הציור "חזרתו של טוראי דייוויס" שהושלם בשנת 1940 היה תוצר של חווייתו בשנת 1918, וחוויה דומה בצרפת במהלך שנת 1926. הציור אינו מבטא אירוע פוליטי, אלא את רגשותיו האישיים של קארי. לעומת זאת, "צועדים למלחמה" מתאר חיילים שיוצאים למלחמה ולא את החוזרים כקורבנותיה .
קארי עבד בתקופות רצופות סערות נפש - הוא עבד במהלך השפל הגדול, שהייתה משולבת במלחמת העולם. הוא היה נגד המלחמה וחווה באופן אישי את השפעותיה וצייר אותה כטרגדיה אישית, סבל ומוות בציוריו.
יחד עם סצנות מלחמה קארי גם הפיק נושאים מהזיכרון האישי כמו חטיפת לינדברג ומעשי הפשע של ג'ון דילינגר שקיבלו פרסום ציבורי רחב. בנוסף, מצוקתם של קורבנות שחורים שנעשה בהם בלינץ' הפך למוקד תשומת ליבו. הוא צייר גבר שחור שמסתתר מפני אספסוף, ציור שהופיע בתערוכה משנת 1935, "פרשנות אמנותית על לינץ", כתמיכה בחקיקה הלאומית נגד מעשי הלינץ'. העבודות הפוליטיות האלה ישפיעו אחר כך על עבודת ציורי הקיר של קארי בספריית משרד המשפטים. בציורו שם, "החוק נגד האספסוף", נראה שופט בגלימה שחורה מגן על אדם שהתמוטט על מדרגות בית המשפט מפני מעשה לינץ' על ידי האספסוף.
מורשת.
למרות הפופולריות בשאר חלקי המדינה, עבודותיו של קארי לא מצאו חן בעיני אנשי קנזס. מה שקארי האמין שהם דימויים חיוביות של מקום ילדותו, נתפס כדימויים שליליים ביותר של אותה מדינה. בקנזס פירשו את ציורי ההטבלה בחוץ והטורנדו שלו, כמנציחים סטריאוטיפים שליליים הקשורים למדינה, ויצרו מבוכה ציבורית. קארי ניסה לתפוס את השלווה הפסטורלית של הנוף בקנזס, אך כאשר ציורים אלה הוצגו בגלריות בניו יורק, אנשי קנזס רבים הרגישו את הזלזול בהם דרך ציוריו של קארי.
התרעומת גדלה, שכן לשכת המסחר נזקקה לציורי קארי באותה מידה שהייתה זקוקה לתומכים אחרים, להעביר סטריאוטיפים חיוביים כמו ב"קוסם מארץ עוץ", שיצא בשנת 1939. עם זאת, הקהל בניו יורק הוקסם מציוריו של קארי. הם היו מותשים מהמסחור שהקיף את חיי היומיום שלהם והציורים של קארי היו משעשעים ואיפשרו להם לצפות בגרסה נאיבית יותר של אמריקה.
בשנת 1992 רכשה מדינת קנזס את הרישומים הקשורים לציור הקיר שלו, כאות להערכה המאוחרת של עבודתו.
אבני מילואים
ספר אבני מילואים הוא ביאור חריף ועמוק לחלק אבן העזר בשולחן ערוך, שחובר על ידי הרב אריה לייב הלר. אף על פי שהספר חובר כביאור על השולחן ערוך, מגמתו של הספר היא עיונית-לימודית, וקישורו לשולחן ערוך רופף. ספר זה השפיע רבות על צורת הלימוד בישיבות, והוא נפוץ מאוד בחוגי הישיבות. הוא נלמד הן במסגרת לימוד עיוני ישיבתי והן במסגרת לימודי הלכה.
שם הספר.
שם הספר מבוסס על הפסוק: . הוא נקרא כך למרות אי הקשר לפסוק, מכיוון שהוא ביאור לחלק אבן העזר בשולחן ערוך, ומוסיף עליו "מילואים".
הספר.
הספר נכתב כביאור על חלק אבן העזר, והוא נחשב המקביל של הספר הראשון של המחבר קצות החושן על חלק חושן משפט. כקודמו, גם 'אבני מילואים' הוא ספר למדני, הדן בפלפול ובעמקות בסוגיות הכרוכות בחלק אבן העזר של השולחן ערוך, וכקודמו גם הוא תרם תרומה עצומה לפריחת שיטת הלימוד החדשה, הלמדנות באירופה (בעיקר פולין וליטא), ונתקבל בחיבה ובהערצה במרבית הישיבות הגדולות.
הוצאתו.
שני כרכי הספר יצאו לאור רק לאחר פטירתו של המחבר, ואת ההקדמה לספר כתב בן המחבר ובה הוא כותב שהדפסת הספר היא תשלום נדרו שנדר לאביו "היום אחל לשלם נדרי אשר נדרתי לאבי, את עול הדפסת הספרים שכתב לעת זקנותו". את הדפסת הספר מימן הנגיד אריה לייב וואללרשטיין. הכרך הראשון של הספר נדפס בשנת ה'תקע"ו (1816), ובסוף כרך זה הודפס קונטרס "משובב נתיבות". הכרך השני נדפס לאחר תשע שנים בזאלקווא, בשנת ה'תקפ"ו (1825), בסוף כרך זה הודפס שו"ת מאת המחבר "שו"ת אבני מילואים". מאז יצאו שני הכרכים לאור במהדורות רבות נוספות.
על שמו נקרא רחוב "אבני מילואים" במצפה יריחו.
חיבורים על הספר.
בסוף המהדורה הראשונה של ה"אבני מילואים", נדפסו הערות שכתב הרב שלמה יהודה ליב הכהן רפפורט (שי"ר), חתנו של המחבר, שהיה גם המוציא לאור של הספר וכן מאת תלמידו מהריא"ז ענזיל. בהמשך נכתב ביאור והערות של הרב יחיאל דזימיטרובסקי בשם "מלואי חותם", ספר "מילואי אבן" (4 כרכים) - של הרב חיים פינחס שיינברג, ספר "שארית יוסף" של הרב יוסף ענגיל, והגהות של הרב ירוחם פישל פרלא ושל הרב יעקב ישראל קניבסקי.
ג'ימי גומז
ג'ימי גומז (באנגלית: Jimmy Gomez; נולד ב-25 בנובמבר 1974) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-34 של מדינת קליפורניה, החל מיולי 2017. כמעט כל המחוז מצוי בתחומי העיר לוס אנג'לס, והוא כולל שכונות במרכז העיר, בצפונה ובמזרחה.
ביוגרפיה.
גומז, שנולד וגדל בדרום קליפורניה, הוא ילד לזוג הורים שהיגרו לארצות הברית ממקסיקו בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20. לגומז תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ותואר שני במדיניות ציבורית מבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי שבאוניברסיטת הרווארד.
הוא היה חבר באספה המדינתית של מדינת קליפורניה — הבית התחתון של בית המחוקקים במדינה — כנציג מחוז הבחירה ה-51. הוא נבחר לראשונה בנובמבר 2012 ונבחר מחדש בבחירות 2014 עם מעל ל-83% מקולות הבוחרים. מחוז האספה ה-51 בקליפורניה כולל את צפון מזרח לוס אנג'לס וכן חלים ממזרח העיר. כמצליף הרוב באספה המדינתית בשנים 2013–2014. גומז היה חבר בשדולת המחוקקים הלטינים בקליפורניה. בטרם נבחר לבית המחוקקים ב-2012, היה המנהל הפוליטי של אגודת האחים המאוחדים בקליפורניה, שלוחה של "הפדרציה האמריקאית לעובדי המדינה, המחוזות והעיריות".
ב-5 בדצמבר 2016 הודיע גומז על מועמדותו בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-34 של קליפורניה. ההודעה באה לאחר עזיבתו הצפויה של נציג המחוז המכהן, חוויאר ביסרה, אשר נבחר לתובע הכללי של המדינה. גומז זכה לתמיכותיהם של ראש העיר לוס אנג'לס אריק גרסטי, של מזכירת העבודה לשעבר הילדה סוליס ושל הסנאטורית קמלה האריס. ב-4 באפריל 2017 העפיל גומז למקום הראשון בבחירות המיוחדות. אך מכיוון שלא זכה במרב קולות הבוחרים, הוא התמודד מול עמיתו הדמוקרטי רוברט לי אן, שהגיע למקום השני, בבחירות מיוחדות נוספות בראשית יוני 2017. גומז זכה ב-60% מהקולות.
תקופת כהונתו של גומז החלה ב-6 ביוני 2017, אם כי הושבע לתפקידו ב-11 ביולי אותה השנה. בבחירות 2018 נבחר לתקופת כהונה מלאה. בשלהי 2019 הצביע בעד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ. בקונגרס ה-116 של ארצות הברית, שהתכנס בינואר 2019, מכהן גומז כחבר ועדת הדרכים והאמצעים ובוועדת הפיקוח והרפורמה הממשלתית.
רייבן (מתאבק)
סקוט לוי (באנגלית: Scott Levy; נולד ב-8 בספטמבר 1964) הידוע יותר בשם הבמה שלו, רייבן הוא מתאבק אמריקאי.
הוא מוכר בעיקר בשל הופעותיו בארגוני ההיאבקות Extreme Championship Wrestling (ECW), World Championship Wrestling (WCW), World Wrestling Federation/Entertainment (WWF/E) ו-Total Nonstop Action Wrestling (TNA). במהלך שהותו בארגונים אלה הוא זכה באליפות העולם במשקל כבד של ECW, אליפות הזוגות של ECW, אליפות העולם במשקל כבד של NWA, אליפות במשקל בינוני של WCW, אליפות ארצות הברית במשקל כבד של WCW, אליפות הזוגות של WCW ואליפות ההארדקור של ה-WWF/E. הוא אחד המתאבקים המעוטרים ביותר בהיסטוריה, כשבאמתחתו 36 תקופות כהונה כאלוף תחת ארגוני ה-WWE, WCW ו-ECW, כולל 27 כהונות כאלוף ההארדקור של ה-WWF/E (שיא החזקות בתואר).
הוא בחר בשם הבמה רייבן (עורב) בהשראת הפואמה של אדגר אלן פו - "העורב". הוא הסביר שבחר בשם זה מפני שקיבל השראה מהפואמה לצורה הגותית והאפלה של אישיותו. רייבן התאבק בארגונים ECW, WCW, WWF ו-TNA והיה לאחד מהאייקונים של שנות ה-90 של המאה ה-20. תמיד סיים את דבריו במשפט "Quoth The Raven, Nevermore" ("אמר העורב - לא עוד"), שחוזר בפואמה.
ביוגרפיה.
לוי הוא יהודי אשר נולד בפילדלפיה, פנסילבניה לאבא פול לוי, עיתונאי ועורך בכיר בצהובון נשיונל אינקוויירר. הוא למד באוניברסיטת דלאוור, כשסיים תואר ראשון במשפט פלילי.
לוי בעל מנת משכל של 143 והוא אף חבר בארגון הבינלאומי מנסה. הוא התחתן בינואר 2007, אך התגרש שש שנים לאחר מכן. בנוסף לכך, לוי בעל סוכרת מסוג 2 והוא מנהל פודקאסט משלו.
לוי הוא אתאיסט.
מאבריק (חברה)
מאבריק היא חברת בידור אמריקאית, שנוסדה בשנת 1992 על ידי מדונה, פרדריק דהמן וגם ורוניקה "רוני" דשב והייתה בעבר מופעלת על ידי וורנר מיוזיק גרופ. בתוכה נכללת חברת התקליטים (מאבריק רקורדס), חברת הפקת סרטים (סרטי מאבריק), הוצאת ספרים, הוצאת מוזיקה, חברת תקליטים לטינית (מאבריק מיוזיקה) וחברת הפקת טלוויזיה.
בראשיתה, יצאו דרכיה הספר המצליח "סקס" והאלבום השנוי במחלוקת, "Erotica". דהמן קנה את החברה תמורת 20 מיליון דולר, על פי דיווחים בשנת 1998. גיא עוזרי הגדיל את חלקו בחברה והפך ליו"ר ולמנכ"ל שלה. מדונה ודשב עזבו אותה בשנת 2004, לאחר תביעה בין מאבריק לוורנר מיוזיק גרופ.
היסטוריה.