Vox הוא ערוץ טלוויזיה הנמצא בבעלות Discovery Communications Nordic. משרדי הערוץ נמצאים בלונדון, אולם הערוץ מיועד לקהל הצופים בנורווגיה. הערוץ התאום של Vox הוא TVNorge.
התוכניות המשודרות בערוץ מיועדות לקהל הצופים המבוגר בגילאי 30+. בערוץ משודרות תוכניות פשע, אירוח, הומור וסרטים.
בשנת 2020 שיעור הצפייה של הערוץ היה 2.4%.
היסטוריה.
בשבועות שקדמו להשקת ערוץ Vox, ב-TVNorge הסתכנו בסכסוך משפטי עם ערוץ הטלוויזיה הגרמני Vox Television GmbH שבבעלות RTL, בשל מחלוקות בעניין השם. זאת משום שחשבו כי ייתכן ויתבלבלו בין שני הערוצים. ב-20 בינואר 2012 פורסם כי ב-Vox יוכלו לשמור על שם הערוץ החדש, כיוון שבית המשפט קבע כי השימוש בשם המיועד לקהל הנורווגי לא יכול לפגוע בערוץ הגרמני, כיוון שהם מיועדים לשידור במדינות שונות.
Vox היה זמין בשידורי כל חברות הטלוויזיה המובילות בנורווגיה: Riks-TV, Get, Canal Digital ו-Altibox החל מהשקתו.
התוכנית הראשונה ששודרה ב-23 בינואר 2012 בשעה 20:00 בערב, הייתה הסרט "הסיפור המדהים של בנג'מין באטן".
סטירה עות'מאנית
סטירה עות'מאנית (בטורקית: osmanlı tokadı) הוא מונח מתחום אמנויות הלחימה המתאר מכת כף יד קטלנית. את המכה היו מתרגלים בצבא העות'מאני, כדי שלחיילים העות'מאנים תהיה דרך להילחם גם ללא כלי נשק.
על רקע חילוקי דעות בין טורקיה ובין ארצות הברית לגבי היחס הנאות למובלעת הכורדית בסוריה, טען נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן שארצות הברית לא חוותה סטירה עות'מאנית.
נבו הוצאה לאור
נבו הוצאה לאור בע"מ המוכרת בשם המקוצר "נבו" היא חברה ישראלית פרטית העוסקת בהוצאה לאור של ספרות משפטית ובהפעלת אתר אינטרנט בעל אותו שם המכיל מאגר מידע משפטי. החברה היא בבעלות אלי נבו ומרכזה בשריגים.
הוצאה לאור.
"נבו" עוסקת בהוצאה לאור של ספרי משפט, ועם הכותבים המפרסמים בה נמנים חוקרים ושופטים בולטים, ביניהם: אהרן ברק, יצחק זמיר, יצחק אנגלרד, אליעזר ריבלין, דני פרידמן, נילי כהן, גבריאלה שלו, אורי גורן, מרדכי קרמניצר, יוסף גרוס, רון שפירא, אסף פוזנר, יצחק עמית, דורון מנשה, אלכס שטיין, עפר גרוסקופף, דיויד גילה, דוד האן, אוריאל פרוקצ'יה, ש"ז פלר, מיגל דויטש, יהושע ויסמן, ברוך ברכה, אביגדור קלגסבלד, דוד גליקסברג, אמנון כרמי, בועז סנג'רו, מיכאל קורינאלדי, שמואל שילה, חיים כהן.
אתר אינטרנט.
אתר האינטרנט "נבו" הוא מאגר מידע משפטי בישראל שמספק:
מלוא שירותיו של אתר האינטרנט פתוחים למנויים בלבד, אך חלק משירותיו, כגון מאגר החקיקה, פתוחים לציבור ללא תשלום.
האתר מפיץ ללא תשלום שני ניוזלטר יומיים, האחד שבו סקירה של חידושי חקיקה (חוקים, תקנות, הצעות חוק ופרוטוקולים של ועדות הכנסת), והאחר שבו תקצירים של פסקי דין נבחרים מכל בתי המשפט בישראל. בנוסף, האתר כולל רשימה של "כללי האזכור האחיד בכתיבה המשפטית".
נבו (הוצאה לאור)
חנה הראל
חנה הראל (27 בספטמבר 1923 - 31 בדצמבר 2021) הייתה מורה ומחנכת ישראלית. הקימה וניהלה את היחידה לחינוך לחיי משפחה וחינוך מיני במשרד החינוך והתרבות.
ביוגרפיה.
חנה הראל (לפושניאן) נולדה בתל אביב, אליה הגיעו הוריה מבֵּסָרַבְּיָה בעלייה השלישית, בעקבות פרעות ופוגרומים שנעשו בקהילה היהודית שבקישינב. כ-20 שנים לאחר מכן, משפחותיהם של הוריה ניספו בשואה. לאביהָ הייתה חנות ובית מלאכה לתיקון עטים נובעים בשם "הנובע", סמוך לבית פרומין בירושלים, בתקופה שהכנסת שכנה שם. רבים מהשרים וחברי הכנסת פקדו את החנות כדי לרכוש או לתקן בה עטים נובעים.
למדה בבית הספר "לדוגמה" ולאחר מכן סיימה את לימודי התיכון וסמינר למורות במכללת לוינסקי לחינוך. המכללה נקראה בשם "בית המדרש למורות ביפו (מוסד חובבי ציון) לזכר א. ל. לוינסקי", ונודעה בשם "סמינר לוינסקי". שם בסמינר, המורה שלה לוין קיפניס המליץ לה לשנות את שם משפחתה ל"לפידות" במקום "לפושניאן".
יצאה ל"הכשרה" בקיבוץ גבת, בקיבוץ גבת הייתה מדריכה של תנועת הנוער מחנות העולים והדריכה את "חבורת הנוער" טרם התגייסותם לפלמ"ח. בין חניכיה היה פילון פרידמן, שנפל בקרב בכיבוש מצודת כ"ח.
הייתה ממקימי קיבוץ חמדיה ב-1942. עברה לקיבוץ מעוז חיים ובשנת 1946 נישאה למנשה הראל, שם עסקה בהוראה, והייתה המורה של ילדי הקיבוץ. בעקבות הפילוג בתנועה הקיבוצית, עברה לקיבוץ גשר הזיו, ובשנת 1952 עברה עם משפחתה לקיבוץ רמת רחל. גם שם המשיכה בהוראה, והעמידה דורות של תלמידים.
סיימה תואר ראשון ושני בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הצטרפה למזכירות הפדגוגית של משרד החינוך, ופיתחה את תחום החינוך החברתי.
החינוך המיני עלה לתודעה בתקופתו של יגאל אלון כשר החינוך, הוא הטיל על חנה הראל להקים את "היחידה לחינוך מיני ולחינוך לחיי משפחה" במשרד החינוך. עם כניסתו של אהרן ידלין לתפקיד שר החינוך, בתקופה שאליעזר שמואלי היה מנכ"ל המשרד, החינוך המיני נעשה ממוסד יותר, ונכנס לתוכנית הלימודים. הראל הכינה, כתבה וערכה תוכניות לימוד מהגיל הרך ועד לגיל ההתגברות, תוכך כדי יצירת הקשר בין החינוך המיני והחינוך לחיי משפחה. היא ערכה כנסים, סדנאות וימי עיון בנושא החינוך המיני בשיתוף ד"ר רות וסטהיימר. חנה הראל ניהלה את היחידה, ופיתחה תוכניות לימוד עד ליציאתה לגמלאות ב-1988.
בשנים 1961–1963 לימדה בישיבה דפלטבוש בניו יורק, במסגרת "תוכנית חילופי מורים".
בשנת שבתון ב-1971 לימדה ב-Jewish Free School, בלונדון.
חנה הייתה נשואה במשך 68 שנים למנשה הראל פרופסור לגאוגרפיה וחתן פרס ישראל לחקר ידע ארץ ישראל, עד שנפטר. לזוג שני בנים ובת.
התגוררה ברמת מוצא.
נפטרה ב-31 בדצמבר 2021, כ"ז בטבת תשפ"ב, ונקברה לצד בעלה בחלקת יקירי ירושלים שבהר המנוחות.
