בשנים תקצ"ט-ת"ר 1840-1839, ערך מסעות ברחבי אירופה, וביקר בקהילות יהודיות רבות במזרח ובמערב. במסעות אלו קרא ליהודים לעלות לארץ ישראל ולהתיישב בה בכוח חמוש. באותה שנה בעת ביקור בזמון (בסרבית: Земун, בגרמנית נהגה: זמלין) פגש את הרב יהודה אלקלעי. את פגישתם תיאר אלקלעי בהתרגשות רבה. הוא כינה אותו: "איש אלוהים קדוש", "הרב המופלא", "המקובל האלוהי" וסיפר כי דבריו "הרעידו את ליבי וברכי כשלו". עדויות על פעילותו ועל דעותיו מימים אלו נמצאות בספר זיכרונות של שני מסיונרים מ"הכנסייה הסקוטית", אשר סיירו וחקרו את קהילות היהודים באירופה באותה תקופה. הסקוטים שמעו עליו ובקשו להפגש עמו. הם שוחחו עמו ארוכות בסתיו ה'ת"ר 1839, שמעו ממנו כי מטרת מסעותיו "לעורר תיקונים בקרב אחיו"; הוא סיפר כי "הוא נוסע למען אחיו נחותי הדרגה, כדי לדעת מה אפשר לעשות למענם". הוא טען: . תוכניתו של סיר משה מונטיפיורי לקנות קרקעות בארץ ישראל לא תביא תועלת כל עוד אין ביטחון לרכוש בארץ.
בשנת 1852, כשנה לאחר פטירת רעייתו, עלה לארץ ישראל והתקבל על ידי תלמידיו ביפו. לאחר מכן עבר לחברון שם קבע את בית מדרשו ואת ספרייתו הגדולה ואף ייסד שם ישיבה ועמד בראשה. הוא נפטר בי"ב בניסן תרי"ב (1852) חודשיים בלבד לאחר עלייתו לארץ ישראל ונקבר בבית העלמין העתיק בחברון. חכמי חברון תיארו את מיתתו במכתב לאנשי איזמיר: "כי כמעט הייתה מיתתו מיתת נשיקה ממש, כי בהיותו מדבר בדברי תורה ומוציא מפיו רזין עילאין נתעלף והלך לבית עולמו".
כנראה נפטרו ילדיו של הרב ביבאס בחייו, ואת ביתו, ואוצר ספריו הנדירים תרם לישיבה שהקים בחברון ונקראה על שמו, ואחרי פטירתו עברה לרשות "כולל הספרדים" בחברון.
קהילת יהודי חברון נהגה לערוך לו מדי שנה טקס השכבה בליל יום הכיפורים, ושמו נזכר בפנקס ההשכבות של הקהילה.
על שמו נקרא רחוב בשכונת נחלאות בירושלים.
הגותו ויצירתו.
רבי יהודה ביבאס היה דמות ייחודית בין רבני דורו. דעותיו בדבר הדרכים לקירוב הגאולה היו מרחיקות לכת. הוא סבר כי התשובה הדרושה לגאולה אין פירושה צומות, תשובה ותפילות, אלא שובם הממשי של היהודים לארץ ישראל. בדומה להוגים יהודים נוספים בני זמנו כגון תלמידי הגר"א, הוא סבר כי ההתעוררות למעלה אצל האל, תלויה במידה רבה בהתעוררות של בני האדם למטה, ככל האמור בגאולה העתידה של עם ישראל. הוא קרא לעלות לארץ ולהתיישב בה, כי כך תתחיל הגאולה, ועם הקשיים והסבל יתעוררו רחמי שמים ותתקרב הגאולה. הרב ביבאס התבונן במלחמת השיחרור של העם היווני מעול האימפריה העות'מאנית, וסבר שגם היהודים צריכים לאחוז בנשק כדי שיוכלו לכבוש את הארץ מידי האימפריה העות'מאנית. הסקוטים שעמהם נפגש הרב ביבאס סיפרו שאמר להם: "צריך להדריך את היהודים במדעים ובנשק כדי שיוכלו לקחת בחזקה את ארץ-ישראל מן הטורקים, תחת הנהגתו של המשיח כמו שהיוונים לקחו בחזקה את ארצם".
הרב ביבאס השאיר מספר חיבורים בכתב יד, שרובם לא נשמרו.
יצחק רפאל כותב בביאורו לכתבי הרב יהודה אלקלעי כי "חיבר הרב ביבאס חוברת שירים, פיוטים ותפילות ואף השאיר פסקי-הלכה, שבחלקם היו רשומים בפנקס הקהילה בקורפו. יהודי קורפו היו מעריצים את הרב ביבאס ומזכירים את "הרב הקדוש" "שלוש פעמים בשנה".
