במרץ 2018 פרצה תקרית דיפלומטית בין שתי המדינות, לאחר ששר הקבינט האוסטרלי פיטר דטון קרא לחקלאים לבנים מדרום אפריקה פליטים, וקבע כי "הם זקוקים לעזרה ממדינה מתורבתת", הנציב העליון האוסטרלי שהוזמן לאחר מכן על ידי משרד החוץ הדרום אפריקני, שהביע התנגדות להצהרותיו של דטון, ודרש "נסיגה מלאה". ממשלת אוסטרליה חזרה בה למעשה מהצעתו של דטון, והגיבה לדרישה הדרום אפריקאית במכתב ש"השביע את רצונו" של משרד החוץ הדרום אפריקני. עם זאת דטון חזר לאחר מכן על עמדתו כי החקלאים נרדפים, הכחיש כל נסיגה והתעקש כי ממשלת אוסטרליה בוחנת "כמה" מקרים פרטניים של חקלאים שיכולים לקבל ויזה הומניטרית. באפריל 2018 הציע התובע הכללי של אוסטרליה כריסטיאן פורטר סיוע לדרום אפריקנים העומדים בפני "רדיפה".
באפריל 2018 פרסמה ממשלת דרום אפריקה הצהרה כי היא נוקטת "יוצא מן הכלל החזק" במועצת הנסיעות באוסטרליה שהזהירה אנשים הנוסעים לדרום אפריקה "לנהוג בדרגה גבוהה של זהירות", כאשר משרד החוץ הדרום אפריקני הצהיר כי זהו ניסיון להרתיע את האוסטרלים מלבקר, כמו גם להכתים את דמותה של דרום אפריקה. על פי משרד החוץ הדרום אפריקני, ניסיונות קודמים לקבל את הייעוץ לא צלחו וההסלמה שיקפה את חשיבותו של מגזר התיירות למשק.
סיוע אוסטרלי.
אוסטרליה סיפקה סיוע רשמי בפיתוח דו-צדדי לדרום אפריקה מאז 1994. לאחר 1994 סיפק הסיוע האוסטרלי סיוע לדרום אפריקה להשגת היעדים שנקבעו בתוכנית השיקום והפיתוח שלה ובאסטרטגיה המקרו-כלכלית של צמיחה, תעסוקה וחלוקה מחדש.
תוכנית הסיוע הרשמית של הממשל האוסטרלי לדרום אפריקה החלה בשנת 1994, בעיקר תחת ניהולו של AusAID, והסתכמה מאז בכ-480 מיליון ראנד. נכון לעכשיו אוסטרליה מספקת כ-10 מיליון דולר (כ-93 מיליון ראנד) בסיוע פיתוח בדרום אפריקה בכל שנה.
יחסי סחר.
דרום אפריקה היא שותפת הסחר ה-21 בגודלה באוסטרליה בסחר בסחורות ושוק הייצוא ה-16 המשמעותי ביותר. בשנת 2007 הוערך סחר הסחורות הדו-כיווני בסכום של 3.88 מיליארד דולר. הייצוא האוסטרלי לדרום אפריקה היה 2.53 מיליארד דולר (בעיקר תרופות, ציוד לבשר והנדסה אזרחית), והיבוא האוסטרלי מדרום אפריקה היה 1.35 מיליארד דולר, ובמיוחד כלי רכב מנועיים (בעיקר כלי רכב מסדרת BMW 3) בשווי 663 מיליון דולר, וכן חלקי ברזל וחלקי רכב.
אוסטרליה היא יעד הייצוא השישי בגודלו של סחורות מדרום אפריקה. מרבית המוצרים המיוצאים מדרום אפריקה לאוסטרליה הם מוצרים מוגמרים. יצוא של מכוניות מנוע באיכות גבוהה - BMW, מרצדס ו- VW - עומד בראש הרשימה.
המיזוג של החברה האוסטרלית BHP והחברה הדרום אפריקאית Billiton ב-2001 יצר את BHP Billiton, חברת הכרייה הגדולה בעולם.
עד 2008 יצוא אוסטרליה לדרום אפריקה גדל בשיעור ממוצע של 17% לשנה מאז סיום האפרטהייד.
סודות המלכה אן, או המוסקטרים אחרי שלושים שנה
סודות המלכה אן, או המוסטקרים אחרי שלושים שנה (ברוסית: Тайна королевы Анны, или мушкетеры тридцать лет спустя) הוא סרט מוזיקלי רוסי משנת 1993 בבימויו של גאורגי יונגוואלד-חילקביץ' מבוסס על ספרו של אלכסנדר דיומא "הוויקונט דה בראז'לון".
הפרעת דחק אקוטית
מרוץ גולני
מרוץ גולני הוא מרוץ שמקיימת חטיבת גולני. המרוץ מתקיים מדי שנה ונוטלים בו חלק חיילי החטיבה וכן אזרחים המצטרפים לחיילים במקומות היישוב שונים בהם עובר המרוץ.
המרוץ נערך בקיץ במשך חמישה ימים (המרוץ הראשון נמשך עשרה ימים) לאורך מסלול שאורכו כ-800 ק"מ ממרגלות החרמון ועד אילת. המרוץ מציין את נתיב הקרבות של החטיבה ומנציח את האתוס של גולני.
המרוץ, פרי יוזמתו של תת-אלוף דוד (דוביד) כץ, אשר פיקד על החטיבה בשנים 1978 – 1980, מתקיים מדי שנה או שנתיים ברציפות מאז ייסודו ב-2 באוקטובר 1979.
מטרות.
מטרות המרוץ כפי שהוגדרו מהיום הראשון הן:
ברבות הימים הפך המרוץ מאירוע חטיבתי חינוכי, למרוץ עממי ולמסורת המגלמת ערכים של החברה הישראלית – אהבת הארץ, רעות, תחרותיות ושיתוף פעולה.
המוסקטרים אחרי עשרים שנה
המוסקטרים אחרי עשרים שנה (ברוסית: Мушкетёры двадцать лет спустя) הוא סרט מוזיקלי רוסי משנת 1992 בבימויו של גאורגי יונגוואלד-חילקביץ', המבוסס על רומן מאת אלכסנדר דיומא "אחרי עשרים שנה".
אנטוניו דלגאדו
אנטוניו רמון דלגאדו (באנגלית: Antonio Ramon Delgado; נולד ב-28 בינואר 1977) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כסגן מושלת ניו יורק. בשנים 2019–2022 כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-19 של מדינת ניו יורק. טרם כהונתו בבית הנבחרים, היה דלגאדו ראפר ומשפטן. בראשית מאי 2022 הכריזה מושלת ניו יורק קת'י הוקול כי תמנה את דלאגו לסגנה, והוא נכנס לתפקידו ב-25 במאי 2022.
ביוגרפיה.
דלגאדו נולד בראשית שנת 1977 בעיר סקנקטדי שבמדינת ניו יורק, בנם של טוני דלגאדו ות'למה פ. היל. הוא הן ממוצא אפרו-אמריקאי והן ממוצא היספני. הוא למד בבית הספר התיכון נוטרדאם-גיבונס בישופ שבסקנקטדי ואף שיחק בנבחרת הכדורסל של התיכון. הוא נרשם לאוניברסיטת קולגייט השוכנת בעיירה המילטון והוסיף לשחק בנבחרת הכדורסל לגברים של האוניברסיטה לצד אדונל פויל, לימים כדורסלן בקבוצת גולדן סטייט ווריורס. ב-1996 שיחק בטורניר התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי שנערך באינדיאנפוליס, אינדיאנה. דלגאדו סיים את לימודיו באוניברסיטת קולגייט ב-1999, ושנתיים לאחר מכן ב-2001 זכה במלגת רודס והחל את לימודי בקווינס קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. ובהמשך סיים לימודי תואר שני במשפטים בבית הספר הרווארד למשפטים.
אחרי תום לימודיו הגבוהים, עבר דלגאדו ללוס אנג'לס ב-2005 והתמקצע בתעשיית המוזיקה. ב-2007 הוציא דלגאדו אלבום מוזיקה מתחום הראפ תחת שם הבמה "AD the Voice". לאחר מכן עבד כליטיגטור במשרד עורכי הדין "אקין גאמפ" שבניו יורק. במהלך בחירות 2018 בארצות הברית התמודד דלגאדו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחזז הקונגרס ה-19 של מדינת ניו יורק.
בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית גבר דלגאדו על שישה מועמדים אחרים, ובבחירות הכלליות ניצב בפני חבר בית הנבחרים המכהן ג'ון פאסו, מועמד המפלגה הרפובליקנית.
