בשנת 1979 כתבה רוזמרי סוטקליף את "השיר למלכה האפילה" ("Song for a Dark Queen"), רומן היסטורי לילדים המספר את סיפור חייה.
בשנת 2002 כתבה ג'וייס דורה את "רוש" ("Hemlock") - רומן היסטורי המתאר את חייה ומציע כי נישבתה ונלקחה לרומא, שם פגשה את הקיסר נירון והוכרחה לשתות רעל העשוי מהצמח רוש.
יש קוראים שמצאו רמז למלכה בודיקה בספרי הארי פוטר של הסופרת ג'יי קיי רולינג - רכבת הוגוורטס אקספרס יוצאת מלונדון מרציף תשע ושלושה רבעים בתחנת הרכבת קינגס קרוס - וכאמור לעיל, ישנה מסורת לפיה בודיקה קבורה תחת רציף, 9 או 10 של תחנת הרכבת.
הסופרת מנדה סקוט כתבה מספר רומנים המבוססים על חייה של המלכה.
השפעות נוספות.
החל מאמצע המאה ה-19 הופיעו פרסומים בדבר טענות של אנשים ממחוז לינקולנשייר אשר טוענים שראו את רוחה של בודיקה רכובה על מרכבתה.
ארגונים
הארי פוטר ואבן החכמים (משחק)
אחוזים
תחנת הרכבת קינגס קרוס
בודיקה
מדרשת אביב
מדרשת אביב היא מדרשה תורנית לנשים. המדרשה הוקמה בשכונת נחלת יצחק בתל אביב בשנת תשנ"ז (1996) בשיתוף עם מכללת תלפיות.
במדרשה זו לומדים אמונה, תנ"ך, חסידות והלכה. המדרשה מלמדת לאור תורת הרב קוק. ראש המדרשה הוא הרב יאיר בן שטרית. נשיא המדרשה הוא הרב יעקב אריאל, רבה הראשי של העיר רמת-גן. ראש המדרשה הוא הרב יאיר בן שטרית. בין המלמדים והמלמדות: הרב משה מערבי, הרב מוטי דיאמנט והרבנית רוחלה סמינובסקי. בנוסף למסלולי "תורה לשמה" מגוונים שקיימים במדרשה, מקיימת מדרשת אביב מספר תוכניות לשיתוף פעולה וקירוב לבבות בין דתיים וחילוניים וכן מספר מפעלי חסד בעיר תל אביב. המדרשה מפעילה אתר אינטרנט ייחודי לנשים וצעירות שבמרכזו עומדת מערכת שיעורים מקוונת הכוללת מאות שיעורי וידאו, אודיו וטקסט.
כנסיית פטר הקדוש
לך-לך
פרשת לך-לך
סופגנייה
סֻפְגָּנִיָּה (או בשמה התקין, אם כי נפוץ פחות, "סֻפְגָּנִית") היא מאכל בצק מטוגן בשמן עמוק, המהווה את אחד המאכלים המסורתיים והסמליים של חג החנוכה.
אטימולוגיה.
המילה סופגנייה נהגתה, כנראה, על ידי דוד ילין בשנת 1896, על ידי הוספת סיומת ההקטנה "-יה" אל המילה "סוּפְגָּן". סופגן נזכרת במשנה – במסכת כלים: , ובמסכת חלה: , שרבי עובדיה מברטנורא : . ביאליק הסתייג מצורת ההקטנה "-יה". במקומה, הציע אספוג (במשקל אתרוג) ובריבוי אספוגים, ואף עשה במילה שימוש בשיריו.
שורש השם, ספ"ג, מותאם למהותה של הסופגנייה, הסופגת לתוכה שמן טיגון רב. מקור המילה "סופגן" במילה היוונית σπόγγος (סְפּוֹנְגוֹס), ומשמעותה "ספוג". ביידיש, בהשפעת השפות הסלאביות, נקראות הסופגניות "פּאָנטשקעס" (נהגה: "פּוֹנצ'קֶס").
הסבר לאכילתה בחנוכה.
ההסבר המקובל לאכילת מאכלים מטוגנים בשמן, כמו סופגניות ולביבות, בחנוכה, הוא כזכר לנס פך השמן שבו שרתה ברכה במעט השמן שהיה בפך, והוא הספיק להדלקת מנורת המקדש במשך שמונה ימים.
גם בפירוש המיוחס לרבי מיימון הדיין, אביו של הרמב"ם, נכתב ביחס למנהג אכילת "סופגנין" בחנוכה:
מאכלים דומים בעולם.
בקרב עמי אירופה קיימים מספר מאפים דומים לסופגנייה, בהם ה"בֶּרְלִינֶר" (Berliner) הגרמני (בדרום גרמניה: קראפפן, Krapfen), הנמכר לקראת סוף השנה, בומבולוני באיטליה ה"פּוֹנְצֶ'ק" (Pączek) הפולני, ה"קרוף" (Krof) הסלובני, ה"קובליהה" () הצ'כית.
בצפון אפריקה מוכרים את הספנז והספינג', ובלבנון מוכרים סופגניות זעירות הנקראות עוואמה.
בניו אורלינס שבארצות הברית, קיים מאכל דומה בשם בנייה (Beignet), המבוסס על בצק שמרים מטוגן בשמן עמוק.
מרכיבים ואופן הכנה.
את הסופגניות יוצרים מכדורי בצק שמרים קטנים המטוגנים בשמן עמוק לאחר תפיחתם. בדרך כלל הסופגנייה ממולאת בריבת תות שדה, אך ניתן למצוא סופגניות במילויים נוספים, כגון שוקולד וריבת חלב. לאחר טיגון ומילוי הסופגנייה, בוזקים מעליה אבקת סוכר. בשנים האחרונות, בהשפעת הדונאטס (סופגניות אמריקאיות), יש המצפים את הסופגניות בציפויים שונים כמו זיגוג לבן או צבעוני.
ישנם מתכונים של סופגניות המכילים מוצרי חלב, כמו לבן, ככל הנראה כתוצאה מזיקת הסופגנייה לחג החנוכה והמנהג לאכול בו מאכלי חלב, זכר למעשה יהודית שהשקתה את הולופרנס בחלב.
הסופגנייה ידועה כמאכל עשיר באנרגיה: סופגנייה בינונית מכילה לפחות כ-350 קלוריות.
ברכתה.
ברכתה של סופגנייה אפויה היא המוציא לחם מן הארץ (אם לא עשו את הבצק מתוק מאד). נחלקו הפוסקים האם ברכתה של הסופגנייה המטוגנת בורא מיני מזונות או המוציא לחם מן הארץ, מכיוון שלא נאפתה בתנור אלא נתבשלה בנוזל. להלכה נפסק שברכתה בורא מיני מזונות אולם בשולחן ערוך כתוב שירא שמים יקפיד לאכלה בתוך הסעודה. המנהג הוא לברך בורא מיני מזונות על סופגנייה, גם כשאוכל ממנה כמות רבה.
תולדות מלאכה
מלאכות שביעית
מלאכות שביעית הן עבודות האדמה או האילן האסורות בשנת השמיטה. התורה אסרה מלאכות אלו בשנת שמיטה במצוות עשה ובמצוות לא תעשה. .
מקור האיסור.
מצוות עשה האוסרת על מלאכות שביעית מופיעה בציווי לשבות מהארץ מדי שבע שנים, בדומה לשבת מדי שבעה ימים. ציווי זה מופיע במפורש ב ונרמז ב ("בחריש ובקציר תשבות").
מצוות לא תעשה האוסרות על מלאכות שביעית מופיעות כפירוט המלאכות החקלאיות מהן יש להימנע:
פירוט המלאכות.
יש מלאכות האסורות מן התורה, ויש האסורות מתקנת חכמים. בדומה לל"ט מלאכות שבת, מלאכה המהווה סוג ראשי קרויה אב, ומלאכה הדומה לה נחשבת לתולדה.
מלאכות מדאורייתא.
שני אבות מלאכה ושתי תולדות הוגדרו במפורש בתורה: מלאכת זורע ותולדתה זמירה, ומלאכת קוצר ותולדתה בצירה. זריעה וקצירה הן פעולות האופייניות לתבואה וזמירה ובצירה אופייניות לגפנים.
הראשונים נחלקו אודות מלאכת חרישה, אם איסורה מן התורה. ב מופיע פסוק שנראה כמתייחס לשבת ולשמיטה בד בבד: כמו כן, יש מחלוקת האם נטיעה אסורה מן התורה.
מלאכות מדרבנן.
שאר עבודות הקרקע, כולל תולדות אחרות של אבות המלאכה, אסורות מדרבנן.
מספר מסוים של עבודות קרקע הותרו בשביעית, והן אלו הנחוצות לקיום העץ (בארמית: לאוקמי אילנא), אך לא כדי להשביח אותו (לאברויי אילנא).
דוגמה: עשר נטיעות הוא כלל שלפיו מותר לחרוש מסביב לנטיעות צעירות במהלך השנה השישית גם בחודש שבו חובה לנהוג לפי הלכות שנת השמיטה. לפי הכלל מותר לחרוש בשטח שגודלו הוא בית סאה אחד ויש בו 10 נטיעות צעירות מפוזרות. לפי הגמרא מדובר בהלכה למשה מסיני. לכלל זה יש חשיבות כיוון שהנטיעות הצעירות זקוקות לטיפול מיוחד ובשדות רגילים לא חורשים שטח שלם מחשש שגם צמחים שוטים יקבלו חרישה.
גמישות (כלכלה)
בכלכלה, גמישות היא גודל השינוי באחוזים של משתנה אחד ביחס לשינוי באחוז אחד של משתנה אחר: formula_1.
אם שינוי של אחוז אחד ב-formula_2גורם לשינוי בן שלושה אחוזים ב- formula_3אז נאמר כי הגמישות של formula_3ביחס ל-formula_2(או באופן שקול: גמישות ה-formula_2של formula_3) היא 3.
נהוג לציין גמישות בערך מוחלט כאשר הסימן מובן מההקשר, כלומר כאשר ברור מאליו אם המתאם בין המשתנים שלילי או חיובי.
את הגמישות מסמנים בדרך כלל באות formula_8ואת הגמישות של formula_3ביחס ל-formula_2מקובל לסמן formula_11.
סיווג גמישויות.
נתבונן לדוגמה בגמישות ביחס למחיר של ביקוש עבור מוצר מסוים. ניתן לסווג את הגמישויות לחמישה מקרים כלליים:
הגדרה מתמטית.
במונחים מתמטיים הגמישות של formula_3ביחס ל-formula_2מוגדרת באופן הבא:
formula_23
מההגדרה ברור כי המדובר בגמישות נקודתית, שכן הנגזרת היא נקודתית. בדומה לנגזרת ניתן לדבר על פונקציית גמישות עבור פונקציה מסוימת המתאימה את הגמישות בכל נקודה ונקודה. עם זאת חשוב להבחין בין המושגים השונים נגזרת וגמישות; לשם המחשה, על כל הישרים היוצאים מהראשית גמישות קבועה ושווה 1 בעוד הנגזרת (דהיינו השיפוע) שונה מישר לישר.
בנוסף על הגמישות הנקודתית האמורה לעיל ישנה גם גמישות קשתית והיא אחוז השינוי במשתנה מסוים ביחס לשינוי של משתנה אחר בקטע מסוים. לדוגמה, אם נסמן את קצוות הקטע ב-1 וב-2, את הגמישות הקשתית ניתן לאמוד באופן הבא:
formula_24
חשיבות המושג.
גמישות היא מושג מפתח במיקרו-כלכלה. גמישות המחיר של ההיצע והביקוש למוצר קובעת את אופן חלוקת התועלת הכלכלית, כלומר את עודף היצרן ועודף הצרכן. אם היצרן הוא מונופול אז הגמישות לוקחת חלק בקביעת הכמות המיוצרת על ידיו ובעיוותים שייווצרו בשוק כתוצאה מקיום המונופול.
בנקודה בה מתקיימת גמישות יחידתית המכפלה של הכמות והמחיר קבועה, כך שסך ההוצאה על המוצר קבועה.
כאשר פותרים בעיות אופטימיזציה בכלכלה, כגון הדרך היעילה לחלק משאבים של יצרן בין מוצרים שונים, נתקלים בגמישויות הפתרון ביחס לאילוצים בצורה של כופלי לגראנז'.
גמישויות חשובות נוספות:
גמישות ההיצע והביקוש.