שלב הצילומים החל בדצמבר 2013 בקולומביה. לפני כן ראיינה ריגן את כל אחד ואחד מהכורים ואת בני משפחותיהם. לאחר שהצילומים בנמוקון שבקולומביה הסתיימו, הם המשיכו בקופיאפו שבצ'ילה, אתר התרחשות האירועים האמתיים, ב-5 בפברואר 2014. ב-18 בפברואר פורסם שיותר ממחצית מעבודת הצילום נעשתה בנמוקון ושסצנות החילוץ צולמו בטיירה אמריליה שבצ'ילה. שלב הצילומים הסתיים ב-20 בפברואר.
באוקטובר 2014 נבחר ג'יימס הורנר ליצור את הפסקול המוסיקלי של הסרט. סרט זה היה אחד משני הסרטים שהורנר הפיק מוזיקלית בשנת 2015 לפני מותו ב-22 ביוני.
הקרנת הסרט.
הסרט יצא לאקרנים ברחבי אמריקה הלטינית באמצעות חברת פוקס המאה ה-20 החל מ-6 באוגוסט 2015, אז התקיימה הקרנת הבכורה העולמית שלו בצ'ילה. ב-20 באוגוסט הוא הוקרן לראשונה בקולומביה ובמרכז אמריקה. ב-29 באוגוסט הושלמה הוצאתו לאקרנים באמריקה הלטינית, כאשר הוא הוקרן לראשונה בברזיל. הקרנת הבכורה של הסרט בארצות הברית ובקנדה התקיימה ב-30 בנובמבר, שם הוא מופץ על ידי חברת האחים וורנר.
ב-28 באפריל 2015 חתמה חברת אלקון אנטרטיינמנט על חוזה להפצה עולמית של הסרט בשיתוף עם האחים וורנר והקרנתו ברחבי העולם החלה ב-13 בנובמבר.
הכנסות הסרט.
נכון ל-3 בדצמבר 2015 הגיעו הכנסות הסרט ל-12 מיליון דולר בצפון אמריקה ו-12 מיליון דולר בארצות אחרות. תקציב הסרט עמד על 26 מיליון דולר.
הבדלים בין הסרט למציאות.
בין שאר ההבדלים בין עלילת הסרט לבין המציאות, אלכס ווגה לא היה הכורה הראשון שחולץ, אלא פלורנסיו אוולוס. כמו כן, רעייתו של ווגה לא הייתה בהיריון באותה עת. בסרט מגיעה קפסולת הפיניקס ריקה לחלל בו שהו הכורים ובמציאות, כאשר היא הורדה בפעם הראשונה, ירד בה איש צוות החילוץ. בסרט מתוארת ההיכרות המוקדמת בין רעייתו של יוני בריוס לבין המאהבת שלו, דבר שלא אירע במציאות. בניגוד למציאות, מתואר אירוע בו הקפסולה נתקעה עם כורה מחולץ בתוכה. כמו כן, במציאות לא ניתנה הוראה להפסיק את עבודות החילוץ לפני יצירת הקשר עם הכורים ומריה סגוביה מעולם לא סטרה על פניו של לורנס גולברון.
אליהו לבנט
אליהו לבנט (1928 - 30 באוקטובר 2017), היה מהנדס, מאמן ושופט בינלאומי בשחמט. הוא ייסד את מועדון השחמט באר שבע, הקבוצה המובילה בישראל שזכתה בעשרות זכיות באליפות הליגה הלאומית וזכיות רבות בגביע המדינה.
ביוגרפיה.
לבנט נולד וגדל בסנקט פטרבורג (באותה העת לנינגרד). במלחמת העולם השנייה הוא השתתף בהגנת לנינגרד וזכה בשתי מדליות, "להגנת לנינגרד" ו"לשם הניצחון במלחמה". בשנים 1950–1953 שרת בצבא האדום. בשנת 1957 הוא סיים את לימודי הנדסת טקסטיל בברית המועצות. הוא ניהל את מועדון השחמט בלנינגרד והיה חבר הנהלת האיגוד הארצי וקיבל תואר שופט בינלאומי בשחמט.
לבנט עלה לישראל בשנת 1972 והשתקע בבאר שבע. שנה לאחר מכן ייסד את מועדון השחמט באר שבע. "עברתי בבתי הספר בעיר ובכל מקום שיחקתי נגד 30 תלמידים סימולטנית, בסך הכל שיחקתי נגד 2,000 ילדים. מתוכם אספתי את ה-100 הטובים ביותר והתחלתי לאמן אותם". הוא ניהל במשך שנים רבות את אליפות ישראל בשחמט, בבאר שבע.
באולימפיאדת השחמט שנערכה בחיפה בשנת 1976 הוביל לבנט כמנהל ומאמן את נבחרת הנשים של ישראל לזכייה במדליית הזהב.
בשנת 1978 ארגן את פסטיבל השחמט הבינלאומי בקונסרבטוריון העירוני באר שבע ובהשתתפות 5 רבי אמנים ביניהם חבר ילדות ויקטור קורצ'נוי שדורג באותה העת במקום 2 בעולם.
בתקופת ניהולו והדרכתו זכה המועדון הבכיר של באר שבע 7 פעמים בתואר אליפות ישראל ו-5 פעמים בגביע המדינה.
בין השחמטאים הבולטים שלבנט אימן, נמנים רבי האמן ואלופי ישראל אלון גרינפלד וגד רכליס.
לבנט נפטר ב-30 באוקטובר 2017.
הנצחה.
ב-20 בפברואר 2018 נחנכה כיכר בבאר שבע, "כיכר השחמט" במפגש הרחובות ביאליק, בן יהודה ואיינשטיין, הקרויה על שמו של לבנט. הכיכר מעוצבת כלוח שחמט, רחב ממדים ועליו כלי שחמט גדולים.
אח&quot;י יפו (סער 4.5)
אוניית חיל הים יפו (סער 4.5) - אח"י יפו היא ספינה בחיל הים הישראלי מדגם סער 4.5 נירית. היא נבנתה בשנת 1997 והושקה בשנת 1998 ביחד עם אח"י תרשיש (שתי הספינות תאומות). הספינה היא חלק מפלגה 32 של שייטת 3, שייטת ספינות הטילים.
זוהי הספינה השלישית בחיל הים בשם זה. הספינה הראשונה בשם זה הייתה משחתת בריטית מסדרת Z שהושקה בשנת 1944 והייתה בשירות הצי בריטי עד 1955 בשם HMS Zodiac. בשנת 1955 נרכשה על ידי צה"ל, עברה הספינה, שיפוצים, הוכשר לה צוות, ניתן לה השם ק-42. ונכנסה לשירות בשנת 1956 עד סוף שנות ה-60. השנייה הייתה סטי"ל מדגם "סער 4", בשירות חיל הים בשנים 1998-1975. אח"י יפו השלישית נבנתה בשנת 1997 במספנות ישראל יחד עם אח"י תרשיש והן הושקו ביחד בשנת 1997 כזוג ספינות מדגם סער 4.5 נירית. הספינה קרויה על שם העיר יפו והשקתה עם אח"י תרשיש מהווה אזכור לסיפור התנכ"י של יונה הנביא שיצא מיפו לתרשיש.
סער 4.5 נירית.
סערי 4.5 מהווים את רוב עוצמת שייטת 3 - שייטת ספינות הטילים של חיל הים הישראלי. 8 מתוך 11 ספינות הן מדגם סער 4.5 ובכך מהווה דגם זה את עמוד השדרה של חיל הים. ספינות אלו נבנו במספנות ישראל. ספינות אלו החלו בתור שדרוג לסערי ה-4, על ידי החלפת מערך ההנעה, הוספת תורן סגור המאפשר התקנת ציוד קשר נוסף, והוספת חימוש. בהתחלה דגמי הסער 4.5 היו מדגם "חוחית" הכוללים מנחת למסוק דולפין (בהמשך עטלף) בירכתיים. לאחר מספר שנים נכנסו לשימוש הניריות להן תותח 76 מ"מ בירכתיים במקום ההאנגר.
פעילות.
הספינה לקחה חלק בפעילויות מבצעיות רבות במספר גדול של זירות, ורובן מסווגות.
מלחמת לבנון השנייה.
עקב חטיפת החיילים רגב וגולדווסר בגבול לבנון ישראל, ישראל פתחה בנוהל חניבעל, נוהל מניעת חטיפת חיילים בידי אויב. זו הייתה תחילתו של מבצע שכר הולם, ששמו שונה למבצע שינוי כיוון ועם תומו נקבע שמו למלחמת לבנון השנייה. פעילות חיל הים הראשונית הייתה תקיפת צירי דרך מרכזיים וגשרים לאורך החוף הלבנוני, כדי למנוע את העברתם של רגב וגולדווסר. בנוסף החל סגר ימי כדי למנוע את העברת החיילים דרך הים. בהמשך המלחמה חיל הים בניצוח שייטת 3 המשיך את הסגר הימי על מנת למנוע העברת אמל"ח, למנוע חדירת מחבלים מן הים והפעלת לחץ כלכלי על לבנון וחזבאללה. בנוסף חיל הים תקף מטרות רבות לאורך החוף.
מבצע עופרת יצוקה.
עקב ירי נרחב של רקטות על ישראל וישובי עוטף עזה צה"ל החל את מבצע עופרת יצוקה בחורף 2008. חיל הים עיבה את הסגר הימי על עזה הן כדי למנוע הברחת נשק לרצועה והן בשביל למנוע תקיפות דרך הים של מטרות ישראליות. בנוסף שייטת 3 תקפה את חופי לבנון באמצעות ירי של תותחי 76 מ"מ.
מבצע עמוד ענן.
במהלך מבצע עמוד ענן א"חי יפו הייתה בהספנה.
מבצע שובו אחים וצוק איתן.
ביוני 2014 נחטפו שלושת הנערים שער, פרנקל ויפרח. לאחר החטיפה החלו חיפושים ומעצרים נרחבים באזור יהודה ושומרון לאיתור הנערים וחוטפיהם. הפעילות האינטנסיבית באיו"ש הסלימה את המצב ברצועת עזה וירי רקטות ותקיפות פלסטיניות מהרצועה נעשו בתדירות גבוהה יותר ויותר. עקב כך חיל הים הגביר את הפעילות בחופי עזה והחל להחזיק סטי"ל בגזרת אשדוד באורח קבע בזמן המבצע.
ביולי 2014 ,כחודש לאחר המבצע, ההסלמה ברצועת עזה נעשית בלתי נסבלת מבחינת ישראל: ירי של עשרות רקטות ופצצות מרגמה מדי יום על יישובי עוטף עזה וירי של טילי פאג'ר ארוכי טווח על אזור תל אביב והמרכז. בעקבות זאת ישראל החלה בכניסה קרקעית לרצועת עזה. חיל הים החל בתקיפות מן החוף של דבורות וירי של תותחי 76 מ"מ מן הניריות על מטרות חוף למטרת השמדה וחיפוי על כוחות קרקע. אח"י יפו הייתה הספינה שירתה את המספר הרב ביותר של פגזים במבצע זה.
חימוש.
חימוש אח"י יפו זהה לחימוש שאר ספינות הסער 4.5 נירית
צוות.
צוות אח"י יפו כולל בערך 45 חוגרים המתמקצעים ב-17 מקצועות שונים כמו מפעיל טילים, חשמלאי או מכונאי. ובין 10 ל-15 קצינים ונגדים. הצוות בדומה לשאר שייטת 3 מתחלק ל-4 מחלקות שלכל אחת תחום מקצועי אחר.
מפקדים.
מפקדי הספינה בדרגת רס"ן
דוד חכם (פוליטיקאי)
דוד חכם (1920–2003) היה מנהיג קהילת עולי עיראק בבאר שבע. כיהן כסגן ראש העיר באר שבע.
בשנת 1993 זכה באות יקיר באר שבע.
ביוגרפיה.
חכם נולד בבצרה שבעיראק, נכד לרב יחזקאל חכם, הרב הראשי של העיר (45 שנים), ובן לסוחר בדים אמיד. בעקבות הפרהוד, הפרעות ביהודים בשנת 1941 הוא הקים והנהיג את סניף התנועה הציונית בעיר וארגן את סניף ההגנה. הוא עבד כפקיד בכיר במשרד הכלכלה העיראקי. בתקופת מלחמת העצמאות גורש עם משפחתו לכפר נידח, וב-1950 ברח עם אשתו ברכה לאיראן ומשם עלה לבאר שבע. בעיר הוא פתח מאפייה.
חכם הצטרף למפא"י בשנת 1952 ונאבק נגד אפלייתם של העולים מעיראק בעיר. בין היתר הקים את חוג עולי עיראק בסניף מפא"י בעיר. בשנת 1953 נבחר לראשונה כחבר מזכירות ומועצת הסניף. הוא עבד בסוכנות במחלקת ההתיישבות ובעמידר. בשנת 1955 נבחר למועצת העיר, ובשנים 1958–1961 שימש בתפקיד סגן ראש העיר של דוד טוביהו ואחראי על תיק הסעד בעירייה. בשנת 1961 נבחר לראשות מזכירות מפא"י בעיר, שאיפשרה לו את המינוי לראשות העיר, אך מרכז מפא"י לא אישר את ההחלטה. בעקבות חיכוכים מרובים בינו לבין ראש העיר, הוא הוביל לפרישתו של טוביהו מראשות העיר בשנת 1963.
בשנת 1963 התמודד חכם לראשות העירייה במסגרת מפלגת "לאחווה". בשנת 1965 הוא הצטרף ביחד עם רשימתו למערך.
בשנת 1973 עמד חכם בראש רשימת הפנתרים השחורים בבחירות למועצת העיר.
הנצחה.
שדרות דוד חכם – קטע מכביש 25, בין צומת אלי כהן ועד מחלף שרה.
אשוח לבן