אזור התעשייה הוקם ב־1999 ובמקור היה תכנון להעסיק שם כ־10,000 עובדים, אזור התעשייה הוא אחד מניסיונות המימוש של יוזמת עמק השלום אשר כוללת שיתוף פעולה כלכלי בין ישראל, ירדן והרשות הפלסטינית ברוח חזון מזרח תיכון חדש והקמתם של אזורי התעשייה התעשייה "פארק השלום" בשטחי מועצה אזורית לב השרון, אזור תעשייה מוקבלה שבקרבת ג'נין, "אזור התעשייה טרכומיה" בסמוך לחברון ו"אזור התעשייה ח'דורי" בסמוך לטול כרם, המימון להקמת אזורי התעשייה יגיע בעיקר בעזרתן של המדינות התורמות, מלבדן גם גרמניה התכוונה עוד לפני האינתיפאדה השנייה לממן את בניית אזור התעשייה מוקבלה (בסכום שערכו היה בדצמבר 2003 כ־30 מיליון אירו), וארצות הברית התכוונה להשתתף בפיתוח אזור התעשייה ח'דורי.
במאי 2004 הפסיקה הפעילות באזור התעשייה בשל הסגר שהחליט צה"ל להטיל על העיר רפיח, ביתור הרצועה ואף סגירת מעבר קרני, בעקבות כך נגרם נזק כלכלי למפעלי האזור.
באוגוסט 2004 נפתח מחדש מעבר קרני אך אזור התעשייה לא נפתח ככל הנראה בעקבות סכסוך בין רשות שדות התעופה (שאחראית על ניהולו של מעבר קרני) להנהלת אזור התעשייה.
בהתייחסות למעשי השחיתות באזור התעשייה, פיגועי הטרור בהם המפגעים עברו במעבר קרני ולעיתים אף עבדו באזור התעשייה אמר מאהר אלמצרי, שר הכלכלה והמסחר של הרשות הפלסטינית כי "אסור לקבוצה כלשהי לנצל את מעבר קרני למטרות שאינן מסחריות, שיגרמו לסגירתו וימיטו נזקים על המגזר הפרטי ועל ציבור הצרכנים כאחד".
באוקטובר 2016 הוצעה יוזמה בנוגע לעתידו של אזור התעשייה במעבר קרני על ידי איש העסקים העזתי נביל בואב שקרא להקים כ־5 אזורי תעשייה בגבול בין ישראל לעזה וכן לחדש את פעילותו של אזור התעשייה במעבר קרני, מלבדו פורסם כי גם החמאס תומך בהצעתו של בואב בעקבות הקושי כלכלי של האוכלוסייה המתגוררת ברצועה, שסובלת משיעורי אבטלה של מעל ל־60%. בואב היה בעלים של כ־4 מפעלי טקסטיל, שפעלו באזור התעשייה קרני שסיפקו עבודה ל־2,000 פועלים אך נאלצו להיסגר ב־2007.
ביולי 2019 פורסם כי קטר הסכימה לממן את ההקמה המחודשת של אזור התעשייה בקרני לאחר שהדבר הומלץ על ידי מערכת הביטחון הישראלית שיהיה בפיקוח של הצבא, אזור התעשייה ייתן מענה תעסוקתי לכ־5,000 עובדים פלסטיניים, מלבד זאת קיימת תוכנית בה ישראל תצטרך לאשר את הכנסת החומרים הדו־שימושיים למתחם בלבד תוך פיקוח מלא על הפעילות הנעשית בתוך אזור התעשייה ועד ליציאת המוצרים דרך מעבר כרם שלום. רק כחודשיים לאחר מכן במסגרת כנס של ועדת הקישור לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית הוצעו כמה פתרונות שיעזרו לפיתוח הרצועה ובניהם: הקמת מתקן התפלה בחאן יונס, החזרת הפעילות באזור התעשייה קרני שנמצא בסמוך למעבר קרני וכן החזרת הפעילות של בית החולים שהיה במעבר ארז.
משה טריואקס
משה טריוַאקס (4 ביולי 1930 – 29 באפריל 2017) היה עיתונאי, איש יחסי ציבור ומוציא לאור.
ביוגרפיה.
