פיתוח תחום האופטוגנטיקה חילק את מדעי המוח לשתי תקופות "לפני" ו"אחרי"; אופטוגנטיקה נחשבת להיות השיטה הכי מדויקת לגרות את המוח, בהשוואה לגירוי חשמלי או מגנטי, היא יותר ספציפית – עובדה זו משמעותית במיוחד מכיוון שבאותו אזור במוח יכולות להיות שני תאי עצב שמתמחות ועובדות בתפקודים שונים לגמרי. כך ניתן יהיה להשתמש בשליטה אופטית בנוירונים ספציפיים כדי להבין טוב יותר כיצד פועל המוח האנושי. עם ידע הולך וגובר על מעגלים עצביים, החוקרים יהיו מוכנים יותר לפתח טיפולים יעילים למאבק במחלות נוירולוגיות או פסיכיאטריות.
מודלים בבעלי חיים.
ניסויים נערכים כעת רק על אורגניזמים מודליים כמו עכברים ודגים. זה נובע מהעובדה שיש להשתמש בנגיפים להעברת רודופסינים – החלבונים שנמצאים בליבה של השיטה – לתאים.
חוקרים במעבדת "Isacoff Lab" יישמו אופטוגנטיקה בזחלי דג הזברה כדי לזהות נוירונים חדשים המפעילים את ה־CPG (מחולל דפוסים מרכזי) (Wyart et al., 2009). ה־CPG הוא מעגל עצבי המעורב בתנועה המייצר פקודות מוטוריות תקופתיות לתנועות קצביות כמו שחייה ספונטנית. לשם כך, המעבדה ביטאה את ה־OP של LiGluR בתתי-משנה שונים של תאי עצב השדרה באמצעות מערכת ה־Gal4 / UAS. זה יצר קווי דגים עם קבוצות נוירונים שונים שניתן היה להפעיל באמצעות אור.
ממצאים עדכניים.
נכון לשנת 2020, מספר ממצאים חשובים מיוחסים לשיטת אופטוגנטיקה, להלן דוגמאות:
פרספקטיבות עתידיות.
בעתיד – ההתקדמות המדעית בתחומים רבים עשויה להקל על ידי המשך פיתוח של:
מעבר לייצור אופסינים גדולים, מהירים וחזקים יותר, אופטוגנטיקה יכולה להיות משולבת באופן מלא יותר עם טכנולוגיות אחרות המשמשות ללימודי מעגלים במוח, כולל אלקטרופיזיולוגיה וסידן או דימות מתח. חלה התקדמות בולטת לעבר מטרה זו. עם זאת, כדי להעריך את תפקוד המוח באופן מלא, פירוק המעגלים המורכבים המעורבים עשוי להיות תנאי הכרחי, אך לא מספיק. זה עשוי להיות קריטי להבנת התפקידים של הגומלין והמעבר בין הרבים המעבירים העצביים, המעבר העצבי, האיתות התאי ומולקולות מוח אחרות.
התובנות המדעיות הבסיסיות לגבי תפקוד המוח הניתנות באופטוגנטיקה (במיוחד כאשר משתמשים בהן בשילוב עם טכניקות אחרות) כמעט בלתי מוגבלות. חוקרים משתמשים במגוון כלים בכל מיני שיטות כדי לחקור את הבסיס של תפקוד המוח (למשל, מהזיכרון ועד ההומאוסטזיס) ותפקוד לקוי (למשל, מאוטיזם ועד מחלת אלצהיימר). התחום משתנה גם הוא במהירות ויום אחד האופטוגנטיקה עשויה לשפוך אור על 'הבעיות הקשות' של מדעי המוח, כמו הבסיס העצבי של התודעה. אבל האם אי-פעם תשתמש באופטוגנטיקה לטיפול במחלות? מספר ניסויים קליניים כבר נערכים, ותוצאותיהם צפויות בשקיקה. עם זאת, במקום להשתמש באופטוגנטיקה לטיפול ישיר בחולים, סביר יותר שטיפולים חדשים להפרעות מוח (והפרעות אחרות) יופקו מסוגי המחקר המתאפשר על ידי האופטוגנטיקה.
אפילפסיה היא בין ההפרעות שנחקרו באופן נרחב. אפילפסיות חלקיות מאופיינות בהתקפים הנובעים מפעילות עצבית מעודדת יתר המגיחה מאזור מוקד. על סמך מיקוד ההתקפים המכווץ נראה כי ניתן ליירט התקפים חלקיים על ידי כיבוי חריף של נוירונים מעוררים באמצעות אופטוגנטיקה.
ביטוי של אופינים חיידקים רגישים לאור הוא גישה מבטיחה להחזרת הראייה במחלות ניווניות רשתית ללא צורך בניתוח פולשני. כלים באופטוגנטיקה יכולים לבוא לידי ביטוי גנטית בתתי אוכלוסיות שונות של תאי עצב ברשתית באמצעות וקטורים ויראליים. הרעיון המרכזי של האופטוגנטיקה הוא להמיר נוירוני רשתית בלתי רגישים למצבים "פוטו-קולטנים".
הצלחת המאמצים הללו תהיה תלויה ביכולת לשלוח גנים ואור בבטחה וביעילות לנוירונים – ללא הישג קל.
אפילו אם מוחם של בני האדם לעולם לא יהיה בשליטת לייזרים – כמו שעכשיו יש להם זבובים, עכברים ואפילו קופים – אופטוגנטיקה כמעט ודאי תביא לפריצות דרך רפואיות,אם מחקר אופטוגנטי יכול לבסס את מעגלי המוח המופרעים במחלות נוירולוגיות ופסיכיאטריות, ניתן למקד תאים אלה באמצעות תרופות או טכנולוגיות מבוססות יותר כמו גירוי מוחי עמוק. "אנו יכולים להשתמש בכלים אלה לעקרונות טיפול אמיתיים", טוען מדען המוח האמריקאי מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT).
סוויבלובו
סוויבלובו (ברוסית: Свиблово) הוא ראיון של המחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 4.41 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 62,981 תושבים (2020).
בשטח הראיון ישנם יותר מ-40 ארגונים, כולל כמה בעלי משמעות פדרלית: מפעל המראה במוסקבה, מפעל רוסטוקינסקי, המכון המדעי לבניית תעבורה ומפעל כלי הנגינה של לירה. כמו כן בסוויבלובו ישנם מרכזים עסקיים מסוג B ו-B +.
מרגע הצטרפות הריאיון למוסקבה ותחילת ההתפתחות ההמונית, הבסיס של בנייני הדיור של הראיון היה מורכב מבניינים בני חמש ותשע קומות. מאז הקמתם בסוף שנות החמישים ותחילת שנות השישים, הבניינים התיישנו, ולכן בתחילת שנות התשעים הם נכללו בתוכנית ההריסה והיישוב מחדש של דיור רעוע. בשנת 2016 הושלמה פירוק בתי חרושצ'ובקה, מקומם תפס 248 אלף מ"ר בבניינים חדשים.
בתרבות.
בסוויבלובו צולמה סצנה באתר בנייה מהסרט מבצע חיריק והרפתקאות נוספות של שוריק.
אישה בונה אישה הורסת
אישה בונה אישה הורסת הוא פזמון בביצועו של הזמר אבי סינואני, נכתב על ידי הסופרת סמדר שיר ודוד חלפון, והולחן על ידי הזמר אבנר גדסי.
השיר יצא כסינגל בשנת 1995 מתוך האלבום "איתך ובלעדייך" שיצא בשנת 1996.
מיד לאחר יציאתו הפך השיר ללהיט קאלט, והמשפט הפותח את הפזמון השתרש בשפה העברית כפתגם מוכר.
השיר זכה להרבה גרסאות כיסוי, ביניהם של הזמר אייל גולן.
תוכן השיר.
מילות השיר הן ניסיון פיוס של מושא האהבה, שבמקרה הזה מוצגת ככעסנית ("למה שוב את כועסת", "את אישה מטרפת"), בפזמון החוזר מבקש הדובר ממושא אהבתו שתשכח את צל העבר, ושבה טמון הכוח להשכין שלום ביניהם, להרוס או לבנות.
פזמון השיר הוא נוסח שונה לפתגם מספר משלי, שם כתוב:"חַכְמוֹת נָשִׁים בָּנְתָה בֵיתָהּ; וְאִוֶּלֶת בְּיָדֶיהָ תֶהֶרְסֶנּוּ".
השיר נוגן במצעד השבועי של רשת ג' בינואר 1997 במשך ארבעה שבועות.
What Makes a Woman
What Makes a Woman (בעברית: מה שעושה אישה) הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא לאור ב-20 באוגוסט 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל שיווקי ראשון מתוך האלבום "Smile".
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי קייטי פרי, ג'ייקוב כשר, שרה הדסון, ג'ון ריאן, קרוליינה לייר והופק על ידי אלוויה אנדרפארד, קרוליינה לייר, פטר קארלסון. יציאתו של "What Makes a Woman", הוכרזה ברשתות החברתיות ב-19 באוגוסט 2020, יממה לאחר מכן יצא כסינגל שיווקי הראשון שלה מתוך האלבום "Smile". בהמשך הוציאה פרי גרסה אקוסטית בלעדית בדף ה-Vevo שלה. ביוני 2020, היא הצהירה כי השיר עצמו מוקדש לבתה שטרם נולדה, וקבעה: "התקווה שלי לבתי היא שחלומותיה ושאיפותיה לעולם לא מגבלות, ושהוא יכול לשנות את דעתו בכל פעם שמתחשק לו. הוא יכול לנסות את כל מה שהוא רוצה למצוא את דרכו. זו הסיבה שאני חושב שהשיר הזה חשוב גם לי וגם לה".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-9 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה המצויר לשיר בוים על ידי מוסטריק מהבוב ופורסם בערוץ היוטיוב של פרי ב-1 בספטמבר 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
גרסת הופעה.
טרם יצא הווידאו קליפ של השיר, העלתה פרי לערוץ היוטיוב שלה גרסת הופעה אקוסטית של השיר.
חנה כהן (פוטנציאל)
חנה כהן (פוטנציאל) (נולדה ב- 6 באוקטובר 1951) היא אשת חינוך, סופרת ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה.
חנה כהן נולדה בישראל כבת שנייה להורים שעלו מאירן בשנת 1949. את שנות ילדותה חייתה במעברה בנתניה. שני הוריה עבדו בעבודות דחק על מנת לפרנס את חמשת ילדיהם. למדה בבית ספר היסודי "אלומות" ובתיכון הדתי "בר-אילן" בנתניה.
בילדותה נהגה לכתוב פזמונים ושירים ולקחה חלק בתחרויות שירה.
כהן קיבלה תעודת הוראה מטעם המכללה האקדמית בית ברל בשנת 1975 והיא בעלת תואר ראשון ביהדות ובחינוך. היא סיימה לימודי מגדר ושוויון בין המינים במכללת סמינר הקיבוצים בשנת 1997.
פרשה לגמלאות לאחר 35 שנות עבודה במערכת החינוך כמחנכת לגיל הרך בנתניה. ניהלה מרכז למידה לילדים בנתניה.
השתתפה בכתיבת תוכניות לימודים בהוצאת מט"ח וכתבה מאמרים בתחום החינוך ב"הד הגן".
היא חברה באגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל משנת 2007. חברה בקבוצת "שיח כותבים" בנתניה מאז הקמתה. בעלת תעודת "מספרת סיפורים" מטעם בית אריאלה. מופיעה בפני קהל כמספרת סיפורים, שרה ומשחקת. למדה משחק בתיאטרון נתניה והשתתפה במספר הצגות.
מרבה להופיע עם ספרה האחרון, "בסך הכל רציתי להיות אמא", שבו היא מספרת את סיפורה האישי על מאבקה להפוך לאם לאחר שלוש לידות שקטות ושתי מערכות נישואים.
חנה כהן היא אם לשתי בנות, מתגוררת בנתניה.
קישורים חיצוניים.
שיריה שהולחנו
בוגורודסקויה
נפת בוגורודסקויה (ברוסית: район Богородское) היא נפה במחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 10.24 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 110,137 תושבים (2020).
בשטח הנפה יש:
מירב בן-דוד