על מנת שנוכל לקדם נושאים חינוכיים כגון שפה, חינוך למתמטיקה, חינוך לאומנות, פיתוח כשרים חברתיים, חוסן רגשי ועוד, תוך שאנו שומרים על החופש של הילדים וזכות הבחירה שלהם, עלינו למצוא את הדרך לגרום להם לרצות בכל הנ"ל. אחת הדרכים המוצלחות ביותר לעידוד למידה היא כמובן המשחק ובכלל זה, המשחק הסימבולי. ילדים הם בעלי מוטיבציה גבוהה מאוד למשחק. ומעבר ללימוד שעובר במשחק, נוצרות אינטראקציות חברתיות והזדמנויות לוויסות עצמי. בבניית תוכנית התפתחותית המבוססת על משחק, על פי לב ויגוצקי עלינו תמיד למשוך את הילד לדברים חדשים, שאנחנו חושבים שהוא מסוגל להבין, כלומר ל"אזור ההתפתחות המקורב" (Zone of Proximal Development) של הילד.
חינוך דמוקרטי אינו מוגבל לגן הילדים וכל האמור יכול להוות בסיס לעיצוב סביבה חינוכית דמוקרטית גם בבית.
ביקורת על מערכת החינוך הפרטית-דמוקרטית.
החינוך הדמוקרטי כיוצר סגירות חברתית מתבדלת.
הטענה העיקרית כנגד הזרם הדמוקרטי היא כי המסגרות הדמוקרטיות דוחות הלכה למעשה את האינטגרציה החברתית ויוצרות פערי מעמדות וחסמי כניסה, שבקרתם היא כלכלית. הביקורת טוענת לשיח כפול: מצד אחד, למי שאין כסף אין אפשרות ללמוד במקום הזה (כיוון שהמסגרות אינן ממומנות על ידי המדינה) ומהצד השני, מי שיש לו כסף לא מעוניין במי שאין לו כסף. מעבר לכך, נטען כי המסגרות אינן מעוניינות למעשה בפיקוח של המדינה או בכל קשר עם תוכנית הלימודים שלה כחלק מההתבדלות שלהם. התנהלות זו מקשה על המערכת הציבורית לשפר את עצמה, היות שמערכות חינוך דמוקרטיות אלו אינן משנות את מערכת החינוך מבפנים ואינן משחקות לפי כללי המשחק הדמוקרטיים. לפי אריה קיזל, רבות ממערכות הלימוד הציבוריות, רואות בילד דמות אחראית ובעלת יכולת בחירה בתחומים מסוימים ובמערכות אלה מתאפשר דו-שיח פורה של ההורה עם המערכת. לעומת זאת, כאשר קיימת תמיכה של מסגרת חיצונית (כגון רשות מקומית), קיימת אפשרות לשילוב אוכלוסייה מקומית ממעמד חברתי נמוך, כפי שניתן לראות במסגרות החינוך הדמוקרטי בית הספר "גבעול" וגני ילדים "גבעול" ו"שקנאי" בגבעת אולגה, אשר פותחות את שעריהן לאוכלוסייה המקומית ללא עלות בכלל.
חינוך דמוקרטי נטול חינוך.
לפי גולדמן, במוסדות הלימוד הדמוקרטיים ובמסלולי ההכשרה של מורים לחינוך דמוקרטי אין כמעט עיסוק עיוני בתוכני הדמוקרטיה, בפילוסופיה ובהיסטוריה שלה, בקונפליקטים ובפרובלמטיקות האופייניות לה. יש בהם הרבה מאוד בחירות. בחירות אישיות מה ללמד, האם ללמוד, מתי ללמוד ואיך ללמוד ובחירות מוסדיות בפרלמנט בית־הספר. על פי גולדמן, דמוקרטיה אינה דבר המצריך לימוד. דמוקרטיה היא חוויה". קיזל מוסיף, שמסתתרת כאן תרבות שיש בה אלימות סימבולית שאיננה דמוקרטית כלל וכלל והיא אומרת: "תן לי את מה שאני רוצה, כי אחרת אינני משתתף במשחק".בהקשר הזה הוא טוען, כי הפרטת מערכת החינוך תוביל לכך שהדבר היחיד שחשוב היא בחירת התלמיד וכוח ההשפעה שיש להוריו.
"...בשל כך, אל להם להיקרא "דמוקרטיים", אלא עליהם להיקרא "פרטיים ויקרים". אל להם להתפאר בכך שניסו לשנות את המערכת פנימה ונואשו, אלא עליהם להודות שלא ניסו ברצינות של ממש לשנות את המערכת ולכן ברחו ממנה, ולכן עליהם להיקרא "הבורחים מהתמודדות והדואגים לעצמם".
אקיטן החדשה
אקיטן החדשה (בצרפתית: Nouvelle-Aquitaine) הוא חבל בדרום-מערב צרפת, החל מ-2016. בירת המחוז היא בורדו. החבל הורכב משלושה חבלים קודמים: אקיטן, לימוזן ופואטו-שראנט. בעקבות רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית. מספר חבלי הארץ ירד מ-22 חבלים ל-13 חבלים. החבל מורכב מ-12 מחוזות: שראנט, השראנט הימי, קורז, קרז, דורדון, ז'ירונד, לאנד, לוט וגארון, הפירנאים האטלנטיים, דה-סוור, ויין וויין עילית.
בירת החבל היא בורדו.
ב-1 בינואר 2016 ניתן לחבל שם זמני שנוצר מאיחוד שמות החבלים אקיטן-לימוזן-פואטו-שראנט. ביולי 2016 מועצת החבל נתנה לחבל את השם אקיטן החדשה, שם שאושרר במועצת המדינה של צרפת.
נכון ל-2012 בחבל היו 5,844,177 תושבים, 4 מתוך 18 חבלים, ושטח החבל הוא 84,061, הגדול בחבלי צרפת.
החבל מוביל בצרפת מבחינה חקלאות בכלל וחקלאות יין בפרט.
גאוגרפיה.
חבל זה נמצא בדרום מערב צרפת המטרופוליטנית וגובלת במפרץ ביסקאיה במערב, ספרד בדרום. במזרח היא גובלת בחבלים אוקסיטניה ואוברן-רון-אלפ ובחבלים פיי דה לה לואר וסאנטר-עמק הלואר בצפון.
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2012 בחבל היו 5,844,177 תושבים. רביעית מתוך 13 חבלי צרפת המטרופוליטנית. בחבל 25 שטחים אורבניים גדולים כאשר הגדול מביניהם היא בירת המחוז בורדו ופרווריה. במטרופולין בורדו יש 1,140,000 תושבים. לאחריה נמצאים באיון ולימוז' עם כ-280 אלף תושבים, פואטייה עם 250 אלף, פו 240 אלף, לה רושל עם 200 אלף תושבים ועוד 11 שטחים אורבניים גדולים.
אקיטן החדשה הוא החבל השני בחדשנות ולימודים גבוהים, אחרי איל-דה-פראנס, עם 5 אוניברסיטאות גדולות (אוניברסיטת בורדו, אוניברסיטת לה רושל, אוניברסיטת פואטייה ואוניברסיטת פו)
הנריק סלביק
הנריק סלביק (בפולנית: Henryk Sławik; 1894, יסטשמביה-זדרוי שבדרום פולין – 1944, מאוטהאוזן) היה פוליטיקאי, עובד סוציאלי, דיפלומט וחסיד אומות העולם מפולין שנרצח על ידי הגרמנים.
קורות חייו.
סלביק נולד בעיירה בשלזיה. הוא למד בגימנסיה ולאחר מכן התגורר בפשצ'ינה (Pszczyna). במלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הרוסי. לאחר המלחמה היה מפעילי המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (Polska Partia Socjalistyczna, PPS), היה עורך עיתון ופעל לטובת סיפוח שלזיה לפולין בעת משאל העם בשלזיה העילית . הוא היה נשיא סניף אזורי של אגודת עובדים צעירים. בשנת 1928 נישא לידוויגה פוז'יצקה. הוא המשיך לפעול במסגרות סוציאליסטיות והיה מתנגד של הסנאציה. בין השנים 1934–1939 היה סלביק נשיא אגודת העיתונאים הפולניים בשלזיה ובזגלמביה.
פעולותיו להצלת יהודים בפולין הכבושה.
