על פי תורת החירות של ראש הממשלה שינזו אבה, האינטרס של יפן הוא לפתח קשרים קרובים יותר עם הודו, הדמוקרטיה המאוכלסת ביותר בעולם, בעוד שהיחסים עם סין נשארים צוננים. לשם כך, יפן מימנה פרויקטים תשתיתיים רבים בהודו, בעיקר במערכת הרכבת התחתית של ניו דלהי.
בדצמבר 2006, ביקורו של ראש הממשלה, מאנמוהאן סינג, ביפן, הגיע לשיאו בחתימה על "הצהרה משותפת לשותפות אסטרטגית וגלובלית ביפן". מועמדים ודים התקבלו בברכה בשנת 2006 לתוכנית "JET", אשר החל רק עם מקום פנוי אחד זמין בשנת 2006 ו-41 בשנת 2007.
כמו כן, בשנת 2007, כוחות ההגנה של יפן השתתפו בתרגיל ימי באוקיינוס ההודי, המכונה מלאבאר 2007, שהיה מעורב גם בכוחות הימיים של הודו, אוסטרליה, סינגפור וארצות הברית.
באוקטובר 2008 חתמה יפן על הסכם עם הודו, במסגרתו היא תעניק הלוואה בריבית נמוכה בשווי של 4.5 מיליארדי דולרים לבניית קו רכבת מהיר בין דלהי למומבאי.
זהו הפרויקט הגדול ביותר בחו"ל אשר ממומן על ידי יפן ומשקף את הצמיחה הכלכלית הגוברת בין השניים.
הודו ויפן חתמו על הסכם שיתוף פעולה ביטחוני, לפיו שניהם יערכו תרגילים צבאיים, ינהלו את האוקיינוס ההינדי ויערכו חילופים צבאיים למאבק בטרור, מה שהופך את הודו לאחת משלוש מדינות בלבד, כשהשתיים האחרות הן ארצות הברית ואוסטרליה, שמנהלות הסכם מסוג זה עם יפן. נכון לשנת 2008, ישנם כ-25,000 הינדים המתגוררים ביפן.
לאוס.
בשנים האחרונות, הודו השתדלה לבנות יחסים עם אומה זו בדרום-מזרח אסיה. לשתי המדינות יחסים צבאיים חזקים, והודו אף עתידה לבנות אקדמיה לחיל האוויר בלאוס.
מלזיה.
להודו יש נציבות עליונה גבוהה קואלה לומפור, ולמלזיה יש נציבות עליונה בניו דלהי. שתי המדינות הן חברות מלאות של חבר העמים ושל האיחוד האסייתי. הודו ומלזיה קשורות גם על ידי קשרים תרבותיים היסטוריים שונים עוד מימי קדם. שתי המדינות מקיימות יחסים ידידותיים זו עם זו, ומלזיה אף מאכלסת אוכלוסייה קטנה של מהגרים הינדים. מהאתיר בין מוחמד, ראש ממשלת מלזיה הרביעי הוא ממוצא הינדי. אביו מוחמד איסקנדר הוא מוסלמי-מלזי שהיגר ממרכז קראלה, ואמן וואן טמפואן היא מלאית.
נאורו.
יחסי הודו-נאורו הוקמו כבר מאז עצמאותה של האומה ב-1968. מנהיגי שתי המדינות נפגשים בשוליים של כמה מהפורומים הבינלאומיים שבהם שתי המדינות הן חלק, כגון האו"ם ומהמדינות הבלתי-מזדהות. הודו היא אחת התורמות הגדולות ביותר לאי באמצעות שיפור משרד החינוך ותרומה לתחבורה ולטכנולוגיה עבור חברי הפרלמנט ויו"ר הפרלמנט של נאורו. קוימו ביקורים רבים של נשיא נאורו לרפובליקה כדי לחזק עוד יותר את הקשרים ואת שיתוף הפעולה.
סינגפור.
הודו וסינגפור משתפות יחסים תרבותיים, אסטרטגיים וארוכי טווח, כאשר סינגפור היא חלק מהאזור התרבותי והמסחרי "הודו הגדולה". יותר מ-300,000 אנשים ממוצא הינדי ודוברי טמילית חיים בסינגפור. בעקבות עצמאותה ב-1965 עסקה סינגפור באיומים קומוניסטיים הנתמכים על ידי סין וכן בשליטה ממלזיה ואינדונזיה וחיפשה מערכת יחסים אסטרטגית הדוקה עם הודו, אשר ראתה בה משקל נגד להשפעה הסינית ושותפה להשגת ביטחון אזורי. לסינגפור תמיד היה תפקיד חשוב במסחר, ודאגה להותיר גישה לסחר ההינדי אל הימה בדרום-מזרח אסיה ובמזרח הרחוק. אף על פי שעמדותיהן היריבות של שתי המדינות על מלחמת וייטנאם והמלחמה הקרה גרמה לזעזוע ביחסים בין הודו וסינגפור, היחסים שלהם התרחבו משמעותית בשנות התשעים; סינגפור הייתה אחת הראשונות להגיב למדיניות המזרח של הודו, הבאה לידי ביטוי בהרחבת קשריה הכלכליים, התרבותיים והאסטרטגיים בדרום-מזרח אסיה כדי לחזק את מעמדה כמעצמה אזורית. סינגפור, ובמיוחד, שר החוץ הסינגפורי, ג'ורג'יו, הביע עניין בלהקים מחדש את האוניברסיטה ההינדית העתיקה, אוניברסיטת נלנדה.
סינגפור היא המקור השמיני בגודלו של השקעות בהודו והגדול ביותר בין מדינות החברות באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. כמו כן, סינגפור היא שותפת המסחר התשיעית בגודלה של הודו מבין השנים 2005–2006. ההשקעה המצטברת בהודו מסתכמת ב-3 מיליארדי דולרים נכון לשנת 2006 וצפויה הייתה לעלות ל-5 מיליארדי דולרים ב-2010 ו-10 מיליארדי דולרים ב-2015. הליברליזציה הכלכלית של הודו ומדיניותה של "מבט למזרח" הביאו להתרחבות משמעותית בהיקף הסחר הדו-צדדי, שגדל מ-2.2 מיליארדי דולרים ב-2001 ל-9–10 מיליארדי דולרים ב-2006 - גידול של 400% בטווח של חמש שנים, ול-50 מיליארדי דולרים עד 2010. בכ-38% מתוך הסחר בין הודו למדינות דרום-מזרח אסיה מעורבת סינגפור. עם זאת, רק 3.4% מתוך הסחר הכללי של הודו מקושר לסינגפור. היצוא העיקרי של הודו לסינגפור בשנת 2005 כלל נפט, אבני חן, תכשיטים, מכונות, וייבואיה מסינגפור כללה מוצרים אלקטרוניים, כימיקלים אורגניים ומתכות. יותר ממחצית הייצוא של סינגפור להודו הם ביסודם "ייצוא מחדש", כלומר, פריטים שיובאו במקור מהודו.
סמואה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ביוני 1970.
פיג'י.
היחסים של פיג'י עם הרפובליקה של הודו נתפסים לעיתים קרובות על ידי משקיפים על רקע היחסים המתוחים לפעמים בין ילידי פיג'י לבין 44% של האוכלוסייה שהם ממוצא הינדי. הודו השתמשה בהשפעתה בפורומים בינלאומיים, כגון חבר המדינות והאו"ם מטעם הקבוצה האתנית ההינדית בפיג'י, שדולה על סנקציות נגד פיג'י בעקבות הפיגועים ב-1987 וההפיכה ב-2000, אשר שתיהן הדיחו ממשלות, כאשר אחת נשלטה ואחת הובלה על ידי הינדים-פיג'ים.
קוריאה הדרומית.
היחסים הלבביים בין שתי המדינות נמשכים עוד מימי קדם, כאשר המלכה סורו, או הנסיכה האו, נסעה מממלכת איודיה לקוריאה. לפי סאמגוק יוסה, הנסיכה חלמה על מלך שמימי שחיכה לנסיעה בשמים. האו שאלה את הוריה, המלך והמלכה, רשות לצאת לחפש את האיש. המלך והמלכה תמכו ודחקו את הרעיון, עם האמונה כי כל גורל מתוזמר על ידי האל. עם האישור, הנסיכה יצאה מאזור מגוריה על סירה הנושאת זהב, כסף, תה צמחים, ואבן שנועדה להרגיע את המים. ארכאולוגים גילו אבן עליה מצוירים שני דגים מתנשקים, סמל לממלכת גאיה הייחודית למשפחת המלוכה המלכותית באיודיה, הודו. קישור מלכותי זה מספק ראיות נוספות לכך שהיה קשר מסחרי פעיל בין הודו לקוריאה מאז הגעתה של המלכה לקוריאה. הצאצאים הנוכחיים חיים בעיר גימהיי שבקוריאה הדרומית, ובחו"ל, במדינות ניו ג'רזי וקנטקי שבארצות הברית של אמריקה. רבים מהם הפכו לפוליטיקאים בולטים ברחבי העולם כמו הנשיא קים דיי יונג, וראש הממשלה יונג פיל קים.
