מוסלים מגומאייב
הומל (פירושונים)
פופיים
פופיים (שם מדעי: Bucconidae) הם משפחת עופות מסדרת הנקראים, קרוביהם הרחוקים של הנקרים. הפופיים חיים ביערות ממקסיקו עד לדרום אמריקה הדרומית.
לפופיים עיניים גדולות, מקור חזק ועבה, רגליים קטנות עם אצבעות מפושקות ודמות מסיכה סביב עיניהם.
הם חיים בעיקר סביב אגן האמזונאס ברחבי אמריקה הדרומית וצפונה עד למקסיקו. הם חיים ביערות, ערבות טרופיות, כרי דשא והרים. הם חיים על ענפי עצים ושם מחפשים חרקים קטנים ופרוקי-רגליים נוספים, אותם הם תופסים עם מקורם החזק.
אנטוני מייסון
סבסטיאו סלגאדו
סבסטיאן סלגדו (בפורטוגזית: Sebastião Salgado; נולד ב- 8 בפברואר 1944) הוא צלם ברזילאי, העוסק בצילום דוקומנטרי וצילום עיתונאות.
במהלך הקריירה שלו, ביקר סלגדו במעל 120 מדינות בהן עסק בפרויקטי צילום. הוא זכה לתהודה עולמית רחבה ופרסם ספרי צילום רבים. סלגדו זכה במבחר גדול של פרסים ואותות כבוד על עבודתו הצילומית וההומניטרית.
ביוגרפיה.
סלגדו נולד ב-8 בפברואר 1944, באיימורס, שבמדינת מינאס ז'ראיס בברזיל. הוא החל ללמוד כלכלה וסיים תואר שני באוניברסיטת סאו פאולו. הוא החל לעבוד ככלכלן בארגון הקפה הבינאלומי, ונשלח פעמים רבות לאפריקה מטעם הבנק העולמי, שם גם החל את צעדיו הרציניים הראשונים בצילום. בשנת 1973 הוא עזב סופית את תפקידו ככלכלן והחל לעבוד כצלם, תחילה בצילום עיתונות ובהמשך יותר בתחום הצילום דוקומנטרי. הוא החל לעבוד בסוכניות צילום, דוגמת סיגמא, גאמה שבפריז ובסופו של דבר, בשנת 1979, בסוכנות מגנום הבינלאומית.
בשנת 1994 עזב את סוכנות מגנום, וביחד עם אשתו הקים סוכנות עצמאית בפריז, שם הציג את תמונותיו. הוא במיוחד נטה לצילומים חברתיים במדינות עולם שלישי ומדינות מתפתחות. החל מ-2001 הוא משמש שגריר של רצון טוב של ארגון יוניצ"ף.
בשנת 1998 הקים יחד עם אשתו ארגון בשם Instituto Terra, העוסק בשיקום יערות גשם והיער האטלנטי.
סלגדו עובד בפרויקטים ארוכי טווח, אותם הוא יוזם ומתכנן בעצמו, אותם הוא מפרסם בסופו של דבר כספרים.
מגליימיים
מגליימיים או ברבטים אסייתיים (שם מדעי: Megalaimidae) היא משפחת עופות מסדרת הנקראים. הם חיים בדרום-מזרח אסיה ביערות טרופים מטיבט עד אינדונזיה.
לבני משפחה זו הכוללת 2 סוגים ו-26 מינים, גוף בינוני במשקל של עד 200 גרם, עיניים גדולות וראש מגודל, מקור עבה ביותר וגוף ירוק עם ראשים צבועים. הרגליים קצרות ומפושקות לשניים לכל כיוון. המגליימיים הם עופות צמחוניים הניזונים בעיקר מפירות (בעיקר מתאנים) אך גם מחרקים שונים, עכבישים וחולייתנים קטנים.
בית מחוקקים חד-ביתי
בית מחוקקים חד ביתי הוא שיטת ממשל בה סמכויות החקיקה נתונות לגוף אחד בלבד. זאת בניגוד לבית מחוקקים דו-ביתי, המורכב מבית תחתון ובית עליון. בהכללה, בבית מחוקקים דו-ביתי הבית העליון נדרש לאשר הצעות חוק שאישר הבית התחתון כדי שאלה תהפוכנה לחוקים, ולא די באישור הבית התחתון בלבד.
בדרך כלל, השיקול המרכזי לכינון השיטה הפרלמנטרית של בית מחוקקים חד-ביתי הוא חוסר צורך ביצירת שני בתים. שיטת שני הבתים בפרלמנט נועדה, בדרך כלל, להבטיח ייצוג שוויוני למיעוטים אתניים או תת-יחידות בפדרציה. לא אחת שורר מתח בין שני הבתים, כאשר באחד יש רוב לקואליציית מפלגות מסוימת ובשני רוב לקואליציה הנגדית. לעיתים מביא מתח זה לידי כך שבית אחד יחליט על ביטולו של האחר, או על מיזוג שניהם.
בית מחוקקים חד-ביתי נפוץ במדינות קומוניסטיות. עם תום המלחמה הקרה, חלק מהמדינות הקומוניסטיות לשעבר שימרו את השיטה וחלקן העדיפו לכונן בית מחוקקים דו-ביתי. מרבית הדמוקרטיות המערביות בעולם בעלות מבנה דו-ביתי.
כמחצית ממדינות העולם פועל בית מחוקקים חד-ביתי. עם מדינות אלו נמנות הרפובליקה העממית של סין, לה האוכלוסייה הגדולה בעולם, וקריית הוותיקן, לה האוכלוסייה הקטנה בעולם.
היתרון המרכזי של השיטה הוא הליך חקיקה פשוט ויעיל יותר. חסידי השיטה טוענים כי בית יחיד מפחית עלויות.
חולשתה העיקרית של השיטה הוא הסיכון שבריכוז הכוח. במדינות בהן בעל הרוב בפרלמנט (הרשות המחוקקת) שולט גם בממשלה (הרשות המבצעת), די בהשגת רוב בבית אחד כדי לשלוט בשתי רשויות שלטוניות. מצב זה יוצר את הסיכון, שמא מגזרים חשובים בחברה לא יזכו לייצוג הולם, פשוט כי אינם מגיעים לכדי רוב.
כמו כן מצוי הסיכון שהחוקים לא יעברו דיון ובחינה מספיקים.
שיטה זו נהוגה גם בישראל, בה הבית היחיד של הפרלמנט הוא הכנסת.
ברבטים אמריקאים
ברבטים אמריקאים (שם מדעי: "Capitonidae") הם משפחת עופות מסדרת הנקראים הנפוצים באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית.
עופות אלה הקרובים לנקרים בעלי ראש גדול ביותר ומקור חזק ומעוקל בקצוות. הם בעלי מסיכה שחורה סביב עיניהם. הנוצות של הגוף צבעוניות והראשים בולטים. עופות אלה בעלי רגליים קטנות ומפושקות לשניים, מה שעוזר להם לאחוז בענפים. הם חיים בין העצים ביערות טרופיים כולל יער האמזונאס וניזונים מחרקים ומפירות. הם מקננים בעצים מתים.
סמיון אלישביץ' שילינגר
סֵמיוֹן אֶלישבִיץ' שִילִינְגֶר (או שפּרִינְגֶר, ברוסית: Семён Элияшевич Шилингер (Шпрингер); 1925 או 1919 - אחרי 1 בינואר 1945) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
התגייס מעיר טרנופול ב-6 במאי 1941. נפצע מספר פעמים במהלך המלחמה ב-9 בספטמבר 1941, ב-10 במאי, 27 באוקטובר ו11 באוקטובר 1944.
ב-16 באוקטובר 1944 במהלך מבצע ריגה ליד עיירת באלדונה חיסל 2 מקלענים ובניהול אש עזר להשתלט על העיירה ללא נפגעים. על כך הועמד להענקת עיטור הכוכב האדום אך אושר לקבל עיטור התהילה מן הדרגה השלישית.
ב-1 בינואר 1945 במהלך הלוחמה עם כוחות ורמאכט באזור סמיגליה (כעת בשטח לטביה) חדר עם יחידתו דרך שדה מוקשים חדר ראשון ליחידת אויב, השתלט על שומר במקום והשיב את הכוח ללא פגע. על כך הוענק לו עיטור התהילה מן הדרגה הראשונה.
מקום קבורתו לא נודע אך יש מסמך ממפקדו לאביו על התאריך בו נהרג: 30 בינואר.
קלאו קרקע
שילינגר
שילינגר הוא שם משפחה.
מסיב מישבל
מסיב מישבל הוא רכס באלפים הפיניניים, השוכן בין עמק מטר (Mattertal) ממערב ועמק סאס (Saastal) ממזרח מדרום לו ניתן למצוא את מסיב מונטה רוזה.
הפיסגה הגבוהה ביותר ברכס היא הדום שגובהה 4,545 מטרים, והוא ההר השלישי בגובהו באלפים והשני בשווייץ.
מקור השם של הרכס הוא קלשון בגרמנית עתיקה שם שניתן לו על ידי האיכרים המקומיים מכיוון שיש בו אוסף פסגות קרובות זו לזו. למעשה ליד פסגת הדום ישנן עוד שתי פסגות משנה קרובות.
מלבד פסגת הדום ברכס ישנן עוד 10 פסגות מעל 4,000 מטרים. בצידו המערבי (הפונה למטרטל) ישנם עשרה קרחונים ואילו בצידו המזרחי שבעה.
23 מארינה
23 מארינה הוא גורד שחקים המתנשא לגובה של 392.8 מטר וכולל 88 קומות על-קרקעיות ועוד 4 קומות תת-קרקעיות, המשמש למגורים בדובאי, שבאיחוד האמירויות הערביות.
המגדל היה גורד השחקים הגבוה ביותר בעולם המשמש למגורים בלבד, עד השלמת בנייתו של מגדל הנסיכה בדובאי. במגדל 57 בריכות שחייה ולכל דירה בעלת שני מפלסים (דופלקס) מעלית פרטית משלה. בניית המגדל החלה ב-2006 והסתיימה ב-2012.
פסטיבל קהיר
פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר (בערבית: مهرجان القاهرة السينمائي الدولي) הוא פסטיבל סרטים שנתי שנערך בקהיר, מצרים.
היסטוריה.
הפסטיבל החל להיערך בשנת 1976 והיה פסטיבל הסרטים הבינלאומי הראשון שנערך בעולם הערבי, ובכלל, בכל המזרח התיכון. הוא התרחש מדי שנה מאז הקמתו, בחודשי החורף (נובמבר-דצמבר), למעט בשנים 2011 ו-2013, שבהן הוא בוטל עקב מגבלות תקציב ואי-יציבות פוליטית.
בשנת 1975, מספר מבקרי קולנוע תהו מדוע פסטיבל ברמה עולמית לא יכול להתרחש במצרים. בתקופה זו חל תור הזהב של הקולנוע המצרי והחלה תעשיית קולנוע מעולה, עדיין הגדולה ביותר בעולם הערבי כיום.
פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר הושק בשנת 1976. בפסטיבל זה בהשתתפו כ-100 סרטים מ-33 מדינות.
במהלך השנים התחלפו האגודות המנהלות את הפסטיבל.
הפסטיבל נחשב להזדמנות רצינית מאוד עבור תושבי מצרים להיחשף לסרטים מחוץ למצרים, מלבד סרטים אמריקאים מהוליווד, ובכך להכיר תרבויות חדשות.
סרטים ישראליים בפסטיבל.
בשנת 1979, הוזמן לפסטיבל סרטו של מנחם גולן "הקוסם מלובלין", סרט המבוסס על ספרו של יצחק בשביס-זינגר "עושה הנפלאות מלובלין". זוהי הייתה הפעם הראשונה שסרט ישראלי הופיע בפסטיבל.
יעקב אסייג
יעקב אסייג (נולד ב-1 במרץ 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת השוער, וכיום מאמן שוערים בהפועל כפר שלם. אסייג מזוהה בעיקר עם קבוצת בני יהודה בה שיחק במצטבר כ-12 עונות, ועמה זכה באליפות היחידה בתולדותיה, בעונת 1989/1990.
קריירה.
אסייג החל את דרכו במחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית, ובגיל 17 נכלל בסגל נבחרת הנוער. עם חזרתה לליגה הבכירה בעונת 1978/1979 החתימה בני יהודה תל אביב את אסייג כמחליף לרוני וסרשפרונג אשר עזב את הקבוצה. אסייג שיחק בבני יהודה במשך שתי עונות בסיומן עבר להפועל חיפה. ב-1980 רשם הישג חסר תקדים כשהצליח לשמור על רשת נקייה במשך 746 דקות ברציפות. בהמשך שיחק גם במכבי יבנה והפועל רמת גן.
בעונת 1984/1985 שב לבני יהודה כשזו שיחקה בליגת המשנה, ובתום עונה בודדת שבה הקבוצה לליגה הראשונה. בעונת 1989/1990 זכה אסייג עם הקבוצה באליפות היחידה בתולדותיה. אסייג המשיך בתור שוער הקבוצה עד לעונת 1991/1992. לאחר שמונה עונות רצופות בקבוצה, עבר אסייג לבית"ר ירושלים וזכה עמה בתואר האליפות.