בשנת 2008, יצא ספרו של דייוויד סדאריס, "כשאתה אפוף בלהבות". על המהדורה הראשונה של הספר הופיע הציור של ואן גוך. סדאריס אמר שהוא התרשם מהיצירה, אותה ראה על גלויה בעת ביקור באמסטרדם.
הציור הוחזק על ידי אחיו של ואן גוך, תאו. לאחר מותו בשנת 1891 הוא הועבר לאלמנתו של תיאו, יוהאנה, שהחזיקה בציור עד למותה בשנת 1925. לאחר מכן, בנם של המנוחים ירש את הציור. בשנת 1962 קרן ואן גוך רכשה ממנו את הציור, והוא הושאל למוזיאון סטיידלק עד לשנת 1973. כיום, היצירה מוצגת במוזיאון ואן גוך שבאמסטרדם.
All Eyes on You
All Eyes on You (בעברית: כל העיניים עלייך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי מיק מיל, בשיתוף הזמר האמריקאי כריס בראון והראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-26 ביוני 2015, על ידי חברות התקליטים מייבאך מיוזיק גרופ, דרים צ'ייסרס רקורדס ואטלנטיק רקורדס, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השני של מיק מיל, Dreams Worth More Than Money.
השיר הגיע למקום ה-21 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מיק מיל, כריס בראון, ניקי מינאז', אלכס דליקטה, אנדרה דייווידסון, שון דייווידסון, קווין קוסום, דייוויד מוריס והנוטוריוס בי. איי. ג'י. והופק על ידי מוריס ודליקטה, בעזרתם של המונארץ', קוסום ודי. ג'יי. חאלד. השיר מכיל בתוכו את סגנונות ההיפ הופ והרית'ם אנד בלוז העכשווי.
יחד עם צאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שצבר למעלה מ-250 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של מיק מיל ב-27 ביולי 2015, חודש לאחר צאת הסינגל. הקליפ צולם בסוף יוני 2015 ובוים על ידי בני בום .
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-407 מיליון צפיות.
שיר השנה (פסטיבל)
שיר השנה (ברוסית: Песня года) הוא פסטיבל טלוויזיוני סובייטי ורוסי של שירים.
שיר השנה נערך לראשונה בשנת 1971, והוא הפך לאירוע מרכזי של השנה עבור זמרים ולהקות סובייטיות. לפי מסורת הפסטיבל מוקלט באופן מסורתי בדצמבר ומשודר בטלוויזיה בתחילת ינואר, כחלק מחגיגות השנה החדשה.
במהלך השנה, בכל חודש בפסטיבל, נערכו "מוקדמות שיר השנה" (בין 4 ל-22 בשנים שונות, האחרונה בקיץ 2005).
כל המשתתפים שהגיעו לגמר נחשבים ל"זוכים" (עד 1991 - חתני פרס), תעודות פסטיבל מוענקות לכותבי שירים. במשך 46 הפסטיבלים, שני משתתפים עלו לגמר הכי הרבה פעמים (שיא 43 פעמים): 92 בוצעו על ידי סופיה רוטרו ו-73 שירים על ידי לב לשצ'נקו. יוסיף קובזון (השתתף ב -39 גמרים), ולרי לאונטייב (34 גמרים), ולנטינה טולקונובה, לאימה ואיקולה, איגור ניקולייב, פיליפ קירקורוב, אירינה אלגרובה (25 גמרים כל אחד), אדיתה פייכה (22 גמרים), אלה פוגצ'ובה (21 גמרים) ואחרים.
בית הקברות היהודי ברודוס
בית הקברות היהודי ברודוס הוא בית הקברות, המשמש את יהודי רודוס באי רודוס. בית הקברות נמצא כ-1.5 ק"מ מדרום לרובע היהודי לה ג'ודריה.
בתחילה שכן מדרום לרובע היהודי לה ג'ודריה, אך בשנות ה-30 של המאה ה-20 הכריחו האיטלקים את היהודים להוציא את הקברים על מנת לבנות פארק מדרום לעיר העתיקה.
בכניסה לבית הקברות מצד שמאל נמצאת בחלקה גבוהה, חלקת הרבנים בה קבורים רבני קהילת רודוס בהם חכם עזרא מלכי, הרב רחמים חיים יהודה ישראל והרב ראובן אליהו ישראל. ליד החלקה ישנן מצבות עתיקות שנמצאו לאחר העברת בית הקברות היהודי העתיק ברודוס.
מימין לכניסה יש מוזיאון קטן על העברת הקברים.
בבית הקברות יש אנדרטה לזכר יהודי רודוס שנרצחו בשואה. ישנה אנדרטה נוספת לזכר נעדרי ספינת המעפילים פנצ'ו.
נשיקה לדוד
נשיקה לדוד הוא אלבומה החמישי של להקת טיפקס, שיצא באפריל 1997, הגיע למעמד של אלבום פלטינה ומכר כ-49 אלף עותקים.
הפקה.
את האלבום הקליטה הלהקה בקיבוץ העוגן. אורי מילס ונוריאל עמר נשארו גם להקלטת האלבום הזה. קובי אוז כתב והלחין את רוב השירים, והעיבודים היו של כל חברי הלהקה. הגיטריסט גדי בן אלישע החליף את רמי יוסיפוב, ששבר את ידו בתאונת אופנוע, בזמן ההכנות לקראת הקלטת האלבום.
מהאלבום התפרסמו השירים "עוד שבת", "סתם", "אני אוהב אותך ממש מוגזם", "איזה עולם" (ששימש כפתיח של סדרת הטלוויזיה "שמש") והדואט "למה הלכת ממנו" עם שרית חדד, שעד אז לא הייתה מוכרת לציבור הרחב. על השיר "סתם" כתב קובי אוז כי הוא נכתב "באמצע גריפה שקיבלתי אחרי רצח רבין. היה לי חום וכתבתי שיר שנקרא "סתם" - כתבתי ומיד הקלטתי את כל התפקידים והשירה באולפן הביתי שלי".
בעיצוב עטיפת האלבום נעשה שימוש בעיצובי "שנה טובה" ישנים ובחוברת הופיעו תמונות של יותר מארבעים הדודים והדודות של חברי הלהקה. האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה והגיע למעמד של אלבום פלטינה עם מכירות של כמעט כ-50 אלף עותקים. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ז נבחרה הלהקה כ"להקת השנה". בסוף סיבוב ההופעות שליווה את האלבום הפסיקה הלהקה את הופעותיה באופן זמני, וחבריה שמרו בסוד את מועד ואופן חזרתם לבמה.
משתתפים באלבום.
נגנים.
להקת טיפקס:
נגנים נוספים:
פורשים כנף - אימוץ הנשרים והדורסים בישראל
פורשים כנף - אימוץ הנשרים והדורסים הוא פרויקט שהחל בשנת 1996 בשיתוף בין חברת החשמל, רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע, במטרה להגן על אוכלוסיית הנשרים בישראל.
הפרויקט ייושם באמצעות פעולות מעשיות בשטח לצד פעילות חינוכית והסברתית, שנועדה לקרב את הציבור הרחב לנושא. הפרויקט התרחב והוא כולל גם עופות דורסים נוספים, חלקם נדירים ביותר, המצויים בסכנת הכחדה.
רקע היסטורי.
לאורך השנים, העידה התמעטות אוכלוסיית הנשרים ברחבי הארץ על כך, שהנשרים מצויים בסכנת הכחדה, אלא אם יינקטו פעולות שונות להבטחת שרידותם ולאישוש אוכלוסייתם.
הנשרים נוהגים לקבוע את מושבותיהם בסביבה, בה הם יכולים לאתר את מזונם בטווח תעופה קטן ביותר. כיוון שבישראל ניזונים הנשרים בעיקר מפגרי בעלי-חיים במשקים חקלאיים, מתרכזים הנשרים בקרבת שטחי מרעה של בקר וצאן. בארץ, קיננו רוב הנשרים בצפון, בעיקר ברמת הגולן. במצוקי שמורת הטבע גמלא שנחשבה למושבת הקינון הגדולה ביותר, ומנו בתקופות טובות 30–60 זוגות מקננים ועוד כמה עשרות נשרים צעירים ומתבגרים. מושבות נוספות נמצאו בנחלים מיצר, רוקד, ירמוך, יהודיה ועורבים שבגולן, ובנחלים עמוד, דישון, חצור וסלע עכברה שבגליל. בדרום הארץ נמצאות מספר מושבות קינון במדבר יהודה, בעיקר בקניונים שליד ים המלח ובנגב.
באמצע שנות ה-90 אותרו רק כ-60 זוגות מקננים ברחבי הארץ.
