לא הרחק מבית הכנסת, בגדה הימנית של נהר האוקה, היה בית קברות יהודי (מאחורי מפעל גבס בכביש המהיר למוסקבה), שפעל משנות הארבעים של המאה העשרים עד שנסגר בשנת 1962.
בשנת 1992 נוצרה מחדש הקהילה הדתית היהודית בעיר. בעקבות התדיינות משפטית באשר לבעלות על המבנה, בין יהודי העיר לממשלת מחוז אוריול, הגיעו הצדדים להסדר פשרה במרץ 2016 וב-21 בנובמבר הוחזר בניין בית הכנסת לקהילה היהודית של אוריול.
בהחלטת המועצה המקומית, מיום 6 ביולי 1993, נכלל בניין בית הכנסת בפנקס הממשלתי למבנים בעלי מורשת תרבותית ומחוזית: המשמעות היא שאסור להרוס את המבנה ויש לשמרו.
כף ג'ונס
איך פגשתי את אמא (עונה 1)
העונה הראשונה של איך פגשתי את אמא, סיטקום אמריקני שנוצר על ידי קרטר בייס וקרייג תומאס, עלתה לראשונה ב-CBS בארצות הברית ב-19 בספטמבר 2005 והסתיימה ב-15 במאי 2006. את העונה ביימה פמלה פריימן והפיקו בייס ותומאס הפקות ופוקס המאה ה-20 טלוויזיה. העונה מורכבת מ-22 פרקים שכל אחד מהם אורך בערך 22 דקות.
העונה מציגה את טד מוסבי (שמדובב על ידי בוב סאגט) בשנת 2030 כשהוא מושיב את בתו ובנו כדי לספר להם את הסיפור כיצד פגש את אמם. הסיפור מתחיל בשנת 2005 עם טד (ג'וש רדנור) כאדריכל רווק בן 27 שחי במנהטן עם שני חבריו הטובים מהקולג': מרשל אריקסון (ג'ייסון סיגל), סטודנט למשפטים, ולילי אולדרין (אליסון הניגן), גננת שיצאה עם מרשל כמעט תשע שנים עד שהוא הציע לה נישואין. האירוסין שלהם גורמים לטד לחשוב על נישואין ולמצוא את הנפש התאומה שלו, למרות הגועל של חברו הטוב, ברני סטינסון (ניל פטריק האריס). טד מתחיל בחיפושים אחר נפשתו התאומה ופוגש את הכתבת הצעירה והשאפתנית, רובין שרבטסקי (קובי סמולדרס), שהוא מתאהב בה במהרה. עם זאת, רובין לא רוצה למהר למערכת יחסים והשניים מחליטים להיות חברים. עם זאת, רובין מתחיל לפתח רגשות כלפי טד בזמן שהוא מתחיל לצאת עם אופה, ויקטוריה. כאשר היא עוברת לגרמניה למלגה קולינרית, טד משכנע את רובין להאמין שהיא נפרדה ממנו והוא ורובין התמזמזו. כתוצאה מכך, ויקטוריה נפרדת מטד ורובין מתחילה להתרחק ממנו, אם כי בסופו של דבר הם מיישבים זאת ורובין סולחת לטד. ככל שתאריך החתונה שלה מתקרב, לילי מתחילה לתהות אם היא פספסה הזדמנויות בגלל מערכת היחסים שלה עם מרשל ומחליטה להמשיך במלגת אמנות בסן פרנסיסקו, ולדחות את אירוסיה בתהליך. בסוף העונה, מרשל נראה נראה שומם ואומלל, ואילו טד ורובין מסכימים לנהל מערכת יחסים.
לעונה נתנו ביקורות מעורבות. באתר הביקורות Rotten Tomatoes דיווחו כי 60% מתוך 15 המבקרים העניקו לעונה ביקורת חיובית. למרות הביקורות המעורבות, התוכנית הופיעה בכמה רשימות מיטביות בטלוויזיה, כולל מגזין טיים ושיקגו טריביון. העונה צברה בממוצע 9.47 מיליון צופים בארצות הברית לכל פרק. מתוך כל התוכניות הרגילות ששודרו בפריים טיים במהלך עונת הטלוויזיה האמריקאית 2005–2006, היא מוקמה במקום ה-51 מתוך 156, לפי מדד נילסן. 10.94 מיליון צופים צפו בפיילוט, בעוד ש-8.64 מיליון צופים צפו בסוף העונה.
ליהוק.
