העיתון "פאלו אלטו דיילי פוסט" מפרסם שישה ימים בשבוע. העיתון פאלו אלטו דיילי ניוז שהוא יחידה בתוך חדשות סן חוזה מרקורי, מתפרסם חמישה ימים בשבוע. השבועון פאלו אלטו מתפרסם בימי שישי. פאלו אלטו טיימס, עיתון יומי, שימש את פאלו אלטו וערים שכנות החל משנת 1894. בשנת 1979 הוא שינה אתה שמו והפך לטריביון טיימס של חצי האי סן פרנסיסקו. העיתון חדל להתפרסם בשנת 1993.
תחנת הרדיו KDOW 1220 AM החלה לשדר בשנת 1949 בשם - KIBE; מאוחר יותר שמה שונה ל- KDFC. היא משדרת בפורמט חדשות עסקיות. התחנה עצמה נמצאת במזרח פאלו אלטו בסמוך לגשר דומברטון . הספק השידור שלה הוא של 5,000 וואט בשעות היום ו-145 וואט בלילה.
מרכז המדיה הקהילתי מידפנינסולה Midpeninsula Community Media Center מספק ערוצי טלוויזיה בכבלים ציבוריים, חינוכיים וממשלתיים (PEG), 26, 28, 29, 30 ו- 75.
בין שאר התוכניות, "מכון פאלו אלטו" מפעיל פסטיבל קולנוע ייחודי, שנקרא פסטיבל הסרטים הבינלאומי פאלו אלטו, המתמקד בדרכים בהן טכנולוגיות חדשות משפיעות ומושפעות מהמהפכה האמנותית בתקשורת.
הסרט פאלו אלטו (2007) צולם בעיירת פאלו אלטו וברקע ניתן לראות ציוני דרך רבים של העיר.
תחבורה.
כבישים.
פאלו אלטו נגישה על ידי שני כבישים מהירים ארציים (פדרליים), - כביש 101 הארצי של מדינת ארצות הברית וה- - הכביש המהיר 280, העיר מקושרת לכבישים המהירים על ידי הכביש המרכזי של חצי האי סן פרנסיסקו שעובר מצפון לדרום לאורך חצי האי סן פרנסיסקו שנקרא, אל קמינו ריאל ( כביש 82 של מדינת קליפורניה
- כביש 82). העיר מקושרת בעקיפין גם על ידי הכבישים המהירים - כביש 85 ו- - כביש 84.
אין מוני חניה בפאלו אלטו, וכל החניונים העירוניים ומבני החניה הרב-מפלסיים הם בחינם, אך מוגבלים לשעתיים או שלוש ביום חול. העירייה הוסיפה במרכז העיר מגרשי חנייה חדשים רבים כדי למנוע את הצפת רחובות העיר ברכבים.
שדות תעופה.
פאלו אלטו מקושרת גם על ידי שדה התעופה פאלו אלטו שבמחוז סנטה קלרה (KPAO), אחד משדות התעופה העמוסים ביותר במדינה. הוא משמש נוסעים רבים שטסים (בדרך כלל במטוסים חד-מנועים פרטיים) מבתיהם בעמק המרכזי לעבודה באזור פאלו אלטו. שדה התעופה המסחרי הקרוב ביותר הוא נמל התעופה הבינלאומי של סן חוזה (SJC), הנמצא במרחק של כ-24 קילומטרים דרומית-מזרחית מהעיר. בקרבת מקום נמצא נמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו (SFO), הנמצא במרחק של כ-34 קילומטרים צפונית מהעיר.
רכבת.
שירות רכבות זמין באמצעות קלטריין הנוסעת בין סן פרנסיסקו דרך סן חוזה ומגיעה עד גילרוי בדרום. לקלטריין יש שתי תחנות קבועות בפאלו אלטו, תחנת פאלו אלטו שבמרכז העיר פאלו אלטו. תחנת פאלו אלטו הראשית היא השנייה העמוסה ביותר בכל קו הרכבת קלטריין. התחנה ממוקמת בשדרת קליפורניה . תחנה שלישית, תחנת סטנפורד, הממוקמת ליד רחוב עלמה ורחוב אמברקדרו, משמשת לאירועי ספורט מזדמנים (בדרך כלל פוטבול ) באצטדיון סטנפורד .
אוטובוסים.
מרכז התחבורה פאלו אלטו הסמוך לתחנת הרכבת פאלו אלטו הוא מרכז האוטובוסים המרכזי של מחוז סנטה קלרה בצפון. רשות התחבורה בעמק סנטה קלרה (VTA) מספקת שירותי אוטובוסים דרך פאלו אלטו לחלקי מפרץ סן פרנסיסקו הדרומיים ולעמק הסיליקון. רשת התחבורה החופשית של אוניברסיטת סטנפורד (מרגריט) מספקת שירותי אוטובוסים (שטלים) בין אוניברסיטת סטנפורד ומרכז פאלו אלטו, לבין רשת התחבורה החופשית של פאלו אלטו (קרוסטאון ואמברקרדרו), שמבצעת סבבים בעיר בתדירות גבוהה, ומספקת שירות לנקודות מרכזיות בפאלו אלטו, כולל הספרייה הראשית, מרכז העיר, מסלול הגולף העירוני, מרכז התחבורה פאלו אלטו ושני בתי הספר התיכוניים.
רכיבה על אופניים.
רכיבה על אופניים היא אמצעי תחבורה פופולרי בפאלו אלטו. 9.5% מהתושבים רוכבים על אופניים לעבודה, האחוז הגבוה ביותר מכל עיר אחרת באזור מפרץ סן פרנסיסקו, והשלישי בגובהה בארצות הברית, אחרי דייוויס ובולדר. מאז 2003 קיבלה פאלו אלטו מעמד של "זהב" בליגה הידידותית לרוכבי אופניים בליגת האופניים האמריקאית.
השטח המישורי של העיר ורחובות מגורים השקטים והמוצלים מעצים מציעים נוחות ובטיחות לרוכבי אופניים. בנוסף, האקלים הממוזג הופך את הרכיבה לאורך כל השנה לנוחה. פאלו אלטו הייתה חלוצה בתפיסת שדרות האופניים לאורך הכבישים, כבר בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים. העירייה שיפרה את רחוב בריאנט כדי לתעדף אותו עבור רוכבי האופניים על ידי הסרת שלטי עצירה, מתן אותות תנועה מיוחדים והתקנת מעבירי תנועה וגשר אופניים / הולכי רגל מעל נחל מטדרו. עם זאת, הרחובות ועורקי התנועה העמוסים מסוכנים לרוכבי אופניים עקב נפח תנועה מהיר וחוסר בנתיבי אופניים. הכבישים אל קמינו ריאל, רחוב עלמה והכבישים Embarcadero ו- Middlefield, זוהו כבעלי "עדיפות גבוהה" להוספת מסלולי אופניים לשיפור הבטיחות על ידי תוכנית תחבורה לאופניים של פאלו אלטו משנת 2003, עדיין אינם מוכנים לרוכבי אופניים.
משטרת פאלו אלטו החליטה להפסיק להשתמש בטייזרים לעיכוב רוכבי אופניים לאחר תקרית שהייתה בשנת 2012. בה נער בן 16, שרכב על אופניים עבר תמרור עצירה מבלי לעצור, נפצע לאחר ששוטרים רדפו אחריו, ירו לעברו טייזר ופתאום בלמו את מכונית הסיור שלהם מולו, וגרמו לילד להתרסק.
מסלולי הליכה.
בפאלו אלטו יש מסלולי הליכה מצוינים למעט חציית רחובות ועורקיי תנועה בעלי נפח גדול כמו אל קמינו ריאל וכביש המהיר אורגון. מדרכות זמינות כמעט בכל הרחובות העירוניים, למעט שכונת פארק ברון, שהייתה האחרונה ששולבה בעיר. רשת הרחובות של פאלו אלטו מחוברת היטב עם מעט רחובות ללא מוצא, במיוחד בשכונות הצפוניות הוותיקות בעיר. היער העירוני הנרחב, מספק צל וגיוון חזותי ומאט את תנועת כלי הרכב. 4.8% מהתושבים הולכים לעבודה.
ערים תאומות.
