Dedicated Side B
Dedicated Side B הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן. האלבום יצא לאור ב-21 במאי 2020 דרך חברות התקליטים 604, Schoolboy ואינטרסקופ רקורדס. האלבום מכיל 21 שירים שלא נכללו באלבום האולפן הקודם של ג'פסן משנת 2019, Dedicated. במהדורה היפנית כולל האלבום את השיר Let's Be Friends, שיצא לאור כסינגל מוקדם יותר באותה השנה.
ביולי 2020 נכלל האלבום ברשימות האלבומים הטובים ביותר לשנת 2020 עד כה של המגזינים האמריקאים Slant ו-American Songwriter.
בית משה מיכאל בז'רנו
בית משה מיכאל ב׳זרנו הוא וילת מגורים ברחוב מקדונלד 14 בשכונת תל בנימין ברמת גן, המשמש כמעונו של שגריר שווייץ בישראל. הבית הוכרז כמבנה לשימור על ידי עיריית רמת גן והמועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
תיאור הבית.
הבית הוא וילה דו קומתית המשתרעת על שטח בנוי של 400 מ״ר ששוכן במגרש בגודל 1.4 דונם שבו מדרון משופע מסלע כורכר. הבית, שתוכנן על ידי האדירכל דב כרמי, עוצב בסגנון הבין לאומי מינימליסטי, אחד מהמאפיינים המוכרים ביותר שלו זו דלת החזית השקועה בקיר העמוק ומסתיימת בחלקה העליון בקשת.
היסטוריה.
עם הקמת שכונת תל בנימין, הקצה מקים השכונה יצחק לייב גולדברג, שהיה הבעלים של פרדס גדול סמוך, מגרשים בשכונה ליזמים שהקימו את מפעל "עסיס", מסחטת מיצים שהעסיקה עובדים יהודים בלבד. מהיזמים קנו את המפעל והמגרשים אנשי העסקים משה מיכאל בז'רנו ואחיו, שמעון בז'רנו, שבחרו לעבור ולהתגורר בשכונה. הבית הוקם בשנות ה-40 עבור בני הזוג מלי ומשה בז׳רנו, שהיו מהמשפחות החזקות במשק בארץ ישראל באותה תקופה עם מספר נכסים בבעלותיהם, כגון מפעל "עסיס" וחברת "סיגריות אחים בז'רנו".
הזוג הזמין את האדריכל דב כרמי לעצב את הבית. בניית הבית הסתיימה ב-1947, אז עברה להתגורר בו משפחת בז׳רנו. המשפחה התגוררה בו שנה בלבד, עד קום המדינה, אז מונה בז׳רנו לנספח המסחרי במוסקבה. הבית נמסר לשימוש של משה שרת, מי שהיה לשר החוץ הראשון של המדינה, והתגורר בו עד שעבר לבית כהן-שרת הסמוך שנרכש עבורו על ידי המדינה ב-1949. משפחת בז'רנו שבה לגור בבית אחרי שחזרה מרוסיה.
ב-1960 שכרה לראשונה שגרירות שווייץ את הבית עבור מגורי השגריר. ב-1974 ביקשה השגרירות לערוך שיפוץ בבית מסיבות ביטחוניות והטילה את התשלום על בעלי הבית, שהעדיפו למכור לשגרירות את הבית במקום. מאז הבית משמש כמעון שגריר שווייץ.
בבית הותקנו מזגנים שהיו בין המזגנים הראשונים שהותקנו במדינה.
לשבור את השתיקה (סרט)
לשבור את השתיקה (בגרמנית: Jenseits der Stille; באנגלית: Beyond Silence) הוא סרט גרמני משנת 1996 שביימה קרולינה לינק. הסרט היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-70.
עלילה.
הסרט מגולל את סיפורה של לארה, שגדלה כבת להורים חירשים, מרטין וקאי. לארה עצמה שומעת ושולטת בשפת הסימנים. כבר בילדותה היא משמשת כמתורגמנית להוריה במצבים רבים, כמו משא ומתן עם פקיד הבנק או באספת הורים, אך לא תמיד עושה זאת במדויק.
לארה מקבלת קלרינט לחג המולד מאת דודתה קלריסה, אחותו המוזיקאית של אביה. לארה מגלה את עולם המוזיקה, בו הוריה אינם שותפים. בשנים שלאחר מכן היא מתגלה כנגנית קלרינט מוכשרת.
לאחר שהאם קאי נהרגת בתאונת אופניים, אביה האבל של לארה מרגיש נטוש. כאשר לארה בת ה-18 רוצה ללמוד בקונסרבטוריון למוזיקה בברלין, נראה שהמשפחה מתפרקת. בסיום הסרט מרטין מנסה להבין את אהבתה של בתו למוזיקה, והסרט מסתיים באיחוד בינו ללארה.
ג'ק לאבלוק
ג'ון אדוארד "ג'ק" לאבלוק (באנגלית: John Edward "Jack" Lovelock; 5 בינואר 1910 – 28 בדצמבר 1949) היה אתלט ניו זילנדי. אלוף אולימפי (ברלין 1936) ושיאן עולם (1936 – 1941) בריצת 1500 מטר ושיאן עולם (1933 – 1934) בריצת מייל.
ביוגרפיה.
לאבלוק נולד וגדל בקראשינגטון, בן להורים מהגרים מאנגליה. הוא החל ללמוד רפואה באוניברסיטת אוטגו ובשנים 1931 – 1934 למד באמצעות מלגת רודס באוניברסיטת אוקספורד ובשנת 1934 הוא סיים את התואר הראשון ברפואה ובכיררוגיה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים לאבלוק במקום שביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:57.8 דקות
שיאן עולם.
בתחרות שנערכה בפרינסטון, ניו ג'רזי ב-15 ביולי 1933 קבע לאבלוק בריצת מייל שיא עולם חדש של 4:07.6 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של ז'ול לדומג מצרפת (4:09.2 דקות). שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי גלן קנינגהם מארצות הברית (4:06.8 דקות).
באוניברסיאדה שנערכה בטורינו בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:49.8 דקות, אחרי האלוף האולימפי לואיג'י בקאלי מאיטליה שהשווה את שיא העולם של ז'ול לדומג בתוצאה של 3:49.2 דקות.
אלוף האימפריה הבריטית.
במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בלונדון 1934 זכה לאבלוק במדליית זהב בריצת מייל בתוצאה של 4:12.8 דקות, לפני סידני וודרסון מאנגליה (4:13.4 דקות)
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה לאבלוק במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא עולם חדש של 3:47.8 דקות, לפני גלן קנינגהם (3:48.4 דקות) ולואיג'י בקאלי (3:49.2 דקות), שיפור לשיא העולם בן השנתיים של ביל בונתרון מארצות הברית (3:48.8 דקות).
חיים אישיים.
במלחמת העולם השנייה שרת לאבלוק בדרגת מייג'ור בחיל הרפואה של הצבא הבריטי. הוא נישא לסינתיה ג'יימס בשנת 1945 ולזוג נולדו שתי בנות. בשנת 1946 החל לעבוד בבית חולים במנהטן.
מותו.
לאבלוק סבל מהתקפי סחרחורת חוזרים לאחר שנפל מסוס בשנת 1940. ב-28 בדצמבר 1949 הוא צלצל לאשתו מהעבודה כדי להודיע לה שהוא חוזר הביתה מוקדם מכיוון שהוא לא מרגיש בטוב. הוא המתין בתחנת הרכבת התחתית בברוקלין, ניו יורק, שם נפל על המסילה, ככל הנראה כתוצאה מסחרחורת שעבר, ונהרג על ידי רכבת.
ברית יצחק ואבימלך
ברית יצחק ואבימלך הוא סיפור מקראי אודות הברית בין יצחק לאבימלך מלך גרר. הסיפור מופיע בפרשת תולדות. סיפור זה ממשיך את סיפור ירידת יצחק לגרר המסופר ב. בסיפור המופיע בבראשית כ"ו רואה אבימלך את יצחק "מצחק" עם רבקה, אף על פי שיצחק טען שהיא אחותו. אבימלך כועס על יצחק שלא דיבר אמת. לאחר מכן, רבים רועי יצחק עם רועי אבימלך על הבארות שחפרו (הריב על הבארות). לאחר מכן עולה יצחק לבאר שבע, עבדיו חופרים באר נוספת ויצחק קורא לה "שבעה", על שם העיר באר שבע. בסופו של דבר מגיע אבימלך בעצמו במשלחת כבוד אל יצחק ומבקש לכרות עמו ברית, יצחק עורך לכבודם משתה, הם נשבעים איש לאחיו ונפרדים לשלום.
סיפור זה מקביל לסיפור ברית אברהם ואבימלך המופיע ב. סיפור ברית יצחק ואבימלך הוא סיפור אטיולוגי הבא להסביר את שמה של העיר באר שבע.
רקע.
בעקבות רעב בארץ כנען, ועקב רצונו של יצחק לרדת למצרים כאברהם אביו, ה' התגלה בנבואה ליצחק, ואמר לו ללכת לגרר ובמקום למצרים, כנראה בשל היחסים הטובים שהיו בין השליט לאביו:
יצחק הלך אל אבימלך מלך פלשתים לארץ גרר, כמו שה' ציווה אותו בנבואה.
כשיצחק הגיע לגרר הוא לא רצה להגיד על רבקה שהיא אשתו כי פחד שכיון שהייתה טובת מראה אנשי המקום יהרגו אותו כדי לקחת אותה לאשה, ולכן כשאנשי המקום שאלו כיצד הוא קשור לרבקה, הוא ענה "אחותי היא".
לאחר שעברו ימים רבים, חששו של יצחק פחת, ולכן לא נזהר מפני הפלשתים. כשאבימלך מלך פלשתים השקיף מהחלון הוא ראה את יצחק מצחק (לשון תשמיש) עם רבקה אשתו. אבימלך הבין שרבקה היא אשתו של יצחק, ולכן שאלו מדוע אמר שהיא אחותו.
יצחק הצטדק באומרו כי שיקר מחשש שמא יהרגוהו, כדי לשאת אותה, ואבימלך קיבל את התנצלותו ולאחר תוכחה נוספת: "מַה זֹּאת עָשִׂיתָ לָּנוּ? כִּמְעַט שָׁכַב אַחַד הָעָם (לפי רש"י הכוונה למיוחד שבעם, שזה המלך) אֶת אִשְׁתֶּךָ, וְהֵבֵאתָ עָלֵינוּ אָשָׁם.", הודיע ברבים שליצחק יש הגנה מלכותית, ומי שיפגע בו ובאשתו יומת.
לאחר המעשה אבימלך לקח אותו תחת חסותו וציווה את עמו הפלשתים "הנוגע באיש הזה ובאשתו מות יומת".
עקב עמידתו בניסיון ואי עזיבתו את הארץ, ה' ברך את יצחק בזריעתו אפילו שהיה שנת רעב, ויצא לו מהקרקע מאה שערים (לפי רש"י כפול מאה ממה שראוי לצאת מהקרקע הזו, ולפי רבי יוסף בכור שור המספר "מאה" אינו בדווקא). ועקב כך הוא התפרסם ושמו גדל בגרר.
הריב על הבארות.
היה ליצחק מקנה צאן, ומקנה בקר, ועבודה רבה (הכוונה שפועלו רב), ועקב כך הפלשתים קנאו בו.
בעקבות קנאתם הם סתמו את כל הבארות שעבדי אברהם אביו חפרו כשהיה בגרר ויצחק חידש אותם ומלאום עפר, בנימוק שזה יעודד גייסות לבוא לגרר.
כשאבימלך ראה את זה הוא ניסה למנוע את המריבה וביקש מיצחק ללכת מגרר בנימוק ש"עצמת ממנו מאד".
יצחק קיבל את דברי אבימלך ועבר לנחל גרר, שהיה רחוק מהעיר.
יצחק שב לחפור את בארות המים שחפרו עבדי אביו בימי אברהם אביו ופלשתים סתמום אחרי מות אברהם, ולאחר ששב וחפר קרא להן שמות כשמות שאביו קרא להם, בנוסף עבדי יצחק חפרו ומצאו עוד באר בנחל.
בעקבות מציאת הבאר רועי גרר רבו עם רועי יצחק למי שייך המים. יצחק לא רצה לריב, ולכן קרא שם הבאר "עשק" על שם שהתעשקו עמו, ועבר למקום אחר. לאחר שהתאקלם שם עבדיו חפרו עוד באר אחרת ורועי גרר ריבו גם עליה, יצחק קרא שם הבאר "שטנה", ועבר בשנית למקום אחר.
במקום השלישי עבדיו חפרו באר ופה כבר לא רבו עליה כי זה היה רחוק מאוד, ולכן קרא את שמה "רחבות" על שם שעכשיו ה' הרחיב לו.
אחרי הסיפור הזה יצחק עלה לבאר שבע כי פחד מהפלשתים, יצחק בנה שם מזבח כדי שיהיה לו נבואה, וה' התגלה אליו ואמר לו שלא יפחד "אנכי אלהי אברהם אביך אל תירא כי אתך אנכי וברכתיך והרביתי את זרעך בעבור אברהם עבדי". עבדיו כרו בבאר שבע באר בשם "שבועה" על שם הברית והשבועה שכרת עם אבימלך.