אלבום זה של החיפושיות היה מעיין הרמזים העיקרי, בזכות עטיפת האלבום המורכבת. כך, לדוגמה, הגיטרה העשויה פרחים בחזית, שלה שלושה 'מיתרי' פרחים הוצגה כסמל לשלושת חברי הלהקה הנותרים (או, לפי פרשנות חלופית, כגיטרה בעלת ארבעה מיתרים, כמו גיטרת הבאס עליה ניגן מקרטני; או, כהסבר שלישי, כאות הראשונה בשמו של מקרטני). רמז מרכזי אחר היה בהצבת מראה על התוף שבמרכז התמונה, שחלק מהמפרשים התאמצו לראות אותו מניב את התוצאה "1 ONE I X HE ^ DIE", שנתפשה כרמז נוסף למותו של מקרטני. רמזים משניים נמצאו בדמויות חברי הלהקה ממוזיאון מאדאם טוסו האבלות, כביכול על מותו של מקרטני. רמז נוסף נמצא בפסלו של האל שיווה, אל ההרס, המצביע על מקרטני הצעיר והבוגר (רמז זה בעייתי, שכן בפועל זהו פסלה של האלה לאקשמי). רמז חשוב אחרון נמצא בדמות כף היד המנופפת לשלום של הקומיקאי איסי בון, הנמצאת מעל ראשו של מקרטני. בצד האחורי בתמונה של החיפושיות מקרטני הוא היחיד שמפנה גבו אל המצלמה, ובנוסף ג'ורג' האריסון מצביע על השורה מהשיר She's leaving home שבה כתוב ביום רביעי בחמש בבוקר שעת מותו של מקרטני לכאורה.
רמזים רבים נמצאו גם בשירי האלבום: סוף השיר Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band ("הרשו לי להציג בפניכם את בילי שירס האחד והיחיד..." כרמז לחבר הלהקה החדש), Lovely Rita ("כשעמדתי ליד המדחן, ראיתי פתאום את ריטה"), Good Morning, Good Morning ("אין מה לעשות להציל את חייו... אתה מציץ בבחורות ומתחיל לפלרטט, עכשיו אתה כבר בעניינים... אנשים מתרוצצים, חמש אחרי הצהריים"), She's Leaving Home ("ביום רביעי בחמש בבוקר"), ו-A Day in the Life ("הוא נדהם במכוניתו, הוא לא שם לב שהרמזור התחלף, המון אנשים עמדו ובהו, הם ראו אותו כבר קודם, אבל אף אחד לא היה בטוח אם הוא מבית הלורדים" - לפי תסריט התאונה, מקרטני בהה בריטה ולכן היה מעורב בתאונה שסביבה התקהלו רבים), Within You Without You ("לעולם אינך מציץ אל האמת, ואז כבר מאוחר מדי, כשאתה מת").
Magical Mystery Tour.
באלבום זה, שאיגד כמה שירים שנכתבו עבור הסרט Magical Mystery Tour עם כמה שירים משנת 1967, שלא הופיעו במסגרת אלבומית, נמצאו 'רמזים' בעטיפת האלבום ובחוברת שצורפה לו - חלקם מומצאים (כמו הצלבת דגלים כסמל למוות), אחרים תמוהים (כמו קריאת הכיתוב "Love the &gt;3 Beatles" על תופו של רינגו סטאר) והתמוה מכל הוא הצבת דמות מראה מול שם הלהקה, כך שניתן יהיה לקרוא בשם הלהקה מספר טלפון.
הרמז המשמעותי ביותר באלבום נמצא בשיר Strawberry Fields Forever, שבסופו נשמע לנון אומר, כביכול, "I buried Paul" (אני קברתי את פול). בפועל, לנון אומר פעמיים ובקול ברור למדי "Cranberry Sauce" (רוטב חמוציות). רמז בולט נוסף נמצא בשיר All You Need Is Love, בו דימו חלק ממחפשי הרמזים לשמוע את המילים "Yes he's dead... we love you yeah, yeah, yeah". בפועל, לנון אומר "Yesterday, She Loves You, Yeah, Yeah, Yeah", כמחווה לשיריה הידועים של הלהקה. רמזים נוספים, קלושים אף יותר, נמצאו גם בשיר I Am the Walrus.
האלבום הלבן.
באלבום זה, שעטיפתו לבנה כמעט לחלוטין, לא נמצאו רמזים כלשהם על העטיפה, אך נמצאו רמזים רבים בין שירי האלבום. בין השאר נמצאו כאלו בשיר Don't Pass Me By של סטאר ("היית בתאונת דרכים/ואיבדת את שיערך"), בשיר While My Guitar Gently Weeps (בסופו דימו מחפשי הרמזים לשמוע את האריסון נאנח "Paul, Paul, Paul..." במקום, כפי שמבהירה שמיעת השיר, "oh, oh, oh..."), בשיר Glass Onion, לגביו נטען כי "בצל זכוכית" הוא ארון קבורה חלק מזכוכית ונמצאו רמזים בטקסט ("הנה עוד רמז לכולכם, סוס הים היה פול" - בפועל, "בצל זכוכית" הוא פשוט משקף בסלנג בריטי.). רמז מרכזי נוסף נמצא בשיר I'm So Tired, שבסופו, אם משמיעים את התקליט לאחור, נשמע מלמול שבו דימו מחפשי הרמזים לשמוע "Paul is dead man, miss him, miss him" (פול מת עכשיו, מתגעגע אליו, מתגעגע אליו, מתגעגע אליו). חשוב לא פחות היה הרמז בשיר Revolution 9, בו המשפט החוזר "Number nine" (משפט שאמר טכנאי הקלטות בעת הקלטת השיר), כאשר הוא מושמע לאחור, פורש כאילו הוא נשמע "Turn me on dead man" (הדלק אותי, איש מת). רמזים משניים יותר נמצאו בשיר The Continuing Story of Bungalow Bill.
Yellow Submarine.
גם באלבום זה, שלמעשה כלל רק ארבעה שירים של הלהקה (השאר היו שירים ישנים יותר ותוספות מוזיקה שעיבד ג'ורג' מרטין) נמצאו סימנים, כמו כף יד פתוחה מעל ראשו של מקרטני (בפועל, דמותו המצוירת של לנון מחווה את הסימן המוכר משנות השישים שצורתו דמוית /m\). רמזים נמצאו גם בשירו של האריסון, Only a Northern Song ("כשאתם מקשיבים לשיר... נדמה לכם שהלהקה מזייפת... אתם צודקים, אין שם אף אחד". בפועל, השיר עוסק בזכויות יוצרים והצלילים ה"לא נכונים" מכוונים, כפי שכותב האריסון: "הם פשוט מנגנים את זה כך").
Abbey Road.
עטיפת האלבום האיקונית שימשה כר נרחב להשערות. ארבעת חברי הלהקה לוהקו לתפקיד האלוהים (לנון), הכומר (סטאר), הקברן (האריסון) והמת (מקרטני, בגלל היותו יחף ועיניו עצומות). על העטיפה נראה פול כאשר הוא מחזיק סיגריה בידו הימנית למרות העובדה שהיה שמאלי דבר המרמז שאין זה פול המופיע על העטיפה. רמז חשוב אחר נמצא במכונית משטרה החונה ברקע ובחיפושית פולקסווגן שמספרה "LMW 281F". מספר זה פורש כראשי תיבות של "לינדה מקרטני בוכה" או "לינדה מקרטני אלמנה" ואילו ב"281F" נמצא הפירוש "28 if" - "אילו 28": אילו מקרטני היה בחיים בזמן הקלטת התקליט הוא היה בן 28. למעשה, בעת הקלטת האלבום הוא היה אמור להיות בן 27. בתמונה נראה כי מכונית נוסעת לעברו של מקרטני שנראה כי עומדת לדרוס אותו.
בפועל: כמעשנים רבים, מקרטני אוחז לעיתים סיגריה בידו הימנית (מקרטני שמאלי). הוא גם מופיע כך בצילום מוכר של הביטלס, שהופיע על מספר עטיפות תקליטונים. הפרשנות של LMW כמתייחסת ללינדה מקרטני בעייתית, שכן ההכרות ביניהם חלה בשנת 1968, שנתיים אחרי מותו המשוער של מקרטני המקורי. פול יחף כי היה חם באותו יום. תמונות אחרות מאותו יום מראות אותם הולכים לכיוון ההפוך במעבר החצייה כשפול נועל סנדלים.
במלל השיר נמצאו כמה רמזים, וביניהם בשיר Come Together ("יש לו שיער עד לברך... אצבע של קוף... אחד ועוד אחד ועוד אחד הם שלושה... בואו ביחד עכשיו, מעלי") ובשיר She Came in Through the Bathroom Window ("ולכן עזבתי את המשטרה ומצאתי לעצמי ג'וב קבוע" כרמז לכפיל ויליאם קמפבל).
רמז נוסף ניתן לראות בתנוחות הרגליים כאשר מקרטני צועד כשרגלו הימנית לפנים בעוד שאצל שאר חברי הלהקה רגלם השמאלית דווקא לפנים, כדי להראות את השוני בינם לבין מקרטני הכפיל, כביכול.
עוד רמז מיוחס לשלושת האנשים העומדים בלבן במדרכה שמשמאל (ברקע) המרמזים לכאורה על שלושת חברי הלהקה החיים. מולם, במדרכה ממול, עומד אדם מבוגר, לצד מכונית המשטרה השחורה. דמותו מיוחסת לסוכן מקסוול מ-MI5 ששמר על חברי הביטלס לבל יגלו את הסוד.
Let It Be.
עטיפת האלבום האחרון של הביטלס שימשה אף היא כר נרחב לשמועה, כאשר תמונתו של פול מקרטני היא היחידה המופיעה ברקע אדום המרמז על דם בעוד ששאר חברי הביטלס מוצגים על רקע לבן. פול מקרטני הוא גם היחיד המביט ישר בעוד ששאר חברי הלהקה מביטים הצידה ומופיעים בחצי פרופיל.
תגובת חברי הלהקה.
חברי הביטלס התייחסו תמיד בביטול לאגדה ולמאמיניה. בשיר הקינטור למקרטני של לנון, "How Do You Sleep?", שר לנון "הטמבלים האלה צדקו כשהם אמרו שהיית מת". מקרטני ניצל את השמועות מספר פעמים, לצורך התחכמויות לשוניות בשמות הופעות או תקליטים, וכינה את מסע ההופעות ואלבום ההופעה החיה שלו מ-1993 "Paul is Live" (שיכול להשתמע כ-פול חי בצורה שאינה תקנית וגם כ-פול בהופעה חיה.), ובעטיפת האלבום שמצולמת במעבר החצייה מעטיפת Abbey road מופיעה ברקע מכונית חיפושית פולקסווגן שעל לוחית הרישוי שלה כתוב "51IS" מה שאומר שהוא בן 51 ולא מת בתאונה.
בשנת 1999 פורסמה קלטת עם עדות של ג'ורג' האריסון שהסבירה על הנושא ונתנה את הסיבות להחלפת חבר הלהקה, אך קלטת זו התבררה כשקרית ולא מהימנה.
ארון קרטר
ארון צ'ארלס קרטר (באנגלית: Aaron Charles Carter; נולד ב-7 בדצמבר 1987) הוא זמר פופ ושחקן אמריקני.
קריירה.
קרטר, יליד טמפה בפלורידה ארצות הברית. אחיו הגדול, ניק הוא חלק מלהקת הבנים בקסטריט בויז. את הקריירה המוזיקלית החל בגיל 7 ובמשך שנתיים היה הזמר של להקה בשם "dead end" ("אין מוצא"). בגיל 10 (בשנת 1997) הופיע עם הבקסטריט בויז באחת מהופעותיהם בגרמניה. הופעתו זכתה להתלהבות רבה מהקהל ומיד בעקבותיה הוחתם על חוזה עם חברת התקליטים "אדל". בנוסף לכך, ביצע גרסה בשפה האנגלית לשיר "What More Can I Give".
בנוסף להיותו זמר, קרטר כותב שירים, רוקד (לעיתים על-פי כוריאוגרפיה שלו) ומנגן במספר כלי נגינה, בין השאר תופים, גיטרה, פסנתר וסקסופון ומפיק מוזיקה. כמו כן הוא משחק בתיאטרון ובקולנוע ועוסק בסוגי ספורט רבים.
ארון קרטר בנוסף על כך זמר ושר את השיר "saturday night", זהו שיר הנושא של הסרט פופסטאר שיצא בשנת 2005, בו קרטר שיחק לצד השחקנית אלנה אוסטין.
בשנת 2005 השתתף בתפקיד קטן בסרט "סופרקרוס", לצד מייק ווגל. בשנת 2006 שיחק בקומדיה הרומנטית "מישהו לאכול איתו גבינה" שכתב, הפיק וביים ג'ף גרלין.
ב-2009 השתתף ארון בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדנית קרינה סמירנוף.
חיים אישיים.
קרטר יצא עם השחקניות הילרי דאף ולינדזי לוהן.