formula_61 מכאן מטריצת האינפורמציה של פישר מתקבלת על ידי סכימה מ- i=1 ועד ל-n עבור כל אלמנט של מטריצת ההסיאן של formula_62 לפי formula_63.
הערות שוליים.
__לחיפוש__
חייו הסודיים של וולטר מיטי (1947)
חייו הסודיים של וולטר מיטי (באנגלית: The Secret Life of Walter Mitty) הוא סרט קומדיה אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1947, בהפקתו של סמואל גולדווין, עם דני קיי ווירג'יניה מאיו בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס באופן רופף על סיפור קצר של ג'יימס ת'רבר משנת 1945. בשנת 2013 הפיק נכדו של סמואל גולדווין, רימייק שקשור לסיפור ולגרסה הראשונה רק בשם.
העלילה היא על אדם בעל דמיון מפותח שחייו נעים בין המציאות לדמיון. גם בסרט עצמו קשה לפעמים להבדיל בין המציאות לדמיון.
תקציר העלילה.
וולטר מיטי (דני קיי), עובד כמגיה בחברת "פירס" המוציאה לאור חוברות של ספרות זולה.
הוא גר עם אימו (פיי ביינטר) ששולטת עליו ומתייחסת אליו כאל ילד קטן, דואגת שישתה חלב לפני השינה ומניחה במיטתו בקבוק מים חמים.
וולטר מאורס לגרטרוד (אן רת'רפוד) אך בדמיונותיו הוא מאוהב באישה אחרת. הבוס שלו, מר פירס (ת'רסטון האל), כועס עליו בגלל התנהגותו המוזרה אבל מעריך אותו בגלל דמיונו הפרוע שמשמש חומר לחברות של החברה. גרטרוד, אימה ואימו מנדנדות לו כל הזמן והוא בורח לפיכך לעולם הדמיון.
בדמיונותיו משמש וולטר:
יום אחד הוא נתקל באוטובוס באישה יפה אותה ראה בדמיונותיו. היא מזדהה בשם רוזלינד (וירג'יניה מאיו) ומבקשת שיעזור לה כי עוקבים אחריה. היא מספרת לו שבמלחמת העולם השנייה החביא דודה פיטר (קונסטנטין שיין) באמסטרדם, אוצרות אמנות כדי למנוע מהנאצים להחרים אותם. רשימת מקומות המטמון נמצאת בפנקס שחור שנמצא ברשותה.
כאן מתחיל מרדף מטורף בין חבורת הפושעים אחרי וולטר ורוזלינד. וולטר מתחבא בחנות לאופנת נשים, צופה בתצוגת כובעים של אנטול מפריז ושר עליו שיר מצחיק.
למקום עבודתו מגיע אדם עם פרצוף מאיים בשם ד"ר הולינגשד (בוריס קרלוף). הוא דורש ממיטי את הפנקס וזה בורח דרך החלון (כמו בסרט "" של הרולד לויד). לבסוף הם תופסים את מיטי ורוזילנד אך מיטי מצליח להתחמק ולהגיע לטקס חתונתו.
בטקס החתונה שלו עם גרטרוד, הוא מתבונן בה ופניה מתחלפות לאלה של רוזלינד. במקום טבעת הוא מוצא בכיסו עגיל שרוזלינד נתנה לו ומבין שזה לא היה דמיון. הוא רץ מהטקס, מתגנב לבית של פיטר, משחרר את רוזלינד ושניהם מתגברים על הפושעים עד שמגיעה משטרה.
גם הבוס ושלושת הנשים מגיעות וגוערים בו אך הוא מקבל אומץ וצועק עליהם. הבוס שלו מרוצה מכך וממנה אותו לשותף בחברה. מיטי ורוזלינד מתבוננים בשמחה בחדר המרווח החדש של המנהל המשותף.
וילי גרין
וילי ג'וליוס גרין (באנגלית: Willie Julius Green; נולד ב-28 ביולי 1981) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2003–2015, וממוצעיו הכוללים לאורך התקופה הם 8.3 נקודות, 1.8 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.
מאז שנת 2021 משמש כמאמן קבוצת ניו אורלינס פליקנס.
קריירת משחק.
גרין נולד וגדל בדטרויט שבמישיגן, ובין השנים 1999–2003 למד באוניברסיטת דטרויט מרסי. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 2002/2003, הוביל את כל שחקני מחוז Horizon עם ממוצע של 22.6 נקודות למשחק, וזכה בתואר השחקן המצטיין של המחוז.
