עם סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית בשנת 1938 היגר ריינהרדט עם רעייתו השנייה לאנגליה ולאחר מכן לארצות הברית. עם הגיעו לארצות הברית ביים בהצלחה גרסת במה ל"חלום ליל קיץ" של שייקספיר. ריינהרדט המשיך את ההצלחה הזו עם בימוי גרסה קולנועית למחזה, בהשתתפותם של ג'יימס קאגני, מיקי רוני, ג'ו בראון ואוליביה דה הבילנד. הנאצים החרימו את הסרט בשל מוצאו היהודי של הבמאי, ובשל השימוש במוזיקה של המלחין הגרמני פליקס מנדלסון, בעצמו ממוצא יהודי.
בשנת 1940 קיבל ריינהרדט אזרחות אמריקנית. באתה השנה נישא לאשתו השנייה, השחקנית הלנה טימיג.
בניו של ריינהרדט מאשתו הראשונה הם: וולפגנג (1908-1979), מפיק סרטים ותסריטאי, וגוטפריד (1913-1994), מפיק סרטים ובמאי.
ריינהרדט נפטר ב-30 באוקטובר 1943, ונקבר בבית הקברות היהודי וסטצ'סטר הילס בניו יורק.
עיריית תל אביב-יפו קראה רחוב ביפו על שמו.
אקורד מז'ורי
אקורד מז'ורי הוא אקורד המורכב מטרצה גדולה ומקווינטה זכה. שמו ניתן לו מהטרצה הגדולה (מז'ור = גדול) בבסיסו. האקורד המז'ורי נחשב ל"אקורד שמח". האקורד המז'ורי והאקורד המינורי הם האקורדים היסודיים במוזיקה טונאלית.
אקורד משולש.
האקורד המז'ורי המשולש מסומן ב ומורכב כאמור מטרצה גדולה ומקווינטה זכה. שמו של אקורד ניתן על פי צליל השורש שלו. לדוגמה, אקורד דו מז'ור מורכב מדו, מי וסול ().
היפוכים ומצבים שונים.
לאקורד מז'ורי בסיסי ישנם מצבים רבים שהם שכיחים, החל בהיפוכים וכלה בהוספת צלילים ביחס של טרצות. כל מצב והיפוך משנה את אופי האקורד ומעניק לו גוון חדש.
היפוכים.
היפוך נעשה כאשר צליל הבס הוא אחד מצלילי האקורד שאינו צליל השורש. הופעת צליל הטרצה בבס תעביר את האקורד ממצב יסודי להיפוך ראשון, או סקסטאקורד, המסומן ב או בקיצור: . לדוגמה, באקורד דו מז'ור סקסטאקורד, הצליל מי יופיע בבס. כאשר נמצא צליל הטרצה בבס, גונו של האקורד נעשה חד פחות, מאשר במצב היסודי בו נמצא בבס צליל הבסיס של האקורד.
כאשר צליל הקווינטה מופיע בבס האקורד עובר להיפוך שני, או קוורטסקסטאקורד המסומן ב. בהיפוך זה, נמצא בבס צליל הקווינטה. לדוגמה, באקורד דו מז'ור קוורטסקסטאקורד הצליל סול יופיע בבס. ההיפוך השני מופיע בתדירות נמוכה יותר מאשר היפוכיו האחרים של המשולש המז'ורי. לפי חוקי ההרמוניה הקלאסית, מופיע האקורד הזה על פעמה חלשה. הופעתו על פעמה חזקה דורשת פתרון למשולש אשר בסיסו על צליל אותו בס של הקוורטסקסטאקורד.
אקורדים מרובעים.
צורה שכיחה של אקורד בין ארבעה צלילים שבבסיסו משולש מז'ורי ההספטאקורד, כלומר, אקורד משולש עם ספטימה מצליל הבס. לרוב יופיע האקורד עם ספטימה קטנה, וייצור אקורד המכונה "דומיננט ספטאקורד" (מאחר שהוא יוצא פונקציה דומיננטית, ומועד להפתר לאקורד טוניקאי). ספטאקורד על הצליל סול יהיה סול-סי-רה-פה. שם נוסף של אקורד זה הוא מז'ור קטן (משולש מז'ורי עם ספטימה קטנה). כאשר מופיע האקורד עם ספטימה גדולה, הוא יקרא מז'ור גדול. סימונו של הספטאקורד יעשה על ידי סימון הספרה 7 לצד האות הלטינית (הגדולה
, מאחר שזהו אקורד מז'ורי) של האקורד. האקורד שהוזכר לעיל יסומן כ-G7. יש לשים לב, שבסולם סול מז'ור יהיה זה אקורד בעל ספטימה גדולה (כלומר, מז'ור גדול). על מנת לציין את גודלה של הספטימה, יש להשתמש בסימני היתק לצד הספרה 7.
כמו כן, ניתן לשנות את האלמנט של האקורד אשר יופיע בצליל הבס, ובכך להשתמש בהיפוכים שונים של האקורד. המקרה של ספטאקורד, כל ההיפוכים נפוצים באותה מידה, אם כי המצב הבסיסי נפוץ מעט יותר. יש לשים לב, שסימוני ההיפוכים משתנים בין המתודה הקלאסית לבין מוזיקה קלה.
מז'וריים מרובעים שונים.
אקורדים מרובעים יכולים להיווצר גם על ידי הוספה של נונה, של אוקטבה וסקונדה, ושל אוקטבה וקוורטה מצליל הבס. הם נקראים גם בהתאם - נונקורד, אקורד אחת-עשרה ואקורד שלוש-עשרה. באקורדים מרובי צלילים אלו, נהוג לוותר על חלק מהצליל אשר מופיעים בין הבס לבין המספר אשר מרוחק ממנו ביותר, על מנת שלא ליצור עומס צלילי אשר יכביד על האוזן.
אקורדים אלו נפוצים יותר במוזיקה קלה ובג'אז מאשר במוזיקה קלאסית, אם כי ישנן הופעות של נונקורדים ושל אקורד דומיננט 7-13 (אקורד שבסיסו צליל הדומיננטה, ומעליו טרצה, ספטימה ואוקטבה וקוורטה) במוזיקה קלאסית, וזאת כאשר אין מדובר בצלילים עוברים, אלא בהופעתם הבו-זמנית של צלילים אלו על פעמה חזקה. יש לשים שגם באקורדים אלו, שיטות הסימון משתנות בהתאם למתודות השונות.
ורסינגטוריקס
חיים ארלוזרוב
זרים ברכבת
זרים ברכבת (Strangers On A Train) הוא מותחן פסיכולוגי משנת 1951, אשר בוים על ידי אלפרד היצ'קוק על פי תסריט שנכתב על ידי ריימונד צ'נדלר, המבוסס על רומן של פטרישיה הייסמית'. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר אחד.
בשנת 1987 הוסרטה פארודיה על הסרט בשם "זרוק את אמא מהרכבת", בכיכובם של דני דה ויטו ובילי קריסטל.
עלילת הסרט.
פגישה של שני זרים ברכבת אשר דנים ברעיון של "החלפת רציחות" - האחד מבצע רצח למען חברו ולהפך. לגאי, שחקן טניס, יש אישה שממררת לו את החיים. לברונו, אבא רודה ושתלטן. המשטרה לעולם לא תקשר בין הרציחות, המניעים והרוצחים האמיתיים. הזרים נפרדים לשלום כשגאי אינו חושב פעם נוספת על אותה שיחה מוזרה, עד שגופתה של אשתו נמצאת לאחר שנחנקה למוות.
שפות שמיות מזרחיות
השפות השמיות המזרחיות הן אחד משני ענפים במשפחת השפות השמיות, לצד השפות השמיות המערביות. כל השפות בענף השמי המזרחי נכחדו, וידועות לנו מממצאים ארכאולוגיים בלבד.
השפות האכדיות.
עד לאחרונה הענף השמי המזרחי כלל רק תת-ענף אחד, אכדית, השפה השמית הבולטת ביותר בתרבויות העולם העתיק באזור מסופוטמיה. מסמכים וספרות באכדית מתחילים להופיע במאה ה-26 לפנה"ס, במהלך שושלת סרגון האכדי, ולשונם מוגדרת אכדית עתיקה. לאחר מכן מתחילים להופיע מסמכי מסחר, דת ושלטון באשורית בצפון מסופוטמיה (בטורקיה של היום); ואילו מסמכים וספרות בבבלית בדרום האזור, וכתובים מאוחרים יותר מעידים על התפצלויות נוספות באשורית ובבלית. בשיאה הייתה אכדית, ובמיוחד בבלית עתיקה ובבלית תיכונה, הלינגואה פרנקה של המזרח הקדום, ועל כן כתבים בשפה זו נמצאו גם באזורים נרחבים יותר - כיום טורקיה, מצרים וישראל.
