ב-1935 נשלח בודנראש חזרה לרומניה עם משימות ריגול, אולם בדרך בתחנת הרכבת צפון "גארה דה נורד" בבוקרשט זוהה על ידי חבר ללימודים מהעבר ונעצר. הוא נשפט על עריקה ונידון ל-10 שנות מאסר, אך בערעור קוצר עונשו לשש שנים. בהיותו בבית סוהר בברשוב נודע לו שאיבד את האזרחות הרומנית בגלל התפקידים שמילא בברית המועצות. אחיו הגיש לשגרירות הסובייטית, בשמו, בקשה לאזרחות סובייטית והבקשה אושרה. ב-1940, בבית הכלא, התקבל למפלגה הקומוניסטית הרומנית ובאותה שנה קוצר עונש הכליאה שלו בשנתיים וחצי.
ב-1942 סיים לרצות את עונשו ושוחרר. הוא קיבל מחבריו בכלא סכום כסף גדול והשתמש בחלק ממנו כדי לשחד את המפקח ששחרר אותו, שלא ישים לב לאזרחותו הסובייטית, שחייבה באותם זמנים כליאתו במחנה ריכוז. הוא התיישב בגאלאץ, שם אירח אותו אחיו, ופתח בעזרת יתרת הכסף עסק של חומרי בניין, שאפשר לו נסיעות ברחבי רומניה.
לאחר שחרורו מהבית הכלא חבר בודנראש לקבוצתו של גאורגה גאורגיו-דז', שעדיין היה כלוא. באפריל 1944 הדיח יחד עם קונסטנטין פרבולסקו ויוסיף ראנגץ בעורמה ובאיומים את מזכיר המפלגה הקומוניסטית הרומנית, שטפאן פוריש, כלאו אותו בבית מחתרתי וניהלו את המפלגה עד להימלטותו מהכלא של גאורגה גאורגיו-דז' בחודש אוגוסט. באותה תקופה, בודנראש, שנשא את הכינוי המחתרתי "המהנדס צ'אושו (Ceaușu)", היה המלווה של לוקרציו פטרשקנו במפגשיו עם נציגי המפלגות הבורגניות, כשתכננו את הפיכת 23 באוגוסט 1944. בהפיכה עצמה, כשיון אנטונסקו ומיכאי אנטונסקו נעצרו בארמון המלוכה, הם נמסרו למשמר לבודנראש, שעמד בראש קבוצת פעילים קומוניסטים, שגויסו למטרה זו. כשהגיע לבוקרשט הצבא האדום, ב-1 בספטמבר 1944 העביר להם בודנראש את העצורים.
תפקידים שלטוניים.
ב-1946 נבחר לחבר בפרלמנט הרומני ומ-1948 היה חבר באספה הלאומית הגדולה של רומניה.
בספטמבר 1946 התמנה למזכיר הכללי של נשיאות ממשלת רומניה ובנובמבר 1946 היה לתת-מזכיר מדינה בדרגת שר. בדצמבר 1947 היה לשר ההגנה של רומניה, בשמות השונים של משרד זה, "משרד המלחמה", "משרד ההגנה הלאומית", "משרד כוחות הצבא". באוקטובר 1951 קיבל דרגת גנרל. באוקטובר 1955 התמנה גם לתפקיד של סגן ראש ממשלת רומניה ובאוגוסט 1965, לאחר שניקולאה צ'אושסקו, בתמיכתו של בודנראש, תפס את ההנהגה לאחר מות גאורגה גאורגיו-דז', היה לסגן ראשון של ראש ממשלת רומניה ולשר התחבורה והתקשורת.
עד מותו נשאר בודנראש אחד האישים המשפיעים ביותר ברומניה. לאחר מותו, בהתאם לצוואתו, נקבר בארון עשוי מתכת, שהוטמן בכנסייה, שבנה מכספו הפרטי בכפר הולדתו.
Foundation Medicine
Foundation Medicine, Inc. היא חברה ציבורית אמריקאית הממוקמת בקיימברידג', מסצ'וסטס המפתחת, מייצרת ומוכרת בדיקות גנומיות אישיות עבור גידולים סרטניים מסוג נאופלזיה וכאלה הנמצאים במחזור הדם. הבדיקות אותן החברה מספקת מבוססות על טכנולוגיית ריצוף מהדור החדש (NGS - Next-Generation Sequencing).
החברה הונפקה באוגוסט 2013, ומניותה נסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק תחת הסמל FMI.
נכון לסוף שנת 2014, החברה מעסיקה כ-275 עובדים.
מוצרי הדגל של החברה הם FoundationOne, ו-FoundationOne Heme - בדיקה בעבור סרטן בדם.
בשנת 2015, חברת התרופות השווייצרית רוש הכריזה על תוכנית לקניית 56.3% ממניותה של Foundation Medicine על ידי רכישה של מניות חדשות שהונפקו בשווי של 780 מיליון דולר. רוש אף הכריזו על כוונתם להשקיע כ-400 מיליון דולר בפעילותה של Foundation Medicine, כמו גם בפיתוח החברה ובמחקר.
לחברה ישנם הסכמים עסקיים עם חברות התרופות Johnson &amp; Johnson וחברת נוברטיס.
שוהים בלתי חוקיים
דפוס האחים שולזינגר
דפוס האחים שולזינגר היה בית דפוס והוצאה לאור יהודי שפעל בניו יורק, מבתי הדפוס היהודיים הגדולים בעולם.
בית הדפוס התמחה בעיקר בצילום ספרים שנדפסו, ניקוי וריטוש הספרים, הגהתם ותיקוני תוכן. לפי גצל קרסל, הדפיס בית הדפוס במהלך שנות פעולתו יותר ממאה מיליון פריטי דפוס.
היסטוריה.
בית הדפוס הוקם בידי מיכל יהושע (יליד 1906) ושמואל (יליד 1908), ילידי ירושלים ונכדיו של שמואל הומינר מבוני שכונות ירושלים. בצעירותם עבדו בירושלים בבית הדפוס של רפאל חיים הכהן ברחוב יפו ובבית חרושת למרצפות. ב-1928 ניצלו את אזרחותו האמריקנית של אביהם, ובאמצעות הפחתת מספר שנים בגילם קיבלו ויזה אמריקנית כילדים והיגרו לארצות הברית.
בתקופה הראשונה לשהותם בארצות הברית ניהל שמואל שולזינגר בית דפוס קטן בשם "". ולאחר תקופה רכש אותו. הוא צירף אליו את אחיו מיכל יהושע כשותף והחליף את שם בית הדפוס ל"האחים שולזינגר" () את הספר העברי הראשון בהוצאת בית הדפוס, ששה סדרי משנה בשני חלקים, הדפיסו ב-1944.
בסוף שנות ה-70, לאחר פטירת אחיו מיכל יהושע, עלה שמואל שולזינגר לישראל ומסר את בית הדפוס לידיה של בתו לאה.
ריי טומלינסון
ריימונד סמואל טומלינסון (23 באפריל 1941 - 5 במרץ 2016) היה מתכנת מחשבים אמריקאי, אשר יישם בשנת 1971 את תוכנת הדואר אלקטרוני הראשונה על רשת ARPANET, שממנה התפתחה רשת האינטרנט. זו הייתה המערכת הראשונה שאפשרה לשלוח דואר בין משתמשים על מחשבים (host) שונים שהיו מחוברים ל-ARPANET. לפני כן ניתן היה לשלוח הודעה רק למשתמש שהשתמש באותו מחשב. כדי להשיג זאת, הוא השתמש בסימן כרוכית @ על מנת להפריד את שם המשתמש מהשם של המערכת. מאז סימן זה משמש בכתובות דואר אלקטרוני. בהיכל התהילה של האינטרנט צוין כי "תוכנת הדואר אלקטרוני של טומלינסון חוללה מהפכה יסודית, ושינתה את הדרך שבה אנשים מתקשרים". טומלינסון מוכר ברחבי העולם כממציא הדואר האלקטרוני.
ב-5 במרץ 2016 נפטר טומלינסון מהתקף לב, בגיל 74, בביתו אשר בלינקולן, מסצ'וסטס.
מאה ילדים שלי (פירושונים)
אדמונד קרפילד
פרנץ אדמונד קרפילד (באנגלית: Franz Edmund Creffield, סביבות 1970-1906), היה מנהיג דתי ממוצא גרמני-אמריקאי. הוא הקים תנועה דתית בקורבליס, אורגון, אשר הייתה ידועה בשם "Holy Rollers". התנועה, אשר זכתה לפופולריות בעיקר בקרב נשים, נראתה בעיני רבים ככת. קרפילד האמין שהוא הביאה השנייה של ישו. במהלך השנים, הסתבך עם הרשויות והתושבים, לרוב בעקבות מערכות היחסים שלו עם המאמינות בו והתנהגותו הבלתי יציבה.
בשנת 1906 הוא נרצח על ידי ג'ורג' מיטשל, שאחותו הייתה אחת מהחברות בתנועה. לאחר שזוכה על עשיית עוול בהריגה, מיטשל עצמו נרצח על ידי אחותו כנקמה, וחברה נוספת בתנועה התאבדה. הסיפור משך תשומת לב לאומית, והיה אייטם חדשותי משמעותי בזמנו.
