מבחינה סגנונית, בית הכנסת מזכיר את הבניה העות'ומאנית של מסגדים, ובכך שהוא כולל כיפה גדולה, הנתמכת על ידי עמודים, המכסה על אזור התפילה המרכזי. בנוסף כלל בית הכנסת חצר וספריה גדולה, שכללה כ-4,000 ספרים, ואשר שימשה כבית הדין של הקהילה.
נכון לשנת 2005, בית הכנסת נמצא במצב של הזנחה קשה ורבים מאוצרותיו נבזזו. בית הכנסת סגור, ומפתחות אליו נמצאים בידי הקהילה היהודית הרבנית. בשנת 2010 שופץ בית הכנסת באופן חלקי על ידי הממשלה המצרית.
SOS (שיר, ריהאנה)
בית האופרה גרנייה
מיקרוביוטה
מִיקְרוֹבִּיּוֹטָה (על פי האקדמיה ללשון העברית: יְצוּרָה זְעִירָה) היא קהילה אקולוגית של מיקרואורגניזמים, הכוללים ברובם מיני חיידקים, אך גם נגיפים, טפילים, פטריות, בקטריופאג'ים ופרוטיסטות, הנמצאים בתוך הגוף החי ומקיימים סימביוזה קומנסלית ופתוגנית עם הגוף. אף שלעיתים נעשה שימוש במונח מיקרוביום כמילה נרדפת למיקרוביוטה, מאמרים מדעיים מבחינים בין מיקרוביוטה, שהיא כלל המיקרואורגניזמים בגוף, לבין מיקרוביום, שהוא הגנום המצרפי של כל המיקרוביוטה.
רוב הרקמות בגוף אינן מאפשרות קיום של מיקרואורגניזמים, אך ביתר הרקמות הריריות (כגון העין, הפה, מערכת הנשימה), העור, מערכת העיכול ומערכת השתן) קיימת כמות עצומה של מיקרואורגניזמים. בעבר ההערכה הייתה כי גוף האדם מכיל בערך פי עשרה תאים של מיקרואורגניזמים מאשר תאים אנושיים, אך כיום ההערכות נוטות ליחס של כ-3:1 ואפילו 1:1. למרות זאת, המסה של המיקרוביוטה מהווה רק 1-3% ממשקלו של האדם, בערך 1,400 גרם. מחקרים החל מ-1990 מצאו שקיים יחס סימביוזי הדוק בין המיקרוביוטה לגוף. ניתן להתייחס למיקרוביוטה כ"איבר נוסף" השולט באופן עצמאי על חלק מהתהליכים בגוף כגון המערכת החיסונית. למיקרוביוטה תפקיד חשוב בלחימה במחלות אוטואימוניות כגון סוכרת, דלקת מפרקים שיגרונית, טרשת נפוצה, דאבת וכנראה גם סרטן. מחקרים אחרים בזבובים הראו שהמיקרוביוטה יכולה להשפיע על העדפה מינית, קולינרית או על מצב הרוח של המארח.
הפלורה הטבעית - כינוי לנוכחות הטבעית של חיידקים (בדרך סימביוטיים) הנמצאת באיבר מסוים, למשל: עור, מעיים, נרתיק. הם מהווים תפקיד חשוב בעיכול המזון, ובהגנה מפני חדירה ושגשוג של פתוגנים.
חלק מהמיקרוביוטה הוא ה-Human virome, היינו כלל הנגיפים שבאדם. ההערכות הן כי קיימים 10 וירוסים על כל בקטריה, ובסדר גודל של כמה מאות טריליונים .
המגוון הגנטי של המיקרוביום הוא רב, הנקרא "הגנום השני", ושל המאכסן נקרא "הגנום הראשון", יחדיו הם מהווים "הולוביום".
המיקרוביוטה של מערכת העיכול.
המיקרוביוטה של מערכת העיכול היא קהילה מורכבת של מיקרואורגניזמים משלושת ממלכות העל של החיים – חיידקים, ארכאה ואיקריוטיים – אך מורכבת בעיקר מחיידקים, שחיים בדרכי העיכול של בני אדם ובעלי חיים נוספים. במערכת העיכול האנושית, המיקרוביוטה כוללת את המספר הרב ביותר ואת מגוון הסוגים הרחב ביותר של חיידקים בהשוואה לשאר חלקי הגוף. היא מכילה כ-500–1000 מינים שונים ומספר תאי החיידקים בה הוא כמספר התאים האנושיים. בנוסף היא מכילה חומר גנטי שמכיל גנים חיידקיים שמספרם המוערך גדול פי 100 ממספר הגנים האנושיים.
