בוני נולד בבזל לאב מפקח רכבת חשמלית. הוא למד בגימנסיה וניגן על פסנתר וקלרינט. הוא היה חבר ב"שירות בינלאומי אזרחי" (Service Civil International), ארגון לא ממשלתי בינלאומי. בין השנים 1939–1941 למד בסמינר למורים. כמו כן היה בוגר בית הספר לטירונים של צבא שווייץ.
בתקופת מלחמת העולם השנייה.
במהלך המלחמה היה בוני פעיל בארגון הצלה שווייצרי בשם "ההצלה השווייצרית" (Le Secours Suisse), אותו ייסד מוריס דובואה, שלימים הוכר אף הוא בתור חסיד אומות העולם. הארגון פעל בדרום צרפת, בין היתר בטולוז, וכן בלה שמבון-סור-ליניון שבצרפת. בוני ואשתו, פרידל בוני-רייטר (Friedel Bohny-Reiter) שלימים הוכרה אף היא בתור חסידת אומות העולם, ניהלו בלה שמבון מוסד שבו חסו כ-800 ילדים בין השנים 1941–1944. ילדים אלה ניצלו ממחנות ריכוז והוסתרו במוסד לתקופות זמן שבין שלושה לשישה חודשים, עד שנמצאו עבורם מקומות מסתור אחרים. חלקם היו יתומים, חלקם היו יהודים, וחלקם - נרדפים על רקע אחר, למשל ילדים להורים שהיו חברים במחתרת הצרפתית.
בוני ניסה להרחיק את השוטרים הצרפתים ואת הגסטפו מהמוסד וכן להסתיר את נוכחות הילדים היהודים בו.
לאחר המלחמה.
בוני היה מורה וקלינאי תקשורת. בשנת 1945 היה שותף בהקמתו של בית ילדים בקנטון אפנצל אוסר-רודן שבשווייץ שפעל בשיטת פסטלוצי. הוא סייע בשיקום ילדים שהיו ניצולי מחנה בוכנוואלד וכן היה פעיל במסגרות נוספות למען ילדים, בין היתר ילדים הולנדיים שנפגעו מהרעב בהולנד בחורף 1944–1945. בין השנים 1979–1995 היה בוני ראש הארגון השווייצרי למען העיוור.
נפטר בבזל ב-18 באוגוסט 2016, בגיל 97.
הכרה.
קורותיו של בוני מתועדים בארכיון המכון הטכנולוגי של ציריך. בשנת 1986 התקיים בלה שמבון כינוס ובו השתתפו רבים מהילדים שניצלו. בשנת 1990 הכיר יד ושם בבוני בתור חסיד אומות העולם. סיפור ההצלה תועד במספר סרטים, תיעודיים ועלילתיים, בהם "נשק הרוח" בבימויו של פייר סובאז' (Pierre Sauvage) וכן "גבעת אלף הילדים".
ועידת רבני אירופה
ועידת רבני אירופה הוא ארגון רבני אורתודוקסי באירופה. בארגון חברים כ-700 רבנים של קהילות ובתי כנסת ביבשת.
היסטוריה.
ועידת רבני אירופה נוסדה בשנת 1956 ביוזמתו של הרב הראשי לבריטניה סר ישראל ברודי, כדי להחיות את שארית הקהילות היהודיות ביבשת אירופה לאחר השואה. הרב ברודי נתמך על ידי רבה הראשי של צרפת יעקב קפלן, הרב הראשי של הולנד אהרון שוסטר והרב הספרדי הבכיר באנגליה חכם גאון. הוועידה מתכנסת פעם בשנתיים באחת ממדינות אירופה. הכנס הראשון התקיים בשנת 1957 באמסטרדם. הכנס הרביעי התקיים בשנת 1963 בבזל.
הארגון מנוהל על ידי ועדה מתמדת של 35 חברים שנפגשת פעמיים בשנה באחת מבירות אירופה. המפגש כולל מלבד הדיונים הפנימיים, ביקור בקהילה היהודית המקומית ופגישות פוליטיות עם הממשלה של המדינה המארחת. חברי הוועדה המתמדת הם הרבנים הראשיים של מדינות אירופה וערים מרכזיות שבהן וכמו כן הדיינים הבכירים. הכנס הכללי של הועידה מתקיים אחת לשנתיים לו מוזמנים הרבנים הראשיים וכלל רבני הקהילות.
הועידה נועדה להגן על זכותם של יהודים באירופה לקיים אורח חיים דתי ולהשמיע את קולה של יהדות יבשת אירופה. הארגון היה מעורב בהגנה על זכויותיהם של יהודים לקיים שחיטה על פי ההלכה היהודית ולמול את בניהם על פי מסורת היהדות.
