בנושא זה גם כן יש עמימות היסטורית שנובעת ממיעוט מקורות. לאחר שפוסל את חיבורו של דודו בנושא אילן היוחסין, ההיסטוריון דייוויד דאגלס מביא טקסט של ארי המלומד שטוען שלרולו נולדה בת בשם קטלין כאשר שהה בסקוטלנד, אשר נישאה לביולן מלך סקוטלנד. משם נוצרי זה, ניתן ללמוד שאמה של אותה בחורה הייתה נוצרייה. דאגלס מצליב זאת עם מקור פרנקי שמציין שוויליאם נולד לאם נוצרייה מחוץ לצרפת ומסיק ששתי האימהות בסיפורים אלה הן למעשה אותה דמות, ששמה אינו ידוע, אשר נישאה לרולו בטרם הגיע לגאליה. רק לאחר מכן, לטענתו, ייתכן שנשא לאישה את 'פופה' או גיסלה.
ויליאם הראשון "ארוך החרב", בנו של רולו, היה כאמור הראשון ששלט על הדוכסות בממדיה המלאים. שושלתו של רולו הייתה בסכנה לזמן מה כאשר ויליאם מת בקרב ולואי הרביעי השתלט על אדמותיו. בנו, רישאר הראשון "חסר המורא", שהיה בן עשר בעת שאביו נהרג, כבש בחזרה את כל אדמות נורמנדי בגיל 15 בלבד. נכד נכדו של רולו הוא ויליאם הראשון ("ויליאם הכובש"), אשר כבש את אנגליה וייסד את שושלת המלכים הנורמנים. במהלך המאה ה-11 החלו שכירי חרב נורמנים לנדוד לדרום איטליה ולסיציליה שם נלחמו בערבים ובביזנטים בשירות האצולה המקומית. במרוצת השנים נטלו לעצמם אותם שכירי חרב נחלות מידי אדוניהם. את הנחלות האלו איחד רוג'ר ה-2 לממלכת סיציליה בתחילת המאה ה-12. הנורמנים שלטו בממלכה כמאה שנים. בשנת 1204 כבש פיליפ השני את חבל נורמנדי מידי ג'ון מלך אנגליה, ובשנת 1259 ויתר הנרי השלישי רשמית על זכויותיו על החבל במסגרת הסכם פריס.
בתרבות הפופולרית.
בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" שהופקה על ידי ערוץ ההיסטוריה, דמות אחיו של רגנאר לודברוק, הלוחם האגדי, מבוססת בצורה רופפת על רולו.
כדורסל באולימפיאדת אתונה (2004)
אולימפיאדת 2004 נערכה באתונה, יוון. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-15 באוגוסט ל-28 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדורסל ה-15 במשחקים האולימפיים. בתחרות גברים השתתפו 144 ספורטאים ב-12 ובתחרות הנשים השתתפו 143 כדורסלניות ב-12 נבחרות. המשחקים נערכו בהיכל האולימפי ובההיכל האולימפי אליניקו
טרי בראדשו
טרי פקסטון בראדשו (באנגלית: Terry Paxton Bradshaw; נולד ב-2 בספטמבר 1948) הוא שחקן פוטבול לשעבר, פרשן ספורט ומגיש טלוויזיה. בראדשו שיחק בשנים 1970 עד 1983 כקוורטרבק של קבוצת פיטסבורג סטילרס מליגת ה-NFL, הוא זכה עם הסטילרס בארבעה סופרבולים, נבחר פעמיים ל-MVP של משחק הסופרבול ופעם אחת ל-MVP של העונה הסדירה. ב-1989 נבחר להיכלל בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
ביוגרפיה.
בראדשו נולד בעיר שריבפורט שבלואיזיאנה. בתקופת לימודי התיכון הצטיין בספורט, כקוורטרבק הוא הוביל את קבוצת הפוטבול עד לגמר אליפות המדינה והיה שיאן התיכונים בארצות הברית בהטלת כידון.
קריירה במכללות.
ב-1966 החל ללמוד באוניברסיטת לואיזיאנה טק. בשתי העונות הראשונות שלו סיימה קבוצת הפוטבול של האוניברסיטה במאזן שלילי, בראדשו מיעט לשחק ושקל לעזוב למוסד אחר. בעונתו השלישית סיימה הקבוצה במאזן של 9–2 וניצחה במשחק הרייס בול. בראדשו סיים את העונה עם 2,890 יארד בהתקפה, יותר מכל שחקן אחר ב-NCAA. בעונתו האחרונה הקבוצה סיימה במאזן 8–2. ב-1996 נבחר בראדשו להיכל התהילה של פוטבול המכללות.
