משרד פרסום הוא עסק הנותן שירותי פרסום ללקוחותיו. השירותים כוללים לרוב חקר שוק, בחירת המסר הפרסומי וניסוחו באופן יצירתי, מילולי וגרפי, הפקת מסע פרסומי (תשדירים, מודעות או פרסומות מסוג אחר) והפצתו.
בעלי תפקידים במשרד פרסום.
במשרד פרסום ניתן למצוא את בעלי התפקידים הבאים (לא בכל משרד קיימים כולם):
מחלקת לקוחות
מחלקת רעיונאות (קריאייטיב)
מחלקת אסטרטגיה
מחלקת מיתוג - ממונה על בניית זהות מותג הלקוח.
סטודיו
מחלקת הפקה
מחלקת מדיה
נוספים:
תהליכי העבודה במשרד פרסום.
כמובן שתהליכים אלו נתונים לשינויים תדיר בהתאם למצבים והתנאים השונים.
בישראל.
משרדי פרסום ראשונים החלו לקום בארץ בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20. מראשוני הפרסומאים בארץ ניתן למנות את אולי קאופמן, אליהו טל, אברהם לבינסון, אליעזר ז'ורבין, בוב ארויו, עודד באומן ואמנון אריאלי. במהלך שנות ה-60, ה-70 וה-80 תחום הפרסום בארץ היה מצומצם ובארץ פעלו משרדי פרסום גדולים בודדים. מן המוכרים בהם: חגי לבינסון אילון, דחף, גיתם, טל אריאלי, ארויו בראל ובינג ליניאל.
בסוף שנות ה-80 ויותר בתחילת שנות ה-90 (לאחר הקמת ערוץ טלוויזיה מסחרי בישראל) התרחב תחום הפרסום ובמקביל החל להתערער מעמדם של משרדי הפרסום הוותיקים. פרסומאים רבים פרשו ממשרדי הפרסום הוותיקים והקימו משרדים צעירים. תהליך זה התרחש במקביל לכניסתם למשרדי פרסום בינלאומיים גדולים לארץ - הן באמצעות הסכמי ייצוג והן באמצעות רכישת משרדים מקומיים. מאז, רובם של משרדי הפרסום הפעילים בישראל, מקושרים בדרך זו או אחרת לתאגידי הפרסום הבינלאומיים: publicis, IPG, WPP Group או Cordiant Commuinication Group.
רוב משרדי הפרסום בישראל מאוגדים תחת איגוד הפרסום הישראלי. במהלך העשור האחרון עם התקדמות הטכנולוגיה והתגברות הפרסום הדיגיטלי תופס תחום הפרפורמנס נתח גדול מתקציבי הפרסום בישראל ואיתו קמו דור צעיר של חברות פרסום.
מגמות עכשוויות בפעילות משרדי הפרסום.
ניתן להבחין במספר תהליכים בולטים המתרחשים כיום בעולם הפרסום:
מגמה חשובה של העשור האחרון - הפרדת רכש המדיה מעבודת משרד הפרסום. הוקמו חברות רכש מדיה נפרדות למשרד אחד או למספר משרדי פרסום, חלקן קשורות לתאגידי המדיה הבינלאומיים.
תרנגול 53
פארוק קאדומי
רעיונאות
חברה רב לאומית
הנרי וינקלר
הנרי וינקלר (באנגלית: Henry Franklin Winkler; נולד ב-30 באוקטובר 1945) הוא מפיק, במאי ושחקן יהודי-אמריקאי. זוכה שני פרסי גלובוס הזהב. הוא ידוע בתור ארתור "פונזי" פונזרלי ("הפונז") מהסיטקום "ימים מאושרים".
ביוגרפיה.
וינקלר נולד במנהטן, ניו יורק שבארצות הברית, להורים יהודים מגרמניה שהיגרו לארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה. הוא סיפר שהוא נקרא אחרי דודו, הלמוט, שנהרג בידי הנאצים. בן דודו הוא השחקן ריצ'רד בלזר. גדל בבית יהודי-קונסרבטיבי, בו הלך עם הוריו לבית כנסת אותו הוריו אף סייעו להקים, אך בבית לא שמרו כשרות.
ב-1970 קיבל תואר שני מבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל, לאחר מכן, פנה לעולם הבידור.
קריירה.
