בולט נולד בצ'סטר למשפחה מבוססת ולמד בוסטמינסטר (שם קראו למרכז המוזיקה שלהם על שמו) ובאוקספורד. ידיד משפחה, פרנק שוסטר, קירב אותו לעולם המוזיקה בילדותו. שוסטר היה ידיד של אדוארד אלגר והציג את בולט הצעיר לפני המלחין. בולט השלים את השכלתו המוזיקלית בקונסרבטוריון לייפציג, שם למד ניצוח מתוך התבוננות במנצח ההונגרי הדגול ארתור ניקיש. הוא שר בפסטיבלי מקהלות ובפסטיבל לידס בשנת 1913, לשם נסע לראות את ניקיש מנצח והתוודע אל ג'ורג' באטרוורת' ומלחינים בריטים אחרים.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה הוא עבד במשרד המלחמה, ובעודו שם, בשנת 1918, תכנן סדרת קונצרטים עם התזמורת הסימפונית של לונדון, שכללו כמה יצירות בריטיות חשובות מן השנים האחרונות: "כוכבי הלכת" של הולסט, שעליה ניצח בביצוע בכורה (פרטי). "סימפוניית לונדון" מאת ראלף ווהן ויליאמס, שעל ביצוע הבכורה שלה ניצח בגרסה מעובדת, והסימפוניה השנייה של אלגר, שהוזנחה. אלגר כתב אליו ואמר, שהוא בטוח בעתיד המוזיקה שלו בידי בולט. כך הניח בולט את היסודות לקריירה ארוכה של תמיכה במוזיקה האנגלית של המאה ה-20.
בשנת 1920 התמנה בולט למנצח התזמורת העירונית של ברמינגהאם (בהמשך התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם) ובשנת 1930 היה למנהל המוזיקלי של BBC. כששירות השידור הבריטי הקים את תזמורת רשות השידור הבריטית, היה בולט למנצחה הראשי. את שני התפקידים האלה חיבר במרץ האופייני שלו, שאינו יודע ליאות.
במשך שנות ה-30 התפרסם באמות המידה הגבוהות שקבע לנגינת התזמורת ובביצועיו המיומנים למוזיקה חדשה ובלתי מוכרת, במקרים רבים לאחר תקופת חזרות קצרה מאוד. בין ההצלחות הללו היו ביצועי הבכורה ל"וריאציות" של ארנולד שנברג, האופרה "ווצק", אופוס 31 של אלבן ברג והסימפוניה בפה מינור (הרביעית) של ווהן ויליאמס.
בשנות מלחמת העולם השנייה פונתה תזמורת רשות השידור הבריטית לבריסטול, שם סבלה מן ההפצצות, ולבדפורד, שם נאבק בולט על רמת הביצוע ועל המוראל לנוכח עזיבתם של נגני מפתח רבים. בשנים אלה ניצח על הקלטות שלא תישכחנה של הסימפוניה השנייה של אלגר, "כוכבי הלכת" של הולסט ו"איוב" של ווהן ויליאמס. אחרי המלחמה, היה בולט מעורב, עם פתיחת התוכנית השלישית של ה-BBC בכמה יוזמות חלוציות לבריטניה, בהן ביצוע הבכורה של הסימפוניה השלישית של מאהלר וביצוע מוקדם של החמישית.
בסוף שנות ה-40 מונה סטיוארט וילסון למנהל מוזיקלי וביקש להדיח את בולט מתפקידו. דיבורים על כך, שרמת הנגינה ירדה מעבר ליכולתו של בולט לשקמה, התקבלו כעילה לדרוש את פרישתו בגיל 60, בשנת 1949, תקרית שעודנה שנויה במחלוקת עד היום. בולט קיבל את משרת מנצח התזמורת הפילהרמונית של לונדון, אשר בשנות ה-30, בניצוחו של תומאס ביצ'ם, לא נפלה בטיבה מן התזמורת הסימפונית של לונדון, אך מאז פרישתו, הייתה זקוקה לשיפוצים. בולט הטיל עצמו בהתלהבות למשימה ואת התוצאות אפשר לשמוע עד היום בסדרה ארוכה של הקלטות, החל ב-1950, בהן, בתקופה הראשונה, כל תשע הסימפוניות של ווהן ויליאמס והרבה משל אלגר. בולט השיג לתזמורת חוזה הקלטות עם חברות אמריקאיות והקליט סימפוניות של ברהמס, ברליוז וסיבליוס, בין שאר מלחינים.
בשלב זה היה בולט דמות מכובדת מאוד במוזיקה הבריטית, ועל אף שנותיו המתקדמות המשיך לנצח על יצירות חדשות וזכה להוקרה על הימנעותו ממשוא פנים ועל מהימנותו. בשנת 1966 חידש את הניצוח למען EMI ונהנה עד מותו מ"קיץ אינדיאני", בהקלטות חדשות וחוזרות של הרפרטואר שלו בפרשנויות, המוצגות עד היום כמופת. למשל, לאחר שהקליט הרבה מן המוזיקה הבריטית, המריצו אותו להקליט את המוזיקה התזמורתית של ברהמס, וגנר ושוברט. הקלטות אלה הפתיעו מאזינים רבים, שלא ידעו כי היכרותו עם יצירות אלה ראשיתה בתקופה שלפני 1914, כאשר שמע את ניקיש ואת קרל מוק מנצחים עליהן בגרמניה. הרפרטואר שלו בכללותו היה רחב פי כמה משאפשר להסיק מהקלטותיו המאוחרות; לא זו בלבד, שניצח על כמה מן הסימפוניות של מאהלר הרבה לפני התחיה של מאהלר בשנות ה-60, אלא שאף כלל בתוכניותיו את בלט "דפניס וכלואה" של ראוול במלואו ואפילו את האופרה של בוזוני, "דוקטור פאוסט", העולה רק לעיתים נדירות על הבימה, בסוף שנות ה-40. ההקלטה האחרונה, מכל מקום, הייתה תקליטור של הקלטות בכורה למוזיקה של הוברט פארי.
בולט חיבר שני ספרים על ניצוח, ומבחר ממאמריו התפרסם לאחר מותו. הוא הרבה גם להופיע בשידורי רדיו ונודע בסגנון דיבורו האדוארדיאני, האדיב והמאופק.
בשנותיו האחרונות התייחסו אליו ביראת כבוד כ"זקן" וסגנון ניצוחו נעשה כמעט בלתי נתפס, כשהתנועה היחידה ניכרת רק בשרביטו הארוך.
הופעתו האחרונה הייתה בניצוח על הבלט The Sanguine Fan באופרה האנגלית הלאומית בקולוסיאום בלונדון.
אולם אדריאן בולט.
בבניין הקונסרבטוריון בברמינגהם, אנגליה (שלוחה של אוניברסיטת מרכז אנגליה) נמצא "אולם אדריאן בולט", מקום להופעות תלמידי הקונסרבטוריון וקונצרטים אחרים, בעיקר ג'אז ומוזיקת עולם.
סאן חוסה
British Airways
שנות ה-50
שנות ה-60
שנות ה-70
שנות ה-80 (פירושונים)
שנות ה-90
שנות העשרים של המאה העשרים
שנות העשרים של המאה ה-20
שנות ה-20 של המאה העשרים
שנות ה-30 של המאה העשרים
שנות השלושים של המאה ה-20
שנות השלושים של המאה העשרים
השגרירות הרוסית
שנות הארבעים של המאה ה-20
שנות ה-40 של המאה העשרים
שנות הארבעים של המאה העשרים
שנות החמישים של המאה העשרים
שנות ה-50 של המאה העשרים
שנות החמישים של המאה ה-20
שנות השישים של המאה ה-20
שנות ה-60 של המאה העשרים
שנות השישים של המאה העשרים
היתר בניה
שנות ה-70 של המאה העשרים
שנות השבעים של המאה העשרים
שנות השבעים של המאה ה-20
שנות השמונים של המאה ה-20
שנות ה-80 של המאה העשרים
שנות השמונים של המאה העשרים
שנות התשעים של המאה ה-20
שנות ה-90 של המאה העשרים
שנות התשעים של המאה העשרים
תערובת ארמסטרונג
תערובת ארמסטרונג היא תערובת פירוטכנית נפיצה שמורכבת מזרחן אדום, אשלגן כלורט ואנטימון תלת גופרתי. פעמים רבים משתמשים בגופרית כדי להחליף את חלקו או כולו של הזרחן האדום, וכך להפחית מעט את הנפיצות המסוכנת של התערובת, ולהפחית עלויות. לעיתים משתמשים בתרכובת גם בסידן פחמתי במינון נמוך.
התערובת מזוהה בעיקר עם נפצים, אקדחי קפצונים ועם תותחי קונפטי. בגרסאות מסוימות של התערובת, ניתן לערבבה עם תערובת נוספת כדי לייצר ראשי גפרורים. בשנים שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, שימשה התערובת, בשילוב עם חומרים נוספים, ליצירת חומרי נפץ. במלחמת העולם השנייה השתמשו בתערובת זו בשימושים שונים של תעשיית הרובים.
התערובת מאוד מסוכנת לשימוש, רגישה מאוד לחיכוך וחום. בגלל נפיצותה הגדולה של התערובת, כשהיא מוכנסת אל הנפצים המשווקים לציבור הרחב, משתמשים בכמות של 10 מ"ג בלבד בשביל לשמור על תקני בטיחות ראויים. בנסיבות שונות, התלויות בהרכב התערובת, תנאי הסביבה ובכמות, עלולה התערובת של ארמסטרונג להתפוצץ באופן לא יזום בחלל סגור.
ריימונדוס מארטיני
מטריצה אלכסונית
מטריצה אלכסונית היא מטריצה ריבועית שבה כל האיברים שאינם באלכסון הראשי שווים לאפס. לדוגמה:
formula_1
ניתן גם לתאר מטריצה אלכסונית בקיצור, למשל, עבור המטריצה הנ"ל, הצורה המקוצרת תהיה formula_2 (diag מלשון diagonal, אלכסוני באנגלית).
מטריצה אלכסונית היא גם מטריצה משולשית עליונה ותחתונה, וגם מטריצה סימטרית. במקרה שכל האיברים באלכסון הראשי של המטריצה שווים, המטריצה נקראת מטריצה סקלרית.
ניתן לקבל מטריצה אלכסונית על ידי סוג של חיבור מטריצות הנקרא סכום ישר.
כפל מטריצות אלכסוניות.
כפל מטריצות אלכסוניות פשוט ביותר, שכן התוצאה של הכפל היא מטריצה אלכסונית, שבה כל איבר באלכסון הראשי הוא כפל של שני האיברים המתאימים באלכסונים הראשיים של המטריצות הכופלות.
formula_3
מטריצה אלכסונית מלבנית.
לעיתים משמש המונח "מטריצה אלכסונית" לתיאור "מטריצה אלכסונית מלבנית", שהיא מטריצה מממד "m×n" שבה רק הערכים "di,i" יכולים להיות שונים מאפס. למשל
דניאל ברנדט
דניאל ברנדט (באנגלית: Daniel Brandt; נולד ב-1947) הוא פעיל בנושאי פרטיות באינטרנט.
דניאל ברנדט נולד בסין, להורים מיסיונרים.
בזמן שהיה סטודנט, היה פעיל כנגד מלחמת וייטנאם.
בשנת 2002 הקים את Google Watch, המבקר את פעילות חברת גוגל. מאוחר יותר הקים את Wikipedia Watch המבקר את פעילות ויקיפדיה.
ב-2003 הקים אתר מבוסס קוד פתוח בשם scroogle, המפנה חיפושים באופן אנונימי לאתר של Google, אך מסנן את הפרסומות המוצגת במהלך החיפוש ואינו שותל עוגייה על המחשב ובכך מונע מגוגל לדעת מי ערך את החיפוש. ב-2012 סגר את האתר לצמיתות.
טכנולוגיה מסייעת
טכנולוגיה מסייעת היא תחום ידע, העוסק בשימושים של אמצעי עזר אשר נועדו לשיפור התפקוד ושיפור איכות החיים של אנשים עם מוגבלות.
מכשור טכנולוגיה מסייעת מוגדר על פי רוב כמכשור המסייע לאנשים עם מוגבלויות ושעצם השימוש בו מפחית את התלות של האדם בסביבתו. הידע הנלווה למכשור זה קשור בדרך ייצורו, אספקתו, אסטרטגיות שימוש בו, התאמתו למשתמש, הדרכת השימוש בו, מדידת התועלת שהוא מביא, דרכי המימון שלו וכיוצא בזה.
התאמת טכנולוגיה מסייעת נעשית על ידי בעלי מקצוע פרא-רפואי כגון ריפוי בעיסוק המתמחים בטכנולוגיה מסייעת. לתחום הטכנולוגיה המסייעת יש חפיפה חלקית עם תחומים רבים. הבולטים בתחומים אלה הם: נגישות,שיקום, עיצוב תעשייתי, הנדסה ביו-רפואית והנדסת אנוש. בעבר תחום הטכנולוגיה המסייעת (Assistive-Technology) כונה "טכנולוגיה התאמתית" (Adaptive-Technology) או "טכנולוגיה מפצה".
דוגמאות למכשור טכנולוגיה מסייעת
הגדרות נוספות
סוגי טכנולוגיה מסייעת.