הוא השתתף בקלטת לילדים "אצלנו בפסנתר" שהורכבה משירי נעמי שמר לילדים ב-1993 לצד משה בקר, מיקי קם ורינת גבאי, ושר את "שיר הזרעונים" (מילים ולחן – עוזי חיטמן) בקלטת של סמדר שיר "ילד בא מאהבה" באותה השנה. כמו כן הוא הנחה את תוכנית הילדים "ילדי הקשת" בערוץ 2 עם מיקי קם בין השנים 1993-1994.
ב-1996 הקליט צינוביץ את השיר "גדל הילד" שנכלל בפסקול הסרט "צעירים לנצח".
ב-1997 הפיק והשתתף צינוביץ' באלבום של להקת "Human Beat Box", להקה בת שלושה אחים שהתבססה על סימפול קולות אנושיים. במקביל הקים אולפן מצליח להפקת פרסומות ולדיבוב, והתפרנס מכתיבת ג'ינגלי פרסומת ומוזיקה לתוכניות טלוויזיה (כגון "הכספת"). חיים צינוביץ' מדבב את דמותיהם של קרלו החתול של תנובה, מקס האריה של גלידת שטראוס, צ'אק העגל של שוקולד עלית וצ'סטר הצ'יטה של צ'יטוס ועוד ובנוסף, קריין את הפרסומות בכיכובן של דמותיהם ועיבד ושר את הג'ינגלים לפרסומות.
הוא דיבב בשני סרטי דיסני, "חתולים בצמרת" ו"מולאן", ושירים שהלחין השתתפו בסדרות ובסרטים של רשת הטלוויזיה האמריקאית HBO
פרשת השרוף.
במשך כמה חודשים במהלך שנת 2000 התחזה צינוביץ' ל"השרוף" – לכאורה אמן חדש בזמר המזרחי, שמאחוריו סיפור חיים בלתי רגיל של נכות והתאכזרות של הממסד. הסינגל הראשון של "השרוף", "שקר החן הבל היופי", שיר רוק בסגנון מזרחי, זכה להצלחה גדולה ולהשמעות רבות ברדיו. צינוביץ' התראיין לכתבת שער במוסף "7 ימים" של העיתון "ידיעות אחרונות" כשכל גופו חבוש בתחבושות לבנות וכשהוא חובש מסכה, כביכול בשל ה"כוויות הקשות שעל גופו". הוא סיפר שבלון גז התפוצץ בביתו וכי הוא לא יכול היה לברוח מהשריפה כי הוא משותק ברגליו מאז שנפל מפיגום. הוא סיפר כי רק השירה מוסיפה מעט טעם לחייו המדוכאים.
לאחר מספר שבועות בהם גילו כלי התקשורת עניין בסיפור, חשף צינוביץ' בראיון טלוויזיוני בתוכנית יאיר לפיד את פרצופו האמיתי של "השרוף" והסיר את המסכה בשידור חי. התרמית (בדיה עיתונאית) גררה פולמוסים רבים בנוגע ליחס התקשורת לאמנות ולביקורת על אופן התייחסות המדיה בכלל ל"סקופ" עיתונאי ללא חשיבות לטיב התוכן וללא בדיקה עיתונאית מעמיקה כנדרש מהעיתון. צינוביץ' עצמו טען בראיונות כי התרמית נועדה לחשוף את נטייתם של כלי התקשורת להתעניין בסיפורים הסנסציוניים שסביב האמנים ולא במוזיקה עצמה. כמו כן טען שחש בעצמו "שרוף" מבחינה נפשית לאחר שיצירתו זכתה להתעלמות מצד התקשורת וחברות התקליטים.
לאחר חשיפת פרצופו של "השרוף", שפגעה באמינות "ידיעות אחרונות", פרסם העיתון המתחרה, "מעריב", כתבת שער במוסף "סופשבוע", שעסקה בפירוט רב בתרמית. כותרת הכתבה הייתה "המצית".
אלבומו של "השרוף" נקרא "הדמעות של היום הן הדבש של מחר". צינוביץ' כתב את רוב שירי האלבום והלחין ועיבד אותם יחד עם תומר בירן. פרט ל"הבל החן שקר היופי", הצליחו מהאלבום גם השירים "אהבה" (שהופיע באלבום "קצת פורקן קצת חום קצת אהבה" בגרסה קצרה יותר) ו"הקשיבי לקול". באלבום נכללה גם גרסת כיסוי לשירה של להקת איפה הילד? "נפלת חזק".
