בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 התפתח והשתנה הכינוי "פקצה" אשר היה כינוי לנשים צעירות שהתנהגותן נחשבה גסה, "קיטשית" וחסרת עידון. כיום יש לביטוי משמעות נוספת והיא כינוי גנאי לנערות בנות עשרה המפגינות התלהבות מאופנות חולפות ונוהגות להתבטא בשפה רדודה ועתירת הגזמות, המוצאת ביטוי לרוב ברשת האינטרנט. שפתן של ה"פקצות", שאף זכתה לכינוי – "פקצית" – רווּיה בביטויים כמו "לייק", "ס22ה", "פ33ה", "100מם", "כאילו", "מושי מושלם", "אומייגד", "שולתתת", "פחחחחחח" ודומיהם. בלוגים של נערות אלו מתאפיינים בשפתם ה"פקצית" כמו שימוש בסיומת וּש לשמות ושמות עצם, ובהתמקדותם באלמנטים העיצוביים של הבלוג, שהבולט ביניהם הוא שימוש רב בצבע ורוד.
בעשור השני חלה ירידה חדה בכמות הבלוגים האישיים, ובכך גם ירידה בשימוש בסוג השפה הספציפי, דבר שבא להדגיש את מהירות השינוי שמתרחשת בסלנג האינטרנטי.
להערכתה של כרמל וייסמן, החוקרת את התחום, החלפת התווים אינה באה ליצור שפה מקודדת הבהירה רק ליודעי ח"ן, אלא נובעת יותר משיקולים של אסתטיקה ועיצוב.
עזרא ועזריאל בני שלמה
רבי עזרא בן שלמה מגרונה, ואחיו רבי עזריאל בן שלמה מגרונה, היו מגדולי המקובלים בקטלוניה בסביבות שנת ד'תתק"ן, 1190. רבי עזרא נפטר בשנת ד'תתקפ"ח 1227. שניהם היו תלמידים של רבי יצחק סגי נהור בנו של הראב"ד בתורת הקבלה, וע"פ חלק מן הדעות, רבותיו של הרמב"ן בקבלה. חיברו חיבורים קצרים בתורת הקבלה, בניסוח סתום המאפשר הבנה בהם רק למי שכבר ידועים לו ענייני הקבלה ממקורות אחרים.
במקורות מסוימים מחליפים בין רבי עזריאל בן שלמה זה, לבין רבי עזריאל בן מנחם, מקובל אחר בן אותה תקופה.
תולדותיהם.
שנת לידתם ופטירתם של האחים אינה מבוררת. על שנת פטירתו של רבי עזרא יש עדויות סותרות: יש המקדימים אותה לשנת ד'תתקנח, 1188, עובדה שאינה עולה בקנה אחד עם היותו תלמיד בנו של הראב"ד שנפטר שנה מאוחר יותר. יש המאחרים את תאריך פטירתו לט' טבת ד'תתקפח (20.12.1227), ויש המאחרים אותה בעוד עשר שנים. החיד"א בספרו שם הגדולים כותב שרבי עזרא בן שלמה הוא רבי עזרא הנביא ממונקטור (Moncontour), המובא בתוספות.
רבי עזרא היה מבוגר מרבי עזריאל.
מדברי רבי עזריאל בספרו את תולדות חייו, ניכר שהיה מטבעו פילוסוף ומבקש חכמה, ומתוך אמונה שסודות היקום נמסרו ליהודים הוא חיפש את האמת ומצאה בדברי המקובלים היהודיים, שתורתם לא זכתה בזמנו לפרסום. ואלו דבריו:
יחסי הקרבה בין שני המקובלים.
עובדת דמיון שמו של רבי עזרא לשמו של אחיו רבי עזריאל, הביאה לידי כך שבמקומות רבים מובאים דברים בשמו של האחד, שעה שבמקורות אחרים הם מובאים בשמו של האחר. יש מהחוקרים שהסיקו מחמת כך שאדם אחד היה שלפעמים קראוהו עזרא ולפעמים קראוהו עזריאל.
עם זאת, מסקנת החוקרים היא שאכן שני אנשים היו ופעלו יחד. ראיה מכריעה לכך היא שתלמידם רבי משולם דאפירה כותב בספר הדיואן שלו קינה, ובה נאמר: "אקונן על שני אחים כשרים, יחדש מספדי יומי ולילי, לעזרא ועזריאל אבך ואבכה, ונזכר בן ברכיה באבלי". גם בשירים אחרים בספרו הוא מזכיר את שני האחים.
סתירות רבות קיימות בדבר יחסי הקרבה בין שני המקובלים. בשער כתב יד של פירושי תפילות שחיברו, נאמר: "פירושי תפילות מרבי עזרא שחיבר והיה מקובל עם חתנו רבי עזריאל", אם כי ייתכן שרבי עזריאל נשא לאישה את אחייניתו, דבר הנחשב מצווה, לכל הפחות בזמנם. בדברי רבי משולם דאפירה הנזכרים מפורש שהיו אחים, אם כי ניתן לקבל את דבריו כמטפורה לידידותם ופעילותם המשותפת. אך במקומות רבים מופיע שמם של אביהם, רבי שלמה, מה שמחזק את ההשערה שאחים היו בני אב אחד (ואמנם, ע"פ י. תשבי, גם זה יכול להיות תוספת של מעתיקים שהעבירו את שם האב מהאחד לשני בעקבות השערה על קרבתם), ובמקומות רבים מביא רבי עזריאל את רבי עזרא ומכנה אותו אדוני אחי.
כך או כך, ניתן להסיק שרבי עזרא היה מבוגר מרבי עזריאל, עד שניתן היה לחושבו כחותנו, מה גם שרבי עזריאל מביא הרבה מדברי אחיו רבי עזרא ומכנה אותו אדוני אחי, ואילו רבי עזרא אינו מביא מדברי רבי עזריאל.
משנתם.
משנתם העיקרית עוסקת בפירוש עשר הספירות כשלשלת של אצילות שבה התגלה האל במידותיו. מופיעים בה מאפיינים סימבוליים הלקוחים מתוך ספר יצירה, וסימבוליזם אנתרופומורפי על שיעור קומה של האל. רבי עזרא התעניין בכל תחומי ההויה: האלהות, המלאכים, העולם והאדם. לעומתו רבי עזריאל התרכז בעיקר בתחום ההתבוננות בעולמות האצילות העליונים.
רבי עזרא נהג לחזור על דבריו במקומות שונים כמעט ללא שינוי, ולעומתו רבי עזריאל מנסח את רעיונותיו בכל מקום בניסוח שונה ובתוספת גוון רעיוני חדש.
מושגים רבים מתורת הפילוסופיה של הרמב"ם במורה נבוכים מקבלים צורה מיסטית בתורתם של מקובלים אלו, וכך יוצרת משנתם סינתיזה בין הפילוסופיה לקבלה. כך לדוגמה המושגים חומר, צורה ואפס, מקבלים במשנתם פירוש מסטי. בכתבי רבי עזריאל בלבד מופיעה חלוקת עשר הספירות לפי מערכת העולמות הנאו-אפלטונית, למוטבע, מורגש ומושכל.
בפירוש שיר השירים של רבי עזרא לא מוזכר שמו של חכם אחר כלשהו, מלבד רבנו החסיד (רבי יצחק סגי נהור) בפסוק עורי צפון. עובדה ראויה לציון לנוכח עדותו הנזכרת של אחיו רבי עזריאל על כך שהיה מקבל ולומד חכמה מאנשים רבים.
בפירוש שיר השירים של רבי עזרא מבואר שזמן הגאולה הוא בשנת ה'ר (1440). הרדב"ז בספרו מגן דוד (אות סמ"ך) מתחבט רבות בהשוואת מסורת זו ואחרות עם המציאות לפיה המשיח טרם בא.
הנחתם הפשוטה הייתה כי תורת הקבלה שבידיהם הייתה גלויה לכותבי התלמוד, והם רמזוה באגדות התלמוד. הם ראו את רעיונותיהם כגילוי, פיתוח וסידור בלבד של הרעיונות המובעים באגדות אלו. את מחלוקות החכמים בענייני אגדה הם ראו כמחלוקת שולית, "בעניין הנאות לגלות בו את הסוד". אך לעומת רבי עזרא שהאמין בתמימות כי כוונת חז"ל בדבריהם היא לסודות הקבלה שבידו, רבי עזריאל מתאמץ מאמצים פרשניים רבים כדי לבצע את ההתאמה הזו.
