דמותו של עוץ לי גוץ לי הופיעה פעמיים בסדרת סרטי שרק: בפעם הראשונה, הוא הופיע כדמות משנית בשרק השלישי, שם "מקסים" מעודד אותו להצטרף אליו למרד בגלל העוול שנעשה לו שלא קיבל את הבן הבכור שהובטח לו. בפעם השנייה הוא מופיע כדמות ראשית ב"שרק לנצח" (לא קשורה לדמות משרק 3), שם הוא מופיע כסוג של קוסם המציע "עסקה של פעם בחיים" שמבטיחה את כל מה שהחותם רוצה, אך לא מומלץ לחתום עליה מפני שהמחיר הוא כבד מאוד (בדומה לאגדה המקורית). אחד מהאנשים שחותמים איתו על עסקה הוא שרק, והוא משלם ביום שבו נולד (כלומר-בסוף אותו היום הוא אמור להיעלם כאילו לא נולד).
כמו כן מופיעה הדמות עוץ לי גוץ לי בסדרות "עד עצם היום הזה" (משוחקת על ידי רוברט קרלייל), "" (עונה ראשונה פרק 15) וב"מועדון ווינקס" (עונה 6 פרקים 152–253, ובפרק 155).
אריה שטרן
הרב אריה שטרן (נולד י"א בכסלו ה'תש"ה, 27 בנובמבר 1944) הוא רב דתי־לאומי, לשעבר רבה הראשי האשכנזי של ירושלים, וחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל. ראש מכון הלכה ברורה ובירור הלכה ועורכה הראשי של סדרת ש"ס זו.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב לבית ציוני-דתי וחסידי. למד בישיבת היישוב החדש, בישיבת חברון ובישיבת מרכז הרב החל משנת תשכ"ד. בשנת תשכ"ו (1966) זכה בפרס משרד הדתות לחיבורים תורניים. לאחר נישואיו למד בכולל "שבט מיהודה" להכשרת דיינים בתל אביב בראשות הרב אפרים בורודיאנסקי בשנים תשכ"ח - תשכ"ט. הרב שטרן לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום כיפור.
בשנת תש"ל (1970) הקים עם הרב יוחנן פריד ואביב רייך, לבקשתו של הרצי"ה קוק, את מכון הלכה ברורה ובירור הלכה, בראשו הוא עומד מאז הקמתו. כראש המכון משמש הרב שטרן כעורך הראשי של סיכומי שיטות הראשונים והאחרונים על סדר סוגיות התלמוד הבבלי.
כן היה שותף עם הרב פריד ואביב רייך בפעילות לשיקומו של בית הרב בירושלים ולהפיכתו למרכז חינוכי להנחלת מורשתו של הרב קוק. היה שותף להקמת ישיבת קריית שמונה וכן להקמת מכון מרחבים להכשרת מורים ומלמדים בקריית משה בירושלים, שבו היה חבר הנהלה. שימש חבר הנהלה בבית הספר נעם בירושלים.
כיהן כראש ישיבת הדרום ברחובות, כר"מ בישיבת מרכז הרב ובישיבת קריית שמונה וכמגיד השיעור כללי בישיבת הכותל, בישיבת אורות שאול בפתח תקווה ובישיבת ההסדר אש התורה. לימד גם בישיבת אור עציון.
משמש מזה כמה עשורים כרב קהילת "הר חורב" בשכונת קטמון בירושלים.
הרב שטרן נשוי למרים-יוכבד, ולהם שבעה ילדים. מחתניו: הרב אמוץ קורצטג, ר"מ בישיבת לנתיבות ישראל; הרב יצחק סמואל, ר"מ בישיבת ירושלים לצעירים; סא"ל הרב ישי איתן, ראש ענף הלכה ברבנות הצבאית. בנו הרב יחזקאל הוא ר"מ בישיבה הגבוהה בכרמיאל. בתו שירה נהרגה בתאונת דרכים בשנת 2007, בגיל 21.
הרב הראשי האשכנזי של ירושלים.
הרב שטרן נבחר כמועמדה של הציונות הדתית למשרת הרב הראשי של ירושלים ב-2009. מתנגדיו החרדיים ניסו לדחות את מועד הבחירות עד לאחר שימלאו לו 70 כדי למנוע את בחירתו.
לבסוף, ב-22 באוקטובר 2014, נבחר הרב שטרן לתפקיד, 11 שנים לאחר שנפטר הרב האשכנזי הקודם, הרב יצחק קוליץ. הוא נבחר ברוב של 27 קולות מתוך 48 חברים בגוף הבוחר. לצדו נבחר כרב ראשי ספרדי, הרב שלמה משה עמאר.
הרב שטרן זכה לתמיכת שר הדתות נפתלי בנט וראש עיריית ירושלים ניר ברקת. בין תומכיו הרבניים היו: הרב חיים דרוקמן, הרב אהרון ליכטנשטיין, רבי יוחנן סופר מערלוי, הרב זלמן נחמיה גולדברג, הרב שמואל אוירבך, הרב אליהו בקשי דורון ורבני צהר. הרב יעקב שפירא שהיה מועמד בעצמו הודיע שאם תתאפשר בחירת הרב שטרן - ימשוך את מועמדותו ויתמוך בו, כפי שאכן נעשה.
עם בחירתו הצהיר הרב: .
בהגיעו לגיל 70 האריכה מועצת הרבנות הראשית את כהונתו בחמש שנים, בהתאם לסמכותה. כהונתו של הרב שטרן הסתיימה ב-27 בנובמבר 2019, וניסיונות להאריך את כהונתו לא צלחו.
עמדותיו.
יצא נגד התבדלות של מגזרים בשכונות משלהם והביע תמיכה במגורים בשכונות מעורבות של דתיים וחילונים.
ביחס למערכת הכשרות אמר כי הוא מעוניין להחזיר רמת הכשרות בירושלים למצב של לפני כחמישים שנה, אז נתפסה לדבריו ככזאת שאין מהודרת ממנה. זו אכן הייתה פעילותו העיקרית בשנות כהונתו, ובמהלכה עלתה רמת הכשרות בעיר וגם חרדים רבים החלו לסמוך על כשרות המהדרין של רבנות ירושלים.
ביחס לשיתוף נשים בתפילה אמר: . לאור זאת תמך בהגדלת עזרת הנשים בכותל לגודל של עזרת הגברים והתיר הצבת ספר תורה בעזרת נשים בעת הקפות של שמחת תורה.
ביחס להומואים אמר שיקבלם לבית הכנסת שלו, כשם שהוא מקבל מחללי שבת, אך ישתדל שלא יהיו שליחי ציבור. הוא מתנגד למצעד הגאווה.
הרב שטרן קרא להוציא את מקצועות הגמרא והקודש מבחינות הבגרות.
הרב שטרן הביע רצון לקיים פעילות משותפת לדתיים וחילונים כדוגמת קיום קידושים משותפים בבתי הכנסת בירושלים אחרי תפילת מוסף. במסגרת כך, הקים בדצמבר 2014 בירושלים פורום להידברות בין חילונים ודתיים. כמו כן ייחד יום קבלת קהל שבועי.
לדעתו פרויקטים לאומיים ועירוניים צריכים להיבחן גם מנקודת מבט הלכתית.
בשנת 2018 פסק הרב שטרן כי ניתן לקבור בבית קברות יהודי תושב מזרח ירושלים שנהרג בתאונה, משום שהאחראים על בתי הקברות המוסלמים בעיר סירבו לקוברו שם, בגין חשד למכירת נכסים ליהודים.
התנגד בפומבי להקמת ממשלה שתישען על קולות המפלגות הערביות.
מספר פעמים דיבר בשבחם של נוער הגבעות, והיה - יחד עם הרב חיים דרוקמן -ממובילי הקריאה לשינוי היחס אליהם ו"מסע הרבנים" לגבעות השונות.
אחרית הימים (אלבום)
בולטון וונדרס
עוזי דיין
עוזי דיין (נולד ב-4 בינואר 1948, כ"ב בטבת ה'תש"ח) הוא פוליטיקאי ואיש צבא ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד, יו"ר מפעל הפיס, היה אלוף בצה"ל ושימש כסגן הרמטכ"ל וראש המועצה לביטחון לאומי.
קורות חיים.
דיין נולד בעפולה. הוא בנם של מימי לבית דופלט ושל זוהר דיין שנפל בשנת 1948 בקרב רמת יוחנן (כאשר עוזי היה בן 3 חודשים). דיין גדל במושב היוגב, אליו עברה אמו לאחר שנישאה מחדש, למשה רבינוביץ'. כתלמיד תיכון, למד בכפר הנוער ויצו ניר העמק. בהשכלתו בעל תואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה מהאוניברסיטה העברית, ובוגר תואר שני בחקר ביצועים מאוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה.
שירות צבאי.
דיין התגייס לצבא למחזור נובמבר 1966, שרת תחילה בצנחנים, כמסומן לסיירת מטכ"ל, וב-1967 עבר ליחידה בה המשיך לעבור הכשרה כלוחם ולקח חלק במבצע תשורה כקשר של מפקד היחידה דאז, עוזי יאירי. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר כחניך מצטיין ושב ליחידה כמפקד צוות. דיין לחם במלחמת ההתשה, בין היתר במבצע בולמוס 3, והשתתף בחילוץ חטופי מטוס סבנה ובמבצע ארגז. מלחמת יום הכיפורים תפסה את דיין כשהוא בחו"ל בשליחות ביטחונית. דיין, אז סטודנט באוניברסיטה, שב ארצה ולחם בחזית הדרום ולאחר מכן ברמת הגולן כמפקד פלוגה בסיירת מטכ"ל. במהלך המלחמה הוביל דיין את פלוגתו בפשיטות על סוללות ארטילריה בעומק המערך הסורי, לקראת סוף המלחמה שימש כסגנו של יוני נתניהו במבצע קינוח לכיבוש החרמון. ב-1977 עשה הסבה לשריון. במבצע ליטני פיקד על כוח שכלל מספר טנקים ולוחמי כוחות מיוחדים אשר חסם את העיירה בינת ג'בייל, וסייע לכוח שבפיקוד איציק מרדכי. במהלך הלחימה הרג הכוח כעשרה מחבלים. ב-1979 מונה דיין למפקד גדוד בחטיבה 188. לאחר תאונת אימונים בה נהרג קצין מיחידתו, הודח דיין מהפיקוד על הגדוד על אף שיצא זכאי בדין משמעתי.
בסוף 1979 מונה למפקד סיירת מטכ"ל, הוא פיקד על מבצע חילוץ בני הערובה בפיגוע במשגב עם במהלכו נפצע ברגלו ובחזהו. דיין פיקד על כוח הסיירת במבצע מוביל, בפשיטה על מחנה אימונים, ששימש את המחבלים ברמת ארנון. הכוח השלים את משימתו ללא אבדות. דיין נפצע מרסיסי רימון יד בזרועו השמאלית. במלחמת לבנון הראשונה הצטרף לחטיבה 188 ולאחר המלחמה יצא ללימודים בארצות הברית. כשחזר התמנה לעמית מחקר במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים. ב-1985 חזר לשירות קבע ומונה באמצע שנת 1986 למפקד חטיבת השריון 401 ובהמשך דרכו למפקד עוצבת עמוד האש - אוגדת מילואים. פיקד על עוצבת הפלדה - אוגדה סדירה, על קורס מפקדי גדודים ושימש כמפקד גיס 441.
בשנת 1993 מונה לראש אגף התכנון, במסגרת זו עמד בראש המשלחת הביטחונית למשא ומתן לקראת הסכם השלום בין ישראל לירדן ושימש קצין הקישור הבכיר לצבא ירדן. בשנת 1996 מונה לתפקיד מפקד פיקוד המרכז, התפקיד בו שירת עד שנת 1998, בין היתר בעת מהומות מנהרת הכותל. ב-1998 מונה לסגן הרמטכ"ל ושירת בתפקיד עד ספטמבר 2000. כאשר מונה, בעודו בשירות פעיל ולמרות התנגדות הרמטכ"ל מופז, ליו"ר המועצה לביטחון לאומי, באוקטובר 2002 הוחלף על ידי אפרים הלוי.
פעילות פוליטית.
דיין היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים ולמחנות השונים בציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכו') ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל.