מאז יוני 2015, כל הבנקים - משתתפים ישירים במערכות תשלום בינלאומיות שולחים את כל בקשות ההרשאות המקומיות ברוסיה ומחליפות הודעות סליקה בכרטיסי מערכת התשלומים הבינלאומית של ויזה דרך מרכז התפעול והתשלום של המערכת החדשה.
החל מ-1 באפריל 2015, כל פעולות הבנקים המשתמשים בכרטיסי MasterCard מתבצעות באמצעות עיבוד המערכת.
ביולי 2015, המערכת הלאומית ו-MasterCard התקשרו בהסכם בנושא כרטיסים ממותגים תחת המותגים מיר ומסטרו. בדצמבר 2015 הונפקו כרטיסי מיר-מאסטרו על ידי גזפרומבנק.
NSPK כמעבד השלישי מתכנן ליישם את התהליכים העסקיים הנחוצים עם מערכות תשלום אחרות (JCB, אמריקן אקספרס).
בספטמבר 2016 הסכימו מערכת כרטיסי התשלום הלאומית הרוסית ומערכת התשלומים UnionPay להנפיק כרטיסים בנקאיים משותפים. ההסכם המקביל נחתם ב-14 בספטמבר בשאנגחאי והכרטיסים הראשונים הונפקו ביולי 2017 על ידי בנק החקלאות הרוסי.
מערכת תשלום מהירה.
המערכת מהווה מרכז מבצעי ותפעולי של מערכת התשלומים המהירים (SBP), שהושקה ברוסיה ב-28 בינואר 2019. בחנויות הרוסיות החלו להשתמש ב-SBP מאוגוסט 2019, אז התחילו הבדיקות הראשונות ברשתות השיווק.
אקגרה
קגארה
אקאגרה
טיבור גרגיי
טיבור גרגיי (במקור גרינשטיין, בהונגרית: Gergely Tibor; בודפשט, 2 באוגוסט 1900 – ניו יורק, 13 בינואר 1978) היה צייר וגרפיקאי הונגרי-יהודי-אמריקאי, בעלה של אנה לסנאי.
ביוגרפיה.
גרגיי סיים את בית הספר התיכון בבודפשט, שבמהלכו השתתף בקביעות בישיבות חוג גליליאו והאזין גם להרצאות חוג יום ראשון, שחבריה הקימו את בית הספר החופשי למדעי הרוח בשנת 1917. באותה תקופה שהכיר את חברי חוג יום ראשון הכיר גם את אשתו לעתיד אנה לסנאי. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, גרגיי היה חבר בקומיסריאט העם לחינוך ציבורי, ובעקבות נפילת הרפובליקה היגר עם לסנאי לווינה בירת אוסטריה. הוא נרשם למכללה לאמנויות שימושיות בווינה, שם למד ליטוגרפיה. לאחר מכן הוא הפך לקריקטוריסט בעיתון "Der Wiener Tag", כלומר ה"יום של וינה" ואחריו אייר ספרי סיפורי ילדים שונים (למשל איור ספרו של בלה באלאז' Dar Richtige Himmelblau). בינתיים הוא גם צייר והצליח להציג את עבודותיו בזכות האיגוד הכללי של האגנבונד (Hagenbund). הוא חזר להונגריה בשנת 1931 ולימד בבית הספר לאמנות Atelier and Workshop של דז'ה אורבן. עבודות הגרפיקה שלו פורסמו בכתב העת הספרותי המצולם "מראה" (Tükör). כחבר ב"האגודה החדשה לאמנים" (KUT או KÚT), שהייתה קבוצת אמנים הונגרית שהתחייבה לאמנויות יפות מודרניות, (הקבוצה המשיכה למעשה את דרכה של קבוצת השמונה ופעלה בשנים 1924–1949), הוא הציג את ציוריו במספר הזדמנויות, והציג פעמיים באופן עצמאי; פעם אחת במוזיאון ארנסט ופעם אחת בגלריה טמאש. בעקבות התגברות האנטישמיות בשנת 1939, חקיקת החוקים האנטי יהודיים כמו החוק היהודי הראשון ולאחר מכן השני והשלישי, היגר גרגיי עם אשתו לארצות הברית ומצא בית חדש בניו יורק. כאן עסק גרגיי באיור ספרי ילדים ואיורים רבים שלו פורסמו על ידי הוצאת Western Publishing Co.
Elite Security
Elite Security (ברוסית: Элит Секьюрити) היא חברת אבטחה רוסית שהוקמה בשיתוף ויקטור בודנוב, לשעבר ראש הריגול הנגדי הסובייטי.
החברה קיבלה סיקור תקשורתי נרחב בשנת 2017 על זכייה בחוזה לאבטחת השגרירות האמריקאית במוסקבה.
היסטוריה.
החברה הוקמה כחברה פרטית בשנת 1997 על ידי אולג פופוב יחד עם ויקטור בודנוב ובנו דמיטרי. ויקטור ידוע כבעלי מיעוט לשעבר של לפחות שלושה מסניפי החברה; מהרישומים עולה כי הוא אינו מחזיק עוד באחזקות בעלות. לדברי קומרסאנט, משרדה הראשי של החברה במוסקבה מנוהל על ידי דמיטרי. החברה סירבה להתייחס לחקירה של הניו יורק טיימס באשר לתפקידם הנוכחי של ויקטור ודמיטרי.
ויקטור בודנוב.
כאשר בודנוב החל את דרכו במודיעין הסובייטי בשנות השישים, עבודתו כללה קניית אוכל ומוצרים אחרים לסוכן הכפול קים פילבי. בסוף שנות השישים הוטס בודנוב לבריטניה, שגירשה אותו בשנת 1971 בחשד לריגול למען ברית המועצות. בשנת 1992 הוא פרש כאלוף בשירות הביון החוץ ברוסיה. בראיונות הצהיר בודנוב כי נשיא רוסיה הנוכחי ולדימיר פוטין היה כפוף לו בשנים 1987–1999. בודנוב פרש מריגול בשנת 1992 לאחר שהתעצבן מכיוונה של רוסיה תחת בוריס ילצין ומאז השמיע התפעלות מפוטין וזוכר לו חסד לו על כך "שהציל את רוסיה משלטון הכאוס של ילצין" לדבריו.
חוזה השגרירות האמריקנית.
ביולי 2017 הורה פוטין למשימות הדיפלומטיות האמריקאיות ברוסיה לצמצם את עובדיהם ב-755 עובדים. על מנת להפחית את מספר העובדים, בנובמבר 2017 העניק משרד הרכישות האמריקני חוזה ללא הצעה של 2.8 מיליון דולר לחברת Elite Security לאבטחת שגרירות ארצות הברית במוסקבה והקונסוליות בסנקט פטרבורג, ולדיווסטוק ויקטרינבורג. בעוד נחתים אמריקאים ימשיכו לשמור על משימות דיפלומטיות אמריקאיות, החברה הרוסית תאבטח משימות שקודם לכן טופלו על ידי מאבטחים רוסים מקומיים שהועסקו ישירות על ידי הקונסוליות האמריקאיות. בדרך כלל אין למאבטחים אלה גישה לאזורים מאובטחים ורגישים. בהענקת החוזה ללא הצעה, ארצות הברית הצהירה כי "אף חברה מלבד Elite ושותפותיה לא קבעו וקיבלו רישיון לפעול בכל ארבעת מוקדי המשימה הדיפלומטית של ארצות הברית ברוסיה".
טיוס ג'ונס
טיוס רוברט ג'ונס (באנגלית: Tyus Robert Jones; נולד ב-10 במאי 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
קריירת תיכונים ונבחרות ארצות הברית.
ג'ונס נולד בעיר ברנסוויל הסמוכה למיניאפוליס, מינסוטה. קרוי על שמו של הכדורסלן טיוס אדני, אשר הוביל את קבוצת UCLA לזכייה באליפות טורניר המכללות כשנה לפני הולדתו של ג'ונס. כבר בכיתה ח' בלט ג'ונס ככדורסלן מוכשר, כאשר נבחר לקבוצת הכדורסל של "תיכון אפל ואלי", ואף הצטיין באותה עונה עם ממוצעים של 16.8 נקודות ו-8.1 אסיסטים למשחק. באותה שנה, בגיל 13, קיבל את הצעת המלגה הראשונה שלו, מאוניברסיטת דרום קליפורניה. בשנת 2013 זכה עם קבוצתו באליפות התיכונים של מינסוטה, ובשנה העוקבת, אשר הייתה האחרונה שלו בתיכון, הפסידה הקבוצה לאחר שתי הארכות במשחק הגמר, על אף משחק מצוין של ג'ונס אשר קלע 35 נקודות. בסיום אותה עונה נבחר להשתתף במשחקי מקדונלד'ס אול-אמריקן ונייקי הופ סאמיט, וזכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של מינסוטה ("Minnesota Mr. Basketball").
בשנת 2011 זכה עם נבחרת ארצות הברית הצעירה במדליית הזהב בטורניר אליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 16, ושנה לאחר מכן זכה עמה בגביע העולם בכדורסל עד גיל 17. בשנת 2014 זכה במדליית זהב נוספת בטורניר אליפות האמריקות עד גיל 18. בשלושת הטורנירים רשמה ארצות הברית מאזן מושלם של 18 ניצחונות ללא אף הפסד.
קריירת מכללות.
בשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה כחלק ממחזור שכלל גם את ג'סטיס וינסלו, גרייסון אלן וחברו הטוב ג'אליל אוקפור. לאורך עונתו היחידה בליגת המכללות רשם ממוצעים של 11.8 נקודות ו-5.6 אסיסטים למשחק, והוליך את קבוצתו לצד וינסלו, אוקפור וקווין קוק לזכייה בטורניר אליפות המכללות. במשחק גמר הטורניר מול אוניברסיטת ויסקונסין הוביל את קלעי דיוק עם 23 נקודות, ובסיום המשחק זכה בפרס "השחקן המצטיין של משחק הגמר".
קריירה מקצועית.
מינסוטה טימברוולבס.
בדראפט ה-NBA 2015 נבחר ג'ונס בבחירה ה-24 על ידי קליבלנד קאבלירס, אשר מיד העבירה אותו למינסוטה טימברוולבס בתמורה ל-3 בחירות סיבוב שני בדראפט. במהלך עונת הרוקי שלו נשלח בהשאלה לקבוצת איידהו סטמפיד מליגת הפיתוח של ה-NBA, ובששת משחקיו במדיה קלע 24.7 נקודות ומסר 5.0 אסיסטים בממוצע למשחק. בשתי עונותיו הראשונות עם הטימברוולבס קלע 3.8 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של ריקי רוביו, ובשתי העונות הבאות קלע 5.9 נקודות ומסר 3.7 אסיסטים למשחק כמחליפו של ג'ף טיג.
ממפיס גריזליס.
ביולי 2019, לאחר 4 שנים במינסוטה, חתם ג'ונס בממפיס גריזליס על חוזה ל-3 עונות, בסך כ-28 מיליון דולר.
שחר (הגליל העליון)
שחר הייתה נקודת התיישבות בגליל העליון ליד גוש חלב. המקום יושב בינואר 1949 על ידי גרעין "שחר" של הקיבוץ הדתי, אך אלו עזבו לאחר כשנה ובמקומם התיישבו עולים מטריפולי. באוגוסט 1953 עברו המתיישבים למושב דלתון.
היסטוריה.
גרעין שחר היה גרעין של הקיבוץ הדתי שהורכב מעולי טריפולי, טורקיה ומצרים. היה זה הגרעין הראשון של בני עדות המזרח. הם עברו הכשרה בטירת צבי, כפר עציון וקבוצת יבנה. לאחר ההכשרה, בסוף 1946 הקימו חברי הגרעים, כחמישים במספר, מחנה זמני בנתניה. בשנת 1947 עברו חברי גרעין שחר להתיישבות במקום זמני ליד כפר אתא, שם הם לקחו חלק בלחימה במלחמת העצמאות.
בסוף 1948 התיישבו באופן זמני בכפר ערבי נטוש ליד ביריה ובינואר 1949 התיישבו בנקודת קבע ליד גוש חלב. הקיבוץ קלט חברים נוספים ממרוקו וילידי ארץ ישראל, אך לא החזיק מעמד זמן רב. החורף הקשה של סוף 1950 פגע קשות במשק ובנוסף, רבים מחברי הקבוצה בקשו לחבור אל הוריהם שעלו אז לישראל. כ-25 חברים שבקשו להמשיך במסגרת קיבוצית עברו לבני דרום.
במחצית הראשונה של 1950 עלו למקום 32 משפחות מעולי טריפולי. היישוב הוכלל במועצה אזורית מרום הגליל בעת הקמתה
לאחר שהתברר שקרקעות כפר שחר הוחכרו לאנשים פרטיים עברו המתיישבים באוגוסט 1953 לכפר א-דלאתה הנטוש והקימו בו את מושב דלתון.
היישוב הוקם כחלק מגוש של מושבים דתיים של עדות המזרח בגליל המעליון המזרחי וביניהם פאר עם (חצור) שמוע (עין זיתים?), ביריה, מירון, דישון, שחר שהפכה לדלתון, עלמא וראס אל אחמר (כרם בן זימרה)
נחל קצרין