אינפיניט F (בקוריאנית: 인피니트 F, באנגלית: Infinite F) היא תת-הלהקה הרשמית השנייה של להקת הבנים מקוריאה הדרומית, Infinite ,אשר הורכבה תחת Woollim Entertainment ב-2014. הקבוצה מורכבת מהחברים, סונג-יאול, אל וסונג-ג'ונג. הקבוצה לעיתים מכונה על ידי המעריצים "Maknae Line" שמציינת כי הם שלושת חברי הלהקה הצעירים ביותר לעומת האחרים. תת-הלהקה הופיעה בהופעת בכורה בו זמנית גם ביפן וגם בקוריאה הדרומית עם אלבומי הסינגל, "Koi no Sign" ו-"Azure".
היסטוריה.
2011: לפני הופעת הבכורה וההופעה הראשונה.
אינפיניט אף הופיעו לראשונה כתת-להקה לא רשמית במופע מיוחד לכבוד קביעת השם של קהל המעריצים שלהם, Inspirit ב-17 באוגוסט. שלושת החברים ביצעו גרסת כיסוי לשיר "Bangkok City" של הלהקה Orange Caramel שהתקבל יפה מאוד על ידי המעריצים שלהם.
2014: One Great Step Returns, האלבום "Season 2" והופעת בכורה ביפן ובקוריאה.
במהלך המופע One Great Step Returns, הלהקה הכריזה רשמית על הרכבת תת-הלהקה אינפיניט אף אשר נערך ב-28 בפברואר וב-1 במרץ. במהלך המופע, תת-הלהקה ביצעה את השיר "My Heart is Beating" בפעם הראשונה. השיר התגלה בסופו של דבר כשיר הנושא של הפסקול של הדרמה Hi! School: Love On. בדרמה זו כיכבו המנהיג של התת-להקה סונ-יאול והקולגה שלו מאינפיניט וו-יון.
תת-הלהקה הוציאה לאור באופן רשמי את הסינגל הראשון שלה באמצעות אלבום האולפן השני של אינפיניט, "Season 2". שמו של השיר הוא "Going Crazy" אשר הולחן על ידי קונאן מלהקת הרוק ההינדית Rocoberry.
ב-14 באוקטובר, חברת התקליטים הודיעה כי תת-הלהקה תעשה את הופעת הבכורה שלה ביפן ב-19 בנובמבר עם אלבום סינגל הכולל שלושה שירים בשם, "Koi no Sign".
הקיקו היגשימורה, היוצר של סדרת המנגה היפנית, Princess Jellyfish, סיפק את תוכני האילוסטרציה לצילומים של תמונת הרקע של האלבום. עם הוצאתו לאור האלבום דורג במצעד אוריקן היפני במקום ה-6, עם מכירות של 31,287 עותקים.
כחלק מפעולות הקידום של האלבום ביפן, חנות זמנית הוקמה בהראג'וקו מ-17 בנובמבר עד ה-30, כשהיא מציעה למכירה סחורות מגוונות ובגדים של אינפיניט אף. בנוסף לכך הקבוצה ערכה סיבוב הופעות קצר של חמישה מופעים בערים אוסקה, טוקיו ונגויה.
ב-25 בנובמבר, פורסמה תמונת הרקע הרשמית של האלבום "Azur", וזמן קצר לאחר מכן התפרסמה ההודעה כי אינפיניט אף יעשו את הופעת הבכורה שלהם בקוריאה בשבוע שלאחר מכן. הקליפ וידאו עבור שיר הנושא של האלבום "My Heart is Beating" והאלבום עצמו יצאו לאור ב-2 בדצמבר. אינפיניט אף ערכו את הופעת הבכורה שלהם בתוכנית המוזיקה Music Bank ב-5 בדצמבר. ב-12 בדצמבר, אינפיניט אף הפכו להיות תת-הלהקה או אמן הסולו הראשונה של אינפיניט אשר מועמדת לפרס המקום הראשון בתוכנית מוזיקה, אך הם הפסידו לקבוצה A-Pink ששרו את השיר Luv.
אונישי טקיג'ירו
קימסוג'ה
קימסוג'ה (בקוריאנית: 김수자; נולדה ב-1957, טגו, קוריאה הדרומית) היא אמנית שייצגה את קוריאה הדרומית בבינאלה בוונציה ב-2013 ובביאנלה של סאו-פאולו ב-1998 והציגה את עבודותיה במומה ניו יורק ומוזיאונים מובילים נוספים. בין עבודותיה: ציור, פיסול, וידאו-ארט, ארכיטקטורה ומייצג.
שמה המקורי הוא קים סו-ג'ה (בהתאם לסדר המקובל בקוריאה, קים, שם המשפחה, מופיע קודם לשם הפרטי). ב-2003 שינתה את שמה למילה אחת מתוך רצון לטשטש מיניות, מצב משפחתי וזהות תרבותית. באותה שנה הקדישה לכך עבודה - "שם במילה אחת הוא שם אנרכיסטי".
למדה ציור מערבי באוניברסיטת הונגיק בסיאול והקדישה את העשור הראשון אחר לימודיה ליצירת עבודות תלת ממדיות בהשראת לוצ'יו פונטנה (אסמבלאז' שנמנע מהדו-ממדיות המקובלת של הציור). בשנות ה-90 החלה ליצור פסלים המבוססים על מוטיבים תרבותיים קוריאנים דוגמת חבילות בגדים שייצגו מחד את ההגירה והגלות שהן חלק מההיסטוריה הקוריאנית המודרנית וכן מבטאים פעילות נשית.
"אישה מחט", עבודתה המוכרת ביותר של קימסוג'ה היא שתי סדרות של צילומי וידאו-ארט בו נראית האמנית בגבה למצלמה בערים שונות בעולם (לרבות ירושלים בסדרת הצילומים השנייה מ-2005). כל הצילומים נעשים בזווית והעמדה זהות, תוך שימוש בספקטרום האור המסורתי הקוריאני, האובנגסק (오방색) שבו כחול מייצג את המזרח, אדום - דרום, צהוב - מרכז, לבן - מערב ושחור - צפון. קימסוג'ה עושה שימוש נרחב באובנגסק ומשמעויות השונות שלו בהתאם לתרבות הקוריאנית.
סדרות נוספות דוגמת "אישה כביסה" ו"אישה מראה" היו פיתוח על הרעיון המקורי של "אישה מחט", כאשר הרקע העירוני מוחלף ברקע אחר. העיקרון הבסיסי הוא עקרון היעדר הניידות של האישה ושאיפת האמנית לבטא קביעות מול תלישות, אופקיות מול אנכיות ואת תנועות התפירה: קדימה ואחורה.
חלק נרחב מעבודותיה של קימסוג'ה הן מבוססות מקום וכוללות שימוש נרחב באובנגסק ריצוף במראות, מבני זכוכית ונברשות לוטוס. דוגמאות לעבודות ידועות הן המיצג בפלציו דה קריסטל במדריד ב-2006, והביתן הדרום-קוריאני בביאנלה בוונציה.
בלה והבולדוגס
בלה והבולדוגס (באנגלית: Bella and the Bulldogs, תרגום מילולי: "בלה והבולדוגים") היא קומדיית מצבים מערוץ ניקלודיאון. הסדרה עלתה לשידור בארצות הברית ב-17 בינואר 2015, והעונה הראשונה הסתיימה בארצות הברית ב-30 במאי 2015. בישראל הסדרה עלתה ב-13 בספטמבר 2015, והעונה הראשונה הסתיימה ב-11 באוקטובר 2015.
ב-4 במרץ 2015 הסדרה חודשה לעונה שנייה. העונה עלתה בארצות הברית ב-30 בספטמבר 2015 והסתיימה ב-25 ביוני 2016. ב-27 ביוני 2016 התקבלה הודעה שלא תהיה עונה שלישית ושהסדרה הסתיימה. בישראל העונה שודרה בין ה-7 בנובמבר 2016 ל-11 בנובמבר 2016.
עלילה.
בלה המעודדת מרשימה במקרה את מאמן קבוצת הפוטבול של בית הספר, והוא מזמין אותה להיבחן לתפקיד הקוורטרבק. רבים מתלמידי בית הספר, ובמיוחד הבנים בנבחרת, לא רוצים בת בקבוצה. בלה מתקבלת לקבוצה, אבל הבנים עדיין לא רוצים לשחק בקבוצה עם בת, וחברותיה המעודדות מרגישות שזנחה אותן. בלה צריכה לעמוד במבחן בין החיים בקבוצת פוטבול לבין חיים עם החברות.
