אקספו תל אביב (בעבר נקרא מרכז הירידים והקונגרסים) הוא מתחם בשדרות רוקח בתל אביב, מצפון לנחל הירקון, המשמש לקיום ירידים, תערוכות, כנסים ואירועים נוספים. המקום מופעל על ידי חברת "אקספו תל אביב - המרכז הבינלאומי לכנסים ותערוכות בע"מ", חברה עירונית בבעלותה של עיריית תל אביב-יפו. מדי שנה מתקיימים במקום עשרות אירועים בהיקפים שונים ופוקדים אותו למעלה מ-2.5 מיליון מבקרים. בשנת 2019 שימש המקום כמארח הרשמי של אירועי האירוויזיון. המתחם מוכר בציבור גם כ"גני התערוכה". כחלק ממיתוג החברה מחדש, החל משנת 2018 שמה שונה לשם "Expo Tel Aviv".
את אקספו תל אביב מקיף רחוב הקרוי ע"ש אייזיק רמבה ורחבת הכניסה הראשית למתחם קרויה על שם מרדכי-חיים שטרן.
היסטוריה.
המרכז נוסד ב-1932, לקראת יריד המזרח שנערך בתל אביב ב-1934 בשטח שהיה קרוי: חצי האי הירקוני בצמוד אל נמל תל אביב הוקמו מספר ביתנים ששימשו את אותו יריד, ועד היום נקרא קטע הרחוב הקצר שבין שדרות רוקח לבין רחוב הירקון בשם רחוב התערוכה שבו נמצאת גם הכניסה הראשית אל המתחם.
בשנת 1959 עבר המרכז למיקומו הנוכחי כיום מצפון לשדרות רוקח ולפארק הירקון. ביוזמת ראש העיר חיים לבנון נפתחו גני התערוכה החדשים יחד עם תערוכת "50 שנה לעיר תל אביב" ובתכנונו של האדריכל אריה אלחנני שבין השאר תכנן גם את "יריד המזרח" בנמל תל אביב ואת "הביתן העגול" (שהיה ידוע גם כ"ביתן תל אביב") שהיה למעשה בצורה של כוכבית ושאיתו נפתחו גני התערוכה החדשים. בהמשך שונה שמו של המקום מ"יריד המזרח" לשם הנוכחי. מאז שנת 1970 פועל במקום באופן קבוע גם לונה פארק תל אביב. ב-1983 נחנך במקום מבנה "מרכז הקונגרסים" (ביתן 10 ששופץ לאחרונה ב-2011), ובסוף שנת 2003 הסתיימה הקמתו של "ביתן מספר 1" על השטח שבו היה בעבר האגם במרכז מתחם הירידים. זהו ביתן תצוגה בשטח של 20,000 מ"ר, שבמשך שנים נחשב לגדול מסוגו בישראל ובמזרח התיכון, עד בניית "ביתן 2" לצידו, ששטחו 50,000 מ"ר ושטח חללי התצוגה בו 30,000 מ"ר (יתר השטח הוא חניון תת-קרקעי).
סמוך למתחם, נחנכה בשנת 2000 תחנת הרכבת תל אביב אוניברסיטה. זו, נבנתה כך שיהיו בה שני פתחים: האחד לכיוון אוניברסיטת תל אביב והאחר לעבר מרכז הירידים. מאז, מעודדת רכבת ישראל את ההגעה לאירועים שונים המתקיימים במקום ובפארק הירקון באמצעות הרכבת. לשם כך, היא לוקחת חלק בפרסומם של אירועים שונים המתקיימים במרכז הירידים ולעיתים, אף מפעילה קווים מיוחדים לטובת ההגעה לחלק מהם.
ב-2010 נחנך במתחם אולם המקסידום, ונהרס "הביתן העגול (ביתן תל אביב)", בו שכנה תערוכת היובל לעיר תל אביב. במקומו החלה הקמת מרכז קונגרסים וכינוסים חדש שנקרא "ביתן 2", אשר נחנך בינואר 2015. מבואת הכניסה שלו מעוטרת בעבודת אמנות משוחזרת המתארת את תל אביב הקטנה מאת האמן נחום גוטמן אשר עיטרה את גני התערוכה הישנים. בהמשך מתכננת הנהלת מרכז הירידים להקים במתחם מלון עסקי עם כ-400 חדרים, מתחם מסעדות ומסחר ששטחו מעל 2,500 מ"ר שיפנה לשדרות רוקח באזור החניון שם שיהפוך לתת קרקעי ושטחי מסחר. בהמשך קיימים תוכניות להריסה ובינוי חלק מהביתנים הישנים מחדש, תוספת חניונים תת-קרקעיים תחת הביתנים החדשים ותוכניות פיתוח נוספות.
לצד גני התערוכה הוקם בסוף 2014 היכל קבוצת שלמה בשטחו של הדרייב אין שנסגר בשנת 2000, שכולל 3,504 מקומות ישיבה ומשמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל של הפועל תל אביב, במקום אולם אוסישקין שנהרס.
בעשור השני של המאה ה-21, משתרע מרכז הירידים על פני שטח של 350 דונם, ובו עשרה ביתני תצוגה בשטח של כ-50,000 מ"ר ושטח תצוגה פתוח בהיקף של עוד 20,000 מ"ר.
במאי 2019 אירח מרכז הירידים את תחרות השירים האירוויזיון, שנערך באותה השנה בישראל.
תערוכות בולטות.
במרכז הירידים מתקיימות התערוכות הגדולות והבולטות בישראל במגוון נושאים כגון רכב, לימודים, חקלאות ותקשורת. חלק מהתערוכות מוכרות וידועות גם בעולם. תערוכת "אדם ועולמו" הייתה במשך שנים רבות התערוכה הגדולה והבולטת ביותר, אך הפסיקה להתקיים. התערוכות הבולטות כיום הן: תערוכת הרהיטים, תערוכת אוטו מוטור, תערוכת קלינטק הבינלאומית, פלסטו ישפאק (בתחום האריזה), תערוכת ישראפוד (שנתי, החל משנת 1987) ותערוכת החקלאות "אגרומשוב". במקום הוצגה גם "תערוכת היובל" שנערכה במלאת 50 שנים להקמת מדינת ישראל.
שימושים מלבד תערוכות.
משיקולים כלכליים, הנהלת מרכז הירידים והקונגרסים מעניקה עדיפות לשימושו של המקום לאירוח תערוכות. עם זאת, נעשה שימוש במבני התצוגה ובשטחים הפתוחים לעריכת פעילויות נוספות, הכוללות מופעי תרבות, אירועי חברה, אירועים עסקיים, אירועי קידום ומכירות (דוגמת תערוכת בייבילנד), צילומי טלוויזיה ופרסומות, תצוגות אופנה ואירועים אישיים. מעת לעת מארח המקום גם הופעות של אומנים שונים, חלקם מחו"ל. בין אלה שקיימו את הופעתם בישראל במרכז הירידים והקונגרסים ניתן למנות את טייסטו, דייוויד גואטה, אביצ'י, קייגו, הארדוול, ארמין ואן ביורן, מגהדת', דרים ת'יאטר, איגי פופ, סימפל פלאן, טוקיו הוטל, מיסי אליוט, אייקון, ליידי גאגא, פיטבול וג'יינס אדיקשן.
במספר הזדמנויות נערכו במרכז אירועי שבוע הספר העברי של תל אביב, שבעבר התקיימו בכיכר רבין.
בגני התערוכה מתקיימים פעמיים בשנה בסמיכות לראש השנה ופסח, אירועי יריד מכירות והטבות מיוחדות לכוחות הביטחון, המופעלים בידי "חבר" לחיילי צה"ל, וכן "קרנות השוטרים" לאנשי משטרת ישראל ושב"ס.
במרכז מתקיימים גם אירועים וכנסים פוליטיים של מפלגות שונות. במקום מופעלות קלפיות במהלך בחירות מקדימות, ומוכרזים בו לעיתים תוצאותיהן של אותן בחירות. בשנת 1997 התקיים בו כינוס של ועידת הליכוד, שבו בוטלו הפריימריז במפלגה. הוועידה כונתה מאוחר יותר "ועידת ביתן 28" על שם הביתן במרכז הירידים שממנו ניהלו בנימין נתניהו ואביגדור ליברמן את מהלכיהם.
מדי שנה, במהלך חג החנוכה מתקיים במקום מופע הפסטיגל, אליו מגיעים עשרות עד מאות אלפי בני אדם מאזור המרכז לאורך ימי ההופעות.
במהלך חודש מאי 2019 נערכו בביתן 2, שני חצאי הגמר וגמר אירוויזיון 2019 בעוד הביתנים הסמוכים שימשו לצורכי ההפקה.
כיכר מרדכי-חיים שטרן.
רחבת הכניסה הראשית אל מרכז הירידים נקראת בשם כיכר מרדכי-חיים שטרן על שמו של מרדכי-חיים שטרן שהיה חבר הכנסת.
הקמת קולנוע דרייב-אין והלונה פארק.
בשנת 1970 נפתח בצמוד אל מרכז הירידים פארק השעשועים לונה פארק תל אביב ולאחריו בתאריך 11 במרץ 1973 הוקם בסמוך קולנוע הדרייב אין, שהיה היחיד מסוגו בארץ, עד שנסגר בשנת 2000.
גני התערוכה
בתי ברוידא
בתי ברוידא היא שכונה חרדית ברחוב התבור בירושלים, בשולי שכונת נחלאות. שמה הרשמי הוא "אהלי יעקב", על שם יעקב ברוידא, התורם לבניינה. השכונה נוסדה בשנת 1902, ומצויה בסמוך לשכונת כנסת ישראל.
בחודש סיוון תרס"ג (1903) תיאר דוד ילין בעיתון המליץ את הקמת בית הכנסת המרכזי בשכונה:
השכונה בנויה בקומפלקס בניינים אחד עם שכונת כנסת ישראל ב, וכוללת בניין אחד ארוך בעל שלוש קומות עם קשת במרכזו, וגרמי מדרגות בצדו האחורי.
בשער הכניסה לשכונה חקוק באבן:
הפסוק "ונתתי להם בביתי ובחומותיי יד ושם, טוב מבנים ומבנות" מעיד כי מכיוון שלמקים השכונה לא היו ילדים, על ידי בניית השכונה הוא הנציח את שמו.
הכיתוב מנציח גם את שרגא פייבל יעקבזון השותף ליוזמת הקמת השכונה.
שכונת בתי ברוידא נבנתה בצמוד לשכונות כנסת ישראל, וכמוהן נועדה לאוכלוסייה חרדית "פרושית" (כלומר ליטאית) של אנשי היישוב הישן, בניגוד לשכונת בתי ראנד הסמוכה שנועדה לאוכלוסייה חסידית. כיום, בית הכנסת הוא בין היחידים שעדיין מתנהל עם אופי פרושי-ירושלמי מובהק, שהמתפללים מתלבשים עם שטריימל ומדברים יידיש, אך מתפללים נוסח אשכנז, דברים שאי פעם היו הנורמה אצל חרדים בירושלים.
תושבי השכונה נבחרו בקפידה ומנו רק תלמידי חכמים שעסקו בתורה ובהוראה בישיבת "עץ חיים". תושבי השכונה נאלצו לחתום על חוזה "חובת הדר", שבה התחייבו לא לבצע שינויים במבנה, לשמור על הניקיון ולהתפלל בבית כנסת של השכונה.
ביום שושן-פורים תרצ"ב (23.3.1932) התקיים ברחבה שלפני בית הכנסת של בתי ברוידא 'פורים שפיל' (מחזה פורימי היתולי), שבו כביכול הועמד למשפט הרב קוק. בסופו של המחזה הורשע הרב קוק והוצא להורג ביריית אקדח. הייתה זו יוזמה של קנאי ירושלים, שתיעבו את הרב קוק. היורה היה מנחם פרוש הצעיר, שלימים טען כי הובל אל הבמה ברגע האחרון מבלי שהיה מודע להקשר. ביזויו של הרב הראשי לארץ ישראל עורר סערה ביישוב, וגם אישים חרדיים מתונים גינו את המעשה. הרב איסר זלמן מלצר, שהתגורר אותה עת בשכונה, עבר מאותו יום להתפלל בבית הכנסת של בתי ראנד השכנה.
בתי השכונה אינם רכוש התושבים אלא שייכים ל"הקדש ברוידא" והם מתגוררים בהם בשכירות מוגנת (דמי מפתח), דבר המאפשר למנהלי ההקדש לשמור על אופי וצביון אוכלוסיית השכונה.
דני עטר
דניאל (דני) עטר (נולד ב-5 בינואר 1958) הוא איש ציבור ישראלי ששימש כיו"ר קרן קיימת לישראל, ראש המועצה האזורית הגלבוע והיה חבר הכנסת העשרים למשך כשמונה חודשים מטעם סיעת המחנה הציוני.
ביוגרפיה.
עטר נולד במושב דבורה ב-1958 להורים שעלו ממרוקו עשר שנים קודם לכן. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת גולני, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה ובהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד 13 (גדעון). עטר לחם במלחמת לבנון הראשונה, בין היתר בקרב על כפר סיל, בקרבת ביירות. במילואים המשיך עטר לכהן בתפקידי פיקוד שונים והועלה לדרגת סא"ל. בשנת 1994 נבחר לראשות מועצה אזורית הגלבוע.