ב-13 במאי 2019 הכריזה על התמודדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של איווה, נגד נציגת המחוז המכהנת אבי פינקנאוור. מחוז קונגרס זה, שבשטחו 20 ממחוזות איווה, עבר לשליטה דמוקרטית ב-2018. הינסון הוגדרה בידי ועדת הקמפיין הרפובליקנית לקונגרס כ"טוענת לכתר", בשל התחרות הצמודה במחוז זה. כמו כן, היא זכתה לתמיכתה של המושלת קים ריינולדס וסגנה אדם גרג. ב-2 ביוני 2020 זכתה הינסון בבחירות המקדימות הרפובליקניות, וביום הבחירות הכלליות גברה על פינקנאוור המכהנת. הינסון החלה את כהונתה בקונגרס האמריקאי בינואר 2021.
מצוק ביילי
תכנית הפיתוח של רכבת ישראל
הירי באוניברסיטת קאבול (2020)
ב-2 בנובמבר 2020, הסתערו שלושה מחבלים חמושים על קמפוס אוניברסיטת קאבול בעיר קאבול, אפגניסטן, הרגו 32 בני אדם ופצעו 50 אחרים. המתקפה החלה בערך בזמן שחברי הממשלה היו אמורים להגיע לקמפוס לפתיחת יריד ספרים איראני. שלושת החמושים נהרגו מאוחר יותר במהלך עימות עם כוחות הביטחון. המתקפה התרחשה בסביבות השעה 11:00 לפנות בוקר כשארגון המדינה האיסלאמית לקח אחריות לפיגוע.
המתקפה הגיעה לאחר חודשים של מתיחות גוברת בין ממשלת אפגניסטן, הטליבאן, ולוחמים המזוהים עם מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית.
רקע כללי.
אוניברסיטת קאבול, הממוקמת ברובע השלישי של קאבול, היא אחד המוסדות הגדולים להשכלה גבוהה באפגניסטן עם 22,000 סטודנטים. האוניברסיטה הותקפה בעבר כאשר ביולי 2019 פצצה הרגה תשעה מחוץ לשערי האוניברסיטה. קצת יותר משבוע לפני הפיגוע בנובמבר באוניברסיטה, מחבל מתאבד הרג 30 במוסד חינוכי אחר בקאבול.
ביום הפיגוע אירחה האוניברסיטה יריד ספרים בינלאומי. כמה פקידי ממשלת אפגניסטן ושגריר איראן באפגניסטן היו צפויים להשתתף באירוע.
הפיגוע.
ההתקפה החלה בבוקר 2 בנובמבר בסביבות השעה 11:00 בבוקר כשקבוצה של חמושים פוצצו מטען חבלה (ואולי מחבל מתאבד) בשער הכניסה לאוניברסיטה, שלאחריה הם נכנסו למתחם, הרגו עוברים ושבים מאוחר יותר ולקחו בערך 35 בני ערובה. סטודנטים רבים הצליחו להימלט תוך טיפוס מעל הגדרות המקיפות את האוניברסיטה ואילו אלה שנלכדו בבניינים נאלצו להסתתר במקום. חלק מהפצועים מהפיגוע פונו לבית החולים עלי עבד הסמוך.
משטרת קאבול והכוחות המיוחדים של צבא אפגניסטן הובהלו לאוניברסיטה והקימו מצור סביב המקום ולאחר מכן הם עסקו בניקוי בניין אחר בניין במהלך השעות הבאות, כשהשוטרים והחיילים עוברים מבניין לבניין. חיילים אמריקאים וכוחות מיוחדים נורווגיים שהיו מוצבים בעיר סייעו גם הם בארגון תגובה לפיגוע.
בעקבות הפיגוע דיווחה קבוצת המודיעין של SITE כי הסניף האזורי של המדינה האסלאמית - מחוז ח'וראסאן - נטל אחריות על ההרג. הטליבאן האפגני הכחיש את האחריות לפיגוע, אף שפקיד ממשל אפגני אחד ייחס זאת לטליבאן.
נפגעים.
שלושים וחמישה בני אדם נהרגו ויותר מ-50 אחרים נפצעו. רוב הקורבנות היו סטודנטים באוניברסיטה, שכולם היו חלק ממתקן המינהל הציבורי. גורם עיתונאי מקומי אחד תיאר את מקרי המוות כשאפגניסטן "מאבדת את נעריה המוכשרים" מכיוון שלפי הדיווחים רבים מהקורבנות היו בין המצטיינים בכיתות שלהם.
תגובות.
