בשנת 1979 הכיר יד ושם ברודולף ברטרם בתור חסיד אומות העולם. לכבודו הוקמה בחזית בית החולים בו עבד אסטלת זיכרון ועליה נקבעה לוחית לזכרו. הרחבה בחזית בית החולים נקראה על שמו.
אלגוריתם חיפוש
מיון (מדעי המחשב)
Sci-Hub
Sci-Hub הוא מאגר מידע מקוון של עשרות מיליוני מאמרים מדעיים ומאמרים אחרים, הנגישים לקורא דרך אתר האינטרנט של המאגר
למאגר נוספים מדי יום מאמרים חדשים באמצעות שרתי פרוקסי בשם תחום edu. את מאגר המידע ייסדה אלכסנדרה אלבקיאן מקזחסטן בשנת 2011, זאת בתגובה לעלות הגבוהה של הזמנת מאמרים מדעיים ברשת, שהיא לרוב כ-30 דולר למאמר. בשנת 2015 הגישה חברת ההוצאה לאור אלסוויר תובענה בעיר ניו יורק ולפיה Sci-Hub מפרה זכויות יוצרים. נכון לפברואר 2018, 64 מיליון מאמרים אקדמאיים נגישים באתר ללא עלות. על פי הדף הראשי של האתר, נכון לפברואר 2021, הונגשו 85 מיליון מאמרים אקדמיים.
דניאל הימלשטיין מאוניברסיטת פנסילבניה טוען במאמרו משנת 2018, כי Sci-Hub מאפשר גישה כמעט לכל המחקר האקדמי.
היסטוריה.
האתר Sci-Hub החל לפעול ב-5 בספטמבר 2011 לאחר שנוצר על ידי אלכסנדרה אלבקיאן, מפתחת תוכנה וחוקרת בתחום נוירו-טכנולוגיה מקזחסטן. היא שמה לה למטרה להפיץ ידע על ידי יצירת גישה ליותר בני אדם למאמרים מדעיים אשר הוצאות לאור גובות כסף כתנאי לקריאתם. האתר הראשון נפתח בכתובת Sci-Hub.org, אולם בנובמבר 2015 הופסקה פעילות האתר בצו בית משפט מחוזי בניו יורק. האתר יצא לאור מחדש, בשם זהה, תחת שם התחום io.
עד לסוף 2014 החברה הסתמכה על ספריית ג'נסיס כמקום לאיכסון מאמרים.
האתר זכה לאהדה רבה במדינות פחות מפותחות, כגון הודו, אינדונזיה, פקיסטן, איראן, סין, רוסיה וברזיל ואיפשר לחוקרים במדינות בהן מוסדות אקדמיים אינם משופעים באמצעים לקרוא מאמרים מדעיים בשעה שאמצעיהם הכספיים לא מאפשרים לרכוש מאמרים אלה בתשלום. עד לקום האתר נאלצו חוקרים במדינות עניות יותר לפנות באופן אישי לעמיתים מאונברסיטאות בעלות אמצעים ולבקש עיון במאמרים הנרכשים בכסף, או לפרסם בקשה למאמר בפורום מקצועי ברשת. Sci-Hub היה לאתר האינטרנט הראשון בעולם המאפשר גישה חופשית למאמרים אקדמיים בקנה מידה נרחב.
אתר Sci-Hub.
אתר Sci-Hub מאפשר לקוראיו גישה למאמרים ללא צורך בהרשמה או בתשלום. על פי הנתונים שפרסם בחודש פברואר 2016, יותר מ-69,000 פונים קיבלו למעלה מ-200 אלף מאמרים ביום בודד. לטענת אלבקיאן בטרם נחסם האתר המקורי בכתובת Sci-Hub.org ביקרו בו כ-80 אלף איש מדי יום.
המאמרים במאגר המידע של האתר נלקחים מתוך אתרים בתשלום, אותם מפעילים המוציאים לאור. האתר Sci-Hub מצליח באיסוף מאמרים אלה בעזרת סיסמאות כניסה לאתרים בתשלום, אותן העבירו אליו אנשי אקדמיה ברחבי העולם. באופן זה יכולים מפעילי Sci-Hub להיכנס לכל אתריהם של המוציאים לאור האקדמיים הבולטים. החל משנת 2013 החל אתר Sci-Hub לשתף פעולה עם האתר Library Genesis, מאגר ספרים ומאמרים המופעל ברוסיה.
בתחילת שנת 2016, אלבקיאן פרסמה נתונים שהראו שהשימוש במדינות מפותחות היה גבוה, כאשר חלק גדול מההורדות הגיעו מארצות הברית ומארצות האיחוד האירופי.
