כריס משוחח עם הילדים ושולח אותם לפעמים לחנות המתחרה - "גימבלס". מדיניות זו שמראה התחשבות בילדים גורמת למכתבי תודה של ההורים למנהל מייסיס. הוא מאמץ את המדיניות הזאת ובעקבות זאת גם "גימבלס". מנהלי שתי חנויות הכלבו נפגשים ולוחצים ידיים בתיווכו של כריס. כריס מתקבל לעבודה במייסיס אבל עליו לעבור בדיקה אצל פסיכולוג החנות גרנוויל סווייר. כאשר כריס מוכיח לסוויר שהוא יותר נורמלי ממנו, הוא נפסל אך דוריס מקבלת אותו בכל זאת לעבודה על אחריותה.
כריס נקשר לסוזן ומספר לה מעשיות למורת רוחה של דוריס שמבקשת שבתה תלמד רק על העולם האמיתי. סוזן מראה לו צילום של בית בעיתון ומבקשת ממנו שכ"סנטה קלאוס" יגשים את חלומה לגור בבית כזה.
סמוך לדירתה של דוריס גר פרד גיילי (ג'ון פיין), עורך דין רווק המנסה לחזר אחריה אך היא מתייחסת אליו בקרירות.
כאשר הפסיכולוג סויר מתנכל לעובד צעיר וקובע כי אינו מאוזן נפשית, מגיע אליו כריס ובוויכוח ביניהם הוא מכה אותו במקלו בראש וסויר מתעלף.
במעשה רמייה מוכנס כריס לאשפוז כפוי בבית חולים פסיכיאטרי ומאובחן כבלתי שפוי. עד מהרה מתפרסמת הידיעה בעיתונים שסנטה קלאוס ממיסיס אינו שפוי.
פרד מנסה לעזור לו ולשחררו מהאשפוז דרך בית משפט. התובע הכללי קובע שכריס הוא מתחזה. פרד מביא להגנתו את מנהל מייסיס ואת בנו של התובע אך זה לא מספיק.
המשפט נראה אבוד וגיילי מיואש אך ברגע האחרון הוא מקבל ידיעה כי אלפי מכתבים הגיעו לכתובת "סנטה קלאוס - בית המשפט המחוזי". הוא נותן הוראה להכניסם והדוורים מכניסים 21 שקי דואר ושופכים אלפי מכתבים עם הכתובת הזאת על שולחן השופט. גיילי טוען שאם הדואר שהוא חלק מהממשל, שולח את המכתבים לסנטה קלאוס בבית המשפט סימן שהוא מכיר בכריס כסנטה קלאוס. השופט משתכנע ופוסק לטובתו של כריס.
כולם חוגגים ויחסי פרד ודוריס מתהדקים. רק סוזן אינה מרוצה היות שסנטה קלאוס שלה הבטיח לה את המתנה שבקשה (בית).
למחרת מזמין כריס את פרד, דוריס וסוזן, לבקר אצלו בבית אבות בו הוא מתגורר. הוא מדריך את פרד לנסוע בדרך קצרה. בדרך רואה סוזן את הבית בו רצתה ועליו שלט למכירה. היא מבקשת לעצור ורצה לבית ובעקבותיה פרד ודוריס. סוזן מאושרת ופרד ודוריס מתחבקים. אז מבחין פרד במקל הדומה לזה של כריס. אכן קרה להם נס ולדעתו של פרד זה מוכיח שסנטה קלאוס קיים וכי ניצחונו במשפט לא היה "יוצא מן הכלל".
פייגנבוים
פייגנבוים או פייגנבאום הוא שם משפחה אשכנזי שפירושו עץ תאנה.
פייגנבאום
טרל ברנדון
תומאס טרל ברנדון (באנגלית: Thomas Terrell Brandon; נולד ב-20 במאי 1970) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 11 עונות בליגת ה-NBA, בעמדת הרכז. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 13.8 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-6.1 אסיסטים למשחק.
נעורים ומכללות.
ברנדון נולד בעיר פורטלנד שבאורגון, וכתלמיד ב"תיכון גרנט" זכה בשנת 1989 בתואר שחקן התיכונים המצטיין של אורגון. בסיום לימודיו התיכוניים החל ללמוד באוניברסיטת אורגון, וכבר בעונת ה שלו הוביל את קלעי קבוצתו עם 17.9 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-Pac-10. בעונתו השנייה והאחרונה באוניברסיטה שיפר את ממוצעיו ל-26.6 נקודות למשחק, וזכה בתואר שחקן המכללות המצטיין של המחוז.
קריירה מקצועית.
ברנדון נבחר על ידי קבוצת קליבלנד קאבלירס בבחירה ה-11 של דראפט ה-NBA לשנת 1991. בעונת הרוקי שלו העפילו הקאבלירס לסדרת גמר המזרח, בהובלת מארק פרייס, לארי נאנס ובראד דוהרטי, אך הפסידו לשיקגו בולס בתוצאה 4-2 והודחו. בשלוש עונותיו הראשונות בקליבלנד שימש ברנדון כמחליפו של מארק פרייס, ובמהלך עונת תפס את מקומו כרכז הפותח של הקבוצה. בעונות ו- נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA לאחר שהעמיד ממוצעי שיא של 19.3 ו-19.5 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. כמו כן זכה בסיום עונת 1997 בפרס הספורטיביות של ה-NBA, עבור תרומתו לילדים ממשפחות מצוקה. כחלק מפעילותו ההומניטרית הפעיל ברנדון מחנה כדורסל שנתי, בו השתתף בין היתר לברון ג'יימס.
לקראת עונת נשלח ברנדון למילווקי באקס, יחד עם טיירון היל ובחירת דראפט עתידית, כחלק מטרייד משולש שהעביר את וין בייקר (ממילווקי) לסיאטל סופרסוניקס ואת שון קמפ (מסיאטל) לקליבלנד. ברנדון שיחק במילווקי במשך עונה וחצי, לצד גלן רובינסון וריי אלן, לפני שנכלל בטרייד נוסף שהעביר אותו למינסוטה טימברוולבס. בשלוש עונותיו הראשונות במינסוטה המשיך להציג יכולת טובה עם 16.2 נקודות ו-8.3 אסיסטים בממוצע למשחק, והטימברוולבס סיימו את שלוש העונות עם הפסד בתוצאה 3-1 בסיבוב הראשון של הפלייאוף.
במהלך עונת סבל ברנדון ממספר פציעות בברכו שאילצו אותו להחמיץ 50 משחקים, ובדיעבד שיחק את משחקו האחרון בקריירה בפברואר 2002, בגיל 31 בלבד. ביולי 2003 נשלח בטרייד לאטלנטה הוקס, ונופה ממנה כחצי שנה לאחר מכן, מבלי ששיחק במדי הקבוצה. ב-9 במרץ 2004 הודיע ברנדון באופן רשמי על פרישה ממשחק.
רוסאברונאקספורט
מלכי מוקדון
במשך כל שנות קיומה, הייתה ממלכת מוקדון מונרכיה. אין מידע מדויק על ייסוד הממלכה, והמידע על המלכים הראשונים הוא חלקי ומעורבב באגדות ומיתולוגיה. מאז המאה ה-7 לפנה"ס לכל המאוחר, נשלטה הממלכה בידי שושלת מלוכה שנקראה "השושלת הארגאידית". שלטונם של הארגאידים היה מבוסס בעיקר במרכז הממלכה, בעוד המחוזות ההרריים ומכוסי היערות בצפון ומערב הממלכה נשלטו בידי שושלות מקומיות שלרוב היו קשורות בקשרי דם עם הארגאידים. להלכה היו שליטים אלו כפופים לארגאידים, אולם בפועל נאמנותם וצייתנותם השתנתה בהתאם לכושרם של המלכים להטיל את מרותם.
צורת השלטון של המלכים לא השתנתה הרבה מאז התקופה ההומרית. המלך היה נבחר בידי המוקדונים מבין הנסיכים מבני השושלת הארגאידית, ועם עלותו לשלטון היה המלך מרכז בידיו את כל כוח השלטון. המלך היה אדון הארץ, כהן דת, המפקד העליון של הצבא שופט ראשי וכו'. הוא היה בעליהן של כל האדמות, והאזרחים היו מחויבים בתשלום מס בגין האדמות שעיבדו. המלך לבדו יכל להכריז מלחמה, וחוזים והסכמים נעשו אך ורק בשם המלך. מבין בני האצולה היה בוחר המלך קבוצת נבחרים שכונו "הטיירוי" ("רעי המלך"), והם חיו יחד עם המלך בארמון, שרתו לצדו בצבא והיוו את חוד החנית של חיל הפרשים המוקדוני.
מוקדון נותרה ממלכה שולית יחסית עד עלותו לשלטון של פיליפוס השני, מלך מוקדון, שביסס את שלטונה של מוקדון במרבית יוון. בנו של פיליפוס, אלכסנדר הגדול, הפך את מוקדון לאחת האימפריות הגדולות ביותר בעולם העתיק. אלכסנדר מת ללא יורשים, ועם מותו פתחו מפקדי צבאו, שכונו בשם "דיאדוכים" ("יורשים"), בסדרת מלחמות, שבסופן נפלה מוקדון בידי השושלת האנטיפטרידית, שהוחלפה עד מהרה בידי השושלת האנטיגונידית. שלטונם של האנטיגונידים היה ברוטלי בהרבה מזה של הארגאידים, אולם תחת הנהגתם הממלכה נותרה יציבה יחסית עד כיבושה בידי רומא בשנת 168 לפנה"ס בתום המלחמה המוקדונית השלישית.
מירוסלב ווטאבה
מירוסלב "מירקו" ווטאבה (בצ'כית: Miroslav "Mirko" Votava, נולד ב-25 באפריל 1956 בפראג שבצ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא צ'כי, ששיחק בעמדת הקשר. בתחילת הקריירה שלו שיחק ווטאבה בבורוסיה דורטמונד ובאתלטיקו מדריד, אך הוא מזוהה בעיקר עם ורדר ברמן, שם שיחק 11 עונות, עד אשר היה בן 40, וזכה עמה בחמישה תארים קבוצתיים, ביניהם גביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1992. לווטאבה חמש הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, עמה זכה ביורו 1980.
ווטאבה ערך במדי בורוסיה דורטמונד ובמדי ורדר ברמן 546 הופעות במצטבר בבונדסליגה, והוא מדורג חמישי בטבלת שיאני ההופעות בבונדסליגה בכל הזמנים. על אף מספר הופעותיו הגבוה והאופי ההגנתי היחסית של תפקידו במגרש, ווטאבה מעולם לא ספג כרטיס אדום.
קריירת מועדונים.
בורוסיה דורטמונד ואתלטיקו מדריד.
ווטאבה נולד בפראג שבצ'כוסלובקיה, ורכש את כישוריו בדוקלה פראג. במסגרת האביב של פראג, משפחתו של ווטאבה עזבה את צ'כוסלובקיה כאשר היה בן 12, והשתקעה תחילה באוסטרליה ואחר כך בעיר ויטן שבגרמניה המערבית. בשנת 1974 החל ווטאבה לשחק ברמה מקצוענית בבורוסיה דורטמונד, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בעונתו השנייה במועדון, 1975/76, העפיל ווטאבה עם בורוסיה דורטמונד לבונדסליגה, והיה לשחקן משמעותי מאוד בקבוצה. בין השנים 1977 ו-1982 החמיץ ווטאבה חמישה משחקי ליגה בלבד, אך לא זכה כלל בתארים. בשנת 1982 עזב ווטאבה את בורוסיה דורטמונד לאחר שצבר במדיה 257 הופעות ליגה והבקיע 28 שערים, וחתם באתלטיקו מדריד תמורת 58 מיליון פסטות ספרדיות. ווטאבה הפך מיד לשחקן הרכב קבוע באתלטיקו מדריד, שם שיחק שלוש עונות, ובכולן הקבוצה סיימה לכל הפחות במקום הרביעי, אך לא זכתה באליפויות. בשנת 1985 זכה ווטאבה עם אתלטיקו מדריד בגביע המלך, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על אתלטיק בילבאו, בו שיחק ווטאבה 90 דקות.
ורדר ברמן.