פרויקט המחקר המקיף של אלגזי מאז סוף שנות התשעים עוסק במהפך העמוק באורח חייהם של מלומדים במערב אירופה החל מן המאה החמש עשרה. בתקופה זו התבטל בהדרגה האיסור על הנישואים בקרב מורי האוניברסיטאות והופיע דגם חדש במערב האירופי – המשפחה המלומדת. בעוד שבתקופה מוקדמת יותר, כפי שניתן לראות מהתכתבותם של אבלר ואלואיז במאה ה-12, הודגש כי חיי הרוח אינם עולים בקנה אחד עם חיי המשפחה, עתה נאלצו מלומדים שבעבר פרשו מהעולם ליצור חיי למדנות בתוך העולם הזה. בשורת מחקרים מתאר אלגזי איך נוצר דגם חדש של המשפחה המלומדת, כיצד אורגן מחדש המרחב הביתי ונבנו חומות סמויות מהעין סביב המלומדים החולקים את המרחב הביתי עם בני משפחתם, כיצד ארגנו מחדש את חיי היום-יום ובנו לעצמם הביטוס מובהק.
המסורת שבעל-פה בין אדונים ואיכרים 1550-1400.
אלגזי חקר את עיצובה של המסורת שבעל-פה בימי הביניים, העלאתה על הכתב ושימוש המלה הכתובה. במוקד מחקרו עמד המשפט במערב גרמניה בשלהי ימי הביניים ובעת החדשה המוקדמת בקרב קהילות איכרים. דוברי הקהילה הכריזו את המשפט באספת הכפר, במהלכה של סדרת שאלות ותשובות שהחליפו עם אדוניהם, בטקס הקרוי Weisung. לעיתים זומנו כתבנים על מנת לתעד את האסיפות הללו וכך הגיעו לידינו אלפי תעודות בשפה המדוברת המתעדות דיאלוגים בין צדדים בלתי-שווים לאורך עשרות שנים. בהשראתו של גופמן השתמש אלגזי בטקסטים אלה כדי לחקור, כיצד התנהלו אינטראקציות בימי הביניים, כיצד התעצב זיכרונם של דוברי האיכרים תוך משא ומתן מתמיד עם אדוניהם, וכיצד התרכבו מסורות שבעל-פה ובכתב בתוך הקשר זה. העלאת המשפט על הכתב הייתה כרוכה בארגון מחדש של גוף הידע המשפטי, שפרשניו המוסמכים היו מכאן ואילך משפטנים מלומדים ולא עוד איכרים עמי-ארצות.
סמנטיקה היסטורית וניתוח השיח.
מרכיב מרכזי בעבודת הדוקטורט של אלגזי היה ניתוח שימוש הלשון של אדונים ואיכרים כמפתח לשחזור דגמים מובלעים של הסדר החברתי. בעבודות נוספות ניסה לפתח את המתודולוגיה של ניתוח שימוש הלשון (language use) בהקשריו המשתנים ולהציע ביקורת הן של המסורת הגרמנית של "ההיסטוריה של מושגים" (Begriffsgeschichte) והן של ניתוח השיח (discourse analysis). במאמר מרכזי מ-1995 ניסה לשרטט מפה של דגמי ה'עצמי' (self) בתרבות ימי הביניים המאוחרים, של הדרכים בהן מייחסים זהות עצמית ליחידים ולקבוצות, ושל הדרכים העומדות בפני אנשים להשיל מעליהם את הזהות שיוחסה להם. בסדרת הרצאות במכון ון ליר (2007), "במעבה השיח: קולות המדוכאים במחקר ההיסטורי", ניתח גישות שונות במחקר שימוש הלשון והתווה מהלך מחקרי חלופי.
הליגה המוסלמית
הליגה המוסלמית של כל הודו (בקיצור נפוץ: הליגה המוסלמית) הייתה התנועה הבדלנית המוסלמית בהודו הבריטית. התנועה נוסדה בשנת 1906 בדאקה שבבנגל המזרחית ודגלה בהקמת מדינה מוסלמית נפרדת בתת-היבשת ההודית. הליגה המוסלמית הייתה הגורם שדחף לייסודה של פקיסטן בנפרד מהודו בשנת 1947. מנהיגה הבולט ביותר היה מוחמד עלי ג'ינה.
אסימילציה מלאה
האמנות המינואית והמיקנית
האמנות המינואית והאמנות המיקנית הן האמנויות של התרבות המינואית מכרתים והתרבות המיקנית מפלופונסוס שהתקיימו ב. היוו חוט מקשר בין אמנות מצרים העתיקה לאמנות יוון העתיקה. הן מושפעות במישרין מהאמנות המצרית בתקופתן, עקב היותם של המינואים והמיקנים יורדי ים, סוחרים ודייגים. במקביל השפיעו על האמנות בעריי יון השונות.
קיימים הבדלים מהותיים בין האמנות המצרית לאמנות המינואית והמיקנית (ומאוחר יותר ליוונית) - במצרים התרבות מוקדשת כולה לפרעונים, התרבות המינואית והמיקנית עוסקת באלים אך גם בחיי היום יום של האדם, גודל הפסלים הוא טבעי ואינו מונומנטלי ואדיר. הקו מעוגל וספירלי בניגוד לקו הזוויתי באמנות המצרית. הטבע מוצג כאוטונומי ולא רק כמשרת את האדם (באמנות המצרית אלמנטים טבעיים הוצגו לרוב בהקשרם לאדם, בסצינות ציד, דיג וכדומה).
האמנות המינואית.
יישנן מעט מאוד עדויות לתקופה זו עקב רעידות אדמה רבות אשר שהשחיתו את אוצרות האמנות של התרבות המינואית וכן היעלמותם של התושבים באופן שאינו ברור.
המבנה המפורסם ביותר שהשתמר הוא ארמון המלוכה בקנוסוס. על פי האמונה הארמון עתיק מאוד ונבנה על ידי המלך מינוס המיתולוגי. הוא מעוטר בסיפור המיתולוגי על תסאוס והשור. בחדרי הארמון כל הקירות צבועים ומצוירים בציוריי פרסקו ואימפסטו צבעוניים בצבעים: אדום, כחול, זהב ושחור שהושגו על ידי מינרלים, צמחים ואדמה בגוונים שונים שקיימת באזור.
ציורי הכדים מכילים אלמנטים דקורטיביים ספירליים ומעוגלים וציורי יצורי ים, בעיקר תמנונים ודגים שונים. ציורי הכדים מדגישים את נפחיות ובטנוניות הכד, בתואם בין הפורמט לדימוי המוצג עליו.
האמנות המיקנית.
הציור שטוח כמו בציור המצרי ומתפתח מעט בין המיקני למינואי, אמנות ריאליסטית אך לא נטוריאליסטית. אין תפיסת חלל ועומק, ציור שטוח דמוי צלליות, כל האיברים בדמויות מצוירים מהכיוון בו יראו במלוא צורתם, מתחילה מעט תפיסת נפח בדמויות.
הארמונות המיקניים היו צבעוניים כולם, ציורי פרסקו בדגמים דקורטיביים (כדוגמת ארמון פילוס) וציורים גדולים של חיות מיתולוגיות-דמיוניות ברובן.
בציורי הכדים רצועות אופקיות (frieze) שעליהן תיאור של סיטואציות שונות כגון תהלוכות אבל וחגיגות שונות. ציורים שטוחים, גרפיים, מוטיב אימת הריק - אי השארת שטחים ריקים בציור. ציוריי חיות ים מציגים תואם צורת הדימוי מול מבנה הכד.
אסימילציה חלקית
גוונים כהים (להקה)
רובד נגיפי
רובד נגיפי הוא אזור המכיל אשר בתוכו חיידקים מתים. הרובד (פְּלאק) נוצר כתוצאה מהמסה של תאים חיידקיים כתוצאה הוא מחדירה והתרבות של בקטריופאג'ים, נגיפים התוקפים חיידקים. ה-DNA של החיידקים באזור זה יכיל גם את הגנום של בקטריופאג'.
גודלו של הרובד תלוי בכמה גורמים:
בטרשת עורקים, הפלאק יכלול כדוריות דם לבנות ושומנים.
קייט בקינסייל
קתרין רומרי "קייט" בקינסייל (באנגלית: Kathrin Romary "Kate" Beckinsale; נולדה ב-26 ביולי 1973) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה.
בקינסייל נולדה באזור צ'יזיק שבלונדון, אנגליה. בשם קתרין ביילי בקינסייל לשחקנית התיאטרון והטלוויזיה ג'ודי לו והשחקן ריצ'רד בקינסייל, שחקן טלוויזיה פופולרי שמת ב-1979 בגיל 31. לקייט בקינסייל אחות למחצה, סמנתה, שאף היא שחקנית. אבי סבה היה ממוצא בורמזי.
