לא היה אירוע מסוים שניתן לראותו כגורם להצתת המלחמה, אך כקאזוס באלי, פרוסיה ציינה את התביעות על חלקים משלזיה כחלק משושלות בנות מאות שנים שלה, אבל גם ריאל-פוליטיק וגורמים גיאו-אסטרטגיים שיחקו תפקיד בגרימת הסכסוך. הסנקציה הפרגמטית של 1713 (תקנה שהתירה לבנות לירש את נכסי אימפריית הבסבורג, והייתה מיועדת להבטיח את ירושתו לבתו מריה תרזה) סיפקה הזדמנות לפרוסיה להתחזק ביחס ליריבות אזוריות כמו סקסוניה ובוואריה.
המלחמה השלזית הראשונה (1740 - 1742).
כחלק ממלחמת הירושה האוסטרית, נלחמו פרוסיה ואוסטריה על השליטה בשלזיה, מלחמה שקיבלה את השם "המלחמה השלזית הראשונה".
המערכה כולה ארכה חודשיים, במהלכם כבשה פרוסיה את שלזיה, חלק מהממלכה הצ'כית של האימפריה האוסטרית. ב-1741 הביסו הפרוסים את האוסטרים בקרב מולוויץ סמוך לעיר בז'ג (כיום בתחומי פולין). בהסכם ברסלאו ב-1742 הועבר רוב שטחה של שלזיה לבעלותה של פרוסיה, ושטח זה הפך לפרובינציה שלזית בגרמניה.
החלק הדרומי של שלזיה (שבשטחו נמנו בין היתר הערים צישין, אופבה וקרנוב) נשאר תחת שליטה אוסטרית ונקרא "שלזיה הבוהמית", וב-1849 שונה השם ל"שלזיה האוסטרית". חלקים מסוימים משלזיה הפולנית לא היו מעורבים במלחמה זו.
הסכם ברסלאו (1742).
ב-1742 הסתיימה המלחמה השלזית הראשונה במסגרת הסכם שלום שנקרא "הסכם ברסלאו", בו סוכם ששטחה של שלזיה יחולק בין פרוסיה, פולין ואוסטריה. המפה שמשמאל מתארת את חלוקת שטחה של שלזיה על פי הסכם ברסלאו:
החלקים הצבעוניים מחוץ לגבולות האדומים מתארים את גבולותיהן של אוסטריה, פרוסיה ופולין לפני המלחמה השלזית הראשונה ולפני ש"נגסו" בשטחה של שלזיה.
המלחמה השלזית השנייה (1744 - 1745).
ב-1744 פתחה אוסטריה במלחמה במטרה לכבוש בחזרה את השטחים שאיבדה לטובת פרוסיה ופולין. ניסיון זה לא עלה יפה וכעבור שנה, בהסכם שנקרא "שלום דרזדן" אושרה בשנית חזקתה של פרוסיה על השטח שהשיגה ב"שלום ורוצלב" ב-1742.
המלחמה השלזית השלישית (1756 - 1763).
מלחמה זו הייתה חלק ממלחמה אירופאית נרחבת שנקראת "מלחמת שבע השנים". במלחמה השלזית השלישית ניסתה אוסטריה בשנית לכבוש בחזרה את שלזיה, ונסתייעה בבת-בריתה רוסיה. אך בשלב מסוים, עקב חילופי שלטון ברוסיה, משכו הרוסים את ידם מהמלחמה ונטשו את אוסטריה, כך שבסופו של דבר, השטח שקיבלה פרוסיה בשלום ורוצלב נשמר למשך 150 שנים נוספות.
חשיבות היסטורית.
מלחמות שלזיה נודעות כמשפיעות הישירות על עלייתה של ממלכת פרוסיה לדרגת מעצמה. חבל שלזיה היה עשיר בגידולים חקלאיים, אוצרות טבע ועוד והעניק הכנסות אדירות לבנק הפרוסי המדיני. בנוסף לכך, היו המלחמות כהוכחה לזה שכוחה של מלוכת הבסבורג על עבר המדינות הגרמניות באימפריה הרומית הקדושה נחלשת עם העובדה כי מדינה צפונית גוזלת שטח מידי משטרה הישיר של וינה. נוסף על כך, הצבא הפרוסי הוכיח את עליונותו ועל השפעתו האדירה בנושאי המדינה תקבל פרוסיה את התואר "כדור הנורה מתותח" בידי נפוליאון בונפרטה ולקראת מלחמת העולם הראשונה יהפוך הצבא הפרוסי שיתחבר עם שאר המדינות הגרמניות לתוך צבא הקיסרות הגרמנית אל חיל היבשה החזק ביותר בעולם.
