הבנה של תמורות והתפתחויות בכלכלה היה תפקיד מסובך עבור משקיפים מערביים. במדינה היו פערים כלכליים ואזוריים גדולים מאוד, וניתוח מידע סטטיסטי לפי אזור היה תהליך איטי ומסורבל. מעבר לכך, הסטטיסטיקה הסובייטית לא הייתה תמיד בת השוואה לסטטיסטיקה המערבית, שכן נעשה בה שימוש במושגים סטטיסטיים וכלכליים שונים. רוב האנליסטים המערביים, וגם חלק מהסובייטיים, הטילו ספק בדיוקם של הסטטיסטיקות שפורסמו, ואמרו כי שיעורי הגדילה התעשייתית שדווחו היו בדרך כלל גדולים יותר משהיו באמת.
עודד ברנר
עודד ברנר (נולד ב-28 במאי 1968) הוא קונדיטור ושוקולטייר, ממקימי ובעבר מבעלי מותג השוקולד מקס ברנר.
ביוגרפיה.
עודד ברנר גדל בעיר רחובות. לאחר שירותו הצבאי נרשם לקורס לקונדיטורים ב"תדמור" שניתן מטעם משרד העבודה לחיילים משוחררים.
את ההתמחות עשה ברנר אצל הקונדיטור האוסטרי פליץ מאייר בטירול. בשש השנים שלאחר מכן עבד כשוליה בקונדיטוריות רבות באוסטריה, בגרמניה ובצרפת.
בשנת 1996 הקים בשיתוף עם מקס פיכטמן את חנות השוקולד מקס ברנר שגדלה לחברה בעלת סניפים ברחבי העולם ונמצאת כיום בבעלות משותפת של עודד ברנר ושטראוס עלית.
עודד ברנר שם לעצמו למטרה לפתח ולעצב תרבות שוקולד בדומה לתרבות הקפה שהתפתחה באירופה ובישראל. פיתוח תרבות השוקולד מתבטא במגוון של זני פולי קקאו, שיטות עיבוד וייצור האבקות, מתכונים מגוונים ומקוריים, מאכלים ומשקאות חדשים (כגון מרק שוקולד ופיצת שוקולד), כוסות שתייה בעיצוב ומבנה מקוריים (כגון כוס חיבוק וכוס סאקאו), ואריזות מעוצבות בסגנון רטרו. את רעיונות העיצוב שאב ברנר מהתבוננות בתרבויות שונות, הרגלי אכילה, שתייה ואומנות.
ברנר הקים לראשונה בישראל חלופה שוקולדית לבתי קפה, מסעדות שבהן רוב המאכלים והמשקאות מבוססים על קקאו. מסעדות אלו קרויית שוקולד-בּר וכיום ישנם שוקולד-ברים פזורים ברחבי העולם, מתוכם חמישה בישראל.
רבים ממוצרי חברת מקס ברנר מבוססים על מתכונים של הקונדיטור הפריזאי מישל שודה, אצלו עבד ברנר כשוליה, ועל-פי המנהג קיבל ממנו את הידע בתמורה לעבודתו, שכן שוליה אינו מקבל תשלום כספי. על פי המנהג, השף משאיר חוברת מתכונים פתוחה על השולחן או משליך פתק לפח אותו השוליה אמור למצוא. בהמשך בשנת 2001 נמכרה הרשת לשטראוס גרופ וברנר נשאר מנהל עד שנת 2011. בעקבות ניסיונו של ברנר להקים בניו יורק רשת בתי קפה מתחרה, פנתה שטראוס לבית משפט בניו יורק בטענה שהפר הסכם עימם. בפשרה בין הצדדים, נאסר על ברנר לעסוק בנושא שוקולד במשך חמש שנים.
בשנת 2016 שפט בעונה הראשונה של התוכנית "בייק אוף ישראל" ב-ערוץ 2 שמבוססת על הפורמט הבריטי, לצד קרין גורן ורן שמואלי.
בשנת 2018 פתח מסעדה חדשה בניו יורק "Blue Stripes Cacao Shop" המתמקדת בשוקולד ומוצריו.
כלכלה של ברית המועצות
כלכלת רוסיה (פירושונים)
רשות הנמלים
מנחם הכהן
הרב מנחם הכהן (נולד ב-26 ביולי 1932) הוא רב תנועת המושבים. בעבר היה רב ההסתדרות ובשנים 2011-1997 הרב הראשי ליהדות רומניה, וחבר הכנסת מטעם המערך. בנוסף, מחבר ספרים ומאמרים.
ביוגרפיה.
