לפי הנחיותיו של גנרל ניקסון החלו ההכנות לפריצת המצור. ההערכות נעשתה בעיירה עלי אל-גרבי (כ-100 ק"מ במורד החידקל) והוביל אותה לוטננט גנרל פנטון איילמאר. לרשותו של איילמר הועמדו תחילה 3 בריגדות ובהמשך הובאה למקום הדיוויזיה ה-7 של "מירוט" שהועברה מגזרת אירופה.
קרב שייח' סעד.
ב-3 בינואר 1916 יצא כח בריטי, בפיקודו של פנטון איילמאר, לתקוף את קו ההגנה הראשון של הטורקים שהתחפרו בעיירה שייח' סעד. הקרבות נערכו על שתי גדות החידקל ועד ה-9 בינואר הצליחו הבריטים לפרוץ את קו ההגנה הטורקי. ניצחון זה הושג במחיר גבוה של כ-4,300 פצועים וחללים וזאת בזמן שהיחידות הטורקיות נסוגו באופן מסודר לקו ההגנה השני בשפך של ואדי לחידקל. תחת הלחץ של ג'ון ניקסון להמשיך בפריצת הדרך לכות יצא איילמר, זמן קצר לאחר סיום קרב שייח' סעד, לפריצת קו ההגנה השני שנפרס כ-15 ק"מ במעלה הנהר בנקודה שבה מתחבר ערוץ ואדי, שזורם מצפון, לחידקל.
הכוחות המעורבים בקרב ואדי.
צבא בריטניה.
בתחילת 1916, עם הגעת כוחות חדשים לגזרת מסופוטמיה, נבנה כוח חדש שנקרא "קורפוס חידקל" שכלל את כוחות "חיל המשלוח ההודי" וכן את התגבורת (בעיקר הדיוויזיה ה-7). כוח זה, בפיקודו של לוטננט גנרל פנטון איילמאר, החל את המערכה עם כ-13,300 חיילים אולם כוח זה הצטמצם לאחר היקף נפגעים גדול (כ-4,000) בקרב שייח' סעד. הכוח כלל את היחידות הבאות:
הצבא העות'מאני.
הכוח העות'מאני, שעמד מול הצבא הבריטי, התבסס על הארמייה הטורקית ה-6 בפיקודו של קולמר פון דר גולץ. ארמייה זו נחלקה ל-2 קורפוסים:
מהלך קרב ואדי.
תוכנית ההתקפה.
איילמר חילק את כוחותיו לשניים כדלקמן:
מהלך הקרב ב-13 בינואר 1916.
ב-13 בינואר 1916 החלו הכוחות הבריטים להתקדם משייח' סעד לקו העמדות הטורקי אך בגלל ערפל כבד ואיטיות הגעת הארטילריה החלה ההתקפה באיחור. איטיות התנועה הבריטית ביטלה את גורם ההפתעה ואיפשרה לטורקים לגלות את הכוחות האוגפים ולחזק את אגפיהם.
הדיוויזיה ה-28 שתקפה חזיתית סבלה מנפגעים רבים בעוד שהכוחות האוגפים, שחסרו מפות מדויקות של השטח, לא הצליחו לבצע את תוכניתם ונסוגו.
בסיומו של יום הקרב הצליחו הבריטים להשתלט על אזור הואדי אך זה קירב אותם רק במקצת לכות ומחיר ההישג בחללים ופצועים היה גבוה מאוד.
תוצאות הקרב.
על אף כיבוש גזרת הואדי ההתקדמות הקרקעית של הבריטית הייתה קטנה.
נפגעים:
סלים פתאל
סלים פתאל (1930 – 31 במאי 2017) היה עיתונאי ישראלי, קריין ועורך ברשות השידור.
ביוגרפיה.
פתאל נולד ב-1930 בבגדד. ב-1950 והוא בן 20 לערך, עלה לישראל לבדו והתיישב בירושלים. מאוחר יותר הצטרפו אליו בני משפחה נוספים. בשנת 1955 נשא לאישה את לאה.
פתאל למד באוניברסיטה העברית וב-1962 החל לעבוד כקריין בקול ישראל בערבית, ושימש גם כעורך תוכניות רפואה ומדע. עם הקמת הטלוויזיה הישראלית בשנת 1968, מונה לנהל את צוות ההקמה של השידורים בערבית. במסגרת תפקידו עסק באיתור וגיוס עובדים, בין השאר גייס את הבמאי אנטואן סאלח והשחקן ג'ורג' איברהים. אחר כך מונה למנהל מחלקת השידורים בערבית.
בהמשך שימש במשך שנים רבות, בתפקיד מנהל התוכניות בערבית בטלוויזיה הישראלית. על השידורים בערבית אמר:.
ב-1977 הוביל מהלך יחד עם יוסף בראל, להפיכת השידורים בערבית לחטיבה נפרדת בתוך רשות השידור. בינואר 1978, הוקמה החטיבה החדשה, בראל מונה למנהל הטלוויזיה בערבית, ופתאל המשיך בתפקיד מנהל התוכניות.
פתאל כתב וביים גם תוכניות תעודה בעברית ובהן סדרה על ההיסטוריה של יהודי בבל, עליה זכה בפרס.
פתאל כתב שני ספרים, "בסמטאות בגדד", המתעד את קהילת יהודי בגדאד מסוף המאה ה-19 ועד העלייה ההמונית לישראל בשנות ה-50 של המאה ה-20. הספר כולל גם חלק ביוגרפי-משפחתי וזיכרונות נעורים של פתאל. שנתיים אחר כך כתב גם אחיו, בדרי פטל, ספר זיכרונות משלו, "חלומות בטטראן, בגדאד", בו התמקד בעיקר בסיפור שכונת טטראן, הרובע היהודי של בגדד. ספרו השני "צלם בהיכל האקדמיה הישראלית" מתעד את פרטי הפוגרום ביהודי בגדאד ב-1941, הפרהוד.
What Do You Think About the Car?
(בעברית: מה אתה חושב על המכונית?) הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר האנגלי דקלן מקנה. הוא יצא לאור ב-21 ביולי 2017 ברחבי העולם על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
הרכב.
"" הוא אלבום אינדי רוק. ב-2015, בגיל 15, מקנה זכה בתחרות הכישרונות העולים (Emerging Talent Competition) של פסטיבל גלסטונברי, ומייד לאחר מכן החל בכתיבת שירים עבור האלבום, כשעדיין היה בבית הספר. הכתיבה ארכה שנתיים. מקנה סיפר ש"היו שינויים רבים, ואני חושב שאתם יכולים לשמוע את זה בכמה מהשירים שבתקליט. חלק די גדול מהאלבום הוא על שינוי ובלבול". הוא חיבר את רוב האלבום בחדרו, מלבד את "Listen To Your Friends", אותו כתב בלוס אנג'לס. את השיר "Brazil" הוא כתב בגיל 15. "האלבום מספר על היותי עליז וחיובי ולא בהכרח על נושאים שמחים ... זה מה שאני בתור דמות. אני מנסה לא להיות רחוק מדי מנושאים רציניים גם כן. שני הדברים באים ביחד", אמר מקנה. "Paracetamol" נכתב אחרי ששמעתי על התאבדותה של הנערה הטרנסג'נדרית לילה אלקורן ועל הייצוג במדיה של קהילות הלהט"ב באופן כללי.
שם האלבום.
כשמקנה היה בן 4, משפחתו קנתה מכונית טויוטה פריוויה. בסרטון ביתי שתיעד את הרגע, אחותו של מקנה שאלה אותו "דק, מה אתה חושב על המכונית?" והוא ענה "אני חושב שהיא טובה מאוד, ועכשיו אני הולך לשיר את האלבום החדש שלי". שיר הפתיחה של האלבום, "Humongous", כולל בתחילתו את קטע הקול של השיחה הזו.
ביקורת.
אתר Metacritic, שאוסף ביקורות בתחומים שונים ממבקרים מרכזיים ומתאים לכל אחת מהן ערך של ציון מספרי מתוך 100, דיווח על ציון ממוצע של 76 בהתבסס על 9 ביקורות, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". סטפן אקרויד, כתב מגזין "Dork", כינה את האלבום "אחד מהאלבומים הכי חדים ושובי לב של 2017. הוא לא ראוותני – לא ממש – אלא יד מושטת אל עולם בו ישנה ההרגשה שהכול אפשרי". דייב סימפסון מהגרדיאן מכנה את האלבום "פריצת בכורה", ומציין כי "אלה שירי מחאה, אך נשמעים כל דבר חוץ ממכובדים או מיואשים. אלא הם פצצות שטופות שמש רועשות ותוססות שמנתבות את האינדי רוק דרך אהבתו של מקנה לדייוויד בואי ואבבא". תיאה דה גליאר ממגזין "NME" אמר על מקנה, "הוא מקריין את רגשותיו הכמוסים על כל דבר, החל מפוליטיקה ('Isombard') עד ליחס התקשורת להתאבדותה של טרנסג'נדרית ('Paracetamol'), בעדינות ובכישרון. השיר הבולט 'Make Me Your Queen' הוא רגע נדיר של אינטימיות בעוד הוא מקונן על הכאב של אהבה נכזבת, עוד פעם בעדינות ובחוכמה מעבר לשנותיו.
רשימת רצועות.
כל השירים נכתבו על ידי דקלן מקנה, מלבד איפה שמצוין אחרת בסוגריים.
Just Because I'm a Woman
Just Because I'm a Woman (בעברית: רק בגלל שאני אישה) הוא אלבומה השני של הזמרת דולי פרטון, אשר הופץ ב-15 באפריל 1968 על ידי RCA ויקטור. האלבום הופק על ידי בוב פרגוסון. האלבום הגיע למקום ה-22 במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי. שיר הנושא יצא כסינגל היחיד מהאלבום ב-27 במאי 1968 והגיע למקום ה-17 במצעד שירי הקאנטרי.
הצלחה מסחרית.
האלבום הגיע למקום ה-22 בשיאו במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי ונשאר במצעד במשך תשעה שבועות.
תוכן.
שיר הנושא של האלבום הוא שיר פרובוקטיבי בו מדברת הזמרת על כך שבן זוגה מאשים אותה שהיא לא הגיעה למפגשים המיניים שלהם אף על פי שהוא אשם באותה מידה. מילות השיר היו נחשבות לנועזות באותה תקופה שכן בתקופה זו לא היה נהוג לשיר על דברים כאלה. פרטון אמרה כי שיר זה נכתב בהשראת בעלה ששאל אותה עם היא הייתה אם גברים אחרים לפניו. בנוסף באלבום ישנו שיר בשם "The Bridge" אשר גם היה נחשב לשנוי במחלוקת ובו מסופר על אישה שנכנסת להיריון לא מתכונן מגבר אך שהוא מגלה זו הוא נוטש אותה והיא כתוצאה מכך מתאבדת.
Baila Esta Cumbia
Baila Esta Cumbia (בעברית: לרקוד לצלילי הקומביה הזו) הוא שיר של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה, אשר יצא כסינגל השני מתוך אלבומה השני ב-28 באוגוסט 1990 על ידי EMI לטין. השיר הולחן והופק על ידי אחיה א.ב קוונטילה השלישי ועל ידי פיט אסטודילו אשר גם שימש כרקדן הגיבוי שלה. כשם השיר השיר בוא בגנון שיר אפ-טמפו קומביה מקסיקני. אשר זכה לביקורות חיבויות מהמבקרים ששיבחו את השימוש במוזיקת הקומביה והקצב.
השיר קיבל חשיפה בתחנות הרדיו אשר באותה תקופה לא נהגו לנגן מוזיקת קומביה וכתוצאה מכך השיר הפך ללהיט ועם השנים הוא היה נחשב לאחד מהשירים הטובים ביותר בקריירה שלה. השיר הגיע למקום העשירי במצעד המכירות הדיגיטלי של השירים המקסיקנים האזוריים בארצות הברית. בשנת 2005 השיר נכנס מחדש למקום ה-16 במצעד במקום גרסת רמיקס מחודשת שעשה אחיה של הזמרת עם להקתו Kumbia Kings ולמקום ה-44 במצעד השירים הלטינים של בילבורד. עם השנים נעשו לשיר גרסאות כיסוי שונות על ידי מזרים מקסיקניים.
Mentiras
Ya Ves
La Tracalera
אידלי
אִידְלִי (מקאנדה: ಇಡ್ಲಿ) הוא מאכל, סוג של "עוגות אורז" או "קציצות אורז" מלוחות, שמקורו בדרום תת-היבשת ההודית. האידלי מוגש בדרך כלל בארוחת הבוקר באזור דרום הודו וסרי לנקה.
תהליך ההכנה של האידלי מבוסס על אידוי של בלילה המורכבת מעדשים שחורות מותססות ואורז. תהליך התסיסה מפרק את העמילנים כך שתהליך חילוף החומרים של הגוף (המטבוליזם) בעיכול המנה הוא קל יותר.
היסטוריה.