באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכה גולדבלט במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם נייט דאסינג, צ'אד קרווין וקליט קלר בתוצאה של 7:13.69 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:04.66 דקות ואיטליה (7:10.86 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:47.94 דקות, תוצאה שהייתה מאפשרת לו לסיים במקום חמישי, אך הוא סיים במקום שמיני בתוצאה של 1:49.54 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:48.65 דקות ובשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:48.50 דקות.
בסוף השנה הוא עבר ניתוח באמה השמאלית עקב נזק עצבי ביד.
באליפות ארצות הברית שנערכה במרץ 2002 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 זכה גולדבלט במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. הוא דורג במקום שמיני בעולם במשחה ל-200 מטר חופשי באותה שנה.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה גולדבלט במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשל המוקדמות. הוא שחה ראשון בתוצאה של 1:49.53 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו בשנת 2005 זכה גולדבלט ב-4 מדליות 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחי שליחים 4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי, מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.77 דקות, אחרי שי לבנת שקבע שיא מכביה חדש של 1:50.39 דקות ולפני בריאן גולדברג מארצות הברית (1:50.93 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.04 שניות, אחרי בריאן גולדברג (51.06 שניות) ושי לבנת (51.09 שניות).
נסים אביטן
נסים (ניסו) אביטן (נולד ב-29 בספטמבר 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה כשחקן.
אביטן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל באר שבע, ובתחילת שנות ה-90 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. לאחר שצבר ניסיון בבית"ר באר שבע ובמכבי יבנה, חזר להפועל באר שבע לקראת עונת 1994/1995 והיה מלך השערים של הקבוצה בעונה זו, עם 12 שערים. לקראת עונת 1995/1996 חתם אביטן בהפועל תל אביב, ובמדיה שיחק עד תום עונת 1996/1997, וכבש 18 שערים ב-53 הופעות. בקיץ 1997 חתם אביטן בקבוצת בני יהודה תל אביב, אך לא מצא את מקומו במועדון, ובינואר 1998 עבר לקבוצת הפועל אשקלון, עמה ירד בתום העונה לליגת המשנה. בקיץ 1998 חזר אביטן להפועל באר שבע, לאחר שירדה גם היא לליגה השנייה, ובינואר 1999 עבר לבית"ר באר שבע מאותה הליגה, במדיה שיחק שנה וחצי. לאחר מכן שיחק אביטן בהפועל דימונה ובעירוני אופקים, ובשנת 2002 פרש ממשחק פעיל.
קריירה כמאמן.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל שימש אביטן כמאמן קבוצת עירוני אופקים מליגה א', ובשנת 2008 החל לאמן במחלקת הנוער של הפועל באר שבע. לאחר שאימן את קבוצת הנערים של המועדון קודם לתפקיד מאמן קבוצת הנוער ששיחקה בליגת המשנה, ובשנת 2010 העלה אותה לליגת העל לנוער והעפיל עמה לגמר גביע המדינה לנוער. במהלך עונת 2011/2012 שימש כעוזרו של גיא לוי, מאמן הקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע. בקיץ 2013 מונה למאמן מכבי באר שבע מליגה א', וכעבור שנה חזר לאמן את קבוצת הנערים של הפועל באר שבע. בקיץ 2016 מונה שוב למאמן קבוצת הנוער של המועדון.
ב-31 באוגוסט 2017 מונה אביטן למאמן הפועל חדרה, העולה החדשה לליגה הלאומית. אביטן הוביל את הקבוצה למקום השני בטבלה בתום עונת 2017/2018, אחרי הפועל תל אביב, והעפיל עמה לליגת העל לאחר שנעדרה 39 שנה מהליגה הבכירה. בעונת 2018/2019 הוביל את הקבוצה לפלייאוף העליון, והיא סיימה את העונה במקום השישי בליגת העל, המיקום הגבוה ביותר בתולדות המועדון.
