בספטמבר 2013, תלונות על הטיה ימנית מכוונת על ידי המנהלים והעורכים בוויקיפדיה הקרואטית החלה לקבל תשומת לב בתקשורת, עם יצירתו של דף פייסבוק בשם "'Razotkrivanje sramotne hr.wikipedije"' (בעברית: חושפים את ויקיפדיה הקרואטית המבישה) שנוצר כדי לעלות מודעות בנושא. דיווחים על דוגמאות להטיה כוללות שכתוב ההיסטוריה הכולל הכחשה או המעטה בחומרתם של פשעים הבוצעו על ידי משטר האוסטאשה, והשוואת האידאולוגיה האנטי-פאשיסטית עם צורות של טוטליטריזם. בעיות נוספות שעלו כוללות דעות קדומות נגד סרבים בקרואטיה וקהילת הלהט"ב. עורכים שניסו להסיר את הדעות הקדומות מהערכים דווחו והוטרדו על ידי המנהלים וקיבלו במהירות חסימה לצמיתות תחת תירוצים שונים. הנושא דווח על ידי העיתון היומי הקרואטי "Jutarnji list" (בעברית: עיתון הבוקר) ואפילו תפס את דף השער של הגרסה המודפסת של העיתון ב-11 בספטמבר 2013.
אמירותיו של ז'לקו יובאנוביץ'.
יומיים לאחר מכן, שר המדע, החינוך והספורט הקרואטי, ז'לקו יובאנוביץ', קרא לתלמידים וסטודנטים בקרואטיה להימנע משימוש בוויקיפדיה הקרואטית במהלך ריאיון לעיתון "'Novi list"' (בעברית: עיתון חדש). בנוסף, יובאנוביץ' הגיב גם לעורכים של ויקיפדיה הקרואטית וכינה אותם "מיעוט שתפס בכוח את הזכות לערוך בוויקיפדיה בשפה הקרואטית".
ראיונות עם היסטוריונים.
בריאיון לאתר החדשות הקרואטי Index.hr, רוברט קורליק, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת פולה, אמר ש-"ויקיפדיה הקרואטית היא רק כלי המשמש את המנהלים שלו לקידום האג'נדה הפוליטית שלהם, ופרסום עובדות מעוותות ושגויות". שתי דוגמאות בולטות במיוחד שהוא ציין הן ההגדרה של ויקיפדיה הקרואטית למושג "Istrijanstvo" (רגיונליזם איסטרי), "תנועה שנוצרה כדי להפחית את מספר הקרואטים", והערך אנטי-פאשיזם, שלטענתו מגדיר בדיוק ההפך מההגדרה של המושג. קורליק הוסיף והמליץ "זה יהיה טוב אם מספר גדול יותר של אנשים ירתמו לנושא ויתחילו לכתוב בוויקיפדיה", בגלל ש-"מפעילי המערכת רוצים לנצל את התלמידים והסטודנטים שהם המשתמשים הנפוצים ביותר בוויקיפדיה, כדי לשנות את הדעות והגישה שלהם, מה שיוצר בעיה רצינית".
ארכיון ויליאם בלייק
ארכיון ויליאם בלייק הוא פרויקט בתחום מדעי הרוח הדיגיטליים אשר נוצר לראשונה בשנת 1996. הפרויקט ממומן על ידי ספריית הקונגרס ונתמך על ידי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, בין היתר. בהשראת ארכיון רוזטי, הארכיון מספק רפרודוקציות דיגיטליות של היצירות השונות של ויליאם בלייק, משורר, אמן וחרט בולט מהעידן הרומנטי, לצד הסברים, פרשנות מלומדת וחומרים הקשורים לבלייק.
בתהליך ההוצאה לאור של שירתו, ויליאם בלייק היה יוצר שרטוטים מודפסים של כל איור לכל ספר, מדפיס את ספריו בשחור לבן, ואז צובע ביד את האיורים במסגרת ההדפסים. יתר על כן, רבות מיצירותיו עברו מספר מהדורות של הדפסה, כל אחת עם וריאציות ייחודיות בהדפסים ששימשו כדי להמחיש את השירים ואת השירים עצמם. בשל תהליך מורכב זה, והאיכות של אמנותו, תוך שילוב של ציור, חריטה ושירה, הם היו מאוד מבוקשים על ידי אספנים וחוקרים. הארכיון, כפרויקט במדעי הרוח הדיגיטליים, מספק עותקים דיגיטליים בעלי איכות גבוהה של התדפיסים המקוריים, ומעניק  לחוקרים וסטודנטים הזדמנות לראות את המורכבות של עבודותיו שפורסמו בו, אשר לעיתים קרובות לא היו זמינות להם באמצעות צפייה בספרים המודפסים של מוסדות הלימוד .
