ב-1922 עזב את רוסיה, ולאחר שהות קצרה בברלין יצא לבדו לדרום אמריקה בעוד אשתו ובתו נסעו לארץ ישראל. בסיסו באמריקה הדרומית היה ארגנטינה, משם היה יוצא לסיבובי קריינות בערבי קריאה בקהילות היהודיות ברחבי היבשת. בשנת 1924 התאחד עם משפחתו בארץ ואז ניסו בני הזוג להתקבל לקיבוץ עין חרוד אולם נדחו מפאת גילם. הם התיישבו בתל אביב, שם עבד ז"י אנכי כפקיד בוועדת התרבות של ההסתדרות. לאחר שפוטר היה מובטל במשך שבע שנים והמשפחה חיה חיי מחסור, לבסוף קיבל עבודה במחלקת החינוך של עיריית תל אביב. בנוסף היה עובר בארץ ומקריא דברי ספרות ביידיש ובעברית. בתל אביב נולדה בת הזקונים שרה, שלימים נישאה לאהוביה מלכין. בתו הבכירה אסתר חייתה בקיבוץ רמת יוחנן והייתה נשואה למשה נצר.
ז"י אנכי נפטר בתל אביב באוקטובר 1947 ונקבר בבית הקברות טרומפלדור.
יצירתו.
בכתיבתו מופיעים רעיונות ניטשיאניים כגון שהאמונה באל פסקה מלהיות כוח חיוני בחיי האדם המודרני, כוח המעצב את זהותו האישית. מסגנון הכתיבה הרומנטית ניכרים בו אלמנטים של ההיאחזות ברגש והאדרתו, הדגשת חד-פעמיותו והאותנטיות של כל אדם. ההתלהטות, וסערת יצרים של גיבוריו קרובות בסגנונם לזה של מ"ז פייארברג.
סיפורו הראשון, "הינוקא", נכתב בעברית ופורסם בירחון "השילוח" בשנת 1903. זהו ספור על בנו של אדמו"ר מתנועת החסידות, שאיבד את אמונתו באל ומרד כנגד סביבתו ומוצאו. משנת 1905 החל לכתוב את סיפוריו ביידיש ובשנת 1909 כינס אותם לראשונה בספר "צווישן הימל און ערד" בהוצאת ב. שימין. עד לתחילת מלחמת העולם הראשונה פרסם ספרים נוספים, רובם בהוצאת שימין.
משנת 1924, משעלה לארץ-ישראל חזר לכתיבה בעברית, ואף החל לתרגם לעברית את היצירות שכתב ביידיש. יצירותיו אלה כינס בשני ספרים "רב אבא", שיצא לאור בשנת 1927; ו"בין שמים וארץ", שיצא לאור בשנת 1945. כמו כן כתב אנכי גם מחזות שבהם באה לידי ביטוי המציאות החלוצית-וההתיישבותית שבארץ-ישראל המתחדשת. שני מחזותיו, "הבית" ו"ההר", המתרחשים בקיבוצים צעירים בגליל. המחזה הבית הועלה על בימת תיאטרון המטאטא ב-1931. בנוסף כתב גם את המחזות "אטילי" ו"טווס הזהב" ("די גאָלדענע פאווע").
את גיבורי סיפוריו אפשר לחלק לשלושה סוגי טיפוסים: האחד, דוגמת הגיבור בסיפורו "ינוקא", המתאר אנשים המעורים מאוד בחברה היהודית המסורתית, אולם אמונתם מתערערת ונשמתם מסוכסכת ללא תקנה. הסוג השני הוא של צעירים שעזבו את עולם המסורת והתורה, אולם לא מצאו את מקומם בעולם האחר והם חיים חיי נדודים, בדידות וייסורי נפש. דמויות אלו דומות במהותן לאלו בסיפורי ברנר, וכתיבתן נראית כתיעוד אמיתי ווידוי אוטוביוגרפי, יותר מאשר יצירת סיפורית. קבוצה הגיבורים השלישית הן דמויות מסורתיות עממיות מעולם החסידות. הן שלמות עם עצמן ועם אמונתן וגישתן לחיים היא חיובית והגיונית. בסגנונו זה הוא מזכיר את גיבוריו של י"ל פרץ שגם הוא כתב על פשוטי העם בחיבה ובאהבה, תוך הדגשת רחמנותם, טוהר לבם וגדלות נפשם. בסוג זה של דמויות שכתב ז.י. אנכי, הבולטת ביותר היא זו של ר' אבא, גיבורה של סדרת המונולוגים שהתחבבה מאוד על קהל הקוראים.
טורק (עיר)
פרס גראמי הלטיני
פרס גראמי הלטיני (בספרדית: Premios Grammy Latinos, באנגלית: Latin Grammy Awards) הוא פרס הניתן על ידי האקדמיה הלטינית הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית עבור הישגים יוצאי דופן בתעשיית המוזיקה. גראמי הלטיני מכבד יצירות שהופקו בכל מקום ברחבי העולם שהוקלטו בספרדית או בפורטוגזית. הגשת מוצרים שתועדו בשפות, ניבים או ביטויים אידיומטיים המוכרים באיברו-אמריקה ובחצי האי האיברי, כמו קטאלנית, בסקית, גליסית, ולנסית, נוואוטל, גוארני, קצ'ואה או מאיה עשויים להתקבל ברוב קולות. גם לפרס גראמי וגם לפרס גראמי הלטיני ישנם תהליכי הצבעה דומים, כאשר הבוחרים הם שופטים הקשורים לתעשיית המוזיקה. הפרסים מוענקים ב-4 תחומים: תקליט השנה למבצע וצוות הפקה של השיר, אלבום השנה למבצע וצוות הפקה של האלבום, שיר השנה ליוצר השיר ואמן חדש של השנה. בכל תחום יש תת-תחומים שונים כך שסך הפרסים המוענקים כל שנה הוא כ-40.
טרס פרס גראמי הלטיני הראשון נערך בסטייפלס סנטר שבלוס אנג'לס ב-13 בספטמבר 2000. טקס פרס גראמי הלטיני האחרון, ה-21 במספר, נערך ב-19 בנובמבר 2020 במיאמי, פלורידה, ארצות הברית.
הטקס משודר בארצות הברית על ידי רשת "Univision". בשנת 2013, 9.8 מיליון איש צפו בטקס פרס גראמי הלטיני ברשת "Univision".
מכונה "הלילה הגדול ביותר במוזיקה הלטינית".
מפתח שבדי
טיטשין
ווליניה
משקה שבדי
טיסמניץ
זלמן יצחק אהרנסון
טרויאנובקה
אול בלאקס
בית (מוזיקה)
Daily Express
טרלא
גיאורג מיכאליס
דגל שבדיה
בנג מינה
בנג מינה (בקוריאנית: 방민아, תעתיק מדויק: בֵנְג מִין אָה; ), היא זמרת דרום קוריאנית ושחקנית. חברה בלהקת הבנות Girl's Day 2010 והתחילה קריירת סולו ב-2015.
שיחקה בסרטים שונים ובסדרות טלוויזיה כמו (Vampire Idol (2011 ו-(Holly (2013.
ביוגרפיה.
ראשית חייה.
מינה נולדה באינצ'ון, קוריאה הדרומית. היא למדה בבית הספר התיכון לבנות "Jinsun" ולמדה באוניברסיטת "Dongduk" לנשים.
Girl's Day.
ב-9 ביולי 2010, מינה התחילה את הקריירה המוזיקלית שלה בלהקת הבנות הקוריאנית "Girl's Day" בתוכנית הטלוויזיה "Music Bank" עם הסינגל הראשון "Tilt My Head" (בקוריאנית: 갸우뚱).
Girl's Day הוציאו שלושה אלבומים מלאים, אלבום אוסף אחד וחמישה מיני אלבומים.
לגוב
לגוב (בפולנית: Łagów) הוא כפר במחוז קיילצה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
לגוב נזכר מהמאה ה-11 כאחוזה כנסייתית, ובשנת 1253 הוענקו לו זכויות עיר. מהמאה ה-16 נודע היישוב בשל תעשיית החרסינה שבו, והתקיימו בו מספר בתי חרושת. לאחר מרד ינואר בסוף המאה ה-19 נשלל מעמדו העירוני של היישוב.
יהודי לגוב.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,400 יהודים, כמחצית מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל.
בתחילת ספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו החלו בחטיפת יהודיו לעבודות כפייה, ובהטלת תשלומי כופר על הקהילה, תוך רצח בני ערובה. בסוף 1939 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, אליו הובאו כמאה יהודים שגורשו מווינה ומגורשים רבים מראדום. במרץ 1942 נסגר הגטו שביישוב, והוקף בגדר תיל. בשל הצפיפות, המגיפות והרעב בגטו, מתו רבים מיושביו. ביולי 1942 גורשו מהגטו 460 צעירים, ולא שבו.
ב-7 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שביישוב אנשי ס"ס ושוטרים פולנים ואוקראינים, ושילחו כ-2,000 מיהודיו בקרונות משא לקיילצה, וממנה למחנה ההשמדה טרבלינקה. בשעת האקציה רצחו השוטרים קשישים, ילדים וחולים יהודים בשטח הגטו. כמה עשרות יהודים שהושארו בגטו לאיסוף רכוש המגורשים נרצחו בהמשך.
שלום, חבר (אלבום)
שלום, חבר הוא אלבום אוסף כפול שהופק במשותף על ידי חברות התקליטים אן אם סי, הד ארצי, הליקון ופונוקול בעקבות רצח יצחק רבין, כאלבום זיכרון. שם האלבום, שלום, חבר, נגזר מדברים שאמר נשיא ארצות הברית ביל קלינטון לזכרו של רבין בליל הרצח, והפכו למטבע לשון.
האלבום כולל שירים כגון "שיר הרעות", עליו העיד רבין כי הוא השיר האהוב עליו, "שיר לשלום" שהושר בעצרת בליל הרצח, "זה פתאום נפל עליה" שכתב אריק איינשטיין, "לבכות לך" שכתב אביב גפן והפך מזוהה עם רצח רבין, שירים שבוצעו בעצרת הזיכרון שנערכה בכיכר מלכי ישראל כשבוע לאחר הרצח, ב-12 בנובמבר 1995, שירים מימי קום המדינה, ועוד. האלבום נפתח בנעימה בת 52 שניות מתוך הקטע "אגנוס דאי", מהמיסה בסי מינור של יוהאן סבסטיאן באך, שליוותה את שידורי ערוץ 2 בימים שלאחר הרצח. מרבית השירים באלבום הם שירים עצובים באופיים, אך שלושת השירים הנועלים אותו, "יהיה טוב", "אם" ו"שיר לשלום" נושאים אופי אופטימי יותר.
האמנים, היוצרים, המפיקים והטכנאים שהשתתפו בהפקת האלבום עשו זאת בהתנדבות וויתרו על התמלוגים ממנו. ההכנסות ממכירותיו הועברו לקרן על שם יצחק רבין.
הילה הרוש
הילה הרוש (נולדה ב-11 באוגוסט 1995) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
הרוש נולדה והתחנכה בעיר דימונה, היא החלה את לימודי המשחק שלה בבית הספר לתיאטרון נוער שבדימונה.
שירתה בצה"ל כמש"קית תאונות דרכים במצ"ח.
הרוש היא בוגרת בית הספר לאומנויות הבמה בית צבי מחזור 2020.
קריירה.
הראש השתתפה במספר הצגות בתיאטרון נוער, בהן "הלילה השנים עשר" בבימוי של כרמית גור, "בגדי המלך החדשים" בבימוי של הילה מצקר ובהצגה "דירה להשכיר" בבימוי של הילה מצקר.
הופעתה הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2014 כאשר שיחקה בסדרת הדרמה של HOT "זגורי אימפריה" שם גילמה את אביגיל זגורי בת הזקונים של המשפחה.
לאחר מכן שיחקה הרוש בסדרת הנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים ב-YES שם גילמה את שחר בנזינו, הילדה הכי צעירה בחבורת הגולשים.
בשנת 2015 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הילדים "תמר הבלשית וקפטן יום שלישי" ששודרה בניק ג'וניור ב-HOT שם גילמה את דמותה של תמר.
מאוחר יותר בשנת 2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "לאן נעלם נימני?" של ערוץ הילדים.
בשנת 2016 התחילה הרוש לשחק בתיאטרון דימונה בהצגה "בקופסאות הבטון" בבימוי של יפתח קליין. באותה שנה הצטלמה לעונה השנייה של סדרת הילדים "תמר הבלשית וקפטן יום שלישי".
בשנת 2019 במסגרת לימודיה בבית הספר הגבוה לאומנויות הבמה בית צבי זכתה הרוש בתחרות ארצית "המונולוג הקומי" ע"ש ספי ריבלין.
באוקטובר 2020 גילמה את דבורי, בסדרת הטלוויזיה שעלתה ב-Yes "בת השוטר".
חיים אישיים.
באוגוסט 2021 התארסה לרון ברוקר.
אוזיראן
פורשה 917