אחת הפריצות הטלוויזיונית שלו אירעה כאשר גילם דמות של פרחח בשם "הפונז" בקומדיית המצבים "ימים מאושרים" (1974–1984). באותה תקופה, בשנת 1977 היה מועמד לפרס גלובוס הזהב עבור תפקיד ראשי בסרט "גיבורים" בו גילם חייל לשעבר הסובל מהלם קרב לאחר מלחמת ארצות הברית-וייאטנם, היה זה אחד מהסרטים הראשונים שעסקו בנושא המלחמה מאז סיום הקרבות ב־1975. יחד איתו שיחקו סאלי פילד והאריסון פורד שצולם לסרט זמן קצר לפני הצילומים של "מלחמת הכוכבים".
לאחר תום הסדרה "ימים מאושרים", התמקד וינקלר בהפקה ובבימוי. הוא הקים את חברת ההפקה "הפקות וינקלר-ריץ'" והפיק מספר סדרות, בהן "מקגייוור" ו-"אקדח של איש מת" בו גם שיחק בשני פרקים. כמו כן, ביים מספר סרטים, בהם "זכרונות פרטיים" (1988) בכיכוב בילי קריסטל ו"שוטר וחצי" (1993) בכיכוב ברט ריינולדס. בתחילת שנות ה-90 של המאה העשרים חזר לשחק במספר סדרות וסרטי טלוויזיה. הוא שיחק בסרטים "צעקה" (1996) שביים ידידו וס קרייבן. ב-1998 הציע לו אדם סנדלר תפקיד בסרט "נער המים". הוא השתתף בסרט זה ולאחר מכן שיחק בעוד 3 סרטים בכיכוב סנדלר: "שטן על הזמן" (2000), "קליק" (2006) ו"אל תתעסקו עם הזוהן" (2008). היו לו תפקידים קטנים גם בסרטים: "פרחחים" (1999), "תלוי רק בך" (2000), "בורות" (2003), "הרולד הבלתי מנוצח" (2006) ו"אף פעם לא אהיה שלך" (2007).
בעשור הראשון של המאה ה-21 וינקלר שיחק בסדרות "משפחה בהפרעה", "טיפול משפחתי", "מספ7ים" ועוד.
בשנת 2012 שיחק בסרט "הנה בא הבוקס" בכיכובו של קווין ג'יימס.
בשנת 2017 שיחק בסרט "כל מה שאני רוצה לחג המולד זה אותך", שמבוסס על שירה של מריה קארי "All I Want for Christmas Is You" מ-1994.
בשנת 2018 הופיע בסדרת הטלוויזיה "בארי" של רשת HBO בתפקיד שזיכה אותו בפרס אמי בקטגוריית "שחקן המשנה בסדרה קומית".
בשנת 2021 דיבב את דמותו של פריץ בסדרת ההנפשה "מפלצות בע"מ בעבודה". ב-28 בפברואר 2022 נמסר שווינקלר ישחק בסדרת הטלוויזיה הקומית הישראלית "חאנשי", שתשודר בערוץ "HOT3".
ב-6 במאי 2022 פורסם שווינקלר יגלם את דמותו של הגנגסטר והמיליונר הטקסני רקס קובל , בסדרת פשע אמיתי מוגבלת בשם "המלך רקס", שמפותחת ברשת "HBO". הסדרה מבוססת על המאמר "Rex Cauble and the Cowboy Mafia", מאת לורנס רייט, שפורסם בירחון "Texax Monthly" בנובמבר 1980. את הסדרה יביים מקס וינקלר , בנו של השחקן. השניים גם יהיו בין מפיקי הסדרה, וזהו שיתוף הפעולה הראשון ביניהם בתחום הבידור
חיים אישיים.
ב-1978 נישא לסטייסי וייזמן (לבית פורסטמן). לזוג בת ובן משותפים, בהם הבמאי מקס וינקלר , וכן בן מנישואיה הקודמים של סטייסי לעורך הדין האוורד וייזמן.
וינקלר אובחן כסובל מדיסלקסיה, דבר אשר הקשה עליו במיוחד בילדותו. הוא שיתף פעולה בכתיבתה של סדרה של 14 ספרים לילדים המבוססת על חוויותיו של ילד צעיר בשם האנק זיפזר הסובל מדיסלקסיה. וינקלר הוא גם דובר של ארגון דיסלקטים.
כלקדון
כלקדון (יוונית: Χαλκηδών, מקובל גם האיות חלקדון וכן קלסדון) הייתה עיר נמל עתיקה באסיה הקטנה.
כלקדון נודעה במיוחד בשל ועידת כלקדון, הוועידה האקומנית הרביעית, שנערכה בשנת 451. העיר נוסדה במאה ה-7 לפני הספירה כמושבה של העיר היוונית מגארה. היא כונתה "עיר העיוורים" כיוון שהוקמה על הצד האסיאתי של מצרי הבוספורוס, שנחשב לנחות לעומת הצד האירופי, שעליו ישבה ביזנטיון.
לאחר נפילת ביזנטיון הייתה העיר נתונה להתקפות חוזרות ונשנות מצד שבטי הברברים. במאה ה-7 נפלה לידי הצבא הפרסי. העיר נהרסה בתקופת מסע הצלב הרביעי, ומאוחר יותר היו אלה הטורקים שכבשו אותה כמאה שנים לפני כיבוש קונסטנטינופול. הם ניצלו את חורבותיה כמקור לאבני בנייה עבור עירם איסטנבול.
העיר היא חלק מאיסטנבול כיום, ונקראת קדיקוי.
יוסי דהאן
יוסי דהאן (נולד ב-1954) הוא פרופסור למשפטים וראש החטיבה לזכויות אדם במרכז האקדמי למשפט ועסקים (רמת גן). ממייסדי ויושב ראש מרכז אדוה, ממייסדי ועורכי אתר "העוקץ" ומלמד פילוסופיה באוניברסיטה הפתוחה. תחום התמחותו הוא דיני עבודה, זכויות עובדים וצדק גלובלי, תאוריות של צדק חברתי, הזכות לחינוך וצדק חינוכי.
ביוגרפיה.
יוסי דהאן נולד במרוקו והגיע לישראל בשנת 1960, משפחתו התגוררה תחילה במעברת בית שמש ולאחר מכן במעברת בת-ים משם עברה לחולון שם סיים את לימודיו התיכוניים בבית ספר "קוגל".
דהאן למד לתואר ראשון בפילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1981-1988 נסע לארצות הברית ללימודים מתקדמים וסיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, נושא עבודת הדוקטור שלו היה: "שוויון פוליטי בתאוריות דמוקרטיות" בהנחיית תומאס פוגי וסידני מורגנבסר. את התואר במשפטים סיים דהאן בשנת 1999 במכללה למנהל. דהאן הוא פרופסור חבר בחוג למשפטים במרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן שם הוא משמש גם כראש חטיבת זכויות האדם. הוא גם משמש כמרכז הוראה בפילוסופיה ומדע המדינה באוניברסיטה הפתוחה.
בשנת 2006 שימש כעמית מחקר במרכז לחקר צדק חברתי באוניברסיטת אוקספורד באנגליה ובשנים 2012-2011 כחוקר אורח במרכז טאוב באוניברסיטת ניו יורק.
דהאן הוא אחד ממייסדי "מרכז אדוה לחקר החברה בישראל" והוא מכהן כיושב ראש המרכז מאז היווסדו. דהאן, יחד עם ד"ר יצחק ספורטא, הוא מייסד, עורך וכותב משנת 2003 של אתר הדעות "העוקץ", אתר העוסק בסוגיות פוליטיות, חברתיות, כלכליות ותרבותיות מזווית ביקורתית.
דהאן שימש כנציג ציבור מטעם העובדים בבית הדין לעבודה וכנציג ציבור במליאת רשות השידור. החל משנת 2003 הוא חבר במועצת המערכת של כתב העת "תיאוריה וביקורת".
משנת 2005 עד לשנת 2009 שימש כיושב ראש קבוצות מחקר במכון ון ליר בירושלים בנושאי "זהות ומעמד" ו"צדק חברתי". חבר ועד מנהל באגודה לצדק סביבתי בישראל, וחבר האספה הכללית והוועד המנהל של המרכז האקדמי למשפט ולעסקים.
דהאן שירת כחבר הצוות האקדמי המייעץ של שרת הרווחה אורה נמיר. היה חבר במשלחת, מפגש טולדו, מזרחים ופלסטינים למען דיאלוג ישראלי-פלסטיני, יולי 1989. חבר במשלחת השיחות עם אש"ף בסטוקהולם ב 1990.