הצרפתים (ובעלי בריתם), בתקווה לדטאנט וקשרים טובים עם האוסטרים, אישרו גם את הסנקציה הפרגמטית של 1713 שתאפשר לבתו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה - מריה תרזה לרשת אותו. על אף הסכמת הצרפתים לסנקציה הפרגמטית, לאחר מותו של קרל השישי בשנת 1740 הם הצטרפו לפרוסיה במלחמת הירושה האוסטרית כנגד אוסטריה. עם זאת, על פי תנאי ההסכם, לאחר מותו של סטניסלאב לשצ'ינסקי בשנת 1766, עברה דוכסות לורן לצרפת, מה שהיווה תועלת מתמשכת לצרפת.
סטניסלאב לשצ'ינסקי חתם על ויתור על טענתו בשנת 1736, בעוד אוגוסט השלישי הכריז על חנינה כללית. מיקולאס סרבסיוס וישניובצקיס זכה בתגמול נדיב על תמיכתו באוגוסט השלישי, ומונה להאטמן הגדול של הדוכסות הגדולה של ליטא.
רוברט, ארכידוכס אוסטריה-אסטה
רוברט, ארכידוכס אוסטריה-אסטה (ובשמו המלא: רוברט קארל לודוויג מקסימיליאן מיכאל מריה אנטון פרנץ פרדיננד יוזף אוטו הוברט גיאורג פיוס יוהנס מרקוס ד'אביניו, הארכידוכס של אוסטריה, הנסיך המלכותי של הונגריה ובוהמיה ודוכס אסטה, בגרמנית: Robert Karl Ludwig Maximilian Michael Maria Anton Franz Ferdinand Joseph Otto Hubert Georg Pius Johannes Marcus d'Aviano, Erzherzog von Österreich, Königlicher Prinz von Ungarn und Böhmen und Herzog d’Este 8 בפברואר 1915 – 7 בפברואר 1996) היה בנו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה.
רוברט נולד ב-8 בפברואר 1915 בארמון שנברון, לקרל הראשון, קיסר אוסטריה ולזיטה, נסיכת בורבון-פארמה, בתם של רוברטו הראשון, דוכס פארמה ומריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל. ב-21 בנובמבר 1916 מת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, ואביו של רוברט עלה לשלטון במקומו כ"קרל הראשון". ב-16 באפריל 1917, העניק לו אביו את התואר "ארכידוכס אוסטריה-אסטה", ובכך מינה אותו למייצג התביעות האוסטרו-הונגריות על דוכסות מודנה. הדוכסות הוענקה לבית הבסבורג במסגרת קונגרס וינה, והומלך עליה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה. בנו, פרנץ החמישי הודח משלטונו במהלך איחוד איטליה ב-1860, והדוכסות סופחה לממלכת איטליה. אולם לקיסר קרל היו תביעות על הדוכסות כיוון שאשתו, הקיסרית זיטה, הייתה צאצאית של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה מבית אסטה.
עם תום מלחמת העולם הראשונה בנובמבר 1918 פורקה האימפריה האוסטרו-הונגרית, אביו ויתר על השלטון, והמשפחה יצאה לגלות בשווייץ, ולאחר מכן באי מדיירה השייך לפורטוגל. בשנת 1920 חזרה הונגריה להיות ממלכה, כשמיקלוש הורטי משמש כעוצר, אולם קרל לא חזר לכהן כמלך הונגריה. ב-1922 נפטר קרל במדיירה, והמשפחה עברה לספרד ולאחר מכן לבלגיה. בעקבות הקרב על בלגיה במלחמת העולם השנייה, נמלטה המשפחה לארצות הברית. לאחר המלחמה חזר לאירופה, והקים את בית אוסטריה-אסטה. צאצאיו ממשיכים להשתמש בתואר "ארכידוכס אוסטריה-אסטה", אם כי בנו לורנץ, המשמש כראש הבית הנוכחי, הוסיף לשמו את התואר "נסיך בלגיה" בעקבות נישואיו לאסטריד, נסיכת בלגיה. רוברט נפטר ב-7 בפברואר 1996 בבזל שבשווייץ בגיל 80.
משפחתו.
ב-29 בדצמבר 1953 התחתן רוברט עם מרגריטה, נסיכת סבויה-אאוסטה, בתם של הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה ואן, נסיכת אורליאן, ולבני הזוג נולדו חמישה ילדים:
נחש גופר
נחש גופר (שם מדעי: Pituophis) הוא סוג של נחש ממשפחת הזעמניים.
נחשים אלה מצויים בבמערב ודרום ארצות הברית ובמקסיקו.
מינים אלה יכולים להגיע לאורך 3 מ'. הם בעלי גוף צהוב עד אפור בהיר עם רצועות חומות על הגוף וחלקם מזכירים במראם נחשי עכסן. הראש שלהם קטן והם יודעים לזחול במהירות. כאשר מפריעים להם הם פולטים לחיצות קצרות ומהירות. נחשים אלו אינם ארסיים.
נחשים אלה יכולים לחיות בבתי גידול קשים כמו במדבריות. הם פעילים בעיקר בלילה וצדים יונקים קטנים וזוחלים אחרים.
התפוצצות מכלית הדלק בבהאוולפור
התפוצצות מכלית הדלק בבהאוולפור אירעה ב-25 ביוני 2017. משאית דלק שירדה מהכביש עקב תאונה עלתה באש והתפוצצה וגרמה למותם של 212 אנשים לפחות. עוד 150 אנשים נפצעו.
המשאית, שהובילה 40,000 ליטר של דלק, הייתה בדרכה מהעיר קראצ'י לעיר לאהור. היא ירדה מהכביש והתהפכה בשעה 06:00 ליד העיר אחמדפור מזרח (Ahmedpur East) בחבל פנג'אב שבדרום פקיסטן. התאונה ארעה לאחר שנהג המשאית ניסה לבצע פנייה חדה וצמיגים בה נתקלו בשפת הכביש והתפוצצו.
מאות כפריים שגרו ועבדו באזור נהרו אל המשאית ההפוכה על מנת לבזוז את הדלק שדלף ממנה, ולא נענו לדרישת המשטרה המקומית לפנות את המקום. כ-45 דקות לאחר התאונה הוצת הדלק הדולף והמשאית עלתה בלהבות והתפוצצה. הלהבות אחזו במהירות באנשים שהתגודדו סביבה. הסיבה להצתת הדלק איננה ברורה, ונבעה ככל הנראה מהצתת סיגריה או מניצוץ מאחד המכוניות והאופנועים שנהרו למקום אחרי התאונה.
מכבי האש עמלו במשך יותר משעתיים כדי לכבות את השרפה שפרצה. צבא פקיסטן שיגר מסוקים שהעבירו עשרות נפגעים לבתי חולים.
באסון נהרגו 212 לפחות אנשים (לרבות נהג המשאית), מהם עשרות שמתו בימים שלאחר האסון (מניין ההרוגים המיידי היה כ-140). לפחות 150 נפצעו. שש מכוניות ותריסר אופנועים נשרפו. את רוב ההרוגים לא ניתן היה לזהות והם נקברו בקבר אחים.
אסון דומה מאוד בנסיבותיו התרחש ב-2 ביולי 2010 בכפר סאנג שבמזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. באותו אירוע גרמו התפוצצות ושריפת משאית דלק למותם של 230 אנשים. כמחציתם היו נשים וילדים. חלקם נספו כשהאש מהמשאית אחזה במבני מגורים בכפר.
סנאי אייברט
סנאי אייברט (שם מדעי: "Sciurus aberti") הוא מין של סנאי ממשפחת הסנאיים המצוי באמריקה הצפונית.
מאפיינים.
אורכו של הסנאי 26-27 ס"מ ומשקלו 590-620 גרם. הוא בעל פרווה אפורה עם בטן וקצוות זנב לבנים והזנב מתפתל למעלה. הסנאים בעלי ציצות אוזניים שחורות בקצה האוזן.
הסנאי מצוי ביערות באמריקה הצפונית סמוך להרי הרוקי באריזונה, גרנד קניון, ניו מקסיקו ודרום קולורדו וגם במקסיקו. הסנאי מצוי ביערות וניזון בעיקר מזרעי אורנים שונים אותם הוא מאחסן במאגרים לחורפים.
שמו ניתן לו על-שם חוקר הטבע האמריקני ג'ון ג'יימס אייברט.
אסמאעיל שאה השני
גאראבד קריקוריאן
גאראבד קריקוריאן (בארמנית: Կարապետ Գրիգորյան; 1847–11 בדצמבר 1920) היה צלם ירושלמי ממוצא ארמני ומורה לצילום בירושלים במחצית השנייה של המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. בעל חנות הסטודיו הראשונה בעיר.
ביוגרפיה.
קריקוריאן נולד באיזמיר שבטורקיה למשפחה ארמנית. בשנת 1859, בהיותו בן שתים עשרה, נסע לירושלים כדי ללמוד בסמינר הכמורה הארמני. למד צילום בסדנה לצילום שהוקמה בשנת 1860 בירושלים על ידי הפטריארך הארמני איסאי הרביעי. גאראבדיאן שימש תחילה כצלם של הפטריארכיה הארמנית, ובמסגרת זו ייסד את הסדנה לאמנות הצילום. בשנת 1865, לאחר שהפך לפטריארך, חדל מעיסוקו בצילום, אך הוסיף לטפח את הסדנה שהפעילו כמה צלמים צעירים ובהם קריקוריאן. קריקוריאן פעל בסדנה עד 1882, והיא נסגרה לבסוף בשנת 1885.
קריקוריאן נישא לאחות מבית היתומות "טליתא קומי", ובעקבות זאת הפך לפרוטסטנטי ונודה מקהילת הארמנים בעיר.
בשנת 1885 פתח ברחוב יפו את חנות הסטודיו הראשונה בעיר, אותה ניהל יחד עם שותפים שונים (דאוד סבונג'י, מיטרי) ויותר מאוחר עם בנו אובהאנס קריקוריאן(1885–1950). התמחה בצילומי דיוקנאות וצילומי סטודיו בסגנון אוריינטלי. לקוחותיו היו תושבי ירושלים משכבות שונות - ערבים, יהודים, אירופאים- ותיירים שהצטלמו ברוח האוריינט.
בשנת 1898 תיעד את ביקור הקיסר הגרמני בירושלים. בעקבות זאת התהדר בתואר "צלם חצר המלכות הפרוסית".
בסוף המאה ה-19 הכין סדרת אלבומים של נופי ארץ ישראל עבור הסולטאן עבדול חמיד השני וכנראה מאז נשא את התואר "צלם חצרו של הסולטאן עבדול חמיד השני".
קריקוריאן היה מורה לצלמים ירושלמיים נודעים ובראשם ח'ליל רעד. בשנת 1890 פתח רעד סטודיו מול הסטודיו לצילום של משפחת קריקוריאן, דבר שגרם להעכרת היחסים בין שתי המשפחות. הסכסוך הסתיים כאשר בנו אובהאנס נשא את אחייניתו של רעד, נג'לה, שכונתה משום כך "כלת השלום". מאז שני הצלמים עבדו בשיתוף פעולה.
אחד מתלמידיו של גאראבד קריקוריאן הוא יעקב בן דב, שנודע כ"חלוץ הפילם הארץ-ישראלי". תלמיד ידוע נוסף היה ח'ליל רעד שהתפרסם בזכות צילומי נופים ואנשים בארץ ישראל בשלהי המאה ה-19 ובמחצית הראשונה של המאה ה-20.
קריקוריאן מת בשנת 1918 ונקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי שבהר ציון בירושלים. לאחר מותו המשיך בנו אובהאנס להחזיק בחנות הצילום, עד שנת 1948.
סנאי קרקע קליפורני
סנאי קרקע קליפורני (שם מדעי: Otospermophilus beecheyi) הוא מין של מכרסם ממשפחת הסנאיים המצוי בדרום-מערב ארצות הברית.
מאפיינים.
אורכו של סנאי הקרקע הקליפורני 30 ס"מ ואורך הזנב 15 ס"מ. משקלו הממוצע 280–730 גרם. הסנאים בעלי פרווה כסופה אפורה ומנומרת בלבן והראש לבן עם פס חום על קצה ראשו. הזנב ארוך ועבה והרגליים קצרות.
הסנאים חיים בצוקים וביערות פתוחים ושדות ברחבי קליפורניה ואורגון ונפוצים גם בוושינגטון ובנבדה. הם מדרימים גם עד חצי האי באחה קליפורניה.
הם ניזונים ממיני זרעים, ירקות, פרחים, שורשים, פטריות וגם מחרקים ומביצים שהם מוצאים. שיניהם הקדמיות עוזרות בהתמודדות עם אגוזים וזרעים קשים.
הטורפים העיקריים שלהם הם נחשי עכסן וכן עיטים, שונרים, גיריות אמריקאיות, רקונים, שועלים והרמינים. הסנאים חיים בחבורות בהם ישנו זקיף המשמיע קריאות אזעקה למראה טורף ונותן אות לכולם לברוח.
פסגת G-20
פאדובה (כדורגל)
פיאצ'נצה קאלצ'ו
פיאצ'נזה (כדורגל)
סלבה קורילוב