ברד סייע לשר העיר לשקם את העיר וכרת ברית עם מלך העלפים, שצבאו צעד לעבר העיר אותה שעה. לאחר מכן הנהיגו מלך העלפים וברד כוח צבאי משותף של עלפים ובני אדם לעבר ההר הבודד, שבו התבצר תורין, אשר הפך עם מות הדרקון למלך בטן ההר, יחד עם גמדיו. תורין, נתמך בטענה כי האוצר במקורו היה שייך לאבותיו, סירב לבקשת ברד לחלוק את אוצר הדרקון, ואף קרא לקרובו מלך הגמדים מגבעות הברזל, דֵּין רגל ברזל בֶּן נֵין, לבוא לעזרתו. ברד ומלך העלפים הטילו מצור על ההר הבודד, ואליהם הצטרף גם גנדלף הקוסם. ברד הצליח לשאת ולתת עם תורין על הסכם לחלוקת האוצר בעזרתו של בילבו, אשר גנב את "לב ההר" – אבן חן היקרה למנהיג הגמדים – והעביר אותה לבני האדם, כדי למנוע את המלחמה. התגבורת המיוחלת של צבא גמדים בראשות דֵּין הגיעה וגרמה לתורין לזנוח את ההסכם.
הקרב.
רגע לפני שפרץ הקרב בין הגמדים לבין העלפים ובני האדם, הותקפו הן הצרים והן הנצורים על ידי צבאו של בולג (בנו של אזוג), מנהיג האורקים בהרי הערפל, יחד עם הווארגים, זאבי הענק. בתגובה התאחדו כוחות בני האדם, העלפים והגמדים. למרות שבתחילה נראה היה כי הכוחות של העמים החופשיים יעמדו מול כוחות האופל, המספרים העצומים של חייליו של בולג כמעט וגברו בסופו של דבר על הברית המשולשת. רק עזרה של העיטים שהגיעה באיחור, יחד עם ביורן (מעין אדם-דוב רב עוצמה, שהגמדים נפגשו עימו קודם לכן) היטתה את הכף כנגד האורקים שספגו תבוסה ונאלצו להימלט.
במהלך הקרב הנהיג תורין את חבורת הגמדים שלו בהסתערות אמיצה כנגד האורקים, נפצע אנושות בקרב וחולץ בידי ביורן, אשר הצטרף לקרב בדמות דוב אימתני והרג את בולג. בילבו השתמש בטבעתו ונעלם מן העין, אולם נפצע בראשו ואיבד את הכרתו עד מהרה.
בתום הקרב, בעודו מוטל על ערש דווי, התפייס תורין עם בילבו, לאחר שהשניים הסתכסכו בעקבות גנבת אבן החן, והתפכח מתאוות הבצע בה לקה בעקבות ההשתלטות על האוצר. לאחר מות תורין היה דֵּין רגל ברזל למלך הגמדים שבבטן-ההר. מלך העלפים הניח על חזהו של תורין את אבן החן שבילבו גנב, ועל קברו שבהר הבודד הוצבה חרבו "אורקריסט", אשר זוהרת בחשיכה בעת שאורקים ויצירי רשע נוספים קרבים, ובכך תמיד ניתנה לגמדים התרעה בהתקרב אויב לממלכתם אשר בבטן ההר.
הארי לארווה
הארי אדווין לארווה, הוא נולד בשם לאגרסטרם (בפינית: Harry Edvin "Harri" Larva, הוא נולד בשם Lagerström; 9 בספטמבר 1906 – 15 בנובמבר 1980) היה אתלט פיני. אלוף אולימפי (אמסטרדם 1928) בריצת 1500 מטר. נוסף לכך, היה אלוף פינלנד (1928–1930 ו-1934) בריצת 800 מטר. בזירה הבינלאומית, לארווה וחבריו הפינים, שבלטו בעולם האתלטיקה של אותה תקופה, כונו "הפינים המעופפים".
ביוגרפיה.
