בירדן אמר שהוא השתמש בקולאז'ים מכיוון ש"הרגיש שאמנות המתארת את חייהם של הקהילה השחורה לא נותנת ערך מלא ליחיד. [...] בכך הוא הצליח לשלב אמנות מופשטת עם דימויים אמיתיים. הוא טען שהטכניקה של הקולאז' שאוסף פיסות של יצירות אחרות יחדיו, ליצירה חדשה, מסמלת את התכנסות של מסורות וקהילות לחברה חדשה."
מורשת.
רומרה בירדן נפטר בעיר ניו יורק ב־12 במרץ 1988. הניו יורק טיימס תיאר את בירדן בדברי הספד שלו כ"אחד האמנים הבולטים באמריקה "ו"קולאג'יסט הראשון של האומה."
שנתיים לאחר מותו הוקמה קרן רומרה בירדן. עמותה זו אינה משמשת רק כאחוזתו הרשמית של בירדן, אלא גם עוזרת "לשמר ולהנציח את מורשתו של אמן אמריקני בולט זה." היא יצרה תוכניות למתן מענקים שמטרתן לממן ולתמוך בילדים, אמנים צעירים.
בשארלוט נקרא רחוב על שם בירדן, המצטלב בשדרות ווסט, בצד המערבי של העיר.
בתוך הספרייה הראשית שרלוט-מקלנבורג, נמצא הפסיפס של בירדן, "לפני עלות השחר".
בשנים 15–2014, אירחה אוניברסיטת קולומביה תערוכה מרכזית בסמית'סוניאן, שנערכה על עבודתו של בירדן, וסדרת הרצאות, הופעות ואירועים נוספים המלווים את האמן.
בשנת 2017 הודיע מוזיאון וירג'יניה לאמנויות יפות בריצ'מונד על רכישת קולאז' של רומארה בירדן, "שלושה מוזיקאים עממיים" כחלק מאוסף הקבע של המוזיאון. הקולאז', המציג שני נגני גיטרה ונגן בנג'ו, מצוטט לעיתים קרובות בספרי תולדות האמנות.
השחף (סרט, 2018)
השחף (באנגלית: The Seagull) הוא סרט דרמה היסטורית אמריקאי משנת 2018. את הסרט ביים מייקל מאייר. התסריט המבוסס על המחזה באותו שם מאת אנטון צ'כוב נכתב בידי סטיבן קאראם. בסרט מככבים אנט בנינג, סירשה רונן, קורי סטול, אליזבת מוס, מייר וינינגהם, ג'ון טיני, גלן פלשלר, מייקל זיגן, בילי האוול ובריאן דנהי. הצילומים החלו ביוני 2015 בעיר ניו יורק. הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-21 באפריל 2018. הסרט יצא לאקרנים ב-11 במאי 2018 בהפצת Sony Pictures Classics.
תקציר עלילה.
הסיפור מתרחש ברוסיה בתחילת המאה העשרים. שחקנית מזדקנת בשם אירנה ארקאדינה באה לבקר את אחיה, פיוטר ניקולאייביץ' סורין, באחוזתו הכפרית, שם מתגורר גם בנה קונסטאנטין. איתה מגיע מאהבה, הסופר המפורסם בוריס טריגורין. נינה, צעירה תמימה ומשוחררת הגרה באחוזה סמוכה, נמצאת בקשר רומנטי עם קונסטנטין, ומתאהבת בבוריס.
הפקה.
ב-13 במאי 2015 פורסם שמייקל מאייר יביים עיבוד למחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב, לפי תסריט מאת סטיבן קאראם. סירשה רונן ואנט בנינג נבחרו לככב בסרט לצדם של קורי סטול ובילי האוול. המפיקים הם לזלי אורדנג, טום הולס ורוברט סלרנו.
הצילומים החלו ב-29 ביוני 2015 בעיר ניו יורק. חלקו הגדול של הסרט צולם בארו פארק בעיירה מונרו שבמדינת ניו יורק.
יציאה לאקרנים.
באוקטובר 2017 רכשה חברת Sony Pictures Classics את זכויות ההפצה של הסרט. הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-21 באפריל 2018. ב-11 במאי 2017 יצא הסרט לאקרנים.
OooWee
OooWee הוא שיר שהקליטה הראפרית האמריקאית רפסודי בשיתוף הזמר-יוצר האמריקאי אנדרסון פאאק. השיר יצא לאור ב-16 בנובמבר 2016, כחלק מהמיני-אלבום השלשי של רפסודי, Crown וכחלק מאלבום האולפן השני שלה, Laila's Wisdom, על ידי חברת התקליטים ג'מלה רקורדס.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי רפסודי ואנדרסון פאאק והופק על ידי חייריס. השיר הוא בסגנון ההיפ הופ המאפיין שירים נוספים מהאלבום.
