לפי סעיף 69 של החוקה הבלגית, ישנן מספר דרישות לתפקיד הסנאטור: תושבות ואזרחות בלגית, וגיל 21 ומעלה. ההשבעה לתפקיד נעשית באחת מהשפות הרשמיות של המדינה (הולנדית, צרפתית וגרמנית). לפי החוקה הבלגית, אדם לא יכול להיות בו זמנית גם חבר בפרלמנט אזורי (הפרלמנט הפלמי או הפרלמנט של ולוניה) וגם חבר בסנאט. אותו הדבר לגבי חברי בית הנבחרים. אדם הנשבע לסנאט מספיק אוטומטית את תפקידו הקודם. נציג בסנאט המתמנה לשר מפסיק את חברותו בסנאט. הוא יכול לחזור אם הוא מתפטר מתפקידו כשר. אדם לא יכול להיות בו זמנית חבר בסנאט ועובד מדינה, איש הרשות השופטת או חבר בפרלמנט האירופי.
בסנאט ישנן מספר ועדות קבועות, אשר ברובן ישנם כ-17 סנאטורים.
יהודה וגמן
יהודה וגמן (נולד ב-2 ביולי 1947) הוא קצין בדרגת אלוף-משנה במילואים בצה"ל, אשר פיקד על חטיבה ושימש כסגן מפקד אוגדה.
קורות חייו.
וגמן נולד וגדל בקיבוץ שדות ים. התגייס לצה"ל בשנת 1965 ושובץ בחיל השריון בחטיבה 7. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים, השלים קורס קציני שריון ושימש כמפקד מחלקת טנקים. לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. חזר לקיבוץ שם גידל כותנה ואספסת והיה מחנך ומרכז משק.
במלחמת יום הכיפורים היה סמג"ד 266 בחטיבה 179, ולחם ברמת הגולן תחת חטיבה 679. בהמשך המלחמה מונה למפקד גדוד בחטיבה ושירת כסמח"ט במילואים. בשנת 1990 חזר לשירות קבע כמפקד חטיבת שריון ומדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. בהמשך היה מדריך צוות בפו"ם וסגן מפקד אוגדה.
לאחר שחרורו בשנת 2001 עבד בפו"ם כאזרח מדריך עד שנת 2006. היה חבר בצוות ההקמה של המכללה לפיקוד טקטי (מלט"ק) בפו"ם, עמד בראש צוות כתיבת תורת הלחימה של זרוע היבשה אחרי מלחמת לבנון השנייה. חוקר מלחמת יום הכיפורים ומפרסם מחקרים ומאמרי דעה בכתבי עת, ב"מקור ראשון", אתר "מידה", ynet ו-nrg. מלמד במכינה "תבור" בנצרת עילית מאז הקמתה בשנת 2010. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים.
מתגורר באור עקיבא. נשוי ואב לארבעה ילדים. בעל תואר ראשון בחינוך מטעם האוניברסיטה העברית.
1944 (שיר)
1944 הוא שיר שנכתב ובוצע בידי הזמרת האוקראינית ממוצא טטרי סוזנה ג'מאלדינובה (הידועה יותר בכינוי "ג'מאלה"). השיר עוסק בגירוש הטטרים מקרים בשנת 1944. השיר ייצג את אוקראינה באירוויזיון 2016, וזכה במקום הראשון עם 534 נקודות.
הרקע ההיסטורי של השיר.
בשנת 1944, בהוראת יוסיף סטלין, גורשו מחצי האי קרים כמעט רבע מיליון מבני המיעוט הטטרי, בגלל שיתוף פעולה שלהם עם הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. ג'מאלה כתבה את השיר בעצמה בהשראת סיפורה של סבתא רבתא, שבזמן הגירוש הייתה בשנות ה-20 לחייה. היא גורשה יחד עם חמשת ילדיה. הגירוש התבצע במשאיות דחוסות ללא אוויר ומזון, ואחת הבנות לא שרדה את המסע וגופתה הושלכה בצד הדרך. לדבריה של ג'אמלה, היא נזרקה מהמשאית "כמו זבל". ג'אמלה טענה שהשיר נכתב במידה רבה כדי להנציח את זכרה של "הילדה שאין לה קבר". סבא-רבא של ג'אמלה לא גורש, כיוון שהוא שרת בצבא האדום ולחם בקרבות החזית המזרחית. השיר גם נכתב על רקע סיפוח חצי האי קרים בידי רוסיה המודרנית בשנת 2014, שכן מרבית הטטרים החיים כיום בחצי האי קרים מסרבים לקבל את הסיפוח.
אירוויזיון.
אוקראינה לא השתתפה באירוויזיון 2015, בשל בעיות של עלות. עם זאת, בשנת 2016 חזרה לתחרות, ובחירת השיר נעשתה בידי "חברת הטלוויזיה הלאומית של אוקראינה" (NTU), וערוץ STB. ג'מאלה הוכרזה כאחת מתוך שמונה עשר המתחרים בבחירה הלאומית האוקראינית לתחרות. היא הופיעה בחצי הגמר האוקראיני ב-6 בפברואר 2016, שם הוכרז על קידומה לגמר. ב-21 בפברואר היא ניצחה בגמר את השיר "Helpless" של להקת The Hardkiss, ונבחרה לייצג את אוקראינה באירוויזיון 2016.
בחצי הגמר הגיע השיר למקום השני עם 287 נקודות, וזכה במקום ראשון בגמר עם 534 נקודות.
מחאה על השיר.
בריאיון להגרדיאן בפברואר של אותה שנה, אמרה ג'מאלה שהשיר הזכיר לה את קרובי משפחתה החיים כיום בחצי האי קרים הנמצא תחת שלטון רוסי. היא הוסיפה שמאז הסיפוח של חצי האי ב-2014 הטטרים "חיים בשטח כבוש". עם זאת, מילות השיר אינן מזכירות כלל את הסיפוח, שכן כללי האירוויזיון אוסרים שירים עם מילים היכולות להתפרש כבעלות "תוכן פוליטי".
מיד לאחר בחירת השיר, כמה פוליטיקאים רוסיים כמו גם רשויות מקומיות בחצי האי קרים, האשימו את השלטון האוקראיני בניסיון "להעליב את רוסיה" באמצעות השיר, וכן ב-"ניצול הטרגדיה של הטטרים כדי להטיל על צופים אירופיים תמונה כוזבת של הטרדה לכאורה של הטטרים בקרים כיום".
פרדיננד קונשצ'אק
פרדיננד קונשצ'אק (בקרואטית: Ferdinand Konščak, בספרדית: Fernando Consag; 2 בדצמבר 1703 – 10 בספטמבר 1759) היה מיסיונר ישועי, מגלה ארצות וקרטוגרף קרואטי.
השכלה.
קונשצ'אק נולד בוואראז'דין בקרואטיה, ולמד בבית הספר היסודי ותיכון בעיר. בגיל שש עשרה הוא סיים את לימודיו והתקבל כפרח כמורה למסדר הישועים בטרנצ'ין בסלובקיה, שם שהה שנתיים. הוא נשלח אז ללאובן בשטיריה על מנת ללמוד לימודים קלאסיים, תורת הסגנון ורטוריקה. בהמשך למד פילוסופיה בגראץ ובשנים 1726-1725 הוא הרצה על יסודות הדקדוק באקדמיה הישועית בזאגרב בקרואטיה. בשנים 1727-1726 הוא לימד לימודים קלאסיים בתיכון בבודה בהונגריה. ב-1728 פרסם קונשצ'אק אסופת שירים שכותרתה "Nagadia versibus latinus", השמורה בבודפשט. בין 1727 ל-1729 הוא למד תאולוגיה באוניברסיטת גראץ.
מיסיונר.
ב-1729 הפליג קונשצ'אק מקדיס בספרד לאמריקה הצפונית שם פעל כמיסיונר בחצי האי באחה קליפורניה שהיה שייך אז למלכות המשנה של ספרד החדשה (כיום חלק ממקסיקו), מ-1732 ועד מותו ב-1759. מרכז פעילותו היה במיסיון בסן אינגנסיו (כיום במדינת באחה קליפורניה הדרומית). מ-1748 הוא פעל כאב המיסיון, ומאוחר יותר ב-1758, כמפקח על כל המיסיונים בחצי האי קליפורניה. קונשצ'אק דיבר בכמה ניבים של קוצ'ימי (הילידים של באחה קליפורניה). הוא ניהל ופיקח על בניית מיסיונים חדשים, מובילי מים, סוללות, תעלות ניקוז, ומכרות הכסף הראשונים.
מסעות מחקר.
קונשצ'אק פיקד על שלוש משלחות (ב-1746, 1751 ו-1753), כשהוא חוקר בצורה שיטתית חלקים בלתי מוכרים בחצי האי.
ביוני וביולי 1746 הוא הפליג לקצה מפרץ קליפורניה במטרה לחקור את השאלה הנתונה במחלוקת האם באחה קליפורניה היא אי או חצי אי. באותה תקופה הייתה עדיין שכיחה תפיסה מוטעית שעל פיה נקרא חצי האי באחה קליפורניה בשם האי קליפורניה. אף על פי שעקב בקפדנות אחרי קו החוף והגיע לנהר קולורדו, המשיך הנושא להיות שנוי במחלוקת במשך שלושה עשורים נוספים.
מסע המחקר השני שלו היה חציה של חצי האי עד חוף האוקיינוס השקט. במסע השלישי הוא נע לאורך החוף המערבי של חצי האי, עד קו הרוחב 30 בסמוך לבאהיה סן לואיס גונסגה (Bahía San Luis Gonzaga).
במהלך מסעותיו רשם קונשצ'אק מידע על הטופוגרפיה, המשאבים הטבעיים והילידים שלא היו מוכרים אז.
מפות וכתבי יד.
על בסיס המידע שהשיג הכין קונשצ'אק מפה מדויקת של באחה קליפורניה (1748) ומפה של מפרץ קליפורניה (סביב 1750).
המפות שצייר של האזורים אותם חקר היו פופולריים בזמנם והועתקו ונעשה בהן שימוש פעמים רבות. דני דידרו וז'אן לה רון ד'אלמבר השתמשו בחלקם בכתיבת האנציקלופדיה הגדולה, שבו שמו מצוטט כ"P. Consaqua". אלכסנדר פון הומבולדט השתמש במפות בספרו "Carte generale... de la Nouvelle Espagne" (פריז, 1804). גם בספרו "מפת אמריקה" (Map of America), שיצא לאור בלונדון ב-1805 השתמש ארוסמית במפות של קונשצ'אק.
יומניו הודפסו בימי חייו על ידי מיגל ונגס (Miguel Venegas), ואחרי מותו תורגמו יומניו לשפות רבות. עותק של כתב היד שלו מ-1761 מצוי במוזיאון הבריטי. עותקים של כתב היד של "Carta del P. Fernando Consag de la Compania de Jesus, Visistaro de las Misiones de Californias" מצויים גם הם במוזיאון הבריטי, בספריית הקונגרס ובספריות נוספות בארצות הברית.
שמו של קונשצ'אק נקשר גם לשני דיווחים אנונימיים של באחה קליפורניה, הראשון: "Descripción compendiosa de lo descubierto y conocido de la California" והשני "Adiciones", השלמות לדיווח הראשון. הומר אשמן (Homer Aschmann) ב-1966 ודמיר זוריץ' (Damir Zorić) בשנת 2000 העלו השערה שקונשצ'אק היה המחבר של הדיווח השני, בעוד שמיגל לאון-פורטייה (Miguel León-Portilla) העלה השערה ב-1988 שהוא כתב את הראשון.
הנצחות.
אי סלעי קטן סמוך לסן פיליפה (San Felipe) בצפון מפרץ קליפורניה קרוי "רוקה קונסאג" (Roca Consag – בספרדית "סלע קונשצ'אק"). קונשצ'אק גילה מעיינות רבים ולכן יש חנויות ומוסדות אחרים בקליפורניה הנושאים את שמו כדוגמת חנות המשקאות האלכוהוליים "Licores Konsag", ו-"Konsaqua" (מים מטוהרים).
גברה (יישוב עתיק)
ועד ראשי המכללות
פרוספקט
בניהו ברונר
הרב בניהו ברונר (נולד בתשכ"א, 1961) הוא נשיא ישיבת ההסדר צפת, אב בית דין לממונות ולגיור, דוקטור למקרא, ראש בית המדרש לבנים והמדרשה לבנות במכללה אקדמית צפת. ראש בית ההוראה של ארגון רבני 'צוהר', שימש בעבר כראש מיזם הנישואין של הארגון.
ביוגרפיה.
נולד לזאב ונעמי. למד בבית הספר נצח ישראל בפתח תקווה, בישיבת נחלים ולאחר מכן, בין השנים תשל"ז–תשמ"ה, בישיבת מרכז הרב אצל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. נסמך לרבנות, לרבנות עיר ולדיינות על ידי הרב מרדכי אליהו ורבו הרב שפירא. שירת בצה"ל בחיל השריון. למד לדיינות מספר שנים בכולל אברכים בפסגות.