ב-1939 רכש גאון תואר דוקטור באוניברסיטת לונדון ובהמשך, הוסמך לרבנות בבית הספר ללימודי יהדות של לונדון. ב-1949 מונה לרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות בחבר העמים הבריטי שמרכזו שכן בבית הכנסת בוויס-מרקס. מ-1963 היה שותף לכתיבת תוכנית לימודי יהדות ספרד של ישיבה יוניברסיטי. סולומון גאון כיהן כנשיא הפדרציה הספרדית העולמית. ב-1977 סיים את כהונתו בבריטניה והיגר לארצות הברית, שם כיהן כמרצה בישיבה יוניברסיטי והקים בה את המכון ללימוד יהדות ספרד על שם יעקב א. ספרא (אביו של אדמונד ספרא). בהמשך כיהן כפרופסור בישיבה יוניברסיטי. כן היה פעיל בקהילת שארית ישראל.
ב-1990 הוענק לקהילות יהדות ספרד פרס נסיך אסטוריאס וסולומון גאון קיבל אותו בטקס חגיגי. גאון ערך וכתב מספר רב של מאמרים, ספרים ודרשות.
הרב סולומון גאון הלך לעולמו ב-1994 בבית החולים מאונט סיני בניו יורק לאחר שלקה בדלקת ריאות. הוא הובא לקבורה בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
שגריר רוסיה בישראל
שגריר רוסיה בישראל (ברוסית: Посол Российской Федерации в Израиле) הוא הנציג הדיפלומטי הרשמי של הפדרציה הרוסית במדינת ישראל ועוסק ביחסי ישראל–רוסיה.
מושבו של השגריר הוא בשגרירות רוסיה בישראל הממוקמת כיום ברחוב הירקון בתל אביב. בנוסף לשגרירות בתל אביב, לרוסיה קונסוליה ברחוב בן-יהודה בתל אביב ובחיפה.
שגריר רוסיה ירש את תפקיד שגריר ברית המועצות בישראל. השגריר הראשון של ברית המועצות בישראל היה פבל ירשוב שכיהן למעשה כציר בישראל, אלכסנדר אברמוב, הנציג הדיפלומטי שבא אחריו, כיהן אף הוא כציר עד ה-16 ביוני 1954 משהועלתה דרגתו מציר לשגריר. לאחר התפרקות ברית המועצות, שגריר הפדרציה הרוסית הראשון בישראל היה אלכסנדר בובין שכיהן במשך 7 שנים.
השגרירות.
אחרי הקמת מדינת ישראל ועם כינון היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל, שכנה שגרירות ברית המועצות בבית לוין (שכיום מהווה מבנה שימור ועודנו נושא את הכינוי בית השגרירות הרוסית). ב־9 בפברואר 1953, בשעות הערב, נפגע הבית מפצצה שהונחה על ידי שלושה יהודים יוצאי לח"י, ממחתרת צריפין. האירוע שימש אמתלה לניתוק היחסים הדיפלומטיים של ברית המועצות עם ישראל, בטענה שהפעולה קיבלה את חסות המדינה.
בעקבות חידוש היחסים ביולי 1953 השתכנה השגרירות בדצמבר 1953 בסמוך לגן אברהם שברמת גן, ושכנה שם עד לניתוק היחסים בעקבות מלחמת ששת הימים.
לאחר חידוש היחסים בין המדינות בשנת 1991 התמקמה השגרירות הרוסית במבנה ברחוב הירקון 120 בתל אביב.
יוזמת דהארמה
מיכאיל בוגדנוב
מיכאיל לאונידוביץ' בוגדנוב (ברוסית: Михаил Леонидович Богданов; נולד ב-2 במרץ 1952) הוא מדינאי ודיפלומט רוסי, סגן שר החוץ של רוסיה ושליחו המיוחד של נשיא רוסיה למזרח התיכון מאז ה-23 בינואר 2012.
מכהן גם כסגן יושב ראש החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית.
ביוגרפיה.
בוגדנוב נולד במוסקבה במרץ 1952. השלים את השכלתו האקדמית במכון הממלכתי המוסקבאי ליחסים בינלאומיים של משרד החוץ. למד ערבית ואנגלית.
משנת 1974 עובד כדיפלומט ונשלח לעבוד בשגרירויות הרוסיות בתימן, בלבנון ובסוריה.
בשנים 1989–1991 עבד במחלקת מדינות המזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ הסובייטי ולאחר מכן עבד בשגרירות הרוסית בסוריה בשנים 1991–1994.
חזר למוסקבה ב-1994 ומונה לסגן מנהל מחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ של רוסיה. שנתיים לאחר מכן הוא נשלח לכהן כשגריר רוסיה בישראל במקומו של אלכסנדר בובין שפרש לפנסיה. בוגדנוב כיהן כשגריר רוסיה בתל אביב משנת 1997 עד 2002, כשחזר למוסקבה. עם שובו מונה למנהל מחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה עד שנת 2005, עת נשלח חזרה למזרח התיכון, הפעם לקהיר כדי לכהן כשגריר רוסיה במצרים. במקביל כיהן גם כנציגה של רוסיה בליגה הערבית.
ביוני 2011 מונה לסגן שר החוץ של רוסיה לענייני המזרח התיכון. ב-23 בינואר 2012 נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב מינה אותו לשליחו המיוחד למזרח התיכון. מאז המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה, בוגדנוב מעורב בניהול המשא ומתן מול ארגוני המורדים הסורים לצורך הגעה להסדר ולסיום מלחמת האזרחים בסוריה.
ב-2016 נקשר שמו לחשיפת מחמוד עבאס (אבו מאזן) כסוכן קג"ב בארכיון מיטרוחין בעקבות פעילותו כשגריר בסוריה.
דובר אנגלית, עברית וערבית.
סרגיי יאקובלב
סרגיי יאקובלביץ' יאקובלב (ברוסית: Сергей Яковлевич Яковлев; נולד ב-24 בינואר 1948) הוא מדינאי ודיפלומט רוסי.
כיהן כשגריר רוסיה בישראל בשנים 2011–2015.
ביוגרפיה.
יאקובלב בשלים את לימודיו במכון הממלכתי המוסקבאי ליחסים בינלאומיים של משרד החוץ בשנת 1971. ב-1983 סיים לימודיו גם באקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ.
עובד כדיפלומט מאז 1971. כיהן כמזכיר ראשון ויועץ השגרירות הסובייטית בסוריה משנת 1986 ועד להתפרקות ברית המועצות בשנת 1991.
יאקובלב חזר למוסקבה ומילא שלל תפקידים במשרד החוץ של רוסיה, היה מומחה ויועץ במחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה ובשנת 1994 נשלח לוושינגטון הבירה, שבארצות הברית על מנת לייעץ לשגריר רוסיה בארצות הברית.
ב-1998 חזר למוסקבה וכיהן כסגן מנהל מחלקת המזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ ובשנת 2000 נשלח חזרה למזרח התיכון. כיהן כשגריר רוסיה באיחוד האמירויות הערביות מה-30 בנובמבר 2000 ועד ה-3 במרץ 2006.
ב-8 ביולי 2011 מונה לשגריר רוסיה בישראל, תפקיד שמילא עד פרישתו לפנסיה ב-10 ביולי 2015.
פיוטר סטגניי
פיוטר ולדימירוביץ' סטגניי (ברוסית: Пётр Владимирович Стегний; נולד ב-24 בינואר 1948) הוא היסטוריון ודיפלומט רוסי.
כיהן כשגריר רוסיה בישראל בשנים 2007-2011.
ביוגרפיה.
סטגני הוא היסטוריון במקצועו, למד במכון הממלכתי המוסקבאי ליחסים בינלאומיים ובאקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ.
עבד במספר שגרירויות במזרח התיכון בשנים 1968–1986, בעיקר בסודאן, תימן ומצרים. בשנת 1986 נשלח כיועץ לשגרירות הסובייטית בלבנון וב-1990 חזר למוסקבה, כיהן כסגן מנהל מחלקת מדינות המזרח התיכון וצפון אפריקה עד 1992 משנשלח חזרה למזרח התיכון.
כיהן כשגריר רוסיה בכווית בשנים 1992-1998. בשובו למוסקבה התמנה למנהל מחלקת התיעוד וההיסטוריה במשרד החוץ של רוסיה, תפקיד שמילא עד שנת 2003. ב-1999 היה לחבר במועצה של משרד החוץ הרוסי ובמועצה של שירות הארכיון הפדרלי.
בשנת 2003 מונה לשגריר רוסיה בטורקיה עד שנת 2007, עת נשלח לכהן כשגריר רוסיה בישראל. ב-8 ביוני 2011 עזב למוסקבה ופרש לפנסיה.
ספריו.
חלק מספריו הוא כותב תחת שם העט "פיוטר פרמינוב".
גנאדי טראסוב
גנאדי פאבלוביץ' טראסוב (ברוסית: Геннадий Павлович Тарасов; נולד ב-14 בספטמבר 1947) הוא דיפלומט רוסי.
כיהן כשגריר רוסיה בישראל בשנים 2002–2007.
ביוגרפיה.
עובד כדיפלומט משנת 1970.
בשנים 1982–1986 כיהן כיועץ לשגריר ברית המועצות באומות המאוחדות בניו יורק. לדברי העיתונאית אנה אזרי, טראסוב ניהל אז מגעים חשאיים לחידוש היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל.
בשנת 1990 חזרה למוסקבה ומונה לגן מנהל מחלקת מדינות מזרח התיכון וצפון אפריקה במשרד החוץ וניהל את מחלקת ישראל. זמן קצר לאחר מכן נשלח לכהן כשגריר רוסיה בערב הסעודית, תפקיד שמילא במשך 6 שנים.
בשנת 1996 מונה למנהל מחלקת המידע והדפוס במשרד החוץ של רוסיה והיה דובר משרד החוץ. ב-1998 נשלח לכהן כשגריר רוסיה בפורטוגל, עד 2002.
ב-1 בפברואר 2002 מונה לשגריר רוסיה בישראל, עד ה-31 בינואר 2007.
הוא חזר למוסקבה וכיהן כשגריר למשימות מיוחדות במשרד החוץ ובשנת 2008 מונה למתאם המיוחד באומות המאוחדות לענייני נעדרים במהלך המלחמות במפרץ הפרסי.
א' ב' יהושע
עונת 1978/1979 בפוטבול ליג
עונת 1978/1979 הייתה העונה ה-80 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-19 באוגוסט 1978 והסתיימה ב-18 במאי 1979. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. בולטון וונדררס, סאות'המפטון וטוטנהאם הוטספר היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
ליברפול זכתה באליפות בפעם ה-11 בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו קווינס פארק ריינג'רס, בירמינגהאם סיטי וצ'לסי. במקומן לליגה הבכירה עלו קריסטל פאלאס (בפעם הראשונה בתולדות המועדון), ברייטון אנד הוב אלביון (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) וסטוק סיטי.
כדורגלנים מצטיינים.
פרנק וורינגטון מבולטון וונדררס כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
קני דלגליש מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
ליאם בריידי מארסנל זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
אוליבר טוויסט (מיני-סדרה, 2007)
אוליבר טוויסט (באנגלית: Oliver Twist) היא מיני-סדרה בריטית משנת 2007, עיבוד לרומן "אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס, שכתבה שרה פלפס וביים קוקי ג'ידרויק. הסדרה כוללת חמישה פרקים ושודרה בערוץ BBC One החל מ-22 בדצמבר 2007. בארצות הברית שודרה הסדרה ברשת PBS בפברואר 2009 בשני חלקים בני תשעים דקות. באוסטרליה שודרה הסדרה בערוץ ABC1 בדצמבר 2009.
הפקה.
צילומי הסדרה נערכו במאי 2007. הסצנה בה אוליבר מבקש עוד מנת מזנון צולה במספנות ההיסטוריות בצ'טהאם .
הבדלים בין הספר לסרט.
בעיבוד זה נערכו שינויים משמעותיים מהמקור הספרותי, הן בהתרחשויות והן בקשרים המשפחתיים.