שיווק באמצעות תוכן דיגיטלי הוא תהליך המשתמש במוצרים דיגיטליים באמצעות ערוצים אלקטרוניים כדי: לזהות, לחזות ולספק את דרישות התוכן של קהל מסוים. תוכן זה חייב להיות מעודכן בעקביות כדי להשפיע על ההתנהגות של הלקוחות.
היסטוריה.
משווקים מסורתיים משתמשים זה מכבר בהפצת מידע על המותג ובניית המוניטין שלו. עסקים מיישמים טכניקות שיווקיות באמצעות תוכן מסוף המאה ה-19 כתוצאה מהתקדמות טכנולוגיות התחבורה והתקשורת. הם גם השתמשו בשיווק באמצעות תוכן גם כדי לבנות קשרים עם הלקוחות שלהם. לדוגמה:
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 הטלוויזיה הייתה בשיא כוחה והפרסום השתלט על התקשורת. בשנים אלו חברות שונות התמקדו במכירות ולא ביצירת קשר עם הציבור, כך שאמנם היו מיזמים של שיווק באמצעות תוכן אך הם לא היו בולטים במיוחד.
בתקופת ה"בייבי בום" בארצות הברית, חברת קלוגס החלה למכור דגנים ממותקים לילדים. כתוצאה משינוי עסקי זה היא צירפה לאריזות הדגנים צעצועים והטביעה בחלקן האחורי אנימציות שונות. זו הייתה למעשה אינפוגרפיקה שייצגה דרך חדשה להפיכת המותגים לבלתי נשכחים בלב הקהל.
בשנות התשעים הכל השתנה. עם כניסת המחשבים, האינטרנט ופריחת הבלוגים, התאגידים מצאו הזדמנויות חדשות לשיווק באמצעות תוכן באמצעות הדוא"ל.
עם הזמן, מסחר אלקטרוני והפצה דיגיטלית הפכו לבסיס של אסטרטגיות שיווקיות.
האינטרנט עזר גם לשיווק באמצעות תוכן להיות הצורה הפופולרית ביותר של שיווק. אמצעי התקשורת המסורתיים כמו מגזינים, רדיו וטלוויזיה החלו לאבד את כוחם וחברות החלו לקדם ולמכור את המוצרים שלהן באינטרנט.
הביטוי "שיווק באמצעות תוכן" נכנס לשימוש בשנת 1996  כאשר נאם John F. Oppedahl באירוע באגודת העיתונאים האמריקאית.
בסוף שנות ה-2000 עם פריחתן של הרשתות החברתיות כמו פייסבוק, טוויטר ויוטיוב, שיווק באמצעות תוכן מקוון הפך לנגיש בכל זמן נתון ברחבי העולם.
ב-2014 המגזין המקוון פורבס כתב על שבע הדרכים הפופולריות ביותר לשיווק באמצעות תוכן. בכתבה זו צוין שבשנת 2013 השימוש בשיווק באמצעות תוכן זינק בעשרות אחוזים לעומת שנת 2012. בכתבה צוין שאף על פי ש-70% מהעסקים יצרו יותר תוכן, רק 21% מהמשווקים חושבים שהם הצליחו לעקוב אחרי ההחזר על ההשקעה שלו.
כיום שיווק באמצעות תוכן הפך לאפשרות פופולרית בקרב משווקים, כלומר התוכן הוא חלק מהשיווק ומעביר את המסר העסקי לקהל היעד מבלי לפרסם מוצרים/שירותים.
התוצאות.
העלייה בפופולריות של שיווק באמצעות תוכן הפכה עסקים מסורתיים לחברות פרסום מדיה. לדוגמה:
הגידול בשיווק באמצעות תוכן הביא להאצה גם בשימוש בפלטפורמות מקוונות כמו יוטיוב, יילפ, לינקדאין, טאמבלר, פינטרסט ואחרות. לדוגמה:
עסקים משתמשים בשיווק באמצעות תוכן באופן פעיל בפלטפורמות מקוונות במטרה אחת - להרחיב את טווח ההגעה שלהם לקהלים חדשים.
שיטות מדידה מקובלות.
המדדים שקובעים את ההצלחה של השיווק באמצעות התוכן קשורים ליעדים המקוריים של מסע הפרסום.
לדוגמה, עבור כל אחת מהמטרות השיווקיות, המשווק יכול למדוד ערכי מעורבות והמרות שונים:
מודעות וחשיפה למותג.
עסקים המעוניינים בהרחבת החשיפה שלהם ללקוחות נוספים ירצו לשים לב לשני דברים: עלייה בהיקף הגולשים ואיכות האינטראקציה איתם. אמצעי מדידה מסורתיים שמעידים על מעורבות כוללים את הפרמטרים הבאים:
מדדי בריאות המותג.
עסקים שרוצים למדוד את מידת השפעת המסרים על הצרכנים ימדדו את המשוב החיובי/שלילי שקיבלו. משוב זה מודד גם עד כמה המותג חשוב לצרכנים. יש לבדוק גם עד כמה מוניטין המותג משפיע על הצרכנים לבצע רכישה באמצעים שונים.
הפרמטרים הנמדדים
בסיס המשתמשים.
עסקים שרוצים למדוד את מידת הגעתם ללקוחות חדשים באינטרנט, כלומר לנטר את הדמוגרפיה של מבקרים חדשים, יכולים להשתמש בקוקיות אותן ניתן להתקין על דפדפן הגולש ולנתח באמצעותן את המקורות השונים של התנועה, את ההתנהגויות השונות באינטרנט ואת הרגלי הקנייה של מבקרים מקוונים. אבל בעיקר את:
מכירות.
עסקים שרוצים למדוד את מידת ההשפעה על המכירות צריכים להסתכל על מדדי מסחר אלקטרוני, למשל אחוז המכירות יחסים לקליקים כחלק ממשפך ההמרה. בנוסף, כדי להבין טוב יותר את הרגלי הקנייה של הלקוחות עליהם למדוד מעורבות, למשל משך הזמן שמשקיעים הגולשים באתר, מספר הביקורים של כל גולש בדף מוצר ואחוזי החזרה של הגולשים.
מדדי חדשנות.
עסקים יכולים למדוד את מידת המעורבות של הגולשים במדיה החברתית במטרה אחת – לשפר את המוצר ואת השירות. במקרה של הצלחה זהו מדד שמצביע על רמה גבוהה של מעורבות במותג ועל נאמנות למותג.
דוגמאות:
שימוש דיגיטלי.
תוכן שיווקי דיגיטלי.
שיווק באמצעות תוכן דיגיטלי הוא תהליך ניהולי שמשתמש במוצרים דיגיטליים באמצעות ערוצים אלקטרוניים שונים כדי: לזהות, לחזות ולספק את הצורך של הלקוחות. תוכן זה חייב להיות מתוחזק בקביעות כדי לשמר או לשנות את ההתנהגות של הלקוחות.
דוגמאות:
דרכים לשיווק באמצעות תוכן דיגיטלי.
השילוב בין שרשרת האספקה וניסיון המשתמשים.
שרשרת האספקה של השיווק באמצעות התוכן הדיגיטלי מורכבת מבעלי עניין מסחרי וממשתמשי קצה שביניהם ספקים, מפיצים ולקוחות. בתהליך הזה מפיצי התוכן מנהלים את הממשק בין המפרסמים לבין הצרכן במטרה אחת - לזהות את התוכן שהצרכנים צריכים דרך ערוצים חיצוניים וליישם עליהם אסטרטגיות שיווקיות שונות. לדוגמה: ספריות יכולות לספק את התוכן הדיגיטלי (ספרים וכתבי עת אלקטרוניים) למשתמשים ע"פ תוצאות החיפוש שלהם בערוצים אלקטרוניים. דוגמה נוספת היא תשלום עבור הורדות MP3, כאשר מנועי החיפוש משמשים כסוכנים חכמים לזיהוי ספקי מוזיקה שונים.
לסיכום: תהליך של שיווק באמצעות תוכן דיגיטלי מתבצע ברמה העסקית וברמת ניסיון המשתמשים מסיבה אחת – הניסיון של הצרכנים תלוי ברשת של מערכות יחסים בערוצים שבהם נעשה שיווק באמצעות תוכן, למשל אתרי אינטרנט או קטעי וידאו. הצרכנים מתקשרים ישירות עם מפיצי התוכן בשרשרת האספקה באמצעות מוצרים דיגיטליים שונים שמטרתם אחת – עמידה בדרישות של הצרכנים. העיצוב וחוויית המשתמשים בערוצים האלו קובעים ישירות את ההצלחה של השיווק באמצעות תוכן דיגיטלי.
הקשר עם הצרכן באמצעות השירות אלקטרוני.
שירותים אלקטרוניים הם שירותי רשת אינטראקטיביים. שבהם האינטראקציה בין הלקוח לעסק נעשית באמצעים טכנולוגיים, למשל דואר אלקטרוני, צ'אט ועוד. השירותים האלקטרוניים שונים משירותים מסורתיים כי הם אינם מושפעים ממגבלות מרחק ושעות פתיחה. שיווק באמצעות תוכן דיגיטלי באמצעות שירותים אלקטרוניים נעשה עם ערוצים אחרים להשגת מטרות שיווקיות. חברות כתיבת תוכן מספקות כל הזמן תכנים (מסרים ומסמכים) ללקוחות המשתמשים במנועי החיפוש השונים.
הליוטרופ (מכשיר)
ההליוטרופ הוא מכשיר איתות העושה שימוש במראה כדי להחזיר אור שמש על פני מרחקים גדולים במטרה לסמן את העמדות של משתתפים בסקר קרקעי. ההליוטרופ הומצא ב-1821 על ידי המתמטיקאי הגרמני קרל פרידריך גאוס. המילה "הליוטרופ" היא הלחם של שתי מילים מיוונית: "הליוס" (helios) שפירושה "שמש" ו"טרופוס" (tropos) שפירושה כיוון או פנייה (כלומר שינוי כיוון). זהו על כן שם הולם למכשיר שמסיט אור שמש (באמצעות החזרה ממראה).
גאוס פיתח את הטכניקה של שימוש בקרני אור שמש מוחזרות כסיגנל במהלך המיפוי של ממלכת הנובר; על בסיס חישובי ניחות של אור השמש באטמוספירה הוא מצא שמראה קטנה בעלת קוטר של לא יותר משניים או שלוש אינץ' תתאים כדי לשקף את דמות השמש למרחק של עשרה מיילים או יותר. אחרי שפיתח את התאוריה האופטית המתאימה ונבנה הדגם הראשון של המכשיר, הצלחת השימוש בהליוטרופ אף עלתה על ציפיותיו; הוא הוכיח את עצמו כשימושי במיוחד והיה בעל בהירות נראית של כוכב מדרגה 1.
בהליוטרופים נעשה שימוש בסקרים גיאודזיים מאז הסקר שהוביל גאוס בגרמניה בשנת 1821 ועד לשנות השמונים המאוחרות של המאה ה-20, במהלכן החליפו מדידות GPS את השימוש בהליוטרופ בסקרים לטווחים ארוכים. סר ג'ורג' איוורסט הכניס לראשונה את השימוש בהליוטרופים במהלך המיפוי הטריגונומטרי הגדול של הודו בשנת 1831, בעוד בסקר גאוגרפי מקביל של חופי ארצות הברית נעשה שימוש בהליוטרופים.
מודדים עשו שימוש בהליוטרופ כצורה מיוחדת של נקודת ציון; טכניקה זאת יושמה במהלך טריאנגולציות בגלל המרחקים הגדולים בין תחנות (בדרך כלל 20 מיילים או יותר), שבעטיים מטרות רגילות יהיו בלתי ניתנות להבחנה או בלתי נראות. בהליוטרופים נעשה שימוש לעיתים קרובות כמטרות ציון במרחקים שאף עלו 100 מיילים. בקליפורניה, בשנת 1878, הליוטרופ שהוצב על הר סנט הלנה נצפה מהר שסטה, במרחק של 192 מיילים (309 קילומטר).
השימוש בהליוטרופ היה מוגבל בעיקר לימים בהירים ולבקרים ואחרי הצהריים כאשר השבירה האטמוספירית השפיעה במידה מינימלית על קו הראייה של הצופה. מפעיל ההליוטרופ כונה "הליוטרופר" או "נצנץ" והיה עושה לעיתים קרובות שימוש במראה שנייה כדי לתקשר עם התחנה של המכשיר באמצעות הליוגרפיה. ממציא ההליוגרף, מכשיר דומה המיועד במיוחד לאיתות, קיבל את ההשראה להמצאתו מצפייה בהליוטרופים בסקר שנערך בהודו.
מחלת פנמה
מחלת פנמה (באנגלית: Panama disease) היא מחלת צמחים בשורשי בננות, שנגרמת על ידי פטריה רעילה מסוג Fusarium השוכנת בקרקע.
הפטריה מתפשטת דרך מעברי המים בתוך הצמח וחוסמת אותם. מחלת פנמה נחשבת לאחת ממחלות הצמחים הקשות ביותר. בתחילת המחצית השנייה של המאה העשרים פגעה מחלת פנמה בזן הבננות הנפוץ ביותר באותו הזמן, גרוס מישל, וכמעט גרמה להכחדת גידול הבננות במרכז אמריקה. בינתיים עברו מגדלי הבננות לזן אחר, קוונדיש, שנחשב לעמיד יותר מול הפטריה אך כעת מתברר שהפטריה פוגעת גם בו.