עד מהרה נוכחה יקטרינה לדעת שאכן אוגוסטה מתנהגת בגסות למשרתים, ומשום כך נתנה לה את טירת לוהדה, ושלחה עמה כאפוטרופוס את וילהלם פון פוהלמן. עד מהרה קיימה אוגוסטה יחסי מין עם פון פוהלמן, ונכנסה ממנו להריון. ב-27 בספטמבר 1788 ילדה אוגוסטה בן מת, ונוצר אצלה דימום כבד. פון פוהלמן סירב להזעיק רופא, מחשש שייחשפו יחסיו עמה, ועד מהרה מתה אוגוסטה מאבדן דם.
משפחתה.
ב-15 באוקטובר 1780 התחתנה אוגוסטה עם פרידריך הראשון, מלך וירטמברג, ממנו היו לה 4 ילדים:
מפעל תחנות הטרקטורים
מפעל תחנות הטרקטורים היה גוף שהוקם בשנת 1952 על ידי המחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית לא"י, במטרה לתת מענה לבעיות העיבוד החקלאי הממוכן, בהתיישבות החדשה, ופעל במשך 15 שנה עד לשנת 1967. בפועל סיפק המפעל בשנות קיומו, שירותי מיכון חקלאי, גם לחקלאי ההתיישבות הוותיקה - מושבים וקיבוצים.
רקע.
בשנותיה הראשונות של המדינה, הוקמו מושבי עולים רבים, וזאת כדי לפתור את בעיות המגורים והפרנסה של העולים החדשים שהגיעו ברבבותיהם למדינה החדשה. הסוכנות היהודית תרמה את חלקה לביסוס המשק החקלאי, וכל משפחה במושב קיבלה פרה ועגלה, וכן ניתן סוס אחד, במשותף, לכל שתי משפחות. הסוכנות סיפקה בהשאלה לכל מושב גם ציוד חקלאי משותף כגון: דחפור קטן מסוג: 6-TD, טרקטור גלגלים, קלטרת ועוד מספר כלים משותפים. מכיוון שלצורך הפעלת הציוד המשותף נדרש ידע מקצועי ויכולת ניהול חלוקת המשאבים באופן צודק בין חברי המושב, שלרוב לא היו קיימים, נזנח הציוד המשותף, הושבת ואף התבלה. בעקבות זאת התקבלה בשנת 1952 החלטה בסוכנות לאסוף את הכלים המשותפים מן המושבים ולרכזם באתרים בהם יטופלו באופן שוטף ומשם יוכלו לצאת ולתת שירותי עיבוד חקלאי במושבים. אך גם פתרון זה לא היה מושלם, שכן בהיעדר ניהול מרכזי לא תואמה העבודה בין המחוזות השונים. כך במקום לנייד כלים בין הגליל והנגב הטרקטורים של הנגב חנו מספר חודשים ללא כל שימוש, בעוד הגליל שיווע לכלי עבודה. המפעל נשא גירעונות ועמד על סף פשיטת רגל.
הקמה.
בשנת 1956, נכנס לתמונה פקיד הסוכנות 'גרשון לוי'.
לוי שהיה סגן מנהל החבל הצפוני של המחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית וחקלאי בעצמו, ראה כיצד ציוד יקר מתבלה ומתקלקל, וכיצד סכומי עתק יורדים לטמיון. החליט לשנות את דרך הניהול של מפעל הטרקטורים ולהעלותו על דרך המלך. הוא ביקר בתחנות השונות, נפגש עם מפעילי הציוד והמתיישבים, שמע את לבטיהם וחששותיהם והחל לגבש תוכנית פעולה לניהול מרכזי של התחנות. הוא הקים פאנל מדגמי נסיוני באזור הצפון, והחל לנהל את כל תחנות הצפון במרוכז ממקום אחד. הניסיון הוכתר בהצלחה והוכח כי תוכנית עבודה ריכוזית ושינוע של הציוד החקלאי אל כל ההתיישבות ממרכז אחד מייעלים את העבודה והופכים את הציוד לרווחי. המסקנה המתבקשת הייתה כי יש לאחד את כל תחנות הטרקטורים בארץ תחת הנהלה אחת.
לוי הקים את מרכז תחנות הטרקטורים באשקלון והפך למנהלו. מעתה רוכזו תחת המרכז כל בעיות המינהל, כספים, רכש, וויסות העבודה והציוד, הכוונת כלים, הכוונת כוח אדם והכשרתו, תכנון וביצוע של שכלולים ושיפורים. תוך שלוש שנים כוסו הגירעונות, ואף נוצרו רווחים שאיפשרו להחליף ציוד שהתבלה, כמו להגדיל ולגוון את צי הטרקטורים והכלים.
