במהלך הסרט מתמודד הולדן עם רגשותיו כלפי אליסיה, אשר בשלב מסוים מחזירה לו אהבה, כמו גם עם רגשותיו השליליים של חברו הטוב לגבי אליסה ועם תגליתו לגבי עברה הנועז של אליסיה בתיכון.
מקור השם.
במהלך הסרט, ג'יי ובוב השקט נפגשים עם הולדן לצורך קבלת תשלום על השימוש בדמויותיהם בקומיקס המצליח שלו ושל בנקי - Bluntman &amp; Chronic. הולדן מספר על מערכת היחסים שלו עם אליסה, ובוב בתורו (במונולוג הארוך ביותר של בוב השקט בטרילוגיה) מגיב על סיפורו של הולדן בקביעה: "אתה רודף אחרי איימי", ומספר לו שבתקופה בה גר בלאס וגאס הכיר מישהי בשם איימי, כאשר גילה על עברה המפוקפק, לא יכל להתמודד עם כך. הוא נפרד ממנה והצטער על כך מאז. הוא יצא עם נשים אחרות, אבל לגביו כל מה שהוא באמת עושה - זה "לרדוף אחרי איימי".
צמר גפן
צמר גפן הוא מוצר עשוי מכותנה טבעית לא מעובדת ומעוקרת.
שימושים.
בשל היותו מוצר רך, סופג ואוורירי הוא משמש מצד אחד לספיגת נוזלים ותחליבים לצורך מריחתם על העור (בעיקר) ומצד שני, לריפוד ולהגנה על עצמים עדינים או שבירים. השימוש הראשון נפוץ בעיקר בתחומי הרפואה והקוסמטיקה – למשל, לשם ניקוי אזור של העור מספיגים צמר גפן בחומר חיטוי או במסיר איפור. השימוש השני נפוץ לריפוד אתרוג או לאריזה ביתית.
צמר גפן נמכר בעיקר בבתי מרקחת בצורה רציפה הניתנת לתלישה או בכדורונים מוכנים מראש, לבנים או צבעוניים (לרוב להסרת איפור). צמר גפן נמכר גם כ"צמרונים" לניקוי אוזניים. בשני קצותיו של כל מקלון (עשוי עץ או פלסטיק) מלופף צמר גפן דחוס. גם את צמר הגפן שבקצה המקלון ניתן להספיג בחומר נוזלי או בתחליב כדי לנקות אזורים קטנים בדיוק מרבי.
היסטוריה.
השימוש הרפואי הראשון בצמר גפן נעשה במאה ה-19 על ידי ד"ר ג'וזף סמפסון גמג'י, רופא ממוצא איטלקי ששירת כמנתח בבית החולים של המלכה בברמינגהאם, אנגליה. הוא סלל את הדרך למניעת זיהומים בניתוח, וב-1880 המציא את "גמג'י טישו" (Gamgee Tissue) – תחבושת כירורגית שהורכבה משכבה עבה של צמר גפן בין שתי שכבות של גזה (רשת) סופגת. המצאתו נחשבת לפיתוח משמעותי במניעת זיהומים בפצעי ניתוח והיא הבסיס לתחבושות מודרניות רבות.
מקור השם.
מקור השם הוא שיבוש שמו העברי הקדום של צמח הכותנה – גפן הצמר – שנקרא כך בשל דמיון עליו לעלי הגפן.
הציטוט מתייחס לאיסור כלאיים: אסור לזרוע זרעי כותנה (גפן הצמר) עם זרעי גפנים למרות הדמיון ביניהם. רוביק רוזנטל ב"מילון הצירופים" תולה את השם העברי למוצר גם בהשפעת המילה המקבילה בגרמנית לכותנה Baumwolle (צמר עץ) ובהשפעת המונח האנגלי ל"צמר גפן" – cotton wool (צמר כותנה).
תרבות.
שימושו של המוצר "צמר גפן" כחומר ריפוד הביא לשימוש בצירוף הלשוני "צמר גפן" כדימוי להגנת יתר, בעיקר על ילדים. ניבים כגון "לעטוף / לגדל (ילד) בצמר גפן" משמשים להעברת ביקורת על הורות מגוננת יתר על המידה באופן חונק ולא בריא שלא מאפשר לילד להתמודד עם קשיים, להתחסן ולהתפתח. ניבים כאלה קיימים בכמה שפות אירופאיות:
צמר גפן מתוק (מוכר גם בכינויים "שערות סבתא", ס◌ֽוכר, שמבלולו או ימבמבם) הוא כינוי לממתק נפוץ העשוי מסוכר לבן. שם הממתק נגזר מהדמיון הצורני למוצר – הסוכר המומס לצורת שערות מלופף סביב מקל עץ ונראה כמו "ענן" אוורירי לבן ורך, גוש גדול של צמר גפן.
כפור
צמחי CAM
שכוייעך
סוריקאטה
מחלקת הטיס
מחלקת הטיס הייתה הזרוע האווירית של הפלמ"ח.
הקמת המחלקה.
עם הקמת הפלמ"ח בשנת 1941 בחסות הבריטים וארגון ההגנה, במטרה להפעיל מלחמת גרילה אם וכאשר ייכנסו הגרמנים לארץ ישראל, עלתה גם שאלת התעופה הביטחונית. בשנת 1942 התאספו מספר 'משוגעים לתעופה' חברי 'הפלמ"ח' בקיבוץ שריד ותכננו את הקמתה של מחלקה שתקיים קורסי דאייה וטיסה. החברים שנאספו בקיבוץ שריד נאלצו בתקופה שלאחר מכן להתנדב לצבא הבריטי נוכח התקרבות החזית הצפון-אפריקאית לארץ ישראל, ולכן התכנון לא נשא פרי.
עם התרחקות החזית מארץ ישראל לאחר קרב אל-עלמיין השני החל הפלמ"ח להגדיר את מטרתו מחדש. בתהליך עיצובו ככוח המגויס של ארגון ההגנה ניתן גם מקום לשאלת התעופה. במאי 1943 נערכה פגישה בין יגאל אלון, ממפקדי הפלמ"ח, לבין ישראל גלילי ואליהו גולומב, שעמדו בראש המטה הארצי של ההגנה (גוף מדיני שקישר בין מחלקת הביטחון של הסוכנות היהודית לבין המטה הכללי של ההגנה), שבה סוכם כי הפלמ"ח יוכל לפתוח קורסי דאייה וטיס בתנאי שלא יידרש לכך סיוע כספי של ההגנה. המימון בא מחברי הפלמ"ח עצמם שביקשו להשתתף בבניין כוח המגן העברי במקצועות התעופה - לפי המשטר הקפדני של "עבודה ואימונים" שאפיין את הכוח המגויס של ההגנה, עבדו אותם "משוגעים לתעופה" במשך תשעה חודשים רצופים בקיבוץ משמר העמק, וזאת כדי לממן את קורס הדאייה שלהם.
הקמתה של מחלקת הטיס לא נעשתה על ידי מפקדי הכוחות וקובעי המדיניות, אלא דווקא "מלמטה" - על ידי "המשוגעים לתעופה", אותם ארצישראלים שהתגייסו לשורות ההגנה ורצו לממש את חזונם להקים כוח אווירי עברי. בניגוד לפעולה בזרוע הים, למשל, שנתפשה כחיונית בתקופת המלחמה לשם הצלת יהודי אירופה, הפעולה בזרוע האוויר נתפשה כנספח לכוחות החיוניים וככוח שולי בחשיבותו. עדיין לא הייתה חשיבות מספקת לרעיון הקמת האווירייה היהודית, ואת זאת ניתן להסיק מכך שמפקדי ארגון ההגנה עמדו בסירובם לממן את אימון הטייסים.
הכשרת טייסים והתגבשות המחלקה.
מחנה הדאייה הראשון של הפלמ"ח נפתח בקיץ 1943 ונערך בחשאי (משתתפי המחנה נרשמו כחברי סניף הגליל התחתון של הקלוב הארצישראלי לתעופה) במטרה ללמד את הדואים את יסודות התעופה. בתחילה עוד לא הייתה יחידה אווירית קבועה, ומשתתפי המחנה פוזרו בין הפלוגות השונות עם סיומו. לאחר סינון קפדני של משתתפי קורס הדאייה נבחרו ארבעה מצטיינים, שבדצמבר 1943 חנכו את קורס הטיס הראשון של 'הפלמ"ח' שנערך בשדה התעופה ברמלה בחסות חברת אווירון. גם כאן נדרשה חשאיות, ופרחי הטיס היו לנים בקיבוץ נען, מתחזים לחברי המשק, והלכו לאימוניהם כיחידים מבלי לעורר חשד אצל השלטונות. מחזור שני של חניכים החל את קורס הטיס ביולי 1944, ובסיומו בראשית 1945 הוקמה מחלקת הטיס של הפלמ"ח על אחד-עשר טייסיה וכמה עשרות דואים. אמנם הייתה זו לראשונה יחידה אווירית סדירה, אך היא בהחלט לא עמדה ברשות עצמה. מחלקת הטיס הסתפחה למחלקת הסיירים של פלוגה ז' (פלוגת המטה). רק לאחר שהטייסים הקימו קול זעקה במעין "מרי טייסים", החליט יגאל אלון להפוך את המחלקה ליחידה נפרדת שבסיסה בקיבוץ נען. הייתה זו הפעם הראשונה שהכוח האווירי העברי היווה יחידה סדירה עצמאית. לקראת סוף שנת 1945, בחודשים שבהם הסתיימה כבר מלחמת העולם השנייה, נערכו עוד קורסים של חברת אווירון, ומחלקת הטיס של הפלמ"ח מנתה כעשרים טייסים.
פעולותיה של מחלקת הטיס בראשיתה היו ליווי מחלקות שיצאו למסעות רגליים במדבר יהודה ובמדבריות הנגב, ושמירת קשר עימן באמצעות הצנחת ציוד, דואר והוראות להמשך פעילות, צילום אווירי של כפרים ערביים, ורישום מקומות מתאימים ליד נקודות היאחזות מרוחקות שיוכלו לשמש כמנחתים בשעת חירום. עם הקמתו של שירות האוויר של ההגנה נוקזה אליו גם מחלקת הטיס של הפלמ"ח.
חברי מחלקת הטיס.
כן נמצאו במחלקה: אריה אלוף, אהרון נחשון, ומישה קנר שהגיע מחיל האוויר של הצבא האדום.
ג'ייסון קיד
ג'ייסון פרדריק קיד (באנגלית: Jason Frederick Kidd; נולד ב-23 במרץ 1973) הוא כדורסלן עבר, ומאמן כדורסל אמריקאי המאמן את קבוצת דאלאס מאבריקס, שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1994–2013, בעמדת הרכז.
קיד, הנחשב לאחד מטובי הרכזים בהיסטוריה, הוביל את ניו ג'רזי נטס לשתי הופעות רצופות בסדרת גמר ליגת ה-NBA (2002 ו-2003), והיה שותף לזכיית דאלאס באליפות ב-2011. יכולותיו המגוונות הרבות על המגרש הפכו אותו לשחקן המתמחה בקביעת "טריפל דאבלים". הוא מדורג במקום הרביעי בכל הזמנים בקביעת טריפל דאבלים במהלך העונה הסדירה עם 107 כאלו, וכן במקום השני ברשימת מוסרי האסיסטים המובילים בתולדות ה-NBA, עם 12,091 אסיסטים בסך הכול. ביוני 2013 הודיע קיד על פרישה ממשחק פעיל.
ראשית חייו.
ג'ייסון קיד נולד בסן פרנסיסקו שבקליפורניה לסטיב ולאנה קיד, והיה הבכור מבין ששת ילדיהם. אביו, שנפטר בשנת 1999, היה ממוצא אמריקאי-אפריקאי, ואמו הייתה ממוצא אמריקאי-אירי. קיד גדל באוקלנד, ונעשה לבוגר "בית ספר סנט פסקל ביילון" שבאוקלנד הילס. בילדותו ביקר קיד לעיתים תכופות במגרשי הכדורסל ברחבי אוקלנד, והתחרה פעמים רבות נגד כדורסלן מפורסם נוסף לעתיד, גארי פייטון. בצעירותו הצטיין קיד גם בכדורגל ובמספר ענפי ספורט נוספים.
קיד שיחק במדי קבוצת הכדורסל של "בית הספר התיכון סנט ג'וסף נוטר דאם" באלמדה שבקליפורניה, תחת הדרכתו של המאמן פרנק לפורטה. קיד הוביל את קבוצת התיכון לשתי אליפויות רצופות בכדורסל של מדינת קליפורניה, והשיג ממוצעים של 25 נקודות, עשרה אסיסטים, שבעה ריבאונדים ושבע חטיפות בעונה האחרונה שלו בתיכון. באותה שנה הוא זכה במספר תארים אישיים, ובהם פרס נייסמית' לשחקן התיכונים המצטיין בארצות הברית. הוא נבחר לשחקן השנה בתיכונים גם על ידי המגזינים "Parade" ו-"USA Today". קיד נבחר שנתיים רצופות לשחקן השנה בקליפורניה, והוא מוסר האסיסטים המוביל בתולדות תיכוני המדינה עם 1,155 אסיסטים.
קיד הפתיע אוהדים ופרשנים רבים כאשר בחר בהצטרפות לקבוצתה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שנחשבה לחלשה יחסית ולא זכתה באף תואר אזורי מאז 1960. הוא העדיף את אוניברסיטה זו על פני אוניברסיטאות בעלות קבוצות כדורסל חזקות יותר, כדוגמת אריזונה, קנטקי, קנזס ואוהיו סטייט.