קריירה ב-NFL.
בראדשו נבחר במקום הראשון בדראפט ה-NFL של שנת 1970 על ידי פיטסבורג סטילרס. בעונתו הראשונה פתח בשמונה משחקים והציג יכולת חלשה, עם 38.1% השלמת מסירות בלבד, 6 טאצ'דאונים לעומת 24 חטיפות. בעונתו השנייה בליגה הפך לקוורטרבק הפותח הקבוע של הקבוצה, אך עדיין ביצועיו היו גרועים והקבוצה סיימה במאזן שלילי.
בעונת 1972 זכתה הקבוצה בראשות הבית המרכזי ב-AFC עם מאזן של 11–3. בראדשו רשם במהלך העונה הסדירה 1,887 יארדים במסירה, 12 טאצ'דאונים ו-12 חטיפות. בפלייאוף גברה הקבוצה בסיבוב הראשון על אוקלנד ריידרס 13–7. 22 שניות לסיום המשחק פיגרו הסטילרס 3–7, והיו בעמדה מרוחקת מקו השער של הריידרס. בראדשו הצליח להתחמק מלחץ של מספר שחקני הגנה ולמסור לעבר ג'ון פוקיוה, הכדור נהדף על ידי שחקן הגנה ובעודו באוויר הצליח להשתלט עליו פרנקו האריס, הרץ של הסטילרס, שחמק ממספר שחקני הגנה והבקיע את טאצ'דאון הניצחון. המהלך זכה לכינוי "המהלך ללא רבב" ("Immaculate Reception", על משקל העיבור ללא חטא בנצרות) והוא אחד המהלכים המפורסמים ביותר בתולדות ה-NFL. בגמר ה-AFC הודחה הקבוצה על ידי מיאמי דולפינס. עונה לאחר מכן סיימו הסטילרס במקום השני בבית והודחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף.
במהלך עונת 1974 איבד בראדשו את מקומו בהרכב הפותח למספר משחקים אך חזר לשמש כקוורטרבק הפותח בקבוצה שסיימה במאזן 10–3–1. בפלייאוף זכתה הקבוצה בסופרבול IX לאחר ניצחון 16–6 על מינסוטה ויקינגס, משחק בו רשם בראדשו 96 יארד וטאצ'דאון אחד. בעונת 1975 נבחר בראדשו לראשונה למשחק הפרו בול, כשהציג 2,055 יארד במסירה, 18 טאצ'דאונים ו-9 חטיפות. פיטסבורג זכתה באליפות פעם נוספת כשגברה בסופרבול X על דאלאס קאובויס 17-21.
עונת 1978 הייתה עונת השיא שלו כשהוביל את פיטסבורג למאזן 12–2. הוא הוביל את הליגה עם 28 מסירות לטאצ'און ורשם 2,915 יארד במסירה ו-20 חטיפות. הוא נבחר בתום העונה ל-MVP של הליגה. בפלייאוף זכו פיטסבורג ובראדשו באליפות השלישית בתולדותיהם, עם ניצחון 35–31 בסופרבול XIII על דאלאס קאובויס. בראדשו נבחר ל-MVP של המשחק כשהשיג 318 יארד במסירה, 4 טאצ'דאונים וחטיפה אחת. בעונת 1979 מסר לשיא קריירה של 3,724 יארד והשיג 26 טאצ'דאונים אך עם 25 חטיפות. בפלייאוף זכה עם הסטילרס בסופרבול XIV לאחר ניצחון על לוס אנג'לס ראמס 31–19. הוא נבחר בפעם השנייה ל-MVP של הסופרבול לאחר שהשיג 309 יארד במסירה, 2 טאצ'דאונים ו-3 חטיפות. בזכות הישגיו זכה בתואר ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד.
את הקריירה שלו כשחקן סיים בעונת 1983 לאחר פציעה במרפקו. סך הכל השיג במהלך 14 עונותיו בליגה, 27,989 יארדים ו-212 טאצ'דאונים במסירה. הוא אחד משני קוורטרבקים שזכו בארבעה סופרבולים, יחד עם ג'ו מונטנה, ורק טום בריידי זכה ביותר.
זמר ושחקן.
