במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 התדרדרה ניסאן, מכירותיה הצטמצמו, והחברה הגיעה עד לסף הליך פירוק. בשנת 1999 רכשה רנו הצרפתית מניות שליטה בניסאן וקרלוס גוהן מונה כנשיאה. גוהן יזם את "התוכנית לתחיית ניסאן" (NRP) שהצליחה באופן יוצא דופן. ניסאן חזרה לרווחיות וחידשה את קו מכוניות ניסאן ואינפיניטי, שהיה מותג אמריקאי מקומי באותה עת. בשנת 2001 המשיך גוסן בתוכנית "ניסאן 180" להמשך צמיחת החברה. הצלחתו בהשבת החברה לרווחיות הקנתה לו אהדה גדולה ופרסום רב ביפן, כמעט עד למעמד של גיבור לאומי, תוך אזכור רב במאנגה ובתרבות הפופולרית. הקיסר אקיהיטו העניק לו את מדליית יפן עם סרט כחול ב-2004. אחת מהמכוניות הקומפקטיות והיוקרתיות של ניסאן היא הניסאן מקסימה.
בשנת 2021 הציגה ניסאן את המכונית השביעית בסדרת Z, הניסאן Z.
מוצרים.
ניסאן מייצרת קו רחב של מכוניות נוסעים ומשאיות. החל משנות ה-50 הן מיוצאות בהצלחה לרחבי העולם, פרט לשנת 1953 בה שררה שביתת עובדים ארוכה במפעלי ניסאן. ניסאן גם מייצרת מכוניות ספורטיביות זולות יחסית בסדרת ה "Z", ואת הסקייליין GT-R בעלת הנעה 4×4 ומנוע חזק. הסקייליין לא מיוצאת באופן רשמי אל מחוץ ליפן, אך ייצוא של מכוניות משומשות למדינות בהן נוהגים בצד שמאל של הכביש (בדומה ליפן) הפך לפופולרי.
בשנת 1985 ייסדה ניסאן את NISMO, חטיבת השיפורים והספורט המוטורי שלה, שמציעה שיפורים רשמיים למכוניות ניסאן. בשנת 1989 החלה ניסאן לשווק בארצות הברית מכוניות יוקרה תחת המותג אינפיניטי, ובשנת 2008 החלה לשווקו גם במדינות נוספות באירופה ובישראל. בבעלות ניסאן הייתה גם חברת סלולר יפנית בשם Tu-Ka (מאז שנת 2000 חלק מ-KDDI) וחטיבה ימית העוסקת בפיתוח מנועי סירות ואוניות.
בין השנים 1990–2000 הורכבו מנועי "ניסאן" מסוג "SR20DE" במכונית הספורט היפנית טומיקאירה ZZ, אשר יוצרה על ידי יצרן מכוניות הספורט "Tommykaira".
ב-20 במאי 2022 חשפה ניסאן את ניסאן סאקורה מכונית קיי במרכב האצ'בק חשמלית.
בישראל.
כלי הרכב של ניסאן מיובאים לישראל על ידי חברת פסיפיק מקבוצת קרסו (יבואנית רנו). החברה שיתפה פעולה עם מיזם בטר פלייס של שי אגסי לייצורם של כלי רכב חשמליים ופריסת התשתיות התומכות בערים ובכבישים משנת 2011, בישראל, בדנמרק, בעמק הסיליקון, בפורטוגל ובמדינות נוספות.
נתוני מכירות.
על פי נתוני קארזון (עיבוד מאגר רכבים פרטים ומסחרים עד 3.5 טון):
דייק
דייק הוא מחדר פלוטוני הנוצר מחדירת מאגמה לסלעי הליתוספירה והתגבשותה לסלע יסוד. דייקים הם גופי חדירה בלתי-תואמים, כלומר הם חודרים בניצב לשכבות סלעי הסביבה ומתגבשים בניצב להן או באלכסון.
היווצרות.
דייקים נוצרים כאשר מאגמה בהרכבים שונים חודרת לאזורי חולשה בסלעי הסביבה ומתגבשת בהם. אזורי חולשה אלה עשויים להיות העתקים או סדקים בסלעים.
על פי עקרון היחסים ההופכיים, הימצאות דייקים בסלעי סביבה מציינת היווצרות מאוחרת לזו של הסלעים אותם חצו.
תהליך החדירה של המאגמה לסדקים נקרא "הזרקת דייק". זרימת המאגמה מתאפשרת באמצעות העצמתו של לחץ הדיפרנציאלי הגורם לחולשה בסלע, וכתוצאה ממנה לפריכתו ולסדיקתו. מטבעה, הזרקת דייק היא תהליך אפיזודי-מקומי, מאחר שדרוש מאמץ רב ליצירת נקודות חולשה וסדקים בסלע ולהובלת צבר גדול של מאגמה מבעד לסדקים אלה.
מבנה.
מרבית הדייקים קטנים יחסית: רוחבם מגיע לעשרות מטרים ואורכם לקילומטרים אחדים. עם זאת, בזימבבואה קיים דייק ענק שרוחבו כ-8 ק"מ ואורכו יותר מ-480 ק"מ.
דייקים עשויים להופיע בשתי צורות עיקריות:
סחיפה ובליה חושפים את הדייקים על פני השטח בשני אופנים, הנובעים מקשיות הסלע הבונה אותם:
דייקים נוטים לרוב כלפי מעלה בכיוון אנכי או אלכסוני. עם זאת, תהליכים טקטוניים עשויים לעוות אותם ולשנות את כיוונם המקורי.
הרכב ומרקם.
הרכבם של הדייקים מגוון ועשוי להיות בזלתי, גרניטי וריוליטי, אם כי מרבית הדייקים הם בהרכב בזלתי.
מרקמם של הדייקים מגוון. דייקים פגמטיטים מורכבים מגבישי ענק בעלי הרכב גרניטי, המסמלים לרוב את השלב האחרון של החדירה הגרניטית. דייקים אפליטיים מורכבים מגבישים קטנים בעלי הרכב גרניטי.
המרקם נובע מקצב התקררות המאגמה: מרקם גס מופיע בעומק רב ונובע מהתקררות איטית, ומרקם דק מופיע סמוך לפני השטח ונובע מהתקררות מהירה.
חדירת הדייק והטמפרטורה הגבוהה של המאגמה ביחס לסלעי הסביבה גורמת לסימני "אפייה" בסלעים אליהם הוא חודר. סימנים אלה נובעים מהתמרת מגע ונראים כ"הילה" ההולכת ודועכת ככל שגדל המרחק מאזור החדירה.
נחילי דייקים.
במקרים רבים מופיעים דייקים כ"נחילים" – מקבצים המכילים עשרות ומאות דייקים שנוצרו במהלך אירוע חדירה אחד. בנחילים אלה מקבילים הדייקים זה לזה וכיוון חדירתם אחיד. נחילים כאלה עשויים ליצור משטחי בזלת נרחבים ולהוות את שורשיהם של חבלים געשיים.
היווצרותם של נחילים מאפיים בארכאיקון ובפלאופרוטרוזואיקון נחשבת עדות לפעילותה של תימרת מעטפת הקשורה בטמפרטורות גבוהות יחסית של המעטפת. כזה הוא
הנחיל הנרחב ביותר – נחיל הדייקים של מקנזי (Mackenzie Dike Swarm) המצוי במשטח הבזלת של מקנזי בצפון קנדה, שאורכו 3,000 ק"מ ורוחבו 500 ק"מ.
בעולם מוכרים כ-25 נחילי דייקים, ומרביתם נוצרים במוקד אחד או בטבעות קונצנטריות מסביב למחדרים גדולים אחרים או מסביב לצינורות הזנה געשיים.
תפוצה.
דייקים מצויים במקומות רבים בעולם. בישראל ובסביבתה מצויים דייקים שחדרו לסלעי השילד הערבו-נובי – בסיני ובהרי אילת, רבים מהם בגושי התשתית.
דייקים נוספים – שחדרו לתוך סלעי משקע מהיורה מצויים במכתש רמון, למרגלות הר ארדון. ברמת הגולן מצויים דייקים בזלתיים, וכאלה נראים גם במזרח הגליל ובמרכז הערבה, סמוך לעין יהב.
משיח (אורטוריה)
משיח (במקור Messiah) הוא אורטוריה מאת גאורג פרידריך הנדל משנת 1741 והיצירה הנודעת ביותר של מלחין זה. היא נמנית עם היצירות החשובות ביותר של המוזיקה הווקאלית המערבית, והיא ככל הנראה היצירה הווקאלית המפורסמת ביותר במוזיקה הקלאסית בשפה האנגלית. סימנה ביצירות הנדל הוא HWV 56.
מבוא.
שמה של האורטוריה בא לה מדמות המשיח ביהדות ובנצרות. הנדל עצמו היה נוצרי מאמין, והיצירה מציגה את חייו של ישו, שהוא המשיח בנצרות, ואת חשיבותם על פי הדוגמה הנוצרית. הליברית עצמה לקוחה מתוך תנ"ך המלך ג'יימס.
