ב-2020 הופיעה מילר בסדרה "חינוך מיני" של נטפליקס בתפקיד מקסין טרינגטון. בהמשך אותה שנה כיכבה בסדרה "מי מתגורר באחוזת בליי".
בשנת 2023 היא עתידה לשחק במיני-סדרת האימה "מפלת בית אשר" שיצר מייק פלנגן לשירות הסטרימינג של נטפליקס ומבוסס על הסיפור הקצר באותו שם מאת אדגר אלן פו.
חיים אישיים.
למילר יש בת אחת. היא ידועה בשל ראשה המגולח.
פארק ברתולדי
פארק ברתולדי (באנגלית: Bartholdi Park) הוא פארק ציבורי המהווה חלק מהגן הבוטני של ארצות הברית, הפארק ממוקם על גבעת הקפיטול, והוא חלק מקומפלקס הקפיטול בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית.
הפארק ממוקם בפינה של שדרות העצמאות ושדרת וושינגטון (Washington Avenue).
הפארק קרוי על שמו של הפסל הצרפתי פרדריק אוגוסט ברתולדי הידוע כמעצב פסל החירות.
היסטוריה.
הפארק הוא חלק מהגן הבוטני של ארצות הברית, אולם ממוקם מחוץ לשטחו של הגן הבוטני. הפארק נבנה בשנת 1932, לרגלי בניין הקפיטול במקום בו עמד קודם לכן הגן הבוטני - מקום זה התפנה לאחר שהגן הבוטני עבר למיקומו הנוכחי בשנת 1927.
הפארק הוקם על מנת להציג את הגננות האמריקאית (וממשיך בפעילות זו גם כיום). בעת הקמתו הפארק עוצב בסגנון גינון קלאסי, וזאת על מנת לאפשר הפגנות, אסיפות הציבור ופעילות ציבורית בשטח הפארק.
עם השנים עיצוב הגן שונה, ונוספו בו מיני צמחים חדשים, וכן הגן עוצב כמעין "חלון ראווה" המציג לגננים חובבים אפשרויות גינון (בגן חלקות שונות קטנות ובהן גנים ביתיים שונים), במטרה להעניק להם השראה.
ב-1985 ניתן לגן שמו הנוכחי.
בשנת 2016 שופץ הגן, ועוצב מחדש, בכוונה לשים דגש על גננות בת - קימה. במסגרת השיפוץ הוחלפה התאורה בפארק, והונגשו שבילי הפארק.
מזרקת ברתולדי.
גולת הכותרת של הפארק, היא מזרקת ברתולדי. המזרקה נרכשה על ידי ממשלת ארצות הברית בשנת 1877, בעלות של 6,000 דולר אמריקאי, ביוזמתו של פרדריך לו אולמסטד. קודם לכן עמדה המזרקה בפארק פיירמונט בפילדלפיה. לאחר הרכישה, הוצבה המזרקה למרגלות גבעת הקפיטול, שם עמדה עד 1926. בשנת 1926 הועברה המזרקה למחסן, שם אוחסנה עד לשנת 1932.
בשנת 1932 הותקנה המזרקה במרכז פארק ברתולדי.
בשנת 2008 פורקה המזרקה על ידי אדריכל הקפיטול לצורך שחזור מלא, והותקנו בה מערכת משאבות מודרנית, מערכת טיפול במים, ומערכת סינון. המזרקה המשופצת הותקנה בפארק בשנת 2011.
גובהה של המזרקה 9 מטרים, ומשקלה 15 טונות. במזרקה שלוש פסלי נימפות שגובהן 4 מטרים; כמו כן מעוטרת המזרקה בפסלי צבי, כרובים, צפרדעים, דגים, וכן עשר מנורות חשמל.
חוסאם עוואר
חוסאם עוואר (בצרפתית: Hussem Aouar; נולד ב-30 ביוני 1998) הוא כדורגלן צרפתי ממוצא אלג'יראי המשחק בעמדת הקשר במדי נבחרת צרפת ואולימפיק ליון מהליג 1.
קריירת מועדונים.
ליון.
עוואר הצטרף לאקדמיה של אולימפיק ליון בשנת 2009 כשהיה בן 11.
