אליס נעצרת לאחר מכן ונלקחת למשרדו של פרנקן. הוא יודע עליה ועל המיקרופון ויודע שהמחתרת מקשיבה, הוא מקיים עימות כדי לגרום להם להאמין שאליס היא משתפת פעולה עם הנאצים, האחראית לכישלון מבצע ההצלה. קויפרס וחבריו נשבעים לגרום לה לשלם על הבגידה. רוני, אישה הולנדית העובדת במטה SD שאליס סיפרה לה על תפקידה במחתרת, עוזרת לה ולמונטזה לברוח.
כאשר המדינה משוחררת על ידי בעלות הברית, פרנקן מנסה לברוח בסירה, אך נהרג על ידי אקרמנס, שלוקח את השלל היהודי. בחשד כי סמאל הוא הבוגד, מונטזה ואליס חוזרים להתעמת איתו. סמאל קובע כי זהותו של הבוגד מתועדת ב'ספרו השחור', בו פירט את כל עסקיו עם יהודים. עם זאת, הוא מסרב לדון בהמשך, ורוצה לפנות לרשויות בקנדה. כשהם עומדים לעזוב, סמאל ואשתו נהרגים על ידי תוקף לא ידוע. מונטזה רודף אחריו לרחוב, אלא שהוא מזוהה על ידי ההמון ההולנדי ונעצר על ידי חיילים מהצבא הקנדי. ההולנדים מכירים גם באליס ועוצרים אותה כמשתפת פעולה, אך לא לפני שהיא לוקחת את הספר השחור.
מונטזה מובא בפני הקצינים הקנדים ומגלה שקוטנר עוזר לשמור על הסדר בקרב הכוחות הגרמניים המובסים. קאוטנר משכנע קולונל קנדי שעל פי החוק הצבאי, הצבא הגרמני המובס שומר על הזכות להעניש את חייליו. בשל צו המוות שהוצא בעבר, מונטזה מוצא להורג בכיתת יורים.
אליס כלואה עם משתפי פעולה אחרים שנאשמים, מושפלת ומעונה על ידי הסוהרים המתנדבים המתנגדים לנאצים באלימות, אך מחולצת על ידי אקרמנס, שהוא כיום אלוף-משנה בצבא ההולנדי. אקרמנס מביא אותה למשרדו הרפואי, ואומר כי הוא הרג את פרנקן כשהנאצי ניסה להימלט. הוא מראה לה את חפצי הערך שנגנבו מהקורבנות יהודים. כאשר נודע לה על גורלו של מונטזה, אליס נכנסת להלם, ואקרמנס נותן תרופת הרגעה שהיא למעשה מנת יתר של אינסולין. אליס, מרגישה סחרחורת, רואה את בקבוק האינסולין ושורדת על ידי אכילת חפיסת שוקולד במהירות. היא מבינה אז שאקרמנס הוא הבוגד ששיתף פעולה עם פרנקן והרג את הסמאלים. בזמן שדעתו של אקרמנס מוסחת, מנופף לקהל שמריע לו, היא קופצת מהמרפסת אל הקהל שמתחת ובורחת. הוא מנסה לעקוב אחריה, אך נחסם על ידי ההמון.
אליס מוכיחה את חפותה למודיעין הצבאי הקנדי ולמנהיג המחתרת לשעבר, גרבן קויפרס, באמצעות הספר השחור של סמאל, המפרט כמה יהודים הועברו לאקרמנס לקבלת עזרה רפואית ממש לפני רציחתם. יחד, אליס וקויפרס מיירטים את בני אקרמנס הנמלטים, שמסתתרים בארון מתים עם הכסף, הזהב והתכשיטים הגנובים. הם הורגים את הנהג, ובעוד שקויפרס מסיע את הגופה, אליס מבריגה את פתחי האוורור הסודיים של הארון. הם נוסעים אל הולנדס דיפ שם נלכדה מלכודת האס אס המקורית ומחכים עד שאקרמנס ייחנק. אליס וקויפרס תוהים מה לעשות עם הכסף והתכשיטים הגנובים.
בישראל של שנת 1956, רחל פוגשת את בעלה ושני ילדיהם וחוזרת לקיבוץ שטיין, עם שלט בשער המודיע כי הוא ממומן בכסף שהושג מיהודים שנהרגו במהלך המלחמה. בסצנה האחרונה, השקט של רחל ומשפחתה נקטע על ידי פיצוצים שנשמעים מרחוק; הצפירה מכריזה על התקפה אווירית וחיילים ישראלים מתמקמים בחזית הקיבוץ.
הפקה.
כתיבה.
לאחר 20 שנות עשייה בסרטים בארצות הברית, חזר ורהובן למולדתו, הולנד, להפקת "ספר שחור". הסיפור נכתב על ידי ורהובן והתסריטאי ג'רארד סוטמן, איתו הוא עשה סרטים מצליחים כמו תענוג טורקי (1973) וחייל כתום (1977). שני הגברים עבדו על התסריט במשך חמש עשרה שנה, אך הם פתרו את בעיות הסיפור שלהם בתחילת שנות האלפיים על ידי שינוי הדמות הראשית מזכר לנקבה. על פי ורהובן, הסרט נולד מתוך אלמנטים שלא השתלבו באף אחד מסרטיו הקודמים, וניתן לראות בכך תוספת לסרטו הקודם "חייל כתום", על מלחמת העולם השנייה.
ורהובן הדגיש כי הסיפור אינו מראה ניגוד מוסרי ברור בין הדמויות, לנושא של רלטיביזם מוסרי: "בסרט, לכל דבר יש גוון אפור. אין אנשים שהם טובים לגמרי ואין אנשים שהם רעים לגמרי. זה כמו בחיים. זה לא ממש הוליוודי.
הסרט אינו סיפור אמיתי, אך ורהובן קובע שרבים מהאירועים נכונים. כמו בסרט, המטה הגרמני היה בהאג. בשנת 1944 נכלאו יהודים רבים שניסו לעבור לחלקים משוחררים בדרום הולנד על ידי שוטרים הולנדים. כמו בסרט, ניסיונות מעבר התרחשו בשמורת ביסבוש. שולבו אירועים קשורים לחייו של ורהובן, שנולד בשנת 1938 וגדל בהאג במהלך מלחמת העולם השנייה. הוצאתו להורג של מונטזה על ידי כיתת יורים גרמנית לאחר סיום המלחמה מהדהדת את אירוע ההוצאה להורג של עריק גרמני במאי 1945.
מימון.
האומדן הראשוני של התקציב היה 12,000,000 אירו. לדברי מפיק הסרטים רוב רובר, שעבד עם פול ורהובן על סרטים קודמים, לא ניתן היה לבצע את העבודה תמורת סכום כסף זה. סן פו מלטה הפיק את הסרט יחד עם שלושה מפיקים אחרים. הוא ניסה לחסוך בחלקים שונים כמו הסצנות בישראל, שאפשר היה להשאירן בחוץ מבלי לשנות את העלילה, אבל פול ורהובן סירב.
בשל בעיות מימון, הצילומים לא החלו כמתוכנן בשנת 2004 והתעכבו עד אוגוסט 2005. בחודש זה פורסם כי הסרט קיבל כ-2,000,000 אירו תמיכה מקרן השידור הציבורי בהולנד, מקרן CoBO וממשרד החינוך, התרבות והמדע ההולנדי. היו גם כמה משקיעים זרים, בעיקר מבלגיה, בריטניה וגרמניה ובכך היה הסרט לקופרודוקציה עם מדינות אלה. בתקציב מוערך של 18,000,000 אירו הסרט היה הסרט ההולנדי היקר ביותר אי פעם, בזמן צאתו לאקרנים.
באוקטובר 2006 פתחו שנים עשר אנשי צוות ואנשי עסקים בתביעה בה הם דרשו את פשיטת הרגל של חברת Zwartboek Productie BV, הישות המשפטית שהוקמה לצורך הפקת סרט. חלקם כבר חיכו יותר משנה לקבל את כספם, בסך הכל עשרות אלפי אירו. חברת ההפקה Fu Works הסדירה את התיק והבטיחה לשלם לנושים.
צילומים.
צילומי הסרט עוכבו בשנת 2004 עקב בעיות כלכליות ובעיותיו הבריאותיות של פול ורהובן עצמו. בגלל העיכוב התנהלה תביעה בנוגע לשחקנית הראשית קאריס ואן האוטן, שהסכימה לשחק בהצגה. כשואן האוטן נאלצה לחזור לתפאורה, חברת התיאטרון תבעה את העיכוב היקר בהפקה שלהם. תוצאת התביעה הייתה שחברת ההפקה נאלצה לשלם 60,000 אירו בגין חוסר זמינותה של השחקנית.
