הפירוש לסדר מועד נדפס בדפוס וילנא על מסכת פסחים תחת השם "ליקוטים וחידושים", ועל מסכת שקלים תחת השם "ליקוטי חידושים", השאר נשאר בכתב יד.
נפטר בי"ט בתשרי תקס"ח.
חליפת ג'י
חליפת ג'י (באנגלית: g-suit. ידועה גם בעגה העברית כחליפת לחץ) היא חליפה שלובשים טייסי קרב כדי להתמודד עם כוחות ג'י הנוצרים במהלך תמרונים חדים. החליפה יוצרת לחץ ברגליים ובכך היא מסייעת לטייס בשמירת זרימת דם סדירה למוח, ועל ידי כך להתמודד עם תופעות של אובדן ראייה ואף אובדן הכרה כתוצאה מכוחות הג'י (g-LOC).
היסטוריה.
עדויות לאובדן הכרה עקב כוחות ג'י תועדו עוד בשנת 1917, אך לא זוהה להן המקור ולכן אלה נפלו בקטגוריה הכללית של אובדן הכרה. לאחר מחקר מעמיק התגלה שבעת ישיבה במטוס הדם בגוף נמשך לכיוון אליו פועל כוח הג'י, כאשר הכוח חיובי הדם שואף לרדת לרגליים, כאשר הכוח שלילי הדם שואף לעלות לראש. בעוד המקרה האחרון טומן בחובו סיכונים לא מבוטלים המקרה הראשון הוא הנפוץ יותר במהלך תמרונים והוא הגורם העיקרי לאובדן הכרה. כאשר הכוח חיובי ולחץ הדם בראש יורד, אתו יורדת כמות החמצן במוח, מה שמשפיע ישירות על התפקוד של הטייס. בהתחלה הראייה נהיית מטושטשת, אחרי זה הראייה נהיית מצומצמת (ראיית מנהרה) ואז הראייה אובדת לגמרי כאשר לאחריה האדם מאבד את ההכרה. הסיכון במצב זה של התעלפות הוא שכאשר ההתעלפות מתרחשת, אפילו אם האדם חוזר במהרה יחסית להכרה עדיין יש זמן בו הוא חסר התמצאות.
בשנת 1941 יוצרו חליפות הג'י הראשונות לשימוש טייסי ההוריקן והספיטפייר, חליפות אלה כללו נאדים מלאים במים שלא ניתנים לדחיסה, וכאשר הם נדחפו כלפי הרגליים בג'י חיובי, הם בעצם "ניפחו" את הנאדים התחתונים בחליפה ולחצו על הרגליים. טייסי חיל האוויר האמריקאי שבחנו דגם מתקדם יותר של חליפה זאת במהלך שנת 1944 פסלו אותה מחמת חוסר נוחות והעדיפו את החליפות שהשתמשו בלחץ אוויר שפותחו באותה תקופה. חליפות לחץ אלה השתמשו בלחץ אוויר ממערכות המנוע ובשסתום רגיש לג'י בשביל לנפח נאדים באגן וברגליים של הטייס.
במלחמת קוריאה טייסי כוחות האו"ם התמודדו מול טייסים רוסים וסינים על עליונות אווירית מעל "סמטת המיגים". טייסי F-86 נהנו מיתרון על יריביהם בקרבות אוויר שכן הם השתמשו בחליפות ג'י שעזרו להם להתמודד עם ההשפעות הפיזיולוגיות של הג'י על גופם, בעוד הטייסים הרוסים והסינים שטסו במטוסי מיג-15 לא השתמשו בחליפות כאלו כלל. כתוצאה מכך טייסי הקרב של כוחות האו"ם יכלו לטוס בתמרונים חדים יותר ולאורך זמן ממושך יותר מבלי להתעלף בתנאים שיריביהם לא יכלו לעמוד בהם.
מאז מלחמה זאת חליפות הג'י הפכו לציוד סטנדרטי של טייסי קרב.
דיכמפטודוניים
דיכמפטודוניים (שם מדעי: Dicamptodontidae) היא משפחה של בעלי זנב בעלת סוג יחיד דיכמפטודון (Dicamptodon) ובו 4 מינים. בעבר הם השתייכו למשפחת סלמנדרות החפרפרת (Ambystomatidae) וכמותם חיים באזורים הממוזגים והלחים של ארצות הברית, בעיקר בסמוך לאוקיינוס השקט. כמו כן הם מצויים בקולומביה הבריטית.
יצורים קטנים אלה בעלי ראש גדול ולסתות גדולות ומעוגלות ומאוד מזכירים את סלמנדרות החפרפרת. הם גדולים ביותר ומגיעים עד ל-30 ס"מ.
חלק מהמינים הם יצורים שוכני יבשה וחלקם שוכני מים בעלי זימים. הם בעלי יכולת ייחודית לדו-חיים - יכולת לנבוח בחוזקה כאשר הם נבהלים.
דיכמפטודון
MSDOS.SYS
MSDOS.SYS הוא קובץ מערכת חיוני במערכות ההפעלה MS-DOS ו־Windows 9x.
פרטים טכניים.
בגרסאות MS-DOS בגרסאות 1.1x עד 6.22, הקובץ מרכיב את ליבת MS-DOS, והוא אחראי לגישה לקבצים ולניהול תוכניות. MSDOS.SYS נטען על ידי ה־BIOS של DOS, IO.SYS, כחלק מתהליך האתחול.
בחלונות 95 (MS-DOS גרסה 7.0) עד חלונות ME (MS-DOS גרסה 8.0) ליבת DOS שולבה יחד עם ה־DOS BIOS בקובץ אחד - IO.SYS (הידוע גם כ־WINBOOT.SYS), ו־MSDOS.SYS נהפך לקובץ טקסט פשוט, המכיל הוראות לתצורת האתחול. אם הקובץ WINBOOT.INI קיים תצורת האתחול נקראת ממנו ולא מהקובץ MSDOS.SYS.
קיימות תוכניות DOS כמו אנטי וירוס, הדורשות שקובץ ה-MSDOS.SYS יהיה בעל גודל מינימלי של 1 ק"ב, וזו הסיבה מדוע קיים בדרך כלל מספר גדול של שורות בלתי נצרכות בקובץ, החל מחלונות 95.
כברירת מחדל הקובץ נמצא בתיקיית השורש של התקן\מחיצת האתחול (בדיסקים קשיחים בדרך כלל \:C) ויש לו את תכונות הקובץ "מוסתר", "לקריאה בלבד", ו"קובץ מערכת".
מימושים דומים.
IBM PC DOS וגם DR DOS מגרסה 5.0 (למעט DR-DOS גרסה 7.06), משתמשים בקובץ IBMDOS.COM בשביל אותה מטרה, ו־DR DOS גרסה 3.31 עד 3.41, משתמשים ב-DRBDOS.SYS במקום. FreeDOS משתמש בקובץ KERNEL.SYS לאותה מטרה.
מערכות הפעלה מבוססות חלונות NT (NT 3.1-4, 2000, XP, ו־2003) משתמשות בקובץ NTLDR, ומערכות NT מגרסה 6 ומעלה (ויסטה, 2008, 7, 8, 8.1, ו־10) משתמשות ב־bootmgr במקום ויש להם תהליך אתחול אחר.
קישורים חיצוניים.
MSDOS.SYS בחלונות 9x (95/98/ME):
סלמנדרות אולימפיות
סלמנדרות אולימפיות (שם מדעי: Rhyacotritonidae) היא משפחה של בעלי זנב בעלת סוג יחיד סלמנדרה אולימפית ("Rhyacotriton") ובו ארבעה מינים. סלמנדרות אלה סווגו במקור למשפחת סלמנדרות חפרפרת, בהמשך הועברו למשפחת הדיכמפטודוניים וב-1992 הועברו למשפחה עצמאית.
אלו סלמנדרות רזות יחסית ובעלות צבעים עזים על עורן, המשמשים אזהרה לטורפים על רעילותן. צבעו כתום, חום או בהיר.
הן חיות בטבע במערב ארצות הברית, בקליפורניה, אורגון ובוושינגטון. הן חיות באזורי גידול לחים ובעיקר בנחלים ויערות ממוזגים שונים.
סלמנדרה אולימפית
פלתודוניים
פלתודוניים (שם מדעי: Plethodontidae) היא משפחה של בעלי זנב החיים באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית וכן באי סרדיניה בים התיכון, בהרי האלפים ובקוריאה הדרומית בבתי גידול לחים ורטובים.
סלמנדרות אלה ייחודית בכך שהם חיות על היבשה אבל חסרי ריאות ונושמות דרך עורם ודרך רקמת הפה שלהם. הרגליים שלהם קטנות והגוף צר ומוארך, בעלי זנב גדול וראש ועיניים קטנות. עם זאת לשונם ארוכה מאוד ויכולה להידבק לטרפם במהירות.
פרוטיאוסיים
פרוטיאוסיים (שם מדעי: Proteidae) היא משפחה של בעלי זנב הכוללת 2 סוגים: נקטורוס ופרוטיאוס.
דו-חיים מוזרים אלה חיים אך ורק במספר נהרות בחצי האי הבלקני ובצפון אמריקה. מינים אלה כמעט עיוורים לגמרי ובעלי ראש משוטח, לסתות חסרות שיניים, זימים מגודלים אדומים וריאות מנוונות. הם מגיעים עד לאורך 40 ס"מ, אצל הפרוטיאוס. הפרוטיאוסיים מגיעים לבגרות מינית לאחר 4-6 שנים ויכולים לחיות כ-20 שנה.
יצורים אלה אולי כמעט עיוורים אך יש להם חיישנים מורכבים על עורם, החשים תנודות במים וכן חוש ריח וטעם חדים. הם מחפשים יצורים קטנים כמו רכיכות, דגיגים וסרטנים במים וכשהטרף נמצא לידם הם שואבים אותו ובולעים אותו מיד.
הכוחות המזוינים של קטר
הכוחות המזוינים של קטר הוא השם של כלל הכוחות המזוינים של קטר, ומטרותיו העיקריות הן הגנה על גבולות המדינה. הכוחות מורכבים מצבא קטר, חיל הים הקטרי, וחיל האוויר הקטרי.
הכוחות המזוינים של קטר נוסדו בשנת 1971, לאחר שקטר זכתה לעצמאות מבריטניה, וכוללים 11,800 חיילים - 8,500 בחיל היבשה, 1,800 בצי ו-1,500 בחיל האוויר. תקציב הביטחון שווה ערך לכ-8% מהתוצר הגולמי של המדינה. לקטר יש הסכמי הגנה עם ארצות הברית, לה בסיסים רבים בשטחה, וגם בריטניה וצרפת שמספקים לה את רוב הנשק.
קטר היא חלק מה-GCC, מועצה של מדינות המפרץ הפרסי (איחוד האמירויות, כווית, עומאן, בחריין וערב הסעודית) ובמשך שנים נהנתה מיחסים טובים עם שכנותיה. עם זאת, ב-1995 קטר עזבה את "הציר הסעודי" כאשר האמיר הקודם שלה, חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, הגלה את אביו לשווייץ והשתלט על בית המלוכה. האמיר שינה את הפוליטיקה של קטר בצורה רדיקלית. המדינה נפרדה מאחיותיה הגדולות, בעיקר ערב הסעודית, ויצרה פורמולה משלה למדיניות חוץ עצמאית, שהמשיכה גם עם העברת השלטון לבנו של חמד, תמים.
אהרון יעקובי
אהרון יעקובי (יעקובשוילי) (נולד ב-1964) הוא מתאגרף עבר ישראלי, היה אלוף ישראל באיגרוף בין השנים 1983–1997 וייצג את ישראל באולימפיאדת סיאול (1988). במקביל לקריירת האיגרוף ולאחריה עסק יעקובי בעיסוי רפואי ואימון כושר ספורטיבי.
ביוגרפיה.
יעקובי נולד בטביליסי בירת גאורגיה לדוד ומרי יעקובשוילי. בשנת 1972 עלתה המשפחה לארץ והתגוררה בנוף הגליל (נצרת עילית דאז). לאחר מבחני התאמה שנערכו ליעקובי שובץ לכיתה ד' בזמן שהיה בגיל של כיתה ב' בלבד. בתקופה זאת השתתף בחוג ג'ודו ולאחר כמה שנים עזב את הענף ועבר לשחק כדורגל כשוער בקבוצות הילדים והנוער של הפועל נצרת עילית ולאחר מכן של הפועל חיפה. כשהיה בכיתה י"ב ספג יעקובי הקנטות רבות מצד תלמיד בכיתתו על רקע גילו הצעיר וארץ מוצאו, פנה למועדון האגרוף שאותו תלמיד התאמן בו וביקש להתחרות מולו בזירה. לאחר שהסבירו לו את פער הגילאים והרמה בניהם, ומשהתעקש להתמודד בכל זאת, ניצח יעקובי את הקרב. לאחר ניצחון זה גייס מאמן המועדון את יעקובי להצטרף לאימונים ולאחר מעט יותר מחצי שנה הוא הוכתר כאלוף ישראל באיגרוף עד גיל 18.
עוד במהלך לימודיו בתיכון, כשהיה בן 14, עבר יעקובי קורס עיסוי רפואי במכון ווינגייט ולאחר שסיים את כיתה י"ב טס ללימודי מנואל-תרפי במכון פרא-רפואי בקרלסרוהה, גרמניה. לאחר גמר הלימודים חזר לישראל כדי להתגייס לצה"ל. את שירותו הצבאי התחיל בטירונות של שייטת 13 אולם עזב לאחר כמה חודשים לאחר שלדבריו "לא התאים לי המרקם החברתי שם, כולם היו קיבוצניקים ובני מושבים". את המשך שירותו עשה כמדריך ספורט.