בשנים שאחרי הזכייה בכביש חוצה ישראל משרדו של רווה לקח חלק במרבית פרויקטי התשתיות הגדולים בישראל (כמו תחנות הכוח באשקלון, המממנים של כביש 431, המלווים לפרויקט הנתיבים המהירים, מתקני התפלה, רכבת קלה תל אביב, עיר הבה"דים בנגב, דרך ארץ, כולל תפעול מנהרות הכרמל, תחנת כוח "דליה", אנרגיות ועוד). רוה יצג את בנק לאומי, קרנות הפנסיה וקופות הגמל בפרויקט להקמת מתקן להתפלת מים באשקלון, בהיקף 200 מיליון דולר.
בשנת 2008 רוה הקים (באמצעות חברת STG שבשליטתו) ביחד עם יאיר המבורגר וקבוצת הראל את קרן תשתיות ישראל ואליהם הצטרף כשותף מנהל ירון קסטנבאום, גוף שמשקיע ומנהל פרויקטים של תשתיות בתחומי מים, אנרגיה ותחבורה (רכבות וכבישים). בין הנכסים שהקרן מנהלת: כביש חוצה ישראל, סוויספורט, טאוור ויז'ן, מתקן ההתפלה ויה מאריס בפלמחים, מילגם, הרכבת הקלה בירושלים, חברת ווינרג'י (Winergy) המתמחה בתחום אנרגיית רוח באירופה, תחנת הכוח דליה אנרגיה, כביש 431 ועוד.
חדלות פירעון.
רוה מונה בידי קבוצות של נושים ובנקים ככונסי נכסים של חברות שנמצאות בקשיים.
בשנת 1998 רוה מונה בידי בית המשפט להבריא את ציון טקסטיל, שפשטה את הרגל והייתה בבעלות משפחת שנקר, היא הובראה ונמכרה. היה כונס נכסים של חברות בניה רבות שנקלעו לקשיים. בשנת 2008 מונה לכונס של חברת חפציבה, הוא החזיר את חובותיה של החברה לפרויקטים והשלים בניית מאות יחידות דיור שחפציבה לא השלימה ומסרן לרוכשים. ב-2009 מונה לכונס הנכסים של חברת הבנייה רמט, שצברה חובות של כ-190 מיליון שקל.
פעילויות נוספות.
ייצג את הקונגרס היהודי העולמי במשפט דמיאניוק. ייצג את פרויקט שידורי הלוויין העתידיים, הדי.בי.אס. של רשת הטלוויזיה הצרפתית קנאל פלוס. ייעץ לחברות יווניות בעניין מכרזים שפורסמו לקראת האולימפיאדה.
כיהן כנשיא "מועדון ההייטק", בו היה מושקע בחברות הייטק שונות, בין חברי המועדון היו אלי הורוביץ (טבע), דב פרוהמן (אינטל), אברהם אשרי (בנק דיסקונט) ושמריהו לוין (רפ"א).
פעילות ציבורית.
רוה כיהן כיו"ר אגודת הידידים של מוזיאון ישראל וכיום (2017) מכהן כנשיא כבוד של האגודה, מכהן כיו"ר לשכת המסחר קנדה-ישראל, יו"ר חבר הנאמנים של המכללה למנהל ראשון לציון, דירקטור בבנק הבינלאומי הראשון.
חבר הנהלת וראייטי, חבר הנהלת בית החולים האורתופדי לילדים "אלין", סגן יו"ר המועצה הציבורית של יד שרה, חבר נשיאות עדי נגב, חבר נשיאות אלין בית נועם, דירקטור בקרן אברהם, יו"ר הוועד המנהל של הקרן החדשה לירושלים.
ייצג בישראל את הקרן שהקים המיליונר הקנדי כהנוב ותרמה עשרות מיליוני דולרים בישראל.
בעקבות פעילותו בתשתיות נבחר לחבר צוות מומחים של האו"ם שהוקם על ידי הוועדה הכלכלית של האו"ם לענייני אירופה (United Nations Economic Comission to Europe), המתכנס פעמיים בשנה בז'נבה. מטרתו לייעץ למדינות להקמת פרויקטים של תשתית בשיטות שותפות ציבורית-פרטית.
רוה מייצג את המיליארדר והפילנתרופ מורטון מנדל בפעילויותיו בישראל, בעיקר פילנתרופיה (הוא תרם בישראל למעלה מ-400 מיליון דולר), בכלל זה בית ספר מנדל למנהיגות.
מלמד בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב קורס בשם "מימון פרויקטים - היבטים משפטיים".
חיים אישיים.
רוה נשוי לעו"ד תמר האוזנר-רוה, יו"ר הדירקטוריון של חברת החדשות של ערוץ 2, ולהם שלוש בנות.
אפירוס (ממלכה)
יחסי בולגריה–שוודיה
יחסי בולגריה–שוודיה הם יחסי החוץ שבין בולגריה לבין שוודיה. היחסים בין המדינות מתוארים כ"מצוינים". לבולגריה יש שגרירות בסטוקהולם מאז 1905, וכן קונסוליה בגטבורג, ולשוודיה יש קונסוליות כבוד בסופיה ובוארנה. בנוסף, קיימת לשכת מסחר שוודית-בולגרית המבוססת בסופיה. המדינות כוננו את יחסיהן באופן רשמי ב-1909.
הייצוא של שוודיה לבולגריה עמד בשנת 2009 על כ-802 מיליון קרונות שוודיות, בעוד הייבוא עמד על 758 מיליון קרונות. ההשקעה הישירה של שוודיה במדינה מוערכת בכ-15 מיליון אירו, נכון ל-2010. כ-50,000 שוודים ביקרו בבולגריה בשנת 2010. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, במועצה האירופית, וב-OSCE.
עד 2011 הייתה לשוודיה שגרירות בסופיה, אשר הוחלפה בקונסוליית כבוד באותה שנה, במעמד שר החוץ השוודי. לשוודיה שגרירה לבולגריה, הנמצאת בסטוקהולם ומבקרת בבולגריה תדיר.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של שוודיה, בשנת 2000 חיו בשוודיה 3,508 בולגרים, כאשר המספר עולה בהתמדה, וב-2016 חיו כבר 9,105 בולגרים במדינה.
פליטים.
בסביבות 20 בדצמבר 1989 כ-100 פליטים ביום הגיעו לשוודיה, בזרם הפליטים הגדול ביותר מאז מלחמת העולם השנייה, והמצב תואר כ"קריטי". כמעט כל פליטים אלו היו טורקים-בולגרים, אשר הגיעו דרך פולין ומזרח-גרמניה. הפליטים הגיעו באונייה "וינסטון צ'רציל" למאלמה, וטענו כי הופללו בבולגריה, אך נשלחו באוטובוסים לעיירה טרלבורג שבמחוז סקונה, משם הוחזרו באוניות. זאת, עקב חוקים חדשים בשוודיה אשר קבעו כללים נוקשים יותר לקבלת פליטים.
הקיפאון הגדול
הקיפאון הגדול הוא תרחיש המתקשר לעוד תרחישים רבים אשר מנבאים את גורל היקום, אשר מנבאים את המשך ההתפשטות של היקום אל עבר האפס המוחלט בהתקדמות אסימפטוטית (ישרה). במילים אחרות, התפשטות היקום המואצת תוביל לבסוף לדילול ריכוז החומר ביקום, הפסקת יצירת כוכבים ולהתקררות היקום עד הטמפרטורה המינימלית.
הגדרה.
תרחיש זה בשילוב תרחיש הקריעה הגדולה מסתמן כיום כהיפותזה המובילה. תרחיש זה, בהיעדר אנרגיה אפלה, אפשרי רק ביקום בעל גאומטריה שטוחה או היפרבולית. בהינתן קבוע קוסמולוגי חיובי, תרחיש זה אפשרי גם ליקום סגור, תאוריה שאומרת שהתפשטות היקום תיעצר ותחל להתכווץ חזרה לעבר נקודה אחת. בתרחיש זה כוכבים צפויים להמשיך להיווצר ב-formula_1 עד-formula_2 השנים הבאות, לאחר מכן מלאי הגז הנחוץ להתהוות כוכבים יאזל. בעוד הדלק עבור הכוכבים קיימים הולך ואוזל, היקום יהפך בהדרגה לקר ולחשוך יותר ויותר. לבסוף חורים שחורים יהוו את רוב העצמים בחלל, אך גם הם, עקב פליטה של קרינת הוקינג, יתאדו לבסוף. תרחיש נוסף המתקשר לכך הוא מות החום, שבו היקום יגיע למצב של אנטרופיה מקסימלית שבה הכל מבוזר ואין גרדיאנט, אשר נחוצים לתהליכי עיבוד מידע אשר צורה אחת שלהם היא חיים. תרחיש זה אפשרי בכל אחד משלושת המודלים אבל מחייב שהיקום יגיע לטמפרטורה מינמלית סופית. תנודות קוונטיות אקראיות או מנהור קוונטי יכולות לייצר מפץ גדול נוסף. לאורך כמות לא מוגבלת של זמן, תתרחש הפחתה ספונטנית של האנטרופיה על ידי משפט ההישנות של פואנקרה ותנודות תרמיות במרחב.
מקור התרחיש.
תרחיש "הקיפאון הגדול" נובע מהחוק השני של התרמודינמיקה, חוק פיזיקלי בסיסי אשר גרסה אחת קובעת כי  אנטרופיה נוטה להתגבר במערכת מבודדת. מהשערה זו מסיקים שאם היקום יתקיים למשך מספיק זמן, הוא ימשיך בצורה אסימפוטוטית אל עבר מצב שבו כל אנרגיה בסוף תתפזר.
הניחוש שלפיו כל הגופים ביקום יתקררו, שלבסוף יהיו קרים מדי מכדי לפתח חיים, גולה על ידי אסטרונום צרפתי בשם Jean-Sylvain Bailly בשנת 1777.
על פי נקודת מבטו של ביילי, לכל כוכבי הלכת יש חום פנימי וכרגע הם נמצאים בשלב מסוים של התקררות. צדק, לדוגמה, עדיין חם מכדי שיוצרו עליו חיים, בעוד שהירח כבר קר מדי.
השלב האחרון, מנקודת מבט זו נקרא "איזון" שבו כל תנועה בכוכב הלכת מפסיקה.
היסטוריה.
רעיון תרחיש "הקיפאון הגדול" נבע מדיון הנובע מיישום שני החוקים הראשונים של התרמודינמיקה בתהליכים אוניברסליים. בשנת 1851, ויליאם תומפסון (לורד קלוין) שתיאר את הרעיון הזה בהתבסס על ניסויים קודמים על תורת החום הדינמית אמר: "חום הוא לא חומר, אלא צורה דינמית של תוצאה מכנית, אנו חייבים לדעת שחייבת להיות שקילות בין עבודה מכנית לבין חום, כמו בין סיבה ותוצאה".
בשנת 1852 פרסם תומפסון כתבה על המגמה האוניברסלית בטבע של בזבוז האנרגיה המכנית שבה הוא מתאר את היסודות הראשונים של החוק השני של התרמודינמיקה, מסוכמים על ידי ההשקפה שהתנודה המכנית והאנרגיה ששימשה להיווצרות תנודה זו, יטו להתפוגג או לדעוך, באופן טבעי. הרעיונות בכתבה זו, ביחס לגילה של השמש והדינמיקה של תפעול היקום, משכו את הדמיון של וויליאם רנקיין ושל הרמן פון הלמהולץ.
עליונים ששו
הפיוט עֶלְיוֹנִים שָׂשׂוּ הוא חלקו האחרון של הפיוט הקדום "אז שש מאות", חתימת-פיוט בעלת שני בתים הנאמר בסוף האזהרות לחג השבועות בקהילות אשכנז ואיטליה. פיוט זה כנראה איננו חלק מפיוט האזהרות עצמו, שהרי אומרים אותו גם בסוף אזהרות אתה הנחלת וגם בסוף פיוט אזהרות אזהרת ראשית, הנאמר באשכנז ביום טוב שני.
הפיוט "אז שש מאות" כולו נאמר היום כתפילה מן המניין בחג השבועות רק בקהילות אשכנזיות ונוסח איטליה מועטות, ואילו הבית המסיים, הפותח במילים "עליונים ששו ותחתונים עלזו", נפוץ בציבור כשיר מצוי, ומושר בהזדמנויות שונות הקשורות לתורה, כגון ההקפות לשמחת תורה, הכנסת ספר תורה, סעודות סיום מסכת או שאר ספרים, סעודות החג של שבועות (שהוא חג מתן תורה) ושמחת תורה וכדומה.
רקע.
פיוטי אזהרות.
פיוט "אז שש מאות" מופיע בסיומם של פיוטי אזהרות, כגון סדרת אזהרת אתה הנחלת תורה לעמך ו"אזהרת ראשית".
אזהרות "אתה הנחלת".