בגיל שמונה נפטר אביו (בי"ב בתשרי ה'תקל"ז). היתום הצעיר ואחיו הגדול ישראל חיים נשלחו על ידי אמם - שבחרה שלא להינשא בשנית - לביתו של ידידו של בעלה ותלמידו של חמיה רבי שלמה מקרלין, על מנת שיגדלם ויחנכם בדרכי התורה והחסידות, בראותה בו המוכשר ביותר מבין ידידי בעלה למלאכה זו.
בגיל צעיר מאוד נישא לחוה נכדתו של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל בעל ה"מאור עיניים", (שהתגורר באותה תקופה בפראהבישט) בת בתו מלכה, אשת רבי אברהם מקאריסצ'וב, כשחלק גדול מחינוכו ספג בבית סבו.
לאחר שעבר חמיו זקנו - רבי מנחם נחום - לכהן כמגיד בעיר צ'רנוביל, הוענק תפקיד המגיד בעיירה פראהביטש (פוהרבישצ'ה, או פראהבישט בעגה היידישאית) פלך קייב, שבאוקראינה לרבי שלום שכנא. גדלותו העצומה הביאה אליו תלמידים מכל רחבי אוקראינה, ביניהם נמנו רבי נתן מברסלב שאף מציין זאת בכתביו, גיסו (אחי אשתו) רבי ישראל מבאפאליא וגיסו בזיווג ראשון (חתן חמיו) רבי אריה לייב מבענדר (אחיו של רבי משה צבי מסאווראן).
יחס גדולי הדור אליו.
גדולי דורו התייחסו אליו בהערכה רבה, הן עקב יחוסו הגדול והן מצד גדלותו בתורה בחסידות ובמידות. ומסופר כי הסבא משפאלי התבטא כלפיו: "אביו היה מלאך (רבי אברהם המלאך) אם כך אמו הייתה מלאכית, לא פלא שנולד להם בן כזה. רבי נחמן מברסלב התבטא לאחר פטירתו: "בפראהבישט היה אור גדול שכבה והותיר אחריו חשכה עצומה".
גיסו רבי ישראל מבאפאליא מחבר הספר "עטרת תפארת ישראל", מצטט רבות את רבי שלום שכנא ומתאר אותו בתארים מופלגים; "צדיק יסוד עולם, אדוני מורי ורבי גיסי" ועוד.
עד היום נוהגים בקרב חסידי רוז'ין ובחסידויות נוספות, להזכיר את שמו בסילודין בליל שישי (יום חמישי בערב), באמירה "בזכות רבי שלום הגדול", כסגולה לשבת טובה. המקור לכך הוא אימרתו של רבי שלום שכנא עצמו כי אם מדברים על צדיקים בליל שישי זוהי סגולה לשבת טובה (א גוט שבת) "והסגולה תועיל גם אם ידברו ממני".
תורתו.
רבי שלום שכנא, לא הותיר אחריו דברי תורה בכתובים. גיסו הביא מדבריו בספרו "עטרת תפארת ישראל" וכן הובאו מדבריו בספרים: "משמיע שלום", "דרכי שלום" ו"נר ישראל".
תיאוגניס
תיאודור אדורנו
גניאוס פומפיוס מגנוס
גניאוס פומפיוס סטראבו
גווילי אש
"גווילי אש" הוא מפעל להנצחת חללי מערכות ישראל, הכולל איסוף, ריכוז והוצאה לאור של יצירות שהותירו אחריהם הנופלים. אסופות אלו מכילות סיפורת, שירה, מוזיקה, ציור ורישום, פיסול וצילום, דפי יומן, מכתבים, רשימות וביוגרפיות קצרות של הנופלים. את המפעל מוביל משרד הביטחון.
מקור השם.
מקור השם הוא בדברי התנא רבי חנינא בן תרדיון, מעשרת הרוגי מלכות, שכאשר שרפו אותו הרומאים עטוף בספר תורה, בעקבות גזירות אדריאנוס, שאלו אותו תלמידיו: "מה אתה רואה?" אמר להם: . כלומר, האויב יכול לשרוף את הגווילים (שעליהם נכתב ספר התורה) אך לא את תוכנה של התורה.
היסטוריה.
