פרידמן הוא אחד השגרירים האמריקאים הכי פרו-ישראלים בהיסטוריה של יחסי ישראל-ארצות הברית; במהלך כהונתו ביצע ממשל טראמפ מהלכים רבים לחיזוק הריבונות הישראלית ביניהם: העברת השגרירות לירושלים, הכרה בריבונות ברמת הגולן, הכרה בחוקיות ההתנחלויות הישראליות ביהודה ושומרון, ביטול מעמדה המיוחד של הקונסוליה האמריקאית בירושלים (ששירתה את הרשות הפלסטינית) ועוד.
ביוני 2019 השתתף בטקס פתיחת "דרך עולי הרגל" בעיר דוד. עקב כך, הרשות הפלסטינית הכריזה כי בכוונתה לתבוע את פרידמן בבתי משפט בינלאומיים.
ב-20 בינואר 2021 סיים את תפקידו כשגריר ארצות הברית בישראל.
בשנת 2022 העניקה לו אוניברסיטת אריאל בשומרון תואר דוקטור לשם כבוד.
השקפותיו.
לדברי פרידמן, הוא ביקר בישראל למעלה מ-100 פעם במהלך 30 השנים האחרונות. במאמר שפרסם באתר ערוץ 7 במאי 2016 טען כי תומכי שדולת ג'יי סטריט הם גרועים הרבה יותר מקאפו יהודים ומצדדים בהשמדתה של מדינת ישראל, וזאת מכיוון שהקאפו נאלצו להתמודד עם סיטואציה אכזרית במיוחד שבה התנהגות דומה תיתכן אצל כל אדם, ולעומת זאת אנשי ג'יי סטריט פועלים ממקום מושבם הבטוח והנוח המרוחק ממהלך האירועים בישראל. מאוחר יותר, בעת שימועיו בסנאט האמריקאי בפברואר 2017, חזר בו פרידמן מדבריו והתנצל על הערותיו, להן קרא "מילים פוגעניות".
חייו האישיים.
פרידמן הוא יהודי אורתודוקסי. דובר עברית רהוטה. טקס בר המצווה שלו נערך בכותל המערבי.
פרידמן נישא בשנת 1981 לתמי דבורה סנד, ולהם חמישה ילדים. בבעלותם דירה בשכונת טלביה בירושלים, אליה הם מגיעים בחגים יחד עם ילדיהם ונכדיהם. ב-15 באוגוסט 2017 בתו, טליה, עלתה לישראל.
שגריר ארצות הברית בישראל
שגריר ארצות הברית בישראל (באנגלית: United States Ambassador to Israel) הוא הנציג הרשמי של ארצות הברית במדינת ישראל.
מושבו של השגריר הוא בשגרירות ארצות הברית בישראל הממוקמת ממאי 2018 בירושלים.
בנוסף לשגרירות בירושלים, לארצות הברית סניף שגרירות הממוקם בתל אביב.
השגריר.
השגריר הראשון של ארצות הברית בישראל היה ג'יימס מקדונלד. שעות לאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל, הכירה ארצות הברית בישראל דה פקטו, ומקדונלד מונה בחודש אוגוסט 1948 לנציג הדיפלומטי הראשון של ארצות הברית בישראל בדרגת ציר. לאחר הכרתה דה יורה של ארצות הברית במדינת ישראל ב-1 בפברואר 1949, הועלה מקדונלד מדרגת ציר לדרגת שגריר.
במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, הכריז המתמודד לנשיאות דונלד טראמפ, כי יעביר את שגרירות ארצות הברית מתל אביב לירושלים. ב-6 בדצמבר 2017 הכריז הנשיא טראמפ בנאום ירושלים על כך שארצות הברית מכירה רשמית בירושלים כעיר הבירה של מדינת ישראל, וכן על כוונתו להתחיל בהכנות להעברת שגרירות ארצות הברית בישראל מתל אביב לירושלים. ב-14 במאי 2018 עברה השגרירות מתל אביב לירושלים.
שגריר ארצות הברית בישראל הנוכחי הוא תומאס ריצ'רד ניידס.
בית השגריר.
השגריר מתגורר בבית שנבנה עבורו בתחילת שנות ה-60, ברחוב גלי תכלת 40 בהרצליה פיתוח. הבית, בשטח של כ-1,000 מטר רבוע, ממוקם בתוך מתחם בן חמישה דונם (מהם שני דונם של שטח פתוח) הקרוב למצוקים שמעל לחוף הים.
בספטמבר 2020 פורסם כי הבית והחצר סביבו נמכרו וכי השגריר יעזוב את הנכס באביב 2021. הנכס נמכר במכרז לאיל ההון שלדון אדלסון תמורת סכום של 84 מיליון דולר.
סוזן ברדן
סוזן ברדן (באנגלית: Suzanne Burden; נולדה ב-1958) היא שחקנית בריטית.
ביוגרפיה.
ברדן היא בוגרת האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. מתחילת שנות השמונית של המאה העשרים היא מופיעה בסדרות טלוויזיה ובסרטי קולנוע. תפקידה הידוע ביותר הוא בדמות אסתר סאמרסון במיני-סדרה "בית קדרות" משנת 1985, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. ב-1989 גילמה את גברת מתיוס בפרק "The Third Floor Flat" בסדרה "פוארו". היא שיחקה בתפקידים ראשי בסדרה "You, Me and It" מ-1993, בסדרה "The Vet" ב-1995 ו-1996, ובסדרה הקומית לילדים "Microsoap" בשנים 1998 עד 2000. ב-2007 הופיעה בדמות שרה בסדרה "Fear, Stress and Anger".
על במת התיאטרון הופיעה ברדן בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר. ב-2006 שיחקה בתפקיד לידיה קרוטוול במחזה "In Praise of Love" מאת טרנס רטיגן . בשנה שאחר כך גילמה את מריה במחזה "הלילה השנים עשר" ואת ליידי מקדאף ב"מקבת'". ב-2009 הופיעה בתפקיד גברת אלוינג במחזה רוחות מאת הנריק איבסן בתיאטרון ארקולה בלונדון.
ברדן כיכבה במספר תסכיתי דרמה עבור ה-BBC, ולצדו של ביל ניי הופיעה בקומדיות "Charles Paris" מאת סיימון ברט .
סוזאן ברדן
סוזן בורדן
עונת 2011 בגביע ליברטדורס
עונת 2011 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-52 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-25 בינואר 2011 והתחרות הסתיימה ב-22 ביוני 2011. בתחרות השתתפו 38 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון ומקסיקו.
התחרות הסתיימה בניצחון של סנטוס, וזאת בפעם השלישית בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות.
בתחרות השתתפו 38 קבוצות:
בתחילה 12 קבוצות (1 מכל המדינות המשתתפות ו-2 מברזיל) התחרו על 6 מקומות במשחקי הבתים.
בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-8 בתים, ושתי קבוצות מכל בית העפילו לשלב השני. החל מהשלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.
במידה ומספר קבוצות בבית סיימו עם אותו מספר נקודות, ההכרעה הייתה נקבעת לפי סדר חשיבותם של התנאים הבאים: יתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, חוק שערי חוץ, בעיטות עונשין. בסדרת הגמר חוק שערי חוץ לא בתוקף. במקומו הייתה תוספת זמן ובעיטות עונשין במידת הצורך.
הקבוצות דורגו בהתאם להישגיהן בשלב הבתים: 1-8 מנצחות הבית, 9-16 הקבוצות שסיימו במקום השני.
בתי החווה המעוטרים בהלסינגלנד
בתי החווה המעוטרים בהלסינגלנד נקראים גם חוות הלסינגארד (בשוודית: Hälsingland או Hälsingegård באנגלית: Decorated Farmhouses of Hälsingland) הם שם כולל לשבעה בתי חווה מעץ הממוקמים באזורים שונים במחוז הלסינגלנד שבצפון-מזרח שוודיה אשר הוכרו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2012. החוות שהשתמרו ומבני המשק הקשורים אליהם הם חלק מריכוז של למעלה מאלף מבני עץ המשקפים את שיא השגשוג בחברה החקלאית באזור זה במאה ה-19, מסורת הבניה התפתחה מתקופת ימי הביניים (המאות ה-12 עד ה-16) ובתי העץ הוקמו בעיקר במאות ה-18 וה-19. יחודם של חוות אלו הם בסגנון הבניה והבניה בעץ בלבד, כמו כן השאיפה של החקלאים באותה תקופה הייתה להקים מבנים גדולים כשפנים הבית מעוטר באיורי קיר ייחודיים וטפטים יקרים, כאשר כל בית מעוצב בצורה ייחודית.
הנסיך קרל, דוכס וסטריטלנד
הנסיך קרל, דוכס וסטריטלנד (בשוודית: Prins Carl, hertig av Västergötland; 27 בפברואר 1861 – 24 באוקטובר 1951) היה בנו של אוסקר השני, מלך שוודיה, ואביהם של מלכות נורווגיה ובלגיה.
ביוגרפיה.
קרל נולד ב-27 בפברואר 1861 בסטוקהולם, לאוסקר, נסיך הכתר של שוודיה ולסופיה מנסאו, בתם של וילהלם, דוכס נסאו ופאולינה, נסיכת וירטמברג. קרל היה ידוע כ"הנסיך הכחול", על שם המדים הכחולים של רגימנט החיים, שהיה לובש אותם בתדירות גבוהה.
במאי 1897 התארס קרל עם בת דודו אינגבורג, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק השמיני, מלך דנמרק ולוביסה, נסיכת שוודיה, אשר לא הכיר אותה בכלל, וב-27 באוגוסט 1897 התחתנו השניים בקופנהגן, ויצאו לירח דבש בגרמניה.
בשנת 1905 במהלך המאבק לעצמאות נורווגיה, היה קרל מועמד לכתר הנורווגי, אולם אביו סירב שבניו יהיו מעורבים במזימות להפחתת כוחו, ומשום כך נבחר למלך נורווגיה גיסו קרל, נסיך דנמרק. בשנת 1906 מונה קרל לנשיא הצלב האדום השוודי, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1945.
ב-24 באוקטובר 1951 מת קרל בסטוקהולם, כתוצאה מאי-ספיקת לב, והוא בן 90 שנים. שלושה מנכדיו הפכו למלכים באירופה: האראלד החמישי, מלך נורווגיה, בודואן, מלך הבלגים ואלברט השני, מלך הבלגים.
משפחתו.
ב-27 באוגוסט 1897 התחתן קרל עם אינגבורג, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק השמיני, מלך דנמרק ולוביסה, נסיכת שוודיה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
ה'תר&quot;פ
הייכל
הייכל הוא שם משפחה ממקור ערבי (هيكل).
מחמד חסנין היכל
אינגבורג, נסיכת דנמרק
אינגבורג, נסיכת דנמרק (בדנית: Prinsesse Ingeborg af Danmark; 2 באוגוסט 1878 – 12 במרץ 1958), הייתה בתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק, ואמם של מלכות נורווגיה ובלגיה.
ביוגרפיה.
אינגבורג נולדה ב-2 באוגוסט 1878 בארמון שרלוטנלונד, קופנהגן, לפרדריק השמיני, מלך דנמרק וללוביסה, נסיכת שוודיה, בתם של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה ולואיזה, נסיכת הולנד. במאי 1897 התארסה אינגבורג עם בן דודה הנסיך קרל, דוכס וסטריטלנד, בנו של אוסקר השני, מלך שוודיה, אשר לא הכירה אותו בכלל, וב-27 באוגוסט 1897 התחתנו השניים בקופנהגן, ויצאו לירח דבש בגרמניה. אינגבורג הייתה פופולרית מאוד בקרב העם השוודי, ובין השנים 1897–1907 מילאה את רוב תפקידיה של המלכה, מפני שחמותה סופיה, מלכת שוודיה השתתפה באירועים ציבוריים רק לעיתים רחוקות, ואילו נסיכת הכתר ויקטוריה בילתה את רוב זמנה בחו"ל מטעמי בריאות.
אינגבורג התעניינה בספורט, במיוחד החלקה על הקרח, ובתערוכת הרכב בסטוקהולם בשנת 1903, ערכה טיול במכונית יחד עם גיסה גוסטב, נסיך הכתר של שוודיה באזור סקונה. בשנת 1908 ליוותה אינגבורג את אחיינו של בעלה - הנסיך וילהלם, דוכס סדרמנלנד, לחתונתו עם מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה ברוסיה.