בן אב"י עובד על פרויקט לחנים חדשים לפיוטים, בשיתוף פעולה עם אמנים נוספים. עד כה הוציא את הסינגלים: "מעוז צור" – לחן מקורי ובית נוסף לפיוט המוכר, "שובי אלי (יעלה)" – דואט עם דניאל זמיר המתכתב עם פיוטו של רבי ישראל נג'ארה, "סוכה ולולב" - דואט עם רפאל ממן, ו"חד גדיא" - לצד שחקני ערוץ מאיר. כמו כן הוציא את הסינגל "הנקודה" למילותיו של רבי נחמן מברסלב.
לכבוד חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל הוציא את השיר "יסוד כיסא ה'" – שיר המבוסס על משפט של הרב אברהם יצחק הכהן קוק ומבוצע יחד עם המקהלה של ישיבת ירושלים לצעירים.
באלול ה'תשע"ח הוציא את השיר "צפיה" למילותיו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. לשיר צולם קליפ בבית הרב קוק.
בכסלו ה'תשפ"א ראה אור אלבום הילדים שלו "ירח פרח וחליל'". באלבום 13 שירים פרי עטו של צור ארליך סביב מעגל השנה.
באב ה'תש"פ הוציא את השיר "מסתבר" העוסק ברשתות חברתיות ובטכנולוגיה.
נבחרת פולין בכדוריד
נבחרת פולין בכדוריד היא הנבחרת לאומית של פולין. הנבחרת השתתפה ב-15 אליפויות העולם בכדוריד ובשנת 2007 הגיע למקום השני. במשחקים האולימפיים היא הצליחה להגיע למקום השלישי בשנת 1976. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון ליולי 2018 הנבחרת מדורגת במקום ה-11 עם 115 נקודות
מלחמת מאת השנים
רויטל בן-אשר פרץ
רויטל בן–אשר פרץ (נולדה ב-29 ביוני 1969) היא אוצרת, אמנית ופעילת ציבור ישראלית.
ביוגרפיה.
משפחתה וצעירותה
רויטל בן–אשר נולדה וגדלה בהוד השרון. כילדה הייתה ספורטאית מצטיינת זוכת אליפויות בשחייה, ריצות קצרות וריצות 2,000 מטר; בצה"ל שירתה כמדריכת כושר קרבי. אביה, דוד בן-אשר, אל"ם במיל. היה ראש מחלקת כושר קרבי בצה"ל וכיום עיתונאי באזור השרון. אימה, תורית, עבדה עם ילדים אוטיסטיים, כיום בפנסיה. לרויטל אח ואחות: אורי בן אשר, עורך דין והגר בן אשר, במאית קולנוע.
רויטל בן–אשר למדה צורפות במכון הטכנולוגי, ירושלים (1990-1989). בוגרת תואר ראשון במחלקה לעיצוב קרמי בבצלאל (1995-1991). בשנים 1995–2005 הייתה פעילה כאמנית, הציגה שלוש תערוכות יחיד וזכתה בפרסים.
אוצרות ופרפורמנס
ב-1998 החלה לעסוק באוצרות, עת שימשה כאוצרת תערוכות ראשית של משרד החינוך במוזיאון תל אביב.
חלק גדול מהתערוכות שבן–אשר פרץ אוצרת הן פרי עבודה ומחקר של מספר שנים, שותפים ויוצרים בהן גם אנשים שאינם אמנים והן נערכות בשיתוף מומחים לנושא התערוכה. ב"פרא אציל" האמנים היו מחוסרי דיור בעלי עבר פלילי משכונת שפירא בדרום תל אביב. "נעלי עקב בחול" במוזיאון פתח תקווה לאמנות עסקה בסחר בנשים בישראל, פרויקט חברתי המשלב עבודה עם אמנים ועם נשים קורבנות סחר. "מוזיאון הטבע" במוזיאון פתח-תקווה לאמנות הציגה טבע בלבוש אמנותי, בה יצרו אמנים ומפחלצים והיא התבצעה בייעוץ מדענים. "אוצרים בע"מ" במוזיאון פתח-תקווה לאמנות עסקה ביחסים בין האוצרים לאמנים ובמעמד האוצר כיום. "חמור" בבית בנימיני עסקה במצב החמור של הקרמיקה בשיח האמנותי העכשווי ובמאבק של מרבית בוגרי לימודי הקרמיקה להציג בתערוכות ולקנות להם מעמד בעולם האמנות. "סביבות עבודה" בביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו, מוזיאון תל אביב לאמנות התיקה עסקים משפחתיים, מבנים וסביבות עבודה לחלל המוזיאון והעניקה להם צביון אמנותי.
גדעון עפרת:
בשנת 2017 העלתה את "פרוטקטיב אדג'" פרויקט שיתופי של מיצב, וידאו ופרפורמנס; הפרויקט הועלה בגלריה שלוש ויריד צבע טרי (2018) והציג קרוב לשלושים מופעים. בפרויקט שותפים האמנית מיכל שמיר, הכוריאוגרף סהר עזימי ואמן הווידאו יואב כהן, בן-אשר פרץ מתפקדת בו כפרפורמרית. במסגרת הפרויקט, כמחאה על סגירת מוסדות התרבות בתקופת הקורונה, ישנה הקבוצה על במות תיאטרון הקאמרי, האופרה הישראלית, ספריית בית אריאלה ובמוזיאון תל אביב.
באוגוסט 2020 החלה להגיש פינה בשם: "אז בואו נדבר תרבות" בתוכנית "פותחים יום" בערוץ 13.
פעילות ציבורית
בשנים 1996–2000 ייסדה וריכזה את מגמת האמנות בתיכון רנה קסין בירושלים. ב-2010 הקימה בית ספר ללימודי אמנות למבוגרים בבית האמנים תל אביב, בו היא מלמדת; בוגריו מציגים תערוכה שנתית בבית האמנים. מ-2012 מעבירה קורסי הנחיה לאמנים בבית בנימיני. הרצתה בבצלאל, שנקר, סדנת אמני הקיבוץ, בית בנימיני, מכללת ספיר, מכללת אורנים, המכללה לאמנות יפו, אוניברסיטת בר-אילן, סמינר הקיבוצים והמדרשה לאמנות.
ב-2019 מונתה בן–אשר פרץ לתפקיד יועצת ראש העיר (רון חולדאי) לאמנות. היא מחזיקת תיק התרבות. במסגרת תפקידה היא פועלת למיסוד איזור קרית המלאכה שבדרום תל אביב כמתחם אמנים משגשג. כנציגת ציבור "תל אביב אחת" ברשימה של רון חולדאי, מועצת עיריית תל אביב-יפו. חברת דירקטוריון בגופים הבאים: אופרה הישראלית; המכון למחזאות ישראלית על שם חנוך לוין; עמותת הכוריאוגרפים; תיאטרון הקאמרי (שופטת בוועדת פרס שחקן ובמאי השנה); בית האמנים, תל אביב-יפו; בית ליבלינג, מרכז העיר הלבנה; בן-אשר פרץ חברה בוועדה הציבורית של להקת "בת שבע". היא חברת המדור לאמנות פלסטית, משרד התרבות; דוברת משרד התיירות לאמנות פלאסטית; הוועד המנהל של עמותת אמנים יוצרים בישראל; שותפה בצוות ניסוח החזון התרבותי של העיר תל אביב-יפו וחברה במועצה הציבורית של שביל העצמאות, תל אביב-יפו. שופטת ביריד צבע טרי. שופטת בוועדות פרסי אמנות, עיצוב ומחול של משרד התרבות. היא יושבת ראש סניף תל אביב-יפו של הפדרציה העולמית של יהדות מרוקו. חברת הוועד המנהל של מוזיאון פתח תקווה לאמנות.
חיים אישיים
רויטל בן–אשר פרץ נשואה למיקי פרץ, מעצב תעשייתי, בעל חברת studio P.K, אחיו התאום של האמן רפי פרץ, מתגוררת בשכונת שפירא, תל אביב ואם לשלושה ילדים.
קישורים חיצוניים.
