3. במהלך שנות כהונתו נתניהו הסתכסך עם מספר פוליטיקאים ממחנה הימין, כמו ליברמן, בנט, איילת שקד, גדעון סער, יעלון, האוזר ואחרים. פוליטיקאים אלו הובילו במהלך המשבר את ההתנגדות להמשך כהונתו מתוך מפלגות הימין, כשלטענת תומכי נתניהו היריבות האישית ביניהם היא שגרמה להם לשנות את דעתם.
4. מאחר שהקרב הפוליטי בין תומכי נתניהו למתנגדיו היה צמוד מאד, גם אירועים כמעט שוליים גרמו למשבר. כך למשל, לו מפלגת הימין החדש שהתמודדה בבחירות לכנסת ה-21 הייתה מקבלת עוד כ-1400 קולות בלבד, היא הייתה צולחת את אחוז החסימה ובכך קרוב לוודאי שהמשבר כולו היה נמנע.
התפזרות הכנסת ה-20.
ב-14 בנובמבר 2018, בעת כהונת הכנסת העשרים וממשלת ישראל השלושים וארבע, התפטר אביגדור ליברמן מתפקיד שר הביטחון ופרש עם סיעת ישראל ביתנו, מהקואליציה. ההתפטרות הקטינה את מספר חברי הקואליציה ל-61 וערער את יציבותה.
ב-24 בדצמבר 2018 הודיע חבר הכנסת יאיר לפיד כי סיעתו יש עתיד, לא תתמוך בכנסת בהצעה לתיקון חוק הגיוס לשם הסדרת גיוס בני ישיבות לצה"ל לאחר שחברות הקואליציה ש"ס ויהדות התורה הביעו את התנגדותן לחוק.מכיוון שהחוק לא יכול היה להתקבל בכנסת ללא תמיכת "יש עתיד", הודיעה הקואליציה על הקדמת הבחירות בשבעה חודשים ממועדן המקורי בנובמבר 2019, ל-9 באפריל 2019. חוק התפזרות הכנסת העשרים עבר בקריאה שלישית ב-26 בדצמבר 2018.
הכנסת ה-21.
הבחירות לכנסת ה-21.
ב-9 באפריל 2019 התקיימו הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הראשונות במסגרת המשבר.
מערכת הבחירות.
במהלך מערכת הבחירות הוקמה מפלגת כחול לבן, בראשות הרמטכ"ל לשעבר, בני גנץ, שר האוצר לשעבר וחבר הכנסת, יאיר לפיד, הרמטכ"ל לשעבר, גבי אשכנזי ושר הביטחון והרמטכ"ל לשעבר, משה יעלון. הנהגת המפלגה הזו כונתה ה"קוקפיט". כחול לבן הייתה למפלגה הבולטת בגוש המרכז-שמאל, והיוותה חלופה לראש הממשלה נתניהו.
בפברואר 2019 הודיע היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, כי החליט לשקול העמדה לדין של נתניהו, בכפוף לשימוע, בשלושת התיקים: בתיק 1000 ו-2000 באשמת מרמה והפרת אמונים, ובתיק 4000 באשמת שוחד, מרמה והפרת אמונים.
תוצאות הבחירות.
בבחירות לכנסת ה-21 זכו סיעות הליכוד וכחול לבן ב-35 מנדטים כל אחת. שתי מפלגות בימין לא עברו את אחוז החסימה, אף על פי שהיו קרובות אליו: הימין החדש בראשות נפתלי בנט ואיילת שקד, שקיבלה כ-138,600 קולות, ומפלגת זהות בראשות משה פייגלין שקיבלה כ-118,000 קולות.
הניסיון להרכבת הממשלה ופיזור הכנסת.
לאחר הבחירות, היה נראה לכל כי בנימין נתניהו ניצח בבחירות, וכי במוקדם או במאוחר הוא ירכיב את ממשלתו החמישית שתזכה לאמונה של הכנסת הנבחרת. על נתניהו המליצו לנשיא המדינה, ראובן ריבלין, כל המפלגות שהיו שותפות בממשלת ישראל השלושים וארבע, כולל מפלגת ישראל ביתנו, סך הכל 65 ממליצים; לעומת 45 ממליצים בלבד על יריבו בני גנץ. מלאכת הרכבת הממשלה הוטלה על נתניהו ב-17 באפריל, אך ישראל ביתנו, התנתה את כניסתה לממשלה בחוק גיוס שיחייב חלק מהאזרחים החרדיים בגיוס לצה"ל. לרשות נתניהו עמדו כחוק 28 ימים להרכבת ממשלתו, עם אפשרות לקבלתם של עד 14 ימים נוספים מנשיא המדינה.
