צִדְקִיָּהוּ בֶן כְּנַעֲנָה (גם צִדְקִיָּה בֶן כְּנַעֲנָה), על פי התנ"ך התחזה לנביא ה', ופעל באמצע תקופת הבית הראשון במאה ה-9 לפנה"ס, בחצרו של אחאב מלך ישראל בשומרון. בפועל הוא היה חלק מארבע מאות נביאי השקר בחצר אחאב, ולפי המספר הזה כנראה שהם היו נביאי האשרה שאיזבל סירבה לשלוח למבחן בהר הכרמל.
בסיפור המופיע ב וב, צדקיהו מנבא לאחאב ולעמיתו יהושפט מלך יהודה הצלחה במלחמה נגד ארם ברמות גלעד. הוא אף ממחיש את נבואתו בעשיית קרני ברזל ואומר "כה אמר ה': באלה תנגח את ארם עד כלתם". בהמשך בא מיכיהו בן ימלה ומנבא בשם ה' את התוצאה ההפוכה, היינו שאחאב יובס במלחמה. צדקיהו מכה את מיכיהו על הלחי ומעורר תיגר על אמיתת נבואתו של זה, באומרו "אי זה עבר רוח ה' מאיתי לדבר אותך?". מיכיהו משיב שכאשר נבואתו שלו תתגשם, גם צדקיהו בעצמו "יבא חדר בחדר להחבא". בסוף הסיפור מתברר שמיכיהו צדק וצדקיהו טעה: אחאב נהרג בקרב.
משמעות השם "צדקיהו" היא: יהו (ה') הוא צודק.
ריו דה ז'נרו (מדינה)
שאנן דוהרטי
שאנן מריה דוהרטי (באנגלית: Shannen Maria Doherty; נולדה ב-12 באפריל 1971) היא שחקנית ובמאית אמריקאית. התפרסמה בעיקר בזכות תפקידיה כברנדה וולש בסדרת הנוער הפופולרית "בוורלי הילס 90210", וכפרו האליוול בסדרה "מכושפות".
ילדותה.
דוהרטי נולדה בממפיס, טנסי, לרוזה, בעלת מכון יופי, ולטום דוהרטי, יועץ משכנתאות. הוריה קראו לה על שם נהר השאנון באירלנד. בגיל שבע עברה דוהרטי עם משפחתה ללוס אנג'לס.
קריירה.
השנים הראשונות (1981–1989).
בגיל צעיר מאוד החליטה דוהרטי שברצונה להיות שחקנית. בשנת 1981 החלה בהופעות אורח בסדרות שונות, ביניהן "!voyagers" , "האב מרפי" ו"זאב מעופף". מייקל לנדון, מפיק וכוכב הסדרה "בית קטן בערבה", ליהק אותה לתפקיד ג'ני ווילדר בהיותה בת 11. דוהרטי הופיעה בסדרה עד לסיומה בשנת 1983.
בשנים 1986–1988 הופיעה בסדרת הדרמה "הבית שלנו" בתפקיד הבת הגדולה במשפחת וית'רספון, כריס. על תפקיד זה הייתה מועמדת ל"פרס האמן הצעיר".
התפקיד הגדול הראשון של דוהרטי בסרט קולנוע היה הת'ר דיוק במלכות הכיתה (1989).
שנות ההצלחה (1990–2001).
תפקיד הפריצה של דוהרטי היה ברנדה וולש, בסדרת הנעורים הפופולרית "בוורלי הילס 90210", שהפיק אהרון ספלינג. התפקיד זיכה אותה בשתי מועמדויות ל"פרס האמן הצעיר" בקטגוריית השחקנית הצעירה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה. ב-2004 דירג ערוץ !E את ברנדה וולש במקום העשירי ברשימת חמישים הנשים המרושעות ביותר בפריים טיים. דוהרטי עזבה את הסדרה בסוף העונה הרביעית ב-1994, אחרי חיכוכים עם חבריה לצוות, ובפרט ג'ני גארת'.
ב-1998 ליהק ספלינג את דוהרטי לסדרת הטלוויזיה "מכושפות", בתפקיד פרו (פרודנס) האליוול, הבכורה משלוש אחיות המגלות שהן מכשפות. בעונה השנייה והשלישית ביימה כמה פרקים בסדרה. דוהרטי עזבה את מכושפות ב-2001, בסוף העונה השלישית. פורסם כי הסיבה לעזיבתה הייתה מתיחות בינה לבין שותפתה לסדרה, אליסה מילאנו.
קריירה מאוחרת (2002–2010).
שנתיים אחרי שעזבה את "מכושפות", הנחתה דוהרטי את תוכנית המתיחות "Scare Tactics" בעונתה הראשונה. ב-2004 כיכבה בסדרה "החוף הצפוני" בתפקיד אלכסנדרה הדסון. הסדרה שודרה עונה אחת בלבד. ב-2006 הפיקה והנחתה תוכנית ריאליטי משלה, "Breaking Up With Shannen Doherty", שבה נפרדה עבור המשתתפים מבני הזוג שלהם, או ספרה לחבריהם מה הם חושבים עליהם באמת. התוכנית בוטלה אחרי עונה אחת בגלל רייטינג נמוך.
ב-2007, דורגה דוהרטי במקום ה-96 ברשימת מאת ה-Television Icons הגדולים של המגזין "אנטרטיינמנט ויקלי". ב-2008, אחרי הפסקה של 14 שנים, חזרה לתפקיד ברנדה וולש, בתשעה פרקים של סדרת הנעורים "90210" - ספין אוף של "בוורלי הילס 90210".
בשנת 2010 גילמה את ד"ר שלי בדרמה הקומית "דקלים בוערים" של הבמאי כריסטופר ב. לאנדון. באותה שנה השתתפה דוהרטי בעונה העשירית של התוכנית רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית), והייתה המודחת הראשונה. בנובמבר 2010 יצא לאור ספרה הראשון.
בשנת 2019 הופיעה כשחקנית אורחת בפרק הראשון בעונה הרביעית של הסדרה ריברדייל שהיה פרק לזכרו של לוק פרי.
חייה האישיים.
בשנים 1993–1994 הייתה דוהרטי נשואה, במשך חמישה חודשים, לאשלי המילטון, בנו של השחקן ג'ורג' המילטון. בשנים 2002–2003 הייתה נשואה, במשך תשעה חודשים, לריק סלומון. באוקטובר 2011 נישאה בשלישית, לצלם קורט איזווארינקו.
ב-2001 הורשעה דוהרטי בנהיגה בשכרות, ונגזרו עליה עשרה ימי מאסר או 20 יום עבודות שירות. היא בחרה בעבודות שירות, והרצתה על נהיגה תחת השפעת אלכוהול בבתי-ספר ובמרכזים קהילתיים. בנוסף, נקנסה ב-1,500 דולר, נדרשה לעבור קורס נהיגה מונעת, והוטל עליה פיקוח קצין מבחן לשלוש שנים.
ב-2016 העלתה לאינסטגרם תמונות המתעדות את גילוח שער ראשה, כחלק מההתמודדות שלה עם סרטן השד. בפברואר 2020 סיפרה בראיון כי הסרטן חזר וכי והוא נמצא כעת בשלב 4 – שלוש שנים לאחר שסיימה את הטיפולים לסרטן השד בו חלתה ב-2015.
קציר (יישוב)
קָצִיר הוא יישוב מדרום לנחל עירון, ברכס אמיר, הכולל את "הגבעה המערבית" ו"הגבעה המרכזית", השוכנות על שתי גבעות נפרדות ברכס אמיר ברום של כ-400 מטרים מעל פני הים. יש המכנים את קציר "כפר אמנים", בעקבות קהילת האמנים שהתגבשה בו.
במדרון המערבי של הרכס עליו נבנה היישוב, שוכן האתר הארכאולוגי "אל-אחוואט", בו התגלה יישוב מתקופת התנחלות השבטים בארץ כנען.
היסטוריה.
היישוב קציר הוקם במאי 1982 על קרקע של הסוכנות היהודית כיישוב קהילתי שתושביו מאוגדים באגודה שיתופית. היישוב היה חלק מתוכנית עירון להקמת יישובים יהודיים משני עברי הקו הירוק בין עמק עירון לג'נין, והיווה את היישוב הדרומי ביותר של תוכנית המצפים בגליל. היישוב הוקם על ידי התאחדות האיכרים באזור הידוע כגבעה המערבית. ההתיישבות כללה בתים בסגנון קרוואנים, הקיימים עד היום בקריית האומנים בחלק המזרחי של היישוב. תושביו היו בעיקר אקדמאים שעבדו מחוץ ליישוב וחיפשו מגורים באזור כפרי.
