בתקופת שהותה בקראקס היא סיפקה מידע ושימשה כמקור לחדשות. דימה חטיב דיווחה על צ'אווס, שהיה ראש המדינה הראשון שגינה בחומרה את ישראל בגין הסכסוך בין ישראל ללבנון. הודעתו זו של צ'אווס הביאה לניתוק הקשר עם ישראל כעבור שנים. בדיווחיה חטיב דחתה את הטענות לפיה מועמר קדאפי נמלט לוונצואלה.
טרם עבודתה באל ג'זירה, עבדה חטיב ברדיו השווייצרי הבינלאומי בברן, בארגון הבריאות העולמי בז'נבה, בעיתון א-ראי וברדיו קטר בצרפתית בדוחה.
יום היער העולמי
יום היער הבין לאומי
שמשון ויגודר
שמשון ויגודר היה חבר ארגון מצפן, מראשוני הפנתרים השחורים, ניסח את הכרוז הראשון של "הפנתרים" לקראת ההפגנה הראשונה. ויגודר הוא פסיכולוג בעל תואר דוקטור בפסיכולוגיה קלינית מ- California School of Professional Psychology (CSPP) בעיר ברקלי. ממייסדי מכון תל אביב לפסיכואנליזה בת זמננו.
ביוגרפיה.
ויגודר נולד בירושלים לאם ילידת ארצות הברית שהתגיירה, הייתה שותפה פעילה למאבק האיגודים המקצועיים ומאבק השחורים בארצות הברית ולאב ממשפחה אירית יהודית הד"ר ג'פרי ויגודר (1999-1922) שהיה עורך באנציקלופדיה העברית, ערך את אנציקלופדיה יודאיקה (ערך קודם את "אנציקלופדיה של היהדות", בשפה העברית, שראתה אור בהוצאת מסדה ב-1969).
פעיל ב"מצפן".
מגיל 16 היה חבר במצפן השתתף במאות פעילויות נגד הכיבוש וההתנחלויות.
פעיל ב"פנתרים השחורים".
בגיל 21 עבר לפנתרים השחורים עם אחיו מאיר. ב-1971 נעשה ניסיון ראשון של השמאל הקיצוני לגרור לשורותיו חלק מהמזרחים. שלושה סטודנטים פורשי קבוצת השמאל הרדיקלי "מצפן" חברו לצעירים מזרחים משכונת מוסררה הירושלמית, ובעזרת המרת רעיון "מלחמת המעמדות" המרקסיסטית ל"מלחמת העדות" האשכנזית-מזרחית, ביקשו ליצור עם צ’רלי ביטון, סעדיה מרציאנו וחבריהם ממוסררה מוקד הזדהות משותף המבוסס על שלילת הציונות. "דיברנו אתם על שמאל", כותב שמשון ויגודר, אחד משלושת הסטודנטים יוצאי מצפן, "על מאבקים אנטי-קולוניאליים, על דיכוי התרבות המזרחית, ועל האינטרס של התרבות השלטת לסכסך בין מזרחים לערבים".
לקראת ההפגנה הראשונה האחים ויגודר הלכו למשטרה כדי להשיג אישור להפגנה, המשטרה שלחה אותם לעירייה ובעירייה, ביקשו מצ'רלי ביטון את הרשימה של חברי הקבוצה וביקשו לדעת מה כל אחד רוצה. "הציעו להם דירות, מכוניות, רק שלא יעשו רעש". את האישור לאותה הפגנה הם לא קיבלו.
ויגודר ניסח את הכרוז הראשון של "הפנתרים" לקראת ההפגנה הראשונה, ויחד עם שלושה חברים נוספים ב"מצפן", יצא להפיץ את הכרוזים במוסררה. אולם מיד כשהחלו לתלות אותם על הקירות, נעצרו על ידי בלשי המשטרה. ויגודר מצביע על ההבדל ביחס כלפי שתי הקבוצות: "זה היה יוצא דופן. לא עשינו שום דבר לא חוקי. כשהיינו במצפן...לא היה מצב שזורקים סתם לבית סוהר לפני הפגנה. התייחסו אלינו כמו לפנתרים... אני לא זוכר בכל ההיסטוריה של מצפן שעצרו אותנו על הסתה".
הכרוז הראשון של "הפנתרים", שנוסח על ידי שמשון ויגודר, פורסם בגיליון "מצפן" מאפריל 1971. הכרוז נכתב בנוסח אמוציונלי ובשפת רחוב לא מהוקצעת, בניגוד לסגנונו של העיתון:.
חיים מאוחרים.
לויגודר תואר ד"ר בפסיכולוגיה. עוסק בפסיכולוגיה קלינית.
חיים אישיים.
ויגודר נשוי למיכל אביעד. הורים ל-2 ילדים
הערות שוליים.
[[קטגוריה:חברי מצפן]]
[[קטגוריה:הפנתרים השחורים]]
[[קטגוריה:פעילי שמאל רדיקלי ישראלים]]
[[קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20]]
פרנצ'ישק טפה
פרנצ'ישק טפה (בפולנית: Franciszek Tepa; 17 בספטמבר 1829 - 23 בדצמבר 1889) היה צייר ריאליסטי פולני, שהתמחה בפורטרטים ובנושאים אוריינטליסטים.
במהלך המהפכות של שנת 1848, טפה היה מעורב פוליטית בתנועת העצמאות. הוא הפיק סדרת דיוקנאות של מנהיגי פולין של מרד נובמבר נגד חלוקת פולין. הוא נכלא כאסיר פוליטי בהיותו בבירת אוסטרו-הונגריה וינה.
ביוגרפיה.
אביו היה קונדיטור. את לימודיו האמנותיים החל ב"אקדמיה סטנובה" עם יאן מסקובסקי בין השנים 1842–1844, ואחר כך למד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה בין השנים 1847–1848, שם למד אצל פרדיננד וולדמולר.
המשיך באקדמיה לאמנויות יפות, מינכן בין השנים 1849–1852, שם היה מורו וילהלם קאולבך. ובפריז בין השנים 1854 עד 1860, תחת הדרכתו של ארי שפר וליאון קוגניט בהיותו בווינה הוא השתתף במהפכות של 1848.
בשנת 1852, יחד עם אדם יוזף פוטוצקי והעיתונאי מאוריסי מאן (1814–1876), יצא טפה לטיול דרך יוון, מצרים וארץ ישראל והביא את הדוגמאות הראשונות לציירים האוריינטליסטים הפולנים.
הוא גם הביא כמה עתיקות שהוצגו מאוחר יותר באוסולינאום.
עם שובו מפריז בשנת 1860, התיישב באופן קבוע בלבוב, שם הפיק עבודות על חיי העם והנופים המקומיים מטעם הרוזן ולדז'ימייז' דזידושקי, מייסד "מוזיאון המדינה להיסטוריה של הטבע".
במהלך תקופה זו הוצע לו תפקיד כפרופסור באקדמיה לאמנויות בקרקוב, אך הוא סירב בגלל רצונו להישאר בלבוב.
הוא התמחה בפורטרטים, התפרסם בזכות המיניאטורות שצוירו על שנהב והעביר שיעורים.
רבות מיצירותיו נותרו בלבוב כאשר האזור עבר לשליטת אוקראינה לאחר מלחמת העולם השנייה.
אהרן כהן (פרופסור)
אהרון כהן (נולד ב-13 באוגוסט 1952) הוא חוקר התנהגות ארגונית וניהול משאבי אנוש ישראלי, פרופסור אמריטוס מן המניין בבית הספר למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה.
נולד בחיפה להורים יוצאי רומניה ויוון. גדל בשכונת עין הים בעיר ולמד שם בבית הספר היסודי. את השכלתו התיכונית השלים בתיכון חדש בחיפה, אותו סיים בשנת 1970. שירת בצה"ל כחובש קרבי בשירות סדיר בין השנים 1970–1974, ובמילואים כחובש בתותחנים עד לגיל 50.
בשנת 1977 סיים לימודי תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה, ולאחר מכן פנה ללימודי תואר שני בניהול משאבי אנוש בטכניון, אותם השלים בשנת 1982, ולימודי דוקטורט אותם סיים בשנת 1989 בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון.
עם הסמכתו כדוקטור הצטרף כמרצה לפקולטה למינהל באוניברסיטת לת'ברידג' שבקנדה, בה עבד במשך כשלוש שנים. בשנת 1992 הצטרף לחוג למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה (שהפך בהמשך לבית הספר למדעי המדינה) כמרצה מן המניין, שם הוא פעיל כיום כפרופסור אמריטוס.
מתגורר בחיפה.
פעילות אקדמית.
תחומי המחקר של כהן מתמקדים בחקר התנהגויות לא נאותות בארגוני עבודה, ובחקר השפעתם של בעלי אישיות אפלה (נרקיסיסטים, פסיכופתים ומקיאבליסטים) על התנהגויות לא נאותות הן כלפי הארגון עצמו והן כלפי עמיתים בעבודה.
במהלך שנות עבודתו שימש כמרצה אורח בבית הספר למינהל באוניברסיטת אוסטרליה המערבית, באוניברסיטה הלאומית של סינגפור (בית הספר למינהל וארגון), במכון לחינוך וטכנולוגיה באוניברסיטת ברמן, באוניברסיטת ESADE בברצלונה (בית הספר למינהל עסקים), ובאוניברסיטת מונש במלבורן (המחלקה לפסיכולוגיה ארגונית).
פרסומים.
כהן פרסם ארבעה ספרים ולמעלה מ-100 מאמרים ופרסומים אחרים בכתבי עת מדעיים שפיטים. ספרו הראשון התפרסם בשנת 2003 ועסק במחויבות בעולם העבודה. ספר זה זכה לתהודה רבה בקהילה האקדמית ואוזכר למעלה מ-1,300 פעמים בעבודות מדעיות שונות.
ספריו הנוספים עוסקים בהוגנות ארגונית, בקשר בין פוליטיקה ומינהל ובאישיות אפלה במקום העבודה והשפעתה על התנהגויות לא נאותות כלפי מקום העבודה וקולגות.
במחקר שפורסם בשנת 2019 ודירג את חוקרי האוניברסיטאות ברחבי העולם על פי פרסומיהם (6,880,389 חוקרים בסך הכל), נכלל פרופ' כהן בין 730 המדענים הישראלים אשר מהווים חלק מ-100,000 החוקרים הבכירים בעולם.
בשנת 2022 דורג כהן על ידי פורטל המחקר Research.com במקום ה-783 מבין חוקרי המנהל ומנהל העסקים בעולם ובמקום ה-2 בין חוקרי המנהל ומנהל העסקים בישראל. מבין חוקרי הפסיכולוגיה דורג כהן במקום ה-36 בישראל ובמקום ה-4,631 בעולם.
יהדות חרבין
הדרדסים (סדרת טלוויזיה)
הדרדסים (באנגלית: The Smurfs) היא סדרת אנימציה לילדים אמריקאית-בלגית מסוג פנטזיה-קומדיה, אשר שודרה במקור ברשת NBC מ-12 בספטמבר 1981 עד 2 בדצמבר 1989. הסדרה הופקה על ידי חברת האנה-ברברה ומבוססת על סדרת הקומיקס הבלגית בעלת אותו השם שנוצרה על ידי הקריקטוריסט הבלגי פייר קוליפור (אשר לקח גם חלק בהפקת סדרת האנימציה). הסדרה כללה 258 פרקים עם 419 סיפורים שונים בסך הכל, למעט שלושה פרקי cliffhanger ושבעה פרקי ספיישל.
בעוד שבארצות הברית הסדרה שודרה במקור ברשת NBC במהלך שנות השמונים. בהמשך הסדרה שודרה בארצות הברית בשידורים חוזרים ברשת USA network עד 1993, ולאחר מכן ברשת Cartoon Network עד 2003. הסדרה משודרת מאז ואילך בארצות הברית ב.
הסדרה זכה להצלחה משמעותית כאשר שודרה במקור ברשת NBC, ובעקבות כך לאורך השנים הופקו מספר פרקי ספיישל לסדרה. הסדרה הייתה מועמדת מספר פעמים לפרסי אמי, וזכתה בקטגוריית סדרת הבידור הטובה ביותר לילדים בשנים 1982–1983. הסדרה זכתה להצלחה מתמשכת עד 1990, אז, לאחר כמעט עשור של הצלחה, ביטלה רשת NBC את הסדרה לאחר שהרייטינג של הסדרה החל לצנוח.
בסדרה שולבו מספר יצירות קלאסיות כמוזיקת רקע במהלך הפרקים, בהם הסימפוניה השמינית של המלחין האוסטרי פרנץ שוברט , היצירה פר גינט מאת המלחין הנורווגי אדוורד גריג והיצירה תמונות בתערוכה מאת המלחין הרוסי מודסט מוסורגסקי. שידורים חוזרים של התוכנית מושמעים בערוץ האחות של רשת הקריקטורה בומרנג.
אתחול הסדרה.
ב-18 ביוני 2020 ניקלודיאון הודיעה על יצירת סדרת אתחול מחודשת של הסדרה. סדרת האתחול, אשר נקראת "הדרדסים", עלתה לראשונה לשידור ב-14 באפריל 2021, כאשר בשונה מסדרה זו היא בהנפשה ממוחשבת.
הדרדסים בישראל.