על פי לשכת הספרים הרוסיים, בשנת 2008 בית ההוצאה היה המוביל בתעשייה מבחינת כותרים ומחזורי מכירות. על פי הערכתה, בשנת 2008 אקסמו חלשה על 15% משוק הספרים הרוסי. בספטמבר 2008, אקסמו ביצעה מיתוג מחודש כדי לעזור לחברה להתבסס בשוק. חברת ההוצאה הקימה את חברת "אקסמו מדיה" ותכננה להשקיע 30 מיליון דולר בהשקת מגזינים מיוחדים.
בתחילת אוקטובר 2008, השלימה את הרכישה של 25% מהוצאת "מאן, איבנוב ופרבר", המתמחה בספרות עסקית (שווי הערכה של העסקה היה מיליון דולר). החברה מהווה רשת קמעונאית מאוחדת לבעלי מניות של החברה "ספר חדש". בשנת 2009 נרכשה החנות המקוונת של ספרים אלקטרוניים Litres.ru.
ב-9 בנובמבר 2015, בהתבסס על תלונה של הוצאת אקסו, בית המשפט העירוני של מוסקבה החליט לחסום את אתר Rutracker זאת בעקבות דרישת ההוצאה לאסור הדלפה לאינטרנט של ספריהם של יוליה אורלובסקאיה, וסילי גולובצ'יוב, אלכסיי אורלוב ואלכסיי קלוגין מההפצה למרות העובדה שהאתר משתף פעולה עם בעלי זכויות היוצרים, תוך הסרת הפצות לא חוקיות לבקשת בעל זכויות היוצרים למשך 5 ימים.
מיזוג עם AST.
בשנת 2010 מצב בשוק הספרים ברוסיה היה כאשר שתי חברות גדולות, אקסמו ו-AST, היו המובילות בשוק ההוצאה לאור, שרכשו את הזכויות לפרסם ספרים של סופרים פופולריים רבים. בשנת 2012, על פי תוצאות ביקורת המס של רשויות המס הפדרליות, ספגה קבוצת הוצאת AST תביעות בסך כולל של 6.7 מיליארד רובל. כמה חטיבות של החברה הגישו בקשה לפשיטת רגל.
מנהל אקסמו אולג נוביקוב הודיע על רכישה אפשרית של AST. ביוני 2012 הוא הודיע על קבלת אופציה לשליטה ב-AST. מנהלי אקסמו מונו לתפקידי מפתח ב-AST, ומתחילת יוני החלה אקסמו לנהל את עסק ההוצאה לאור של AST. למעשה, בוצע מיזוג של שתי חברות ההוצאה לאור הגדולות במדינה.
ביקורת.
הפרת זכויות יוצרים.
ויקטוריה סולומאטינה, סופרת שכותבת תחת שם הבדוי ויקטוריה פלטובה, הצליחה להשיג פיצויים כספיים מאקסמו בסכום של חמש מאות אלף רובל בגין העובדה שאחרי שהסופרת סיימה את החוזה עם אקסמו, "הוצאה לאור זו המשיכה לשחרר תחת שמה יצירות של אנשים אחרים".
העיתונאים איליה ברבאנוב ונדז'דה פרוסנקובה האשימו את ולדימיר מרקין, דובר ועדת החקירות הפדרלית, בגנבה ספרותית על כך שטען שכתב את הספר "פשעי הפרופיל של המאה ה-21 ברוסיה". מרקין הודה שהוא עצמו לא כתב את הספר "פשעי הפרופיל של המאה ה-21 ברוסיה"; לדבריו, כל עבודת ההדפסה הופקדה על "אקסמו".
העלמת מס.
בשנת 2003 ננקטו הליכים פליליים נגד הנהלת ההוצאה. עוד בשנת 2002, באזור רוסטוב, הוחרמה הוצאת ספר מוברח שהגיע לדרום רוסיה מטעם חברות מזויפות, בעוד אקסמו עסקה למעשה במכירת מוצרי הספרים. תוכנית כזו אפשרה להתחמק מתשלום מיסים. החקירה נמשכה כשלושה חודשים. לטענת הרשויות, "נמצא ראש הקבוצה הפלילית - עובד לשעבר של "אקסמו".
"סטיליניסט" ו"הרנסאנס של סטלין".
בשנת 2011 ההוצאה ספגה ביקורת על פרסום ספרות שהאדירה את סטלין ומקורביו. בסדרות "סטליניסט" ו"הרנסאנס של סטלין" הואדרו תפקידם של סטלין וחברי שלטונו. כמה מאנשי תרבות במדינה חתמו על מכתב פתוח במחאה על עמדה זו של המו"ל.
בהתייחס למצב אמר מנהל ההוצאה לאור אולג נוביקוב כי "הוא רואה את עצמו מחויב לעמוד בטעמם של קוראיו, ולא לצנזר אותם." בתשובה לשאלת העיתונאית אם יפרסם את מיין קאמפף במקרה כזה, השיב נוביקוב כי לא ראה "פוטנציאל מסחרי בספר זה". אך הוא לא הביע רתיעה תרבותית מעצם הרעיון, תוך התעלמות מכך שיצירה זו של אדולף היטלר אסורה על פי חוק להדפסה ברוסיה.
הוצאת &quot;זכרוב&quot;
זכרוב (הוצאת ספרים)
הוצאת זכרוב (ברוסית: Издательство «Захаров») היא הוצאת ספרים רוסית, שנוסדה בשנת 1998. זכרוב הוקמה על בסיס הוצאת הספרים Vagrius, שהוקמה בשנת 1992 ופרסמה בין השאר את ספריו של אלכסנדר סולז'ניצין. לאחר תקופה של הפסדים כספיים, ב-1 באפריל 1998, מייסד ההוצאה, איגור ולנטינוביץ' זכרוב, נרשם כמו"ל עצמאי ומינה את אשתו, אירינה יבגנייבנה בוגאט, למנהלת ההוצאה.
כבר בסוף שנות התשעים ההוצאה החלה לפרסם את ספריו של בוריס אקונין והיא מחזיקה בזכויות ההדפסה על ספרי תיבת פנדורין והיא הדפיסה למעלה משמונה מיליון עותקים של ספרי הסדרה.
בתחילת 2000, ההוצאה לאור נכשלה שוב כאשר ההדפסות המחודשות של הרומנים הקלאסיים אבות ובנים, אידיוט ואנה קרנינה שפרסמו על ידיה לא מצאו ביקוש מספיק. מאז, המו"ל נקט במדיניות הרבה יותר זהירה, לא חושש לפרסם בכל זאת פרוזה רוסית מודרנית, ולעיתים עיתונאות ושירה.
"זכרוב" מפרסמת ספרים בתחומים רבים: זיכרונות וספרות ביוגרפית (מעל 400 כותרים), ספרות ילדים, סיפורי בלשים ועוד. ההוצאה הוציאה לראשונה ברוסית את קובץ הסיפורים של ויליאם סומרסט מוהם, רואלד דאהל. בין הסופרים המקומיים של ההוצאה הם ולדימיר סורוקין, ונדיקט ירופייב ואנדריי מקרביץ'.
ביקורת.
המבקר דמיטרי בווילסקי כינה את הוצאת הספרים זכרוב "בורגנים מכובדים". בנוסף, איגור שבליוב האשים את הוצאת הספרים "זכרוב" שהדפיסה מחדש את ספרה של הסופרת פאינה גרימברג, שנכתב, לדברי שבליוב, מטעם "הסופרת הבדיונית קתלין ווינזור", בצורה מופחתת ומתוקנת מעט תוך קביעה כי מדובר בתרגום חדש. ההוצאה סירבה לשלם לסופרת המקורית תגמולים. עם זאת, קתלין ווינזור היא סופרת אמיתית ולא בדיונית ורומן בשם זה פורסם על ידה בשנת 1944. וזו הייתה טענתה העיקרית של אנשי ההוצאה.
הר קוויקווג
הר קוויקווג (באנגלית: Mount Queequeg) הוא הר בולט, במזרח הרי אריסטוטל בחוף המזרחי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
ההר מכוסה חלקית בשלג, ולו שלוש פסגות חרוטיות, הגבוהה שבהן בגובה של 900 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם בין שפכם של קרחון סטארבק וקרחון סטאב.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר נסקר וצולם בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1956 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הנקודה נקראת על שם "קוויקווג", מטיל הצלצל - דמות מ"מובי דיק" - ספרו של הרמן מלוויל.
שם זה ניתן בדומה לשמות אתרים נוספים באזור, הקרויים על שם דמויות מהספר.
הכי קרוב אלייך
הכי קרוב אלייך הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עילי בוטנר בשיתוף הזמר הישראלי אביב אלוש. השיר יצא לאור ב-30 במאי 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום "הכי קרוב אלייך", על ידי חברת התקליטים NMC.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי עילי בוטנר ואביב אלוש, הולחן על ידי בוטנר והופק על ידי אריאל קשת, השיר הוא בסגנון הפאנק רוק.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על ידי ניב עשת כהן ואקו והועלה לערוץ היוטיוב של עילי בוטנר ב-30 במאי 2018. בקליפ ניתן לראות את בוטנר ואלוש נוסעים במכונית במדבר, במהלכו של הקליפ משתתפים אנשים מפורסמים נוספים, בין היתר הזמרת מירי אלוני והקריין דן כנר.
ביקורת.
בלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך העניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
הצלחה.
השיר הגיע בשיאו למקום ה-3 במצעד השבועי של מדיה פורסט. במצעד הרשמי של גלגלצ זכה להצלחה אף רבה יותר תוך שהגיע למקום הראשון. במצעד השנתי של גלגלצ, דורג השיר במקום ה-7. במצעד השנתי של כאן גימל, דורג השיר במקום ה-9.
נכון למרץ 2022, מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על כ-15 מיליון. כמו כן, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כמיליון.
בפברואר 2022 חזר השיר לקבל פופולריות ברשת החברתית "טיקטוק".
בקסון ד'אומרשוויל
אלכסנדר פרנסואה פרדריק בקסון ד'אומרשוויל (בצרפתית: Alexandre François Frédéric Bexon d'Ormescheville; 10 בינואר 1836 – 11 בספטמבר 1911) היה קצין בצבא צרפת, אשר התפרסם בשל חלקו בפרשת דרייפוס.
ביוגרפיה.
ד'אומרשוויל נולד במץ ב-10 בינואר 1836. ב-1836 הוא התגייס כחייל פשוט לצבא צרפת והוצב ברגימנט הזואבים ה-1. הוא השתתף בכיבוש אלג'יריה וב, וב-1870 חזר לצרפת והשתתף במלחמת צרפת–פרוסיה. באותה שנה הוא הועלה לדרגת קפטן. ב-1888 הוענק לו אות קצין בלגיון הכבוד והוא מונה למפקד הרגימנט ה-124. בהמשך הוא הועלה לדרגת קומנדנט והוצב בנאנט ואז בפריז.
ד'אומרשוויל התפרסם בעיקר בשל חלקו המכריע בפרשת דרייפוס. ב-3 בנובמבר 1894 הסמיך אותו המושל הצבאי של פריז פליקס גוסטב סוסייה לערוך חקירה כנגד הקצין היהודי אלפרד דרייפוס אשר נחשד בריגול. חקירתו של ד'אומרשוויל הייתה רשלנית ומוטית, ונעשתה מתוך אמונה ראשונית שדרייפוס אכן אשם. הוא התעלם מכל החוקרים אשר טענו כי אין דמיון בין כתב היד בבורדרו (המסמך המפליל בפרשה) לכתב ידו של דרייפוס, ובחר לקבל רק את הדעות הנגדיות. לעיתים קרובות הוא חזר בתחקירים שלו מילה במילה על תחקיריו החובבניים של ארמאן די פאטי דה קלאם אשר נודע כראש קטגוריו של דרייפוס. חלק נכבד מהתחקירים יוחדו לנשים אשר דרייפוס היה עמן בקשר. ד'אומרשוויל היה מודע לכך שהראיות נגד דרייפוס מעטות מאוד, והוא לא היסס לנצל אפילו עובדה זו כדי לטעון שדרייפוס אכן אשם. כך לדוגמה, הוא טען שהעובדה שבביתו של דרייפוס נמצאו מעט מאוד מכתבים, מעידה על כך שדרייפוס השמיד את כל המכתבים החשודים. ד'אומרשוויל התייעץ עם פאטי בכל שלב משלבי החקירה, עד כדי כך שהדבר נמאס אפילו על אנשי צוותו. ב-3 בדצמבר הגיש ד'אומרשוויל את הדו"ח שלו לסוסייה, והמלץ בו על פתיחת משפט צבאי כנגד דרייפוס. סוסייה לא התרשם ממסקנותיו של ד'אומרשוויל, אולם למרות זאת החליט להורות על פתיחת המשפט.
ב-1902 פרש ד'אומרשוויל מהצבא. הוא נפטר בלה מאן 11 בספטמבר 1911.
מכון המחקר המדעי הפטרבורגי לסרום וחיסונים