כפיר נולדה וגדלה בגבעתיים, בוגרת בית הספר לאמנויות על שם תלמה ילין במגמת אומנות פלסטית. כמו כן, היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת תל אביב ולמדה עיצוב גרפי בבצלאל.
כפיר התגייסה לגלי צה"ל בשנת 1988 ולאחר שירות החובה, עבדה כפרילאנסרית בתחנה עד לשנת 2006. במהלך שנות שירותה ועבודתה, הגישה מגוון תוכניות, ביניהן: "בוקר טוב צה"ל", "לא על הלוף לבדו", ושעשועון הדרכים "תקועים". בגלגלצ הגישה את תוכנית הלילה "לילה טוב" יחד עם תמר מרום, ומאוחר יותר הגישה תוכניות בוקר. כמו כן, ניהלה כפיר את מחלקת הקריינים. הגישה גם את תוכנית הבוקר היומית "יוצאים לאור" לסירוגין עם ליעד מודריק.
ב-31 ביולי 2006, יום אחרי הפגזת צה"ל בכפר קאנא במסגרת הלחימה במלחמת לבנון השנייה, שעה שכלי התקשורת דיווחו על כ-60 בני אדם הרוגים ובהם כ-40 ילדים, הביעה כפיר ביקורת בתוכניתה בגלי צה"ל על השפה הצה"לית, בעקבות התנסחות של "גורם צבאי בכיר" שצוטט בידיעות אחרונות תחת הכותרת "זה לא ישנה את בנק המטרות", ואמרה: "בנק מטרות - זה נשמע כל כך בנקאי או כלכלי; כאילו שאין שם ילדים בני שלוש". בעקבות דברים אלו התקבלו בתחנה תלונות ממאזינים, בהם קצינים בצה"ל, שטענו ש"כפיר מאשימה את צה"ל בהרג מכוון של ילדים בני שלוש". מפקד התחנה, אבי בניהו, החליט להשעות את כפיר מהגשת התוכנית לאלתר, וציין שלהתבטאות זאת קדמו התבטאויות בעייתיות נוספות שעליהן הוער לכפיר בעל פה ובכתב. לאחר השעיה של שלושה חודשים משידור הציע בניהו לכפיר תפקיד במחלקת האינטרנט של התחנה, אך היא בחרה להתפטר.
בדצמבר 2009 הצטרפה כפיר לצוות המגישים בתחנת "אקו 99FM" והגישה את "אקו לייף", מגזין יומי בנושא איכות הסביבה. בשנת 2010 זכתה התוכנית בפרס בקטגוריה "תוכנית המלל הטובה ביותר", מטעם אגודת העיתונאים. בתחילת ינואר 2011, הפסיקה להגיש את התוכנית וסיימה את עבודתה ברדיו בכלל, וזאת לטובת התמקדות במקצועה כמעצבת פנים.
כפיר הנחתה תוכניות טלוויזיה שונות: את השעשועונים "דובל'ה" ו"תיק-תק" ששודרו במסגרת שידורי החינוכית בערוץ 2, "יתוש בראש" ששודרה בגלי צה"ל. היא שימשה כקריינית הרצף ברצועת תוכניות הילדים והנוער בטלוויזיה הישראלית (לימים, "זאפ לראשון").
ב, עוסקת בתכנון ובעיצוב פנים, ומאז אפריל 2011 כותבת בלוג בנושאים אלו באתר "Xnet". כמו כן, משנת 2020 מרצה ומייעצת לנשים עצמאיות על תקשורת עם לקוחות, ועוסקת גם בקריינות פרסומות וזמרירים.
כפיר נשואה ואם לשניים ומתגוררת בכרמי יוסף.
פרנץ קסאווייר זיסמאייר
רוק קשה
גביע העולם בכדורגל נשים 2003
גביע העולם בכדורגל נשים 2003 (אנגלית: 2003 FIFA Women's World Cup) נערך בארצות הברית. על פי התכנון המקורי הוא היה אמור להיערך בסין, אך הועבר לארצות הברית בעקבות התפשטות מחלת הסארס במדינה. ארצות הברית נבחרה כמחליפה לאירוח התחרות, כיוון שצפוי היה שתצליח לארגן בזמן המועט שנותר לה את התחרות, זאת לאור האירוח המוצלח של המונדיאל הקודם. כפיצוי, סין קיבלה את אירוח גביע העולם 2007. הטורניר החל ב-20 בספטמבר והסתיים ב-12 באוקטובר 2003. גביע עולם זה הוא סיום של משחקי מוקדמות שהחלו באוגוסט 2001, שבהם שיחקו 99 נבחרות לאומיות.
משחק הגמר נערך בהום דיפו סנטר שבקרסון והפגיש את נבחרות גרמניה ושוודיה, שלה הייתה זו הופעת בכורה בגמר. בסיום משחק מותח, ניצחו הגרמניות 1-2 משער זהב בדקה ה-98 של ניה קונזר וזכו בטורניר. חלוצת הנבחרת הגרמנית, בירגיט פרינץ, שסיימה כמלכת השערים של הטורניר (שבעה שערים) זכתה גם בפרס השחקנית המצטיינת.
כובשות השערים.
בסך הכל, נכבשו במהלך הטורניר 107 שערים על ידי 56 שחקניות שונות, בעוד אחד מהם היה שער עצמי. להלן מוצגות הכדורגלניות שהבקיעו ארבעה שערים ומעלה במהלך הטורניר:
הכי טוב שיש
הכי טוב שיש (באנגלית: As good as it gets) הוא סרט קומדיה רומנטית מצליח משנת 1997 בבימויו של ג'יימס ברוקס ובכיכובם של ג'ק ניקולסון, הלן האנט וגרג קיניר.
עלילת הסרט.
הסרט מתחיל בכך שמלווין משליך את כלבו של סיימון אל תוך תעלת האשפה. סיימון, שמודאג מאוד היות שלא מוצא את כלבו, מחליט לשאול את מלווין האם הוא עשה משהו לכלב, מלווין, שעובד בביתו, מתרגז על סיימון ועונה לו בגסות רוח. סוכנו של סיימון מתרגז על כך ומאיים על מלווין שהוא חייב למצוא דרך כלשהי לפצות אותו. כאשר סיימון נשדד ומותקף בביתו, סוכנו משאיר את הכלב אצל מלווין כדי שיטפל בו בזמן שסיימון מאושפז. עם הזמן נרקמת מערכת יחסים בין הכלב למלווין, ומלווין מוצא ידיד מנחם בכלב.
מלווין מצטייר כאיש נרגן הסובל מהפרעה טורדנית-כפייתית. מזה שנים נוהג לבקר באותה המסעדה, יושב באותו השולחן, מקבל שירות מאותה המלצרית ואת האוכל המוגש לו אוכל בעזרת סכו"ם מפלסטיק אותו הביא מהבית. למרות היחס החברותי שלה כלפיו, הוא מתייחס בזלזול אליה, אל שאר המלצריות, אל מנהל המקום ואל יושבי המסעדה.
לאחר שסיימון חוזר מהאשפוז, הוא מגלה שהכלב נקשר אל מלווין ואף דוחה את סיימון. יחד עם זאת, הוא מגלה שתוך זמן קצר הוא יפונה מדירתו וכל כספו אזל עקב הטיפולים הרפואיים. סיימון מחליט לנסוע לבולטימור ולבקש כסף מהוריו, איתם לא היה בקשר מאז שעזב למכללה, עקב ריב גדול עם אביו. כיוון שסוכנו של סיימון לא יכול להסיע אותו, הוא מבקש ממלווין, שלמעשה כבר פיצה אותו בכך שטיפל בכלב, להסיע אותו לבולטימור. מלווין מעט מפחד ומבקש מקרול שתיסע איתו. במהלך הנסיעה מתפתח קשר של חברות בין סיימון לקרול, ומלווין נדחק החוצה. השניים אף בילו לילה יחד, שברובו סיימון צייר את קרול בעירום.
בסוף הסרט חלה תפנית קלה, אך צפויה, כאשר סיימון מבין שמלווין אוהב את קרול, ודוחק בו לנסוע אליה ולהגיד לה את זה.
במהלך הסרט מלווין משתכנע לקחת תרופות שמקלות מאוד את ההפרעה הטורדנית-כפייתית שלו. שיפור ניכר בכישוריו החברתיים בזכות כלבו של סיימון, בו טיפל כחודש, ומערכת היחסים הרומנטיים-למחצה אשר מפתח עם קרול.
פרסים.
אוסקר:
פרס גלובוס הזהב:
פרסי הקומדיה האמריקניים:
16 זכיות נוספות בטקסים משניים. הזכיות היו עבור המוזיקה (הנס צימר), עבור השחקן הטוב ביותר ועבור השחקנית הטובה ביותר.
מועמדויות.
אוסקר:
גלובוס הזהב:
18 מועמדויות נוספות בטקסים משניים.
רשף חן
רשף ארי חן (נולד בחיפה ב-28 במאי 1968) הוא איש ציבור שכיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-16 מטעם סיעת "שינוי" ולאחר מכן מטעם סיעת "חץ". לאחר מכן כיהן כיועץ המשפטי של עיריית חיפה.
