באולימפיאדת סידני (2000) הוא סיים במקום 26 בריצת 4x100 מטר ביחד עם כפיר גולן, גדעון יבלונקה וטומי כפרי בתוצאה של 39.76 שניות.
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2001 הוא זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר, בתוצאה של 10.46 שניות, אחרי גדעון יבלונקה (10.43 שניות). בתחרויות האתלטיקה של המכביה השש-עשרה שנערכו באותו החודש הוא זכה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.47 שניות.
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה באוגוסט הוא סיים במקום 27 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.28 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם כפיר גולן, גדעון יבלונקה וטומי כפרי בתוצאה של 39.39 שניות. בשלב המוקדמות הרביעייה הישראלית קבעה תוצאה של תוצאה של 39.13 שניות.
באליפות אירופה שנערכה במינכן באוגוסט הוא סיים במקום 37 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.61 שניות.
קרל הוהמן
קרל הוהמן (בגרמנית: Karl Hohmann; 18 ביוני 1908 – 31 במרץ 1974) היה כדורגלן ומאמן גרמני, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
ביוגרפיה.
הוהמן נולד ב-18 ביוני 1908 בדיסלדורף שבגרמניה. בגיל שמונה החל לשחק כדורגל בקבוצה בנראת שם גם שיחק כשהתחיל את הקריירה המקצוענית ב-1930. בעונתו הראשונה זכה עימה באליפות מחוז נורדריין-וסטפאליה. בעונת 1932/33 סיימו במקום הראשון בבית א' באליפות המחוז אך הפסידו לפורטונה דיסלדורף בגמר לאחר שהם סיימו במקום הראשון בבית ב'. באותה עונה זכה עימה בגביע מערב גרמניה לאחר ניצחון 1–3 על אסן. בשנים 1937–1939 שיחק בפירמסנס וירד איתה לליגה המחוזית בעונתו השנייה בה. כמאמן אימן את רוט-וייס אסן וזכה עימה בגביע הגרמני ב-1953 עם הלמוט ראן שהיה שחקן תחתיו.
במדי נבחרת גרמניה ערך הוהמן את הופעת הבכורה שלו ב-7 בספטמבר 1930 בהפסד 6–3 לדנמרק כשהוא כובש את השער השלישי עבור נבחרתו. במונדיאל 1934 כבש צמד שערים במשחק נגד שוודיה ברבע הגמר שהעלה את הגרמנים לחצי הגמר, אך באותו משחק גם נפצע עקב היתקלות עם השוער השוודי, אנדרס רידברג, דבר שהוביל לאי השתתפותו במשחק חצי הגמר אותו גרמניה הפסידה לצ'כוסלובקיה. הוהמן גם שיחק באולימפיאדה של 1936 וערך את משחקו האחרון ב-25 ביוני 1937 בניצחון על לטביה 1–3 כשהוא כובש את השער הראשון עבורה. בסך הכל ערך 26 הופעות בהם כבש 20 שערים במשך שבע שנים.
אמזון אייר
אמזון אייר (Amazon Air), שנקראה בעבר אמזון פריים אייר, היא חברת תעופה למטענים המובילה אך ורק חבילות של חברת אמזון. עד לשנת 2021 החברה חכרה את כל מטוסיה מחברות תעופה אחרות. בינואר 2021 הודיעה החברה כי לראשונה בתולדותיה רכשה 11 מטוסי מטען מסוג בואינג 767-300, זאת על רקע התגברות תנועת המטענים בעולם בתקופת מגפת הקורונה. בשנת 2017, היא שינתה את שמה מאמזון פריים אייר לאמזון אייר כדי להבדיל את עצמם משירות משלוחי המל"טים של אמזון. עם זאת, הלוגו Prime Air נותר על מטוסיה.
על פי תוכניותיה של החברה, בשנת 2021 היא תפעיל לפחות 70 מטוסי מטען בחכירה, אשר יצאו מלמעלה מ-20 מרכזי מטענים בארצות הברית.
תולדות החברה.
בסוף 2015, אמזון החלה להפעיל טיסות מטען ניסיוניות משדה התעופה בווילמינגטון אוהיו תחת שם הקוד "פרויקט ארוסמית'". בדצמבר 2015 הודיעה חברת אמזון כי תפעיל חברת תעופה למטענים משלה לצורך הרחבת יכולתיה.
