בשנות ה-60 החל להתעניין בשפת הסימנים הישראלית, שפה השונה מהותית משפות מדוברות. שלזינגר סבר כי חקר שפה זו והכרתה עשויים לשפוך אור חדש על מהותה של השפה האנושית בכלל. אולם באותה עת כמעט ולא היו חוקרים בישראל ומחוצה לה שהתעניינו בשפה זו, והספרות הנוגעת לה הייתה דלה ביותר. הגירוי הראשוני להתעניינותו בתופעה זו נבע מעיסוקה של אשתו, שהייתה מורה ומנהלת בבית הספר לחירשים בירושלים. שלזינגר הגיש תוכנית מחקר למשרד הבריאות, החינוך והרווחה של ממשלת ארצות הברית ואושר לו על ידיהם תקציב נרחב עבור מחקר שהעסיק אותו, בצירוף צוות של סטודנטים, במשך שנים. תוצאות המחקרים בכל אחד מהנושאים שחקרו פורסמו כספרים וכמאמרים ועוררו התעניינות גדולה בתחום, אשר נמשכת עד היום הזה. בשנת 1978 עמד בראש צוות שפרסם מילון עברי ראשון לשפת הסימנים.
חקר הארגומנטציה התלמודית והוראת התלמוד.
יצחק שלזינגר הקדיש שנים רבות מחייו המחקריים גם לחקר התלמוד, בייחוד דרכי האינטרפרטציה התלמודית. שני תחומי מחקר אלה, פסיכולינגויסטיקה ותלמוד, מתחברים זה לזה בעבודתו; הם ניזונים זה מזה ומפרים זה את זה. גם מחקריו בתחום הפרגמטיקה של הלשון (שפורסם בספר משנת 2001 בנושא הארגומנטציה) קיבלו השראה מהתעניינותו בארגומנטציה התלמודית. מאידך, המחקר שלו על המסרים הסמויים שבהבעה הלשונית, שהוא עוסק בו בשנים האחרונות, השפיע ומשפיע על המחקר התלמודי שלו.
בסדרת חוברות לימוד לתלמידים – "פרקי גמרא" בהוצאת משרד החינוך – ביסס שלזינגר דרך הוראה מקורית וחדשה שתרומתה הייתה רבה לשינוי מעמדו של מקצוע זה במערכת החינוך. "פרקי גמרא" מציבים בפני הלומד משימות אתגריות ומנחים אותו ב"כיבוש" הסוגיה צעד אחר צעד. התובנות שהנחו את שלזינגר בבנית התוכנית קשורות ישירות לעבודתו בתחום הפסיכולינגויסטיקה ותאוריות למידה. בכך יישם חשיבה תאורטית-אקדמית במעשה החינוכי.
ספרים ומחקרים.
לשלזינגר למעלה ממאה פרסומים במגוון תחומי התעניינותו (ספרים, פרקים בספרים ומאמרים), החל מתחום חקר ההתפתחות הלשונית ועד לתחום התלמוד והוראתו. אלה מקצת הפרסומים:
מבחר פרסומים בהוראת התלמוד ובמחקרו
הר נזר
הר נזר הוא הר בהרי רמים שבמזרח הגליל העליון, כשני קילומטר מקיבוץ מנרה ומתנשא לגובה 760 מטרים מעל פני הים.
שמו הערבי ג'בל אל בע'דאדייה (בגדידיה). הר נזר הוא שמורת טבע ששטחה כ-150 דונם (שמורת הר נזר נקראת גם שמורת סחלבים מנרה).
הצמחייה בהר.
בהר נזר ולרגליו יש ריכוז עשיר של 11 מיני סחלבים (בין היתר סחלב איטלקי ודבורנית הקטיפה, וכן
גייארדו), הפורחים בחודשי מרץ-אפריל. בסתיו פורחים כאן שלושה מיני כרכום.
חלק זה של השמורה נפגע קשות בקיץ 2006, כתוצאה מהפיכתו לאתר ארטילריה במהלך מלחמת לבנון השנייה. במערב השמורה נמצאים שטחי דגניים ובהם שיחים רבים של חלבלוב מגובשש, וחורש של אלון מצוי, לבנה רפואי ואגס סורי, אך האתר הבולט הוא מערת נזר.
צפונית לשמורה נמצאת פסגתו של הר נזר עצמו, המיוערת באורנים.
מערת נזר.
