בספטמבר 2008 ביקר נשיא קיריבטי אנוטה טונג בהוואנה, קובה ופגש את הנשיא ראול קסטרו על מנת לשוחח איתו על ה"יחסים הלבביים" ושיתופי הפעולה שבין שתי המדינות. טונג היה הנשיא הראשון מאיי האוקיינוס השקט לבקר בקובה. טונג נכח בהוואנה כדי להשתתף בוועדת קובה-האוקיינוס השקט, בה התדיינו המנהיגים על "חיזוק שיתופי הפעולה בין המדינות ומיגור שינויי האקלים בעולם".
בדצמבר 2010 ביקר טונג בפעם השנייה בקובה ופגש פעם נוספת את הנשיא קסטרו. בביקור חתמו השניים על הסכם בנושא הספורט.
כאים גילדין
כאימ גילדין
רנרט
רֶנֶרט (בכתיב יידי: רעננערט; בכתב לטיני: Rennert) הוא שם משפחה יהודי וגרמני.
רעננערט
חן אמסלם
וינסנט מאסי
צ'ארלס וינסנט מאסי (באנגלית: Charles Vincent Massey; 20 בפברואר 1887 – 30 בדצמבר 1967) היה עורך דין ודיפלומט קנדי שכיהן בתפקיד המושל הכללי של קנדה, ה-18 במניין מאז איחוד קנדה והראשון בתפקיד שהיה יליד קנדה.
מאסי נולד למשפחה רבת השפעה מטורונטו והתחנך באונטריו ובאנגליה וסיים תואר במשפטים. בעת לימודיו באוניברסיטת אוקספורד הוא התיידד עם מי שלימים יכהן כראש ממשלת קנדה, ויליאם ליון מקנזי קינג. ב-1917 הוא התגייס לשירות בצבא קנדה עד לתום מלחמת העולם הראשונה. לאחר ששימש תקופה קצרה כשר בלי תיק בקבינט ממשלת קנדה, הוא החל בקריירה הדיפלומטית שלו ושירת כשגריר קנדה בארצות הברית וכנציב העליון של קנדה בבריטניה. לאחר שובו של מאסי לקנדה ב-1946, הוא עמד בראש הוועדה המלכותית לאומנויות בין השנים 1949 – 1951 שתוצאות עבודתה רוכזו בדוח שכתוצאה ממנו הוספו הספרייה והארכיון הלאומי של קנדה ומועצת האומנויות של קנדה לרשימת הגופים שמקבלים תמיכה ממשלתית. ב-1952 הוא מונה למושל הכללי על ידי המלך ג'ורג' השישי בהמלצתו של ראש ממשלת קנדה, לואי סן-לורן. הוא החליף בתפקיד את הרולד אלכסנדר, רוזן אלכסנדר הראשון מתוניס וכיהן בתפקיד עד שהוחלף ב-1959 על ידי ז'ורז' ואניה. מאסי היה האדם הראשון שנולד בקנדה וכיהן בתפקיד המושל הכללי שלה ומינויו הוכח כהצלחה בהעברת התפקיד מאישים שנמנו על מעמד האצולה ונולדו מחוץ לקנדה.
בספטמבר 1925 צורף מאסי למועצת המלוכה של קנדה ועקב כך הוענק לו התואר "הנכבד" (The Honourable). לימים, כמושל הכללי לשעבר, הוא היה זכאי להיקרא לכל ימי חייו בתואר הבכיר יותר The Right Honourable. הוא המשיך בפעילותו הפילנתרופית וייסד את קולג' מאסי באוניברסיטת טורונטו ואת סדרת ההרצאות הנקראת על שמו (Massey Lectures).
ראשית חייו.
מאסי נולד בטורונטו כבנם של אנה (לבית וינסנט) וצ'סטר דניאל מאסי, בעליה של חברת מאסי-האריס (קודמתה של החברה לייצור טרקטורים מאסי פרגוסון) ואביה של אחת המשפחות העשירות ביותר בעיר. משפחת מאסי, שהיא משפחה בעלת שורשים אמריקאים, היגרה ב-1630 מצ'שייר, אנגליה למושבת מפרץ מסצ'וסטס. היא הייתה משפחה שהחזיקה באדיקות באמונה המתודיסטית ולקחה חלק חשוב בחיים הדתיים, התרבותיים והחינוכיים המקומיים, כולל הקמתם של אוניברסיטת ויקטוריה ואולם מאסי בטורונטו ובנייתה של הכנסייה המטרופולינית המאוחדת בעיר. כך גדל וינסנט מאסי בחוגי החברה הגבוהה של טורונטו, והייתה לו נגישות למגוון רחב של משפחות וחוגים חברתיים לכל אורך חייו, בדומה לאחיו הצעיר, השחקן ריימונד מאסי, אחייניתו אנה מאסי ואחיינו דניאל מאסי, שחקנים אף הם.
