בקיץ 1981 החל אברם את שירותו הצבאי כמכונאי בחיל הים וכעבור 8 חודשים הועבר לחיל השריון. במלחמת לבנון, שפרצה בשנת 1982, לחם כמפקד טנק. עם שחרורו מצה"ל, בשנת 1984, התנדב לימ"מ. הוא סיים את מסלול הלוחם ביחידה, ובשנת 1986 הוכשר כחבלן.
בשנת 1987, נישא לאשתו ענת ועבר להתגורר בירושלים.
בשנת 1988 יצא אלי לקורס קצינים ביחידה, אותו סיים בהצטיינות. לאחר הקורס, חזר ליחידה כמפקד צוות. באותה שנה לקח חלק באירוע אוטובוס האמהות בצומת ערוער. בשנת 1989, לאחר חמש שנות שירות, פרש אברם משירות הימ"מ ועבר לשרת כראש יחידת מחלקת הסמים של מחוז מרכז במשטרת ישראל. בשנת 1991, הקים את יחידת המסתערבים של משמר הגבול באוגדת יהודה ושומרון. בתחילה עסקה היחידה בלכידת זורקי אבנים ומשליכי בקבוקי תבערה. בהמשך הזמן, ובהשפעת אברם, עברה היחידה לפעול במבצעים מורכבים יותר, לרבות מעצרים ללכידת מבוקשים ביהודה ושומרון.
בשנת 2002, פורסם הספר "אביר 21" שנכתב על ידי ההיסטוריון משה גבעתי אודות קורות חייו של אברם וסיפורה של הימ"ס, אשר עליה פיקד עד נפילתו.
נסיבות מותו.
ב־26 באוגוסט 1992, נשלחה היחידה ללכוד שני מבוקשים, חברי חוליית "הפנתר השחור" של ארגון הפת"ח, בשכונה המזרחית של ג'נין. הכוח כיתר את הבית בו שהו המחבלים, כשלפתע החלה אישה מבוגרת שעמדה ליד הבית לצעוק לעבר המחבלים אשר שהו בתוך המבנה. מיד החל ירי מתוך הבית אל עבר הכוח. אברם החליט לעלות על גג המבנה, על מנת להפתיע את המחבלים. במהלך ניסיון של הכוח שבראשו עמד אברם לחדור אל המבנה נורה צרור שפגע בראשו של אברם והרג אותו במקום. כוח מהימ"מ, בפיקודו של נצ"ם דוד צור השתלט על הבית, על מנת לחלץ את גופתו של אברם. בפעולה נהרג אחד המחבלים שהסתתר במקלחת וכן בעלת הבית (המחבל הראשון נהרג במהלך חילופי האש עם כוח הימ"ס). כלב של הימ"מ נהרג במהלך ההשתלטות.
אברם נקבר למחרת, ב-27 באוגוסט בחלקה המשטרתית בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
SAGE0536AGN
SAGE0536AGN היא גלקסיה שנתגלתה בשנת 2011 על ידי טלסקופ החלל שפיצר של נאס"א. על פי הערכות גסות, גיל הגלקסיה הוא כ-9 מיליארד שנה, מרחקה מכדור הארץ הוא כשני מיליארד שנות אור ומסתה כ-25 מיליארד פעמים מסת השמש.
צוות המחקר גילה חור שחור גדול במרכז הגלקסיה (כפי שנצפה תדיר במרכזי גלקסיות). לאחר הגילוי הופעל הטלסקופ SALT (Southern African Large Telescope) כדי לקבוע את גודלו המשוער של החור השחור, אולם על פי פרסום של ה-Royal Astronomical Society, התצפיות גילו כי החור השחור בעל מסה גדולה פי 30 ממה שמצופה עבור סדר גודל כזה של גלקסיה. על פי חישובי האסטרו-פיזיקאים, גודלו חורג מגבול מה שנחשב אפשרי עבור הגלקסיה.
הועלו השערות שונות באשר לתעלומת הגודל. חלקן טוענות לאנומליה במדידות, חלקן טוענות לגדילה מואצת של החור השחור בגלקסיה או לעצירה לא מובנת בהתפשטותה של הגלקסיה. חלק מהמדענים סוברים כי למעשה זוהי גלקסיה מסוג חדש למדע, שטרם הוכר.
הנס קרייזינג
גנרל הנס קרייזינג (בגרמנית: Hans Kreysing; 17 באוגוסט 1890 - 14 באפריל 1969) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
קרייזינג נולד ב-17 באוגוסט 1890 בגטינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-10. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם קרייזינג בכל החזיתות, והועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם הראשונה.
לאחר המלחמה הצטרף קרייזינג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-16.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה קרייזינג מפקד רגימנט הרגלים ה-16, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-22 בעתודת הארמייה החמישית, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה המוטסת ה-22 שפעלה כעתודת הOKH, ולחם עמה בפלישה המוטסת להולנד, ועל כך קיבל ב-18 במאי 1940 את צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1940 הועלה קרייזינג לדרגת גנרל מיור, וב-23 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ההררית ה-3. במהלך מבצע ברברוסה פיקד קרייזינג על הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ההררי נורווגיה, שפעלה מכיוון פינלנד יחד עם הכוחות הפיניים בגזרה הצפונית. בדצמבר 1941 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית נורווגיה, ובאוקטובר 1942 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה ה-11 שפעלה כנגד לנינגרד. בנובמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות מרכז, שם פעלה כחלק מקורפוס הלופטוואפה ה-2 במסגרת הקורפוס ה-59, ובדצמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות דון, ופעלה באזור סטלינגרד. בינואר 1943 הוכפפה הדיוויזיה לפלגת הארמייה פרטר-פיקו כחלק מקבוצת ארמיות B, וב-20 בינואר קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במרץ הוכפפה לקורפוס ה-30 כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ובאפריל הוכפפה להארמייה השישית, שבמסגרתה פעלה החל מיוני כחלק מהקורפוס ה-4.
ב-1 בנובמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים, ומונה למפקד הקורפוס ה-17, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן חלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ולחם עמו במבצע דנייפר-קרפטי. על פעולותיו בפינוי ראש הגשר בז'אפוריז'ייה קיבל קרייזינג ב-13 באפריל 1944 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-28 בדצמבר 1944 מונה קרייזינג למפקד הארמייה השמינית, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות דרום, ופיקד עליה במהלך הקרבות בהונגריה, ולאחר מכן במהלך הקרבות בצ'כוסלובקיה ובפראג. ב-11 במאי 1945 נכנע קרייזינג בראש כוחותיו, ונלקח בשבי האמריקני.
לאחר המלחמה.
קרייזינג שוחרר מהשבי בשנת 1948. לאחר שחרורו התגורר בגטינגן, והתנדב בצלב האדום. ב-14 באפריל 1969 מת קרייזינג במהלך חופשה באולדנבורג, והוא בן 79.
קאדגה פרסאד אולי
קאדְגה פְּרַסאד שארְמה אוֹלי, מכונה קֵיי פִּי אוֹלִי (בנפאלית: खड्ग प्रसाद शर्मा ओली, נולד ב-23 בפברואר 1952) הוא פוליטיקאי נפאלי, ראש הממשלה ה-38 של נפאל, המכהן בתפקיד מ-12 באוקטובר 2015.
ביוגרפיה.
השנים המוקדמות.
אולי נולד בכפר איווה-קהניגאון במחוז טרחטחום בנפאל למשפחה הינדואיסטית. הוא היה הילד הבכור של הכפריים העניים מדהומאי ומוהאן פרסאד אולי. בלידתו קיבל את השם דרהובה, אך מאוחר יותר שונה ל"קאדגה פרסאד".
בגיל 4 התייתם מאמו, שמתה מאבעבועות שחורות ובהמשך גדל אצל סבתו רמאיה. למד בסופו של דבר רק 6 שנות לימוד פורמלי בבית הספר בפראמאני. בילדות שיחק שחמט, וכן כדורגל עם כדור מסמרטוטים, כתב שירים פטריוטיים, ולמד אנגלית אצל מתנדב מחיל השלום מתוך שאיפה להיות בעתיד מורה או רופא. התקומם נגד השימוש באלימות, למשל של הורים כלפי ילדיהם. לדבריו התנגד לאנשים שהשתמשו בצורה לא נכונה בכוחם ובעושרם.