הועידה משמשת גם כסמכות רבנית קולגיאלית ומספקת אישורי כשרות, פיקוח על הליכי גרות וגיטין, בירור מעמד ואישות והחלטות רבניות משפטיות המשפיעות על הקהילה היהודית הרחבה. במשך השנים הוועידה תמכה בקהילות אירופה במגוון שאלות ואתגרים ועזרה בגיוס מועמדים להנהגה הדתית המתאימה. הועידה גם הקימה מחלקה לבניית ושיפוץ מקוואות.
הנהלה.
הנשיא הנוכחי של ועידת רבני אירופה הוא הרב פנחס גולדשמידט, לשעבר הרב הראשי למוסקבה, שכיהן כיו"ר הוועדה המתמדת במשך יותר מעשר שנים. הנשיא העמית הוא הרב הראשי לבריטניה הרב אפרים מירוויס (תפקיד זה אויש בעבר על ידי הרב הראשי לבריטניה הקודם, ד"ר יונתן זקס). בתפקיד יו"ר הנשיאות כיהנו הרב יוסף סיטרוק והרב הלורד עמנואל יעקובוביץ, הרב הראשי של בריטניה.
מנכ"ל הוועידה מאז הקמתה היה הרב משה (מוריס) רוז, שהוחלף ב-2001 על ידי הרב אבא דונר, שנפטר בשנת 2011. מאז הארגון מתנהל בראשות נשיאו. בתחילת שנות ה-2000 נוצר תפקיד חדש - המנהל הרבני, אותו מאייש מאז הרב משה לבל. המנכ"ל מאז 2013 הוא הרב משה לוין מפריז, בעבר דובר הרבנות הראשית לצרפת (כיום יועץ לרב הראשי של צרפת חיים קורסיה). המנכ"ל והמנהל הרבני נעזרים בעבודתם במזכ"ל הרב עקיבא יוסוביץ.
ארגוני בת.
בית דין אירופה.
בית הדין הכלל אירופי הוקם לפני למעלה מ-15 שנה כיוזמה של הרב הראשי לבריטניה עמנואל יעקובוביץ', ברון יעקובוביץ', שהיה אז נשיא ועידת רבני אירופה, כמענה לצורכי קהילות באירופה שבהן לא תפקד בית דין רבני קבוע. בראש בית דין אירופה עומד כיום הדיין חנוך ארנטרוי שעמד בראש הרכבי בתי הדין הרבניים המכובדים בלונדון במשך 30 שנים ולפני כן במנצ'סטר. הרב ארנטרוי הוא הסמכות ההלכתית הבכירה והבלתי מעורערת באירופה. בנוסף בית דין אירופה מעסיק דיינים מבתי דין מכובדים וקבועים באירופה.
בית הדין מספק שירותים משפטיים יהודיים למגוון רחב של ערים אירופאיות. משרדי בית הדין ממוקמים בבזל, שווייץ, אך הוא משרת יחידים וקהילות מהמדינות הבאות: גרמניה, פולין, בולגריה, צ'כיה, סלובקיה, אוסטריה, הונגריה, רומניה, טורקיה, נורווגיה, שוודיה, דנמרק ופינלנד. השירותים כוללים: פיקוח על גט, פיקוח על אימוץ וגרות, בוררות וגישור ויישוב סכסוכים קהילתי.
ועד כשרות שע"י רבני מזרח אירופה הוקם על ידי ועידת רבני אירופה על מנת לספק פיקוח כשרות בתקן אחיד ולעזור לרבנים מקומיים בארגון ופיקוח על ייצור ואספקת אוכל כשר. ארגון זה שומר על קשר רציף עם ארגוני ורשויות הכשרות ברחבי העולם כדי לספק כשרות מוכרת לצרכן ומוכר ברבנות הראשית לישראל כגוף המאושר להענקת כשרות למוצרים שמיובאים לישראל. הארגון הוקם בשנת תשע"ד על מנת להחליף גוף קודם בעל מטרות זהות שפעל מסוף שנות ה-90 של המאה העשרים תחת השם EEK, ומנוהל על ידי הרב גדליה קולטאניוק. ועד זה נחשב להכשר הטוב והמקובל ביותר באירופה.
Hulya.
