שפות מאנדה הן משפחת שפות גדולה, של שפות המדוברות במספר מדינות במערב אפריקה על ידי עמי מאנדה וכוללות את השפות מנינקה, מנדינקה, סונינקה, בממבר, קפל, דיולה, בוזו, מנדה, סוזו וואי. יש במשפחת שפות זו בין 60 ל-75 שפות, המדוברות על ידי 30 עד 40 מיליון איש, בעיקר בבורקינה פאסו, מאלי, סנגל, גמביה, גינאה, גינאה ביסאו, סיירה לאון, ליבריה וחוף השנהב. באופן מסורתי, שפות המאנדה נחשבו לסניף שונה של משפחת ניג'ר-קונגו, שגם שפות בנטו שייכות אליה, אולם סיווג זה הוא שנוי במחלוקת.
מקור שפות מאנדה.
לפי הבלשן ולנטין וידרין, המולדת של שפות מאנדה היא במחצית השנייה של האלף הרביעי לפני הספירה הייתה בדרום סהרה, אי שם לצפון 16° או אפילו 18° של קו הרוחב הצפוני ובין 3° ל־12° אורך מערבי."
היסטוריה.
ההכרה בקבוצת השפות כמשפחת שפות נעשתה לראשונה בשנת 1854 על ידי זיגיסמונד וילהלם קואל, במחקר השפתי המקיף שלו - . הוא הזכיר 13 שפות שלדעתו השתייכו למשפחה הסודאנית הצפון מערבית. בשנת 1901 הבחין מוריס דלפוס בין שתי קבוצות במשפחה זו. "מנדטאן" קבוצה "צפונית", "מנד-פו" קבוצה "דרומית". ההבחנה נעשתה בעיקרון רק מכיוון שהשפות בצפון משתמשות בצירוף tan, בעוד השפות הדרומיות משתמשות בצירוף fu. בשנת 1924, ציין הבלשן לואי טוקסייה ציין כי ההבחנה אינה מבוססת ויש לפחות תת-קבוצה שלישית שכינה "מנד-בו". רק ב-1950 תמך אנדרה פרוסט בגישה זו.
בשנת 1958 פרסם וולמרס מאמר בשם "שפות המאנדה", שם חילק את השפות לשלוש קבוצות משנה: צפון-מערב, דרום ומזרח. מסקנתו התבססה על מחקר לקסיקו-סטטיסטי. ג'וזף גרינברג עקב אחר ההבחנה הזו "בשפות אפריקה" (1963). Long (1971) ו-Gérard Galtier (1980) עוקבים אחר ההבחנה לשלוש קבוצות אך עם הבדלים בולטים.
ההיסטוריון הבלשני Dimmendaal, Gerrit סבור כי שפות המאנדה שייכות למשפחת שפות עצמאית (Dimmendaal 2011).
סיווג.
מנדה אינו חולקת את המורפולוגיה המאפיינת את מרבית משפחת ניג'ר-קונגו, כמו דמיון במערכת שמות העצם.
מאפיינים.
בשפות מנדה לא קיימת מערכת של שמות עצם או סיומות מילוליות של לשון מדבק שבהן שפות הבנטו כל כך מפורסמות, ובניגוד לכך יש בהן פועל עומד. השפות הן טוניות, עם חשיבות בסדר המילים במשפט: נושא - פועל עזר - מושא - פועל - תואר הפועל. בהיעדר סיומות או תחיליות, נעשה שימוש רב במילות יחס ובכינויי רמז.
איש-זאב
אדיר נעמן
אדיר בניהו נעמן (נולד בי"ד בתשרי ה'תשמ"ה, 10 באוקטובר 1984) הוא ראש המועצה האזורית שפיר.
תולדות חייו.
נולד לפנחס ולמרים, וגדל במרכז שפירא. אביו פנחס הקים את הפנימייה הצבאית תורנית לפיקוד אור עציון במרכז שפירא, ופיקד עליה 18 שנים. לאחר לימודי התיכון בישיבת אור עציון למד בישיבת ההסדר קרני שומרון. בשנת 2003 התגייס לצה"ל במסלול הסדר, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 101. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבת הצנחנים ומונה למפקד מחלקה בגדוד 101.
לאחר שחרורו למד הנדסה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב והחל לעבוד באלתא מערכות. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל ב-2018 התמודד על ראשות מועצה אזורית שפיר מול ראש המועצה שכיהן באותה תקופה אשר אברג'ל ושני מועמדים נוספים ונבחר בסיבוב הראשון עם 46.94% מהקולות. ב-21 בנובמבר 2018 החל לכהן כראש המועצה.
נעמן נשוי לאילנית ואב ל-5, מתגורר במרכז שפירא.
Surfer Rosa
Surfer Rosa (בעברית: רוזה הגולשת) הוא אלבום האולפן הראשון של להקת הרוק האלטרנטיבית האמריקאית פיקסיז, שיצא לאור במרץ 1988 בחברת התקליטים הבריטית 4AD . האלבום הופק על ידי סטיב אלביני. מכיוון ש-4AD הייתה לייבל עצמאי, הפצת האלבום בארצות הברית נעשתה על ידי חברת התקליטים ראף טרייד, אך האלבום לא הגיע למצעדים באף מדינה. רק סינגל אחד יצא לאור –, גרסה מוקלטת מחדש של השיר "Gigantic" – והגיע למקום 93 במצעד הסינגלים הבריטי. בשנת 1992 Surfer Rosa הוצא שוב לאור בארצות הברית, הפעם בלייבל 'אלקטרה רקורדס', ובשנת 2005 הוכתר כאלבום זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
האלבום נכלל לעיתים קרובות ברשימות המבקרים של אלבומי הרוק הטובים ביותר. אמני רוק אלטרנטיביים כולל בילי קורגן ופי ג'יי הארווי ציינו את האלבום כמקור השראה. האלבום צוין גם כהשפעה על אלבומה של להקת נירוונה, Nevermind, בשנת 1991, והלהקה שכרה את אלביני להקליט את אלבומם In Utero ב-1993.
רקע.
לפני ההוצאה לאור של המיני-אלבום Come On Pilgrim באוקטובר 1987, הציע ראש חברת התקליטים 4AD לפיקסיז לחזור לאולפן להקליט אלבום באורך מלא. התוכנית המקורית הייתה להקליט חומר חדש באותם אולפנים בהם נעשו ההקלטות הקודמות של הלהקה, אך בעצתו של עמית ב-4AD פנה ראש החברה לסטיב אלביני. לאחר שנשלחה לאלביני קלטת עם החומר של Come On Pilgrim, מנהל הפיקסיז הזמין אותו לארוחת ערב בבוסטון בבית המתופף דייוויד לאברינג, שבועות ספורים לאחר יציאתו לאור של Come On Pilgrim. אלביני פגש את הלהקה באותו ערב, והם דנו איך צריך להישמע התקליט הבא וכיצד יש להקליט אותו. אלביני אמר כי "[הלהקה ואני] היינו באולפן למחרת".
הקלטות והפקה.
פיקסיז נכנסו לאולפני Q בדצמבר 1987, כשהזמינו עשרה ימי עבודה של זמן אולפן. 4AD הקצתה ללהקה תקציב של 10,000 דולר לאלבום. שכרו של אלביני היה 1,500 דולר, והוא סירב לקבל תמלוגים על האלבום. לתהליך ההקלטה נדרשו עשרת ימי העבודה, ומיקס של תוספות קוליות נעשה לאחר מכן באולפן. אלביני אמר בדיעבד שניתן היה לסיים את הקלטת התקליט תוך שבוע, אלמלא "ניסינו דברים ניסיוניים יותר בעצם כדי להרוג את הזמן ולראות אם משהו טוב יצא מזה". למשל, במהלך השירה של קים דיל בשירים "Where is my mind?" ו-"Gigantic", אלביני העביר את ציוד ההקלטה לחדר אמבטיה באולפן כדי להשיג הד יותר טוב. דוגמה נוספת היא בשיר "Something Against You", שם אלביני סינן את קולו של פרנק בלאק דרך מגבר גיטרה.
באלבום מופיעות גם הקלטות משיחות באולפן, כמו השיחה שנערכה בין פרנק בלאק לאלביני בסוף השיר "!Oh My Golly". במקרה אחר כשדיל עזבה את האולפן לעשן סיגריה היא אמרה "אם מישהו ייגע בדברים שלי, אני אהרוג אותך." בלאק השיב "אני אהרוג אותך, אתה תמות, אם מישהו ייגע בדברים שלי". ההקלטה באלבום מתחילה בנקודה זו, כאשר בלאק מסביר את השיחה בפני אלביני, שקולו אינו נשמע. גם השיר "I'm Amazed" מתחיל עם דיל המספרת סיפור על אחד המורים לשעבר שלה שה"התעניין מאוד בשחקני הוקי שדה", ופוטר בדיסקרטיות. בלאק מסיים את המשפטים של דיל, ומתבדח שתגובתה כששמעה על לפעילות המורה הייתה לנסות להצטרף לקבוצת ההוקי.
סגנון.
בדומה לאלבום הראשון Come On Pilgrim, גם Surfer Rosa מציג שילוב של סגנונות מוזיקליים: שירים רועשים כמו "Broken Face", "Break My Body" ו"Brick Is Red" לצד רצועות איטיות ומלודיות יותר כמו "Where Is My Mind?". האלבום כולל חומר כבד יותר, ומציג באופן בולט את הסימן המסחרי של הלהקה כדינמיקה שקטה-רועשת. כל השירים באלבום נכתבו על ידי זמר הלהקה פרנק בלאק, פרט לשיר "Gigantic", שנכתב יחד עם קים דיל. "Gigantic" הוא אחד משני השירים היחידים באלבומי הפיקסיז שבהם דיל שרה את התפקיד העיקרי.
התכנים המילוליים של האלבום כוללים הטלת מום וגילוי עריות ב-"Break My Body" ו-"Broken Face", אזכורים לגיבורי-על ב"Tony's Theme", מציצנות בשיר "Gigantic", ומילים סוריאליסטיות ב-"Bone Machine" ו-"Where Is My Mind?". אזכורים של פוארטו ריקו ומילים ספרדיות מופיעים ברצועות "!Oh My Golly" ו-"Vamos" – שהוקלט בעבר והופיע באלבום Come On Pilgrim, ומופיע באלבום כגרסה מוקלטת מחדש של השיר המקורי. בניגוד לאלבומים המאוחרים של הלהקה, השירים באלבום זה אינם עסוקים בנושא אחד מרכזי.
עטיפת האלבום.
על עטיפת האלבום מופיעה תמונה של "חברה של חבר" של הלהקה, בדמות רקדנית פלמנקו חשופת חזה על רקע קיר עליו צלב וכרזה קרועה. סיימון לרבאלסטייה, שתרם תמונות לכל האלבומים של פיקסיז, החליט לבנות את הסט מכיוון ש"לא מצאנו את האווירה שרצינו באופן טבעי". חוברת העטיפה מרחיבה את התמה ומציגה תמונות של רקדנית הפלמנקו בכמה תנוחות אחרות. בהערות האלבום מופיעים רק הקרדיטים לאלבום, ואין בחוברת העטיפה מילות שירים או תוכן כתוב, שמו של אלביני כלל אינו מופיע בכיתוב התקליט המקורי. לפי מלודי מייקר, האלבום נקרא במקור "Gigantic" על שם השיר של דיל, אך הלהקה חששה מפרשנות שגויה של העטיפה ושינתה אותו ל"Surfer Rosa". מקור ה"שם" של הדמות על העטיפה ושם האלבום הוא השורה "Besando chichando con surfer rosa" בשיר "!Oh my Golly", שפירושה (בקירוב) "להתנשק, לעשות סקס עם רוזה הגולשת".
ביקורות ודירוגים.