ההתקפה נידונה באופן נרחב הן בתקשורת לאומית והן הבינלאומית. דובר הנשיא אמר כי "טרוריסטים תוקפים מרכזים אקדמיים לאחר שהובסו בהלמנד". סגן הנשיא הראשון אמרוללה סאלח צייץ בטוויטר "יום אחד נתקן את כישלונות המודיעין שלנו. אבל הטליבאנים, בעלי בריתם השטניים הדומים בדלת הסמוכה, לא יוכלו לשטוף את מצפונם מהמתקפה המסריחה והלא מוצדקת הזו על אוניברסיטת קאבול." הנשיא לשעבר חאמיד כרזאי כינה זאת "פשע בלתי נסלח". סעד מוחסני מאתר TOLO News תיאר את המחבלים כ"חיות שהורגות את ילדינו". ממשלת אפגניסטן הכריזה יום אחרי המתקפה על יום אבל לאומי.
סאלח הודה שהמתקפה הייתה כישלון מודיעיני. עם זאת, הוא התמודד עם תגובת נגד לאחר שהאשים את הטליבאן בתקיפה, שבתגובה הכחיש את מעורבותו.
גם פקיסטן וגם הודו גינו את המתקפה, וכך גם מדינות אחרות ואף האו"ם עצמו.
סטודנטים מהאוניברסיטה אמרו למחרת לעיתונות המקומית שההתקפה לא תרתיע אותם מלהמשיך בלימודיהם.
איש הנצח (סרט, 1986)
איש הנצח (באנגלית: Highlander) הוא סרט פעולה-הרפתקאות פנטזיה משנת 1986, בבימויו של ראסל מולקאי , המבוסס על סיפורו של גרגורי וויידן באותו השם ומלווה במוזיקה מקורית של להקת קווין, שאף כתבה במיוחד עבור הסרט שלושה שירים, הבולט מביניהם היה "מי רוצה לחיות לנצח" שנכתב בידי בריאן מיי. מככבים בו כריסטופר למברט, שון קונרי, קלנסי בראון ורוקסן הארט. הסרט מתאר את שיאה של מלחמה עתיקת יומין בין לוחמים אלמותיים, אנשי נצח, הנלחמים ביניהם למוות עד שיוותר רק אחד.
קונור מקלאוד (כריסטופר למברט) נולד ברמה הסקוטית במאה ה-16. לאחר שהתאושש מפציעה אנושה בקרב, מקלאוד מנודה משבטו על ידי אנשי הכפר שלו שטוענים כי החלמתו קשורה בכישוף. מקלאוד, שמשוטט ומתיישב בכפר אחר, נמצא על ידי איש החרב הספרדי רמירז (שון קונרי) שמסביר לו כי שניהם ועוד אחרים נולדו בני אלמוות שלא ניתן להרוג אותם בשום צורה אלא אם כן נערף ראשם. הסרט עוקב אחר מאבקו של מקלאוד בקורגן, בן אלמוות חזק ואפל כשמקלאוד מנסה למנוע מקורגן לנצח את אנשי הנצח.
איש הנצח זכה להצלחה מועטה עם יציאתו לאקרנים, והכניס קצת מעל 12 מיליון דולר ברחבי העולם כנגד תקציב הפקה של 19 מיליון דולר, וזכה לביקורות מעורבות. אף על פי כן, במרוצת השנים הוא הפך לסרט פולחן פופולרי, והיווה השראה לזיכיון שהניב הפקות של 4 סרטים נוספים 2 סדרות טלוויזיה, ספר, עיבוד קומיקס ומשחק מחשב.
עלילה.
בשנת 1985 מתמודד קונור מקלאוד מול אויב ותיק שלו, אימאן פאסיל, בחניון של המדיסון סקוור גארדן. לאחר דו-קרב חרבות, מקלאוד כורת את ראשו של פאסיל וחווה את ה"זירוז" (quickening) - שחרור אנרגטי רב עוצמה, בו כל האנרגיה שצבר בן אלמוות המובס מועברת לבן אלמוות המנצח. האנרגיה המשתחררת בתופעה זו היא חזקה עד כדי כך שבעקבות הניצחון של מקלאוד הזירוז גורם למכוניות רבות להיהרס, נורות חשמל רבות נשרפות ומתזי כיבוי האש מופעלים ספונטנית ברחבי החניון. מקלאוד מסתיר את חרבו בתקרת המוסך, לפני שהמשטרה תגיע ומנסה לצאת מהמקום. שוטרי ניו-יורק מעכבים אותו בגלל הרצח שהתרחש בחניון, אבל בהמשך משחררים אותו מחוסר ראיות.