לאורך השנים הקליט חמישה אלבומי מוזיקת קאנטרי והיה מועמד מספר פעמים לפרסי איגוד מוזיקת הנשמה. אלבומו הראשון "I'm So Lonesome I Could Cry" יצא ב-1976, ושיר הנושא שלו היה ביצוע מחודש לשירו של האנק ויליאמס, השיר זכה להצלחה והיה מדורג במקום ה-17 במצעד בילבורד לשירי קאנטרי. בראדשו שיחק בסרט הקולנוע "הופר" מ-1978 בכיכובו של ברט ריינולדס ובסרט "אין כמו בבית" ב-2006. בנוסף ערך הופעות אורח והופעות קמע רבות בסרטי קולנוע ביניהם "ממזרים" ב-2017, ובסדרות טלוויזיה וכן כיכב בפרסומות. ב-2001 הונצח בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פרשן ומגיש טלוויזיה.
מיד לאחר פרישתו משחק פעיל הפך בראדשו לפרשן פוטבול ברשת CBS, משנת 1994 הוא חבר בפאנל הפרשנים והמגישים של תוכנית הפוטבול המרכזית של רשת פוקס, "Fox NFL Sunday" וזכה שלוש פעמים בפרס אמי לפרשן הטוב ביותר בתוכניות ספורט, בשנים 2000, 2002 ו-2009.
חייו האישים.
בראדשו נשוי בפעם הרביעית לאחר שהתגרש שלוש פעמים והוא אב לשתי בנות. הוא מתמודד עם דיכאון קליני ועם נזקים בריאותיים כגון אובדן זיכרון שנגרמו לו כתוצאה מזעזועי מוח אותם ספג במהלך הקריירה שלו כשחקן פוטבול.
אלכס אלבס
אלכסנדרו אלבס דו נסימנטו (בפורטוגזית: Alexandro Alves do Nascimento, נולד ב-30 בדצמבר 1974 בקאמפו פורמוזו שבברזיל, נפטר ב-14 בנובמבר 2012 בז'או שבברזיל), ובקיצור אלכס אלבס (Alex Alves) היה כדורגלן ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ. אלבס נפטר ממחלת הלוקמיה בשנת 2012 בגיל 38.
קריירת מועדונים.
אלכס אלבס החל את הקריירה בקבוצת ויטוריה, ובשנת 1992 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, וזכה באליפות מדינת באהיה באותה שנה. בשנת 1994 עבר אלבס למועדון הפאר פלמיירס, וזכה איתו באליפות ליגת העל הברזילאית באותה עונה. לאחר מכן שיחק בז'ובנטודה ובפורטוגזה, ובשנת 1998 חתם בקרוזיירו, עמה זכה באותה שנה בגביע רקופה סודאמריקנה לאחר ניצחון במפגש כפול על ריבר פלייט, ובאליפות מדינת מינאס ז'ראיס. יכולתו הטובה של אלכס אלבס הקנתה לו חוזה בהרטה ברלין, שם חתם בשנת 1999. בעונתו הראשונה הבקיע ארבעה שערים, וקבוצתו סיימה במקום השישי בבונדסליגה. אחד משעריו, אותו הבקיע בניצחון 4-2 על פ.צ. קלן, נבחר כשער העונה בגרמניה. קלן הובילה 2-0, ומיד לאחר השער השני של קלן, כאשר אלבס חידש את המשחק מנקודת החצי, בעט את הכדור לשערה של קלן, וצימק את התוצאה ל-2-1, בדרך למהפך. באותה שנה הבקיע שער בהפסד 3-1 לברצלונה בשלב הבתים השני בליגת האלופות, בסיומו הודחה הרטה מהמפעל. בעונת 2000/01 הבקיע אלבס שמונה שערים, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם מיכאל פריץ ושטפן ביינליך, והקבוצה סיימה במקום החמישי, ובסיום אותה עונה זכה עם הרטה ברלין בגביע הליגה הגרמנית לאחר ניצחון 4-1 על שאלקה 04, בו הבקיע אלבס את השער השלישי. בעונת 2001/02 הבקיע אלבס שבעה שערי ליגה, והרטה סיימה את העונה במקום הרביעי. בתום אותה עונה הגנה הרטה על תוארה כמחזיקת גביע הליגה הגרמנית, לאחר שניצחה שוב את שאלקה 04 בתוצאה הזהה 4-1. בגמר זה, אלבס הבקיע את השער השני להרטה. עונת 2002/03 הייתה האחרונה של אלבס בהרטה ברלין. בעונה זו, הבקיע שישה שערים ובישל חמישה, והרטה סיימה במקום החמישי בבונדסליגה. בתום עונה זו עזב אלבס את הרטה ברלין לאחר ארבע עונות, בהן הבקיע 25 שערי ליגה ב-81 הופעות, וחתם באתלטיקו מיניירו.