Citron, Atay. 2011. “Medical Clowning and Performance Theory.” In: James Harding and Cindy Rosenthal (eds.), The Rise of Performance Studies: Rethinking Richard Schechner’s Broad Spectrum. New York: Palgrave Macmillan Publishers. 248-263
Henderson, Schuyler W. and Rosario, Katyna. 2008. “But Seriously: Clowning in Children’s Mental Health.” Journal of American Academy of Child and Adolescent Psychiatry 47(9): 983-986.
Koller, Donna and Gryski, Camilla. 2008. “The Life Threatened Child and the Life Enhancing Clown: Towards a Model of Therapeutic Clowning.” Evidence-Based Complementary and Alternative Medicine 5(1): 17-25.
Linge, Lotta. 2008. “Hospital Clowns Working in Pairs - In Synchronized Communication with Ailing Children.” International Journal of Qualitative Studies on Health and Well-being 3(1): 27-38.
Miller Van Blerkom, Linda. 1995. “Clown Doctors: Shaman Healers of Western Medicine.” Medical Anthropology Quarterly 9(4): 462-475.
אותנפישתים
אוּתְנַפִּישְׁתִים (מאכדית, תרגום לעברית: "מצא/מצאתי חיים") הוא דמות המופיעה באפוס של גילגמש. הוא מקבילו האכדי של גיבור המבול השומרי זֶיאוּסוּדְרַה (Ziusudra). הוא מהווה מעין מקבילה לנח בסיפור התנ"כי.
אותנפישתים היה בן העיר שורופק ובנו של המלך אובר-תותו. האל הבבלי אאה התגלה אליו בחלום וגילה לו את תוכנית האלים להשמיד את העולם ואת כל בני האדם החיים בו באמצעות סופה. אאה הציע לו לבנות ספינה כדי שיוכל להנצל מן הסערה, ולהכניס לתוכה את משפחתו, בעלי מלאכה ובעלי חיים - זוג מכל סוג.
אותנפישתים שואל את אאה מה להגיד לתושבי עירו כשישאלו אותו על בניית הספינה ואאה מצווה עליו לענות שהאל אנליל שונא אותו ולכן הוא עובר לגור במקום אחר. לאחר מכן, אותנפישתים מזמין בעלי מלאכה לעבוד בבניית הספינה. הוא מעלה לספינה את כל רכושו בנוסף למה שהצטווה על ידי אאה.
לאחר תחילת הסערה, רואה אותנפישתים שכל האנשים מתו, והוא מתאבל ובוכה, זאת בניגוד לסיפור נוח במקרא, שם לא מוזכר צערו של נוח על שאר בני האדם שמתו במבול. הוא שולח יונה, סנונית ולבסוף עורב לבדוק האם ניתן לשוב ולחיות בארץ. העורב מוצא גופות צפות על פני המים, ולא חוזר. בשלב מסוים בשלהי השיט בספינה, אתנפישתים מקריב קורבן לאלוהים הרבים כדי לשכך כעסם ולשים קץ למסעו הימי הכפוי. ברגע העלאת המנחה והזבח, יורדים מהשמים האלוהים המורעבים ואוכלים מכל הבא ליד. סיפור זה מעמיד את האלוהים כתלותיים במנחות ובזבחים בצורה שונה מזה המסופר בדת היהודית.
לפי סיפור אחר, אותנפישתים יוצא ומקריב מנחה לאלים, אך כשהאל אנליל מגלה שישנם ניצולים מן החורבן שגרם הוא מתמלא חמה. רק אחרי שאאה מרגיע אותו אנליל התרצה ואף העניק לאותנפישתים ולרעייתו חיי נצח והושיבם בדילמון הנחשב כגן העדן המסופוטמי כגמול על הצלת האנושות מכליה.
בעלילות גילגמש פוגש גילגמש את אותנפישתים ומבקש ממנו את סוד חיי הנצח. אותנפישתים מצידו מספר לו את סיפור המבול. הסיפור אותו מספר אותנפישתים מופיע, בגרסה מעט שונה, גם ביצירה מסופוטמית אחרת - "עלילת אתרחסיס" שם קרוי גיבור המבול אתרחסיס.
מרוץ סוסים
מרוץ סוסים הוא ענף ברכיבה על גבי סוסים, שבו מתחרים סוסים ורוכביהם. המנצחים בתחרות הם הסוס והרוכב שהגיעו ראשונים לקו הסיום.
הרוכב (שנקרא רווץ) כורע על אוכף קל משקל (כדי להפריע לסוס כמה שפחות). הסוסים המשמשים לרכיבה זו גדולים ומהירים, והם מהגזעים המתאימים לכך, כגון גזע הת'ורוברד. גזע נוסף שמתחרה במרוצי הסוסים הוא הגזע הערבי, גזע בעל סיבולת גבוהה מאוד ומרץ רב.
סוסי מרוץ צריכים להיות מוחזקים בתנאים טובים מאוד כדי שיוכלו להגיע לתוצאה המקסימלית. ענף יקר זה ממומן בעיקר באמצעות הימורים.
הסוסים מתחרים בהיפודרומים; ישנם מסלולים מעגליים, ישרים, ומסולסלים. ישנם גם היפודרומים עם משוכות שהסוסים צריכים לקפוץ מעליהן, תוך כדי הריצה המהירה.
היסטוריה.
מרוצי סוסים מתועדים לראשונה בשנת 221 לפנה"ס בקירקוס שהיה לאחד ממיצגיה של תרבות רומא העתיקה. משחקים אלה נערכו באווירה חגיגית והחשובים שבהם נערכו בנוכחות הקיסר.
בערים הגדולות של האימפריה הביזנטית היו מרוצי המרכבות פופולריים ביותר. היה זה הבידור המקובל על ההמונים, ושורשיו כאמור מגיעים מהתקופה הרומית, ולמרות עלייתה של הנצרות לא נפגע מעמדן של אותן תחרויות בקרב העם.
מרוצי סוסים במסלול שטוח (להבדיל ממרוצי משוכות) ולמרחק קבוע, תועדו באנגליה כבר משנת 1174 לכל המאוחר, כאשר נערך מרוץ סוסים למרחק 4 מיל בסמית'פילד שבלונדון. מרוצי סוסים התקיימו בירידים ובימי שוק לאורך ימי הביניים ועד לתקופת ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. באותה עת, החלה שיטה להשוואת תנאים בין מתחרים, בדרך של הוספת משקל שנושא הסוס, במטרה להשיג שוויון בסיכויי כל סוס לנצח, וכן במטרה לשפר את תנאי האימון. בתקופת המלכים צ'ארלס השני, ויליאם השלישי, המלכה אן והמלך ג'ורג' הראשון, הונחו היסודות לגזע הת'ורוברד. בתקופת צ'ארלס השני, שהיה חובב מרוצי סוסים ובעל סוסי מרוץ, החלה להינתן תמיכה מלכותית למרוצי סוסים ולהרבעת סוסי מרוץ. בזכות התמיכה המלכותית, הפך ענף זה לפופולרי בקרב הציבור האנגלי, ובשנת 1727 נוסד עיתון, שהוקדש כולו לתחום מרוצי הסוסים – Racing Calendar. בעיתון תועדו תוצאות המרוצים ופורסמו אירועים עתידיים.
מהירויות וביצועים.
בתחרויות למרחקים קצרים (רבע מייל; כ-400 מטר) המהירות הממוצעת היא קרוב ל-70 קמ"ש. במרוצים אלו מתחרים בעיקר סוסים מגזע 'קווטר', הידועים במהירותם הרבה (נמדדו מהירויות רגעיות של כ-90 קמ"ש לסוסים מגזע זה).
בתחרויות למרחקים בינוניים (מייל וחצי; כ-2.4 קילומטר), כמו למשל מרוץ דרבי המפורסם, המהירות הממוצעת היא כ-60 קמ"ש.
בתחרויות למרחקים ארוכים ועם מכשולים (משוכות), כמו למשל מרוץ הגרנד נשיונל, המהירות הממוצעת היא כ-45 קמ"ש.
מרוצי סוסים בישראל.
בישראל נערכות תחרויות בענפי הרכיבה המערבית השונים, תחרויות בסגנון רכיבה אנגלי ובהן תחרויות קפיצות ראווה, רכיבה אמנותית, מופעי נעיצת רומח, רכיבת פעלולים ועוד.
לפי אנימלס, מרוצי סוסים מאולתרים התקיימו בישראל כבר בשנות ה-60 וה-70 באזור עפולה, ובשנות ה-80 ניסו למסדם באזור מעיין חרוד סמוך לגלבוע. ממשלת ישראל בחנה את סוגיית ההימורים בענף כבר משנת 1989, אז ועדה פרלמנטרית המליצה לאשר הימורים על מרוצי סוסים דרך הטוטו. בארץ נמנו כ-250 חוות המגדלות סוסים, וכ-30,000 סוסים המתאימים למרוצים.
בהיעדר זירות גדולות למרוצי סוסים, המכונה היפודרום, נערכו תחרויות הרכיבה המרכזיות בישראל בזירות מאולתרות בחוות סוסים, כמו החווה הירוקה שהוקמה ב-2005 במתחם הכפר הירוק ברמת השרון, ובאצטדיוני כדורגל קטנים, כמו אצטדיון השקמה ואצטדיון וינטר, שניהם ברמת גן. זירות קטנות פעלו במושב תלמי אלעזר וביישוב פרדס חנה החל מ-1999. בשנת 2006, על אף שטרם הוסדר חוקית ענף המרוצים בישראל, נפתח היפודרום באזור מעיין חרוד סמוך להר הגלבוע, בשטח השיפוט של מועצה אזורית הגלבוע ואנשים רבים עדיין באים להתרשם מהמרוצים וליהנות ללא הימורים. זירה קטנה קיימת גם באזור חצרים.
מתקן משודרג ברמה אולימפית תוכנן לקום עד 2014, סמוך לבית הספר החקלאי כדורי שליד הר תבור, ולכלול שני מסלולים לענפי הרכיבה השונים. אחד מקורה עם 3,300 מקומות לצופים ואחד פתוח עם 1,800 מקומות ולצידם גם מסלול שטח לאופני BMX עם 2,000 מקומות.
יוזמות בעבר.
בעבר הועלו מספר הצעות להקמת היפודרומים גדולים יחסית, שתוכננו להכיל עד 5,000 מקומות, במקומות שונים בארץ, כמו קיבוץ אורים שבנגב (התוכנית הוצגה ב-2004), פארק חצרים הסמוך לבאר שבע (התוכנית הוצגה ב-1998), והמושב כפר דניאל באזור מודיעין (התוכנית הועלתה כבר ב-1993), שהקמתם בוטלה מסיבות שונות ומסוגיות תכנון אזוריות, העובדה שההימורים למרוצי סוסים טרם הותרו אז ומחאת ארגונים על ההתאכזרות לסוסי מרוצים. היפודרום ייעודי למרוצי סוסים וגמלים תוכנן בעבר לקום ביישוב הבדואי רהט (התוכנית הוצגה ב-2001). כשתל אביב שקלה בעבר להגיש מועמדות לאירוח אולימפיאדה, אף הוצע במסגרת התוכניות להסב את אצטדיון נתניה לתחרויות הרכיבה.
מתי ניקנן
מתי אנסיו ניקנן-פאנלה (בפינית: Matti Ensio Nykänen-Paanala ; 17 ביולי 1963 - 4 בפברואר 2019) היה קופץ סקי פיני, מגדולי קופצי הסקי בהיסטוריה של הספורט.
ניקנן נולד ביובסקולה שבפינלנד. הוא היה אלוף אולימפי בעל 5 מדליות, מתוכן 4 זהב, אלוף עולם בעל 15 מדליות, אלוף פינלנד בעל 22 מדליות, מתוכן 13 זהב ולזכותו 46 ניצחונות בגביע העולם.
ניקנן הוכתר פעמיים כ"ספורטאי השנה" בפינלנד בשנים 1985 ו-1988.
חייו כסלבריטאי.
חייו של ניקנן כסלבריטאי היו רצופים בתקריות, מעצרים ונישואים וגירושין. עד למותו ניקנן מילא דפים בצהובוני פינלנד ונתפס בעיני הציבור כליצן ופרובוקטור, על אף שהפינים קראו בשקיקה את קורותיו. קריירה מוזיקלית כושלת, ניסיון לשחק בסרט פורנו, נישואין לסלבריטאיות, עבודה כחשפן ואולי מעל לכל, משפטים מפורסמים ואווילים שהוא פיזר בתקשורת עד למותו.
ניקנן הוציא שני אלבומים ושלושה סינגלים, האחרון שלהם ב-2004.
ניקנן היה נשוי חמש פעמים, מתוכן פעמיים לאותה אישה (מרוי טפולה). יש לו שני ילדים, בן ובת משתי נשים שונות.
ניקנן נעצר באוגוסט 2004 בחשד לניסיון לרצח של חבר. הוא נמצא אשם ונשלח לכלא ל-26 חודשים באוקטובר 2004. הוא שוחרר בספטמבר 2005 וארבעה ימים לאחר מכן נעצר שוב בחשד להכאת אשתו.