כתוצאה מכך, הארגון יצר את אליפות הדיוות והציג אותה ב-6 ביוני 2008 בפרק של התוכנית "סמאקדאון", כאשר אז המנהלת הכללית של סמאקדאון, ויקי גוררו, הכריזה על יצירת התואר. ב-6 ביוני וב-4 ביולי, בפרקי התוכנית השבועית "סמאקדאון", נטליה ומישל מק'קול ניצחו בקרב חלומות הזהב שלהן בהתאמה (שכללה בנוסף גם את מאריס, ויקטוריה, קלי קלי, צ'רי וליילה) כדי להעפיל לקרב על אליפות הדיוות. באירוע החגיגה האמריקאית הגדולה, מק'קול ניצחה את נטליה והפכה לאלופה הראשונה. כשמאריס זכתה בתואר ממק'קול בדצמבר 2008, היא פרקה את פיקת הברך באירוע חי מאוחר יותר באותו חודש. בדומה לאופן שבו טריש סטרטוס שמרה על אליפות הנשים כאשר הושבתה עם פריצת דיסק בשנת 2005, מאריס הצליחה לשמור על תואר הדיוות עם שובה בסוף ינואר 2009. כחלק מהדראפט של 2009, אז אלופת הדיוות, מאריס, הייתה אחת המתאבקות שהועברו למותג Raw, תוך כדי כך שהאליפות הפכה בלעדית למותג Raw.
טורניר אליפות הדיוות (2010).
ב-4 בינואר 2010 ה-WWE החליטו להפשיט את התואר ממלינה לאחר שהאחרונה נפצעה, ולכן קיימו טורניר בין שבועיים כאשר ב-22 בפברואר ב-Raw התקיים הגמר, שבו מאריס ניצחה את גייל קים, מה שהפך אותה לאלופה הראשונה שמוכתרת בפעם השנייה.
אורך חיים
מייקל ג'ייסטון
מייקל ג'ייסטון (; נולד ב-29 באוקטובר 1935) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה.
ג'ייסטון נולד בעיר נוטינגהאם שבנוטינגהאמשייר. הוא שיחק בתפקידים שייקספיריים בטלוויזיה בהם דמטריוס במחזה "חלום ליל קיץ" (1968), גרציאנו במחזה "הסוחר מוונציה" (1973), ואמונד במחזה "המלך ליר" (1975). ב-1969 הופיע בדמות דאולינג, עובד מדינה, בעונה האחרונה של הדרמה "The Power Game".
ב-1970 גילם ג'ייסטון את הנרי איירטון בסרט ההיסטורי "קרומוול". ב-1971 כיכב בדמות הצאר ניקולאי בסרט "ניקולס ואלכסנדרה", וב-1972 שיחק בתפקיד סר הנרי רויס לצדו של רוברט פאוול בסדרת דרמה של ה-BBC בשם "The Edwardians" בפרק "מר רולס ומר רויס". ב-1973 הופיע בתפקיד ראשי בדמות מר רוצ'סטר בעיבוד של ה-BBC ל"ג'יין אייר" לצדה של סורקה קיוזאק. ב-1974 שיחק בתפקיד גרצינו בסרט של התיאטרון הלאומי "הסוחר מוונציה" בכיכובו של לורנס אוליבייה ששיחק בדמות שיילוק. ב-1974 הופיע ג'ייסטון פעמים בסדרת האנתולוגיה "Thriller", וב-1975 שיחק בתפקיד המרגל קווילר בסדרת הטלוויזיה הבריטית באותו שם. ב-1977 גילם את ג'ונתן מנסל בעיבוד של ה-BBC לספר "She Fell Among Thieves" מאת דורנפורד ייטס . ב-1979 הופיע בתפקיד פיטר גווילאם לצדו של אלק גינס במיני-סדרה "החפרפרת" המבוססת על רומן באותו שם.
ב-1986 שיחק ג'ייסטון בתפקיד ואליארד בסדרת המדע בדיוני הבריטית "דוקטור הו" במיני-סדרה בשם "The Ultimate Foe". הוואליארד הוא התגלמות הצד האפל של הדוקטור. הוא חזר וגילם את הדמות בתסכיתי האודיו , "Sixth Doctor's Last Adventure" ו-"Trial of the Valeyard" בהפקת Big Finish Productions.
ב-1989 גילם ג'ייסטון את נוויל באדג'ר בעיבוד הטלוויזיוני לקומדיה "A Bit of a Do" מאת דייוויד נובס . ב-1990 גילם את דמותו של ג'יימס בונד בעיבוד הרדיופוני של הרומן "אתה חי רק פעמים". ב-1991 הופיע בתפקיד קולונל מוסטרד בסדרת הטלוויזיה "קלואדו" ובשנה שאחר כך שיחק בתפקיד אורח בפרק "UnXpected" של הסדרה "Press Gang". עוד בטלוויזיה השתתף בסדרה "איסטאנדרס", באופרת הסבון "קורוניישן סטריט", בסדרה הקומית "על שוטים ואנשים", בסדרה "The Darling Buds of May", בסדרה "Tales of the Unexpected", בסדרה המשטרתית "The Bill", ובתפקיד דונלד דה סוזה בסדרה "אמרדייל". עוד הופיע ב"הולבי סיטי" ובדמות מר ספונר בסדרה "Tracy Beaker Returns".
ג'ייסטון הקליט ספרי שמע של כל ספרי ג'ון לה קארה, כהמשך לתפקידו בדמות פיטר גווילאם בסדרה "החפרפרת" משנת 1979.
חיים אישיים.
בין השנים 1965 ל-1970 היה ג'ייסטון נשוי לשחקנית לין פארלי . מ-1970 עד 1977 היה נשוי להת'ר סנדון. מאז 1979 הוא נשוי לאן סמית'סון.
לוריס שלוח אדום
לוריס שלוח אדום (שם מדעי: "Loris tardigradus"; מכונה גם לוריס דק אדום), הוא מין של טרום-קוף קטן ולילי מתת-סדרת בעלי אף לח, האנדמי ליערות הגשם של דרום סרי לנקה. לוריס זה נחשב לאחד מעשרת "המינים הפוקליים" על ידי פרויקט "מינים ייחודיים מבחינה אבולוציונית ובסכנת הכחדה גלובלית" (EDGE), לצד המינים: הירולה, ארכף זהוב-גב, דולפין נהרות סיני, גמל דו-דבשתי, היפופוטם גמדי, ומינים נדירים נוספים. למין זה זוהו שני תת-מינים -ושניהם נמצאים בסכנת הכחדה.
אטימולוגיה.
שמו המדעי של הלוריס השלוח האדום מורכב משתי מילים לטיניות: "לוריס" - "Loris" (המקביל גם לשמו הרשמי) ו""טארדיגראדוס" - "tardigradus". מקור השם "לוריס" הוא במילה "loerus" בשפה ההולנדית ומשמעותו היא "ליצן" בהתייחסו לראשו המוזר והצבעוני של הלוריס שמזכיר מסיכה. "טארדיגראדוס" פירושו בלטינית "הולך איטי" או "צעד אחד צעד" ומייחס לסגנון ההליכה המוזר והאיטי שלו. האקדמיה ללשון העברית נתנה לסוג את השם לוריס שלוח לרמז על סגנון הליכתו המתבצע על ידי יד שנשלחת קדימה ומושכת אחריה את הגוף. שמו הרשמי של הסוג באנגלית הוא לוריס דק או לוריס רזה (Slender loris) המתייחס לאבריו הדקים יחסית בהשוואה ללוריס איטי. שמות נוספים לסוג הם לוריס זעיר ולוריס קטן על שם מידות גופו. הכינוי הספציפי של המין - אדום מתייחס לצבע הפרווה האדמוני שלו שנבדל מצבע הפרווה האפרפר של קרובו, אם כי יש מקרים בהם הזיהוי בין השניים קשה למדי.
טקסונומיה.
הלוריס השלוח האדום תואר מדעית לראשונה בשנת 1758 על ידי הזואולוג השוודי קארולוס ליניאוס. הוא משויך למשפחת הלוריסיים הממוקמת בתת-סדרת בעלי אף לח שבסדרת הפרימטים לצד הסוגים לוריס איטי, אנגוואטידו, פוטו מצוי ופוטו מדומה. בעבר הוא נחשב לחלק מהמין לוריס שלוח אפור וכתוצאה מכך הסוג לוריס שלוח היה בעל מין יחיד. כיום הטקסונומיה היא כדלהלן:
אצל תת-המין השפלתי האוזניים פחות בולטות משל הלוריס השלוח האפור. אצל תת-המין ההררי האוזניים הן כמעט בלתי נראות.