אסטורוי
אסטורוי (בפארואזית: Eysturoy - הגייה: 'estroi, בדנית: Østerø -- הגייה: 'österö; משמעות השם: "האי המזרחי") הוא אחד מאיי פארו הנמצא בצפון האוקיינוס האטלנטי.
גאוגרפיה ואוכלוסין.
שטחו של האי 286.3 קמ"ר ומתגוררים בו 10,586 תושבים.
פני האי הרריים וטרשיים. באי 66 פסגות הרים, ונמצא בו הגבוה בהרי האיים - סלאטאראטינדור וההר השני בגובהו קרופטלי.
האי מופרד מהאי הראשי של איי פארו - סטריימוי במצר ים.
הערים העיקריות באי הן פוגלאפיורור בצפון האי, והעיירות רונביק ונס בדרום האי.
תחבורה.
האי מחובר עם האי סטריימוי באמצעות גשר. ניתן להגיע מהאי לבירה טורסהאבן באמצעות מעבורת.
אתרים בעלי עניין.
בכפר גוטה ישנו מוזיאון היסטורי, ובפוגלפיורו נמצאים הואמאקלדה (varmakelda ) - מעיינות חמים וולקניים. בצפון האי מצויים עמודי בזלת המכונים ריסין אוג קלינגין (Risin og Kellingin).
מיצר ים
איסטורוי
אייסטורוי
תיקו מקסיקני
תיקו מקסיקני (באנגלית: Mexican Standoff) הוא מונח סלנג שנועד לתאר מצב שבו לשלושה יריבים או יותר יש כלי נשק, לרוב אקדח, המופנים אחד אל השני, כך שאף אחד אינו יכול לתקוף מבלי שהוא עצמו, או מישהו שהוא מנסה להגן עליו, יותקף. מקור הביטוי מתייחס ככל הנראה למצב הכלכלי והחברתי הקשה שנקלעה אליו מקסיקו במאה ה-19.
תיקו מקסיקני בקולנוע.
אחת הדוגמאות הידועות ביותר לתיקו מקסיקני בקולנוע היא רגע השיא בסרט "הטוב, הרע והמכוער" שבו שלוש הדמויות הראשיות (בגילומם של קלינט איסטווד, לי ואן-קליף ואלי וולך) נמצאות בתיקו מקסיקני.
כיום התיקו המקסיקני נחשב לקלישאה בסרטים עקב שימוש היתר בו במערבוני ספגטי וסרטי דרג ב' אחרים. למרות זאת, בשנים האחרונות נעשה בו שימוש גם על ידי במאים מוערכים כגון ג'ון וו, רוברט רודריגז ב"דספרדו".
הבמאי קוונטין טרנטינו נוטה לעיתים קרובות להכניס אלמנט של תיקו מקסיקני לתסריטים אותם הוא כותב, כדוגמת "כלבי אשמורת", "ספרות זולה", "רוצחים מלידה", "רומן על אמת" ו"ממזרים חסרי כבוד".
פרודיה ישראלית על תיקו מקסיקני מוצגת באחת הסצנות בסרטון ״האמת שנפגעתי״ של הצמד הפופולרי ׳ניצה ולחם׳ בכיכובם של רועי כפרי, ניב מג'ר. בסרטון מתארח אסי כהן ובסצנה מאיימים כל אחד מהשלושה על האחר בסכינים כשלאחר מכן רועי כפרי מאיים על עצמו.
סברס
בורוי
בורוי (בפרואזית: Borðoy) הוא אי בצפון מזרח שרשרת איי פארו. שטח האי כ-95 קמ"ר.
יישובים.
באי בורוי (נהגה: בורוי) נמצא קלאקסוויק, היישוב השני בגודלו באיי פארו, ובו מתגוררים כ-5000 תושבים. קלאקסוויק גדלה בעקבות התפתחות ענף הדיג באיי פארו, הודות למיקומו על חופו של מפרץ טבעי מוקף הרים. בשנת 1923 פקד את היישוב אסון כאשר רוב סירות הדיג טבעו במהלך סערה בים. ביישוב מוזיאון להיסטוריה של המקום וכנסייה שמגגה תלויה אחת הסירות הבודדות, ששמה 'דורתיה' ששבה בשלום בליל הסערה של 1923
בנוסף לקלאקסוויק נמצאים באי עוד שבעה יישובים קטנים יותר: נוראירי, אניר, ארנאפיורור, סטרונד, נוראטופטיר, דפיל ונוראדפיל. כמו כן, נמצאים באי שלושה כפרים אשר ננטשו בגלל קשיי גישה אליהם: סקאלאטופטיר, מולי ופוסה, בצפון האי.
