קנדה ובולגריה נהנות מיחסים דו צדדיים טובים מאוד, שהודגשו על ידי חברות משותפת בלה פרנקופוני. בין המדינות מתקיימים סחר והשקעה גוברים, שיתוף פעולה צבאי וביטחוני יעיל, ויחסים אקדמיים ותרבותיים הולכים וגוברים בין שתי המדינות.
קונסול הכבוד של קנדה בסופיה ממלא תפקיד פעיל בטיפוח היחסים הפוליטיים, המסחריים והתרבותיים בין קנדה לבולגריה. משרדו מציע תמיכה קונסולרית לאזרחים קנדים וכן שירותי נציבות סחר ותמיכה בבולגריה.
יותר מ-30,000 קנדים ממוצא בולגרי חיים בקנדה ותרמו תרומות ייחודיות ובעלות ערך לקנדה. כ-1,000 קנדים מתגוררים באופן קבוע בבולגריה וכ-15,000 קנדים ביקרו בבולגריה בשנת 2011.
יחסי סחר.
בולגריה היא אחת השותפות הגדולות ביותר של קנדה בסחר בסחורות בדרום מזרח אירופה, והסחר הבילטרלי הגיע בשנת 2012 ל-369.3 מיליון דולר. חברות קנדיות חשובות לתעשיית הכרייה בבולגריה ומגלות עניין בענף הנפט והגז בחיפושים יבשתיים וגם בחיפושים ימיים. הזדמנויות עסקיות של חברות קנדיות קיימות בבולגריה בתחום הטלקומוניקציה, שירותי שדות תעופה, ייצור חשמל וחקלאות.
נציגויות דיפלומטיות.
שגריר קנדה בבוקרשט, רומניה מוסמך אף לבולגריה, ואילו קונסוליית כבוד בסופיה מסייעת לאינטרסים קנדיים בבולגריה. בולגריה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה וקונסוליה כללית בטורונטו. איש עסקים קנדי יליד בולגריה, איל הבנייה והפילנתרופ איגנט קנף הוא קונסול הכבוד של בולגריה בקנדה.
סאוויין (מגזין)
ולדימיר פרוניצ'ב
גנרל הצבא ולדימיר יגורוביץ' פרוניצ'ב (ברוסית: Влади́мир Его́рович Про́ничев; נולד ב-1 במרץ 1953, במליטופול) הוא קצין השירותים החשאיים הרוסיים, שימש כראש שירות משמר הגבול של שירות הביטחון הפדרלי (2003–2013). גיבור הפדרציה הרוסית (2002).
היה המפקד הבכיר שניהל את המבצע לשחרור בני הערובה במהלך פיגוע הטרור בדוברובקה וספג ביקורת קשה על תפקודו במבצע.
ביוגרפיה.
ולדימיר נולד בעיר מליטופול, במחוז זפוריז'יה, שבאוקראינה הסובייטית. בשנת 1968 הצטרף לקומסומול והמשיך לשמש כחבר המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות עד 1991.
בכוחות משמר הגבול.
פרוניצ'ב היה שירות צבאי משנת 1970. בשנת 1974 סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לפיקוד גבול ואחר כך שירת בכוחות משמר הגבול של ברית המועצות במחוזות עבר הבייקל, במזרח רוסיה ובצפון-מערב. בשנת 1981 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית על שם פרונזה ובשנים 1986—1989 הוא השתתף במלחמת אפגניסטן.
בספטמבר 1993 מונה לסגן מפקד מחוז הגבול הצפון מערבי ועמד בראש יחידה מבצעית בפטרוזבודסק, על ידי ראש שירות הביטחון הפדרלי, ויקטור בראניקוב.
בשירות הביטחון הפדרלי.
בשנת 1994 הוא מונה לראש מחלקה בשירות הפדרלי למודיעין מסכל (מאז 1995 - שירות הביטחון הפדרלי) ברפובליקת קרליה, במקומו של ניקולאי פטרושב. בשנת 1996 צורף למנגנון המרכזי של שירות הביטחון הפדרלי ובשנת 1998 מונה לסגן מנהל שירות הביטחון הפדרלי ולראש המחלקה למאבק בטרור. מאז 1999 שימש כסגן המנהל הראשון של שירות הביטחון הפדרלי.
פרשת נורד-אוסט.
במהלך אירוע בני הערובה שביצעו מחבלים צ'צ'נים במרכז התיאטרון בדוברובקה ב-23–26 באוקטובר 2002 במוסקבה (ראו פיגוע הטרור בדוברובקה), נכלל פרוניצ'ב במטה המבצעי לשחרור בני ערובה והיה ממוביליו. במהלך מבצע הפריצה כל המחבלים הושמדו ומטעני חבלה רבים באולם ו"מחבלים מתאבדים" לא הופעלו. במקביל, המטה המבצעי לא הצליח למנוע נפגעים אנושיים רבים. לגז שהוחדר למערכות האוורור בתיאטרון הייתה השפעה חזקה מדי על האנשים המותשים פיזית ונפשית. לא היה פינוי מהיר של הקורבנות לבתי חולים, הרופאים לא קיבלו דיווח על הגז וכתוצאה מכך הם לא יכלו לספק את הטיפול הרפואי הדרוש במצב זה.
האשמה בחסרונות אלה טמונה לחלוטין בהנהלת המטה המבצעי של המבצע ובאופן אישי מול פרוניצ'ב. עם זאת, על פי צו "חשאי" של נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין, פרוניצ'ב קיבל את עיטור גיבור הפדרציה הרוסית בשנת 2003 (על פי מקורות אחרים, זה קרה בדצמבר 2002), מה שגרם לתגובה שלילית בחברה על המהלך לאור המחדלים הרבים במבצע.
ראש משמר הגבול הרוסי.
ב-11 במרץ 2003, על פי צו נשיא הפדרציה הרוסית, בוטל שירות משמר הגבול הפדרלי ועל בסיסו נוצר שירות משמר הגבול של שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית, ולראשו מונה ב-1 ביולי 2003, ולדימיר פרוניצ'ב (מאז 11 במרץ 2003 הוא שימש בתור המנהל הזמני של שירות משמר הגבול הפדרלי ברוסיה).
ב-2004 מונה לחבר במועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית ובספטמבר 2003 מונה ליו"ר מועצת מפקדי כוחות הגבול של חבר המדינות ומאוחר יותר שימש כיו"ר אגודת דינמו. באפריל 2013 הוא שוחרר מתפקידו כמנהל שירות משמר הגבול ופוטר משירותו הצבאי עם הגיעו לגיל פנסיה.
יו"ר דינמו.
הוא שימש כיו"ר המועצה המרכזית של אגודת הספורט "דינמו" (משנת 2000 עד אוגוסט 2016). מספטמבר 2015 היה חבר בוועד המנהל של האגודה וממאי עד נובמבר 2016 היה יו"ר הדירקטוריון של מועדון הכדורגל דינמו מוסקבה.
משפחתו.
בתו יקטרינה, ניהלה את ודנ"ח בשנים 2015—2018.
יחסי מצרים–קנדה
יחסי מצרים–קנדה הם יחסי החוץ בין קנדה ומצרים. שתי המדינות הקימו שגרירויות בבירות שלהן בשנת 1954. למרות ששניהם היו חלק מהאימפריה הבריטית, רק קנדה היא חלק מחבר העמים, בעוד מצרים אינה חלק מהארגון.
היסטוריה.
קנדה ומצרים כוננו קשרים דיפלומטיים לראשונה בשנת 1954 לאחר המהפכה המצרית בשנת 1952 וביטול המלוכה המצרית, ועלייתו לשלטון של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר. שתי המדינות נהנו מיחסים טובים, אך לא התבלטו זו בזו עד שקנדה התערבה במשבר סואץ בשנת 1956 כאשר נאצר הלאים את תעלת סואץ ובתגובה נקטו צרפת, בריטניה וישראל בפעולות צבאיות נגד מצרים.
קנדה דחתה את הפעולות שננקטו על ידי צרפת, בריטניה וישראל נגד מצרים ולאחר סיום פעולות האיבה השר הקנדי לענייני חוץ לסטר פירסון הציע לאו"ם להקים כוח החירום של האומות המאוחדות (UNEF), שמשימתו הייתה להיכנס לשטח המצרי ולשמש כחוצץ בין כוחות מצרים לכוחות ישראליים בשטח הכבוש. קנדה התחייבה למספר משמעותי של חיילים למשימת UNEF. ב-16 במאי 1967 הורתה מצרים על כל כוחות האונ"ף לצאת משטח מצרים, ורובם נסוגו לפני תחילת מלחמת ששת הימים.
