הטנק מצויד במערכת בקרת אש דיגיטלית משופרת המשלבת מחשב בליסטי, מערכת דימות תרמי, מד טווח לייזר, מערכת ייחוס לוע, מערכת ניווט (GPS) ומערכת זיהוי עמית-טורף. מחשב המערכת מעבד את המידע המתקבל מן הרכיבים האלו, והוא מייצב את התותח ומכוון אותו באופן אוטומטי על פי הנתונים שהתקבלו, במטרה להשיג דיוק רב ופגיעה במטרות רכב קרבי משוריין נעות ומסוקים מנמיכי טוס החל מהפגז הראשון, הן שהטנק בעמדת ירי והן שהטנק נמצא בתנועה גם הוא.
המערכת יכולה לעקוב באופן עצמאי אחר מטרות נעות ונייחות ואף לנעול על מטרות אלו, ובנוסף, בין הטנקים ישנה מערכת קשר, כך שמפקד הטנק יכול לשתף מידע טקטי בין הטנקים הפועלים בשטח, ולקבל מודיעין מגורמים אחרים בצבא. לתותחן עצמו כוונת פנורמית, המאפשרת ראייה ביום וראייה בלילה ועם הכוונת יכול התותחן לראות למרחק של 8 ק"מ.
הטען האוטומטי.
הטען האוטומטי של ה-T-80 שונה מהטען שבו משתמשת משפחת טנקי ה-T-72 והוא למעשה מבוסס על אותו מנגנון טעינה אוטומטית, עליו בוסס המנגנון של הטען האוטומטי בו השתמש ה-T-64. טען זה מבוסס על יד רובוטית. התחמושת בטען זה מוצבת כך שהפגז נמצא במצב אנכי ("עומד") וההודף נמצא במצב שוכב, בניגוד למנגנון של ה-T-72 בו הפגז שוכב ולמעשה עולה בצורה אנכית, ולכן מערכת מסוג זה פשוטה יותר לייצור המוני.
מערכת טעינה זו המבוססת על יד רובוטית יקרה משמעותית ממערכת טעינה בה הפגז "שוכב", היא מורכבת יותר, ובמקרה של כישלון או תקלה במערכת, הטיפול בה מסובך יותר מהטיפול במערכת הטעינה של ה-T-72 (שגם בה הטיפול מסובך במילא), אך במקרה של תקלה למפקד ישנה אפשרות לטעון את התותח באופן עצמאי. היתרון הגדול הטמון במערכת טעינה בה הפגזים נמצאים במצב אנכי הוא המרחב שהיא מפנה בתוך הטנק, דבר המאפשר לצוות תנאים נוחים יותר.
המערכת חמושה בכ-40 פגזים בסך הכל. 28 מתוכם נמצאים בתוך מנגנון המערכת, ומוכנים לטעינה אוטומטית מיידית. הפגזים הנותרים נמצאים בצריח, כגיבוי למקרה של תקלה במערכת הטעינה האוטומטית שתצריך טעינה באופן ידני. 5 מתוך הפגזים מאוחסנים בחלקו האחורי של הצריח ו-7 הפגזים הנותרים בצידו השמאלי. הפגזים הנמצאים בצריח ולא בתוך המערכת חסרי הגנה מספקת וזו אחת מנקודות התורפה של הטנק. במקרה שהטנק נחדר, ישנו תרחיש סביר כי התחמושת תתפוצץ והטנק יושמד לחלוטין.
דגמים.
Oplot-M משודרג מנוע.
מפעל הטנקים מייצר את ה- Oplot-M עם מנוע דיזל ידידותי לסביבה מדגם 6TD-2E עם 6 צילינדרים ובהספק של 1200 כוחות סוס. המפעל הציע גרסה של הטנק עם מנוע מתוצרת עצמית מדגם 6TD-3 עם 6 צילינדרים ובהספק של 1500 כוחות סוס. וגם הוא נחשב לידידותי לסביבה.
טנק נושא גייסות.
בדומה ל-BTMP-84, אב טיפוס לטנק נושא גייסות שפותח על בסיס מרכב ה-T-84, המסוגל לשאת בחלקו האחורי של הטנק 5 חיילי חי"ר הנכנסים דרך דלת אחורית, עלתה הצעה לתכנן גרסה על בסיס ה- Oplot-M. בדגם זה ככל הנראה עברה חטיבת הכוח לחלקו הקדמי של הטנק וישנה דלת כניסה אחורית לטנק. למעשה, טנק המרכבה לדורותיו והאב-טיפוס של PL-01 הם הטנקים היחידים מלבד גרסה זו של ה-Oplot-M שלה יכולת לשאת חיילי רגלים בחלקו האחורי ובנוסף לשמש כטנק לוחם.
טנק גישור.
בדומה ל-T-84 שעל בסיסו נבנה טנק גישור הוצע כי גם על בסיס ה- Oplot-M ייבנה טנק גישור. לא ברור אם מדובר בטנק גישור שיישא גשר צמד קצר עבור מכשולים קלים או גשר מספריים (מתקפל לשניים) ארוך יותר וכבד יותר המאפשר לעבור מכשולים רציניים יותר.
טנק חילוץ.
בדומה ל-T-84 שעל בסיסו נבנה טנק חילוץ משוריין, הוצע כי על בסיס ה- Oplot-M ייבנה טנק חילוץ, בשל העובדה כי לו עבירות מעולה ומנוע חזק, תכונות חשובות עבור טנק חילוץ, אלו יאפשרו לטנק לשאת ציוד רב גם בתנאי שטח קשים ומזג אוויר סוער במיוחד.
ייצוא.
כל טנקי אל-חאליד אשר בשירות פקיסטן ומדינות נוספות להן הטנק נמכר, אשר מספרם גדול מ-1,000 כלים, משתמשות במנוע הדיזל של ה-T-84 Oplot-M, מדגם 6TD-2E בהספק של 1,200 כוחות סוס. כמו כן, אוקראינה ייצאה שבש מתוצרת עצמית, המיועד לפעול כנגד טילים נגד טנקים בעלי הנחיה אופטית, מערכות בקרת אש, מד טווח לייזר ומצייני לייזר לנשק מונחה עבור טנקי האל חאליד אשר מיוצרים על ידי פקיסטן.
חנה מיננקו
חנה קנייזבה מיננקו
מיננקו
אנשים – יוצרים חברה
אנשים - יוצרים חברה היא עמותה שהוקמה בשנת 2013, אשר פועלת למען אנשים המתמודדים עם קשיים חברתיים ובעלי צרכים מיוחדים ליצירת מקום חברתי עבורם.
היסטוריה.
העמותה התחילה את פעילותה עם יוזמת הפרויקט "יוצרים זוגיות" (ספידייט) - ערבי היכרויות לאנשים בעלי קושי חברתי, לדוגמה: אנשים המתמודדים עם אספרגר, אוכלוסיות שיקום, פגועי נפש וכן הלאה. עם הזמן, "אנשים יוצרים חברה" הרחיבה את פעילותה במיזמים חברתיים מגוונים במסגרת הפרויקט "פעם בחודש משהו": אחת לחודש מתקיימות פעילויות חברתיות במקומות שונים ברחבי הארץ כדוגמת מסיבות, פיקניקים וטיולים, באמצעות יצירת קשרים ושיתופי פעולה עם עמותות וגורמים נוספים. בנוסף, ישנן קבוצות חברתיות בגילאים שונים הנפגשות פעם בשבוע, כמו גם סדנאות וחונכות אישית . בראש העמותה עומד אדר פילו, בוגר תואר ראשון בעבודה סוציאלית ופילוסופיה, שיזם את הקמתה.
מרכז העולם
ליאור קודנר
ליאור קודנר (נולד ב-16 במרץ 1979) הוא עיתונאי ישראלי ומרצה לתקשורת. משמש כמנכ"ל הדיגיטל של העיתון "הארץ" ואחראי על ניהול אתרי "הארץ" בעברית ובאנגלית ואתר "The Marker".
ביוגרפיה.
ליאור קודנר נולד בריגה שבלטביה ועלה לישראל כשהיה בן 11. הוא החל את דרכו העיתונאית בגלי צה"ל ככתב תחבורה, תעופה ותיירות ואחר כך מונה לכתב לענייני משפט.
בתום שירותו המשיך לעבוד בגלי צה"ל, בין היתר הגיש וערך את "24 היום שהיה", מבזקים, "שישיבת" ויומן הערב. במקביל להמשך עבודתו האזרחית בגלי צה"ל החל לעבוד גם בקבוצת הארץ, שם מילא תפקידים מגוונים. בין היתר עבד כראש דסק החדשות, עורך מוספים וחלק ב, עורך ועורך הרשתות החברתיות של כל הקבוצה.
בשנת 2013 קודם קודנר ונוצר עבורו תפקיד חדש בקבוצה, סמנכ"ל הדיגיטל. באותה שנה היה אחראי למעבר האתר בעברית לאתר בתשלום למנויים. במרץ 2016 דיווח מו"ל העיתון, כי "הארץ" גייס 25,000 מינויים דיגיטליים. שנתיים אחר כך דיווח הארץ על 45,000 מינויים דיגיטליים. בסוף 2019 דיווח קודנר כי קבוצת הארץ הגיעה ל-72,000 מנויים דיגיטליים. באוגוסט 2021 הגיע הקבוצה ל-100,000 מנויים דיגיטליים.
