STS-51-L, הייתה משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הצ'לנג'ר שוגרה ב-28 בינואר 1986 כשעל סיפונה שבעה חברי צוות. בפיצוץ שאירע שניות לאחר השיגור עקב כשל במערכת טילי ההנעה נהרגו כל אנשי צוותה.
המשימה.
מטרות שתוכננו למשימה:
סמל המשימה.
סמל המשימה עוצב על ידי אנשי הצוות. הוא מייצג את השתתפותם בתוכנית המעבורות של נאס"א, על סיפונה של הצ'לנג'ר, הסמל מסמל את ההמראה ממרכז החלל קנדי בפלורידה.
הסמל מראה את השביט הלי. מקאליף היא המורה הראשונה בחלל וליד שמה יש תפוח.
ההתפוצצות בעת השיגור.
המעבורת התפוצצה 76 שניות לאחר שיגורה, וכל אנשי צוותה נהרגו באסון. ועדת חקירה שהוקמה בעקבות התאונה קבעה כי הפיצוץ נגרם עקב אטם בטיל ההאצה, שנפגם כתוצאה מהטמפרטורה הנמוכה, ששררה ביום השיגור. כתוצאה מכך, גזים לוהטים נפלטו ממנו וחיממו את מכל הדלק הנוזלי הגדול שבגחון המעבורת, עד שהמכל התפוצץ. בנוסף מצאה הוועדה שלל כשלים ארגוניים בנאס"א ובתוכנית מעבורת החלל שאפשרו את התרחשות האסון, והמליצה על שינויים רבים בתוכנית. בעקבות התאונה קורקעו כל מעבורת החלל של נאס"א למשך כשנתיים וחצי עד לטיסת STS-26 של מעבורת החלל דיסקברי ב-29 בספטמבר 1988, וקצב הטיסות צומצם במידה ניכרת ולא שב מעולם להיות כשהיה קודם לכן. למרות שלל השינויים שנעשו בתוכנית מעבורות החלל בעקבות ממצאי ועדת החקירה והדגש הרב שהושם על בטיחות, ב-1 בפברואר 2003 התרחש אסון נוסף בסיום משימת STS-107, כשמעבורת החלל קולומביה התפרקה במהלך חזרתה לאטמוספירת כדור הארץ.
אסון זה הוביל אף הוא לקרקוע מעבורות החלל למשך כשנתיים וחצי, ולשינויים רבים בתוכנית.
בוב רוברטס
בוב רוברטס (באנגלית: Bob Roberts, משחק מילים המתבסס על כך שהשם "רוברט" מכונה גם "בוב") הוא סרט קולנוע מוקומנטרי סאטירי משנת 1992 בכיכובו ובימויו של טים רובינס אשר גם כתב את התסריט והפיק את הסרט.
עלילה.
בוב רוברטס הוא זמר שירי עם פטריוט ושמרן בצורה קיצונית, המחליט להתמודד בבחירות לסנאט. הסרט מציג בצורה מוקומנטרית את מערכת הבחירות המושחתת של רוברטס. עיתונאי צדקן של עיתון מקומי מנסה להביא את רוברטס לראיון ולחשוף עליו פרטים סודיים על מנת להוציא לאור את העובדה כי בוב רוברטס קנה קולות מצביעים ורימה בתהליך הבחירות לסנאט. לקראת סוף הסרט נורה רוברטס ומובא לבית חולים. הוא יוצא מבית החולים עם פגיעות קלות יחסית, אך מרותק לכיסא גלגלים.
הסרט מביא בצורה צינית את הצד של המערכת המושחתת המאפיינת פוליטיקאים רבים בכל רחבי העולם. הסרט הצליח בביקורות אולם נחל כישלון בקופות.
בסרט משתתפים גם אלן ריקמן וג'יאנקרלו אספוזיטו.
אנתלפיה
בתרמודינמיקה, אנתלפיה היא פוטנציאל תרמודינמי השווה לסכום האנרגיה הפנימית של המערכת ומכפלת הלחץ והנפח שלה. חשיבותה העיקרית נובעת מכך שבתהליכים המתרחשים בלחץ קבוע, השינוי באנתלפיה נותן את כמות החום שזרמה אל המערכת (או ממנה, אם השינוי שלילי).
רעיון האנתלפיה הוצג לראשונה ב-1875 על ידי ג'וסיה וילארד גיבס. אף על פי כן, גיבס לא השתמש בכתביו במונח "אנתלפיה", שהוטבע לראשונה ב-1909.
האנתלפיה מסומנת באות formula_1, ומוגדרת כ:
formula_2
כאשר
המשתנים הטבעיים של האנתלפיה הם האנטרופיה formula_6, הלחץ formula_4 ומספר החלקיקים formula_8 מסוג formula_9. מערכת שמשתנים אלה הם המשתנים הנשלטים שלה תהיה בשיווי משקל תרמודינמי כאשר האנתלפיה במינימום.
האנתלפיה היא הפוטנציאל התרמודינמי שמתקבל כאשר עושים התמרת לז'נדר על האנרגיה הפנימית, כך שהלחץ הופך למשתנה נשלט - במקום הנפח. הדיפרנציאל של האנתלפיה מתקבל מהדיפרנציאל של האנרגיה הפנימית:
כאשר formula_11 הוא מעבר חום אינפיניטסימלי, שמקיים formula_12, כאשר השוויון מתקיים עבור תהליכים הפיכים.
החשיבות של האנתלפיה נובעת מכך שבתהליכים שמתקיימים בלחץ קבוע (תהליכים איזובריים), כפי שלרוב קורה בתגובות כימיות: formula_13, והשינוי באנתלפיה נותן את החום שהמערכת סופגת או פולטת. הסימן של השינוי קובע האם התהליך הוא אנדותרמי (כלומר סופג חום, ואז הסימן חיובי) או אקסותרמי (כלומר פולט חום, ואז הסימן הוא שלילי).
ניתן באמצעות השוואת דיפרנציאלים לקבל ש:
הסבר אינטואיטיבי למושג האנתלפיה.
האנתלפיה של מערכת מסוימת היא במובן מסוים האנרגיה שיש להשקיע כדי ליצור "יש מאין" את המערכת כאשר הסביבה מצויה בלחץ קבוע "P" (השווה ללחץ הגז במערכת). כלומר, עבור מערכת בעלת אנרגיה פנימית "U", נפח "V" ולחץ "P", כדי ליצור את המערכת יש קודם כל להשקיע את האנרגיה הפנימית "U" של המערכת (למשל, בעזרת חימום המערכת החל מן האפס המוחלט), ושנית, יש לפנות עבור המערכת נפח בגודל "V" בסביבה שמפעילה לחץ אחיד "P", כך שהאנרגיה הכוללת שהושקעה היא למעשה האנתלפיה formula_17.
במסגרת פרשנות זאת, תהליכים המכונים "איזואנתלפיים" (משמרי אנתלפיה) הם תהליכים עבורם "אנרגיית ההתהוות" של המערכת (האנרגיה שדרושה כדי ליצור יש מאין את המערכת) זהה בכל מצב בו המערכת עוברת במהלך המסלול התרמודינמי שלה. בתרגום לשפת התרמודינמיקה, פירוש הדבר הוא שבתהליך איזואנתלפי, סך כל אנרגיית החום שהושקעה, העבודה המכנית על המערכת והשינוי באנרגיה הקינטית של זרימת הגז (הגודל האחרון רלוונטי לבעיות של זרימה דחיסה בנחיר דה-לאבאל) שווה לאפס.
המועצה לישראל יפה
המועצה לישראל יפה היא עמותה ישראלית הפועלת לקידום איכות החיים בישראל באמצעות שמירה על כל מרכיבי סביבת-החיים ובפרט בהיבטי טיפוח ערכי הנוף והחזות הסביבתית, ובדגש מיוחד על הסביבה העירונית; המועצה היא ארגון הפועל ללא כוונת רווח; והיא פועלת לאורך השנים כגוף שאינו לעומתי ונוקטת בגישה חיובית ולכן אינה שותפה למאבקים שונים באופן פעיל. משרדי הארגון נמצאים בכתובת שדרות רוקח 80 בפארק הירקון בתל אביב.
הקמה.
בשל תנופת הפיתוח של ישראל, שיקולי אסתטיקת ואיכות הסביבה נדחקו הצידה בשנותיה הראשונות.
ב-1968, בעקבות דו"ח של משרד הפנים על איכות החיים הירודה בשיכונים, הכירו רבים בצורך המיידי להקים גוף שיעורר בציבור מודעות לחזוּת הארץ וידרבן למעורבות בשימור נופיה; בעקבות כך, נוסדה "המועצה לארץ ישראל יפה" (בשמה הראשון) בשנת 1968 בהחלטת ועדת הפנים של הכנסת, במטרה לכוון תהליכי תכנון ובנייה לאפיקים אסתטיים ולפעול למניעת מפגעים סביבתיים; מאז, פועלת המועצה כעמותה ציבורית, בשיתוף ובתיאום עם גופים ממשלתיים וציבוריים בשלל נושאים ובעשרות רבות של פרויקטים שתכליתם גיבוש תובנות-סביבה לתועלת הציבור.
