בצופי קנדה ההצדעה ניתנת במאונך, כף היד החוצה בדומה להצדעה של הצבא הבריטי, למעט אם ההצדעה היא בצופי הים שם ההצדעה עם כף היד פנימה בזווית למטה (באופן מסורתי, כדי להסתיר את 'הידיים המלוכלכות' שלך מקברניט הספינה). הצופים הצעירים בקנדה משתמשים בגרסה של שתי האצבעות כאשר האצבעות כפופות קדימה ויוצרות "שיניים". כאשר הם עוברים דרגה, חלק מהטקס כולל לפעמים צופה שמיישר את האצבעות כדי לעבור מדרגת בונה לדרגת גור זאב.
שווייץ.
הצדעה למחצה משמשת את צופי שווייץ כאשר לוחצים ידיים (משמאל) עם צופים או מדריכים לקראת ברכה או פרידה.
משמעות נוספת של האגודל אוחז באצבע הקטנה כמוסבר בשווייץ: הגדול והחזק מגן על החלשים והקטנים.
בריטניה.
ארגון הצופים של בריטניה משתמש בהצדעת שלוש אצבעות לכל שכבות הגיל, כולל צופי הקאב. הצדעת הקאב עם שתי האצבעות ננטשה על ידי הצופים הבריטים בעקבות המלצת דו"ח מפלגת הקידום בשנת 1966, כי "צריכה להיות הצדעה אחת בלבד לכל התנועה". סימן הצופים משמש בעת ביצוע או אישור מחודש של ההבטחה הצופית.
ארצות הברית.
Boy Scouts of America.
בתנועת הצופים בארצות הברית החניכים הצעירים משתמשים בסימן הצופים של שתי האצבעות ומצדיעים - הסימן מוצג עם האצבעות זו מזו כדי לייצג את אוזני הזאב. צופים וצופי ים משתמשים בשלוש האצבעות בהצדעה שלהם. סימן הצופים מתבצע כאשר הזרוע העליונה מקבילה לקרקע ואנך האמה, ויוצרת זווית ישרה במרפק. סימן הצופים משמש כאשר מדקלמים כל אחד מהאידיאלים של ה- BSA כמו מידות הצופה. זה משמש גם כדי לזכות בתשומת לב הקבוצה.
ההצדעה ניתנת בסגנון אמריקאי עם כף היד פנימה ומשמשת רק כדי להצדיע לדגל ארצות הברית. פרוטוקול BSA המוקדם דרש מהצופים להצדיע זה לזה, אך זה הופסק בשנת 1972.
Girl Scouts of the USA.
כחברות ב- WAGGGS, הצופות הבנות של ארצות הברית משתמשות בסימן שלוש אצבעות בגובה הכתפיים. שלוש האצבעות מייצגות את אמונותיו הרוחניות של האדם עצמו, אנשים אחרים ואת חוקת הצופות. זה שונה מגרסת 1913 שבה האצבע הראשונה ייצגה את אלוהים ואת המדינה.
ברחבי העולם.
כל חברי אגודת המדריכות והצופות העולמית חולקים את שלוש האצבעות, כאשר כף היד פונה כלפי מעלה כשהיא מוחזקת בגובה הכתפיים, המרפק לצד והאגודל אוחז באצבע הקטנה. זה משמש במספר רב של סיטואציות של כבוד, כולל בעת ביצוע ההבטחה הצופית, קבלת אותות, כיבוד הדגל, כיבוד המתים ופגישה עם צופות וצופים אחרים. במקרה האחרון, ניתן להשתמש בו יחד עם לחיצת היד השמאלית.
טום בורווינקל
תומאס "טום" בורווינקל (באנגלית: Thomas "Tom" Boerwinkle; 23 באוגוסט 1945 – 26 במרץ 2013) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA בין השנים 1968–1978. לאורך 10 עונותיו ב-NBA רשם ממוצעים כוללים של 7.2 נקודות, 9.0 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות.
בורווינקל נולד בקליבלנד שבאוהיו, ובין השנים 1964–1968 למד באוניברסיטת טנסי. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1965/1966, שימש כמחליפו מהספסל של כוכב ליגת ה-ABA לעתיד רד רובינס, ובשתי העונות הבאות קלע 13.6 נקודות והוריד 10.7 ריבאונדים למשחק כסנטר הפותח של קבוצתו. בעונת 1966/1967 הוביל את טנסי להישגה הגדול ביותר עד אז – העפלה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen).
קריירה מקצועית.
