בתחרות השתתפו 80 קבוצות. זאת בעיקר מסיבות פוליטיות - קונפדרציית הכדורגל הברזילאית רצתה לקבל תמיכה של הקבוצות הקטנות. כמו כן, בכוונת הקונפדרציה היה לכלול מעבר בין הליגות בעונה הקרובה.
80 קבוצות נבחרו לפי המפתח כדלקמן:
לשלב השני העפילו 6 קבוצות מכל בית ו-4 קבוצות הטובות נוספות.
במקור היו צריכים לכלול 24 קבוצות. אומנם בגלל מחלוקת עם הקבוצות ופדרציה של מדינת ריו דה ז'ניירו בסופו של דבר בבתים אלו נכללו 36 קבוצות.
לשלב השני היו צריכים להעפיל רק מנצחי הבתים.
בסך הכל לשלב השני היו צריכים להעפיל 32 קבוצות. אומנם במהלך מחלוקת שהתפתחה בין הקבוצות ואיומים לפנות לבית משפט בסופו של דבר שלב ב' כלל 36 קבוצות. הם אורגנו ב-4 בתים ושיחקו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. ארבע קבוצות מכל בית העפילו לשלב השלישי.
שלבי הגמר (שמינית הגמר, רבע הגמר, חצי הגמר והגמר) נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ.
במהלך שלבי הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במהלך שלבי הגמר, במידה ומפגש כפול לא נתן הכרעה, הקבוצה עם הישג טוב יותר בשלב הקודם העפילה להמשך התחרות.
סאו פאולו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון.
משחקי הגמר.
משתתפי משחק הגמר העפילו לגביע ליברטדורס
שחקנים מצטיינים.
קארקה, שחקנה של סאו פאולו כבש 25 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
קארקה, שחקנה של סאו פאולו זכה גם בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
בצרה (מחוז)
מחוז בצרה (מבוטא בסרה, בערבית: محافظة البصرة) הוא מחוז בדרום עיראק. המחוז גובל בכווית בדרום ובאיראן בצפון-מזרח. עיר הבירה של המחוז היא בצרה, שעל שמה נקרא המחוז.
היסטוריה.
בשנת 1920, לאחר תבוסתה של האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה, השתלטה בריטניה על עיראק. בזמן המנדט הבריטי על מסופוטמיה חלוקתה הפנימית של עיראק אורגנה מחדש ובכך נוצר המחוז במתכונתו הראשונה. השלטון הבריטי נמשך עד שנת 1932, כאשר הוקם בית המלוכה העיראקי.
הציבור השיעי בבצרה ובמדינה כולה סבל מאוד תחת שלטונו של סדאם חוסיין בשנים 1979-2003. בזמן מלחמת המפרץ החל מרד בעיר בצרה, לאחר שהובטח למורדים סיוע מארצות הברית. בסופו של דבר אכן פרץ מרד עממי אלים, אך הסיוע האמריקאי לא הגיע. מורדים הצליחו לכבוש את העיר לימים ספורים, עד שהשלטון שב וכבש את העיר. בסופו של דבר, רבים מהמורדים הוצאו להורג ברחובות.
בשנת 2003 הפך המחוז למוקד לחימה מרכזי במלחמת עיראק. באזור התקיימו קרבות רבים בין כוחות בריטיים לכוחותיו של הגנרל העיראקי עלי חסן אל-מג'יד. בקיץ 2006 פרצו מהומות אלימות בין עיראקים חילוניים למוסלמים שיעים. מספטמבר ועד דצמבר 2007 נסוגו הכוחות הבריטיים מהמחוז.
רוב הנפט בעיראק מופק בשטח המחוז.
נעם ענבר
נעם ענבר (נולד ב-1979) הוא מנצח ישראלי, המנצח והמנהל המוזיקלי של תזמורת צה"ל בין 2013 לינואר 2018. כיום, משמש כציר בנציגות ישראל במלבורן האמון על נושא התרבות והחינוך.
ביוגרפיה.
נועם ענבר הוא בוגר בית הספר למוסיקה על שם בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב בניצוח ומוזיקולוגיה, ובוגר התוכנית לניהול תרבות ואמנות בפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב.
ב-29 ביולי 2013, מונה נועם ענבר למנצח תזמורת צה"ל בטקס החלפת מנצחי תזמורת צה"ל והחליף את מיכאל יערן שקדם לו. במהלך כהונתו תיפקד סווה וולינסקי כסגנו.
בתפקידו כמנצח תזמורת צה"ל היה אמון על איתור ומיון הנגנים בשלב מועמדותם לגיוס.
הוא ניצח על תזמורת צה"ל בטקסי קבלות פנים, בטקסים ואירועים ממלכתיים, בעצרות ובקונצרטים, והכין את התזמורת לקראת אירועים אלה.
בנוסף, כתב עיבודים תזמורתיים וערך עיבודים מספריית תזמורת צה"ל כדי להתאימם להרכבים המשתנים.
נועם ענבר ניהל את פעילויות ההעשרה המוזיקלית והפיתוח המקצועי לחיילי התזמורת, כגון: הרכבי נגינה, קורסים, סדנאות, כיתות אמן ועוד.
ג'ון קולינס (כדורסלן)
ג'ון מרטין קולינס השלישי (באנגלית: John Martin Collins III; נולד ב-23 בספטמבר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת אטלנטה הוקס מליגת ה-NBA.
נעורים וקריירת מכללות.
קולינס נולד בלייטון שביוטה. שני הוריו שירתו בצבא, והוא גדל בגואם, בטורקיה, באיי הבתולה (עם הורי אמו), במדינת וושינגטון ובווסט פאלם ביץ' שבפלורידה. בנעוריו התגרשו הוריו, והוא נותר עם אמו. בתקופת לימודיו בתיכון נבחר לכדורסלן השנה בפלורידה בתיכונים דרג 4A.
בשנים 2015–2017 שיחק בליגת המכללות בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת וייק פורסט. בשנתו הראשונה היה שחקן מחליף וקלע 7.3 נקודות בממוצע למשחק. בשנתו השנייה פתח בכל 33 משחקי הקבוצה והשיג ממוצעים של 19.2 נקודות ו-9.8 ריבאונדים למשחק. וייק פורסט הודחה בסיבוב הראשון של טורניר אליפות המכללות. בתום העונה נבחר לחמישיית העונה ולשחקן המשתפר של ליגת ה-ACC. לאחר שתי עונות החליט לוותר על המשך לימודיו באוניברסיטה והעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה מקצועית.
בדראפט 2017 נבחר קולינס במקום ה-19 על ידי אטלנטה הוקס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 10.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונה הבאה היה הקלעי המוביל של ההוקס עם ממוצע של 19.5 נקודות למשחק.
בנובמבר 2019, לאחר חמישה משחקים בעונת , הושעה קולינס על ידי ליגת ה-NBA מ-25 משחקים, בשל נטילת הורמון גדילה.
ג'ון קולינס
הוא חזר (סרט)
הוא חזר (בגרמנית: Er ist wieder da) הוא סרט קומדיה ביקורת מדינית ופוליטית גרמני משנת 2015 שבוים על ידי דויד וננדט (Wnendt). הסרט מבוסס על הרומן הסאטירי רב-המכר "הוא חזר", של הסופר טימור ורמש מ-2012. הסרט היה אחד מ-8 סרטים שהוצעו לייצג את גרמניה בטקס פרסי האוסקר ה-89 ולהתמודד עבור פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, אך לא נבחר.
עלילת הסרט.
שבעים שנה לאחר התאבדותו, אדולף היטלר (אוליבר מזוקי) מתעורר בברלין, בפארק שבו עמד הפיהררבונקר.
הוא מבולבל, ומפרש מצבים מודרניים מנקודת מבט נאצית. הנקרים בדרכו מניחים שהוא שחקן שמתחזה להיטלר. בשיטוטיו הוא מגיע לדוכן עיתונים ומתחיל לקרוא על גרמניה של ימינו. דרך העיתונים, הוא מגלה מדינה שונה לחלוטין מהמדינה שאותה עזב ואידאולוגיה שאינה לטעמו כלל.
לאחר מכן היטלר נתקל בפביאן זווצקי (פביאן בוש) מתחנת הטלוויזיה MyTV, שבאופן מקרי צילם סרט דוקומנטרי על ילדי ברלין בפארק שבו היטלר התעורר. זווצקי מוצא פוטנציאל בידורי בהיטלר ומציע לו להופיע בתוכנית טלוויזיה. בהתחלה זווצקי חושב על תוכנית בנושא חיות אך הרעיון יורד מהפרק כשהיטלר יורה בכלב עם אקדחו המוסתר. היטלר מציע לזווצקי שנושא התוכנית יהיה פוליטיקה. השניים יוצאים למסע ברחבי בגרמניה, בו היטלר מצולם בעודו מנהל דו-שיח עם המקומיים, לומד על מצוקותיהם, ומבטיח לסייע להם. היטלר מתנגד למפלגת השלטון מאחר שלדעתו מדובר ב״שתיינים חברתיים בווארים״, ועדיין נוטר טינה חזקה כלפי המפלגה הסוציאליסטית דמוקרטית בתור המפלגה של אויביו הישנים פרידריך אברט ואוטו וולס. המפלגה היחידה שהיטלר מסכים איתה לרוב היא מפלגת הירוקים, הודות לאג׳נדה שלהם המזכירה לו את התוכנית הנאצית ״דם ואדמה״. בו בזמן, היטלר מתפרנס כצייר רחוב.
לאחר שהוא חוזר לברלין, זווצקי מציג את היטלר ואת הרעיון שלו למנהלי תחנת הטלוויזיה MyTV. יו״ר התחנה, קטיה בליני (קטיה ריאמן), מחליטה להשתמש בהיטלר באחת מתוכניות הקומדיה של MyTV. לפני התוכנית, היטלר לומד על האינטרנט ומשתמש ברשת כדי ללמוד על העולם המודרני ולתכנן את חזרתו לפוליטיקה. כשהוא בשידור חי, היטלר מציג את תוכניותיו הישנות לשליטה עולמית, אך ללא כוונה כלל הופך ללהיט קומדיה. כשכישרונו הקומדי של היטלר תופס תאוצה, כריסטוף סנסנברינק (כריסטוף הרבסט), אחד ממנהלי MyTV, מגלה את הסצנה הלא ערוכה מסרט התעודה של זווצקי בו היטלר יורה בכלב. סנסנברינק מציג את התיעוד בשידור חי והורס את הקריירות המתפתחות של היטלר ושל היו״ר בליני. כתוצאה מכך סנסנברינק מקודם לתפקיד מנהל התחנה.
בעזרתם של בליני ושל זווצקי, היטלר מפרסם אוטוביוגרפיה על חייו החדשים במאה ה-21, שכותרתו "Er ist wieder da (״הוא חזר״, בגרמנית) "וספרו נעשה לרב מכר. פופולריות הספר משכיחה את תקרית הכלב. זמן קצר לאחר מכן, ספרו של היטלר מעובד לסרט. בחסרונו של היטלר, רייטינג והכנסה מפרסומות ב-MyTV יורדים דרסטית וסנסנברינק, לאחר התקף זעם (מחווה לסצנה הפופולרית ועתירת הפרודיות מהסרט הנפילה), מחליט שהוא חייב להיות המפיץ של סרטו החדש של היטלר.
היטלר משחק את עצמו בסרט ובמהלך הצילומים הוא מוכה על ידי ניאו נאצים שחושבים אותו למתחזה ורמאי. היטלר מתאשפז, החדשות על הכאתו מעוררות סימפתיה ציבורית והוא משחזר את מעמדו הגבוה בקרב העם הגרמני. בזמן שהיטלר מחלים, זווצקי צופה בסרטו הישן על הילדים ששיחקו בגן מעל הפיהררבונקר ומבחין בכדור אנרגיה ברקע (הדומה לזה שבסרט שליחות קטלנית), שלאחר התפוגגותו היטלר מופיע לראשונה. הוא חוזר לאתר, ומוצא על הקרקע עלים שרופים. חדור אימה, זווצקי מבין שהיה מדובר בהיטלר האמיתי במשך כל הזמן. הוא ממהר לבית החולים על מנת להתעמת עם היטלר, אך מוצא שם רק את קטיה, שאומרת לו שהיטלר חזר לאולפן הסרטים. לאחר שקטיה לא מבינה אותו באומרו שהוא מצא את היטלר האמיתי, זווצקי משתולל ומשחית בזעמו את חדר האשפוז.