כתבות על הפרויקט "פרוטקטיב אדג'":
כתבות על התערוכה "סביבות עבודה":
כתבות על התערוכה "חמור":
כתבות על התערוכה "אוצרים בע"מ":
כתבות על התערוכה "מוזיאון הטבע":
כתבות על התערוכה "נעלי עקב בחול, סחר נשים בישראל":
כתבות על תערוכות הסדנה לאמנות ברמת-אליהו:
כתבה על התערוכה ״בית לאמנים״:
כתבה על התערוכה ״העולם על פי ולרי״:
דוד נחמה
דוד אברהם נחמה (1900–1984) היה חזן ופייטן יווני וארץ ישראלי, שפעל גם בצרפת ובאיטליה.
תולדות חייו.
נולד בעיר סלוניקי שביוון לאברהם שהיה בעל איטליז, ולפרלה. בהיותו ילד קטן נפטרה אמו. אביו נישא בשנית, לאשה בשם שמחה (סונחולה) והם הביאו לעולם שני בנים: מרדכי (מנטש) ושמואל, ובת בשם בלה. בנעוריו למד אצל אביו את מקצוע הניקור ועבד אתו באיטליז. כישרונו המוזיקלי בלט בקרב הקהילה היהודית בסלוניקי, ונשלח מטעמה בשנות העשרים לווינה על מנת ללמוד פיתוח קול. לאחר שסיים הכשרתו, שימש כחזן בעיר הולדתו בסלוניקי ואחר תקופת זמן הוזמן לשמש כחזן בחגים בערים פריז ורומא. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל והשתקע בשכונת פלורנטין (אז בשטח המוניצפלי של יפו) עבד באטליזים ביפו ובתל אביב, כמנקר בשר, ושימש כחזן בבית הכנסת. בשנת 1934 נישא לדודון לבית מולכו והתגורר בשכונת פלורנטין. בשנת 1940 נולדה לו בת יחידה (סימה).
משנתו ופעילותו המוזיקלית.
כבר מגיל צעיר, היה מצטרף לדודו אליהו נחמה שהיה בין הפייטנים משכימי קום ל"שירת הבקשות" בימי שבת (לפני תפילת השחרית). הוא ואחרים היו משתתפים בתפילה ובזמרה ומלמדים את השירים לקהל המתפללים, ומשמיעים פזמונים ופיוטים חדשים. במקביל לעבודתו באטליז למד דוד נחמה עם המורה למוזיקה צדיק גרשון, שלימד אותו וגם אחרים פיוטים ומוזיקה דתית במסגרת אגודת הפייטנים "נעים זמירות" בסלוניקי. דוד נחמה היה אהוד ומקובל בקהילתו, ושימש כחזן בבית הכנסת "בית שאול" בסלוניקי, בחגים שימש כחזן בבית הכנסת "יהודי המזרח" בפריז. כמו גם ברומא. כאשר הגיע לארץ ישראל שימש כחזן בבית הכנסת "יוסף ובנימין שושנה" והיה שותף לאגודת הפייטנים "הלל וזימרה להלבשת יתומים" בספר הקהילה, מצוין כי דוד נחמה היה "אחרון החזנים המצוינים שקמו לשלוניקי". דוד אברהם נחמה היה שותף ליוזמות מוזיקליות רבות בשנות החמישים והשישים במסגרת הקלטות סקר של קול ישראל בתחום הזמר המזרחי, השתתף בהקלטות של מזמורים דתיים כמו גם שירים עממיים, בעברית ובלדינו. במגוון ביצועים. במאמר משנת 1967 סוקר דוד נחמה את יסודות הפיוט הסלונקאי ויהודיי המזרח ומציין: "המוזיקה הדתית מושפעת בהרבה מהמוזיקה הטורקית הערבית [ ...] שמקורה בפרס...אך גם מארצות היעד בפזורה היהודית". לדבריו, עולמם התרבותי הושפע השפעה יסודית ובמידה רבה מכרעת על פי תפוצתם של יהודי ספרד. לדבריו, אף על פי שאחד המרכיבים בליטורגיה היהודית הוא הפיוט, ולכאורה מדובר בשירה דתית, נדמה כי יהדות סלוניקי הידרה ומיקצעה את השירה (פיוט) והשרים אותה (הפייטנים והחזנים) והוסיפה רבדים נוספים.
פעילות פילנתרופית.