יהודי דוקשיצה.
בין מלחמות העולם נמנו בדוקשיצה כ-4,000 יהודים, שהיוו רוב באוכלוסייה ובעיירה פעלו מוסדות דת ותרבות יהודיים, תנועות נוער ציוניות, ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש בראשות הרב יהושע ליין ובית ספר עברי מרשת תרבות.
בתקופה הסובייטית נסגרו המוסדות היהודיים בעיירה, הולאמו בה עסקים פרטיים, ומספר יהודים עשירים הוגלו ממנה לעומק ברית המועצות.
ב-9 ביולי 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודיה, תוך הרס בית העלמין היהודי בעיירה והעלאה באש של ספרי התורה מבתי הכנסת בה. תוך זמן קצר הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת ענידת טלאי צהוב. בד בבד מונה בעיירה יודנרט, בראשות יעקב בוטוויניק, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים לעבודות כפייה ולהעביר להם תשלומי כופר. בספטמבר 1941 הוצאו להורג בעיירה כמה יהודים שהואשמו בקומוניזם.
ב-30 בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו מגודר שהוקם בה, בו שררו תנאי מחיה קשים, אשר הפילו חללים רבים. מעת לעת הוצאו להורג יהודים מהגטו, ובמקרה אחד הוצאו להורג 65 יהודים בחג הפסח. באפריל 1942 שולחו מאות צעירים מהגטו למחנה עבודה בגלמבוקיה. בתקופה זו הוקם בגטו ארגון מחתרתי, בראשות יוסף שפירא.
במאי 1942 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו בבית העלמין היהודי בעיירה כ-400 יהודים. לאחר מכן, צומצם שטח הגטו, והתרבו בו המגיפות.
באקציה נוספת שהחלה ב-29 במאי 1942 רוכזו כ-2,650 היהודים שנותרו בגטו, ונרצחו כולם מחוץ לעיירה בידי אנשי ס"ד. במהלך האקציה נמלטו כ-250 יהודים מהעיירה ליערות, וחלקם הצטרפו ליחידות פרטיזנים.
אוסטרודה
אוסטרודה (בפולנית: Ostróda; בגרמנית: Osterode; בפרוסית: Austrāti) היא עיר בצפון-מזרח פולין בפרובינציית ורמיה-מזוריה.
היסטוריה.
ב-1270 המסדר הטבטוני החל להקים במקום יישוב ראשוני כדי ליישב כאן מתיישבים גרמנים ומזורים. במאה ה-14 במקום הוקם מבצר עשוי אבן.
לאחר קרב גרונוולד ב-1410 קלאוס פון דורינגן כבש את מבצר אוסטרודה ומסר את העיירה לידיו של מלך פולין, ולדיסלב השני יגיילו. במהלך מלחמת שלוש-עשרה השנים (1454 - 1466) העיר עברה מיד ליד. בין 1525 לבין השנה 1701 העיר הייתה חלק מדוכסות פרוסיה, ומ-1701 חלק מממלכת פרוסיה. עם איחוד גרמניה של -1871 העיר הפכה לחלק מגרמניה המאוחדת.
דוקשיצי
דלתת האוקוונגו
רודני סטאקי
רודני נורבל סטאקי (באנגלית: Rodney Norvell Stuckey; נולד ב-21 באפריל 1986) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2007–2017. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגה הם 12.6 נקודות, 3.6 אסיסטים ו-2.9 ריבאונדים למשחק.
נעורים ומכללות.
סטאקי נולד וגדל בעיר סיאטל שבוושינגטון, ולמד בתיכון "קנטווד" שבעיר קובינגטון הסמוכה. לאחר לימודיו התיכוניים בחר סטאקי להישאר בקרבת משפחתו וללמוד באוניברסיטת מזרח וושינגטון. כבר בעונת ה הציג סטאקי ממוצעים מרשימים במיוחד של 24.2 נקודות, 4.8 ריבאונדים, 4.1 אסיסטים ו-2.2 חטיפות למשחק. בעונתו השנייה המשיך לגלות יכולת גבוהה כשקלע 24.6 נקודות (שביעי בליגת המכללות) וחילק 5.5 אסיסטים למשחק. בסיום עונת 2006/2007 בחר סטאקי לוותר על המשך לימודיו האקדמיים ולהירשם לדראפט ה-NBA.
ב-11 בינואר 2009 העלתה קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מזרח וושינגטון את גופייתו של סטאקי, עם המספר "3", לתקרת אולמה הביתי כהוקרה על תרומתו לקבוצה.
קריירה ב-NBA.
דטרויט פיסטונס.
סטאקי נבחר בבחירה ה-15 בדראפט 2007 על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס. אחרי שהציג יכולת מצוינת בליגת הקיץ, עם 32.1 נקודות ו-9.1 אסיסטים למשחק, שבר סטאקי את ידו במשחק טרום העונה האחרון ונאלץ להחמיץ את החודשיים הראשונים של עונת הרוקי שלו. ב-57 המשחקים בהם שותף בעונתו הראשונה הציג סטאקי יכולת בינונית כשקלע 7.6 נקודות למשחק. על אף תרומתו הצנועה, נבחר סטאקי בסיום העונה לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
בעונתו השנייה בליגה, עם הגעתו לקבוצה של אלן אייברסון במקומו של צ'אנסי בילאפס, שיפר סטאקי את משחקו והפך לשחקן חמישייה קבוע. לאורך העונה שימש סטאקי כרכז הקבוצה, לצידו של אייברסון, והעמיד ממוצעים של 13.4 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק. ב-28 בדצמבר 2008 קלע סטאקי שיא קריירה של 40 נקודות בניצחון קבוצתו על שיקגו בולס. במהלך סוף שבוע האולסטאר של אותה עונה נבחר סטאקי להשתתף במשחק הכוכבים העולים כשחקן קבוצת ה"סופמורס" (שחקני השנה השנייה), ובמשחק עצמו קלע 12 נקודות וחילק 9 אסיסטים.
במשך חמש העונות הבאות המשיך סטאקי להציג יכולת יציבה במדי הפיסטונס, כשהוא מתנדנד בין החמישייה הפותחת לזו השנייה. ממוצעיו לאורך שבע עונותיו בדטרויט עומדים על 13.4 נקודות ו-3.9 אסיסטים למשחק.
אינדיאנה פייסרס.
ב-21 ביולי 2014 חתם סטאקי על חוזה לעונה אחת באינדיאנה פייסרס, עבור כ-1.2 מיליון דולר, ובסיום אותה עונה האריך את חוזהו בקבוצה ל-3 עונות נוספות עבור 21 מיליון דולר. לקראת סיום עונת , ב-29 במרץ 2017, שחררה אינדיאנה את סטאקי מהקבוצה והחתימה במקומו את הקלע לאנס סטיבנסון.
סוקירניציה
סוקירניציה (באוקראינית: Соки́рниця; ברוסית: Сокирница, "סוקירניצה"; בהונגרית: Szeklence, "סקלנצה"; בצ'כית: Sekernice, "סקרניצה"; ביידיש: סעקערניצע או סיקערניצא) הוא כפר במחוז זקרפטיה באוקראינה. הכפר שוכן על גדות נחל פומיניציה (Помийниця), במרחק של כ-10 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר חוסט.
היסטוריה.
הכפר היה שייך לאימפריה האוסטרו-הונגרית עד להתפרקותה לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנים הראשונות שלאחר המלחמה האזור השתייך להונגריה וב-1920 עבר כמו יתר זקרפטיה לידי צ'כוסלובקיה.
ב-1939 האזור סופח על ידי הונגריה אשר החזיקה בו עד לשלבי הסיום של מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה האזור עבר לשליטת ברית המועצות עד שב-1991 ברית המועצות התפרקה והאזור עבר לשליטת אוקראינה.
יהודי סוקירניציה.
העדות הראשונה ליהודים בכפר היא משנת 1728 אז הייתה בו משפחה אחת; לאחר 1735 היו מספר מפקדים ללא נוכחות יהודית בסוקירניציה והחל מסוף המאה ה-18 עד לאחר השואה הייתה התיישבות רצופה של יהודים. הקהילה התחילה להתבסס ולגדול במהלך המאה ה-19 - ב-1832 נמנו בה 139 יהודים מתוך כ-1,400 תושבים, ב-1880 נמנו בה 378 יהודים מתוך כ-1,600 תושבים ובשלבים מסוימים במהלך המאה היא הייתה גדולה יותר אפילו מקהילת יהודי חוסט. העדות הראשונה במפות לקיומו של בית קברות יהודי בקרבת הכפר היא מ-1865.
ב-1910 נמנו 523 יהודים וב-1930 נמנו כ-600 יהודים מתוך כ-3,200 תושבים. בערב השואה רוב היהודים היו סוחרים זעירים שהתפרנסו מהשווקים בחוסט ובבושטינה או בעלי מלאכה, אך כמות גדולה עסקה גם בחקלאות.
השואה ולאחריה.
עם הכיבוש ההונגרי ב-1939 החלה פגיעה בתנאי המחיה ובמעמד היהודים וחלק מהם גויס לשירות העבודה שכלל עבודת כפייה במסגרת הצבא ההונגרי. במפקד שנערך ב-1941 היו בכפר 685 יהודים, שהיוו כחמישית מאוכלוסייתו הכללית.
ב-19 במרץ 1944 גרמניה הנאצית כבשה את הונגריה. בעקבות כך החל ריכוז של היהודים ברחבי הונגריה בגטאות ובאפריל 1944 הוקם בכפר גטו שריכז גם יהודים מכפרים סמוכים ובהם קראיניקובו, דנילובו , דרהובו , אולקסנדריבקה וסלדובוש (שמו שונה לסטבליבקה אחרי המלחמה) ואף ממקומות רחוקים יותר כמו מיז'היריה, נהרובץ וקולוצ'בה . בגטו, שלפי עדויות ניצולים שהו בתוכו כ-4,000 או כ-5,000 איש בצפיפות גדולה, הוקם יודנרט שהפעיל שירות סדר יהודי שפעל במקביל לז'נדרמים הונגרים ומטבח ציבורי שסיפק בעצמו את צורכי המזון של התושבים; בנוסף השלטונות שילחו את יושבי הגטו הבוגרים לעבודות כפייה מחוץ לגטו
ב-15 במאי 1944 (או לפי גרסה אחרת בחג שבועות ה'תש"ד, ב-28 במאי) השלטונות ריכזו את תושבי הגטו ולאחר מכן הם הולכו לתחנת הרכבת בסלדובוש ומשם נשלחו לאושוויץ. כ-10% מיושבי הגטו שרדו את המלחמה וניסו להקים בכפר את הקהילה מחדש, אך כעבור מספר שנים הם עזבו לחוסט בה התרכזה קהילה גדולה יותר ומשם רובם בסופו של דבר עלו לישראל או עברו למקומות אחרים בעולם.
רבני העיירה.
מתשובה בספר "חקל יצחק" של האדמו"ר מספינקא יצחק אייזיק וייס אל סקרניצה משתמע שהיה רב בכפר כבר בה'תר"ס (1900) אך הוא לא מזכיר את שמו והוא לא מוזכר במקומות אחרים. בשנים שלאחר מכן ועד השואה ידועים שני רבנים בסקרניצה, שפרשו את חסותם גם על היישובים הסמוכים:
השרפה בתיאטרון אירוקווי
השרפה בתיאטרון אירוקווי התרחשה ב-30 בדצמבר 1903, בשיקגו, אילינוי. זוהי שרפת התיאטרון הקטלנית ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. לפחות 602 בני אדם נהרגו כתוצאה מהשרפה, אך לא כל ההרוגים דווחו מכיוון שחלק מהגופות נלקחו ממקום האירוע.
התיאטרון.
תיאטרון האירוקווי מוקם ליד אזור הלופ שסיירו בו כוחות משטרה, מתוך מחשבה שכך נשים ירגישו בטוחות יותר לבקר בתיאטרון. התיאטרון נפתח בנובמבר 1903 לאחר עיכובים רבים. עם פתיחתו הוא זכה לתשבחות על ידי מבקרי דרמה, אחד מהם כתב בוראייטי שהאירוקווי "היפה ביותר... בשיקגו".
לתיאטרון הייתה קיבולת של 1,602 מבקרים עם 3 אזורי ישיבה. באולם המרכזי (ה-orchestra), היו 700 מושבים. באזור השני, היציע, היו 400 מושבים ובאזור השלישי, הגלריה, היו 500 מושבים. בנוסף היו 6 תאים פרטיים.