לפאלו אלטו יש שבע ערים אחיות, כפי שמופיע ברשימת הערים האחיות הבינלאומית:
בשנת 1989 קיבלה פאלו אלטו במתנה פסל עץ גדול בשם חברים זרים (Fjärran Vänner), של גבר, אישה, כלב וציפור היושבים על ספסל בפארק, מהעיר בשוודית לינקופינג. הפסל זכה לשבחים מצד אחד, והיו שחשבו שהוא "גרוטסקי". אלה שחשבו שהוא גרוטסקי, כיסו את הפסל במעין גלויה גדולה ממוענת שכותרתה "חזרה לשולח". פרופסור לשעבר באוניברסיטת סטנפורד נעצר בגין ניסיון להדליקו באש. היו גם כאלה ששטפו אותו בצבע. בשנת 1993 כאשר נערפו ראשי הדמויות של הפסל המקוריים בליל כל הקדושים, הפך הפסל למקודש. זרי פרחים וכרטיסי ברכה הונחו עליו. בעקבות תרומה אנונימית הוחזרו הראשים. בתוך שבועות נערפו הראשים המשוחזרים שוב והפעם נעלמו. בסופו של דבר הוחלפו הראשים בראשים חדשים, בשלישית.
בשנת 2000 הפסל שאוחסן בינתיים נהרס סופית. באופן אירוני, הפסל שתוכנן לא כיצירת אמנות מתמשכת, אלא כמשהו שיש לטפס עליו באורך חיים של 10 עד 25 שנים חדל מלהתקיים כעבור 11 שנים.
התדיינות משפטית.
תובענה ייצוגית נגד יצרני סוללות.
פאלו אלטו הייתה העיר הראשונה בקליפורניה שהשתתפה בתובענה ייצוגית נגד יצרני סוללות גדולים, ומשמשת כנציגה של ערים וגופים ציבוריים שונים ברחבי המדינה. התביעה הוגשה נגד יצרנים עולמיים של סוללות ליתיום-יון, כולל פנסוניק, LG Chem, סוני, היטאצ'י וסניו.
החברות הואשמו בפרקטיקות עסקיות לא הוגנות. כי יש להם מחירים קבועים של סוללות ליתיום-יון נטענות, המשמשות בדרך כלל במחשבים ניידים, סמארטפונים ומכשירי GPS, ועיריית פאלו אלטו רכשה הרבה מכשירים כאלה.
התריסריים
התריסריים או אית'נא עשׁריה (בערבית: اثنا عشرية) הם הפלג העיקרי בשיעה. אלו מוסלמים שיעים המאמינים בקיומם של שנים-עשר אימאמים שהם יורשיו של מוחמד. הם מהווים 80 אחוז מהשיעים בעולם ונחשבים לפלג העיקרי באזרבייג'ן, איראן, עיראק, לבנון ובחריין.
התריסריים חולקים אמונות רבות עם פלגים אחרים בזרם אסלאם השיעי, כגון אמונה באימאמים, אך אינם מסכימים בנוגע למספר האימאמים שהותיר אחריו מוחמד, מי הם, סגולותיהם ותפקידם כיום.
לפי פלג זה, האימאם השנים-עשר נעלם במאה ה-9, והוא עתיד לשוב באחרית הימים בתור מהדי.
שמות נוספים.
התריסריים ידועים במספר שמות, שכל אחד מהם מעיד על חלק אחר באמונתם:
סקירה כללית.
התריסריים מאמינים כי צאצאי הנביא מוחמד, דרך בתו פאטמה ובן דודו עלי, הם מקור הידע הטוב ביותר לקוראן ולדת המוסלמית בכלל. הם גם האמינים ביותר בשומרי מנהגי (סונה) מוחמד והראויים ביותר לחיקוי.
במיוחד, התריסריים מכירים בשושלתו של עלי (בן דודו של מוחמד, הגבר הראשון לקבל עליו את האסלאם, שני רק לאשתו של מוחמד) בניגוד לח'ליפות המקובלת באסלאם הסוני. האמונה התריסרית טוענת כי עלי מונה להיות יורשו של מוחמד בהוראה ישירה של מוחמד ועל כן הוא המנהיג הבלתי מעורער של הדת המוסלמית.
עלי היה הרביעי בשושלת שהתחיל אותה אבו בכר, ועבור האסלאם השיעי היה האימאם הראשון אשר קיבל השראה אלוהית ונקשר בקשרי משפחה עם הנביא מוחמד. האירוע המכונן בהיסטוריה השיעית הוא מות הקדושים של בנו של עלי, חוסיין, אשר הוביל התנגדות לח'ליפה יזיד בן מעאויה. עבור התריסריים, כמו גם שיעים אחרים רבים, חוסיין מסמל כיום התנגדות לעריצות.
ללא קשר למחלוקות דתיות, התריסריים מכירים בסמכות הדתית של שנים עשר האימאמים.
&lt;br&gt;
תאולוגיה.
שריעה: חוק דתי.