שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים כמו הסכם על שיתוף פעולה משותף בין חברות מלזיות ומקסיקניות לזיקוק שמן דקלים (1991); הסכם תובלה אווירית (1992); הסכם בדבר תשלומי אשראי והדדיות בין בנק נגארה מלזיה לבנק מקסיקו (1991); מזכר הבנות בשיתוף פעולה בטלקומוניקציה (1994) ומזכר הבנות בשיתוף פעולה חקלאי (1994).
יחסי מסחר.
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות בכ-9 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של מלזיה למקסיקו כולל: מעגלים אלקטרוניים משולבים, טלפונים ומחשבים. הייצוא העיקרי של מקסיקו למלזיה כולל: טלפונים; מכוניות למטרות תיירות; מיוצר מברזל ופלדה. חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו Cemex ו-Gruma פועלות במלזיה. קיימות 22 חברות מלזיות שפועלות במקסיקו.
מלזיה היא אחת השותפות העיקריות לייבוא של מקסיקו, ומאז 1992 שתי המדינות הפכו לשותפות ביחסי סחר. מקסיקו עסקה בתחומים רבים של עסקים עם מלזיה, בעיקר בתחום החינוך ומלזיה הייתה מתכננת לנהל עסקים נוספים עם מקסיקו במסגרת השותפות הטראנס-פסיפית (TPP).
לב חופשי (שיר)
לב חופשי הוא סינגל של הזמר הישראלי מוקי, שיצא לאור ב-10 באוקטובר 2013, כסינגל הראשון ושיר הנושא של אלבומו החמישי, הנושא את אותו השם.
רקע וכתיבה.
את השיר כתב מוקי, הלחין הזמר דודו טסה, והפיק מוזיקלית אורי אבני, שהפיק את שאר שירי האלבום "לב חופשי". בשיר, עוסק הדובר בחשבון נפש, לאחר פרידה שעבר. אסף נבו ממאקו הגדיר את השיר כ"שיר רוק איטי שבסיסו רגאיי, מלא ברוח רעננה ואופטימיות" וכ"שיר אישי מלא באמת ורגש אוניברסליים".
הצלחה.
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים השבועיים. במצעד השבועי של חברת "מדיה פורסט", הגיע השיר בשיאו למקום השני. במצעד השבועי של תחנת הרדיו רשת ג', נכנס השיר היישר אל המקום ה-11, בשיאו הגיע למקום הראשון, נשאר שלושה שבועות בצמרת המצעד, ו-14 שבועות בסך הכל. במצעד הרשמי של גלגלצ, תוך שהגיע בשיאו למקום הראשון, ולאחר שיצא מהמצעד, החליפו השיר "ילד של אבא" של מוקי, שיחד עם "לב חופשי", היה לאחד מן הלהיטים המוצלחים ביותר מתוך האלבום.
גם במצעדי הפזמונים השנתיים זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום השישי במצעד השנתי של רשת ג', ולשני במצעד השנתי של גלגלצ, תוך שהמקום הראשון הוא הסינגל השני מתוך האלבום, "ילד של אבא". גם במצעד השנתי של חברת "מדיה פורסט", המאגד בתוכו את השירים המושמעים ביותר בתחנות הרדיו בישראל לשנת 2014, הגיע השיר למקום השני. במצעד המוזיקה שערך אתר "מאקו", הגיע השיר למקום השישי.
ביקורת.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת באתרו "יוסמיוסיק", בה כתב כי "המוזיקה של דודו טסה, קצב המיד טמפו, והעיבוד של אורי אבני מכניסים למקום שאנטי נינוח, תחושת של רגיעה אחרי הסערה. הנגיעות האפרו-קריביות, העיטור-מעבר בחשמלית, מעניקים תחושה של המנון למיואשים שרוצים לקום מהתחתית לבוקר חדש. זה מוקי, אבל זה מוקי רגוע, ראש טוב. האם להזכיר לו, שעדיין לא הכל טוב בסביבה שהוא חי? בינתיים, נקבל אותו בשאנטי של עשה-טוב-לעצמך, וזה שאנטי אמיתי".
מבקר המוזיקה גל אוחובסקי העניק לאלבום בו נכלל השיר ביקורת חיובית באתר מאקו, וציין את "לב חופשי" ו"אוהב אותך יותר" כ"שני השירים הבולטים באלבום", תוך ששיבח את הלחן של דודו טסה בשני השירים ואמר כי "מוקי חייב לו כרגע לא מעט", והוסיף כי "שני השירים מתאימים מאוד למוקי, ולדמות שלו, כפי היא מתפתחת דרך שיריו וגם דרך הופעותיו כשחקן וכשופט ב'כוכב הבא'".
גם מבקר המוזיקה בן שלו מעיתון הארץ העניק ביקורת לאלבום, באומרו כי השיר "רכב על לחן מנצח, צלצל צפוי אך מספק, כמו מנה איכותית של חומוס־צ'יפס־סלט, ותפס איזו תחושה חמקמקה של אדם שלבו נשבר אך רוחו מחייכת. בקיצור, שיר מיינסטרים ישראלי שפרץ בתנופה מהרדיו ולא עורר צורך עז להעביר תחנה – הישג לא מבוטל בשנים האחרונות".
קטעים בהיסטוריה
טרואה (כדורגל)
אספרנס ספורטיב טרואה אאוב שמפיין (בצרפתית: Espérance Sportive Troyes Aube Champagne; בראשי תיבות: ESTAC) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר טרואה שבחבל גראנד אסט בצפון מזרח צרפת. והוא משחק בליג 1. המועדון במתכונתו הנוכחית הוקם בשנת 1986 אך הוא הגלגול השלישי של מועדון הכדורגל המקצועני של העיר טרואה. הישג השיא של המועדון הוא הזכייה בגביע האינטרטוטו בשנת 2001.
היסטוריה.
מועדונים קודמים בטרואה (1900–1979).
מועדון הכדורגל הראשון של טרואה הוקם בשנת 1900, כאוניון ספורטיב טרואה (UST). בשנת 1931 הוא התמזג עם המועדון סביניאן (AS Savinienne), מועדון מהפרברים של טרואה, ויחד הם הקימו את מועדון הספורט של טרואה וסביניאן (ASTS). המועדון הפך למקצועי בשנת 1935, והצטרף לליגת המשנה הצרפתית בכדורגל. בשנת 1954 עלה המועדון לראשונה לליג 1 הליגה הבכירה בצרפת. ואף הגיע לגמר הגביע הצרפתי ב -1956, נגד קלאב ספורטיף סדאן, בו הפסיד 1–3. אך בסיום אותה עונה שב המועדון לליג 2. ב-1960 הצליח המועדון לשוב לליגה הבכירה אך כעבור עונה אחת בלבד הוא ירד לליגת המשנה שוב, מה שהוביל לקשיים כלכליים ופירוק המועדון כמועדון מקצועי בסוף עונת 1962/1963, שבעקבותיו הפיך המועדון למועדון חובבני ועבר לשחק ברמה האזורית.
בשנת 1967, אחרי מספר שנים ללא מועדון מקצועני בטרואה הוקם מועדון חדש תחת השם טרואה אומניספורט, עדיין ברמה האזורית. בשנת 1970 חזר המועדון למעמד מקצועי, שינה את שמו לטרואה אאוב פוטבול (TAF) והתקבל לשחק בליגה השלישית בצרפת. לאחר עונה אחת בלבד הצליח המועדון להעפיל לליגה השנייה, ובעונה הראשונה שלו בליגה השנייה הוא סיים במקום השני אך לא העפיל לליגה הבכירה, כיוון שבאותה תקופה היו שלוש ליגות משנה ורק הראשונה מכל ליגה העפילה לליגה הבכירה. בעונה שלאחר מכן ב-1973 סיים המועדון במקום הראשון והעפיל לליגה הבכירה והחל את הריצה הארוכה ביותר שלו בליגה הבכירה שנמשכה 5 עונות עד 1978. במהלך 5 העונות הללו התמודד המועדון בכל שנה נגד הירידה כשמיקום השיא שלו היה 15 מתוך 20 בעונת 1976/1977. בסוף עונת 1977/1978 סיים המועדון במקום הלפני אחרון ונשר לליגת המשנה. בעונה שלאחר מכן סיים המועדון במקום ה-17 מתוך 20 בליגת המשנה וירד לליגה השלישית, מה שהוביל לפשיטת רגל. המועדון התמזג עם מועדון נוסף מטרואה והותיר את העיר שוב ללא מועדון כדורגל מקצועני.
המועדון הנוכחי (1986–הווה).
1986–2003.
לאחר התפרקותו של המועדון המקצועני השני של טרואה, ניסו מספר גורמים להקים מחדש מועדון כדורגל מקצועני אך לא נחלו הצלחה ובמשך מספר שנים המועדון דשדש בליגות האזוריות, עד שבשנת 1986 קבוצת אנשים מטרואה בהנהגתו של אנג'ל מסוני הקימה את המועדון אסוסיאסיון טרואה אאוב שמפיין (ATAC), שתפס את מקומו של המועדון החובבני של טרואה בליגה השישית ברמה האזורית. המועדון החדש זכה באליפות בעונתו הראשונה, והועלה לליגה הרביעית. בשנת 1990 אחרי שלוש עונות בליגה הרביעית העפיל המועדון לליגה השלישית. אך בעונות הבאות לא הצליח להעפיל לליגה השנייה.
בשנת 1993 בעקבות רפורמות שהוחלו בליגות הכדורגל בצרפת הועבר המועדון לליגה הרביעית בחשיבותה. את עונת 1993/1994 סיימה טרואה במקום הראשון והעפילה לליגה השלישית, ולאחר שתי עונות הצליחה להעפיל לליגה השנייה, ולראשונה מאז 1979 חזרה לשחק כדורגל מקצועי.
העונה הראשונה של טרואה בליגת המשנה לא הייתה מוצלחת היא סיימה במקום ה-20 מתוך 22, ורק בזכות פשיטת רגל של מספר קבוצות היא נותרה בליגה השנייה. העונות הבאות היו מוצלחות יותר כשטרואה סיימה חמישית בעונת 1997/1998 ושלישית בעונת 1998/1999 ועלתה לליגה הבכירה לראשונה מאז 1978.
בעונתה הראשונה של טרואה בליג 1 ב־1999/2000, סיימה הקבוצה במקום ה-14 ובכך נמנעה מירידה. ובסוף העונה שונה שמה של הקבוצה מאסוסיאסיון טרואה אאוב שמפיין (ATAC) לאספרנס ספורטיב טרואה אאוב שמפיין (ESTAC) עקב תלונותיה של רשת סופרמרקטים בעלת שם זהה.
שתי העונות הבאות היו ימי התהילה של המועדון, שסיים פעמיים במקום השביעי בליג 1, בעקבות הסיום במקום השביעי בעונת 2000/2001 זכה המועדון להשתתף בגביע האינטרטו של 2001, כבר בעונתו הראשונה זכה המועדון בגביע לאחר שגבר על ניוקאסל יונייטד האנגלית בזכות שערי חוץ, 0-0 בבית ו-4-4 בסנט ג'יימס פארק שבניוקאסל.
בזכות הזכייה בגביע האינטרנטו זכה המועדון להשתתף בגביע אופ"א, בסיבוב הראשון גברה טרואה 2–6 בסיכום צמד משחקים על המועדון הסלובקי מ.פ.ק רוז'מברוק (0–1; 6–1). בסיבוב השני הפסידה טרואה 5–6 ללידס יונייטד בסיכום צמד המשחקים לאחר שהפסידה 2–4 במשחק הראשון, וניצחה 2–3 במשחק הגומלין שלא הספיק לה כדי להעפיל לסיבוב השלישי. בשנה שלאחר מכן העפילה טרואה פעם נוספת לגביע האינטרטוטו, והעפילה עד לחצי הגמר בו פגשה את הקבוצה הספרדית ויאריאל, המשחק הראשון הסתיים בתוצאה 0–0 ובמשחק הגומלין ניצחה טרואה 1–2. עם זאת, התוצאה בוטלה כאשר התברר שטרואה שיתפה שחקן שלא כחוק, ואופ"א פסקה על ניצחון טכני לויאריאל. את עונת 2002/2003 סיימה טרואה במקום האחרון בליגה ונשרה לליג 2.
2003–הווה.
החל מעונת 2003/2004 החלה טרואה לעבור שנים של חוסר יציבות כשהיא לא מצליחה להישאר יותר משתי עונות באותה הליגה. לאחר הירידה לליג 2 תיירי גומז מונה לנשיא החדש של הקבוצה, מה שמנע ממנה פשיטת רגל. שתי עונות בליגת המשנה הספיקו לטרואה כשבעונת 2004/2005 סיימה טרואה במקום השלישי בליג 2, והעפילה חזרה לליג 1. המועדון שמר על עצמו בליג 1 כשסיים את עונת 2005/2006 במקום ה-17 מקום אחד מעל המקום המוביל לירידה, אך בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום ה-18 וירדה שוב לליג 2.