בהם נולד ב-18 בינואר 1884 בעיר ריבניק, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. העיר נמצאת כיום בתחומי פולין המודרנית. ב-1 באפריל 1903 הוא התגייס לצי הקיסרי הגרמני, ואת ההכשרה הבסיסית שלו עשה על האונייה "שטיין". ב-19 בספטמבר 1914 הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט ופיקד על ספינות טורפדו שונות. הוא סולק מהצי ב-1919 עם פיזורו של הצי הקיסרי, אך הוחזר ב-1920 עם הקמתו של הרייכסמרינה. הוא מילא תפקידי מטה עד 1933.
ב-3 באוקטובר 1933 מונה למפקד האנייה "הסן" במשך שנה, ובסתיו 1934 הועלה לדרגת קונטראדמירל ומונה למפקד כוחות הסיור של חיל הים. מ-25 באוגוסט 1936 עד 3 באוגוסט 1937, במהלך השלבים הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד, הוא פיקד על כוחות הצי הגרמניים מול חופי ספרד. ב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת ויצה-אדמירל ומונה למפקד הכוחות בים הצפוני. בתחילת 1938 הוא הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד הצי (Flottenchef) - התפקיד השלישי במעלתו בצי הגרמני, המקביל למפקד צי הבית (Home Fleet) בצי הבריטי.
בעקבות קרב נהר לה פלטה, הוחלף בהם בתפקיד בווילהלם מרשל, ונותר ללא תפקיד במשך מספר חודשים. בעקבות המערכה בנורווגיה באפריל 1940, הוא מונה למפקד כוחות הצי הגרמניים באזור והועלה לדרגת גנרל-אדמירל. במרץ 1943 הוא נקרא חזרה מנורווגיה, ובמאי של אותה שנה שוחרר משירות פעיל. מ-1 במרץ 1944 עד 31 במרץ 1945, הוא שימש כמפקח על תוכנית החינוך של הקריגסמרינה, לפני ששוחרר סופית מהשירות. הוא נפטר בביתו בקיל ב-11 באפריל 1972 בגיל 88.
איסור משכב עם אשת הבן
איסור משכב עם אשת הבן או איסור משכב החם עם כלתו, הוא אחד מחמישה עשר איסורי עריות שנמנו בפרשת אחרי מות, שהעונש על העובר במזיד על כל אחד מהם הוא כרת, ובשוגג - הבאת קרבן חטאת לבית המקדש. יתר איסור זה על איסורי עריות אחרים, שהעובר עליו בנוכחות שני עדים שהתרו בו על הצפוי לו אם לא יימנע מהמעשה, דינו מוות, כמבואר בתורה בפרשת קדושים, ופירשו חכמים שהכוונה להוצאה להורג בסקילה.
מקור האיסור והעונש.
המקור לאיסור משכב החם עם כלתו הוא בפרשת אחרי מות, בה נאמר: . העונש על השוכב עם כלתו במזיד ללא התרעה הוא כרת, כפי שנאמר בסיום הפרשה: . ולמדו חכמים במשנה, שכל איסור שחייבים על זדונו כרת, על עשייתו בשגגה חייבים קרבן חטאת: .
אמנם אם חטא אדם בשכיבה עם כלתו אל מול עדים שהתרו בו על הצפוי לו אם יעשה כן, עונשו בסקילה: . למדו חכמים בגזירה שווה שכאשר כתוב 'דמיהם בם' בעונש המוות, הכוונה לעונש מוות בסקילה.
גדרי האיסור.
איסור משכב עם אשת הבן הוא גם לאחר מות הבן. וקיים רק כאשר הבן היה נשוי לאשה, אך אם פיתה או אנס אותה למשכב, אין אביו אסור לשאת אותה לאשה, וכן אם הייתה האשה שפחה כנענית או נכרית, שאין היא יכולה להתקדש לאדם מישראל, והבן נהג בה כבאשתו, אין אביו מתחייב על המשכב עמה באיסור סקילה או כרת.
איסור התורה הוא רק בכלתו, אך כלת בנו מותרת לו מן התורה (לאחר מות נכדו) אולם חכמים אסרו זאת שמא יבוא לשאת את כלתו.
טעם העונש.
התורה מנמקת את סיבת עונש המוות החמור במשכב עם כלתו, באומרה: . כמה הסברים נאמרו בפרשנים למילה תבל, וממילא לסיבת חומרת האיסור.
יש אומרים ש'תבל' הוא מלשון תבלול, כלומר בלבול ועירוב זרע האב עם זרע הבן.
בתלמוד הבבלי מובא שהוא מלשון תבלין שנותן טעם לשבח במאכל, וכאילו התורה תמהה: .
יש מפרשים שתבל הוא מלשון בלה או בלל, שהוא מובן של השחתה וכליון.
משכב עם הכלה במקרא.
בפרשת וישב שבספר בראשית מסופר על נישואי ער, ולאחר מכן אונן, בניו של יהודה, עם תמר. לאחר מותם גרמה תמר ליהודה לשכב עמה ומכך הרתה את פרץ וזרח שמהם יצא רוב שבט יהודה, ומפרץ יצא דוד המלך וזרע המלוכה.
בתקופה זו עדיין לא ניתנה התורה, ועוד לא הוחל איסור לשכב עם הכלה, ולדעת רבים אף היה נהוג באותם זמנים שגם אבי המת יכול לייבם את כלתו.
אולם היו מפרשני המקרא שבארו שתמר לא נחשבה מבחינה הלכתית לכלתו של יהודה, הואיל ובאותם ימים היו מקדשים את האשה בביאה, וער ואונן באו על תמר שלא כדרכה ולכן למעשה לא קידשו אותה, והיא לא נחשבה לאשה שלהם.
הנביא יחזקאל מונה את איסור משכב הכלה כאחד האיסורים עליהם עברה ממלכת יהודה, שהביאו לחורבן היישוב היהודי בארץ וחורבן המקדש: .
What Made You Say That
What Made You Say That (בעברית: מה גרם לך להגיד את זה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה הראשון, Shania Twain. השיר יצא לאור ב-9 במרץ 1993, כסינגל הראשון מתוך האלבום, וכסינגל הבכורה של טוויין. השיר לא עמד בצפיות של חברת ההקלטות של טוויין, ולא זכה להצלחה רבה שלה הם קיוו. מכירותיו של השיר בעולם עומדות על כ-50,000 עותקים בלבד, דבר אשר הופך אותו לאחד משיריה הכושלים ביותר של טוויין.
בין גרסאות הכיסוי הרבות שיצאו לשיר, ניתן למצוא את גרסת הכיסוי של הזמרת הקנדית אבריל לאבין.
השיר הצליח להיכנס לשני מצעדים בלבד, כאשר במצעד שירי הקאנטרי, הצליח להגיע בשיאו למקום ה-55.
רקע וכתיבה.
השיר הוא בין שיריה היחידים של טוויין שבו היא לא לקחה חלק בהפקה או בכתיבה. את השיר כתבו טוני האסלדן, וסטן מונסי, והוא הופק על ידי הרולד שדה, ונורו וילסון. ארבעתם הפיקו וכתבו שירים נוספים מתוך האלבום, ואף המשיכו לעבוד עם טוויין בהמשך הקריירה שלה.
מגזין הבילבורד סקר את השיר כ-"מתחזה, עליז, קליט, ונתמך על ידי קליפ מפתה".
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם באי טרופי, שם טוויין נראית כשהיא מבלה כביכול עם אהובה, באותה תקופה שבה צולם הקליפ. צוות הצילום של הקליפ החליט כי צבעו המרכזי יהיה בגווני ורוד, סגול, ואדום.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של טוויין באמצע שנת 2009, 16 שנים מצאתו המקורית. מונה הצפיות של הקליפ נכון לאוקטובר 2017, עומד על למעלה מ-4.5 מיליון צפיות.
מאיר בן שמעון המעילי
רבי מאיר בן רבי שמעון המעילי היה רב שחי בפרובאנס בתקופת הראשונים.
קורות חייו.
רבי מאיר המעילי חי בתחילת המאה ה-13 בנרבונה שבפרובאנס [חבל ארץ בדרום צרפת]. רבו המובהק היה דודו רבי משולם בן רבי משה מבדרש בעל ספר ההשלמה. למד גם אצל רבי נתן בן מאיר רבו של הרמב"ן. היה רבו של רבי מנוח מנרבונה מחבר ספר המנוחה על הרמב"ם. חיבר פירושים על התורה והתלמוד, התוכח עם הנוצרים וייצג את היהודים בפני השלטונות. כמו כן התנגד לשיטות הקבלה שהתחדשו בימיו, ופעל למניעת התפשטותם.
מלחמתו בקבלה.
בימיו ובסביבתו התחילו להתפשט שיטות הקבלה וספרותה, ביניהם ספר הבהיר שיוחס לרבי נחוניה בן הקנה. רבי מאיר החשיב את האמונה בספירות כמינות ועבודת אלילים שבו מחליפים את האל באחד מיצוריו. הוא פעל רבות למנוע התפשטות אמונה זאת, וכתב מכתבים לאנשי ארצו שבהם הסביר איך הקבלה אינה מתיישבת עם מקורות היהדות. טען שיחוס ספרי הקבלה לתנאים מזויף, ושיש לשרוף אותם. רבי מאיר פעל בזה בשליחות דודו בעל ההשלמה. עם זאת, לטענת הפרופ' צחי ווייס קריאה בדברי המעילי בשלמותם מלמדים כי הוא לא התנגד לקבלת הספירות אלא לגישות יהודיות שעסקו בפולחן מטטרון וחשש שהאמונה בספירות תחזק פולחן זה.
יחסי אלג'יריה–ארצות הברית
יחסי אלג'יריה–ארצות הברית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין ארצות הברית של אמריקה. היחסים ידעו עליות ומורדות וכיום מוגדרים כטובים.
כיום, שתי המדינות משתפות פעולה כנגד הטרור, כאשר אלג׳יריה מובילה מאז פיגועי 11 בספטמבר את החזית נגד הטרור באפריקה.
היסטוריה מוקדמת.
לארצות הברית ולאלג'יריה יש היסטוריה ארוכה של קשרים חיוביים. יישוב הקבע העתיק ביותר שהוקם על ידי אירופאים בארצות הברית - סיינט אוגוסטין בפלורידה - נקרא על שם דמות שגרה בשטחי אלג'יריה: אוגוסטינוס הקדוש.
בסוף המאה ה-18, הכירה ארצות הברית באלג'יריה ואלג'יריה בארצות הברית.
התקופה הקולוניאלית.
ב-1815, כשחזר השלום לאירופה לאחר המלחמות הנפוליאוניות, מצאה עצמה אלג'יר, שהייתה מוקד לפעילות פיראטית, במלחמה עם ספרד, הולנד, פרוסיה, דנמרק, האימפריה הרוסית וממלכת שתי הסיציליות. גם האמריקאים מאסו בפיראטים וכך החלה המלחמה הברברית השנייה באותה שנה. בחודש מרץ אישר הקונגרס האמריקני, פעולה ימית נגד המדינות הברבריות - המדינות המוסלמיות שהיו אז במרוקו, אלג'יר, תוניס וטריפולי - שהסתיימה בניצחון אמריקאי.
לאחר הקמת אלג'יריה.
לארצות הברית ולאלג'יריה מערכת יחסית מורכבת אשר השתפרה כלכלית ופוליטית. כשג'ון פיצג'רלד קנדי היה סנאטור, הוא דיבר על עצמאותה של אלג'יריה לעיתון הניו יורק טיימס ב-2 ביולי 1957. במהלך כהונתו כנשיא, אלג'יריה קיבלה את עצמאותה מידי צרפת והנשיא קנדי בירך אותה ב-15 באוקטובר 1962. עם זאת, לאחר מלחמת ששת הימים, ניתקה אלג'יריה את יחסיה עם ארצות הברית, לאחר שזו הייתה בצד הישראלי בעימות, לעומת אלג'יריה שהייתה בצד של מדינות ערב. ב-1974, שוקמו היחסים בין שתי המדינות.
בעקבות משבר בני הערובה בין ארצות הברית לאיראן, שימשה אלג'יריה כמתווכת.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית, אלג'יריה הייתה אחת המדינות הראשונות אשר הציעו את תמיכתן לארצות הברית במאבק כנגד הטרור. לאחר הפיגועים, ארצות הברית הפכה את אלג'יריה לשותפה מרכזית במלחמה בטרור. כיום, אלג'יריה ממשיכה להוביל את המאבק בטרור באפריקה.
כיום.
ב-2016 הצהירה אלג'יריה כי היא מחויבת לקיים קשרים טובים עם ארצות הברית.
הרמן בוהם
הרמן בם
שלום בן חורין
ז'ורז' קיבייה
ז'ורז' קוביה
הרווי ויינשטיין
אידה לונסקי