ב-31 באוגוסט 2007, פר בירגארד הודיע כי הוא התפטר מתפקיד מנהלה המקצועי של ברונדבי, ובמקום זאת נכנס לתפקיד יו"ר הדירקטוריון במועדון. זמן קצר לאחר התפטרותו, הודיע פיטר שמייכל כי הוא מוכן לרכוש את ברונדבי ולהיות דירקטור. ההודעה השאירה דעות חלוקות בקרב אוהדי הקבוצה. חלקם שיבחו את שחקן העבר על כך שניסה להציל את המועדון, בעוד אחרים מתחו עליו ביקורת על כך שהביא את המשקיע אלדו פטרסן, תומך נלהב ובעל מניות לשעבר של היריבה המרה פ.צ. קופנהגן. אולם הצעתו של שמייכל נדחתה. ב-1 באפריל 2008 מונה הרמן האראלדסון לתפקיד המנהל המקצועי.
לאחר התחלה מאכזבת של עונת הסופרליגה בעונת 2007/2008, עם חמש נקודות בלבד משבעה משחקים, המנג'ר טום קולרט הבהיר באוגוסט 2007 שלגביע הדני יש כעת עדיפות גבוהה יותר עבור המועדון. השינוי בסדר העדיפויות היה מוצלח, וברונדבי זכתה בתואר המקומי הראשון שלה מזה כמעט שלוש שנים ב-1 במאי 2008, כאשר ניצחה את אסביירג 3–2 בגמר הגביע הדני לעונת 2007/2008 וזכתה בו. זמן קצר לאחר מכן, המנג'ר קולרט הכריז שעבודתו הושלמה, מה שגרם ליו"ר המועדון בירגארד לחפש את מחליפו. ב-16 ביוני 2008, המועדון הודיע על מינויו של שחקן העבר והמאמן של הורנס, קנט נילסן למאמן ברונדבי. נילסן לקח את הקבוצה ב-1 בינואר 2009. המאמן לשעבר קולרט הוביל בינתיים את ברונדבי למקום הראשון, שם נשארו עד שהגיע נילסן.
ב-1 ביולי 2008, KasiGroup החליפה את קודן כנותנת החסות הראשית של המועדון. השותפות כללה שיתוף פעולה עם יוניסף, מה שהפך את ברונדבי למועדון השלישי באירופה לצד ברצלונה והמארבי השוודית לענוד את הלוגו של יוניסף על חולצותיהם. יתר על כן, KasiGroup נכנסה לחסות לאצטדיון והבטיחה כספים ניכרים לחיזוק הסגל הראשון. במהלך חלון ההעברות בקיץ 2008, זה תרם לכך שברונדבי החתימה חמישה שחקנים חדשים עם ניסיון בנבחרת על מנת לחזק את הקבוצה.
ב-30 בדצמבר 2009, הבעלים של KasiGroup, ג'ספר נילסן, הסתבך עם ברונדבי וסירב לשלם את יתרת הכסף המשועבד. ב-31 באוגוסט 2012, הודיעה ברונדבי לתקשורת הדנית ש-KasiGroup חייבת למועדון יותר מ-45 מיליון כתר דני (6 מ' יורו / 5 מ' ליש"ט). נילסן אמר שעורך דינו חשב שהם יכולים לעשות פשרה בסכום נמוך בהרבה מ-45 מיליון. נילסן היה הבעלים של א.ג. קופנהגן אשר פשטה את הרגל ב-31 ביולי 2012. לפיכך הוא נרדף הן על ידי ברונדבי והן על ידי רשויות המס הדניות, ובעקבות זאת תביעה משפטית. התיק הגיע לסיומו שנים מאוחר יותר, ב-2018, כאשר ברונדבי ונילסן הגיעו להסדר של כמה מיליוני קרונות דניות בהתאם לתיק הבוררות הפעילה של נילסן נגד יצרנית התכשיטים פנדורה.
עידן יאן בק (2013 ואילך).
במאי 2013, המועדון שוב היה קרוב לפשיטת רגל, אך נלקח לידיו והצילה אות קבוצה קטנה של משקיעים בראשות אולה אבילדגורד ואלדו פדרסן. ב-10 באפריל 2014, המשקיע הראשי החדש, יאן בק אנדרסן, נכנס לתפקיד היו"ר והחליף את הדירקטוריון בצוות משלו. ב-14 ביולי 2014, המועדון הודיע שהם חתמו על חוזה לשנה עם חברת ההימורים הדנית Bet25 כספונסר הראשי שלהם.
