משחשו כי על מנת לקדם תביעותיהם במישור הציבורי יש כורח להעלותם בפומבי, פנו בני המשפחות לכלי התקשורת בחודש מרץ 1979 וגוללו בפניהם את המסכת המשפטית שארכה עד שלב זה חמש שנים תמימות. הפרסום עורר סערה בציבור, שנחשף לראשונה להשתלשלות האירועים ולטענות החמורות שעלו מהן כנגד מערכות השיפוט הצבאי והפיקוד הבכיר של חיל האוויר.
המאמצים נשאו פרי וחלק מדרישות המשפחות יושמו בדמות שינוי בחוק השיפוט הצבאי, כפי שבא לידי ביטוי בסיכום ועדת המשנה לחקיקה שעסקה בנושא (דצמבר 1980):
הנצחה.
אנדרטה לזכר הנופלים, הנקראת "יד לשמונה", הוקמה מיד לאחר התאונה במקום בו אירעה התאונה, בקצה הצפוני של שדה התעופה מחניים (שדה התעופה ראש פינה).
מדי שנה ביום האסון, הוא בוקרו של יום הזיכרון לשואה ולגבורה, מתכנסות המשפחות ונציגי היחידות הצבאיות, לטקס זיכרון באנדרטה. האנדרטה חודשה ביום השנה השלושים לאסון בשנת 2004, ביוזמת בוגרי קורס טיס מספר 69, קורס בו סיימו שני הטייסים שנהרגו באסון, יצחק תפוחי ומיכאל (סופונרו) ניר.
סופיאן סטיבנס
סופיאן סטיבנס (באנגלית: Sufjan Stevens; נולד ב-1 ביולי 1975) הוא מוזיקאי אמריקאי.
סגנון מוזיקלי.
סטיבנס הוא זמר-יוצר שמשויך בדרך כלל לזרם הפולק והאינדי, אבל מגוון הסגנונות שהוא מושפע מהם הוא רחב באופן יוצא דופן, כך שקשה לשייך את יצירתו לסגנון אחד. בנוסף להשפעות של רוק ופופ, מבחינת רוחב היריעה והתפיסה המוזיקלית יש קשר בין יצירתו לבין מוזיקה קלאסית של מלחינים אמריקאים כמו ג'ורג' גרשווין וליאונרד ברנשטיין.
המוזיקה של סטיבנס עשירה בכלים שבדרך כלל לא נשמעים במוזיקה הפופולרית, ומתוזמרת באופן ייחודי ויוצא דופן. ארצות הברית ומדינותיה הן מוטיב שחוזר ברבים משיריו, והוא נוהג לשלב בהם גם כלים אמריקאיים מסורתיים כבנג'ו. כמו כן, המוזיקה שלו נוגעת לעיתים קרובות בנושאי אמונה, והוא משלב בהם לעיתים קרובות מקהלה באופן המזכיר במידת מה שירי נשמה דתיים.
אלבומיו נוטים להכיל מספר רב יחסית של שירים, הסובבים סביב נושא משותף. סטיבנס זכה בתשומת לב תקשורתית, לאחר שהודיע שבכוונתו ליצור את "פרויקט חמישים המדינות", בו יקדיש אלבום קונספט שלם, שיעסוק בכל מדינה ממדינות ארצות הברית. מאוחר יותר הסביר סטיבנס בראיון שמדובר "רק בבדיחה".
ביוגרפיה.
סטיבנס נולד בדטרויט וגדל בעיר פטרוסקי. הוא קיבל חינוך נוצרי אדוק, עובדה שהשפיעה רבות על המוזיקה שלו, המלאה ברעיונות נוצריים.
הקריירה המוזיקלית שלו החלה בתקופת לימודיו בקולג' שם ניגן עם להקות שונות, ביניהן משפחת דניאלסון. בשנת 2000 הוציא את אלבום הבכורה שלו A Sun Came. לאחר מכן עבר לניו יורק.
את אלבומו השני, Enjoy Your Rabbit, כתב בשהותו בניו יורק. מדובר באלבום אלקטרוני ומורכב שמבוסס על לוח השנה הסיני.
לאחר מכן הודיע סטיבנס על כוונתו להתחיל ב"פרויקט חמישים המדינות" השאפתני שלו.
ב-2003 יצא האלבום הראשון בפרויקט, Michigan, המוקדש למישיגן, מולדתו של סטיבנס. מילות השירים באלבום אמנם מושפעות ממישיגן ומדברות על מקומות בה, אבל עוסקות בעיקר בנושאים אישיים של אמונה ודת.
כשנה לאחר מכן יצא האלבום Seven Swans המורכב משירים שהוקלטו יחד עם האלבום הקודם.
ב-2005 יצא Illinois שהמשיך את הקו של Michigan מבחינה מוזיקלית ותוכנית. בין השאר הוא עסק ב"היריד העולמי של שיקגו (1893)" (היריד שנערך בשיקגו לרגל 400 שנה לגלוי אמריקה ונקרא גם "התערוכה הקולומביאנית"), המשורר קרל סנדברג, והרוצח הסדרתי ג'ון ויין גייסי. האלבום זכה להצלחה מסחרית וביקורתית רבה.
באפריל 2006 יצא The Avalanche שבדומה ל-Seven Swans מכיל שירים שהוקלטו יחד עם שירי האלבום הקודם, אך לא נכללו בו. בין הלהיטים שיצאו מהאלבום: Dear Mr. Supercomputer, Adlai Stevenson, The Henney Buggy Band.
בנובמבר 2006 יצא Songs for Christmas, אסופה של חמישה דיסקים המכילה למעלה מארבעים שירי חג מולד מסורתיים ומקוריים.
בשנת 2010 יצא האלבום The Age of Adz.
בשנת 2015 הוציא את אלבומו Carrie &amp; Lowell, העוסק באמו החולה ובאביו החורג.
בשנת 2017 הוציא את האלבום Planetarium יחד עם ברייס דסנר, ניקו מולי וג'יימס מקאליסטר.
סטיבנס היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בשנת 2018 עבור "Mystery of Love" מתוך הסרט קרא לי בשמך.
סופרמרקט
גיילטאכט
גיילטאכט (באירית: Gaeltacht, יידוע: An Ghaeltacht, רבים: Gaeltachtaí) הוא כינוים של האזורים באירלנד בהם מדוברת השפה האירית באופן רשמי כשפה העיקרית, קרי, כשפת הדיבור היום-יומית. אזורים אלו הוכרו לראשונה באופן רשמי בשנותיה הראשונות של מדינת אירלנד החופשית, לאחר תחייתה של השפה האירית, וכחלק ממאמציה של הממשלה האירית להמשיך ולהחיותה. השימוש במילה יכול להתייחס לאזור ספציפי בו האירית היא השפה המדוברת או לכלל האזורים הללו. על אף הניסיונות לעידוד ולשיקום השפה האירית באזורים אלו, היא נמצאת בנסיגה מתמדת.
היסטוריה.
בשנת 1926 כונסה ועדה ממשלתית מיוחדת לבחינת נושא דוברי האירית באירלנד, ובמסגרתה הוכרז לראשונה מושג הגיילטאכט. הגבולות המדויקים לא נקבעו, אך הסף התחתון שנקבע לאזור גיילטאכט היה כ-25% מהאוכלוסייה שהם דוברי אירית. על אף קביעה זו, אזורים מסוימים הוכרזו כגיילטאכט למרות שאחוז האוכלוסייה דוברת האירית שבהם לא הגיע לאחוז כזה. לאחר ועדה זו, נקבעו אזורי גיילטאכט בכ-15 מתוך 26 מחוזות המדינה החדשה. תיחום זה הוכיח את עצמו כמנותק מהמציאות שכן רוב האוכלוסייה בגיילטאכט לא דיברה אירית כשפתה הראשונה.
בשנת 1956, כונסה ועדה ממשלתית נוספת בנושא הגיילטאכט וזו קבעה שגבולותיו לא נקבעו כהלכה. מהגיילטאכט החדש הוסרו אזורים רבים בהם חלה דעיכה משמעותית בשפה האירית מאז כינוס הוועדה הקודמת או שמעולם לא התאימו להגדרה כזו. כעת נותרו 7 מחוזות בלבד בהם ישנם אזורי גיילטאכט - במחוז דניגול שבפרובינציית אלסטר, במחוזות מאיו וגולוויי שבפרובינציית קונכט ובמחוזות קרי וקורק שבפרובינציית מנסטר. ריכוזים קטנים יותר של דוברי אירית נמצאים במחוזות ווטרפורד ומית'. מאז קביעת גבולות הגיילטאכט, השתנו גבולותיו רק בשלושה מקרים:
הגיילטאכט כיום.
מחקר משנת 2005 קבע שבתי הספר בגיילטאכט נמצאים בפני משבר, וכי ללא תמיכה ממשלתית מספקת, מעטים מהם יוכלו להמשיך וללמד בשפה האירית בטווח של 20 שנה, מה שעלול לסכן מאוד את עתידו של הגיילטאכט. המחקר הציג בתי ספר רבים בתחומי הגיילטאכט שהחלו ללמד בשפה האנגלית או שהם מלמדים בשתי השפות יחד. ועדה שלישית בנושא הגיילטאכט כונסה בשנת 2002 והצהירה שנסיגת האירית בגיילטאכט חמורה עד כדי כך שזהו עניין של זמן עד שאזורים אלו יעלמו לחלוטין. בחלק מאזורי הגיילטאכט כבר הוחלפה האירית באנגלית כשפת הקהילה, ואפילו באזורי הגיילטאכט להם רוב מובהק של דוברי אירית, הדו-לשוניות של האוכלוסייה מצביעה על יתרון מסוים לאנגלית. באופן פרדוקסלי, ההטבות הממשלתיות הניתנות לתושבי הגיילטאכט כחלק מהמאמצים לשימור השפה האירית, הביאו להגירה פנימית של דוברי אנגלית לאזורים אלה, המביאים בדרך זו לדילול אחוז דוברי השפה. הוועדה המליצה על שינוי האסטרטגיות בחיזוק הגיילטאכט - בראש ובראשונה חיזוק וטיפוח הקהילות עצמן, ציור מחדש של גבולות הגיילטאכט העדכניים, ובחינה בלשנית מקיפה של האירית באזורי הגיילטאכט הנותרים.
אוניברסיטת גולוויי פרסמה ב-1 בנובמבר 2007 מחקר המתייחס לגבולות הגיילטאכט ומציע לקבוע בתוכם שלושה אזורים שונים:
במחקר נטען שעל המדינה להשקיע את מרב מאמציה באזורי A, בעיקר במתן שירותים לתושבים בשפה האירית ובתוכניות לשיקומה וחיזוקה. במחקר גם נטען שאזורי C שבהם האירית תמשיך לדעוך צריכים לאבד את מעמד הגיילטאכט. ממפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2006 עולה כי כ-91,862 תושבים מתגוררים בתחומי הגיילטאכט, שהם בערך 2.1% מכלל התושבים במדינה. מתוך אוכלוסיית הגיילטאכט כ-17,000 מתגוררים באזורי A, כ-10,000 מתגוררים באזורי B, וכ-17,000 מתגוררים באזורי C, מה שמשאיר כ-50,000 תושבים מתחת לקריטריון הנמוך ביותר. ממשלת אירלנד הוציאה בשנת 2012 את ״חוק הגיילטאכט״ שמטרתו הייתה הגדרה מחדש של גבולותיו, אולם לחוק היו בעיקר מבקרים, בטענה שהוא פוגע במעמדו ובעתידו של הגיילטאכט. על פי החוק, כלל האזורים יישארו תחת הגיילטאכט, ללא קשר למספר דוברי האירית שבהם. תואר הגיילטאכט יילקח רק מאזורים שלא יכינו תוכנית שפתית לשיקום האירית, מה שמשאיר את האחריות על עתיד הגיילטאכט בידי תושביו וללא תמיכה ממשלתית נוספת.
הדו״ח השנתי של ״ועדת השפה האירית״ משנת 2012 חיזק ביקורות אלו והדגיש את כישלונה של המדינה במתן שירותים בשפה האירית בתחומי הגיילטאכט. הדו״ח טען שהשפה נמצאת בשפל חסר תקדים, ושהמדינה לא יכולה לצפות להישרדותה אם היא ממשיכה לכפות את האנגלית על תושבי הגיילטאכט.
הגיילטאכט ברפובליקה של אירלנד.
הגיילטאכט בדניגול.
בגיילטאכט של מחוז דניגול (באירית: Gaeltacht Dhún na nGall) מתגוררים כ-24,744 תושבים והם מהווים כ-25% מאוכלוסיית הגיילטאכט הכללית; שטחו הוא כ-1,502 קמ״ר, כ-26% משטח הגיילטאכט הכללי. שלושת מרכזי האוכלוסייה דוברת האירית בגיילטאכט דניגול הם הרוזס, גווידור וקלוכנילי. כ-17,132 מתושבי גיילטאכט דניגול דוברים את השפה האירית - 14,500 מהם באזורים בהם היא מדוברת על ידי 30%-100% מהאוכלוסייה, ו-2,500 הנוספים באזורים בהם היא מדוברת על ידי פחות מ-30% מהאוכלוסייה. הניב האירי המדובר בדניגול הוא ניב אלסטר מובהק, שקרוב לגאלית הסקוטית, ובשל כך, מושך אליו המחוז אלפי תלמידים מצפון אירלנד שמבקשים ללמוד את השפה האירית.