בלילה שבין ה-8 ל-9 בפברואר 1855 ולילה אחד או שניים לאחר מכן, לאחר ירידת שלג עזה, הופיעה שורה ארוכה של עקבות דמויות פרסה בשלג. עקבות אלה, אורכן היה בסביבות 10 סנטימטרים, 8 סנטימטרים רוחבן ומרחק של 20 עד 40 סנטימטרים הפריד בין עקבה לעקבה, דווחו על ידי תושבים מלמעלה משלושים יישובים שונים במחוז דבון וכן משני יישובים במחוז דורסט הסמוך. בתים, נהרות, ערמות חציר וכן מכשולים אחרים - העקבות פשוט עברו מעליהם כאילו לא היו קיימים כלל. העקבות הופיעו על גגות בתים וקירות מאונכים ואפילו בצינורות ניקוז שקוטרם לא עלה על 10 סנטימטרים. בעיתון מקומי נכתב:
לטענתם של חוקרי התופעה, העקבות התפרשו על פני שטח גדול מאוד, מעל לשני מחוזות גדולים של אנגליה ובכללם אפילו את מחוז לינקולנשייר.
תאוריות הסבר.
תאוריות רבות הוצעו כדי להסביר את התקרית. ישנם חוקרים המעלים ספק בטענה שהעקבות נפרסו לאורך 160 קילומטרים, שכן אף יצור חי ידוע לא יכול לפסוע מרחק כה רב בלילה אחד. סיבה נוספת לספקנות היא שעדי ראייה שונים תיארו את העקבות באופן שונה לחלוטין זה מזה.
היסטוריון בשם מייק דש הגיע למסקנה שאין ולו הוכחה אחת לקיומן של "העקבות": חלקן היו עקבות מזויפות שנוצרו כחלק ממתיחה, חלקן עקבות של בהמות כגון חמורים וסוסים וחלקן עקבות של עכבר עצים. אך הוא הודה שטענותיו לא מסבירות את יתר העקבות וכך התעלומה נותרה "בלתי פתורה".
בלונים.
הסופר ג'פרי האוסהולד הציע ש"בלון ניסוי" השתחרר בטעות מנמל דבנפורט והותיר עקבות מוזרות בשלג בכך שגרר שלשלאות שנתקעו בכבלי העגינה שלו. הוא ביסס את הטענה שלו על סמך חבר שלו שסבו עבד בנמל באותם ימים. השתחררות הבלון לא פורסמה בציבור מאחר שהוא פגע בחממות, סככות וחלונות לפני שסיים את מסלול בהוניטון.
מבקרים הטילו ספק בטענה זו שכן לטענתם לא ייתכן שבלון יעבור מרחק כה רב עם שלשלאות או חבלים המחוברים אליו מבלי להיתקל במכשול כלשהו או צמרת עץ.
עכברים מקפצים.
מייק דש הציע שחלק מן העקבות, כולל אלו שנמצאו על גבי גגות, נוצרו על ידי מכרסמים מקפצים דוגמת עכבר העצים. צורת העקבות של עכבר זה מזכירות עקבות של בהמה, שכן בניתוריו גפיו נלחצות ומותירות עקבות עמוקות. דש עצמו עמד על כך שהתאוריה שעקבות דבון הן לא יותר מעקבות מכרסמים הוצעה כבר בחודש מרץ 1855 בעיתון מקומי.
היסטריה.
פעמים רבות מייחסים את התקרית לדוגמה של היסטריה המונית. המצדדים בטענה זו אומרים כי תושבי המקום ראו עקבות שונות של מספר בעלי חיים וייחסו אותן לעקבות של "יצור מסתורי".
קנגורו.
במכתב משנת 1855 לעיתון מקומי, לונדון אילוסטרייטד ניוז, הכומר ג.מ מוסגרייב טען כי העקבות הן עקבות של קנגורו ולא של שום יצור אחר. במכתב הוא סיפר שקנגורו השתחרר מגן חיות קטן במחוז והחל במסע בריחה ארוך שהותיר עקבות בכל רחבי דבון.
גיריות.
ביולי 1855 אדם בשם "פרופסור אוון" הציע את הטענה שהיצור שהותיר את העקבות הלא מפוענחות בשלג היה גירית. הגירית היא בעל חיים נפוץ במחוז דבון, וכן כאשר הגירית מחפשת מזון היא יכולה לגמוע מרחק רב ולפסוע בעצבנות על מכשולים רבים כדי להשיג מזון.
תקריות דומות.
ברחבי העולם היו תקריות דומות בהן נמצאו עקבות לא מזוהות של בעל חיים, אך באף אחת מהן העקבות לא התפשטו על פני שטח כה גדול כמו עקבות השטן. דוגמה לתקרית דומה דווחה בעיתון הטיימס 15 שנים לפי כן, ב-14 במרץ 1840. בכתבה סופר על עקבות שנמצאו בשטח הררי בסקוטלנד שאינן מזוהות עם אף בעל חיים מקומי. העקבות היו עמוקות מאוד וגדולות וכך החוקרים הסיקו שמדובר בבהמה גדולה בעלת טלפיים גדולות. העקבות התפרשו על פני כתשע-עשרה קילומטרים.
דיווחים על עקבות דומות היו גם בשטח פולין הקונגרסאית למשל וסופר שהן הופיעו בשלג מדי שנה בשנה. התושבים המקומיים ייחסו לעקבות השפעה על-טבעית.
ב-12 במרץ 2009 הופיעו במחוז דבון עקבות דומות לעקבות שמצאו התושבים בשנת 1855. בשנת 2013 עקבות דומות נמצאו בשטח סקוטלנד אך הן יוחסו למתיחה של האחד באפריל.
פ' מ&quot;ץ
פ. מ&quot;ץ
מכינה קדם-צבאית אחד משלנו
מכינה קדם-צבאית "אחד משלנו" ע"ש פיני כהן היא מכינה קדם-צבאית הממוקמת בבית ינאי, ומיועדת בעיקר לבנים ובנות יוצאי פנימיות וכפרי נוער מהפריפריה.
המכינה נקראת על שם פיני כהן, אשר נהרג בפעילות מבצעית בגוש קטיף בשנת 2002.
סגל המכינה.
במכינה יש 3 שלוחות, שלוחה אחת לבנות, הנמצאת באלוני יצחק, שלוחה חדשה ב מצפה אילן וותיקה בבית ינאי – במכינה 100 חניכים ואיתם 9 מדריכים, 3 מנהלי מכינות ובראש המכינה עומד שחר אופז.
מ&quot;ץ
ירוחם שרובסקי
ירוחם שָׁרוֹבְסְקִי (נולד ב-27 בדצמבר 1956 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא מנצח ישראלי.
קריירה.
ירוחם שרובסקי למד נגינה בחליל צד ובקונטרבס ובמקביל למד גם הלחנה וניצוח ממורים בקונסרבטוריון הלאומי של בואנוס איירס למוזיקה ובבית האופרה תיאטרו קולון.
במהלך שנות השבעים עלה לישראל, ושם סיים את לימודיו באקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים, בהדרכתו של מנדי רודן.
ב-1990 נבחר ע“י זובין מהטה לקבל את תואר ’האמן הצעיר של השנה׳ - פרס פרנסואה שפירא. בעקבות הזכייה ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקונצרט גאלה, ולאחר מכן ניצח על התזמורות החשובות בישראל.
בנובמבר 1991 היה המנצח הישראלי הראשון שהוזמן לנצח על סיור קונצרטים בברית המועצות לשעבר, שם ניצח על התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה, הפילהרמונית של ריגה והתזמורת הפילהרמונית של ירוסלב.
בין השנים 1991 - 1995 היה המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של תזמורת סימפונט רעננה. תחת שרביטו הפכה התזמורת לאחד מההרכבים המוזיקליים הפופולריים ביותר בישראל, וניגנה מאות קונצרטים למבוגרים ולנוער, הופיעה בהקלטות רבות לרדיו ולטלוויזיה, ויצאה לשלושה סיורי קונצרטים בצרפת, באריתריאה ובגרמניה.
בין השנים 1998 - 2004 היה שרובסקי מנהלה האמנותי ומנצחה הראשי של התזמורת הסימפונית הברזילאית של ריו דה ז‘ניירו. בתקופה זו גדל מספר המנויים ומספר סדרות הקונצרטים של התזמורת באופן משמעותי, והיא ערכה סיורי קונצרטים בברזיל ובארה“ב וכן הקליטה שלושה תקליטורים ובהם יצירות מאת רימסקי-קורסקוב, בטהובן והמלחינים הברזילאיים קרלוס גומז וגרה פיישה.
בשנה הראשונה של ניהולו, ייסד ירוחם שרובסקי את התזמורת הלאומית הצעירה של ברזיל, שהורכבה ממאת המוזיקאים הצעירים המוכשרים ביותר בברזיל, ושהפכה לאחת התזמורות הנפלאות ביותר של ברזיל. ב-2002 זכה ירוחם שרובסקי לתואר ’אזרח כבוד של ריו דה ז‘ניירו‘, עבור תרומתו האמנותית והחברתית לעיר. בספטמבר 2001 הוביל את התזמורת הסימפונית הברזילאית בסיור קונצרטים בארה“ב, בין השאר בקונצרט גאלה בסנטרל פארק שבניו יורק מול קהל שמנה 50,000 איש ובקונצרט בלינקולן סנטר. שני הקונצרטים זכו לביקורות נלהבות.
בתקופה זו גם ייסד את ה-NTB נלסון פרייר (תחרות ’כישרונות צעירים מברזיל‘), שם כיהן כשופט לצד הפסנתרן נלסון פרייר.
לאורך הקריירה הארוכה שלו ניצח שרובסקי על יותר מ-50 תזמורות ידועות מ-20 ארצות שונות: התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הפילהרמונית של ברלין, הפילהרמונית של מוסקבה, האופרה הלאומית הפינית, הפילהרמונית של סנקט פטרבורג, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הפילהרמונית של ריגה, הפילהרמונית של מרסיי, הקאמרית של קאן, הסימפונית של אביניון, הסימפונית דוהנאני בבודפשט, הסימפונית של רומא, הסימפונית של סן רמו, הפילהרמונית של צפון מקדוניה, התזמורת הסימפונית ירושלים, הפילהרמונית של פוזנן, הפילהרמונית של פורט ויין, הפילהרמונית של קוויבק, הסימפונית של ואיאדוליד, הפילהרמונית ובית האופרה של תיאטרו קולון בבואנוס איירס, הסימפונית של סנטיאגו דה צ‘ילה, הפילהרמונית והסימפונית של קולומביה, התזמורת העירונית של סאו פאולו, והתזמורת הסימפונית הברזילאית של ריו דה ז‘ניירו.
בשנת 1985 ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית ירושלים. מאז ניצח לעיתים קרובות על התזמורת בקונצרטים ובהקלטות, בכללן בשלושה סיורי קונצרטים בדרום אמריקה, בהם הופיעה התזמורת בכמה מהערים החשובות בברזיל, אורוגוואי וארגנטינה. בשנת 2000 חילק את שרביט המנצחים בסדרת קונצרטים עם לורין מאזל, באולם הפילהרמוני של מינכן, ועם התזמורת הסימפונית ירושלים יחד עם תזמורת רדיו בוואריה בקונצרטים שהוקדשו לעיר ירושלים. שרובסקי גם מונה בידי לורין מאזל להיות חלק מחבר השופטים בתחרות הבינלאומית למנצחים ע"ש לורין מאזל בשנת 2002.
הקריירה הלירית שלו כוללת קונצרטים עם האופרה הלאומית הפינית, האופרה של אביניון, האופרה הישראלית החדשה והתזמורת הסימפונית הברזילאית עימן ניצח על נבוקו, לה טרוויאטה, אותלו, ריגולטו, כוחו של גורל, מקבת‘ ואאידה מאת ורדי; הספר מסביליה, האיטלקיה באלג‘יר וסינדרלה מאת רוסיני; דון ג‘ובאני, נישואי פיגארו וכך עושות כולן מאת מוצרט; כרמן ודולי הפנינים מאת ביזה; רומיאו ויוליה ופאוסט מאת גונו; דון פסקואלה מאת דוניצטי; אבירות כפרית מאת מסקאני; ליצנים מאת רוג'רו ליאונקוואלו; ורתר מאת מאסנה ופורגי ובס מאת גרשווין.
במקביל לקריירה האמנותית שלו, לשרובסקי קריירה ארוכה גם בתחום החינוך המוזיקלי. הוא העניק כיתות אמן בניצוח תזמורת בקונסרבטוריון כפר סבא, באוניברסיטת אוניריו בברזיל, באוניברסיטת חבריאנה ובאוניברסיטת אנדינה בקולומביה, בקונסרבטוריון ליובק (גרמניה), באקדמיה לאומנויות ברומא ובקונסרבטוריון בדחוס בספרד.
בין השנים 1985 עד 1990, ניהל את הקונסרבטוריון של מטה אשר, ובין השנים 1990 עד 2011 היה מנכ“ל המערכת המוזיקלית בכפר סבא (קרן המוזיקה) והמנכ“ל של הפסטיבל הישראלי לתזמורות כלי נשיפה לנוער. כיום הוא המנהל של קונסרבטוריון הוד השרון.