מתוך סקר של משרד התיירות שנעשה על תיירים שיצאו מישראל מנמל התעופה בן-גוריון וממעבר טאבה ושהו בישראל לפחות לילה אחד, נמצא שכ-54% מהתיירים הם נוצרים. ו-25% יהודים. כאשר שיעור היהודים בולט ממדינות כמו ארצות הברית, בלגיה וקנדה שם הם מהווים מחצית מכלל התיירים, ומצרפת שם היהודים מהווים רוב מכלל התיירים. מהסקר של שנת 2018 נמצא שבקרב הנוצרים שביקרו בישראל ש-43% שייכים לנצרות הקתולית (52% מכלל הנוצרים בעולם), 31% שייכים לנצרות הפרוטסטנטית (35% מכלל הנוצרים בעולם), ו-24% שייכים לנצרות האורתודוקסית (11% מכלל הנוצרים בעולם). המטרות הביקור הנפוצות ביותר הן ביקור קרובים וידידים (30%) ,תיור וטיול (25%), צליינות (19%), בילוי והנאה (14%) ועסקים (9%). 80% מהתיירים ביקרו בירושלים, 74% בתל אביב, 52% בים המלח, 35% בגליל ובכנרת, 30% בחיפה 16% ברמת הגולן כ-8% בנגב וכך גם אחוז דומה באילת. כ-30% מאלו שבאו לטיול עשו זאת בטיול מאורגן, וכך גם 84% מאלה שבאו למטרות צליינות. הזמן הממוצע שתייר בא לישראל הוא של כשבוע, כאשר היוצאים מן הכלל של אלה שבאים לביקורי קרובים שהממוצע עומד על שבוע וחצי ואצל אנשי עסקים עם ממוצע של ארבע לילות. מתוך כלל אמצעי הלינה 51% לנו בבתי מלון, 27% התארחו בבתים של קרובים וידידים, ו-13% בדירות שכורות כמו Airbnb. בתיירות בישראל אין עונתיות ומספרי התיירים זהים בכל חודשי השנה, כאשר חודשי הקיץ יותר חלשים בקרב צליינים ומטיילים בשל מזג האוויר החם.
מלבד המטרות העיקריות שצוינו, התפתחה בישראל גם תיירות מרפא בעיקר מברית המועצות לשעבר, ושיעורים זניחים תיירות פוליטית, של אנשים הבאים למחות על מדיניות ישראל או לתמוך בה.
מספר מ.
תיירות הפנים מהווה חלק נכבד בתיירות בישראל. מעת לעת, משפחות ישראליות רבות יוצאות לטייל ברחבי הארץ, באתרי רשות הטבע והגנים. צפון ישראל (בעיקר הגליל, אזור הכנרת ורמת הגולן) נחשב לאזור נוח יותר מבחינת מזג האוויר וכן מבחינת שירותי התיירות והאירוח (בעיקר לינה בצימרים ולא בבתי מלון).
בישראל גם קיימים עסקים קטנים המהווים מוקדים תיירותיים, המייצרים ומשווקים מזון בתוצרת עצמית - זיתים, גבינות, שמן, יין, לחמים ועוד.
האתרים הפופולריים ביותר.
לפי בדיקה שנעשתה באתר TripAdvisor אלו האתרים בישראל להם היו הכי הרבה חוות דעת נכון ל-15 בינואר 2022:
מוקדי משיכה.
קיימים מספר מוקדי משיכה ייחודיים לישראל, המהווים משאב תיירותי. בניהם:
פלימות' (מונטסראט)
פלימות' היא עיר הבירה לשעבר של מונטסראט, אי בים הקריבי השייך לבריטניה. העיירה פלימות' היא עיר הרפאים היחידה בעולם שמשמשת כעיר כבירה.
לאחר התפרצות הר הגעש סופרייר הילס בשנת 1995 העיר נחרבה ונעזבה, ודרום האי נאסר למגורים ולביקור. בנייני הממשלה נמצאים בעיר בריידס שבאי, אולם פלימות' עדיין נשארה בירת מונטסטראט "דה יורה". פלימות' ממוקמת במה שמכונה אזור ההדרה, או אזור V, מכיוון שאזור זה יושב בדרך של הפעילות הגעשית הגדולה ביותר כיום, יש גישה מוגבלת לציבור, אם כי סירות קטנות מורשות לחצא את החוף. הסיורים נערכים על ידי מדריכים שהוכשרו בקפדנות הנושאים מכשירי קשר במקרה של התפרצות נוספת.
הבניינים הגיאורגיים שהיו מפוארים בעבר נמצאים בשלבים שונים של חורבות, רובם קבורים מטר וחצי מתחת לאפר ורק החלקים גלויים לעין.
פלימות' (מונטסטראט)
חוק דתיים שלובים
חוק דתיים שלובים (נקרא גם: חוק דוסים שלובים) הוא ביטוי המשמש בעיקר בפי חלק מהמגזר הדתי-לאומי בישראל לתיאור התאוריה הפופולרית לפיה בין כל שני אנשים דתיים זרים קיים מכר אחד משותף לפחות. "חוק דתיים שלובים" הוא מעין גרסה מגזרית-מקומית של רעיון "שש דרגות ההפרדה", לפיו בין כל שני אנשים בעולם מקשרת שרשרת של לא יותר מחמישה מכרים. מקור השם "חוק דתיים שלובים" הוא פרפרזה על חוק הכלים השלובים.
בארצות הברית מכונה החוק "גאוגרפיה יהודית". הוא מתבסס על אותם עקרונות - ישנם מוסדות ומקומות רבים שבהם יהודים עוברים ולכן יש סבירות גבוהה שיהיו להם מכרים משותפים.
בתרבות הפופולרית.
בשנת 2004 יצר אילן אשכולי סרט בשם "חוק הדתיים השלובים" שבו יש אזכור רב למושג. הסרט זכה במקום הראשון לסרטי סטודנטים בפסטיבל חיפה.
בסרט "לרקוד עם טייסים", כאשר טופר הארלי (צ'רלי שין) נכנס בפעם הראשונה לבסיס שדה התעופה, החיילים משחקים ב"גאוגרפיה יהודית" כדי לגלות את הקשר שלהם לאבא של הארלי.
דתיים שלובים
חוק הדתיים השלובים
חוק הדתי השלישי
הקיסרות האוסטרו הונגרית
מצחתה מתיאנתי
מצחֶתָה מתיאנֶתי (בגאורגית: მცხეთა-მთიანეთი) הוא מחוז במזרח גאורגיה. המחוז גובל מצפון ברוסיה, ממזרח בקאחתי, ממערב בכארתלי הפנימית ומדרום הוא גובל בכארתלי תחתית ובטביליסי רבתי. המחוז הוא חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי, והוא מחולק לחמש נפות: נפת אחלגורי, נפת דושתי, נפת תיאנתי, נפת מצחתה, נפת קאזבגי.
גאוגרפיה.
האזור עשיר ומגוון מבחינת החי והצומח. בשטח המחוז נכללים שמורות הטבע שמורת הטבע של קאזבגי ושמורת הטבע של סאגוראמו. החלק הקידמי של ההרים מכוסה בעיקר בתערובת של שיחים קוצניים ועצים. עצי אלה לבנה ואלון נמצאים בעיקר בחלקים הנמוכים של ההרים כשעצי האשור בחלקים הגבוהים. ניתן גם למצוא סוגים שונים של עצים מחטניים יחד עם עצי אורן במחוז. שדות אלפיניים ותת-אלפיניים מעל לאזור המיוער של ההרים. שושנת העמקים הקווקזית ניתן למצוא בדרך כלל במדרונות הצפוניים של ההרים כאשר את הערער גדל על המדרונות הדרומיים. בחלקים מסוימים ניתן למצוא עצי שדר וצפצפות בכמויות קטנות כמו גם גבתונים צהובים וסוגים שונים של תבואה. בתוך היער מכוסה הקרע במספר סוגי מרבדי פרחים, בהם פעמוניות, ורדים ועוד.
שיחי היפופיאה נמצאים בעיקר בחורשת תרגי. החי במזרח המחוז כולל: יעלים קווקזיים הנמצאים בעיקר בחבסורתי. בחלק התחתון של אזור היערות ניתן עדיין למצוא איילים וכן טורפים כמו דוב חום, זאבים, שועלים, דלקים (ממשפחת הסמוריים), גיריות, סמורים ושונרים (במקרים נדירים). תנים, ארנבים וסנאים ניתן למצוא בעיקר ביערות שבחזית ההרים כשבערבות ניתן למצוא מספר רב של עכברים ונברנים.
ישנם מספר סוגי דגי מים מתוקים במחוז שנמצאים בנהרות המחוז. ביניהם: טרוטות, קרפיונים ואחרים.
היסטוריה.
עד להכרזת העצמאות של גאורגיה, בשנת 1991, היה המחוז חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי.
בשטח המחוז נכללים את המחוזות ההיסטוריים:
מושלי המחוז.
1998 – קוֹבָּה בּוּצ'וּקוּרי
2002 – ארמָז שָמַנאוּרי
2004 - דוד בָּשאלישווילי
2004 – גיאורגי חאצ'ידזֶה
2005 – ואסיל מאר'לָפֶּרידזֶה
2008 - צֶזאר צ'וֹצֶ'לי
קרב קניגגרץ
ג'וי פאווקט
הת'ר אורילי
התזמורת הקאמרית רמת גן
התזמורת הקאמרית רמת גן נוסדה בשנת 1955 על ידי המנצח מיכאל טאובה. מיד עם ייסודה פנה טאובה אל פאול בן-חיים וביקשו לכתוב יצירה מתאימה לתזמורת החדשה. בן-חיים נענה לבקשה והלחין ב-1956 את "מוזיקה לכלי קשת", יצירה שחמשת פרקיה מבוססים על נושא אחד. באותה שנה גם ניגנה תזמורת רמת גן את יצירתו של אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', "שישה קטעים לבני הנעורים", שעובדה למענה.
בשנת 1957 ניגנה התזמורת בביצוע בכורה את "חזיונות" של עדן פרטוש, בניצוח מיכאל טאובה ועם החלילן חנוך תל אורן. אותה שנה גם הזמין מיכאל טאובה אצל פרטוש יצירה לחליל, פסנתר ותזמורת כלי קשת, המבוססת על נושאים תימניים.
בשנת 1958 ביצעה התזמורת הקאמרית רמת גן את "מוזיקת אבל" של עדן פרטוש בעיבודה הסימפוני, בניצוח גארי ברתיני ועם עוזי ויזל בצ'לו סולו. בביצוע הבכורה ניגנו אותה עדן פרטוש, ויולה ואילונה וינצה-קראוס, פסנתר.
בשנת 1978 כתב חנוך יעקבי לתזמורת הקאמרית רמת גן גרסה חדשה של יצירתו, "כינור היה לדוד", שחיבר במקור לכבוד הכרזת המדינה בתש"ח. היצירה נכתבה במקור לויולה ופסנתר ועובדה לויולה ותזמורת כלי קשת. הסולן בקונצרט זה היה זאב שטיינברג. עוד קודם לכן, בשנת 1959 השמיעה התזמורת, בניצוח מיכאל טאובה, בביצוע בכורה את "פרטיטה ישראליאנה" של יעקבי.
בין השנים 1960 ל-1967 ניהל את התזמורת הקאמרית רמת גן המנצח סרג'יו קומיסיונה. המנצח הישראלי אביב רון הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי של התזמורת משנת 1996 ועד היום. התזמורת הקאמרית רמת גן מופיעה באולמות שונים בעיר, בין השאר במרכז התרבות ראסל ובתיאטרון רמת גן.
בשנת 2005 חגגה התזמורת הקאמרית רמת גן 50 שנה להיווסדה והיא ממשיכה בפעילות ענפה בתחומי מוזיקה שונים, בין השאר בתוכניות מוזיקליות לילדים ונוער.
דרמבוי
דרמבוי (בגאלית סקוטית: Drambuie) הוא ליקר העשוי מדבש, ויסקי סקוטי, תערובת תבלינים ועשבי תיבול.
דרמבוי מיוצר באי סקאי בסקוטלנד, ומקובל לשתות אותו "נקי", עם קרח, או כמרכיב בקוקטיילים, כמו למשל 'מסמר חלוד'.
דרמבוי מכיל 40% אלכוהול. ישנה טענה הסוברת כי הדרמבוי הומצא על ידי הטוען לכתר אנגליה צ'ארלס אדוארד סטיוארט, המכונה ""הנסיך היפה צ'ארלי", בעת שנס מקרב קלודן כנגד האנגלים בשנת 1745.
על פי אתר האינטרנט של המותג, מקורו של המשקה, כמו הרבה צמחי מרפא, כטוניק מרפא מעורבב בבית מרקחת. במקרה זה הרוקח היה הרופא המלכותי של צ'ארלס אדוארד סטיוארט, המכונה בוני הנסיך צ'רלי, ששמו נראה לפעמים על תווית הבקבוק. "דרמבוי", בגאלית עתיקה פירושו "המשקה המספק".
לדרמבוי ודרמבוי 15 יש הכשר.
רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה
רודולף, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Rudolf, Kronprinz von Österreich und Ungarn; 21 באוגוסט 1858 - 30 בינואר 1889) היה יורש העצר של האימפריה האוסטרו הונגרית.
ביוגרפיה.
בצעירותו.