במרץ 2009 זכה בפרס "אות ירושלים" של שבועון "כל העיר" על "פעילותו לקידום תרבות הקולנוע בישראל ובירושלים וחיזוק תדמיתה של ירושלים כעיר מרכזית בארץ ובעולם". ביולי 2009 זכה בית הספר סם שפיגל בפרס הוקרה מיוחד של פסטיבל הקולנוע ירושלים על כי "לאורך שני עשורי פעילותו העמיד בית הספר שורה של בוגרים שהשתלבו בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה הישראלים וקידמו אותם למחוזות מופלאים. בית הספר היווה מודל חיקוי לשאר בתי הספר לקולנוע בישראל בכל הקשור לשיטות הלימוד, קידום הבוגרים והפעילות הבינלאומית, לרבות רטרוספקטיבה ב MoMA, רוטרדם, מוסקבה ועוד."
בנובמבר 2009 חגג בית הספר 20 שנה. מסגרת החגיגות כללה הבאתו של וים ונדרס לסדנת אמן וכנס אותו יזם בסינמטק ירושלים תחת הכותרת " כנס בית הספר סם שפיגל: חזון לקולנוע ישראלי" בו טוו 30 אנשי קולנוע ותרבות ישראליים את חזונם על הקולנוע הישראלי בעשור הקרוב. הכנס עורר הד תקשורתי רב ועורר ויכוח נוקב בתוך קהילת הקולנוע הישראלי תחת הסוגיה עד כמה הצלחתו של הקולנוע הישראלי עתה בעולם היא טרנד חולף, עד כמה שורשיה נטועים בעשייה המקומית או מושפעים מציפיות אירופאיות ל"נרטיב ישראלי" מוסכם ועוד. הכנסים הבאים שערך עם תלמידיו, "כנס הסצנה האהובה עליי" (2010), "כנס הגיבור הקולנועי" (2011) ו"כנס הקלוזאפ" (2012), הביאו כל אחד למעלה מ-2000 אנשים לסינמטק ירושלים וסינמטק ת"א (כנס הקומדיה 2013) ועוררו שיח עירני וחוויתי.
בשנת 2011 יזם במסגרת בית הספר את החממה הבינלאומית לקולנוע ירושלים, החממה השלישית מסוגה בעולם, במטרה להפוך את ירושלים למרכז תוכן והפקות בינלאומי ליוצרים צעירים מבטיחים מרחבי העולם. החממה מיועדת ל-12 במאים-כותבים שיגיעו מדי שנה לירושלים מרחבי העולם ומישראל לכתיבת סרט עלילה ראשון או שני באורך מלא בסיוע של עורכי התסריט מהטובים בעולם. הבמאים התחרו על מענק הפקה של 100,000 דולר בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2012. הפרויקט יצא לדרך בתקציב שנתי של 400,000 דולר בתמיכת מנהל התרבות, הרשות לפיתוח ירושלים, מפעל הפיס, קרן ברכה, קרן ירושלים ומשרד החוץ. בפרס המחזור הראשון של החממה זכה פיליפ לאקוט מחוף השנהב על סרטו "RUN". "הגננת" של נדב לפיד ו"RUN" נבחרו להקרנה בפסטיבל קאן 2014. "בנו של שאול" של הבמאי ההונגרי לסלו נמש זכה בGrand Prix של פסטיבל קאן 2015, ובפרס האוסקר לסרט הזר 2015.
בשנת 2012 פעל כיוזם וכעורך (יחד עם איתן גרין, עליזה ציגלר, מרט פרחומובסקי ומאיה הפנר) להוצאת ספר תסריטיו של אברהם הפנר, התסריטאי, הבמאי והמורה, בהוצאת "כתר".
בשנת 2013 יזם במסגרת בית הספר את ההוצאה לאור למהדורה המחודשת של "קשת קולנוע", גיליון כתב העת ששינה את פני תרבות הקולנוע בישראל ובמרכזו ראיון בן 73 העמודים של משה נתן עם דוד פרלוב.
בשנת 2013, במלאת 50 שנה לסרטו התיעודי של דוד פרלוב "בירושלים", הוא יזם סרט תיעודי באורך מלא, "עקבות בירושלים" של תלמידי ובוגרי בית הספר בהשראת אבן הדרך המרכזית של הקולנוע הישראלי התיעודי המודרני ואחד מגדולי יוצריו. הסרט עורר תהודה רבה בישראל ובעולם והוקרן באותו יום במלאת עשור למותו של פרלוב ב-50 מקומות, ב-41 מדינות וביניהן גרמניה, הודו, ארגנטינה, ניגריה, קוריאה הדרומית וארצות הברית ב-MoMA.