במהלך מסע הבחירות מתח דלגאדו ביקורת על פאסו בשל דפוס הצבעותיו נגד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. פאסו, לצד קרן המנהיגות של הקונגרס ו-וועדת הקונגרס הרפובליקנית הלאומית, תקף את קריירת העבר של דלגאדו בתחום הראפ באמתלה כי מילות שיריו שלו היו פוגעניות, גסות ומיזוגניות. העיתון הניו יורק טיימס גינה את ההתקפות הרפובליקניות של פאסו וכינה אותן "בריונות גזעית". ב-6 בנובמבר 2018 ניצח דלגאדו את פאסו בפער של 7,593 קולות. ב-9 בינואר 2019, עם התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, דלגאדו הושבע לתפקידו.
ב-3 במאי 2022, לאחר שסגן המושל בריאן בנג'מין נוכח הרשעתו בעבירות שוחד פדרליות, המושלת קת'י הוקול הכריזה כי בכוונתה למנות את דלגאדו לסגנה. דלגאדו נשבע אמונים לתפקידו בשלהי חודש מאי 2022. הוא מועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לתפקיד סגן מושל ניו יורק בנובמבר 2022.
יחסי דרום אפריקה–ניו זילנד
יחסי דרום אפריקה–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים בין ניו זילנד ודרום אפריקה. שתי המדינות הן חברות במדינות חבר העמים ובאו"ם .
ההערכה היא כי החל משנת 2006 התגוררו בניו זילנד כ 41,676 דרום אפריקנים.
היסטוריה.
שתי המדינות קשורות מבחינה היסטורית דרך האימפריה הבריטית. אף על פי שהיה אז מעט מאוד קשר בין שני השטחים; בין 1899–1902, ניו זילנד תרמה מעל 6,000 חיילים להילחם לצד הבריטים במהלך מלחמת הבורים, נגד הבורים דוברי אפריקאנס, מהרפובליקה של טרנסוואל ומדינת אורנג' החופשית . כ-230 בני ניו זילנד קיפחו את חייהם במלחמה שהביאה לניצחון בריטי על דרום אפריקה כולה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה, חיילים מניו זילנד ודרום אפריקה נלחמו זה לצד זה באירופה ובצפון אפריקה. דרום אפריקה השיגה את עצמאותה מבריטניה בשנת 1934, ואילו ניו זילנד השיגה את עצמאותה בשנת 1947.
לאחר מלחמת העולם השנייה, אימצה דרום אפריקה את מדיניות האפרטהייד כנגד רוב האוכלוסייה הדרום אפריקאית השחורה. ניו זילנד שמרה על יחסים דיפלומטיים עם המדינה עד שהתפרצה מחלוקת במהלך סיור איחוד הרוגבי של דרום אפריקה בניו זילנד, שהוביל למחאה המונית על מדיניות ממשלת דרום אפריקה באפרטהייד. בשנת 1984 ניתקה ניו זילנד את היחסים הדיפלומטיים עם דרום אפריקה. זאת בעקבות בחירת ממשלת הלייבור של דייוויד לאני, שהתחייבה לסגור את הקונסוליה הדרום אפריקאית בוולינגטון.
לאחר שחרורו של נלסון מנדלה מהכלא וההתקדמות במשא ומתן לסיום האפרטהייד בדרום אפריקה ; ניו זילנד כוננה מחדש את היחסים הדיפלומטיים עם דרום אפריקה ב-19 בינואר 1994. במאי 1994 נכח ראש ממשלת ניו זילנד, ג'ים בולגר, בהשבעתו של נלסון מנדלה. בשנת 1995 אירחה דרום אפריקה את גביע העולם ברוגבי, והמשחק האחרון היה בין ניו זילנד לדרום אפריקה; מה שהעמיק את הקשר בין האוהדים לפוליטיקאים של שתי המדינות. בנובמבר באותה השנה ביקר הנשיא נלסון מנדלה ביקור רשמי בניו זילנד. בשנת 1996 פתחה ניו זילנד נציבות עליונה בפרטוריה, ודרום אפריקה פתחה אחריה נציבות עליונה בוולינגטון בשנת 2009.
יחסי סחר.
בשנת 2013 הייתה דרום אפריקה שותפת הסחר ה-33 בגודלה של ניו זילנד. באותה שנה, המסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות הסתכם ב-411 מיליון דולר. חלק מהמוצרים ששתי המדינות סוחרות זו עם זו כוללים: מכוניות, ציוד רפואי, כלי טיס, מכונות, ציוד הילוכים, מתכות, שטיחים, נייר, קוסמטיקה, חלב, פירות ים, יין, פירות וכימיקלים תעשייתיים.
בובספוג מכנסמרובע (עונה 5)