ב-15 בדצמבר 2005, במליאת בית הנבחרים, קרא דינגל פואמה ביקורתית וחריפה על ביל או'ריילי ופוקס ניוז. בצוותא עם ג'ון קוניירס, באפריל 2006, הוביל דינגל הליכים נגד הנשיא ג'ורג' ווקר בוש בתואנה כי הפר את חוקת ארצות הברית משחתם על הצעת חוק (חוק הפחתת הגירעון משנת 2005) שלא התקבלה על ידי הקונגרס של ארצות הברית. התיק, קוניירס נגד בוש, נסגר בסופו של דבר מפאת זכות העמידה.
לאחר שנבחר מחדש ב-2008 לכהונה ה-28 ברציפות, דינגל שבר את שיאו של ג'יימי וייטן כחבר בית הנבחרים המכהן את תקופת הכהונה הרצופה והארוכה ביותר ב-11 בפברואר 2009. לכבוד שבירת שיא נכבד זה, מושלת מישיגן ג'ניפר גרנהולם הכריזה באותו יום כי 11 בפברואר יהיה "יום ג'ון דינגל" במישיגן.
דינגל כיהן עם 2,453 חברים שונים בבית הנבחרים.
יושב ראש ועדת האנרגיה והמסחר.
במהלך כהונתו הראשונה כיושב ראש ועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים, נחשב דינגל בעיני מנתחי המערכת הפוליטית בארצות הברית כאחד מארבעת או חמשת החברים המשפיעים ביותר בבית.
דינגל ידוע היטב בגישתו לפיקוח של הקונגרס על הרשות המבצעת. הוא הזמין מספר רב של פקידי הממשלה הפדרלית להעיד בפני הוועדה, ותחקר אותם במשך שעות. הוא עמד על כך שכל מי שיעיד בפני הוועדה יעשה זאת בשבועה, ובכך יואשמו בגין עדות שקר, אם לא יגידו את האמת. ועדת האנרגיה והמסחר בראשותו חשפו מקרים רבים של שחיתויות וביזבוזים. הוא גם טוען כי עבודתה של הוועדה הובילה להתפטרות של פקידים רבים בסוכנות להגנת הסביבה, וחשפה מידע שהוביל להליכים משפטיים ששלחו פקידים רבים במנהל המזון והתרופות האמריקאי לכלא.
לאחר ששימש כחבר הבכיר בוועדה מטעם המפלגה הדמוקרטית במשך תריסר שנים, שב דינגל לראשות הוועדה ב-2007. לדברי ניוזוויק, הוא רצה לחקור את טיפולו של ממשל ג'ורג' ווקר בוש בתוכנית מדיקר ואת כוח המשימה של סגן הנשיא דיק צ'ייני. טיים מגזין הצהיר כי דינגל התכוון לפקח על חקיקות בדבר להתחממות כדור הארץ ולשינוי אקלים הנגרמים על ידי פליטות פחמן ממכוניות, מחברות אנרגיה ותעשייה.
דינגל איבד את ראשות הוועדה עם כינוס הקונגרס ה-111 לחבר הקונגרס הנרי וקסמן מקליפורניה במהלך ועידת הסיעה דמוקרטית בבית הנבחרים ב-20 בנובמבר 2008. וקסמן אתגר את דינגל בטענה שהוא מעכב חקיקה סביבתנית מסוימת, מה שתגביר את תקני זיהום האוויר - דבר המזיק ל"שלושת הגדולים" (פורד, ג'נרל מוטורס וקרייזלר), המהווים את מקור התעסוקה העיקרי במחוז אותו מייצג דינגל. דינגל קיבל את התואר "אמריטוס" כאות הוקרה על שנות עבודתו בוועדה.
פרשת בולטימור.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוביל דינגל שורה של שימועים וחקירות בקונגרס נגד תרזה אימנישי-קרי וזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, דייוויד בולטימור. ב-1986 פרסמו השניים מאמר בתחום האימונולוגיה, שנחשד בזיוף. תחילה, את הפרשה חקרו המכונים הלאומיים לבריאות, אך הפרשה הגיעה לחברי הקונגרס וקמה ועידת חקירה בראשותו של דינגל. הוועדה של דינגל ניסתה לרדת לעומקם של נוהלי העבודה במעבדות המחקר, אבל החלה בשמיעת אוסף של דעות אישיות, ממדענים כדוגמת הרולד א. ורמוס וסטיבן ג'יי גולד. בהמשך זימן דינגל עדים מומחים שונים, ברם זהות עדים אלו לא נמסרה לבולטימור ואימנישי-קרי. גם פרוטוקול העדויות לא נחשף בפניהם ובכך לא ניתנה להם זכות לזמן עדים מטעמם או לחקור בחקירה נגדית את עדי הוועדה. למעשה, במשך כל דיוני הוועדה לא נאמר לבולטימור ולאימנישי-קרי במה בדיוק הם נאשמים. בהתנהלותו של דינגל הוטחה ביקורת, שכן רבים ראו את מאבקו של דינגל מול בולטימור ואימנישי-קרי כמאבק שעבר את גבול הטעם הטוב. בינתיים הפסידו הדמוקרטים את הרוב שלהם בבית הנבחרים, ודינגל חדל לכהן כראש ועדת הקונגרס.
רוברט גאלו והמחלוקת על מי גילה את נגיף ה-HIV.
בין השנים 1991–1995 חקר צוותו של דינגל את הטענות כי רוברט גאלו השתמש בדגימות שסופקו לו על ידי לוק מונטנייה כדי לטעון, במרמה, שגילה את נגיף ה-HIV. הדו"ח הסופי שניסח צוותו של דינגל הגיע למסקנה כי גאלו היה מעורב בהונאה וכי אנשי המכונים הלאומיים לבריאות כיסו את מעילתו בעבודת צוותו של מונטייה במכון פסטר. הדו"ח הסופי, שקבע כי המדענים במכון פסטר הם אלו שגילו את נגיף ה-HIV, מעולם לא פורסם רשמית כדו"ח ועדת משנה בגלל נטילת הרוב בבית הנבחרים מהדמוקרטים לרפובליקנים. בעוד הקבוצה של מונטנייה נחשבת לראשונה לבודד את הנגיף, גאלו הוכר ראשון כמי שהוכיח כי וירוס זה היה הגורם למחלת האיידס.
דינגל נפטר ב-7 בפברואר 2019.
ידעאל סטפק
ידעאל סטפק (נולד ב-21 באוגוסט 1940, חיפה) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן פיד"ה.
בשנת 1958 הוא זכה באליפות ישראל לנוער בשחמט עד גיל 20. הוא השתתף באליפות ישראל בשחמט 1961 וסיים במקום הרביעי. בשנות ה-60 של המאה ה-20 החל סטפק לשחק בתחרויות בינלאומיות.
בשנת 2004 הוא היה חבר בנבחרת ישראל לסניורים (לצידם של מארק צייטלין, יעקב מוריי ויאיר קריידמן), שניצחה בתחרות לסניורים. בשנת 2011 הוא זכה במקום השני באליפות ישראל לסניורים.
בשנת 2014 הוא ניצח באליפות ישראל לסניורים (הקדים, בין היתר, את מארק צייטלין שסיים במקום השלישי).
ידעאל סטפק באולימפיאדת השחמט.
בשנת 1964 השתתף סטפק באולימפיאדת שחמט:
מאלי איג'וש
מָאלִי אִיג'וֹש (בסרבית קירילית: Мали Иђош, בסרבית בכתב לטיני: Mali Iđoš', בהונגרית: Kishegyes) הוא כפר ורשות מקומית בסרביה השוכן במחוז באצ'קה הצפוני אשר בפרובינציית וויבודינה. עד מלחמת העולם השנייה התגוררה בכפר קהילה יהודית בת כמה עשרות נפשות אשר הושמדה בשואה.
היסטוריה.
