בסיום עונת 1949/1950 התפרקו הבומרס, יחד עם חמש קבוצות נוספות, וליגת ה-NBA ערכה "דראפט פיזור" שבמסגרתו בחרו קבוצות הליגה הנותרות את שחקני הקבוצות שהתפרקו. אד מקאולי, שנבחר על ידי בוסטון סלטיקס, השתתף בהמשך הקריירה ב-7 משחקי אולסטאר, זכה עם הסלטיקס באליפות ה-NBA (ב-1958) והוצג כחבר היכל התהילה של הכדורסל בשנת 1960.
בין עונות ו- שיחקה בסנט לואיס קבוצת ה-NBA "סנט לואיס הוקס", שבהמשך עברה לעיר אטלנטה ושינתה את שמה לאטלנטה הוקס.
קלעים מובילים.
להלן חמשת הקלעים המובילים בתולדות המועדון:
סנט לואיס בומברס
פרארי FF
פרארי FF היא מכונית גראן טוריסמו איטלקית שיוצרה על ידי חברת פרארי בשנים 2016-2011. זוהי מכונית בעלת 4 מושבים ובעלת הנעה 4X4 (ה-FF פירושו "Ferrari Four"). זהו הדגם הראשון של פרארי בעל הנעה 4X4. יש לה דלת קופה גדולה ודלת נפתחת מאחור בסגנון האצ'בק. היא תוכננה להחליף את הפרארי 612 סקאלייטי גראן טוריסמו. גודלה מאפשר נסיעה של 4 נוסעים כאשר מאחורה יש מספיק רווח על מנת להושיב 2 מבוגרים. ה-FF מגיעה למהירות מרבית של 335 קמ"ש ומאיצה מ-0 ל-100 ב-3.7 שניות. פרארי ציינה כי ה-FF היא מכונית ארבעה מושבים המהירה בעולם עם שחרורה לציבור. 800 מכוניות מדגם זה יוצרו בשנה הראשונה ליציאתה.
נתונים טכניים.
מנוע.
בזמן הצגתה לפרארי FF היה את המנוע בעל הנפח הגדול ביותר למכונית כביש שיוצר על ידי פרארי אי פעם. מנוע המכונית הוא בתצורת V12 בנפח של 6,262 סמ"ק המייצר 651 כ"ס ב-8,000 סל"ד ובעל מומנט מרבי של 70 קג"מ ב-6,000 סל"ד.
הילוכים.
ל-FF תיבת הילוכים חצי אוטומטית בעלת מצמד כפול ו-7 מהירויות בדומה לתיבות הקיימות בפרארי F12 ברלינטה, פרארי 458 איטליה ופרארי קליפורניה.
מערכת 4 גלגלים.
מערכת ה-4 גלגלים החדשה, בעלת פטנט רשום של פרארי, נקראת 4RM. היא קלה בסביבות ה-50% יותר ממערכות רגילות ומייצרת כוח בצורה חכמה לכל אחד מ-4 הגלגלים בהתאם לצורך.
עיצוב.
לפרארי FF אותה שפת עיצוב בדומה למכוניות פרארי אחרות. הפנסים הקדמיים הנמשכים לאחור כמו של הפרארי 458 איטליה וצמד הפנסים האחוריים בצורת עיגול בדומה ל-458 איטליה ולפרארי 599 GTB פיוראנו.
השילוב של האצ'בק ומושבים אחוריים מתקפלים מעניקים ל-FF קיבולת מטען בין 450 ל-800 ליטר.
אליהו לופס
הרב אליהו לופס (2 בינואר 1890, י' בטבת תר"ן - 3 ביולי 1938, ד' בתמוז תרצ"ח) היה ר"מ בישיבת "פורת יוסף", דיין בבית דין צדק לעדת הספרדים בירושלים וממקימי שכונת "בית וגן" בירושלים. בין תלמידיו נמנו כמה רבנים מפורסמים, בהם הרב עובדיה יוסף.
קורות חייו.
נולד בשנת ה'תר"ן (1890) בחלב שבסוריה לרב יעקב ולחנה לופס, בן למשפחת רבנים בת 300 שנה. בחודש אלול ה'תרע"ג (1913) עלה לארץ ישראל עם בני משפחתו, והתיישב בירושלים. נמנה עם חכמי ורבני ישיבת המקובלים "רחובות הנהר", בחברת הרב חיים שאול דוויק הכהן, שם עסקו בתורת הנסתר והתפללו בצוותא על פי סידור הרש"ש וכוונות האר"י החי.