תת-המין ההררי תועד לראשונה בשנת 1937, ומאז היו רק ארבעה תעודים ידועים במהלך 72 השנים האחרונות. במשך כ-60 שנה הוא נחשב כנכחד, עד שנת 2002 שאז תת-המין התגלה על ידי צוות העמותה הזואולוגית של תוכנית ה-EDGE בפארק הלאומי שפלת הורטון. הצוות הביא בדיקה גופנית מפורטת וראשונה מסוגה של לוריס ההרים וכן את התצלומים הראשונים אי פעם של תת-המין. על פי ראיות וסקרים האוכלוסייה של לוריס ההרים מוערכת בכ-100 פרטים בלבד, ובכך הוא אחד הפרימטים המאוימים ביותר בעולם.
אנטומיה ומראה.
הלוריס השלוח הוא בין הקטנים שבפרימטים: משקל גופו 127 - 256 גרם בלבד. הוא מתאפיין בגפיים ארוכות וחינניות, במבנה גוף רזה ושדוף, ובכך שזנבו נעדר לחלוטין (אם כי לעיתים ישנה בליטה שרידה). ביחס לגוף, הראש והצוואר נראים גדולים ועבים יותר. הפנים של הלוריס מאופיינים באוזניים בולטות וקצרות, בחוטם צר, ובעיניים ענקיות שממוקמות בקדמת הפנים בדומה לינשופים ומקנות לו יכולת טובה של תפיסת עומק; חסרונן הוא בכך שהלוריס צריך לסובב את כל ראשו כדי לצפות באזור מסוים. בדומה לפרימטים ליליים אחרים, לעיניים של הלוריס השלוח יש שכבה מחזירת אור מאחורי העין המאפשרת להם לראות היטב גם באור מעומעם. סביב לעיניים יש לו טלאי פרווה גדולים וייחודים דמויי משקפיים, ופס לבן נמשך מהמצח לאף. אפו של הלוריס השלוח לח ומחודד ועירום משיער. האוזניים שלו רזות ודקות והן ארוכות משל מיני הלוריס האיטי; שולי האוזניים בדרך כלל חסרות שיער. לנקבות יש שני זוגות של פטמות אשר נחשפות רק במהלך ההנקה ומכוסות בפרווה בכל עת אחרת.
הגפיים והרגליים של הלוריס ארוכים ודקים למדי ושווים באורכם כמעט לאורך גופו. כפות הידיים והרגליים הן בדרך כלל חסרות טפרים, להוציא טופר מיוחד הנמצא על האצבע השנייה בכל אחת מהרגליים האחוריות ומשמש כאמצעי לסירוק הפרווה בדומה לפרימטים אחרים. כף היד של הלוריס מתחלקת לשני צדדים מנוגדים בצורת מלקחיים - מה שמאפשר ללוריס ללפוף בחוזקה את שני צדדי הענף. חלוקת האצבעות מוזרה למדי בדומה לשאר פרימטי הלילה: הבוהן עבה וארוכה במיוחד ונמצאת בכיוון מנוגד לשאר האצבעות, הזרת קטנטנה, ושלוש האצבעות הנותרות ארוכות ודקיקות. בדומה ללוריס האיטי ובניגוד לפוטואים, ללוריס השלוח יש בלוטה בזרוע אשר מפרישה חומר רעיל שמשמש בעיקר כאמצעי תקשורת כימי. קצב חילוף החומרים של הלוריס נמוך למדי.
את תת-המינים של הלוריס ניתן להבדיל על בסיס מאפייני גודל וצבע. לוריס השפלה הוא הקטן יותר במשקל של 128–142 גרם ואורך גוף שלא יעלה על 206 מ"מ. צבע גופו יהיה אדמוני-חום אדמדם כשהכתפיים יהיו אפלות בצבעם והגחון ותחתית הגב חיוורים יותר בצבעם. העיגולים שסביב עיניו בצבע ערמוני. לוריס ההרים ידוע רק מכמה דגימות; המשקל הממוצע שלו הוא 140 גרם ואורך ראשו וגופו 204–213 מ"מ. פרוותו ארוכה בהרבה משל תת-המין השני, ושערות הגחון מגיעות עד לאורך של 30 מ"מ. צבע פרוותו חום והגחון בהיר מעט. תת-מין זה ייחודי בכך שאוזניו מוסתרות לחלוטין בפרווה. ידיו ורגליו נראות שעירות במיוחד לעומת תת-המין השני. העיגולים שסביב עיניו בצבע שחור. בניגוד ללוריס האיטי, למיני הלוריס השלוח יש פס גבי דהוי שנעדר לעיתים קרובות.
תפוצה ובית גידול.