למרות שההסכם נחתם ב-9 ביוני 1898, ונכנס לתקפו כבר ב-1 ביולי, הבריטים לא תפסו מיידית את הריבונות על הטריטוריות החדשות. באותה תקופה לא היה מושל להונג קונג, וקולונל בריטי בשם וילסון בלאק שימש כמנהל הונג קונג. סטיוארט לוקהארט, המזכיר ההונג קונגי ששהה בבריטניה באותו זמן, נשלח להונג קונג כדי לערוך סקירה על הטריטוריות החדשות לפני ההעברה הרשמית. הגבול על נהר סאם צ'אן, שהציע וילסון בלאק, נמצא רחוק מאידיאלי על פי סקירתו של לוקהארט. קרבתו הרבה ללוהו חילקה את העיר. לוקהארט הציע להעביר את הגבול אל שרשרת הרים בצפון שנג'ן. הצעה שלא התקבלה בעין יפה, והדובר הסיני ביקש להעביר את הגבול אל שרשרת הרים מדרום לנהר סאם צ'אן. אי לכך הוחלט בסופו של דבר, בשנת 1899, להשאיר את הגבול על מכונו, בגדות נהר סאם צ'אן.
בנובמבר 1898 הגיע להונג קונג המושל החדש, מר הנרי בלייק. העברת סמכויות הניהול נקבעה לתאריך 17 באפריל 1898, וטאי פו נבחרה כמושב הממשל בטריטוריות. מעט קודם לתאריך הרשמי, החלו כמה משוטרי הקולוניה ההונג קונגית, להעביר דגלים ומסמכי ניהול נוספים אל המושבה בטאי פו, והכריזו על הממשל באזור.
התפתחות הערים החדשות.
רוב שטחן של הטריטוריות החדשות היה, ובמידה מסוימת עודנו, שטח חקלאי. ניסיונות למודרניזציה לא נערכו כאן עד שנות השבעים המאוחרות של המאה ה-20, אז הוקמו 'ערים חדשות' רבות, בניסיון לעייר את האזור בדומה לנעשה בקאולון ובהונג קונג. חרף התפתחותן המהירה של הערים באזור, שאוכלוסייתן גדלה עד כ-3 מיליון תושבים, שימרה שטחים גדולים ממשלת הונג קונג כאדמות מרעה וכיערות.
העברת הריבונות לסין.
לקראת התקרבות תאריך התפוגה של הסכם החכירה, בשנות השמונים, נערכו שיחות בין בריטניה והרפובליקה העממית של סין על הצהרת השותפות הבריטית-סינית (1984). ההצהרה דנה בהחזרת הונג קונג כולה לסין ביום פקיעת מועד השכירות על הטריטוריות החדשות, הן עקב הימצאותם של מבנים ומתקנים חשובים רבים בטריטוריות החדשות, והן בשל הקושי להעביר את כל תושבי הטריטוריות לשטחים המצומצמים של הונג קונג וקאולון. ההסכם נכנס לתוקף בסופו של דבר באחד ביולי 1997, ובו נקבע כי כל השטחים הכבושים יוחזרו לבעלותה של סין, אך תונהג בהם מדיניות "מדינה אחת, שתי שיטות", שלפיה תהפוך הקולוניה לאזור מנהלי מיוחד ותשמור על אופייה הכלכלי הקפיטליסטי.
טריטוריות החדשות
כלי נגינה - כורדופונים
בית עור אל-פוקא
בית עור אל-פוקא (בערבית: بيت عور الفوقا) הוא יישוב פלסטיני מוסלמי הסמוך לכביש 443 בהרי בנימין המערביים, ושוכן באזור הנקרא בני מאלכ. ביישוב מתגוררים כ-900 תושבים (נכון ל-2007) המתפרנסים בעיקר מחקלאות. היישוב נמצא בסמיכות לבית חורון והבתים הקיצוניים בשני היישובים נמצאים במרחק של עשרות מטרים זה מזה.
היסטוריה.
על פי החוקרים השם חורון מקורו בשם אליל כנעני. תושבי הסביבה מייחסים את שם הכפר לשמו של הנביא עור, אשר קברו מצוי בבית עור א-תחתא.
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 47 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 173 תושבים, כולם מוסלמים.
