בהפיכה צבאית שהוביל הגנרל קנן אוורן הודח אג'וויט ממשרת ראש הממשלה ב-12 בספטמבר 1980. משאל עם שנערך ב-1987 הסיר את האיסור על השתתפותו בפוליטיקה והוא היה ליו"ר מפלגת השמאל הדמוקרטי, במקום אשתו. מפלגה זו לא נכנסה לפרלמנט בבחירות 1987 ובבחירות 1991 זכתה ב-7 מושבים בלבד. בחירות 1995 היו מוצלחות יותר ואז זכתה מפלגתו ב 75 מושבים מתוך 550. אג'וויט היה לסגן ראש הממשלה בממשלתו האחרונה של מסוט ילמז. בשנים 1998–1999 הוא היה לתקופה קצרה ראש הממשלה בפועל עד לבחירות 1999. לפני בחירות אלה נתפס עבדוללה אג'לאן, מנהיג ה-PKK, והדבר העלה את האהדה לאג'וויט והקנה למפלגתו את מספר המושבים הרב ביותר בפרלמנט. אג'וויט כיהן בפעם האחרונה כראש ממשלה בקואליציה עם מפלגת המולדת של ילמז ועם מפלגת התנועה הלאומית של בהצ'לי.
ממשלתו האחרונה ביצעה מספר רפורמות לייצוב כלכלת טורקיה והכינה את הקרקע לשיחות עם האיחוד האירופי. עם זאת, הקשיים ביישום הרפורמות קרעו קרעים בקואליציה של אג'וויט והכריחו אותו לפזר את ממשלתו ולערוך בחירות חדשות בשנת 2002. בבחירת אלה כבר היה ברור שאג'וויט זקן ותשוש, ומפלגתו לא נכנסה כלל לאספה הלאומית. הוא פרש מהפוליטיקה ב-2004.
ב-18 במאי 2006 נתקף בשבץ מוחי ואושפז בבית החולים הצבאי גולנה באנקרה כשהוא בתרדמת. הוא מת ב-5 בנובמבר אותה שנה בשל כשל נשימתי בעודו חסר הכרה. לווייתו נערכה שישה ימים לאחר מכן, והוא נקבר בבית העלמין הממלכתי של טורקיה באנקרה, בלוויית ענק שהשתתפו בה כמיליון איש.
אינדיקטור של גייזר
אפקט ההכבדה
מוטות מנייה
מוטות מנייה שימשו בסין העתיקה לפני המצאת החשבונייה. השיטה שבה מספר מיוצג באמצעות מוטות מנייה קרויה שיטת מספור המוטות. השיטה עושה שימוש במיקום עשרוני. הספרות 1 עד 9 מיוצגות בשני אופנים :
כתלות במיקום שלהם. למשל 126 מיוצג על ידי ⊤=| במקום על ידי ⊤||| . בדרך כלל מוטות אדומים משמשים למספרים חיוביים. מוטות שחורים משמשים למספרים שליליים.
מוטות מנייה יכולים לשמש למגוון רחב של חישובים ביניהם מציאת ערכו של "π" ופתרון מערכת משוואות ליניאריות. כתוצאה מכך, התו 籌 מקושר תדיר עם הרעיון של התכנון בסינית. למשל, "מדע השימוש במוטות מנייה" 運籌學 אינו אודות מוטות מנייה: משמעותו מחקר מעשי.
בשלב מסוים, התפתחה שיטת ספירה המבוססת על מוטות המנייה אך נכתבת ולא תלויה במוטות עצמם. בשיטה זו התווסף גם המספר אפס בצורת מעגל. לפני הכנסת הספרה 0, לא הייתה דרך להפריד בין 10007 ו-107, למשל, למעט הכנסת רווח גדול יותר בין 1 ו-7, כך שהוספת המספר פישטה את הכתיבה. במאה ה-13, בתקופת שושלת סונג, נוצרה גרסה שונה לספרות המוטות, שברבות הימים התפתחה לספרות הסוג'ואו.
דיסק קשיח חיצוני
נינט טייב (אלבום)
רפובליקות אוטונומיות של רוסיה
שגית אמת
שגית אמת (נולדה ב-19 באוגוסט 1969) היא סופרת, מחזאית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
אמת ילידת חולון, בוגרת תיכון איילון בעיר, השתתפה במשלחת הקיץ של תנועת הצופים לארצות הברית, ולאחר שירותה הצבאי סיימה את לימודיה בבית הספר למשחק "בית צבי", ולמדה פסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה.
