חכמי ומשוררי ספרד גם יצרו צירופי לשון וביטויים שהם צימודים של שברי פסוקים מהתנ"ך או מאמרי חז"ל והשתמשו בהם בשירה ובפרוזה מחורזת כגון בתשובות הלכתיות, אגרות המלצה, והסכמות לספרים. דוגמה נפוצה: ממאמר חז"ל "כלה כמות שהיא" נוצר הביטוי "קלה כמות שהיא". "עוד ידו נטויה" () - "הוד ידו נטויה". לפעמים שינוי אות או הגייה הפכו את משמעות הביטוי: "אין מסיחין בסעודה" () - "הן משיחין בסעודה". "לבי יחיל בקרבי" () - "לבי יכיל בקרבי". "אין תוכו כברו" () - "הן תוכו כברו".
סוגי צימודים.
מקובל למיין את סוגי הצימודים על פי הצלילים החוזרים בהם:
צימוד שלם - שתי המילים זהות זו לזו לגמרי בצלילן ובכתיבן, אבל משמעותן שונה. לדוגמה: מילה (ברית-מילה) לעומת מילה (יחידה בסיסית בשפה), או ציר (במובן של שליח, כאב, מיץ). דמים (כסף) לעומת דמים (דם). או צירוף מילים זהה אבל משמעותו שונה ומובנת מההקשר. לדוגמה: "שנה ופירש" (שינה דרכו ועזב) - "שנה ופירש" (חזר על תלמודו וביאר אותו).
צימוד מורכב - מילה אחת ובסמוך לה צירוף של שתי מילים היוצרות אותו צליל. לדוגמה: החרטומים - אחר תומים, עלמה - על מה, בוחן - בו חן. שמים - שא מים.
צימוד מפוצל - היפוכו של הצימוד המורכב. שתי מילים ובסמוך להם מילה אחת היוצרת אותו צליל.
צימוד שונה כתיב - שתי מילים שונות בכתיב אך דומות או זהות בהגייה. נפוץ בתנועות המתחלפות בהגייה (א-ה-ע; ב-פ; ח-כ-ק; ט-ת; ש-ס) לדוגמה: הדם - אדם, הוד - עוד, הן - אין, ארוכה - ארוחה, ביקורים - ביכורים. כלה - קלה. עטו - עתו. שבחות - שפחות.
צימוד שונה תנועה - שתי המילים שונות זו מזו באחת מתנועותיהן. לדוגמה: צר - צור - ציר, דברים - דבורים. משְּׁביעין (שין ימנית, שבועה) - משֹביעין (שין שמאלית שובע). חַלֻקוֹת (מחלוקת) - חֲלָקוֹת (שפה חלקה).
צימוד שונה אות - שתי המילים שונות זו מזו באחת מאותיותיהן. לדוגמה: חרוז - חרוץ, גֹדש - קֹדש.
צימוד הפוך - המילה השנייה נוצרת מהיפוך אותיות של המילה הראשונה. לדוגמה: תצמא - תמצא, יקיצני - יציקני.
צימוד גזרי - המילה השנייה נגזרת מאותו שורש של המילה הראשונה או משורש דומה לו. לדוגמה: ניסן - נסו - נס, ספירים - ספרים.
צימוד נוסף - במילה השנייה נוספת אות אחת או יותר לתחילת המילה הראשונה. לדוגמה: מים - שמים, גלים - גלגלים.
צימוד נפחת - היפוכו של הצימוד הנוסף. כלומר, במילה השנייה נגרעת אות אחת או יותר מראש המילה הראשונה. לדוגמה: ידיהן - ילדיהן. גלגלים - גלים. שמים - מים.
צימוד נעלם - למילה אחת יש שתי משמעויות - שם פרטי ושם עצם כללי. המילה עצמה כלל אינה נזכרת בשיר במפורש, אלא נרמזת בלבד, ומכאן שמו של הצימוד - "הנעלם". לדוגמה, שלמה אבן גבירול בטור: "ונפל הרעם ובא בן אבינועם במים כבירים" מדבר על הברק שבא אחרי הרעם. ברק הוא גם שמו הפרטי של ברק בן אבינועם. המשורר משלב בטור את הצירוף "בן אבינועם" כדי לרמוז על הברק.
פיליפ וואלן
דניאל דידאבי
דניאל דידאבי (בגרמנית: Daniel Didavi, נולד ב-21 בפברואר 1990 בנורטינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים.
