בין יתר האסירים המפורסמים, ניתן למנות את הזמר טופאק שאקור.
הורדוס ה-1
מירוסלב קלוזה
מירוסלב קלוזה (בפולנית: Miroslav Klose; נולד ב-9 ביוני 1978 באופולה שבשלזיה עילית בפולין) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. קלוזה הוא מלך השערים של נבחרת גרמניה בכל הזמנים, ומלך השערים של גביע העולם בכדורגל בכל הזמנים. כיום קלוזה הוא מאמן כדורגל המאמן את קבוצת ריינדורף אלטאך מהבונדסליגה האוסטרית.
קריירה.
קלוזה החל לשחק כדורגל במועדון קטן בכפר בלאובאך-דידלקופף. לאחר שהעביר עונה אחת בקבוצת הומבורג מהליגות הנמוכות בגרמניה, ב-1999 הצטרף לקייזרסלאוטרן, ובתחילה שיחק בקבוצת המילואים של המועדון. בעונתו השנייה בקייזרסלאוטרן הצליח לפלס את דרכו להרכב הראשון של הקבוצה, ובמדיה ערך בסך הכל 120 הופעות בבונדסליגה, בהן כבש 44 שערים.
בשנת 2004 עבר לורדר ברמן תמורת 5 מיליון אירו. לאחר התחלה איטית במועדון החדש, הוא יצר שיתוף פעולה פורה בחוד ההתקפה של ברמן עם החלוץ הקרואטי איבן קלאסניץ' ואת עונתו הראשונה במועדון סיים קלוזה עם 15 שערים בבונדסליגה. בעונת היה קלוזה מלך שערי הבונדסליגה, כאשר כבש 25 שערים ב-26 משחקים, והוסיף 16 בישולים.
בשנת 2007 עבר קלוזה לבאיירן מינכן, עמה זכה בשתי אליפויות, ובשנת 2010 הגיע עמה לגמר ליגת האלופות. בארבע השנים שלו במועדון כבש קלוזה 52 שערים בכל המסגרות.
בשנת 2011 חתם בלאציו מהסרייה א' האיטלקית. בשנתיים הראשונות שלו במועדון הבקיע בכל עונה 16 שערים בכל המסגרות. בעונת סבל מפציעה שבעקבותיה איבד את מקומו בהרכב, וכבש בסך הכל שמונה שערים בכל המסגרות. קלוזה כבש 63 שערים במדי לאציו, ונכון לתאריך פרשיתו הוא מדורג שני בטבלת מלכי השערים הלא-איטלקים בקבוצה בכל הזמנים, אחרי גוראן פאנדב שכבש שער אחד יותר. קלוזה דורג במקום התשיעי הכללי ברשימת מלכי השערים של הקבוצה בכל הזמנים כאשר פרש.
ב-1 בנובמבר 2016 פרש קלוזה ממשחק פעיל בגיל 38.
נבחרת לאומית.
מאמן נבחרת פולין ניסה לשכנעו להצטרף בגיל צעיר לסגל נבחרת מולדתו, אך קלוזה העדיף לחכות, ולבסוף קיבל זימון לנבחרת גרמניה. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הגרמנית ערך קלוזה ב-24 במרץ 2001, בניצחון 1–2 על נבחרת אלבניה, כאשר קלוזה כבש את שער הניצחון במשחק.
במונדיאל 2002 ביפן וקוריאה הדרומית, כבש קלוזה חמישה שערים, כולם בנגיחה, וסיים כסגן מלך השערים של הטורניר. שעריו כללו שלושער בניצחון 0–8 על ערב הסעודית.
קלוזה זומן למונדיאל שני בקריירה, מונדיאל 2006, שאותו אירחה גרמניה. במשחק הפתיחה מול קוסטה ריקה, שחל ביום הולדתו ה-28, הוא כבש צמד בדקות ה-17 וה-61, ובסיום המשחק גרמניה ניצחה 2–4. צמד נוסף שלו מול אקוודור ב-20 ביוני, יחד עם שער נגיחה מול ארגנטינה ברבע הגמר, הפכו אותו למלך השערים של הטורניר, אותו סיים עם חמישה שערים. בכך הביא את סך שעריו על במת המונדיאל לעשרה. בשמינית הגמר, בניצחון 0–2 על שוודיה, בישל קלוזה את שני השערים לעמיתו לחוד, לוקאס פודולסקי. גם למונדיאל 2010 בדרום אפריקה זומן קלוזה, ובמהלך הטורניר כבש ארבעה שערים.
