מבחינת תהליך הסוקצסיה, שוררת בין המדענים מחלוקת באשר להגדרת שמורת אלוני ברעם כיער אמיתי, או כחורשה שהתפתחה היטב בעקבות מאמצי השמירה של התושבים המקומיים והכנסייה המארונית.
הפאונה של יער ברעם בכלל ושמורת אלוני ברעם בפרט מורכבת ממינים רבים של בעלי חיים, ביניהם ניתן למנות את הבאים: צבי ארץ-ישראלי, חזיר בר, דרבן מצוי, יערון גדול, נמנמן העצים, נשר מקראי, גדרון, שחרור, דו-חיים ומינים רבים של פרוקי-רגליים.
יער ברעם הנטוע.
חלקותיו הוותיקות של יער ברעם הנטוע נשתלו בשנת 1950, אולם עיקר השטח ניטע בין השנים 1955-1965 בעצי אורן ירושלים ואורן קפריסאי. במהלך חורף 1992 נפגעו חלקים נרחבים מהיערות הנטועים על ידי השלג הכבד שירד בגליל העליון, דבר שהוביל לתמותת אורנים גדולה. שנה מאוחר יותר החלה הקרן הקימת לישראל במיזם נטיעות רחב היקף באזור שכלל סוגי עצים מעורבים, דוגמת אורנים, ברושים ומעט ארזים.
אתרים בעלי עניין.
להלן מספר אתרים בעלי עניין אותם ניתן למצוא ברחבי יער ברעם ושמורת אלוני ברעם:
הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית
הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית (באנגלית: United States Strategic Command; בקיצור: USSTRATCOM) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. הוא ממונה על פעולות חלל (כמו לוויינים צבאיים), פעולות מידע, הגנה מפני טילים, שליטה ובקרה עולמיים, מודיעין, מעקב, תקיפה ברחבי העולם והרתעה (מאגר הנשק הגרעיני של ארצות הברית) ולחימה נגד נשק להשמדה המונית.
הפיקוד האסטרטגי הוקם ב-1992 כממשיך של פיקוד האוויר האסטרטגי. המפקדה שלו ממוקמת בבסיס חיל האוויר אופט מערבית לאומהה, נברסקה. באוקטובר 2002 הוא התמזג עם פיקוד החלל של ארצות הברית. הוא מעסיק יותר מ-2,700 עובדים, המייצגים את כל ארבע החיילות, כולל אזרחים של מחלקת ההגנה וקבלנים.
היסטוריה.
ב-1 ביוני 1992, הקים הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש את הפיקוד האסטרטגי מתוך פיקוד האוויר האסטרטגי וגופים צבאיים אחרים ששמשו בזמן המלחמה הקרה והיו מיושנים כתוצאה מהשינויים הפוליטיים בעולם. הפיקוד עוסק בתכנון תוכניות מאוחדות לכוחות האסטרטגיים תחת מפקד אחד. אחריות על האימונים היום יומיים, ציוד ותחזוקתו עבור הכוחות נשארו תחת חיל האוויר והים.
הכרה בחלל ותקיפה עולמית.
ההפעלה מחדש של הפיקוד האסטרטגי התקיימה ב-1 באוקטובר 2002. המפקדה המאוחדת הייתה אחראית גם להתראה מוקדמת וגם להגנה מפני טילים וכן להתקפות אסטרטגיות לטווח ארוך.
הנשיא ג'ורג' ווקר בוש חתם על שינוי ב-10 בינואר 2003, ו-4 מטלות חדשות נוספו לפיקוד האסטרטגי: תקיפה עולמית, שילוב של הגנות מפני טילים, פעילות מידע של מחלקת ההגנה ושליטה ובקרה (תקשורת, מחשבים, מודיעין, מעקב). השילוב של התפקידים, יכולות וסמכויות תחת סמכויות של מפקדה אחת הוא ייחודי בהיסטוריה של הפיקודים הקרביים המאוחדים.
משימה.
המשימות של הפיקוד האסטרטגי הן לאתר התקפות על אינטרסים חיוניים של ארצות הברית, להבטיח את חופש הפעולה של ארצות הברית בחלל ובמרחב הקיברנטי, לאפשר הכללת גרעין ופעולות מידע בפעולות שונות, לסנכרן את מערכת ההגנה העולמית מפני טילים, לספק מודיעין ומעקב.
נובה ויז'ווה
ויירושוב
ויירושוב (בפולנית: Wieruszów) היא עיירה בפרובינציית לודז' שבפולין, על גדת נהר פרוסנה (Prosna), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
מבחינה מנהלית העייר מהווה מרכז של נפה שכוללת מספר מועצות אזוריות:ויירושוב, גאלביצה, סוקולניקי, לוטוטוב, לובניצה, בולסלבייץ וצסטארי.
תולדות היישוב.
במאה ה-15 הוענקו לוויירושוב זכויות עיר, ובשנת 1676 נבנו בה כנסייה ומנזר. בשנת 1870 הורדה העיירה למעמד של כפר, אך בשנת 1919 הושבו לה זכויות העיר.
יהודי ויירושוב.
יהודים ראשונים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-16, כאשר התבצע גירושם של יהודי ויילון הסמוכה. בשנת 1857 היוו יהודי היישוב כ-41% מכלל תושביו. מהמאה ה-19 פעלו בעיירה חסידויות שונות. משנת 1891 ועד 1914 כיהן כרב בעיירה שאול משה זילברמן, אשר הפעיל ביישוב ישיבה נודעת. גם הרב אברהם בנימין זילברברג כיהן כרב בווירושוב. במשך כ-250 שנה, הייתה קהילת ויירושוב מסונפת לקהילת קמפנו הסמוכה, ובתחילת המאה ה-19 ייסדו יהודי ויירושוב קהילה נפרדת לעצמם.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נהרגו 13 יהודים מהעיירה כתוצאה מהפגזות הצבא הגרמני, ובמהלך ביזה שערכו הפולנים המקומיים בבתי ובחנויות היהודים בעיירה, חולל גם בית הכנסת בה. בין מלחמות העולם הוחמר מצבם הכלכלי של יהודי העיירה, וחלקם הגיעו לכדי פת לחם. בד בבד, התגברה בעיירה הפעילות הציונית, כאשר המפלגה הבולטת ביישוב הייתה המזרחי. זאת, לצד פעילות של אגודת ישראל. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, למעלה ממחצית מתושביה.
בשואה.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, רצחו כמה עשרות מיהודיה, וביצעו מעשי שוד ביתר האוכלוסייה היהודית בה. בנובמבר 1939 נאסרו נכבדי הקהילה היהודית, ושולחו לבית סוהר ליד לודז'. בד בבד, מונה בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה, ולהעביר להם תשלומי כופר. מאביב 1941 החלו להישלח יהודים מהעיירה למחנות עבודה באזור פוזנן.
בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו סגור שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל. לגטו הובאו יהודים נוספים מהסביבה, עד שמספר יושביו הגיע לכ-2,000 איש, ובמקביל שטחו צומצם בהדרגה, תוך התפתחות תנאי צפיפות ורעב בו.
ב-21 עד 23 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה כוחות ס"ס ומשטרה. יהודי הגטו רוכזו בתוך הכנסייה המקומית ובמבנה נוסף, תוך רצח 107 יהודים בשעת האקציה. לאחר סלקציה נלקחו מספר מיהודי העיירה לגטו לודז', והיתר נלקחו במשאיות למחנה ההשמדה חלמנו.
סטרכוביצה
ויילופולה סקז'ינסקייה
Christ lag in Todes Banden, רי&quot;ב 4
Christ lag in Todes Banden (בעברית: ישו שכב בכבלי מוות) מספר 4 ברשימת יצירות באך היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הקנטטה היא אחת מיצירותיו המוקדמות של באך והיא נועדה לביצוע ביומו הראשון של חג הפסחא.
הטקסט הוא מזמור באותו שם שכתב מרטין לותר ובאך השתמש בו ללא שינוי כשהמלודיה מבוססת על הלחן המקורי של המזמור, שיטת הלחנה שנקראת קנטוס פירמוס.
היסטוריה.
מקורה של הגרסה הקיימת בידינו היא מביצוע של באך בשנים 1724-1725, בעת שניהל את המוזיקה בלייפציג. הוא שילב את הקנטטה במחזור השני של הקנטטות שביצע שם. המחזור כולו היה מבוסס על מזמורים לותרניים, כך שהקנטטה מתאימה לו, אך על סמך שינויי סגנון שקיימים, מסכימים החוקרים שבאך הלחין את הקנטטה מוקדם יותר - ב-1707. ההנחה היא שהוא הלחין אותה לכבוד חג הפסחא ב-1707, והשמיע אותה על מנת להתקבל לתפקיד במילהאוזן.
מילים.
נוסח הקריאה ליום זה הוא מהאיגרת הראשונה אל הקורינתים בו מוזכר ישו כקורבן פסח, וסיפור תחיית ישו מתוך הבשורה על-פי מרקוס. המזמור "Christ lag in Todes Banden" נכלל גם הוא בתפילה בכנסייה הלותרנית והוא עוסק בתחיית ישו ובחג הפסחא. באך השתמש במזמור ובקטעים ממנו ביצירות נוספות.
מבנה והרכב מבצע.
הקנטטה נכתבה עבור ארבעה קולות, סופרן, אלט, טנור ובס ומקהלה. הכלים המשתתפים הם קורנטו, שלושה טרומבונים, שני כינורות, שתי ויולות ובאסו קונטינואו. לקנטטה שמונה חלקים, סינפוניה ושבעת חלקי המזמור:
הקלטות.
זוהי קנטטה פופולרית והיא בוצעה והוקלטה פעמים רבות. האתר קנטטות באך מונה למעלה מ-80 הקלטות במאה השנים האחרונות, בהן של המנצחים ג'ון אליוט גרדינר, טון קופמן, אנדרו פארוט ותומאס הנגלברוק.
רופצ'יצה
ויסוצק
ויסוצק (באוקראינית: Висоцьк; בפולנית: Wysock) הוא כפר במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
הכפר, השוכן על הגדה המערבית של נהר הורין, נמצא כ-9 ק"מ ממסילת הברזל בקו רובנו-לוניניץ. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב במחוז ווהלין שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי ויסוצק.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא משנת 1623. במהלך פרעות ת"ח ות"ט הצליחו רוב יהודי היישוב להימלט ממנו, ובכך להינצל. לקראת סוף המאה ה-19 היוו היהודים 96.5% מאוכלוסיית הכפר. בראשית המאה ה-20 הוקמה בכפר ספרייה עברית. בזמן הפרעות שנערכו באזור ב-1919, התארגנה בכפר קבוצת הגנה עצמית יהודית.
כתוצאה משרפות גדולות שפרצו ביישוב בשנים 1925 ו-1932 נותרו רבים מיהודיו חסרי קורת גג. בסיוע הג'וינט השתקמה הקהילה, והתגברה ביישוב הפעילות הציונית, תוך הקמת בית ספר עברי, קיום פעילות של תנועות נוער ציוניות ועליית כ-150 מבני היישוב ארצה. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-900 יהודים, כשליש מתושביו.
ב-17 ביולי 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים, לאחר שהסובייטים פינו אותו. על יהודי הכפר הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכום כופר גבוה, חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת ענידת סרט זרוע, אשר הוחלף בהמשך בטלאי צהוב.
ב-20 ביולי 1942 רוכזו כ-1,500 יהודי היישוב וכפרי הסביבה בגטו סגור ומוקף גדר תיל שהוקם במקום, בו שררו תנאי תברואה קשים. ב-9 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שוטרים גרמנים ואוקראינים, ורצחו את יושביו בבורות ירי מחוץ לכפר. כ-50 יהודים מהגטו הצליחו להימלט ממנו טרם האקציה, וכמה יהודים שנמלטו בשעת האקציה, וניסו לחצות את נהר הורין, טבעו בו או נורו בעודם במים.
מרצדס-בנץ W108
מרצדס-בנץ W108 ו-W109 הן שורת דגמי מכוניות סלון מפוארות יוקרתיות אשר יוצרו על ידי מרצדס-בנץ בין השנים 1965–1972.