מיכל (נועה קולר) היא בת למשפחה חילונית שחזרה בתשובה והתקרבה לחסידות ברסלב. היא מתפרנסת מהפעלה של פינת ליטוף ניידת, שבה יש לילדים הזדמנות ללטף גם זעמן שחור. בגיל 32 היא עומדת להתחתן סוף סוף עם גידי (ארז דריגס), אך חודש לפני המועד, בעודם בוחנים את המנות באולם השמחות, גידי חוזר בו ומבטל את החתונה, בנימוק שאינו אוהב את מיכל.
מיכל מסתייעת בסגולות ובשדכנים, וחוזרת למסלול של פגישות מייאשות עם שלל חתנים פוטנציאליים, אך ללא תוצאות - האחד מסרב להביט בה משיקולי צניעות, האחר הוא חירש המדבר אתה באמצעות מתרגם לשפת הסימנים וכך הלאה. ברגע של ייאוש ואמונה גם יחד היא מחליטה שתתחתן בנר שמיני של חנוכה, ואף מזמינה אולם שמחות למטרה זו, אף שאין לה חתן. "יש אולם, יש לי שמלה, קטן על אלוקים להמציא לי חתן", מכריזה מיכל וממשיכה בהכנות לחתונה בתאריך המיועד. בני משפחה, מכרים ואף רב מנסים להניא אותה מהמהלך, אך בליווי חברות קרובות היא ממשיכה בו. בין השאר היא עולה לקברו של רבי נחמן מברסלב באומן, ושם פוגשת זמר חילוני (עוז זהבי) המגלה בה עניין, אך היא דוחה אותו. בהגיע המועד שנקבע לחתונה מיכל לובשת שמלת כלולות ואחיותיה מסיעות אותה לאולם השמחות. שם הכל ממתינים להתפוצצות הבועה, אך בפתרון של "האל מתוך המכונה"
(דאוס-אקס-מכינה) שימי (עמוס תמם), בעליו של אולם השמחות, שאותו הכירה מיכל כנשוי, מודיע לה שהתגרש שבוע קודם לכן, ומבקש ממיכל שתינשא לו.
דבר המבקרים.
המבקר צביקה אנגל–ינובר רואה את הסרט כעוסק בחוויה הדתית:
גם המבקר תומר קמרלינג סבור שהסרט עוסק בחוויה הדתית, ובפרט במשבר אמונה:
המבקר אורי קליין כתב: "הסרט מתיימר לגעת באובססיה הישראלית לנישואים בכל מחיר, אך במקום לעסוק בנושא זה לעומק, הוא מתאר כיצד בכוחה של אמונה לממש אובססיה זו, והוא אף בוגד בגיבורה שלו בתארו אותה כאשה דתייה שרוצה להתחתן מאהבה, אך לבסוף מוכנה להתחתן עם מי שרק יתייצב לצדה מתחת לחופה במועד שנקבע", והוסיף "זהו סרט שכולו מניפולציה, כשם שערמומיות ותעמולה הן שם המשחק בסרטיה של בורשטיין".
בריאן פטריק וייד
בריאן פטריק וייד (באנגלית: Brian Patrick Wade; נולד ב-9 ביוני 1978) הוא שחקן קולנוע אמריקאי.
וייד שיחק ב-2002 כרקדן בסדרה . הוא הופיע בסרטי הקולנוע מצב לאהבה ו"האפוטרופוס" לצד קווין קוסטנר ואשטון קוצ'ר, וב-2008 החל לשחק את קפטן קרייג בסדרה דור מזוין. שיחק את מושא אהבתה של פני בסדרה המפץ הגדול, ושיחק גם מספר תפקידי אורח ובין היתר כמציל בסדרה שני גברים וחצי ובסברינה המכשפה הצעירה.
אלברכט החמישי, דוכס בוואריה
אלברכט החמישי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Albrecht V. von Bayern; 29 בפברואר 1528 - 24 באוקטובר 1579) היה דוכס בוואריה בין השנים 1550–1579.
ביוגרפיה.
אלברכט החמישי נולד ב-29 בפברואר 1528 לוילהלם הרביעי, דוכס בוואריה ומריה מבאדן-שפונהיים, בתם של פיליפ הראשון, מרקיז באדן-שפונהיים ואליזבת מפפאלץ, רוזנת הסן. בשנת 1546 התחתן אלברכט עם אנה, ארכידוכסית אוסטריה, על מנת לסיים את היריבות בין שני הבתים.
