רומנים ריאליסטים מייצגים של התקופה הם "אבא גוריו" של בלזאק, "אנה קארנינה" של טולסטוי ועוד.
מאפיינים מרכזיים.
מאפייני הרומן הריאליסטי אינם מופיעים בכל רומן המוגדר "ריאליסטי", אך ניתן לראות בהם אמצעי זיהוי כלליים:
אבי אוריה
אָבִי אוֹרִיָּה (נולד ב-15 במאי 1949) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ומדבב ישראלי. זוכה פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2015 לשחקן בתפקיד-משנה, על משחקו במחזה "חתולה על גג פח לוהט", שהועלה בתיאטרון בית ליסין.
ביוגרפיה.
אחרי שירותו בצה"ל בלהקת חיל הים, למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון שבאנגליה. לאחר שהופיע במספר תיאטראות באנגליה עבר לניו יורק והשתתף במספר הצגות תיאטרון ותוכניות טלוויזיה. לאחר חזרתו ארצה בשנת 1979 הופיע בהצגות "חקירה חוזרת בדבר מותו המוזר של אנרכיסט מפוקפק", "מכולת", "כותרת ראשית", "המשפט", "מקהלת אי הסכמה", "רציחות קטנות", "מיס דייזי", "חלון בלהות", "מסעותי עם דודתי", "אידיוט לארוחה", "אמנות", "בעל בריבוע", "מבזק חדשות", "פרפר ברשת", "איסמעיליה", "ברוקלין בוי", "שעה וחצי איחור", "הנערה מהכפר", "שמו הולך לפניו", "מראה מעל הגשר", "חתולה על גג פח לוהט", "חוף דייטונה" ו"אטום" בתיאטראות הבימה, הקאמרי, תיאטרון בית ליסין, תיאטרון החאן ותיאטרון באר שבע.
בנוסף הופיע במספר סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה, בהם הסרטים "חסמבה ונערי ההפקר" של יואל זילברג (1971), "החורף האחרון" לצד יונה אליאן (1984), ההפקה הבינלאומית "לך, תחייה ותהייה" (2005) וב"איזה מקום נפלא" שזכה בפרס אופיר לצד אורי גבריאל ואוולין קפלון, וכן בסדרות "שניים אוחזין", "סיבת המוות רצח" ו"המקום". כמו כן דיבב סדרות וסרטים, ביניהם את סדרת הטלוויזיה "הדרדסים": זללני, בר-מוח, דרדס שיר, "קיד וידאו", "באטמן - הסדרה המצוירת" ו"צעצוע של סיפור".
אוריה נראה בקליפ של השיר "אידישע פיראטן" של להקת חיל הים, בתור הפיראט השמנמן.
המגדל האפל (סדרה)
הבית הלבן (עונות)
עונות הבית הלבן
ישובי גוש שילה
טורמלין
טורמלין – קבוצת מינרלים ציקלוסיליקטים (סיליקטים במבנה בצורת טבעת) שיש להם מבנה כימי בין המסובכים ביותר הקיימים במשפחת המינרלים הסיליקטיים. לטורמלין יש מבנה סיליקטי מורכב של אלומיניום ובורון, אבל בשל תהליכי החלפה איזומורפיים הרכבו משתנה בצורה נרחבת כשיסודות דוגמת נתרן, סידן, ברזל, מגנזיום, ליתיום ויסודות נוספים מצטרפים להרכב.
מבנה גבישי.
מבנה הגביש של הטורמלין הוא טריגונלי וצורתו מחט או פריזמה דקה עד עבה בעלת חתך שהוא בדרך כלל משולש שצלעותיו מעוגלות ועליהם משורטטים קווים לאורך הפריזמה. צורת הקצוות של הגביש היא אסימטרית, תופעה המכונה המימורפיזם. גבישים פריזמטיים דקים וקטנים נפוצים בסלע הגרניט הבנוי גרגרים קטנים הקרוי אפליט, כשהם יוצרים תבניות רדיאליות דמויי מרגנית. טורמלין הוא לעיתים רחוקות אֵיאוֹהֶדרָלי (גביש שמישוריו מפותחים, גלויים ומושלמים) מושלם, למעט הטורמלין מסוג דרוויט מאזור ייניאתרה (Yinnietharra) שבאוסטרליה המערבית. מרבץ הדרוויט התגלה בשנות ה-70 ונוצל עד תומו.
