תקלות וענייני בטיחות.
ב-16 בספטמבר 2013, מטוס אליג'אנט אייר מדגם MD-83, שבדרכו למסלול ההמראה הופיע עשן בתא הנוסעים, נאלץ לפנות את הנוסעים דרך מגלשות החירום. לאחר חקירת המקרה, רשות התעופה הפדרלית (ה-FAA) קבעה כי ייתכן וחברת התעופה אינה בודקת את מגלשות החירום כראוי. בהתראה קצרה, אליג'אנט נאלצה להפריש את כמעט כל צי ה-MD-80 שלה.
בקיץ 2015, סדרת תקלות בזמן טיסה גרמה לבדיקה פדרלית של החברה. "לפני שהלילה הסתיים ב-25 ביוני 2015, הופסקו חמש טיסות של אליג'אנט בארבע שעות, והכל מהסיבה שכמה מטוסים שונים חוו תקלות בזמן טיסה", דיווח בטמפה ביי טיימס. מאז אוקטובר 2015 רשות התעופה הפדרלית שמרה את אליג'אנט תחת פיקוח צמוד.
אליג'אנט אייר נמצאת תחת פיקוח הדוק על ידי רשות התעופה הפדרלית בשל נחיתות חירום רבות וההמראות שבוטלו. רשת ABC ריאיינה מכונאי באליג'אנט לשעבר, שאמר כי "לא בוצעו הצעדים הנדרשים בעזרת מדריכי תחזוקה ואף ללא נהלים כלליים, לפני ששוחרר כלי טיס." סקר מצא כי 46 מתוך 86 מטוסי החברה ביצעו נחיתות חירום, ובכולן היו מעורבים מטוסים מדגמי משפחת מקדונל דאגלס MD-80. הגיל הממוצע של צי מטוסי ה-MD-80 של אליג'אנט היה 29 שנים, לעומת פחות מ-13 שנים עבור צי מטוסי האיירבוס שלה. עד בנובמבר 2018, רוב מטוסי ה-MD-80 הוחלפו במטוסים חדשים יותר ממשפחת איירבוס A320.
במאי 2016 אישרה ה-FAA כי היא תקדים בשנתיים את הביקורת הקבועה הנעשית כל 5 שנים, ותבדוק את מטוסי אליג'אנט. אליג'אנט אייר הכריזה כי ה-FAA העניקה לה ציון נקי לאחר הביקורת של שנת 2016.
בנובמבר 2016 הטמפה ביי טיימס פרסם כי המטוסים של אליג'אנט היו בעלי סיכוי גדול פי ארבעה לכך שתקרה תקלה בזמן טיסה, בהשוואה לחברות תעופה גדולות אחרות בארצות הברית. ותחקיר 60 דקות בערוץ "CBS ניוז" בשנת 2018 המשיך לחקור את הנושא. ברישומים ציבוריים שהובאו בתחקיר נמצא כי לאליג'אנט היו יותר ממאה אירועים מכניים חמורים בין 1 בינואר 2016 ל-31 באוקטובר 2017, בהם "תקלות במנוע בזמן טיסה, עשן ואדים בתא הנוסעים, הנמכות מהירוֹת, תקלות במערכת בקרת הטיסה, דליפות הידראוליות והמראות שבוטלו." רשומות ציבוריות אחרות העלו עוד כי כלי טיס של אליג'אנט, בממוצע, היה בסבירות גבוהה כמעט פי שלושה וחצי לסבול מתקלות בזמן טיסה מאשר כלי טיס של אמריקן, יונייטד, דלתא, ג'ט בלו וספיריט איירליינס. אליג'אנט הגיבה לתחקיר וקבעה כי רוב התקלות התרחשו בכלי הטיס הישנים שלה מדגם MD-80 אשר הוחלפו מאז באיירבוס A320, והגנה על הבטיחות שלה, תוך ציון הביקורת שערכה ה-FAA בשנת 2016, שמצאה את בעיות הבטיחות בחברה כ"מינוריות" ו"לא מערכתיות".
חסויות.
ביולי 2018 הפכה אליג'אנט לחברת התעופה הרשמית של ה-MiLB ("מינור ליג בייסבול"), ליגת הפיתוח של ה-MLB. בספטמבר של אותה שנה, אליג'אנט חתמה על שותפות עם קבוצת וגאס גולדן נייטס מה-NHL בה החברה תשמש כ"חברת תעופה שותפה מקומית רשמית". ב-5 באוגוסט 2019, אליג'אנט חתמה עסקה למשך 30 שנה עם לאס וגאס ריידרס מליגת הפוטבול הלאומית על זכויות השם לאצטדיון החדש של הקבוצה, שיקרא אצטדיון אליג'אנט (עד אז נקרא "אצטדיון לאס וגאס"), הממוקם בפרדייז שבנבדה. אליג'אנט היא גם נותנת החסות הראשית לקבוצת המרוצים GMS רייסינג המתחרה ב"NASCAR Xfinity Series" וב"NASCAR Gander RV &amp; Outdoors Truck Series". ב-29 בינואר 2020, אליג'אנט וקבוצת אינדיאנפוליס קולטס חתמו על חוזה במסגרתו אליג'אנט תהיה "חברת התעופה הרשמית של אינדיאנפוליס קולטס".
קווין פריצ'ארד
קווין פריטצ'רד
הנריק דלסגארד
הנריק דלסגארד (בדנית: Henrik Dalsgaard; נולד ב-27 ביולי 1989) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת המגן הימני במיטיולן הדנית.
קריירת מועדונים.
דלסגארד התחיל את הקריירה שלו במספר מועדונים מקומיים, אחד מהם הוא ויבורג. בדצמבר חתם באולבורג. ב-11 במאי 2009, דלסגארד ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אורהוס. ב-31 במאי 2009, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד נורשלן.
בדצמבר , דלסגארד חתם לשנתיים וחצי בזולטה ורכם, עם אופציה לשנה נוספת.
ב-23 במאי 2017, דלסגארד חתם לשלוש שנים בברנטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-1 בנובמבר 2017, נפצע בברכו במשחק נגד ברמינגהאם סיטי ונעדר לשלושה חודשים. ב-10 באפריל, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד נוטינגהאם פורסט. ב-29 בנובמבר 2019, האריך את חוזהו במועדון בעונה נוספת.
ב-7 ביוני 2021, חזר דלסגארד לדנמרק וחתם על חוזה לשלוש שנים במיטיולן.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, דלסגארד שיחק בנבחרות הצעירות של דנמרק.
ב-26 בינואר 2013, דלסגארד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–4 נגד . ב-26 במרץ 2019, דלסגארד הבקיעת את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 3-3 נגד .
הנס גלובקה
הנס גלובקה (בגרמנית: Globke Hans; 10 בספטמבר 1898 – 13 בפברואר 1973) היה משפטן ופקיד במשרד הפנים של הרייך השלישי ופקיד בכיר בממשלת מערב גרמניה בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
גלובקה שירת ברפובליקה הוויימרית, וב-1929 מונה ליועץ לענייני מנהל של משרד הפנים הפרוסי. גלובקה לא היה חבר במפלגה הנאצית, אולם סייע לה. עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 סייע בחקיקת חוקי החירום שהעניקו להיטלר סמכויות רודניות בלתי מוגבלות. בין החוקים שהיה שותף לכתיבתם היה החוק מיום 10 ביולי 1932, המפזר את ממשלת פרוסיה בראשות הסוציאל-דמוקרט אוטו בראון. בשנת 1936 כתב עם וילהלם שטוקרט ועם ברנהארד לוזנר את ה'פרשנות לחקיקת הרייך בענייני גזע' שמבוסס על השיתוף של 'העם הגרמני ההומוגני מבחינה גזעית, והקשור בקשרי דם. בפרשנותו הבהיר כי 'בעלי דם זר' – כלומר, בעיקר יהודים – יהיו מנועים אוטומטית מקבלת אזרחות הרייך, ומכהונה במשרת ציבור כלשהי. גלובקה הגה את הרעיון לחייב את כול יהודי גרמניה להוסיף לשמם את השמות 'ישראל' לגבר ו'שרה' לאישה.
במסגרת הרייך תפקידו עזר בניסוח חוקי נירנברג וקבע קווים מנחים ל'גרמניזציה' של העמים הנכבשים באזורי הכיבוש. כמו כן סייע לממשלה הפשיסטית של סלובקיה לנסח את החוקים הנוגעים ליהודים.
אחרי המלחמה.
גלובקה נהנה ממעמד יוקרתי בגרמניה שאחרי המלחמה. ב-1953 מונה גלובקה למנהל כללי של משרד ראש-הממשלה (הקנצלריה) ולראש אגף כוח-אדם, את תפקידיו אלו מילא עד שנת 1962. הקאנצלר קונראד אדנאואר העניק לגלובקה את חסותו ומנע את התפטרותו בעקבות ביקורת שנשמעה לכיוונו ממזרח גרמניה. לפני פרישתו, העניק אדנאואר אות הצטיינות לגלובקה. עם זאת במזרח גרמניה, ראו בגלובקה פושע ומסמך שחובר שם נקרא: "גלובקה - הביורוקרט של המוות". המסמך מוכיח את הקשר של גלובקה לחקיקה הנאצית. בעקבות זאת בית משפט העליון של מזרח גרמניה גזר עליו מאסר עולם. בשנת 1961 בימי משפט אייכמן בישראל, סוכנות הביון של מערב גרמניה פעלה להצניע את קשריו של גלובקה עם אייכמן.
פריץ באואר ששימש כתובע הכללי של מדינת הסן, זימן את גלובקה וגבה ממנו עדות על חלקו בניסוח החוקים. גלובקה טען להגנתו, כי סייע בכתיבת החוקים במטרה לרכך את החוקים שניסו לחוקק הנאצים. לבסוף, החליטו משרדי המשפטים של המדינות הסן ונורדריין וסטפאליה על העברת תיק החקירה של גלובקה לתובע הכללי בבון. לאחר שהועבר התיק לבון, החליט התובע הכללי שם על סגירת התיק והפסקת החקירה בעניין.
בשנת 1963 בעקבות הביקורת הציבורית וגזר הדין שניתן כנגדו במזרח גרמניה, עזב גלובקה את תפקידיו הציבוריים והיגר לשווייץ.
מה שטוב לדוב
רוזי דיי
רוזי ג'יין דיי (באנגלית: Rosie Jane Day; נולדה ב-6 במרץ 1995) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה מהופעתה בתפקיד מרי הוקינס בסדרת הטלוויזיה "זרה" של ערוץ Starz וסרטי סוני, ומתפקידה בדמות הבת של שרה ג'סיקה פרקר בסרט הקומי "כל הדרכים מובילות לרומא". החל מ-2019 היא מככבת בתפקיד טינה פמברטון בסדרה "Living The Dream" לצדם של פיליפ גלניסטר ולזלי שארפ. ב-2018 שיחקה בסרט "במעמקי המסדרון האפל" בכיכובה של אומה תורמן.
ביוגרפיה.
דיי החלה לשחק בילדותה, הן על במת התיאטרון והן על המסכים, בעקבות אחותה הגדולה. באחד האודישנים של אחותה היא התגלתה על ידי סוכן שחקנים, וקיבלה את תפקידה הראשון בגיל 4, בסדרה "Hope and Glory" של ה-BBC. באותה שנה שיחקה דיי יחד עם אחותה בתפקידי שניים מילדיי משפחת דודקוב במחזה "קייטנים" מאת מקסים גורקי, שהועלה בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון. עד מהרה הפכה לילדה שחקנית מצליחה, וגילמה בטלוויזיה הבריטית דמויות כגון טס אליוט בדרמה הרפואית של ITV "רחוב הארלי", ועל הבמה שיחקה בתיאטרון רויאל קורט ובתיאטרון פאלאס.
דיי מעולם לא למדה משחק באופן מקצועי, אבל למדה מניסיון בעבודה עם שחקנים מבוגרים, על ידי התבוננות וחיקוי.
בגיל 16 שיחקה דיי בתפקיד נעמי במחזה "Spur of the Moment" מאת אניה ריס שהועלה בתיאטרון רויאל קורט בווסט אנד הלונדוני.
הופעת הבכורה של דיי בקולנוע הייתה ב-2012 בתפקיד אנג'ל, קורבן של סחר בנשים, בסרטו של פול הייט "The Seasoning House". על תפקיד זה קיבלה ביקורות משבחות, וארבעה פרסים בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. כדי להתכונן לתפקיד ערכה דיי מחקר על נשים שהיו במצב הזה, ולמדה שפת סימנים כדי לגלם דמות חירשת.
ב-2013 נבחרה דיי כאחת מרשימת כוכבי המחר של מגזין הקולנוע Screen International.