הצילומים העיקריים נערכו בין התאריכים 24 באוגוסט עד 19 בדצמבר 2005 במיקומים בהולנד, כולל הרדנברך, חיטהורן, האג, דלפט ודורדרכט ובישראל. בסצנת הפתיחה פוצצה חווה אמיתית שהייתה קיימת לפני המלחמה בעיר הארדנברך. החווה כבר הוכרזה כבלתי ראויה למגורים ומוכנה להריסה. כמה פיצוצים תת-מימיים צולמו באגם ליד חיטהורן. במרכז האג בנו בונקרים כדי לכסות על חפצים מודרניים כמו הכניסה לחניון תת-קרקעי. בניין הסגל לכימיה לשעבר של האוניברסיטת הטכנולוגית של דלפט שימש לצילומי סצינות כלא. תשומת לב רבה לפרטים הוקדשה בסרט. כמה אביזרי במה הועתקו משנות הארבעים, כמו שלטים, פוסטרים והספר השחור עצמו. יתר על כן, באחת מסצנות השחרור בהאג הופיעו עד 1,200 ניצבים.
במהלך הצילומים, הציבור הרחב הצליח לראות את אופן הפקת הסצינות בטלפונים הניידים ובאינטרנט, שהודלפו על ידי עוברי אורח.
העיתונות הבינלאומית כתבה ביקורות חיוביות על הסרט ובמיוחד על ואן האוטן. לדברי ג'ייסון סולומונס מ"האובזרבר", "הספר השחור" הוא כיף גדול, סרט מלחמה מיושן בחלקו, אך עם זרמים עמוקים על יהודים נמלטים, המחתרת, משתפי פעולה ופוליטיקת המלחמה המבולגנת. בהיותו ורהובן, יש המון סקס וסצנה שבה הכוכבת האטרקטיבית ביותר (קלאריס ואן האוטן) מלבינה את שיער הערווה שלה. מלבד זאת, היא הופעת כוכבים, שמציבה אפילו את סקרלט [ג'והנסון] בצל." ב"Frankfurter Allgemeine Zeitung" דירק שומר כתב שקריס ואן האוטן לא רק יפה יותר, אלא גם שחקנית טובה יותר מסקרלט ג'והנסון. יתר על כן, הוא כותב בביקורתו: "ההוליווד של אירופה יכולה להיות ממש טובה יותר מהמקור. כשהאינסטינקט הבסיסי שלו התחדד בקליפורניה, ורהובן מדגים כאן את הקולנוע כמדיום של טרגדיה אינדיבידואלית." ז'אק מנדלבאום כותב בביקורתו בלה מונד: "השיעור הזה על האנושות ועל הפחד יכול להיות ממוקם בעקבות כמה יצירות מופת נדירות, שמתמודדות בחגיגיות עם הסיפור הזה"; הוא משווה גם את הסרט עם קלאסיקות כמו "הדיקטטור הגדול", "להיות או לא להיות" ו"מר קליין".
ריצ'רד שיקל ממגזין טיים ציין את הסרט כאחד מעשרת הסרטים הטובים לשנת 2007 וכינה אותו "סרט אפל ועשיר". בעוד שיקל ראה בסרט אולי "מיושן מבחינה סגנונית ודי מניפולטיבית בעלילתו", הוא רואה גם "משהו מספק מאוד באופן שבו הוא מביא את גורל דמויותיו הבעייתיות, אך האמינות."
הצלחה מסחרית.
לפני שהסרט יצא לאקרנים, הזכויות להפצה נמכרו למפיצים ב-52 מדינות. על פי חברת ההפקה Fu Works המכירות הללו הפכו את הסרט להפקת הסרטים ההולנדית המצליחה ביותר אי פעם, בעת צאתו לאקרנים.
הסרט מכר 100,000 כרטיסים בשיא של שלושה ימים ו-400,000 כרטיסים לאחר שלושה שבועות. ב-12 בינואר 2007 הגיע הסרט למיליון כרטיסים שנמכרו. "ספר שחור" היה לשובר קופות ההולנדי של שנת 2006 והגיע למקום השלישי בשנת 2006 בהולנד, אחרי הסרטים האמריקאיים "" ו"צופן דה וינצ'י". נכון ליום 31 בדצמבר 2006, הקופה ברוטו בהולנד הייתה 6,953,118 אירו.
נילסן מיוזיק קונטרול
Stories
Stories הוא אלבום האולפן השני של המפיק השוודי אביצ'י. האלבום יצא לאור ב-2 באוקטובר 2015 דרך חברות התקליטים PRMD Music ואיילנד רקורדס, והיה לאלבום האולפן האחרון שהוציא אביצ'י לפני מותו בשנת 2018.
האלבום מכר מעל למיליון עותקים ברחבי העולם עד נובמבר 2015, והיה לאלבום הרביעי המושמע ביותר דרך ספוטיפיי ברחבי העולם באותה השנה.
נילסן סאונד-סקאן
ילסן סאונד-סקאן
True (אלבום של אביצ'י)