קמרון גילתה עניין רב בחידשו היחסים עם ישראל כיוון שנהנתה מהסיוע הביטחוני שהעניקה לה ישראל בתקופת היעדר היחסים. דוגמה לכך הייתה היעתרותה של ישראל לבקשתה של בייה לשלוח לארצו קציני צה"ל אחדים. בד בבד אישר בייה הקמת משרד אינטרסים ישראלי בראשות ממונה על היחסים, שפעל בחסות שגרירות בלגיה ביאונדה. ב-1986 נפתחה השגרירות הישראלית ביאונדה מחדש. לנשיא בייה, כמו לרבים מהאוכלוסייה הנוצרית בקמרון, ישנו יחס מיוחד ליהדות ולארץ הקודש, ואף קיבל שיעורים בתורה ובקבלה מהרב יהודה ליאון אשכנזי (מניטו) שהגיע מישראל. ב-1987 ביקר בקמרון ראש הממשלה דאז יצחק שמיר.
היחסים בשנים האחרונות (מאז 2000).
בשלהי דצמבר 2014 הפעילה שגרירות ישראל ביאונדה מיזם ספורט, ביחד עם תוכנית הפיתוח של האו"ם ונציבות האו"ם לפליטים, במסגרתו אומנו כ-3,000 ילדים על ידי מאמנים ישראליים לצד מאמנים מקומיים אחדים. ב-13 ביולי 2016 שלחו המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי ומשרד החקלאות ופיתוח הכפר 200 ערכות מלאות של חליפות מגן במסגרת הענק סיוע הומניטרי לממשלת קמרון המתמודדת עם שפעת העופות.
בשנים האחרונות קמרון היא אחת המדינות שהכי פחות תומכות בהחלטות אנטי-ישראליות המתקבלות באו"ם, ונוהגת לרוב להימנע בהן.
יחסים צבאיים.
לפי מקורות זרים ישראל אימנה את יחידת הBIR או Bataillon d'Intervention Rapide אשר מואשמת בהפרת זכויות אדם ,ענויים ושריפת כפרים .
נציגויות דיפלומטיות.
שגרירה הנוכחי של ישראל בקמרון הוא רן גידור, שמונה לתפקידו ב-17 בינואר 2016. שגרירה של קמרון בישראל הוא הנרי אטונדי אסומבה, המשמש כזקן הסגל הדיפלומטי בישראל. אסומבה הגיע לישראל תחילה כממונה על היחסים בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20. בתוך זמן קצר הועלה בדרגו הדיפלומטי והתמנה לשגרירה הראשון של קמרון בישראל, תפקיד בו הוא מכהן מאז ועד היום (2018).
יחסים כלכליים.
העשייה הכלכלית של ישראל בקמרון הייתה ועודנה רחבה ומשמעותית. בניית שיכונים בכלל ובתי מגורים בפרט על ידי חברת סולל-בונה, פעילות ביטחונית מצד חברות כתעש מערכות והתעשייה האווירית לישראל ופעילות חברות אחרות כדוגמת תעשיות רכב נצרת עילית, תדיראן ומוטורולה ישראל סיפקו ציוד לכוחות המזוינים של קמרון. חברת תה"ל הקימה חוות גידול עופות, גידול תירס ובוטנים. נוסף על כך, בקמרון פעלו חברת נטפים בתחום ההשקיה וחברת "דגם" בתחום שירותית הדואר. ב-2008, היצוא הישראלי לקמרון ב-18 מיליון דולר אמריקני וייבאה ממנה בהיקף של חצי מיליון דולר. ב-2009, השנה בה המשבר הכלכלי העולמי גאה, עלה באופן מפתיע היקף הייצוא הישראלי ל-24.3 דולר ואילו הייבוא ירד למאה אלף דולר בלבד. קמרון, ביחס לשאר שכנותיה באפריקה, מצליחה לשמור על איזון ושקט פוליטי, ובעקבות זאת פיתחה את אחת הכלכלות החיוביות באפריקה. הדבר אפשר את פיתוח את פיתוח החקלאות, התחבורה ותעשיית הנפט, אך הבירוקרטיה הלא-יעילה דוחה משקיעים רבים מישראל בפרט ומהעולם בכלל.
משרד החוץ מפעיל, באמצעות המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי, קורסים מקומיים וכן שליחת משתלמים כמפורט דלהלן:
מסקרה שחורה
מסקרה שחורה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דיקלה, מאלבום האולפן החמישי שלה, סיפור אופטימי. השיר יצא לאור ב-24 בינואר 2017, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום. באותו זמן שיצא השיר, עלה הקליפ המלא שלו לערוצם של "Helicon Music - הליקון".
יומיים לאחר שיצא כסינגל, יצאה לו גרסת רמיקס שנעשתה על ידי מור אברהמי, אך זו לא נכנסה לאלבום.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי דיקלה ומור שמולוביץ, הופק על ידי רוני בראון, גיל פלדמן, יפתח שחף ודיקלה והולחן על ידי דיקלה ויפתח שחף גם כן. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, אשר מילותיו מתארות מצב בו יש בעיה במערכת יחסים בין בני זוג.
עם השיר הופיעה דיקלה בהיכל התרבות תל אביב, ובמספר הופעות נוספות אשר נכללו בכמה סיבובי הופעות שלה.
הצלחה.
השיר זכה להצלחה רבה בישראל, כאשר התמקם במקום ה-3 במצעד של מדיה פורסט, במקום ה-4 במצעד של רשת ג', ובמקום ה-10 במצעד השירים המושמעים ביותר בישראל לשנת 2017, עם כ-1,790 השמעות בתחנות הרדיו.
בנוסף לכך, הייתה דיקלה לאמן הישראלי ה-48 המושמע ביותר בישראל בשנת 2017, עם כ-4837 השמעות בתחנות הרדיו.
וידאו קליפ.
הקליפ מתחיל כאשר ניתן לראות אישה מחזיקה מסקרה שחורה, כשם השיר ומתאפרת. לאחר מכן, מופיעות כתוביות עם שם השיר ושמה של דיקלה. הקליפ ממשיך כאשר רואים 6 רקדנים מאחורי זכוכית, ואת דיקלה לבושה בשמלה שחורה.
לאורך הקליפ, נראית אישה עצובה יושבת על ספה כשהיא בוכה, ואנשים אשר רוקדים מסביבה. בין לבין ניתן לראות את דיקלה כשהיא אוחזת בידה שתי רצועות המחוברות לשני כלבים מסוג בוקסר. ישנה סצנה בה ניתן לראות את דיקלה מכה שק איגרוף. לבסוף, נראית דיקלה כשהיא בחדר אפרפר, שרה לתוך מיקרופון ומאחוריה ניצבים ארבעה נגנים. בקליפ זה משתתפת השחקנית יעל אבקסיס.
נכון ל-27 באפריל 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כמיליון צפיות.
דריל ויליאמס
דריל א. ויליאמס (באנגלית: Darryl A. Williams) הוא קצין בדרגת גנרל המכהן כמפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד אירופה ופיקוד אפריקה..
ביוגרפיה.
ויליאמס נולד באלכסנדריה שבוירג'יניה. ב-1983 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. התגייס לצבא ארצות הברית והוכשר כקצין ארטילריה. שירת כקצין ניהול אש בגדוד הראשון של רגימנט הארטילריה 76, פיקד על מחלקה ושימש עוזר קצין מבצעים בגדוד הראשון של רגימנט הארטילריה העשירי בדיוויזיית החי"ר השלישית בשוויינפורט שבגרמניה המערבית. לאחר קורס קציני ארטילריה מתקדם שימש עוזר קצין אג"ם בחטיבת הארטילריה ה-18 של הקורפוס המוטס ה-18.
בתקופת מלחמת המפרץ שירת כמפקד סוללה בגדוד השלישי של רגימנט הארטילריה 27. בתפקידו הבא שימש מפקד ומדריך באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה שירת כקצין תכנון בדיוויזיית החי"ר הרביעית וקצין מבצעים של הגדוד השלישי ברגימנט הארטילריה 16. בשנים 1998–2000 שימש עוזרו הצבאי של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון.
בשנת 2000 מונה למפקד הגדוד השלישי ברגימנט הארטילריה 16 ולאחר מכן חזר לשמש מדריך בווסט פוינט. שימש ראש ענף תרגילים במפקדת כוחות הצבא בפיקוד אירופה של ארצות הברית.
ב-2005 מונה למפקד הארטילריה של הדיוויזיה המשוריינת הראשונה עד לפירוקה ב-2007. הוא הוצב עם הדיוויזיה המשוריינת הראשונה בעיראק כקצין תיאום אש. שירת כסגן מפקד תוכנית התמיכה בחיילי הצבא, מפקד פיקוד השיקום הרפואי של הצבא ועוזר לרופא הראשי של הצבא. הוצב בקוריאה הדרומית ושימש סגן לענייני סיוע באש למפקד דיוויזיית החי"ר השנייה. שירת כסגן ראש מטה כוחות הצבא באירופה.
ביוני 2014 מונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד אפריקה של ארצות הברית (הארמייה התשיעית). במהלך תקופת פיקודו היה מעורב במבצע בלימת התפשטות מגפת האבולה בליבריה.
ביוני 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הכוח היבשתי של נאט"ו. ביולי 2018 מונה למפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית. הוא האפרו-אמריקאי הראשון לכהן בתפקיד זה.
ביוני 2022 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד אירופה ופיקוד אפריקה.
ויליאמס בעל תואר שני בפיתוח מנהיגות מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי.
סולאריס (סרט רוסי)
שירות משמר הגבול הפדרלי
שירות משמר הגבול הפדרלי (ברוסית: Федера́льная пограни́чная слу́жба Росси́йской Федера́ции) היה שירות משמר גבול רוסי עצמאי שפעל מדצמבר 1993 ועד מרץ 2003 עת הפך לאגף של שירות הביטחון הפדרלי.
היסטוריה.
הגוף הוקם ב-30 בדצמבר 1993 כיורש משמר הגבול של ברית המועצות, שירש בתורו את שירות הקורפוס הנפרד של משמרות הגבול הקיסריים שהתקיימו מ-15 באוקטובר 1893. ב-1 ביולי 2003 הארגון איבד את עצמאותו והפך לאגף של שירות הביטחון הפדרלי.
ב-3 בדצמבר 1991 בוטל הק.ג.ב של ברית המועצות, שחיילי הגבול היו חלק מהם וחולק לשלוש מחלקות עצמאיות נפרדות: שירות הביטחון הבין-רפובליקני, שירות המודיעין המרכזי והוועדה להגנת גבולות המדינה של ברית המועצות. הסמכויות להגנת גבולות המדינה, יחד עם מספר סמכויות אחרות, הועברו מאחריות הק.ג.ב. לוועדה החדשה שהוקמה להגנת הגבול של ברית המועצות, שאורגנה מחדש מתוך המינהל הראשי של כוחות הגבול של הק.ג.ב.
בשנת 1992 בוטלה הוועדה הממלכתית להגנת גבולות של ברית המועצות וכוחות הגבול נכללו במנגנוני משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית. המצב הפוליטי הקשה במדינה, המתיחות בחלקים רבים של גבולות המדינה שהתעוררה לאחר קריסת ברית המועצות, איפשרו ליצור שירות מיוחד עצמאי לביצוע פתרונות למשימות אבטחת גבולות הפדרציה הרוסית.
ב-30 בדצמבר 1993, על בסיס חיילי משמר הגבול הסובייטי שהיו בעבר חלק ממשרד הביטחון שבוטל בפדרציה הרוסית, הוקם שירות פדרלי מיוחד ועצמאי: "שירות הגבול הפדרלי - הפיקוד הראשי של כוחות הגבול של הפדרציה הרוסית". שנה לאחר מכן בדיוק, ב-30 בדצמבר 1994, שונה שם שירות הגבול הפדרלי - הפיקוד הראשי של כוחות הגבול של הפדרציה הרוסית ל"שירות משמר הגבול הפדרלי של הפדרציה הרוסית" שהמשיך לפעול באופן עצמאי.
בין ה-30 בדצמבר 1994 ל-11 במרץ 2003, השירות התקיים כשירות מיוחד עצמאי של רוסיה עם סמכויות ביצוע פדרליות שהיה אחראי על מתן פתרונות לאבטחת גבולות המדינה, כאשר מנהל שירות משמר הגבול הפדרלי של רוסיה היה כפוף ישירות לנשיא הפדרציה הרוסית.