טוסון (באנגלית: Tucson, נהגה ) היא עיר במדינת אריזונה שבארצות הברית. העיר, שמוכרת גם בשם אולד פואבלו (Old Pueblo), הוקמה בשנת 1775.
טוסון היא העיר השנייה בגודלה ובחשיבותה באריזונה אחרי הבירה פיניקס. שטח העיר הוא 611.8 קילומטר ריבועי. במרכז העיר עובר נחל סנטה קרוז אשר יבש רוב הזמן ורק במקרים של שיטפונות זורמים בו מים. טוסון נמצאת 184 קילומטר דרומית מפניקס ו-101 ק"מ צפונית מהגבול עם מקסיקו. נכון ל-2015 ממוקמת טוסון במקום ה-33 בכמות התושבים בין ערי ארצות הברית. לפי מפקד התושבים בשנת 2010, גרים בטוסון עצמה כ-520,000 תושבים ומעל 900 אלף במטרופולין שלה.
אטימולוגיה.
שם העיר הנוכחי, טוסון הגיע דרך שם המקום בספרדית Tucsón, משם המקום Cuk Ṣon בשפת הילידים אאודנם. משמעות המילה היא: 'לרגלי ההר השחור', והכוונה להר געש סמוך.
היסטוריה.
קרוב לוודאי שפלאו-אינדיאנים ששכנו באזור מלפני 12,000 שנים היו הראשונים לבקר באתר. חפירות ארכאולוגיות שנערכו ליד נחל סנטה קרוז חשפו אתר של כפר שתוארך לשנת 2100 לפני הספירה. בתחילת העידן החקלאי, בין 1200 לפני הספירה ל-150 לספירה, התקיימה פעילות חקלאית נרחבת במישור ההצפה של נחל סנטה קרוז. תושבים קדומים אלו חפרו תעלות השקיה וגידלו תירס, שעועית ויבולים אחרים ובמקביל ליקטו צמחי בר וצדו. מהתקופה הקרמית המוקדמת באזור נתגלו כלי חרס ששימשו לבישול ואחסון. בני תרבות הוהוקם חיו באזור בין שנת 600 לשנת 1450 וידועים במערכת תעלות ההשקיה הנרחבות שלהם ובקדרות של כלי חרס בגוון אדום על חום.
העיר הוקמה ב-1775 על ידי מתיישבים ספרדים. לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו (1821) עברה העיר לחזקתה. ב-1853 עברה טוסון והאזור שמסביבה לארצות הברית כחלק מרכישת גדסדן. בשנים 1867 - 1877 הייתה טוסון בירת אריזונה.
בשנת 1880 הגיעה לטוסון מסילת הרכבת של חברת הרכבות סאותרן פסיפיק (The Southern Pacific Railroad). הדבר תרם לגידול במספר התושבים בעיר. בסוף אותה שנה חיו בעיר כ-8,000 תושבים. בשנת 1950 הגיעה אוכלוסיית טוסון ל-120,000 איש וב-1960 לכ-220,000 תושבים.
בשנת 2010 אירע בעיר ניסיון התנקשות בחברת הקונגרס גבריאל גיפורדס, המייצגת את העיר בבית הנבחרים. גיפורדס ניצלה, אך שישה עוברי אורח, בהם שופט פדרלי וילדה בת שמונה, נהרגו.
גאוגרפיה.
העיר נמצאת באזור מדברי, מוקפת בהרים. מצידה הצפון-מערבי נמצאים הרי סנטה קטלינה שהגבוה בהם הוא הר למון, מדרום נמצאים הרי סנטה ריטה המשתרעים למרחק של 65 קילומטרים מצפון לדרום. הגבוה בין ההרים ליד טוסון הוא הר ריגטסון שפסגתו היא 2,881 מטר.
ממערב נמצאים הרי טוסון וממזרח הרי רינקון. למרות הימצאותה באזור מדברי הנוף בטוסון ומסביב לה הוא מגוון באזורים ליד טוסון אפשר למצוא כל סוג של נוף שקיים בין מקסיקו לקנדה: מדבר יבש, גבעות מדבריות, הרים (שבחלקם יורד שלג בפסגות), יערות וסוגים רבים של קקטוסים (סמלה הלאומי של אריזונה). גובה העיר הוא כ-800 מטר מעל פני הים, כך שהאוויר בה צלול ומתאים מאוד לחולי אסתמה, ורבים מגיעים לטוסון כדי לטפל בבעיות האסתמה שלהם.
אתרים בעיר ומסביבה.
אוניברסיטת אריזונה היא האוניברסיטה הגדולה והחשובה באריזונה, והיא נמצאת בלבה של טוסון. אוניברסיטה זו נחשבת למכובדת מאוד ונמנית עם האוניברסיטאות הטובות בארצות הברית - תלמידים מרחבי ארצות הברית מגיעים ללמוד בה.
ליד טוסון נמצא מוזיאון חיל האוויר (Pima Air And Space Museum) שבו ניתן לראות מטוסים חדישים לצד מטוסים מתקופת מלחמת העולם השנייה. המקום הוא גם בסיס פעיל של חיל האוויר.
אטרקציה נוספת ליד טוסון היא קיט פיק (Kitt Peak). זהו מצפה כוכבים ובו נמצאים הטלסקופים הגדולים בעולם.
ברחבי העיר פזורים עשרות מוזיאונים כגון מוזיאון טוסון לאמנות (Tucson Museum Of Art) במרכז העיר, מוזיאון אריזונה (Arizona State Museum) שמספר על תולדות המדינה, ו"מוזיאון מדבר סונורה" (Sonora Desert Museum) שהוא החשוב והפופולרי שבמוזאונים. הוא נקרא על שם המדבר שבו נמצאת טוסון. המוזיאון מכיל כל מה שקשור למדבר וכולל גן חיות שבו בעלי חיים מדבריים בסביבה שהותאמה אישית להם: קיפודים, דובים, נמרי הרים, עקרבים, ארנבים ונחשים שונים.
בעיר נמצא גם גן חיות שמשלב בין גן חיות, מוזיאון טבע וגן בוטני.
אתר תיירות נוסף קרוב לטוסון הוא אולפני אולד טוסון (Old Tucson Studios). זהו אתר צילום לסרטי מערב פרוע והוא האטרקציה התיירותית הגדולה בטוסון.
פלמח צובה
פלמ&quot;ח צובה
מקורי וחבורתו
מקורי וחבורתו (בהולנדית: Ovide en zijn vriendjes) היא סדרת אנימציה הולנדית בת 65 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנים 1987- 1989 בשיתוף-פעולה בלגי-קנדי.
השידור הראשון של הסדרה בישראל היה בערוץ הראשון ב-1992 ולאחר מכן שודר גם בערוץ הילדים ב-1993.
את שיר הפתיחה של הסדרה בגרסה העברית ביצעה לימור שפירא.
עלילת הסדרה.
הסדרה עוסקת בהרפתקאותיהם של מקורי הברווזן וחבריו אשר גרים באי טרופי מבודד.
הנבל של הסדרה הוא חשי, נחש ערמומי אשר גר גם כן באי ומנסה כל הזמן להיפטר ממקורי כדי להשתלט על האי.
האי מלא במסכי טלוויזיה בהם צופים החבורה. הודות לטלוויזיה המקליטה הניידת של מקורי, הוא מסוגל לעקוב אחר הנעשה באי ולדעת מה חשי זומם.
דרויאנוב
אלתר דרויאנוב
אַלְתֶר אשר אברהם אבא דרוּיאָנוֹב (6 ביולי 1870, ז' בתמוז תר"ל, דרויה, מחוז וילנה, האימפריה הרוסית (ליטא) – 10 במאי 1938, ט' באייר ה'תרצ"ח, תל אביב, פלשׂתינה-א"י) היה סופר, עורך, מתרגם ועיתונאי עברי ופעיל ציוני.
קורות חיים.
דרויאנוב נולד בעיירה הקטנה דרויה שבמחוז וילנה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (ליטא), להורים אמידים ומשפחת רבנים לרב אליקים (גצל) פסח ולטרינה תהילה, למד תורה מאביו וסבו, ובגיל 17 הלך ללמוד בישיבת וולוז'ין. לאחר מכן למד בישיבת קופישוק אצל הרב אבא יעקב הכהן בורוכוב. דרויאנוב שימש כמזכיר "הוועד האודסאי". הוא עלה לארץ ישראל שלוש פעמים: ב-1903, ב-1906 ולבסוף ב-1921 יחד עם חיים נחמן ביאליק. החל משנת 1909 ועד 1914 הוא התגורר בווילנה, ולאחר מכן באודסה, ושימש כעורך "העולם" - ביטאונה השבועי של ההסתדרות הציונית העולמית.
בשנת 1918 ייסד באודסה, עם ידידיו ביאליק ורבניצקי, את המאסף לזכרונות, אתנוגרפיה ופולקלור "רשומות", אשר שם לו למטרה לבטא את ההוויה והמסורת של כל תפוצות ישראל. היה מנהלה ועורכה הראשי של הוצאת "דביר".
ב-1919 החל במפעל עריכת הכתבים לתולדות חובבי ציון ויישוב ארץ ישראל (אודסה, הוצאת הוועד ליישוב ארץ ישראל), אך לא סיימו (המפעל הושלם שנים מאוחר יותר בידי שולמית לסקוב). ערך גם את "מימים ראשונים", ירחון ל"דברי ימי התחייה בישראל", בהוצאת התאחדות האיכרים. חתם את מאות מאמריו בעשרה כינויים ו"שמות מליצה" שונים, לרוב חתם גם בשם העט: 'אבגד', "לעיתים" בשם 'אבגד האדרעי', חיבור של ראשי תיבות לשמו (אלתר בן גצל דרויאנוב) ושם עיר הולדתו.
נקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב, ולבקשתו - ללא הספדים.
יצירתו.
ספר הבדיחה והחידוד.
דרויאנוב זכור בעיקר בשל "ספר הבדיחה והחידוד", שאותו כתב, תרגם וערך (מהדורה ראשונה: פרנקפורט תרפ"ב; מהדורה אחרונה: דביר, תל אביב תשנ"א). זהו ספר המרכז בעברית ממיטב הבדיחה היהודית, והוא מתעד הווי יהודי שהיה במזרח אירופה.
בהקדמה למהדורה הראשונה כתב דרויאנוב כי הרעיון להולדת הספר עלה במוחו כאשר שהה בבית-הבראה סמוך לדרזדן בגרמניה. נאסר עליו לקרוא חומר-קריאה כבד, ועל כן ישב ימים שלמים וקרא ספרי בדיחות והלצות. כאדם משכיל ורחב אופקים, קרא בהן בכובד ראש, והחליט לקבץ את הבדיחות לכלל אנתולוגיה יסודית, מתורגמת לעברית.
ספר תל אביב.
בשנת חייו האחרונה הוציא דרויאנוב לאור את יצירתו החשובה ביותר: "ספר תל אביב". ספר זה הוא העדות ההיסטורית המלאה והאמינה ביותר לתולדותיה של העיר העברית הראשונה. במקור היה אמור לצאת כרך שני לספר, אך בשל מותו של דרויאנוב יצא רק הכרך הראשון והמלאכה מעולם לא הושלמה. הספר מחולק לארבעה חלקים:
יתרונו של דרויאנוב היה בכך שהייתה בידו הגישה לא רק למסמכים שהיו מצויים בידי גורמים רשמיים, כי אם המקור הראשון וחומרים מאוספים פרטיים של מייסדי תל אביב והנוגעים בדבר, שעם השנים אבדו. הספר שיצא על ידי עיריית תל אביב לא יצא מאז הדפסתו הראשונה במהדורה נוספת, ונחשב לפריט אספנים יקר-ערך.
משפחתו.
נשא לאשה את ברכה (בת רבי יעקב דב הלפרין מדוינסק), לזוג נולדו ארבעה ילדים: אליקום, יונתן, תהלה והדסה.
בנו יונתן נשא לאישה את שרה, בתם של אסתר ואלכסנדר מאכט, אלוף ליטא בשחמט והמנהל הראשון של הבנק לתעשייה.
בתם של יונתן ושרה, נכדתו של דרויאנוב, הייתה שחקנית התיאטרון הלאומי "הבימה" והפעילה החברתית יעל דרויאנוב.
על מצבתו ישנה לוחית זיכרון לבתו תהלה, שנפטרה בשנת 1987 ותרמה את גופתה למדע לצמיתות.
הנצחה.
בתל אביב נקרא על שמו רחוב. בנובמבר 2010 קבעה עיריית תל אביב לוח הנצחה על הבית שבו התגורר, ברחוב מלצ'ט 31 בתל אביב.
בית ספר יסודי בשכונת פלורנטין בתל אביב נקרא על שמו.
כמו כן בקצה המערבי של השכונה פלורנטין נמצאת "גינת דרויאנוב" ובה מגרש כדורסל, משחקי ילדים ודשא.
כמו כן בעיירת מולדתו המצויה כיום בשטחי בלארוס נקרא רחוב על שמו.
צבעוני המדבר
צִבְעוֹנִי הַמִּדְבָּר (שם מדעי: "Tulipa systola") הוא מין גאופיט מהסוג צבעוני, הפורח בצבע אדום כהה. חוקרים מסוימים רואים בו תת-מין של צבעוני ההרים, ולא מין עצמאי.
מאפיינים.