הסימון נעשה באמצעות מלבן סימון באורך 20 ס"מ וברוחב 15 ס"מ. המלבן מורכב משלוש עמודות שכל אחת ברוחב 5 סנטימטר. הצבע בעמודה המרכזית הוא צבע השביל (כחול, ירוק, אדום או שחור) ובצבע זה השביל מסומן במפה, הצבע בעמודות הצדדיות הוא לרוב לבן, שמטרתו להבליט את הצבע האמצעי. לצבעי סימון השבילים אין משמעות נוספות מלבד להוות אינדיקציה לזיהוי השביל עליו נמצאים.
חידוש סימון השבילים מתבצע, לכל הפחות, אחת לשלוש שנים. השינויים מתעדכנים באתר הוועדה ועם הפקת מפה חדשה העדכון בא לידי ביטוי גם במפות.
בשטח, סימון השביל מבוצע כך שניתן לראות מסימון אחד את הסימון הבא אחריו על מנת למנוע את איבודו, ובדרך כלל נראה הסימון משני כיווני ההליכה.
ככלל, סימון שבילים מבוצע תוך מחשבה על המסלול הברור, היפה והבטוח ביותר למטיילים, ועל כן הוועדה ממליצה שלא לסטות מהשביל המסומן בעת טיול.
שבילים ארוכים.
שביל ארוך היינו חיבור בין שבילים קיימים לכדי שביל אחד רצוף.
שבילים ארוכים עם צבעים ייחודיים: שביל ישראל, שביל הגולן ושביל סובב כנרת.
שבילים ארוכים אזוריים מסומנים בצבעים סגול או כתום:
קריטריונים לסימון שבילי טיול.
טיילות (חינוכית ופנאי) היא רכיב חיוני בחינוך לאהבת הארץ ולידיעת הארץ. עם השנים הותוותה בישראל מערכת של שבילי טיול מסומנים המשרתים את ציבור המטיילים ההולך ומתרחב. שבילי הטיול מתאפיינים במגוון רחב, הן בדרגות הקושי, הן באופיים (שבילי אורך שבראשם שביל ישראל ושבילי טיול קצרים), והן בקהלי היעד אותם הם משרתים (הולכי רגל, אופניים, רכבי שטח).
בשנים האחרונות ניכרת מגמה ברוכה של התרחבות השימוש בשבילים מסומנים, ובעקבותיה עולות יוזמות של גורמים שונים, כגון רשויות מקומיות, עמותות ואנשים פרטיים להתוויית שביל ייעודי, שבחלק מהמקרים יוצא מתחום הטיילות וגולש אל תחומים של חברה וסטטוס, מבטא קונספט או משמש כמטרה למימוש אידאולוגיות פרטיות. בין היתר הותוו שבילים אזוריים (כגון שביל הגולן) שבילים המקיפים רשות מקומית (כגון שביל סובב באר שבע), קודמו יוזמות לשבילי נושא (כגון שביל הים) וכן יוזמות לשבילי הנצחה.
בחלק מן המקרים, במקטע אחד עוברים מספר שבילי טיול מקבילים, על סימוניהם השונים, דבר היוצר בלבול בקרב המטיילים ומהווה מפגע אסתטי הפוגם בחוויית הטיול בטבע. בנוסף, עולה בעיה לגבי תחזוק רשת השבילים, והעלתה על גבי מפות מתאימות. הוועדה החלה להגביל יוזמות אלה, ובשל חוסר מעמד סטטוטורי החלו להופיע ברחבי הארץ סימוני שבילים פרטיזנים (כגון שביל גולני ושביל הבנים). מציאות זו מעלה את הצורך בגיבוש מדיניות ברורה באשר לשאלות האם, היכן וכיצד לסמן שבילי טיול חדשים. לכך פורטו מספר קווים מנחים למדיניות בנושא סימון שבילי טיול, אשר מנחים את הוועדה לסימון שבילים ואת הגופים החברים בה, בבואם לדון ביוזמות להתוויית שבילים חדשים במסגרת הרשת הארצית.
שביל הטיול נועד לנתב את המטיילים לאתרי טבע ונוף, אתרים בעלי ערך היסטורי, ארכאולוגי ואתרי מורשת. טיילות היא אמצעי ראשון במעלה ליצור חיבור בין אדם לטבע, לחזק את הזיקה לשמירת הטבע ולאהבת הארץ, ולחנך לידיעת הארץ ולאהבתה. השביל נותן מענה גם לצרכים תיירותיים לפי ערך ועניין שהוא מציע למטיילים עליו.