תחילתו של מפעל ההנצחה בתקופת כהונתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון, שראה בו אמצעי ספרותי ואמנותי לשיקוף דמותם של הנופלים ולהנצחתם בשפתם ובלשונם, והחייאת דמותם עבור הדורות הבאים. באמצע שנת 1949, בתום מלחמת העצמאות, פנה הסופר והמשורר ראובן אבינועם (גרוסמן) (1905–1974), ששכל את בנו בקרב בעטרות שבצפון ירושלים, לבן-גוריון בהצעה לאסוף ולהוציא לאור את עזבונותיהם של הנופלים. העבודה נמשכה כשלוש שנים: הקובץ הראשון של "גווילי אש" ("ילקוט כולל מבחר עיזבונם הספרותי־אמנותי של הבנים שנפלו במלחמת הקוממיות לישראל"), בעריכתו של אבינועם, יצא לאור בשנת 1952 (תשי"ב). חלק נכבד מהקובץ התבסס על אוסף שריכזה המשוררת אנדה עמיר-פינקרפלד לאחר המלחמה עבור המחלקה להנצחת החייל במשרד הביטחון. החלק האמנותי בספר נערך על ידי המלחין אלכסנדר אוריה בוסקוביץ' והאמן־סופר נחום גוטמן.
בשנת 1965 תורגם לאנגלית מבחר משלושת הכרכים שיצאו עד אז.
בטקסי זיכרון ביום הזיכרון לחללי צה"ל הוקראו קטעים מן הקבצים. בטקסים הממלכתיים נהגה השחקנית חנה רובינא להקריא מהם מדי שנה, למן צאת הקובץ הראשון.
בשנת 1970 הופק תקליט משירי הקבצים.
עד היום יצאו לאור שבעה קבצים, האחרון בהם ראה אור ב-2005.
הקבצים.
תרגום מבחר משלושת הכרכים הראשונים לאנגלית:
גאוגרפיה של אירופה
אירופה מוגדרת באופן מסורתי כאחת מיבשות כדור הארץ. מבחינה גאופיזית היא מהווה את חלקו הצפון-מערבי של הגוש היבשתי אירואסיה, ושוכנת באותו לוח יבשתי שעליו שוכנת אסיה, אך מסיבות היסטוריות, תרבותיות ופוליטיות מקובל להתייחס לאירופה ולאסיה כאל שתי יבשות נפרדות. מקובל לראות את הגבול בין שתי היבשות בהרי אורל והים הכספי במזרח ובהרי הקווקז בדרום מזרח. משאר עבריה שוכנת אירופה לחוף ימים: הים השחור, הים התיכון וימים פנימיים של הים התיכון מדרום, האוקיינוס האטלנטי ממערב ואוקיינוס הקרח הצפוני מצפון. קו החוף האירופי מפותל, ומתאפיין במספר רב של איים, חצאי איים הנמתחים לתוך הים ושלוחות של ימים הנמתחות לתוך היבשה, כך שיותר ממחצית שטחה של אירופה נמצאת במרחק של לא יותר מ-300 ק"מ מים כלשהו.
שטחה של אירופה משתרע על פני 10,180,000 קמ"ר, והיא היבשת הקטנה ביותר לאחר אוקיאניה.
קווי האורך וקווי הרוחב בהם שוכנת היבשת, הם:
אקלים.
על אף שטחה הקטן של אירופה בהשוואה ליתר היבשות, ניתן למצוא בה סוגי אקלים מגוונים. שלושת העיקריים שבהם הם:
משקעים.
ברוב שטחה של יבשת אירופה, לא נופלת כמות המשקעים השנתית מ-400 מילימטרים של גשם לפחות. על כן, נחשבת אירופה ליבשת גשומה יחסית, וברובה יורדים המשקעים במשך רוב ימות השנה. במערבה של אירופה, באזורי האקלים הממוזג, יורדים רוב המשקעים בקיץ, כאמור. באזורי מזרח אירופה ודרומה, לעומת זאת, החורף הוא העונה הגשומה. מומחים צופים, כי עם התחממות כדור הארץ, יתמעטו משקעי הקיץ במזרח אירופה עוד יותר, ובמערבה ישררו סופות גשם אשר יביאו לשיטפונות והצפות.
ישנם כמה אזורים יוצאי דופן מבחינת כמויות המשקעים:
אזורים אלה מתאפיינים בכמות משקעים גדולה.
להלן כמות המשקעים הממוצעת בכמה מערי אירופה:
רכסי הרים.
באירופה שבעה רכסי הרים גדולים:
מגובה ממוצע של 3,000 מטר נמצאים קרחוני עד באלפים.
