בשנת 1969 השמיטה מן הרפרטואר שלה את תפקידי הסופרן הדרמטי הכבדים והחלה בקריירה חדשה בתפקידי מצו סופרן. אחרי שהייתה המובילה בעולם בתפקיד אלקטרה במשך למעלה מעשרים שנה, ביססה עכשיו את מעמדה כפרשנית גדולה לקליטמנסטרה. תפקיד הרודיאס היה לתדיר ביותר בין ביצועיה: 236 הופעות. היא חזרה למטרופוליטן ב-1974 והופיעה שם בפעם האחרונה ב"עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני" של ברטולט ברכט וקורט וייל ב-1979.
שלהי חייה.
מאמצע שנות ה-80' עשתה את תפקידי האופי לאומנותה. הופעתה הבימתית האחרונה הייתה במינכן ב-1995, חמישים וחמש שנים אחרי הופעת הבכורה שלה במטרופוליטן. ב-1998 פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה, "חמישים וחמש שנים בחמש מערכות: חיי באופרה" (בגרמנית: Hab' mir's gelobt), שכתבה בשיתוף עם דונלד ארתור.
ב-2004 יצא סרט תעודה על חייה ועל ראשית הקריירה שלה בניו יורק, בשם Never Before וזכה לשבחים בארצות הברית. הקלטותיה בתפקידי הגיבורות של שטראוס, כמו אלקטרה וסאלומה, יחד עם תפקידי וגנר שלה, הן בין אוצרות המדיום הזה. סרטי הקלטה משידורי תפקידיה הגדולים מתעדים את אמנותה בצליל, ומספר מועט של קלטות וידאו משלהי הקריירה שלה מעידות על כישרון המשחק שלה.
אסטריד ורניי נפטרה בגיל 88 במינכן ב-4 בספטמבר 2006.
טרנטלה
טרנטלה (איטלקית: Tarantella) הוא ריקוד איכרים במשקל 6/8, מדרום איטליה.
הטרנטלה הוא ריקוד עליז ומהיר שמקצבו הולך וגובר בהדרגה, עד לסיומו. השם טרנטלה משמש גם ליצירות מוזיקליות בסגנון זה. מקובל לנגן את הטרנטלה בליווי גיטרה, טמבורין ו/או קסטנייטות.
שם המחול קרוי על שמו של עכביש הטרנטולה שעקיצתו, לפי אמונה שגויה מימי הביניים, הייתה גורמת למחולית. גישה אחרת סבורה ששמו של המחול נובע מהעיר מטאראנטו שבדרום איטליה.
במאה ה-19 הולחנו טרנטלות רבות, המאופיינות בסגנון מבריק ווירטואוזי של תנועה מתמדת (למשל בידי שופן, ליסט, ובר ורחמנינוב; מנדלסון שילב טרנטלה בפרק האחרון של הסימפוניה האיטלקית).
פיצה דומינוס
שטראוס מים
שטראוס מים בע"מ היא חברת בת של חברת שטראוס גרופ, העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק של מכשירי סינון, טיהור והגזה של מי שתייה. המוצר העיקרי של החברה משווק בישראל תחת המותג תמי 4.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1970 בקיבוץ נתיב הל"ה בשם תנ"ה - תעשיות נתיב הל"ה, ביוזמת חבר הקיבוץ מאיר ויזל, במטרה לספק מקור פרנסה נוסף לקיבוץ. המפעל החל את דרכו כמפעל ל בקבלנות משנה ועד אמצע שנות ה-70 עבדו בו 15 חברים. כדי להבטיח הכנסה קבועה ויציבה למפעל, הוחל בחיפוש אחר מוצר אותו יוכלו לייצר ולשווק כמוצר מדף. בשנת 1975 החל המפעל לייצור מכשירים לקירור משקאות ומים, לשימוש במסעדות, בתי קפה ומבני ציבור. בשנת 1978 החל המפעל לפתח מכשיר טיהור מים באמצעות קרינת על-סגול, באמצעות ידע שנרכש מאוניברסיטת חיפה. המוצר הושק לשוק הביתי בשנת 1982 בשם "תמי 3". המכשיר כלל מסנן פחם, מסנן חלקיקים ומנורת על-סגול לקטילת חידקים.
ב-1987 הושלם הפיתוח של הדגם הבא של מכשיר טיהור המים "תמי 4". הגרסה הראשונה של "תמי 4" הייתה מיועדת להתקנה מתחת לכיור, עם חיבור לצינור המים וברז משלה. עם השקת "תמי 4" החלה החברה בייצוא של המוצר לאמריקה ומערב אירופה. השוק הבריטי היה השוק המוביל בו פעלה. תנ"ה הקימה בלונדון חברת בת. בין השאר זכתה במכרז להתקנת ברים למים מטוהרים במועדון הכדורגל של אלופת הליגה האנגלית צ'לסי ובאצטדיון הקבוצה (סטמפורד ברידג'). וזכתה גם במכרז להתקנת 85 מטהרי מים בחדרי השחקנים, המאמנים וההנהלה באצטדיוני הטניס בווימבלדון.
בשנת 1998, רכשה קרן קאזו השקעות, שבשליטת איש העסקים שמוליק וולודינגר, 25% ממניות החברה.
בשנת 2001, עבר מפעל החברה מקיבוץ נתיב הל"ה לאזור התעשייה עמק האלה שהוקם בסמוך. שטח המפעל החדש הוא 6,500 מ"ר, והגדיל את כושר הייצור בכ-300% בעקבות המעבר למפעל החדש, לתפוקה של למעלה מ-10,000 מטהרי מים וברים למים מטוהרים בחודש. במקביל משרדי ההנהלה, אולם תצוגה, מרכז מכירות, ומוקד שירות הארצי של החברה עבר לאור יהודה. באותה שנה גם הקימה מרכז מכירות ושירות בוורשה שבפולין.
באוקטובר 2004, רכשה 50% מחברת SISMA הספרדית, המתמחה בשיווק ברים למים מטוהרים למגזר העסקי. בסוף 2005 נכנסה החברה לראשונה לשוק הרוסי, ולשוק הסיני. במרץ 2006 פתחה חנות ראשונה מחוץ לישראל, בעיר שנג'ן בסין.
בשנת 2006, חתמה על הסכם חסות עם מועדון הכדורסל מכבי תל אביב בהיקף של 2 מיליון שקל.
בשנת 2007, הקימה החברה רשת חנויות בישראל.
שינוי בעלות.
בשנת 2005, רכשה קרן פימי כ-19% ממניות החברה. בנובמבר 2007 רכשו קבוצת קופות הגמל "פריזמה" 8.5% תמורת 12 מיליון שקל. במאי 2008 רכשה קרן פימי את השליטה בחברה תמורת 8 מיליון דולר.
ביולי 2009, רכשה חברת שטראוס את מלא הבעלות בחברת תנ"ה לפי שווי של 325 מיליון שקל. לאחר הרכישה מיזגה שטראוס את פעילות החברה עם פעילות קיימת שהחזיקה בתחום המים, מיזם בשם H2Q שפיתח מטהר לסינון וטיהור מים. ב-2016 רכשה את שטראוס את אחזקותיהם של בעלי מניות המיעוט במיזם זה.
באוקטובר 2010, השיקה שטראוס מים מיזם משותף עם חברת האייר הסינית. המיזם מייצר ומשווק מתקן טיהור מים נייד, שמבוסס על טכנולוגיה חדשנית שפותחה בישראל, שלא נזקק למקור כוח חיצוני, מגיע בתור יחידה אחת ופותח במיוחד לשווקים מתפתחים כמו הודו וסין.
בנובמבר 2011, חתמה חברת שטראוס מים על הסכם עם קבוצת וירג'ין שבשליטת איש העסקים ריצ'רד ברנסון להקמת מיזם משותף שישווק ויספק שירותים למוצרי שטראוס מים בממלכה המאוחדת ובאירלנד. על פי התכנון הייתה הפעילות המשותפת אומרה להתרחב בהמשך לצרפת, אוסטרליה ודרום אפריקה.על פי ההסכם מוצריה של שטראוס מים משווקוים במיתוג משותף של וירג'ין ושל שטראוס מים. כחלק מההסכם השקיע Virgin Green Fund, קרן ההשקעות של קבוצת וירג'ין, 7.5 מיליון דולר בחברת שטראוס מים אנגליה לפי שווי של 8 מיליון דולר לפני ההשקעה.
מחקר סין
מחקר סין הוא ספר עיון מאת הביוכימאי והתזונאי ט. קולין קמפבל ובנו תומאס מ. קמפבל שיצא לאור בשנת 2004.
