במלודיפסטיבלן של 2002 לא עברו את שלב חצי הגמר.
במלודיפסטיבלן של שנת 2019 הגיעו למקום השביעי בגמר.
סגנונם המוזיקלי הוא הסגנון השוודי "Dansband" המשלב מספר סוגי מוזיקה שונים כמו פופ ורוק.
נשות רוסיה
נשות רוסיה (ברוסית: Женщины России) הייתה מפלגה וגוש פוליטי ברוסיה, שהתמודדה במספר מערכות בחירות לבית התחתון של הפרלמנט.
היסטוריה.
המפלגה הוקמה בסתיו 1993 על ידי מיזוג של שלוש תנועות נשים, איחוד נשות רוסיה (הכוח הדומיננטי), איגוד יזמות הנשים ברוסיה ואיגוד נשות חיל הים. איחוד נשות רוסיה בחן את המניפסטים של 30 מפלגות לקראת הבחירות לפרלמנט בדצמבר 1993 ולא היה מרוצה מחוסר תשומת הלב לנושאי נשים. לאחר שנציגות האיחוד כתבו למפלגות וקיבלו שלוש תגובות שטחיות ועלו חששות שרשימות המפלגות מכילות מעט מאוד נשים, לכן התקבלה ההחלטה להקים את המפלגה.
בבחירות המפלגה קיבלה באופן מפתיע 8.1% מהקולות של הייצוג היחסי והיא הייתה המפלגה הרביעית בגודלה וזכתה ב-23 מתוך 450 המושבים בדומה.
בבחירות 1995 המפלגה הייתה צפויה לעבור את אחוז החסימה של 5%, אך קיבלה 4.6% מהקולות, שלא הספיק לה לקבל מושבים. בשנת 1996 המפלגה התפצלה כאשר יקטרינה לאחובה עזבה את המפלגה כדי להקים את התנועה הכלכלית-חברתית של רוסיה לנשים, ששמה התקצר לעיתים קרובות בכוונה ל"נשים רוסיה"מכדי לנסות לפתות תומכים.
באפריל 1999 הוכרז כי המפלגה לא תתמודד בבחירות בדצמבר 1999, אלא תהפוך לחלק ממפלגת "מולדת - רוסיה כולה", שאליה הצטרף גם לאחובה. עם זאת, המפלגה נפרדה מהגוש בספטמבר במחאה על היעדר נשים ברשימת המפלגה ואכן התמודדה בבחירות באופן עצמאי. עם זאת, נתח ההצבעה שלה ירד שוב ל-2% והיא איבדה את הייצוג בפרלמנט ולא שבה להתמודד בבחירות שנערכו לאחר מכן.
המפלגה לשעבר היא היום איחוד הנשים של רוסיה (wuor.ru) שנוסד בשנת 2018. לאחר 2012 הוקמה תנועה בשם למען נשות רוסיה (npzhr.ru) אך זו פורקה בשנת 2019.
Genasauria
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 1990
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 1990, רשמית הבחירות לצירי העם של רוסיה הסובייטית (Выборы народных депутатов РСФСР) היו בחירות לגוף הנבחר הגבוה ביותר ברוסיה - קונגרס צירי העם, שכיהן כפרלמנט והגוף המחוקק העיקרי עד 1993 ונקרא בשם הסובייט העליון של רוסיה.
היסטוריה.
הבחירות נערכו ב-4 במרץ 1990 כאשר 1,068 צירים נבחרו לקונגרס צירי העם של רוסיה לתקופת כהונה של 5 שנים, 86% מהחברים היו חברי המפלגה הקומוניסטית, השאר היו א-מפלגתיים בעיקר, דמוקרטים ונציגים מהקומסומול. חלק מהמועמדים זכו לתמיכת גושי בחירות. למרות האיסור הרשמי על הקמת מפלגות אחרות, הוקמו תנועות כמו רוסיה הדמוקרטית, שאיחדה ארגוני אופוזיציה רבים, השתתפה בבחירות וזכתה ב-148 מושבים. ממחוזות מוסקבה נבחרו 56 דמוקרטים, 4 פטריוטים, 4 עצמאים. במקביל התקיימו בחירות למועצות המקומיות. הקונגרס הנבחר החל לעבוד ב-16 במאי 1990 עם בחירת ילצין ליו"ר המועצה העליונה, שקידם בהמשך את אימוץ הכרזת הריבונות הממלכתית.
לאחר מכן עזבו רבים מחברי המפלגה הקומוניסטית שהשתתפו בבחירות את המפלגה הקומוניסטית. פעילות המפלגה הופסקה באוגוסט 1991, לאחר התבוסה של ועדת החירום הממלכתית, ונאסרה בנובמבר של אותה שנה. שנה בדיוק לאחר מכן, בית המשפט לחוקה הסיר את האיסור על פעילות המפלגה הקומוניסטית והוקמה לה מפלגה יורשת: המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית.
לאחר פיזור קונגרס צירי העם והמועצה העליונה של רוסיה בשנת 1993, נערכו הבחירות הבאות בפרלמנט החדש - האספה הפדרלית.
אאומנירפטוריים
פטמה יתרה
פטמה יתרה (באנגלית: Supernumerary nipple), היודעה גם בשם "פטמה שלישית", היא פטמה נוספת המופיעה אצל יונקים, כולל בני אדם. לעיתים קרובות מייחסים אותן באופן מוטעה לשומות.
מחקרים שונים מדווחים באופן שונה על שכיחותן באוכלוסייה של הפטמות היתרות החל מ-1 מכל 18 איש ועד 1 מכל 40 איש. הפטמות מופיעות לאורך שני קווי החלב האנכיים, שמתחילים בבית השחי מכל צד, זורמים דרך הפטמות האופייניות ומסתיימות במפשעה.
בעוד שפטמה שלישית היא המספר השכיח ביותר של פטמות יתרות, התפתחות כזו יכולה להיות עד שמונה פטמות יתרות.
סיווג.
פטמות יתרות מסווגות לשמונה קטגוריות שלמות לפי סיווג של קג'אבה (Kajava) משנת 1915:
המושג 'פוליתיליה' מתייחס לנוכחות של פטמה נוספת בלבד ואילו 'פולימסטיה' מציינת נוכחות נדירה בהרבה של בלוטות חלב נוספות.
משמעות קלינית.
מצג קליני.
עשוי להישאר ללא גילוי. לעיתים ניתן להבחין בפטמה יתרה במהלך שינויים הורמונליים של גיל ההתבגרות, של הווסת או של ההיריון שגורמים לפיגמנטציה מוגברת, לנפיחות משתנה, לרגישות או אף להפרשת חלב.
קשרים פתולוגיים.
מדובר שנמצאים קשרים עם תסמונות רבות ומצבים אחרים:
במקרים נדירים, פטמה שלישית עלולה להוות סימן למום מולד בשד או סימן מוקדם לגידול שפיר או ממאיר. אחד הגנים שיכולים לגרום לפטמה יתרה, הנקראת הגן של סקרמנגה (Scaramanga), עלול גם לגרום לפטמה יתרה לחלות בסרטן השד, ממש כמו שד רגיל.
סוגים מסוימים של פטמות יתרות, כמו פוליתליה (קטגוריה 6), עלולים להיות קשורים למחלות כליה כמו אי ספיקת כליות סופנית (ESRD) או סרטן תאי הכליה.
טיפול ואבחנה.
לרוב אין צורך בטיפול בפטמה יתרה; עם זאת, ניתן להסירה בניתוח אם יש רצון בכך.
יהדות פירינצי
פירינצי
ג'וזפין ג'ונסון
ג'וזפין ווינסלו ג'ונסון (באנגלית: Josephine Johnson; 20 ביוני 1910 - 27 בפברואר 1990) הייתה סופרת, משוררת ופעילת זכויות אדם אמריקאית.
ביוגרפיה.
ג'ונסון נולדה ב־20 ביוני 1910 בעיר קירקווד, שבמדינת מיזורי. היא כתבה את הרומן הראשון שלה, "עכשיו בנובמבר", כשחיה בעליית הגג של אמה בפרוור וובסטר גרובס, מיזורי.
נשארה בחווה בוובסטר גרובס וסיימה את הספר "Winter Orchard" בשנת 1935. היא פרסמה ארבעה ספרים נוספים לפני שהתחתנה עם גרנט ג. קאנון בשנת 1942. הזוג עבר להתגורר במדינת איווה, שם לימדה באוניברסיטת איווה במשך שלוש השנים הבאות. הם עברו למחוז המילטון, אוהיו בשנת 1947, שם פרסמה את ספרה "ווילדווד". לג'ונסון נולדו שלושה ילדים: טרנס, אן וקרול. המשפחה עברה לסינסינטי, אך בסופו של דבר קנו שטח במחוז קלרמונט, אוהיו.
בשנת 1955 העניקה לה אוניברסיטת וושינגטון תואר דוקטור לשם כבוד ב"סיפורת אנושית". פרסמה ארבעה ספרים נוספים לפני מותה. ב־27 בפברואר 1990 נפטרה ג'ונסון מדלקת ריאות בעיר בטביה, אוהיו, בגיל 79.
פרסים.
זכתה בפרס פוליצר בשנת 1935 בגיל 24 על הרומן הראשון שלה, "Now in November". עד היום היא האדם הצעיר ביותר שזכה בפרס זה. זמן קצר לאחר מכן פרסמה את האוגדן "Winter Orchard", אוסף סיפורים קצרים שהופיעו בעבר במגזין "The Atlantic". מבין הסיפורים הללו, הסיפור "Deep" זכה בפרס או. הנרי בשנת 1934, והסיפור "John the Six" זכה באותו הפרס בשנה השלישית לפרסומו. ג'ונסון המשיכה לכתוב סיפורים קצרים וזכתה בשלושה פרסי או. הנרי נוספים: עבור "אלכסנדר לפארק" (1942), "יונת הזכוכית" (1943) ו"טיסת לילה" (1944).
סיטרואן אי-מיארי
סיטרואן אי-מיארי (בצרפתית : Citroën E-Méhari) הוא מכונית חשמלית בתצורה SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) קומפקטי קבריולה, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, חברת בת של קבוצת PSA אשר מיוצרת משנת 2016 בצרפת
דגם ה-"סיטרואן אי-מיארי" נבנה בשיתוף חברת התובלה הצרפתית Bolloré , תאגיד נייר אנרגיה - מטעים - לוגיסטיקה המעסיק 28,000 עובדים.
חוק מוות מוחי-נשימתי
חוק מוות מוחי-נשימתי, התשס"ח-2008 הוא חוק שקובע את התנאים לקביעת מוות מוחי נשימתי בישראל, שיקבעו על פי מעמדם, זכויותיהם, דתם ואמונתם של המטופל ומשפחתו.
החוק אושר בכנסת ב-23 במרץ 2008 ביוזמת חבר הכנסת לשעבר עתניאל שנלר, ונכנס לתוקף בתחילת יוני 2009. בשנת 2009 יצא חוזר מנכ"ל משרד הבריאות, שמפרט את הנהלים בפועל ליישום החוק.
עיקרי החוק.
חוק מוות מוחי נשימתי קובע כי עת קביעת מותו של אדם הוא כאשר נקבע מוות מוחי נשימתי או לבבי,ומסדיר את התנאים וההוראות לקביעת מוות מוחי נשימתי בישראל תוך התחשבות בדתם, מעמדם, זכויותיהם ואמונותיהם של המטופל ומשפחתו.
על פי החוק, קביעת מוות מוחי נשימתי תבוצע בידי שני רופאים מוסמכים שמינתה ועדת הסמכה רפואית מיוחדת שתורכב על ידי מנכ"ל משרד הבריאות, ותכלול רופאים מההסתדרות הרפואית בישראל, רבנים, נציג דעת המיעוט, ונציגים מתחום האתיקה, פילוסופיה ומשפט. על הרופאים החברים בוועדה לא להתערב בטיפול באופן ישיר ולא לעסוק בהשתלת איברים.
כחלק מהנוהל לקביעת מוות מוחי נשימתי, הרופא המטפל יודיע לקרוביו של המטופל כי קיים חשד שהמטופל סובל ממוות מוחי נשימתי. רק לאחר מכן הרופאים שהוסמכו על ידי הוועדה יפעלו לקביעת המוות המוחי נשימתי בתנאי שבני משפחתו של המטופל רוצים בכך.
הליך קביעת המוות המוחי נשימתי יבוצע בתנאי שבבית החולים קיים מכשיר לעריכת בדיקות מכשירניות מיוחדות, הקובעות אם תפקוד המוח הופסק באופן מלא ובלתי הפיך, לרבות גזע המוח. במצב כזה, אם הגורם הרפואי למצב ברור לחלוטין ויש עדויות קליניות להפסקת הנשימה העצמאית, ניתן לקבוע כי המצב הוא מוות מוחי נשימתי.
אם נקבע מוות מוחי נשימתי, המשפחה על פי דתה ואמונתה יכולה לקבוע אם להמשיך את הטיפול בחולה או להפסיקו, כלומר, לנתק את המטופל מהמכשירים ולקבל את מסמכיו הרפואיים.
יישום החוק והשלכותיו.
שינויים בחוק.