ארגון "חוליה" הוקם בשנת 2010 בלוקסמבורג על ידי יו"ר הוועדה המתמדת דאז הרב פנחס גולדשמידט, על מנת לסייע בהכשרת רבנים ובפיתוח קהילתי ולהעניק לרבנים כישורים עדכניים לעבודה בסביבה אירופאית מודרנית. "חוליה" ממומן בעיקר על ידי "קרן מתנאל" מלוקסמבורג אשר משרדיה בלוקסמבורג.
לא תשכח.
ארגון "לא תשכח" האירופאי הוקם בשנת 2006 כפרויקט משותף של ועידת רבני אירופה והוועידה לתביעות יהודיות חומריות נגד גרמניה. מטרתו להבטיח את שימורם של בתי קברות יהודים וקברי אחים ברחבי יבשת אירופה.
יוזמה זו התחילה עם הקמת מאגר מידע נגיש לציבור של כל הקבורה היהודית באירופה, אשר כולל כיום את הפרטים של מעל 9,000 בתי קברות וקברי אחים. פרויקט "לא תשכח" גם מקבץ את מכלול החוקים הלאומיים והבינלאומיים השונים ואת ההחלטות המנהליות המשפיעות על אתרים אלה על מנת שישמשו בסיס להגנה טובה יותר על המורשת היהודית באירופה ולשימורה.
מטרה מרכזית של הפרויקט היא להפעיל אירופאים צעירים, להחיות את ההיסטוריה של אירופה ולעודד ולהטמיע ערכים של אחריות אזרחית וכבוד הדדי. הפעילות בארגון מעניקה לצעירים יהודים תובנות חשובות לגבי תרבותם היהודית וכמו כן מביאה לגיוס אנשים צעירים אשר פועלים למען המורשת המשותפת שלהם. הפרויקט הוא סביב בתי קברות יהודים, שהם עדות פיזית לקהילות פאר יהודיות מהעבר הלא רחוק, והפעילות המעשית היא חלק מלמידה חווייתית משמעותית על שואת קהילות אירופה לדור הצעיר.
קבוצות של אנשים צעירים שהוכשרו על ידי "לא תשכח" כבר החלו לבקר אלפי אתרי הקבורה יהודים ברחבי אירופה. קבוצות אלה אוספות מידע חיוני על היסטורית החיים היהודים המקומיים. הם מצלמים ומתעדים כל בית קברות, מתוך מחויבות לשימור ולהגנה על אתרים חשובים אלה.
עורק כיס המרה
עוֹרֵק כִּיס הַמָּרָה (TA: arteria cystica) הוא עורק בבטן המסתעף על פי רוב מענפו הימני של עורק הכבד המיוחד ומספק דם לכיס המרה ולצינור כיס המרה.
בכ-70% מהאוכלוסייה מסתעף עורק כיס המרה מכפף הענף הימני של עורק הכבד המיוחד. מצאתו נע העורק מעל צינור כיס המרה, ומסתעפים ממנו 2–4 ענפים עורקיים קטנים הנקראים גם עורקי קָלוֹ, על שם המנתח הצרפתי ז'אן-פרנסואה קלו, ומספקים דם לצינור כיס במרה ולצוואר הכיס. לאחר מכן העורק מתפצל בחלקו העליון של צוואר הכיס לענף השטחי ולענף עמוק. הענף השטחי, הנקרא גם הענף הקדמי, עובר בתת-נסיובית מעל לחלקו השמאלי של כיס המרה, בעוד הענף העמוק, הנקרא גם הענף האחורי, נע בין כיס המרה לגומץ כיס המרה ומסתיים בצפק המחובר לפני הכבד.
שונות אנטומית.
כאשר מוצאם של הענפים השטחי והעמוק של עורק כיס המרה אינו משותף, זהו מצב של עורק כיס מרה כפול. מצב זה מתרחש בכ-15% מהאוכלוסייה. במצב זה ייתכן שהענף השטחי יסתעף מהעורק המקטעי הקדמי, מהענפים האחרים של עורק הכבד המיוחד, מעורק מתלה המעי העליון, מעורק הקיבה והתריסריון או מעורק אחורי התריסריון. ישנם מקרים נדירים של עורק כיס מרה משולש.
אנטומיה חריגה של הענף הימני עצמו יכולה להשפיע על נתיבו של עורק כיס המרה. ענף זה יכול להסתעף מעורק מתלה המעי העליון ואף מאבי העורקים הבטני, ואז הוא נע מאחורי צינור כיס המרה ובמקביל אליו. בשל קרבתו של כיס המרה לענף חריג זה, תיתכן מעין בליטה על גבי העורק, שממנו יוצאים מספר ענפים קצרים לכיס המרה במקום עורק אחד.