ביולי 2016 החתימה ליון את עוואר על חוזה ל-3 שנים שהיווה חוזהו המקצועי הראשון. עוואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ב-16 בפברואר 2017 בניצחון החוץ 4–1 על א.ז אלקמאר במסגרת שלב 32 האחרונות של הליגה האירופית, כשנכנס כמחליף 6 דקות לסיום המשחק. את שערו הראשון בקבוצה הראשונה של ליון הבקיע עוואר שבוע לאחר מכן במשחק הגומלין מול אלקמאר שהתקיים בפארק אולימפיק ליון, והסתיים בתוצאה 7–1 לליון. את הופעת הבכורה שלו בליג 1 ערך עוואר מול ספורטינג קלוב דה בסטיה ב-16 באפריל 2017, משחק שהופסק במחצית בתוצאה 0-0 לאחר תקרית אלימה והניצחון הוענק לליון כעבור שלושה שבועות על ידי בית הדין הצרפתי לכדורגל.
בתחילת עונת 2017/2018, אף על פי שמאז שעלה לקבוצה הראשונה של ליון שיחק רק בחמישה משחקים תחרותיים, קיבל עוואר את הספרה 8, ספרה שלבש בעבר אגדת המועדון, השחקן הברזילאי ז'וניניו. בעונה זו קיבל עוואר תפקיד משמעותי יותר בקבוצה כששותף ב-44 משחקים (ליגה, גביע ואירופה) ואף כבש 7 שערים. ובסוף העונה אף היה מועמד לפרס נער הזהב של אירופה 2018 המוענק לשחקן הצעיר המצטיין של העונה שמשחק באירופה (פרס שזכה בו בסוף באותה שנה שחקנה ההולנדי של אייאקס, מתייס דה ליכט).
בעונת 2018/2019 חיזק עוואר את מעמדו בקבוצה, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, ושותף ב-47 משחקים בסך הכל (מתוכם 7 בליגת האלופות) כבש שוב 7 שערים (כולם בליגה) ואף הוסיף 7 בישולים.
עונת 2019/2020 נחשבת כעונת הפריצה של עוואר, הוא פתח ב-23 משחקים מתוך 25 משחקים בהם שותף בליגה שהופסקה במהלך חודש מרץ בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברחבי אירופה, כבש 3 שערים ובישל עוד 4, כשבגביעים (גביע וגביע הליגה) הוא הוסיף עוד 5 שערים. אבל גולת הכותרת היא הופועתיו בליגת האלופות, כשב-11 בדצמבר 2019, עוואר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות מול ר.ב. לייפציג במסגרת שלב הבתים ובכך עזר לליון להבטיח את מקומה בשלב שמינת הגמר. בשלב שמינית הגמר סייע עוואר לקבוצה לעבור את יובנטוס אלופת איטליה, וברבע הגמר בישל עוואר את שערה השני של ליון נגד מנצ'סטר סיטי וסייע לה לעלות בפעם הראשונה בתולדותיה לחצי הגמר בליגת האלופות, בחצי הגמר הודחה ליון כשהפסידה בתוצאה 0–3 לבאיירן מינכן הגרמנית, אך עוואר סיים קמפיין מרשים מאוד שכלל שער וחמישה בישולים ב-8 משחקים.
סגנון משחק.
עוואר הוא קשר התקפי רב-תכליתי, שיכול לשחק בכל מקום בקישור, וזכה לשבחים על יכולתו הטכנית המצוינת ועל שלוותו עם הכדור לרגליו. כמו כן הוא נחשב לפליימקר מחונן שמסדר מצבים רבים לחבריו לקבוצה.
סטטיסטיקות קריירה.
מועדונים.
מעודכן ל-21 במאי 2022""
נבחרת.
מעודכן ל-7 באוקטובר 2020
עמותת קטמון מועדון אוהדים
ח'אלד בן אחמד אאל ח'ליפה
השייח' ח'אלד בן אחמד אאל ח'ליפה (בערבית: خالد بن أحمد بن محمد آل خليفة; נולד ב-24 באפריל 1960) הוא דיפלומט בחרייני המשמש יועצו המדיני של מלך בחריין לאחר שכיהן כשר החוץ של בחריין משנת 2005 עד לפיטוריו בינואר 2020.
השייח ח'אלד הוא שר החוץ השני בתולדות בחריין לאחר שהחליף את קודמו השייח' מוחמד בן מובארכ בן חמד אאל ח'ליפה שהתמנה לסגנו של ראש ממשלת בחריין, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה.
ביוגרפיה.
ח'אלד בן אחמד אאל ח'ליפה נולד ב-24 באפריל 1960 בבירת בחריין, מנאמה. הוא סיים את לימודי התואר הראשון שלו בהיסטוריה ומדע המדינה מאוניברסיטת סנט אדוארד באוסטין, טקסס, בשנת 1984.
