בשנות ה-2000 הרעיון של מתן תלושי מזון ממשלתיים עלה שוב לסדר היום הציבורי, כחלק מהעלאת פתרונות לטיפול בעוני בישראל. דווח שפורסם בשנת 2002, מצא כי כ-22% מתושבי מדינת ישראל סובלים מחסור במזון, ושכ-8% סובלים מעת לעת מרעב. עמותות רבות החלו בחלוקת מזון לנזקקים. במאי 2007, יזם שר הרווחה והשירותים החברתיים, יצחק הרצוג, תוכנית שבמסגרתה הממשלה תיטול על עצמה אחריות לספק מזון לאזרחים הנזקקים ביותר. בין השאר נבחנו האפשרויות שהמדינה תספק לנזקקים "תלושי מזון" לקניית אוכל בחנויות ותרכוש עודפי מזון מיצרנים וחקלאים כדי לחלקם לנזקקים, באופן דומה לתוכנית הנהוגה בארצות הברית. לצורך גיבוש התוכנית הוקמה ועדה בין-משרדית לבחינת הביטחון התזונתי של אזרחי ישראל. במרץ 2008, המליצה הוועדה לא לחלק תלושי מזון, אלא להסדיר את מערך העמותות הפועלות בתחום המזון (כ-400 עמותות), כדי לפקח על איכות המזון ולהבטיח פריסה גאוגרפית ומגזרית של חלוקת המזון שתמנע אפליה וקיפוח. במקביל הומלץ שהממשלה תגדיל את תמיכתה בעמותות לעד 50 מיליון שקלים בשנה, לעומת כ-3.3 מיליון עד אז. זאת בהתאם לקריטריונים של ניהול תקין של העמותות, פריסתן ופיקוח על המזון שהן מחלקות.
בשנת 2011, הוקמה "המועצה הלאומית לביטחון תזונתי", מכוח חוק שהתקבל בכנסת, אותו יזמה עמותת ידיד. תפקידה העיקרי של המועצה לגבש את מדיניות הממשלה בנושא. הביטחון התזונתי הוגדר בחוק כ"אפשרות לצרוך באופן סדיר מזון, הכולל את כל מרכיבי התזונה הנדרשים להתפתחות תקינה ולהתפתחות האדם". ביוני 2015 פרסמה המועצה הלאומית לביטחון תזונתי את סל מזון בסיסי, המיועד לכ-110 אלף משפחות המתקשות לרכוש אותו. רשימת המוצרים, משלבת שיקולים תזונתיים וכלכליים, וגובשה על ידי אנשי משרד הבריאות. באוגוסט 2016, הוכרז על "המיזם הלאומי לביטחון תזונתי". במסגרתו משפחות החלו לקבל כרטיס נטען מדי חודש, בו ב-245 שקלים לרכישה מזון בחנויות וסכום נוסף של 130 שקלים לקניית פירות וירקות.
בפברואר 2017, הושק לבסוף המיזם על ידי משרד הרווחה, בשיתוף העמותות "אשל ירושלים-חב"ד" ולקט ישראל, ככרטיס נטען לרכישת מזון בשווי 500 שקל. בשלב הראשון השתתפו במיזם 1,500 משפחות, מ-36 רשויות, ועלותו השנתית נאמדה ב-60 מיליון שקלים. כל משפחה קיבלה 240 ש"ח בכרטיס נטען ועוד 250 ש"ח לפירות,ירקות ואוכל יבש שיגיע לביתה דרך "לקט ישראל". לא ניתן לרכוש בעזרת הכרטיס אלכוהול וסיגריות. המיזם בשלב השני נועד לטפל ב-10,800 משפחות.
בשנת 2018 פרסם המוסד לביטוח לאומי, אחרי דחיות רבות, נתונים עדכניים על חוסר הביטחון התזונתי בישראל. על פי הדיווח, בשנת 2016 היו בישראל 1,593,000 אזרחים שהתקיימו בתנאים של חוסר ביטחון תזונתי, מהם 832,000 בתנאי רעב. עם זאת כלל התקציב לביטחון תזונתי במשרד העבודה והרווחה הסתכם כיום ב-20 מיליון שקל לשנה בשנים 2018 ו-2019.
