בייקר העלה ספקות גם לגבי ההצלחות החברתיות של המיזם, על מוצאם התלמידים - אם הם באמת גדלו במשפחות עניות או הרוסות, ולגבי טעויות מתודיות, שלטון המשמעת, והרפרטואר הקלאסי-רומנטי השמרני המועדף על התזמורות, תוך הזנחת המורשת הילידית המקומית.
מבקר המוזיקה ג'יימס ר. אוסטרייך, בסקירה של ה-17/12/2014 במדורו ב"Book review" של הניו יורק טיימס, מאשים את בייקר בשגיאות מתודולוגיות, מקורות בלתי ניתנים לאימות והטיות. עם זאת, הוא מודה שעד לאותה עת היה חסר ניתוח קר של "אל סיסטמה" כמשקל נגד הפרשנות הלא-ביקורתית מדי, והוא רצוי.
חוסה אנטוניו אבראו נפטר בקראקס, בירת ונצואלה ב-24 במרץ 2018 בגיל 78.
יצירות.
אבראו הלחין:
פרסים ואותות הוקרה.
אבראו היה דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה מטרופוליטנה בקראקס (2010), של אוניברסיטת קרלטון בקנדה (2013) ושל הקונסרבטוריון למוזיקה ניו אינגלנד בבוסטון.
אורי בוז'ו
אורי בוז'ו-מסרי (נולדה בשנת 1993) היא ספורטאית ישראלית, המתחרה בסקי מים בכבלים. היא 3 פעמים אלופת אירופה (2013, 2014 ו-2016), אלופת עולם לנוער (2012) ו-12 פעמים אלופת ישראל בווייקסקייט.
ביוגרפיה.
בוז'ו מתאמנת בסקי מים מגיל 5.
באליפות העולם לנוער שנערכה בפיליפינים בנובמבר 2012 זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים בוויקסקייט.
באליפות אירופה שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013 זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים. ביולי 2014 באליפות אירופה שנערכה בפולין זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט היא זכתה במדליית ארד בוויקסקייט.
באליפות אירופה שנערכה בוורונה, איטליה בספטמבר 2015 זכתה בוז'ו במדליית כסף בסקי מים בכבלים
באליפות אירופה שנערכה בישראל בספטמבר 2016 זכתה בוז'ו במדליית הזהב בטורניר הנשים במקצוע הוויקסקיט.
באליפות העולם בסקי מים שנערכה במקסיקו בנובמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף.
קונואיד ישר
בגאומטריה, קונואיד ישר, הוא משטח ישרים וקונואיד שצירו מאונך למישור המכוון. פועל יוצא מכך הוא, שגם כל הקווים היוצרים של הקונואיד הישר מאונכים לצירו. המשוואה הפרמטרית של קונואיד ישר במערכת צירים קרטזית תלת ממדית, כאשר ציר ה-z הוא ציר הקונואיד, היא מהצורה:
כאשר "h(u)" היא פונקציית הגובה של הקונואיד. דוגמאות אחרות לקונואיד ישר הן:
פיטר רייט
פיטר מוריס רייט (באנגלית: Peter Maurice Wright; 9 באוגוסט 1916 - 27 באפריל 1995) היה מדען ומרגל בריטי שעבד ב-MI5. עיקר פרסומו בעקבות הספר שכתב, לוכד המרגלים והסאגה המשפטית שנגרמה בעקבות פרסומו.
ביוגרפיה.
רייט נולד בצ'סטרפילד, אנגליה ולמד באוניברסיטת אוקספורד.
במלחמת העולם השנייה עבד רייט במעבדת המחקר של האדמירליות והתמחה בגילוי צוללות.
ב-1946 מונה לקצין המדע הראשי במעבדה למחקר אלקטרוני של הצי המלכותי.
ב-1949 חזר רייט לשרת באדמירליות כמומחה לתקשורת.
ב-1955 הצטרף רייט ל-MI5 כמדען ראשי, ותפקידו היה לפעול לחשיפת מרגלים סובייטים. בנוסף פעל כקצין קישור ראשי עם גורמים בכירים במודיעין האמריקאי.
ב-1976 פרש רייט מעבודתו ב-MI5 ועבר יחד עם אשתו לגדל כבשים בחווה בטסמניה.
ב-1984 גברה ההתעניינות ציבורית בו לאחר ריאיון שנתן ל-BBC על הקריירה שלו ב-MI5, ועל המפקד שלו, רוג'ר הוליס .
ב-1987 פרסם רייט את הספר "לוכד המרגלים" .
1620 לפנה&quot;ס
מחוז פרם
אלון גרבוז
אלון גרבוז (נולד ב-9 בספטמבר 1948) הוא איש תרבות ישראלי.
גרבוז ניהל את סינמטק תל אביב משך 40 שנה, כמעט מאז הקמתו ב-1973 ועד לפרישתו בספטמבר 2015 ערב יום הולדתו ה-67.
אחיו הם הצייר הסופר והפובליציסט יאיר גרבוז וחבר הכנסת אהרן הראל.
גרבוז נודע בתמיכתו הבלתי מסויגת בחופש הביטוי ובמיזמים קולנועיים שנויים במחלוקת. ב-2003 הקרין את הסרט מעורר המחלוקת "ג'נין ג'נין". ב-2008 הקרין את הסרט "שיטת השקשוקה", חרף איומים משפטיים מצד האחים עופר. ב-2015 הקרין את הסרט "אל סף הפחד", העוסק ביגאל עמיר.
ב-2011 זכה באות אביר מסדר האמנויות והספרות הצרפתי
בשנת 2017 הוענק לו פרס למפעל חיים מטעם הפורום הדוקומנטרי בישראל.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:אנשי קולנוע ישראלים]]
[[קטגוריה:משפחת גרבוז-הראל]]
[[קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)]]
[[קטגוריה:מנהלי בתי קולנוע בישראל]]
[[קטגוריה:זוכי פרס אופיר: מפעל חיים]]
[[קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948]]
קיזיל אירמק
מלון אלקונין-צנטרל
מלון אלקונין-צנטרל היה אחד המלונות הראשונים בתל אביב. נמצא ברחוב ליליינבלום מספר 9. בשנות ה-40 הוסב הבניין לדירות מגורים עד שהוזנח וננטש במשך שנים רבות. החל מ-2013 עבר תהליך שיפוץ והרחבה.
ההיסטוריה של המלון.
המלון נבנה על ידי מנחם נחום אלקונין שעלה ארצה ב-1912 מרוסיה (שם עסק ביערנות). אלקונין הגיע עם אשתו, מלכה, ו-6 ילדים (השביעי נולד בארץ ישראל). רכש, מבעל קרקעות בשם איזרסקי, מגרש של 3 דונם בין שכונת נווה צדק לאחוזת בית ועליו הקים ב-1913 בית מגורים ומלון. עם התרחבותה של תל אביב נקרא הרחוב רחוב ליליינבלום ומספר הבית נקבע כמספר 9.
מקים המלון היה הקבלן שמואל נתן וילסון שהקים מספר רב של בתים בעיר. המלון נבנה על פני 2 קומות בסגנון האקלקטי וכלל 38 חדרים. קירות הבניין נבנו מאבן כורכר והיו בעובי של כ-50 ס"מ. בעיצוב הבית נעשה שימוש באלמנטים מסוגננים כמו מעקות, אדני חלונות, מדרגות, כרכובי הגג ועוד. בנוסף קושטו הקירות הפנימיים בציורי קיר. המבנה כלל גם בית כנסת פרטי עבור בני הבית ואורחי המלון.
המלון זכה לארח אורחים רמי דרג מלאומים שונים כמו דוד בן-גוריון, יצחק בן-צבי, אלברט איינשטיין, חיים ויצמן, עבדאללה הראשון ועוד.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורשה המשפחה והגיעה לצפת כשצעירי העיר הופקדו על שמירת הנכס. לאחר המלחמה חזרה המשפחת למלון ושיקמה אותו. האלמנה, מלכה אלקונין, מסרה את ניהול המלון לפייבלושה (שרגא) זוסמנויץ ששינה את שמו ל"מלון צנטרל" וחנך אותו ב-1920. משפחת אלקונין המשיכה להתגורר במקום. בהמשך שינה המלון את שמו שוב ל"מלון תל אביב" ואחר כך ל"מלון שוגר".
לאחר 1930 הפסיק המקום לתפקד כמלון וחדריו הושכרו כדירות מגורים. בשנות ה-50 וה-60 שימשו חדרי המלון כבתי מלאכה ומחסנים תוך שמצבו של הבית הולך ומתדרדר. בשנות ה-70 ננטש הבניין עקב מצבו. בשנות ה-80 נמכר הבית לנתן מוזס מירושלים. לאחר שנת 2000 נמכר המקום ליזם צרפתי שהחל לפעול לשינוי תוכנית המבנה. בשנת 2013 החל שיפוץ הבניין והרחבתו במגמה להשלים את השיפוץ עד סוף שנת 2015. ב-2018 הוחלפה האדריכלית על ידי האדריכל גידי בר אוריין והיעד להשלמת הבניה ופתיחת המלון שונה ל-2022. המלון ינוהל על ידי הרשת בינלאומית אקור (ACOOR) שהשקיעה במיזם 145 מיליון ש"ח.
ב-2005 הוציאה שולמית גנור-אלקנה (נכדתו של מנחם נחום אלקונין) ספר על הבית והמלון.
דרושקופול
דרושקופול (בפולנית: Drużkopol) הייתה עיירה יהודית במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, כ-10 ק"מ דרומית להורוכוב, אשר חרבה בשואה. כיום נכללים שרידי העיירה בתחום הכפר האוקראיני ז'ורבניקי (באוקראינית: Журавники).
היסטוריה.
עד סוף המאה ה-18 הייתה דרושקופול יישוב יהודי קטן. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בשטח רוסיה, בסמיכות לגבול גליציה האוסטרית. תחנת המכס והקסרקטינים שהוקמו בעיירה בידי הרוסים הביאו לפיתוח היישוב. מהמאה ה-19 התבססו בעיירה חסידות אלעסק וחסידות טריסק.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נפגעו יהודי העיירה מפרעות של הקוזקים, ולאחר מכן, ממעשי שוד מצד חיילי צבא אוסטרו-הונגריה. בזמן מהפכת אוקטובר הקימו יהודי העיירה קבוצת הגנה עצמית, אשר הניסה כנופיות מקומיות. עם כניסת החיילים הפולנים לעיירה, וסיפוחה לפולין, ביצעו אלו מעשי התעללות ביהודיה.
מראשית המאה ה-20 נוסדו בעיירה מוסדות תרבות יהודיים, ומשנות העשרים פעל בה בית ספר עברי. בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות המזרחי, הרוויזיוניסטים ואגודת ישראל, ותנועות הנוער החלוץ, החלוץ הצעיר ובית"ר. בשנת 1921 נמנו בעיירה קרוב ל-800 יהודים וכ-300 אוקראינים ופולנים.
בשואה.
ב-22 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ועם הגיעם, הוציאו להורג 5 יהודים באשמת קומוניזם. ב-10 ביולי מונה בעיירה יודנרט, ויהודי המקום צוו לענוד אות מזהה, ונלקחו לעבודות כפייה.
בתחילת אוקטובר 1941 גורשו כ-900 יהודי העיירה לגטו שהוקם בהורוכוב הסמוכה, שם שוכנו בתנאי צפיפות קשים (כ-20 איש בחדר), וסבלו מרעב. ב-8 בספטמבר 1942 שולחו כולם להשמדה.
דייויד הוקני
E=mc^2
קלייר סקינר
קלייר סקינר (באנגלית: Claire Skinner; נולדה ב-1965) היא שחקנית אנגלייה. בבריטניה היא מוכרת כשחקנית טלוויזיה, בעיקר מתפקידה כסו ברוקמן בסדרת הטלוויזיה "Outnumbered" של ה-BBC, בישראל שודרה הסדרה בשם "לא ממש סיטקום".
ביוגרפיה.
נולדה בהמל המפסטד בשם לורן קלייר סקינר, הבת הצעירה במשפחתה. אביה היה בעל חנות ואמה ילידת אירלנד הייתה מזכירה. סקינר הייתה ביישנית בילדותה, חלומה היה להיות שחקנית והיא השקיעה עצמה במשחק והזניחה את הלימודים בבית הספר "קבנדיש סקול" שבו למדה. לדבריה "היא עברה בקושי את הבחינות (A-levels)". היא למדה משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון ואחר כך הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית.