לבו, שהייתה השחקנית האחרונה מהצוות של "קזבלנקה" שנותרה בחיים, הלכה לעולמה בספרד ב-1 במאי 2016.
קורט בואה
קורט בואה (Curt Bois; 5 באפריל 1901 - 25 בדצמבר 1991) היה שחקן גרמני.
בואה נולד בברלין בשנת 1901, והתגלה כ"ילד פלא", ובהיותו בן 6 הופיע באופרטה. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1907. בבגרותו הופיע יותר בקברט ועל הבמה, במיוחד בתפקידים שדרשו לבוש ואיפור נשיים. בה בעת הופיע בסרטים אילמים. אריך קסטנר בזכרונותיו, התבטא כי בואה היה לדור ילידי 1901, אשר היו בני עשרים בעת האינפלציה הגדולה בגרמניה, מקור לנחמה, ומשווה אותו להרולד לויד.
סרטו המדבר הראשון, "השלומיאל" ("Der Schlemihl") משנת 1931) היה להצלחה, ובשנת 1932 ניסה את כוחו אף בבימוי.
עם עליית הנאציזם לשלטון, נאלץ לעזוב את גרמניה בשנת 1933. הנאצים השתמשו בקטעים שצולמו בהם מופיע בואה, לתעמולת זוועה אנטישמית בסרטים כגון "יהודים ללא מסיכה" "Juden Ohne Maske" (1937) ו"היהודי הנצחי" (1940), תוך שהם מציינים את הדרך המנוונת לטעמם בה הופיע בואה לבוש כאישה. הסרט "היהודי הנצחי" מראה את בואה בסצנה בה הוא לבוש כאישה, והקריינות קובעת כי - "Der Jude Curt Bois gefällt sich in einer besonders perversen Darstellung." (היהודי קורט בואה נהנה מתפקיד סוטה במיוחד), וזאת על מנת להראות כי "היהודי מתעניין באופן אינסטינקטיבי בכל מה שהוא בלתי נורמלי וסוטה, על מנת להפריע לחוש השיפוט הבריא של העם". לפי מקורות שונים לא היה בואה כלל יהודי כי אם הוגנוט.
בואה נדד בין פראג, וינה, לונדון ופריז עד שלבסוף הגיע לארצות הברית שם הופיע במהלך שנות ה-30 ושנות ה-40 על במת התיאטרון בניו יורק, כמו גם בתפקידים בסרטים הוליוודיים כגון "קזבלנקה" (1942), בו הופיע בתפקיד זעיר של כייס. בשנים אלו הופיע בארבעים ושלושה סרטים, עבור במאים כמייקל קורטיז, קינג וידור ומקס אופולס ("במלכודת").
בשנת 1950 שב בואה לגרמניה. בתחילה ניסה את מזלו כשחקן בגרמניה המזרחית, ושיחק בתיאטרונו של ברטולט ברכט, אך משראה כי אינו מקבל תפקידים הראויים לו לדעתו, עבר למערב ברלין, בשנת 1957 והמשיך בקריירת משחק משגשגת בקולנוע ובטלוויזיה הגרמנים. ב-1981 הופיע בסרט "הספינה מלאה" שעסק בסירובם של השווייצרים לקלוט פליטים יהודים בעת השואה. בסרטו האחרון, "מלאכים בשמי ברלין" של הבמאי וים ונדרס, שיחק דמות של משורר זקן, הומר, הנודד בפוטסדאמר פלאץ. הסרט צולם בשנת 1987, בדיוק שמונים שנה לאחר תחילת קריירת המשחק של בואה. ספר השיאים של גינס ציין קריירה זו כקריירת המשחק הארוכה ביותר בקולנוע. בשנת 1991 מת בברלין.
שייך
ד&quot;ר ג'יי
אולה איינר ביורנדלן
אולה איינר ביורנדלן (בנורווגית: Ole Einar Bjørndalen נולד ב-27 בינואר 1974), ביאתלט נורווגי, הוא אלוף אולימפי ואלוף עולם. הוא הביאתלט המצליח ביותר בכל הזמנים.
ביורנדאלן, זכה ב-13 מדליות אולימפיות ב-5 אולימפיאדות חורף, מתוכן 8 מדליות מזהב, ובכך הוא הספורטאי המעוטר ביותר במשחקים אלו הן מבחינת מדליות הזהב ביחד עם בן ארצו ביורן דאהלי והן מבחינת סך המדליות. הוא זכה ב-45 מדליות באליפויות העולם בביאתלון, מתוכן 20 מדליות מזהב, שיא בקרב הביאתלטים. הוא זכה בשישה תוארי גביע עולם וב-95 ניצחונות בגביע העולם בביאתלון. מלבד זאת, זכה במירוץ אחד בגביע העולם בסקי למרחקים. ב-2011 היה לביאתלט הראשון שזכה במדליית זהב בכל אחד מענפי הביאתלון. אחד מהישגיו הגדולים ביותר הייתה זכייה בכל ארבע התחרויות בביאתלון באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002). בתחרויות הלאומיות הוא מייצג את Simostranda IL בביאתלון, ואת Byåsen IL בסקי למרחקים.
ביאתלון.
ראשית הדרך.
ביורנדאלן החל להתחרות בביאתלון בעקבות אחיו המבוגר ממנו בארבע שנים, דאג ביורנדאלן. הוא למד בעקבות כך בבית הספר הנורווגי לספורט עילי בגיילו. הוא השתתף לראשונה באליפות העולם לנוער בקנמור, 1992, שם סיים במקום ה-23 בתחרות האישית, ה-47 בספרינט. לאחר אכזבות אלה, הגיע ביורנדאלן עם הנבחרת הנורווגית למקום ה-6 במירוץ השליחים, וזכה במדליית ארד בתחרות הקבוצתית. באליפות העולם לנוער הבאה, ב-1993, הגיע הצלחתו הגדולה. הוא זכה בשלוש מדליות זהב בארבע התחרויות, כולל בשתי התחרויות האישיות (התחרות האישית ל-20 ק"מ והספרינט), וביחד עם הנבחרת בתחרות הקבוצתית, והיה לראשון בהיסטוריה שעושה כן. נבחרת השליחים הנורווגית הגיעה רק למקום השמיני. בעונה הזו החל להשתתף גם בתחרויות הבוגרים. עונה לאחר מכן, הגם שעדיין יכול היה להשתתף בתחרויות הצעירים, הוא העדיף להשתתף באולימפיאדת לילהאמר (1994) אך סיים ללא הישגים מיוחדים. בעונה הבאה השיג את הפודיום הראשון שלו במירוץ ספרינט בבד גשטיין, אוסטריה. באליפות העולם הראשונה שלו, באנטהולץ (1995), סיים במקום הרביעי בספרינט. את העונה כולה סיים גם במקום הרביעי בגביע העולם.
את ניצחונו הראשון השיג ביורנדאלן בינואר 1996 באנטהולץ, במירוץ האישי ל-20 ק"מ, לפני ולדימיר דרטשב והלבארד האנבולד. בסוף עונת 96–1995 הגיע למקום התשיעי בדירוג העולמי. בעונה לאחר מכן השיג ביורנדאלן את המדליות הראשונות באליפות העולם בביאתלון באוסרבילה, כשהוא זוכה במדליית ארד בתחרות המרדף ובמדליית כסף במירוץ השליחים. הוא גם הגיע למקום השני בדירוג הסבב העולמי אחרי סוון פישר (גרמניה). מאז ועד עונת 09–2008, הוא סיים באחד משלושת המקומות הראשונים בגביע העולם, במשך 13 עונות רצופות.
פריצת הדרך וכישלונות ראשונים.
עונת 98–1997 הייתה עונת הפריצה של ביורנדאלן. באולימפיאדת נאגנו (1998) זכה ביורנדאלן במדליית הזהב האולימפית הראשונה שלו, בתחרות הספרינט. הוא הוביל את התחרות, אבל המירוץ בוטל כתוצאה משלג כבד, שגרם לראות לקויה של המטרות. יום לאחר מכן, חזר ביורנדאלן וניצח בתחרות. נוסף לכך הוא הוביל את נבחרת השליחים הנורווגית לזכייה במדליית הכסף. הוא גם זכה במדליית הזהב הראשונה שלו באליפות העולם, בתחרות הקבוצתית, וזכה להישגו האישי הגדול ביותר באליפויות העולם, מדליית כסף בתחרות המרדף (התחרויות עוד לא היו כלולות בתוכנית האולימפית). בסוף העונה זכה בגביע העולם בפעם הראשונה. על הישגיו העניק לו העיתון הנורווגי אפטנפוסטן את מדליית הזהב של אפטנפוסטן.