קווים מנחים להתוויית שבילים.
הבחנה בין שני סוגי שבילים ושמירה על אופיים השונה
היבטים מנהליים בהתוויית שבילי טיולהוועדה לסימון שבילים הוקמה כוועדה מתאמת, בה חברים כל הגורמים הרלוונטיים לעניין סימון ושימוש בשבילי טיול. כדי לשמור על אופייה של רשת השבילים הארצית, למנוע פגיעה בטבע, ולמנוע בלבול בקרב המטיילים, יש חשיבות בקידום מתואם של שבילים חדשים באמצעות הוועדה, ובהתאם לקווים המנחים לעיל.
מפות טיולים וסימון שבילים ופעילויות אחרות.
הוועדה לשבילי ישראל מוציאה לאור מפות טיולים וסימון שבילים המיועדות לציבור המטיילים וחובבי הטבע. ישנן 19 מפות טופוגרפיות ביחס של 1:50,000, המכסות את כל שטח המדינה, ובנוסף "מפת ישראל" ביחס של 1:250,000 המציגה את תוואי שביל ישראל.
ההכנסות ממכירת המפות, בנוסף לתרומות, הן שמממנות את פעילות הוועדה.
בשנת 2018 החלה הוועדה להוציא את סדרת מפות הטיולים וסימון השבילים בפורמט חדש ונח יותר לקיפול, עמידות יותר ומותאמות לנשיאה. גודל הגיליון התעדכן לגודל סטנדרטי של 100*70 ס"מ והדפסת המפות מתבצעת משני הצדדים ומגדילה את תחום הכיסוי בכל גיליון. הסדרה החדשה כוללת חלוקה שונה של שטחי הארץ ל-17 מפות, כך שתיחום הגבולות במפות השתנה (תוך שמירה, עד כמה שאפשר, על חפיפה לגבולות המוכרים מהמפות הישנות). ביחס למפות הקודמות שינוי זה איפשר לכלול אזורים נרחבים יותר, ומציג את השבילים המופיעים במפה במלואם, ללא צורך להצטייד במפות נוספות. המפות החדשות מקופלות בקיפול "אקורדיון" בפורמט מוארך המתקפל לגודל 12.5*22 ס"מ שנכנס לכיס מכנסי "דגמ"ח". בחלקן קיפול החלק הקדמי וחיבורו לצד האחורי יוצר המשכיות של שטח הכיסוי ורצף בסימון השבילים מבלי הצורך להפוך את המפה. המעבר לסדרה החדשה המלאה צפוי להסתיים עד סוף 2019.
בתחילת שנת 2018 העלתה הוועדה למרשתת מפות טיול של שביל ישראל המחולק ל-52 מקטעים בפורמט המותאם להדפסה במדפסת ביתית (גודל דף A4) להורדה בחינם באתר החברה להגנת הטבע.
בנוסף לסימון השבילים והפקת המפות, מעבירה הוועדה תדרוכים עבור מטיילים המתכוננים לצעוד בשביל ישראל.
ידיד (עמותה)
עמותת "ידיד - מרכזי זכויות בקהילה" הייתה עמותה ישראלית שהוקמה בשנת 1997. מטרתה המוצהרת הייתה לפעול "למען תמיכה והעצמת שכבות חלשות בחברה הישראלית והגברת הסולידריות החברתית". "ידיד" פעלה בארבע רמות עשייה מרכזיות: סיוע פרטני ואישי במיצוי זכויות, פרויקטים קהילתיים להעצמה אישית וקבוצתית, שינוי מדיניות והסברה, מכירת שירותים בתחום הזכויות וייזום עסקים חברתיים בתחום. על פי אתר העמותה, נכון ל-2009, טופלו למעלה מ-350,000 משפחות ויחידים באמצעות מרכזי זכויות שמפעילה העמותה ברחבי ישראל. בשנת 2011, העמותה הפעילה 21 מרכזי זכויות, בין השאר ביישובים: ירושלים, פתח תקווה, קריית גת, קריית מלאכי, חצור הגלילית, צפת, נצרת, חיפה, תל אביב, אשדוד, אשקלון, אבן שמואל, תל מונד, נהורה רהט ונתניה.
באוגוסט 2019 מונה לעמותה מפרק זמני. לאחר קשיים כלכליים וניהול כושל, העמותה נסגרה ב-2020.
