בבחירות שהתקיימו ב-16 בפברואר 1919 המפלגה הסוציאליסטית קיבלה את מספר הקולות הגבוה ביותר, והקימה ממשלת אחדות עם המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית, ובמאי אותה שנה קיבלה 100 מושבים מתוך 165 בבחירות לעיריית וינה, וחבר המפלגה יאקוב רוימן נבחר לראשות העיר, וּוינה הפכה למעוז הסוציאליזם באוסטריה, ובשל כך נקראה "וינה האדומה".
למרות זאת, המפלגה נחלקה שוב לשני פלגים, המתונים-ליברלים תחת הנהגתו של קרל רנר, ומצד שני הקיצונים יותר, שתמכו ברעיון המרקסיזם תחת הנהגתו של אוטו באואר, והתנגדו לשיתוף הפעולה עם המפלגה הנוצרית סוציאלית.
באותה תקופה רוב המפלגות הקימו לעצמן את הצבא המפלגתי שלהן, ובהן הייתה המפלגה הסוציאליסטית, שהקימה את השוצבונד. ב-30 בינואר ארעה התנגשות בעיירה שטנדורף שבבורגנלנד בין השוצבונד להיימבר (צבא המפלגה הנוצרית סוציאלית), ושני אנשים, אב ובן, נהרגו בידי ההיימבר. בעקבות המאורע הובאו למשפט שני פעילי ימין אך לבסוף שוחררו. ב-15 ביולי 1927, יום לאחר מתן גזר הדין, השתלט המון זועם של מפגיני שמאל על היכל בית המשפט בווינה (יוזטיצפלאסט) והעלה אותו בלהבות. המשטרה פתחה באש על המתפרעים: שמונים ותשעה מהם וחמישה שוטרים נהרגו, ולמעלה משש-מאות איש נפצעו. האירוע הזה גרם לגל של מהומות בכל רחבי אוסטריה, וקיצה של הדמוקרטיה מישמש ובא.
האוסטרופשיזם והסיפוח לגרמניה הנאצית.
ב-1932 נבחר אנגלברט דולפוס למשרת הקנצלר והחל בריכוז הכוח בידיו, כדגם הפשיזם, ואף הוציא את המפלגה הסוציאליסטית אל מחוץ לחוק. תקופה זו נקראה ה"אוסטרופשיזם". באותה תקופה פרצה מלחמת האזרחים האוסטרית, ובמהלכה דולפוס עצמו נרצח בעת ניסיון של אנשי המפלגה הנאצית להשתלט על אוסטריה. למרות ההתנקשות בדולפוס, ניסיון הסיפוח לגרמניה לא צלח.
יורשו של דולפוס היה קורט שושניג, שבניגוד לדולפוס שיתף פעולה עם המפלגה הסוציאליסטית, והוציא אל מחוץ לחוק את המפלגה הנאצית. שושניג דגל בשמירה על אוסטריה כמדינה עצמאית, אך בעלת אופי פשיסטי.
ב-12 במרץ 1938 ניצלה גרמניה הנאצית את חולשתה של אוסטריה, פלשה לתוכה וסיפחה אותה רשמית אליה (האנשלוס). הסיפוח נתמך בהתלהבות בידי רבים מהמפלגה הסוציאליסטית, ביניהם קרל רנר, אף על פי שתחת הנאצים לא הייתה שום אפשרות לדמוקרטיה, מכיוון שהנאצים העניקו שוויון ועבודה רבה לפועלים.
המפלגה כיום.
מאז נובמבר 2018 עומדת בראש המפלגה פמלה רנדי-וגנר. כיום היא המפלגה השנייה בגודלה מתוך חמש מפלגות במועצה הלאומית, עם 40 מתוך 183 המושבים, לאחר שזכתה ב-21.2% מהקולות בבחירות לרשות המחוקקת לשנת 2019.
אקס בוקס
אקס בוקס 360
אבוטילון תיאופרסטוס
רמון ליול
רמון ליול או (בעברית נכתב גם רמון לול או ריימונדוס לולוס לפי לטינית; קטלאנית: Ramon Llull, לטינית: Raimundus Lullus; 1232–1315) היה סופר, מדען, מיסטיקן, פילוסוף ומיסיונר נוצרי מן האיים הבלאריים.
לול פיתח שיטת חשיבה מכנית, באמצעות עזרים. לשיטת החשיבה המכנית הזו מקום חשוב בתולדות המחשב. שיטתו הובאה בספרו Ars Magna משנת 1305, ומרבים ספריו עוסקים ביישום שיטה זו ועידונה.
חייו.
ליול נולד בעיר מיורקה (כיום פלמה), כנראה במשפחת אצולה. הוא התחנך בחצר המלך. בצעירותו היה רחוק מענייני רוח. ידוע כי נישא, נולדו לו שני ילדים והוא ניהל חיים אמידים כשר המשק ("senescal") בחצרו של מלך מיורקה.
חייו השתנו בגיל 31 בעקבות חוויה רוחנית. על פי התיאור ב"חיים בזמן הזה", עד אז הוא עסק בכתיבת שירי חולין ואהבה גסים וירודים ואז חווה התגלות של ישו על הצלב (קרוסיפיקס), שחזרה על עצמה חמש פעמים. בעקבות ההתגלות הוא החליט לעזוב את משפחתו, להתקרב לדת הנוצרית ולהקדיש את חייו למען ניצור העולם - ובעיקר הסרצנים.
ליול נדד ברחבי אירופה, צפון אפריקה והמזרח הקרוב במטרה לקרב בין אנשי הדתות השונות על ידי שכנוע באמת שבנצרות. הוא ידע לטינית, קטלנית וערבית וביקש לכתוב ספר שיגרום גם לערבים וגם ליהודים להבין את ההיגיון שבדוקטרינה הנוצרית. הוא גם ניסה לפעול למען הקמת מוסדות חינוך חדשים בהם יוכל להתקיים דיאלוג בין שלוש התרבויות. באופן כללי, ניתן לאפיין אותו כבעל שילובים, ולא רק חברתיים כמו אלו אלא גם רעיוניים: המדע החדש של ליול התבסס על שילוב של מודלים לטינים וערביים.
ליול כתב עשרות חיבורים ואף הפליג לתוניס להטיף למוסלמים נגד האסלאם ובעד הנצרות. נפוצה הטענה כי באחד מביקוריו בתוניס נסקל על ידי המון מוסלמי ושם מצא את מותו, אך כנראה שמת מאוחר יותר במיורקה.
ליול פיתח שיטה פילוסופית משלו, "לוליזם", שבעזרתה שאף להוכיח את עקרונות הנצרות בעזרת ההיגיון.
מורשתו.
ליול כתב בעיקר בלטינית, קטלאנית וערבית. הוא נחשב ליוצר המשמעותי הראשון שכתב בקטלאנית.
על שמו קרויים מקומות ומוסדות רבים בארצות הקטלאניות, ביניהם אוניברסיטת רמון ליול (Universitat Ramon Llull), אוניברסיטה פרטית בברצלונה ומכון רמון ליול (Institut Ramon Llull), העוסק בהפצת הלשון והתרבות הקטלאנית ברחבי העולם מטעם ממשלות הארצות הקטלאניות.
ברית המורדים (מלחמת הכוכבים)
ברית המורדים (Rebel Alliance), או בשמה הקודם הברית להשבת הרפובליקה (The Alliance to Restore the Republic) היא ארגון בדיוני בסרטי מלחמת הכוכבים. הברית היא איחוד בין כוכבי שנוצר במטרה להוות כוח צבאי שיוכל להתנגד לשלטון האימפריה הגלקטית הוקמה על ידי קבוצת נאמנים, שביקשו לשמר את האידיאלים של הרפובליקה הישנה. המייסדים העיקריים היו הסנאטורית מון מו'תמה, הסנאטור בייל אורגנה והסנאטור גארם בל איבליס.
השנים המוקדמות.
אמנם אנחנו לא יודעים את התאריך המדויק שבו הברית הוקמה, אך ידוע שהדבר היה בסמוך ל"מפגש האלפיים" - שנערך עוד טרם סיום (ניתן לראות זאת בסצנה שנפלה בעריכה מ), שבסופה הפך הקנצלר פלפטין את הרפובליקה הגלקטית לישות שנקראה כעת האימפריה הגלקטית.
עם זאת, ניתן למצוא הבדל במשחק התפקידים של מלחמת הכוכבים. בגרסה שלו, הפגישות של "בית קנטהאם" שנערכו בקורסאנט, בהן דנו על עתיד הרפובליקה עדיין התקיימו וההתנגדות למעשיו של פלפטין הייתה חלושה. הדבר היה נכון עד לתקרית על הכוכב גורמאן. במהלכה ספינה צבאית בפיקודו של קפטן טארקין שביקשה לנחות על פד נחיתה בכוכב, נחסמה על ידי קבוצת מפגינים שמחו בצורה שקטה במקום וסירבו להתפנות. לאחר שטארקין קיבל אישור מרומז מהקיסר עצמו, הוא הנחית את הספינה על המפגינים וגרם לפציעתם ומותם של רבים. תקרית שההיסטוריה תזכור אותה בשם "הטבח בגורמאן".
כעת, הסנאטורים מון מות'מה, בייל אורגנה וגארם בל איבליס הבינו שלאימפריה לא הייתה כל כוונה להתייחס לזכויותיהם, או אפילו לחייהם של אזרחיה ושלמעשה הערוצים הדיפלומטיים היו חסרי תועלת כדי להתמודד עם הבעיה. בעזרתם, הוקם ארגון התנגדות שמטרתו הייתה להפיל את הקיסר, אבל האקלים האלים שהקיסרות הביאה איתה גרמה לקבוצה לרדת למחתרת כיוון שהם נכשלו במטרתם להפיל אותו.
פרוץ המרד.
המרד בראשיתו הורכב מתאים מפוזרים בכל רחבי הגלקסיה שלא שיתפו פעולה וכל אחד פעל עבור מטרותיו.
בשנת 2 BBY הסנאטורית מון מות'מה שמיעה בסנאט נאום תקיף נגד שלטונו של הקיסר פלפטין טענה כי הוא מינה את עצמו לתפקיד ודיברה בגלוי על הדחתו של הקיסר בכוח היות שהדיפלומטיה אינה עובדת. לאחר מכן היא פרשה מהסנאט וירדה למחתרת. כשגראנד אדמירל ת'רון ויד ימינו, אירהינדה פרייס, רודפים אותה על מנת לעוצרה בעוון בגידה, מון מו'תמה מכריזה באופן רשמי, קבל עם ועדה, על הקמת ברית המורדים- ברית שתחבר את כל מורדי הגלקסיה.
בין הגורמים שתרמו יותר מכל למרד הייתה עריקתו של הארגון שפיתח ותכנן את מטוס ה-X-Wing ומאוחר יותר, הצטרפות אנשי מון קלאמרי למרד. אלה הביאו עמם את הטכנולוגיה לייצור ספינות דגל שיכלו להתמודד מול איום הצי הקיסרי. לפי משחק התפקידים, חלק מהאסטרטגיה שהברית השתמשה בה הייתה של "דוקטרינת שלילת החלל" שבה הברית התקיפה את נתיבי הספינות של הקיסרות בפגיעות "פגע וברח" כדי לפגוע בקווי האספקה של הקיסרות וכדי שיוכלו להחרים לטובתם מצרכים שהיו זקוקים להם בצורה נואשת. עקב כך, הברית דאגה להתקין במטוסי התקיפה שלה מנועי על חלל וליידע אותם מראש על נתיבים רלוונטיים כדי שיוכלו לבצע התקפות כאלה ולברוח לפני הגעתם של כוחות גדולים יותר של האימפריה.
בשנת הקרב על יאבין התרחשה מתקפה גדולה של ברית המורדים על בסיס האיפריה בסקאריף ובמהלכה הושגו תוכניות כוכב המוות.
הברית ספגה אבדות כבדות וספינת הפיקוד שלה הושמדה על יושביה, אך עקב השגת תוכניות כוכב המוות והעברתן למורדים, הקרב נחשב לניצחון הראשון של ברית המורדים.
ליאה קיבלה לידיה את תוכניות כוכב המוות אך מאוחר יותר נתפסה על ידי יד ימינו של הקיסר - דארת' ויידר. אך בהמשך חולצה על ידי לוק סקייווקר, האן סולו, צ'ובאקה ואובי ואן קנובי שהצליחו להעביר את תוכניות התחנה לידי המרד. הדבר תרם ישירות לניצחון הברית בקרב יאבין. בנוסף לכך זכתה הברית בלוחם היחיד שאומן בדרכי הכוח.
המאבק ממשיך.
בקרב על הות' ספגה הברית תבוסה מוחצת מול האימפריה כאשר אחד מהבסיסים העיקריים שלה - בסיס אקו, נפל בידי לגיון העלית של האימפריה, הלגיון ה-501. בהמשך המורדים אספו צי ולזכות בניצחונם הגדול ביותר - השמדת כוכב המוות השני בקרב אנדור, שבו נהרגו ויידר והקיסר עצמו.
כ-6 חודשים לאחר מותו של הקיסר הכריזה מנהיגת הברית מון מות'מה על פרוק המרד והפיכתו לרפובליקה החדשה. מון מות'מה נתמנתה כעת לנשיאת הסנאט בבירה חדשה, צ'נדרילה, שהיא גם כוכב הבית של מות'מה.
לאחר פרישתה של מות'מה עברה בירת הרפובליקה להוסניאן פריים עד להשמדתו על המסדר הראשון ונפילת הרפובליקה החדשה.
אברהם אברונין