בדומה לתכונות ההטסה שלו, המטוס הצטיין בנוחות ופשטות אחזקה. המטוס היה גם אמין יחסית למטוסים עם ביצועים גבוהים. סטטיסטית המטוס טס 66 שעות בין תקלה לתקלה בממוצע (מה שמכונה MTBF), כאשר הדרישה המקורית הייתה ל-8 שעות. שיעור השמישות של המטוס לאורך השירות שלו בברית המועצות עמד על מעל ל-90 אחוז ופרט לתקופה המוקדמת בה הודגשו הכשלים של המטוס ורכיביו, למטוס היה רקורד בטיחותי מרשים עם מיעוט תאונות חמורות.
השפעת המטוס.
התרומה הטכנולוגית.
פיתוח המטוס היה הגורם שזירז את התפתחות הטכנולוגיה הסובייטית בשנות ה-1970, שיטות חדשות בייצור ובהנדסת חומרים, מערכות סיפרתיות, חיישנים ומערכות בקרה שונות שפותחו על ידי מכונים שונים השפיעו על עיצובם של מערכות נשק למשך עשורים לאחר מכן. המגמות הברורות ביותר ניתן לראות במטוסי קרב סובייטיים מהדור הרביעי דוגמת מיג-29 וסוחוי סו-27, ההעדפה של שני מנועים המותקנים בצידי המטוס, הכונסים בצידי המטוס וכן שני הגאי כיוון, התקנת כתף של הכנפיים. מערכות חימוש שפותחו למיג-25 שימשו גם את מרבית מטוסי הקרב שירשו אותו, דוגמת חיישן ההנחיה הטרמי. הרבה מומחים סבורים שהעיצוב של המיג-25 השפיע גם על הטכנולוגיה המערבית, עם הרבה פתרונות הנדסיים שהוטמעו בהשראתו.
כמו כן המטוס היווה את הבסיס לפיתוח של המיג-31 שהוא מטוס ההגנה האווירית העיקרי של רוסיה נכון להיום.
התרומה האסטרטגית.
המטוס בעל הביצועים המתקדמים הקנה לברית המועצות יכולות ביון והגנה אווירית שלא היו להם לפני כן, ולמרות הגבלותיו הוא היה יעיל מאוד ביצירת הרתעה. מקרי השגות הגבול, שהיו מאוד נפוצים לפני, פחתו בצורה דרסטית בכל גזרה שרגימנט הגנה אווירית שהפעיל מטוסי מיג-25 הוצב בה. מטוסי הביון היו מסוגלים לפרוס במהרה ולהיות מוזנקים למשימות ביון לאורך הגבולות וכן מטוסיהם היו לרוב לא ניתנים ליירוט בשל המהירות וגובה הטיסה שלהם. פשטותו של המטוס ומחירו הנמוך יחסית של מטוס מתקדם כזה אפשרו ייצורו במספרים משמעותיים, כ-1,180 יחידות בין השנים 1969–1985 ולכן תרם לזמינות ונוכחות המטוס בגבולות המדינה הגדולה.
במערב מטוסי הקרב מהדור השני והשלישי זנחו יכולות המתאימות לעליונות אווירית וקרבות אוויר צמודים לטובת יכולות של יירוט של מעבר לטווח הראייה ורב משימתיות, הרבה מזה עקב תפיסת לחימה דוגמטית אבל גם עקב זלזולם של המומחים במערב ביכולת הטכנולוגית של ברית המועצות לייצור מטוס מתקדם. הופעתו ויכולותיו המסתוריות של המיג-25 טלטלו את חילות האוויר של המערב ובראשם ארצות הברית מה שזירז את תוכניות הפיתוח למטוסי קרב מתקדמים שהולידו הלכה למעשה את הדור הרביעי של מטוסי הקרב המערביים.
המטוס בתרבות.
בנובלה "Firefox" שנכתבה בהשראת עריקתו של ויקטור בלנקו, והטענות הסובייטיות שהוא היה סוכן מערבי, מתואר מקרה של סוכן אמריקאי ממוצא רוסי שמסתנן לתוך חיל האוויר הסובייטי ומבריח מטוס קרב מתקדם המכונה MiG-31 Firefox, בכריכת הספר הופיע המיג-25. בסרט באותו השם בבימוי של קלינט איסטווד שגם שיחק בתפקיד הראשי, נבנה דגם של מטוס דמיוני שגרם להשראה לספר ההמשך "Firefox Down" בו המטוס המדובר זהה לזה שבסרט. בספר זה נכנסים שני מטוסי פוקסבט-F לקרב ומצליחים להפיל את מיטשל גאנט מעל פינלנד.