בדראפט ה-NBA 1968 נבחר בורווינקל על ידי שיקגו בולס בבחירה הרביעית, אחרי אלווין הייז, וס אנסלד ובוב קאופמן. ב-4 עונותיו הראשונות בשיקגו היה אחד משחקניה המובילים, לצדם של בוב לאב, ג'רי סלואן וצ'ט ווקר, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים של 9.5 נקודות, 12.2 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק. במשחק מול פיניקס סאנס ב-8 בינואר 1970 אסף 37 ריבאונדים, ובכך קבע את שיא המועדון. בתחילת עונת נפצע בורווינקל בברכו, ומאז ועד לסיום הקריירה שימש בעיקר כשחקן ספסל, ותרם 4.9 נקודות ו-5.8 ריבאונדים בממוצע למשחק בלבד. לקראת פלייאוף תפס את מקומו של נייט ת'ורמונד בחמישייה הפותחת, ובשתי סדרות הפלייאוף מול קנזס סיטי קינגס וגולדן סטייט ווריורס הפתיע לטובה עם ממוצעים של 8.2 נקודות, 12.7 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק.
בסיום עונת שוחרר בורווינקל מהבולס ופרש ממשחק, בגיל 32. בעת פרישתו ניצב במקום הראשון בתולדות המועדון בסך ריבאונדים בקריירה (5,745), במקום השלישי באסיסטים (2,007) ובמקום השישי בנקודות (4,596). לקראת סיום עונת עקף מייקל ג'ורדן את בורווינקל כ"מלך הריבאונדים" של הבולס.
ב-26 במרץ 2013 נפטר בורווינקל בעיירה וילווברוק שבאילינוי, לאחר שלקה בתסמונת המיאלודיספלסטית, בגיל 67. בהספדו לבורווינקל, אמר עליו חברו לקבוצה בוב לאב: "מחצית מהסלים שקלעתי הגיעו ממסירות שלו. הוא אחד המוסרים הטובים ביותר אי פעם מעמדות הפנים".
נורהאצ'י, קיסר צ'ינג
נורהאצ'י (במנדרינית: 努尔哈赤 ; 8 באפריל 1559 - 30 בספטמבר 1626) (במאנצ'ורית: ᠨᡠᡵᡤᠠᠴᡳ), לפי ספירת הצ'ינג, היה למעשה קיסר סין הראשון משושלת צ'ינג לבית האייסין גיורו אותו הוא ייסד כמו כן גם את שושלת ג'ין המאוחרת בתור החאן של כל המאנצ'ורים. הוא החל מלחמות על שלטון סין נגד שושלת מינג ושלט על שושלת ג'ין המאוחרת משנת ייסודה בידיו ב-1616 ועד מותו. לאחר מותו בנו הואנג טאיג'י הקים את שושלת צ'ינג וקרא לאביו כקיסר הראשון של צ'ינג אף על פי שמעולם לא היה עונד התואר בכל מהלך חייו. למעשה עד היום הוא נחשב לסמל הייצור הקדום של המדינה המאנצ'ורית הראשונה אי פעם.
שנותיו הראשונות.
נורהאצ'י נולד ב-8 באפריל 1559. בהיותו בן שבט גיורו משבט נהר סקסוהו, נארוהצ'י בנוסף טען ירושה ממנטמו, ראש המשרד של הג'ורצ'ן (המאנצ'ורים) שחי כמאתיים שנה לפני כן. הצעיר גדל כחייל במשק ביתו של גנרל שושלת מינג לי צ'נגליאנג בפושון, שם למד ניב סיני, ככל הנראה קווינה, הניב הרשמי של בתי המשפט. נורהאצ'י קרא את הרומנים הסיניים רומנטיקה של שלוש הממלכות ושולי המים ולמד את כל מה שידע על אסטרטגיות צבאיות ופוליטיות סיניות מהן. הוא כינה את חמולתו אייסין גיורו בסביבות שנת 1612, זמן קצר לפני שעלה רשמית על כס המלוכה כחאן של שושלת ג'ין המאוחרת. בשנת 1582 נהרגו אביו של נורהאצ'י טקסי וסבו גיוקאנגה בהתקפה על גור (כפר במחוז האוטונומי שינבין מנצ'ו) על ידי מפקד יריץ יורקן, ניקאן ווילאן ("ניקאן ווילן" פירושו "מזכיר האן הסיני" בשפה הג'ורצ'ן כך על פי כמה היסטוריונים.) כשהוא מוביל בעזרת לי צ'נגליאנג. בשנה שלאחר מכן החל נורהאצ'י לאחד את השבטים הג'ורצ'נים סביב אזורו.
