ב-8 בדצמבר 1994, עברו יוסוף ושייח מוחמד להתגורר בבית דירות שהוזמן מראש בעיר תחת שמות בדויים, כאשר יוסוף הציג את עצמו כאזרח מרוקאי ומוחמד כיצואן סעודי. אחד מאנשי הקשר לביצוע התוכנית, בשם עבדול מוראד , השתכן אף הוא בבית הדירות, אשר היה ממוקם בקרבת המסלול בו היה אמור לעבור האפיפיור יוחנן פאולוס השני, אחד מיעדי התוכנית, בביקורו המתוכנן בעיר. לפי עדותו של מנהל בית הדירות, התנהלותם של יוסוף ומוחמד העלתה את חשדו: "בהתחלה הם נראו לי כמו שני סטודנטים, אבל הם כל הזמן נעלו נכילה כפולה את חדרם והם סירבו כי עובדי הניקיון יכנסו אליו. לשניים היו סימני כוויות על הידיים והם כל הזמן סחבו חבילות ממקום למקום, אך מצד שני מעולם לא ביקשו עזרה בסחיבתם". בדיעבד הסתבר, כי ארגזים אלו הכילו חומר כימי אשר ישמש בהמשך את יוסוף בהכנת פצצות.
הטמנת פצצות ניסיון.
במסגרת ההכנות לפיגועים, הטמינו חברי החוליה מספר פצצות "ניסיון", על מנת ללמוד על עירנות כוחות הביטחון הפיליפינים. ב-1 בדצמבר 1994, עלה יוסוף על טיסה ממנילה לאי סבו שבפיליפינים. במהלך הטיסה, הוא נכנס לחדר השירותים והרכיב את הפצצה, בין היתר מחומרים שהוסתרו בעקב הנעל שלו. לאחר הרכבת הפצצה, אשר הייתה בעוצמה פחותה הרבה יותר מזו שיועדה לשימוש בתוכנית עצמה, הוא הטמין אותה מתחת למושב שלו והגדיר את זמן ההשהייה לארבע שעות. במהלך טיסה 434 של פיליפין איירליינס, התפוצץ המטען וכתוצאה מכך נהרג אדם אחד (שישב במושב של יוסוף) ו-10 נפצעו, תוך גרימת נזק כבד למטוס. קברניט הטיסה וטייס המשנה הצליחו להשתלט על המטוס ולהנחיתו בשלום, על אף הנזק שנגרם כתוצאה מהפיצוץ.
תוכנית הפיגוע.
שלב א - התוכנית להתנקשות באפיפיור.
במסגרת השלב הראשון של התוכנית, תכננו חברי החולייה להתנקש באפיפיור יוחנן פאולוס השני במהלך ביקורו בפיליפינים במסגרת פסטיבל דתי שנערך בעיר באותו זמן. לפי התוכנית, ב-15 בינואר 1995, מחבל מתאבד לבוש ככומר יתקרב אל שיירת האפיפיור בדרכו לבית מדרש בעיר מקטי ויפעיל את המטען. מטרת החיסול הייתה להסיח את תשומת לבם של כוחות הביטחון הפיליפינים לשלב השני בתוכנית.
מסאימיר
מסאימיר (בערבית: مسيمير) היא עיר קטנה במחוז א-ריאן שבקטר.
סקירה כללית.
העיר מסאימיר היא ביתו של "מועדון הספורט מסאימיר", אשר קבוצת הכדורגל שלו משחקת בליגת העל הקטרית.
בעיר נבנה פרויקט המכונה, "מסאימיר מאסכאן" והושק על ידי קבוצת בארוואה בפברואר 2009. מטרת הפרויקט היא לבנות כ-1000 יחידות דיור למגורים, סופרמרקט, משתלה, מסגד והכל בתוך מתחם מגודר.
חינוך.
בעיר מסאימיר קיימים שני בתי ספר ושניהם חטיבות צעירות, בהן לומדים מגן טרום חובה עד כיתה ב'. שני בתי הספר מותאמים לשני המינים.
קרקובסקיה פשדמיישצ'ה
קְרָקוֹבְסְקיֶה פְּשֶׁדְמיֶישְׁצֶ'ה (Krakowskie Przedmieście) הוא שמו של רחוב חשוב בוורשה.
הרחוב מתחיל בכיכר הטירה וממשיך עד לאנדרטת קופרניקוס ולרחוב נובי שוויאט. הרחוב נמצא בדרך שבנה המלך כדי לקשר בין הטירה המלכותית לארמון וילאנוב.
במאה השבע עשרה צצו בניינים וארמונות חדשים על הרחוב, שהיווה את הכניסה לוורשה, עיר הבירה החדשה של פולין.
ברחוב נמצאים כנסיית סנט אנה, ארמון הנשיאות, מלון בריסטול, הכנסייה הכרמליטית ואוניברסיטת ורשה.
רחוב זה הוא הרחוב ההיסטורי של ורשה, ובימי חג מתקיימות בו צעדות.
עונת 2001/2002 בליגת האלופות
ליגת האלופות 2001/2002 הוא הטורניר ה-47 של ליגת האלופות, משחק הגמר נערך בהאמפדן פארק שבסקוטלנד בו ניצחה ריאל מדריד 1-2 את באייר לברקוזן וזכתה בגביע האלופות ה-9 בתולדותיה. מחזיקת התואר בעונה הקודמת היא .
מכבי חיפה הייתה הקבוצה הישראלית היחידה שהשתתפה באליפות. הקבוצה הגיעה עד לשלב המוקדמות השני בו הודחה על ידי האקה מפינלנד בשל הפסד טכני עקב שיתוף שחקן מושעה (פרשת הפקס).
מתכונת התחרות.
בתחרות השתתפו 72 קבוצות. על מספר הקבוצות מכל מדינה הוחלט על בסיס דירוג אופ"א לשנים 1996-2000. מ-15 מדינות השתתפו יותר מנציג אחד:
גם מחזיקת התואר מהעונה הקודמת באיירן מינכן העפילה ישירות לשלב הבתים.
יתר הקבוצות השתתפו בסיבובים המוקדמים, כאשר חלק מהם העפילו ישירות לסיבוב השני או השלישי. לאחר הסיבובים המוקדמים, הקבוצות חולקו ל-8 בתים. לאחר מכך הוקמו 4 בתים בהם שיחקו 16 קבוצות. מבתים אלו הקבוצות הועלו למשחקי שמינית הגמר (4 מנצחי בתים ו-4 קבוצות שהגיעו למקום השני).
כל המשחקים למעט משחק הגמר היו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.
למנצחת במשחק הוענקו שלוש נקודות.
שלב המוקדמות.
שלב המוקדמות הראשון.
הסיבוב הראשון נערך ב-11 ביולי והסיבוב השני נערך ב-18 ביולי 2001.
שלב המוקדמות השני.
הסיבוב הראשון נערך ב-24 וב-25 ביולי והסיבוב השני נערך ב-31 ביולי וב-1 באוגוסט 2001.
שלב המוקדמות השלישי.
הסיבוב הראשון נערך ב-7 וב-8 באוגוסט והסיבוב השני נערך ב-21 וב-22 באוגוסט 2001.
ישראל בתחרות.
מכבי חיפה הייתה הקבוצה הישראלית היחידה שהשתתפה באליפות. הקבוצה התחילה בשלב המוקדמות השני בו הודחה על ידי האקה מפינלנד בשל הפסד טכני עקב שיתוף שחקן מושעה (פרשת הפקס).
כדורסל באולימפיאדת לונדון (1948)
אולימפיאדת 1948 נערכה בלונדון, בריטניה. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-30 ביולי ל-13 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדורסל השנייה במשחקים האולימפיים והראשונה שנערכה באולם סגור. בתחרות השתתפו 287 ספורטאים מ-23 נבחרות גברים. המשחקים נערכו ב-Harringay Arena.
נבחרת ארצות הברית () זכתה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות.
מיקי קאופמן
מיקי קאופמן (11 בינואר 1950 – 3 במרץ 2021) היה יועץ שיווק ותקשורת, כותב ומספר סיפורים ישראלי.
ביוגרפיה.
מיקי קאופמן נולד בתל אביב והתגורר בה כל חייו.
נולד לדוקטור רודולף קאופמן, כלכלן יליד ברלין, ולאוֹלִי (פורדס) קאופמן, ילידת וינה. אמו יסדה בווינה בשנת 1935 את 'פרסום או.פי' (O.P) הנושא את ראשי התיבות של שמה. היא עלתה לארץ ישראל בשנת 1938, ולאחר נישואיה לקאופמן החליפה את שם המשרד ל-'או.קי' (O.K). מיקי קאופמן למד בבית הספר היסודי תל נורדאו ולאחר מכן בתיכון עירוני א' (כיום תיכון א' לאמנויות תל אביב). בשנת 1971, לאחר שחרורו מהצבא, הצטרף לעסק המשפחתי שנוהל על ידי אמו ואחותו דורית כהן, ובמרוצת הזמן הפך לשותף. במקביל לעבודתו, למד כלכלה ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, אך בפרוץ מלחמת יום הכיפורים גויס כחייל מילואים והפסיק את לימודיו.
קריירה.
משנת 1974 שימש כמנכ"ל משרד O.K וכמנהלו הקריאטיבי במשך 25 השנים הבאות. במהלך שנות עבודתו יצר וניהל מסעות פרסום שהטביעו חותם בתקשורת הישראלית. ביניהם בולטים מסעות הפרסום לקבוצת עיתוני הארץ, למפלגות ד"ש והעבודה. כן יצר את דמותו המיתולוגית של אלברט פירות, שהיה לגיבור תרבות ולאורח קבוע בסלון הישראלי. בין השנים 1985–1988 היה בעל טור קבוע בעיתון העיר שנשא את שמו, שבו הופיעו סיפורים תל אביביים אמיתיים ובדויים שכתב. בהמשך דרכו הספרותית, סיפר במשך 11 שנים את סיפוריו בתוכניתו השבועית של אבי אתגר, 'אתגר לשבת' ששודרה ברשת ב' בימי שבת בצהריים. רבים מסיפורים אלה עובדו ואוגדו בספרו 'מדרגות לשעת חירום', שיצא לאור בשנת 2014. יהודה אטלס ציין בביקורת שכתב בעיתון "הארץ" כי "טכניקת הכתיבה של קאופמן משלבת פיוט עם אירוניה דקה, קרירות מנוכרת עם רגישות... נדמה לך שאתה יודע לאן הולך הסיפור, ובא המסַפר וכותב משהו הפוך, ולפעמים הפוך על הפוך על הפוך. זו לא רק טכניקה, אלא גם השקפת עולם".
איש פרסום.
מבחר מסעות פרסום.
במשך 25 שנה ניהל מיקי קאופמן במסגרת פרסום או.קי מסעות פרסום למותגים מובילים בארץ, בהם מועצת הפירות, רשת שוקן, עיתון הארץ, גלובס, עיתון חדשות, נקה 7 ועוד. כמו כן פרסם חברות שהיו בלתי מוכרות בארץ בראשית דרכן, כגון סופר-פארם ובורגראנץ'.
בשנת 1977 ניהל את מסע פרסום הבחירות של ד"ש בראשות יגאל ידין, שזכתה להישג אלקטורלי של 15 מושבים בכנסת. בשנת 1991 ניהל את מסע פרסום הבחירות של מפלגת שינוי בראשות אמנון רובינשטיין, לאחר שפרש מהחברה, המשיך לעסוק בפרסום כיועץ לחברות פרסום וללקוחות פרטיים.
פרסום או.קי זכה פעמיים בפרס הפרסום הישראלי, בשנת 1984 עבור קמפיין השנה "אלברט פירות", ובשנת 1987 עבור הקמפיין "הארץ מדבר בשפה שלי". כמו כן זכה בפרס 'אותות' על הקמפיין "האלטרנטיבה של המדינה" שיצר עבור רשת שוקן כתגובת נגד לסיסמה של ידיעות אחרונות "העיתון של המדינה". בין הסיסמאות הבולטות שהגה קאופמן הייתה הסיסמה "יש לנו חדשות בשבילך", שליוותה את עיתון "חדשות" החל מיום השקתו, ושודרה באותה עת ברדיו על ידי חיים יבין.
אלברט פירות.
קאופמן יצר את הדמות של אלברט פירות, שגולמה על ידי חיים בנאי, וכתב את התסריטים ל-60 תשדירי השירות של הסדרה ששודרו בטלוויזיה בשנים 1983–1985. כן הגה את הסיסמה "עזוב שטויות אכול יותר פירות" שהושמה בפיו של אלברט פירות כדי להרבות באכילת פירות. "רבע מאה, המון זמן, חלפה מאז שהחלה סדרת התשדירים, ועדיין כולם, גם מי שהיה אז זאטוט, גם מי שבכלל לא נולד, יודעים בדיוק מיהו אלברט פירות, מה היו מכמני הלשון שלו, איך נראה השפם שנמתח לו מעל שפתיו, באיזו שמחת חיים מכר לנו את מרכולתו, אגסים וגויאבות ותפוחים".