הספר בוחן את היחס בין צריכת מוצרים מהחי (בשר, ביצים, חלב) לבין מחלות כמו סרטן השד, סרטן הערמונית, סרטן המעי הגס, סוכרת, מחלת לב כלילית, השמנת יתר, מחלות אוטואימוניות, דלדול עצם, מחלת ניוון מוח, וניוון כתם (מקולה).
פרויקט סין.
"מחקר סין" המתואר בכותרת הוא "פרויקט סין", סקר שנעשה בקרב 6,500 איש ב-65 מחוזות בסין ונערך במשותף על ידי אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת אוקספורד, והאקדמיה הסינית לרפואה מונעת, במהלך 20 שנה, ומצא למעלה מ-8,000 התאמות סטטיסטיות משמעותיות בין הגורמים שנבדקו . הסקר נערך בעקבות סקר קודם הקרוי "אטלס הסרטן", במסגרתו בדקה ממשלת סין בשנות ה-70 את שיעורי תמותה עבור 12 מחלות סרטן שונות ב-2,400 מחוזות ו-880 מיליון (96%) תושבי סין, ומצאה כי שכיחות הסרטן בסין קשורה לנתונים גאוגרפיים.
קולין קמפבל זכה לעיטורים רבים ופרסם למעלה מ-350 עבודות מדעיות במהלך 40 שנות מחקר תזונתי בבני אדם ובבעלי חיים. את מימון המחקר סיפקו המוסדות הלאומיים לבריאות בארצות הברית (NIH), המכון האמריקאי לחקר הסרטן מוושינגטון, והקרן האימפריאלית לחקר הסרטן באנגליה.
ממצאים והמלצות.
החוקרים אינם מציגים את ממצאיו של מחקר יחיד שנערך בסין, אלא הם מציגים מחקרים מדעיים קודמים רבים, מקיפים פחות, שנמצא בהם מתאם בין דיאטה שכוללת מוצרים מהחי, לבין מחלות. החוקרים מספקים רקע היסטורי ומראים עקביות בין הממצאים של מחקר סין לבין מחקרים שעברו ביקורת עמיתים ביחס לראיה שהן שומן מהחי והן חלבון מהחי (כגון קזאין בחלב פרה) הם בעלי קשר חזק למחלות כמו מחלות לב, סרטן וסוכרת מסוג 2. הם גם בוחנים מחקרים קודמים שלא מצאו קשר ברור ביניהם. החוקרים מזהירים את הקוראים שהממצאים יעוררו מחלוקת, הואיל והם מתנגשים עם האינטרסים של מוסדות ואנשים רבים מהקהילה הרפואית ומתעשיות הבשר והחלב.
הספר נותן שורה של המלצות שנועדו להקטין או למנוע התפתחות של מחלות כרוניות. ההמלצה העיקרית היא לצמצם צריכה של מזונות מעולם החי, פחות מפעמיים בשבוע חלבון מהחי, לא יותר ממאה גרם בכל פעם. טוב עוד יותר, על פי המחברים, לעבור לתזונה טבעונית. כמו כן יש המלצות לעבור לצריכת מזונות מלאים (מזונות על בסיס אורז וקמח מלא) ולהימנע ממלח, ממזונות מעובדים, מתוספות שומן ומפחמימות מעובדות.
על אף שבספר נטען כי האפקט התרמי של פחמימות הוא גדול יותר מזה של חלבונים, קיימת מוסכמה שלפיה ההפך הוא הנכון.
ביקורת על מחקרי סין.
מחקר סין כולל משתנים רבים: נמדדו בו מאות משתנים שונים לכל אחד מ־65 המחוזות ולכן יש צירופי משתנים אפשריים רבים. הארייט הול סקרה את הספר ומצאה מקרים רבים שבהם יש בלבול בין מתאם (דוגמה היפותטית: בכמה מחוזות שונים יש צריכה גבוהה של בשר וכן שיעור גבוה יחסית של סרטן המעי הגס) לסיבתיות (הטענה שצריכת כמות גדולה של בשר מעלה את הסיכוי ללקות בסרטן המעי הגס) ואף חמור מכך: התעלמות מממצאים לא נוחים (דוגמה היפותטית נוספת: מתאם בין צריכה גבוהה של ביצים לשיעור תמותה נמוך מסרטן המעי הגס).