מולי, שננטש בשנת 1994, היה אחד היישובים הנידחים ביותר באי, ועד שנת 1989 לא נסללה דרך אליו. ניתן היה להגיע אליו רק באמצעות מסוק או סירה. מוזיאון קלקסביק תכנן להקים במקום בו עמד הכפר פוסה יישוב כדוגמת היישובים שהיו באזור בימי הביניים ואף רכש את אדמות הכפר לצורך זה, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל.
גאוגרפיה.
באי חמישה הרים: לוקי (755 מטרים), האפיאל (647 מטרים), בוראויארנס (392 מטרים), ספילסקנוקור (680 מטרים) והלגאפלי (503 מטרים).
גורן
הגורן היא מקום ששימש בעבר לריכוז החיטה על מנת לבצע בה דישה. בגורן היו מופרדים גרעיני החיטה, שמהם מכינים את הלחם, מהמוץ ומן התבן. כיום, עם ההתפתחות הטכנולוגית והמצאת הקומביין, נעלמה הגורן, בדומה להיעלמות של מוסדות חקלאיים דומים כמו גת דריכת הענבים.
יש סבורים שהגדיש הוא ערימת החיטים שבגורן, ואילו הגורן היא המקום, אך יש סוברים שהגורן היא גם ערמת החיטים עצמה. בעברית המודרנית הגורן היא ערימת החיטים, ומקומה הוא "מקום הגורן".
שרידים של גרנות עתיקות ניתן לראות במקומות שונים בארץ, אלו בולטים במיוחד בתמונות לוויין, וכיום באתרי המפות המקוונים. גרנות שנבנו בינתיים הפכו פעמים רבות לרחובות עגולים המשמרים את שם המקום עליו הם נסללו.
הגורן הפכה לסמל תרבותי המופיע בסיפורים רבים. בתרבות הישראלית היא קנתה נופך רומנטי הנגזר מסיפורם של רות ובעז במגילת רות.
במושבות ובקבוצות הראשונות הייתה הגורן "מוסד" - מקום מפגש. הישיבה "על הגורן" שימשה להתכנסות של שומרים, לשם שיחות ושירה בלילות החמים וגם לאוהבים. בשנת 1921, במנחמיה חובר על ידי ירמיהו רוזנצויג (מילים ולחן) שיר שנקרא "על הגורן בליל לבנה" המתחיל כך: "שמעתי מעשיה בליל לבנה, סיפר על הגורן בחור לבחורה, לאור הכוכבים התלחשו הצעירים, על הגורן בליל לבנה".
על ישיבה "על הגורן" בחוות כנרת כותב ביומנו תנחום תנפילוב ממקימי דגניה א':
רחל המשוררת כתבה שיר בשם "על הגורן".
כיום ביישובים ביהודה ושומרון ישנן גרנות עתיקות המשמשות לכינוסים חגיגיים.
לפי הקבלה הגורן שימשה במשמעות של כינוסים וספר הזוהר מחולק לשלש גרנות (בארמית אידרות). הרב שלמה גורן הקים את ישיבת האידרה המרמזת הן על שמו של הרב (שעברת את שמו משם לועזי דומה), והן על מקום המקדש, שבמקורו היה "גורן ארוונה היבוסי" אשר נקנה בידי דוד.
בחג הסוכות משתמשים ב"סכך" טבעי בלבד - על פי הפסוק "חַג הַסֻּכֹּת תַּעֲשֶׂה לְךָ שִׁבְעַת יָמִים, בְּאָסְפְּךָ מִגָּרְנְךָ וּמִיִּקְבֶךָ".
ואוגר
ואוגר או ואגוי (בפרואזית: Vágar או Vágoy) הוא אחד מ-18 איי פארו, והמערבי מבין האיים הגדולים.
גאוגרפיה.
שטחו של האי 178 קמ"ר, והוא השלישי בגודלו מבין האיים (אחרי סטריימוי ואסטורוי). מתגוררים באי 2,820 תושבים (נכון לפברואר 2005). צורתו של האי דומה לראשו של כלב, כאשר היישוב סורבאגספיורור בפיו של הכלב, ופייאלאבטן בעין. האגם הגדול באי (ובאיי פארו כולם) הוא אגם סורבגסבטן, והנקודה הגבוהה ביותר היא הארנאפיול שגובהו 722 מטרים. באי 41 הרים.
תחבורה.