ד"ר בלייד - פס מתכת שתפקידו להוריד שיירי צבע מגליל האנילוקס מעין מגב שמוריד צבע מיותר שלא נכנס לשקעים בגליל האנילוקס. לרוב "ד"ר בלייד" עשוי ממתכת הרכה יותר מגליל האנילוקס כדי למנוע שחיקה של האנילוקס.
הדפסה ישירה.
הדפסה ישירה - המונח הדפסה ישירה מתאר למעשה את הקשר הישיר בין הלוח המדפיס לדף המודפס. כלומר בהדפסה ישירה ישנו מגע ישיר בין המשטח המדפיס למשטח המודפס. (לדוגמה:חותמת גומי, דפוס בלט, פלקסו)
הדפסה עקיפה.
הדפסה עקיפה - המונח הדפסה עקיפה מתאר למעשה את הקשר העקיף בין הלוח המדפיס לדף המודפס. כלומר בהדפסה עקיפה אין מגע ישיר בין המשטח המדפיס למשטח המודפס, אלא קיים משטח נוסף שמקשר בין המשטח המדפיס למשטח המודפס. משטח מקשר זה נקרא בלנקט.
חרט.
חרט - כלי הדומה בצורתו החיצונית לעט כתיבה, מעין כפיס עץ שבקצהו חוד מתכת, שעשוי לרוב מפלדה, ובעזרתו חורטים על לוח דפוס המיועד לכך (לדוגמה: סטנסיל).
מקור.
מקור (דפוס) - המושג מקור מתייחס למקור הדפסה. כלומר, מקור הוא העיצוב הנבחר בצורתו המקורית כקובץ מחשב, משטח האבן המצויר\כתוב (ליתוגרפיה).
לוח (לוחות הדפסה).
לוח הדפסה - המושג לוח בעולם הדפוס מתייחס במקור ללוח האלומיניום הדק מצופה האמולסיה בדפוס האופסט. מושג זה השתרש ולעיתים מתייחס למשטח עליו מוקרן\נצרב המקור.
גלופה.
גלופה - המושג גלופה נגזר מהמונח גילוף. למעשה בגלופה יש תבליט או תבנית, בניגוד ללוח הדפוס, נוצרת הגלופה באמצעים מכניים, כגון: סכינים, כלי גילוף וכדומה
פרוצס.
פרוצס - מושג זה נגזר מהמילה האנגלית process, כלומר תהליך. בדפוס משתמשים בשתי שיטות עיקריות: פנטון ופרוצס הידוע גם בכינוי (CMYK) המורכבת למעשה מארבעה צבעים: c-ציאן, m-מג`נטה, y-צהוב, k-שחור. למעשה הדף המודפס מקבל את ארבעת הצבעים אשר יוצרים קשת גוונים המאפשרת הדמיה של תמונת מציאות אשר מניחה את הדעת.
שאהנאמה
שאהנאמה (בפרסית: شاهنامه), כלומר "ספר המלכים" או "אפוס המלכים", כאשר 'שאה' הוא כינוי למלך פרסי ו'נאמה' הוא ספר, הוא אפוס פואטי עצום שנכתב על ידי המשורר הפרסי פירדוסי בשנת 1010 בהתבסס על מקורות קודמים, והוא האפוס הלאומי של העולם דובר הפרסית. השאהנאמה מספר על העבר ההיסטורי והמיתי של איראן, מבריאת העולם ועד לכיבוש המוסלמי של איראן במאה השביעית.
הספר מורכב מ-62 סיפורים (תולדות חמישים מלכי איראן ועוד 12 אגדות), 990 פרקים, וכ-50,000 שורות חורזות - ארבע פעמים אורכו של אפוס קלאסי אחר, האיליאדה. התרגומים לשפות אחרות בדרך כלל כוללים קיצור של האפוס.
תוכן היצירה.
השאהנאמה מספר את ההיסטוריה של איראן, מבריאת העולם, דרך ההמצאה של אמנויות התרבות (אש, בישול, עיבוד מתכות, חוק), ועד לכיבוש הערבי של פרס. היצירה אינה כרונולוגית לחלוטין, אך ישנה תנועה כללית קדימה במשך הזמן. חלק מהדמויות חיות במשך מאות שנים, אך הרוב חיות תקופת חיים רגילה. ישנן דמויות רבות של "שאהים", וכן גיבורים ונבלים שונים. הדימויים הקבועים היחידים הם "איראן הגדולה" וסדרה של שקיעות וזריחות.
