בשנת 1992 הוצב במקום השישי ברשימת ש"ס והחל לכהן כחבר הכנסת, כנציג של רבו - הרב ראובן אלבז. בכנסת השלוש עשרה היה יושב ראש סיעת ש"ס. בבחירות לכנסת ה-14 הוצב במקום הרביעי ברשימת ש"ס וכיהן כסגן שר הבריאות בממשלת נתניהו, תחת השר יהושע מצא. בכנסת החמש עשרה כיהן כשר הבריאות בממשלה ה-28 שבראשות אהוד ברק וכשר העבודה והרווחה בממשלה ה-29 שבראשות אריאל שרון. בבחירות לכנסת ה-16 הוצב במקום השני ברשימה. ש"ס לא הצטרפה לקואליציה ובניזרי לא מילא בכנסת זו תפקידים ממשלתיים.
בפעילותו בכנסת היה בניזרי מהח"כים הבולטים בש"ס. הוא הרבה להתבטא בכל הנושאים, ובפרט בנושאי דת ומדינה.
הרשעה בדין.
בשנת 2004 נחקר בחשד לקבלת שוחד, ובחקירתו ניצל את זכות השתיקה. בתחילת 2006 הוגש נגדו כתב אישום, שבו הואשם כי קיבל שוחד בהיקף כולל של מיליוני שקלים ממשה סלע, ובתמורה לכך השתמש בסמכותו כשר בממשלה כדי להיטיב עם סלע, יזם שעסק, בין היתר, בגיוס עובדים זרים לישראל. הרב אלבז, פטרונו של בניזרי, הואשם כי יזם את השוחד.
חרף כתב האישום, החליט הרב עובדיה יוסף לשבץ את בניזרי ברשימה לכנסת, אם כי דחק אותו מהמקום השני למקום השישי.
ב-1 באפריל 2008 הרשיע בית המשפט המחוזי בירושלים את בניזרי בעבירות אחדות:
יחד עמו הורשע הרב ראובן אלבז בתיווך לשוחד ובקשירת קשר לביצוע פשע. להרשעתם של בניזרי ואלבז תרמו העדות של משה סלע כעד מדינה, ועדותו של יעקב בוכריס, שאותו מינה בניזרי למנכ"ל שירות התעסוקה. חלקים רבים מתוך עדותו של סלע אומתו בראיות נוספות.
לאחר הרשעתו אמר בניזרי: "שמונה שנים אני נרדף על לא עוול בכפי", והודיע שלא יתפטר מהכנסת כל זמן שלא נקבע שבעבירותיו יש קלון.
ב-27 באפריל 2008 גזר בית המשפט על בניזרי שמונה עשר חודשי מאסר בפועל, בגין העבירות שבהן הורשע, וקבע כי במעשיו דבק הקלון. אי לכך הושעה בניזרי אוטומטית מחברותו בכנסת. על פסק הדין ערערו המדינה ובניזרי. בית המשפט העליון החליט לדחות את ערעורו של בניזרי ולקבל את ערעור המדינה, והחמיר את עונשו של בניזרי, לארבע שנות מאסר בפועל וקנס של 250,000 ש"ח. בפסק דינו כתב השופט אדמונד לוי:
בקשתו של בניזרי לדיון נוסף בעניינו נדחתה על ידי בית המשפט העליון.
באוגוסט 2009 פנה השר אלי ישי לנשיא המדינה, שמעון פרס, בבקשה שיעניק חנינה לבניזרי. הרב עובדיה יוסף תקף בחריפות את שופטיו של בניזרי, ואמר: .
ב-1 בספטמבר 2009 נכנס בניזרי לבית סוהר מעשיהו לרצות ארבע שנות מאסר. ליווהו מאות מתומכיו וכל חברי הכנסת והשרים של תנועת ש"ס. כעבור שנתיים וחצי, ב-1 במרץ 2012, שוחרר מהכלא, לאחר שמעונשו הופחת שליש בזכות התנהגות טובה (לאחר שהביע חרטה על מעשיו), וניתן לו קיצור נוסף כשחרור מנהלי. עם שחרורו המשיך בניזרי לטעון שהוא חף מפשע, ותקף את מערכת המשפט באומרו: .
בפברואר 2018 התראיין עד המדינה משה סלע, ששיחד, על פי הטענות, את בניזרי. הוא הצהיר בין היתר שבניזרי חף מפשע ומתח ביקורת על התנהלות מערכת המשפט, באומרו כי מאז שהמערכת סימנה את בניזרי מיררו את חייו וסחטו אותו נפשית עד שהרשיע אותו. בניזרי הגיב על כך: "כולם שותקים למרות שברור שהורשעתי על ידי עד שקר".