נמצא מתאם בין חוסר ויסות של המיקרוביוטה במערכת העיכול האנושית לבין אירועי דלקת גופניים ובעיות במערכת החיסון. מגוון רחב יותר של סוגי מיקרוביוטה נמצא במתאם עם בריאות טובה יותר ואילו מגוון מצומצם של סוגי מיקרוביוטה נמצא במתאם עם מגוון של מחלות.
הרכב המיקרוביוטה במערכת העיכול של האדם משתנה לאורך זמן, כתוצאה משינויים בתזונה ובמצבו הבריאותי.
ציר המיקרוביוטה-מערכת העיכול-מוח.
ציר מערכת העיכול-מוח הוא ציר של תקשורת דו-צדדית, ביוכימית בין מערכת העיכול ומערכת העצבים המרכזית. ציר זה חשוב לשמירה על הומאוסטזיס וכולל את מערכת העצבים המרכזית, המערכת הנוירו-אנדוקרינית, המערכת הנוירו-חיסונית ומערכת העצבים האוטונומית, כולל מערכת העצבים האנטרית (ENS) ועצב הואגוס. המונח ציר המיקרוביוטה-מערכת העיכול-מוח משמש לתיאור תפקידה של המיקרוביוטה במערכת העיכול כחלק ממערכת היחסים שבין מערכת העיכול והמוח.  קיימים מסלולים מרובים, ישירים ועקיפים, שדרכם המיקרוביוטה במערכת העיכול יכולה לווסת את הציר מערכת העיכול-מוח. אלה כוללים מסלולים אנדוקריניים (קורטיזול), חיסוניים (ציטוקינים) ועצביים (עצב הואגוס ומערכת העצבים האנטרית). המוח מצידו מגייס מנגנונים אלה כדי להשפיע על הרכב המיקרוביוטה במערכת העיכול, למשל בתנאים של לחץ.
מבשלת שיכר לאומית
מבשלת שיכר לאומית בע"מ היא חברה ישראלית לייצור בירה שהוקמה בשנת 1952 ונרכשה בשנת 1985 על ידי חברת "טמפו".
היסטוריה.
קבוצת משקיעים בראשות לואיס הרצברג מניו יורק ייסדה בשנת 1952 בנתניה מבשלת בירה בשם "מבשלת שיכר לאומית". הייצור במפעל החל באמצע 1953.
מבשלת שיכר לאומית גדלה במהירות וכבשה לעצמה מקום של כבוד בשוק המקומי. היה זה המפעל הראשון שהוקם באזור הדרומי של נתניה שהתפתח מאוחר יותר לאזור התעשייה קריית ספיר. היה זה עוד לפני שהוקמו השכונות הדרומיות של העיר. על גג המפעל ניצב במשך שנים בקבוק בירה אביר ענק עשוי מתכת בגובה של 8 מטר. הבקבוק סימל את הכניסה לנתניה לכל המגיעים מדרום על רקע החולות. את הבקבוק ייצר תושב נתניה, המסגר שלמה עמבר.
בשנים 1961–1965 שודרג המפעל ויכולת הייצור שלו שודרג ל-15 מיליון בקבוקים לחודש.
בשנת 1965 מוזגו "מבשלת שיכר לאומית" ל"תעשיית בירה א"י בע"מ" שמפעליה בבת ים ובמגדל העמק ייצרו את מותגי הבירה "נשר" ו"גולדסטאר". החברה הממוזגת הפכה למונופול בתחום ייצור הבירה.
באמצע שנות ה-70 התחרו משה בורנשטיין, מנכ"ל ובעלים של "טמפו", ומוריי גולדמן, איש עסקים יהודי-קנדי, על רכישת "מבשלת שיכר לאומית", ולאחר מאבק זכה גולדמן ורכש את החברה. בשנת 1977 נסגר המפעל בבת ים, וקווי הייצור שלו הועברו למפעל בנתניה. הוא הוביל למודרניזציה של המפעל, ובנוסף יזם השקעות של החברה בתחומים אחרים, אך השקעות אלה כשלו. החברה הקימה במצפה רמון מפעל פלסטיק לייצור ארגזים לבקבוקים ומוצרים נוספים.
