בברכת "אשר גאלנו" שנאמרת בסיום ההגדה, יש שנוהגים לומר "ונאכל שם מן הפסחים ומן הזבחים" במקום "מן הזבחים ומן הפסחים", משום שחגיגת ארבעה עשר אינה קריבה בשנה כזו, ולכן את שלמי החגיגה יאכלו רק למחרת, ביום ראשון, ואילו קרבן הפסח קרב בשבת ונאכל בליל מוצאי שבת, ואם כן הזבחים נאכלים לאחר הפסחים. לעומת זאת יש שאינם משנים מהנוסח הרגיל, וזאת משום שהבקשה אינה מוסבת על שנה ספציפית זו, אלא על השנים הבאות, שבהן ערב פסח יחול בימות החול.
שני תבשילים.
המנהג הוא לקחת שני תבשילים בקערת ליל הסדר (זרוע וביצה) כבשאר השנים. וזאת לפי דעתו של רבנו פרץ, שסבור שאם ישנו את ההנהגה משאר השנים יראה כעושה קדשים בחוץ. לפי דעה אחרת המובאת בטור בשנה כזו אין לעשות אלא תבשיל אחד כיוון שקרבן החגיגה אינו קרב בשבת.
החלטה 607 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 607 של מועצת הביטחון של האו"ם הייתה החלטה שהתקבלה ב-5 בינואר 1988 על ידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות. ההחלטה הוצעה בעקבות החלטה 605 של מועצת הביטחון של האו"ם (1987) ובעקבות החלטת ישראל להמשיך בגירוש פלסטינים החשודים בטרור מהשטחים שנכבשו על ידיה במלחמת ששת הימים.
ההחלטה קוראת לישראל להפסיק את הגירושים ולציית לחובות אמנות ז'נבה. המועצה גם החליטה לשמור על המצב בבדיקה.
מניית זהב
מניית יסוד
מנייה דחויה
הלוואת בעלים
הלוואת בעלים היא הלוואה הניתנת מאחד או יותר מבעלי מניות החברה לחברה, בנפרד מהשקעותיהם הרגילות בחברה, וזאת בתנאי ריבית ותשלומים הנקבעים מראש. הלוואה זו היא בדרך כלל החוב הנחות ביותר מבין חובות החברה, כלומר שבעת פירוק החברה ראשית יגבו את חובותיהם כל שאר בעלי החוב, ורק לאחר מכן יגבו הבעלים את החוב בגין הלוואתם.
הלוואות בעלים יכולות לנבוע מצרכים שונים:
יבגני גינר
יבגני לנורוביץ' גינר (ברוסית: Евге́ний Ленно́рович Ги́нер; נולד ב-26 במאי 1960, חרקוב, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות) הוא יזם רוסי, נשיא מועדון הכדורגל צסק"א מוסקבה, מכהן במקביל גם כראש ועדת הכספים בהתאחדות הכדורגל הרוסית.
ביוגרפיה.
לדבריו הוא ממוצא ארמני, גדל כילד יתום והיה נער רחוב.
הוא למד במכון חרקוב למהנדסי בנייה, אך לא השלים שם את לימודיו.
בשנת 1986 הוא נעצר על ידי המשטרה במחוז חרקוב באשמת גנבת רכוש מדינה והוא הרצה עונש מאסר על תנאי. בשנת 1990 נפתח נגדו תיק חדש באשמת גנבה והוא ברח למוסקבה.
בשנים 2004–2006 כיהן כנשיא ליגת העל הרוסית בכדורגל. מאפריל 2013 מכהן כראש ועדת הכספים בהתאחדות הכדורגל הרוסית.
עסקיו.
באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 גינר היה לאחד מהשותפים במותג לוז'ניקי, יחד עם מיכאיל ווייוודין ואלכסנדר בבאקוב.
הוא עשה את הונו בתחום האנרגיה ויחד עם מיכאיל ווייוודין ואלכסנדר בבאקוב גם החזיק בבעלות על חברות כדוגמת VS Energy וחברות נפט שונות ברוסיה ובאוקראינה, כמו גם רשת בתי מלון בחצי האי קרים.
מ-20 בפברואר 2001 — נשיא מועדון הכדורגל המקצועני. גינר מחזיק בבעלות על צסק"א באמצעות חברת Bluecastle המחזיקה בכל המניות מאז 2013, ובנוסף מחזיקה גם במרבית המניות במתחם הספורט "אוקטובר" ובסיס האימונים „ואטוטניקי“. גינר עומד בראש דירקטוריון חברת TOK Group.
בקיץ 2016 הושלמה בנייתו של אצטדיון הכדורגל החדש של צסק"א לאחר 10 שנים של בנייה שהתעכבה בעיקר עקב חילוקי דעות עם משרד ההגנה הרוסי באדר לשטח הבנייה. יחד עם אצטדיון בן 30,000 נבנו גם מתחמי מסחר התופסים יותר משליש ממתחם האצטדיון ששטחו הכולל מגיע לכדי 171,000 מ"ר. סמוך לאצטדיון ניצבים 3 בניינים, לרבות מגדל בן 38 קומות בצורת גביע אופ"א שבו צסק"א זכתה בשנת 2005 ובית מלון עם 48 חדרים. תקציב הבנייה מוערך ביותר מ-400 מיליון דולרים, כאשר 70% מהם הגיעו מבנק VEB. במרץ 2020 רכש 25% ממניות קבוצת כדורגל הנשים צסק"א.
בנו ואדים גינר חבר בדירקטוריון חברת הנפט NESK-Electroseti, המהווה לאחת הספונסריות של המועדון והוא זה שהיה רשום כבעלי קבוצת הכדורגל צסק"א.
בת'סדה
בת'סדה (באנגלית: Bethesda, על פי השם העברי-ארמי בית חסדא) היא קהילה שאינה תאגיד עירוני השוכנת בדרום מחוז מונטגומרי שבמדינת מרילנד, ארצות הברית. הקהילה נמצאת צפון-מערבית לבירת ארצות הברית, וושינגטון די. סי.. הקהילה נקראת על שמה של הכנסייה המקומית שלה, "בית ישיבות בת'סדה" , אשר שמה הוא עיוות של השם "בית חסדא", שם נוסף של בריכות הצאן שבירושלים. הקמפוס הראשי של המכונים הלאומיים לבריאות והמרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד שוכנים בבת'סדה, כמו גם מטות של מוסדות ממשלה ותאגידים אחרים בהם לוקהיד מרטין.
ב-2014 דורגה בת'סדה על פי פורבס במקום הראשון בארצות הברית מבחינת השכלת תושביה ובדירוג ההכנסה הממוצעת למשפחה על פי מגזין טיים.
כקהילה בלתי מאוגדת, אין לבת'סדה גבולות רשמיים. מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מגדירה מקום לצורכי למפקד בשם "בת'סדה". הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הגדיר את בת'סדה כ"אזור" ולא כהתיישבות עירונית, שונה במקצת מהגדרת מפקד האוכלוסין. על פי הערכות שפורסמו על ידי מפקד האוכלוסין ב-2020, הקהילה מנתה בשנה זו אוכלוסייה בת 68,056 תושבים.
רייבן רוג'רס
רייבן רוג'רס (באנגלית: Raevyn Rogers; נולדה ב-7 בספטמבר 1996) היא אתלטית אמריקאית, סגנית אלופת העולם בריצת 800 מטר (דוחה 2019).
ביוגרפיה.
בתקופת לימודיה בתיכון זכתה באליפות ארצות הברית לנוער בריצת 800 מטר. היא השתתפה באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה בדונצק ב-2013 וזכתה במדליית ארד בריצת 800 מטר ובמדליית זהב עם נבחרת השליחות במרוץ שוודי.
בשנים 2015–2017 למדה והתאמנה באוניברסיטת אורגון. רוג'רס זכתה שלוש פעמים באליפות המכללות בריצת 800 מטר באצטדיון (2015, 2016, 2017) ופעם אחת באליפות באולם (2016). כמו כן זכתה ב-2017 עם נבחרת השליחות בריצת 4X400 מטר. על הישגיה במכללות זכתה בגביע באוורמן ב-2017. באוגוסט 2017 חתמה על חוזה מקצועני בחברת נייק.
בפברואר 2018 הייתה שותפה לשבירת שיא העולם בריצת 800X4 מטר באולם בתוצאה של 8:05.89 דקות. באליפות ארצות הברית באולם ב-2018 סיימה במקום השני לאחר אג'יי וילסון. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה במקום החמישי בתוצאה של 2:01.44 דקות. היא הייתה שותפה לזכיית ארצות הברית במדליית זהב בריצת שליחות 4X400 מטר, כשהשתתפה במקצה המוקדמות.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 1:58.18 שניות. באולימפיאדת טוקיו זכתה במדליית ארד בשיא אישי של 1:56.81 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיימה שישית בתוצאה של 1:58.26 דקות.
חבויי-צוואר
אלי קמיר
אלי קמיר (נולד ב-24 במרץ 1964) הוא יועץ אסטרטגי לחברות ישראליות ותאגידים בינלאומיים ויו"ר חברת הייעוץ קמיר אסטרטגיה. בעבר שימש בתפקיד ראש המטה של סגן ראש הממשלה ושר התחבורה, ויועץ התקשורת של שר הביטחון. לפני כן עבד כעיתונאי בעיתון מעריב.
בתחום העיתונות.
קמיר החל את דרכו העיתונאית בראשית שנות ה-80 במדור הספורט של מעריב. בשנת 1990 מונה לכתב לענייני משפט, ולאחר מכן שימש כעורך המשפטי-כלכלי של העיתון. לצד תפקידו בעיתון, חיבר קמיר את המוסף הישראלי לספר מקלטי מס בעולם בהוצאת האקונומיסט, שפורסם בישראל בהוצאת סדן. באותן שנים הוביל קמיר מאבק עיתונאי מול לשכת עורכי הדין ומשרד המשפטים, שעד אותה עת אסרו על עורכי דין לפרסם את עצמם. קמיר טען שהדבר מנציח את ההגמוניה של עורכי הדין הוותיקים ולא מאפשר לעשרות אלפי עורכי דין צעירים לזכות בהכרה. מאבקו של קמיר הגיע עד לבית הדין הארצי של לשכת עורכי הדין ואף לפסק דין של חבר בית הדין, עו״ד אביגדור פלדמן, שסלל את הדרך שמאפשרת כיום לעורכי דין לפרסם עצמם.
בשנת 1995 מונה קמיר לשליח מעריב בלונדון, משם סיקר, בין היתר, את הסכמי השלום בצפון אירלנד, עלייתו של טוני בלייר לשלטון ואירועי בית המלוכה הבריטי. במהלך שהותו בבירת אנגליה פרסם יחד עם שחקן ווסטהאם ונבחרת ישראל בכדורגל באותם ימים, אייל ברקוביץ', את הספר 'הקוסם', שזכה להד גדול בכל רחבי הממלכה הבריטית ודורג בצמרת רבי המכר בישראל. בשנת 1999 שב קמיר לישראל ומונה לכתב המדיני של מעריב. בתפקידו זה סיקר, בין היתר, את ועידת שפרדסטאון, שעסקה בשיחות השלום בין ישראל לבין סוריה ואת שיחות השלום בין ישראל לבין הפלסטינים, שניהל ראש הממשלה דאז אהוד ברק.
בתחום הפרלמנטרי.
בשנת 2002 מונה קמיר ליועץ התקשורת של שר הביטחון שאול מופז, תפקיד אותו מילא ארבע שנים. בתקופה זו שימש בנוסף כחבר בצוות לגיבוש מערך ההסברה הלאומי בראשות מזכיר הממשלה לשעבר ישראל מימון. במהלך מלחמת המפרץ השנייה שימש קמיר בתפקיד יו"ר פורום ההסברה של מערכת הביטחון. עם מינויו של שאול מופז לשר התחבורה ולסגן ראש הממשלה בממשלת ישראל ה-31 בשנת 2006, מונה קמיר לראש המטה וליועצו האסטרטגי. במסגרת תפקידו תיכלל את פעילות צוות המשלחת הישראלית לדיאלוג האסטרטגי עם ארצות הברית.
בתחום העסקי.