ב-15 במאי 2019, לאחר שהחל במשא ומתן עם הנהלת הפועל תל אביב לקראת העונה הבאה, פוטר אביטן מהפועל חדרה, ומאוחר יותר באותו היום חתם על חוזה לשנתיים בהפועל תל אביב. ב-5 בנובמבר 2019, לאחר שהשיג ניצחון אחד בלבד בכל המסגרות מאז תחילת העונה, פוטר מתפקידו.
ב-11 בדצמבר 2019 מונה אביטן למאמן הפועל רעננה. ב-17 בפברואר 2020 פוטר מאימון הקבוצה.
ב-18 באוקטובר 2020 מונה למאמנה של בני סכנין לאחר עזיבתו של אלדד שביט. ב-27 בפברואר 2021 פוטר מהמועדון.
ב-3 בפברואר 2022 מונה למאמנה של בני יהודה תל אביב. בסיום עונת 2021/2022 סיים את תפקידו.
משפחה.
אביטן הוא אחיינו של כדורגלן העבר שלום אביטן. בן דודו של כדורגלן העבר שרון אביטן. מתגורר עם אשתו וילדיו ביישוב עומר.
ניסים אביטן
ניסו אביטן
ג'ון ויטצ'ל
ג'ון ויטצ'ל (באנגלית: John Witchell) הוא שחיין יהודי-אמריקאי בעבר. אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים (אינדיאנפוליס 1987), אלוף משחקי הרצון הטוב (מוסקבה 1986), שיאן ארצות הברית (בריכת 25 מטר) במשחה ל-200 מטר חופשי ואלוף המכללות (1988) במשחה ל-500 יארד חופשי.
ביוגרפיה.
ויטצ'ל למד באוניברסיטת סטנפורד.
במשחקי הרצון הטוב שנערכו במוסקבה, ברית המועצות ביולי 1986 זכה ויטצ'ל במדליית זהב בתוצאה של 1:50.17 דקות. נוסך לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:55.31 דקות.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה באוגוסט 1987 זכה ויטצ'ל בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:50.90 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:23.29 דקות.
באליפות המכללות שנערכה ב-9 באפריל 1988 זכה ויטצ'ל במדליית זהב במשחה ל-500 יארד חופשי בתוצאה של 4:15.67 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו ביולי 1989 זכה ויטצ'ל ב-3 דליות, אחת מכל סוג. מדלייתז הב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:53.68 דקות, אחרי ריק ארונברג מארצות הברית (1:52.51 דקות) ולפני יואב ברוק מישראל (1:54.78 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:22.50 דקות, אחרי ריק ארונברג שקבע שיא מכביה חדש של 15:37.66 דקות ורז דר מישראל (16:11.87 דקות).
חייו האישיים.
ויטצ'ל בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת סטנפורד ותואר שני מאוניברסיטת סן פרנסיסקו.
אנדרה דיאמנט
אנדרה דיאמנט (André Diamant) הוא שחמטאי ברזילאי יהודי בדרגת רב-אמן. הוא חבר במועדון השחמט A Hebraica בסאו פאולו. נכון למאי 2019, דיאמנט מדורג במקום השישי בברזיל לפי מד כושר.
ביוגרפיה.
דיאמנט נולד ב-9 בפברואר 1990 בפורטלזה. כבר בגיל ארבע למד את יסודות המשחק מאביו. בגיל שמונה החל להשתתף במועדון שחמט, וזכה להצלחה יוצאת דופן. בשנת 2000, בחסות המועדון, הוא התמחה כארבעה חודשים בסנט פטרסבורג, באקדמיה של אלכסנדר כליפמן, אחד משחקני השחמט הטובים בעולם. לאחר מכן עבר ללמוד בספרד. הוא זכה בתוארי אלוף הפאן אמריקה בשנת 2001 בקטגוריית תת--12, ואלוף סאו פאולו וברזילאי בקטגוריית תת--16. דיאמנט היה גם חלק מהנבחרת האולימפית בברזיל, לאחר שייצג את המדינה באולימפיאדת השחמט ה-38, בנוסף לקבלת מדליית הכסף במכביה ה-18.