בקריית מלאכי שבדרום הוקם מוסך מרכזי, והועסקו בו מכונאים מובחרים. במוסך טופלו הכלים של מפעל הטרקטורים, כמו כן הועסקו בו צוותים אשר נשלחו לכל חלקי הארץ להעניק שירותי שטח במקום התקלה.
פיננסיה.
בתחילת שנות ה-70 של המאה העשרים התפרסם בעיתונות מצבו הפיננסי של המפעל. על פי הפרסום נוסף על מרכז החברה הממוקם בעיר אשקלון, לחברה עוד 39 תחנות המשרתות כ-300 יישובים חקלאיים בהם עשרות מושבים וקיבוצים ותיקים. המפעל מעבד כ-900,000 דונם בשנה, והגידול השנתי עומד על כ-100,000 דונם בשנה.
את פעילותו מבצע המפעל בעזרת כ- 500 טרקטורים (מחציתם מתנועעים באמצעות גלגלים ומחציתם באמצעות זחלים) ועוד אלפי כלים חקלאיים נוספים. לרשות המפעל עומדים מספר רכבי הובלה מסוג גורר-תומך להובלת ציוד כבד.
המחלוקת עם חברת "דגנים בנגב".
בשנת 1956 הוקמה חברה ממשלתית בשם "דגנים בנגב" שהייתה בבעלות משרד החקלאות, רשות הפיתוח וארגוני הקניות האזוריים.. מטרת החברה הייתה עיבוד מרוכז של שטחי הפלחה (שטחי בעל) באזור הנגב בהיקף של מאות אלפי דונמים. חברה זו הייתה מסגרת ניהולית בלבד שהתקשרה עם גופים חקלאיים (כגון קיבוצים ותיקים במרכז הארץ ובצפונה) ועם חברות קבלניות לביצוע עבודות העיבוד והקציר. חברת "מפעל תחנות הטרקטורים" פנתה לפני עונת הזריעה של תשכ"א בתביעה לממשלה שתפעיל את השפעתה למסירת עבודות העיבוד לפני הזריעה לחברת מפעל תחנות הטרקטורים שהיא בעלת ציוד רב ומתאים לעבודות אלו ומסוגלת לבצען בעלות נמוכה יותר מזו שמשיגה "דגנים בנגב".
פירוק החברה.
ב-1966 פרסמה ועדה ציבורית לענייני ההתיישבות בראשות יצחק בן אהרון את מסקנותיה. אחת מהמלצותיה הייתה לסגור את מפעל תחנות הטרקטורים ולהעביר את כלי המיכון לידי המושבים. ב-1967 פורקה החברה ופוטרו כ-400 עובדיה. באותה עת הועלתה השערה כי הזרז לפירוק החברה היה רצונה של תנועת המושבים לאפשר תעסוקה לבני המושבים בהפעלת הכלים החקלאיים. ואמנם, חלק מהכלים נרכשו על ידי בני מושבים והופעלו על ידם בצורה קבלנית.
ישראל איסר שפירא
אלטנין
אֶלטָנִין (מערבית: التنين - א-תנין - "הדרקון") או γ בדרקון הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים דרקון ונקרא על שמה. בשל מיקומו הוא נצפה בזנית עבור תושבי לונדון ולכן באנגליה הוא נקרא גם "כוכב הזנית".
בשנת 1728, האסטרונום האנגלי ג'יימס בראדלי ניסה למדוד את ההיסט של אלטנין וגילה תוך כדי כך את תופעת האברציה הכוכבית שנגרמת מתנועת כדור הארץ סביב השמש.
אלטנין נע לעבר מערכת השמש במהירות רדיאלית של כ-28 קילומטרים בשנייה ובעוד כ-1.5 מיליון שנים יגיע למרחק של כ-28 שנות אור ממערכת השמש, לעומת מרחקו הנוכחי של כ-154 שנות אור. אם ישמור על עוצמת ההארה שלו עד אז, הוא יהפוך לכוכב הבהיר ביותר בשמי הלילה עם בהירות דומה לזו של סיריוס.
אלטנין הוא כוכב־התקן של המחלקה הספקטרלית K5III.
תכונות.
אלטנין הוא ענק כתום מסוג ספקטרלי K5 III, עם מסה של כ-3 מסות שמש, רדיוס של כ-48 רדיוסי שמש - כמחצית רדיוס המסלול של כוכב חמה, טמפרטורת פניו כ-3,900 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 244 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה יחסית חלק משמעותי מקרינתו היא בתחום התת-אדום ועוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 535 מעוצמת ההארה של השמש.
צ'ארלס לי (גנרל)
צ'ארלס לי (; 26 בנובמבר 1731 - 2 באוקטובר 1782) היה מייג'ור גנרל בצבא הקונטיננטלי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. מוקדם יותר במהלך הקריירה שלו, שירת גם בצבא הבריטי במלחמת שבע השנים. הוא מכר את תפקידו לאחר סיום המלחמה ושירת במשך זמן-מה בצבא הפולני תחת סטניסלאב פוניאטובסקי.
לי עבר לגור בצפון אמריקה ב-1773 וקנה אחוזה בווירג'יניה. כאשר פרצה מלחמת העצמאות האמריקאית ב-1775, הוא התנדב להילחם עם כוחות המורדים. שאיפותיו להפוך לרמטכ"ל הצבא הקונטיננטלי סוכלו על ידי מינויו של ג'ורג' וושינגטון לתפקיד.
ב-1776, הצליחו כוחותיו של לי להדוף מתקפה של הבריטים נגד צ'ארלסטון בקרב באי סאליבן, מהלך שהעלה את מעמדו של לי בעיני הקונגרס והצבא. מאוחר יותר באותה שנה, הוא נתפס בידי חיל פרשים תחת פיקודו של בנסטר טרלטון; הוא הוחזק בשבי הבריטים עד ששוחרר בחילופי שבויים ב-1778. במהלך קרב מונמות' באותה שנה, לי הוביל מתקפה כושלת נגד הבריטים, אשר בעקבותיה נשפט במשפט צבאי והקריירה הצבאית שלו באה לקיצה. הוא מת משחפת בפילדלפיה ב-1782.
בתרבות.
דמותו הייתה דמות הנבל הראשי במשחק Assassin's creed III והופיע במחזמר "המילטון"
גמא בדרקון
בית צרינגן
בית צרינגן (בגרמנית: Haus Zähringen) הוא משפחת אצולה גרמנית שהתקיימה תשע מאות וחמישים שנה, החל מהמאה ה-10 ועד לאחר מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה.
דוכסות צרינגן.
בשנת 962 מונה אחד מבני המשפחה - ברטהולד, לרוזן ברייזגאו. נכדו של ברטהולד - ברטולד הראשון, דוכס צרינגן הקים כמה בריתות חזקות, והיה ביחסים טובים עם בית הוהנשטאופן. היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הבטיח את דוכסות שוואביה לברטולד, אולם לאחר מותו של היינריך בשנת 1056 נמסרה הדוכסות לרודולף פון ריינפלדן. בתור פיצוי קיבל ברטולד את דוכסות קרינתיה, אולם בשנת 1077 במהלך מאבק האינווסטיטורה, נישל אותו היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה משלטונו, והשאיר בידיו רק את התואר מרקיז ורונה. בשנת 1073 מת ברטהולד, ובנו הרמן הראשון, מרקיז באדן ירש את תאריו. בנו השני ברטולד מונה לדוכס שוואביה בשנת 1092, אולם בשנת 1098 ויתר על התואר לטובת פרידריך הראשון, דוכס שוואביה מבית הוהנשטאופן, ונטל לעצמו את התואר "דוכס צרינגן". לאחר מותו של ברטהולד בשנת 1111 ירש אותו בנו ברטולד השלישי, דוכס צרינגן, ואחריו בנו קונרד הראשון, דוכס צרינגן.
בשנת 1127 התנקשו בחיי אחיינו של קונרד - וילהלם השלישי, רוזן בורגונדי, ובעקבות כך יצא קונרד למלחמה נגד רנה השלישי, רוזן בורגונדי וסיפח את רוב רוזנות בורגונדי לנחלותיו. בשנת 1152 מת קונרד הראשון, ובנו ברטולד הרביעי, דוכס צרינגן עלה לשלטון במקומו. ברטהולד הרביעי הקים בשנת 1157 את העיר פריבור, ובילה את רוב זמנו במלחמות באיטליה לצד פרידריך ברברוסה. בשנת 1186 מת ברטולד הרביעי, ובנו ברטולד החמישי, דוכס צרינגן עלה לשלטון במקומו. ברטולד החמישי ייסד את העיר ברן בשנת 1191, וצמצם את כוחם של האצילים הבורגונדיים.