בנובמבר 1956 מונתה היילברון בתור שופטת במשרה חלקית בבית משפט מחוזי של העיר ברנלי והייתה האישה הראשונה שמונתה לתפקיד זה באופן רשמי. בשנת 1957 היא הייתה האישה הראשונה ששימשה כנציבה בבתי המשפט של אסיז. אליזבת' ליין מונתה לשופטת אישה ראשונה בבית משפט מחוזי בשנת 1962 ובבית משפט עליון בשנת 1965, אבל היילברון הייתה השופטת האישה הראשונה שמונתה בבית המשפט "אולד ביילי" בינואר 1972. היילברון הפכה לשופטת מובילה במחוז הצפוני בשנת 1973 ולאחר מכן, הלכה בעקבות ליין בתור האישה השנייה שכיהנה כשופטת בבית משפט עליון בשנת 1974. למרות הרקע שלה בתיקים פליליים, אשר היו מתאימים אותה באופן טבעי למחלקה זו בבית המשפט העליון, היא מונתה למחלקת משפחה וזכתה לתואר "עלמה" בעקבות זאת. היילברון הובילה מספר רב של תיקים פליליים בזמנה במחוז הצפוני בין השנים 1979 ל-1982.
בשנת 1975, מזכיר המדינה, רוי ג'נקינז, מינה את היילברון לשופטת בוועדה בנושא חוקי אונס. הוועדה החליטה כי זהות מתלונני האונס תישאר חסויה, וכי הסנגור יהיה מוגבל בחקירתו של המתלונן בנוגע להיסטוריית חיי המין שלו במטרה לפגוע בפרופיל המשפטי שלו. בשנת 1976, הפכה לחברה עמיתת כבוד במכללת "ליידי מרגרט הול" אשר שייכת לאוניברסיטת אוקספורד.
בשנת 1968, הפכה לחברה ותיקה ב"גרייז אין", והייתה האישה הראשונה שהובילה אחת מ"אכסניות המשפט" כאשר הפכה לאמרכלית שלהם בשנת 1985. היילברון פרשה מתפקידה כשופטת בשנת 1988.
חייה האישיים.
תחביביה כללו הליכה וגולף, והייתה חברה בארגון סורופטימיסט, ארגון בינלאומי של נשים בעלות מקצוע ונשות עסקים במטרה לקדם את מעמד האישה בעולם ומאבק למען זכויות אדם. היילברון זכתה לתואר אלופת כבוד בצבא הנשים הבריטי. דווח כי היילברון הייתה האישה הראשונה בליברפול שלבשה שמלת ערב באורך השוקיים.
בשנת 1945, היילברון התחתנה עם רופא אירי, ד"ר נתנאל בורשטיין (1905-2010). בורשטיין היה רופא יועץ בבית החולים בליברפול. הידע הרפואי של בורשטיין הועיל להיילברון בתיקים שונים במהלך הקריירה שלה. ביתה של היילברון, הילרי, שנולדה בשנת 1949, גם נהייתה לעורכת דין ובשנת 1987 מונתה לחברה במועצת המלכה, והייתה האישה ה-29 שזכתה בכבוד זה.
מותה.
היילברון ובעלה עברו מליברפול ללונדון כאשר מונתה לשופטת בבית המשפט העליון. היא נפטרה בבית אבות באיסלינגטון מדלקת ריאות ואיסכמיה מוחית, הותירה אחריה בעל ובת. ביוגרפיה של רוז היילברון פורסמה על ידי ביתה בשנת 2012.
שלוחת טראבניק
שלוחת טראבניק (באנגלית: Travnik Buttress - נהגה "טראבניק באטרס"; בבולגרית: рид Травник- נהגה "ריד טראבניק") הוא שלוחה הררית מכוסה קרח בחלקה, באזור הגבעות הדרום-מזרחיות של רמת פורבידן, המחוברות למצוק ראגייט שממזרח להם, בחוף אוסקר השני בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
גובהה של השלוחה 1,600 מטרים מעל פני הים.
השלוחה ממוקמת בין החלקים העליונים של קרחון גרין וקרחון אוונס.
המדרונות הצפון-מערביים, הצפון-מזרחיים והדרום-מזרחיים של השלוחה אינם מכוסים קרח.
השלוחה ממוקמת 4.5 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מהר ביסטר; 16.95 קילומטרים מערבית - דרום-מערבית מפסגת פירנה; ו-7.85 קילומטרים צפון-מערבית ממעבר וישנה.
היסטוריה.
מיפוי ההר.
ההר מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1976.
מקור השם.
ההר נקרא על שם היישוב טרבניק שבצפון מזרח בולגריה.
ארנקה בהם
ארנקה בהם (בהונגרית: Böhm Aranka, שאהי, 17 ביולי 1893 – אושוויץ, 1944) הייתה רופאה הונגריה-יהודייה, אשתו השנייה של הסופר פרידייש קארינתי ואמו של הסופר פרנץ קארינתי. היא נרצחה במחנה ההשמדה אושוויץ בשנת 1944.
ביוגרפיה.
ארנקה בהם נולדה במשפחה יהודית בעיירה בת כ-8000 תושבים ממש על הגבול הנוכחי בין סלובקיה לבין הונגריה. מצד אביה מוצאה ממשפחת סוחרים מנובי סאד ומצד אמה ממשפחת סוחרים מקומית בעיירת הולדתה. אביה, איגנץ בהם, היה סוחר תיקים, חוטים וברזנט ובשנת 1892 נשא לאישה את הרמינה מנגולד. אחיה של ארנקה, טיבור, הפך גם הוא לסוחר ובמשך הזמן המשיך את חנות החוטים של אביהם.
חייה המקצועיים.
בהם החלה את לימודי הרפואה בפסיכואנליזה בשנת 1913 באוניברסיטה ההונגרית המלכותית בבודפשט לפני נישואיה הראשונים, אך רק שנים ספורות לאחר מכן, במהלך נישואיה לפרידייש קארינתי, השיגה את התואר ברפואה.
נשואיה הראשונים.
ב־28 ביולי 1914 נישאה לטיוודר קרטס, רופא בבודפשט, ממנו נולד לה בן, טמאש קרטס, ובשנת 1920 הם התגרשו.
נשואיה השניים.
בינואר 1920, בגיל עשרים ושבע, פגשה לראשונה את פרידייש קארינתי, שהיה מבוגר ממנה בשש שנים. היא עדיין הייתה נשואה באותה תקופה, אך קארינתי כבר היה גרוש מנישואיו הראשונים והיה גם לו בן, גאבור קארינתי. הם נישאו ב -14 באוגוסט 1920 בבודפשט. בנם המשותף, פרנץ קארינתי, נולד כשנה לאחר מכן בשנת 1921. קארינתי כתב ביומן של אשתו כך על ארנקה בהם: "את טיפשה, מוזרה, מתוקה ומרה עד להחריד, חמודה ויפה, מכוערת ומוכשרת. את חסרת מנוחה, צרה גדולה ושמחה גדולה בעולם, את חוסר המזל הגדול בראשי ...".
נישואיהם היו מערכת יחסים לא שגרתית לחלוטין, עם סכסוכים בלתי פוסקים, סופות וסצנות קנאה, וריבים מדי פעם. המחסור התמידי בכסף הייתה בעיה מתמדת במהלך נישואיהם ומסיבה זו ארנקה בהם עודדה ללא הרף, שוב ושוב, את בעלה לכתוב יצירות חדשות וחדשות יותר, שחלקן הצליחו לכסות את הוצאותיהם העצומות. בשנת 1938 היא ניסתה להתאבד מתוך קנאה, ואף על פי ששרדה היא נפצעה קשה. הם היו נשואים שמונה עשרה שנים עד מותו של קארינתי.
קשריה עם אנדרה אדי.
ארנקה בהם התקרבה מאוד לספרות כבר בגיל צעיר. סימוכין לכך ניתן למצוא באוטוביוגרפיה של הסופר והמשורר ההונגרי-יהודי אנדור נמט. לפי כתביו, בשנת 1912 ארנקה בהם פגשה את המשורר אנדרה אדי מספר פעמים עם ספרים וכתבים שונים של תלמידת בית ספר. המשורר כתב בזה אחר זה שירים אליה וכשקוראים את "שירי הזהב" של אדי ("במעגן "ה"זרועות הצעירות", "כתפייך, כתפייך", "בת הסבך", "ראית פרחים שחורים" וכו'). כשקוראים שירים אלה מתקבלת תמונה על יחסיהם, יחסים שבהם אדי קורא לארנקה בהם "זהב שחור".(בהונגרית השם Aranka נובע מהמילה Arany, שפירושו זהב בהונגרית. שמה בעצם זהה לגולדה או לזהבה).
יחסיה עם טיבור דרי.