עם כיבוש פולין על ידי גרמניה בספטמבר 1939 חצה סלביק את הגבול להונגריה. הוא נעצר ונכלא במחנה שבויים בהונגריה. הוא יצר קשר עם משרד הפנים ההונגרי והשנים יצרו ועדה אזרחית לסיוע לפליטים מפולין, בהם נוצרים ויהודים. בניגוד לפקידים אחרים בוועדה זו, סלביק לא הפלה בין יהודים ונוצרים. בסיוע אנשים מהצלב האדום בהונגריה סיפק סלביק ליהודים מסמכי זהות נוצריים מזויפים ושיכן יהודים במחנות פליטים בהונגריה. בין יהודים אלה היו גם ילדים יתומים. הוא ארגן בית ספר בעיר ואץ בהונגריה עבור ילדים יהודים יתומים, ויצר קשר עם הנציג בהונגריה של הממשלה הגולה של פולין, כדי לבקש סיוע עבור ילדים אלה. בית ספר זה החל לפעול בספטמבר 1943, תחת חסות ממשלת פולין הגולה. כל הילדים שלמדו בבית הספר וכן אנשי הצוות קיבלו מסמכי זהות מזויפים. פרנצישק שבידר היה המנהל, ומריה טומנק הייתה אחת המורות.
במרס 1944 פלשה גרמניה הנאצית להונגריה. כדי להקנות לבית הספר מראה יותר נוצרי, החלו התלמידים והמורים בבית הספר להשתתף באופן סדיר בטקסים נוצריים בכנסייה המקומית. בסך הכל הציל סלביק כ-30,000 איש, בהם כ-5,000 יהודים. בשלב מסוים הועברו השוהים בבית הספר לבודפשט ושם שוכנו בבתים פרטיים. בתום המלחמה חזרו חלק מהתלמידים לפולין, ויתרתם היגרו לישראל ולארצות הברית.
סלביק עצמו נעצר עם הפלישה הגרמנית, הועבר למחנה הריכוז גוזן בגרמניה ובאוגוסט 1944 נרצח. לפני שנרצח עונה כדי שימסור פרטים על שותפיו למעשי ההצלה, אך לא הסגיר איש.
הנצחה.
בשנת 1977 הכיר יד ושם בסלביק, בפרנצישק שבידר ובמריה וסקובסקה-טומנק בתור חסידי אומות העולם.
קול אולדריץ'
קול דייוויד אולדריץ (באנגלית: Cole David Aldrich, נולד ב-31 באוקטובר 1988) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת טיינג'ין גולד ליונס מליגת ה-CBA. אולדריץ' שיחק באוניברסיטת קנזס ונבחר במקום ה-11 בדראפט של שנת 2010 על ידי קבוצת ניו אורלינס הורנטס.
קריירה במכללות.
בעונת 2007/08, עונת הבכורה שלו באוניברסיטת קנזס, שיחקו בקבוצה סאשה קאון, דארל ארתור ודרנל ג'קסון, דבר שהגביל את מספר הדקות ששיחק ל-8.3 דקות בממוצע, בהן קלע 2.3 נקודות ולקח 3 ריבאונדים. בעונתו השנייה, עזבו שלושת השחקנים ל-NBA ואולדריץ' הפך לשחקן מרכזי בקבוצה. ממוצע הדקות שלו עלה ל-29.7 למשחק, בהן קלע 15.1 נקודות ולקח 10.8 ריבאונדים בממוצע. ב-8 במרץ 2009 נבחר לנבחרת העונה בביג איסט. 3 שבועות לאחר מכן השיג טריפל דאבל כשקלע 13 נקודות, לקח 20 ריבאונדים וחסם 10 פעמים בניצחון 43–60 על דייטון במסגרת הסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות. היה זה הטריפל הראשון בתולדות אוניברסיטת קנזס. ב-29 במרץ 2010, לאחר שסיים את עונתו השלישית בקבוצה הודיע השחקן כי לא ימשיך לעונה נוספת וכי הוא מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט הקרוב.
קריירה כשחקן.
אולדריץ' נבחר במקום ה-11 בדראפט של 2010 על ידי קבוצת ניו אורלינס הורנטס, אך נשלח מיידית בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר. ב-6 באוגוסט חתם על חוזה בקבוצה לשנתיים, עם אפשרות הארכה לשנתיים נוספות. בעונת הרוקי מיעט לשחק ושותף רק ב-18 משחקים ואף נשלח מספר פעמים לקבוצת טולסה 66 מליגת הפיתוח של ה-NBA, בה שיחק 21 משחקים. גם בעונתו השנייה באוקלהומה, שותף במספר מועט של משחקים, 26 בלבד. באותה עונה הגיע אולדריץ' לגמר ה-NBA עם הת'אנדר, אך הקבוצה הפסידה למיאמי היט.