חייו המוקדמים.
קרפילד היגר מגרמניה, ולא ברור איך הגיע לאורגון. הוא הגיע לראשונה לפורטלנד בשנת 1903, והחל לפעול בצבא הישע. מאוחר יותר באותה השנה נשלח למשימה בעיר קורבליס. זמן קצר לאחר מכן, הואהתנתק מצבא הישע והקים תנועה משלו, לה קרא "The Bride of Christ Church". המקומיים החשיבו את התנועה לכת, וכינו אותם "Holy Rollers" מכיוון שבמהלך הטקסים שלהם הם התגלגלו על הרצפה במשך שעות.
Bride of Christ Church.
קרפילד לא אמר שום דבר שערורייתי כשהגיע לראשונה לקורבליס בשנת 1903, והטיף בעיקר על "היופי של הגוספל". אלו שעקבו אחריו החלו להאמין שהוא מקבל את המסרים שלו ישירות מאלוהים. קרפילד הטיף במשך שעות בזמן שהמאמינים שלו התגלגלו על הרצפה והתחננו למחילתו של אלוהים. כשהפגישות הרועשות שלהם החלו להימשך עד השעות המוקדמות של הבוקר, נאסר על קרפילד לקיים את הפגישות בתוך העיר.
במהלך הקיץ הוא ותומכיו הקימו מחנה מחוץ לקייגר איילנד, ליד נהר ווילמט. כשגשמי הסתיו החלו, שרה הולט, אחת ממאמינותיו ההדוקות ביותר, הזמינו אותו וכעשרים נוספים לעבור לגור בביתם שנמצא בצמוד לגבולות קורבליס. באוקטובר הקבוצה שרפה את רוב תכולת הבית, כולל רהיטים, כלים, חתול וכלב. בנוסף, היו דיווחים על כך שתינוק הועלה כקורבן, אך הם לא היו נכונים.
אנשים החלו לפקפק בכך שקרפילד יכול "לחיות באותו בית נעול עם מספר נערות צעירות, ולעשות דבר מלבד להתעסק בדת."
בינואר 1904, 20 חברים מהמשמר האזרחי שנקראו הכובעים הלבנים השפילו את קרפילד, זיפתו אותו וכיסו אותו בנוצות. הם דרשו ממנו לעזוב את העיר ולא לשוב. יום למחרת קרפילד ומוד הורט, בתה של שרה הורט, נישאו בחדר בו "ניחוח של זפת היה ניכר."
בפברואר, קרפילד הואשם בניאוף עם דודתה של מוד, דונה סטאר. ניאוף היה פשע באותם זמנים, לכן יצא צו למעצרו. מצוד ארצי נערך אחריו במשך מספר חודשים. במקביל, הרבה מעוקביו צמו ובילו את ימיהם בשכיבה על הרצפה ובהתפללות. רובם אושפזו במוסד סגור.
ביולי, חודש לאחר ששרה הורט אושפזה, קרפילד התגלה ערום ומורעב מתחת לביתה. קרפילד טען לחפותו, אך נמצא אשם ונכלא ל-17 חודשים בכלא של מדינת אורגון. כששוחרר, הוא טען שהוא ישו שקם לתחייה, ושתחייתו היא תוצאה של שחרורו מהכלא.
קרפילד טען הוא האחראי לרעידת האדמה בסן פרנסיסקו שהתרחשה בשנת 1906. כל המאמינים שלו אשר שוחררו מהמוסד האמינו לו. "קרפילד הוא ישו," אמרה קורה הארטלי, "הוא שפט את סן פרנסיסקו וגרם לרעידת האדמה; הוא גם שפט את העיר קורבליס ורעידת אדמה תהרוס אותה." היא ומאמינים נוספים צייתו להוראתו לפנות את החוף.
התנקשות.
באפריל, לואיס הארטלי, בעל מכרות עשיר, עקב אחר אשתו קורה וביתו סופי, אשר נפגשו עם קרפילד ומאמיניו בניופורט. בעוד הקבוצה עלתה על מעבורת, הארטלי ירה ברובה ארבע פעמים לעבר קרפילד. האקדח לא פגע בקרפילד, מכיוון שהקליעים לא תאמו לסוג הרובה.
אנשים נוספים גם ניסו לירות בקרפילד, שנמלט לסיאטל עם מוד. שם, ג'ורג' מיטשל, אחיה של דונה סטאר, מצא אותו והרג אותו מול מספר עדים.
קטאר
קאונטרס (נחל)