סירו מזיל דמעות מרות על אובדן חברו ותלמידו אנזו. בליל הנצחתו, הוא כורת הסכם דם עם כל אנשיו, כולל דונה נונציה, הנאמן או פיטבול ועם החתיך, כעת השורד היחיד מהשבט הישן של פורצ'לה. כרמלו נשלח להעיד בפני רוג'ירי על כך שלקח חלק בניסיון הרצח של אזורה ופייטרו הקטן. ג'ני מודיע לאשתו על מותה של לוצ'אנה. הבוס מתחיל לא לסמוך על מיסטרל ושולח את נזירון לעקוב אחריו, בשיקול דעת. לאחר מכן, לאחר שהגיע המטען, הוא מכתיב את המדיניות הכלכלית שתינקט בכיכרות: מכירה בחצי מחיר כדי לעמת את התחרות מהאזורים השייכים לצ'ירו. התוכנית של האחרון לקבור את ג'ני מתקדמת במהירות. פקיד בית המשפט לנוער, בליווי שני שוטרים, אוסף את פייטרו מבית ספרו על מנת להכניסו לבית אומנה שמיקומו אינו ידוע. ג'ני ואזורה מקבלים פסק דין שלילי מבית המשפט לנוער ואינם יכולים לעיין בו עד שיאומתו הן מעמדם ההורי והן סביבה בטוחה ומתאימה בה יוכלו לגדל את ילדם. עורך הדין מזהיר אותם מהזמנים הארוכים, כשנה כדי שיוכלו לקבל את פייטרו הקטן בחזרה, ומזהיר את אזורה על פגישה שתתקיים עם רוג'ירי בגלל העדות שמסר כרמלו. על פי חוק האישה מחויבת להתייצב בפני השופט לבדה, ללא עורך דינה. ביום העימות, אזורה מסרבת לשתף פעולה עם רוגרי, ובחזרה הביתה יחד עם בעלה, היא מבינה את המלכודת שרקם צ'ירו מאחורי המפגעים הקשורים לבנם. ג'ני מבטיח לתקן את הבעיה ולבקשתה להרוג את צ'ירו די מרציו מול עיניה. ג'נארו מבקש ממיסטרל ונזירון לחטוף את סימון רוג'ירי הקטן, בנו של השופט וולטר, רק כדי להיסגר בביתם של האחים מקארו. בינתיים, הם מגלים שדון אנג'לו חס על אשתו, ובכך לא ציית לצו ההוצאה להורג שמבוקש על ידי ג'ני, ושומר אותה מוסתרת במקלט קטן מחוץ לסקונדיליאנו. קוזימו לוחץ על אחיו כדי שהבוס יגלה על הגילוי שגילו, אבל פדריקו חושב שעדיף לשמור את החדשות בסוד, כדי שניתן יהיה להדליף ברגע המתאים ביותר עבורם. ג'נארו מנהל משא ומתן בסתר עם רוג'ירי לשחרור ילדיהם בהתאמה: מקום המסתור שבו סימון כלוא למקום בית המשפחה בו מתגורר פייטרו. צ'ירו מתחיל במלחמה באזוריו של ג'נארו בלילה כדי לנקום על אנזו דם כחול. אחד מאנשיו של צ'ירו מתחזה לקונה וזורק רימון יד לעבר אתר חלוקת הקוקאין ומאז מתחיל קרב ירי ללא חסימות. הכיכר מוצתת ומיסטרל, נוכח לשמור על האזור, מבחין בצ'ירו באור מוזר בפניו במהלך הירי. כשהוא רואה אז שותף בכיר של צ'ירו נהרג בידו, גאה במותו למען בן האלמוות הוא מבין שהקרב שהוא מנהל נגד הבוס שלו הוא לא כל כך מלחמת כוח או נקמה, אלא מסע צלב אמיתי, שנגדו נגזר להפסיד. כך הוא מבין מדוע אשתו רצתה לקחת צד הפוך מזה של ג'ני. לאחר המתקפה צ'ירו זוכה לשבחים מאנשיו. ג'נארו, שמבין כעת שהוא איבד הכל, מארגן את עצמו בסתר על ידי קניית סירה ומסמכים כוזבים כדי להימלט עם משפחתו. בינתיים נונציה לוחצת על צ'ירו שהיא רוצה את ראשו של ג'נארו. נזירון מתקשר לרוג'ירי והאחרון עוקב אחר עמיתו מבית המשפט לנוער כאשר בסוף הוא מגלה את מיקום ביתו של פייטרו הקטן. נזירון מגלה למיסטרל על תוכנית הבריחה של ג'ני וגם את האמת על אשתו, דונה לוצ'אנה, ששכנעה אותו לבגוד בג'נארו סבסטאנו. מאסטרל הולך לדבר עם צ'ירו, וחושף את מיקומו של בית משפחתו של פייטרו הקטן. צ'ירו ומאסטרל הולכים למקלט של או נזירון ואחיו כדי להכריח את הראשון לספר היכן הילד. לאחר שגילה את המיקום, צ'ירו יורה והורג את מיסטרל. דונה לוצ'אנה, שהייתה במעצר של צ'ירו, מנסה לשווא להימלט מהבית, כשהיא בורחת ונהרגת על ידי החתיך. צ'ירו, בזכות ערמומיותו, מצליח להגיע לאזורה הודות לשותפותו של נזירון, מגלה לאזורה שהוא מכיר את מקום המחבוא של פייטרו, ומבקש ממנה לבגוד בג'נארו בתמורה לבנו. עם החזרה הביתה, אזורה מגלה את הכל לג'נארו ופורשת לחדרה בוכה, במחשבה על הבגידה שהיא מצפה לבעלה. באמצע ארוחת ערב ג'נארו מתמוטט אחרי שאזורה שמה לו כדור שינה חזק בכוס יין. לאחר שמתעורר, ג'ני פוגש את בן האלמוות לאחר הפעם האחרונה שהשניים התעמתו איתו בריגה עם האחרון כלוא בכלא. צ'ירו מכתיב את התנאים לחופש של הבוס ומשפחתו. כבר מודע במשך זמן מה להכנות לבריחתו, צ'ירו ייקח את ג'ני לבית המשפחה שם יוכל לקחת בחזרה את בנו, ולאחר מכן לברוח, בתנאי שהבוס יכריז על תבוסה לעיני האנשים שלהם. עם זאת, דונה נונציה מגיעה ובתום הפגישה יוצאת לחופשה, לוקחת את אזורה כערובה להזכיר לצ'ירו את ההבטחה שניתנה קודם לכן, כלומר, מותה של משפחת סבסטנו לנגד עיניה. ג'ני מכריז על תבוסה כפי שהוסכם, מול צ'ירו ואנשיהם. אחר כך יחד הם נוסעים במכונית לבית המשפחה, ובמהלך המסע עורכים השניים סיכום של חייהם, השאיפות שנעלמו כעת אך מעל לכל היחסים הסוערים ביניהם. במהלך עצירה בתחנת דלק, צ'ירו לוקח על עצמו אשמה, אז ממשיך את המסע עם ג'ני שבו הוא שולח את נזירון לחטוף את פסקואלה סלרו, פקיד של בית המשפחה האומנת כדי להיות בני ערובה מוחזקים. צ'ירו מתפרץ לבית המשפחה האומנת כאשר בן הערובה לא מצליח לשכנע את האחראי בתוך הבית להיכנס כדי לקחת את פייטרו. ג'ני מגיע זמן מה לאחר מכן כשהוא מבין שבלקיחתו את בנו יש עיכוב בתוך הבית, והוא מחבק אותו שוב לאחר שהרג את נזירון, שנשאר לשמור עליו על ידי צ'ירו בתוך המכונית, עם האקדח שלו.
כשרואה את בנו שוב כרוך בשחרורו המיידי של סימונה הקטן יכול להתאחד עם אביו רוג'ירי, בעוד דונה נונציה שולחת את אנשיה לחוף תחילה, ולאחר מכן עוזבת אותם בנפרד עם אזורה על נקמתה המיוחלת. אולם במהלך המסע, היא נעצרת על ידי מחסום דרכים מזויף שבו היא נרצחת יחד עם הנהג. אזורה נאספת על ידי החתיך כדי להילקח בחזרה לחוף שם היא יכולה לחבק את משפחתה שוב.לצ'ירו יש הזדמנות לחסל את כל משפחת סבסטנו והוא מכוון את האקדח לפייטרו הקטן כשברקע תחנוניהם של ג'נארו ואזורה. אבל הוא מיד לוקח באשמה על שהפסיד בעבר במהלך הסכסוך עם דון פייטרו את משפחתו. הוא חושב על זה, מוריד את האקדח ומוביל אותם בסירה למקום מבטחים. ג'ני, לעומת זאת, נשאר איתו לאחר שאנשיה של נונציה שנרצחה כעת פורצים לחוף שבו נוצר קרב יריות עקוב מדם ליד הים. ג'נארו נפרד מאזורה כשאומר לה שהיא צדקה כשאמרה שהאדם היחיד שהיא צריכה להגן על עצמה מפניו זה הוא. התוקפים מצליחים להרוג את החתיך ואת פיטבול. ג'נארו מחפה על צ'ירו ואז משום מקום מגיח תוקף אחר שיורה בג'נארו למוות. בזמן שצ'ירו מזיל דמעות בחושך על אובדן ידידו-אויבו הוא נורה בראשו למוות על ידי אחד התופים שנוכחותו אינה ידועה. בפרק זמן של רגע, כששתי הגופות נוגעות זו בזו במרחק מטרים ספורים אחת מהשנייה, יש את האפילוג האחרון והעצוב שרואה את התמוטטותו של מלך והתפוררותו של מיתוס, זה של בן האלמוות.
אלכסנדר גולדשטיין (פעיל ציוני)
אלכסנדר גולדשטיין (נולד ב-23 בנובמבר 1884, נפטר-1949) היה עיתונאי, עורך, מתרגם ופעיל ציוני ברוסיה וביישוב.
חייו.
גולדשטיין נולד במינסק שברוסיה הלבנה. אביו משה היה סוחר משכיל שכתב מאמרים בעיתון "ראזסוויט", פרסם תרגום ברוסית למחזור התפילה היהודי לחגים, וספר ברוסית אודות ההיסטוריה של היהודים והיהדות. אמו חנה, בת למשפחת אליאשברג, הייתה גם היא בעלת השכלה רחבה.
גולדשטיין למד בבית הספר עברית תנ"ך ותלמוד, ובאוניברסיטת סנקט פטרבורג הוסמך כד"ר למשפטים.
בין השנים 1904-1919 ובמהלך תקופת לימודיו באוניברסיטה, היה חבר במערכת העיתון "ראזסוויט", וכשזה נסגר בשנת 1915 בהוראת השלטונות, היה ממיסדי העיתון "יברייסקיה ז'יזן" שהחליפו.
בשנת 1918 פרסם ברוסית את הספר "בתוך היהדות" על התפתחות הרעיונות בתוך היהדות בשנים 1905-1917. גולדשטיין תרגם לרוסית את כתבי מרדכי זאב פיארברג שיצאו בהוצאה מיוחדת בשנת 1919. הוא פרסם מאמרים ציוניים וביקורות ספרותיות ברוסית אנגלית עברית יידיש וגרמנית, ותרגומים שלהם הופיעו גם בבולגרית ובהולנדית.
בסביבות שנת 1920 עבר להתגורר בלונדון.
פעילותו הציונית.
כבר מנעוריו עסק גולדשטיין בפעילות ציונית. בשנים 1909-1919 היה חבר "המרכז הציוני" ברוסיה ודובר חשוב בוועידות הציוניות השונות שהתקיימו בעשור השני של המאה ה-20.
עם הקמת קרן היסוד בשנת 1920 בלונדון, עסק בארגון התעמולה והפעילות ברחבי אנגליה ובמשלחות מטעם הקרן בבולגריה ובדרום אמריקה. בשנים הבאות המשיך להשתתף באינטנסיביות במשלחות מטעם התנועה הציונית וקרן היסוד ברחבי העולם וביקר במדינות רבות בצפון אמריקה, באפריקה באסיה ובאוסטרליה. בסוף שנת 1925 גורש מרומניה במהלך שליחות מטעם קרן היסוד.
גולדשטיין נחשב לנואם מוכשר היודע להלהיב ולסחוף את קהל מאזיניו. בביקוריו אלה זכה להצלחה בקרב מארחיו וקהל מאזיניו אשר עסקו בעידוד העלייה לארץ ישראל ובגיוס תרומות לפיתוח ובניין הארץ.
אלכסנדר גולדשטיין השתתף בכל הקונגרסים הציוניים החל מן הקונגרס הציוני השביעי, תוך שהוא ממשיך במסעותיו בקהילות היהודיות ברחבי העולם לעידוד העלייה והתרומה למפעל הציוני לכל אורך שנות השלושים של המאה העשרים.
בשנת 1933 עלה לארץ ישראל, קבע בה את מושבו, והתמנה ליושב ראש קרן היסוד בארץ ישראל.
אלכסנדר גולדשטיין נפטר בירושלים בשנת 1949.
מלכי נורווגיה
שומו-ל-אל
סומוּ-לַ-אל (גם סומולאל או סומו-ל-אילו) היה מלך אמורי, המלך השני בשושלת הראשונה של מלכי בבל.
הוא מלך בין השנים 1880–1845 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה, או בין השנים 1781-1817 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה הנמוכה. הוא היה בנו ויורשו של שומו-אבו מייסד השושלת.