רואיס נולד בפרוור של סביליה, בירת אנדלוסיה, שבספרד. בגיל 8 רואיס הצטרף למחלוקת הנוער של ריאל בטיס וב-2014 הוא החל לשחק בקבוצת המילואים של ריאל בטיס ששיחקה בליגה השלישית בספרד. ב-16 בדצמבר 2014 ערך רואיס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בטיס ששיחקה בליגת המשנה בספרד, בניצחון 0–1 על דפורטיבו לוגו. הוא שיחק שישה משחקים באותה עונה שבסופה ריאל בטיס זכתה באליפות ליגת המשנה והבטיחה את עלייתה ללה ליגה. בעונת 2015/2016 רואיס ערך 12 הופעות בלה ליגה במדי ריאל בטיס. את עונת 2016/2017 רואיס פתח עם ריאל בטיס אך בדצמבר 2016 הוא נשלח בהשאלה לאלצ'ה מליגת המשנה בספרד. במדי אלצ'ה, רואיס היה שחקן מפתח הוא ערך 18 הופעות וכבש שער אחד אך בסיום העונה הקבוצה ירדה לליגה השלישית בספרד.
חזרה לריאל בטיס.
בעונת 2017/2018 רואיס חזר לסגל בטיס ותחת המאמן קיקה סטיין הפך לשחקן הרכב משמעותי. רואיס ערך 34 הופעות בליגה במדי בטיס וכבש שלושה שערים והיה דומיננטי באותה עונה כאשר הקבוצה סיימה במקום השישי והעפילה לליגה האירופית.
נאפולי.
ב-5 ביולי 2018 נאפולי שילמה לריאל בטיס את סעיף השחרור של רואיס, 30 מיליון אירו, ורואיס חתם על חוזה לחמש עונות בקבוצה האיטלקית. ב-16 בספטמבר 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנאפולי במסגרת ליגת האלופות, במשחק מול הכוכב האדום בלגרד שהסתיים ללא שערים. באותה עונה רואיס כבש ארבעה שערים והפך במהלך העונה לשחקן חשוב בקישור של נאפולי שסיימה במקום השני בליגה האיטלקית. בעונת 2019/2020 רואיס היה שחקן משמעותי בנאפולי שעברה עונה לא פשוטה במהלכה המאמן קרלו אנצ'לוטי פוטר וג'נארו גאטוסו מונה במקומו. עם זאת, נאפולי זכתה בגביע האיטלקי לאחר ניצחון בפנדלים על יובנטוס, רואיס שיחק 80 דקות באותו משחק גמר.
פריז סן-ז'רמן.
ב-31 באוגוסט 2022 חתם רואיס לחמש שנים בפריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית.
קריירה בינלאומית.
רואיס היווה חלק משמעותי בזכייה של נבחרת ספרד עד גיל 21 באליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2019, באותו טורניר הוא כבש שני שערים. רואיס זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד במרץ 2019 לקראת מוקדמות יורו 2020. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ב-7 ביוני 2019 במשחק המוקדמות מול איי פארו. רואיס כבש את שערו הראשון בנבחרת ב-18 בנובמבר 2019 בניצחון 0–5 על נבחרת רומניה במסגרת אותו טורניר מוקדמות.
תארים.
נבחרת ספרד עד גיל 21
נאפולי
מנו רוט
מנו רוט (בהונגרית: Róth Manó; פשט, 2 במרץ 1868 – בודפשט, 16 בנובמבר 1935) היה אומן ויטראז' וצייר זכוכית מפורסם יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
מנו רוט הוא בנם של אמן הזכוכית ז'יגמונד רוט של מריה דוּלֶר, אחיו הצעיר בשלוש שנים של מיקשה רוט, שגם היה אמן ויטראז' וצייר זכוכית. ב־4 בדצמבר 1898, בבודפשט, התחתן עם פאני קוהן (כהן). על פי רישומי מרשם התושבים, הוא גר בסוף המאה ה-19, ברחוב ויג 6, קרוב לבית המלאכה של אחיו ברחוב קנדר. לאחר מכן עבר לרובע קבניה (רובע 10) בשנות ה-30. הוא מת משחפת בבודפשט ב-16 בנובמבר 1935 ונקבר בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בקבר המשותף לאשתו.
אם כי לא ידוע בוודאות מתי עבד תחת שמו של אחיו ומתי פעל בשמו, אבל חלונות בית הכנסת החדש של סגד (1902), חלונות אולם הטקס של הגימנסיה הקלוויניסטית של בקצ'קמט (1911), חלונות גרם המדרגות, חלומו של הצייר יוז'ף ריפל-רונאי, במוזיאון ארנסט (1912) וציורי הזכוכית של אולם הטקרלין בספא גלרט (1918) נקשרים לשמו.
מצעד הסינגלים האוסטרלי
מצעד האלבומים האוסטרלי
אגם התנינים
1902 בקולנוע
קתדרלת טרואל
קתדרלת טרואל (בספרדית: Catedral de Teruel), או בשמה המלא קתדרלה דה סנטה מריה דה מדיאוויה דה טרואל (Catedral de Santa María de Mediavilla de Teruel) היא כנסייה קתולית בעיר טרואל במחוז טרואל, באראגון שבספרד. הכנסייה, המוקדשת למרים, אם ישו, היא דוגמה בולטת לאדריכלות בסגנון מודחאר. יחד עם כנסיות אחרות בעיר ובמחוז סרגוסה היא מוגדרת מ-1986 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
היסטוריה.
קתדרלת טרואל מקורה בכנסיית סנטה מריה דה מדיאוויה, שעליה החלו העבודות בסגנון אדריכלות רומנסקית בשנת 1171 והסתיימו עם הקמתו של מגדל מודחאר בשנת 1257. במחצית השנייה של המאה ה-13, ארגן מחדש ה (אנוס מוסלמי) חוסף (Juzaff), שהיה אלריפה (alarife, בנאי מומחה בסגנון מודחאר) את הסגנון הרומנסקי הישן והעניק לבניין שלוש ספינות בסגנון מודחאר של בנייה באבן ובלבנים.
האפסיסים הרומנסקים הוחלפו באותו סגנון גותי-מודחאר כבר במאה ה-14, כפי שניתן לראות בכניסה לקפלה הגדולה. מספר התומכות הצטמצם בחצי, מה שהגדיל את כמות האור ואת החלל הפנימי בספינות בעלות הקשתות המחודדות. בנוסף, הקירות הורחבו. בשנת 1423 העלה האנטי-אפיפיור האראגוני בנדיקטוס השלושה עשר (במקור פדרו מרטינס דה לונה), מה שכונה "האפיפיור לונה", את הכנסייה למעמד של . האלמנטים בסגנון המודחאר השתנו מעט מאז.
בשנת 1538 הוקם של הספינה המרכזית על ידי מרטין דה מונטלבאן בסגנון -מודחאר. הוא נבנה על פי תוכנית מתומנת על קשתות זווית ועל חלונות ביפוריים חיצוניים עם עיטורי פלטרסק. מאוחר יותר, בשנת 1587, עם הקמת , הועלה הבניין למעמד של קתדרלה ונחנך ככזה. לבסוף, בשנת 1909, החזית הדרומית נבנתה בסגנון נאו-מודחאר על בסיס עיצוב של פאו מונגיו (Pau Monguió).
תיאור.
המגדל.
את מגדל המודחאר החלו להקים בשנת 1257. החלק התחתון שלו הוא קמרון חבית שעוברים ושבים יכולים לעבור דרכו. זהו אחד ממגדלי מודחאר העתיקים בספרד. הוא בצורת ריבוע עם שלושה צדדים מעוטרים בשפע ב מזוגגים. החלק העליון הוא מגדל תאורה מתומן מהמאה ה-17.
הרפורמה המודחארית.
לאחר השלמת מגדל המודחאר, בוצעו שינויים נוספים במחצית השנייה של המאה ה-13 בניהולו של המורסקו חוסף, הספינות הוגבהו (בהתאם לכללים של האדריכלות הגותית להגביה את התקרה במטרה לגרום לאדם תחושה שהוא קטן וחסר חשיבות לעומת האל), נבנו אפסיסים חדשים בסגנון מודחאר, ובוצע קירוי של הספינות בתקרות באותו סגנון.
הבנייה המקורית של הבניין התקדמה מהאפסיסים למגדל מודחאר. כעת, השיפוצים התקדמו בכיוון ההפוך. ואכן, מרגע שגובהן של שלוש הספינות הועלה והתאורה שופרה, והוסדרה תקרת המודחאר החדשה מעל הספינה המרכזי, נוצר המצב שקצה הכנסייה התגמד והיה לא פרופורציונלי ביחס לספינות החדשות. לפיכך נבנה מקום המצלב ושלושה אפסיסים חדשים. עבודה זו הושלמה עם פירוק הפיגומים שתמכו בקשתות הטיוח והצביעה בשנת 1335, לפי רשימת חשבונות שנמצאו בארכיון הקתדרלה.
התקרה של הספינה המרכזית.
כמעט כל תקרות מודחאר בנויות מפאנלים שקועים (coffer), כלומר רק אלמנטים דקורטיביים. במקרה זה מדובר בחיפוי התקרה, שהמסגרת שלו תומכת בחלקה העליון של הספינה ומייצבת את המבנה. היא קרויה "הקפלה הסיסטינית" של אמנות מודחאר, בגלל הערך האדריכלי והציורי הגדול שלה. אורכה 32 מטר, והיא מתוארכת למאה ה-14. בפאנלים השקועים של התקרה יש ציורים של קצינים, בעלי מלאכה, דמויות היסטוריות ויצורים פנטסטיים. הסוגים האנושיים המגוונים והמגוון הנרחב בדימויים הציוריים נשמרו היטב מכיוון שהם כוסו בתקרה נאו-קלאסית מזויפת במאה ה-18, שהגנה על הציורים מפני מזג אוויר סגרירי.
נגרם לה נזק מסוים בהפצצות מלחמת האזרחים בספרד, אך הנזקים תוקנו.
מגדל התאורה.
מגדל התאורה תוכנן בשנת 1537 על ידי האומן חואן לוקאס "בוטרו" (Juan Lucas "Botero"), שהיה האדריכל של מגדל התאורה על קשתות הזווית המודחארים בקתדרלת סלבדור דה סרגוסה ושל . המגדל הוקם בשנת 1538 על ידי הבנאי הראשי מרטין דה מונטלבאן. מגדל התאורה האיר את עבודת האמנות החדשה מאחורי המזבח הראשי (1536), יצירת מופת של הרנסאנס של הפסל גבריאל יולי (Gabriel Yoly).
בנייה מאוחרת.
בסביבות שנת 1700 שונה החלק האחורי הגותי של הקתדרלה הראש הגותי ליצירת אמבולטוריום. כמו כן, הקישוט שונה כדי להתאים אותו לטעמים הנאו-קלאסיים, כשהוא מסתיר מאחורי תקרה מזויפת מהמאה ה-18 את תקרת המודחאר המקורית, מה ששמר על הציורים.
בשנת 1909 נבנתה החזית הדרומית ההיסטורית, שמשלבת מבנה נאו-רומנסקי של מעגליים למחצה עם עיטורים בסגנון נאו-מודחאר טיפוסי. המבנה תוכנן על ידי אדריכל המודרניזם הקטלאני פאו מונגיו. הפורטיקו נסגר עם שער ברזל מאת מתיאס אבאד (Matías Abad), בהשראת בית המקהלה בתוך הקתדרלה, שנעשה על ידי האומן קניאמצ'ה (Cañamache) מהמאה ה -15.
אתר מורשת עולמית.
המגדל, התקרה ומגדל התאורה של קתדרלת טרואל הוכרזו, יחד עם המכלול המונומנטלי של מבנים בסגנון מודחאר של העיר, אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1986.
על פי ההכרזה:
Nevermind It's an Interview
Nevermind It's an Interview הוא אלבום ריאיון של להקת נירוונה, שיצא ב-1992 בחברת גפן רקורדס. אלבום זה הוא הראיון הרשמי הראשון והיחיד של הלהקה האמריקאית בשלמותה.
הפקה.
האלבום נוצר לצורכי קידום בלבד ולא נמכר בחנויות. האלבום הופק ועובד על ידי קורט סט. תומאס וטרוי סמית' מתחנת הרדיו "WFNX" שבבוסטון (הם גם הכותבים של "Nirvana: The Chosen Rejects" שיצא בשנת 2004). הריאיון עם הלהקה הוקלט בליל ההופעה החיה של הלהקה בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ברשת NBC ב-1992. האלבום כולל כשעה של ראיון (אודיו בלבד) וברקע הראיון מושמעים שירי הלהקה עליהם מדברים החברים (למעט שירים בודדים המושמעים בשלמותם באמצע הראיון).
עותקים של התקליטור המקורי הם נדירים ביותר והפכו עם השנים לפריט לאספנים בלבד. עם זאת הוא כלול בסוף גרסת האייטונס של המארז תקליטורים "With the Lights Out" הוא נמצא שם בשם: