כשחזר להונגריה עסק כעצמאי בתכנון וייעוץ הנדסי. בשנות הארבעים פיתח תהליך לקירור המים של תחנות כוח באמצעות אוויר יבש וללא אובדן מים. התהליך התפרסם מאז בעולם כ"מערכת הלר". בתהליך משמש מחליף חום קטן בממדיו, מצולע ועשוי מאלומיניום, פרי פיתוחו של חברו ועמיתו ללימודים בציריך, לאסלו פורגו, שהיה מסוגל להעביר את אנרגיית החום של המים החמים לקירור באוויר. (זו הסיבה שלעיתים מכנים את המערכת כהלר-פורגו).
עבודתו.
הוא היה חלוץ בהחדרת התפיסה (שנשא קודם אופי של פיזיקה) של האנטרופיה לפרקטיקה-עיצובית טכנית, ופיתח הצעות משמעותיות למחזורי תחנות הכוח הגרעיניות באמצעות עקרונות חדשים. יוזמות מחקר ופיתוח אחרות שלו השפיעו על פיתוח טכני ברחבי העולם וכוללות: טורבינת הגז כמקור חום תעשייתי; השימוש המשולב באנרגיה גרעינית ובדלק מאובנים; יישום של השימוש המשולב בשני חומרי הדלק שעובדים במחזור התרמודינמי של תחנות כוח.
בשנת 1951 התמנה כפרופסור באוניברסיטה הטכנולוגית של בודפשט. הוא הפך לראש הקתדרה לאנרגיה תרמית בפקולטה להנדסת מכונות. רבים מתלמידיו הפכו לאנשי מקצוע מוכרים בהונגריה ומחוצה לה.
בשנת 1951 קיבל את פרס קושוט. במהלך המרד ההונגרי בשנת 1956 נבחר לחבר הוועד המהפכני של האוניברסיטה הטכנולוגית.
ז'אן דיוט
ברונו לנואר
רודי גארסיה
רודי ז'וזה גארסיה (בצרפתית: Rudi José Garcia; נולד ב-20 בפברואר 1964) הוא כדורגלן לשעבר ומאמן כדורגל, המאמן את קבוצת אל-נאסר מליגת העל הסעודית.
ביוגרפיה.
אביו של רודי גרסיה, חוסה, היה ספרדי גולה שהיה גם הוא כדורגלן בסדאן ובדנקרק. הסבא והסבתא שלו עזבו את אנדלוסיה לארדנים במהלך מלחמת האזרחים בספרד. גרסיה קרוי על שמו של רוכב האופניים הגרמני, רודי אלטיג.
קריירת מועדונים.
כאשר חוסה הפך למאמן הקבוצה המקומית, קורביל-אסונס, הוא גייס את בנו לסגל, שם רודי שיחק בתחילה. לאחר מכן הצטרף רודי לקבוצת Viry-Châtillon. הוא היה בן 18 כשחתם בליל, שם שיחק במשך כשנתיים. בליל שיחק גארסיה עד 1998. לאחר ליל, גארסיה הצטרף לקן. בשנת 1991 הוא בחר להצטרף למרטיגוז. פציעות קשות בגבו וברכו אילצו אותו לפרוש מכדורגל מקצועי בגיל 28, בשנת 1992.
קריירת אימון.
ב-1995, גארסיה חזר לקורביל על מנת לנהל את Division d'Honneur כשנותרו חודשיים לסיום העונה. בעונות שלאחר מכן, באחת סיים עם המועדון באמצע הטבלה ואחרת במקום השני. בסוף שנות התשעים, במשך שנתיים עבד כפיזיותרפיסט בסנט אטיין, לאחר מכן נהיה מנהל מקצועי ובהדרגה הגיע עד לתפקיד של עוזר מאמן, תפקיד אותו מילא לצד נוזרט החל מיולי 2000 וג'ון טושאק לאחר מכן. באביב 2002 חתם בדיז'ון. הוא עזר למועדון לטפס לליגה השנייה בעונת 2003/04. ביוני 2007 עזב גרסיה את דיז'ון ללה מאן, לה מאן סיימה במקום התשיעי בליגה הבכירה בצרפת והגיעה גם לחצי גמר גביע הליגה.
ליל.
ב-18 ביוני 2008 ביטל גארסיה את חוזהו עם דיז'ון על מנת להצטרף לליל, המועדון בו שיחק שש שנים בשנות השמונים. בעונתו הראשונה, המועדון מצפון צרפת הציג כדורגל התקפי ואטרקטיבי, בניגוד לכדורגל שהציגה עם קודמו, קלוד פואל. גארסיה גם נתן דקות משחק משמעותיות לצעיר המבטיח אדן אזאר, לימים שחקנה של צ'לסי וריאל מדריד.
ב-2 ביוני 2009, מועצת המנהלים פיטרה את גארסיה, שבדיוק הוביל את המועדון לסיום הליגה הטוב ביותר שלו מזה שלוש שנים והשיג גם כרטיס לליגה האירופית. נטען כי הפיטורים נבעו מחילוקי דעות בין המאמן לחברי הנהלה, חאווייר ת'ילוט. האחרון עצמו פוטר מהדירקטוריון בהמשך החודש וב-18 ביוני 2009, מישל סיידוקס, נשיא המועדון ובעל המניות הראשי, הציע שוב את תפקיד המאמן לגארסיה, שהסכים להצעה.
בעונת 2009/10, המשיכה ליל להשתפר בליגה, וסיימה במקום החמישי, עם 72 שערים שכבשה. למועדון הייתה ההתקפה הטובה ביותר בליגה. זה הוביל את תקשורת הצרפתית לכנות את הקבוצה בשם "הבארסה של הצפון".
עונת 2010/11 הייתה פריצת הדרך המשמעותית של המועדון. בחודש מאי הוביל גארסיה את המועדון לזכייה בדאבל היסטורי והתואר הראשון של המועדון מאז 1955. גארסיה זכה בפרס המאמן הטוב ביותר של הליגה בעונת 2010/11. במהלך הטקס הקדיש את הגביע לאביו המנוח ז'וזה, ואף אמר כמה מילים בספרדית כמחווה למוצאו של אביו.
רומא.
ב-12 ביוני 2013, נשיא רומא ג'יימס פאלוטה הודיע ​​כי גארסיה מונה למאמן החדש של המועדון.
רומא החלה את עונת 2013/14 כשהיא מנצחת בעשרת משחקיה הראשונים בסרייה א'. במהלך ריצה זו, כבשה רומא 24 שערים וספגה שער אחד בלבד. רצף הניצחונות הסתיים ב-3 בנובמבר 2013 בתיקו 1:1 בטורינו. את העונה סיימה רומא במקום השני אחרי יובנטוס. גם בעונת 2014/2015 העפיל עם הקבוצה לליגת האלופות כשסיים עמה שוב במקום השני. בשתי העונות העפילה הקבוצה גם לשלב שמינית גמר ליגת האלופות.
ב-13 בינואר 2016, פוטר גארסיה לאחר שהשיג ניצחון אחד בעשרה משחקים בכל המסגרות, כולל הדחה לספציה מהסרייה ב' בגביע האיטלקי. בשנתיים וחצי שלו ברומא, השיג 60 ניצחונות, 32 תיקו ו-22 הפסדים ב-114 משחקים.
אולימפיק מארסיי.
ב-20 באוקטובר 2016, מונה גארסיה למאמנה של אולימפיק מרסיי בעסקה לשלוש שנים. הוא עזב את המועדון ב-22 במאי 2019.
אולימפיק ליון.
ב-14 באוקטובר 2019, גארסיה מונה למאמנה של אולימפיק ליון.
בעונת 2019/2020, סיים עם הקבוצה רק במקום השביעי בליגה הצרפתית, אולם נחל עמה הצלחה גדולה בליגת האלופות, כאשר הגיע בעונת 2019/2020 לשלב חצי הגמר, כאשר הקבוצה מדיחה בדרך את יובנטוס ומנצ'סטר סיטי, גרסיה וליון הודחו בחצי הגמר על ידי באיירן מינכן. בסיום עונת 2020/2021 החליט גארסיה לעזוב את תפקידו.
סטטיסטיקות כמאמן.
"נכון ל-29 במאי 2021"
טגנקה
טגנקה (ברוסית: Таганский район) הוא נפה של המחוז המרכזי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה הוא 8.01 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 123,532 תושבים (2020).
זו אחת הנפות הוותיקות ביותר בבירה, המהווה חלק בלתי נפרד מהמרכז התרבותי וההיסטורי של מוסקבה. ממוקמת בדרום-מזרח מרכז העיר, בין נהר יאוזה לנהר מוסקבה.
זאמוסקבורצ'יה
נפת זָאמוֹסְקְבוֹרֶצְ'יֶה (ברוסית: район Замоскворечье) היא נפה במחוז המרכזי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 4.32 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 59,305 תושבים (2020).
בנפת זאמוסקבורצ'יה נמצאים מבני המשרדים הראשיים של החברות הרוסיות הגדולות ביותר.
להלהלופסי (סדרת טלוויזיה)
הרפתקאות בארץ לה-לה-לופסי היא סדרת טלוויזיה מונפשת לילדים המבוססת על בובות "Lalaloopsy" מבית MGA Entertainment. הסדרה שודרה לראשונה ב־29 במרץ 2013.
היסטורית ההפקה.
הפקת הקול של הסדרה נעשתה והוקלטה בקלגרי, א.ב., קנדה, על ידי צ'ינוק אנימציה. לאחר ששודרו הפרקים הראשונים על ניקלודיאון, הוא הועבר לניק ג'וניור. הפרק האחרון של התוכנית שודר ב־14 בספטמבר 2015, אך שידורים חוזרים שודרו לעיתים קרובות ברשת עד 23 באוקטובר 2016, אז הסירה את סדרת הטלוויזיה מהאוויר .
כל עקבות התוכנית הוסרו גם מאתרו של ניק ג'וניור.
סדרת אנימציה חדשה של Lalaloopsy תחת הכותרת "We’re Lalaloopsy" יצאה ב־10 בינואר 2017 ברשת נטפליקס. לחידוש זה היה סגנון אמנות שונה מהסדרה הקודמת, וכלל רק חלק קטן מאוד מהדמויות של Lalaloopsy.
עלילה.
"Lalaloopsy" עוקב אחר קבוצה של בובות סמרטוטים ייחודיות והרפתקאותיהן השלוות בארץ Lalaloopsy.
מספר פרקים.
במקורי, יש לסדרה 52 פרקים- כל 26 פרקים בעונה אחת, סך הכל 2 עונות, בישראל, יש כ51 פרקים (בעונה 1 25 פרקים, בעונה 2 26 פרקים). עונה אחד שודרה מ-2013 עד 2014, ועונה 2 מ-2014 עד 2015.
משדר.
בקנדה עלתה הסדרה ב־4 במאי 2013 בטלוויזיה של Treehouse, ובהמשך עברה לג'וניור Family עד 28 באוגוסט 2016. בארצות הברית עלתה הסדרה ב־29 במרץ 2013 ושודרה עד 23 באוקטובר 2016 על ניקלודיאון וניק ג'וניור. בדרום מזרח אסיה, עלתה הסדרה ב־3 ביוני 2013 בערוץ דיסני ג'וניור.
Live at Reading
Live at Reading הוא אלבום הופעה ו-DVD של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה, יצא לאור ב-2 בנובמבר 2009.
האלבום הוקלט ב-30 באוגוסט 1992 והיה המופע המרכזי בשנה זו בפסטיבל רדינג שהתקיים באנגליה. לאחר שהיה קיים רק בבוטלג ולא יצא המון שנים, יצא האלבום עם הביצועים מהפסטיבל כאשר הוא נערך ונצבע מחדש.
רקע.
הופעתה של נירוונה בפסטיבל רדינג של 1992 היה הפעם השנייה של הלהקה בפסטיבל זה (אחרי ההופעה ב-23 באוגוסט 1991), וההופעה הראשונה שלה מאז הצלחת האלבום השני שלה, "Nevermind", שהרים את מעמדה להיות אחת הלהקות הפופולריות והמושמעות ביותר בעולם בתקופה זו. ההופעה סגרה את סיבוב ההופעות של הלהקה בממלכה המאוחדת.
ההופעה ב-30 באוגוסט 1992, התקיימה כשבוע וחצי בלבד לאחר לידתה של פרנסיס בין קוביין, ביתם המשותפת של סולן וגיטריסט הלהקה קורט קוביין וקורטני לאב שהייתה סולנית וגיטריסטית להקת הול.
בצל ההופעה התחזקו השמועות לגבי פירוקה של להקת נירוונה, בגלל מתחים בין חברי הלהקה, לכאורה לאור התמכרותו הקשה של קוביין להרואין.
נירוונה נעלו את הפסטיבל במופע בלילה השלישי והאחרון שלו.
המופע.
בתחילת המופע דחף עיתונאי המוזיקה אברט טרו את קוביין לבמה על גבי כסא גלגלים, וכשהוא לובש חלוק בית חולים ופאה, וזאת על מנת ללעוג לשמועות על מצבו הבריאותי הרעוע לכאורה. בהגיעו לחץ את ידו חבר הלהקה קריסט נובוסליץ' ואמר לקהל כי "עם תמיכת חבריו ומשפחתו, הוא יוכל לעשות זאת." קוביין העמיד פנים כי הוא מתקשה לקום מהכיסא, ונעמד באיטיות מול המיקרופון, שר שורה מהשיר "The Rose" והתמוטט לרצפה. לאחר ששכב ללא תזוזה לזמן קצר, חזר לעמוד, והלהקה החלה מיד בהופעה כרגיל.