בשנת 1961 נישא לאסתר זייד, שנודעה מאז בשם אסתר עופרים. לאחר הנישואים השתחררה אסתר מצה"ל, ועברה להתגורר עם אבי בדירת חמותה. אסתר גם הצטרפה לצמד "העופרים". לאחר הצטרפותה שינתה הלהקה את שמה ל"שלישיית העופרים", והופיעה באזור חיפה. עקב חילוקי דעות על חלוקת הרווחים, עזב קראוס את הלהקה תוך זמן קצר.
אבי ואסתר עופרים הקימו את הצמד "אסתר ואבי עופרים" . הצמד צבר עם השנים פרסום בינלאומי.
ראובן שפר, חבר רביעיית מועדון התיאטרון סייע לזוג להופיע כאמני חימום במועדון התיאטרון בתל אביב. זמן קצר לאחר מכן הובילו מופע משלהם, "מוסר עדין", בבימויו של אורי זוהר.
שיא הקריירה וההצלחה העולמית.
בשנים 1960–1961 הקליטו שני אלבומים, הראשון נקרא "העופרים" והשני "מוסר עדין". האלבומים זכו להצלחה רבה ושירים רבים מתוכם, בהם של אריה לבנון, דן אלמגור ובני ברמן, הושמעו תדיר בקול ישראל.
העופרים חתמו על חוזה הקלטות עם חברת פיליפס ההולנדית, והצליחו בהולנד עם הגרסה האנגלית של "עוד ריקוד אחד". הצמד הקליט את האלבום הראשון שלו בארצות הברית "שירים מהעולם", הכולל את "לילה לילה" ו"אדמה אדמתי" של מרדכי זעירא.
במהלך השנים הבאות הופיעו העופרים באירופה ובארצות הברית, בעוד שקריירת הזמרה של אסתר נסקה גם כסולנית.
בשנת 1967 עברו בני הזוג ממינכן ללונדון, שם הכירו את עדי סמל, ישראלי שהפך למנהלם האמנותי.
העופרים הופיעו בשנת 1968 בתוכנית טלוויזיה באנגליה עם השיר "סינדרלה רוקפלה", וזכו להצלחה מסחררת. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל הודפס במספר רב של מדינות ובכללן ישראל, אוסטרליה, אנגליה, צרפת, גרמניה וארצות הברית.
השיר "סינדרלה רוקפלה", שהיה פופולרי בקרב צרכני המוזיקה, לא הושמע בתחילה בישראל בעקבות חרם שהוטל במשך שנים על שידור שירי הזוג, משום שהופיעו בגרמניה בערב יום כיפור. חיים טופול הצליח לבסוף לגרום לשידורו של השיר האהוב ולשירים הישנים שהיו אהובים על קהל המאזינים מעל גלי האתר ולהפסקת החרם.
העופרים קיבלו תוכנית קבועה במסגרת שידורי ה-BBC, ואף הופיעו במופע המלכותי באלברט הול, והוצגו בפני המלכה אליזבט השנייה. הצמד הוזמן להופיע בשידור הצבע הראשון בגרמניה.
אבי משך לסגנון הדיסקו, שהיה מאוד פופולרי באותה תקופה, ולחומר הומוריסטי כגון "סינדרלה רוקפלה" ואילו אסתר הסתייגה מכך. במרץ 1969 ערכו השניים קונצרט משותף אחרון בקלן ולאחריו, השניים נפרדו. אבי עבר ללונדון, פנה לאמרגנות וניסה כוחו בהקלטת אלבום משלו. הם התגרשו בנובמבר 1970.
שלהי הקריירה ואחריתו.
בסוף שנות ה-60 החל בזוגיות עם השחקנית הגרמניה איריס ברבן. הקשר נמשך עד תחילת שנות ה-70.
עופרים השתקע במינכן בשנת 1972 והקים עם המוזיקאי טום וינטר את הצמד Ofarim &amp; Winter, ואף הוציאו אלבום שכתבו והפיקו בעצמם. האלבום לא זכה להצלחה והצמד התפרק.
לאחר מכן הקים את חברת התקליטים PROM שהוציאה במהלך שנות ה-70 אלבומים עבור אמנים שונים מגרמניה.
בשנת 1977 הפיק עבור יגאל בשן אלבום ראשון באנגלית בשם "You Got The Power".
בינואר 1979 נעצר על החזקת סמים והעלמת מיסים. לאחר מכן הורשע ונידון למאסר של שנה על תנאי.
ב-1982 הוציא את הספר "מחיר השנים הפרועות", בו סיפר, בין השאר, על התמכרותו לסמים.
בשנות ה-80 התמקד בפעילות כמפיק ובסוף שנות ה-90 תמך בקריירה של בנו.
מאז גירושיו התחתן פעמיים נוספות. נישואיו האחרונים היו לסנדרה. נולדו להם שני בנים, גיל עופרים זמר פופ גרמני וטל עופרים, זמר ונגן גיטרה בס. והם התגרשו ב-2004,
ב-2009 הוציא את אלבומו האחרון, Too Much of Something, לאחר 27 שנות הפסקה. האלבום הוקלט בישראל ובניו השתתפו בו בשירה ובנגינה. גיל עופרים שר בו את השיר Goodbye.
עופרים התגורר בעיר מינכן בגרמניה עד מותו ב-4 במאי 2018 ממחלה, בגיל 80. נטמן בבית העלמין היהודי החדש במינכן.
ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי
יחסי אריתריאה–בורקינה פאסו
יחסי אריתריאה–בורקינה פאסו הם היחסים הדו-צדדיים שבין מדינת אריתריאה לבין בורקינה פאסו.
פריס יפני
פָּרִיס יפני (שם מדעי: "Paris japonica") הוא צמח הגדל באזורים התת-אלפיניים ביפן.
מאפיינים.
צמח רב שנתי בעל צמיחה איטית. פורח ביולי, הפרח הלבן נישא במרכז דור של שמונה עלי גזע. הוא מעדיף אקלים קריר, לח ומקומות מוצלים.
פריס יפני הוא הצמח בעל הגנום הגדול ביותר הידוע למדע, בעל כ-150 מיליארד זוגות בסיסים ו-40 כרומוזומים. מספר זוגות הבסיס בכל תא גדול פי 50 יותר מאשר זה של האדם. זהו הגנום הארוך ביותר הידוע בעולם החי. דנ"א של תא בודד, במידה ונמתח, יכול להגיע לאורך של 91 מטר. לפרח 19 מיליארד זוג בסיסים יותר מאשר מחזיק השיא הקודם, משויש ריאה, אשר בעל 130 מיליארד זוגות בסיסים השוקלים כמעט 132.83 פיקוגרם לכל תא.
פסאודו-פוקילידס
מרסל אדמס
מרסל אדמס (באנגלית: Marcel Adams; 2 באוגוסט 1920 – 11 באוגוסט 2020) היה איל נדל"ן קנדי יהודי, מיליארדר, וניצול שואה יליד-רומניה.
ביוגרפיה.
אדמס נולד בשם מרסל אברמוביץ' (Marcel Abramovich) למשפחה יהודית ברומניה ב-1920. אביו היה בורסקאי. במהלך מלחמת העולם השנייה אולץ לעבוד במחנה עבודה נאצי (1941 - 1944). הוא נמלט לטורקיה, וממנה עלה לישראל שתחת המנדט הבריטי, בה לחם במלחמת העצמאות. ב-1951 ירד לקנדה, בה עבד כבורסקאי בקוויבק סיטי. ב-1955 החל להשקיע בנדל"ן, והבניין הראשון בו השקיע זכה ל-70% תשואה. ב-1958 הקים את חברת "Iberville Developments", וב-1959 פתח את הקניון הראשון של החברה. בנו, סילבן אדמס, מנהל את החברה כיום. ב-2017 היו בבעלות החברה יותר מ-100 נכסים בהיקף של כמעט מיליון מ"ר.
בשנת 2005 ייסד אדמס קרן מלגות על שמו ובמשך השנים זכו חוקרים ישראלים רבים במלגה זו.
חייו האישיים.
ב-1953 נישא לאנני אדמס. לזוג ארבעה ילדים: ג'וליאן, סילבן, לינדה וליאורה. בנו ג'וליאן אדמס הוא ביוכימאי שעמד בראש הצוות שפיתח את התרופה "Velcade". בנו סילבן אדמס מנהל את חברת הנדל"ן "Iberville", ופועל רבות בישראל בתחומי הפילנתרופיה בספורט. בתו לינדה אדמס-טרוי עורכת דין ונשואה לפרשן והמרצה גיל טרוי, ובתו לאורה אדמס היא אחות.
נפטר ב-11 באוגוסט 2020.
פשיטה (סדרת טלוויזיה)
"פשיטה" (ברוסית: Налёт) הוא סדרת טלוויזיה רוסית בהפקת חברת "Cargo Film", שעלתה לשידור בערוץ הראשון ב-10 באפריל 2017 והיוותה עיבוד לסדרת טלוויזיה צרפתית באותו שם (Braquo). התפקידים הראשיים בסדרה גולמו על ידי ולדימיר משקוב ודניס שבדוב. הצילומים נערכו בקלינינגרד. עונה שנייה שודרה בערוץ הראשון החל מאפריל 2021.
תקציר עלילת הסדרה.
בתא מעצר בכלא של המחלקה הראשית לביטחון פנים של משטרת העיר קלינינגרד מתרחש אירוע נורא: הבלש אנדריי ריז'וב מבצע התאבדות לאחר שהואשם בפשע שהוא לא ביצע.
ארבעה מעמיתיו — אולג קפלן, פאבל קרפנקו, אוקסנה גוליקובה ופיודור ואצ'בסקי, בטוחים בהיותו חף מפשע מתחילים בחקירה משלהם של האירוע. עבורם, זהו עניין של כבוד להחזיר לריז'וב את שמו הטוב ולהשיג את הצדק בעניינו
לואי ריאל
לואי דייוויד רִיאֶל (באנגלית ובצרפתית: Louis David Riel; 22 באוקטובר 1844 – 16 בנובמבר 1885) היה פוליטיקאי קנדי, מייסד הפרובינציה הקנדית מניטובה ומנהיגם הפוליטי של המטיסים בשטחי הפרריה הקנדית. הוא הנהיג שתי מרידות נגד ממשלת קנדה ונגד ראש ממשלתה הראשון לאחר איחודה, ג'ון אלכסנדר מקדונלד. ריאל שאף לשמור על זכויותיהם ועל תרבותם של המסטיסים כאשר שטחי מולדתם בצפון-המערב הפכו בהדרגה לשטחי השפעה קנדיים. במשך השנים הוא הפך לגיבור עממי של דוברי הצרפתית, של הלאומנים הקתולים, של התנועה למען זכויות הילידים ושל תנועת השמאל החדש. ריאל זכה לתשומת לבם של החוקרים, יותר מכל דמות אחרת בהיסטוריה של קנדה.
מעשה ההתנגדות הראשון שלו היה שהתחולל בשנים 1869 – 1870. הממשלה הזמנית שהוקמה על ידי ריאל ניהלה בסופו של דבר דיונים על התנאים שעל פיהם הצטרפה מניטובה לאיחוד קנדה. ריאל הורה על הוצאתו להורג של ונמלט לארצות הברית מחשש מהעמדה לדין. למרות זאת, הוא מכונה לעיתים קרובות "אבי מניטובה". אף על פי שהוא נחשב לפושע נמלט, הוא נבחר שלוש פעמים כחבר בבית הנבחרים של קנדה, אם כי הוא מעולם לא תפס את מושבו. באותן שנים הוא היה מתוסכל מאוד מכך שהוא נאלץ לשהות בגלות על אף אמונתו ההולכת וגדלה שהוא היה הבחירה האלוהית כמנהיג וכנביא, אמונה שבהמשך תהווה את הבסיס לפעילותו. בשל אמונתו הדתית, מנהיגים קתולים שתמכו בו בעבר, התכחשו אליו בהדרגה. ב-1881, בהיותו בגלות במונטנה שבארצות הברית, הוא נשא אישה והביא לעולם שלושה ילדים.
ב-1884 נקרא ריאל על ידי מנהיגי המטיסים בססקצ'ואן כדי שישטח את טענותיהם בפני ממשלת קנדה. תחת זאת הוא ארגן כוח התנגדות צבאית שגרמה להסלמה בעימות הצבאי, של 1885. ממשלת אוטווה עשתה שימוש במסילת הברזל החדשה שנבנתה כדי לשלוח לאזור אלפי חיילים. מהלך זה הסתיים במעצרו של ריאל ובהעמדתו לדין בעוון בגידה חמורה. לאחר שדחה מחאות ופניות רבות מהציבור, החליט ראש הממשלה מקדונלד להוציאו להורג בתלייה. בעיניהם של הקנדים צרפתים נתפס ריאל כקורבן הירואי. להוצאתו להורג הייתה השפעה מתמשכת על מהלך הרוחות בקנדה והיא גרמה לקיטוב בין הקבוצות האתניות והדתיות של האומה החדשה. אף על פי שרק מאות ספורות של אנשים הושפעו באופן ישיר מהמרד בססקצ'ואן, התוצאה ארוכת הטווח הייתה ששטחי הפרריה עברו בסופו של דבר לשליטתם של דוברי האנגלית ולא של דוברי הצרפתית. השפעה ארוכת טווח אף יותר הייתה ההתנכרות המרירה של דוברי הצרפתית ברחבי קנדה שזעמו על הדיכוי שחוו מידי בני ארצם.