הקמה ופעילות.
עמותת “ידיד” נוסדה בנובמבר 1997 על ידי עורכי הדין אבי ערמוני, עורך דין אופיר כץ, עורך דין יובל אלבשן ושרי רבקין המשמשת בתפקיד מנכ"לית "ידיד" מיום הקמתה.
"ידיד" פיתחה מודל פעולה מיוחד – מרכז זכויות בקהילה הפועל בעשרה יישובים ברחבי ישראל. מרכזי הזכויות מעניקים לפונים אליהם סיוע במיצוי זכויותיהם המשפטיות בתחום החברתי והאזרחי, סיוע בהתמודדות עם מצוקות יום-יומיות ובהתנהלות מול רשויות המדינה. מרכזי הזכויות משמשים גם כמוקד לפעילות מקומית קהילתית וחינוכית (עבור עולים חדשים, אמהות חד הוריות, ילדים, בני נוער, מובטלים וכיוצא בזה). באמצעות פרויקטים קהילתיים כגון קורסים לניהול תקציב משפחתי, קורסים להעצמה תעסוקתית ומציאת עבודה, הנחיית קבוצות התארגנות מקומיות של תושבים, הדרכות במיצוי זכויות ועוד מקדמת "ידיד" את החזון של צמצום פערים חברתיים וכלכליים.
פעילות "ידיד" בשיאה נסמכה על צוות עובדים שכלל כ-50 עובדים במרכזי הזכויות ומחלקה משפטית בה 3 עורכות דין. בנוסף ב"ידיד" פעלו למעלה מ-400 מתנדבים כ-70% מהם פונים לשעבר שהחליטו לתרום מזמנם לקהילה לאחר שקיבלו סיוע ראוי מהארגון. 30% מהמתנדבים היו מתנדבים מקצועיים בתחומים שונים החל מעורכי דין ועובדים סוציאליים וכלה במורים, מנהלי בנק לשעבר בכירים במערכת הממשלתית, ועוד. החל משנת 2008 צמצה העמותה את פעילותה בגלל קשיי תקציב.
פעילות משפטית וציבורית.
עמותת "ידיד" פעלה בתחום שינוי המדיניות דרך המחלקה למדיניות חברתית והסברה שנוהלה על ידי סמנכ"ל "ידיד" רן מלמד, והמחלקה המשפטית המנוהלת על ידי עו"ד שני רבינוביץ. המחלקה המשפטית של העמותה, עסקה בייצוג וליטיגציה בערכאות משפטיות בעניינים עקרוניים, הגשת עתירות לבג"ץ, כתיבת דו"חות, השתתפות מקצועית בהליכי חקיקה ועוד. המחלקה למדיניות חברתית רכזה את הפעילות לשינוי מדיניות באמצעות הגשת הצעות חוק, השתתפות בוועדות הכנסת וכו'. בין ההצלחות הגדולות של "ידיד" בתחום המשפטי ניתן למנות:
בשנת 1999 פעלה נגד סגירת אבנר חברה לביטוח והעברת הטיפול בנפגעי תאונות דרכים לביטוח הלאומי.
בשנת 2003, סייע לויקי קנפו במאבק האמהות במשפחות החד-הוריות נגד הגזרות הכלכליות וקיצוץ הקצבאות שיזם שר האוצר דאז בנימין נתניהו, כחלק ממהלך כולל להפחתת ההוצאה הממשלתית בתחומי סעד ורווחה, בפרט בכל הנוגע להבטחת הכנסה של מגזרים חלשים, דוגמת האמהות החד-הוריות.
בשנת 2005 ניהלה העצותה קצפיין נגד תוכנית מהל"ב (מהבטחת הכנסה לתעסוקה בטוחה) (שכונתה "תוכנית ויסקונסין").
בשנת 2008 קיבלה העמותה מעמד של "ידיד בית המשפט" בפרשת חפציבה, והגישה לבית המשפט חוות דעת המדגישה שיקולי צדק חלוקתי והגנה על הזכות לדיור כזכות יסוד חוקתית בהליכי כינוס הנכסים של החברה.
בשנת 2011, הגישה עמותת ידיד לבית הדין האזורי לעבודה תובענה ייצוגית על סך 588 מיליון ₪ נגד חברות ועמותות הסיעוד, בטענה שאינן משלמות לעובדותיהן עבור זמני המעבר ממטופל אחד למשנהו, הכלולים במסגרת העבודה.