גאוגרפיה.
הסטטוס החדש הוחל על 15 עיריות בפרימוריה. הוא כולל נמלים מרכזיים בדרום המזרח הרחוק הרוסי, מהעיר זרובינו ועד נחודקה וכן נמל התעופה הבינלאומי ולדיווסטוק.
באזור הנמל החופשי עוברים מסדרונות התחבורה הבינלאומיים "פרימוריה-1" ו- "פרימוריה-2". מימוש הפרויקטים נועד להביא להשפעה כלכלית משמעותית על האזור, תוך הבטחת מעבר סחורות מצפון מזרח סין לנמלים החופשיים של המזרח הרחוק הרוסי.
חקיקה.
החוק הפדרלי מספר 473 מיום 29 בדצמבר 2014, שהוכן על ידי המשרד לפיתוח המזרח הרחוק, איפשר לנקוט בצעדים מיוחדים על מנת ליצור אזור חופשי ממכס.
בדצמבר 2014 הציע ולדימיר פוטין לאספה הפדרלית להעניק מעמד של נמל חופשי לעיר ולדיווסטוק.
לבסוף, החוק הפדרלי מספר 212 "אודות הנמל החופשי ולדיווסטוק" נחתם על ידי נשיא הפדרציה הרוסית ב-13 ביולי 2015 ונכנס לתוקף ב-12 באוקטובר 2015. החוק קובע כי משטר הנמל החופשי בוולדיווסטוק יימשך 70 שנה וכי ניתן יהיה לחדש את התקופה בחוק נוסף.
לדברי אלכסנדר גלושקו, אז שר פיתוח המזרח הרחוק הרוסי, החוק הוכן בעזרת נציגי החברה האזרחית, מומחים ויזמים תוך ביצוע עשרות התייעצויות פומביות במקומות שונים (מוסקבה, המזרח הרחוק), כולל הרצאה בחדר בלשכה הציבורית של הפדרציה הרוסית. בסך הכל, הכנת החוק גייסה יותר מ-700 מומחים והצעות רבות נלקחו בחשבון במהלך כתיבת החוק.
מפרט הנמל החופשי.
הנמל החופשי של ולדיווסטוק נשלט על ידי מערכת משפטית המועילה לפעילות העסקית וההשקעה. לתושבי הנמל החופשי ניתנות הרשאות מסוימות: מיסוי קל, נוהלי מכס ויזה מופשטים, הליכי ניהול קלים יותר.
באזור הנמל החופשי, ההסדרים הבאים מיושבים:
פרויקטים.
לטובת הקמת הנמל החופשי, נפתח אזור המוקדש לבתי קזינו, כשהשאיפה להפוך את ולדיווסטוק למקום הימורים, כמתחרה למקאו ופוסאן. בסך הכל יש לבנות עד שנת 2022, 16 מלונות ובתי קזינו, עם תשתיות פנאי צדדיות (בסיס ימי, מסלולי סקי וכן הלאה); חלק מהם היו צריכים להסתיים בשנת 2016. הסכום שהושקע הוא יותר ממיליארד וחצי יורו.
תחזית כלכלית.
על פי הערכת הצמיחה הכלכלית שנעשו על ידי המומחים, הקמת הנמל החופשי של ולדיווסטוק צריכה להוביל לעלייה בתמ"ג החבל ולהגיע פי 2.2 משיעורו ההתחלתי בשנת 2025 (עד מיליארד וארבע מאות מיליונים רובל) ופי 3.4 בשנת 2034 (עד 2 מיליארד ומאה מיליון רובל). כמו כן צפויות יצירת עבודות חדשות, עד 84,000 בשנת 2021, 108,000 בשנת 2025, ו-468,000 בשנת 2034.
תגובות בינלאומיות.
כאשר פורסם פרויקט הנמל החופשי, סין חשבה ליצור פלטפורמה לסחר אלקטרוני בוולדיווסטוק. במהלך ההיערכות בוולדיווסטוק שהוקדשה לנמל החופשי, הציעה יפן לעשות סחר עם רוסיה בין יפני ותפיל את ערך הדולר.
ביקורות.