בשנת 1550 מת אביו וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה, ואלברכט עלה לשלטון במקומו. אלברכט היה קתולי אדוק, ועמד בראש הרפורמציה הנגדית, ולקח חלק חשוב בשלום פזאו ובשלום אאוגסבורג.
אלברכט עשה מאמצים כבירים על מנת להשיג לבנו ארנסט מבוואריה את נסיכות הבוחר מקלן, אולם נכשל במשימה, ורק לאחר מותו עלו צאצאיו על כס הנסיכות, שהייתה מאז בשליטת בית ויטלסבאך למשך כ-200 שנה. בשנת 1560 מת דודו ארנסט, ארכיבישוף זלצבורג, ואלברכט ירש ממנו את אזור גלאץ, שהייתה ברשותו עד לשנת 1567, שאז עברה לשליטת מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ב-24 באוקטובר 1579 מת אלברכט, ובנו וילהלם החמישי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-4 ביולי 1546 התחתן אלברכט עם אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתו של פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואנה, נסיכת בוהמיה והונגריה, ממנה היו לו 7 ילדים:
יחיא אביץ'
מארי יִחְיֵא אל-אַבְּיַץ' (מערבית: يحيى الأبيض; ה'תרכ"ג – ה'תרצ"ה, 1863 – 3 בנובמבר 1934) היה הרב הראשי ליהדות תימן ואב בית הדין.
קורות חיים.
נולד בצנעא בירת תימן למארי סאלם (שלום). כשהגיע יעקב ספיר הלוי לתימן במסעותיו פגש במארי סעיד אל-אביץ', בנו של מארי יחיא אל-אביץ' הדיין וסבו של הרב אביץ', שסיפר לו על אביו, מארי יחיא, אשר ליווה את השד"ר ברוך בן שמואל מפינסק, תלמיד רבי ישראל משקלוב שנסע לחפש אחר בני עשרת השבטים, ועבר במסעו בתימן.
בצעירותו למד אצל מארי אברהם קארה ואחר כך היה לתלמיד חבר של הרב יחיא קאפח. בצעירותו נקרא לשמש כרב בית הכנסת "בית פנחס" (בית הכנסת של משפחת פנחס), התגורר בביתם של בני משפחת פנחס, וגם לאחר שנשא לאישה את רומיה (לבית גיאת) המשיך לגור בביתם. לאחר מכן, בשנת ה'תרס"ו (1906) החל לשמש כרב בית הכנסת "בית מסורי". הרב אביץ', שנהג כשיטתו של הרב קאפח, רבו, מנהיג הזרם הדרדעי, מצא בבית הכנסת ציבור מעורב, דרדעים ועיקשים, בלדי ושאמי, והיה עליו למצוא דרך של פשרה בנוסחי התפילה. לכן הנהיג שינויים מעטים בלבד בנוסח התפילה. במקרים אחרים השלים עם הנוסח המקובל, למשל אמירת קדושת "כתר" בתפילת מוסף במקום קדושת "נקדישך".
פתח מחדש את הישיבה בבית הכנסת בית צאלח שנסגרה בשנות הרעב בתימן. בשנת 1905, לאחר המצור על צנעא (חוזת אלנפר), החלה קהילת צנעא להתארגן והקימה לה בית דין – גוף משפטי שהיה מקובל על היהודים שהשלטונות הכירו בסמכותו. אחד מחברי בית הדין הנבחרים היה הרב אביץ', אך הוא פרש תוך חודשים מעטים מתאריך בחירתו.
לאחר פטירת הרב יחיא יצחק הלוי בסיוון תרצ"ב (1932) נבחר לרב ראשי, כשעוזריו הם הרב עמרם קורח והרב חיים משרקי. כדרכם של רבני תימן, במקביל לרבנותו היה גם בעל מקצוע, צורף וטַבָּע במטבעת המדינה. תחילה עבד כצורף עם אחיו שלמה, ולאחר מכן עם שני בניו, משה ושמואל.
בתפקידו כרבהּ של תימן לימד רבות, היה דיין בית הדין, שוחט ומוהל, ונשא את עול הציבור על כתפיו. בתקופה שבה שימש כרב ראשי פרצה מחדש המחלוקת החריפה בין העיקשים לדרדעים, ולדברי הרב עמרם קורח נבחר לתפקיד בשל מזגו הנוח, כדי שיוכל לפשר בין הצדדים.
היה בעל ידיעות כלליות באסטרונומיה, בגאומטריה ובאלגברה. היה בקי גם בשפה הערבית, וכן באנגלית ובטורקית. היה בעל ידיעות רבות ברפואה, והיה מעין רופא עבור בני הקהילה היהודית והמוסלמית של צנעא.
היה מיודד גם עם חכמים מוסלמים וכן עם האימאם יחיא חמיד אלדין, שליט תימן, שהוא היה אחד מרופאיו.
בבית מדרשו למדו, בין השאר, הרבנים רצון (רצ'א) צארום, שלום קורח, דוד קאפח ובנו הרב משה אביץ'. כשנפטר הרב דוד קאפח פרס את חסותו על בנו יוסף קאפח, לימים רב בעל השפעה בישראל.
נפטר במוצאי שבת פרשת חיי שרה, אור לכ"ו בחשוון תרצ"ה. במקומו מונה לרבה של תימן עוזרו, הרב עמרם קורח.
כתב ספרים רבים, שנותרו ברובם בכתב יד. בין השאר כתב הערות על פירוש הרס"ג לספר תהלים ולספר איוב, הערות על פרשני המקרא ועל הש"ס. כן כתב שו"ת, שאבד בעת העלייה לישראל. מכתביו נדפסו בשנת תשע"ו חידושיו על משנה תורה לרמב"ם.
על שמו רחוב בראש העין.
צאצאיו.
בניו.
שם המשפחה של צאצאיו הוא אביץ', או בעברות בשמות אביעד בעל הצליל הדומה, או לבני, המשמר את משמעותו הערבית (אביץ' - לבן).
יחיא אלאביץ'
יחיא אל-אביץ'
יחיא אביד
יחיא אלאביד
תוכניות מתאר לערים.
מספר ערים ומועצות מקומיות בישראל ערכו בשנים 2015 ו-2016 תוכניות מתאר שבהן פרשו את תחזיותיהן לגבי שנה זו, ביניהן תל אביב-יפו, נתניה, טירת כרמל, רעננה, גן יבנה, גדרה, כפר יונה ומודיעין-מכבים-רעות.
וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה
וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה (13 בנובמבר 1493 - 7 במרץ 1550) היה דוכס בוואריה בין השנים 1508–1550.
ביוגרפיה.
וילהלם הרביעי נולד ב-13 בנובמבר 1493 לאלברכט הרביעי, דוכס בוואריה וקוניגונדה מאוסטריה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1508 מת אביו אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה, ווילהלם עלה לשלטון במקומו. על אף שאביו הורה שרק וילהלם יירש את הדוכסות, סירב לכך אחיו לודוויג העשירי, דוכס בוואריה, והאחים שלטו במשותף עד למותו של לודוויג בשנת 1545.
בתחילה תמך וילהלם ברפורמציה, אולם בהמשך אסר על החזקת כתבי מרטין לותר בבוואריה, ובשנת 1524 אף חתם על הסכם עם האפיפיור קלמנס השביעי שהעמיד אותו בראש הרפורמציה הנגדית. בשנת 1524 השתתף וילהלם בדיכוי מרד האיכרים של אלזס, ובשנת 1525 חתם על הסכם עם ארכיבישוף זלצבורג. בשנת 1534 חתם וילהלם על הסכם עם פרדיננד, מלך הונגריה שסיים את הסכסוך עם בית הבסבורג, ובמהלך המלחמה השמלקלדית אף תמך בקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ב-23 באפריל 1516 חוקק את חוק טוהר הבירה הבווארי.
ב-7 במרץ 1550 מת וילהלם, ובנו אלברכט החמישי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1522 התחתן וילהלם עם מריה מבאדן-שפונהיים, בתם של פיליפ הראשון, מרקיז באדן-שפונהיים ואליזבת מפפאלץ, רוזנת הסן, ממנה היו לו 4 ילדים:
רה&quot;ר
שנות ה-30 של המאה ה-21
שנות ה-30 של המאה ה-21 או שנות ה-2030 הן עשור השנים הרביעי של המאה העשרים ואחת. העשור יתחיל ב־1 בינואר 2030 ויסתיים ב־31 בדצמבר 2039.
עונת 2011/2012 ביורוליג
עונת 2011/2012 ביורוליג הייתה העונה ה-55 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל וה-12 שאורגנה על ידי Euroleague Basketball Company.
המשחק הראשון התקיים ב-28 בספטמבר 2011 ותחרות הסתיימה ב-13 במאי 2012. בתחרות השתתפו 38 קבוצות.