חמישה שחקנים מגלמים חמש דמויות ראשיות: ג'וש רדנור מגלם את טד, אדריכל צעיר שמחפש את אשתו לעתיד. ג'ייסון סיגל ואליסון הניגן מגלמים את מרשל אריקסון ולילי אלדרין, בהתאמה, זוג שזה עתה התארס. קובי סמולדרס מגלמת את רובין שרבטסקי, כתבת שאפתנית שטד מתאהב בה. את ברני סטינסון, חברו הטוב ביותר של טד ורודף נשים, מגלם ניל פטריק האריס. העונה הציגה כמה שחקנים חוזרים, ביניהם לינדסי פונסקה ודייוויד הנרי כילדיו של טד ואשלי ויליאמס בתפקיד ויקטוריה, מושא אהבתו של טד במחצית השנייה של העונה. פרק הפיילוט קיבל עם מועמדות לפרס הפיילוט הקומי הטוב ביותר על ידי ה-Casting Society of America.
איך פגשתי את אמא קיבלה השראה מרעיון של קרטר בייס ושל קרייג תומאס "לכתוב על החברים שלנו ועל הדברים המטופשים שעשינו בניו יורק". השניים שאבו מחברותם ביצירת הדמויות. טד מבוסס באופן רופף על בייס, ומרשל ולילי מבוססים באופן רופף על תומאס ואשתו. אשתו של תומאס, רבקה, נרתעה בתחילה מדמות המבוססת עליה, אך הסכימה אם יוכלו לגרום להניגן לשחק אותה. רדנור וסיגל היו לא ידועים יחסית, אך סמולדרס, שחקנית אחרת לא ידועה יחסית, לוהקה לתפקידה של רובין לאחר שג'ניפר לאב יואיט דחתה את התפקיד לטובת תפקידה בתור מלינדה גורדון בסדרה הלוחשת לרוחות. בייס ותומאס העירו על הליהוק שלה באמירה, "תודה לאל שעשינו כך ממיליון סיבות... כשטד ראה אותה לראשונה, אמריקה ראתה אותה לראשונה - הסקרנות בנוגע לנושא זה הובילה את התוכנית קדימה והשאירה את הסדרה בחיים".
הפצה.
ביקורות.
העונה קיבלה ביקורות מעורבות ממבקרי טלוויזיה. Metacritic העניק לה ציון של 69 מתוך 25 ביקורות שנאספו, מה שמסמן "ביקורות חיוביות בדרך כלל". מבקרים רבים השוו את הסדרה לסיטקום חברים שנגמר זמן קצר לפני תחילת הסדרה, כאשר חלקם כינו את איך פגשתי את אמא "יורש ראוי" לסדרה ואחרים כינו אותה כ"חיקוי לסדרה". ג'יימס פוניווזיק ממגזין טיים ציין כי "רק כמה פרקים אחרי שהסדרה יצאה, הכותבים ידעו את הדמויות האלה מכל היבט אפשרי". עם זאת, פוניווזיק זלזל בקריינותו של טד העתידי, ותיאר אותה כ"הסחת דעת גימיקית". האל בוידקר מ אורלנדו סנטינל לא הסכים לכך ואמר כי "הטוויסט צריך לגרום לצופים להמשיך לצפות בסדרה" ומשבח את חמשת השחקנים המובילים ואומר עליהם ש"לא ניתן לעמוד בפניהם". דאג אלפמן משיקגו סאן-טיימס, שזלזל בתסריט ותיאר אותו כ"מעט יותר מסדרת בדיחות זולות".
רוברט ביאנקו מ-USA Today שיבח את "הקאסט המשובח" וה"תסריט ההומוריסטי", וכינה את הסדרה "ההמצאה ביותר של הסדרות החדשות באותה השנה". הניו יורק טיימס אמר כי "התוכנית הייתה נעימה לצפייה, בעלת פוטנציאל להשתפר, אך לא "תחולל מהפכה" בנושא הסיטקומים או תפתח תופעת תרבות פופ". צ'רלי מקולום מסן חוזה מרקורי ניוז כותב כי איך פגשתי את אמא היה מועמד ראשי כדי להחליף את חברים בקטגוריית הסיטקומים, כשהוא משבח את התוכנית כ"משהו עם שנינות אמיתית וקסם לא מבוטל". הוא שיבח את הכותבים על כך ש"נתנו סיבוב רענן לנוסחה של הסיטקום" וחזה כי "התוכנית יכולה להיות פריצת דרך יצירתית ובלתי צפויה בקרב הקהל".
פרסים.
