אושרי כהן (נולד ב-11 בינואר 1984) הוא שחקן, תסריטאי, במאי, זמר ומפיק מוזיקלי ישראלי. מועמד לשלושה פרסי אופיר על משחקו בסרטים "הכוכבים של שלומי", "בופור" ו"איים אבודים".
קורות חייו.
אושרי כהן נולד וגדל בלוד, לירדנה, מנהלת בית ספר בעיר, ולניסים, בעלים של עסק של חלקי חילוף. בגיל 16 עבר עם משפחתו לראשון לציון שם למד בתיכון מקיף ח' במגמת מנהל עסקים וכלכלה.
לפני שירותו הצבאי, כהן יצא לשנת שירות ב"גרעיני אמנויות", מסגרת אשר ידועה היום בתור תנועת תרבות. שירת כחצי שנה בתור דפס ביחידת ההסרטה של חיל האוויר בצה"ל אך לאחר מכן שוחרר בטרם עת, דבר עליו ספג ביקורת בהמשך דרכו. הנושא אף הובלט בביקורות על הסרטים "לבנון" ו"בופור", בהם גילם חייל קרבי.
קריירה.
תיאטרון.
בגיל 12, ב-1996 השתתף במחזמר "ספר הג'ונגל" בתפקיד מוגלי, כמחליפו של השחקן הראשי תום אבני. באותה שנה החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "ג'ינג'י" אשר שודרה בערוץ הראשון בתפקיד טל, ולאחר מכן אף השתתף בהצגה "ג'ינג'י".
כהן השתתף בהצגות: "ערפל", "הקונצרט", "מבזק חדשות" (2000), "מכתב לנועה" (2001), "סיפורי הבימה", החליף את השחקן הצעיר איתי תורג'מן בהצגה "אישה, בעל, בית" (2003), "החולה ההודי" בתיאטרון בית ליסין (2005), "מוארים" (2006).
בחנוכה 2005 השתתף ב"פסטיגל גיבורי על" וגילם את דמותו של תומר בלום, נער צעיר וסקרן שיוצא למסע עם גיבורי על להציל את העולם. בחנוכה 2007 השתתף במחזמר "נרניה - האריה, המכשפה וארון הבגדים" לצידם של טל מוסרי, אניה בוקשטיין, חני נחמיאס והנרי דוד. בחנוכה 2009 שיחק במחזמר "זורו" לצידם של תום אבני, מירב פלדמן ויעקב כהן.
בשנת 2016 השתתף כהן במחזמר "בילי אליוט" בתפקיד טוני אליוט, אחיו הגדול של בילי. במחזמר משתתפים גם אבי קושניר, דפנה דקל ודינה דורון.
טלוויזיה.
בטלוויזיה, השתתף בסדרות "לאב דווקא", "מרחב ירקון", "על סיפורים ועל ילדים", "הפרקליטים", "אהבה מעבר לפינה", "ראש גדול" (2003) ו"השיר שלנו" החל מהעונה השנייה (2005–2007)
בשנת 2011, השתתף בפאנל המומחים בסדרה "האיש הכי מטומטם בעולם". בשנת 2012, שיחק בסדרה הישראלית "נויורק", לצד איתי תורג'מן.
לאחר מכן השתתף בתוכנית הריאליטי "הישרדות VIP" בערוץ 10, אשר צולמה כשנה לפני כן אך לא שודרה מטעמי תקציב. בתוכנית הוא פועל בתיאום עם חברו הטוב ושותפו לדירה, השחקן איתי תורג'מן, מודח, חוזר למשחק ושוב מודח. הוא הפך לבסוף למושבע השני בחבר המושבעים של התוכנית. עקב התוכנית התפרסמו יחסי הידידות ועסקיו עם עמיתו וחברו איתי תורג'מן וכן עלו שמועות שיחסיהם עלו על שרטון, בעיקר עקב יחסיו של תורג'מן עם אנה ארונוב שהייתה בין האנשים שתרמו להדחתו של כהן.
בסוף 2015 החל לשחק בסדרה הקומית הנועזת של yes "ג'וני ואבירי הגליל". באותה שנה שיחק עם אפרת בוימולד ואחרים בתוכנית הסאטירה "הכל שפיט" (לשעבר "לאטמה") בערוץ הראשון.
ב-2015 שיחק בפרק אחד בסדרה האמריקאית "הומלנד" בתור יגאל. ב-2017 מגלם את ג'וזף בסדרה האמריקאית "McMafia".
בשנת 2018 נרשם לעונה הראשונה של נינג'ה ישראל VIP אך נאלץ לפרוש עקב פציעה.