הרים נוספים באירופה הם הרי סקוטלנד, בסקוטלנד שבצפון בריטניה, הרי גרמניה התיכונה בגרמניה, האלפים הדינריים בבוסניה והרצגובינה ובקרואטיה, בספרד - הרי קסטיליה, הרי קנטבריה וסיירה נבדה, שהפסגה הגבוהה בהם, מולחאסן, היא בגובה 3,481 מטרים. ביוון נמצאים הרי פינדוס, שפסגותיהם הגבוהות ביותר הן בגובה של יותר מ-2,000 מטרים.
במערב אירופה מישורים רחבי ידיים: מצפון צרפת ועד לצפון הולנד אין כמעט הרים, ומכאן כינוין של ארצות השפלה.
נהרות.
באירופה זורמים נהרות רבים. הגדולים והמפורסמים שבהם הם:
גאוגרפיה פוליטית.
מבחינה מדינית נחלקת אירופה ל-50 מדינות (כולל מדינות הקווקז). המדינה הגדולה ביותר, בפער ניכר, היא רוסיה: חלק האירופי של רוסיה משתרע על-פני כ-3.96 מיליון קמ"ר, כ-40 אחוז מכלל שטח היבשת. שאר המדינות באירופה בינוניות או קטנות יחסית למדינות העולם: המדינה השנייה בגודלה, אוקראינה, היא המדינה ה-46 בגודלה בעולם, וביבשת אמריקה בלבד יש תשע מדינות גדולות ממנה.
האיחוד האירופי הוא מסגרת פוליטית על-לאומית המאגדת 27 מדינות באירופה, המשתרעות ביחד על-פני 4.32 מיליון קמ"ר - רוב גדול של שטחה של אירופה שמחוץ לגבולות רוסיה. בחלקים גדולים של האיחוד (ובמקומות מסוימים, גם של מדינות שמחוץ לאיחוד) מתקיימת תנועה חופשית של בני אדם ושל סחורות מעבר לגבולות מדיניים, ואלו מאבדים מן החשיבות שהייתה להם בעבר.
מרבית המחלוקות הטריטוריאליות שהתקיימו בעבר בין מדינות אירופיות יושבו. שאלת מעמדן של קוסובו ושל הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין נותרה שנויה במחלוקת, וכן הריבונות על גיברלטר.
עטרות (ספר)
עטרות, הוא שם ספרה ה-21 של הסופרת הישראלית, אסתר שטרייט-וורצל.
הספר יצא לאור בעברית בשנת 2006 בהוצאת עמיחי.
עלילה.
הספר מגולל את סיפור הקמתו ונפילתו של היישוב עטרות - יישוב עברי ששכן בלב אוכלוסייה ערבית, צפונית לירושלים. במהלך מלחמת העצמאות היו מספר התקפות על היישוב מצד ערביי האזור. היישוב ננטש על פי פקודה מפיקוד 'ההגנה' בירושלים בליל ה-14 במאי 1948, יחד עם היישוב נווה יעקוב הסמוך.
אחרי הנסיגה מעטרות הועברו אלה שנותרו בחיים מהקרבות ליפו ומשם לווילהלמה, שבה השתקעו. למושב החדש קראו בני עטרות, על שם היישוב שחרב.
1790 במוזיקה
ימנייה
ימנייה - נתיבי תעופה תימניים (בערבית: الخطوط الجوية اليمنية) היא חברת התעופה הלאומית של תימן. החברה מתפעלת קווי שירות פנים ארציים וטיסות בינלאומיות למעל 30 יעדים במזרח התיכון, אסיה, אפריקה ואירופה. בסיסה המרכזי הוא בנמל התעופה הבינלאומי בצנעא, ויש לה בסיס משני בנמל התעופה בעיר עדן. כמו כן, היא חברה בהתאחדות חברות התעופה הערביות.
היסטוריה.
החברה נוסדה ב-4 באוגוסט 1961, כקווי אוויר תימן (Yemen Airlines), והחלה לפעול בשנת 1962. בשנת 1972, לאחר שהולאמה, עברה ארגון מחדש ושמה שונה לנתיבי אוויר תימן (Yemen Airways). השם ימנייה אומץ ב-1 ביולי 1978, לאחר שבראשית 1977 הקימו ממשלות צפון תימן וערב הסעודית חברת תעופה משותפת. חברת התעופה שבסיסה בעדן, אלימדה, אוחדה לתוך החברה המשותפת. חברת ימנייה שייכת לממשלת תימן (51%) ולממשלת ערב הסעודית (49%).
ב-20 בינואר 2010 הודיע ראש ממשלת בריטניה גורדון בראון כי הוא משעה את כל הטיסות בין בריטניה לתימן בשל חששות מפעולות טרור.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא ימנייה באתר Airliners.net
אלייזה מקרדל ג'ונסון