מאסי גדל בבית משפחתו ברחוב ג'רוויס שבטורונטו והתחנך בסנט אנדרוז קולג' שבאורורה, אונטריו. הוא למד בקולג' האוניברסיטה של אוניברסיטת טורונטו, אף על פי שלמשפחתו היו קשרים הדוקים לקולג' ויקטוריה. ב-1907 הוא התגייס לרגימנט הרובאים של המלכה בקנדה והצטרף ל"אגודת קאפה אלפא", שם הוא הכיר את מי שהיה חברו הקרוב במשך כל ימי חייהם ולימים ראש ממשלת קנדה, ויליאם ליון מקנזי קינג. לאחר שהשלים את חוק לימודיו שלוש שנים לאחר מכן בתואר ראשון בהיסטוריה ובאנגלית, המשיך מאסי את לימודיו בבייליול קולג' באוניברסיטת אוקספורד, שם הוא סיים לימודי תואר שני בהיסטוריה.
מתוך תחושתו מאז ימי לימודיו באוניברסיטת טורונטו שלמוסד חסר מקום מתאים לפעילות החוץ-לימודיות של 4,000 תלמידיו, הוא תרם ב-1911 סכום של 16,290 דולר להשלמת הסכום שהסטודנטים כבר אספו להקמת מרכז לסטודנטים ולאחר מכן הוא ניהל את מערך התרומות ואת תהליך הבנייה. ב-1913 הוא שב לטורונטו והיה לדקאן המעונות באוניברסיטת ויקטוריה שאותם תרם קודם לכן אביו, "אולם בורווש", וכן שימש כמרצה להיסטוריה מודרנית בקולג'. עם כניסתה של קנדה למלחמת העולם הראשונה ב-1914 הוצב מאסי כקצין במחוז הצבאי מספר 2 והתבקש לעבוד עבור ועדת המלחמה של הקבינט. ב-4 ביוני 1915 נשא מאסי לאישה את אליס פרקין, בתו של סר ג'ורג' רוברט פרקין, מנהל קולג' קנדה העליונה ומזכיר קרן רודז. דרך נישואיו היה מאוחר יותר מאסי לדודו של הוגה הדעות הפוליטי ג'ורג' גרנט ולאחי סבו של ההיסטוריון והפוליטיקאי מייקל איגנטייף. וינסנט ואליס הביאו לעולם שני בנים: ליונל מאסי (1965-1916) והארט פרקין וינסנט מאסי השני (1996-1918). עם תום המלחמה שוחרר מאסי מהשירות הצבאי.
עם שובו לחיים האזרחיים החל מאסי ב-1921 לנהל את עסקיו של אביו ובמקביל החל להיות מעורב בפעילות פילנתרופית, לרוב בתחומי אומנות וחינוך, כמו פעילות איסוף התמונות והפסלים עבור מוסד מאסי שאותו הוא הקים ב-1918. בשנה שלאחר מכן הושלמה בנייתו של המרכז לתרבות ולספורט של אוניברסיטת טורונטו והוא הוקדש לזכרו של סבו של מאסי, הארט מאסי, ונקרא בית הארט. במקביל לעבודתו כנשיא חברת מאסי-האריס היה מאסי פעיל כשחקן חובב וכבמאי בתיאטרון של המעונות. ב-1925 הוא פרש מעיסוקיו אלה ובזכות חברותו עם מקנזי-קינג הוא מונה כשר בלי תיק בממשלתו. הכוונה הייתה שמאסי, כשר בקבינט, יהיה גם חבר בבית הנבחרים של קנדה, אך הוא הפסיד בבחירות הכלליות שנערכו ב-29 באוקטובר 1925 כאשר התמודד בהן כנציג מחוז הבחירה של דורהאם. בעקבות זאת הוא התפטר מתפקידו כשר, אך הוא היה חבר במשלחת הקנדית לוועידת האימפריה של 1926, שם הוא היה שותף לניסוחה של הצהרת בלפור שבמסגרתו חוללו שינויים כבירים בתפקידי המונרך והמשנים למלך בכל רחבי האימפריה הבריטית.
קריירה דיפלומטית.
