ניגוני חב"ד רבים מושרים גם מחוץ לחוגי חב"ד, כמו ארבע בבות, אלי אתה, צמאה לך נפשי ועוד. אחת הסיבות לקליטת הניגונים מחוץ לחסידות היא בכך שחב"ד מפיצה את ניגוניה בקלטות, והייתה מהחלוצות בעניין. כמו כן אברהם פריד, זמר חרדי פופולרי וחסיד חב"ד בעצמו הוציא מספר תקליטים של ניגוני חב"ד, דבר שגרם לפרסום הניגונים בציבור הדתי והחרדי. תקליטורים נוספים לניגוני חב"ד יצאו בשלבים מוקדמים, בהם מונה רוזנבלום בתקליט "נעימות חב"ד" ועוד.
בשנת 2011 התחיל המלחין משה לאופר בפרויקט משה לאופר מנגן חב"ד שמטרתו להנגיש את ניגוני חב"ד לציבור הרחב, בעטיפה מוזיקלית עדכנית, עד 2020 יצאו ארבעה אלבומים, באלבומים שרים אמנים ידועים כגון מנדי ג'רופי, יוני שלמה, אלי מרקוס, צודיק גרינוולד ועוד.
הניגון "ופרצת" הופיע באלבום קפה אצל ברטה כשיר עממי. ניגון לחסידי הצמח צדק התפרסם ב-2011 כניגון שמחה מהיר, אף על פי שבחב"ד נהוג לנגן אותו בקצב איטי מאוד. ניגונים ישנים היו מושרים בראשית המדינה גם על ידי חוגים חילוניים, כגון השיר "שכב בני" בלחנו של שלום חריטונוב ועוד.
סדרת אלבומים של ניגוני חב"ד בשם "צמאה" החלה לצאת משנת 2015, ביוזמת ארגון "תורת חב"ד לבני הישיבות" ובהפקת המוזיקאי נאור כרמי. בביצוע הניגונים השתתפו זמרים ואמנים ידועים, דתיים וחילונים, ביניהם רמי קלינשטיין, אהוד בנאי, אביתר בנאי, אברהם פריד, ברי סחרוף ודוד ד'אור. עד כה (2022) יצאו לאור 6 אלבומים: האלבום צמאה של ניגוני הרבי מנחם מנדל שניאורסון (2015), אלבום צמאה 2 של ניגוני בעל התניא (2015), אלבום צמאה 3 הכולל ניגוני חב"ד על ספר התהילים (2016), אלבום צמאה 4 הכולל ניגוני חב"ד שהולחנו למילים מן התפילה, אלבום צמאה 5 לניגוני נשמה ואלבום צמאה 6 המשך ניגוני נשמחה. שלושת האלבומים הראשונים הגיעו למעמד של אלבום פלטינה.
לחיים טיש הוציאו 2 אלבומים של ניגוני חב"ד, וכך גם הלב והמעיין.
מדי שנה בי"ט בכסלו חג הגאולה, מאז העשור הראשון של המאה ה-21 מתקיימים מופעי צמאה במשך כמה ימים בבנייני האומה.
איכמן
פאהארי
פאהארי (Pahari וגם Pahaari) היא שפה המדוברת בצפון הודו. אחת משתי השפות הרשמיות בהימאצ'ל פרדש, ומדוברת גם באוטר פרדש, פנג'אב, וכן בנפאל ופקיסטן. כוללת מגוון ניבים. הפירוש המילולי של המילה פאהאר בשפת פאהארי הוא "הר", להזכיר את מקום היווצרות השפה - הרי ההימלאיה, בהינדי ובשפות אחרות המדוברות בהודו פירוש המילה פאהארי הוא "שפת אנשי ההרים".
השפה מחולקת לשלושה ניבים עיקריים, המזרחי שבנפאל, המרכזי באוטר פרדש והמערבי בהימאצ'ל פרדש.
האינקוויזיציה הפורטוגזית
האינקוויזיציה הפורטוגזית הייתה מוסד חקירותיהם של הקתולי, האמון על מימוש וביצוע חוקי הנצרות הקתולית, חינוך, המרה וכן היה שותף ברדיפת מיעוטים דתיים. האינקוויזיציה הפורטוגזית התקיימה בפורטוגל בין 1536 ל-1821. עם זאת, יש הטוענים כי למרות שתחילתה הרשמית ב-1536, הרי שיהודי פורטוגל והאנוסים נרדפו החל מגירוש פורטוגל ב-1497; ובנוסף, שחלק ממגורשי ספרד הגיעו לפורטוגל בתקופה שבין "החלטת אלהמברה" לגרשם ועד לגירוש יהודי פורטוגל.
