עוד שני להיטים נודעים של הלהקה הם "Godzilla" ו "Astronomy"" שלאחר מכן נעשה לו גרסת כיסוי על ידי מטאליקה.
היסטוריה.
הלהקה שהחלה את דרכה בשנת 1967 בשם "Soft White Underbelly" נוסדה על ידי גיטריסט בשם דונלד רוזר ומתופף בשם אלברט בושארד.
בשנת 1971 שינתה הלהקה את שמה לבלו אויסטר קאלט ושנה לאחר מכן הוציאה את אלבום הבכורה שלה.
אלבומה הרביעי של הלהקה "Agents of Fortune" היה נקודת הפריצה של הלהקה לתודעת הציבור.
אלבום זה הכיל את הלהיט הגדול ביותר של הלהקה, "Don't Fear) The Reaper)", שהתאפיין בשימוש רב בקאמפאנה; שלושה נגנים שונים טענו לאחר מעשה שהם אחזו בכלי בעת ההקלטה, והשימוש בו הפך לבסיס למערכון ידוע של סאטרדיי נייט לייב. להיט זה נכלל לאחר מכן בסרט האימה "ליל המסכות" ובספר המתח "הנעלמים" של הרלן קובן. עם הזמן הלהקה הוציאה עוד כמה אלבומים שזכו למעמד אלבום פלטינה והחליפה הרכבים. למעשה עד היום הלהקה עדיין קיימת בהרכב שונה במקצת מההרכב המקורי של הלהקה.
לופוס
כת הצדפה הכחולה
פרופאגאנדי
פרופאגאנדי (Propagandhi) היא להקת פאנק-רוק, ת'ראש מטאל ומטאל מתקדם פוליטית שמקורה בקנדה, הידועה במסרים החזקים בשיריה העוסקים במגוון נושאים, ובהם: אנטי-גזענות, אנטי-פשיזם, פרו-פמיניזם, זכויות הומוסקסואליות, טבעונות, זכויות בעלי חיים, אנרכיזם ואנטי-קפיטליזם ואנטי-ציונות.
היסטוריה.
הלהקה נוסדה בעיר ויניפג שבפרובינציית מניטובה שבקנדה, בשנת 1986 על ידי כריס הנה (גיטרה, שירה), ג'ורד סמולסקי (תופים, קולות ליווי) וג'ון ק. סאמסון (גיטרה בס, שירה). באותה שנה ניגנה הלהקה בהופעה יחד עם להקת הפאנק הוותיקה NOFX, וסולן הלהקה, "מייק השמן", הזמין אותם להגיע ללוס אנג'לס על מנת להקליט את מה שנהפך לאלבומם הראשון, How To Clean Everything. האלבום הופק על ידי חברת התקליטים של "מייק השמן", Fat Wreck Chords, ב-1993, והתאפיין במסרים פוליטיים רדיקליים.
בשלוש השנים שלאחר מכן בילתה הלהקה במסע הופעות, כאשר היא נהנית מהפופולריות הגואה של הפאנק-רוק באמצע שנות ה-90. ב-1996 הקליטה הלהקה את אלבומם השני, Less Talk, More Rock, אף הוא בחברת התקליטים Fat Wreck Chords. שם האלבום היווה מעין בדיחה, מכיוון שפרופאגאנדי היו ידועים בנאומים הארוכים שלהם במהלך הופעותיהם. האלבום היה בוטה אפילו יותר מאלבומם הראשון (עם שמות שירים כמו "הייתי מקארת'י-איסט צעיר" ו"...ואנחנו חשבנו שמדינות לאום הן רעיון רע"), אך גם מלודי יותר (ניכרת בו השפעה מוזיקלית מלהקות כמו Jawbreaker) מהתקליט הראשון.
הקמת הלייבל העצמאי.
בעת הזו, החליט ג'ון ק. סאמסון לעזוב את הלהקה ולהקים את The Weakerthans, אשר הוציאו אל אלבומם הראשון, Fallow, בלייבל החדש של כריס וג'ורד, G7 Welcoming Committee Records. הלייבל, אשר שמו מרמז על חוסר אהדתם ל-G7 (אשר עתיד להקרא G8), מתבסס על המבנה הכלכלי שהציעו רובין האנל ומייקל אלברט, כלכלה השתתפותית, ובנוי כקולקטיב ללא היררכיה. הלייבל הוקם הודות להלוואה בסך 50,000 דולר מ"מייק השמן", ומפיץ כרגע את היצירות של להקות פוליטיות כמו פרופאגאנדי עצמה, The Weakerthans, The (International) Noise Conspiracy, ורבים אחרים. כמו כן, הלייבל מפיץ גם ספרים ותקליטורים של הוגים פוליטיים רבים כמו נועם חומסקי, הווארד זין ואן האנסן.
אלבום שלישי ורביעי.
לאחר ארבע שנים, שבמהלכן יצא אלבום אוסף של הקלטות ישנות, ושירים מדמואים והופעות חיות של בשם "Where Quantity Is Job #1", וטוד קוולסקי (גיטרה בס, שירה) צורף ללהקה, הוציאו פרופאגאנדי את אלבומם השלישי, Todays Empires, Tomorrow's Ashes. האלבום היה נסיקה מרשימה מאבלומיהם הקודמים. שירה פוליטית ללא הטפות; ריפים כבדים, כמעט מטאליים; והתוספת של סגנון כתיבת השירים של טוד, אשר ניגן בעבר בלהקות הארדקור קנדיות, I Spy ו־Swallowing Shit. האלבום כלל גם תקליטור מורחב עם קטעי וידאו פוליטיים ומאמרים הנוגעים בנושאים כמו תנועת הפנתרים השחורים ותוכנית מעוררות מחלוקת של ה־COINTELPRO - FBI.
פרופאגאנדי השלימו את אלבומם הרביעי, Potemkin City Limits, אשר יצא ב-18 באוקטובר 2005.
הול (להקה)
הול (באנגלית: Hole) הייתה להקת גראנג' אמריקאית אשר הושפעה לאורך כל שנות קיומה מהתדמית הציבורית הפרובוקטיבית של קורטני לאב, סולנית וגיטריסטית ושחקנית מפורסמת, ואלמנתו של קורט קוביין מלהקת נירוונה.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה בלוס אנג'לס על ידי לאב (שלפני כן הייתה סולנית בפיית' נו מור וכן חברה בלהקה Pagan Babies יחד עם קאט ביילנד, סולנית להקת בייבס אין טוילנד) ואריק ארלנדסון. הלהקה אשר כללה גם את ג'יל אמרי וקרוליין רו הקליטה את אלבום הבכורה, Pretty on the Inside אשר נחשב לאחד האלבומים הרועשים והאלימים ביותר של תחילת הניינטיז אבל למרות זאת קיבל ביקורות מצוינות.
ב-1992 התחתנה לאב עם קורט קוביין מלהקת נירוונה. הזוג נקלע זמן קצר לאחר מכן למשברים קשים, כתוצאה מהתמכרותו של קוביין להרואין וכתבה בעיתון אשר האשימה את לאב בהזרקת הרואין בזמן שהייתה בהריון. יציאתם המתוכננת של האלבומים החדשים של נירוונה ושל הול ב-1993 השקיטו קצת את הסערה. קריסטן מ. פאפ ופטי שמל הצטרפו ללהקה והאלבום הראשון של הול בחברה גדולה, "Live Through This", שהיה יותר פופולרי מקודמו, יצא, הוכתר בידי אנשים רבים כאחד מאלבומי השנה וזכה להצלחה פנומנלית. שני שירים מהאלבום זכו להצלחה: Doll Parts, שזכה להצלחה במצעד האלטרנטיבי ובמצעד הבריטי ו-Violet שזכה גם הוא להצלחה בבריטניה. ארבעה ימים לפני יציאת האלבום התגלתה גופתו של קוביין בדירתם של בני הזוג בסיאטל. חודשיים אחר כך נמצאה גם גופתה של פאפ. קוביין התאבד ואילו פאפ נפטרה ממנת יתר. לאב התחילה להתרכז בקריירת המשחק שלה והעתיד של הול לא היה ברור.
רק לאחר עיכובים רבים ושני מיני-אלבומים של קטעים נדירים, הול הוציאה ב-1998 את האלבום השלישי (שנקרא "Celebrity Skin") עם בילי קורגן מסמאשינג פאמפקינס כיועץ מוזיקלי. סמנתה מלוני החליפה את פטי שמל והול יצאה לסיבוב הופעות ראשון לאחר שנתיים. האלבום קיבל ביקורות מצוינות, אבל לאב לא הייתה מרוצה מהתנהלות חברת התקליטים ותבעה אותה על מנת להשתחרר מהחוזה שחייב אותה לעוד חמישה תקליטים ולהתחיל לפרסם מוזיקה דרך האינטרנט. בסופו של דבר, ב-2002 לאב פירקה את הלהקה, ושלא כהרגלה פרסמה שכל חברי הלהקה הקודמים ימשיכו להיות חברים שלה.
טענות על כך שלכאורה, קורט קוביין כתב את שירי האלבום "Live Through This" הופרכו על ידי חברי הלהקה, ומעריצי הול טענו בצדק שהאלבום הראשון של הול הצליח יותר בזמנו מהאלבום הראשון של נירוונה, Bleach, כשבני הזוג עדיין לא הכירו. טענות מסוג דומה הועלו גם לגבי בילי קורגן, כשזה עבד עם הול על האלבום השלישי.
ארבעת הלהיטים הגדולים ביותר של הלהקה הם "Violet","Malibu","Celebrity skin" ו"Doll Parts".
ב-2009 חזרה הלהקה לפעילות למשך כ-3 שנים, לאחר מכן התפרקה סופית.
פאואר בילדר
הסיקסטיז
להקת הסיקסטיז היא להקה ישראלית שמבצעת גרסאות כיסוי ללהיטים משנות ה-60 של המאה ה-20. הרפרטואר שלה כולל שירים של הביטלס, אלביס פרסלי, פול אנקה, ניל סדקה, המחפשים, החיות, לד זפלין, דיפ פרפל ועוד. הלהקה פועלת מאז 1984.
הלהקה מופיעה במגוון סגנונות: מופע הרקדה של ריקודי שנות השישים, מופע פרונטלי במתכונת קונצרט, מופע אקוסטי לקהל אינטימי, ועוד. ללהקת הסיקסטיז היו מספר הופעות מיוחדות בעבר כולל מופע הצדעה לביטלס עם סימפונט רעננה, והופעה כלהקת חימום ללהקת "סגול כהה" בהופעותיה בארץ.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה בסוף 1984 לאחר שהרכב שנקרא "שפה משותפת", שכלל את מוטי דיכנה, אילן וירצברג, שפי ישי ושלמה חממי התפרק. "שפה משותפת" שרו בעיקר חומר מקורי וגם קצת עיבודים ללהיטים מוכרים משנות ה-60. אחר כך דיכנה, וחממי יחד עם לרנר החליטו להקים הרכב שיתרכז רק בחומר מוכר ולא בשיריהם המקוריים. "הסיקסטיז" הופיע לראשונה כחלק משירות המילואים שלהם יחד עם גרי אקשטיין ויאיר שרגאי. לרנר, דיכנה וחממי היוו את הבסיס של הלהקה, שמדי פעם הצטרפו אליהם גיטריסטים שונים, ביניהם אקשטיין, אלי נחום, גיורא קנת ואחרים.
"הסיקסטיז" הופיעו במחצית השנייה של שנות ה-80 בקביעות בפאב במלון "המלך שלמה" באילת. בהמשך הצטרף להרכב הגיטריסט שלמה מזרחי, איתו הופיעו בהצלחה רבה בכל רחבי הארץ עד 1990. באפריל 1990 הופיע בפסטיבל בלוז שנערך בים המלח עם גרי אקשטיין, יצחק קלפטר ומרגלית צנעני.
בשנות ה-90 הצטרף ללהקה הגיטריסט חיים רומנו, וניגן איתה כשנתיים וחצי. כשפרש החליף אותו איציק בדר. אחר כך פרש שלמה חממי ובמקומו הצטרף בתופים אלי חדד, שהיה חבר בלהקת בנזין.
הלהקה הקליטה אלבום אחד בשנת 1990, שכלל גרסאות כיסוי ללהיטי שנות ה-60. בהקלטת התקליט השתתפו: יואל לרנר, מוטי דיכנה ושלמה חממי. שאליהם הצטרף ניצן עין הבר בסקסופון וכלי נשיפה.
שירות המילואים בישראל