הפרק הראשון בסדרה שודר בארצות הברית ברשת פוקס, ב-13 בינואר 1999, לאחר גמר הסופרבול ה-33. עשרים מיליון צופים צפו בפרק זה ("צילו של המוות"), שגרם למחלוקת על תוכן המבוגרים בו. התוכנית הוצגה לראשונה כסדרה בחודש אפריל באותה שנה, ושובצה ביום ראשון בין "משפחת סימפסון" ל"תיקים באפלה". עוד שישה פרקים שודרו, עד סוף העונה באמצע חודש מאי. העונה הראשונה כללה 7 פרקים והציגה בפני הצופים את הדמויות הראשיות.
שידור העונה השנייה, שכללה 21 פרקים, החל ב-23 בספטמבר 1999, והסדרה שובצה ביום חמישי בשעה 21:00. ברשת NBC המתחרה שובצה הסדרה "פרייז'ר", דבר שגרם לירידה חדה בנתוני הצפייה שלה, דבר שהוביל להורדת הסדרה ממשבצת קבועה והפרקים שודרו. הסדרה חזרה למשבצת קבועה ב-7 במרץ 2000 בימי חמישי בשעה 20:30, אך הובסה במדרוג מול "מי רוצה להיות מיליונר" והידרדרה למקום ה-114 במדד נילסן עם 6.32 מיליון צופים בלבד. FOX כבר החליטה על ביטולה לאחר סוף העונה השנייה, אולם חזרה בה והודיעה ביולי של אותה שנה כי הוזמנו פרקים נוספים לעונה שלישית.
העונה השלישית חזרה לאוויר ב-8 בנובמבר 2001, וכללה 22 פרקים. שיבוץ הסדרה המשיך להיות קשה: ימי חמישי בשעה 20:00 אשר גרם לה להתחרות עם הסדרות "חברים" ו"הישרדות" (בספיישל הסדרה, "סטואי גריפין: הסיפור שלא סופר" ישנה התייחסות לכך). בעת שידורי העונה השנייה והעונה השלישית, שינתה פוקס את ימי ושעות השידור של הסדרה, כמעט ללא כל התראה, ולעיתים, ללא התראה כלל. כתוצאה מכך, מדרוג הסדרה ירד. למעשה, לאחר ששודרו שני פרקים בלבד של העונה השנייה, הפכה "איש משפחה" מתוכנית קבועה בלוח השידורים לתוכנית לא קבועה.
בזמן שידור העונה השנייה והעונה השלישית התקיימו דיונים רבים בנוגע לביטול התוכנית. בסוף העונה השנייה הודיעה פוקס באופן רשמי כי התוכנית תבוטל. בניסיון לשכנע את פוקס לחדש את התוכנית, הקימו מעריצים רבים אתרי אינטרנט, החתימו וחתמו על עצומות וכתבו מכתבים. חלקם אף שלחו חיתולים ואוכל לתינוקות לרשת, כדי שיינתנו לסטואי (דמות התינוק). לבסוף, כאשר הרשת הודיעה על לוח שידורי הסתיו של שנת 2002, הסדרה לא היוותה חלק ממנה, והרשת הודיעה על ביטול הסדרה זמן קצר לאחר מכן.
ניסיונות החייאה.
מעריצים רבים של הסדרה כעסו מאוד על ביטולה, ופתחו בניסיונות לשכנע את פוקס להחזיר את התוכנית לאוויר. עצומה מקוונת הוקמה, עליה חתמו יותר מ-10,000 איש תוך שבועות בודדים. על העצומה חתמו בסך הכול 100,000 איש - אך מספר זה, יחד עם המכתבים הרבים נשלחו אל פוקס ועם ההפגנות המאורגנות - לא הצליחו להציל את הסדרה. פוקס ניסתה למכור את זכויות השידורים החוזרים של הסדרה, אך קשה היה למצוא רשתות שהיו מעוניינות בכך. לבסוף Cartoon Network קנתה את הזכויות בסכום זעום על פי דברי נשיא חברת ההפקות של פוקס המאה ה-20. ברגע שהחלו השידורים החוזרים, הסדרה קנתה לה מעמד של סדרה עם נתוני צפייה גבוהים, יחסית למשבצת השידור שלה: חצות הלילה והלאה, מביסה בכך את שאר השידורים הן בכבלים והן ברשתות הארציות ומעלה את נתוני הצפייה ברשת עצמה פי 3 ויותר. באותו שבוע, גם הופצו ב-DVD העונה הראשונה והשנייה והפכו לתופעת קאלט - בחודש אחד נמכרו מעל ל-400 אלף עותקים, ובסך הכול באותה שנה מעל ל-2 מיליון. ה-DVD של העונה השלישית מכר יותר ממיליון עותקים. נתוני המכירות המעולים, וכמו כן, נתוני הצפייה הגבוהים בשידורים החוזרים גרמו לרשת פוקס להתעניין בה חזרה, וב-20 במאי 2004 הזמינה הרשת 35 פרקים חדשים של הסדרה, ובכך הפכה את הסדרה לראשונה אשר חוזרת למרקע בעקבות נתוני מכירת תקליטורים.
הרצה נוכחית.
הפרק הראשון בעונה הרביעית של "איש משפחה", "צפון צפון קוהוג" שודר ב-1 במאי 2005. הוא נכתב על ידי סת' מקפרלן ופיטר שין. כבר בפרק הראשון של העונה נראה פלאשבק לשנת 2002, לפרק בו פיטר מונה את הסדרות שתבוטלנה לפני שתוחזר "איש משפחה". בדיעבד, הסתבר שפיטר צדק. מקפרלן אמר כי הסדרה תמשיך בדיוק מאותה נקודה בה הפסיקה. בפרק זה צפו 11.85 מיליון איש והצדיקו את חזרתה לאוויר. הסדרה החלה להיות משובצת מעתה בימי ראשון בלילה, משבצת השידור של סדרות האנימציה המצליחות של רשת פוקס כגון "משפחת סימפסון", "המלך היל" ו"אבא אמריקאי".
בנוסף, יצא לסדרה סרט ישירות ל-DVD: "איש משפחה מציג את סטואי גריפין: הסיפור שלא סופר". סרט זה חולק, למעשה, לשלושה פרקים של הסדרה ולסצנות נוספות, ושודר בתום העונה הרביעית. הסרט יצא לחנויות ב-27 בספטמבר 2005.
משחק וידאו המבוסס על הסדרה יצא ב-1 באוקטובר 2006. המשחק פותח על ידי High Voltage Software והופץ על ידי Take-Two Interactive. במשחק אפשר לשחק כפיטר, בריאן וסטואי. המשחק יצא לקונסולות גיים בוי אדוונס, Xbox, PSP, פלייסטיישן 2 ונינטנדו גיימקיוב.
סרט קולנוע.
ב-10 באוגוסט 2018, הודיעה חברת פוקס המאה ה-20 על פיתוח של סרט קולנוע המבוסס על "איש משפחה", הסרט ישלב אנימציה ולייב-אקשן.
ביקורות ומחלוקות.
אף על פי שזכתה לאחוזי צפייה יחסית גבוהים, היא קיבלה תלונות נזעמות מצופים רבים. כבר מתחילת שידוריה היא עוררה זעם אצל מבקרי טלוויזיה והורים רבים בארצות הברית, על כך שהיא מציגה את עצמה בתור חיקוי של הסדרה "משפחת סימפסון" (שגם משודרת באותו ערוץ), אך אלימה וגסה יותר, תוך שימוש רב באלימות גרפית, בהומור שירותים ובהומור שחור על רקע מיני כולל אונס ופדופיליה.
לפי מבקרים היא נחשבת לאחת "הסדרות הגרועות ביותר" של רשת פוקס.
במרץ 2007, הגישה הקומיקאית קרול ברנט תביעה על סך שישה מיליון דולר נגד אולפני פוקס. בתביעתה, טענה כי האולפנים השתמשו בדמות עוזרת הבית ללא הסכמתה ובכך הפרו את החוק. ביוני של אותה שנה, דחה השופט המחוזי דין פרגרסון את התביעה וציין כי פארודיה מוגנת בתיקון הראשון לחוקה.
ב-3 באוקטובר של אותה שנה, הגיש תאגיד בורן למוזיקה תביעה על הפרת זכויות של השיר "When You Wish upon a Star" (מתוך הסרט "פינוקיו"). בפרק המדובר, בוצעה פרודיה על השיר שנקרא "אני זקוק ליהודי" (שם הפרק עצמו נקרא "When You Wish upon a Weinstein"). תאגיד בורן הוא בעל הזכויות לשיר המקורי, והם טענו לקישור של הפרודיה לסממנים אנטישמיים. הם תבעו את אולפני פוקס, רשת פוקס, ערוץ Cartoon Network, סת' מקפרלן וראיין מרפי. גם תביעה זו נדחתה על ידי השופטת המחוזית דבורה באטס.
