הקבוצה השתתפה בג'ירו ד'איטליה 2018 שהוזנק מירושלים וסיימה במקום ה-19 מתוך 22 בדירוג הקבוצות הכללי. בין הרוכבים שהשתתפו במירוץ היו גם גיא שגיב וגיא ניב, הגברים הישראלים הראשונים אי פעם שהשתתפו באחד ממרוצי הגרנד טורס. גיא שגיב אף סיים את המירוץ, התוצאה הטובה ביותר של הקבוצה במרוץ היה מקום שני בקטע ה-18 של רובן פלאסה. הקבוצה השתתפה גם בג'ירו של 2019, סיימה במקום ה-21 מבין 22 קבוצות. רוכב הקבוצה, גיא ניב, סיים במקום ה-113, גם במרוץ הזה פלאסה השיג לקבוצה את התוצאה הטובה ביותר שלה, רביעי בקטע ה-6. העונה הזו נחשבת למוצלחת עד אז בהיסטוריה של הקבוצה, היא השיגה 29 ניצחונות בסבב המקצועני, הבולטים מביניהם היו בגרנד פרי וואלני, בטור של יוטה ובטור של אוסטריה. לקראת סוף עונת 2019, הודיעה הקבוצה שהיא מחתימה את צמד הרוכבים הבכירים דן מרטין ואנדרה גרייפל, והשניים ירכבו עבורה בשנת 2020.
ב-2 באוקטובר 2019 הוציאה הקבוצה הודעה לתקשורת כי הגיעה להסכם לרכישת רישיון וורלד-טור מקבוצת קטושה-אלפסין וכי, בכפוף לאישור ה-UCI, היא תהפוך ב-2020 לקבוצת וורלד טור, הדרג הבכיר ביותר לקבוצות, מה שהופך אותה לאחת מ-18 הקבוצות הבכירות בעולם ומקנה לך הזמנה אוטומטית לכל המרוצים הגדולים, כשחמשת המונומנטים ושלושת הגרנד טורס כלולים, מה שאומר שב-2020 תערוך הופעת בכורה בטור דה פראנס ובוואלטה אספניה בדצמבר של אותה שנה אישר ה-UCI את הסטטוס החדש של הקבוצה כקבוצת וורלד טור החל מ-2020, והקבוצה שינתה את שמה לשמה הנוכחי, חלק מרוכביה ואנשיה של קטושה שהיה להם חוזה עם קבוצתם לעונת 2020, חויבו להצטרף לקבוצה הישראלית כחלק מההסכם.
ב-9 ביולי 2020, אישרה הקבוצה את הודעתו של כריס פרום, רוכב הגרנד טורס המעוטר ביותר ב, כי חתם על חוזה על פיו יצטרף לקבוצה בעונת 2021. הקבוצה גם הצהירה שהיא תשאף לנצח עם פרום את הטור דה פראנס בשנת 2021, ולשם כך החתימה רוכבים בכירים נוספים כמו חברו הטוב של פרום, דריל אימפי, קארל פרדריק האגן, מייקל וודס, ואחרים.
ב-10 באוקטובר 2020 השיגה הקבוצה את הניצחון הראשון שלה בגרנד טור ובמרוץ מדרג ה-וורלד טור כשאלכס דאוסט הבריטי ניצח לאחר בריחת סולו מקבוצת הבריחה במהלך הקטע השמיני של ג'ירו ד'איטליה 2020.
ב-2022 הודיעה הקבוצה כי התאגיד הקנדי פרמייר טק, שנתן את חסותו בשנת 2021 לקבוצת אסטנה, יהיה נותן החסות העיקרי לקבוצה וכי היא תקרא ב-2022 "ישראל פרמרייר טק".
פרשיות סימום.
פטריק שלינג, אחד מרוכבי הקבוצה, הושעה החל מה-18 במאי 2020 עד ל-17 בספטמבר באותה שנה לאחר שהשתמש בתרופה לא חוקית לאסתמה, טרבוטלין. נוסף על כך נשללו ממנו התוצאות שקבע בטור דו רואנדה בעונה הזו, אותו סיים במקום השלישי. שלינג עצמו התנצל וטען שהוא סובל מאסתמה מאז הילדות שלו.
סגל הקבוצה.
מעודכן לעונת 2022
L'oiseau et l'enfant
L'oiseau et l'enfant (בעברית: הציפור והילד) הוא השיר המנצח באירוויזיון 1977. השיר בוצע על ידי הזמרת הצרפתית מארי מרים, שייצגה את צרפת. השיר נכתב על ידי ג'ו גרייסי והולחן על ידי ז'אן פאול קרה. זהו השיר הצרפתי החמישי שניצח בתחרות האירוויזיון, ונכון לשנת 2021 הוא הניצחון האחרון בתחרות.