בדראפט ה-NBA 2003 נבחר גרין בבחירה ה-41 על ידי סיאטל סופרסוניקס, ומיד הועבר בטרייד לפילדלפיה 76'. במהלך 7 עונותיו בקבוצה פתח במחצית מהמשחקים בהם שותף, ותרם 9.4 נקודות בממוצע למשחק. במשחק האחרון של עונת קלע שיא קריירה של 37 נקודות בניצחון קבוצתו מול טורונטו ראפטורס. עונתו הפורייה ביותר הייתה , בה שימש כשחקן חמישייה קבוע ורשם שיא קריירה של 12.4 נקודות בממוצע למשחק.
בספטמבר 2010 הועבר עם ג'ייסון סמית' בטרייד לניו אורלינס הורנטס, בתמורה לדריוס סונגאילה וקרייג בראקינס. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 8.7 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של מרקו בלינלי.
לקראת עונת חתם על חוזה באטלנטה הוקס.
בקיץ 2012 הועבר בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה לזכויות הדראפט על סופוקליס שחורציאניטיס. בעונת העפיל עם הקליפרס לסיבוב השני בפלייאוף, לראשונה בקריירה שלו.
ביוני 2014 הצטרף לאורלנדו מג'יק. לאורך עונת קלע 6.9 נקודות בממוצע למשחק עבור המג'יק, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 33.
קריירת אימון.
לקראת עונת הצטרף גרין לצוות האימון של גולדן סטייט ווריורס, אותה אימן סטיב קר. בכל שלוש עונותיו בתפקיד העפילה גולדן סטייט לסדרת גמר ה-NBA, ובשתיים מתוכן (2017 ו-) זכתה באליפות הליגה.
ביוני 2019 מונה לעוזר מאמן בפיניקס סאנס, תחת המאמן הראשי מונטי ויליאמס.
ביולי 2021 מונה למאמן הראשי של קבוצת ניו אורלינס פליקנס.
ווילי גרין
בית הזיכרון של האם תרזה
בית הזיכרון של האם תרזה (במקדונית: Спомен-куќа на Мајка Тереза; באלבנית: Shtëpia përkujtimore e Nënë Terezës) הוא מוזיאון שמוקדש לנזירה אלבנית-קתולית, מיסיונרית, פעילה הומניטרית ומקימת מסדר המיסיונרים של הצדקה שסייע לעשרות אלפי אנשים, האם תרזה. המוזיאון ממוקם בסקופיה, מקדוניה הצפונית, שם התגוררה האם תרזה מ-1910 עד ל-1928. בית הזיכרון נמצא ממזרח לארמון ריסטיק וכיכר מקדוניה. בשלושת השבועות הראשונים לאחר פתיחת בית הזיכרון, ביקרו כ-12,000 איש.
פתיחה.
בית הזיכרון, שנבנה בעלות של 2 מיליון אירו, נפתח ב-30 בינואר 2009 על ידי ראש ממשלת מקדוניה הצפונית , ניקולה גרואבסקי. בטקס הפתיחה של בית הזיכרון, השתתפו משלחות זרות, חברי הכנסייה הקתולית המקדונית והכנסייה האורתודוקסית המקדונית . שבוע לפני הפתיחה הניח שר החוץ המקדוני, אנטוניו מילושוסקי זר זיכרון ליד קברה של האם תרזה בקולקטה, הודו, עם החריטה .
אדריכלות.
בניית בית הזיכרון החלה במאי 2008, לאחר שניתן מימון על ידי משרד התרבות. בתוך הבית שמורים חלק משרידיה, שהועברו לסקופיה בתמיכת הכנסייה הרומית-קתולית של סקופיה, הסדר שהוכרז על ידי ניקולה גרואבסקי בטקס הפתיחה. במוזיאון, ישנם מספר פסלים ריאליסטיים של האם תרזה ובני משפחתה. פסל אחד מראה את האם תרזה כילדה בת עשר, יושבת על סלע ומחזיקה יונה בידיה. בית הזיכרון, מארח גם תערוכות תרבותיות וגלריות תמונות.
טסלה (סרט, 2020)
טסלה (באנגלית: Tesla) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2020, שכתב וביים מייקל אלמיירדה. מככבים בו אית'ן הוק בתפקיד ניקולה טסלה ולצדו איב יוסון, איבון מוס-בצ'ראץ', ג'ים גפיגן וקייל מקלכלן. הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-27 בינואר 2020. הוא אמור לצאת לאקרנים ב-21 באוגוסט 2020 על ידי IFC Films.
