בקולנוע שיחק קולמן לראשונה בבריטניה ב-1917 וב-1919 עבור הבמאי ססיל הפוורת', ובהמשך הופיע בסרט "Snow in the Desert" בהפקת ברודווסט פילם קומפני . כשהופיע על הבמה בניו יורק במחזה "La Tendresse" ראה אותו הבמאי הנרי קינג, וליהק אותו לתפקיד הגברי הראשי בסרט "The White Sister" לצדה של ליליאן גיש. הוא זכה להצלחה מיידית, ולאחר מכן קולמן כמעט נטש את במת התיאטרון למען הקולנוע. הוא היה כוכב סרטי ראינוע בהם סרטים רומנטיים וסרטי הרפתקאות. בין הסרטים האילמים בהם השתתף היו "The Dark Angel" (מ-1925), "סטלה דאלאס" (מ-1926), "בו ג'סט" (1927) ו-"The Winning of Barbara Worth" (מ-1926). בזכות שיערו ועיניו הכהים, ויכולת הרכיבה שלו (הוא עשה בעצמו את רוב הפעלולים) הוא תואר על ידי המבקרים כמין ולנטינו, ולעיתים קרובות לוהק לתפקידים דומים ואקזוטיים. לקראת סוף תקופת הראינוע הרבה קולמן לשחק לצדה של השחקנית וילמה באנקי בסרטיו של סמואל גולדווין, והם היוו צמד מתחרה לגרטה גרבו וג'ון גילברט.
על אף הצלחתו הרבה בקולנוע האילם הוא לא ניצל את אחד הנכסים החשובים שלו שהיה קולו היפה. על המסך נראה קולמן לעיתים קרובות כג'נטלמן אנגלי נעים הליכות, שקולו גילם את האבירות ושיקף את הדימוי של הג'נטלמן האנגלי הטיפוסי.
סרט הקולנוע המצליח הראשון של קולמן היה ב-1930, אז היה מועמד לשני פרסי אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור הסרטים "Condemned" ו"בולדוג דראמונד". לאחר מכן הופיע בסרטים בולטים כמו "Raffles" ב-1930, "The Masquerader" ב-1933, "Clive of India" ו"בין שתי ערים" ב-1935, "תחת שני דגלים", "השבוי מזנדה" ו"האופק האבוד" ב-1937, "אילו הייתי מלך" ב-1938, "אילו הייתי מלך" ו"שיחת העיר" ב-1942. ב-1948 זכה קולמן בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על הופעתו בסרט "חיים כפולים". בעת מותו היה לקולמן חוזה עם מטרו גולדווין מאייר לשחק בתפקיד הראשי בסרט "כפר הארורים". אחרי מותו גילם את התפקיד ג'ורג' סנדרס שמאוחר יותר נשא לאשה את אלמנתו של קולמן, בניטה יום .
רונלד קולמן מוזכר ברומנים רבים. במפורש הוא מוזכר ברומן "האדם הבלתי נראה" מאת רלף אליסון בשל קולו הידוע והמקסים. לדברי הדמות הראשית ברומן הוא היה רוצה קול כמו של רונלד קולמן בהיותו קולו של ג'נטלמן או אדם מתוך המגזין אסקווייר.
ב-1945 הופיע קולמן לראשונה בתפקיד אורח בתוכנית הרדיו "התוכנית של ג'ק בני" לצדה של אשתו השחקנית בניטה יום. הופעתם הקומית בתוכנית של בני הובילה לקומדיה רדיופונית משלהם בשם "The Halls of Ivy" ששודרה בין השנים 1950 עד 1952.
סדרת התסכיתים ששודרה ברדיו NBC הועברה לטלוויזיה ברשת CBS ושודרה ב-1954 ו-1955.
עוד בטלוויזיה היה קולמן המגיש של הסדרה "Favorite Story" ששודרה ב-NBC החל מ-13 בספטמבר 1947 עד 1949 ולעיתים כיכב בה. אחד מהופעותיו הבולטות בסדרה הייתה גילום הדמות של סקרוג' בהפקה משנת 1948 של "מזמור חג המולד"
חיים אישיים.
קולמן היה נשוי מ-1920 ל-1934 לתלמה ריי, ומ-1938 עד למותו לבניטה יום .
רונלד קולמן נפטר ב-19 במאי 1958 בגיל 67 ממחלת ריאות חסימתית כרונית. הוא נקבר בבית הקברות של סנטה ברברה. הייתה לו בת אחת ג'ולייט בניטה קולמן שנולדה ב-1944.
ב-1975 פרסמה בתו ג'ולייט בניטה את הביוגרפיה שלו "Ronald Colman: A Very Private Person".
פרסים.
קולמן היה מועמד שלוש פעמים לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. בטקס השלישי של פרסי האוסקר היה מועמד עבור שני סרטים "בולדוג דראמונד" ו-"Condemned". ב-1942 היה מועמד לפרס על הסרט "קציר הגורל". ב-1947 זכה בפרס על הופעתו בסרט "חיים כפולים". בסרט הוא שיחק בדמות אנתוני ג'ון שחקן שמגלם את אותלו ומתחיל להזדהות עם הדמות. עוד זכה קולמן בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר על הופעתו ב"חיים כפולים". ב-2002 נמכר פסלון האוסקר של קולמן במכירה פומבית בכריסטי'ס עבור 174,500 דולר.
קולמן קיבל את פרס ג'ורג' איסטמן מטעם "בית ג'ורג' איסטמן" על תרומתו הייחודית לאמנות הקולנוע.
לקולמן שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד שבלוס אנג'לס האחד על הופעותיו בקולנוע והשני על הופעותיו בטלוויזיה.
וין (אות)
וין (Ƿ ƿ, ידועה באנגלית בתור wynn, או ƿynn, ƿen) היא אות באנגלית עתיקה, שמקורה ברונה בעלת אותו השם וצורה דומה.
האות נשאלה לכתב האנגלי באנגלית עתיקה כדי לציין את הצליל , כאשר הצליל יוצג על ידי u (או v – שתיהן נחשבו לאותה האות). האות יצאה משימוש במאה ה-14, כאשר הוחלפה ברישום ⟨uu⟩, אשר התפתח לאות w.
ווין
שלמה הילל
ארון האנט
אארון הונט
אארון האנט
רמון קנו
רֵמוֹן אוגוסט קֶנוֹ (בצרפתית: Raymond Queneau; 21 בפברואר 1903 - 25 באוקטובר 1976) היה סופר ומשורר צרפתי, מייסד חוג אוליפו.
ביוגרפיה.
קנו נולד בשנת 1903 בלה הבר, בן יחיד לאוגוסט קנו ולז'וזפין לבית מיניו, סוחרי בדים. בשנת 1919 קיבל תעודת גמר בלטינית וביוונית, ובשנת 1920 קיבל תעודת גמר בפילוסופיה. בשנים 1921–1923 למד בסורבון וסיים עם תעודה בפילוסופיה ובפסיכולוגיה. כמו כן למד באקול פרטיק דה אוטז אטיד בין, השאר, בקורס של אלכסנדר קוז'ב על תורתו של גאורג פרידריך הגל. בשנים 1925–1926 שירת בצבא הצרפתי ביחידת זואבים באלג'יריה ובמרוקו. בשנת 1928 נשא לאישה את ז'אנין קאהן, בת של סוחר יהודי אלזסי (שאחותה, סימון קאהן, נישאה למשורר אנדרה ברטון) ובשנת 1934 נולד בנם. נישואיהם נמשכו עד לפטירתה של ז'אנין ב-1972.
בשנת 1924 הצטרף קנו לזמן קצר לסוריאליסטים, אך לא הסכים עם נטייתם לכתיבה אוטומטית וזיקתם לשמאל הקיצוני. בדומה לסוריאליסטים רבים, בשנים 1933–1939 עבר קנו פסיכואנליזה (אצל המטפלת פאני לובצקי, שעלתה אחר כך לארץ ישראל), אך לא כדי להעצים את יכולת היצירה שלו, אלא מסיבות אישיות, במקביל לאשתו. הוא קיים קשר עם הסופר והמשורר אנדרה ברטון, מראשי הזרם הסוריאליסטי באמנות, אך בשנת 1930 אחרי גירושי ברטון מאשתו, סימון, גורש קנו על ידי ברטון מקבוצת הסוריאליסטים יחד עם כל מי שהיה קשור לגרושתו. קנו התייצב נגד ברטון ונגד הסוריאליסטים בקונטרס "Un Cadavre" שחיבר יחד עם ז'ורז' בטאיי ואחרים. קנו פרסם סקירות בכתב העת "La Critique sociale" שבעריכת בוריס סוברין, שיצא לאור בשנים 1930–1934. בשנת 1933 יצא לאור רומן ראשון פרי עטו, "Le Chiendent" ("היבלית").
בשנת 1939 גויס בעקבות פלישת גרמניה הנאצית לפולין, ושוחרר ב-1940. בהמשך המלחמה דאג בשנים 1942–1943 להסתיר את אשתו היהודיה ואת בנו בקומונת סן לאונאר דה נובלא, שבחבל לימוזן אחר כך הוסתרו בפריז. בשנת 1938 החל קנו לעבוד בהוצאת גלימאר, והמשיך להיות מועסק בה במשך מרבית חייו. לימד ב-École Nouvelle de Neuilly, ובשנת 1950 הצטרף ל-Collège de ‘Pataphysique. עסק גם בתרגום, וערך ופרסם את הרצאותיו של מורו לשעבר, אלכסנדר קוז'ב על הפנומנולוגיה של הרוח של הגל.
בשנים 1955–1957 נמנה עם חבר השופטים של פסטיבל קאן.
בשנת 1959 יצא לאור ספרו "זאזי במטרו", ובשנת 1960 יצר הבמאי לואי מאל סרט בשם זה, המבוסס על הספר. הספר בוחן את הצרפתית המדוברת כמנוגדת לצרפתית הכתובה התקנית (כדוגמת השפות דמוטיקי וקאתארבוסה אותן הכיר במסעו ביוון). המילה הפותחת את הספר היא "Doukipudonktan", תעתיק פונטי של המשפט ("איך קרה שהם מסריחים כל כך?").
שירו "Si tu t'imagines" הולחן בידי ז'וזף קוסמה וזכה לפרסום בביצועה של ז'ולייט גרקו.
קנו נמשך למתמטיקה כמקור השראה, ובשנת 1948 התקבל לחברה המתמטית של צרפת. אחת מיצירותיו המשפיעות ביותר של קנו היא הספר "תרגילים בסגנון" משנת 1947, שבו סיפור קצר ופשוט מסופר ב-99 וריאציות, שמדגימות את המספר העצום של סגנונות ספרותיים שבהם ניתן לספר סיפור. הספר תורגם לעשרות שפות, ובשנת 2016 יצא לאור תרגומו לעברית.
בשנת 1960 הקים, יחד עם המתמטיקאי פרנסואה לה ליאונה , את חוג "אוליפו" (ראשי תיבות של כינויו הצרפתי: Ouvroir de litérature potentielle ובעברית: הסדנה לספרות פוטנציאלית), שמטרתו הייתה ליצור מבנים ודגמים ספרותיים חדשים שנכתבו תוך כפייה מראש של אילוצים או על פי אלגוריתמים. המניפסט האוליפיאני הראשון היה חיבורו של קנו בשם: מאה אלפי מיליארדים של שירים (Cent Mille Milliard de Poèms), שיצא בהוצאת גלימר - ספרון ובו עשר סונטות, שכל אחת מהן חתוכה לרוחבה ל-14 רצועות (רצועה לכל שורת שיר). דפדוף אקראי ברצועות יכול ליצור 10 בחזקת 14 צירופים, כולם נכונים מבחינת המבנה והמשמעות (בדומה לספר ילדים שבו דמויות אנושיות מורכבות לאלפי צירופים משעשעים). קריאת סונטה שסודרה באופן אקראי שכזה היא כמעט חד-פעמית.
קנו נפטר ב-25 באוקטובר 1976 ונקבר ליד הוריו בבית הקברות הישן של ז'וביזי-סור -אורז' (Juvisy-sur-Orge) שבחבל איל-דה-פראנס.
לקריאה נוספת.
James Patrick Gosling "Raymond Queneau’s Dubliners: Bewildered by Excess of Love", Cambridge Scholars Publishing 2019
אילחאן
ריימון קנו
קטע ממשי
סרטוגה ספרינגס
סרטוגה ספרינגס (באנגלית: Saratoga Springs) היא עיר במחוז סרטוגה שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית. אוכלוסיית העיר עומדת על 27,765 איש, נכון ל-1 ביולי 2015. שם העיר מתייחס למעיינות (מעין באנגלית = Spring) הרבים שבקרבת העיר, דבר שהפך את המקום לאתר נופש פופולרי כבר למעלה מ-200 שנה. העיר שוכנת מעט מצפון לאולבני, במרכז מחוז הבירה של ניו יורק.
היסטוריה.