הספר מתאר את חייה של הסופרת האמריקאית הארייט ביצ'ר סטואו, מחברת הספר "אוהל הדוד תום", שראה אור לראשונה ב-20 במרץ 1852 והיה לרומן הנמכר ביותר במאה ה-19 ולספר הנמכר ביותר בארצות-הברית אחרי התנ"ך. הוא עושה שימוש באמצעים ביוגרפיים, ומכיל עובדות היסטוריות ופרטיים דמיוניים לתיאור מאבקה פורץ הדרך של ביצ'ר סטואו בעבדות.
רקע.
העבדות בצפון אמריקה התקיימה החל מראשית המאה ה-17, כבר בימי שלוש עשרה המושבות של המתיישבים האירופאים, ונמשכה בארצות הברית מאז הקמת האיחוד בשנת 1776.
העבדות בארצות הברית הייתה מוסד חוקי, אשר בו בעלי עבדים קנו ומכרו בני אדם כסחורה. רוב העבדים היו ממוצא אפריקני והגיעו לאמריקה במסגרת סחר העבדים האטלנטי אשר שלטו בו בעלי עבדים, לבנים עשירים מדרום ארצות הברית. העבדות התאפיינה באלימות רבה כלפי העבדים ובגישה גזענית ומזלזלת כלפיהם. ספרה של ביצ'ר-סטואו, "אוהל הדוד תום" מתאר את חייו הטראגיים של עבד שחור, ומעביר מסר של מאבק בדעות גזעניות כלפי האוכלוסייה השחורה באמריקה במאה ה-19. הספר גרם בזמנו לתהפוכות פוליטיות וחברתיות משמעותיות אשר הובילו לפרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית ולביטול העבדות בארצות הברית כולה.
"האישה ששינתה את אמריקה" מתחקה אחרי סיפור חייה של הרייט ביצ'ר סטואו, מאז ילדותה המוקדמת בתחילת המאה ה-19 ועד להכרזת שחרור כל העבדים בארצות הברית בשנת 1863. הסופרת תמר ורטה-זהבי מתארת בו את מאבקה של ביצ'ר סטואו בגזענות ובעבדות.
תקציר העלילה.
הספר נפתח בהתייתמותה של הרייט מאמה. היא נשארת לחיות עם שמונת אחיה ואביה הכומר הקפדן. בתחילת הספר מתוארת הרייט כילדה קטנה במשפחה דתית החווה דיכאון בגלל מות אמה. מסיבה זו שלח אותה אביה לבית סבתה, שם היא פוגשת גבר ואישה שחורים, העוזרים של סבתה במשק, שהגיעו לארצות הברית במסגרת סחר העבדים באותה תקופה. בחלק זה של הסיפור היא נחשפת לראשונה לזוועות העבדות. היא מגלה התעניינות וסקרנות בנושא ונשבעת שתשחרר את כל העבדים לכשתגדל.
הרייט גדלה והתחנכה בסביבה סובלנית מאוד כלפי האחר. חייה מתוארים כעיסוק מתמיד בהגברת המודעות לעוול שביסוד העבדות, לחוסר הצדק המשתקף מן החוקה האמריקאית ולאי-השוויון המגדרי. היא פעלה רבות למען עבדים נמלטים ולמען עבדים-לשעבר, פעלה יחד עם אביה למען זכויות העבדים, ופרסמה את עמדותיה ברשימות ובסיפורים בעיתונים ובכתבי עת. פרסומים אלה שימשו בסיס לספרה "אוהל הדוד תום" שנחשב מהפכני והשפיע רבות על השיח הציבורי בארצות הברית, עד כדי ביטול העבדות ופרוץ מלחמת אזרחים בין הדרום והצפון.
מאורעות משמעותיים בחייה של ביצ'ר-סטואו בנושא העבדות.
בארצות הברית של המאה ה-17 הייתה מקובלת תרבות העבדות. האמריקאים חטפו אפריקאים כהי העור על מנת לסחור בהם ולמכרם לעבדות. כשהגיעה ספינת עבדים 'שחורים' מאפריקה לאמריקה, האמריקאים התייחסו אל האפריקאים בצורה משפילה, התעללו ופגעו בהם פיזית, ונהגו בהם כבסחורה. משפחות הופרדו, ילדים נלקחו מהוריהם, והמתים שלא שרדו את המסע, הושלכו לים. הרייט ביצ'ר סוטואו הייתה רק בת חמש כששמעה את הביטוי "עבד שחור" בפעם הראשונה בשנת 1816. כשהרייט שאלה מה משמעות הביטוי "עבד שחור", הוסבר לה כי זה "אדם שעובד קשה ולא מקבל כסף עבור עבודתו".
הרייט הסקרנית וחדת המבט, פיתחה עם השנים, תודעה חברתית של שוויון וצדק ולא חששה לפרסם את דעותיה למרות הסביבה השמרנית במאה ה-19.
בשנת 1852 פרסמה את הספר "אוהל הדוד תום", שטלטל את העולם, והשפיע על הוויכוח הסוער בדעת הקהל בארצות הברית אשר בעקבותיו פרצה מלחמת הצפון והדרום לחיסול העבדות. בעיצומה של מלחמת האזרחים, בשנת 1862, נפגשה הרייט ביצ'ר סטואו עם הנשיא אברהם לינקולן בבית הלבן. היא ביקשה לשכנע אותו שיאסור את העבדות וישחרר לחופשי את כל העבדים. "את האשה הקטנה שספרהּ גרם למלחמה כל כך גדולה?" שאל הנשיא, לחץ את ידה והושיב אותה לצידו. "אני מסכים איתך," אמר הנשיא. "המלחמה בין הצפון לדרום תיזכר בהיסטוריה כמלחמה נגד העבדות, ולספר שכתבת יש חלק חשוב בניצחון הצדק על העוול."
אחד מהמשפטים המפורסמים שאמרה הרייט ישירות לנשיא היה: "עלינו לעמוד לצד החלשים כנגד החזקים, כפי שהטובות והטובים יותר נהגו מאז ומעולם".
ביקורת על הספר.
"האישה ששינתה את אמריקה" נבחר ברשימת הספרים המומלצים על ידי משרד החינוך עבור כיתות ז'-ט'.
בכל זאת אינני נפרד
בכל זאת אינני נפרד הוא אלבומו השני של הזמר והיוצר טל סונדק. את השירים כתב גאבור ארדש - נער יהודי בן 13 מבודפשט, אשר נספה בשואה.
רקע.
גאבור ארדש נער בן שלוש-עשרה, הרגיש שהוא נחנק, שלאחר חודשים ארוכים במחבוא, הקירות סוגרים עליו, שהוא חייב לנשום אוויר צח. למחרת, 31 בדצמבר 1944, ימים מעטים לפני שחרור בודפשט, לא עמד עוד בסבל ופרץ החוצה. אמו ארז'בט דלקה אחריו, והם נפלו בידיהם של אנשי צלב החץ ששוטטו ברחובות בודפשט.
במותו הניח גאבור יותר משלושים שירים שכתב על פתקים בשפת אמו. סבו וסבתו שניצלו, מצאו את הפתקים שכתב וחיברו אותם לכדי ספר שירים. בשנת 1957 עלו הסב בן ה-92 והסבתא בת ה-84 לארץ עם משפחתם, לנגד עיניהם עמדה מטרה אחת: לפרסם את שיריו של נכדם בעברית. אך כעבור שנתיים הלכו לעולמם מבלי שהתגשם חלומם.
הזמר והיוצר טל סונדק איבד את אחותו שרון, אשר נפטרה ביום השואה לאחר שנלחמה שנים רבות במחלת הסרטן. לאחר מותה, יום השואה קיבל משמעות נוספת עבור סונדק והוא החליט להנציח את אחותו בפרויקט יוצא דופן על ידי טקסטים של משורר צעיר שנספה בשואה. הוא פנה ל"יד ושם" וביקש שיעבירו לו חומרים של ילדים שכתבו שירים בתקופת השואה וקיבל לידיו שישה ספרים, ביניהם מצא ספר שירים ששמו "בכל זאת אינני נפרד", ספרו של גאבור אֵרדֵש, נער יהודי שנרצח בשואה בהונגריה כשהיה רק בן 13.
טל חיפש יצירה המביעה געגוע, כאב ואובדן שיוכל להלחין ולבצע. ספר שיריו של גאבור ארדש שתורגם לעברית בידי דני נוימן שבה את לבו. הוא גילה נער שניחן ברגישות גבוהה, והרבה לעסוק בשיריו במשמעות החיים והמוות. וששירתו היא תעודה היסטורית שבה משתקפת רגישותו ועומק מחשבתו בתקופה הקשה.
כחלק מהעבודה על הפרויקט, סונדק חיפש שארי בשר של גאבור בישראל. להפתעתו גילה את מריאן מילר (בת דודתו הראשונה של גאבור) ששרדה את השואה כשהייתה ילדה ולימים היא זו שהוציאה את שירי בן דודה גאבור לאור.
הפצה.
האלבום יצא בינואר 2017 בהוצאת "יד ושם" ובאדיבות קרן אריסון, שראתה בפרויקט זה ערך עליון לחברה.
האלבום יצא לחנויות במארז מיוחד שכלל בנוסף לאלבום השירים גם את ספר שיריו של גאבור וכן תוכנית חינוכית מיוחדת על הסיפור והשירים שנכתבה על ידי בית הספר להוראת השואה ב"יד ושם". האלבום חולק בבתי הספר העל-יסודיים בישראל ולמדריכי המסע לפולין. האלבום הוליד מופע של טל ומריאן. מופע שרץ בכל הארץ. מול בני נוער, משלחות לפולין, אנשי צבא ומשטרה, צמרת המוסד ועוד ועוד.
ביקורות.
האלבום והמופע זכו לחשיפה רבה בתקשורת ולשבחים רבים מצד המבקרים.
קישורים חיצוניים.
תיעוד תוכניות רדיו מרכזיות אודות הפרויקט
תיעוד תוכניות טלוויזיה מרכזיות אודות הפרויקט
תיעוד הופעות מרכזיות אודות הפרויקט
תיעוד השירים בפרויקט (מילים גאבור ארדש, לחנים וביצוע - טל סונדק)
תיעוד מילות השירים
תיעוד ביצוע זמרים אחרים (בוגרים, ילדים, נוער) מבצעים את שירי הפרויקט
אוהבי מריה
אוהבי מריה (באנגלית: Maria's Lovers) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1984 בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי ובכיכובם של נסטסיה קינסקי, ג'ון סאבאג' ורוברט מיצ'ם. העלילה עוקבת אחר חייל שחזר ממלחמת העולם השנייה שמתחתן עם אשת חלומותיו, אך הוא אינו מסוגל לממש את נישואיו, מה שהרס את סיכויי הזוג לאושר משותף. הסרט הוא הסרט העלילתי האמריקני הראשון של קונצ'לובסקי ופתח את פסטיבל הסרטים של ונציה ה -41.
הסרט הוא הסרט העלילתי האמריקני הראשון של קונצ'לובסקי. בסקירתו על הסרט בוראייטי, טוד מקארתי הצביע על כך שקונצ'לובסקי היה ככל הנראה הבמאי הרוסי הראשון שעשה סרט אמריקאי מרכזי עם שחקנים ידועים.
הדיוויזיה ה-107 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-107 (בגרמנית: 107. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-25 במאי 1915, ולמפקדה מונה אוטו פון מוזר. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, ולאחר מכן לחמה במהלך המערכה על סרביה. בנובמבר 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה בקרב קמברה. בשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-23 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
נועה קלנר
נועה קלנר היא מאיירת ומעצבת ישראלית.
ביוגרפיה.
קלנר נולדה בירושלים. בשנת 2013 סיימה את לימודיה בבצלאל במחלקה לתקשורת חזותית, מסלול איור.
קלנר עובדת כמאיירת עצמאית, ומאיירת בעיקר עבור עיתונים, מגזינים והוצאות ספרים. בראשית דרכה כמאיירת החלה לכתוב את הבלוג 'אולי אני אלמד משהו אחר', שמציג את תהליך עבודתה כמאיירת ואת האתגרים הייחודיים המלווים עבודה זו, כמו גם אתגרים שמלווים עובדים עצמאיים. בשנת 2019 הוציאה את ספרה הראשון כמחברת עצמאית, "יום ארוך מאוד", המבוסס לדבריה על דמותם של שני ילדיה, והאינטראקציה ביניהם.
קלנר הייתה בין היוזמים את הקמת פסטיבל 'אאוטליין - איור ומילים בירושלים' (בשנת 2017), ועד היום היא המנהלת האמנותית שלו.
ספרים באיורה.
ספרי ילדים.
כמחברת יחידה.
"יום ארוך מאוד", הוצאת אגם, 2019.
על יצירתה.