לאו בורכארד
לאו בורכארד (Leo Borchard; 31 במרץ 1899 - 23 באוגוסט 1945) היה מנצח רוסי ולזמן קצר מנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של ברלין.
חייו.
בורכארד נולד במוסקבה להורים גרמנים וגדל בסנקט פטרבורג, שם קיבל הכשרה מוזיקלית איתנה. בשנת 1920, אחרי המהפכה הרוסית, היגר לגרמניה. הוא היה עוזרו של אוטו קלמפרר בקרולאופר בברלין וניצח על הפילהרמונית של ברלין בפעם הראשונה בינואר 1933. בשנת 1935 הכניס אותו המשטר הנאצי לרשימה השחורה כגורם פוליטי בלתי מהימן.
בשנות מלחמת העולם השנייה נשאר בברלין והיה פעיל במחתרת. הוא היה חבר בקבוצת "הדוד אמיל" יחד עם בת-זוגו, העיתונאית רות אנדריאס-פרידריך. הם הכניסו נרדפי שלטון, בהם יהודים, אל דירתם, נתנו כסף וניירות מזויפים לאנשים שנזקקו להם וסייעו להם להימלט מגרמניה הנאצית. במסעות הקונצרטים שלו מחוץ לגרמניה פעל בורכארד לגיוס תמיכה בפעולותיו האנטי-נאציות. ב-26 במאי 1945, שבועיים וחצי אחרי כניעתה ללא תנאי של גרמניה, ניצח על הפילהרמונית של ברלין בקונצרט, שתוכניתו כללה את הסימפוניה הרביעית של צ'ייקובסקי ונחל הצלחה גדולה. כעבור שבוע מונה למנהל מוזיקלי של התזמורת. הוא תפס את מקומו של וילהלם פורטוונגלר, שיצא לגלות בשווייץ.
בברלין אוגוסט 1945 נורה בשוגג למוות בידי חייל אמריקאי.
דגל סומלילנד
דגל סומלילנד הוא דגלה של סומלילנד שהיא חלקה הבריטי לשעבר של סומליה. הוא הונף באופן רשמי לראשונה ב־14 באוקטובר 1996, כאשר אושר על ידי האספה הלאומית של סומלילנד. סומלילנד הכריזה על עצמאותה ב־18 במאי 1991, אולם עד היום (2022) עדיין לא הכירה בה אף מדינה בעולם.
הדגל מכיל את הצבעים המזהים את הפאן־ערביות: ירוק, שחור, לבן ואדום. על הפס הירוק מופיעה הכרזת האמונה האיסלמית, שהאדה, באותיות לבנות. אותו כיתוב מופיע אף על דגל ערב הסעודית. על הפס הלבן מופיע כוכב מחומש, המצביע על חמשת האזורים בהם חיים בני העם הסומלי. חמשת האזורים הללו הם: סומלילנד הבריטית, סומלילנד האיטלקית, סומלילנד הצרפתית (ג'יבוטי), מדינת סומלי שבאתיופיה וצפון מזרח קניה.
ב־31 במאי 2001 אושרה החוקה של הרפובליקה של סומלילנד. סעיף 7 בחוקה, אשר כותרתו: "הדגל, הסמל וההמנון הלאומי" קובע:
דגלי סומלילנד הבריטית.
1903-1950.
כאשר בריטניה סיפחה את השטח שכלל את סומלילנד בשנת 1903, הם יצרו במקום מדינת חסות בריטית (פרוטקטורט) אשר הפכה לחלק מן האימפריה הבריטית. הבריטים ייחסו חשיבות רבה לאזור הגאוגרפי של סומלילנד לצורך הקשר המסחרי עם הודו ומצרים. הבריטים קבעו למקום, ששמו הרשמי היה סומלילנד הבריטית, דגל חדש. כמו ברוב מדינות חבר העמים הבריטי אף בדגלה של סומלילנד הבריטית היה רקע כחול כהה ועליו בפינתו השמאלית העליונה דגל הממלכה המאוחדת. על הדגל הופיעה גם תמונה של קודו (סוג של אנטילופה הנפוצה באזור זה), זאת על רקע אליפסה לבנה. הדגל הונף על ספינות הצי הסומלי וכן על בנייני ממשלה בסומלילנד הבריטית.
1950-1960.
בשנת 1950 השתנה סמלה של מדינת החסות, סומלילנד הבריטית, ועקב כך השתנה גם דגלה. הדגל עדיין נושא דגל קטן של הממלכה המאוחדת. אולם, תמונתו של הקודו הוסרה ועתה מופיע רק ראש האנטילופה, מעל מגן מלכותי, כשהוא מביט היישר אל הצופה. בין קרני האנטילופה מופיע סמל כתר המלכות כדי לסמל את המשפחה המלכותית ואת האימפריה הבריטית.
המגן המלכותי עצמו לשלושה, פס אופקי זהוב ומתחתיו חלוקה אנכית לצבעים ירוק וכחול. על הרקע הזהוב מגן של צ'יף סומלי לפני שתי חניתות מוצלבות שחודן פונה כלפי מטה. על הרקע הירוק מופיע צריח מסגד לבן. על הרקע הכחול מופיע ציור של סירת דאו ערבית במפרש מלא על גלי הים, מתחתיה עוגן זהוב.
דגל זה כאמור הונף משך תקופה קצרה בלבד, היות שב־26 ביוני 1960 הוכרזה עצמאותה של סומלילנד וביום 1 ביולי, אותה שנה, אוחדה סומלילנד עם סומליה.
ג'ון סלזינג'ר
עץ בינומי
בתורת הגרפים ובתאוריה של מבני נתונים, עץ בינומי (binomial tree) הוא עץ בעל שורש, המארגן formula_1 צמתים לתת-עצים שכולם בינומיים בעצמם.
באופן רקורסיבי, העץ הבינומי מסדר 0, המסומן B0, מורכב מצומת אחד בלבד; העץ הבינומי Bn, מסדר n, מתקבל מהוספת השורש של עץ בינומי Bn-1 כצאצא נוסף של השורש של עץ בינומי Bn-1 אחר. בפרט, B1 מורכב משורש עם עלה יחיד; B2 - מורכב משורש שיש לו שני צאצאים: עותק של B1 משמאל, ועלה בודד מימין; וכן הלאה. לפיכך, עץ בינומי Bn מורכב משורש עם בנים Bn-1, ... ,B2, B1, B0.
מבניה זו נובע (באינדוקציה) שלעץ הבינומי Bn יש 2n צמתים; גובהו n; יש בו בדיוק formula_2 צמתים בעומק i עבור i=0...,n; ודרגת השורש היא n, והיא גדולה מדרגתו של כל צומת אחר.
זמן בניית העץ הבינומי היא (O(n, את העץ הבינומי ניתן לבנות ממערך בדומה לבניה של ערמה.
מבנה הנתונים ערימה בינומית בנוי מקבוצת עצים בינומיים מסדרים שונים. במבנה זה בניית העצים היא שכל קודקוד שנוסף הוא עץ מסדר אפס ואז מאחדים כל שני עצים מסדר זהה לסדר גבוה יותר עד שכל העצים בערימה שונים.
יש גם גרסה לא סדורה של העץ הבינומי, שבה המחובר החדש הוא בן כלשהו של השורש, לאו דווקא השמאלי ביותר. בבניה זו יש formula_3 עצים בינומיים שונים בגובה n.
אריה נחמקין
אריה (אריק) נחמקין (2 בנובמבר 1925 – 24 בנובמבר 2021) היה פוליטיקאי ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם המערך ושר החקלאות.
ביוגרפיה.
נחמקין נולד לשמעון ורחל בנהלל, במשפחה בת שלושה ילדים. בשנים 1948-1943 היה פעיל בארגון ההגנה, בהמשך שירת בצה"ל ולחם במלחמת העצמאות, בין היתר בקרב משמר העמק. לאחר מכן הצטרף כמפקד מחלקה לגדוד הקומנדו 81 (לימים 89), גדוד פשיטה ממוכן בחטיבה 8, השתתף באירועי אלטלנה, ולחם במבצע דני, במסגרתו נפצע ואיבד עין בקרב על דיר טריף. לאחר תום אשפוזו, חזר לגדוד ולחם בשורותיו עד מבצע חורב, כולל.
בין השנים 1954–1956, נחמקין התנדב עם קבוצה של אנשי ההתיישבות העובדת לסיוע למושבי העולים, ובמסגרת זו התגורר כשנתיים בברוש.
במלחמת סיני לחם כמפקד פלס"ר חטיבה 9. במסגרת שירות מילואים לחם נחמקין כמפקד גדוד בדרגת סגן-אלוף בחטיבת אלכסנדרוני במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
בשנים 1960-1959 היה חבר בוועדת המשק של תנועת המושבים. מ-1965 עד 1967 היה מרכז אגף המשק בתנועה, ומשנת 1970 ועד היבחרו לכנסת בשנת 1981 היה מזכיר תנועת המושבים. ב-1981 נבחר לכנסת העשירית. והיה חבר בוועדת הכספים ובוועדת הפנים ואיכות הסביבה. ב-1984 נבחר בשנית לכנסת האחת עשרה, ומונה לשר החקלאות בממשלות האחדות הלאומית - הממשלה ה-21, שבראשותה עמד שמעון פרס והממשלה ה-22 שבראשותה עמד יצחק שמיר. נחמקין לא נבחר לכנסת השתים עשרה.
חיים אישיים.
ב-1946 התחתן עם שרה כבשנה (בתו של יצחק כבשנה) ונולדו להם שלושה ילדים: עמליה, דליה ושאול. חי במושב נהלל כל חייו.
נחמקין נפטר בביתו ב-24 בנובמבר 2021, בגיל 96. הוא נקבר בבית העלמין בנהלל.
The Ivy League
הקיסוסים (באנגלית: The Ivy League) היא להקת רוק בריטית מאמצע שנות ה-60.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה בשנת 1964 על ידי שלושה זמרי אולפן ומחברי להיטים - ג'ון קרטר, קן לואיס (במקור ג'ון שייקספיר) ופרי פורד (במקור בריאן פיו). הסינגל הראשון שהוציאו, נכשל. את השיר Funny how love can be שחיברו הם הציעו ללהקת הרוקינ' בריס, אבל חברת התקליטים העדיפה להוציא סינגל אחר, כך שהקיסוסים הקליטו בעצמם את השיר שהגיע למקום השמיני במצעד הבריטי. הלהיט הבא That’s why I’m crying זכה להצלחה בינונית בלבד, אך אחריו הוקלט הלהיט המצליח ביותר Tossin’ and turnin’ שהגיע למקום השלישי. ב-1966 עזבו קרטר ולואיס והוחלפו בטוני בארוז וניל לאנדון, אך הקיסוסים לא הצליחו להמריא. כבר ב-1967 הפכו שלושת חברי הקיסוסים ללהקת אנשי העציצים (The Flowerpot Men) והגיעו למקום הרביעי במצעד הבריטי עם Let's Go To San Francisco ותוך מספר חודשים התפרקו. טוני בארוז הצטרף בהמשך ללהקת מגדלור אדיסון (Edison Lighthouse) שהלהיט הראשון שלהם במצעד Love Grows (Where My Rosemary Goes כבש את הפסגה ב-1970 אבל גם ללהקה זו לא היו סינגלים מצליחים נוספים.
רוברט פארקר
רוברט מ. פארקר ג'וניור (באנגלית: Robert M. Parker Jr; נולד ב-23 ביולי 1947) הוא מבקר יין אמריקני רב השפעה.
ביוגרפיה.
ילדותו.
פארקר נולד בעיירה הכפרית מונקטון (Monkton) שבמדינת מרילנד, השוכנת ליד בולטימור.
לימים יחזור פארקר ויתגורר בקרבת עיר הולדתו, בעיירה פרקטון (Prakton). הוריו נישאו בגיל 18 והתפרנסו ממחלבה שהייתה בחוותם, אותה מכרו בהיותו בן ארבע. אביו נהפך לאיש מכירות של ציוד בנייה לחברות נפט, וברבות הימים נעשה סגן נשיא, ואמו הייתה עקרת בית עד לכניסתו לקולג'. בילדותו לא התוודע פארקר ליין. הוא נשאר בעיקר במונקטון ובסביבתה וחייו היו פשוטים.
גילוי היין.
בדצמבר 1967, כשהיה פארקר בן 20, עזב את ארצות הברית לראשונה וטס לצרפת. פארקר החליט לנסוע בעקבות חברתו פאט, אשר למדה בקולג' בצרפת, אותה חשש לאבד עקב המרחק. בטיול בן שישה שבועות טייל בפריז ובשטראסבורג בצפון-מזרח צרפת וגילה את עולם הגורמה ובעיקר את היין ששבה את ליבו והקיף עד מהרה את כל עולמו, את כל עיתותיו הפנויות הקדיש לקריאה בנושא, לקניית יינות ולטעימתם. במהרה גילה פארקר כי חוש טעמו ליין הופך אותו למבקר יינות יעיל ופופולרי. לטענתו, פארקר זוכר כל יין שטעם אי פעם.