החשוד נתפס כאשר הוא מסתתר מתחת לאחד השולחנות והועבר למעצר, אך סירב לשתף פעולה עם רשויות האכיפה ולא מסר את זהותו. הוא לא נשא עליו תעודה מזהה, ולפי דיווחים ראשונים במשטרה אף פגע בקצוות אצבעותיו כדי למנוע את זיהויו באמצעות טביעות אצבעות. מאוחר יותר הובהר שהייתה בעיה במכונת זיהוי טביעת האצבעות. החשוד נשא עמו תיק גב ובו רימוני הלם ורימוני עשן.
ב-28 בספטמבר 2021 נידון ראמוס ל-6 מאסרי עולם בתוספת 345 שנות מאסר.
היינריך השני, דוכס לורן
היינריך השני, דוכס לורן (בגרמנית: Heinrich II. von Lothringen; 8 בנובמבר 1563 - 31 ביולי 1624), היה דוכס לורן בין השנים 1608–1624.
ביוגרפיה.
היינריך נולד ב-8 בנובמבר 1563 בננסי, לקרל השלישי, דוכס לורן וקלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י.
ב-31 בינואר 1599 התחתן היינריך עם קתרין דה בורבון, בתם של אנטואן דה בורבון, דוכס ונדום וז'אן השלישית, מלכת נווארה, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1604 מתה קתרין, וב-24 באפריל 1606 התחתן היינריך בשנית עם מרגריטה גונזאגה (אחותה של אלאונורה גונזאגה - אשתו של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה), בתם של וינצ'נצו גונזאגה, דוכס מנטובה ואלאונורה דה מדיצ'י (אחותה של מארי דה מדיצ'י), ממנה היו לו 4 בנות.
ב-31 ביולי 1624 מת היינריך בננסי, ובתו ניקול, דוכסית לורן עלתה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-24 באפריל 1606 התחתן היינריך עם מרגריטה גונזאגה, בתם של וינצ'נצו גונזאגה, דוכס מנטובה ואלאונורה דה מדיצ'י, ממנה היו לו 4 בנות:
אנרי השני, דוכס לורן
נורמן ג'וזיף
נורמן ג'וזיף (באנגלית: Norman Josiffe, נולד: 12 בפברואר 1940), מוכר יותר בתקשורת בשם נורמן סקוט (באנגלית: Norman Scott), הוא אוּרְוָן ודוגמן אנגלי לשעבר, שהיה דמות מפתח בפרשת ת'ורפ, שערורייה פוליטית בריטית בשנות השבעים.
ג'וזיף מופיע כדמות מרכזית, בגילומו של השחקן בן וישו, במיני-סדרה של ה-BBC משנת 2018 בשם "שערורייה אנגלית למדי".
ביוגרפיה.
ג'וזיף נולד בסידקופ, קנט, אנגליה, בנם של אנה דורותי ג'וזיף (שם נעורים: לינץ', לשעבר מריט, 1907-1985) ואלברט נורמן ג'וזיף (1908-1983), בעלה השני, אשר נטש את אשתו וילדו זמן קצר לאחר לידתו של נורמן. מאוחר יותר הוא שינה את שם משפחתו ל-"ליאנצ'ה-ג'וזיף" (Lianche-Josiffe) על ידי שינוי שם הנעורים של אמו, לינץ' (Lynch), ולמשך זמן מה כינה את עצמו "כבוד נורמן ליאנצ'ה-ג'וזיף ". כאשר ג'רמי ת'ורפ, חבר הפרלמנט הבריטי, לקח אותו ללון בבית אמו, אורסולה ת'ורפ, הוא הציג אותו בפניה בשם "פיטר ג'ונסון".
ג'וזיף עבד כאוּרְוָן עבור ברכט ואן דה ואטר, באורוות קינגהאם שבצ'יפינג נורטון, אוקספורדשייר, ב-1961, כאשר פגש לראשונה את ידידו של מעסיקו, ג'רמי ת'ורפ. לאחר שעזב את עבודתו באורוותיו של ואטר, ג'וזיף נעשה חולה נפש ובילה זמן מה בבית חולים פסיכיאטרי. ב-8 בנובמבר 1961, שבוע לאחר שחרורו ממרפאת אשורסט באוקספורד, הגיע ג'וזיף לבית הנבחרים כדי לפגוש את ת'ורפ. הוא היה חסר כל, חסר קורת גג, וגרוע מכך, השאיר ברשות מעסיקו לשעבר ואטר את כרטיס הביטוח הלאומי שלו, שהיה חיוני באותה העת לצורך השגת עבודה סדירה וזכאות לתנאי רווחה ודמי אבטלה. ת'ורפ הבטיח שהוא יעזור לו. בזמן זה, לערך, החלה לכאורה מערכת היחסים בין השניים. ת'ורפ העניק לג'וזיף את הכינוי "ארנבונים" ("Bunnies") אך מאוחר יותר הכחיש כל אלמנט מיני במערכת היחסים בין השניים. טענותיו של ג'וזיף על התעללות מצד ת'ורפ הובילו לדיווחו למשטרה, שבמהלכה נחשפה מערכת היחסים.
מערכת היחסים שלכאורה קיימו ת'ורפ וג'וזיף הובילה בעקיפין לניסיון לרצח של ג'וזיף, שאותה העת כינה את עצמו נורמן סקוט, בשנת 1975. התוקף שלו, אנדרו ניוטון, נעצר לאחר שירה בכלבתו של ג'וזיף, רינקה, אך רק לאחר מכן נחשפו ופורסמו האשמותיו של ג'וזיף נגד ת'ורפ. אף על פי שבשנת 1967 בוטל בבריטניה החוק האוסר על קיום יחסי מין הומוסקסואלים, ואף על פי שת'ורפ ושלושה אחרים זוכו מקשירת קשר לרצח במשפטם בשנת 1979, השערורייה הובילה לאובדן התמיכה והפופולריות של ת'ורפ והוא נאלץ לפרוש מתפקידו כראש המפלגה הליברלית.
הביוגרף של ת'ורפ, מייקל בלוך, תיאר את ג'וזיף כשקרן ופנטזיונר. על האופן שבו דמותו הוצגה במיני סדרה של ה-BBC "שערורייה אנגלית למדי" אמר ג'וזיף: "אני מוצג כאדם מסכן וקטן ... אני גם מוצג כחלשלוש ואף פעם לא הייתי חלשלוש".
ב-13 במאי 1969 לאחר שהקשר שלו עם ת'ורפ הסתיים, ג'וזיף (שעכשיו קורא לעצמו סקוט) התחתן עם אנג'לה מרי סוזן מאיירס (1945-1986). לזוג נולד בן.
בעודו מתגורר בטל-י-בונט שבקונווי, צפון ויילס, שם עבד בעבודה מזדמנת, פגש סקוט בגוון פארי-ג'ונס, אלמנה ומכרה של אמלין הוסון, חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה הליברלית, ששוחח עם סקוט על הקשר שלו עם ת'ורפ, אבל לא האמין לגרסתו לאירועים. לאחר שהסתיימה מערכת היחסים ביניהם, מתה פארי-ג'ונס, ככל הנראה בגלל הרעלת אלכוהול.
סקוט העיד במשפט של ת'ורפ ב-1979, וזכה לתשומת לב תקשורתית באותה העת, אך לאחר מכן נעלם מעיני הציבור. בזמן מותו של ת'ורפ בשנת 2014, הוא חי באירלנד, ובשנת 2018 הוא חזר לאנגליה, ומתגורר בדבון.
בתרבות פופולרית.
ג'וזיף מופיע כדמות מרכזית, בגילומו של השחקן בן וישו, במיני-סדרה של ה-BBC משנת 2018 בשם "שערורייה אנגלית למדי". על האופן שבו דמותו הוצגה בסדרה אמר ג'וזיף: "אני מוצג כאדם מסכן וקטן ... אני גם מוצג כחלשלוש ואף פעם לא הייתי חלשלוש".
ג'ק סוויגרט
ג'ון לאונרד "ג'ק" סוויגרט הבן (באנגלית: , 30 באוגוסט 1931 – 27 בדצמבר 1982) היה טייס ניסוי אמריקאי, מכונאי ומהנדס אווירונאוטיקה בחיל האוויר האמריקאי, ואסטרונאוט מטעם נאס"א. הוא היה אחד מעשרים וארבעה האסטרונאוטים שטסו לירח, וטס לירח במסגרת אפולו 13.
לאחר שעזב את נאס"א, נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי החדש של קולורדו, אך מת לפני שהושבע.
ביוגרפיה.
ג'ון לאונרד סוויגרט הבן נולד ב-30 באוגוסט 1931 בדנוור, קולורדו להורים ג'ון לאונרד האב ווירג'יניה סוויגרט. אביו של סוויגרט היה רופא עיניים. בגיל 14, הוקסם סוויגרט מעולם התעופה בעקבות מראה המטוסים הממריאים משדה קומבס הסמוך, סוויגרט הצעיר היה נחוש להיות יותר מצופה. הוא החל לעבוד בחלוקת עיתונים כדי להרוויח כסף לשיעורי טיסה, ובגיל 16 כבר היה בעל רישיון טיסה אזרחי.
