הומר זורק מכלית ענקית המלאה בצרכיו של החזיר לתוך האגם (בעודו ממהר ליהנות מדונאט בחינם). וגורם למשבר אקולוגי חמור ביותר, שבעקבותיו מחליט נשיא ארצות הברית ארנולד שוורצנגר – באמצעות ראש הסוכנות להגנת הסביבה (EPA) – לבודד את ספרינגפילד משאר ארצות הברית באמצעות כיפה ענקית ושקופה. כל תושבי העיירה מנסים לעשות לינץ' בהומר, אבל הוא ושאר המשפחה מצליחים לברוח אל מחוץ לכיפה באמצעות חור בארגז החול של מגי, ומחליטים לעבור לאלסקה. בדרך הומר לומד לרכב על אופנוע בתוך "כדור מוות", בעזרת ליסה. באלסקה מתברר להם שהממשלה החליטה פשוט למחוק את ספרינגפילד מהמפה, אז הם חוזרים בניסיון להציל אותה. הומר מקבל רעיון כשהוא רואה אופנוע זרוק, ורוכב איתו לכנסייה, בידיעה שפלנדרז בוודאי מבלה את רגעיו האחרונים שם ואיתו בארט הממורמר. הומר ונד מצליחים לשכנע את בארט והוא קופץ לאופנוע. הומר עושה "כדור מוות" ענקי בכיפה ובארט זורק את הפצצה מחוץ לכיפה ומפוצץ אותה מבחוץ. הומר מכעיס מאוד את הנציג איכות הסביבה שמנסה להתנקש בו, אבל מגי מצילה אותו.
קמפיין קידום המכירות של הסרט.
ביולי 2007, לקראת יציאתו לאקרנים של הסרט של משפחת סימפסון, רשת חנויות הנוחות סבן אילבן הסבו 11 חנויות ברחבי ארצות הברית וחנות נוספת בקנדה להידמות למראה של חנות הנוחות "-Kwik-E-Mart" אשר נמצאת בבעלותו של אפו בסדרה. המיקומים של החנויות המוסבות היו: בלאדנסבורג שבמרילנד, ברבנק שבקליפורניה, שיקגו, דאלאס, דנוור, הנדרסון שבנבדה, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו, ניו יורק, אורלנדו, סיאטל וקולומביה הבריטית שבקנדה.
12 החנויות הללו, כמו גם רוב חנויות הסבן אילבן האחרות בצפון אמריקה, מכרו באותה העת מוצרי מאכל ייחודים לסדרה משפחת סימפסון, כגון "באז קולה", סופגניות "קראסטי אוס", המשקה "סקווישיס", דונאטס בעלי ציפוי ורוד, בנוסף למוצרים אחרים אשר ייחודים לסדרה. פריט נוסף אשר נוצר ונמכר בחנויות הסבן אילבן באותה העת היה חוברת הקומיקס "Radioactive Man Comic Book Edition #711", אשר התמקדה בדמות הקומיקס הפיקטיבית האהובה על בארט, רדיואקטיב מן.
קמפיין קידום המכירות של הסרט היה להצלחה גדולה לאחר שהצליח להביא לגידול של 30% ברווחים של חנויות הסבן אילבן ברחבי ארצות הברית. ברבים מהחנויות אזלו המוצרים המיוחדים של משפחת סימפסון בתוך ימים ספורים מתחילת הקמפיין.
כמו כן, כחלק מקמפיין קידום המכירות של הסרט ברחבי העולם, בדרום-מערב אנגליה צוירה דמותו של הומר על גבעה ענקית.
הופעות אורח.
בתחילת הסרט מופיעה הלהקה גרין דיי. הם אף הקליטו מחדש את שיר הפתיחה של הסדרה ומתכננים להוציא אותו כסינגל.
בנוסף, מופיע גם טום הנקס, שמשתתף שם בסרטון פרסומת של הממשלה.
נער המלקות
נער מלקות היה, לכאורה, מין משרת בבתי המלוכה של אירופה שהיה סופג מלקות כעונש על מעשים שעשה נער מבית המלוכה.
על פי החוקים של אותם הימים, אסור היה לפגוע פיזית בבני משפחת המלוכה, לכן נבחרה חלופת "נער המלקות", כדי לאפשר למחנכי הצעירים מבית המלוכה לבטא את מורת רוחם ממעשים מסוימים של אותם הצעירים ולהמחיש לצעירים שמעשיהם פסולים וגוררים עונש.
המשרה הייתה מבוקשת על ידי בני דלת העם שראו בה דרך לשפר את מעמדם החברתי-כלכלי.
יש לציין שיש מעט ראיות לקיומו של המנהג, וקיומו מוטל בספק בקרב היסטוריונים. חלקם מחשיבים אותו כמיתוס, וחלקם סבורים שייתכן שהיה נהוג עבור מלך-ילד בלבד, ולא עבור נסיכים או בני אצולה ככלל.
אזכורים בתרבות.
מארק טוויין ביסס את ספרו "בן המלך והעני" על שני גיבורים, האחד אדוארד השישי, מלך אנגליה, והשני בן עניים אנגלי בשם טום קאנטי (Tom Canty). טום היה דומה כשתי טיפות מים לבן המלך, ומצא עצמו ממלא, שלא בטובתו, את מקומו כשיורש העצר האמיתי ניצל את ההזדמנות ויצא לחופשי להכיר את העולם האמיתי. טום, בתפקידו כבן המלך המדומה, פגש את נער המלקות והזדעזע למחשבה שמישהו יקבל מלקות במקומו. סיפור זה פרסם את קיום משרת "נער המלקות".
מלחמות הדת בצרפת
מלחמות הדת בצרפת היו שורה של התנגשויות בין קתולים לבין הוגנוטים (פרוטסטנטים צרפתים) שנמשכו מ-1562 עד 1598 וכללו מלחמות אזרחים ומבצעים צבאיים. מלבד המאבק הדתי, מלחמות אלה היוו מאבק על השלטון בין בית גיז הקתולי לבין בית בורבון שתמך בהוגנוטים.
רקע.
תנועת הרפורמה התקיימה בצרפת כבר ב-1520. ב-1523 הועלה על המוקד הפרוטסטנטי הצרפתי הראשון. לז'אן קלווין (1509–1564) הייתה השפעה גדולה על תנועת רפורמה זו. ב-1559 התקבצו בפריז נציגים של 66 קהילות פרוטסטנטיות מכל רחבי צרפת, והקימו את הכנסייה הפרוטסטנטית הראשונה שחבריה נודעו בשם הוגנוטים.
באותה שנה נפטר אנרי השני, מלך צרפת, ובנו בכורו עלה על כס המלוכה בשם פרנסואה השני. מאורע זה היה ניצחון גדול עבור בית גיז, משום שמרי, מלכת הסקוטים, אחייניתו של פרנסואה הדוכס מגיז, הייתה אשתו של המלך הצעיר. לבית גיז נודעה השפעה רבה על בית המלוכה, ופרנסואה הדוכס מגיז שימש כראש מועצת המלך. אולם ב-5 בדצמבר 1560 נפטר המלך בן ה-16, והשפעתו של בית גיז ירדה פלאים.
אחיו של פרנסואה השני עלה על כס המלוכה בשם שארל התשיעי, אך היות שהיה בן עשר שנים בלבד, אמו, קטרינה דה מדיצ'י, שימשה כעוצרת בשמו. היא ניסתה לתמרן בין בית גיז לבין בית בורבון כדי לשמור על כתר בנה. היא חששה מניצחון של אחד הצדדים, מה שהיה מביא להשתלטותו על צרפת ועל הכתר. היא מינתה לראש ממשלתה את מישל דה לופיטאל שקרא לסובלנות דתית, וניסה לעשות ויתורים להוגנוטים (אדיקט סן ז'רמן, ינואר 1562).
מלחמות הדת.
מלחמות הדת בצרפת מחולקות לתשע מלחמות דת.
מלחמת הדת הראשונה.
ב-1 במרץ של אותה שנה היו מעורבים פרנסואה, דוכס גיז ואנשי צבאו ב"טבח ואסי", כפר בשמפאן ההיסטורית שבו נרצחו עשרות הוגנוטים בעת שעסקו בתפילה. מאורע זה סימן את פתיחת מלחמת הדת הראשונה. בלחץ בית גיז בוטל אדיקט סן ז'רמן, ומישל דה לופיטאל נאלץ להתפטר. כתגובה, פנו ההוגנוטים לאליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, ששלחה צבא שכבש את עיר הנמל לה האבר. ב-15 באפריל 1562 תפסו ההוגנוטים, שהיוו את מרבית תושביה של העיר רואן, את בית העירייה, והבריחו את מושל העיר שהתמנה על ידי המלך שארל התשיעי. ב־26 באוקטובר של אותה שנה כבש הצבא המלכותי הצרפתי את רואן ובזז אותה במשך שלושה ימים.
לואי הראשון דה בורבון, נסיך דה קונדה החל לארגן את ההגנה על קהילות ההוגנוטים, ולשם כך השתלט על ערים אסטרטגיות לאורך הנהר לואר. בקרב דרה (19 בדצמבר 1562), שהיה הקרב הראשון במלחמות הדת בצרפת, נפל דה קונדה בשבי הקתולים, אך גם אן דה מונמורנסי, שהיה ממנהיגי הקתולים, נפל בשבי ההוגנוטים.
ב-18 בפברואר 1563, ניסה פרנסואה, דוכס גיז לכבוש מידי ההוגנוטים את העיר אורליאן, אך נורה בידי המתנקש ההוגנוטי ז'אן דה פולטרו דה מרה, נפצע באופן אנוש, ומת מפצעיו שישה ימים אחרי כן. בהשפעתה של קטרינה דה מדיצ'י נערכו שיחות שהביאו להסכם אמבואז (19 במרץ 1563), שלפיו זכו ההוגנוטים במידה מסוימת של סובלנות דתית ומלחמת הדת הראשונה הגיעה לקיצה.
מלחמת הדת השנייה.
הסכם אמבואז לא היה אלא הפוגה במלחמה. שני הצדדים נתמכו על ידי כוחות חיצוניים: הקתולים - על ידי פליפה השני מלך ספרד, וההוגנוטים - על ידי אליזבת הראשונה מלכת אנגליה. חיל המשלוח הספרדי נגד המורדים הפרוטסטנטים בארצות השפלה היווה איום גם על ההוגנוטים בצרפת, שתחת פיקודם של דה קונדה ושל גאספאר דה קוליני השני, השתלטו על הערים לה רושל ואורליאן והתקדמו לעבר פריז. התקדמותם נבלמה בקרב סן דני (10 בנובמבר 1567) על ידי אן דה מונמורנסי שנפל בקרב זה. מלחמת הדת השנייה הסתיימה בשלום לונז'ומו (22 במרץ 1568).
מלחמת הדת השלישית.
הקתולים הקיצוניים לא הכירו בשלום זה. נפוצו שמועות שאנשי בית גיז מתכננים את רצח דה קונדה ואת רצח גאספאר דה קוליני, שבו ראו את האחראי לרצח פרנסואה הדוכס מגיז. הם נמלטו אל עיר הנמל לה רושל, שם הקימו מחדש את הצבא ההוגנוטי, ביצרו את חומות העיר נגד מתקפה וקיבלו עזרה מאנגליה בצורת אוניות מלחמה. קטרינה דה מדיצ'י, שראתה זאת כניסיון הפיכה, ביטלה את צווי הסובלנות כלפי ההוגנוטים.
בקרב ז'רנאק (שהתחולל ליד העיר אנגולם) דה קונדה, שנכנע אחרי שהפסיד בקרב, נרצח על ידי הקתולים (13 במרץ 1569). גאספאר דה קוליני הוביל את צבא ההוגנוטים לקרב מונקונטור, שבו שוב הייתה ידם של הקתולים על העליונה (3 באוקטובר של אותה שנה). אך ב-1570 הוא הוביל את ההוגנוטים למתקפה על פריז. קטרינה דה מדיצ'י הציעה לו את שלום סן ז'רמן-אן-לה שאושר על ידי בנה, המלך שארל התשיעי, והביא לסיומה של מלחמת הדת השלישית (8 באוגוסט 1570).
מלחמת הדת הרביעית.
בספטמבר 1571 דה קוליני הצטרף לחצר המלכות בארמון בלואה ונודעה לו השפעה רבה על המלך הצעיר. הוא הציע למלך לשלוח עזרה צבאית למורדים הפרוטסטנטים בארצות השפלה שלחמו נגד ספרד. המלך, שלא ראה בעין יפה את חיל המשלוח הספרדי שחנה בגבולה הצפוני של ממלכתו, נטה לקבל עצה זו. המלך כתב לרוזן לואי מנסאו (אחיו של הנסיך וילם הראשון מאורנז') כי הוא נחוש בדעתו לשחרר את ארצות השפלה מעול הכיבוש הספרדי. בתמורה הובטח לו לקבל לידיו את פלנדריה ואת ארטואה.