הסיבה למרב השינויים לעיל והתפתחות התיאטרון בקרב ההמון, התרחשה עקב שינויים כלכליים ופוליטיים רחבי היקף באירופה של ימי הביניים. והם הביאו עימם היווצרות של גידול ניכר באוכלוסייה וצמחיתן של ערים וצמחייה רחבה של אוכלוסייה אינטלקטואלית עמידה כמו סוחרים וגילדות מקצועיות. המימון המרכזי של כתיבת מחזות עבר מידי הכנסייה ומספר מצומצם של אצילים לידיהם של גילדות מקצועיות וסוחרים. עיקר המחזות שנכתבו עסקו בנושאים דתיים או בסיפור של קדוש נוצרי או סיפור תנ"כי מסוים העוסק במקצועם של אנשי הגילדה. כך למשל, גילדת האופים ביורק הציגה מחזה על שיחזור הסעודה האחרונה של ישו עם תלמידיו. רוב השחקים שהוצגו בהצגות תיאטרון של ימי הביניים נלקחו מתוך האוכלוסייה המקומית ואינם היו מוכשרים או מיומנים. התיאטרון הוצג על גבי בימות ניידות או במתחם בסמוך לכנסייה ואפילו כבימה הרתומה לעגלות סוסים. רוב השחקים היו גברים, אך מדי פעם היו גם שחקניות נשים בהתאם לצורך.
המחזאות והדרמה בימי-הביניים, כללה בין השאר, שירת אבירים, כמו למשל במחזה רובין ומריו של אדם דל האל משנת 1276. כמו כן, בלדות ופואמות מקומיות שהיו מוצגות בידי זרמים נודדים, הועלו על הכתב בידי נזירים ואנשי כנסייה לרבות שירת רולן. הביאו לידנו גם העלאתם של יצירות אוראליות מתחום המחזה. על אגדות המלך ארתור ורובין הוד. בטרם הופעתם של הדרמה האיזלבנתית במאה ה-16.
ג'ון בל אדוארדס
ג'ון בל אדוארדס (באנגלית: John Bel Edwards, נולד ב-16 בספטמבר 1966) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הדמוקרטית, אשר משמש כמושל לואיזיאנה מאז ינואר 2016. בעבר היה חבר בבית הנבחרים של המדינה, והנהיג את המיעוט הדמוקרטי.
ביוגרפיה.
אדוארדס נולד באמייט שבדרום מזרח לואיזיאנה. בשנת 1984 סיים את לימודיו התיכוניים ובשנת 1988 השלים תואר ראשון בהנדסה באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. בשנים שלאחר מכן שירת בדיוויזיה המוטסת ה-82 בצבא ארצות הברית בתפקידי פיקוד וקצונה שונים. הוא סיים את הקריירה הצבאית שלו על מנת לחזור ללואיזיאנה בגלל שיקולים משפחתיים. בתקופה שלאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת מדינת לואיזיאנה. לאחר לימודיו, עסק אדוארדס כעורך דין פרטי. הוא לא עסק בעניינים פליליים, מכיוון שאחיו עבד כשריף המקומי.
קריירה פוליטית.
אדוארדס הצטרף למפלגה הדמוקרטית, ונחשב לסמן שמרני בה, התומך בזכות לשאת נשק. בשנת 2008 נבחר לבית הנבחרים המקומי. ב-21 בפברואר 2013 הצהיר אדוארדס לראשונה כי הוא מתכוון להתמודד על תפקיד המושל בשנת 2015. בבחירות הכלליות, שהתקיימו ב-21 בנובמבר, הוא נבחר לתפקיד עם כ-56.1% מהקולות.
ב-13 באפריל 2016 חתם אדוארדס על חוק המגן על להט"ב מפני פיטורים ואפליה במקום העבודה על רקע של נטייה מינית או זהות מגדרית. בנוסף על כך, הוא ביטל צו שנכתב על ידי קודמו בובי ג'ינדאל, אשר מגן על עסקים ועמותות המתנגדים לנישואים חד-מיניים. בנושאי הפלות והחזקת נשק מחזיק אדוארד בעמדות שמרניות יחסית הממוקמות בקצה הימני של מפלגתו.
בנובמבר 2019 נבחר בשנית אדוארדס כשהביס את איש העסקים והמועמד הרפובליקני אדי ריספון.
ארטור ביסגאייר
בית נובא
בית נובא (בערבית: بيت نوبا) היה כפר ערבי ששכן עד שנת 1967 באזור מובלעת לטרון. הכפר נכבש במלחמת ששת הימים - תושביו פונו ובתי הכפר נהרסו על ידי צה"ל, וכשנתיים מאוחר יותר הוקמה במקום ההתנחלות מבוא חורון. חלק מהתושבים גורשו לירדן וחלקם התיישב בכפרים אחרים בגדה המערבית. בבית נובא היו מסגד ובית ספר לבנים שהוקם בשנת 1922, ויש בו שרידי בניינים עתיקים ומספר בארות מים.
היסטוריה.
לפי עדויות ארכאולוגיות הכפר היה מיושב כבר מהתקופה הרומית המאוחרת ושמו היה בית ענבה. הכפר מוזכר בכתבי אוסביוס מקיסריה.
בית נובא נזכרת במקורות מימי הביניים ואצל הירונימוס. היישוב היה שומם בתקופה הביזנטית.
בתקופת ממלכת ירושלים הצלבנית השתבש שם הכפר לבית נובא. הצלבנים כבשו את הכפר בשנת 1132 לספירה והקימו בו מבצר כדי לשמור על הדרך לירושלים. צלאח א-דין בקר בבית נובא בדרכו לירושלים כדי לעקוב מקרוב על ההכנות של צבאו שהתבצר באזור. בשנת 1192 לספירה ניסה המפקד הצלבני ריצ'רד לב ארי לפלוש לירושלים, הגיע לבית נובא ב 11- ביוני, הקים בכפר מחנה ושהה בו כמה שבועות כדי להתכונן לפלישה שבסופו של דבר לא יצאה לפועל.
בשנת 1863 ביקר בכפר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן וכתב שגרו בו כ-400 תושבים "שבתיהם נבנו על גבעה בין שני עמקים. במבנים גדולים ומודרניים, בכפר ניתן לראות שרידי חומרי בניין עתיקים יותר המשולבים במבנים וישנם גם בורות קדומים."
בפברואר 1871 שהו באזור צוות הסוקרים של הקרן לחקר ארץ ישראל בראשות צ'ארלס פרדריק טירוויט-דרייק (C.F. Tyrwhiitt Drake) בסקר של הקרן משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר על גבעה המוקף במטעי זיתים". אספקת המים לכפר מגיעה מבורות מים.
בשנת 1873 ערך הארכאולוג וחוקר ארץ ישראל הצרפתי שארל קלרמון-גנו חפירות בכפר, וגילה שרידי כנסייה גדולה מימי הביניים.
בתקופת המנדט הבריטי.
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת רמלה. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בבית נובא הייתה אוכלוסייה של כ־839 תושבים, כולם מוסלמים, במפקד 1931 הייתה אוכלוסייה של 944 תושבים שגרו ב – 226 בתים.
על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל הוערכה אוכלוסיית הכפר בסך של כ-1,240 תושבים, ושטח הכפר הוערך בסך של כ-4,735 דונם טורקי מתוכם כ-15 דונם שטחים ציבוריים.
ב-12 ביולי 1948 הפציצו מטוסי חיל האוויר הישראלי את בית נובא.
ב-20 במאי 1953 ערך גדוד 890 של צה"ל פשיטה על בית נובא והרס מבנים ורכבים, כחלק מפעולות התגמול.
על פי מפקד האוכלוסין הירדני משנת 1961, בשנה זו מנה הכפר 1955 תושבים. בשטחי הכפר גידלו התושבים דגנים, עצי זית, שקדיות, קטניות וענבים.
לאחר 1967.
במלחמת ששת הימים גירש צה"ל את תושבי הכפרים בית נובא, עמואס ויאלו והרס את הבתים. יצחק רבין אמר שהוא נתן את הפקודה להרוס את הכפרים כדי שלא ישמשו מחסה לקומנדו מצרי, ולאחר שבתחילת המלחמה הכפר היה כמעט ריק מתושביו, שהוחלפו בחיילים ירדנים. עוזי נרקיס אמר שלהערכתו הכפרים נהרסו ביוזמה מקומית כנקמה על השתתפותם במצור על ירושלים ובקרבות הקשים באזור במלחמת העצמאות. העיתונאי עמוס קינן נכח ותיעד את הגירוש והריסת הכפרים, ואף כתב דו"ח על המקרה, בו הוא סיפר על מקרה אחד של ביזה שלאחריו נעצרו הבוזזים והרס רכוש פרטי. שטחם הכולל של שלושת הכפרים בעת הריסתם היה כ-15,000 דונם, והתגוררו בהם כ-6,000 איש.
באוגוסט 1968 ביקר משה דיין ברמאללה. בפגישה הועלתה בעיית תושבי שלושת היישובים. דיין מסר בפגישה כי המלחמה עם ירדן פרצה בגלל יריות מאזור לטרון לנמל התעופה בן-גוריון. האזור הוא אזור ביטחוני, לכן התושבים לא יוחזרו לאזור הזה והכפרים לא ישוקמו. על פי דבריו, ממשלת ישראל הצהירה על מוכנות לתרום לפתרון ההומניטרי בין אם במציאת מקום אחר להשתקע או במתן פיצויים.
ב-9 מרץ 1969, אושרה הקמתה של ההתנחלות מבוא חורון על שרידי הכפר כקיבוץ דתי של תנועת הנוער "עזרא". עד אז ישב הגרעין כמה קילומטרים מערבה משם, במיקומו הנוכחי של היישוב מבוא מודיעים. ביום העצמאות 1969 נערך מסדר חגיגי של 900 חניכי "עזרא" וטקס עליה לקרקע על חורבות בית נובא בהשתתפות סגן שר החינוך והתרבות הרב קלמן כהנא. בנובמבר 1970 הוכרז על הקמת יישוב הקבע, אך הבנייה בפועל החלה רק במאי 1972.
הרי אדמירליטי
אופתלמוזאורוס
אופתלמוזאורוס (שם מדעי: "Ophthalmosaurus", פרוש שמו ביוונית: "עין לטאה") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת האיכתיוזאוריה שחי בתקופה יורה עליון לפני 160-165 מיליון שנה והיה קרובו של הפלטיפטריגיוס. מאובניו נמצאו באירופה, אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית. הוא תואר בידי הפלאונטולוג הארי גובייר סיילי ב-1874. שמו ניתן לו בשל מבנה העיניים הגדולות באופן יחסי, שהיו בעלי טבעות רחבות. מבנה זה מרמז שהיה זה זוחל שוכן מים עמוקים, בהם היה אור מועט.
זה היה איכתיוזאור גדול שהגיע לאורך של 4 עד 6 מטרים ולמשקל של עד 2 טון. היו לו חרטום מוארך חסר שיניים, עיניים גדולות וסנפירי חזה חזקים. זנבו הגדול עזר לו לפרוץ במהירות קדימה.
יצור זה חי בתקופת היורה וייתכן שחי בדומה לדולפינים בלהקות. הוא היה צייד זריז של דגים ורכיכות ימיות אותם תפס עם לסתותיו הארוכות. יצור זה השריץ ולדות חיים בתוך המים כשזנבו יוצא תחילה.
קריפטולידוס
קריפטולידוס (שם מדעי: "Cryptoclidus"; מילולית: "עצם בריח נסתרת") הוא סוג של זוחל ימי מסדרת הפלזיוזאוריה שחי בתקופת היורה, לפני 164–166 מיליון שנה. הוא חי במימי אנגליה שבתקופה זו היו חמימים יותר מאשר בימינו.
הקריפטולידוס הגיע לאורך 4–8 מטרים ושקל בין 1 ל-9 טונות. היה לו גוף מגושם, עור עבה וארבעה סנפירים גדולים דומים לאלה של כלבי ים, ובאמצעותם שחה במהירות באוקיינוסים. הקריפטולידוס רדף אחרי להקות דגים קטנים ודיונונים ותקף אותם בעזרת צווארו הארוך. מבנה תנועתו היה מבוסס על תנועת כל אחד מארבעת הסנפירים לצד אחר, תנועה שהייתה ייחודית לו וחדלה להתקיים לאחר היכחדותו.
האנס קיילסון
האנס מרטין זוטרמייסטר
בת'רסט
חימנה דיאז
קארוי אטווש
קארוֹי אֶטוֶוש ראצקֶווי (בהונגרית: Ráczkevi Eötvös Károly, 11 במרץ 1842 מזהסנטגיירג' – 13 באפריל 1916 בודפשט) היה עורך דין, פוליטיקאי וסופר הונגרי, אחד מעמודי התווך של חיי התרבות בבודפשט בסוף המאה ה-19. אטווש כיהן כחבר בפרלמנט של הונגריה בימי השלטון האוסטרו-הונגרי. הצטיין כסנגור היהודים שעמדו במרכז עלילת הדם בטיסאסלאר והשיג את זיכוים. הוא כתב בהמשך את סיפור המשפט.
ביוגרפיה.