כמו העונה הראשונה, גם העונה השנייה זכתה לשבחים וביקורות חיוביות רבות מצד המבקרים והאוהדים. בטקס פרסי האנני ה-29 הסדרה הייתה מועמדת שלוש פעמים, בקטגוריות הדיבוב הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה מונפשת לנקבה וזכר עבור מרי ג'ו קטלט על דיבובה של גברת פאף בפרק "שום דבר לא בחינם" (No Free Rides) וטום קני על דיבובו של בובספוג מכנסמרובע בפרק "תולעי" (Wormy). פיטר שטראוס ופול טיבט היו מועמדים לפרס "הישג אישי יוצא מן הכלל לשיר באנימציה", עבור שירם "חג המולד הראשון" (The Very First Christmas) שהופיע בפרק הספיישל "חג המולד" (?Christmas Who). בשנת 2002 זכו הפרקים "סודי ביותר" (The Secret Box) ו-"התזמורת של סקווידי" (Band Geeks) בפרסי סליל הזהב לעריכת הסאונד הטובה ביותר לאנימציה בטלוויזיה, ואילו הפרקים "התפסן בשדה המדוזות" (Hunter Jellyfish) ומשחקי הטבחיאדה (The Fry Cook Games) היו מועמדים לפרס עריכת הסאונד הטובה ביותר בטלוויזיה, בקטגוריית המוזיקה.
במהלך שידור העונה בטלוויזיה, בשנים 2001–2002, מועצת הטלוויזיה של ההורים (PTC), שמה את בובספוג מכנסמרובע כאחת התוכניות הטובות ביותר בטלוויזיה. עם זאת, על פי דו"ח שששמו "Wolves in Sheep's Clothing" (בעברית: זאבים בבגדי כבשים), המתעד את הגידול בתכנים שעלולים להיות אלימים, גסים ומיניים בתוכניות הילדים, ה-PTC והמעריצים טענו כי בפרק "פה מלוכלך" (Sailor Mouth), ששודר במקור במהלך העונה השנייה, היה ניסיון מרומז לקדם סדרי שימוש בגסויות בקרב ילדים. בדיווח מאוחר יותר, כמה מחברי ה-PTC ציינו את "פה מלוכלך" כדוגמה לאופן שבו רמות הגסות, המיניות והאלימות עלו בתוכניות הטלוויזיה לילדים. ניקלודיאון, בתגובה לאירוע, טענו כי "זה עצוב וקצת נואש שהם התאמצו להכניס שפה גסה בפי הדמויות שלנו כדי להוכיח את טענתם". ריצ'רד הוף מניו יורק דיילי ניוז מתח ביקורת על הדיווח על כך שפרש לא נכון את הפרק.
מהדורת DVD.
ערכת ה-DVD של העונה השנייה פורסמה על ידי Paramount Home Entertainment וניקלודיאון בארצות הברית ובקנדה ב-19 באוקטובר 2004, שנה לאחר שהעונה השלימה את שידוריה בטלוויזיה. במהדורת ה-DVD נכללים חומרי בונוס שונים הכוללים פרשנויות שמע, סטוריבורדס ופיצ'רים שונים.
בשנת 2005, היה אוסף ה-DVD מועמד בטקס פרסי סטלייט ה-9 עבור ה-DVD הטוב ביותר לנוער, אולם לא זכה.
עמישדי גויטע
עמישדי גויטע (1906 - 13 בדצמבר 1979) היה מורה, מחנך ומדריך, ממחוללי המהפכה הציונית בקרב יהודי לוב.
קורות חייו.
נולד שנת תר"ס 1906 בטריפולי לוב, לאביו שמעון ולאימו עזיזה לבית אדאדי.
למד בתלמוד תורה אצל הרבנים דוד רקח ור' חואתו לוזון.
בגיל 13 החל ללמוד במקביל בבית הספר האיטלקי, שם סיים בהצטיינות את לימודי התיכון.
בשנת 1921, בגיל 15, ייסד והקים חבורת ילדים, שנקראה "ילדי ישורון", ופעלה בבית הכנסת "דאר אלכושאנה", בהמשך ייסד גם ספרייה אשר רוב הספרים שבה הוזמנו מארץ ישראל, והיו כתובים בעברית.
פעילותו הציונית.
