לאחר כיבוש סין נותר באי כמפקד הישיר של חיל התנועה המזרחית וכאשר הועברה בשנת 1928 ההוראה לטבוח בכלל הפעילים הקומוניסטים במפלגת הקווומינטנג (ראו טבח שאנגחאי), באי לא היסס להורות את ההוצאה להורג של כלל הפעילים בחילותיו. הפעולה הזאת, אשר יצרה קרע בין הקוומינטנג והקומוניסטים, הביאה את תומכי הסובייט להקים את המפלגה הקומוניסטית של סין ובכך להתחיל את מלחמת האזרחים הסינית.
כאשר ביוני הגיע אל העיר בייג'ינג עם כוחות הקוומינטנג, הכריז כי מנצ'וריה אוחדה עם שאר הממשלה הלאומית. בדצמבר אותה השנה החל באי להניע 60,000 חיילים סינים לשינג'יאנג למען יפקדו על בניית מסילת ברזל אשר תקשר את המחוז עם מרכז סין ותמנע את התפשטות ההשפעה הסובייטית בצפון המחוז.
בשנת 1929 החל צ'יאנג קאי-שק בהוצאתם להורג של מתחרייו הפוליטיים, מחשש לחייו חמק באי לעבר הודו-סין הצרפתית עד אשר הבין כי אין סכנה הנשקפת לו וחזר שנה מאוחר יותר לסין. בין 1930 ל-1936 נותר באי בתפקיד המפקד הראשי של מחוז הולדתו גואנגשי.
בהיותו מוסלמי קרא באי לבני דתו להצטרף אל גיוס הקוומינטנג.
מלחמה ביפן.
כאשר בשנת 1937 התרחשו אירועי תקרית גשר מרקו פולו והקרב על שאנגחאי החלה מלחמת סין-יפן השנייה וצ'יאנג קאי-שק הזמין את באי לחזור אל הממשלה למען תמיכה במאבק המלחמה. בתור ממלא מקום ראש המטה הכללי באי ייעץ לצ'יאנג לצאת באסטרטגית 'סחר מקום תמורת זמן' (אסטרטגיה לפיה הכוח הנפלש נסוג ונותן שטחים לתוקף בתמורה לזמן התארגנות אל המלחמה).
באי העביר כספים להנהגת כוחות גרילה אשר הפיצו כאוס ברחבי המחנה היפני. בשנת 1938 מונה באי למפקד העליון של משרד ההנהלה בשטח של המועצה הצבאית בגווילין. במהלך פיקודו הוא ראה טקטיקת הנהגה מוצלחת במהלך הקרב הראשון על צ'אנגשה, הניצחון הסיני הגדול הראשון של המלחמה.
על פועלו בזמן המלחמה הפך באי ליורשו הצבאי ככל הנראה (היה זה לפי רוב ההערכות) של צ'יאנג קאי-שק במקרה מותו של האחרון.
מלחמת אזרחים.
עם כניעת האימפריה היפנית מלחמת האזרחים הסינית נפתחה מחדש ובשנת 1946 מונה באי לשר ההגנה של הרפובליקה הסינית, משרה חסרת ערך שכן צ'יאנג שמר על כל הסמכויות הצבאיות לעצמו. לאחר שאירע התנגשות בין אזרחים לסמכויות באי טאיוואן, באי נשלח ב-1947 אל האי כשליחו ומייצגו של צ'יאנג.
בשנת 1948 הוא הודח מתפקידו כשר ההגנה הלאומי והוצב לפיקוד על חיילים במרכז ובדרום סין. בשלהי סוף 1948 הוא עדיין עמד בפקודותיו של צ'יאנג בסירוב לנהל משא ומתן עם הכוחות הקומוניסטים, עד לינואר 1949 הוא שינה את דעתו, דרש בפומבי אחרת וסירב להורות להתנגש בכוחות הקומוניסטיים באזור נהר הואי.
זמן קצר לאחר מכן הוא דרש מיחידות גואנגשי שלו להשתחרר מתפקידם בדרג הלאומי וחזר לפיקודו האישי כדי שיוכלו להגן על מחוז מולדתו. הוא כמעט הלך רחוק יותר ודרש מצ'יאנג לפרוש מתפקידו. עם התבוסה בהאנקו שבמחוז חוביי, הוביל באי את הכוחות הלאומיים בנסיגה חזרה דרומה להנגיאנג שבמחוז הונאן. באוקטובר 1949, עדיין בפיקוד על 200,000 חיילים מוכנים לקרב, הוא הכין את מחוז גואנגשי לעמדת התנגשות סופית נגד הקומוניסטים, אך בסופו של דבר הוא ברח לטייוואן עם שארית הממשלה הלאומית ברואו כי זהו מצב בלתי אפשרי.
בטאיוואן.
כאשר הגיע אל האי באי פרש מהצבא ונשאר יועץ לנשיא הרפובליקה הסינית (צ'יאנג) עד שנת 1951. הוא קרא למוסלמים מכל העולם להתנגד לקומוניזם עד אשר לבסוף נפטר ב-2 בדצמבר 1966 עקב פקקה מוחית. הלווייתו נערכה בסגנון צבאי בבית העלמין בטאיפיי.
טסה סנדרסון
תרזה איוני "טסה" סנדרסון, מפקד (באנגלית: , Theresa Ione "Tessa" Sanderson; נולדה ב-14 במרץ 1956) היא אתלטית בריטית בעבר, היא אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984), סגנית אלופת אירופה (פראג 1978), 3 פעמים אלופת משחקי חבר העמים (אדמונטון 1978, אדינבורו 1986 ואוקלנד 1990) ו-5 פעמים אלופת בריטניה (1975, 1976, 1978, 1996 ו-1997) בהטלת כידון. היא השתתפה ב-6 אולימפיאדות ברציפות (מונטיראול 1976–אטלנטה 1996).
ביוגרפיה.
סנדרסון נולדה וגדלה במחוז סנט אליזבת' שבג'מייקה למשפחה ממוצא גנאי. בהיותה בת חמש עזבה משפחתה את ג'מייקה לאנגליה על מנת שהוריה יוכלו למצוא תעסוקה הולמת. מורתה עודדה אותה לעסוק בספורט ובגיל 14 היא החלה להתאמן בהטלת כידון.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקרייסטצ'רץ' בניו זילנד ב-29 בינואר 1974 סיימה סנדרסון במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 48.54 מטר. באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה ב-2 בספטמבר אותה שנה היא סיימה במקום 13 בתוצאה של 53.28 מטר.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) היא סיימה במקום עשירי בהטלת כידון בתוצאה של 57.00 מטר. בשלב המוקדמות היאי קבעה תוצאה של 57.18 מטר.
בתחרות שנערכה בדבלין ב-17 ביולי היא קבעה בהטלת כידון שיא אישי חדש של 67.20 מטר, התוצאה השלישית בטיבה בעולם לשנה זו. כנציגת נבחרת הנשים של אירופה, בתחרות הגביע הביניבשתי, שנערכה בדיסלדורף, גרמניה בתחילת ספטמבר אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 60.30 מטר, אחרי רות פוקס מגרמניה המזרחית (62.36 מטר) ונדז'דה יקובוביץ' מברית המועצות (62.02 מטר).
בתחרות שנערכה בלונדון ב-2 ביולי 1978 קבעה סנדרסון בהטלת כידון שיא תוצאה של 64.00 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום חמישי בעולם לשנה זו. חודש ושבוע לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו באדמונטון, קנדה ב-10 באוגוסט היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא משחקים חדש של 61.34 מטר. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בפראג, צ'כיה ב-1 בספטמבר היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 62.40 מטר, אחרי רות פוקס שקבעה שיא אירופה חדש של 69.16 מטר ולפני אוטה הומולה מגרמניה המזרחית (62.32 מטר).
בתחרות שנערכה בשטוטגרט, גרמניה ב-5 ביוני 1980 קבעה סנדרסון בהטלת כידון שיא אישי חדש של 69.70 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום שלישי בעולם לשנה זו. חודש ושלושה שבועות לאחר מכן, באולימפיאדת מוסקבה (1980) היא סיימה במקום 19 בהטלת כידון בתוצאה חלשה עבורה של 48.76 מטר.
בתחרות שנערכה בפירט, גרמניה ב-30 במאי 1981 קבעה סנדרסון בהטלת כידון תוצאה של 68.86 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום שני בעולם לשנה זו. חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל, בלגיה ב-12 ביולי אותה שנה היא קבעה בתחרות קרב שבע שיא אישי חדש של 6110 נקודות, תוצאה שדירגה אותה במקום 13 בעולם לשנה זו.
בתחרות שנערכה בקוטברידג', סקוטלנד ב-28 באוגוסט 1982 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 66.006 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום 11 בעולם לשנה זו.
בתחרות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד ב-26 ביוני 1983 היא קבעה בהטלת כידון שיא אישי חדש של 73.58 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום שני בעולם לשנה זו. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-13 באוגוסט היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 64.76 מטר.
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה סנדרסון במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 69.56 מטר, לפני טינה לילאק מפינלנד (69.00 מטר) ובת ארצה פטימה ויטברד (67.14 מטר).
בתחרות שנערכה במדריד, ספרד ב-14 ביוני 1985 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 71.18 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום רביעי לשנה זו.
במשחקי חבר העמים שנערכו באדינבורו, סקוטלנד ב-31 ביולי 1986 היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא משחקים חדש של 69.80 מטר, לפני פטימה ויטברד (68.54 מטר).
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 היא סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 67.54 מטר
בתחרות שנערכה בקרולי, דרום אנגליה ב-16 ביולי 1988 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 71.70 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום שלישי לשנה זו. כחודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת סיאול (1988) היא סיימה רק במקום 21 בתוצאה חלשה עבורה של 56.70 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה.
במשחקי חבר העמים שנערכו באוקלנד, ניו זילנד ב-1 בפברואר 1990 היא זכתה בפעם השלישית במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 65.72 מטר, לפני פטימה ויטברד (68.54 מטר). באליפות אירופה שנערכה בספליט, באותה העת יוגוסלביה ב-30 באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום 12 בתוצאה של 57.56 מטר.
בתחרות שנערכה בלונדון ב-10 ביולי 1992 היא קבעה סנדרסון בהטלת כידון תוצאה של 64.88 מטר. שלושה שבועות לאחר מכן, באולימפיאדת ברצלונה (1992) היא סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 63.58 מטר. כחודשיים לאחר מכן, בגביע הביניבשתי שנערך בהוואנה, קובה ב-26 בספטמבר היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 61.86 מטר.
בתחרות שנערכה בלונדון ב-12 ביולי 1992 היא קבעה סנדרסון בהטלת כידון תוצאה של 64.06 מטר. שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת אטלנטה (1996) היא סיימה במקום 14 בתוצאה של 58.86 מטר.
באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 היא סיימה במקום 18 בהטלת כידון בתוצאה של 57.84 מטר.
מארק איבנוביץ' שבליוב
מארק איבנוביץ' (יזראילביץ') שבליוב (1904 - 1991) - טייס תעופת הקוטב יהודי סובייטי, ראש התעופה הקוטבית של המנהלת הראשית של דרך הים הצפונית שלחם במלחמת העולם השנייה, שקיבל עיטור גיבור ברית המועצות (27/06/1937), לוטננט גנרל בחיל התעופה (25/03/1943).
קורות חיים.
נולד ב-11 באוקטובר (לפי הלוח היוליאני) 1904 בסנט פטרסבורג במשפחתו של פקיד. התחיל לעבוד בשנת 1919 כעובד במפעל המטלורגי של טאגאנרוג. היה בין חברי קומסומול הראשונים בעיר.