גינת פרסם עד היום כ־40 פרסומים מדעיים בכתבי עת בינלאומיים. בין מחקריו הבולטים יש לציין את גופי המים הקדומים שהתגלו בירדן ובנגב ואת מצאי מאובן של פיל קדום בן 18 מיליון שנים. בדיקות העלו כי השרידים מכילים חלק לסת ובה שתי שיניים טוחנות.
בשנים 2016–2017 היה גינת נשיא החברה הגאולוגית הישראלית ובמסגרת זו הוביל כנסים מדעיים ברחבי הנגב ומחקרים משותפים עם הקהילה המדעית בירדן.
משפחה.
חנן נשוי לנילי, ולהם חמישה ילדים.
אליזבת מצרפת (1602–1644)
אליזבת מצרפת (בצרפתית: Élisabeth de France, 22 בנובמבר 1602 – 6 באוקטובר 1644), הייתה בתו של אנרי הרביעי מלך צרפת ואשתו של פליפה הרביעי, מלך ספרד.
ביוגרפיה.
אליזבת נולדה בטירת פונטנבלו ב-22 בנובמבר 1602, לאנרי הרביעי מלך צרפת ולמארי דה מדיצ'י, בתם של פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ויוהאנה מאוסטריה. זמן קצר לאחר לידתה יועדה אליזבת להתחתן עם פיליפו אמנואלה, נסיך פיימונטה, בנו של קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, אולם הוא מת במפתיע בשנת 1604.
בשנת 1610 נרצח אביה אנרי הרביעי, מלך צרפת, ואחיה לואי השלושה עשר, מלך צרפת עלה לשלטון במקומו. בשנת 1612 הוחלט על נישואים כפולים בין בית בורבון הצרפתי לבית הבסבורג הספרדי, על ידי נישואיה של אליזבת לנסיך אסטוריאס, בעוד אחיה לואי השלושה עשר, מלך צרפת יתחתן עם אנה, ארכידוכסית אוסטריה, נסיכת ספרד ופורטוגל.
ב-25 בנובמבר 1615 התחתנה אליזבת עם פליפה, נסיך אסטוריאס, בנו של פליפה השלישי, מלך ספרד, ובאותו יום ראתה את אחיה לואי השלושה עשר, מלך צרפת בפעם האחרונה.
בשנת 1621 מת חמיה פליפה השלישי, מלך ספרד, ובעלה פליפה עלה במקומו לשלטון. פליפה בגד באליזבת בגלוי, ואף החזיק בכמה פילגשים, אולם גם יצאו שמועות על כך שאף אליזבת בגדה בפליפה. לפליפה ואליזבת נולדו 8 ילדים, וב-6 באוקטובר 1644 מתה אליזבת במפתיע במדריד. לאחר מותה התחתן בעלה עם אחייניתה מריאנה מאוסטריה, אולם דרך בתה מריה תרסה, נסיכת ספרד אליזבת היא אם קדמונית של פליפה השישי, מלך ספרד.
משפחתה.
ב-25 בנובמבר 1615 התחתנה אליזבת עם פליפה הרביעי, מלך ספרד, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
בלב הסערה
בלב הסערה (בספרדית: La tempestad) היא טלנובלה מקסיקנית אשר נוצרה על ידי חברת "טלוויסה" בשנת 2013. הטלנובלה מבוססת באופן רופף על הטלנובלה הקולומביאנית "La Tormenta", הנוצרה על ידי החברה "R.T.I. קולומביה", עבור "טלמונדו" ו"קראקול טלוויזיון". השחקנים והגיבורים הראשיים מתוך הטלנובלה הם; ויליאם לוי וחימנה נאברטה, בזמן שאיוון סאנצ'ס, לאורה כרמיין וסזאר אבורה הם הדמויות האנטגוניסטיות להם.
עלילה.
תחילה, העלילה עוסקת באישה בשם מרינה, אשר היא מנהלת בכירה בבית מלון ובפרק זמן קצר פוטרה במפתיע לאחר מקרה אונס במלון שעליו היא לא הסכימה לעבור בשתיקה כמו שאר צוות מנהלי המלון. לאחר זמן קצר מהמאורע, אישה באוטו מהודר, עשירה, ומסתורית הנקראת מרסדס אשר יודעת על המחלה שיש לאמה של מרינה (גידול בריאה), מציעה לה לעבור לכפר בשם "גבירתנו מהים", אשר שם האוויר של הים יעשה טוב לאמה החולה על פי הוראות הרופא, ובנוסף לנהל מפעל שבבעלות מרסדס ולהיות שותפה שווה איתה בכחמישים אחוזים מן המפעל הנקרא "בית האריזה". מרינה כמובן מסכימה להצעה בחיוב, ועוברת לכפר עם אמה בעוד היא לא יודעת שמרסדס היא אמה הביולוגית. כשהייתה נערה מרסדס הייתה אישה ענייה ובאותו זמן היא ילדה תאומות, אחת זוהי מרינה והשנייה זוהי אחותה התאומה הנקראת מגדלנה. כדי למנוע ממרינה גורל דומה לזה של אחותה (בחור בשם ארנסטו חטף את מגדלנה מידיה של מרסדס ומכר אותה), מרסדס מסרה אותה לאימוץ, לאישה הנקראת באטריס. מרסדס נשבעה לעצמה שביום מן הימים היא תמצא את שתיהן והם יהפכו למשפחה שלמה כמו פעם.
אוטו וורמבייר
אוטו פרדריק וורמבייר (באנגלית: Otto Frederick Warmbier; 12 בדצמבר 1994 – 19 ביוני 2017) היה סטודנט יהודי אמריקאי אשר ביקר בקוריאה הצפונית כתייר בינואר 2016, נעצר, הודה והורשע בביצוע "פעולות איבה" לאחר שניסה לגנוב כרזת תעמולה פוליטית ממלונו. וורמבייר, אז בן 21, נידון ל-15 שנה של עבודת פרך.
וורמבייר החל לרצות את עונשו במרץ 2016, וכחודשיים לאחר מכן הוא נכנס לתרדמת. על פי שלטונות קוריאה הצפונית, התרדמת הייתה תוצאה של בוטוליזם וגלולת שינה שוורמבייר נטל, אך רופאים אמריקנים הטילו ספק בטענה זו, מאחר שלא מצאו שום עדות לבוטוליזם וסוג הנזק שנמצא במוחו אינו מתיישב עם הבוטוליזם. ארצות הברית עשתה ניסיונות דיפלומטיים לשחררו. הוא שוחרר ממאסרו ב-13 ביוני 2017, לאחר כמעט 18 חודשים בקוריאה הצפונית. וורמבייר הגיע לסינסינטי ב-13 ביוני והועבר למרכז הרפואי של אוניברסיטת סינסינטי לצורך אבחון וטיפול.
וורמבייר מעולם לא שב להכרתו, ונפטר ב-19 ביוני 2017, שישה ימים לאחר שובו לארצות הברית. בכירים אמריקאים האשימו את קוריאה הצפונית במותו. וורמבייר הוא אחד מ-16 אזרחים אמריקאים שנעצרו על ידי קוריאה הצפונית מאז 1996, שלושה מתוכם נותרו במעצר אחרי מותו, ושוחררו ב-9 במאי 2018.
ראשית חייו.
אוטו ורמבייר נולד ב-12 בדצמבר 1994, הבכור מבין שלושת ילדיהם של פרד וסינדי וורמבייר, וגדל בסינסינטי, אוהיו. אביו, פרד וורמבייר, הוא בעלים של חברת גימור מתכות, בה עבד אוטו כמתמחה בשנים 2010 עד 2013. לאוטו היו אח (אוסטין) ואחות (גרטה). סבו מצד אמו היה צ'ארלס גרבר, רוקח בסינסינטי, שהיה פעיל בקהילה היהודית.
הוא סיים את לימודיו בתיכון ויומינג בשנת 2013, כתלמיד מצטיין (השני במחזור שלו). הוא נחשב לתלמיד פופולרי ושקדן, ושיחק בקבוצת הכדורגל. המאמן שלו אמר שהוא היה שחקן מוכשר ומנהיג מלידה.
וורמבייר היה סטודנט באוניברסיטת וירג'יניה, שם למד לתואר ראשון כפול במסחר ובכלכלה, עם תוכנית חילופי סטודנטים של בית הספר לכלכלה של לונדון. הוא היה בשנתו השלישית בלימודים, כאשר נסע לטיול בסין ושם החליט להמשיך גם לקוריאה הצפונית.
וורמבייר היה חבר באחוות הסטודנטים "תטה צ'י", והיה פעיל בארגון הלל שבקמפוס. ב-2014 הגיע לישראל במסגרת פרויקט תגלית שבמהלכו אף קיבל שם עברי לאחר שטיפס על המצדה. ראש תא הלל, הרב ג'ייק רובין, סיפר כי וורמבייר אף היה בקשר עם חבר מועצת עיריית תל אביב, איתי פנקס, ושוחח איתו על סוגיית איכות הסביבה בישראל.