דידאבי שיחק כנער במועדון הכדורגל של נורטינגן עיר הולדתו, ובשטוטגרט. בשנת 2008 החל דידאבי לשחק בקבוצת המילואים של שטוטגרט, וביולי 2009 קודם לקבוצה הבכירה, כשמקביל המשיך לשחק בקבוצת המילואים. ביולי 2011 הושאל דידאבי לנירנברג, ששיחקה אז בבונדסליגה תחת שרביטו של המאמן דיטר הקינג. דידאבי הבקיע בעונת ההשאלה תשעה שערים, שמונה מתוכם בחצי השני של העונה, וסייע לנירנברג לסיים במקום העשירי בבונדסליגה. בתום עונת ההשאלה חזר לשטוטגרט, והאריך את חוזהו עד לשנת 2016. דידאבי הרבה לסבול מפציעות בשלוש העונות הבאות, אך חזר בשלבי ההכרעה של עונות 2013/14 ו-2014/15 על מנת להציל את שטוטגרט מירידה אל הבונדסליגה השנייה. בעונת 2015/16 הבקיע דידאבי 13 שערי ליגה, אך לא הצליח למנוע את נשירת שטוטגרט לבונדסליגה השנייה, לראשונה מזה 39 שנים.
ב-5 באפריל 2016, וולפסבורג הכריזו על החתמתו של דידאבי לחוזה עד שנת 2021, לאחר שירד ליגה עם שטוטגרט. בעונת הבכורה שלו בוולפסבורג, הבקיע דידאבי ארבעה שערי ליגה ב-18 הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום ה-16 שהוביל לצמד משחקי הישרדות מול איינטרכט בראונשווייג שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה. וולפסבורג ודידאבי ניצחו בשני המשחקים בתוצאה הזהה 0–1 ונשארו בבונדסליגה. בעונת 2017/18 דידאבי הבקיע שמונה שערי ליגה ב-30 הופעות לטובת וולפסבורג, ושוב סיים עמה במקום ה-16 המוביל למבחנים, בהם גברה וולפסבורג בתוצאות 1–3 ו-0–1 על הולשטיין קיל ונשארה לעונה נוספת בבונדסליגה.
ב-29 ביוני 2018 חזר דידאבי לשטוטגרט, שהספיקה מאז שעזב לחזור לבונדסליגה, וחתם לשלוש שנים. דידאבי רשם עונת בכורה מאכזבת, בה הבקיע שני שערי ליגה ב-20 הופעות, וירד ליגה עם הקבוצה לאחר שסיים עמה במקום ה-16 והפסיד עמה במבחני ההישרדות לאוניון ברלין.
קריירה בינלאומית.
דידאבי שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, ולזכותו חמש הופעות בנבחרת גרמניה עד גיל 21, בהן הבקיע שער אחד. עם זאת, דידאבי טרם זומן לנבחרת גרמניה הבכירה, נכון לינואר 2017.
חיים אישיים.
אביו של דידאבי נולד ברפובליקת דהומיי, כיום בנין, והיגר לגרמניה. אמו של דידאבי גרמניה.
עיתון קיר
טכיקרדיה על חדרית
שינדו רנמי
שינדו רנמי (ביפנית: 臣道連盟 בפורטוגזית: Shindo Renmei) היה ארגון טרור יפני שפעל בברזיל בין השנים 1942-1947. חברי הארגון האמינו שהאימפריה היפנית לא הפסידה במלחמת העולם השנייה, וכי הידיעות שפורסמו על כניעת האימפריה היפנית וסיום המלחמה לא היו אלא מהלך תעמולתי מצד בעלות הברית. חברי הארגון נשארו נאמנים להירוהיטו, קיסר יפן.
לאחר שחברי הארגון רצחו 23 בני אדם בין 1946 ל-1947 פרקה משטרת ברזיל את הארגון. כ-300 מחברי הארגון נעצרו וכ-80 גורשו ליפן.
רקע היסטורי.
המהגרים היפנים הראשונים הגיעו לברזיל בשנת 1908 על אונייה בשם קאסאטו מארו שיצאה מנמל קובה. הם היו קבוצה שמנתה כ-791 נפש, והם יצאו לברזיל במטרה למצוא תנאי מחיה טובים יותר. רבים מהם (כמו גם מהגרים סיניים) הפכו לפועלים בחוות קפה. באותה עת, היה בברזיל מחסור בחוואים, ולכן זו קיבלה בברכה מהגרים מאירופה, וכך זרם של עובדים יפניים על מנת לספק את הדרישה. מרבית המהגרים היפנים הגיעו לברזיל מתוך כוונה לצבור עושר ולחזור לארץ הולדתם. הם מצאו מדינה שונה לחלוטין, עם שפה אחרת, דת, אקלים, מזון, ומנהגים. הם חיו בבידוד יחסי מהתרבות סביבם, ומעטים מהם טרחו ללמוד פורטוגזית. ככאלה, הם סבלו בדרך כלל מחשדנות מצד האוכלוסייה הכללית. עם זאת, בשנת 1930, ברזיל הייתה המדינה עם הקהילה הגדולה ביותר של מהגרים יפנים בעולם.
בשנת 1930 עלה לשלטון בברזיל ז'טוליו ורגאס וכונן את המשטר שנודע בשם "המדינה החדשה". במסגרת שלטונו השתדל ורגאס להדגיש את הלאומיות הברזילאית על ידי דחיקת לאומיות זרה של מהגרים. ב-18 באפריל 1938, הוציא ורגאס את "צו 383" במסגרתו זרים לא יכלו לקחת חלק בפעילות פוליטית, נאסר עליהם לדבר שפות זרות בפומבי וילדיהם נדרשו ללמוד פורטוגזית. שידורי רדיו בשפות זרות נאסרו, ופרסום בשפות זרות הורשה רק במהדורות דו לשוניות. באותה תקופה יותר מ-90 אחוזים מכלל המהגרים היפניים בברזיל היו מנויים לעיתונים מקומיים בשפה היפנית. החובה לפרסם בצורה דו-לשונית, הפכה את ההדפסה ליקרה מאוד ועיתונים רבים כאלו נסגרו. מה גם שיפנים רבים לא ידעו פורטוגזית כלל, וכך היו במובן מסוים מנותקים ממה שקורה מחוץ לברזיל.
בשנת 1942, ניתקה ברזיל את היחסים עם האימפריה היפנית והכריזה מלחמה על מדינות הציר לצד בעלות הברית. בשל כך, נותק באופן סופי הקשר שהיה למהגרים עם מולדתם, כניסתם של מהגרים נוספים נאסרה, ואזרחים יפנים לא הורשו לנוע בחופשיות או לגור בערי החוף ללא אישור מיוחד מהמשטרה. כעת נאסרו גם עיתונים דו-לשוניים, והממשלה החרימה גם עיתונים בגרמנית ואיטלקית, שכן גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית היו בעלות ברית של יפן.
הקמת הארגון.
הארגון הוקם על בסיס של ארגון קדום יותר בשם "פיא" שנועד במקור לספק תמיכה כלכלית ליפנים בברזיל. בשנת 1942 כאשר גברה העוינות של הברזילאים כלפי שכניהם היפנים שינה הארגון את שמו ל"שינדו רנמי" והחל לעודד את האוכלוסייה לבצע מעשי טרור וחבלה כנגד שכניהם הברזילאים וכנגד התעשייה הצבאית הברזילאית.
הארגון הפיץ עלוני תעמולה בקרב היפנים, קרא להם להישאר נאמנים לקיסר ולמולדת, ולהפסיק לייצר משי וחומרי גלם נוספים, בטענה שהללו משמשים את התעשייה הצבאית הנלחמת ביפן. הבסיס הראשי של הארגון היה בסאו פאולו, וכ-64 בסיסים נוספים שלו היו מפוזרים ברחבי סאו פאולו ומדינת פרנה.
מלחמת העולם השנייה, הסתיימה כידוע, בניצחון בעלות הברית ובהפסד יפני. ב-2 בספטמבר 1945, חתמו נציגי הקיסר על כניעת האימפריה היפנית, וכוח כיבוש אמריקאי הוצב במדינה. הממשלה הברזילאית הפיצה הודעה כי המלחמה הסתיימה, אולם חברי הארגון טענו כי הכניעה היא שקר וכי המלחמה ממשיכה. יש לזכור, כי בעיני היפנים הקיסר נחשב למעין אל ופגיעה במעמדו הייתה בלתי נתפסת. כמו כן היפנים הוקירו מאוד את הכבוד וכניעה הייתה משפילה ביותר בעיניהם ובלתי נתפסת לא פחות. לפיכך האמינו יפנים רבים כי המלחמה ממשיכה והכניעה היא שקר שבעלות הברית מפיצות. באופן דומה המשיכו חיילים רבים מהצבא היפני הקיסרי כמו הירו אונודה "להילחם" בכוחות בעלות הברית בבסיסים שלהם. אחרון החיילים הללו, טראו נקמורה, נכנע בשנת 1979.