פלש נולד במושון (ויזלבורג; כיום מושונמגיארובאר) שבצפון-מערב הונגריה, באימפריה האוסטרו-הונגרית, במשפחה של רופא יהודי. בגיל 4–6 ביקר בבית ספר עממי יהודי (Volksschule) שבו למד לקרוא ולכתוב גרמנית ועברית, ובו זמנית למד צרפתית אצל מטפלת פרטית. אחר כך למד 4 שנים ב"גימנסיה" שבעיירה.
למד כינור מגיל שש ושני מוריו, מיהאי של (Schöll) וקארוי קרן, התרשמו מכישרונו היוצא דופן. כשמלאו לו עשר שנים נשלח לווינה כדי ללמוד בגימנסיה פרטית ובכיתות המכינה שבקונסרבטוריון של "אגודת ידידי המוזיקה", אצל המורה יוזף מקסינצ'אק. בהמשך, בשנים 1889-1886 הוא למד בקונסרבטוריון של וינה, אצל יאקוב גרין, ולאחר מכן, בצרפת, בקונסרבטואר של פריז, אצל אז'ן סוזה ומרטן מרסיק. סיים שם לימודיו עם הפרס הראשון (Grand Prix).
הקריירה ככנר ומורה.
ב-1895 הופיע בהופעת בכורה על במה וינאית ובעיירת הולדתו, ולאחר מכן בשנים 1896–1897 ערך סיור הופעות בגרמניה ובאוסטרו-הונגריה (בהונגריה תחת שרביטיו של הנס ריכטר).
בשנים 1903-1897 עבד כפרופסור לכינור בקונסרבטוריון של בוקרשט, בה ניגן גם כקונצרטמייסטר של התזמורת הפילהרמונית המקומית והתארח בחצרה של מלכת רומניה, אליסאבטה (כרמן סילבה). בשנת 1902 השתקע בברלין ונסע ללמד במשך שלוש שנים גם בקונסרבטוריון של אמסטרדם. באותה תקופה נקשר בידידות ארוכת שנים עם הפסנתרן, המנצח והמלחין הולנדי יוליוס רנטגן. בברלין ניגן בסדרת קונצרטים מפורסמת של ערבי מוזיקה לכינור.
התפרסם לא רק בהופעותיו כסולן בקשת רחבה של רפרטואר (ממוזיקת בארוק עד מוזיקה בת זמנו), אלא גם בנגינת מוזיקה קאמרית וכמורה פרטי לכינור. הוא ניגן, בין השאר, בדואו עם הפסנתרן ארתור שנאבל, בשלישייה - עם שנאבל ועם צ'לן - קודם ז'אן ז'רארדי, ולאחר מכן הוגו בקר. אחרי התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית קיבל אזרחות הונגרית.
בעל מודעות חברתית, בשנת 1920 ייסד פלש את העמותה "Hilfsbund für deutsche Musikpflege" (עמותת סיוע למוזיקאים גרמנים) שפעלה עד שנת 1936 ונועדה להעניק עזרה למוזיקאים גרמנים במצוקה כלכלית.
בתחילת שנות ה-1920 פרסם פלש מספר ספרי הדרכה, ביניהם "אמנות הנגינה בכינור" (Die Kunst des Violin-Spiels) משנת 1923
באותה תקופה ערך סיור רסיטלים ברחבי ארצות הברית. בשנים 1924–1928 ניהל את מחלקת הכינור של מכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, ובימי הקיץ לימד קורסים פרטיים בגרמניה, בבאדן-באדן. ב-1928 שב לברלין על מנת ללמד כפרופסור בבית הספר הגבוה למוזיקה. בשנת 1930 קיבל אזרחות גרמנית וויתר על האזרחות ההונגרית.
פלש החזיק ברשותו את כינור הסטרדיוואריוס בראנקאצ'ו, אך נאלץ למכור אותו בשנת 1928, לאחר שאיבד את כל הונו בבורסה של ניו יורק.
שנות חייו האחרונות.
בעקבות העלייה לשלטון של הנאצים, פוטר פלש מתפקידיו בשנת 1934 וכעבור שנה, ב-1935 נשללה האזרחות הגרמנית ממנו ומאשתו, שהייתה יהודיה הולנדית. הזוג נמלט ללונדון, אחר כך להולנד. אחרי הפלישה הגרמנית, נאסר עליהם לעזוב את הולנד, אך בשנת 1942 הצליח, עקב מאמצים של ידידיו ההונגרים, לעבור לבודפשט ומשם לשווייץ. שם לימד זמן מה בקונסרבטוריון בלוצרן, עד מותו שם בשנת 1944.
תלמידיו.
פלש היה מורם של כנרים רבים ב"דור הזהב". בין תלמידיו היו גריגוראש דיניקו, סיימון גולדברג, עברי גיטליס, אידה הנדל, ברוניסלב גימפל, הנריק שרינג, ריקרדו אודנופוזוף, אדווין בלאנז'ה, אדי רוזנר, ז'ינט נבה, יוסף חסיד, מקס רוסטל, הנרי טמיאנקה, יוזף וולפשטאל, רומן טוטנברג, שטפאן פרנקל, נורברט בריינין ואריק רוזנבליט. כולם התפרסמו כמבצעים או כמורים. לואיס קראסנר נועץ בו בנוגע לקשיים בקונצ'רטו לכינור של אלבן ברג, שאותו עמד קראסנר לנגן בביצוע בכורה. שיטת הסולמות של קרל פלש היא אבן יסוד בפדגוגיה של הכינור. לדבריו, תלמידתו המועדפת הייתה האוסטרלית אלמה מודי, שהתפרסמה בשנות ה-1920 וה-1930, אבל לא השאירה הקלטות ונשכחה במידה רבה.
צופן פלייפייר
צופן פלייפייר (Playfair) או ריבוע פלייפייר הוא טכניקת הצפנה סימטרית
והיה צופן ההחלפה הפוליגרפי הראשון. השיטה פותחה בשנת 1854
על ידי צ'ארלס ויטסטון, אך נושאת את שמו של לורד פלייפייר אשר קידם את השימוש בצופן.
בשיטת הצפנה זו מצפינים זוגות של אותיות (דיגרפים) במקום להצפין אותיות בודדות כמו שנהוג לעשות בצופן החלפה פשוט ובצופן ויז'נר. שיטת פלייפייר היא לכן משמעותית קשה לפריצה מאחר שניתוח תדירות שמשמש להחלפה פשוטה לא עובד היטב עמו. ניתוח תדירות עדיין יכול להתבצע, אבל על 600 דיגרפים אפשריים במקום על 26 אותיות אפשריות, כלומר ניתוח תדירות הופך למשימה מורכבת בהרבה - ודורש באופן כללי טקסט מוצפן גדול כדי שיוכל להיות שימושי.
היסטוריה.
התיעוד הראשון של צופן פלייפייר היה במסמך החתום על ידי ויטסטון. אולם, השיטה לבסוף נודעה כשיטתו של ידידו לורד פלייפייר, שהפך אותה לאהודה.
השיטה נדחתה על ידי משרד החוץ הבריטי כאשר פותחה מאחר שהייתה סבוכה ללימוד. כאשר ויטסטון הציע להדגים ששלושה מארבעה ילדים מבית ספר קרוב יוכלו ללמוד להשתמש בשיטה תוך 15 דקות, השיבו לו ממשרד החוץ "ייתכן מאוד שאתה צודק, אבל לעולם לא תוכל ללמד את הנספחים להשתמש בשיטה".
הצבא הבריטי עשה שימוש טקטי בשיטה במלחמת הבורים השנייה ובמלחמת העולם השנייה. גם האוסטרלים עשו שימוש בשיטה במלחמת העולם השנייה. הסיבה היא שהשיטה מהירה לשימוש ולא דורשת ציוד מיוחד. השימוש בפלייפייר נעשה כדי להגן על סודות חשובים אך לא מאוד מהותיים בזמן קרב. הסברה הייתה שעד שמנתחי הצופן יצליחו לפרוץ הודעה, הרי זו כבר תהיה ישנה וחסרת חשיבות מעשית עבורם. פלייפייר לא נמצא בשימוש על ידי כוחות צבא בשל העובדה שכיום קיימים התקני הצפנה ספרתיים. פלייפייר אינו בטוח כיום כלל - אפילו מחשב אינטל 80386 יכול לפרוץ את הצופן בזמן קצר.
השיטה לפענוח הצופן פורסמה בעלון בן 19 עמודים על ידי סגן ג'וזף מוברגן בשנת 1914.
באוגוסט 1943, סמוך לאי קולומבנגרה השייך לאיי שלמה, הוטבעה ספינת סיור מסוג PT-109 בפיקודו של סגן ג'ון פ. קנדי על ידי משחתת היפנית אמגירי (Amagiri). קצין משמר החופים האוסטרלי ראה נקודה בוערת באפילה ומיהר לדווח על האירוע. דיווחי משמר החופים עשו שימוש בצופן פליפייר. מספר הודעות עברו בין קציני משמר החופים בנודע לאפשרויות של הניצולים לשחות לאיים הסמוכים, פעולה שאכן התבצעה על ידי צוות האוניה שניצל. למרות שהיפנים קלטו את ההודעות המוצפנות, הם לא ביצעו פעולות לאיתור הניצולים.
חמישה ימים לאחר האירוע, גילו מספר ילידים את קנדי וצוותו באי גרוס. הילידים העבירו את המידע על מיקומם המדויק של צוות האוניה אל קצין משמר החופים, וזה החל בהתכתבות עם קצינים אחרים בנוגע למיקומם ומשימת החילוץ. כל הודעה ניתנה לפיענוח בתוך פחות משעה על ידי קריפטאנליסט מנוסה, אך היפנים לא עשו שימוש בהודעות אלו, והחמיצו הזדמנות לתפוס את צוות האוניה ואת כח החילוץ.
שימוש בפלייפייר.
צופן פלייפייר עושה שימוש בטבלה בגודל 5 על 5 המכילה מילת או ביטוי מפתח. שינון מילת המפתח ו-4 חוקים פשוטים הם כל שנדרש על מנת ליצור טבלה 5 על 5 ולהשתמש בצופן.
על מנת לייצר את טבלת המפתחות, יש למלא את הרווחים בטבלה עם אותיות ממילת המפתח (תוך השמטה של אותיות חוזרות) ואז יש למלא את הרווחים הנותרים עם האותיות הנותרות באלפבית לפי סדר (לרוב תוך השמטת "Q" על מנת להפחית את כמות האותיות). המפתח יכול להרשם בשורות העליונות של הטבלה, משמאל לימין, או בדפוס אחר כלשהו, כמו ספירלה המתחילה בצד שמאלי עליון ומסתיימת במרכז. מילת המפתח יחד עם המוסכמות למילוי בטבלה 5 על 5 יוצרים את מפתח הצופן.
על מנת להצפין את ההודעה, יש לשבור את ההודעה לקבוצות של זוגות אותיות. לאחר מכן יש למפות אותם לטבלת המפתחות. ניתן לדמיין מלבנים פשוטים בין זוגות של אותיות. לאחר מכן יש להפעיל את 4 החוקים הבאים, לפי סדר, לכל זוג של אותיות בטקסט המקור:
על מנת לפענח, יש להשתמש בהופכי של 4 החוקים (השמטת כל "X" (או "Q") שאינם הגיוניים בהודעה הסופית).
דוגמה.
כאשר עושים שימוש ב "playfair example" כמפתח הטבלה הופכת להיות :
P L A Y F
I R E X M
B C D G H
J K N O S
T U V W Z
קידוד ההודעה "Hide the gold in the tree stump":
HI DE TH EG OL DI NT HE TR EX ES TU MP
ומקבלים :
BM ND ZB XD KY BE JV DM UI XM MN UV IF
ולכן ההודעה "Hide the gold in the tree stump" הופכת להודעה "BMNDZBXDKYBEJVDMUIXMMNUVIF".
הבהרה בתמונות.
נניח שמישהו מעוניין להצפין את הדיגרף OR. ישנם שלושה מקרים כלליים :
פענוח צופן פלייפייר.
על מנת לפענח צופן פלייפייר יש לעשות את אותן פעולות הנעשות בהצפנה אך בסדר הפוך. ניקח את הדוגמה המופיעה למעלה:BMNDZBXDKYBEJVDMUIXMMNUVIF
מילת המפתח היא playfair example ולכן הטבלה תהיה:
P L A Y F
I R E X M
B C D G H
J K N O S
T U V W Z
ולכן הקוד: BMNDZBXDKYBEJVDMUIXMMNUVIF הופך להודעה: HIDE THE GOLD IN THE TREE STUMP
קריפטאנליזה של צופן פליפייר.
בעת ניתוח הצופן, שמים לב לתכונותיו הבאות:
ניתוח הצופן מבוסס על ניתוח תדירויות הן של אותיות בודדות והן של דיגרפים. בהתאם לחזרות של דיגרפים ולהופעת דיגרפים הפוכים (למשל ER וRE) ניתן לבצע מספר ניחושים ולשבור את הצופן.
אם ידוע חלק מהמסר הגלוי, ניתוח הצופן הופך פשוט עוד יותר, כלומר הניתוח קל מאוד עבור התקפת גלוי-ידוע.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:הצפנה]]
[[קטגוריה:הממלכה המאוחדת: המצאות]]
אריק רוזנבליט