בהמשך אותה שנה שיחק תפקיד ראשי בסדרה "פמת"א" של כאן 11 בתור עו"ד דור קמינסקי.
בשנת 2020 השתתף בעונה השנייה של נינג'ה ישראל VIP במקצה מספר 2 והגיע למקום הרביעי.
בשנת 2022 נמסר על השתתפותו של כהן בסדרת הטלוויזיה הקומית "חאנשי", שתשודר במהלך השנה בערוץ "HOT3", לצידם של עליזה חנוביץ' והנרי וינקלר
קולנוע.
בקולנוע, השתתף בסרטים "אינג'יל", "אוצרות הים האדום" (2001), "להיות כוכב" (2003), "הכוכבים של שלומי" (2003), ו"מדורת השבט" (2004), בתפקיד אורח בסרט "עד מדינה" (2004), השתתף בסרט לאגודת ע.ל.ם - סרט פרסומת למניעת אלימות. בשנת 2007, שיחק בסרט "בופור" בבימויו של יוסף סידר והיה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל ברלין ובטקס פרסי אופיר. בשנת 2005, שיחק לצד לירון לבו ועמוס לביא בסרט הסטודנטים "החווה" בבימויו של אוהד דומב.
בשנת 2008, גלם את הדמות הראשית "מומו" ב"כל החיים לפניו". שיחק בסרט "איים אבודים" בבימויו של רשף לוי שיצא לאקרנים ביולי 2008, והיה מועמד על תפקיד זה לפרס אופיר. לאחר מכן, זכה בתחרות הפוצ'יוולי 2008. ב-2009, השתתף בסרט "לבנון" בבימויו של שמוליק מעוז. ב-2010 השתתף בסרט "אגורא", ב-2013 שיחק בסרט "עיר מקלט". ב-2014, שיחק בסרט "שושנה חלוץ מרכזי" כדמות ראשית. ב-2016 הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של שי כנות "ארבע על ארבע".
ב-2016 שיחק בתפקיד אורח בסדרה החברים של נאור.
בשנת 2018 שיחק בסרט "אישה עובדת" בבימויה של מיכל אביעד, בו כיכב לצד לירון בן-שלוש ומנשה נוי.
צבר עד כה שתי מועמדויות לתואר השחקן המבטיח של השנה בטקס פרס התיאטרון הישראלי, ואף זכה בפרס זה על תפקידו בהצגה "החולה ההודי".
עיסוקים נוספים.
ב-2013 הופיע בפרסומת של "בזק בינלאומי" לצד איתי תורג'מן.
ב-2014 פנה אושרי לתחום המוזיקה והוציא אלבום בשם "כפתורים".
החל ממרץ 2015 משמש כפרנזטור של חברת האופנה "מאניה ג'ינס" במקום עוז זהבי.
במאי 2016 הצטלם לקמפיין חדש, יוזמה משותפת של רשות הטבע והגנים ועמותת "אקואושן" הקוראת לשמירה על חופי ים נקיים.
במאי 2019 סיים קורס בקולנוע באקדמיה לקולנוע בניו יורק, במסגרתו הפיק חמישה סרטים קצרים.
בשנת 2020 יצר, ביים ושיחק בסרט הקצר "פיצה חדשה", שפורסם ביוטיוב ועוסק באובדן הפרטיות.
מו&quot;צ
חגי מירום
חגי מירום (נולד ב-23 בספטמבר 1946) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת העבודה.
ביוגרפיה.
מירום נולד בקבוצת השרון, ובעת שהיה ילד עברה משפחתו לקיבוץ יפעת. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13. מירום השלים את הכשרת מסלול הלוחם בקומנדו הימי ויצא לקורס קצינים. עם תום הקורס שב לשייטת, שם שימש כמפקד צוות. מירום סיים את שירותו בדרגת סרן. לאחר שחרורו למד משפטים באוניברסיטת תל אביב ועסק בעריכת דין. היה מזכ"ל תנועת הנוער העובד והלומד ונמנה עם פעילי התנועה הקיבוצית. היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות.
מירום החל את פעילותו הפוליטית בשנות ה-80 במפלגת העבודה. בשנת 1988 הוא נבחר לכנסת ה-12 והיה חבר בוועדת החינוך, בוועדת החוץ והביטחון ובועדת חוקה, חוק ומשפט. בכנסת ה-13 (1996-1992) שימש כיושב-ראש ועדת הכנסת ולאחר מכן היה יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון. בכנסת ה-14 הוא חזר להיות חבר בוועדת הכנסת וועדת החוץ והביטחון.
באותם זמנים הוא הצטרף לחוג "הכפר הירוק" (הידוע יותר בשם "השמינייה"), שבו היו חברי כנסת צעירים שהיוו את הסמן השמאלי במפלגה, ביניהם חיים רמון ועמיר פרץ.
לקראת בחירות 1999 פרש מירום מהמפלגה ביחד עם נסים זווילי והצטרף למפלגת המרכז בראשות יצחק מרדכי, אולם לא הצליח להיבחר לכנסת ה-15.
הוא חזר למפלגת העבודה, הביע את תמיכתו בעמיר פרץ בפריימריז לקראת בחירות 2006, ואף שימש כיועץ לצוות המשא ומתן הקואליציוני של המפלגה לאחר הבחירות.
עד 2006 שימש כיו"ר הקרן המרכזית לערבויות של התנועה הקיבוצית וב-18 ביוני 2006, נבחר על ידי תנועת העבודה הציונית לשמש כגזבר הסוכנות היהודית. בינואר 2010 מונה ליו"ר דירקטוריון אוצר התיישבות היהודים במקומו של דב שילנסקי. במקביל מכהן מירום משנת 2001 כיו"ר הוועד המנהל של מכללות סמינר הקיבוצים ואורנים. מירום משמש גם כיו"ר הוועד המנהל של מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן ויו"ר קרן ברל כצנלסון.
אוירודינמיקה
גפנן המדבר
גֻּפְנַן הַמִּדְבָּר (שם מדעי: "Cordia sinensis, "מכונה גם עֲרַף הַמִּדְבָּר) צמח סודני, ממשפחת הזיפניים הגדל בקרקעות שאינן מלוחות.
זהו צמח שאוהב חום בעיקר נאות מדבר כמו בקעת ים המלח, הוא גדל בבתי גידול טבעיים בלבד.
כצמח בר, הוא מוכר בשני אתרים בלבד בארץ-ישראל: נחל צאלים ושמורת עין גדי.
בפתח נחל צאלים ישנם שני פרטים. בשמורת עין גדי הוא גדל כצמח בר במדרון עין-גדי, וכן הוא נזרע ונשתל כצמח גנני בעין גדי ובאתרים נוספים בבקעת ים המלח.
הוא מיטיב לגדול באדמה לחה, אך יכול לחיות גם באדמה הררית או מלוחה. הוא נפוץ על ידי זריעה, שתילה וייחור.
גפנן המדבר הוא צמח מוגן בישראל.
קלימט
קוקושקה
יחיאל צ'לנוב
יחיאל יפים ולדימירוביץ' צְ'לֶנוֹב (נכתב גם צ'לינוב, טשלנוב, טשלינוב; בכתיב יידי: טשלענאָוו; בכתיב רוסי: Иехиэль (Ефим Владимирович) Членов; בכתיב לטיני: Efim Wladimirovich (Yehiel) Tschlenow, או Chlenov; ט"ו בתשרי תרכ"ד, ספטמבר 1863, קרמנצ'וג, פלך פולטבה, האימפריה הרוסית (אוקראינה) – י"ט בשבט תרע"ח, 31 בינואר 1918, לונדון, בריטניה) היה רופא ומנהיג ציוני, אשר שימש במשך שנים רבות יושב ראש הקונגרסים של ציוני רוסיה.
קורות חיים.
השנים הראשונות.
יחיאל צ'לנוב נולד למשפחה חסידית בעיר קרמנצ'וג שבפלך פולטבה, אז בתחום המושב של האימפריה הרוסית. בשנת 1876 עבר למוסקבה והתחיל לימודי רפואה באוניברסיטת מוסקבה, שאותם סיים בשנת 1888. בזמן לימודיו התקרב לתנועות מהפכניות ברוסיה, והחל להתעניין ברעיונות הנרודניקים. לאחר סיום לימודיו החל קריירה רפואית במוסקבה.
פעילותו הציונית הראשונית.
בעקבות הפוגרומים של שנת 1881 ("הסופות בנגב") עזב את החוגים המהפכניים הרוסיים והתקרב ל"חובבי ציון". ביחד עם אוסישקין הקים חוג ציוני ראשון במוסקבה, ולאחר מכן הקים בשנת 1884 ביחד עם הרב יעקב מזא"ה ופסח מרק את אגודת "בני ציון". בשנת 1897 השתתף בקונגרס הציוני הראשון בבזל, והצטרף לתנועה הציונית.
מנהיג ציוני רוסיה.