ההיסטוריה של מקלאוד נחשפת באמצעות סדרת פלאשבקים. בהרי סקוטלנד בשנת 1536, קונור הצעיר עומד להיכנס לקרב הראשון שלו מול שבט פרייזר שנמצא במלחמה עם שבט מקלאוד. הפרייזרים נעזרים בלוחם אימתני בשם קורגן (האחרון משבטי קורגן) אשר מתנה את סיועו לפרייזרים בתמורה לזכות להרוג את קונור מקלאוד הצעיר. במהלך הקרב קורגן דוקר את קונור באורח אנוש ומתכונן לערוף את ראשו תוך שהוא מלמל "יכול להיות רק אחד", אך בני שבטו של קונור תוקפים את קורגן לפני שהספיק להנחית את חרבו על ראשו של קונור, ומצילים את קונור מעריפה. לאחר הקרב, קונור בניגוד לכל התחזיות מתאושש לחלוטין מפציעה קטלנית בבטנו. בני שבטו חושבים שמדובר בכישוף, ורוצים לסקול אותו למוות. באמצע הלינץ', המפקד של קונור, אנגוס, מרחם עליו, ומצהיר בפני כולם שקונור לא ייסקל למוות אלא יוגלה מהשבט. קונור המגורש, משוטט בהרי סקוטלנד, מגיע לעיירה אחרת, מדחיק את חייו הקודמים כלוחם, הופך לנפח ומתחתן עם אישה בשם הת'ר.
חייו החדשים של מקלאוד מופרעים על ידי הגעתו של דון חואן סאנצ'ז וילאלובוס רמירז, איש אלמוות ספרדי ממוצא מצרי שעוקב אחרי קורגן במטרה לעצור אותו. רמירז מתחיל לחנוך את מקלאוד ולהסביר לו את מהותם של אנשי הנצח וכיצד עליו להשתמש בכוחותיו במקביל לאימוני חרב. רמירז מסביר שבני אלמוות נולדים ללא הסבר או סיבה, ומיועדים להילחם אחד בשני עד שיוותר רק אחד. מלחמתם הסודית נערכת במקום ה"התכנסות", אזור גאוגרפי אחד, שכל אנשי הנצח נמשכים אליו באותו הזמן. בכל "התכנסות" הם נלחמים אחד בשני, (למעט ב"אדמה קדושה" בה הם נמנעים מלהילחם אחד בשני) וצוברים עוד כוח על חשבון יריבם. רמירז מסביר שאנשי הנצח ימשיכו להגיע להתכנסויות ולהילחם עד ששני האחרונים מבני מינם יישארו, ויילחמו את הקרב האחרון כדי לקבל את "הפרס" המסתורי, שהוא סך כל הכוח שצברו כל אנשי נצח לאורך השנים – "בסוף יוכל להיות רק אחד". מקלאוד לא מעוניין במלחמה או בפרס, הוא רק רוצה חיים שקטים ולהקים משפחה עם הת'ר. רמירז מסביר לו כי בני אלמוות אינם יכולים להביא ילדים לעולם, ושעליהם להבטיח שאנשים מרושעים כמו קורגן לא יזכו בפרס, אחרת האנושות תסבול נצח של חושך.
לילה אחד, בזמן שקונור יצא מחוץ לבית לציד, קורגן מוצא את ביתו של מקלאוד ומתחיל להילחם עם רמירז. קורגן הורג את רמירז ועוזב את האזור. שנים רבות לאחר מכן, הת'ר מתה מזקנה, מה שגורם למקלאוד שבור הלב להתחיל לשוטט בכדור הארץ. הוא מאמץ את חרב הקטאנה של רמירז, כלי נשק ייחודי שרמירז מסביר כי יוצרה היה "גאון" יפני מ-593 לפני הספירה שהשתמש בטכניקות חישול שהקדימו את זמנן, ומתחיל להילחם באנשי הנצח האחרים בזמן ההתכנסויות.
בשנת 1985, ה"התכנסות" מתרחשת בניו-יורק, שם מתגורר מקלאוד ופועל כסוחר עתיקות תחת הכינוי "ראסל נאש", בחנותו עובדת כמזכירה, אשה מבוגרת בשם רייצ'ל אלנשטיין שיודעת את סודותיו ומסייעת לו לנהל את החנות. בגרסת הבמאי, מתגלה שרייצ'ל היא בתו המאומצת של מקלאוד, אותה הוא הציל מהנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה.