בשנת 2019 הציגה בתערוכה Art Palm Springs בארצות הברית, ובתערוכות יחיד בגלריית מייסון בניו יורק. באותה שנה הציגה גם בתערוכה קבוצתית בגלריה מיקה בתל אביב, ובתערוכה השנתית של Yogen Früz Brain Project בטורונטו, קנדה. במסגרת הפרויקט, אמנים קנדים ובינלאומיים מציגים יצירות שאמורות להעלות מודעות לנושא המוח האנושי ולגייס כספים למחקר בתחום המוח ולמחלות כמו דמנציה ואלצהיימר. ביצירתה "אוכל המוח" הציגה פוקס דגם של המוח, המתכתב עם העולם הוויזואלי של משחק הווידאו פק-מן. את תאי המוח הציגה כנקודות, ואת הפק-מן כמחלה ש"אוכלת" את התאים. המוחות הוצעו למכירה פומבית וכל הרווח נתרם לחקר המוח. בדצמבר 2019 הציגה פוקס בשבוע ארט בזל שבמיאמי, ארצות הברית. בשנת 2020 השתתפה בתערוכה קבוצתית בגלריה LG Project, שבקליפורניה, באותה השנה השתתפה בתערוכה קבוצתית בגלריית District בקליבלנד, אוהיו. בנוסף השתתפה בתערוכה קבוצתית בגלריה זימאק לאמנות עכשווית, בתל אביב, ובתערוכה Art in the color במוזיאון Hoban Artrium, בדרום קוריאה.
יצירתה.
האמנות של פוקס מושפעת מעיצוב, אופנה ומוזיקה. התמה המובילה ביצירותי הכוללת דמויות נשיות, במגוון מצבים וביטויי רגש המייצגות את עולמן הפנימי בעזרת צבעוניות עזה ופעמים רבות בשובבות והומור. פוקס משתמשת בדמויות חוזרות של נשים כמו סופיה השחיינית, העלמה קייט וגם פינוקיו ומתאבקי סומו.
סדרת ״Vivid״ היא הסדרה המוכרת ביותר שלה, שנתנה לה הכרה בינלאומית. כמו כן, סדרת "סיפורים קצרים״ מתארת נשים במצגים שונים ללא פנים. יצירתה מתכתבת עם הפופ ארט, עוסקת בסוגיות מגדריות, ומתמקדת בדימוי הנשי, תוך יצירת אמירה הומוריסטית ואירונית על התרבות העכשווית ועיסוק בהוויה פרטית, ילדות, משפחה וזיכרון. שפתה הוויזואלית נעה בין פיגורטיבי לריאליסטי ולאיור, לעיתים על גבול הקומיקס
יושבים בבית קפה (אלבום)
יושבים בבית קפה הוא אלבומה השביעי של להקת טיפקס, שיצא ביולי 2001, הגיע למעמד של אלבום זהב ומכר כ-33 אלף עותקים.
באלבום זה היה שינוי בהרכב הלהקה: כאשר המתופף תמיר ימיני עזב אותה, אך הספיק לנגן בהקלטות ב-2 שירים בלבד. האלבום הזכיר בסגנונו את אלבומיה הראשונים של הלהקה יותר מאשר את האלבום הקודם "דיסקו מנאייק" שיצא שנתיים לפני כן. שיר הנושא היה ללהיט גדול, בנוסף ל"כמו לפני עשרים שנה" ו"תזרח". הלהקה זכתה בפעם השנייה ברציפות בתואר "להקת השנה", ו"יושבים בבית קפה" נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל. לאחר הוצאת האלבום הצטרפו ללהקה דני אברג'ל בגיטרה ומוטי יוסף בתופים.
משתתפים באלבום.
נגנים.
להקת טיפקס:
נגנים נוספים:
מסאהירו סאקוראי
מסאהירו סאקוראי (ביפנית: 桜井 政博; נולד ב-3 באוגוסט 1970) הוא במאי ומעצב משחקי וידאו יפני, הידוע בעיקר בשל יצירת זיכיונות המשחקים וקירבי. חוץ מעבודתו בזיכיונות אלו הוא ידוע גם בשל עיצוב משחק הווידאו מיטאוס ב-2005, ובימוי המשחק "" ב-2012. כעובד לשעבר במעבדות HAL הוא ייסד את סורה בע"מ, חברה שהוא עדיין מוביל. הוא גם בעל טור שבועי במגזין "פמיצו", ודיבב חלק מהדמויות במשחקיו.
ביוגרפיה.
מסאהירו סאקוראי נולד במוסאשימוראיאמה שבטוקיו, יפן. אחת החוויות המוקדמות ביותר של סקוראי בענף משחקי הווידאו החלה כשעבד במעבדות HAL, שם יצר את הדמות קירבי בגיל 19 וביים את המשחק הראשון שלו, "Kirby's Dream Land" . סקוראי עזב את HAL ב-5 באוגוסט 2003, לאחר שנמאס לו מהמשך עבודתו בפסימיות, וסיים את עבודתו בסדרת "קירבי" . "היה לי קשה לראות שבכל פעם שעשיתי משחק חדש, אנשים הניחו אוטומטית שמגיע לו המשך", העיר סקוראי בריאיון למגזין Nintendo Dream, שבועיים לאחר שהתפטר מ-HAL. הוא הסביר כי "גם אם יש המשך, הרבה אנשים צריכים לתת את הכל כדי לייצר משחק, אבל יש אנשים שחושבים שתהליך ההמשך קורה באופן טבעי".
זמן קצר לאחר מכן, סאקוראי החל לעבוד על פרויקט עם Q Entertainment, יחד עם טטסויה מיזוגוצ'י. שיתוף פעולה זה הוביל ל-"Meteos" בשנת 2005, משחק פאזל עבור הנינטנדו DS. ב-30 בספטמבר 2005 הודיע סאקוראי כי הקים חברה משלו, סורה. החברה הכריזה על שתי כותרות בפיתוח אך לא נמסר מידע עליהן. באשר לעתידה של הסדרה .Super Smash Bros, נינטנדו ונשיא המעבדה של HAL, סאטורו איווטה, הבטיחו כי איטרציה מקוונת של המשחק תגיע למסוף משחקי הווידאו של קונסולת ה-Wii במהלך מסיבת העיתונאים E3 2005 של נינטנדו.
בגיליון מס' 885 של מגזין "פמיצו" חשף סאקוראי כי הוא ישמש כבמאי ומעצב המשחק Super Smash Bros. Brawl עבור ה-Wii"." "המשחק" שוחרר בשנת 2008, לאחר שאנשים שהושאלו מ-19 אולפני מפתחים שונים סייעו בפיתוחו. סאקוראי עידכן אישית מדי יום את אתר "Super Smash Bros. Brawl" שנקרא Smash Bros. Dojo. החל מהשנה שקדמה לשחרורו של המשחק, הוא חשף סודות ותכני משחק דרך האתר. ל-Smash Bros. Dojo היו עדכונים שוטפים מה-22 במאי 2007 עד ה-14 באפריל 2008.
ביום העדכונים האחרון שלו, נחשף כי סאקוראי סיפק את הקול עבור המלך דידידי במשחק ' כמו גם ב-"Super Smash Bros. Brawl". הוא והחברה שלו, סורה בע"מ, לצד נינטנדו, הקימו סטודיו שנקרא פרויקט סורה, שהיה 72% בבעלות נינטנדו ו -28% בבעלות סורה בע"מ. נחשף ב- E3 2010 כי סקוראי ופרויקט סורה עבדו על ' עבור הנינטנדו 3DS. פרויקט סורה נסגר וסיים את הפיתוח ב-30 ביוני 2012. ב-E3 2011 הודיעה נינטנדו כי סאקוראי עובד על "Super Smash Bros. for Nintendo 3DS" and "Wii U". סאקוראי החל בפיתוח עם שחרורו של המשחק "Kid Icarus: Uprising" במרץ 2012.
בפברואר 2013 אובחן סאקוראי כחולה בדלקת הגיד הסידנית ליד כתפו הימנית, מה שגרם לו לכאבים משמעותיים בכל פעם שהניע את זרועו. הוא ציין שהדבר יכול להאט את עבודתו באופן יעיל, כפי שהוא עושה כמה מהמשחקים שהוא בודק. אשתו של סקוראי, מישיקו, עבדה על ממשק המשתמש הגרפי ברבים ממשחקיו, כולל"Kirby Air Ride, Meteos" וסדרת המשחקים ".Super Smash Bros."
בטור שנערך בינואר 2015 ב-"Weekly Famitsu", רמז סאקוראי לאפשרות פרישה, והביע ספק שהוא יצליח להמשיך להכין משחקים אם הקריירה שלו תמשיך להיות מלחיצה כמו שהיא הייתה. בדצמבר 2015, סקוראי הצהיר שוב שהוא לא בטוח אם יהיה משחק נוסף בסדרת ".Super Smash Bros", אך ב-8 במרץ 2018, "Super Smash Bros." "Ultimate" הוכרז במהלך Nintendo Direct ושוחרר עבור הNintendo Switch בדצמבר 2018.
דה סוטו פיירפליט
דה סוטו פיירפליט (באנגלית : DeSoto Fireflite) היא מכונית סלון שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בבעלות יצרנית הרכב האמריקאית קרייזלר אשר יוצרה בין השנים 1960–1955 בארצות הברית
חטיבת דה סוטו.
חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.
חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.
לצוף (סרט)
לצוף (באנגלית: Float) הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי קצר, שנכתב ובוים בידי בובי רוביו, בהפקת פיקסאר ובהפצת אולפני דיסני. זהו הסרט הרביעי בסדרת הסרטים "ספארקשורטס" של פיקסאר, והוא מתמקד ביכולתו של הבן לעוף ובבחירה שאביו צריך לעשות. הסרט הופץ בדיסני+ ב-12 בנובמבר 2019. הסרט נמשך כשבע דקות.
עלילה.
אבא (בובי רוביו) משחק עם בנו הקטן אלכס (אלי פוקיל) בחצר הקדמית של ביתו. בעודו מראה לו את שן האריה, אלכס ממשיך לצוף ואביו נעשה מופתע. עיניים פקוחות מתחילות להדאיג אותו כשהוא תופס את אלכס ומחזיר אותו לבית. כעת, אלכס (לונה ווטסון) ילד בן 4, והוא ממשיך לצוף בכל רחבי הבית בעוד אביו הפך להיות נזיר פרוע. הוא שומר על בנו ברצועה וממלא את תרמילו בסלעים כדי להשאירו על הקרקע אך כל אותם אמצעי זהירות לא מנעו מבנו מלהמשיך לצוף. אבא מחליט לעזוב את הבית תוך ניסיון שלא להיתקל בשכנים.
אבא נח מול גן שעשועים ומתבונן בילדים האחרים שמשחקים, אך כאשר הוא מסתובב אל אלכס הוא מגלה שאלכס נמלט ושהוא משחק עם הילדים האחרים. אבא תופס בחופזה את בנו, שמתחיל בהתקפי זעם. אבא שואל את אלכס מדוע הוא לא יכול להיות נורמלי. אלכס מסתכל על הילדים בפארק, ואביו מנדנד אותו על הנדנדה עד שלבסוף הוא משגר אותו לאוויר. אלכס ממשיך לטוס כשאביו מתרוצץ מתחתיו בשמחה.
פיתוח.
הסרט בוים ונכתב על ידי בובי רוביו, הופק על ידי קריסי קבבה ואולפני פיקסר והופץ בידי אולפני וולט דיסני. זהו הסרט הרביעי בסדרת הסרטים הקצרים "SparkShorts" של פיקסאר, והוא נמשך כשבע דקות. בינואר 2019 תיאר רוביו את התוכנית כ"סרטים שונים מסוגי הסרטים שפותחו בפיקסאר", ואילו מנהל ההפקה לינדסי קולינס אמר כי סדרת הסרטים מכונה "SparkShorts (בתרגום ישיר: מכנסי ניצוץ)" מכיוון "שפיקסאר" רוצה לראות את הניצוץ היצירתי של העובדים שלה. לטענתו של רוביו, הסרט הוא "הזדמנות נפלאה לספר את סיפורו". הוא הצהיר כי "Float" הוא בהשראת בנו, הנמצא על הספקטרום האוטיסטי, וכי הוא הזדהה עם האב בסרט. רוביו אמר כי הילד "שונה מילדים אחרים" מכיוון שהוא יכול "לצוף".
התכנון הראשוני של רוביו היה שהסרט יכיל דמויות קווקזיות, אך אחד מעובדיו של רוביו הציע לו להשתמש בדמויות פיליפיניות-אמריקאיות במקום. רוביו החליט להקשיב לעצת העובד ולבצע שינוי זה על מנת "להעצים את הדמויות בסרט". רוביו אמר כי לראות את הצופים מגיבים לסצנות מסוימות בסרט באופן שהוא ציפה מהם להגיב היה "מדהים". לדברי רוביו, הצופים נתנו מספר פרשנויות לסרט.
פסקול.