"The Way That I Love You" – היה לסינגל הראשון מהאלבום אשר נשלח לרדיו האורבני ב-26 בפברואר 2008 וחודש לאחר מכן יצא גם להורדה דיגיטלית ובאפריל יצא גם לרדיו הקצבי. השיר הגיע למקום ה-37 בארצות הברית ובכך הפך לשיר הראשון שלה מאז 2004 להיכנס ל-40 העליונים ולמקום השני במצעד שירי ה-R&amp;B וההיפ-הופ.
"Body on Me" – יצא כסינגל השני מהאלבום ב-10 ביוני 2008 וכסינגל השלישי מתוך אלבומו של הראפר נלי. הקליפ של השיר הגיע למקום הראשון במצעד הקליפים האמריקאי בשבוע הראשון ליציאתו אך מצא את עצמו מחוץ ל-40 העליונים במצעד האמריקאי הרשמי אך בבריטניה הגיע למקום ה-17 במצעד הבריטי הרשמי.
"Good Good" – יצא כסינגל השלישי והאחרון מהאלבום ב-16 ביולי 2008 אך נכשל מלהיכנס למצעד האמריקאי הרשמי או לכל מצעד אחר. במצעד שירי ה-R&amp;B וההיפ-הופ האמריקאי הגיע למקום ה-30 בלבד.
סינגלים נוספים.
Hey Baby (After the Club) – יצא לאור כסינגל השיווקי הראשון והיחיד מהאלבום ב-16 באוקטובר 2007. השיר לא הצליח להיכנס למצעד של אף מדינה והגיע למקום ה-87 בלבד במצעד שירי ה-R&amp;B וההיפ-הופ האמריקאי.
שאנדור גרגיי (פסל)
שאנדור גרגיי (במקור גליק, בהונגרית: Gergely Sándor; הודמזוושרהיי, 26 באוגוסט 1889 – ברלין, 26 באוגוסט 1932) היה פסל אקטיביסטי יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
שאנדור גרגיי נולד במשפחה יהודית. אביו, ליוש גליק, יליד העיירה ואשארושנאמני במזרח הונגריה היה קמעונאי בוואשארהיי, ברחוב ניארפה. אמו הייתה אליז בלנקה קוהן (כהן). המשפחה עברה לעיר מאקו בשנת 1890 והתגוררה ברחוב בית מסחר 1, שם ניהל אביו סחר למצבות. כבר בילדותו החל שאנדור גרגיי לעסוק בעבודות אבן, ומאוחר יותר למד פיסול באבן בשלזיה. לאחר מכן סיים את בית הספר לאמנויות יישומיות בבודפשט, שם היו מוריו האמנים לאיוש מטראי (1875–1965) וגזה מארוטי (1875–1941), ולאחר מכן למד באקדמיה לאמנויות בוורוצלב אצל פיליפ תאודור פון גוזן ובמינכן למד כתלמידו של אדולף ארנסט הילדברנד (1847–1921) ובלתזאר שמידט (1858–1942). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בשדות הקרב של מונטנגרו, איטליה ורומניה עד 1917 כתותחן בארטילריה. נפצע ועבר לסגד כחייל לא קרבי. במהלך התאוששותו פגש את המשורר דיולה יוהאס. יוהאס ולאיוש קאשאק העריכו מאוד את האמנות של שאנדור גרגיי. האחרון הציג את פסליו של גרגיי פעמיים ב־15 בספטמבר 1918 בתערוכת כתב העת מא (Ma) שפירושו "היום". גרגיי היה גם בין אלה שחתמו על מניפסט האמנים הפעילים ה"מהפכנים". בשנת 1919 הופיע בשתי תערוכות עם עבודותיו בעיר סגד. פסל עירום אחד שלו הגיע למוזיאון לאמנויות יפות בבודפשט. הוא התחתן ב־23 בפברואר 1920, והתחתן עם האמנית ארז'בט מיקו (1891–1977). המשורר דיולה יוהאס בירך אותם בשיר. עוד באותה שנה גרגיי עבר לגרמניה והתגורר תחילה בלייפציג ואחר כך בברלין. בשנת 1923 רצה להגיש מכרז ל"אנדרטה הגבורה" במאקו, אך בסופו של דבר לא הגיש הצעה. בגרמניה הוא היה ממייסדי כתב העת ברוח הקידמה Neue Welt עם הסופר גינטר בירקנפלד. המגזין נאסר לפרסום בגלל עמדתו השמאלנית. כיוון שהוא פוטר מתפקיד הייעוץ שלו ולא הצליח לפתח את אמנותו בהונגריה, הוא התאבד ביום הולדתו ה-43 באמצעות הרעלת גז בישול. גופתו נמצאה למחרת בבוקר.
