אלה הם מונוגמיים אך צעירים זכרים שבגרו נשארים לעיתים יחד עם הוריהם עד הבגרות ועוזרים להם לשמור על השטח מיריבים.
אורתוניק
הזנה תוך ורידית
קרל זוננפלד
אבטליון ממודנה
רבי אַבְטַלְיוֹן מִמּוֹדֵנָה (Ottaviano; ה'רפ"ט, 1529 - ה'שע"א, 1611) היה ממנהיגי יהדות איטליה במאות ה-16 וה-17.
ביוגרפיה.
נולד לרב מרדכי (מרקו) ממודנה המתואר כ"גאון, רופא ושר", והיה תלמידו של המהר"ם מפאדובה.
במשך שנים הנהיג את קהילת יהודי בולוניה ומאוחר יותר עקר לפרארה. בתו פילביה נישאה לרב יהודה סלטארו מפאנו, מחבר "מקוה ישראל". אחיינו הרב יהודה אריה ממודנה כתב עליו כי . רבי עזריה מן האדומים למד אצלו בפרארה ומזכיר אותו רבות בספרו הגדול "מאור עיניים". לדברי רי"א ממודנה: .
בשנת ה'שמ"א (1581), על רקע עלילה על התלמוד הבבלי, היה שליח קהילות איטליה לאפיפיור גרגוריוס השלושה עשר ונפגש עמו מספר פעמים. סופר כי נאם לפני מועצת חשמנים במשך שעתיים בלטינית שוטפת, הגן על התלמוד והשיג את מבוקשו בביטול צו שעמד לצאת נגדו. בשנת ה'שס"ד (1604) היה מעורב בפרשיית המקווה ברוויגו שהעסיקה את העולם הרבני באיטליה, תשובתו ההלכתית בנושא זה נדפסה בספר "פלגי מים" הסוקר את הפרשה.
הניח אחריו לפחות עשרה פיוטים, שלא נדפסו.
לייבוש חריף
תנועת חמשת הכוכבים
תנועת חמשת הכוכבים (באיטלקית: Movimento 5 Stelle) היא מפלגה פוליטית באיטליה שהוקמה ב-4 באוקטובר 2009 על ידי בפה גרילו, קומיקאי ובלוגר ידוע, ואסטרטג התקשורת ג'אנרוברטו קזאלג'ו.
אידיולוגיה.
התנועה נחשבת פופוליסטית, אנטי-ממסדית, סביבתנית, אנטי-גלובליזציה ואירוסקפטית. גרילו עצמו התייחס בעבר באופן פרובוקטיבי לתנועה וכינה אותה "פופליסטית". חבריה מדגישים כי תנועת חמשת הכוכבים אינה מפלגה אלא "תנועה", ועל כן היא אינה יכולה להימצא בחלוקה הפוליטית המסורתית לשמאל-ימין. "חמשת הכוכבים" מתייחסים ל-5 סוגיות מפתח עבור המפלגה: מי שתייה, תחבורה בת קיימא, פיתוח בר-קיימא, זכות הגישה לאינטרנט , ואיכות הסביבה. הנושאים העיקריים בתוכנית חזון התנועה:
המפלגה גם תומכת בדמוקרטיה אלקטרונית, דמוקרטיה ישירה, העיקרון של "פוליטיקה באפס-עלות", ואי-אלימות. בתחום מדיניות החוץ, בתנועת חמשת הכוכבים גינו התערבויות צבאיות של המערב במזרח התיכון הגדול (אפגניסטן, עיראק, לוב), כמו גם כל רעיון של התערבות אמריקאית בסוריה.
היסטוריה.
לאחר מותו של קזאלג'ו באפריל 2016, הונהגה המפלגה על ידי גרילו ודירקטוריון של חמישה חברי פרלמנט. באוקטובר של אותה שנה התגלו מספר שערוריות וסקנדלים, וגרילו הכריז על ביטול הדירקטוריון והכתיר את עצמו ל"מנהיג הפוליטי" של התנועה.
בבחירות הכלליות באיטליה בשנת 2013 זכתה התנועה במקום הראשון במספר הקולות לבית הנבחרים, אבל השיגה רק 109 צירים מתוך 630 בשל שיטת הבחירות אשר מעדיפה מפלגות הפועלות בתוך הקואליציה. בפרלמנט האירופי התנועה היא חלק מקבוצות אירופה של חופש ודמוקרטיה ישירה (EFDD), יחד עם מפלגת העצמאות הבריטית. ב-2016 נבחרה וירג'יניה ראג'י מתנועת חמשת הכוכבים לאישה הראשונה בראשות עיריית רומא.
בבחירות 2018 סיימה שוב במקום הראשון לאחר שגרפה למעלה מ-30% מהקולות. לאחר הבחירות הקימה קואליציה יחד עם מפלגת הליגה הצפונית ודי מאיו מונה לשר לפיתוח כלכלי וכן לתפקיד המשנה לראש הממשלה, במשותף עם מתאו סלביני.
באוגוסט 2019, המפלגה הדמוקרטית הסוציאל-דמוקרטית ותנועת חמשת הכוכבים הסכימו על קואליציה חדשה. זאת לאחר שהליגה הצפונית פירקה את הקואליציה הקודמת. בספטמבר התפצלה המפלגה הדמוקרטית והוקמה מפלגת "איטליה ויוה".
אחרי שמפלגת "איטליה ויוה", בהנהגת ראש הממשלה לשעבר מתאו רנצי, פרשה מהקואליציה, הוקמה ממשלה כללה את רוב הסיעות בבית הנבחרים, כולל התנועה.
בתחילת 2021, מנהיגה בפועל היה ויטו קרימי.
בשנים 2021 ו-2022, התמודדה עם כמה מחלוקות כמו זהות ראש המפלגה והשותפות הקאליציונית עם המפלגה הדמוקרטית. בשנת 2022, הסיעה חוותה פיצול גדול בעקבות מחלוקת בנושא היחס למלחמת רוסיה-אוקראינה.
אבטליון ממודינה
אבטליון די מודינה
אליזבת אלברטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן
אליזבת אלברטינה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן (; 4 באוגוסט 1713 – 29 ביולי 1761), הייתה נסיכה גרמנית, ואמה של שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ מלכת בריטניה.
ביוגרפיה.
אליזבת נולדה ב-4 באוגוסט 1713 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לארנסט פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, וסופיה אלברטינה, רוזנת ארבאך-ארבאך, בתו של גאורג לודוויג, רוזן ארבאך-ארבאך.
ב-5 בפברואר 1735 התחתנה אליזבת עם הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב, בנו הצעיר של אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1752 מת בעלה הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב, וחצי שנה מאוחר יותר מת אחיו אדולף פרידריך השלישי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ. מכיוון שגיסה מת ללא ילדים, עלה בנה אדולף פרידריך הרביעי, דוכס מקלנבורג-שטרליץ לשלטון במקומו, ומכיוון שהיה קטין שימשה אליזבת כעוצרת בשמו עד שבגר.
ב-29 ביולי 1761 מתה אליזבת בנוישטרליץ, וחודשיים לאחר מכן הוכתרה בתה שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ כמלכת בריטניה.
משפחתה.
בשנת 1735 התחתנה אליזבת עם הדוכס קרל לודוויג פרידריך ממקלנבורג, נסיך מירוב. לבני הזוג היו 10 ילדים:
יחסי ארצות הברית–ערב הסעודית
יחסי ארצות הברית–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לבין ערב הסעודית. למרות ההבדלים המשמעותיים בשיטת הממשל בין שתי המדינות, הראשונה היא רפובליקה נשיאותית חילונית והשנייה היא מונרכיה אבסולוטית מוסלמית, היחסים בין שתי המדינות מוגדרים כיחסים טובים מאוד, וסעודיה נחשבת לבת ברית חזקה של ארצות הברית במזרח התיכון יחד עם מדינת ישראל. הנשיאים ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה אמרו במספר הזדמנויות שהקשר של אמריקה עם בית סעוד הוא טוב ביותר. היחסים כוננו בשנת 1933.
הודעה רשמית גידה: הצהרת משותפת בין ארצות הברית ובין ערב הסעודית
15 ביולי 2022
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת.
בית סעוד בראשותו של המלך אבן סעוד, מייסד ערב הסעודית בשנת 1901 היה בעל מערכת יחסים מצוינת עם הממלכה המאוחדת שהגנה על ערב הסעודית מפני האימפריה העות'מאנית. נוסף על קשריו עם הממלכה המאוחדת, הוא פיתח קשרים קרובים עוד יותר עם ארצות הברית לאחר איחוד ארצו. ב-28 בספטמבר 1928, אבן סעוד החל לקבל הכרה לאומית בסעודיה. בריטניה הייתה המדינה הראשונה שהכירה בסעודיה כמדינה עצמאית, שכן הבריטים סיפקו הגנה על השטחים הסעודים מהטורקים במשך שנים רבות. סעוד גם קיווה שמדינתו תוכר בידי ארצות הברית, שבאותו זמן לא היה לה עניין בסעודיה. תחילה דחו האמריקאים את מאמציו של אבן סעוד להכרתה של ארצות הברית בסעודיה, אך בסופו של דבר בוושינגטון הבירה נענו לבקשותיו של המלך אבן סעוד. במאי 1931 הכירה ארצות הברית באופן רשמי בסעודיה על ידי מתן הכרה דיפלומטית מלאה.
בנובמבר 1931 נחתם לראשונה הסכם בין שתי המדינות. היחסים אז היו עדיין חלשים, שכן לאמריקה לא היה אינטרס בהקמת נציגות דיפלומטית בסעודיה; אז עסקו האמריקאים עסקו בענייני ערב הסעודית דרך נציגותיהם בקהיר שבמצרים וארצות הברית לא שלחה שגריר תושב בערב הסעודית עד 1943.
הקמת עראמקו.
במאי 1933 העניק שליט ערב הסעודית, אבן סעוד, לחברת "סטנדרד אויל של קליפורניה" (סוקאל, באנגלית: Standard Oil Company of California, בראשי תיבות Socal, לימים "שברון" Chevron) זיכיון בן 60 שנה להפיק נפט על שטח של 961,567 קמ"ר בחבליה המזרחיים של הממלכה, מרביתו באזור אל-חסא. בסוף 1933 הקימה סוקאל חברת בת בשם "חברת הנפט סטנדרד הערבית של קליפורניה" (קזוק, California Arabian Standard Oil Company או בראשי תיבות Casoc), וזו קיבלה לידיה את הזיכיון. קזוק הייתה רשומה במדינת דלאוור שבארצות הברית בהון רשום של 700,000 דולרים, הון שסופק כולו על ידי חברת האם.