במאי 2017 ראיין הוושינגטון פוסט מספר מחבריו ללימודים של וורמבייר, שתיארו אותו, על פי העיתון, כ-"אוהד ספורט ... חברותי ... הוגה דעות עמוק, שיאתגר את עצמו ואחרים לשאול את עצמם מה תפקידם בעולם ... איש משפחה ... אדם סקרן ... בעל מוסר עבודה גבוה".
נסיעתו לקוריאה הצפונית.
וורמבייר נסע לסין בסוף 2015, שם שמע על סוכנות נסיעות סינית המארגנת טיולים לקוריאה הצפונית. הוריו לא התנגדו להחלטתו לנסוע לשם. על פי אביו, הוא החליט לנסוע לשם כי היה הרפתקן. וורמבייר נרשם לטיול שאורכו חמישה ימים ושיצא לדרך בדצמבר 2015. הוא היה אמור לעזוב את קוריאה הצפונית ב-2 בינואר 2016 ולשוב לסין, אבל אז הוא נעצר.
סוכנות הנסיעות, "יאנג פיוניר טורס", משווקת את עצמה כ"חברת נסיעות זולות ליעדים שאמא שלכם תעדיף שתתרחקו מהם" עם הסיסמה "זה המסע שההורים שלך לא רוצים שתיקח!". היעדים האלה כוללים גם את איראן, עיראק ומדינות ברית המועצות לשעבר.
אביו, פרד וורמבייר, האשים את מפעילי הסיור בכך שהפרסום שלהם מתמקד במיוחד בצעירים מערביים ואמר שמפעיל חברת התיירות הסינית פרסם את הטיול כבטוח עבור אזרחי ארצות הברית.
מעצרו והרשעתו.
ב-2 בינואר 2016 נעצר וורמבייר בגין גנבה לאחר שתועד מסיר כרזת תעמולה מבית המלון ששהה בו, זמן קצר לפני עזיבתו את קוריאה הצפונית מנמל התעופה הבינלאומי סונאן. שאר המטיילים בקבוצה שלו עזבו את המדינה ללא תקריות. פשעיו תוארו על ידי סוכנות הידיעות של קוריאה הצפונית כ"פעולה עוינת נגד המדינה". והוא נידון ל-15 שנות עבודת פרך.
שחרורו ומצבו הרפואי.
מאמצים רבים נעשו לשחרורו של וורמבייר (ושל עוד שלושה אמריקאים שהיו כלואים בקוריאה הצפונית) מקוריאה הצפונית על ידי נציגים אמריקאים בכירים, בהם מושל ניו מקסיקו ביל ריצ'רדסון, שניהלו משא ומתן עם נציגים צפון קוריאנים מבלי לדעת שוורמבייר שרוי בתרדמת. בשלב מסוים, ביקשה פיונגיאנג לקבל סיוע הומניטרי בתמורה ליציאתו לחופשי. ב-13 ביוני 2017, לאחר 18 חודשים בכלא הצפון קוריאני, שוחרר וורמבייר בחזרה למדינתו כאשר הוא שרוי במצב של תרדמת. בתגובה לשחרורו טענה קוריאה הצפונית שוורמבייר שוחרר "ממניעים הומניטריים" וטוענת שהוא לקה בבוטוליזם - הרעלה שנגרמת מרעלן שמפריש חיידק - ואחר כך לקח כדור שינה ונכנס לתרדמת. "הניו יורק טיימס" פרסם גרסה אחרת. גורם אמריקני שצוטט בעיתון אמר שוושינגטון קיבלה דיווחים מודיעיניים לפיהם הסוהרים תקפו את וורמבייר בתקופת המאסר. בית החולים באוהיו שאליו הועבר וורמבייר, אמרו שהוא סובל מ"פגיעה נוירולוגית קשה". רופאיו בסינסינטי לא מצאו שום עדות לבוטוליזם, אבל הם אמרו כי לא מצאו גם סימנים לשברים כלשהם שירמזו שהוא הוכה וכך הגיע למצבו הנוכחי. לדבריהם מצבו מתאים למצבים הנגרמים מאי אספקת חמצן למוח.
מותו.
וורמבייר נפטר ב-19 ביוני 2017 בבית החולים שישה ימים לאחר שהושב לארצו. משפחתו פרסמה הודעה המביעה את צערה, הודתה לצוות בית החולים וגינתה את קוריאה הצפונית על מעשיה.
נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ גינה את קוריאה הצפונית: "מה שקרה עם אוטו זו חרפה מוחלטת, אסור שדבר כזה יקרה. אם היו מביאים אותו מוקדם יותר הביתה, התוצאות היו שונות".