כיהן כרבה של יבנה עד לפרישתו לגמלאות. בנו הרב דוד אבוחצירא מונה בחייו לכהן תחתיו ברבנות העיר.
רודי טומג'נוביץ'
רודולף "רודי" טומג'נוביץ' הבן (באנגלית: .Rudolph "Rudy" Tomjanovich, Jr; נולד ב-24 בנובמבר 1948) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, ששיחק בסן דייגו/יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA בין השנים 1964–1980, ואימן אותה בין השנים 1992–2003. בעונות ו- הוביל את הרוקטס לזכייה בשתי אליפויות NBA כמאמן הקבוצה. כשחקן, נבחר 5 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר, ורשם ממוצעים כוללים של 17.4 נקודות, 8.1 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק.
בשנת 2020 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, בתור מאמן.
נעורים ומכללות.
טומג'נוביץ' נולד וגדל בעיר המטראמק שבמישיגן. בין השנים 1967–1970 למד באוניברסיטת מישיגן, ובשלוש עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה רשם ממוצעים של 25.1 נקודות ו-14.4 ריבאונדים למשחק. בעונתו האחרונה באוניברסיטה, 1969/1970, נבחר לחמישיית העונה השנייה של ליגת המכללות ("Second-team All-American"). 1,039 הריבאונדים שהוריד כשחקן מישיגן מציבות אותו במקום הראשון בתולדות הקבוצה.
קריירת משחק.
טומג'נוביץ' נבחר על ידי סן דייגו רוקטס בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA לשנת 1970, אחרי בוב לניר שנלקח ראשון. ב-11 העונות הבאות היה טומג'נוביץ' אחד מכוכבי הקבוצה הבולטים ביותר, לצד הרכז קלווין מרפי, אשר נבחר על ידי הרוקטס באותו הדראפט (בחירה 18). אחד המקרים הזכורים ביותר מקריירת המשחק שלו אירע ב-9 בדצמבר 1977, כאשר שחקן לוס אנג'לס לייקרס קרמיט וושינגטון חבט בפניו של טומג'נוביץ' במהלך משחק בין הקבוצות. המכה שספג שברה את גולגולתו, אפו ולסתו, וגרמה לפגיעות ראש מסכנות חיים. לאחר עשרה חודשי אשפוז והחלמה, חזר טומג'נוביץ' לשחק בתחילת עונת , אותה סיים עם ממוצעים אופייניים של 19.0 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק. בתחילת עונת הצטרף ליוסטון הסנטר הצעיר מוזס מלון, שיחד עם טומג'נוביץ' ומרפי הצעיד את הקבוצה למעמד גמר ה-NBA בעונת , לראשונה בתולדות המועדון. בסדרת הגמר עצמה הפסידו הרוקטס לבוסטון סלטיקס של לארי בירד, רוברט פאריש וסדריק מקסוול, בתוצאה 2–4. בסיום אותה עונה פרש טומג'נוביץ' ממשחק פעיל, בגיל 32.
טומג'נוביץ' ניצב במקום השלישי בתולדות הרוקטס במספר משחקים (768), דקות משחק (25,714) ונקודות (13,383) אחרי האקים אולאג'ואן וקלווין מרפי, ובמקום הרביעי במספר ריבאונדים (6,198) אחרי אולאג'ואן, אלווין הייז ומוזס מלון. ב-28 בינואר 1982 הועלתה גופייתו עם המספר 45 לתקרת אולמה הביתי של יוסטון רוקטס, כהוקרה על תרומתו למועדון.
קריירת אימון.
מיד עם פרישתו ממשחק החל טומג'נוביץ' לשמש כסקאוט עבור הרוקטס, ולאחר שנתיים בתפקיד מונה לעוזר מאמן בקבוצה. ב-7 מתוך 8 עונותיו כעוזר מאמן, תחת ביל פיץ' ודון צ'ייני, הגיעה יוסטון לשלב הפלייאוף, ובעונת אף העפילה לגמר ה-NBA. בפברואר 1992 החליף טומג'נוביץ' את צ'ייני כמאמן הראשי של הרוקטס, ונשאר בתפקיד זה עד שנת 2003. את עונתו המלאה הראשונה כמאמן, , סיימה יוסטון עם המאזן השני בטיבו באזור המערבי, והיא עברה את שלב הפלייאוף הראשון לראשונה מזה 6 עונות.
בעונת הוביל טומג'נוביץ' את הרוקטס לזכייתה הראשונה באליפות ה-NBA, לאחר שגברה על ניו יורק ניקס בסדרת הגמר, בתוצאה 4–3. הכוכב הבלתי מעורער של הקבוצה היה הסנטר האקים אולאג'ואן, ולצידו בלטו שחקנים כגון אוטיס ת'ורפ, קני סמית', ורנון מקסוול, רוברט הורי, מריו אלי וסם קאסל. בעונה העוקבת הצטרף לרוקטס שחקן האולסטאר קלייד דרקסלר, אך הקבוצה סיימה את העונה הסדירה עם מאזן 47–35 אשר הציב אותה במקום השישי בלבד במערב. על אף הביקורות הרבות שהופנו כנגד הקבוצה, היא גברה לאורך הפלייאוף על ארבע הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר, וזכתה באליפות שנייה ברציפות לאחר ניצחון על אורלנדו מג'יק בסדרת הגמר. במהלך טקס הענקת גביע האליפות הצהיר טומג'נוביץ': "לעולם אל תפקפקו בלב של אלופה" (במקור: "!Don't ever underestimate the heart of a champion"), הכרזה שהפכה לאחת הזכורות והמצוטטות ביותר בתולדות ה-NBA.
בכל אחת מ-4 העונות שלאחר האליפות העפילה יוסטון לפלייאוף, אך לא עברה את שלב גמר המערב, ובין עונות – רשמה הקבוצה מאזן כולל של 150 ניצחונות ו-178 הפסדים (45.7%) ולא הגיעה כלל לפלייאוף. בסיום עונת 2002/2003 עזב טומג'נוביץ' את הרוקטס לאחר שאובחן כחולה בסרטן שלפוחית השתן, ובכך סיים קשר של 33 שנים עם הקבוצה כשחקן, סקאוט, עוזר מאמן ומאמן ראשי. ב-11 וחצי עונותיו כמאמן הרוקטס העמידה הקבוצה מאזן כולל של 503 ניצחונות ו-397 הפסדים (55.9%) בעונה הסדירה, וכן 51 ניצחונות ו-39 הפסדים (56.7%) בפלייאוף ה-NBA.
באליפות העולם בכדורסל 1998 אימן טומג'נוביץ' את נבחרת ארצות הברית, אשר השתתפה בטורניר ללא אף שחקן NBA בשל שביתת שחקנים שהתקיימה במקביל. על אף הסגל המוגבל שאימן, אשר הורכב משחקני ליגת ה-CBA ושחקני מכללות, הוביל טומג'נוביץ' את הנבחרת לזכייה מפתיעה במדליית הארד. שנתיים לאחר מכן, באולימפיאדת סידני (2000), חזר לאמן את נבחרת ארצות הברית וזכה עמה במדליית הזהב לאחר שניצחה בכל 8 משחקיה.
לקראת עונת מונה למאמנה הראשי של לוס אנג'לס לייקרס, במקומו של פיל ג'קסון. חוזהו המקורי בקבוצה היה לחמש עונות עבור 30 מיליון דולר, אך כעבור 43 משחקים בלבד התפטר מתפקידו, לדבריו עקב "תשישות נפשית וגופנית" שאינם קשורים למחלת הסרטן בה חלה בעבר. בין השנים 2005–2011 שימש כיועץ לענייני כדורסל עבור הלייקרס.
רודי טומג'אנוביץ'
קלייר הולדן רוטמן
קלייר הולדן רוטמן (נולדה ב-1958) היא סופרת קנדית, מחברת רומנים, סיפורים קצרים, ומתרגמת. היא פרסמה שני רומנים ושני קובצי סיפורים קצרים.
ספרה "אוקטובר שלי" תורגם לעברית על ידי ניצן לפידות ויצא לאור בישראל בספטמבר 2016. הספר עוסק בסיפורה של משפחה מודרנית ששדה הקרב של התרבויות, השפות וההיסטוריה מאיים לפרק אותה ובהשלכות של המילים שלא נאמרו.
הרומן הראשון שלה, מומחה הלב היה מועמד לפרס גילר בשנת 2009, והרומן השני שלה, אוקטובר שלי היה מועמד לקבלת פרס זה בשנת 2014. בנוסף היה הספר "אוקטובר שלי" בין המועמדים הסופיים לקבלת פרס המושל הכללי לסיפורת בשפה האנגלית בתחרות פרסי המושל הכללי בשנת 2014. בשנת 1994 היא זכתה בפרס ג'ון גלאסקו לתרגום על השפעתו של הספר, תרגום של הולדן רוטמן שפורסם בשנת 1993 לספרו של פיליפ-איגנס פרנסואה אוברט דה גאספה משנת 1837.
היא מתגוררת בווסטמאונט, קוויבק, עם השחקן והסופר ארתור הולדן.
יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה
יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה (גרמנית: Johann Georg II, Kurfürst von Sachsen; 31 במאי 1613 - 22 באוגוסט 1680) היה נסיך בוחר של סקסוניה בין השנים 1656–1680.
ביוגרפיה.
יוהאן גאורג נולד ב-31 במאי 1613 בדרזדן, ליוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה לבית וטין ולמגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה. בשנת 1656 מת אביו יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ויוהאן גאורג עלה במקומו לשלטון. בשנת 1652 ציווה יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה שבניו הצעירים גם יירשו חלק מנחולותיו. לאחר מותו של יוהאן גאורג בשנת 1656, הסכימו בניו ב-22 באפריל 1657 על אופן החלוקה; בנו הבכור יוהאן גאורג קיבל את נסיכות הבוחר מסקסוניה, בנו אוגוסט קיבל את דוכסות סקסוניה-וייסנפלס, בנו כריסטיאן קיבל את דוכסות סקסוניה-מרזבורג, ובנו הצעיר מוריץ קיבל את אזור בישופות נוימבורג לשעבר, שהפך לדוכסות סקסוניה-צייץ.
בשנת 1664 הגיע יוהאן גאורג להסכם עם לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ואף קיבל ממנו תמיכה כספית נכבדת, אך בעקבות התנגדות אנטי-צרפתית חזקה בנסיכות, כרת יוהאן גאורג גם ברית עם לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
יוהאן גאורג שחיבב מאוד מוזיקה ואמנות, הפך את דרזדן למרכז המוזיקה של גרמניה, ואף בנה בה את בית האופרה Opernhaus am Taschenberg. אולם בעקבות ההוצאות הרבות שהוציא על אמנות, נאלץ יוהאן גאורג לבקש תמיכה מצרפת כדי להימנע מפשיטת רגל לאומית.
על מנת לשקם את המדינה מתוצאות מלחמת שלושים השנים, פיתח יוהאן גאורג את תעשיות הטקסקטיל, הפחם והזכוכית, ואף חידש את יריד לייפציג, על מנת להזרים כספים למדינה.
ב-22 באוגוסט 1680 מת יוהאן גאורג בפרייברג, ובנו יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1638 התחתן יוהאן גאורג עם מגדלנה זיבילה מברנדנבורג-ביירוית, בתם של כריסטיאן, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית ומריה מפרוסיה, מרקיזת ברנדנבורג-ביירוית, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
גפן ברקאי
גפן ברקאי (נולד ב-7 בפברואר 1995) הוא שחקן ודוגמן ישראלי.
ביוגרפיה.
ברקאי נולד וגדל בהוד השרון ולמד בתיכון הדרים בעיר. את שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל.
חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2012 כאשר שיחק בסדרת הנעורים "יומני החופש הגדול" ששודרה בערוץ דיסני לצופי Yes, בה שיחק בתפקיד הראשי את דמותו של גור, בן זוגה של תמר (ליהי קורנובסקי). על תפקידו בסדרה היה מועמד לתואר שחקן השנה בטקס נבחרי הילדים לשנת 2012. ברקאי שיחק גם בעונה השנייה של הסדרה, בשנת 2013.
בשנת 2015 החל לגלם את דמותו של אריאל בעונה השנייה של סדרת הנוער "שוברי גלים" ששודרה בערוץ הילדים לצופי Yes.
בשנים 2015 ו-2016 הנחה את "פסטיבל יותר" למתגייסים.