מעשי האינקוויזיציה הפורטוגזית ידועים פחות משל מקבילתה, האינקוויזיציה הספרדית, מאחר שאנגליה, בה נערך רוב המחקר ההיסטורי על אותה תקופה, בחרה להצניע את חלקה של פורטוגל, בעלת בריתה באותן שנים, ולהדגיש את עוולותיה של ספרד, אויבתה.
היסטוריה.
האינקוויזיציה הפורטוגזית נוסדה ב-1536 לבקשת ז'ואו השלישי, מלך פורטוגל. עוד קודם לכן, ב-1515, ביקש מנואל הראשון, מלך פורטוגל, לכונן אינקוויזיציה, אך נתקל בסירוב מצד האפיפיור. האינקוויזיטור הראשי הראשון היה החשמן אנריקה, לימים אנריקה, מלך פורטוגל.
טקס האוטו דה פה הראשון בפורטוגל נערך ב-1540. בדומה לאינקוויזיציה הספרדית, עסקה זו הפורטוגזית ברדיפת מומרים שלא נענו לכל דרישותיה של הנצרות הקתולית. האינקוויזיציה הפורטוגזית פשטה גם אל מושבותיה של פורטוגל, ביניהן ברזיל, כף ורדה וגואה, והייתה בעלת הסמכות לחקור ולשפוט בעניינים הנוגעים לכנסייה הקתולית. במושבה הפורטוגזית של גואה פעלה החל מ-1560 האינקוויזיציה של גואה, נגד יהודים והינדים. סמכויותיה של האינקוויזיציה נגעו גם לצנזורה של ספרים, ציד מכשפות, ביגמיה וכיוצא בזה. כתוצאה מהצנזורה התרבותית שהנהיגה האינקוויזיציה הפורטוגזית, תוך דעיכת האימפריה הפורטוגזית, הפכה פורטוגל לנחשלת מבחינה תרבותית ביחס למדינות אחרות במערב אירופה.
דוגמה לדיכוי תרבותי זה - המקרה של הכומר הישועי הברזילאי אשר הדגים ב-1709 את עקרונות העילוי של בלוני אוויר חם והצליח לגרום לבלון כדורי לרחף בתוככי מבנה בית הודו בליסבון. עקב כך נאלץ דה גוזמאו להימלט מפורטוגל לספרד, מאימת האשמתו בידי האינקוויזיציה הפורטוגזית במעשי קוסמות (דה גוזמאו הוא אחת הדמויות בספרו של סאראמאגו "דברי ימי המנזר").
על פי מחקריו של ההיסטוריון הנרי צ'ארלס לי, כ-1,175 איש הועלו על המוקד; אך חלק מן הפרוטוקולים חסרים, ולכן ייתכן כי המספר גבוה במעט.
האינקוויזיציה באתיופיה.
בשנת 1612 קיבל על עצמו סוסניוס, קיסר אתיופיה את האמונה הקתולית בסתר בהשפעת פדרו פאיש. בשנת 1622 הצהיר הקיסר על אמונתו הקתולית בגלוי, בניגוד לעצתו של פאיש, לאחר שראה בניצחונותיו הצבאיים המכריעים אות שמימי כי כוונתו רצויה. באותה שנה נפטר פאיש והפטריארך הקתולי שנשלח במקומו, אפונסו מנדש, מיהר לכפות שורה של תיקונים דתיים מחמירים שעוררו את חמת הציבור. בין היתר הורה מנדש לבטל את מנוחת השבת, להסמיך מחדש את כל הכמרים בכנסייה האתיופית, לקדש מחדש את כל הכנסיות, להכניס לתוכן צלמים של קדושים נוצרים ולהוציא מתוכן גופות של נכבדי הכנסייה האתיופית משנים עברו. לראשונה בתולדות אתיופיה הכריזה הכנסייה האתיופית על הקיסר ככופר והכריזה על מרד גלוי נגדו. במשך עשר שנים דיכא הקיסר מרידות בכל רחבי הממלכה, בסיוע רובאים ותותחנים מפורטוגל. בטבח באתיופיה, בשונה מאחיו בפורטוגל, לא היו חקירות אלא טבח שיטתי של מתנגדי הקיסר, נוצריים ויהודים גם יחד. המטרה הייתה השמדה מוחלטת ומי שרצה להינצל פנה לכמרים הקתוליים שינצרו אותו. בכך הפורטוגזים הצליחו להפיץ את האנטישמיות האירופית לאתיופיה ויחד עם האנטישמיות האתיופית המסורתית יצרו זן חדש של שנאה חסרת רחמים.
בשנת 1624 הובקעו מערכי ההגנה של מבצרי ביתא ישראל בהרי סאמיאן והממלכה היהודית נפלה. המלך גדעון הרביעי הוגלה והוצא להורג וכתבי הקודש היהודיים הועלו באש. טבח זה מהווה נקודת מפנה בתולדות יהודי אתיופיה, שכן עד אז הצליחו היהודים לשמור על עצמאות מדינית ופולחנית, גם מול איומים צבאיים חמורים ב. בשנת 1632 יצא הקיסר סוסניוס לאדמות הגפנים (ויינה דגה), שם הכריע צבא גדול של מושל מחוז וג המורד. המושל נהרג, לצד מפקדים רבים וכשמונת אלפים לוחמים. "המלך השמיד את לוחמיו הרבים", מציינת הכברה נגסת, ונמלא חרטה על המחיר הכבד שגבו המחלוקות הדתיות. באבלו, הכריז הקיסר:
מחצר הקיסר יצאה ההצהרה הרשמית:
סוסניוס התכוון לאפשר לאמונה הקודמת להתקיים לצד האמונה הקתולית בה החזיק, כפי שנהג בראשית ימי כהונתו, אך בנו פאסיל גירש את היישועים מאתיופיה. כך החלה תקופת התחייה האתיופית, לאחר 11 שנות אינקוויזיציה אתיופית בלבד, ונוצר שיח בין-דתי בין היהודים לנוצרים באתיופיה.
מבנה.
בדומה למקבילתה הספרדית, גם בפורטוגל הייתה האינקוויזיציה כפופה למלך. בראש האינקוויזיציה עמד האינקוויזיטור הראשי, שמונה בידי האפיפיור אך נבחר בידי המלך, ונמנה תמיד על משפחת המלוכה. בתי משפט של האינקוויזיציה היו בליסבון, קוימברה ואבורה.
דייויד סקוט
מייקל מריון לואיס
תנור פיזיקלי
ג'ון פליקס אנתוני סינה ג'וניור
לשון עברית
כתיב מנוקד
אבולוציה מתכנסת
אֵבוֹלוּצְיָה מִתְכַּנֶּסֶת היא התפתחות מאפיינים דומים באופן שטחי, אצל יצורים ממוצא שונה ובאופן בלתי תלוי זה בזה. אבולוציה מתכנסת נוצרת כאשר על יצורים שאינם קרובים זה לזה מבחינה סיסטמטית פועלים לחצי ברירה חזקים ודומים. ככל שסביבת החיים קיצונית יותר, וככל שחולף זמן רב יותר שבמהלכו חשופים היצורים לתנאי הסביבה הקשים, כך רב הסיכוי להיווצרות של התכנסות בתכונותיהם והן נעשות דומות. בעינוף נכללת האבולוציה המתכנסת תחת הגדרת ההומופלסיה.
אבולוציה מתכנסת נבדלת מאבולוציה מתבדרת, שבה מין מתפצל למינים שונים כשנוצרות בקבוצות שונות תכונות המתרחקות זו מזו עם הזמן.
סוג מסוים של התכנסות אבולוציונית היא התכנסות מורפולוגית, שבה צורת הגוף, או איברים מסוימים, של יצורים שונים נהיית דומה בשל לחצי ברירה דומים. לאיברים השונים ש"מתכנסים" ונהיים דומים בצורתם ותפקודם קוראים מבנים אנלוגיים, לעומת מבנים הומולוגיים שמוצאם זהה, אך בשל לחצי ברירה שונים, השתנו במהלך האבולוציה.
התכנסות (מתמטיקה)
אד ויטן
דב ויסגלס
דב (דוּבּי) ויסגלס (נולד ב-4 באוקטובר 1946) הוא עורך דין ישראלי, לשעבר מנהל לשכת ראש הממשלה אריאל שרון.
ביוגרפיה.
ויסגלס גדל והתחנך ברמת גן במשפחה אמידה, והוא בוגר בית הספר התיכון אהל שם בעיר.
לאחר שירותו בצה"ל למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה, אותם סיים בשנת 1969.
עם סיום לימודיו עשה ויסגלס את ההתמחות בבית המשפט המחוזי, אצל השופט שלמה אשר. הוא קיבל רישיון עריכת דין בשנת 1971, ובאותה שנה החל לעבוד במשרד עורכי הדין מוריץ את מרגוליס בתל אביב כשכיר. בשנת 1978 היה לשותף במשרד ובשנת 1984 רכש את המשרד ביחד עם עמיר אלמגור והיה לשותף בכיר במשרד (ומאז נקרא המשרד מוריץ, ויסגלס, אלמגור ושות').
קריירה משפטית.
במהלך עבודתו ייצג אישי ציבור בתביעות דיבה נגד עיתונים, בין השאר: