בקיץ 2000 חזר אנלקה למועדון נעוריו, פריז סן-ז'רמן, תמורת סכום שהוערך ב-20 מיליון לירות שטרלינג, וחתם לראשונה על חוזה מקצועני במועדון. בעונתו הראשונה בפריז, , הוא כבש שמונה שערים, ולא הגיע עם הקבוצה לאף הישג משמעותי. במהלך העונה שלאחר מכן הוא כבש שני שערי ליגה בלבד ב-12 משחקים, עד שהושאל לליברפול בינואר 2002. הוא הבקיע ארבעה שערי ליגה בלבד באנגליה עד לסיום העונה, אך שערים אלה היו משמעותיים בזכייתה של ליברפול במקום השני בפרמייר ליג. מאמן ליברפול ז'ראר הוייה לא הציע לאנלקה חוזה בסיום העונה.
אנלקה החליט להישאר בליגה האנגלית, ובפתיחת עונת הצטרף לקבוצת מנצ'סטר סיטי שאותה אימן קווין קיגן. הסכום שבו נרכש על ידי הסיטי, 13 מיליון לירות שטרלינג, היה גם הוא שיא מועדון. בעונה זו הוא כבש 13 שערים לזכות מנצ'סטר סיטי. בעונת הוא המשיך את יכולתו הטובה כאשר כבש 16 שערים, מה שלא מנע את העונה החלשה של קבוצתו, שסיימה באזור התחתית של טבלת הפרמייר ליג.
לאחר שכבש שבעה שערים ב-19 משחקים במהלך חצי העונה שלאחר מכן במדי מנצ'סטר סיטי, עבר אנלקה בינואר 2005 לקבוצת פנרבחצ'ה הטורקית, תמורת 7 מיליון לירות שטרלינג. כבר באותה עונה הוא סייע לפנרבחצ'ה לזכות באליפות ליגת העל הטורקית. במהלך הקיץ של שנה זו היה אנלקה מועמד לחזור לקבוצות אנגליות, אך הוא החליט להישאר בפנרבחצ'ה גם בעונת , וכך חזר להשתתף בליגת האלופות. בעונתו השנייה בפנרבחצ'ה הוא כבש עשרה שערים במסגרת הליגה, אך הקבוצה איבדה את האליפות בטורקיה לטובת גלאטסראיי.
בולטון וונדררס וצ'לסי.
באוגוסט 2006 חזר אנלקה פעם נוספת לכדורגל האנגלי, כאשר חתם בקבוצת בולטון וונדררס תמורת 8 מיליון לירות שטרלינג, שיא העברה בתולדות בולטון. בעונת היה אנלקה הכובש המוביל של בולטון עם 11 שערי ליגה, וסייע לקבוצה לסיים במקום השביעי בפרמייר ליג, שהקנה לה השתתפות בסיבוב הראשון של גביע אופ"א. במהלך עונה זו ובמהלך הקיץ של 2007 הביע אנלקה את רצונו לעבור לקבוצת פרמייר ליג בכירה, אך לאחר שכנועים לגבי עתידו בבולטון ממאמנו סמי לי, הוא חתם על חוזה חדש בבולטון עד לשנת 2011.
אנלקה פתח היטב את עונת , ועד לפגרת החורף כבש עשרה שערי ליגה ב-18 משחקים. עם זאת, חצי העונה הייתה חלשה במיוחד עבור בולטון, שהתמקמה בתחתית הפרמייר ליג ונמצאה בסכנת ירידה לליגת המשנה. בינואר 2008 נמכר אנלקה למועדון הצמרת צ'לסי תמורת 15 מיליון לירות שטרלינג. צ'לסי הייתה זקוקה במיוחד לשירותיו באותו זמן, מאחר ששניים משחקני ההתקפה החשובים שלה, דידייה דרוגבה וסלומון קאלו, נעדרו בשל השתתפות בגביע אפריקה.
כבר בתחילת דרכו בצ'לסי הבקיע אנלקה שערים: שער נגד ויגאן את'לטיק בגביע ה-FA, ונגד פורטסמות' במסגרת הליגה. אף על פי כן, הוא הפגין בהמשך יכולת מאכזבת, ולא כבש אף שער נוסף עבור צ'לסי עד לסיום העונה. במשחק הגמר של ליגת האלופות באותה עונה, מול מנצ'סטר יונייטד, הפסידה צ'לסי בדו-קרב בעיטות עונשין. אנלקה בעט את הפנדל המכריע, שנעצר על ידי אדווין ואן דר סאר.
את עונת פתח אנלקה בצורה מרשימה לאחר פציעתו של דרוגבה, והבקיע שערים רבים לזכות קבוצתו, שנאבקה על אליפות הפרמייר ליג. אנלקה סיים את העונה עם 19 שערי ליגה, שזיכו אותו בתואר מלך השערים של הפרמייר ליג, וכן נכלל בנבחרת העונה בליגה האנגלית. הוא שותף בכל משחקיה של צ'לסי גם בליגת האלופות, וכבש שני שערים שסייעו לצ'לסי להגיע עד לחצי הגמר, שם הודחה על ידי ברצלונה. בסך הכול הוא כבש 25 שערים בכל המסגרות.
בעונה הבאה, , כבש אנלקה 11 שערים במסגרת הפרמייר ליג ו-15 בכל המסגרות, וסייע לצ'לסי לזכות ב"דאבל" הראשון בתולדותיה של אליפות וגביע ה-FA. בכך הפך אנלקה לאחד משלושה שחקנים שזכו באליפות הפרמייר ליג עם שתי קבוצות שונות, יחד עם הנינג ברג ואשלי קול. לאחר שובו של דרוגבה מהשתתפות בגביע אפריקה שימש אנלקה בעיקר בתור קיצוני התומך בחלוץ ומשום כך עבר תקופה ארוכה ללא כיבושי שערים, אך כבש פעמיים בניצחון 8–0 על ויגאן את'לטיק שהבטיח לקבוצה את האליפות.
שלהי הקריירה.
ב-1 בינואר 2012 חתם אנלקה בקבוצת שאנגחאי שנחווה הסינית, שם שיתף פעולה עם דידייה דרוגבה. אנלקה חתם כמאמן-שחקן.
ב-26 בינואר 2013 הושאל אנלקה ליובנטוס האיטלקית, מקבוצתו שאנגחאי שנחווה, וזאת עד לתום העונה.
ב-4 ביולי 2013 חתם אנלקה בוסט ברומיץ' אלביון לשנה.
ב-28 בדצמבר "חגג" אנלקה הבקעת שער בתנועת "קנל" הנחשבת למחווה אנטישמית, ונענש בהשעייה ל-5 משחקים ובקנס בסך 80,000 שטרלינג.
בספטמבר 2014 חתם אנלקה במומבאי סיטי מליגת ה-ISL ההודית. בעונתו השנייה במועדון מונה למאמן-שחקן. בתום העונה הודיע אלנקה על פרישה ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית.
בצעירותו שיחק אנלקה בנבחרת צרפת עד גיל 20, והשתתף עמה באליפות העולם לנוער ב-1997. באפריל 1998 הוא החל לשחק בנבחרת הלאומית של צרפת, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת שוודיה. את שערו הראשון הוא כבש במשחק מול נבחרת רוסיה במסגרת מוקדמות יורו 2000. אנלקה נכלל בסגל הנבחרת גם ליורו עצמו, שהיה הטורניר הנבחרות הגדול הראשון שלו. להוציא משחק הגמר, הוא פתח בהרכב בכל משחקיה של צרפת ביורו, וסייע לה לזכות בטורניר.
אנלקה השתתף עם נבחרת צרפת גם בגביע הקונפדרציות ב-2001. הוא כבש שער אחד במסגרת שלב הבתים, נגד נבחרת קוריאה הדרומית, וזכה עם צרפת גם בטורניר זה. על אף הפתיחה הטובה של הקריירה הבינלאומית שלו, אנלקה איבד בהמשך את מקומו בנבחרת, וכמעט שלא זומן לסגלה במשך כחמש שנים. הסיבה העיקרית לכך הייתה חוסר הצלחתו לבסס את מקומו במועדון אחד, מה שפגע ביכולת המשחק שלו. כאשר החלוץ ג'יבריל סיסה נפצע ולא יכול היה להשתתף במונדיאל 2006, הועדף סידני גובו על פני אנלקה בתור מחליפו של סיסה בסגל למונדיאל.
אנלקה הוחזר לסגל הנבחרת על ידי ריימונד דומאנק בתחילת משחקי מוקדמות יורו 2008. במהלך הקמפיין הוא כבש ארבעה שערים, כולל שערים בשני ניצחונות חשובים במיוחד -1–0 על ליטא במרץ 2007, ו-2–0 על אוקראינה ביוני אותה שנה. הוא סייע לצרפת להעפיל ליורו, ונכלל בסגל הנבחרת גם לטורניר עצמו. במהלך הטורניר הוא שותף בכל שלושת משחקיה של צרפת בשלב הבתים, ולא הצליח למנוע את הדחתה כבר בשלב זה.