ייתכן, לדבריו, שהשקפות אלה קרבו אותו לפוליטיקה.
המאבק והקריירה הפוליטיים.
בהשפעת כתבים מרקסיסטים ולניניסטים בשנת 1966 הצטרף לתנועה הקומוניסטית.
אולי הצטרף בפברואר 1970 למפלגה הקומוניסטית של נפאל. בשנים 1973–1987 ישב בבית סוהר על רקע פעילותו הפוליטית. בשנים 1995-1994 שימש כשר הפנים בממשלת המיעוט הקומוניסטית של אדהיקרי. בתום המרד הקומוניסטי כיהן בשנים 2007-2006 כשר חוץ וסגן ראש הממשלה בממשלת המעבר של קויראלה. ב-14 ביולי 2014 בקונגרס ה-9 של המפלגה הקומוניסטית של נפאל (המרקסיסטים-לניניסטים המאוחדים) UML)CPN) הוא נבחר כיושב ראש שלה כשגבר על מאדאב קומאר נפאל, שניהל את המפלגה. אולי נבחר להנהיג את הסיעה הפרלמנטרית UML)CPN) באספה החוקתית השנייה בפברואר 2014, כשהביס את יושב ראש מפלגתו הקודם, ג'אלה נאת' קנאל (98 לעומת 75 קולות).
באוקטובר 2015 נבחר בפרלמנט לראש ממשלה אחרי שקיבל 338 קולות מתוך 597. פרט למפלגתו תמכו במועמדותו גם UCPN-מאויסטים, מפלגת Rastriya Prajatantra, הפורום הדמוקרטית למען זכויות בני מדהסי ועוד 13 סיעות קטנות.
חיים פרטיים.
אולי נשוי לרדיקה שאקיה ולהם בת משותפת. הוא מתגורר בבהקטפור שבמזרח עמק קטמנדו.
תומאס צ'ק
תומאס רוברט צ'ק (באנגלית: Thomas Robert Cech; נולד ב-8 בדצמבר 1947) הוא כימאי אמריקאי, שזכה יחד עם סידני אלטמן בפרס נובל לכימיה על גילוי התכונות הקטליטיות של ה-RNA. צ'ק הראה כי ה-RNA יכול לבצע בעצמו חיתוך של מקטעי RNA, וזאת ללא עזרה חיצונית מחלבונים. ממצא זה תומך בהשערת עולם ה-RNA שגורסת כי החיים התפתחו מבחינה ביולוגית מ-RNA, ומאוחר יותר נוספו החלבונים וה-DNA. בנוסף הוא עסק בחקר טלומרים, הקצוות של הכרומוזומים שמגינים על שלמותם. במעבדתו התגלה האנזים טלומראז רוורס טרנסקריפטאז (TERT), שמשתתף במנגנון שתפקידו להשלים את אורכו של הטלומר לאחר התקצרות בזמן חלוקת התא. בנוסף, עסק בקידום החינוך המדעי והוראת הכימיה.
ביוגרפיה.
צ'ק נולד בשיקגו שבארצות הברית למשפחת מהגרים שמקורה בצ'כיה. הוא גדל באיווה סיטי וב-1966 החל ללמוד בגרינל קולג' (Grinnell College), שם פגש את אשתו, קרול (Carol Lynn Martinson). ב-1975 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ובאותה שנה קיבל משרה של פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. ב-1978 התקבל לעבודה באוניברסיטת קולורדו, שם לימד כימיה וביוכימיה. במשנת 2000 מונה לנשיא המכון הרפואי הווארד יוז (HHMI) שבמרילנד, במקביל לניהול מעבדתו. ב-2009, פרש מהניהול של ה-HHMI, על מנת לחזור לחקור וללמד.
מחקריו.