בשנת 2016, תומאס פרנק הודיע על התפטרותו כמנהל המקצועי של ברונדבי לאחר שהיו"ר יאן בק אנדרסן הכפיש אותו בפורום צ'אט מקוון תחת השם "אוסקר", התיק מכונה "אוסקר-גייט" בתקשורת. בק אנדרסן התפטר מתפקיד היו"ר לאחר התקרית אך המשיך כחבר מועצת המנהלים.
באפריל 2016 הציג הדירקטוריון את "אסטרטגיה 6.4" תוכנית למהלך העתידי של המועדון. הערך העיקרי שהוצג היה "קהילה" (בדנית: "fællesskab"), וכן הוצג חזון עבור ברונדבי. ע"פ התוכנית בין 2016 ל-2019, המועדון היה אמור להגיע לפלייאוף אליפות הסופרליגה מדי שנה, להפוך לשקוף יותר ולהגיע לכדאיות כלכלית עד סוף התקופה. ולבסוף, בין 2020 ל-2023, ברונדבי הייתה אמורה להגיע לכדורגל האירופי בכל עונה ולהמשיך להשתפר בתחומים של קהילה, שקיפות וכלכלה. בנוסף, על הקבוצה לשאוף לטקטיקה עם לחץ גבוהה ולהחזיר את עצמה להיות אחת האקדמיות הטובות ביותר לנוער בדנמרק.
ב-17 במאי 2016, ברונדבי מינתה את המאמן הגרמני אלכסנדר זורניגר כמאמן הראשי החדש שלהם. שתי העונות הראשונות שלו כמאמן ראשי הביאו לשני סגנויות בליגה הבכירה, וזכייה בגביע הדני. הדבר העיקרי של ברונדבי תחת המאמן זורניגר היה יישום קיצוני של טקטיקת הגגנפרסינג הגרמנית, שתורגמה באופן פופולרי ל-overfaldsfodbold (כדורגל התקפה) בדנמרק; סגנון שהוכיח את עצמו כהצלחה יחסית. במהלך עונת 2017/2018, ברונדבי הייתה מעורבת בעונת מלאת אירועים שבסופה סיימה במקום השני אחרי מיטיולן לאחר שכבר הייתה בראש הטבלה בסיבוב הלפני אחרון. זורניגר פוטר בפברואר 2019, בעקבות התחלה גרועה של העונה החדשה. מרטין רטוב ומתיאס יאייסלה, עוזרים לשעבר בהדרכת זורניגר, מונו כמאמנים זמניים ביום למחרת.
ביוני 2019, מאמן לשעבר של נבחרת דנמרק בכדורגל עד גיל 21, ניילס פרדריקסן, הוצג כמאמן הראשי החדש של ברונדבי. חודש לאחר מכן, קרסטן יאנסן מונה למנהל המקצועי של המועדון, והפך לאדם האחראי לעמידה בדרישות של יישום "אסטרטגיה 6.4", שהפכה למדיניות המועדון. בעונתו הראשונה של פרדריקסן, ברונדבי סיימה במקום הרביעי בטבלת הליגה, והקבוצה לא הצליחה להגיע להעפלה לליגה האירופית. עם זאת, הקבוצה נראתה במידה רבה בשלב בנייה מחדש, עם עזיבתם של שחקני קבוצה ראשונה חשובים כמו קאמיל וילצ'ק, דומיניק קייזר והאני מוכתאר בחלון ההעברות של ינואר, והגחתם של שחקנים צעירים יותר כמו מורטן פרנדרופ, ג'ספר לינדסטרום ואניס בן סלימאן בהרכב הפותח.
ב-24 במאי 2021, ברונדבי זכתה באליפות הליגה הדנית הראשונה שלה מזה 16 שנים, וה-11 שלה בהיסטוריה, לאחר ניצחון 2–0 על נורשלן.
בנאי העתקה
אריק מוסמבאני
אריק מוסמבאני (בצרפתית: Éric Moussambani; נולד ב-31 במאי 1978) הוא שחיין מגינאה המשוונית, המוכר בשל הופעתו הכושלת, אך ההירואית, באולימפיאדת סידני בשנת 2000.
מוסמבאני, המכונה גם "אריק הצלופח", לא נדרש להשיג את הקריטריון האולימפי על מנת להשתתף באולימפיאדה. הוא זכה בכרטיס חופשי, שהוועדה המארגנת נוהגת להעניק למדינות שבהן תשתית מתקני השחייה אינה מפותחת, כדי לקדם בהן ענף ספורט זה. הוא החל להתאמן רק 8 חודשים לפני המשחקים האולימפיים.