ביולי 2020, בעקבות מגפת הקורונה והמשבר הכלכלי, הצליח שר הפנים אריה דרעי לקבל ממשרד האוצר סכום של 700 מיליון שקל, לטובת ביטחון תזונתי. זאת לאחר שהציב את קבלת התקציב כתנאי לתמיכה בהגבלות הקורונה. התקציב נועד לתלושי המזון ל-150 אלף משפחות בשלוש דרגות תמיכה שונות בהתאם לזכאות ההנחה בארנונה. חלוקת התלושים מתבצעת דרך הרשויות המקומיות על סמך זכאות להנחה בארנונה. בינואר 2021, המכרז לאספקת תלושי המזון הוקפא לאחר זכיית רשת שופרסל. שתי עתירות הוגשו לבית המשפט בבקשה לעצור את המכרז. הרשויות המקומיות חוששו שהעברת הנתונים לשופרסל מתנגשת עם חוקי הגנת הפרטיות. ארגונים חברתיים טענו שקריטריון הזכאות על פי הנחה בארנונה, ישרת בעיקר את האוכלוסייה החרדית שמצטיינת במיצוי זכויות, אך אוכלוסיות מוחלשות אחרות יוחרגו. ב-3 בפברואר בית המשפט פסל את זכייתה של שופרסל במכרז, ושבועיים אחר כך הכריז משרד הפנים על זכייתן של העמותות "פתחון לב" ו"אשל ירושלים".
ברשות הפלסטינית.
ב מספקת, מאז סוף 1949, אונר"א -סוכנות הסעד והתעסוקה של האו"ם לפליטי פלסטין, מזון ותלושי מזון לאנשים שהוכרו כפליטים פלסטינים. בשנות ה-2000 מספקת אונר"א בקביעות מזון ותלושי מזון לכמיליון מתושבי רצועת עזה וכחצי מיליון מתושבי הגדה המערבית. עם זאת החלוקה הפסיקה מדי פעם, עקב בשל קשיי תקציב של הארגון. בתקופת האינתיפדה השנייה גם הצלב האדום חילק תלושי מזון ל-120 אלף נזקקים בגדה. באוגוסט 2018 הודיע הנשיא דונלד טראמפ כי ארצות הברית תפסיק את הסיוע הכספי לאונר"א. בתגובה הודיעה גרמניה כי תגדיל את הסכום שהיא תורמת לסוכנות, כדי לפצות על הקיצוץ האמריקאי.
נס כלכלי
סתי
טיטוס לאביינוס
טיטוס לאביינוס (בלטינית: Titus Labienus; 98 לפנה"ס – 17 במרץ 45 לפנה"ס), איש צבא רומאי אשר פעל בשלהי תקופת הרפובליקה הרומית.
שנותיו הראשונות.
לאביינוס נולד בשנת 98 לפנה"ס למשפחה ממעמד הפרשים באזור פיקניום שבאיטליה וככל הנראה היה מיודד בתחילת הקריירה שלו עם פומפיוס שנולד באותו אזור.
לאביינוס התחיל את שירותו הצבאי כטריבון צבאי בקיליקיה תחת הפרוקונסול פובליוס סרווילוס וטיה איסאוריקוס בזמן מלחמתו בשודדי הים בין השנים 78-75 לפנה"ס.
לאביינוס נבחר לכהן כטריבון הפלבס בשנת 63 לפנה"ס, במסגרת תפקידו הוא שימש כבן בריתו של פומפיוס ויצר את הקשר הראשוני עם יוליוס קיסר שגם הוא היה בן בריתו של פומפיוס. לאביינוס חוקק חוק שהעניק מספר תוארי כבוד לפומפיוס והחזיר את זכות בחירת הפונטיפקסים (כוהנים) לעם.
במהלך כהונתו, לאביינוס, בעידודם של קיסר ופומפיוס, האשים את הסנאטור גאיוס רביריוס ברציחתו של הטריבון לוקיוס אפוליוס סטורנינוס, שקיפח את חייו במהומה במהלך הבחירות לקונסול בשנת 99 לפנה"ס, ותבע אותו בעוון בגידה חמורה (perduellio). מטרתו של המשפט הייתה לפגוע במעמד הסנאט שניסה להצר את כוחה של סיעת הפופולרים שעליה נמנו קיסר ופומפיוס.
מלחמת גאליה.
כשיוליוס קיסר מונה למושלה של גאליה קיסאלפינה ואיליריקום בשנת 58 לפנה"ס הוא פתח במלחמה במטרה לכבוש את כל גאליה. לאביינוס נבחר על ידי קיסר להיות אחד מסגניו (תוארו הרשמי היה לגאטוס פרופראיטור).
בזמן המלחמה לאביינוס שימש כיד ימינו של קיסר, דבר זה נכון במיוחד לתחילת המלחמה ואף הוא זה שקיסר מזכיר בספרו מלחמת גאליה. אחרי שקיסר חזר לאיטליה כדי לגייס תגבורת הוא השאיר את לאביינוס כאחראי על הביצורים ברון שנועדו למנוע את פלישתם של ההלווטים לגאליה.