טריואקס נולד בתל אביב. בנם של יצחק טריואקס, עיתונאי וסופר יליד מזריטש שבפולין ואמו ציפורה ילידת ורשה. המשפחה מנתה ארבעה ילדים. האח נפל במלחמת השחרור זמן קצר לאחר הקמת המדינה. להנצחת האח בנימין שהיה דבוראי בתחביבו, יזם והקים משה יחד עם בני המשפחה את המרכז לחקר דבורים, שנחנך ב־1976. המרכז פועל ברחובות, בתוך הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בילדותו עזבה המשפחה את העיר ועברה לפרדס שבבעלותה, בבני ברק, שם בילה משה את מרבית ימיו כילד וכנער.
טריואקס עבד בפרדס משפחתו. למד חקלאות בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה וסיים לימודיו בתיכון אהל שם. כשהסתיימה מלחמת השחרור וכמי שקיבל דחייה משירות צבאי בשל היותו אח שכול, החליט להגשים חלום וללמוד בארצות הברית. תוכניתו הייתה להצטרף עם תום הלימודים לשירות הדיפלומטי ולייצג את ישראל בחוץ לארץ. ב־1950 החל את לימודיו באוניברסיטת סירקיוז לתואר ביחסים בינלאומיים ועיתונאות וסיים אותם ב־1954. הוא שב לישראל בגיל 24 עם אנגלית רהוטה, אוסף עצום של תקליטים והתגייס ליחידת דובר צה"ל, ככתב צבאי בעיתון במחנה וכמלווה משלחות מחוץ לארץ.
בשנת 1955 נישא לאורה לבית כ"ץ ונולדו להם שתי בנות.
לאחר שחרורו מצה"ל, בשנים 1956–1959 עבד לפרנסתו ככתב ספורט בעיתונים "ספורט ישראל", "חדשות הספורט" ובעיתונים "הבקר", "דבר", "מעריב", ו"במחנה" בשם העט משה טרסי. במקביל היה מבקר הקולנוע של עיתון "הבוקר", בשם העט משה אלון. משנת 1955 עד 1957 ערך תוכניות מוזיקה בגלי צה"ל (בשם העט משה אלון), כגון "מועדון הג'אז" ו"אורות הבמה". כמי שהביא מארצות הברית אוסף עצום וייחודי של תקליטים, הוא יזם בשנים אלו את מצעד הפזמונים הראשון בישראל. בשנת 1957 יצא בשליחות העיתון "חדשות הספורט" למסע למשך 66 ימים עם קבוצת הכדורגל של הפועל פתח תקווה אותו תיעד בחוברת שהוציא לאור. ב־1959 החל לעבוד בעיתון ידיעות אחרונות למשך 3 שנים והיה לעורך עמודי הפנים. במקביל, החל לתת שירותי ייעוץ תקשורתי וקשרי עיתונות לארגונים ציבוריים.
בשנת 1962 הקים את משרד "משה טריואקס – יחסי ציבור בע"מ", שהיה אחד ממשרדי יחסי הציבור הראשונים בישראל, ונמנה עם מייסדי הענף תוך שהוא מעצב את הסגנון והטון של אותם הימים. טריואקס היה הראשון שזיהה את החשיבות של ייצוג חברות יחסי-ציבור מובילות ובינלאומיות בישראל, ובשנים 1979–1990 היה משרדו היחיד בארץ שייצג שש מהן באופן בלעדי.בשנות ה-80 שימש כיושב ראש האיגוד הישראלי ליחסי ציבור ואף קיבל את אות יקיר האיגוד. עם שגשוגו של המשרד, העביר את ניהולו לבתו הבכורה.
בשנת 1985 הקים את הוצאת מטר שאליה הצטרפו שני אחייניו. מטר רשמה לזכותה הוצאתם לאור בעברית של רבי מכר רבים. שם ההוצאה מורכב מראשי התיבות "משפחת טריואקס". משה טריואקס עבד בהוצאת מטר עד יומו האחרון.
להנצחתו הושקה בפברואר 2020 סדרת הרצאות בשם "שישי עדכני ע"ש משה טריואקס" – מבט חדש על עולם משתנה במרכז פרס לשלום ולחדשנות.
אקינשולה אקיניימי
אקינשולה אקיניימי (בנורווגית: Akinshola Akinyemi; נולד ב-12 ביולי 1993) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הבלם בגרורוד.
קריירה.
אקינשולה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הולמליה ולאחר מכן הצטרף למחלקת הנוער של וולרנגה. ב-10 באוגוסט 2012, אקינשולה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד אוד גרינלנד.
בקיץ איקיינמי, חתם בדרובאק-פרוגן ולאחר מכן חתם בגרודוד.
לקראת עונת חתם בפרדריקסטאד.
בינואר , חתם אקינשולה בסנדנס אולף.
בקיץ חתם אקינשולה בלוקומוטיב פלובדיב מליגת העל הבולגרית, קבוצתו הראשונה מחוץ לנורווגיה.
ב-27 באוגוסט 2020 חתם במכבי נתניה מליגת העל, ב-29 בינואר 2021 שוחרר מהקבוצה.
בקיץ , אקיניימי חתם ברופוס.
רות וייז
רוט ד'אוקסיטניה
קאמלה האריס
קורווזיה
גוסטבו מרמנטיני
גוסטבו מרמנטיני דוס סנטוס (בפורטוגזית: Gustavo Marmentini dos Santos; נולד ב-8 במרץ 1994) הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בעמדת הקשר התקפי בלאמיה 1964.
קריירה.
מרמנטיני התחיל את הקריירה שלו באתלטיקו פרנאאנסה, ובעונת , הצטרף לקבוצה הבוגרת.
ב-12 באוגוסט 2014 הושאל לדלהי דינמוס מהסופר ליג ההודי. ב-14 באוקטובר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד פונה סיטי.
בתחילת עונת , חזר לפרנאאנסה. באוגוסט של אותה עונה הושאל לגואראטינגוטה, אך כעובר זמן קצר חזר לדליה דינמוס.
בעונת , הושאל ללוורדנסה, עונה לאחר מכן לסמפאיו קוראה. בחצי הראשון של עונת , הצטרף לגרמיו אוסאסקו אודקס.
ב-7 ביולי 2018, מרמנטיני חתם באלאשקרט ירוואן מליגת העל הארמנית. בעונת , רשם את עונת השיא שלו כאשר כבש 11 שערים ב-24 משחקים.
ב-26 ביולי 2020, מרמנטיני חתם בהפועל חדרה מליגת העל.
ב-3 בפברואר 2022 מרמנטיני חתם בהפועל באר שבע בהשאלה לחצי עונה עם אופצייה לרכישה. יומיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה בהפסד 0–1 למכבי נתניה. בסופו של דבר האופציה עליו לא מומשה והוא לא המשיך בהפועל באר שבע.
תארים.
הפועל באר שבע
ה.ס וונג
ה.ס וונג (במנדרינית תקנית: 王小亭 נולד ב-1900 - 9 במרץ 1981) היה צלם עיתונות סיני. צילומו המפורסם ביותר הוא "יום שבת העקוב מדם", תצלום של תינוק בוכה, זמן קצר לאחר הפצצת תחנת הרכבת הדרומית של שאנגחאי בסין על ידי כוחות יפנים במסגרת קרב שאנגחאי שנערך במלחמת סין–יפן השנייה.
קריירה.
בשנת 1920 ו-1930, עבד וונג בסין כצלם עם מספר סוכנויות שונות. התצלום המפורסם שלו, יום שבת העקוב מדם", נודע במספר שמות כגון "התינוק הסיני", "התינוק הסיני חסר האם", "התינוק בתחנת הרכבת בשאנגחאי" ו"תינוק שאנגחאי, צולמה במהלך קרב שאנגחאי במלחמת סין-יפן השנייה. בתצלום נראה תינוק בוכה היושב לבדו על רציף תחנת הרכבת ההרוסה, כשלגופו בגדים הנראים שרופים ומוכתמים בדם. התצלום עורר סערה ציבורית ונחשב לאחד התצלומים המשפיעים ביותר בעולם. בתוך שנה מיום פרסומו, התצלום נראה על ידי יותר מ-136 מיליון איש. בשנת 2010, זכה וונג בפרס כעיתונאי אסיאתי-אמריקאי על ידי התאחדות העיתונאים האמריקאית האסיאתית.
וונג צילם סרטי חדשות נוספים המכסים את ההתקפות היפניות בסין, כולל קרב שוז'ו במאי 1938 והפצצות האוויר בגואנגג'ואו בחודש יוני. לעיתים הוא העמיד את עצמו בסכנה על מנת לצלם. פעם נקלע לאזור שהופצץ על ידי מטוסים יפניים. לאחר שהכעיס את היפנים על ידי תיעוד האלימות של התקפותיהם, ממשלת יפן הקצתה סכום של 50,000 דולר על מי שיסגירו לרשויות. בסין, פעל וונג בהגנה בריטית, אך המשיך להיות נתון לאיומי מוות של לאומנים יפנים אשר גרמו לו לעזוב את שאנגחאי עם משפחתו ולעבור להתגורר בהונג קונג.
חיים מאוחרים.