ביוני 1925 הוא החל במאבק נגדו, באוגוסט הוא אסר את חבישתו, וב-25 בנובמבר 1925 יצא צו רשמי שחייב את עובדי הממשלה השכירים לחבוש מגבעת מערבית. בנאום באוקטובר 1927 הסביר את פעולתו: "מן ההכרח לבטל את התרבוש, אשר ישב על ראשו של עמנו כסמל לבערות, פנאטיות ושנאת הקידמה והציוויליזציה, ולקבל במקומו את המגבעת, כיסוי־הראש שבו משתמש העולם הנאור, ולהוכיח בדרך זו שהעם הטורקי... אינו סוטה מחיי־החברה התרבותיים".
בדצמבר 1928 אסר רזא שאה פהלווי על המשכילים בפרס את חבישת התרבוש וכפה עליהם את המגבעת האירופית.
מרצפן
יחזקאל דרור
יחזקאל דרור (נולד ב-12 באוגוסט 1928) הוא פרופסור אמריטוס למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ונשיאו הראשון של המכון לתכנון מדיניות העם היהודי. חתן פרס ישראל למדעי המנהל לשנת תשס"ה.
תולדות חייו.
יחזקאל דרור נולד בווינה, אוסטריה, בשנת 1928 כארתור פרימן. עלה ארצה יחד עם משפחתו לחיפה בשנת 1938, ולמד בבית הספר הריאלי. בתקופת מלחמת העצמאות שימש כקצין תכנון כוח אדם במטכ"ל.
לאחר סיום שירותו הצבאי למד באוניברסיטה העברית בפקולטות למדעי החברה ולמשפטים והיה המזכיר הכללי של התאחדות הסטודנטים הארצית. התמחה במשרד המשפטים וקיבל רישיון לעריכת דין בשנת 1954. הוא סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת הרווארד בתחום תכנון ומשפט ציבורי ב-1956. בשנת 1957 זכה בפרס על שם שמואל אלישיב על עבודה שכתב תחת הכותרת "יחסי הגומלין בין משפט וחברה". עם תום לימודיו החל לעבוד במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית. בשנת 1958 היה חבר בוועדה לקביעת חובות וכללי ההתנהגות של עובדי ציבור, בראשות השופט צבי ברנזון, ומסקנות הוועדה התבססו בעיקר על מחקר שלו. בשנות ה-60 של המאה ה-20 עמד בראש הוועדה הפדגוגית של המדרשה למינהל של הסתדרות הפקידים. בשנת 1966 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1972 מונה לפרופסור מן המניין במחלקה למדעי המדינה של האוניברסיטה העברית. בשנת 1968 הוזמן לשנת שבתון במכון ראנד.
מחקריו שזכו לפרסום עולמי, מתמקדים בתחום המינהל הציבורי, קבלת החלטות ויחסים בינלאומיים.
בשנת 2006 מונה כאחד מחברי ועדת וינוגרד, לחקירת מלחמת לבנון השנייה.
היה נשוי לרחל אלבוים-דרור, פרופסור לחינוך באוניברסיטה העברית, ממנה התאלמן ב-2020.
עמדותיו.
דרור הרבה לבקר את תהליך קבלת ההחלטות במדינת ישראל אשר נעשית ללא חשיבה מסודרת. הוא טען למשל שעל מבקר המדינה לעסוק יותר בדפוסי התכנון של משרדי הממשלה, ולא רק בדרך בה הם מוציאים כספים.
בשנת 1964 הוא הביע תמיכה בשינוי שיטת הבחירות לבחירות אזוריות בגלל שלשיטה זו יתרון מצומצם, לדעתו, על בחירות יחסיות ובגלל רצונו בשינוי.
לאחר פרסום הדו"ח של ועדת וינוגרד צוטט דרור במעריב כאומר: "אם אנחנו חושבים שראש הממשלה יקדם את תהליך השלום, זה שיקול מכובד מאוד. תהליך שלום, אם יצליח, יציל כל כך הרבה חיים שיש בזה משקל רב" ו"צריך לחשוב על התוצאות. מה אתה מעדיף? ממשלה של אולמרט וברק, או בחירות חדשות שבהן יעלה נתניהו?". דרור פרסם מאמר בעיתון הארץ ש"מעריב" עיוות את דבריו שכן הוא דיבר על שיקולים שעל הבוחר להביא בחשבון ולא על ועדת וינוגרד שכלל לא דנה בשיקולים פוליטיים כגון אלה. הכתב שראיין את דרור אישר את דבריו בשידור בגלי צה"ל וגם הוועדה לביקורת המדינה קבלה את עמדתו. דרור כתב על רעיון "ארץ ישראל השלמה" שהוא "אשליה קיצונית" וביקר את ההתיישבות הלא מבוקרת ביהודה ושומרון ואת מה שהוא מכנה "העדר מאמץ ראוי לניצול הצלחת מלחמת ששת הימים לקידום השלום".
העשירון האחר
העשירון האחר הוא תא סטודנטים להט"בי של האוניברסיטה העברית בירושלים.
שם התא נגזר מן הטענה כי עשירית מן האוכלוסייה הכללית היא הומוסקסואלית, הנגזרת מהדו"ח "התנהגות מינית בזכר האדם" מאת אלפרד קינסי.
"העשירון האחר" הוקם בשנת 1990 על ידי קבוצה של מרצים וסטודנטים להט"בים מן האוניברסיטה העברית, והוא הארגון הלהט"בי הראשון בירושלים. בשנים הראשונות נפגש התא במשרדו של פרופ' אלון הראל. המפגשים הללו התנהלו בחשאי מפני שמשתתפים רבים היו "ארוניסטים". החל משנת 2000, לאחר מעבר במקומות שונים באוניברסיטה, עבר התא לפעול במסגרת בית הלל בקמפוס הר הצופים. ב-2008 פרש התא מבית הלל בעקבות סכסוך, שנבע מהתערבות של בית הלל בתכני המפגשים.
העשירון האחר מנוהל על ידי ועד של מתנדבים מקרב הסטודנטים הירושלמים. התא מקיים מפגשים פעמיים בחודש (ביום שני הראשון בכל חודש בקמפוס גבעת רם, וביום שני השלישי בכל חודש בקמפוס הר הצופים) המאפשרים לסטודנטים להט"בים להכיר אלה את אלה, לחזק את דימויים העצמי ואת ביטחונם העצמי כלהט"בים, ולהעמיק בתכנים הקשורים ללהט"ב. בנוסף, התא פועל לקידום זכויות להט"ב, כגון ביטול הסעיף המפלה הומוסקסואלים לתרום דם. המפגשים פתוחים לסטודנטים מכל מוסדות ההשכלה בירושלים, ולכלל שכבת הגיל הרלוונטית.
יוצאי התא היוו את עיקר גרעין האנשים שחברו והקימו את "הבית הפתוח". כמה מיושבי ראש העשירון האחר היו לימים לפעילים בולטים בקהילה הלהט"בית: סער נתנאל שהיה חבר במועצת העיר ירושלים מטעם מרצ, וחגי אלעד שהיה מנכ"ל הבית הפתוח עד קיץ 2006.
תא הסטודנטים הלהט"בי אשר קיים באוניברסיטה העברית כיום פועל במסגרת האחווה הסטודנטיאלית הגאה מבית האגודה למען הלהט"ב והתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות.
אנצירננה
אנצירננה (במלגשית: Antsiranana) היא עיר נמל הממוקמת במפרץ טבעי בצפון האי מדגסקר. העיר היא בירת מחוז דיאנה שהוא המחוז הצפוני ביותר במדגסקר.
המרחק הרב של העיר מערים מרכזיות אחרות במדגסקר והכבישים הרעועים המקשרים את העיר עם הדרום עד לאחרונה, מנעו מהעיר להפוך לעיר נמל חשובה. העיר משמשת כמקום לינה למבקרים בשתי השמורות הסמוכות - מונט ד'אמבר ואנקרננה. היא שמשה בעבר כנמל מרכזי לצי הצרפתי באוקיינוס ההודי, ומכאן שרידי המבנים הקולוניאליים הרבים.
היסטוריה.
עד 1975 הייתה העיר קרויה "דייגו סוארס", שמו הספרדי של מייסד העיר - מגלה ארצות הפורטוגזי דיוגו סוארש, אשר הגיע למפרץ בשנת 1543.
בשנת 1885 הפך האזור לשטח חסות צרפתי. נמל העיר הטבעי שימש כנמל הראשי באזור לספינות קיטור צרפתיות. ב - 1942, במהלך הקרב על מדגסקר במלחמת העולם השנייה, כבש כוח בריטי את הנמל בדרכו לכיבוש מדגסקר, וזאת כדי לקדם חשש מהשתלטות יפנית על האי.
לאחר קבלת עצמאות מדגסקר, צרפת המשיכה להחזיק באזור זה בסיסים צבאיים עד המהפכה הסוציאליסטית במדגסקר בשנת 1973.
לואיג'י פירנדלו
רחוב חיים לבנון
רחוב חיים לבנון בתל אביב הוא רחוב ראשי בשכונת רמת אביב בצפון תל אביב. בעבר נקרא הרחוב רחוב האוניברסיטה (על שם אוניברסיטת תל אביב השוכנת לצדו), ובשנת 1986, לאחר מותו של ראש העיר השישי של תל אביב חיים לבנון אשר יזם את הקמת האוניברסיטה בשנות ה-50, נקרא הרחוב על שמו.
מבנה.
הרחוב מתחיל בדרך נמיר במערב, משם מתעקל צפון מזרחה ומגיע עד שדרות קק"ל והכניסה לשכונת רמת אביב ג', שם הוא נמשך כרחוב רקנאטי.
צדו הדרומי-מזרחי של הרחוב מאוכלס רובו במוסדות ציבוריים. ממערב למזרח ואחר כך לצפון: מוזיאון ארץ ישראל, תזמורת צה"ל, בית דובר צה"ל, מוזיאון הפלמ"ח, הוועדה לאנרגיה אטומית, בית הספר להנדסאים, מכון התקנים הישראלי, אוניברסיטת תל אביב (בפרט בניין נפתלי, כיכר אנטין ומרכז עלית לספורט). הקטע הצפוני של הרחוב, החל מפינת רחובות קלצ'קין/טאגור ועד פינת קק"ל משמש למגורים בלבד. צדו הצפוני-מערבי של הרחוב משמש כמעט כולו למגורים, ובהם גם מעונות סטודנטים של אוניברסיטת תל אביב.
בסמוך לקצהו המערבי של הרחוב נמצא תל קסילה - אתר ארכאולוגי המצוי בתוככי מוזיאון ארץ ישראל, שנחפר החל מ-1948. בתל נחשפו שרידים של עיר נמל פלשתית מהמאה ה-12 לפנה"ס ועיר פלשתית צפופה ושוקקת מהמאה ה-11 לפנה"ס.
חלקו הדרומי של הרחוב נסלל לאורך תוואי דרך היסטורית שבין הכפר הערבי שייח מוניס, אשר תושביו נמלטו ממנו במלחמת העצמאות, לבין יפו. דרך היסטורית זו, שלאורכה נסללו לימים רחוב זה ובעיקר חלקה הדרומי של דרך תל אביב-חיפה היה בתקופה העות'מאנית ותקופת המנדט ציר האורך המערבי ביותר בארץ ישראל שקישר בין יפו וחיפה.
בשנת 1974 שודרה בטלוויזיה החינוכית התוכנית "ידידי מרחוב האוניברסיטה" בהשתתפותה של נעמי שמר שגם כתבה בכל חודש שיר חדש לתוכנית.
דיאגרמת ראמצ'נדרן
דיאגרמת ראמצ'נדרן (באנגלית: Ramachandran plot; מכונה גם "מפת ראמצ'נדרן" או "תרשים ראמצ'נדרן", על שמו של גופאלאסמודרם ראמצ'נדרן) ממפה את הזוויות הדו-מישוריות בין הקשרים הכימיים לאורך שרשרת חומצות האמינו המרכיבות חלבון נתון. הדיאגרמה משמשת לבחינת תכונות בסיסיות של החלבון, להשוואה בין חלבונים שונים ולחשיפת שגיאות במבנה חלבוני מוצע.
ניתן לתאר את הדיאגרמה כגרף של פונקציה מהצורה:
formula_1.
הזוויתformula_2בין האטומים formula_3 ממופה לציר האופקי x, והזווית formula_4 בין האטומים formula_5 ממופה לציר האנכי y.