הוא היה חבר בתנועת הצופים של אמריקה והגיע לדרגת מחלקה שנייה.
סוויגרט קיבל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת קולורדו ב-1953, שם גם שיחק כדורגל בקבוצה המקומית. מאוחר יותר הוא קיבל תואר שני במדעים בהנדסת אווירונאוטיקה מהמכון הפוליטכני של רנסלאר (קמפוס הרטפורד) ב-1965, ותואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת הרטפורד ב-1967.
כמו כן, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד של המכללה האמריקנית הבינלאומית בשנת 1970, ותואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מאוניברסיטת ווסטן סטייט בשנת 1970, ודוקטורט לשם כבוד במדע מאוניברסיטת ווסט מישיגן בשנת 1970.
קריירה.
לאחר סיום לימודיו בשנת 1953, הצטרף סוויגרט לחיל האוויר האמריקני. עם סיום קורס טיס לטייסי קרב והכשרת מערכות נשק בבסיס חיל האוויר נליס, בנבדה, הוא הוצב כטייס קרב ביפן ובקוריאה. ב-1953 מטוסו התרסק לתוך יחידת מכ"ם על מסלול תעופה קוריאני והתלקח בלהבות. הוא יצא מהתאונה עם פציעות קלות.
לאחר שסיים את שירותו בחיל האוויר, שירת כטייס קרב במסצ'וסטס (1957-1960) ובמשמר הלאומי של קונטיקט (1960-1965). סוויגרט היה טייס ניסוי עבור חברת נורת' אמריקן אוויאיישן וגם עבור חברת פראט אנד ויטני, מ 1957 עד 1964. הוא צבר למעלה מ-7,200 שעות טיסה, מתוכם 5,725 שעות טיסה על מטוסי סילון.
השירות בנאס"א.
סוויגרט בתקבל לכיתת האסטרונאוטים ה-5 של נאס"א באפריל 1966. הוא שימש בצוות התמיכה הקרקעי של טיסת אפולו 7.
אפולו 13.
סוויגרט היה אחד משלושה אסטרונאוטים על משלחת אפולו 13 ששוגרה ב-11 באפריל 1970. בתחילה היה חלק מצוות הגיבוי של המשימה, אולם הוחלט שהוא מחליף את האסטרונאוט קן מטינגלי שלושה ימים לפני השיגור, כיוון שהצוות העיקרי נחשף לאדמת מהאסטרונאוט צ'ארלס דיוק ומטינגלי היה היחיד שלא היה מחוסן. נאס"א לא רצתה להסתכן במחלה במהלך הטיסה. (מטינגלי לא חלה לבסוף וסייע בתפעול הקרקעי במהלך הטיסה).
המשימה הייתה לנחות על הירח בפעם השלישית, אך התפוצצות במיכל החמצן במודול השירות של החללית הביאה להפסקת המשימה ואילץ את הצוות לבצע אלתורים שונים במטרה לחזור אל כדור הארץ בשלום. סוויגרט היה האסטרונאוט ששלח את ההודעה הדרמטית "יוסטון, יש לנו בעיה כאן" ("Houston, we've had a problem here"). הכרזה שאושרה על ידי מפקד הטיסה ג'ים לוול. סוויגרט, יחד עם האסטרונאוטים לוול ופרד הייז, הצליחו לחזור בשלום לכדור הארץ ב-17 באפריל 1970 לאחר כ-5 ימים, 22 שעות ו-54 דקות. לצוות הוענקה מדליית החירות הנשיאותית יום לאחר מכן, על ידי הנשיא ריצ'רד ניקסון.
אפולו-סויוז.
סוויגרט היה מיועד להיות טייס מודול הפיקוד במסגרת משימת אפולו-סויוז אולם הוא הוחלף בשל מעורבותו בתקרית הבולים לאחר חזרתם של טייסי אפולו 15.
בוועדה של בית הנבחרים.
בשנת 1973, לאחר שנוכח כי לא יטוס שוב, הוא לקח חופשה ללא תשלום מנאס"א, והפך להיות מנהל ועדת בית הנבחרים למדע, חלל וטכנולוגיה
לאחר השירות בנאס"א.
סוויגרט פרש מנאס"א באוגוסט 1977, כדי להיכנס לפוליטיקה. הוא ניסה לרוץ לסנאט ב-1978 אולם הפסיד לביל ארמסטרונג .