במהלך ביקורו של סגן נשיא הודו, מוחמד חמיד אנסרי בפברואר 2017, חתמו שתי המדינות על הסכמים לפיתוח מרכז יזמות בקיגאלי, פתיחת טיסות של רואנדאייר להודו, ופטור מויזה לדרכונים דיפלומטיים רשמיים.
אמה למפרט קופר
אמה למפרט קופר (באנגלית: Emma Lampert Cooper; 24 בפברואר 1855 - 30 ביולי 1920) הייתה ציירת מרוצ'סטר, ניו יורק, שתוארה כ"ציירת בעלת יכולת יוצאת דופן ". אמה קופר זכתה בפרסים במספר תערוכות, לימדה אמנות והייתה מנהלת אמנותית. היא פגשה את בעלה, קולין קמפבל קופר בהולנד והשניים טיילו, ציירו והציגו את עבודותיהם יחד.
ביוגרפיה.
אמה אסתר למפרט נולדה בנונדה, ניו יורק ב־24 בפברואר 1855, להנרי וג'נט (סמית') למפרט. באותה שנה אביה - יליד הנובר שבגרמניה. לאמה הייתה אחות מבוגרת - מרי, ואחיות צעירות קארי ואדלה, וכן אח צעיר יותר בשם הנרי. המשפחה התגוררה ברוצ'סטר, ניו יורק ואביה היה סיטונאי עור עד שנת 1870. אביה גויס למלחמת האזרחים האמריקאית ביוני 1863. הוא נפטר ב־10 ביוני 1880.
סיימה את לימודיה במכללת וולס באורורה, ניו יורק, בשנת 1875.
בשנת 1877 הוקם מועדון האמנות של רוצ'סטר, ואמה קופר הייתה סגן הנשיא הראשון שלו, מה שסימן את תחילת מערכת יחסים ארוכה עם המועדון. היא מילאה תפקידים של סגן נשיא, מזכירה ונשיאה והייתה חברה עד שנת 1895. בשנים 1870 - 1886 היה לאמה קופר סטודיו בבניין הפאוורס ההיסטורי ברוצ'סטר, ניו יורק. הייתה לה "השפעה בולטת" על קהילת האמנות בעיר.
היא חזרה לעיר ניו יורק כדי ללמוד בליגת הסטודנטים לאמנות וב"קופר יוניון", ולמדה אצל ויליאם מריט צ'ייס. כמו כן אמה קופר למדה בפריז באקדמיה דל קלה במשך 18 חודשים באמצע שנות השמונים של המאה ה-19 ועברה ללמוד בהולנד בשנת 1891.
בשנים 1891 עד 1893 לימדה אמה קופר ציור והייתה מנהלת האמנותית בבית הספר פוסטר בקליפטון ספרינגס, ניו יורק, שהיה פעיל בין השנים 1876 - 1885. משנת 1893 עד 1897 לימדה אמה קופר במכון המכניקה, כעת מכון הטכנולוגיה של רוצ'סטר.
נישואים.
בשנת 1897, בעת שעבדה וחיה בדורדרכט, הולנד, פגשה את הצייר קולין קמפבל קופר. הם התחתנו ב־9 ביוני 1897 ברוצ'סטר, ניו יורק. בני הזוג נסעו לאירופה בין 1898 ל -1902, והתגוררו במושבת האמנים לארן בהולנד במשך שנה. לאחר מכן, הם גרו בעיקר בעיר ניו יורק, וביקרו הרבה בעיר הולדתה, רוצ'סטר. הם היו בהודו בשנת 1913, כנראה בשליחות של פטרונית מארצות הברית להכין ציורים מארץ זו. העבודות מאותה נסיעה הוצגו ברוצ'סטר, ניו יורק בשנת 1915. בגלל עבודתה בארצות הברית ומחוצה לה, היא הייתה בקיאה בקהילת האמנות הבינלאומית.
עבודות אמנות.
הנושאים שלה היו בעיקר טבע דומם ונופים ממסעותיה. היא סגרה את הסטודיו שלה ברוצ'סטר בשנת 1886 ונסעה לפריז. בשנת 1887 הציגה בסלון הפריזאי. על ציורה של "ברווינר", קיבלה אמה קופר פרס ביריד העולמי בשיקגו בשנת 1893 ובתערוכה הבינלאומית באטלנטה בשנת 1895. קופר זכתה במדליית זהב בתערוכה של האגודה לאמנות האמריקאית בפילדלפיה ב -1902. היא הציגה ציורי שמן וצבעי מים ביריד העולמי בסנט לואיס משנת 1904. עבודותיה הוצגו בתערוכת פריז בשנת 1900. ציוריה של קופר הוצגו עם בעלה בתערוכות ברוצ'סטר, שיקגו, ניו יורק, פילדלפיה ובאפלו בין 1902 ל -1910. [16] בשנת 1915 הציגה ציורים של הודו לצד יצירות מאת אליס שיל, אדלייד דמינג והלן ווטסון פלפס בניו יורק.
אמה קופר הפכה לאמנית במהלך סוף המאה ה-19, תקופה שמספר לא מבוטל של נשים הפכו לאמניות מצליחות ומשכילות, דבר נדיר לפני אותה תקופה. יצירות האמנות שהנשים יצרו, היו בפרספקטיבה שונה מאלה של הגברים, ואתגרו את מושגי הנשיות המוגבלים ויצרו ז'אנר של ציורי נוף נשיים. בציורים כאלה - "האמנית מיקמה אישה אחת או יותר בתוך גן פרחים ותמרנה את הקומפוזיציה, הצבע, המרקם והצורה כדי לגרום לנשים להיראות כפרחים ככל האפשר. אמניות אלה היו "הנשים החדשות" - משכילות ומתוחכמות משלהי המאה ה-19.
אמה קופר הייתה אחת מהאמניות המשכילות שהפכה לציירת נוף ודיוקן מצליחה שהחלה כמאיירת ספרי ילדים וכציירת מיניאטורות וציורי פרחים. קופר הבינה את הקושי בביצוע המעבר למעמד של ציירת מצליחה, במיוחד של ציורי נוף ודיוקן, והזהירה אמניות מהקושי ליצור קריירה מצליחה בנושאים כאלה. עם זאת, היא הצליחה להתגבר על המכשולים והפכה לאמנית נוף מצליחה.
אמה קופר הייתה חברה במועדון האמנות הבינלאומי של נשים בלונדון, באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה ובאיגוד לאמנות הנשים בקנדה. בניו יורק הייתה חברה במועדון האישה, במועדון האומנויות הלאומי ובמועדון ציירי צבעי המים בניו יורק. היא הייתה חברה במועדון האמנות של רוצ'סטר ובמועדון צבעי המים בפילדלפיה.
קרפטיה.
אמה ובעלה היו בין הנוסעים במחלקה הראשונה באוניית RMS Carpathia בדרך מניו יורק לגיברלטר באפריל 1912, וסייעו בחילוץ הניצולים של האוניה טיטניק. הם מסרו את חדרם ודאגו לניצולה איירין האריס, אשתו של מנהל התיאטרון הנרי ב' האריס, שנספה באסון. לאחר מכן הכין בעלה קולין קמפבל קופר כמה ציורים של טביעת הטיטאניק.
מוות.
היא נפטרה בשנת 1920 בביתה של אחותה, הגברת ג'ון סטיל בפיטפורד, ניו יורק ב -30 ביולי.
היא קבורה בבית העלמין ברוצ'סטר, ניו יורק.
בינואר 1940 נערכה תערוכה רטרוספקטיבית של עבודותיה ברוצ'סטר.
נדב תורג'מן
נדב תורג'מן הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, המשמש כסגן מפקדת העומק. קודם לכן שימש כראש מספן כוח אדם בחיל הים.
ביוגרפיה.
תורג'מן התגייס לצה"ל, והתנדב לשייטת 13. השלים את הכשרת מסלול הלוחם בשייטת, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לשייטת ומונה למפקד צוות. לאחר מספר תפקידי פיקוד, שירת כמפקד פלגת הדרכה בשייטת 13 עד שנת 2016. לאחר מכן מונה לסגן מפקד שייטת 13 בין השנים 2016–2017. ביוני 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד בה"ד חיל הים, הוא כיהן בתפקיד עד אוגוסט 2019. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ז (2019–2020). ביולי 2020 מונה לראש מספן כוח האדם.
ביוני 2021 הוחלט על העלאתו לדרגת תא"ל ומינויו לסגן מפקד מפקדת העומק. בספטמבר 2021 נכנס לתפקידו.
גיבורי ילדות (אלבום)
גיבורי ילדות הוא אלבום אוסף שאיגד שירי ילדים וזמר ישראלי בולט שהקליט הזמר אריק איינשטיין במהלך הקריירה שלו. האלבום הופק על ידי חברת פונוקול ויצא לאור בשנת 2005.
חיים אור זרוע
ילד של חלום (אלבום)
ילד של חלום הוא אלבום אוסף שאיגד שירי ילדים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין במהלך הקריירה שלו. האלבום הופק על ידי חברת פונוקול ויצא לאור בשנת 2006.
שם האלבום נלקח משיר הנושא של האלבום "ילד של חלום" שהוציא איינשטיין באלבומו "ילדודס" מ-1978.
מתוך כל אוסף השירים, הרצועות: "גמד שרצה להיות ענק", "שחפים", "דורית הגפרורית", "אבא אבא מה קרה", "ילד של חלום", "הירח הצהוב", "נומי נומי", "דני גיבור", "אור ותכלת" ונלקחו מהאלבומים: "ילדודס" ו-"ילדים", ראו אור בפעם הראשונה על גבי תקליטור. כל השאר נכנסו באוספים אחרים שעשה איינשטיין בעבר.
אלון אושפיז
אלון אושפיז (נולד ב-7 בפברואר 1966) הוא דיפלומט ישראלי, המכהן כמנכ"ל משרד החוץ. קודם לכן שימש כראש המערך המדיני-אסטרטגי במשרד החוץ, וכשגריר ישראל בהודו.
ביוגרפיה.
אושפיז נולד בישראל ולמד בבית הספר הריאלי בחיפה. שירת בצה"ל והשתחרר ב-1987 בדרגת סגן. ב-1992 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ולימודי יפן באוניברסיטה העברית והצטרף למשרד החוץ. הוא סיים את קורס הצוערים והוצב בשגרירות ישראל בטוקיו, תחילה כמתמחה ולאחר מכן מזכיר מדיני. בתקופת הצבתו בטוקיו למד מדעי המדינה ותקשורת באוניברסיטת טוקיו. ב-1999 מונה ליועצו המדיני של שר החוץ שלמה בן עמי. ב-2003 הוצב בשגרירות ישראל בוושינגטון כציר לענייני הקונגרס. ב-2007 מונה לראש מחלקת התיאום במשרד החוץ. ביולי 2011 מונה לשגריר ישראל בהודו ושגריר לא תושב בסרי לנקה. ביוני 2014 מונה לראש המערך המדיני-אסטרטגי במשרד החוץ.
ביוני 2020 אישרה הממשלה את מינויו למנכ"ל משרד החוץ.
חיים אישיים.
אושפיז נשוי ואב לשניים.
גל שני (מגפה)
גל שני של מגפה מתרחש כאשר חלה עליה משמעותית במספר החולים, לאחר שהיה נראה כי המגפה דעכה.
כאשר מזהים גל שני של מגפה במקום מסוים, גורמי הבריאות כגון מרפאות ובתי חולים צריכים להיערך לגידול מהיר במספר החולים ולמנוע אפשרות של רוויה במשאבי מערכת הבריאות.
מאפייני גל שני.
באפידמיולוגיה ואימונולוגיה לא קיימת הגדרה מדויקת לגל שני, אבל ישנם מספר מאפיינים מוסכמים, בהם:
השוואה לגל ראשון.
במהלך התפרצות מחלה זיהומית ייתכן ויופעלו אמצעים למניעת התפשטות המחלה. במקרים מסוימים יכולות להיות מוטלות על הציבור מגבלות תנועה, בהן בידוד והסגר, והקפדה ריחוק חברתי, וכך יורד מספר הנדבקים. לאחר הסרת המגבלות, חלק מאנשים שהיו אסימפטומטיים מפתחים תסמינים של המחלה, אך למעשה הם נדבקו כבר במהלך הגל הראשון. אם כן, תהליך זה נחשב לחלק מהגל הראשון ואינו מהווה אינדיקציה לגל שני.
היסטוריה.
מגפת השפעת של 1889.
בהתייחס לממדי תחלואה, השימוש במונח "גל" נעשה לראשונה לאחר מגפת השפעת של 1889, שהחלה להתפשט מאסיה לאירופה בשנת 1889. במגפה זו התפשטה שפעת A, כנראה מזן H3N8. לאחר דעיכת גל תחלואה ראשון, התרחש גל נוסף של שפעת זו מדי שנה בעונת החורף, עד שנת 1894. לאחר מכן אירעו רק התפרצויות קטנות ומקומיות של שפעת מזן H3N8.
מאז זוהה "גל שני" וגלים דומים במספר מגפות שהתרחשו במקומות שונים בעולם.
מגפת השפעת של 1918.