על חלקו במלחמה הוענקו לו שתי מחלקות של צלב הברזל וכן אות הפציעה. הוא הצטרף לרייכסווהר ונותר בו אף לאחר המעבר לצבא של 100,000 איש במסגרתו סולקו קצינים זוטרים רבים. ב-1 באפריל 1925 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ומילא תפקידי מטה ברגימנטים שונים. ב-1 בפברואר 1931 הועבר לחיל הפרשים והוענקו לו דרגה של ריטמייסטר. ב-1 ביולי 1933 הוצב במטה דיוויזיית הפרשים ה-1. בקיץ 1934 הוא החל ללמוד בבית הספר לפרשים, וב-1 בינואר 1936 הועלה לדרגת מיור. ב-1 בפברואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ומונה למפקד גדוד פרשים.
מלחמת העולם השנייה.
עם גדוד הפרשים שלו, השתתף קרמר במערכה בפולין אשר החלה את מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן לחם במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, וב-1 בנובמבר 1940 עזב את הפרשים לטובת חיל השריון. הוא אימן יחידות טנקים במסגרת דיוויזיית הפאנצר ה-10, וב-25 במרץ 1941 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-8 של דיוויזיית הפאנצר ה-15. באפריל של אותה שנה הוא נשלח למערכה בצפון אפריקה. ב-16 ביוני הוא נאלץ לוותר על תפקידו כמפקד הרגימנט, כיוון שנפצע במהלך מבצע בטלאקס. על חלקו במבצע הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל.
באמצע ספטמבר 1941 הוא הוחזר לפקד על רגימנט הפאנצר ה-8, וב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. ב-5 במרץ 1942 הוענק לו הצלב הגרמני בזהב. ב-1 במרץ של אותה שנה הוא הועבר ל-OKH. ב-1 בנובמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור וב-19 בנובמבר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-48. הוא החזיק בתפקיד רק עד 26 בנובמבר. ב-10 בפברואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 במרץ של אותה שנה מונה למפקד קורפוס אפריקה. ב-1 במאי הוא הועלה לדרגת גנרל חיל השריון, ולחם במסגרת המערכה בתוניסיה. הוא נפל בשבי הבריטי, אולם שנה לאחר מכן שוחרר במסגרת עסקת חילופי שבויים. הוא נחשד בשותפות בקשר העשרים ביולי, ולפיכך נאסר בכלא של הגסטאפו בפרינץ אלברכט שטראסה. הוא שוחרר בספטמבר, אולם סולק מהצבא. למרות זאת, במאי 1945 הוא נלקח בשבי בעלות הברית ושוחרר רק בתחילת 1946.
לאחר המלחמה חי קרמר בעיר הולדתו מינדן, ומת ב-28 באוקטובר 1968 בגיל 72.
התעלה הצפונית
תעלת הצפון
Mo Bounce
Mo Bounce (בעברית: עוד קצב) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האוסטרלית איגי אזליה. השיר יצא לאור ב-23 במרץ 2017. למרות שהסינגל נכשל מבחינה מסחרית, השיר הצליח להיכנס לכמות נכבדת של מצעדים, ובשיאו הצליח להגיע אל המקום ה-13 במצעד הגרמני.
את עטיפתו של השיר פרסמה אזליה בחלקים שונים ברשתות החברתיות, חלק מהתמונות היו GIF, חלקן היו חתוכות, ולבסוף היא העלתה את העטיפה המלאה.
וידאו קליפ.
לשיר יצא ווידאו קליפ אשר צולם בהונג קונג. ב-24 במרץ 2017, העלתה הזמרת את הווידאו קליפ המלא לערוץ ה-Vevo שלה. ב-24 השעות הראשונות שלו ביוטיוב, צבר הווידאו קליפ למעלה מ-3.5 מיליון צפיות. בווידאו קליפ ניתן לראות את אזליה ורקדניות אחרות ברחובות הונג קונג, כשהן רוקדת טוורק בלבוש פרובוקטיבי ומינימלי. הווידאו קליפ נכון ל-17 באוגוסט 2017, צבר למעלה מ-40 מיליון צפיות.
