בתוך כך, נאבק פרידמן להעלות את קצבאות הנכות גם בזירה המשפטית, באמצעות עתירה לבג"ץ נגד הכנסת והממשלה, שהוגשה בשיתוף ארגון הגג של הנכים (המאגד כ-30 ארגונים), ושופטות בית המשפט המחוזי בדימוס, ציפורה ברון וברכה אופיר-תום על ידי עו"ד יהודה רסלר. הלשכה המשפטית של הכנסת ביקשה בתגובה לדחות את העתירה, משום ש"הנכים לא הוכיחו כי לא ניתן להתקיים מקצבתם שעומדת על 2342 שקלים". תגובת הכנסת עוררה סערה ציבורית ושורה של גינוים מצד חברי כנסת, אישי ציבור ופרידמן עצמו.
באוגוסט 2017 השיבה לעתירה גם הממשלה וטענה כי מקודמים תהליכים לפתרון מצוקת הנכים, ואין מקום להתערבות בית המשפט העליון. ב-5 בספטמבר זימן אליו יו"ר ההסתדרות, אבי ניסנקורן, את פרידמן ונציגי ארגוני נכים נוספים לפגישה שבה הודיע כי ההסתדרות מתגייסת למאבק. בפגישה השתתפו גם ראשי הסיעות והוועדים הגדולים, והכריזו על תמיכה במתווה של פרופ' זליכה ובמסגרת תקציבית של 4 מיליארד שקל. פרידמן הודיע בכל הראיונות כי המאבק יימשך עד לתחילת משא ומתן ישיר מול הממשלה. ניסנקורן הודיע שהוא פותח בקמפיין "לא מפקירים את הנכים", לתמיכה במאבק הנכים ושאם הנושא לא ייסגר בחודש הקרוב, ההסתדרות תתחיל בעיצומים. יום לאחר מכן, ב-28 בספטמבר, התכנסו ניסקורן, פרופ' אבי שמחון, דוד ביטן, ח"כ אילן גילאון, אלכס פרידמן ומספר נציגי נכים נוספים, לפגישת משא ומתן מרתונית שנמשכה למעלה מ-12 שעות. בפגישה הציג פרידמן את המתווה שלו, שמבוסס על מתווה זליכה, עם שני שינויים משמעותיים: תוספת של 150 מיליון שקל ל-50 אלף ילדים נכים, והצמדה לשכר הממוצע במשק. בתום הפגישה, הושג הסכם פשרה במסגרת תקציבית של 4.2 מיליארד שקלים.
לאחר חודשים ארוכים בהם הממשלה עיכבה את חקיקת ההסכם, פרידמן הודיע ב-11 בינואר 2018 על חידוש המחאה ויצא בקמפיין שלטי חוצות "מפקירים את הנכים - לא נסכים לחצי הסכם". בהמשך פרידמן החתים 34 ארגונים חברתיים מובילים על מכתב לשר האוצר כחלון תחת הכותרת "מצפים לנטו מעשים" בדרישה להעביר את החוק.
ב-12 בפברואר עבר החוק בקריאה שנייה ושלישית במסגרת תקציבית של 4.341 מיליארד שקלים ונכנס לספר החוקים במדינת ישראל. בסוף מרץ 2018, לאחר מחאות רבות, הועלתה קצבת הנכות מ-2342 ל-3272 שקלים בחודש.
ב-24 באוקטובר פורסמה התוכנית של ארגון "נכה לא חצי בן אדם" להמשך יישום החוק במסגרתה פרידמן קרא לממשלה לתקן את מה שכינה "העוול שנעשה לקשישים".
ב-31 באוקטובר 2019 חודשה מחאת הנכים בעקבות עיכוב הממשלה ביישום חוק הנכים. פרידמן הגיש עם אחרים למשרד האוצר מתווה שעליו חתומים 17 ארגונים. בכנס שנערך בכנסת איים פרידמן כי "הנכים יחרימו את הבחירות" אם הממשלה לא תקיים את החוק.
ב-6 בינואר 2020 נאם בוועידת ידיעות אחרונות "האנשים של המדינה" וביקר את ראש הממשלה, בנימין נתניהו: "גם אנחנו, הנכים, רוצים חסינות."
בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל קידם מענק בסך 500 שקלים לנכים. המשיך לפעול לקידום חוק הנכים בעת כהונת ממשלת ישראל השלושים וחמש. בחודשים לאחר מכן נמשכו הדיונים לרבות באופן ישיר בין השר לבין פרידמן. החוק עבר באוקטובר 2020. במרץ 2021 הממשלה אישרה את הארכת המענק.
