הספר מהווה אוסף של סיפורים קצרים ורומנים קטנים החושפים לקורא, היכן היה ומה עשה אראסט פטרוביץ' באירועים המתוארים בספרים הקודמים בסדרה ועונה על השאלות: מהיכן נלקחה מחרוזת התפילה שלו, שממנה הגיבור לעולם לא נפרד? מדוע בדיוקנו המפורסם, פנדורין נראה עטוי במדים של סטודנט במכון למהנדסי מסילות הברזל? כיצד הוא פגש את אנג'לינה קראשניקובה? ומדוע הוא נקרא אראסט?
תרגום הספר לעברית יצא לאור במרץ 2018.
הקדשה.
המחבר מקדיש את ספרו לעשרה סופרים, שמהם הוא הושפע בכתיבת אוסף הסיפורים:
חוקת מונגוליה
החוקה של מונגוליה (במונגולית: Монгол Улсын Үндсэн Хууль, Mongol Ulsīn Ündsen Húlĭ, "החוק הכללי של המדינה המונגולית") היא המסגרת המשפטית, המסדירה את היחסים שבין ממשלת מונגוליה ובין אזרחי מונגוליה. החוקה הנוכחית, אשר נכתבה בהשראת חוקות מערביות נוספות, אומצה ב-13 בינואר 1992, נכנסה לתוקף ב-12 בפברואר באותה שנה, ותוקנה ב-1999 וב-2001.
החוקה קובעת כי "״מונגוליה היא רפובליקה בעלת שלטון פרלמנטרי״", ומבטיחה חופש דת, חופש תנועה, חופש ביטוי, וזכויות נוספות עבור אזרחי מונגוליה. החוקה גם מגדירה את אופן פעילותה והיקף סמכויותיה של ממשלת מונגוליה, מנגנון הבחירות במדינה, ועניינים נוספים.
החוקה, שנכתבה זמן קצר לאחר ההפיכה במונגוליה (1990), מורכבת מהקדמה, ואחריה שישה פרקים, המחולקים ל-70 סעיפים.
בטרם החוקה הנוכחית, מונגוליה אימצה חוקות קודמות בשנים 1924, 1940 ו-1960.
מבנה החוקה.
פרק ראשון.
פרק זה מצהיר על הריבונות והשלמות הטריטוריאלית של המדינה המונגולית, מגדיר את מערכת היחסים בין הדת והמדינה, ומעגן את מעמדם המשפטי של הסמל, הדגל, וההמנון המונגולי.
פרק שני.
פרק זה מגדיר את הזכויות המוקנות לאזרחי מונגוליה, ביניהן חופש דת, חופש ביטוי, חופש העיתונות, זכות הצבעה לכל, שוויון בפני החוק, הזכות לטיפול רפואי, לחינוך, ולקניין רוחני. הפרק גם מפרט את חובותיו של האזרח המונגולי, לרבות תשלום מיסים ושירות בצבא המונגולי.
פרק שלישי.
פרק זה מגדיר את המבנה ואופן פעילותה של ממשלת מונגוליה, וכן של המערכת המשפטית במדינה.
פרק רביעי.
פרק זה מגדיר את החלוקה המנהלית של המחוזות הפנימיים במונגוליה, ומסדיר את אופן חלוקת הסמכויות בין השלטון המרכזי ובין הרשויות המקומיות ברחבי המדינה.
פרק חמישי.
פרק זה מכריז על הקמתו של בית משפט חוקתי, אשר תפקידו לפרס ולפסוק בנושאים ובסוגיות שונות הקשורות לחוקה.
פרק שישי.
פרק זה קובע את הדרכים השונות בהן ניתן לבצע שינויים עתידיים בחוקה.
זכות ביטוי
נמל התעופה צ'ליאבינסק
נמל התעופה צ'ליאבינסק (ברוסית: Аэропорт Челябинск-Баландино) הוא נמל תעופה השוכן כ-18 ק"מ צפונית מזרחית למרכז העיר צ'ליאבינסק, בירת מחוז צ'ליאבינסק שבהרי אורל ברוסיה. בנמל יש כ-51 מקומות חניה למטוסים, והוא משמש כמרכז פעולה משני לחברת התעופה אורל איירליינס.
היסטוריה.
מ-1938 נחתו טיסות אזרחיות לצ'ליאבינסק בנמל התעופה שאגול הצבאי לאחר שהוסב לשימוש אזרחי. בסוף 1953 נפתח לשימוש נמל התעופה הנוכחי שכלל בית נתיבות קטן בסגנון קלסיציזם סטליניסטי שקיים עד היום, ומסלול טיסה לא סלול.