בשנת 1584, כשנורהאצ'י היה בן 25, הוא תקף את ניקאן ווילן בטורון (כיום גם ידוע בתור כפר בסינבין) כדי לנקום את מותם של אביו וסבו, שלדבריהם לא הותירו לו רק שלוש עשרה חליפות שריון. ניקן וואילאן נמלט משם לארהון, אותו תקף נורהאצ'י שוב בשנת 1587. ניקאן ווילן נמלט הפעם לשטחו של לי צ'נגליאנג. מאוחר יותר, כדרך לבנות מערכת יחסים, לי מסר את ניקאן וויילן לנורהאצ'י, שערף את ראשו בצורה אישית ומידית. תחילה היה בתמיכתו של לי, אבל נורהאצ'י בהדרגה גבר את כוחו בשנים שלאחר מכן.
איחוד שבטי הג'ורצ'ן.
בשנת 1593 קרא שבט יהא לקואליציה של תשעה שבטים: האדה, עולא, חיפה, מונגולים מג'ורצ'ן, סיבה, גוואלקה, ג'וסרי, ניין והיו עצמם מאוחדים להתקיף את הכוח של נורהאצ'י ולמנוע מכוח חדש לעלות. הקואליציה הובסה בקרב על גור ונורהאצ'י עלה כמנצח. בשנים 1599–1618 יצא נורהאצ'י למערכה נגד ארבעת שבטי חולון. הוא החל בתקיפת ההאדא בשנת 1599 וכיבושם בשנת 1603. ואז בשנת 1607, נכבש חיפה גם עם מותו של ביילנד ביינדרי שלה, ואחריו משלחת נגד עולא והזוהר ביוג'אנאי בשנת 1613, ולבסוף יהא ובייל שלה. גינטאיסי בקרב על סרחו בשנת 1619. בשנת 1599 נורהאצ'י נתן לשניים מתרגמיו, ארדי באקסי ('מורה תכשיט' במונגולית) ודאהי ג'ארג'י, את המשימה ליצור אלף-בית מנצ'ו על ידי התאמת התסריט המונגולי. בשנת 1606 הוענק לו המונגולים התואר קונדולון חאן. בקרב על סארהו הביס נורהאצ'י מתקפה סינית בעלת ארבע-שיני כוח שנועדה לכבוש את בירתו האטו עלא על ידי ריכוז כוחותיו בטור אחד בכל פעם. בשנת 1616 הכריז נורהאצ'י על עצמו כחאן והקים את שושלת ג'ין (אייסין גיורו), המכונה לעיתים קרובות ג'ין המאוחרת בהתייחס למורשת שושלת ג'ורן ג'ין הקדומה במאה ה-12. הוא בנה ארמון במוקדן (שן יאנג של ימינו, ליאונינג). "ג'ין המאוחרת" שונתה ל"צ'ינג "על ידי בנו הואנג טאיג'י לאחר מותו בשנת 1626, אולם בדרך כלל מכונה נורהאצ'י כמייסד שושלת צ'ינג. על מנת לסייע בממשל המאורגן שזה עתה נוצר, מונו חמישה מחבריו הנאמנים כמועצותיו הראשיות אנפיאנגג, עידו, חוראן, פיוגדון והוהורי. נורהאצ'י כבש את ליאונינג בשנת 1621 והפך אותה לבירת האימפריה שלו עד 1625. רק לאחר שהפך לחאן, הוא איחד לבסוף את האולא (שבט הקונסורטה שלו ליידי אבהאי, שהוזכר להלן) ואת יהה, שבט חברתו המונגו ג'ורג'ר.
נורהאצ'י בחר להדגיש באופן שונה את ההבדלים או את קווי הדמיון באורח החיים עם עמים אחרים כמו המונגולים מסיבות פוליטיות. נוראצ'י אמר למונגולים כי
"שפות הסינים והקוריאנים שונות, אך לבושם ואורח חייהם זהים. זהה גם לנו מנצ'ורים (ג'ורצ'ן) ומונגולים. השפות שלנו שונות, אבל הבגדים שלנו אורח החיים זהה. אתם המונגולים מגדלים בעלי חיים, אוכלים בשר ולובשים קליפות. אנשים עד השדות וחיים על תבואה. שנינו לא מדינה אחת ויש לנו שפות שונות."