באוקטובר 2021 הודיע על סיום מאבק הנכים בעקבות הסכם עם הממשלה על יישום חוק הנכים והרחבתו בהיקף 900 מיליון שקלים.ב-5 בנובמבר עם אישור תקציב המדינה החוק נכנס לתוקף וקצבת הנכות הבסיסית הועלתה ל-3,700 שקלים.
פעילות ציבורית.
ביולי 2021 מונה כחבר בפורום היוועצות של מינהל המוגבלויות במשרד הרווחה והביטחון החברתי.
בינואר 2022 מונה על ידי שר הבינוי והשיכון זאב אלקין כחבר בוועדה ציבורית לבחינת כללי הזכאות לדיור ציבורי
פעילות פוליטית.
בדצמבר 2018 הודיע פרידמן על הקמת מפלגה בראשותו ועל מגעים עם כמה מפלגות אחרות. ב-19 בפברואר 2019 הצטרף למפלגת ישראל ביתנו. הוא הוצב במקום ה-12 ברשימתה ב, ב וברשימתה בבחירות לכנסת העשרים ושלוש. בכל המקרים לא נכנס. פרידמן פעל ביחד עם חבר הכנסת עודד פורר להגשת שני חוקים ולהחרגת העובדים הזרים בסיעוד מיום השבתון בבחירות. בינואר 2021 פרש ממפלגת ישראל ביתנו.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25 הודיע על התמודדותו בפריימריז לרשימת הליכוד.
מיזמים חברתיים-עסקיים.
אלכס פרידמן היה ממקימי מועדון הצרכנות לאנשים עם מוגבלות "עדיף" יחד עם בנק הפועלים, חברת האשראי ישראכרט וקרן ההשקעות 2B Community, ושימש כיועץ שיווק ואסטרטגיה של החברה. בנוסף, הוא מרצה למנהיגות, העצמה אישית וחברתית.
פרסים והוקרות.
לאורך שנות פעילותו הציבורית זכה למספר פרסים והוקרות. בשנת 2018 זכה בתואר איש השנה למען הקהילה בטקס אנשי השנה שנערך בערוץ 9 (בקרב דוברי השפה הרוסית). בשנת 2021 זכה בפרס "גיבור ישראל" ("Healthcare Hero of Israel"), בטקס אנשי השנה של מוזיאון החירות הלאומי (National Liberty Museum) בפילדלפיה, ארצות הברית. לרגל הפרס והעברת חוק הנכים המורחב, פרידמן הוזמן לפגישת הוקרה עם נשיא המדינה יצחק הרצוג. כמו כן, קיבל אות הוקרה מטעם ראש עיריית יבנה (עיר מגוריו), צבי גוב ארי, והדליק משואה בפסטיבל צמי"ד, בהוקרה מטעם ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת.
בנוסף, זכה לתשבחות בתקשורת וכיכב ברשימות מפורסמים ומשפיעים: איש השנה בתחום החברתי "ידיעות אחרונות", גיבור השנה "ישראל היום", איש השנה בתוכנית הטלוויזיה “פאולה וליאון", איש השנה בתוכנית הטלוויזיה "הצנרת" (הצינור), איש השנה "גלובס", המשפיעים בכלכלה “ליברל", 100 המשפיעים “כלכליסט", 10 המשפיעים מקרב עולים מברית המועצות על החברה הישראלית בעיתון "וסטי", 10 אנשים עם מוגבלות פורצי דרך באתר "שווים".
סיריל נורמן הינשלווד
סר סיריל נורמן הינשלווד (באנגלית: Sir Cyril Norman Hinshelwood; 19 ביוני 1897 - 9 באוקטובר 1967) היה כימאי-פיזיקלי אנגלי הידוע בתרומתו למחקר המנגנון של תגובות כימיות. הינשלווד זכה יחד עם ניקולאי סמיונוב בפרס נובל לכימיה בשנת 1956.
חינוך.
נולד בלונדון, לאביו נורמן מקמילן הינשלווד, רואה חשבונות מוסמך ולאמו את'ל פרנסס. בילדותו הוא התחנך בקנדה ובשנת 1905 חזר ללונדון לאחר מות אביו והתגורר בדירה קטנה בצ'לסי שם חי עד סוף ימיו. במהלך חייו התחנך בבייליול קולג' וב'וסטמינסטר סיטי סקול'.
קריירה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הינשלווד היה כימאי במפעל לחומרי נפץ. בין השנים 1921 עד 1937, הוא היה מורה פרטי בטריניטי קולג', מכללה באוניברסיטת אוקספורד ומשנת 1937 שימש כפרופסור לכימיה באוקספורד. הינשלווד היה חבר בוועדות ייעוץ בעניינים מדעיים לממשלת בריטניה.
מחקריו הראשונים בקינטיקה מולקולרית הובילו לפרסום המאמרים ""הקינטיקה של שינוי כימי" ו"תרמודינמיקה לתלמידי כימיה" בשנת 1926. יחד עם הרולד ווריס ת'ומפסון, הוא למד על תגובת הפיצוץ של מימן וחמצן ותיאר את התופעה של תגובת שרשרת. העבודה הבאה שלו על שינויים כימיים בתאים בקטריאליים התבררה כבעלת חשיבות רבה במחקר מאוחר יותר על אנטיביוטיקה. בשנת 1946, פורסם ספרו "הקינטיקה הכימית של תאים בקטריאלים" שהמשכו "גדילה, תפקוד ורגולציה בתאים בקטריאלים" פורסם בשנת 1966. בשנת 1951, פרסם את "המבנה של כימיה פיזיקלית"", בשנת 2005, אוניברסיטת אוקספורד פרסמה מחדש את ספר זה כחלק מ"תמלילי אוקספורד קלאסיים".
פרסים ואותות הוקרה.
בשנת 1929, נבחר הינשלווד לעמיתי החברה המלכותית , היה נשיא האגודה הכימית בשנים 1948-1946, כיהן כנשיא החברה המלכותית בין השנים 1955–1960 וכיהן כנשיא אגודת פאראדיי בשנים 1962-1961. הוענקה לו אות מסדר ההצטיינות בשנת 1960.
בשנת 1956, הוא זכה יחד עם ניקולאי סמיונוב הרוסי בפרס נובל לכימיה עבור מחקריו על מנגנון התגובות הכימיות, בנוסף לזכייה בפרסים ותוארי כבוד רבים.
חייו האישיים.
הינשלווד מעולם לא נישא. הוא דבר שבע שפות, מודרניות וקלאסיות. תחביביו היו ציור, ספרות זרה ואיסוף כלי חרס סיניים. ב-9 באוקטובר 1967 נפטר הינשלווד בביתו. לאחר מותו נמכרו חפציו. בשנת 1976 נמכרה מדליית פרס נובל שקיבל לסוחר מטבעות בלוס אנג'לס תמורת 15,000 דולר.
בלו אוריג'ין
בלו אוריג'ין (באנגלית: Blue Origin - "מקור כחול") היא חברה פרטית אמריקנית המפתחת מנועים רקטיים, טילי שיגור לחלל, וכן שירותי תיירות לחלל. החברה הוקמה בידי איש העסקים ג'ף בזוס.
החברה הוקמה בשנת 2000 אך בתחילה נהגה בחשאיות, ורק בשנת 2006 הגיע דבר קיומה לידיעת הציבור הרחב. מדובר בחברה קטנה יחסית, שהעסיקה באמצע 2018 כ-1,500 עובדים.
החברה בונה או מתכננת לבנות שלושה טילים שונים, כולם מיועדים לשימוש חוזר (בדומה לטילי פאלקון 9 של המתחרה SpaceX).
הטילים נקראים כולם על שם אסטרונאוטים אמריקאים פורצי דרך, ניו שפרד על שם אלן שפרד האסטרונאוט האמריקני הראשון שהגיע לחלל בטיסה תת-מסלולית, ניו גלן על שם ג'ון גלן האמריקני הראשון שהגיע למסלול הקפה סביב כדור הארץ, וניו ארמסטרונג קרוי על שם האסטרונאוט הראשון שהניח את כף רגלו על אדמת הירח - ניל ארמסטרונג. שמות הטילים משקפים את יכולותיהם, החל מטיסה קצרה אל גבול החלל ועד הנחתת עשרות טונות על גרם שמימי אחר.
בלו אוריג'ין עמלה גם על פיתוח מנועי דלק נוזלי לטילים, המבוססים על מתאן (BE4 שמם), מנועים אלה צפויים להשתלב בטיל ניו גלן, וכן בטיל וולקן שמפתחת חברת ULA שאמור להחליף את הטילים דלתא 4 ואטלס 5. בנוסף, היא מתכננת חללית לא מאוישת בשם בלו מון שתוכל להנחית מטען במשקל של כחמישה טון על אדמת הירח.
היסטוריית הטיסות של ניו שפרד.
בלו אוריג'ין בנתה עד כה 4 טילים מדגם ניו שפרד שטסו כ-20 פעמים בהם גם ארבע טיסות מאוישות.