התוכניות לבניית קווי רכבת תחתית נוספים בכיוונים צפון-דרום ומזרח-מערב החלו להירקם כבר ב-1895 והסקיצות הראשוניות לקווים M2 ו-M3 שורטטו ב-1942. התוכנית להקמת קו שינוע בכיוון מזרח-מערב החלה לקרום עור וגידים לאחר תום מלחמת העולם השנייה והגידול הרב באוכלוסיית בודפשט, שבא בעקבותיה. העבודות על הקו החלו בשנת 1950, והוא אמור היה להיפתח בשנת 1954. עד שנת 1953 נכרו כבר 3 קילומטרים של מנהרה, אך בעיות פוליטיות ותקציביות גרמו להקפאת הבנייה. בינתיים שונה מעט תוואי הקו, ובניית הקו חודשה רק כעבור עשר שנים, בשנת 1963. בסופו של דבר נפתח הקטע הראשון בקו (בין Deák Ferenc tér ל-Örs vezér tere) ב-4 באפריל 1970. הקו החדש, שמיוצג על ידי צבע אדום, תוכנן במקור כדי לחבר בין שתי תחנות הרכבת הגדולות בבודפשט: דלי (התחנה הדרומית) וקלטי (התחנה המזרחית). הקטע השני בקו (בין Deák Ferenc tér ל-Déli pályaudvar) נפתח ב-22 בדצמבר 1972 והביא את הקו לאורכו הנוכחי של 10.3 ק"מ. כיום זהו הקו היחיד שחוצה את הדנובה ומקשר במנהרה תת-קרקעית בין שני חלקי בודפשט. הקו עובר באתרים מרכזיים רבים בעיר, כך שחוץ משתי תחנות הרכבת הקו עובר, בין היתר, גם ליד כיכר סל קלמן (לשעבר כיכר מוסקבה) (תחנת Moszkva tér), הפרלמנט ההונגרי (תחנת Kossuth Lajos tér), בית המלון אסטוריה (תחנת Astoria) והאצטדיון הלאומי על שם פרנץ פושקש בתחנת Stadionok (לשעבר Népstadion). התחנות בקו זה הן העמוקות ביותר בכל המערכת, ובו נמצאת גם התחנה העמוקה ביותר - תחנת Moszkva tér.
בסתיו של שנת 2003 החלו בקו עבודות שיפוץ נרחבות וחלקים ממנו נסגרו לסירוגין לתנועת רכבות. העבודות נמשכו עד שנת 2007 וכללו שיפוץ של 8 תחנות, כך שבתום השיפוץ תחנות אלה הפכו למודרניות ביותר במערכת. בשנת 2004 שופצו התחנות Blaha Lujza tér ו-Kossuth Lajos tér, ב-2005 שופצו ,Batthyány tér Keleti pályaudvar ו-Astoria, ואילו ב-2006 שופצו Moszkva tér ,Deák Ferenc tér ו-Déli pályaudvar. ישנה תוכנית לקשר קו זה לרכבת הפרברים, אך לפי שעה אין להצעה זו תומכים רבים.
הקו הכחול M3.
הקו הכחול M3 הוא הקו החדש והארוך ביותר בעיר. הוא מקשר בין אזור התעשייה בקובנה (Kőbánya) שבדרום העיר לשכונת אויפשט (Újpest, פירוש מילולי: פשט החדשה) שבצפונה. התוכניות להקמתו החלו לתפוס תאוצה בשנת 1963 והבנייה החלה ב-1970, מספר שבועות לאחר פתיחת הקטע הראשון בקו M2. הקטע הראשון של הקו נחנך בשנת 1976 כשאז גם הוצגה חלוקת הצבעים לקווים כפי שהיא מקובלת היום. בתחילה כלל הקו שש תחנות, וב-1980 נוספו לו חמש תחנות בקטע שבין קובאנה-קישפשט (Kobánya-Kispest) וכיכר נאג'ווארד (Nagyvárad tér). הקו הורחב עוד מספר פעמים: ב-1981 (בין Deák Ferenc tér ל-Lehel tér), ב-1984 בקטע שבין תחנות Lehel tér ו-Árpád híd וב-1990 הורחב בצפונו עד לתחנת Újpest-Központ והגיע לאורכו הנוכחי של עשרים תחנות הפרושות לאורך כ-17 ק"מ. התוואי הסופי של הקו עדיין לא נקבע ומשום כך הקו אינו מקושר לשיכון המגורים הגדול Káposztásmegyer שנמצא ליד שכונת Újpest ולמספר תחנות רכבת. כמו כן, מוסך תפעולי בצפון הקו לא נבנה עדיין ונמצא בשלבי תכנון.
מסלול הקו הוא מצפון לדרום, ורובו מקביל לדנובה מכיוון מזרח. לאורך קו ארוך זה ישנן מספר תחנות הנמצאות בסמיכות לאתרים מוכרים בעיר. כך לדוגמה: תחנת Ferenciek tere, נמצאת בסמוך לכיכר מרכזית בעלת שם זהה, תחנת Arany János utca נמצאת מעט דרומית לבזיליקת אישטוון הקדוש המפורסמת, תחנת Kalvin tér נמצאת במרחק הליכה מהשוק המקורה של בודפשט ואילו תחנת Nyugati palyaudvar נמצאת על יד תחנת רכבת בעלת שם זהה וגם ליד מרכז הקניות WestEnd שהוא הקניון הגדול במזרח אירופה.
הקו הירוק M4.
הקו מחבר את צפון מזרח העיר (פשט) לדרום מערבה (בודה) והוא הקו השני שחוצה את הדנובה (M2 היה הראשון). על נחיצותו של הקו הוסכם כבר ב-1972 במסגרת תוכנית פיתוח של בודפשט וסביבותיה. הוחלט אז שעבודות ההקמה יחלו בשנת 1978, אך מספר דחיות הובילו להקפאת הפרויקט. בסופו של דבר, בהסכם שנחתם ב-14 במאי 2003 בין הממשלה לעיריית בודפשט, נקבע התוואי הסופי של הקו M4 כפי שהוא היום. ההכנות להקמת הקו החלו עוד לפני כן בשנת 2002 ברחובות Bartók Béla ו-Fehérvári. עבודות אלה כללו שחזור והעתקת תשתיות, כמו גם בניית מעברים להולכי רגל שעתידים לשמש את הרכבת התחתית. עבודות הבנייה של הקו עצמו החלו מעל הקרקע בשנת 2005 בכיכר בארוש (תחנת הרכבת המזרחית - Keleti Pályaudvar), וב-27 במרץ 2006 הונחה אבן הפינה לרכבת התחתית.
המקטע הראשון בין תחנת הרכבת Kelenföldi pályaudvar שבכיכר Etele tér לתחנת הרכבת המזרחית, באורך של 7.5 ק"מ, הושלם במרץ 2014 והוא מכיל עשר תחנות. מקטע זה חוצה את הקו M2 בתחנת Keleti pályaudvar ואת הקו M3 בתחנת Kálvin tér. בשעות השיא פועלות בו הרכבות בתדירות של 3-5 דקות ובשעות השפל בתדירות של 10 דקות. הרכבות בקו זה אוטומטיות ומתופעלות ללא צורך בנהג. הרציפים בכל התחנות לאורך המקטע כמו גם במקטעים המתוכננים הם באורך של 80 מטרים.
המקטע השני בין תחנת הרכבת המזרחית לכיכר Bosnyák יהיה באורך של 3 ק"מ, ויכלול ארבע תחנות. לפי התוכניות מקטע זה אמור היה להפתח ב-2014. תוכניות אלו נגנזו ולפי דעה (2022) אין לוח זמנים לבנייתם.
תוכניות פיתוח.
הרחבת קווים קיימים.
ישנן תוכניות להאריך את שלושת קווי הרכבת הקיימים כדי ליצור קישוריות טובה יותר בין הרכבת התחתית לבין שאר אמצעי התחבורה הציבורית בבודפשט וסביבותיה. תוכניות אלה כוללת הארכה של הקו M1 אל מעבר לרחוב מקסיקו עד לתחנת הרכבת ב-Rákosrendező ובכך לקשר אותו לרשת הרכבות הארצית והאירופית.
ארגון Városi és Elővárosi Közlekedési Egyesület (התאגדות התחבורה הציבורית העירונית והפרוורית) הציג תוכנית שמטרתה לאחד בין קו M2 עם הרכבת הפרוורית (HÉV) מכיוון גדלה שבמזרח העיר. עיריית בודפשט לא אישרה את התוכנית במתכונתה הנוכחית, אך ייתכן כי הצעה זו תיושם בעשור השני של המאה.
תוכנית נוספת מציעה להאריך את הקו הכחול M3 צפונה ל-Káposztásmegyer ודרומה עד לנמל התעופה הבינלאומי בודפשט פרנץ ליסט ייתכן שאף בשנים הקרובות. עם זאת, תוכנית ההארכה עד לנמל איבדה מהפופולריות שלה משום שתוכניות חדשות מציעות קישור רכבתי בין נמל התעופה לבין תחנת הרכבת המזרחית (Keleti pályaudvar).