ספרה "השחר של גאיה", השזור פרטים ביוגרפיים מתקופת נעוריה וממאבקה האישי במחלת הסרטן, זיכה אותה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער בשנת 2000 ובפרס לאה גולדברג ב-2001, ואף עובד למחזה, אותו ביים מישה לוריה בתיאטרון אורנה פורת בשנת 2002.
בשנת 2016 יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים ספרה "ימים לראות", רומן למבוגרים המגולל פרקים בחייה של צעירה עיוורת. אמת זכתה בפרס ראש הממשלה ע"ש לוי אשכול (פרס היצירה לסופרים עבריים) על ספרה זה.
כתבה וביימה את המחזה "בגלל הלילה", הצגה שהחלה בשנת 2008 כהפקה שנה ג' בסמינר הקיבוצים, הוצגה כהצגה-אורחת בתיאטרון הסימטה, והחל מיוני 2012, בתיאטרון הבימה. ההצגה עוסקת בלילה האחרון בחייה של תרצה אתר, בו היא נזכרת בשלבים שונים בחייה. הייתה מועמדת לפרס המחזה במסגרת פרס קיפוד הזהב לשנת 2012.
כתבה יחד עם שותפתה שירלי יובל-יאיר, מופע אישי על חייהן כנשים, שבו מופיעות שתיהן בשיר ובמשחק, הנקרא "כשתגדלי תביני".
כתבה יחד עם יפעת זנדני צפריר את המחזה "חלומות של פח", שהועלה לראשונה בשנת 2010 בתיאטרון הארצי לנוער, בבימויה של זנדני צפריר.
ב-2016 כתבו אמת וזנדני צפריר גם את הרוויו "מותק של פסטיבל 9" - מחזמר לילדים בעקבות שיריה של נורית הירש.
לאורך השנים השתתפה כשחקנית בהצגות רבות, בהן: "שבועת האדרה", "יצרים", "החקירה", "יומולדת שמח" ב"תיאטרון צוותא", "רכבת ההצלה", "השחר של גאיה", "ילדה של שבת", "העדי של עדי", פסטיבל "פותחים מסך" בתיאטרון בית ליסין. אמת גילמה דמויות רבות גם על המסך:
בשנים 1994–1997 גילמה את שולי בסדרת הטלוויזיה המצליחה איצ'ה, לצד ספי ריבלין ועליזה רוזן, הסדרה עלתה לשידור בראשית הערוץ השני עבור הזכיינית רשת.
בשנת 1999 שיחקה בסרט הקולנוע "לתפוס את השמיים". בשנים 2001–2003 שיחקה בסדרה "שבתות וחגים". בשנת 2004 שיחקה אמת בסרט הקולנוע "אינקוגניטו". בשנת 2005 שיחקה בסרט הטלוויזיה "המכשפה מרחוב מלצ'ט" ובאותה שנה שיחקה בסדרה "פרשת השבוע". הופיעה כשחקנית גם בפרסומות מסחריות.
מנחת סדנאות כתיבה וסדנאות ביבליותרפיה למבוגרים.
אמת מתגוררת בהוד השרון, נשואה ואם לשלושה.
שיכון דן
שיכון דן או "נווה דן" היא שכונה בצפון-מזרח תל אביב-יפו, אחת משכונות עבר הירקון.
טרם היות השכונה.
במערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, על תל א נוריה - רכס הכורכר שעליו ניצב היום תיכון עירוני י"ד, הייתה עמדה עות'מאנית, אחת בשרשרת עמדות במערבו של נדבך ההגנה שפרסו העות'מאנים בסוף 1917 מצפון לירקון, טרם צלח חיל המשלוח המצרי של הבריטים את הירקון והתייצבה הגזרה המערבית של קו שתי העוג'ות. את העמדה הזו לכדה, בלילה הסוער שבין ה-20 ל-21 בדצמבר 1917, חטיבה 155 מן הדיוויזיה ה-52 הסקוטית בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ון היל, לאחר שצלחה את הירקון בתל ג'רישה. עמוד הזיכרון בצומת הרחובות אבא הלל ובן-גוריון ברמת גן מנציח את פועלה של החטיבה במבצע הצליחה.
תולדות השכונה.
שיכון דן נוסד בשם "שכונת יד המעביר" בשנת 1940 על ידי קואופרטיב חברת התחבורה "המעביר" על 564 דונם שרכשו מתווכי הקרקעות האחים טייבר עוד בשנת 1933 מידי השבט הבדואי אבו כישכ. על פי התוכנית אמורה הייתה השכונה לכלול 550 יחידות דיור לשיכון כל חברי קואופרטיב דן, מבני ציבור שונים וכן את המוסך המרכזי של הקואופרטיב. השטח וכל המבנים היו אמורים להיות רכוש הקואופרטיב. בנובמבר 1947 הוחל ביישור השטח וקדיחת באר בכוונה להתחיל בבנייה באביב 1948. הבנייה החלה בקיץ 1950.
בתחילה הייתה השכונה מרוחקת מאוד מתל אביב, ועל כן נוהלה עד סוף שנות החמישים בידי הוועדה המחוזית לתכנון ולבניה (אז כונתה בשם "הועדה הגלילית"), הכפופה למשרד הפנים. ב-1957 פורקה אגודת "יד המעביר", וקרקעותיה הועברו לבעלות המשתכנים.
בשנת 1967 הוקם מוסך אוטובוסים גדול בקצה השכונה (במשולש הרחובות משמר הירדן, ולנברג ונחלאות), סמוך לאתר "עשר טחנות" שעל גדות נחל הירקון. שטח זה נמסר לחברת "דן" על ידי עיריית תל אביב תמורת פינוי המוסך ששכן מדרום מערב לתחנת הרכבת תל אביב מרכז (בין רחובות דרך נמיר, על פרשת דרכים ודרך בגין).
עם התפשטותה של תל אביב והקמתן של שכונות עבר הירקון בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, הואץ קצב הפיתוח של השכונה. מרבית הבתים שנבנו בשכונה היו בניינים נמוכים (עד שמונה דירות) ובתים צמודי קרקע. אופי הבנייה תאם את סגנון הבנייה בשכונות הצמודות, צהלה ורמת החייל, שהתפתחו גם הן בתקופה זו. בתחילת פיתוח השכונה רבים מתושביה היו נהגי "דן".
במקביל, הוקמו בשכונה מוסדות קהילתיים. בשכונה הוקם בית הספר היסודי "דן", שהפך בתחילת שנות השבעים לבית הספר התיכון עירוני י"ד.
בשכונה הוקם ופועל בית הספר "און" של אגודת איל"ן.
בשכונה פעל בית קולנוע "מור", שנסגר בתחילת שנות ה-70 בעקבות הפעלת שידורי הטלוויזיה, בדומה לרבים מבתי הקולנוע בתל אביב. במקומו הוקם בית משרדים ומחסנים גדול
בשכונה פעיל בית הכנסת "אהל משה".
בראש הגבעה במרכז השכונה ניצבה, עד סוף שנות השבעים, בריכת מים עגולה. הבריכה נהרסה לבניית אולם הספורט של בית הספר.
גבולות השכונה ורחובותיה.
גבולות השכונה הם רחוב פתחיה מרגנסבורג מצפון, רחוב פנחס רוזן (שהוא קטע מדרך משה סנה) ממערב, רחוב משמר הירדן ממזרח ומדרום-מזרח ורחוב ראול ולנברג מדרום. השכונה שוכנת בסמוך לשכונות ישגב, נאות אפקה, צהלה, רמת החייל, רביבים, הדר יוסף ואזור תעשייה עבר הירקון.
למרבית מרחובות השכונה ניתנו שמות של נוסעים יהודים שביקרו בארץ ישראל ותיעדו בכתב את מסעם,
כמו בנימין מטודלה, אלדד הדני, אליהו מפרארה, "תבואות הארץ", "אבן ספיר", שמואל רומאנלי, יצחק חילו, פתחיה מרגנסבורג, משה באסולה. שאר הרחובות קרויים על שם אנשי דת: הרב ישראל אשכנזי ויוסף דלה ריינה, מקובל מהמאה ה-15.
מאפייני השכונה.
מרבית הבתים בשכונה הם בתים פרטיים עם גינה, או בתים נמוכים בני שתיים-שלוש קומות, ומיעוטם רבי-קומות. בשכונה גרים כ-2,530 תושבים (נכון לשנת 2012).
כיום מאוכלסת השכונה ברובה על ידי בני המעמד הגבוה. הקרבה היחסית למרכז העיר, הקרבה לעורק תחבורה מרכזי (רחוב פנחס רוזן) וכן השקט היחסי שמאפיין את השכונה הפכו אותה לאחת השכונות המבוקשות והיקרות ביותר למחיה בתל אביב.
גן וואהל לוורדים
גן וואהל לוורדים בירושלים הוא "גן רוזאריום" היחידי בישראל המהווה 'ריאה ירוקה' בלב קריית הממשלה, ומרכז סביבו מוסדות שלטון כמו משכן הכנסת, משרדי הממשלה ובית המשפט העליון.
היסטוריה.