עשיית המועצה נגזרת מן הגישה לפיה על כל אזרח לקבל על עצמו אחריות ולקחת חלק פעיל בשמירה על סביבתו ובעיצובה לטובתו-הוא ולטובת צאצאיו; העמותה פועלת, בחינוך ובמעשה, לעודד את תושבי ישראל לחתור בהתמדה לשיפור איכות החיים בארץ כתוצאה ממודעות שתביא לשינוי התייחסותם לסביבה בה הם מתגוררים, עובדים ומבלים.
המועצה לישראל יפה פועלת באמצעות מתנדבים, למועצה סניפים הפרוסים ברחבי הארץ והם מפעילים כ-2,000 מתנדבים מכל שכבות הציבור; בנוסף בהנהלת המועצה פעלו בעבר ופועלים בהווה אישים מרכזיים מהחיים הציבוריים של מדינת ישראל כשכל עשייתם היא בהתנדבות; המועצה היא גוף עצמאי, שאינו נתמך על ידי שום גורם שלטוני, ופעולותיה ממומנות בעיקר מתקבולים שבסיסם בתקציבי אחריות תאגידית ובשיתופי פעולה מקצועיים עם גופים מכלל המגזרים ומעט מתרומות נדבנים וקרנות מהארץ ומחו"ל.
"המועצה לישראל יפה" פועלת לשם מימוש מטרותיה במספר מישורים:
חינוך סביבתי.
פעילות הדגל של המועצה היא הקניית ידע אודות הסביבה לכלל הציבור, בכל שכבות הגיל ומכל המגזרים. בשנת 1992 הקימה המועצה לישראל יפה מרכז לימודים רב תחומי ראשון מסוגו בארץ, המתמחה בלימוד חווייתי במגוון נושאי הסביבה הכוללים בין היתר, עירוניות אנרגיה, אקולוגיה, מים ועוד; מאז נחנך, עברו במרכז מאות אלפי תלמידים, סטודנטים, חיילים, מבוגרים, מנהלים, מורים וקבוצות מהגיל השלישי; אופני הפעילות הם כאלו המעודדים חשיבה, שינוי התנהגות ועשייה סביבתית, ועיקרה הוא חווייתי ומאתגר, ומתבצע לרוב תוך שימוש באמצעים ייחודיים והפעלת תוכניות לימוד ומנהיגות; תוכניות ההעשרה המגוונות והחדשניות, שפותחו בשיתוף מומחי תוכן מהאקדמיה, מיועדות לכל שכבות האוכלוסייה; התוכניות עוסקות בלימודי הסביבה והפיתוח העירוני בראייה רב תחומית, תוך שימוש בעזרי לימוד ומולטימדיה ייחודיים, פרי פיתוח של מומחי המרכז.
מתחם ישראל יפה.
בית המועצה לישראל יפה ממוקם במתחם ישראל יפה; המתחם משמש לפעילות חינוך והדרכה, ימי עיון ופעילויות העשרה לטובת הציבור הרחב ופועלים בו המרכז ללימודי סביבה ע"ש אורה הרצוג, מרכז המבקרים לסביבה וקיימות "תפיסת עולם" ומרכז הכנסים "ישראל יפה בפארק" ע"ש אדליס.
שטחו של הבניין הוא 2,600 מ"ר, הוא מוקף בכ־4,500 מ"ר של גן, והוא משמש דוגמה לתפיסת הקיימות ולהתנהלות מתחשבת בסביבה הכוללת הפקת חשמל מאנרגיה סולארית, שימוש בתאורה חסכונית שימוש יעיל במיזוג אוויר, שימוש חוזר בחומרים, צריכה חסכונית של מים, טיפוח טבע עירוני ועוד.
דגם של המתחם מוצג באתר מיני ישראל.
פרויקטים פיזיים.
המועצה לישראל יפה מקימה פרויקטים פיזיים לטיפוח מתחמים ציבוריים תוך תמיכה באוכלוסיות ובאזורים חלשים; במסגרת זו מגייסת המועצה בעצמה כספי תרומות ומקימה אתרים מטופחים לשימוש הציבור ולרווחתו; עד כה הקימה המועצה כ־120 אתרים כאלה.
הפרויקטים הפיזיים אותם יזמה המועצה לישראל יפה מתחלקים לארבעה סוגים עיקריים:
תחרויות טיפוח ארציות.