בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון, בין השנים 1993–1998, עבדה ג'יימס בפנטגון כעוזרת למזכיר ההגנה לענייני המילואים. בתפקיד זה היא הייתה היועצת הבכירה של המזכיר בכל הסוגיות הקשורות ל-1.8 מיליון חברי המשמר הלאומי וכוחות המילואים. היא הייתה אחראית על תקציב של 10 מיליארד דולר ופיקחה על צוות של יותר ממאה איש. קודם למינויה לתפקיד זה היא שימשה כעוזרת לעוזר מזכיר ההגנה לענייני חקיקה.
במשך יותר מעשור שימשה ג'יימס במגוון של משרות שונות בתאגיד הבינלאומי ליישומים מדעיים (Science Applications International Corporation - SAIC). בין השנים 1998–2000 היא שימשה כסגנית נשיא החברה לפעילות בינלאומית ושיווק ביונייטד טכנולוג'יס. לאחר מכן ועד 2001 היא הייתה סגנית הנשיא והמנהלת הכללית של הארגון "מנהלים עסקיים למען ביטחון לאומי" (Business Executives for National Security). קודם למינויה כמזכירת חיל האוויר היא שימשה כנשיאת המגזר הטכני וההנדסי של SAIC, שם היו כפופים אליה 8,700 עובדים. היא גם חברה במועצת המנהלים של "המועצה האטלנטית"
מזכירת חיל האוויר.
שערוריית בסיס חיל האוויר מלמסטורם.
שלושה שבועות לאחר כניסתה של ג'יימס לתפקיד, הגיעו החדשות בנוגע לבעיות מוסריות בשורות פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר. משרד החקירות המיוחדות של החיל ניהלחקירה על שימוש לכאורה בסמים סינתטיים על ידי אנשי צוותי אוויר, ובמהלך חקירה זו נחשפו ראיות הנוגעות למרמה במבחני הכשירות החודשיים בכנף הטילים ה-341 בבסיס חיל האוויר מלמסטרום שבמונטנה. בסך הכול נמנו 92 אנשים שהיו מעורבים בשערורייה.
ג'יימס הגיבה על הפרשה באומרה: "זה היה כשל של כמה מאנשי צוותי האוויר שלנו. זה לא היה כשל של המשימה הגרעינית". במשך השנה שחלפה מאז חשיפת הפרשה, ערכה ג'יימס ביקורים בשלושת בסיסי החייל שמפעילים טילים בליסטים בין-יבשתיים, כדי לעבוד יחד עם אנשי צוותי האוויר ועם הקצינים הבכירים של החיל כדי לסייע להם לעמוד באתגרים הניצבים מולם. היא ציינה את חוסר תשומת הלב של החייל למשימותיו הגרעיניות, לעניין השימוש במבחנים פשוטים, כ"גורם המבחין העליון, אם לא הגורם המבחין היחידי, לשיקולי הקידום של האנשים", כאחת הסיבות להתדרדרות המוסרית בכוחות הטילים הבין-יבשתיים.
ג'יימס סייעה להקים את ""תוכנית השיפורים של חיל האוויר" (Force Improvement Program), תוכנית משובים יסודית שתוכננה לאתר במהירות המלצות לפעולה לשינויים חיוביים במאצעות שיחות אישיות וסקרים, שזיהתה יותר מ-300 המלצות לשיפורים. כמה מההמלצות המידיות כללו מימון לשדרוג מרכזי השיגור והבונקרים התת-קרקעיים בהם אנשי צוותי האוויר שוהים במשמרות של 36 שעות מסביב לשעון, יותר העברות במסוקים של אנשי צוות אל מרכזי השיגור, תוספת כוח אדם להקלה על העומס, ותוספת תשלום כדי להחזיק אנשי מפתח בתחום הטילים בתפקידיהם.
בנוסף, הנהיגה ג'יימס את הענקתה של "מדליית שירות ההתרעה הגרעינית" .
בהתייחסה לפרשת בסיס חיל האוויר מלמסטרום שנתיים לאחר מכן בפורום הביטחון באספן, אמרה ג'יימס ש"מעולם לא מצאנו עדות למעשי מרמה מעבר לאלו שהתרחשו בבסיס זה, אך כן מצאנו עדויות לבעיות שיטתיות במערכת", שזכו להתייחסות בהדרכה מוגברת, תמריצים ויצירת הזדמנויות להתפתחות.
צמצום כוחו של חיל האוויר.
עם הענקת המנדט לקונגרס לצימצום כוחו של חיל האוויר, החליטה ג'יימס לבצע את הקיצוצים בפעימה אחת בשנה תקציבית אחת במקום שיתמשכו על פני חמש שנים, זאת כדי להקל על תחושת אי הוודאות אצל צוותי האוויר. היא התייחסה לדאגות בנוגע לכך שצמצום הכוחות גרם למתיחות בחיל אותה היא חשה במהלך סיוריה ביחידות. היא אישרה שחיל האוויר מסוגל הגיע לסדר הכוחות הנדרש ולהציב יעדים לשנת התקציב 2014 ובכך לבטל את הצורך לנהל תוכניות דומות בשנת 2015. על כוונה זו היא הכריזה במהלך פגישת און ליין שקיימה עם אנשי צוותי האוויר ואמרה להם שהיא שמעה על דאגותיהם בנוגע לניהול שלא מרצון של סדר הכוחות בחיל. את שנת התקציב של 2014 החל חיל האוויר עם 330,7000 אנשים בשירות פעיל ובראשית נובמבר אותה שנה ירד מספר זה ל-316,500, סדר הכוחות הנמוך ביותר של החיל מאז הקמתו ב-1947.
סוגיית כלי הטיס הבלתי מאוישים.
ג'יימס הודתה בכך שחיל האוויר הוא חיל הפעל תחת לחצים ואחד הכוחות המושפעים במיוחד הוא זה שמפעיל את כלי טיס הבלתי מאוישים. פעילויות כלי הטיס הבלתי מאוישים הוכפלו פי תשעה במהלך שמונה שנים. על רקע קצב פעילות זה, סיום מחויבות של הצוותים לשירות פעיל וצמצום כוחו של החיל, התחולל תהליך של פרישה רחבה יותר של מפעילי כלי טיס בלתי מאוישים מן השירות, הרבה מעבר ליכולתו של החיל ליצור תחליפים באמצעות מערך ההדרכה. האיזון בין יכולות המודיעין, הבקרה והסיור של החיל מול המשאבים המוגבלים, נותר הנושא בסדר העדיפות הגבוה ביותר על סדר יומה של ג'יימס, כך שהיא עמלה על השגת תשלומי תמריצים החל מינואר 2015, שקודם לכן לא אושרו למפעילי כלי טיס בלתי מאוישים. ג'יימס חתמה על מזכר להגדלת תגמול הטיסה החודשי למפעילי כלי הטיס הבלתי מאוישים מסכום מקסימלי של 650 דולר ל-1,500 דולר לחודש בכל מקרה בו הם ממשיכים את שש שנות המחויבות שלהם לשירות לאחר הכשרתם.
זיהוי איומים.
ב-2015 ציינה ג'יימס שמחצית מטייסי חיל האוויר "לא מוכנים ברמה מספקת" ללוחמה נגד יריבים עם "אמצעי הגנה אווירית וטילי קרקע אוויר", על אף ההשקעות הקודמות בטכנולוגיות כמו מטוסי הקרב של הדור החמישי, F-35 לייטנינג II וF-22 ראפטור. בנוסף לאיום הטרור, זיהתה ג'יימס את רוסיה בתור "האיום הגדול ביותר" לביטחון הלאומי של ארצות הברית.
איוואן איליץ' דולגיך
פונטה דל'אמיראליו
פּוֹנטֶה דל'אמיראליו (באיטלקית: Ponte dell'Ammiraglio, מילולית "גשר האדמירל") הוא גשר מימי הביניים השוכן בפיאצה סקאפה (Piazza Scaffa) בפלרמו בירת האי סיציליה באיטליה. הגשר הוקם מעל הנהר בתקופת סיציליה הנורמנית ביוזמת , "אמיר האמירים" (לטינית: Ammiratus Ammiratorum, תואר שהתגלגל למילה אמיראליו באיטלקית ואדמירל בשפות אחרות), תוארו של השר הראשי של המלך רוג'רו השני, מלך סיציליה. מ-3 ביולי 2015 הגשר הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, חלק מהאתרים הערביים-נורמניים בפלרמו והקתדרלות של צ'פלו ומונריאלה.
היסטוריה.
