במרץ 1943 הוקם קבוצת הקרב ההנה, בפיקודו של גוסטב ההנה, שהשתייכה לארמייה ה-16, וב-20 ביולי 1943 הפכה קבוצת הקרב לקורפוס השמיני החדש. ב-1 באפריל 1944 מונה יוהנס בלוק למפקד הקורפוס, והקורפוס הועבר תחת פיקוד הארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-15 באפריל 1944 מונה הנס שלמר למפקד הקורפוס, וב-12 במאי חזר ההנה לפקד על הקורפוס. באוגוסט הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית, וב-10 בספטמבר 1944 מונה ולטר הרטמן למפקד הקורפוס. בינואר 1945 לחם הקורפוס במהלך מבצע ויסלה-אודר, ובפברואר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-17, ולחם עימה בקרב על שלזיה. ב-19 במרץ 1945 מונה פרידריך ויזה למפקד הקורפוס, וב-20 באפריל החליפו הורסט פון מלנתין, שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.
סדר הכוחות.
המערכה בפולין.
במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
המערכה בצרפת.
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ברברוסה.
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב סטלינגרד.
בקרב סטלינגרד כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ויסלה-אודר.
במבצע ויסלה-אודר כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הערות שוליים.
דייוויד ג'יאנטולי
דוברה (עיירה בפולין)
דוברה (כפר בפולין)
מגדל אחמד עבדול אל רחים
מנחם לוי
מנחם לוי (נולד ב-כ"א בתשרי ה'תשט"ו, 18 באוקטובר 1955) הוא שחקן, מחזאי, ומשורר ישראלי. מקים, מפיק ומחזאי תיאטרון האודיו אבות האומה.
נשוי ואב לשמונה, מתגורר בנריה.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בחיפה כבן בכור להורים שעלו מפולין ב-1936. אביו בנה מפעל לציוד בניין במפרץ חיפה. על ילדותו סיפר:
למד בקריית החינוך אורט קריית ביאליק. למד משחק במשך שנתיים אצל אילן דר בבית רוטשילד בחיפה. בלימודי התיאטרון פגש פרופסור אמריקאי שעלה ארצה ולימד אוונגרד. שיחק בתיאטרון אוונגרד, ורבים מהטקסטים כתב בעצמו. לאחר מכן התגייס ושירת בצה"ל. לאחר סיום שירותו הצבאי, נסע לאירופה על מנת ללמוד תיאטרון באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, והוא לקח איתו תנ"ך וספרי פילוסופיה של סרן קירקגור. לפני ההגעה לאנגליה הסתובב בגרמניה, יוון והולנד ובמהלך טיולו החל תהליך של חיפוש עצמי והתקרבות ליהדות בעקבות מפגשים עם אנשים שונים וקריאה בתנ"ך. בעקבות כך חזר לישראל ולמד פילוסופיה ותיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו החל לשמוע שיעורים בישיבת אור שמח ומכון מאיר, החל תהליך של חזרה בתשובה ולמד בישיבת מרכז הרב במשך כ-17 שנים: החל מפסח ה'תשל"ט עד ה'תשנ"ז. הוא בעל תואר שני ותעודת הוראה במקצועות היהדות (תנ"ך, תלמוד ומחשבת ישראל).
בין השנים 1998–2001 למד במגמת התיאטרון של השחקן שולי רנד ובמגמת תסריטאות במעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות.
בשנת ה'תשס"ד, במסגרת תחרות פרסים בנושא "עיבוד דרמטי לאגדות ישראל", קיבל פרס ממחלקת התרבות של מפעל הפיס עבור כתיבת המחזה "הונא – הטרגדיה של בן ראש הגולה מבבל".
בשנת ה'תשע"ד זכה במקום הראשון בתחרות הסיפור הקצר שערכו המתנ"ס והספרייה האזורית מטה בנימין.
עסק שנים רבות בחינוך ובלימוד מקצועות היהדות והדרמה במסגרת בתי ספר.
בתיאטרון.
בזירה הבין-תחומית: ב-2002 שיחק במופע "מאמרות" שביים אבי אשרף.
בתיאטרון תאיר: ב-2000 כתב את ההצגה "בדרך למעלה" שביים גלעד אלפסי. ב-2002 כתב את ההצגה "אמצע השמיים" שביים גלעד אלפסי. ב-2003 עלה המחזה "הקושאן" שכתב מנחם לוי וביים דביר שרייבר. ב-2004 שיחק בהצגה "מגדל בבל" שכתב וביים גלעד אלפסי. ב-2006 עלה המחזה "לחם של אמונה" שכתב לוי.
תיאטרון אודיו אבות האומה.
בשנת 1997 הקים לוי תיאטרון אודיו בשם "אבות האומה" המפיק מחזות אודיו העוסקים בדמויות מן ההיסטוריה היהודית. הרעיון להקמת התיאטרון נולד מתוך הצורך להיפגש עם "שבעת הרועים": אברהם, יצחק, יעקב, יוסף, משה, אהרון ודוד שבנו בעם ישראל קומות רוחניות, וכל אחד הוסיף נדבך נוסף בתכונות הנפש שהושרשו בבנים.
התפיסה שהביאה להקמת התיאטרון היא שבתסכיתים יש יתרון אמנותי ופוטנציאל רב להתפתחות הדמיון. כמו כן עבודת השחקן על הדמות מתבטאת רק באמצעות הקול ולכן נדרש דיוק והבאת רגש רב.
פעילות התיאטרון זכתה להסכמות ועידוד של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא שכתב שהמחזות בהפקת התיאטרון "מחדירים אהבת תורה ויראת שמיים", ושל הרב שלמה אבינר שכתב שהם "ערוכים מתוך נאמנות למדרשי חז"ל, מלאים ביראת שמיים בצירוף כישרון אמנותי גדול".
לוי הוא מחזאי הבית של התיאטרון, ובמאי הבית האחראי על בימוי קולות השחקנים הוא יואל פריימן (דרורי).
שבעה רועים.
סדרת מחזות האודיו "שבעה רועים", מציגה בצורה חיה ומלמדת את סיפור חייהם ופועלם של אבות האומה. הסדרה מתמקדת בשלבי הילדות וההתבגרות של כל אחד מהשבעה שבהם מתפתחת ומתעצבת אישיותו המיוחדת. ההתוודעות לדמות וכתיבת המחזה נעשים מתוך עיון במדרשי חז"ל ופרשני המקרא שהלכו בדרכם.
הסדרה החלה כתסכית רדיו שבועי בערוץ 7, ולאור ההצלחה נבנתה סדרת מחזות אשר מבוססת על פרשיות השבוע, פרשני התנ"ך, ומדרשי חז"ל.
הפקות נוספות.
ב-2009 יצא המחזה "השטר", המתאר את הויכוח על ארץ ישראל שערך גביהא בן פסיסא (חכם יהודי מתקופת בית המקדש השני, בזמנו של שמעון הצדיק) כנציג היהודים, עם בני אפריקה ועם בני ישמעאל, לפני המלך אלכסנדר מוקדון.
ויקר מקרה.
ב-2016 יצא המחזה "ויקר מקרה", עיבוד למגילת רות. לאחר יותר מעשר שנים חוזרת נעמי אל אחוזת המשפחה שבבית לחם. את הכאב על אובדן בעלה ושני בניה היא משאירה מאחור, במואב. כעת היא מבקשת להבין את דרכי ההנהגה של בורא העולם: במה טעו בני המשפחה ביציאתם מהארץ בזמן הרעב? מלווה ברות, כלתה המואבייה, הולכת ומתבהרת התמונה. בעזרת אישיותה המיוחדת של רות, מתחולל בנפשה של נעמי השינוי. המפגש עם דרך ההנהגה של בועז, בן דודה, גם הוא מחולל את השינוי. ואילו רות, היא נדרשת למצוא את הדרך, כדי להוליד, מתוך התכונות המואביות שבנפשה, את מלכות בית דוד.
הגדלת פין
הגדלת פין היא שם כללי למגוון טכניקות שמטרתן להגדיל את האורך, הקוטר או את עוצמת הזקפה של הפין.
מגוון הטכניקות נע מתרגילי מתיחה ידניים ועד מכשירי מתיחה וניתוחים. ניתן למצוא דיווחים על הצלחות וכישלונות של השיטות השונות. בעוד שכמה מהטכניקות הן תרמית לכל דבר ועניין, אחרות עשויות להוביל למידה מסוימת של הצלחה. לעיתים קרובות, בפרסום לא הגון של מוצרים וטכניקות, ההבחנה בין הגדלה זמנית, למשל זקפה, ובין הגדלה קבועה, מעורפלת באופן מכוון.
למספר שיטות כירורגיות ישנה הצלחה מוכחת. עם זאת קיימים סיכונים מסוימים, כמו בכל תהליך פולשני, ולעיתים לטיפולים אלה ישנה השפעה שאיננה ארוכת טווח. לכמה מהשיטות הכירורגיות-פולשניות ישנם סיכונים מובנים, עם תוצאות שליליות הנעות בין קרעים בעור וצילוק ועד אובדן יכולת התפקוד המינית.
קיים רק מעט מחקר מדעי לגיטימי בנושא הגדלה לא-כירורגית של הפין. עדויות קיימות על הגדלה משמעותית וקבועה הן לרוב אנקדוטליות, בלתי מאוששות על ידי מחקר אובייקטיבי ועשויות להיות מוטות על ידי האינטרסים והרגשות של המקור להן. נכון לעכשיו לא קיימות הוכחות לכך שישנה טכניקה לא-כירורגית שמגדילה את העובי או האורך של פין רגיל. נערכו מספר מחקרים בנושא הבטיחות והיעילות של הליכים תרופתיים או כמו-תרופתיים אך עד כה הממצאים לא גרמו לקהילה הרפואית להמליץ על השימוש בהם.
עקב האופי הספקולטיבי של כל תקווה לשיפור ביכולת המינית, האופי מעורר המחלוקת של נושא רגיש העוסק בחיי המין של אנשים ומספרם הגדול של מקרים שבהם נגרם נזק קבוע בדרך להשגת המטרה, אנשי מקצוע רבים בתחום הרפואה נוטים להיות ספקנים ביחסם לנושא ונמנעים מעיסוק בתחום הזה.
הגדלת פין נורמלי נבדלת מחיפוש פתרון לבעיה הרפואית המוכרת של מיקרופניס, מצב רפואי שבו איבר המין קטן מאוד, היכן שהגדלה כירורגית של איבר המין נחוצה לעיתים על מנת לאפשר למטופל להשתין או לקיים יחסי מין.
טיפולים כירורגיים.
ישנן מספר שיטות שמבוססות על פעולות כירוגיות מסוגים שונים. חלקן כוללות טיפול פולשני מוגבל ופחות מסוכן ואחרות דורשות פעולה פולשנית יותר ובהן גם קיים סיכון לסיבוכים משמעותיים.
בטיפול כירורגי אחד מנתקים מספר רצועות שמחברות את הפין אל עצם החיק (פוביס). כתוצאה מהניתוק הפין בולט יותר מהגוף. בהתאם להתוויה הרפואית, ניתוח זה מבוצע רק למי שמוגדר כסובל ממיקרופניס.
ב- Second International Consultation on Sexual Dysfunctions, כנס בינלאומי שעסק בבעיות תפקוד מיני, נקבע ש:
פעולות כירורגיות המבוצעות בידי מנתחים שאינם מורשים יכולות להוביל לסיבוכים קשים.
כירורגיה אסתטית.
קיימים גם טיפולים כירורגיים מתחום הרפואה האסתטית פולשניים פחות:
גלולות ותוספים.
גלולות להגדלת פין, משחות ומדבקות מוצעות למכירה באופן שכיח מאוד ברחבי המרשתת. בעוד שחלק מהמוצרים מכילים מרכיבים לא-מזיקים, הסיכונים ותופעות הלוואי של רבים מהם מעולם לא נבדקו, והיעילות שלהם מוטלת בספק.
טיפולים פיזיים.
על מנת להגדיל את הפין נעשה שימוש במגוון שיטות וטיפולים פיזיים. עד היום לא הוכחה היעילות של אף אחת מהשיטות. באופן כללי, השיטות כוללות מתיחה, הארכה באמצעות משקולות קטנות או הגברת זרימת הדם ו/או לחץ הדם בפין. קיימת גם חפיפה משמעותית בין שיטות שמטרתן הגדלת הפין וכאלה שנועדו להשיג מטרות אחרות הנוגעות לאיבר המין, כמו טיפול באימפוטנציה, הארכת משך הזקפה או הגברת הפורקן המיני.
משאבת פין.