העונה הייתה מועמדת לארבעה פרסים, וזכתה בשניים. שתי הזכיות היו בפרסי האמי של הפריימטיים ה-58, שם זכתה הסדרה בפרסי האמנות המצטיינת לסדרה רבת-מצלמות ובסינמטוגרפיה המצטיינת לסדרה רבת-מצלמות. בנוסף, הסדרה הייתה מועמדת לפרסי בחירת הקהל לקומדיה הטלוויזיונית החדשה המועדפת והוכרה על ידי ה-Casting Society of America כסדרה עם הליהוק הטוב ביותר של פרקי הפיילוט בקומדיה.
הפצה.
CBS שידרה לראשונה את הסדרה בארצות הברית ב-19 בספטמבר 2005. באופן בינלאומי, התוכנית שודרה לראשונה בבריטניה ב-BBC Two ב-7 במאי 2006, והיא משודרת על ידי Citytv בקנדה ו-Seven Network באוסטרליה. העונה ראשונה הופצה בארצות הברית.
העונה יצאה ב-DVD בארצות הברית תחת השם "How I Met Your Mother Season One" עם כותרת המשנה "סיפור אהבה הפוך" ב-21 בנובמבר 2006 בתור סט של שלושה דיסקים. ה-DVD הפך את רוחב המסך המקורי לתבנית מסגרת מלאה 4:3, ולא פורסמה שום גרסה בעלת מסך רחב. כל פרק בעונה זו זמין להזרמה ברשת נטפליקס ואמזון פריים וידאו וניתן לרכוש אותו מחנות האייטונס האמריקאית.
מיכאיל קוז'וחוב
מיכאיל יורייביץ' קוז'וחוב (ברוסית: Михаи́л Ю́рьевич Ко́жухов; נולד ב-16 בדצמבר 1956, מוסקבה) הוא עיתונאי ומנחה טלוויזיה רוסי. שימש כדובר ראש ממשלת רוסיה בשנים 1999–2000. נוהג להנחות תוכניות טיולים ומסעות.
קריירה.
קוז'וחוב הנחה את תוכנית הטלוויזיה "בחיפוש הרפתקאות" של רשת VGTRK, עבור התכנית קיבל את פרס TEFI בשנת 2004 הוענק לו גם מסדר הכוכב האדום.
קוז'וחוב סיים את לימודיו במכון המוסקבאי לשפות זרות בשנת 1979 ולמד ספרדית, פורטוגזית ואנגלית והוא מעיד שהוא מבין איטלקית. בשנים 1985–1989 עבד ככתב של קומסומולסקאיה פראבדה באפגניסטן וכתב את הספר כוכבים זרים מעל קאבול (Над Кабулом чужие звезды).
בשנים 1989–1994 עבד בעיתון איזבסטיה ככתב באמריקה הלטינית ובשנת 1993 היה מהכתבים הרוסיים הראשונים לראיין את רודן צ'ילה אוגוסטו פינושה ובשנת 1996 החל לעבוד בחברת הטלוויזיה VID. קוז'וחוב היה מחבר ומנחה התוכנית "עשה צעד" ברשת TVS הרוסית. בשנים 1999–2000 שימש קוז'וחוב כמזכיר העיתונות של ולדימיר פוטין ודובר ראש ממשלת רוסיה.
לאחר עבודתו ב עבר לערוץ הראשון להגיש בה תוכניות שונות ולהפיק תוכניות שונות. בשנת 2005 עבר לערוץ רוסיה-1 של החברה הממשלתית לרדיו וטלוויזיה.
Rossiya 1
ר&quot;נ
יחסי אקוודור–יפן
יחסי אקוודור–יפן הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת אקוודור לבין יפן. אקוודור ויפן חברות בארגון לשיתוף פעולה בין מזרח אסיה לבין אמריקה הלטינית.
היסטוריה.
במחצית הראשונה של המאה ה-20, בניגוד למדינות אמריקה הדרומית האחרות, ההגירה היפנית לאקוודור הייתה קטנה ואיטית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-26 באוגוסט 1918 בעקבות חתימת חוזה ידידות, סחר וניווט בין אקוודור ליפן. חתימת החוזה נערכה בעיר וושינגטון די.סי, ארצות הברית. באותה השנה, אקוודור פתחה קונסוליה בעיר יוקוהמה ביפן. בשנת 1934 יפן פתחה צירות דיפלומטית באקוודור. כמה שנים לאחר מכן, מינתה אקוודור את הסופר חורחה קררה אנדרדה לקונסול האקוודורי ביפן.