ב-1969 השתתף בייסוד, הקמה וניהול של "גרעין עודד": קבוצות מתנדבים מהקיבוץ, מהמושב ומהעיר לפעולה התנדבותית קהילתית - הדרכתית בעיירות פיתוח, שכונות ופרברי ערים וכן במושבים. המתנדבים פועלים במסגרת שנת שרות מוקדמת, אחרי הלימודים בעל-יסודי ולפני השירות הצבאי. היוזמה המקורית הייתה "הקמת מסגרת התנדבותית לפעולה בישובי "ישראל השנייה" בעקבות התגברות הניכור בין קיבוצים וישובי הפיתוח שבשכנותם ומטרתה להביא לקרוב בין שתי האוכלוסיות". בנוסף הייתה ביוזמה זו הענות לצורך אישי של צעירים למימוש עצמי ולמתן ביטוי מקורי וחדשני למאווים אידיאליסטיים.
בשנים 1971–1973 מונה עופר ליועץ בנושא ילדים ונוער במצוקה עבור ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר.
ב-1975 הקים עופר במועצה האזורית עמק חפר את מערכת החינוך וניהל בה את אגף המחלקה לחינוך במשך 13 שנים.
בין הפעולות שיזם והוביל: אינטגרציה במערכת החינוך בין יישובים ותיקים לבין יישובי עולים וכן הכנסת 4 יישובים ערביים (ימה, ביר א-סיכה, מרג'ה ואיבתאן) לתוך מערכת החינוך של עמק חפר, פעולה שהגדילה מאוד את התקציבים שקיבלו עבור מוסדות החינוך שלהם. לימים הפכו ארבעת היישובים למועצה מקומית זמר.
בשנת 1988 עבר עופר לנהל את פארק תעשיות עמק חפר, בראשו עמד כ-10 שנים. במהלך תקופה זו צמח פארק התעשייה מ-14 מפעלים ל כ-100 מפעלים.
בשנים 1990–2005 כיהן עופר כיושב ראש ועד עובדי מועצה אזורית עמק חפר.
עופר מתגורר בכפר ויתקין, נשוי לעדי, אב לארבעה בנים וסבא ל 16 נכדים.
קהילת יהודי ליבק - מויסלינג
חשוון ללא פקאן
חשוון ללא אגוז
מצר פוקלנד
מצר פוקלנד (באנגלית: Falkland Sound; בספרדית: Estrecho de San Carlos) הוא מצר ים, המפריד בין אי פוקלנד המזרחי לאי פוקלנד המערבי, באיי פוקלנד.
גאוגרפיה.
כאמור, המצר המפריד בין אי פוקלנד המזרחי לאי פוקלנד המערבי. כיוונו של המיצר דרום-מערב - צפון-מזרח.
אורכו של המצר 80 קילומטרים; רוחבו של המצר משתנה בין 2 קילומטרים ל-32 קילומטרים.
בתוך המצר נמצאים האי נרוז, האי גרייט, איי טייסן, ואיי סוואן.
סלע אדיסטון מצוי בקצה הצפוני של מצר פוקלנד, ואיי ארץ' מצויים בקצה הדרומי של מצר פוקלנד.
לחופי המצר נמצאים היישובים: אייקס ביי, ניו הייבן, נמל סן קרלוס, וסן קרלוס - באי פוקלנד המזרחי, והישובים: פורט האוורד, ופוקס ביי באי פוקלנד המזרחי.
מספר מפרצים נפתחים למצר פוקלנד:
באי פוקלנד המערבי: המפרצים פוקס (Fox Bay), פורט האוורד (Port Howard);
באי פוקלנד המזרחי: מפרצון גרנתהאם (Grantham Sound), מפרצון סן קרלוס (San Carlos Water), ומפרצון ראגלס (Ruggles Bay).
היסטוריה.
גילוי המצר ומקור שמו.
השם האנגלי.
ג'ון סטרונג גילה את המצר במהלך ההפלגה שערך באזור בין השנים 1689–1691.
שמו של המצר ניתן לו על ידי סטרונג בשנת 1690.
סטרונג קרא למצר על שמו של אנתוני קארי, הוויקונט החמישי מפוקלנד, ששימש כלורד הראשון של האדמירליות.
השם שימש את המצר, ורק מאוחר יותר השם ניתן לארכיפלג כולו, ולשני האיים העיקריים שבו.
השם הספרדי.
שמו הספרדי של המצר הוא "מצר סן קרלוס" (Estrecho de San Carlos), והוא קרוי על שם הספינה סן קרלוס, אשר הפליגה דרכו בשנת 1768. שם זה יוצר בלבול שכן מצר אחר באיים נקרא באנגלית "מפרצון סן קרלוס", אליו נשפך נהר סן קרלוס, ולחופו ממוקם נמל סן קרלוס.
לקריאה נוספת.
• United States. Hydrographic Office, East Coast of South America: From the Orinoco River to Cape Virgins, P 389
• Defense Mapping Agency 1983, Sailing Directions (enroute) for the East Coast of South America, P 257
• Patrick Armstrong, Vivian Louis Forbes, The Falkland Islands and Their Adjacent Maritime Area, P 389
• United States. Hydrographic Office, Sailing Directions for South America, Volume 2, P 151
שיין מקריי
שיין מקריי (באנגלית: Shane McRae; נולד ב-23 ביולי 1977) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה.
הוא נולד בגיינסוויל, פלורידה. מקריי קיבל תואר שני מאוניברסיטת ניו יורק בשנת 2003.
קריירה.
בתיאטרון, מקריי שיחק במחזה Take Me Out שזכה בפרס הטוני. בשנת 2005 הופיע מקריי במחזה "ריצ'רד השלישי" בתפקיד, ריצ'מונד.
מקריי דיבב דמויות שונות 'בסרט צ'יקן רובוט של סת' גרין.
הוא שיחק בסרט "הקולקטיב" משנת 2008 ושיחק יחד עם קלי אוברטון בקליפ לשיר "מבועת" של קתרין מקפי עם זאקרי לוי. בשנת 2011, הוא הופיע בסרט "העזרה" בתפקיד "ראלי ליפולט". בשנת 2012 היה לו תפקיד בסרט "טרמפ קטן אחד". הוא הופיע גם בסדרת הנעורים אחת שיודעת. בשנת 2014 היה לו תפקיד חוזר בסדרה "המעקב" בתפקיד רוברט.
בשנת 2017 הצטרף מקריי לצוות השחקנים הקבוע של סדרת הטלוויזיה בהפקת אולפני אמזון "Sneaky Pete" בתפקיד טיילור.
בשנת 2014 הוא שיחק בסרט "עדייו אליס" בכיכובה של ג'וליאן מור.
בשנת 2021 שיחק בסרט "לנסקי"; בו גילם את המאפיונר האיטלקי לאקי לוצ'יאנו, ושיחק בסרט המתח "פלישה" של שירות פריים וידאו לצד אוקטביה ספנסר.
ג'ון סטרונג (מגלה ארצות)
ג'ון סטרונג (באנגלית: John Strong) היה פריבטיר, ימאי ומגלה ארצות אנגלי.
הנחיתה בחוף אי פוקלנד.
סטרונג הפליג מלונדון לאמריקה הדרומית בין השנים 1689–1691, במטרה למצוא אוצר באונייה הספרדית הטבועה "Capitana Jesus Maria de la Limpia Concepcion" (אונייה שטבעה בשנת 1654).
בשנים אלה הוא היה רב החובל של אוניית הוד מלכותה ולפייר (HMS "Welfare").
בהפלגה זו גילה את מצר פוקלנד, המפריד בין אי פוקלנד המזרחי ואי פוקלנד המערבי, שבאיי פוקלנד.
סטרונג נתן למצר את שמו - וקרא לו על שם אנתוני קארי, הוויקונט החמישי מפוקלנד, ששימש כלורד הראשון של האדמירליות, שהיה אחד מבעלי הספינה ולפייר.
השם שימש את המצר, ורק מאוחר יותר השם ניתן לארכיפלג כולו, ולשני האיים העיקריים שבו.
לימים נקרא הארכיפלג והאיים בו על שם המצר.
ב-27 בינואר 1690 ירד סטרונג וצוותו לחוף איי פוקלנד - האירוע המתועד הקדום ביותר של הגעה לאיים על ידי אירופאים.
לאחר מכן הפליגה המשלחת דרך מצר מגלן, אולם סטרונג לא מצא את הספינה הספרדית, ושב לאירלנד.
רק בשנת 1997 התגלתה הספינה ובה אוצר בשווי 2.5 מיליארד ליש"ט.
לקריאה נוספת.
• Florence E. Dyer (1927), CAPTAIN JOHN STRONG PRIVATEER AND TREASURE HUNTER, The Mariner's Mirror, 13:2, 145-159, DOI: 10.1080/00253359.1927.106554131
Bumper Films
Bumper Films (בעברית: סרטי באמפר) הייתה חברת הפקה בריטית, שהפיקה סדרות טלוויזיה בהנפשת סטופ מושן לילדים.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1982 על ידי איאן פרמפטון וג'ון ווקר, כאשר כל סדרות הטלוויזיה שהפיקה היו בהנפשת סטופ מושן ונועדו לקהל יעד של ילדים. החברה הפיקה כשש סדרות טלוויזיה, בהן "Rocky Hollow", "סמי הכבאי", "יואל החובל", "Gogs", "חוות סוסי הפוני" ו"בית חולים על הגובה". בדצמבר 2001 החברה מכרה את זכויות הסדרה "סמי הכבאי" לחברת "Gullane Entertainment", ולאחר שסיימה בשנת 2002 את הפקת הסדרה "חוות סוסי הפוני" היא נסגרה.
במקור סדרות החברה שודרו בין השנים 1982–2002 בערוץ BBC בדיבוב לשפה האנגלית, ובערוץ S4C בדיבוב לשפה הולשית, בה החברה נקראה "Ffilmiau Bumper". בישראל רוב סדרות החברה שודרו בדיבוב עברי בערוץ הופ! ובטלוויזיה החינוכית הישראלית בתחילת שנות האלפיים.
חבת הקודש
חיבת הקודש הוא מושג בדיני טומאה וטהרה, הנוגע גם בדיני קדשים, ולפיו, היותו של דבר קדוש בקדושת הגוף מאפשרת לו להיטמא אף אם לא הוכשר לקבל טומאה כנדרש בחולין, או אף אם מצד עצמו לא היה יכול לקבל טומאה כלל.
דין זה הוא אחד מכמה חומרות שיש בדיני טומאה וטהרה של קדשים לעומת דיני טומאה וטהרה של חולין או תרומה. ישנה מחלוקת האם חומרא זו היא מדאורייתא או מדרבנן.
הגדרה.
על פי ההלכה, כאשר אדם, כלי או מאכל נוגעים בדבר טמא, הם נטמאים ממנו. אולם, בניגוד לכלים המקבלים טומאה מיד עם גמר מלאכתם והכנתם לשימוש, בטומאת אוכלין ישנו תנאי נוסף לקבלת טומאה, והוא שהמאכל נשטף באחד משבעת המשקים. עד שהמאכל לא נשטף במשקה הוא איננו מקבל טומאה כלל, אף אם יגע בדבר טמא. דין זה נקרא הכשר לקבל טומאה. בנוסף לכך, עצמים שאינם כלים וגם אינם ראויים למאכל אינם מקבלים טומאה כלל.
בדיני טומאת קדשים, ישנה חומרא ביחס לדין הבסיסי הזה, והיא המכונה "חיבת הקודש". שני דינים נפרדים כלולים בחיבת הקודש. האחד, שגם דבר שאינו אוכל, ולא אמור היה לקבל טומאה כלל, יכול להיטמא כשמדובר בקודש כאילו היה אוכל, למשל עצי המערכה של המזבח, הלבונה המוקטרת עם המנחות, והקטורת. דין שני הוא שאף על פי שאוכלים מקבלים טומאה רק לאחר הכשר, כאשר מדובר בקודש חיבת הקודש מחשיבה את האוכל כאילו הוכשר והוא מקבל טומאה גם בלי הכשר רגיל במשקה.
יש הסבורים, כי אף על פי שבחיבת הקודש כלולים שני דינים, כאמור, והיא מועילה הן להחשיב את החפץ כאוכל והן להכשיר אוכל לקבל טומאה בלי הכשר במים, לא ניתן לומר את שני הדינים באותו החפץ. כלומר, כאשר מדובר באוכל ממש חיבת הקודש מבטלת את הצורך בהכשר, אולם כאשר מדובר במה שאינו אוכל חיבת הקודש אמנם מאפשרת לו לקבל טומאה, אך רק לאחר הכשר במים.
גדר הדין.