לאחר שחרורו מהכלא.
לאחר שחרורו מהמאסר בשנת 2013 החל לשדר את התוכנית "חד וחלק" ברדיו קול ברמה. התוכנית עוסקת בנושאים אקטואליים בחברה הישראלית. הוא מבקר בתוכנית רבים מכל המחנות.
בניזרי נחשב למרצה מוכר בחברה החרדית. להרצאותיו המיועדות להחזרה בתשובה מגיעים גם חילונים ומסורתיים. לעיתים קרובות הוא תוקף בהרצאותיו את מוסדות המדינה ואת הציונות הדתית.
מאז שחרורו מהכלא כתב שלושה ספרים המכונים על ידו קונטרסים, בנושאים: גיוס חרדים לצבא, פרנסת החרדים ואיסור העלייה להר הבית. ספרים אלו הם בנוסף לשניים הקודמים, "סדר הדורות הקצר" העוסק בהיסטוריה יהודית על פי מקורות חז"ל, ו"השמיים מספרים" עוסק בתולדות הלוח העברי, אסטרונומיה, אסטרולוגיה ועוד.
במהלך שנת 2016 התארח על בסיס קבוע בתוכנית הלילה של ז'וז'ו אבוטבול ברשת ב'.
באוגוסט 2017 מונה בניזרי לעורך השבועון "יום ליום", לאחר שמפלגת ש"ס הודיעה כי אינה קשורה לעיתון והעורך הקודם התפטר.
לאחר כ-8 חודשים התפטר מתפקידו כעורך העיתון בגלל חילוקי דעות עם הבעלים.
עמדותיו.
בפברואר 2008, בעת דיון במליאת הכנסת על רעידות האדמה, אמר בניזרי: "הייתי מציע שהכנסת תבדוק איך למנוע משכבי זכר, ובכך לחסוך הרבה מאוד ברעידות האדמה".
באוגוסט 2009, זמן קצר טרם כניסתו לכלא, תקף את אמצעי התקשורת בישראל, וטען שערכו רצח אופי לאישים שונים (והוא בתוכם), והאשים את אמצעי התקשורת ברדיפת הציבור החרדי.
חיים אישיים.
בניזרי מתגורר בירושלים. נשוי ואב לשמונה ילדים.
דניאל בנלולו
דניאל בנלולו (נולד ב-6 במאי 1958), הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד.
ביוגרפיה.
נולד במרוקו, ובשנת 1969 עלה לישראל. כיהן בעבר כחבר מועצת העיר אשדוד.
בבחירות לכנסת ה-16 נבחר לראשונה לכהן כחבר כנסת מטעם הליכוד. עם הקמת מפלגת קדימה בשלהי 2005 החליטה סיעת הליכוד למנות את בנלולו ליושב ראש ועדת הכנסת תחת רוני בר-און שפרש מהסיעה ומונה לשר התשתיות הלאומיות. בפועל בנלולו כיהן שלושה וחצי חודשים בתפקיד (פברואר-מאי 2006).
בבחירות לכנסת השבע עשרה הוא הוצב במקום ה-16, אך הליכוד זכה רק ב-12 מנדטים והוא לא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-43 ברשימת הליכוד לכנסת, ולא נבחר.
במאי 2012 נבחר למנכ"ל נמל תל אביב, אולם רשות החברות הממשלתיות עצרה את המינוי עקב חוסר עמידה בתנאי הסף לתפקיד.
באוגוסט 2020, הציעה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מירי רגב את מועמדותו ליו"ר רשות שדות התעופה אך הוא נפסל לאור היעדר "כישורים מיוחדים" הנדרשים לאור זיקתו הפוליטית בהתאם לחוק החברות.
בנלולו גרוש ואב לשניים.
רוני בריזון
אהרן (רוני) בריזון (נולד ב-16 באוקטובר 1944) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם סיעת שינוי בכנסת ה-16.
ביוגרפיה.
בוגר בית הספר התיכון הדתי צייטלין בתל אביב. בצעירותו יצא בשאלה. שרת בממר"מ ובחיל התותחנים. מילא תפקידי ניהול שונים בתחום המיחשוב וטכנולוגיית המידע (CIO של בנק הפועלים, COO של בנק הפועלים ארצות הברית, מנכ"ל חב' כלל מערכות בע"מ).
פעיל בתחומי דת-ומדינה. חבר בעמותת "עם חופשי" ועמותות אחרות לחירויות האזרח. הצטרף למפלגת "שינוי" (1999). בריזון נהג לכתוב טור במקומון התל אביבי "העיר", ולאחר מכן בביטאונה של "שינוי", בשם העט "אינג' קדיד לפר".
בריזון ריכז בכנסת ה-16 את נושאי "דת ומדינה" של הסיעה. אחראי במסגרת התפקיד לכל המתרחש בתחום, מתקציבי המוסדות החרדיים ועד לטיפול בתלונות הציבור החילוני. בתחום זה ניתן לציין את נושאי קיצוץ הקצבות לחרדים ולאחרים, ביטול משרד הדתות, ניסוח והנחה על שולחן הכנסת של חוק הנישואין האזרחיים (הקרוי "חוק ברית הזוגיות"), קיצוץ הכספים בתקציבי הישיבות והעמותות החרדיות, השוואת גובה קצבאות הילדים והורדת סכומי הקצבה, חיסול התקצוב הכפול של החינוך היסודי, הדתי והחרדי והתחלת פירוק המועצות הדתיות.
בעבודתו השוטפת בכנסת היה חבר בוועדת הכספים, בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, בוועדת הכנסת ובוועדה לענייני עובדים זרים. סגן יו"ר הסיעה בכנסת. עמד בראש ועדת המשנה של ועדת הכספים לרפורמה במינהל הלוואות המדינה, שעסקה בהגדלת הסחירות וייעול הניהול של מילוות המדינה. היה חבר (יחד עם הח"כים אברהם שוחט וחיים אורון) ב"צוות השלושה" שהכין את "חוק פינוי-פיצוי" למפוני רצועת עזה. היה שותף לדיונים בוועדת הכספים בעניין הרפורמה בשוק ההון ובבנקים.
הגיש והשתתף בהגשתן של הצעות חוק במספר נושאים: עונשי מינימום לאשמים באלימות סכינאית, הכרה באתר הכרזת המדינה (המוזיאון הישן בתל אביב) כאתר לאומי מוגן, ועוד. רוב הצעות החוק שהגיש מתרכזות בנושאי דת ומדינה.
בנוסף לכל אלה, טיפל בריזון במקרים של בעיות, אפליה והתנכלויות על רקע של כפיית דת או מניעת חירויות הפרט על ידי גורמים ממשלתיים, ציבוריים או פרטיים.
עקב פיצול סיעת "שינוי" לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, עזב בריזון יחד עם חברי כנסת נוספים את המפלגה ועבר למפלגת "חץ". מכיוון שמפלגת "חץ" לא עברה את אחוז החסימה, הוא נותר מחוץ לכנסת.
ב-25 במרץ 2007 אישרה הממשלה את מינויו של בריזון לציר כלכלי לאיחוד האירופי בבריסל .
בריזון התמודד בבחירות לכנסת התשע עשרה במקום העשרים ברשימת התנועה. לקראת הבחירות למועצת העיר תל אביב בשנת 2013 הוצב במקום השני ברשימת תנועת מהפך ירוק בתל אביב-לתת לחיות אך לא נבחר למועצה. ב-2018 שובץ במקום השישי ברשימה זו, ששינתה שמה ל"חי חילונים ירוקים".
בריזון הוא אחיו של הסאטיריקן ב. מיכאל.
ויקטור בריילובסקי
ויקטור בריילובסקי (נולד ב-27 בדצמבר 1935) הוא פרופסור בדימוס למדעי המחשב, היה אסיר ציון ופוליטיקאי ישראלי. בריילובסקי היה חבר הכנסת בכנסות ה-15 וה-16 מטעם תנועת שינוי.
קורות חיים.
בריילובסקי נולד בשנת 1935 במוסקבה, ברית המועצות. במשך 15 שנה נאבק למען זכות העלייה של יהודי ברית המועצות. הוא פוטר מעבודתו וארגן סמינר ליהודים-מדענים מסורבי עליה. לאחר מעצרו סמינר זה התקיים בדירתו של יעקב אלפרט. הוא נשפט לארבע שנים מאסר. לאחר שחרורו עלה לישראל בשנת 1987.
בשנת 1999 הוצב במקום השישי ברשימת שינוי בבחירות לכנסת החמש עשרה, ונבחר מטעמה בכנסת. שינוי ישבה באופוזיציה ובריילובסקי היה חבר בוועדת המדע והטכנולוגיה וועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.