עוֹרֵק הֶחָזֶה וְשִׂיא הַכָּתֵף (TA: arteria thoracoacromialis) הוא גזע עורקי קצר בבית השחי המסתעף מחלקו השני של עורק בית השחי ומספק דם דרך ענפיו לאזור הכתף, בית השחי, בית החזה והשד.
עורק החזה ושיא הכתף יוצא מקדמת עורק בית השחי, לכיוון הגבול העליון של שריר החזה הקטן. בדרכו הוא חודר את מחתלת הבריח והחזה. הוא מתפצל לארבעת ענפיו עמוק לראש הבריח של שריר החזה הגדול.
ענפים.
ענפי החזה יורדים בין שני שרירי החזה ומספקים דם להם ולשד, תוך שהם יוצרים השקה עם הענפים הבין-צלעיים של עורק החזה הפנימי ועם עורק החזה הצדי.
ענף שיא הכתף מתקדם הצדה בעוברו מעל זיז החרטום ותחת שריר הדלתא, אשר אותו הוא מספק. הוא חודר את השריר ומסתיים בשיא הכתף ברשת עורקית העשויה מענפים של העורק הרום-שכמי, עורק החזה ושיא הכתף ועורק עצם הזרוע הכותר האחורי.
ענף הבריח מתקדם מעלה ותיכונית לעבר מפרק החזה והבריח ומספק דם למפרק זה ולשריר התת-בריחי.
ענף הדלתא, אשר לעיתים קרובות יוצא יחד עם ענף שיא הכתף, חוצה מעל שריר החזה הקטן ועובר במענית, שבה עובר גם וריד האגודל, בין שריר החזה הגדול לשריר הדלתא. שרירים אלה מקבלים דם מענף זה.
Material Design
Material Design (או Quantum Paper) היא שפת עיצוב שמפותחת על ידי גוגל.
Material Design הוכרזה לראשונה ב-25 ביוני 2014, בכנס המפתחים Google I/O. כל האפליקציות של גוגל לאנדרואיד ורוב גרסאות הווב שלהן מיישמות את השפה. רוב אפליקציות האנדרואיד מיישמות את השפה, אך המפתחים אינם מחויבים להתאים את האפליקציות לשפה.
כרטיסים.
הכרטיסים הם הרכיב המרכזי ב- Material Design, וכל העיצוב מתבסס עליהם. הכרטיסים הוצגו לראשונה עוד לפני ה-Material Design, באפליקציית העוזרת האישית של גוגל שנקראת Google Now.
מעבר לכרטיסים, Material Design מציג קווים מנחים לפיתוח אפליקציות Native, אפליקציות היברידיות ורכיבים גרפיים כמו כפתורים, רשימות ותיבות טקסט.
עורק החזה הצדי
עוֹרֵק הֶחָזֶה הַצִּדִּי (TA: arteria thoracica lateralis) הוא עורק בבית החזה המסתעף מחלקו השני של עורק בית השחי ומספק דם לחלקיהם הצדיים של בית החזה והשד.
עורק החזה הצדי הוא העורק השלישי המסתף מעורק בית השחי. הוא מתקדם לאורך גבולו התחתון והצדי של שריר החזה הקטן לעבר דופן בית החזה. הוא מספק דם לשריר המסור הקדמי ושולח ענפים דרך בית השחי אל קשרי הלימפה בבית השחי ולשריר התת-שכמי. בנשים העורק מתפצל לענפי השד הצדיים (בעבר נקראו ענפי השד החיצוניים), אשר מסתובבים סביב הקצה החופשי של שריר החזה הגדול ומספקים את השד.
העורק יוצר השקות עם עורק החזה הפנימי, העורק התת-שכמי והעורקים בין-צלעיים, וכן עם ענף החזה של עורק החזה ושיא הכתף.
לעיתים העורק מסתעף מעורק החזה ושיא הכתף, מהעורק הרום-שכמי או מהעורק התת-שכמי, ולא מעורק בית השחי.
ענפי השד הצדיים
ענפי השד החיצוניים
ענפי החזה
ענף שיא הכתף
ענף הבריח
ענף הדלתא
טאט
העורק התת-שכמי
הָעוֹרֵק הַתַּת-שִׁכְמִי (TA: arteria subscapularis) הוא עורק בבית החזה המסתעף מחלקו השלישי של עורק בית השחי ומספק דם לשרירים סביב עצם השכם. זהו הענף הגדול ביותר המסתעף מעורק בית השחי. ראשיתו בגבול הצדי של השריר התת-שכמי, משם הוא יורד לאורך השריר בדופן האחורית של בית השחי לעבר הזווית התחתונה של השכם. לאחר ארבעה סנטימטרים ממוצאו הוא מתפצל לשני עורקים: עורק עצם השכמה הכותר ועורק החזה והגב.
פאולו דיבאלה
פאולו ברונו אסקיאל דיבאלה (בספרדית: Paulo Bruno Exequiel Dybala; נולד ב-15 בנובמבר 1993) המכונה "התכשיט" (בספרדית: La Joya) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ בקבוצת רומא מהסרייה א' ובנבחרת ארגנטינה.
קריירה.
דיבאלה ערך את הופעת הבכורה של בקבוצת אינסטיטוטו מליגת המשנה הארגנטינאית כשהיה בן 17 בלבד. דיבאלה היה השחקן הצעיר ביותר שכבש שער במועדון, והיה השחקן הראשון שערך 38 הופעות ברציפות, ובנוסף היה הראשון שכבש גם ב-6 משחקים ברציפות לעומת 4 משחקים בשיא הקודם.
פאלרמו.
ב-29 באפריל 2012 הודיע מאוריציו זאמפריני, נשיא פלרמו, על כוונתנו להחתים את דיבאלה בחלון העברות. ב-20 ביולי 2012 פאלרמו שחררה הודעה על החתמתו של פאולו דיבאלה שחתם לארבע שנים. דיבאלה ערך את הופעתו הבכורה ב-1 בספטמבר 2012 בהפסד 3:0 ללאציו. את שערו הראשון כבש ב-11 בנובמבר 2012 בניצחון 2:0 על סמפדוריה. בעונת 2014/2015 הגיעה הפריצה של דיבאלה בסרייה א', כאשר הבקיע עשרה שערים במחצית הראשונה של העונה וסיים אותה עם 13 כיבושים.
יובנטוס.
ביוני 2015 חתם דיבאלה לחמש שנים ביובנטוס, ששילמה תמורת העברתו מפאלרמו סכום של 32 מיליון דולר, לצד שמונה מיליון בבונוסים. ב-8 באוגוסט 2015 ערך את הופעתו הראשונה במדי יובנטוס בסופרקאפ נגד לאציו. דיבאלה נכנס כמחליף והבקיע שער, ועזר לקבוצתו לנצח 0–2. ב-30 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, במשחק נגד רומא, בו גם כבש שער אחד בהפסד 2:1. דיבאלה הגיע עם יובנטוס לשמינית גמר ליגת האלופות, שם הודחה על ידי באיירן מינכן. במהלך העונה כבש חמישה שערים בליגת האלופות.
ב-13 באפריל 2017 חתם דיבאלה חוזה חדש עד ל-2022 אחרי שעבר עם קבוצתו את פורטו בתוצאה 2:0 במשחק הראשון ו-1:0 במשחק הגומלין אשר כבש את השער היחיד. ברבע הגמר הם פגשו את ברצלונה וניצחו 3:0 מרהיב כשהוא מסיים את המשחק עם צמד ולפני משחק הגומלין הודיע על חתימה על חוזה חדש, במשחק הגומלין הם סיימו את המשחק עם תוצאה מאופסת ועלו לחצי הגמר. בחצי הגמר הם פגשו את מונקו וניצחו במשחק הראשון 2:0 ובמשחק הגומלין 2:1 אשר שבר רצף של יותר מ-600 דקות ללא ספיגה בליגת האלופות. יובנטוס העפילה למשחק הגמר שם הפסידה לריאל מדריד בתוצאה 4:1.
במהלך 2022 הודיע דיבאלה על עזיבת יובנטוס, לאחר שלא הצליח להגיע להבנות על המועדון על חוזה חדש, ובקיץ 2022 הפך לשחקן חופשי.
רומא.
ב-20 ביולי 2022 חתם דיבאלה לשלוש שנים ברומא מהסרייה א'. ב־14 באוגוסט 2022 ערך דיבאלה את הופעת הבכורה שלו ברומא, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2022/2023 בניצחון 0–1 על סלרניטנה. את שעריו הראשונים בקבוצה כבש ב-30 באוגוסט כשכבש צמד בניצחון 0-4 על מונצה.
חיים אישיים.
ב-8 ביוני 2018 אישר שהוא בזוגיות עם אוריאנה סבטיני.
גאיוס קאסיוס לונגינוס
ולטר קונצה
גנרל ולטר קונצה (בגרמנית: Walter Kuntze; 23 בפברואר 1883 - 1 באפריל 1960) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
קונצה נולד ב-23 בפברואר 1883, בפריצרבה שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-5 (שלזיה התחתית). בשנת 1910 הועבר קונצה לגדוד ההנדסה ה-9 (שלזוויג-הולשטיין), ובשנת 1910 הועבר קונצה לגדוד ההנדסה ה-26 (המזורי), עמו לחם בתחילת מלחמת העולם הראשונה. קונצה נפצע קשה בקרבות הקשים של 1914, וב-8 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. לאחר החלמתו שירת במטה הכללי עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף קונצה לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1923 הועלה קונצה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1923 מונה לקצין מטה בקבוצת הארמייה הראשונה. ב-1 במאי 1928 מונה למפקד גדוד ההנדסה ה-1 (הפרוסי) וב-1 בפברואר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 במרץ 1930 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה, וב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובאמצע מאי 1935 מונה למפקד פיקוד הרגלים ה-6, שהפך ב-15 באוקטובר 1935 לדיוויזיה ה-6. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך פרשת בלומברג-פריטש מונה למפקד הכוחות בקו זיגפריד. ב-1 בפברואר 1938 הועלה קונצה לדרגת גנרל חיל ההנדסה, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד מפקדת הכוחות בסאר-פפלץ.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ המלחמה היה קונצה מפקד מפקדת הכוחות בסאר-פפלץ, שהפכה באמצע ספטמבר 1939 לקורפוס ה-24, והייתה חלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. ב-15 בפברואר 1940 מונה קונצה למפקד הקורפוס ה-42, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת כחלק מהארמייה התשיעית, ובשלב השני כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם קונצה עם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן כחלק מהארמייה התשיעית. באמצע יולי הועבר הקורפוס לקבוצת ארמיות צפון, כחלק מהארמייה ה-16 ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18. ב-10 באוקטובר 1941 פרש קונצה מתפקידו, וב-18 באוקטובר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-29 באוקטובר 1941 מונה קונצה למפקד הארמייה ה-12 שפעלה בבלקן, וב-2 ביולי 1942 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. באמצע ספטמבר 1942 מונה קונצה לראש מחלקת החימוש בOKH, וב-3 בדצמבר 1943 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בכסף. באמצע מרץ 1945 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-3, ובתחילת מאי 1945 נפל בידי בעלות הברית.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה נשפט קונצה במשפט בני הערובה על פשעי מלחמה ביוגוסלביה, ובשנת 1947 נדון למאסר עולם, אך עקב מצבו הרפואי שוחרר קונצה בשנת 1953. לאחר שחרורו התגורר קונצה בדטמולד, וב-1 באפריל 1960 מת, והוא בן 77 שנים.
עורק עצם השכמה הכותר
עוֹרֵק עֶצֶם הַשִּׁכְמָה הַכּוֹתֵר (TA arteria circumflexa scapulae) הוא עורק באזור עצם השכמה המתפצל מהעורק התת-שכמי ומספק דם לשרירים בגב עצם השכמה.