בבחירות לרשויות המקומיות בישראל בנובמבר 1998 נבחרה פיירברג על ידי למעלה מ-50% מהבוחרים לכהן כראש עיריית נתניה. בטרם היבחרה כיהנה כראש העירייה בפועל ורד סוויד, שבהיותה מ"מ ראש העיר צבי פולג, החליפה אותו כאשר החליט להתפטר מהתפקיד בראשית שנת 1998 לאחר שעבריינים הטמינו פצצה ברכבו. עם בחירתה נאלצת להתמודד עם קשיים כלכליים ועם התקפות טרור. ענפי היהלומים והתיירות, שפרנסו אלפים מתושבי נתניה, קרסו והביאו למשבר חברתי-כלכלי. פיירברג יזמה תוכנית הבראה בשיתוף פעולה עם משרד הפנים, שכללה פיתוח תשתיות בתחומי התיירות, התעשייה והמסחר, על ידי עידוד יזמים ומשקיעים להעתיק מפעלים ובתי עסק לנתניה ועל ידי גיוס משאבים ותקציבים ממשרדים ממשלתיים. בתקופת כהונתה הגיעו לעיר עסקים גדולים כ"איקאה", ה"פאוור סנטר", סלקום, היי-טק ותקשורת. במהלך כהונתה נבנו שכונות "קריית השרון" במזרח ו"גלי הים" לאורך החוף, והחלה בניית שכונת "עיר ימים". נבנו טיילות הכוללות מעלית ייחודית לים. הביאה להפרטת משק המים והביוב. בשנת 2007 הציבה יעד של מיתוג נתניה כבירת הספורט של ישראל. המיתוג לא הצליח בין היתר בשל הידרדרותן של קבוצות הספורט הייצוגיות של העיר בכדורגל וכדורסל בעשור האחרון.
לטענת האופוזיציה במועצת העיר, מעדיפה פיירברג את פיתוח התשתיות על חשבון נושאים כגון חינוך, רווחה, ספורט, תרבות ונקיון העיר. נמתחה עליה ביקורת בטענה שהזניחה את מרכז העיר לטובת אזור התעשייה החדש שאליו עבר גם בית העירייה עצמו.
בשנים הראשונות לכהונתה התמודדה עם ארגוני הפשע המאורגן בעיר, וסגרה עסקים לא חוקיים רבים. בספטמבר 2008 אף התעמתה מילולית עם העבריין פרנסואה אבוטבול ואמרה לו: "אתה סכין בגב נתניה". אולם שנה אחר כך העידה בבית המשפט, כעדת אופי, לטובת חבר בארגון הפשיעה של אחיו אסי אבוטבול.
בשנת 2003 נבחרה לכהונה שנייה ובנובמבר 2008 נבחרה בפעם השלישית לראשות העירייה, עם למעלה מ-80% תמיכה. רשימתה, "נתניה אחת", זכתה בתשעה מקומות במועצת העיר. לאחר היבחרה בפעם השלישית יזמה מהלך לסיפוח לתחומה של נתניה 11,250 דונם משטחי המועצות האזוריות הסמוכות לה (בעיקר שטחים חקלאיים ואת כל שטח מושב אביחיל), שישמשו כעתודה להמשך פיתוח העיר. בדיון בוועדת הגבולות בנוגע לבקשת העירייה התבטאה פיירברג באופן חריף בנוגע לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה בעירה ואמרה: "הביאו לנו את העולים החלשים ביותר. ההורים שם אנאלפביתים". במאי 2014 אישר שר הפנים גדעון סער להגדיל את שטח העיר בכ-6,100 דונם, אם כי מרביתם, כ־4,200 דונם, הם שטחים ימיים ברוחב של 400 מטר, אשר סיפחם העביר את האחריות על הפעלת החופים שבין חוף 'בלו ביי' בצפון ועד לשטח ממערב למושב אודים בדרום, לידי עיריית נתניה. שטח נוסף של כ-2,000 דונם הועבר לנתניה מהמועצות האזוריות עמק חפר, לב השרון וחוף השרון.
בשנת 2013 נבחרה לתקופת כהונה רביעית בראשות עיריית נתניה. באוקטובר 2018, ניצחה שוב בבחירות המקומיות עם כ-48% מהקולות, והחלה תקופת כהונה חמישית.
ביולי 2019, אישרה לראשונה קיום מצעד גאווה בנתניה, עם זאת הוא לא זכה לתמיכת העירייה, והופק בידי מתנדבות ומתנדבים בלבד, ובמימונם.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל הצטרפה כחברה בקבינט הקורונה האזרחי.
תפקידים ציבוריים נוספים.
פיירברג משמשת גם כיו"ר ועדת ערי החוף במרכז השלטון המקומי וכנציגת הרשויות המקומיות בוועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים. היא חברה בגופים ציבוריים רבים, ובהם חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, צוות השלום מטעם מרכז השלטון המקומי למול מרכז השלטון המקומי הפלסטיני ובוועדה ממלכתית לבחינת מבנה הממשלה והבחירות בישראל.
בדצמבר 2010 מונתה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו לעמוד בראש צוות שיקום נזקי השרפה בכרמל. תפקידה היה לתווך בנושא בין המועצות המקומיות לממשלה. כעבור יומיים היא התפטרה בשל לחץ ציבורי וחוסר שיתוף פעולה מצד ראש מועצה אזורית חוף הכרמל.
חקירות משטרה.
בשנת 1999 נפתחה לראשונה חקירת משטרה נגד פיירברג. החקירה עסקה במספר נושאים, והחלה בעקבות תלונות, חלקן מצד יריביה הפוליטיים. בין השאר, נבדק חשד כי העירייה מימנה בדיקת האזנות ואבטחה שביצע משרד חקירות פרטי במשרדה של פיירברג בסניף הליכוד בעיר בעת מערכת הבחירות ב-1998. בשנת 2002 המליצה המשטרה להעמיד אותה לדין על הפרת אמונים וברישום כוזב במסמכי תאגיד, אולם בפברואר 2005 פרקליטות מחוז המרכז החליטה לסגור את התיק, עקב חוסר ראיות מספיקות להעמדתה לדין.
ביולי 2016 פרסם העיתון "הארץ" תחקיר שהעלה סימני שאלה באשר למיזמי נדל"ן של אברהם תשובה ואיציק תשובה (אחיינו של יצחק תשובה), ובהם נכסים של פיירברג ובני משפחתה, שעל היתרי הבנייה שלהם חתמה פיירברג. כעבור כחודש וחצי, ב-7 בספטמבר 2016, נעצרה פיירברג על ידי המשטרה, לאחר שנחקרה באזהרה בחשד לקבלת שוחד, מרמה והפרת אמונים. בית המשפט הורה, לבקשת המשטרה, על הרחקתה מהעירייה ל-13 יום.
במרץ 2017 המליצה משטרת ישראל על העמדה לדין של פיירברג באשמת קבלת שוחד, מרמה והפרת אמונים. המשטרה המליצה להעמיד לדין גם את בעלה לשעבר אליהו פיירברג בעבירות של ניסיון לקבלת שוחד, ואת בנה צפריר על ביצוע עבירות שוחד. ביולי 2018 נסגר התיק נגד הקבלן איציק תשובה וב-23 ביוני 2019, הודיעה הפרקליטות על סגירת התיק נגדה מחוסר ראיות. בפברואר 2022, מכרה את הדירה שנחשדה ברכישתה שלא כדין ברווח של 3 מיליון שקל, לקרובתו של האוליגרך דוד דוידוביץ'.
באפריל 2022, חשף אתר התחקירים "המקום הכי חם בגיהנום" פרשה נוספת בה הייתה פיירברג מעורבת, אישור של שני מגדלי מגורים בדרום נתניה, באזור שיועד על פי התכנית המחוזית והארצית למלונאות ולנופש. יזמי המגדל, משפחת בריגה, תרמו לפיירברג 15 אלף שקל לקראת בחירות 2018 והשימוש החריג אושר מיד לאחר הבחירות.
חיים אישיים.
פיירברג הייתה נשואה לאלי פיירברג, והיא אם לשניים מנישואים אלו. בשנת 2004 נישאה לרוני איכר, אותו מינתה שנתיים קודם לכן למנכ"ל העירייה. בעקבות הנישואים נאלץ להתפטר מתפקידו כמנכ"ל העירייה; מאוחר יותר, בעקבות עתירה לבג"ץ, נאלץ להתפטר מתפקידו כמנכ"ל תאגיד המים העירוני "מי נתניה".
ברקן (צמח)
ריגול נגדי
חטיבת כפיר (900)
פרדריק ריינפלט
יון פרדריק ריינפלט (בשוודית: John Fredrik Reinfeldt; נולד ב-4 באוגוסט 1965) הוא פוליטיקאי, וכלכלן שוודי, שכיהן בשנים 2006–2014 כראש ממשלת שוודיה במסגרת הברית השוודית ובשנים 2015-2003 עמד בראש המפלגה השמרנית (מפלגת המתונים) מהמרכז-ימין. ב-2009 הוא היה יושב ראש האחרון של מועצת אירופה שנבחר על ידי רוטציה.
