האן קאנג נולדה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית. כשהייתה בת 10 עברה עם משפחתה לסיאול, בירת קוריאה הדרומית ושם גדלה. להאן שלושה אחים. כבר בגיל 14 ידעה שתרצה להיות סופרת. מיד עם סיום לימודי התיכון החלה ללמוד ספרות קוריאנית עכשווית באוניברסיטת יונסי. ב-1993 היא פרסמה את שירים וסיפורים קצרים ראשונים אינטרוספקטיביים שזכו לתשבחות ופרסים. היא המשיכה בהתבוננות הפנימית ואף פנתה לבודהיזם. בחורף 1994 פרסמה האן קאנג את הסיפור הקצר, "Red Anchor" (עוגן אדום) וזכתה בפרס בתחרות הספרות  'Seoul Shinmun Spring Literary Contest' וב-1995 פרסמה את אסופת סיפורים קצרים ראשונה בשם Yeosu.
האן מדגישה בראיונות שהיא החלה לכתוב בשנה הראשונה בה הנשיא בדרום קוריאה נבחר על ידי אזרחים ולא על ידי הצבא מאז המהפכה הצבאית של פארק צ'ונגהי ב-1961 והמצב הפוליטי החדש מאפשר לה ולסופרים דרום קוראנים נוספים לייצר כתיבה מסוג חדש. בתחילת שנות השלושים לחייה היא סבלה מכאבים בלי מוסברים בידיים שגרמו לה סבל רב. במשך שלוש שנים היא כתבה רק על ידי הקשה עם עט על המקלדת.
בשנת 1998 השתתפה האן קאנג בתוכנית הכתיבה הבינלאומית באוניברסיטת איווה במשך שלושה חודשים בהמועצה הקוריאנית לאומנויות.
ספרה המפורסם ביותר הוא "הצמחונית" (אנגלית: The Vegetarian; קוריאנית: 채식주의자), שיצא לאור בשנת 2007. הספר מספר על אישה "רגילה" ששמה יונג הי שמחליטה להיות צמחונית. היא רואה בצמחונות דרך להימנע מלעשות רע, ולטהר את עצמה. לדעתה אכילת בשר מסמלת את האלימות של בני האדם. יונג הי, מתחילה להזדהות כצמח, להפסיק לאכול בכלל ואחר כך גם לנסות לצאת מגבולות הגוף הגשמי שלה ולהפוך לעץ. חלק מההשראה של האן קאנג לכתיבת הספר הוא משפט של יי סאנג, משורר קוריאני:
"הצמחונית" תורגם לשפות רבות, וזהו הספר היחיד של האן קאנג שתורגם לעברית (בהוצאת סאגה), עובד לסרט קולנוע, זכה בפרס הבוקר הבינלאומי נבחר על ידי הניו יורק טיימס לאחד מעשרת הספרים הטובים לשנת 2016.
האן מציינת את התקוממות קוואנגג'ו כאירוע מכונן בחיי משפחתה ושהשפיעה עמוקות גם על יצירתה. במאי 1980, סטודנטים ואזרחים יצאו לרחובות במחאה של המשטר הצבאי מאז עלייתו לשלטון של הנשיא Chun Doo-hwan. המהומות דוכאו על ידי הצבא ביד קשה ומאות אזרחים נהרגו. משפחה של האן עזבה את העיר כשנה לפני פרוץ ההתקוממות. הוריה של האן הרגישו "אשמת ניצולים". ספרה "Human Acts" (מעשיים של בני אדם) נפתח בתיאור ההתקוממות.
האן קאנג הגיעה ממשפחה ספרותית, אביה ואחיה עסקו בספרות והיא הייתה מוקפת בספרים מאז היותה ילדה קטנה.
כיום האן קאנג נשואה לפרופסור קיו הי, מבקר אומנות ויש לה בן.
היא מלמדת כתיבה יצירתית במכון לאומנויות בסיאול, וכותבת סיפורים ורומנים.
אינגר כריסטנסן
אינגר כריסטנסן (באנגלית: Inger Christensen; 16 בינואר 1935 - 2 בינואר 2009) הייתה סופרת, משוררת ועורכת דנית. כריסטנסן נחשבת לאחת המשוררות הידועות ביותר בדנמרק, שכתיבתה מהווה אבן יסוד בשירה הסקנדינבית המודרנית. היא ידועה בעיקר בשל יצירותיה המצליחות "det"  (באנגלית "it")  ו-"Alfabet"  (באנגלית "Alphabet"), וזכתה במספר פרסים בינלאומיים.
