הוא למד תאולוגיה, פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטאות בון וברלין, והשלים את ההביליטציה שלו ללימודי הברית הישנה בבון בשנת 1873. היה מפקח של "Evangelisches Theologisches Stift" בבון בין השנים 1878 – 1885, ובינתיים היה פרופסור חבר לתאולוגיה של הברית הישנה באוניברסיטת בון (1879). בשנת 1889 הוא קיבל פרופסור מן המניין בשטרסבורג, ובשנים 1900 – 1921 כיהן כנשיא התאולוגיה של הברית הישנה באוניברסיטת מרבורג . הוא קיבל דוקטור לתאולוגיה מסנט אנדרוס ב-1911.
בשנת 1894 הוא סיים לתרגם לגרמנית עבודות נבחרות של אברהם קונן ופרסם אותם.
בודה היה חבר כבוד בחברה לחקר הברית הישנה.
מעבודתו.
במחקריו על ספר שמואל, השתמש בודה בהשערת התעודות ונטה לייחס את הכפילויות והסתירות בסיפורים השונים למקורות היהוויסטי והאלוהיסיטי.
ממחקריו על מקצבים של חרוזים בשירה המקראית, הגיע למסקנה שמקצב שלוש\שתיים הוא אופייני לקינה, וכינה את המקצב "מקצה הקינה". הוא היה תומך בהשערה המדיינית-קינית.
ג'ים וילסון
ג'ים וילסון (באנגלית: Jim Wilson) הוא מפיק ובמאי אמריקאי. הוא זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר על "רוקד עם זאבים", שאותו חלק עם קווין קוסטנר.
ביוגרפיה.
מאז שנות ה-80 מחזיק וילסון בתפקידים שונים בתעשיית הקולנוע. הוא למד בקולג' אנטיוק ובמכון הקולנוע של ברקלי.
מפיק.
בשנת 1990 הפיק וילסון את "רוקד עם זאבים" – שאת התסריט שלו כתב מייקל בלייק, על סמך הרומן שלו באותו השם. זה היה המערבון המכניס ביותר בכל הזמנים, עם הכנסות של 424.2 מיליון דולר ברחבי העולם, וזכה ב-7 פרסי אוסקר, כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, הסאונד הטוב ביותר, הפסקול הטוב ביותר והעריכה הטובה ביותר.
בעקבות ההצלחה של "רוקד עם זאבים" הפיק וילסון להיט נוסף, "שומר הראש", בשנת 1992, בכיכובם של קווין קוסטנר וויטני יוסטון. הפסקול "The Bodyguard" הוא הפסקול הנמכר ביותר בתולדות הקולנוע, ונמכר ביותר מ-44 מיליון עותקים ברחבי העולם. הוא זכה בפרס גראמי לאלבום השנה.
וילסון המשיך להפיק סרטים, כולל "ואייט ארפ", "הדוור" ו"מכתב בבקבוק". בטלוויזיה היה וילסון העורך בפועל של המיני-סדרה "" עטורת הפרסים עבור CBS.
בימוי.
בנוסף להפקה, וילסון ביים מספר סרטים, בהם "Stacy's Knights" בכיכוב קווין קוסטנר, "ראש מעל המים" עם קמרון דיאז והארווי קייטל, "Whirlygirl" עם מונה מזור והסרט התיעודי "Laffit - All About Winning".
בשנת 2014 ביים את "", על קבוצה לא-תוצלח של בוקרים בניו מקסיקו.
