חוקרי ריצה רבים עסקו במציאת הסבר לכך שאזור קטן בקניה שרוב תושביו משויך לקבוצה אתנית המהווה חלק קטן מאוכלוסיית קניה – מייצר כמות כה גדולה של רצים הישגיים למרחקים בינוניים וארוכים. אחת הסברות הייתה כי הסיבה מושתתת בתבשיל ה-ugali, תבשיל התירס הדייסתי המהווה מרכיב מרכזי בתפריט בני הקלנג'ין. כמו כן מחקרים רבים עסקו במבנה הגנטי של רצי הקלנג'ין.
בזה אחרי זה ניסו חוקרים לבודד גורם גנטי מסוים המסביר את יכולתם יוצאת הדופן של הקלנג'ין בתחום הריצה. המחקרים התמקדו בעיקר במדדי מערכת הלב-ריאה ובמבנה הגוף האידיאלי לריצה – מבנה המאופיין בגפיים תחתונות ארוכות באופן יחסי ומשקל נמוך. מחקרים אלו לא הצליחו להוכיח כי המבנה הגנטי הוא הגורם היחידי והישיר להצטיינותם של בני הקלנג'ין בריצות בינוניות וארוכות.
בשונה מחוקרים אלה, ד״ר מייק בויט סבור כי מקור הצלחת בני הקלנג'ין הוא בהרגליהם ובתרבות הריצה, ומייחס את עיקר ההבדל בינם לבין רצים אחרים לפן המנטלי, שכן רצים אלה גדלו אל תוך מסורת ארוכת שנים של ריצה וסביבה התומכת בכך.
ואמנם, הסברה הרווחת מצביעה כי לא נכון לדבר על משתנה מסוים המוביל לעליונות זו, אלא על מכלול של גורמים (גנטיים וסביבתיים) המצטברים ליתרון יחסי על פני המתחרים.
הגורמים להצטיינותם של בני הקלנג'ין בריצות בינוניות וארוכות.
החיים בתנאי הגובה.
בני שבט הקלנג'ין חיו בהרים, ועל כן הם ניחנים ביכולות של ניצול החמצן, ואף מורגלים למאמץ קשה. ואולם, מדינות כמו בוליביה ופרו (אשר מצויות בגובה רב ואינן נמנות עם מדינות הצמרת של הריצות הארוכות) מצביעות על כך שלסביבה ההררית יש חלק קטן בדומיננטיות של בני שבט הקלנג'ין בריצות הארוכות.
הרגלי החיים מגיל צעיר.
הרצים הקנייתים, בעודם ילדים צעירים, נחשפים לריצה מתוך הסביבה ואורח חיים, הרבה לפני שהם מתחילים באימונים מסודרים מכל סוג שהוא. בני הקלנג'ין נהגו לרוץ לבית הספר מדי יום מפני שזו הייתה דרך ההגעה המקובלת. על פי פרופסור בנגדט סאלטין, רצי הצמרת אף נהגו לרוץ בהרים ולכן ניחנים ביכולת ניצול חמצן טובה מאשר זו של רצים אחרים.
כך, בשנות העשרה הם נחשפים לריצה באופן מקצועי ורבים מהם מתנסים באימונים. רמת החשיפה גבוהה ומרבית הכישרונות מתגלים. מכאן, בתרגול יומיומי שיטתי נרכשים ההרגלים – שגרת החיים של הריצה, ההתפתחות האירובית, והרגלים תנועתיים.
מבנה גוף.
לבני שבט הקלנג'ין מבנה גוף אידיאלי לריצות ארוכות. גובהם הממוצע הוא 1.70 מטר, ומשקלם הממוצע הוא 56 ק"ג. בנוסף, לבני השבט שוקיים דקות במיוחד (על פי מחקרים, משקל רגליהם נמוך ב-3.6 ק"ג מהכלל). השוקיים הדקות מעניקות להם יתרון גדול ואולי מפתיע בריצות ארוכות. על פי מחקרים של חברת מוצרי הספורט "אדידס", כל תוספת של 4 גרם למשקל מעלה את המאמץ בריצה באחוז אחד. על כן ניתן לומר כי בני השבט אכן נהנים מיתרון בתחום הזה. שבטים אחרים באפריקה, אשר מצטיינים גם הם בתחום הריצות הארוכות, כדוגמת שבט האורומו מאתיופיה ושבט הסבאיי מאוגנדה, מאופיינים במבנה גוף דומה. מחקרים מצביעים כי לאחד מכל ארבעים אנשים מבין שבטים אלו מבנה גוף אידיאלי לריצה.
הסביבה התומכת והנגישות לאלופים המקומיים.
בני הקלנג'ין נולדו לתוך עולם הריצה והספורט. בתוך כך, הסביבה תומכת מגיל צעיר בספורטאי השבט ויוצרת רצון ומוטיבציה מצידם להצטיין, שכן האלופים המקומיים זוכים לכבוד רב.
ציפיות הסביבה.
מעצם הצטיינותם, הצפייה מבני הקלנג'ין גדולה ובכך גורמת למוטיבציה גבוהה לשיפור תמידי ולשבירת שיאים.
זיקה ואהבה לתרבות הריצה.
תחום הריצה הפך לחלק בלתי נפרד מעולמם של בני הקלנג'ין, מצעירותם ועד בגרותם. החל מגיל צעיר למדו הרצים המתחילים לאהוב את התחום ופיתחו זיקה אליו, וכיום ניכר שהם עוסקים בו מרצון ומאהבת העשייה בתחום.
השפעתו של האח קולם או'קונל על רצי הקלנג'ין.
בשנת 1976 הגיע האח קולם או'קונל מאירלנד לעיירה איטן שבקניה. העיירה שוכנת ברום של 2,400 מטר מעל פני הים באזור רמתי בקניה, בשטחי הקלנג'ין. או'קונל הגיע ככומר צעיר בן 28 ומורה לגאוגרפיה שחיפש שינוי בחייו. הוא הגיע בשליחות זמנית, שתוכננה במקור לשלושה חודשים, אל בית הספר "סנט פטריקס" (St. Patrick's). או'קונל הגיע מאירלנד ללא ידע על ריצה למרחקים ארוכים ומעולם לא היה אתלט או מאמן, אך קיבל את שרביט האימון מהאח פיטר פוסטר, אחיו של הרץ האנגלי ברנדן פוסטר, שאימן שם לפניו.
כיום, מאות רצים מגיעים מרחבי העולם בניסיון להבין את סוד ההצלחה ולספוג מהשפעתו של או'קונל, שאימן ועיצב בין היתר את שני רצי 800 המטרים הגדולים בעשרים השנים האחרונות, וילסון קיפקטר ודייוויד רודישה, המשתייכים לקבוצת הקלנג'ין.
גישתו של או'קונל דוגלת בטיפוח הרגלים, ושמה דגש מרכזי על תנועת הגוף, ריכוז ובניית העצמה פנימית. גישה זו עיצבה את שלטונם הבלתי מעורער של בני הקלנג'ין בריצות הארוכות ושינתה את פני הענף כולו. כמו כן, קידם או'קונל את שילובן של נשים בספורט באופן שווה לגברים, והיווה פורץ דרך גם בתחום זה. פעילותו בתחום באה לידי ביטוי בהקמת מחנות אימונים לנשים בלבד בבית הספר "סנט פטריקס" (St. Patrick's) וטיפוחן של רצות בולטות. כיום אחראי או'קונל לפעילותם של כמאה ועשרים מחנות ריצה ברחבי קניה.
יובל המבולבל (סדרה)
כל הנחלים זורמים לים (מיני סדרה)
עולם שונה (סדרת טלוויזיה)
פינגוויני החגורה
צ'יוצ'י
קנאי (אלסקה)
מכל לחץ
מְכָל לַחַץ הוא מכל שנועד להכיל בתוכו גזים או נוזלים בלחץ הגבוה מלחץ הסביבה.
מכלי לחץ משמשים במכליות להובלת גזים כגון גז בישול או נוזלים כמו סולר. מטפים לכיבוי אש, משתמשים במכל לחץ לאחסון חומרים נוגדי אש שניתן לשחרר בעזרת ידית דמוית הדק. מכלי לחץ המכילים גז בישול, משמשים לצורך הפעלת כיריים, תנורי גז או גזייות. מיכלי לחץ משמשים גם בתחום הרפואה.
בטיחות ותקינות.
בעת תכנון מכל לחץ נלקחים בחשבון פרמטרים רבים שמטרתם שמירה על בטיחות ותקינות. פרמטרים כמו עובי הדופן, קוטר המכל ואורכו קובעים את עמידות המכל ללחצים. במרבית המדינות, מכלי לחץ מגודל מסוים נדרשים לעמוד בתקני בטיחות. מיכלי לחץ מיוצרים על פי תקנים בינלאומיים. התקנים המובילים לייצור מיכלי לחץ הם התקן האמריקאי ASME-חלק 8 וכן התקן הגרמני-AD 2000. לאחר תכנון מיכלי לחץ נדרש אישור של מהנדס מוסמך, אשר בודק לאחר הייצור את תקינות המיכל וריתוכיו.
לחץ הסביבה
#הפניה לחץ אטמוספירי
מעברים
קינאי
קינאי (דמות)
הדרקון הראשון שלי (סדרה)
קפריסין הצפונית
תאג' א-דין א-סובקי
מיכל לחץ
היקרו נקמורה
היקארו נקאמורה
היקרו נקאמורה
היו זמנים בהוליווד
היו זמנים בהוליווד (באנגלית: Once Upon a Time in Hollywood) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי-בריטי משנת 2019, שכתב וביים קוונטין טרנטינו. הסרט הופק על ידי סרטי קולומביה, Bona Film Group, Heyday Films ו-Visiona Romantica והוא מופץ על ידי סרטי סוני. בסרט מככבים לאונרדו דיקפריו, בראד פיט, מרגו רובי, אמיל הירש, מרגרט קוואלי, טימותי אוליפנט, אוסטין באטלר, דקוטה פנינג, ברוס דרן ואל פצ'ינו. אלו הם רק חלק מאנסמבל גדול של שחקנים שמככבים "במספר קווי עלילה של מעשייה מודרנית, שהיא מחווה לרגעים האחרונים של תור הזהב של הוליווד". עלילת הסרט מתרחשת בלוס אנג'לס, שנת 1969, ועוקבת אחרי כוכב טלוויזיה מזדקן וחברו הטוב ביותר, שהוא גם הפעלולן הכפיל שלו ועוזרו האישי, בעודם מנסים לנווט דרכם בתעשיית הקולנוע ההוליוודית המשתנה.
על הסרט.
הודעה רשמית על הפקת הסרט פורסמה ביולי 2017. זהו סרטו הראשון של טרנטינו שאינו קשור להארווי ויינסטין, לאחר שטרנטינו ניתק את הקשרים איתו בעקבות פרסום טענות באוקטובר 2017 על התעללות מינית שביצע ויינסטין. סרטי סוני זכו בזכויות ההפצה של הסרט, לאחר שהסכימו לחלק מדרישותיו של טרנטינו, כגון זכות הגרסה הסופית. פיט, דיקפריו ורובי, וכן מספר שחקנים קבועים של טרנטינו, כגון זואי בל וקורט ראסל, הצטרפו לצוות השחקנים בין ינואר ליוני 2018. צילומי הסרט התקיימו בין יוני לנובמבר 2018 באזור לוס אנג'לס. סרט זה הוא האחרון בהשתתפותו של לוק פרי, שנפטר במרץ 2019. הסרט כולל הופעת קמאו של דניאלה פיק, רעייתו הטרייה של טרנטינו.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט נערכה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-21 במאי 2019. הסרט עלה לאקרנים ב-26 ביולי 2019 בארצות הברית וב-14 באוגוסט בממלכה המאוחדת. על פי ההוליווד ריפורטר, הסרט זכה לתגובות חיוביות בדרך כלל מצד מבקרי הקולנוע. היו שקראו לסרט "מכתב אהבה של טרנטינו לאל. איי. של שנות ה-60", ושיבחו את הליהוק ואת העיצוב האמנותי, אם כי אחרים היו "חלוקים בדעתם על סוף הסרט".
תקציר העלילה.
בפברואר 1969, השחקן ההוליוודי ריק דולטון (לאונרדו דיקפריו), לשעבר כוכב טלוויזיה בסדרת מערבונים משנות ה-50 בשם "Bounty Law", מתבכיין על כך שהקריירה שלו הסתיימה, בפני קליף בות' (בראד פיט), חברו הטוב ביותר המשמש גם כפעלולן כפיל שלו ועוזרו האישי. בות', חייל לשעבר שגר בקרוואן עם כלבת הפיטבול שלו, ברנדי, מסיע את דולטון ברחבי העיר ומסתמך עליו למצוא עבודה, שכן הוא מתקשה למצוא עבודה בעצמו בשל שמועות שהרג את אשתו. בתוך כך, השחקנית שרון טייט (מרגו רובי) ובעלה, הבמאי רומן פולנסקי (רפאל זאוויארושה), עוברים לגור בבית הסמוך לזה של דולטון. מתוך תקווה שהדבר יסייע לקריירה שלו, דולטון חולם להתיידד עם זוג שכניו. מאוחר יותר באותו לילה, טייט ופולנסקי מצטרפים אל ג'יי סברינג (אמיל הירש) במסיבה גדושה בסלבריטאים באחוזת פלייבוי.