בטורניר מונדיאל 2010 פתח אנלקה בשני המשחקים הראשונים של נבחרתו - תיקו מול אורוגוואי והפסד למקסיקו. במהלך מחצית המשחק השני קילל את מאמנו דומאנק, ונופה מסגל הנבחרת באופן מיידי. צרפת הודחה כבר בשלב הבתים, ולאחר הטורניר הושעה אנלקה על ידי התאחדות הכדורגל הצרפתית ל-18 משחקים בנבחרת.
ב-31.3.2011, פרש מהנבחרת.
חייו האישיים.
אנלקה נשוי לכוריאוגרפית הבלגית ברברה טאוסיה, להם שני ילדים, קאיס וקאהיל. בשנת 2004, אנלקה התאסלם במהלך שהותו באיחוד האמירויות הערביות ואימץ את השם בילאל עבדול-סלאם. אנקלה סיפר לעיתונאים כי במהלך חודש הרמדאן קיים את מצוות הצום, אולם לאחר שנוכח להבין כי הוא נפצע בתדירות גבוהה יותר בימי הצום, החליט לוותר על קיום המצווה.
באוגוסט 2020 יצא סרט דוקומטרי בנטפליקס בשם "אנלקה: שנוי במחלוקת", הסוקר את הקריירה ובעיקר את התקריות ובעיות המשמעת בהן היה מעורב במהלכה.
קנטרי
ליאון שטיין
ליאון שטיין (1846 - 15 בפברואר 1926) היה תעשיין יהודי ביישוב, ממקימי התעשייה בארץ ישראל.
ביוגרפיה.
שטיין נולד בביאליסטוק שבפולין לדב ולחנה. למד בגימנסיה ריאלית בעיר הולדתו ורכש השכלה טכנית בבית ספר טכני גבוה בצרפת. עלה לארץ ישראל ב-1887 והוא בן 23 שנים. בארץ הצטרף לאחיו המבוגר ממנו, מנחם שטיין, רופא שהיה מחלוצי העלייה הראשונה.
האח הרופא רכש למען אחיו שני מגרשים צמודים בשכונת נוה צדק (שהוקמה אז) ושכנע אותו להקים מפעל מתכת. ליאון שטיין נסע לצרפת, רכש ציוד, ופתח את המפעל בשנת 1888. זה היה בית מלאכה קטן לעבודות מתכת, שנועד לענות על הצרכים הגדלים של היישוב המתפתח: תיקון כרכרות, תחזוקת משאבות, תחזוקת מסילות וכדומה. בהיעדר חשמל ומנועים הופעלו המחרטות בתנועת רגלי הפועל, כמו מכונות התפירה של אותם ימים.
לאחר זמן הצטרף לשטיין שותף רב יכולת, גדליהו וילבושביץ, שהוא ואחיו נחום וילבוש הטביעו חותם על התעשייה הראשונית בארץ ישראל ועל המפעלים שצמחו ממנה. וילבושביץ הוסיף למפעל אגף יציקות ברזל וברונזה שנועד ליצור מתקנים לשאיבת מים מבארות, תיקון משאבות והכנת חישוקים לכרכרות ולעגלות.
המפעל התפתח במהירות. הובאה מכונת קיטור למפעל ולאחר זמן הוחלפה במנוע קרוסין, ראשון מסוגו בארץ. המפעל ייצר מכשירים חקלאיים, מדרגות, מעקות ומערכות שאיבה.
באותה תקופה עמדה הפרדסנות בארץ בפני קושי שנראה היה שאי אפשר להתגבר עליו. מכונות השאיבה הקיימות יכלו לשאוב מים רק מעומק של 8-10 מטרים. תחילה פעלו המשאבות בכוח בהמות. אלו הוחלפו במשאבות קיטור שהופעלו בפחם ואחר כך במנועי קרוסין. שיכלול המנועים לא סייע לבעיה של שאיבת מים מעומק רב. המשאבות סחפו חול לתוך צינורות המנועים ונסתמו. חלק מההמצאות היו פרי שיתוף הפעולה של שטיין עם אבא נאמן, שהתקבל אצלו כחניך.
כאן בא שטיין והמציא אמצעי סינון שאיפשר שאיבה רציפה של מים. המצאה זו ועוד שורה של שכלולים אחרים הגדילו את כושר השאיבה של המשאבות מ 5-6 מטרים מעוקבים לשעה (במשאבות המופעלות על ידי בהמות) למאה מטרים מעוקבים לשעה במשאבות קרוסין ששאבו מעומק רב. כתוצאה גדל תוך 14 שנים שטח הפרדסים בארץ פי שלושה. הפרדסנות הפכה לענף כלכלי משגשג.
חוקר התעשייה ואורח החיים בארץ במאה ה-19, שמואל אביצור, טוען כי הודות לליאון שטיין זכתה ארץ ישראל במהפכה התעשייתית הראשונה שלה.