המפיק בלאד פופ חזר שוב כמפיק בכיר באלבומה של גאגא, לאחר שהפיק יחד איתה את כל 11 השירים באלבומה "Joanne" אף על פי שלא התחייב להפיק את האלבום אך לאחר שהשמיע את הקלטת הדמו של "Stupid Love" בתקופת סיבוב ההופעות "Joanne World Tour" הצטרף גם לשאר השירים. גאגא אמרה כי הוא היה "מרכז וגרעין ההפקה" שלה בעת יצירת האלבום שאת רובו הקליטו באולפן העבר של פרנק זאפה. היא הוסיפה כי תהליך הקלטתו היה קשה במיוחד מאחר שסבלה מכאבי מחלת הפיברומיאלגיה שגרמו לה "לא לרדת מהספה" כדי להלחין ולהקליט את השירים. היא שיבחה את בלאד פופ כסיבה העיקרית לכך שהצליחה לסיים את עבודתה בהקלטת האלבום מכיוון שהוא הניע אותה "להמשיך הלאה בתהליך" ועזר לה להתגבר על תחושת "האומללות והדיכאון" שחוותה. הם אמרו כי כל שיר התחיל בכך שהם מנגנים בפסנתר ו"בונים את המשך השיר לאחר שקיים חומר איתו אפשר לעבוד". גאגא חשפה כי גילתה כיצד האינטואיציה שלה התפתחה מאז הפקת אלבומה האחרון, בדגש על האופי האמיתי שלה.
לאחר שהחלו את עבודתם יחד, גאגא ובלאד פופ החלו להקליט את האלבום במעורבותם של מפיקים שונים אותם הזמינו "על סמך חוזקותיהם לדמיין מחדש את השיר או את הפקתו". המוזיקאית הסקוטית סופי הייתה המפיקה הראשונה אשר בלאד פופ הזמין לעבוד איתם. המפיקים הנוספים שגויסו כללו את ברנס, אקסוואל מלהקת "Swedish House Mafia", סקרילקס, מדון (אשר עבד בעבר עם גאגא באלבום האולפן השלישי שלה, Artpop), צ'אמי, בואיז נואיס, ובנג'מין רייס. בדיון על האווירה בעת הפקת האלבום אמרה גאגא, "קל להיכנס למחשב ולמצוא לופ מגניב, אבל המפיקים איתם אני עובדת לא עובדים כך, כשהם מקבלים השראה הם יוצרים דברים חדשים לגמרי". בראיון עם "Apple Music", היא הוסיפה כי "מעולם לא ראתה כל כך הרבה מפיקים שמוכנים ליצור מוזיקה ובו זמנית לנהל שיחות יום יומיות". בראיון נוסף, עם המגזין "American Songwriter" אמרה כי הם כתבו בין 50 ל-100 שירים במשך יצירת האלבום.
גאגא שיתפה פעולה עם הזמר אלטון ג'ון בשיר "Sine from Above", אותו תיארה כ-"מנטור" וכמי "שמילא תפקיד משמעותי בחיי בדרך להחלמתי". המפיק אקסוול עבד עם ג'ון על שיר שלא פורסם אשר בסיומו הפך ל-"Sine from Above" אותו החליט אקסוול ליצור כדואט יחד עם גאגא כאשר נזכר כי הם חברים קרובים. האלבום כולל גם שיתוף פעולה עם הזמרת אריאנה גרנדה בשיר "Rain On Me", אותה תיארה גאגא כ-"אמנית אשר חושה טראומה עצומה באופן דומה בעיני הציבור" אשר היוותה פוטנציאל ליצירת השיר. שיתוף פעולה נוסף של גאגא באלבום הוא עם להקת הבנות הדרום קוריאנית, בלאקפינק בשיר "Sour Candy" בראיון לאתר הבידור היפני "TV Groove" אמר גאגא כי "כאשר התקשרה אליהן ושאלה האם הן רוצות לשתף עימה פעולה, הן שמחו כלכך והיו מלאות מוטיבציה שגרמה לה לרצות לחגוג איתן. מילות השיר הן באנגלית וקוריאנית.
לאחר שיצירת "Chromatica" הסתיימה, גאגא הרגישה כי באלבום ישנם מעשים מובחנים וכי קיים בו "קטע קולנועי". בלאד פופ גייס את המוזיקאית מורגן קיבבי כדי שתלחין שלוש פסקות שיסגרו את האלבום. קיבבי וגאגא השקיעו כשבועיים בעבודתן והרכיבו תזמורת בת 26 נפשות להקלטת הקטעים. קיבבי הסבירה שהיא התיישבה עם גאגא ובחנה מספר תמונות, ציורים וסרטים והתחייבה ליצור קטעים מוזיקליים התואמים את אנרגיית האלבום אשר יכולים להתחבר בצורה חלקה לשירים מתוכו. היא הוסיפה כי "נשמת האלבום כבר הייתה שם, ולכן העיבודים נכתבו מתוך כוונה להצים עוד יותר את הפינות והנושאים הרגשיים".
כותרת ואמנותיות.
תחילה, גאגא רצתה לקרוא לאלבום על שם הסינגל השיווקי השני, "Free Woman" אך בחרה בסופו של דבר ב-"Chromatica" מכיוון שהיא "עדיין נאבקת בלהיות אישה חופשיה". היא תיארה את "Chromatica" ככוכב לכת בו השוויון שולט והסיפה כי "אני חיה על הכוכב הזה, נכנסתי למסגרת שלי, מצאתי את כדור הארץ, מחקתי אותו. כדור הארץ מבוטל, אני חיה על כרומטיקה". כוכב הלכת הדיסטופי של כרומטיקה מופיע בקליפ השיר "Stupid Love" שם גאגא מוצגת כ-"מנהיגה לוחמת אשר עוקבת אחר שבטים הנאבקים על שליטה בעולם רצוף סכסוכים". כריכת האלבום יצאה יחד עם הזמנת האלבום מראשוהציגה סמל על רגע ורוד שקיבל השאווה וסמל היין והיאנג. גאגא הסבירה כי הלוגו של האלבום מכיל "גל סינוס, שהוא הסמל המתמטי לצליל. ומבחינתי, צלילים הם אלו שהבריאו אותי בתקופת חיי, והם ריפאו אותי שוב ביצירת התקליט הזה, וזה באמת על מה מדבר כרומטיקה."
ב-5 באפריל 2020 נחשפה העטיפה הרשמית של האלבום, שהראתה את גאגא עם שיער "ורוד מצמר גפן מתוק" לבושה בבגדי גוף מתכתיים עם קוצים ונעצים, זוג מגפי פלטפורמה עם חבל וסכין לעקבים כאשר היא מונחת על סרג מתכת גדול המואר באור ניאון ורוד. טריי אלסטון מ-MTV תיאר את עטיפת האלבום כ-"מקס חלק מטורף, מורטל קומבט ופנטזיית סייבר-פאנק", ואילו הילרי יוז ממגזין הבילבורד מצאה בה השראה מסרטי החייזרים. תצלום עטיפת האלבום צולם על ידי הצלם הגרמני נורברט שוורנר.
מוזיקה ומילים.
"Chromatica" הוא אלבום של ז'אנר הדאנס פופ המושפע משנות התשעים בשילוב אלקטרופופ וסינת'פופ, טכנו, דיסקו, פאנק, טראנס, ויורודאנס. בנוסף הוא מהווה סטייה מז'אנר המוזיקה באלבום האולפן הקודם של גאגא "Joanne" משנת 2016 בו שילבה מוזיקת קאנטרי ורוק, באלבום זה חזרה לסגנון הפופ של אלבומיה הקודמים. לדברי המפיק אקסוול, תהליך הפקת האלבום נועדה כדי ליצור "מוזיקת ריקודים מלאה" תוך כדי הישענות על קטעים של "אולד סקול ורטרו האוס". הנושא העיקרי מאחורי "Chromatica" הוא היכולת לחוש אושר ולרקוד לצלילי המוזיקה גם בתקופה קשה מלאת צער, הוא מדבר על נושאים נוספים כמו בריאות הנפש, דיכאון, בדידות, מציאת אהבה באמצעות קשיים, סבל מהפרעת דחק פוסט טראומטית עקב תקיפה מינית, וערך עצמי.
למרות התמודדות ההאלבום עם נושאים אפלים, רוב שיריו בעלי אווירה חיובית אותה גאגא שאפה לעשות כ-"מהנה ובאופן אנרגטי ממש טהורה. דבר שחלק גדול מהעולם יכול לשמוע ולהוות חלק גדול מחיי היום יום שלהם שיוכל לשמח אותם כל יום מחדש". קורי גרוו ממגזין הרולינג סטון כינה את מוזיקת האלבום כ-"פופ תרפיה", קתרין סנט מפיצ'פורק אמרה עליו כי הוא "התחדשות בלתי מוסתרת של מוזיקת האוס משנות התשעים" וטענה כי בעוד ש-"Joanne" נבחר לאלבום האישי ביותר של גאגא, "Chromatica" מתאים לתואר זה הרבה יותר והוסיפה כי היא "מחייה מחדש את זיכרונותיה מהמיני אלבום משנת 2009, "The Fame Monster".
שירים.
האלבום מחולק לשלושה קטעים ייחודיים, כאשר החלק הראשון מסמל את "תחילתו של מסעה של גאגא לריפוי" עליו אמרה, "שבו אתה מרגיש סוג כזה של אבדון, שזה מה שקורה אם אני מתמודדת עם כל הדברים שמפחידים אותי". נושא זה ממשיך בשיר "Alice" בו היא אומרת "שמי לא אליס אלא אני אמשיך לחפש את ארץ הפלאות" בזאת גאגא אומרת כי היא איננה מוותרת על מציאת האושר בחייה. השיר גם מדבר על מחלות נפש ועל מאבקה למציאת המקום אליו היא שייכת, והוא מושפע מז'אנר הדאנס, האוס, והאלקטרוניקה של שנות התשעים. "Stupid Love" הוא שיר דאנס פופ ואלקטרופופ "חדור דיסקו" שעוסק ב-"טיפשות עליזה של לאהוב מישהו ולאסוף אומץ לאהוב שוב לאחר שברון לב". כשדיברה על השיר גאגא אמרה כי "כשכולנו מחליטים להיות פגיעים זה מפחיד מאוד עבור הרבה אנשים ויש כל מיני חוקים ומבנים ודברים שנבנו סביבנו... היית שמחה שהם יקרסו כמה שיותר מאותם הלבנים שבנינו סבבינו ואנשים יתחילו להגיד אני רוצה את האהבה הטיפשית שלך, אני אוהב אותך". "Rain on Me" מכיל בתוכו מספר שורות בצרפתית תוך כדי מיזוג ז'אנרים מרובים של דאנס פופ, דיסקו, אלקטרופופ. הוא מדבר על "התמדה בקשיים" וריפוי ומשתמש במטאפורה של גשם לאלכוהול המשמש לריכוך כאב בבני אדם. הוא תואר על ידי גאגא כ-"חגיגה של דמעות".
"Free Woman" מדבר על החזרתה של גאגא לעצמה את זהותה ומגדרה לאחר תקיפתה המינית שעברה, היא אמרה כי נבע מהמחשבה ש-"בימים מסוימים אני הולכת למות, היית כאילו כמו מישהי שהולכת למות בקרוב, אז עדיף שגיד משהו חשוב, עכשיו אני מקשיבה לו ויודעת שאני הולכת לחיות. השיר מתמודד עם הצורך שלנו להיות עם מישהו כדי לשרוד תוך כדי ניסיון להיות אישה חופשייה" ניתן לראות זאת בשורת השיר "אני לא כלום בלי יד יציבה". "Fun Tonight" ממשיך את סגנון הדאנס של אלבומיה הקודמים ומכונה כ-"המנון פרידה" עם אזכורים לתהילה ופפראצי. לדברי גאגא, "מדבור בכך שהיו לילות רבים שבהם אנשים שאהבו אותי, ינסו לגרום לי לחייך או להיות אופטימית אך לא היה לי שום יכולת להיות מאושרת תוך כדי שהם רואים את הניתוק שלי בין המקצוע שלי לעצב האישי שלי. הקטע, "Chromatica II" הוא מבוא לשיר הבא באלבום "911" העוסק בתרופותיה האנטי פסיכוטיות של גאגא. במילות השיר היא מתארת כיצד מחלות נפש השפיעו על העולם הסובב אותה וכיצד היא מתייחסת לעצמה כאויבת הכי גדולה שלה. בשיר "Plastic Doll" היא מתעמתת עם האופו שבו היא אובייקטיבית ומשווה את עצמה לבובת ברבי כפי שאחרים בחייה התייחסו אליה, זהו שיר אירודאנס ודיסקו.