שטרן יחד עם קבוצת פעילי עלייה הכינו מסמך החושף את מצבם העגום של יהודי ברית המועצות. המסמך הוברח על ידי מספר עיתונאים ופורסם בתקשורת במערב. לאחר פרסומו ב-1981 החליטו השלטונות ל"היפטר" מהמשפחות החתומות על המסמך ושלושה חודשים בלבד לאחר הגשת בקשת ההגירה התאפשרה יציאתה של משפחת שטרן מברית המועצות.
הוריהם וקרוביהם של בני הזוג נותרו בברית המועצות.
לאחר עלייתם לישראל הגיעה משפחת שטרן למרכז הקליטה במבשרת ציון. שטרן הקים יחד עם חבריו ועם יוסף מנדלביץ' מרכז למידע על יהדות ברית המועצות.
כעבור שנה עברה המשפחה לשכונת גילה בירושלים.
בשנת 1983 הוקמה ההתנחלות "אל-דוד" למרגלות הר ההרודיון (לימים "נוקדים"). המתיישבים וארגון "אמנה" הציעו לו את תפקיד מזכיר היישוב. שטרן נאלץ תחילה להגיע ליישוב באוטובוסים, כיוון שלא היו לו רישיון נהיגה ורכב.
כדי לפתור את בעיות העולים הקימו שטרן ונתן שרנסקי את "לשכת המידע על עולים מברית המועצות", אשר היוותה את הבסיס להקמתו של "הפורום הציוני" בשנת 1988. הפורום נאבק למען זכויות העולים, הקים מוסדות סדירים לניהול עניינו של הארגון, קיים אספות כלליות ובחר את מוסדותיו.
שטרן נבחר לכנסת הארבע עשרה בשנת 1996 במסגרת סיעת ישראל בעלייה. לקראת בחירות 1999 חבר יחד עם מיכאל נודלמן, שאיתו הקים את מפלגת עלי"ה, למפלגת ישראל ביתנו של אביגדור ליברמן. כיהן כחבר בוועדות שונות, וכן עמד בראשות הוועדה המיוחדת לבעיית העובדים הזרים (בכנסת החמש עשרה), בוועדת הפנים והגנת הסביבה (בכנסת השש עשרה), שבמסגרתה קידם את חקיקת חוק הקרינה הבלתי מייננת, ובוועדה לענייני ביקורת המדינה, שבראשה עמד בכנסות השש עשרה והשבע עשרה. בכנסת השבע עשרה צמצם את פעילותו הפרלמנטרית בעקבות מחלת הסרטן שבה חלה, אך עם זאת המשיך להשתתף בדיונים. תמך במאבק נגד תוכנית ספדי לבנייה במערב ירושלים.
ב-5 בינואר 2004 הקים את "שדולת בעלי הברית הנוצריים" בלווית ההצהרה הבאה: "מטרתה של שדולת בעלי-ברית נוצריים בכנסת היא לבנות חיבור ישיר של תקשורת, שיתוף פעולה ותיאום בין הכנסת למנהיגים נוצריים ברחבי העולם... השדולה עובדת עם נוצרים שתומכים בישראל ועם כאלה שמתלבטים באשר לעמדתם כלפי ישראל. נוצרים רבים מכירים בכך שאמונתם בתנ"ך מחברת אותם לארץ ישראל ולעם ישראל...".
שטרן כיהן במשך כשנה (2001–2002) כסגן שר במשרד ראש הממשלה, תחת ראש הממשלה אריאל שרון.
ב-16 בינואר 2007 (כ"ו בטבת ה'תשס"ז) נפטר שטרן ממחלת הסרטן. הותיר אחריו את רעייתו, לנה, בן ובת.
הנצחה.
ב-2009 נוסד לזכרו ועל שמו פרס שר העלייה והקליטה לעולים יוצרים ע"ש יורי שטרן, במסגרתו מעניק משרד העלייה והקליטה פרסי הצטיינות ליוצרים עולים על הישגים מיוחדים בתחומי האומנות השונים ועל תרומתם המיוחדת לתרבות הישראלית ולשילוב תרבויות. הפרס ניתן מדי שנה בטקס חגיגי במעמד שר העלייה וקליטה. בין הזוכים בפרס זה: יבגני אריה, איגור ברזין, אולה שור-סלקטר, אוולין קפלון ונוספים.
שטרן הונצח ברחוב על שמו בשכונת פסגת זאב בירושלים, באנדרטה על שמו בדימונה וגן שעשועים על שמו באשקלון. ומתנ"ס על שמו בבאר שבע בשכונת נחל בקע.
לאחר מותו הוסב שם מוזיאון הווטרנים בנשר ל"מוזיאון הווטרנים על שם חבר הכנסת יורי שטרן". על שמו קרוי "מרכז לסיוע הוליסטי" בירושלים.
מתאם פעולות הממשלה בשטחים
מתאם פעולות הממשלה בשטחים (מתפ"ש) או תיאום פעולות הממשלה בשטחים היא יחידה במשרד הביטחון האחראית למימוש מדיניות הממשלה בשטחי יהודה ושומרון וחבל עזה. המתפ"ש הוא הסמכות האזרחית לתיאום התכנון והתשתית בתחומי ההתנחלויות, וגורם התיאום האזרחי והביטחוני מול הרשות הפלסטינית וכן בין ארגונים בינלאומיים וארגוני זכויות האדם הפועלים ביהודה ושומרון. מטה היחידה ממוקם בקריה, מפקדת המנהל האזרחי נמצאת באוגדת איו"ש, וכן יש ליחידה בית ספר לתיאום וקישור במחנה גדעונים. ליחידה 8 מנהלות תיאום וקישור באזור יהודה ושומרון ואחת נוספת באזור חבל עזה. מפקד היחידה הוא מתאם פעולות הממשלה בשטחים, קצין בדרגת אלוף.
מפקד היחידה הוא אלוף רסאן עליאן.
היסטוריה.
מיד לאחר מלחמת ששת הימים הוחל הממשל הצבאי הישראלי בשטחים, שהיה אמון הן על ההיבט הביטחוני והן על הטיפול באוכלוסייה האזרחית. יהודה ניצן מונה "מתאם העניינים האזרחיים בשטחים המוחזקים", תפקיד זמני שביצע בשירות מילואים וכיהן בו במשך מספר חודשים. ב-10 בספטמבר 1967 מונה אל"ם דן חירם כמתאם העניינים האזרחיים עד ספטמבר 1968. במקביל מונה שלמה גזית, באוגוסט 1967, ליו"ר ועדת התיאום המדיני-ביטחוני בשטחים, ולקראת סוף שנת 1968 מונה גם למרכז ועדת המנכ"לים המטפלת בנושאים אזרחיים בשטחים המוחזקים ובדצמבר 1967 מונה לראש מחלקת ממשל צבאי וביטחון מרחבי במטכ"ל. ביולי 1968 היה מראשוני המועלים לדרגת תת-אלוף ובינואר 1973 קודם לדרגת אלוף, מאז תפקיד מתאם פעולות הממשלה בשטחים הוא של קצין בדרגת אלוף.
בתחילת שנות ה-70 הוקמה יחידת תיאום פעולות הממשלה בשטחים, שנקראה אז "אגף מטה ביטחון מרחבי והתיישבות". היחידה הוקמה מתוך כוונה ליישם את אמנת ז'נבה הרביעית. האמנה, הדנה בדיני תפיסה לוחמתית, קובעת את חובת המדינה הכובשת להגן על אזרחי השטחים שכבשה, על מנת שלא לפגוע בחפים מפשע ובאנשים שאינם לוחמים. האמנה גם קובעת כי לא ניתן להחיל את חוקי המדינה הכובשת על אותם שטחים, וכי הצבא, הוא אשר כבש את השטחים, ועל כן עליו מוטלת האחריות לדאגה לתושבים.
לאחר הסכם השלום עם מצרים ב-1979, במסגרתו הוחלט על הפרדת הפעילות האזרחית מהפעילות הביטחונית, הוקם המנהל האזרחי, שהיה חלק מהממשל הצבאי הישראלי בשטחים, בשנת 1981. כך, הפעילות הביטחונית נותרה בידי הממשל הצבאי, אשר כפוף לאלוף הפיקוד. הסמכויות האזרחיות הוקנו למנהל האזרחי שהוכפף למשרד תיאום פעולות הממשלה בשטחים, הכפוף למשרד הביטחון. לראש המנהל האזרחי נמסרו סמכויות בתחומים אזרחיים שונים, ותחתיו מונו קציני מטה אזרחיים הקשורים למשרדי הממשלה השונים בישראל.
מנהלות התיאום והקישור של היחידה מוקמו ברמאללה ובעזה. לאחר העברת סמכויות לידי הפלסטינים בהסכם קהיר (1994), שונה אופי הפעילות של היחידה, ומאז פעילותה הפכה לתיאום וקישור בין הצד הפלסטיני לבין הצד הישראלי, והיחידה נסוגה מהשטחים שהועברו לידי הפלסטינים.
