עם רכישת העיתון הושפע הקו שלו במספר נושאים בהתאם לאינטרסים העסקיים של אדלסון בנוואדה ולדעותיו. כתבים שכתבו על עסקיו של אדלסון פרשו. בניגוד לעמדה הליברטריאנית שאפיינה אותו, העיתון תמך במיזם של הקמת אצטדיון פוטבול בלאס וגאס בשילוב של מימון פרטי וציבורי בו היה מעורב אדלסון. ובהתאם להתנגדותו של אדלסון ללגליזציה של סמים קלים, עמדתו של העיתון התהפכה מתמיכה להתנגדות.
עמדותיו ותרומותיו הפוליטיות.
אדלסון היה אחד מהתורמים הבולטים במאה ה-21 עבור מועמדי המפלגה הרפובליקנית ומטרות שמרניות בארצות הברית. בשנת 2005 היו אדלסון ואשתו מרים בין 53 התורמים שתרמו רבע מיליון דולר לטקס ההשבעה השני של נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש, שהיה מועמד המפלגה הרפובליקנית. בשנת 2007 מימן אדלסון את שדולת Freedom's Watch התומכת ביוזמת המלחמה בטרור של הנשיא בוש ומקדמת מועמדים רפובליקנים לקונגרס של ארצות הברית.
במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית ב-2012 תמך אדלסון תחילה בניוט גינגריץ' ואחר כך במועמד הסופי מיט רומני. סך תרומותיו למועמדי המפלגה הרפובליקנית בשנה זו עמד על 92 מיליון דולר. ב-2012 תרם עם אשתו כעשרה מיליון דולר עבור ניוט גינגריץ'. אדלסון השתתף בהקמת קואליציית היהודים הרפובליקנים והוא היה יושב ראש ועד המנהלים שלה. הקואליציה תמכה במיט רומני והשיקה קמפיין בשם "חרטת הקונה" (Buyer's remorse) שיועד לקהל המצביעים היהודי, התומך ברובו באופן מסורתי במפלגה הדמוקרטית. בקמפיין הועברה ביקורת על עמדות ברק אובמה בכל הנוגע לישראל ולמזרח התיכון. במהלך המירוץ לנשיאות, באוגוסט 2012 התנצלה המפלגה הדמוקרטית בפני אדלסון ובני משפחתו, על שפרסמה נגדו האשמות חסרות בסיס. באותה שנה הגיש אדלסון תביעת דיבה נגד ארגון יהודי המזוהה עם המפלגה הדמוקרטית, מפני שקרא למיט רומני לסרב לקבל את "כספו המלוכלך" של אדלסון, וזאת על רקע ידיעה שבית הימורים בבעלותו מאפשר פעילות של זנות בתחומיו. ב-2013 דחה בית משפט פדרלי את התביעה מפני חופש הביטוי. ערעורו לבית המשפט העליון של נבדה נדחה.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הודיע אדלסון על תמיכתו במרקו רוביו לראשות המפלגה הרפובליקנית. לאחר שדונלד טראמפ נותר המועמד הרפובליקני היחיד עבר אדלסון לתמוך בו, והיה לתורם הגדול ביותר לקמפיין של טראמפ (מלבד טראמפ עצמו), עם תרומה של 20.5 מיליון דולר. לטקס אירועי ההשבעה של טראמפ תרם אדלסון חמישה מיליון דולר.
על אף עיסוקו בתחום בתי-ההימורים, אדלסון התנגד להימורים באינטרנט בנימוק שהם גוזלים את כספם של הצעירים והעניים.
אדלסון, ששניים מבניו המאומצים מנישואיו הראשונים התמכרו לסמים קשים ואחד מהם מת ממנת יתר, ואשתו שהיא רופאה המתמחה בגמילה מסמים, התנגדו ללגליזציה של סמים קלים ואלדסון תרם מיליוני דולרים לקמפיין הנגד במשאל עם בפלורידה בנושא קנאביס רפואי.
אדלסון התנגד להקמת מדינה פלסטינית. בשלהי כהונתם של ג'ורג' בוש ואהוד אולמרט, הביע התנגדות לקיום ועידת אנאפוליס.
מעורבות בישראל.
שלדון ומרים אדלסון תרמו 25 מיליון דולר ל"יד ושם". בני הזוג הם תורמים בולטים של פרויקט תגלית, המממן ביקורי בני נוער בישראל. מאז 2007 תרמו בני הזוג יותר מ-100 מיליון דולר לפרויקט. באפריל 2018 תרמו בני הזוג אדלסון 70 מיליון דולר ל"פרויקט תגלית", לרגל שנת ה-70 לעצמאות ישראל ולציון 18 שנים לפרויקט.
ב-1996 תרם אדלסון לעמותות למען בנימין נתניהו, ומאז המשיך לקיים קשרים הדוקים עם נתניהו. בעקבות עתירה של העיתונאי רביב דרוקר וחדשות ערוץ 10 בבקשה לחשוף את מועדי שיחות הטלפון שנערכו בין אדלסון לנתניהו בין השנים 2012–2015 וערעור שהתקבל בבג"ץ, פרסם נתניהו הודעה שבה נאמר כי הם שוחחו כ-40 פעם בשנה בממוצע.
בספטמבר 2011 הודיע אדלסון על כוונתו להגיש תביעת דיבה נגד ערוץ 10 בעקבות כתבה עליו ששודרה מספר חודשים לפני כן. בעקבות זאת שודרה ביומן חדשות שישי "השבוע" של ערוץ 10 התנצלות באורך דקה וחצי על פרסום כזבים ואי בדיקת עובדות בכתבה האמורה. בעקבות ההתנצלות התפטרו כמחאה מנכ"ל חברת "חדשות 10" ראודור בנזימן ועורכת "השבוע" רותי יובל, והמגיש גיא זהר פרש מהגשת "השבוע".
פילנתרופיה.
אדלסון מימן קרן מחקר רפואית השוכנת בבוסטון למחקרים של מחלות מסכנות חיים.
אדלסון היה אחד התורמים הגדולים לארגונים יהודיים. הוא ואשתו מרים תרמו 25 מיליון דולר להקמה בלאס וגאס קמפוס חינוכי יהודי מהגן ועד התיכון. באפריל 2014 תרם 16.4 מיליון דולר לעמותת SpaceIL הישראלית. באותה שנה תרמו בני הזוג אדלסון 5 מיליון דולר לפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת אריאל. ביוני 2017 תרמו בני הזוג אדלסון 20 מיליון דולר להקמת פקולטה לרפואה באוניברסיטת אריאל, וזו נקראה על שמם. במרץ 2015 תרם 12 מיליון דולר לארגון IAC וב-2018 עוד כ-13 מיליון דולר.
תפילת כל נדרי
CMOS (ראשי תיבות של Complementary Metal Oxide Semiconductor) היא הטכנולוגיה העיקרית כיום לייצור של מעגל משולב. אבן בנייה בסיסי בטכנולוגיה מורכב משני טרנזיסטורים, NMOS ו-PMOS שהם טרנזיסטורי MOSFET עם תעלה מסוג P ומסוג N המיוצרים גב אל גב ויחדיו יוצרים שער לוגי. רכיבי ה-CMOS נפוצים היום למעשה בכל המעגלים המשולבים הנמצאים כיום בכל התקן אלקטרוני בהם מיקרו-מעבדים, מיקרו-בקרים ומעגלים דיגיטליים ואנלוגיים אחרים, FPGA, VLSI, ASIC, SRAM ועוד.
ה-CMOS היא הטכנולוגיה העיקרית מבין כמה טכנולוגיות שימושיות אחרות כגון טרנזיסטורים ביפולריים עליה מבוססת טכנולוגיית ה-Bi-CMOS וטכנולוגיית הגליום ארסניד (GaAs) המשמשת בעיקר ליישומים בהם נדרשים קצבי שעון מהירים במיוחד - עשרות גיגה-הרץ ומעלה.
CMOS הוא לעיתים הכינוי לחיישן האור במצלמות דיגיטליות, וכן אמצעי לזיהוי וכימות תגובות (ביולוגיות, כימיות וכיוצא בזה) עם אור.
מבנה.
העיקרון מאחורי CMOS המאפשר מימוש שערים לוגיים הוא השימוש בשני טרנזיסטורים מסוג MOSFET, האחד עם תעלה מסוג P והשני עם תעלה מסוג N, היוצרים יחדיו נתיבים לזרימת הזרם לכיוון המוצא מספק המתח או מהאדמה. כאשר הנתיב למוצא נובע מספק המתח, המעגל נקרא "מושך למעלה" ונמצא במצב דלוק (ON) וכאשר המוצא מחובר לאדמה הוא נקרא "מושך למטה" או במצב כבוי (OFF).
סדרה של צרות (סרט)
סדרה של צרות (באנגלית: Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2004, בבימויו של בראד סילברלינג ובכיכובו של ג'ים קארי. הסרט מבוסס על שלושת הספרים הראשונים בסדרת הספרים "סדרה של צרות" ותסריטו של רוברט גורדון.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מבוססת על שלושת הספרים הראשונים בסדרת הספרים "סדרה של צרות": התחלה נוראה, חדר הזוחלים והחלון הרחב, אך עם שינויים קטנים בסדר ההתרחשויות.
העלילה מסופרת על ידי למוני סניקט (ג'וד לאו), אשר מופיע מדי פעם כצללית, הכותב את הסיפור במכונת כתיבה בתוך החלק הפנימי של מגדל שעון. הסרט מספר על שלושת ילדי בודלר, ויולט בעלת כושר ההמצאה המיוחד, קלאוס הנבון וסאני בעלת השיניים החזקות ונטייה לנשכנות. אשר מתייתמים מהוריהם לאחר ששרפה מסתורית פורצת בבתיהם.
שלושת היתומים עוברים לגור עם דודם לכאורה, הרוזן אולף, שחקן נרקיסיסט, איש רשע וזדוני, המשמש כאפוטרופוס שלהם ומעבידם בפרך. עם הזמן, השלושה מגלים שמטרת הרוזן היא לזכות בכספי הירושה של משפחת בודלר. לאחר שהוא מגלה כי לא יירש דבר עד שוויולט לא תגיע לגיל 18 אלא אם כן כל הילדים ימותו, הוא מנסה לרצוח אותם על ידי כליאתם במכונית על פסי רכבת, אך הילדים מצליחים להסיט את הרכבת ולהינצל. מר פו (טימותי ספול)
האחראי על העיזבון של הורי משפחת מולר לא האמין לילדים כאשר ניסו לשכנעו שהרוזן ניסה לרצוח אותם אך הוא שולל את האפוטרופסות של אולף מאחר שהאמין כי נתן לוויולט לנהוג במכונית בעצמה. היתומים מועברים בשמחה מבית הרוזן אך הם לא נפטרו ממנו לתמיד והוא ממשיך לרדוף אותם ולנסות להשיג את המשמורת עליהם מחדש, לרוב כאשר הוא מתחזה לאדם אחר. הם עוברים לגור עם הדוד מונטי ולאחר שזה נרצח על ידי הרוזן, הם עוברים לגור אצל ג'וזפין אנוויסל, שזו בתורה ננטשת על ידו באגם שורץ עלוקות קטלניות שמחוררות את סירת העץ שלה וטורפות אותה.
הלב הצהוב
סרטן בלוטת התריס
סרטן בלוטת התריס הוא גידול ממאיר בבלוטת התריס. קיימים ארבעה סוגים של סרטן בלוטת התריס: פפילרי, פוליקולרי, מדולרי ואנפלסטי. הסוגים השכיחים ביותר (פפילרי ופוליקולרי) גדלים באופן איטי ועשויים להישנות אף לאחר טיפול, אך עם טיפול מתאים הפרוגנוזה אצל חולים מתחת לגיל 45 היא טובה מאוד. לסרטן בלוטת התריס מסוג מדולרי פרוגנוזה טובה אם הגידול מוגבל לבלוטת התריס, ופרוגנוזה גרועה יותר אם הגידול התפשט לאיברים קרובים. סרטן בלוטת התריס מסוג אנפלסטי גדל ומתפשט במהירות ומגיב מעט לטיפול.
את סרטן בלוטת התריס ניתן לאבחן בעזרת שאיבת תאים מבלוטת התריס באמצעות מחט (Fine needle aspiration) תחת הנחיית בדיקת על שמע (אולטרה סאונד), או על ידי הסרת בלוטת התריס בניתוח וביצוע הבדיקה הפתולוגית לאחר מכן. כיוון שבלוטת התריס אוגרת יוד, בטיפול נעשה בדרך כלל שימוש ביוד רדיואקטיבי. בשלב שני נעשה טיפול בתירוקסין (Thyroxine).
תסמינים (סימפטומים).