באבאוקוטה המיסוי קולוניאלי נתפס כלא הוגן ובאופן ניכר פוגע בנשים. שישה חודשים לאחר הטלת המס, החל מרד המכונה מלחמת אדובי (Adubi War). המרד התרחש בין יוני לאוגוסט 1918. 30,000 מורדים בני אגבה הרסו את מסילת הרכבת, קווי הטלגרף מדרום לאבאוקוטה והרגו אזרחים אירופאים. לאחר דיכוי המרד הבריטים ביטלו את העצמאות הכלכלית של העיר, הטילו מיסוי ישיר והנהיגו עבודות כפייה באזור. המיסוי על נשים נותר על כנו. בסוף שנות ה-40, נטל המיסים הפך לבלתי נסבל כאשר הרשויות הקולוניאליות גבו יותר ויותר מיסים ממדינות החסות למימון מלחמת העולם השנייה באירופה, נאסר ייצוא לגרמניה, הממשל המקומי קנה סחורה במחירים נמוכים ומעבר לכך החרימו מזון וסחורות. הנשים הסוחרות סבלו גם ממסים עקיפים כגון מיסי שוק ומיסים על הסחורה.
מרד הנשים.
כתוצאה מהמיסוי העושק על נשים הוקם ב-1945 איגוד נשות אבוקוטה (AWU) בהנהגתה של פונמילאיו רנסום-קוטי, מנהלת בית הספר המקומי ששמעה על הקשיים של הנשים הסוחרות. ה-AWU, היה בעל אג'נדות פוליטיות ואיחד את הסוחרות בשוק ונשים נוצריות מהמעמד הבינוני. איגוד נשות אבוקוטה אתגר הן את השלטון הקולוניאלי והן את המבנה הפטריארכל. על מנת לסיים את משטר מיסוי, ה-AWU הציע חלופות למס האחיד על נשים, כגון מיסוי על חברות זרות. דרשו להשוות את תחילת גיל תשלום המיסים לנערות (15) לזה של נערים (16). אך הן גם דרש השקעות ביוזמות מקומיות ותשתיות, כולל תחבורה, תברואה, חינוך, ביטול הסמכות השלטונית של הממשלה המקומית והחלפתה בנציגים מקומיים, כולל נשים. החברות ב-AWU היו מאורגנות במאבק נגד הממשלה הקולניאלית והשתמשו בטקטיקות התנגדות שונות. נשים רבות סירבו לשלם מיסים, חלקן נכלאו או נקנסו.
בין אוגוסט 1946 מאי 1947, איגוד נשות אבוקוטה שלח עצומות לשליט המקומי המסורתי ונציגות אף נפגשו עמו, אבל הדבר לא הוליד כל שינוי. המצב למעשה החריף כאשר השליט המקומי הגדיל את "שיעור המס האחיד על נשים, בתמיכת בבריטים שהתגוררו בעיר". בעקבות העלאת המיסים, AWU ארגן הפגנות המוניות, למשל צעדה לכיוון ארמון המנהיג המסורתי בדרישה לביטול המיסוי האחיד. באמצע אוקטובר 1946, פונמילאיו רנסום-קוטי הובילה כאלף נשים בצעדת במחאה על העלאת המס לכיוון הארמון. התגובה הרשויות הקולניאליות כללה שימוש בגז מדמיע ומכות.
למרות הדיכוי בכוח של ההפגנות, איגוד נשות אבוקוטה המשיכו במחאה ופרסמו מסמך המפרט את העוולות והאשמות נגד הממשלה המקומית והשליט המסורתי. לאחר פרסום המסמך נערכה הפגנה מחוץ לארמון במשך יממה (מ-29 עד 30 בנובמבר 1947) בהשתתפות מעל עשרת אלפים נשים.
תוצאות.
המחאה הביאה את רשויות להבטיח לנשים ש"המיסוי יושעה וההחלטות הסופיות בנושא תועברו אליהן בתוך שלושה ימים". אולם, לא היה שינוי במדיניות והאלימות ומעצרים של נשים נמשכה. ב-8 בדצמבר מעל 10,000 נשים חזרו להפגין מול הארמון, בדרישה לשחרור הנשים שנעצרו. עשר נשים שוחררו וההפגנה הסתיימה. ה-AWU המשיך לשלוח עצומות לממשל הבריטי וב-3 בינואר 1949, השליט המסורתי ויתר על המלוכה ומערכת הממשל המקומי השתנתה. ארבע נשים קיבלו עמדות בשלטון המקומי.
איגוד נשות אבוקוטה השיג ניצחון משמעותי בניגריה הקולוניאלית. הן המשיכו לקדם זכויות נשים בניגריה ולהוות שחקן משמעותי בתנועה הלאומית הניגרית. האיגוד היה ממובילי פעילות פמיניסטית, אנטי קולניאלית ולאומית בניגריה.
תוכי אקלקטוס
תוכי אקלקטוס (שם מדעי: "Eclectus roratus") הוא מין של תוכי ממשפחת הדרראים המצוי באיי שלמה, גינאה החדשה, האי סומבה שבאינדונזיה ובכמה איים מצפון לאוסטרליה והוא המין היחיד בסוגו. אורכו 35 ס"מ בממוצע.
תוכי זה ידוע בעיקר בגלל הדו-צורתיות זוויגית הבולטת שלו: הזכרים ירוקים ובעלי מקור כתום מגודל בעוד הנקבות אדומות-כחולות עם מקור שחור קטן. הבדל זה בולט כל כך ביחס לזני תוכים אחרים עד שחוקרים אירופאים חשבו לראשונה, ובמשך כמה עשורים, שמדובר בשני מינים שונים. מסתבר, שההבדל נוצר כתוצאה מתפקידיהם השונים של המינים. הנקבות נשארות לרוב בקנים עם הגוזלים. הזכרים יוצאים לחפש מזון, לכן הם זקוקים להסוואה שתגן עליהם מטורפים כגון הבז הנודד. מפני שבאזורי המחיה של האקלקטוסים יש מחסור במקומות המותאמים לקנים, הנקבות פיתחו צבע אדום בוהק, המסמן את בעלותן על המקום ומהווה אזהרה למתחרות.
המערכת הזוגית של האקלקטוס מיוחדת גם היא. בעוד שזנים רבים של ציפורים הם מונוגמים, או פוליגינים, אקלקטוסים הם פוליגנאנדרים, כלומר, כל נקבה מזדווגת עם כמה זכרים, וכל זכר מזדווג עם כמה נקבות, לעיתים במרחק של עד 7 קילומטרים אלה מאלה.
תפוצתו של התוכי יציבה במגוון איים טרופיים מצפון לאוסטרליה. הוא ניזון מפירות או מזרעים שונים ומשתמש במקורו כדי לפצח את הגלעינים והקליפות.
תוכי זה מגודל גם כחיית מחמד פופולרית במדינות רבות.
אקלקטוס
חסימת הגישה לוויקיפדיה בטורקיה
חסימת הגישה לוויקיפדיה בטורקיה החלה בבוקר ה-29 באפריל 2017, והסתיימה ב-15 בינואר 2020. בתקופה זו חסמו השלטונות הטורקים את הגישה בטורקיה לוויקיפדיה בכל השפות. ההגבלות התרחשו בעקבות ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה, וכמה שבועות לאחר שהתקיים משאל העם בטורקיה, והיו המשך לחסימתם של תכנים בוויקיפדיה הטורקית בשנים קודמות.
ב-23 במאי 2019 הגישה קרן ויקימדיה עתירה לבית הדין האירופי לזכויות האדם על מנת להסיר את החסימה של ויקיפדיה בטורקיה. ב-26 בדצמבר 2019 בית המשפט לחוקה בטורקיה הכריע כי חסימת ויקיפדיה אינה חוקתית והורה על הסרה מיידית של החסימה.
רקע.
החסימה החלה שבועיים לאחר שנערך משאל עם בטורקיה ב-16 באפריל 2017. ב-25 באפריל התקיפה טורקיה מטרות שונות של הכורדים בסוריה ובעיראק (סינג'אר), בפרט מטרות הקשורות ל-PKK, מפלגת האיחוד הדמוקרטי (PYD) ולזרוע הצבאית שלו YPG. ארבעים לוחמים נהרגו בעיראק בהרי סינג'אר, 49 בסוריה Mont Karacok. הכוחות הסוריים הדמוקרטיים (SDF) איימו להפסיק את המבצע לשחרור א-רקה אם ארצות-הברית לא תנקוט צעדים כדי לעצור את תקיפותיה של טורקיה. כוחות ארצות הברית החלו בפטרולים משותפים עם ה-SDF לאורך הגבול על-מנת לכפות הפסקת אש מול הטורקים.
ב-26 באפריל, בהמשך לטיהורי הממשל הטורקי בשנים 17–2016, 1,009 שוטרים הואשמו כי הם חלק מרשת גולניסטית, ונעצרו. 9,100 קצינים הושעו ב-29 באפריל, 3,974 עובדי מדינה פוטרו, 190 ארגונים הוצאו מחוץ לחוק ו-12 עיתונאים נאסרו. הניו יורק טיימס הגדיר את המהלך כ"הרחבת העימות ומניעת חופש ביטוי".
חסימת גישה.
בבוקרו של 29 באפריל הודיע "Turkey Blocks", ארגון מחקר עצמאי המנטר הגבלת גישה לאינטרנט בטורקיה, שהגישה לכל גרסאות השפה של ויקיפדיה נחסמו. הידיעה פורסמה במספר אתרי אינטרנט. רויטרס ו-BBC דיווחו כי השלטונות הטורקיים חסמו כל גישה לוויקיפדיה במדינה משעה 05:00 בשעון גריניץ'. הרשויות הטורקיות לא סיפקו הסבר מעבר להצהרה שלאחר ניתוח טכני ושיקול משפטי המבוסס על חוק אינטרנט (חוק מס' 5651), הוחלט להפעיל צעדים מנהליים נגד האתר.
משתמשים טורקיים דיווחו כי הם יכולים לגשת לוויקיפדיה רק באמצעות כלים עוקפים כגון VPN.
סיבות לחסימה.
קול אמריקה דיווח שהתקשורת הטורקית הסבירה את החסימה, כתוצאה מ"תוכן הקשור לטרור". סוכנות הידיעות הטורקית, Anadolu Agency, דיווחה שהחסימה קשורה לערך על המעורבות הטורקית במלחמת האזרחים בסוריה. נכון ל-29.12.2020 הערך מופיע בעשר ויקיפדיות. החסימה נובעת מערכים הטוענים לכאורה שטורקיה מפעילה תאי טרור בסוריה. ממשרד החוץ הטורקי נמסר כי . שני מרצים מאוניברסיטת בילג'י איסטנבול, הגישו ערעור על החסימה לבית משפט השלום באנקרה, לטענתם הסיבות לחסימה הם שני ערכים בוויקיפדיה האנגלית: הפרק בנושא טורקיה בערך על מדינות התומכות בטרור והערך על מעורבות טורקיה במלחמת האזרחים בסוריה. שר התחבורה הטורקי אחמט ארסלאן אישר שהסיבה לחסימה של ויקיפדיה היא הטענה שעולה מערכים בוויקיפדיה האנגלית כאילו טורקיה תומכת בטרור.
לפי ה-BBC, העיתון היומי Hurriyet דיווח כי הממשל הטורקי ביקש מוויקיפדיה להסיר את התוכן הפוגע, אם התוכן יוסר חסימת ויקיפדיה בטורקיה תוסר. מאוחר יותר באותו היום, הוחלפה החסימה האדמיניסטרטיבית הזמנית בצו של בית משפט שהוצא על ידי בית המשפט השלום הראשון לעניינים פליליים באנקרה, שהגדיר את חסימת ויקיפדיה כ"אמצעי הגנה".
על פי סוכנות הידיעות הטורקית, Anadolu Agency, טורקיה דרשה מאתרים בינלאומיים להקים נציגות טורקית, למלא אחר עקרונות החוק הבינלאומי, יישום צווי בית משפט, והימנעות ממסע השמצות בטורקיה. NDTV דיווח שהמהלך גרם לתגובות חזקות במדיה חברתית נגד ההחלטה למנוע גישה ל"אחד מאתרי האינטרנט הפופולריים ביותר בעולם".
הקשר משפטי.
חוק מס' 5651, המכונה חוק האינטרנט (IA), נחקק ב-4 במאי 2007. מטרתו של חוק זה תוארה על ידי רשות השידור הטורקית כדלקמן: "יש 2 סיבות להחלת החוק. הסיבה הראשונה: קביעת חבות ואחריות קולקטיבית לספקי גישה, מיקום ותוכן, אשר הם עיקר השחקנים המפעילים את האינטרנט. הסיבה השנייה היא לקבוע את הנהלים ואת היסודות הקשורים באופן ספציפי לפשעים באינטרנט, ומאבק בהם באמצעות ספקי גישה, מיקום ותוכן." החוק שימש לצנזר יחידים, עיתונאים ואמצעי תקשורת. ועדת ונציה של המועצה האירופית מצאה את החוק כבלתי מאזן בין מטרות לגיטימיות ובין הגבלה על חופש הביטוי.
תגובות לחסימה.
פניית קרן ויקימדיה לערכאות משפטיות.