מנהל המוזיאון, ד"ר פרנץ טוט, תיאר את גרגיי כך:
ספר ריק
ספר ריק הוא ספר שבכריכתו מופיעים הפרטים המקובלים – שם המחבר, שם הספר (שלכאורה עוסק בנושא רציני) ושם ההוצאה לאור, אך תוכנו הוא דפים ריקים לחלוטין. לספר מטרה סאטירית או פולמוסית – לרמוז שאין מה לומר על נושאו של הספר. הספר הריק "כל מה שגברים יודעים על נשים", למשל, מרמז שגברים אינם יודעים דבר וחצי דבר על נשים. אף שלכאורה אין שום טעם בספרים אלה, שהרי הבדיחה מתפוגגת כעבור דקה, יש בהם כאלה שזכו להצלחה מסחרית. את הספר הריק "כל מה שגברים יודעים על נשים", למשל, יש שמצאו כראוי למתנה למסיבת רווקים.
בעבר נדרש מחברו של ספר ריק להשקעה כספית הכרוכה בהתקשרות עם בית דפוס וכריכייה. בימינו ניתן להפיק ספר ריק באמצעים ביתיים, וכן ניתן לייצרו ולהפיצו באמצעות שירות CreateSpace של "אמזון". לעיתים רבות ספר-ריק ניתן לקריאה בחינם במהדורה דיגיטלית.
דונסקוי (ראיון)
דנילובסקי (ראיון)
האופרה האנגלית הלאומית
ברוס מק'קנדלס
רק לעלות
רק לעלות הוא אלבום הבכורה של הרכב ההיפ הופ הישראלי קפה שחור חזק. האלבום יצא לאור ב-9 בספטמבר 2015, על ידי חברת התקליטים מאד מאן.
רקע.
הסינגל הראשון מתוך האלבום ושיר הנושא שלו, "רק לעלות", יצא לאור באפריל 2013, כחלק מהקמת ההרכב מחדש, לאחר ארבע שנים של חוסר פעילות. על אף שיצא בשנת 2013, הגיע מזה שלוש שנים למקום ה-25 במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ ווואלה! NEWS. בהמשך, הוציאו ארבעה סינגלים נוספים מתוך האלבום, כשהבולט ביותר הוא השיר "יהיה בסדר", בהשתתפות הראפר נצ'י נצ', שהפך ללהיט, בעקבות הפגנות יוצאי אתיופיה בקיץ 2011, תוך שנכנס לצמרת המצעדים השבועיים של גלגלצ ורשת ג', למקום השני במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ, ול-23 במצעד של רשת ג'.
יוז'נופורטובי ראיון
צאריצינו (ראיון)
באו וואו (ראפר)
רובע סולנצבו
פעיל לילה
פירוז'קי
הרובע המרכזי (סנקט פטרבורג)
אזור ארמונות פיוטר הגדול (סנקט פטרבורג)
רובע האדמירליות (סנקט פטרבורג)
רובע האי וסילי (סנקט פטרבורג)
גלגל החיים (אלבום)
גלגל החיים הוא אלבום האולפן השני של הרכב ההיפ הופ הישראלי קפה שחור חזק. האלבום יצא לאור ב-9 בנובמבר 2017, על ידי חברת התקליטים מאד מאן.
רקע.
האלבום הופק במלואו על ידי גיא "Ruff" גבריאל, שהפיק גם את אלבומם הקודם של ההרכב, "רק לעלות", שיצא לאור בשנת 2015. בזכות האלבום, זכה ההרכב בפרס אקו"ם על שם ידידיה אדמון על פריצת דרך במוזיקה הישראלית.
דיק ת'ורנברג
ריצ'רד לואיס ת'ורנברג (באנגלית: Richard Lewis Thornburgh; 16 ביולי 1932 – 31 בדצמבר 2020) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כמושל פנסילבניה ה-41 בשנים 1979–1987 וכתובע הכללי של ארצות הברית בממשליהם של הנשיאים רונלד רייגן וג'ורג' הרברט ווקר בוש. ת'ורנברג, שהיה חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן גם כתובע פדרלי במערב פנסילבניה.
ביוגרפיה.
ת'ורנברג נולד בפיטסבורג שבפנסילבניה ב-16 ביולי 1932, בנם של אליס (לבית סנבורן) וצ'ארלס גרלנד ת'ורנברג, מהנדס במקצועו. ת'ורנברג למד בבית הספר התיכון אקדמיית מרסרסבורג (Mercersburg) ואחר כך באוניברסיטת ייל, שם השלים לימודי תואר ראשון בהנדסה בשנת 1954. ב-1957 השלים תואר במשפטים בבית הספר למשפט באוניברסיטת פיטסבורג, שם שימש כעורך כתב העת המשפטי של האוניברסיטה. בהמשך חייו הוענק לו תוארי דוקטור לשם כבוד מ-32 אוניברסיטאות ומכללות אחרות. ב-1959 הצטרף למשרד עורכי הדין "קירקפטריק ולוקרט" שבסיסו בפיטסבורג. תחילה נישא ת'ורנברג לג'יני הוטון, ובצוותא חבקו שלושה בנים (ג'ון, דייוויד ופיטר). הוטון נהרגה בתאונת דרכים שאירעה ב-1960 שהותירה את פיטר, הצעיר מבין שלושת בניהם, עם לקות פיזית וקוגניטיבית. בשנת 1963 התחתן ת'ורנברג בשנית עם ג'יני ג'ודסון, עמה חבק בן נוסף ב-1966. רעייתו הייתה בעברה מורה מניו יורק ובוגרת אוניברסיטת הרווארד.
לאחר שכשל בניסיונו להיבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית מול חבר בית הנבחרים ויליאם מורהד ב-1966, נבחר ת'ורנברג לנציג בוועידה החוקתית של מדינת פנסילבניה בשנים 1967–1968. בועידה זו הוביל את המאמצים לרפורמה ברשות השופטת והמבצעת של המדינה. ב-1969 מונה בידי הנשיא ריצ'רד ניקסון לתובע פדרלי במחוז המערבי של פנסילבניה, ובתפקיד זה יצא לו מוניטין של תובע קשוח נגד פשע מאורגן. בשנת 1971 תבע ת'ורנברג בהצלחה את חברות הפלדה בפיטסבורג בבית המשפט בגין זיהום נהרות ומקורות מים על בסיס חוק הסרבנים משנת 1899. בשנת 1975 מינה אותו הנשיא ג'רלד פורד לכהן כעוזר לתובע הכללי של ארצות הברית באגף הפלילי של מחלקת המשפטים. לאחר שנתיים בתפקיד זה, חזר ת'ורנברג לעסוק בעריכת דין בפיטסבורג ופתח במסע בחירות לתפקיד המושל.
בשנת 1978 השיק ת'ורנברג את מסע הבחירות שלו לתפקיד מושל פנסילבניה. הוא זכה במועמדות מפלגתו בבחירות המקדימות על פני שישה מתמודדים אחרים, בהם ארלן ספקטר. חרף רוב למפלגה הדמוקרטית בפנסילבניה, הוא ועמיתו למירוץ ביל סקרנטון (שאביו כיהן כמושל בשנות ה-60) הביסו את ראש עיריית פיטסבורג פיט פלרטי. הניצחון יוחס בין השאר להבטחת הבחירות של ת'ורנברג למגר את השחיתות השלטונית, בתקופה שבה למעלה משישים אישים בממשל המושל מילטון שאפ עמדו בפני כתבי אישום בגין מעשים פליליים. תורנבורג וסקרנטון נבחרו מחדש בשנת 1982. במהלך כהונתו כמושל חוותה פנסילבניה התפתחות כלכלית, שבאה לידי ביטוי בין היתר בשיעור אבטלה נמוך כשעזב את תפקידו ביחס ליום בו הושבע לתפקיד וביצירת חצי מיליון תפקידים חדשים במגזר הפרטי. עם זאת, כהונתו לוותה לא פעם במחלוקות ציבוריות על שרעייתו הצטרפה לביקוריו הרשמיים על חשבון המדינה ודרישתו לאבטח את ילדיו בכוחות המשטרה של פנסילבניה.