דיוויזיית המשמר המשוריינת (בריטניה)
דיוויזיית המשמר המשוריינת של הצבא הבריטי היא דיוויזיית שריון בריטית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
ב-17 ביוני 1941 הוקמה הדיוויזיה, והועמדה תחת פיקודו של אוליבר ליס. ב-12 בספטמבר 1942 מונה אלן אדייר למפקד הדיוויזיה, ולאחר אימון הדיוויזיה ברחבי בריטניה במשך 21 חודשים, נחתה הדיוויזיה בנורמנדי כחלק מהמערכה בנורמנדי ב-28 ביוני 1944, כחלק מהקורפוס ה-8 בפיקודו של ריצ'רד אוקונור, ונטלה חלק מבצע גודווד ביולי, ולאחר מכן במבצע בלוקוט ביולי / אוגוסט. לאחר הפריצה של בעלות הברית מנורמנדי, התקדמה הדיוויזיה ברחבי צפון צרפת ובלגיה כחלק מהקורפוס ה-30 בפיקודו של בריאן הורוקס. הדיוויזיה שחררה את בריסל, לאחר התקדמות חסרת תקדים מדוואי, משם, תוך 14 שעות בלבד. הדיוויזיה קיבלה תפקיד מוביל במתקפה הקרקעית במבצע גן השוק בספטמבר. היא הוחזקה בעתודה במהלך קרב הבליטה בדצמבר, ולאחר מכן לחמה בקרב הרייכסוואלד (מבצע וריטבל) בפברואר ומרץ 1945. לאחר התקדמותה בגרמניה והכניעה הגרמנית במאי 1945 נותרה דיוויזיה כחלק מחיל הכיבוש, אך ב-12 ביוני 1945 היא הוסבה לדיוויזיית חי"ר, דיוויזיית המשמר.
פוגת מוות
פוגת מוות (במקור: Todesfuge) היא פואמה שכתב המשורר פאול צלאן לפני סוף מלחמת העולם השנייה, בסוף 1944 או בתחילת 1945. פוגת מוות היא היצירה המפורסמת ביותר של צלאן, וזכתה לתרגומים לשפות רבות. יצירה זו כוללת דימויים שהפכו לשם דבר, כמו "חלב שחור", הדימוי שבו מתחיל השיר, ראשית המשפט המהווה פזמון חוזר בפוגה. יש בשיר שתי דמויות: דמותו של "איש גר בבית והוא מנגן בנחשים", דמות הקלגס הרודה ביהודים ואף הורג בהם – ומנגד דמות המשורר, שהוא חלק מאישיות קולקטיבית, ה"יהודים", הנקראים בשריקה לחפור קברים, הנקראים לנגן מנגינות ריקודים. שתי הדמויות, במקביל, מעלות לנגד עיני רוחן שתי דמויות נשיות, האחת ששער הזהב שלה מרמז לגרמניותה, היא מרגרטה, והשנייה, ששערה אפר, כראוי ליהודייה שגופתה נשרפה, היא שולמית. לא במקרה בחר צלאן המשכיל בשני שמות אלה – השמות מסמלים את התרבויות: כך מרגרטה, הגיבורה של גתה בפאוסט, וכך שולמית, אהובתו של שלמה המלך ועל פי פרשנים מסוימים הדמות המתוארת בשיר השירים.
פרסום היצירה.
פוגת מוות היא היצירה המפורסמת ביותר של צלאן, וזכתה לתרגומים לשפות רבות. הפואמה פורסמה לראשונה, בתרגום לרומנית, בשם "טנגו המוות" (Tangoul morţii), ב-1947, בכתב העת "Contemporanul". השיר תורגם לעברית בידי שמעון זנדבנק והודפס בקובץ "סורג-שפה" (1994).
הקשר לשואה.
תאודור אדורנו טען ב-1949 ש"לכתוב שירה אחרי אושוויץ זו ברבריות"; ואם כן, ניתן לראות ב"פוגת מוות" את תשובת צלאן, תשובה המוכיחה שיש אמנות ששרדה את השואה ואף צמחה מתוכה. ב-1988 נבחרה הפואמה "פוגת מוות" להיקרא בבונדסטאג לציון יובל לליל הבדולח, ומאז היה לנוהג ברחבי גרמניה להקריא את הפואמה בטקסי יום הזיכרון לשואה.
חלב שחֹר.