על פי אגדה, הגשר ממוקם במקום בו הופיע המלאך מיכאל בפני הרוזן הנורמני רוג'רו הראשון מסיציליה ועזר לו לכבוש את פלרמו, באותה עת מעוז אסלאמי. הגשר הושלם בשנת 1131, שנה לאחר הכתרתו של רוג'רו השני כמלך הראשון של סיציליה. על הבנייה פיקח ג'ורג'ו מאנטיוכיה, האיש החזק ביותר של הממלכה אחרי רוג'רו השני. לגשר הייתה הפונקציה לחבר את הבירה לגנים המלכותיים שנמצאים מעבר לנהר אורטו, כמו גם פארק פווארה. גם כיום מייצג המבנה סמל המחבר את המרכז ההיסטורי לפרוור ברנקאצ'ו.
השימוש בקשתות מחודדות אופייניות מאוד אפשר לגשר לשאת בעומסים גבוהים מאוד; מאפיין נוסף הוא פתיחת קשתות קטנות בין כתפי הגדולות להקל על המבנה ולחץ הנהר שמתחת. הגשר עמד למעשה ללא בעיות אפילו בשיטפון הנורא של פלרמו בפברואר 1931.
בימי הביניים היה עמק אורטו עשיר בצמחייה, ובעיקר עצי תמר מצוי. עץ תמר מצוי גדול עמד ליד הגשר, אך הוא נהרס בשנת 1314, במהלך המלחמה ארוכת השנים בין שושלות ל, על ידי רוזן מרצנו, בן בריתו של מבית אנז'ו.
בזכות מיקומו האסטרטגי (הכניסה לפלרמו ממזרח), היה הגשר מקום קרב מפורסם ב-27 במאי 1860 בין חיל החולצות האדומות של ג'וזפה גריבלדי לצבא ממלכת שתי הסיציליות במהלך מסע האלף.
כיום הנהר אורטו כבר לא זורם מתחת לקשתות הגשר הנורמני, לאחר שמסלולו הוטה ב-1938. במאות שלאחר הקמתו השתנתה הכלכלה של עמק אורטו, מחקלאות בלבד לאתר ייצור של סוכר, נייר ופעילויות ייצור אחרות. הייצור הרווחי של סוכר הוביל ליצירת מטעים עצומים של קנה סוכר, וגם לבירוא יערות מסיבי באזורים מסוימים. פעילות זו הייתה הסיבה העיקרית לסדרת השיטפונות שפקדה את העיר במהלך המאות האחרונות. מסיבה זו, כבר לפני שנת 1775 נעשה ניסיון להטות את הנהר. עם זאת, כאמור, רק בשנת 1938 הוטה האורטו לתוך תעלה.
גשר האדמירל שוכן כיום בתוך גן, ובו שדרות של עצים, שיחי אגבה ושאר סוגים של סוקולנטים.
אברהם גריגורייביץ' אברמוביץ'
פונקציית ריבוי
פונקציית ריבוי (באנגלית: Multiplicity Function) היא פונקציה בפיזיקה סטטיסטית המתארת את מספר המצבים המיקרוסקופיים של מערכת תרמודינמית עבור מצב מקרוסקופי יחיד. בקצרה, מצב מיקרוסקופי הוא מצב המאופיין בהתאם למיקום ולתנע של כל חלקיק במערכת, ועל כן ניתן לקבוע את כל דרגות החופש שלו. מצב מקרוסקופי מאופיין בתכונות המדידות במערכת, כטמפרטורה, לחץ וכו'.
ההנחה היסודית של הפיזיקה הסטטיסטית מגדירה כי עבור מערכת סגורה בצבר המיקרוקנוני, כל המצבים המיקרוסקופיים האפשריים הם שווי הסתברות. כלומר, בזמן בה מתבצעת מדידה בשיווי משקל, ההנחה היא שהמערכת הספיקה לעבור דרך כל המצבים המיקרוסקופיים שלה. מצבים אלו נקראים לעיתים מצבים "זמינים" של המערכת, ועל כן ההסתברות שהמערכת תמצא במצב אחר שאינו מקיים את תנאיה היא אפס.
בהתאם לכך, הוגדרה פונקציית הריבוי, המסומנת לרוב באותיות formula_1 או formula_2, אשר באמצעותה ניתן להציג את הסיכוי הסטטיסטי של המערכת להיות במצב מיקרוסקופי כלשהו עבור מצב מקרוסקופי יחיד. כלומר, אם למערכת יש formula_1 מצבים "זמינים", הסיכוי שהיא תמצא באחד מהם הוא formula_4.
פירוש סטטיסטי.