טיסה 34 של בריטיש איירווייז
טיסה 34 של בריטיש איירווייז הייתה טיסת נוסעים מסחרית שנועדה לטוס ב-22 בדצמבר 2013 בטיסת לילה מנמל התעופה הבינלאומי או. אר. טאמבו ביוהנסבורג שבדרום אפריקה אל נמל התעופה הית'רו בלונדון שבבריטניה. בדרכו אל מסלול הטיסה פגעה כנף המטוס שהוביל את הטיסה, מדגם בואינג 747, בבניין על הקרקע. ארבעה אנשים שהיו בבניין נפצעו. הנזק שנגרם למטוס עקב ההתנגשות הביא להוצאתו משירות.
התאונה.
הטרמינלים בנמל התעופה או. אר. טאמבו ממוקמים בצדו המערבי של הנמל ורחבות החניה למטוסים צמודות אליהם ממזרח. ממזרח לטרמינלים ולרחבות החניה ממוקמים ממערב למזרח שני מסלולי הסעה ושני מסלולי טיסה מקבילים: מסלול ההסעה B (בראבו), מסלול ההסעה A (אלפא), מסלול הטיסה 03/21L ומסלול הטיסה 03/21R.
המטוס שהוביל את הטיסה היה מדגם בואינג 436–747. הוא נכנס לשירות במאי 1990. לזכות קברניט המטוס נרשמו 20,050 שעות טיסה, מהן 12,500 שעות במטוסי 747. לזכות טייס המשנה נרשמו 5,700 שעות טיסה, מהן 1,400 שעות במטוסי 747. על סיפון המטוס היו 185 נוסעים ו-17 אנשי צוות.
המטוס נועד לנוע דרומה מרחבת החניה הראשית של הנמל אל קצהו הדרומי של מסלול 03L. טייסי המטוס קיימו תדריך לפני טיסה שכלל הסעה על מסלול אלפא לקצהו של מסלול 03L. המטוס נדחף לאחור מהשער לאחר השעה 22:30 לפי השעון המקומי. בקר הקרקע הורה לטייסיו להסיע על מסלול בראבו ולא אלפא ולעצור בקצהו. טייס המשנה, שנהג במטוס, סבר שמסלול בראבו יוביל אותו ישירות אל קצהו של מסלול הטיסה. למעשה מסלול בראבו התפצל בהמשכו לשתי זרועות - המשך ישר לזרוע דרומית (מסלול שנקרא מייק) ופיצול שמאלה עד למיזוג עם מסלול אלפא בסמוך לקצה הדרומי של מסלול 03L. צוות הטיסה לא הכיר את תוואי המסלול, החמיץ את הפנייה שמאלה והמשיך להסיע את המטוס דרומה על מסלול מייק. הדבר אירע גם משום שנורות ירוקות במרכז המסלול לא דלקו וגם השילוט המואר המפנה לזרוע לשמאל לא פעל. טייס המשנה הבחין שהמסלול הופך צר יותר. בקר הקרקע הבחין באמצעות מכ"ם הקרקע שלו במיקומו השגוי של המטוס ופקד עליו לעצור. לפני שהספיקו הטייסים לעצור את המטוס, בשעה 22:43, פגעה כנפו הימנית במבנה בן שתי קומות שניצב ממערב למסלול מייק. הכנף חדרה לתוך הקומה העליונה של המבנה. כתוצאה מכך נפצעו קל ארבעה עובדים שנמצאו בתוך הבניין.
המטוס עצר. דלק החל לדלוף ממכל דלק בכנף הפגועה. כעבור שעה, לאחר שהדליפה טופלה ונעצרה, הורשו נוסעי המטוס לרדת ממנו דרך הדלת האחורית משמאל.
לאחר התאונה.
התאונה נחקרה על ידי רשות התעופה האזרחית של דרום אפריקה. חוקרי התאונה קבעו שהיא התרחשה עקב אבדן התמצאות על הקרקע על ידי צוות הטייסים, שהביאה להחמצת הפנייה שמאלה והמשך ההסעה דרומה על מסלול מייק. תרמה לטעות העובדה שהטייסים לא קיימו תדריך לפני טיסה לגבי הסעה על מסלול בראבו ולא התייחסו למבנהו בתרשים שהיה בידם. כמו כן תרמה לתאונה העובדה שאורות המסלול ושלטי ההכוונה המוארים לא פעלו.
בתאונה נגרם נזק משמעותי לכנף הימנית של המטוס מעבר למנוע מס' 4. בעקבות זאת החליטה חברת בריטיש איירווייז לא לתקן את המטוס ולהוציאו משירות.
גביע רוסיה ברוגבי
הסופרקאפ הרוסי ברוגבי
הסופר קאפ הרוסי (ברוסית: Суперкубок России по регби) הוא טורניר רוגבי רשמי בו משתתפת האלופה ומחזיקת גביע המדינה.
טורניר הסופרקאפ הוא משחק בין האלופה הנוכחית של רוסיה ומחזיקת גביע המדינה. אם קבוצה אחת זכתה ב"דאבל", לאחר שניצחה בשני הטורנירים, בגמר הגביע מתמודדת מולה פיינליסטית הגביע.
היסטוריה.
מתחילה, משחק הסופרקאפ היה משחק המציין את תחילת העונה החדשה ברוסיה. מאוחר יותר, מסיבות כלכליות, המשחק שולב באליפות: כך למשל, משחק 2016 בין סלבה לקרסני יאר שוחק במוסקבה שבוע לפני מפגשם במשחק הפרמייר ליג בעוד בשנת 2017 שוחק המשחק בקרסנויארסק כחלק מהסיבוב הבא בליגת העל, כאשר יניסיי-STM אירחה את קובאן. מארגני המשחק תכננו לשנות את מתכונת הטורניר החל משנת 2018, אך בשנת 2018 המשחק לא התקיים וגם בעונה שאחריו.
הסופר קאפ הרוסי
Alma Caribeña
Alma Caribeña (בעברית: נשמה קריבית) (נכתב גם כ-Alma Caribeña ~ Caribbean Soul) הוא אלבומה ה-9 ואלבומה השלישי בספרדית של הזמרת גלוריה אסטפן, אשר יצא ב-23 במאי 2000 על ידי אפיק רקורדס.
הצלחה.
האלבום זיכה את אסטפן בפרס הגראמי השלישי שלה בקטגוריית: "האלבום הטרופי המסורתי הטוב ביותר". בנוסף הקליפ לשיר “No Me Dejes de Querer” זיכה את אסטפן ואת בעלה אשר ביים את הקליפ בפרס גראמי לטיני בקטגוריית "הקליפ הטוב ביותר". בנוסף האלבום גם זכה בפרס בילבורד לטיני בקטגוריית "האלבום הטרופי/סלסה הטוב ביותר".
האלבום מכר מיליון וחצי עותקים בכל העולם. בארצות הברית מכר כשליש מהם ובכך היה זכאי למעמד אלבום זהב. גם בספרד האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למעמד פלטינה כפולה ובארגנטינה ששם הגיע למעמד פלטינה. במצעד האלבומים הלטיני של בילבורד האלבום דורג במקום הראשון.
תרבות גבוהה
תרבות גבוהה כוללת את האובייקטים התרבותיים בעלי ערך אסתטי, שהחברה מעריכה אותם באופן קולקטיבי כאמנות מופתית. זה עשוי לכלול גם יצירות אינטלקטואליות הנחשבות לבעלות ערך פילוסופי, היסטורי או ספרותי עליון, כמו גם חינוך המטפח עיסוקים אסתטיים ואינטלקטואליים כאלה.
הגדרה.
בשימוש פופולרי, המונח "תרבות גבוהה" זוהה עם תרבות המעמד העליון (אריסטוקרטיה) או עם קבוצת הסטטוס של המשכילים (האינטליגנציה); וכן עם המאגר המשותף של הידע והמסורות רחבות הטווח של החברה (למשל תרבות עממית) החוצות את המערכת המעמדית של החברה. מבחינה סוציולוגית, המונח "תרבות גבוהה" מנוגד למונח "תרבות נמוכה", צורות התרבות הפופולרית המאפיינות את המעמדות החברתיים הפחות משכילים, כמו הברברים, הפיליסטיניזם "והוי פולוי" (ההמונים).
תפיסה.