לדברי הכלכלן והסוציולוג הרוסי ולדיסלב אינוזמצב , המזרח הרחוק הרוסי אינו עשיר מספיק כדי להוות נקודת כניסה מעניינת ברוסיה עבור משקיעים; נוכחות בסיס צי צבאי בוולדיווסטוק יכולה להיות בעיה; יתר על כן, ולדיווסטוק ממוקם קרוב מדי לגבול סין, ובעיקר דאליין, גם הוא נמל חופשי. מצד אחר, הוא נוזף בכך שהחוק מאפשר אפשרות לבדוק ולבטל את מעמד הנמל החופשי בכל עת, מה שאומר שלא ניתנת יציבות למשקיעים.
נמל המסחר הימי.
נמל המסחר הימי (ברוסית: Владивостокский морской торговый порт) הוא נמל המסחר המרכזי של העיר ולדיווסטוק ונמל הים הגדול ביותר ב. ולדיווסטוק היא השער הימי המזרחי של רוסיה וככזו הנמצאת על חוף האוקיינוס השקט מהווה גם את הנמל הגדול ביותר של רוסיה באזור הכולל נמל מטען ונמל נוסעים ובו פועלות עשרות חברות שונות. הנמל מהווה את שער המסחר של רוסיה עם הרפובליקה העממית של סין, קוריאה הדרומית, יפן, ארצות הברית וטאיוואן. מוצר הייצוא העיקרי הוא דג ומאכלי ים, אך גם מתכות שונות וציוד לבניית ספינות, כשמוצרי הייבוא העיקריים הם ביגוד, תרופות, נעליים, טכנולוגיות שונות ומוצרי מזון.
לואי שירון
לואי אלכסנדר שירון (בצרפתית: Louis Alexandre Chiron , 8 באוגוסט 1899–22 ביוני 1979) הוא נהג מרוצים ממונקו שהתחרה במרוצי ראלי, מרוצי מכוניות ספורט ומרוצי גרנד פרי. קריירת המרוצים של שירון נמשכה למעלה משלושים שנה, החל מתחילת שנות העשרים של המאה ה-20 ועד לסיום שנות החמישים. הוא הנהג המבוגר ביותר שהתחרה באליפות הפורמולה 1 לאחר שהתחרה בגרנד פרי מונקו בשנת 1955 בגיל 55.
מכונית העל בוגאטי שירון קרויה על שמו.
קריירת מרוצים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש שירון כנהג בצבא צרפת תחת פיקודם של גנרל אנרי פיליפ פטן ומרשל פרדיננד פוש, מפקד החזית המערבית. הוא החל להתחרות בשנת 1925. בשנת 1926 השיג את הניצחון הראשון במרוץ גרנד פרי לאחר שניצח את הגרנד פרי דה קומאז', שהתקיים ליד טולוז, כשהוא נוהג בבוגאטי T35B שנרכשה עבורו על ידי אלפרד הופמן, היורש של חברת הופמן לה רוש. בשנת 1927 הוחתם על ידי הקבוצה הרשמית של בוגאטי. באותו הזמן ניהל רומן עם אשתו של הופמן, אליס. באותה שנה סיים במקום הרביעי בגרנד פרי בריטניה. בשנת 1928 זכה בניצחונות בשישה מרוצי גרנד פרי ביניהם גנרד פרי ספרד ואיטליה. בנוסף, השתתף לראשונה במרוץ 24 השעות של לה מאן, במהלכו נאלץ לפרוש כשהוא נוהג בקרייזלר 72. במהלך השנים הבאות ישתתף שירון במרוץ עוד שמונה פעמים, בכולן יפרוש במהלך המרוץ. בשנת 1929 התחרה עם דולאז' באינדיאנפוליס 500 וסיים במקום השביעי. הוא שב לאירופה, התחרה עם בוגאטי וניצח בגרנד פרי גרמניה ובספרד. בשנת 1930 הפסיד את הניצחון בגרנד פרי מונקו לרנה דרייפוס, מרוץ אותו ניצח בשנה לאחר מכן, כשהוא מקדים את לואיג'י פגיולי.
בשנת 1933 עזב את בוגאטי והקים יחד עם רודולף קראצ'ולה, נהג המרוצים שהיה חברו הטוב, את קבוצת המרוצים "סקודוריה סי.סי". הגרמני נפצע במהלך אימון במונקו, דבר שהוביל לפירוק הקבוצה בטרם הספיקה להשתתף אפילו במרוץ אחד. שירון חתם בקבוצת המרוצים של פרארי שהייתה קבוצת המרוצים של אלפא רומיאו. בעונתו הראשונה זכה יחד עם הקבוצה בהצלחה רבה. שנה לאחר מכן הקימה הממשלה הגרמנית את קבוצות מרצדס-בנץ ואוטו אוניון, שהיוו תחרות קשה לפרארי.
