נמץ החל לשחק בליגת העל הצ'כוסלובקית בדינמו צ'סקה בודיוביצה בשנת 1985, וכעבור שנתיים עבר לדוקלה פראג, שם שיחק שלוש עונות, וזכה בעונת 1989/90 בגביע הצ'כוסלובקי בעונת 1989/90, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה בגמר על אינטר ברטיסלאבה. בתום עונה זו, עבר נמץ לספרטה פראג, גם שם שיחק שלוש עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1990/91, זכה נמץ עם ספרטה פראג באליפות צ'כוסלובקיה. בעונה השנייה, 1991/92 איבדה ספרטה פראג את האליפות לסלובן ברטיסלאבה, אך נמץ זכה עם הקבוצה בגביע הצ'כוסלובקי, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על טטרן פרשוב. בעונת 1992/93 זכה נמץ עם ספרטה פראג באליפות צ'כוסלובקיה נוספת, והאחרונה בהיסטוריה של ליגת העל הצ'כוסלובקית, שהתפצלה עם פירוק צ'כוסלובקיה לשתי ליגות. בתום עונה זו עזב נמץ את ספרטה פראג לאחר שצבר 83 הופעות והבקיע שישה שערים, וחתם בשאלקה 04.
נמץ חתם בשאלקה 04 לקראת עונת 1993/94, והעביר בקבוצה תשע עונות, רובן בצמוד לחברו לנבחרת צ'כיה רדוסלאב לאטאל, ועם חוליית קישור שכללה את אינגו אנדרברוגה, מיכאל בוסקנס ואנדראס מילר הגרמנים, ובהמשך את אולף תון, יורג בומה וג'רלד אסמואה. בעונת 1996/97 זכה נמץ עם הקבוצה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול מול אינטר מילאנו, בו נמץ נטל חלק מרכזי. הישג זה הקנה לנמץ את תואר כדורגלן השנה בצ'כיה לשנת 1997, וגם את פרס כדור הזהב הצ'כי לשנה זו. בעונת 2000/01 זכה נמץ עם הקבוצה בגביע הגרמני לאחר ניצחון 2-0 בגמר על אוניון ברלין. נמץ שיחק בגמר זה 84 דקות והוחלף על ידי אולף תון. בעונת 2001/02 זכה נמץ עם הקבוצה בגביע נוסף, לאחר ניצחון 4-2 בגמר על באייר לברקוזן, בו שיחק נמץ 90 דקות. בתום עונה זו, עזב נמץ את שאלקה, לאחר שצבר 256 הופעות ליגה, בהן הבקיע שישה שערים.
לאחר שעזב את שאלקה, חתם נמץ לעונה אחת בשמל בלשאני הצ'כית, ובעונת 2002/03 חזר לספרטה פראג, עמה זכה באליפות ליגת העל הצ'כית. בשנת 2004 הופיע נמץ 12 פעמים במדי ויקטוריה ז'יז'קוב הצ'כית, ובשנה זו פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
נמץ החל לשחק בנבחרת צ'כוסלובקיה בשנת 1990, ונכלל בסגל הנבחרת שהגיעה לרבע גמר מונדיאל 1990, אך לא שותף באף משחק. עם פירוק צ'כוסלובקיה עבר נמץ לשחק בנבחרת צ'כיה, והגיע עמה למקום השני המפתיע ביורו 1996, בו הפסידה צ'כיה במשחק הגמר לנבחרת גרמניה בשער זהב של אוליבר בירהוף בהארכה. לאחר מכן, נמץ השתתף גם בגביע הקונפדרציות 1997, בו צ'כיה סיימה במקום השלישי, וביורו 2000, בו נכשלה הנבחרת הצ'כית ולא עברה את שלב הבתים. הופעתו האחרונה של נמץ במדים הלאומיים נערכה בשנת 2001.
קריירת אימון.
לאחר הפרישה, נמץ שימש עוזר מאמן ולעיתים גם מאמן ראשי בדוקלה פראג ולאחר מכן בספרטה פראג.
אברהם חיים מזלוטשוב
רבי אברהם חיים מזלוטשוב (בערך תפ"ו, 1726 - כ"ו בטבת תקע"ו, 1816) היה מצדיקי תנועת החסידות בדור השלישי-רביעי לתנועה. מחבר הספר אורח לחיים.
ביוגרפיה.
בנו של רבי גדליה בן הרב בנימין זאב וולף אב"ד בזולקובה. היה תלמידם של המגיד ממזריטש, רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב ורבי שמעלקא מניקלשבורג. היה חתנו של רבי פנחס הורוביץ. לאחר שלא נולדו לו ילדים התגרש ונישא לבתו של רבי ישכר בער מזלוטשוב אך גם ממנה לא נולדו לו ילדים. כיהן ברבנות בזברוב. בשנת תקנ"ג (1793) החל לכהן ברבנות זלוטשוב על מקום חמיו שעלה לארץ ישראל.
הוא גידל את בנו של רבי משה לייב מסאסוב, רבי יקותיאל שמעלקא. כמו כן גידל את בן אשתו, הרב יוסף עזריאל בנו של רבי חיים אוריה לייבוש רבה של גוליגור. לעת זקנותו הוסיפו לו את השם "יוסף".
ספריו.
כמו כן מופיעים חידושיו בספר "הפלאה" של חמיו הראשון.
ישכר בער מזלוטשוב
רבי ישכר דב (בער) מזלוטשוב היה מצדיקי תנועת החסידות בדורה השלישי. מחבר הספרים מבשר צדק ובת עיני.
ביוגרפיה.
בנו של רבי אריה לייבוש, צאצא של רבי נפתלי כ"ץ ה"סמיכת חכמים". נישא לבתו של רבי צבי הירש פרץ מלוברטוב. היה חברם של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב ורבי ישראל יונה לנדא מקמפנא. בהשפעתם נסע למגיד ממזריטש ולרבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
כיהן ברבנות זלוטשוב והקים בה ישיבה. עמד בקשרי הלכה עם רבי חיים רפפורט מלבוב, רבי אלכסנדר סנדר מרגליות מסטאנוב ורבי צבי הירש מברוד.
בשנת תקנ"ד עלה לארץ ישראל, והגיע אליה בשנת תקנ"ה. התיישב בצפת ונפטר באותה שנה. נקבר בסמוך לאלשיך.
בין תלמידיו היה רבי חיים מצ'רנוביץ'.
בנו רבי יהודה לייב התגורר בדובנה. חתנו היו רבי חיים אורי ליביש ביליג רבה של גוליגור (אלמנתו נישאה בשנית לרבי אברהם חיים מזלוטשוב), רבי גרשון מרגליות אב"ד סקאליט שעלה עם חמיו לארץ ישראל ורבי פסח הכהן מו"צ בזסלב.
מנצ'יני
מנצ'יני הוא שם משפחה.
מאנצ'יני
מנציני
סוחוי Su-34
הסוחוי Su-34 (ברוסית: Сухой Су-34, קוד דיווח נאט"ו: Fullback) הוא מטוס תקיפה עתיר ביצועים לכל מזג-אוויר ולעיתים מכונה קרב-הפצצה מתכנון חברת סוחוי. המטוס תוכנן סביב המבנה המרכזי של מטוס הסוחוי Su-27 על כן המטוס בעל ביצועים ויכולת תמרון גבוהים. בגלל הקשיים הכלכליים של רוסיה, פיתוח ובחינות הקבלה של המטוס התארכו למשך זמן רב והמטוס נכנס לשירות ב-2012 למעלה מ-20 שנה לאחר טיסת הבכורה שלו.
פיתוח.
סוחוי Su-27IB.
בשנות ה-80 מחקרים והערכות בחיל האוויר הסובייטי העלו שבמקרה של עימות עם מדינות נאט"ו מטוסי התקיפה הקיימים יצטרכו להתמודד עם מטוסי קרב מתקדמים של המערב. עקב כך מטוסי התקיפה יצטרכו ליווי של מטוסי קרב שההערכה הייתה שיהיו בנחיתות מספרית ולכן לא יהיו זמינים למשימות כאלו. על כן עלה הצורך במטוס תקיפה עתיר ביצועים שיוכל להתמודד עם מטוסי קרב מערביים.
ביוני 1986 החלה עבודת התיכון של המטוס. במקום להסתמך על עיצוב של גוף כמו במטוס סוחוי Su-24 נבחר להתבסס על העיצוב של ה-סוחוי Su-27. המבנה המרכזי של המטוס הושאר זהה ברובו למטוס הקרב והדגם עצמו סומן T-10V וכונה בחיל האוויר Su-27IB (קרב-הפצצה). במקום מבנה האף והקדמי הצרים של מטוס הקרב, נבחר מבנה רחב עם תא טייס צד-בצד ממוגן לשני אנשי צוות. עם מנשק זוויתי הנמשך מהראדום של כלי הטיס ועד שורש הכנפיים.כמו כן המטוס צויד עם מכ"ם מערך סריקה אקטיבית מתקדם בעל אופני פעולה מרובים הכוללים עקיבת תוואי קרקע, אוויר-אוויר, אוויר-קרקע ואף מודי אוויר-ים שכן תוכנן להכניס את המטוס לשירות התעופה הימית הסובייטית ויועד לפעול מבסיסים יבשתיים של הצי הסובייטי ותוכנן לשאת טילים נגד ספינות מתקדמים.