בקינסייל למדה בבית ספר פרטי "גודולפין ולאטימר", ובנעוריה זכתה פעמיים בתחרות לכותבים צעירים, על כתיבת סיפור קצר ושלושה שירים. אחרי תקופת התבגרות סוערת שבה עברה התמוטטות עצבים ואנורקסיה, פנתה בעקבות הוריה לפתח קריירת משחק. תפקידה הראשון היה בסרט טלוויזיה "One Against the Wind", ששודר ב-1991 ועסק במלחמת העולם השנייה. בקינסייל למדה ספרות צרפתית ורוסית בניו קולג' באוניברסיטת אוקספורד אך לא סיימה את לימודיה.
קריירה.
כשבקינסייל הייתה בשנה הראשונה באוניברסיטה הוצע לה להופיע בסרט הקולנוע של קנת בראנה "מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד הירו. את שנת הלימודים האחרונה עשתה בפריז, ואחר כך החליטה לעזוב את הלימודים ולהתרכז בקריירת המשחק. ב-1998 הופיעה בשני סרטי קולנוע "משחקי נוכלים" ו"ימים אחרונים של דיסקו", כמו כן כיכבה בסרטי הטלוויזיה "פרחים ועשבים שוטים", שהתקבל באהדה רבה, לצידם של רופוס סוול, איילין אטקינס וג'ואנה למליי. ב-1996 גילמה את התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "אמה" על פי רומן מאת ג'יין אוסטן.
הופעתה הראשונה בסרט אמריקאי הייתה ב-1999 ב"ארמון של סורגים" שלא הצליח מבחינה כלכלית. אבל ב-2001 היא לוהקה לסרט המצליח פרל הארבור לצידו של בן אפלק, שהביא לפריצת הדרך המשמעותית שלה בקולנוע. בשנים הבאות הופיעה בסרטים אמריקאים בולטים נוספים כמו "בדיוק כשהתאהבנו" (2001), "מלחמת האופל" (2003), ו-"ואן הלסינג" (2004). עוד גילמה את דמותה של אווה גרדנר בסרט "הטייס". ב-2006 גילמה שוב את תפקיד הערפד ב"מלחמת האופל 2", סרט המשך ל"מלחמת האופל" שביים בעלה דאז, לן וייסמן. עוד ב-2006 שיחקה בסרט הקומדיה "קליק" בתור אשתו של הדמות שמגלם אדם סנדלר. ב-2008 שיחקה בסרט הדרמה "אנשים שבורי כנפיים" לצידם של פורסט ויטאקר, גאי פירס, דקוטה פנינג וג'ניפר הדסון. ב-2012 השתתפה בסרט "זיכרון גורלי".
בשנת 2015 הצטלמה לסרט הפנטזיה "מלחמת האופל: מלחמת דמים", הסרט הוא החמישי בסדרה. הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 2016. באותה שנה שיחקה גם בתפקיד הראשי בסרט "אהבה וידידות", עיבוד לרומן המכתבים מאת ג'יין אוסטן "ליידי סוזן". בנוסף שיחקה גם בסרט האימה "החדר הנסתר", על פי תסריט של ונטוורת' מילר.
חיים אישיים.
בשנים 1995–2003 היא הייתה בזוגיות עם השחקן הוולשי מייקל שין, ולהם בת שנולדה ב-1999. בשנים 2004–2016 הייתה נשואה לבמאי האמריקאי לן וייסמן.
כל יכולות
כל יכול
איציק כהן (שחקן)
יצחק (איציק) כהן (נולד ב-9 בספטמבר 1968) הוא קומיקאי ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
כהן נולד כבן הבכור לנעמי ומאיר במשפחה בת שלושה ילדים. נקרא על שם סבו. סבו וסבתו גרו בשכונת התקווה שבעיר תל אביב. גדל בשכונת צהלה בצפון-מזרח תל אביב עד גיל 8 ב-1976, אז עבר עם משפחתו להתגורר ביפו. המעבר ליפו היה דרמטי עבורו, הוא נהג להסתגר בבית, לקרוא ספרים ולצפות בטלוויזיה. בתקופת לימודיו בגימנסיה הרצליה, דרכו להסתגל ולהשתלב בחברה הייתה באמצעות הצחקה, ארגון מסיבות, וחיקוי מורים בבית הספר.
ב-1987 התגייס לצה"ל ושירת ביחידת ממכ"א (מרכז מיכון כוח אדם), האחראית על מערכות ניהול כוח האדם שלימים כונסה ליחידת שחר באגף התקשוב וההגנה בסב"ר.