לאחר תבוסתה של מפלגת העצמאות בבחירות שנערכו ביולי 1971 עבר הפסטין להיות יושב ראש האופוזיציה. בסתיו 1973 הוא פרש מתפקידו זה מטעמי בריאות.
ב-1976 פורסם קובץ המאמרים שלו, "יסודות הפוליטיקה והממשל" (Þjóðmálaþætti).
יוהאן הפסטין מת ב-15 במאי 1980 לאחר מחלה קשה וארוכה.
לוטוס סימן 6
לוטוס סימן 6 (באנגלית: Lotus Mark VI) היא מכונית ספורט, בתצורת קבריולה, רודסטר, 2 מושבים, מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ והספורט "לוטוס מכוניות" הבריטית אשר יוצרו בין השנים 1952–1957.
השלדה הייתה עשויה מאלומיניום, המנוע וחלקים מהמארז נלקחו מפורד פרפקט E93A. את הדגם תכנן, בנה ועיצב קולין צ'פמן מייסד "לוטוס מכוניות".
תאוצת ה-"לוטוס סימן 6" בין 0–100 קמ"ש היא 15 שניות ויוצרו ממנה 110 יחידות.
שער 11
דמויות (אלבום)
דמויות הוא אלבומו השני של הראל סקעת שיצא ב-1 בספטמבר 2009.
ב-20 במאי 2009 יצא לתחנות הרדיו סינגל הבכורה מהאלבום, "מובן לי עכשיו", שכתב והלחין עפר בשן. ב-8 ביולי יצא לתחנות הרדיו סינגל שני, "בואי היום"' שכתב והלחין יהלי סובול וב-1 בספטמבר 2009 יצא האלבום המלא. במקביל לצאת האלבום יצא סינגל נוסף, "סוף", שכתב סקעת עצמו והלחין עילי בוטנר. לאחר מכן יצא סינגל נוסף "עוד יאיר עלי" בנובמבר 2009.
באלבום זה גדל חלקו של סקעת בכתיבת השירים. פרט ל"סוף", הוא כתב גם את מילות השיר "דמויות", והשתתף בכתיבת השירים "ציפור" (עם מאיר גולדברג) ו"עוד יאיר עלי" (עם עפר בשן ובני בשן). סקעת גם עיבד את השיר "תמימותי" (מילים ולחן של אופיר קידר), הפותח את האלבום. ההפקה המוזיקלית של שאר השירים התחלקה בין פיטר רוט, יזהר אשדות וזיו קוז'ו.
דמוקרטים 66
דמוקרטים 66 (בהולנדית: Democraten 66, מכונה גם D66) היא מפלגה ליברלית בהולנד. D66 הוקמה בשנת 1966 על ידי קבוצה של אינטלקטואלים צעירים. היעד העיקרי של המפלגה היה דמוקרטיזציה של המערכת הפוליטית.
מלבד 29 הנציגים של המפלגה בפרלמנט ההולנדי (19 בבית הנבחרים ו-10 בסנאט) וארבעת נציגיה בפרלמנט האירופי, המפלגה חזקה מאוד ברשויות המקומיות במדינה. מרבית מהכוח האלקטורלי של המפלגה ממוקם בערים הגדולות (כגון אמסטרדם, אוטרכט, אנסחדה, חרונינגן, הארלם, טילבורך, אמרספורט, האג וארנהם), בעיקר בקרב המשכילים והמעמד העליון. ההיסטוריה של המפלגה מאופיינת בתנודות אלקטורליות גדולות.
שם המפלגה- "דמוקרטים 66" נובע מהאג'נדה הדמוקרטית של המפלגה והשנה בה נוסדה.
היסטוריה.
המפלגה נוסדה ב-14 באוקטובר 1966 על ידי 44 פעילים. מרביתם תוארו כנובוס הומו, אם כי רובם כבר כיהנו במשרות פוליטיות לפני הקמת המפלגה. בתחילתה, המפלגה לא החזיקה באידאולוגיה ברורה, אלא קראה לדמוקרטיזציה רדיקלית של החברה ולפרגמטיזם. בבחירות שנערכו בשנת 1967, קיבלה המפלגה כ-7 מושבים בבית הנבחרים, הישג חסר תקדים למפלגה חדשה. בשנת 1972 בפעם הראשונה לקחה חלק בפעילות הממשלה. בשנתיים שלאחר מכן מרבית מחברי המפלגה עזבו, ותוצאות הבחירות האזוריות היו מאכזבות מאוד עבור המפלגה, ובבחירות לסנאט שהתקיימו ב-1974, ה-D66 הפסידה מחצית מנציגיה. המצב היה כל כך חמור, עד שבקונגרס המפלגתי שהתקיים בשנת 1974, הוצע אף לפרק את המפלגה. רוב חברי המפלגה הצביעו בעד הפירוק, אך לא הושג רוב הכרחי של שני שלישים. לאחר המשבר הנהגת המפלגה הדגישה אוריינטציה ליברלית, ובכך הכפילה את כוחה בבחירות לבית הנבחרים שנערכו בשנת 1977, אם כי באותה השנה הפסידה את נציגותה בסנאט.
בשנת 1981 לקחה חלק בממשלה למשך שנה, ובשנת 1982 שבה לאופוזיציה. שיא כוחה של ה-D66 היה בשנת 1994, עם 24 מושבים בבית הנבחרים ו-12 בסנאט. לקחה חלק בממשלה בשנים 1994-2002.
אידאולוגיה.
ערכי המפלגה הם דבר השנוי במחלוקת בתוך ה-D66. בתוך המפלגה יש שני פלגים מרכזיים- הדמוקרטיים הרדיקלים והליברלים הפרוגרסיביים. מאפיינים עיקריים של מצע המפלגה כוללים:
ארגון.
הגוף הגבוה ביותר ב-D66 הוא העצרת הכללית, שבה כל חבר יכול להשתתף. הוא מתכנס פעמים רבות בשנה. האספה בוחרת את מועמדי המפלגה לפרלמנטים השונים. למפלגה יש 250-300 סניפים ברחבי הולנד. למפלגה יש ארגון נוער שהצמיח מספר חברי פרלמנט.
המפלגה לוקחת חלק באינטרנציונל הליברלי מאז שנת 1986.
הבעיה החמישית של הילברט
הבעיה החמישית של הילברט היא אחת מ-23 הבעיות של הילברט, שאותן הציג המתמטיקאי הגרמני דויד הילברט בשנת 1900 בוועידת פריז של הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים. הבעיה החמישית עוסקת באפיון של חבורות לי.
התאוריה של חבורות לי מתארת סימטריה רציפה. חשיבותה במתמטיקה ובפיזיקה עיונית (למשל בתורת הקווארקים) גדלה בהתמדה במהלך המאה העשרים. בפשטות, התאוריה של חבורות לי היא המכנה המשותף בין תורת החבורות לבין תורת היריעות טופולוגיות. שאלתו של הילברט הייתה: האם הגבלת התאוריה ליריעות חלקות תשפיע על המשפטים שניתן (או לא ניתן) להוכיח בתאוריה? במילים אחרות: האם ישנן חבורות רציפות שאינן גזירות? מלכתחילה שוער שהתשובה תהיה שלילית, שכן הדוגמאות העיקריות לחבורות לי הן יריעות חלקות. הוכחה מדוקדת להשערה זו ניתנה בתחילת שנות ה-50.
על אף זאת, כיוון שההגדרה המדויקת של "יריעה" לא הייתה ידועה בזמנו של הילברט, יש מקום לדיון בדבר הניסוח המדויק של הבעיה בטרמינולוגיה מתמטית עכשווית, וממילא ניתן לדון האם הבעיה אכן נפתרה.
ניסוח קלאסי של הבעיה.
במשך תקופה ארוכה היה מקובל לנסח את הבעיה כשאלת האפיון של חבורות לי כחבורות טופולוגיות שהן גם יריעות טופולוגיות. במונחים קרובים יותר לאלה ששימשו את הילברט, ליד איבר היחידה e של החבורה G יש קבוצה פתוחה U במרחב האוקלידי שמכילה את e, ובתת-קבוצה V של U יש העתקה רציפה F:V × V → U שמקיימת את אקסיומות החבורות, במקום שבו הן מוגדרות. הבעיה היא להראות ש-F היא פונקציה חלקה ליד e (כיוון שחבורות טופולוגיות הן מרחבים הומוגניים, הן נראות בכל מקום כפי שהן נראות ליד e).
התוצאה המהותית הראשונה, לחבורות קומפקטיות הייתה של ג'ון פון נוימן ב-1933. המקרה של חבורות אבליות קומפקטיות לוקלית נפתר בשנת 1934 בידי לב פונטריאגין. השלמת הפתרון, לפחות במשמעות זו של דברי הילברט, ניתנה בשנות ה-50, בעבודתם של אנדרו גליסון, דין מונטגומרי ולאו זיפין.
בשנת 1953 נתן הידהיקו ימבה תשובה סופית לשאלתו של הילברט, במשפט:
ללא תת-חבורות קטנות.