בשנת 1935 הוענק לו אות לגיון הכבוד הצרפתי. באותה שנה הצטרף לקבוצת מרצדס, אך התחרה עבורה רק בחמישה מרוצים בטרם עזב את הקבוצה לאחר תאונה קשה בגרנד פרי גרמניה. במקביל נפגעו גם יחסי החברות שלו עם קראצ'ולה, לאחר שזה נשא לאישה את אליס הופמן. בשלוש השנים לאחר מכן מיעט להתחרות. מלחמת העולם השנייה הובילה להפסקת הפעילות עד לשנת 1946.
שירון הצטרף לעונת הבכורה של אליפות הפורמולה 1 עם מזארטי. במרוץ הבכורה נאלץ לפרוש. בגרנד פרי מונקו, סיים במקום השלישי אחרי חואן מנואל פנג'יו ואלברטו אסקרי. 4 הנקודות שצבר במרוץ היו היחידות שצבר בקריירת הפורמולה 1. את עונת 1952 החמיץ בעקבות כוויות שנגרמו לו בתאונה שאירעה במהלך ההכנות לפתיחת העונה. בעונת 1955 השתתף בגרנד פרי מונקו כשהוא בן 55, הנהג המבוגר ביותר שהתחרה בתולדות האליפות. במרוץ עצמו סיים במקום השישי. בשנת 1956 ניסה להתחרות שוב במרוץ, אך נאלץ לפרוש ממקצה הדירוג לאחר שמנוע המזארטי התפוצץ. שנתיים לאחר מכן ניסה שוב להתחרות במונקו, הוא לקח חלק באימון המקדים, אך לא השתתף במקצה הדירוג. בכך באה לסיום קריירת המרוצים לאחר למעלה משלושים שנה.
מורשת.
שירון פרש מהשתתפות במרוצים לאחר למעלה מ-30 שנים, אך נשאר פעיל בתפקידים ניהוליים בארגון הגרנד פרי של מונקו וראלי מונטה קרלו, תפקיד אותו מילא עד לגרנד פרי של מונקו בעונת 1979, כחודש לפני שנפטר. מארגני המרוץ קראו לפנייה הסמוכנה לבריכת השחייה על שמו של שירון. כמחווה לנהג שהתחרה בשורות מזארטי במשך שנים רבות, קראה החברה לדגם בוגאטי שירון, שהוצג בשנת 2016 על שמו.
הוא היה יליד מונקו היחיד שצבר נקודות באליפות הפורמולה 1, הישג שנשמר במשך 68 שנים, עד ששארל לקלר צבר נקודות בכורה בגרנד פרי אזרבייג'ן בעונת 2018.
וינס מקמהן
וינסנט קנדי מקמהן (באנגלית: Vincent Kennedy McMahon; 24 באוגוסט 1945) הוא איש עסקים אמריקאי, היושב ראש והמנכ"ל לשעבר של ה-WWE, החברה הגדולה בעולם בתחום ההיאבקות מקצועית.
ביוגרפיה.
מקמהן נולד בעיירה פיינהארסט שבצפון קרוליינה. אביו וינסנט ג'. מקמהן , הפעיל ארגון ההיאבקות המקצועית - ה-WWWF (World Wide Wrestling Federation). ארגונו פעל בעיקר בצפון-מזרח ארצות הברית בתקופה בה ארגוני ההיאבקות המקצועיים חולקו לאזורים שונים ברחבי צפון אמריקה; מארגון "סטמפיד" בקלגרי (קנדה), V-WCCW בדאלאס (טקסס) וה-NWA בקנזס סיטי (מיזורי). לכל אזור היה את הארגון שלו, הכוכבים שלו, ומשבצת שידור בערוץ מקומי.
כשמקמהן נכנס לעסקי ההיאבקות עם אביו, הוא רצה בתחילה להיות מתאבק, אך אביו לא איפשר לו זאת, ומקמהן הבן הפך לכרוז של הארגון ולאחר מכן לקריין. בזמן זה שם הארגון שונה ל-WWF (World Wrestling Federation). בשנת 1982, פרש אביו ומקמהן הבן, בגיל 37, רכש את הארגון ומאז הוא משמש כיושב ראש ומנכ"ל החברה.