בשנת 2008, בגיל שמונה-עשרה בלבד, הוא זכה בתואר אלוף ברזיל במהדורה ה-75 של אליפות השחמט, שנערכה בין התאריכים 7 ל -16 בדצמבר 2008.
בשנת 2009, דיאמנט זכה בתואר Grand Master (רב אמן), וכך הפך לשחקן השחמט במקום השישי בברזיל.
אנדרה דיאמנט באולימפיאדת השחמט.
בשנים 2008–2010 השתתף אנדרה דיאמנט ב-2 אולימפיאדות שחמט:
דורון כהן (עיתונאי)
דורון כהן (נולד ב-28 בדצמבר 1964) הוא עיתונאי, עורך ומשורר ישראלי, עורך ראשי משותף של העיתון "מעריב".
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב ליששכר וברכה כהן, עולים מאפגניסטן, ולו חמישה אחים בוגרים. גדל בשכונת שפירא, למד בגימנסיה הרצליה. שירת בחיל האוויר.
לאחר שהשתחרר מצה"ל החל לעבוד כעיתונאי במדור הספורט של העיתון "חדשות", ובהמשך היה עורך המדור עד סגירת העיתון ב-1993. שימש בתפקידי עריכה בכירים בעיתונים "ידיעות אחרונות" ו"הארץ". ב-1997 מונה לסגן עורך המוסף "סופשבוע" של "מעריב". בשנים 1998–2001 היה עורך המקומון "זמן תל אביב" מרשת "מעריב". לאחר מכן שימש כסגן עורך במקומון "העיר" והיה שליח העיתון למונדיאל 2002 שנערך בדרום קוריאה וביפן. בשנים 2007–2011 ערך את המוסף "סופשבוע" של ״מעריב״. מספטמבר 2011 עד פברואר 2012 היה העורך הראשי של אתר "nrg" של העיתון. בשנת 2014, עם מכירת "מעריב" לאלי עזור, מונה יחד עם גולן בר יוסף, לעורך העיתון בשמו החדש, "מעריב השבוע", הקים את אתר האינטרנט החדש של העיתון "מעריב אונליין" ומשמש מאז כעורכו הראשי.
בשנת 2018 יצא לאור, בהוצאת "אפיק", ספר שיריו הראשון, "תחום המושב".
יוהאן גיאורג האמאן
יוהאן גיאורג האמאן (בגרמנית: Johann Georg Haman ; ה-27 באוגוסט 1730 – ה-21 ביוני 1788) היה פילוסוף גרמני. האמאן השפיע בעיקר על יוהאן גוטפריד הרדר ותנועת הסער והפרץ, שאנשיה ראו בו מעין "פרוטו-רומנטיקן".
ישעיה ברלין, הפילוסוף וההיסטוריון של הרעיונות, החשיב את האמאן לאחד מאנשי הנאורות שכנגד. יש המחשבים אותו אף לפרה-מודרני-פוסטמודרני, בין היתר מאחר שרעיונותיו הטרימו את "המפנה הלשוני" והפילוסופיה של הלשון במאה ה-20.
האמאן ידוע גם כמבקר של מכרו עמנואל קאנט, שניהם תושבי קניגסברג. בהקשר זה ידוע חיבורו משנת 1784 "Metakritik über den Purismus der Vernunft" (בתרגום חופשי: מטא-ביקורת התבונה הטהרנית) בפרפרזה על "ביקורת התבונה הטהורה". האמאן הכיר לקאנט את העבודות של דייוויד יום (מי שהעיר את קאנט מ"תנומתו הדוגמטית") וכן גם את ז'אן-ז'אק רוסו, שמשלב מסוים היה לאחד הקולות המעצבים את מחשבת קאנט. האמאן עצמו הושפע גם כן מיום, אולם הוא השתמש ברעיונותיו של האחרון כדי לחזק את ההשקפה הנוצרית-לותרנית.
ביוגרפיה קצרה.