באודיו שפורסם ב-6 באפריל 2004 ותואר כ"כנראה אותנטי" על פי ה-CIA, אבו מוסעב א-זרקאווי לקח אחריות על מספר פיגועים, כולל פיגוע זה ב-19 באוגוסט 2003 על משרדי האו"ם בבגדאד.
בדצמבר 2004, גם קרן ג'יימסטאון ראתה את אבו מוסעב א-זרקאווי וג'מעת אל-טוהיד וול-ג'יהאד כאחראים למתקפה זו. בפברואר 2006, תוכנית הטלוויזיה FRONTLINE הציגה קלטת שמע של זרקאווי - אולי הקלטת באפריל 2004 - בה תיאר זרקאווי את פיצוץ בניין האו"ם: האו"ם = "מגיני היהודים (נתנו להם את פלסטין כדי שיוכלו לאנוס את הארץ ולהשפיל את עמנו) וידידי המדכאים (האמריקאים)".
בינואר 2005, יצרן פצצות בכיר בארגונו של זרקאווי, אבו עומר אל-כורדי, נלכד על ידי הקואליציה וטען כי מקורביו יצרו את הפצצה לפיגוע זה. ב-16 בדצמבר 2005 פרסמו הרשויות העיראקיות צו מעצר למולה הלגורד אל-חביר, מפקד אנסאר א-סונה, בקשר לתקיפה.
בעיתון האיטלקי קוריירה דלה סרה זיהו את המחבל המתאבד כאלג'ירי בשם פהדל נאסים. חשודים אחרים כללו בעת'יסטים, מיליטנטים סונים וארגונים שונים.
עארז עבד עזיז מחמוד סעד, המכונה אל-כורדי, הודה בסיוע לתכנון הפיגוע עבור אבו מוסאב א-זרקאווי. אל-כורדי נלכד על ידי כוחות ארצות הברית בשנת 2005, נשפט ונידון למוות על ידי בית משפט עיראקי והוצא להורג בתלייה ב-3 ביולי 2007.
מפרצון ובר
מפרצון ובר (באנגלית: Weber Inlet) הוא מפרצון רחב מלא קרח, בדרום מערב האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה.
המפרצון חודר לתוך החוף הדרומי של חצי האי בטהובן, מדרום מערב לכיפת בנט.
המפרצון מהווה את הזרוע הצפון-מערבי של מדף הקרח באך.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי המפרצון.
המפרצון מופתה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
מקור השם.
שמו של המפרצון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
המפרצון נקרא על שמו של המלחין הגרמני קרל מריה פון ובר; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
United Nations
הבחירות הפרלמנטריות באיסלנד 2013
הבחירות הפרלמנטריות באיסלנד 2013 נערכו ב-27 באפריל 2013.
רקע.
בבחירות הקודמות שהתקיימו בשנת 2009, ניצחה מפלגת הברית הסוציאל-דמוקרטית. זאת הייתה הפעם הראשונה שמפלגת העצמאות לא הייתה המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט. הברית הסוציאל-דמוקרטית הצליחה להקים קואליציה יחד עם התנועה השמאלית-ירוקה.
מחוזות הבחירה.
לכל אחד מששת המחוזות מוקצים תשעה מושבים שנבחרים על ידי הצבעת אישור. תשעה מושבים נוספים מחולקים בין המחוזות (בין 1 ל-2) בהתאם לגודל האוכלוסייה, על מנת לשמור על יחסיות ההצבעה ברמה הלאומית. ב-2013 המחוזות חולקו כך:
מפלגות משתתפות.
9 באפריל 2013 היה המועד האחרון להגשת בקשה לוועדת הבחירות להתמודדות בבחירות. מפלגות חדשות שרצו להתמודד היה עליהן להביא 300 חתימות של תומכים מכל מחוז בו רצו להתמודד. ב-16 באפריל הכריזה וועדת הבחירות על 15 רשימות שהתמודדותן אושרה, מתוכן 11 מפלגות הכריזו על התמודדות בכל המחוזות, שתיים בשני מחוזות, ועוד שתי מפלגות במחוז אחד בלבד.
בגידה (סדרת טלוויזיה)
בגידה (באנגלית: Traitors) היא דרמה טלוויזיונית בריטית, שנוצרה על ידי בת שבע דוראן ושודרה בערוץ 4 ובנטפליקס בשנת 2019.
עלילה.
בשנת 1945 בלונדון שלאחר תום מלחמת העולם השנייה, צעירה בריטית מגויסת על ידי המשרד האמריקני לשירותים אסטרטגיים לזיהוי מרגל סובייטי במשרד הקבינט ובתוככי ממשלת הוד מלכותה.
מוזיקה.
הסדרה מתחילה וכל פרק מסתיים, עם הקלטה של השיר של פיט סיגר "יש דברים שמתרחשים בארץ הזאת" (There is Mean Things Happening in This Land), שהוקלט לצורך כך על ידי גרהם קוקסון.
הקורפוס השמיני (בריטניה)
הקורפוס ה-8 של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי אשר במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בגליפולי ובחזית המערבית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה לחם בחזית המערבית.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
הקורפוס הוקם בגליפולי ביוני 1915 בפיקודו של איילמר האנטר-וסטון, לאחר שהכוחות הלוחמים במערכה תוגברו. במרץ 1916 נשלח הקורפוס לצרפת, שם הוא השתתף בקרב על הסום, וביוני 1918 פורק הקורפוס.
מלחמת העולם השנייה.
ביולי 1940 הוקם הקורפוס מחדש, כחלק מכוחות הבית בבריטניה, ותחת פיקודו נכללו הדיוויזיה ה-3 והדיוויזיה ה-48. ביוני 1944 נשלח הקורפוס לצרפת, שם לחם במהלך המערכה בנורמנדי, ובכלל זה השתתף במערכה סביב העיר קן, כולל מבצע אפסום, מבצע יופיטר, מבצע גודווד ומבצע בלוקוט וזכה במספר הישגים מקומיים. בספטמבר 1944 השתתף הקורפוס גם במבצע מרקט גארדן הכושל בהולנד, ולאחר מכן השתתף בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה נותר הקורפוס בשלזוויג-הולשטיין, ובאפריל 1946 פורק הקורפוס.
סת' סיגל
סת' מ. סיגל (באנגלית: Seth M. Siegel; נולד ב-14 בדצמבר 1953) הוא עורך דין, יזם, מפיק ומחבר אמריקאי. ספרו מ-2015, Let There Be Water, בו הוא מביא את בשורת החדשנות הישראלית כפתרון למשבר המים הצפוי בעולם, נכנס לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, הלוס אנג'לס טיימס והוושינגטון פוסט.
ביוגרפיה.
סיגל נולד בניו יורק למשפחה יהודית דלת אמצעים וגדל בקווינס. עוד בטרם מלאו לו 17 שנים סיים תיכון והתקבל לאוניברסיטת קורנל. בעת לימודיו באוניברסיטה פרצה בישראל מלחמת יום הכיפורים, אירוע שיצר אצלו לראשונה עניין רב במדינת ישראל. ב-1974 השלים תואר ראשון במדעים ונסע לישראל, שלא מתוך כוונה להשתקע. הוא למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית, התגורר בירושלים, התפרנס מהגשת מזון וכתיבה בג'רוזלם פוסט והתאהב בבחורה מקומית. מותה הטרגי בתאונת דרכים הביא לסיום הפרק הזה בחייו. הוא שב לארצות הברית ולאוניברסיטת קורנל, בה למד לתואר Juris Doctor במשפטים, אותו סיים ב-1978. הוא עבד כפרקליט במשרד התובע המחוזי של ניו יורק ואז כעורך דין במשרד עורכי דין מבוסס, נישא לרייצ'ל רינגלר והקים משפחה.
ב-1992 עזב את עבודתו והקים ביחד עם מייקל סטון חברה למיתוג ורישום סימני מסחר. שנים לאחר מכן החברה זכתה להצלחה רבה וב-2001 רכשה את Beanstalk – אף היא חברה בענף. החברות מוזגו לקבוצה אחת שאימצה את השם של החברה הנרכשת. הקבוצה ייצגה, בין היתר, את קוקה קולה, AT&amp;T, הארלי דייווידסון ופריס הילטון. ב-2001 קבוצת Beanstalk נמכרה לתאגיד פורד וסיגל כעת היה בעל זמן וממון וחיפש אתגרים חדשים. הוא נהיה למפיק תיאטרון (איש למנשה, ברודוויי, 2002) וטלוויזיה (דינוטופיה, מיני-סדרה ב-ABC, 2002) – הפקות אשר היו מועמדות לפרסי טוני ואמי - והצטרף לחבר המנהלים של השדולה המרכזית בלובי הישראלי והיהודי בארצות הברית, "איפא"ק". ב-2007 היה שותף להקמת Sixpoint Partners, בנק השקעות קטן ממדים.
