מאיו נולד לקני ואלישיה בהנטינגטון, וירג'יניה המערבית. אמו ילדה אותו כשהייתה בת 16. הכתבה ראשונה עליו התפרסמה ב-21 בינואר 2001, בגיל 13, בעיתון מקומי של וירג'יניה (דיילי אינדיפנדנט). בינואר 2002 נכנס לתודעה הלאומית האמריקאית כולה כאשר פורסמו עליו כתבות ב"ספורטס אילוסטרייטד", בעיתון "USA Today", באתר הספורט של רשת הטלוויזיה CBS, וב"קורייר ז'ורנל".
בשנותיו בתיכון "הנטינגטון" הוא זכה ב-3 אליפויות ב-4 שנים וזכה פעמיים בתואר שחקן השנה בתיכונים (2006, 2007), הישג שביצע לברון ג'יימס בלבד בליגת התיכונים.
בעונה הראשונה הוביל את התיכון למאזן 20-7 באליפות הארצית אך לא זכה באליפות אף על פי שנבחר לשחקן השנה של מדינת אוהיו. בעונה השנייה הוא השיג את האליפות עם מאזן של 25-2 ובעונה השלישית סיים את העונה עם מאזן של 27-0 ואליפות נוספת. בשנת 2007 הגיעה האליפות השלישית ברציפות לאחר שקבוצתו סיימה במאזן של 25-2.
בעונת 2007 ניצחו מאיו והנטינגטון כל יריב בהפרש ממוצע של 30 נקודות וברבע גמר האליפות הארצית הם ניצחו את היריבה ב-64 הפרש.
בסוף עונת התיכונים ב-2007 החליט מאיו להירשם לאוניברסיטת דרום קליפורניה. "חוק סטרן" שיצא ב-2006 המונע משחקן לעבור ל-NBA היישר מהתיכון ומחייב לפחות שנה אחת בליגת המכללות (NCAA), מנע ממאיו להיבחר בדראפט 2007.
מאיו נבחר במקום השלישי בדראפט ה-NBA 2008 על ידי מינסוטה טימברוולבס והועבר לאחר מכן לממפיס גריזליס בטרייד.
ב-17 ביולי 2012 אישר מאיו בחשבון הטוויטר שלו, כי הוא עובר לדאלאס מאבריקס.
ב-1 ביולי 2016 הושעה מאיו מה-NBA בעקבות צריכת סמים. הוא יהיה זכאי לחזור למשחק בליגה בשנת 2018.
לאחר הקריירה ב-NBA שיחק במספר קבוצות בטיוואן ובסין. ב-2021 הצטרף לאוניקס קאזאן.
סטטיסטיקת קריירה.
נכון לסוף עונת .
Type 97 (מרגמה)
מרגמת ה-Type 97 הייתה מרגמת חי"ר בקוטר 81 מ"מ יפנית שהייתה בשימוש הצבא היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. המרגמה נכנסה לשירות בשנת 1937.
פרשנות (משפט)
בתורת המשפט, פרשנות היא הפעילות לבירור משמעותו של החוק, ויישומו לסוגיות מעשיות העומדות בפני הציבור המציית לחוק ובפרט בפני השופט, הנדרש להכריע בוויכוחים על משמעות החוק.
אהרן ברק אפיין את הפרשנות: "הפרשנות יורדת לשורש המבנה החברתי ולבסיס היציבות החברתית ומערך הכוחות בחברה נתונה. היא מצויה ב'תפר' שבין תורת משפט לבין משפט חוקתי. היא קשורה קשר אמיץ לבעיות יסוד של דמוקרטיה, הפרדת רשויות ושלטון החוק".
על הצורך בפרשנות.
לשונו של החוק קצרה ביותר, ומציגה עקרונות כלליים, שאותם נדרש הציבור לממש במהלך היישום היומיומי של החוק. מימוש זה כולל תהליך של פרשנות, כלומר ניסיון לגזור מהאמירה הכללית שבחוק הנחיה להתנהגות הראויה בסוגיה ספציפית. מחלוקת על הפרשנות הראויה מביאה לעיתים את הצדדים למחלוקת אל בית המשפט, ובו נדרש השופט להכריע מהי הפרשנות הראויה (או לתת פרשנות משלו).
אהרן ברק הציג את הטעמים לריבוי האפשרויות הפרשניות:
פרשנותו של בית המשפט שמה קץ למחלוקות רבות, אולם ביסודה מונח חיסרון בולט: היא אינה נוצרת כל עוד לא הובאה המחלוקת להכרעתו של בית המשפט. לפיכך, לעיתים חולפות שנים אחדות עד שמתבררת משמעותו של החוק, ובמקרים אחרים עשויה מחלוקת פרשנית להתקיים שנים רבות מבלי שאיש יטרח להביאה להכרעתו של בית המשפט.
דרכי הפרשנות.
כבסיס לפרשנות החוק משמשת בראש ובראשונה לשון החוק, ואליה מצטרפת ההיסטוריה החקיקתית שלו: דברי ההסבר הצעת החוק, דברים שנאמרו במהלך הדיון בכנסת וכדומה. בישראל משמשת גם מגילת העצמאות כמקור לפרשנות החקיקה, ומעמדה התחזק עם אזכורה בסעיף 1 ל.
הפרשנות שאליה הגיע בית המשפט רלוונטית לא רק למקרה הספציפי שבמסגרת הדיון בו ניתנה הפרשנות, אלא גם למקרים נוספים, עד כמה שפרשנות זו מהווה תקדים.
פרשנות החקיקה נעשית לפי כללי פרשנות מקובלים, מהם רלוונטיים לחקיקה בכללה, ומהם - לתחום מסוים.
פרשנות דווקנית היא פרשנות הנצמדת בקפדנות ללשון החוק. פרשנות תכליתית, לעומתה, מנסה לרדת לשורש כוונתו של המחוקק, ולהגשים את תכלית החקיקה, ולאו דווקא את האופן שבו נוסחה. על משמעותה הדינמית של תכלית החקיקה עמד אהרן ברק:
בפרשנות דיני המיסים בישראל מהווה פסק דין חצור נקודת מפנה, בהעבירו את מרכז הכובד בפרשנות דיני המיסים מפרשנות דווקנית לפרשנות תכליתית.
פרשנות סובייקטיבית לעומת פרשנות תכליתית אובייקטיבית.
בפרשנות תכליתית יש שתי אפשרויות שונות לקבוע מהי "תכלית החוק"; "תכלית סובייקטיבית" היא התכלית אליה התכוון המחוקק בעת חקיקת החוק. מנגד "תכלית אובייקטיבית" מתעלמת מכוונת המחוקק בעת חקיקת החוק, ורואה כ"תכלית החוק" את המטרה הראויה של החוק כפי שזו נתפסת בעיני השופט.
בשנת 1999 נדרש בית המשפט העליון להכרעה משפטית (בדיני מיסים) מקום בו "התכלית הסובייקטיבית" אליה התכוון המחוקק הובילה לפרשנות הפוכה מזו אליה הובילה "התכלית האובייקטיבית" של החוק כפי שזו נחזתה בידי השופטים שכתבו את דעת הרוב. בה בעת נקבע בפסק הדין כי לשון החוק יכולה להתאים לשתי הפרשנויות. בדעת הרוב, אותה כתבה טובה שטרסברג-כהן ואשר מבוססת על דברי אהרן ברק, נפסק כי "התכלית האובייקטיבית" גוברת על "התכלית הסובייקטיבית". כך בפסק הדין נקבע במפורש:
מנגד לדעת שופט בית המשפט העליון נעם סולברג, "בהתנגשות בין תכלית סובייקטיבית לתכלית אובייקטיבית יש לפעול על פי כלל הכרעה ברור שלפיו ידה של התכלית הסובייקטיבית על העליונה (ובלבד שהיא מעוגנת בלשון החוק)". סולברג אף מותח ביקורת על הגישה הקיימת (של העדפת "התכלית האובייקטיבית" על כוונת המחוקק), שמהווה למעשה ביקורת חוקתית במסווה של "פרשנות". כחיזוק לעמדתו מצטט סולברג את דברי אהרן ברק עצמו (עליו, כאמור, הסתמך פסק הדין הנ"ל שקבע את עליונותה של "התכלית האובייקטיבית") על חשיבות "התכלית הסובייקטיבית" של החוק:
חקיקה שיפוטית.
פרשנות באה בדרך כלל לתת משמעות לחוק, כלומר לשמש פה למחוקק, אך לעיתים הפרשנות מרחיקה לכת, ומשלימה את החסר בחוק, ונותנת לבית המשפט תפקיד גדול יותר, בהשוואה לזה של מוסדות שלטון אחרים, בקביעת הנורמות שישררו במדינה. גישה זו לפרשנות קרויה חקיקה שיפוטית.
פרשנות של רשות שלטונית.
על מימושם של חוקים רבים מפקחת רשות שלטונית שהוסמכה לכך (דוגמה: על מימושם של חוקי המיסים בישראל מפקחת רשות המסים בישראל). מבחינה פורמלית, פרשנותה של רשות שלטונית אינה מחייבת, אך מבחינה מעשית יש לה חשיבות רבה. "קובץ הפרשנות לפקודת מס הכנסה", שפורסם על ידי רשות המיסים, מציג את פרשנותה של רשות המיסים לסוגיות שונות בתחומי המיסים.
מנגנון שבו פרשנותה של רשות שלטונית הופכת למחייבת, לפחות ביחס למקרה ספציפי שלגביו ניתנה, הוא מנגנון הפרה-רולינג.
פרשנות
פרשנות היא ניתוח עומק המציע הסבר או ביאור לתופעה, אירוע, מצב, רעיון וכדומה. ה"פרשן" עוסק בפרשנות ולעיתים ביקורת במגוון תחומים.
__ללא_תוכן_עניינים__
בית שמואל אזרחי-בריסקר
בית שמואל אזרחי-בריסקר הוא מבנה בשכונת רחביה בירושלים, ברחוב הקרן הקיימת מס' 19, בפינת גן הכוזרי, למול הגימנסיה העברית רחביה ובסמוך לבית המוסדות הלאומיים.
היסטוריה.
בית זה נבנה עבור שמואל בריסקר שעלה לארץ בשנת 1911 במהלך העלייה השנייה, התגורר בירושלים ועבד כספר.
בריסקר היה מראשוני רוכשי המגרשים ברחביה, אולם לא היה בידו התקציב לבניית ביתו, ולכן הגיע להסכם עם גדוד העבודה אשר הקים את שכונת רחביה - לפיו יספר את חברי הגדוד הבונים את בתי השכונה בלא תשלום וכשיצטבר חוב מספיק יבנו את הבית. מסיבה זו נהג בריסקר לומר כעל ביתו כי הוא "עומד על חוט השערה".
הסופר יהודה האזרחי מתאר בספרו את ביקורו הראשון במגרש עליו נבנה המבנה:
המבנה, שנבנה בסגנון הבינלאומי (אולם כיתר בנייני השכונה הוא מצופה אבן), נחנך בשנת 1924 והיה אחד מראשוני הבתים שהיו בשכונת רחביה.
עוד קודם למעברו לשכונת רחביה זכתה מספרתו של בריסקר להצלחה רבה, והפכה למעשה לאתר התכנסות של אנשי עת וחברה הירושלמים, ובה הסתפרו עובדי המוסדות הלאומיים שעבדו בבית המוסדות הלאומיים הסמוך. חיים נחמן ביאליק כתב על מספרה זו, שנהג להסתפר בה:
בשנת 1931, הורד גג הרעפים של המבנה ונוספה לו קומה נוספת. בסוף שנות ה-30 נפתחו בקומה הראשונה שלוש חנויות ונוספה קומה שלישית למבנה, ובשנות ה-80 נוסף למבנה אגף אחורי ובו ארבע קומות.
לקריאה נוספת.
אילן אזרחי, "שפויה בחלומה" - גאות ושפל ב-50 שנות איחוד ירושלים, אלבטרוס, הרצליה ,2017
דו סוכר
בית המשפט לחוקה (טורקיה)
בית המשפט לחוקה של הרפובליקה הטורקית (טורקית Türkiye Cumhuriyeti Anayasa Mahkemesi)
הוא הגוף המשפטי הגבוה ביותר בטורקיה לבחינתה של חוקת המדינה וחוקיות חקיקתה, ובתפקידו כבית המשפט העליון (Yüce Divan) משמש כערכאה הראשונה לשיפוטם הפלילי של ראשי המדינה על עבירות שעברו במסגרת תפקידם.
הקמתו של בית המשפט לחוקה.
בית המשפט לחוקה קם ביום 25 באפריל 1962 מכוחה של חוקת טורקיה השלישית מ-1961, ועם קבלתה של החוקה הרביעית ב-1982 אושרו מעמדו ותפקידיו בסימן שתיים לפרק השלישי שבה. קודם לכן שרר במדינה עקרון לפיו הסמכות העליונה בה שייכת לאספה הלאומית. עם זאת, כאשר ראש ממשלת טורקיה אדנאן מנדרס החל לנגוס בעקרונותיה של החוקה הקיימת בסוף שנות השישים של המאה ה-20, התעורר הצורך בהקמת מערכת איזונים יעילה יותר אשר תפקח על פעולות האספה הלאומית והממשלה. לאחר ההפיכה הראשונה בטורקיה בשנת 1960 זכה צורך זה ליישום בחוקה בתמיכתם של מפלגת העם הרפובליקאית והחונטה הצבאית ששלטה במדינה בראשותו של ג'מל גירסל.
מבנהו ותפקידו של בית המשפט לחוקה.