המאובנים הראשונים התגלו ב-1831 בצרפת ושויכו לסוג תנין ("Crocodylus"). ב-1853 החוקר גרוויס (Gervais) שייך אותו לסוג אחר. המין שנמצא כונה "Pristichampsus rollianti" ובהמשך נמצאו עוד שני מינים: "Pristichampsus birjukovi" ו-"Pristichampsus kuznetzovi", שנמצאו במזרח קזחסטן.
זוחל זה היה בעל מבנה גפיים המותאם לתנועה יבשתית וקצוות גפיו אף כוסו בדבר הדומה לפרסה. היה לו עור קשקשים עבה בדומה לתנינים של היום וזנב קשיח עם קצה מעוגל. השיניים היו חדות וחזקות פחות משיני התנינים הקיימים ודומות יותר למבנה שיני התרופודים. למעשה כשגילו אותו חשבו שכמה דינוזאורים הגיעו לתקופת האאוקן, לפני שהתברר שזה תנין. משערים שתנין זה ניזון מיונקים יבשתיים או זוחלים אחרים ופחות מדגים ויצורי מים והוא צד ביבשה בתנועה עם רגליו הארוכות בעלות ה"פרסות".
בתרבות.
הפריסטיכאמפסוס מופיע בסדרה בראשית בעונה 3 כיצור טורף שיוצא מהמוזיאון הבריטי, תוקף אנשים ומהלך על שניים אך גם שוחה כמו תנין.
אאוקרכאריה
אאוקרכאריה (שם מדעי: Eocarcharia) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים שחי בקרטיקון לפני 112 מיליון שנה. מאובניו התגלו במדינת ניז'ר שבמדבר סהרה.
הוא הגיע כנראה לאורך של 6–8 מטר והיה דומה לאקרוקנתוזאורוס. שיניו היו בעלי מבנה של שיני כריש, ומשם קיבל את שמו (פירוש השם אאוקרכריה: "כריש השחר"). לדינוזאור הייתה ציצה קצרה של קוצים בקצה מצחו שהיה בעל שקע צר והיה בעל עיניים קטנות, גוף גדול וזרועות קצרות.
הוא חי בגדות נהרות שבעבר זרמו בניז'ר וחי לצד דינוזאורים אחרים כמו הסוקומימוס, הניגרזאורוס והאורנוזאורוס ותנינים כמו הסרקוסוכוס והאנטוסוכוס.
יצור זה היה כנראה טורף-על שצד דינוזאורים אחרים. אפשרויות אחרות הן שהוא צד דגים או אף אכל נבלות.
לודודקטילוס
לודודקטילוס (שם מדעי: Ludodactylus; מילולית: "אצבע-משחק") הוא סוג של פטרוזאור שחי בקרטיקון תחתון לפני 112 מיליון שנה ומאובניו התגלו בברזיל בשנת 2003. היצור קיבל את שמו עקב דמיונו לפטרוזאור דמויי-פטרנודון בעל שיניים, דבר שמוכר מצעצועים, אך לא ממאובנים. פטרוזאור זה היה הראשון שדמה לצעצוע הפטרוזאור.
ליצור הייתה גולגולת באורך 66 סנטימטרים שדמתה לגולגולת פטרודקטיל והייתה בעלת שיניים דקות שבלטו החוצה וגם "כרבולת" אחורית גדולה. לא נמצא זיז על החוטם כמו להרבה פטרוזאורים. ליצור היה זנב קצר וכנפי עור גדולים. ייתכן שהוא אף עטה פרווה. הלסתות נמצאו פעורות עם לסת תחתונה פעורה כלפי מטה ובתוכם עלה חד של צמח הדומה ליוקה שנתקע בתוכם. נראה שהעלה גרם למות הפטרוזאור שלא הצליח להוציאו ומת מזיהומים ומרעב.
ככל הנראה הוא היה מאבותיהם של האורניתוקריים מתור הקרטיקון.
יצור זה היה ניזון מדגים שהוא חטף בלסתותיו.
בפטורניס
בפטורניס (שם מדעי: Baptornis; פירוש השם: "עוף צולל") הוא סוג של עוף ימי שנכחד מקבוצת עופות בעלי שיניים והשתייך לסדרת ההספראורניסאים שנכחדו כולם וחי בקרטיקון העליון לפני 83.5–80.5 מיליון שנה.
עוף זה היה בעל שיניים שלא היה יכול לעוף והיה בעל שרירים מנוונים. הוא חי בימים הקרטיקונים של אמריקה הצפונית וגם בצפון אירואסיה ונראה כמו צוללן או נחשון גבוה ומשונן. זהו אחד העופות הפרהיסטוריים הראשונים שנודעו למדע, יחד עם הארכאופטריקס.
הוא הגיע לגובה של כמטר אחד. היה לו מקור ארוך וצוואר ארוך ושרירי גפיים הפונים אחורה ולא יעילים להליכה ביבשה. העוף חי רוב זמנו במים וצלל בימים סובטרופיים עד ממוזגים.
ייתכן שלהקות של עופות אלה חיו לאורך החופים של ארצות הברית וקנדה ולאורך הים הצפוני וניזונו מדגים שהם תפסו בלסתותיהם. הם נכחדו לפני 80 מיליון שנה מהעולם, יחד עם שאר העופות בעלי השיניים.
בראכאוכניוס
בראכאוכניוס (שם מדעי: Brachauchenius; מילולית: "קצר-צוואר") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאוריה שחי בימי הקרטיקון לפני 89.3–93 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בחפירות מארצות הברית עד קולומביה.
יצור זה היה קרוב משפחתו של הפליוזאורוס הענקי, והוא חי בקרטיקון העליון בים הפנימי המערבי של אמריקה הצפונית. זה היה יצור גדול עם גולגולת באורך 170 סנטימטרים והערכה של אורכו הגיעה ל-10 מטרים. היצור היה בעל לסתות גדולות וארוכות עם שיניים חדות, צוואר קצר וסנפירים רחבים שעזרו לו לנוע במים בדומה לדגים. בקצה הגולגולת היו פתחי נשימה הדומים לפתחי נשימה של לווייתנים.
יצור זה היה מטורפי-העל של הקרטיקון והוא היה צייד קטלני של זוחלים ימיים אחרים, עופות ימיים, רכיכות, דגי גרם ודגי סחוס.
חשמלן פסיפי
חשמלן פסיפי (שם מדעי: "Torpedo californica") הוא מין של בטאי גדול ממשפחת החשמלניים החי בחופי מערב האוקיינוס השקט מקולומביה הבריטית עד באחה קליפורניה.
מאפיינים.
החשמלן הפסיפי חי לאורך חופים חוליים, שוניות סלעיות ויערות קלפ קרירים, אך יכול להימצא גם באוקיינוס הפתוח בעומק של מתחת ל-420 מטרים. הוא שוחה בצורה יותר מפותחת מרוב הבטאים.
יצור זה מגיע לאורך של 90 סנטימטרים בזכרים ו-140 סנטימטרים בנקבות. המשקל המקסימלי שלו מגיע ל-41 קילוגרם. הוא בעל גוף שטוח עם סנפירי חזה רחבים מאוד, זוג סנפירים קטן יותר מאחוריהם, 2 סנפירים בקצה הגב וזנב בעל 2 אונות העוזר בשחייה מהירה. צבעו אפור כהה, חום ולעיתים לבן מנומר בכתמים שחורים. העיניים קטנות והפה נמצא מתחת לגוף ובו שיניים קטנות וחזקות. לאורך הגוף ישנם תאים המייצרים שדה חשמלי במתח עד 45 וולט.
יצור זה ניזון מדגים קטנים יותר וסרטנים במארב והוא יוצא לצוד בלילות. הוא הורג את טרפו בעזרת תאי החשמל החזקים שלו, והוא יכול גם להתגונן באותה שיטה. בשל גודלו וצורת ההתגוננות שלו הוא כמעט חסר טורפים, למעט טורף אחד המצליח להרוג אותו - האורקה.
צלורוזאוראווס
צלורוזאוראווס (שם מדעי: Coelurosauravus; מילולית: "סבא לטאה חלולה") הוא סוג זוחל קדום מקבוצת הדיאפסידה שחי לפני כ-251–260 מיליון שנה בתור הפרם.
יצור זה היה מראשוני היצורים המעופפים שחי ביערות של גרמניה, אנגליה וגם מדגסקר. היצור הגיע לאורך 40 סנטימטרים, והיה בעל גוף ארוך ושטוח והצלעות שלו נפרשו לצדדים בדומה לדרקון הדואה מיערות דרום-מזרח אסיה, אך המניפות שלו היו בנויות מעצמות ועליהם נקרם עור. הוא השתמש במניפות העור כדי לעוף מבעד ליערות ולהימלט מאויביו. ליצור היה חוטם מחודד ומעין עטרה כמו לבני משפחת הצרטופסיים, אך קטנה בהרבה.
בתרבות.
בתרבות הצלורוזאוראווס ידוע בעיקר מהסדרה בראשית, שם הוא הופך לחיית המחמד של אבי וקונור. בניגוד לנראה בסדרה הקואלורוזאוראווס לא היה יכול לעוף אלא רק לדאות מבעד לעצים. הוא גם לא היה בעל ציצה גדולה, ובניגוד למה שנראה בסדרה לא ניזון מצמחים אלא מחרקים.
הוא מופיע גם במשחק "Jurassic World Alive".
מגלוניקס
מגלוניקס (שם מדעי: Megalonyx; מילולית: "טופר גדול") הוא סוג נכחד של עצלן קרקע ממשפחת עצלני דו-אצבע ממנה נותר כיום הסוג עצלן דו-אצבע ("Choloepus"). המגלוניקס חי לפני 10 מיליון עד 11,000 שנים. בניגוד לשאר העצלנאים התפתח באמריקה הצפונית, לאחר שאבותיו היגרו אליה מאמריקה הדרומית. מאובניו הראשונים התגלו באיווה ובהמשך התגלו עוד מאובנים לאורך אמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית עד לאלסקה וליוקון.
יצור זה היה גדול בהרבה מקרוביו הקיימים, והגיע לגובה של 3 מטרים ולמשקל של טון אחד, אצל המין "Megalonyx leptostomus", הצפוני ביותר. הוא היה בעל זרועות גדולות, רגליים קטנות ואגן נמוך, ראש קטן ולסת כבדה ובה שיניים לא-מפותחות בצורת יתד וזנב קטן אך עבה. מאפיינים אלו מעידים שהוא היה יצור איטי ופרימיטיבי, וייתכן שחי בדומה לעצלנים המודרניים, אך לא היה יכול לטפס על עצים אלא ניזון מענפי עצים תוך עמידה על הקרקע. ככל הנראה הוא חי לאורך מורדות הרי הרוקי וניזון מעצי אשוח באמצעות שימוש בטפריו החזקים כדי לתלוש את העלים. כמו כן שימשו אותו טפריו להגנה מטורפים, כמו הסמילודון.
במספר מערות של פלאו-אינדיאנים, שמתוארכות לתקופה שלפני כ-11,000 שנים, נמצאו ציורי קיר המתארים ציד של המגלוניקס. ייתכן שהעצלן נכחד עקב הציד האינטנסיבי.
המגלוניקס הוא מאובנה הלאומי של וירג'יניה המערבית.
אמפכינוס
אמפכינוס (שם מדעי: Amphechinus) הוא סוג נכחד של קיפוד קטן שחי באוליגוקן ובמיוקן ומאובניו נמצאו באירופה, אסיה, אפריקה ואמריקה הצפונית. המאובנים שלו התגלו ב-1850 על ידי החוקר הצרפתי אוגוסט אימרד (Auguste Aymard).
מבדיקה משוערת של מסת גופו מעריכים שהוא הגיע למשקל 175 גרם. לא ידוע עליו הרבה, אך ממבנה השיניים מעריכים שהוא היה קרוב מאוד לקיפודים המודרניים וייתכן שהתנהג כמותם. ככל הנראה הוא ניזון בעיקר מחרקים.
היונק חי באוליגוקן רק באירואסיה ונע במהלך המיוקן לעבר אפריקה וגם לאמריקה הצפונית.
פלטיבלודון
פלטיבלודון (שם מדעי: Platybelodon; מילולית: "חט עשויה חנית שטוחה") הוא סוג של יונק קדום שהיה קרוב רחוק של הפילים המודרניים. הוא חי בתקופת המיוקן לפני 10–15 מיליון שנה. מאובניו נמצאו במערב אסיה ובקווקז.
יצור זה היה שונה מאוד מהפילים של היום והיה קרוב לגומפותריום. אורכו הגיע ל-4 מטרים, גובהו ליותר מ-2 מטרים ומשקלו 2 טונות. הוא היה בעל לסת תחתונה ארוכה שהשתפעה מטה והייתה בעלת זוג שיניים שטוחות בקצה. החדק היה רחב וניצב במקביל ללסת התחתונה, אך נטה מעט כלפי מעלה (החדק עצמו לא השתמר במאובנים מאחר שאיננו עשוי עצם). ליצור היו שני חטים כמו לפילים המודרניים. אוזני היצור היו קטנות.