אך כאשר המחירים ירדו באופן דרמטי יותר מהתחזית של 1920, האשימו דוברי המגזר החקלאי את יוסטון על שחיבל בכוונה בשיגשוגם. הממלכה המאוחדת וצרפת שאפו לבטל את חובות המלחמה שלהם. יוסטון, הקונגרס והנשיא, שהתנגדו לכך, המירו את החובות לטווח קצר לחובות לטווח ארוך. בתום נשיאותו של וילסון התפטר יוסטון מתפקידו לאחר שנה בתפקיד.
קריירה עסקית.
לאחר סיום כהונתו בממשל הפדרלי, היה יוסטון לנשיא חברת Bell Telephone Securities ולסגן נשיא AT&amp;T. הוא גם שימש כחבר הדירקטוריון של AT&amp;T, של Guaranty Trust Company ושל United States Steel Corporation. במשך עשר שנים הוא היה נשיא Mutual Life Insurance Company of New York.
מותו.
דייוויד פרנקלין יוסטון נפטר כתוצאה מאוטם שריר הלב ב-2 בספטמבר 1940 בבית החולים הפרסביטריאני בניו יורק. הוא נטמן לצד רעייתו בכנסיית סנט ג'ון שבאויסטר ביי שבמדינת ניו יורק.
מהדי קרסלה-גונזאלס
מהדי בנעטיה
מהדי בן עטיה
מהדי בן סלימאן
אנטל מולנאר
אנטל מולנאר (במקור מילר, בהונגרית: Molnár Antal; בודפשט, 7 בינואר 1890 – בודפשט, 7 בדצמבר 1983) היסטוריון למוזיקה, מלחין וכנר הונגרי-יהודי זוכה פרס קושוט.
חייו.
אנטל נולד במשפחה יהודית כבנם של ד"ר מור מולנאר (מילר) (1859–1934) עורך דין, קונסול כללי ושל מלווין פרנקל (1869–1944). הוא סיים את לימודיו בשנת 1890 באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט אצל הכנר, מלחין ומנצח ההונגרי-יהודי ויקטור הרצפלד. בין השנים 1912–1919 היה מורה בבית הספר הגבוה למוזיקה סקשפווארוש (Székesfőváros). בין השנים 1910–1913 היה נגן ויולה של רביעיית המיתרים וולדבאואר - קרפאי (רביעיית המיתרים וולדבאואר-קרפאי הייתה הרביעייה ההונגרית המשפיעה ביותר של ראשית המאה העשרים עם קידום יצירות בנות התקופה. הם ניגנו, בין היתר, את ארבע הרביעיות הראשונות של בלה ברטוק ושל זולטאן קודאי בהונגריה). לאחר מכן בין השנים 1915–1917 היה חבר כנגן ויולה ברביעיית הפסנתר הובאי - דונאני - קרפאי. משנת 1919 היה מורה לתורת המוזיקה במכללה למוזיקה.
אנטל מולנאר היה אחד החלוצים המשכילים ביותר של תרבות המוזיקה ההונגרית. הוא ביצע עבודות קונסטרוקטיביות חשובות במוזיקה הפרקטית, מעשית וגם התאורטית. עבודתו מכסה כמעט את כל תחומי ספרות המוזיקה. הוא האיר באור חדש את החלק האתי והסוציולוגי של היסטוריית המוזיקה כמו גם את המתודולוגיה. הוא כתב עבור כתבי עת זרים והלחין עיבודים של שירי עם למקהלות גברים. בשנת 1930 העביר הרצאה בנושא מוזיקה הונגרית חדשה בקונגרס של Weltmusik- und Sangesbund בווינה. הוא השתתף כעמית מערכת בכתיבת הלקסיקון המוזיקלי, שיצא לאור בשנת 1930 על ידי אנדור ג'זה, בעריכת בנצה סאבולצ'י ואלדאר טוט.
בשנת 1957 הוכרה עבודתו על ידי זכייה בפרס קושוט.
אלעד שושן
אלעד שושן (נולד ב-14 באוקטובר 1981) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש קצין אג"ם של מפקדת העומק. קודם לכן שימש מפקד חטיבת פארן, סגן מפקד חטיבת הצנחנים ומפקד גדוד 101.
ביוגרפיה.
שושן נולד וגדל במושב יתד שבמועצה אזורית אשכול. למד בבית הספר הריאלי שבחיפה והיה חניך הפנימייה הצבאית לפיקוד, בוגר מחזור מ"ו. התגייס לצה"ל בנובמבר 2000, התנדב לצנחנים והתקבל לסיירת צנחנים. לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם בסיירת, והשתתף במבצע מסע בצבעים ובמבצע חומת מגן. עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לסיירת ומונה למפקד צוות, ולקח חלק בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד סיירת הצנחנים. בשנת 2005 יצא לחופשה לקראת לימודים במכללה לפיקוד טקטי. בעודו בחופשה התבקש על ידי מפקד החטיבה, יוסי בכר, לחזור ולהתמנות למפקד פלוגת מסלול בגדוד 101. לאחר שובו ללימודיו פרצה מלחמת לבנון השנייה, הוא קטע את לימודיו, ושובץ כמפקד חפ"ק חטיבת צנחנים במילואים עד לסיום המלחמה.
בסיום לימודיו מונה למפקד פלוגת הכשרות בגדס"ר צנחנים, והוביל את הפלוגה בין היתר במהלך מבצע עופרת יצוקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת החוד בגדוד 202. לאחר מכן היה קצין אג"ם של גדוד 202. בפברואר 2011 מונה למפקד סיירת צנחנים, ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2012. בהמשך שימש כסגן מפקד יחידת מגלן בין השנים 2013–2014, בין היתר במהלך מבצע צוק איתן. לאחר מכן יצא ללימודים בפו"ם.
בשנת 2015 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף חי"ר במא"ש במל"י, ושימש בתפקיד עד שנת 2016. ביוני 2016 מונה למפקד גדוד 101, תפקיד אותו מילא עד 12 ביולי 2018. לאחר מכן שימש כסגן מפקד חטיבת הצנחנים בין השנים 2018–2020. ב-10 באוגוסט 2020 הועלה לדרגת אל"ם וב-18 באוגוסט מונה למפקד חטיבת פארן, ושירת בתפקיד עד 2 בינואר 2022. בשנת 2022 מונה לקצין אג"ם של מפקדת העומק.
חיים אישיים.
שושן מתגורר בקיבוץ במועצה אזורית יואב. נשוי לענבל ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במתמטיקה ותואר שני במנהל עסקים.
אינפיניטי אסנס
אינפיניטי אסנס (באנגלית: Infiniti Essence) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט קופה המוגדרת כמכונית בעלת הנעה היברידית, אשר הוצגה על ידי חטיבת הרכב אינפיניטי, חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית בשנת 2009.
פירוש שמו של הדגם "Essence" מאנגלית לעברית: "מַהוּת".
Down on the Upside
Down on the Upside הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הגראנג' סאונדגארדן שיצא לאור במאי 1996 בחברת התקליטים A&amp;M.
זהו האלבום השני עם הבסיסט בן שפרד שהחליף את היו ימאמוטו החל מהאלבום הקודם. לאחר סיום סיבוב ההופעות של האלבום הקודם שהצליח מאוד, "Superunknown" (שיצא ב-1994), החלה הלהקה לעבוד על אלבום חדש. עיקר הפקתו של אלבום זה נעשה על ידי הלהקה עצמה, והוא נחשב לפחוד כבד ואפל מהאלבומים הקודמים של הלהקה, והוא למעשה אלבום בו הלהקה התנסתה באופי סאונד שונה.
האלבום כיכב בראש מצעדי האלבומים בניו זילנד ואוסטרליה, ובשבוע הבכורה לאחר יציאתו דורג במקום השני במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית, לאחר שמכר מעל ל-200 אלף עותקים.
הלהקה הופיעה בפסטיבל הLollapalooza בשיקגו במופע המרכזי כחלק מסיבוב הופעותיה הבינלאומי לאלבום זה. לאחר אלבום וסיבוב הופעות של אלבום זה, התפרקה הלהקה ופעילותה הופסק במשך 16 שנים, ואלבום האולפן הבא היה רק לאחר איחודה המחודש של הלהקה ב-2012.
אלבום זה מכר בסך הכל כ-1.6 מיליון עותקים בארצות הברית והוא אחד האלבומים הנמכרים של הלהקה.
הקלטת האלבום.
ההקלטות לאלבום זה נערכו בין נובמבר 1995 לפברואר 1996, באולפן "Litho" ובאולפן "Bad Animals" (האולפן בו הקליטה את "Superunkown") בסיאטל, וושינגטון. האולפן "Litho" הוא אולפן ששייך לגיטריסט להקת פרל ג'אם, סטון גוסארד (בו נעזרה הלהקה בהפקת האלבום הקודם). ההפקה לאלבום זה נעשתה ברובה על ידי חברי הלהקה, שהחליטה לעבוד הפעם בהפקה עצמית ללא מפיק מוזיקלי. עיקר הסיבה לכך לפי סולן הלהקה כריס קורנל הוא בכך שמפיק היה גורם ל"דילול יצירתי" של הלהקה והיה לוקח את הסגנון האומנותי של האלבום ביותר מידי כיוונים, ולכן על מנת לעבוד באופן מהיר יותר החליטו לעבוד ללא מפיק. אדם קספר, שעבד עם הלהקה כעוזר מפיק באלבום הקודם - עזר לה להפיק ולמקסס את השירים באלבום.
העבודה על האלבום התחילה עוד לפני כן ביולי 1995. הלהקה הפסיקה את העבודה על מנת להופיע בפסטיבלים האירופיים, שם ניסתה את החומר החדש שלה לקראת תחילת העבודה על האלבום. לאחר מכן נכנסה הלהקה לתקופה של כתיבת השירים במשך כחודש, ואז הקליטה את רוב האלבום באולפן "Litho". באלבום זה באופן כללי ביצעה הלהקה יותר עבודה יחידנית של חברי הלהקה ופחות שיתוף פעולה ביניהם. חברי הלהקה החליטו להשאיר הרבה סאונדים "מלוכלכים" באלבום זה כמו קטעים לא מכוונים של הגיטרות, ורעשי פידבק (סאונדים שאותם המפיקים המוזיקליים בדרך כלל "מנקים" בעריכה). עקב העובדה שעל האלבום עבדה הלהקה ללא מפיק ובקו המוזיקלי שמאפיין אותה בלבד ללא שיתופי פעולה, תיארו חברי הלהקה את העבודה באלבום זה כ"מהירה ויעילה יותר".
רוב החומרים לאלבום נכתבו על ידי סולן הלהקה כריס קורנל ובסיסט הלהקה בן שפרד. לפי פרסומים שונים, כבר בהקלטות לאלבום התגלעו מחלוקות בין הגיטריסט קים ת'איל לבין הסולן קורנל (חילוקי דעות שלאחר מכן גרמו לפירוק הלהקה) באשר לרצונו של קורנל לסטות מהסגנון ה"כבד" שאפיין את האלבומים הקודמים של הלהקה בעוד ת'איל רצה להישאר באותו הסגנון שהפך להיות סימן ההיכר של הלהקה. למעשה יצא כך שתרומתו היחידה של ת'איל לכתיבת האלבום הוא השיר "Never the Machine Forever", השיר האחרון שהקליטה הלהקה.
הנרייטה ריי
הנרייטה אמה רטקליף ריי (באנגלית: Henrietta Emma Ratcliffe Rae; 30 בדצמבר 1859 – 26 בינואר 1928) הייתה ציירת אנגלייה בולטת של התקופה הוויקטוריאנית המאוחרת, שהתמחתה בנושאים קלאסיים, אלגוריים וספרותיים.
ביוגרפיה.
הנרייטה ריי נולדה ב-30 בדצמבר 1859 בהאמרסמית', לונדון, לתומס בורבי ריי, עובד מדינה, ואן אליזה ריי, מוזיקאית, שהיה תלמידו של פליקס מנדלסון. היו להנרייטה שלושה אחים ושלוש אחיות.
הנרייטה ריי החלה ללמוד רשמית בגיל שלוש עשרה, התחנכה בבית הספר לאמנות בקויין סקוור, בבית הספר לאמנות של הת'רלי (כתלמידה הראשונה של בית הספר) ובמוזיאון הבריטי. ריי פנתה לאקדמיה המלכותית לאמנויות לפחות חמש פעמים עד שלבסוף זכתה במלגה של שבע שנים. מוריה שם כללו את סר לורנס אלמה-טדמה, שהשפיע בצורה החזקה ביותר על עבודתה המאוחרת, כמו גם פרנק דיקסי וויליאם פאוול פרית'.