הרפובליקה של אבחזיה היא אוטונומיה דה פקטו אבל איננה מוכרת בעולם. מכאן שגם החלוקה המינהלתית של אבחזיה למחוזות אינה מוכרת בעולם. מצד שני מוכרת החלוקה המנהלתית של גאורגיה, שעל פיה נחשבת אבחזיה עצמה למחוז בגאורגיה, וחלוקתה הפנימית לנפות, המקבילה כמעט לגמרי לחלוקת אבחזיה למחוזות, הם במעמד יתר נפות גאורגיה.
אברהם בן חנניא
אברהם בן חנניה
רבי אברהם בן חנניה תלמיד רבי יוסף מטראני מחכמי ארץ ישראל, שד"ר ומקובל נולד בשנת שמ"ה בערך.
חייו.
נולד בסלוניקי, שם למד בישיבת חייא מפי רבי מרדכי קלעי. משם עבר לקושטא בה למד תורה מפי רבי יוסף מטראני, בן המבי"ט. התמנה לרבה של בלגרד, ובשנת ה'תי"ד לערך עלה לארץ ישראל. בתחילה גר בצפת ובשנים 1651-1650 יצא בשליחות העיר כשד"ר אל טורקיה וארצות הבלקן. בשלהי 1650 הגיע לבלגרד בה כיהן הרב שמחה בן גרשון הכהן כרב הקהילה. קיימות עדויות ל-4 תשובות אותן נתן בבלגרד ועסקו בדיני ירושה והתרת עגונות. הרב שמחה בן גרשון הכהן מציין כי קיבל מאברהם בן חנניה את חוברת שמות הגיטין של הרב יוסף מטראני. בהמשך עבר לגור בירושלים ונמנה בין חכמיה אשר חתמו בשנת 1657 על איגרתו המפורסמת של השד"ר ר' ברוך גד בעניין עשרת השבטים. בעקבות התעללות מושל העיר בתושבי וחכמי ירושלים ברח מהעיר ועבר יחד עם חכמים נוספים לרמלה ומאותה סיבה עבר אחר כך לחברון.
בשנת ה'תכ"ב פרצה מגפה בחברון ולכן הוא ברח לעזה, שם נפטר.
מכתביו וחיבוריו נשארו כתבי היד: "בית אברהם", "ברית אברהם" ו-"מים חיים".
ידוע שעסק גם בקבלה, כארבע שנים לאחר מותו של ר' אברהם, האשים ר' משה חגיז את נתן העזתי שהוא גנב את כתב ידו של ר' אברהם ורק משם למד את הקבלה מעשית.
חתנו של ר' אברהם בן חנניה היה ר' משה הלוי נזיר שיצא אף הוא כשד"ר בשליחות העיר חברון.
בידינו מצויות כמה וכמה תשובות שכתב ר' אברהם בענייני הלכה. ספרו בית אברהם העוסק בהלכות עגונות ובביאורים למסכת ברכות נדפס מחדש בשנת תשד"מ על ידי מכון אור המזרח.
ע"פ צוואתו הובא לקבורה בעיר חברון, הספד למעלתו וכבודו נכתב בסוף ספר בן הא הא לרבי דוד בן אהרן הכהן.
שר הטבעות
שר הטבעות (באנגלית: The Lord of the Rings) הוא ספר פנטזיה אפית שנכתב על ידי הסופר והפילולוג האנגלי ג'.ר.ר. טולקין בין השנים 1937–1949. הספר מהווה המשך לספרו של טולקין, "ההוביט".
שם הספר מתייחס לשר האופל סאורון, האנטגוניסט הראשי. בתקופה קדומה חישל סאורון את הטבעת האחת ששולטת בשאר טבעות הכוח, נשק אולטימטיבי בניסיונו להשתלט על הארץ התיכונה. אדמות הארץ התיכונה מאוכלסות בבני אדם ובגזעים של דמויי-אנוש כהוביטים, עלפים, גמדים ואורקים, בנוסף ליצורים פנטסטיים אחרים כאנטים, וארגים, באלרוגים וטרולים. עלילת הספר מביאה את מלחמת הטבעת דרך תיאורן של הדמויות, בעיקר ההוביטים פרודו בגינס, סמוויז גמג'י, מריאדוק ברנדיבאק ופרגרין טוק.
