בספר הרביעי "קללת הגלואמגלוזר", מסופר על אביו של טוויג, קווינט בצעירותו, כיצד הוא הכיר את אשתו לעתיד, מאריס, וכיצד הם מפרים את הקללה העתיקה, קללת הגלואמגלוזר. מסעותיו של קווינט לתוך מסרקאבן ובעיר עצמה מגלים הרבה מאוד על אופייה של סנטפארקס.
בספר החמישי "אחרון פיראטי הרקיע" מסופר על מה שהתרחש 50 שנים לאחר מה שהתרחש בספר "חצות מעל סנקטפראקס" על מחלת האבן שהחלה בגני האבן ופשטה באבניהם של פיראטי הרקיע, סנקטפראקס ואנשי הליגות. המחלה מתפשטת מיד לאחר שובו של טוויג- שהתפרסם מאוד כפיראט נודע- ומאז בואו של קאולקייפ- מקים סנקטפראקס החדשה והנשגב בבכירי האקדמיה.
בספר השישי "ווקס" מסופר בין-היתר, על ניסיונות למצוא מרפא למחלת האבן, על סחר-בעבדים, ועל שיטפון עצום שהציף את קצעולם.
האוסקר הישראלי
אשליית כסף
אשליית כסף (Money Illusion) היא הנטייה האנושית לחשוב על כסף במונחים נומינליים במקום ריאליים. המונח נטבע על ידי ג'ון מיינארד קיינס בראשית המאה העשרים ופותח על ידי אירווינג פישר בספרו " The Money Illusion" שיצא ב-1928.
ישנם כלכלנים הטוענים כי התופעה אינה קיימת כלל. לפי הגישה המוניטריסטית החשיבה האנושית היא תמיד רציונלית במובן זה שהערך הריאלי ולא הנומינלי הוא העומד לנגד עיני המעריך. למרות זאת, מחקרים אמפיריים רבים הראו כי המציאות היא אחרת. אלדר שפיר, פיטר דיאמונד ועמוס טברסקי (1997) ריכזו מספר רב של עדויות מניסויים ומחיי היום יום לכך שאשליית הכסף קיימת בפועל.
אנשים רבים רואים בקיצוץ של שני אחוזים בשכרם פעולה לא הוגנת, בסביבה של יציבות מחירים. אולם רבים מאותם נשאלים לא הגדירו כלא הוגנת העלאת שכר של שני אחוזים בתנאי אינפלציה של ארבעה אחוזים. זאת למרות שההשפעה הריאלית של שני התרחישים כמעט זהה.
שפיר, דיאמונד וטברסקי מבחינים בין אנשים שפשוט אינם מבינים את המושגים של מחירים ראליים וכח קנייה (שבאחד מניסויהם הגיעו לכ-29% מהאוכלוסייה), למי שמסוגלים להבין את המושגים הכלכליים אך אינם מגבילים את חשיבתם לפרמטרים כלכליים גרידא.
אדם ה"סובל" מאשליית כסף אינו חושב באופן רציונלי, בניגוד להנחה שהייתה מקובלת בעבר במחקר כלכלי של רציונליות מושלמת.
לאשליית כסף השפעות כלכליות מהותיות: היא גורמת לקשיחות מחירים, כלומר מאטה את תגובתם של המחירים הנומינליים של מוצרים לשינויים במחירי תשומות הייצור. היא הסיבה לכך שסכומים הנקובים בחוזים ובחוקים בהרבה מקרים אינם צמודים למדד כלשהו. כלכלנים המאמינים בקשר ההפוך בין אינפלציה לאבטלה המתבטא בעקומת פיליפס, מסתמכים למעשה על אשליית הכסף של העובדים המוכנים לעבוד יותר בשכר ראלי זהה או נמוך יותר בהיותם מסונוורים על ידי השכר הנומינלי הגבוה.
מג'יק ג'ורניז
מסעות הקסם
מסעות הקסם (באנגלית: Magic Journeys) היה הסרט התלת ממדי הראשון שהופק על ידי חברת וולט דיסני אימאג'ינירינג עבור פארקי השעשועים של חברת וולט דיסני.
הסרט הוקרן בפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבאורלנדו, פלורידה החל מיום פתיחת הפארק בשנת 1982. הסרט הוצג גם בדיסנילנד שבקליפורניה בתיאטרון שברחוב הראשי של ארצות הברית. בשנת 1986 הופסקה הקרנת הסרט הן באפקוט והן בקליפורניה ובמקומו הוקרן הסרט "קפטן איו".
פרטי העלילה.
הסרט מתואר מנקודת מבט של ילד. בתחילת הסרט רואים קבוצת ילדים רצה באחו. אחד מהם מרים פרח ונושף בזרעיו ההופכים לכוכבים. עפיפון הופך לציפור, שהופכת לדג ששב להיות ציפור והופך לסוס מעוף שהופך לסוס בקרוסלה.
כאשר מגיעים הילדים אל הקרוסלה חלקים ממנה הופכים להיות עטלפים, מכשפות, מסיכות, ירח, וספינקס.
קפטן איו
קפטן איו (באנגלית: Captain EO) היה סרט תלת ממדי שהוצג בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני.
הסרט הוקרן באתרים הבאים:
לאחר מותו של מייקל ג'קסון, חודשו הקרנות הסרט במתקני דיסנילנד ודיסניוורלד, אך נפסקו ב-
בסרט כיכב הזמר מייקל ג'קסון, והוא בוים על ידי פרנסיס פורד קופולה והופק על ידי ג'ורג' לוקאס. הפסקול של הסרט נכתב על ידי ג'יימס הורנר, ובמסגרתו שר ג'קסון שני שירים. אויבתו הגדולה של ג'קסון בסרט גולמה על ידי אנג'ליקה יוסטון.
עלות הפקת הסרט מוערכת בין 17 ל-30 מיליון דולרים. בעת הפקתו הסרט היה היקר ביותר שהופק עד אז (ביחס לאורכו).
פרטי עלילה.
העלילה מתארת את מסעו של קפטן איו שמטרתו להביא מתנה לשליטה החייזרית והמרושעת. איו מנסה להמיס את רשעותה באמצעות שיר. המלכה מצווה על שומריה לתפוס את איו, אולם באמצעות השיר שלו הם הופכים לרקדנים, והמלכה הופכת לאישה יפה.
הצוות של איו כולל את פאזבול המעופף, הנווט כפול הראש, אידי ואודי, רובוט בשם מייג'ור דומו, וכן יצור דמוי פיל בשם הוטר (טוני קוקס).
לימור אטיאס
לימור בשן אטיאס (נולדה ב-25 במרץ 1983) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית.
ביוגרפיה.
אטיאס גדלה בפתח תקווה. אטיאס למדה בבית ספר עמל א בפתח תקווה במגמת מחול ובתלמה ילין במגמת תיאטרון. היא התחילה ללמוד שם בכיתה ט' וסיימה את לימודי המשחק בכיתה י"א. לאחר מכן, למדה משחק מול מצלמה אצל ליאת ביין.
קריירה.
ב-2006 החלה אטיאס לשחק בעונתה השנייה של סדרת הנעורים "השמיניה", בתפקיד ניצן ברגר, בחורה עם חכמת רחוב וכוח פיזי אשר הצטרפה לשמינייה במקרה. באותה שנה החלה לשחק בטלנובלה של ערוץ 24 "ילדות רעות", בתפקיד חלי, התמימה בלהקת בנות, אשר באה מבית דתי ומתקשה לנהל אורח חיים תל אביבי. באותה שנה התמודדה בעונתה השנייה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", בה רקדה עם הרקדן חיים פרשטיין והגיעה למקום הרביעי.
ב-2007 שבה לגלם את דמותה של ניצן בעונה השלישית של "השמיניה". וכן, התארחה בעונה הראשונה של הסדרת הקומית "אמא'לה" בכיכובה של אורנה בנאי.
ב-2013 שבה לשחק בספין אוף "השמיניה הדור הבא" למשך שתי עונות, עד 2014, לצד אותם שחקנים ולצד שחקנים חדשים.
אטיאס השתתפה בקמפיינים לבזק, לקוקה-קולה, ל-ESC, לקסטרו ול-TNT.
בסוף שנת 2018 השתתפה בעונה הראשונה של הסדרה "פמת"א", ששודרה בערוץ "כאן 11", ובשנת 2021, שבה לשחק את דמותה של ויקי.
חיים אישיים.
ב-2008 נישאה אטיאס לעו"ד דני בשן, ולהם שני בנים ובת.
מכבים (ישוב)
מכבים (יישוב)
רעות
קבוצת קי&quot;ץ
קבוצת קי"ץ (ראשי תיבות של קולנוע ישראלי צעיר) היא קבוצה שפעלה בשנים 1976–1977 לקידום הקולנוע הישראלי האיכותי.
בראש הקבוצה עמד הבמאי עוזי פרס, שחי בפריז, וחבריה המרכזיים היו ניסים דיין, רנן שור, רחל נאמן ויעוד לבנון. חברי הקבוצה פעלו בתקופה בה הקולנוע הישראלי היה תחת החטיבה לתעשיות קלות במשרד המסחר והתעשייה. בהשראת "מנשר אוברהאוזן" שקרא להקמת הקולנוע הגרמני החדש, הם ניסחו מניפסט שקרא לקידום התמיכה בקולנוע כערך תרבותי ולקידומו תוך דחיקת הקולנוע הבידורי - צעד שעורר עניין רב. לקבוצה הצטרפו הבמאים עמוס גוטמן, דני וקסמן, ג'אד נאמן, דן וולמן, נדב לויתן, גדעון גנני, אילן מושנזון ואורי ברבש.
ראשי הקבוצה פעלו מול משרד המסחר והתעשייה שקידם באותה תקופה את המפיקים, המפיצים ובעלי בתי הקולנוע, הטלוויזיה הישראלית - הערוץ הראשון, ששעריו היו סגורים בפני במאים ויוצרים צעירים, ובאמצעי המדיה של אותם ימים.
מניפסט קי"ץ הודפס לראשונה ברבעון קולנוע, בהוצאת המכון הישראלי לקולנוע, גיליון מס' 14, קיץ 1977
חבורה של במאי קולנוע ישראליים צעירים חברו יחדיו למאבק משותף ופרסמו מנשר על טענותיהם ומטרותיהם. זו לשון המנשר:
"הקולנוע הישראלי נמצא בימים אלה בעיצומו של תהליך חשוב: הקולנוע המסחרי הוותיק, ששלט במסכי הקולנוע בישראל למעלה מחמש עשרה שנה - מתמוטט. הגולם קם על יוצריו ועכשיו נכונו לסרט הישראלי זמנים חדשים. לצידה של התעשייה פועלים כבר מפיקים, במאים, צלמים ותסריטאים צעירים שכל כוונתם ליצור קולנוע אישי, אמנותי משוחרר מלחצים מסחריים הרסניים.
צעירים אלה, וצעירים רבים אחרים שיצרו סרטים קצרים, אישיים, למכביר בשנים האחרונות, חברו יחד להוכיח כי לקולנוע הישראלי ולתרבות הישראלית יש עתיד, וכי הרחוב הישראלי, על כל צדדיו, טעמיו ותהפוכותיו, הוא מקור לא - אכזב ליצירת סרטים בשפה פילמאית אחרת, חדשה, חיה ומקורית.
לחברי הקבוצה אין טעם אמנותי זהה, או השקפות אידאולוגיות דומות. משותפת לנו האמונה, כי סרטים ישראליים יכולים וצריכים להיות מופקים בתקציבים נמוכים, בצוותים התואמים את המציאות הישראלית היום. אמונתם של המפיקים המסחריים, כי סרט באורך מלא זקוק להשקעה של מיליוני לירות - אמונה הנתמכת על ידי משרדי ממשלה הנוגעים בדבר - נראית לנו לא רק מופרכת אלא אף שלילית. ניתן וצריך לעשות סרטים זולים.
התנאי הבסיסי להפקת סרטים זולים, שלא יסכנו את עתידם של המפיק והבמאי, הוא שינוי מדיניות העידוד של הממשלה. על הממשלה לאחד את כל מקורות עידוד הסרט הישראלי (המפוזרים כיום במשרדי המסחר והתעשייה, החינוך והתרבות ומשרד החוץ), לבטל את שיטת הפרסים והוועדות, וליצור חלוקה שווה של הכספים לעשרות יוצרי הקולנוע בארץ.
במקביל, מתכוונים חברי הקבוצה להעמיד לפני כל יוצר - קולנוע שיבקש להצטרף אליה, אפשרויות הפצה, הן בארץ והן מחוצה לה, אם במסגרות מסחריות, ואם במסגרות אחרות (אוניברסיטאות, סינמטקים, בתי קולנוע אמנותיים וכו').
התמיכה המוסרית - ההדדית בין חברי הקבוצה ושינוי במדיניות הממשלה בנושא עידוד הסרט הישראלי, יאפשרו לבמאי ולמפיק ליצור לפחות סרט אחד בשנה ללא תלות בקופה; כישלון סרט אחד לא יעיב על אפשרויות של במאי הקולנוע להמשיך ולביים סרטים.