עיצובם של מדי השרד משתנה מעט בהתאם לזרוע, דרגה ואף סוג יחידות (פרשים, רגלים, צוערים וכדומה), לרוב הם אחידים בצבעם הכחול כהה לכלל החיילים והקצינים בכוחות המזוינים (למעט יחידות בודדות בעלות מסורת ייחודית). וריאציה נוספת של ג'אקט השרד הוא טוניקה הנקראת 'מעיל פרוֹק' (frock coat) אשר ארוכה יותר מהג'אקט הרגיל וכוללת צווארון מוגבה, מעיל הפרוק משמש מספר קצינים בדרגות בכירות או קצינים בתפקיד ממלכתי.
למרות שמדי השרד כוללים פחות עיטורים וקישוטים מהמדים המלאים, באופן רשמי ניתן לענוד עליהם מדליות מלאות, דרגות שרד, אותות מסדר וכל עיטור נוסף הניתן לחיל. מרכיב נוסף המאפיין את רוב הווריאציות של מדי השרד הוא חגורה הנלבשת על גבי המעיל, חגורה זו משתנה בצבעה בהתאם לדרגה, תפקיד וזרוע, אך לרוב חוגרים לובשים חגורה לבנה וקצינים לובשים חגורה אדומה, מוזהבת או שילוב של השניים.
בצבא הבריטי מדי השרד נקראים מדי ייצוג לאקלים ממוזג (מס' 1). לרוב מדי השרד בצבא מורכבים ממכנסיים וטוניקה בצבע כחול כהה (למעט מספר יחידות ייחודיות) רוב היחידות לובשות כובע מצחיה (peaked cap), בעוד שמספר יחידות בודדות (בעיקר יחידות המשמר) לובשות כובע ברסקין וכמה רגימנטים הקשורים מסורתית לכוחות המיוחדים או כוחות השריון לובשים כומתה גם במדי השרד (בהם רגימנט הטנקים המלכותי, הרגימנט המוצנח והשירות האוויר המיוחד). קיימת גרסה נוספת למדי השרד הנהוגה בצבא ומתאימה לאקלים חם יותר ולכן נפוצה רק בקרב יחידות המוצבות באזורים חמים דרך קבע; מדי ייצוג לאקלים חם (מס' 3) הדומים למדי השרד הכחולים, רק שהם כוללים טוניקה לבנה בגזרה דומה.
בצי המלכותי מדי השרד נקראים כחולים מס' 1. קצינים, נגדים וחוגרים בכירים לובשים מכנסיים, ג'אקט בצבע כחול הים וכובע מצחיה של הצי, מתחת לג'אקט נלבשת חולצה לבנה ועניבה שחורה. דרגות החוגרים והנגדים מוצגות במרכז השרוול וקצינים עונדים דרגות מוזהבות בקצה השרוול (לא בכותפות), חוגרים בכירים לובשים גם חגורה לבנה מעל הג'אקט וחותלות לבנות על גבי הנעלים ובסיס המכנס. חוגרים בדרגות נמוכות (דירוג) לובשים חליפת מלחים בצבע כחול הים עם כובע מלחים לבן, חגורה לבנה וחותלות לבנות. מדי השרד בצי מתחלקים לשלוש רמות: עם נשק ומדליות (1A), בלי נשק ועם מדליות (1B), או בלי נשק ואותות העיטור במקום מדליות מלאות (1C).
בחיל האוויר המלכותי מדי השרד נקראים מדי שירות (מס' 1). מדים אלו זהים בעיצובם למדי השירות הנהוגים בשאר הזרועות, הם כוללים מכנסים וג'אקט בצבע כחול פלדה (כחול אפור), חגורה הנלבשת על גבי הג'אקט וכובע מצחיה של חיל האוויר. קצינים עונדים דרגות בבסיס השרוול (בדומה לצי המלכותי) ולמעט קצינים בדרגות גבוהות, לא עונדים דרגות בכותפות. בדומה לנהוג בצבא ובצי, גם לחיל האוויר יש גרסת מדי שרד לאקלים חם - מדי שירות לאקלים חם (מס' 6), שמורכבים ממדים בצבא חאקי או לבן (מס' 6A).
מדי גאלה.
מדי גאלה (באנגלית: Mess dress) הם מדים המשמשים בעיקר קצינים לאירועים טקסיים מסוגים שונים, לרוב ארוחות ערב טקסיות או אירועי יחידה מסוגים שונים. מדי הגאלה הם המקבילה הצבאית לחליפת ערב ומעוצבים באופן דומה, ג'אקט ערב פתוח עם וסט, חולצה לבנה ופפיון שחור מתחת. באופן כללי מדי הגאלה לא מאפשרים ענידה מלאה של דרגות, אותות ועיטורים - ולכן לרוב נענדות דרגות על הכתפיים או קצה השרוול (בצי ובחיל האוויר), בעוד שהמדליות מוצגות בגרסה מוקטנת או כאות העיטור בלבד.
בצבא הבריטי מדי גאלה לאקלים ממוזג (מס' 10) כוללים חליפת ערב עם ג'אקט פתוח (או פתוח למחצה), וסט ועניבת פפיון שחורה. צבע הג'אקט תלוי בסוג היחידה ובאופן עקרוני תואם את הצבע המסורתי של מדי היחידה, לכן עשוי להיות ארגמן (רוב יחידות הצבא), כחול כהה (בעיקר יחידות ארטילריה ופרשים) או ירוק כהה (מספר יחידות כגון הרובאים). ג'אקט המדים דומה למדים המלאים בכך שהוא משמר את מסורת צבע המכפלת - כלומר שקצוות השרוולים והצווארון מציגים צבע המזוהה עם היחידה, צבעים אלו משתנים מיחידה ליחידה ועשויים להיות לבן, כחול, אדום, צהוב או ירוק. לאקלים חם קיימים גם מדי גאלה לאקלים חם (מס' 11), בהם הג'אקט מוחלף בז'אקט לבן ללא וסט מתחת.
מדי שירות.
מדי שירות (באנגלית: Service dress) הם מדים שהוכנסו ליחידות הבריטיות בתחילת המאה ה-20, כאשר הם החליפו את המדים הצבעוניים שהונהגו עד אז. תחילה המדים שימשו לשירות יום-יומי כמו גם ללחימה (כאשר המדים הצבעוניים נותרו מדי שרד טיקסיים), אך במהלך מלחמת העולם השנייה הוכנסו מדי קרב חדשים ("לבוש לחימה"; Battledress) ששימשו את הכוחות הבריטים עד תחילת שנות ה-60. תפקיד מדי השירות הפך לטקסי יותר החל משנות ה-40, כיום מדי השירות הם המדים הייצוגיים הנפוצים ביותר אשר משמשים את כלל יחידות הצבא כמעט בכל מסדר או אירוע מיוחד מלבד האירועיים הטקסיים ביותר.
לאורך השנים עיצובם של מדי השירות כמעט ולא השתנה, מלבד מעבר מצווארון גבוהה לצווארון פתוח ומתחתיו חולצה עם עניבה (שינוי שהוכנס למדי קצינים כבר ב-1913 ולמדי החוגרים לקראת סוף מלחמת העולם השנייה כשהמדים הפסיקו לשמש ללחימה).
בצבא הבריטי מדי השירות לאקלים ממוזג (מס' 2) מורכבים ממכנס וג'אקט בצבע ירוק זית הנלבשים עם חגורה על גבי הג'אקט, חולצה ועניבה מתחת וכובע מצחיה (או סוג כובע נהוג ביחידה כגון כומתה לצנחנים). עיטורים ומדליות מוצגים בדומה למדי שרד (בהתאם לאירוע בגרסה מלאה או מצומצמת). לצד מדים אלו ישנם גם מדי שירות לאקלים חם (מס' 4) המשמש קצינים בלבד באזורים חמים, המדים זהים בעיצובם אך בצבע חאקי. במקרה של טקס הכולל חוגרים, גם הקצינים מחויבים ללבוש את מדי השירות מס' 2 (ולא מדי השירות לאקלים חם), גם כאשר היחידה מוצבת באזור חם, זאת לשם האחידות בין כלל המשתתפים.
בצי המלכותי לא קיימים מדי שירות, אם כי ישנם מדים בעלי מראה דומה (עם שרוולים קצרים ובצבע לבן) בצורת מדים לבנים מס' 1 המשמשים קצינים לאירועים טקסיים, באזורי אקלים חם. חיל האוויר המלכותי מצד שני, כן מקיים מסורת דומה לצבא עם מדי שירות טקסיים, אך הם נכללים במעמד הגבוה ביותר של המדים (ראו מדי שרד).
מדי מחנה.
מדי מחנה (באנגלית: Barrack Dress) המקבילים בחיל האוויר למדי שירות עבודה (Service working dress; מס' 2) ובצי המלכותי לכחול מס' 3 (או לבן מס' 3 באקלים חם), הם המדים המשמשים את כלל החיילים והקצינים בשירות יום-יומי סביב המחנה. עיצובם של מדי המחנה משתנה בין הזרועות בנוסף להבדלים בין היחידות השונות, אך באופן כללי הם כוללים מכנסיים (ירוק זית בצבא, כחול פלדה בחיל האוויר וכחול כהה בצי), חגורה שחורה או חגורת אורווה, כומתה או כובע מקביל, חולצה קצרה או ארוכה מכופתרת וניתן לבוש מעל החולצה סוודר.
בצבא נלבשים מכנסיים בצבע זית, חולצה בצבע חאקי בהיר ועניבה נהוגה בדרך כלל לקצינים (משתנה בהתאם לפעילות). למרות שהמדים מוגדרים כאקלים ממוזג, ניתן ללבוש חולצה זהה עם שרוולים קצרים, או בימים קרים יותר ללבוש סוודר בצבע ירוק על גבי החולצה (עם שרוולים ארוכים בלבד). ברוב המקרים וברוב היחידות, עם מדי המחנה נהוג ללבוש כומתה - מלבד יחידות עם כובע שירות ייחודי (בעיקר יחידות שריון), או במקרים בהם החייל הוא בתפקיד יצוגי או בתרגילי סדר (במקרים אלו לרוב נלבש כובע המצחיה הייצוגי).
בחיל האוויר המלכותי מדי המחנה (מדי שירות עבודה מס' 2) כוללים מכנסיים בצבע כחול פלדה, חגורה שחורה או חגורת אורווה (של חיל האוויר) וחולצה כחולה בהירה מכופתרת. למדים אלו ישנן ארבע וריאציות רשמיות: מס' 2 (חולצה ארוכה עם עניבה וסוודר), מס' 2A (חולצה ארוכה עם עניבה וללא סוודר), מס' 2B (חולצה קצרה ללא עניבה וללא סוודר) ומס' 2C (מכונאים בלבד - חולצה ארוכה בצבע כחול כהה וללא עניבה, עם או בלי סוודר).
בצי המלכותי מדי המחנה (כחול מס' 3) כוללים מכנסיים בצבע כחול הים, חגורה שחורה או חגורת אורווה (של הצי) וחולצה לבנה מכופתרת. למדים אלו שלוש וריאציות רשמיות: מס' 3A (קצינים ונגדים בלבד - חולצה לבנה ארוכה ועניבה שחורה), מס' 3B (חולצה לבנה קצרה ללא עניבה) ומס' 3C (חולצה לבנה ארוכה ומעל סוודר כחול הים עם עניבה לקצינים בלבד). נגדים לובשים את המדים באופן זהה לקצינים, חוגרים עונדים את דרגותיהם על גבי הכובע או הכומתה (ולא בכותפות כמו הקצינים). הבדל נוסף הוא בלבישת הסוודר (מס' 3C); חוגרים מוציאים את הצווארון מעל לסוודר וקצינים הלובשים עניבה משאירים את הצווארון מתחת לפתח הסוודר. לשירות באקלים חם ישנם מדים זהים אך בצבע לבן (מכנסיים וחולצה), אלו נקראים לבן מס' 3.
מדי קרב.
מדי קרב (באנגלית: Combat dress) הם מדים המשמשים את כלל החיילים והקצינים בכוחות המזוינים בשעת פעילות מבצעית, באימונים, בשטח או כשהם מוצבים במחנות ומוצבים קדמיים. החל משנת 2011 החלו להיקלט ביחידות הבריטיות מדי קרב חדשים כחלק מתהליך מודרניזציה נרחב, מדים אלו נקראים מערכת לבוש אישית - מדי קרב (באנגלית: Personal Clothing System - Combat Uniform או בראשי תיבות: PCS-CU). סכימת ההסוואה שנבחרה למדים אלו היא "דפוס רב-שטח" (Multi-Terrain Pattern, או MTP) והיא עוצבה כדי להתאים לכלל סוגי השטחים סביב העולם, כדי לאפשר גמישות רבה יותר לחיילים. לצד הרצון לייעל את סוג המדים, הצורך למדים רבי-שטח עלה בין היתר מתוך קשיים מבצעיים באזורים בעלי מגוון שטחים - כגון שטח מדברי המתחלף בשטח עירוני, או שטח מיוער ההופך לשדה פתוח.