בשנת 2010 תקפה שרה פיילין בחריפות את התוכנית, לאחר שהציגה דמות של נערה בעלת תסמונת דאון כמוקד משיכתו של כריס, ודמות זו התוודתה בפניו כי אמה היא מושלת אלסקה לשעבר. הבדיחה לכאורה התייחסה לבנה הצעיר של המושלת לשעבר פיילין, טריג, שסובל אף הוא מהתסמונת. בתגובה לביקורת זו, השחקנית שדיבבה את הדמות (אנדריאה פיי פרידמן, אף היא סובלת מהתסמונת) טענה כי במשפחתה צחוק הוא דבר טוב, ושהוריה חינכו אותה כי חוש הומור הוא חלק מחיים נורמליים. היא הוסיפה כי מעולם לא סחבו אותה ממקום למקום מתחת לזרוע כמו בגט, כפי שלטענתה המושלת פיילין עושה עם בנה טריג על מנת להשיג קולות.
ביקורת על הסדרה הוטחה גם מכיוונם של יוצרי "סאות' פארק", טריי פארקר ומאט סטון, שבה שודר פרק פרודי בשם "מלחמת הדמויות המצוירות" הצוחק על מה שמוצג כהומור רדוד ונמוך של "איש משפחה". אף על פי שהיוצרים הבהירו שלדעתם אין סיבה לבטל את התוכנית הם הודו שהם לא מתחברים למערכונים שלא קשורים לעלילה. השניים הוסיפו שזה מעצבן אותם לשמוע השוואות בין איש משפחה לתוכנית שלהם.
באפריל 2013 הורידה רשת FOX מהרשת ומהאוויר פרק של "איש משפחה" לאחר שקטעים ממנו נערכו והוצגו בקליפ ויראלי כאילו חזו שם את הפיגוע במרתון בוסטון.
דמויות ומדבבים.
דמויות ראשיות.
הסדרה נעה סביב משפחתו של פיטר גריפין, עובד צווארון כחול וראש משפחת גריפין.
דמויות נוספות.
דמויות נוספות בסדרה הן השכנים של משפחת גריפין: קצין המשטרה הנכה ג'ו סוואנסון; אשתו בוני והילד שלהם קווין; הטייס הרווק ובעל היצר-המיני הבלתי נדלה גלן קווגמייר, קליבלנד בראון שבמקרים רבים ביתו נהרס והוא מתרסק עם האמבט שלו, אשתו (והחל מהעונה הרביעית, גרושתו) לורטה בראון ובנם קליבלנד בראון הבן שזכה לסדרה משל עצמו; מנחי החדשות טום טאקר, ודיאן סימונס (שנהרגה בפרק הפתיחה של עונה 9 והוחלפה על ידי ג'ויס קיני), כתבת השטח האסייתית של החדשות, טרישה טאקאנאווה; וראש העיר, אדם וסט, הפרנואיד וחולה-הנפש.
ישנן גם דמויות חצי-קבועות, המציגות את אותה הבדיחה בכל פעם: דמויות אלה כוללות: הקוף המרושע המסתתר בארונו של כריס ומצביע אליו בזעם; הרברט, הזקן הפדופיל הנוהג לצפות בכריס בסתר; אולי ויליאמס, חזאי מזג האוויר בתחנת הטלוויזיה הצועק את דעתו; התרנגול הענקי, אויבו המושבע של פיטר, שנלחם נגדו בחוצות העיר (קרבות אלו מסתיימים, לרוב, בהרס בקנה מידה עצום); האיש החירש המשומן; קנקן משקה שפורץ מדי פעם דרך קירות (בדרך כלל לבית המשפט לאחר שנקבע גזר דין) תוך כדי זעקת "או יה!" ("Oh yeah"); ג'ייק, הילד בעל הראש ההפוך (בנו של מגיש החדשות טום טאקר); תלמה גריפין, אימו של פיטר גריפין - מדובבת על ידי פיליס דילר ועוד דמויות רבות.
צוות המדבבים.