מפעילים.
המטוס פועל או פעל בעבר במדינות הבאות:
K-1 (צוללת)
K-1 הייתה צוללת מסדרה K של הצי הסובייטי ששירתה במהלך מלחמת העולם השנייה.
K-1 הוצבה בצי הצפוני לפני תחילת המלחמה. מיכאל אבגוסטינוביץ היה מפקד הצוללת החל מתחילת מלחמת העולם השנייה ועד לאביב 1943. הצוללת יצאה מהבסיס ב-5 בספטמבר 1943 ומאז נעלמו עקבותיה, הסיבה לאובדן לא ידועה, ככל הנראה היא הוטבעה באזור נוביה זמליה על ידי צוללת גרמנית..
פעילות הצוללת.
לפני טביעה רשמה הצוללת הצלחה בהנחת מוקשים. בסך הכל הטביעה הצוללת 11 כלי שיט בעזרת שימוש במוקשים. ב-11 באוגוסט 1942 נפגעה הצוללת ממוקש ימי אך הצליחה לחזור לנמל ב-14 באוגוסט.
מערכת השמש השוודית
היל ואלי
היל ואלי (באנגלית: Hill Valley) היא עיירה בדיונית בקליפורניה, ארצות הברית, בה מתרחשות עלילות סדרת סרטי הקולנוע של טרילוגיית "בחזרה לעתיד", כמו גם סדרת הספין אוף המונפשת באותו השם. בטרילוגיה, היל ואלי מוצגת בארבע תקופות זמן שונות (1885, 1955, 1985, 2015), כמו גם בשנת 1985 אלטרנטיבית-דיסטופית.
השם "היל ואלי" (מילולית: "עמק הגבעה") הוא, למעשה, סוג של הלצה, בהיותו אוקסימורון. עם זאת, באחת מטיוטות התסריט המוקדמות של "בחזרה לעתיד 2" צוין כי היל ואלי נקראת על שם מייסדה, ויליאם "ביל" היל ("עמק היל").
הפקה.
לקראת צילומי הסרט "בחזרה לעתיד", המפיקים שקלו לצלם את הסצנות המרחשות בכיכר העיר בעיר האמיתית פאלומה, שבמחוז סונומה, קליפורניה, אך מהר מאוד הבינו שזה יהיה יקר מדי ולא מעשי לשנות מקום אמיתי שיתאים לתקופות זמן שונות. במקום זאת, הם צילמו במגרש שבאולפני יוניברסל, שם הייתה להם שליטה רבה יותר. אתר הצילומים המרכזי, הידוע בשם כיכר בית המשפט, כבר היה קיים ושימש בעבר לצילומי סרטים רבים ותוכניות טלוויזיה. דוגמה בולטת היא הפרק הראשון של סדרת המדע הבדיוני "אזור הדמדומים", בשם "איפה כולם?" משנת 1959. ניתן למצוא את בית המשפט של היל ואלי גם בסרטי הקולנוע ברוס הגדול מכולם, גרמלינס, "Bye Bye Birdie", וסניקרס; בוידאו קליפ של השיר ""?Why Don't You Get a Job" של להקת אופספרינג; ובפרקים של סדרות הטלוויזיה "Major Dad"" ו-"באפי ציידת הערפדים". מגדל השעון עצמו, לעומת זאת, היה תוספת לבניין בית המשפט הקיים, הניתן להסרה, אחת מהדרכים הרבות שבהן המראה החיצוני של המבנה עבר שינויים במשך השנים, כדי להתאים לצרכים השונים של ההפקות השונות. לפני "בחזרה לעתיד", המגרש זכה לכינוי "כיכר הזמיר" ("Mockingbird Square"), התייחסות אל סרט הקולנוע משנת 1962 "אל תיגע בזמיר", אולם כיום הוא ידוע בשם "כיכר בית המשפט" ("Courthouse Square").
חלק מהמכוניות הרבות המופיעות בסצנות המתרחשות בשנת 2015 בסרט "בחזרה לעתיד 2" הן מכוניות שעברו התאמה אישית לסרט, או מכוניות ייחודיות. הדוגמאות לכך כוללות את דגם Probe של פורד, EV-1 של סאאב, סיטרואן DS, באנשי ו-Fiero של פונטיאק וחיפושית של פולקסווגן. כמו כן, נעשה שימוש חוזר במכוניות שכבר הופיעו קודם לכן בסרטי מדע בדיוני אחרים, כגון: המכונית "Star Car" מהסרט " The Last Starfighter" (1984) והמכונית "Spinner" מהסרט "בלייד ראנר" (1982). המכונית של גריף טאנן היא מכונית BMW עם גג נפתח, שעברה התאמות.
צילומי הסצנות של היל ואלי בשנת 1885 הנראות בסרט "בחזרה לעתיד 3" התקיימו בסונורה, קליפורניה. המפיקים הורשו לעשות שימוש בקרקע, ללא כל תשלום, כל עוד הם ישאירו מאחוריהם את כל הבניינים שהקימו. הם הסכימו להשאיר הכל, למעט מגדל השעון. ב-10 באוגוסט 1996, ברק פגע בעיר, והיא נשרפה כליל. כתוצאה מהצתה של מגרשי הצילומים שבאולפני יוניברסל שבהוליווד ב-6 בנובמבר 1990, חלק ניכר מכיכר בית המשפט נהרס, מקום בו נעשה שימוש לצורך צילומי כל תקופות הזמן האחרות. עם זאת, בניין בית המשפט עצמו שרד את השרפה. שרפה נוספת במגרשי האולפנים התרחשה ב-6 בספטמבר 1997, שגם היא גרמה לנזקים בכיכר בית המשפט. בשני המקרים, חזיתות המבנים נבנו מחדש. סט הצילומים שבסונורה לא נבנה מחדש. בנוסף, ב-14 בפברואר 1999 התרחשה שרפה בבית ספר תיכון "Whittier" שבמחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, בו צולמו סצנות שונות (בעיקר סצינות חוץ) עבור הטרילוגיה, ואולם הספורט נהרס כליל. ב-1 ביוני 2008 שרפה נוספת פגעה בכיכר בית המשפט המשופצת, וגרמה נזק למגדל השעון.
מקומות אמיתיים.
אתרי צילום אחרים, שהם מקומות אמיתיים, הפכו לאתרי ציון דרך של היל ואלי. בין אתרים אלו, נכללים האתרים הבאים:
היסטוריה בדיונית.
המידע שלהלן מבוסס על מקומות ואירועים שמוצגים או מוזכרים בסרטי הטרילוגיה:
מיקום גאוגרפי.
על פי מפה של מסילות הרכבת משנת 1885, המוצגת בסרט "בחזרה לעתיד 3", היל ואלי נמצאת בצפון קליפורניה, בהרי סיירה נבדה.
ראשית ההתיישבות.
ראשוני המתיישבים הגיעו אל הקרקע בשנת 1850, והקימו רשמית את העיירה היל ואלי בשנת 1865. בשנת 1880 העיר כבר הייתה מחוברת לסן פרנסיסקו באמצעות רכבת. בנייתו של בניין בית המשפט המחוזי הייתה בעיצומה במהלך שנת 1885, השנה בה התרחשו האירועים המוצגים בסרט "בחזרה לעתיד 3", ביניהם - חנוכת השעון החדש שיוצב על מגדל בניין בית המשפט. בנייתו של הגשר שמעל "ואדי שונאש" הושלמה בקיץ 1886, ובאותו הזמן לערך שונה שמו ל"ואדי קלייטון", על שם קלרה קלייטון, מורה בבית-הספר שמתה כתוצאה מנפילה אל תוך התהום. עם זאת, בציר הזמן המתוקן, שבו מרטי מק'פליי מציל את חייו של דוק בראון שמציל את חייה של קלרה, שמו של הוואדי משתנה ל"ואדי איסטווד", לזכר דמותו של מרטי מק'פליי.
נקודות ציון בעיר.
עסקים משפחתיים רבים עברו מדור לדור בהיל ואלי. כתוצאה מכך, העיר עברה שינויים במשך השנים, אבל עדיין נשארה דומה, בעוד בתי עסק מתעדכנים עם הזמן, אך לעיתים נדירות משתנים. אלמנטים אלו, החוזרים על עצמם, הם תוצאה של בחירה מכוונת מצד היוצרים. מעצב ההפקה של בחזרה לעתיד 2 ריק קרטר מצוטט כאומר כי "העתיד בנוי על ההווה". הבמאי רוברט זמקיס מוסיף כי ההמשכיות שבין התקופות השונות בהיסטוריה של היל ואלי היא דוגמה לביטוי "ככל שהדברים משתנים, כך הם נשארים אותו הדבר".