אי התאומים (באנגלית: Twin Island) הוא חלק מפארק מפרץ פלהאם ברובע הברונקס, והוא ממוקם בסמוך לאי האנטרז (Hunter's Island).
האי מיוער ברובו. פני השטח של האי כוללים סלעים חשופים. מסלעים אלה חורצו על ידי קרחונים נסוגים בתום עידן הקרח האחרון.
האי טווין מקושר לרודמנז נק ולאי האנטרז באמצעות רצועת חול הנקראת "חוף אורצ'ארד" (Orchard Beach), וכן לאי שני העצים (Two Trees Island) באמצעות רצועת אדמה צרה.
בעבר היה האי מקושר לאי האנטרז באמצעות גשר, אולם זה נהרס.
ליאור חפץ
ליאור חפץ (נולד ב-23 באוקטובר 1976) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה.
חפץ נולד בהרצליה ולמד בבית ספר תיכון היובל שבעיר.
בשנת 2000 החל ללמוד במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל. בשנת 2002 יצא לחילופי סטודנטים בבית הספר לאומנות חזותית SVA שבניו יורק, שם החליט להתמקד בלימודי קולנוע, וביים את סרטו הראשון "Avenue-X" שנבחר ליצג את בית הספר בפסטיבל קולנוע בינלאומי בגרמניה.
לאחר חילופי הסטודנטים חזר חפץ לבצלאל כדי להשלים את לימודיו, במהלכם ביים את הסרט הקצר "לילה בשנקין" אותו כתב ביחד עם התסריטאי בוגר בית הספר סם שפיגל אור גוטליב. סרט זה מספר על הרפתקאותיו של דארת' ויידר, הלורד האפל מסדרת "מלחמת הכוכבים", שנוחת עם החללית שלו ברחוב שינקין בתל אביב. הסרט ששילב אפקטים מיוחדים ואנימצית תלת-ממד הפך ללהיט באינטרנט והוצג בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים בעולם.
בשנת 2004 כתב וביים את סרט "אנשי הדומינו" כמיזם גמר. הסרט זכה לתמיכת "פרויקט קולנוע" של קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
לאחר סיום לימודיו פנה ללימודי תואר שני בבימוי ותסריטאות באוניברסיטת דרום קליפורניה "USC" שבלוס אנג'לס.
בשנת 2006 ביים את הסרט הקצר "פרמדיק" במסגרת הלימודים באוניברסיטה. באותה שנה ביים את הסרט הקצר "טוב שחזרת הביתה" אותו כתב יחד עם התסריטאית טל אורן, בכיכובם של השחקנית לוסי דובינצ'יק והשחקן אייל שכטר. סרט זה הופק במימון "קרן רותם מוריה" לזכרו של רותם מוריה שנרצח בפיגוע בסיני בשנת 2004. הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים ביניהם פסטיבל "Screamfest" בהוליווד.
בשנת 2009 ביים את הסרט הקצר '"פרסטו!"' במימון חברת קוקה-קולה שהיה מועמד לפרס Refreshing Filmmaker's Award. באותה שנה ביים את הסרט הקצר '"הסנדקית"' ("The Godmother") שהוקרן בלמעלה מ-40 פסטיבלי קולנוע בינלאומיים וזכה בעשרה פרסים, ביניהם פרס הבימוי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי שנגחאי, פרס הקהל וסרט הפתיחה בפסטיבל האקדמיה לקולנוע בייג'ינג, פרס סרט הטוב ביותר בפסטיבל Methodfest, פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל סוהו ניו-יורק, פרס הסרט הטוב ביותר פסטיבל Festivous דנבר, פרס הקהל בפסטיבל הקולנוע היהודי לוס אנג'לס ופרס בימוי בפסטיבל ז'נבה. כמו כן הסרט היה מועמד לפרס Golden Reel Award של איגוד מעצבי פסקול MPSE הוליווד.
בשנת 2013 כתב וביים את סדרת הרשת "המכסחים" בכיכובה של עדי רותם.
