באליפות העולם שנערכה בפילדלפיה בשנת 1958 היא זכתה במדליית ארד בתחרות רומח אישי, המדליה העולמית הראשונה בקריירה הארוכה שלה.
אלופת עולם קבוצתית.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1959 היא זכתה במדליית זהב בתחרות רומח קבוצתית.
באולימפיאדת רומא (1960) היא זכתה במדליית כסף בתחרות הרומח הקבוצתית וסיימה במקום 11 בתחרות האישית.
באליפות העולם שנערכה בבואנוס איירס בשנת 1962 היא זכתה במדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי בפעם השנייה.
אלופת עולם אישי.
באליפות העולם שנערכה בגדנסק בשנת 1963 היא זכתה בשתי מדליות זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות רומח אישי ומדליית כסף בתחרות הרומח הקבוצתית.
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה רייטה בשתי מדליות זהב, בתחרות הרומח האישית לפני הלגה מיס מגרמניה ואנטונלה ראניו מאיטליה, בקרב ההכרעה על המדליות היא ניצחה 4–0 את הלגה מיס ו 4–1 את אנטונלה ראניו ובתחרות הקבוצתית, הישג השיא בקריירה שלה.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול בשנת 1967 היא זכתה בפעם שלישית במדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) היא זכתה בשתי מדליות כסף וארד. מדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי ומדליית ארד בתחרות רומח אישי ואל הצליחה להגן על תואריה.
באליפות העולם שנערכה בווינה בשנת 1971 היא זכתה במדליית כסף בתחרות רומח אישי.
באולימפיאדת מינכן (1972) היא זכתה במדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי וסיימה במקום 21 בתחרות האישית
באליפות העולם שנערכה בגטבורג בשנת 1973 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי בפעם רביעית ומדליית ארד בתחרות רומח אישי
באולימפיאדת מונטריאול (1976) היא זכתה במדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי וסיימה במקום 31 בתחרות האישית.
כגמלאית, זכתה בתחרות הסיוף בתחרות הסיוף העולמית לוותיקים בשנת 1999.
רייטה צורפה כחברה ביד לאיש הספורט היהודי.
תהום צ'לנג'ר
תהום צ'לנג'ר (באנגלית: Challenger Deep) היא הנקודה הימית הידועה הנמוכה ביותר בעולם, עומקה נע מ-10,898 עד 10,916 מטרים מתחת לגובה פני הים. נתונים אלה הגיעו מצוללות מאוישות שצללו לתחתיתה, וגם מסריקות סונר שונות. התהום נמצאת בדרום שקע מריאנה שבהאוקיינוס השקט, בסמוך למיקרונזיה. התהום צרה ועמוקה מאוד, רוחבה כ-1.6 קילומטרים ועומקה כ-11 קילומטרים, ממוקמת באזור ההאדלי של שקע מריאנה. הקרקע הקרובה ביותר לתהום הוא האי יאפ המרוחק ממנה 287 קילומטרים לכיוון דרום-מערב ו-304 קילומטרים צפון-מזרחית לתהום נמצא האי גואם.
התהום נקראת על שם משלחת צ'לנג'ר, משלחת של הצי המלכותי הבריטי שניסתה לאמוד את עומקה בשנים 1872–1876. על פי מדידות עדכניות יותר שמתבצעות מעל התהום באמצעות כלים משוכללים, ייתכן כי התהום עמוקה אף יותר. ממדידת סונר שנערכה ביוני 2009, עלה כי העומק המרבי של התהום הוא 10,971 מטרים. באוקטובר 2010 המרכז למיפוי חופים ואוקיינוסים של ארצות הברית סקר את התהום, ולפי מכשירי המדידה שברשותו עומק התהום בשיאו הוא 10,984 מטרים, כלומר מטרים ספורים מעומק של 11 קילומטרים מתחת לפני הים.
צלילות מחקר.
במשך שנים, עשרות מדענים וחוקרים מתחום האוקיינוגרפיה ערכו או היו אמונים על מסעות מחקר לתהום צ'לנג'ר. התהום נמדדה באמצעות רובוטים, צוללות לא מאוישות, מתקני סונר משוכללים ועוד כלי מדידה מתוחכמים נוספים.
ב-23 בינואר 1960 נערכה הצלילה המאוישת הראשונה לתוך התהום. הצלילה נערכה בבתיסקף "טריאסטה" שתוכננה בשווייץ והורכבה באיטליה. בתוכה יישבו המהנדס וחוקר הימים ז'אק פיקאר (שתכנן את הבתיסקף יחד עם אביו, הפיזיקאי אוגוסט פיקאר) ודון וולש , קצין מצי ארצות הברית. את תא הלחץ שבו שהו יצר תאגיד טיסנקרופ מאסן. הצלילה נערכה חמש שעות ולאחריה וולש ופיקאר היו לחוקרים הראשונים והאחרונים שהצליחו להגיע לעומק כה רב מתחת לגובה פני הים (הם הגיעו לשיא העומק בתהום. צוללים אחרים פיגרו אחריהם במספר מטרים). הם שהו בקרקעית התהום במשך עשרים דקות, ולאחר מכן החלו בציפה מעלה שנמשכה 3 שעות ורבע. הם "הזדרזו" לעלות מפני שחשדו שיש להם סדק בחלון כתוצאה מהפרשי הטמפרטורות שיצרה הצלילה העמוקה. לפי המדידה שערכו, הם הגיעו לעומק של 10,916 מטרים (עם סטיית תקן של 5 מטרים), אף כלי מאויש לא הגיע לעומק כה רב בים.
ב-25 במרץ 2012, צלל ג'יימס קמרון (במאי סרטי "שליחות קטלנית" ו"שובו של הנוסע השמיני") אל התהום בצוללת משוכללת וחדישה בשם "דיפסי צ'לנג'ר" . הצלילה החלה בערב, בשעה 19:15 וכעבור שעתיים ו-36 דקות הוא הגיע לתחתית לעומק של 10,898.4 מטרים. קמרון תכנן לשהות בתהום במשך 6 שעות רצופות, אך הוא החל לעלות לאחר שעתיים ו-34 דקות. הסיבה לכך הייתה דליפה של נוזלים הידראוליים מהכלי שטישטשו את שדה הראייה. בשעה שתיים בבוקר של ה-26 במרץ צפה הצוללת מעל פני השטח לאחר ציפה שנערכה כשעה וחצי. במסיבת עיתונאים שהתקיימה לאחר הצלילה קמרון אמר: "נחתתי על משטח מאוד רך ושטוח כמו ג'לטין. ברגע שנגעתי בקרקע, התחלתי לנסוע למשך מרחק מה...ולבסוף עשיתי את דרכי במעלה מדרון". במשך כל הצלילה קמרון ציין שהוא לא ראה דגים או יצורים חיים שגודלם עולה על אינץ'. "היצורים הימיים היחידים שראיתי היו מיני סרטנאים קטנים".
ב-7 ביוני 2020 הייתה קתרין סאליבן האישה הראשונה שצללה למעמקי התהום. בשנת 1984 הייתה סליבאן האישה הראשונה שביצעה הליכת חלל, לאחר שיצאה אל מחוץ למעבורת החלל צ'לנג'ר. בכך הפכה סליבאן לאדם הראשון שביצע הליכת חלל וגם שהגיע למקום העמוק ביותר בכדור הארץ.
מפמ&quot;ר
סרגיי מילינקוביץ'-סאביץ'
סרגיי מילינקוביץ'-סאביץ' (נולד ב-27 בפברואר 1995) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר בלאציו ובנבחרת סרביה.
קריירת מועדונים.
מילינקוביץ'-סאביץ' הוא תוצר של אקדמיית הנוער של וויבודינה הסרבית. הוא התגלה במהלך שהותו בנוער לאחר שזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות רצופות. מילינקוביץ'-סאביץ' חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו ב-26 בדצמבר 2012, חוזה לשלוש שנים בקבוצת וויבודינה.
מילינקוביץ'-סאביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–3 ליגודינה ב-23 בנובמבר 2013. את שער הבכורה שלו כבש בתיקו 1-1 נגד ספרטק סובוטיצה ב-9 במרץ 2014. במהלך שהותו בקבוצה שבסך הכל נמשכה עונה אחת, רשם 13 הופעות ליגה והיה אחראי על שלושה כיבושים. כמו כן, הוא עזר לקבוצה לזכות בגביע הסרבי בדיוק בעונה חגיגות המאה למועדון.
בחודש יוני 2014 חתם מילינקוביץ'-סאביץ' על חוזה לחמש שנים בקבוצה הבלגית גנק וקיבל את החולצה מספר 20. את הופעת הבכורה שלו ערך בתיקו הבית 1-1 מול סרקל ברוז' ב-2 באוגוסט 2014. את שערו הראשון במדי גנק כבש בתיקו 1-1 מול לוקרן ב-18 בינואר 2015. גם בגנק מילינקוביץ'-סאביץ' שהה כעונה אחת, שבה רשם 24 הופעות ליגה שכללו חמישה שערים.
ב-31 ביולי 2015 דווח על פי עיתון הספורט האיטלקי, לה גזטה דלו ספורט, שמילינקוביץ'-סאביץ' הצטרף לקבוצת הסרייה א', לאציו. את הופעת הבכורה שלו ערך בניצחון הבית 0–1 על באייר לברקוזן הגרמנית ב-18 באוגוסט 2015 במסגרת שלב הפלייאוף של ליגת האלופות. את שערו הראשון בקבוצה כבש בתיקו 1-1 מול דניפרו ב-17 בספטמבר 2015 במסגרת הליגה האירופית. את שער הבכורה שלו בליגה כבש בניצחון החוץ 1–3 על פיורנטינה ב-9 בינואר 2016. בעונת הבכורה שלו בלאציו רשם 35 הופעות ושלושה שערים בכל המסגרות.
בעונתו השנייה במועדון כבש שבעה שערים ב-39 הופעות (ליגה וגביע). ב-21 בינואר 2018 מילינקוביץ'-סאביץ' כבש צמד בניצחון הליגה 1–5 על קייבו ורונה. כמו כן, חודש לאחר מכן כבש שוב צמד בניצחון 0–3 על ססואולו.
קריירה בינלאומית.
באוקטובר 2015 זומן מילינקוביץ'-סאביץ' לראשונה לנבחרת סרביה לצמד משחקים במסגרת מוקדמות יורו 2016 נגד נבחרת אלבניה ונבחרת פורטוגל. במשחקים אלה הוא שימש כשחקן מחליף שישב על הספסל, אך לא זכה לקבל דקות. במאי 2016 הוא נבחר על ידי המאמן החדש של סרביה למשחקי ידידות נגד נבחרת קפריסין, נבחרת ישראל ונבחרת רוסיה. למרות זאת הוא שוב לא זכה לדקות משחק, ועזב את הנבחרת לאחר שני המשחקים הראשונים עקב החלטתו של המאמן לא לשתף אותו, כי יש שחקנים אחרים שיותר מתאימים לשיטת המשחק שלו.
ב-30 באוקטובר 2017 החליף מלאדן קרסטאיץ' את המאמן הקודם וכלל בהרכבו את מילינקוביץ'-סאביץ' לצמד המשחקים נגד נבחרת סין ונבחרת דרום קוריאה.
חיים אישיים.
סרגיי מילינקוביץ'-סאביץ' נולד בליידה שבספרד למשפחה העוסקת בספורט. אביו, ניקולה מילינקוביץ', שיחק גם כן כדורגל, ואמו, מילאנה סאביץ', הייתה שחקנית כדורסל. סרגיי הוא אחיו הגדול של ואניה, המשחק בתפקיד השוער בקבוצה סטנדרד ליאז' מהליגה הבלגית.
עמל שווא של אהבה
תחנת האלט
קרחון ארנב
קרחון אָרְנֶבְ(באנגלית: Arneb Glacier), המכונה גם קרחון הָאלֶט (Hallett Glacier) הוא קרחון הממוקם בתוך מפרץ מוקף צוקים, בין חצי האי האלט, לבין רכס רדקאסל. הקרחון זורם צפון מערבה לתוך מצר אדיסטו, והופך למדף קרח צף.
אורכו של הקרחון 6 קילומטרים ורוחבו 4 קילומטרים.
היסטוריה.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי של ניו זילנד לאנטארקטיקה שנערכה בין השנים 1957–1958. הקרחון נקרא על שם ספינת צי ארצות הברית ארנב, אשר בשנת 1957 הביאה את המבנים הנדרשים להקמת תחנת האלט.
יוצר תוכן
פונית רג'קומאר
פונית רג'קומאר, שכונה גם אפו (Appu) או Powerstar (בקאנדה: ಪುನೀತ್ ರಾಜ್‍ಕುಮಾರ್, באנגלית: Puneeth Rajkumar; 17 במרץ 1975 – 29 באוקטובר 2021) היה שחקן קולנוע, זמר פלייבק, מפיק ומנחה טלוויזיה, שנודע בעיקר בהופעותיו בסרטים בשפת קאנדה. גילם תפקידים ראשיים ב-27 סרטים.
ביוגרפיה.