בשנים 1965-1959 תורודסן כיהן כשר האוצר של איסלנד — בממשלתו החמישית של אולאפור תורס (שבאמצע הקדנציה שלו הוחלף זמנית בתפקיד ראש הממשלה על ידי ביארני בנדיקטסון) ובתחילת כהונתה של ממשלה שהוקמה על ידי בנדיקטסון ב-1963.
בשנים 1969-1965 תורודסן היה שגרירהּ של איסלנד בדנמרק. במהלך הכהונה בתפקיד, ב-1968, הוא רץ בבחירות לנשיאות (תפקיד סמלי בעיקרו). תורודסן קיווה להחליף בתפקיד את חותנו אאוסגייר אאוסגיירסון, שהיה נשיא מאז שנת 1952. בתחילת המירוץ תורודסן הוביל בסקרי דעת הקהל, אך לבסוף הוא נוצח על ידי כריסטיאן אלדיארן.
בשנים 1974-1968 תורודסן היה שר התעשייה ושר הרווחה בממשלתו של גייר הלגרימסון. בשנים 1976-1968 הוא כיהן כשופט בבית המשפט העליון. ב-1978 תורודסן נבחר לסגן יו"ר מפלגת העצמאות.
בשנים 1983-1980 תורודסן היה ראש ממשלת איסלנד. הוא כיהן בתפקיד זה אחרי שמנהיג מפלגה העצמאות — גייר הלגרימסון — סירב להקים ממשלה בראשותו בשיתופה של המפלגה הפרוגרסיבית, על אף הניצחון של מפלגתו בבחירות שנערכו בדצמבר 1979 (משום שמנהיג הפרוגרסיבים בשנות ה-70, אולאפור יוהאנסון, הקים פעמיים באותו עשור ממשלה בראשותו ללא מפלגת העצמאות — למרות היותה של מפלגה זו הגדולה באלת'ינגי). תורודסן הוביל את מיעוט חברי האלת'ינגי ממפלגת העצמאות שהיו מוכנים לשיתופה של המפלגה הפרוגרסיבית בממשלתם החדשה והקים ממשלה בראשותו בפברואר 1980.
תורודסן היה ראש הממשלה המבוגר ביותר בתולדות איסלנד — בן 69 בזמן השבעתו. בבחירות שנערכו באפריל 1983 תורודסן לא הציג את מועמדתו לאלת'ינגי (בגלל מחלתו). בבחירות אלה מפלגת העצמאות נותרה המפלגה הגדולה ביותר, אך מנהיג שותפתה בממשלה היוצאת — יו"ר המפלגה הפרוגרסיבית סטינגרימור הרמנסון — הוא שהקים את הממשלה במאי של אותה שנה. מפלגת העצמאות הייתה חלק מממשלתו של הרמנסון. בספטמבר 1983 מחלתו של תורודסן הביאה למותו.
אמת הערוב
אמת הערוּב היא אמת מים קדומה בהרי יהודה, אשר יחד עם אמת הביאר, סיפקה את המים לאמת המים הרומית לירושלים.
ראשיתה של האמה במעיינות כוזיבה, כ-2 ק"מ דרומית מזרחית לכפר אל-ערוב, על גבול מדבר יהודה. ממעיינות אלו נמשכת האמה לכיוון צפון מערב, עוברת במעיין עין א-דלבה, ומגיעה לבריכת הערוב, הנמצאת למרגלות ח'רבת אלערוב, ובסמוך לכפר המודרני אלערוב.
בריכת הערוב בנויה בסגנון בריכות שלמה, אך קטנה מהן. מהבריכה ממשיכה אמת המים לכיוון מזרח, ובהמשך פונה צפונה, וממשיכה בפיתולים רבים עד בריכות שלמה. בתוואי האמה מצויים גשר קדום ושלוש מנהרות תת-קרקעיות החצובות בסלע.
אמת הערוב מתוארכת לראשית המאה ה-1 לספירה, בתקופת פונטיוס פילאטוס, בהתאם לתיאוריו של יוסף בן מתתיהו ולממצאים הארכאולוגיים.
גונאר ת'ורודסן
אייסטיין השני, מלך נורווגיה
אייסטיין האראלדסון (בנורדית עתיקה: Eysteinn Haraldsson, בנורווגית: Øystein Haraldsson; 1125 – 1157) היה מלך נורווגיה מ-1142 ועד מותו תחת השם אייסטיין השני. הוא היה מלך-שותף יחד עם שני אחיו, אינגה הראשון וזיגורד השני. אייסטיין נהרג במסגרת מאבק הכוחות כנגד אחיו, אינגה, בשלבים הראשונים של מלחמת האזרחים הנורווגית.
ראשית חייו.
אייסטיין נולד ככל הנראה בסקוטלנד כבנם של האראלד הרביעי, שמלך על נורווגיה בין השנים 1130 – 1136, ושל אישה בשם ביאוק. האראלד נולד וגדל באירלנד או בסקוטלנד ואייסטיין עצמו נולד גם הוא שם. כאשר יצא האראלד לנורווגיה ב-1127 כדי לתבוע את זכותו לרשת את הכתר הנורווגי, הוא לא לקח אותו את אייסטיין. יחד עם זאת, האראלד טרח ליידע את הכול על אבהותו לאייסטיין לפני יציאתו לנורווגיה.
מלך.
אייסטיין מאוזכר לראשונה בסאגות ב-1142, כאשר כמה אצילים נורווגים הפליגו מערבה והביאוהו עימם לנורווגיה. יחד איתו הגיעה גם אמו והוא הוכר כמלך וניתן לו חלק בממלכה יחד עם אחיו הצעירים. נראה שחלוקת הממלכה לא הייתה על בסיס טריטוריאלי ולכל האחים הייתה זכות שווה על כל חלקי הממלכה. חלק זה בתקופת מלכותם עמד בסימן ייסודה של הארכיבישופות הנורווגית העצמאית בנידארוס (טרונדהיים).
הסאגות במחזור העולם והסאגה של אורקני מציינות שבנקודת זמן כל שהיא בראשית שנות החמישים של המאה ה-12, יצא אייסטיין למערכה בסקוטלנד ובאנגליה. הוא לכד את האראלד מדדסון, רוזן אורקני ואילץ אותו לשלם כופר נפש בסכום גבוה תמורת שיחרורו. לאחר מכן הוא התקדם לאורך החוף הסקוטי והאנגלי, תקף את אברדין, הרטלפול ווויטבי, במערכה שעוררה זיכרונות למסעות הויקינגים בעבר.
מלחמת האזרחים.
על פי הסאגות, היו היחסים בין שלושת האחים שלווים כל עוד האפוטרופוסים של האחים הצעירים היו בחיים. אך כאשר האחים הצעירים בגרו, התעוררו המתחים ביניהם. ב-1155 הסתיימה פגישה בין האחים בברגן בעימות אלים בין אנשיו של אינגה לבין אנשיו של זיגורד, שכתוצאה ממנו נהרג זיגורד. אייסטיין איחר להגיע לפגישה וכאשר זיגורד נהרג, הוא היה רק בפאתי העיר. הסדר בלתי נוח הושג בין אייסטיין לבין אינגה. הסיבות לעימות זה נותרו שנויות במחלוקת. על פי הסאגות, זממו אייסטיין וזיגורד להדיח את אינגה מכס מלכותו. כמה היסטוריונים מודרניים מטילים ספק בכך ורואים בהסבר זה תירוץ של אינגה להתנהגותו האגרסיבית. בכל מקרה, השלום בין אינגה לבין אייסטיין לא ארך זמן רב לאחר אירועים אלו. ב-1157 כינסו שני הצדדים את כוחותיהם לקראת עימות מחודש. כוחותיו של אינגה עלו במספרם על אלו של אייסטיין וכאשר הם נתקלו אלה באלה על החוף המערבי ליד מוסטר, נסוגו כוחותיו של אייסטיין. אייסטין עצמו נאלץ להימלט לויקן (אזור הפיורד של אוסלו). עקב נטישתם של אנשיו אותו, הוא נלכד, באזור שמהווה כיום את המחוז השוודי של בוהוסלן, ונהרג על ידי שוביו. השאלה אם אינגה היה זה שהורה על הריגתו של אחיו נותרה באותה תקופה ללא מענה. גופתו של אייסטיין נקברה בכנסיית פוס שבקרבת מקום. על פי מחזור העולם סגדה האוכלוסייה המקומית לאייסטיין כאל קדוש.
לאחר מותו.
לאחר מותו של אייסטיין, התקבצו תומכיו סביב להוקון השני, בנו של זיגורד השני, אחיינו של אייסטיין. הם המשיכו להילחם נגד אינגה במה שנחשב לשלב המוקדם של מלחמת האזרחים הנורווגית, שהתמשכה עד 1240. הסאגות מציירות תמונה שלילית הן של אייסטיין והן של אחיו זיגורד ובדרך כלל בוחרות להאיר את דמותו של אינגה באור חיובי כשליט הנאור ביותר מבין שלושת האחים. במחזור העולם נכתב על אייסטיין:
אייסטיין נשא לאישה את רגנה ניקולסדוטר, אשת אצולה נורווגית. בנו הבלתי חוקי, אייסטיין מילה, הוכרז ב-1176 כמלך על ידי אנשי סיעת ה"בירקביינר", אך הוא הובס ונהרג שנה לאחר מכן.
TS Entertainment
TS Entertainment (בקוריאנית: 티에스이엔티이알) היא חברת תקליטים ובידור דרום קוריאנית שנוסדה בשנת 2008 על ידי קים טה-סונג. המטה הראשי של החברה ממוקם בכתובת 788-6, האנאם-דונג, יונגסן-גו, סיאול, קוריאה הדרומית. החברה משמשת כבית לאמנים כמו B.A.P, Secret, צמד ההיפ-הופ Untouchable ו-Sonamoo.
היסטוריה.
TS Entertainment נוסדה על ידי קים טה-סונג באוקטובר 2008. החברה החתימה את הלהקה Untouchable בתור האומנים הראשונים שלה והוציאו לאור את סינגל הבכורה שלהם "It's Okay" באותו החודש.
באוקטובר 2009, החברה השיקה באופן רשמי את להקת הבנות המורכבת מ-4 חברות, Secret. הלהקה נחשפה לראשונה בפני הציבור על ידי תוכנית הריאליטי "Secret Story" אשר שודרה בערוץ Mnet. ב-13 באוקטובר 2009, סינגל הבכורה של הלהקה "I Want You Back" יצא לאור.
ביולי 2011, החברה מיסדה את עצמה מחוץ לקוריאה הדרומית באמצעות הקמת המטה TS Japan בטוקיו, יפן
בינואר 2012, החברה השיקה באופן רשמי את להקת הבנים המורכבת מ-6 חברים, B.A.P. חברי הלהקה נחשפו לראשונה בפני הציבור באמצעות התוכנית הדוקומנטרית "Ta-Dah, It's B.A.P" אשר שודרה בערוץ SBS MTV Korea ב-8 בינואר 2012.
ב-29 בדצמבר 2014, החברה השיקה את להקת הבנות המורכבת מ-7 חברות, Sonamoo.
מחלוקת.
בקשה לסיום החוזה עם החברה.
ב-26 בנובמבר 2014 ששת חברי הלהקה B.A.P באופן קולקטיבי הגישו תביעה כנגד TS Entertainment על מנת לסיים את החוזה שלהם. הנימוק לכך היה תנאים לא טובים וחלוקת רווחים לא שוויונית בין האומנים לבין החברה. ביום שלמחרת, החברה הוציאה הודעה לתקשורת שבה הם אמרו כי טענותיהם של האומנים אינן נכונות, כשהם מצהירים "לא היה יחס לא הוגן כלפי האומנים וכן סעיפים לא הוגנים בחוזה". ב-1 באוגוסט, B.A.P חזרו לחברה TS לאחר ששני הצדדים הגיעו להסכם.
ינוש בן גל
ינוש בן-גל
בריטיש טלקום
קבוצת בריטיש טלקום (באנגלית: BT Group plc, שם מסחרי: BT) היא חברת החזקות אשר בבעלותה חברת בריטיש טלקומיוניקיישן (British Telecommunications), תאגיד רב-לאומי בריטי המספק שירותי טלקומוניקציה ואשר משרדיו הראשיים נמצאים בלונדון. החברה פעילה בכ-170 מדינות.
בשנת 1846 הוקמה חברת אלקטריק טלגרף, שהחלה לפרוש תשתיות תקשורת ברחבי בריטניה, ובעצם מהווה את המקור לבריטיש טלקום. ב-1912 הפך משרד הדואר הכללי למונופול בתחומי הטלקומוניקציה בבריטניה. חוק רשות הדואר מ-1969 הפך את משרד הדואר הכללי ממחלקה ממשלתית לתאגיד ציבורי. ב-1980 נוסדה בריטיש טלקומיוניקיישן, ונסחרה בשם בריטיש טלקום. בשנת 1981 הופרדה מרשות הדואר והפכה לישות עצמאית. ב-1984 הופרטה בריטיש טלקומיוניקיישן ו-50% ממניותיה נמכרו למשקיעים. המדינה מכרה את שארית החזקותיה ב-1991 ו-1993. בריטיש טלקום רשומה למסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון ובבורסה לניירות ערך בניו יורק.