טטרציקלין משמשת לטיפול ראשוני כנגד ריקציוזיס, מחלת ליים, קדחת Q, פסיטקוזיס, כלמידיה, דלקת ריאות מיקופלזמית ובנוסף משמשת לטיפול באקנה, עגבת, לטיפול בזיהומים בדרכי הנשימה, דלקת בדרכי השתן, במעיים ולדלקת האוזן התיכונה. בעבר, שימש טטרציקלין גם לטיפול בגרענת, בשלב החריף שלה.
פעילות כנגד זיהומים חיידקיים.
לאנטיביוטיקה יש ספקטרום רחב של פעולה. במקור הייתה לה פעילות בקטריוסטטית כנגד הרבה חיידקים אירובים ואנאירובים, גראם חיוביים ושליליים. למעט זני "Pseudomonas aeruginosa" ו-"Proteus" שלהם יש עמידות לאנטיביוטיקה. כיום, יותר חיידקים שבעבר היו רגישים לאנטיביוטיקה רכשו עמידות אליה (הסוגים "Streptococcus", "Staphylococcus", זני Enterobacteriaceae) טטרציקלין עדיין שימושית בטיפול בזיהומים הנגרמים על ידי חיידקים תוך תאיים כגון "Chlamydia trachomatis", חיידקי "Mycoplasma" וחיידקי "Rickettsia". בנוסף ניתן להשתמש גם לטיפול בזיהומים הנגרמים על ידי חיידקים סלילוניים כגון "Treponema pallidum", "Borrelia burgdorferi" ו-"Leptospira". מחלות זיהומיות נוספות כגון אנתרקס, דבר וברוצלוזיס ניתנות לטיפול על ידי טטרציקלין. טטרצקלין עשויה לעזור גם כנגד פרזיטים אאוקריוטים, כגון אלו האחראיים למחלות כמו מלריה.
עמידות לטטרציקלין.
ישנם לפחות שלושה מנגנוני עמידות ידועים לטטרציקלין:
בקטריות עשויות לרכוש עמידות כנגד טטרציקלין על ידי העברה גנטית אופקית של אחד ממנגנוני העמידות.
סוגי התרופות השונים.
התרופות מתחלקות לתרופות בעלות משך פעילות קצר, משך פעילות בינוני ומשך פעילות ארוך:
תופעות לוואי.
חשיפה לאור השמש יחד עם שימוש בתרופה מביאה לשינוי הפיגמנט של העור לחום אפרפר עד סגול. טטרציקלינים עלולים לגרום לשלשולים וכאבי בטן. טטרציקלינים נקשרות לסידן בשיניים וגורמות לשינוי צבע השיניים המתבטא בכתמים כהים בשיניים והפחתה בהסתיידות השן- התקופה הקריטית היא מאמצע ההריון ועד לגיל שמונה, ולכן תרופות אלו אינן ניתנות לילדים עד גיל 8 (לפי גישה מחמירה, אין לתת תרופות אלו עד לגיל 12). תרופות אלו אסורות בהריון (בין היתר בגלל שקיעת התרופה בעצם הנבנית והצטברותה בשלד העובר, עלול לגרום לעיכוב גדילה). תופעות לוואי נוספות כוללות התכייבות של הוושט (לתרופות אלו השפעה חומצית המאכלת את רירית הוושט)- על כן מומלץ ליטול תרופות אלו עם הרבה מים לאחר נטילת התרופה. התרופות עלולות לגרום ללחץ תוך-גולגולתי מוגבר שניוני (Pseudo Tumor Cerebri Syndrome) הגורם לכאבי ראש, הקאות והפרעות בראייה.
שימוש בטטרציקלין עשוי להיות מסוכן מכיוון שהתרופה יכולה לגרום למספר תופעות לוואי:
דרכי פעולה.
טטרציקלין מונע יצור חלבונים על ידי מניעת היקשרות חומצת אמינו טעונה ל-tRNA באתר ה-A על הריבוזום. התרופה נקשרת ליחידת ה-30S בריבוזום של הבקטריה ולכן היא מונעת היקשרות חומצות אמיניות נוספות לשרשרת הפפטידית המתהווה.
הפעולה היא בדרך כלל מעכבת, והפיכה כאשר צריכת התרופה נפסקת.
תאיים של יונקים רגישים פחות לפעולת הטטרציקלין, זאת למרות שהתרופה נקשרת ליחידה הקטנה של הריבוזום גם בתאים פרוקריוטים וגם בתאים אאוקריוטים (30S ו40S בהתאמה). תאי הבקטריה מכניסים בצורה אקטיבית את הטטרציקלין לתוך הציטופלסמה שלהם על ידי משאבות, בעוד בתאי יונקים הדבר לא נעשה ולכן התרופה משפיעה רק בצורה מינורית על האדם.
רוברטו טראשורס
רוברטו טראסהורס
רוברטו טרסאורס
רוברטו טרסהורס
Raspberry Pi
מוטי בר-דגן
מרדכי בר דגן
ברברה קינגסולבר
ברברה קינגסולבר (באנגלית: Barbara Kingsolver; ילידת ה-8 באפריל 1955) היא סופרת, משוררת ומסאית אמריקאית.
ביוגרפיה.
קינגסולבר נולדה באנאפוליס שבמרילנד, וגדלה בעיירה קרלייל שבקנטקי. בגיל 7 אביה, רופא במקצועו, העביר את המשפחה ללאופולדוויל שבקונגו, כיום קינשאסה, בירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הוריה עבדו בתפקידי בריאות ציבוריים והמשפחה חיה בתנאים בסיסיים, ללא חשמל או מים זורמים.
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים החלה בלימודי פסנתר קלאסיים באוניברסיטת דהפאוו באינדיאנה, אך עברה ללימודי ביולוגיה, וקיבלה תואר ראשון בשנת 1977. במהלך לימודיה הייתה מעורבת במחאות סטודנטים נגד מלחמת וייטנאם.
לאחר קבלת התואר עברה לצרפת לשנה ולאחר מכן השתקעה בטוסון אריזונה, שם נרשמה בשנת 1980 ללימודי תואר שני באקולוגיה וביולוגיה התפתחותית.
באמצע שנות ה-80 החלה לכתוב, בתחילה ככתבת מדעית עבור מגזין מקומי, ולאחר מכן גם בכתיבה בדיונית, לאחר זכייתה בתחרות סיפורים קצרים בעיתון מפיניקס.
ב-1985 נישאה לראשונה ומנישואים אלה יש לה בת. במהלך מלחמת המפרץ עברה לטנריפה, בין היתר בגלל ההתנגדות להשתתפות האמריקאית בלוחמה. ב-1992 חזרה לארצות הברית והתגרשה מבעלה. בשנת 1994 קיבלה תואר דוקטור של כבוד מהאלמה מאטר שלה, וכן נישאה בשנית, וילדה בת גם לבעלה השני. בשנת 2004 עברה עם משפחתה לחווה במחוז וושינגטון בווירג'יניה, שם הם מתגוררים עד היום. בשנת 2008 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד נוסף מאוניברסיטת דיוק.
בסוף שנות ה-90 הייתה בין החברים המייסדים של להקת "Rock Bottom Remainders", להקת רוק המורכבת מסופרים, לצד אמי טאן, סטיבן קינג, סטיב ברי ומאט גריינינג. במסגרת הלהקה ניגנה על קלידים. כיום איננה חברה פעילה בהרכב.
בשנת 2005 היא ומשפחתה פצחו בניסוי בן שנה שבמסגרתו אכלו רק תוצרת מקומית, וניסוי זה תועד בממואר רב המכר שלה Animal, Vegetable, "Miracle" (טרם תורגם לעברית).
כתיבתה.
הידע המדעי של קינגסולבר ניכר בכתיבתה, והיא נוטה לכתוב על מקומות בהם חיה בעבר. עם זאת, כתיבתה איננה אוטוביוגרפית והיא מרבה להדגיש זאת בראיונות. יצירותיה הן אידיאליסטיות ברובן וזיקתה לאקטיביזם מורגשת בהן.
קינגסולבר זכתה במספר רב של פרסים, לרבות המדליה הלאומית למדעי הרוח, פרס אורנג', פרס בייליז לסיפורת מאת נשים ופרס הלוס אנג'לס טיימס לספרות והייתה מועמדת לפרס פוליצר. כל אחד מספריה מאז 1993 כיכב ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
בשנת 2000 ייסדה בעצמה פרס ספרותי בשם פרס בלוות'ר , שמטרתו לקדם ספרות הקוראת לשינוי חברתי. הפרס, על סך 25 אלף דולרים במימון פרטי מלא של קינגסולבר, מוענק בשנים זוגיות לסופרים שטרם פרסמו מיצירתם, וכולל גם התחייבות לפרסום בהוצאה גדולה.
ביקורת.
המבקר לי סיגל כינה את קינגסולבר אמנית "כתיבת אסונות" מעל לדפי הניו ריפבליק, ואמר עליה כי היא מציעה "רק מראית עין של טוב לב כתחליף לאמנות כנה". כמו כן אפיין אותה בתור "כותבת קלה, הומוריסטית, מיומנת, ודביקה שהועלתה לדרגת הכותבים הפוליטיים הגדולים של דורנו".
קינגסולבר נחשפה לקיתונות של ביקורת פוליטית בעקבות טור דעה שכתבה עבור הלוס אנג'לס טיימס כנגד הפלישה האמריקאית לאפגניסטן.
בלה פרוינד
ז'בוקריץ'
ז'בוקריץ' (באוקראינית: Жабокрич; בפולנית: Żabokrycz) הוא כפר במחוז ויניצה שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
יהודי ז'בוקריץ'.
בשנות העשרים של המאה ה-20 נמנו בכפר כ-900 יהודים. קודם לכך, תושבים יהודים רבים עזבו את הכפר לאחר רדיפות מצד איכרים וחיילים אוקראינים. ערב מלחמת העולם השנייה פעלו בכפר קולחוז יהודי, מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.
ב-20 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש הכפר בידי הגרמנים, וכעבור שבוע אלו נרצחו בו 435 יהודים, מהם פליטים רבים, תוך ביזת בתי היהודים במקום.
ב-1 בספטמבר 1941, סופח הכפר לחבל טרנסניסטריה הרומני, והועברו אליו מגורשים יהודים מבוקובינה ומבסרביה, אשר רוכזו בגטו מוקף גדר תיל שהוקם במקום. כתוצאה מהצפיפות, מהרעב ומתנאי המחיה הקשים בגטו, נפטרו רבים מיושביו. בד בבד, נשלחו יהודים מהגטו לעבודות כפייה. באמצע מרץ 1944 שוחרר הכפר בידי הצבא האדום, ובכך נמנע ניסיון חיסול של שארית יושבי הגטו.
ולדימיר לויטן
ולדימיר סמוילוביץ' לויטן (ברוסית: Владимир Самойлович Левитан) (1 במאי 1918 – 2 בספטמבר 2000) היה טייס ואלוף הפלות (לזכותו הפלת 20 מטוסי אויב) יהודי בצבא האדום במלחמת העולם השנייה. גיבור ברית המועצות.
קורות חיים.
ולדימיר לויטן נולד בכפר ז'רבץ (כיום נמצא הכפר בתחומי מחוז זפוריז'יה של אוקראינה) במשפחה יהודית ענייה. למד בבית ספר יסודי ולאחר מכן בבית הספר מקצועי. עבד כמסגר במפעל. בשנת 1937 התגייס לצבא האדום. הוכשר כטייס בבית ספר לתעופה צבאית בעיר סבסטופול. שירת ביחידת מטוסי יירוט בעיר נובוסיבירסק. לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות הועברה יחידתו למחוז קרסנודר.
באוקטובר 1941 הועברה יחידתו לחזית הדרום. לויטן, שהטיס את מטוס יירוט פוליקרפוב I-16, השתתף בקרבות בלימה באזור העיר טגנרוג, בהמשך השתתף בקרבות להגנת העיר רוסטוב. במהלך הקרבות מטוסו הופל פעמיים כתוצאה מאש מן הקרקע. בפברואר 1942 השיג לויטן את ניצחונו האווירי הראשון, כאשר הפיל מטוס איטלקי מדגם מאקי C-200. במאי 1942 עברה יחידתו לאזור חרקוב, שם נתנה חיפוי אווירי למתקפה הסובייטית. לאחר כישלון ההתקפה נסוג לויטן עם יחידתו עד לפאתי קווקז.
באוגוסט 1942 הועברה היחידה, בה שירת לויטן, מהחזית אל העורף הסובייטי לצורך רענון והצטיידות מחדש- מטוסי פוליקרפוב I-16 שלה הוחלפו במטוסי LAGG-3. לויטן מונה לסגן מפקד טייסת.
בינואר 1943 חזרה יחידתו של לויטן (אשר בינתיים מונה להיות מפקד טייסת) לחזית. הטייסת בפיקודו השתתפה בליווי מפציצים לתקיפת יעדים קרקעיים במהלך המתקפה הסובייטית באזור נהר קובן. הטייסת לא רק ליוותה מפציצים, אלא גם השתתפה בתקיפות. על אומץ ליבו בקרבות אלו עוטר בעיטור הדגל האדום.