ראשיתו של פרויקט "פורשים כנף - אימוץ הנשרים והדורסים" במחקר יישומי שערכה חברת החשמל בשיתוף ד"ר עפר בהט, עוד בשנת 1994, כדי לפתח אמצעי מיגון תיילי חשמל, שבהם נשנו מקרים של התחשמלות בעלי כנף גדולים. בצד ההגנה על העופות הדורסים, תכליתו של הפרויקט למזער את הנזקים שנגרמים לחברת החשמל ולמשק הלאומי בישראל עקב התחשמלות עופות גדולים על תיילי חשמל. מקרים אלה מסבים נזקים הן לחברת החשמל והן לציבור הלקוחות, שכן ניתוק הקווים פוגע באמינות אספקת החשמל ובטיב השירות ללקוח. המחקר בו החלה חברת החשמל כלל משדור ומעקב לווייני אחר הנשרים לצורך מיפוי מסלולי תעופתם, איתור תחומי פעילותם, הצלבת הנתונים עם דיווחים על הפרעות בקווי החשמל, למידה של אורחות חייהם של הנשרים וניסיון ליצור להם מרחבי מחייה טבעיים מוגנים. הטיפול בסוגיה תרם גם להעמקת המחקר בנושאים הקשורים לשימור אוכלוסיית העופות הדורסים בישראל. במסגרתו, הורחבו איסוף המידע ופיתוח שיטות למיגון קווי החשמל על ידי חברת החשמל. מאז תחילתו של הפרויקט, חברת החשמל מיגנה מאות עמודי חשמל באזורי המחיה והקינון של הדורסים, והיא ממשיכה למגן בהתאם להנחיות רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע, בתיאום מלא עימם. בכך גדלה אוכלוסיית הדורסים בישראל, והמאמצים לשמירה עליהם נמשכים.
הגורמים להתמעטות אוכלוסיית הנשרים.
הסימנים שהעידו על ההחמרה הקיצונית במצבה של אוכלוסיית הנשרים היו בין השאר: התמעטות במספר הדגירות המסתיימות בהצלחה ועדויות מהשטח על "הזדקנות" אוכלוסיית הנשרים. ביטול כושר ההתחדשות העיד, כי מדובר באוכלוסייה העומדת על סף הכחדה. על כן, הוקמו בין היתר גרעיני רבייה גם בחי בר בכרמל ובנגב וכן הובאו נשרים מחוץ לארץ שתרמו אף הם להגדלת אוכלוסיית הנשרים בישראל.
הסיבות להתמעטות הנשרים הן מגוונות. העיקריות שבהן:
היעדים המרכזיים של הפרויקט.
חברת החשמל, רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע - הרחיבו בשנת 1999 את הפרויקט לטיפול בכל מיני העופות והדורסים בישראל, במטרה להשיג את היעדים הבאים:
הפעולות המרכזיות.
לצורך השגת יעדים אלה בוצעו הפעולות הבאות:
לקריאה נוספת.
גלילה רון פדר, פורשים כנף עם הנשרים, סיירת מדע 5, הוצאת מודן 2006
דדן בתנ&quot;ך
דדן (כיום חלק מאל-עולא, ערב הסעודית) היה נווה מדבר ועיר-מדינה בצפון מערב ערב. שם זה מוזכר מספר פעמים בתנ"ך. תושבי דדן נקראים דדנים.
אנשים בשם דדן.
בתנ"ך, השם דדן מיוחס לשני גברים שונים, שניהם חלק מצמד "שבא ודדן":
אזכורים מקראיים.
דדן מוזכר בספר יחזקאל (פרק כ"ז ו-ל"ח). פרק כ"ז הוא סדרה של שותפי המסחר של העיר צור (כיום בלבנון המודרנית). שם מצוינת דדן כאומה או כממלכה שנמכרה תמורת שמיכות אוכף (יחזקאל, פרק כ"ז, פסוק כ').
ממלכת נווה המדבר מוזכרת גם בחזון הנבואי של מלחמת גוג ומגוג (יחזקאל, פרק ל"ח; חזון יוחנן, פרק כ', פסוק ח'), ומתוארת כמדינה בעלת משמעות גדולה בנבואה סופנית זו של יחזקאל.
ישעיהו (פרק כ"א, פסוק י"ג) ויחזקאל (פרק כ"ז, פסוק ט"ו) מזכירים את הדדנים ומתארים אותם כעם של סוחרים.