ב-2019 יצא לאקרנים הסרט "הרפתקה בשחקים" אותו כתב וביים. זהו סרט הרפתקאות לכל המשפחה באורך מלא, המספר על שני ילדים שמוצאים גרוטאה של מטוס הקרב הראשון של חיל האוויר ומחזירים אותו למצב טיסה בעזרתו של טייס ותיק. הסרט נתמך על ידי קרן הקולנוע הישראלי ומפעל הפיס, והופק על ידי חברת אפיקים מאוחדים וסרטי יונייטד קינג. הסרט נעשה בסיועו של חיל האוויר וכולל את מספר השוטים המכילים אפקטים ויזואליים הגדול ביותר שנעשה בארץ עד למועד יציאת הסרט (כ-483 שוטים במספר). הסרט זכה לתגובות נלהבות של הקהל, דורג בטבלת מבקרי הקולנוע של עיתון הארץ כ״חובת צפיה״ ונמכר להפצה בינלאומית. "הרפתקה בשחקים" הוקרן בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם וזכה בפרסים הראשונים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי ילדים בשיקגו ובפסטיבל הקולנוע בלידס, אנגליה.
ב-2020 יצא הסרט האמריקאי "The Doorman" אותו כתב יחד עם הארי ווינר וג׳ו סוואנסון. הסרט בכיכובם של ז'אן רנו ורובי רוז.
באותה שנה נטל חלק בכתיבת סדרת הדרמה השוטרים, דרמת פשע משטרתית ישראלית שעלתה לשידור ב-25 בינואר 2021 ומשודרת בקשת 12. את הסדרה יצרו רותם שמיר ויובל יפת, בהשראת פרשת השוטרים הנוקמים.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים]]
[[קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים]]
[[קטגוריה:בוגרי תיכון היובל (הרצליה)]]
[[קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב]]
[[קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976]]
לילה בשנקין
וי עבור ונדטה
ג'וני וייסמילר
ג'וני וייסמילר (באנגלית: Johnny Weissmüller; 2 ביוני 1904 - 20 בינואר 1984) היה שחיין ושחקן קולנוע אמריקאי.
וייסמילר התפרסם בעיקר כשחקן שגילם בסרטים את דמותו של "טרזן", אך הוא היה גם אלוף אולימפי בעל 5 מדליות זהב ושיאן עולם במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי. השחיין הראשון ששחה משחה זה מתחת לדקה. מנצח המשחה בשתי אולימפיאדות רצופות (פריז 1924 ואמסטרדם 1928). נחשב לאחד מגדולי השחיינים בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
נולד בשם יוהאן פטר וייסמילר בפריידורף, פרוור גרמני של העיר טימישוארה (טמשוואר) שהשתייכה אז לאוסטרו-הונגריה (כיום ברומניה). הוריו, פטר יוהאן וייסמילר ואליזבת (לבית קרש), שניהם נוצרים קתולים, גרמנים-אתנים, בני קהילת השוואבים של באנאט (Banaterschwaben). הרישומים של כנסיית רוכוס הקדוש בפריידורף מראים שהוא הוטבל בגיל שלושה ימים בידי הוריו. לאחר כשנה הוטבל בכנסייה קתולית בווינדבר. בגיל שבעה חודשים היגר עם הוריו לארצות הברית. כיוון שסבל מגנחת הסימפונות (אסתמה), וכיוון שהטיפול המונע היחיד שהיה ידוע באותם ימים היה פיתוח הנשימה, המליצו הרופאים שיעסוק בשחייה. בתחילה הוא שחה עם אחיו בימת מישיגן ובגיל 17 החל להתחרות בבריכה. וייסמילר שלט שליטה ללא מצרים במשחים הקצרים בסגנון החופשי בארצות הברית ובעולם כולו. הוא פיתח את סגנון החתירה בו הזרועות מתרוממות גבוה מעל פני המים ואת הנשימה הצידית. הוא לא נוצח בשום משחה חופשי, לכל מרחק, בו נטל חלק בכל שנות הקריירה שלו, 1929-1921. לזכותו חמש מדליות זהב אולימפיות, 52 מדליות זהב באליפות ארצות הברית בשחייה ושבירה של 27 שיאי עולם. הוא החזיק בשיאי העולם בשחיה חופשית למרחקים 100 יארדים, 100 מטרים וחצי מייל. ב-9 ביולי 1922 שבר את שיאו העולמי של דיוק קהנמוקו במשחה 100 מטר חופשי, כאשר קבע זמן של 58.6 שניות. בכך היה לשחיין הראשון ששבר את מחסום הדקה במשחה הקלאסי.
