תאים שאינם מותאמים לעמוד בסביבות היפוטונית, כמו רוב התאים ביונקים, אינם יכולים לעמוד בלחצי טורגור חזקים ולכן מתפוצצים כאשר הם נחשפים לתמיסה היפוטונית.
בתאים צמחיים החלולית מתמלאת בנוזלים (במצב הנקרא דהפלסמוליזה), וכך מפעילה החלולית לחץ טורגור תוך-תאי. לחץ זה מקנה לצמחים גבעוליים (חסרי גזע) את יציבותם המבנית.
ראו גם.
נקודת כמישה
יהושע סופרסקי
יהושע סוּפּרַסקי (1879, תרל"ט, ליד ביאליסטוק, רוסיה – 25 באוקטובר 1948, כ"ב בתשרי תש"ט, תל אביב) היה איש עסקים ועסקן ציבור, מראשי הציונים הכלליים ברוסיה ולאחר שעלה לארץ ישראל בשנת 1920 (תר"פ) והשתקע בתל אביב, גם בארץ ישראל. מהמתנגדים לתוכנית אוגנדה. חבר מועצת עיריית תל אביב ויו"ר ועד קהילת יהודי יפו ותל אביב.
נפטר בתל אביב בשנת 1948. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.
על שמו נקראת שכונת נווה יהושע ברמת גן.
ביוגרפיה.
נולד בעיירה גוניונדז הנמצאת במחוז ביאליסטוק בברית המועצות (כיום פולין) לאביו אליהו שהיה סוחר ולאמו שושנה.
בצעירותו למד בחדר ובישיבה ובמקביל למד שפות ולימודי חול באופן פרטי, כבר בצעירותו היה פעיל ציוני וארגן את חבריו להשלים את לימודי ההשכלה ולפתוח בית ספר עברי חדיש וספרייה עברית, בגיל 18 ישב בכלא שלושה חודשים על כך שהעז לשלוח למפקדי צבא הצאר קובלנה על אי יושר של מפקד המחוז שבו גדל, בזמן שהותו בכלא ניחם את עצמו בכך שיום יבוא ומדינת היהודים תקום ושם לא תהיה שחיתות.
נשא לאישה את חנה בת מיכאל טוניק שהיה סוחר מטימקוביצי שבפלך מינסק בברית המעוצות (כיום בלארוס).
עסק במסחר תבואות ובתעשייה ובמקביל היה מראשי הפעילים הציוניים באזורו, ב-1902 השתתף כציר בוועידת ציוני רוסיה שהתקיימה במינסק וכן היה ציר בקונגרסים הציוניים ה5 עד ה19 היה חבר מרכז ציוני רוסיה ופעל למען משיכת משקיעים ובעלי הון מרוסיה לארץ ישראל ואף תרם ליישוב הארץ מהונו הפרטי, יהושע ביקר בישראל פעמיים לפני עלייתו לארץ בתרע"ב ובתרע"ד.
בזמן מלחמת העולם הראשונה היה חבר מרכז ציוני דרום רוסיה וחבר הוועד המרכזי לעזרה לפליטים בשנת תרע"ז נתמנה לחבר במועצה הכול רוסית ליד ממשלת קרנסקי, ושנה לאחר מכן בתרע"ח לחבר מרכז הקהילות היהודיות במוסקבה.
בשנת תר"פ בעקבות עליית המשטר הבולשביקי עלה יהושע לארץ והשתקע בתל אביב והמשיך בפעילותו הציונית, בשנת תרפ"א הקים את חברת "המנחיל" שמטרתה הייתה גאולת קרקעות, בשנת תרפ"ב בנה יהושע שכונה חדשה בתל אביב בשם "המנחיל" (כיום הרחובות י, ל, פרץ והגדוד העברי) על האדמות שגאל, כמו כן היה יהושע חבר הנהלת חברת "גאולה" ויו"ר חברת "רענניה" וגם במסגרתן פעל לגאולת קרקעות והכשרתן לגידול ולהתיישבות, היה ממייסדי חברת "חמי טבריה" וחברת "כנרת", היה סגן יו"ר הנהלת קופת עם בתל אביב, חבר בוועד הלאומי, סגן יו"ר ועד הקהילות ביפו ת"א, חבר מועצת עירית תל אביב בשנים תרפ"ה-תרצ"ב, יו"ר ברית הציונים הכללים בארץ, ממייסדי המפדה האזרחי ויו"ר הארגון, חבר ועדת הביטחון היישוביית בתקופת ההנהגה לשעת חירום בוועד הלאומי, ועוד.