כל הגבישים ההמימורפים הם פיאזואלקטריים ולרוב הם גם פירואלקטריים. גביש טורמלין שעבר חימום נטען במטען חשמלי חיובי בקצה אחד ובמטען שלילי בקצה השני. בשל תופעה זו עלולים גבישי טורמלין המצויים תחת תאורה חזקה בתצוגה להתכסות בציפוי מכוער של אבק הנמשך אל הגבישים שנטענו. התכונות החשמליות הבלתי שגרתיות של הטורמלין הביאו לפרסומו בתחילת המאה ה-18. חברת הודו המזרחית ההולנדית יבאה לאירופה אבני חן טורמליניות ססגוניות בכמויות גדולות מסרי לנקה. באותה תקופה לא ידעו שהמינרל השחור שורל והטורמלין הם אותו מינרל.
צבעים בטורמלין.
הטורמלין מופיע במגוון צבעים רב. בדרך כלל צבעו של טורמלין עשיר בברזל הוא בין שחור לכחול־שחור ועד חום עמוק. הסוגים העשירים במגנזיום הם בגוונים מחום לצהוב, והטורמלין העשיר בליתיום מופיע כמעט בכל צבע, כחול, ירוק, אדום, צהוב, ורוד ועוד. קיים גם טורמלין נדיר חסר־צבע. גבישים בעלי שני צבעים או מרובי צבעים נפוצים למדי, כשהם משקפים את השינויים בכימיית הנוזל במהלך תהליך ההתגבשות. הגבישים עשויים להיות ירוקים בקצה אחד וורודים בקצה שני. סוגים מסוימים של טורמלין הם דיכרואיסטיים (דו־צבעיים), כלומר נראה כאילו הם מחליפים צבע כשמסתכלים בהם מכיוונים שונים.
אזור בטורמלין.
אִיזוּר (zoning) הוא היווצרות אזורי צבע המקבילים להתפתחות שכבות הגביש. אזורי צבע אלה נובעים משינוי בתמיסה ממנה נוצר הגביש. בטורמלין יוצר האזור דוגמת אבטיח: קליפה ירוקה, שכבת ביניים לבנה וחלק פנימי אדום.
סוגים.
הסוג הנפוץ ביותר של טורמלין קרוי שורל ותואר לראשונה על ידי יוהאנס מאתסיוס ב-1524. שורל מהווה כנראה 95% ויותר מכלל הטורמלין בטבע. המילה טורמלין היא שיבוש של המילה הסינהלית טורמאלי שפרושה "אבן המושכת אפר" (התייחסות לתכונת הפירואלקטריות של המינרל). משמעות המילה "שורל" אינה ידועה, אך ייתכן כי זו מילה סקנדינבית.
תפוצה.
ניתן למצוא טורמלין בשני מופעים גאולוגיים עיקריים: בסלעי יסוד – בייחוד בגרניט ובפגמטיטים של גרניט, ובסלעים מותמרים דוגמת צפחה ושיש. שורל וטורמלין עשיר בליתיום מצויים בדרך כלל בגרניט ובפגמטיטים של גרניט. טורמלין עשיר במגנזיום, דרוויט, מצוי כמעט אך ורק בצפחה ובשיש. בנוסף לכך, כיוון שהטורמלין הוא מינרל עמיד, ניתן למצוא כמויות קטנות ממנו כגרגרים באבן חול ובקונגלומרטים.
שימושים.
בטורמלין נעשה שימוש בתעשיית התכשיטים, במדי לחץ, ובמיקרופונים מקצועיים. בתעשיית התכשיטים האינדיגוליט הכחול הוא היקר ביותר, אחריו הוורדליט הירוק והרובליט הוורוד. באופן אירוני דווקא הסוג הנדיר ביותר, האכרויט חסר־הצבע, נחשב בין הסוגים הנחותים והוא הזול ביותר מבין הטורמלנים השקופים. בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הטורמלין הוורוד הוא אבן ההולדת התחליפית של חודש אוקטובר.
טורמלין המשמש כאבן חן מופק בסרי לנקה, ברזיל, מדינת קולורדו בארצות הברית ובאי אלבה שבאיטליה. בישראל ניתן למצוא טורמלין בעורקי קוורץ באזור אילת.
דירוג פיפ&quot;א העולמי
Let It Be (אלבום)
Let It Be (שיהיה/תן לזה להיות) הוא אלבום האולפן ה-13 והאחרון של הביטלס.
הפקה.
האלבום יצא במאי 1970, חודש לאחר פירוק הלהקה. רוב שירי האלבום הוקלטו בתקופת צילום הסרט "Let It Be", בתחילת שנת 1969 תחת השם "Get Back", אך האלבום יצא רק אחרי התקליט Abbey Road, שהוקלט מאוחר יותר באותה שנה. מעט שירים שהוקלטו אחרי הקלטות Abbey Road נכללו גם הם בתקליט. מטרת האלבום היא "החזרה למקורות" של הביטלס; לאחר מספר שנים פסיכדליות של יצירה מורכבת ומסובכת הם רצו לחזור להיות להקת רוקנ'רול פשוטה. במהלך החזרות לאלבום הם ביצעו ביצועים רבים לשירים שעליהם גדלו, ובאלבום עצמו מופיע השיר "One After 909", שכתבו לנון ומקרטני בתחילת שנות ה-60. בהזמנתו של ג'ון לנון, ערך המפיק פיל ספקטור חלק משירי האלבום והוסיף לכמה מהם תזמוּר ומקהלה, פעולה שהייתה מנוגדת לתפישתו של פול מקרטני, ששיריו הם שספגו את מנת העריכה הכבדה ביותר. התזמור והעריכה נועדו 'להציל' את שירי האלבום, שהיו בשלב של סקיצות או חזרות, ובמקרים רבים סבלו מנגינה ושירה מרושלת. בשנת 2003 יצא לאור הדיסק Let It Be... Naked בו נשמעים השירים בעריכתו של פול מקרטני, כפי שרצה להוציא אותם באלבום.
בשנת 2003 האלבום דורג במקום 86 על ידי המגזין רולינג סטון ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים אך כשהרשימה עודכנה בשנת 2012 האלבום דורג במקום ה 392.
קרדיטים.
הביטלס
מוזיקאים נוספים
הפקה
שר המסחר והתעשייה
משרד המסחר והתעשייה
Yellow Submarine
Yellow Submarine (מילולית: צוללת צהובה) הוא אלבום האולפן העשירי של להקת הרוק הבריטית הביטלס שיצא בשנת 1969. האלבום הוא פסקול סרט האנימציה "צוללת צהובה" שיצא ב-1968, בו מככבות דמויות מצוירות של חברי הלהקה.
הפקה.
החוזה לאלבום ולסרט, עליו חתם מנהלם של הביטלס, בריאן אפשטיין, בשנת 1966 קבע כי על הביטלס יהיה לספק לאלבום שלושה שירים שלא פורסמו קודם באלבום אחר. הביטלס, שלא היו מרוצים מהחוזה עליו חתם אפשטיין, החליטו להקליט שלושה שירים שלדעתם לא היו טובים מספיק לכלול באלבום שלהם.
אחד מהשירים המיועדים לאלבום, Baby You're a Rich Man, נפסל לצורך זה משום שנכלל במיני-אלבום Magical Mystery Tour. בסופו של דבר החליטו הביטלס להעביר שלושה שירים אחרים, שנחשבו בעיניהם פחות טובים: Only A Northern Song של ג'ורג' האריסון (שהוקלט במהלך הקלטות Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, בפברואר 1967); It's All Too Much, אף הוא של האריסון, שהוקלט באמצע שנת 1967; All Together Now, שכתב פול מקרטני והוקלט במאי 1967; ו-Hey Bulldog של ג'ון לנון, שהוקלט בפברואר 1968. השיר האחרון חרג מהמכסה לה נדרשו הביטלס והוקלט, כהגדרתו של לנון, "כדי למלא מקום".
לשירים אלו הוספו שני שירים נוספים: Yellow Submarine, שיר הנושא, שנלקח מהאלבום Revolver ו-All You Need Is Love, המופיע באלבום בגרסה שונה מהגרסה שהוצאה קודם כתקליטון (הקלטה בסטריאו, שירה שונה וקצר בעשר שניות). בצד השני של האלבום הופיעו קטעים מהפסקול של הסרט המצויר "צוללת צהובה", שנכתבו ותוזמרו על ידי מפיק הביטלס ג'ורג' מרטין.
יצירות.
כל היצירות הנכללות בצד השני הולחנו (פרט ל-"Yellow Submarine in Pepperland") ונוצחו על ידי ג'ורג' מרטין והוקלטו על ידי תזמורת בת 41 נגנים באולפני אבי רוד בתאריכים 22–23 באוקטובר 1968.
Pepperland.