ב-24 בנובמבר 2015 ערך אוצ'אן את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות במדי המועדון, כשהחליף את מיראלם פיאניץ' בדקה ה-75 בהפסד 1–6 לברצלונה במסגרת המחזור החמישי בשלב הבתים לעונת 2015/2016. הוא שיחק גם בתיקו 0-0 נגד באטה בוריסוב במסגרת המחזור השישי בשלב הבתים. בליגה ערך אוצ'אן 3 הופעות בלבד.
החזרה לפנרבחצ'ה.
בעונת חזר אוצ'אן לפנרבחצ'ה, והחל לשחק במדיה בליגת העל הטורקית ובליגה האירופית.
ב-28 בינואר 2022 הושאל לאיסטנבול בשאקשהיר.
קריירה בינלאומית.
ב-15 בנובמבר 2013 ערך אוצ'אן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-63 בניצחון 0–1 על נבחרת צפון אירלנד במשחק ידידות.
האי טריסטן דה קונה
מלחמת האזרחים התימנית (2015)
לורה אשלי
לורה אשלי (7 בספטמבר 1925 - 17 בספטמבר 1985), הייתה מעצבת אופנה ולשית ואשת עסקים מצליחה שבנתה אימפריית אופנה. עיצוביה של לורה אשלי מאופיינים בסגנון אנגלי רומנטי ניאו – ויקטוריאני כפרי מהמאה ה-19, מזוהים בעיקר בדוגמאות של פרחים ושושנים ובשימוש בבדים ובחומרים טבעיים.
לורה התחילה את פעילותה בעיצוב בדים ומשם התרחבה לעיצוב בגדים, אביזרים ופריטי ריהוט.
ביוגרפיה.
לורה אשלי נולדה ב-7 בספטמבר 1925 בבית סבתה אשר בווילס, תחת השם לורה מאונטניי (Laura Mountney). היא גדלה וחונכה כנוצרייה בפטיסטית. לורה למדה בבית ספר מרשל'ס אשר ב עד 1932, אז נשלחה לבית ספר אלמווד (Elmwood)  בקרוידון. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, חזרה לווילס ובהיעדר מקום בבתי ספר אחרים, החלה ללמוד בבית ספר למזכירות באברדר .  בשנת 1942 כשהיא בת 16 עזבה לורה את הלימודים והתגייסה ל. בתקופה זו הכירה במועדון הנוער את המהנדס , שלימים יהיה בעלה. לאחר המלחמה הוצב ברנרד בהודו והם שמרו על קשר מכתבים. השניים נישאו בשנת 1949. בשנים 1945–1952 עבדה אשלי כמזכירה ב בלונדון. אשלי למדה באופן עצמאי עיצוב, והחל משנת 1954 החלה את הקריירה המקצועית שלה כמעצבת.
ללורה ולברנרד נולדו ארבעה ילדים: ג'יין, דייוויד, ניק ואמה.
מעט לאחר יום הולדתה ה-60, נפלה אשלי במדרגות הבית של בתה ג'יין. בעקבות הנפילה סבלה אשלי משטף דם במוח, ואושפזה בבית החולים בקובנטרי. היא נפטרה כעבור עשרה ימים ב-17 בספטמבר 1985 ונקברה בחצר כנסיית יוחנן המטביל, בקארנו אשר בווילס.
ביוגרפיה מקצועית.
לורה למדה עיצוב באופן עצמאי והחלה את קריירת העיצוב במטבח דירתה בלונדון בשנת 1953. את ההשראה לעיצוביה קבלה בביקורה במוזיאון ויקטוריה ואלברט, בתערוכת עבודות יד מסורתיות ושמיכות טלאים . כיוון שלורה וברנרד לא מצאו בדים שאהבו, החליטו לייצרם בעצמם. לורה ואלברט השקיעו £10 ברכישת עץ, צבעים ובדי פשתן, ולמדו את מלאכת הדפסת הבדים באופן עצמאי מספרים שונים. הם התחילו לייצר מטפחות ראש  (צעיפים מרובעים המקופלים לחצאי משולשים ומשמשים לכיסוי הראש )  עם הדפסים ויקטוריאניים שהפכו במהרה להצלחה גדולה ונמכרו ברשתות שווק גדולות כמו . לאחר מכן החלו לייצר גם מגבות מטבח, מפיות וסינרי גינון עם הדפסים ויקטוריאניים רומנטיים. ברנרד עזב את מקום עבודתי והצטרף ללורה. בשנת 1954 רשמו השניים את החברה "אשלי Mountney בע"מ". בשנת 1955, בעקבות תחושתו ששם אישה יתאים יותר לעיצובי החברה, שינה ברנרד את שם החברה ל"לורה אשלי". בעקבות התרחבות המכירות עוברת ב 1955 משפחת אשלי מלונדון לבית גדול יותר בקנט, על גדות  נהר דרנט. בשנת 1960, עוברת המשפחה לווילס למקום הולדתה של לורה. בשנת 1979, בשיא התרחבות החברה, עוברת משפחת אשלי לצפון צרפת.
סגנון העיצוב.
עיצוביה של לורה אשלי משלבים פשטות נוסטלגית ותמימה מתקופות העבר, המאה ה-18 וה-19.  הסגנון מאופיין בהדפסי פרחים מסורתיים המודפסים על בדים טבעיים. העיצובים כללו כיסויי ראש מעוצבים, שמלות בסגנון אדוארדיאני, חלוקים ארוכים, שילובי תחרה עדינים, סיכה בחלקה העליון של השמלה,  חצאיות קומות ושרוולים מנופחים. במהלך השנים התרחבו עיצובי הטקסטיל, ההדפסים והסגנון הרומנטי לפריטי ריהוט, מצעים, מגבות, טפטים, אריחי קיר, וילונות, כריות, וריפוד.
החברה.
חברת לורה אשלי מותגה כמשווקת חלום של נימוסים ואלגנטיות אנגליים, כפריות וטוהר. החברה פנתה לקהל יעד שברובו נשים המחפשות רומנטיות, נשיות, אכפתיות, מודעות לסביבה, תרבות וחינוך בריטיים. את החנות הראשונה של החברה פתחו לורה וברנרד בשנת 1961 ברחוב מיינגן 35 ב. עד שנת 1970 נפתחו חנויות נוספות ברחבי בריטניה ומכירות החברה הגיעו ל £300,000 . בשנת 1971 נפתחו חנויות נוספות ברחבי העולם: באוסטרליה, בקנדה וביפן, בפריז ובסן-פרנסיסקו. החברה התרחבה בקצב מהיר הרבה יותר ממה שמישהו יכול היה לחזות, ובתוך 5 שנים, בשנת 1975 מנתה למעלה מ-40 חנויות ברחבי העולם עם למעלה מ-1000 עובדים ומחזור מכירות של 5 מיליון £ בשנה.   החברה קבלה את פרס המלכה ליצוא בשנת 1977. בשנת 1979 הגיעה החברה למחזור מכירות של 25 מיליון £ בשנה עם מעל 70 חנויות ברחבי העולם. אז עברה משפחת אשלי לצפון צרפת והחברה החלה להתמקד בריהוט ועיצוב לבית ולעסק. בתחילת 1986 הונפקה החברה בבורסה בלונדון עד 1990 היו לחברה מעל 550 חנויות ב 63 מדינות ברחבי העולם. בשלב זה,  החלה החברה לחוות קשיים כיוון שהבגדים שעיצבה החלו להיתפס כמיושנים. החברה נאלצה לסגור חנויות, עדכנה את סגנון הלבוש והרחיבה את אוסף ריהוט הבית. בסופו של דבר, בשנת 1993 ברנרד אשלי התפטר ממועצת המנהלים,  ו 40% מהחברה נמכר לתאגיד המלזי תמורת 74 מיליון $. הזרמת המזומנים וצעדי ייעול נוספים אפשרו לחברה לשרוד. 58% ממניות החברה הוחזקו כעת, במישרין או בעקיפין על ידי יו"ר החברה . בשנת 2001 אף התרחבה הרשת ופתחה את אתר האינטרנט שלה www.lauraashley.com. למרות זאת החברה לא הצליחה לשחזר את הצלחת העבר. חברת לורה אשלי לא הצליחה לאורך השנים לתרגם את הפופולריות הרחבה שלה לרווחים באותו קנה מידה.
מעורבות המשפחה בחברה.
לורה, בעלה ברנרד וארבעת ילדיהם היו מעורבים בעסק במשפחתי. ברנרד אשלי היה יו"ר החברה עד התפטרותו בשנת 1993, שנה בה הפך לנשיא כבוד של החברה. דייוויד היה אחראי על עיצוב החנויות, ג'יין הייתה צלמת החברה, ניק ואמה היו חלק מצוות עיצוב האופנה של החברה.  עם מותה של לורה מונה ניק למעצב החברה.
ברנרד אשלי.
ברנרד אשלי היה שותפה של לורה לחיים ולחברה אותה הקימו יחדיו. ברנרד היה פעיל באופן שוטף בחברה עד שנת 1993, 40 שנה לאחר הקמת החברה. לאחר התפטרותו מתפקיד יו"ר החברה, מונה ברנרד לנשיא כבוד של החברה.  ברנרד מת מסרטן  ב-14 בפברואר 2009.
קרן לורה אשלי.
בשנת 1987 יוסדה "קרן לורה אשלי". הקרן יוסדה על שם לורה וברנרד אשלי בעקבות הצלחתה של לורה אשלי בתחום האומנות השימושית והיצירתית.  הקרן נועדה לסייע במענקים לקבוצות וליחידים בבריטניה ובווילס ולעודד את היצירתיות האומנותית, בעיקר אומנות שימושית ואומנות הטקסטיל. המענקים ניתנים הן לפרויקטים והן למלגות לימודים. הקרן אינה מגבילה את הסכומים אותם היא מעניקה, כולל אפשרות למלגות קיום והוצאות חודשיות. הקרן מעדיפה פניות למלגות של עד 10,000 £. משפחת אשלי מעורבת באופן שוטף בניהול הקרן.
מלחמת האזרחים התימנית (2015 ואילך)
טייסת מאמני כטב&quot;מ ומסוקים
ליגת העל בכדורסל לבתי ספר תיכוניים
רוברטו סוריאנו
רוברטו סוריאנו (באיטלקית: Roberto Soriano; נולד ב-8 בפברואר 1991 בדרמשטאדט שבגרמניה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בולוניה מהסרייה א'. הוא האח הצעיר של אליה סוריאנו.
קריירת מועדונים.
סמפדוריה.
סוריאנו נולד בדרמשטאדט שבגרמניה. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של באיירן מינכן, ובחודש פברואר 2009 עבר למחלקת הנוער של סמפדוריה מהסרייה א'. הוא ישב על ספסל הקבוצה שלוש פעמים בעונת , אך לא שיחק.
ההשאלה לאמפולי.
בחודש יוני 2010 הושאל סוריאנו לאמפולי מהסרייה ב' לעונה אחת. ב-15 באוגוסט ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-75 בניצחון 1–4 על רג'אנה במסגרת הסיבוב השני של הגביע האיטלקי. ב-22 באוגוסט ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 63 דקות בניצחון 2–3 על פרוזינונה במסגרת המחזור הראשון. ב-11 בדצמבר הבקיע סוריאנו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-79 בהפסד 2–3 לפורטוגרוארו במסגרת המחזור ה-19 בליגה. ב-16 באפריל 2011 הבקיע סוריאנו את שערו השני במועדון, שער בדקה ה-29 בניצחון 1–2 על אטאלנטה במסגרת המחזור ה-36 בליגה. בסך הכל ערך סוריאנו 27 הופעות ליגה בתקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.
החזרה לסמפדוריה.
לקראת עונת חזר סוריאנו לסמפדוריה, שבינתיים ירדה לסרייה ב'. ב-5 באוקטובר 2011 ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בתיקו 1-1 נגד הלאס ורונה במסגרת המחזור השמיני בליגה. ב-26 במאי 2012 הבקיע סוריאנו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-20 בהפסד 1–2 וארזה במסגרת המחזור ה-42 והאחרון בליגה. סוריאנו ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, וסמפדוריה סיימה את העונה במקום השישי, והצליחה להעפיל בחזרה לסרייה א' דרך משחקי הפלייאוף.
ב-26 באוגוסט 2012 ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כשנכנס כמחליף בדקה ה-76 בניצחון 0–1 על מילאן במסגרת המחזור הראשון בליגה. הוא ערך 24 הופעות ליגה בעונת , אותה סיימה סמפדוריה במקום ה-14.