ביוגרפיה.
ריינפלט נולד בכפר אסטרהניניה במחוז סטוקהולם, חבל סדרמנלנד, כבנם של ברונו ריינפלט, פוליטיקאי שמרני, ובירגיטה, פסיכולוגית ויועצת למנהל עסקים. יש לו שני אחים - מגנוס והנריק.
ריינפלט גדל במקומות שונים, בהם ברומסטן, לונדון, ספונגה וסטוקהולם. בצעירותו שיחק כדורסל בקבוצת טנסטה טייגרס. כמו כן הוא שיחק בקבוצות של תיאטרון חובבים (מסוג ספקס ו"רוויאר"). החל משנת 1976 התיישבו עם המשפחה בעיר טבי.
הוא הצטרף לליגת הצעירים של מפלגת המתונים ב-1983, ולמד מדעי המדינה באוניברסיטת סטוקהולם, שם סיים לימודי כלכלה ב-1990. הוא נבחר כחבר הריקסדאג - הפרלמנט השוודי, בבחירות הכלליות ב-1991.
מ-1992 עד 1995 כיהן כיו"ר המשמרת הצעירה במפלגתו, לאחר שהחליף את היו"ר הקודם, אולף קריסטרסון, בוועידת המפלגה, שנערכה במלון בלפלנד וכונתה "קרב ליקסלה" על שם העיירה המארחת. בעימות שהתקיים ייצג ריינפלט את השמרנים מול בר-פלוגתו הליברלי.
תחת הנהגתו של ריינפלט מוקמה המפלגה בענייני המדינה בחלק המרכזי של המפה הפוליטית. הוא ביקש להוריד ולקצץ מסים מאוכלוסיות מעוטות יכולת ומהמעמד הבינוני. ריינפלט הוא פחות ביקורתי בנושא רווחת אזרחי שוודיה מאשר המנהיגים שקדמו לו.
ב-25 באוקטובר 2003 הוא נבחר לתפקיד מנהיג המפלגה. בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-17 בספטמבר 2006 הביסה מפלגתו את גוש השמאל בהנהגתו של ראש הממשלמה המכהן מ-1996, יראן פרסון. ריינפלט נבחר לתפקידו כראש הממשלה על ידי הפרלמנט החדש ב-5 באוקטובר, ולמחרת הציג את ממשלתו. ריינפלט המשיך לכהן כראש ממשלה גם לאחר בחירות 2010, אולם לאחר בחירות 2014 חזרה מפלגתו לאופוזיציה.
ריינפלט מתגורר בטבי, אב ל-3 ילדים. גרושתו פיליפה היא פוליטיקאית בכירה במועצת טבי שכיהנה כראשת עיר בשנים 2005-2006.
גנדן הולדינגס
גאורגיוס טסיטאס
דורנבירן
דורנבירן (בגרמנית: Dornbirn) היא עיר במדינת פורארלברג שבמערב אוסטריה על גדות נהר דורנבירנר אך הנשפך לאגם קונסטנץ, ובירת מחוז דורנבירן.
העיר גובלת בגרמניה, שווייץ וליכטנשטיין. אוכלוסיית העיר מונה 49,278 תושבים (נכון ל-2018), ונחלקת לשישה רבעים מנהליים.
העיר היא מרכז עסקים, והיא עיר המסחר והקניות הגדול בפורארלברג. בעיר נמצאת רשות השידור האוסטרית - ORF, בתי ספר גבוהים ומכללות. העיר הייתה בעבר מרכז עיקרי של תעשיית טקסטיל, שהלכה והצטמצמה בשנות השמונים.
היסטוריה.
השם "דורנבירן" מקורו במילה 'torrin puirron' שפירושה "היישוב של טורו" (שמו של יישוב אלמאני חקלאי שהיה במקום).
העיר הוזכרה לראשונה במסמך משנת 895 מהעיר סנט גאלן שבשווייץ. ב-1380 העיר הפכה להיות תחת שלטון בית הבסבורג. בשנת 1793 העיר הועלתה לרמת עיירת שוק. בשנת 1932 צורף לעיר הכפר אבניט, ובשנת 1969 העיר הפכה למושבה של הרשות המנהלית של מחוז דורנבירן.
ערים תאומות.
דורנבירן היא עיר תאומה של:
אילן מוסקוביץ'
אילן מוסקוביץ (נולד ב-3 באוגוסט 1966) הוא יוצר, במאי ומפיק סרטים, מלהק, יועץ אומנותי ומורה למשחק ישראלי.