לזלי מילמן סיבנר היא זוכת פרס פרופסור אורח לנשים של הקרן הלאומית למדע בשנים 1986–1987, וכן זכתה במלגת בנטינג למדע במכללת רדקליף בשנים 1990–1991. האוניברסיטה הפוליטכנית בברוקלין הייתה האוניברסיטה העיקרית בה עבדה החל משנת 1967.
ניקול מרת'ה לה דוארין
ניקול מרת'ה לה דוארין (בצרפתית: Nicole Marthe Le Douarin; נולדה ב-20 באוגוסט 1930) היא ביולוגית התפתחותית צרפתייה. עבודתה עסקה בתכונות שונות של כימרות, והיא הגיעה ממנה למסקנות מרחיקות לכת לגבי התפתחות מערכת החיסון ומיון תאי גזע בכלל, וברכס העצבי בפרט.
קורות חיים.
ניקול מרת'ה לה דוארין נולדה בשנת 1930 בכפר קטן בחבל ברטאן שבצפון מערב צרפת. בילדותה, אמה שהייתה מורה בבית ספר מקומי, היוותה לה מקור השראה ודוגמה אישית ללמידה. בנוסף, אביה, שהיה איש עסקים ליברלי, גידל אותה בדומה לבן, כיוון שהייתה ילדה יחידה. ב-1944 לה דוארין עברה בשל מלחמת העולם השנייה לפנימייה בנאנט, ולאחר המלחמה עקרה עם משפחתה חזרה ללורן, שם קיבלה ב-1949 את תעודת הבגרות שלה.
לאחר סיום לימודי התיכון היא התחילה ללמוד בסורבון, וקיבלה תואר ראשון במדעי הטבע בשנת 1954. במשך שש שנים היא לימדה מדעים בתיכון וגידלה שתי בנות, ולאחר מכן החלה לעבוד במעבדת מחקר ב-, במשרה חלקית ולאחר מכן מלאה. ב-1964 היא קיבלה את הדוקטורט שלה.
ב-1966 עברה לה דוארין לנאנט, כדי לחקור באוניברסיטה שם, אך נתקלה בעוינות וחוסר שיתוף פעולה, כי באותה תקופה לא היה מקובל שזוגות נשואים יעבדו באותה פקולטה. עם זאת, הדבר לא פגם במחקריה, שעסקו בתחילה ביצירה מלאכותית של אורגניזם אחד מסוגי תאים שונים, והדרכים לעקוב אחרי תהליך זה (יורחב ב"תרומה מדעית"). ב-1975 לה דוארין מונתה לראש הפקולטה לאמבריולוגיה ב-CNRS. מאז לה דוארין ממשיכה לעבוד, לפרסם מחקרים ולהנחות סטודנטים.
תרומה מדעית.
רובם ככולם של מחקריה של ניקול לה דוארין עסקו בעוברי תרנגולת ושליו. בתחילת דרכה, לה דוארין פיתחה דרכים לייצר במעבדה כימרות – יצור רב תאי המורכב מתאים בעלי מטען גנטי שונה – מתאי גזע של שליו ושל תרנגולת, כדי לחקור את אופן התמיינות התאים, ולראות איזה סוגי תאים מתפתחים מסוגים שונים של תאי גזע.
בשנות השמונים, ניקול לה דוארין התמקדה בהתמיינות תאי גזע לרכס העצבי, שהוא קבוצת תאי גזע בעלי הפוטנציאל להתפתח למגוון תאים. לה דוארין בדקה האם גם לתאי גזע כימריים יש את היכולת להתמיין היטב כמו תאים רגילים, וגילתה שהם לא מתפקדים באופן נורמלי, ויש להם גם סיכוי גבוה יותר לפתח גידולים. ניסויים אלה אפשרו לה להתחקות אחרי התהליכים שעוברים תאי העובר במעברם בין סוגים שונים של תאי גזע.
ניסוייה של לה דוארין בחקר מיון התאים בעובר הובילו לתגליות חשובות על התבטאות גנים בציפורי שיר, תפקוד מערכת החיסון והתפתחות מערכת העצבים אצל בעלי חוליות.
תארים והוקרה.
