במקורות רבים מובאת החובה לנהוג כבוד בחברו. בשעת פטירתו של רבן יוחנן בן זכאי ציווה לתלמידיו "הזהרו בכבוד חבריכם". הרמב"ם כותב בין הלכות המצווה ואהבת לרעך כמוך, שיש בה גם חובה לשמור על כבודו של הריע:
כבוד הבריות במשפט העברי.
במשפט העברי מהווה כבוד הבריות ערך יסוד, וכולל זכויות שונות ככבוד הגוף, מניעת קלון ושוויון. המשנה קובעת: "איזהו מכובד, המכבד את הבריות, שנאמר: 'כי מכבדי אכבד ובוזי יקלו'" (). כבוד הבריות אינו ערך מוסרי בלבד, אלא יש לו השלכות לעיצוב נורמות הלכתיות והוא מהווה כלל משפטי הדוחה לעיתים כללים משפטיים אחרים.
העיתונאי והמשפטן אדם ברוך המנוח היטיב לאפיין את כבוד הבריות כ"ערך-על הלכתי, ואינו רק 'כוונה טובה' או ביטוי לחמלה. 'כבוד הבריות' הוא האידאה המכוננת את היחסים בעולם, ועל כן הוא אבן יסוד בקוד ההלכה. [...] בוודאי שכבוד הבריות הוא חמלה, סולידריות, חיים. אך אין זו חמלה המסורה לנו להפעילה או להשהותה. זו חמלה כמשפט. המוסר ממילא מוטמע בדין היהודי. בעיני עצמו ולשיטתו, הדין היהודי מוסרי. לפי הגדרת הדין היהודי את עצמו, אין בדין היהודי רחמים לחוד, או מוסר לחוד, ודין לחוד. הרחמים לא יושבים מחוץ לדין היהודי ומחכים שיפעילו אותם, אלא הם בתוך הדין עצמו, אורגנית וקונסטיטוציונית".
רחם דידלפי
רחם דידלפי (מלועזית: Uterus didelphys, לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: רחם פציל) הוא מום רחמי בו הרחם מוצג בתור איבר כפול. מצב זה נוצר כאשר ההלחמה העוברית של הצינורות המולריים (Müllerian ducts) אינה מתרחשת. כתוצאה מכך, נוצר רחם כפול עם שני צווארי רחם, לעיתים רחוקות גם נרתיק כפול ("פות פציל"). לכל רחם יש קרן אחת הקשורה לחצוצרת הרחם האיפסילטראלית הפונה אל השחלה שבצידה. אצל מינים שאינם אנושיים ("לדוגמה," נמטודות), איברי מין דידלפיים עשויים להיות נורמליים ולא נחשבים למום. מינים שונים אלו מתוארים כדידלפיים (כפולים), בניגוד למונודלפיים.
אטיולוגיה.
הרחם נוצר במהלך שילוב של שני צינורות (הנקראים גם צינורות מולריים). תהליך זה בדרך כלל משלב את שני הצינורות המולאריים לרחם אחד, אך לא מתרחש אצל אותן נשים בעלות המום הרחמי, אצלן הוא נשאר בצורתו הכפולה. ברחם דידלפי צוואר הרחם כפול והוא מזוהה בדרך כלל כנרתיק כפול. הגורם לכישלון בתהליך ההתאחות של הצינורות איננו ידוע. הפגמים שעלולים להתרחש כתוצאה מהמום יכולים להוביל להשפעה על הנרתיק, על מערכת כליות, ובמקרים פחות שכיחים גם על השלד. מצב זה פחות נפוץ מאשר מומים רחמיים כמקושת הרחם, מחיצה ברחם ורחם דו-קרני. המצב הוערך להתרחש אצל אחת מתוך 3,000 נשים.
תסמינים.
נשים בעלות רחם כפול עשויות לא לסבול מתסמינים, ועל כן עשויות להיות בלתי מודעות למצבן. עם זאת, מחקר שנערך על ידי היינונן (Heinonen), הראה כי תנאים מסוימים עשויים להיות נפוצים יותר אצל נשים עם רחם כפול. כך למשל, במחקר אשר כלל 26 נשים בעלות רחם כפול, תלונות גינקולוגיות כללו דיסמנוריאה ודיספראוניה (Dyspareunia) - כאב במהלך או אחרי קיום יחסי מין, ואצל כל המשתתפות נמצאה וגינה כפולה. בקרב 18 נשים שילדו, שיעור הישרדות העובר היה 67.5%. 21% מההריונות הסתיימו בלידה מוקדמת. לידת עכוז היוותה 43% מסך הלידות, ובוצעו ניתוחים קיסריים ב-82% מהמקרים.
אבחון.
בדיקה גניקולוגית שגרתית בדרך כלל תוכל לחשוף נרתיק כפול וצוואר הרחם כפול. על בסיס בדיקה זו מתבצעות בדיקות וחקירות מעמיקות יותר לבחינת הממצאים המאובחנים בבדיקה, כמו גם כאשר נתקלים ומגלים בבעיות פוריות בבדיקות. לא כל מקרי הרחם הדידלפי מערבים שכפול של צוואר הרחם והנרתיק.
טכניקות מועילות כדי לחקור את מבנה הרחם הן על ידי ביצוע בדיקת אולטרה סאונד וגינלי (Transvaginal ultrasonography), סונוהיסטריוגרפיה, היסטרוסלפינגוגרפיה (בקיצור: HSG - צילום רחם), MRI והיסטרוסקופיה. בדיקת אולטרה סאונד תלת ממדי חדשנית נמצאה כשיטה נוספת טובה, שגם אינה פולשנית, לשם אבחון מומים רחמיים.
חשוב לציין כי רחם דידלפי מבולבל לעיתים קרובות עם מחיצת רחם מלאה. לעיתים קרובות נדרשת יותר מאשר שיטה אחת של בדיקות לצורך אבחון מדויק של התופעה. אבחון נכון הוא חיוני לצורך מתן טיפול נכון בין שני המקרים השונים הללו. בעוד שרוב הרופאים ממליצים הסרה של מחיצת הרחם, הם בדרך כלל מסכימים כי עדיף שלא להתערב באותו אופן במקרה של רחם דידלפי. בכל מקרה, יש להתייעץ עם אנדוקרינולוג מומחה לפוריות.
תדירות התופעה.
בארצות הברית אחוז המקרים המדווחים של רחם דידלפי הם אצל כ 0.1% -0.5% מהנשים. קשה לדעת באופן מדויק את תדירותה של תופעה חריגה זו. כמו כן, היא יכולה להיות נסתרת אם לא נצפו או תועדו סיבוכים או תסמינים יוצאי דופן כלשהם במערכת הרבייה אצל האישה.
התנהלות רפואית.
נשים הלוקות ברחם דידלפי עשויות להזדקק לתשומת לב מיוחדת במהלך הריונן בשל מקרים נפוצים של לידות מוקדמות או מיקום לא נכון או מסוכן של העובר בתוך הרחם. ע"פ מחקרו של היינונן דווח כי בכ-82% ממקרי הרחם הכפול בנשים בוצעו ניתוחים קיסריים להוצאת העובר. במחקרים מסוימים הרחם הדידלפי נמצא קשור לשיעור גבוה יותר של בעיות פוריות, הפלות, פיגור בגדילה תוך רחמית, ודימומים לאחר לידה.
הריונות מרובים.
מספר מקרים של הריונות של נשים בעלות רחם דידלפי שנשאו תאומים התרחשו בו זמנית בשני רחמים שונים של אותה האישה. מקרה אחד התרחש ב-26 בפברואר 2009 כאשר אישה בשם שרה ריינפלדר (Sarah Reinfelder) ממישגן, ארצות הברית, ילדה שני תינוקות בריאים בניתוח קיסרי בבית החולים מרקט (Marquette General Hospital) בהפרש של שבעה שבועות - אחד התינוקות נולד בטרם עת. הלידות יכולות להתרחש בזמנים שונים, ולכן מרווח הזמן בין הלידות/הילודים יכול להיות ימים או אפילו שבועות.
הריון תאומים ברחם דידלפי בישראל.
אל לדוביץ, יולדת ישראלית שבגופה יש שני רחמים, ילדה במרכז הרפואי איכילוב בדצמבר 2021, תאומים בן ובת, כשכל אחד מהם התפתח במהלך ההיריון ברחם נפרד.
שלישיות.
אישה עם רחם כפול בשם חנה קרסבי (Hannah Kersey) מנוטרם שבדבון, דרום-מערב אנגליה, ילדה שלישייה בשנת 2006. היא ילדה שני תאומים זהים מביצית אחת שהתפצלה, ביצית זו הייתה ברחם אחד. וברחם השני הייתה עוד ביצית מופרית, נפרדת מהביצית הראשונה שהתפצלה. זו הייתה הלידה הראשונה הידועה של שלישיית תינוקות שנולדו עם רוח חיים לאישה בעלת רחם דידלפי. מוערך כי הסיכוי שלידה כזו תתרחש הוא כאחת ל-25 מיליון לידות.
