בטביליסי למדה פאיקידזה בבית הספר היסודי, שבו שחמט היה חלק מתוכנית הלימודים, והיא מספרת כי השחמט הפך לשיעור האהוב עליה. המורה לשחמט שלה זיהה את הכישרון שלה והציע להוריה לשקול שחמט כמקצוע בשביל הבת שלהם. פאיקידזה אמרה: "לכל המשפחה בגאורגיה יש שחמט והם יודעים איך לשחק. כולם בארץ יודעים את שמותיהם ואת פניהם של שחקני שחמט הגאורגים הטובים ביותר."בשנת 1999, בגיל 6, פאיקידזה החלה לעבוד עם המאמן המקצועי לשחמט הראשון והשתפרה במהירות. רק שלוש שנים מאוחר יותר, בשנת 2003, בגיל 9, פאיקידזה ניצחה בפעם הראשונה שלה בטורניר בינלאומי: אליפות שחמט לנוער באירופה, בקטגוריה עבור בנות עד גיל 10. אחרי הטורניר הזה היא הרוויחה את התואר אמן של פיד"ה. המשפחה שלה עברה לגור במוסקבה ב-2006.
אחיה של פאיקידזה היה כדורגלן.
קריירת השחמט.
פאיקידזה זכתה בשתים עשרה מדליות באליפות אירופה בשחמט לנוער, אליפות העולם בשחמט לנוער, ואליפות עולם לשחמט לצעירים, כולל שש מדליות זהב, במגוון קטגוריות גיל. היא ניצחה את אליפות אירופה בשחמט לנוער ארבע פעמים: בבודווה 2003 (קטגוריית בנות מתחת לגיל 10), הרצג נובי 2005 (קטגוריית בנות מתחת לגיל 12), שיבניק 2007 (קטגוריית בנות מתחת לגיל 14), הרצג נובי 2008 (קטגוריית בנות מתחת לגיל 16). היא זכתה במדליות באליפות העולם בשחמט לנוער בשנת 2003 (ארד בקטגוריית בנות מתחת לגיל 10), בלפור 2005 (כסף בקטגוריית בנות מתחת לגיל 12), בטומי 2006 (ארד בקטגוריית בנות מתחת לגיל 14), 2007 (זהב בקטגוריית בנות מתחת לגיל 14), 2008 (זהב בקטגוריית בנות מתחת לגיל 16), אנטליה 2009 (ארד בקטגוריית בנות מתחת לגיל 16). היא גם זכתה בשתי מדליות ארד באליפות העולם לבנות מתחת לגיל 20, בגזיאנטפ 2008 ומדרס 2011.
ב-2008, בגיל 14, פאיקידזה החלה להתאמן, בין היתר, עם רב האמן הרוסי ולדימיר בלוב.
בשנת 2010 פאיקידזה זכתה באירוע פתוח לנשים במוסקבה, זכתה באליפות מוסקבה לנשיםובמוקדמות לנשים, וסיימה רביעית בגמר האליפות לנשים ברוסיה.
בשנת 2011 פאיקידזה ייצגה את גאורגיה באליפות אירופה לקבוצות נשים התשיעית בפורטו קארס 2011, זכתה במדליית ארד לקבוצות. בשנת 2012 לפאיקידזה הוענק התואר אמן בינלאומי.
בשנת 2013 פאיקידזה התחרתה במספר קטן של אירועי שחמט בינלאומיים בארצות הברית לאחר המעבר לבולטימור, מרילנד, ארצות הברית. לאחר מכן היא שינתה את ההתאחדות פיד"ה שלה לזה של ארצות הברית.
בשנת 2015 פאיקידזה עשתה את הופעת הבכורה שלה באליפות ארצות הברית בשחמט לנשים, סיימה במקום השני עם ציון של 7½/11 נקודות. מאוחר יותר באותה שנה, היא זכתה בגאלווי, ניו ג ' רזי, בשובר שוויון על סרגיי קודרין ואיגור סורקין, אחרי ששלושתם סיימו על 4/5.
באפריל 2016 פאיקידזה זכתה באליפות ארצות הברית לשחמט לנשים, בהופעה השנייה שלה, לאחר שצברה 8 וחצי נקודות מ-11 אפשריות.
באוקטובר 2016 פאיקידזה הודיעה כי בכוונתה להחרים את אליפות העולם בשחמט לנשים בשנת 2017 בטהראן, שבאיראן, בשל קוד הלבוש:"אני לא אלבש חיג'אב ואתמוך בדיכוי של נשים. אפילו אם זה אומר שאפספס את אחת התחרויות החשובות ביותר בקריירה שלי."היא קיבלה תמיכה מהתאחדות ארצות הברית לשחמט, כמו גם מהשחמטאים נייג'ל שורט וגארי קספרוב. העצומה שלה באינטרנט שמבקשת להעביר את האליפות או להקל על חוקי החיג'אב קיבלה מעל 15,000 חתימות.
חיים אישים.
פאיקידזה היא התחתנה עם מהנדס אמריקאי בשם גרג בארנס, שוכנת באזור של לאס וגאס, נבדה, ארצות הברית. השם הפרטי הגאורגי של פאיקידזה הוא נאזי (ნაზი), שמשמעותו "עדינה". היא הסבירה כי ההגייה הנכונה היא "נא-זי". היא נקראה על שם סבתא שלה.פאיקידזה למדה באוניברסיטת מרילנד, בולטימור, מחוז (UMBC), אשר תוכנית השחמט שלה זכתה במספר שיא של פעמים הן את הפאן-אמריקאי הקולג'ים נבחרת שחמט אליפות ואת הגביע הנשיא. היא הצטרפה לצוות UMBC בסתיו של 2012.
הרדן אשכנזי
הרדן אשכנזי (1908 – 1975) היה פרופסור לנוירוכירורגיה, מייסד ומנהל המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים בילינסון, מחלוצי הנוירוכירוגיה במדינת ישראל, בעל שם עולמי בנוירוכירורגיה.
קורות חיים.
אשכנזי נולד ב-1908 בבוקרשט שברומניה, למשה-מיכאל ולבוקה ליבוביץ. התקבל ללימודי רפואה בפריז, אותם סיים ב-1933. התמחה בנוירוכירורגיה בבית החולים "לה פיטיאה", ובהמשך השתלם במרכזים המובילים בארצות הברית, בקנדה, באוקספורד ובסטוקהולם. ב-1939 התמנה לנוירוכירוג בבית החולים המרכזי בבוקרשט. בשנות הארבעים אשכנזי התחתן עם נינה.
ב-1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, נשלח לטפל ביהודים שהוגלו לאוקראינה. ב-1943 התמנה למנהל המחלקה לנוירולוגיה בקליניקה של הצלב האדום בבוקרשט. בשנים 1943–1946 כיהן כמנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים היהודי "קאריטאס".
בני הזוג אשכנזי תכננו לעלות לארץ ישראל, אך קברניטי המשטר ברומניה אסרו עליהם בגלל תרומתו הרבה של אשכנזי לרפואה הרומנית. ב-1947, לאחר התערבותה של שרת החוץ היהודיה אנה פאוקר, עזבו את רומניה והפליגו לארץ ישראל באוניה פאן יורק. האוניה נתפשה על ידי הבריטים והובלה לקפריסין. לאחר מספר שבועות ההגנה הבריחה את הזוג אשכנזי לארץ ישראל והם הגיעו בפברואר 1948.
אשכנזי ייסד בבלינסון את היחידה לנוירוכירוגיה אשר בשנת 1948 הפכה למחלקה. ב-מלחמת העצמאות ניתח את רוב פצועי הראש, שהובאו אליו מרוב החזיתות.
ב-20 במרץ 1948 במסגרת מינויים של יועצים רפואיים לקצין רפואה ראשי ד"ר חיים שיבא מונה אשכנזי יועץ לכירורגיה של נפגעי מוח
הניתוחים שבוצעו במחלקתו היו מסוג שנעשו רק בשלושה מקומות נוספים בעולם: סטוקהולם, לונדון ואמריקה. באוקטובר 1952 ציינה המחלקה את הניתוח האלף שבוצע בה. בתחילת 1953 החל לנתח במקביל גם בבית החולים אסותא רמת החייל. בנובמבר 1959 הוזעק אשכנזי לגאנה לטפל בילד ישראלי שנפגע בתאונת דרכים. במהלך שהותו בגאנה קשר קשרים עם בית החולים בגאנה והזמין לטיפול בישראל מספר חולים שנמצאו מתאימים לכך. בשנת 1964 הוזמן לכנס נוירוכירורגים במזרח התיכון.
אשכנזי פיתח מאוד את ענף ניתוחי האונקולוגיה הנוירוכירורגית.
ביולי 1959 הועלה לדרגת פרופסור חבר קליני באוניברסיטה העברית בירושלים.