הוא זכה באולימפיאדת פריז (1924) במדליות זהב במשחים ל-100 ו-400 מטר חופשי. בנוסף, זכה במדליית זהב במשחקים אלו יחד עם קבוצת השליחים האמריקאית במשחה 4x200 חופשי ובמדליית ארד יחד עם נבחרת הכדורמים האמריקאית. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה וייסמילר בשתי מדליות זהב במשחים ל-100 ו-400 מטר חופשי.
שיאו העולמי ב-100 יארד חופשי, אשר נקבע ב-1927, החזיק מעמד במשך 17 שנים. עדות ליכולתו של וייסמילר ניתן לראות בהשוואה הבאה: שיאו העולמי ב-100 מטר חופשי, 57.4 שניות, אשר נקבע ב-1924, היווה שיפור של שלוש שניות לשיאו של קהנמוקו שנקבע ארבע שנים לפני כן. אמנם שיאו של וייסמילר נשבר כבר בשנת 1934, ובשנים שלאחר מכן עוד שופר מספר פעמים, אך רק ב-1961, 37 שנים לאחר שיאו של וייסמילר, הצליחו לקזז שלוש שניות נוספות מן השיא העולמי.
ג'וני וייסמילר נשכר לגלם בסרטים את דמותו של "טרזן", גיבור ספריו של אדגר רייס בורוז. הוא הופיע ב-12 מתוך סרטי סדרת טרזן ובתפקיד זה זכה לפרסום רב ברחבי העולם. בנוסף, הופיע ב-13 סרטים בסדרת Jungle Jim.
ב-1976 הופיע בפעם אחרונה בתפקיד קולנועי בסרט "Won Ton Ton, the Dog Who Saved Hollywood". ב-1977 לקה בשבץ מוחי.
ב-1979, הוא ואשתו עברו לאקפולקו מקסיקו. ב-1984, נפטר וייסמילר מבצקת בריאות בביתו באקפולקו.
לווייסמילר יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
קרליטו
ג'יי-פופ
ג'ייפופ (J-pop, קיצור של פופ יפני) הוא כינויה של מוזיקת הפופ המודרנית ביפן. לעיתים הוא מובא כסוגה מוזיקלית נפרדת, העומדת בפני עצמה, כדי להבדיל בין סגנון הפופ ביפן לבין זה שבמדינות אחרות. על פי נתונים של פדרציית המוזיקה העולמית, תעשיית המוזיקה היפנית היא השנייה בגודלה בעולם אחרי האמריקאית.
נהוג להשתמש במונח כדי לתאר את כלל המוזיקה היפנית העכשווית ולכן המונח כולל בתוכו גם סגנונות מוזיקה אחרים המופקים ביפן, כמו הרוק, ההיפ הופ וכדומה. זאת בניגוד למונח ג'יי-רוק שמכוון אך ורק לתעשיית הרוק היפנית.
היסטוריה.
1920-1950: מוזיקה מערבית נכנסת ליפן.
שורשיו של הפופ היפני נמצאים בתקופת שיבה של סוף שנות ה-20 ביפן. בתקופה זו נחשפה יפן לסגנון הג'אז המערבי, דבר שהוביל לשימוש בכלי מוזיקה וטכניקות שירה מערביים ביפן.
לאחר מלחמת העולם השנייה, שדיכאה את המוזיקה המערבית ביפן, מלחין הפופ והג'אז האטורי ריואיצ'י הלחין מאות שירים יפנים בעלי זיקה לסגנונות מערביים כמו הבלוז, שירים שהפכו ללהיטים. בעקבות השפעתו הרבה על ביסוס המוזיקה המערבית ביפן זכה האטורי לכינוי "אבי הפופ היפני".
אף על פי שז'אנר הג'אז מעולם לא הגיע למיינסטרים היפני, הוא תרם רבות לפופ היפני בזכות הבאת מוזיקת המערב ליפן.
1960: סגנון הרוקנרול כבסיס למוזיקה מודרנית.
באמצע שנות החמישים פרץ ביפן שיגעון הרוקנרול. הוא החל בטרנד של מוזיקאים יפנים לתרגם שירי רוקנרול אמריקאים ולהופיע עם גרסאות הכיסוי, דבר שזכה לכינוי "קאבר פופ".
שיא פריחת הרוקנרול הגיע בפברואר, 1958, בקרנבל ניצ'יגקי הראשון בו הופיעו זמרי רוקנרול יפנים.