נלסון גליק היה החופר העיקרי של תל אל חלייפה, כיום בין אילת לעקבה, בצד העבר ירדני. בשנת 1934, החל נלסון גליק בחפירות ומצא שם מצודה ישראלית מתקופת מלכי יהודה שנבנתה ונחרבה ונבנתה שוב. על פי החרסים המיוחדים וחומות העיר ושעריה, קבע גליק כי תל-אל-חלייפה היא העיר אילת או עציון גבר, אותה בנה שלמה המלך ולאחר מכן המלכים אמציה, עוזיה ואחז. בחפירותיו נמצאו כבשנים להתכת נחושת, כולל תנורים שהשתמשו ברוחות הערבה לליבוי האש. בחפירות אלו גם נמצאה חותמת "ליתם", המיוחסת ליותם המלך בן עוזיה או לפקיד ממונה מטעמו. גליק גם איתר כ-500 אתרים ארכאולוגים בנגב, כולל מספר רב של מצודות מתקופת הברזל ב', תקופת מלכי יהודה ואישש בזה את שליטת מלכי יהודה בכל רחבי הנגב, מערד בצפון, דרך ירוחם וקדש ברנע בואכה אילת. על פי כמות החרסים ואיכותם, אותם מצא גליק באילת העתיקה, הוא קבע כי אילת הייתה עיר המחוז באדום וסביבתה וכתב :"שעציון גבר הייתה המרכז של חבל גדול".
ספריו.
חלק מספריו שתורגמו לעברית:
הממשלה הזמנית הרוסית
איבר אלגברי
במתמטיקה, אלגבריות היא תכונה המתייחסת לאיברים בשדה formula_1 מעל תת-שדה formula_2, ובאופן כללי יותר לכל איבר של אלגברה (אסוציאטיבית או לכל הפחות בעלת חזקה אסוציאטיבית) formula_3 המוגדרת מעל חוג קומוטטיבי formula_4. איבר המקיים תכונה זו נקרא איבר אלגברי, ואיבר שאינו מקיים אותה הוא טרנסצנדנטי. אלגברה (מעל שדה) שכל איבריה אלגבריים נקראת אלגברה אלגברית.
ההגדרה מכלילה את ההגדרה המקובלת למספר אלגברי, באופן שמספרים אלגבריים הם האיברים האלגבריים של שדה המספרים המרוכבים מעל שדה המספרים הרציונליים. מושג דומה, ועדין יותר, הוא זה של איבר שלם - כל איבר שלם הוא אלגברי, אבל לא להפך. אם formula_4 הוא שדה, שני המושגים מתלכדים. המושגים מוגדרים כך: איבר formula_6 של אלגברה formula_3 מעל חוג קומוטטיבי formula_4 הוא אלגברי (מעל formula_4) אם הוא מאפס פולינום שכל מקדמיו שייכים ל-formula_4. איבר המאפס פולינום מתוקן הוא איבר שלם.
באלגברה מממד סופי, כמו למשל אלגברת מטריצות מעל שדה, כל איבר הוא אלגברי. אלגבריות בהרחבת שדות קשורה קשר הדוק לממד. אם formula_11 היא הרחבה כזו, אז formula_12 הוא אלגברי אם ורק אם השדה formula_13 הנוצר על ידי formula_6 מעל formula_2 הוא בעל ממד סופי. באלגברה כללית formula_3, איבר formula_6 הוא שלם אם ורק אם formula_18 נוצר סופית כמודול מעל formula_4. מזה נובעת תכונה חשובה: אם a מאפס פולינום שכל מקדמיו שלמים, אז הוא שלם בעצמו. מכאן נובע שאוסף כל האיברים של formula_3 שהם שלמים מעל formula_4 הוא תת-אלגברה (הנקראת הסגור השלם של formula_4 בתוך formula_3). אם כל איבר של formula_3 שלם מעל formula_4, אז formula_3 הוא הרחבה שלמה של formula_4.
את מושג הטרנסצנדנטיות אפשר להכליל כדי לטפל בכמה איברים. formula_28 הם איברים בלתי תלויים אלגברית אם לא קיים אף פולינום שונה מאפס ב-formula_29 משתנים formula_30 מעל חוג הבסיס C, כך ש- formula_31. המספר הגדול ביותר של איברים בלתי תלויים אלגברית נקרא דרגת הטרנסצנדנטיות של formula_3 מעל formula_4.
מיכאיל השני, קיסר רוסיה
מיכאיל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (ברוסית: Михаил Александрович Романов, הקרוי גם הצאר מיכאיל השני; 22 בנובמבר 1878 - 12 ביוני 1918), היה בנו של הצאר אלכסנדר השלישי, ואחיו של הצאר ניקולאי השני.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
מיכאיל נולד ב-22 בנובמבר 1878 בארמון אניצ'קוב, סנקט פטרבורג, לאלכסנדר אלכסנדרוביץ', הצארביץ' של רוסיה ולדאגמאר, נסיכת דנמרק, בתם של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל.
בשנת 1881 נרצח סבו אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, ואביו עלה לשלטון במקומו כאלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה. בשל היותו הבן הצעיר במשפחה, ניהל מיכאיל חיים חסרי דאגות והוא אהב מאוד מכוניות ספורט ומרוצי סוסים.
בשנת 1899 מת אחיו גאורגי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה במפתיע משחפת, ובעקבות כך הפך מיכאיל לנסיך הכתר הרוסי. בשנת 1904 נולד אחיינו אלכסיי ניקולאייביץ', הצארביץ' של רוסיה, אולם בשל היותו חולה בהמופיליה, נשאר מיכאיל כיורש אפשרי של כס המלוכה.
משפחתו.
בשנת 1902 פגש מיכאיל את ביאטריס, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה והתאהב בה, אולם בשל היותם בני דודים סירב אחיו לאשר את הנישואים ובשל כך ניתק מיכאיל את הקשר עמה. לאחר מכן קיים מיכאיל יחסים עם אחת מנערותיה של אחותו אולגה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה - אלכסנדרה דינה קוסיקובסקאיה ורצה להתחתן עמה בסתר, אולם ניקולאי סירב אף לנישואים האלו ואיים עליו בגלות, ולבסוף אף כלא את דינה לשארית חייה.
בעת שירותו כקפטן ברגימנט קוזאקי משמר החיים, פגש מיכאיל את נטליה שרמטייבסקיה ושניהם התאהבו ממבט ראשון. מכיוון שנטליה כבר הייתה נשואה פעם שנייה ואף היה לה בת, היא לא נחשבה לכלה הולמת עבורו, אולם אף לאחר שהוא נשלח לרגימנט הוסארים בפלך אוריול הוא המשיך לשמור על הקשר עמה. בשנת 1910 נולד בנו גאורגי, ובשנת 1912 הם התחתנו בכנסייה האורתודוקסית הסרבית בווינה. בעקבות הנישואים סירב אחיו לאשר לו לחזור לרוסיה, ורק לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא סלח לו והכיר בנישואים כנישואים מורגנטיים. בשנת 1915 הוכר בנו גאורגי כבן חוקי, ואשתו קיבלה את התואר הרוזנת בראסובה.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ המלחמה הותר למיכאיל לחזור לרוסיה ועד מהרה הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים הפראיים והיה פופולרי מאוד בקרב חייליו. מיכאיל עם הדיוויזיה שבפיקודו נלחם בחזית האוסטרית ובמהלך מתקפת הקרפטים הגיע עם כוחותיו עד למרגלות הרי הקרפטים. בפברואר 1915 קיבל מיכאיל את עיטור מסדר גאורגי הקדוש, בשל הצלחתו בכיבוש סטניסלב.
המהפכה הרוסית.
ב-2 במרץ (לוח יוליאני) / 15 במרץ (לוח גרגוריאני), 1917 השליט ניקולאי השני ויתר על כתר המלוכה לטובת אחיו, באומרו: "אנחנו מורישים את ירושתנו לאחינו הדוכס מיכאיל אלכסנדרוביץ' ונותנים לו את ברכותינו על כניסתו לתפקיד השליט".
יום אחד לאחר מכן, (3 במרץ / 16 במרץ 1917) מיכאיל חתם על מנשר, שבו הצהיר: "אני נחוש בדעתי לתפוס כוח עליון רק אם זהו רצונו של עמינו האדיר, שצריכים כרגע להקים ממשל וחוקים יסודיים חדשים של המדינה הרוסית, על ידי הצבעה כללית ודרך נציגים באספה המכוננת." למשך יום אחד נטר מיכאיל את התקווה שייבחר על ידי האנשים כמושל, אך זה לא קרה.
היסטוריונים חלוקים בדעותיהם האם לראות במיכאיל כצאר האחרון. חלק טוענים שנהיה צאר ברגע שהתפטרותו של ניקולאי נכנסה לתוקף, ומיכאיל עצמו היה צריך להתפטר גם הוא כדי לוותר על הכתר. בנוסף, הם טוענים, הוא שלט מבחינה טכנית כצאר למשך יום אחד. אחרים טוענים שהוא היה הופך לצאר רק אם היה מקבל את התפקיד במלואו וללא תנאים, דבר שלא קרה.
באופן מעשי קשה לראות בו צאר מהסיבות הבאות:
ב-21 באוגוסט 1917 נעצרו מיכאיל נטשה ומזכירו ניקולס ג'ונסון בפקודת אלכסנדר קרנסקי במעצר בית, אולם כעבור זמן קצר שוחרר ואף הותר לו לעזוב את המדינה. מיכאיל ניסה להגר לבריטניה, אולם הבריטים סירבו לתת לו אשרת כניסה, משום שדעת הקהל לא אהדה את בני בית רומנוב.
בסתיו אותה שנה פרצה מהפכת אוקטובר והבולשביקים תפסו את השלטון, ועד מהרה נעצר מיכאיל שוב במעצר בית. ב-7 במרץ 1918 נכלא מיכאיל על ידי הצ'קה וב-11 במרץ הוא נשלח לעיר פרם, אליה הוא הגיע ב-19 במרץ לאחר מסע מפרך בן שמונה ימים. במאי אותה שנה הצטרפו אליו אשתו ובנו וחגגו עמו את חג הפסחא האורתודוקסי, אולם מיד לאחר מכן לחץ עליה מיכאיל שיעזבו את רוסיה מחשש לחייהם. ב-18 במאי עזבו נטליה וגאורגי את רוסיה, ובתחילת יוני חלה מיכאיל בבעיות קיבה.
מותו.
ב-12 ביוני 1918 נלקחו מיכאיל ומזכירתו על ידי מספר אנשים מחוץ למלון בעיר פרם שם גר ולאחר מכן נלקחו לפאתי העיר, שם נורו וגופותיהם נשרפו. נקודת המבט הרשמית הסובייטית הייתה שאנשים אלו היו עובדים מקומיים, ששנאו את המשטר הצארי וסלדו מסגנון חייו העשיר של מיכאיל. מסמכים אחרים מראים, שהצו להוציא אותו להורג ניתן על ידי המשטרה החשאית המקומית.
הפוסיקט דולז
הפוסיקט דולז היא להקת בנות אמריקאית המורכבת מזמרות, רקדניות, ושחקניות ידועות. את כל שירי הלהקה ביצעה הסולנית ניקול שרזינגר, והצטרפו אליה זמרות הליווי. יתר המשתתפות בהרכב, מלוות בקולות רקע.
ביוגרפיה.
הלהקה הוקמה בסטודיו לריקוד בחנייה של כריסטינה אפלגייט בלוס אנג'לס. רובין אנטין, שותפתה, רצתה לשנות את אופי הלהקה מבחינת ריקודים והופעה על במה, ולשם כך היא הזמינה מספר חברות שהכירה, אשר הגיעו מתחום הריקוד. אפלגייט הציעה כי ההרכב יופיע במועדון "סאנט סטריפ" שבבעלותו של ג'וני דפ. הופעתן הראשונה, בורלסקה, התקיימה בשנת 1995, נמשכה באופן קבוע מדי יום חמישי. בשנת 2000, הזמרות גוון סטפאני וכריסטינה אגילרה הופיעו יחד עם הלהקה. כריסטינה אף הפכה לחברה שלה לפרק זמן קצר.
בעקבות הצלחת המופע, הלהקה עברה למועדון "רוקסי" הנודע, והופיעה שם פעמיים בשבוע במשך שבעה שבועות, יחד עם אומנים אורחים ובהם: בריטני מרפי, שרליז ת'רון, פריס הילטון ופמלה אנדרסון. בהמשך השתנתה הלהקה מבחינת הרכבה, והיא השתתפה בפסקולי הסרטים "תפוס ת'כריש", עם השיר "We Went As Far As We Felt Like Going" וב-"הנרקוד?", כאשר ביצעו גרסת כיסוי ללהיט הישן "Sway" של דין מרטין (שיר מקסיקני במקור). בסוף שנת 2005 יצא הסינגל הראשון, "Don't Cha", מתוך אלבום הבכורה שלהן, PCD (המציין את ראשי התיבות של שם הלהקה).