בשנת 2001 הוציא צינוביץ' אלבום שני תחת הכינוי "השרוף", "ושהאש תמשיך לבעור". באלבום בלט בעיקר השיר "מכונת הלהיטים". באלבום נכלל קרדיט לצינוביץ' עצמו.
בשנות האלפיים.
בשנת 2009 התארח בשיר "המראה" מתוך האלבום השני של רגב דהן, "הרדיו של סבתא".
יצר מוזיקה לפתיחים ולנעימות נושא של תוכניות טלוויזיה רבות. ביניהן "ארץ נהדרת", "הישרדות", "מפרץ האהבה", "המרוץ למיליון", "הכספת", "רק בישראל" ו"הערב עם גיא פינס".
בספטמבר 2021 התארח בהופעה של להקת "ויתרתי" בפסטיבל TELEPORT.
חיים אישיים.
ניהל במשך שנתיים מערכת זוגית מתוקשרת עם מורן אייזנשטיין.
ב-2012 נישא להודיה יריומין הצעירה ממנו ב-21 שנים. ב-2019 נולדה לשניים בת בשם אליאנה.
מתגורר בשכונת ביצרון בתל אביב.
חיים צינוביץ
גיא וסרדם
גיא וסרדם (נולד ב-11 באוגוסט 1984) ג'ודוקא עבר ישראלי.
ביוגרפיה.
גיא וסרדם, יליד ראשון לציון, בו גם מתגורר, מתאמן בג'ודו מגיל 4 אצל מאמנו, ליאור לנסברג ב"ג'ודוקאן-ליאור". שירת בצה"ל במעמד של ספורטאי מצטיין, כשסומן עוד קודם לכן כפוטנציאל גדול בענף הג'ודו בעקבות מדליית הארד בה זכה באליפות אירופה עד גיל 17 (לקדטים) בשנת 2000. חבר בקבוצת "הנשרים" במסגרת ליגת הג'ודו המקצוענית.
בנוסף, וסרדם משמש משנת 2002 כדוגמן בסוכנות DNA, שם כיכב בקטלוגים של רנואר מן ופוקס מן ובמספר פרסומות. היה עתיד להשתתף בתוכנית המציאות של ישראל 10 "The Show", בראשית 2006, אך התוכנית ירדה מהמסך לאחר שבועיים בלבד, ולכן השתתפותו בה בוטלה.
ב-22 ביולי 2006 זכה וסרדם במקום הראשון בטורניר אשדוד הבינלאומי למשקל עד 73 ק"ג, כשהוא מנצח בניקוד הזהב את סגן אלוף אירופה לשעבר, יואל רזבוזוב. וסרדם הוריד עשרה קילוגרמים ממשקלו, ומתחרה בשל כך במשקל עד 73 ק"ג.
צדק חברתי
צדק חברתי הוא מושג המבטא את הרעיון של קיום משותף במסגרת חברתית שמבוססת על עקרונות של צדק ומאפשרת ליחידים ולקבוצות קיום ראוי, הוגן וצודק.
הגדרה.
צדק חברתי הוא מושג כללי המכוון אל התנאים והכללים אשר ראויים להתקיים ולהסדיר את היחסים בין בני האדם ובין בני אדם למוסדות חברתיים. עקרונות הצדק החברתי נשענים על מוסר ועל כבוד האדם והם חפים מפניות ומהטיות. על פי זרמים מסוימים במסורת הליברלית, עקרונות הצדק אינם מעדיפים תפיסת טוב אחת על פני רעותה והם חלים על כל אדם באורח שוויוני.
רעיון הצדק החברתי מתייחס לתחומים והיבטים שונים של שיתוף הפעולה בין בני האדם. בראש ובראשונה הוא מתייחס לחלוקת המשאבים בחברה ולסוגיות של צדק חלוקתי. בתחום זה הוגים שונים כדוגמת ג'ון רולס, אמרטיה סן, רוברט נוזיק, רונלד דוורקין ואחרים הציעו כללים שונים לחלוקת משאבים צודקת בחברה. היבט נוסף אליו מתייחס רעיון הצדק החברתי הוא צדק תהליכי אשר נוגע לאופנים הראויים להנחות תהליכי קבלת החלטות. נקודת המבט של הצדק התהליכי גורסת כי החלטות הנקבעות בהליך הוגן וחסר פניות מובילות בהכרח לתוצאה צודקת. תחת המסגרת של הצדק החברתי ניתן לכלול גם היבטים של צדק מאחה אשר נוגעים לתיקון עוולות בחברה ולהתמודדות עם מצבים של אי-צדק. תחומים נוספים אשר כלולים תחת רעיון הצדק החברתי הם צדק בין-דורי, צדק סביבתי, צדק אינטראקציוני ועוד.
הפילוסופית ננסי פרייזר טוענת כי צדק חברתי מורכב משלושה ממדים: חלוקה (של משאבים), הכרה (בערכן השווה של הקבוצות השונות בחברה) וייצוג (בשפה).
מייקל וולצר טוען כי המשמעות שמקבל רעיון הצדק שונה בין חברות שונות, וגם בתוך חברה נתונה עקרונות שונים נחשבים לצודקים ביחס לתחומים שונים של החיים החברתיים. כך, למשל, בעוד שהתפיסה הרווחת היא ששכר מחולק על-פי איכות העבודה של העובד, טיפול רפואי מחולק לפי צורך וזכות הצבעה מחולקת באופן שוויוני.
צדק חברתי מהווה נושא מרכזי בפוליטיקה. רוב הגישות החברתיות מציגות חברה צודקת כיעד, אולם ישנם חילוקי דעות בין האידאולוגיות הפוליטיות השונות מהי חברה כזו. המושג "צדק חברתי" כשלעצמו, שגור על פי רוב בפי קבוצות פוליטיות שרואות בחברה הקיימת חברה שאינה צודקת.
ביקורת.
פרידריך האייק טען שהרעיון של צדק חברתי הוא חסר משמעות וכי הרדיפה אחר צדק חברתי גרמה לפגיעה קשה בחירות האדם. האייק קידש את זכות הקניין הפרטי וטען כי אין כל הצדקה מוסרית להתערבות בהחלטותיו של האדם באשר לשימוש ברכושו, ומכאן שאין הצדקה לרגולציה של הכלכלה או למיסוי לצורך השגת אידיאל הצדק החברתי.
שימוש במושג.
שימוש היסטורי במושג.
המונח "צדק חברתי" מופיע כבר בחיבור האפלטוני "המדינה", שם הוא מוגדר כמצב בו כל אחד עושה את תפקידו. המושג מופיע גם במאמר 7 בכתבי הפדרליסט, בו נטען שחוקים נגד קיום חוזים מנוגדים לצדק חברתי. צ'ארלס גריי, רוזן גריי השני טען בפני הפרלמנט הבריטי בשנת 1814, ששיתוף פעולה עם שוודיה בשיעבוד העם הנורווגי עומד בניגוד ישיר לעקרונות של זכות טבעית וצדק חברתי.
במובנו המצומצם, כמתייחס לדרך החלוקה של משאבים באוכולסיה, החל השימוש במושג בשנות ה-40 של המאה ה-19. בשנת 1848 התפרסם ספרו של אנטוניו רוסמיני, "החוקה תחת צדק חברתי" (The constitution under Social Justice), בו הציע פשרה בין היד הנעלמה של אדם סמית והמדינה המתוכננת בה תחרות כלכלית מוגבלת על סמך זכויות טבעיות.
פרק 13 של חוזה ורסאי, הנוגע לתנאי עבודה של הפועלים פותח בהצהרה: "באשר מטרת חבר הלאומים היא כינון שלום עולמי, ושלום כזה יושג רק אם יתבסס על צדק חברתי, ובאשר קיימים תנאי עבודה הכוללים אי צדק, קושי ומחסור לאנשים רבים באופן שייצור אי שקט כה גדול המסכן את השלום ושיפור תנאים אלו נדרש בדחיפות, כולל לדוגמה רגולציה של שעות העבודה, כולל קביעת מקסימום של שעות עבודה ביום ובשבוע עבודה, בקרת היצע העובדים, מניעת אבטלה, דאגה למשכורת ראויה לקיום, הגנת העובד מפני מחלה ותאונות עבודה, הגנת ילדים, צעירים ונשים, דאגה לזקנים, הגנה על עובדים זרים, הכרה בזכות ההתאגדות, ארגון הכשרה מקצועית וטכנית וצעדים נוספים ובהינתן שהימנעות מדינה אחת מדאגה לתנאים אנושיים לעובדים מהווה מכשול ממדינות אחרות מלנקוט צעדים אלו ...".
צ'ארלס קוגלין, מטיף אנטישמי בארצות הברית השתמש בביטוי כסלוגן שלו בתמיכתו בניו דיל ואחר כך במאבק נגד הניו דיל. בשנת 1934 הוא הקים את האיגוד הלאומי לצדק חברתי ובסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 הוציא כתב עת בשם "צדק חברתי" שכלל אמירות אנטישמיות. המושג "צדק חברתי" הוא אחד מארבעת העקרונות של המפלגות הירוקות ברחבי העולם.
שימוש במושג בישראל.