לאביינוס המשיך לכהן כאחד מסגניו של קיסר כאשר מסע המלחמה התחדש. לפי פלוטרכוס הוא היה אחראי להבסתם וכיבושם של השבט הגאלי טיגוריני. לאביינוס פיקד על שני לגיונות במהלך ההתקפה המחודשת של קיסר על ההלווטים בקרב ביברקטה.
לאביינוס פיקד על הלגיון העשירי אקווסטריס ותשיעי בקרב סביס, שבמהלכו הוא הצליח להציל את קיסר כשזה נלחץ באגפו הימני על ידי הנרוונים.
משימתו הבאה של לאביינוס הייתה בטרוורים, שם הוטל עליו להבטיח את בריתם של הרמים, לדאוג שהבלגים המובסים לא יתמרדו והחשוב מכל לעצור את השבטים הגרמאניים במקרה שהאחרונים יחליטו לפלוש. לאביינוס גם פיקד על הלגיון השביעי קלאודיה והעשירי בעת המערכה להכנעת המורינים בשנת 55 לפנה"ס.
לאביינוס כנראה השתתף בניסיון הפלישה הראשון של קיסר לאי הבריטי. לאחר כישלון הניסיון הזה קיסר סבר שהוא צריך בסיס פעולה בטוח כדי להבטיח אספקה לכוחות הפלישה, לכן כאשר הוא פלש לבריטניה בשנית לאביינוס נשאר בגאליה עם שלושה לגיונות כדי להבטיח את האחיזה הרומאית בנמל ואת הספקת המזון לצבאו של קיסר. מאחר שלא היו כל ניסיונות למרידות לאביינוס התרכז בבניית ספינות ובשליחתם אל קיסר.
לאביינוס התגבר, למרות נחיתותו, על שבט הטרוורים בראשותו של אינדוטיומרוס (Indutiomarus) שמרד בשנת 54 לפנה"ס כנגד רומא ותכנן לאחר הבסתו של לאביינוס לחסל את בני בריתה הגאלים של רומא ולעורר מרד כללי בגאליה. בשנה שלאחר מכן הוא המשיך להילחם בקרובי משפחתו של אינדוטיאומרוס, שוב הוא היה בנחיתות מספרית ובנוסף לכך האויב ציפה להגעתה של תגבורת גרמאנית, לאביינוס הצליח למשוך אותם לקרב שהסתיים בתבוסתם.
לאביינוס נשלח, יחד עם ארבעה לגיונות, על ידי קיסר בשנת 52 לפנה"ס להילחם בשבט הפריסים, הוא כבש את מקלוסדום והתקדם במטרה לתקוף את לוטטיה כשקיבל הודעה על כך שצבאו של קיסר נקלע לצרות ולכן הוא בחר לסגת. לאביינוס הגיע לאגניקום ונלחם לצידו של קיסר כנגד הגאלים.
אחרי סיום המלחמה קיסר מינה את לאביינוס למושל גאליה קיסאלפינה.
מלחמת האזרחים.
בזמן שלאביינוס שימש כמושלה של גאליה קיסאלפינה הסיעה האופטימאית, שהייתה מורכבת מיריביו של קיסר, פנתה אליו ושכנעה אותו להחליף את נאמנותו. דיו קסיוס כותב שהמעבר נגרם מכיוון שלאביינוס נטר לקיסר על כך שהוא ייחס את הישגיו הצבאיים לעצמו וסבר שהוא מצביא בדרגה שווה לקיסר. היסטוריונים כדוגמת תאודור מומזן נוטים לקבל את הסברו של דיו אולם מציינים שהתיאור הרווח של המהלך כ"עריקה" הוא לא הוגן ונובע מהטיה היסטוריוגרפית לטובתו של קיסר מאחר שלאביינוס בחר לתמוך בממשלה הלגיטימית כנגד מצביא שמרד בה.
לאביינוס עודד את פומפיוס להתייצב כנגד קיסר באיטליה אולם עם התקדמותו של קיסר הוא נסוג יחד עם כוחותיו של פומפיוס. פומפיוס מינה אותו למפקד חיל הפרשים בקרב פארסלוס, אחרי התבוסה המוחצת לאביינוס נמלט לאפריקה שם הוא הצטרף לכוחותיו של קאטו הצעיר ועסק בבנייה מחדש של חיל הפרשים.
כשקיסר נחת באפריקה בשנת 47 לפנה"ס, חיל הפרשים של לאביינוס נלחם בכוחותיו של קיסר בקרב רספוניה וכמעט ניצח אותו אולם פציעה שיבשה את תוכניותיו ואיפשרה לקיסר להימלט, כשבני בריתו הצטרפו אליו הוא המשיך את ההתקפה על קיסר והצליח להטיל עליו מצור ברספוניה.