מופע טיפוסי שלה מורכב מארבעה סיפורים (פחות או יותר מילה במילה) ומשירה של שלושה או ארבעה שירים (בעיקר מאחד משלושת אלבומי השירים של דונלדסון). המופעים שלה תמיד כוללים אלמנט חזק של השתתפות הקהל, כאשר ילדים (ולעיתים גם ההורים שלהם) מוזמנים לבמה להציג חלקים מהסיפורים. מלקולם דונלדסון כמעט תמיד לוקח חלק במופעים אלו ולעיתים קרובות מצטרפים אמנים אחרים, כולל בני משפחה (אחותה מרי, ילדיהם והאחייניות), יחד עם שחקנים, סופרים ומאיירים נוספים.
בשנות ה-2000.
טרופותי (The Gruffalo) זכה להצלחה מיידית, והמשיך לזכות במספר פרסים גם בתחילת שנות ה-2000. לאחר מכן הוא תורגם ליותר מ -50 שפות, נמכר ביותר מ-13 מיליון עותקים ברחבי העולם, ועובד לבמה ולסרט. אחרי טרופותי פרסמה יחד עם שפלר סדרה נוספת של ספרים: פאזל הקופים (2000), חדר על המטאטא (2001), הענק החכם בעיר (2002), השבלול והלוויתן (2003), הילד של גרופלו (2004), וספרו האהוב של צ'רלי קוק (2005).
מאז פרסום טרופותי, דונלדסון עבדה גם עם מאיירים אחרים, ביניהם לידיה מונקס, דייוויד רוברטס וניק שאראט, שאייר גם שני ספרי שירים מאת דונלדסון, מיונז מיזיזי וריגל ושאגה. לידיה מונקס איירה את טרילוגיית הנסיכה מראלה, סדרת ספרים לבני 7-10 על נערה המהווה את שיקוף המראה של ילדה רגילה בשם אלן.
דונלדסון גם הופיעה במשותף עם המאיירים שלה, במיוחד אקסל שפלר ולידיה מונקס. היא המחיזה את ספריה לא רק באנגלית אלא גם בגרמנית, במספר סיורים ובפסטיבל ברלין. בשנת 2007, ערכה סיבוב הופעות עולמי, והופיעה בברמודה, ניו זילנד, אוסטרליה, הונג קונג, סינגפור, קוריאה ואמריקה.
דונלדסון ערכה סדרה Plays to Read של מחזות ללא יותר מ-6 דמויות אותם ניתן לעלות בכיתה. הסדרה כללה 36 מחזות של ג'וליה דונלדסון, ויויאן פרנץ', סטיב סקידמור, ג'יין ויליס וכמה מחבים בריטים נוספים.
באפריל 2020, בעקבות מגפת הקורונה, יצרה יחד עם אקסל שפלר, סדרת איורים של הדמויות המוכרות שלה מתרגלות ריחוק חברתי, שוטפות ידיים או עושות התעמלות בתוך ביתן במסגרת הסגר. היא עשתה זאת כדרך לסייע לילדים להבין את התקנות ולהפיץ את המסר של חשיבותן מבלי שייראו כהטפה.
פרסים.
ג'וליה דונלדסון קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת בריסטול בשנת 2011, ותואר נוסף מאוניברסיטת גלאזגו בשנת 2012. היא קיבלה MBE בשנת 2011 עבור תרומתה לתחום הספרות.
חיים אישיים.
בעלה של דונלדסון הוא רופא ילדים העובד בגלאזגו, סקוטלנד, בני הזוג התגוררו בבירסדן, מזרח דבונשייר. בשנת 2014 עברו בני הזוג להתגורר במערב סאסקס.
האמיש (1978–2003), בנה הבכור של ג'וליה, סבל מבעיות פסיכיאטריות, כולל פסיכוזה קשה בגיל 17, ומספר אפיזודות חוזרות לאחר מכן. הוא התאבד בשנת 2003, כאשר היה בן 25. הבן השני, אליסטייר, נשוי ואב לבן ולבת ועובד כמרצה בתחום מדעי המחשב באוניברסיטת אימפריאל קולג' בלונדון. הבן השלישי, ג'סי, נשוי ואב לשני בנים, עובד סוציאלי בדנדי, סקוטלנד.
יצירתה בעברית.
רבים מספריה תורגמו לעברית וזכו להצלחה, רובם תורגמו על ידי רימונה די-נור. ספרי טרופותי יצאו לאור בהוצאת מעריב ושאר הספרים ראו אור בהוצאת כנרת. הספר טרופותי זכה להצלחה רבה בקרב קהל הקוראים הישראלי ובעקבותיו יצאו לאור בארץ מוצרים נלווים נוספים. ספר זה זכה גם לעיבוד מוזיקלי להצגה ומוצג בהפקה של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער בשנת 2017.
הצוללות מסדרת דולפין AIP
הצוללות מסדרת דולפין AIP היא סדרת הצוללות החדישה ביותר של חיל הים הישראלי. הסדרה כוללת את אח"י תנין ואח"י רהב, ותכלול גם את אח"י דרקון שמועד קליטתה נקבע ל-2023. עלות כל צוללת היא כ-466 מיליון אירו. גרמניה הסכימה לממן עלות של צוללת אחת.
הצוללות מסדרה זו משרתות בחיל הים יחד עם שלוש הצוללות מהסדרה הקודמת, הצוללות מסדרת דולפין.
מאפיינים.
הצוללות מסדרה זו מצוידות במערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון (מערכת זו נקראת גם AIP), דהיינו אינן נזקקות לשיט על פני המים או לקבל אספקת אוויר בעזרת שנורקל. צוללות אלה ארוכות ב-12 מטרים ובעלות הֶדְחֶק של 500 טון יותר מאשר הצוללות מסדרת דולפין. מערכות הסונאר וההגנה של הצוללת מתקדמות ומשופרות ביחס לקודמותיה. חלק ניכר מהמערכות שמותקנות בצוללות מפותחות ומיוצרות בישראל. גם מספר אנשי הצוות של הצוללות מסדרה זו גדול יותר.
על פי הערכות הצוללות מותאמות לשיגור טילי שיוט שפותחו בישראל (על פי פרסומים שונים מדובר בטילי פופאי), שניתן לחמש אותם גם בראשי קרב גרעיניים לטווח של 1,500 ק"מ, ובכך מעניקות לישראל יכולת "מכה שנייה" גרעינית, למקרה שתותקף בנשק גרעיני. בצוללת קיים תא רטוב/יבש לשיגור צוללים בעת צלילה.
אחד השיפורים המרכזיים בצוללות מסדרה זו הוא אלמנט טכנולוגי מתקדם שהוצב במרכז הצוללת, הנקרא: Air Independent Propulsion (ר"ת: AIP), שהוא מערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון. מערכת זו מבוססת בין היתר על טכנולוגיית תאי דלק, שדרוג זה הצריך את הארכתה של הצוללת בכעשרה מטרים ומטרתו לאפשר שהייה ממושכת יותר בלב ים.
הצוללות מסדרה זו משתמשות במעגן דרור – מעגן הפולינום בבסיס חיפה, שנבנה במיוחד לצורך קליטת צוללות אלה.
הצוללות נבנות במספנת "הוואלדטסוורקה-דויטשה ורפט" שבעיר קיל שבגרמניה, ומחיר כל אחת מהן עומד על כ-400 מיליון אירו, כאשר שליש ממחירה של כל צוללת ממומן על ידי ממשלת גרמניה. בעקבות ההצטיידות בצוללות מקיימת גרמניה רכש גומלין בחברות אזרחיות וביטחוניות בישראל.
הצוללת השלישית, שנמצאת בבנייה, לפי העיתונאי רביב דרוקר, במהלך בנייתה הוחלט להוסיף לה יכולות חדשות, שייקרו אותה ב-140 מיליון אירו וידחה את מועד מסירתה. שמה יהיה אח"י דרקון.
הגעת הצוללות.
ב-23 בספטמבר 2014 התקבלה אח"י תנין בטקס ממלכתי בבסיס חיל הים בחיפה לאחר הפלגה רצופה (רובה מתחת לפני הים) ממפעל היצרנית HDW בעיר קיל בגרמניה.
ב-12 בינואר 2016 התקבלה אח"י רהב בטקס ממלכתי בבסיס חיל הים בחיפה, לאחר הפלגה רצופה (רובה מתחת לפני הים) ממפעל היצרנית HDW בעיר קיל בגרמניה.
רכש שלוש צוללות נוספות.
בשנת 2016 החלו מגעים לחתימת הסכם מסגרת לבניית שלוש צוללות נוספות במספנה "הוואלדטסוורקה-דויטשה ורפט", (שנרכשו בינתיים על ידי "טיסנקרופ"). אישור עסקה זו היה שנוי במחלוקת בין ראש הממשלה, בנימין נתניהו, שתמך בעסקה, לשר הביטחון משה יעלון, שהתנגד לה.
חשדות לשחיתות בתהליך הרכש של צוללות אלה נחקרו על ידי משטרת ישראל בתיק "פרשת הצוללות". ב-8 בנובמבר 2018 הודיעה המשטרה על סיום חקירתה בפרשה, ופרסמה את עמדתה כי נמצאו ראיות להעמדה לדין של שישה מהנחקרים על עבירות שוחד, מרמה והלבנת הון.
ב-10 במאי 2021 הוגשו כתבי אישום בגין שוחד נגד מיקי גנור ואבריאל בר יוסף. מנגד הודיעה הפרקליטות על סגירת התיקים נגד אלי מרום, ונגד עו"ד דוד שמרון, ובהמשך נסגר גם התיק נגד עו"ד דב הירש.
סדרת דקר.
ב-20 בינואר 2022 חתמה ישראל על הסכם עם חברת טיסנקרופ הגרמנית לרכישת שלוש צוללות נוספות מסדרת דקר במחיר של כ-3 מיליארד אירו. צוללות אלה יחליפו את הצוללות המתיישנות מסדרת דולפין. לפי ההסכם, הצוללת הראשונה צפויה להגיע בתוך כ-9 שנים.
צוללות מסדרת דולפין AIP
סרגיי ריבלקה
סרגיי אולכסנדרוביץ' ריבלקה (באוקראינית: Сергій Олександрович Рибалка; נולד ב-1 באפריל 1990 בכפר ימנה שבמחוז סומי) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות הקשר בקבוצת אולקסנדריה מהליגת העל האוקראינית . בעבר שיחק בנבחרת אוקראינה.
קריירה.
ריבלקה החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל ארסנל חרקוב. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2006 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2008 עבר לקבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. הוא שיחק תחילה במסגרת קבוצת המילואים של דינמו. להרכב הקבוע של הקבוצה שובץ בעונת 2010/2011. בעונה של 2013/2014 הושאל לקבוצת סלובן ליברץ מהליגה הצ'כית. בתום העונה חזר לשחק בדינמו קייב. בעונת 2017/2018 הושאל לקבוצת סיבאספור הטורקית. בתום העונה - חתם על חוזה קבוע בסיבאספור
נבחרת.
ריבלקה שיחק במשך שנה וחצי בנבחרת הנוער של אוקראינה. ב-2009 השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל לנבחרות עד גיל 19 וזכה עמה במקום הראשון. במהלך האליפות הבקיע שער אחד במהלך אחד המשחקים בשלב הבתים.
מנבחרת הנוער המשיך ריבלקה לנבחרת הצעירה. הוא שיחק 12 משחקים, הבקיע 6 שערים. בשנת 2011 היה בסגל הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק ריבלקה מאז מרץ 2015. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול . הוא היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2016, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בתחרות.
1090-1099 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1099 - 1090 לפני הספירה
איטליה של ערכים
איטליה של ערכים (באיטלקית: Italia dei Valori) היא מפלגת מרכז קטנה באיטליה. המפלגה הוקמה בשנת 1998 על ידי אנטוניו די פייטרו.
היסטוריה.
אנטוניו די פייטרו היה שר התעשייה בממשלתו של רומנו פרודי. הוא התפטר בנובמבר 1996 התפטר לאחר שהיה נתון בחקירה. כמועמד עצמאי, נבחר דה פייטרו בנובמבר 1997 לכהן כחבר בסנאט האיטלקי. במרץ 1998 הקים את המפלגה. בשנתיים שלאחר מכן ה-IDV לקחה חלק במסגרות פוליטיות שכללו גם מפלגות נוספות, ועדיין לא התמודדה בבחירות.