אף שכאמור לא מאבחנים הפרעת אישיות לפני גיל 18, חלק מתסמיני ההפרעות מתחילים לבלוט כדפוסי אישיות החל מתקופת הנעורים. דפוסי האישיות הנוקשים והבלתי מסתגלים נשארים יציבים פחות או יותר לאורך כל החיים, בחלק מהמקרים תהיה התמתנות עוצמת ההפרעות. עם זאת להפרעה יש השפעה נרחבת וחמורה על הסטטוס החברתי כלכלי. כמו כן ייתכנו התמכרות לאלכוהול וסמים אחרים, סכסוכים עם החוק, וכן תמותה גבוהה בהשוואה לקבוצת ביקורת, בשל תנאי חיים ירודים (עקב עוני מרוד), בדידות והזנחת הבריאות הגופנית (בעיקר באשכול א').
מחקר.
הפרעות האישיות השונות וכן הפרעות האישיות ככלל זוכות למחקר עשיר ורב תחומי, הנוגע למדעי הרפואה (חקר גורמי סיכון וסיבתיות להתפתחות של הפרעות אישיות ספציפיות, השפעת גנים שונים וכדומה), קרימינולוגיה (הקשר בין הפרעות אישיות ספציפיות לעבריינות), פסיכולוגיה (פיתוח של שיטות טיפול להפרעות שונות) ועוד. מידע על כיווני מחקר שונים אפשר למצוא בכתבי עת מדעיים העוסקים ברפואה, בפסיכיאטריה, בקרימנולוגיה ועוד. בין כתבי העת המרכזיים המוקדשים לכלל הפרעות האישיות בולט מקומו של כתב העת המחקרי " Personality Disorders: Theory, Research, and Treatment " (הפרעות אישיות: תאוריה מחקר וטיפול) שמוציא האיגוד האמריקני לפסיכולוגיה. באירופה פועל ארגון ה-ESSPD - European Society for study of Personal Disorders החברה האירופית לחקר הפרעות אישיות.
ביקורת.
המבקרים את הפרקטיקה של הפרעות האישיות טוענים, כי מעולם לא הוכח כי קיומם של מאפיינים אלו (קריטריונים כלליים לאבחנה של הפרעת אישיות), גם אם רובם או אף כולם מתקיימים אצל אותו אדם, הם אלו שגרמו למצוקה הנפשית אליה הוא נקלע. יש אנשים רבים שמאופיינים במספר סעיפים ברשימה והם מקיימים חיים תקינים עם תפקוד גבוה.
ההנחה שישנן הפרעות שונות שהן מן הסתם נבדלות האחת מהשנייה, עצמאיות ולא תלויות האחת בשנייה (כלומר אבחון של הפרעה אישיות מסוימת לא מעלה את הסיכוי לאבחון הפרעת אישיות אחרת). ועל כן הן נחלקות לסוגים רבים, מתוך הנחה שיש לאבחן קודם הימצאותה של הפרעת אישיות ורק לאחר מכן, את סוג ההפרעה. אך ממחקרים רבים מסתבר שיש חפיפה של 85% בין הפרעות האישיות השונות. כלומר שרק 15% מאובחנות בנפרד, וייתכן שישנו יותר מאבחון להפרעת אישיות.
לקריאה נוספת.
Donna S. Bender, John M. Oldham, Andrew E. Skodol, The American Psychiatric Publishing Textbook of Personality Disorders (DSM 5 Edition). 2014
Edited by Aaron T. Beck, Denise D. Davis, and Arthur Freeman, Cognitive Therapy of Personality Disorders: Third Edition, Guilford press 2015
בית הכסא
יונה קוסשווילי
בובה ממולאת
בובה ממולאת היא בובת פרווה או פילוסין הממולאת בקש, שעועית, כותנה או חומרים דומים.
בובות בד תוצרת בית ממולאות קש נוצרו כבר בשנות ה-30 של המאה ה-19, ואפשר שאף מוקדם הרבה יותר. בעבר נהגו ליצור בובות ממולאות לרוב על ידי פחלוץ - מילוי עורותיהם הריקים של בעלי חיים שניצודו. עם זאת, בעזרת הטכנולוגיה המודרנית, אפשר ליצור בובות ממולאות בצורה סינתטית לגמרי, ללא שימוש בפרווה אמיתית.
מפעל הבובות הממולאות הראשון הוא ככל הנראה חברת שטייף של מרגרטה שטייף, שנוסדה בשנת 1880 בגרמניה. עם מותגי הבובות המצליחים נמנה המותג ובקינז של חברת גאנז שנוסדה בשנת 1950.
סוגי בובות הפרווה הנפוצים והמפורסמים ביותר הם דובוני צעצוע וקופי גרב.
היסטוריה.
ידוע מציורי מערות ממצרים העתיקה ומסופוטמיה, שבובות ממולאות היו קיימות עוד בחברות אלו, למטרות פולחן וכנראה גם למטרות שעשוע.
באירופה של ימי הביניים נעשה שימוש בחיות ממולאות במחזות מסתורין כדי לייצג חיות תנ"כיות, כמו הנחש בגן עדן והאריות בספר דניאל. במהלך המהפכה התעשייתית באירופה, החל משנת 1760 ואילך, החלה תעשיית הצעצועים לקום. במהלך המאה התשע-עשרה תפס תאוצה הרעיון של חיה ממולאת (הידועה גם כ"צעצוע רך" בבריטניה) כמוצר בידור, ותאגידים מסחריים כחברת שטייף קמו במטרה לייצר צעצועי ילדים.
במאה העשרים נעשתה האנשה מקובלת מאוד בקרב אנשים בקהילות עירוניות, שהיו לעיתים קרובות מבודדים ומנותקים ממגע עם חיות אמיתיות. צעצועים רכים נותרו אהודים עד היום.
בובות ממולאות מככבות כדמויות בספרי וסרטי ילדים. דמויות הספר "פו הדב" נכתבו בהשראת הבובות הממולאות של בנו של הסופר, אלן אלכסנדר מילן. גיבורי הספרים "מכתבים מפליקס" ו"ארנב הקטיפה" הם בובות ארנב ממולאות.
ספקטרומטריה
חיידק קולי
סיינט אוגוסטין
סיינט אוגוסטין (St. Augustine) היא מושב המחוז סיינט ג'ונס במדינת פלורידה שבארצות הברית, והעיר הראשונה שנוסדה על ידי אירופאים בצפון אמריקה שעדיין קיימת.
העיר נמצאת באזור בפלורידה שנקרא "החוף הראשון", שנמתח מאי אמיליה בצפון דרך ג'קסונוויל דרומה לסיינט אוגוסטין ועד לפאלם קואסט.
היסטוריה.
סיינט אוגוסטין נוסדה על ידי הספרדים. אף שכמה יישובים נוסדו לפני סיינט אוגוסטין, היא היישוב האירופאי המוקדם ביותר ששרד באמריקה, בעוד שהאחרים ננטשו. העיר נוסדה על ידי אדמירל ספרדי בשם פדרו מננדז דה וילס ב-28 באוגוסט 1565. מרטין דה ארוגלס נולד שנה אחר-כך ב-1566, והיה לראשון להיוולד להורים ממוצא אירופאי באמריקה עצמה. זה היה 21 שנה לפני שאנגליה הקימה את רוקנוק, בהתיישבות וירג'יניה, ו-42 שנה לפני ההתיישבות המוצלחת סנטה פה שבניו מקסיקו, וג'יימסטאון שבווירג'יניה.
אוכלוסייה.
בשנת 2000 מנתה העיר, לפי מרשם האוכלוסין של ארצות הברית, 11,592 תושבים. גודל האוכלוסייה בשנת 2015 נאמד ב-14,128 תושבים.
ישיבת הישוב החדש
אשר יצר
צרכים
סמל ג'מייקה
סמל ג'מייקה הוענק לג'מייקה בשנת 1661 תחת צו מלכותי, והוא נחשב להורשה מהבריטים. מאוחר יותר נעשו בסמל מספר שינויים קטנים. הסמל המקורי עוצב על ידי ויליאם סנקרופט, הארכיבישוף מקנטרברי בזמנו.
עובדות היסטוריות.
בעת נתינת שיקול הדעת אודות צורתו של סמל הולם לג'מייקה החופשית, גם הממשל וגם האופוזיציה הגיעו להסכמה על העקרון הבא: הסמל הקיים יהווה "סמל של משמעות היסטורית רבה ללאום שצריך להישמר".
