עם תום המשבר החל צבא לבנון להתפרס מדרום לנהר הליטני בפעם הראשונה מאז שנת 1968, בהתאם להחלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם, אך אנשי צבא לבנון הבהירו שלא יפרקו את חזבאללה מנשקו.
במאי 2007 התפתח עימות בין צבא לבנון לבין ארגון מוסלמי קיצוני בשם פתח אל-אסלאם, שהתבסס במחנה הפליטים הפלסטיני נהר אל-בארד בצפון המדינה. המאבק נמשך שלושה חודשים, ובמהלכו פונו רוב תושבי המחנה, והצבא השתמש באש ארטילרית ובירי ממסוקים כדי להכניע לבסוף את לוחמי פתח אל אסלאם.
בתחילת מאי 2008 פרצו קרבות בין לוחמי חזבאללה ותומכי הארגון לבין לוחמים לא-סדירים של סיעות המתנגדות לו. הצבא נמנע מלהתערב בלחימה עצמה, אך התפרס באזורי הקרבות כאשר שככה.
צבא לבנון מתנגד לפעולות צה"ל במובלעות, כולל גיזום עצים שמפריעים לאבטחה סביב הגדר. במהלך אחת מפעולות הגיזום השגרתיות ב-2010, שלא כללה מעבר קרקעי, פתחו באש צלפים מצבא לבנון על חיילי צה"ל בגבול ישראל-לבנון, ליד משגב עם, הרגו את סא"ל דב הררי, מפקד גדוד חי"ר בעוצבת חירם ופצעו קשה קצין נוסף. בתגובה תקף צה"ל באש טנקים ארטילריה ומסוקי קרב של חיל האוויר את מפקדת הגדוד של צבא לבנון, והשמיד תשתיות ורכבי צבא. כתוצאה מתקיפת צה"ל נהרגו 4 לבנונים, מהם 3 חיילי צבא לבנון. כבר למחרת המשיך צה"ל בפעילויות הגיזום.
עתידו של הצבא.
ממשלת לבנון ערכה הסכמים עם ממשלות ארצות הברית, בריטניה, צרפת, ירדן ומצרים כדי להכשיר את צבאה לעתיד. הממשלה גם שמה לעצמה למטרה לבצע מודרניזציה בצבא ובזרועות הביטחון לאחר נסיגת צבא סוריה משטח המדינה באפריל 2005. בתקופת ראש הממשלה פואד סניורה הועברו ב-400 מיליון דולר בסיוע אמריקני לכוחות הביטחון הלבנוניים, בניסיון לחזק את ממשלתו הפרו-מערבית של סניורה.
המשבר הכלכלי שהחל בסוף העשור השני של המאה ה-21 השפיע על תפקוד הצבא והיקשה על תפקודו.
הכוחות המזוינים של לבנון
מיץ' הדברג
מיטצ'ל לי הדברג (באנגלית: Mitchell Lee Hedberg; 24 בפברואר 1968 - 29 במרץ 2005) היה קומיקאי סטאנד אפ אמריקאי אשר היה ידוע בהומור הסוריאלי ובצורת ההגשה הלא קונבנציונלית שלו. הדברג זכור במיוחד בצורת הדיבור הייחודית שלו, החומר שלו כלל בדרך כלל שורות מחץ קצרות וקומדיה ניתוחית (הבעת הערות על מצבי יום יום רגילים), מעורב באלמנטים של משפטים לא קוהרנטיים והיגיון לוגי מעוות. הקומדיה של הדברג ודמות הבמה שלו העניקו לו מעמד קאלט.
ביוגרפיה.
מיץ' נולד בסיינט פול, מינסוטה, בנם של ארנולד ומארי הדברג. הוא סיים את לימודיו בתיכון הארדינג בסיינט פול ונישא לקומיקאית הקנדית לין שואוקרופט ב-25 בפברואר 1999.
הדברג התחיל את הקריירה שלו ב-1989 בערבי מיקרופון פתוח בדרום פלורידה. שנתיים מאוחר יותר, ב-1991 הוא עבר לסיאטל, שם הפופולריות שלו גברה. למרות זאת, הדברג נתקל בקשיים מסוימים; לקח לו יותר מכמה שנים למצוא חומר בכמות מספקת. בנוסף לכך סבל הדברג מפחד במה שהיה חזק עד כדי כך שלפעמים הוא הופיע עם עיניים עצומות. הוא השיג חשיפה לאומית לראשונה ב-1996, כאשר הופיע ברצועה היוקרתית של "רק בשביל הצחוקים קומדי פסטיבל" ששודרה בקומדי סנטרל. הדברג הופיע בלייט נייט שואו של דייוויד לטרמן עשר פעמים והפך לאחד הקומיקאים האמריקאים המצליחים ביותר.
הדברג יכול היה להישמע כקולו של ג'ימי ג'ונס בפרסומות רדיו במהלך החודשים שקדמו למותו ואחריו. הוא תרם את קולו גם לקמפיין הפרסומת של ה"אטלנטה פראשרס" (קבוצת הוקי) במהלך 2002–2003. כל מופע של סיבוב ההופעות "האינוסמניאק" בראשות חבריו של הדברג ושותפו לשעבר לסיבובי הופעות, כללו רוסט להדברג בסוף כל מופע. בשנת 2004 הוא עשה סיבוב הופעות משותף עם סטיבן לינץ'. בשנת 2005 שיחק לצד הית' לדג'ר בדרמה שמספרת על תרבות הסקייטבורד, "שליטי דוגטאון" בבימויה של קתרין הארדוויק.
מאוחר בערב של ה-25 במרץ 2005, הדברג נמצא מת בחדרו בליבינגסון, ניו ג'רזי. מותו הוכרז לראשונה על ידי הווארד סטרן בתוכנית הבוקר שלו ואושר על ידי העיתונות בסיינט פול מאוחר יותר באותו היום.
הדברג היה ידוע כמשתמש בסמים, תוך כדי שהוא מתייחס לכך בכמה מהבדיחות שלו ("I used to do drugs. I still do, but I used to, too"), ואפילו נעצר באוסטין, טקסס, במאי 2003 על החזקת הרואין. הוא גם נולד עם מום לב שבגללו קיבל טיפול אינטנסיבי כילד. בהתחלה עלתה ההשערה שהדברג מת כתוצאה ממצב הלב שלו, עד שמשרד הבחינה הרפואית של ניו ג'רזי פרסם כי מותו נגרם בשל "הרעלת סמים מרובה", כולל קוקאין והרואין.
סגנון.
כתוצאה מפחד הבמה שלו, הופיע הדברג בדרך כלל כשהוא מרכיב משקפי שמש, וכשראשו מורכן ושיערו מסתיר את פניו, או עם עיניים עצומות כדי להימנע מליצור קשר עין עם הקהל. לעיתים קרובות הוא הופיע עם הגב לקהל.
אל אהראם
מיצב וידאו
מיצב וידאו (אנגלית: Video installation) הוא ז’אנר באמנות עכשווית המשלב טכנולוגיית וידאו (הקרנה או תצוגה במסכים) עם אמנות המיצב, תוך לקיחה בחשבון של ההיבטים של הארכיטקטורה שמסביבו. מיצב וידאו מתקיים במרחב פיזי כשעצם העמדתו משנה את המרחב עצמו ובכל פעם שמיצב הווידאו מוקם בחלל אחר הוא משנה את החלל ומשתנה ביחס לחלל בו הוא מוצב. שימוש בטכנולוגיית וידאו במיצבים היא שכלול של עבודת המיצב ופיתוח עוד ממדים לעבודת האמנות.
אודות.
מיצב וידאו הוא חלק מגמה שהחלה בשנות השישיים באמנות של חיות (liveness) שכללה אמנות גוף, אמנות אדמה, מיצג ומיצב באופן כללי. אמניות אלו החלו לחקור את הביטויים של הכאן ועכשיו בעזרת שימוש במרחב הפיזי ובטכניקות נוספות. מיצב הודיאו מאפשר ליצור, יותר מסוגי אמנות אחרים, מניפולציות ובדיות של הזמן והמקום הפיזי בו עבודת הווידאו מוצבת. על כן, מיצב הווידאו במיוחד מאפשר חוויה שהיא לא רק אינלקטואלית אלא גם גופנית.
מיצב וידאו קורה בזמן ומקום מסוים ודורש מהצופה, במקרים שבהם הוא רחב היקף, לעבור תהליך הכולל צפייה בווידאו, שיטוט בין החלקים השונים של העבודה (עבודות רבות מורכבות ממספר אובייקטים בנוסף למסכים) ותהליך עיבוד עבודת האמנות. אתגר נוסף הוא ההצבה בחלל מוזיאון או גלריה ביחס לעבודות מיצב אחרות, כיצד עבודה אחת לא פוגעת בצפייה בעבודות אחרות. אחת האסטרטגיות העיקריות המשמשות אמנים העוסקים במיצב ווידאו היא שילובו של החלל כמרכיב מפתח במבנה הנרטיבי. בדרך זו, הסצנות נפרשות פיזית זו לצד זו בהקרנות מרובות, בשונה מזו לאחר זו בהקרנה יחידה (כפי שהן במבנה קולנועי קלאסי). כך יכול הצופה לשקוע לתוך החוויה המקיפה אותו. במצב זה, הצופה ממלא תפקיד פעיל כאשר הוא יוצר את רצף הנרטיבים על ידי שוטטות בחלל. לפעמים, הרעיון של השתתפות הקהל מועצמת אף יותר על ידי יצירת מיצב וידאו אינטראקטיבי.
מיצב הווידאו נולד יחד עם אמנות הווידאו בשנות ה-70, והוא גדל בפופולריות ככל שטכנולוגיית ייצור הווידאו הדיגיטלי הפכה נגישה יותר. בתחילה אמנים השתמשו בכלים טכנולוגיים של גופי תקשורת בארצות הברית או בנו בעצמם סינתסייזרים. כיום, מיצב הווידאו הוא ז’אנר אמנותי נפוץ ביותר ונתן לראותו במגוון של סביבות – מגלריות ומוזיאונים ועד לעבודות הנעשות במרחב הציבורי, ומותאמות לנוף העירוני או מוקרנות על גבי אלמנטים בטבע.
אחד מחלוצי השימוש במיצבי וידאו היה האמן הקוריאני / אמריקאי נאם ג'ון פייק שעבודותיו מאמצע שנות השישים השתמשו בצגי טלוויזיה מרובים, בסידורים פיסוליים. אמנים מרכזיים נוספים הידועים במיצבי וידאו שלהם כוללים את ביל ויולה, גארי היל, טוני אורסלר, סאם טיילור ווד, שירין נאשט ופיפילוטי ריסט ואחרים.
ס.נ. גואנקה
סאטיה נאראיין גוֹאֶנְקָה (30 בינואר 1924- 29 ספטמבר, 2013) היה מורה למדיטציית ויפאסנה במסורתו של סיאג'י או-בה-קין (1971-1899) מבורמה (מיאנמר). מוצא משפחתו מהודו, אך גואנקה נולד והתחנך בבורמה. במהלך חייו שם התוודע לאו-בה-קין ולמד ממנו את טכניקת הוויפאסאנה. בשנת 1969, לאחר שקיבל הכשרה ממורהו במשך ארבע-עשרה שנה, התיישב גואנקה בהודו והחל ללמד ויפאסנה.
במדינה השסועה עדיין בין כתות ודתות שונות, משכו הקורסים של גואנקה אנשים מכל קצות החברה בהודו. בנוסף, החלו להצטרף לקורסים אנשים רבים מרחבי העולם. גואנקה לימד עשרות אלפי אנשים ביותר מ-300 קורסים בהודו ובארצות אחרות, במזרח ובמערב. בשנת 1982 הוא החל למנות מורים-עוזרים שיסייעו לו לעמוד בדרישה הגוברת והולכת לקורסים. תחת הדרכתו הוקמו מרכזי מדיטציה בהודו, ארצות הברית, אוסטרליה, ניו זילנד, צרפת, אנגליה, יפן, סרי-לנקה, תאילנד, בורמה, נפאל ומדינות רבות נוספות.
הטכניקה שמלמד גואנקה מייצגת מסורת ששורשיה במשנתו של בודהה. גואנקה מדגיש כי "בודהה מעולם לא לימד דת, אלא דהרמה, הדרך לשחרור, שהיא אוניברסלית". נאמן לאותה מסורת, גישתו של גואנקה היא שוויונית ואינה כיתתית. זו הסיבה לכך שאנשים בעלי רקע שונה ובני דתות שונות מכל רחבי העולם חשים משיכה עמוקה להוראותיו. אחד מתלמידיו המפורסמים בישראל הוא הפרופ' יובל נח הררי, שאף הקדיש לו את ספרו ההיסטוריה של המחר.
ויפאסנה בישראל.
בישראל קיימים קורסי ויפאסנה בשיטת ס.נ. גואנקה מאז תחילת שנות התשעים. כמיטב המסורת נערכים הקורסים על ידי מורים, מדריכים, מסייעים ומנהלי קורס מתנדבים. בשנים האחרונות נערכו לאורך כל השנה קורסים בקיבוץ בית זרע שבאזור הכנרת ובחצבה, והחל מסתיו 2014 נלמדים הקורסים במרכז החדש שנבנה בקיבוץ דגניה, המרכז נחנך רשמית ביום שישי 12.12.14 בבוקרו של סיום הקורס העשירי שנערך בו. עד היום לקחו חלק בקורסים בישראל כ-10,000 ישראלים, ורבים אחרים השתתפו בקורסים במקומות אחרים בעולם.
דויד פוגל
חושן המשפט
חברה לתועלת הציבור