הבניין היה אחד ממבני הציבור הראשונים הייצוגיים באויפשט. הסטנדרט הגבוה של עיצובו האדריכלי כבר בשנות ה-80 של המאה ה-19 הצביע על כך שהפרבר התעשייתי נועד להפוך לעיר עם דימוי תרבותי עצמאי, כפי שאכן קרה בראשית המאה ה-20. ההתפתחות המהירה של היישוב גרמה גם לפיצוץ אוכלוסין שהגדיל את מספר היהודים ולכן בית הכנסת הורחב בשנת 1909 על פי תוכניותיו של האדריכל ליפוט באומהורן.
מעין דוד (אריה)
מעין דוד (אריה) (נולדה ב-6 בספטמבר 1984) היא כדורגלנית עבר ישראלית, המשחקת כקשרית.
קריירה.
מועדונים.
דוד החלה לשחק כדורגל בילדותה בליגת המתנ"סים לבנות באור עקיבא. בשנת 1999 עברה ללמוד בפנימיית "הבית האדום" של הפועל תל אביב, ששימשה מסגרת לימודית ומקצועית לכדורגלנים וכדורגלניות בגיל נוער. שם השלימה את לימודיה התיכוניים וסיימה עם תעודת בגרות מלאה. בשנת 2000 זכתה עם הקבוצה בדאבל.
בשנת 2002 עברה לשחק בהפועל פתח תקווה למשך ארבע עונות, בסיומן עברה למכבי כישרונות חדרה לחמש עונות נוספות, לאחריהן הפסיקה לשחק באופן פעיל למשך ארבע שנים.
לקראת עונת 2015/2016 חזרה לשחק בשורות קבוצת בנות נתניה, שם שיחקה במשך שתי עונות ועלתה איתה לליגה הבכירה.
בעונת 2017/2018 עברה לשחק במכבי בנות אור עקיבא מהליגה הארצית ובסיום העונה זכתה עמה באליפות הליגה ועלייה לליגה הלאומית.
נכון לשנת 2020 לא משחקת באופן פעיל.
נבחרת ישראל.
בשנת 2001 זומנה לסגל נבחרת ישראל עד גיל 19. את הופעת הבכורה שלה רשמה ב-6 בספטמבר באותה שנה, נגד נבחרת הונגריה. בהופעה זו כבשה גם שער בכורה. בסך הכל רשומות לזכות דוד 5 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 19, בהם כבשה שער אחד.
דוד התאמנה לפרקים עם סגל הנבחרת הבוגרת, אך לא שיחקה במדיה משחק רשמי.
מחוץ לכדורגל.
מתגוררת באליכין. נשואה לשחקן הכדורגל עידן דוד, לזוג שלוש בנות.
מרווין בארנס
מרווין ג'רום בארנס (באנגלית: Marvin Jerome Barnes; 27 ביולי 1952 – 8 בספטמבר 2014) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1974–1980. לאורך הקריירה השתתף פעמיים במשחק האולסטאר של ה-ABA, ורשם ממוצעים כוללים של 16.0 נקודות, 9.1 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
בשנת 1997 נבחר לאחד מ-30 חברי קבוצת כל הזמנים של ה-ABA.
קריירת משחק.
קריירת מכללות.
בארנס נולד וגדל בפרובידנס שברוד איילנד, ובין השנים 1970–1974 למד בפרובידנס קולג'. בעונת 1972/1973 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, לצדו של ארני דיגרגוריו, להעפלתה הראשונה אי פעם לפיינל פור טורניר אליפות המכללות. במשחק חצי הגמר נפצע בארנס כבר לאחר 11 דקות, וקבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת ממפיס בתוצאה 85–98. בעונה הבאה המשיך להציג יכולת טובה, אולם קבוצתו הודחה מטורניר המכללות כבר בשלב שמינית הגמר (NCAA Sweet Sixteen), לאחר שהפסידה מול האלופה שבדרך – אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. לאורך 3 עונותיו בליגת המכללות קלע 20.7 נקודות והוריד 17.9 ריבאונדים למשחק, תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל, דייב גאוויט.
קריירה מקצועית.
בדראפט ה-NBA 1974 נבחר בארנס בבחירה השנייה, על ידי פילדלפיה 76', אולם בחר לשחק עבור קבוצת ספיריטס אוף סנט לואיס מליגת ה-ABA. כבר במשחקו השביעי ב-ABA קלע 48 נקודות במשחק מול סן דייגו קונקיסטדורס, ובהמשך אותה עונה קלע שיא קריירה של 54 נקודות מול ממפיס סאונדס. במהלך אותה עונה השתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA, לצד חברו לקבוצה פרדי לואיס, ובסיומה זכה בפרס "רוקי השנה" לאחר שרשם ממוצעים של 24.0 נקודות ו-15.6 ריבאונדים למשחק. בפלייאוף 1975 התעלה על עצמו עם 30.8 נקודות בממוצע למשחק, אך קבוצתו הודחה בגמר האזור המזרחי, מול קנטקי קולונלס. בעונת 1975/1976 הציג ממוצעים דומים, ונבחר בשנית להשתתף במשחק האולסטאר.
בקיץ 1976 התפרק מועדון הספיריטס יחד עם ליגת ה-ABA, ובארנס עבר לשחק בדטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA. בעונתו המלאה היחידה בקבוצה קלע 9.6 נקודות למשחק בלבד, כשחקן ספסל.
לאחר 12 משחקים בעונת הועבר בטרייד לבאפלו ברייבס, בתמורה לג'ון שומייט וגאס ג'רארד. עד לסיום אותה עונה תרם 11.8 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק כשחקן חמישייה קבוע.
ביולי 1978 הועבר עם נייט ארצ'יבלד, בילי נייט ושתי בחירות דראפט עתידיות לבוסטון סלטיקס, בתמורה לקרמיט וושינגטון, סידני ויקס, פרימן ויליאמס וקווין קונרט. בפברואר 1979 שוחרר מהקבוצה. בעונת שיחק ב-20 משחקים עם סן דייגו קליפרס, בטרם עזב את ליגת ה-NBA.
בשנת 1980 עבר לשחק בקבוצת פלקנסטרו טריאסטה האיטלקית, ובין השנים 1980–1986 שיחק לתקופות קצרות עבור "דטרויט ספיריטס", "אוהיו מיקסרס" ו"אוונסוויל ת'אנדר" מליגת ה-CBA.
חייו האישיים.
בשנתו האחרונה בבית הספר התיכון בפרובידנס נעצר ביחד עם כנופייתו לאחר שניסו לשדוד אוטובוס. בשנת 1972 הכה את אחד מחבריו לקבוצה בפרובידנס קולג' עם מפתח ברגים. לאחר שהודה באשמה, הוטל עליו לשלם פיצויים בסך 10,000 דולר, ונגזר עליו מאסר על תנאי. בשנת 1976, בעת ששיחק עבור דטרויט פיסטונס, נמצא סוחב רובה בתיקו בנמל התעופה דטרויט מטרופוליטן; בכך הפר את תנאי שחרורו, והוא נשפט ל-152 ימי מאסר בבית סוהר.
לאחר פרישתו ממשחק נעצר בארנס באשמות פריצה, הסגת גבול ואחזקת סמים. לאחר שאיבד את כל כספו הפך לחסר בית, ונדד בין בוסטון, דטרויט וסנט לואיס.
ב-8 בספטמבר 2014 נפטר בארנס בפרובידנס, בגיל 62.
מרווין ברנס
פלקונקולוס פרונטטוס
פלקונקולוס פרונטטוס (שם מדעי: Falcunculus frontatus) היא מין של ציפור שיר אוסטרלית, השייכת למשפחה מעובי ראש, אם כי כמה חוקרים רואים בה מין במשפחה נפרדת (Falcunculidae). זוהי הציפור היחידה בסוגה. מצב שימורה הוא "ללא חשש", אך כמה מהתת-מינים סובלים מאוכלוסיות מפורדות וכן מהרס בתי גידולם.
ציפור זו נראית כמו שילוב של ירגזי או זהבן ואולי גם חנקן, אך למעשה קרובה יותר לעורביים ולעדניים. כמה חוקרים רואים בציפור מין במשפחה עצמאית, אך אחרים מכלילים אותה עם בני המשפחה מעובי ראש.
