לפישר הייתה הופעת קמאו בתור גיבור העל ויקטור סטון/סייבורג בסרט "". הוא שוב גילם את הדמות ב"ליגת הצדק". הוא חתם על חוזה מול אולפני האחים וורנר לגילום הדמות בסרטים נוספים. בשנת 2020, פישר האשים את הבמאי ג'וס וידון בהתנהגות "פוגענית" ו"לא מקצועית", בזמן צילומי ליגת הצדק. הוא בנוסף קרא לנשיא DC Films, וולטר המאדה, "אדם המאפשר מהסוג המסוכן ביותר" וציין בדצמבר 2020, שהוא "לא ישתתף בשום הפקה הקשורה אליו (המאדה)". למרות שהוא תוכנן להופיע בסרט הפלאש, פישר הצהיר בינואר 2021 שהוא הוסר מהסרט עקב מעורבותו של המאדה. הוא שב לדמותו של סייבורג ב, גרסת הבמאי לליגת הצדק. פישר השתתף בצילומים לקטעים החדשים לגרסה באוקטובר 2020. כשהוא ביקר את הסרט, טום ג'ורגנסן מאתר IGN, הדגיש את הגילום הניואנסי והצבעוני של פישר; ואלכס עבאד-סנטוס, מאתר Vox, שיבח את הופעתו של פישר כ"תערובת של זעם ופגיעות".
פישר אמור לגלם את הלוחם "גרזן הדם" בסרט הפנטזיה והאופרת חלל, ירח המרד. מתאחד שוב עם זאק סניידר, שמביים את הסרט, לאחר עבודה משותפת בליגת הצדק.
שארלוט קולמן
שארלוט נינון קולמן (באנגלית: Charlotte Ninon Coleman; 3 באפריל 1968 - 14 בנובמבר 2001) הייתה שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד סקרלט בסרט "ארבע חתונות ולוויה אחת", בדמות ג'ס בדרמה הטלוויזיונית "תפוזים הם לא הפרי היחיד", ובדמויות שגילמה כילדה סו ב"וורזל גאמידג'" ומרמלדה אטקינס. קולמן נפטרה בגיל 33 מהתקף אסתמה חריף בהולוויי שבצפון לונדון.
קורות חייה.
קולמן הייתה הראשונה מבין שתי בנות שנולדו לשחקנית אן ביץ' ומפיק הטלוויזיה פרנסיס קולמן. אחותה הצעירה היא השחקנית ליסה קולמן. היא למדה בבית הספר לבנות קמדן ממנו סולקה. מחוץ לשעות הלימודים למדה בבית הספר למשחק של אנה שר באיזלינגטון שבצפון לונדון.
בגיל 15, כשחשה שחינוכה הוא ליברלי מדי כיוון ש"הוריה לא האמינו בהגבלות", נרשמה לבית הספר דרטינגטון הול בדבון. זה היה בית ספר מתקדם בו התלמידים לא נאלצו להשתתף בשיעורים, ולכן היא לא עשתה זאת. אחר כך למדה בבית ספר לבישול.
קריירה.
התפקיד הראשון הגדול של קולמן בטלוויזיה היה בדמות סו בסדרה לילדים "Worzel Gummidge". הסדרה שודרה במשך ארבע עונות ופרק ספיישל חג המולד בשנים 1978 עד 1981 ברשת ITV. עוד הופיעה בתחילת הקריירה ב-1977 בסרט הטלוויזיה "A Choice of Evils" של ה-BBC, וב-1979 בסרט "Two People" של רשת LWT בתפקיד אמה מופאט.
בהמשך הופיעה בתפקיד בת העשרה המרדנית מרמלדה אטקינס, תחילה בדרמה "Marmalade Atkins in Space" ששודר ב-1981, ואחר כך בשתי סדרות טלוויזיה ב-1982 וב-1983 בסדרה "Educating Marmalade" וב-1984 בסדרה "Danger: Marmalade at Work". כל התסריטים נכתבו בידי אנדרו דייוויס והופקו ברשת ת'יימז.
ב-1990 הופיעה קולמן בתפקיד ג'ס, נערה מלנקשייר שגדלה במסגרת תנועת הפנטקוסטליזם, בדרמה עטורת השבחים "תפוזים הם לא הפרי היחיד" המבוססת על רומן באותו שם מאת ג'נט וינטרסון. קולמן זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר של Royal Television Society, והייתה מועמדת לפרס באפט"א על הופעתה בדמות הלסבית הצעירה. היא הקליטה את ספר השמע של הרומן בהוצאת BBC Audiobooks.