קו הרכבת M5.
ישנה תוכנית מפורטת לבניית הקו M5 שמטרתו המרכזית היא לחבר בין רכבות הפרוורים הצפוניות והדרומיות. על פי התוכנית, הקו צפוי לנסוע לאורך שתי גדות נהר הדנובה ולחצות אותו דרך האי מרגרט שבמרכזו. הקטע הראשון של הקו צפוי להיבנות לקראת אמצע העשור השני של המאה ה-21, ולחבר את Kaszásdûlõ לכביש Könyves Kálmán körút. על פי התוכנית, קו זה עתיד לחצות את כל הקווים האחרים במערכת. הוא יחתך עם הקו M1 בתחנה שבכיכר Oktogon, עם הקו M2 בתחנת Astoria ועם הקווים M3 ו-M4 בתחנת כיכר קלווין (Kálvin tér).
מוזיאון הרכבת התחתית.
מוזיאון הרכבת התחתית נפתח בשנת 1975 ליד תחנת Deák Ferenc tér, שהיא התחנה היחידה בה עוצרים שלושת קווי הרכבת. המוזיאון נבנה בקטע נטוש של מנהרת הרכבת התחתית אשר שימשה עד שנת 1955 כדפו של הקו היחיד דאז, קו M1. תצוגות המוזיאון מתארות את העבר, ההווה והעתיד של הרכבת התחתית של בודפשט ומתמקדות בעיקר בקו המילניום. במוזיאון מוצג קטע משומר של תחנת Gizella tér (כיום Vörösmarty tér) כפי שנראתה לפני תחילת השיפוצים של 1973. בחלק אחר של המוזיאון מוצגת ההיסטוריה של קו המילניום באנגלית ובהונגרית. כאן נמצאות גם רכבות מקוריות ששירתו בקו המילניום ואפילו קטע קצה מסילה הכולל ציוד מקורי שהובא במיוחד מהדפו הישן של קו M1 בתחנת Artézi fürdő (כיום Széchenyi fürdő). ציוד זה הובא מהתחנה כאשר הפסיקה לשמש כתחנת קצה, וזאת לאחר בניית תחנה נוספת בקו - תחנת Mexikói út. בתצוגת קבע נוספת במוזיאון מוצגים דגמים מפורטים של קרונות רכבת שונים מכל קווי הרכבת התחתית. בנוסף מוצגים דגמים נוספים הקשורים ברכבת, כמו למשל קטעי מנהרה וכן הסברים, מסמכים, תצלומים וחפצים מקוריים שיצאו משימוש.
הרכבת התחתית של בודפשט בתרבות.
הרכבת התחתית של בודפשט זכתה לאורך שנות קיומה לאזכורים רבים בתרבות ובתרבות הפופולרית. סרטים רבים צולמו בה בחלקם או ברובם. עם סרטים אלה נמנה הסרט ההונגרי "קונטרול" (בהונגרית: Kontroll) משנת 2003 בבימויו של נמרוד אנטל. הסרט עוסק בחבורת טיפוסים צעירים סוריאליסטיים המועסקים כפקחים ברכבת התחתית. הסרט האפל אך המשעשע מציג נקודת מבט מעניינת על הרכבת ועל אלה הקשורים אליה. "קונטרול" קצר שבחים רבים וזיכה את הבמאי שלו בפרס מצלמת הזהב לסרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל קאן.
סרט אחר שקטעים ממנו צולמו ברכבת התחתית הוא סרט האימה-הרפתקאות "מלחמות האופל" (במקור: Underworld) של לן וייסמן משנת 2003.
קיים משחק סימולציה חינמי הניתן להורדה מרשת האינטרנט שמאפשר להיכנס לנעליו של נהג קטר בשלושת קווי הרכבת התחתית של בודפשט.
אגוז מקדמיה
אגוז קווינסלנד
תמרוקים
פסאודוגן
פסאודוגן (באנגלית: Pseudogene) הוא מקטע DNA שמהווה שכפול של גן אחר, אך אינו פעיל בשום דרך. דהיינו, אינו משועתק כלל לRNA, משום סוג, לרבות כזה שמתורגם לחלבון. המונח הומצא באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1977 על ידי קלוד ז'אק (Claude Jacq). פסאודוגנים מסומנים באות היוונית פסי (ψ).