ישנם 3 תת-מינים של הציפור:
הזכר בעל גוונים צהובים עם ראש גדול בצבע לבן ובעל פסים שחורים עבים ולראשו ציצה זקורה. הנקבה קטנה יותר בצבע ירוק-זית. אורכם הממוצע 16 סנטימטרים ומשקלם עד 27 גרם. המקור של הציפורים עבה יחסית, מזכיר מבנה של מקור תוכי, מה שמאפשר לו להיזון מזחלי חרקים שונים הקבורים מתחת לענפים. בנוסף הוא יאכל חיפושיות, חגבים, עכבישים ואף גוזלים בעונת הרבייה.
הציפורים הקטנות חיות בקרבת נחלים ואזורים מיוערים או מיוערים בדלילות ברחבי אוסטרליה.
בדומה למרבית העופות הם מונוגמיים החיים עם בן זוג קבוע. זוג הציפורים מקנן על עצי אקליפטוס והנקבה תטיל 2 עד 3 ביצים הבוקעות כעבור 20 יום בערך.
סנטה כריסטינה דה לנה
כנסיית סנטה כריסטינה דה לנה (בספרדית: Iglesia de Santa Cristina de Lena) היא כנסייה קתולית אסטורית בעלת ארכיטקטורה טרום-רומנסקית במועצה האזורית בקהילה האוטונומית של אסטוריאס בצפון-מערב ספרד. הכנסייה מוקדשת ל קדושה מעונה, שעל פי האגדה, חיה בעיר האיטלקית במאה השלישית לספירה, ומתה בשל אמונתה כנערה צעירה. הקדוש המגן המקורי של הכנסייה היה כנראה . הכנסייה הוכרזה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1985, ונחשבת לאחת הכנסיות החשובות בסגנון האסטורי, שנשתמרו עד ימינו.
מיקום.
הכנסייה ממוקמת בסמוך לכפר וגה דל ריי (Vega del Rey), גבוה מעל הנהר לנה, 36 קילומטרים דרומית לאוביידו. דרך המעבר החשובה מבחינה היסטורית עוברת בעמק הלנה מעל ההרים הקנטבריים, דרך רומאית לשעבר שחיברה את לאון עם אוביידו והחוף. תוואי זה משמש כיום לכביש המהיר 66, כביש AS 242 וקו הרכבת לאון-חיחון.
היסטוריה.
יסודות הכנסייה עשויים להיות מהמאה ה-7, מהתקופה הוויזיגותית. המבנה הנוכחי מיוחס לתקופת שלטונו של (842–850) או יורשו (850–866). אין רשומות כתובות שיכולות לתת אינדיקציה למועד הקמת הכנסייה. הכנסייה הייתה ככל הנראה חלק ממתחם ארמון, בדומה לזה של הר נרנקו שליד אוביידו (שם השתמרו ה, "האולם המלכותי" לשעבר, שהפך לכנסייה סנטה מריה דל נרנקו וקפלת הארמון סן מיגל דה ליו), משום כך שם האתר בספרדית מכיל את המציין פלאסיו (Palacio), כלומר ארמון.
שיפוצים ושחזורים.
ב-28 בנובמבר 1793 ביקר בכנסייה גספר מלצ'ור דה חוביאנוס (Gaspar Melchor de Jovellanos, 1744–1811) ושרטט אותה.
בשנת 1887 החל האדריכל ריקרדו ולסקס בוסקו (Ricardo Velázquez Bosco, 1843–1923) לשקם את המבנה. מצב המבנה באותה תקופה היה מעורר דאגה. בשנת 1919 שוחזרה הכנסייה שוב. הבניין נפגע במרד באסטוריאס בשנת 1934. עבודות שיפוץ ושיקום קטנות יותר בוצעו בשנות החמישים של המאה ה-20, במיוחד הנמכת הקרקע סביב הבניין כדי למנוע כניסה של מי שיטפונות. בשנת 2012 שופצו הגג והחלונות.
תיאור.
המבנה מבחוץ.
הבניין בנוי מאבני גזית לא אחידים המורכבים יחד עם מלט. אבנים גדולות שימשו רק לפינות. הקירות החיצוניים מחוזקים על ידי 32 תומכות. האולם המרכזי מלבני ואליו מתחברים חדרים ריבועיים שתקרתם קמרון מכל ארבעת הצדדים. הרחבה המערבית משמשת כמבואת כניסה, השלוחה במזרח כאפסיס.
פנים המבנה.