בשנת 1931 נמנה יחד עם ציון שאול אדאדי עם יוזמי הקמת ארגון "בן-יהודה", שהייתה למעשה המחלקה לחנוך של ההסתדרות הציונית בטריפוליטניה, אגודה ששמה לה למטרה – הפיכת השפה העברית לשפה מדוברת בקרב יהדות לוב. בבחירות הראשונות לוועד נבחר עמישדי , ומונה על החינוך. הוא לקח על עצמו ללמד קבוצת משכילים צעירים עברית, וצרף אליו את ר' שאול דאבוש (שנרצח במאורעות הדמים בטריפולי בשנת 1945) שהיה מומחה לעברית ולדקדוק.
עמישדי היה בין מייסדי בית ספר "התקווה", בשנת 1931, ומנהלו הראשון. תוכנית הלימודים כללה את לימודי השפה העברית, תולדות עם ישראל וחינוך גופני. כמו כן העלו בבית הספר הצגות ומחזות בעברית. בבית הספר למדו בנים וגם בנות, דבר שלא היו מקובל אז.
עמישדי וצוות המורים נחלצו גם לסייע לתלמידים שבאו ממשפחות מעוטות יכולת. הוא, למדו עברית חשב גם על צדדים מעשיים והשיג מספר מכונות תפירה ומדריכות, וכך נפתח גם קורס מעשי לבנות. בשנת 1937 הגיע מספר התלמידים ל-1200, מה שדרש את הרחבת סגל ההוראה.
כל זה עשה עמישדי בהתנדבות. לפרנסתו עסק בחנות שהייתה לו, אך שימשה גם כמשרד בית הספר. בחנות הוכנה תוכנית הלימודים, נבדקו עבודות ועובדו ההצגות, וכן נערכו כתבי העת- השבועון "למדו עברית", והעיתונים העבריים "ניצנים" ו"חיינו".
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה סגרו השלטונות את בית הספר "התקווה". בית הספר לא נפתח מחדש. לאחר שחרור טריפולי על ידי הצבא הבריטי חזר ופתח את בית הספר "תלמוד תורה" ואף ניהל אותו. בנוסף, פתח גם בית ספר לבנות.
עם הקמת מדינת ישראל קרא לו ברוך דובדבני, קצין העלייה הראשון בטריפולי, להצטרף לחבר העובדים הבכירים במשרד העלייה. עמישדי עזב את עסקיו והתמסר לארגון העלייה הגדולה מלוב.
במדינת ישראל.
בשנת 1951 עלה ארצה יחד עם אשתו מזל ג'וליה לבית וטורי ועם ילדיהם. שימש כמורה בבאר יעקב ואחר כך בבת ים, לאחר מכן כסגן מנהל וכמנהל בתי ספר שונים. בשנת 1968 פרש לגמלאות.
יחד עם הרב פריג'א זוארץ, הרב צוריאל שקד, גבריאל ארביב ופריג'א תייר, היה שותף לאיסוף כתיבה והכנת הספר יהדות לוב שיצא לאור בשנת 1960.
נפטר ביום כג' כסלו תש"מ, 13 בדצמבר 1979 נקבר בבית העלמין הדרום בבת ים.
אורלן-10
אורלן-10 (ברוסית: Орлан-10) הוא כלי טיס בלתי מאויש (מל"ט) שפותח על ידי המרכז הטכנולוגי המיוחד (STC) בסנקט פטרבורג עבור הכוחות המזוינים הרוסים. על פי הדיווחים, מחיר מל"ט אחד נע בין 87,000 דולר ל-120,000 דולר אמריקאי. בדרך כלל משתמשים במל"ט בקבוצה של שניים או שלושה, כאשר הראשון משמש לסיור בגובה 1-1.5 ק"מ, השני ללוחמה אלקטרונית והשלישי כמשדר המעביר מידע מודיעיני למרכז הבקרה. מערכת אחת יכולה לכלול עד 5 כלי רכב. למעלה מאלף כלי אורלן-10 מיוצרים, עם 11 גרסאות שונות.הוא כולל מבנה גוף מרוכב המפחית את חתימת המכ"ם שלו. לכלי הטיס ניסיון מבצעי באוקראינה, סוריה ולוב. על פי דיווחים בתקשורת, גרסה מעודכנת של המל"ט הטקטי של אורלן-10 מתוכננת להיכנס לשירות כוחות היבשה של רוסיה בשנת 2020. הגרסה המעודכנת צפויה להיות מצוידת בציין לייזר שיאפשר סימון מטרות לתותחנים וטילים מונחים מדויקים ותחמושת מטוסים.
היסטוריה מבצעית.
אוקראינה.
לפי הדיווחים, בוצע שימוש באורלן-10 במלחמה בדונבס. בעימות זה נאסר על שימוש בכלי טיס בלתי מאויש על פי הסכמי מינסק. גורמים רשמיים באוקראינה טענו כי הפילו או החרימו כמה מל"טים מסוג זה מאז 2014:
סוריה.
אורלן-10 משמש באופן פעיל את כוחות היבשה הרוסיים במלחמת האזרחים בסוריה לצורך סיור, איסוף תמונות אוויריות או מיפוי תלת ממדי לתמיכה בשיירות הומניטריות ומבצעי ביון.
בנובמבר 2015, אורלן-10 איתר את החבר שנותר בחיים ממפציץ ה-Su-24M2 הרוסי שהופל וסייע בהשבתו המהירה משטח המורדים.
ב-15 ביוני 2019 הופל אורלן-10 רוסי על ידי כוחות צבא סוריה החופשית מעל מרענז, שבנפת חלב.
בובות (תכנית טלוויזיה)
אליהו דב ברקובסקי
הרב אליהו דב ברקובסקי (ה'תרכ"ה, לובצ'ה - כ"ה באדר א' ה'תש"ג, 2 במרץ 1943, תל אביב) היה המשגיח הרוחני בישיבת נובהרדוק, בישיבת לידא ובישיבת תל אביב.
תולדות חייו.
נולד בשנת ה'תרכ"ה בלובץ' לאביו ר' נתן נטע מרדכי. למד בישיבת מיר אצל הרב חיים לייב טיקטינסקי, בישיבת וולוז'ין אצל הנצי"ב ובגרעין הראשוני של הכולל שהפך לישיבת סלבודקה, אצל "הסבא מסלבודקה" הרב נתן צבי פינקל, שם היה מקורב לרב יצחק בלאזר. בפולמוס המוסר בשנת ה'תר"ן נשלח על ידי הרב יצחק בלאזר להחתים רבנים על כרוז תמיכה בתנועת המוסר. לאחר נישואיו ללאה (בת-דודו של הרב שלמה פוליצ'ק) חזר ללמוד בכולל של ישיבת וולוז'ין. נסמך לרבנות על ידי רבה של נובהרדוק, הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ורבה של לובץ' הרב יצחק בונימוביץ'. עם הקמתה של ישיבת נובהרדוק, בסביבות שנת ה'תרנ"ה, נקרא על ידי מייסדה הרב יוסף יוזל הורוביץ לשמש כמשגיח, ושימש בתפקיד זה כעשר שנים. בנוסף לתפקידו המוסרי, היה אחראי גם על חלוקת הכסף לאברכי הכולל. בסביבות שנת ה'תרס"ה פרש מתפקיד זה, בשל אי הסכמתו לשיטתה החינוכית-מוסרית הנוקשה של הישיבה. הוא עבר לשמש כמשגיח רוחני בישיבת לידא. לצד הרב שלמה פוליצ'ק, הוביל את הישיבה בשנות מלחמת העולם הראשונה (הרב יצחק יעקב ריינס נפטר ב-1915), כאשר גלתה מליטא לאוקראינה, שם התקיימה עד סביבות שנת 1920 (לאחר פרעות פטליורה), אז התפזרה. לאחר סגירת הישיבה עבר לגבולות רפובליקת פולין. התגורר מספר שנים ברובנו, וכחצי שנה שימש כר"מ בישיבת תחכמוני בביאליסטוק. בשנת ה'תרפ"ד עלה לארץ ישראל, והתיישב בתל אביב. הוא מונה למשגיח בישיבת תל אביב שהוקמה על ידי רב העיר, שלמה הכהן אהרונסון, והכניס בה סדרים חדשים. במקביל, שימש רב בבית המדרש "ירושלים" בעיר, והיה מוסר בו שיעור יומי בגמרא. בשנת ה'תרצ"ה פרש מתפקידו בשל גילו המתקדם, אך המשיך בעבודתו החינוכית בישיבה.
היה חבר תנועת המזרחי בארץ ישראל.
פרסם מאמרים בעיתוני התקופה, הצופה, ההד, הארץ, היסוד ועוד, בהם מאמרים בתחומי משפט העברי, הלכה, לשון העברית והשקפה. הותיר בכתב יד חידושים בהלכה ובאגדה.
נפטר בכ"ה באדר א' ה'תש"ג (2 במרץ 1943) ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
קמפנאל
גיירמו גונסלס דל ריו גרסיה (בספרדית: Guillermo Gonzalez del Rio Garcia; 9 בפברואר 1912 – 22 בינואר 1984), אשר כונה בשם קמפנאל הראשון או גיירמו קמפנאל, היה כדורגלן ומאמן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. קמפנאל הוא השחקן שכבש הכי הרבה שערים במדי סביליה בכל הזמנים, עם 218 שערים בכל המסגרות.
ביוגרפיה.