לארווה נולד וגדל בטורקו בשם הארי אדווין לאגרסטרם. הוא אולץ לשנות את שם משפחתו, לאגרשטרם, על ידי אורהו קקונן יו"ר איגוד האתלטיקה הפיני בשנת 1928 ולימים נשיא פינלנד, בטענה שהשם לא נשמע פיני מספיק.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה לארווה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי חדש של 3:53.2 דקות, לפני ז'ול לדומג מצרפת (3:53.8 דקות) ובן ארצו אינו פורייה (3:56.4 דקות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הוא סיים במקום עשירי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:58.4 דקות.
חיים אישיים.
לארווה היה חרט במקצועו.
טכנו-אימה
היום בו עמדה האדמה (פסקול)
יופ וסטרויל
Bonito Generation
Bonito Generation הוא אלבום הבכורה של להקת האינדי פופ הבריטית קרו קרו בוניטו. האלבום יצא לאור ב-21 באוקטובר 2016 דרך חברת התקליטים Double Denim Records.
רקע.
לאחר הוצאת המיקסטייפ הראשון של הלהקה בשנת 2013, "Intro Bonito", תכננה הלהקה להוציא את אלבום הבכורה שלה בשנת 2015, אך באוקטובר באותה השנה אמרה הלהקה בראיון ל-Stereogum כי היא עדיין בתהליך הבנה "מה היא רוצה לבטא באלבום הבכורה". העבודה על האלבום הסתיימה בתחילת חודש אוגוסט בשנת 2016, לאחר שארכה מעל לשנה.
ג'ון קרסוול
ג'ון אנדרו ג'קסון קרסוול (באנגלית: John Andrew Jackson Creswell; 18 בנובמבר 1828 – 23 בדצמבר 1891) היה פוליטיקאי אמריקאי ממרילנד, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, סנאטור והמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא יוליסס סימפסון גרנט.
לאחר שלמד בבית ספר תיכון מקומי, סיים קרסוול את לימודיו ב-1848 בקולג' דיקינסון, וב-1850 התקבל ללשכת עורכי הדין. כאיש המפלגה הוויגית לשעבר, הוא הצטרף לשורות המפלגה הדמוקרטית ותמך בג'יימס ביוקנן במסע הבחירות שלו לנשיאות. ב-1861, עם פרוץ מלחמת האזרחים, נותר קרוסוול נאמן לאיחוד ותמך באברהם לינקולן. הוא הצטרף לאגף הרדיקלי של המפלגה הרפובליקנית ותמך בביטול העבדות בארצות הברית ובמתן זכויות אזרח לאפרו-אמריקאים. באותה שנה נבחר קרסוול לבית הנבחרים של מרילנד וכיהן בו עד 1862. בעת כהונתו שם הוא סייע למניעת הצטרפותה של המדינה לקונפדרציה. ב-1862 הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בו בשנים 1863–1865. ב-1864 הוא נבחר לסנאט וכיהן בו בשנים 1865 - 1867. ב-1868 תמך קרסוול ביוליסס סימפסון גרנט במסע הבחירות שלו לנשיאות. ב-1869 מינה הנשיא גרנט את קרסוול כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. מינוי זה זכה לשבחים רבים בקרב תושבי מרילנד, שראו את עצמם כחלק מהדרום.
קרסוול נחשב לאחד המנהלים הכלליים של הדואר המכושרים ביותר, אם לא הטוב מביניהם, בהיסטוריה של ארצות הברית. הוא העביר את מערכת הדואר של ארצות הברית תהליך של מודרניזציה כדי להתאימה לדרישות שהלכו וגדלו להרחבת נתיבי הדואר בכל רחבי מדינות מערב ארצות הברית ולהפיכתה לגורם תחרותי בקנה מידה עולמי. הוא גם שילב גברים ונשים אפרו-אמריקאים בתפקידי מנהלי דואר בכל רחבי ארצות הברית, והעניק להם תפקידים משמעותיים בממשל הפדרלי. הרפורמות המקיפות והבונות של מערכת הדואר שהתרחשו במהלך כהונתו של קרסוול כמנהל הכללי של הדואר, כללו הבטחת תחרות הוגנת בין כרכרות "נתיבי הכוכב" , וביטול מערכת הביול. קרסוול פיתח מערכת חוקים מסודרת שהגדירה את העבירות על חוקי הדואר. הוא ייעל את תעריפי הדואר והפחית אותם, ובכך הפך את מערכת הדואר למערכת יעילה כאשר יצר מערכת הוגנת למשלוחי דואר פנים וכן הפחית את תעריפי משלוח הדואר מחוץ לארצות הברית. קרסוול פיתח והכניס לשימוש את "גלויות הפני" הראשונות בארצות הברית.
לאחר פרישתו מתפקידו, מונה קרסוול על ידי הנשיא גרנט כנציב ל"תביעות אלבמה" ושימש בתפקיד זה בשנים 1874–1876. לאחר מכן הוא שב לעסוק בעריכת דין ועבד במערכת הבנקאות.
היסטוריונים מודרניים, החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ועד המאה ה-21, גילו עניין מחודש בקרסוול כמתנגד עבדות נשכח ובפעולותיו לשילוב גברים ונשים אפרו-אמריקאים בעמדות בולטות במערכת הדואר של ארצות הברית, וראו בו "אדם שהקדים את זמנו".
ראשית חייו.
ג'ון קרסוול נולד בעיירה פורט דפוזיט שבמרילנד, שאז נודעה בשם קרסוול פרי. אביו, ג'ון ג. קרסוול, היה איש מרילנד ממוצא אנגלי. אמו, רבקה א. וב, הייתה ממשפחה מפנסילבניה ממוצא אנגלי וגרמני. קרסוול התחנך בבית הספר התיכון המקומי ולאחר מכן עבר ללמוד בקולג' דיקינסון, שם הוא סיים את לימודיו בהצטיינות ב-1848. הוא למד משפטים במשך שנתיים וב-1850 התקבל ללשכת עורכי הדין של בולטימור והחל לעסוק בעריכת דין באלקטון, מרילנד.
באותן שנים הוא נשא לאישה את האנה ג. ריצ'רדסון, בת למשפחה עשירה ממרילנד.
קריירה פוליטית.
בראשית שנות ה-50 היה קרסוול חבר נאמן במפלגה הוויגית. ב-1850 הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות לוועידת הרפורמה של מרילנד. כאשר חדלה המפלגה הוויגית להתקיים באמצע שנות ה-50, עבר קרסוול לשורות המפלגה הדמוקרטית והשתתף בוועידה הארצית שלה שהתקיימה בסינסינטי ב-1856, בה נבחר ג'יימס ביוקנן כמועמדה לנשיאות.
עם פרוץ מלחמת האזרחים היה קרסוול לתומך נלהב של האגף הרדיקלי של המפלגה הרפובליקנית. ב-1861 הוא נבחר לראשונה למשרה ציבורית כתומך האיחוד בבית הנבחרים של מרילנד. הוא שירת שם עד 1862 ופעל למניעת פרישתה של מרילנד מהאיחוד והצטרפותה לקונפדרציה. ב-1863 הוא מונה כשליש הראשי של מרילנד, תפקיד בו הוא היה אחראי לגיוס הכוחות במדינה על פי המכסות שהוקצו לה לטובת המאמץ המלחמתי.
ב-1862 נבחר קרסוול כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן בשנים 1863–1865. כתומך נלהב של הנשיא אברהם לינקולן, הוא היה הראשון בין חבר הקונגרס שהציע תיקון לחוקת ארצות הברית בו תוסר העבדות.
לאחר שנוצח בבחירות לבית הנבחרים ב-1864, נבחר קרסוול לסנאט במקומו של תומאס הולידי היקס שנפטר, וכיהן בתפקיד בשנים 1865–1867. במהלך כהונתו בסנאט שימש קרסוול כיושב ראש ועדת הספרייה. בוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית ב-1868 הועלה שמו של קרסוול כמועמד המפלגה, הן לנשיאות והן כסגן הנשיא.
המנהל הכללי של דואר ארצות הברית.