הקווים נצפו לראשונה כקווי בליעה בספקטרום הפליטה של השמש. הכימאי האנגלי ויליאם הייד וולאסטון היה הראשון שתיאר קווים כהים בספקטרום השמש, בשנת 1802. פראונהופר גילה את התופעה מבלי לדעת על גילויו של וולאסטון בשנת 1814 והחל למדוד באופן שיטתי את אורכי הגל שבהם הופיעו הקווים הכהים. בסיום עבודתו, מנה פראונהופר 570 קווים, וציין את העיקריים שבהם באותיות מ-A עד K. בתצפיות מודרניות מזוהים אלפי קווי בליעה באור הבא מן הכוכבים.
גוסטב קירכהוף ורוברט בונזן גילו מאוחר יותר שלכל יסוד כימי יש סדרת קווים ספקטרליים המאפיינים אותו. הם הסיקו כי הקווים הכהים בספקטרום השמש נוצרים מבליעה של אורכי הגל החסרים על ידי היסודות המתאימים בשכבות החיצוניות של השמש. חלק מהקווים נוצר עקב בליעה על ידי מולקולות החמצן באטמוספירה של כדור הארץ. קווי בליעה אלה הם שאיפשרו ללמוד את הרכב היסודות בשמש ובכוכבים אחרים.
הקווים C, F, G', ו־h מתאימים לאלפא, בטא, גמא ודלתא בסדרת באלמר בספקטרום הפליטה של אטום מימן. הקווים D1 ו־D2 ידועים כ־"צמד הנתרן" (או "דובלט הנתרן"), אורך הגל ביניהם (589.29 ננומטר) קיבל את אות הסימון "D".
לעיתים חל בלבול בהתייחסות בין סימונים שונים, לדוגמה, קו ה־d לעיתים מיוחס לקו הציאן של ברזל ב־466.814 ננומטר ולעיתים לקו ההליום הצהוב (שמכונה לעיתים D3) ב־587.5618 ננומטר. דבר דומה קורה בקו ה־e, הוא מסמן גם את הקווים הספקטרלים של ברזל וגם של כספית. כדי למנוע בלבול לרוב משתמשים בשם מלא יותר, כדוגמת "קו ה־e של הכספית" או "קו ה־d של ההליום".
דבורה ברלינר
דבורה ברלינר (נולדה ב-15 ביוני 1947) היא שופטת בדימוס, העומדת בראשות ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון. בעברה כיהנה כנשיאת בית המשפט המחוזי בתל אביב, ובשנים 2006–2007 כיהנה במשך תשעה חודשים כשופטת בפועל בבית המשפט העליון.
ביוגרפיה.
ברלינר נולדה בישראל בשנת 1947. בשנת 1965 היא סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר "צייטלין" בתל אביב. עם סיום לימודיה התיכוניים שירתה כמורה ביישובי ספר במסגרת שירות לאומי עד לשנת 1966. בעלת תואר שני מאוניברסיטת תל אביב לימדה שנים באוניברסיטה ובמכללות.
עם סיום שירותה במסגרת השירות הלאומי החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת תל אביב, אותם סיימה בשנת 1971, והחלה להתמחות בבית משפט השלום בפתח תקווה ובפרקליטות מחוז תל אביב.
בפרקליטות המדינה.
בשנת 1972 הוסמכה כעורכת-דין והחלה לעבוד בפרקליטות מחוז תל אביב כתובעת. בשנת 1975 הייתה שותפה בצוות התביעה במשפטו של מיכאל צור. בשנת 1978 כיהנה כסגן בכיר לפרקליט מחוז תל אביב.
במערכת השיפוט.
בספטמבר 1984 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בתל אביב, ו-19 שנים לאחר מכן, בספטמבר 2003 מונתה לתפקיד סגנית נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב.
באוגוסט 2004 נכלל שמה ברשימת המועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון. חבר הכנסת שאול יהלום, חבר בוועדה לבחירת שופטים, פעל למינויה לכהונת קבע ובתמורה הצטרף לתומכים במינוי השופטת עדנה ארבל לעליון, אולם הסיכומים שהשיג בנושא זה לא החזיקו מעמד כשהתחלפו שרי המשפטים.
ביוני 2006 מונתה, יחד עם השופט דוד חשין, לכהן כשופטת בפועל בבית המשפט העליון לתקופה של חצי שנה. בדצמבר 2006 הוארכה הכהונה הזמנית בשלושה חודשים נוספים.
בין מאי 2009 למאי 2016 כיהנה כנשיאת בית המשפט המחוזי תל אביב יפו.
לאחר פרישתה מכס השיפוט.
בפברואר 2022 מונתה בידי נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות לעמוד בראש ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון, במקומה של נשיאת העליון בדימוס מרים נאור שנפטרה במהלך עבודת הוועדה.
פועלה השיפוטי.
במהלך כהונתה כשופטת הכריעה ברלינר במשפטים מתוקשרים של אישי ציבור וכן במשפטי צווארון לבן. היא דחתה את ערעורו של השר לשעבר סאלח טריף שהורשע במתן שוחד, במרמה ובהפרת אמונים, ובהחלטתה ציינה כי "צר לי כי מי שהיה שר במדינת ישראל, נכשל בביצוע עבירות מכוערות אלה". היא פסקה כי איומים שנשלחו בדואר האלקטרוני לחבר הכנסת טומי לפיד אינם מהווים הטרדה לפי חוק הבזק. משפט מתוקשר נוסף בו שפטה הוא המשפט בו דחתה בקשה לחלופת מעצר לטלי פחימה, שהורשעה בין השאר בסיוע לאויב בשעת מלחמה, וקבעה שהיא מהווה "גורם סיכון". ברלינר ישבה בהרכב הערעור של מרגלית הר-שפי וגרסה בדעת מיעוט שיש לזכותה מאי מניעת פשע.
ברלינר ישבה בהרכב שדן בערעור של הפרקליט הצבאי הראשי נגד ההחלטה שלא לשלול את דרגותיו של האלוף במיל' יצחק מרדכי, ולצורך כך קבלה דרגת אלוף זמנית, והייתה לאשה הראשונה בתולדות צה"ל שקבלה דרגת אלוף, אף על פי שמעולם לא שרתה בצה"ל.
חיים אישיים.
בתה, דפנה ברלינר, עובדת במחלקה הפלילית של פרקליטות המדינה. ברלינר מקיימת אורח חיים דתי.
Deviance
מחולל רישיונות
מחולל רישיונות, המוכר במיוחד בכינוי הלועזי keygen (הלחם של key generator), הוא תוכנית קטנה המסוגלת לייצר מספר סידורי או רישיון הרשמה של תוכנה או אלגוריתם קריפטוגרפי.
את מחוללי הרישיונות כותבים קבוצות קראקרים עבור אתרי אינטרנט המוקדשים להעתקה פיראטית של תוכנות.
כיצד הם עובדים.
תוכנות ומשחקי מחשב דורשים בדרך כלל הזנה של רישיון רק בשעת ההתקנה. תוכנת ההתקנה מיישמת ביטוי אלגברי על הרישיון שהוזן על מנת לאמת את תוקפו. לדוגמה, האלגוריתם יכול להגדיר שרישיון שמוזן צריך לכלול 5 מספרים שסכום הביטים שהם מייצגים הוא 25, ו-3 אותיות שסכומן, לאחר שהומרו לערך המספרי שלהם, שווה ל-42.
כדי לכתוב מחולל רישיונות, הכותב נעזר לרוב ב-דיסאסמבלר, תוכנה הממירה שפת מכונה לשפת סף, על מנת לעיין בקוד התוכנה לה הוא מעוניין ליצור מחולל רישיונות זה. לאחר שהצליח לגשת לקוד התוכנה, הוא יכול לאתר את הפונקציה או פונקציות שאחראיות על האימות. באמצעות הנדסה הפוכה הוא מסוגל ליצור אלגוריתם הפוך לייצור רישיונות תקפים.
בעיות עם מחוללי רישיונות.
מלבד בעיות אתיות וחוקיות, מחוללי הרישיונות נתקלים בשתי בעיות עיקריות: אקטיבציה ואימות רישיון מקוון. תוכנות העובדות בצורה מקוונת, כגון תוכנות המורידות עדכונים בצורה שוטפת, יכולות לבקש לאמת את הרישיון הסידורי. מסיבה זו, לא יכולים יוצרי מחוללי רישיונות לדעת כיצד עובדים אלגוריתמים אלו ולכן עבור תוכנות אלו, רק ההתקנה והשימוש המקומי אפשרי. לעיתים יכול הקראקר לעקוף בעיה זו באמצעות הסרת הדרישה לאימות הרישיון, ובמילים אחרות - יצירת קראק. בעיה נוספת, הנפוצה בעיקר בתחום המשחקים באמצעות האינטרנט, היא מקרה שבו אדם אחד משתמש ברישיון בר תוקף שחולל מחולל רישיונות, אך רישיון זה כבר נמצא בשימוש על ידי אדם אחר, בין אם אדם זה קנה את הרישיון באופן חוקי ובין אם אף הוא השיג רישיון זה באמצעות מחולל רישיונות. בנוסף, ובדומה לתוכנות שמקורן אינו ניתן לאימות, יכול המחולל לכלול נוזקה - וירוסים או סוסים טרויאניים.
מאפיינים תרבותיים.
פעמים רבות "מקושטים" מחוללי הרישיונות באמנות ASCII ובאמנות ANSI, כמו גם מוזיקת טראקר של האסכולה הישנה.
ריצ'ארד ברנסון
ציפורן חתול
בודוצ'נוסט פודגוריצה (כדורסל)
בודוצ'נוסט פודגוריצה (בסרבית: KK Budućnost Podgorica) היא קבוצת כדורסל מונטנגרית מהעיר פודגוריצה, המתמודדת בליגת העל המונטנגרית, הליגה האדריאטית והיורוקאפ. הקבוצה נחשבת לאחד המועדונים הטובים והמעוטרים ביותר בליגה המונטנגרית.
זהו חלק מ"מועדון ספורט בודוצ'נוסט פודגוריצה" הכולל בתוכו קבוצות מענפי ספורט נוספים כדוגמת כדורגל, כדוריד ועוד.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1949 בעיר טיטוגרד (כיום פודגוריצה). בשנת 1957 נבנה מגרש כדורסל חדש בפארק העירוני על גדות נהר מוראשה ושם החלה הקבוצה לשחק.
בליגה של מונטנגרו.
הקבוצה שיחקה בליגה המקומית של מונטנגרו וזכתה לראשונה ב-1958 באליפות. בעקבות הזכייה הייתה אמורה בודוצ'נוסט לשחק בליגה הראשונה של יוגוסלביה אולם הנהלת הליגה היוגוסלבית החליטה שזסלבה קרגוייבץ תעלה לליגה הראשונה במקום בודוצ'נוסט, אף שלא נערך שום משחק מבחן ביניהן, בהתאם לנהוג אז.
בשנת 1960 שוב זכתה בודוצ'נוסט באליפות מונטנגרו. הקבוצה שיחקה במשחקי המבחן לעליה לליגה הראשונה של יוגוסלביה יחד עם דינמו פנצ'בו ורבוטניצ'קי סקופיה. דינמו פנצ'בו עלתה על חשבון האחרות לליגה הראשונה.
בשנת 1969 זכתה באליפות שלישית, אך שוב הפסידה במשחקי המבחן לקבוצות מסרביה וממקדוניה.
בשנת 1970 חלה תפנית בליגת הכדורסל של מונטנגרו. בפעם הראשונה שיחקו הקבוצות בליגה ללא חלוקה לאזורים. בודוצ'נוסט זכתה באליפות באותה שנה והייתה לקבוצה הראשונה שזוכה באליפות בנוהל הליגה החדש. בשנה שלאחר מכן זכתה שוב באליפות. באותה שנה (1971) הצליחה הקבוצה במשחקי המבחן ועלתה לליגה המשנה בכדורסל של יוגוסלביה אך ירדה בסיום העונה.
בשנת 1973 זכתה בודוצ'נוסט באליפות נוספת, אחרי ניצחון על מועדון כדורסל "ז'דינסטבו" מביילו פולה (בצפון מונטנגרו). שתי הקבוצות שיחקו במשחקי מבחן אך שתיהן לא הצליחו לעלות לליגה הראשונה.
בשנת 1974 זכתה בודוצ'נוסט באליפות נוספת, והעפילה לליגה השנייה-דרום של יוגוסלביה. במהלך העונה כולה הפסידה רק פעם אחת.
מאחר שהמגרש הביתי של הקבוצה לא עמד בקריטריונים של הליגה היוגוסלבית, נאלצה בודוצ'נוסט לשחק את משחקיה הביתיים מחוץ לפודגוריצה. באותה שנה הוחלט על מיזוג בין בודוצ'נוסט ואקדמיק. בזכות המיזוג הקבוצה התחזקה בשחקנים כגון פטר בלזביץ'.
בשנת 1975 העפילה קבוצה לשמינית גמר הגביע היוגוסלבי, מה שהיווה את הישג השיא שלה במפעל זה עד אז.
בליגה הראשונה של יוגוסלביה.