ביוני 2014, במשחק נגד , הבקיע את שערו ה-69 במדי הנבחרת ובכך עקף את גרד מילר והפך למלך שערי הנבחרת בכל הזמנים. קלוזה נמנה עם סגל הנבחרת גם למונדיאל 2014, ובמהלך הטורניר כבש שני שערים. בניצחון 1–7 על בחצי הגמר כבש את שערו ה-16 במונדיאלים, ובכך שבר את שיאו של רונאלדו והפך למלך שערי המונדיאלים בכל הזמנים. בניצחון 0–1 על במשחק הגמר פתח קלוזה בהרכב הנבחרת, והיה שותף מלא לזכייתה בגביע העולם. לאחר המונדיאל, ב-11 באוגוסט 2014, הודיע קלוזה על סיום דרכו במדי נבחרת גרמניה.
נבחרת גרמניה מעולם לא הפסידה במשחק בו כבש מירוסלב קלוזה.
קריירת אימון.
לאחר ששימש עוזר מאמן בנבחרת גרמניה ובבאיירן מינכן, ולאחר שאימן את באיירן מינכן עד גיל 17, מונה קלוזה ב-17 ביוני 2022 למאמנה של ריינדורף אלטאך מהבונדסליגה האוסטרית.
משפחתו.
אימו של קלוזה, ברברה, הייתה חברת סגל בנבחרת הכדוריד הלאומית של פולין, בה שותפה ב-82 משחקים. אביו, יוזף, היה כדורגלן בקבוצות אודרה אופלן הפולנית ואוסר הצרפתית. המשפחה עברה עם האב לצרפת, וב-1987 עברה לגור בקוסל שבגרמניה. מוצאה האתני של משפחת קלוזה הוא מעורב, חלקו גרמני, וחלקו סלאבי שלזי.
קלוזה נשוי לסילביה, ואב לתאומים שנולדו ב-30 בינואר 2005.
מוזיקת לילה זעירה
סרנדה לכלי מיתר בסול מז'ור, הידועה יותר בשמה מוזיקת לילה זעירה (גרמנית (מקור): "Eine kleine Nachtmusik"), היא יצירה לרביעיית כלי מיתר (עם אופציה לקונטרבס) אשר הולחנה על ידי וולפגנג אמדאוס מוצרט בזמן שעבד על האופרה דון ג'ובאני. מספרה ברשימת קכל K.525; נגינת הבכורה שלה התקיימה בווינה, אוסטריה, ב-10 באוגוסט 1787. היצירה בת ארבעה פרקים:
פרקי היצירה.
פרק ראשון.
הפרק הראשון נכתב בטמפו "Allegro" במבנה של צורת סונאטה. הנושא הראשון, בסול מז'ור, נמרץ ובעל מקצב מוטעם. הנושא השני מתון ונכתב ברה מז'ור, סולם הדומיננטה. האקספוזיציה מסתיימת ברה מז'ור וחוזרת על עצמה. חטיבת הפיתוח מתחילה ברה מז'ור ועוברת דרך הסולמות רה מינור ודו מז'ור בטרם חוזרת לסולם סול מז'ור לשם חטיבת הרפריזה, על מנת לסיים את הפרק בסולמו המקורי.
פרק שני.
הפרק השני הוא רומנסה ("Romanza"). הפרק כתוב בסולם דו מז'ור (סולם הסוב-דומיננטה) וכתוב בטמפו "Andante" המנוגד לטמפו של הפרק הראשון. הפרק כתוב במבנה רונדו קטעי והוא זהה למבנה הסונאטה-רונדו (א-ב-א-ג-א). הנושא הראשון (א) מתון ולירי. אחריו מגיע הנושא השני (ב) אשר הוא קצבי יותר מהראשון. הנושא הראשון חוזר (א) ואחריו מגיע הנושא השלישי (ג), והוא אפל יותר מהשניים הראשונים וכולל מגע בדו מינור. הנושא הראשון (א) חוזר כדי להשלים את פרק.
פרק שלישי.
הפרק השלישי הוא מינואט וטריו (א-ב-א) ודומה יותר למחול. הפרק כתוב בסולם הטוניקה, סול מז'ור, בטמפו מהיר למדי ("Allegretto"). הפרק מכיל שני נושאים; הוא מתחיל עם המינואט (א), ואז נושא הטריו נכנס (ב), ומסתיים עם המינואט. הוא מסתיים באותו סולם שהתחיל בו.
פרק רביעי.
הפרק הרביעי והאחרון נכתב במבנה סונאטה-רונדו. הוא חוזר אל הרעננות והשלהוב שבפרק הראשון. הפרק מתמרן בין שני נושאים במהלך הפתיחה שלו; בפיתוח, הוא מתמרן בין סולמות שונים ומסתיים בסול מינור. שני הנושאים חוזרים ברפריזה, ולאחריהם הפרק מסתיים בקודה, בה חוזר הנושא הראשון.
פרק חמישי?
בקטלוג היצירות של מוצרט עצמו, הוא מיין את היצירה הזו כבעלת חמישה פרקים; הפרק השני ברשימה זו, מינואט וטריו, היה ארוך אך אבד. המוזיקולוג אלפרד איינשטיין הציע, לעומת זאת, שהמינואט בסונאטה לפסנתר בסי במול, K.498a, הוא אכן הפרק האבוד. הקלטה של מינואט הסונאטה בעיבוד לרביעיית כלי מיתר כבר הוקלטה, למרות שמוזיקולוגים שונים כיום לא בטוחים לחלוטין שאיינשטיין צדק.
יצחק מווינה
רבי יצחק בן משה מווינה, ידוע גם בשמו רבי יצחק אור זרוע (1180 ד'תתק"ם-1250 ה'י') (במקורו מבוהמיה) חיבר את הספר "אור זרוע", ספר הלכה חשוב המצוטט רבות בספרי הפוסקים שאחריו.
ביוגרפיה.
רבי יצחק למד בבית המדרש בפריז. היה תלמידם של ר' שמחה בן שמואל משפייר (שפיירא), רבי אברהם בן עזריאל, מחבר "ערוגת הבושם", רבי אליעזר בן יואל הלוי (הראבי"ה) (נראה שעל שמו הוא קרא לבנו חיים גם אליעזר), ר' יהודה בן יצחק מסר לאון מפריז, ר' שמשון מקוצי, ר' יהודה החסיד וכן רבי יעקב בן יצחק הלבן מפראג, רבי יעקב בן מאיר מפרובינש. רבי יצחק היה מורו של המהר"ם מרוטנבורג
בין השאר חי בצרפת ובגרמניה (בווירצבורג), שבה למד מפי רבי יהונתן בן יצחק (תלמידו של רבי יצחק הלבן).
היה מראשי הנאבקים למינויים של רבני קהילות
מעניינת התייחסותו ההלכתית לנושא ענידת טלאי צהוב (ויכוח שהיה בנושא זה בין רבי שמשון מקוצי לבין האפיפיור אינוסטוס ה-3 שחייב את ענידת הטלאי).
הוא רגיל לחתום "יצחק בן משה נב"ה". גם בנו, מהר"ח, חותם "נב"ה".
בנו, רבי חיים אליעזר (מהר"ח אור זרוע) ערך קיצור לספרו של אביו - "אור זרוע הקצר" או "סימני אור זרוע", אך לא זכה ללמוד מפי אביו משום שאביו מת בילדותו.
בשנת 1997 נחשף בווינה ברחוב הידוע בשמו "יודנפלאץ" (כיכר היהודים) בית הכנסת המזוהה כבית הכנסת שלו ושעלה באש בעת גזירת וינה בשנת 1421. המקום נתגלה בעת חפירת היסודות לאנדרטה לזכר הנספים בשואה ובוצעה במקום חפירה ארכאולוגית על ידי אוניברסיטת וינה.
חיבוריו.
ספר אור זרוע.
רבי יצחק התפרסם בעיקר בזכות ספרו 'אור זרוע', ספר הלכתי שנכתב על ידו במאה ה-13 אך הודפס לראשונה רק במאה ה-19. הספר מכיל פסקי הלכה, פירושים ותשובות לפי נושאים, באופן דומה לסידור המסכתות.
שמו של הספר נלקח מהפסוק בספר תהלים () "אור זרע לצדיק ולישרי לב שמחה", שמסופי התיבות שלו הסיק רבי יצחק שיש לכתוב את שמו של רבי עקיבא עם האות ה בסופו (כלומר, עקיבה), ומתוך שמחתו על גילוי זה, קרא לספרו על שם הפסוק.
הספר מצוטט ומובא במקומות רבים בפוסקים שאחריו. חשיבותו נובעת בין השאר מהיותו מקור חשוב מאוד לצורות אחרות של תורת בעלי התוספות וחכמי אשכנז.
פיוטיו.
ישנם מספר פיוטים החתומים בשם "יצחק בן משה", ביניהם מערכת יוצר-אופן-זולת לשבת שלפני ראש השנה, שנתקבל במנהג אשכנז המזרחי, צונץ ייחסם לרבי יצחק בן משה, מחכמי מגנצא שנהרג בגזירות תתנ"ו. אברהם פרנקל העלה קושיות על ייחוס זה, והעלה את ההשערה שהפייטן הוא רבי יצחק בן משה מווינה, בעל אור זרוע.
שליפת השלושה
מערכת כוכבים
נטיקה