המבנה במצבו הנוכחי עבר שינויים רבים מאז הקמתו, שנועדו לענות על צרכיה של העיר המתפתחת. בחלקו המערבי של המבנה נוספו 2 קומות, נוסף לו אגף בחלקו המזרחי ומחסן בחלקו הדרומי. כיום, המבנה בנוי כמסה עיקרית אחת עם הרחבות.
האדריכל.
המתכנן אינג' א. ווינשטוק, על בסיס מבנה מוקדם בתכנון רפאל מגידוביץ' שהיה מהנדס המועצה.
פיתוח שטח.
פיתוח השטח בו ניצב המבנה כולל את ״גן יעקב״ שנמצא צפונית לבית האזרח. המבנה ניצב על מגרש שטוח, ובעל חזית מונומנטלית לכיוון רחוב ביאליק.
סביבת המבנה.
כיכר רמב"ם.
כיכר הרמב"ם היא הכיכר המרכזית של העיר רמת גן ובה נמצא פסל ביאליק. הכיכר מופיעה במפת עיר גנים משנת 1921 של האדריכל ריכרד קאופמן, ומהווה נקודת ציון חשובה כחלק מציר ראשי המכיל את מבני הציבור וחוצה את הוואדי שבין גבעות רמת גן. סביב מיקומה המרכזי הוקמו קולנוע אורדע, בית העירייה, בית הכנסת הגדול ובית האזרח.
רחוב ביאליק.
רחוב ביאליק הוא רחוב ראשי בעיר רמת גן עוד מהקמתה, רחוב ביאליק נקרא על שמו של חיים נחמן ביאליק שהיה מגדולי המשוררים העבריים והתגורר ברמת גן.
אלפרד שרודר
אטש
הריגת איאד אלחלאק
טולוקה (סרט)
טולוקה (באוקראינית: Толока) הוא סרט היסטורי אוקראיני, עיבוד קולנועי לשירו של שבצ'נקו "לקתרינה..." משנת 1838, בבימויו של מיכאילו אילינקו. הסרט יצא לאקרנים במהלך שנת 2020.
שם הסרט.
בשנת 2004, בכתב לחברו לכיתה ולחברו היווני פוטוס למפרינוסוס, מיכאילו אילינקו סיפר לו על עיבוד הסרט שלו, ובמיוחד הסביר את הבחירה בשם הסרט "טולוקה". מבין האפשרויות לשם הסרט כ"לראות ולמות", "חיי בית אחד", הוא עצר ב"טולוקה". אילינקו מסביר כי המונח שאינו ידוע ליוונים משמעותו, גישה מסורתית לבניית בית במעורבות של קרובי משפחה, שכנים ואפילו הכפר כולו. העבודה העיקרית: הקמת קירות, שנמשכת בדרך כלל יום אחד. אילינקו מסביר את בחירת השם באופן הבא:
תקציר עלילת הסרט.
לטארס שבצ'נקו יש בלדה על איך שלושה קוזאקים התאהבו בקטרינה. קתרינה הפקידה את חייה בגורל: היא הבטיחה להפוך לאשתו של זה שישחרר את אחיה מהשבי. שניים משלושת הקוזאקים מתו בניסיון למלא את תנאי החוזה, השלישי הצליח להציל את אחיה, אך אחיה של קטרינה התברר שלא היה אחיה, אלא המאהב שלה... סיפור זה, כמו משל, עובר בתולדות אוקראינה, משחזר את פרקי הדרמה בתולדות העם האוקראיני. כל מבחן הורס את ביתה של קתרינה. אבל היא בעקשנות, כמו דורות רבים של אוקראינים, מעלה אותה מההריסות ובונה שוב ושוב.
הפקה.
עריכה.
לסרט היסטוריה ארוכה ומורכבת של מציאת הכספים הדרושים להשלמת ההפקה. בשנת 2012 הסרט לא זכה בתחרות השנייה של סוכנות הקולנוע הממלכתית, באוקראינה ולא קיבל מימון ממשלתי ונאלץ להסתמך על תרומות ומשקיעים פרטיים.
מאוחר יותר, בשנת 2013, הסרט התמודד שוב על מכרז סוכנות הקולנוע הממלכתית של אוקראינה וקיבל סוף סוף מימון ובשנת 2013 תקציב ההפקה של אמור היה להיות 28 מיליון הריבניה (₴), מתוכם המימון הציבורי אמור היה להיות 14.1 מיליון הריבניה (מחצית מכלל התקציב).
מאוחר יותר, בשנת 2014, גם היוצרים ניסו לאסוף 2 מיליון נוספים, באמצעות פרויקט מימון המונים באתר האוקראיני "הרעיון הגדול". אך הסרט אסף רק 37 אלף הריבניה.