היחסים בין המדינות היו מצומצמים יחסית, אם כי בשלושת העשורים התעוררה התקדמות רבה. מאז הקמתם הרשמית של הקשרים הדיפלומטיים בין שתי המדינות ב-1973, הושגו כמה הסכמי סחר. הסחר בין שתי המדינות גדל באופן אקספוננציאלי, שהוכח על ידי 530 מיליוני דולרים במהלך שנת הכספים 1992–1993, ועשרה מיליארדי דולרים במהלך 2006-2007. במהלך המשבר הפיננסי באסיה 1997, ביקשו עסקים בדרום קוריאה להגדיל את הגישה לשווקים העולמיים, והחלו בהשקעות בהודו.
שני הביקורים הנשיאותיים האחרונים מדרום קוריאה להודו היו בשנים 1996 ו-2006, והשגרירות בין שתי המדינות נתפסת כזקוקה לשיפורים. לאחרונה, עלו תובנות בתחום הפוליטי בקרב הציבור הקוריאני כי הרחבת היחסים עם הודו אמורה להיות עדיפות כלכלית ופוליטית גדולה עבור דרום קוריאה. חלק ניכר מההשקעות הכלכליות של דרום קוריאה רוקן לרפובליקה העממית של סין; עם זאת, דרום קוריאה כיום היא המקור להשקעות החמישי הגדול ביותר להודו.
לפי "טיימס אוף אינדיה", הנשיא רו מו-היון הביע את דעתו כי שיתוף הפעולה בין התוכנה של הודו לבין תעשיות ה-IT של קוריאה יביא לתוצאות יעילות ומוצלחות מאוד. שתי המדינות הסכימו להעביר את המיקוד שלהן לתיקון מדיניות הוויזה בין שתי המדינות, להרחבת הסחר ולהקמת הסכם סחר חופשי כדי לעודד השקעות נוספות בין שתי המדינות. חברות קוריאניות כגון LG, יונדאי וסמסונג הקימו מתקני ייצור ושירותים בהודו, וכמה חברות בנייה קוריאניות זכו במענקים עבור חלק מתוכניות הבנייה התשתיתיות הרבות בהודו, כגון "פרויקט כביש הפיתוח הלאומי".
טאטא מוטורס רכשה את רכבי דייהו בעלות של 102 מיליוני דולרים, דבר המדגיש את השקעותיה של הודו בקוריאה, המורכבות בעיקר מקבלנות משנה.
קוריאה הצפונית.
הודו וצפון קוריאה מנהלות יחסי מסחר ודיפלומטיה אשר הולכים ומתפתחים. הודו מחזיקה בשגרירות מתפקדת במלואה בפיונגיאנג, ולצפון קוריאה יש שגרירות בניו דלהי. הודו ציינה כי הירא תומכת באיחוד מחדש של קוריאה.
תאילנד.
מדיניותה של הודו למזרח הרחוק ראתה את הודו מטפחת קשרים עם מדינות כמו תאילנד, והמדיניות המערבית של תאילנד פיתחה אף היא את הקשר עם הודו. שתי המדינות הן חברות ביוזמת בנגל לשיתוף פעולה טכני וכלכלי רב-תחומי. ראשי ממשלת הודו רג'יב גנדי, פ' ו' נרסימהא ראו, אטאל ביהארי וג'פיי ומאנמוהאן סינג ביקרו בתאילנד, שהייתה בזמנם בראשות ראשי הממשלה התאים צ'טיצ'אי צ'ונהאבן, תאקסין צ'ינוואט וצ'ולנונט סוריוד. בשנת 2003 נחתם הסכם סחר חופשי בין שתי המדינות. כמו כן, הודו היא המשקיעה ה-13 בגודלה בתאילנד. תחומי המסחר העיקריים בין המדינות הם כימיקלים, תרופות, טקסטיל, ניילון, כבלי צמיגים, מקרקעין, חוטי פלדה ומוטות. באמצעות הבודהיזם, השפיעה הודו תרבותית על תאילנד. האפוסים ההינדיים מהאבהארטה וראמאיאנה פופולריים ונלמדים בבתי ספר כחלק מתוכנית הלימודים בתאילנד. את הדוגמה הזאת אף ניתן לראות במקדשים ברחבי תאילנד, שם הסיפור של ראמאיאנה וסיפורים עממיים הינדיים מפורסמים מתוארים על קיר המקדש. בתקופה האחרונה נעשתה תאילנד יעד תיירותי פופולרי עבור ההינדים.
איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה.