"הספר מסביליה" הוצג לראשונה ב-1775. "נישואי פיגארו" עבר את הצנזורה ב-1781 אך נאסר להצגה זמן קצר לאחר מכן על ידי המלך לואי ה-16 שקרא אותו, ולא ראה בעין יפה את הסאטירה הלועגת לאריסטוקרטיה. בשלוש השנים הבאות הופיע בומרשה באופן פרטי עם המחזה פעמים רבות ואף ערך בו שינויים כדי להביאו לאישור מחדש. ב-1784 התיר המלך את הצגתו והמחזה ערך את בכורתו באותה שנה וזכה להצלחה רבה. שנתיים לאחר מכן עלתה על הבמות האופרה של מוצרט המבוססת עליו. ב-1792 נערכה בפריז בכורתה של ההצגה השלישית בטרילוגיה, האם האשמה. כל שלוש ההצגות נהנו מפופולריות רבה מאז והוצגו פעמים רבות, בתיאטראות ובבתי אופרה ברחבי העולם.
תרגומים לעברית.
הספר מסיביליה - עברית: נתן אלתרמן. סדרת "סְדָר - לספרות גנוזה", הוצאת 'דחק', 2022.
שירת הלוויתן
יחידות מובחרות בצה&quot;ל
מעגל היחידות המובחרות בצה"ל כולל את הכוחות המיוחדים, חטיבות הקומנדו, הסיירות ויחידות טקטיות מיוחדות.
הגדרות.
מילון מונחי צה"ל מגדיר כך:
כוחות מיוחדים.
"כוחות בעלי הכשרה קרבית מגוונת הדורשת התמחות מיוחדת, שכרגיל אינה אפשרית גם ביחידות נבחרות. כוחות אלה הם בעלי רמה גבוהה במיומנויות בסיסיות של הצבא. ייעודם הוא לבצע מבצעים מיוחדים, ולכן הם מאורגנים, מצוידים ומאומנים לצורך זה ביחידות קטנות ורב תכליתיות. הם כפופים כפיפות קבועה למטה הכללי (או למפקדה הצבאית העליונה או למפקדת זירת מלחמה) או למפקדה ראשית (כגון מפקדת כוחות האוויר או מפקדת כוחות הים). בזמנים שאינם זמן מלחמה הם מופעלים בדרך כלל ביוזמת הממשלה ושר הביטחון או באישורם". יחידות מיוחדות נבדלות מיחידות נבחרות אחרות בכוח אדם (משלב האיתור והגיוס וכלה בתהליכי הכשרה ארוכים ומורכבים), בשימוש באמצעי לחימה ומערכות המפותחים במיוחד ובמבנה ארגוני שונה מיחידות רגילות.
אתר צה"ל מונה תריסר יחידות בכוחות המיוחדים שלו: חטיבת עוז, סיירת מטכ"ל, שייטת 13, יחידת שלדג, יחידה 669, יחידת יהל"ם, היחידה הרב ממדית, יחידת עוקץ, יחידת ילת"ם, יחידת מורן, יחידת רוכב שמיים ויחידת האלפיניסטים.
יחידות נבחרות.
"כינוי ליחידות לוחמות (שאינן כוח מיוחד), הניכרות ברמתן המבצעית הגבוהה ובאיכות ביצועים הבולטת לעומת יחידות דומות רגילות, כגון סיירת בחטיבת רגלים".
גיוס והכשרה.
למסלולי הגיוס, מסלולי ההכשרה ומסלולי השירות של היחידות המובחרות מספר מאפיינים, חלקם משותפים:
כללי ביטחון המידע מגבילים את החשיפה של היחידות המובחרות בכלל ושל היחידות המיוחדות בפרט לקהל הרחב. פרקים שלמים אודות הכשרתן ואודות פעילותן של היחידות המובחרות בשגרה ובחירום עשויים להיות מסווגים כסודיים.
היסטוריה.
עוד בתקופה שקדמה לקום המדינה, לוחמי הפלמ"ח של ההגנה היוו את הבסיס לכוחות המיוחדים של צה"ל. הפלמ"ח הצמיח דור של מפקדים ותרם ליחידות המובחרות השפעה רבה, יחסית לגודלן, על כלל הכוחות המזוינים. פלוגת הים של הפלמ"ח (פלי"ם) שימשה בסיס להקמת שייטת 13.
הסיירות החטיבתיות הסדירות הראשונות בצה"ל (סיירת צנחנים, סיירת שריון) לא הוקמו כיחידות מובחרות, ובמשך תקופה ארוכה לא זכו ליוקרה מבצעית. לעומתן, יחידה 101, שקמה ב־1953 לצורך ביצוע פעולות תגמול במדינות ערב שכנות ובשטחי הגדה המערבית תחת הכיבוש הירדני אחרי מספר פעולות כושלות של יחידות חי"ר סדירות, זכתה להערכה רבה ואף הכתיבה את אמות המידה לצה"ל כולו. ב־1955, בעקבות המיזוג של יחידה 101 לחטיבת הצנחנים, הוקמה סיירת צנחנים.
הסיירות הפיקודיות (סיירת אגוז, סיירת שקד, סיירת חרוב) הוקמו באמצע שנות ה־50 של המאה ה־20 בעקבות הניסיון של יחידה 101 וקיבלו על עצמן משימות ביטחון שוטף ופעולות מעבר לגבול בגזרותיהן. אף הן לא נהנו תחילה מעדיפות בגיוס כוח אדם או יוקרה מבצעית. במרוצת שנות ה־60 של המאה ה־20 הסיירות הפיקודיות פעלו בגזרות השונות, אך לאחר מלחמת יום הכיפורים הן פורקו לטובת תחזוקת יחידות חי"ר רגילות. כלקח מהמלחמה הוקמו יחידת שלדג, יחידה 669, יחידת עוקץ, ומאוחר יותר גם יחידת מגלן. בשנות ה־70 של המאה ה־20 פעלה גם יחידת רימון, שתפקידה היה להילחם בטרור פלסטיני בעזה.
השינוי שהפך את הסיירות ליחידות מובחרות ולתופעה ייחודית לצה"ל נוצר ממספר גורמים במקביל. ראשית, פרסום יוקרתי (לא רשמי) של סיירת מטכ"ל בתחילת שנות ה־70 של המאה ה־20 (שאף היא הוקמה לצד הסיירות הפיקודיות) יצר הילה ויוקרה חברתית להשתייכות ליחידה מובחרת. שנית, חטיבת גולני טיפחה את סיירת גולני כיחידת עילית חטיבתית, והיוזמה המקומית הפכה למודל לחיקוי. שלישית, חקירת קרב תל פאחר ב־1967 העלתה כי סיירת גולני תיפקדה בצורה יוצאת דופן בהשוואה לשאר הגדודים. מיוקרתן של סיירת מטכ"ל והסיירות החטיבתיות, השתרשה בקרב הציבור הרחב המילה "סיירת" כשם נרדף ליחידה מובחרת.
בתחילת שנות ה־80 של המאה ה־20, במהלך מלחמת לבנון, הוקמו חטיבת גבעתי וחטיבת הנח"ל, ובהן סיירת גבעתי וסיירת נח"ל. ב־1982 קצין ההנדסה הראשי, תא"ל אבישי כ"ץ, הקים את סיירת יעל ככוח הנדסה קרבית מובחר לפעולות חבלה, קומנדו ומיקוש נגדי.
ובכל זאת בסוף שנות ה־80 החל צה"ל לצמצם את השימוש בכוחות המיוחדים בלבנון, אם אפשר היה לבצע את המשימה על ידי מסוקי קרב או מטוסי קרב של חיל האוויר. בשנת 1981 היחידה למשימות תת־מימיות (ילת"ם) הוכרזה כיחידה עצמאית, אחרי שקמה בשנות ה־60 של המאה ה־20 ואוחדה עם שייטת 13 בשנות ה־70 של המאה ה־20. בשנת 1987 (טרם פרוץ האינתיפאדה הראשונה) הוקמה יחידת דובדבן אשר הוטל עליה למנוע פעולות טרור, ובהמשך הפכה ליחידת מסתערבים.
בשנת 1993 הוכפפה יחידת מורן לחיל התותחנים, אחרי שהוקמה בשנת 1984 בחטיבת הצנחנים כאחד הלקחים ממלחמת יום הכיפורים. בשנת 1994 הוקמה יחידת מיתר. בשנת 1995 הוקמה יחידת אגוז כחלק מחטיבת גולני, לצורך לחימת גרילה נגד ארגון החזבאללה ברצועת הביטחון שבדרום לבנון. באותה שנה אוחדו סיירת יעל והיחידה לסילוק פצצות (יחס"פ) של חיל ההנדסה הקרבית ליחידת הנדסה למשימות מיוחדות (יהל"ם). ב־2001 אוחדו היחידות החטיבתיות (היח"טיות), ובהן הסיירות של חטיבות חיל הרגלים לגדודי סיור (גדס"רים) חטיבתיים. הסיירות הפכו לפלוגות סיור (פלס"רים). ב־2015 הוצאו יחידת מגלן, יחידת דובדבן, יחידת אגוז ויחידת רמון מחטיבות חיל הרגלים הסדירות והוכפפו לחטיבת עוז – חטיבת הקומנדו של זרוע היבשה.
במאה ה־21, בעיקר עקב האינתיפאדה השנייה, יחידות מיוחדות ומובחרות רבות שמו דגש על לוחמה בטרור לצד מטרותיהן המקוריות. כך למשל, יחידת דובדבן ביצעה פעילות מסוערבת רבה כנגד המחבלים, ושייטת 13 לחמה בלב הערים הפלסטיניות לצד פשיטות ימיות על אוניות הברחת נשק ערביות ואיראניות. בשל הצורך הנרחב בסיוע הנדסי כנגד מטעני חבלה ומנהרות תת־קרקעיות גדלה יחידת יהל"ם באופן ניכר ונוספו לה פלגות נוספות המתמחות בפריצה, רובוטיקה ועוד, וכן פלגת סמו"ר שייעודה לפעול כנגד סליקים ומנהרות. היחידות המובחרות של צה"ל משתפות פעולה באופן נרחב גם עם השב"כ והיחידות המיוחדות של משמר הגבול, בהן הימ"מ (היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור) והימ"ס (יחידות מסתערבים).
תזמורת סיאטל
תזמורת סיאטל היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה הקבוע בסיאטל, וושינגטון.
היסטוריה.
הופעתה הראשונה של התזמורת הייתה ב-29 בדצמבר 1903, בניצוח הארי וסט. שם התזמורת, שנקראה בהיווסדה "הסימפונית של סיאטל", הוחלף ל"תזמורת הפילהרמונית של סיאטל". בשנת 1919 התארגנה התזמורת מחדש בחוקי עזר חדשים, תחת השם "התזמורת הסימפונית של סיאטל". אף על פי כן, במשך רוב 100 שנות קיומה, ובייחוד היום, ההרכב נודע בשם "Seattle Symphony".
יותר מ-300,000 איש באים מדי שנה לקונצרטים של התזמורת באולם בנארויה שבמרכז סיאטל. העונה שלה נמשכת מספטמבר עד יולי (כמקובל בכל עונת קונצרטים של תזמורת).
בניצוחו של שוורץ, נודעה התזמורת בעיקר בביצוע יצירות של מלחינים מן המאה ה-20, בייחוד מלחינים אמריקאים נשכחים. התזמורת, בניצוח שוורץ, הקליטה מספר נכבד של יצירות, בהן יצירותיו התזמורתיות החשובות של הווארד הנסון.
נוסף לקונצרטים שלה עצמה, התזמורת מנגנת ברוב ההפקות הבימתיות של האופרה של סיאטל, בהן ההצגות הקבועות של הלהקה לאופרות של ריכרד וגנר בכל קיץ.
בספטמבר 2019 נכנס המנצח הדני תומאס דאוסגור לתפקיד המנהל המוזיקלי החדש של התזמורת. בינואר 2022 התפטר מתפקידו.
איברהים אל אוואל
סילוק החיילים היהודים מצבא רומניה
יהודים חיו בשטחים מהם הורכבה רומניה עוד מלפני כיבוש האזור על ידי האימפריה הרומית. במסמכים מסוף המאה ה-14 מוזכר שהווייבוד רומן הראשון, שליט מולדובה, פטר את יהודי המקום משירות צבאי תמורת תשלום מס. במחצית השנייה של המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, עם היווצרות המדינה הרומנית המודרנית, יהודי רומניה הוכפפו לחוקי הגיוס, גויסו ואף לקחו חלק במערכות הצבא הרומני. חשדנות מתמדת הופנתה כלפי היהודים בטענה שקשריהם עם יהודים מארצות אחרות, שאולי משרתים בצבאות הנלחמים נגד רומניה, יוצרים רקע נוח לבגידה. האנטישמיות העממית הכבידה מאוד על חיי היהודים המגויסים, לכן כל יהודים שיכול היה להשיג/לקנות פטור עשה זאת, אך למרות זאת יהודים רבים שירתו בצבא הרומני ואף נפצעו ונהרגו במערכותיו. היו גם יהודים שזכו לאותות כבוד על מעשיהם בשעת מלחמה והיו יהודים, מעטים, שזכו בדרגות קצונה.
איציק שטרול, עריק.