בזמן מלחמת העולם השנייה היה חבר בוועד למען גולי קפריסין.
נפטר בתל אביב בכ"ב בתשרי תש"ט (25.10.48), נקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב ליד קברו של מאיר דיזנגוף, הספידו אותו בהלווייתו: יוסף הפטמן ויוסף שפרינצק.
ימים של אהבה (אלבום)
ימים של אהבה הוא אלבומה השני של הזמרת מאיה בוסקילה.
האלבום ממשיך את הקו אותו יצרה באלבומה הראשון, סיפור מכור.
האלבום יצא במרץ 2006 ויצאו ממנו הסינגלים "ימים של אהבה" (כשם הסרט "ימים של אהבה", בכיכובה), "חופים", "רק אל תגיד", "רק אותך רוצה" ו"בלעדיך".
בדיסק חידשה בוסקילה את השיר "חופים", במקור של צוות הווי הנח"ל, בביצוע שהוקלט לכבוד מצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' בשנת 2004. כבונוסים צורפו לאלבום שלושה שירים שמבצעת בוסקילה בשפה האנגלית וגרסת רמיקס לשיר "רק אל תגיד".
רשימת רצועות.
בונוסים:
יומטוב
יומטוב היה אירוע התרמה טלוויזיוני לילדים ונוער ביוזמת "שידורי קשת" ו"ציונות 2000", אשר שודר בשנים 2002–2008 בערוץ 2. את האירוע מנחים כוכבי טלוויזיה ישראלים, שביניהם היו רפי רשף, אלי יצפאן, אסי כהן וגדי סוקניק.
היסטוריה.
האירוע הראשון של יומטוב התקיים ב-19 בדצמבר 2002 והשיר לאירוע היה חידוש לשיר "היום היום" שביצעה שרית חדד.
את האירוע ב-2004 הנחו אושרת קוטלר וריטה והשיר לאירוע היה השיר "כמו כולם" בביצוע אלי פיניש ונינט טייב.
באירוע "יומטוב" שהתקיים ב-27 באפריל 2006 נאספו כ-19,000,000 ש"ח.
ב-2008 "יומטוב" התקיים ב-8 באפריל. השיר שליווה את המשדר היה "עד שתגיע", שנכתב על ידי ברק פלדמן והולחן על ידי יוני בלוך. שרה אותו נינט טייב, שביצעה בשיתוף עם אלי פיניש גם את שיר הנושא ליומטוב 2004- "כמו כולם".
אחד המופעים הזכורים מאירוע זה היה "לא נפסיק לצחוק" אשר כלל קטעי סטנדאפ ומערכונים על במה של אומנים, שחלקם היו בתחילת דרכם וחלקם מוכרים, כגון שחר חסון, אורי חזקיה, רועי לוי, שגיב פרידמן, שלישיית מה קשור, אסי וגורי, אייל קיציס וטל פרידמן.
אלכסנדר פון הומבולדט
פרידריך וילהלם היינריך אלכסנדר פון הומבולדט (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Heinrich Alexander Freiherr von Humboldt; 14 בספטמבר 1769 - 6 במאי 1859) היה חוקר טבע ומגלה ארצות גרמני. יחד עם קרל ריטר נחשב לאבי הגאוגרפיה המודרנית. תרם רבות לבוטניקה, לזואולוגיה ולתחומי מדע רבים אחרים. זרם הומבולדט, שלחופי אמריקה הדרומית קרוי על שמו.
ילדות ולימודים.
פון הומבולדט נולד ב-1769 בברלין. בגיל תשע נתייתם מאביו, קצין בחצרו של פרידריך הגדול. הוא ואחיו, לימים השר הפרוסי, הבלשן והפילוסוף וילהלם פון הומבולדט, גודלו בידי אימם באחוזתם בטגל שליד ברלין, שם זכה לחינוך מן המעלה הראשונה בידי שורה של מורים פרטיים, הוגי דעות, חדורי רוח הנאורות. ב-1786 החל ללמוד מדעי הטבע באוניברסיטת גטינגן, ובשנים 1796–1797 באוניברסיטאות בפרייברג, וינה, יינה ופריז, שם פגש את ידידו הטוב לימים, הזואולוג אמה בונפלאן.
המסע לאמריקה הלטינית.
ב-1799 יצא עם ידידו הטוב בונפלאן למסע בן חמש שנים במושבות ספרד באמריקה. תחילה עברו באיים הקנריים, (שם קבע כי העץ דרקון אלף השנים הוא בן 6,000 שנים, קביעה שנתנה לו את שמו) ומשם לוונצואלה. במשך שנה וחצי סיירו בג'ונגל של האורינוקו, בסירות עץ וברגל. בין השאר, חקר פון הומבולדט את הנהר יוצא הדופן קסיקיארה. נהר זה מתפצל לשניים: צד אחד נשפך לאורינוקו, בעוד הצד השני לנהר ריו נגרו, ולפיכך לאמזונאס. במשך שנים כינו את הנהר הזה "הנהר הזורם לשני כיוונים", ויש סברו שהוא בעצם תעלה. הומבולדט, בזמן שהותו בוונצואלה, גילה את האמת על נהר זה.
מוונצואלה נסעו פון הומבולדט וידידו להוואנה בירת קובה, ומשם לנמל קרטחנה ובמעלה נהר מגדלנה אל בוגוטה, בירת קולומביה. מקולומביה המשיכו אל אקוודור של ימינו, שם נכשל הומבולדט בניסיונו לטפס על הר הגעש צ'ימבורסו, שגובהו 6,268 מטרים. פון הומבולדט האמין שזהו הר הגעש הגבוה בעולם. הוא סירב לוותר גם כשכל התנאים היו לרעתו: מורה דרכו נטש אותו ואת חבריו, ערפל כבד הכה בהם, פון הומבולדט חלה במחלת גבהים, ובגובה 5,800 מטר החלה סופת שלגים. בצער רב הוא נאלץ לחזור על עקבותיו ולזנוח את רעיון הטיפוס על ההר. ברם, ההר לא נכבש ב-80 השנים הבאות, אז העפיל לפיסגתו האלפיניסט אדוארד וימפר.
מאקוודור נסעו פון הומבולדט ובונפלאן דרומה לפרו. הם עברו בעיר טרוחיו ובלימה בירת פרו, ומשם לעיר קייאו, תחנתם הדרומית ביותר במסע, לשם הגיעו כדי לערוך תצפית אסטרונומית חשובה. מקייאו בתחילת 1804 הם הפליגו למקסיקו, שם חקרו את הר הגעש פופוקטפטל, ההר השני בגובהו במקסיקו. בין היתר הם חקרו מערכת ניקוז מים באזור מקסיקו סיטי ולצורך כך הגיעו לאזור טקיסקיאק. אחרי שנה במקסיקו, נסעו לארצות הברית ומשם הביתה, לגרמניה.
שארית חייו.
החל מ-1808 התגורר הומבולדט בפריז, שם הוציא לאור את מחקריו ב-33 כרכים. לכלל מחקריו קרא בשם "מסע לגלילות המשווניים של היבשת החדשה". ב-1829 נסע עם פרופסור כריסטיאן גוטפריד אהרנברג ועם חוקרים מרוסיה למסע משותף בהרי אורל, הרי אלטאי והים הכספי, אותו פרסם בספר בן 3 כרכים בשם "אסיה התיכונה". שני ספרים אלה נכתבו בצרפתית ויועדו לבעלי ידע מדעי; לעומת זאת, ספריו בגרמנית "מחזות הטבע" ו "הקוסמוס" יועדו לכל בעלי השכלה בסיסית באשר הם. פון הומבולדט נפטר ב-6 במאי 1859 בגיל 90 - גיל מופלג, בהתחשב במסעות שערך באזורים מן המסוכנים ושורצי המחלות ביותר שבעולם.
תרומתו למדע.
הכרונולוגיה של פרסומי הומבולדט עדיין אינה נהירה כיום. אפילו הומבולדט עצמו לא ידע בדיוק מה פורסם, מתי ובאיזו שפה. פון הומבולדט נחשב עד היום לאחד מגדולי חוקרי הטבע. מסעותיו ומחקריו תרמו לתחומים רבים מספור של המדע, בהם: פיזיקה, כימיה, גאולוגיה, גאוגרפיה, מינרלוגיה, וולקנולוגיה, בוטניקה, גאובוטניקה, זואולוגיה, קלימטולוגיה, אוקיינוגרפיה, אסטרונומיה, כלכלה, אתנוגרפיה ודמוגרפיה. פרסומיו הנוגעים לאמריקה הלטינית הפכו לסדרה בת 34 כרכים בשם "מסע לאזורים האקווינוקטיים של היבשת החדשה". הומבולדט ידוע רבות בזכות זרם הים שגילה וקרוי על שמו, סמוך לחופי אמריקה הדרומית. בנוסף לכך, היה פון הומבולדט פילוסוף והוגה דעות ידוע; הוא הוקיע בחריפות את העבדות, ותמך בשוויון זכויות לכל אדם באשר הוא.