עם פתיחתה של ישיבת "פורת יוסף" בעיר העתיקה בירושלים, נמנה עם תלמידיה הראשונים. מסר שיעורים רבים בהלכה ומוסר בשכונת "זיכרון משה" בירושלים. עודד את הבריות במילות ביטחון ותנחומים, שהיו שגורים על פיו.
נמנה עם מייסדי שכונת "בית וגן" בירושלים, בעת שהחלה להיבנות בשנת 1926. בנוסף לגדלותו בתורה, היה אהוד על הציבור, עסק בצרכי ציבור באמונה, ונבחר ליו"ר המועצה של השכונה. בשנת 1928 בנה לעצמו בית בפאתי השכונה ברחוב החיד"א 31. בקומת המגורים שבה התגורר, הוקצה שטח לבית כנסת לתושבי השכונה הספרדים.
כנהוג באותם ימים, נבנה בסמוך לכל בית בור מים שבו השתמשו דיירי הבית לשתייה, לרחיצה ולכל צורכי המשפחה. הבור היה גדול ביותר על מנת להכיל מספיק מים להתמודד עם שנות הבצורת. בסמוך לבור המים, הוא בנה את קומת המרתף והקים בה בית מדרש. לאחר מכן, ניהלה בתו שרה בבית זה גן ילדים, ושימשה בו כגננת כ-40 שנה.
משנת ה'תרפ"א (1921) לימד בישיבה הגדולה "תורת חיים" בעיר העתיקה בירושלים. באותה תקופה היה יחיד בין צוות רבני הישיבה האשכנזית. מעלותיו ומידותיו התרומיות חיבבו אותו על כל בני הישיבה ומנהליה. עם פתיחת הישיבה הגדולה "פורת יוסף" בעיר העתיקה השתלב עם מייסדיה, ונקרא לכהן בין רבני הישיבה, ושם הרביץ תורה לתלמידים במשך כחמש עשרה שנים.
בשנותיו האחרונות שימש כדיין בבית דין צדק לעדת הספרדים בירושלים. כשנה לפני פטירתו (שנת ה'תרצ"ז) השתדל אצל רבני ירושלים, והקהיל קהילות ברבים ליום צום תענית ציבור ותפילה, לנוכח המצב האיום ששרר בארץ. אמרו כי אחרי אותו יום תענית ציבור, שקטה הארץ מספר חודשים ולא ראתה קורבנות.
ביום ד' בתמוז ה'תרצ"ח נפטר לאחר ייסורים וצער כשהוא במלוא כוחותיו ושנותיו הצעירות, כבן 48 שנים. מפאת אשפוז וטיפול מוטעה, בבית החולים "משגב לדך" בעיר העתיקה, כשקיבל בטעות זריקה לא סטרילית התפתחו ברגלו נמק והרעלת דם כללית, ומיד הועבר לבית החולים "וואלך" – שערי צדק – שם חלה הידרדרות נוספת במצבו.
בימי מחלתו האחרונים, כשהיה באפיסת כוחות, הוכיח את המבקרים אותו בבית החולים: "העיקר היא התורה". לחולה ששכב לידו, הציע לזכות במצוות הנחת תפילין שלא יהא כקרקפתא דלא מנח. עד רגעיו האחרונים היה בצלילות מוחלטת, ביקש שיטבילוהו במקווה טהרה לאחר פטירתו.
לרב לופס היו שלושה אחים: רבי ניסים, רבי אברהם ורבי שלום, שלושה בנים ושבע בנות.
משפחתו הוציאה לאור לאחר פטירתו את הספר "אמרי פי ובן אביחיל" - דרושים מוסריים על התורה. ידידיו הרבנים בבית הדין הוציאו לאור אחרי פטירתו חוברת מיוחדת לזכרו. בשכונת "בית וגן" בירושלים נקרא רחוב על שמו.
תלמידיו.
בין תלמידיו כמה מגאוני זמננו. המפורסם ביותר הוא הרב עובדיה יוסף. באחד הימים, כששימש כר"מ בישיבת "פורת יוסף", הרב אליהו לופס הבחין שתלמידו החביב, עובדיה, לא מופיע בישיבה כהרגלו. מיד ניגש לראש הישיבה, רבי עזרא עטייה, ושאלו על כך. הרבנים ניגשו לביתו ונודע להם שאביו הוציאו לעבוד בחנותו. מיד פשט רבי עזרא את בגדיו הרבניים, והודיע שהוא עובד בחנות על מנת שהבן יחזור לישיבה. כמה ימים של משא ומתן ביניהם להוריו, שכנעו אותם להניח לבנם לחזור לישיבה לשקוד על לימודיו.
