את הקהילה הובילו בעבר רבנים מפורסמים כמו מילטון שטיינברג ויהודה ניידיץ'.
ערי בירה לפי גובהן
זו רשימת ערי בירה לאומיות לפי גובהן ביחס לגובה פני הים, מהגבוה לנמוך. להבדלי גבהים, יש השפעות חברתיות, כלכליות ואדריכליות על אותן ערים, וכן השפעות ניכרות עקב מאפייני מזג האוויר, לדוגמה ערים בגבהים יושפעו מטמפרטורות קרות יותר, מקשיי תעבורה ונגישות לעומתם, ערים בגובה נמוך הן לרוב ערי נמל, או שנמצאות בקרבת הים. לעיתים רבות מישוריות במידה רבה, מחוברות למסילות ברזל ולתשתית כבישים מהירה.
פעמים רבות עיר הבירה היא עיר הראשה או העיר הגדולה במדינה או בטריטוריה, ולרוב היא בעלת תפקיד מרכזי מבחינה כלכלית, חברתית ותרבותית. חלקן אף מוגדרות כעיר עולם להן השפעה גלובלית בזירה הבינלאומית.
ערי בירה נמוכות הסמוכות לחופי ימים גדולים, או שעובר בהן נהר גדול עמדו בפני סכנות של הצפה ושיטפונות כתוצאה מגאות. כך למשל בשיטפון הים הצפוני ב-1959, נפגעו ערים כדוגמת לונדון ואנטוורפן. תחזיות עתידיות העוסקות בשינויי האקלים כגון כאלו המבוססות על תיאוריה של התחממות כדור הארץ, מדברות על עלייה משמעותית בגובה פני הים לאורך המאה הקרובה. מה שמעמיד בסיכון ערים בהן ערי בירה סמוכות לחופים. לפי תיאוריות אלו נמצאות בסיכון למשל ערי בירה במדינות האיים כמו ג'קרטה באינדונזיה, טוקיו ביפן וגם ביבשות כגון בואנוס איירס בארגנטינה, קהיר במצרים ועוד. ג'קרטה הסובלת כבר בשנים אלה משיטפונות קשים, היא דוגמה לבירה שבשל פגעי הטבע על בסיס גובהה הנמוך וקרבתה לים, הוחלט להעבירה. כפי שהודיע ראש ממשלת אינדונזיה ב-2019 על החלטה להעביר את עיר הבירה לאי אחר.
מזג אוויר קשה המאפיין מקומות גבוהים משבש באופן נרחב יותר את הנגישות אל העיר בדרך האוויר לעיתים גם ביבשה, ויכול אף לצמצם את הימים ושעות הפעילות האפשריות באותה עיר.
גם בתחום התחרותי-ספורטיבי באים לידי ביטוי הבדלים אקלימיים כגון דלילות אוויר במקומות גבוהים או לחות גבוהה במקומות אחרים המייצרים קושי לקבוצות האורחות בסבבי תחרות בינלאומיות המתרחשות לרוב בעיר הבירה.
ערים באזור הררי סובלות מקשיי ניידות בתוכן, כגון בשימוש באופניים או תחבורה ציבורית יעילה. בעוד ערים במישור עשויות ליהנות מתנאים טובים לכך. מאידך ערים על תוואי גובה משתנה במקום גבוה נהנות מפוטנציאל נוף רחב יותר. הטופוגרפיה ההררית מייצרת יותר שטחי מובלעות ומשכך פחות מטרדי רעש. מאידך שטחי מובלעות מייצרות ניתוק בין חלקי העיר.
המדינה הראשונה ברשימה הראשית, בוליביה, היא מדינה עם יותר מעיר בירה אחת: לה פאס היא מקום מושבה של הממשלה ואילו סוקרה היא הבירה החוקתית. אם לה פאס נחשבת לבירה הלאומית, היא מדורגת במקום הראשון ברשימה. עם זאת, אם נחשיב את סוקרה, אזי בירת אקוודור, קיטו, היא עיר הבירה הלאומית הגבוהה ביותר. עם זאת בוליביה תופיע מייד לאחריה מאחר שהעיר סוקרה היא בגובה של 2750 מטר.
באקו בירת אזרבייג'ן היא עיר הבירה הרשמית הנמוכה ביותר, בגובה ממוצע של מינוס 28 מטר השוכנת על גדות הים הכספי, ואחריה אמסטרדם בירת הולנד בגובה ממוצע של מינוס 2 מטר מתחת לגובה פני הים.
