מריון פריצ'רד נולדה ב-1920 בהולנד כבת לשופט ליברלי ואם בריטית. שנים אחר כך אמרה עליהם כי הם החדירו בה את הנחישות המוסרית ואת הרצון לרדוף אחרי הצדק. בגיל 19, כשלמדה בבית הספר למדעי החברה באמסטרדם, פלשו הנאצים להולנד. הייתה פעילה במחתרת במהלך לימודיה ונעצרה בחשד לקשר זה על ידי הנאצים. הייתה בכלא במשך שבעה חודשים.
באחד הבקרים של אביב 1942, בעודה רוכבת על אופניה, ראתה כיצד גרמנים נאצים תופסים בידיהם וברגליהם ילדים יהודים, בגילאי 2 עד 8, וזורקים אותם למשאית. תגובתה של פריצ'רד למה שראתה הייתה: "הייתי בהלם ודמעות ... ואחרי זה ידעתי שעבודת ההצלה היא חשובה מכל דבר אחר שאני יכולה לעשות". בתחילה פעלה במסגרת המחתרת ההולנדית, והביאה אוכל, בגדים ומסמכים לנמצאים במקום מסתור מפני הנאצים. בהמשך החלה לקחת על עצמה פעילות מסוכנת יותר. כאשר התבקשה להעביר חבילה למעון בחלק הצפוני של המדינה. לאורך המסע, אדם זר מסר לידיה תינוקת. בהגיעה ליעד גילתה כי האנשים להם הייתה אמורה למסור את החבילה נעצרו. היא מצאה מקלט אצל זוג אנשים, אשר לא היו חלק מהמבצע, והסכימו להכניס לביתם אותה ואת התינוקת.
באותו זמן, עבדה בשבתות כמתנדבת במה שנקרא "הכפר לשיפור חברתי", מוסד שבו לימדו משפחות מזניחות כיצד לטפל בילדיהן. עבודת הצלת הילדים שלה החלה כאשר מנהל המוסד ביקש ממנה למצוא מחבוא לילד יהודי והיא לקחה אותו לדירת הוריה. לאחר מכן העבירה ביחד עם חברים 25 ילדים יהודים למחוז גוי בצפון הולנד. הצילה ילדים נוספים על ידי כך שרשמה אותם בעירייה רישום כוזב כילדיה אף על פי שהיה מדובר בפגיעה בשמה הטוב שכן לא הייתה נשואה. ב-1942 עברה לצפון הולנד לעיירה הויזן, וגרה בחלקו האחורי של בית מכרים. אספה לביתה יהודי בשם פרד פולק עם שלושת ילדיו, לאחר שאשתו, שהייתה לא יהודיה, נכלאה בשל פעילותה במחתרת ההולנדית מיד עם לידת בנם השלישי. איכר אחד הביא לה תוספת חלב מדי יום להאכלתם, והיא החביאה את האב וילדיו מתחת לרצפת העץ, עליה הניחה שטיח ושולחן, כשהתינוק מורדם באמצעות כדור שינה. יום אחד הגיע שוטר הולנדי באמצע הלילה, כאשר התינוק היה עדיין מחוץ למחבוא, ומריון ירתה בו, הרגה אותו וידידים שלה מהמחתרת העבירו אותו לקברן שהצליח לקבור אותו תחת זהות שאולה. בשנה האחרונה של המלחמה היה חורף של רעב קשה ומריון יצאה לחפש אוכל. פטרול גרמני תפס אותה על אופניה והחרים אותם ואת המזון שנשאה. מריון אמרה להם בכעס מה דעתה על התנהגותם ועל מנהיגם בגרמנית שוטפת ולתדהמתה החזירו לה את הכל והניחו לה ללכת. אם ושלושת ילדיה שהחביאה בביתה התאחדה עם משפחתה בגרמניה לאחר המלחמה וגם הם היגרו לארצות הברית.
בסך הכל סייעה לכ-150 יהודים, בהם ילדים רבים, סיפקה להם אוכל ובגדים והצליחה להביא רבים מהם למקומות מסתור מפני הנאצים. כשנשאלה במשך השנים על פעילותה, התעקשה להסביר כי לא יכלה לעשות זאת מבלי עזרתם של אנשים אחרים, יהודים ולא יהודים, וכי יהודים שעשו זאת הסתכנו יותר ממנה.
לאחר המלחמה שירתה כעובדת סוציאלית מהולנד מטעם האו"ם במחנות עקורים בגרמניה, שם הכירה שם את בעלה, אנטון פריצ'רד, שהיה קצין לשעבר בצבא האמריקני.
לאחר נישואיהם עברו לגור בארצות הברית ושם גידלו שלושה בנים. היא עבדה בתור פסיכואנליטיקאית ועובדת סוציאלית. המשפחה התגוררה תחילה בניו יורק ובהמשך עברה לבית כפרי בעיירה קטנה בוורמונט. כאשר ורמונט העבירה חוקי "ברית נישואים" שנויים במחלוקת חוותה הטרדה סביב תמיכתה בזכויות קהילת הלהט"ב.
ב-31 במרץ 1981 הכיר מוזיאון "יד ושם" בפריצ'רד כחסידת אומות העולם.
ב-21 בדצמבר 2016, הודיע בנה, ארנולד פריצ'רד, שאמו, מריון פריצ'רד, מתה ב-11 בדצמבר לאחר מאבק ממושך בטרשת עורקים מוחית. בעלה, אחיה ונין אחד שלה נפטרו לפניה.
אצטדיון ארתור אש
אצטדיון ארתור אש (באנגלית: Arthur Ashe Stadium) הוא אצטדיון הטניס המרכזי של מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג בניו יורק. האצטדיון מכיל 23,771 מקומות ישיבה והוא אצטדיון הטניס הגדול ביותר בעולם. האצטדיון קרוי על שם הטניסאי ארתור אש, הנחשב לאחד הטניסאים החשובים בעולם, והטניסאי האפרו-אמריקאי הבולט הראשון בכל הזמנים.
היסטוריה.
האצטדיון נפתח בשנת 1997 והחליף את המגרש המרכזי במרכז - אצטדיון לואיס ארמסטרונג. אירוע הבכורה של האצטדיון התקיים ב-25 באוגוסט 1997 ובו הזמרת ויטני יוסטון שרה את השיר One Moment in Time.
ב-19 ביולי 2008 נערך לראשונה משחק כדורסל באצטדיון. המשחק במסגרת ליגת ה-WNBA היה בין ניו יורק ליברטי לבין אינדיאנה פיבר (משחק גמר), ובמשחק אינדיאנה ניצחה את ניו יורק ליברטי 55–71
האצטדיון מארח כל שנה חלק ממשחקי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס.
זונה בעלת לב זהב
זונה בעלת לב זהב היא סטריאוטיפ של דמות בדיונית, המציגה קורטיזנה או זונה המאופיינת כבעלת מניעים הגונים ואישיות חביבה. דמות - לרוב אישה - היא בדרך כלל דוגמה לאירוניה: חסרת מוסר בשל עיסוקה, אך בעלת תכונות חיוביות בלבד מכל בחינה אחרת.
מאפיינים.
לעיתים תכופות, לדמותה של הזונה בעלת לב הזהב, הן בספרות והן בקולנוע, יש תפקיד מכריע, אך שולי, בעלילה הדרמטית של הסיפור. בדרך כלל, היא מעניקה לגיבור עצה הרת-גורל או שהיא משמשת כמתווכת (בין הגיבור לבין דמות אחרת). לפעמים, היא מאופיינת בצורה המנוגדת לדמות נשית אחרת, מוסרית או קרירה. במקרים מסוימים, הדמות מתוארת כמי שעוסקת בזנות מתוך חוסר ברירה, למשל: בגלל ייאוש או כפייה מצד סרסור. במקרים אחרים, העיסוק בזנות יכול לשקף את תאוות החיים שיש לדמות (כמו, למשל, במקרה של דמותה של איליה בסרט "רק בימי חול").
ייתכן והסטריאוטיפ התפתח על בסיס מסורות מסוימות, כגון דמויות מהביבליה כמרים המגדלית או רחב, או המסורת התיאטרלית ההודית העתיקה הכוללת את "The Little Clay Cart" - מחזה דרמטי בסנסקריט מאת סודרקה (Śudraka) בו מופיעה וסנטסינה (Vasantasena) - קורטיזנה עם לב זהב. אך ניתן למצוא דמות סטריאוטיפית זו במיתוסים שונים ובתרבויות רבות, בצורת סיפור טרגי על פילגש אשר מתאהבת בפטרון / לקוח שלה או, לחלופין, במאהב צעיר ולעיתים קרובות - עני. לכן, הדבר עשוי להיחשב לא רק ארכיטיפ, אלא גם להעיד על תפיסה די אוניוורסלית, בחברות שונות, בנוגע למוסר ומיניות.
וריאציה על סטריאוטיפ הזונה היא דמות החשפנית - גרסה מתונה יותר של הדמות.
במדיות שונות.
בתיאטרון המוזיקלי, זונה עם לב של זהב מגולמת במקרים רבים על ידי זמרות מצו סופרן. אחת החריגות הבולטות לכך היא ויולטה ולרי, גיבורת "לה טרוויאטה" של ג'וזפה ורדי, ששרה סופרן. לעיתים קרובות, הדמות מוצגת באור טראגי, ואף מתה מוות טראגי; דוגמה קלאסית לכך היא דמותה של ננסי ברומן "אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס, וכן במחזמר הבימתי הנגזר ממנו, אוליבר! (וכן ב-"אוליבר!" - עיבוד הקולנועי הנגזר מן המחזמר), אשר נרצחת על ידי בן-זוגה.
בתולדות הטלוויזיה, "זונה עם לב זהב" הפך לארכיטיפ חשוב באופרות סבון, במיוחד בבריטניה. במהלך שנות השישים, דמותה של אלסי טאנר בסדרה הבריטית "Coronation Street" עיצבה את הדמות עבור מספר דמויות שבאו אחריה, כגון בת' לינץ' (מאותה הסדרה), קאט סלייטר, סטייסי סלייטר ודאון סוואן (שלושן דמויות מאופרת הסבון הבריטית "איסטאנדרס"). דמויות מסוג זה לעיתים קרובות מוצגות כבעלות חיים טראגיים, אבל בפומבי מעמידות פנים שהן מאושרות. לעיתים קרובות, אך לא תמיד, דמויות אלו הופכות לחיוניות עבור סדרות הטלוויזיה בהן הן מופיעות, והשחקניות המגלמות אותן הופכות לכוכבות מהגדולות בתעשיית הטלוויזיה הבריטית.
"זונה עם לב של זהב" היא דמות סטריאוטיפית בולטת בסרטים רבים, ובפרט - במערבונים אמריקאיים. בסרט הקולנוע האמריקאי "החשוד המיידי", הבלש דייוויד קויאן (צ'אז פלמינטרי) אומר לחשוד ורבל קינט (קווין ספייסי): "so don't sell me the hooker with a heart of gold" ("אז אל תמכור לי את [סיפור] הזונה עם לב הזהב").
אוראוסידיים
אוראוסידיים (שם מדעי: Oreoicidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיות באוסטרליה ובגינאה החדשה, ובה שלושה סוגים ושלושה מינים. הם נחשבו בעבר כתת-משפחה של סבכיים או של מעובי ראש אך הופרדו למשפחה עצמאית. עם זאת ישנם חוקרים שלא מכירים במשפחה העצמאית.
אלו ציפורים באורך של 20 ס"מ בממוצע ובעלי ציצה אפורה בולטת ועיניים צהובות עם פנים בעלי "מסיכה" שחורה. הן חיות בקבוצות קטנות ברחבי האזורים הטרופיים של אוסטרליה וגינאה החדשה וצדים חרקים או אוכלים זרעים.
כך ברא אותך הטבע
"כך ברא אותך הטבע" הוא שיר אותו כתב והלחין ארז הלוי. השיר יצא בשנת 1984 באלבום "הלילה".
חשיבותו של השיר עבור מאזינים רבים נעוצה בשילוב בין קולו הייחודי של הלוי, הלחן המעגלי והמילים שהמסר העיקרי שהן נושאות הוא קבלת העצמי.
תמות מרכזיות בשיר.
השיר נפתח בפניה שהיא סוג של תשובה לאדם אליו ממוען השיר – "כי כך ברא אותך הטבע". קביעה זאת מניחה את קיומה של עצמיות מהותנית כתוצר טבעי של הקיום. לאמירה המהותנית: "ככה אתה כי ככה בראו אותך" מתווספת אמירה נוספת אודות היכולת לדמיון ולמחשבה חופשית. דמות הדובר בשיר מעודדת את שני ההיבטים הללו בקרב נמען השיר מתוך פניית בקשה: "תן לזה לגדול מהתחלה בבקשה" – אשר ניתן לראות בה קריאה לחזרה למקור הפנימי וצמיחה ממנו.
הבית השני של השיר מחזק את מוטיב הקושי של קבלת העצמי הפנימי. פנייתו של הדובר לא להילחם בעצמי ולא לנסות להשתנות מעידה על מתח ועל קושי בקבלת הזהות הפנימית המוביל לרצון בלתי אפשרי להשתנות.
כנגד זאת ניתן למצוא בשיר עידוד לקבלת העצמי מתוך הבנה שמי שאתה הוא מי שאתה אמור להיות, ואין כל מקום וכל צורך להשתנות.