קתרין יונסדוטיר
קתרין יונסדוטיר (באיסלנדית: Katrín Jónsdóttir; נולדה ב-31 במאי 1977) היא כדורגלנית עבר איסלנדית ששיחקה כבלמית. קתרין היא סגנית מלכת ההופעות של נבחרת איסלנד בכל הזמנים, כשלזכותה 133 משחקים שנפרסו על פני 19 שנים.
קריירה.
קתרין נולדה במאי 1977 בבירת איסלנד, רייקיאוויק. כשהייתה בת 14 בלבד היא הצטרפה לקבוצת הכדורגל יו.בי.קיי, וכבר בעונתה הראשונה זכתה עם הקבוצה באליפות הליגה. ב-9 במאי 1994, כשהיא מעט לפני גיל 17, ערכה קתרין את הופעת הבכורה שלה בנבחרת איסלנד, בניצחון 1-4 על סקוטלנד. במקביל, היא המשיכה לשחק גם בנבחרת הצעירה של המדינה.
בתחילת 1995 עברה קתרין לשחק במשך עונה אחת בשטיארנן, ולאחר מכן חזרה ליו.בי.קיי, עימה זכתה באליפות ב-1996. שנתיים לאחר מכן היא עזבה את איסלנד והצטרפה לקולבוטן מהליגה הנורווגית, שם שיחקה לצד סילבי ז'אן הישראלית. בסוף עונתה הראשונה בקולבוטן, קיבלה קתרין את פרס כדורגלנית השנה באיסלנד, לאחר שהצליחה להוביל את הקבוצה עד לגמר הגביע הנורווגי. היא שיחקה בקולבוטן במשך שמונה עונות רצופות, למעט גיחות קצרות לליגה האיסלנדית ב-1999 ו-2004. בזמן זה היא זכתה עם הקבוצה בשתי אליפויות, ואף הגיעה איתה עד לרבע גמר ליגת האלופות ב-2003.
ב-2006 חזרה קתרין לליגה האיסלנדית וחתמה ב-וואלור רייקיאוויק. שנה לאחר מכן היא מונתה לקפטנית הנבחרת, והובילה אותה להשתתפות היסטורית באליפות אירופה 2009. באליפות עצמה, שנערכה בפינלנד, שובצה הנבחרת לבית קשה עם גרמניה, נורווגיה וצרפת, והפסידה את כל שלושת משחקיה. קתרין פתחה בהרכב הראשון בכל שלושת המשחקים ולא החמיצה אף דקת משחק.
לאחר סיום עונת 2010, בה זכתה עם וואלור באליפות החמישית ברציפות, עזבה קתרין את איסלנד והצטרפה ליורגורדן מליגת העל השוודית. שנה אחר כך הצליחו האיסלנדיות להפתיע ולהעפיל עד לגמר גביע אלגארבה (אחד מטורנירי הנשים החשובים בעולם), בו הפסידו 4-2 לארצות הברית. קתרין, שכבשה שער אחד במהלך הגביע (בשלב הבתים נגד שוודיה), שימשה כקפטנית הנבחרת בגמר ובטורניר כולו.
בינואר 2013 עזבה קתרין את יורגורדן, וחתמה לעונה אחת באומאו, שבעבר נחשבה לאחת מקבוצות הנשים הטובות באירופה. באותה שנה היא השתתפה בטורניר הבינלאומי האחרון בקריירה שלה - אליפות אירופה שנערכה בשוודיה. את שלב הבתים של האליפות סיימו האיסלנדיות במקום השלישי עם מאזן של ארבע נקודות, אך העפילו לרבע הגמר בתור אחת משתי הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השלישי. ברבע הגמר הן פגשו את שוודיה המארחת, הובסו 4-0 והודחו מהטורניר. לאחר הטורניר, הודיעה קתרין על פרישתה מכדורגל.
חיים אישיים.
בזמן ששיחקה בליגה הנורווגית, סיימה קתרין את לימודי הרפואה שלה, ולאחר פרישתה החלה לעבוד כרופאה פנימאית.
באוגוסט 2009 נישאה קתרין לכדורגלן נבחרת איסלנד לשעבר, תורוואלדור סיגביורנסון. כיום, מתגוררים השניים בסטוקהולם ביחד עם ביתם המשותפת.
יאיר קוטלר
יאיר קוטלר (14 בדצמבר 1927 – 25 במאי 2016) היה עיתונאי-תחקירן, פובליציסט ומחבר ישראלי.
ביוגרפיה.