בשנים 1955 עד 1968 עבד בבנק לאומי. בין תפקידיו בבנק: יועץ כלכלי של הבנק, מנהל מחלקת המחקר ומנהל בנק לאומי לתעשייה.
בשנים 1969 עד 1972 היה מנכ"ל משותף של בנק הפועלים. לאחר מכן ניהל את חברת פקטורינג וולטר אי. הלר ישראל. בתקופת עבודתו בבנק הפועלים היה מנכ"ל בנק משכן, בנק למשכנתאות של בנק הפועלים.
החל משנת 1976 ועד 1991 היה מנכ"ל איגוד הבנקים בישראל.
הלפרין הרצה בכלכלה ובמנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב בשנים 1955 עד 1995 ובנוסף לכך היה מרצה אורח בטכניון, באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן, באוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת פנסילבניה.
החל משנת 1992 היה מרצה לכלכלה במכללה למינהל.
הלפרין נבחר ליקיר העיר תל אביב-יפו בשנת 2004. הוא כיהן במגוון רחב של תפקידים ציבוריים: נשיא – המועדון המסחרי-תעשייתי בתל אביב, נשיא – לשכת המסחר ישראל-אמריקה בתל אביב, חבר הנהלת הבורסה לנירות ערך בתל אביב, חבר הנהלת המרכז הישראלי לניהול, חבר הנהלת לשכת המסחר הבינלאומית בתל אביב, חבר הנהלת להב (לימודי הכשרה במינהל) באוניברסיטת תל אביב, חבר בהנהלת המכללה למינהל בתל אביב, חבר בחבר הנאמנים המכללה למנהל והמסלול האקדמי של המכללה למינהל, ממיסדי יד שרה וחבר נשיאותה, חבר הנהלת עמותת בית-גבעתי, סגן נשיא מכון התקנים בתל אביב וחבר במועצה הציבורית של בית התנ"ך.
אשר הלפרין היה נשוי לבלהה הלפרין, שעד פרישתה לגמלאות עבדה כמורה לתנ"ך בגימנסיה הרצליה.
סם טרוטון
סם טרוטון (באנגלית: Sam Troughton; נולד ב-21 במרץ 1977) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה.
טרוטון הוא בנו של השחקן דייוויד טרוטון ונכדו של פטריק טרוטון שגילם את הדוקטור השני בסדרת המדע בדיוני דוקטור הו. אחיו הצעירים של סם הם שחקן הקריקט של ווריקשייר, ג'ים טרוטון, והשחקן ויליאם טרוטון.
הוא למד דרמה באוניברסיטת האל וסיים את לימודיו ב-1988.
טרוטון הוא שחקן שייקספירי שעבד עם הלהקה השייקספירית המלכותית. הוא כיכב בסרטי האימה "Spirit Trap" (יחד עם בילי פייפר) וב"הנוסע השמיני נגד הטורף". הוא שיחק בכמה הפקות טלוויזיוניות בהן סדרת הטלוויזיה "הקס" של ערוץ Sky One. עוד הופיע טרוטון בדרמה "Ultimate Force". החל מאוקטובר 2006 ועד 2009 השתתף בסדרת ההרפתקאות של ה-BBC "רובין הוד", בה גילם בתפקיד מאץ', משרתו לשעבר של רובין. סבו של טרוטון, השחקן פטריק טרוטון, כיכב ב-1953 בסדרת הטלוויזיה הראשונה שנעשתה על פי סיפורי רובין הוד.
בתיאטרון שיחק טרוטון בתפקיד אורלנדו בהפקה של סמואל וסט למחזה "כטוב בעיניכם" בתיאטרון קרוסיבל בשפילד. בשנים 2009 ועד 2011 חזר לשחק עם הלהקה השייקספירית המלכותית, והופיע בתיאטרון קורטיארד שבסטרטפורד-אפון-אייבון. ב-2009 גילם את דמותו של מרקוס ברוטוס במחזה "יוליוס קיסר" ואת הג'נטלמן השלישי במחזה "אגדת חורף". ב-2010 שיחק בתפקיד רומיאו במחזה "רומיאו ויוליה" ואת המלך ארתור במחזה "מות ארתור" (Morte D'Arthur) בתיאטרון קורטיארד. תפקידים נוספים בהם שיחק כוללים את ההפקה הבימתית של "חשמלית ושמה תשוקה" בליברפול.
ב-2013 שיחק בתפקיד תומאס במחזה "Bull" בתיאטרון קרוסיבל סטודיו בשפילד. וב-2014 הופיע בתפקיד אדמונד במחזה "המלך ליר" בתיאטרון המלכותי הלאומי.
סאם טרוטון
גביע המדינה בכדורגל 1987/1988
גביע המדינה בכדורגל 1987/1988 הייתה התחרות ה-50 מאז היווסדה וה-35, לאחר קום המדינה. המשחקים החלו בספטמבר 1987 והסתיימו ב-7 ביוני 1988.
מכבי תל אביב ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע השני ברציפות וה-17 בסך הכל.
התוצאות.
השלבים המוקדמים.
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השביעי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית.
שלבי הגמר.
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
קיטרודה
פרסונס
בית סקורה
ישראל פוזננסקי
ישראל פוזננסקי (בפולנית: Izrael Poznański; ביידיש: ישראל פאזנאנסקי; 25 באוגוסט 1833 – 28 באפריל 1900) היה איש עסקים יהודי-פולני, איל טקסטיל ופילנתרופ שחי ופעל בלודז'.
פוזננסקי שלט בעסק משפחתי של טקסטיל ופיתח אותו לכדי תאגיד ענק שעסק בעיקר בכותנה על כל שלבי עיבודה עד לכדי מוצר מוגמר, ללא צורך במיקור חוץ השאיר פוזננסקי את מרבית הרווח בתוך התאגיד. בשנות ה-70 וב-80 של המאה ה-19 התרחב התאגיד במהירות רבה, והקנה לפוזננסקי את הכינוי "מלך הכותנה" ברחוב הפולני. לקראת סוף המאה היה התאגיד מושא לביקורת על ניצול עובדים והנהלתו דיכאה שביתות מאורגנות חוזרות ונשנות. בשל כך, שימש פוזננסקי כמודל לדמותו של מקס אשכנזי בספרו של הסופר היידי ישראל יהושע זינגר "האחים אשכנזי" הנחשב לספר מופת בשפה היידית ומציג את אנשי ההון באור לא מחמיא.
לפוזננסקי היו ארבעה בנים: איגנץ, הרמן, קרול ומאוריצי. ושתי בנות: אנה איידל'ה שנישאה ליעקב הרץ ויוהאנה נטליה שנישאה לזיגמונט לוינסקי.
פוזננסקי נפטר בסוף אפריל 1900 ונקבר בבית הקברות היהודי החדש בלודז' . אחוזת הקבר של ישראל ואלינורה הרץ פוזננסקי מתוארת לעיתים כאנדרטת הקבר היהודית הגדולה בעולם, המאוזוליאום והפסיפס המכסה את חלקה הפנימי של הכיפה שוקמו בשנת 1993. ארמון מגוריו המפואר עומד במרכז לודז' והחל מ-1975 שוכן בו המוזיאון ההיסטורי של העיר והוא מכונה לעיתים "הלובר של לודז'"; ב-2015 הוכרז המבנה כמונומנט היסטורי.
חברת פוזננסקי המשיכה להתקיים לאחר פטירתו בהנהלת בני המשפחה עד שנת 1930, אז השתלט עליה בנק איטלקי מנושיה.
גוטורם, מלך נורווגיה
גוטורם זיגורדסון (בנורדית עתיקה: Guthormr Sigurðarson, בנורווגית: Guttorm Sigurdsson; 1199 – 11 באוגוסט 1204) היה מלך נורווגיה במהלך מלחמת האזרחים הנורווגית מינואר 1204 ועד מותו. גוטורם היה נכדו של סבר, מלך נורווגיה והוא הוכרז כמלך על ידי אנשי הסיעה של סבו, ה"בירקביינר" (Birkebeiner) כאשר הוא היה בן ארבע בלבד. למרות שברור שלא הייתה לו שליטה על האירועים שהתרחשו סביבו, עלייתו לכס המלכות של גוטורם, תחת העוצרות של הוקון "המשוגע" (בנה של ססיליה, אחותו החורגת של סבר ובתו של זיגורד השני), הובילה לחידוש העימות בין סיעות הבירקביינר וה"בגלר" (Bagler), כשזו האחרונה זוכה לתמיכה צבאית של ולדמר השני, מלך דנמרק.
תקופת מלכותו של גוטורם באה לקיצה באופן פתאומי כאשר הוא חלה ומת לאחר שבעה חודשים על כס המלכות. על פי השמועות שנפוצו בקרב אנשי סיעת הבירקביינר, נגרמו מחלתו ומותו על ידי רעייתו של הוקון "המשוגע", כריסטינה, האשמה שהיסטוריונים מודרניים מפקפקים בה. בעקבות מותו של גוטורם התחדשו עימותים בעצימות נמוכה, עד שהושג הסדר בין הצדדים ב-1207 והממלכה פוצלה באופן זמני. למרות מעמדו כמלך, לא נכלל גוטורם ברשימות המלכותיות הרשמיות של נורווגיה.
רקע.
גוטורם היה בנו הבלתי חוקי של זיגורד לווארד, בנו של המלך סבר. זהות אמו לא ידועה. זיגורד מת לפני אביו, שמת ב-1202 ואת כתרו ירש בנו הצעיר, הוקון השלישי. הוקון מלך עד ה-1 בינואר 1204. במהלך תקופת מלכותו הקצרה הוא הנהיג מדיניות של שלום ואיחוד מחדש בין סיעות הבירקביינר והבגלר, אך לאחר מותו קרס האיחוד בין שני הפלגים והחל שלב חדש במלחמת האזרחים הנורווגית. חלק מאנשי הבירקביינר היו ממורמרים ממדיניות הפיוס של הוקון כלפי הבגלרים, וייתכן שעקב כך נגרם מותו. בעקבות זאת הפך הוקון "המשוגע" להיות המנהיג המרכזי של סיעת הבירקביינר.
יום לאחר מותו של הוקון השלישי הכריזו הבירקביינרים על גוטורם כמלך בהתייעצות עם מרטין, הבישוף של ברגן. אחיינו של סבר, הוקון "המשוגע" מונה מידית להיות העוצר ומפקד הצבא. על פי הסאגות של הבגלרים, המלך הצעיר נטל חרב, הציב אותה לצדו של הוקון והושיט לו מגן. בהמשך הוא העניק להוקון את התואר רוזן, בהסכמת כל ראשי השבטים והוקון התיישב לצדו על כס המלכות. ישיבתו של הוקון על כס בגובה זהה לכסאו של גוטורם סימלה את מעמדו החזק בניגוד למקובל, שרוזן יושב על כס נמוך יותר מזה של המלך. אחיין אחר של סבר, פטר סטויפר ואיינר קונגסמג, בעלה של ססיליה, מונו להיות האפוטרופוסים של גוטורם.
מרידה ומוות.
מינויו של הוקון "המשוגע" תאב המלחמה והשליטה (הבגלרים כינו אותו "הכלב המשוגע") לתפקידי מפתח, עוררו עימותים בשורות הבירקביינרים ולהחמרת היחסים עם הבגלרים. עליית כוחו של הוקון גרמה לבגלרים להאמין שאפסה התקווה לשלום על הבירקביינרים. לפיכך יצאו הבגלרים לדנמרק והתלכדו שם סביב לארלינג סטיינווג, בנו לכאורה של מגנוס החמישי, שב-1203 ניסו הבגלרים להכריז עליו כמלך. מרידתם זכתה לתמיכתו של ולדמר השני, מלך דנמרק, ששאף להשיב את השליטה הדנית על מחוז ויקן בנורווגיה.
ביוני הגיע ולדמר לוויקן בראש צי של 300 ספינות וארלינג ביצע מבחן על פי משפט האל בנוכחותו. בתמורה העניק ולדמר לארלינג 35 ספינות ויחד עם פיליפ סימונסון הוא נשבע אמונים לוולדמר. למרות שתביעתו של פיליפ לכתר נתמכה הן על ידי ולדמר והן על ידי הכנסייה, בסופו של דבר הכריזה סיעת הבגלר על ארלינג כמלך ועל פיליפ כעל רוזן ולקחה לעצמה במהירות את השליטה על ויקן. מנגד הוכרז גוטורם כמלך על ידי סיעת הבירקביינר באספת אצולה שהתכנסה בטרונדהיים באביב או בראשית הקיץ. בעוד הוקון עוסק בכינוס צבא ללחימה בבגלרים, חלה גורטורם לפתע וב-11 באוגוסט הוא מת. הוא נקבר בקתדרלת נידארוס שבטרונדהיים.