ה-MoMA כתב על הסרט:
"עבור סדרת ה-CONTENDERS, המוזיאון סרק את כל העולם כדי למצוא סרטים משפיעים וחדשניים שנעשו בשנה האחרונה ויעמדו, לדעתנו, במבחן הזמן. אם הם יזכו בפרסים גדולים, ישתתפו בפסטיבלים ברחבי העולם, או יהפכו לסרטי קאלט, לכל אחד מ-10 הסרטים שנבחרו יש חשיבות היסטורית, וכל אוהב קולנוע ירצה לראותם."
בשנת 2013 שימש כיו"ר פסטיבל הקולנוע הבינלאומי יוצרים מציאות של עמותת שק"ל.
ביולי 2014 יזם, במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים, ערב מחווה של בית הספר למפיק-במאי מיכה שגריר. בערב "סיפורי מיכה" שערך עם הבוגרים דוד אופק ויוסי מדמוני נרקמה דרכו רבת העלילות של שגריר כמפיק-במאי במשך 50 שנה (1965–2014).
בדצמבר 2014 הקים קרן קולנוע חמישית - קרן פיצ'ר ראשון לבוגרי סם שפיגל. הקרן תעניק מדי שנה 100,000 דולר כפרס לתסריט מצטיין של בוגרי בית הספר לדורותיו, בשיתוף עם חברת ההפקה והפצה הצרפתית ARP Sélection. חבר השופטים של הפרס בשנה הראשונה: הבמאי ארי פולמן, מנהל פסטיבל ונציה אלברטו ברברה, המנהל האמנותי של פסטיבל טורונטו קמרון ביילי, מישל הלברשטט מנהלת שותפה ב-ARP Sélection ורנן שור. באירוע 25 שנה לבית הספר במרץ 2015 הוכרז הזוכה הראשון: "היום שאחרי לכתי" של נמרוד אלדר.
ביולי 2015, במסגרת חגיגות 25 שנה לבית הספר, יזם כינוס ראשון מסוגו בישראל של 35 מנהלי בתי ספר מהעולם וישראל תחת הכותרת "School's Best Kept Secrets - Going The Extra Mile", בה פרס את תפישת עולמו לבניית מערכת דיאלוג עם בוגרי בית הספר: השמה, כנסים, עידוד שיתופי פעולה בין בוגרים, הקמת קרן לפיצ'ר ראשון ועוד.
באוגוסט 2015 יזם בשיתוף עם "הארץ" את תחרות התסריט הקצר השנתית, מקבילה לתחרות הסיפור הקצר עם מענק הפקה נלווה של 150 אלף ש"ח למימוש התסריט.
במהלך שנותיו כמנהל סם שפיגל ליווה את תהליך הכתיבה, הבימוי וההקרנה של כ-500 סרטים קצרים. במקביל, הקים מסגרות רבות שפרצו דרך ליוצרים צעירים: סדרת הדרמה "שיעור מולדת", חממת הקולנוע הבינלאומית ירושלים וקרן פיצ'ר ראשון לבוגרי סם שפיגל, ושימש כאוצר/מפיק אחראי בסרטי בוגרים ובהם "מיס אנטבה" (עמרי לוי, זוכה פסטיבל ברלין), "דיאלוג משולש" (סרט תיעודי באורך מלא, קו פרודוקציה עם בתי הספר של קלן וורשה, 2009), "המורה למשחק" (שלומי חיון 2010 שהוקרן בפסטיבל ירושלים) "היה שלום פטר שווארץ" (יעל ראובני, זוכה פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל חיפה 2013), "עקבות בירושלים" (2013) HIVES - קו-פרודוקציה של 6 בתי ספר אירופאיים.
בשנים 2013–2016 החל לפעול לקידום רסטורציה לסרטי קולנוע ישראליים קצרים ובהם "בירושלים" (דוד פרלוב, 1963), "עכשיו כשנשארו החברה הטובים" (דוד טור, 1977), "סרט לילה" (גור הלר, 1985), "לאט יותר" (אברהם הפנר, 1968) וסרטו "בלוז לחופש הגדול".
בשנת 16–2015 הופיע בתפקיד עצמו בסדרות הטלוויזיה "התסריטאי" (סייד קשוע), ו"האחיות המוצלחות שלי" (גורי אלפי), שכתבו בוגרות בית הספר גלית חוגי ונעה ארנברג.