צלאן היה מיודד עם המשורר היהודי האלזסי איוואן גול, ואף תרגם את שיריו. גול הלך לעולמו בפברואר 1950, ולאחר הפרסום והשבחים להם זכה השיר "פוגת מוות", יצאה ב-1953 אלמנתו של גול, העיתונאית והמשוררת קלייר גול, בהאשמה כלפי צלאן, בכך שהדימוי "חלב שחור" היה דימוי של בעלה, וצלאן ביצע גנבה ספרותית, כשעשה בו שימוש. היא פרסמה את התקפותיה במשך שנים, בכל אמצעי תקשורת שהיה מוכן לקבלם. צלאן נמנע ממתן תשובה ישירה להאשמה, וטען שרק האמת חשובה לו. תשובה זו, אניגמטית כמו שירתו, הביאה למיני פרשנויות: לדוגמה, ג'ון פלסטינר, שכתב ביוגרפיה של צלאן, העלה השערה שהדימוי "חלב שחור" אינו מטפורה, אלא נלקח מתוך ז'רגון של שוכני המחנות, ז'רגון משותף לצלאן ולגול. זו לא הייתה "השאלת" הדימוי היחידה שנקשרה ל"פוגת מוות" – ז'אן אמרי ברומן ופרימו לוי בשיר עשו שימוש בדימוי ה"קבר באוויר". כשנשאל פרימו לוי על "השאלת" הדימוי, טען כי לא מדובר בגנבה ספרותית, אלא במחוות כבוד. האם צלאן שאל את הדימוי ברשות או גזל אותו, האם הייתה זו מחווה לידידו או שכל השערורייה נוצרה כדי לקדם את פרסומה של קלייר גול, שיצירותיה לא זכו לתשומת לב – אין לדעת; אך תשובה מסוימת מצויה ביצירתו של צלאן, "Die Niemandsrose" ("הוורד של אף-אחד") ובסופו של דבר, גם הדימוי אינו משועבד לאיש, ומרגע יציאתו לאור הפך לנחלת הכלל.
השפעה.
הפואמה השפיעה על אמנים חזותיים; כך המיצג על החלב השחור בתערוכת "עשן ואפר" שהציג בלו סמיון פיינרו וכך סדרת ציוריו של אנסלם קיפר, שקיבלו את השראתם מדמויותיהן של מרגרטה ושולמית.
חינוך ליין
חינוך ליין הוא לימוד והכשרה מקצועית בתחום היין ואוצרות היין. מטרתו היא להסמיך אנשי מקצוע כמו גם להרחיב ידע בקרב אנשים שאינם מקצועיים ושאינם עובדים בתעשיית הכורמות (מלשון כרם), הייננות ואוצרות היין.
ישנן מספר מוסדות שאמונים על השכלה, הכשרה והנגשת ידע בנושאי היין. המוסדות מציעים מסלולי לימוד שונים, כאשר היוקרתיים מביניהם הם: המאסטר ביין והמאסטר סומלייה.
מוסדות הלימוד לחינוך ליין.
מוסדות הלימוד המובילים בתחום הם:
I'm Ready (שיר)
I'm Ready (בעברית: אני מוכן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר/ת הבריטי/ת סם סמית', ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית דמי לובאטו. השיר יצא לאור ב-16 באפריל 2020 על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, "Love Goes". לאחר מכן השיר נכלל גם באלבומה השביעי של לובאטו "Dancing with the Devil... the Art of Starting Over".
השיר הגיע למקום ה-36 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע והפקה.
ב-9 באפריל שותפה על ידי סמית' תמונה יחד עם לובאטו באולפן הקלטות, עם הכיתוב "S + D 4 EVA"; קיצור של "סם + דמי", מה שהוביל לכך שצצו שמועות על שיתוף פעולה ביניהם. ב-13 באפריל, סמית׳ ולובאטו פרסמו באופן רשמי את השם של הדואט ואת תאריך היציאה שלו, דבר שאושש את השמועות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר יצא לאור ב-17 באפריל 2020. הוא בוים על ידי ג'ורה פרנציס הידועה בעיקר בשל בימוי הקליפ של "Money", של קארדי בי, משנת 2019. בקליפ, סמית' נמצא/ת באולם היאבקות ולובאטו בבריכה עם שחיינים רבים. בסוף הקליפ, שניהם מופיעים במשותף בטקס הענקת מדליות. לפני צאת הקליפ, סמית' ולובאטו דיברו ביוטיוב על מהלך כתיבת השיר.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-42 מיליון צפיות.
הדיוויזיה המשוריינת של המשמר (בריטניה)
גואנג סו, קיסר סין
קיסר סין גואנג-סו (11 באוגוסט 1871 – 14 בנובמבר 1908; בסינית מסורתית: 光緒帝) היה התשיעי במניין קיסרי שושלת צ'ינג. שמו הפרטי שניתן לו בלידתו היה דזאי-טיאן. בתקופת שלטונו 1875-1908 נעשתה רפורמת מאה הימים ופרץ מרד הבוקסרים.
עלייה לכס.