בשנת 1991 הוקם בקנדה כוחות היבשה של האזור המערבי, אשר הפך בשנת 2014 לדיוויזיה השלישית החדשה, אשר משמשת כדיוויזיה מרחבית וכוללת קבוצת בריגדות ממוכנות סדירות תחת פיקודה, יחד עם שתים או שלוש בריגדות מילואים. קבוצת בריגדות ממוכנת כוללת שלושה גדודי חיל רגלים, רגימנט ממוכן, רגימנט ארטילריה ורגימנט הנדסה קרבית וכן גדוד תמיכה, פלוגת קשר ומחלקת משטרה צבאית.
ביארנה ריס
ביארנה ליקגארד ריס (בדנית: Bjarne Lykkegård Riis; נולד ב-3 באפריל 1964) הוא לשעבר רוכב אופני כביש וכיום מנהל ספורטיבי דני. ריס הוא מנצח טור דה פראנס 1996 וזה ההישג הבולט בקריירה שלו, עם ניצחון זה הפך ריס לדני הראשון לנצח במרוץ. הוא ניצח את מרוץ אמסטל גולד ב-1997 והוא אלוף דנמרק ב-1992, 1995 ו-1996. ב-25 במאי 2007, הודה ריס שהשתמש בחומרי אימרוץ במהלך טור דה פראנס 1996, אותו ניצח, בעקבות כך, לא הוכר יותר ריס כמנצח המרוץ. אך ב-יולי 2008, הוחזר לו התואר אך עם דגש על שימושו בחומרי אימרוץ.
ביוגרפיה.
ריס נולד בהרנינג, בנו של ריס, תומאס ניבו ריס היה גם רוכב מקצוען, אך לא הגיע להישגים גדולים.
השנים הראשונות.
ריס החל לרכוב בקבוצת "רולאנד" הבלגית ב-1986, ב-1987 עבר לקבוצת לוקאס, גם היא מבלגיה. תחת שתי הקבוצות לא רשם ריס הישגים גדולים. בשתי העונות הבאות הוא רכב בקבוצת טושיבה ו"סופר יו" הצרפתיות. במדי סופר יו, הוא ניצח קטע בג'ירו ד'איטליה ועזר ללורן פינון לנצח את המרוץ. ריס השתתף לראשונה בטור דה פראנס, כשהוא עוזר לאותו פינון לסיים שני, 8 שניות אחרי גרג למונד.
בשנתיים הבאות רכב בקבוצת קאסטוראמה הצרפתית. אף על כך שריס נטש את המרוץ במהלך הקטע ה-17, בן קבוצתו, תיירי מארי ניצח את הטור כולו. ב-1991, ריס התחרה באליפות העולם שנערכה באותה השנה בשטוטגרט, הוא סיים את המרוץ במקום ה-6. בשנתיים הבאות, רכב ריס בקבוצת "אריאוסטה" האיטלקית. ב-1992 הוא ניצח את אליפות דנמרק. ב-1993, ניצח ריס קטע בודד בג'ירו ד'איטליה. לאחר הג'ירו, ריס השתתף שוב בטור דה פראנס ועשה תחרות דומיננטית כשהוא מנצח את הקטע השביעי במרוץ ומסיים בעשירייה הראשונה בקטעים כמה פעמים נוספות, ריס סיים את המרוץ במקום החמישי שהיה עד כה המיקום הטוב ביותר שלו בגרנד טור, אך בפער גדול של 16:26 דקות ממיגל אינדוראין המנצח. התוצאה הזו היוותה את התוצאה הטובה ביותר של רוכב דני בטור דה פראנס, כשהתוצאה הקודמת הטובה ביותר הייתה המקום השישי של ליף מורטנסן בטור דה פראנס 1971. באליפות העולם, סיים ריס במקום התשיעי.
הניצחון בטור דה פראנס.
ב-1994, עבר ריס לקבוצת "Gewiss - Ballan" האיטלקית. לטור דה פראנס הגיע ריס כשהוא חולה, אך הספיק לנצח את הקטע ה-13 לאחר בריחת סולו. הוא סיים שוב במקום התשיעי באליפות העולם. ב-1995, ריס ניצח בפעם השנייה את אליפות דנמרק. הוא התחרה בטור דה פראנס וערך את ההופעה הטובה ביותר שלו עד כה במרוץ, כשהוא מסיים במקום השלישי, 6:47 דקות ממיגל אינדוראין המנצח. עם הישג זה הפך ריס לדני הראשון לעמוד על הפודיום בטור. לאחר הטור דה פראנס, ניצח ריס את הטור של דנמרק.
לאחר ההופעה המרשימה בטור, חתם ריס בקבוצת טלקום הגרמנית, בה המשיך לרכוב עד סוף הקריירה שלו. ריס חתם בקבוצה במטרה לנצח את הטור דה פראנס. לפני הטור, ניצח את אליפות דנמרק ואת אליפות דנמרק בנגד השעון. בקטע הפרולוג של סיים ריס במקום השישי, 11 שניות אחרי אלכס צילה המנצח. ריס שמר על המקום שלו בעשירייה הראשונה הכללית בקטעים הבאים שהיו מישוריים. בקטע ה-8 שהיה קטע נגד השעון השני במרוץ, סיים ריס במקום השני, 35 שניות אחרי יבגני ברזין המנצח. בעקבות כך עלה למקום השני הכללי, גם אחרי ברזין. בקטע ה-9 שהיה קטע הררי וקצר של 46 קילומטרים, ניצח ריס את השלב ובעקבות כך עלה למקום הראשון הכללי, כשהוא עוקף את ברזין. ריס שמר על הפער שלו בקטעים הבאים, בקטע ה-16, ריס הגדיל את הפער שלו משמעותית לאחר שניצח את השלב. בדירוג הכללי הוא הגדיל את הפער שלו ל-2:42 דקות מאברהם אולנו במקום השני ו-2:54 דקות מטומי רומינגר במקום השלישי. בקטע למחרת שהיה הקטע הארוך ביותר במרוץ (267 קילומטרים), חבר ריס ללורן דופווה משווייץ בקדמת המרוץ, השניים שרדו עד הסיום כשדופווה גובר על ריס בספרינט הסיום אך בתמונת הדירוג הכללי ריס רק הלך והגדיל את הפער שלו, כשבן קבוצתו, יאן אולריך ניצב במקום השני עם פער של 3:59 דקות ורישאר וירנק במקום השלישי עם פער של 4:25 דקות. בקטע ה-20 שהיה נגד השעון, ניצח אולריך את הקטע בפער של 2:18 דקות מריס שסיים רביעי. אך זה לא הספיק לאולריך שנשאר במקום השני עם פער של 1:41 דקות מריס, כשוירנק סוגר את הפודיום במקום השלישי בפער של 4:37 דקות. בעקבות כך ניצח את המרוץ והפך לדני הראשון שמנצח את הטור דה פראנס וגרנד טור בכללי, הוא גם סיים שני בקטגוריית ההרים ושביעי בקטגוריית הנקודות. לאחר הטור, נכלל בסגל דנמרק לאולימפיאדת אטלנטה, הוא סיים במקום ה-87 את מרוץ הכביש ובמקום ה-16 את מרוץ נגד השעון. באוקטובר ניצח ריס את המרוץ החד יומי "קופה סאבטיני" וסיים במקום ה-10 באליפות העולם.
ב-1997, ניצח ריס את הקלאסיקה מרוץ אמסטל גולד. ריס הגיע לטור דה פראנס באותה שנה כפייבוריט לניצחון בעקבות ניצחונו בשנה שעברה, אך הראה יכולת ירודה לאורך כל המרוץ כשבן קבוצתו יאן אולריך מראה יכולת הרבה יותר טובה, לבסוף אולריך גם ניצח את המרוץ בפער של 26:34 דקות מריס במקום השביעי.
בטור דה פראנס 1998, ריס כבר שימש כפועל של אולריך שסיים במקום השני. בעוד ריס מסיים במקום ה-11. בעונת 1999 ריס לא השיג הישגים בולטים, אך במהלך הטור דה סוויס התרסק וסבל מפציעות שונות שאילצו אותו לפרוש בשנת 2000, בגיל 36.
קריירה כמנהל ספורטיבי.
לאחר הפרישה החליט ריס להתחיל לפתח קריירה בתור מנהל ספורטיבי ועבר לקבוצת CSC הדנית, בה שימש כמנג'ר עד שנת 2016. הישגיה הבולטים של הקבוצה תחת ריס היו הניצחון של איוואן באסו בג'ירו ד'איטליה 2006, טור דה פראנס 2008 עם קרלוס סאסטרה, טור דה פראנס 2010 עם אנדי שלק ווואלטה אספנייה 2012 עם אלברטו קונטדור. כיום ריס הוא המנהל הספורטיבי של קבוצת NTT Pro Cycling.
פרשיות סימום.
לאחר שאריק צאבל, רולף אלדאג, ברט דיץ, כריסטיאן הן ואודו בולטס (שותפיו לקבוצה כרוכבים בטלקום) הודו בשימוש ב-EPO ב-2007, גם ריס בעצמו הודה בכך שעשה "טעויות" בעברו ונטל בין השנים 1993–1998 קורטיזון, EPO והורמון גדילה. ריס אף אמר שהוא קנה והזריק EPO בעצמו ושהמנהל הספורטיבי של טלקום, וולטר גודפורט, העמיד פנים שהוא לא שם לב לכך. בעקבות כך, ב-25 במאי 2007 הופסק להיות מוכר על ידי מארגני המרוץ כמנצח הטור. ביולי 2008 התואר הוחזר לו, אך עם דגש על שימוש בולט בסמים.
מפעל העשרה
תחרות העשרה היא תחרות שחייה ארצית בהשתתפות טובי שחייני "מכבי" מישראל, שנערכה אחת לשנה בבריכת גלי גיל ברמת גן. משנת 1949 ועד לשנת 1979 היא נערכה באופן סדיר, ואחר כך עוד מספר פעמים. משנת 1968 החלו להשתתף גם שחייני "הפועל". התחרות נערכה לזכרם של עשרה משחייני ברית מכבים עתיד ומכבי שנפלו במלחמת העצמאות. בתחרות נערכו עשרה משחים כולל משחק כדורמים, כל אחד מוקדש לזכרו של כל נופל, במשחה שבו הוא הצטיין. נוסף לכך, נערך משחה שליחים 10x50 מטר.
היסטוריה.
לראשונה נערכה התחרות ב-21 באוגוסט 1949 בבריכת גלי גיל ברמת גן בניהולה של משפחת רוטשטיין שבנם עמנואל רוטשטיין נפל במלחמה. למנצחים הוענקו גביעים.
שובי לביתך
שובי לביתך הוא פזמון שכתבה דליה רביקוביץ, והלחין וביצע שם טוב לוי. השיר יצא לאור בשנת 1981.
רקע.
השיר נכתב על ידי רביקוביץ ללחן שכתב לוי קודם לכן, והשיר לא הופיע באף ספר משיריה. השיר נכלל באלבום הסולו השני של לוי "התעוררות", שיצא ב-1981.
בשנת 1984 חוה אלברשטיין ביצעה גרסת כיסוי לשיר כחלק מאלבומה "אבק של כוכבים".
בשיר פנייה של דובר או דוברת לאישה או לילדה. הנמענת פצועה ומיוסרת, דפוס דומיננטי בשירתה של רביקוביץ. הנמענת מקבלת מן הדובר שלל הנחיות במטרה לגאול את נפשה המיוסרת, ובהן "האזיני לקולות", "שאי עין למרום", ו"שובי לביתך".
עם לחנו הנוגה, השיר נכלל ברפטואר שירים המושרים בימי זיכרון.
בשנת 2008 ביצעה דנה ברגר חידוש לשיר עבור האלבום "עבודה עברית" בעיבוד רוקיסטי. הזמרת נתנאלה ביצעה גרסת כיסוי לשיר. היא הקליטה אותו עבור אלבום האוסף שלה "גבוה", שיצא בשנת 2014.
מסגד מרים
מסגד מרים (באנגלית: Mosque Maryam) בעיר שיקגו שבאילינוי, ארצות הברית הוא המרכז הארצי של ארגון אומת האסלאם ומקום המושב של מטהו.
המסגד.
מסגד מרים ממוקם בדרום-מזרח שיקגו, כקילומטר מחוף ימת מישיגן. במקור שימש המבנה את הכנסייה היוונית אורתודוקסית של קונסטנטין והלנה הקדושים, עד אשר הועתק מקום הכנסייה לאחד מפרברי שיקגו. אלייז'ה מוחמד, מנהיג ארגון אומת האסלאם בעבר, רכש את המבנה בשנת 1972. מנהיג הארגון הנוכחי לואיס פרחאן הפך את המבנה למסגד ב-1988. הוא נקרא על שם מרים, אם ישו. לטענת פרחאן הלווה מנהיג לוב מועמר קדאפי לאלייז'ה מוחמד סכום של שלושה מיליון דולר לשם הסבת הכנסייה לשעבר למסגד.
האולם הראשי של המסגד היה בעבר אולם התווך של הכנסייה. כיפה מעטרת את גג הבניין ובמרכזה מופיעה הכתובת Allah is the greatest, היא התכביר. בארבעת עברי הכיפה נרשם חלק מן השהאדה, There is no God but Allah. מסביב לכיפה נרשם חלק מסורת א-נוּר, הפרק העשרים וארבעה בקוראן. במסגד אין מינרט.
בסמוך למסגד ממוקמת אוניברסיטת מוחמד האסלאמית, שהיא בית ספר לילדים ונערים משני המינים מגיל הגן ועד כתה יב'.
נתנאל (זמר)