נתן גוטמן (נולד ב-3 באפריל 1967) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כשליח תאגיד השידור הישראלי בוושינגטון, ארצות הברית, בתפקידו ככתב לערוץ כאן 11 ולרשת כאן ב', לפני כן הועסק ברשות השידור מאז שנות ה-90 באותו התפקיד וכעורך הראשי של מהדורת "מבט", עד עלייתו לאוויר של תאגיד השידור במאי 2017. הוא שימש גם ככתב בעיתונים ג'רוזלם פוסט ו"הארץ".
ביוגרפיה.
גוטמן נולד בטורונטו שבקנדה ועלה בצעירותו לישראל, בה גדל בגבעתיים. ב-1985 התגייס לגלי צה"ל ושירת ככתב מדיני בתחנה. ב-1991 שימש כשליח גלי צה"ל לוועידת השלום במדריד. הוא סיים תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1993, בנוסף ללימודים במכון הרמן ליהדות בת זמננו באותה אוניברסיטה.
לאחר מכן שימש ככתב עיתון "חדשות" בוושינגטון עד לסגירתו של העיתון. ב-1994 הצטרף לערוץ הראשון, תחילה כעורך המייסד של מהדורת הלילה "מהיום למחר", וב-1996 מונה לעורך מהדורת החדשות "מבט". ביוני 1998 הודח (יחד עם העורך האחראי אלישע שפיגלמן) על ידי מנכ"ל רשות השידור, אורי פורת, בעקבות שידור ידיעה בדבר חגיגות האליפות של אוהדי בית"ר ירושלים, בה נכח ראש הממשלה בנימין נתניהו, שברקע נשמעות קריאות קצובות "מוות לערבים".
בשנת 1999 עבר לעיתון "הארץ", וב-2001 מונה ככתב האמריקאי של העיתון – תפקיד בו שימש עד 2005, אז עבר גוטמן לג'רוזלם פוסט לסקר מוושינגטון עד ל-2007, כאשר חזר לרשות השידור לשמש באותו התפקיד והחליף את ירון דקל. במקביל כתב טורי אורח בוואלה! NEWS בנושא הבחירות לנשיאות בארצות הברית. בנוסף שימש ככתב בוושינגטון עבור העיתון היהודי פורוורד (The Forward) עד שנת 2018. ב-2017 המשיך לשרת ככתב וושינגטון עבור תאגיד השידור הישראלי, שירש את רשות השידור.
חיים אישיים.
גוטמן נשוי לוורד ואב לשלושה.
הפרדת מזונות
הפרדת מזונות (מכונה גם צירוף מזונות או שילוב מזונות) היא תאוריה בתזונה וברפואה אלטרנטיבית על פיה יש להימנע מלשלב סוגי מזונות שונים בארוחה, כדרך לשפר את בריאות הגוף ולהורדה במשקל (לדוגמה, הימנעות מאכילת מאכלים שבהם כמות גדולה של פחמימות במקביל למאכלים בהם כמות גדולה של חלבונים).
תאוריה זו אינה מקובלת מחקרית כיום ברפואה ובתזונה מודרנית, וההסברים שניתנו להצדקתה נסתרים ברובם מדרך הפעולה הידועה של מערכת העיכול.
היסטוריה.
כבר בתקופות קדומות עלו המלצות להימנע משתיית מים במהלך ארוחה, מעט קודם לה או לאחריה, מתוך הנחה ששתיית מים מרובה מפריעה לתהליך העיכול בדרכים שונות, כדוגמת דילול מיצי העיכול.
התאוריה בדבר הימנעות משילוב סוגי מזונות שונים בארוחה אחת פותחה בעיקרה על ידי הרברט שלטון בספרו Food Combining Made Easy (1951), ובהמשך פותחה בדיאטת היי על ידי הווארד היי, ובדיאטת רזה לתמיד על ידי הארווי ומרילין דיאמונד.
מהות התאוריה והסבר.
תאוריה זו גורסת כי יש להימנע מאכילת מזונות שונים שמכילים אבות מזון שונים, כדוגמת שילוב מזונות המכילים פחמימות עם מזונות המכילים חלבונים, וכן יש להימנע משילוב מזונות חומציים עם מזונות בסיסיים.