אחרי עונת 98–1997 המוצלחת עבורו, הצליח ביורנדאלן לייצב את עצמו כאחד מטובי הביאתלטים. למרות התוצאות העקביות שלו, הוא הגיע למקום השני בגביע העולמי במשך שלוש עונות רצופות - אחרי סוון פישר הגרמני בעונת 99–1998 ואחרי רפאל פוארה הצרפתי בעונות 1999–2000 ו-2000–2001. את עונת 01–2000 החל עם התחרות הגרועה בקריירה שלו, כשבמירוץ האישי באנטהולץ החטיא 12 מתוך 20 מטרות, וסיים במקום ה-95. באליפויות העולם הבאות לא הצליח לזכות בתארים נוספים, כשהוא זוכה בשתי מדליות באליפות העולם בקונטיולאהטי 1999 (שליחים וזינוק המוני, שתיהן מארד), שתי מדליות באוסלו 2000 (מדליית כסף בשליחים וארד בזינוק המוני ושתי מדליות בפוקליוקה 2001 (כסף בזינוק המוני וארד בשליחים). כך, הגם שכבר זכה בגביע העולם, במדליית זהב אולימפית וב-22 תחרויות אישיות, סיים ביורנדאלן את אליפות העולם השביעית שלו ללא מדליית זהב אישית.
הצלחה בסולט לייק סיטי.
אחת מההצלחות הגדולות ביותר בקריירה של ביורנדאלן הייתה אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002). הוא פתח את האולימפיאדה ב-10 בפברואר בתחרות ל-30 ק"מ בזינוק המוני (סגנון חופשי) בקרוס קאנטרי, וסיים במקום חמישי מרשים. לאחר מכן יחזור לביאתלון, כשהוא מנצח בכל התחרויות האישיות בפער גדול מהמקום השני. הוא זכה בתחרות ל-20 ק"מ, 36.1 שניות לפני הגרמני פרנק לוק, וזכה במדליית הזהב הראשונה של המשחקים. יומיים מאוחר יותר, זכה במדליית הזהב בספרינט, ללא החטאות, כשהוא מסיים 28.9 שניות לפני סוון פישר (גרמניה). ב-16 בפברואר זכה במדליית זהב בתחרות המרדף האולימפית הראשונה, כשהוא מסיים 43 שניות לפני רפאל פוארה. כך זכה ביורנדאלן בכל התחרויות האישיות.
ביחד עם הלבארד האנבולד, פרודה אנדרסן ואגיל גיילנד, זכה ב-20 בפברואר במדליית זהב בתחרות השליחים. כך ביורנדאלן זכה בכל ארבע התחרויות בביאתלון במשחקים האולימפיים, והיה לאתלט המליח ביותר בהם. הוא הביאתלט היחיד שהצליח לעשות כך עד כה, והוא אחד מ-3 אתלטים שהשיגו לפחות 4 מדליות זהב באולימפיאדת חורף אחת. בסיום האולימפיאדה, על זכייתו בכל התחרויות, אמר פרנק אולריך (מאמן הנבחרת הגרמנית והביאתלט הטוב ביותר בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80): "אולה הוא חוצן!"
למרות ההישגים האלו, את העונה כולה סיים ביורנדאלן עם מקום שלישי בלבד בגביע העולם, אחרי רפאל פוארה (צרפת) ופאבל רוסטובצב (רוסיה). בזכות הישגיו באולימפיאדה נבחר לאתלט השנה בנורווגיה לשנת 2002, וקיבל את הפרס האולימפי פרנלי ממלך נורווגיה, שמוענק לאתלט הנורווגי המצליח ביותר באולימפיאדה.
שנים מוצלחות.
עונת 2002-03.
לאחר הצלחתו במשחקים האולימפיים, ביורנדאלן חגג הצלחות רבות במהלך השנים הבאות. לאחר 3 שנים רצופות בהן זכה רפאל פוארה בגביע העולמי בין 2000 ל-2002, ביורנדאלן זכה בגביע העולמי בעונת 03–2002 בפעם השנייה בקריירה שלו (לאחר עונת 98–1997), כשהוא זוכה ב-11 תחרויות בעונה ומסיים 107 נק' לפני ולדימיר דרטצ'ב (בלארוס) במקום השני. בסוף העונה, באליפות העולם בחנטי-מנסייסק, זכה לראשונה במדליות זהב אישיות באליפות העולם, כשהוא זוכה בתחרויות הספרינט והזינוק ההמוני. אלה היו מדליות הזהב הראשונות שלו באליפות עולם מאז הניצחון בתחרות הקבוצתית ב-1998.
עונת 04–2003.