תוכנית הניסוי.
מטוס הניסוי הראשון היה מטוס Su-27UB מומר וטיסת הבכורה שלו התבצעה ב-13 באפריל 1990. מטוס הניסוי השני טס ב-18 בדצמבר 1993. המטוס כלל מספר שינויים כגון כני הנסע הראשיים הכבדים יותר, וקונוס זנב מוארך בין המנועים. למרות שההבדל בין המטוס לבין ה-Su-27 היה גדול ודרש סימול חדש, חיל האוויר עדיין כינה את המטוס Su-27IB למשך כמה שנים עד שהם אימצו את הסימול Su-34 החדש.
בשל הקשיים הכלכליים של רוסיה התקציב הביטחון של המדינה חווה צמצום חד ולכן הפיתוח, הייצור והבחינה הממשלתית התעכבו והסתיימו רק בשנת 2011.
מאפיינים.
תא טייס.
כאמור, תא הטייס של המטוס הוא דו-מושבי, צד בצד. תא הטייס בנוי כקפסולה מסגסוגת טיטניום בעובי 7 מילימטר, דבר שלא אופייני למטוסים עתירי ביצועים אלא דווקא מטוסי תקיפה ממוגנים. המטוס לא כולל חופה נפתחת, הצוות נכנס לתא הטייס דרך בית כן הנסע הקדמי ודרך חציץ הלחץ האחורי תצורה האופיינית למפציצים כבדים בהרבה. בדומה למפציצים התא המרווח מאפשר לאנשי צוות לעמוד זקוף ואף להישכב על מיטה במשימות ארוכות במיוחד, יחד עם זה המטוס כולל תא שירותים ואף מטבחון קטן הכולל תנור מיקרוגל וקומקום מיוחדים, כל התא ממוזג ומדוחס על ידי מערכת מיזוג עוצמתית.
כני נסע.
המטוס קיבל כני נסע מחוזקים, כן הנסע הקדמי אמור לתמוך במבנה הקדמי הכבד יותר, בעוד כני הנסע הראשיים מחוזקים בשביל לאפשר שימוש במסלולי המראה ארעיים ולא סלולים. כני הנסע הראשיים כוללים שני גלגלים המותקנים בתצורת טנדם ומתקפלים קדימה.
אוויוניקה.
המטוס כולל מכ"ם מערך סריקה אקטיבית עוצמתי מדגם Sh-141, המתוכנן להקנות למטוס יכולות אוויר-אוויר אוויר, אוויר-קרקע, אוויר-ים ועקיבת תוואי קרקע, מה שלרוב דורש מכשירי מכ"ם שונים. בתלות בגובה הטיסה, המכ"ם מסוגל לזהות מטרות קרקעיות גדולות במרחקים של 200-250 קילומטר, מטרות קרקעיות בגודל אופייני ב-150 קילומטר ומטרות קטנות דוגמת רכבים משוריינים וטנקים במרחקים של 75 קילומטר. מטרות אוויר-אוויר לא חמקניות גדולות כגון מפציצים כבדים או מטוסי תובלה גדולים יזוהו במרחקים של 250 קילומטר, מטוסי קרב יזוהו במרחק של 90 קילומטר. המכ"ם יכול לעקוב אחרי עשר מטרות כאשר הוא יכול להכווין טילים נגד ארבע מטרות בבת אחת.
כמו כן המטוס כולל מערכת ציון והנחיה אלקטרואופטית הממוגנת בגוף המטוס מאחורי דלתות כשהיא לא נמצאת בשימוש.
למרות שבמקור במטוסי הניסוי המוקדמים קונוס הזנב נשא מכ"ם צופה אחורנית בשביל להתריע ולאפשר למטוס לשגר טילי אוויר-אוויר נגד איומים ללא הצורך להיכנס לקרב אוויר, בדגמים הסדרתיים נדמה שהקונוס לא כולל ראדום ולכן ההשערה שהוא נושא מערכות אוויוניקה אחרות ואת ה-APU.
כמו כן, המטוס נושא מערכות לוחמה אלקטרונית מתקדמות מדגם L175V Khibiny-10V בצורת פודים המותקנים על קצות הכנפיים והמאפשרים למטוס יכולת הגנה הדומה לזאת של מטוסי לוחמה אלקטרונית ייעודיים.
חימוש.