השיר הוגרל להופיע שמונה עשרה ואחרון בגמר האירוויזיון (לאחר השיר הבלגי). עם סיום ההצבעה נחשף כי השיר ניצח עם 136 נקודות. לאחר האירוויזיון ביצעה מרים את השיר בארבע שפות אחרות שונות: אנגלית, ספרדית, גרמנית, ופורטוגזית, שפת אימה של מרים.
גרסאות כיסוי.
בשנת 2016 ביצעה הלהקה מבית קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים, "קידס יונייטד" (ילדים מאוחדים) את השיר. ביצועם הצליח להגיע למצעד הצרפתי באוגוסט 2016 ובכך לחזור אליו לאחר ארבעים שנים של היעדרות, השיר יצא מהמצעד כעשרה חודשים לאחר מכן, ביוני 2017.
באוקטובר 2016 פורסמה גרסה עברית לשיר. הגרסה העברית "ילדים וציפורים" נכתבה על ידי אסף פרי ובוצעה על ידי הרכב מתנועת דרור-ישראל.
מצעדים.
הערה: הנתונים מתייחסים למצעדים בשנות השבעים של המאה העשרים ולא למצעדים שאליהם נכנסו גרסאות כיסוי.
מבחן טיב ההתאמה
בן-ציון בחבוט
בן-ציון בחבוט (18 ביוני 1897 – 25 בפברואר 1956) היה סוחר, עורך ספרות, איש ציבור ופעיל ציוני במנצ'סטר שבאנגליה ובבואנוס איירס שבארגנטינה, שם כיהן כסגן הנשיא של לשכת בני ברית.
קורות חיים.
נולד בירושלים ב-18 ביוני 1897 (י"ח בסיוון ה'תרנ"ז) לרב שבתי בחבוט ולמזל בת עזריה די-בוטון, שנמנה עם מייסדי השכונות עזרת ישראל ואבן ישראל בירושלים. בילדותו למד בבית הספר למל, ובגיל שמונה עבר להתגורר עם הוריו ביפו, ובתקופה זו החל ללמוד בגימנסיה הרצליה.
בשנת 1915 סיים את לימודיו, ותקופה לא ארוכה לאחר מכן, במלחמת העולם הראשונה, הוגלה לדמשק ומשם לחלב שבסוריה. לקראת סוף המלחמה, התנדב לצבא הבריטי, ושירת בו כסגן קצין בשירות המודיעין, לצד הקצין אלכסנדר אהרנסון.
בסיום המלחמה חזר לארץ ישראל, ובתחילת שנת 1920 נסע ללמוד פסיכולוגיה וכלכלה מדינית באוניברסיטת מנצ'סטר, ובתקופת שהותו שם פעל להפצת השפה העברית, נמנה עם מייסדי הסתדרות הספרדים בעיר, ושימש כיושב ראש "צעירי ציון" וכחבר לשכת בני ברית בעיר.
בשנת 1925 נבחר על ידי העדה הספרדית לשמש כנציגה בקונגרס הציוני, אך לבסוף לא השתתף בו בשל מחלה.
בשנת 1926 עבר להתגורר בארגנטינה, וכמומחה לתעשייה ומסחר בטקסטיל, ייסד בבואנוס איירס עסק למסחר. באותה שנה שהה בארץ ישראל למשך תקופה, ובחודש אוקטובר מסר הרצאה בנושא הפסיכולוגיה של התעשייה בפני אנשי ועד העיר ליהודי ירושלים.
לצד עיסוקו במסחר, החל להשתתף בפעילות ציבורית וציונית בקהילה היהודית, ונמנה עם מייסדי לשכת בני ברית בארגנטינה. בזו האחרונה אף שימש במשך יותר מ-20 שנה כעורך כתב העת הספרותי שלה, והגיע בה לדרגת סגן נשיא. בנוסף שימש כאח בלשכת הבונים החופשיים, כחבר הוועד הפועל של הפדרציה הציונית בארגנטינה, כחבר הוועד של המרכז הציוני ושל לשכת קרן קיימת לישראל וההסתדרות העברית בעיר, וכחבר וועד אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית.
בשנת 1929 נישא לעליזה בת הרב אליהו דנן.
בשנת 1951 ביקר בישראל, במטרה למלא את צוואת אביו, שביקש להעביר את עצמותיו מביירות שבלבנון לקבורה בירושלים, וכדי להשלים הכנות לקראת עלייה ארצה. בסיום ביקורו שב לבואנוס איירס.
לבסוף לא זכה לעלות ארצה, והלך לעולמו בבואנוס איירס ב-25 בפברואר 1956 (י"ג באדר ה'תשט"ז).
בנו, שבתי-מרסל בחבוט שימש כמזכיר הראשי של תנועת החלוץ בארגנטינה.
חיבוריו.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, פרסם מאמרים בנושא ציונות ויהדות בעיתון דואר היום ובהמשך בעיתונים יהודיים בארגנטינה. כן כתב ספר בספרדית על תולדות מנורת המקדש כסמל של מדינת ישראל.
כתריאל עפרוני
כתריאל עפרוני (1923 – 26 באוקטובר 2011) היה צייר ישראלי, מורה ומחנך. התגורר בגשר (קיבוץ), בצפת ובת"א.
ביוגרפיה.
כתריאל עפרוני נולד ב-1923 בווינה שבאוסטריה. עלה ארצה עם עליית הנאצים והיה בין מייסדי גשר (קיבוץ) שבעמק הירדן, שם חי ויצר שנים רבות. בשנת 1973 עבר להתגורר עם אשתו תמר בעיר צפת. במקביל לגלריה שפתחו כתריאל ותמר בקריית האומנים שבעיר העתיקה בצפת, היה כתריאל גם מורה ומחנך בבית הספר היסודי ממלכתי א' ע"ש טוביאש. שם עבדה גם אשתו תמר כמורה לאומנות הקרמיקה. כתריאל עפרוני למד אצל הצייר ליאו רוט באפיקים ואצל הצייר יחזקאל שטרייכמן במכון אבני בתל אביב. לאחר מכן השתלם מספר שנים בברזיל ובפריז.
קלף (אלבום)
קלף הוא אלבומו השני של הזמר דויד ברוזה שיצא בשנת 1982.
בתחילת שנת 1982 הוציא ברוזה את אלבומו השני, "קלף", שהיה בו שילוב של רוק'נ'רול ובלוז. מרבית שירי האלבום נוצרו כתוצאה משיתוף פעולה של ברוזה עם יהונתן גפן, כאשר יהודה עדר היה אחראי על ההפקה המוזיקלית והעיבודים.
מהשירים הבולטים שנכללו באלבום זה הם: "חיפה" (שנכתב במיוחד על ידי גפן על עיר הולדתו של ברוזה), "החיים הם חומר טוב" ו"דניאלה".
האלבום נוצר בשבועיים של נגינה בצריף של שמוליק "שמיילך" בורשטיין בגני יהודה.
סיבוב ההופעות שליווה את האלבום נקטע עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה. במהלך המלחמה הִרְבָּה ברוזה להופיע בפני חיילים.
לאחר צאת אלבום זה, שינה ברוזה את הסגנון המוזיקלי ושני אלבומיו הבאים "האשה שאתי" ו-"ברוזה" היו כבר בסגנון מוזיקה לטינית.
משתתפים באלבום.
עיבודים והפקה מוזיקלית: יהודה עדר.
ענתיבי
חמווי
חמווי (حموي) הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהדות סוריה.
השם מצביע על מקור המשפחה בעיר חמת שבסוריה.
כלי זמר (רשת חנויות)
כלי זמר היא רשת חנויות כלי נגינה ישראלית. נכון לשנת 2022 מונה הרשת 25 סניפים, מהם 9 בבעלות מלאה והיתר בזכיינות.
פעילות הרשת.
הרשת הוקמה בשנת 1967 על ידי עו"ד ישראל צליוק, כסוכנות של חברת ימאהה היפנית. בשנתה הראשונה כללה הרשת שתי חנויות, בחיפה ובתל אביב. בשנת 1970 רכש יואל ברנד את החברה, ומאז הוא מנכ"ל הרשת.
נכון לשנת 2022 מונה הרשת 25 סניפים, מהם 9 בבעלות מלאה והיתר בזכיינות. הסניף הראשי של הרשת משתרע על ארבע קומות בדיזנגוף סנטר בתל אביב. החברה מייצגת יותר מ-80 מותגים של כלי נגינה ומערכות הגברה וסאונד.
החברה מפעילה מרכז שירות תיקונים ארצי לתיקון כלים אלקטרוניים, רמקולים, גיטרות, כלי נשיפה ופסנתרים. כחלק משירות זה מספקת הרשת כיוון פסנתרים בבית הלקוח.
בבעלות הרשת חטיבת הסאונד "KZPRO" המתמקדת בציוד הגברה לאנשי מקצוע ובהם אולפני הקלטות, מפיקים מוזיקליים ודיג'יים. החברה מתמחה בהתקנת מערכות שמע קבועות לאולמות ומקומות ציבוריים.
דוויק
רקטת כתף