ביוגרפיה.
חן הוא בוגר בית הספר הריאלי. לאחר לימודי משפטים באנגליה קיבל רישיון לעריכת דין בישראל בשנת 1994, ועסק מספר שנים בעריכת דין בחיפה. חן הוא בעל תואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת חיפה.
במקביל עסק בפעילות ציבורית במסגרת מפלגת שינוי בחיפה ושימש כיו"ר הסניף המקומי. כאשר נבחרה יהודית נאות לכנסת ה-15 החליף אותה כחבר במועצת העיר חיפה ושימש יו"ר ועדת הביקורת העירונית.
בבחירות לכנסת ה-16 נבחר חן לכנסת, והיה יושב ראש סיעת "שינוי" בכנסת. בנוסף שימש כחבר בוועדות הכנסת: ועדת חוקה, חוק ומשפט, ועדת הכנסת, והוועדה לקידום מעמד האישה.
כח"כ פעל חן בקידום והשלמת חקיקת חוק תובענות ייצוגיות, תשס"ו-2006. חן הגיש את הצעת החוק הפרטית שלימים התגלגלה לחוק (תוך שימוש נרחב בטיוטת הצ"ח ממשלתית) ובהמשך שימש כיו"ר ועדת המשנה של ועדת חוק חוקה ומשפט, אשר השלימה את חקיקת החוק בשלהי הכנסת ה-16.
מספר חודשים לפני הבחירות לכנסת ה-17, ובטרם הפילוג שחל ב"שינוי", הודיע חן על כי לא יתמודד לכנסת הבאה, וזאת מרצון להקדיש זמן רב יותר למשפחתו.
לאחר הפילוג בסיעת "שינוי" הודיע על תמיכתו בחץ והוצב במקום ה-60 ברשימה לאות כבוד.
עו"ד חן שימש כיועץ המשפטי של עיריית חיפה מנובמבר 2007 עד דצמבר 2016, אז התפטר.
לאחר סיום תפקידו בעירייה נבחר עו"ד חן ב-2017 לשמש כנציג עיריית חיפה ויו"ר איגוד ערים מפרץ חיפה להגנת הסביבה, תפקיד אותו מילא כשנה וחצי.
כיום עו"ד רשף חן הוא הבעלים והמנהל של משרד עורכי דין העוסק בעיקר בדיני רשויות מקומיות ותכנון ובניה.
חיים אישיים.
חן הוא תושב חיפה, נשוי ואב לשלושה ילדים.
הלן האנט
הלן אליזבת האנט (באנגלית: Helen Elizabeth Hunt; נולדה ב-15 ביוני 1963) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה, במאית ותסריטאית אמריקאית ממוצא יהודי. זוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1997.
ביוגרפיה.
האנט נולדה בקולבר סיטי , קליפורניה שבארצות הברית. אביה הוא גורדון האנט , במאי ומפיק, בן לאם יהודייה ואב נוצרי. אמה היא ג'יין אליזבת (לבית נוביס), צלמת ממשפחה נוצרית. בגיל 3 משפחתה עברה עמה לניו יורק. בצעירותה למדה בלט. בנוסף, למדה תקופה קצרה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
קריירה.
האנט מופיעה מגיל 8 בטלוויזיה. את הפריצה הגדולה שלה השיגה האנט בשנת 1992 בסדרה "משתגעים מאהבה" כששיחקה בתפקיד ראשי לצד השחקן הוותיק יותר, פול רייזר. אחד הסרטים הזכורים ברפרטואר של השחקנית הוא "טוויסטר" שיצא לאקרנים ב-1996. בשנת 1998 התארחה האנט בסדרת האנימציה "משפחת סימפסון", ודיבבה את חברתו של מו (שאותו מדבב האנק עזריה, בן זוגה באותה עת ובעלה לאחר כשנה).
בטקסים שנערכו ב-1998 האנט זכתה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "הכי טוב שיש" בתור קרול המלצרית, שיצא לאקרנים ב-1997. בנוסף לכך, זכתה בארבעה פרסי אמי ובשלושה פרסי גלובוס הזהב על תפקידה בין השנים 1993–1999 בסדרה הקומית "משתגעים מאהבה" .
ב-2000 שיחקה בסרט הדרמה-הקומית "הנשים של ד"ר טי" לצד ריצ'רד גיר.
ב-2007 ביימה, הפיקה, וכיכבה בסרט הרומנטי "כשהיא מצאה אותי" לצד קולין פירת'.