בחצות הלילה שבין ה-29 ל-30 במאי, ולאחר הארכה של 14 יום שהעניק הנשיא ריבלין לנתניהו, פקע על-פי חוק המנדט של נתניהו להרכבת הממשלה. עם זאת, לקראת מועד זה, ביוזמת הליכוד, החלה הכנסת, לדון בהצעת חוק לפיזורה, המורה על עריכת בחירות חדשות, וזאת במטרה למנוע מגנץ את האפשרות לנסות להרכיב ממשלה. לאחר חצות הלילה ב-30 במאי, אישרה הכנסת את החוק ברוב של 74 ח"כים (הליכוד, כולנו, איחוד מפלגות הימין, ש"ס, יהדות התורה, ישראל ביתנו, רע"ם - בל"ד וחד"ש - תע"ל). צעד זה הוביל לכך שבחירות חוזרות החלו להיות אפשרות שבכלל עולה על הדעת; קודם לכן אפשרות זו הייתה טאבו.
בכנסת זו, מתוך 13 ועדות הכנסת הקובעות, מונו רק הוועדה המסדרת, ועדת הכספים, החוץ והביטחון וועדת החינוך.
הכנסת ה-22.
הבחירות לכנסת ה-22.
ב-17 בספטמבר 2019 נערכו הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, השניות במסגרת המשבר.
תוצאות הבחירות.
בבחירות לכנסת זו זו אלה זכתה כחול לבן ביתרון של מנדט על הליכוד, כאשר מפלגת הליכוד ספגה ירידה ניכרת בכוחה, למרות צירוף ארבעת הח"כים של מפלגת כולנו וחתימה על הסכם מול משה פייגלין שזכה בכמאה ועשרים אלף קולות בבחירות הקודמות. גם מפלגת כחול לבן ירדה במספר המנדטים שלה, ומי שעלו במנדטים בצורה משמעותית היו ישראל ביתנו (מ-5 ל-8) והרשימה המשותפת (מ-10 ל-13).
הניסיונות להרכבת הממשלה ופיזור הכנסת.
לאחר הבחירות, המליצו לנשיא ריבלין על נתניהו 55 ח"כים (הליכוד, ימינה, ש"ס ויהדות התורה) ועל גנץ המליצו 54 ח"כים (כחול לבן, העבודה-גשר, המחנה הדמוקרטי וחלק מהרשימה המשותפת), כאשר הרשימה המשותפת ממליצה לראשונה בהיסטוריה על מועמד לראשות הממשלה. ישראל ביתנו לא המליצה על מי מהמועמדים, והנשיא הטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על נתניהו ב-25 בספטמבר. בעת הטלת המנדט, זימן אליו הנשיא גם את גנץ והציג בפני השניים מתווה להרכבת ממשלת אחדות לאומית, מתווה שזכה לשם "מתווה הנשיא"; על פי הסכם זה נתניהו יכהן ראשון ברוטציה, וכשיפתח משפטו יצא לנבצרות וסמכויותיו יועברו לבני גנץ.
בעקבות חוסר היכולת של הליכוד להקים ממשלה עם המפלגות שכונו על ידי נתניהו (ראש הליכוד) "השותפות הטבעיות" שלו, קרי: ימינה, ש"ס ויהדות התורה, החליטו ראשי המפלגות הללו, עוד לפני שלב ההמלצות אצל הנשיא, על הקמת "בלוק הימין", שמנה 55 חברי כנסת שלא יכנסו לממשלה זה ללא זה. ההתחייבות המשמעותית ביותר בבלוק היא הימנעות מהצטרפות לממשלה בראשות מפלגת כחול לבן, אף כאשר זו התכוונה להציע דברים דומים במגעים הקואליציוניים. בלוק זה מנע בהמשך מגנץ להקים ממשלה עם אחד ממרכיבי הבלוק, כמו החרדים או ימינה.
בעקבות שינויים בהרכב המפלגות, בכנסת העוקבת הורכב הבלוק מהליכוד, יהדות התורה, ש"ס וימינה. האיחוד כונה כך שכן המפלגות המרכיבות אותו נחשבות כבעלות השקפת עולם ימנית, אף שמפלגת ישראל ביתנו, שאינה חלק מהבלוק, היא בעלת השקפת עולם ימנית, ואילו עמדת המפלגות החרדיות, ש"ס ויהדות התורה, אינה ימין באופן מובהק. המכנה המשותף למפלגות הללו הוא למעשה תמיכתן בבנימין נתניהו.
