בבחינה השאלה כיצד יושם רעיון "העיר היצירתית" בישראל, נערך מחקר על ירושלים שם אומצה בשנת 2014 אסטרטגיית "המעמד היצירתי". מסקנת המחקר הייתה כי יזמי המדיניות שייבאו את הרעיונות לעיר לא השכילו להבין מה מודל "העיר היצירתית" יאפשר להם לפתח ולא השקיעו מחשבה באופן התיווך של תהליכי היישום שלהם לתושבים. בנוסף, עצם היותה של ירושלים עיר המתמודדת עם אתגרים פוליטיים ואתניים, לא תאם את המודל הגלובאלי לעיר בה יש צורך לגשר בין זהויות שונות. עיריית ירושלים קידמה את רעיונות "העיר היצירתית" תוך שמירה על אינטרס קבוצת השייכות החזקה בעיר, הדירה קבוצות מסוימות מתהליכי קבלת ההחלטות בנושא ויישמה אותן באמצעות יוצרים ואומנים תחת הגבלות, צנזורה ושמירה על זהות פוליטית אחודה. גם כאן, ניתן היה לראות כי רב תרבותיות ומגוון אתני, הם לא בהכרח כלים שמסייעים לכלכלה העירונית לצמוח, ויותר מכך, הם עשויים ליצור פילוג חברתי.
בבחינת הרעיון של אמנות במרחב הציבורי כקטליזטור לפיתוח עירוני, ניתן לראות את מקרה הבוחן של מוסררה בעיר ירושלים. מחקר הראה כי איגוד של קבוצת אמנים בשכונה למטרות פוליטיות וחברתיות וליצירת דיאלוג עם תושבים פלסטינים שחיו בשכנות להם, נתפס אצל השכנים כמהלך לא כנה המאיים על קיומם באזור ויצר בסופו של דבר פילוג בקבוצת האמנים עצמה.
מגילת התהילים הגדולה
מגילת התהילים הגדולה או 11Q5 או 11Psa המגילה התגלתה בפברואר שנת 1956 במערה מס' 11 ממערות קומראן עם כתבי יד נוספים ובהם מגילת המקדש. המגילה נפתחה לראשונה בנובמבר 1961 לאחר שנמצא מימון לרכישתה מידי הבדואים שמצאו אותה. המימון אורגן בידי ג'יימס א. סנדרס שגם קיבל את הזכות לפרסם את תוכנה. המרכיב הפיזי של המגילה הוא של עור עגל ועוביו קצת פחות מ -1 מ"מ. הגוף העיקרי של כתב היד מורכב מ-5 גיליונות עור, שנתפרו יחד, ואורכו 4.253 מטר. המגילה נערכה ופורסמה לראשונה על ידי ג'יימס א. סנדרס בשנת 1965 בכרך 4 של תגליות במדבר יהודה, שנתיים לאחר מכן פרסם סנדרס ספר מקיף יותר על מגילה זו. הכתב של המגילה הוא הכתב הארמי הרגיל של רוב מגילות קומראן. שם האלהים בן ארבע האותיות נכתב בכתב עברי קדום. צילומי המגילה המלאה התפרסמו בספרייה הדיגיטלית של מגילות ים המלח של רשות העתיקות המחזיקה במגילה זו.
תוכן המגילה.
המגילה נמצאה במצב שימורי מצוין ביחס לרוב שאר מגילות קומראן. היא מלכתחילה עוררה עניין רב הן בשל הטקסט הרב שהיא מכילה ביחס לשאר הטקסטים המקראיים שנמצאו והן בגלל תוכנה. חלקי המגילה שהגיעו לידינו מכילים 39 מזמורי תהילים, מזמור אחד מספר שמואל (ב כג), ועוד 9 פרקים שאינם מופיעים בנוסח המסורה. גם הפרקים הקיימים בנוסח המסורה מסודרים לרוב בסדר שונה מנוסח המסורה, אם כי חלקם חופף את סדר נוסח המסורה כמו בשירי המעלות. עקב השינוי הרדיקלי מנוסח המסורה הידוע לנו קיימת מחלוקת בין חוקרים המשערים שאכן לפנינו ספר תהילים לפני עריכתו הסופית, לבין חוקרים ששיערו שלא מדובר בספר תהילים דווקא אלא באוסף מזמורים ששימשו לצורך אחר כמו צורך ליטורגי.
הפרקים הנוספים שהיו ידועים לפני גילוי המגילה.
המגילה מכילה ארבעה פרקים שהיו ידועים ממקורות חוץ מקראיים לפני גילוי המגילה, אך לא היו ידועים בגרסתם העברית.
הפרקים הם:
פרקים לא ידועים במגילה.
במגילה כתובים ארבעה מזמורים שלא ידועים ממקור אחר מחוץ למגילות קומראן.
1. תחינה לישועה - מזמור תחינה שבו מודה המשורר לאל שהושיע אותו ממצוקתו. במגילה ההתחלה קטועה, ומתחיל במילים: .
2. מזמור לציון – אקרוסטיכון אלפא ביתי, בו המשורר משבח את ציון בגוף שני.
להלן תחילת המזמור:
3. המנון לה' בורא עולם – מתחיל במילים "גדול וקדוש יהוה, קדוש קדושים לדור ודור".
4. אפילוג בסוף המגילה הבא לסכם את המזמורים שכתב דוד. מתחיל במילים "ויהי דויד בן ישי חכם ואור כאור השמש". ובהמשך מספר שיריו שכתב "ויכתוב תהילים שלושת אלפים ושש מאות ושיר לשורר על עולת התמיד לכל יום ויום לכל ימי השנה ארבעה ושישים ושלוש מאות". מספר הימים מתאים ללוח השנה של כת קומראן שהכיל 364 ימים בשנה.
מגילת תהלים
מגילת תהילים
יחסי בוסניה והרצגובינה–תאילנד
יחסי בוסניה והרצגובינה–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין בוסניה והרצגובינה לבין ממלכת תאילנד. בוסניה והרצגובינה מיוצגת בתאילנד באמצעות השגרירות שלה בקואלה לומפור, ואילו תאילנד מיוצגת בבוסניה והרצגובינה באמצעות השגרירות שלה בבודפשט.
בעת כניסתו לתפקיד של שגריר בוסניה והרצגובינה בתאילנד, אמיר הדז'יקדוניץ' ציין את הצמיחה בתיירות בין שתי המדינות והביע את תקוותו להמשך שיפור היחסים בין המדינות, בעיקר במישור הכלכלי. כמו כן, הוא הזמין את מלך תאילנד ראמה העשירי לבקר בבוסניה והרצגובינה. בנוסף, השגריר נפגש עם שר החוץ של תאילנד.
סחר.
בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-8 מיליון דולר. עיקר הסחורות שבוסניה והרצגובינה ייצאה לתאילנד כללו בשר ודגים; עיקר הסחורות שתאילנד ייצאה לבוסניה והרצגובינה היו אבץ.
הולדן HJ
הולדן HJ (באנגלית: Holden HJ) היא סדרת מכוניות בתצורות : סדאן 4 דלתות, (מכונית סלון), קופה - 2 דלתות, סטיישן, ו-מסחרית אשר יוצרו על ידי ג'נרל מוטורס-הולדן (General Motor Holden) האוסטרלית, חברת בת של קונצרן ג'נרל מוטורס האמריקאית, בין השנים 1976–1974.
סולובזובו
זיכרון העבודה
סמולנסק (סרט, 2016)
סמולנסק (בפולנית: Smoleńsk) הוא סרט דרמה ומותחן פולני בבימויו של אנטוני קראוזה, שהופק בשנים 2013–2016.
הסרט ספג ביקורת רבה על היותו תעמולתי, משום שהתמקד בתאוריית קשר לפיה רוסיה התנקשה בנשיא הפולני, שלא הוכחה והתגלתה בהמשך כטעות אנוש של הטייסים.
עלילה.
עלילת הסרט מתייחסת להתרסקות מטוס ה- Tu-154M הצבאי ב-10 באפריל 2010 בסמולנסק ונועדה להציג את סיפורם של אנשים שנאספו סביב אירוע זה שנפגעו מהטרגדיה. גיבורת הסיפור היא העיתונאית נינה (במקור בשם אווה), המנהלת פעילויות שמטרתן לברר את האמת על הקטסטרופה. בהתחלה, נינה ספקנית לגבי תאוריית ההתנקשות, היא מוצאת שהיא מצערת. עם זאת, יחסה משתנה במהלך הפעולה בעקבות ראיונות עם בני משפחותיהם של קורבנות האסון. היא מדברת בין היתר עם אלמנת האלוף אנדז'יי בלסיק והוריו של אחד הטייסים. בתקופה בה נינה מתחילה להעלות בחומרים שלה סוגיות שמועלות על ידי תומכי תאוריית ההתנקשות, הממונה עליה נוזף בה ואומר לה לא להעלות סוגיות כאלה. נינה משוכנעת עוד יותר בקונספירציה שלה לאחר ששמעה על ויכוח לכאורה של הגנרל בלסיק עם הצוות לפני שהמריא. נינה טוענת בריאיון לרשת TVM-SAT כי היא "הגיעה לעדים אמינים". אולם מאוחר יותר מתברר שהוויכוח לא התרחש.
לאחר פרסום דו"ח האסון הפולני, מפעיל מצלמות שהוא חבר קרוב של נינה קובע שההנחות שהושמעו בדו"ח מומחה זה אינן הגיוניות. בהמשך לומדת נינה על מותם של עדי מפתח במקרה האסון. על פי הסרט, כולם מתו בהתאבדות במקומות מבודדים. נינה נפגשת גם עם עיתונאית ימנית, וגם נוסעת לשיקגו להיפגש עם עיתונאים אמריקאים. במהלך שהותה בארצות הברית היא משתתפת בישיבה של מועדון Gazeta Polska במהלכו נפגשת עם אנשים אחרים המאמינים בתאוריית ההתנקשות ואז היא לומדת על האפשרות לפיצוץ על מטוס הטופולב. נינה, עם זאת, לא מגלה מי אחראי לאסון, או כיצד הגיעו למטוס חומרי נפץ.
הצופה יכול לנחש רק על תוצאת חקירת העיתונאית על סמך שברי הטיסה מ-10 באפריל, המוצגים במהלך המחצית השנייה של הסרט. הם מראים את ההמראה, שיחות טייסים והתנהגות הנוסעים. ברגע קריטי, הטייס מנסה להרים את המכונה, אך זו אינה מגיבה לפקודות הטייס, ומתרחש פיצוץ בכנף. הנפשה נוספת מציגה את הפיצוצים הבאים ואת הרגע בו המטוס פגע בקרקע. בסצנה הבאה מצטרפים רוחם של קורבנות קאטין לרוח הרפאים של הנשיא ואשתו.
סוף הסרט מראה את תומכי תאוריית ההתנקשות יוזמים הפיכה בקרקובסקה פשדמיישצ'ה בוורשה.
שחקנים ודמויות.
גם דמויות בדיוניות וגם אנשים אמיתיים מופיעים בסרט. התפקיד הראשי הראשון של אדם אמיתי היה דמותה של הגברת הראשונה של הרפובליקה של פולין, מריה קצ'ינסקה, בגילומה של אווה דלקובסקה. בדצמבר 2013 נודע כי את לך קצ'ינסקי יגלם לך לוטוצקי (Lech Łotocki). בינואר 2014, הבמאי הודיע על ליהוקים נוספים, כולל הגיבורה הראשית של הסרט, בגילומה של ביאטה פידו.
הפקה.
מסיאיי פאבליצקי הפך למפיק הסרט ואילו הכספים להפקה הגיעו מספונסרים ותורמים. גיוס הכספים נוהל על ידי קרן סמולנסק 2010, האחראית לתמיכה והפצת הסרט. מרסין וולסקי, תומאש ליסיאק, פאבליצקי, אנטוני קראוזה עבדו על התסריט של הסרט.
עבודת ההפקה, החלה בשנת 2012, כשחקירת ההתרסקות האמיתית אך זה הושלמה, הצילומים לסרט החלו ב-10 באפריל 2013 בוורשה מול ארמון הנשיאות. באותו חודש צולמו תמונות בשדה התעופה ביאלה פודלסקה, במקום שדה התעופה הצבאי סמולנסק-צפון. בסך הכל, משנת 2013 עד 2014, נערכו צילומי חוץ למשך 5 ימים. תקופת הצילום העיקרית החלה ב-24 בפברואר 2015 ו-17 ימי צילום הושלמו עד 18 במרץ 2015. מיקומים נוספים כללו גם את דמבלין ושיקגו באפריל 2015. הצילומים הושלמו במאי 2015.
ביקורת.