ג'ימי מוראלס
ג'ימי מוראלס (בספרדית: Jimmy Morales, או בשמו המלא - James Ernesto Morales Cabrera; נולד ב-18 במרץ 1969) הוא פוליטיקאי גואטמלי, שכיהן כנשיא גואטמלה. נבחר באוקטובר 2015 ונכנס לתפקיד נשיא גואטמלה בינואר 2016. הוא סיים את תפקידו ב-14 בינואר 2020. בטרם נכנס לפוליטיקה היה רואה חשבון ומרצה לכלכלה ולתקשורת, ואחר כך למשך שנים רבות שחקן-קומיקאי, במאי, ומפיק סרטים.
ביוגרפיה.
נולד כאחד מארבעת הילדיה של משפחת פועלים ענייה ונוצרית אוונגליסטית בגואטמלה סיטי.
הוא בנם של חוסה אוורארדו מוראלס אורייאנה ושל סליטה ארנסטינה קבררה אסוודו. האב נהרג בתאונה כשהבן היה בן 6. בילדותו למד מוראלס ב"מכון האוונגלי של אמריקה הלטינית" IEAL וסיים עם תעודת ראיית חשבון. אחר כך למד לתואר ראשון במנהל עסקים
בפקולטה למדעי הכלכלה של אוניברסיטת סן קרלוס דה גואטמלה.
כמו כן למד הוראת תאולוגיה בסמינר תאולוגי בפטיסטי. בהמשך למד לימודים אסטרטגיים בתחום הביטחון באוניברסיטת מריאנו גאלווס, סיים תואר שני ודוקטורט בביטחון אסטרטגי בפקולטה למדעי משפט וחברה של אוניברסיטת סן קרלוס, ועוד תואר שני בניהול אמצעי תקשורת באוניברסיטה הפנאמריקנית של גואטמלה ובאוניברסיטת מריאנו גאלווס.
מוראלס עבד זמן מה כמרצה בפקולטה למדעי הכלכלה ובפקולטה למדעי התקשורת של אוניברסיטת סן קרלוס.
פרסומו בא לו כקומיקאי עטור תהילה בסדרת הטלוויזיה "Moralejas", בה כיכב כל שבוע למשך 15 שנה לצד אחיו סמי.
מוראלס נשוי להילדה פטריסיה מארוקין ואב לארבעה ילדים.
בשנת 2011 נכנס מוראלס למערכת הפוליטית כשהתמודד לראשות עיר, וב-2013 הצטרף ל"חזית ההתלכדות הלאומית" (Frente de Convergencia Nacional או FCN), בעלת מצע שמרני-לאומי, מטעמה התמודד בבחירות 2015 לנשיאות שנערכו על רקע פרישת ראשי הממשל הקודם, הנשיא אוטו פרס מולינה וסגניתו רוקסנה בלדטי בשל פרשיית שחיתות, זאת לאחר שמוראלס ניהל קמפיין נגד השחיתות השלטונית במדינה.
בסיבוב הראשון של הבחירות שנערך ב-6 בספטמבר 2015 הוביל מוראלס על פני יריביו, וקיבל 24.14% מקולות הבוחרים. מאחר שאף לא אחד מבין המועמדים לנשיאות הצליח לגייס 50% כנדרש. בסיבוב השני, שנערך ב-25 באוקטובר, זכה ב-73% מהקולות, וגבר על סנדרה טורס , רעייתו לשעבר של נשיא המדינה לשעבר אלווארו קולום.
בדצמבר 2017 הייתה גואטמלה בראשותו, המדינה השנייה בעולם אחרי ארצות הברית, שהחליטה להעביר את שגרירותה בישראל, מתל אביב לירושלים. לגואטמלה הייתה בעבר שגרירות בירושלים שנסגרה בשנות ה-80.
ב-14 בינואר 2020 הוחלף על ידי אלחנדרו ג'יאמטיי.
לאו גייר פון שוופנבורג
לאו גייר פון שוופנבורג (בגרמנית: Leo Geyr von Schweppenburg; 9 במרץ 1886 - 27 בינואר 1964) היה מפקד שריון בכיר בוורמאכט במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
פון שוופנבורג נולד למשפחת אצולה ב-2 במרץ 1886 בפוטסדאם, כבן לקולונל בחיל הפרשים של וירטמברג. הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ב-1904, ושירת ברגימנט הדרגונים ה-26 (וירטמברג ה-2), ובין השנים 1911–1914 למד באקדמיה הצבאית בברלין. במלחמת העולם הראשונה נלחם כקצין פרשים בחזיתות השונות, וסיים אותה בדרגת ריטמייסטר (סרן).