שיטות מתקדמות יותר, שטרם ידוע על שימוש תעשייתי בהן, מסתמכות על כך שההבדלים הקטנים במסת האיזוטופים השונים של האורניום גורמים לשינויים קטנים בספקטרום רמות האנרגיה הן של אטומי אורניום והן של מולקולות המכילות אורניום. מדובר בשינויים בסדר גודל קטן פי מאה אלף מההפרשים האנרגטיים בספקטרום עצמו. לשם כך יש צורך בלייזר שהתדירות שלו מתאימה בדיוק להפרש אנרגטי מסוים ברמות האנרגיה האלקטרוניות באטומי 235U. אם רמת הדיוק שלו תהיה גדולה מאחד למאה אלף, אז התדירות המקבילה באטומי 238U לא תיפול בתחום התדרים שהלייזר פולט.
כאשר מנדפים אטומים של אורניום ומפעילים על הגז לייזר כזה, הוא יעורר רק את אטומי ה-235U, ולא ישפיע על אטומי 238U. בצורה זו אפשר לגרום ליינון האטומים הרצויים, ואחר כך להשתמש בשיטה אחרת שתפריד בין חלקיקים טעונים וחלקיקים לא טעונים. תהליכים המשתמשים בשיטה זו על אטומים בודדים של אורניום נקראים AVLIS - Atomic Vapor Laser Isotope Separation. ניתן להפעיל את אותו העיקרון גם על מולקולות המכילות אטומי אורניום, ובפרט על ספקטרום רמות האנרגיה הוויברציוניות שלהן. תהליכים כאלה מכונים MLIS - Molecular Laser Isotope Separation.
השיטה פותחה בישראל בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, בידי שני מדענים, מנחם לוין וישעיה נבנצל.
מהילת אורניום.
דרך להפקת אורניום ברמת העשרה נמוכה (LEU) לשם שימוש כדלק בכורים גרעיניים היא מהילת אורניום ברמת העשרה של נשק גרעיני באורניום מדולדל, או באורניום טבעי . תהליך כזה מכונה "downblending". כ-10% מתצרוכת הדלק הגרעיני כיום מתקבלת ממקור זה. לצורך המהילה יש להפוך את האורניום לגז (אורניום שש-פלואורי) או לנוזל. ברוסיה משתמשים בשיטה הראשונה, בעוד שבארצות הברית משתמשים בשיטה השנייה.
אם מקור האורניום המדולדל המשמש בתהליך המהילה הוא פסולת של דלק ששימש בכורים גרעיניים, אז הוא מכיל את האיזוטופ 236U שנוכחותו מפריעה לתגובת השרשרת הגרעינית בשל האינטראקציה שלו עם הנייטרונים. מלבד המטרה המוצהרת של ייצור דלק לכורים גרעיניים, התהליך משמש לחיסול עודפי אורניום מועשר ברמת נשק גרעיני, וכך הוא עוזר למנוע את הגעתו של האורניום המועשר לידיים בלתי רצויות. ארצות הברית רוכשת מרוסיה אורניום מהול המיוצר מאורניום שמקורו בנשק גרעיני סובייטי שפורק.
העשרת אורניום
פאטה בורצ'ולדזה
פַּאַטָה בּוּרצ'וּלָדזֶה (בגאורגית: პაატა ბურჭულაძე; נולד ב-12 בפברואר 1955) הוא זמר אופרה (בס) גאורגי, מזמרי הבס המובילים בעולם.
ביוגרפיה.
בורצ'ולדזה נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) ולמד תחת שרביטו של קלימפי ק'לשווילי בקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי. הוא סיים את לימודיו בתיאטרון "לה סקאלה" במילאנו בהדרכתם של ג'ולייטה סימיונטו ואדוארדו מולר. בשנת 1986 החל להופיע באופרה בטביליסי. התפרסם בתיאטרון בולשוי כבוריס גודונוב. הצלחתו הראשונה מחוץ לברית המועצות הייתה בשנת 1983 ב"קובנט גארדן" בלונדון, כאשר שר את ראמפיס באאידה.
בנוסף לאופרות שר גם ברסיטלים, ומקליט בחברת "דקה".
ידוע בעיקר בזכות ביצועיו באופרות של ורדי (אאידה) וכן כבוריס גודונוב באופרה של מוסורגסקי. בורצ'ולדזה יזם והקים את עמותת "איאוונאנה" הגאורגית למען ילדים בסיכון. הוא מופיע בהתנדבות במקומות שונים בעולם, כולל בישראל, וכל ההכנסות מוקדשות לעמותה.
בורצ'ולדזה מופיע באופן קבוע בבתי האופרה המובילים בעולם כמו: תיאטרון לה סקאלה מילאנו, האופרה המטרופוליטן בניו יורק, האופרה הבווארית הממלכתית במינכן, האופרה של זלצבורג, האופרה הממלכתית בווינה, האופרה הממלכתית בהמבורג, האופרה הלאומית של פריז, האופרה של סן פרנסיסקו, האופרה של וושינגטון ועוד.
Tego Calderon
Tegui Calderón Rosario
Tego Calderón
טגו כלדרון
רכפתן המדבר
מרדכי רוקח
הרב מרדכי רוקח (ה'תרס"א, 1901 – כ"ה בחשוון ה'תש"י, 17 בנובמבר 1949), היה הרב של בילגוריי שבפולין משנת ה'תרפ"ו (1926) עד פרוץ השואה ואביו של האדמו"ר הנוכחי מבעלז.
ביוגרפיה.
נולד בעיר בעלז לרבי ישכר דב רוקח, האדמו"ר השלישי בשושלת חסידות בעלז, ולחיה דבורה נכדת רבי מרדכי גולדמן מזוויהל. בצעירותו למד מדי יום בחברותא עם אביו. נישא לבתו של רבי דוד שלמה מקוברין ונולדו לו ממנה שני ילדים. בגיל 25 הוכתר לרב העיר בילגוריי. הקים בעיר תלמוד תורה, וכן התנהג באדמו"רות, ניהל חצר חסידית וערך שולחנות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שלח את אשתו שהייתה בעלת אזרחות רוסית וילדיו אל בית הוריה שהתגוררו ברוסיה. הוא עצמו נדד ממקום למקום ולבסוף הצטרף אל אחיו רבי אהרן רוקח האדמו"ר מבעלזא ששהה אז כפליט בפרמישלן.
בפסח שני, ט"ו באייר ה'תש"ג (1943) הגיע עם אחיו להונגריה אחרי שהוברחו מגטו בוכניה על ידי קצין הונגרי לשעבר תמורת ממון רב, ושהה בבודפשט עד כ"ד בטבת ה'תש"ד (1944), אז הוברחו הוא ואחיו הרבי מבעלזא לארץ ישראל אחרי שנודע להם שהגסטאפו עוקב אחריהם ודורש מממשלת הונגריה את החזרתם לידי השלטונות הגרמניים. הדרשה שנשא לפני שעזבו הוא ואחיו את הונגריה עוררה פולמוס מאוחר יותר.
בט' בשבט ה'תש"ד (1944) הגיע לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. סייע לאחיו בשיקום חסידות בעלזא. אחרי שנודע לו שאשתו וילדיו נרצחו, נישא בשנת ה'תש"ו (1946) למרים בת רבי צבי גליק (נפטרה אור לי"ט טבת ה'תשע"ז) ונכדת רבי יעקב יחזקיה גרינוולד. בח' בשבט ה'תש"ח (1948) נולד להם בנם היחיד רבי ישכר דב רוקח, האדמו"ר מבעלזא הנוכחי.
ייסד את החדר החסידי הראשון בתל אביב, ברחוב אחד העם (המרכז של חסידות בעלזא באותם ימים), וכיהן כנשיא מוסדות החינוך של חסידות בעלזא בתל אביב ובירושלים.
בסוף שנת ה'תש"ט, בעודו במסע בקרב יהודים באירופה, הורע מצבו והוא חזר לישראל. נפטר בכ"ה בחשוון ה'תש"י בגיל 49. בהלווייתו הספידו אחיו האדמו"ר מבעלז, ועל פי הוראת אחיו נקבר בבית הקברות בטבריה ליד כמה מתלמידי הבעל שם טוב. על שמו נקראים רחובות "תכלת מרדכי" בקריית בעלז בירושלים ובבית שמש.
חיבוריו.
כתב סדרת ספרי "פרשת מרדכי" על תנ"ך, הלכה וחסידות. הסדרה עדיין לא ראתה אור בשלמותה. קטעים ממנה מתפרסמים מדי פעם בעלון השבועי "עלים לתרופה" של מכון אור הצפון.
פסיקה (מחשב)
במחשוב, פסיקה (באנגלית Interrupt) היא אות המגיע למעבד, מצד רכיב חומרה או תוכנה ומורה להפסיק תהליך מסוים כדי לעבד תהליך אחר שטיפולו חשוב יותר. לאחר מכן המחשב יחזור לעבד את התהליך שהופסק.
בעת קבלת הפסיקה משהה המחשב את ביצועה הסדרתי של התוכנית, כדי להפעיל שגרת טיפול בפסיקה.
לאחר הטיפול בפסיקה, ממשיך המחשב בביצוע הסדרתי של התוכנית; הדבר דומה לאדם המבצע מלאכה כלשהי, ומפסיק כדי לענות לשיחת טלפון, ולאחר סיום השיחה, ממשיך במלאכתו מהנקודה שהופסקה.
פסיקות תוכנה נמצאות בשימוש נרחב במחשבים הפועלים בריבוי משימות ומהוות הפסקת פעולת תוכנית מחשב שלא דרך בקרת זרימה.
אטימולוגיה.
המונח פסיקה נגזר מן המילה הפסקה, בעקבות interrupt האנגלית.
ביצוע התוכניות במחשב.
בעת הפעלת תוכנית טוענת מערכת ההפעלה את התוכנית לזיכרון. כל פקודה בשפת מכונה נמצאת בתא זיכרון המכיל קידוד למהות הפקודה שיש לבצע ואת כתובות הזיכרון הרלוונטיות לפקודה זו. לאחר הטענת התוכנית לזיכרון מבוצעות הפקודות באופן סדרתי בזו אחר זו; ביצוע כל פקודה נקרא "מחזור עבודה", והוא מורכב משלושה חלקים עיקריים: "מחזור פסיקה", "מחזור הבאה" ו"מחזור ביצוע". כתובת הזיכרון המכילה את הפקודה הבאה שיש לבצע נשמרת באוגר מונה הפקודות (PC - Program Counter) והפקודה שיש לבצע נקראת מהזיכרון לאוגר הנקרא MBR - Memory Buffer Register.
המחשב מבצע סדרת פעולות זו בלולאה. כאשר ישנה הפרעה לביצוע התוכנית הרגיל, הנגרמת על ידי אירוע לא-צפוי המעורר פסיקה (כגון הקשה על תו במקלדת או חלוקה באפס) עובר המחשב לביצוע מחזור פסיקה לאחר מחזור הביצוע (ולפני מחזור ההבאה) ומטפל בפסיקה. מטרת הפסיקות היא לאפשר טיפול באירועים, תקינים או בלתי תקינים, שאינם חלק מהביצוע הסדרתי של התוכנית.
סוגי פסיקות.
ניתן לחלק את הפסיקות למספר סוגים:
פסיקות מאפשרות לבצע תקשורת בין התקני קלט/פלט לתהליכים. בפסיקות אסינכרוניות מופרעת ריצת התוכנית כדי להעביר מידע מהתקן חומרה כלשהו למעבד. התקן שעון, למשל, מעביר בקשת פסיקה בקבועי זמן ידועים, המאפשרים למערכת למדוד את הזמן שעבר בין פעולות ולתזמן את ריצת התוכניות. בפסיקות סינכרוניות מעביר התקן כלשהו הודעה למערכת. כאשר מתבצעת חלוקה באפס, גורמת יחידת העיבוד המתמטית להעלאת פסיקה כדי לטפל בשגיאה הנוצרת. בפסיקות יזומות מעבירה התוכנה באמצעות פקודה מיוחדת את מספר הפסיקה שיש לעורר ובאופן זה מעבירה מידע להתקני קלט/פלט.
בתהליכים מסוימים נעשה שימוש ביותר מסוג פסיקה אחד: בעת כתיבת מידע לכונן דיסקטים, היכול לכתוב בית אחד בכל פעם, מעבירה התוכנית את המידע המיועד לכתיבה יחד עם המידע הנלווה (הפעולה לביצוע, ההתקן לכתיבה ומענו) לאוגרים המתאימים בבקר הכונן ומפעילה בקשת פסיקה יזומה כדי להתחיל את פעילות הבקר. כאשר כונן הדיסקטים מסיים את פעולתו, הוא מעורר בקשת פסיקה (IRQ) אסינכרונית דרך בקר הפסיקות של המעבד. בהתאם למספר הפסיקה פונה המעבד לטבלת הפסיקות הנמצאת בזיכרון ומפעיל את שגרת הטיפול המתאימה. בגמר שגרת הטיפול מודיע המעבד לבקר הפסיקות שהטיפול בפסיקה הסתיים, ובקר הפסיקות מכבה את בקשת הפסיקה.