פורייה, במסגרת חשיבתו הכלכלית, התנגד למתן שוויון זכויות ליהודים, תוך שהוא טוען כי היהודים הם אומה נחותה המתבססת על עולם כלכלי של טפילות וחמסנות. את היהדות הוא תוקף בהציגו אותה כמי ששומרת על המשטר הפטריארכלי שהוא מקור לתשוקות נקלות, לעומת הנצרות ששמרה לטעמו על "רוח החטיבה הקיבוצית" שהיא המקור לרגשות האצילות. וכנגד היהודים הוא טוען שמתוך התמכרותם למסחר, הפכו למרגלים עבור האומות השונות, ובעתות מלחמה הם המלשינים והתליינים כאחד. פורייה שראה במסחר בכלל אבי כל פשע ושורש כל דבר תועבה, והיה משוכנע במקביל כי היהודים הם התגלמותו של הסחר-מכר, ראה כמובן מאליו את היהודים כתגרנים נושכי נשך, טפילים בבשרה של הכלכלה הנוצרית, ומכאן גילויי השנאה כלפיהם. גישתו זו באה לידי ביטוי בספריו: "עולם חדש" (1829), ו"התעשייה המדומה" (1833). רבים מתלמידיו, כמו: אלפונס טוסנל (1803-1885) ופייר-ז'וזף פרודון, כרכו בעקבותיו את דרכם אל הסוציאליזם באנטישמיות.
פורייה האמין שמתן שוויון זכויות ליהודים בצרפת אינו הפתרון הנכון למצבם הנחות ולבעיות המוסריות של אומתם. למעשה, על מנת לרפא את היהודים מקלונם המוסרי יש להעבירם מסכת של שינוי בחייהם החומריים והרוחניים, שסופה היטמעות וביטול הקיום היהודי כאומה נפרדת. מבחינה חומרית, הוא סבר שיש לאסור על מסחר בקרב יהודים, ובמקום זאת לעודד אותם להתיישב בכפרים ובערי תעשייה, שם הם יוכלו להשתלב בחקלאות ובעבודה יצרנית שאינה מבוססת על ניצול וגזילה. מבחינה רוחנית, פורייה המליץ על תוכנית חינוכית שתהיה נתונה לפיקוח הדוק ותביא את היהודים לרפורמה ולדחייה של דוגמות נצלניות.
בט&quot;ר ניצנים
בט"ר ניצנים (מחנה יהושע) הוא בסיס טירונים צבאי השייך למערך מגל בצה"ל. בבט"ר מוכשרים טירונים לרמת רובאות 02 ורובאות 03.
הבסיס ממוקם בשמורת הטבע חולות ניצנים במישור החוף הדרומי. בשמו הרשמי נקרא "מחנה יהושע" על שמו של האלוף יהושע גלוברמן. עד 1995 שימש הבסיס את חיל השריון. ב-1997 עבר הבסיס לאחריות מערך מגל והוא משמש להכשרות כלל צה"ליות (עורפיות), בהן הכשרות שהתבצעו קודם לכן במחנה חורון ממזרח לשכם.
בבסיס 5 פלוגות טירונים המוכשרים לרובאות 02 במשך ארבעה עד שבעה שבועות: מגן, גפן, אביב, דקל והראל. פלוגת אילן אמונה גם על הכשרה מתקדמת (הכוללת רובאי 03) למאבטחי מתקנים. פלוגת טירונות נוספת, גולן, נועדה להכשרת רובאי 03 במשך 10 שבועות ומיועדת להכשרה לתפקידי פרמדיקים, תפקידים מיוחדים בחיל המודיעין, קציני לוגיסטיקה, צוערי מסלול "צמרת", מאבטחי מתקנים ועוד. מדי שנה מוכשרים בבסיס כ-6,500 טירונים. ברוב הפלוגות בבסיס, בפרט באלו המכשירות הכשרה קצרה לרובאות 02, משובצים חיילים או חיילות בנפרד, אך צוות המפקדים מעורב.
אנציקלופדיסטים
האנציקלופדיסטים היו הוגי דעות צרפתים שחיו במאה ה-18, והיו בין עורכי וכותבי האנציקלופדיה הגדולה למדעים, האמנויות והמלאכות.
ב-1745 הופקד ז'אן לה רון ד'אלמבר על תרגום לצרפתית של החיבור האנגלי שנקרא "סייקלופדיה" (Cyclopaedia).
מתרגום פשוט, התפתחה היצירה לכלל מיזם מקורי חסר תקדים בהיקפו - "ל'אנסיקלופדי" (l'Encyclopédie) - האנציקלופדיה הגדולה. ד'אלמבר, יחד עם דני דידרו שהיה לעורך הראשי, ובשיתופם של ז'אן-ז'אק רוסו ווולטייר ערכו את אחת מהאנציקלופדיות הראשונות בעולם (בהתבסס על ציקלופדיית צ'יימברס שיצאה בשנת 1728), שביקשה לבטא את רוח עידן האורות (או "הנאורות").
האנציקלופדיה הגדולה עסקה בנושאי דת, פילוסופיה, מדעים ורפואה. הערכים בה, פעמים רבות, לא היו אינפורמטיביים גרידא, אלא שילבו גם - במוסתר או בגלוי - את דעותיהם האישיות של האנציקלופדיות, דעות שחלקים נרחבים מהן נחשבו לרדיקליות לתקופה. כך הדבר בעיקר בעניין הדעות שבוטאו מעל הדפי האנציקלופדיה הגדולה על הממסד הקתולי ועל אנשי הכמורה.
האנציקלופדיסטים לא היו מקשה אחידה. ראשית, לאורך שנות הכתיבה של האנציקלופדיה השתתפו שלושה דורות של אנציקלופדיסטים. היו בהם, בדור המייסדים, כותבים שביקשו לגשר ולהכיל את הפיתוחים התאורטיים הגדולים של המאה השבע עשרה (ויהיו אלה דקארט או ניוטון, למשל), והיו בהם אלה שחיו לתוך המהפכה הצרפתית. בין הדורות ניכרו פערים: בעולם האינטלקטואלי שלהם, במטרות שלהם, בנושאי הכתיבה, בסגנונות הכתיבה. שנית, גם מבחינה ביוגרפית טהורה היו הבדלים בין הכותבים: היו ביניהם ברונים כדוגמת מונטסקייה והיו בינם ממזרים כדוגמת ד'אלמבר. היו גם כותבים רבים על הספקטרום בין שתי נקודות הקיצון הללו. מהבחינה הזו, ומהבחינה הזו בלבד, אפשר היה לומר משהו נרחב ומגוון בכותבים לפרויקט האנציקלופדיה הגדולה. דבר זה התבטא גם בפרקטיקה של כתיבת ערכים רבים באותו הנושא, כלי ששימש להדגשת הדעות השונות של הכותבים השונים. יש להודות, עם זאת, שלגבי רבים מהכותבים אפשר לומר שגם אם כתבו באלמוניות היו ידועים כאנציקלופדיסטים בציבור וחלק מהכותבים לפרויקט אף היו במרכז סצנת הסלונים שאפיינה את פריז הבורגנית של התקופה. מעבר לכך, אף שניסו לצנזר את פרויקט האנציקלופדיה פעמים רבות (ופעמיים גם עצרו את הדפסת העותקים), בסוף ימיו של הפרויקט הוא כבר השתייך לקונצנזוס נרחב. כל אלה תרמו להדגשת והעברת המסרים שהאנציקלופדיסטים כיוונו אליהם.
בתרבות.
אייזק אסימוב קרא לאחד מהסיפורים המרכיבים את ספרו המוסד השמיימי (מסדרת המוסד) בשם "האנציקלופדיסטים", ככינויה של חבורת מדענים שמטרתה לכתוב אנציקלופדיה רבת היקף בשם האנציקלופדיה גלאקטיקה, המתבססת על רעיון האנציקלופדיה הגדולה של האנציקלופדיסטים הצרפתיים, וכמוה מתפרשת כתיבתה גם היא על פני שנים רבות ומטרתה להכיל את הידע האנושי כולו.
מתתיהו (יישוב)
מַתִּתְיָהוּ היא התנחלות ויישוב קהילתי, השייכת למועצה אזורית מטה בנימין סמוך למודיעין עילית, בעלת אופי חרדי.
הקמה.
הגרעין החרדי-ציוני שהתיישב במתתיהו התגבש בארצות הברית ולאחר מכן במבוא מודיעין. עבודות התשתית של היישוב החלו בסוף 1977. הקבוצה הראשונה עלתה לישראל בשנת 1979 והתיישבה במבוא חורון. החטיבה להתיישבות התכוונה תחילה ליישב אותם באזור נחל שורק, אולם חברי הגרעין נאבקו להתיישב בחבל מודיעין וכך היה. ההתנחלות ממוקמת בסמוך לכפרים הערבים בלעין וחרבתא.
לצורך הקמת היישוב נתפסו 600 דונם של אדמות פרטיות באמצעות צווים צבאיים. בעלי הקרקע תושבי נעלין עתרו לבג"ץ שדחה את העתירה ביולי 1979 וקיבל את עמדת הצבא בעניין החשיבות הביטחונית ביישוב המקום.
בשנת 1981 הוקמה מתתיהו כמושב שיתופי. 30 יחידות דיור נבנו מכספם של העולים, אך לא נותר לחברי הגרעין כסף לתשתיות. חברי מבוא חורון סייעו בכל הקשור למעבר וציידו את המתיישבים הראשונים בגנרטור.
כלכלה.
המושב היה בראשיתו שיתופי והתבסס על חקלאות, לולים וכרמים. התנאים לא היו קלים והקליטה איטית. לאחר מספר שנים עבר היישוב תהליך של הפרטה, צעד שהקל על הקליטה ביישוב וכן גרם לשגשוג כלכלי ולהעלאת מחירי הדירות.
כיום מגוון המקצועות ביישוב רחב, מאברכים ועד חקלאים. בשנת 2008 נבנה ביישוב אזור תעשייה גדול.
אוכלוסייה.
כיום (2022) ביישוב ישנם בערך 150 משפחות. חלק גדול מתושבי היישוב הם ממוצא אנגלוסקסי, והשקפתם החרדית שונה מרוב הציבור החרדי בארץ. השקפת שאר התושבים חרדית.
ביישוב ישיבה תיכונית חרדית - ישיבת מערבא.
רב היישוב הוא הרב זאב לף.
פלשבק
פלשבק (מאנגלית: היבט לאחור; בעברית: מַעְתָּק לֶעָבָר, או לפי האקדמיה ללשון: הֶבְזֵק לֶעָבָר) הוא מושג בנרטולוגיה (חקר הדרך בה בנויים ומסופרים סיפורים) המשמש במיוחד בתסריטאות והמתאר אירוע בעלילה הקודם לאירוע שאליו הגיעה העלילה בסצנה הקודמת, המראה את ה"עבר" שקדם לאותה הסצנה. הפלשבק קרוי גם "אנלפסיס" (analepsis), והיפוכו הוא ה"פרולפסיס" (prolepsis; מַעְתָּק לֶעָתִיד, או הַטְרָמָה) המראה את ה"עתיד" הרחוק יותר של הזמן בו מתרחשת העלילה, מתוך כוונה לשוב לרצף הזמן לאחר סיום הסצנה.
טכניקות כתיבה אלו, כשהן מיושמות בקולנוע מאפשרות מתן מידע על עתידן ועברן של הדמויות, דבר שהוא הכרחי בתסריט, שבו המידע שאנו מקבלים הוא רק המידע המופיע על המסך. כך, למשל, כאשר מופיעה בסרט דמות השתיין הזקן בבאר, אין לנו דרך לדעת כי השתיין הזקן היה פעם מיליונר שאיבד את רכושו, אלא אם כן ייראה לנו עבר זה באמצעות הפלשבק. אפשרות אחרת, "שתילת" המידע בדיאלוג עלולה לגרום לדיאלוג להיראות מלאכותי וארכני שלא לצורך. עם זאת, רבים הספרים המשתמשים בטכניקת ה"פלשבק" כאשר דוגמה בולטת לכך היא ספרו של תורנטון ויילדר "הגשר של סן לואיס ריי" הפותח בתיאור התמוטטות של גשר, וחוזר בזמן אל מעשיהם של הקורבנות לאסון, ותיאור הפעולות שהביאו אותם אל הגשר ביום ובשעה בה התמוטט.
הפלשבק יכול להראות אירוע שחל לפני תחילת הסיפור, על מנת לתת מידע חשוב הנוגע לפעולות בעבר, כך, למשל, סצנות הפלשבק ב"קזבלנקה" נותנות לצופה מידע על סיפור האהבה בין ריק ואילזה (המפרי בוגרט ואינגריד ברגמן) המתרחש בזמן הפלישה הנאצית לפריז בשנת 1940, כאשר ה"הווה" הסיפורי מתרחש בשנת 1942. פלשבק יכול להראות אירוע שהוצג כבר מנקודת ראות אחרת, על מנת להבהיר אירוע שנותר עד עתה סתום. כך למשל, בסרטי הבלשים מסוג "מי עשה זאת" (whodunit) מקובל מאוד, לאחר שהבלש מגלה מיהו האשם, להראות את הפשע שהוצג קודם מבלי להציג את המבצע, בסצנת פלשבק נוספת, המראה, זו הפעם, מיהו שביצע את הפשע.