ניקנור זאבאלטה (בספרדית: Nicanor Zabaleta; 7 בינואר 1907- 31 במרץ 1993) היה נבלאי ספרדי, מחשובי הנבלאים במאה ה-20 אם לא החשוב בהם.
ילדות ומשפחה.
ניקנור זאבאלטה נולד וגדל בסן סבסטיאן באזור הבסקי של ספרד, בצפונה, סמוך לגבול עם צרפת. כשהיה בן שבע וחצי לקח אותו אביו לחנות עתיקות ושם מצא נבל ישן, בעל דוושה יחידה. כיון שגילה עניין בכלי, קנה לו אביו את הנבל והוא התחיל ללמוד אצל הנבלאית ויסנטה טורמו דה קלבו, פרופסור לנבל מאוניברסיטת
מדריד, שהגיעה לסן סבסטיאן עם תזמורת סימפונית, שהוזמנה לנגן בקזינו המקומי בעונת הקיץ.
בהמשך למד אצל לואיסה מנארגס. ניקנור גדל במשפחה מוזיקלית - אביו היה מוזיקאי חובב, חלילן וזמר בריטון. אחיו הבכור ניגן בכינור להנאתו.
לימודים.
ניקנור זאבאלטה למד בבית ספר למסחר, אך המשיך לנגן בנבל בשעות הפנאי. עם סיום לימודיו בחר להניח למסחר ולהתמסר ללימודי מוזיקה ואת החלטתו זו מימש בעזרת מלגת לימודים ממשלתית, שאיפשרה לו לנסוע לפריז וללמוד שם אצל מרסל טורניה וז'קלין בורו, בין השאר. הופעת הבכורה שלו הייתה בפריז בשנת 1926.
קריירה.
אחרי תקופת שירות קצרה בצבא, יצא לארצות הברית, שם הופיע לראשונה בשנת 1934. הוא נשאר באמריקה במשך עשרים השנים הבאות. בשנת 1936 החל במסעות קונצרטים בקובה ובמקסיקו, וקצר הצלחה רבה. בקונצרט בפוארטו ריקו, בשנת 1950, פגש את אשתו לעתיד, גרסיאלה, וכעבור שנתיים נישאו השניים. הם קבעו את מושבם בספרד ומשם יצא זאבאלטה למסעות קונצרטים בערים הראשיות של אירופה, פריז, אמסטרדם, לונדון, מינכן, קופנהגן וציריך. חואקין רודריגו עיבד למענו בשנת 1952 את ה"קונסיירטו דה אראנחואס" שלו וכמו כן כתב למענו קונצ'רטו שנקרא "קונסיירטו סרנאטה". אלברטו חינסטרה כתב לו קונצ'רטו לנבל בשנת 1956 וזאבאלטה ניגן אותו בביצוע בכורה עם יוג'ין אורמנדי ותזמורת פילדלפיה בשנת 1965. זאבאלטה כלל ברפרטואר שלו יצירות משל באך, הנדל, מוצרט, דביסי וראוול, אך קרוב ל-30 מלחינים בני-זמננו כתבו יצירות בשבילו. בשנת 1971 כתב עבורו יוסף טל "קונצ'רטו לנבל ומוזיקה אלקטרונית", אשר בוצע על-ידו לראשונה במינכן באותה שנה.
משנות ה-60' ואילך הרבה זאבאלטה בהקלטות, לצד הקונצרטים והרסיטלים הרבים שהופיע בהם בכל רחבי העולם.
בקונצרט האחרון שלו, ב-16 ביוני 1992, במדריד, כבר היה מצבו הבריאותי גרוע מאוד. הוא נפטר ב-31 במרץ 1993 בסן חואן, פוארטו ריקו.
פריס סן ז'רמן
פאריס סן ז'רמן
פאריז סן-ז'רמן
פריס סן-ז'רמן
מיסרון
מעבורת החלל אנדוור
מעבורת החלל אנדוור (באנגלית: Endeavour, כינוי מקצועי: OV-105, גם בכתיב: אֶנדֶבֶר), היא המעבורת החמישית והאחרונה אותה בנתה נאס"א לתוכנית מעבורות החלל. לפעמים מייחסים לה את הכינוי "התינוקת של צי המעבורות" ("the baby of the shuttle fleet"), מפני שהיא הצעירה ביותר מבין כל המעבורות.
היסטוריה.
הקונגרס האמריקאי אישר את בנייתה בשנת 1987 כדי שתמלא את מקומה של הצ'לנג'ר, שהתפוצצה באסון בשנת 1986.
