רבי שמואל שאטין כ"ץ (נהגה: שוֹטְן; ה'ת"ד, 1644 - י"ד בתמוז ה'תע"ט, 1 ביולי 1719) היה מרבני יהדות אשכנז במאה ה-17 וה-18. רב וראש ישיבה ב'קלויז' הפרנקפורטאי, ורבה של רוזנות הסן-דרמשטדט. מחבר ספר כוס הישועות על התלמוד הבבלי. נודע בכינויו מהרשש"ך.
ביוגרפיה.
נולד בשוטן שבהסן לרב יוסף יוזפא כ"ץ. בשנת ה'תמ"ב (1682) הגיע לפרנקפורט והתמנה כרבו של בית המדרש הגדול, ה"קלויז" הפרנקפורטאי, וראש הישיבה בו. בתקופתו נבנה בנין מפואר עבור הישיבה מעזבונו של הגביר ר' מאניס דרמשטאט, הוא עמד בראש הישיבה בפרנקפורט למעלה מ-30 שנה ולפי חשבונו למדו אצלו ואצל תלמידיו בימי חייו, אלפי תלמידים.
סגנון לימודו התייחד בכמה נקודות בולטות: א. בעקבות הרב אברהם נפתלי שפיץ מוורמייזא מחבר "מלא רצון" (פפד"מ ת"ע), הוא משתדל לבאר בכל המקומות בהם חולקים שני אמוראים או שני תנאים בשיטת תנא קדום להם, שלא נפלה טעות במסירת דברי התנא אלא נחלקו בהבנת דבריו. ב. הוא עוסק בביאור קושיות התלמוד שמתחילות בהצגת הנחה חיובית שעל בסיסה נבנית השאלה, כמו השאלות הפותחות במילים "בשלמא..." או "הניחא..." וכן איבעיות הפותחות בדין מוסכם: "פשיטא דין פלוני, אבל מיבעיא דין אלמוני".
בשרפה הגדולה שפרצה בפרנקפורט בכ"ד בטבת ה'תע"א, 15 בינואר 1711, השרפה החלה בביתו של רב העיר הרב נפתלי כ"ץ ובין היתר נשרפה בה שכונת היהודים על בתי הכנסת ובתי המדרש שבה. נשרפו 36 ספרי תורה, כתבי יד וספרי דפוס רבים. הרב כ"ץ הואשם בניסויים אסורים ובשימוש במאגיה שחורה ונאלץ לברוח מן המדינה. כתביו הרבים של מהרשש"ך ניצלו, וגם עותקי ספרו "כוס הישועות" שהיו אז על מכבש הדפוס ניצלו בידי נוצרי מקומי. הוא מתאר אירוע זה באריכות בהקדמה לספרו. לאחר שנתיים של פעילות שיקום נבנתה שכונת היהודים מחדש, ומהרשש"ך תיקן סליחה מיוחדת לזכר האירוע הפותחת במילים "אשאג אֶל אֵל נורא ואיום" ומסיימת בחתימת שמו בראשי התיבות: "שמחנו מהר והרחב את לבבנו, שלח את טובך וקבץ נדחינו". הסליחה הייתה נאמרת בקהילת פרנקפורט מדי שנה ביום כ"ד בטבת.
ספרו "כוס הישועות" כולל את חידושיו למסכתות מסדר נזיקין המכונה "סדר הישועות": מסכת בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא, סנהדרין, מכות, שבועות ומסכת עבודה זרה. חידושיו על מסכת ראש השנה, מסכת ביצה, מסכת כתובות, מסכת גיטין ומסכת קידושין לא נדפסו. הגהותיו למסכתות נדרים, נזיר ובבא בתרא, נדפסו על ידי חתנו הרב אריה ליב בן רבי יוסף שמואל מפרנקפורט יחד עם הגהות אביו במהדורת ש"ס פרנקפורט (ה'ת"פ-ה'תפ"ב) הידועה בהוספות הרבות שנוספו לה.
מנהג ייחודי שלו תועד בידי בן דורו רבי מאיר איזנשטט: הוא נהג לברך בורא פרי האדמה על שתיית תה, בניגוד למקובל לברך עליה ברכת שהכל נהיה בדברו.
מהרשש"ך נפטר בליל שבת י"ד בתמוז ה'תע"ט, 1 ביולי 1719 והוא הובא למנוחות בבית העלמין היהודי בפרנקפורט ביום ראשון, ט"ו בתמוז. זכרו הונצח בספר ההזכרות של קהילת פרנקפורט. על מצבת קברו נחרת:
משפחתו.
חוקר היוחסין נפתלי אהרן וקשטיין כותב, שהמהרשש"ך הוא נין ונכד של שמואל, בן חיים, בן ישעיה, נכדו של ר' שמעון בעל הילקוט שמעוני.
אשתו חנה, הייתה כנראה אחות אשתו של רבי משה פרנקפורט, פרשן המכילתא (מחבר "זה ינחמנו", אמשטרדם תע"ב).
בנו היה "החסיד" רבי משה שאטין. בנו של ר' משה היה רבי יוסף יוזפא שאטין (מהריש"ך), ראב"ד ליסא וראש ישיבה בגלוגא. בנו של ר' יוסף היה רבי בנימין זאב שאטין כ"ץ, ראב"ד בדיהרנפורט.
נכד אחר שלו היה הרב חנוך הניך שאטין, ראש הישיבה בקאליש, שהרב חנוך הניך הכהן לוין-שאטין מאלכסנדר, אף הוא צאצא של מהרשש"ך, היה כנראה נכדו.
צאצא נוסף הוא החת"ם סופר שאביו, ר' שמואל, נקרא על שם סבו הרב שמואל שאטין.
ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך
ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך (; 2 ביוני 1737 – 28 במאי 1758), היה דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1748–1758.
ביוגרפיה.
ארנסט אוגוסט נולד ב-2 ביוני 1737 בויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, לארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וסופיה שרלוטה מברנדנבורג-ביירוית, בתו של גאורג פרידריך קרל, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית. אביו העביר את רוב זמנו באייזנך במסעות ציד, והשאיר את חינוכו של ארנסט אוגוסט בידי ההוף-מרשל בויימאר.
בשנת 1748 מת אביו ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וארנסט אוגוסט עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלטו כעוצרים דודיו פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד ופרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עד לבגרותו. ארנסט אוגוסט עבר להתגורר בגותה, שם דאג לו דודו לחינוך הולם.
בשנת 1755 תפס ארנסט אוגוסט את השלטון, ומכיוון שהיה חולה מיהר להתחתן, ואכן ב-16 במרץ 1756 התחתן ארנסט אוגוסט עם אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ופיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ממנה היו לו שני ילדים. ב-28 במאי 1758 מת ארנסט אוגוסט, והותיר אחריו את בנו בן השנה קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך שעלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-16 במרץ 1756 התחתן ארנסט אוגוסט עם אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ופיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ממנה היו לו שני ילדים:
שמואל שאטין כהן
שמואל שאטין כץ
שמואל שאטין כ&quot;ץ
מהרשש&quot;ך
ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך
ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך (; 19 באפריל 1688 – 19 בינואר 1748), היה דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1707–1748, ודוכס סקסוניה-אייזנך בין השנים 1741–1748.
ביוגרפיה.
ארנסט אוגוסט נולד ב-19 באפריל 1688 בויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, ליוהאן ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וסופיה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, בתו של יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט.
בשנת 1748 מת אביו יוהאן ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-ויימאר, וארנסט אוגוסט עלה לשלטון במקומו. אולם בפועל שלט דודו וילהלם ארנסט, דוכס סקסוניה-ויימאר, ורק לאחר מותו בשנת 1728 תפס ארנסט אוגוסט את השלטון. ארנסט אוגוסט פיאר מאוד את חצרו, מה שהוביל את הדוכסות לחובות גדולים. בניסיון לכסות את החובות כלא ארנסט אוגוסט אנשים עשירים ללא סיבה, ושחרר אותם רק לאחר שויתרו על ממונם. חלק מהקרבנות לא ויתרו, וערערו בפני בית המשפט הקיסרי, שהטיל על ארנסט אוגוסט להחזיר להם את כספם, מה שהוביל לפשיטת רגל של הדוכסות. ארנסט אוגוסט החזיק צבא קבע גדול מאוד, ונהג להשכירו לנסיכות הבוחר מסקסוניה, או לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. בנוסף אהב מאוד ארנסט אוגוסט מסעות ציד, וכן החזיק בכמה פילגשים בחצרו.
בשנת 1741 מת וילהלם היינריך, דוכס סקסוניה-אייזנך ללא ילדים, ומשום כך ירש אותו ארנסט אוגוסט שהיה קרובו. ארנסט אוגוסט עבר להתגורר באייזנך, מכיוון שהיה סמוך לה יער שהתאים מאוד לצורך ציד, והשאיר את בנו ארנסט אוגוסט תחת חסותו של ההוף-מרשל בויימאר. ארנסט אוגוסט ניסה למשול באופן אבסולוטי, מה שגרם לסכסוך עם האצולה, ורק מותו המפתיע של ארנסט אוגוסט מנע את התגברות הסכסוך. ב-19 בינואר 1748 מת ארנסט אוגוסט באייזנך, ובמקומו עלה לשלטון בנו ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך.
משפחתו.
ב-24 בינואר 1716 התחתן ארנסט אוגוסט עם אלאונורה וילהלמינה מאנהלט-קתן, בתם של עמנואל לברכט, נסיך אנהלט-קתן וגיזלה אגנס מראט, ממנה היו לו 8 ילדים:
ב-7 באפריל 1734 התחתן ארנסט אוגוסט עם סופיה שרלוטה מברנדנבורג-ביירוית, בתם של גאורג פרידריך קרל, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית ודורותיאה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנה היו לו 4 ילדים:
ביאנקה רייאן
ראיין
אתגר בובות הראווה
אתגר בובות הראווה (באנגלית: The Mannequin Challenge) הוא אתגר סרטון ויראלי המאתגר את האנשים המשתתפים בעשיית הסרטון לקפוא על מקומם למשך מספר דקות בעוד מצלם הסרטון נע סביבם ומתעד אותם בתנוחות שונות בעוד השיר "Black Beatles" של הצמד ריי סרמרד מתנגן ברקע. האתגר החל כשקבוצת סטודנטים מאוניברסיטת ג'קסונוויל שבפלורידה החליטה להעלות ב-12 באוקטובר 2016 סרטון לרשת, בו הם תועדו קפואים על מקומם בתנוחה שבחרו מראש על ידי סטודנט שהסתובב סביבם. מהר מאוד, הסרטון נהפך לוויראלי, ובעקבותיו נוסד "אתגר בובות הראווה", שבו השתתפו אנשים מכל רחבי העולם, כולל אמנים, פוליטיקאים וספורטאים מפורסמים, ועם הזמן, צילום האתגר השתכלל יותר ויותר וכן צצו גרסאות שונות של האתגר.
סרטוני האתגר הושוו לקטעי זמן קליע מתוך סצנות מסרטים מפורסמים, אשר בין היתר כוללים את "המטריקס", " ו", "אבודים בחלל" ו"באפלו 66". בנוסף, הזמרת אלסיה קארה השתמשה בסגנון דומה של האתגר לצורך צילומי הקליפ לאחד משיריה: "Here", אשר מציג אנשים הקפואים בתנוחותיהם. בנוסף, צוין כי קיימים קווי דמיון בין האתגר לבין סדרת הטלוויזיה של HBO, "וסטוורלד", בה מארחי הפארק "וסטוורלד" קופאים על מקומם לפקודות מתכנני הפארק.
דוגמאות בולטות לביצוע האתגר.
בין הסרטונים המפורסמים ביותר של האתגר, ניתן למצוא:
דיטר אקשטיין
דיטר אקשטיין (בגרמנית: Dieter Eckstein, נולד ב-12 במרץ 1964 בקֶל שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ, וזוהה בעיקר עם קבוצת נירנברג. לאקשטיין שבע הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, עמה השתתף ביורו 1988.
קריירת מועדונים.