בשנת 2003 החל לצאת עם מעצבת התכשיטים האמריקאית-יהודייה ג'ניפר מאייר, בתו של המנכ"ל הקודם של אולפני יוניברסל רון מאייר. השניים התארסו באפריל 2006 ונישאו ב-3 בספטמבר 2007 בהוואי. יש להם שני ילדים משותפים; בת (נולדה ב-10 בנובמבר 2006) ובן (נולד ב-8 במאי 2009). בשנת 2016 השניים נפרדו לאחר 13 שנות זוגיות, ובשנת 2020 הגישה מאייר בקשה לגירושין שנכנסו לתוקף ב-2021.
מגווייר היה צמחוני מגיל 18, ובשנת 2009 הפך לטבעוני. הוא ידוע כחובב משחקי פוקר וכדורסל.
במרץ 2012, מגווייר ביקר בישראל והוא הגיע עם אשתו לשעבר מאייר וילדיהם, בשביל בר המצווה של קרובי משפחתה של אשתו, ואף ביקרו בכותל. לאחר מכן, מגווייר ביקר במרכז הפיתוח של אפליקציית הסלולר הישראלית mobli שבה נכנס כשותף.
רבקה אהרנסון
רבקה אהרנסון (1892–1981) הייתה בתם הצעירה של מלכה ואפרים אהרנסון, ממייסדי זכרון יעקב, ואחותם של האגרונום אהרן אהרנסון, מייסד ומפקד ארגון הריגול ניל"י, ושל שרה, אלכסנדר, צבי ושמואל אהרנסון. היא הייתה לפי טענתה ארוסתו של אבשלום פיינברג, שלפני שנרצח, היה אף הוא פעיל מרכזי בארגון ניל"י.
ביוגרפיה.
בראשית מלחמת העולם הראשונה עזבה עם אחיה אלכסנדר את ארץ ישראל, ועד אחרי המלחמה למדה ופעלה בארצות הברית. כפי הנראה, בזמן שהותה בארצות הברית היא התארסה עם יהודי אמריקאי בשם מקס לבנטל, אירוסים שבוטלו לאחר חזרתה לארץ. בתקופת המנדט הבריטי הקימה אהרנסון (יחד עם אחיה אלכסנדר) בבית המשפחה הישן בזכרון יעקב את מוזיאון "בית אהרנסון", וניהלה אותו עד מותה ב-1981.
אהרנסון לא התחתנה ולא היו לה צאצאים. היא ציוותה בצוואתה לייעד חלק מאדמות המשפחה שבלב המושבה זכרון יעקב להקמת בית אבות ולמוסדות ציבור אחרים (שחלקם אכן הוקמו ופועלים). כמו כן, ביקשה להעביר את המורשת החקלאית לדורות הבאים, ועל שמה נקראה חווה חקלאית ערוגות רבקה. בשנותיה האחרונות שימשה אהרנסון כשומרת הגחלת של מורשת ניל"י וייצגה אותה בציבור. כך, למשל, כאשר העניק הנשיא זלמן שזר את עיטור לוחמי המדינה בפעם הראשונה, ל-150 מן הזכאים לו, אנשי השומר, ניל"י, המחתרות והפרטיזנים, הייתה אהרנסון בין הבולטים שבמקבלי העיטור.
ב-1986 התפרסם השיר "אלף נשיקות", בביצוע יהורם גאון, שכתבה מירית שם אור והלחין צביקה פיק, המבוסס על מכתבו של אבשלום פיינברג שנכתב במרץ 1911 ושלטענת רבקה אהרנסון נכתב אליה, על אף שעל פי ממצאים ובדיקות שנערכו נכתבה הבלדה כחודשיים לפני שאבשלום הכיר את רבקה. הצלחת השיר הביאה לעניין רב ומחודש בדמותה של אהרנסון, וביחסיה עם פיינברג. כך היה גם עם הוצאתו לאור ב-2009 של הספר "אות מאבשלום" מאת נאוה מקמל-עתיר, רומן היסטורי המבוסס על דמותו של אבשלום פיינברג. אהרנסון ניהלה יומן, וכן התכתבות מסועפת עם אישים רבים ברחבי העולם, ובמיוחד עם אחיה אלכסנדר. מסמכים אלו נשמרים כיום ב"חטיבת רבקה אהרנסון" בארכיון בית אהרנסון, אך אינם פתוחים לקהל, שכן חלקם עוסקים באישים שעודם בחיים.
