בעקבות נפילתה של הממשלה העשרים ושלוש לאחר "התרגיל המסריח", הטיל הנשיא חיים הרצוג את הרכבת הממשלה על שמעון פרס. פרס החל בניסיון להרכיב ממשלה, אך במהלכו הכריזה ש"ס כי בהוראת מועצת חכמי התורה ורבנים נוספים לא תוכל להצטרף לממשלה, ובעקבות כך נאלץ פרס להודיע כי לא יוכל להרכיב את הממשלה. הנשיא הרצוג הטיל את המלאכה על שמיר, שהצליח לבסוף לגבש ממשלת ימין-חרדים צרה.
ציוני דרך ומדיניות.
הממשלה התחייבה בקווי היסוד שלה להמשך העלייה, לחיזוק כוחו של צה"ל מול הטרור ולחיזוק ההתיישבות. בתחום הכלכלי, התחייבה בממשלה להמשיך להוריד את האינפלציה תוך קידום היוזמה החופשית וההפרטה.
בתקופת הביניים שבין הממשלות קצב העלייה מברית המועצות הגיע לשיא חסר תקדים ונוצר משבר דיור. בממשלה זו מונה אריאל שרון לתפקיד שר הבינוי והשיכון, תקופה שבה תנופת הבנייה הגיעה לשיא ותקציב המשרד היה הגבוה בין שאר משרדי הממשלה. בהמשך גם העלייה מאתיופיה הגיעה לשיא במבצע שלמה.
בינואר 1991 פרצה מלחמת המפרץ הראשונה, אשר גררה ירי עיראקי של טילי סקאד על ישראל. לבקשת ארצות הברית הסכימה ישראל שלא להגיב למתקפה, על מנת שלא למוטט את הקואליציה הבינלאומית שהשתתפה במלחמה, שכללה גם מדינות ערביות.
במישור המדיני נרשמה התקדמות עם עריכת ועידת מדריד. בעקבות השתתפות ישראל בוועידה פרשו התחייה, צומת ומולדת מהממשלה ועקב כך הוקדמו הבחירות.
הרכב הממשלה.
עם כינונה היו בממשלה 19 שרים. בפברואר 1991 הצטרף רחבעם זאבי לממשלה ומספר השרים עלה ל-20. בדצמבר 1991 וינואר 1992 התפטרו שלושת שרי מפלגות הימין (התחיה, צומת ומולדת) ומספר השרים ירד ל-17.
17 מהשרים כיהנו בעבר בממשלה (שמיר, לוי, ארנס, המר, מודעי, נסים, שרון, פת, פרץ, קצב, אולמרט, מגן, שאקי, דרעי, מילוא, מרידור ונאמן) ו-3 שרים כיהנו לראשונה בממשלה כלשהי (זאבי, איתן ופנחסי)
גוסטב מיירינק
מורגנשטרן
מורגנשטרן (Morgenstern) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו כוכב השחר.
אסנת פישמן
אסנת פישמן (נולדה ב-25 במרץ 1972 בתל אביב) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בתל אביב וגדלה ברמת השרון לאב העוסק בעיבוד שבבי מדויק ואם קוסמטיקאית. בצה"ל שירתה בתיאטרון הגדנ"ע. בשנת 1995 סיימה את לימודיה בבית הספר לאומנויות "בית צבי". במהלך לימודיה זכתה במלגות שונות: מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל בשנים 1993, 1994, 1995 ובמלגות ע"ש עדה בן-נחום, ירון ירושלמי, משה זעירי, וזהרה שאקוב.
בתיאטרון.
בתיאטרון הספרייה: ב-1995 גילמה את ארסוליה בהצגה "להלביש ערומים" מאת לואיג'י פיראנדלו שעיבד וביים יורם פאלק.
בפסטיבל תיאטרון קצר: ב-2003 שיחקה בהצגה "מחזה לילה" מאת יהושע סובול שביים בן לוין.
בתיאטרון הקאמרי.
ב-1996 גילמה את לוצ'יאנה בהצגה "קומדיה של טעויות" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן בתיאטרון הקאמרי. ב-1997 גילמה את אוליביה בהצגה "הלילה השנים עשר" מאת שייקספיר בבימוי מיכאל גורביץ'; גילמה את הכלה בהצגה "רצח" מאת חנוך לוין בבימויו של עמרי ניצן, וגילמה את אסתר וולף (אינגריד) בהצגה "אדון וולף" שכתב הלל מיטלפונקט (על פי "וולפונה" מאת בן ג'ונסון) וביים אילן רונן. ב-1998 גילמה את מרתה (החליפה בתפקיד זה את לימור גולדשטיין) בהצגה "המורדים" שכתבה עדנה מזי"א וביים עמרי ניצן. ב-1999 גילמה את אלמה בהצגה "אלמה" שכתב וביים יהושע סובול, וגילמה את שירה בלאו כהן בהצגה "המפקח" מאת ג'ון בוינטון פריסטלי שעיבד וביים שמואל הספרי. ב-2001 גילמה את דוניה רוסיטה בהצגה "דוניה רוסיטה הרווקה" מאת פדריקו גארסיה לורקה שביים דוד מוכתר-סמוראי, וגילמה את מיקי בהצגה "הרב קמע" שכתב וביים שמואל הספרי (על פי "טרטיף" מאת מולייר). ב-2002 גילמה את דפנה בהצגה "אקורדיונים" שכתב וביים שמואל הספרי.
בתיאטרון הבימה.
ב-2003 גילמה את אילנה סומו-ברנדשטטר בהצגה "קופסה שחורה" שעיבד וביים חנן שניר ע"פ ספרו של עמוס עוז. ב-2004 גילמה את נטליה פטרובנה בהצגה "חודש בכפר" מאת איוואן טורגנייב שעיבד וביים חנן שניר. ב-2005 גילמה את האם בהצגה "מלחמה" מאת לארס נורן שביים אילן רונן. ב-2006 גילמה את רוחמה בהצגה "נמר חברבורות" מאת יעקב שבתאי שביים חנן שניר, וגילמה את ג'ודי בהצגה "חתונה מושלמת" מאת רובין הודון שביים מוני מושונוב.
ב-2007 גילמה את מיקה בהצגה "החותנת" מאת אנדרו ברגמן שעיבד רשף לוי וביים אלון אופיר. ב-2008 גילמה את טומי בהצגה "משוגעת" שכתבה (בשיתוף עם השחקנים) וביימה יעל רונן. באותה שנה גילמה את הלן בהצגה "החגיגה" שכתבו תומאס וינטרברג, מוגנס רוקוב ובו הר הנסן וביים חנן שניר. הצגה זו הייתה קופרודוקציה של תיאטרון הבימה ותיאטרון הקאמרי. ב-2009 גילמה את אירנה ניקולייבנה ארקדינה בהצגה "השחף" מאת אנטון צ'כוב בבימויו של רמי הויברגר. ב-2011 שיחקה בהצגה "מונוגמיה" מאת סטלה פילי שביים רמי הויברגר, וגילמה את ולריה בהצגה "קוויאר ועדשים" מאת ג'וליו סקארניצ'י ורנצו טאראבוזי שביים מוני מושונוב. ב-2013 גילמה את בקי בהצגה "אם הבית" מאת הלל מיטלפונקט שביים אלון אופיר. ב-2014 גילמה את אסיה בהצגה "המאהב" מאת אברהם ב. יהושע שעיבדה שחר פנקס וביימה שיר גולדברג, וגילמה את אלכס פוקסט בהצגה "חיזור גורלי" מאת ג'יימס דירדן שביים משה קפטן.
ב-2015 החלה לגלם את המרקיזה דה מרטיי בהצגה "יחסים מסוכנים" מאת כריסטופר המפטון ע"פ רומן מכתבים מאת דה לאקלו שביים אילן רונן. ב-2016 החלה לגלם את אנה קוונגל (תפקיד ראשי) בהצגה "לבד בברלין" על פי הנס פאלאדה שביים אילן רונן.
ב-2017 שיחקה את דסי (התפקיד הראשי) במחזה "עושה כרצונו" מאת מוטי לרנר, על פי ספרה של אסתי וינשטיין, שביימה איה קפלן בתיאטרון הבימה. באותה שנה שיחקה גם במחזה "Love Love Love".
בשנת 2021 שיחקה במחזמר "עוד חוזר הניגון" מאת מוטי לרנר, על פי הביוגרפיה של נתן אלתרמן מאת דן לאור.
בקולנוע ובטלוויזיה.
