נבחרת ברית המועצות שלטה באולימפיאדות השחמט לנשים של שנות ה-80 בזכותה של צ'יבורדאנידזה. לאחר שגאורגיה קיבלה את עצמאותה מברית המועצות לשעבר, היא שיחקה על הלוח הראשון של גאורגיה, שזכתה ב-3 מדליות זהב, בתחילת שנות ה-90. מאיה נחשבת לאחת משחקניות השח הגדולות של כל הזמנים.
באולימפיאדות השחמט.
היא ייצגה את ברית המועצות ב-7 אולימפיאדות וגאורגיה ב-8 אולימפיאדות נוספות. בשנת 2008, באולימפיאדת דרזדן, שיחקה על הלוח הראשון של גאורגיה, למרות גילה המבוגר יחסית, הציגה ביצועים ברמת יכולת של :2715, וגאורגיה זכתה שוב במקום הראשון, ובמדליית הזהב, ומאיה בעצמה גם זכתה במדליית זהב אישית, בזכות רמת הביצוע האישית, הגבוהה ביותר.
1,8-ביס(דימתילאמינו)נפתלין
1,8 ביס(דימתילאמינו)נפתלין או ספוג פרוטונים הוא סופרבסיס שהוכן לראשונה בשנת 1968 על ידי רוג'ר אלדר באוניברסיטת בריסטול שבאנגליה.
הביס(דימתילאמינו)נפתלין מוזכר תחת השם המסחרי שלו - "ספוג פרוטונים", סמל מסחרי של חברת אלדריץ כימיקלים, שפועלת ממילווקי, ויסקונסין, ארצות הברית.
בסיסיות גבוהה.
ספוג הפרוטונים הוא אחד מבסיסי ברונסטד החזקים ביותר; לחומצה המוצמדת של הביס(דימתילאמינו)נפתלין יש pKa של 12.34 בתמיסות.
למרות זאת, ספוג הפרוטונים הוא בעל כוח בסיסי (זיקה לקבל פרוטונים) חזק ביותר. דבר זה הופך את ספוג הפרוטונים לאחד מבסיסי האמינו החזקים ביותר שידועים לאדם, למרות שהחומר "סופג" את הפרוטונים יחסית לאט (לכן שמו - ספוג פרוטונים)
ספוגי פרוטונים.
דור שני של ספוגי פרוטונים ידועים עשויים אפילו להיות יותר בסיסיים.
הבסיס 1,8-ביס(הקסאמתילטריאמינופוספאזניל)נפתלין או בשמו האחר HMPN מוכן מה1.8-ביס(דימתילאמינו)נפתלין על ידי תגובה עם טריס(דימתילאמינו)פוספין.
לחומצה המוצמדת של הביס (הקסאמתילטריאמינופוספאזניל)נפתלין יש pKBH+ של 29.9, יותר גדול בהרבה מהביס(דימתילאמינו)נפתלין.
הכנה.
תרכובת זו זמינה מסחרית. ניתן להכין אותו על ידי מתילציה של 1,8-דיאמינונפתלין עם יודומתאן או דימתיל סולפט.
האמונה הבהאאית
המרכז הבהאאי העולמי
נונה גפרינדשוילי
ארכיב
נונה גפרינדשווילי
נונה גפרינדשווילי (בגאורגית: ნონა გაფრინდაშვილი; נולדה ב-3 במאי 1941, זוגדידי) היא רב אמנית גאורגית בשחמט. היא הייתה האישה הראשונה שקבלה דרגת רב אמן מפיד"ה.
היא זכתה ב־5 אליפויות עולם בשחמט לנשים והחזיקה בתואר במשך 16 שנה ברציפות, משנת 1962 ועד לשנת 1978.
נכון למרץ 2020, גפרינדשווילי בת ה-78, מדורגת במקום ה-14 בין הנשים בגאורגיה ובמקום ה-54 בדירוג הכללי בגאורגיה, לפי מד כושר.
בספטמבר 2021 הגישה גפרינדשווילי תביעה נגד חברת נטפליקס בגין דיבה ופגיעה במורשתה, לאחר שבמיני-סידרה "גמביט המלכה" נאמר שגפרינדשווילי מעולם לא שיחקה נגד גברים. לדבריה, אמירה שגויה זו פוגעת במורשתה, והיא גם דרשה שהקטע יוסר מהסדרה, בנוסף לכ-5 מיליון דולר פיצויים.
הופעות באולימפיאדות.
