יש המייחסים תופעות שונות ביהדות לתקשורים, כגון גילוי אליהו וכן אזכורים רבים בספר הזוהר ובספרי חסידים על 'מגידים' וישויות נוספות שסייעו בידי לומדי תורה לקבל מידע נוסף אודות לימודם. לאופנים מסוימים של תקשור יש התייחסות שלילית לנושא וחלקם אף אסורים מהתורה, כמו שנאמר: "כִּי אַתָּה בָּא אֶל-הָאָרֶץ אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לָךְ – לֹא תִלְמַד לַעֲשׂוֹת כְּתוֹעֲבֹת הַגּוֹיִם הָהֵם. לֹא יִמָּצֵא בְךָ מַעֲבִיר בְּנוֹ וּבִתּוֹ בָּאֵשׁ, קֹסֵם קְסָמִים, מְעוֹנֵן וּמְנַחֵשׁ וּמְכַשֵּׁף. וְחֹבֵר חָבֶר וְשֹׁאֵל אוֹב וְיִדְּעֹנִי, וְדֹרֵשׁ אֶל הַמֵּתִים".
העידן החדש.
האנתרופולוג אדם קלין-אורון הגדיר כך את התופעה: "מדובר ברוחניות המתמקדת בהעצמת הפרט וביכולת שלו ליצור קשר ישיר עם כוחות קוסמיים (מלאכים, צדיקים ואף אלוהים עצמו)".
ניתן להציע שרוחניות מסוג זה צמחה בישראל בשנות ה-90 בעקבות מעבר המרכז מן הקבוצה והחברה, לדגש על אושרו ויכולותיו של הפרט. בהקשר זה, דומה המגמה לרבות מהתנועות והמגמות הדתיות בעידן החדש.
מיזוגניה
היי בינבה
חומצות האמינו
שנאת נשים
אודיסיאוס
המצור על תבאי
המצור על תבאי היה מצור שהטיל אלכסנדר הגדול על הפוליס המורדת תבאי בראשית שלטונו.
רקע.
באוקטובר 336 לפני הספירה המלך המוקדוני פיליפוס השני נרצח ובנו אלכסנדר הגדול עלה לשלטון במקומו. כמו במקרים אחרים של החלפת שלטון כשטיבו של המנהיג החדש טרם ידוע, החלו מרידות ברחבי הממלכה בהנהגת דמוסתנס. את המרד בתבאי דיכא אלכסנדר מוקדון על ידי כך שהגיע עם צבאו אל מול שערי העיר.
באותה עת החלו שבטים ברברים לפשוט על גבולה הצפוני של ממלכתו. מוקדון, לאחר שחיסל את כל הטוענים האפשריים לכתר, יצא לחסל את איום השבטים. בשנת 335 לפני הספירה הפיצו הפרסים, בראשות דריווש השלישי, שמועות אודות "מותו" של אלכסנדר בקרבות עם הברברים בצפון בעזרתו של דמוסתנס איש אתונה וסיעתו. דמוסתנס הצליח להכניס לסוד המרד גם את תבאי, נוסף על עירו. מטרת הפרסים הייתה לגרום לאלכסנדר לסגת מתוכניותיו לגבי אסיה הקטנה על ידי העסקתו במרד. כדי להבטיח את עוצמת המרד שלחו הפרסים כסף ונשק למורדים.
בשטחה של תבאי, בבירתה קדמיאה, ישב חיל מצב מוקדוני אותו ניסתה תבאי לגרש. כשהגיע צבאו של אלכסנדר הגדול והציע לתבאי שלום סירבו התבאים, ככל הנראה כיוון שלא ידעו שהידיעה אודות מותו של אלכסנדר אינה נכונה. התבאים נלחמו כנגד חיל המצב שישב בבירתם וכן כנגד הצבא שבא להכניעם אך הפסידו. העיר תבאי עצמה נבזזה על ידי תושבי בויאוטיה ופוקים שראו בכך הזדמנות לסגור חשבון. תושביה של תבאי שנתפסו חיים נמכרו לעבדות. חייליו של אלכסנדר פיקחו על הביזה כדי לוודא שביתו של המשורר פינדארוס ישאר שלם.
לאחר נפילת תבאי.
בהמשך המרד תבע מוקדון מאתונה להסגיר לידיו את דמוסתנס אולם בהתבסס על הצבעת העם סירבה אתונה לבקשתו והוא חזר בו כדי לשמור על שלום פנימי.
מאט סטון
מת'יו ריצ'רד "מאט" סטון (; נולד ב-26 במאי 1971), הוא תסריטאי, אנימטור, שחקן ומדבב אמריקאי-יהודי. ידוע בעיקר כאחד מיוצרי סדרת האנימציה "סאות' פארק" יחד עם שותפו הוותיק ליצירה, טריי פארקר.
קורות חיים.
סטון נולד ב-1971 בעיר יוסטון, שבמדינת טקסס, ארצות הברית לאם יהודייה ממוצא יהודי ספרדי (שילה בלסקו) ואב קתולי ממוצא אירי (ג'רלד סטון, פרופסור לכלכלה). כשהיה ילד, הוא ומשפחתו עברו לליטלטון, פרבר של העיר דנוור במדינת קולורדו. אחרי סיום לימודיו התיכוניים, החל סטון ללמוד מתמטיקה וקולנוע באוניברסיטת קולורדו, שם פגש את שותפו העתידי לעבודה, טריי פארקר.
במהלך לימודיהם, פארקר וסטון יצרו מספר סרטוני אנימציה קצרים בהתבסס על טכניקות שהוסברו בספר "יסודות האנימציה" שסטון רכש; "הרוח של חג המולד" ו"ישו נגד פרוסטי". סרטים אלו, אשר הציגו עלילות משעשעות באנימציה ירודה והיוו את הבסיס העתידי לסדרת האנימציה סאות' פארק. סטון סיים את לימודיו האקדמאיים עם תואר שני במתמטיקה.
קריירה.
ב-1993 התחילו השניים את הפקת סרטם הראשון, "קניבל! המחזמר" המספר את סיפורו האמיתי של אלפרד פארקר, האיש הראשון אשר הורשע בארצות הברית באשמת קניבליות. בסרט סטודנטים זה השתתפו בני משפחתם וחבריהם של סטון ופארקר. הסרט הופץ באופן מקומי ב-1996 אך לא זכה להצלחה רבה.
ב-1995 סרטי ההנפשה של סטון ופארקר נפלו לידו של בריאן גארדן, מנהל ברשת הטלוויזיה האמריקאית FOX. גארדן ביקש מהשניים להכין סרטון עבורו ככרטיס ברכה אלקטרוני לכבוד חג המולד. התוצאה: "הרוח של חג המולד: ישו נגד סנטה" - סרטון קצר בן חמש דקות אשר הציג את דמויות סאות' פארק הראשיות: סטן, קייל, קרטמן וקני - 4 ילדים מעיירה קטנה ומושלגת הצופים בקרב אימתנים בין ישו לסנטה קלאוס, כאשר הפרס הוא בעלות על חג המולד. הסרטון הפך לאי-מייל פופולרי בקרב תעשיית הבידור.
סאות' פארק.
ב-1997 שכר ערוץ הטלוויזיה קומדי סנטרל את שירותי השניים על מנת ליצור סדרה המבוססת על הסרטון. השניים יצרו את סאות' פארק - סדרת הנפשה סאטירית ובוטה על חייהם של ארבעת הילדים בעיירה מושלגת בהרי הקולורדו. במהרה הפכה סאות' פארק לתוכנית הדגל של הערוץ ולמוקד המשיכה העיקרי שלו כאשר היא מנפצת את שיאי המידרוג והפופולריות של שאר תוכניות הערוץ. כיום, עם 24 עונות, סאות' פארק היא אחת הסדרות הוותיקות ביותר בטלוויזיה האמריקאית.
מהדמויות שסטון מדבב: קייל ואביו, קני ואביו, ג'ימבו קרן, ישו, באטרס סטוץ', סדאם חוסיין, אל ההומו הגדול, פיפ, טרנס, טוויק, אביו של ג'ימי, הכומר מקסי, קווין ודמויות מזדמנות נוספות.
פארקר וסטון לא הסתפקו ביצירת סאות' פארק ופנו ליצירת סרטים. בין סרטיהם ניתן למנות את אורגזמו - קומדיה על תעשיית הפורנו, הכדור מת מצחוק - על ספורט מוזר שהשניים המציאו, - סרט עלילתי באורך מלא על דמויות סאות' פארק ואת " - סרט סאטירה פוליטית המבוסס על בובות (בדומה לסדרת הטלוויזיה הוותיקה כנפי הרעם).
באולינג לקולמביין.
ב-2002, התראיין סטון בבאולינג לקולומביין, סרטו של הבמאי הדוקומנטרי, מייקל מור. בראיון, סיפר סטון על חוויותיו בתור ילד הגדל בפרבר קטן בקולורדו - חוויות אשר מתוכם צמחו הרוצחים בסרטו של מור. מיד אחרי הראיון הוצג בסרט סרטון הנפשה קצר על ההיסטוריה של אקדחים בארצות הברית, בסגנון ומראה הדומים ליצירתו של סטון, סאות' פארק. אחרי צאת הסרט, הביע סטון זעם על מה שהוא כינה ניסיון של מור להטעות את הצופים בחושבם שהסרטון קשור אליו ואל פארקר בצורה כלשהי. לאמיתו של דבר, דחו סטון ופארקר הצעות של מור להפיק את הסרטון במקור. עם צאת סרטם של הצמד, ", זכה סטון בנקמתו והציג את מייקל מור בסרט כמחבל מתאבד לא-יוצלח.
Type 90 (טנק יפני)
Type 90 (יפנית: 90式戦車) הוא טנק מערכה מודרני מתוצרת יפן המהווה את עמוד השדרה של גייסות השריון בכוחות ההגנה של יפן. הטנק מוחלף בהדרגה על ידי הטנק Type 10.
היסטוריה.
הפיתוח של ה-Type 90 החל בשנת 1977 כתשובה ל-T-72 הסובייטי, שיכולתיו עלו משמעותית על יכולותיהם של הטנקים היפניים שהיו בשירות: ה-Type-74 וה-Type 61. ה-Type 90 נבנה על פי דרישות הצבא היפני, והוא נועד להיות מקביל בביצועיו לפיתוחים האירופיים והאמריקאים של אותה התקופה (הלאופרד 2 והאברהמס M1 לדוגמה).
כל מרכיבי הטנק תוכננו ויוצרו ביפן, פרט לתותח הטנק, שהוא מתוצרת גרמנית בייצור מקומי תחת רישיון. הטנק עצמו הורכב על ידי חטיבת התעשייה הכבדה של חברת מיצובישי והוא נכנס לשירות בשנת 1990 והחליף חלק מטנקי ה-Type-74 ואת כל טנקי ה-Type 61. יותר מ-300 טנקים מסוג Type 90 משרתים בצבא יפן נכון לעשור השני במאה ה-21, והם עמוד השדרה של חיל השריון היפני.
הנדסה ומאפיינים.
הנעה ועבירות.
בעת תכנונו של הטנק, שנעשה בהתאם לדרישות של הצבא היפני, תוכנן הטנק כך שיהיה בעל עבירות גבוהה, בשל הטופוגרפיה של יפן, שהיא הררית מאוד ומיוערת, דבר היוצר קושי רב לתנועה של טנקים. ובשל כך תוכנן הטנק כך שהוא יהיה בעל יכולת נסיעה רצופה בתנאי שטח קשים ובעליות תלולות.
את הטנק מניע מנוע דיזל מתוצרת מיצובישי, עם 10 צילינדרים והספק של 1500 כוח סוס. בעוד שמנוע בהספק דומה מורכב בטנקים מערביים, כמו המרכבה סימן 4, או הM1A2 אברהמס, ששוקלים לעיתים מעל ל-65 טון, ה-Type 90 שוקל כ-50 טון, כך שהספק המנוע, ביחס למשקל הטנק הוא גבוה במיוחד, ומאפשר לטנק לנוע במהירות מקסימלית גבוהה של 70 קמ"ש.
כמו כן, ל-Type 90 מזקו"ם מתקדם, שתוכנן לנסיעה בתנאי שטח קשים ובעליות תלולות, בהתאם לטופוגרפיה של יפן, וביחד עם הספק המנוע, הוא נותן לטנק עבירות גבוהה, המתבטאת ביכולת טיפוס עליות תלולות, טיפוס מדרגה בגובה מקסימלי של מטר, וחציית תעלה בעומק של 2.7 מטר. עם זאת, לטנק מכל דלק קטן יחסית לטנקים מקבילים, המאפשרים לו טווח פעולה של 400 ק"מ.
מיגון.
השריון של הטנק בנוי מחומרים מרוכבים ובדומה לרוב הטנקים המערביים, השריון הוא מודולרי ומאפשר החלפה פשוטה וקלה של חלקים פגועים בעת הצורך. שריונו של הטנק בחזית משופע, במטרה להעניק מיגון נוסף, והצריח גם הוא משופע, באופן דומה לדגמים הראשונים של הלאופרד 2. שריונו של הטנק עובה בחזית ובצריח, והטנק נמוך באופן יחסי מטנקים מקבילים, מה שמגדיל את שרידותו בשדה הקרב.
לשם הגנה מקסימלית, לטנק יש גם פלטות בזוקה (הלוחות המגנים על הזחלים) במטרה להגן על המזקו"ם של הטנק, ומדוכות עשן, לשם מטרות מיסוך והטעייה של נשק מונחה לייזר ומצביעי לייזר.
חימוש ובקרת אש.
חימוש.