קאלימאקי התמנה בפעם השלישית לשליט נסיכות מולדובה ב-8 בספטמבר 1812 והפעם מימש את שלטון לתקופה של כמעט שבע שנים. קאלימאקי נחשב לשליט מתון ונבון שפעל לארגון מחודש של נסיכות מולדובה לאחר שעל פי הסכם בוקרשט (1812) חלק גדול משטח הנסיכות סופח לאימפריה הרוסית. קאלימאקי פטר את הבויארים ומשרתיהם מתשלום מיסים. הוא פעל להכנסת גידול תפוחי האדמה לנסיכות מולדובה וטיפח מוסדות תרבות.
ב-1817 פורסם ביוונית קובץ החוקים הקרוי "קוד קאלימאקי", קובץ החוקים הכתוב הראשון של נסיכות מולדובה. לאחר שנתקל בקשיים, ביקש ב-1818 את ביטול שלטונו, אך קיבל תשובה שלילית. באביב 1819, על רקע תלונות נגד בויארים מסוימים ועל רקע המגפה ביאשי היו מהומות שדוכאו תוך שימוש בנשק חם.
שלטונו בוולאכיה לא מומש בגלל המהפכה של טודור ולדימירסקו וכנראה הורעל לאחר שנחשד באהדה למהפכת פיליקי אטריה.
סקרלט קאלמאקי
דודג' דה לוקס
דודג' דֶּה לוּקְס, (באנגלית : Dodge Deluxe) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1949–1946 ב-ארצות הברית ובין השנים 1950–1942 ב-קנדה.
אגם טאי
דה לוקס (פירושונים)
טונליזם
הטונליזם (באנגלית: Tonalism) היה סגנון אומנותי שהופיע שנות ה-80 של המאה ה-19, כאשר אמנים אמריקאים החלו לצייר צורות נוף בטון כולל של אווירה צבעונית או ערפלית. הסגנון התפתח בין 1880 ל -1915, והתאפיין בגוונים כהים ונייטרליים כמו אפור, חום או כחול ששלטו לעיתים קרובות ביצירות של אמנים הקשורים לסגנון. כציירי נוף, רובם השתייכו לזרם המרכזי באותה העת - אסכולת נהר ההדסון.
תיאור.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 מבקרי האמנות האמריקאים החלו להשתמש במונח "טונאלי" כדי לתאר יצירות אלה.
הציירים המשויכים המובילים היו ג'ורג' איננס וג'יימס מקניל ויסלר, אלכסנדר הלוויג וויאנט, ראלף אלברט בלקלוק, אנג'ל דה קורה, הנרי וורד ריינג'ר, ברוס קריין, אליוט דיינג'רפילד, גרנוויל רדמונד, תומאס דיווינג', ויליאם קית, ג'וזף דה קאמפ, אלן בטלר טלקוט
טונליזם משמש לעיתים לתיאור נופים אמריקניים שמקורם בסגנון הברביזון הצרפתי, שהדגיש את מצב הרוח והצל.
בסופו של דבר, הטונליזם נעלם על ידי הזרמים המרכזיים שהגיעו מאירופה בעיקר האימפרסיוניזם והמודרניזם האירופי.
הטונליזם האוסטרלי התגלה כתנועה אמנותית במלבורן בשנות העשרה של המאה העשרים.
טיראניוס רופינוס
טיראניוס רוּפִֿינוֹס מאקוויליה (Tyrannius Rufinus; נולד בסביבות 344 מת בשנת 411, נקרא גם רופינוס או רופוס, טירניוס מאקוויליה, רוּפֿינוס מאקוויליה, רופינוס מקונקורדיה, וגם טיראנוס) היה היסטוריון נוצרי רומאי, נזיר הוגה דעות מאבות הכנסייה ומתורגמן מיוונית ללטינית של ספרי פילוסופיה וכתבי הנצרות הראשונים, ובייחוד את כתבי אוריגנס.
ציטוט מדברי טיראניוס רופינוס.