שקד (ישוב)
תומס גריג מסריק
אוקיאנוגרפיה פיסיקלית
צוואר
צוואר הוא איבר בגוף הנמצא בין החזה לגולגולת. בצוואר עוברים מספר מבנים אנטומיים חשובים, ובהם עמוד השדרה שמחזיק את הגולגולת בעזרת החוליה הראשונה (C1), הוושט שמאפשר את מעבר המזון מהפה אל מערכת העיכול, דרכי האוויר - בית הקול (larynx), קנה הנשימה.
בצוואר מספר שרירים שתפקידם העיקרי הוא החזקת הצוואר וסיבוב הראש. רוב הצוואר מעוצבב בעזרת צביר העצבים הצווארי וחלק ממנו מעוצבב בעזרת עצבי הגולגולת (מכונים גם עצבים קרניאליים).
גרון.
בתוך הצוואר ממוקם הגרון, שהוא הפרוזדור לכניסת חמצן לריאות ומזון למערכת העיכול.
גרגרת.
פיקת הגרון או פִּקַּת הַגַּרְגֶּרֶת, היא החלק הקדמי הבולט של תיבת הקול. זהו חלק מהגרון בו נמצאים מיתרי הקול והוא ממלא תפקיד חשוב בנשימה ובבליעה. זוהי בליטה סחוסית, המתפתחת בגיל ההתבגרות בעיקר אצל בנים אך נמצאת גם אצל נשים בממדים הרבה יותר קטנים מגברים.
פיתול צוואר.
פיתול צוואר הוא מנח אסימטרי של הצוואר. הפיתול יכול להתבטא בגוף כהטייה צידית של הצוואר והראש, כסיבוב הצוואר והראש, או כשילוב של השניים. קיימות למעלה מ-30 סיבות שונות לפיתול צווארי. חלקן נובעות מסיבות נוירולוגיות, חלקן גנטיות או סביבתיות. הטיפול הנפוץ לתופעה הוא פיזיותרפיה של הצוואר.
יעל תמיר
שירי מימון (אלבום)
שירי מימון הוא אלבום הבכורה של הזמרת שירי מימון.
שירי מימון - האלבום.
מאז סיום התחרות כוכב נולד (2003) בה מימון הגיעה למקום שני אחרי נינט טייב, הוחתמה מימון לחברת התקליטים הליקון והתחילה לאסוף חומרים לאלבום הבכורה שלה. הסינגל הראשון מהדיסק, "עד שתבין אותי", יצא בנובמבר 2004 הולחן ונכתב על ידי הזמרת בתי, שהכירה את שירי דרך סוכנות הליקון בה שתיהן חתומות. השיר זכה להצלחה בינונית ומימון הופיע איתו בתוכניות טלוויזיה ובפסטיבלים שונים. השיר המצליח ביותר בהאלבום הוא הסינגל השני, "השקט שנשאר", אותו שרה מימון באירוויזיון 2005 והגיעה למקום הרביעי בגמר. השיר זכה לתואר שיר השנה מטעם רשת ג' ותחנות רדיו נוספות, וכן היה לשיר המושמע ביותר ברדיו הישראלי לשנת 2005. לשיר הופק קליפ מושקע שצולם בין היתר בנמל התעופה בן-גוריון, אשר היה מן המשודרים ביותר בערוץ 24 ושודר מעל 80 יום בתוכנית "המבוקשים" (תוכנית המצעד היומי של הערוץ) ואף זכה להגיע למקום הראשון מספר פעמים. הקליפ עצמו נכלל בדיסק כרצועת בונוס. הסינגל השלישי הוא "אהבה קטנה" שיצא ביולי 2005, כחודש וחצי לפני יציאת האלבום, גם לו הופק קליפ. השיר זכה לתואר "שיר השנה" לשנת 2005 ברדיו לב המדינה. הסינגל הוא גרסה חדשה לשיר שבוצע על ידי טלי גיחון והיה ל"שיר השבוע". לדברי יוצר השיר הוא כתב את השיר עוד כשהיה בשירותו הצבאי ביחד עם גיחון ונתן לה להקליט אותו כסקיצה. גיחון לאחר סיום שירותה הצבאי פתחה במסע יחסי ציבור וחילקה את השיר לתחנות רדיו שונות וכך הגיעה להשמעה ברדיו "לב המדינה". דניאל, שלא ידע על כך נתן את השיר למימון. לשיר צולם קליפ מבוים וזכה להיות במקום הראשון במצעד "המבוקשים" יותר משבוע. הקליפ היה במקום הראשון שבועיים ברציפות במצעד הקליפים ב־MTV בתוכנית "WORLD CHART EXPRESS" של אירופה, ואחר כך התמקם במקום הרביעי. הסינגל הרביעי מהאלבום הוא "כמה פעמים" שיצא באוקטובר 2005, כחודש אחרי יציאת הדיסק. הסינגל החמישי מהאלבום הוא "לאן שלא תלכי", שיצא בינואר 2006. השירים "אותך" ו-"מרחוק" הם שירים רוסיים במקור, שמנהליה של מימון הציעו לה לעבד ולשיר בעברית. "זמן של חסד" גם הוא לא שיר מקורי של מימון, במקור הוא שיר איטלקי שהולחן על ידי המלחינים Philippe Leon Garilli, Alessia Aquilani. את השיר "מרחוק" שרה מימון עם הזמר אייל שחר (לשעבר חבר להקת היי פייב הישראלית) שהיה גם שותף בכתיבת השיר "השקט שנשאר", "מרחוק" ו-"אותך".