נהוג לחלק את השאה-נאמה לשלושה חלקים: החלק המיתולוגי, החלק ההירואי והחלק ההיסטורי. החלק המיתולוגי קצר יחסית (כ-2000 בתי שיר) ומתאר את בריאת העולם והסדר העולמי כפי שהיה מקובל בתרבות הסאסאנית. החלק ההירואי תופס את חלק הארי של האפוס ומתאר את התקופה משלטונו של מנוצ'הר ועד כיבושי אלכסנדר הגדול. החלק ההיסטורי מתאר בעיקר את תולדות השושלת הסאסאנית עד נפילתה מול האסלאם.
"סבא זמן" מזכיר את הטרגיות של המוות והאובדן, אך גם את הזריחה הבאה, המביאה איתה את התקווה של יום חדש. במחזור הראשון של היצירה, הרוע הוא חיצוני, בדמות השטן. במחזור השני, אנו רואים את תחילתה של השנאה בתוך המשפחה ובתוך האופי האנושי. שני בניו של שאה פרידון מקנאים בבן הצעיר מהם, ורוצחים אותו. בנו של הנסיך הנרצח נוקם את מותו, ומתחיל מעגל של רצח ונקמה.
חשיבות החיבור.
מלבד החשיבות הספרותית של השאהנאמה, שנכתב בפרסית טהורה כמעט, הוא היה בעל חשיבות עצומה בהחייאת השפה הפרסית לאחר ההשפעה הערבית. הספר גם משקף את ההיסטוריה, התרבות והדת העתיקה של הפרסים (זורואסטריות), ואת הזהות הפרסית שלהם. פירדוסי השלים את השאהנאמה בזמן שבו העצמאות הפרסית הייתה בסכנה. למרות שביצירה מופיעים גיבורים קלאסיים שונים, הגיבור האמיתי הוא איראן עצמה.
הספר הוא בעל חשיבות לדוברי פרסית לא רק באיראן עצמה, אלא גם באפגניסטן טג'יקיסטן, פקיסטן, והודו, וכן לאיראנים המתגוררים בתפוצות.
הספר חשוב גם לזורואסטרים ברחבי העולם, מכיוון שהוא מתעד את הדת מתחילתה ועד לניצחונם של הערבים על המלך הזרואסטרי האחרון.
המשורר היהודי-פרסי מולאנא שאהין שיראזי בן המאה ה-14 חיבר בפרסית יהודית מעין גרסה יהודית של השאהנאמה, המבוססת עליה מבחינה תבניתית וסגנונית אך עוסקת בסיפורים המפורסמים של התורה.
כתבי יד.
השאה-נאמה של פרדוסי זכה לכתבי יד מעוטרים רבים לאורך השנים. להלן רשימה חלקית של כתבי היד המפורסמים ביותר:
מהדורות מדעיות.
המהדורה המדעית הראשונה של השאה-נאמה הוכנה ב-1829 בהודו, והתבססה על 17 כתבי יד שונים. מהדורה אחרת התפרסמה בצרפת בשנים 1838–1878, והתבססה על כ-30 כתבי יד. עם זאת, מהדורות אלה היו חסרות אפרט מדעי וכתבי היד עליהן התבססו היו מאוחרים יחסית. בין השנים 1877–1884 הכין החוקר פולרס מהדורה מדעית שהשוותה בין שתי המהדורות הקודמות, אך רק שלושה כרכים שלה ראו אור. את מהדורת פולרס השלימו צוות חוקרים בראשות סעיד נאפיסי לכבוד חגיגות המילניום לפירדוסי בשנת 1934 (מהדורת ברוח'ים).
ברוסיה התפרסמה מהדורת מוסקבה בין השנים 1960-1971 בתשעה כרכים. מהדורה זו התבססה על כתבי היד המוקדמים ביותר שהיו ידועים אז, מן המאות ה-13 וה-14. מהדורה זו נחשבה לאמינה ביותר בקרב המהדורות המדעיות עד לשנת 1977, אז התגלה כתב יד קדום יותר של השאה-נאמה משנת 1217 (כ"י פלורנס). ב-1990 החוקר ג'לאל ח'אלקי-מוטלק החל להכין מהדורה מדעית המתבססת על כ"י פלורנס ועל כתבי יד רבים נוספים. הכרך השמיני והאחרון של מהדורה זו ראה אור בשנת 2008. מהדורה זו נחשבת כיום לאמינה והטובה ביותר.
תאי אירווייז אינטרנשיונל
יו אס איירוייז
קיימן איירוויז
בריטיש איירוויז
לומז'ה
לוֹמְזָ'ה (בפולנית: Łomża) היא עיר במזרח פולין, שוכנת על גבעה מעל נהר הנַרֶב כ-81 ק"מ מביאליסטוק ו-150 ק"מ מוורשה. לומז'ה נוסדה בסביבות שנת 1000, מעט דרומית למיקומה הנוכחי.
במאה ה-15 היוותה העיר צומת חשוב בנתיב המסחר בין פרוסיה לפולין. באותו זמן נחשבה העיר לשלישית בחשיבותה במאזוביה, אחרי ביאליסטוק וסובלקי.
יהדות לומז'ה.
לפני מלחמת העולם השנייה היהודים מנו כ-10,000 איש והיוו כרבע מכלל התושבים בעיר. הם התגוררו כמעט כולם במרכז העיר והתפרנסו ממסחר, מיעוטם ממלאכה. רוב יהודי לומז'ה היו מתנגדים ברוחם וציונים בהשקפתם. בעיר היה בית כנסת גדול ומפואר אחד, בנוסף לכעשרה קטנים יותר שהיו מפוזרים ברחובותיה המרכזיים של העיר. רבי יהושע לייב דיסקין שימש ברבנות העיר במשך שנים רבות.
עם פרוץ הקרבות של מלחמת העולם הראשונה באזור, העיירה קלטה יהודים מניקסוויזנה הסמוכה והם השתלבו בקהילה.
ישיבת לומז'ה נוסדה בשנת 1883. במשך כל שנות קיומה הייתה מן הישיבות הגדולות שבפולין. מייסדה היה הרב אליעזר שולביץ, מתלמידי הרב ישראל מסלנט, שבשנת 1921 עלה לארץ ישראל וייסד את ישיבת לומז'ה בפתח תקווה בשנת תרפ"ו.
בין השנים 1887 ו-1910 כיהן הרב מלכיאל צבי טננבוים, שנודע על שם ספרו דברי מלכיאל, כרבה של לומז'. הרב טננבוים נלחם ברוחות ההשכלה שנשבו בעירו, נלחם נגד החדר המתוקן, בתי הספר הכלליים והתנועה הציונית.
בלומז'ה היו מוסדות יהודיים נוספים: בית חולים יהודי, בתי אבות, בתי יתומים, אגודות ספורט "מכבי", עיתון מקומי "לאָמזער שטומע" ותנועות נוער מכל הזרמים: הנוער הדתי, "בית"ר" ו"השומר הצעיר".
יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב הראשי האשכנזי של ארץ ישראל ואחר כך של מדינת ישראל, נולד בלומז'ה. בנו, חיים הרצוג, נשיאה השישי של מדינת ישראל, ביקר בעיר בשנת 1992.
בשואה.
ב-10 בספטמבר 1939 נכבשה לומז'ה בידי הגרמנים לאחר הפצצות כבדות, ואלו ירו למוות במאות מיהודיה. כעבור 18 יום הועברה העיר לשלטון סובייטי בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב.
ב-24 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, שבו הגרמנים לעיר, והטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה, וזאת תוך מעשי התעללות ורצח. במהלך חודש יולי רצחו הגרמנים כ-2,000 מיהודי העיר בבורות ירי ביער גלצ'ין הסמוך, כשחלקם נקברו בחיים.
ב-12 באוגוסט 1941 רוכזו כל יהודי העיר הנותרים בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו הגיע לכ-10,000 עד 18,000 איש. מעת לעת רצחו הגרמנים מאות יהודים מהגטו וחלק מהם הועברו לוסילקוב הסמוכה. ב-17 בספטמבר 1941 נרצחו כ-2,000 יהודים נוספים מהגטו ביער גלצ'ין. ב-1 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיר אקציית חיסול, בה הועברו כ-8,000 עד 10,000 יהודים למחנה מעבר בזמברוב, ממנו הועברו באמצע ינואר 1943 לאושוויץ.
צעד קטן
צעד קטן הוא סרט ביכורים ישראלי של הבמאי שחר סגל. הסרט מוצג מזווית ראיתו של סהר צור, נער בן 14 שאביו עובד כמהנדס בפרויקט תעופה יוקרתי של התעשייה האווירית. סהר צופה בחוסר אונים ביחסיהם המתפוררים של הוריו, במקביל הוא מתעד את חייו בסיפור שהוא כותב לתחרות סיפורים קצרים.