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאת האלבום.
הצלחה.
נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-12 מיליון.
פסטיבל הריקוד של קנדה
פסטיבל הריקוד של קנדה (באנגלית: Canada Dance Festival) היה פסטיבל שנתי, אשר התקיים בעיר אוטווה בירת קנדה בשנים 1987–2017.
היסטוריה.
מטרת הפסטיבל הייתה לתת במה לעבודותיהם של הכוריאוגרפים ולהקות הריקוד המתקדמים והחדישים ביותר במדינה ולמגוון התרבותי שלה. הפסטיבל נערך באביב או בראשית הקיץ, נמשך תשעה עד 15 ימים והשתתפו בו כ-250 אמנים מכל חלקי קנדה. הוא כלל הופעות במרכז האמנויות הלאומי באוטווה כמו גם בגלריה הלאומית של קנדה ובאתרים נבחרים אחרים בעיר.
מ-1997 ואילך הופקה מדי שנתיים גם מהדורה מוקטנת של הפסטיבל בשם Dance Advance במטרה לקדם את הריקוד באוטווה. במסגרתה הופיעו רקדנים מקצועיים וחובבים מאזור אוטווה בהופעות ללא תשלום.
הפסטיבל משך אליו אמרגני ריקוד ועיתונאי תרבות מרחבי העולם, שביקשו להתעדכן בסצנת הריקודים העכשווית של קנדה ולבחור מתוכה מופעים שיעלו במיקומים אחרים. במהלך שנות קיומו קידם את הפקתן של 95 עבודות ריקוד חדשות וסייע לקדם את הקריירות של כמה מהרקדנים הבולטים בקנדה.
הפסטיבל הופק על ידי ארגון ללא מטרת רווח - אגודת פסטיבל הריקוד של קנדה, בסיוע כספי של גורמים ממשלתיים ופרטיים. מהדורת הפסטיבל לשנת 2018 בוטלה בשל קשיי מימון. מאז לא התקיים הפסטיבל.
דמוגרפיה של רוסיה
אוכלוסיית הפדרציה הרוסית היא התשיעית בגודלה בעולם. נכון לשנת 2022, מונה אוכלוסיית רוסיה 145.2 מיליון איש. ההגירה לרוסיה ממדינות רבות לאורך השנים ובעיקר סיפוח שטחים במאה העשרים ובעשור השני של המאה ה-21 הייתה מקור מרכזי לגידול האוכלוסייה.
אוכלוסייה.
על פי מפקד אוכלוסין 2010 של הפדרציה הרוסית, שנערך באוקטובר 2010 אוכלוסיית הפדרציה הרוסית עמדה על 142,905,200 איש. כך, רוסיה הפכה למדינה המיושבת ביותר באירופה והמדינה התשיעית בעולם בכמות אוכלוסייתה.
צפיפות האוכלוסין נכון ל-2010 עמדה על כ-8.36 איש לקמ"ר, כאשר 78% מתושבי רוסיה מתגוררים בחלקה האירופי של המדינה, המהווה 25% בלבד משטח המדינה. המחוז הצפוף ביותר היא מוסקבה שבה 4,626 איש לקמ"ר, כאשר צ'וקוטקה היא המחוז הפחות צפוף עם פחות מ-0,07 לקמ"ר.
חלקה של האוכלוסייה העירונית בשנת 2010 היה 73%. נכון ל-1 בנובמבר 2018, 170 ערים ברוסיה היו בהן אוכלוסייה של יותר ממאה אלף תושבים. ב-15 מהערים אוכלוסייתן עלתה על מיליון איש:
שיעורי צמיחה, מבנה חברתי, גיל ומגדר.
כמעט בכל התקופה שלאחר התפרקות ברית המועצות, רוסיה התאפיינה בירידה באוכלוסייה בעקבות ירידה בשיעור הפריון. עם כניסת המאה ה-21, קצב הירידה החל לרדת עקב עליית שיעורי הילודה וירידה בשיעורי התמותה. מאז 2009 האוכלוסייה החלה לגדול.. נכון לעכשיו (2020), גידול אוכלוסייה טבעי מתרחש ברוסיה, הפוריות עולה על התמותה. בינואר-אוקטובר 2012 שיעור הילודה ברוסיה הסתכם ב-13.3 לכל 1,000 איש, תמותה - 13.3, קצב גידול טבעי - 0.0. בהשוואה לשנה שקדמה לה, מובחנת עלייה בשיעור הילודה, ירידה בתמותה ועלייה במקדם הגידול הטבעי.
מבנה הגיל של האוכלוסייה: הגיל הממוצע של תושב רוסיה הוא 39 שנים. יחס המינים הוא 0.86 גברים לאישה אחת. שינויים במדד זה בקבוצות גיל שונות תואמים בדרך כלל את המגמה העולמית: 1.06 בלידה, 1.06 לאנשים מתחת לגיל 15, 0.91 לאנשים בני 15 עד 64 ו-0.43 לאנשים מעל גיל 65.
מרבית האזרחים הם בעלי שכר עם הכנסה ממוצעת, קבוצה חברתית עם הכנסות נמוכות ונמוכות מאוד מהווה כ-30% מכלל האוכלוסייה, יש עלייה קלה במספר האזרחים העשירים, אפשרות לניידות חברתית אנכית (ניידות חברתית) יש נציגים של קבוצות חברתיות בינוניות, בעוד שהקבוצה החברתית הגבוהה נותרה די סגורה; רוסיה עומדת בקנה אחד עם המגמה העולמית של הגדלת ריכוז ההכנסה החברתית במסגרת הקבוצה החברתית הגבוהה ביותר ואף כי אחוז העניים במדינה גבוה יחסית, מספר זה במגמת ירידה מאז שנת 2000.
מינואר עד מאי 2017 נולדו ברוסיה 679.2 אלף ילדים, הנתונים הראו שמספר הלידות ירד בכמעט 11%.
הרכב דמוגרפי.
על פי מפקד אוכלוסין 2010 של הפדרציה הרוסית ברוסיה חיו למעלה ממאתיים לאומים (קבוצות אתניות שונות). חשיבותה של עובדה זו באה לידי ביטוי במבוא ההקדמה לחוקת הפדרציה הרוסית. כ-80% מאוכלוסיית רוסיה היא רוסית. הרוסים מפוזרים באופן לא אחיד בכל רחבי הארץ: באזורים מסוימים, כמו צ'צ'ניה, פחות משני אחוז מהאוכלוסייה.
מפקד האוכלוסין ברוסיה (2002)
מפקד אוכלוסין 2002 של הפדרציה הרוסית היה המפקד הראשון של הפדרציה הרוסית מאז פירוק ברית המועצות, שבוצע מ-9 באוקטובר עד 16 באוקטובר 2002. המפקד בוצע על ידי השירות הפדרלי לסטטיסטיקה (Rosstat).
איסוף נתונים.
נתוני המפקד נאספו החל מחצות 9 באוקטובר 2002.
אוכלוסיית התושבים.
המפקד נועד בעיקר לאסוף מידע סטטיסטי על אוכלוסיית תושבי הפדרציה הרוסית. אוכלוסיית התושבים כללה:
כל טבלת המפקדים המפורטת מיועדת לאוכלוסיית התושבים.
כל המשתתפים (התושבים) נשאלו בשאלותיהם לגבי מין, תאריך לידה, מצב משפחתי, הרכב משק בית, מקום לידה, אזרחות, זיהוי עצמי אתני או שבטי (רמת חיים), רמת השכלה, שפת אם, מקורות הכנסה ומצב תעסוקה. במדגם מהמשתתפים נשאלו גם שאלות מפורטות יותר אודות מצבם הכלכלי והדיור.
תושבי חוץ.
כמו כן, המפקד מנה גם שתי קבוצות נוספות של אנשים:
אזרחים זרים שנכחו ברוסיה כעובדי משלחות דיפלומטיות זרות או ארגונים בינלאומיים, ובני ביתם, לא הוחרגו במפקד הכללי.
תוצאות המפקד.
במפקד התושבים נרשמה אוכלוסיית תושבים של 145,166,731 נפש, כולל 67,605,133 גברים ו-77,561,598 נשים. המפקד כלל אוכלוסייה עירונית של 106,429,000 (73%) ואוכלוסייה כפרית של 38,738,000 (27%).
האוכלוסיות שאינן תושבים כללו:
אזרחות.
משתתפי המפקד נשאלו באיזו מדינה (או מדינות) הם אזרחים. 142,442,000 משיבים דיווחו כי הם אזרחי רוסיה; ביניהם 44,000 היו גם אזרחי מדינה אחרת.
בקרב אוכלוסיית תושבי רוסיה נספרו 1,025,413 אזרחים זרים ו-429,881 חסרי אזרחות.