2010–2012.
קנדה מספקת סיוע למצרים. סיוע פיתוח רשמי (ODA) מקנדה למצרים מוערך ב-17 מיליון דולר בשנים 2010–2011. הסיוע הופנה למיקרו-מימון, ועוזר לצמיחה במגזר הפרטי במפעלים קטנים, למימון חניכות, הכשרה ואוריינות.
מהפכת 2013.
ממשלת קנדה הייתה בין אלו שהשתמשו במילה "הפיכה" לתיאור הדחתו של הנשיא מוחמד מורסי על ידי הצבא המצרי. אולם בשבועות שלאחר המהפכה, ממשלת קנדה לא דחתה את הלגיטימיות של המשטר החדש ובמקום זאת הוציאה קריאות כלליות לשלום ולדיאלוג ונקטה בגישה של "המתן וראה".
דמיטרי קוצ'נב
דמיטרי ויקטורוביץ' קוצ'נב (ברוסית: Дми́трий Ви́кторович Ко́чнев; נולד ב-1 במרץ 1964, מוסקבה, ברית המועצות) הוא קצין רוסי לביטחון המדינה, המכהן כמנהל שירות האבטחה הפדרלי של הפדרציה הרוסית מ-26 במאי 2016, הגוף הבכיר לאבטחת אישים ברוסיה; שימש כסגן מנהל שירות האבטחה הפדרלי במקביל להיותו ראש שירות הביטחון הנשיאותי (מיוני 2015 עד מאי 2016).
ביוגרפיה.
דמיטרי נולד ב-1 במרץ 1964 במוסקבה בשנים 1982–1984 שירת בצבא ברית המועצות ובשנים 1984–2002 שירת בסוכנויות הביטחון של ברית המועצות, ולאחר מכן ברוסיה.
בשנת 2002 החל קוצ'נב לעבוד בסוכנויות הביטחון הפדרליות של הפדרציה הרוסית. בשנת 2006 הוענק לו דרגת קולונל. בשנת 2016 הוענקה לו דרגת גנרל-מייג'ור. ב-30 ביוני 2015 מונה לסגן מנהל שירות האבטחה הפדרלי מתוקף מינויו לראש שירות הביטחון של נשיא הפדרציה הרוסית, האחראי לאבטחתו האישית של הנשיא.
בצו של נשיא הפדרציה הרוסית מ-26 במאי 2016, מונה קוצ'נב לתפקיד מנהל שירות האבטחה הפדרלי, במקומו של גנרל יבגני מורוב, שהתפטר.
חיים אישיים.
הוא נשוי ויש לו ילד. אשתו מרינה ולדימירובנה מדבדבה, היא חברת דירקטוריון בחברת הביטוח סיבור. על פי הצהרות ההכנסה שפורסמו לשנת 2015, אשתו הרוויחה 58.1 מיליון רובל; על פי העיתון "קומרסנט" סכום זה עולה על הכנסות שאר עובדי שירות הביטחון הפדרלי ובני משפחותיהם. לדמיטרי עצמו, על פי הצהרות המס לשנת 2015, יש הכנסה של 61.4 מיליון רובל.
קרוב משפחתו, שהשתתף בקרבות מלחמת העולם השנייה, היה סמל בכיר אלכסנדר פיליפוביץ' קוצ'נב (1905-1975), שבאפריל 1945, במהלך הקרבות על קניגסברג, חיסל 160 חיילי אויב וקצינים והוענק לו עיטור לנין על כך.
יחסי ברזיל–מצרים
יחסי ברזיל–מצרים הם היחסים ההיסטוריים והדו-צדדיים בין האזורים המהווים כיום את ברזיל המודרנית ומצרים. היחסים הבילטרליים כוננו בשנת 1924. שתי המדינות נהנות בדרך כלל מקשרים ידידותיים ומהסכמים הדדיים בנושאים גלובליים חשובים רבים כמו פירוק נשק, אי-התפשטות גרעינית ונושאים סביבתיים בין היתר. בנוסף לכך, שתיהן חברות במדינות הפסגה של מדינות דרום אמריקה-ערב בה חתמו על הסכמים בנושא שיתוף פעולה בתחומים רבים ושונים.
היסטוריה.
קשרים דיפלומטיים וקונסולריים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1906, ואילו היחסים הבילטרליים כוננו רשמית בשנת 1924.
קשרים כלכליים ומסחריים.