אלבום הבכורה "תמיד חוזר אלייך" הופק על ידי רונן הלל, ושיר הנושא הלהיט "תמיד חוזר אלייך" הגיע למקום החמישי במצעד הפזמונים של רשת ג' וזכה בתואר השיר המושמע ביותר בתחנה לשנת 2013. המוזיקה של גורליצקי משלבת לחנים מלודיים עם הפקה רוקית מודרנית, שילוב הנשמר לאורך כל שירי האלבום. ב-2013 הופיע בפסטיבל הפסנתר, בו אירח את הזמרת מירה עווד.
בינואר 2016 יצא האלבום השני שלו "שתי ארצות", הכולל את הלהיט "מגדלים", בו הוא מארח את סולן תיסלם, דני בסן. האלבום משלב בתוכו אמירה חברתית חדה. השיר "מגדלים" טיפס עד למקום השלישי במצעד הישראלי של רשת גימל, ולווה בווידאו קליפ שהשתמש בתיעוד מהמחאה החברתית של קיץ 2011.
ויולנט רבולושן
לוס סטאס
לוס סטאס (בספרדית: Los Zetas) הוא סינדיקט פשע מקסיקני שבסיסו בנואבו לארדו, טמאוליפס, על גבול מקסיקו-ארצות הברית. הארגון התפתח לכדי קרטל סמים המכנה את עצמו נכון לדצמבר 2015 "קרטל דל נורטה" (קרטל הצפון).
הארגון שנחשב בידי ממשלת ארצות הברית לקרטל המתקדם ביותר מבחינה טכנולוגית, המתוחכם, החזק, המסוכן והאכזרי ביותר הפועל במקסיקו, הוקם בסוף שנות ה-90 בידי אוסיאל קארדנאס גיין , הבוס של קרטל המפרץ המקסיקני. בעקבות פרס שהכריזו על ראשו רשויות אכיפת החוק האמריקניות, אסף אוסיאל אנשי קומנדו עריקים או מושחתים מצבא מקסיקו, במיוחד מיחידת העילית "Gafe" , יחידה מוטסת של הכוחות המיוחדים שחלק מרכזי בעבודתה היה המלחמה במבריחי הסמים. אחד מיוצאי היחידה ארתורו גוסמן דסנה חבר אליו ליצירת כוח פרה-מיליטרי מצויד במיטב הציוד הצבאי ובציוד תקשורת מתקדם שמאפשר להם לצותת למערכות הקשר של המשטרה והצבא ומקשה על איתורם. ארגון זה עבד במשך העשור הראשון של המאה ה-21 כצבא פרטי של קרטל המפרץ. מעצרו של אוסיאל ב-2003 בעקבות הלחץ הציבורי שנוצר בשל הקמת לוס סטאס ופעילותו, הובילה ליצירת שיתוף פעולה בין קרטל המפרץ וקרטל טיחואנה שראשיו ישבו אף הם בכלא "לה פלמה" בתקופה זו.
בפברואר 2010 פרש הארגון מחברותו בקרטל המפרץ, והפך לארגון פשע עצמאי. בניגוד לארגוני פשע מסורתיים במקסיקו שמהווים קרטלי סמים ועיקר הכנסתם מסחר בסמים, סחר זה מהווה רק כ-50% מהכנסותיו של הארגון. באמצעות הטלת פחד וטרור בקרב האוכלוסייה האזרחית על ידי חטיפות ועינויים, הוצאות להורג פומביות ותליית בני אדם על גשרים מרכזיים, עריפת ראשים והפצת סרטונים ממעשים אלו ברשתות החברתיות, השיג הארגון נוכחות גאוגרפית גדולה מזו של קרטל סינלואה היריב, והפך לקרטל הסמים הגדול במקסיקו. בשטחי פעילותו נהנה הארגון מדמי חסות קבועים ומפעולות סחיטה.
הרשויות במקסיקו ובארצות הברית סבורות כי לשורות הארגון הצטרפו, הן כמאמנים והן כלוחמים, יוצאי יחידת הקאיבילס , יחידה מיוחדת בצבא גואטמלה.
קרטל דל נורטה
הטבעת האונייה ריינבו וורייר
האונייה ריינבו וורייר הייתה אוניית דגל של ארגון גרינפיס. ב-10 ביולי 1985 האונייה הוטבעה על ידי סוכני המנהל הכללי לביטחון חוץ של צרפת בנמל העיר אוקלנד. זאת כדי לסכל את פעולת המחאה שתכנן גרינפיס נגד הניסויים הגרעיניים הצרפתים באוקיינוס השקט. אדם אחד נלכד באונייה וטבע למוות. חשיפת האחריות הצרפתית לאירוע חוללה שערורייה בינלאומית.
ההטבעה.
ריינבו וורייר הייתה אוניית מכמורת שנבנתה בבריטניה בשנת 1955 ונקראה "סר ויליאם הארדי". היא נרכשה ב-1978 על ידי ארגון גרינפיס ששינה את שמה, והייתה לאוניית הדגל של צי כלי השיט שלו. היא יצאה לאוקיינוס השקט בקיץ 1985 לקראת מחאה שתכנן הארגון נגד כוונת צרפת לערוך ניסוי גרעיני באטול מורורואה.
האונייה הגיעה לניו זילנד ועגנה בנמל העיר אוקלנד לקראת הפלגתה למורורואה. ב-10 ביולי 1985 בערב הפליגו שני סוכנים של המנהל הכללי לביטחון חוץ הצרפתי בסירת גומי אל קרבת האונייה, צללו תחתיה והצמידו אליה שני מוקשים מגנטיים - האחד מתחת לחדר המכונות והאחר אל ציר המדחף. לפעולתם קדמה פעולה של סוכנים אחרים שהתחזו לאוהדי הקמפיין של גרינפיס, אספו מידע אודות האונייה ופעולותיה ואף ביקרו בה בנמל אוקלנד בעת שהייתה פתוחה לביקורים של הקהל הרחב.
מעט לפני חצות הלילה התפוצץ הראשון מבין שני המוקשים וקרע חור גדול בשדרת האונייה. המוקש השני התפוצץ עשר דקות לאחר מכן. תריסר האנשים שעל האונייה נטשו אותה לאחר הפיצוץ הראשון, אך אחד מהם, הצלם ההולנדי-פורטוגזי פרננדו פריירה (Fernando Pereira), בן 35 ואב לילדה, חזר לאונייה כדי לאסוף את ציוד הצילום שלו. הוא נלכד בתוך האונייה לאחר התפוצצות המוקש השני וטבע יחד אתה.
לאחר ההטבעה.
לאחר ההטבעה הסתירה צרפת את אחריותה לה ואף גינתה את ההטבעה, אך מעורבותה נחשפה במהרה. משטרת ניו זילנד פתחה בחקירה ועצרה שני סוכנים, גבר ואישה, שהיו מעורבים בפעולה הצרפתית נגד האונייה (לא היו אלו הצוללנים שהצמידו את המוקשים לשדרתה). שלושה סוכנים אחרים נעצרו באוסטרליה, אך שוחררו בשל מגבלות משפטיות ונמלטו מהמדינה.
ועדת חקירה צרפתית קבעה בקיץ 1985 כי צרפת לא הייתה מעורבת בהטבעת האונייה, אך השערורייה שהתעוררה עקב מעצר הסוכנים הביאה בכל זאת להתפטרות שר ההגנה הצרפתי שארל ארנו ולהדחת מנהל המינהל הצרפתי לביטחון חוץ. ב-22 בספטמבר 1985 הודה ראש ממשלת צרפת לורן פביוס בהצהרה לפני עיתונאים כי צרפת הטביעה את האונייה. בשנת 2005 פרסם העיתון לה מונד כי נשיא צרפת פרנסואה מיטראן אישר את הפעולה.
שני הסוכנים הצרפתים שנתפסו הועמדו לדין בניו זילנד, הודו באשמת הריגה ובנובמבר 1985 נידונו לעשר שנות מאסר. ממשלת צרפת איימה על ניו זילנד כי אם הם לא ישוחררו היא תטיל אמברגו על היצוא הניו זילנדי אל הקהילה האירופית, צעד שהיה גורם למדינה נזק כלכלי כבד. ביוני 1986 הגיעו ניו זילנד וצרפת להסכם פשרה בתיווכו של המזכיר הכללי של האומות המאוחדות חוויאר פרז דה קוויאר. לפי ההסכם התנצלה צרפת על הפעולה ושילמה לניו זילנד פיצויים בסך כ-6.5 מיליון דולר. בתמורה הועברו שני הסוכנים הצרפתים למעצר במתקן צבאי צרפתי באטול האו (Hao) בפולינזיה הצרפתית. לפי ההסכם, הם היו אמורים להיכלא שם לשלוש שנים, אך הסוכן הועבר לצרפת בדצמבר 1987 לטיפול רפואי ולא שב למקום מאסרו, והסוכנת שבה לצרפת במאי 1988, פחות משנתיים לאחר העברתה לאטול האו.