השייח' ח'אלד החל את עבודתו בשירות החוץ הבחרייני ב-1 במרץ 1985 כמזכיר שלישי במשרד החוץ של בחריין. בין אוגוסט 1985 לנובמבר 1994 הוא עבד בשגרירות בחריין בוושינגטון די. סי., שם היה אחראי על העניינים המדיניים והעניינים הקשורים לקונגרס ולתקשורת. מיוני 1995 עד אוגוסט 2000 עבד כקצין הקשר הראשי בין משרדו של סגן ראש הממשלה למשרדו של שר החוץ; האחראי לתחום הימי והסכסוך הטריטוריאלי בין בחריין וקטר ולמשימות נוספות. באוגוסט 2000 הוא נכנס לתפקידו כמנהל יחסי ציבור והמידע בחצרו של יורש העצר, סלמאן, נסיך הכתר של בחריין. הוא כיהן כשגריר בחריין בבריטניה משנת 2001 עד 2005.
שר החוץ.
הוא מונה לשר החוץ של בחריין בממשלה שהוקמה בספטמבר 2005. קודמו כשר החוץ, מוחמד בן מובארכ בן חמד אאל ח'ליפה, כיהן בתפקיד זה למעלה משלושים שנה.
בתקופת כהונתו כשר החוץ היה ח'אלד אך מן הגורמים הפרו-ישראלים ביותר במפרץ. במאי 2018 הביע את תמיכתו בתקיפות האוויר של ישראל בסוריה נגד יעדים איראניים, ואמר כי: "זו זכותה של כל מדינה באזור, כולל ישראל להגן על עצמה על ידי השמדת מקורות הסכנה."
ב-14 בפברואר 2019 אמר ח'אלד בן אחמד כי הישראלים והפלסטינים יהיו קרובים יותר להסכם שלום ללא התנהגותה הממאירה של איראן. לדבריו, הוא הגיע למסקנה כי הסכסוך הישראלי-פלסטיני הוא הנושא החשוב ביותר באזור, אך כעת הוא רואה שהאתגר "הרעיל" היותר באזור הוא הרפובליקה האסלאמית של איראן.
במהלך וועידה כלכלית שנערכה בין התאריכים 25–26 ביוני במנאמה ושארגן חתנו ויועצו הבכיר של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, ג'ארד קושנר כדי למשוך משקיעים לשטחים הפלסטיניים, אמר ח'אלד לערוץ 13 כי: "ישראל היא חלק מהמורשת הזו של כל אזור זה, באופן היסטורי, כך שלעם היהודי יש מקום ביננו". לזמן ישראל אמר בראיון נרחב בשולי הוועידה במאנמה, כי: "הקיום של ישראל הוא עובדה, וכי בחריין תרצה שלום עם ישראל ; ישראל היא מדינה באזור… והיא כאן להישאר, כמובן", הוא אמר. "למי הצענו שלום ביוזמת השלום הערבית? הצענו אותו למדינה בשם ישראל, באזור… אנחנו מאמינים כי ישראל היא מדינה שנמצאת כאן כדי להישאר, ואנחנו רוצים יחסים טובים יותר איתה, ואנחנו רוצים שלום איתה". הרשות הפלסטינית החרימה את הוועידה הכלכלית בת היומיים בגלל התמיכה (הלדעתם חד צדדית) של הבית הלבן בממשלת ישראל.
ביולי 2019 נפגש ח'אלד עם מקבילו הישראלי, ישראל כ"ץ במסגרת הוועידה לחופש דת בוושינגטון די. סי. שאירח מזכיר המדינה האמריקאי, מייק פומפאו, פגישה זו באה שבועיים לאחר ביקורו של כ"ץ בבירת האמירויות, אבו דאבי, בא נפגש עם גורמים בכירים באיחוד האמירויות הערביות, טרם נרמול היחסים באוגוסט 2020.
בנובמבר 2019 טען בנאום שנשא בוועידה אזורית בבירה, מנאמה כי ישראל: "ממשיכה להתעלם מהחוק הבינלאומי... כשהיא מרחיבה את ההתנחלויות בגדה המערבית וממשיכה בכיבוש רמת הגולן". הוסיף ואמר כי ישראל תוכל "ליהנות מיחסים טובים יותר עם מדינות האזור" רק אם תפגין רצון להשיג שלום ותתחייב להקמתה של מדינה פלסטינית."
בינואר 2020 הודיע יורש העצר, סלמאן לח'אלד כי ברצונו של המלך חמד להזיזו ממשרתו כשר החוץ ולמנות במקומו עבד א-לטיף א-זיאני.
קטמון מועדון אוהדים