ביפן קיימת טעות נפוצה לפיה גילוי עריות בין אם לבנה הוא נפוץ, טעות הנגרמת עקב תיאור הנושא בעיתונות ובתקשורת הפופולרית ועקב התפקיד המשמעותי של האם בהצלחת בנה בבית הספר. האמונה היא כי ילדים עסוקים מאוד בחינוך ורבים מהם אף הולכים מדי יום לבתי ספר לדקדוק בשעות הערב, לכן עדיף לאם לספק לבנה שירותים מיניים מאשר לאפשר לו לבזבז זמן חשוב ואנרגיה רגשית בהתנסות בקשרים עם בנות גילו. בנוסף, קו טלפון חם לבני נוער קיבל כמה שיחות מבנים שטענו לגילוי עריות עם אימם, דבר שהוביל למחשבה כי גילוי עריות אם-בן הוא הצורה הדומיננטית של התעללות מינית ביפן. הראיות לעומת זאת, מראות אחרת. מחקר בסטטיסטיקת קורבנות במשטרה ומערכות הבריאות מבטל את הטענה כי זוהי תופעה שכיחה ומראה כי רובם המכריע של מקרי ההתעללות המינית, כולל גילוי עריות, מבוצע ביפן על ידי גברים ונגד בנות צעירות. כעדות תומכת ניתן לראות כי קיים ייצוג גדול מאוד לדמות "תלמידת בית הספר" בפורנוגרפיה ובזנות ביפן.
בין אחים בילדות.
גילוי עריות בין אחים בילדות נחשב לנפוץ אך מדווח רק לעיתים רחוקות. גילוי עריות זה נחשב להתעללות מינית בין ילדים, כאשר הוא מתרחש שלא בהסכמה, ללא שוויון, או כתוצאה מכפייה. התעללות שכזו נחשבת לצורה הנפוצה ביותר של התעללות בתוך המשפחה. הצורה הנפוצה ביותר לגילוי עריות מסוג זה שדווחה היא של ניצול לרעה של אח או אחות צעירים על ידי אח בוגר. מחקר שנעשה בשנת 2006 העלה שלחלק גדול מהמבוגרים שהיו בילדותם קורבן לגילוי עריות בין אחים, יש כיום אמונות "מעוותות" או "מופרעות" (כגון אמונה שהמעשה היה "נורמלי"), הן על החוויה שהם בעצמם עברו והן על נושא ההתעללות המינית באופן כללי.
גילוי עריות בין אחים נפוץ בעיקר במשפחות בהן אחד מההורים או שניהם נעדר לעיתים קרובות או אינו פנוי רגשית. העדר של האב בפרט נמצא כמרכיב משמעותי ברוב המקרים של התעללות מינית בין אחים. ההשפעות המזיקות על ההתפתחות בילדות ועל תסמינים בבגרות, הנובעות מגילוי עריות בין אחים, דומות להשפעות של גילוי עריות אב-בת והן כוללות שימוש בחומרים ממכרים, דיכאון, אובדנות והפרעות אכילה.
פעמים רבות ילדים אינם מדווחים להוריהם או למבוגר אחראי אחר על התעללות מינית באופן כללי והדבר תקף גם למקרים של התעללות מינית שהם חווים מאחיהם. לחוסר הדיווח ישנן סיבות רבות. להלן חלק מהסיבות: בתחילה הקורבנות יכולים שלא להבין כי מדובר בהתנהגות מתעללת; אם המתעלל הוא אח או אחות בוגרים, אלו יכולים להשתמש בכוח ובסמכות שלהם בתור "האחים הגדולים" על מנת לשמור שהקורבן לא יספר על ההתעללות; המתעלל עלול לאיים על הקורבנות בנקמה פיזית או רגשית אם יספרו; קורבנות יכולים להרגיש שהם אחראים להתעללות או לכך שלא התנגדו כאשר ההתעללות התחילה; או, שהסביבה המשפחתית יכולה להיות כזו שאינה מעודדת את חשיפת ההתעללות.
בהסכמה בין מבוגרים.
פעילות מינית בין קרובי משפחה מבוגרים מיוחסת לעיתים למשיכה מינית גנטית, היא משיכה מינית בין קרובים אשר נפגשים לראשונה כבוגרים. צורה זו של גילוי עריות אינה מדווחת הרבה, אך הראיות מצביעות על כך שהיא קיימת, ככל הנראה לעיתים קרובות יותר משרבים חושבים. קיימים אתרי אינטרנט שונים שמספקים תמיכה לזוגות של גילויי עריות.
אנשים שתומכים בגילוי עריות בהסכמה בין בוגרים מותחים גבול ברור בין התנהגות שנעשית בהסכמה לבין אונס, התעללות מינית בילדים וגילוי עריות פוגעני. לדבריו של משתתף ביחסי גילוי עריות שכאלו, אשר צוטט במאמר שהתפרסם באתר "The Guardian": "אתה לא יכול לשלוט במי אתה מתאהב, זה פשוט קורה. התאהבתי באחותי ואני לא מתבייש... אני רק מרחם על אמא ואבא שלי, אני מקווה שהם יוכלו להיות שמחים בשבילנו. אנחנו אוהבים אחד את השני. מה שקורה בינינו שונה לגמרי ממקרה של איזה זקן שמנסה לשכב עם הבן בן השלוש שלו, זה רע ומגעיל... כמובן שאנחנו עושים זאת בהסכמה, זה הדבר החשוב ביותר. אנחנו לא סוטים. מה שיש לנו הוא הדבר היפה ביותר בעולם".בעקבות מספר מקרים שהגיעו לבית המשפט, פורסמו בארצות הברית כתבות שונות אשר דנות בשאלה המוסרית והמשפטית של יחסי גילוי עריות בהסכמה בין בוגרים, ובחלקם אף הוצע שיחסים אלו צריכים להיות מוגנים תחת החוק לפרטיות.
בין דודות, דודים, אחייניות ואחיינים.
בהולנד מבחינה חוקית ניתן להתחתן עם אחיין/אחיינית, אך רק באישור מפורש של ממשלת הולנד, בשל הסיכון האפשרי של פגמים גנטיים בקרב הצאצאים. נישואין שכאלו מתרחשים בהולנד בעיקר בקרב מהגרים זרים. בחודש נובמבר 2008, הודיע המכון המדעי של המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (CDA), כי הוא מבקש לאסור על קיום נישואין בין אחיינים ואחייניות.
בבריטניה, החוק נגד גילוי עריות כולל בתוכו רק יחסי מין עם הורה, סב, ילד או אח, אך לאחרונה הוספה עבירה של "יחסי מין עם בן משפחה מבוגר", אשר כוללת בתוכה גם חצאי-אחים, דודים, דודות, אחיינים ואחייניות.
בין אחים בוגרים.
המקרה המפורסם ביותר בשנים האחרונות של גילוי עריות בין אחים בוגרים, הוא המקרה של פטריק סטובינג וסוזן קרולווסקי, אח ואחות מגרמניה. עקב התנהגות אלימה של אביהם, פטריק הוצא מביתו בגיל 3 למשפחת אומנה אשר בהמשך אימצה אותו. בגיל 23 הוא גילה על הוריו הביולוגיים, יצר קשר עם אמו, ופגש לראשונה אותה ואת אחותו בת ה-16 סוזן. זמן קצר לאחר מכן, עבר פטריק להתגורר עם משפחתו הביולוגית. לאחר 6 חודשים, נפטרה אמם, והאחים התקרבו באופן אינטימי וב-2001 הביאו לעולם את ילדם הראשון. עד שנת 2004 נולדו להם 4 ילדים משותפים. מכיוון שנושא מערכת היחסים של השניים עלה שוב ושוב לכותרות, ומכיוון שהזוג עמד שוב ושוב בפני האשמות פליליות ואף ריצה עונש מאסר, החלו חלק מתושבי גרמניה לתהות האם מבוגרים המבצעים גילוי עריות בהסכמה צריכים בכלל להיענש. במאמר שהתפרסם אודותיהם עלה כי הזוג מאושר ביחד והשניים רוצים להמשיך ולחיות יחדיו. על פי רישומי בית המשפט, שלושת הילדים הראשונים סובלים ממוגבלות פיזית ונפשית, ולכן הועברו למשפחות אומנה. באפריל 2012, בבית המשפט האירופאי לזכויות האדם (The European Court of Human Rights), הפסיד פטריק סטובינג בתיק בו טען שהרשעותיו הקודמות היוו פגיעה בזכותו לפרטיות ובחיי משפחתו. ב-24 בספטמבר 2014, המועצה הגרמנית לאתיקה (The German Ethics Council) המליצה לממשלה לבטל חוקים האוסרים גילוי עריות בין אחים, בטענה כי איסורים אלו מביאים לפגיעה באזרחים.
חברות מסוימות מתייחסות באופן שונה כלפי יחסים בין אחים מלאים לעומת יחסים בין אחים למחצה (אחים מהורה אחד). בחברות קדומות התרחשו נישואין בין אחים מלאים ואחים למחצה.
בין בני דודים.
נישואין ויחסי מין בין בני דודים מדרגה ראשונה נחשבים כגילוי עריות בתרבויות מסוימות בעולם, אך בתרבויות אחרות הם מקובלים. נכון להיום, 24 מדינות בארצות הברית אוסרות על נישואין בין בני דודים מדרגה ראשונה ו-7 מדינות נוספות מתירות אותם רק בנסיבות מיוחדות. לעומת זאת, בריטניה מתירה נישואין ויחסי מין בין בני דודים מדרגה ראשונה.
במקומות מסוימים נישואי בני דודים הם נדירים ומהווים פחות מ-1% מהנישואין באירופה המערבית, בצפון אמריקה ובאיי האוקיינוס השקט (אוקיאנה), בזמן שהם מגיעים לכ-9% בדרום אמריקה, במזרח אסיה ובדרום אירופה, וכ-50% באזורים במזרח התיכון, בצפון אפריקה ובדרום אסיה.
בסקירה של 48 מחקרים שנעשו על ילדים להורים בני דודים, עלה כי שיעורי המומים המולדים היה כפול מזה של זוגות שאינם קשורים משפחתית, אך עדיין נמוך יחסית: נמצאו מומים בקרב 4% מהתינוקות של הורים בני דודים, לעומת 2% באוכלוסייה הכללית. לפיכך, כ-96% מהתינוקות שנולדו להורים בני דודים, היו בריאים.
מוגדרים באמצעות נישואין.
תרבויות מסוימות כוללות קרובים באמצעות נישואין תחת האיסור לגילוי עריות וניתן לראות כי במקומות רבים הדין כלפי משפחה חורגת, כמו הורה חורג, דומה לדין כלפי משפחה ביולוגית.
בחוק האיסלמי, אסורים נישואין על קרובים בקרבת דם. אלו כוללים הורים, ילדים, אחים, דודים ואחיינים. איסור זה תקף גם עבור מי שמקושר למשפחה דרך נישואין כמו הורה חורג, ילד חורג, אח חורג, וכו'.
השלכות.
מכיוון שגילוי עריות מהווה טאבו כמעט בכל חברה, לעיתים קרובות קורבנות גילוי העריות מסתירים את המעשה שנעשה בהם מתוך אשמה, בושה, פחד, לחץ חברתי ומשפחתי ומכיוון שהמתעלל כופה עליהם לשמור את הסוד. מעבר לכך, נפגעי גילוי עריות לרוב מסרבים לגלות שהם עוברים התעללות בשל מגוון סיבות: ראשית, חשיפת ההתעללות עלולה לנפץ את דמויו החיובי של המתעלל בעיני הקורבן ולעמת את הקורבן עם הנזק שנעשה לו . שנית, הקורבן עשוי לרצות להגן על המתעלל מכיוון שהאדם המתעלל נמצא בעמדה של אמון וסמכות כלפיהם. לעיתים קרובות, הקורבן אינו מבין, או מכחיש, שמשהו לא בסדר בהתנהגות בה הוא נתקל בביתו. קורבנות צעירים רבים מאמינים ומקבלים את הסבריו של המתעלל, כמו הסבר שמעשיו הם מעין "חוויית למידה" אשר מתרחשת בכל משפחה על ידי בן משפחה מבוגר. הקורבנות עלולים לחשוש שאם הם יתלוננו לא יאמינו להם, יאשימו אותם ואף יענישו אותם.