גוד הצטרף לשירות המדינה במלזיה בשנת 1931 ולמד משפטים בזמנו הפנוי. הוא התקבל לבר על ידי Grey's Inn בשנת 1936. בשנים 1936–1939 שימש כקצין המחוז ראוב, ולאחר מכן כעוזר המזכיר הפיננסי של סינגפור בשנת 1939. הוא מונה לעוזר נציב ההגנה האזרחית, סינגפור בשנת 1940, וכיהן בחיל המתנדבים בסינגפור כרב-טוראי-משנה במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר קרב סינגפור בשנת 1942 הוא נלקח בשבי על ידי היפנים ונשלח לעבודה בסיאם ברכבת בורמה בין השנים 1943–1945 הוא נשאר במלזיה לאחר המלחמה, ובשנת 1948 הפך לסגן המזכיר הכלכלי בפדרציה. בשנת 1949 הועמד לעדן כמזכיר ראשי, שם שימש גם כמושל בין השנים 1950–1951. הוא שב לסינגפור כמזכיר קולוניאלי בשנת 1953 והפך למושל הבריטי האחרון של המושבה בשנת 1957. בשנת 1959, כחלק מהסדרי המעבר, הוא מונה ליאנג די-פרטואן נגארה של סינגפור מיוני עד דצמבר, ולנציב בריטניה. בין השנים 1959–1963 הוא היה המושל והמפקד האחרון של צפון בורנאו.
פרסים והצטיינות.
הוא קיבל את מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (CMG) בהצטיינות השנה החדשה בשנת 1952 מפקד האביר של מסדר סנט מייקל וסנט ג'ורג' (KCMG) בשנת 1957.
הוא קיבל תואר אביר עם מסדר בית החולים של סנט ג'ון מירושלים (KStJ) בשנת 1958.
הוא מונה למפקד הגדול של מסדר סנט מייקל וסנט ג'ורג' (GCMG) בהצטיינות השנה החדשה בשנת 1963 זמן קצר לפני פרישתו לברקשייר, אנגליה.
חיים אישיים.
בשנת 1938 התחתן גוד עם מרי הרדינג. היא נפטרה בשנת 1947 ושלוש שנים לאחר מכן התחתן עם אנה מרי מקלארן.
גוד נפטר בגורינג און תמזה בשנת 1986, בגיל 79.
יחסי הודו–ערב הסעודית
יחסי הודו–ערב הסעודית (בערבית: العلاقات السعودية الهندية; בהינדי: भारत-सऊदी अरब संबंध; מכונים לעיתים גם יחסי הודו–סעודיה) הם היחסים הדיפלומטיים, הכלכליים, המדיניים והצבאיים שבין הרפובליקה של הודו לממלכת ערב הסעודית. היחסים בין המדינות היו לאורך ההיסטוריה חמים וקרובים, במיוחד כתוצאה מאינטרסים מסחריים וכלכליים. שווי המסחר הכולל בין ערב הסעודית להודו בשנת 2017–2018 עמד על 27.48 מיליארד דולר, שיא חדש לעומת 25.1 מיליארד דולר בשנה שלפני כן. כלל הייצוא מערב הסעודית בשנה המדוברת עמד על 22.06 מיליארד דולר, ואילו הייצוא של הודו עמד על 5.41 מיליארד דולר.
היסטוריה.
התקופה הקדומה.
קשרים מסחריים ותרבותיים בין הודו העתיקה לחצי האי ערב נקשרו לראשונה כבר באלף השלישי לפני הספירה. משנת 1000 לספירה (לערך) החלו יחסי הסחר בין דרום הודו וערב לפרוח, והפכו לעמוד השדרה של הכלכלה הערבית. בעקבות שליטת חצי האי ערב על כל ייבוא של מוצרים מהודו דרך הים הערבי וים סוף לים התיכון ולאירופה, תושבי חצי האי נהנו ממונופול נרחב על כל ייבוא מהודו.
הודו הבריטית.
הודו, תחת שלטון בריטי, הייתה מהתומכות הראשונות של הקמת ממלכת סעודיה. במהלך שנות השלושים של המאה העשרים, מימנה הודו הבריטית התיישבות כוללת בכל אזור נג'ד כדי לפתח כלכלה והתיישבות בכל חלקי המדינה החדשה ובכך לקבוע את קיומה בשטח. יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הודו העכשווית לערב הסעודית נוצרו זמן קצר מאוד לאחר שהודו קיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1947.
המחצית הראשונה של המאה ה-20.
היחסים בין המדינות התחממו בצורה ניכרת עם תחילת הסחר בין המדינות. ערב הסעודית היא אחת מספקיות הנפט הגדולות ביותר של הודו, והודו היא אחת משבע השותפות הכלכליות הגדולות ביותר של ערב הסעודית. בנוסף, הודו היא המשקיעה החמישית בגודלה בסעודיה.
במהלך ההיסטוריה נערכו בסך הכול ארבעה ביקורים של ראש ממשלת הודו בערב הסעודית: ג'ווארלאר נהרו (1955), אינדירה גנדי (1982), מאנמוהאן סינג (2010) ונרנדרה מודי (2016). שתי המדינות משתפות פעולה כנגד פעולות טרור והקצנה דתית. בנוסף קיים קשר גאוגרפי חזק בין הודו לערב הסעודית, משום שהן מהוות את הים הערבי, ולכן ספינות שיוצאות מערב הסעודית לכיוון אסיה חייבות לעבור בהודו, וספינות שיוצאות מהודו לאירופה חייבות לעבור בערב הסעודית. קיים גם קשר דמוגרפי הדוק בין המדינות משום שהאסלאם (שמקורו בחצי האי ערב) היא הדת השנייה בגודלה בהודו, והאוכלוסייה המוסלמית בהודו היא השלישית בגודלה בעולם. יתר על כן, האוכלוסייה המוסלמית בהודו היא השנייה בגודלה בעולם. על כן, מדי שנה מקבלת ערב הסעודית מספר עצום של תיירים הודים שבאים למכה על מנת לבקר בכעבה.
4 לטקסס
4 לטקסס (באנגלית: for Texas 4) הוא מערבון קומי משנת 1963 בבימויו של רוברט אולדריץ', עם פרנק סינטרה, דין מרטין, אניטה אקברג ואורסולה אנדרס בתפקידים הראשיים.
בסרט משחקים גם בהופעה קצרה ומצחיקה, שלושת המוקיונים (The Three Stooges).
תקציר העלילה.
זאק תומאס (פרנק סינטרה) וג'ו גארט (דין מרטין) נוסעים במרכבת דואר לגלבסטון טקסס, ב-1870. הם מותקפים על ידי הפושע מטסון (צ'ארלס ברונסון) ואנשיו. לאחר שהצליחו להרוג ששה מהתוקפים מטסון נסוג והמרכבה מתהפכת. זאק יוצא ומגלה בתוכה 100,000 דולר המיועדים לבנק בגלבסטון.
גם ג'ו יוצא מהמרכבה ההפוכה ומאיים עליו שימסור את הכסף. לאחר שהכסף עובר מיד ליד הוא נשאר בידי ג'ו שמפקיד חלק ממנו בבית היתומים שבו גדל ואת השאר בבנק בגלבסטון המנוהל על ידי המנהל המושחת הארווי ברדן (ויקטור בונו) שהוא זה ששלח את מטסון לשדוד את הכסף.
לזאק יש בגלבסטון ידידה בשם איליה (אניטה אקברג) בעלת סלון יופי. זאק וג'ו הם יריבים. לג'ו יש את העוזר הנאמן אנג'ל (ניק דניס) ולזאק יש את צ'אד (מייק מורקי). שניהם רוצים לפתוח מועדון הימורים על ספינה בנמל.
הם נפגשים במסעדה שם מנסה מטסון לחסל את זאק אך נפצע על ידי ג'ו.
ג'ו מגיע לספינה נטושה בנמל ונפגש שם עם מקסין (אורסולה אנדרס) שבעלה המנוח הוריש לה אותה. הוא חותם אתה על הסכם להקמת מועדון הימורים בספינה בשם "מולן רוז'".
לערב הפתיחה מוזמנים כל נכבדי העיר. לג'ו נודע שזאק ואנשיו יבואו לחבל בערב הזה והוא מגייס את כל העובדים למלחמה. מתנהל קרב בין האנשים ולבסוף בין ג'ו וזאק שמופסק באיום אקדחים של הנשים איליה ומקסין ושניהם משלימים ומתכוננים להתקפה של מטסון ואנשיו בשליחותו של ברדן המושחת.
לבסוף מטסון נהרג, אנשיו נסוגים, ברדן נאסר ושני הגברים נישאים לידידותיהם, עולים על מרכה ונוסעים לירח דבש בטקסס.
סונטינה בדו מז'ור
ננו פלוסל קוונטינו
ננו פלוסל קוונטינו (באיטלקית: NanoFlowcell Quantino) היא מכונית קונספט בתצורה של מכונית קופה חשמלית מתוצרת החברה השווייצרית, חברה מחקר ופיתוח של סוללות זרימה NanoFlowcell
ג'ורג' פרמפטון
ג'ורג' ג'יימס פרמפטון (באנגלית: George James Frampton; 18 ביוני 1860 - 21 במאי 1928) היה פסל בריטי. הוא היה חבר מוביל בתנועת הפיסול החדשה כבר בקריירה המוקדמת שלו כאשר יצר פסלים עם אלמנטים של אר נובו וסימבוליזם, ולעיתים קרובות שילב בין חומרים שונים כגון שיש וברונזה במקשה אחת. בעוד שעבודותיו המאוחרות היו בסגנון מסורתי יותר, פרמפטון ניהל קריירה פורייה בה יצר אנדרטאות ציבוריות רבות, כולל כמה פסלים של המלכה ויקטוריה ומאוחר יותר, לאחר מלחמת העולם הראשונה, מספר אנדרטאות מלחמה. אלה כללו את אנדרטת אידית קאוול בלונדון, אשר יחד עם פסל פיטר פן בגני קנסינגטון הם אולי היצירות הידועות ביותר של פרמפטון.
ביוגרפיה.
פרמפטון נולד ב־18 ביוני 1860 בלונדון, אביו היה חוטב עצים וסתת. ג'ורג' פרמפטון החל את חיי העבודה שלו כסתת אבן בשנת 1878, ועבד על מלון דה ויל בפריז. פרמפטון חזר ללונדון כדי ללמוד אצל ויליאם סילבר פרית' בבית הספר הטכני לאמנות בדרום לונדון במהלך 1880 ו- 1881. הוא המשיך לבתי הספר המלכותיים של האקדמיה שם, בין השנים 1881–1887 זכה במדליית זהב ומלגת נסיעה. בעודו לומד באקדמיה המלכותית, פרמפטון לקח על עצמו כמה משימות לפיסול, כולל, בשנת 1885, יצירות לחזית המועדון בשדרות נורת'מברלנד וגם למועדון השמרני של צ'לסי. הוא גם יצר פסלים לקתדרלת מנצ'סטר, כמה פריטי קישוט לאנדרטת הנרי פוקט בלונדון וזוג דמויות טרקוטה שהוצגו בפריז ונרכשו לבניין העירייה בכריסטצ'רץ ', ניו זילנד. בין השנים 1887–1890 פרמפטון למד ועבד בסטודיו של אנטונין מרסי בפריז, שם למד גם ציור אצל פסקל דגנאן-בובר וגוסטב קורטואה.
עבודות מוקדמות.
פרמפטון חזר לאנגליה ונכנס לתפקיד הוראה בבית הספר לאמנות סלייד בשנת 1893 והיה גם, במשך שנה, ראש המשותף של בית הספר המרכזי לאומנויות ומלאכות.
בשנת 1893 פרמפטון התחתן עם האמנית קריסטבל קוקרל והזוג הקים את ביתם בסנט ג'ון ווד בלונדון. יחד הם תכננו אפריז דקורטיבי לחלק הפנימי של הבית ופרמפטון החל לעצב אביזרי בית, תכשיטים באמייל ובמתכות יקרות וגם מדליות, בעיקר עבור אוניברסיטת גלאזגו ומכללת וינצ'סטר. בשלב זה, פרמפטון היה, על פי המבקר מ.ה. שפילמן "במרד גלוי נגד פיסול לבן". בשנת 1893 הציג באקדמיה המלכותית את Mysteriarch, חזה טיח רב-כרומטי עם מוטיבים של סמליות, וכעבור שנתיים הראה יצירה פוליכרומטית נוספת, "אמא וילד" באותו מקום. "אם וילד" הן דמויות ברונזה, של אשתו ובנו, מונחות על לוחית נחושת ודיסק אמייל לבן מאחורי ראשה של האם.
הכרה.
גוף העבודה של פרמפטון בשנות השמונים של המאה ה-19 הביא לו הכרה ניכרת. אוניברסיטת סנט אנדרוז העניקה לו תואר דוקטור לשם כבוד בשנת 1894. [2] בשנת 1897 הופיעו דוגמאות ליצירותיו של פרמפטון בביאנלה בוונציה ובוינה בשנה שלאחר מכן. הוא הציג בתערוכה בבריסל והראה ארבע יצירות בתערוכה הבינלאומית בפריז בשנת 1900, עליה הוענק לו הפרס הגדול.