"משיח" הוא יצירתו המפורסמת ביותר של הנדל (קרובה לה בפרסומה רק יצירתו "מוזיקה על פני המים"), והיא שומרת על הפופולריות שלה בקרב חובבי המוזיקה הקלאסית עד היום.
הנדל קרא ליצירה "משיח", ללא ה' הידיעה. אף על פי כן, שמה המשובש של היצירה "המשיח" קנה לו אחיזה רבה ונישא בפי כל.
הליברית.
באורח מפתיע ליצירה בשם זה, מקורה של רוב הליברית בתנ"ך ולא בברית החדשה. החלק הראשון מתבסס בעיקר על קטעים מספר ישעיהו המנבאים את בוא המשיח. רוב החלק השני בנוי משילוב של קטעים מספר ישעיהו עם ציטוטים מן הבשורות. החלק השלישי מכיל ציטוט אחד מספר איוב, ורובו מן האיגרת הראשונה אל הקורינתים. קטע המקהלה הנודע "הללויה" וכן קטע המקהלה החותם את היצירה שניהם מספר חזון יוחנן.
את הליברית כתב צ'ארלס ג'ננס, שהשתמש בנוסח המלך ג'יימס. הוא בנה את האורטוריה בדומה לאופרה בת שלוש מערכות, ובכל אחת מהן כמה תמונות:
הלחנת האורטוריה והופעת הבכורה.
מקורו של הרעיון לכתיבת משיח אצל צ'ארלס ג'ננס, אשר כתב לפני כן בעבור הנדל את האורטוריה שאול וככל הנראה גם ליקט את קטעי המקרא לאורטוריה בני ישראל במצרים. בחודש יולי 1741 כתב לחבר שהוא מתעתד לשכנע את הנדל להלחין עוד אוסף של קטעי מקרא ולבצעם בימות חג הפסחא. על כל פנים, נקודת המוצא של הכתיבה הייתה חילונית ולא דתית - הפרסומים לקראת הקונצרטים התייחסו ליצירה שוב ושוב כאל Entertainment (בידור), והיא נכתבה מתוך מחשבה על ביצוע בתיאטראות ואולמות קונצרטים, לא כנסיות. בין הזמרים שביצעו את האורטוריה בימי חייו של הנדל היו כוכבי האופרה הגדולים של זמנו.
הנדל, שהיה בשיא יכולותיו המוזיקליות אבל שקוע בחובות ובדיכאון, התכוון שלא להלחין דבר בעונת 1741/2. בעונה שקדמה לה נכשל ניסיונו להמשיך את סדרת האופרות האיטלקיות שלו באופרה "אימנאו ודיידמיה". הזמנתו לסדרת קונצרטים בעיר דבלין היא שהביאה אותו לבסוף להסכים להלחין אורטוריה נוספת.
ב-22 באוגוסט 1741 התחיל הנדל להלחין את הליברית המקראי של צ'ארלס ג'ננס במהירות השיא שאפיינה אותו. כמו ברבות מיצירותיו האחרות של הנדל, השתמש לשם כך בקטעים מיצירות קודמות, שלו ושל אחרים. בתוך 24 ימים השלים את כתיבת משיח. מיד לאחר מכן פנה להלחנת האורטוריה שמשון וכתב את רובה המכריע.
בחודש נובמבר 1741 נסע הנדל לדבלין. בתחילת אוקטובר נפתח שם "Mr Neale's Great Musick Hall in Fishamble Street" שבו עמד הנדל לתת שורת קונצרטים למנויים, שבמסגרתה בוצעו כמה מן האורטוריות שלו. עוד לפני ביצועו הראשון של "משיח" ערך בו שינויים ותוספות של הרגע האחרון. הבכורה עוכבה בשל התערבותו של ג'ונתן סוויפט, שהיה אז דיקן קתדרלת פטריק הקדוש בעיר, שאסר על זמרי המקהלה שלו להשתתף בבכורה. הוא דרש שתיקרא "אורטוריה קדושה" ושההכנסות ממנה יובטחו לבתי חולים לחולי נפש בעיר. הבכורה, שנקבעה לבסוף ל-13 באפריל 1742, פורסמה כקונצרט צדקה שהכנסותיו קודש למספר ארגונים בעיר. בבכורה עצמה הוביל הנדל את הנגינה על הצ'מבלו, ועל התזמורת ניצח מאתיו דובורג (Dubourg), נגן כינור, מנצח ומלחין אירי, ששיתף פעולה עם הנדל מאז 1719.