ב-25 בנובמבר 1926 מינה המושל הכללי של קנדה, המרקיז מווילינגדון, בעצת מקנזי קינג, את מאסי לתפקיד השגריר הראשון של קנדה בארצות הברית. קודם לכן, לפני הצהרת בלפור, היו נציגה הדיפלומטים של קנדה ברחבי העולם בדרג של ממונה על היחסים ומאסי, כאמור, היה הראשון שהוגדר בדרג מלא של שגריר. על אף הראשוניות של תפקידו בוושינגטון די. סי., תקופת כהונתו שם נעדרה אירועים מיוחדים ובאמצע שנות השלושים הוא שב לקנדה, שכן מקנזי קינג העלה את שמו כמועמד לתפקיד הנציב העליון לבריטניה. אך חמישה ימים בלבד לאחר שמאסי עזב את וושינגטון, הובסה ממשלת המפלגה הליברלית של קנדה בראשותו של מקנזי קינג בבחירות הכלליות ואת מקומו כראש הממשלה תפס ריצ'רד בדפורד בנט. ראש הממשלה החדש התנגד למועמדותו של מאסי לתפקיד נציגה של קנדה בלונדון על רקע העובדה שמאסי, כחבר לשעבר בממשלה הליברלית, לא זכה לאמונה של הממשלה השמרנית.
החל מ-1932 היה מאסי הנשיא של הפדרציה הליברלית הלאומית של קנדה. לפני כן המפלגה הליברלית הייתה גוף מפורד ובלתי רשמי של ישויות לאומיות, מחוזיות ואזוריות ללא ארגון מרכזי בר קיימא. שלוש שנים לאחר מכן שבה המפלגה הליברלית לשלטון ומקנזי קינג חזר לתפקיד ראש הממשלה. חודש לאחר מכן, ב-8 בנובמבר 1935 מונה מאסי לתפקיד הנציב העליון מטעם ממשלת קנדה בבריטניה. הוא הגיע לבית קנדה בלונדון, שם הוא מצא את מי שלימים יכהן גם הוא כמושל הכללי של קנדה וכמחליפו בתפקיד זה, ז'ורז' ואניה, ששימש אז בתפקיד מזכירו האישי. השניים ניהלו את הפעילות הדיפלומטית השוטפת, אך במהלך שנת 1936, היה על מאסי להתמודד עם מותו של המלך ג'ורג' החמישי ועם העלייה למלוכה של המלך החדש, ולפני שבולי הדואר החדשים הגיעו למאסי כדי שיגיש אותם לאישורו של המלך החדש, אדוארד השמיני, התפטר זה האחרון ובמקומו עלה למלוכה אחיו הצעיר, דוכס יורק שמלך בשם ג'ורג' השישי.
במשך כל תקופת כהונתו כנציב העליון עשה מאסי שימוש בקשריו כדי להזמין לבית קנדה אסופה של אישים מהחברה הגבוהה. שניים מאישים אלו היו הויקונט אסטור ורעייתו ננסי אסטור, ששניהם היו גרעין של קבוצת אנשי אצולה, שעליהם נפוצו שמועות על נטיותיהם הגרמנופיליות, ולא רק שהם נטו לתמוך במדיניות הפיוס כלפי אדולף היטלר, הם גם תמכו ביחסים ידידותיים עם גרמניה הנאצית. אף על פי שנטען שההאשמות הללו היו מוגזמות, ההיסטוריונים אירווינג אבלה והרולד טרופר טענו בספרם "לא כלום זה יותר מדי: קנדה ויהדות אירופה 1948-1933" (None is Too Many: Canada and the Jews of Europe 1933-1948) שמאסי היה תומך נלהב בהסכם מינכן ופעל בשיתוף פעולה עם נבחרי ציבור ועם אישים אחרים בממשלת קנדה, כולל מקנזי קינג וארנסט לפוינט, להציב מכשולים בדרכם של הפליטים היהודים שנמלטו מאירופה לקנדה, או אפילו אלה שעשו שימוש בקנדה כתחנת מעבר בנתיב בריחתם לארצות אחרות. בכל אופן, מדיניות ההגירה הקנדית העדיפה באותה תקופה אנשי מקצוע מיומנים בחקלאות, העדפה שהוציאה מאוכלוסיית המהגרים הפוטנציאלים את רוב היהודים, שברובם היו תושבי ערים וממשלת מקנזי קינג התנגדה לשינוי במדיניות זו. שבעה עשורים לאחר מכן יהיו ההאשמות הללו כלפי מאסי הבסיס למערכה לשינוי שם בית הספר התיכון בעיר וינדזור, אונטריו שבמקור נקרא על שמו של מאסי.