בהיסטוריה האירופית, תרבות גבוהה נתפסה כמושג תרבותי משותף למדעי הרוח, עד אמצע המאה ה -19, אז הציג מת'יו ארנולד את המונח "תרבות גבוהה" בספר "תרבות ואנרכיה" (1869). ההקדמה מגדירה תרבות כ"עשייה חסרת פניות אחר שלמות האדם" הנוהה, מקובלת ומושגת על ידי מאמץ "להכיר את הטוב ביותר שנאמר ונהגה בעולם". הגדרה ספרותית כזו של תרבות גבוהה כוללת גם פילוסופיה. יתרה מזאת, הפילוסופיה של האסתטיקה המוצעת בתרבות הגבוהה היא עוצמה לתועלת מוסרית ופוליטית. באופן קריטי, המונח "תרבות גבוהה" מנוגד למונחים "תרבות פופולרית" ו"תרבות המונים ".
"בהערות לקראת הגדרת התרבות" (1948) אמר ת"ס אליוט כי תרבות גבוהה ותרבות פופולרית הם חלקים הכרחיים ומשלימים בתרבות של חברה. "ב"שימושי האוריינות"" (1957) מציג ריצ'רד הוגרט את החוויה הסוציולוגית של הגבר והאישה ממעמד הפועלים ברכישת האוריינות התרבותית, באוניברסיטה, המאפשרת ניידות חברתית כלפי מעלה. בארצות הברית המשיכו הרולד בלום ופרנק ריימונד ליוויס את ההגדרה תרבות גבוהה, דרך הקאנון המערבי של הספרות.
תאורטיקן התקשורת סטיבן ג'ונסון כותב כי בניגוד לתרבות הפופולרית, "הקלאסיקות - וקלאסיקות לעתיד - הן" בזכות עצמן התיאורים וההסברים של מערכות התרבות שהניבו אותם." לדבריו, "האופן המכריע שיוצר שוני בין תרבות ההמונים ואמנות גבוהה" הוא שיצירות אינדיבידואליות של תרבות המונים פחות מעניינות את המגמות התרבותיות הרחבות יותר שהולידו אותן.
תולדות התרבות הגבוהה במערב.
התרבות הגבוהה של המערב מקורה במסורות העולמיות הקלאסיות של החיים האינטלקטואליים והאסתטיים ביוון העתיקה (מאז המאה השמינית לפני הספירה - 147 לספירה) ורומא העתיקה (753 לפני הספירה - 476 לספירה). כמיטב המסורת הגרקו-רומאית הקלאסית, המודליות האידיאלית של השפה פורסמה ונשמרה ביצירות בעלות סגנון גבוה (דקדוק נכון, תחביר ומשלב מילולי). צורות מסוימות של שפה שימשו סופרים בתקופות מוערכות ונחשבו בעת העתיקה וברנסאנס כמודלים תקפים ונצחיים וכסטנדרטים נורמטיביים של מצוינות; למשל ניב היוונית האטית של היוונית הקדומה המדוברת ונכתבת על ידי המחזאים והפילוסופים של אתונה הפריקלאית (המאה החמישית לפני הספירה); וצורת הלטינית הקלאסית המשמשת ב"תור הזהב" של התרבות הרומית (בערך 70 לפני הספירה - 18 לספירה) המיוצגת על ידי דמויות כמו קיקרו וורגיליוס. צורת חינוך זו הייתה מוכרת ליוונים כפאידיאה (παιδεία), שתורגמה על ידי הרומאים ללטינית "כהומניטאס" מכיוון שהיא שיקפה צורת חינוך שמטרתה לשכלל את הטבע האנושי, ולא לרכוש כישורים טכניים או מקצועיים. אכן, העולם היווני-רומי נטה לראות בעבודות מלאכה, טכניות ומסחריות ככאלו הכפופות לפעילויות אינטלקטואליות גרידא.
מתוך רעיון האדם "החופשי" עם עיתות פנאי המאפשרות רדיפה אינטלקטואלית ואסתטית, נוצרה ההבחנה הקלאסית בין האמנויות "הליברליות" - אלו האינטלקטואליות שנעשות למען עצמן, לעומת האמנויות "המכניות" שהיו קשורות לעבודת כפיים ונעשו לצורך פרנסה. זה מרמז על קשר בין תרבות גבוהה למעמדות הגבוהים שעושרם איפשר להם פנאי רב לטיפוח אינטלקטואלי. הג'נטלמן הנינוח היה חופשי להתמסר לפעילויות הראויות ל"אדם חופשי" - כאלה שנחשבות ככרוכות במצוינות ובאצילות אמיתית לעומת תועלת גרידא.