קורות חיים.
אינגר כריסטנסן נולדה בוויילה, עיר באזור היוטלנד של דנמרק. אביה היה חייט ואמה עבדה במפעל לאריזת מוצרי בשר. לאחר שסיימה תיכון, כריסטנסן התקבלה לאוניברסיטת קופנהגן, שם למדה רפואה, כימיה ומתמטיקה - מקצועות אשר השפיעו רבות על צורת הכתיבה שלה בהמשך. עקב בעיות כלכליות היא נאלצה לפרוש מהלימודים באוניברסיטה, והחלה ללמוד הוראה במכללת ארהוס לחינוך, תוך כדי התמקדות בגרמנית ומתמטיקה. באותה תקופה היא החלה לפרסם שירים בהנחייתו של פול בורום (1934-1995) - משורר ומבקר דני. בשנת 1959 השניים התחתנו, והתגרשו 17 שנים לאחר מכן, בשנת 1976.
לאחר שלימדה במכללה לאומנויות בשנים 1963–1964, כריסטנסן התמסרה לכתיבה, והחליטה להיות סופרת. היא פרסמה את ספריה "Lys" ו-"Græs", בהם היא חקרה בין היתר יצירתיות ואת מבנה השפה. מספר שנים לאחר מכן, כריסטנסן כתבה את ספרה המצליח "det", בו העלתה סוגיות חברתיות ופוליטיות, וחקרה שאלות קיומיות. בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, בנוסף לקריירה הספרותית שלה, החלה לכתוב מחזות והצגות לרשתות רדיו דניות, שמאוחר יותר תורגמו גם לגרמנית.בשנות ה-70, כריסטנסן לקחה הפסקה מכתיבת שירים, והתמקדה בכתיבת מאמרים, רומנים וספרי ילדים. היא חזרה לפואטיקה בשנות ה-80 עם שירה המצליח 'Alfabet'.
אינגר כריסטנסן ידועה בכך ששיריה מסודרים היטב לפי צורות גאומטריות מורכבות. בשנת 1981 פרסמה כריסטנסן את השיר 'Alfabet', בו היא התייחסה לשברירות הטבע בעת המלחמה הקרה. היא בנתה את השיר לפי סדרת פיבונאצ'י  (סדרה של מספרים שהולכת כך:...1,1,2,3,5,8,13,21,34,55,89, כאשר כל מספר הוא הסכום של שני המספרים לפניו). בתי השיר, אשר מסודרים לפי סדר האלפבית, בנויים לפי הסדרה; בבית הראשון יש שורה אחת, בבית השני יש שתי שורות, בבית השלישי יש שלוש שורות, בבית הרביעי יש חמש שורות, וכן הלאה.
בשנת 1991 פרסמה כריסטנסן את הספר 'Sommerfugledalen' (באנגלית: The Butterfly Valley) - אוסף של סונטות העוסקות בין היתר בתמותה והתעלות. ייחודו של הספר טמון בקישוריות בין הסונטות; השורה האחרונה של סונטה אחת היא גם השורה הראשונה של הסונטה אחריה. היצירה מגיעה לקיצה בסונטה האחרונה, כאשר שורתה האחרונה היא השורה הראשונה של הסונטה הראשונה. הספר זכה לתשבחות רבות, ונחשב כיצירתה הטובה ביותר.
לאחר מחלה קצרה, אינגר כריסטנסן נפטרה ב-2 בינואר 2009.
פרסים והכרה.
בשנת 1978 קיבלה כריסטנסן תפקיד באקדמיה המלכותית הדנית; בשנת 1994 היא זכתה בפרס הנורדי של האקדמיה השוודית, וגם בפרס האוסטרי לספרות; בשנת 1995 כריסטנסן זכתה ב-Grand Prix at the International Poetry Biennal; בשנת 2003 היא זכתה ב-Edvard Pedersens Biblioteksfonds Forfatterpris ובשנת 2006 היא זכתה בפרס Siegfried Unseld. נוסף לכך, שמה של כריסטנסן הוזכר רבות למועמדות לפרס נובל.
