"קטמון מועדון אוהדים" (בשמה המלא: "קטמון מועדון אוהדים - איחוד אוהדי הפועל ירושלים") היא עמותה ישראלית אשר מאגדת את אוהדי הפועל ירושלים בכדורגל כחברי עמותה. העמותה מחזיקה בבעלות ובזכויות הניהול של הפועל ירושלים בכדורגל.
העמותה מנוהלת על ידי ועד מנהל המונה שבעה חברים, מתוכם ארבעה הם נציגי האוהדים, אשר נבחרים מדי שנה בבחירות דמוקרטיות בין כלל חברי עמותת קטמון מועדון אוהדים, ומתוכם בוחר הוועד את היו"ר. אל שלושת המקומות הנותרים העמותה יכולה להזמין גורמים אשר תורמים לקבוצה למשך אותה עונת משחקים.
העמותה, שהוקמה בשנת 2009 הקימה את קבוצת הכדורגל "הפועל קטמון ירושלים" כאות מחאה על ניהולה הכושל של הפועל ירושלים. בכך הוקמה למעשה קבוצת הכדורגל הראשונה בישראל בבעלות אוהדיה. בשנת 2020 רכשה מידי המפרק שמונה על ידי בית משפט את השם "הפועל ירושלים" ושינתה את שם קבוצת הכדורגל מ-"הפועל קטמון ירושלים" ל-"הפועל ירושלים". למרות שינוי השם, לא השתנה דבר באופן ניהול המועדון.
כיום, העמותה מנהלת את מועדון הכדורגל הפועל ירושלים. המועדון כולל קבוצת כדורגל בוגרת כמו גם מספר רב של פעילויות פעילויות קהילתיות וחינוכיות דרך כדורגל. זאת לרבות הדרכה וחינוך ילדים בתחומי הכדורגל, עידוד ספורטאים צעירים מוכשרים ופעילויות לטובת הקהילה.
העמותה זכתה להכרה רבה אודות הפרוייקים החברתיים אותם היא מפעילה.
כדורגל מקצועני.
העמותה הוקמה בשנת 2009 על מנת לקנות את הפועל ירושלים. כאשר לא הצליחה בכך, הקימה את "הפועל קטמון ירושלים" בליגה ג'. וזאת במחאה על הניהול של הפועל ירושלים. מועדון הכדורגל הפועל קטמון ירושלים פעל תחת שם זה עד שנת 2020 (ועוד שנתיים לפני כן בפורמט מעט אחר). זאת כאשר עד 2019 היא פעלה במקביל להפועל ירושלים אשר פורקה בשנה זו. כשנה לאחר מכן, העמותה רכשה את הזכויות והמוניטין בשם "הפועל ירושלים" ושינתה את שמו של המועדון לשם זה.
מרבית פעילויות העמותה השונות, הן הפעילויות החברתיות והן הפעילויות הסופרטיביות-מקצועיות התחילו את דרכן בתקופה בה המועדון נקרא "הפועל קטמון ירושלים". כולן המשיכו לפעול לאחר החלפת השם.
בשנת 2021 עלתה קבוצת הבוגרים לליגת העל.
בשנת 2020 הוקמה במסגרת המועדון קבוצת נשים. בשתי עונותיה הראשונות עלתה שתי ליגות ובעונת 2022/23 תשחק בליגת העל.
פעילות חברתית.
בעת ייסוד הפועל קטמון ירושלים בשנת 2007 הכריזו אוהדי הקבוצה וראשי העמותה על עקרונות של מאבק בגזענות ובאלימות, ובפעילות שנקראה בתחילה "היוזמה החברתית", במסגרתה החלו להתנדב כחונכים בבתי ספר בקטמונים ובתלפיות. בשנת 2015 החלו אוהדי והנהלת הקבוצה גם להדגיש את מאבקם בהומופוביה במגרשי הכדורגל
עם האיחוד בין הפועל קטמון להפועל ירושלים, בשנת 2020, המשיכו לפעול כל הפעילויות החברתיות תחת הקבוצה המאוחדת. הפעילויות החברתיות, מחלקות הנוער, הנערות והנשים המשיכו לפעול תחת השם "הפועל קטמון ירושלים", כאשר הסמל הוא סמל המועדון, אליו התווספה המילה "קטמון". מבין פעילויות המועדון הרבות, קבוצת הגברים הבוגרת היא היחידה המשחקת ללא המילה "קטמון" על סמלה.
ליגת השכונות.
בשנה השנייה לפעילות היא הורחבה גם ללימוד עברית בקרב ישראלים יוצאי אתיופיה ולבית הספר הדו-לשוני "". לאחר מכן, הפרויקט התרחב משמעותית כאשר העמותה ואוהדי הפועל קטמון החלו להפעיל את פרויקט "ליגת השכונות", בו קבוצות בנים ובנות מירושלים ערבים ויהודים מתאמנות מדי שבוע ומגיעות אחת לחודש לטורניר המנוהל על ידי אנשי ואוהדי הקבוצה. בעונת השתתפו בפרויקט מעל 1,000 ילדות וילדים.
במסגרת פרויקט "ליגת השכונות" משתתפות כמה עשרות קבוצות מרקעים שונים. קבוצות יהודיות וערביות ממערב וממזרח ירושלים ומרקעים דתי וחילוני. במסגרת הפרויקט פועלות קבוצות לבנות וקבוצות לבנים. הפעילות במהלך השנה כוללת שני מפגשים בשבוע לאימון כדורגל ולמרכז למידה - ופעם בחודש לטורניר עם שאר הקבוצות בעיר מאותו מגדר ואותה שכברת גיל.
קבוצות ליגת השכונות מחולקות לקבוצות "אחיות" יהודית וערבית, אשר במסגרת פרויקט "אחד על אחד" הן נפגשות זו עם זו במהלך השנה.
פעילויות נוספות.
לפני משחקי הקבוצה הבוגרת, מקיימת העמותה אירועים בשם "פאן-זון" בהם מתקיימות שלל פעילויות לילדים ולמבוגרים בזמן שלפני המשחק.
מדי שנה תומכת הקבוצה בטורניר אוהדים בשם "טורניר כובשי קטמון", המאורגן על ידי "בריגדה מלחה" (ארגון האוהדים במקור של קבוצת הכדורסל הפועל ירושלים). בטורניר הראשון נטלו חלק קבוצות קטנות של אוהדי הקבוצה, ילדים ומבוגרים, ערבים ויהודים, וכן חניכי "היוזמה החברתית" ושחקנים ותיקים, חלקם מסגל הפועל ירושלים שזכה בגביע המדינה ההיסטורי של המועדון ב-1973. הקבוצה שזכתה בטורניר הראשון הורכבה מנציגי האוהדים בהנהלה ושחקנים נוספים. חלק גדול מהקהל מורכב ממשפחות אוהדים (בהם נשים וילדים) אשר חלקם הם חברי העמותה.
ישתבח
ברכת ישתבח (יש אומרים כי נקראת גם ברכת השיר) היא הברכה החותמת את פסוקי דזמרא הנאמרים כחלק מתפילת שחרית. שמה של הברכה, "ישתבח", ניתן לה על שם המילה בה היא מתחילה.
היסטוריה.
ברכה זו אינה מוזכרת בחז"ל, ומוזכרת לראשונה בגאונים וככל הנראה היא מתקנות הגאונים. אמנם באחרונים קיימות מספר שיטות מי תיקן ברכה זו, וחלקם טענו שברכה זו קדומה יותר, ביסוס לטענתם נמצא בראשונים המביאים תלמוד ירושלמי האומר ש"כל המספר בין ישתבח ליוצר עבירה היא בידו וחוזר עליה מעורכי המלחמה" (ספר האשכול וספר המנהיג), אמנם בירושלמי שלפנינו אמרה זו איננה קיימת.
ניתן לחלק דעות אלו לשלוש חטיבות עיקריות:
נוסחים.
בנוסח עדות המזרח מוסיפים לפני אמירת ישתבח את המילה "ובכן". וכן בנוסח ספרד בשבת ויום טוב כשיטת השערי תשובה, כדי להפסיק בין נשמת כל חי לישתבח.
בשולחן ערוך כתוב שאומרים "מלך מהולל בתשבחות" כמו בברכת ברוך שאמר. אמנם במשנה ברורה הביא שהנוסח "מלך גדול בתשבחות", כך גם הנוסח בסידור רב עמרם גאון, ברש"י ובתוספות. וכך אומרים בנוסח אשכנז. בנוסחים האחרים צרפו את שניהם ל"מלך גדול ומהולל בתשבחות".
יש שטענו לומר "חי העולמים" בצירי ויש שאמרו בפתח, וגם לדעה השנייה אומרים "העולמים" עם ה', על שני עולמות הזה והבא.
בסיום הברכה נוהגים הספרדים להוסיף אמן ומוזכרת דעה זו בגמרא "כל העונה אמן אחר ברכותיו הרי זה משובח" וביארו כמה ראשונים בדברי הגמרא שהכוונה היא אחר סוף סדרת ברכות כגון ברכותיהם של פסוקי דזמרא. וכתבו התוספות שלא נהגו לענות אמן אחר עצמו אלא בברכת בונה ירושלים שבברכת המזון, וזהו מנהג המתפללים בנוסח אשכנז.
מבנה הברכה.
בספרות הגאונים נזכר שיש בברכה זו שמונה עשרה לשונות שבח, כנגד שמונה עשרה ברכות התפילה. ישנם אחרונים שמנו בברכה זה יש שלושה עשר לשונות שבח (ולא מנו את "ברכות והודאות"), כנגד שלוש עשרה מידות. האבודרהם מנה חמש עשרה כנגד שירי המעלות, תיבות של ברכת כהנים ולשונות הקדיש.
ברכת ישתבח אינה פותחת בברוך כיוון שסמוכה לחברתה (ברוך שאמר), ששניהם נתקנו על פסוקי דזמרא (למעט לשיטת הסדר היום שישתבח נתקן רק על שירת הים, שבכוחו בקע ים), ולכן פסוקי דזמרא אינם נחשבים הפסק כמו ברכה אחרונה של קריאת שמע והלל שאינה מתחלת בברוך מטעם זה. אמנם ברכת ישתבח אינה כפופה לברכת ברוך שאמר, ואף אם לא אמר ברוך שאמר יכול לומר ישתבח. וגם כשאמר אותה לבד אינו פותח בה בברוך כיוון שלא נתקנה כך.
מנהגים שונים.
בעת אמירת ישתבח נוהגים האשכנזים לעמוד, על פי פסק הרמ"א, מפני מעלת ישתבח, מפני שהיא סיום של ברכת ברוך שאמר, או כדי שלא יצטרך להפסיק בין ישתבח לקדיש בשביל לעמוד. אולם לפי השולחן ערוך וכן נוהגים יהדות המזרח רק השליח ציבור מחויב לעמוד בישתבח. בשערי תשובה הביא שיש שנהגו דווקא לשבת בישתבח, על פי הקבלה.
יש הטוענים על פי הקבלה, שצריך לומר את כל שבחי ישתבח בנשימה אחת. אולם ביסוד ושורש העבודה טוען בדעת ספר הזוהר שאין צורך ואף אסור לומר בנשימה אחת כיוון שאת פסוקי דזמרא צריך להגיד בנחת, רק לא להפסיק.
בית מכתום
שושלת מכתום (בערבית: آل مكتوم; אאל מכתום) היא משפחת המלוכה השולטת באמירות דובאי, ואחת משש המשפחות השולטות באיחוד האמירויות הערביות. המשפחה היא ענף של שבט בני יאס (שושלת שהמשפחה חולקת עם שושלת בית נהיאן של אבו דאבי). משפחת אאל מכתום צמחה במחוז אל-בו פאלאסה (הידוע כיום בשם אל-פאלאסי) של בני יאס, פדרציה שבטית שהייתה הכוח הדומיננטי לאורך רוב מה שכיום הוא איחוד האמירויות.
חברים.
בשנת 1833, כ-800 איש משבט בני יאס, בהנהגתו של מכתום בן באטי, השתלטו על אמירות דובאי והקימו את שושלת אאל מכתום בנסיכות. שושלת אאל מכתום שולטת בדובאי מאז 1833.
אמיר דובאי הוא ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות, וסגן נשיא איחוד האמירויות הערביות ושר הביטחון.
בני משפחת אאל מכתום הבאים שלטו בדובאי:
אינוויקטוס (סרט)
אינוויקטוס (באנגלית: Invictus) הוא סרט דרמת ספורט ביוגרפי משנת 2009, בבימויו של קלינט איסטווד ובכיכובם של מורגן פרימן כנלסון מנדלה ומאט דיימון כפרנסואה פייאנר. הסיפור מבוסס על ספרו של ג'ון קרלין משנת 2008 "משחק האויב: נלסון מנדלה והמשחק שעשה את האומה" על האירועים בדרום אפריקה לפני ובמהלך גביע העולם ברוגבי 1995. נבחרת הרוגבי הלאומית, הספרינגבוקס, לא הייתה צפויה להגיע רחוק, כאשר המדינה נבחרה לראשונה לארח תחרות בינלאומית ברמה גבוהה לאחר פירוק האפרטהייד. פרנסואה, אותו מגלם דיימון, היה הקפטן של נבחרת איחוד הרוגבי של דרום אפריקה.