בשנות השבעים המוקדמות, מוזיקאי הרוק הניסיוני שפעלו במערב גרמניה, פרצו את הגבולות והשפיעו על אמנים שפעלו במזרח המדינה. הסגנון שנוצר במזרח גרמניה נקרא אוסטרוק. בצדה השני של החומה, להקות יצרו סגנון רוק שמבחינה סגנונית מוטה להיות שמרני יותר ומושפע בעיקר ממוזיקה קלאסית ומשירים ממלחינים כמו ברטולט ברכט וקורט וייל. הלהקות הללו שרו בגרמנית, כשרוב הזמן הנושאים הושרו בפואטיות ועסקו בפילוסופיה וכללו משמעויות כפולות. להקות בסגנון זה היו Karat ו-The Puhdys. הקראוטרוק לעומת זאת, מוכר יותר כתופעה שהתרחשה במערב המדינה. ישנו ספק בנוגע להשפעות האוונגרד בצד המזרחי, עם אמנים כמו וולף בירמן אשר יש ביניהם דמיון לאמנים כמו בוב דילן מאשר לאמנים פרוגרסיביים.
השפעה על מוזיקה פופולרית.
קראוטרוק הפך לסגנון משפיע על סגנונות רבים שבאו לאחר מכן. הרכבים שפעלו באותה תקופה כמו הוקווינד ציינו את השפעתם מלהקת נוי! לפי ג'וליאן קופ, אלבומם של פאוסט The Faust Tapes היה לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בבריטניה בשל מחירו הנמוך, ובכך השפיע על צעירים רבים בשנות השבעים המוקדמות שנחשפו ללהקה. הז'אנר היה גם השפעה גדולה על דייוויד בואי באלבומו Station to Station מ-1976, ולאחר מכן גם לטרילוגיית ברלין. קראוטרוק היה גם השפעה מכרעת על להקות הפוסט פאנק שקמו לקראת סוף שנות השבעים כמו The Fall, ג'וי דיוויז'ן, Public Image Ltd., This Heat, סימפל מיינדס ובנוסף גם Galloping Corners אשר היו ממייסדי השאמאן פאנק. בשנות השמונים, להקות רבות שצמחו מן הפסיכדליה ציינו להקות קראוטרוק כשהפעה מכרעת על הצליל שלהן. חברי להקת הנקודות הוורודות האגדיות ציינו כי הם מושפעים בעיקר מקאן, פאוסט ונוי!
בשנות התשעים המאוחרות והאלפיים המוקדמות, עם עליית הפופולריות של המוזיקה האלקטרונית ועם דור חדש שגילה את המוזיקה גרמנית, הפך קראוטרוק לסגנון מוזיקלי בזכות עצמו, ולהשפעה מכרעת על אמנים שונים מסגנונות כמו אמביינט ומוזיקת דאנס אקספרימנטלית. השפעת הז'אנר גדלה עם הקמת המועדון ה-Kosmik ב-1996 בלונדון, שתמך בלהקות שפעלו במחתרת, בנוסף להופעות של אמנים מהדור המקורי של הקראוטרוק, ובנוסף גם תוכנית רדיו שמשודרת בתחנה עצמאית בלונדון מ-2002.
אמנים כמו Stereolab, קוקטו טווינס, My Bloody Valentine, ג'ון פרושיאנטה, סוניק יות', דה מארס וולטה, Deerhunter, קווינס אוף דה סטון אייג', בק ורבים נוספים ציינו להקות קראוטרוק כשהפעות הגדולות שלהם. להקה מפורסמת הידועה כמושפעת מקראוטרוק היא רדיוהד. דוגמאות לכך הן שירם "These Are My Twisted Words", והקאבר שביצעו ל־Thief של קאן. רדיוהד מציינים את קאן, פאוסט ונוי! כהשפעות גדולות עליהם. עוד הרכב, המכונות הסודיות ציין את השפעתו מלהקת הרמוניה ובנוסף ניגן גם עם אחד מחבריה מיכאל רותנר. סטיבן ווילסון הביע את הערכתו והשפעתו מהקראוטרוק, ואפשר לשמוע זאת בצליל המוקדם של להקתו פורקיופיין טרי. להקת ווילקו גם הם ציינו את השפעתם מהסגנון הניכרת באלבומים כמו Yankee Hotel Foxtrot ו-A Ghost Is Born. אפילו אואזיס התנסו בקראוטרוק בשירם The Shock of the Lightning בשנת 2008.
אירקוט (פירושונים)
אפלה מוחלטת, אין כוכבים
אפלה מוחלטת, אין כוכבים (באנגלית: Full Dark, No Stars) הוא אוסף של ארבע נובלות מאת הסופר סטיבן קינג, שכולן עוסקות בנושא של שכר ועונש. האוסף זכה בפרס "בראם סטוקר עבור האוסף הטוב ביותר" לשנת 2010 והיה מועמד ל"פרס הפנטזיה הבריטי עבור האוסף הטוב ביותר" לשנת 2011. כמו כן, 1922 היה מועמד ל"פרס הפנטזיה הבריטי עבור הנובלה הטובה ביותר" לשנת 2011.
תוכן.
ארבע הנובלות הן:
רקע.
השמות של הנובלות ותקצירי הסיפור הוכרזו באתר הרשמי של המחבר ב-2 באפריל 2010. זה אוסף הארבע הנובלות השלישי של קינג, לפניו הוציא את "עונות מתחלפות" (1982) ו"ארבע אחרי חצות""" (1990).
הוצאה לאור.
הספר הוכרז באתר הרשמי של קינג ב-16 בפברואר 2010, ויצא לאור ב-9 בנובמבר 2010. הוצאת סמנטרי דנס פרסמה מספר מהדורות מוגבלות של הספר: מהדורה קופסאת מתנה, מהדורה מוגבלת חתומה, ומהדורה ממוספרת שיצאו לאור זמן קצר לאחר המהדורה המקורית בכריכה קשה. המהדורה בכריכה רכה ששוחררה ב-24 במאי 2011, מכילה סיפור קצר חדש נוסף "תחת מזג האוויר", שנכתב ב-2011 ().
תגובת המבקרים.
ה"וושינגטון פוסט", בסקירה של הספר, כינה את "אפלה מוחלטת, אין כוכבים" כספר "עגום, מטריד ומרתק". אמזון דירג את הספר במקום ה־25 מתוך 100 ברשימת "הספרים הטובים ביותר של 2010".
דניאל בובה
דניאל בובה (איטלקית: Daniel Bovet; 23 במרץ 1907 – 8 באפריל 1992) היה פרמקולוג איטלקי יליד שווייץ, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1957.
בובה נולד בפלורייה שבשווייץ. הוא קיבל את הדוקטורט שלו מטעם אוניברסיטת ז'נבה בשנת 1929. באותה השנה עבר לצרפת ועבד במכון פסטר שבפריז עד 1947. לאחר מכן עבר לאיטליה.
בשנת 1957 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, על גילוי תרופות מלאכותיות כגון אנטי-היסטמינים החוסמות פעילות אמינים שונים.
ב-1964 התמנה לפרופסור באוניברסיטת ססארי. בשנים 1969–1971 שימש כראש המועצה הלאומית למחקר ברומא. אחרי כן שימש כפרופסור באוניברסיטת רומא לה ספיאנצה. ב-1982 פרש לגמלאות.
דניאל בובה נפטר ברומא בשנת 1992.
אגם ירוחם
אגם ירוחם הוא מאגר מים שנוצר על ידי בניית סכר בערוץ נחל רביבים שבאזור הר הנגב הצפוני. האגם מתמלא על ידי מי שיטפונות.
גאוגרפיה.
אגם ירוחם ממוקם בבקעת ירוחם, סביב נ.צ. 190,544 (רשת חדשה). הסכר שעוצר את מי השיטפונות נבנה בערוץ נחל רביבים, מעט אחרי מפגש הערוצים של נחל רביבים, המנקז את דרום בקעת ירוחם, נחל ירוחם, המנקז את צפונה, ונחל שועלים, היורד מכיוון רכס חתירה. הסכר ממוקם בנקודה בה עוזב נחל רביבים, שהוא 'נחל חוצה רכס', את בקעת ירוחם, ומתחתר מערבה אל תוך רכס ירוחם.
האגם ממוקם מערבית לעיירה ירוחם, והוא מצוי בתוך תחום השיפוט של המועצה המקומית ירוחם. סמוך לאגם הוקם במהלך השנים פארק ירוחם, ובו עצים שניטעו על ידי קק"ל, וכן חניון יום, מתקני נופש, מסלולי אופניים ועוד.
היסטוריה.
תכנון.
הסכר הוקם במחצית הראשונה של שנות ה-50. הקמת הסכר הייתה חלק משלב ניסיוני של פרויקט ארצי, שבחן אפשרות של יצירת עשרות אגמי אגירה ברחבי הארץ, כדי לתת מענה לאתגרי ההתיישבות של מדינת ישראל הצעירה. במסגרת השלב הניסיוני הוקמו תשעה אגמים במיקומים שונים, המייצגים אזורים מגונים מבחינת תנאי השטח - ביניהם מאגר נטופה (שקדם למאגר אשכול הנוכחי) ומאגר בית זית. הסכר תוכנן להיבנות בכמה שלבים. השלב הראשון יצר מאגר בנפח של כמיליון מ"ק. השלבים הבאים אמורים היו להגדיל את הנפח פי כמה, אך הם לא יצאו אל הפועל.
ביצוע.
בניית הסכר בוצעה על ידי חברת תה"ל (תכנון המים לישראל), ששכרה קבלן משנה. הסכר החל להיבנות בקיץ 1952, והבניה ארכה מעט יותר משנה.
אף שהשלב הניסיוני של פרויקט האגמים לא הוכתר בהצלחה, הסכר שנבנה סמוך לירוחם דווקא התברר כמוצלח באופן יחסי. בחורף 1953/4, מיד לאחר סיום בניית הסכר נאגרה כמות מים גדולה באגם, אך היא חלחלה ונעלמה בתוך זמן קצר. בקיץ 1954 נעשו עבודות איטום ובחורף 1954/55 נאגרה שוב כמות מים משמעותית, והפעם החלחול היה איטי, ואיפשר את אגירת המים לאורך רוב חודשי הקיץ.
שימוש במי האגם.
מי האגם נועדו מראש לשימוש כמי השקיה לשדות קיבוצי המועצה המקומית רמת הנגב - משאבי שדה ורביבים, ששטחים חקלאיים שברשותם ממוקמים במורד נחל רביבים. מן הסכר הונח צינור מים שהוביל את מי האגם אל שדות הקיבוצים. הזרמת המים החלה בחודש מאי 1955, ונמשכה באופן לא סדיר עד לסוף שנת 1981. המים שימשו בעיקר את קיבוץ משאבי שדה, אך הם לא היוו את עיקר מי ההשקיה של הקיבוץ. אי הסדירות בהשקיה נבעה מכמות המים המשתנה שנאגרה בכל שנה, וכן מתחזוקה לקויה של הצינור.
בשנים הראשונות נעשה ניסיון של גידול דגים כענף חקלאי של הקיבוצים באזור - רביבים, משאבי שדה ושדה בוקר, אך לאחר כשלוש שנים נזנח הרעיון, בין השאר משום שבחודשי הקיץ האגם היה מתרוקן כמעט לחלוטין, והיה צורך להוציא את הדגים טרם הגעתם לגודל הרצוי.
האגם היה תחת אחריותה של חברת תה"ל, ובהמשך עבר לניהולה של חברת 'מקורות'.
האגם וירוחם.
אגם ירוחם הוקם ללא כל קשר למעברת תל ירוחם שהוקמה בסמוך ממש באותן השנים. גם מי האגם לא נועדו להגיע אל המעברה, שמיקומה היה גבוה בכמה עשרות מטרים מגובה פני האגם, דבר שהיה מצריך שימוש במשאבה. כאשר הוכרה ירוחם כמועצה מקומית, בשנת 1959, לא נכלל שטח האגם בתחום השיפוט של המועצה. רק במהלך שנות השבעים נכלל השטח שסביב האגם בשטחה של ירוחם, והאגם עצמו עבר מאחריותה של חברת 'מקורות' לאחריותה של המועצה המקומית רק בראשית שנות האלפיים.
זיהום האגם ושיקומו.
ממזרח לאגם הוקמו בריכות הביוב של ירוחם. בשנות התשעים, עקב בעיות תשתית שונות, גלשו מי ביוב מספר פעמים וזיהמו את האגם, ומשום כך הגישה לאגם הייתה אסורה במשך כמה שנים. בשנת 2008 הוקם בסמוך מתקן טיהור שפכים מתקדם, ומאז מי הביוב מטופלים בו, וגלישת מי הביוב נפסקה. בקיץ 2010 התייבש האגם לגמרי, והסתבר שהסחף מילא אותו כמעט לגמרי. במשך כמה חודשים בוצעו עבודות תשתית של העמקת האגם ופינוי הסחף.
האגם כמוקד אקולוגי.