מפעיל כטמ&quot;ם
Turnkey
Turnkey (לעיתים turnkey project או turnkey operation) היא שיטה לניהול פרויקטים של בנייה ותשתיות, בה הקבלן המבצע או החברה המבצעת אחראית לביצוע הפרויקט באופן כולל, לעיתים אף משלב התכנון המפורט, דרך שלב הביצוע, ועד להשלמת הפרויקט שהוא מוכן לפעולה. המונח משמש גם לניהול פרויקטים בענף מערכות המידע והמחשוב, בעיקר בפרויקטים של שילוב מערכות (אינטגרציה), בה החברה המבצעת אחראית לביצוע הפרויקט באופן מלא עד למסירתו ללקוח, עבור סכום שמוסכם מראש. שימוש נוסף המקובל בענף הנדל"ן בארצות הברית, הוא של שיווק דירות או בתים כשהם מעוצבים ומרוהטים (turnkey units), כלומר מוכנים לשימוש מיידי.
מקור השם.
המילה באנגלית מתייחסת לעובדה שהלקוח, לאחר שפרויקט הושלם, רק צריך ל"סובב מפתח" כדי שהוא יהיה פעיל. האקדמיה ללשון העברית הציעה לתרגם את המונח ל"מוּכָן לְהַפְעָלָה". בעיתונות העסקית בישראל נפוץ השימוש בתרגום "עַד מפתח". בצרפתית השיטה נקראת Clé en main, כלומר "מפתח ביד".
יתרונות.
השיטה מספקת מספר יתרונות עבור מזמין הפרויקט:
אלי גוט
#הפניה אלי וגולד קומיקס#היסטוריה
דניאל אהרן
דניאל אהרן (באנגלית: Daniel Aaron , 4 באוגוסט 1912 שיקגו - 30 באפריל 2016 קיימברידג' (מסצ'וסטס)) היה היסטוריון ואמרקניסט יהודי-אמריקאי. כיהן כפרופסור לספרות אנגלית ואמריקאית באוניברסיטת הרווארד. (1983-1971).
נחשב לחלוץ חקר התרבות של ארצות הברית.
קורות חיים.
ילדות וצעירות.
דניאל ברוך אהרן נולד בשנת 1912 בעיר שיקגו במשפחה של יהודים מהגרים מהאימפריה הרוסית.
נרשם לאוניברסיטת מישיגן עם כוונה ללמוד רפואה אולם התחרט ועבר ללימודי השפה והספרות אנגלית שאותם סיים עם תואר ראשון בשנת 1933 .
פעילותו בהוראה באקדמיה.
ב-1943 סיים את הדוקטורט PhD באוניברסיטת הרווארד .דוקטורט ראשון שהוענק על ידי מוסק אקדמי זה בתחום תולדות התרבות הצפון-האמריקאית. המדריך שלו היה פרי מילר.
בשנים 1939–1971 לימד במכללת סמית. החל משנת 1971 וע פרישתו לגמלאות בשנת 1983 לימד כפרופסור בקתדרה על שם ויקטור .ס. תומאס לספרות אנגלית ואמריקאית בהרווארד.
במהלך הקריירה שלו הכיר אישית כמה מחשובי הסופרים שכתבו באנגלית של תקופתו כמו ויליאם בטלר ייטס, סינקלייר לואיס, רוברט פרוסט, ליליאן הלמן, טרומן קפוטה, מרי מקארתי ורלף אליסון
דניאל אהרן נחשב לחלוץ לימודי התרבות של ארצות הברית ("אמריקנה") והרצאותיו בתור פרופסור לספרות אנגלית ואמריקאית היו אקלקטיות וכללו נושאים של ספרות, היסטוריה, פוליטיקה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, תולדות האמנות ואחרים.
פעילותו כהיסטוריון ומבקר ספרות.
אהרן כתב את מסתו הראשונה ב-1935 - "Melville and the Missionaries." (מלוויל והמיסיונרים). חיבר כתבי עיון גם בנושא התחייה האמריקאית, מלחמת האזרחים האמריקאית ועל הסופרים אוהדי השמאל בארצות הברית.
בשנת 2007 כתב ספר אוטוביוגרפיה "The Americanist" (האמריקניסט)