פוגאצ'אר הפך לסלובני הראשון לנצח את הטור ולרוכב הצעיר ביותר מאז הנרי קורנט ב-1906 לעשות זאת, בזכות מהפך בקטע 20, קטע נגד השעון, לאחר שהוריד פער של 57 שניות מרוגליץ' שהוביל עד הקטע את המרוץ ל-59 שניות לטובתו על רוגליץ' במקום השני, פורט סגר את תמונת הפודיום והפך לאוסטרלי השני לעלות על הפודיום מאז הניצחון של קאדל אוונס ב-2011. בנוסף לכך פוגאצ'אר ניצח גם בקטגוריית ההרים. סם בנט (דקונינק קוויק-סטפ) ניצח את קטגוריית הנקודות והפך לאירי השני מאז שון קלי ב-1989 לנצח בקטגוריה, הוא גם סיים את הרצף של פטר סאגאן שניצח בקטגוריה ב-2012–2016 ו-2018–2019.
קבוצות.
במרוץ השתתפו כל 19 קבוצות הוורלד טים ועוד 3 קבוצות מדרג ה-פרו טים שקיבלו כרטיס חופשי על ידי המארגנים (ASO).
רוכבים בולטים.
דירוג כללי.
איגן ברנל, מנצח המרוץ ב-2019, הוביל את אינאוס גרנדיירס במטרה להגן על תוארו כאלוף הטור, כשאיתו בקבוצה רכב גם ריצ'רד קאראפאס, מנצח ג'ירו ד'איטליה. בקבוצת יומבו–ויסמה אלו היו פרימוש רוגליץ' וטום דימולן, מנצחי הוואלטה אספניה 2019 והג'ירו ד'איטליה 2017 בהתאמה. גם סטייבן קראוסווייק שסיים את הטור שלישי ב-2019 היה אמור להיות בסגל של יומבו לטור, אך בסוף בשל פציעה נעדר מהמרוץ. שאר המובילים היו: נאירו קינטנה (ארקאה–סאמסיק), פאביו ארו וטאדיי פוגאצ'אר (יו. איי. אי. אמירטס), עמנואל בוכמן (בורה–הנסגרוהה), טיבו פינו (Groupama–FDJ), ריצ'י פורט ובאוקה מולמה (טרק-סגפרדו), רומן בארדה (AG2R La Mondiale), מיקל לנדה (בחריין מקלארן), ריגוברטו אוראן (EF Pro Cycling), אלחנדרו ולוורדה ואנריק מאס (מוביסטאר), מיגל אנחל לופס (אסטנה), גיום מרטן (קופידיס) ואדם ייטס (מיצ'לטון - סקוט).
ספרינטרים.
הפייבוריט הראשי לניצחון בקטגוריית הנקודות היה פטר סאגאן, שמחזיק בשיא הניצחונות בקטגוריה. ספרינטרים בולטים אחרים שהתחרו במרוץ היו: קיילב יואן (לוטו–סודאל), שניצח שלושה קטעים במהדורה של 2019, סם בנט (דקונינק קוויק-סטפ), אלכסנדר קריסטוף (יו. איי. אי. אמירטס), סוני קולברלי (בחריין מקלארן), בריאן קוקאר (B&amp;B Hotels - Vital Concept p/b KTM), ג'אקומו ניצולו ואדוואלד בואסון האגן (NTT Pro Cycling), אליה ויוויאני וכריסטוף לאפורט (קופידיס), מטאו טרנטין (CCC), לוקה מזגץ (מיצ'לטון - סקוט), קייס בול (סאנווב), הוגו הופסטטר ואנדרה גרייפל (Israel Start-Up Nation).
לראשונה היה ייצוג לקוסטה ריקה, כשאנדריי אמאדור מאינאוס גרנדיירס הפך לרוכב הראשון מהמדינה להתחרות בטור, גם לישראל היה ייצוג עם קבוצת Israel Start-Up Nation ובשורותיה גם רוכב ישראלי, גיא ניב.
סקירת המרוץ.
השבוע הראשון (קטעים 1–9).
קטע 1.
הטור דה פראנס 2020 יצא לדרך מניס, 170 קילומטרים עד לניס בחזרה. הקטע הראשון כלל עלייה מדורגת אחת אותה רכבו הרוכבים פעמיים, ה-"Cote de Rimiez", פביאן גרלייר (טוטאל דיירקט אנרז'י) היה בבריחה המוקדמת של הקטע, ביחד עם מיכל שאר (CCC) וסיריל גוטייה (B&amp;B Hotels–Vital Concept). הרוכבים החליטו לנטרל בהקפה השנייה את הקטע עד ל-20 הקילומטרים האחרונים, לאחר ריבוי תאונות ונפילות בהקפה הראשונה. הקטע הסתיים בספרינט מצומצם לאחר תאונה לקראת 3 הקילומטרים הראשונים, אלכסנדר קריסטוף (יו. איי. אי. אמירטס) ניצח בקטע, לפני אלוף העולם מאדס פדרסן (טרק-סגפרדו) וקייס בול (סאנווב). בתום השלב פרש ג'ון דגנקולב (לוטו–סודאל) לאחר שלא עמד במגבלת הזמן.
קטע 2.
הקטע השני גם התחיל והסתיים בניס, כשבדרך כלל ארבע עליות מדורגות. ה-"Col de la Colmianie" ומעבר טוריני, ששתיהן בקטגוריה 1 וה-"Col d'eze" בקטגוריה 2. בעלייה הסופית של השלב, "Col de Quatre Chemins" שהסתיימה 12 קילומטרים לפני סיום השלב, חולקו שניות בונוס לשלושת הרוכבים הראשונים. בנואה קונספרואה (AG2R La Mondiale) לקח את מרבית הנקודות על העלייה הראשונה וסיים שני לאנתוני פרז במעבר הטוריני, מה שהספיק לקונספרואה לתפוס מגרלייה את ההובלה בקטגוריית ההרים. במהלך הטיפוס ל-"Col de Quatre Chemins", התקיפו ז'וליאן אלאפיליפ (דקונינק קוויק-סטפ) ומארק הירשי (סאנווב). בהמשך הצטרף אליהם גם אדם ייטס (מיצ'לטון - סקוט) שלקח את מרבית שניות הבונוס שחולקו (8) בעוד אלאפיליפ מסיים אחריו ולוקח חמש שניות והירשי לוקח שתיים. השלושה שמרו על ההובלה שלהם גם בירידה מהעלייה ובספרינט הסיום בניס, גבר אלאפיליפ על הירשי וייטס וניצח את הקטע, הפלוטון, מובל בידי גרג ואן אוורמט במקום הרביעי, סיים 2 שניות אחרי אלאפיליפ והירשי ושנייה אחרי ייטס. לפני תחילת הקטע פרשו פיליפ ז'ילבר (לוטו–סודאל) לאחר שסבל משבר בפיקה כתוצאה מהתרסקות בקטע הראשון, ורפאל ואלס (בחריין מקלארן), לאחר ששבר את עצם הבריח, גם כתוצאה מהתרסקות בקטע הראשון.
קטע 3.
הקטע השלישי התחיל גם הוא בניס והסתיים בסיסטרון, ובכך סיים את החלק של הטור בניס. אנתוני פרז (קופידיס שהיה חלק מקבוצת הבריחה ביחד עם קונפרואה וז'רום קוסה (טוטאל דיירקט אנרז'י) לקח את מרבית הנקודות ב-"Col du Pilon" וב-"Col de le Faye", שתי עליות מדורגות מקטגוריה 3, מה שהספיק לו לעקוף את קונפרואה בקטגוריית ההרים. אך לאחר שהשניים חזרו לפלוטון, התרסק פרז כשפגע ברכב הקבוצה שלו, שבר את עצם הבריח ונאלץ לפרוש מהמרוץ, מה שהשאיר את קונפרואה כמוביל הקטגוריה. השלב הסתיים בספרינט המוני בניצחונו של קיילב יואן (לוטו–סודאל), לפני סם בנט (דקונינק קוויק-סטפ) וג'אקומו ניצולו (NTT Pro Cycling).
קטע 4.
הקטע ה-4 התחיל בסיסטרון והסתיים בעלייה לאוריסאר מרלט. הקטע הסתיים בספרינט מצומצם של רוכבי הדירוג הכללי בעיקר, בניצחונו של פרימוז' רוגליץ' (יומבו–ויסמה), לפני בן ארצו טאדיי פוגאצ'אר (יו. איי. אי. אמירטס) וגיום מרטן (קופידיס). בעקבות כך עבר פוגאצ'אר להוביל את קטגוריית הרוכב הצעיר.
קטע 5.
הקטע ה-5, מגפ לפריווה, נחשב ל"קטע מעבר", לא יצאה בריחה במרוץ והוא הסתיים בספרינט רב משתתפים בניצחונו של ווט ואן ארט (יומבו–ויסמה), לפני קייס בול וסם בנט, שעבר להוביל את קטגוריית הנקודות. ז'וליאן אלאפיליפ איבד את ההובלה במרוץ לאחר שנתפס מקבל אוכל ושתייה מרכב הקבוצה בתוך 20 הקילומטרים האחרונים, עונשו היה הורדה של 20 שניות בדירוג הכללי, הוא ירד למקום ה-16 הכללי ואדם ייטס עבר להוביל את המרוץ.
קטע 6.
הקטע ה-6 של המרוץ כלל 191 קילומטרים מלה טייל עד לעלייה במונט אגואל, והקטע כלל בסך הכל שלוש עליות מדורגות. בסופו של דבר ניצח בקטע אלכסיי לוצנקו (אסטנה), 55 שניות לפני חסוס הראדה (קופידיס) ו-2:15 דקות לפני גרג ואן אוורמט (CCC במקום השלישי, שהיו שלושתם חלק מקבוצת הבריחה. בדירוג הכללי לא חלו שינויים כשאלאפיליפ הוביל את הדבוקה במקום החמישי, 2:52 דקות מלוצנקו.
קטע 7.
הקטע ה-7 כלל 168 ק"מ ממיו ללאוור והיה בתוואי גבעי, בתחילת הקטע הכתיבה קבוצת בורה–הנסגרוהה קצב גבוה על מנת לפרק את המאיצים הבכירים במרוץ וזה עבד, כשספרינטרים כמו יואן, בנט, ניצולו, ויוויאני, ואחרים נשרו. פטר סאגאן ניצל את היעדרו של בנט בשביל לסיים שני בספרינט הביניים ולהחזיר לעצמו את ההובלה בקטגוריית הנקודות. לקראת סוף הקטע רוחות צד פיצלו את הדבוקה, ושניים מרוכבי הדירוג הכללי, מיקל לנדה (בחריין מקלארן) ופוגאצ'אר נשארו מאחור, בדבוקה השנייה שנוצרה על המסלול ואיבדו בסופו של דבר 1:21 דקות. למרות היעדרם של הספרינטרים הבכירים, גם הקטע הזה הסתיים במאוץ רב משתתפים, בו השיג ואן ארט את הניצחון השני שלו במרוץ, לפני אדוואלד בואסון האגן (NTT Pro Cycling) ובריאן קוקאר (B&amp;B Hotels–Vital Concept).
קטע 8.
הקטע ה-8 היה הקטע ההררי הראשון במרוץ, מקאזר-סור-גרון ללודונווייל, 141 קילומטרים בסך הכל. שלוש עליות מדורגות נכללו בקטע, העלייה הראשונה הייתה ה-"Col de Menté" בקטגוריה 1, השנייה הייתה ה-"Porte de Balés" בקטגוריה HC, והשלישית והאחרונה שהייתה במרחק של 11 קילומטרים מהסיום, ה-"Col de Peyresourde". גם בקטע הזה קבוצת הבריחה הראשונית שרדה עד הסיום, כשנאנס פטרס (AG2R La Mondiale) מנצח את הקטע, מקדים ב-47 שניות את טומס סקווינש (טרק-סגפרדו) ואת קרלוס ורונה (מוביסטאר). בסיום ה-"Porte de Balés", העלייה המדורגת השנייה של הקטע, פטרס היה בדבוקה קדמית ביחד עם אילנור זאקארין (CCC), אולם בירידה מהעלייה ניצל פטרס את יכולותיו הרעות של זאקארין בגלישה במורד בשביל לפתוח ממנו פער, אותו זאקארין לא הצליח לסגור, ובירידה מהעלייה האחרונה אף נעקף כאמור בידי ורונה וסקווינש. בדירוג הכללי הצליח אדם ייטס לשמור על ההובלה שלו לאחר שעמד בפני ההתקפות של יריביו. רוכב שאיבד סיכוי לניצחון כללי במרוץ היה טיבו פינו, אחת מהתקוות הצרפתיות הגדולות לקראת המרוץ ומי שסיים שלישי ב-2014 ואף ניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ, לאחר שהתפרק ב-Porte de Balés" ובסופו של דבר איבד יותר מ-25 דקות. במהלך הקטע פרשן דייגו רוסה (ארקאה–סאמסיק) לאחר שהתרסק ונפצע, ג'אקומו ניצולו לאחר פציעה בברכו, ויליאם בונה (Groupama–FDJ) וליליאן קאלמז'אן (טוטאל דיירקט אנרז'י).
קטע 9.