מאז 2017 מגיש את ההסכת "השבוע" של "הארץ" בכל יום שלישי.
בפברואר 2018 מונה גם לסגן עורך "הארץ". ב-2022 מונה למנכ"ל הדיגיטל של ״הארץ״.
חיים אישיים.
נשוי לעורכת הדין שיר קודנר, לשעבר היועצת המשפטית של קבוצת NSO.
ייגור פיליפנקו
שחר אטואן
שחר אטואן הוא מעצב גרפי ומאייר ישראלי. שימש כתב אופנה בעיתון "הארץ".
ביוגרפיה.
בשנת 2005 סיים לימודי אמנות ב של המכללה האקדמית בית ברל. כתב במגזין "Time Out תל אביב" במשך כשנה על תקשורת חזותית ולאחר מכן כתב במשך מספר חודשים בנושאי אופנה למוסף "סגנון" של "מעריב".
בשנת 2008 מונה לכתב אופנה במגזין "גלריה" של עיתון "הארץ", תפקיד בו שימש עד שנת 2018.
אטואן מתגורר בתל אביב-יפו ונמצא במערכת יחסים זוגית.
הוקרה.
בשנת 2012 נבחר בין מאה המשפיעים בתקשורת והחזקים בתקשורת של עיתון "גלובס".
בנימוק לבחירה נכתב עליו: "העיתונות המודפסת נאלצת למצוא דרך חדשה להסתכל על הדברים ולסקרן אנשים, והיא עושה זאת על ידי הצגת הדברים מנקודת מבט מסוימת - כמו למשל זו של שחר אטואן, כתב ומבקר האופנה של עיתון "הארץ" ("גלריה"). מדי שבוע בארבע השנים האחרונות אטואן מפרסם מניפסט ביקורתי על קולקציות שמפריעות לו או מעניינות אותו... לא חסרים מבקרי אופנה בישראל, אבל יתרונו של אטואן הוא שפתו התיאורית העשירה, דקות האבחנה והידע שהוא מרעיף על הקוראים. עבורו אופנה אינה רק טרנדים או בגדים, אלא השתקפות של תרבות, היסטוריה, כלכלה, אמנות, צרכים חברתיים ועונג".
עדאלה - המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי בישראל
אנשים - יוצרים חברה
קירקפטריק
קירקפטריק הוא שם משפחה.
You Really Got Me
"You Really Got Me" (תרגום לעברית: באמת השגת אותי) הוא שיר שנכתב על ידי ריי דייוויס עבור להקת הרוק האנגלית הקינקס ונכלל באלבום הבכורה שלהם. השיר תוכנן במקור להיות בסגנון יותר בלוזי, בהשראת אמנים כמו לדבלי וביג ביל ברונזי. שתי גרסאות של השיר הוקלטו ולבסוף נבחרה זו המוכרת כיום. את השיר אפפה שמועה שגויה שגיטריסט לד זפלין, ג'ימי פייג', הוא זה שביצע את סולו הגיטרה בשיר.
לאורך השיר נעשה שימוש באקורדי כוח, דבר שהשפיע מאוחר יותר על מוזקאים רבים בייחוד בתחומי ההבי מטאל ופאנק רוק. מילות השיר תוארו על ידי דייב דייבס כ"שיר אהבה למען ילדי הרחוב."
השיר שוחרר ב -4 באוגוסט 1964, בתור הסינגל השלישי של הלהקה והגיע למקום הראשון במצעד הבריטי לאחר חודש, שם נותר במשך שבועיים. השיר היווה את להיט הפריצה של הלהקה וביסס אותם כאחת הלהקות המרכזיות בפלישה הבריטית. גרסת כיסוי של השיר בוצעה על ידי להקת ואן היילן ב-1978.
רקע.
השיר נכתב על ידי ריי דייוויס, סולן הלהקה, בין ה-9 ו-12 במרץ 1964, בעת שניגן בפסנתר בביתו. תחילה השיר היה שונה מאוד סגנונית ונטה להיות יותר בלוזי. ריי אמר שהשיר היה אחד מחמשת השירים הראשונים שכתב.
ריי שתכנן שהשיר יהיה יותר רגוע ונינוח ניגן את האקורדים לאחיו, דייב דייוויס, גיטריסט הלהקה. דייב החליט כי הריף יהיה הרבה יותר מוצלח על גיטרה, וכך שונה אופי השיר לסגנון יותר רוקיסטי.
הקלטה.