בשנות השמונים והתשעים של המאה העשרים הופיעה קולמן בסדרות טלוויזיה שונות כגון " The Bill" ו"המפקח מורס", הסדרה הקומית קצרת הימים "פרדי ומקס" עם אן בנקרופט, בדרמה על חסרי בית "Sweet Nothing", ועוד תפקיד בדמות לסבית בסאטירה הפוליטית "Giving Tongue" משנת 1996. בין 1998 ל-2000 שיחקה בסיטקום של סיימון ניי בשם לצדו של דילן מוראן, ודיבבה את פרימרוז, בעיבוד האנימציה לספרי הילדים "Brambly Hedge". הופעתה האחרונה בטלוויזיה הייתה בעיבוד של "מופע זוגי" מאת ג'קלין וילסון בה שיחקה בדמות המורה מיס דבנהאם.
ב-1994 שיחקה קולמן בתפקיד סקרלט בסרט "ארבע חתונות ולוויה אחת" יחד עם יו גרנט, סיימון קאלו וקריסטין סקוט-תומאס. היא המשיכה להופיע בקביעות בסרטי קולנוע עד סוף שנות התשעים של המאה העשרים. ב-1999 הופיעה בסרט "אנשים יפים" מאת ג'זמין דיזדר, שמתרחש בלונדון ב-1993 בתקופת מלחמת בוסניה, וגילמה את פורשה תורנטון.
באפריל 1991 שיחקה קולמן בתפקיד לורנה במחזה "Our Own Kind" (רוי מק'גרגור) בתיאטרון בוש בלונדון. היא כיכבה לצדם של קווין וייטלי ונישה נאייר וג'יין הורוקס.
חיים אישיים.
ב-1987 נפטר בתאונת אופניים ג'ונתן לייקוק שהיה החבר שלה באותה עת. הוא היה בן 23 במותו. אחרי מותו סבלה קולמן מתקופות של דיכאון והפרעות אכילה אנורקסיה ובולימיה נרבוזה. היא השתתפה בפגישות של אלכוהוליסטים אנונימיים, כיוון שלא רצתה להיות עם אכלני יתר אנונימיים.
ב-13 בנובמבר 2001 ביקרה קולמן את משפחתה. אביה סיפר מאוחר יותר שמצב רוחה היה מרומם. באותו ערב אמרה שאינה מרגישה טוב, אבל בניגדול לעצת הוריה חזרה לדירתה. למחרת בבוקר ב-14 בנובמבר, התקשרו אליה הוריה, ולא קיבלו מענה. אמה שהגיעה לדירתה מצאה אותה שוכבת על הרצפה מחוסרת הכרה. היא נלקחה באמבולנס לבית החולים ויטינגטון בלונדון, שם הוכרז על מותה מהתקף אסתמה חריף.
באותו חודש נערך לזכרה טקס אזכרה במרכז הבודהיסטי "מיל היל" בלונדון, והשתתפו בו בני משפחה וחברים קרובים.
ב-2003 הוקם על שם שארלוט קולמן מלגת לימודים של המרכז החדש לאמניות הבמה בלונדון.
שרלוט קולמן
מגנוליות מפלדה
מגנוליות מפלדה (באנגלית: Steel Magnolias) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית וסרט בנות משנת 1989 בבימויו של הרברט רוס ובכיכובם של סאלי פילד, דולי פרטון, שירלי מקליין, דריל האנה, אולימפיה דוקאקיס וג'וליה רוברטס.
התסריט נכתב על ידי והוא מבוסס על מחזה שלו בשם זהה משנת 1987 המבוסס על חיי משפחתו ובעיקר על מותה של אחותו סוזן הרלינג רובינסון מסיבוכי סוכרת מסוג 1. המחזה הועלה בהצלחה באוף ברודוויי ובמדינות רבות, כולל בישראל.
הסיפור מתרחש בשנות ה-80 של המאה העשרים, בעיירה קטנה בלואיזיאנה שבה כולם מכירים זה את זה. העלילה עוסקת בשש נשים חברות שביניהן יחסי חברות הנוהגות להיפגש בסלון יופי של העיירה ולרכל.
שם המחזה והסרט נובע מתיאור אופיין של הנשים בעיירה, שיכול להיות רך ועדין כמו פרח מגנוליה וקשוח כמו פלדה. קבוצת הנשים היא הבסיס של המשפחה והקהילה בסרט בעוד שהגברים משניים, לכן נחשב הסרט לסרט בנות.
הסרט היה שובר קופות בשנת 1989 והכניס יותר מ-95 מיליון דולר מהקרנות בקולנוע. לאחר הוצאת קלטות VHS ו-DVD הגיעו ההכנסות ממנו ל-135 מיליון דולר.
ב-2012 הופק סרט טלוויזיה "מגנוליות מפלדה" עם קווין לטיפה, אלפרה וודארד ועוד.
ג'וליה רוברטס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר. הסרט זכה פרס בחירת הקהל לסרט הדרמטי הטוב ביותר.
תקציר העלילה.
טרובי ג'ונס (דולי פרטון) היא בעלת סלון יופי בעיירה קטנה בלואיזיאנה. היא עובדת קשה לפרנסת המשפחה בעוד שבעלה ספאד (סם שפרד) עובד בעבודות מזדמנות ומובטל לעיתים קרובות. טרובי מקבלת לעבודה את אנל דופוי (דריל האנה) שהגיעה לעיירה לאחר שבעלה הסתבך בפלילים וברח ממנה. במשך הזמן היא מתאקלמת בעיירה ועוברת תהליך התקרבות לדת עד שהיא נהפכת לנוצריה אדוקה.
לסלון מגיעות שלבי איטנטון (ג'וליה רוברטס) ואמה מלין איטנטון (סאלי פילד). שלבי מתכוננת לנישואיה עם ג'קסון (דילן מקדרמוט), עורך דין עשיר האוהב אותה ומסכים להינשא לה על אף שהיא סובלת מסוכרת מסוג 1, תלויה באינסולין והרופאים הזהירו אותה שאם תהרה, היא תסכן את חייה. הוא מוכן לאמץ ילד.
גם האלמנה העשירה קליירי בלצ'ר (אולימפיה דוקאקיס), אלמנתו של ראש העיירה מגיעה לסלון להסתפר לפני החתונה והן מתחילות לרכל. שלבי מקבלת התקף היפוגליקמיה מאבדת לזמן קצר את הכרתה ומטופלת מיד בידי אמה המסורה.
עוד מגיעה למקום וויזר בודרו (שירלי מקליין) אלמנה משני בעלים, עצבנית ותוקפנית המסתובבת בעיירה עם כלב הסן ברנרד שלה.
החתונה נערכת בבית משפחת איטנטון בשמחה ובריקודים ובסופה מלין נפרדת בצער משלבי.
לאחר זמן מגיעה שלבי לביקור אצל אמה ובחשש היא מגלה לה שלמרות אזהרות הרופאים, היא בהיריון. מלין מקבלת זאת בדאגה ולא בשמחה, למגינת ליבה של שלבי.
שלבי יולדת את ג'ק, אך עד מהרה התברר שכליותיה לא עמדו במעמסה והפסיקו לתפקד. שלבי מתחילה בטיפולי דיאליזה וממתינה להשתלת כליה.
מלין מחליטה לתרום כליה לשלבי. הניתוח עובר בהצלחה והכליה נקלטת אבל כעבור מספר חדשים מתחיל תהליך דחייה ומצבה של שלבי מידרדר עד שיום אחד מוצא אותה ג'קסון מחוסרת הכרה. היא מובהלת לבית חולים אך הכרתה לא שבה אליה ולאחר תקופה שבה אימה נלחמת על החלמתה ללא הצלחה, מפסיקים הרופאים את ההנשמה בהסכמת המשפחה.
כל העיירה ובעיקר חברותיה של מלין נוכחים בהלוויה. החברות מעודדות את מלין שתוהה מדוע נלקחה שלבי ממנה.
לאחר ההלוויה מתחתנת אנל עם סמי, צעיר מקומי, ונכנסת להיריון. היא מבקשת ממלין לקרא לבת שתיוולד לה בשם שלבי ומלין מסכימה. אנל מובהלת לבית החולים בג'יפ של ספאד וחיים חדשים מתחילים.
ראובן גרינברג (קרימינולוג)
ראובן מוריס גרינברג (באנגלית: Reuben Morris Greenberg, 24 ביוני 1943 – 24 בספטמבר 2014) היה קרימינולוג, מרצה, סופר, ואיש משטרה יהודי-אמריקאי, מפקד המשטרה השחור הראשון של צ'ארלסטון, דרום קרוליינה (מ-1982 עד פרישתו בשנת 2005), ידוע במיוחד על היותו קרימינולוג חדשני ויצירתי.
ילדות.
גרינברג נולד ב-24 ביוני 1943 ביוסטון, טקסס, בן למהגר יהודי-רוסי ולאם ממוצא אפרו-אמריקאי. התגייר למגזר האשכנזי (בעקבות אביו) בגיל 26.
קריירה בהוראה.