קבוצת האיים מהווה את פסגתו של רכס תת-מימי. הקבוצה כוללת 21 איים ואיונים שנוצרו כתוצאה מפעילות געשית. שטחו של הגדול באיים 18 קמ"ר, אורכו 10 ק"מ ורוחבו 3.5 ק"מ. האי המרכזי, על שמו קרויה קבוצת האיים תופס 91% משטח קבוצת האיים. הבסיס של האי שהוא הר געש רדום, נמצא 756 מטרים מתחת לפני הים.
האיים הנוספים הם ראטה, סלה גינטה, סאבלודה וסאו ז'וסה, והאיונים לאאו וויובה.
אקלים האיים טרופי, ומתחלק לשתי עונות - העונה הגשומה (חודשים ינואר - אוגוסט) והעונה היבשה (שאר חודשי השנה). צמחיית האי המקורית נכרתה כולה על ידי המתיישבים השונים במקום. כיום מכוסה האי בעיקר שיחים ושרכים. האי מהווה אתר תיירות בשל מגוון בעלי החיים המצויים בו.
החי והצומח.
סביב האיים מצויים דולפינים רבים, כלבי ים ואלבטרוסים. כמו כן באי מצויים שני זני ציפורים הייחודיים לאי - הנורוניה אלאניה ("Elaenia ridleyana") והנורונהא ויראו ("Vireo gracilirostris"). שני זנים אלה מצויים באי הראשי, והנורונהא ויראו מצוי גם באי ראטה.
כמו כן באי מצוי זן ייחודי של יונה - "Zenaida auriculata noronha".
לאי הובאו לטאות מסוג טגו כדי שישמשו כאמצעי להדברה ביולוגית כנגד עכברים. הדבר גרם לבעיה משום שהלטאות פעילות במשך היום לעומת העכברים הפעילים בלילה. הלטאות עצמן, שאינן אוכלות את העכברים, הפכו למטרד באי.
בנוסף, במהלך התקופה שהאי שימש ככלא, נכרתו מרבית העצים באי והצמחייה הוסרה ממנו על מנת למנוע מאסירים נמלטים להסתתר. כתוצאה מכך נהרס האיזון האקולוגי באי. עשבים שהובאו לאי למטרת מזון לבקר יצאו מכלל שליטה וכיסו את כל פני האי תוך הרס הצמחייה המקורית שנותרה בו. כיום, בלא עצים, הפך האי צחיח ביותר.
היסטוריה.
גילויו של האי לוט בערפל. שמו המקורי של האי היה "Ilha da Quaresma" - "אי התענית", המעיד על מועד גילויו. האי מוזכר ניצפה על ידי ספנים בשנים 1501, 1502 ו-1503. על פי הרוזן מסאנטארם האי התגלה על ידי גספאר דה למוס אשר נשלח לפורטוגל על גבי ספינת האספקה של ציו של פדרו קברל על מנת שידווח על גילוי ברזיל. היסטוריונים מודרניים משייכים את הגילוי למסע הגילויים של פרנאו די נורוניה. הראשון שתיאר את האי היה אמריגו וספוצ'י אשר הפליג בספינה פורטוגזית לברזיל בשנת 1503.
בשנת 1534 נכבש האי על ידי צי אנגלי ובשנת 1556 על ידי הצרפתים ששלטו בו עד שנת 1612, עת שבה השליטה בו לידי אנגליה. בשנת 1628 נכבש האי על ידי הולנדים, ובשנת 1630 על ידי צי פורטוגזי בפיקודו של רוי קלאזה בורגס. בשנת 1635 שב האי לשליטה הולנדית והם השתמשו בו כאתר לבית חולים לכוחותיהם ששלטו בצפון מזרחה של ברזיל. באותה עת נקרא האי בשם "פאבוניה" על שמו של מישאיל די פאו. בשנת 1655 נכבש האי בשנית על ידי פורטוגל שהחזיקה בו עד שנת 1736, עת ננטש האי ונתפס על ידי חברת איי הודו המזרחית הצרפתית ששינתה את שמו ל"אי יורש העצר" (או "אי הדופין" - Isle Dauphine).
בשנת 1737 גורשו הצרפתים מהאי והשליטה בו שבה לידי פורטוגל, אשר החליטה לבצרו ולמנוע כיבושים נוספים. באי נבנו עשרה מוצבים באתרים אסטרטגיים למטרה זו - תשעה באי המרכזי ואחד באיליה די סאו ז'וסה (Ilha de São José). המוצבים קושרו במערכת דרכים שרוצפו באבן. מערכת ההגנה של האי תוכננה על ידי המהנדס הצבאי דיוגו דה סילוורה ולוזו. בשנת 1770 נוסד היישוב הראשון באי - הכפר וילה דוס רמדיוס.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הפכו האיים למחוז פדרלי, ובאי נבנה כלא לאסירים פוליטיים. בשנות ה-50 של המאה ה-20 התקין חיל האוויר של ארצות הברית ציוד טלמטריה באי, ששימש למעקב אחר טילים ששוגרו מהמרכז לניסויי טילים בכף קנוורל שבפלורידה. בשנת 1988 הוכרז מרבית שטחי האיים (70%) הוכרזו כשמורת טבע. ב-5 באוקטובר 1988 בוטל השטח הפדרלי והאיים הפכו לחלק ממדינת פרנמבוקו. בשנת 2001 הכריז ארגון אונסק"ו על האיים כאתר מורשת עולמית.
תיירות.
האי נחשב לאחד מאתרי הצלילה התיירותיים הטובים ביותר בברזיל. המים החמים מאפשרים לצמחייה תת-מימית ובעלי חיים ימיים רבים חיים בעומקים שבין 25 - 40 מטרים. ספינת מלחמה ברזילאית הוטבעה במקום בשנת 1987 על מנת לעודד תיירות צלילה לאתר.
בית משפט שלום
יהוכל בן שלמיהו
יְהוּכַל בֶּן-שֶׁלֶמְיָהוּ בן שבי (גם יְהוּכַל בֶּן-שֶׁלֶמְיָה, יוּכַל בֶּן-שֶׁלֶמְיָהוּ) היה שר בממלכת יהודה אשר פעל בירושלים סמוך לחורבן בית המקדש הראשון (587 לפנה"ס), בשירות צדקיהו, המלך האחרון של יהודה.
הוא מוזכר פעמיים בספר ירמיה, וכן שמו מופיע על חותם טביעה שנמצא במבנה האבן הגדול בעיר דוד על ידי משלחת בראשות הארכאולוגית אילת מזר מהאוניברסיטה העברית. הוא אחד ממספר דמויות מקראיות אשר קיומן אושש ממקורות ארכאולוגיים, בהם אחאב המלך וגמריהו בן שפן. בשנת 2008, באותו אתר, נמצאה טביעת החותם של שר נוסף בשירות צדקיהו בשם גדליהו בן פשחור.
נווה-פנחס
יהורם בן אחאב
קרמבולה
קרמבולה (שם מדעי: "Averrhoa carambola". מכונה פרי כוכב או כוכבית) הוא עץ פרי קטן עד בינוני, תדיר-ירק, מוצאו מהארצות הטרופיות של דרום-מזרח אסיה. משתייך למשפחת החמציציים.
מאפיינים.
פרי הקרמבולה, על מגוון זניו, נפוץ מאוד בארצות מוצאו ומשמש כפרי מאכל חשוב, בדרום סין ובצפון הודו, במאלאיה, בתאילנד, בווייטנאם, בברזיל ובאיי הפיליפינים, ובארצות נוספות. בכל ארץ הוא זכה לשם ייחודי משלו. פרי הקרמבולה נאכל בארצות אלה גם כפרי וגם כירק חמוץ ומשמש לעיתים גם כירק לשימורים.
צורת הפרי של הקרמבולה היא כוכב, משום כך יש המשתמשים בו לקישוט של מאכלים אחרים והוא מוגש כמעדן במסעדות שונות. עץ הקרמבולה רגיש מאוד לקור ולרוחות, ומשום כך מגדלים אותו בחלקות מוגנות או בבתי-צמיחה. בארצות מוצאו מוכרים טיפוסים וזנים שונים של העץ, מחמוצים מאוד ועד לתפלים (חסר טעם) ומתקתקים. הזנים נבדלים זה מזה לא רק במידת מתיקותם, אלא גם בצבעם, הנע מלבן ולבנבן ועד לכתום.
פרי הקרמבולה מבשיל בארצות הטרופיות כמה פעמים בשנה. העונה העיקרית משתנה על פי המקום הגאוגרפי. העץ קטן, נוח לעיצוב, מניב שפע פרי מן השנה השנייה או השלישית, ומתרבה על ידי זרעים. הוא עשיר בויטמינים, בעיקר ויטמין C וויטמין A, ומשמש למטרות מאכל רבות ומגוונות: מאכל טרי, שימורים, תוסף למשקאות קלים ובסיס למשקאות חריפים.
רעילות.
כצמחים נוספים ממשפחת החמציציים, פירותיו עשירים בחומצה אוקסלית, הרעילה במינונים גבוהים. ישנם דיווחים על הרעלות שמהם סבלו אנשים שעברו דיאליזה וחולים במחלות כליות, שנגרמו על ידי הנוירו-טוקסין קאראמבוקסין הנמצא בפרי.
רעלן זה מסונן על ידי הכליות באנשים בריאים, אך חולים במחלות כליות עלולים להראות תסמינים קשים, ידוע אף על מקרי מוות בעקבות שתיית מיץ הפרי או אכילתו.
הקרמבולה בישראל.
עצי קרמבולה ראשונים ניטעו בארץ כבר בשנות השלושים של המאה העשרים. אבל במשך שנים רבות הקרמבולה בארץ נחשב לאגדה. החל משנות השבעים גידול הקרמבולה התפתח, ניטעו גם עצים בודדים רבים וכן חלקות ניסיון קטנות. הזן הנפוץ בארץ הוא גולדן סטאר. גידול הקרמבולה טרם פרץ לייצוא, אבל נעשים ניסיונות שונים כדי למצוא זני קרמבולה מתאימים לגידול בארץ למטרת ייצוא.
קארי אנדרווד
קארי מרי אנדרווד (באנגלית: Carrie Marie Underwood; נולדה ב-10 במרץ 1983) היא זמרת, שחקנית ופזמונאית קאנטרי אמריקאית, זוכת העונה הרביעית של אמריקן איידול לשנת 2005.
מאז זכייתה, אנדרווד נחשבת לאחת מזמרות הקאנטרי המצליחות בעולם, ומהמשפיעות על הז'אנר.
אנדרווד זכתה בתחום המוזיקלי, ביותר מ-60 פרסים על השפעתה והצלחתה בתחום. ביניהם:
מועמדת כ-10 פעמים לפרס גראמי, וזכייה ב-7 פרסי גראמי. מועמדת ל-15 פרסי בילבורד וזכייה ב-14 פרסים. מכירת אלבומיה מסתכמת ביותר מ-23 מיליון אלבומים בכל העולם.
ביוגרפיה.
אנדרווד נולדה לסטפן וקרול, במסקוג'י ולאחר מכן עברה לצ'יקוטה, עיירה קטנה באוקלהומה. יש לה שתי אחיות מבוגרות ממנה, שאנה וסטפני.
אנדרווד חלמה תמיד להיות זמרת ואף עברה לנאשוויל בניסיון להתפרסם. בשנת 2005 אנדרווד זכתה לפריצתה הגדולה, כשגברה על בו בייס וזכתה בעונה הרביעית של התוכנית אמריקן איידול והפכה לכוכבת בן לילה.
קריירה.
2005: Some Hearts.
לאחר פריצתה הגדולה באמריקן איידול, ביוני 2005 יצא הסינגל הראשון שלה, "Inside Your Heaven". הסינגל נחל הצלחה מסחררת והגיע למקום הראשון במצעד המכירות האמריקני.
בנובמבר 2005, חודשים ספורים לאחר זכייתה, הוציאה אנדרווד את אלבום הבכורה שלה, Some Hearts, שמכר עד היום מעל ל-6 מיליון עותקים וקיבל פלטינה מחומשת.
Some Hearts הוא אלבום הבכורה הנמכר ביותר מאז Fallen של להקת הרוק, אוונסנס מ-2003, והנמכר במהירות הגבוהה ביותר בז'אנר הקאנטרי אי פעם.
כמו כן אלבום הבכורה הנמכר ביותר מכל אלבומי יוצאי אמריקן איידול למיניהם. האלבום הוא גם הנמכר ביותר בשנה של הבילבורד (נובמבר 2005-נובמבר 2006), והאלבום השלישי הנמכר ביותר בשנת 2006.
מתוך האלבום יצא לאורו עד כה חמישה סינגלים: "Inside Your Heaven", "Jesus, Take The Wheel", "Don't Forget To Remember Me", "Some Hearts" והאחרון שבהם, "Wasted". כול הסינגלים זכו להצלחה. האלבום זיכתה אותה ב-3 פרסי גראמי: תגלית השנה, זמרת הקאנטרי ושיר הקאנטרי (על "Jesus, Take The Wheel"). הלהיט הגדול ביותר שיצא מן האלבום, והיה לאחד מן הלהיטים של שנת 2007, הוא אחד מן שיריה המצליחים של אנדרווד, "Before He Cheats".