בעת תכנונו נקרא היישוב "מצפה ברקאי ב'", עד קביעת שמו "קציר", על ידי ועדת השמות הממשלתית, עוד טרם הקמת היישוב. לפי תוכנית המתאר הראשונה שלו, שאושרה עוד בשנת 1981, היישוב יועד ל-30 משפחות. בשנת 1987 אושרה תוכנית מקיפה יותר ליישוב שכללה מאות מגרשים לבנייה פרטית. למרות ניסיונות שיווק, נותר היישוב קטן מאוד ועד שנת 1990 הכיל פחות מ-30 משפחות.
בשנת 1990 הוקמה מדרום-מזרח לגבעה המערבית הגבעה המרכזית. שכונה זו נבנתה על ידי משרד הבינוי והשיכון על מנת ליצור מקומות מגורים לעולים במסגרת העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים. במשך שנים היו מרבית התושבים בגבעה זו עולים חדשים, אולם בשנים האחרונות פחת שיעורם. בשנת 1994 אושרה תוכנית מתאר מקיפה ליישוב המרחיב את אזורי הבנייה בגבעה המערבית, מגדיר שטחי בנייה לגבעה המרכזית וכן מגדיר שכונה נוספת לבנייה עתידית - הגבעה המזרחית. באוקטובר 2015 החלו עבודות הפיתוח בגבעה זו.
במסגרת מדיניותן של הסוכנות היהודית ושל האגודה השיתופית קציר, נקבעו תנאי קבלה ליישוב שבגבעה המערבית אשר אפשרו בפועל מכירת קרקעות ליהודים בלבד. בשנת 1995 עתרו עאדל ואימאן קעדאן לבג"ץ בטענה שיש בכך אפליה פסולה. המדינה השיבה בטענה שהעותרים יכולים לרכוש דירה בגבעה המרכזית או בחריש, ואילו הגבעה המערבית היא יישוב קהילתי הומוגני שזכאי לקבוע בעצמו את תנאי הקבלה אליו. בשנת 2000 ניתן פסק הדין, הידוע כבג"ץ קעדאן, שקבע כי גם אזרחים לא-יהודיים יורשו לרכוש קרקע ויחידות דיור ביישוב. מספר תושבים מבאקה אל-גרבייה מימשו את זכותם והחלו בהליכים לקבלת היתרי בניה.
נכון להיום (2015) מתגוררות ביישוב משפחות ערביות אחדות. כל אדם יכול להתיישב בקציר (בכל אחת מן הגבעות) ללא צורך בוועדת קבלה.
השתייכות מוניציפלית.
בראשית דרכו השתייך היישוב למועצה אזורית מנשה. בשנת 1992, במסגרת התוכנית לאיחוד רשויות מקומיות, הוכלל היישוב קציר ביחד עם היישוב חריש במועצה מקומית אחת בשם "טל-עירון", שהייתה ה"כוכב" הצפוני ביותר בתוכנית "יישובי הכוכבים". בשנת 1995 הוסב שם המועצה המקומית לקציר-חריש. בשנת 2012, חרף התנגדות המועצה האזורית, שטענה שהיישוב חריש הוא בעל אופי עירוני ואינו תואם את האופי הכפרי של המועצה, הופרד היישוב קציר מהיישוב חריש (במסגרת קידום הפיכת חריש לעיר), והוחזר לתחום שיפוטה של מועצה אזורית מנשה.
אתר שומרה.
על הגבעה המערבית, בסמוך לבית הספר של היישוב, נמצאו שרידי חווה חקלאית מהתקופה הרומית. האתר, שמכונה "שומֵרה", אומץ על ידי תלמידי בית הספר המקומי במסגרת תוכנית חינוכית ייחודית של רשות העתיקות.
דינאן (בלגיה)
דינאן (בצרפתית: Dinant) היא עיר הממוקמת על הנהר מז בפרובינציה של נאמור במחוז ולוניה שבבלגיה.
היסטוריה.
לאורך השנים חשף המיקום האסטרטגי על הנהר את העיר לקרבות ולביזה. ב-1466 דוכס בורגונדיה פיליפ השלישי "הטוב" ובנו, שארל "האמיץ", הענישו את מורדי דינאן, השליכו 800 מאזרחי העיר לתוך הנהר, והעלו את העיר בלהבות.
דינאן של ימי הביניים התמחתה בעבודות מתכת, וייצרה סחורות מוגמרות עשויות תערובת של כסף ונחושת קלל, ובהן פמוטות, קערות מנחה ופריטים אחרים לשימוש המזבח הנוצרי, שנמכרו בעמק המז ובחבל הריין שבגרמניה, וכונו בשם "דינאנטרי".