ההתגשמות הייתה בטבע השמימי הקדוש של בן האל כמו חכה (וו) המוסתרת בתוך גופו (תחת עור האדם), והמושכת את נסיך העולם הזה אל מבחן, בו הבן יתן את בשרו כפתיון, והרוח השמימית הקדושה השוכבת תחתיו תתפוש בו ותעמידו... ...כמו דג, הניצוד ואינו יכול להשתחרר מן החכה, אשר נמשה מן המים והיה למאכל אדם, כך ראה הוא שבכוחו להמית, את מראה גופו של ישו אשר מת בלי לדעת ולהכיר בחכה הקדושה שארבה לו בתוך גופו (תחת עורו). משבלעהּ, מיד נתפש. שערי גהנום נשברו והוא נמשך מן הבור, כפי שהוא, והיה למאכל לאחרים. (הדת הנוצרית - מבוא, פרק 13, תורת הגאולה במשיח)
ביוגרפיה.
רופוס נולד בשנת 344 או 345, ביוליה קונקורדיה שליד אקוויליה באיטליה (כיום קונקורדיה סגיטריה לחוף הצפוני של הים האדריאטי) ככל הידוע להורים נוצרים. בסביבות שנת 370 התגורר בקהילת נזירים באקוויליה שם פגש את המתעד וההיסטוריון הנוצרי הירונימוס (יהורם - ירום). בסביבות 372 עבר לאלכסנדריה ולמד אצל דדימוס העיוור מורו של הירונימוס, ופגש במדבר את מקריוס הזקן.
ייתכן שעוד קודם לעזיבתו את איטליה הכיר את מלניה הזקנה - אלמנה נוצרייה רומאית אדוקה, והצטרף אליה כאשר זו עברה לארץ ישראל ועמה נזירים ואנשי כמורה אשר ברחו ממצרים עם התגברות רדיפות הוולנים האריאנים.
בשנת 380, הגיע איתה לירושלים, אך חי במנזר נפרד על הר הזיתים שמומן בידה, ושם הקדיש את זמנו בלימוד הגות יוונית בענייני אמונה, על פי מסורת לימודית שפותחה עוד במצרים.
עם הגעתו לירושלים הוסמך לכמורה בידי הגמון ירושלים יוחנן השני, שהכיר אותו עוד במצרים בהיותו במנזר בואדי אל נטרון.
שש שנים אחר כך, כשהירונימוס הגיע לבית לחם חודשה הידידות בין השניים, ושנים אחדות לאחר מכן הירונימוס הקים קהילת נזירים דומה לזו של טיראניוס על פי אותו הדגם, בסיועה של פאולה, התומכת שלו.
בעקבות שלילת דברי אוריגנס בידי אפיפניוס מסלמיס, שנאמרה על ידי אפיפניוס בעת ביקורו בירושלים בשנת 394, נפתחה מחלוקת קשה בין טיראניוס להירונימוס, ששינה את דעתו וסבר עתה שביקורתו של אפיפנס מוצדקת בניגוד לדעתו של ההגמון יוחנן השני, בו צידד טיראניוס. הצדדים התפייסו כשלש שנים מאוחר יותר, לזמן מה.
בסתיו 397 טיראניוס יצא לרומא שם הייתה התעניינות גוברת בוויכוחי הנצרות מן המזרח, ופרסם את תרגומו הלטיני "הגנת פמפֿילוס על אוריגנס" ובשנתיים שלאחר מכן את פרי-ארכיון (העקרונות) של פמפילוס. בהקדמה כתב שהירונימוס הוא מעריצו של אוריגנס, ותרגם חלק מכתביו בעבר. מילים אלו עוררו את הירונימוס לכתוב הכחשה חריפה, וסדרת חוברות תגובה נכתבו על ידי שני הצדדים הנצים: המלחמה ברופינוס, נגד ירום, ונגד רופינוס.
לבקשת האפיפיור אנסטסיוס הראשון (הוא תאופילוס מאלכסנדריה ) הוא זומן לרומא בסביבות שנת 400 לאשרור אמונתו, אך במקום זאת הגיב באמצעות חוברת כתובה: אפולוגיא פרו פידה סואה. האפיפיור בתשובתו גינה את דברי אוריגנס, אך לא הכריז על רופינוס ככופר. עם זאת, לדברי הרשומות הנוצריות (דקרטום גלסיאי 20), דבריו מאז נתקבלו בחשדנות.
במשך רוב העשור הראשון של המאה החמישית רופינוס תרגם את אוריגנס, על ארבעת חומשי התורה הראשונים, על ספר תהלים, שיר השירים ושמואל. תרגומו בסביבות שנת 406 לפירוש אוריגנס על האיגרת אל הרומאים שבברית החדשה, עורר מחדש דיון בעניין הבחירה החפשית, שהחל כעשור קודם, ותוך זמן קצר היה למרכזו של המחלוקת בין אוגוסטין ופלגיוס.
לבקשת ההגמון כרומטיוס מאקוויליה, רופינוס תרגם את תולדות הכנסייה של אוסביוס בשנת 401, כמענה לגלי פעולות האיבה בעקבות הפלישות הגותיות לאיטליה. הוא תמצת את הכרך העשירי והוסיף אותו לכרך התשיעי, שינה כמה מהכתובים והוסיף גם שני כרכים משלו, כפי הנראה לפי הזמנה, או במגמה להתאים את הכתוב לקהל המקומי.
בין השנים 397–408 הוא שב לחיות באיטליה, כנראה באקוויליה. בשנת 408 היה במנזר פינתום (אולי בקמפניה) לאחר פלישת אלריק מלך הויזיגוטים לצפון איטליה. בשנת 410, בשעה שאלריק כבש ובזז את רומא, ברך לסיציליה, יחד עם מלניה הצעירה, שם מת בשנת 411.
כתבים.
יש להעיר שלאורך השנים חלו זיופים במהדורות השונות.
בעבר ראו ברופינוס מאקוויליה כסופר הכותב את הספר אנטי-אוריגניסאי, אך כיום מייחסים אותו לרופינוס הסורי. רופינוס פ"ל קרוס וה"א ליוינסטון עמודים 399–401 הוצאת מקוונת של אוניברסיטת אוקספורד, 2005 (עמודים 399–401)
תרגומים מיוונית ללטינית.
על ספר זה הוסיף את תולדות קונסטנטין הראשון ועד מות תאודוסיוס הראשון בשנת 395. הספר פורסם בשנת 402 או 403 לספירה.
תרגומי הירונימוס בתגובה לרופינוס.
בעקבות תרגומיו, הירונימוס כתב תרגומים ופרשנות משלו, בנוסף לשלש חוברות שכתב במסגרת הוויכוח עם רופינוס. ידוע על תרגום של הירונימוס לספר העקרונות (De Principiis) של אוריגנס, אך תרגום זה אבד עם הזמן.
השפעה.
בתרגומי הכתבים היווניים הביא באחת את הוגי הנצרות שבמזרח אל הנצרות המערבית. ואבות הכנסייה שברומא ציטטו רבות מתוך תרגומיו, וכך גם מנהיגי הכנסייה בהמשך כדומיניק ולרסי וכך וז'אק פאול מיגנה.
Bombtrack
Bombtrack (בעברית: שיר פצצה) הוא השיר הפותח של האלבום "Rage Against the Machine" מאת Rage Against the Machine. זהו שיר רוק כבד וראפ מטאל מחאתי.
רקע.
השיר נכתב על ידי כל חברי Rage Against the Machine יחד: זאק דה לה רוחה, טים קומרפורד, טום מורלו ובראד וילק. השיר הופיע לראשונה באלבום הבכורה של הלהקה כרצועה הפותחת שלו. השיר זכה להצלחה מרובה ויצא לאור ב־20 ביולי 1993 כסינגל נפרד. השיר הולחן על ידי בסיסט הלהקה טים קומפורד, והוא השיר אחד משלושה שירים באלבום הכתובים על סולם F# (בתווים: פה דיאז). שם השיר מתייחס לשיר עצמו כשנכתב "שיר פצצה" (Bombtrack) מכיוון שבעולם ההיפ הופ המילה פצצה פירושה לרוב "הטוב ביותר" - כך שם השיר הוא גם משחק מילים מכיוון שהשיר נקרא "השיר הטוב ביותר" ובנוסף מדבר על פצצות ומלחמות.
בשנת 1993 פורסם קליפ (סרטון מוזיקה) לשיר, ובו רואים את חברי הלהקה לצד הפגנות ואירועים מטעם המפלגה הפרואנית השנויה במחלוקת סנדרו לומינו, ומנהיגה אבימה גוזמן. הקליפ אמנם לא יצא לאור עד שנת 2003 כחלק מהאלבום החי שלהם, "האולימפיאדה הגדולה" (בהתייחסות לאולימפיאדת אתונה 2004).
שינויים בהופעות חיות.