בינואר 2017 קיבל תואר אביר מסדר האומנויות והספרות של רפובליקת צרפת. שגרירת צרפת בישראל, הלן לה גל, אמרה בנאומה את הדברים הבאים:
שור שימש כשופט בתחרויות ופסטיבלים רבים וביניהם: פסטיבל סראייבו (2016), פסטיבל ברלין (2011), פסטיבל סראייבו (2011), פסטיבל דוקאביב (2009) ופרס ישראל (2004). הוא עורך סדנאות אמן על המתודה של סם שפיגל בבתי ספר לקולנוע בסארייבו, איסטנבול, ברלין, ניו-יורק וסאן חוזה.
בפברואר 2015 הסיר את מועמדותו לפרס ישראל לקולנוע בעקבות התערבות של ראש הממשלה בנימין נתניהו במינוי ועדות השיפוט בתחומי הספרות וקולנוע.
בחודש אפריל 2019 הודיע על כוונתו לפרוש מניהול "סם שפיגל", וכהונתו הסתיימה בספטמבר 2019.
רנן שור חי בתל אביב, ואב לגאיה פלדהיים שור, בתה של אורלי פלדהיים מנהלת קרן גלפנד לסרטים קצרים. הוא חבר האקדמיה האירופית לקולנוע והאקדמיה הישראלית לקולנוע.
אינפקציה (להקה)
אינפקציה היא להקת פאנק-מטאל אלטרנטיבי ישראלית שהוקמה ב-1995 בפתח תקווה. הלהקה מתאפיינת בשירים בוטים, לרוב בעלי נימה הומוריסטית ולעיתים הומור שחור.
הלהקה בראשית דרכה לא זכתה להכרה מהממסד המוזיקלי - הרדיו וחברות התקליטים (בין השאר בשל הפרובוקציה שלה) - אך צברה קהל מעריצים בהופעות שקיימו במועדונים. קהל המעריצים הנרחב משך לבסוף את תשומת לבה של חברת MCI, והיא חתמה עם הלהקה על חוזה להפקת אלבום. האלבום "ככה מפנקים" יצא בשנת 2000 בהפקתם המוזיקלית של חברי להקת רוקפור: ברוך בן יצחק ואלי לולאי. לאחר הפצת האלבום נתגלע סכסוך משפטי בין הלהקה לחברת MCI, סכסוך שגרם להפסקת הפצת האלבום. לבסוף זכתה הלהקה במשפט מול חברת התקליטים, וקיבלה את הזכויות על האלבום. בשנת 2005 חתמה הלהקה על חוזה הפצה עם חברת התקליטים NMC. במאי 2005 יצא אלבומם השני, "בכיף", וכשבועיים אחריו הופץ מחדש גם אלבומם הראשון.
הופעות הלהקה נוטות להיות חריגות, וכוללות תלבושות מוזרות, קטעי קישור וגרסאות כיסוי לשירי ילדים או להיטים, ביניהם "עד הקצה" של דנה ברגר.
היסטוריה.
אינפקציה הוקמה בשנת 1995 מיד לאחר גיוס ההרכב:
ב-1996 הוציאה הלהקה את קלטת הדמו הראשונה שלה, וזו כללה את השירים "עוד יום בחיי" המוכר כ"טמפון עם דם", "נקרופיל", "זכוכיות על הלשון", "ככה מפנקים" ו"רוק ישראלי". לאחר מכן החליפה הלהקה את הבסיסט שגיא צורף בירון שראל. חבר אחר, ערן רוטזק, הודיע על כוונותיו לפרוש מהלהקה כבר לאחר הוצאת הדמו, ולבסוף פרש מהלהקה. במקומו תפס גיא בן-שטרית את עמדת הגיטרה, ורן יורגנסון צורף ללהקה בתור מתופף. בהמשך השנה הורכב הדמו השני; הוא הגיע לחנויות וכל עותקיו נמכרו. בשנת 1999, לאחר שטרטר החליט להתמקד בתפקידו כסולן, צורפה ללהקה הקלידנית שרית שצקי (שנודעה בעבר כמנהיגת להקת הפאנק "Anus"). בהרכב זה החלו חברי הלהקה להקליט את אלבומם הראשון, ככה מפנקים. בסוף אותה שנה פרשה שצקי, וב-2000 יצא האלבום לאור. האלבום אף קיבל הכרה כבר לפני יציאתו בתוכנית הרדיו "נקודת הג'ק" בהגשת ג'קי שרגא. לאחר הוצאתו הודיע רן יורגנסון על כוונותיו לעזוב את הלהקה ועומרי הנגבי הצטרף ללהקה ותפס את עמדת התופים במקומו. חברי הלהקה הוציאו את האלבום "בכיף" בשנת 2005, זמן קצר לאחר צירופו של החבר השישי, טל מטמור, שהיה אחראי לעיבודי המחשב וגם מנגן על גיטרה.