ב-2012 סיגל הקשיב למצגת בנושא משבר המים הצפוי בעתיד. הוא החל לחקור את הנושא וגילה שדווקא ישראל היא מובילה עולמית בהתמודדות עם מחסור במים מתוקים, זאת בשל מיקומה הגאוגרפי והגידול באוכלוסייתה, אשר הפכו את הנושא לדוחק ואקוטי במיוחד. המצאת הטפטפות, פיתוח זנים העמידים לבצורת, ניצול מי שופכין, תמחור המים, התפלת מי ים ועוד פתרונות שאומצו בישראל. סיגל ביקש להביא את הבשורה לעולם. ב-2015 פרסם ספר בשם: "Let There Be Water: Israel's Solution for a Water-Starved World"; בתרגום חופשי לעברית: "ויהי מים: הפתרון הישראלי לעולם הצמא למים". ספרו זכה לשבחים מצד אישים רמי-דרג בעולם, הוא תורגם לשפות רבות (בהן עברית) וסיגל נהיה למרצה וחוקר מוביל בתחום וכן הצטרף כעמית מחקר לבית הספר למדעי מים מתוקים באוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי. ב-2019 יצא לאור ספרו השני: "Troubled Water: What's Wrong with What We Drink"; בתרגום לעברית: "מים מדאיגים: מה לא בסדר במים אותם אנו שותים". ספר זה עוסק בטיב מי השתייה בארצות הברית, מצביע על הבעיות הקיימות ומציע פתרונות. ב-2021 יצא לאור ספרו השלישי: "Other People's Words" (בעברית: מילים של אחרים), בו הוא מביא דברי חוכמה מפי אחרים; למעלה מ-1,000 ציטוטים של אישים מההווה והעבר, אותם החל לאסוף עוד בעת לימודיו התיכוניים.
סיגל הוא חבר במועצה לקשרי חוץ, מכון חשיבה ותיק שבסיסו בניו יורק ועיסוקו הוא מדיניות החוץ של ארצות הברית. סיגל נשוי ואב לילדים בוגרים. הוא מתגורר בניו יורק.
ברנדון מקנולטי
ברנדון מקנולטי (באנגלית: Brandon McNulty; נולד ב-2 באפריל 1998) הוא רוכב אופני כביש אמריקאי בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס. מקנולטי הוא אלוף העולם בנגד השעון עד גיל 19 לשנת 2016.
ביוגרפיה.
מקנולטי נולד בפיניקס.
ב-2015, ניצח את אליפות ארצות הברית עד גיל 19 בנגד השעון. באליפות העולם שנערכה בריצ'מונד באותה שנה, זכה מקנולטי במדליית הארד במקצה נגד השעון עד גיל 19, 59 שניות מזוכה מדליית הזהב לאו אפלט הגרמני ו-42 שניות מאדריאן קוסטה האמריקאי, זוכה מדליית הכסף.
ב-2016, זכה מקנולטי במדליית הזהב באליפות העולם עד גיל 19 בנגד השעון שהתקיימה בבירת קטר, דוחה. מקנולטי הקדים את מיקל ביירג ב-35 שניות ואת איאן גאריסון האמריקאי ב-53 שניות.
ראלי (2017–2019).
ב-2017, הצטרף מקנולטי לקבוצת "ראלי" הקנדית. בשנה הזו השתתף באליפות העולם במקצה עד גיל 23 בנגד השעון וזכה במדליית הכסף, 1:05 דקות ממיקל ביירג המנצח.
ב-2018, סיים שישי באליפות ארצות הברית בנגד השעון ועשירי במרוץ הכביש באליפות. הוא לא הצליח לשחזר את הישגו משנה קודמת וסיים שמיני באליפות העולם עד גיל 23 בנגד השעון.