הכוח הקרקעי של צבא השחרור העממי (בסינית: 中国人民解放军陆军, פין-יין: Zhōngguó Rénmín Jiěfàngjūn Lùjūn, באנגלית: People's Liberation Army Ground Force או PLAGF) הוא זרוע היבשה של צבא השחרור העממי והוא הגדול והוותיק שבכוחות המזוינים הסיניים. PLAGF בעל שורשים משנת 1927, אולם רשמית הוקם בשנת 1948. בשנת 2013 היו לחיל 1.6 מיליון חיילים סדירים והוא החיל הגדול בעולם. בנוסף, לחיל מעל 500,000 חיילי מילואים.
רוב הציוד של הצבא מיוצר על ידי חברות סיניות. בהם טנק המערכה המתקדם Type 99 וטנק המערכה העיקרי Type 96.
חיל הרגלים הסיני
הצב של ארן
סופית כהה
סופית כהה (שם מדעי: "Gallinula tenebrosa") היא מין של סופית גדולה החיה מהודו עד אוסטרליה באזורי ביצות. היא מזכירה בצורתה מינים החיים באותו אזור כמו הפורפיריה או האגמייה.
הסופית היא עוף בינוני, קטן מעט מהפורפיריה ששוקל 570 גרם בזכרים ו43 גרם בנקבות ואורכו 25–32 ס"מ ואצל האוכלוסייה האוסטרלית 34–38 ס"מ. צבעם שחור ונתן להם את שמם והמקור אדום עם קצה צהוב. הרגליים כתומות ולא צהובות כמו אצל שאר הסופיות.
הסופית חיה בביצות ואגמים ולעיתים גם בסכרים וגדות נהרו, בהודו, אינדונזיה, בורנאו וגינאה החדשה. הם נפוצים באוסטרליה במזרח עד לצפון קווינסלנד, ויקטוריה וניו סאות' ויילס ונפוצים גם במזרח אוסטרליה. הם יותר נדירות בטסמניה ובדרום אוסטרליה.
הסופיות הם יצורים חברתיים, חוץ מעונת הרבייה בה הפרטים טריטוריאליים ונלחמים על נקבות. עונת הרבייה היא בדרך כלל מאוגוסט - ינואר בצופן וינואר - יוני בצפון ואז הסופיות קוראות בקולות אחרי בני מינם. הנקבות בונות קיני עשבים לא הרחק מהמים ובתוכו מטילות 5–11 ביצים.
חסן אגבריה
ברצלונה ספורטינג קלוב
ברצלונה ספורטינג קלוב (בספרדית: Barcelona Sporting Club) הוא מועדון כדורגל אקוודורי מהעיר גואיאקיל, המשחק בליגת העל האקוודורית. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו.
ברצלונה היא הקבוצה המצליחה באקוודור. היא זכתה ב-16 אליפויות במסגרת ליגת העל, יותר מכל מועדון אחר, האחרונה שבהן ב 2020 בנוסף, היא הייתה לאקוודורית הראשונה בהיסטוריה שמעפילה לגמר גביע ליברטדורס, הישג אותו השיגה פעמיים (1990, 1998).
המועדון נוסד ב-1925 על ידי מהגר ספרדי שקרא לה על שם העיר ברצלונה ממנה הגיע. עם השנים הפכה ברצלונה לקבוצה האהודה ביותר במדינה, ופיתחה יריבות גדולה עם קבוצת אמלק. המפגשים בין השניים זכו לשם "אל קלאסיקו דל אסטיירו".
היסטוריה.
ההקמה והשנים הראשונות (1925 - 1950).
מועדון הכדורגל ברצלונה נוסד ב-1 במאי 1925 בעיר גואיאקיל על ידי אאוטימיו פרס, מהגר ספרדי, ובתמיכת הקהילה הקטלאנית בעיר. פרס החליט לקרוא לקבוצתו החדשה על שם העיר ממנה הגיע, ברצלונה. הקבוצה אימצה את סמל העיר ברצלונה בסמלה, ובהיעדר ליגה מקצוענית במדינה באותן שנים, החלה להתחרות בליגת חובבנים מקומית שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל של גואיאס, בהשתתפות מועדונים ממחוז גואיאס. משחקה הראשון של ברצלונה בהיסטוריה התקיים ב-15 ביוני, חודש וחצי לאחר הקמתה, ובו ניצחה 1-0 את אייקוצ'ו. מאמן הקבוצה הראשון היה מייסד הקבוצה, אוטימיו פרס.