החל מדצמבר 2010 היחידה מכשירה את כלל הקא"לים בצה"ל.
פרשת השבוע (סדרת טלוויזיה)
פרשת השבוע היא סדרת דרמה ישראלית, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה, שנוצרה על ידי רני בלייר וענת אסולין ושודרה במשך 3 עונות בין השנים 2006-2009 בערוץ הוט 3. עונתה השלישית והאחרונה של הסדרה עלתה לשידור ב-17 בינואר 2009. כל אחד מפרקי הסדרה מבוסס באופן חופשי על אחת מפרשות התורה, כאשר כל עונה מוקדשת לחומש אחר.
רקע.
הסדרה עוקבת אחר שנה גורלית בחייהן של ארבע משפחות ישראליות ממעמדות כלכליים וחברתיים שונים, הנקשרות בין עצמן בסיפורי אהבה, בגידה, חברות, ומצבי התמודדות אל מול המציאות הישראלית הביטחונית והחברתית. עלילת כל פרק בסדרה מבוססת על אחת מפרשות השבוע. את הסדרה יצר וביים רני בלייר (שיצר גם את הסדרה "שבתות וחגים"). את התסריט כתבו בלייר וארי פולמן (שגם כתב את התסריט לסדרה "בטיפול"). פרשות השבוע, המופיעות ב-12 פרקי העונה הראשונה של הסדרה, הן 12 הפרשות של ספר בראשית, לפי סדרן כפרשות. כל פרק עוסק ברעיון הפרשה על שמו נקרא, ואת עלילתו מדריכה דמותה של הגר נאווי.
פרשות השבוע, המופיעות ב-12 פרקי העונה השנייה של הסדרה, הן 11 הפרשות של ספר שמות, לפי סדרן כפרשות, כאשר פרשת שמות מיוחסת לשני הפרקים הראשונים.
פרשות השבוע, המופיעות ב-11 פרקי העונה השלישית של הסדרה, הן 10 הפרשות של ספר ויקרא, לפי סדרן כפרשות, כאשר פרשת בחוקותי מיוחסת לשני הפרקים האחרונים.
"פרשת השבוע" זכתה לרוב לביקורות אוהדות, וזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בשנת 2006 עבור העריכה, העיצוב והתלבושות. בשנת 2008 זכתה בפרס האקדמיה עבור סדרת הדררמה הטובה ביותר, ורני בלייר זכה בפרס עבור הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה.
לאחר העונה השלישית החליטה חברת הוט שלא להפיק עונה רביעית.
שחקנים, דמויות ומשתתפים.
משפחת נאווי.
שאול והגר נאווי, זוג בורגני שלו שני ילדים, מתגוררים בתל אביב.
משפחת בן-דוד.
אלישע ואליה בן-דוד, בני-זוג מאז מגיל 16, מתגוררים עם שני ילדיהם באזור השרון. משפחה ממעמד כלכלי גבוה.
משפחת ברגר.
יונתן וגליה ברגר מתגוררים במושב גבעת עדה בצפון הארץ, וחיים חיי הסתפקות במועט נוחים יחד עם בתם, למרות היחסים הלא מוצלחים ביניהם.
משפחת אל-נאשף.
אמיר ומנאר המאורסים, מתגוררים בתל אביב. שניהם ערבים ישראלים המנהלים מערכת יחסים ממושכת, ומנסים לנהל חיי זוגיות, למרות עבר משפחתם המסובך.
דמויות נוספות.
בנוסף, השתתפו במהלך הסדרה שחקנים אורחים רבים, בהם תומר שרון, דורית בר-אור, דביר בנדק, שי אביבי, אורי גבריאל, שלמה בראבא, סווטלנה דמידוב, מולי שולמן, טלי אורן, ברוך דרור ועוד.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
מלי פולישוק בלוך
ויצמן שירי
ויצמן שירי (נולד ב-5 בפברואר 1956) הוא פוליטיקאי ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה.
חייו.
שירי נולד בישראל, שמו הפרטי ניתן לו לזכר חיים ויצמן נשיא המדינה הראשון. במהלך השנים הוא נבחר למרכז ועידת מפלגת העבודה, שימש יו"ר מחוז הנגב במפלגה והחל להתמודד ברשימתה לכנסת בבחירות לכנסת ה-14.
שירי כיהן בכנסת בסיעות ישראל אחת ועבודה-מימד בכנסת ה-15, ובשלהי הכנסת ה-16 הושבע כמחליפו של שמעון פרס מטעם העבודה-מימד-עם אחד.
בשנת 2002 כיהן מספר חודשים בממשלה ה-29 כסגן שר הביטחון.