במדרון ההר נמצאת מערת נזר, שנוצרה מקריסתה של תקרת חלל המסה. שמה של השמורה והר נזר, מתקבל ממצוקים בסביבתו היוצרים כעין כתר. ההר מתנשא לגובה 760 מטר, אשר מאפשרת תצפית נוף לעבר הרי גולן, פסגות הגליל, דרום לבנון והגולן, על ההר ובשמורה שרידי קשתות חצובות ושרידי חומה שהקיפה את היישוב.
מערת נזר היא מערת בולען, קוטרה כשלושים מטר, שתקרתה התמוטטה ועומקה כ- 10 מטר. בקירות המערה נראים שרידי נטיפים. המערה שימשה בעבר את רועי הצאן באזור, תקרתה מפויחת ובקרקעיתה נמצאות גדרות אבן נמוכות ששימשו את הרועים. במערה דגרו בעבר יוני סלע ותנשמות, אולם מאז קיץ 2014 הפכה המערה לאתר מורשה לטיפוס צוקים. המקום משך אליו חובבי טיפוס רבים ובשל כך באישור רשות שמורות הטבע הותקנו על קירות המערה כ-26 מסלולי טיפוס ספורטיביים בדירוגים שבין 6b ועד 9a. הירידה היחידה ללא חבל נמצאת מצדו המערבי של הבולען (כשמתחילים להקיף אותו עם כיוון השעון מגיעים אליה מהר).
הר לבן
הר לבן הוא הר בגובה של 670 מ' בצפון הנגב. מיקומו בקצה הצפוני של רמת מטרד, כ-8 קילומטרים ממערב לעבדת הקדומה.
השם "הר לבן" הוא תרגום שמו הערבי של ההר ג'בל אל-אביד. ההר נקרא כך על שם אדמתו הבהירה וסלעי הגיר הלבנים שלו.
שתי שלוחות נמשכות מן ההר צפונה, לעבר עמק נחל ציפורים. קצות השלוחות צופות על רכסי הנגב הצפוני ועל חולות עגור וניצנה שבמערב הנגב הצפוני. במורדות ההר מתחיל נחל לבן.
האקלים בהר צחיח והצמחייה דלילה מאוד.
צוקי עובדה
צוקי עובדה הם מצוקים תלולים של קירטון וצור מגיל הסנון המצויים בהרי אילת.
צוקי עובדה תוחמים את בקעת עובדה במערב ומפרידים בין בקעת עובדה במזרח לבין הרמה הגבוהה של שדה אברהם ונחל גרזי במערב. אורכם של המצוקים כ-10 ק"מ, והם מתנשאים בשיעור של 60–70 מ' מעל למישור הבקעה. כיוונם הוא מצפון-מערב לדרום-מזרח. מעלה צנחנים ומעלה עקוף הם המעברים היחידים המגיעים אל ראש צוקי עובדה ממזרח. לרגלי צוקי עובדה התגלו ציורי סלע, הסמוכים לנתיבים קדומים שירדו בצוקים אל בקעת עובדה ואל הערבה.
בעקבות הצטברות סחף נחלים, הייתה התיישבות חקלאית רבה בבקעת עובדה הסמוכה.
צוקי עובדה, נקראים על שם מבצע עובדה שהתרחש בשנת 1949 לקראת סוף מלחמת העצמאות, ובמהלכו נכבש (בין היתר) גם שטחה.
בית הספר להנדסה צבאית (בהל"צ), הנמצא בצוקי עובדה, הוא הגוף היחידי והבלעדי בצה"ל המכשיר למקצועות החבלה, המיקוש והצמ"ה (ציוד מכני הנדסי).
נחל רמון
נחל רמון הוא ערוץ הניקוז הראשי של מכתש רמון. בערבית הוא נקרא ואדי א-רמאן, כשמו הערבי של המכתש כולו. אורכו של הנחל כ-40 ק"מ.
מסלול הנחל.
ראשיתו של נחל רמון במעלה ערוד, שבפינתו הדרומית - מערבית של המכתש. הוא זורם דרך ערוץ שטוח לאורך קרקעית המכתש, כשהוא עובר בין גבעות הבזלת של קרני רמון להר ערוד. במורד זרימתו אוסף הנחל מאות ערוצים קצרים ותלולים היורדים מן המצוק הצפוני והדרומי של המכתש. סמוך לדרך קו צינור הנפט פונה הנחל דרומה וממשיך בפיתולים אל שער רמון, אשר משמש כפרצה טבעית בקיר הדרומי של המכתש. דרך הפרצה הטבעית יוצא נחל רמון אל נחל נקרות שמחוץ למכתש, ומכאן נובע באפיק הנחל, המעיין עין סהרונים. סמוך למעיין בנוי ח'אן סהרונים הנבטי, שעל דרך הבשמים.
תופעות גאולוגיות בנחל.
בנחל רמון, ממערב ובסמוך לכביש 40, מצוי קיר טבעי ובו מספר תופעות גאולוגיות שנחשפו עם התחתרות הנחל:
נחל יסף
נחל יסף הוא נחל במערבו של הגליל העליון. אורכו כ-16–20 ק"מ.
מקור השם.
הנחל נקרא בערבית "ואדי אל-ח'וישין" ו-"ואדי אל עמיק" (وادي الخوشين ووادي الأميك) ופירוש שמו הוא "הנחל העמוק". השם העברי יסף מושפע ככל הנראה מצליל שמו של הכפר העתיק יסיף שנמצא בסמיכות.
מסלול הנחל.
ראשיתו של הנחל היא ביישוב כישור ומשם הוא יורד מערבה תוך כדי שהוא עובר דרומית לבית ירכא ובין ג'וליס וכפר יאסיף. ליד ג'וליס יוצא הנחל מתחום הגליל העליון אל מישור חוף הגליל, ונשפך אל הים התיכון בסמוך לאתר חצרות יסף. לנחל שני יובלים עיקריים: נחל זך ונחל יצהר, שמתחברים אליו באזור מישור החוף.
זיהום הנחל.
בשנת 2009 החלו דיווחים רבים על זיהום של מי הנחל, מי התהום וכן את חוף הים וגדודיות הסלעים (שברי הסלעים שעברו תהליכי גידוד) שבקו החוף. המשרד הישראלי להגנת הסביבה החל בקביעת תקנות והליכים לשיפור איכות המים בנחל. בסיור לאורך הנחל שנערך בינואר 2009 נצפה זרימת שפכים אל הנחל. המים, המלווים בקצף ובריח רע זרמו לכיוון ערוץ הנחל הזורם מערבה אל הים התיכון.
אתרים בסמוך לנחל.
אמת המים של עכו.
בסמוך לנחל ניתן למצוא את אמת המים לעכו שנבנתה בשנת 1815 בידי שליט עכו סולימאן פחה על מנת להעביר מים מאזור כברי לשלל תושבי עכו. אמת המים הייתה פעילה עד לקום המדינה. קטע הקשתות הגבוה ביותר של אמת המים ניצב לגובה של 13 מטרים וניצב מעל לאפיק הנחל.
מתלול נחל יסף.
יחידה קטנה יחסית בגבול הסקר הדרומי. היחידה הזו כוללת את ערוצו המרכזי והעליון של נחל יסף. יחידה זו מתנקזת לנחל יסף.
חצרות יסף.
על גדתו הצפונית של הנחל נמצאות חצרות יסף - שם שניתן ליחידת דיור זמני ששימשה את גלי העלייה הגדולים מאתיופיה ומברית המועצות. חצרות יסף נבנו בשנת 1991.
הר יטבתה
הר יטבתה הוא הר בדרום ישראל ומצפון-מזרח להר הרמן, מדרום למצפה רמון ומצפון-מערב לשמורת יטבתה.
שמו הערבי הוא ג'בל ע'דיאן ומקורו בנווה המדבר של עין יטבתה (עין ע'דיאן).
ההר מתנשא לגובה של 342 מטרים ומהווה חלק מהרי אילת. מיקומו על גב שלוחה בפרשת המים שבין נחל ארגמן לנחל יטבתה, סמוך לשביל מעלה צאלה העולה מיטבתה לבאר מולחן. ההר צופה על דרום הערבה, שמורת יטבתה, הרי אדום וראש מפרץ אילת. הר יטבתה הוא אחד החלקים המרכיבים את שמורת יטבתה והוא נמצא בקבוצת ההרים המקיפה שמורה זו.
יבגניה מדוודבה
אל-בורג'
אל-בורג' (בערבית: البرج תרגום: המגדל) הוא כפר פלסטיני, הממוקם כעשרים ק"מ מדרום-מערב לחברון. הכפר נמצא בנפת חברון, בדרום מערב חבל יהודה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2007 מנתה האוכלוסייה בכפר כ-2,578 תושבים.
ב-1838, אל-בורג' תואר כמקום חורבות נטושות, כחלק מהאזור בין ההר לעזה, ותחת שליטת העיר חברון.
במפקד 1931 של ארץ ישראל נספרה אוכלוסיית אל בורג' תחת דורא.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכם שביתת הנשק בין ישראל וירדן משנת 1949, עבר אל-בורג' לשליטה ירדנית.
בשנת 1961, האוכלוסייה של אל בורג' מנתה 712 נפש.
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, אל-בורג' נמצא תחת שליטה ישראלית.
נחל חיון