בדצמבר 1962 נסלל המסלול ושנה לאחר מכן מטוס הסילון הראשון (טופולב Tu-104) נחת בנמל התעופה. בית נתיבות חדש וגדול יותר נחנך ב-1974.
ב-1994 הופרט נמל התעופה וקיבל רישיון לביצוע טיסות בינלאומיות. בשנות ה-90 ירדה תנועת הנוסעים בנמל, אך זו המגמה השתנתה בעשור הראשון של שנות ה-2000 וב-2013 נשבר שיא חדש עת עברו בנמל התעופה 1.2 מיליון נוסעים. ב-1999 נחנך מסלול טיסה חדש, ארוך יותר, והמסלול הישן הוסב למסלול הסעה. בינואר 2021 נחנך טרמינל חדש. בשדה התעופה צ'ליאבינסק טיסות נוסעים ישירות מתוכננות ל -24 יעדים בשתי מדינות. נכון לאפריל 2021 ישנן 22 טיסות פנים מצ'ליאבינסק. הטיסות הפועלות מנמל התעופה צ'ליאבינסק מגיעות ליעדים באירופה, המזרח התיכון ומרכז אסיה.
בית ממשלת הפדרציה הרוסית
אהובת המוות
"אהובת המוות" (ברוסית: Любовница смерти) הוא ספר מאת בוריס אקונין המהווה לספר השמיני בסדרת "תיבת פנדורין". העלילה מתרחשת במקביל לאירועי "אהוב המוות".
השנה היא 1900. אֶראסְט פֶּטרוֹביץ' פַנדוֹרין, הבלש הרוסי המהולל, יועץ ממלכתי לשעבר וזה כמה שנים אישיות בלתי רצויה במוסקבה, שב לעיר הולדתו והפעם כדי לעמוד על פִּשרהּ של מגפת התאבדויות מסתורית בקרב בוהמיינים רומנטיקנים צעירים בבירתה העתיקה של הקיסרות. הוא מגלה שהחוטים מוליכים אל מועדון משוררים מסתורי, שחבריו סוגדים למוות. במהלך החקירה הוא נלכד ברִשתהּ של צעירה תמימה שהגיעה לעיר הגדולה מהפרובינציה, וחייו נתונים בסכנה. האם יחמוק פנדורין מהגורל שהועידו לו גלגלי הרולטה הרוסית, להביא על עצמו את מותו?
הספר מהווה מחווה לסערה של שייקספיר ומועדון המתאבדים של סטיבנסון וליצירות הדֶקָדֶנטיות של אוסקר ויילד, לקלסיקונים כמו א.ס. פושקין ולמשוררים המעודנים של "תור הכסף" הרוסי.
עלילה.
במוסקבה נפתח מועדון "אוהבי המוות" — קהילה, שחבריה נוטלים את חייהם מרצונם בזה אחר זה. חברי המועדון מאמינים כי החיים על פני כדור הארץ הם שליחות שנועדה להעניש אותם. על אף שהסבל זמני, אין להפריע לחיים באופן שרירותי, מבלי לראות קודם את סימן המוות. כל אחד מהם שמוצא סימן זה, מיד מתאבד, תוך שהוא מותיר מאחוריו מכתב התאבדות פיוטי.
בת הפרברים מאשה מירונובה, מגיעה למוסקבה בעקבות האהוב שלה, כשהיא מקבלת את הזמנתו להצטרף לקהילה החשאית, כעת היא כבר לא מאשה, אלא קולומבינה המסתורית, היא מתחילה להתלבש באופן דקדנטי ולוקחת לעצמה נחש כחיית מחמד. עד מהרה חברי המועדון מצרפים אליהם גם אראסט פנדורין שנחוש בדעתו לשים קץ לסדרת ההתאבדויות. בנוסף אראסט פטרוביץ', שנוטל לעצמו את הכינוי הנסיך גנז'י, מנסה להבין בתוך סבך ההתאבדויות, בעזרתם של כתבים מעיתונים מקומיים, וצוות של הז'נדרמריה. לכל אחד מהם דעה משלו על המתרחש. המצב מסתבך, כשמתרחשת התאבדות אחר התאבדות, וכל אחד מהם אפוף מסתורין... ובמשחק עם המוות לא רבים יוצאים מנצחים...
חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו
לב פולוגייבסקי
לב פולוגייבסקי (ברוסית: Лев Полугаевский ; 20 בנובמבר 1934 – 30 באוגוסט 1995) היה שחמטאי יהודי-סובייטי בדרגת רב-אמן. היה אלוף ברית המועצות בשחמט, והתחרה באליפות העולם בשחמט. שימש בתפקידים בכירים באיגוד השחמט הסובייטי.
קורות חיים.
לב פולוגייבסקי נולד בעיר מוהילב למשפחה יהודית. במהלך מלחמת העולם השנייה עבר עם משפחתו לסמרה. מגיל 7 החל פולוגייבסקי לשחק שחמט. בשנת 1962 הוא זכה במקום השני באליפות ברית המועצות בשחמט. בשנים 1967, 1968 ו-1969 הוא היה אלוף ברית המועצות. בנוסף, הוא זכה להצלחה בתחרויות בינלאומיות רבות.
פולוגייבסקי נחשב למומחה בתחום הפתיחות בכלל, ובהגנה סיציליאנית בפרט.
כתביו.
פולוגייבסקי כתב ספר ללימוד שחמט. ספרו מ-1977 "ההכנות לרב-אמן" (מעולם לא תורגם לעברית, באנגלית: Grandmaster Preparation) נחשב לקלסיקה בקרב שחקני השחמט ומכיל רבות מהמחשבות ומהתכנונים שלו כאשר הוא בנה את הווריאציה שלו להגנה הסיציליאנית. ספריו ידועים בתשומת לב רבה לפרטים ובניתוחים מדוקדקים של מצבים שונים. עקב כך פעמים רבות הוא התבטא כמי שחש בוז עז לכל ספרי השחמט האחרים, שניצלו לדעתו את העלייה בביקוש ללימוד שחמט לאחר ההצלחה של בובי פישר. פעם התבטא אפילו ש-"תשעים אחוז מהספרות על שחמט היא כזאת שאתה יכול לפתוח אותה ולסגור אותה מיד. לעיתים אפשר למצוא ספרים שנכתבו בחודש, אני אינני אוהב זאת. ספר שחמט צריך להכתב במשך שנתיים לפחות, או לא להכתב כלל."
הספרים שכתב הם :
לב פולוגייבסקי במשחקי אולימפיאדת השחמט.
בין השנים 1968 ל-1984 השתתף לב פולוגייבסקי ב-7 אולימפיאדות שחמט:
מותו.
באוקטובר 1994 נערכה תחרות בבואנוס איירס לציון יום הולדתו השישים של פולוגייבסקי. פולוגייבסקי היה כבר חולה מאוד בשל גידול מוחי כאשר התקיימה התחרות ולכן לא השתתף בה. הוא נפטר מהגידול ב-30 באוגוסט 1995 בעת ניתוח להסרתו בפריז. הוא נטמן בבית הקברות מונפרנאס.
הכתרה (ספר)
"הכתרה, או אחרון הרומנובים" (ברוסית: Коронация, или Последний из романов) הוא הספר השביעי בסדרת תיבת פנדורין מאת בוריס אקונין. ספר זה מתאר אירועים הקשורים לחברה הגבוהה של האימפריה הרוסית, הלא היא משפחת הצאר.
הרומן מתרחש בשנת 1896, לפני ובמהלך הכתרתו של הקיסר ניקולאי השני. נחטף מיכאיל, בנו בן הארבע של הדוכס הגדול גאורגי אלכסנדרוביץ'. החוטף מכנה עצמו "דוקטור לינד" ותובע בתמורה לבן את "יהלום הרוזן אורלוב", המקשט את השרביט המלכותי - אלא שבלי השרביט לא תיתכן ההכתרה. אֶראסְט פֶּטרוֹביץ' פַנְדוֹרין נקרא להציל את כבוד הקיסרות.
הספר משחזר את האווירה הטראגית ברוסיה של שלהי המאה ה-19, מתאר את טקס ההכתרה של ניקולאי השני (כתוכנית פעולה, שמוזכרת על ידי זיוקין) ואת אסון חודינקה (שבה משתתף לינד, זיוקין ופנדורין). כמו שאר הספרים בסדרה, הספר יצא לאור על ידי הוצאת "זכרוב" הרוסית ותורגם לעברית על ידי יגאל ליברנט בהוצאת ספרי עליית הגג.
הספר מהווה מחווה לווילקי קולינס עם "אבן הירח", ארתור קונאן דוֹיל עם "הבעיה הסופית" של שרלוק הולמס ו"שארית היום" של קאזוּאוֹ אישיגוּרוֹ.
עלילה.
הנרטיב נכתב בצורת יומן מטעם אפאנסי זיוקין, רב-המשרתים של הדוכס הגדול גאורגי אלכסנדרוביץ'. הרומן מתחיל עם הגעתו לחצר המלוכה במוסקבה לקראת ההכתרה בממלכה. זיוקין בבירור לא מרוצה מההכנות והקישוטים המוצעים על ידי אישי מוסקבה.