הטבע משפיע רבות על כתיבתו של פאוליני. בריאיון משולש שכלל את פיליפ פולמן וטמורה פירס, פאוליני אמר שעמק גן העדן, מונטנה, מקום מגוריו, הוא "אחד מהמקורות הראשיים" שלו להשראה.
בספר "הבן הבכור", פאוליני מתאר את האלפים שלו כצמחוניים. כשנשאל על כך, ענה פאוליני, "לא, אני לא צמחוני, אף על פי שאני נוטה לכיוון הזה".
בחלק ה-'תודות' של בריסינגר, פאוליני מודה ל-'אומנות יצירת החרבות היפניות של לאון והירוקו קאףּ' ('Leon and Hiroko Kapp's The Craft of the Japanese Sword') על תיאור החרב של אראגון. בנוסף, פאוליני הודה כי הוא מעריץ של הסדרה 'דוקטור הו', שהייתה השראה להתייחסות שלו ל-"אל הבודד" (הכינוי שניתן לדוקטור על ידי 'הפנים של בו' בפרק "New Earth").
חוליות (כתב עת)
חוליות (כותרת המשנה: דפים למחקר בספרות יידיש וזיקותיה לספרות העברית) היה כתב עת ספרותי מחקרי ישראלי שהוקדש לספרות היידיש והופיע משנת 1993 ועד 2008. כתב העת יצא לאור בלשון העברית, וכלל מובאות רבות, עם תרגום בצידן, בלשון יידיש.
כתב העת היה למעשה מעין ‏שנתון שיצא לאור בשיתוף בין-אוניברסיטאי של תל אביב, ירושלים, חיפה ובר-אילן. היוזמה להוצאתו באה מחוגי היידיש של אוניברסיטת חיפה, ובראש היוזמים והפועלים להוצאתו עמדו ד"ר שלום לוריא ופרופ' חיה בר-יצחק.
בכתב העת חוליות השתתפו חוקרי לשון היידיש וספרותה מכל רחבי העולם היהודי. הוצאתו לאור התאפשרה גם בשל תרומות נדיבות של קרנות תרבות היידיש בעולם, ובהן בית שלום עליכם בתל אביב, מכון דב סדן ב‏אוניברסיטה העברית בירושלים, הרשות הלאומית לתרבות היידיש, קרן לרנר ליידיש ועוד.
בצד כתב העת חוליות הוקמה גם הוצאת ספרים קטנה בשם "ספרית חוליות", ובה יצאו לאור תרגומים, ובלשון העורכים: "ספרית חוליות היא מפעל של תרגומים עם עיונים, מספרות יידיש לעברית".
בקיץ 2008 יצאה לאור חוברת מס' 11, האחרונה לכתב העת. שניים מעורכי 'חוליות', ד"ר שלום לוריא וד"ר ליאונרד פראגר, נפטרו; לאחר מכן לא נמצא מי שימשיך ויוציא לאור את כתב העת.
אש כוחותינו
אש כוחותינו (באנגלית: Friendly Fire; בתרגום מילולי: אש ידידותית), או בשמו הרשמי בצה"ל: ירי דו-צדדי (דו"צ), הוא מונח המתאר מצב שבו כוח צבאי, משטרתי או אפילו כנופיית רחוב, פותח בירי על כוח עמית, עקב זיהויו בטעות ככוח עוין. מקרי אש כוחותינו הם חלק מההיסטוריה הצבאית, ומהווים גורם מזיק בלחימה.
אמצעים למניעת מצבים של אש כוחותינו.
כחלק מלקחי מלחמת סיני, שבה ירו שני גדודי שריון של צה"ל זה אל זה במשך שעה ארוכה במערכת אום כתף - אבו עגילה, נקבע ערוץ חירום חש"ן 38.00 מגהרץ, שנועד לאפשר קשר מהיר בין כל שתי יחידות לוחמות של צה"ל. כמו כן, הוחל בסימון הכלים ביריעות זיהוי.
זיהוי עמית-טורף הוא מערכת אלקטרונית המאפשרת לזהות כלי טיס ידידותי, ובכך למנוע פתיחה באש עליו. הצורך במערכת זיהוי עמית-טורף גובר ככל שמהירויות הפעולה וטווחי הפעולה של כלי הטיס גדלים, כך שלא ניתן להסתפק בזיהוי באמצעות עיניו של הטייס.