הארכיון עבר ביקורת עמיתים על ידי האגודה לשפות מודרניות בשנת 2005 ועל ידי תהליך מולטימדיה כלים חינוכיים עבור למידה מקוונת והוראה (מרלו), ב-2010. מרלו המליץ בחום את השימוש של כלי ההוראה ושיבח את הגישה אל מקורות ראשוניים שהוא מספק; עם זאת, הם גם ציינו את הצורך במחנכים שמטרתם תהיה ליצור חומרי הדרכה כיצד להשתמש באתר ואת הקלות שבה מישהו יכול ללכת לאיבוד. חוקרים גם כתבו מספר מאמרי דוגמה המדריכים איך להשתמש באתר הארכיון.
פמלה סרג'נט
פמלה סרג'נט (באנגלית: Pamela Sargent; נולדה ב-20 במרץ 1948) היא פמיניסטית, סופרת מדע בדיוני ועורכת אמריקאית זוכת פרס נבולה.
סרג'נט הייתה מועמדת לפרס הוגו, ולפרסים אחרים. סדרות Women of Wonder בעריכתה היו ל ספרה "The Shore of Women" נחשב לקלסיקת מדע בדיוני פמיניסטי, והאופציה לפיתוחו לסדרת טלוויזיה נרכשה על ידי טרנר תקשורת. היא כתבה בשיתוף עם ג'ורג' זברווסקי ארבעה ספרים מסדרת "מסע בין כוכבים".
כתיבה.
סרג'נט התחילה לפרסם סיפורים בכתב העת למדע בדיוני," Magazine of Fantasy and Science Fiction" החל משנת 1970. בתקופה זו כתבה בעיקר סיפורים קצרים, עבודות שלוקטו לאוספים מאוחר יותר בקריירה שלה. בין הספרים באורך מלא שכתבה אחר כך, המשיכה תמיד לכתוב גם עבודות קצרות, והנובלה הקצרה שלה  משנת 1992 "Danny Goes to Mars" זכה בפרס נבולה.
היא זכתה לתשומת לב ציבורית רחבה יותר החל מ-1975 כאשר ערכה את סדרת Women of Wonder, כשהספר הראשון בסדרה הייתה האנתולוגיה הראשונה של ספורי מדע בדיוני מאת נשים. הסיפורים לא היו כולם פמיניסטיים, אך תמות פמיניסטיות נשזרות בכל הספרים. האנתולוגיה זכתה בהצלחה והכרה ביקורתית, ועל פי כתב העת Publishers Weekly, ספרים אלה הם "קריאת חובה עבור כל אוהד מדע בדיוני רציני".
בתקופה זו החלה סרג'נט לפרסם גם רומנים, ובעבודתה בחנה מגוון רעיונות חברתיים, כמו שיבוט (Cloned Lives, 1976), שואה גרעינית ואקולוגיה (The White Death, 1980), ואלמוות (The Golden Space, 1982). הספר שנחשב לפמיניסטי מבין עבודותיה הוא The Shore of Women (1986). בספר הדיסטופי הזה, נשים שולטות במובלעות אורבניות-טכנולוגיות שנותרו לאחר שואה גרעינית, בעוד הגברים חיים בתנאי הישרדות בערבות שמעברן. ההיפוך, הוא בין היתר, בשיוך העתיד הטכנולוגי לנשים, בעוד בספרי מדע בדיוני טכנולוגיים בדרך כלל הקדמה מיוחסת לגברים, ובספרים עתידנים-פמיניסטיים לרוב הנשים חיות בעולם ללא קדמה טכנולוגית מיוחדת.
הרומן לנוער משנת 1983, Earthseed, נבחר כספר הנוער הטוב ביותר מטעם איגוד הספריות האמריקאי. שני ספרי המשך יצאו לספר זה, וחברת סרטי פרמאונט הודיעה על תוכנית לעבד את הסדרה לסרט, בשיתוף עם מליסה רוזנברג, התסריטאית של כל סרטי סדרת דמדומים.
סרג'נט ידועה בתור סופרת שבוחנת תוצאות של ניסויים מחשבתיים ושכותבת היסטוריות אלטרנטיביות.
חיים אישיים.
פמלה סרג'נט נולדה באיתקה, ניו יורק, וגדלה כאתאיסטית. היא למדה באוניברסיטה של מדינת ניו-יורק בבינגהמטון, וסיימה תואר שני בפילוסופיה. היא גרה באולבני, ניו יורק.
ביבליוגרפיה.
ספרי "מסע בין כוכבים".
בשיתוף עם ג'ורג' זברווסקי
פרסים.
ב-1993, זכתה סרג'נט בפרס נבולה עבור הנובלה הקצרה משנת 1992, "Danny Goes to Mars".
ב-2012, סרג'נט זכתה בפרס פילגרים עבור מפעל חיים ותרומויה לחקר מדע בדיוני ופנטזיה.
תחנת נבון
הבחירות הכלליות בגרינלנד 1983
הבחירות הכלליות נערכו בגרינלנד באפריל 1983. סיומוט וסולידריות נותרו המפלגות הגדולות ביותר וזכו ב-12 מושבים כל אחת.
שיטת הבחירות.
26 חברי הפרלמנט נבחרו בשיטה היחסית על פי מחוזות בחירה.
בו שאנג
בּוּ שָׁאנְג (בסינית מסורתית: 卜商, בסינית מפושטת: 卜商, בפין-יין: Bǔ Shāng. לפנה"ס 507-400.), הידוע בכינוי הכבוד שלו דְזְה שְׂיָה (סינית: 子夏, פין-יין:Zi Xia, ווייד-ג'יילס: Tzu-hsia), היה אחד מתלמידיו בולטים של קונפוציוס, ונחשב לאחד המצטיינים בלימוד התרבות. הוא היה אחד מחמשת התלמידים שהיו האחראים העיקריים למסירה הלאה של תורת קונפוציוס. לבּוּ שָׁאנְג גם היה תפקיד ראשי במסירה הלאה של קלאסיקות כגון הקלאסיקה של השירים והיי צ'ינג. הוא ייסד אסכולה משלו, ולימד את המרקיז וֶן מוֵיי, שליט וֵיי, המדינה החזקה ביותר בתחילת תקופת המדינות הלוחמות.
מסופר עליו כי היא מורה של הלגאליסט המוקדם לִי קְווֵי, והוא אף מצוטט כהוגה העיקרון של העדפת כישרון על פני קרבה.
כתלמיד של קונפוציוס.
לא ברור מאיזו מדינה הגיע בּוּ שָׁאנְג. מקורות עתיקים שונים העלו טענות כי הגיע מאחת המדינות הנקראות וֵיי (衞 ו魏), או ממדינת וֶן (溫). מלומדים בעת החדשה, ובכללם צְ'ייֵן מוּ, האמינו כי הגיע מוֵיי (溫). הוא היה צעיר מקונפוציוס ב44 שנים.
התכונה המאוזכרת ביותר של בּוּ שָׁאנְג היא אהבתו ללימוד מספרים, והוא אכן התמצא היטב בקלאסיקות. הוא עודד למידה רחבה ומחויבת, וגם אלף שנים לאחר מותו, האימרה המיוחסת לו: "הרהור בדברים שבהישג יד" הפך לכותרתה של אחת היצירות החשובות בניאו קונפוציאניזם. ועם זאת הייתה לו נטייה לקפדנות, ולעיתים התייחס ללימוד כמטרה בפני עצמה. קונפוציוס, למרות שהרעיף עליו שבחים על לימודיו בתחום התרבות, גם ביקר קלות את שָׁאנְג על הקפדנות שלו, והזכיר לו את החשיבות הגדולה שיש לבסוף לעשיה ראויה על פני למידה.
ספרי המאמרות והקלאסיקה של הטקסים מזכירים מספר אמרות של בּוּ שָׁאנְג, והידועה שבהן "החיים והמוות מידי הגורל, העושר והכבוד מידי שמיים".
כמורה, ובשלהי חייו.
בּוּ שָׁאנְג, יֵן יֵן, דְזֶנְג שֶׁן, יוּאוּ זְ'ווֹ, גְ'ווָאנְסוּן שְׁה וטָאנְטָאי מִיאֶנְמִינְג הם תלמידי קונפוציוס אשר המשיכו ללמדו אחרי מותו של המורה. בּוּ שָׁאנְג הקים את תלמודו בשִׂיחֶה (מערבית לנהר הצהוב) במדינת וֵיי, שם לימד תלמידים רבים, כולל המרקיז וֶן מוֵיי (שלט בשנים 445-369 לפנה"ס), שליט המדינה. תלמידים אחרים שלו שהיו בעלי השפעה כללו את טְייֵן דְזְה-פָאנְג (田子方), גָ'אי חְוָאנְג (翟璜), דְווָאנְגָאן מוּ (段干木) ווֵיי צָ'אנְג (魏成), כולם שרים בכירים במדינת וֵיי.