במהלך שנות ה-40 החלה הפופולריות של הקבוצה במדינה לעלות, בין היתר הודות לסדרת משחקי ידידות מול קבוצות קולומביאניות, בתקופה שנחשבה לתור הזהב בכדורגל הקולומביאני. ברצלונה פגשה את שתי הבכירות בקולומביה, דפורטיבו קאלי ומיונאריוס (עליה גברה פעמיים בגואיאקיל). בשנת 1950 השיגה הקבוצה את תואר אליפות הליגה החובבנית, התואר הראשון בתולדותיה.
תחילת העידן המקצועני (1951 - 1967).
ב-1951 הפכה ליגת החובבים המחוזית לליגה מקצוענית שזכתה לשם "אליפות גואיאקיל". ב-1955 זכתה ברצלונה לראשונה בתואר אליפות מקצועני במסגרת הליגה.
בשנת 1957 הוזמנה ברצלונה, בהיותה אחת משתי הראשונות בליגה, להשתתף במהדורה הראשונה של ליגת העל האקוודורית, כשלראשונה בכדורגל האקוודורי הוכתרה אלופה לאומית. בעונת הבכורה של הליגה סיימה ברצלונה במקום השני, אחרי יריבתה העירונית הגדולה אמלק. לאחר עונת הבכורה, הופסקה פעילות הליגה לשנתיים.
ב-1958, במסגרת הליגה המחוזית, הפגינה ברצלונה יכולת חלשה שנבעה, בין היתר, מחילופי דורות בקבוצה ופרישתם של שחקני מפתח. בעקבות יכולתה באותה עונה ירדה ברצלונה לליגת המשנה המחוזית, מה שגרם לה לרצות לפרוש לאלתר מהתחרות. לבסוף לא נאלצה הקבוצה לשחק בליגת המשנה המחוזית, לאחר שתפסה את מקומה של אוניון דפורטיבה ואלדס שהתפרקה ונותרה בליגה הבכירה.
ב-1960, לאחר שנתיים של היעדרות, שבה ליגת העל האקוודורית לפעילות. החזרה נבעה בין היתר מהיווסדו של גביע יבשתי חדש בשם גביע ליברטדורס באותה שנה והצורך לשלוח נציגה לאומית למפעל. עם חזרת הליגה לפעילות זכתה ברצלונה בתואר האליפות הלאומית הראשונה בתולדותיה, ובזכות הזכייה הפכה לנציגה הראשונה בהיסטוריה של אקוודור בגביע ליברטדורס.
בהמשך שנות ה-60 הוסיפה ברצלונה להיות דומיננטית בליגה הלאומית, והגיעה להישגים נוספים בליגה המחוזית. ברמה הלאומית זכתה הקבוצה בשנים אלו בשתי אליפויות נוספות, ובאליפות גואיאקיל זכתה הקבוצה בארבע אליפויות נוספות, בהן שתי אליפויות ללא הפסד ב-1963 וב-1965. הליגה המחוזית סיימה את פעילות ב-1967, לאחר 16 שנים, וברצלונה הייתה לשיאנית הזכיות המשותפת במפעל עם חמש אליפויות, כמו ליריבתה אמלק. באותה שנה זכתה ברצלונה להכרה בינלאומית, לאחר שאירחה למשחק ידידות את בנפיקה ליסבון, פעמיים אלופת אירופה עם כוכבה הגדול אאוזביו. ברצלונה עוד הובילה פעמיים במשחק, אך נכנעה למשחק מצוין של אאוזביו שכבש צמד והפסידה 3-2. על אף ההפסד, זכתה הקבוצה להערכה גדולה על הופעתה במשחק.
הנפילה והחזרה להישגיות (1968 - 1989).
