ב-1913, עם תום נשיאותו של טאפט, סיים מאייר את כהונתו. הוא השתתף במאמץ לבחירתו מחדש של תאודור רוזוולט ב-1916. הוא מתח ביקורת על המדיניות של ממשל וודרו וילסון בנושאי הצי, בפרוץ מלחמת העולם הראשונה והאיץ להגברת המוכנות. הוא היה פעיל בארגונים "ליגת הביטחון הלאומית" (National Security League) ו"ליגת הצי של ארצות הברית" (Navy League of the United States) ושימש כדירקטור במספר רב של חברות.
בדצמבר 1916, רכשו מאייר, רוזוולט ופילנתרופים נוספים, כולל ג'ון מופט, ויליאם א. צ'אנלר, ג'וזף צ'ואט, קלרנס מק'קי, ג'ון היבן וניקולס מארי באטלר, את טירת שוונייאק, מקום הולדתו של המרקיז דה לה פאייט שבחבל אוברן, כדי שתשמש כמטה של "הקרן להצנחת הגיבורים הצרפתים על שם לה פאייט", שנוהלה על ידי רעייתו לשעבר של צ'אנלר, ביאטריס אשלי צ'אנלר.
מותו והנצחתו.
ג'ורג' מאייר נפטר בבוסטון ב-9 במרץ 1918. צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת על שמו. המשחתת הייתה בשירות בשנים 1919–1929.
חיות רשת
חיות רשת היא תוכנית אירוח ישראלית לילדים ונוער. בסדרה מתארחים כוכבי רשת ישראלים. את התוכנית מנחה דרור גלוברמן.
התוכנית שודרה בכאן חינוכית מ-15 באפריל 2019 והפכה להיות התכנית הראשונה בהפקה מקורית של הערוץ.
פרסי ההוקי הרוסי
בתום עונת ההוקי ברוסיה, וקודם בברית המועצות, הוענקו ומוענקים באופן מסורתי מספר פרסים למיטב השחקנים, המאמנים, השופטים והעיתונאים המכסים את ענף ההוקי.
באהבה, ויקטור
באהבה, ויקטור (באנגלית: Love, Victor) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיית נעורים-להט"בית המהווה ספין אוף לסרט "באהבה, סיימון" משנת 2018. הסדרה עלתה לראשונה ברשת הולו ב-17 ביוני 2020, וכללה עשרה פרקים.
מייקל צ'ימינו מככב בתור ויקטור, נער ממשפחה חצי פוארטו ריקני, חצי קולומביאנית-אמריקאית המתגוררת באטלנטה.
בחודש אוגוסט 2020 חודשה הסדרה לעונה שנייה, ועלתה ב-11 ביוני 2021. העונה השנייה כוללת עשרה פרקים נוספים.
תקציר העלילה.
הסדרה מתמקדת בוויקטור, תלמיד חדש בבית הספר התיכון קריקווד. הסדרה עוקבת אחר מסע הגילוי העצמי שלו: התמודדות עם אתגרים בבית והתמודדות עם נטייתו המינית. הוא פונה לסיימון כשנראה לו קשה מדי לנווט בתיכון.
סוף הדרך (סדרת רשת)
"סוף הדרך" היא סדרת רשת אנימציה סאטירית ישראלית מטעם ערוץ הדיגיטל של תאגיד השידור הישראלי כאן 11, ובתמיכת המיזם לקולנוע ולטלוויזיה ברשות לפיתוח ירושלים. פרקי הסדרה שודרו ביוטיוב ובערוץ הדיגיטל הרשמי של כאן וגרפו מיליוני צפיות. בעקבות הצלחתה של הסדרה היא זכתה בפרסים בישראל ומחוצה לה והתמודדה בקטגוריית סדרת הרשת הטובה ביותר בתחרות פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019 של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
הסדרה מתארת את קורותיהם של אח ואחות ירושלמים, ירדן וכנרת. האחים יוצאים בחברת הכלבה שלהם לחפש את אחיהם הקטן נפתלי, שאבד לפני שהעיר הופצצה בפצצה גריעינית. במהלך מסעם הם נחשפים לממדי הנזק הפוסט-אפוקליפטי שנגרם למדינה ומנסים להסתגל מחדש לכל המצב. פרקים רבים בסדרה משתמשים בהומור פרוע ולא-קונבנציונלי ובציניות עוקצנית כדי להעביר ביקורת על נושאים רבים בחברה הישראלית.
ראיונות עם יוצרי הסדרה.
בריאיון ל-Time Out יוצרי הסדרה הודו שהיו "המומים" כשקיבלו את המכרז לסדרת האינטרנט של תאגיד כאן 11. לדבריהם, הם מעולם לא ראו התנגדות לרעיונות ה"משוגעים" שהציעו לסדרה.
הם סיפרו כי ההשראה לסדרה נבעה מהרבה מקורות שונים, החל מסרטי מארוול וכלה בסדרות של ערוץ ניקלודיאון של שנות ה-90, כמו "מפלצות אמיתיות", "החיים המודרניים של רוקו" ו"רן וסטימפי". עוד הם הודו כי קיבלו חופש אומנותי גדול מטעם תאגיד כאן 11 שנתן להם את התחושה שהוא סומך עליהם ומאמין בהם.
בראיון אחר סיפרה היוצרת יעל עוזסיני שהרעיון שעומד מאחורי הסדרה הוא לדבר על בעיות שנוכחות היום בחברה הישראלית, ברקע אבסורדי ובנסיבות מוקצנות. לדבריה: "אמנם הייתה אפוקליפסה גרעינית, אבל האנשים נשארו אותו דבר, ומעט מאוד השתנה."
ביקורות ותגובות.
פרקי הסדרה הראשונים זכו ליותר מ-2 מיליון צפיות.
הסדרה זכתה לפרסים בישראל ומחוצה לה, ביניהם פרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל לסדרות רשת Realist Web Fest שנערך ברוסיה.
בשנת 2019, הסדרה התמודדה בקטגוריית "סדרת רשת" בתחרות פרסי האקדמיה לטלוויזיה של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
בריאיון ל-IGN Israel סיפרו יוצרי הסדרה כי התרגשו לראות כיצד מאוד מהר התפתחו קהילות גדולות של מעריצים שצופים בפרקים שוב ושוב ומחפשים בדיחות נוספות ברקע. עוד צוין כי נפתחה עצומה להכנת עונה שנייה.
ליגת ההוקי הבין-לאומית (רוסיה)
ליגת ההוקי הבין-לאומית (ברוסית: Межнациональная хоккейная лига) הייתה ליגת הוקי קרח שהתקיימה בשנים 1992–1996. הליגה איגדה קבוצות מברית המועצות לשעבר וקיימה את אליפות MHL וגביע MHL. הזוכה ב-MHL הייתה הקבוצה שזכתה בגביע MHL. תואר אלופת רוסיה הוענק שלוש פעמים - בעונות 1993/94, 1994/95, 1995/96. בהתאם לכך, באליפות זכו דינמו מוסקבה (1995) ולאדה טוגליאטי (1994, 1996). כדי לקבוע את אלופת רוסיה בשנת 1993, נערך באוגוסט טורניר של 2 משחקים בין דינמו, מחזיקת גביע ה-MHL, וקבוצת בב"ס צס"ק סמארה, אלופת רוסיה. דינמו ניצחה וזכתה רשמית באליפות 1993.
ה-MHL הוקם ב-13 בינואר 1992 (עד מרץ 1992 - נקראה ליגת ההוקי המקצוענית), בשנת 1996 - ליגה פורקה. כל הקבוצות הרוסיות עברו להתמודד במסגרת ליגת ההוקי הרוסית. קבוצות שאינן רוסיות הודרו מהשתתפות בליגת RHL החדשה. נשיא ה-MHL היחיד היה רוברט דמיטרייביץ' צ'רנקוב (נבחר לנשיא בינואר 1992, ינואר 1993 וינואר 1996).
בשנות האלפיים נדונו האפשרויות ליצור ליגת הוקי חדשה המאחדת מועדונים מהמרחב הפוסט-סובייטי. אחד הפרויקטים הלא ממומשים היה ליגת ההוקי האירו-אסייתית. לבסוף, מעונת 2008/2009, נפתחה ליגת הוקי היבשת, המאחדת מועדונים מרוסיה, לטביה, בלארוס וקזחסטן, ובהמשך השתתפו גם מאוקראינה, צ'כיה, סלובקיה, קרואטיה ופינלנד.
לה דואן
לה דואן (בוייטנאמית: Lê Duẩn; 7 באפריל 1907 – 10 ביולי 1986) היה פוליטיקאי קומוניסטי וייטנאמי. הוא עלה במדרג המפלגה בסוף שנות החמישים והפך למזכיר הכללי של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של וייטנאם (VCP) בקונגרס הלאומי השלישי בשנת 1960. הוא המשיך במדיניותו של הו צ'י מין לפסוק באמצעות מנהיגות קולקטיבית. מאמצע שנות השישים (כאשר בריאותו של הו צ'י מין התדרדרה) ועד מותו בשנת 1986, הוא היה בראש מקבלי ההחלטות הבכירים בווייטנאם.
ביוגרפיה.
הוא נולד למשפחה מהמעמד הנמוך במחוז קווינג טרו, בדרום הודו סין הצרפתית בשם לֵן וָן נוּן. מעט ידוע על משפחתו וילדותו. לראשונה הוא בא במגע עם מחשבות מהפכניות בשנות העשרים דרך עבודתו כפקיד רכבת. לה דון היה חבר מייסד של המפלגה הקומוניסטית אינדו-צ'ינה (המפלגה הקומוניסטית העתידית של וייטנאם) בשנת 1930. הוא נכלא בשנת 1931 ושוחרר בשנת 1937. בשנים 1937 - 1939 עלה בסולם הדרגות. הוא נכלא שוב בשנת 1939, הפעם בגין קיום התקוממות בדרום. לה דון שוחרר מהכלא בעקבות המהפכה המוצלחת שהובילה המפלגה הקומוניסטית באוגוסט 1945.
במהלך מלחמת הודו סין הראשונה (1946-1954), היה לה דון מנהיג מהפכני פעיל בדרום וייטנאם. במהלך שנות החמישים נעשה אגרסיבי יותר ויותר כלפי דרום וייטנאם וקרא לאיחוד מחדש באמצעות מלחמה. עד אמצע שנות החמישים של סוף שנות ה-50 הפך למעצב המדיניות החזק ביותר במפלגה. עד ל-1960, הוא היה רשמית חבר המפלגה החזק ביותר אחרי יו"ר המפלגה. ב־2 בספטמבר 1969 נפטר הו צ'י מין ולה דואן הפך לדמות החזקה ביותר בצפון .
הוא הפך למזכיר הראשון של המפלגה בשנת 1960, והפך רשמית לאישיות הראשית במפלגה אחרי הו צ'י מין. לאחר מותו של הו, לה דואן השתלט על הנהגת צפון וייטנאם. כאשר אוחדה דרום וייטנאם עם צפון וייטנאם בשנת 1976 והמפלגה שוחזרה מחדש, לה דואן הפך למזכיר הכללי של המפלגה. הוא אישר את הפלישה הווייטנאמית לקמבודיה בדצמבר 1978, במטרה להפיל את משטר הטרור חמר-רוז ' שהיה מגובה על ידי סין. זה השפיע מאוד על היחסים בין וייטנאם לסין, כאשר וייטנאם הגיבה בגירוש הסינים האתניים וסין בביצוע מסע עונשין צבאי קשה בהפסד נגד וייטנאם בשנת 1979. מכאן ואילך קיימה וייטנאם ברית קרובה יותר עם ברית המועצות והצטרפה לקומקון בשנת 1978. נשאר מזכיר כללי עד מותו ב-1986. הוא נפטר בהאנוי. ממשיך דרכו היה טרינג צ'ינה. לה דואן נודע גם בשם לה דאנג, והיה ידוע בציבור "anh Ba" (האח השלישי).
Lê Duẩn
הפועל דימונה
הפועל דימונה הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר דימונה שהשתתפה בעבר בליגה השנייה במשך 5 עונות בשתי קדנציות. לרוב שיחקה הקבוצה בצבעי כחול-לבן ואירחה את משחקיה באצטדיון דימונה.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1956 (כשנה לאחר הקמת העיר) ושיחקה בליגה ג' מחוז נגב. בסיום עונת 1961/1962 כשלה הקבוצה במשחקי המבחן כשהפסידה במשחק המכריע לקבוצת "הררי תל אביב" ונשארה בליגה ג'.
בעונת 1963/1964 סיימה הקבוצה במקום הראשון אך כצעד מחאה לא התייצבה למשחק המבחן מול הפועל אשדוד והאחרונה העפילה לליגה ב' לאחר התערבות בית הדין של ההתאחדות.
בתחילת עונת 1966/1968, לאחר כעשור של ניסיונות חוזרות ונשנות להעפיל לליגה ב', התמזגה הקבוצה עם "הפועל אברהם באר שבע", ששיחקה בליגה ב' והייתה קבוצת הבת של הפועל באר שבע ובכך עלתה לליגה ב'.
בסיום עונת 1971/1972 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה ב' והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה א' שהייתה באותם ימים הליגה השנייה.