הכהן נולד בירושלים, לחוקר הרב מרדכי הכהן. הוא למד בתלמוד תורה "עץ חיים" ובישיבת חברון והוסמך לרבנות. בצבא שירת בנח"ל. היה העורך הראשי של כתב-העת של הרבנות הצבאית "מחניים", ושימש קצין טקסים דתיים. בשנים 1955–1956 שירת כרב צבאי בחיל הים. היה עוזרו של הרב שלמה גורן ונלווה אליו בקרב על אל-קובה ברצועת עזה, ובשחרור הכותל המערבי במלחמת ששת הימים. מ-1967 עד היום הוא מכהן כרב תנועת המושבים ובשנים 1968–1977 כיהן גם כרב ההסתדרות הכללית.
הכהן היה מראשי תנועת "העובד הדתי". שימש כיו"ר סיעת העובד הדתי בהסתדרות וכיהן בוועדה המרכזת של ההסתדרות כנציג סיעה זו. עם הצטרפותה של "העובד הדתי" לסיעת המערך ולמפלגת העבודה. בשנים 1974–1988, כיהן מנחם הכהן בכנסת מטעם המערך מהכנסת השמינית ועד הכנסת ה-11. היה פעיל במוסדות מפלגת העבודה. בשנים 1986–1988 עמד בראש ועדת משנה של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת למצב הגיוס של תלמידי ישיבות. ועדה זו ציינה בממצאיה, שמאז "המהפך" ב-1977 שיעור תלמידי הישיבה הפטורים מגיוס עלה בקצב מהיר. בין המלצות הוועדה, שלא יצאו לפועל, היא המליצה כי רק 3% מכלל בני שנתון גיוס חרדיים יוכלו להצטרף להסדר "תורתו אומנותו".
הרב הכהן מחזיק בתפיסת עולם דתית מתונה ובעמדות יוניות בשאלת הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
ב-1976 ייסד הכהן את "המרכז למורשת היהדות על-שם פנחס ספיר" שבעיר העתיקה בירושלים, המשמש לסמינרים ולמפגשי לימוד לקהל מגוון, והוא עומד בראשו גם היום.
בשנים 1998–2011 שימש כרב הראשי ליהדות רומניה.
נמנה עם מערכת האנציקלופדיה "בריטניקה לנוער". במשך עשרות שנים התגורר בשכונת הלל ברמת גן, וכיום מתגורר בירושלים. בשנת תשע"ט-2019 זכה באות עיטור "יקיר ירושלים".
משפחתו.
הכהן נשוי לפרופ' דבורה הכהן, היסטוריונית מאוניברסיטת בר-אילן. אחיו הם הרב שמואל אבידור הכהן והרב פרופ' פנחס פלאי ואחותו טובה וכטפוגל (גיתית הכהן), גיסו הוא הרב יחזקאל פוגל. סבו הוא הרב אברהם צבי שור, ששימש כאב בית דין לחסידים בירושלים. ילדיו: מירון הכהן, רשם האגודות השיתופיות; פרופ' אביעד הכהן, דיקן המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט; ד"ר חגית הכהן-וולף, פסיכולוגית.
האדם המשוכפל
"האדם המשוכפל" (O Homem Duplicado) הוא ספר משנת 2002 מאת הסופר הפורטוגזי ז'וזה סאראמאגו.
הספר עוסק בקורותיו של טרטוליאנו מאסימו אפונסו, מורה להיסטוריה בבית ספר תיכון. המורה, השרוי בדכדוך מסוים, שואל סרט וידאו על מנת שיסיח אותו מענייני היום-יום. במהלך צפייתו בסרט הוא מגלה, לתדהמתו, כי שחקן משנה בסרט דומה לו כתאום זהה, שכפול מוחלט שלו.
המורה צץ בחייו של השחקן באופן מפתיע והגילוי אודות הזהות בין השניים גורמת לזעזוע בחיי שניהם.
יצירה זו של סאראמאגו, מגדולי סופרי אירופה וזוכה פרס נובל לספרות, כתובה באופן דרמטי. היצירה מעלה שאלות ותהיות לגבי הזהות האישית והאינדיבידואל בעולם המודרני. בניגוד למקובל, שזורות בסיפור הערות הכותב לגבי העלילה ואף לגבי אופן הכתיבה עצמו.
בשנת 2005 הספר תורגם לעברית על ידי מרים טבעון, ויצא לאור במסגרת "הספריה החדשה".
הספר עובד לסרט בבימויו של דני וילנב ובכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול.
מצבר
עובדיה עבדאללה סומך
איש קטלני
איש קטלני (באנגלית: No Retreat, No Surrender, הופץ גם בשם Karate Tiger) הוא סרט קולנוע משנת 1986, בכיכובם של קרט מק'קיניי (בתפקיד ג'ייסון סטילוול) וז'אן-קלוד ואן דאם (בתפקיד איוואן קרשנשקי).
זהו הסרט השני בו השתתף ואן דאם (בתפקיד משני) וההופעה הראשונה שלו בסרט שהוקרן בישראל.
לסרט יצא סרט המשך בשנת 1987, "No Retreat, No Surrender 2", שלא הוקרן בישראל.
תקציר העלילה.
ג'ייסון סטילוול הוא תלמיד קראטה בבית ספר לקראטה בלוס אנג'לס אצל אביו, לילה אחד מגיע שליח של תאגיד פשע לאביו של ג'ייסון בבקשה להצטרף אליהם, הוא מסרב ושחקן הרכש של התאגיד, איוון קרשנשקי (ז'אן-קלוד ואן דאם) שובר את רגלו של אביו של ג'ייסון, המשפחה עוברת לסיאטל שם לא מצליח ג'ייסון להשתלב בחברה, הוא מתחבר לרקדן ברייקדאנס אפרו אמריקאי שמראה לו את קברו של ברוס לי, בעקבות הצקות חוזרות ונשנות מגיע ג'ייסון לקברו של ברוס לי ומבקש את עזרתו למרבה הפתעתו ברוס לי נענה ורוחו מגיעה ומלמדת את ג'ייסון את סודות הקונג פו. ג'ייסון מתאמן ולבסוף מתמודד נגד איוון ומנצח אותו.
ביקורת.
על הסרט נמחתה ביקורת שחלקו למעשה הוא חיקוי של רוקי וקראטה קיד.
עצמות המסרק (כף יד)
עצמות המסרק (TA: Ossa metacarpi; Ossa metacarpalia), הן עצמות גליליות בצורתן, הנמצאות בין עצמות שורש כף היד מצידן המקורב, לבין הגלילים (עצמות האצבעות) מצידן המרוחק. יחד עם עצמות שורש כף היד, מרכיבות עצמות המסרק את המבנה הגרמי של כף היד (לא כולל את האצבעות).
בכל כף יד ישנן חמש עצמות מסרק. כל עצם מופרקת עם אחת מאצבעות כף היד. בהתאם, ניתן להן שמן על-פי מיקומן מהאגודל לכיוון הזרת: עצם המסרק הראשונה היא העצם המופרקת עם עצמות האגודל, עצם המסרק השנייה מופרקת עם עצמות האצבע המורה וכך הלאה.
כל עצם בנויה מגוף ושני קצוות:
השחקן ה-12
גומד
חישור
פונקציית גיבוב חד כיוונית
דורי שמעון
דוּרי שַמְעוּן (בערבית: دوري شمعون; נולד ב-8 בנובמבר 1931) הוא מדינאי נוצרי מארוני לבנוני. הוא עומד בראש המפלגה ליבראלית-לאומית, אותה יסד אביו כמיל שמעון בשנת 1958. כמו כן משמש שמעון כחבר בארגון קורנת שהוואן (قرنة شهوان), איחוד מדינאים, אנשי רוח ואנשי עסקים לבנונים, ברובם נוצרים, המתנגדים לאג'נדה הפרו-סורית של נשיא לבנון, אמיל לחוד. דורי שמעון מכהן כראש העיר של דיר אל-קמר.
ביוגרפיה.
דורי שמעון הוא בנו הבכור של נשיא לבנון בשנים 1952-1958, כמיל שמעון. דורי עבד כמהנדס ושמר מרחק מהזירה הפוליטית. אך כשנרצח אחיו הצעיר, דני שמעון, שעמד בראש מיליציית "הנמרים" וירש את אביו בראשות מפלגתו, לקח דורי את הפיקוד ועמד בראשות המפלגה הליברלית-לאומית. מאז, סייר דורי שמעון בקהילות הלבנוניות בארצות רבות, ביניהם ארצות הברית, קנדה, צרפת וניו זילנד. במסעותיו אלה הוא עסק בתעמולת-נגד לנוכחות הסורית בלבנון ולמשטר הבובות שלה. אין דורי מאמין שהנחלה הלבנונית תגיע מבחוץ. אין בו אימון לרצון האמריקני והצרפתי לעזור לעם הלבנוני. דורי שמעון צוטט כאומר כי הוא מאוכזב קשות מהמדיניות הישראלית כלפי נוצריי לבנון, אותם היא נטשה בשעת-מבחנם הקשה ביותר. אין ספק שדורי מתכוון ליציאה הפתאומית מדרום לבנון ולעובדה שאחיו נרצח תחת עיניה הפקוחות של ישראל וזאת לאחר שאביו חפש את הקשר הישראלי.