במרץ 2016 רכשה אמזון אופציות לרכישת עד 19.9 אחוזים מהמניות של חברת התעופה ATI (Air Transport International) והחלה פעילות עם 20 מטוסי מטען בואינג 767.
ב־31 בינואר 2017, אמזון הודיעה כי אמזון אייר תהפוך את נמל התעופה בסינסינטי אוהיו (CVG) למוקד מרכזי לפעילותה, זאת החל ב-30 באפריל 2017. אמזון קיבלה הנחות מס בסך 40 מיליון דולר והחלה בתכנון מבנים על שטח של 3,700 דונם, כולל מתקן מיון מטענים על שטח 280 דונם ומגרש חנייה ליותר ממאה מטוסי מטען; עלות הפרויקט על פי הערכות עולה כ-1.5 מיליארד דולר.
בדצמבר 2017 החברה, אשר פעלה בשם "אמזון פריים אייר", הודיעה על מיתוג מחדש כ"אמזון אייר", זאת כדי למנוע בלבול עם שירות משלוחי המל"טים של אמזון פריים אייר.
עד ליוני 2018 הוצבו 20 מתוך 33 מטוסי המטען של אמזון אייר בשדה התעופה סינסינטי (CVG), שאר מטוסי החברה טסים במסלולים מנקודה לנקודה ברחבי ארצות הברית ולא מבסיס יציאה קבוע. מטה חברת אמזון אייר שוכן אף הוא בשדה התעופה בסינסינטי.
בחודש דצמבר 2018 חכרה אמזון אייר 10 מטוסי בואינג 300–767 נוספים מחברת ATSG. בשנים 2019 ו-2020 חכרה החברה 10 מטוסי בואינג 300–767 נוספים מאותה חברה.
צי החברה.
אמזון אייר חוכרת מטוסי בואינג 737 ובואינג 767 ב"חכירה רטובה" (מטוס כולל צוות), ממספר חברות מטוסי מטען אמריקאיות.
מוטורקאר טנדר
מוטורקאר טנדר (באנגלית: MotorCar (trucks)) הוא טנדר בתצורת תלת אופן אשר יוצר על יד יצרנית הרכב היוונית MotorCar בין השנים 1967–1971.
"מוטורקאר".
דגם ה"מוטורקאר (טנדר)" היה מהדגמים הקטנים בקטגוריה שלו, אם כי "מקצועית" בלט באיכות העיצוב והבנייה שלו.
הדגמים השתמשו בשלדה שפותחה על ידי "MotorCar" בשתי גרסאות באמצעות מנועי פולקסווגן ופורד גרמניים, בהתאמה.
על פי הסיווג שלהם, שני הדגמים יכלו לשאת באופן חוקי רק 350 ק"ג, אם כי בפועל הם העמיסו עד 2 טון על ידי המשתמשים שלהם.
בקבינה (תא הנהג) היו 2 מושבים.
לינדה בר-און
לינדה בר-און (באנגלית: Linda Bar-On; נולדה ב-1945 באקסטר, אנגליה) היא אמנית מעשה טלאים ישראלית בסגנון העכשווית. ביצירותיה היא מבטאת רעיונות חברתיים, פמיניסטיים והיסטוריים בדמויות העשויות טלאים, רקמות, חרוזים וקמיעות ובסיפורי היצירות משולבים ספרות, סמלים ומסורות עממיות.
ביוגרפיה.
בר-און נולדה בשנת 1945 באקסטר, בריטניה. משנת 1963 ועד 1967 למדה לתואר ראשון בספרות צרפתית וספרדית ובפילוסופיה באוניברסיטת הול ביורקשייר.
בשנת 1967 עלתה עם בעלה לישראל, הם גרו בחיפה ובקיבוצים שונים, בתקופה זו עבדה בר-און כגננת בקבוץ ולאחר מכן כמורה לאנגלית. ב-1973 שבו לאנגליה,
בר-און היא אמנית סיבים שבחרה ליצור מטלאים משנת 1974. בתחילה קנתה בגדים מחנויות יד שנייה פרמה אותם ותפרה מהם בגדים חדשים, וילונות, כיסויי מיטה ועוד. בר-און התנסתה בסוגים שונים של טלאים. זמן מה התפרנסה מתפירת בגדים ייחודיים כולם מטלאים. הבגדים הייחודיים שתפרה בתחילה בידיים בסגנון המכונה אתני. עם הזמן רכשה מכונת תפירה והמשיכה ליצור בגדים ייחודיים וגם הדריכה סדנאות להרצאות בנושאי יצירה בטלאים. עם הזמן פיתחה אופן יצירה ייחודי לה.
מאז ומתמיד היא קראה, חקרה למדה והתמחתה באתנולוגיה, בדים, ארכאולוגיה, רקמה, אגדות וקרמיקה בספריתה העניפה יש ספרים בנושאים הללו ועוד נושאים שמהם היא כורה מידע לפני שהיא מתחילה ליצור כל יצירה חדשה שלה.
ב-1987 חזרו בני הזוג בר-און לישראל עם ילדיהם והתיישבו בכפר יונה, שם המשיכה בר-און ליצור מטלאים במקביל להוראה במרכזי למידה בבתי הספר. הם גרים שם עד היום ושם יוצרת בר-און ומטפחת את ביתה וגינתה.
על יצירותיה.
בר-און יוצרת סדרות של דמויות אנושיות וחייתיות המתקשרות יחדיו לסיפור הסדרה. לאחר שהיא הוגה את נושא הסדרה. היא חוקרת אותו מכל כיוון אפשרי, קוראת ספרות היסטורית, מקצועית, ארכאולוגית, גולשת באתרים שבהם יש מידע שקשור לנושא שלה. היא פונה למומחיות לנושא שמוסיפות לה נקודות מבט נוספות לאלו שלה. ולעיתים קרובות מקבלת מהן גם קטעי בדים שיכולים להשתלב בנושא שבו היא עוסקת באותו הזמן. היא סובבת בשווקים כדי למצוא פריטים נוספים. וכשחסרים לה בדים מתאימים היא מיצרת אותם בעצמה, בתפירה, ברקימה או בצביעה.
בשנת 1999, התקבלה היצירה שלה Triumph and Tagedy לתחרות לתערוכת אמנות טלאים נודדת של האו"ם שנושאה היה ביטויי חופש (Expressions of Freedom ) ונתמכה על ידי המרכז הבין לאומי ללימודי יצירות טלאים. הקרן על שם רוברט וארדיס ג'יימס וכתב העת Quilter`s Newsletter Magazine נושא התערוכה התבסס על שתי הפיסקות הראשונות של 'מגילת זכויות האדם' שהאו"ם חוקק בשנת 1948. ביצירתה בר-און מראה שמלחמת העצמאות הייתה ניצחון ליהודים אך טרגדיה לערבים שבכפרים. ביצירה יש מוטיבים פלסטינים.
בשנת 2001, השתתפה בר-און בתערוכה "היכן דובנוב" שהוצגה בסימגלרי מגדים, בביקורת התערוכה כותבת אורה ברפמן: "לינדה בר -און מכנה את עבודתה - המוקדשת לזכרו של דובנוב- "משואת זיכרון", העבודה נעשתה בטכניקת חיבור פיסות בד הנקראת קווילטינג, בגוונים מונוכרומטיים, בניגוד לצבעוניות האופיינית לה, במכתבה לאוצרת היא מצינת שאף על פי שקיבלה את אחד הכרכים העוסקים בימי הביניים, היא בחרה להתייחס לדובנוב עצמו ולנסיבות מותו, שהיו כה טרגיות, במיחד לאור האירוניה שבעוד הוא מחפש את מרכז הציוויליזציה בגרמניה, הפך קורבן של אחד השיעורים שההיסטוריה אותה הטיב לתאר בעבודתו זימנה". בראיון לבלה אלון לכתבה 'מסע אחר ליבי במזרח' בר-און מציינת ש'משואת הזיכרון' היא היצירה היחידה ממאות יצירותיה שהיא בצבעי שחור לבן בלבד.
בתערוכה בקנדה שבה הציגו אמניות טלאים ישראליות, יצירותיה של בר-און הלהיבו את אוולין וורד דה רו (Evelyn Ward de Roo) כל כך שהיא פרסמה את צילומי שש היצירות וכתבה תיאור מפורט שלהן, אשרה, חמש האמהות. הלביאות של לקייה,