דגימות של הקרום הימי ומחלקה העליון של המעטפת שמתחת לאוקיינוסים מראות שסלעים אולטרה-מאפיים שם מכילים כמויות גדולות של סרפנטין. אנטיגוריט כולל בהרכבו מים, כ-13% ממשקלו. מכאן שייתכן שלאנטיגוריט תפקיד חשוב בהולכת מים לתוך כדור הארץ באזורי הפחתה ועקב אידוי המים נוצרת המגמה הבונה קשת איים (מונח המתאר איים הנוצרים בקשת במקביל ליבשת, לדוגמה יפן), וחלק מהמים מולכים אף לעומק רב יותר.
קרקעות הנוצרים מסרפנטין רעילים לצמחים רבים בשל הריכוזים הגבוהים של ניקל, כרום וקובלט. גידול של צמחים רבים נבלם בשל הריכוזים הנמוכים של אשלגן וזרחן והכמות הנמוכה של סידן/מגנזיום. הפלורה של קרקעות אלו קלה לאבחנה בדרך כלל ומתאפיינת בצמחייה ייחודית הגדלה לאט. שטחים של קרקעות שנוצרו מסרפנטין מכוסים ברצועות של בתה ועצים בודדים (בדרך כלל מקבוצת המחטנאים) בתוך אזורים שהם בדרך כלל מיוערים. שטחים אלה מכונים "שממות סרפנטין".
מבנה הסרפנטין.
הסרפנטין בנוי משכבות של טטרהדרונים של סיליקטים שבין השכבות יש שכבות של Mg(OH)2. שכבות אלו מצויות גם במינרל ברוסיט ומכונות שכבות ברוסיט. הצורה שבה נערמות שכבות הברוסיט על גבי שכבות הסיליקטים קובעת את הפולימורפים השונים של הסרפנטין. השכבות אינן נערמות בצורה אחידה ועקב כך נוצרים לוחיות מפותלות. בסוגי האזבסט מתעקמים שכבות הסיליקט והברוסיט לצורת צינוריות שמהן מתפתחת צורת הסיבים האופיינית למינרל.
תפוצה ושימושים.
תפוצת הסרפנטין היא עולמית. דוגמאות בולטות הן קלדוניה החדשה, קנדה, (קוויבק), ארצות הברית (צפון קליפורניה), אפגניסטן, קורנוול, סין, צרפת, שווייץ, נורווגיה ואיטליה. סרפנטין הוא הסלע הרשמי של מדינת קליפורניה.
באגן הים התיכון משתרעת רצועת הרים המכילה סרפנטין החל בבלקן דרך יוון, קפריסין (הרי הטרודוס), טורקיה ואיראן. כמו כן מצוי סרפנטין בערב הסעודית ובמדבר המזרחי של מצרים.
בסרפנטינים נעשה שימוש בתעשייה למספר מטרות.
אנטיגוריט.
אנטיגוריט לוחי מופיע במקבצים קשים בעלי קפלים. צבעו בדרך כלל ירוק כהה, אך יכול להיות צהבהב, אפור, חום או שחור. קשיותו 4-3.5 והוא בעל ברק שמנוני. הגבישים המונוקליניים מראים פצילות דמוית נציץ. האנטיגוריט קרוי על שם המקום בו נמצא "ואל די אנטיגוריו" באיטליה.
שני סוגים שקופים למחצה של אנטיגוריט, בואניט וויליאמסיט מוערכים על ידי אומנים ואספנים בשל ערכם כקישוט, אלו הם "סרפנטינים יקרי ערך".
בואניט הוא סרפנטין קשה במיוחד (5.5) בצבע ירוק בהיר עד ירוק כהה בגוון התפוח לעיתים קרובות מנומר בכתמים לבנים מעורפלים ועורקים כהים. זהו הסרפנטין הנפוץ ביותר בגילוף ובתכשיטים. לעיתים מכנים בואניט צהוב בשם רטינליט. המינרל מניו זילנד מכונה טאנגאוויט.
אף על פי שבואניט אינו סוג מוכר רשמית הוא הוכרז כמינרל של מדינת רוד איילנד, זהו גם המקום בו נמצא סוג זה. קבושון (ליטוש אבן חן בצורה מעוגלת) של באוניט היווה חלק מ"סיכת מורשת המינרלים שלנו" שהוענקה לגברת הראשונה ליידי בירד ג'ונסון ב-1967.
לויליאמסיט גוון ירוק-נפט שבו משובצים לעיתים קרובות גבישים של כרומיט או מגנטיט. את הויליאמסיט הדומה במידת מה לירקן משובח נוהגים לחתוך לקבושונים או לחרוזים. אבן זו מצויה בעיקר במרילנד ובפנסילבניה שבארצות הברית.
ליזרדיט.
ליזרדיט (מכונה גם "אורתואנטיגוריט") מתאפיין בגבישים זעירים ובנטייה להתפצל כקשקשים והוא עיקר הסרפנטין ב"שיש סרפנטין". הגביש הוא טריקליני המתפצל במישור אחד בלבד וצבעו יכול להיות לבן, צהוב או ירוק. ליזרדיט הוא מינרל שקוף למחצה, רך (קשיות 2.5) ומשקלו הסגולי 2.57. הליזרדיט יכול להיות פסודומורף של אנסטטיט, אוליבין או פירוקסן ואז הוא מכונה לפעמים בסטיט. לבסטיט יש ברק דמוי משי.
ליזרדיט קרוי על שם המקום בו נתגלה "כף הלטאה" (The Lizard), קורנוול שבבריטניה. אומנים מקומיים מעבדים אותו לתכשיטים זולים הנמכרים לתיירים.
מזון אורגני
מזון אורגני הוא מזון המיוצר בחקלאות אורגנית, לפי התקנים שנקבעו לחקלאות זו במדינות השונות, המגבילים את סוגי החומרים שניתן להשתמש בהם בתהליכי ייצור המזון, להזנת בעלי חיים, לחיטוי, לדישון, להדברת מזיקים וכדומה.
ההגבלות נועדו לצמצם שימוש בחומרים ושיטות המאפיינים חקלאות מתועשת מודרנית, כגון דשן סינתטי והנדסה גנטית. מזון אורגני משווק כמזון טבעי יותר ובריא יותר, ויש המעדיפים אותו על תוצרת חקלאית רגילה, אולם ההנחה שצריכת מזון אורגני מועילה לבריאות או מונעת מחלות אינה נתמכת בראיות מדעיות או רפואיות.
בישראל מוסדרת חקלאות אורגנית בחוק להסדרת תוצרת אורגנית, התשס"ה-2005 ובתקנות שהותקנו מכוחו.
פיקוח על מזון אורגני.
על מנת להבטיח לצרכן כי מזון המסומן כאורגני הוא אכן כזה, קיימות ברחבי העולם חברות פיקוח שמטביעות חותמת על מוצרי המזון עליו הן מפקחות.
בישראל פועלות שלוש חברות פיקוח המוסמכות על ידי משרד החקלאות: אגריאור בע"מ (בעלת הסמכה בינלאומית מהפדרציה הבינ"ל לחקלאות אורגנית (IFOAM)), סְקאל-ישראל (המשרד הישראלי של skal International) והמכון לבקרה ואיכות (IQC).
המותג "טוב השדה" איננו מהווה אסמכתה לפיקוח אורגני אלא מצביע על חברות בארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל, שהוא ארגון של יצרנים.
מחקר ובדיקות מעבדה.
ב־2014 נעשה מחקר שמצא שהסתברות להימצאות חומרי הדברה בגידולים רגילים גדולה ב־400% מאשר בגידולים אורגניים.
בניתוח־על של 55 מחקרים שונים מצאו חוקרים בריטים כי מוצרים אורגניים אינם מכילים רמות גבוהות יותר של רכיבי מזון המועילים לבריאות, כמו ויטמין סי, סידן ומגנזיום, בהשוואה לתוצרת לא אורגנית. במחקר זה לא השוו את רמות הרעלים.
בבדיקת רעלים מעבדתית שנעשתה בתוצרים אורגניים ביוזמת עיתון "הארץ", ב־2007, נמצא שב־15% מהם נמצאו שאריות חומרי הדברה, כולל חומרים שאסורים אפילו בגידולים רגילים.
בבדיקה מעבדתית ביוזמת "ידיעות אחרונות" ב־2006 נשלחו 10 כבדי עופות אורגניים של החברות "אדמה" ו"הרדוף" לבדיקה. נמצא שרמת הארסן שבהם הייתה גבוהה יותר מן הרמה המצויה בכבדי עופות שאינם אורגניים.
בדיקות מעבדה מטעם משרד החקלאות מצאו בתוצרת האורגנית חריגה של שאריות חומרי הדברה ב־3.6% מהדגימות בשנת 2011, ב־8.6% בשנת 2010 וב־24% מהדגימות בשנת 2009. פרסום נוסף של משרד החקלאות מספר על חריגה בחומרים אסורים ב־3.8% מהמוצרים האורגנים בשנת 2013, וב־8.8% מהמוצרים האורגנים בשנת 2014.
ב־2009 פרסמו חוקרים מבית הספר להיגיינה ולרפואה טרופית בלונדון סקירה של 162 מסמכים מדעיים שפורסמו בספרות המקצועית לאורך 50 שנים. לפי סקירה זו אין הבדל בריאותי בין מזון אורגני למזון לא-אורגני.
בשנת 2012 פרסמו חוקרים מאוניברסיטת סטנפורד סקירה שיטתית של מאתיים וארבעים מחקרים מדעיים, לפיה אין יתרונות תזונתיים או בריאותיים באכילת מזון אורגני במקום מזון רגיל אך האורגני הכיל כמות פחותה ב־30% של חומרי הדברת חרקים ונתגלו בו פחות חיידקים שעמידים לאנטיביוטיקה מאשר במזון רגיל.
ביקורת.
אחת הטענות המרכזיות של המבקרים את צריכת המזון האורגני היא שכמות חומרי ההדברה המזיקים המגיעים לצרכן הם קטנים מכדי שיגרמו נזק כלשהו. כך למשל טוען משרד החקלאות הישראלי.
אחד המתנגדים לשימוש במזון אורגני הוא הפרופ' הישראלי מוטי רביד, הפרשן הרפואי של "ידיעות אחרונות" ומנהל בית החולים מעייני הישועה לשעבר. הוא טוען שאין מחקר המוכיח כי המזון האורגני בריא יותר. כמו כן הוא סובר שהמזון האורגני יכול להיות פחות בריא מכיוון שהריסוס במזון הלא אורגני ממעט את החיידקים והמזיקים שבמזון.
פרופ' ישראל ניר, מומחה לתזונה וחוקר בכיר בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית שבישראל, גם הוא טוען שאין הוכחה ליתרון בריאותי של המזון האורגני. הוא מוסיף כי השימוש הנרחב בדשן אורגני יכול לגרום ריבוי של חיידקי מעיים במזון. ד"ר רייאן ד' אנדרוז, ביולוג וחוקר מזון מאוניברסיטת ג'ון הופקינס בארצות הברית טוען גם הוא כטענותיו של פרופ' ניר.
עוד טענה כנגד צריכת מזון אורגני היא כי גידולים אורגניים משתמשים בשטח קרקע גדול יותר עבור גידול כמות פחותה של תוצרת, ועל כן גידולים אורגניים הם בזבזני שטח, הורסים יותר מערכות אקולוגיות, ועל כן אינם אקולוגיים.
דיר פצצות
דיר פצצות (בראשי תיבות: דפ"ץ) הוא מקום המיועד לאחסון פצצות בתוך בסיס טיסה מבצעי. מטבע לשון זה נוצר בצה"ל בראשית דרכו.
להבדיל מבונקר פצצות בעל המיגון הגבוה אך המאופיין בזמינות מוגבלת, ומערום פצצות פתוח בעל הנגישות הגבוהה אך היעדר המיגון, דיר הפצצות משלב בין ההגנה הסביבתית הנדרשת (על מנת למנוע מפיצוץ לפגוע במטוסים ואדם) לבין גישה מהירה ונוחה לפצצות בזמן מלחמה.
כתוצאה מכך, במרבית המקרים דפ"ץ יהיה ממוגן רק בצדדים, בעזרת בטון מזוין וערימות חול, ואילו מלמעלה יהיה רק מחסה שמש פשוט.
דפ"ץ ימוקם לרוב במרחק מכלי הטיס ואנשים, למעט במקרה של דפ"ץ הצמוד לדיר תת-קרקעי. כמות חומר הנפץ הכוללת המותרת לאחסון בתוך כל דפ"ץ תלויה במיקומו ובעוצמת הספיגה של קירותיו (ככל שמיקום הדפ"ץ קרוב יותר לכלי טיס, כך מותר לאחסן בו פחות).
דפ&quot;ץ
ברירת מחדל
בתפעול של תוכנה ושל ציוד אלקטרוני, ברירת מחדל היא הפעולה הננקטת על ידי התוכנה או המכשיר כאשר לא ננקטה כל פעולה, בהקשר מסוים, על ידי המשתמש. מטרתה של ברירת המחדל לעשות את התפעול פשוט יותר, ולכן לברירת המחדל נבחרת האפשרות הקולעת לטעמם של מרבית המשתמשים.
קביעת ברירת המחדל נעשית בשלבים אחדים: