בשנת 2000 פיטר שר התרבות בממשלתו של ולדימיר פוטין, מיכאיל שבידקוי, את סבטלנוב ממשרתו בתזמורת הממלכתית. הסיבה הרשמית לפיטורין הייתה שסבטלנוב מקדיש יותר מדי זמן לניצוח בארצות אחרות ופחות מדי למוסקבה.
סבטלנוב נודע בעיקר בפרשנויותיו ליצירות רוסיות - הוא כיסה את כל קשת המוזיקה הרוסית, החל במיכאיל גלינקה וכלה בימינו.
משנת 2004 נערכת תחרות למלחינים, על שמו.
התזמורת הסימפונית הממלכתית של רוסיה
התזמורת הסימפונית האקדמית הממלכתית של הפדרציה הרוסית ע"ש יבגני סבטלנוב (ברוסית: Государственный академический симфонический оркестр России) היא אחת התזמורות הראשונות במעלה ברוסיה.
התזמורת נוסדה בשנת 1936 בשם "התזמורת הסימפונית הממלכתית של ברית המועצות" ונועדה להיות תזמורת הדגל של ברית המועצות. עם זאת, הייתה זו הפילהרמונית של לנינגרד, הוותיקה ממנה, שתפסה מקום כבוד זה אצל רוב מבקרי המוזיקה.
שמה הנוכחי של התזמורת ניתן לה אחרי התפרקות ברית המועצות בשנת 1991.
בשנת 2000 פוטר המנהל המוזיקלי הוותיק יבגני סבטלנוב מתפקידו על ידי מיכאיל שבידקוי, שר התרבות בממשלת ולדימיר פוטין. הסיבה הרשמית לפיטורין הייתה, שסבטלנוב מקדיש זמן רב מדי לניצוח מחוץ לרוסיה ופחות מדי למוסקבה. המנצח נפטר באותה השנה. בשנת 2002 החליף אותו מרק גורנשטיין, שסירב תחילה לקבל עליו את המשרה. בשנת 2005 קיבלה התזמורת את השם של יבגני סבטלנוב לזכרו.
משכנה הקבוע של התזמורת הוא במוסקבה.
פיטר לורימר
פיטר לורימר (באנגלית: Peter Lorimer; 14 בדצמבר 1946 – 20 במרץ 2021) היה כדורגלן סקוטי, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי והיה ידוע בבעיטותיו החזקות. לורימר היה אחד משחקניה הבולטים של קבוצת לידס יונייטד בשנות ה-60 וה-70, והיה מאמן הפועל חיפה בשנות ה-80.
ביוגרפיה.
הופעת הבכורה של לורימר בלידס יונייטד הייתה כבר בגיל 15, ארבעה חודשים לאחר שהגיע לקבוצה. אולם הייתה זו הופעה חד פעמית והוא חזר לקבוצת הנוער של המועדון. לורימר הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת בעונת 1966 בה הופיע ב-34 משחקים, הבקיע 19 שערים והפך למלך השערים של לידס באותה עונה. לאחר מכן לבש את החולצה מספר 7 לתקופה של למעלה מעשור. הוא היה שחקן מוכשר ויצירתי שהיה במיטבו עת שיחק באגפים, אף על פי שלא היה קיצוני קלאסי. הוא הרבה לשחק בכיוון מרכז המגרש ולבעוט לשער. בדרך כלל שיחק כמחליף של שני חלוצים (לרוב, אלן קלארק ומיק ג'ונס). כך זכה לכינויים: "הצלף" ו"נעלי הרעם".
בעונת 1968, בה הבקיע 30 שערים, זכתה לידס בגביע הליגה ובגביע ערי הירידים. ללורימר היה חלק נכבד בזכייתה של לידס באליפות אנגליה, לראשונה בתולדותיה, ב-1969. בשנת 1970 ניסה לורימר, יחד עם קבוצתו, לזכות בתואר המשולש של אליפות אנגליה, הגביע האנגלי וגביע אירופה לאלופות. לורימר הבקיע באותה עונה 19 שערים, אך לידס לא זכתה לבסוף באף לא אחד מהתארים.
לידס שבה וזכתה בגביע ערי הירידים ב-1971 ואף זכתה בגביע האנגלי בשנת 1972. לורימר היה שותף לזכיות אלה והבקיע 29 שערים בעונת הזכייה בגביע, לרבות שיא עונתי אישי של 23 שערים בליגה. שחקני לידס חזרו לאצטדיון ומבלי כשנה לאחר מכן, כדי להגן על הגביע מול סנדרלנד, אך כשלו בכך, בין היתר בעקבות החמצה מפורסמת של לורימר.
לורימר שיחק 21 משחקים בשורות נבחרת סקוטלנד בין השנים 1969 ו-1975. הוא אף כבש שער נגד נבחרת זאיר במונדיאל 1974.
לאחר שסיים ב-1979 את הקריירה שלו בלידס יונייטד, עבר לורימר לשחק בקבוצת יורק סיטי, ולאחר מכן עבר לשחק בליגת הNASL בצפון אמריקה.
בגיל 39, בעונת , הגיע לורימר לישראל וחתם בקבוצת הפועל חיפה מהליגה הבכירה. בשל בעיות שהתעוררו עקב גיורו שנעשה בארצות הברית לא זכה לורימר לשחק במדי הפועל חיפה. במהלך העונה הוא מונה למאמן הקבוצה למרות חוסר ניסיונו בתפקיד זה. בסיום העונה נשרה הקבוצה לליגת המשנה ולורימר עזב את ישראל.
לורימר התגורר בלידס והיה בעליו ומנהלו של פאב בעיר. בשנותיו האחרונות נשאר מזוהה עם קבוצת לידס יונייטד ורואיין תכופות באמצעי התקשורת כאשר הקבוצה הגיעה לכותרות החדשות. הוא אף ישב במועצת המנהלים של הקבוצה כנציג אוהדי הקבוצה.
לורימר נפטר ב-20 במרץ 2021 עקב מחלה ממושכת.
Science
Science (מילולי: מדע) הוא כתב עת אקדמי של האיגוד האמריקני לקידום המדע הנחשב לאחד מכתבי העת המדעיים היוקרתיים בעולם. כתב העת יצא לראשונה ב-1880 ומאז יוצא לאור אחת לשבוע. המאמרים בו עוברים ביקורת עמיתים. לפורמט המודפס של כתב העת יש כ-130,000 מנויים. מאחר שהמנויים של מוסדות יחד עם גישה מקוונת לכתב העת משרתים קהל גדול, מוערך ציבור קוראיו של כתב העת כחצי מיליון איש לערך.
כתב העת מתמקד בפרסום מחקרים מקוריים חשובים וסקירות מחקרים, אך הוא מפרסם גם חדשות הקשורות למדע, דעות על המדיניות המדעית ונושאים נוספים המעניינים מדענים ואנשים המתעניינים במשמעויות הרחבות של המדע והטכנולוגיה. על אף שרוב כתבי העת המדעיים מתמקדים בנושא מסוים, Science וכתב העת המתחרה Nature מסקרים מגוון רחב של תחומים מדעיים. Science שם דגש מיוחד על ביולוגיה ומדעי החיים, עקב ההתפתחות בביוטכנולוגיה ובגנטיקה בעשורים האחרונים. מדד ההשפעה (האימפקט פקטור) של Science לשנת 2011 הוא 31.201 (על פי Thomson ISI).
אף על פי שכתב העת שייך לאגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS) , חברות באגודה אינה דרושה לפרסום מאמר בו.
ארון העדות
כפורת
כַפּוֹרֶת הַזָּהָב שימשה כמכסהו של ארון הברית שהיה במשכן ולאחר מכן בבית המקדש הראשון. בבית המקדש השני לא היה ארון הברית.
בניית הכפורת ומטרתה.
בספר שמות נאמר:
מפסוקים אלה ניתן להבין כי מטרתה של הכפורת היא לשמש מקום ממנו ידבר האל אל משה רבנו. רש"י מפרש כי רוחבה של הכפורת ואורכה - "אמתים וחצי ארכה ואמה וחצי רחבה" - כאורכו וכרוחבו של הארון. כמו כן מציין רש"י כי "אף על פי שלא נתן שיעור לעוביה - פירשו רבותינו, שהיה עוביה טפח".
על הכפורת היו שתי דמויות שנקראו כרובים. קשה לדעת מה הייתה צורתם המדויקת של הכרובים, אך בפסוק כתוב במפורש שהיו להם כנפיים, וחז"ל אומרים (מובא גם ברש"י) שהיו להם פנים כפני תינוק. וכך הם מסבירים את המילה כרוב- כ-רביא, רביא בארמית פירושו תינוק.
הכרובים והכפורת נעשו "מקשה אחת", כלומר, הזהב ממנו היו עשויים נוצק כיחידה אחת ולא כיחידות נפרדות.
הכפורת
הפרוכת
הַפָּרוֹכֶת הייתה מסך בד אשר הפריד את המשכן ואת בית המקדש, הן הראשון והן השני, לשני חלקים – אזור קודש הקודשים, בו עמד ארון הברית; ואזור הקודש, בו עמדו מנורת הזהב, מזבח הזהב ושולחן לחם הפנים.
הכנת הפרוכת.
בספר שמות מסופר על הציווי על משה רבנו ליצור את הפרוכת:
הפרוכת הייתה עשויה מבד שנארג על ידי נשים. צבעיה היו "תכלת" - צמר צבוע בצבע תכלת - צבע שנוצר על ידי שימוש ברכיכה הנקראת חילזון, "ארגמן" - צמר הצבוע בצבע אדום, שמעורבים בו צבעים נוספים על מנת ליצור את צבעי הקשת - ירוק, לבן ושחור, צבע "תולעת שני" - צבע אדום, וצבע ה"שש" - צבע פשתן לבן.
רש"י מפרש את הפסוק "הרי ארבעה מינין יחד בכל חוט וחוט, א' של פישתים וג' של צמר, וכל חוט וחוט כפול ו' - הרי ד' מינין כשהיו שזורין יחד, כ"ד כפלים לחוט" - היינו, כל אחד מהצבעים היה מורכב הן מפשתן והן מצמר.
בהמשך מפרש רש"י את הביטוי "כרובים מעשה חושב" - "כרובים שהיו מצוירין בהן באריגתן, ולא ברקימה שהוא מעשה מחט אלא באריגה בשני כתלים - פרצוף אחד מכאן ופרצוף אחד מכאן - ארי מצד זה, נשר מצד זה".
הדמויות של הכרובים נארגו כחלק מן הפרוכת ולא נוספו לבד מאוחר יותר. הפרוכת הייתה מורכבת משתי שכבות - אחת לכל כיוון.
מקור השם.
מקור שמה של הפרוכת בשורש האכדי פ.ר.כ שמשמעו "סגר" או "כיסוי", ורש"י מפרש: "פרוכת - לשון מחיצה הוא, ובלשון חכמים פרגוד. דבר המבדיל בין המלך ובין העם".
מיקום הפרוכת.
על פי חז"ל הפרוכת הייתה גדולת ממדים. גובהה היה 10 אמות (כ-5 מטר) ורוחבה היה 10 אמות, כאשר הייתה ממוקמת במשכן, והפרידה בין הקודש לקודש הקודשים. מאוחר יותר ניצבה פרוכת גם בבית המקדש הראשון. במשכן נתלתה הפרוכת על ארבעה עמודי עצי שיטים מצופים זהב שגובהם 10 אמות. הפרוכת נתלתה על ווי זהב, והעמודים ניצבו על אדני כסף. כפי שמציין רש"י: "ארבעה עמודי שיטים - תקועים בתוך ארבעה אדנים, ואונקליות קבועין בהן, עקומים למעלה להושיב עליהן כלונס, שראש הפרוכת כרוך בהן והאונקליות הן הווין".
ההבדל במיקומה בין המשכן, המקדש הראשון והמקדש השני.
במשכן, שהיה למעשה אוהל, החוצץ היחיד בין הקודש לקודש הקודשים הייתה הפרוכת. במקדש הראשון, שלראשונה הפך את אוהל ה' לבית לכל דבר, חצץ קיר (בלשון המקרא 'דביר', ובלשון חז"ל אמה טרקסין), שבו היו דלתות; לפי חז"ל, גם שם הייתה פרוכת, שהייתה פרוסה על הפתח. במקדש שני לא היה קיים אותו קיר (ישנן מחלוקות בחז"ל בנוגע לסיבה לכך), ואת מקומו החליפה הפרוכת - כפי שהיה במשכן.
ישנה מחלוקת בין התנאים, בנוגע לשאלה האם הייתה במקדש שני פרוכת אחת בלבד (כבמשכן; כך סוברים רבי יוסי ורבי מאיר (יומא נא עמוד ב)), או שתי פרוכות שביניהן אורך אמה (כחצי מטר), כמסמלות את מיקומו של הקיר שאמור היה להיות במקום (כך לרוב הדעות).
לדעת ר' יוסי (שסבר שהייתה רק פרוכת אחת), פתחה של הפרוכת היה בצפונה, כמו במשכן, שכן זו הדרך שבה ראוי להיכנס אל קודש הקודשים (הצפון נחשב מקודש יותר). לדעת החולקים עליו, היה הפתח של הפרוכת החיצונה בדרום, והכהן הגדול היה מהלך בין הפרוכות עד שהיה נכנס דרך הפתח בצפון הפרוכת הפנימית.
כך מתארת המשנה את כניסתו של הכהן הגדול לקודש הקודשים ביום הכיפורים, לפי הדעות השונות: