קיימות מספר נוסחאות טקס בהן משתמשת האם לשמירת בתולי בתה, בהגיעה לגיל שש או שבע. נוסחה נפוצה המשותפת למוסלמים ויהודים: כשהבת מגיעה לגיל המקובל, פונה אמה למוסלמית בעלת נול וקובעת עמה מועד שבו תסתיים אריגת שטיח או שמיכה. במועד זה מוסרת האם למוסלמית סוכר ומפשיטה את בתה, קושרת מטפחת סביב עיניה, רוחצת אותה סביב הנול ובאותה שעה מעלה קטורת. היא מעבירה את הבת שלוש פעמים מתחת לנול ובפעם האחרונה מוציאה אותה ישר לחצר על מנת שהבת לא תראה את הנול. שבוע לפני חתונת הבת מביאה האם את אותו הנול לביתה ואם אפשר, גם את אותה מוסלמית בעלת המכשיר. האם רוחצת את ביתה מתחת לנול ומסרקת אותה. כל אותו זמן היא מבעירה קטורת, גופרית ודבק אמוני.
נוסחאות כלליות לביטול התקאף.
כשמתגלה התקאף אצל אחד מבני הזוג וסבורים שמכירים את המבצע, הולכים אליו ההורים וכן רבנים ומנסים לבטל את רוע הגזירה באמצעות מתן מתנות ושכנוע. אם אין מצליחים למצוא את האחראי לתקאף, הולכים ל"כותב" כדי שיכתוב נוסחה מבטלת. עם זאת מכינים קטורת של דבק אמוני.
כישוף באמצעות תערובות שונות.
שיטה נוספת לביצוע שחור נעשית דרך על ידי טקסים מסוימים העושים שימוש באלמנטים מגופו של האדם שעליו מעוניינים להטיל את הכישוף מהם מכינים תערובות שונות כאשר לכל סוג תערובת שימוש בביצוע כישוף אחר. נוסף על כך, משתמשים בחומרי כישוף, קללות ולחשים שונים המעוררים את הכוחות האחראיים על ביצוע הכישוף. סוגים שונים של שחור כוללים כישוף אהבה (כדי להשיג מישהו שאינו רוצה בכם או להחזיר מישהו שאהב אותכם. כדי לבצע כישוף מסוג זה יש להשיג משהו שמקורו בגוף של האדם שעליו רוצים לבצע כישוף אהבה), כישוף מוות (כישוף העושה שימוש בכוחות על טבעיים על מנת לגרום למוות של מישהו. קיימות סכנות חמורות ביותר כשמבקשים לבצע כישוף מוות), כישוף וודו, כישוף כדי לפגוע במישהו.
הטכניקות לביצוע הכישוף הן מגוונות וכוללות סוגים של כישוף דם (קיימים סוגים שונים של כישופי דם ביניהם כישוף העושה שימוש בדם של האדם שמבצע את הכישוף או דם של אדם אחר. בין היתר, כישוף שנוגע לעניינים של דם כמו כישוף נקמת דם. בדרך כלל מדובר על כשפים הכוללים הכנת שיקויים שאחד המרכיבים שלהם הוא דם), כישוף זרע (כישוף באמצעות זרע של אדם אותו רוצים לכשף), כישוף שיער (כישוף באמצעות קווצת שיער של אדם אותו רוצים לכשף), כישופי נרות ועוד.
התרת כישוף שחור- בחור.
"התרופה" לכישופי השחור היא קבוצת כישופים אחרת הנקראת בחור. הבחור זהו טקס טיהור שתפקידו שמירה והגנה. הבחור מכיל טקסי טהרה שונים של אדם או בית ובהם נעשה שימוש בחומרים ומינרלים כגון: שרף, סיב. אותם חומרים נועדים לטיהור כאשר החומר המרכזי המשמש בטקס זה מכונה "בחור" (פירוש מערבית- קטורת 7 המינים). הטקס מתבצע באמצעות כד חרס או כלי בתוכו יש גחלים, כאשר תערובת הקטורת נזרקת פנימה ומפיצה ריח טוב.
בעדות הצפון אפריקאיות טקס זה מוכר והשתרש גם ביוצאי צפון אפריקה היהודים והנוצרים, הבדואים בסיני וכן בתימן.
השחור בתרבות.
בשנת 1994 יצא בישראל סרט הקולנוע "שחור", שעלילתו נסובה סביב כישוף השחור. בסרטים "חתונה מאוחרת" ו"סוף העולם שמאלה" סצנה של ביצוע שחור.
פועה שלו תורן
חמת-חלילים
אנקה ואן דרמארש
איירין סאז
מכון משנת הרמב&quot;ם
מכון משנת הרמב"ם - עמותת מכון משנת הרמב"ם (מכון מש"ה בראשי תיבות) היא עמותה המקדמת את חקר משנת הרמב"ם וחקר יהדות תימן.
המכון עוסק, חוקר ומוציא ספרים הנוגעים בהלכה, הגות, מנהגי תימן, משפט עברי, כולם ברוח משנת הרמב"ם. כמו כן, המכון מוציא ספרים עתיקים שטרם ראו אור, ביניהם מאור האפלה, מדרש הביאור, פירושים עתיקים על חמש המגילות ועוד. המכון נמצא כיום בקריית אונו, והרב רצון ערוסי, תלמידו של הרב קאפח, הוא נשיא העמותה. יוסף פרחי מכהן כיושב ראש העמותה.
המכון שותף בפורום המכונים התורניים-ציונים, 'פורום חותם'.
על המכון.
עיקר עיסוקו של המכון הוא בספרים ובחיבורים העוסקים במשנת הרמב"ם, חלק מרכזי מהם, נכתבו בערבית ותורגמו על ידי הרב יוסף קאפח. כמו כן, המכון הוציא ספרים רבים של ראשוני ספרד.
גולת הכותרת של המכון, הוא מחקרו המרכזי של הרב קאפח, משנה תורה לרמב"ם, שיצא על פי כתבי יד עתיקים מתימן, ב-24 כרכים. הסדרה שכללה אוסף פירושים מכשלוש מאות מפרשים שונים, רוכזה ובוארה על ידי הרב קאפח, בצמוד להלכות שכתב הרמב"ם.
במסגרת המכון הוצאו מספר רב של ספרים של רב סעדיה גאון. ביניהם, הנבחר באמונות ובדעות, פירושו לתורה, ופירושיו לחמש מגילות, איוב, משלי, תהילים ודניאל. כמו כן, יצאו הספרים "הכוזרי", "תורת חובות הלבבות", "ספר האמיתיות" ועוד.
כיום המכון עוסק, בנוסף, בהפצת תורתו של הרב קאפח. בין היתר, המכון הוציא עשרות דיסקים המכילים שיעורים של הרב קאפח, במורה הנבוכים, הקדמות הרמב"ם למשנה, שמונה פרקים, הנבחר באמונות ובדעות, ועוד. כמו כן, המכון מוציא כתב עת, "מסורה ליוסף", הכולל עשרות מאמרים העוסקים בתורת הרב קאפח, ביהדות תימן, משנת הרמב"ם ועוד.
אוצר מכון משה.
אוצר מכון משה הוא תקליטור המכיל כותרים וספרים רבים שהוצאו במסגרת המכון.
מכון מש&quot;ה
אסון אייברוקס (1971)
אסון אייברוקס (באנגלית: Ibrox disaster) התרחש ב-2 בינואר 1971. היה זה אסון תדחוקת קהל, שהתחולל בעת שקהל צופים במשחק כדורגל בין ריינג'רס לסלטיק באצטדיון אייברוקס בעיר גלאזגו שבסקוטלנד עשה את דרכו החוצה דרך אחת היציאות מהמבנה. באסון נספו 66 בני אדם ויותר ממאתיים נפצעו. היה זה אסון הכדורגל החמור ביותר בתולדות בריטניה עד לאסון הילסבורו בשנת 1989.
האסון.
ביום ראשון, 2 בינואר 1971, נערך באצטדיון משחק של שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של גלאזגו - הקבוצה הביתית גלאזגו ריינג'רס מול יריבתה הגדולה סלטיק, בנוכחות כ-80 אלף צופים (לפי טענה אחרת נדחסו באצטדיון 140 אלף איש). בסיום המשחק עזבו אלפי צופים את האצטדיון דרך שער 13. אז אירע האסון, כאשר מאות אנשים מעדו במדרגות אל השער ונערמו זה על גבי זה לגובה של קרוב לשני מטרים. רוב הנספים מתו מחנק. בין המתים היו 26 ילדים ונערים עד גיל 17. הנספים באו מכל רחבי סקוטלנד אך למעלה משליש מהם היו בני גלאזגו.
לא היה זה האסון הראשון באייברוקס. ב-5 באפריל 1902, במהלך משחק בין נבחרת סקוטלנד לבין נבחרת אנגליה, קרס יציע בנוי עץ באצטדיון. האירוע הביא למותם של 25 אנשים ולפציעתם של למעלה מ-500. ב-16 בספטמבר 1961 נרמסו למוות שני אנשים במדרגות שער מס' 13 באצטדיון ו-70 נפצעו. בשתי תאונות אחרות באותו מקום - ב-1967 וב-1969 - נפצעו עשרות אנשים נוספים.
לאחר האסון.
שופט מקומי בגלאזגו קבע כי האסון התרחש בשל רשלנותה ואף אדישותה של בעלת האצטדיון, קבוצת גלאזגו ריינג'רס. בעקבות זאת תבעו קרובי הנספים פיצויי נזיקין מהקבוצה, אשר לא חלקה על קביעת אחריותה בעניין.
האסון הביא את ממשלת בריטניה לערוך בדיקה מעמיקה בנוגע לבטיחותם של מתקני ספורט במדינה. היא מינתה את השופט הסקוטי לורד ויטלי לחבר דין וחשבון בנושא. דו"ח זה היווה את הבסיס למדריך הירוק - מדריך לבטיחות מתקני ספורט, שפורסם ב-1973. האסון גם הביא לעריכת שיפוץ מקיף באייברוקס, וב-1981 הושלמה הסבתו לתכולה של 44 אלף צופים (עד 1990 הוגדלה תכולתו ל-50 אלף), ואופ"א העניקה לאייברוקס מעמד של אצטדיון בדרגה של חמישה כוכבים.
במשך שנים רבות הונצח האסון על ידי שלט זיכרון שנקבע על קיר האצטדיון. בשנת 2001, ביום השנה השלושים לאסון, נחנכה בו אנדרטה שהנציחה את שמות כל הנספים באסון וכן את שמות אלו שנספו באסונות 1902 ו-1967. ב-2011, ביום השנה הארבעים לאסון, ניצבו הנוכחים בפתיחת משחק בין ריינג'רס לסלטיק דקת דומייה לזכר הנספים.
ריינאך
ריינאך (בגרמנית: Reinach, בגרמנית שווייצרית: Riinech) היא עיר במחוז ארלסהיים, שבקנטון בזל-לנדשאפט שבשווייץ.
היסטוריה.
האזכור הראשון אודות ריינאך הוא בין השנים 1168 – 1176 בשם Rinacho.
גאוגרפיה ודמוגרפיה.
שטחה של ריינאך הוא 7 קמ"ר. מתוכם 26.3% משמשים לחקלאות, 16.6% הם שטחים מיוערים, 55.3% הם שטחים בנויים, 0.9% הם שטחי נהרות ואגמים ו-0.6% הם שטחים בלתי מעובדים.
העיר שוכנת במחוז ארלסהיים. הכפר המקורי צמח לאורך נחל קטן. בראשית המאה ה-21 היא מהווה חלק מבזל רבתי.
נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסיית ריינאך 18,810 תושבים.
פאן (סרט)
פאן (באנגלית: Pan) הוא סרט פעולה בדיוני מ-2015 המספר את סיפורו של פיטר פן לפני הספר, בבימויו של ג'ו וייט. בסמל הסרט מופיע באות "A" (בעברית באות פ') המשרוקית של פיטר, כשהיא דומה מיניאטורית לחליל של פאן.
עלילה.
פיטר מושאר בבית יתומים לונדוני על ידי אמו. בית היתומים מנוהל על ידי נזירות אכזריות שבסתר מוכרות יתומים לעבדות. כעשר שנים מאוחר יותר, בזמן מלחמת העולם השנייה, רוב היתומים נחטפים בבת אחת על ידי ספינת פיראטים מעופפת- כולל פיטר. הספינה טסה לכיוון הכוכב השני מימין והילדים מוצאים את עצמם באי ענק שנשלט על ידי פיראטים בראשות שחורזקן (יו ג'קמן). בסצנה מרהיבה כמעט כל שחקני הסרט שרים את Smells Like Teen Spirit של נירוונה. הילדים מועבדים במכרות המפוזרות באי כדי למצוא אבק פיות, שמביא לנעורי נצח. פיטר מתיידד עם עבד אחר בשם ג'יימס הוק. פיטר מוצא אבק פיות אבל עבד אחר גונב ממנו ומאשים את פיטר בשקר וגנבה. פיטר מועלה על ספינת האם ומוצעד על הקרש עם עוד 2 ילדים שסרחו. השניים האחרים מופלים למותם, אבל פיטר מרחף באוויר להפתעת כולם.