האלבום זכה להצלחה והגיע כעבור חצי שנה מרגע שיחרורו למעמד "אלבום זהב".
האלבום יצא גם בפורמט של נגן חדשני - MP3 חוקי בשם musicpump.
המשתתפים באלבום.
פסנתר: חגי מזרחי
בס: טל לוי
קלידים: פיני ארונבייב, בועז וולף
תכנותים: פיני ארונבייב
ייעוץ אמנותי: גדי גידור
ייעוץ אמנותי בשירים 2, 12: חיים רייכטל
עריכה דיגיטלית: יועד נבו TOWN HOUSE
Cyanobacteria
הסכסוך הישראלי-פלסטינאי
ציאנובקטריה
חניבעל לקטר
ד"ר חניבעל "הקניבל" לקטר (באנגלית: Hannibal Lecter), דמות בדיונית של רוצח סדרתי, יציר רוחו של הסופר האמריקאי תומאס האריס. רוצחים סדרתיים אמיתיים כמו אלברט פיש, אד גין וטד בנדי שימשו כהשראה לדמותו.
לקטר, פסיכיאטר במקצועו, גאון וסוציופט המבצע רציחות להנאתו ללא רחמים, ללא נקיפות מצפון, ללא רגשות אשם ומבלי להתחשב בחוקי החברה. בנוסף לכך, ד"ר לקטר הוא גם קניבל המכין לעצמו מטעמים מאיברי קורבנותיו.
ד"ר חניבעל לקטר הופיע בארבעה מתוך חמשת ספריו של תומאס האריס, "דרקון אדום" (1981), "שתיקת הכבשים" (1988) "חניבעל" (1999) ו"" (2006). כמו כן הופיעה דמותו של לקטר בסרטים המבוססים על אותם ספרים. בשני הספרים הראשונים "דרקון אדום" ו"שתיקת הכבשים" ד"ר לקטר איננו גיבור הספרים, אלא מופיע ברקע, אולם דמותו דומיננטית בהם. בספר השלישי "חניבעל" וברביעי "חניבעל מקור הרוע" קוּדם ד"ר לקטר לקדמת הבמה והפך לגיבור הספרים.
בארצות הברית הפכה דמותו של ד"ר לקטר למושג בתחום התרבות הפופולרית. כל שלושת הספרים הועלו על מסך הקולנוע והפכו להצלחה קופתית ו"שתיקת הכבשים" זכה אף למספר פרסי אוסקר. דמותו של ד"ר לקטר גולמה בשלושת הסרטים על ידי השחקן אנתוני הופקינס, שהצליח לעצב את דמותו המהפנטת והמפחידה של הגאון הרצחני באופן מרשים. ב - 2013 הופקה סדרת טלוויזיה המכונה "חניבעל". הסדרה הופקה ופותחה על ידי בריאן פולר ואת חניבעל מגלם השחקן הדֶני זוכה פרס המשחק בפסטיבל קאן 2012, מדס מיקלסן. דמותו של חניבעל לקטר דורגה על ידי דאג ווקר מהאתר "ערוץ אחלה" במקום השמיני מתוך "11 התפקידים המפחידים ביותר".
עלילה.
דרקון אדום.
"דרקון אדום" הוא סיפורו של רוצח סדרתי, העובד במעבדה לפיתוח סרטי צילום, מהם הוא שואב פרטים על קורבנות פוטנציאליים, חודר לבתיהם ורוצח את כל יושביהם. סוכן ה-FBI, המנסה לאתר את הרוצח, פונה לד"ר לקטר, הכלוא בכלא על רציחותיו הוא, על מנת להיעזר הן בכישוריו כפסיכיאטר והן ב"ניסיונו" כרוצח סדרתי, על מנת לפענח את התעלומה. בה בעת הרוצח עצמו מצליח ליצור קשר עם ד"ר לקטר ולהתייעץ עמו. ד"ר לקטר משחק משחק כפול עם שני הפונים.
שתיקת הכבשים.