כל ציור על הסמל מציג את ג'מייקה בהיבט שונה: האננס - כַפּרי הילידי, הטאינויים - כתושבים הראשונים והתנין - כזוחל הילידי של המדינה. השימוש בקסדה מלכותית ובמעטה הוא כבוד ייחודי התואם את ג'מייקה.
בנוסף הוכרז שהסמל המקורי נוצר בפברואר בשנת 1662 ולא בשנת 1661. שנת 1661 היא שגיאה שמתייחסת לשינוי שנעשה בשנת 1752 מהסגנון הישן של התיארוך לסגנון חדש (השנה החדשה התחילה ב-24 במרץ כך שמה שבזמנו היה 1661 הוא 1662 כיום).
שינויים בסמל.
סמל ג'מייקה עבר כמה שינויים קטנים, אך רק שלושה מהם נרשמו כרשמיים. שינויים אלה אירעו בשנים 1692, 1957 ו-1962.
צורך (פירושונים)
הרלד טריביון הבינלאומי
הרלנד טריביון הבינלאומי
יוסף בוסל
יוסף בּוּסֶל (כ"ז בסיוון תרנ"א, 3 ביולי 1891 - ג' באב תרע"ט, 30 ביולי 1919) היה מנהיג פועלים וממייסדי קבוצת דגניה.
קורות חייו.
יוסף בוסל נולד בשנת 1891 בעיירה לאחוביץ שבקרבת העיר בָּרָנוֹבִיץ' באזור רוסיה הלבנה שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום במחוז ברסט בבלארוס). בילדותו התייתם מאביו. למד בישיבה, שבה היה תלמיד מצטיין, והתכונן לקראת הסמכה לרבנות. נתפס לרעיון הציוני, ללימוד השפה העברית ולפעילות בתנועת הנוער הציוני "התחייה". בוסל שאף להיות חקלאי בארץ ישראל, ולצורך הכשרה חקלאית יצא לעבוד אצל איכר יהודי בפלך חרסון.
בשנת 1908 עזבו בוסל וחברתו חיותה גבזה את עיירתם ונסעה עימה דרך אודסה לארץ ישראל באנייה של צליינים נוצרים רוסים ליפו. הם היו מראשוני היהודים בעיירה שעלו לישראל. בארץ ישראל עבד בחקלאות בפתח תקווה וברחובות. בסוף שנת 1908 עבר לגליל כדי לעבוד בחוות כנרת עם קבוצה של חברים מהעיר רומני שבאוקראינה ("הקומונה הרומנאית"). יוסף הצטרף לחבריו בחוות כנרת שפעלה בהנהלת האגרונום משה ברמן. בשנת 1910 הסתכסכה הקבוצה עם ברמן, עברה לחדרה לצורך הכשרה חקלאית וייסדה את הקומונה החדרתית. יוסף בוסל בלט במנהיגותו ובהשפעתו על החברים. בסתיו באותה השנה, נקראה הקבוצה על ידי ארתור רופין להתיישב באדמת אום ג'וני.
בשנת 1910 עלו חברי הקבוצה, שמנתה עשרה חברים ושתי חברות, בראשותו של יוסף בוסל, על אדמות אום ג'וני, וקראו למקום דגניה. יוסף היה זה שהודיע למשרד הארצישראלי על שם היישוב דגניה, שנקרא כך על שם חמשת הדגנים שבעמק. יוסף היה גזבר, מנהל חשבונות, בא כח הקבוצה והמנהיג הרוחני שלה. בתום השנה הראשונה בדגניה, התעורר ויכוח בין אנשי החבורה בנושא המשך דרכם. היו חברים שחשבו שמשימתם כקבוצת כיבוש בדגניה הושלמה ועליהם לצאת למשימות כיבוש נוספות של אדמות לאום, בעבודה ובשמירה, בארץ ישראל, זאת לפי התפיסה המסורתית של מחנה פועלים שאין יעודם של הפועלים התיישבות של קבע.
ליוסף בוסל הייתה גישה שונה והוא חשב לאחד את הפועלים עם הקרקע על ידי התיישבות קבע והפסקת הנדידה ממקום למקום. עם הקמתה של דגניה נוצרה דרך חדשה של התיישבות היא הקבוצה, מתכונת המבוססת על עקרונות של עבודה עצמית, של ניהול עצמי, של עבודת אדמה, של שותפות ושל קרבה הדוקה בין החברים. הקמת דגניה נתנה משמעות והתוותה דרך חדשה לתנועת הפועלים בארץ ישראל.