במהלך שידור חי של תוכנית הטלוויזיה "מפלצת הכסף" בהנחייתו של גורו ההשקעות לי גייטס (ג'ורג' קלוני) פורץ לאולפן צעיר חמוש (ג'ק אוקונל) ולוקח כבן ערובה את המנחה. הצעיר טוען כי איבד את כל כספו בעקבות השקעה כושלת במניית חברת IBIS, חברה בתחום מסחר אלגוריתמי עליה המליץ גייטס בשידור. פאטי, מפיקת התוכנית (ג'וליה רוברטס) מנסה להשתלט על המצב כשבמקביל מתבהרת קונספירציה סביב מניית החברה המדוברת.
הפקה.
צילומי הסרט החלו בפברואר 2015 בניו יורק וכללו בין השאר צילומים באתרים שונים במנהטן, בפרט ברובע הפיננסי. הקרנת הבכורה של הסרט התבצעה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-12 במאי 2016 ויום למחרת הופץ הסרט בארצות הברית.
LP 71-82
LP 71-82 הוא ננס אדום, הנמצא בקבוצת הכוכבים דרקון כ-7.1 פארסק (23.2 שנות אור) מכדור הארץ.
בית הקברות הצבאי קריית שאול
בית הקברות הצבאי קריית שאול בתל אביב הוא אתר הקבורה הצבאי השני בגודלו בישראל במספר החללים הקבורים בו - למעלה מ-3,000. הוא משמש כבית הקברות הצבאי העיקרי למטרופולין תל אביב.
בית הקברות.
בית הקברות הוקם לאחר מלחמת העצמאות, שחלליה שנפלו באזור תל אביב ובנותיה נקברו בבית הקברות נחלת יצחק. מאחר שבנחלת יצחק נותר מקום מועט לקבורה צבאית, פנה משרד הביטחון אל חברה קדישא תל אביב בבקשה להקצות חלק משטח בית הקברות האזרחי החדש קריית שאול שבצפון תל אביב לשם הקמת בית קברות צבאי חדש. הבקשה נענתה והשטח שהוקצה היה גבעה בעברו המזרחי של בית הקברות. הקבורה במקום החלה בשנת 1951. בשנים שלאחר מכן הועברו אליו ארונותיהם של כארבעים מהרוגי מלחמת העצמאות.
בית הקברות שוכן בשטח דמוי טרפז בפינתו הצפון-מזרחית של מתחם בית הקברות קריית שאול, וגדר מפרידה בינו לבית בית הקברות האזרחי. הוא משתרע על פני שטח כולל של כ-45 דונם. חלקו המזרחי הוא מישור ויתרתו היא מדרון מתון המשתפל ממזרח למערב ומדרום לצפון. שער הכניסה הראשי לאתר מצוי בפינתו הדרום-מזרחית. בקרבת שער הכניסה ממוקמת רחבת טקס גדולה.
בבית הקברות עשרים ואחת חלקות קבורה. 16 החלקות המקוריות שלו הן חלקות מלבניות מוגבהות, שבכל אחת מהן כ-150 מקומות קבורה. רשת של דרכים נמוכות ומרוצפות משתרעות ביניהן. אחת מהחלקות (מס' 7) מיועדת לקבורת חללי משטרת ישראל. יתר החלקות, החדשות יותר, ממוקמות בחלקו הצפוני של האתר ובמפלס נמוך יותר מהאחרות.
כמקובל בבתי הקברות הצבאיים בישראל משופע שטח האתר בעצים וצמחים.
בשל גודלו של בית הקברות ומיקומו המרכזי נערך בו ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל טקס אזכרה רב משתתפים. על פי מסורת שהתגבשה מיוצגת הממשלה בטקס בבית קברות זה על ידי שר הביטחון.
החללים בבית הקברות.
בבית הקברות נקברו חללי צה"ל וכוחות הביטחון מכל מלחמות ישראל וחללים שנהרגו בפעולות צבאיות שונות ובעת שירותם. כרבע מהם נפלו במלחמת יום הכיפורים. החללים בעיקר מתל אביב, רמת גן, גבעתיים, רמת השרון ובקעת אונו. בבית הקברות מוצבות מצבות לזכר חללים שמקום קבורתם לא נודע.