אף על פי שמבחינת תוכנו שר הטבעות הוא ספר פנטזיה מובהק, חורגת השפעתו מהז'אנר הזה בלבד. התימות המרכזיות של הספר שאולות מהעולם המודרני: פרט מול חברה, עצמאות מול עריצות, שימור הסביבה מול התעשייה וקידוש ההבחנה האישית בין טוב לרע. בנוסף, הספר שונה מספרי פנטזיה אחרים ברקע רחב ובתשתית עמוקה שלתוכה הוא משובץ. לפני כתיבת הסיפור יצר טולקין עולם דמיוני שלם ומפורט הכולל שפות וכתבים עתיקים, מפות, היסטוריה, סיפורים השאובים ממיתולוגיות שונות, ושירים. אף על פי שחלק עיקרי מתוך היצירה הזו איננו מופיע כלל בשר הטבעות, יש בו הרבה אזכורים והתייחסויות אליה. בכך מהווה סדרת הספרים חוויה מיוחדת של כניסה לעולם דמיוני בעל חוקיות פנימית והיסטוריה בעלת עומק ועקביות, כאשר המאורעות המתוארים מתרחשים במקביל ובמקומות שונים באותה מסגרת זמן. מכלול הספרים המתארים עולם דמיוני זה, על רקעו מתרחשת עלילת "שר הטבעות" נקרא הלגנדריום.
הפופולריות הרבה של הספר "שר הטבעות" זכתה להתייחסויות רבות בתרבות המודרנית, והיוותה השראה למגוון מדיומים, החל מסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה וכלה במשחקי מחשב ויצירות אמנות ופרוזה.
היצירה הספרותית "שר הטבעות" היא זוכת פרס הפנטזיה הבינלאומי של שנת 1957.
עלילה.
"שר הטבעות" פורסם לראשונה בעברית בשלושה כרכים שנקראו "חבורת הטבעת", "שני המגדלים" ו"שובו של המלך". שלושת הכרכים תורגמו על ידי רות לבנית. במהדורה החדשה שמות הכרכים הם "אחוות הטבעת", "שני הצריחים" ו"שיבת המלך", ואלו תורגמו ונערכו על ידי עמנואל לוטם.
אחוות הטבעת.
אדון האופל סאורון שמשכנו במורדור חישל את הטבעת האחת בהר הגזירה (נקרא גם הר האבדון, Mount Doom) במטרה לשלוט בעמי הארץ התיכונה. הטבעת האחת היא חפץ קסום רב-עוצמה שבין כוחותיו נמנים הפיכת העונד לבלתי-נראה, מתן אריכות ימים ושליטה בטבעות הכוח האחרות שחולקו לשרי הארץ התיכונה וברפאי הטבעת (הנאזגול). בקרב בין כוחות האופל למתנגדים להם, אביו של איסילדור, אלנדיל, נהרג על ידי סאורון וכאות נקמה כרת איסילדור את אצבעו נושאת הטבעת של סאורון, דבר שהביא למפלתו של שר האופל. איסילדור לקח את הטבעת לעצמו למרות אזהרותיו של אלרונד (אלף רב-עוצמה ואדון ריוונדל) שהטבעת בוגדנית ומשחיתה את מי שעונד אותה. מאוחר יותר, איסילדור נקלע לקרב עם חבורה של אורקים, וענד את הטבעת כדי להיעלם. הוא קפץ אל נהר האנדוין כאשר הוא עונד את הטבעת, אך הטבעת החליקה מאצבעו. הוא נגלה על פני המים והאורקים ראו אותו ורצחוהו. גולום, יצור מערות הגר בערי האובך, היה הבא להשיג את הטבעת, והוא אצרה משך זמן רב בטרם איבד אותה לידי בילבו בגינס. מאוחר יותר ירש אותה אחיינו של בילבו, פרודו בגינס, בלי שהיה מודע למקורותיה.
בינתיים, גולום נתפס על ידי שליחי סאורון, שמיד אחרי חקירתו יוצאים לחפש את הטבעת.
גנדלף האפור, הקוסם הטוב, חוקר את ההיסטוריה של הטבעת, ומייעץ לפרודו לקחת אותה לריוונדל ולברוח מביתו שבפלך. פרודו יוצא לדרך יחד עם הגנן הנאמן שלו, סמוויז גמג'י (סם), ועם שני ההוביטים מריאדוק ברנדיבאק (מרי) ופרגרין טוק (פיפין). במסעם המסוכן, הם עומדים בפני קשיים רבים, ונרדפים כל אותה עת על ידי שריו של סאורון, רפאי הטבעת ("נאזגול"). מספר דמויות מסייעות לחבורת ההוביטים בדרכם, ובהם (ואולי החשוב שבהם) אראגורן, יורשו של איסילדור ומלכה הלגיטימי של גונדור, אחת מממלכותיהם של בני האדם. במהלך המסע פרודו נפצע אנושות מלהבו של אחד מרפאי הטבעת, אולם רפאי הטבעת מובסים על ידי האלף גלורפינדל, ופרודו מחלים תחת ידיו המרפאות של אלרונד בן הלילית, אדונה של ריוונדל.
אלרונד בינתיים זימן מועצה (למעשה המועצה זימנה את עצמה מתוקף הגורל) ובה נציגי העמים החופשיים של הארץ התיכונה. במהלכה, חושף אלרונד מידע משמעותי רב על אודות סאורון והטבעת, כמו הימלטות גולום מיער-אופל, היעלמותו של הגמד באלין ממוריה, והידרדרות לבו של סארומן, הקוסם הלבן אל האופל. המועצה מחליטה כי מוצאם היחיד של עמיהם להביס את אדון האופל הוא להשמיד את הטבעת בהר הגזירה שבלב מורדור, המקום שבו חושלה. פרודו מתנדב להיות נושא הטבעת, ולצדו נבחרות עוד 8 דמויות שתסייענה לו במסעו (בנוסף לגנדלף וההוביטים), בהם אראגורן, גימלי בן גלוין הגמד, לגולס בן תראנדואיל האלף ובורומיר בן דנתור, בנו של עוצר גונדור, וכך נוצרה "אחוות הטבעת".
המשלחת יוצאת לדרכה ומגלה שהיא מוכרחה לעבור דרך מכרות מוריה. במהלך מעברם במכרות הם מותקפים על ידי אורקים, וגנדלף, הזקן שביוצאים למסע והבכיר שבהם, נלחם בלית־ברירה בבאלרוג, שד עתיק, ונופל לתוך תהום עמוקה. יתר חברי המשלחת נמלטים מן המקום ומוצאים מחסה ביערות ממלכת לות'לוריין. מצוידת בסירות ובמתנות שהעניקה המלכה גלדריאל, המשלחת ממשיכה בדרכה לצד גדות נהר האנדוין הגדול, ומגיעה לאמון־הן. שם, בורומיר, בנו של דנתור עוצר גונדור, מנסה לקחת את הטבעת מידי פרודו, ובתגובה האחרון עונד את הטבעת על־מנת לברוח, מתנתק מיתר האחווה וממשיך במסעו, כשהוא מלווה רק על ידי סם.
שני הצריחים.
בורומיר נהרג בקרב עם אורקים באמון הן (הוא נורה ממספר חיצים), ומרי ופיפין נחטפים על ידי האורוק האי, אורקים מיוחדים וחזקים. אראגורן, גימלי ולגולאס רודפים אחרי האורוק האי ופוגשים בגנדלף, שחזר מן המתים וכעת מתקרא גנדלף הלבן. מרי ופיפין נסים על נפשם בעת שהאורקים נטבחים על ידי פרשי רוהאן, ובסופו של יום מוצאים את עצמם בתוך יער פנגורן, שם הם מתיידדים עם האנטים, רועי העצים. גנדלף מלווה את החבורה על מנת להפציר במלך תיאודן, מלך רוהאן, לעמוד איתן מול צבאותיו של סארומן בנקרת הלם. ואכן, בקרב הורנבורג שהתרחש לאחר מכן הפסידו צבאותיו של סארומן. בה בעת האנטים הורסים את מעוזו של סארומן השוכן באייזנגארד. גנדלף מגיע גם הוא למקום. סארומן מסרב להכיר בטעותו, וגנדלף מגרש אותו ממסדר הקוסמים וקורע מעליו את מעמדו ואת כוחותיו.
פרודו וסם לוכדים את גולום ומשכנעים אותו לסייע להם להגיע למורדור. מסעם המשותף ארוך וקשה. בשלב מסוים הם פוגשים באחיו של בורומיר, פרמיר. גולום בוגד בפרודו ומוביל אותו היישר לתוך קוריה של שילוב, מפלצת ענק דמוית עכביש, שממתינה במערות חשוכות שנמצאות במעבר ההרים קירית אונגול. פרודו ננשך על ידי שילוב ומאבד את הכרתו, אולם סם משיב לה כגמולה בעזרת החרב הקסומה "עוקץ" ובעזרת צלוחית גאלאדריאל. סם, בהאמינו שפרודו מת, לוקח את הטבעת למשמורת, ופרודו נישא לצריח קירית אונגול על ידי אורקים.
סאורון מכין את צבאותיו לקראת הקרב על גונדור.
שיבת המלך.