הממצאים הכתובים האחרונים באכדית הם תעודות מהמאה ה-1, בניב שכּוּנה בבלית מאוחרת, ואילו במקביל, היצירות הספרותיות לאורך כל האלף ה-1 לפנה"ס נכתבו בניב תקני (סטנדרטי), ארכאי של בבלית, שככל הנראה כבר לא דוּבּר (בדומה לערבית ספרותית וערבית מדוברת, אולי).
גילוי אבלאית.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 התבצעו חפירות בתל מרדיך בצפון סוריה, שבו שכנה בעבר עיר המדינה אֶבְּלֶה הקדומה. בחפירות נחשפה כמות גדולה של מסמכים בכתב יתדות, רובם בשומרית אך חלק נכבד מהם בשפה שמית שלא נודעה קודם לכן, אבלאית. בין הממצאים היו מסמכים רשמיים, תעודות, ספרות ושירה דתית. בתחילה התרשמו החוקרים מאוצר המילים השונה מזה האכדי, הניחו כי אבלאית רחוקה מהאכדית מאוד והסיקו שהיא שפה שמית מערבית קדומה. אך מאוחר יותר השתכנעו שאבלאית קרובה יותר לאכדית מאשר לשמיות המערביות, והסיקו כי היא תת-ענף נפרד של השמיות המזרחיות, "אחות" של אכדית. יש חוקרים הסבורים אפילו שאבלאית היא ניב קדום של אכדית, אך דעה זו אינה בקונצנזוס.
מקורות.
John Huehnergard, 1995, Semitic Languages. In: Jack M. Sasson (ed.). "Civilizations of the Ancient Near East". IV. New York: Scribners. 2117-2134.
מר עוקבא (פירושונים)
מר עוקבא
מר עוקבא היה אמורא בבלי בדור הראשון לאמוראים, כיהן כראש הגולה בבבל בתקופתו של שמואל. שמואל היה רבו, אך היה כפוף לו בתוקף סמכותו של מר עוקבא כאב בית הדין. מקום מושבו ובית דינו של מר עוקבא היה בעיר כפרי. לפי איגרת רב שרירא גאון, התמנה לתפקיד ראש הגולה אחרי פטירתו של רב הונא קמא. בתלמוד מסופר עליו שהיה חסיד ונתן צדקה בסתר, שלא לבייש את העניים. כתלמידו של שמואל, היה למר עוקבא ידע גם בתחום הרפואה.
ראש הגולה בבבל.
ראש הגולה היה ראש ההנהגה המדינית של היהודים בבבל והסמכות העליונה לעניינים פנים-יהודיים. משרה זו הוחזקה בידי משפחה המיוחסת לדוד המלך, ליהויכין מלך יהודה ולזרבבל בן שאלתיאל. לרוב הוכר ראש הגולה על ידי השלטון כנציג היהודים. משרת ראש הגולה בבבל מקבילה למשרת נשיא הסנהדרין בארץ ישראל, ולפעמים התואר "נשיא" בתלמוד מכוון לראש הגולה. בימיו של רבי יהודה הנשיא (רבי), הדור החמישי לתנאים, היה ראש הגולה רב הונא קמא. התואר "מר" הוסף, בדרך כלל, לשמותיהם של ראשי הגולה וחכמים מבני משפחותיהם. רב הונא נפטר בחיי רבי, והובא לקבורה בארץ ישראל. על כיסא ראש הגולה ישב אחריו מר עוקבא, שהיה חכם ועשיר. יש שטוענים שמר עוקבא היה בנו של רב הונא קמא, ראש הגולה הקודם, אבל דבר זה אינו מפורש במקורות.
כראש הגולה, עמד מר עוקבא בקשרים עם בית הנשיא וראשי הישיבה בארץ ישראל, ואיגרות נשלחו אליו להודיעו את סדר לוח השנה, המועדים ועיבור השנה.
בתלמוד הבבלי מסופר על גניבא, מתלמידי רב, אשר היה שרוי במחלוקת עם מר עוקבא וציער אותו. מר עוקבא פנה לרבי אלעזר בן פדת בשאלה: האם אוכל להסגירו לפני השלטון הסאסאני? רבי אלעזר הורה לו שלא לעשות כן. גם כאשר צערו של מר עוקבא נמשך ושלח את השאלה פעם שנייה, הורה לו רבי אלעזר להבליג, ללמוד בבית המדרש, וה' יריב את ריבו. התלמוד מסיים: "הדבר יצא מפי רבי אלעזר ונתנוהו לגניבא בקולר".