בבית הקברות נקברו 51 חללים שעוטרו בעיטורי צה"ל, לרבות שני מעוטרי עיטור הגבורה - צבי עופר וגדעון גלעדי, וכן 35 חללים שזכו לציון לשבח.
בבית הקברות נקברו גם שישה רמטכ"לים של צה"ל - מרדכי מקלף, חיים לסקוב, צבי צור, מרדכי גור, דן שומרון ואמנון ליפקין-שחק, וכן רבים מאלופי צה"ל.
בית הקברות הצבאי קרית שאול
ארני רייזן
ארנולד די. "ארני" רייזן (באנגלית: Arnold D. "Arnie" Risen; 9 באוקטובר 1924 - 4 באוגוסט 2012) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA בעמדת הסנטר. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 12.0 נקודות, 9.7 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק. בשנת 1998 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל.
קריירה מקצועית.
רייזן נולד בעיר ויליאמסטאון שבקנטקי. בשנת 1942 החל ללמוד באוניברסיטת מזרח קנטקי, ושנה לאחר מכן עבר לאוניברסיטת המדינה של אוהיו, אותה הוביל לשתי הופעות רצופות בפיינל פור ה-NCAA (1944–1945).
בשנת 1945 חתם רייזן בקבוצת אינדיאנפוליס קאוצקיס מליגת ה-NBL, ושיחק במדיה במשך שנתיים וחצי. במהלך עונת 1947/1948 עבר לרוצ'סטר רויאלס והוביל אותה לגמר ה-NBL, כששיחק לצד אל סרבי, רד הולצמן ובוב דייוויס. בסדרת הגמר הפסידו הרויאלס למיניאפוליס לייקרס של ג'ורג' מייקן בתוצאה 3-1. בעונת עברה רוצ'סטר לשחק בליגת ה-NBA, וצירפה את הגארד בובי וונזר שהחליף את סרבי. ב-7 העונות הבאות הובילו שלישיית הכוכבים רייזן, וונזר ודייוויס את הרויאלס ל-7 הופעות רצופות בפלייאוף ה-NBA, ולזכייה באליפות עונת . בסדרת הגמר של אותה עונה גברה רוצ'סטר על ניו יורק ניקס בתוצאה 4-3, הודות לרייזן שהוביל את קלעי קבוצתו עם 21.7 נקודות בממוצע למשחק. בכל 4 העונות בין 1952 ל-1955 נבחר רייזן להשתתף במשחק האולסטאר, ובעונת 1948/1949 נבחר לחמישייה השנייה של העונה לאחר שקלע שיא קריירה של 16.6 נקודות בממוצע למשחק (רביעי ב-NBA) באחוזי הקליעה הטובים בליגה (42.3%).
לקראת עונת נמכר רייזן לבוסטון סלטיקס, בה שימש בשלוש העונות הבאות כמחליף מהספסל לצמד הגבוהים ביל ראסל וטום היינסון. בעונת זכה עם הסלטיקס באליפות ה-NBA, לאחר שגברו בסדרת הגמר על סנט לואיס הוקס בתוצאה 4-3. בסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 33.
בעת פרישתו דורג במקום ה-14 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, עם 7,633 נקודות, ובמקום השביעי ברשימת הריבאונדרים, עם 5,011 ריבאונדים.
ב-4 באוגוסט 2012 מת רייזן ממחלת הסרטן, בגיל 87.
ארני רייסן
Breaking the Habit
Breaking the Habit הוא שיר של להקת הרוק האמריקנית לינקין פארק. השיר נכתב לצ'סטר בנינגטון לאחר שהחל עם התמכרותו לסמים. זהו השיר התשיעי ברשימת ההשמעה של אלבומם השני Meteora. שיר זה היה השיר החמישי מהאלבום Meteora שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד Alternative Songs. ב-4 בספטמבר 2012, "Breaking the Habit", Shadow of the Day, New Divide ו-Burn It Down שוחררו ב-"Linkin Park Pack 02" כתוכן הניתן להורדה למשחק הווידאו Rock Band 3.
רקע.
תחילת השיר נפתחת עם מוזיקה אלקטרונית, דבר שונה מהשירים הקודמים שלהם שהם בסגנון נו-מטאל או ראפ רוק.
ישנה טעות נפוצה כי חושבים שהשיר נכתב על ידי סולן הלהקה צ'סטר בנינגטון עקב מאבקיו בשימוש בסמים. אך בעצם חבר הלהקה מייק שינודה.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ לשיר "Breaking the Habit" נוצר על ידי החברה "Studio Gonzo", הוא בוים על ידי ג'ו האן וכשותף ליצור השתתף אריק קלדרון. סגנון האנימציה הוא אנימה.
iTunes.
הווידאו קליפ לשיר זמין ב-iTunes, יחד עם גרסת הופעה חיה של השיר.
הופעות חיות.
"Breaking the Habit" תחילה לא נכלל כחלק מסבב ההופעות של האלבום Meteora, עד שנוגן בפעם הראשונה בגרסתו הראשונית בסן ברנרדינו ב-15 בנובמבר 2003. מאז, השיר הפך לבין השירים המרכזיים בהופעותיהם. בסבב ההופעות של האלבום Minutes to Midnight, השיר נוגן עם פתיחה של פסנתר בהתחלה, בזמן שבו הבית הראשון והפזמון הראשון אמורים להשמע, ורק אז מתחיל השיר. ב-11 בינואר 2014, השיר יצא מרשימת ההשמעה שלהם בהופעות, וחזר לרשימה רק ב-17 במאי 2015.
כמה, כמה מלחמה...
כמה, כמה מלחמה... (בקטלאנית: Quanta, quanta guerra...) הוא הרומן האחרון שפרסמה הסופרת מרסה רודורדה בימי חייה. הספר יצא לאור בשנת 1980, כשלוש שנים לפני מות המחברת. הספר הביא לזכיית הסופרת בשנת 1980 בפרס העיר ברצלונה ובפרס Serra d'Or.
היצירה תורגמה לאיטלקית, אנגלית, גרמנית, ספרדית, פורטוגזית, צרפתית ועברית.
כפי שסיפרה המחברת בפתח הדבר לספר, כותרת היצירה הייתה אמורה להיות El soldat i les roses (החייל והשושנים), ושמו של גיבור הסיפור היה אמור להיות מנואל; במהלך הכתיבה שונה שמו לאדריה גינארט.
עלילה.
בזמן מלחמת האזרחים בספרד, אדריה גינארט, נער בן 15, עייף מחייו חסרי הניסיון ומכמיהתו לחופש, מחליט ללכת לחזית המלחמה עם חבר הילדות שלו. בזמן המלחמה, האישיות של אדריה נמצאת בתהליך למידה על הטבע האנושי.
רוברט האבמן
רוברט האבמן (בגרמנית: Robert Havemann; 11 במרץ 1910, מינכן - 9 באפריל 1982, גרונהיידה) היה כימאי, קומוניסט, דיסידנט וחסיד אומות העולם גרמני.
ביוגרפיה.
השכלה ומשפחה.
רוברט האבמן היה בנם של אליזבט (לבית שנפלדט), שהייתה ציירת, והנס, שהיה עורך וסופר. האבמן החל ללמוד כימיה באוניברסיטת מינכן ב-1929, וב-1931 עבר לברלין והמשיך את לימודיו שם. ב-16 באוקטובר 1935 קיבל דוקטורט בכימיה פיזיקלית מאוניברסיטת פרידריך וילהלם (כיום אוניברסיטת הומבולדט), בברלין.
האבמן נישא לאנטיה האזנקלבר ב-1934. הזוג התגרש ב-1947. שנתיים לאחר מכן נישא האבמן לקארין פון טרוטה. נישואים אלו הסתיימו בגירושי הזוג ב-1966. בין 1962 ל-1971 היה האבמן בקשר עם הסופרת בריגיטה מרטין. ב-1974 נישא האבמן לאנֵדורה (קטיה) גרפה. להאבמן שלושה ילדים מנישואיו השניים ושניים ממערכת היחסים שהייתה לו עם בריגיטה מרטין.
תחת השלטון הנאצי.