שמעון גליק
שמעון גליק (נולד ב-30 ביוני 1932) הוא רופא ישראלי, פרופסור אמריטוס לרפואה פנימית בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובמסגרת המרכז הישראלי לזכויות אנשים עם מוגבלויות. ממייסדי הפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וכיהן בה כדקאן. חבר האקדמיה הלאומית לרפואה בארצות הברית.
ביוגרפיה.
גליק נולד במדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית, שם גדל יחד עם אחותו בבית הוריו. כבר בצעירותו התעניין בתחומי המדע, כילד חלם להיות פיזיקאי ותמיד היה התלמיד המצטיין בכיתה. בגיל 23, סיים את לימודי הרפואה במרכז הרפואי דאון-סטייט שבניו יורק (Downstate Medical Center) והחל בהתמחות ברפואה פנימית במרכז הרפואי מיימונידיס בברוקלין. משם המשיך למרכז הרפואי של אוניברסיטת ייל ולבית החולים מאונט סיני. מאוחר יותר, השתתף במחקר במעבדה של רוזלין זוסמן יאלו (כלת פרס נובל לשנת 1977) וסולומון ברסון, בבית החולים לחיילים משוחררים ברובע הברונקס. הוא עסק במחקר באנדוקרינולוגיה.
בשנים 1965–1977, כיהן כנשיא אגודת המדענים היהודים האורתודוקסים בארצות הברית, וב-1967 החל לנהל את השירותים הרפואיים בבית החולים קוני איילנד שבברוקלין. בנוסף היה פרופסור לרפואה במרכז הרפואי דאון-סטייט.
בשנת 1974 עלה לישראל עם משפחתו, במטרה לסייע בהקמת בית הספר לרפואה באונ' בן-גוריון בנגב. בהשפעת הרב אברהם סילברט, התיישבו בבאר שבע. באותה שנה ייסד את מחלקה פנימית ג' בבית החולים סורוקה בעיר, אותה ניהל עד 1997. במקביל הצטרף לסגל ההוראה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ייסד את הפקולטה למדעי הבריאות וכיהן כדקאן הפקולטה בשנים 1986–1990. כתוצאה הבין שתפקידו שונה מבעבר ובתנאים הקיימים לא יוכל להמשיך במחקרים מדעיים. גליק המיר את תחומי המחקר שלו לחינוך רפואי. במסגרת זו התווה דרך חדשנית לקבלת סטודנטים לרפואה: שיטה השוקלת לא רק הישגים אקדמיים, אלא גם את אישיות המועמד, מתוך תפיסה והבנה שרופא חייב להיות אדם ערכי. הוא עמד בראש ועדת הקבלה שנים רבות וקלט דורות של סטודנטים. גליק היה הראשון שהנהיג את שיעורי התקשורת בין רופא לחולה, לסטודנטים לרפואה, החל משנת הלימודים הראשונה. תרומתו המשמעותית זו הביאה לזכייתו בפרסים שונים על מפעל חיים.
בשנים 1986–1990 גליק כיהן גם כראש שירותי הבריאות של קופת החולים הכללית בנגב, ובהמשך כיהן כנציב קבילות הציבור במשרד הבריאות ועורך ראשי של כתב העת "אתיקה רפואית יהודית" (Jewish Medial Ethics and Halacha).
גליק פרסם מאמרים רבים בספרות הרפואית בנושאי אתיקה רפואית, הרפואה כמקצוע, חינוך רפואי ועוד. הוא פעיל בתנועת "עוז ושלום - נתיבות שלום" ונמנה עם מייסדי מפלגת מימד.
כניסתו לתחום הרפואה.
גליק חיפש להתמחות בתחום שיכלול בתוכו כמה שיותר נושאים שונים. לפיכך בחר להתמקד בסוכרת, דרכה למד על נפרולוגיה, קרדיולוגיה ואנדוקרינולוגיה. במשך כשנה, עבד יחד עם דר' מרטין גולדנר מבית החולים היהודי למחלות כרוניות. בתום השנה פנה גליק אל דר' יאלו ודר' ברסון, על מנת להצטרף כחבר במעבדת המחקר שלהם. בין השנים 1963–1964, חקר ופרסם מספר מאמרים העוסקים בהורמון הגדילה. לאחר מכן, ב-1965 החל לחקור גם את האינסולין. משם המשיך וחקר גם את נושאי השינה, השעון הביולוגי, השמנה ועוד.
אודות מחקריו.
כאמור, אחד מהתחומים בהם עסק גליק הוא אנדוקרינולוגיה. המערכת האנדוקרינית היא מערכת ההפרשה הפנימית בגוף האדם, המורכבת מבלוטות המייצרות ומפרישות הורמונים אל מחזור הדם. ההורמונים מופרשים בכמויות מזעריות ובזמנים מסוימים, כפי שהתברר במחקרים שנערכו במעבדה בה עבד גליק. כלומר, התוצאות הצביעו על כך שיש עלייה בכמות ההורמנים המופרשים בזמן שינה.
בתקופה זו, ההורמון העיקרי שחקר היה הורמון הגדילה, אך בשלב מסוים גליק החל לחקור את הורמון "וזופרסין". הורמון זה המורכב מ-9 חומצות אמינו המכונה גם הורמון נוגד השתנה, מופרש על ידי בלוטת יותרת המוח ופועל לוויסות הפרשת השתן. גליק פיתח שיטת בדיקה ביוכימית, המודדת את ריכוז ההורמון וזופרסין בדם. למעשה, הוא פיתח את הבדיקה הרגישה והיעילה ביותר מסוגה. בעקבות זאת, כאשר עבר לישראל, הצטוות לאחד מחוקרי השינה הגדולים בעולם, ויחד הם בדקו את שיעור הפרשת הווזופרסין בדם בזמן השינה.
גליק נשוי ואב לשישה. אחד מילדיו הוא יהודה גליק, חבר הכנסת ה-20.
אגמבן
Switch (שיר)
Switch (בעברית: החלף) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האוסטרלית איגי אזליה בשיתוף הזמרת הברזילאית אניטה. השיר יצא לאור ב-19 במאי 2017, תחת חסותה של חברת התקליטים דאף ג'אם. בשונה מדרך פרסום העטיפה של "Mo Bounce", העלתה אזליה את העטיפה של "Switch" לאינסטגרם שלה במלואה, ללא חלקים או חתיכות אשר היה צריך להרכיב.
וידאו קליפ.
לשיר צולם ווידאו קליפ, אך מכיוון שחברת התקליטים של אזליה הקשתה עליה בהוצאת האלבום, היא אסרה על אזליה לעלות את הקליפ לערוץ ה-Vevo שלה, ובעקבות זאת מעריציה העלו מספר פעמים את הקליפ בערוצים שונים ביוטיוב, וחברת ההקלטות של אזליה מחקה כל אחד מהם מסיבה של זכויות יוצרים.
בקליפ ניתן לראות את אזליה ואניטה כשהן מחליפות צבעים כשם השיר "החלף", כשהן שרות את הפזמון. הווידאו קליפ צולם במקום שנראה כמו יער, שם הם נראות כשהן אוחזות בתנינים מזכוכית, משתזפות על מזרנים, לבושות כמו יגוארים וכולי.
כיוון שאזליה לא העלתה את הווידאו קליפ המלא לערוצה, היא העלתה הופעה שצברה כמות רבה של צפיות, וחמישה רמיקסים שזכו גם כן להצלחה מתונה.
מיקומי שיא.
השיר נכשל במצעדים, אך בכל זאת הצליח להיכנס אל המקום ה-13 במצעד שבולוניה.
ריינדורף אלטץ'
נווטת קרב
הלל פורסטנברג
הלל פורסטנברג (בגרמנית: Hillel Fürstenberg; נולד ב-29 בספטמבר 1935) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים, ממפתחי התורה הארגודית והדינמיקה הטופולוגית, שנודע בזכות יישומים של תורת המידה והסתברות לתורת המספרים ולחבורות לי. זכה, בין היתר, בפרס ישראל, בפרס א.מ.ת, בפרס וולף (במשותף עם סטפן סמייל ) והוא הישראלי הראשון שזכה בפרס אבל (לשנת 2020, במשותף עם גרגורי מרגוליס ).
קורות חיים.