מרבית היהודים הספרדים שהגיעו להודו היו מפורטוגל וקהילותיהם מצויות בסביבות השלטונות והשטחים הפורטוגלים לשעבר בהודו. היהודים הפורטוגלים הראשונים שהגיעו להודו היו מלחים. הפורטוגלים היו ימאים מקצועיים ויהודים ספרדים היו חיוניים בעזרה בניווט במימי הודו. כפי שתיעד ק.מ. מתיו, יהודים כמו אברהם זכות, פדרו נונש, ז'ואאו בפטיסטה לבאנה ודוארטה גומס דה סוליס, שרטטו ומיפו את המים לאורך חוף הודו. כמה אנוסים יהודים הגיעו עם הקולוניאליסטים הפורטוגזים שלקחו רכוש טריטוריאלי והתרחבו למזרח, שניתן לפורטוגלים באמצעות חוזה טורדסיאס. חוזה טורדסילאס, שאושר על ידי האפיפיור אלכסנדר השישי, העניק לפורטוגל את הזכות לייסד מושבות בחצי הכדור המזרחי (ספרד קיבלה את המערב). כך, כפי שמסביר פרופסור וולטר פישל, יו"ר המחלקה להיסטוריה של המזרח הקרוב באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, פורטוגלים הצליחו להשתמש בקריפטו-יהודים בגואה ובמקומות אחרים כדי לשלוט בהודו ובאסיה כנושאי מכתבים, מתרגמים, סוכנים וכו'". היכולת של היהודים הספרדים והאנוסים לדבר ערבית הפכה אותם לחיוניים לשאיפות הקולוניאליות הפורטוגזיות במזרח, שם יוכלו לקיים אינטראקציה ולנהל משימות דיפלומטיות ומסחר בבתי המשפט של האימפריה המוגולית ובמדינות המוסלמיות וההינדיות שמסביב. הודו משכה יהודים ספרדים ואנוסים מכמה סיבות. בהרצאתו בספריית הקונגרס, פרופסור סנג'איי סוברהמניאם, יו"ר מדעי החברה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, מסביר כי יהודי קריפטו נמשכו במיוחד להודו מכיוון שלא רק שהיא הייתה מרכז סחר, אלא שהודו הקימה יישובים יהודיים קדומים לאורך החוף המערבי כך שנוכחותן של קהילות אלה גרמה לכך שיהודי קריפטו, שנאלצו לקבל על עצמם את הקתוליות, יכלו לפעול בתוך האימפריה הפורטוגזית אך הרחק מהאינקוויזיציה, ואם תרצו, יהודי הקריפטו הצליחו ליצור קשר עם היהודים בקהילות אלה. ולאמץ מחדש את אמונת אבותיהם.
בעבר הייתה אוכלוסייה יהודית בולטת במושבות הודו הפורטוגזית של גואה ובאסין. יהודים אלה היו בני ישראל שהגיעו להודו מאות שנים קודם לכן. היו להם בתי כנסת משלהם והם נהנו מחופש דת. הם התיישבו בגואה לפני שהפורטוגלים הגיעו. רבים מהם השתלבו בתרבות המקומית ודיברו בשפת קונקאני. כאשר השתלטו הפורטוגלים על גואה, הצטרפו לקהילה זו יהודים ויהודי קריפטו מפורטוגל. הנוכחות החזקה של יהודים ספרדים מאיבריה ויהודים הודים מקומיים כמו גם יהודי קריפטו באזור זה הייתה ההצדקה העיקרית לפורטוגלים להקים את האינקוויזיציה בגואה בשנת 1560 – זה היה 24 שנה אחרי שהאינקוויזיציה הפורטוגזית הוקמה בפורטוגל. הרופא הספרדי המפורסם גרסיה דה אורטה השתייך לקהילה זו. נותר מרכיב מתמשך של יהדות-קריפטו בקרב קהילות קתוליות ונוצריות שונות לאורך החוף המערבי של הודו, שהוא עדות להשפעה שהייתה לספרדים, להודים ולקריפטו-יהודים באזור זה. הנושא הוא מחקר שוטף שעדיין נחקר על ידי אנשי אקדמיה.
בקרלה למדו היהודים מלאיאלאם יהודית, הניב שפותח על ידי יהודי מלאבר, צאצאי מהגרים שהיו שם יותר מ-1,000 שנה מישראל ותימן. הקבוצות המשולבות בקרלה נודעו כיהודי קוצ'ין. יהודי אירופה כונו גם יהודי פרדסי (הקשורים לזרים) או יהודים לבנים, בהתחשב במוצאם האירופי. ליהודי מלאבר, שהתחתנו בדרום הודו, היה עור כהה יותר.
בנוסף, חלקם התיישבו במדרס, והם מכונים יהודי צ'נאי, הם עבדו עם חברת הודו המזרחית הבריטית בפורט סנט ג'ורג'. לדברי המשורר הספרדי המפורסם, דניאל לוי דה באריוס, במהלך חייו היה מדרס אחד מששת האזורים העיקריים בהתיישבות היהודית הספרדית באימפריה האנגלית. בסוף המאה ה-18 הם העבירו בעיקר את חברות הסחר שלהם ללונדון, והקהילה היהודית במדרס קטנה משמעותית.
הפורטוגזים הרחיבו את האינקוויזיציה לסניף ההודי שלהם בשנת 1560. נוכחותם של היהודים ויהודי הקריפטו של הודו, יחד עם יכולתם של היהודים הקריפטוים להצטרף לקהילות יהודיות בהודו, הבהילו את ההנהגה הקתולית הפורטוגזית בהודו. האינקוויזיציה החלה בהוראתו של גספר חורחה דה לאו פריירה שהיה הארכיבישוף הראשון של גואה ומחבר "הקונטרה אוס יהודים" (מסכת נגד היהודים). יותר מ-16,000 איש הועמדו למשפט בין השנים 1560–1774. ההערכה היא שרוב הרשומות הושמדו. הנתון של 16,000 מבוסס על הרשומות ששרדו. בשלושים השנים הראשונות לאינקוויזיציה הובאו למשפט 321 אנשים באשמת קיום היהדות בסתר. מטרות האינקוויזיציה לא היו יהודים אלא קריפטו-יהודים, שהתנצרו בפומבי (לעיתים קרובות בכפייה) אך שמרו על מנהגי יהדות בסתר. יהודים רבים מגואה הפורטוגזית ברחו לבומביי וקוצ'ין הפורטוגלית בקרלה שם הצטרפו ליהדות קוצ'ין. עם עליית השלטון ההולנדי החל משנת 1663 הוקל הלחץ על הקהילה בהודו.
ג'ון ליימן
ג'ון ליימן (באנגלית: John Layman) הוא אמן קומיקס אמריקאי, זוכה שני פרסי אייזנר, הידוע בעיקר בשל ספרו "צ'ו" שזכה בפרסי אייזנר והארווי.
ביוגרפיה.
ליימן נולד ב-2 באוגוסט 1969 בארצות הברית בשם ג'ון סטילס ליימן.
בצעירותו הוא עבד בחברת "DC קומיקס" ואייר וכתב חוברות קומיקס רבות עבור גיבורים כמו סופרמן, באטמן, וונדר וומן ועוד.
בעשור הראשון של המאה ה-21 עזב את חברת DC קומיקס ועבר למתחרה, מארוול קומיקס, שם כתב ואייר חוברות קומיקס של האקס-מן והאוונג'רס. הוא אף כתב חוברות קרוסאובר, כשהבולטת בהן היא Marvel Zombies vs. The Army of Darkness .
משנת 2007 עד 2010 עבד ככותב ומפתח משחקי וידאו באולפני "Cryptic", בקליפורניה.
בעשור השני של המאה ה-21 עבד בחברת "אימג' קומיקס", שם כתב ואייר רומנים גרפיים עם יד חופשית רבה בהרבה מבחברות הקומיקס הגדולות, כמו הרומן הגרפי "Puffed". יחד עם האמן רוב גלורי כתב את סדרת הספרים "צ'ו". הסדרה זכתה להצלחה מרובה וזכתה בשני פרסי הארווי, שני פרסי איגל ושני פרסי אייזנר.
בשנת 2017 הגיע כדי לחתום על ספרו בחנות "קומיקאזה" בישראל ולאחר מכן השתתף גם בפסטיבל "אנימיקס" בתור אמן אורח.
סזה
אתלטיק קלאב דה אסקודה
פתח עלי שאה קאג'אר
פֶּתַח' עָלִי שָׁאָה קָאגָ'אר (בפרסית: فتحعلى‌شاه قاجار; 25 בספטמבר 1772 – 23 באוקטובר 1834) היה השאה השני של ממלכת פרס (איראן של היום) מבית השושלת הקאג'ארית. הוא שלט מ-17 ביוני 1797 ועד למותו. שלטונו ראה שתי מלחמות נגד האימפריה הרוסית בהם פרס העבירה שטחים צפוניים בחבל הקווקז (דאגסטן, גאורגיה, אזרבייג'ן וארמניה) לידי רוסיה. ההיסטוריון ג'וזף מ. אפון תיאר את השאה שהוא: "מפורסם בקרב הפרסים בשלושה דברים: זקנו הארוך בצורה יוצאת דופן, מותניו דמויי הצרעה וצאצאיו."
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
פֶּתַח' עָלִי כפי שנקרא בצעירותו (כשם סבא-רבא שלו) נולד לשושלת הקאג'ארית העשירה, בת למוצא אזרי שהתמקמה לחופי הים הכספי בזמן שהאומה האיראנית הייתה מפורקת בין שושלת זנד, השושלת האפשארית, בלוצ'יסטן וטאפוריה. בשנת 1794 דודו, אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר, כבש את שושלת זנד ושנתיים אחר כך גם את השושלת האפשארית. פתח' עלי הושם בתור המושל של פארס בשנת 1797 כאשר דודו השאה נרצח בעיר שושה כשלושה ימים לאחר שהאחרון כבש אותה. לאע'א מוחמד השאה לא היו כל צאצאים ולכן עלי ירש את הכס הפרסי והפך לשאה.
רוב שלטונו התמקד באומנויות ושימור התרבות הפרסית. עלי התעניין מאוד בקריאה ובידע כללי רב תחומי. בשנת 1797 קרא את הגרסה השלישית המלאה של אנציקלופדיה בריטניקה ודבר מספר שפות אירופאיות, בהם אנגלית. בין לבין השאה התעניין גם באדריכלות והורה לשחזור של מקדשים עתיקים.
מלחמה שנייה ברוסיה.
מנהיג גאורגיה אֶרֶקלֶה השני פעל לשחרור גאורגיה מהפרסים ויצר ברית עם רוסיה הקיסרית. בשביל להעניש את המורדים הגיאורגים בשנת 1797 אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר הורה על מבצע לבזיזה של טביליסי. הכוחות הרוסים ברחו מהעיר אך הפרסים לא יכלו לכבוש אותה מחדש עקב רצח אע'א מוחמד באותו הזמן. בשנת 1804 החלה המלחמה הרוסית-פרסית השנייה. הכוחות הרוסית פעלו לכיבוש דאגסטן דרך החוף הכספי ביודעם כי ריכוז הכוחות הפרסי ממוקם בגיאורגיה. נגד רוסיה עלי יזם ברית פרנקו-פרסית עם נפוליאון בשנת 1807. המלחמה נמשכה עד 1813 כאשר מצבם של הפרסים כמו גם הצרפתים במלחמה התדרדר.
לו הייתה ממשיכה הלחימה הפרסים חששו לגורלה של העיר הגדולה תבריז בעוד הרוסים היו כבר בשעריה. בהסכם השלום שטחים רחבים מהקווקז עברו לידי רוסיה במסגרת הסכם גוליסטן.
מלחמה שלישית ברוסיה.
בשנת 1826 עלי רצה להחזיר לפרס את האדמות שנלקחו במלחמה הקודמת והורה לבנו מיראז לצעוד בראש צבא של 35,000 חיילים ולספח את השטחים מחדש, צעד זה הוא שהחל את מלחמת רוסיה-פרס החדשה. הפרסים התחברו לח'אנויות ברחבי הקווקז בהם הצ'רקסים, השנה הראשונה של המלחמה הייתה מאוד מוצלחת ובמהלכה נכבשו מחדש הערים לנצ'ראן, קובה ובאקו.
בשנת 1827 איוואן פסקביץ' החל מתקפת נגד רוסית ופלש לואראשאפאט, נחצ'יבאן וב-1 באוקטובר כבש צבאו את ירוואן. לאחר 14 ימים הכוחות הרוסים נכנסו לתבריז ובינואר הרוסים הגיעו עד אל ימת אורמיה. ב-2 בפברואר הוכרחו הפרסים לחתום את הסכם טורקמנצ'אי שהעביר לרוסים את כלל שטחי הקווקז שהיו בחזקת פרס. ההסכם קבע את גבולות מדינות הקווקז לאיראן שעומדים עד היום.
חיים מאוחרים.
לאורך שלטונו עלי ביצע מספר מלחמות עם האפגנים ועם האימפריה הדוראנית, מלחמות בהם פרס כבשה שטחים אסטרטגיים באזור העיר הראת. עלי העסיק סופרים שיכתבו על מלחמותיו עם רוסיה בהשראת כתביו של פֿירדוסי. בשנת 1829 מתנגדים פרסים לרוסיה רצחו את אלכסנדר גריבוידוב, השגריר הרוסי בטהראן. לאות התנצלות עלי שלח את בנו הנסיך ח'וסרו מירזה להתנצל באופן פורמלי בפני הצאר הרוסי, ניקולאי הראשון.