הנס ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה המערבית במרץ 1972, בניצחון 0–2 על נבחרת הונגריה במשחק ידידות. באותה שנה, היה הנס אחד משישה שחקני באיירן מינכן שנכללו בסגל של מערב גרמניה ליורו 1972. הנס ונבחרת גרמניה המערבית זכו בטורניר, לאחר ניצחון 0–3 בגמר על נבחרת ברית המועצות, בו שיחק הנס 90 דקות. הנס נכלל בנבחרת מצטייני הטורניר של יורו 1972. באותה שנה השתתף הנס עם הנבחרת הגרמנית האולימפית באולימפיאדת מינכן, ממנה הודחה הנבחרת במפתיע בשלב הבתים השני, לאחר הפסד 2–3 לנבחרת גרמניה המזרחית במשחק טעון פוליטית שנערך על אדמת גרמניה המערבית. הנס הבקיע שער שוויון זמני במשחק זה, שלא הספיק לגרמניה המערבית, שהודחה במגרשה הביתי מוקדם מהצפוי.
בשנת 1974 השתתף הנס עם נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1974, שגם הוא נערך בגרמניה המערבית. הנס היה בורג חשוב בזכייתה של גרמניה המערבית במונדיאל זה, לאחר ניצחון 1–2 במשחק הגמר על נבחרת הולנד. הנס גרם לפנדל בדקה השנייה של המשחק, לאחר שביצע עבירה על יוהאן קרויף. את הפנדל תרגם יוהאן ניסקנס ליתרון 0–1 להולנד, אך שערים של פול ברייטנר וגרד מילר הפכו את התוצאה וגרמניה המערבית זכתה במונדיאל זה.
הטורניר הגדול האחרון בו הנס השתתף היה יורו 1976, בו הפך לדמות טראגית. משחק הגמר של הטורניר מול נבחרת צ'כוסלובקיה, הסתיים בתיקו 2-2 בתום 120 דקות, והוכרע בבעיטות הכרעה. לאחר שאף נבחרת לא החמיצה וצ'כוסלובקיה הייתה ביתרון 3–4, החטיא הנס את הפנדל שלו, וכל שנותר לאנטונין פננקה הוא להבקיע את הפנדל שלו בבעיטת הפננקה הראשונה בהיסטוריה, ולהעניק את הגביע לצ'כוסלובקיה. לאחר משחק זה, הנס לא שיחק יותר במדים הלאומיים, בהם ערך בסך הכל 35 הופעות והבקיע חמישה שערים.
קריירת הניהול, העלמת המס והמאסר.
זמן קצר לאחר פרישתו, מונה הנס כמנכ"ל באיירן מינכן. בתקופת כהונתו בתפקיד, שארכה כשלושים שנה, הצליחה הקבוצה מאוד, הגדילה משמעותית את מספר חבריה, והפכה למעצמה כלכלית, זכתה ב-15 אליפויות הבונדסליגה, שבעה גביעים גרמניים, גביע אופ"א, הגביע הביניבשתי וליגת האלופות, כאשר עד לתחילת כהונתו של הנס, הקבוצה זכתה בשבעה תארים בכל ההיסטוריה שלה. הנס יזם את הקמתו של אצטדיון האליאנץ ארנה במינכן, בעלות של 340 מיליון אירו. אצטדיון זה החליף את האצטדיון האולימפי במינכן כמגרשה הביתי של באיירן מינכן, ואירח משחקים במונדיאל 2006 ואת גמר ליגת האלופות 2012. בשנת 2012, דיווח הנס שהונה העצמי של באיירן מינכן עומד על 249 מיליון אירו, סכום שיא למועדון. כחלק מניהול הקבוצה, הנס סייע כלכלית למועדונים בבונדסליגה שהיו במצוקה, כמו פ.צ. סנט פאולי, הרטה ברלין והאנזה רוסטוק, ואף לקבוצות להן יש יריבות עם באיירן מינכן, כמו בורוסיה דורטמונד והיריבה העירונית מינכן 1860. בשנת 2009, לאחר יותר משלושים שנים כמנכ"ל, החליף הנס את פרנץ בקנבאואר בתפקיד נשיא באיירן מינכן.
נוסף על תפקידיו בבאיירן מינכן, הנס, בן למשפחת קצבים, מפעיל בית חרושת לנקניקיות בראטוורסט הממוקם בעיר נירנברג, ומחזיק בחלק מהבעלות על עסק זה.
באפריל 2013 דווח כי הנס נחקר בעוון העלמת מס, והחזקת כספים שלא כחוק בבנק שווייצרי. הסכומים עליהם דובר נעו בין 3.2 מיליון לשבעה מיליון אירו. במאי 2013 הודיע הנס כי יתפטר זמנית מתפקידו כנשיא באיירן מינכן, וזאת בעקבות חקירת מיסים המתנהלת נגדו. במהלך המשפט הודה הנס בהעלמות מיסים בסך של כ-28 מיליון אירו מרווחי העסקים המשפחתיים, והציג זאת כטעות הגדולה של חייו. במרץ 2014 נידון הנס על ידי בית משפט בגרמניה לשלוש וחצי שנות מאסר. למחרת, פרש הנס מנשיאות באיירן מינכן ומכל תפקידיו בקבוצה, והודיע כי לא יערער על העונש, ובמקומו מונה קארל הופפנר כנשיא המועדון. הנס ריצה את עונשו בכלא לנדסברג, על אף שביקש להיכלא בבית סוהר אחר. בשבועיים הראשונים של המאסר, הנס שהה בתא עם אסיר נוסף, במטרה להתאקלם, ולאחר מכן קיבל תא אישי, ללא שותפים. בינואר 2015 זכה הנס להקלה בעונשו, כאשר הותר לו לשהות מחוץ לכלא במהלך היום, ולחזור בשש בערב לכלא מדי יום. במהלך תקופת המאסר, נעשה ניסיון לסחוט 200 אלף אירו מהנס, תוך איום שהוא ומשפחתו ייפגעו אם לא ישלם. הסוחט נעצר בגין הניסיון.
ב-29 בפברואר 2016 שוחרר הנס מהכלא, לאחר שקוצר עונשו בגין התנהגות טובה. באוגוסט 2016 הצהיר הנס כי יתמודד שוב על נשיאות באיירן מינכן. בנובמבר 2016 נבחר הנס לנשיאות באיירן מינכן ברוב של 97 אחוזים מהמצביעים, כאשר לא היו מתמודדים נוספים על התפקיד מולו, וזכייתו נחשבה כמובנת מאליה.
חיים אישיים.
אולי הנס הוא אחיו הגדול של כדורגלן העבר דיטר הנס, שגם לו הייתה קריירה מרשימה כשחקן בבאיירן מינכן, ולאחר מכן קריירה ניהולית במספר קבוצות כדורגל, ודודו של מאמן הכדורגל סבסטיאן הנס.
בשנת 1982 שרד הנס התרסקות של מטוס קל, כאשר היה היחיד שניצל, ושלושת הנוסעים האחרים נהרגו.
רופאים יהודים ברומניה
רישומים היסטוריים על נוכחות הרופאים והמרפאים היהודים בארצות המיושבות ברומנים, מצביעים על תחילת ישיבת הקבע של היהודים בחבלים אלה.
בשנת 1473 הגיע לחצרו של שליט נסיכות מולדובה, שטפן הגדול, הרופא הנכבד "יצחק בק" Isaac beg, שתואר כספרדי בן האמונה היהודית. יצחק בק בא בשליחותו של אוזון חסן, השאה של פרס הטורקמנית שניסה להשיג בני ברית נגד הסולטאן מהמט השני. מצוין בהקשר זה שרבים מהרופאים היהודים באימפריה העות'מאנית שימשו, בנוסף להיותם רופאים, גם כיועצים פוליטיים, דיפלומטיים, אנשי עסקים ובנקאים.
בין הרופאים, שהתאספו ליד מיטת חוליו של שטפן הגדול ביום מותו ב-2 ביולי 1504, מוזכר גם "הרופא היהודי של קיסר הטטרים". שמו לא מוזכר ומחזאי רומני בשם ב. דלוורנצ'ה B. Delavrancea העניק לו את השם "שמיל" במחזה "שקיעה של שמש".
בספטמבר 1537, הנסיך המולדבי פטרו רארש Petru Rareş, הזמין בכתב את הרופא "פרוים" Froim מוונציה בהבטחה שיקבל 3,000 דוקטים עבור עבודתו הרפואית. קיימת השערה של היסטוריון רומני בשם וטמאנו Vătămanu הטוען שמדובר בהזמנה מזויפת, שמהווה הודעת קוד בה הוא הבטיח חיילים לקיסר הספרדי-גרמני, בצורה שבה קיווה שהעות'מאנים לא יבינו.
שטפאן בוצ'קאי Ştefan Bocskai, נסיך טרנסילבניה, פנה ביולי 1606 אל זיגמונד השלישי, מלך פולין בבקשה שישלח אליו את הרופא היהודי אלעזר ששמו נודע למרחקים. בסתיו הגיע הרופא אל מקום משכבו של הנסיך, בקושיצה ולזמן מה הטיפול נשא פרי ומצב החולה השתפר.
משנת 1589 ישב ביאשי הרב והרופא היהודי יליד תימן שלמה בן ערבי ואליו הגיע "יוסף הרופא" שהתרשם מאוד מידיעותיו ונשאר איתו 11 שנים כדי ללמוד ממנו.
בשנת 1623, בחצרו של נסיך טרנסילבניה גאבור בתלן, בקלוז', פעל כרופא וכיועץ "אברהם סרסה שמוצאו מקונסטנטינופול ובין התקנות שחוקק הנסיך נקבעה תקנה הנותנת חופש תנועה ומעבר ללא כל הגבלה לרופא של האוכלוסייה היהודית. בשנת 1629 טופל הנסיך על ידי קבוצת רופאים ומתוכם מוזכר בשמו רק הרופא היהודי "דוד היבריוס (ריבריוס)" David Hyberius או Ryberius.
בטימישוארה, בבית העלמין היהודי הישן, שמורה מצבתו של רב ורופא מפורסם (באותם הימים) בשם "אשראל" Asrael או "עשהאל" Assael מסלוניקי שנפטר בשנת 1636.
בשנת 1640, נסיך טרנסילבניה, גאורגה רקוצי הראשון, ביקש מנסיך מולדובה, ואסילה לופו, לשלוח לו לחצי שנה, לשם טיפול באשתו של רקושי, את הרופא הנסיכותי מיאשי, "אריה יהודה סיה" Arie Iehuda Sia, שכשכר הובטחו לו 500 טלרים.
בשנת 1644, מיסיונר קתולי בשם מרקו בנדיני, שנשלח ליאשי, קיבל המלצה לפנות לתיווך אל "כהן", הרופא היהודי של החצר. רופא זה התלווה אל ואסילה לופו גם לאחר שזה איבד את כס השלטון בשנת 1653. להשפעת הרופא הזה מיוחסת גם התקנה שתיקן השליט בזו הלשון: "כל שיגיד המרפא בעניין פצעים נאמין לו, גם אם לא ישבע ואם יהיה המרפא יהודי או בן דת אחרת, נאמין לו עוד יותר...".
בשנת 1659 זומן הרופא היהודי "מתאה" Mathea מלבוב כדי לרפא את שליט ולאכיה, מיכנאה השלישי. מסופר שהשליט מילא את הרופא בכל מיני מתנות לאחר שריפא אותו ממחלה איומה.
במאה ה-17 מוזכרים רופאים יהודים שעשו את מלאכתם במחוזות אלה מבלי להיות רופאי בית המלוכה. בשנת 1662 נרשמה מכירת בית לרופא "מויסה" ביריד של יאשי. מניחים שמויסה לא היה רופא מוסמך שסיים לימודים אוניברסיטאיים, אלא מרפא. רופא יהודי אחר בשם מויסה תוגמל בשנת 1792, על ידי הבישופות, עבור מעשיו בריפוי חולים, במגרש עליו בנה לו דוכן. בפנקסי החשבונות של קונסטנטין ברנקובאנו מוזכר בשנת 1703 הרופא "אברהם היהודי".
מילפיי
סמל הוותיקן
לוט (חברת תעופה)
השריר השוקתי האחורי
השריר השוקתי האחורי (TA: Musculus tibialis posterior) נמצא עמוק בחלקה האחורי של השוק. כיווץ השריר מניע את הקרסול לכיוון כפיפה כפית ואת כף הרגל הוא מפנה כלפי פנים (אינוורסיה).
תיאור.
השריר השוקתי האחורי ממוקם במדור האחורי העמוק של השוק.
תחילתו של השריר בפנים האחוריים של השוקית והשוקה (מתחת לקו הסוליה) ובקרום הבין גרמי.
גיד השריר עובר מאחורי הפטישון התיכון ונאחז בגבששת עצם הסירה, בעצם הקוביה ובבסיסי עצמות המסרק השנייה, השלישית והרביעית.
עצבוב.
השריר השוקתי האחורי מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים הרביעי והחמישי (L4, L5) דרך עצב השוקה.
אודרה וודז'יסלאב
אודרה וודז'יסלאב שלזיה (פולנית: Odra Wodzisław Śląski) הוא מועדון כדורגל פולני שהוקם בעיר וודז'יסלאב שלזיה.
הופעות באירופה.