הליכים משפטיים.
בשנת 2015 הגישה ההוצאה לאור אלסוויר תביעה כנגד Sci-Hub. אלסוויר טענה כי Sci-Hub נכנסת באופן לא חוקי לחשבונות אינטרנט של תלמידים ומוסדות אקדמיים באתר שאותו היא מפעילה, Science Direct, זאת כדי לספק מאמרים הנמצאים שם בחינם. אחד הקשיים המתעוררים בניהול תביעה זו נעוץ בעובדה ששרת Sci-Hub מופעל מתחום רוסיה, סמוך לסנקט פטרבורג, בעוד התביעה מתנהלת בארצות הברית. אף שכתובת האתר המקורי, Sci-Hub.org, הוחרמה בצו בית המשפט המחוזי בניו יורק, ב-28 באוקטובר 2015, האתר חזר להיות נגיש לקוראיו בכתובות חליפיות החל מדצמבר 2015. האתר אף נגיש ברשת Tor.
בחודש יוני 2017 הגישה האגודה האמריקנית לכימיה תביעה נגד Sci-Hub בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז המזרחי של וירג'יניה, בטענה להפרת זכויות יוצרים; היא ביקשה פיצוי בסך 4.8 מיליון דולר מ- Sci-Hub וכן דרשה מספקי שירותי האינטרנט לחסום את האתר. ב-6 בנובמבר 2017 הוענק לאגודה האמריקנית לכימיה פסק דין חד צדדי, וצו מניעה נגד כל שמסייע ל-Sci-Hub, כולל מנועי החיפוש באינטרנט, אירוח אתרים, ספקים ועוד כדי לחדול מקלות הגישה לשירות. Sci-Hub פועל תחת שמות דומיין שונים ונחסם לפרקים על ידי הרשויות הלאומיות. בנובמבר 2018, בית המשפט במוסקבה הורה לחסום את האתר ברחבי רוסיה על בסיס הפרת זכויות יוצרים לכאורה. רוסקומנדזור חסם את הגישה לאתר.
אתיקה.
Sci-Hub מעלה דילמות אתיות בין יכולתם של אנשים לגשת בקלות לידע שנוצר על ידי הקהילה המדעית והערכים של תנועת חופש המידע, לבין זכויות היוצרים של הבעלים או בעלי הרישיון של המאמרים, וכן על הכדאיות הכלכלית של מוסדות אקדמיים לרכוש מינויים כאשר ניתן למצוא את המאמרים ב-Sci-Hub בעקבות דליפה של היתר כניסה לאתרים ושימוש לא מורשה בהם. הגישה המוגבלת לידע העכשווי לחוקרים ממדינות מתפתחות, פוגעת בחדשנות הטכנולוגית המסייעת לגידול בצמיחה הכלכלית במדינות אלו.
אריק סטנקילסון, מלך שוודיה
אריק סטנקילסון (בשוודית: Eric Stenkilsson; מת ב-1067) היה מלך שוודיה מ-1066 ועד מותו. אריק היה בנו של סטנקיל, מלך שוודיה ולאחר מותו הוא נאבק במי שהיה קרוי "אריק הפגני", שהיה טוען לכתר. השניים נלחמו זה בזה ובסופו של דבר נהרגו שניהם. לא קיים מידע נוסף אודותיהם והיסטוריונים מתקופות מאוחרות יותר משערים שאריק סטנקילסון היה בנו הנוצרי של סטנקיל. המקורות היחידים בהם הם מוזכרים הם כתביו של הכרוניקן אדם מברמן, שנכתבו כעשרים שנה לאחר מותם, אך אין בנמצא מקורות כתובים בני זמנם שבהם הם מוזכרים.
לאחר מותם של אריק סנקילסון ואריק הפגני עלה לכס המלוכה השוודי בנו של סטנקיל, אלסטן סטנקילסון.
בסיס הצי הרוסי בטרטוס
בסיס הצי הרוסי בנמל טרטוס הוא מתקן לוגיסטי צבאי חכור של חיל הים הרוסי הממוקם בנמל של העיר טרטוס בסוריה. במינוח הרוסי הוא מוגדר כ"נקודת תמיכה חומרית-טכנית מספר 720". טרטוס מהווה אתר תיקונים והספקה. מיקומו מאפשר ליחידות הצי הרוסי שהייה ממושכת יותר במרחק מבסיס האם שלהם בים השחור דרך המצרים הטורקיים.
מתקנים צבאיים.
