אוברמארס החל את הקריירה הבינלאומית שלו בנבחרת הולנד בפברואר 1993 תחת המאמן דיק אדבוקאט, במשחק מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. אוברמארס כבש כעבור חמש דקות, והולנד ניצחה בתוצאה 3-1. אוברמארס נכלל בסגל נבחרתו למונדיאל 1994 בארצות הברית, והוא שותף בכל חמשת משחקיה של הולנד שהודחה על ידי בשלב רבע הגמר. בזכות הופעותיו בטורניר, זכה אוברמארס בתואר השחקן הצעיר הטוב ביותר בטורניר.
במסגרת מוקדמות יורו 1996 הפגין אוברמארס יכולת טובה ואף כבש שלושער מול , אך החמיץ את הטורניר עצמו עקב הפציעה בברך במדי אייאקס. הוא שב לפעילות לקראת מונדיאל 1998 בצרפת, וזומן לסגל הסופי של הנבחרת אותה אימן אז חוס הידינק. אוברמארס פתח בכל משחקי נבחרתו בשלב הבתים ובשמינית הגמר, ואף כבש בניצחונה של הולנד 5-0 על . הוא נפצע באימון לקראת משחק רבע הגמר מול והיה אמור להחמיץ את המשחק, אך לבסוף נכנס כמחליף בדקה ה-64. בכך החמיר אוברמארס את פציעתו, מה שגרם לו להחמיץ את משחק חצי הגמר מול ברזיל, בו הודחה נבחרתו בבעיטות הכרעה.
לקראת טורניר יורו 2000 שוב סבל אוברמארס מפציעה, אך הצליח להתאושש בזמן כדי להכלל בסגל כבר למשחק הראשון מול . הוא עלה כמחליף בדקה ה-78, ועשר דקות אחר כך היה מעורב במהלך שהוביל לכדור עונשין לזכות נבחרתו, ממנו כבש פרנק דה בור את שער הניצחון. אוברמארס פתח בהרכב בשני משחקיה הנותרים של נבחרתו בשלב הבתים וסייע לה להעפיל לרבע הגמר. בשלב זה פגשה הולנד את והביסה אותה בתוצאה 6-1, אוברמארס כבש את שני שעריה האחרונים של נבחרתו במשחק. בחצי הגמר, אוברמארס שיחק לכל אורך הפסדה של הולנד ל בבעיטות הכרעה.
אוברמארס שותף בשמונה מתוך עשרת משחקיה של הולנד במוקדמות מונדיאל 2002, ממנו לא הצליחה להעפיל לטורניר. לאחר שנה של היעדרות, חזר אוברמארס לסגל הנבחרת של המאמן דיק אדבוקאט למוקדמות יורו 2004. הוא זומן גם לבגל הסופי לקראת הטורניר, ובעצתו של אדבוקאט, לא התאמן יותר מפעם אחת ביום. בשלב הבתים עלה אוברמארס לשתי הופעות כמחליף, ולא שותף במשחק אחד. הוא נותר על הספסל גם בניצחונה של הולנד על בבעיטות הכרעה ברבע הגמר. משחקו האחרון בנבחרת היה בשלב חצי הגמר, אוברמארס פתח בהרכב והוחלף במחצית המשחק, שבו הפסידה הולנד ל.
ב-11 שנותיו בנבחרת, רשם אוברמארס 86 הופעות, בהן כבש 17 שערים.
לאחר הפרישה.
בפברואר 2005, הפך אוברמארס לבעל מניות בקבוצת נעוריו, גו אהד איגלס. כחודשיים אחר כך הוא הצטרף לצוות הניהול של המועדון. בשנת 2011 הוא החל, במקביל, להעביר אימון אחד בשבוע לקבוצת הנוער של אייאקס אמסטרדם. בתום עונת , הודיע אוברמארס כי הוא עוזב את תפקידו בגו אהד איגלס, אותו ביצע בהתנדבות, בין היתר בעקבות מצבה המאכזב של הקבוצה בטבלה.
ביוני 2012 התמנה אוברמארס לתפקיד המנהל הספורטיבי של אייאקס.
בפברואר 2022 הוא פוטר מתפקיד המנהל הספורטיבי באייאקס לאחר ששלח הודעות בלתי ראויות לנשים במועדון.
ג'ורג'יו פרלאסקה
איי וינדוורד
איי וינדוורד הם הדרומיים שבין איי האנטילים הקטנים.
מקור השם וחלוקה גאוגרפית.
אי "וינדוורד" (באנגלית: עם כיוון הרוח) נקראים כך בשל מיקומם - במורד כיוון הרוח ביחס לספינות המגיעות לאיי הים הקריבי מאירופה. איי ליווארד המצויים צפונית להם הם "במעלה הרוח" ביחס למשטר הרוחות באזור - הזורם מצפון לדרום.
האיים האנטילים המהווים חלק מאיי וינדוורד הם:
מושבה בריטית.
איי וינדוורד היוו בעבר מושבה בריטית הכללה את מרבית האיים הנכללים בקבוצה בו בין השנים 1833–1960. המושבה כללה את האיים גרנדה, סנט לוסיה, סנט וינסנט, הגרנדינס וברבדוס - בו הייתה ממוקמת בירת המושבה ומקום מושבו של המושל עד שנת 1885 עת הפכה ברבדוס למושבה עצמאית. כמו כן האי טובגו היווה חלק מהמושבה עד שנת 1889 עת הצטרף האי לטרינידד, ודומיניקה היוותה חלק מהמושבה החל משנת 1940 עת הפסיקה להיות חלק ממושבת איי ליווארד.
שמה הרשמי של המושבה היה המושבה הפדרלית של איי וינדוורד (Federal Colony of the Windward Islands ) בין השנים 1871–1956. ב-1956 שונה השם לטריטוריית איי וינדוורד (Territory of the Windward Islands).
בירת המושבה הייתה העיר ברידג'טאון באי ברבדוס בין השנים 1871–1885 ולאחר מכן סנט ג'ורג' באי גרנדה. המושבה לא הייתה מושבה אחת אלא קבוצה של מושבות שלהם מושל אחד, אולם לכל אי היו מוסדות ממשלתיים שונים, חוקים שונים, ואף מיסים שונים.
המושבה הפסיקה להתקיים בשנת 1960 והאיים קיבלו עצמאות.
ויקטור קינגיספ
ויקטור קינגיספ (24 במרץ 1888 - 4 במאי 1922) היה פוליטיקאי בולשביקי אסטוני ורוסי, סגן יושב ראש של צ'קה, חבר בוועדה המבצעת המרכזית של רוסיה הסובייטית.
חייו.
קינגיספ נולד בנפת קארמה, שבאי סארמאה באסטוניה.
השכלה.
ב- 1906 התחיל ללמוד בקתדרה למתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת סנקט פטרבורג, ב-1910 התחיל ללמוד שם בקתדרה לשפות גרמאניות ורומאניות ובשנת 1917 סיים את הפקולטה למשפטים.
בשורות המהפכה.
היה ממייסדי המפלגה הקומוניסטית של אסטוניה.
מונה לחבר בכיר בוועדה המבצעת המרכזית של רוסיה הסובייטית (ועדת "הפרלמנט" הבולשביקי המפקחת על תפקוד הממשלה).
היה חוקר בכיר בו.צ'.ק. (לימים נ.ק.ו.ד.) ואחר כך היה סגן יו"ר ו.צ'.ק. בסוף 1918 נשלח לאסטוניה לפקד על המחתרת הקומוניסטית.
מותו.
ב-3 במאי 1922 נעצר על ידי המשטרה, הואשם בבגידה בארצו והוצא להורג בטאלין, בליל 4 במאי.
קינגיספ היה נשוי פעמיים והיה אב לשני בנים. בנו סרגיי קינגיספ (1909–1941) היה קצין בנ.ק.ו.ד. ולאחר סיפוחה של אסטוניה לברית המועצות בקיץ 1940 היה אחראי על הוצאתם להורג של תושבי אסטוניה רבים החפים מפשע.
אביב רון
אביב רון הוא מנצח ישראלי המשמש משנת 1996 כמנהלה המוזיקלי של התזמורת הקאמרית רמת גן, התזמורת הקאמרית הוותיקה ביותר בישראל.
חייו.
אביב רון הוא בוגר האקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין שליד אוניברסיטת תל אביב. הוא למד אצל שלום רונלי-ריקליס ונעם שריף. אחרי סיום לימודיו בישראל נסע לווינה להשתלם בניצוח בבית הספר הגבוה למוזיקה, אצל קרל אוסטרייכר. אביב רון לקח חלק בקורסי ניצוח בינלאומיים בישראל, שווייץ ובצרפת. בשנת 1995 הגיע לשלב הגמר בתחרות הבינלאומית הראשונה לניצוח מוזיקה מודרנית במאסי, צרפת.
בתקופת שהותו באוסטריה היה רון עוזר מוזיקלי למאסטרו קלאודיו אבאדו באופרות נישואי פיגארו ודון ג'ובאני (שבוע הפסטיבל הוינאי 1991) ולגאורג שולטי ב"פלסטאף" (פסטיבל זלצבורג).
העניין המיוחד שיש לאביב רון במוזיקה מודרנית ובכלל זה באופרה מודרנית הניע אותו לייסד את Musiktheater Opus Modern (MOM), הרכב שרובו סטודנטים מבית הספר הגבוה למוזיקה של וינה ומטרתו להעלות על הבימה אופרות בנות זמננו. באביב 1992 ניצח על הצגת הבכורה העולמית של האופרה "האיש הגווע", המבוססת על טקסט של קרל קראוס והולחנה במיוחד ל-MOM על ידי המלחין הישראלי שרון איתן. כמו כן העלה אביב רון,
עם האנסמבל שלו, את הבכורה האוסטרית של "אותו זמן" של וללפגנג פורטנר, יצירה על פי טקסט של סמואל בקט.
גם בתפקידו כמנהל מוזיקלי ומנצח ראשי של התזמורת הקאמרית ברמת גן תומך אביב רון בביצוע מוזיקה קלאסית בת זמננו. בשנת 2000 העניק שר התרבות לאביב רון פרס מיוחד על ביצוע מוזיקה ישראלית.
אביב רון נענה להזמנת מאסטרו גארי ברתיני וקיבל עליו את משרת עוזר המנצח באופרה הישראלית החדשה, תל אביב, בעונת 1994–1995. בשנים 1997–1998 ניצח על מקהלת האופרה הישראלית.
אביב רון ניצח על הבכורה העולמית של האופרה "בני יקירי" (מוזיקה: חיים פרמונט, ליברית: תלמה אליגון), הפקה משותפת של האופרה הישראלית החדשה ופסטיבל ישראל 2000. בחורף 2000 ערך, עיבד וניצח על גרסה מיוחדת של כרמן בשביל האופרה הישראלית החדשה.
אביב רון הוא אחד ממייסדי קבוצת "אופרה זעירה".
גאורג אלזר
יוהאן גאורג אלזר (בגרמנית: Johann Georg Elser; 4 בינואר 1903 - 9 באפריל 1945) היה מתנגד גרמני לנאציזם. הוא ידוע בזכות ניסיונו הכושל להתנקש בחייו של אדולף היטלר ב-1939.
קורות חייו.
קריירה מקצועית וחיי משפחה.
אלזר נולד בהרמרינגן, וירטמברג כבן הבכור למשפחה בת שישה ילדים. הוריו, לודוויג ומריה, נישאו שנה לאחר לידתו. הוא למד בבית הספר העממי בקניגסברון מ-1910 ועד 1917, והראה כישורים בחשבון, ציור ובמלאכת יד. אביו היה סוחר בעץ וחוואי, וציפה מבנו להצליח באותו המקצוע. גאורג, שלעיתים עזר לאביו בעבודתו, בחר לעסוק בתחום אחר. עם סיום בית הספר החל הכשרה מקצועית כחרט וכרסם במפעל פלדה, אותה לא סיים מסיבות בריאותיות.
בשנת 1919 החל הכשרה מקצועית כנגר, אותה סיים כתלמיד מצטיין ב-1922 ועבד בתחום זה במספר מקומות עד 1925. עד שנת 1929 עבד במפעל לשעונים בקונסטנץ והתגורר בעיר. הוא עסק בייצור תיבות לשעוני קיר ורכש גם ידע בתחום המכניקה של השעונים, מה שאיפשר לו, שנים מאוחר יותר, לבנות שעון-עצר עבור הפצצה. עד 1932 הוא עבד שוב כנגר בשווייץ ובעיר מרסבורג (Meersburg) בחברה לייצור שעונים. באופן פרטי עסק גם בתיקון שעונים.
בקונסטנץ הכיר את המלצרית מטילדה נידרמן וב-1930 נולד לשניים בן. ההריון לא היה מתוכנן, ולכן אלזר לא היה מוכן להתחתן איתה. הוא חויב לשלם לה דמי מזונות עבור הילד, ולרוב עשה זאת, למרות שכעס על כך ולפעמים איחר בתשלומים. (נידרמן נישאה מאוחר יותר והבעל אימץ גם את בנה).
באוגוסט 1932 שב לבדו לבית הוריו בקניגסברון, שם עסק בחקלאות, בעבודות ייעור, במסחר בעץ וניהול נגריה קטנה שהקימו הוריו.
בשנת 1933 הכיר אלזר אישה נשואה בשם אלזה בקניגסברון. בין השניים התפתח רומן.
בשנת 1936 נאלצו הוריו של אלזר למכור את ביתם ואלזר נאלץ לשכור חדר בבית אהובתו.