בעיר, בלנקה מגלה שהיא בהריון. אסטבן, בכעסו הרב, מכריח אותה להנשא לרוזן דה סטיני, תוך כדי שהוא משקר לה ומספר לה שהרג את פדרו. השניים עוברים לגור בצפון הארץ כדי שתוכל ללדת ללא גרימת סקנדל. בהתחלה, השניים מסתדרים ביניהם, אך במהרה בלנקה מגלה שלבעלה החדש סטיות מיניות המפחידות אותה, ושהוא מקיים יחסים עם משרתות הבית, והיא חזרת לבית הוריה בבירה, שם היא יולדת בת, וקוראת לה אלבה.
בבית גרים לסירוגין בני משפחה שונים - אחיה של בלנקה, חיימה, הופך לרופא, ויום אחד בא אליו תאומו ניקולס ומבקש ממנו שיבצע הפלה עבור בת זוגו, אמנדה. חיימה מסכים אך הדבר קשה לו, כי גם הוא מאוהב באמנדה. אחיה הקטן של אמנדה, מיגל, הוא גם בן בית, ונוטה לרגל אחר בלנקה, ואף ראה אותה יולדת כאשר הוא מסתתר בארון בגדים.
אלבה גדלה מאושרת אם מעט גלמודה בין כל קרובי משפחתה המוזרים. היא מסתדרת עם כולם, גם עם סבה הרגזן, שחזר בינתיים העירה גם הוא, לפחות לפרקים. הוא נשאר מנותק מרוב בני משפחתו, חוץ מאשר מאלבה, אותה הוא אוהב יותר ממה שאהב אי פעם את ילדיו. קלרה חוזה לאלבה עתיד מלא מזל ואושר.
אסטבן רץ בבחירות לסנאט במפלגה הקונסרבטיבית, ומודאג מסיכוייו לנצח. קלרה אומרת לו דרך סימנים ש"מי שתמיד ניצח ימשיך לנצח" והוא מרגיש שזה מנבא לו טובות. השניים מתחילים לתקשר דרך סימנים, בעוד קלרה מקיימת את נדרה לא לדבר איתו שוב.
בשלב מסוים, בלנקה ופדרו מוצאים אחד את השנייה שוב, ומתחילים שוב ברומן שלהם. אלבה פוגשת את פדרו, אך בלנקה אינה מספרת להם שהוא אביה, למרות שפדרו חושד כי כך הדבר.
אסטבן גרסיה - שגדל בינתיים מנער מוזר לאיש מוזר - מגיע יום אחד לבית הגדול לבקש מהפטרון מכתב המלצה לאקדמיה לשוטרים. במהלך ביקורו, הוא כמעט אונס וחונק את אלבה בת השש. אסטבן טרואבה אינו יודע שהוא סבו, ושאסטבן הצעיר כבר שנים נוטר לו טינה על חוסר ההכרה בו כיורש.
כעבור מספר שנים, קלרה מתה, בשלווה. אסטבן אינו יודע את עצמו מרוב צער, והרוח הטובה ששררה בבית בזכותה של קלרה מתפוגגת. החברים הרוחניים של קלרה מפסיקים לבוא, וגם הרוחות מפסיקות לפקוד את הבית.
אסטבן הופך לסנטור, והוא אינו מרוצה כלל מבניו, שאינם חולקים איתו את משנתו השמרנית. הוא שולח את ניקולס לצפון אמריקה ופוקד עליו לא לחזור.
אסטבן בונה מָאוּזוֹלֵאוֹם ענק, שם יוכל לנוח מנוחת עד בין אשתו האהובה, קלרה, ואהבתו הראשונה, רוזה. אך משפחת דל ואייה מסרבת לתת לו את גופתה של רוזה, אז הוא וחיימה פורצים לבית הקברות וגונבים את הגופה. כשהוא עדיין סובל מגעגועים לקלרה, אסטבן מבקר שוב בבית הבושת, ופוגש שוב את טרנסיטו סוטו, שבינתיים השתלטה על העסק. הוא נמשך אליה מאוד, אך זה אינו מפיג את כאבו בשל אובדנו.
אלבה מתאהבת במהפכן צעיר, מיגל, אותו פגשה באוניברסיטה. היא לא מספרת לו שסבה פוליטיקאי קונסרבטיבי. היא הולכת איתו להפגנה שם מתפתח עימות עם המשטרה - כאשר אחד השוטרים הוא אסטבן גרסיה. אלבה מרגישה חולה, ואסטבן מסיע אותה לביתה. לאחר מכן, היא נזכרת כיצד הוא היה זה שניסה לכפות עצמו עליה שנים לפני כן, ומבינה שזה הוא בסיוטים שסבלה מאז על מפלצת ירוקה דביקה שמנסה לחנוק אותה.
אלבה ומיגל עוברים לגור יחד בבית הגדול, ומיגל חווה תחושת דז'ה וו כאילו היה שם כבר בעבר. מסתבר שהוא אחיה הקטן של אמנדה, שראה את לידתה של אלבה. כשמיגל מבקש מחיימה לעזור לו לטפל באחותו, חיימה נדהם לגלות שזו אותה אישה שכה אהב כשהיא הייתה חברתו של אחיו, לפני כל כך הרבה שנים. הוא עוזר לה להגמל מסמים.
כולם טרודים מהבחירות לנשיאות הקרבות ומסיכויים של הסוציאליסטים לנצח. חיימה מיודד עם המועמד הסוציאליסטי, ומרגיש בטוח שהפעם, הסוציאליסטים ינצחו. אסטבן טרואבו, בינתיים, פועל ללא לאות למנוע זאת.
הסוציאליסטים אכן מנצחים בבחירות, ורוב בני המשפחה נרגשים. אסטבן כמובן היוצא מן הכלל, והוא מתחיל להפגש עם פוליטיקאים ימניים אחרים ועם גורמים זרים כדי לרקום מזימה להפלת הממשלה - כולל התערבות בכלכלה הלאומית - דרך השפעה על דעת הקהל. אך אסטבן חסר סבלנות, ומתחיל לדבר על הפיכה צבאית.
פדרו הולך לעבוד בממשלה החדשה, אך הוא ובלנקה רבים כי היא אינה מוכנה להנשא לו, והם נפרדים לזמן מה. בגלל המצב הכלכלי, קשה להשיג אוכל, אז בלנקה אוגרת את כל מה שבהישג ידה. אלבה, בינתיים, גונבת את האוכל ונותנת למיגל שיחלק לעניים. אסטבן קונה רובים רבים, ומאחסן אותם בחדר נעול. אלבה וחיימה גונבים את הרובים ומחביאים אותם כדי שלא יוכלו לשמש נגד הסוציאליסטים. חיימה מתחיל לצאת עם אמנדה, למרות שהוא כבר לא כל כך בעניינה. לעומת זאת, יש לו משיכה רומנטית לאחייניתו.
הממשלה מעבירה את הבעלות על ההסיינדה "טרס מריאס" לאריסים שמעבדים את אדמתה. אסטבן, בזעם, מגיע למקום חמוש בתת-מקלע, אך במקום שיזרע במקום הרס כפי שתכנן, הוא נלקח כבן ערובה על ידי האכרים. בלנקה יודעת שהמקומיים עדיין רואים בפדרו גיבור, אז היא שולחת אותו להציל את אביה. השניים משלימים.
יום אחד מגיעה לבית הגדול לואיסה מורה, אחת מהאחיות הרוחניות שבילו עם קלרה בסיאנסים, והיא מזהירה את אסטבן שהולך לקרות אסון גדול. היא גם מזהירה את אלבה שהמוות בעקבותיה, ושעליה לעזוב את המדינה מיד. שניהם מתעלמים מדבריה.
חיימה מקבל שיחת טלפון מהמזכירה של הנשיא, ידידו, שמבקש שיגיע לארמון הנשיא. מסתבר שהצבא מבצע הפיכה, והנשיא צריך את רופאיו לצידו. לאחר מספר שעות ללא הכרעה, הצבא מצליח לפוצץ את הארמון והשורדים נלקחים בשבי. חיימה נלקח לכלא, שם הוא עובר עינויים, ולבסוף נהרג. גם הנשיא אינו שורד את ההפיכה.
בינתיים, אביו של חיימה חוגג את מפלת הממשלה הסוציאליסטית. אלבה, לעומתו, מודאגת לגורל משפחתה וחבריה, ובמיוחד לגורלו של מיגל, שמתקשר אליה ומורה לה להשמיד כל ראיה להכרותם. מספר ימים עוברים, ואסטבן מתרגז שהממשל הצבאי לא פנה אליו להצטרף לשורותיו, אז הוא נוסע למשרד הביטחון כדי לברר מה קורה. הביקור אינו מוצלח - הקצין שם מדבר אליו בצורה גסה, ומכוניתו נלקחת ממנו.
חייל מהכלא אליו חיימה נלקח מגיע לבית הגדול, ומספר לבלנקה ואסטבן שחיימה מת. אסטבן חי מספר חודשים בהכחשה, עד שרוחו של חיימה מבקרת אותו והוא נאלץ להכיר במציאות.
אלבה לוקחת את מכוניתו הישנה של חיימה, ומשתמשת בו להבריח קורבנות לרדיפה של הצבא אל שגרירויות זרות, שם יוכלו למצוא מקלט. אסטבן מצליח לקבל בחזרה את ההסיינדה, ומעניש את האכרים שהשתלטו עליה בכך ששרף את בתיהם אל היסוד וגירש אותם מאדמתו.
אך בסופו של דבר, אסטבן נאלץ להודות לאלבה שהממשלה הזו שהוא תרם להיווצרותה גרועה יותר מקודמתה, ושהוא טעה. בלנקה, בתורה, מספרת לו שהיא מחביאה את פדרו, ומבקשת את עזרתו במציאת מקלט מדיני. אסטבן מבריח אותו לתוך המשכן של נציגות האפיפיור, ומסדר לפדרו ובלנקה דרך מילוט מהמדינה. הם נסים לקנדה, ושם הם מצליחים לחיות באושר.
אלבה מראה לפדרו היכן היא וחיימה החביאו את כל כלי הנשק שגנבו, כדי שיוכלו לשמש את המהפכנים. מיגל מזהיר את אלבה שזה מסוכן מידי עבורה להיות חברה של לוחם גרילה, אך היא מתעקשת שהיא לא מוכנה להפרד ממנו. אך המשטרה לא יכלה לפספס את פעילויותיה הרבות, ובאו באישון ליל לעצור אותה. הם לוקחים את אלבה לבית כלא סודי. אסטבן נודר נדר שימצא אותה ויחזירה הביתה.
בכלא, עיניה של אלבה מכוסות, אך היא מזהה את קולו של האיש הממונה - לא אחר מאשר אסטבן גרסיה, שהוא עכשיו בדרגת קולונל. הוא אונס ומענה את אלבה שוב ושוב, והיא מבינה שיש לו טינה מיוחדת כלפיה כי היא היורשת החוקית של אסטבן טרואבה. שותפתה לתא הכלא היא אנה דיאז, אישה שאיתה למדה בבית הספר.
קולונל גרסיה מבין שהוא נקשר לאלבה, אז הוא זורק אותה לצינוק, שם היא נשארת בבידוד מספר ימים. היא מאבדת את הרצון לחיות, ומנסה להרעיב את עצמה. אך רוחה של סבתה, קלרה, מבקרת אותה, ומשכנעת אותה לשרוד על ידי כתיבת עדותה בדמיונה. פעילות זו מגנה על אלבה מהייאוש, ומחזירה לה את רצונה לחיות.
אסטבן טרואבה הולך לבית הזונות לחפש שם את טרנסיטו סוטו. הוא יודע שיש לה קשרים עם המשטר הצבאי, ורוצה לגבות את הטובה שהיא חייבת לו מזה חמישים שנה. כשהוא מדבר איתה, הוא נשבר ומתחנן שתעזור לו להציל את נכדתו. היא מסכימה, וכעבור יומיים מודיעה לו שהדבר נעשה.
אלבה חוזרת הביתה, ואסטבן רואה ששלוש מאצבעות ידה נכרתו. הוא מבין כי זהו מסר מקולונל גרסיה. אלבה מספרת לו את סיפור הכלא שלה, כולל שסיפרו לה שם שאמנדה, חברתו של חיימה, נהרגה. בזמן שהם משקמים את הבית הגדול, אסטבן מציע לאלבה שתרשום את קורותיה בכתב, והיא עושה זאת, יחד איתו, כאשר שניהם בתורם כותבים פרק בתולדות המשפחה. כשאסטבן מסיים את כתיבתו, הוא מת, בחיקה של אלבה, בחברת רוחה של קלרה. הוא מת עם חיוך על שפתיו, מכיוון שנמנע מקללתה של פרולה שימות כמו כלב.
אלבה משתחררת מרגשות הנקם שלה כלפי אסטבן גרסיה וכל מי שפגע במשפחתה, ומהרהרת על כך שניתן לשבור את מעגל האימה של שנאה ונקמה, ומחליטה שזוהי מטרת חייה, אותו תגשים דרך כתיבתה. הספר נחתם בכך שאלבה כותבת את ספרה, בזמן שהיא ממתינה לבואו של מיגל ולידת בתה.
דמויות מרכזיות.
קלרה דל ואייה טרואבה.
הדמות המרכזית בספר. היא רואה את הנולד, וכל בעלת כוחות על-טבעיים אחרים כמו טלקינזיס. היא הדבר במשפחה, ומלכדת את כולם דרך אהבתה הגדולה אליהם. היא בתם הצעירה של ניוואה וסברו דל ואייה, אשתו של אסטבן טרואבה, ואמם של בלנקה, חיימה וניקולס. קלרה מקיפה את עצמה בחברים שחולקים איתה את עניינה בעולם הרוחות, ועומדת איתן אל מול כוחות שבאים לדכאה, כולל בעלה האלים.
אסטבן טרואבה.