לבנייתה השתמשו בחלקי החילוף של מעבורת החלל דיסקברי ומעבורת החלל אטלנטיס.
בניית האנדוור הייתה עדיפה כלכלית מאשר להתאים מחדש את מעבורת החלל אנטרפרייז למשימות.
המעבורת נקראת על שמה של אה"מ "אנדוור", ספינתו המפורסמת של מגלה הארצות הבריטי ג'יימס קוק (ומסיבה זו מאוית שמה באיות הבריטי המקורי, ולא באיות המקובל בארצות הברית - Endeavor), ושמה של המעבורת התקבל בתחרות ארצית שבה השתתפו גם תלמידים מבתי ספר יסודיים וחטיבות הביניים.
האנדוור נבנתה על ידי Rockwell International במאי 1991, וביצעה את משימתה הראשונה שנה לאחר מכן, 7 במאי 1992.
Rockwell International טענה שלא הרוויחה מבניית המעבורת, למרות מחיר המעבורת - 2.2 מיליארד דולר אמריקאי.
במשימתה הראשונה, נתפס לוויין התקשורת INTELSAT VI, תוקן והוחזר למסלול בפעם השנייה. בשנת 1993 היא ביצעה את התיקון הראשון בטלסקופ החלל האבל.
בשנת 1997 הושבתה זמנית לשם שיפור החומרה שכללה התקנת מנעל אוויר חדש. בדצמבר 1998 נשאה את החלק הראשון של תחנת החלל הבינלאומית.
בשנת 2003 הושבתה בשנית להתאמה ושדרוג חלקים למשימות בעתיד, השבתה זו הסתיימה בסוף שנת 2006.
האנדוור ביצעה את משימתה האחרונה בטיסתה ה-25 במשימת STS-134, במסגרתה הובילה אספקה וחלקי חילוף לתחנת החלל הבינלאומית. בטיסה נערכו שני ניסויים של מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל מישראל. הניסוי הראשון בדק את תפקודם של חיידקים פרו-ביוטיים בחלל, במטרה לפתח שיטות להתמודד עם פגיעה בתפקוד מערכת החיסון של אסטרונאוטים בתנאי חלל. הניסוי השני כלל תרבית תאי עצם במטרה ללמוד על מנגנון איבוד עצם בתנאים של חוסר משקל בחלל, בניסיון למצוא טיפולים לסובלים ממחלת האוסטיאופורוזיס. הניסויים היו המשך לניסויים שנשלחו ב-2003 למעבורת החלל קולומביה עם אל"ם אילן רמון. כיום המעבורת נמצאת במוזיאון המדע והחלל שבעיר לוס אנג'לס, שם היא מוצגת לעיני כל.
טיסות.
מעבורת החלל אנדוור ביצעה 25 טיסות, הייתה 296.35 ימים בחלל, השלימה 4,671 הקפות וגמאה לא פחות מ-197,761,262 ק"מ.
מצב לאהבה
מצב לאהבה (באנגלית: Latter Days) הוא סרט בסגנון רומנטי שיצא לאקרנים בשנת 2003.
עלילה.
ה"אלדר" (מיסיונר מורמוני) ארון דייוויס (מגולם על ידי סטיב סנדווס) מאוהיו מגיע ללוס אנג'לס שבקליפורניה עם שלושה מסיונרים נוספים במטרה לקרב את תושבי הסביבה לאמונה המורמונית. בדירה מולם מתגורר המלצר ההומוסקסואל כריסטיאן מרקלי (מגולם על ידי וס רמזי) העובד במסעדת "לילה" - בבעלות לילה מונטאגני (המגולמת על ידי ז'קלין ביסט). כריסטיאן מתערב עם חבריו (אחת מהן - זמרת שטרם פרצה לתודעת הציבור) למסעדה שיצליח לפתות את אחד המורמונים.
ארון ואחד המיסיונרים הנוספים - פול ריידר (מגולם על ידי ג'וזף גורדון-לוויט) עוברים מבית לבית ומנסים להפיץ את אמונתם, ושם פוגש ארון את לילה, המתאבלת על מות חברה מאיידס ומנחם אותה. היא בתמורה מבטיחה לו שאם יצטרך עזרה יבוא אליה.
כריסטיאן מצליח לפתות את ארון - הומוסקסואל בארון. ריידר חוזר למגוריהם לאחר תאונת אופנים ומוצא את ארון עומד להתנשק עם כריסטיאן - כתוצאה מכך ארון נשלח חזרה לאוהיו על ידי אנשי הכנסייה בה הוא חבר. כשכריסטיאן מגלה שארון נשלח לאוהיו הוא מצליח לפגוש אותו בשדה התעופה בנחיתת ביניים בסולט לייק סיטי ושם מגלה לו שהוא אוהב אותו, והם מבלים את הלילה יחד. למחרת בבוקר ארון חוזר לאוהיו לעמוד למשפט הכנסייה וכריסטיאן מתעורר ומגלה שארון אינו נמצא לידו, ושב ללוס אנג'לס.
ארון מגלה שמדובר בהתערבות (עובדה שריידר מגלה לאימו של אהרון), ומשהו סבור שכריסטיאן לא אהב אותו. הוא מנסה להתאבד, ונשלח למרפאה שם מנסים לגמול אותו מנטייתו המינית.
כריסטיאן מנסה למצוא את ארון, ומשהוא מצליח למצוא את הטלפון של אמו של ארון היא מספרת לו שארון חתך את ורידיו והיא איבדה את בנה. כריסטאין סבור שארון התאבד, ונוסע לבית הוריו להחזיר להם את החפצים של ארון שנמצאו אצלו. האם מתמלאת רגשות אשמה, אולם כריסטיאן נוסע משם לפני שהיא מספרת לו שארון עדיין בחיים.
חברתו של כריסטיאן מוצאת את היומן שלו, והופכת את מה שכתוב שם לשיר, אותו שומע ארון בטלוויזיה בקליניקה בה הוא כלוא, ומצליח להימלט מהמקום, וחוזר ללוס אנג'לס לביתו של כריסטיאן שם הוא מוצא גבר אחר (ובטוח שכריסטיאן לא אוהב אותו).
מאחר שאין לו איפה להיות, הוא מגיע למסעדה של לילה מבלי לדעת ששם עובד כריסטיאן ושם הם נפגשים - כריסטיאן מגלה שארון בחיים, וארון מגלה שכריסטיאן אכן אוהב אותו (והדירה הושכרה לאדם אחר).
תקציב.
לפי אתר IMDb, הסרט צולם במשך 24 ימים בתקציב של $850,000.
מועדון הכדורגל ברצלונה
פיילוט
פיילוט (בעברית, על-פי איגוד תסריטאי הקולנוע והטלוויזיה בישראל: פרק לדוגמה) הוא פרק הדגמה של תוכנית טלוויזיה או תוכנית רדיו. הפיילוט נועד לבחון את הרעיונות של התוכנית החדשה ואת תגובת הקהל לתוכנית, ובהתאם לכך להסיק מסקנות לגבי המשך הפקתה של התוכנית. זהו מקרה פרטי של המושג הרחב יותר פיילוט, המתייחס להפעלה ניסיונית של מיזם כלשהו, לשם צבירת ניסיון ותיקון טעויות קודם להפעלתו בהיקף מלא.
רדיו.
פיילוט ברדיו שונה מפיילוטים בטלוויזיה. בדרך-כלל כשמישהו רוצה לעבוד בתחנת רדיו מסוימת, הוא מקליט/משמיע פיילוט של עצמו. תוכנית פיילוט רדיופונית אורכת כ-10 דקות להבדיל מהשאר. רצוי שלא להשמיע מוזיקה בפיילוט רדיופוני מכיוון שמטרתו היא לבחון את המגיש.
דיבוב.
בפיילוט בדיבוב מספר מדבבים יקליטו מספר תפקידים. ובהתאם לצרכים, הערוץ המשדר את התוכנית יחליט מי ידבב את הדמויות בסדרה עצמה.
בישראל.
מת לראות.
ב-2007 נערכה בישראל תחרות בשיתוף HOT וחוג הקולנוע והטלוויזיה של אוניברסיטת תל אביב בשם "מת לראות" ובמסגרתה סטודנטים צעירים מהחוג יפיקו פיילוטים לסרטים. הפיילוט הזוכה יקבל תקציב של כ-10,000$ למימון הפקת הסרט. בארצות הברית מתקיים דבר דומה: "עונת הפיילוטים", שם מציעים יוצרים רעיונות לפיילוט.
קוויקי.
קוויקי היא סדרת פיילוט של נועה פניני ואמיר דוליצקי. רשתות הטלוויזיה בוחנות בכל שנה פיילוטים רבים, ורובם נפסלים. בקוויקי, העלו שלושה פרקי פיילוט לאינטרנט ונתנו לגולשים לבחור האם הפיילוט יופק לתוכנית. בסופו של דבר הגולשים בחרו להפיק את התוכנית הזו והופקו לה כ-10 פרקים שעלו לשידור בקשת.
אולמקים