הסכום של כוחות המשיכה העצמית יוצר לחץ פנימה (אל מרכז הגוף), שמנסה לגרום לגוף לקרוס לתוך עצמו.
בגופים קטנים כוחות המשיכה העצמית אינם משפיעים על צורת הגוף מכיוון שהם זניחים יחסית לכוחות האחרים הפועלים בין האטומים והמולקולות בחומר.
השפעות.
כבידה עצמית יכולה להפוך גוף לספירה בתלות בסוג החומר ממנו עשוי הגוף. האפשרויות לשינוי צורה מתקיימות בגופים העשויים מחומרים שכוח כבידה חלש נדרש כדי לדחוף אותם לצורה כדורית. בגופים העשויים מחומרים צפופים שהופכים לבעלי צורה כדורית ברדיוס קטן יותר, בדרך כלל השינוי בצורת הגוף לספירה נוצר בגופים העשויים מחומרים צפופים.
קריסה כבידתית.
קריסה כבידתית היא תהליך בו גרם שמיים בעל מסה גדולה מתכווץ, תחת השפעת הכבידה של עצמו.
בכל גוף יציב, כוחות הכבידה מאוזנים על ידי הלחץ הפנימי של הגוף. הלחץ הפועל בכיוון המנוגד לכבידה, שפועלת לכיוון מרכז המסה של הגוף.
כך נוצר מצב של שיווי משקל, שבו הכוחות השואפים לכווץ את הגוף שווים בגודלם ומנוגדים בכיוונים לכוחות הפנימיים.
כאשר כוחות הכבידה הפועלים אל תוך מרכז הגוף גדולים מסך הכוחות הפנימיים הפועלים החוצה מהגוף, הגוף אינו בשיווי משקל והוא ילך ויתכווץ עד להשגת שיווי משקל.
מכיוון שכוח הכבידה הוא הכוח החלש מבין כוחות היסוד, קריסה כבידתית יכולה להתרחש אך ורק בגופים מאוד מסיבים.
חור שחור.
בשלביו האחרונים של כוכב מסיבי, קריסה כבידתית יכולה להפוך את הכוכב לחור שחור.
סיגל יעקבי
סיגל יעקבי (נולדה ב-1975) היא שופטת במחלקה הכלכלית בבית משפט המחוזי תל אביב, לשעבר האפוטרופסה הכללית והכונסת הרשמית, הממונה על הליכי חדלות פרעון לפי חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי והממונה על הירושה. בשנים 2019–2021 שימשה גם כממלאת מקום מנכ"ל משרד המשפטים.
ב-27 בינואר 2022 נבחרה לשופטת במחלקה הכלכלית בית המשפט המחוזי בתל אביב.
ביוגרפיה.
יעקבי נולדה בחדרה, למדה במגמה הריאלית פיזיקלית בתיכון חדרה, וכיהנה כיו"ר מועצת התלמידים של התיכון. התגייסה לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית. היא בוגרת הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית (תואר ראשון ושני) ובעלת תואר שני במדיניות ציבורית במסגרת בית הספר למדיניות ציבורית של האוניברסיטה העברית.
לאחר השירות בצה"ל, החלה בשנת 2000 התמחות במחלקה המשפטית של הכונס הרשמי והאפוטרופוס הכללי. לאחר הסמכתה כעורכת-דין החלה לעבוד במחוז ירושלים של הכונס הרשמי. בשנת 2008 מונתה לסגנית האפוטרופוס הכללי והכונס הרשמי.
בשנת 2017 מונתה לאפוטרופסה הכללית והכונסת הרשמית. קידמה חקיקה לשיפור איכות השירות לציבור כגון חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, ותיקון 18 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, שהציג חלופות לאפוטרופסות. בנוסף, עסקה בפיתוח ממשקים מקוונים לשם הנגשה יעילה ונוחה לציבור הרחב של שירותי האפוטרופוס הכללי והכונס הרשמי.
ממלאת מקום מנכ"לית משרד המשפטים.
ב-11 בספטמבר 2019 מונתה על ידי שר המשפטים אמיר אוחנה לממלאת מקום מנכ"לית משרד המשפטים במקומה של אמי פלמור. זמן קצר לאחר תחילת כהונת יעקבי אמורה הייתה ליאת בן-ארי שווקי להיבחר למשנה לפרקליט המדינה. יעקבי דחתה את המינוי והודיעה שתבדוק את תקינות המכרז לבחירת בן־ארי. כתוצאה מכך נוצרה מתיחות בין יעקבי לבין פרקליט המדינה שי ניצן. בסופו של דבר מונתה בן־ארי למשנה לפרקליט המדינה לאכיפה כלכלית.
במאי 2020, עם תום מינויו של דן אלדד כממלא מקום פרקליט המדינה, הודיע היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט כי הוא ימלא את מקומו של פרקליט המדינה, לצד תפקידו כיועץ המשפטי. בתגובה הודיע שר המשפטים אמיר אוחנה לנציב שרות המדינה דניאל הרשקוביץ כי ליועץ אין סמכות למנות את עצמו לתפקיד, ולפיכך יעקבי תקבל את סמכויותיו, אך בפועל מילא מנדלבליט את התפקיד.
במקביל לניהול משרד המשפטים, ככונסת הרשמית והממונה על הליכי חדלות פירעון, נדרשה יעקבי להתמודד עם השלכות המשבר הכלכלי בעקבות השפעת מגפת הקורונה על ישראל, בהן גל פשיטות רגל וחדלות פירעון של תאגידים ויחידים, בין היתר באמצעות קידום חקיקה ורפורמות שונות.
בשלהי יוני 2021, עם מינויו של ערן דוידי למנכ"ל משרד המשפטים, סיימה את תפקידה כמנכ"לית המשרד.
בינואר 2022 נבחרה לשמש כשופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב (כלכלי).
הערכה.
נבחרה במקום ה-45 ברשימת "50 הנשים המשפיעות לשנת 2018" של המגזין "ליידי גלובס" וכך גם בשנת 2019 ובשנת 2021, ברשימת "50 הנשים המשפיעות לשנת 2021".
חיים אישיים.
מאז 2006 היא בזוגיות עם רונית, ולהן שלושה ילדים. מתגוררת בירושלים.
קרל סטף
קרל אלברט סטף (בשוודית: Karl Albert Staaff; 21 בינואר 1860 – 4 באוקטובר 1915) היה פוליטיקאי ועורך דין שוודי. הוא היה יושב ראש מפלגת הקואליציה הליברלית בין השנים 1907 – 1915 ובמהלך תקופה זו כיהן פעמיים כראש ממשלת שוודיה.
קריירה.
סטף היה פעיל בתנועה למען זכות בחירה אוניברסלית וכראש הממשלה מטעם המפלגה הליברלית הוא הוביל ניסיון להנהגת זכות בחירה שוויונית לגברים. יורשו כמנהיג המפלגה, נילס אידן הצליח בסופו של דבר לסיים את המהלך ובשנים 1918 – 1919 הנהיג זכות בחירה אוניברסלית, כולל זכות בחירה לנשים (לאחר בקשות רבות מצד האיגוד הלאומי לבחירות פוליטיות לנשים). בגלל התערבותם של השמרנים, ירדה בסופו של דבר מעל הפרק הצעתו של סטף להנהגת בחירות בשיטה הרובנית לטובת הנהגת בחירות בשיטה היחסית. ב-1912 הוארכה חופשת הלידה לנשים לשישה שבועות וב-1913 הונהגה תוכנית לתשלום גמלאות מכספי משלמי המיסים.
סטף נקלע לעימות קשה עם הממסד השוודי השמרני, הפרו-מלוכני והאנטי-דמוקרטי והיה לדמות שנואה בעיני מוביליו. מסע השמצה אינטנסיבי נוהל כנגדו, בו הוא צויר כהורס המסורת והחבר השוודית. תושבי סטוקהולם העשירים אף רכשו מאפרות בדמותו. צעדי המדיניות האנטי-צבאיים שלו גרמו למסע גיוס הכספים הנרחב ביותר בהיסטוריה של שוודיה עד לאותה עת. סכום של 12 מיליון קרונות שוודיות נאסף תוך כמה חודשים בשנת 1912 לבנייתה של ספינת הקרב HSwMS Sverige. סטף נאלץ להיכנע ולמורת רוחו הוזמנה הספינה.
ב-1914 התפטר סטף מהממשלה לאות מחאה, לאחר שהשמרנים ארגנו הפגנת חקלאים בחצר הארמון המלכותי בסטוקהולם, שם המלך גוסטב החמישי, שעל פי החוק היה אמור להתרחק מפוליטיקה, גינה את מדיניות ההגנה של סטף.
חברי המפלגה הליברלית בני זמנו ראו את סטף כראשון מבין מנהיגי שוודיה הליברלים במאה ה-20, שאחריו באו פרלמנטרים כמו נילס אידן, קרל גוסטב אקמן, חתן פרס נובל לכלכלה, ברטיל אולין, גונר הלן, פר אהלמארק ובנגט וסטרברג.
צופית זהובת כנף
חצוצרן שחור מקור
יחסי אזרבייג'ן–שוודיה
יחסי אזרבייג'ן–שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אזרבייג'ן לבין שוודיה. לאזרבייג'ן יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות בבאקו. שגרירות שוודיה נפתחה במרץ 2014. עד פתיחתה, הייתה לשוודיה קונסוליית כבוד בבאקו, אשר נסגרה עם פתיחת השגרירות.
היחסים בין המדינות מושפעים בין היתר מכך שאזרים רבים חיים בשוודיה. ע"פ הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של שוודיה, נכון ל-2016 חיים בשוודיה 3,132 אזרים.
איליה ורדץ
איליה ורדץ (ברומנית: Ilie Verdeț; 10 במאי 1925 - 20 במרץ 2001) היה פוליטיקאי בכיר ברומניה הקומוניסטית שמילא תפקידי שרים והיה אפילו ראש ממשלת רומניה. אחרי המהפכה הרומנית (1989) ייסד את המפלגה הסוציאליסטית של העבודה, שנחשבה ממשיכה של המפלגה הקומוניסטית הרומנית.
ורדץ נולד במשפחת כורים באזור בקאו. בגיל 12 נאלץ לעזוב את בית הספר להתגייס לעזור בפרנסת המשפחה, כי אביו חלה. הוא עבד כנער במכרה והתקדם בהדרגה בכל הדרגות של עבודת המכרה. ב-1945 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית וב-1948, עם עליית הקומוניסטים לשלטון, התמנה למנהל המכרה. ורדץ היה פעיל מאוד במפלגה ובאיגודים המקצועים.
ורדץ התקדם בהדרגה גם בהיררכיה המפלגתית, ב-1955 היה לחבר ממלא מקום בוועד הפועל של המפלגה וב-1960 כבר היה חבר מלא. במרץ 1965 נבחר להיות מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה וביולי היה לסגן ראש ממשלת רומניה. ב-1967 קודם להיות סגן ראשון לראש הממשלה. ב-1977, בשליחותו של ניקולאה צ'אושסקו, ניסה ללא הצלחה להרגיע את שביתת הכורים בעמק הז'יו (1977). במרץ 1979 התמנה לתפקיד ראש ממשלת רומניה. ב-1982, לאחר מספר חילוקי דעות עם צ'אושסקו, התפטר מתפקידו ועבר להיות סגן נשיא מועצת המדינה. ב-1982 שב לתפקיד מזכיר הוועד המרכזי של המפלגה וב-1985 התמנה לתפקיד שר המכרות, תפקיד שהחזיק בו עד 1986.
ב=22 בדצמבר 1989, בעת המהפכה הרומנית, לאחר הימלטות בני הזוג צ'אושסקו במסוק, הכריז ורדץ על התפטרות הממשלה והרכבת ממשלה חלופית בראשותו. זה החזיק מעמד רק עשרים דקות, כי ההמון התנגד לממשלה מורכבת מקומוניסטים.
ב-16 בנובמבר 1990 הקים ורדץ מפלגה בשם "המפלגה הסוציאליסטית של העבודה" שתכנן לשמר את הערכים הסוציאליסטיים. המפלגה השתתפה בבחירות של 1992 וקיבלה כשלושה אחוזים מהקולות. בבחירות 1996 המפלגה ירדה לשני אחוזים ואיבדה את הייצוג בפרלמנט הרומני. ורדץ פרש ממפלגתו ביוני 2000 וב-2001 מת מאוטם שריר הלב.
ב-1947 נשא לאישה את רגינה גראומן ולזוג נולדו שתי בנות.
אנה ראסל
אנה וורזלי ראסל (באנגלית: Anna Worsley Russel; נובמבר 1807 – 11 בנובמבר 1876) הייתה בוטנאית בריטית. היא תוארה כ"ייתכן והאישה הכשרונית והבולטת בזמנה בתחום בוטנאות השטח".
ביוגרפיה.