מפתחי התאוריה הסבירו אותה בכך שמערכת העיכול יעילה בפירוק סוג מזון אחד, בעוד שילוב מספר סוגים (כדוגמת חלבונים ופחמימות) יוצר התנגשות והפרעה לתהליך העיכול, מאחר שהוא מערב אנזימים שונים וסותרים. בנוסף נטען כי שילוב מזונות בעלי רמת חומציות ובסיס מנוגדות מוביל לתגובת חומצה-בסיס שמביאה לשינוי בהרכב המאכל ולנזק לתהליך העיכול.
ביקורת.
הטענה בדבר הפרעה של מים לתהליך העיכול לא הוכחה מחקרית, וכיום נחשבת המלצה זו כאינה-נכונה וכמיתוס.
הטענה על התנגשות בין אנזימים שונים בעת עיכול מזונות שונים נסתרת מדרך הפעולה הרגילה של מערכת העיכול, שבה אבות מזון שונים מתעכלים במקומות שונים ולא במקביל, וכן מהעובדה שבמהלך תהליך העיכול מופרשים אל הקיבה אנזימים קבועים מהלבלב, ללא תלות בסוג המזון שנכנס אליה. בנוסף, מרבית המזונות מכילים שילוב של כמה אבות מזון, כדוגמת הקטניות שמכילים שילוב של פחמימות וחלבונים, ומעטים המזונות שאינם מכילים שילוב של כמה אבות מזון.
הטענה של הפרעה לתהליך העיכול בשילוב בין מזונות בעלי רמת חומציות שונה נסתר מדרך פעולתה הרגילה של הקיבה, שהיא חומצית ביותר, ובעת כניסת מזון שמוריד את רמת החומציות, נוספת כמות רבה של מיצי קיבה כדי לאזן בחזרה את חומציות הקיבה. מנגד, המעי הוא סביבה בסיסית, והאיזון בין החלקים השונים של מערכת העיכול נעשה באופן טבעי ואינו מושפע כמעט מסוג המזון.
כשיטת דיאטה להורדת במשקל, לא נמצאה ראיה לכך שהפרדת מזונות יעילה יותר משיטת דיאטה אחרת, אך נמצאה השפעה קלה על עלייה בפירוק השומן בקרב משתתפי דיאטה זו, ממצא שהוסבר בכך שהעדר פחמימות בארוחה הופך את השומן למקור האנרגיה העיקרי של הוגף.
ג'ון ל. הולנד
ג'ון לואיס הולנד (באנגלית: John Lewis Holland, 21 באוקטובר 1919 אומהה, נברסקה - 27 בנובמבר 2008 בולטימור) היה פסיכולוג אמריקאי, פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. נודע במודל האישיותי לבחירת קריירה מקצועית Holland Occupational Themes או Holland Codes.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
ג'ון לואיס הולנד נולד באומהה, נברסקה, כאחד מארבעת ילדי הוריו.
אביו היה מהגר מאנגליה שהגיע לארצות הברית בגיל 20, עבד תחילה כפועל פשוט ובהמשך למד לימודי ערב של YMCA והפך למנהל חברת פרסום. האם הייתה מורה בבית הספר יסודי. עד שנת 1938 הולנד למד בתיכון המרכזי Central High בעיר הולדתו. אחר כך למד במכללת אוניברסיטת העיר אומהה בה למד פסיכולוגיה, צרפתית ומתמטיקה. בשנת 1942 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה. בימי מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא. הוא שירת בדרגת טוראי עד שנת 1946. הוא שימש כמראיין במיון החיילים, כמשגיח מבחנים, פקיד בשירותים משפטיים של הצבא, עובד רס"ר, פקיד טייסת, עוזר בשרות הפסיכולוגי ומעביר מבחני וכסלר.
ניסיונו בשירות הביא אותו להתרשם מסוגי האישיות השכיחים בקרב הצעירים, ובו זמנית גם ממורכבות אישיותם. תוך כדי מגעיו עם עבודת העובדים הסוציאליים, הפסיכולוגים והרופאים הצבאיים התחזק רצונו להיות לפסיכולוג בעצמו.
אחרי השחרור מן הצבא נרשם לתוכנית לדוקטורט בפסיכולוגיה באוניברסיטת מינסוטה. בשנת 1947 סיים תואר שני וב-1952 תואר דוקטור.
לפי עדותו המאוחרת, התקשה למצוא נושא מעניין לעבודת הדוקטורט. בחר בסופו של דבר בסוגיית הקשר בין אמנות לאישיות. העבודה התמקדה בציוני האמנים במבחני האישיות MMPI ויכולתם הניבויית לגבי שיעור הישגיהם האמנותיים. בעת לימודיו במינסוטה היה הולנד תלמידו של ג'ון ג'. דארלי שחשף אותו למחקריו על המוטיבציה ("העניין"). במשך 4 שנים עבד הולנד במרפאה לייעוץ תעסוקתי. על אף שגישת האוניברסיטה הייתה בעיקר בעד איסוף נתונים אמפיריים ללא עגינה בתאוריות ("אמפיריציזם של אגן האבק"), הולנד התרשם מאוד משיעוריו של הרברט פייגל בתחום הפילוסופיה של המדע ונמשך בהשפעתם גם להיבטים התאורטיים.
המשך פעילותו האקדמית והמחקרית.
אחרי סיום הדוקטורט השתלם הולנד באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב בקליבלנד ובבית החולים הפסיכיאטרי לחיילים המשוחררים (1956-1953). אחר כך עבד בתאגיד National Merit Scholarship Corporation (1963-1957) ובתוכנית המכללות האמריקאיות למבחנים (1969-1963).
בשנת 1969 הצטרף הולנד לסגל המחלקה לסוציולוגיה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, שבה פרסם כמה ממחקריו החשובים בתחום האישיות ובחירת הקריירה המקצועית. הוא התמנה לפרופסור ובשנת 1980 פרש לגמלאות והפך לפרופסור אמריטוס. הוא לא הפסיק את מחקריו באוניברסיטה עד יום מותו בשנת 2008.
הולנד נפטר בגיל 89 בבית החולים Union Memorial Hospital
דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות
מירה סיאל
מירה סיאל, CBE (באנגלית: Meera Syal; נולדה ב-27 ביוני 1961 בשם פרוזה סיאל) היא קומיקאית, סופרת, מחזאית, עיתונאית, מפיקה ושחקנית בריטית. היא זכתה להכרה כשהייתה בין יוצרי תוכנית המערכונים "Goodness Gracious Me". היא הייתה לאחת הנשים ההודיות המוכרות ביותר בממלכה המאוחדת כשגילמה את סבתא של סנג'יב בתוכנית הטלוויזיה "The Kumars at No. 42".
ב-1997 הוענק לסיאל תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE), וב-2003 נכלל שמה ברשימת חמישים המצחיקנים של הקומדיה הבריטית של עיתון "האובזרבר". ב-2015 הוענק לה תואר מפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE) על תרומתה לתחומי הדרמה והספרות.
ביוגרפיה.
סיאל נולדה בוולברהמפטון שבווסט מידלנדס וגדלה באזינגטון, כפר כורים השוכן במרחק של מיילים אחדים. הוריה ילידי פנג'אב הגיעו לבריטניה מניו דלהי. אביה היה קטרי (Khatri) ואמה ג'אט (Jatt). בילדותה עברה המשפחה לבלקוסוויץ'. נוף ילדותה - והיותה במשפחה אסייתית יחידה בכפר קטן במידלנדס, היווה רקע לספרה "אניטה ואני" שעובד גם לסרט קולנוע. ב-2003 תיארה סיאל בראיון ב-BBC את הספר כאוטוביוגרפי למחצה. היא למדה בבית הספר התיכון קווין מרי בוולסול, ואחר כך למדה אנגלית ודרמה באוניברסיטת מנצ'סטר.
קריירה.
סיאל כתבה את התסריט לסרט "Bhaji on the Beach" מ-1993 שביימה גורינדר צ'אדה, המוכרת מהסרט "שחקי אותה כמו בקהאם". היא הייתה בצוות הכותבים והמשתתפים של תוכנית המערכונים של ה-BBC בשם "Goodness Gracious Me" ששודרה בין השנים 1996 ל-2001, בתחילה ברדיו ואחר כך בטלוויזיה. סיאל כתבה את התסריט של המחזמר "Bombay Dreams" של א.ר. רהאמן ואנדרו לויד ובר. היא שיחקה בתפקיד הסבתא סושילה בסדרה "The Kumars at No. 42" שרצה במשך שבע עונות וזכתה בפרס אמי הבינלאומי.