היישוב זכה לפרסום באוגוסט 2019, לאור ביקור מתוכנן של חברת הקונגרס האמריקאי רשידה טליב בבית סבתה, מופתייה טליב. טליב ביקרה בבית עור אל-פוקא מספר פעמים, וביקורה האחרון היה בשנת 1998. הביקור המתוכנן שלה, ביחד עם חברת קונגרס נוספת בשם אילהאן עומאר, בוטל על ידן לאחר שלא הסכימו לתנאי שר הפנים לביקור, שכללו בין השאר ציות לחוק הישראלי ואי-הבעת תמיכה בחרם על ישראל בעת הביקור.
דרך מעלה בית חורון.
הכפר ממוקם על הכביש העתיק הנקרא מעלה בית חורון שקישר בין מודיעין לירושלים מהתקופה העתיקה. עד שנת 1988 הכביש העיקרי, כביש 3, עבר דרך הכפר, אך בעקבות האינתיפאדה הראשונה הוסט מעט דרומה ועל רצועה שרוחבה 150 מטר ו-10 ק"מ אורכה נבנה הכביש החדש שמספרו הפך ל-443. הכביש הישן העובר דרך הכפר משמש מאז לקישור בין הכפרים הפלסטיניים.
בשנת 2002 נסגר הכביש לנסיעת תושבי הכפר, למשך מספר שנים, דבר שהקשה על תושבי הכפר וגרם לחלק מהתושבים לעזוב את הכפר.
בית עור א-תחתא
בית עור א-תחתא (מערבית: بيت عور التحتى) הוא יישוב עתיק, כיום בשטח B ברשות הפלסטינית הסמוך לכביש 443 בשיפולים המערביים של הרי בנימין, ושוכן באזור הנקרא בני מאלך. ביישוב מתגוררים כ-5,000 תושבים. תושבי הסביבה מייחסים את שם הכפר לשמו של הנביא עור, אשר קברו מצוי בכפר זה.
שם היישוב משמר את שמו של היישוב העברי הקדום ששכן במקום בית חורון תחתון.
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 117 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 611 תושבים, כולם מוסלמים.
דרך מעלה בית חורון.
הדרך מוזכרת בתלמוד הבבלי כדרך צרה ביותר, שרק אדם אחד יכול לעבור בה. הודות להיכרות איתה הביס יהודה המכבי את הצבא הסלאוקי.
סלילת הכביש המחבר את רמאללה עם מישור החוף, בתקופת המנדט, הביאה ליישוב שגשוג כלכלי. מצוקה גדולה נגרמה כאשר הגישה בין היישוב והכביש (שלימים קיבל את המספר 443) נחסמה במהלך האינתיפאדה השנייה. החסימה הוסרה ב-2010 בעקבות עתירה לבג"ץ.
תרומות של פארוק שאמי, יליד המקום שמתגורר בארצות הברית איפשרו להקים בית ספר חדש בכפר ולקדם חישמול העיירה.
הרפובליקה האקוודורית
מריון ברטולי
מריון ברטולי (בצרפתית: Marion Bartoli; נולדה ב-2 באוקטובר 1984) היא טניסאית עבר מצרפת. דורגה בשיאה, במקום השביעי בעולם בדירוג ה-WTA.
ב-6 ביולי 2013, זכתה ברטולי בהישג השיא שלה, זכייה באליפות וימבלדון לנשים, הטורניר היוקרתי ביותר מבין טורנירי הגראנד סלאם. שישה שבועות לאחר מכן, פרשה מטניס מקצועני.
נוסף על כך, זכתה ברטולי בעוד 7 תארים ליחידות ו-3 תארים בזוגות נשים במסגרת סבב ה-WTA.
ברטולי ידועה בסגנון המשחק הייחודי שלה. גם בעת חבטת הפורהנד-חבטת כף היד וגם בעת חבטת הבקהנד- חבטת גב היד, היא מחזיקה את המחבט בשתי ידיים, דבר שכמעט לא נראה כיום. גם חבטת ההגשה שלה לא רגילה וכוללת תנועות מוזרות.
ביוגרפיה.
ברטולי נולדה בלה פאיי אן וליי, אוברן שבצרפת ונכנסה לתחום הטניס בזכות אביה, ולטר, בגיל 6. בשנת 2001 זכתה באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס לנוער ובתחרויות נוער חשובות נוספות.
בשנת 2006 זכתה ברטולי בתואר הראשון שלה באוקלנד, ניו זילנד לאחר ניצחון בגמר על ורה זבונרבה מרוסיה 2-6, 2-6. באוקטובר 2006 היא זכתה בתואר היחידות השני שלה, אליפות יפן הפתוחה לאחר ניצחון בגמר 6-2, 2-6, 2-6 על איקו נאקמורה מיפן, כתוצאה מכך נכנסה לדירוג ה-20 הטובות בעולם. בטורניר האחרון שלה ב-2006, בקוויבק סיטי שבקנדה, זכתה לאחר "דאבל בייגל" 0-6, 0-6 בגמר על אולגה פוצ'קובה ועלתה למקום 17 בעולם, דירוג השיא שלה דאז. כמו כן, היא זכתה בשלושה תוארי זוגות עם שלוש שותפות שונות: אמילי לואה, אנה-לנה גרונפלד ושחר פאר.
גמר וימבלדון.
בשנת 2007 הגיעה ברטולי לראשונה בקריירה שלה, לשלב הגמר בטורניר גראנד סלאם, בטורניר הנשים באליפות וימבלדון, לאחר ניצחון בשלב חצי הגמר על ז'וסטין הנין מבלגיה. בגמר היא הפסידה לוונוס ויליאמס מארצות הברית והעפילה לדירוג השיא שלה מקום 11 בעולם.
בשנת 2009 זכתה ברטולי בשני טורנירים, הראשון בטורניר שנערך במרץ במונטריי, שבמקסיקו, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נה לי מסין, 3-6, 4-6 והשני באוגוסט בטורניר שנערך סטנפורד, שבארצות הברית לאחר ניצחון על ונוס ויליאמס מארצות הברית 6–2, 5–7, 6–4.
במרץ 2011 העפילה ברטולי לגמר טורניר אינדיאן וולס, ונוצחה בגמר בידי קרולין ווזניאקי מדנמרק (1 בעולם). במאי היא העפילה לשלב הגמר בטורניר שטרסבורג והפסידה לאנדריאה פטקוביץ' מגרמניה (15 בעולם), לאחר שפרשה במערכה השנייה עקב פציעה.
חצי גמר רולאן גארוס.
באליפות צרפת הפתוחה אותה שנה הגיעה ברטולי לשלב חצי הגמר, שבו הפסידה לאלופה היוצאת פרנצ'סקה סקיאבונה מאיטליה (5 בעולם) בשתי מערכות. ביוני היא זכתה בטורניר איסטבורן, לאחר שגברה בגמר על פטרה קביטובה מצ'כיה (8 בעולם) בשלוש מערכות. היה זה התואר השישי שלה בקריירה והראשון על מגרשי דשא.
בטורניר וימבלדון אותה שנה ניצחה ברטולי בשלב שמינית הגמר את סרינה ויליאמס מארצות הברית בשתי מערכות 3-6, 6-7 אך הפסידה בשלב רבע הגמר לסבינה ליזיקי מגרמניה (62 בעולם) בשלוש מערכות 4–6, 7–6, 6-1.
באוקטובר באותה שנה זכתה ברטולי בתואר השביעי שלה באוסקה שביפן לאחר שניצחה את אלופת ארצות הברית סמנתה סטוסור מאוסטרליה 1-6 3-6.
את שנת 2012 פתחה ברטולי בדירוג השיא שלה, מקום שביעי בעולם.
אלופת וימבלדון.
ב-6 ביולי 2013 זכתה ברטולי בהישג השיא שלה לאחר שזכתה באליפות וימבלדון, לאחר שגברה במשחק הגמר על סבין ליזיקי מגרמניה בתוצאה 1-6 4-6.
ב-14 באוגוסט 2013 הודיעה ברטולי במפתיע על פרישה מטניס תחרותי.
כיום, מתגוררת ברטולי בז'נבה שבשווייץ.
מעלה - עסקים מנהיגים אחריות חברתית
מעלה - עסקים מנהיגים אחריות חברתית היא עמותה המקדמת את נושא האחריות החברתית של עסקים בישראל.
העמותה הוקמה בשנת 1998 על ידי טליה אהרוני ומהווה ארגון עמיתים, בדומה לארגונים מקבילים בעולם כגון BSR (בשם המלא Business for Social Responsibility) ו-BITC (בשם המלא Business in the Community). העמיתים החברים משתתפים בפורומים ובמפגשים מקצועיים במהלך השנה, וכן זכאים לשעות ייעוץ ולחומרים ממאגרי מידע בתחום.
מעלה מתמקדת בעסקים הגדולים במשק הישראלי, כלומר עסקים שמחזור ההכנסות השנתי שלהם עולה על מאה מיליון דולר. העמותה ממומנת בעיקר על ידי דמי החבר של העסקים החברים בארגון - הנחלקים ל"מנהיגות עסקית" (שטראוס עלית, טבע, יוניליוור ישראל, בנק הפועלים ועוד כ-15 חברות) ולעמיתים (כ-80 חברות נוספות).