עם הקמת בית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב נמנה אשכנזי על צוות הפקולטה, והמחלקה בבילינסון סונפה לפקולטה לרפואה. ב-1965 מונה לפרופסור מן המנין באוניברסיטת תל אביב. פרסם כ-100 עבודות מחקר. מתלמידיו - פרופ' אלברט ברטל שייסד וניהל את המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים איכילוב.
אשכנזי נפטר ב-1975, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
צלב החץ
וילמוש נאג' נאג'בצוני
וילמוש נאג' נאג'בצוני (בהונגרית: Vilmos Nagy de Nagybaczon; 30 במאי 1884, פאראיד (הונגריה וכיום "פראיד" ברומניה) – 21 ביוני 1976, פילישצ'אבה , הונגריה), היה גנרל בצבא ההונגרי המלכותי (1945-1920), שר ההגנה ההונגרי, תאורטיקן והיסטוריון צבאי וחסיד אומות העולם.
שיאי הקריירה הצבאית והפוליטית.
ב-1905 סיים נאגיבצון את לימודיו באקדמיה הצבאית בבודפשט והוסמך בדרגת לוטננט (סגן). ב-1912 סיים את לימודיו בקולג' המלחמה האימפריאלי ("Kriegsschule") בווינה שבאוסטריה. בשנת 1914 הועלה לדרגת מייג'ור (רב-סרן) וסופח למטה הכללי הקיסרי הבריטי. במהלך מלחמת העולם הראשונה שרת עם יחידות צבא שונות וכן במשרד המלחמה של אוסטרו-הונגריה. כמו כן שירת ב של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בדרגת מייג'ור. לאחר קריסתה של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית באוגוסט 1919 מונה לתפקיד מרכזי בארגונו מחדש של המטה הכללי של הצבא המלכותי ההונגרי. מ-1927 היה קולונל בבריגדת חיל הרגלים הרכובה הראשונה. מ-1931 היה השליש למפקד הצבא ההונגרי. בשנת 1934 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל. מ-1935 היה קצין האפסנאות הכללית במשרד ההגנה ההונגרי. בשנת 1937 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. משנת 1938 היה מפקד הקורפוס הראשון ההונגרי. ב-1939 מונה לתפקיד המפקח הכללי של חיל הרגלים. ב-1940 אולץ לפרוש וב-1941 נקרא לשוב לשירות ומונה למפקד הארמייה ההונגרית הראשונה. מ-24 בספטמבר 1942 עד 12 ביוני 1943 היה שר ההגנה בממשלתו של מיקלוש קאלאי. עם מינויו של פרנץ סלשי לתפקיד ראש הממשלה נעצר ונכלא.
תקופת חייו המוקדמת.
נאגיבצון נולד למשפחת אצולה סקלרית. אבותיו קיבלו את תואר האצולה ב-1676 ממיהאי הראשון אפאפי , נסיך טרנסילבניה.
אביו של נאג' נאג'בצון, נאג' זיגמונד נאג'בצוני, היה מהנדס מכרות ונפטר כשנאג'בצוני היה צעיר. אמו האלמנה של נאג'בצוני לא יכלה להעניק חינוך לילדיה, ועל כן הוא פנה לקריירה צבאית.
בשנת 1902 סיים נאג'בצוני את לימודיו בהצטיינות במכללת קון (Kun Kollégium) בעיר שאשווארוש (כיום אורשטיה Orăștie ברומניה). בזכות הצטיינותו וכישוריו זכה ללימוד בחינם באקדמיה הצבאית היוקרתית לודוביקה Ludovica Military Academy.
קריירה צבאית.
בשנת 1905 נבחר נאגיבצון לשרת בצבא ההונגרי המלכותי במקום בצבא האוסטרו-הונגרי. הצבה זו נחשבה פתח לקריירה מוגבלת, עם אפשרויות קידום פחותות.
עקב הצטיינותו נשלח נאגיבצון בשנת 1909 ללימודים במכללה הצבאית הקיסרית בווינה. בשנות השלושים לחייו מונה לתפקיד במטה הכללי האוסטרו-הונגרי הקיסרי עם דרגת מייג'ור.
מלחמת העולם הראשונה.
כקצין מטה צעיר במלחמת העולם הראשונה השתתף נאג'בצוני במבצעים נגד סרביה, בקרבות בחזית הקרפטית, בפריצת הדרך בגורליצה ובפעולות בווהלין.
בשנת 1919, לאחר סוף המלחמה וקריסת האימפריה האוסטרו-הונגרית, נוצלו ניסיונו הצבאי הרב ומומחיותו על ידי הצבא האדום של הרפובליקה ההונגרית הסובייטית ונאג'בצון הוצב שוב במטה הכללי עם דרגת מייג'ור.