מאז פטירת חמיו ב-1929 ומינויו של גיסו הרב אברהם יצחק בלוך לעמוד בראש הישיבה, שימש כר"מ ומנהל הישיבה כמו גיסו הרב אליהו מאיר בלוך. מיד בראשית מלחמת העולם השנייה נשלחו השנים לארצות הברית כדי לארגן את העברת הישיבה ותלמידיה לשם. הקשר עם אירופה ניתק בשלב כלשהו והשנים שהשאירו משפחות בטלז שבליטא המשיכו במאמציהם להקמת הישיבה החדשה. בז' בחשוון ה'תש"ב, 28 באוקטובר 1941. אשתו ועשרת ילדיו נספו בשואה עם קהילת יהודי טלז.
לאחר המלחמה היה שותף למאמצי השיקום של עולם הישיבות הליטאי, כראש ישיבת טלז בקליבלנד בצוותא עם גיסו הרב בלוך, ולאחר פטירתו של האחרון בראשית 1955 כראש ישיבה יחיד. הוא היה חבר במועצת גדולי התורה ודמות בולטת בהנהגה החרדית של יהדות ארצות הברית.
הרב קאטץ לקה בהתקף לב ונפטר בוויקליף, אוהיו בי"ב בכסלו ה'תשכ"ה, 17 בנובמבר 1964. ארונו הועלה לקבורה בישראל ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
חיים מרדכי כץ
חיים מרדכי כ&quot;ץ
בג-צ'ל
בג-צ'ל (בנפאלית: bāgh cāl बाघ चाल, משמעות: משחק הנמר) הוא משחק לוח אסטרטגי לשני שחקנים, שמקורו בנפאל. בג-צ'ל הא משחק א-סימטרי, במהלכו שחקן אחד שולט בארבעה נמרים והשחקן השני שולט לכל היותר ב-20 עיזים. במהלך המשחק הנמרים "צדים" את עיזים ואילו העיזים משתדלות לבלום את תנועת הנמרים ולמנוע מהן להיטרף.
לוח המשחק הוא לוח של 5*5 משבצות, בדומה לאלקיורק (alquerque, ככל הנראה לוח המשחק הקדום של משחק השחמט). השחקנים מוצבים בצמתים של המשבצות, מהלכים אפשריים בין המיקומים מחוברים בקו על הלוח.
מהלך המשחק מורכב משני שלבים. בשלב הראשון, ממקמים על הלוח הריק עיזים, כאשר לאחר כל הצבת עז – נמר חייב לבצע צעד. בשלב השני – העיזים והנמרים זזים על הלוח.
עבור הנמרים, המשימה היא "לאכול" חמש עיזים על מנת לנצח. "אכילה" מתבצעת, בדומה לדמקה - בקפיצה מעל היריב. קפיצה זו מתאפשרת בתנאים מסוימים. בשונה מגרסאות מסוימות של דמקה, האכילה איננה מחויבת המציאות. העיזים יכולות לנצח על ידי חסימת כל הצעדים האפשריים של ארבעת הנמרים.
ריצ'מונד טרנר
ריצ'מונד קלי טרנר (באנגלית: Richmond Kelly Turner; 27 במאי 1885 – 12 בפברואר 1961) היה אדמירל בצי ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, ונודע בעיקר בשל פיקודו על הכוחות האמפיביים במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט.
ראשית חייו ותחילת הקריירה.
טרנר נולד בפורטלנד שבאורגון ב-27 במאי 1885 לאנוך וללורה פרנסיס טרנר, אך גדל בעיר סטוקטון שבקליפורניה. ב-1904 התקבל ללימודים באקדמיה הימית של ארצות הברית, וסיים את לימודיו ארבע שנים לאחר מכן. לאחר סיום לימודיו שירת על סיפון מספר כלי שיט, וב-1913 קיבל טרנר את הפיקוד על המשחתת "סטוראט". לאחר שסיים קורס בחימוש שירת טרנר על אוניות המערכה "פנסילבניה", "מישיגן" ו"מיסיסיפי" בין השנים 1916 ו-1919. מ-1919 עד 1922 שימש טרנר קצין חימוש במפעל לייצור תותחים ימיים בוושינגטון די. סי., ולאחר מכן עבר לשרת כקצין אש באוניית המערכה "קליפורניה".
לאחר שקיבל דרגת קומנדר ב-1925, עבר טרנר לשרת בלשכת החימוש במשרד הצי, וב-1927 השלים לימודי טיס בבית הספר לטיסה של צי ארצות הברית בפנסקולה שבפלורידה. בשנים שלאחר מכן מילא טרנר מספר תפקידים ימיים בעלי נטייה אווירית, כגון מפקד נושאת המטוסים הימיים "ג'ייסון", וקצין המבצעים של נושאת המטוסים סרטוגה. לאחר שקיבל דרגת קפטן למד טרנר במכללת המלחמה של הצי, ולאחר מכן התמנה למפקד הפקולטה לאסטרטגיה במכללה, תפקיד אותו החזיק עד 1938.
תפקיד השטח האחרון של טרנר היה הפיקוד על הסיירת הכבדה "אסטוריה", בהפלגתה הדיפלומטית לאימפריה היפנית ב-1939. ב-1940–1941 שימש טרנר מנהל אגף התכנון בוושינגטון די. סי. ובסוף 1941 קיבל דרגת אדמירל משנה.
אחריות לפרל הארבור.
בתוקף תפקידו כראש אגף תכנון במשרד הצי, היה טרנר כפוף רק לקצין המבצעים הראשי של הצי, אדמירל הרולד סטארק, בזמן ההתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941. אף על פי כן, לטרנר היו סמכויות נרחבות בהחלטות התלויות במידע מודיעיני, והיה זו הוא שהחליט שלא לשלוח למפקד צי האוקיינוס השקט, אדמירל האסבנד קימל, מידע סודי שיירטו מפענחי הצפנים האמריקנים בנוגע לכוונת היפנים לתקוף את בסיס הצי בפרל הארבור מהאוויר ומהים. לאחר המלחמה העיד קימל שלו היה מגיע אליו המידע מבעוד מועד, הוא היה שומר על רמת כוננות גבוהה, והיפנים לא היו מצליחים להשיג הפתעה. ההיסטוריון גורדון פראנג' טען ש"אם טרנר חשב שסיכויי התקפה יפנית על פרל הארבור עמדו על 50 אחוז, היה זה מחובתו לומר זאת באופן ברור בדיווחיו לקימל. הוא ניצח בקרב בין תוכניות המלחמה והמידע המודיעיני, והיה עליו לשאת בתוצאות. אם הערכותיו היו מאפשרות לארצות הברית להדוף את המתקפה היפנית על פרל הארבור, טרנר היה זכאי להכרעה ולהוקרת התודה של האומה. באותה מידה, הוא היה יכול לנקות עצמו מאשמה בתבוסה.
מלחמת העולם השנייה.
בדצמבר 1941 התמנה טרנר לסגנו של מפקד הצי האמריקני, אדמירל ארנסט קינג, תפקיד אותו מילא עד יוני 1942. מעט לפני קרב גוודלקנל קיבל טרנר את הפיקוד על הכוח האמפיבי בדרום האוקיינוס השקט, ובמסגרתו היה אחראי על ההיבט האמפיבי של המערכה באיי שלמה ושל המשך הלחימה באסיה ובאוקיינוס השקט בשנים הבאות, ואף היה אחראי על ההיבט האמפיבי של הפלישה המתוכננת ליפן, אך זו בוטלה לאחר כניעת יפן באוגוסט 1945.
לאחר המלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה שירת טרנר, אז בדרגת אדמירל, במועצה הכללית של מחלקת הצי בממשל, והיה נציג הצי בוועידת המטות הצבאיים של האומות המאוחדות. הוא פרש מהצי ביולי 1947, ונפטר ב-12 בפברואר 1961 במונטריי שבקליפורניה, ונטמן בבית הקברות הלאומי שער הזהב בסן ברונו שבקליפורניה, לצידם של צ'סטר נימיץ וריימונד ספרואנס, אדמירל נוספים ששירתו בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.
"Duet" (בעברית: דואט - "בשני קולות") הוא הפרק ה-19 מהעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה הבדיונית האמריקאית "", שהוא הפרק ה-19 מתוך 176 סך כל פרקי הסדרה. הפרק שודר לראשונה ב-13 ביוני 1993. בפרק זה, מייג'ור קירה נאלצת להתמודד עם קרדאסי שנחשד כפושע מלחמה - מפקד מחנה העבודה בכפייה, גאלליטפ, בזמן הכיבוש הקרדאסי של באג'ור.
עלילה.
ספינת משא עוגנת ברציפי חלל עמוק 9 לצורך קבלת טיפול רפואי לאחד מנוסעיה הסובל ממחלת קאלה נאורה. ד"ר באשיר אינו מכיר את המחלה, אך מייג'ור קירה מזהה אותה, ומיידעת את קומנדר סיסקו שמחלה זו אובחנה רק פעם אחת, בתאונת כרייה, במחנה עבודה אכזרי בשם גאלליטפ, בתקופת הכיבוש הקרדאסי של באג'ור.
היא מגיעה למרפאה ומגלה שהנוסע הוא קרדאסי ולא באג'ורני. היא עוצרת אותו כפושע מלחמה. מאחר ששמו של האיש, אאמין מריצה, אינו מופיע ברשימת פושעי המלחמה הקרדאסיים, סיסקו אומר לקירה שהם יאלצו לשחררו, אך היא מתעקשת שוב שעצם נוכחותו במחנה העבודה היא חמורה דיה.
היא מספרת לסיסקו על הזוועות שהתרחשו במחנה: עבודת כפייה, אונס נשים באג'ורניות לעיני ילדיהן, הוצאות להורג ועינויים.
קומנדר סיסקו מחליט להוסיף לחקור בעניין, תוך כדי החזקת האיש במעצר. בינתיים ממשלת באג'ור דורשת למסור את החשוד לידיהם כדי להעמידו לדין ואילו הממשל הקרדאסי דורש לשחרר אותו מיידית שכן מדובר באזרח תמים.
חשדות נוספים מתעוררים כאשר מריצה טוען שהוא מעולם לא היה בבאג'ור, שקר ברור מאחר שהבדיקות של באשיר אישרו שלאיש יש קאלה נאורה, ובהכרח הוא היה צריך להיות על באג'ור כדי להידבק בה. כשקירה חוקרת שוב את מריצה, הוא מודה אך טוען כי בעת ששהה בגאלליטפ, הוא היה רק פקיד מנהלי. הוא מוסיף ואומר כי טענת הבאג'ורנים שבגאלליטפ התרחשו זוועות, היא אשליה שנועדה לשמר את תנועת ההתנגדות של הבאג'ורנים לקרדאסים.
בהמשך, תמונה מגאלליטפ מגלה כי האיש אינו אאמין מריצה אלא גול דאר-הל, שנודע כ"קצב מגאלליטפ", שדווח עליו שרצח מאות באג'ורנים. האיש מודה שהוא אכן גול דאר-הל, מתרברב בסדר וביעילות שבה ניהל את המחנה ושבשבילו מה שהיא קוראת זוועות היו עוד יום עבודה במשרד. תוך כדי נאום חוצב להבות, הוא פולט את שם תא המחתרת של קירה. אודו מתחיל לחשוד בהודאתו של האיש כי אמנם גול דאר-הל היה בכיר בצבא הקרדאסי אך הוא לא היה מעורב בלחימה במחתרת הבאג'ורנית אלא ניהל מחנה כפייה - לא סביר שיידע את שם תא המחתרת של קירה נריס. אודו חושף בנוסף, לאחר שיחה עם גול דוקאט, כי גול דאר-הל מת בקרדסיה וגול דוקאט נשבע שנכח בהלווייתו וראה במותו.
אף על פי כן, קירה מתכחשת לדברים וטוענת שהקארדסים משקרים ומבקשת מקומנדר סיסקו להעמיד את האיש לדין. בשיחת מסדרון עם דקס, היא אומרת שמשפטו של פושע המלחמה האכזרי הזה, יביא לסיפוק או לפחות לסגירת מעגל עבור באג'ור. דקס עונה לה שהיא "מתאמצת יותר מדי להאמין שזהו גול דאר-הל" וכי "הנקמה לעולם אינה מספיקה".
בסופו של דבר נחשפת זהותו של האיש כאאמין מריצה שעבר ניתוח פלסטי כדי להיראות כגול דאר-הל מתוך רגשות אשם על פשעי המלחמה הקרדאסיים. הוא מתוודה בפני קירה, שאמנם היה פקיד מנהלי בגאלליטפ ושמע את צרחות הבאג'ורנים אך לא עשה דבר מתוך פחד. הוא מאמין שהעמדתו לדין תביא להכרה אמיתית של קארדסיה בפשעיה כלפי באג'ור. הוא טוען שכל הקרדאסים אשמים אך קירה משיבה שאין צורך ברצח נוסף של אדם טוב ומשחררת אותו.
הוא משוחרר אך נדקר על ידי באג'ורנים שטוענים שעצם היותו קרדאסי היא סיבה מספקת להריגתו.
הדילמה המוסרית.
ניתן לראות בפרק זה הקבלה למחנות העבודה בשואה ולרדיפת פושעי המלחמה הנאצים והעמדתם לדין כגון: משפטי נירנברג, משפט אייכמן וגם למקרים של זהות לא ברורה כגון: ג'ון איוון דמיאניוק.
הפרק מעורר מספר דילמות:
הפקה.
פיתוח.