כמו כן נעשה שימוש במערכות שליטה ובקרה המציגות את מיקומי הכוחות בסיוע של מערכת GPS ובכך מקטינות את הסיכויים לירי על כוחות ידידותיים.
קול ישראל בערבית
קול ישראל בערבית (בערבית: صوت إسرائيل بالعربية, ידועה גם בשמה השני רשת ד'), הייתה תחנת רדיו ממלכתית ישראלית שנוסדה במסגרת קול ישראל בראשית ימי ישראל כמכשיר תעמולה כלפי ארצות ערב וכלפי ערביי ישראל ופעלה עד שנת 2017, אז נסגרה התחנה ונפתחה מחדש בתאגיד השידור הישראלי, תחת השם רדיו מַכַּאן.
היסטוריה.
תחילה ערכו השידורים בערבית 45 דקות ביממה במסגרת הגל העברי. במהלך שנות ה-50 נקלטו לעבודה בתחנה עולים מארצות ערב שערבית הייתה שפת האם שלהם (למשל מוריס שמאס ונוספים). ב-1956 פוצלו הגל העברי והגל הערבי, ובמשך השנים נוספו שעות שידור לקול ישראל בערבית. בעשורים הראשונים לקיום המדינה שימשה התחנה גם ללוחמה פסיכולוגית. ככזו הייתה לכלי התקשורת הישראלי הראשון שפרסם ידיעה על מבצע מוקד - השמדת חילות האוויר הערביים ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים - בניגוד להוראות הצנזורה הצבאית.
משדר רשת ד' היה משדר הרדיו החזק ביותר בישראל, עם הספק של 1,200 קילוואט בתדר 738 קילוהרץ. המשדר פעל שנים רבות באתר השידור "הלל" הסמוך ליישוב קדימה והשידורים נקלטו היטב בכל המזרח התיכון, השידורים כיסו אף את כל השטח שבין פקיסטן ותוניס ובין דרום רוסיה לאתיופיה. עקב מחדל ותכנון לקוי של היישוב צורן, נבנה היישוב קרוב מדי לאתר השידור, ולבסוף נסגר אתר "הלל" בסוף 2003 בעקבות לחץ תושבי צורן שחששו מעוצמת שידור הקרינה האלקטרומגנטית מהאתר. יחד עם סגירת משדר רשת ד' נסגר גם משדר רשת א' שפעל באתר. כיום שידורי התחנה כמעט ואינם נקלטים מחוץ לגבולות ישראל (פרט לשידורים באינטרנט ובלוויין), וגם באזורים שונים בתוך ישראל ישנם קשיי קליטה. עם סגירת המשדר איבדה מדינת ישראל את אחד ממכשירי התעמולה החשובים ביותר שהיו לה. עקב אמינותו של המשדר החזק ואמצעי הקליטה הפשוטים שנדרשו לקליטת השידורים נוצלו השידורים על ידי המוסד ושירות הביטחון הכללי להעברת מסרים לסוכנים במדינות ערב. לדוגמה: מוניר רדפא, טייס חיל האוויר העיראקי אשר ערק לישראל ב-16 באוגוסט 1966 עם מטוסו מסוג מיג 21, קיבל מישראל את האור הירוק ליציאה מעיראק בהודעה מוצפנת באמצעות שידורי קול ישראל בערבית.
בתקופה שבה נקלטו שידוריה במדינות ערב, זכתה רשת ד' לשיעורי האזנה גבוהים, והיא נחשבה לאמינה במיוחד. כך, למשל, אמר מאזין בערב הסעודית לכתב העיתון "אל בילאד" ב-1964 כי . מאזין אחר טען כי .
עד סגירת המשדר המרכזי, קבעו סקרי ה-BBC כי קול ישראל בערבית הייתה התחנה הזרה הראשונה בדירוג ההאזנה. בירדן ההאזנה הייתה 50%, ובמצרים 14%. אחת התוכניות הפופולריות ביותר הייתה "רופא מאחורי המיקרופון", בה השיבו רופאים מומחים למאזינים מכל רחבי המזרח התיכון שבקשו ייעוץ. באמצעות התוכנית הגיעו לטיפול רפואי בארץ פונים רבים ממדינות ערב.
מאז שנות ה-80 צומצם היקף שידורי התעמולה בתחנה, והוגדל היקף שידורי האקטואליה. בעת סיום השידורים בשנת 2017 השידורים נמשכו ברציפות 24 שעות ביממה, וכללו חדשות, יומנים, מוזיקה ותוכניות בתחומים מגוונים כגון: כלכלה, חברה, תרבות, דת וספורט. נאדר אבו תאמר הקים מוקד התנועה. בתחנה הועסקו עשרות עובדים, ערבים ויהודים, בירושלים, במודיעין, בחיפה ובבאר שבע. מנהל התחנה האחרון היה יאסר עטילה, בן העדה הדרוזית.
בסוף תקופת רשות השידור.
גם בשנותיה האחרונות של רשות השידור, למרות בעיית המשדרים, נהנתה רשת ד' מפופולריות לא מבוטלת בציבור הפלסטיני והערבי (יותר ויותר מאזינים קלטו את השידור דרך אתר האינטרנט של התחנה). הפרשן הפלסטיני תופיק אבו שומר ניתח את הסיבות לכך במאמר שפרסם בעיתון "אל קודס אל ערבי" היוצא לאור בלונדון. בין הסיבות שהזכיר:
בעקבות אירועים דרמטיים כמו המשט לעזה (2010) וההפיכה במצרים (2011) קרס אתר האינטרנט של קול ישראל בערבית, כתוצאה מריבוי כניסות של גולשים.
חוויאר פרז דה קואליאר
קערת הפסח
קערת הסדר
ראש העיר של לונדון
הנשר הגדול
מערכת מודל
מערכת מודל (או דֶּגֶם) היא מערכת פשוטה יחסית המדמה במאפייניה החשובים מערכת מסובכת יותר. במערכות מודלים משתמשים כשקשה או לא-ישים לבחון או לנתח מערכות מסובכות, והמערכת המודלית הפשוטה מאפשרת לברור את המאפיינים הקשורים לניתוח. מודלים יכולים להיות ממשיים או מופשטים, ובאופן מודע מושמטים מהם מאפיינים רבים השייכים למערכת שבמציאות.
מודלים משמשים בתחומים שונים: במדע, בתרבות ובחיי היום-יום. כך לדוגמה מפה מייצגת ניתוח של אזורים גאוגרפיים על פי מאפיינים שונים, לפי תכליתה של המפה; חיילים מתאמנים על לוחמה בשטח בנוי באזור המדמה עיר; בגדים מוצגים על ידי דוגמנים ודוגמניות, המהווים מודל ללבישה של הבגד; לפני הכנסת כלי טיס לשימוש, מתבצעים ניסויים במנהרת רוח, המדמה תעופה אמיתית; חוקרים משתמשים במודלים מתמטיים על מנת לנתח תופעות בכל תחומי המדע - הטבע, החברה ולעיתים אף במדעי הרוח.
מודל מדעי.
במדע, מודל הוא ייצוג תאורטי של מערכת מורכבת, שמטרתו לחקות את המערכת בהיבטים מהותיים. המודל אינו מתאר כל תופעה במערכת, אלא מתייחס להיבטים מוגדרים ומצומצמים שלה. המודל מבוסס על קירוב של המציאות בדרך של הפשטה, איחוד ישויות והתעלמות מגורמים שהשפעתם אינה מהותית. רבים מהמודלים המדעיים הם מודלים מתמטיים - דהיינו, הם מתארים את המערכת בעזרת כלים מתמטיים (ניתן להכליל בזה גם כלים סטטיסטיים או כלים מתורת המשחקים).
בביולוגיה ובפסיכולוגיה נהוג להשתמש באורגניזם מודל. אורגניזם מודל הוא יצור חי אשר נחקר באופן אינטנסיבי ונהוג להסיק מסקנות מהמחקר בו לאורגניזמים אחרים. זאת להבדיל מחקר באורגניזם מודל לבין מחקר על חיות בר או חיות חקלאיות שמנסה להבין את אורחות חייהן של חיות אלה ואינו משתמש בהן כמודל עבור אורגניזמים אחרים. השימוש באורגניזם מודל מתחייב מעצם היותן של מערכות החיים מסובכות ומגוונות. חלק מאורגניזמים אלה הם גזע טהור - זהים גנטית לכל הפרטים בגזע. אורגניזם מודל עשוי לייצג מערכה שלמה ואפילו ממלכה שלמה. כך למשל קיימים זנים של עכברי מעבדה אשר הוכלאו במשך עשרה דורות עם אחיהם, עד אשר הגנום שלהם הפך לאחיד והומוזיגוטי לחלוטין. מערכות מודל נוספות בביולוגיה הן זבובי הדרוזופילה, שמרים וחיידקי E. coli.
אלסטיות