משחקים המערבים מועדונים מקצועניים אחרים מחבל הבסקים: אוססונה, אייבר ודפורטיבו אלאבס גם מכונים "דרבי בסקי", אם כי אלו הם משחקי דרבי קטנים יחסית למפגש בין בילבאו לסוסיאדד.
בימי המשחק, קבוצות האוהדים משני הצדדים נוהגים להפגש, לשיר שירים לאומיים בסקיים מאולתרים (Bertsolaritza ) ולערוך מצעד (או: 'kalijera') ממרכז העיר ועד לאצטדיון.
שתי הקבוצות ידועות במסורת רבת השנים שלהן להסתמך באופן כמעט מוחלט על שחקני בית שגדלו במחלקות הנוער שלהן, בעיקר כסממן לאומי או אזורי. (או בפשטות: Cantera )
היסטוריה.
השנים הראשונות וגביע המלך.
המפגש הראשון בין הקבוצות נערך במסגרת גביע המלך לשנת 1905, תיפקד למעשה כמשחק בטורניר משולש בין בילבאו, סוסיאדד וריאל מדריד, בו זכתה ריאל מדריד.
סוסיאדד זכתה בגביע של 1909 לאחר ניצחונות על בילבאו, גליציה ואספניול. בשנת 1910 סוסיאדד שינתה למועדון הכדורגל ה"מלכותי" ('ריאל') של סאן סבסטיאן.
הגביע של 1911 גרם לפיצוץ בין הקבוצות לאחר שימוש בשחקנים זרים. כתוצאה מכך, החליטה ההתאחדות הספרדית על חוק שמחייב קבוצות להעסיק רק אזרחים ספרדיים.
בילבאו, ובמידה מופחתת סוסיאדד, פירשו את החוק באופן קיצוני יותר, בכך שרק שחקנים בסקים או כאלו שגרו בחבל הארץ מספר שנים יוכלו לשחק בקבוצותיהם.
הליגות המקומיות.
באוקטובר 1913 נערך משחק ידידות באצטדיון אטוצ'ה בסן סבסטיאן שהסתיים בתיקו 3-3. בין המבקיעים לבילבאו היה חלוצה האגדי פיצ'יצ'י. כעבור חודשיים נערך משחק מקביל בסן מאמס.
באותה שנה הוחלט שיתקיימו ליגות מקומיות, שהמנצחות בהן יעפילו לגביע המלך. למשך שלוש שנים חבל הבסקים חולק לשתי ליגות מקומיות: אליפות ביסקאי ואליפות גיפוזקואה .
אליפות ביסקאי הייתה האליפות ה"צפונית", עם דומיננטיות של אתלטיק בילבאו ומועדון גטצ'ו , ואילו אליפות גיפוזקואה ה"דרומית" הייתה בדומיננטיות של ריאל סוסיאדד וריאל אוניון .
לזמן קצר בין השנים 1934 עד 1936, במהלך הרפובליקה הספרדית השנייה, נערך הגביע הבסקי בהשתתפות 6 קבוצות אזוריות, ביניהן בילבאו וסוסיאדד. מלחמת האזרחים עצרה את הפעילויות עד שנת 1939.
בשל אופי המשטר של המדינה הספרדית, נאסר כל שימוש של ביטוי ציבורי באחת מהשפות האתניות, כדוגמת הבסקית והקטלאנית. בשל כך, דונוסטיה fc שבה וחזרה להיקרא ריאל סוסיאדד, ואתלטיק נקראה אתלטיקו.
בגביעי המלך לשנים 1958, 1965 ו-1969 היה קיים סיכוי נדיר של גמר בסקי, אך בכל אחד משלושת הגביעים אחת מהקבוצות או שתיהן לא הצליחו להעפיל מעבר לשלב חצי הגמר.
משנות ה-70 ועד היום.
לאחר מותו של פרנקו, בדרבי של שנת 1976 הקפטנים חוסה אנחל איריבר ואינצ'יו קורטבריה הניפו את האיקורוניה, דגל חבל הבסקים שהיה אסור להנפה בזמן המדינה הספרדית.
בשנת 1979 הוקמה נבחרת חבל הבסקים בכדורגל שהתבוססה על שחקנים משתי הקבוצות, על אף שהיא איננה חברה באופ"א או בפיפ"א. סמל האיקרוניה מופיע על מדיהם של כל הקבוצות מחבל הבסקים עד היום.
הקבוצות שוב נפגשו במסגרת גביע המלך בשנים 1975, 1982 ו-1984, כאשר בכל אחד משלושת המפגשים ההכרעה הייתה בדו-קרב הכרעה בבעיטת עונשין. פעמיים ניצחה בילבאו ופעם אחת סוסיאדד.
שנות ה-80 היו תור הזהב של שני המועדונים, שלראשונה מאז הזכייה בלה ליגה של בילבאו בשנת 1956, היה רצף זכיות של קבוצות מחבל הבסקים: סוסיאדד בשנים 1981 ו-1982, בילבאו בשנים 1983 ו-1984.
בשנת 2017 חזרה המסורת של הליגה המקומית הבסקית , בהשתתפות כל הקבוצות הבאסקיות שמשחקות בלה ליגה: אתלטיק בילבאו, ריאל סוסיאדד, אוססונה, אייבר ודפורטיבו אלאבס.
ב-18 באפריל 2020, ולראשונה בהיסטוריה, היה אמור להתקיים דרבי בסקי בין אתלטיק בילבאו וריאל סוסיאדד בגמר גביע המלך, שיתקיים באצטדיון האולימפי בסביליה.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה, המשחק נדחה ל-3 באפריל 2021. במשחק ניצחה סוסיאדד 1-0 וזכתה בגביע
שחקנים ומאמנים.
מספר שחקנים החליפו צד ועברו לשחק בקבוצה השנייה של הדרבי. ביניהם לורן חוארוס , יוסבה אצ'בריה ואיבן זוביאורה . המעברים הללו גרמו למתח מצד שני הצדדים, שלרוב מקפידים על הרוח הספורטיבית.
גם המעבר של איניגו מרטינס בשנת 2018 מסוסיאדד לבילבאו גרם לסערה תקשורתית. כ-8 מאמנים בסך הכל אימנו בשני המועדנים, ביניהם חאבייר אירורטה, חבייר קלמנטה, רפאל אירונדו , חוזה מריה אמוארטו וסלבדור ארטיגס .
שיא המבקיעים והמבשלים.
מבין השחקנים שהבקיעו 10 שערים ויותר במסגרת הדרבי, ניתן למנות שלושה שחקנים של בילבאו ואחד של סוסיאדד: טלמו סארה, חוזה מריה סאטרוטגוי , דני , וגיירמו גורוסטיסה, עם 14, 14, 13 ו-10 שערים בהתאמה.
כדורגל נשים.
מאז הקמת קבוצת הנשים של בילבאו ב-2002 ושל סוסיאדד ב-2006 , דרבי הנשים מביא אוהדים במספרים גבוהים בהרבה מהממוצע בליגת הנשים הספרדית .
השיא היה במשחק באוקטובר 2019 באצטדיון אנואטה, בו היו 28,367 צופים ובילבאו ניצחה 0–2. המאזן בין הקבוצות נכון לפברואר 2020 הוא 31 ניצחונות לבילבאו, 8 תוצאות תיקו ו-4 ניצחונות לסוסיאדד.
סיפור ישן
סיפור ישן הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים הישראלים עומר אדם ולירן דנינו. השיר יצא לאור ב-10 בספטמבר 2016 כסינגל השלישי מתוך אלבומו החמישי של עומר אדם, אחרי כל השנים, על ידי חברות התקליטים פליי רקורדס וארומה מיוזיק.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אבי אוחיון והולחן והופק על ידי אסף צרויה. השיר הוא בסגנון הים-תיכוני.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר נתן לשיר ביקורת מעורבת והעניק לו שני כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ.
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. העלה אדם לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר אשר מציג בתוכו את עטיפת הסינגל ואף את מילותיו של השיר.
נכון למרץ 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-24 מיליון.
נקודת מפנה
נקודת מפנה (באנגלית: The Turning Point) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1977 בבימויו של הרברט רוס, עם שירלי מקלין, אן בנקרופט, לזלי בראון ומיכאיל ברישניקוב בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס באופן חפשי על חייהן של הבלרינות איזבל מירוו בראון אותה מגלמת שירלי מקלין, ונורה קיי. לזלי בראון היא בתה של איזבל מירוו בראון.
הסרט היה מועמד ל-11 פרסי אוסקר אך לא זכה אפילו באחד. בזה הוא משתווה לסרט הצבע ארגמן, שזכה אף הוא באותו מספר מועמדויות.
מועמד לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (שילי מקלין ואן בנקרופט), פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (מיכאיל ברישניקוב), פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (לזלי בראון) וכן פרסי אוסקר על הבימוי, העריכה, התסריט, הסאונד, העיצוב האמנות, הסרט הטוב ביותרי והעריכה.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה.
לשם הסרט יש כפל לשון - אדם העומד בנקודת מפנה בחייו וגם רקדנים הרוקדים על קצות אצבעותיהם ב נעלי פוינט. בסרט משובצים קטעי בלט רבים של מלחינים שונים.
תקציר העלילה.
דידי רודג'רס (שירלי מקלין) הייתה רקדנית ראשית בלהקת בלט בניו יורק. כאשר נכנסה להיריון מרקדן הלהקה וויין (טום סקריט) הם החליטו לעזוב את הלהקה לאוקלהומה סיטי שם הקימו בית ספר לבלט וגידלו שתי בנות ובן.
אמה ג'קלין (אן בנקרופט) נשארה בלהקה ומונתה לפרימה בלרינה במקומה. כעת היא נמצאת בסוף הקריירה המוצלחת שלה. הלהקה מבקרת באוקלהומה סיטי וזו הזדמנות לדידי להיפגש עם חברי הלהקה ולהעלות זכרונות.
בתה הבכורה של דידי, אמיליה (לזלי בראון) שואפת אף היא להיות רקדנית בלט. דידי מקבלת אפשרות לצרף את אמיליה להשתלמות בלהקה בניו יורק ומצטרפת אליה לשם כדי לעודד אותה כי היא ביישנית ומופנמת.
אמיליה מתאהבת ביורי (מיכאיל ברישניקוב), רקדן רוסי רודף נשים. הוא מנצל את תמימותה ומכניס אותה למיטתו לאחר שהם רוקדים ביחד. אמיליה מאושרת, אבל כשהיא רואה אותו מפלרטט עם רקדנית אחרת היא נכנסת למשבר.
דידי ואמה נפגשות ומחליפות ביניהן האשמות. דידי מאשימה את אמה כי עודדה אותה להיכנס להריון מווין כדי שתעזוב את הלהקה והיא תתפוס את מקומה. הריב ביניהן הופך ממילולי לפיזי עד שהן מתעשתות ונופלות ומתחבקות.
לבסוף אמיליה משלימה עם יורי והם מופיעים בפה דה דה כשאמה ודידי צופות בהם.
אמיל נאוה
אמיל ויליאם קאפר נאוה (באנגלית: Emil William Capper Nava; נולד ב-29 במרץ 1985) הוא במאי וידאו קליפים בריטי.
במהלך הקריירה שלו, עבד נאוה עם אמנים כמו טאיו קרוז, שוגאבייבז, גבריאלה צ'ילמי, קימברלי ויאט, ג'סי ג'יי, בי.או.בי, יסמין, ריטה אורה, טייני טמפה, אד שירן, נורמני, היילי סטיינפלד, אמינם, פריאנקה צ'ופרה, זארה לארסון, ג'ניפר לופז, פיטבול, ג'ס גלין, קלווין האריס, אלסו, אלי גולדינג, דואה ליפה, מרטין גריקס, ג'ון ניומן וג'וליה מייקלס.
שבוע האופנה הישראלי
אחרי כל השנים (Live)
אחרי כל השנים (Live) הוא אלבום ההופעה השני של הזמר הישראלי עומר אדם. האלבום יצא לאור ב-16 בנובמבר 2017, על ידי חברת התקליטים NMC.
Cannibal (שיר)
Cannibal (בעברית: קניבלית) הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קשה, מתוך המיני-אלבום הראשון שלה, Cannibal. השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2010, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס וRCA רקורדס, ויצא ב-3 במרץ 2020, מחדש.
כמה שבועות לאחר צאתו, הגיע השיר אל המקום ה-77 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי קשה, בילבורד, אמו ופבה סברט והופק על ידי בילבורד ואמו גם כן. השיר בדומה לשאר שירי המיני-אלבום, מכיל בתוכו את סגנון הדאנס והפופ. כמו כן, השיר הוא שיר הנושא מתוך המיני-אלבום והוא הרצועה הראשונה בו.