באפריל 2017, בפגישה עם הנהגת משרד התרבות האוקראיני, המליצה סוכנות הקולנוע הממלכתית לממן שני פרויקטים כסרטים חינוכיים פטריוטיים: הסרט "טולוקה" והסרט "מקסים אוסה". בסוף 2017 קיבלו יוצרי הסרט 14.4 מיליון הריבניה, שהסתכמו ב-50.5% מהתקציב הכולל של 28.4 מיליון. בשנת 2018 נודע כי יוצרי הסרט קיבלו מימון נוסף להשלמת הפקת הסרט מתוך מאגר הכספים "הפטריוטיים" של משרד התרבות של אוקראינה, שהופיע לראשונה בשנת 2018. בסך הכל, על פי סוכנות הקולנוע הממלכתית, המדינה מימנה את תקציב הסרט עד 98.02% מהתקציב כשהיא מימנה 28.0 מיליון הריבניה מתוך 28.4 מיליון.
פיתוח וצילומים.
הרעיון לצלם את הסרט הגיע לאיליינקו בשנת 1967. בפברואר 2013, הצילומים החלו, במיוחד צילום הקטעים שיצרו את הטיזר לסרט.
בפברואר 2018, בריאיון לעיתון אקספרס, הצהיר הבמאי מיכאילו אילינקו כי הצילומים מתוכננים להסתיים בקיץ 2018. בספטמבר 2018, השחקן רומן קולידה הודה בריאיון למגזין "גלאי המדיה" הודיע כי צילומי הסרט הושלמו.
במאי 2019 הוצג הסרט בפני סוכנות הקולנוע של המדינה (שבסופו של דבר מימנה 98.02% מתקציב הסרט).
הפצה.
הסרט תוכנן לצאת לאקרנים בשנת 2014 לציון 200 שנה לשבצ'נקו, אך בשל בעיות במימון נדחתה הקרנת הבכורה של הסרט.
הסרט היה אמור לצאת באוקראינה ב-12 במרץ 2020, אך ב-11 במרץ 2020, דחו יוצרי הסרט את ההקרנה בשל הטלת סגר כללי במדינה בעקבות מגפת הקורונה.
הסרט היה לסרט הקולנוע השני, לאחר קיבורגים (2017) שיצא בשיתוף עם קרן "לחזור חיים", שעזרה לרשום חלק מההכנסות ממכירת כרטיסים והפנייתם לצורכי הצבא האוקראיני במהלך מלחמת האזרחים באוקראינה.
מלך וסטרייך
שלום לביתך!
שלום לביתך! (באוקראינית: Мир вашому дому!) הוא סרט קומדיה אוקראיני משנת 2017 בבימויו של ולדימיר לרט, עיבוד למחזה "תפילת האשכבה" משנת 1989 מאת גריגורי גורין, שמבוסס על טוביה החולב מאת שלום עליכם.
עלילה.
העלילה מתרחשת בראשית המאה העשרים. טוביה החלבן גר בכפר קטן. הוא עני ומאמין שלבנותיו יש סיכוי אחד לברוח מעוני: נישואין מוצלחים. הוא מקבל הצעה משתלמת מהשדכן, אבל לבנותיו היפות יש תוכנית אחרת.
הפקה.
הרעיון לסרט הגיע לוולדימיר לרט לאחר שצפה בהצגה "טוביה החולב" שהוצגה בתיאטרון הלאומי האקדמי על שם איוון פרנקו. את תפקיד החולב גילם בוגדן סטופקה. הדיון בהפקה קולנועית עתידית הניח שבוגדן יגלם את התפקיד גם בעיבוד הקולנועי. עם זאת, הדבר לא יצא לפועל בשל מותו של סטופקה ב-22 ביולי 2012. במקומו לוהק יבגני קניאזב לגלם את טוביה.
הסרט צולם במקומות היסטוריים ליד קייב. נעשה שימוש בפריטים ייחודיים של סוף המאה ה-19 - תחילת המאה העשרים, כולל הבית שנרכש בשנת 1873 על ידי טוביה, גיבור סיפורי הקלאסיקה של שלום עליכם. יוצרי הסרט עבדו במשך חמש שנים לעבד ולשחזר את החיים היהודיים של אותה תקופה לכל הפרטים.
ניקוי בעזרת מברשת פלדה סובבת
ניקוי בעזרת מברשת מסתובבת (באנגלית: Bristle blasting) הוא תהליך ניקוי המבוסס על שחיקה מכנית.
הניקוי מבוצע על ידי מברשת פלדה מסתובבת. הכלי מורכב מחוטי תיל מפלדת פחמן. מסתובב במהירות של כ-3000 סל"ד. בתהליך ""Bristle blasting" חוטי הפלדה" מעוצבים עם עיקול זווית קדימה, כלומר התיל מכופף לכיוון סיבוב הכלי. במהלך הפעולה מביאים את קצות הזיפים המסתובבים למגע ישיר עם המשטח המתכתי, והזיפים מכים את פני השטח באנרגיה קינטית מוגברת. פעולה הגורמת גם לניקוי וגם להיווצרות מכתשים, תוך חשיפת מתכת בסיס נטולת זיהום וקורוזיה.
רקע וצורך טכנולוגי.
הציוד הטכנולוגי, מתקנים כלים ומבנים כיום בנויים מחומרים שונים העובדים בתנאי סביבה קשים.
פני השטח של הציוד מקבלים עם הזמן קורוזיה מכות וקילוף צבע. קיים צורך תקופתי לבצע שיפוץ לפני השטח, לדוגמה -כאשר יש צורך לשפץ מבנה מתכת כמו מגדל אייפל, הפעולה שלפני הצביעה תהיה הורדת השכבות החיצוניות של קורוזיה וזיהומים שונים. ורק אחר כך צביעה.
הניקוי המכני מתבצע על ידי ליטוש "Bristle blasting" בעזרת מברשת פלדה מסתובבת. בתהליך הליטוש מתגלים פני השטח המקוריים עליהם יבוצע תהליך צביעה או תהליך גימור אחר.
שימוש נפוץ בתהליך זה הוא גם בהכנת משטחי עץ לצביעה, הליטוש מסלק מפני העץ את הצבע הישן ואת השיכבה החיצונית ומגלה את העץ ללא פגמים, מוכן לצביעה
תיאור המברשת.
הבדלים של מברשת זו ממברשות סיבוב קונבנציונליות.
במברשת פלדה רגילה חוטי הפלדה בהיקף המברשת הם חוטים ישרים, במברשת פלדה סובבת זיפי הפלדה מכופפים נגד כוון הסיבוב.
כאשר המברשת מסתובבת, שורות זיפים נלכדות מאחורי "'מוט מאיץ"' קבוע, מה שגורם להם להתכופף לאחור בהרכב הגמיש שלהם. כאשר הזיפים עוברים את פס ההאצה, הם משוחררים קדימה עם כח רב יותר ובכך יתקבל כח ניקוי גדול יותר.
כיוון שהגאומטריה של המברשת משתנה על ידי מוט ההאצה, כך גם זווית המגע של קצות הזיפים עם המשטח קרובה יותר לאנכי בהשוואה למברשת הסיבובית הקונבנציונלית. פעולה זו מבצעת את חשיפת פני השטח, אשר חיונית להמשך הצביעה.
תהליך הניקוי.
איכות ביצוע הניקוי בתהליך Bristle blasting הוא תוצאה של השפעה מסונכרנת של קצות הזיפים על פני החלק המעובד. ראש הכלי עם חגורת הזיפים מסתובב בסביבות 3000 סל"ד, החוטים נתקלים במוט המאיץ אשר מכופף אותם ומוסיף למברשת אנרגיה קינטית באזור המגע עם החלק. מה שמביא להסרת קורוזיה ויצירת מכתשים. המתקבלים בתהליכי shot peening. המשטח הנקי והגס נחשב לתהליכי ציפוי והדבקה
תיאור הציוד.
כלים לBristle blasting מיוצרים מחוטי פלדה עשירים בפחמן הבולטים דרך חגורה עגולה וגמישה. החגורה, מחוברת לכלי ומסובבת את המברשת, המברשת מופעלת על ידי ציר חשמלי או מנוע פנאומטי. הכלי קל משקל, נייד ומיושם בקלות על ידי עובדים ללא צורך במערך בטיחות משוכלל או מתוחכם.
יישומים.
ניקוי בעזרת מברשת פלדה סובבת הוא תהליך ניקוי מכני המשמש כהכנה לפעולת צביעה על ידי הסרת שכבות קורוזיה לא רצויות שנוצרות על משטחים מתכתיים.
יישומים נפוצים כוללים ניקוי, הכנה צביעה ושיפוץ של רכיבי ברזל ופלדה המשמשים לייצור גשרים, אוניות ומערכות צנרת.
ששי סמוכה
ששון (ששי) סמוכה (נולד ב-1 בדצמבר 1968) הוא שחקן ומורה למשחק ישראלי.
קריירה.
למד בבית הספר למשחק בית צבי.
בשנת 1996 שיחק בתפקיד "לוי הקטן" בסדרה "תמונות יפואיות".