לדוברי השפה יש אינטואיציה מתי פרשנות המילה כאנאפורה היא הכרחית להבנתו, מתי היא אפשרית אך לא מהווה את הפרשנות היחידה, ומתי היא לא אפשרית. לדוגמה
נטע כנעני
נטע כנעני (נולדה ב-18 בנובמבר 1956) היא כדורסלנית עבר ישראלית. היא הייתה "מלכת הסלים" בליגת הכדורסל הנשים הבכירה בישראל במשך שבע שנים ברציפות. בשנת 1975 הוכתרה כמלכת הסלים של אליפות אירופה שנערכה בוויגו, ספרד.
ביוגרפיה.
כנעני נולדה בקיבוץ גבת והחלה לשחק כדורסל בקבוצת הקיבוץ בגיל 9. למדה בבית הספר היסודי בקיבוץ ובביה"ס התיכון "העמק המערבי" בקיבוץ יפעת. שיחקה בנבחרת בית הספר, שזכתה פעמיים באליפות בתיה"ס והוכתרה כשחקנית המצטיינת באותן שנים.
שרתה בצה"ל כמדריכת אימון גופני בנח"ל (1974 – 1976), ושיחקה בנבחרת הנח"ל כדורסל וכדורעף. לאחר שחרורה יצאה לשנת שירות של התנועה הקיבוצית ולאחר מכן למדה פיזיותרפיה במכון וינגייט.
כנעני הייתה שחקנית נבחרת הנערות מגיל 11 (1967 – 1975), השתתפה ב-3 אליפויות אירופה והוכתרה כמלכת הסלים באליפות אירופה בויגו – ספרד (1975). בגיל 14 הצטרפה לנבחרת הנשים (1971 – 1980) והייתה צעירת הכדורסלניות בקדם אליפות אירופה בבארי איטליה (1972). הייתה קפטן נבחרת הנערות (1972 – 1975) והנשים (1977 – 1979).
כנעני שיחקה בקבוצות הבאות:
כנעני זכתה בגביע המדינה עם אליצור ת"א בעונת 7–1976 וזכתה באליפות אוסטרליה בשנת 1981 עם קבוצת ST. KILDA.
פרשה בגיל 37 (1993) עקב פציעה.
קואיזומי
קתלין רוז פרקינס
קתלין רוז פרקינס (באנגלית: Kathleen Rose Perkins; נולדה ב-15 בנובמבר 1974) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה.
פרקינס נולדה בניו בולטימור שבמישיגן. היא סיימה את הלימודים בבית הספר התיכון אנקור ביי ב-1992, ונרשמה לאוניברסיטת וסטרן מישיגן, שם קיבלה תואר באמנויות המוזיקה. אהבתה לתיאטרון התעוררה כשהייתה פעילה במועדון אמנויות הבמה בבית הספר אנקור ביי בהנהלת ג'וזף פ. אבל.
קריירת המשחק של פרקינס החלה ב-2001 כשהופיע בסדרת הטלוויזיה "The Fighting Fitzgeralds". היה לה תפקיד בסיטקום "'Til Death" של רשת פוקס, והיא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות בהן "NCIS: לוס אנג'לס", "Trust Me", הסיטקום "Gary Unmarried", סדרת הדרמה "Tell Me You Love Me", "קאסל", הדרמה הקומית "The Game", והסדרה "The Exes". פרקינס שיחקה גם בסרטי טלוויזיה אחדים.
פרקינס כיכבה בתפקיד קרול ראנס בכל העונות של הסדרה הקומית "אפיזודס" של רשת ה-BBC ושואוטיים.
חוג אידאלים חופשיים
שרשרת פולימר אידאלית
קת'לין רוז פרקינס
קטפורה
אקסופורה
טמבוב (כדורסל)
מועדון הכדורסל טמבוב (ברוסית: Баскетбольный Клуб Тамбов) הוא מועדון כדורסל מהעיר טמבוב. מתמודד בסופרליגה-2, השלישית בחשיבותה ברוסיה ובגביע רוסיה.
היסטוריה.
ב-2003, הוקם בטמבוב מועדון כדורסל "TGU-בסקט", אשר התמודד בליגה הראשונה. המועדון הורכב בעיקר מסטודנטים והמאמן הראשי היה ויקטור קולודין. ב-2006, הקבוצה שינתה את שמה ל"מועדון הכדורסל טמבוב" ולמאמן מונה הכדורסלן לשעבר סרגיי קונוטופוב. תחת הנהגתו, הקבוצה העפילה מהליגה הבכירה ב' לליגה הבכירה א'.
בשנת 2009 הקבוצה הועברה לידי האוניברסיטה הטכנולוגית הממלכתית על שם דרז'אבין והאוניברסיטה הופכת למממנת העיקרית של המועדון. בעונת 2009/2010 הקבוצה התמודדה בסופרליגה ב', אבל לא השלימה את העונה בשל הפסקת המימון. באותה שנה, הוקמה קבוצת כדורסל אחרת בטמבוב בניהולו של ויקטור קולודין.
בשנת 2010, בהתבסס על הקבוצה של קולודין נוצר "מועדון כדורסל טמבוב", במימון ממשלת מחוז טמבוב. בעונת 2010/2011 הקבוצה התמודדה בליגה הבכירה, השנייה בחשיבותה. במהלך תקופה זו נערך שינוי במבנה ליגות הכדורסל ברוסיה: הליגה הבכירה א' וב' התאחדו והקבוצה התמודדה בליגה זו עד עונת 2012/2013.
בעונת 2013/2014 הקבוצה סיימה במקום 3 בעונה הסדירה, עם מאזן של 23 ניצחונות ו-9 תבוסות העפילה לפלייאוף. בפלייאוף הפסידה בסיבוב הראשון וסיימה במקום החמישי.
בעונת 2016 הליגות אורגנו שוב והליגה הבכירה הפכה לסופרליגה-2. בעונת 2020 העפילה לשמינית גמר הגביע הרוסי בכדורסל.
תארים.
סופרליגה-2
חסן אל-תוראבי
אנדריי מלאכוב
אנדריי ניקולאייביץ' מלאכוב (ברוסית: Андре́й Никола́евич Мала́хов; נולד ב-11 בינואר 1972) הוא מנחה טלוויזיה רוסי.
ביוגרפיה.
מלחוב נולד במורמנסק. ב-1995 הוא סיים את לימודיו בפקולטה לעיתונאות של אוניברסיטת מוסקבה, ולאחר מכן למד שנה וחצי באוניברסיטת מישיגן.
הוא החל לעבוד במערכת העיתון "Moskovskiye Novosti" ולהגיש תוכנית ברדיו. בין השנים 1996–2001 הנחה תוכנית בוקר בערוץ הראשון הרוסי, ובין השנים 2001–2017 הגיש את תוכנית האירוח "תנו להם לדבר".
ב-2006 זכה בפרס מטעם נשיאות רוסיה.
ב-2007 שיחק בגרסה הרוסית של הסדרה "נשואים פלוס", ובאותה שנה שיחק בסרט "Kilometer Zero" לצד סבטלנה חודצ'נקובה. הוא הנחה את שני חצאי הגמר של אירוויזיון 2009. הוא הנחה גם ב-2005 וב-2009 את תחרות קדם האירוויזיון הרוסית.
שטייר 50
שטייר 50 ו-שטייר 55 (בגרמנית: Steyr 50, Steyr 55) הן סדרות של מכוניות סופרמיני מתוצרת תאגיד הרכב האוסטרית "שטייר דיימלר פוך" אשר יוצרו בין השנים 1961–1940
יוצרו 13,000 יחידות
Inghinidhe na hÉireann
Cumann na mBan
הצפנת תרמיל
שואת יהודי יוון
שואת יהודי יוון היא השואה שעברה על יהודי יוון, שהחלה עם כיבוש יוון בידי גרמניה הנאצית באפריל 1941, והסתיימה עם שחרור יוון באוקטובר 1944. ערב מלחמת העולם השנייה חיו ביוון כ-80,000 יהודים (כשני שלישים מהם בעיר סלוניקי), למעלה מ-60,000 מהם נרצחו בשואה.
השואה ביוון התקיימה בשתי תקופות עיקריות. התקופה הראשונה ממרץ עד אוגוסט 1943, בשטחים תחת שלטון בולגריה וגרמניה הנאצית, במהלכה גורשו ונרצחו רוב יהודי אזור תראקיה והעיר סלוניקי. בזמן זה האיטלקים התייחסו אל היהודים בשטחם בסובלנות, לפעמים בתמורה לעבודת כפייה ומיסים כבדים. מצב יתר יהודי יוון הורע כאשר פרשה איטליה מהמלחמה בספטמבר 1943, כשאת מקום האיטלקים תפסו הגרמנים. מסוף מרץ עד יולי 1944 גורשו להשמדה רבים מיהודי אתונה, יואנינה, לאריסה, כרתים, קורפו, ורודוס.
הכנסייה היוונית-אורתודוקסית, המחתרת היוונית, והיוונים המקומיים, סייעו להסתרתם והצלתם של יהודים רבים ביוון. חלק מיהודי יוון ברחו לאלבניה והצליח להנצל שם בזכות המקומיים.
רקע.
יהדות יוון היא אחת הקהילות היהודיות העתיקות בעולם, וראשיתה בתקופה ההלניסטית, ככל הנראה בראשית המאה ה-3 לפנה"ס. על פי סקר שנערך בנובמבר 1941, ביוון חיו באותה שנה 78,750 יהודים, מהם 55,000 בסלוניקי, 3,000 בקורפו, 3,000 בקוואלה, 3,000 ביאנינה, 2,500 באתונה. 1,200 נוספים התגוררו בלאריסה, 900 בקסטוריה, 900 בוולוס, 500 בטריקלה, 400 בפלורינה ו-325 בכלקיס.
ב־28 באוקטובר 1940 תקפה איטליה הפשיסטית את יוון והחלה מלחמת איטליה–יוון. הצבא היווני הדף את הפלישה, הסב לאיטלקים אבדות רבות, ואף הצליח לכבוש חלקים מאלבניה, שנכבשה בשנת 1939 על ידי האיטלקים. מתקפה איטלקית נוספת, במרץ 1941, נהדפה אף היא. הישגי היוונים אל מול איטליה היו הניצחון הראשון ביבשה של מדינה כלשהי על כוחות מדינות הציר במלחמת העולם השנייה. ב־6 באפריל 1941 החלה המערכה על יוון, בה גרמניה הנאצית תקפה יוון דרך הגבול עם יוגוסלביה (שהתנגדה למעבר דרך שטחה) ובולגריה (ששיתפה פעולה עם הגרמנים).
בשלב זה נשלח ליוון חיל סיוע בריטי של כ-60,000 חיילים שעזר בניסיון ההדיפה של המתקפה הגרמנית אך לא יותר. הצבא היווני מצא עצמו נלחם בשתי חזיתות, מצד אחד האיטלקים ומהצד השני הגרמנים. ב-27 באפריל נכנסו כוחות גרמניים לאתונה והושלם כיבוש רוב יוון בידי גרמניה הנאצית. הבריטים שנהדפו מיוון החזיקו באי כרתים. ב-20 במאי 1941 תקפו את כרתים צנחנים גרמנים, במסגרת מבצע מרקורי והצליחו לכבוש את האי. במהלך ששת חודשי הלחימה, הן מול הגרמנים והן מול האיטלקים, איבדו היוונים, מתוך כוח שכלל כ-235,000 חיילים, 15,700 הרוגים ונעדרים. בריטים רבים נפלו בשבי. מעל מאה אלף איטלקים מתו, נעדרו או נפצעו בצורה קשה. אבדות הגרמנים היו מעטות. יוון נכבשה על ידי גרמניה, אך זכר הלחימה של הכוחות היוונים נשמר ביוון כמורשת של גבורה והתנגדות לתוקפנות, מורשת שנמשכה במקומות רבים ביוון גם בזמן הכיבוש.
הקהילה היהודית היוונית נרתמה למאמץ המלחמתי בהיותה חלק אורגני מהממלכה היוונית. 12,898 מבני הקהילה לחמו בחזית, מתוכם 343 בדרגות קצונה או תת-קצונה. הקולונל היהודי מרדכי פריזיס בן העיר חלקידה פיקד על הכוח אשר הדף את האיטלקים בקרב מעבר קאלמה ב-5 בדצמבר 1940. פריזיס נהרג בקרב והוקמה אנדרטה לזכרו. במהלך המלחמה נהרגו בקרבות 513 מבני הקהילה ונפצעו 3,743.
יוון הכבושה חולקה לשלושה אזורי שליטה: גרמני, בולגרי ואיטלקי. הגרמנים החזיקו במרכז מקדוניה ובכלל זה בסלוניקי, באתונה, ברוב כרתים, וברצועה בקצה המזרחי של תרקיה היוונית. האיטלקים שלטו ברוב שטחה של יוון - באפירוס, באיים האיוניים שליד חופי מערב יוון ובמרכז יוון ודרומה, מקו פלטונה (Platona) דרומה. הבולגרים שלטו ברוב תרקיה וחלק ממקדוניה.