הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לוי ב-10 במרץ 2020, יחד עם צאת הסינגל עצמו.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3 מיליון.
ביקורת.
דודי פטימר ממעריב סקר את השיר באופן שלילי, באומרו כי השיר "אמנם נשמע כמו להיט פוטנציאלי התפור למידותיו, אך חוטא בנוסחתיות וחוסר מקוריות שבאורח פלא אינן בעוכריו". סער גמזו מישראל היום סקר את המיני-אלבום בו נכלל השיר בחיוב, ואמר כי כל השירים מתוכו הם "פוטנציאל ללהיט שיחרוך את גלי האתר".
יוסי חרסונסקי סקר את השיר באופן מעורב, תוך שהעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב וחצי.
סימון יעקובסון
מארק שנייר
מארק שנייר (באנגלית: Marc Schneier; נולד ב-26 בינואר 1959) הוא רב אמריקאי, נשיא הקרן להבנה בין-דתית יהודית-מוסלמית (FFEU), משמש כיועצם של ראשי מדינות במפרץ, שימש בעבר סגן נשיא של הקונגרס היהודי העולמי.
ביוגרפיה.
שנייר משתייך לזרם האורתודוקסיה המודרנית בארצות הברית. אביו הרב ארתור שנייר, התפרסם בכך שניהל דו-שיח בין דתי עם מנהיגים נוצרים.
בשנת 1990 הקים שנייר את בית הכנסת המפטון בשכונת ווסטהמפטון ביץ' בו כיהן עד שנת 2010 כרב. בבית הכנסת חברים ידוענים רבים ובהם סטיבן ספילברג, כמו כן, בית הכנסת מארח אישים ידועים ובהם פוליטיקאים ישראלים ואף משפחת קלינטון.
שנייר השתתף בטקס האוסקר, והוא מנהל קשרים עם ידוענים אמריקאים ובהם . בשל כך נחשב שנייר כ"רב הסלבס" בארצות הברית. שנייר מופיע מזה שנים ברשימת הרבנים המשפיעים של ניוזוויק.
שנייר מנהל קשרים ענפים עם מנהיגים מוסלמים, ובשנת 1987 ייסד את הקרן להבנה בין-דתית יהודית-מוסלמית (FFEU) וכיום הוא משמש בה כנשיא. בשנת 2001 דווח כי נפגש עם מנהיג ארגון אומת האסלאם לואיס פארחאן הידוע בהתבטאויות האנטישמיות שלו. שנייר נחשב כיועצו של מלך בחריין.
בשנת 2018 הזמינה קטאר את שנייר לייעץ לה בהתארגנות ולסיוע בתחום הכשרות לקראת מונדיאל 2022.
חיים אישיים.
שנייר מתגורר בלונג איילנד, נשוי 6 פעמים, מערכות היחסים שלו עוררו מספר סערות. בשנת 2010 כאשר נודע שהוא מנהל רומן מחוץ לנישואין הושעה מוועד רבני אמריקה כמו כן, הודח מרבנות קהילתו בעקבות איום של תורמי הקהילה להפסיק את תרומתם אחרי גירושיו בחמישית. בשנת 2010 הכריז בפני קהילתו כי הוא סובל מהפרעה דו־קוטבית. אחת מנשותיו של שנייר תרמה לגן החיות התנכ"י אריה הקרוי על שמו "מארק".
גרשון בער יעקובסון
צלטנר
צלטנר היא הוצאה לאור ישראלית המתמקדת בספרות ילדים ונוער.
היסטוריה.
ההוצאה הוקמה בשנת 2003 על ידי דורית צלטנר, משפטנית, במה שהתחיל כאיתור ספרים מתאימים מהעולם לביתה בת הארבע, ותרגומם "במיוחד עבורה". עם השנים התחביב הפך לעיסוקה העיקרי של דורית, שעוסקת בכל תהליך הייצור וההפצה בעצמה, מה שיוצר תהליך ייצור ארוך ומלווה לכל ספר, ומשתקף גם בהגדרתה העצמית של ההוצאה - "בית מלאכה לספרי ילדים".
אופי ההוצאה.
תהליך הייצור בהוצאה ידידותי לסביבה. הספרים מודפסים על נייר ממוחזר או שמיוצר בתהליכים ידידותיים לסביבה, וגם השקיות מודבקות תוך שימוש חוזר בחומרים. ההוצאה אף עורכת סדנאות המחברות בין אמנות ועבודת אדמה.
בסטודיו פועלת גם חממת מאיירים, הקוראת למאיירים לעבוד בסטודיו, תוך תרומת איור לפרויקטים של המקום.
ההוצאה שמה דגש על הוצאה לאור של ביוגרפיות מקוריות ומתורגמות לילדים של "אנשים שסיפור חייהם היה לנכס רוחני בתולדות העולם והארץ".
הסרטים הקצרים של פיקסאר
הסרטים הקצרים של פיקסאר הם סרטים קצרים אשר חברת סרטי האנימציה פיקסאר הוציאה בנוסף לסרטים באורך מלא שלהם, אשר חלקם יצאו לבתי הקולנוע ולמדיה הביתית עם סרטים אחרים של פיקסאר, וחלקם יצאו כסרטים בודדים.
רקע.
לאחר שב-1984 פוטר האנימטור ג'ון לאסיטר מאולפני ההנפשה של וולט דיסני, הצטרף לאסיטר למחלקת האפקטים הממוחשבים של חברת לוקאס פילם. ג'ון לאסיטר חבר יחד עם קבוצה של אנשי מדע וביניהם אד קטמול, וניסו ליצור קולנוע בצורה חדשנית - אנימציה ממוחשבת. באותה שנה הפיקה הקבוצה סרט קצר בשם "ההרפתקאות של אנדריי ווואלי ב.".
בשנת 1986 לאחר שסטיב ג'ובס קנה את החברה מג'ורג' לוקס והקים את חברת פיקסאר, יצרה החברה את הסרט הקצר "לוקסו ג'וניור" שנחשב לסרט הקצר הראשון של פיקסאר (בהמשך הפך לאחד מסמלי החברה). בין השנים 1987 ל-1989 יצרה פיקסאר עוד סרטים קצרים, ביניהם "החלום של רד", "צעצוע פח" ו"מזכרות".
ב-1998 הוציאה החברה את הסרט הקצר "המשחק של גרי" שהיה הסרט הקצר הראשון שצורף לסרט באורך מלא (באג לייף), לאחר מכן כמעט כל הסרטים הבאים של פיקסאר (מלבד קוקו, צעצוע של סיפור 4 וקדימה) הוצגו בבתי הקולנוע יחד עם סרט קצר של החברה. בנוסף המשיכה פיקסאר להוציא גם סרטים קצרים אחרים שיצאו רק במדיה ביתית, ונוצרו כדי להציג את הטכנולוגיות או היכולות הקולנועיות של פיקסאר.
פיקסאר יצרה גם סרטים קצרים המבוססים על הסרטים באורך מלא של החברה. וב-2019 הקימה פיקסאר את ספארקשורטס, פרויקט שבו עובדי פיקסאר זוכים לחצי שנה ולתקציבים מוגבלים לפיתוח סרטי אנימציה קצרים.
רשימת הסרטים הקצרים.
סדרת ספארקשורטס.
ספארקשורטס (SparkShorts) היא סדרה של סרטי אנימציה אמריקאיים קצרים ובודדים, שהופקו על ידי אולפני האנימציה של פיקסאר. הסדרה מורכבת מפרויקט שבו עובדי פיקסאר זוכים לחצי שנה ולתקציבים מוגבלים לפיתוח סרטי אנימציה קצרים. הסרטים שיצאו הופצו בערוץ היוטיוב של פיקסאר, ולאחר מכן בדיסני+.
פיקסאר פופקורן.
פיקסאר פופקורן היא סדרת סרטים קצרים המציגים דמויות מתוך עולם הסרטים של פיקסאר
הסדרה שודרה בשנת 2020 בדיסני+. הסדרה נכתבה במהלך הסגר שנגרם עקב מגפת הקורונה, ובשונה משאר הסדרות של פיקסאר סדרה זו לא הוכנה באולפנים אלא בבתי האנימטורים. הרעיון לסדרה עלה בחודש אפריל 2020 במהלך השבועות הראשונים של הסגר בארצות הברית.
אהרון טרייטל
ז'קלין ואן אובוסט
ז'קלין ואן אובוסט (באנגלית: Jacqueline D. Van Ovost; נולדה ב-29 בספטמבר 1965) היא קצינה בדרגת גנרל המכהנת כמפקדת פיקוד התובלה של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
ואן אובוסט נולדה בארלינגטון הייטס שבאילינוי וגדלה בפורט פירס שבפלורידה. כנערה שאפה להיות טייסת ניסוי ואסטרונאוטית, היא הוציאה רישיון טיס אזרחי במהלך לימודי התיכון עוד לפני רישיון הנהיגה והצטרפה לארגון סיור האוויר האזרחי .
ב-1988 סיימה לימודי תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. היא סיימה קורס טיס ושובצה כטייסת תובלה על מטוסי C-141B. לאחר קורס טיסי ניסוי שירתה כטייסת ניסויים ומדריכה בתחום. היא הגישה מועמדות לתוכנית הכשרת האסטרונאוטים של נאס"א אך לא התקבלה.
בינואר 2000 מונתה למפקדת טייסת התדלוק האווירי 384. במרץ 2008 מונתה למפקדת כנף האימונים ה-12 ובפברואר 2010 למפקדת כנף התובלה ה-89. בשנים 2013–2017 מילאה תפקידים במטות המשולבים ולאחר מכן במטה חיל האוויר, האחרון בהם מנהלת המטה של החיל. באפריל 2020 מונתה לסגנית מפקדת פיקוד התובלה של חיל האוויר. באוגוסט 2020 הועלתה לדרגת גנרל ומונתה למפקדת הפיקוד. במרץ 2021 נקבע כי בתפקידה הבא תמונה למפקדת פיקוד התובלה של ארצות הברית. על פי תחקיר הניו יורק טיימס, החלטה על מועמדותה התקבלה על ידי מזכיר ההגנה מארק אספר וראש המטות המשולבים מארק מילי עוד בשלהי כהונתו של הנשיא דונלד טראמפ, אך מחשש לטרפוד המינוי מצד הבית הלבן, היא הוצגה רק לאחר בחירתו של ג'ו ביידן. היא נכנסה לתפקיד ב-15 באוקטובר 2021.
במהלך שירותה צברה מעל 4,200 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, T-1 ג'ייהוק, בואינג C-17, לוקהיד C-141 סטארליפטר, בואינג KC-135 סטרטוטנקר, בואינג C-32A, ביצ'קראפט C-12 הורון, C-23 שרפה, F-15 איגל, F-16 פייטינג פלקון.
ואן אובוסט בעלת תואר שני בהנדסת מכונות מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה, בוגרת המכללה לפיקוד ומטה והמכללה למלחמה של חיל האוויר ובוגרת קורס בכירים באוניברסיטת הרווארד.
יחסי ניו זילנד–פורטוגל
יחסי ניו זילנד–פורטוגל הם יחסי החוץ שבין ניו זילנד לפורטוגל. שתי המדינות חברות באומות המאוחדות ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
סקירה כללית.
במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20 היגרו פורטוגזים רבים לניו זילנד. כיום מבקרים בניו זילנד כ-1,000 פורטוגזים בכל שנה.
בספטמבר 2007 שר החוץ הניו זילנדי וינסטון פיטרס ביקר בפורטוגל ופגש את שר החוץ הפורטוגלי לואיס אמדו. במרץ 2013 מזכיר המדינה הפורטוגזי לאנרגיה ד"ר ארטור טרינדאדה הגיע לפסגת האנרגיה הפסיפית באוקלנד ונפגש עם שר האנרגיה והמשאבים הניו זילנדי סיימון ברידג'ס.
סחר.
בשנת 2014, סך כל הסחר בין ניו זילנד ופורטוגל הסתכם בכ-60 מיליון דולר. היצוא של ניו זילנד לפורטוגל כולל: דגים, בשר כבשים, כלי עיבוד מתכת ומתכות. הייצוא הפורטוגזי לניו זילנד כולל: הנעלה, מכשירי חימום ומקררים, יין ומצעים לשולחן.
תומאס דיווינג
תומאס וילמר דיווינג (באנגלית: Thomas Wilmer Dewing; 4 במאי 1851 - 5 בנובמבר 1938) היה צייר אמריקני שפעל בראשית המאה העשרים. למד בפריז, והתפרסם בזכות ציורי נשים אריסטוקרטיות. היה שייך לזרם הטונליזם. הוא היה בעלה של האמנית מריה אוקיי דיווינג.
חיים אישיים.
תומאס נולד בבוסטון, שבמסצ'וסטס, להורים סופרוניה דוראנט ופול דיווינג, ושימש כחניך ליתוגרפיה עד שנת 1870 כשהיה בן 19. בהמשך למד באקדמיה ז'וליאן בפריז אצל גוסטב בולנגר וז'ולס לפבר החל משנת 1876.