בשנות ה-80 ייצרה החברה בישראל את בירה "באדוויזר", בזיכיון מטעם חברת אנהאוזר-בוש, אך ייצורה הופסק עקב סכסוך בין החברה האמריקאית לחברה צ'כית על זכויות השימוש במותג "באדוויזר".
בשנת 1985 העמיד גולדמן למכירה את "מבשלת שיכר לאומית", אך עקב משקעי העבר לא הסכים למכור אותה ל"טמפו". החברה נמכרה למשפחת בנדהיים מארצות הברית. לאחר זמן קצר מכרה משפחת בנדהיים את המפעל ל"טמפו", בראשותו של משה בורנשטיין.
מניעת תחרות.
מתחילת פעילות החברה היא יצרה קרטל בירה ישראלית עם יצרנית הבירה השנייה בישראל, חברת "תעשיית בירה א"י בע"מ" יצרנית בירה נשר. הקרטל קיבל אישור של מועצת הקרטלים לאחר שנקבע שהוא לטובת הציבור. בשנת 1964 הקרטל התפרק ובעקבות זאת מחירי הבירה ירדו. הדבר הניע את בעלי החברות לקדם איחוד של החברות למונופול.
באמצע שנות ה-60 החלה החברה לייצר גם משקאות קלים, תחת המותג "גולדסן". יצרני משקאות קלים טענו שהחברה מתנה אספקת בירה ברכישת משקאות קלים מתוצרתה, ובעקבות זאת פרסם שר המסחר והתעשייה, יוסף ספיר, צו האוסר זאת. בשנת 1983 פעלה החברה למנוע ייבוא בירה לישראל בטענה שהיא מובאת במחירי היצף.
מוצרים.
בחיפוש אחר שם לבירה החדשה שתייצר המבשלה, הוכרזה תחרות להמצאת שמות, כשאחת הדרישות היא שהשם יהיה בעל משמעות בעברית ובאנגלית. אחד השמות שהוצעו היה שיא-ביר ובאנגלית SEE BEER. השם הזוכה היה "אביר" ובאנגלית A BEER. השם הוא בעל ארומה נוסטלגית לימי המנדט, אז החיילים הבריטים שהוצבו בארץ ורצו להרוות את צימאונם בברים הספורים שהיו אז בארץ ביקשו a beer מה שנשמע למוכרי הבירות כ"אביר". כך התגלגל השיבוש בין השפות למותג המוביל של "מבשלת שיכר לאומית".
מבשלת שיכר לאומית ייצרה כמה סוגי בירה תחת המותג "אביר". בירה אביר הרגילה נמכרה עם תווית אדומה, וגרסת המאלט שלה נמכרה עם תווית ירוקה. בנוסף שווקו "אביר רויאל" (משנת 1962), "אביר דה לוקס" ו"אביר אקסטרא". אחת מהסיסמאות של הקמפיינים של אביר הייתה "אין מעל - אביר רויאל".
בשנת 1960 החלה החברה לייצר משקה קל בשם "פפ", העשוי מלתת, אורז, כשות וחומרים נוספים. ייצור המשקה נפסק לאחר שנים אחדות.
בשנת 1964 השיקה מבשלת שיכר לאומית במסגרת קרטל הבירה הישראלית, את בירה מכבי.
מצר אוריפוס
מצר אוריפוס (ביוונית: Πορθμός του Ευρίπου) הוא מצר צר במרכז יוון, המפריד בין האי אוויה ליבשת (שניהם שוכנים ביחידה האזורית אוויה ), ומחבר בין שני חלקיו של מפרץ אוויה (שבים האגאי) – הצפוני (מצפון-מערב) והדרומי (מדרום-מזרח).
רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר או במקום שבו חוצה אותו הגשר המתרומם או "הישן" (גשר אוריפוס), המקשר בין שני חלקי העיר כלקיס, הוא כ-40 מטרים בלבד, מה שהופך אותו למצר הצר בעולם. בשוליה הדרומיים של העיר חוצה את המצר גשר מיתרים "החדש" באורך של כ-215 מטרים ורוחבו של המצר מתחתיו הוא 160 מטרים.
התופעה הבולטת ביותר בסביבת הגשר הישן היא זרמי גאות ושפל חזקים המשנים את כיוון זרימתם כמה פעמים ביום. לפי המסורת העממית, במקום זה הטביע אריסטו את עצמו משום שלא הצליח לפענח את חידת הזרמים המשנים את כיוונם.
ולש
חוסמי תעלות סידן