הכרטיס עשוי פלסטיק, בעובי של כ-2.5 מ"מ. הכרטיס מכיל סכין, מספריים, סיכה, פצירה שראשה משמש גם כמברג, מלקטת (פינצטה), קיסם שיניים, עט וסרגל. בדגם LITE ישנו גם פנס לד קטן עם נורה אדומה.
Swisstools.
פליירים דמויי לדרמן אשר כוללים בתוכם כלים רבים כמו סכין, פותחן קופסאות שימורים, פותחן בקבוקים, מרצע, מסור וכדומה.
שעונים.
חברת ויקטורינוקס מייצרת מספר דגמי שעוני-יד ושעוני-כיס.
סכיני מטבח.
מבחר רחב של סכיני מטבח מיוצרים על ידי ויקטורינוקס. בניגוד למוצרים אחרים, סכיני ויקטורינוקס נושאים בנוסף לפלוס המפורסם גם סמל של יונה - שהוא הסמל הוותיק של הסכינים של ויקטורינוקס.
סכיני המטבח של ויקטורינוקס מחולקים למספר קטגוריות:
מלבד סכיני השף החברה מייצרת ומשווקת מספר רב מאוד של סכינים מקצועיות ייעודיות כגון סכיני קצב, סכיני שף משוננים, סכינים לקונדיטורים, סכיני פירוק, משחיזים ומוטות השחזה.
כמו כן יש בתמהיל המוצרים של החברה גם מגוון אדיר של קלפנים, פותחני יין, פותחני קופסאות ובעיקר את סכיני הירקות המוכרים אשר נודעים בחדותם הרבה.
בשמים.
החברה עובדת בשיתוף פעולה עם החברה ארמני וייצרה קולקציה חדשה של בשמים
ביגוד.
החברה גם מייצרת בגדים יומיומיים כגון חולצות תחתונים מכנסיים וכדומה
שונות.
מחזיקי מפתחות, שרשראות, ארנקים, ציוד השחזה, נרתיקים לאולרים ולכלים.
המשפט היסודי של החשבון האינפינסטימלי
משה דותן
משה דותן (1919 - 9 בספטמבר 1999) היה פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה.
משה דותן נולד בקרקוב שבפולין בה גדל. ב-1938 עלה לישראל. בשנת 1949 נהיה חבר קיבוץ נחשונים. ב-1942 התגייס לצבא הבריטי ושירת ביחידת תובלה במצרים ובאירופה במחנה השמיני. כשהגיעה יחידתו לרומא, התפעל מעתיקותיה וגמר אומר להיות ארכאולוג.
משה דותן החל ללמוד באוניברסיטה העברית ב-1946 בחוגים לגאוגרפיה ולארכאולוגיה. לחם במלחמת העצמאות, בין היתר, כסגנו של מרדכי גיחון ששימש כקצין מודיעין ראשי באזור ירושלים. ב-1950 סיים את חוק לימודיו לתואר השני. באותה שנה החל לעבוד ברשות העתיקות. בשנים 1951 עד 1959 חפר וסקר את תל עפולה, וביצע חפירות בצפת, נחל שורק, תל שקמונה, תל חצור ביחד עם יגאל ידין, תל מחוז ואל מכר. החשובות בחפירותיו באותן שנים היו באתר הפולחן ליד באר שבע מתקופת הברונזה התיכונה ובאתרים בשומרון מהתקופה הכלקוליתית.
בשנת 1958 קיבל תואר דוקטור מן האוניברסיטה העברית בנושא: "המעבר משלהי התקופה הכלקוליתית לתקופת הברונזה הקדומה".
ב-1959 התמנה דותן למנהל מחלקת סקר וחפירות של אגף העתיקות והמוזיאונים, בד בבד עסק במחקר. בתחילת שנות השישים חשף ביחד עם פרופסור בנימין מזר את שרידי היישוב היהודי בעין גב. המקום הבא בו חפר היה חמת טבריה, בו נתגלו בארבע שכבות זו מעל זו בתי כנסת מהמאה השלישית עד האחת עשרה לספירה הנוצרית וכן רצפת פסיפס מרהיבה ביופיה. לאחר מלחמת ששת הימים ערך דותן סקר בסיני.
אחת משתי חפירותיו החשובות ביותר הייתה באשדוד והיא נערכה בשנים 1962 עד 1972. החפירות גילו יישובים מתקופת הברונזה התיכונה ועד התקופה הרומית. תוצאות המחקר התפרסמו בשמונה כרכים, המכילים מידע רב ערך על שלהי התקופה המצרית ועל גויי הים.
האתר השני החשוב בו חפר היה בעכו, היה זה בשנים 1972 עד 1989. מחפירות אלו אנו למדים רבות על עכו כעיר נמל כנענית, בעלת מסחר ענף עם קפריסין, מצרים וארצות האגן המזרחי של הים התיכון.
בשנים 1961 עד 1965 הורה בטכניון. החל משנת 1972 כיהן כפרופסור חבר באוניברסיטת חיפה. ב-1973 הקים את החוג לציוויליזציות ימיות באוניברסיטת חיפה ביחד עם אבנר רבן ואלישע לינדר. כיהן כראש החוג בשנים 1976 עד 1979. החל משנת 1977 הוא פרופסור מן המנין באוניברסיטת חיפה. זהו החוג הראשון בישראל שהתמקד בחקר עברה הימי של הארץ.
ב-1983 הקים משה דותן באוניברסיטת חיפה את החוג לארכאולוגיה, שהתמקד בחקר צפון הארץ וזיקתו לתרבויות אחרות בים התיכון. בנושא זה הוא פרסם מחקרים חשובים.
הוא ייצג את ישראל בגוף באו"ם שעוסק בארכאולוגיה בארצות שונות. היה עמית מחקר באוניברסיטאות ברקלי, בראון ופרינסטון בארצות הברית.
ב-1988 פרש משה דותן לפנסיה, אך המשיך לחקור.
דותן היה נשוי לארכאולוגית כלת פרס ישראל טרודה דותן, ואב לשניים: הזמר דני דותן (הקליק) ואורי.
חוק חמש השניות
חוק חמש השניות הוא כלל אצבע עממי, לפעמים הומוריסטי, על־פיו מזון שנפל על הרצפה או על האדמה נשאר ראוי למאכל כל עוד לא חלפו יותר מחמש שניות מרגע הנפילה, בהתבסס על ההנחה כי בזמן זה טרם יספיק לצבור עליו חיידקים או גורמי זיהום אחרים, אך מבחינה מדעית, הכלל הוכח כשגוי.
צורותיו של ה"חוק".
לעיתים שם החוק משתנה ל"חוק שלוש השניות", "חוק עשר השניות" וכדומה: שמו נקבע בהתאם לרמת הלכלוך על הקרקע ולמידת הרעב של האדם שהפיל את המזון וברצונו לאוכלו חרף הזיהום האפשרי. ישנם אף מקומות בהן שם החוק הוא "חוק הסלמנדרה", מותר להרים את האוכל עד שעוברת באזור סלמנדרה. נהוג לטעון כי כאשר מדובר ברצפה מאוד מלוכלכת, "חוק חמש השניות" לא תקף כלל, ואם המזון שהה במרחק קטן מעל הרצפה (10 סנטימטרים ומטה, לדוגמה) הוא אינו ראוי עוד לאכילה, מפני שנוכחות החיידקים כה ניכרת עד שהם יכולים כביכול "לקפוץ" לגובה זה.
ניתוח מדעי.
מבחינה מדעית, הטענה כי במשך חמש שניות חיידקים ומזהמים לא יספיקו להגיע לאוכל, אינה נכונה. יתר על כן, לא כל רצפה הנקייה יותר מלכלוך נראה לעין, היא גם נקייה יותר מחיידקים. לדוגמה, רצפה בבית חולים נראית לעין נקייה מאוד, אך היא עלולה להיות נגועה בחיידקים אף יותר מאשר מדרכה ברחוב, משום שבית החולים מאכלס אנשים רבים החולים במחלות זיהומיות.
בשנת 2004 זכתה ג'יליאן קלארק, חוקרת מאוניברסיטת הרווארד, בפרס איג נובל על מחקרה בנושא החוק.
בשנת 2007 נערך מחקר מדעי בנושא חוק חמש השניות, תוך שימוש בחיידקי סלמונלה על גבי משטחים שונים. המחקר גילה כי החיידקים אכן מסוגלים לזהם פרוסת לחם בפרק זמן הקצר מחמש שניות, אך מצד שני גילו כי אם פרוסת הלחם נשארת על הקרקע למשך דקה תמימה, כמות הזיהום גדלה פי 10.
חוק חמש השניות נבחן גם באחד מפרקי התוכנית "מכסחי המיתוסים". בתוכנית נמצא שכמות החיידקים המזהמים את האוכל שנפל על הרצפה תלויה בלחות האוכל, מרקם שטח הפנים שלו והמקום בו הוא נפל. עם זאת, הם לא מצאו קשר בין זמן החשיפה לחיידקים לזיהום - כל האוכל שהופל על הרצפה זוהם.
חוק 5 השניות
כלל חמש השניות
כלל 5 השניות
סינגולריות פראנטל-גלאוארט
חוזר אמסיה
חוזר אמסיה (בטורקית: Amasya Genelgesi) היה חוזר שפורסם בעקבות ועידה של שהתכנסה ב-21 ביוני 1919 במחנה סראידוזו (Saraydüzü Kışlası) בעיר אמסיה בצפון טורקיה. החוזר פורסם ביום 22 ביוני 1919 והיה המסמך הכתוב הראשון אשר הניע את גלגליה של מלחמת העצמאות של טורקיה.
עיקריו של החוזר היו כדלקמן:
חוזר אמסיה הופץ ברחבי אסיה הקטנה באמצעות טלגרף ונחתם מאוחר יותר בועידת ארזורום.
ועידת ארזורום
ועידת ארזורום (טורקית Erzurum Kongresi) הייתה ועידה של שהתכנסה בעיר ארזורום במזרח טורקיה בעקבות חוזר אמסיה מ-22 ביוני 1919, ואשר קיבלה ארבע החלטות עיקריות לניהולה של מלחמת העצמאות של טורקיה - המולדת היא אחת ואינה נתנת לחלוקה, האומה תהא חופשית מכל שלטון זר, יש להפעיל את מלוא כוחו של העם אגב אחדות, וכן כי לא ניתן יהיה לצפות לפיקוח או להגנה מצד אחרים.
בוועידה שהתכנסה החל ב-23 ביולי 1919 וננעלה ב-4 באוגוסט 1919, השתתפו נציגיהם של חמישה מחוזות במזרח טורקיה - ביטליס, ארזורום, סיוואס, טרבזון וואן - והיא נוהלה בידי מוסטפא כמאל ומוסה קזם קראבקיר (Musa Kâzım Karabekir), מפקד הצבא המזרחי העות'מאני לקראת סופה של מלחמת העולם הראשונה. הוועידה שימשה כוועידה מכינה לקראת ועידת סיוואס שהתכנסה כחודש לאחר מכן.
ועידת סיוואס
ועידת סיוואס (טורקית Sivas Kongresi) הייתה ועידה של שהתכנסה בעיר סיוואס במזרח טורקיה ונמשכה מ-4 בספטמבר 1919 עד 11 בספטמבר 1919. הוועידה התכנסה בעקבות חוזר אמסיה מ-22 ביוני 1919, ולאחר ועידת ארזורום שנערכה בארזורום שבמזרח טורקיה, ואשר שימשה לה כוועידה מכינה. ועידות נוספות שקדמו לוועידת סיוואס היו ועידת בלקסיר וועידת אלאשהיר במערב אסיה הקטנה. בוועידה סיוואס התכנסו לראשונה תחת קורת גג אחת פעילי התנועה הלאומית הטורקית מכל רחבי אסיה הקטנה, דבר התורם לחשיבותה ההיסטורית.
ועידת סיוואס אשררה את ההחלטה להקים "ועדת נציגים" אשר תוכל להפוך לממשלה אם יחליטו מדינות ההסכמה על פיזור הממשלה העות'מאנית באיסטנבול. עוד אשררה ועידת סיוואס את ההחלטות שנתקבלו בוועידת ארזורום שקדמה לה אגב מספר שינויים, כמו הוספת התנגדות מפורשת לקיומה של ישות עצמאית יוונית במערב אנטוליה, וכן שינתה את שמה של התנועה הלאומית המתהווה ל"האגודה להגנה על זכויות אנטוליה ותראקיה" (Anadolu ve Rumeli Müdafaa-i Hukuk Cemiyeti).
סקוט קרסון
סקוט פול קרסון (באנגלית: Scott Paul Carson ; נולד ב-3 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת מנצ'סטר סיטי.
קרסון שימש כשוער השלישי של נבחרת אנגליה, לאחר פול רובינסון ודייוויד ג'יימס, במספר רב של מקרים. הוא היה בסגל של מונדיאל 2006 אף שלא השתתף באף משחק. בהופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, במוקדמות יורו 2008, ספג שלושה שערים בהפסד לנבחרת קרואטיה שבעטיו לא העפילה אנגליה לאליפות.
PRESS TV