במחוז קקאטה שלושה שדות תעופה: בסיסימיוט, במאניטסוק, ונמל התעופה קאנגרלוסואק הנמצא בקצה פיורד ארוך בעל שם זהה, ריחוקו של נמל התעופה מן הים ביחס לשאר שדות התעופה בגרינלנד גורם שיהיו בו פחות רוח וערפל ולכך הוא מהווה שער הכניסה העיקרי לגרינלנד ובסיסה המרכזי של חברת התעופה הלאומית – אייר גרינלנד, למרות זאת רוב הנוסעים המגיעים אליו פונים לטיסות המשך ליעדים אחרים בגרינלנד.
ההגעה מהעיר לנמל התעופה תתבצע על ידי טיסה עם חניית ביניים בנואוק. אמנם בין נמל התעופה לעיר סיסימיוט קיימת דרך אך היא דרך עפר ברובה והמעבר בה במהלך החורף אפשרי במזחלות בלבד. בחודש יולי 2020 אמורה הייתה להתחיל בניית הקטע הראשון של הכביש הראשון בגרינלנד העובר מחוץ ליישוב עירוני, העתיד לחבר את נמל התעופה לעיר סיסימיוט. כמו כן ההגעה מהיישובים הקטנים לערים הגדולות הסמוכות יכולה להתבצע באמצעות מסוקים וסירות – כשתנאיי הים מאפשרים זאת.
מימולדת לאביה
זעמן ארגמן
מזי כהן (אלבום)
מזי כהן הוא אלבום הבכורה של הזמרת מזי כהן, אשר יצא לאור בשנת 1988 ובו שירים שאת כל המילים כתבה הפזמונאית רוני ערן והלחנים של מזי כהן, חלקם בשיתוף עם המפיק המוזיקלי איתן גדרון; היוצא דופן הוא השיר "שם באבן" שהוא תרגום השיר Army Dreamers של קייט בוש.
הפקה.
בשנת 1981 חתמה כהן, לאחר שהתפרסמה עם להקת "גזוז" וכזמרת במספר שיתופי פעולה עם אמנים שונים, על חוזה הקלטות עם חברת "סי. בי. אס. ישראל" (שהפכה אחר כך ל-NMC). הפקת התקליט נדחתה מספר פעמים, אך כהן חידשה את החוזה כל שנה בתקווה שהפקתו תתחיל. בינתיים השתתפה בהפקות שונות וזכתה להצלחה עם הופעותיה באופרת הרוק "מאמי" (סי. בי. אס. אף הוציא לאור את אלבום ההופעה). בתחילת 1987 החליטה להפיק תקליט על חשבונה יחד עם חברה לחיים (בהמשך בעלה) איש הסאונד איתן ויסלר. עם הצלחת הסינגל הראשון "חופשת מולדת" בתחנות הרדיו, נחתם הסכם ההפצה עם חברת "הד ארצי" בתחילת 1988. יציאת התקליט התעכבה מספר שבועות עד שהתקבל אישור מקייט בוש להשתמש בשירה "שם באבן" באלבום - שיר אנטי מלחמתי שהוקלט כדואט עם מתי כספי.
בסוף 1990 זכתה כהן בתביעה נגד "סי. בי. אס.", אך הפסידה בערעור.
האלבום מכר כ-7,000 עותקים עד סוף 1990. חלק משיריו בוצעו בגרסאות כיסוי בתחרויות מוזיקה טלוויזיוניות.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
נורית ליטמן
נורית ליטמן (נולדה בשנת 1966) היא עורכת דין ישראלית, אשר שימשה בין השנים 2017–2021 כמשנה לפרקליט המדינה לתפקידים מיוחדים, ובין השנים 2012–2017 כפרקליטת מחוז ירושלים (פלילי).
ביוגרפיה.
עו"ד נורית ליטמן היא בעלת תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1989 החלה לעבוד בפרקליטות המדינה כסטודנטית ובהמשך כמתמחה. חברת מחזור 2015 של קרן וקסנר.
פרקליטות המדינה.
ליטמן מילאה שורת תפקידים ניהוליים במחוז ירושלים של הפרקליטות, לרבות תפקידים ניהוליים ובהם המשנה לפרקליט מחוז ירושלים וממלאת מקומו. בינואר 2012 נבחרה לפרקליטת מחוז ירושלים (פלילי).
במסגרת תפקידיה לאורך שנים ייצגה את המדינה בתיקים פליליים מרכזיים ובהם: פרשת הבנק למסחר, פרשת השר שלמה בניזרי, פרשת השוחד בפיקוח העירוני בירושלים, פרשיית "הכנופיה הירושלמית", תיקי פשיעה חמורה ותיקי צווארון לבן. כן ליוותה את חקירות תיקי 1000 ו-2000, פרשת מעונות ראש הממשלה (תיק המעונות), פרשת הרב יונה מצגר, פרשת הרב מוטי אלון, תיק חזון ישעיה, רצח מוחמד אבו ח'דיר, רצח בני הזוג מעוז, רצח נועה אייל ועוד. כן הייתה אחראית במסגרת תפקידה על תיקי הביטחון וההסתה המרובים במחוז ירושלים.
המשנה לפרקליט המדינה לתפקידים מיוחדים.
באפריל 2017 נבחרה ליטמן לתפקיד המשנה לפרקליט המדינה לתפקידים מיוחדים. במסגרת תפקידה המשיכה לפקח על חקירות תיקי נתניהו, השתתפה בשימוע שנערך לנתניהו והחזיקה בעמדה לפיה היה על היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט להגיש כתב אישום באשמת שוחד כנגד נתניהו בכל התיקים.
בדצמבר 2019 הייתה בין מועמדי היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט לתפקיד ממלא מקום פרקליט המדינה. בפברואר 2020 הייתה בין בכירי הפרקליטות אשר נאבקו, ללא הצלחה, נגד מינוי דן אלדד לתפקיד כממלא מקום פרקליט המדינה. באפריל 2020 חיברה את מכתבם של בכירי הפרקליטות כנגד אלדד. בין השאר נטען כנגד אלדד, כי בדיקה שפתח בפרשיית מסמך הרפז משמשת "קרדום לחפור בו לצורך הדיפת הביקורת המוצדקת של היועמ"ש" נגד אלדד.
במאי 2020 הסמיך מנדלבליט את ליטמן לנהל את ההיבטים הניהוליים השונים במשבר הקורונה בפרקליטות. קבעה שאין לנהל חקירה פלילית כנגד מי שפרסם "למה לא לנעול את דלתות הישיבות ולהזרים פנימה גז". במסגרת תפקידה הובילה לצד בכירים נוספים בפרקליטות המדינה את חקירתו של חבר הכנסת מיקי זוהר בחשד לסחיטה באיומים של היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט, אשר נסגר לבסוף בין השאר בהמלצתה.
באפריל 2021 פרשה ליטמן ממשרד המשפטים ומתפקידה כמשנה לפרקליט המדינה לתפקידים מיוחדים.
לאחר פרישתה מפרקליטות המדינה.
מאז פרישתה מפרסמת ליטמן מאמרים מפעם לפעם בעיתונות בתחומים משפטיים, דוגמת משפט נתניהו, ועוד. כן מתראיינת בנושאים שונים דוגמת משפטו של רומן זדורוב, פרשת מין תמורת מינוי והסדרי הטיעון עם אריה דרעי ויעקב ליצמן, ועוד, לכלי תקשורת ולהסכתים.
כמי שהייתה שותפה להליכי החקירה והגשת כתב האישום, ליטמן מתראיינת בקביעות בכלי תקשורת בעניינו של משפט נתניהו.
חיים אישיים.
ליטמן נשואה לעיתונאי גיל ליטמן, דוקטור להיסטוריה, ואם לשלושה. מתגוררים במבשרת ציון.
רומאו פליקיארי
רומאו פליקיארי (בפורטוגזית: Romeu Pellicciari; 26 במרץ 1911 – 15 ביולי 1971) היה כדורגלן ברזילאי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה.
רומאו, כדורגלן ברזילאי-איטלקי, נולד ב-26 במרץ 1911 בג'ונדיאי שבברזיל. בתחילת הקריירה שיחק בקבוצות חובבניות עד שעבר לפלמיירס ב-1930. הוא זכה עימה ב-3 תוארי אליפות סאו פאולו וקיבע את מעמדו כאגדה במועדון כאשר כבש רביעייה בניצחון 0–8 על היריבה העירונית קורינתיאנס. ב-1935 עבר רומאו לפלומיננסה עימה זכה בקמפיונאטו קיורקה חמש פעמים. למרות שקיבל הצעות ממועדונים אירופיים הוא נשאר נאמן לה. ב-1942 חזר רומאו לפלמיירס וזכה שוב פעם בתואר הליגה האזורית.
במדי נבחרת ברזיל השתתף במונדיאל 1938 שנערך בצרפת שם כבש שלושה שערים ב-4 משחקים. הוא כבש בניצחון 5–6 על פולין בשמינית הגמר, משחק הזכור בעיקר כמשחק בו חברו לנבחרת, לאונידאס, כבש שלושער ומיד אחריו ארנסט וילימובסקי הפולני כבש רביעייה. בחצי הגמר כבש נגד איטליה, דבר שלא מנע את הפסדה 2–1. במשחק על המקום השלישי כבש נגד שוודיה ונבחרתו סיימה במקום השלישי בסיום הטורניר.
קתרין מקולי
קתרין מקולי (באנגלית: Catharine Macaulay; 2 באפריל 1731 – 22 ביוני 1791) הייתה היסטוריונית אנגלית, מסאית ומחברת. עמדותיה של מקולי היו רפובליקניות ווויגיות. בעבודתה הידועה ביותר, "ההיסטוריה של אנגליה מעליית ג'יימס הראשון לשלטון ועד עלייתו של בית ברנזוויק", שפורסמה בשמונה כרכים בשנים 1763–1783, היא כתבה על מלחמת האזרחים האנגלית והאירועים שהובילו אליה, ועל המאבק של העם האנגלי לחירות. בנוסף לספר ההיסטוריה, פרסמה מקולי מסות ופמפלטים פוליטיים, ביניהם ביקורות על הגישה המלוכנית של תומאס הובס ועל השמרנות של אדמונד ברק. היא כתבה גם את "מכתבים על החינוך", טקסט שהשפיע על מרי וולסטונקראפט.
מקולי זכתה להערכה מצד בני תקופתה, בעיקר מצד קוראים וויגים שקראו את כתביה כתשובה ל"ההיסטוריה של אנגליה" של דייוויד יום. היא הייתה בין הנשים הראשונות שהורשו להיכנס לחדר הקריאה במוזיאון הבריטי וכונתה "ההיסטוריונית האנגלית הראשונה". היא תמכה בזכות המתיישבים האמריקאים לעצמאות והצדיקה את מלחמת העצמאות של ארצות הברית ואת המהפכה הצרפתית. על כך היא זכתה להערכת רפובליקנים אמריקאים וצרפתים. לאחר הכרזת העצמאות של ארצות הברית היא ביקרה שם ונפגשה עם נשיא ארצות הברית לעתיד ג'ורג' וושינגטון במאונט ורנון.
ראשית חייה, משפחה והשכלה.
קתרין סוברדיג' נולדה באחוזת אולנטאי (Olantigh) ליד וואי (Wye) שבמחוז קנט. היא הייתה בתו של ג'ון סוברידג', בעל אדמות, ואשתו השנייה, דורותי, בתו של הבנקאי הלונדוני ג'ורג' ויינלי. סבה מצד אביה הפך לאדם עשיר לאחר שהתמוטטה חברת הים הדרומי . היו לקתרין אחות בכורה, מרי, ואח בכור, ג'ון סוברידג', שהיה חבר פרלמנט וויג רדיקלי. אמה מתה בלידה של אחיה הצעיר, ויינלי סוברדיג', ב-1733. לאחר מות האם, ירש האב הון רב.
מעט ידוע על ראשית חייה והשכלתה של מקולי. לפי מרי הייס, שכתבה ביוגרפיה על מקולי ב-1803, האב לא היה מעורב בחינוך של בנותיו. הן הופקדו בידי אומנת "מיושנת עם המלצות וכוונות טובות, אך בורה וחסרת כישורים למשימה שלקחה על עצמה". הייס מתארת את מקולי כאוטודידקטית מגיל צעיר. לטענתה, מקולי השיגה גישה לספרייה של אביה ובעקבות זאת החלה לקרוא בעצמה על היסטוריה יוונית ורומית, ופיתחה עניין מיוחד בתפיסת החירות הרפובליקנית. תיאור זה של השכלתה תואם את הדברים המוצגים בהקדמה של מקולי לכרך הראשון של ההיסטוריה של אנגליה. עם זאת, מקולי אמרה מאוחר יותר לחברה בנג'מין ראש שהיא הייתה "ילדה חסרת מחשבה עד שהגיעה לגיל עשרים". מקולי לא קראה ביוונית ולטינית.