רגימנט המשמר העצמאי ה-154 הפך רשמית לרגימנט המשמר העצמאי פראובראז'נסקי ה-154 (כמחווה למשמר פראובראז'נסקי הקיסרי) ב-9 באפריל 2013 על פי צו נשיאותי מספר 326 בחתימת נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. פוטין תיאר בעבר תוכנית להחזיר את התואר המכובד של הרגימנט בנאום בפני האספה הפדרלית הרוסית בשנת 2012, כשהמטרה המוצהרת הייתה "לחזק את ההמשכיות ההיסטורית" של כוחות הצבא הרוסי באמצעות החייאת השמות "הידועים", יחידות ורגימנטי צבאות רוסיה. חיילי היחידה הופיעו במצעד יום הניצחון הסיני בשנת 2015, במלאת 70 שנה לניצחון על יפן במלחמת העולם השנייה. ב-10 בספטמבר 2018, נחנך בית היונארמייה.
הרגימנט כיום מורכב מכאלף אנשי שירות מכל יחידות הצבא הרוסי, המורכבים משלושה גדודים (גדוד משמר הכבוד וגדוד המשמר הראשון והשני) ויחידות עצמאיות אחרות המרכיבות אותו, כולל פלוגת המפקחים המיוחדים שלו. רגימנט המשמר העצמאי ה-154, וקודמיו, היו מעורבים במהלך השנים באירועים ממלכתיים ובינלאומיים שונים. מלבד תפקידו כמשמר כבוד באירועי ספורט, פעילויות אחרות בהן חייליו היו מעורבים כוללות את השתתפותם בהלוויות של מדינאים סובייטים (כולל בהלוויה הממלכתית של ליאוניד ברז'נייב) ובחגיגות יום הניצחון במוסקבה משנת 1965 ואילך, שם הם תמיד נוטלים חלק בטקס המציין את פתיחת אירועי יום הניצחון בכיכר האדומה במצעד השנתי ובפעילויות הנצחה אחרות. חיילי המשמר נוטלים חלק בטקסים בהר ההשתחוות, במוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה במוסקבה ובאתרים נוספים.
משמר פראובראז'נסקי
רגימנט משמר פראובראז'נסקי (ברוסית: Преображенский лейб-гвардии полк) היה אחד מרגימנטי המשמר העתיקים ומיחידות העילית של הצבא הרוסי הקיסרי. יחד עם רגימנט סמיונובסקי שימש רגימנט פראובראז'נסקי גם כיחידת ז'נדרמריה עבור הלשכה החשאית הממלכתית (המשטרה החשאית) במאה ה-18 בראשות הנסיך פיודור רומודנובסקי.
היסטוריה.
המשמר הוקם על ידי פיוטר הגדול בסוף המאה ה-17 מתוך צבאות הצעצוע שלו, במהלך משחקיו הצבאיים בכפר פרובראז'נסקוי (כיום מחוז במוסקבה ומכאן שמם). רגימנט פראובראז'נסקי בלט במיוחד במהלך מלחמת הצפון הגדולה (1700–1721), המלחמה הפטריוטית של 1812 ובמלחמת רוסיה-טורקיה בשנים 1877–1878. כיחידת שומרי ראש של יקטרינה הגדולה, שהיו גם מתומכיה העיקריים בהפיכה שלה נגד בעלה פיוטר השלישי, הוכרז רגימנט זה כמשמר גבוה במיוחד בסדר בכירותו הצבאית החל מ-14 ביולי 1762.
במאות ה-18 וה-19 היו קציני הרגימנט צעירים אריסטוקרטים רוסים והמינוי לחייל במשמר נחשב כהוכחה לנאמנות לממשלה ולצאר. בין חיילי המשמר הידועים היה המלחין הרוסי מודסט מוסורגסקי.
לאחר 1874, חיילים מהשורה של רגימנט פרובראז'נסקי גיוסו בעיקר תוך התחייבות לשרת במשך שלוש שנים בצבא הפעיל וחמש עשרה שנים בחיל המילואים. החיילים שנבחרו הצטיינו בגובהם ובשיערם הבהיר (על מנת להעניק מראה סטנדרטי במצעדים ובטקסים).
למרות התיעוד שלו כמשמר נאמן, חלק מגדוד אחד שלו השתתף במרד ביוני 1906, בתקופה של אי שקט כללי באימפריה הרוסית. המרד דוכא במהירות ו-190 מחיילי המשמר נידונו לשירות בגדודי משמעת. הגדוד פורק בדצמבר 1917 על ידי מפקדו האחרון, אלכסנדר קוטפוב (לימים גנרל). בשנת 2013 המשמר שוחזר והוקם מחדש כיחידת משמר של הצבא הרוסי בשם רגימנט המשמר העצמאי פראובראז'נסקי ה-154 במסגרת משמר הקרמלין.
דגל.
דגל הרגימנט היה בצבעי מסדר גאורגיוס הקדוש. הצבע ניתן לגדוד במטרה לחגוג את פועלם, כגדוד טקסי נאמן למשטר.
מדים.
לאורך כל תולדותיו, הרגימנט לבש את המדים הסטנדרטיים של חיל הרגלים של המשמר הקיסרי, אשר בשנים 1683 עד 1914 היה בעיקר בצבע ירוק כהה (בסופו של דבר בגוון שחור). ההבדל העיקרי היה צבע המכפלת האדום עם שוליים לבנים, בתוספת מונוגרמה של הצאר על רצועות הכתפיים של החיילים והקצינים.
מארש פראובראז'נסקי.
מארש משמר פראובראז'נסקי (ברוסית: Марш Лейб-гвардии Преображенского полка) הוא אחד המארשים הצבאיים הרוסים המפורסמים ביותר. הוא שימש כהמנון לא רשמי בתקופת הקיסרות. המארש משמש כיום במצעד יום הניצחון השנתי אך גם כאחד מהמנוני משמר הקרמלין והגדוד המודרני רגימנט משמר פראובראז'נסקי ה-154.
לפני מלחמת העולם הראשונה המארש שימש כמארש בכמה יחידות צבאיות בפרוסיה. מאז 1964 היא שימשה כמארש איטי של הנחתים המלכותיים הבריטיים.
סאסאקי קוג'ירו
סאסאקי קוג'ירו (ביפנית: 佐々木 小次郎; בסביבות 1575 - 13 באפריל 1612) היה אמן לחימה יפני, אשר התמחה בלחימה בחרבות ונחשב למומחה בלחימה זו. הוא ידוע במותו בדו-קרב המפורסם שערך כנגד מיאומוטו מוסאשי ב-1612.
היסטוריה.
שמו המקצועי של קוג'ירו כלוחם היה "גנריו"(ביפנית:巌流) ,שמשמעותו "סגנון האבן הגדולה". שם זה ייצג גם את שם בית הספר ל אשר הקים.
מסופר כי קוג'ירו למד את אמנות הלחימה "Chūjō-ryu" (ביפנית: 中条流) מ או לחלופין מ
כלי הנשק המועדף על קוג'ירו.
כלי הנשק המועדף על קוג'ירו היה חרב נודאצ'י שאורכה היה יותר מ-90 סנטימטרים. להשוואה, האורך של חרב קטאנה נורמלית היה בדרך כלל כ-70 סנטימטרים, אך לעיתים נדירות היה יותר מכך. שם החרב היה "מונוהושיזאו" ( ביפנית :物干し竿) ( בתרגום לאנגלית : "The Drying Pole").
למרות אורכה ומשקלה הרב, התקפותיו של סאסאקי היו מדויקות ומהירות.
הדו-קרב עם מיאמוטו מוסאשי.
סאסאקי קוג'ירו היה יריבו של מוסאשי במשך זמן רב, והוא נחשב ליריב הטוב ביותר שמוסאשי ניצב מולו.
ישנן מספר גרסאות שונות לדו-קרב, אך בכולן הפרטים העיקריים, כגון תבוסתו ומותו של קוג'ירו - זהים. גילו של סאסאקי היה במיוחד לא ברור.
פאל טלקי (כדורגלן)
פאל טלקי (בהונגרית: Pal Teleki; 5 במרץ 1906 – 14 באוקטובר 1985) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה.
טלקי נולד ב-5 במרץ 1906 בארד שבהונגריה. הוא החל את דרכו בקבוצת הנוער של AMEF ארד, לפני ששיחק בקבוצה הבוגרת מ-1924 עד ל-1926. לאחר מכן הצטרף ב-1926 לקבוצה הרומנית קינזול טימישוארה ששלטה באותם ימים בליגה הרומנית וגם זכה עימה בתואר אחד בעונת 1926/27. שנה אחר כך חזר להונגריה לשחק במדי בוצקאי שם שיחק במשך העשר שנים הבאות וגם זכה עימה בגביע ההונגרי של 1930 בו כבש שלושער בגמר על בסטאיה. טלקי סיים את הקריירה שלו לאחר מכן.
ברמה הבינלאומית טלקי שיחק משחק אחד בנבחרת הרומנית ב-10 במאי 1927 נגד יוגוסלביה, וגם בנבחרת הונגריה בין השנים 1933–1937. את שערו הראשון כבש טלקי נגד הולנד והיה זה גם לשער הניצחון במשחק שנגמר 1–2 לטובת ההונגרים. בשמינית גמר מונדיאל 1934 כבש את שערו השני בנבחרת במשחק נגד מצרים, ובכך היה לכדורגלן ההונגרי הראשון לכבוש בגביע העולם.
אברהם חיים אופנהיים
הרב אברהם חיים אופנהיים נולד בשנת ה'תקנ"ו - 1796 לרב שמעון ראב"ד בעיר פעשט (בודפשט), ונפטר בשנת תקפ"ד - 1824 והוא בן 28 שנים.
הרב אברהם חיים היה רב בעיר פץ' שבהונגריה, הוא חיבר ספר שנקרא "הר אבל" שעוסק בענייני ביקור חולים, מוות, אבלות, ועוד. וספר נוסף שנקרא "נשמת חיים" ובו הוא מוכיח את האמונה בהשארת הנפש.
שני הספרים יצאו לאור בידי אביו הרב שמעון לאחר מותו.
פורד טמפו
פורד טמפו (באנגלית : Ford Tempo), היא מכונית משפחתית המוגדרת מכונית קומפקטית מתוצרת קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1994–1983 (משנת הדגם 1984) בארצות הברית ו-קנדה.
בקנדה דגמי "פורד טמפו" יוצרו באמצעות יצרנית הרכב הקנדית Ford Motor Company of Canada (חברת בת של פורד).
נינה קראליץ'
נינה קראליץ' (בקרואטית: Nina Kraljić; נולדה ב-4 באפריל 1992) היא זמרת ושחקנית קולנוע קרואטית. היא התפרסמה בזכות הזכייה בעונה הראשונה של "The Voice - Najljepši glas Hrvatske" ובכך שייצגה את קרואטיה באירוויזיון 2016.
ביוגרפיה.
נינה קראליץ' נולדה בליפובלג'אני, עיירה קטנה בקרואטיה ב-4 באפריל 1992 בתם של ז'לקו ואירנה קראליץ'. יש לה אחות צעירה בת 8, טנה. הופעת הטלוויזיה הראשונה של קראליץ', הייתה בשנת 2009 כשהשתתפה בגרסה הקרואטית של "Got Talent". היא סיימה במקום העשירי בתחרות. כאשר הייתה בת 14, עזבה את בית המשפחה על מנת לפתח את ידיעותיה המוזיקלית ונסעה ללמוד אופרה באקדמיה למוזיקה בפקולטה לפילוסופיה ברייקה.
קריירה.
קראליץ', התמודדה בעונה הראשונה של "The Voice – Najljepši glas Hrvatske"," הגרסה הקרואטית של ""The Voice," היא עבדה תחת ז'לקו הודק אשר הוביל אותה לניצחון בתוכנית כשקראליץ' מקבלת סביב המיליון קולות במופע הגמר. ביוני 2015, הוציאה את סינגל הבכורה שלה "זלג'ולג'אלי סמו סוויג'ט", בלדה אתנית מודרנית.
ב-24 בפברואר 2016, הוכרזה כמי שתייצג את קרואטיה באירוויזיון 2016 בסטוקהולם, שוודיה. ב-9 במרץ 2016, פורסם השיר איתו תתמודד בתחרות, "מגדלור".
ב-17 במרץ 2016 זכתה קראליץ' בפרס המוזיקה הקרואטית היוקרתי "Porin", עבור האמן הטוב ביותר בקרואטיה לשנת 2015.
באירוויזיון, התמודדה נינה בחצי הגמר הראשון אשר שודר ב-10 במאי, היא סיימה במקום העשירי מתוך 18 מדינות והעפילה לגמר כשהיא מקבלת 133 נקודות. זו הפעם הראשונה שקרואטיה העפילה לגמר התחרות מזה 7 שנים. בגמר, שנערך ב-14 במאי, שובצה נינה לשיר מספר 17, סיימה במקום ה-23 מתוך 26 מדינות כשלרשותה 73 נקודות. אלבום הבכורה של קראליץ' יצא לאור ב-30 בספטמבר 2016.
ב-13 בפברואר 2021, קראליץ' השתתפה בקדם הקרואטי לאירוויזיון 2021, עם השיר "Rijeka" וזכתה במקום השני.
נינה היא גם מדובבת בקרואטית, בין היתר דיבבה בסרט הנסיכה סופיה הראשונה, ובמלכת השלג.
שנותי היפות בקרוס קריק