בין הפרסים בהם זכתה ניקול לה-דוארין:
לה-דוארין חברה באגודות מדעיות רבות, ביניהן:
בנוסף, ניקול לה-דוארין חברה לשם כבוד בקולג' המלכותי לפתולוגיה והאקדמיה הבריטית למדעי הרפואה.
איליין פוקס
איליין פוקס (באנגלית: Elaine Fuchs; נולדה ב-5 במאי 1950) היא ביולוגית אמריקאית שמתמקדת בביולוגיה של התא ופרופסור להתפתחות התא ביונקים באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק.
מחקריה עוסקים בתאי גזע של העור ותפקידם ביצירת שיער ועור. פוקס זכתה בפרסים רבים ובהם פרס הבית הלבן למדען המצטיין לשנת 1985.
ביוגרפיה.
איליין פוקס נולדה ב-5 במאי 1950 בארצות הברית וגדלה מחוץ לשיקגו, אביה אחותה ודודתה היו מדענים ועודדו אותה לעבוד בתחום.
בשנת 1972 סיימה תואר ראשון בהצטיינות במדעי הכימיה באוניברסיטת אילינוי. לאחר קבלת התואר עברה פוקס מאילינוי לאוניברסיטת פרינסטון  ושם עבדה על הדוקטורט שלה בביוכימיה כאשר חקרה שינויים בדופן התא של חיידקי מגטריום (bacillus megaterium) במהלך תהליך הנביגה. בשנת 1977 הצטרפה להאוורד גרין במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס למטרת  לימודי הפוסט דוקטורט שלה, שם התמקדה בהבנת המכניקה הבסיסית של האיזון בין הגדילה והחלוקה של תאי אפידרמיס. (נושא שלדבריה, ממשיך לרתק אותה גם היום) .
בשנת 1980 עברה לאוניברסיטת שיקגו שם עלתה בסולם הדרגות עד שהפכה לפרופסורית בכירה לגנטיקה מולקולרית.  בשנת 2002 עברה לאוניברסיטת רוקפלר (שם עובדת עד היום) שם היא פרופסורית לביולוגיה והתפתחות התא ביונקים.
קריירה מחקרית.
מחקרה הראשון של פוקס עסק בהבנת ביולוגית תאי העור והסיבה ל"צמיחתם" מחדש כל פעם לאחר שאנו פוגעים בהם. לשם כך חקרה פוקס את החלבון קרטין וגילתה שהקרטין מקבל צורת סיבים ונצמד לתאי העור כמו רשת ברזל וכך מגן על התאים ומעניק להם חוזק מכני.
פוקס גילתה גם שתאי העור המתחדשים הם תאי גזע.
כיום מעבדתה של פוקס חוקרת את תאי הגזע על מנת למצוא דרך לייצור תרופות המתבססות על מנגנון ההתחדשות של תאי הגזע ובכך להביא לריפוי מחלות עור קשות.
בנוסף מעבדתה של פוקס חוקרת את התהליך של יצירת רקמות עור על מנת להבין איך תהליך זה נפגם כאשר נוצרות מחלות עור גנטיות שונות.
לנור בלום
לנור בלום (באנגלית: Lenore Blum; 18 בדצמבר 1942, ניו יורק, ארצות הברית) היא פרופסורית יהודית למדעי המחשב באוניברסיטת קרנגי מלון. לנור בלום מלמדת מדעי המחשב ומתמטיקה במוסדות לחינוך גבוהה כגון אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ואוניברסיטת קרנגי מלון מאז שנות ה-60 המאוחרות.
ילדות.
לנור נולדה לרוז ולאירווינג ויש לה אחות בשם הרייט שצעירה ממנה בשנתיים. אמא של לנור הייתה מורה למדעים ואביה עסק במסחר, והם עברו לוונצואלה כשהייתה לנור בת תשע. עקב המצב הכלכלי הקשה בביתם הוריה של לנור לא יכלו להרשות את שכר הלימוד שלה בבית הספר ולכן בשנותיה הראשונות למדה בביתה עם אמא. בהמשך, מצבה הכלכלי של המשפחה השתפר והיא למדה בוונצואלה בבית ספר יסודי ותיכון.
חינוך וקריירה.
לאחר סיום לימודיה בתיכון היא שבה לארצות הברית ולמדה אדריכלות במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בשנים 1959–1961. לאחר מכן עברה ללמוד מתמטיקה במכללת סימונס בבוסטון וסיימה את התואר הראשון שלה בשנת 1963. היא קיבלה את הדוקטורט שלה במתמטיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1968. עבודת הדוקטורט שלה הייתה על מבנים אלגבריים כלליים. לאחר מכן, היא עברה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ולימדה שם מתמטיקה. בשנת 1973 היא הצטרפה לסגל המורים של מכללת מילס, ושנה לאחר מכן הקימה שם את הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב, שם היא מכהנת כיושבת הראש שלה מזה 13 שנים. בשנת 1983 לנור עבדה עם מייקל שווב במשך שנתיים באוניברסיטת ניו יורק עבור הקרן הבין לאומית למדעים. הם עבדו על מחוללי מספרים אקראיים אמינים, והערכה של פונקציות ראציונאליות. ב-1989 היא פרסמה ביחד עם מיכאל שווב וביחד עם סטפן סמיל מאמר בתחום החישוביות שעוסק במחלקת הבעיות ה-NP שלמות, בפונקציות רקורסיביות ובמכונות טיורינג אוניברסליות. בשנת 1992 לנור הפכה לסגנית המנהל של , הידוע גם כ-MSRI. לאחר ששהתה באוניברסיטה של העיר הונג קונג במשך שנה, היא עברה בשנת 1999 לאוניברסיטת קרנגי מלון ושם היא עובדת עד היום. בשנת 2002 היא זכתה בפרס ה-. בשנת 2012 הפכה בלום לראש האגודה האמריקאית למתמטיקה.
פעילות חברתית.
במשך שנים רבות, לנור דגלה בהגדלה של מספר הנשים והנערות שמתעסקות בתחומים מתמטיים והייתה מעורבת באופן פעיל בקידות מטרה זו באמצעות ארגונים שונים. בשנת 1975 היא הפכה לנשיאת , ארגון שהיא עזרה לייסד. כמו כן, בשנת 1975 היא הפכה למנהלת שותפה ברשת של מתמטיקה ומדע אשר ארגנה כנסי "הרחבת אופקים" לבנות בחטיבת הביניים. בנוסף לארגונים אלו, לנור חברה גם באגודה האמריקאית למתמטיקה, והייתה סגן נשיא החברה בשנים 1990–1992. היא ייצגה את האגודה ב של מתמטיקאים שהתקיים בניירובי בקיץ 1991 ולאחר מכן המשיכה לעבוד על בניית קשרים בין מתמטיקאים אפריקאים לאמריקאים. היא נבחרה כחברה ב בשנת 1979, והייתה יו"ר הפלג המתמטי באגודה בשנים 1998 ו-1999.
משפחה.
לנור נשואה למנואל בלום, אותו פגשה בוונצואלה. בזמן היותה ב-MIT נולד ללנור ולמנואל בנם הראשון (Avrim). גם איברים וגם מנואל הם מדעני מחשב, ושניהם למדו כמו לנור ב-MIT.
מארי אלן רודין
מארי אלן רודין (באנגלית: Mary Ellen Rudin; 7 בדצמבר 1924 - 18 במרץ 2013) הייתה מתמטיקאית אמריקאית אשר חקרה שאלות טופולוגית בעלות זיקה ליסודות תורת הקבוצות. היא ידועה עקב היותה הראשונה לבנות מרחב דווקר וכן עקב הוכחתה את השערת מוריטה. בין יתר תפקידיה, מארי כיהנה כנשיאת האגודה האמריקאית למתמטיקה.
קורות חיים.
ילדות ונעורים.
מארי אלן אסטיל נולדה בהילסבורו, טקסס, לאב מהנדס אזרחי בשם ג'ו אסטיל ולאם מורה לאנגלית בבית ספר תיכון אירנה שוק. בגיל צעיר עברה משפחתה לליקי, עיר קטנה בה השלימה את לימודיה, ובגיל עשר נולד לה אח. שתי סבותיה היו בעלות חינוך אקדמאי, בקולג' שארפ שבווינצ'סטר. מארי סיפרה בהמשך חייה שהחינוך היה חלק מאוד מרכזי מההווי המשפחתי שלה.
קריירה ולימודים אקדמאיים.