חבורה טופולוגית G היא ללא תת-חבורות קטנות אם יש סביבה N של איבר היחידה e שאין בה תת-חבורה גדולה מאשר "e". חבורת המעגל (מעגל היחידה במישור המרוכב) מקיימת תנאי זה, וכך גם החבורה הליניארית הכללית מעל שדה המספרים המרוכבים, ואילו המספרים ה-p-אדיים Z"p" כחבורה אבלית אינם מקיימים תנאי זה.
ניסוחים אחרים.
חוקרים אחדים מפרשים את הבעיה החמישית של הילברט בצורות אחרות, וכל אחת מדרכי פרשנות אלו דורשת הוכחה משלה. אחד הניסוחים האחרים, המייחס לחבורה הנידונה פעולה על קבוצה אחרת, הוא השערת הילברט-סמית, ולזו אין עדיין פתרון מלא.
בשנים 1969–1970 פרסם המתמטיקאי פר אנפלו מספר מאמרים המתייחסים לבעיה החמישית של הילברט כבעיה באנליזה פונקציונלית. דיון בגישה זו מופיע בפרק האחרון של ספרם של יורם לינדנשטראוס ויואב בנימיני, Geometric nonlinear functional analysis.
משה אגוזי
משה אגוזי (14 באוגוסט 1903 – 20 באוקטובר 1983) היה פעיל בארגון ההגנה בתל אביב והאחראי על הקמת ותחזוקת הסליקים של הארגון במחוז דן. לאחר קום המדינה שירת כקצין חימוש במטה הארצי של המשטרה.
ביוגרפיה.
אגוזי נולד ב-1903 בולושצ'ובה שבפולין כמשה זולונץ ('ZOLNOZ) ליהודה לייב וחיה אסתר (לבית ניימן). למד בבית ספר בעיר מגוריו ובהמשך למד במספר קורסים צבאיים. לאחר מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא פולין ושירת באזור וילנה בשנים 1920–1923. ב-1923 עלה ארצה והחל לעבוד עם עוד שותף בצביעת בתים. בתקופה זו החל כבר להיות פעיל בארגון ההגנה (שנוסד ב-1921) ועבר קורס מ"מ (1936) וקורס מ"פ (1942). ב-1927, עם פרוץ מאורעות תרפ"ט, נשלח לארגן את השמירה במושבה יסוד המעלה. ב-1929 חזר לתל אביב והקים פלוגה ניידת של 75 רוכבים להגנת מושבות השרון ובמקביל פתח חנות משקאות. ב-1933 החל ארגון ההגנה בפעילות מואצת של רכישת ואחסון נשק ואגוזי צורף לחטיבת קרייתי והיה בין ארבעת הפעילים שמונו לטפל בקבלתו ואחסונו במחוז דן. לשם כך הקימה הקבוצה כ-12 סליקים ברחבי תל אביב.
בנוסף לתפקידו כאחראי סליקים, מונה משה אגוזי למפקד הראשון של הש"ז (שירות הזהירות). בתפקידו זה היה אגוזי אחראי לשמירת הסודיות של ארגון ההגנה על ידי התקנת מערכות אזעקה והתראה בקרבת הסליקים וכן לתרגול פינוי תכולתם של סליקים שהיה חשש שיתגלו.
ב 1 באוגוסט 1948, בשלהי מלחמת העצמאות, הצטרף אגוזי למשטרת ישראל שם עסק בעיניני נשק ושירת כקצין חימוש בדרגת סגן ניצב במטה הארצי של המשטרה. במסגרת עבודתו השאיל נשק למוזיאונים ולהצגות תיאטרון.
אגוזי נישא לראשונה לקליר (קלרה), ילידת לייפציג, ולזוג נולדו בן (אביהו) ובת (יעל). בנישואין שניים נישא לחיה. קליר נפטרה ב-1965. אגוזי נפטר ב-1983 והובא לקבורה בבית הקברות קריית שאול לצד רעייתו.
סרשה רונן
מגאפון (חברה)
חברת מגאפון היא חברת תקשורת המפעילה רשת סלולרית ברוסיה ומספקת שירותי טלפוניה מקומית, שירותי גישה לאינטרנט ושיחות בינלאומיות.
בשנת 1993 החברה הוקמה לראשונה בסנקט פטרבורג בשם "GSM צפון-מערב" ובשנותיה הראשונות הייתה בבעלות מפעילות סלולרי מסקנדינביה. במאי 2002 אורגנה מחדש תחת השם מגאפון.