Please Please Me (אנא הנעימי לי) הוא אלבום הבכורה של הלהקה הבריטית הביטלס. האלבום הוקלט ב-11 בפברואר 1963 בהקלטה שנמשכה 13 שעות, ויצא ב-22 במרץ אותה שנה. האלבום כלל גם 4 שירים שהוקלטו קודם לכן, ויצאו כאיי-סייד ובי-סייד בשני תקליטונים (Love Me Do ו-P.S. I Love באוקטובר 1962; ו-Please Please Me ו-Ask Me Why בפברואר 1963). כדי למנוע מחברת EMI להוציא שניים משירי האלבום כתקליטון נפרד, הקליטו הביטלס עוד קודם להקלטת האלבום תקליטון חדש ובו השירים From Me To You ו-Thank You Girl. התקליטון יצא ב-12 באפריל 1963, שבועיים אחרי צאת האלבום.
שירי התקליט מייצגים מבחר מהשירים הטובים יותר שהיו בידי הביטלס באותה עת, ומגוון משיריהם של זמרים ולהקות שהיו אהובים עליהם, כמו השירלז, הקוקיז והמלחין ארתור אלכסנדר. חמישה מהשירים שאינם פרי עטם של הביטלס היו גרסאות רוקנרול לשירים אמריקאיים בסגנון "בניין בריל" ואחד - A Taste of Honey היה שיר ישן וסנטימנטלי שהביא פול.
בשנת 2003 דורג האלבום במקום 39 על ידי המגזין רולינג סטון ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.
רשימת רצועות.
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.
משתתפים.
הביטלס
מוזיקאים נוספים והפקה
שירי האלבום.
I Saw Her Standing There.
I Saw Her Standing There (ראיתי אותה עומדת שם) הוא שיר בסגנון רוקנ'רול שנכתב על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני. השיר הוא השיר הראשון באלבום.
בארצות הברית יצא השיר בתור סינגל ב-26 בדצמבר 1963 על ידי חברת קפיטול רקורדס. האיי-סייד של השיר הוא I Want to Hold Your Hand. השיר יצא בשני האלבומים הראשונים Introducing... The Beatles וב-.
השיר הופק על ידי ג'ורג' מרטין, הוא הוקלט באולפני אבי רוד ואורכו של השיר הוא 2:55.
Misery.
השיר נכתב על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני והוא אחד מהשירים הראשונים שנכתבו בידי שניהם. השיר הוקלט ב-11 בפברואר ויצא ב-22 במרץ יחד עם האלבום. אורך השיר 1:47.
השיר יצא בארצות הברית באלבום Introducing... The Beatles.
השתתפות:
את השיר כתב ארתור אלכסנדר. השיר נקרא גם 'go with him' על שם השורה החוזרת בסוף כל בית. את השיר שר ג'ון לנון ושאר חברי הלהקה מנגנים את מוזיקת הרקע. אורך השיר 2:54.
יאיר בורלא
יאיר בורלא (1919 - 27 ביוני 2006) היה סופר ומתרגם, מחדש מילים ועורך ישראלי. בנו של הסופר יהודה בורלא, ואחיהם של סופר הילדים והצייר עודד בורלא והסופרת ומעצבת התלבושות עפרה בורלא-אדר.
ביוגרפיה.
בורלא נולד ב-1919 בירושלים ליהודה ומרים בורלא. לאחר לידתו עברה המשפחה לדמשק, שם שימש האב יהודה כמורה לעברית מטעם ועד הצירים (גלגולה מוקדם של הסוכנות היהודית). ב-1921 (לאחר לידת אחותו צוריה) חזרה המשפחה ארצה והתיישבה במושבה זכרון יעקב ולאחר תקופה עברה המשפחה לעיר חיפה. בורלא גדל והתחנך בבית אביו יהודה שהיה מורה וסופר.
משנת 1942 עד שנת 1946 שירת בורלא בצבא הבריטי, ולמד את הלשון האנגלית על בוריה. לימים היה מראשוני המתרגמים מלשון זו לעברית.
בשנת 1948 התגייס לצה"ל כקצין הדרכה והיה חבר בוועדה למינוח של מושגים טכניים (שנוסדה בשיתוף עם האקדמיה ללשון העברית). בתפקידו זה שירת כעורך "המילון הצבאי של צה"ל" ופעל כמחדש מילים עבריות לעולם הצבאי, כמחדש ומתאים מונחים, כעורך פרסומים וכמוציא לאור. כמו כן הקדיש שנים רבות להכנת ועריכת "גווילי אש" (אסופת דברי הנופלים הרשמית של ישראל) במסגרת אגף ההנצחה של צה"ל.
במהלך שירותו ולאחר שיחרורו עסק בעיקר בתירגום והיה מתרגם פורה מאוד. בין תרגומיו מאנגלית כלולים סיפורים ורומנים, מחזות ומערכונים קצרים, שחלקם אף הוצגו בתיאטרוני הארץ.
היה חובב רדיו (4X4BO), והיה בין העורכים של סדרת הספרים החובב הצעיר.
יאיר בורלא הלך לעולמו בשנת 2006 בגיל 87.
חיים אישיים.
יאיר נישא לרינה (1927–1985) ולהם בן ובת.
כריס ובר
מייס אדוארד כריסטופר "כריס" ובר השלישי (באנגלית: Mayce Edward Christopher "Chris" Webber III; נולד ב-1 במרץ 1973 בדטרויט, מישיגן) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA. ידוע בעיקר בשל הצלחתו בקבוצת סקרמנטו קינגס. במהלך קריירת ה-NBA שלו, ובר שיחק גם במדי קבוצות גולדן סטייט ווריורס, וושינגטון ויזארדס, פילדלפיה 76' ובדטרויט פיסטונס. במרץ 2008 פרש ובר ממשחק פעיל בעקבות פציעה בברך.
בשנת 2021 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל.
ראשית חייו.
את לימודיו התיכוניים עשה בתיכון DCDS שבדטרויט. תחת הובלתו זכה התיכון בשלוש אליפויות כדורסל רצופות של מדינת מישיגן. בשנתו האחרונה בתיכון, הציג ובר ממוצעים מרשימים של 29.4 נקודות ו- 13 ריבאונדים למשחק, תוך שהוא נבחר בסיומה ל-"מר הכדורסל של מישיגן" לעונת 1990-1991.
עם סיום לימודיו בתיכון, עבר ובר לשחק באוניברסיטת מישיגן שם שיחק במשך שנתיים. במישיגן, הוביל ובר את חבורת השחקנים שנודעה בכינוי "החמישייה האגדית" החמישייה כללה את ג'וואן האוורד, ג'יילן רוז, ג'ימי קינג, ריי ג'קסון ואת ובר עצמו. כולם שחקני שנה ראשונה 1991. החמישייה הצליחה להביא את נבחרת הכדורסל לגמר ה-NCAA פעמיים, כשהיא מפסידה בשתיהן. שחקני "החמישייה האגדית", נהגו ללבוש מכנסי ספורט "זרוקים" ונעליים שחורות, מה שהביא לתפיסתם כמביאי אווירת היפ-הופ למשחק, תפיסה התרמה לפופולריות הרבה לה הם זכו. ארבעה משחקני החמישייה (ובר, רוז, הווארד וקינג) הפכו בהמשך דרכם לשחקני NBA.
במשחק גמר האליפות שנערך ב-חמישה באפריל, 1993, מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, ביקש ובר פסק זמן 11 שניות לסיום המשחק, כשלקבוצתו לא נותרו עוד פסקי זמן לקחת, וכשמישיגן פיגרה ב-2 נקודות בלבד, 73-71. מעשה זה גרר עבירה טכנית נגד מישיגן, והכריע למעשה את המשחק לטובת קרוליינה הצפונית. האירוע סימן את סוף קריירת הכדורסל של ובר בקולג'ים, קריירה במהלכה זכה במספר תארים אישים. תארים אלו נלקחו מובר מאוחר יותר בעקבות חשדות למעורבות של ובר בענייני הימורים והתנהלות לא חוקית שלו במסגרת משחקיו עם אוניברסיטת מישיגן.
קריירה ב-NBA.
גולדן סטייט ווריורס.
ובר נבחר ראשון בדראפט של 1993 על ידי האורלנדו מג'יק, ועוד באותו ערב הועבר לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לפני הארדוויי ושלוש בחירות סיבוב ראשון עתידיות בדראפט. בשנתו הראשונה בליגה הציג ובר ממוצעים של 17 נקודות ו- 9.1 ריבאונדים למשחק וזכה בפרס רוקי השנה ב-NBA. לובר היה חלק חשוב בהובלת הווריורס בחזרה למשחקי הפלייאוף באותה שנה. למרות זאת, בין ובר ומאמנו דון נלסון, שרר סכסוך ממושך. מקור סכסוך זה היה ברצונו של האחרון להפוך את ובר לשחקן פנים, וזאת על אף יכולות השליטה והמסירה המצוינות שלו (בהתחשב בגובהו - 2.08 מטרים). בסוף אותה שנה ניצל ובר סעיף בחוזה שלו שאיפשר לו שלא להמשיך לשחק במדי הקבוצה, תוך שהוא מצהיר כי אין בכוונתו לשוב אליה עוד. בהיעדר אפשרויות רבות, הסכימה הקבוצה לעסקת חילופין, בשולחה את ובר לוושינגטון בולטס, בעבור הפאוור פורורד טום גוואליאוטה ושלוש בחירות סיבוב ראשון עתידיות בדראפט.
ב-2008 חזר ובר לשחק בקבוצה.
וושינגטון בולטס/ויזארדס.
בשנתו השנייה בליגה עבר לשחק בוושינגטון בולטס, בה שיחק שלוש עונות, ואיחד כוחות עם חברו למכללה במישיגן, ג'וואן הווארד.
בעונת 1995-1996, נפצע ובר והוגבל עד כדי משחק ב-15 משחקים בלבד באותה עונה.
לאחר החלמתו מהפציעה ושובו לשחק, נבחר לנבחרת האולסטאר בשנת 1997. בשנה זו הוביל ובר את הוויזארדס לפלייאוף בפעם הראשונה מזה 9 שנים, אך הקבוצה הודחה על ידי השיקגו בולס של מייקל ג'ורדן. עד לסוף 1998, ביסס ובר את היותו פאוור פורוורד (עמדה מספר 4) מצוין, אך זמנו בקבוצה תם.
סקרמנטו קינגס.
ב-14 במאי 1998, הועבר ובר לסקרמנטו קינגס תמורת מיץ' ריצ'מונד ואוטיס ת'ורפ. בתחילה לא חפץ ובר במעבר שכן סקרמנטו נודעה כקבוצה חלשה מזה שנים רבות. ובר אף פרסם שכמעט ולא עלה למטוס ממישיגן לסקרמנטו, אך אביו שכנע אותו לבסוף להצטרף לקבוצה. עם הגיעו לסקרמנטו, החתימו הקינגס גם את הסנטר ולאדה דיבאץ, ובחרו בדראפט את הרכז ג'ייסון ויליאמס. בעונת 1998-1999 הקצרה (עונת השביתה בליגה), סקרמנטו העפילה לפלייאוף וכמעט והדיחה באופן מפתיע את יוטה ג'אז, וכוכביה קארל מלון וג'ון סטוקטון. בשנים הבאות, הקינגס בהובלתו של ובר הפכה לקבוצה מרשימה שנחשבה למועמדת לזכייה באליפות ה- NBA. ובר נבחר למשחק האולסטאר ב- 2000 ו- 2001, תוך שהוא מחזק את מעמדו כאחד מהפאוור-פורוורדים הטובים ביותר בליגת ה- NBA. עונתו הטובה ביותר של ובר הייתה עונת 2000-2001, בה הציג ממוצעים מצוינים של 27.1 נקודות ו- 10 ריבאונדים למשחק.