בסיס חיל הים הרוסי בטרטוס הוא המתקן הימי היחיד של רוסיה באזור הים התיכון ולמעשה מתקן צבאי יחיד שנותר מחוץ ברית המועצות לשעבר. מיקומו של המתקן הימי בטרטוס היווה גורם מניע לתמיכת רוסיה ביציבותו של ממשל אסד.
על פי הסכם משנת 1971 בין סוריה לברית המועצות הוחזק במקום בסיס מאויש על ידי אנשי חיל הים הרוסי. בשנים האחרונות נמצאת בבסיס אוניית הסדנה מדגם אמור PM-138. הסדנה מסוגלת לספק תחזוקה טכנית לאוניות מלחמה רוסיות הנמצאות בים התיכון.
המתקן בטרטוס יכול להכיל ארבעה כלי שיט בינוניים באורך פחות מ-100 מטר. מזח עגינה צף ממוקם בצד הפנימי של שובר הגלים הצפוני. מזח זה אינו מסוגל לקבל את כלי השיט העיקריים הנוכחי של חיל הים הרוסי. פריגטה מדגם "ניאוסטרשימי" באורך 129 מטר או משחתת מדגם "אודלוי" בארך 163 מטר. ודאי לא את הסיירות דגם "סלבה" באורך 186.4 מטר סיירת מדגם סיירות המערכה מסדרת קירוב באורך 252 מטר ולא את נושאת המטוסים אדמירל קוזנצוב באורך 305 מטר. כאשר אוניות אלה מגיעות הן מקבלות את האספקה במעגן מחוץ לנמל.
הרכב הבסיס – הציוד כולל שני מזחים צפים, סדנת תיקוני אוניות צפה דגם AMUR, מתקני אחסון, צריפים ומבנים אחרים.
תולדות הבסיס.
המתקן הוקם במהלך המלחמה הקרה כדי לתמוך ביחידות הצי הסובייטי שנפרסו אל הים התיכון. במהלך שנות ה-70 נבנו נקודות הספקה ותמיכה טכנית גם במצרים, אתיופיה, וייטנאם ועוד.
במהלך מלחמת יום הכיפורים – בלילה שבין 11–12 באוקטובר נפגעה אונית סוחר רוסית "איליה מצ'ניקוב" בפתח נמל טרטוס. לאחר מכן החלו כוחות הצי הסובייטי לאבטח אוניות הספקה שנשלחו לנמל לטקיה היות שטרטוס נחשב פחות בטוח.
בשנת 1977, שודרג מתקן התמיכה הימי בטרטוס והוגדר .
במהלך מלחמת לבנון הראשונה – בידד חיל הים הישראלי את זירת הקרבות בלבנון מהתערבות של חיל הים הסורי. כוחות ימיים היו בכוננות לתקיפת נמל טרטוס לאחר תקיפת חיל האוויר הישראלי ב-9 ביוני 1982 שהשמידה את סוללות טילי הנ"מ והפילה מטוסים סוריים רבים פנו הסורים לברית המועצות בבקשת עזרה. כח שייטת הים התיכון שכלל את הסיירת "זדנוב" ואוניות נוספות. נמצא ברובו באזור מרסה מטרוח במערב מצרים הוזעק והתייצב להגנת הנמלים.
פירוק ברית המועצות.
בשנת 1991, התמוטטה ברית המועצות. צי הים התיכון שלה, שהוגדר כשייטת מבצעית החמישית 5 חדל להתקיים. מאז, הגיעו משלחות מדי פעם כלי שיט של הצי הרוסי אוניות וצוללות לים התיכון. מתקן התמיכה הימי בסוריה הוא כיום חלק מצי הים השחור.
רוסיה ויתרה לסוריה על שלושה רבעים, או 9.6 מיליארד $, מתוך 13.4 מיליארד $ מהחוב שהצטבר בעידן הסובייטי. והיא ממשיכה להיות ספקית הנשק העיקרית של סוריה.
המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים.
בסוף נובמבר 2011, פרסמו פראבדה ו רויטרס הודעה כי שייטת של חיל הים הרוסי ובראשה נושאת המטוסים אדמירל קוזנצוב נמצאת בדרכה לטרטוס כדי להפגין תמיכה בממשלת בשאר אל-אסד. באותו דיווח נמסר מטעם הצי הרוסי כי לביקור בטרטוס אין קשר עם האירועים בסוריה.
מלחמת האזרחים בסוריה יצרה חוסר ביטחון לגבי שהיית אנשים באופן קבוע ומשפחות יועצים פונו מסוריה. הבסיס בנמל טרטוס לא שימש לצורך המעורבות הרוסית במלחמה. עם זאת נמשכות ההשקעות ונקודת האספקה הטכנית מתרחבת.