בשנת 2011 הועסקו בישראל 23,500 רופאים. שיעור הרופאים המועסקים עומד על 3.0 רופאים ל-1,000 תושבים, ונמצא במגמת ירידה (9% לעומת שנת 2000), קצת מתחת לממוצע של 3.1 אחוז במדינות ה-OECD, (במקום העשירי). באותה שנה הועסקו בישראל 37,600 אחיות, שיעור של 4.8 ל-1,000 נפש, ונמצא במגמת ירידה (6% לעומת שנת 2000). שיעור האחיות בישראל נמוך בהשוואה לממוצע ה-OECD. ועומד על כמחצית מהממוצע במדינות ה-OECD.
על פי נתוני משרד הבריאות בשנת 2021 הועסקו בישראל 29,700 רופאים - 3.19 רופאים ל-1000 איש, כאשר ממוצע הרופאים ב-OECD עמד על 3.5 רופאים ל-1000 איש.
קישורים חיצוניים.
מאמרים:
ארגון נשות הדסה
טיביה
הדסה עין-כרם
בית החולים הדסה
דניס גאבור
דֶנִיס גַאבוֹר בשמו המקורי גינסברג (בהונגרית: Gábor Dénes; באנגלית: Dennis Gabor; 5 ביוני 1900 - 9 בפברואר 1979) היה פיזיקאי הונגרי-בריטי יהודי, ממציא ההולוגרפיה, המצאה שעליה זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1971.
על שמו נקרא Gabor filter/patch, המשמש כגירוי ראייתי בניסויים פסיכופיזיולוגייים בתחומים של מדעי הראייה ואופטומטריה, מדעי המח וכהנה.
חייו.
נולד בבודפשט שבהונגריה למשפחה יהודית שהמירה את דתה לנצרות. אביו, ברטלן גאבור, ניהל חברת כרייה. בגיל 15 החל להתעניין בפיזיקה, למד אותה בכוחות עצמו והקים מעבדה בביתו יחד עם אחיו. במלחמת העולם הראשונה שירת בחיל התותחנים ההונגרי בצפון איטליה. ב-1918 החל ללמוד הנדסה באוניברסיטה הטכנית בבודפשט והמשיך באוניברסיטה הטכנית שרלוטנבורג בברלין (כיום: האוניברסיטה הטכנית של ברלין). הדוקטורט שלו, בהנדסת חשמל, שהושלם ב-1927, עסק בניתוח אותות חשמליים ארעיים (transients) בעזרת אוסצילוסקופ. הוא פיתח את התמרת גאבור לשם כך.
עם סיום לימודיו החל לעבוד בגרמניה. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון ב-1933, עזב את גרמניה, ולאחר שהות קצרה בהונגריה עבר לבריטניה. שם הוצעה לו עבודה במחלקת המחקר של חברת תומסון-יוסטון בעיר רוגבי (Rugby), ושם נישא למרג'ורי באטלר ב-1936. במהלך עבודתו עבור תומסון-יוסטון המציא בשנת 1947 את ההולוגרפיה, תוך כדי ניסיונות לשיפור מיקרוסקופ אלקטרונים. שנה לאחר מכן עבר לאימפריאל קולג' בלונדון וב-1958 מונה לפרופסור לפיזיקה, תפקיד בו כיהן עד לפרישתו ב-1967.
לאחר פרישתו בילה את רוב זמנו באיטליה, אך המשיך להשתתף במחקרים באימפריאל קולג' וכן במעבדות CBS בסטמפורד, קונטיקט.
אמיל קונסטנטינסקו
אמיל קונסטנטינסקו (רומנית: Emil Constantinescu; נולד ב-19 בנובמבר 1939) היה נשיא רומניה בין השנים 1996–2000.
קונסטנטינסקו נולד בשנת 1939 בעיר טיגינה, (הנמצאת ברפובליקה מולדובה, בפועל - ברפובליקת טרנסניסטריה)
הוא סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת בוקרשט ולאחר מכן התחיל קריירה של גאולוג.
לאחר המהפכה של שנת 1989 היה קונסטנטינסקו חבר, מייסד וסגן נשיא של "הברית האזרחית", האגודה האזרחית הרומנית הגדולה ביותר. הוא היה מנהיג "הפורום הרומני נגד רודנות", הגוף הראשון של האופוזיציה הדמוקרטית ברומניה. לאחר שהפורום הפך לברית פוליטית ואלקטורלית בשם "ההסכמה הדמוקרטית הרומנית" הגיע קונסטנטינסקו לנשיאות רומניה.
בשנת 1992 נבחר לתפקיד רקטור של אוניברסיטת בוקרשט והיה למועמד מפלגתו לנשיאות רומניה. הוא הפסיד בבחירות ליון איליאסקו בסיבוב השני. בשנת 1996 מפלגתו נצחה בבחירות לשני בתי המחוקקים והוא נבחר לנשיא רומניה.
בתחום הבינלאומי פעל לשילובה של רומניה במסגרות האיחוד האירופי ונאט"ו.
גילוי תנועה בווידאו
VMD ראשי תיבות של (Video Motion Detection) גילוי תנועה בווידאו, ענף בתחום של הראייה הממוחשבת, שבו התוכנה מזהה ומבודדת תנועה של עצמים, באמצעות השוואת השינויים שבין פריימים של תמונות הווידאו. ענף זה מנסה לחקות את יכולת האדם ובעלי חיים נוספים להבחין בתנועת עצמים במרחב, ונעשה בו שימוש למטרות ניטור, השגחה, אבטחה, מדידה, ניתוח דפוסים ועוד.
השוואה של ניטור תוכנתי לעומת ראייה אנושית.
גילוי תנועה באמצעות תוכנת מחשב יעילה בהרבה היבטים מאשר שימוש בראייה אנושית.
אמינות. ראשית, היא אמינה יותר, הן ביכולת לזהות תנועת עצמים שעין אדם מתקשה להבחין בהם, למשל בשל ניגודיות נמוכה, כאדם שלובש בגדים כהים בלילה, או בשל גודל קטן של אובייקט שתופס מספר נמוך של פיקסלים בתמונה. והיא אמינה יותר גם בהתמדת ורציפות הבקרה כיוון שהתוכנה יכולה לפעול ברציפות וללא הגבלת זמן במשך שבועות וחודשים, לעומת מפעיל אנושי שמתעייף ומאבד ריכוז לאחר מספר דקות, או צריך להפנות חלק מזמנו לצרכים אנושיים.
יעילות וחיסכון. הפעלת תוכנת בקרה חוסכת כוח אדם רב, מכיוון שהיא מאפשרת למחשב להחליף את המפעיל האנושי, וניתן באמצעות מחשב בודד לסרוק מספר רב של מצלמות בו זמנית, דבר שאדם יחיד איננו יכול לעמוד בו. שימוש במערכות אלו מאפשר לכוח אדם מצומצם יחסית לשלוט במספר רב של מצלמות ומוריד עלויות של כוח אדם. והוא למעשה מעביר מטלה של "עבודה שחורה" לבקרה של מכשיר.
לוגיקה. יתרון נוסף לשימוש של גילוי תנועה באמצעות תוכנה הוא לכידת תנועה שעונה לחוקיות מסוימת, כמו תנועה בכיוון מסוים (למשל זיהוי הליכה בנמל בתעופה בכיוון הפוך להליכת העולים למטוס), מעל מהירות מסוימת (לכידת כלי רכב ממונעים), חציה של קו דמיוני (גדר וירטואלית), צורת התנועה (הליכה בקו ישר) או התראה לפי סיווג האובייקט (רק בני אדם) או תצורתו (כלי רכב בצבע אדום) ומאידך מניעת התראה כאשר התנועה היא באזור מותר או שהיא מתחת למהירות מסוימת. דבר שאדם היה עלול להתקשות לשמור על עקביות, במיוחד כאשר יש צירוף של כמה תנאים ביחד.
אוטומציה. אפשר בתגובה לגילוי תנועה לבצע פעולה או סדרת פעולות באופן אוטומטי. למשל אם מצלמה מזהה הולך רגל או רכב בקרבה מסוכנת לפסי רכבת, נהג הקטר הקרוב יקבל על כך התראה מיידית. אם התוכנה מזהה אדם שמסתובב בחצר הבית בשעות העבודה, בעל הבית יקבל אימייל עם תמונה או קליפ של האירוע, או שתופעל סירנה מקומית. יכולות להיות פעולות אוטומציה מורכבות יותר, שאדם היה מתקשה לבצע אותן באופן מיטבי כמו מכונה.
יישומיו של ענף זה מגוונים ורבים, הן בתחום הצבאי והן בתחום האזרחי, במערכות אבטחה, אזעקה, מעקב והשגחה. יתרונה של שיטה זו בשימוש בחיישנים אופטיים, על מערכות אזעקה רגילות היא הגמישות לקבוע תסריטים מורכבים שרק בהם יתבצעו התראות, הפעלת פעולות שונות בתגובה לגילויים, והאינדיקציה הטובה שהוא נותן למפעילים ולמשתמשים על המתרחש בזירת האירוע, חסרונו לעומת מערכות אחרות הוא, העלות והעיבוד הרב שהוא דורש, מורכבות התקנתו, ורגישותו להתראות שווא הנוגעות לאופטיקה.
התראות שווא.
אתגר מרכזי וקריטי, העומד בפני שיטות גילוי התנועה, הוא לכידת כל תנועות העצמים שהוגדרו במרחב מסוים, תוך סינון 'התראות שווא', ובמיוחד כאשר תנאי התאורה אינם אופטימליים, או שישנם רעשים באותות הווידאו. טעויות בגילוי מתחלקות לשני סוגים חיוביות ושליליות.
שגיאת גילוי חיובית (False positive error או false alarm) היא מצב שבו התוכנה מדווחת על תנועת עצם שהוגדר לה, כאשר למעשה לא התרחשה כלל תנועה שכזו והדבר נובע מהפרעות, רעשים, תנועת עצים ושיחים ברוח, ושינויי תאורה כמו צל שנוצר בשל תנועת עננים. מצב כזה בדרך כלל מפריע, אך אין בו סכנה למשתמש.
שגיאת גילוי שלילית (False negative error או mis detect) היא מצב שבו התרחש אירוע אך התוכנה איננה מדווחת עליו. מצב זה נותן למשתמש אשליה של הגנה, בעוד שבפועל הוא חשוף לסכנה אך לא נוקט בפעולה להתגונן מפניה.
התראה נוספת שקיימת היא התראה מטרידה שאיננה התראת שווא שכן מדובר בעצמים אמתיים שנעים אך אינם רלוונטית לבחינת המצב, כמו למשל תנועת בעלי חיים וציפורים.
מערכת שיש בה התראות שווא שלילית היא מערכת בעייתית מאוד שאיננה צפויה וראויה לשימוש, ולכן אף מוכנים להעלות את רגישות המערכת ולספוג התראות שווא חיוביות. לעומת זאת כלפי התראות שווא חיוביות ומטרידות ישנה סלחנות מסוימת, אך כאשר מספר התרעות השווא עובר סף מסוים, בהקשר למקום שבו היא מותקנת, המערכת הופכת להיות מערכת טורדנית שגורמת לטרדה ושיבוש אצל המשתמש, ואף יכולה להפריע לטפל בהתראות אמת. כדי להימנע מהתראות שווא ומהתראות מטרידות נוקטים בכל מיני שיטות תכנותיות, למשל חישובי פרספקטיבה או דפוסי תנועה. לאחרונה קיימת דרישה לשלב באלגוריתם סיווג אובייקטים כדי להימנע מהתראות אלה.
כדי לסנן חלק מהתראות שווא ניתן להשתמש במצלמה תרמית. שימוש במצלמה זו שמתבסס על חום שפולט האובייקט אינם רגישים לשינוי תאורה כמו פנסי רכב שמאירים מרחוק, אלא מגלים גופים. חסרונם הוא בעלות גבוהה, רזולוציה נמוכה וחוסר האפשרות לזהות את האובייקטים באופן פרטני.
סוגי מרחבי גילוי תנועה.
נהוג להפריד בענף זה בין שיטות לגילוי תנועה במרחבים סגורים (Indoor) לבין מרחבים פתוחים (Outdoor).
במרחבים סגורים כמו למשל משרד, בית ואף מרפסת או חצר, שבהם קל יחסית להגיע למינימום של התראות שווא, בשל מיעוט ההפרעות הקיימות בהם, הטווח הקצר של הצילום וגודלם של האובייקטים הנצפים, לעומת במרחבים פתוחים שבהם האובייקטים הנצפים מרוחקים וקטנים, וקיימים רעשי רקע רבים, אשר עלולים להפריע לגילוי התנועה, שיש לבודדם ולהתעלם מהם, כגון תנועות טבעיות של עננים, גשם, שלג, ברקים, עצים, אבק, צל, השתקפות שמש ועננים בשלוליות, חפצים שעפים ברוח, חרקים, ציפורים, בעלי חיים קטנים, מים וגלים (בחופי נהרות וימים) ושינויי תאורה כתוצאה מזריחה, שקיעה והחשכה עקב עננות, ערפל ותופעות אטמוספיריות אחרות, או תאורה מלאכותית כמו כיבוי והדלקה תאורת רחוב, ופנסי רכב שמאירים אזור מסוים.