לינדה מרטין אלקוף
לינדה מרטין אלקוף (באנגלית: Linda Martin Alcoff, נולדה ב- 25 ביולי, 1955) היא פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת ניו יורק (CUNY) ומכללת האנטר, העוסקת בעיקר בנושאים של זהות, מגדר ומין. אלקוף תומכת בפמיניזם ומתנגדת לגזענות. היא אחת מהפילוסופיות המובילות כיום בארצות הברית בתנועת הפמיניזם ומאמריה וספריה משמשים אחד מהנדבכים האידאולוגיים של התנועה. אלקוף קראה להכללה של קבוצות שאינן מייצגות היסטורית בפילוסופיה, ומציינת כי פילוסופים מקבוצות אלה יצרו תחומי חקירה חדשים, כולל פילוסופיה פמיניסטית, תורת הגזע הביקורתית והפילוסופיה של להטה"בק.
קורות חיים.
לינדה מ. אלקוף נולדה ב-25 ביולי שנת 1955 לאם אמריקאית ולאב פנמי, עובדה זו כנראה גרמה לה להתייחס יותר לנושא הגזע בכתבים שלה, למרות שהיא טוענת שנושא הגזע מעסיק כל אדם בעולם המערבי והיא אינה מקשרת את עולם העבודה שלה עם העולם האישי שלה.
אלקוף קיבלה את התואר הראשון והשני שלה מאוניברסיטת ג'ורג'יה ואת הדוקטורט עשתה באוניברסיטת בראון.
אלקוף כתבה מעל לחמישה ספרים ועורכת בשיתוף עם סופרים אחרים (ערכה במשותף כ-10 ספרים) ספרים שעוסקים במין, גזע, אפיסטמולוגיה, פוליטיקה, זהות חברתית, מגדר ופמיניזם.
בנוסף לכתיבת ספרים היא מרצה ומלמדת במכללת האנטר ואוניברסיטת ניו יורק ולימדה באוניברסיטת סירקיוז.
רעיונות מרכזיים.
אחד הספרים המפורסמים ביותר של לינדה מרטין אלקוף נקרא "Visible Identities" (זהויות נראות לעין). הספר עוסק בהגדרת זהות אפיסטמולוגית וכיצד זהות זו מושפעת ומובנת דרך זהות פוליטית וחברתית. אלקוף מקשרת בין הדיון על זהות פוליטית לדיון רחב יותר בנוגע לטבע הזהות הסובייקטיבית עצמה.
בספר זה, אלקוף טוענת כי נראות של זהויות חברתיות שונות מאפשרת דמוקרטיה פלורליסטית. בספרה, אלקוף מציגה דיון מעמיק בתפיסה הליברלית של זהויות חברתיות ופוליטיות אך בו בזמן חושפת בעיות מרכזיות בתפישות אלו.
לטענתה, הליברליזם המודרני מתמקד באיחוד זהויות ולפיכך מאבד אלמנטים של פלורליזם ותפיסה אישית של המציאות, כפועל יוצא מזהויות מגדריות, אתניות וחברתיות מגוונות.
גישה זו של לינדה מרטין אלקוף משויכת לאפיסטמולוגיה (תורת ההכרה). אלקוף טוענת שהמציאות נובעת מפרשנות עצמית ולכן, לא כדאי ואף אסור למזג את כל הזהויות הקטנות שיוצרות את הזהויות השונות בחברה לכדי זהות לאומית אחת. ולמרות זאת היא טוענת שלא כולם אותו דבר וכך מתנגדת לליברליזם המודרני.
אלקוף חושבת כי יש הבדלים בין הזהויות וצריך לשמור עליהם, אך לא צריך להיות הבדל ביחס של החברה כלפיהם.
הישגים.
בשנת 2005, אלקוף קבלה תואר של כבוד אגודת הנשים בפילוסופיה
בשנת 2006, לינדה מרטין נכנסה לרשימת "100 ההיספנים המשפיעים ביותר בארצות הברית".
בשנת 2001 קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת אוסלו
נשיאת חברה הפילוסופית האמריקאית לשנת 13-2012.
נחל עבדת
נחל עבדת הוא נחל באורך 11 ק"מ ונמצא ברמת עבדת. נחל עבדת נקרא על שם עבדת הקדומה הסמוכה לשפכו.
נחל עבדת מתחיל בשוליה הדרומיים של רמת מטרד, משם הוא ממשיך לכיוון צפון מזרח עד מפגשו עם נחל צין הנמצא קילומטר ממערב לעבדת הקדומה. באפיק הנחל נובעים שלושה מעיינות סמוכים – עין מעריץ, עין עבדת ועין מור. לכל אורך הנחל נמצאים טרסות, שרידי תעלות, סלעים וחריתות ומספר בורות.