אופרקולום (חלזונות)
המסדר הראשון (מלחמת הכוכבים)
האימפריה הגלקטית (מלחמת הכוכבים)
מיכאל שולטה
מיכאל שוּלְטֶה (בגרמנית: Michael Schulte; נולד ב-30 באפריל 1990) הוא זמר גרמני אשר נבחר לייצג את גרמניה באירוויזיון 2018 עם השיר "You Let Me Walk Alone".
ביוגרפיה.
מיכאל שולטה נולד ב-1990 בדולרופ (Dollerup) שבגרמניה (אז מערב גרמניה). אחרי הלימודים שירת בשירות הלאומי הגרמני. ב-2008 פרסם בערוץ היוטיוב שלו גרסאות כיסוי לשירים מוכרים. בעקבות החשיפה בערוץ הוחתם על ידי Weinstein Media, חברה לניהול אמנים.
ב-2011 התמודד בעונה הראשונה של "The Voice" הגרמני וסיים במקום השלישי. הוא חתם לאחר מכן בחברת התקליטים העצמאית Edel AG, והוציא את אלבום הבכורה שלו, Wide Awake, ב-2012. הסינגל הראשון מתוכו, "Carry Me Home", הגיע למקום השמיני במצעד הגרמני. האלבום עצמו לא זכה להצלחה מסחרית.
בקדם האירוויזיון של שנת 2018 הצליח לגבור בין היתר על הזמרת Ivy Quainoo, אשר לה הפסיד את הזכייה ב-The Voice ב-2011.
ב-12 במאי 2018 הופיע שולטה במופע הגמר של האירוויזיון, ובסיומו דורג במקום הרביעי.
מלונות U
מלונות יו (באנגלית: U hotels) הם מותג מלונות בבעלות רשת מלונות פתאל.
מלונות המותג.
יו בוטיק כנרת.
יו בוטיק כנרת הוא מלון בוטיק, ספא הממוקם על שפת הכנרת בעיר טבריה. במלון 59 חדרי בוטיק שעוצבו על ידי האדריכלים יהודיה ויואל פייגין. המלון מתפרס על פני 12 דונמים. הוא מחולק לשני מבנים, מבנה מרכזי רבוע ומבנה עגול. במבנה המרכזי קיימת מסעדה יוקרתית, ספא המלון וחדר הכושר. במבנה העגול קיימים חדרי המלון. מלון יו בוטיק הוא המלון הראשון שהוקם על שפת הכנרת ב-30 השנים האחרונות. המלון נפתח לראשונה ב-8 במאי 2017.
יו מג'יק פאלאס אילת.
יו מג'יק פאלאס אילת הוא מלון משפחתי הממוקם על שפת הלגונה בעיר אילת. במלון 324 חדרים וסוויטות הפונים לבריכת המלון, הלגונה ושדה התעופה. המלון נפתח ב-2000.
יו ספלאש אילת.
יו ספלאש אילת הוא מלון משפחתי הכל כלול הממוקם בגבול העיר אילת וקיבוץ אילות. במלון 279 חדרים וסוויטות. בעבר, המלון נקרא "מג'יק סאנרייז אילת". המלון מתבוסס על שיטת הכל כלול. המלון כולל מבנים קטנים רבים המשמשים חדרים. במרכז המבנים קיימים מגרשי ספורט.
יו קורל ביץ' קלאב אילת.
יו קורל ביץ' קלאב אילת הוא מלון משפחתי אולטרה הכל כלול הממוקם בצד המערבי של העיר אילת. במלון 282 חדרים וסוויטות. בעבר המלון נקרא "קלאב מד אילת". המלון מתבוסס על שיטת הכל כלול אולטרה.
מלונות אשר היו לשעבר תחת המותג.
יו סוויטס אילת.
יו סוויטס אילת היה מלון יוקרה משפחתי ושקט על שפת הים האדום בחלקה הצפוני של העיר אילת. במלון 245 סוויטות. בתחילה המלון היה חלק מרשת המלונות "לה מרידיאן" אך לאחר פירוקו שונה שם המלון ליו סוויטס. המלון נמכר לרשת מלונות אסטרל בשנת 2018 ושם המלון שונה לאריאה (aria). המלון עבר שיפוץ בשנת 2020.
בן ציון דיקובסקי