באולימפיאדה, התמודד מוסמבאני במשחה ל-100 מטר חופשי, ורשם תוצאה של 1:52.72 דק'. לשם השוואה, שיא העולם שקבע הזוכה במדליית הזהב, פיטר ואן דן הוחנבאנד, היה זמן מהיר כמעט פי שניים וחצי - 47.84 שניות. למעשה, הזמן שקבע מוסמבאני היה איטי אף משיא העולם במרחק הכפול, 200 מטר, שעמד באותה העת על 1:43.86 דק'. יחד עם זאת, זכה מוסמבאני במקצה בו השתתף, לאחר ששני יריביו, מניז'ר ומטג'יקיסטן, נפסלו עקב זינוק מוקדם. לעובדת הגעתו ראשון במקצה לא הייתה השפעה כלשהי על סיכוייו להמשיך בתחרויות, שכן, בשונה מתחרויות אתלטיקה למשל, רק התוצאה שהשיג השחיין משפיעה על ההעפלה לשלב הבא, ולא מיקומו במקצה.
מוסמבאני ציין כי הייתה זו הפעם הראשונה שבה שחה בבריכה אולימפית (שאורכה 50 מטר), וכי אימוניו נערכו בבריכה שאורכה 20 מטר בלבד. 15 המטרים האחרונים היו, לטענתו, קשים במיוחד.
מוסמבאני הפך לגיבור בעקבות הופעתו, בשל כוח הרצון והמאמץ שהשקיע. שחייני צמרת כאיאן ת'ורפ ולני קרייזלברג בירכו אותו באומרם .
מוסמבאני התכוון להשתתף גם באולימפיאדת אתונה ב-2004. הוא התאמן ושיפר את שיאו האישי והעמידו על פחות מ-57 שניות, אך בסופו של דבר לא נטל חלק במשחקים האולימפיים, בשל בעיות בהשגת ויזה.
במרץ 2012 החל לשמש כמאמן שחייה לנבחרת הלאומית של גינאה המשוונית.
המשפט (ספר)
איאן ת'ורפ
איאן ג'יימס ת'ורפ, מדליה (OAM) (באנגלית: Ian James Thorpe, OAM; נולד ב-13 באוקטובר 1982 בפדינגטון שבאוסטרליה) הוא שחיין עבר אוסטרלי. אלוף אולימפי, אלוף עולם ושיאן עולם במשחים ל-200, 400 ו-800 מטר חופשי. בעל 9 מדליות אולימפיות מהן 5 מדליות זהב (שביעי בכל הזמנים) ו-13 מדליות מאליפויות העולם מהן 11 מדליות זהב (שלישי בכל הזמנים).
ת'ורפ הוא אלוף העולם בשחייה הצעיר ביותר בהיסטוריה, בגיל 15 ו-3 חודשים (פרת' 1998) והראשון שזכה ב-6 מדליות זהב באליפות עולם אחת (פוקואוקה 2001) עד לשיא של מייקל פלפס מארצות הברית (7 מדליות זהב במלבורן 2007).
במהלך הקריירה שלו קבע ת'ורפ 23 שיאים עולם, מהם 17 שיאי עולם אישיים, 13 שיאי עולם בבריכה אולימפית (6 במשחה ל-200 מטר, 5 במשחה ל-400 מטר ו-2 במשחה ל-800 מטר) ו-4 שיאי עולם בבריכת 25 מטר (3 במשחה ל-200 מטר ו-1 במשחה ל-400 מטר). ת'ורפ הראשון שזכה בתואר שחיין השנה בעולם 4 פעמים (שני בכל הזמנים, אחרי מייקל פלפס) ונחשב לאחד השחיינים הטובים בהיסטוריה.
הוא ידוע גם בכינוי "ת'ורפדו" ("Thorpedo") - משחק מילים על שמו ועל המילה טורפדו. ת'ורפ יצא מהארון כהומו ביולי 2014.
ביוגרפיה.
ת'ורפ החל לשחות בגיל 8 בעקבות אחותו כריסטינה, שהייתה גם היא שחיינית.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 1997 זכה ת'ורפ ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:49.64 דקות, אחרי חברו לנבחרת גרנט האקט שקבע שיא אליפות חדש של 3:47.27 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
אלוף עולם הצעיר ביותר בהיסטוריה.