בקמפייני הבחירות של בלוק הימין, מספר מפלגות שזרו בקמפייני הבחירות שלהן התחייבות לתמוך במפלגת הליכוד ובנימין נתניהו. הבסיס לתמיכת המפלגות בברית הפוליטית לא הובהר, אך חלק מראשי הבלוק הסבירו כי אינם מאמינים בצדקת ההליכים המשפטיים שננקטו כנגד בנימין נתניהו.
ב-21 באוקטובר, לפני תום המועד שהוקצב לו להרכבת הממשלה, ומבלי לבקש ארכה מריבלין, החזיר נתניהו את המנדט לנשיא לאחר שלא הצליח להרכיב ממשלה, והמנדט הועבר לבני גנץ יומיים לאחר מכן.
ישראל ביתנו סירבה להצטרף לממשלה צרה, בין מימין ובין משמאל, והיא קראה לממשלת אחדות בין הליכוד וכחול לבן. במהלך שיחות שנעשו בין המפלגות, דרשה כחול לבן מהליכוד לפרק את הבלוק, אך הליכוד לא הסכים. כמו כן התנהל ויכוח מי יהיה ראש הממשלה הראשון ברוטציה, ולכמה זמן. בתום המועד שהוקצב לגנץ, ומשנכשל אף הוא בהרכבת הממשלה, השיב את המנדט לנשיא, שמצידו הודיע ליולי אדלשטיין יושב ראש הכנסת על 21 ימים בהם יכול כל אחד מהח"כים לאסוף 61 חתימות ולקבל את המנדט. בחצות הלילה שבין ה-11 ל-12 בדצמבר פקע מנדט זה של הכנסת, ולאחר מכן הנשיא היה אמור להודיע ליו"ר הכנסת כי לא הוגשה לו בקשה עם 61 חתימות; הכנסת הייתה מתפזרת מאליה עם מסירת ההודעה והבחירות היו נערכות בחג הפורים באופן אוטומטי. כדי למנוע את קיום הבחירות בפורים, החליטה הכנסת, ב-12 בדצמבר, לאחר חצות הלילה ולפני הודעתו של ריבלין ליו"ר הכנסת, על חקיקת חוק לפיזור הכנסת שקבע תאריך לבחירות בשבוע לפני פורים.
בכנסת זו, לא מונו ועדות קבועות (למעט ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון שהוקמו כוועדות זמניות בהסכמה בין סיעות הליכוד וכחול לבן) ולכן הממשלה פעלה ללא פיקוח הכנסת.
סוגיית החסינות של ראש הממשלה נתניהו.
ב-2019, במהלך ריאיון לקרן מרציאנו ועמית סגל, נשאל נתניהו: "אם תיבחר, האם תנסה לקדם חוק או מהלך כלשהו שימנע את העמדתך לדין?". על כך ענה נתניהו: "מה? מה פתאום. מה שיפיל את זה זה העובדות עצמן". מרציאנו המשיכה: "כלומר חוק צרפתי במתכונת כזו או אחרת לא תקדם, או מהלך שישאיר את חסינותך ולא יאפשר את הסרתה?". נתניהו ענה: "לא התעסקתי בזה ואני לא מתכוון לעסוק בזה". בנוסף, שאל עמית סגל: "האם נכון שלמדינת ישראל יהיה ראש ממשלה תחת כתב אישום במקביל לתפקודו?..." נתניהו ענה שהוא יכול ויש לו קיבולת עבודה גבוהה.
בראשית חודש אוקטובר 2019, נערך שימוע לראש הממשלה נתניהו לפני הגשת כתב אישום, אשר עם סיומו החליט היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט להגיש כתב אישום כנגד נתניהו בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים בתיק 4000, ובעבירות מרמה והפרת אמונים בתיקי 1000 ו-2000.
בעקבות החלטה זו, החליט נתניהו להגיש בקשה ליו"ר הכנסת לקבלת חסינות מהעמדתו לדין פלילי ב-1 בינואר 2020 (כלומר כשלושה שבועות לאחר פיזורה של הכנסת ה-22 מתוקף החוק וההחלטה על קיומן של הבחירות לכנסת ה-23). בין היתר, טען שהוא רוצה להתמקד בתפקיד ראש ממשלת ישראל, בסתירה לאותו ראיון. עם הגשת הבקשה הסתמן שקיים רוב להסרת חסינותו של נתניהו לאחר שסיעת ישראל ביתנו הודיעה שתתמוך בהסרת החסינות.