לפני מקרה זה נמסר דיווח על הריון של שלישייה לאישה עם רחם דידלפי מישראל בשנת 1981; תינוק אחד מת ברחם ובאשר לשניים האחרים, הם נולדו בהפרש של 72 ימים כאשר הראשון נולד בשבוע ה-27 להריון והשני כעבור 72 ימים.
גדול כבוד הבריות
יקובוס קפטיין
יָקוֹבּוּס קוֹרְנֶלְיוּס קָפְּטֵיין (הולנדית: Jacobus Cornelius Kapteyn, 19 בינואר 1851 - 18 ביוני 1922) היה אסטרונום הולנדי שהתפרסם בעיקר בחקר תנועת הכוכבים בגלקסיית שביל החלב.
קורות חייו.
יקובוס קורנליוס קפטיין נולד בשנת 1851 בעיירה בארנוולד שבמחוז חלדרלנד שבמזרח הולנד. בשנת 1869 הוא החל את לימודיו באוניברסיטת אוטרכט בתחום הפיזיקה ולמרות שלא התמקד בתחום האסטרונומיה, הוא החל בשנת 1875 לעבוד במצפה הכוכבים של ליידן. בשנת 1878 הוא מונה לפרופסור לאסטרונומיה ולמכניקה באוניברסיטת חרונינגן. מכיוון שלא היה מצפה כוכבים באוניברסיטה, הוא המשיך לערוך תצפיות ממצפה הכוכבים של ליידן, אך משום שלא היה יכול לצפות שם בקביעות אלא רק מידי מספר חודשים, השתמש בתצפיות ספורות אלה כדי למדוד את ההיסט של מספר כוכבים ולחשב באופן זה את מרחקם ממערכת השמש. מאוחר יותר, עם עליית השימוש בצילומים של שמי הלילה, המשיך קפטיין לעסוק באסטרונומיה מבלי שצפה בעצמו בכוכבים אלא בחן צילומים שנעשו במצפי כוכבים שונים ומדד את מיקומם, את ההיסט שלהם ואת תנועתם העצמית. בשנת 1902 הוא זכה במדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה וב-1913 הוא זכה במדליית ברוס ובמדליית ג'יימס קרייג ווטסון. כמו כן ב-1919 הוא התקבל כחבר לחברה המלכותית. בין השנים 1908 ו-1914 הוא נהג לערוך ביקור שנתי בארצות הברית ושם השתתף בתצפיות ובמחקרים במצפה הכוכבים בהר וילסון. בשנת 1921 הוא פרש מעבודתו באוניברסיטת חרונינגן ונפטר שנה לאחר מכן. לקפטיין היו בן ושתי בנות, אחת מהן, הנרייטה, התחתנה עם האסטרונום הדני איינר הרצשפרונג.
עבודתו המדעית.
קפטיין השתמש במידע הרחב שהיה ברשותו על מיקום הכוכבים, עוצמת הארתם, ההיסט שלהם והתנועה העצמית שלהם וניסה לקבוע באמצעים סטטיסטיים את האופן שבו נעים הכוכבים, כיוון תנועתם וגודלה, כפונקציה של מיקומם. במשך 12 שנים מ-1885 ועד ל-1896 מיפה קפטיין כ-450,000 כוכבים של שמי הדרום באמצעות צילומים שנעשו במצפה כוכבים בכף התקווה הטובה ומדד את ההיסט והתנועה העצמית של אלפי כוכבים. בעקבות מדידות אלה גילה קפטיין בשנת 1904 שהכוכבים אינם נעים בכיוונים אקראיים אלא ניתן לחלקם לשתי קבוצות שנעות בכיוונים מנוגדים זו ביחס לזו. גילוי זה הוביל מאוחר יותר להבנה שהכוכבים בגלקסיה נעים במסלולים המקיפים את מרכזה.
קפטיין מדד את התנועה העצמית של למעלה מ-10,000 כוכבים ובשנת 1897 הוא גילה את כוכב קפטיין הנקרא על שמו, שעם תנועה עצמית בשיעור של 8.67 שניות קשת בשנה, היה הכוכב עם התנועה העצמית הגדולה ביותר עד לגילויו של כוכב ברנרד ב-1916 ומאז זהו הכוכב עם התנועה העצמית השנייה בגודלה.
הנצחה.