ייצגה את ברית המועצות וגאורגיה ב-11 אולימפיאדות.
ויליאם קמלר
ויליאם קמלר (5 במאי 1860 – 6 באוגוסט 1890) היה האדם הראשון שהוצא להורג באמצעות כיסא חשמלי. פשעו של קמלר היה רציחתה של ידועתו בציבור טילי זיגלר במכות גרזן ב-29 במרץ 1889. ההוצאה להורג שנערכה ב-6 באוגוסט 1890 בשעה שש בבוקר לא התנהלה כמצופה. הניסיון הראשון כשל: קמלר חושמל במשך 17 שניות, אך נותר בחיים. המתח החשמלי הוגבר אז עד ל-2,000 וולט, אך הגנרטור בו השתמשו על מנת להפעיל את הכיסא החשמלי היה זקוק לזמן על מנת להטען מחדש. בפרק הזמן הזה ניתן היה לשמוע את קמלר, שנכווה קשות במהלך הניסיון הראשון, נאנח בכאבים. הניסיון השני נמשך יותר מדקה, כאשר האירוע תואר על ידי חלק מהנוכחים כמזוויע בשל ריח הבשר השרוף והעשן שעלה מראשו של קמלר. וסטינגהאוז כתב לאחר מכן ש"היה עדיף שהם היו משתמשים בגרזן". כתב עיתונות שנכח בהוצאה להורג תיאר את האירוע כ"נוראי, גרוע בהרבה מתלייה".
ביוגרפיה.
ילדותו.
ויליאם קמלר נולד בפילדלפיה, פנסילבניה ב-1860. שני הוריו היא מהגרים מגרמניה, ושניהם היו אלכוהוליסטים. לאחר שפרש מבית הספר בגיל 10, כשאינו יודע קרוא וכתוב, קמלר עבד בקצביה של אביו. אביו מת מזיהום שקיבל בקטטה, ואמו מתה מסיבוכים של אלכוהוליזם. על פי דיווחים, בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19, קמלר היה רזה ובעל שיער חום-כהה. הוא דיבר גם אנגלית וגם גרמנית.
לאחר המיתות של הוריו, הוא הפך לרוכל, והרוויח מספיק כסף כדי לקנות סוס וכרכרה. עם זאת, בנקודה זו, הוא גם הפך לאלכוהוליסט כבד. בסיפור אחד שכלל אותו ואת חברים, אחרי שכולם היו שיכורים, הוא טען שהוא יכול לקפוץ עם הסוס והכרכרה שלו מעל גדר בגובה כ-2.5 מטר (8 רגל), כאשר הכרכרה מחוברת לסוס. הניסיון כשל, והכרכרה וכל מוצריו נהרסו בתקרית.
רצח, משפט וערעורים.
הניו יורק טיימס תיאר את הרצח כ:
באותו יום, קמלר הואשם ברציחתה של מטילדה "טילי" זיגלר, ידועתו בציבור, שנהרגה עם גרזן.
משפט הרצח של קמלר התפתח במהירות. הוא הואשם ברצח מדרגה ראשונה ב-10 במאי. שלושה ימים לאחר מכן הוא נידון למוות, והיה מיועד להיות האדם הראשון שמוצא להורג בכיסא חשמלי לאחר שב-1 בינואר 1888 נחקק חוק ההוצאה להורג החדש בניו יורק, שאישר הוצאה להורג בכיסא חשמלי. אחרי ההרשעה של קמלר, הוחלט כי ההוצאה להורג תיערך בכלא המדיני באובורן שבניו יורק דרך הכיסא החשמלי ה"חדשני", מכשיר שהומצא ב-1881 בבאפלו, ניו יורק בידי רופא השיניים אלפרד סאות'וויק. אחרי 9 שנים של פיתוח ולגליזציה, הכיסא היה נחשב למוכן.
עם זאת, המפתחים המובילים בכוח חשמלי, כולל ג'ורג וסטינגהאוס, לא רצו לראות את המוצר החדש שלהם בשימוש בצורה זו. פרקליטיו של קמלר ערערו על גזר הדין בטענה שהוצאה להורג על הכיסא החשמלי היא עונש אכזרי שאיננו תואם את התיקון השמיני לחוקת ארצות הברית, שאסר על עונש מרושע ויוצא דופן; ג'ורג' וסטינגהאוס, שהיה אחד מתומכי שיטת זרם החילופין להעברת זרם חשמלי ברשת החשמל תמך בערעור זה. הערעור נכשל, בין היתר בשל ההתנגדות של בית המשפט לגבי הטענה שמדובר בעונש מרושע ויוצא דופן ותמיכתו של תומאס אדיסון בעמדת המדינה (אדיסון עצמו תמך בשיטת הזרם הישר, וישנן טענות הגורסות כי הוא רצה להשתמש ברחש התקשורתי סביב ההוצאה להורג באמצעות הכיסא החשמלי על מנת לשכנע את הציבור שזרם החילופין מסוכן).
ההוצאה להורג.
בבוקר של הוצאתו להורג, 6 באוגוסט 1890, קמלר הוקם ב-5 לפנות בוקר. לאחר שהתלבש, אכל ארוחת בוקר והתפלל, החלק העליון של ראשו גולח. ב-6:38, קמלר נכנס לחדר ההוצאה להורג ומפקד בית הסוהר צ'ארלס דרסטן הציג בפני קמלר את 17 העדים להוצאה להורג. קמלר הסתכל על הכיסא ואמר: "רבותיי, אני מאחל לכולכם בהצלחה אני מאמין שאני הולך למקום טוב, ואני מוכן ללכת".
העדים ציינו כי קמלר היה שקט במהלך ההוצאה להורג; הוא לא צרח, בכה או התנגד בשום צורה. לאחר שנחתך חור בחליפה כדי שחוט חשמל נוסף יוכל להיות מחובר, הוא נקשר לכיסא, פניו כוסו ורסן מברזל הושם על מצחו. לאחר שהוא אמר "תרגעו ותעשו את זה כמו שצריך, אני לא ממהר", דרסטן השיב "להתראות, ויליאם" והורה להפעיל את המתג.
אנדריי דדיאני
הנסיך אנדריי דָדיאני (בגאורגית: ანდრია დადიანი, 1850-1910) הידוע ברוסיה גם כאנדריי דוודידוביץ'-דדיאן מינגרלסקי (Андрей Давидович Дадиани) היה אציל גאורגי דמות חשובה בהיסטוריה של השחמט הגאורגי.
דדיאני הוא ממוצא מגרלי בן לשושלת מלוכה סוואנית שנולד בזוגדידי. הוא סיים את חוק לימודי המשפטים באוניברסיטת היידלברג, בשנת 1873. לאחר מכן שרת כלוטננט גנרל בצבא האימפריה הרוסית.
היה ידוע יותר כאפוטרופוס של שחקנים ומארגן משחקי שח אירופאי. והיה אף שחקן שח בעצמו. ובאחד המקרים סירב לתת לשחקן, שכתב ספר על המשחקים שלו (כמובן ספר שלא החמיא לאופן המשחק שלו), להשתתף בטורניר שארגן.
דדיאני שיחק בפריז, רומא וקייב וכן בטביליסי, ולפני כן הוא ניצח בתחרות השחמט לחובבים בסנקט פטרבורג בשנים 1881, 1882.
הוא היה ידוע ביחסים אישיים גרועים עם מיכאיל צ'יגורין. בשנת 1903 דדיאני היה יושב ראש הוועדה המארגנת של תחרות בין לאומית במונטה קרלו ותרם כסף לפרס הראשי, אך הכל בתנאי שצ'יגורין לא השתתף בתחרות. בסופו של דבר, למרות התנגדות חלק מהשחמטאים צ'יגורין לא הוזמן לתחרות.
אנדרי דדיאני
הנסיך אנדריי דדיאני
יוסף לישאנסקי
אס-צט
אס צט
בית הכנסת במישקולץ
בית הכנסת במישקולץ (בהונגרית: Kazinczy utcai zsinagóga (Miskolc)) הממוקם ברחוב קאזינצי הוא היחיד שעדיין פעיל במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן בצפון מזרח הונגריה. זהו גם בית הכנסת היחיד שנותר בעיר מישקולץ. בית הכנסת תוכנן על ידי לודוויג פורסטר ונבנה בין השנים 1856 לבין 1862 בסגנון נאו-רומנסקי.
בית הכנסת ניצב בליבה של חצר המשמשת את הקהילה היהודית בעיר ומסביבו גם בית מדרש, מקווה טהרה ומוזיאון יהודי קטן הנמצא בהקמה. באחת מהכניסות לחצר בית הכנסת מוצבים לוחות זיכרון המנציחים את יהודי העיר וסביבתה שנספו בשואה.