עד לתחילת שנות ה-70 הצליחה ברצלונה להפוך לאחת הקבוצות המוצלחות באקוודור, וצברה כמות מרשימה של תוארי אליפות מחוזיים ולאומיים. עם זאת, על אף ההצלחה המקומית, לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים של ממש בגביע ליברטדורס. מציאות זו השתנתה ב-1971. באותה עונה הצליחה ברצלונה להפוך לאקוודורית הראשונה שזוכה בשתי אליפויות לאומיות ברציפות, והציגה קבוצה מרשימה עם כוכבים בהם אלברטו ספנסר, האקוודורי שחזר למולדתו לאחר עשר שנים בפניארול, פדרו פבלו לאון הפרואני שייצג את נבחרתו במונדיאל 1970, וחוסה פאאס הברזילאי הבינלאומי. במקביל לזכייה באליפות, הצליחה הקבוצה להעפיל לבית חצי הגמר של גביע ליברטדורס. על אף שלא הצליחה להעפיל לגמר הטורניר, רשמה הקבוצה הישג מרשים לאחר שגברה 1-0 בלה פלאטה על אסטודיאנטס לה פלאטה הארגנטינאית. עד לאותו משחק הייתה אסטודיאנטס, שהגיעה לטורניר כאלופה המכהנת שלוש פעמים ברציפות, בלתי מנוצחת בביתה בגביע ליברטדורס ארבע שנים רצופות. ההישג זכה לשם "ההישג בלה פלאטה" (בספרדית: La Hazaña de La Plata). שנה אחר כך השלימה הקבוצה העפלה שנייה ברציפות לבית חצי הגמר, והצליחה להתבסס גם ברמה הבינלאומית.
פתיחת העשור לא רמזה על שיתרחש בהמשכו. ברצלונה לא זכתה בתואר לכל אורך שארית העשור, ולא הצליחה להעפיל ולו פעם אחת לגביע ליברטדורס במהלכו.
חזרתה של ברצלונה להישגיות החלה ב-1980. ברצלונה פתחה את שנות ה-80 עם שתי אליפויות אקוודור רצופות, ובסך הכול השיגה חמש אליפויות באותן שנים. בדצמבר 1987 זכתה הקבוצה לעבור לבית חדש, אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו, שנחשב לאחד האצטדיונים המרשימים ביותר באמריקה הדרומית והגדול ביותר באקוודור. באותה שנה הוביל אותה המאמן רוקה מספולי, לשעבר שוער נבחרת אורוגוואי שזכתה במונדיאל 1950, לזכייה באליפות התשיעית בתולדות המועדון.
ב-1989 הצטרף לקבוצה המאמן הארגנטינאי מיגל אנחל ברינדיסי. כבר בעונת הבכורה הוביל אותה לאליפות העשירית בתולדותיה, ופתח למעשה את שנות הזהב של המועדון.
שנות הזהב (1990 - 1998).
ברצלונה פתחה את שנות ה-90 במטרה להצליח בזירה המקומית ובעיקר לרשום הישגים גם בגביע ליברטדורס. ברינדיסי הוביל את הקבוצה בטורניר הליברטדורס של 1990, שלקראתו נבנתה הקבוצה והוחתמו זרים בינלאומיים מארגנטינה ואורוגוואי, ששילובם עם האקוודורים הצעירים והמנוסים שבקבוצה יצר תלכיד חזק מאוד עבור ברצלונה. הקבוצה רשמה טורניר ליברטדורס מוצלח, כשהדיחה ברבע הגמר את יריבתה העירונית אמלק עם ניצחון 1-0 בסיכום שני המשחקים. בחצי הגמר הפסידה ברצלונה 1-0 לריבר פלייט הארגנטינאית במשחק הראשון, אך גברה עליה בתוצאה זהה בגומלין, והעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע ליברטדורס לאחר 4-3 בדו-קרב בעיטות עונשין. ברצלונה הייתה לאקוודורית הראשונה אי פעם שמעפילה לגמר הטורניר. בשלב הגמר נוצחה ברצלונה על ידי קלוב אולימפיה מפרגוואי 2-0 במשחק הראשון, השיגה רק שוויון 1-1 בגומלין וסיימה את הטורניר במקום השני. ההישג הגדול של הקבוצה הביא אותה למעמד גבוה ביבשת, ושם אותה בשורה אחת עם גדולי המועדונים באמריקה הדרומית.
ב-1992 הצליחה הקבוצה להעפיל עד לחצי הגמר, לאחר שהדיחה בדרכה בין היתר את קולו-קולו בשמינית הגמר ואת סרו פורטניו ברבע הגמר. בשלב זה פגשה הקבוצה את סאו פאולו החזקה של המאמן טלה סנטנה ובכיכובם של קאפו וראיי, שהדיחה את ברצלונה וזכתה לבסוף בטורניר.
בין כל הצלחותיה בשנים אלו, חוותה ברצלונה טרגדיה גדולה. ב-26 בדצמבר 1993, שלושה ימים בלבד לאחר שהבטיחה את המקום השני בליגה ואת ההעפלה לגביע ליברטדורס, נהרג חלוץ הקבוצה האקוודורי קרלוס מוניוס בתאונת דרכים קטלנית, כשהוא בן 26 בלבד.