בקדם-אירוויזיון 1993 התחרתה לצידו של נתן נתנזון עם השיר "מרקוני", שהגיע למקום ה-11. בשנת 1995 השתתפה במחזמר "צלילי המוסיקה" לצידם של חני נחמיאס, ששי קשת, דינה גולן בתפקיד מנהלת משק הבית של הקפטן ובתפקיד האחות מרגרטה. עוד ב-1995 חברה לחקי שומר-שלום מהוצאת "שירו נע" והוציאה בהפקתה של חקי שומר-שלום מספר תקליטורים (אז קלטות) של שירי תנועה לילדים, "שער לשנה"- שירים לפתיחת השנה החדשה, "שירולדת", המיועד לחגיגות ימי הולדת, עונות השנה - סתיו חורף ואביב קיץ. וגולת הכותרת - "אהבת ישראל" - שירים ליום העצמאות, יום ירושלים ועל ארץ ישראל. בשנת 1996 השתתפה במחזמר "עליסה בארץ הפלאות" בהפקת מנחם גולן לצד חני נחמיאס, צחי נוי, ירון חי מנשה ואוליביה אפלבאום.
בשנת 1997 החלה בן ישראל לעבוד באולפני נ.ל.ס של עוזי פוקס, כבמאית דיבוב וכמדבבת, בהם ביימה דיבובים לסדרות ולסרטים רבים, ואף דיבבה בהם.
בשנת 1998 השתתפה במחזמר ״סיסי הנסיכה״ בהפקת מרים עציוני לצד עודד מנשה, דנה דבורין, גילי ורנר, גאולה נוני, שרית סרי, והילה סורג'ון פישר.
בשנת 2002 החלה לעבוד באולפני "דאבי דאב", כבמאית וכמדבבת, ובהם היא עובדת עד היום באופן נרחב. במשך השנים דיבבה בסדרות רבות וביימה דיבובים רבים לסרטים ולסדרות, ביניהם "מועדון ווינX", "עלילות בבאי", "משפחת קדמוני", "הטיטאנים", "סברינה", "נארוטו" ועוד. בן ישראל תרמה את קולה לגרסאות העבריות לסרטים "היפהפייה והיחפן", בו גילמה שני תפקידים: דארלינג ופג, "טרזן", בו גילמה את קאלה, "אנסטסיה", בתפקיד פלגמנקוף ועוד רבים. בשנים 2003 ו-2010 גילמה את מלכה קופרמן בסדרה "הפיג'מות". במשך שנים רבות הייתה שחקנית וקריינית תשדירי רדיו, הידועים שבהם: "פיצה מקפיצה" לחברת "מעדנות", "קריסטל- מכונת כביסה", "אמא, אני רוצה דני" לחברת שטראוס ועוד. בשנת 2007 שחקה בתוכנית "זומזום" בתפקיד אחותה של מלכה (מרגלית צנעני). בשנת 2009 ביצעה בן ישראל את שיר הפתיחה של התוכנית "מנדלבאום בלש פרטי" בערוץ הילדים.
בשנים האחרונות היא מופיעה בפני ילדים, בהצגות ילדים וכזמרת בערבי שירה בציבור. בפברואר 2010 התארחה בן ישראל בתוכנית הטלוויזיה "התבורי'ס", שם ביצעה מחרוזת של שירים מתוך התוכנית "פרפר נחמד" בדואט עם שותפה לתוכנית דאז, דודו זר. בשנת 2019 החלה בן ישראל להשתתף בסדרת הטלוויזיה "הנוכלות" לצד אילן פלד ויעל פוליאקוב.
חיים אישיים.
בן ישראל היא אם חד-הורית לעדי שנולדה ב-1986.
לאחר מותו של השחקן והקומיקאי ספי ריבלין טענה עדי שריבלין הוא אביה. לדברי ג'ודי שלום ניר מוזס הכיר ריבלין בבתו ואף דאג לה מבחינה כלכלית.
בן ישראל מתגוררת בבית אריה. בשנת 2016 החלה להתנדב כנהגת אמבולנס במד"א.
בחינות הבגרות
139–130 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 139 - 130 לפנה"ס, ג' תרכ"א - ג' תר"ל
אפי בן-ישראל
שלמה שיטנוביצר
דוחה (עיר)
סימני היתק
טרצה קטנה
גרויר
טרוריזם
המסגד הגדול בדיבריאי
הידרומיקה
הידרומוסקוביט
דה ניו אמסטרדמס
דה ניו אמסטרדמס (באנגלית: The New Amsterdams) היא להקת אינדי אמריקאית.
