הקרב הראשון על קרים במלחמת העולם השנייה התחיל בספטמבר 1941 ונמשך עד נובמבר 1941. במהלך הקרב הצליחו הארמייה ה-11 של הוורמאכט בפיקודו של אריך פון מנשטיין עם הארמייה הרומנית השלישית לכבוש את רוב חצי האי קרים מידי הכוחות הסובייטיים ולהתחיל מצור על סבסטופול.
כוחות הציר לא הצליחו לכבוש את העיר סבסטופול שנותרה כמובלעת עד ה-4 ביולי 1942, אז נפלה בידיהם לאחר מצור ממשוך.
רקע ומטרות הכיבוש.
חצי האי קרים מהווה יחידה גאוגרפית נפרדת מהחלקים האחרים של ברית המועצות. הוא מחובר ליבשה בלשון אדמה צרה מצר פרקופ מצפון ובמצר צר במזרחו. לכאורה, היה די בחיל מצב קטן יחסית על מנת לבודד את הכוחות הסובייטיים בחצי האי בלי שהם יטרידו את הגרמנים. הגרמנים החליטו בכל זאת לכבוש את חצי האי במלואו מכמה טעמים: ראשית, חצי האי שימש בסיס לצי הים השחור הסובייטי שהיה חזק בהרבה מהצי הרומני. בנוסף לכך, המטוסים הסובייטיים איימו דרך קבע על שדות התעופה הרומנים בפלוישט.
הצבא האדום.
האחריות על הגנת חצי האי הוטלה על הארמייה ה-51 בפיקוד פיודור קוזנצוב שפעלה ישירות תחת הנחיית הסטבקה. החלק העיקרי של הארמייה התרכז בצפון חצי האי במטרה להגן על מצר פרקופ הצר. יתר היחידות התרכזו בהגנה על חוף הים השחור.
כבר במהלך הקרבות בחצי האי, סטבקה החליטה לפנות את ארמיית החוף שהגנה על אודסה ולהעביר אותה לחצי האי קרים. כתוצאה מהחלטה זו הסתיים מבצע הגנת אודסה וספינות צי הים השחור פינו אלפי חיילים לתגבור מערך הצבא האדום בקרים.
כוחות הציר.
אריך פון מנשטיין החליט להקצות לטובת המתקפה על חצי האי את הקורפוסים ה-54 וה-30 שהיו חלק של הארמייה ה-11 תחת פיקודו. בנוסף לכך במתקפה לקחו חלק פעיל יחידות הארמייה השלישית הרומנית והקורפוס ההררי ה-49 הגרמני שהתמחה בלחימה הררית. תמיכה אווירית לכוחות בוצע על ידי מטוסי צי האוויר הרביעי של הלופטוואפה.
מהלך הקרבות.
לאחר קרב קייב וקריסת החזית הדרום-מערבית הסובייטית קבוצת ארמיות דרום קיבלה הנחיה לתקוף לכיוון חצי האי קרים ואזור מכרות פחם בדרום-מזרח אוקראינה עוד בטרם הצבא האדום התבסס על העמדות החדשות.
במחצית ספטמבר הגרמנים התרכזו בקרבת מצר פרקופ צפונית לחצי האי קרים. מפקד הארמייה ה-51 הסובייטית ריכז כ-30 אלף חיילים בצפון חצי האי, כ-40 אלף להגנת החוף וכ-25 אלף בחלקים הפנימיים של קרים.
הקרבות צפונית למצר החלו במחצית ספטמבר ונמשכו עד ל-24 בספטמבר. החל מ-12 בספטמבר החלו הפצצות אוויריות על עמדות סובייטיות באזור מצר פרקופ. ב-24 בספטמבר גרמנים החלו במתקפה יבשתית וכעבור 3 ימי לחימה הצליחו לפרוץ את ההגנה הקידמית של הצבא האדום.
ב-26 בספטמבר הצבא האדום החל במתקפת נגד שהצליחה והביאה לנסיגה מסוימת של הגרמנית אך ב-28 בספטמבר יחידות הצבא האדום נסוגו לאזור האגמים בצפון חצי האי לקו הביצורים שהוכן מבעוד מועד. הגרמנים מצידם חששו להמשיך במתקפה נגד עמדות הגנה חזקות והחלו בהתארגנות מחדש.
ב-18 באוקטובר החלה מתקפה כוללת על קו הביצורים הסובייטי. הקרבות נמשכו עד לתחילת נובמבר.
ב-24 באוקטובר לחצי האי קרים החלו להגיע יחידות ארמייה החוף שהגנו על אודסה ובהתאם להחלטת סטבקה עזבה את העיר לטובת לחימה בקרים. תוך מספר ימים הגנת חצי האי חוזקה בכ-16,700 אלף לוחמים מנוסים. כול הכוחות של הצבא האדום בחצי האי כולל צי הים השחור רוכזו תחת פיקודו של גורדיי לבצקנו. אומנם גם תגבורת זו לא הצליחה למנוע מהגרמנים לפרוץ את קו הביצורים ולהתחיל במסע מהיר בחלקים הפנימיים של חצי האי. לאחר פריצת קו הביצורים, ארמיית החוף הסובייטית התרכזה במרחב סבסטופול והארמייה ה-51 החלה בנסיגה מזרחה לכיוון העיר קרץ'. לאחר מספר ימים של קרבות ב-15 בנובמבר יחידות אחרונות של הצבא האדום עזבו את העיר קרץ' ועברו לאזור טאמאן. האזור היחיד שנותר בידי הסובייטים היה העיר סבסטופול וסביבתו שעמד במצור ממושך עד לקיץ 1942.
מפקד כוחות ההגנה בחצי האי גורדיי לבצ'נקו הועמד לדין בנובמבר 1941 נמצא אשם בניהול כושל של הלחימה ונשפט ל-10 שנות מעצר. כעבור שנה הוא שוחרר ממעצר ונשלח לחזית הלחימה לאחר שהורד בדרגה.
1973 בקולנוע
משקאות
סולני הבארוק האנגליים
סולני הבארוק האנגליים היא תזמורת קאמרית, שמנגנת בכלים אותנטיים. הקים אותה המנצח האנגלי ג'ון אליוט גרדינר בשנת 1978. הרפרטואר שלה מקיף מוזיקה מתקופת הבארוק המוקדם עד התקופה הרומנטית.
התזמורת מקליטה בעיקר לחברות "ארכיב" ו"פיליפס רקורדס". "סולי דאו גלוריה" היא חברה חדשה שהקים ג'ון אליוט גרדינר. החברה מסונפת אל מקהלת מונטוורדי וסולני הבארוק האנגליים ועוסקת בעיקר בהקלטות שנעשו במהלך מסע ההקלטות של הקנטטות של באך.
קונסקובולה
קוֹנסקוֹבוֹלה (בפולנית: Końskowola) היא עיירה בדרום-מזרח פולין באזור לובלין, אשר נוסדה ב-8 ביוני 1532. האוכלוסייה המקומית, נכון ל-2013, כוללת 2,250 נפשות.
הקהילה היהודית.
בסוף המאה ה-18 הוקמה קהילה יהודית בעיר, והוקמו בית כנסת ובית קברות יהודי. בעיר כיהן ברבנות רבי אברהם אבלי, עד לשנת תקמ"ב (1782) אז עבר לוורשה לכהן כראב"ד. אחריו כיהן רבי אברהם אביש שלימים היה למחותנו, אחריו בנו רבי פישל, אחריו רבי מאיר יהושע גלרנטר, רבי ברוך דוד, רבי יהושע אלתר וילדמן, ולפני השואה, מתרצ"ב, רבי יהושע זלצברג.
בעיר פעלו שניים מתלמידי החוזה מלובלין, רבי איתמר וולגלרנטר, ה"משמרת איתמר", ורבי אברהם יוזפא לרמן, אבי חסידות ויסקוט-קרושנוביץ.
תחת הכיבוש הנאצי.
העיירה נכבשה על ידי כוחות גרמניים ב-15 בספטמבר 1939. תחת הכיבוש הנאצי הוקמו בעיירה מחנה שבויים ומחנה ריכוז לעבודת כפייה. מחנה עבודה אחד פעל עד 1943. האסירים נשלחו לעבודה בבניית כבישים ומסילות רכבת, או עבדו בחקלאות אצל איכרים מקומיים.
בעיירה הוקם גטו, והועברו אליו יהודים רבים מהאזור. לגטו הוגלו גם יהודים שגורשו מסלובקיה. ב-8 במאי 1942 ערכו הגרמנים אקציה, שבה נאספו מרבית תושבי הגטו וגורשו ב"טרנספורט" למחנה ההשמדה סוביבור. הגטו חוסל באוקטובר 1942. כוחות המשטרה הגרמנית ביצעו טבח בנותרים: שוטרים מגדוד 101 של המשטרה במילואים ריכזו 800–1,000 יהודים, ביניהם נשים וילדים, הביאו אותם ליער הסמוך, שם רצחו אותם. שאר תושבי הגטו גורשו למחנה אחר.
ב-25 ביולי 1944, משהתקרבה החזית לקוֹנסקוֹבוֹלה, לחמו אנשי הארמייה קריובה (מן המחתרת הפולנית), בתגבור פרטיזנים פולניים מגדוד "חלופסקיה", בגרמנים. משהגיע הצבא האדום, הצליחו הכוחות האנטי-פשיסטיים להביס את הגרמנים ולשחרר את האזור.
מקהלת מונטוורדי
מקהלת מונטוורדי נוסדה בשנת 1964 על ידי ג'ון אליוט גרדינר לביצוע "תפילות ערבית" Vespers
של מונטוורדי (1610) בקפלת קינגס קולג', קיימברידג'. המקהלה, כהרכב המתמחה בבארוק, עשתה לה שם במחויבותה הסגנונית וברפרטואר רב המידות שלה, המקיף מוזיקה מן הבארוק המוקדם עד למוזיקה קלאסית של המאה ה-20.
צליינות הקנטטות של באך.
בשנת 2000 לקחה עליה המקהלה, יחד עם סולני הבארוק האנגליים מסע הופעות שאפתני, מסע צליינות לביצוע קנטטות הקודש של באך ביותר מ-60 כנסיות, לציין את יובל ה-250 למות המלחין. ההקלטות שנעשו במהלך צליינות הקנטטות של באך יצאו בחברה שהקים ג'ון גרדינר אליוט בעצמו, "סולי דאו גלוריה" (לטינית: "תהילה לאל לבדו", אחד משלושת העקרונות של הנצרות הפרוטסטנטית, והמילים בהן חתם באך רבים מכתבי היד של הקנטטות שלו).
ראו גם.
רשימת הקלטות בערך בוויקיפדיה האנגלית.
Picture Post
פיקצ'ר פוסט (באנגלית: Picture Post) היה שבועון בריטי מצולם, שיצא לאור בשנים 1938–1957. מחלוצי העיתונאות המצולמת.
השבועון יצא לראשונה בבריטניה ב-1 באוקטובר 1938. ייחודו היה בכך שהתבסס על עיתונאות מצולמת, הבנויה על כתבות שטח (רפורטאז'ות) מלוות בצילומים אותנטיים ממקומות האירוע, דוגמת ה"מגזין לייף" בארצות הברית שהחל להופיע שנתיים לפניו, בשנת 1936, וכדוגמת השבועונים "העולם הזה" ו"דבר השבוע" בארץ ישראל.
הופעת השבועון הייתה בתקופה רבת האירועים שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, סיפוח אוסטריה (האנשלוס), ועידת מינכן, שלבי הסיום של מלחמת האזרחים בספרד, המרד הערבי הגדול בארץ ישראל וכניסת הנאצים לצ'כוסלובקיה. מיד עם הופעתו זכה השבועון לתפוצת שיא בבריטניה ולאחר מספר חודשים הוא נמכר ב-1,350,000 עותקים בשבוע.
מייסד השבועון היה אדוארד הוטון, אוהד המפלגה השמרנית הבריטית. החל משנת 1940 ערך את השבועון טום הופקינסון, שהיה בעל דעות סוציאליסטיות. הצירוף של שני האישים הביא לגישה מאוזנת בסיקורי השבועון. השבועון נחשב כמבטא את קול המצפון הבריטי וכאחד מסמליה של אנגליה. סבורים כי בתפוצתו, מעבר למספר העותקים שנמכרו, נתגלגלו חוברות השבועון לידי מחצית האוכלוסייה הבוגרת בבריטניה.
לפני מלחמת העולם השנייה ניהל השבועון מערכה נגד רדיפת היהודים בגרמניה הנאצית. כתבה בנושא זה שהופיעה בשבועון בנובמבר 1938 נשאה את הכותרת "חזרה לימי הביניים". לשיא תפוצתו הגיע השבועון בימי מלחמת העולם השנייה, כשסיקר את אירועי המערכה בחזיתות השונות.
עם תום המלחמה הגיעו הבדלי הדעות בין הוטון להופקינסון לידי מחלוקת גלויה והוטון כתב להופקינסון באוגוסט 1945: "אינני יכול להתיר לעורכי השבועון שלי לנהל תעמולה קומוניסטית".
ב-1950 יצא הופקינסון בלווית שני כתבים לסקר את מלחמת קוריאה, וכאשר אחד הכתבים פרסם כתבה בה ביקר את הדרך שבה קוריאה הדרומית מתייחסת לאסירים פוליטיים, פיטר יוטון את הופקינסון.