ישנם מקובלים מהזרם הלימודי של תלמידי הגר"א, הרואים בהתייחסותו של ר' עזריאל, למקומות בהם מקובצים עשר הספירות יחד כמעין אבן דרך לחידוש המיוחס להאר"י בתבניות של פרצופים
למרות תפיסתם את תורת הקבלה כתורה שנמסרה דור אחר דור ממשה עד ימיהם, רבי עזרא אינו מונה בין מעבירי המסורת את רבי שמעון בר יוחאי, לו יוחס לאחר מכן ספר הזוהר, וחכמים אחרים כרבי עקיבא ורבי יוחנן בן זכאי תופסים את מקומו כמקובלים מדור המשנה. בספר ברית מנוחה, המאוחר מעט לגילוי הזוהר, ניסה לפתור בעיה זו תוך שהוא מייחס את הזוהר לרבי שמעון בנו של רבי יהודה הנשיא, שחי בסוף תקופת התנאים, תקופה שלא מפורטת בתיאורו של רבי עזרא.
חיבוריהם.
רבי עזרא
רבי עזריאל
לקריאה נוספת.
לזיהויו של רבי עזרא הנביא ממונקטור:
לתולדותיהם והגותם של רבי עזרא ורבי עזריאל:
אום מאני פאדמה הום
אום מאני פאדמה הום (בסנסקריט: ॐ मणि पद्मे हूँ) - אום מאני פֵמֶה הוּנג בטיבטית - היא אחת המנטרות המפורסמות בבודהיזם ובהינדואיזם. מנטרה זו היא המנטרה של אוולוקיטשוורה הבודהיסטווה של החמלה, ("צ'נרזיג" בטיבטית), ומשויכת במיוחד להתגלמותו בת ארבע הזרועות, שדקשארי. הדלאי לאמה נחשב לאחת מהאצלותיו של אוַולוקיטשוָורה עלי אדמות ועל כן מנטרה זו קדושה במיוחד למאמיניו.
האזכור הראשון של מנטרה זו הוא ב"קראנדאויוהה סוטרה", שהיא חלק מכמה קאנונים של זרם המאהאיאנה, זה הטיבטי למשל. בסוטרה זו מצהיר שקיאמוני "זו המנטרה המועילה ביותר". על כן מנטרה זו נחקקת ברבים מהמקדשים הבודהיסטיים בציורי קיר, על גבי גלגלי תפילה, דגלים, פתקים המוכנסים לגלגלי תפילה גדולים ואף על אבנים הניצבות במפגשי דרכים ומכונות "אבני מאני".
אופן ההגייה.
להלן דגימת קול של המנטרה כפי שנאמרה על ידי פליט טיבטי בפורמט Wav ובפורמט Real audio.
משמעות.
המנטרות מפורשות על ידי המאמינים במגוון דרכים, ואף כרצף צלילים שהשפעתם גדולה מאשר משמעות המילים כשלעצמן. ברוב הכתבים המערביים מתורגמת המנטרה כ"הלל לאבן הטובה שבלוטוס", אך דונלד ס. לופז הבן טוען בספרו המקיף "Prisoners of Shangri-La: Tibetan Buddhism and the West" כי תרגום זה מסנסקריט שגוי, ואת המנטרה יש לתרגם מילולית כ"אום לאבן הטובה שבלוטוס, הום אחד".
מאמינים בודהיסטיים עשויים לפרש פירושים שונים את המנטרה, למשל פירוש המייחס משמעות מיסטית לכל אחת משש ההברות כמייצגת טיהור של אחד משש הממלכות הסמסריות:
צועקים על אהבה
"צועקים על אהבה" הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק סינרגיה. האלבום יצא לחנויות בינואר 2005, בהפצת חברת התקליטים הד ארצי. יצאו לאור ממנו הסינגלים "עד שהכל יגמר", "ממשיכים לרוץ" ו"צועקים על אהבה".
האלבום זכה לתשומת לב רבה רק לאחר צירוף החידוש לשיר "חום יולי אוגוסט", שבמקור שר שלמה ארצי.
חיים זנאתי
חיים זנאתי (נולד ב-11 באוגוסט 1967) הוא שחקן, קומיקאי ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה.
זנאתי גדל והתחנך באשדוד. למד בישיבת נווה הרצוג. בצה"ל שירת בגולני. לאחר הצבא עבד בצוות בידור באילת, לצד נתי רביץ ואקי אבני. בצעירותו השתתף כחלק מצוות קומי, לצד ירון לוי סבג בתוכנית הרדיו הפופולרית של דידי הררי "דידי לוקאלי".
קריירה בתיאטרון.