היסטוריה.
אלבומה הראשון של הלהקה," Never You Mind", הוקלט בשנת 2000 והופץ בלייבל Vagrant Records. באלבום ישנה השפעה ניכרת יותר של רוק אנד רול מאשר באלבומים הבאים.
מורדילו
גיז'רמו מורדילו (נהגה מורדיז'ו) מננדס (בספרדית: Guillermo Mordillo Menéndez; 4 באוגוסט 1932 - 29 ביוני 2019) שהיה ידוע כ"מורדילו", היה קריקטוריסט ארגנטינאי שזכה לפרסום עולמי בשל איוריו ההיתוליים, הצבעוניים ונטולי המלל, אשר סבבו, בין השאר, סביב אהבה, ספורט ובעלי חיים ארוכי גפיים וצוואר. במשך השנים זכה מורדילו בפרסים יוקרתיים בגין יצירתו, עבודותיו פורסמו בכתבי עת רבים, וכן הוצגו בתערוכות.
חייו של מורדילו.
מורדילו נולד ב-4 באוגוסט 1932, בבואנוס איירס, ארגנטינה, כבן למהגרים מספרד.
עוד כילד התפרנס מציור. בשנת 1948, בהיותו בן 16, השלים לימודי תעודה כמעצב בתיכון לעיתונות.
בשנת 1950 החל לעבוד כאנימטור באולפן "בורונה ברוצ'ה".
ב-7 בנובמבר 1955 העתיק את מגוריו ללימה, פרו. במהלך שהותו בפרו שימש מורדילו כמעצב "פרילאנס" במשרד הפרסום מק'קאן אריקסון.
בשנת 1960 היגר לארצות הברית והועסק באולפני "סרטי פרמאונט" שבניו יורק.
בשנת 1963 הגיע לפריז, שם החל לבסס מוניטין כ"מורדילו הקריקטוריסט" - איוריו החלו להתפרסם בכתבי עת אירופאיים רבים. בשנת 1969 נישא מורדילו לאמפרו קמראסה, וב-1972 נולדה בתם.
בשנת 1980 מונה כנשיא אגודת ציירי הקומיקס העולמית, אשר מושבה בז'נבה, שווייץ.
בחלוף השנים נדד מורדילו בין ארגנטינה, פרו, ארצות הברית, צרפת וספרד.
מורדילו אייר ספרי ילדים, מודעות פרסום, קריקטורות וכרטיסי ברכה.
נוסף להערכה האמנותית שקצר מורדילו, יצירותיו זכו להצלחה שיווקית והתנוססו על גבי כרזות, לוחות שנה, פאזלים, כלי כתיבה, בובות פרווה, סרטי וידאו, עניבות, גרביים ומצעים. מוצרים אלו שווקו ברחבי אירופה, ארצות הברית ואף בישראל (על ידי "ורדינון", "דורנט" ו"הפי טיי").
בשנת 2001 אף החלה הפקתה של סדרת אנימציה בריטית בהשראת דמויותיו של מורדילו.
יצירתו של מורדילו.
איוריו של מורדילו לא היו תלויי-תרבות בשל היותם נטולי מלל, ועל כן זכו להערכה במדינות רבות בעולם. העולמות המלאכותיים שהוא תיאר באיוריו היו משוללי כל סממן גאוגרפי או לאומי - הם היו עשויים להיות בכל מקום.
המתח הבין-מגדרי, היחס הדואלי לטכנולוגיה, החשש מפני מה שהעולם טומן בחובו, וההנאה שבספורט - כל אלו היוו מוטיבים מרכזיים ביצירתו. שני ענפי הספורט העיקריים שהיוו מושא לאיוריו הם כדורגל, בו הרבה לשחק כילד, וגולף, אשר אימץ כמבוגר.
מורדילו ביקש לבטא ביצירותיו צבעוניות, את חופש הביטוי, הדמיון והיצירה.
ערכיו אלו גלומים בקריקטורה ידועה משנת 1984, שצייר מורדילו עבור הארגון ההומניטרי "אמנסטי" - איש קטן נעצר משום שהעז לצבוע את ביתו, הממוקם בליבה של עיר אפורה, בגוונים עליזים.
מורדילו נפטר בספרד ב-29 ביוני 2019.
נהה (יפן)
שינוי מבני (ארגון)
יצחק שילה
מיכאל שילה
בני מערוף
גוון סטפאני
גוון רנה סטפאני (באנגלית: Gwen Renée Stefani; נולדה ב-3 באוקטובר 1969) היא זמרת רוק ופופ אמריקאית. סולנית להקת נו דאוט (No Doubt), שניגנה בסגנון הסקא פאנק ורוק אלטרנטיבי.
ביוגרפיה.
נעוריה ותחילת דרכה.
סטפאני נולדה בפולרטון, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה קתולית. אביה ממוצא איטלקי ואמה ממוצא אירי. גדלה בעיר אנהיים, קליפורניה. בזמן לימודיה בתיכון, הקימה ביחד עם אחיה אריק וחבריה טום דומונט, אדריאן יאנג, ג'ון ספנס וטוני קנאל (עמו אף ניהלה מערכת יחסים שנמשכה בין השנים 1989 ו-1997) את להקת נו דאוט. מערכת היחסים בין סטפאני וקנאל היוותה גורם משפיע על חיי הלהקה - מערכת היחסים הייתה כה מורכבת עד שהלהקה כמעט התפרקה כמה פעמים במשך השנים.
1986–2004: נו דאוט.
במשך שנות פעילותה, הוציאה להקת נו דאוט (No Doubt) ארבעה אלבומים. הראשון נשא את שם הלהקה ויצא בשנת 1992. האלבום, שכלל בעיקר אלמנטים מסגנון הסקא-פאנק (בעוד באותה התקופה המוזיקה הפופולרית ביותר הייתה מוזיקת הגראנג': להקות כמו נירוונה, הול וסאונדגארדן) נכשל מסחרית והלהקה הבינה שאלבומה הבא חייב להיות מוצלח על מנת שחברת ההקלטות תחדש את החוזה איתה.
האלבום הבא ("The Beacon Street Collection") שכלל קטעים שהלהקה הקליטה ולא נכנסו לאלבום הראשון היה בעל סגנון פחות עליז ויותר מתאים לרוח התקופה וזכה להצלחה גדולה יותר מהאלבום הראשון.
האלבום השלישי, "Tragic Kingdom" יצא בסוף שנת 1995 והיה מועמד לפרס גראמי בשנת 1997 לאלבום הרוק הטוב ביותר. הסינגל "Don't Speak" (בעברית: "אל תדבר") אותו כתבה סטפאני ושעסק במערכת היחסים בינה ובין קנאל הגיע למקום הראשון במצעד ההשמעות בבריטניה בשנת 1996.
לאחר הצלחתו של האלבום הקודם, הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי "Return of Saturn" בשנת 2000. בשנת 2001 הוציאה הלהקה את האלבום "Rock Steady". האלבום זכה להצלחה ורוב הסינגלים ממנו הפכו ללהיטים. השירים "Hey Baby" ו-"Underneath It All" ששרה סטאפני זכו בפרס גראמי בשנת 2003.
ב-2002 זכה השיר "Let Me Blow Ya Mind" אותו ביצעה הראפרית איב ובו התארחה סטפאני כשיר הראפ של השנה.
2004–2006: Love. Angel. Music. Baby..
החל משנת 2003 החלה סטפאני לעבוד בחברת האופנה "LAMB" בתור מעצבת אופנה והחלה בקריירת סולו. אלבומה האחרון עם "נו דאוט" היה אלבום אוסף: "The Singles "1992-2003 ובתוכו גם השיר החדש "It's My Life" שהיה ללהיט בארצות הברית.
בשנת 2004 הוציאה סטפאני את אלבום הסולו הראשון שלה "Love. Angel. Music. Baby." באלבום נכלל גם השיר "Rich Girl" הלקוח מתוך המחזמר "כנר על הגג". שיר נוסף מהאלבום שזכה להצלחה גדולה הוא השיר "Hollaback Girl",שנכתב בתגובה על תיאורה של סטפאני כ"מעודדת" על ידי קורטני לאב באחד מהראיונות שנערכו איתה. הסינגל הפך לסינגל הראשון שמכר מעל 1,000,000 עותקים בארצות הברית דרך הורדות דיגיטליות והוא נכנס למקום הראשון במצעד הבילבורד.
האלבום נחשב להצלחה ומכר 310,000 עותקים בשבוע הראשון. האלבום דורג במקום החמישי בארצות הברית, במקום השלישי בקנדה ובמקום הראשון באוסטרליה. השיר "Cool" נכתב על חברה לשעבר טוני קאנאל. בשנת 2004 השתתפה גם בסרט "הטייס", בו גילמה את דמותה של ג'ין הארלו.
בשנת 2005 זכתה סטאפני בפרס גראמי בקטגוריית שיר הראפ של השנה.
2006–2008: The Sweet Escape.