תיעוד בכתובים ליישוב במקום קיים מ-1476 עת נשלט האזור על ידי מתיאש הראשון, מלך הונגריה. לאחר קרב מוהאץ' עבר האזור לחזרת האימפריה העות'מאנית ובמהלך הקרבות חרב הכפר והועלה באש על ידי העות'מאנים. מתעודות עות'מאניות העוסקות בגביית מסים עולה, כי לקראת סוף המאה ה-16 שבו תושבים להתגורר בכפר אשר שכן באזור ספר שבין האימפריה העו'תמאנית לממלכת הונגריה. בשלהי המאה ה-17 ננטש הכפר מיושביו. ב-1769 חודשה ההתיישבות במקום כאשר 81 משפחות קתוליות היגרו מאזור בקש והתיישבו באזור הכפר. ב-1788 הוקמה הכנסייה על שם אנה הקדושה. הכפר התרחב ובתיו נבנו לאורך גדת הנהר קריוואיה. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה התחולל באזור הכפר קרב מכריע בין כוחות המדינה ההונגרית העצמאית תחת לאיוש קושוט לצבא האימפריה האוסטרית שהסתיים בניצחון ההונגרים. בהמשך, עבר היישוב לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטח ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים מכח חוזה טריאנון.
באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית לממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת ההונגרים שהיו בעלי בריתם של הגרמנים. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ולאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.
דמוגרפיה.
מלאחר מלחמת העולם השנייה ועד לראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 היה קיטון מתון ויציב במספר תושבי הכפר. בין 1948 ל-1991 קטנה האוכלוסייה ב-17 אחוזים ב-43 שנים. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 התגברה מגמת הקיטון. מספר התושבים בכפר ירד מ-5,803 ב-1991 ל-4,890 ב-2011, קיטון של 15.73 אחוזים ב-20 שנים. 54 אחוזים מתושבי העיירה הם ממוצא הונגרי וכ-20 אחוזים הם סרבים.
הקהילה היהודית.
תיעוד לקהילה יהודית אשכנזית קיים מראשית המאה ה-19. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה, נבזזו בתי הקהילה. ב-1900 נמנו במאלי איג'וש 145 יהודים שהיוו 2.5 אחוזים מכלל התושבים בכפר. במקום הוקמה חלקת בית קברות יהודי. ב-1926 הוקם בית הכנסת הקהילתי. מספר התושבים במאלי איג'וש קטן בהדרגה. ב-1931 התגוררו במאלי איג'וש 67 יהודים וב-1940 נמנו 30. יושב ראש הקהילה היה שאנדור קֶרְטֶס. בני הקהילה הובלו למחנות ההשמדה במקביל לשואת יהודי הונגריה. ב-1948 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים. ב-1955 הוקמה בכפר אנדרטה לזכר הנרצחים בשואה. ב-2000 הועברו המצבות מבית העלמין היהודי הנטוש בכפר לבית העלמין בסובוטיצה.
לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר פֶקֶטִיץ'. קהילה נוסדה שם בסוף המאה ה-19 וב-1900 הוקם בית כנסת. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.
ריכרד שטיין (מלחין)
ריכרד שטיין (Richard Stein; 1909–1992) היה פסנתרן, מלחין ומנצח יהודי-רומני, שחיבר בין היתר את הלהיט מזחלת עם פעמונים.
קורות חיים.
שטיין נולד ברומאן, רומניה, בן שני למנהל סניף הבנק המקומי. האח הבכור מת בגיל 16 והוריו הביאו לעולם בת, שעתידה להיות המתרגמת הפורה אנטואנט ראליאן. שטיין למד מוזיקה בקונסרבטוריון בבוקרשט ובפריז וניצח על תזמורות. הוא היה מיודד עם סרג'יו צ'ליבידאקה, בן אותה עיר, והשניים הופיעו יחד על שני פסנתרים.
שטיין חיבר בשנים 1934 - 1936 את השיר "מזחלת עם פעמונים", שנכתב בסגנון עממי ונועד, יחד עם שני שירים נוספים שלו, במיוחד לזמרת מריה טנאסה. המנגינה חוברה למילות שיר מאת המשורר היהודי רומני ליביו דלאנו (Liviu Deleanu). טנאסה לא התרשמה מהשיר והחליטה לא לקבל אותו.
ב-1937 הודפסו שני תקליטים עם השיר, האחד בביצוע הזמר סילביאן פלורין (פיינשטיין) והשני בביצוע הזמר יונל פסקו. על עטיפת התקליט הודפס שם המלחין כ-S. Richard ובכך נידון מחבר המנגינה לאלמוניות. מתחת לשם השיר ניתנה כותרת משנה בשם Cling, cling, cling, צליל הפעמונים. המנגינה זכתה לפופולריות רבה, שפיתתה זמרים וזמרות לבצע פלגיאטים.