רשימה נוספת מתייחסת לערי בירה של מדינות עם הכרה מוגבלת.
קדושתא (סוגה פיוטית)
העול המונגולו-טטרי
העול המונגולו-טטרי היה מערכה פוליטית רבת שנים במהלכה גדלה התלות של הנסיכויות הרוסיות באימפריה המונגולית עד שנות 1260 ולאחר קריסת האימפריה המונגולית, ניסו הנסיכויות להתנער מעול הכיבוש של אורדת הזהב עד סוף המאה ה-15. מערכה זו החלה עם הפלישה המונגולית לרוסיה בשנים 1237-1242; במשך שני עשורים לאחר הפלישה, גדלה השפעתה ללא הפרעה. בצפון-מזרח רוסיה זה נמשך עד 1480 ובארצות רוסיה אחרות הוא חוסל במאה ה-14 כאשר הצטרפו לדוכסות הגדולה של ליטא ופולין.
בובי דיקסון
בובי דיקסון (באנגלית: Bobby Dixon; נולד ב-10 באפריל 1983) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-טורקי, המשחק בעמדת הרכז. ביוני 2015 זכה לאזרחות טורקית, ומאז הוא מייצג את נבחרת טורקיה בכדורסל תחת שמו הטורקי עלי מוחמֵד (באנגלית: Ali Muhammed).
קריירת מכללות.
דיקסון נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 2004–2006 למד באוניברסיטת טרוי אשר באלבמה. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 16.3 נקודות, 5.3 אסיסטים, 4.6 ריבאונדים ו-2.7 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2006, חתם דיקסון על חוזה בקבוצת "סנט אטיין" הצרפתית. במאי 2007 עבר לשחק בגראבלין דנקירק, ובעונת 2007/2008 שיחק בקבוצת "שווייצ'ה" מליגת העל הפולנית.
בקיץ 2008 הצטרף לבנטון טרוויזו מליגת העל האיטלקית, ולאחר 17 משחקים חזר לשחק בצרפת, עבור לה-מאן סארת. עד לסיום אותה עונה רשם ממוצעים של 15.4 נקודות ו-5.8 אסיסטים למשחק, וזכה עם לה-מאן בגביע הצרפתי.
בשנת 2009 חתם על חוזה באסוול ליון-וילרבאן הצרפתית, במדיה שיחק לראשונה ביורוליג. בעשרת משחקיו ביורוליג הציג יכולת גבוהה עם 11.5 נקודות ו-3.1 אסיסטים בממוצע למשחק.
בסיום עונת 2009/2010 חזר לשחק בבנטון טרוויזו, ובשתי העונות הבאות שיחק עבור ניו באסקט ברינדיזי האיטלקית ודיז'ון באסקט הצרפתית, בהתאמה.
בין השנים 2012–2015 שיחק דיקסון בפינאר קרשיאקה הטורקית. בעונת 2013/2014 הוביל את הקבוצה לזכייתה הראשונה בגביע הטורקי, ובעונת 2014/2015 זכה עמה באליפות ליגת העל הטורקית, בפעם השנייה בלבד בתולדותיה. דיקסון זכה הן בפרס ה-MVP של משחק גמר הגביע 2014, והן בפרס ה-MVP של סדרת גמר הליגה 2015. בשלוש עונותיו בקבוצה קלע 15.7 נקודות ומסר 4.6 אסיסטים בממוצע למשחק.
ביולי 2015 חתם על חוזה בקבוצת פנרבחצ'ה. במשחק מול בשיקטש ב-28 במרץ 2016 השיג את הטריפל דאבל השישי בתולדות ליגת העל הטורקית, כאשר קלע 23 נקודות, אסף 12 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים. לאורך תקופתו בפנרבחצ'ה זכה עם הקבוצה שלוש פעמים באליפות הליגה הטורקית (2016–2018), שלוש פעמים בגביע הטורקי (2016, 2019 ו-2020) ופעם אחת באליפות היורוליג; בעונת , במהלכה קלע 11.4 נקודות בממוצע למשחק, גברה פנרבחצ'ה בפיינל פור היורוליג על ריאל מדריד ואולימפיאקוס, בדרך לזכייתה הראשונה אי פעם באליפות אירופה. כמו כן, העפילה הקבוצה לגמר היורוליג בעונות ו-, אך בשתי הפעמים הפסידה (מול צסק"א מוסקבה וריאל מדריד, בהתאמה).
נבחרת טורקיה.
בשנת 2015, לאחר שזכה דיקסון לאזרחות טורקית, יצג לראשונה את נבחרת טורקיה בטורניר אליפות אירופה בכדורסל 2015. בששת משחקיו בטורניר קלע 15.1 נקודות ומסר 4.8 אסיסטים בממוצע למשחק, כולל משחק של 28 נקודות, 12 ריבאונדים ו-4 אסיסטים מול נבחרת איסלנד. בשנת 2016 השתתף עם הנבחרת הטורקית בטורניר מוקדמות אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו; בשלושת משחקי הטורניר קלע דיקסון 11.7 נקודות בממוצע למשחק, אולם קבוצתו הפסידה לנבחרת צרפת ולא העפילה לטורניר האולימפי.
יחסי פינלנד–צ'ילה
יחסי פינלנד–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה לפינלנד. צ'ילה הכירה בעצמאות פינלנד ב-17 ביוני 1919. היחסים הדיפלומטיים ביניהם כוננו בשנת 1931 ונשמרו ללא הרף, למרות לחצים לעיתים להפסיקם.
היסטוריה.
השגריר הראשון של פינלנד שאינו תושב בצ'ילה היה ג.א. גריפנברג, תושב בואנוס איירס, ארגנטינה, שמונה לשגריר לאחר כינון הקשרים הדיפלומטיים ב-20 בפברואר 1931. עד שנת 1991 פינלנד הייתה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה. ייצוג קבוע ברמה תת-שגרירית הוקם לראשונה בראשית שנות ה-70.
בתחילה יוצגה צ'ילה בפינלנד באמצעות שגרירויותיה בסטוקהולם, שוודיה ואוסלו, נורווגיה. לוסיו פאראדה דגנינו מונה לשגריר תושב בשנת 1991 וצ'ילה פתחה שגרירות בהלסינקי בשנת 1991.
היחסים הדיפלומטיים נשמרו לאורך כל מלחמת העולם השנייה אף על פי שפינלנד הייתה קשורה למדינות הציר. ההפיכה הצ'יליאנית ב-1973 והדיקטטורה של פינושה הביאו לחצים בשתי המדינות לנתק את הקשרים הדיפלומטיים. היחסים השתפרו בעקבות המעבר הצ'יליאני לדמוקרטיה.
תחת סלבדור איינדה קיימה צ'ילה יחסים דיפלומטיים עם המדינות הסוציאליסטיות במזרח אירופה, כולל הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית. לאחר ההפיכה הצ'יליאנית ב-1973 נותקו היחסים הללו. על פינלנד הופקדה האחריות לייצג את האינטרסים של גרמניה המזרחית בצ'ילה.
ביקורים רשמיים.
שלושה מתוך ארבעת הנשיאים הצ'יליאנים שלאחר פינושה ערכו ביקורים ממלכתיים בפינלנד, פטריסיו איילווין ביקר בפינלנד ב-1993, ריקארדו לאגוס בשנת 2002 ומישל בצ'לט ב-2007. נשיאי פינלנד ערכו שני ביקורים ממלכתיים בצ'ילה, מרטי אהטיסארי ביקר בצ'ילה בשנת 1997 וטריה הלונן בשנת 2003, בנוסף הוא גם בהשבעה של הנשיא ריקארדו לאגוס במרץ 2000.
קשרים תרבותיים.
ממשלת איינדה הסוציאליסטית היוותה השראה לקבוצות שמאל בפינלנד, כולל הטאיסטיסטים. ההפיכה ב-1973 הביאה לפינלנד את גל הפליטים הראשון מחוץ לאירופה ויצרה תנועת סולידריות. חברת ידידות פינית–צ'יליאנית הוקמה בשנת 1973 כדי לתמוך בפליטים. הנשיאה העתידית טריה הלונן כיהנה כיו"ר החברה בשנות ה-80 והיא יו"ר הכבוד שלה.
ועדת החקירה הבינלאומית על פשעי החונטה הצבאית בצ'ילה קיימה מושבים מרובים בפינלנד, כולל מושבה הראשון בשנת 1974 בדיפולי, אספו והמושב הרביעי שלה בשנת 1976 בהיכל פינלניה בהלסינקי.
יחסים כלכליים.
קישורי תקשורת ישירים בין פינלנד לצ'ילה הוקמו לראשונה בסביבות 1850, כאשר "Sitka clippers" הפינית החלה לשרת את אמריקה הרוסית וקמצ'טקה, עם עצירות קבועות בוולפראיסו.