תלמידו הרב יהודה אלקלעי היה ממבשרי הציונות הראשונים. הרב אלקלעי עלה לארץ ישראל בשנת תרל"ד 1874 קיבל והרחיב את תורתו של רבו. בכתביו סיפר על הערצתו לרב ביבאס:
בהיסטוריוגרפיה הישראלית, בכתביהם של ההיסטוריון ונשיא המדינה השני יצחק בן-צבי ופרופ' יעקב כ"ץ מתואר ביבאס כאחד מראשוני ההוגים הציונים, שתפיסתו חילחלה אל רבים בקהילות שהתארח והרצה בהן, ובמיוחד אל משנתו של תלמידו הרב אלקלעי, וכך השפיעה במישרין ובעקיפין על המונים; בן-צבי ראה בחזונו של הרב ביבאס ציון דרך ראשון בדרך אל הקמת מדינת ישראל; פרופ' כ"ץ תיאר את התהליך המורכב ורב השנים שעבר הרב אלקלעי עד שהפנים את הצעותיו, מרחיקות לכת בזמנן, של הרב ביבאס.
אמיל זאטופק
טמבורין
סקר קוד
סקר קוד בהנדסת תוכנה הוא הליך בו קוד המקור של התוכנה נבדק לגילוי הפרה של כללי אצבע בתכנות, טיפול בשגיאות והיבטים אחרים הקשורים לאיכות הקוד. חלק מסוים מבדיקה זו נעשה באמצעות כלים אוטומטיים לסקירת קוד, אך בשל אופייה הסמנטי של הבדיקה, חלק הארי שלה מתבצע באופן ידני על ידי קריאה שיטתית וביקורתית של קוד המקור (וההסברים הנלווים), בדרך כלל על ידי עמית מנוסה של כותב הקוד. בנוסף, נהוגים גם סקרי קוד הממוקדים בהיבטים קריטיים של מערכות תוכנה כגון אבטחת מידע וביצועים.
סקר קוד נחשב כחלק מבדיקות קופסה לבנה המניחות שקוד המקור של התוכנה זמין לבודק, ולפיכך ניתן לסקור את ההתנהגות הפנימית של התוכנה, נוסף על השוואת הפלט לערכים צפויים כלשהם.
סוג מיוחד של סקר קוד מתמשך נהוג במתודולוגיית פיתוח התוכנה XP באמצעות טכניקת תכנות בזוגות.
ישנם כלים, כגון גריט, המיועדים לסקירת שינויים מוצעים. ההנחה היא שהקוד הקיים הוא כנראה באיכות טובה, אבל בשינויים בקוד יש סיכוי גבוה יותר לכניסת בעיות חדשות.
פלפל אלמסרי
בית הספר הממ&quot;ד כפר אדומים
בית הספר הממ"ד הניסויי כפר אדומים הוא בית ספר יסודי משותף לדתיים ולחילוניים הממוקם בכפר אדומים.
על בית הספר.
בית הספר משלב תלמידים דתיים, חילוניים ומסורתיים. על בסיס מאפיין זה נבחר בית הספר בשנת 2007 להיות בית ספר ניסויי.
בית הספר הוקם בשנת 1980 והיה בית הספר הראשון במדינה המשותף לדתיים ולחילוניים. בעקבות בית הספר בכפר אדומים קמו בתי ספר משותפים נוספים, כגון בית הספר קשת בירושלים, בית הספר בבית חורון ובית הספר בתקוע.
בית הספר הוכר על ידי המשרד להגנת הסביבה כבית ספר ירוק. בית הספר מקיים תוכניות לימודים בנושא איכות הסביבה בנוסף להתחייבותו לחיסכון במשאבים ולמיחזור.
בשנת 2010 נבחר בית הספר כ"בית ספר מדגים" מטעם משרד החינוך בתוכנית של "התאמת מערכת החינוך למאה ה-21".
דתיים וחילוניים.
בחלק מהשיעורים מתפצלים התלמידים לשתי קבוצות. במקביל לתפילה מתקיים "שיח שחרית", הכולל פעילויות שונות. במקביל לשיעורים גמרא, משנה והלכה מתקיימים שיעורים בנושאים מגוונים, כגון מחשבת ישראל, ספרות והיסטוריה. הבחירה לגבי השתתפות בשיעור מסוים נעשית על ידי התלמידים בשיתוף הוריהם.
בית הספר משתף פעולה עם שבט יהודה של תנועת צופים הפועל בכפר אדומים, שמשותף גם הוא לדתיים ולחילוניים.
בשנת 2006 התקיים בנאות קדומים מפגש של שבעה בתי ספר משותפים לדתיים וחילוניים, ונערכה פעילות משותפת.
התלמידים וצוות המורים.
בית הספר משמש כבית ספר אזורי, בעיקר לתלמידים המתגוררים ביישובים המשותפים בגוש אדומים - כפר אדומים, אלון ונופי פרת. בבית הספר לומדים למעלה משמונה מאות תלמידים בכיתות א'-ח'.
בשנת 2008 הצטרפה לבית הספר כיתת אולפן של תלמידים עולי אתיופיה ממרכז הקליטה במבשרת ציון.
צוות המורים, ההנהלה והמזכירות מגיע ברובו מהיישובים כפר אדומים, אלון ונופי פרת, ומקצתו גם מיישובים נוספים באזור ואף מירושלים.
ב-24 ביוני 2010 נערכו חגיגות שלושים שנה לבית הספר, במהלכן התקיימו פגישות מחזור, במעמד חבר הכנסת זבולון אורלב, הרב מיכאל מלכיאור, יושב ראש המועצה האזורית מטה בנימין אבי רואה ומייסדי בית הספר.
בשנת 2014 הוקם בכפר אדומים התיכון המשותף כ.א.ן, תיכון משותף לדתיים ולחילוניים שהוא המשך לבית הספר היסודי. בשנה זו התפצל בית הספר היסודי לשני אשכולות: אשכול צעיר א'-ד' ואשכול בוגר ה'-ח', אשר כל אחד מהם שוכן במבנה נפרד.
אלבר מוגרבי
פרס גויה
פרס גויה (ספרדית: Premios Goya) הוא פרס האקדמיה הספרדית לקולנוע, ומקביל לפרס אוסקר האמריקאי, גם באופי הטקס וסוג הפרסים המוענקים.
הטקס קרוי על שמו של פרנסיסקו דה גויה, צייר ספרדי בן המאה השמונה עשרה והפרס הניתן הוא דמות ברונזה של ראשו של הצייר, שעוצב על ידי הפסל חוסה לואיס פרננדז.
טקס חלוקת פרסי גויה הראשון התקיים בשנת 1987, כשנה לאחר הקמת האקדמיה הספרדית לקולנוע. הטקס מתקיים אחת לשנה בשלהי ינואר או תחילת פברואר, וניתנים בו 28 פרסים בקטגוריות השונות לסרטים ספרדים שהופקו בשנה שחלפה. הסרט שזכה במספר הפרסים הרב ביותר היה סרטו של אלחנדרו אמנבר "הים שבפנים" (Mar adentro) עם 14 פרסים כולל פרס הסרט הטוב ביותר, בשנת 2004.
"אהבה מעבדות ים המלח בע"מ", המוכרת גם בשם המותג AHAVA, היא חברת קוסמטיקה ישראלית, שהוקמה בשנת 1988, מפתחת ומפיצה מוצרי קוסמטיקה המבוססים על בוץ ים המלח ומינרלים טבעיים המופקים מים המלח. מוצרי החברה נמכרים בחנויות כלבו, בפרפומריות וברשתות שיווק ביותר מ-30 מדינות ברחבי העולם. לחברה רשת חנויות בינלאומית בבעלות מלאה בסינגפור, בברלין, בבודפשט, בסיאול ובפיליפינים. החברה מחזיקה בחברה בת בבעלות מלאה בוויסבאדן שבגרמניה, הממלאת תפקיד מרכזי בשיווק מוצריה לאירופה.
היסטוריה.
את הרעיון לשיווק בוץ ים המלח כמוצר קוסמטי הגו בקיבוץ עין גדי בשנות השבעים של המאה העשרים, כחלק ממאמץ למצוא מקורות הכנסה חדשים לקיבוץ. הקיבוץ קיבל סיוע וייעוץ עסקי מיעקב לוי, מייסד חברת המחקר גאלופ ישראל, שהחל לשווק את הבוץ בשנת 1975.
בראשית שנות השמונים של המאה העשרים, לאחר שש שנים של שיווק הבוץ, התקבלה בקיבוץ עין גדי החלטה להקים מפעל תמרוקים, ולהשתמש בבוץ כחומר גלם לצורכי המפעל. מפעל ״מוצרי בריאות עין גדי״ הוקם ביולי 1981. מטרתו המוצהרת הייתה להפיק, בשלב הראשון, בוץ ומלח רפואי ולשווקם בתכשירים בריאותיים, ובשלב השני לרקוח מוצרים קוסמטיים על בסיס בוץ ומינרלים אחרים.