ב-1999 גילמה את המורה שולה בסדרה "שמש" וגילמה תפקיד אורח בסדרה "כסף קטלני". בשנת 2000 גילמה את זוהר שלום בסרט הקולנוע "הבולשת חוקרת" שכתב חיים מרין וביים מרק רוזנבאום. על תפקידה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הטובה ביותר. ב-2001 גילמה את טליה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "שבתות וחגים" שביים רני בלייר. ב-2002 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אהבות אחרונות" שכתב וביים יצחק צפל ישורון. ב-2003 גילמה את ליהיא, אומנית תל אביבית בסרט "האסונות של נינה" שכתב וביים שבי גביזון. ב-2004 גילמה את מיקי בטלנובלה של HOT "מיכאלה" שביים יצחק שאולי. ב-2005 שיחקה בדרמה הטלוויזיונית "מה אתה סח" שכתב אבנר ברנהיימר (על פי סיפור מאת גפי אמיר) וביים איתן צור. ב-2009 גילמה את נירית ברק בסדרת הנוער "ראש גדול" ב-yes; גילמה את אלונה בשן בסדרת המתח "תמרות עשן" של HOT3 שכתב נח סטולמן וביים עודד דוידוף וגילמה את פנינה פסטרנק בסדרה "גירושים נפלאים" שכתבה לימור נחמיאס וביים עופר ויצמן. ב-2012 שיחקה בסרט "רווקה פלוס" שכתב וביים דובר קוסיאשווילי. ב-2016 שיחקה בתפקיד הראשי בסרטו של איתן גרין "חדרי הבית". ב-2018 שיחקה בתפקיד ראשי בסרטו של צחי גראד "הבן דוד". ב-2021 משחקת בסדרה "הבאר". ב-2022 עלתה הסדרה "שנות הירח", בה מגלמת פישמן את נורית גפן. באותה שנה שיחקה בסרט הסיפור שלנו. שם שיחקה את שרון בראל. בחודש מאי בשנת 2022, עלתה לשידור ב-HOT סדרת הטלוויזיה "ירושלים]]", שם היא משחקת את דמותה של רבקה.
חיים אישיים.
הייתה נשואה לאמרגן אורן גורביץ', ולהם בן ובת. השניים התגרשו ב-2019.
פרסים והוקרה.
ב-1997 זכתה בפרס המלגה על שם עדנה פלידל בתיאטרון הקאמרי.
זוכת פרס קלצ'קין לשחקנית מצטיינת לשנת 2003, על תפקידה בהצגה "קופסה שחורה".
מילטון קייטימס
מילטון קייטימס (באנגלית: Milton Katims; 24 ביוני 1909 - 27 בפברואר 2006) היה ויולן ומנצח אמריקאי.
חייו.
קייטימס היה המנהל המוזיקלי של תזמורת סיאטל במשך 22 שנים (1954 - 1976). בתקופה הזו הוסיף לרפרטואר התזמורת יותר מ-75 יצירות, הקליט, ניצח על ביצועי בכורה של יצירות חדשות ולקח את התזמורת לסיורים אחדים. הוא הרחיב את סדרות הקונצרטים למשפחה ולפרברים מרוחקים.
קייטימס נולד בברוקלין להורים שהיגרו מרוסיה ומן האימפריה האוסטרו-הונגרית. שמו של אביו היה במקור קטימסקי, אך שונה באליס איילנד כאשר הגיע לארצות הברית בגיל 12. אמו של קייטימס הייתה שרה ומנגנת בפסנתר ודאגה לחינוך מוזיקלי לילדיה, למרות האמצעים המועטים שעמדו לרשות המשפחה. קייטימס למד פסיכולוגיה באוניברסיטת קולומביה וקיבל תואר בוגר בשנת 1929.
בראשית דרכו היה קייטימס כנר, אך לאון בארזין, ויולן, מנצח ומחנך ממוצא בלגי אותו פגש באוניברסיטת קולומביה, יעץ לו לעבור לויולה. קייטימס ניגן במספר הרכבי מוזיקה קאמרית, ביניהם רביעיית הפסנתר של ניו יורק, והיה ויולן נוסף ברביעיית בודפשט הנודעת, שעמה עמד בקשר במשך 15 שנים. ששת התקליטים שהקליט עם הרביעייה החל בשנת 1941 התקבלו בהערכה רבה. הוא ניגן בפסטיבלים שונים, כגון פסטיבל קזאלס בפוארטו ריקו. קייטימס הצטרף לתזמורת NBC בשנת 1943 כמחליפו של ויליאם פרימרוז כוויולן ראשי. במשך עשור השנים שלו עם התזמורת, פיתח קייטימס קשר קרוב עם המנצח ארטורו טוסקניני והיה לעוזרו. הוא אף השתמש בשרביט, שהיה שייך לטוסקניני.
קייטימס ניצח גם על תזמורות כגון הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת פילדלפיה, התזמורת הסימפונית של בוסטון, הפילהרמונית של לונדון, תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של מונטריאול וגם התזמורת הפילהרמונית הישראלית.