ארגון גרינפיס תבע מצרפת פיצוי על הטבעת האונייה, ושני הצדדים הגיעו להסכמה להעביר את המחלוקת להכרעת חבר בוררים בינלאומי שהתכנס בז'נבה שבשווייץ. ב-1987 הורו הבוררים לצרפת לשלם לגרינפיס פיצוי בסך 8.1 מיליון דולר.
האונייה הטבועה נמשתה מקרקעית הנמל באוגוסט 1985 ונבדקה במסגרת החקירה הפלילית על הטבעתה. נמצא שהנזק שנגרם לה היה גדול ולא היה טעם לתקנו. לפיכך היא הוטבעה בדצמבר 1987 במפרץ בצפון האי הצפוני של ניו זילנד כדי לשמש כמטרת צלילה וכשונית אלמוגים מלאכותית. אנדרטה לאונייה הוקמה על חוף אותו מפרץ. לימים קראה גרינפיס לשתי אוניות אחרות שלה בשם "ריינבו וורייר II" ו"ריינבו וורייר III".
לאחר הטבעת האונייה יצאה שייטת של יאכטות מניו זילנד אל אטול מרורואה כדי למחות על הניסויים הגרעיניים שם. ניסויים אלו נמשכו עד שנת 1995.
דניאל סגל (מתמטיקאי)
הטבעת האונייה ריינבו ווריור
הבשורה (פירושונים)
נתיב הליכה ארוך
גורדוס
גרניט (פירושונים)
עונת 1999/2000 בליגה הלאומית
עונת 1999/2000 בליגה הלאומית הייתה העונה הראשונה של הליגה הלאומית כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל. הליגה החלה ב-13 באוגוסט 1999 והסתיימה ב-27 במאי 2000.
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.
הליגה כללה 10 קבוצות בלבד וכבר בעונת 2000/2001 הורחבה ל-12 קבוצות. העונה הסתיימה בניצחון של צפרירים חולון שעלתה לעונת 2000/2001 לליגת העל.
מכבי יפו החלה את העונה, אך תוך זמן קצר התברר שהיא לא מצליחה לאשר את תקציבה. בעקבות כך היא הוחלפה בבני סכנין שהצטרכה להשלים מספר משחקים.
הפועל אשקלון ירדה לליגה השלישית בסיום העונה.
דני ניראון מחולון היה מלך השערים של העונה עם 23 כיבושים.
אהרן ליטאי (רבינוביץ)
אהרן ליטאי (רבינוביץ) (1878 קרוקי, פלך פינסק – 23 במרץ 1952, תל אביב) ידוע גם בשמות העט: א. ליטאי, ליטאי, בן-משה, א.ב.מ. ו-א. היה עיתונאי, פובליציסט, מתרגם ועורך לשוני, חבר מערכת "הארץ" בשנים 1921 – 1952.
תולדות חייו.
אהרן ליטאי קיבל חינוך יהודי מסורתי בחדר ובישיבה, ולאחר מכן השתלם באופן פרטי בלימודים כללים. החל משנת 1903 שימש כמורה באודסה, והיה פעיל בתנועה הציונית ובנושאי השפה העברית וספרותה. נמנה עם המייסדים והפעילים של "אגודת חובבי שפת עבר" באודסה ו"האגודה הספרותית היהודית" .
ליטאי היה אחד ממייסדי הוצאת הספרים "יובנטוס" שהוציאה כ-20 ספרי קריאה ברוסית לנוער היהודי, עליהם נמנו "דוד אלראי" לבנג'מין דיזראלי וחלק מסדרת "זכרונות לבית דוד".
את עבודתו העיתונאית החל בעיתון "הצופה" שיצא בורשה, בשנת 1903, וכתב גם מאמרים לא מעטים בעיתון "השילוח". על המאמרים חתם לרוב בשמות העט השונים שלו.
בשנת 1905 נישא לחנה וייץ.
כשגבר הלחץ הבולשביקי על פעולות ציוניות, עלה אהרן ליטאי לארץ ישראל בשנת 1921, יחד עם קבוצה של סופרים עבריים, ביניהם ביאליק, רבניצקי, אביגדור המאירי, דרויאנוב ואחרים. כאן הוא החל לעבד במערכת עיתון "הארץ" כמעט עד יומו האחרון.
ליטאי קבור בבית הקברות נחלת יצחק בתל אביב.
עבודתו.