ארנקה בהם הייתה ידועה בחוסר נאמנותה. מערכת היחסים שלה עם הסופר ההונגרי-יהודי טיבור דרי החלה בסביבות שנת 1928 ונמשכה עד שנת 1931 בערך, מערכת יחסים שלמעשה הייתה גלויה לכל וכנראה גם בעלה ידע עליה. "היא אהבה את הסכנה של להיות גלויה בציבור, הייתה נרגשת מהאפשרות להתעלס בפני אחרים", כתב טיבור דרי. על פי האוטוביוגרפיה של המחבר (ללא שיפוט, 1969), מערכת היחסים ביניהם נשלטה על ידי נרדפות, פגיעות וחוסר ביטחון תמידי, שהשפיעו בתחילה בעיקר על דרי, ובמשך השנים גברה גם הפגיעות שלה להזדקנות והפחד שלה מה שההזדקנות סימלה עבורה. מערכת יחסים זו המוטרדת והבלתי יציבה יותר ויותר, נקטעה כאשר דרי תפס את ארנקה בהם עם אהובה הראשון, הכנר בלה זוכמן.
מותה.
בשנת 1944, בגיל חמישים ואחת, גורשה למחנה ההשמדה אושוויץ ונרצחה שם.
"לאחר פרסום הצו לענידת הטלאי הצהוב, היא הגיעה אלי להתייעץ: האם להישאר בבודפשט, אך סירבה לענוד את ההטלאי; או לקבל משרת רופאה במוסד לחולי נפש בטרנסדנוביה, שם תוכל לשרוד את המלחמה עד סופה בצורה בטוחה יותר. יעצתי לה את השני; היו כל כך הרבה אנשים בבודפשט שהכירו אותה שלא ניתן היה להימנע מכך שתוגש עליה מתלונה אנונימית. היא הייתה מהראשונים שגורשו למחנה השמדה ..." (טיבור דרי: ללא שיפוט).
אולימפיודורוס הזקן
אולימפיודורוס הזקן (ביוונית: Ὀλυμπιόδωρος; המאה ה-5 לספירה) היה פילוסוף נאופלאטוניסט שלימד באלכסנדריה שבמצרים, אז חלק מהאימפריה הביזנטית (האימפריה הרומית המזרחית).
הוא מפורסם בשל היותו המורה של הנאופלאטוניסט החשוב פרוקלוס (412–485), אשר אולימפיודורוס רצה לחתן איתו את בתו.
אולימפיודורוס הרצה על אריסטו בהצלחה ניכרת. בשל מהירות דיבורו וקושי הנושאים בהם עסק, הוא הובן על ידי מעטים ממש. כאשר הרצאותיו היו מסתיימות, פרוקלוס היה חוזר על הנושאים שטופלו בהם לטובת אותם תלמידים שהיו איטיים יותר בתפיסת כוונתו של רבם. לאולימפיודורוס היה המוניטין של היותו אדם רהוט והוגה דעות מעמיק. שום דבר משלו לא הגיע לידינו בצורה כתובה.
הוא מכונה כיום "אולימפיודורוס הזקן" מכיוון שהיה פילוסוף נאופלאטוניסטי מאוחר יותר (במאה ה-6) שגם הוא נקרא "אולימפיודורוס" ולימד באלכסנדריה (אולימפיודורוס הצעיר).
אין לבלבל אותו גם עם אולימפיודורוס הדיקון, מחבר אלכסנדרוני של פרשנויות התנ"ך.
הרי הדסון
הרי הדסון (באנגלית: Hudson Mountains) הם קבוצת הרים חרוטיים געשיים, המהווים נונאטאקים מעל גיליון הקרח האנטארקטי, במערב ארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
ההרים מצויים בסמוך ממזרח למפרץ קראנטון ולמפרץ פיין איילנד, בקצה המזרחי של ים אמונדסן.
ההרים גובלים בצפונם במדף הקרח קוסגרוב ובדרומם בקרחון פיין איילנד.
אורכה של קבוצת ההרים 112 קילומטרים.
שיא גובה ההרים 749 מטרים מעל פני הים.
בשנת 1974 נצפה קיטור באזור, וכן בהתבסס על תצלומי לווין משנת 1985 מהם ניתן להניח שאירעה התפרצות געשית, יש הסוברים כי מדובר בהרי געש פעילים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההרים.
ההרים התגלו על ידי חברי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בטיסות שיצאו מאוניית צי ארצות הברית בר (USS "Bear") פברואר 1940.
היקף שטח הרים מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בדצמבר 1946.