ויליאם פיטר נורטון (באירית: Liam Ó Neachtain; 2 בנובמבר 1900 - 4 בדצמבר 1963) היה פוליטיקאי אירי ממפלגת הלייבור של אירלנד, שכיהן כטנשטה (סגן ראש ממשלת אירלנד) בשתי כהונות; הראשונה הייתה מ-1948 עד 1951, והשנייה הייתה מ-1954 עד 1957. הוא כיהן כמנהיג מפלנייבור בשנים 1932–1960, שר הרווחה בשנים 1948–1951 ושר התעשייה והמסחר בין השנים 1954–1957. נורטון היה "טכטה דולה" (Teachta Dála), כלומר חבר הדאל אירן בשנים 1926–1927 ובשנים 1932-1961.
חייו.
נולד ברחוב באת' יינה 21, בדבלין, ב לפטריק וברידג'יט. אביו עבד ככרטיסן ברכבת החשמלית. משפחתו הייתה קתולית, והוריו הגיעו מדבלין וממחוז ליש בהתאמה.
הצטרף לשירות הדואר ב-1916. בשנת 1920 הוא היה חבר בולט בתנועת האיגודים המקצועיים באירלנד. בשנים 1924–1948 כיהן כמזכיר איגוד פועלי הדואר.
את לימודיו הגבוהים עשה בטרינטי קולג'.
תוצאות הבחירות הכלליות שהתקיימו ב-1948 הראו עדיין שמפלגת פיאנה פול היא הגדולה מכולן עם מספר כפול של מושבים בפרלמנט בהשוואה למפלגה השנייה בגודלה, מפלגת פינה גייל. בעוד שנראה שפיאנה פול עמדה בפני ניצחון שביעי רצוף, התאגדו כל שאר המפלגות בפרלמנט האירי ליצור את ממשלת האחדות הראשונה בהיסטוריה של אירלנד. הקואליציה כללה את מפלגת פינה גייל, את מפלגת הלייבור, את מפלגת הלייבור הלאומית, את משפחת הרפובליקה, את משפחת האדמה ועוד כמה חברי פרלמנט עצמאיים. בעוד שנראה היה ששיתוף פעולה בין מפלגות אלו יהיה בלתי אפשרי, בסופו של דבר התגברו על הקשיים והממשלה הוקמה. עם כינון ממשלת אחדות זו, מונה נורטון, יושב ראש מפלגת הלייבור לטנשטה של הטישך ג'ון קוסטלו.
היה קתולי אדוק, ובשנת 1959 היה לו פגישה רשמית עם האפיפיור יוחנן העשרים ושלושה. הוא התנגד בחריפות לארגון הצבאי למחצה, "המשמר הלאומי" (National Guard, או "החולצות הכחולות" - Blueshirts), שהיה ארגון לאומני-שמרני בהנהגתו של אויין או'דאפי.
נורטון התפטר מתפקידו כמנהיג מפלגת הלייבור ב-24 בפברואר 1960 והוחלף על ידי ברנדן קוריש.
מת בגיל 63 בביתו ב-4 דצמבר 1963. הוא נקבר בבית הקברות גלאסנווין. בהלווייתו נכחו נשיא אירלנד איימון דה ואלירה, ראש עיריית דבלין, חברי פרלמנט וסנאטורים רבים, ואנשי הרשות השופטת.
הקורפוס האמפיבי החמישי (ארצות הברית)
הקורפוס האמפיבי החמישי היה עוצבה של חיל הנחתים של ארצות הברית, אשר לחמה בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.
תולדות הקורפוס.
הקורפוס הוקם בקליפורניה ב-25 באוגוסט 1943. בחודש שלאחר מכן עבר לפרל הארבור שבהוואי. מפקדו הראשון היה גנרל הולנד סמית' (Holland Smith). ב-12 ביולי 1944 החליפו גנרל הארי שמידט (Harry Schmidt), אשר פיקד על הקורפוס עד פירוקו.
הקורפוס שימש ככוח הנחיתה האמפיבי של הצי החמישי של ארצות הברית בזירת האוקיינוס השקט. הוא השתתף בקרבות בולטים בזירה זו:
הקורפוס יועד להשתתף בפלישת בעלות הברית לאיי הבית של יפן, אך כניעתה ייתרה את הצורך בפלישה זו. הוא פורק ב-15 בפברואר 1946, לאחר תום המלחמה בזירת אוקיינוס השקט.
לקורפוס הוענקו ציון לשבח יחידתי נשיאותי וציון לשבח יחידתי של הצי, שניהם על לחימתו באיוו ג'ימה.
מבנה הקורפוס.
מרכיביו העיקריים של הקורפוס היו:
היחידות המרכזיות שנכללו בקורפוס במהלך קיומו היו דיוויזיות הנחתים השלישית, הרביעית והחמישית. בנוסף להן שירתו תחת פיקודו יחידות אלו:
שחף לבן-כנף
שחף לבן-כנף (שם מדעי: Larus hyperboreus) הוא מין שחף גדול ממשפחת השחפיים המצוי באזור הארקטי. זהו מין השחף השני בגודלו בעולם.
אורכו של השחף 55–77 ס"מ ומוטת כנפיו עולה על 170 ס"מ. משקלו 960–2,700 גרם והוא אחד מהגדולים שבמיני השחפים, שני רק לשחף הימי. השחף בעל נוצות בטן לבנות, מקור צהוב ונוצות גב וכנפיים בצבע אפור המכונה באנגלית "Glaucous" ומכאן שמו האנגלי - "Glaucous gull".
עוף זה נודד ברחבי האזור הצפון פסיפי וצפון אטלנטי. הוא מדרים באירופה עד בריטניה ובאמריקה עד אזור הימות הגדולות ולעיתים נדירות עד דרום ארצות הברית וצפון מקסיקו.
שחפים אלה חיים באזורי חופים וצוקים שם הם מקננים בלהקות גדולות. כל זוג מטיל 2–4 ביצים כהות המכוסות בין הסלעים.
השחף הוא עוף טורף הניזון ממיני דגים, סרטנים, חרקים גדולים, עופות אחרים (כמו מיני אלקיים), יונקים קטנים, יצורי ים וביצים, אך לעיתים גם מזרעים ומפירות יער.
אוריה (עוף)
אוריה (שם מדעי: "Uria") הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת האלקיים. בסוג שני מינים שהם הגדולים במשפחה, כשהגדולה מכולם היא אוריה חייכנית ששוקלת עד 1.5 ק"ג ואורכה 40–48 ס"מ.
עופות אלה מזכירים פינגווינים וצבעם חום כהה-לבן עם ראשים כהים. המקור ארוך וחד ומותאם לתפיסת דגים והכנפיים מותאמות לשחייה אך לא למעוף מהיר. הם חיים בעיקר באזורים הארקטיים וצדים דגים סביב לחופי היבשות.
אורייה שחורה
אמיליה חודק
אמיליה (אמי) חוֹדַק היא פרופסור לרפואה, מומחית לרפואת עור, מנהלת מערך העור במרכז רפואי רבין, מרצה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב,נשיאה לשעבר של האיגוד הישראלי לרפואת עור ומזכירת האיגוד העולמי ללימפומה של העור (ISCL).
השכלה.
חודק למדה בתיכון עירוני א' בתל אביב. את לימודי הרפואה בעתודה האקדמית היא התחילה בבית הספר לרפואה של הטכניון, שם למדה במשך שלוש שנים, טרם עברה לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, בו השלימה את ארבע שנות הלימוד הנוספות. היא קיבלה תואר דוקטור לרפואה ב-1982. את הסטאז' שלה ערכה חודק בבית חולים אסף הרופא. ב-1990 היא השלימה התמחות ברפואת עור בבית החולים בילינסון, שהוא כיום חלק ממרכז רפואי רבין. לאחר סיום ההתמחות, היא נסעה להשתלמות בארצות הברית, תחילה באוניברסיטת ניו יורק, שם עסקה בפתולוגיה של העור ולאחר מכן, במשך שנה, באוניברסיטת רוקפלר, שם עסקה בחקר מחלות עור דלקתיות וסרטן העור. במרוצת הזמן, חודק ערכה השתלמויות נוספות כרופאה אורחת (Visiting Physician) באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אוניברסיטת ייל והמרכז לסרטן ע"ש מ' ד' אנדרסון באוניברסיטת טקסס.
פעילות אקדמית.
חודק קיבלה תואר פרופסור מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב והיא מרצה בו. ב-2007-2011, חודק כיהנה כיושבת ראש החוג לרפואת עור של אוניברסיטת תל אביב. היא מרצה באופן קבוע בכנסים שונים בישראל ובעולם. ב-2017 היא הוזמנה לשמש כפרופסור אורח במחלקת העור של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת סטנפורד.
חודק הייתה עורכת משותפת של כתב העת Archives of Dermatological Research.
פעילות מקצועית.
חודק היא רופאה מומחית לסרטן העור, במיוחד לימפומה של העור ובפרט לימפומות מסוג מיקוזיס פונגוידס (mycosis fungoides), הסוג הנפוץ ביותר של המחלה. חודק נטלה חלק בכתיבת הקווים המנחים הבינלאומיים לאבחנה וטיפול בסוגים השונים של לימפומת העור. ארגון הבריאות העולמי מינה אותה להשתתף בפרסום פרק בנושא מיון מחדש של טיפוסי סרטן העור מסוג מיקוזיס פונגוידס פוליקולוטרופית (folliculotropic mycosis fungoides). תחום עיסוק מרכזי נוסף של חודק הוא מחלת הפסוריאזיס.
ב-2011, מונתה חודק לתפקיד מנהלת מחלקת העור במרכז רפואי רבין והחליפה את פרופ' מיכאל דוד. קודם לכן, חודק הקימה את מעבדת המחקר המולקולרי של לימפומה של העור באותו בית חולים, מעבדה רב-תחומית בה נערכים מחקרים משותפים של רופאים וחוקרים אקדמיים מתחומי מדעי החיים. כיום, מתמקדת המעבדה, בין היתר, בניסיון לאפיין את הבסיס הגנטי של לימפומה של העור.
2017-2019, חודק כיהנה כנשיאת האיגוד הישראלי לרפואת עור. כמו כן, היא מכהנת בתפקידים בינלאומיים הכוללים: מזכירה של האיגוד הבינלאומי ללימפומה של העור (ISCL), וועדת ההיגוי של הקונסורציום הבינלאומי לחקר הלימפומה של העור (CLIC), ועדת ההיגוי של PROCLIPI, הפרויקט הבינלאומי לחקר הפרוגנוזה במצבים שונים של לימפומה של העור. ב-2015, חודק העניקה את ההרצאה המרכזית () בכנס השנתי של האיגוד האמריקני ללימפומה של העור.
חודק משרתת כיועצת-העל של מכבי שירותי בריאות לענייני רפואת עור, שם היא אחראית לגיבוש מדיניות רפואת העור של קופת החולים, לרבות מתן אישורים לשימוש בתרופות חדשות. היא יצגה את האיגוד הישראלי לרפואת עור ואת מכבי שירותי בריאות בוועדת המשנה של סל הבריאות. במסגרת זו, היא הייתה אחראית מדי שנה להגשת בקשות להכנסת תרופות וטיפולים בתחום רפואת העור אל סל הבריאות.
חודק מתארחת לעיתים קרובות בתוכנית בנושא רפואה המשודרת ברדיו לב המדינה וכן התארחה בתוכנית הטלוויזיה של פרופ' רפי קרסו.
חיים אישיים.
חודק נולדה בתל אביב, לאם ספרנית ולאב חשמלאי ובעל מוסך. אחיה הוא חוקר בבית הספר לרפואה של הטכניון. היא נשואה לדוד חודק, עורך דין וראש משרד גרוס קלינהנדלר חודק הלוי גרינברג ושות'. בני הזוג הכירו במהלך לימודיהם באוניברסיטת תל אביב. חודק היא אם לשניים.
אמי חודק
פרופ' אמיליה חודק
פרופ' אמי חודק
פרופ' חודק
Emmilia Hodak
גולמט
גולמט (שם מדעי: "Cepphus") הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת האלקיים החיים בחצי הכדור הצפוני באזור הארקטי.
עופות אלה מצויים בצפון האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי וחיים בלהקות גדולות המקננות בין צוקים גבוהים. הם ניזונים מדגים וסרטנים בים או מחרקים ורכיכות כשהם על איים ביבשה. הם משמיעים קריאות עזות בעונת הרבייה. הגולמטים כהים ובעלי מקורים דקים. הם מזכירים את בני הסוג אוריה.
עופות אלה מעופפים בצורה רופפת ואיטית ועלולים להיטרף על ידי עופות דורסים או שחפים רעבים. עם זאת הם שחיינים טובים מתחת למים.
Cal (פקודה)