השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה ברחבי העולם. הם ציינו אותו לשבח וכינו אותו כאחת מהרצועות הטובות ביותר מ-"American Life", בעוד שאחרים השוו אותו לסינגל הקודם של מדונה "Like a Prayer" (1989), כיוון ששני השירים כוללים שימוש בקטע של מקהלת גוספל. "Nothing Fails" הופץ בארצות הברית בתקווה לעזור בקידום המכירות של "American Life". עם זאת, הוא לא דורג במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, מה שהפך אותו לסינגל השני מהאלבום שלא דורג במצעד. אף על פי שלא דורג במצעד, השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב ומצעד הסינגלים המסחריים. השיר דורג במקום הראשון בספרד ודורג בעשירייה הפותחת בקנדה ובאיטליה.
על אף שדווח כי יצולם וידאו קליפ ל-"Nothing Fails", הוחלט לגנוז את הרעיון. השיר בוצע במהלך מסע קידום המכירות של "American Life" בשנת 2003, יחד עם שירים נוספים מהאלבום ולהיטי העבר שלה. אחת מההופעות שודרה ב-"MTV" בספיישל בשם "Madonna on Stage &amp; on the Record". הוא בוצע גם במהלך סיבוב ההופעות השישי שלה, "Re-Invention World Tour" (2004), תוך שימוש בגיטרה אקוסטית בהופעות. מבקרים רבים ציינו שמדונה בהופעה הייתה מעין "דמות בודדה", שכן היא הייתה לבדה בעת שניגנה בגיטרה אקוסטית.
רקע והקלטה.
לפי לוסי או'בריאן, מחברת הספר "Madonna: Like an Icon", גרסה שהרעיון המרכזי של "American Life" היה על "כלום". זה בא לידי ביטוי בשמות של שירים כמו "Nobody Knows Me", השימוש במילה "לא" ב-"Love Profusion", כמו גם "Nothing Fails". השימוש בטון השלילי הוביל את מדונה להיות סרקסטית כלפי הדעות של האנשים לגביה. זאת, תוך הדגשת הידע שלה אודות אהבה ורומנטיקה. "Nothing Fails" נוצר במקור כרצועה שנכתבה בידי המוזיקאי והמפיק המוזיקלי גיא סיגסוורת' לאשתו. הוא ביקש מהזמר ג'ם גריפית'ס לשתף עמו פעולה ובמהלך הפגישה המשותפת הראשונה שלהם, הם כתבו שיר בשם "Silly Thing", בהשראת אשתו של סיגסוורת'. לדבריו, "אני אף פעם לא כותב שירי אהבה, אך התרגשתי לכתוב לה אחד. אף פעם לא הייתה לי מערכת יחסים בעייתית איתה, לא הייתה הרבה דרמה. אך רציתי לכתוב משהו נאיבי וכנה". הקלטת הדמו, שנשמעה כמו שיר עם לא קצבי, הושמעה מאוחר יותר עבור מדונה, שאהבה אותו והוסיפה ושינתה חלקים ואת שם השיר. בספטמבר 2012, סיגסוורת' הדליף את הגרסה המקורית של "Nothing Fails", ותיאר אותה כ"הקלטת דמו בתהליך עבודה של שיר שכתבתי במקור עם ג'ם, אשר הפך מאוחר יותר ל-"Nothing Fails", שנכתב והוקלט בידי מדונה. הוא בן יותר מעשר שנים". על "Nothing Fails", גריפית'ס אמר:
"Nothing Fails" הופק על ידי מדונה ומירווה אחמדזאי, עם הפקה נוספת של מארק "ספייק" סטנט. מפגשי ההקלטה של "American Life" החלו בסוף 2001, ואז הוקפאו כשמדונה צילמה את "סחף חושים" (2002) במלטה וכיכבה במחזה של וסט אנד "Up for Grabs". היא חזרה לאולפני ההקלטות האולימפיים בסוף 2002 וסיימה את פגישות ההקלטה. המיקס לרצועה נעשה על ידי מארק "ספייק" סטנט באולפני ההקלטות וסטלייק במערב הוליווד, קליפורניה, בעוד טים יאנג עשה את המאסטרינג של השיר באולפני מטרופוליס בלונדון. מייקל קולומבייר היה אחראי על עיבוד המיתרים כשג'וף פוסטר משמש כמהנדס המיתרים, עם ניצוח שנעשה באולפני AIR. עבור הלחן של השיר, אחמדזאי החל לנגן בגיטרות, וסטיוארט פרייס החל לנגן בפסנתר.
הרכב ורמיקסים.
"Nothing Fails" כולל הקדמה של גיטרה אקוסטית, שמהווה נושא חוזר ב-"American Life". הגיטרה מלווה בקטע תופים וקולות נמוכים של מדונה וכולל שימוש בצ'לו בחלק הראשון של השיר, בעוד מוזיקת ​​גוספל נשמעת במחצית המאוחרת. לפי התווים שפורסמו באתר "Musicnotes.com" בידי הוצאת אלפרד, "Nothing Fails" נכתב בסולם בעל קצב רגיל המאופיין גם בקצב איטי-בינוני של 92 פעימות בדקה. הוא נכתב במפתח של מז'ור וקולה של מדונה משתרע בין F3 ל-B♭4. השיר עוקב אחר רצף בסיסי של כמהלך ההרמוני שלו.
מבחינה לירית, השיר דן במאהב שהוא האחד לכאורה, וכיצד הפגישה ביניהם לא הייתה סתמית. הפניה ל"עץ החיים" מוסברת במהלך השיר, בעת שמדונה מציינת את הדת בשורה "אני לא דתייה", אך היא מספרת שהיא רוצה להתפלל. ביל פריסקיס-וורן, מחבר הספר, "I'll Take You There: Pop Music and the Urge for Transcendence", תיאר את המילים כבעלות כפל לשון; הוא ציין שהן מדברות על לידה מחדש, הן מבחינה רוחנית והן מבחינת מינית. מקהלת הגוספל של קהילת לונדון, בראשות ניקי בראון, הקליטה את קולות הרקע בשיר. מהנדס המיתרים של המקהלה, ג'וף פוסטר, ציין שהיא מנתה "חבורה של זמרים גדולים שביצעו את קולות הרקע בקול גדול. זה היה מרשים". לפי רולינג סטון ואדבוקט, השיר משתנה ממנגינה "קלה" ומגיע לשיאו בקטע מקהלת הגוספל, הדומה לזו של הסינגל של מדונה, "Like a Prayer" (1989).
גרסת רמיקס לשיר, "Jackie's In Love In The Club Mix", שנעשתה על ידי די ג'יי ג'קי כריסטי, הייתה זמינה לרכישה כאחת מהרצועות הבלעדיות של גרסת המקסי סינגל האמריקאית והאירופאית של השיר. היא כללה את שירתה של מדונה ואת קטע מקהלת הגוספל. כריסטי העירה כי "התבקשתי לעשות רמיקס ל-"Nothing Fails" [...] רציתי שהוא יישמע כמו מקהלה בכנסייה". הרמיקס של פיטר ראוהופר לשיר צורף יחד עם הרמיקסים של הסינגל העוקב, "Love Profusion". גרסה אחרת, "Jason Nevins Mix", נכללה באלבום הרמיקס של מדונה מ-2003, "Remixed &amp; Revisited". סטיבן תומאס ארלוויין מ-"AllMusic" העיר כי ברמיקס הזה, מדונה נשמעת כאילו היא לא בקצב עם המוזיקה של 2003.
ביקורת.
"Nothing Fails" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. לוסי או'בריאן הגדירה אותו כ"המנון של מסירות" וטענה שמדובר בשיר "המלכותי ביותר ב-"American Life"". בנוסף, ציינה לשבח את "האווירה הדרמטית והתיאטרלית" של השיר והוסיפה שקטע המקהלה הפך את השיר לחושפני ואקסטטי. ג'יי רנדי טארבורלי כתב בספרו, "Madonna: An Intimate Biography", שעל אף שהאלבום לא היה "חזק" ו"מגובש", "Nothing Fails" בלט כאחת מהפנינים הבודדות בו. בביקורת על האלבום כולו, מייקל פאולטה מבילבורד כינה אותו כנקודת השיא ב-"American Life", ותיאר את השיר כ"מעורר דמעות". קן טאקר מאנטרטיינמנט ויקלי כינה אותו "מקסים" והוסיף שהוא "מרענן" ו"רציני" ביחס לשאר שירי האלבום. אלכסיס פטרידיס מגרדיאן שיבחה קטע סיום המקהלה שבו.
סאל צ'ינקוומני מ-"Slant Magazine" כינתה אותו כאחד מרגעי השיא באלבום וטענה שייתכן ומדובר בשיר הבולט ביותר מתוכו. איאן יאנגס מ-"BBC" מיוזיק הפנה ביקורת חיובית כלפי "Nothing Fails", וציין לשבח את ההפקה המוזיקלית האלקטרונית ה"טריקית" של מירווה אחמדזאי. ג'וני דייוויס מ-"NME" העיר כי "רק 'Nothing Fails' ו-'Intervention' מצליחים להחזיר את המאזין לסגנון המוזיקלי שאפיין את אלבום האולפן השביעי שלה, "Ray of Light", שיצא לאור בשנת 1997". ג'וש טיראנגיאל מטיים ציין לשבח את השירה של מדונה ב-"Nothing Fails" ותיאר אותה כ"רגועה" ו"מצערת". הוא הוסיף שהיא מורכבת מ"שפע של נשמה". ב-"Telegram &amp; Gazette" החמיאו למיזוג בין הרוחניות לבין החושניות בשיר. ג'ון פארלס מניו יורק טיימס האמין ש-"Nothing Fails" מסוגל לגרום למאזין לחוש רגשות מסוימים, כמו גם חווית התבוננות פנימים, בשונה משאר השירים של מדונה". סטיבן תומפסון מ-"The A.V. Club" טען שהשיר "מהדהד" ו"רגשי", אך מתח ביקורת אודות קטע השירה של המקהלה.
בביקורות פחות חיוביות ואף שליליות אודות "Nothing Fails", צ'אק טיילור מבילבורד אמר שהוא "ממחיש את כל מה שהופך את ["American Life"] לטחון ומעובד מדי". בן רטליף מרולינג סטון השווה אותו באופן שלילי ל-"Like a Prayer" והעיר שהוא קרוב הרבה יותר למה שהיא [מדונה] הפכה לטובה בו: הרעיון של שינוי צורה באמצעות אהבה", והוסיף שההבדל ב-2003 הוא שאין לה את השאיפה שהייתה לה באותה העת בה הוציאה את "Like a Prayer". ב-"Stylus Magazine" השוו אותו באופן שלילי ל-"Like a Prayer" וזאת, בנוסף לכך שכינו אותו "מיושן" וככזה ה"מוקיע את הדת". ג'ים דרוגאטיס משיקגו סאן-טיימס טען שהשורה "אני לא דתייה" ("I'm not religious") גורמת לבלבול, שכן מדונה מתייחסת לישו והשטן בשירים אחרים באלבום. ג'וד רוג'רס מגרדיאן טענה שמדובר בשיר המדמה "תכשיט בעל אווירה שקטה" ב-"American Life", ודירגה אותו במקום ה-48 ברשימת "הסינגלים הטובים ביותר של מדונה", שפורסמה לכבוד יום הולדתה ה-60. צ'אק ארנולד מאנטרטיינמנט ויקלי דירג את "Nothing Fails" כסינגל ה-29 הטוב ביותר שיצא במהלך הקריירה של הזמרת, וכינה אותו "ניצחון – יצירתי ולא מסחרי – שמעביר מסר המשתנה מרצינות מופשטת לתפארת כנסייתית".
הצלחה מסחרית.