לא ברור אם אידה דאלסר פגשה לראשונה את בניטו מוסוליני הצעיר בטרנטו, שם מצא את עבודתו הראשונה כעיתונאי בשנת 1909, או במילאנו, לשם עבר זמן קצר לאחר מכן. השניים התחילו מערכת יחסים, וכשמוסוליני סירב לעבוד על סמך השקפתו הפוליטית דאז, שהייתה סוציאליסטית וגרסה כי עבודה שכירה היא בגדר שיעבודו של העובד, מימנה דאלסר את מוסוליני מהכנסות עבודתה כקוסמטיקאית. הם התחתנו בשנת 1914 ובשנת 1915 היא ילדה את ילדם הראשון, בניטו אלבינו מוסוליני.
הסיבות לקרע שהלך שהתגלע בין בני הזוג אינן ברורות, אך ייתכן כי הסיבה היא הרומן שלו עם אישה אחרת, רקלה לבית גאודי.
כשפרצה מלחמת העולם הראשונה החליט מוסוליני להתגייס. ב-17 בדצמבר 1917, במהלך שהותו בבית החולים לאחר שנפצע בשעת אימון, התחתן מוסוליני עם רקלה גוידי. כאשר נודע הדבר לאידה דאלסר, החלה בהליכים משפטיים נגד הזוג החדש. בזמן שירותו שילמה ממלכת איטליה לדאסלר קצבת מלחמה, וכשנפצע, ביקרו אותה אנשי הקרביניירי, כוח המשטרה הצבאית של איטליה, שהודיען לה שבעלה נפצע בפעולה.
בשנת 1917 חזר מוסוליני מהמלחמה. הקריירה הפוליטית שלו התקדמה ובשנת 1919, והוא גם נבחר לבית הנבחרים. הוא פרש מן המפלגה הסוציאליסטית והצטרף לקבוצה שהקימה במילאנו את המפלגה הפשיסטית הלאומית. בשנת 1922 תפש מוסוליני את השלטון והפך לדיקטטור שהוכר רשמית על ידי בית המלוכה.
מרגע שמוסוליני היה בשלטון, הועמדו אידה דלסר ובנה תחת השגחת המשטרה. היא המשיכה לתבוע את תפקידה כאשת הרודן ואף הוקיעה בפומבי את מוסוליני כבוגד ואמרה כי במהלך שנותיו במילאנו, הוא קיבל שוחד מהממשל הצרפתי, בתמורה לקמפיין פוליטי לתמיכה במעורבותה של איטליה במלחמה לצד צרפת.
בסופו של דבר, היא נכלאה בבית חולים פסיכיאטרי ולאחר מכן הועברה לאי ליד ונציה בו נפטרה בשנת 1937. סיבת המוות נרשמה כדימום מוחי.
גורלו של בניטו אלבינו.
בניטו אלבינו נחטף על ידי סוכני הממשלה ונאמר לו שאמו מתה. והוא אומץ כיתום בגיל 15 על ידי קצין משטרה. בתחילה התחנך במכללה ולאחר מכן התגייס לצי המלכותי האיטלקי ונשאר תמיד תחת פיקוח צמוד של הממשלה הפשיסטית. הוא התמיד בקביעתו שבניטו מוסוליני הוא אביו ובסופו של דבר נכלא ונרצח ב-26 באוגוסט 1942.
הסרט על חייה.
בשנת 2009 החלה הקרנתו של הסרט האיטלקי "לנצח" ("Vincere"), בבימוי של מרקו בלוקיו, שגם כתב את התסריט, ומספר את סיפורה של אידה דאלסר.
ספאל (כדורגל)
ספאל (באיטלקית: Società Polisportiva Ars et Labor 2013 או בקיצור S.P.A.L. 2013) הוא מועדון כדורגל איטלקי שבסיסו בעיר פרארה, במחוז אמיליה-רומאניה, שבאיטליה. המועדון משחק בסרייה ב'.
המועדון הוקם לראשונה בשנת 1907, ומאז 1928 מקיים את משחקיו הביתיים באצטדיון פאולו מאצה, על שם נשיא המועדון בין השנים 1946–1977, פאולו מאצה.
המועדון השתתף בסך הכל ב-24 עונות בליגה העליונה של הכדורגל האיטלקי, והישג השיא שלו היה בעונת 1959/1960, אז סיים במקום החמישי בליגה (ביחד עם עוד 2 קבוצות). כמו כן הגיעה הקבוצה לגמר קופה איטליה לעונת 1961/1962.
היסטוריה.
הקמה והשנים הראשונות.
המועדון החל את דרכו במרץ 1907 בשם "Circolo Ars et Labor" (מלטינית: "הקבוצה לאומנות ולעבודה"), על ידי הכומר הסלסיאני פייטרו אסרביס. בתחילה הייתה זו אגודה שהתעסקה במטרות תרבותיות ודתיות, ובשנת 1913 הפכה האגודה לאגודת ספורט, והפכה את שמה ל-"Società Polisportiva Ars et Labor" (S.P.A.L) ("מועדון הספורט לאומנות ועבודה"). המועדון החל את דרכו המקצוענית תחת ההתאחדות האיטלקית רק ב-1919 והתחרה בטורניר הליגה השנייה.
ספאל התמודדה בליגה העליונה בין השנים 1920–1925, והישג השיא שלה הוא הגעה לשלב הפלייאוף של הגמר הלאומי בעונת 1921/1922.
מ-1925 ועד למלחמת העולם השנייה שיחק המועדון בסרייה ב' ובסרייה ג', ובתקופה זו שיחק והבקיע החלוץ המקומי מאריו רומאני 130 שערים ב-189 משחקים (ב-2 קדנציות במועדון 1925–1932 ו-1937/1938) והפך לשיאן ההבקעות של המועדון בכל הזמנים (עד היום).
בין 1939 ועד 1943 המועדון שינה את שמו באופן זמני ל"A.C. Ferrara" ולבש מדים שחור ולבן של העיר. לאחר השעיית המשחקים בליגות בעקבות המלחמה, חזר המועדון ב-1945 לשמו המקורי S.P.A.L. ולצבעים הכחול והלבן.
תקופת הזהב בסרייה א'.
ב-1946 הפך פאולו מאצה לנשיא המועדון. אחרי 5 עונות בסרייה ב', העפילה ספאל לסרייה א' לראשונה בתולדותיה, לאחר שסיימה במקום הראשון בעונת 1950/1951. הספליאנים הצליחו להישאר בליגה העליונה במשך רוב העונות בשנות ה-50 ושנות ה-60 כשהצליחו להתחרות ב-16 מתוך 17 העונות בליגה העליונה בין השנים: 1951-1968.
ספאל סיימה חמישית בעונת 1959/1960 וזהו הישג השיא שלה בהיסטוריית המועדון, כמו כן הגיעה לגמר הקופה איטליה בעונת 1961/1962 והפסידה רק בגמר, 2-1 לנאפולי. כמו כן במהלך עונת 1962/1963 הצליחה הקבוצה להגיע למקום הראשון בליגה, אך לא לזמן רב, לפני שהידרדרה וסיימה לבסוף במקום השמיני בליגה. בתקופה זו היה המועדון מקפצה לקבוצות הגדולות והייתה קבוצה שבה שחקנים פורחים לפני שהם מגיעים לקבוצות הבינלאומית, כדוגמת פאביו קאפלו ששיחק אצלה לפני שהגיע לרומא, יובנטוס ומילאן. בעונת 1963/1964 ירדה הקבוצה לסרייה ב', אך חזרה מיד עונה לאחר מכן, והצליחה להישאר בליגה העליונה עד ל-1968.
שנות ה-70 ועד למאה ה-21.
במהלך שנות ה-70, ה-80 וה-90 התנדנדה הקבוצה בין סרייה ב' לסרייה סי. פאולו מאצה עזב את תפקידו ב-1976 והוחלף בפרימו מצנאטי. מאצה נפטר בדצמבר 1981, והוחלט לקרוא על שמו את האצטדיון של הקבוצה שלושה חודשים לאחר מכן.
ב-1990 ג'ובאני דוניגאגליה הפך לנשיא המועדון אז הצליח המועדון לעלות מהליגה השלישית לליגה השנייה (הסרייה ב'), תחת הדרכתו של המאמן ג'יובאן בטיסטה פברי. דוניגאגלה עזב את הנשיאות בשנת 2002, כאשר המועדון בליגה השלישית והוחלף בלינו די-נארדו.
השנים האחרונות.
המועדון פשט רגל בשנת 2005 ונוצר מחדש בשם "SPAL 1907 S.r.l.". בקיץ 2012 לאחר פשיטת רגל שנייה, המועדון נוצר עוד פעם מחדש בשם "Società Sportiva Dilettantistica Real SPAL" והחל את דרכו מחדש בסרייה ד'.
בסוף עונת 2012/2013 חזר המועדון לשמו המקורי. המועדון "A.C. Giacomense" שנוסד ב-1967 במאסי סן גיאקומו, ועבר לעיר פרארה, התמזג עם ספאל ב-12 ביולי 2013 לאחר שהבעלים רוברטו בנסיקוטי סגר את העסקה עם משפחת קולומאריני, והמועדון שינה את שמו הרשמי ל-"S.P.A.L. 2013". בעונת 2013/2014 עלה המועדון לליגה השלישית וב-2015/2016 עלה המועדון בחזרה לסרייה ב' בפעם הראשונה מאז 1992/1993. בסוף עונת 2016/2017 עלה המועדון לליגה הראשונה אחרי 49 שנות היעדרות. בעונה הראשונה בליגה העליונה, 2017/2018, סיים המועדון במקום ה-17 והצליח לשרוד בליגה. ב-2018/2019 סיים המועדון במקום ה-13. בעונת 2019/2020 לאחר שהשיגה הקבוצה 15 נקודות בלבד מתוך 23 משחקים והייתה עמוק בתחתית הליגה, פוטר המאמן לאונרדו סמפליצי בפברואר 2020, והוחלף על ידי המאמן הנוכחי לואיג'י די ביאג'ו, בסיום העונה ירדה הקבוצה לסרייה ב'.
נפילד יוניברסל
נפילד יוניברסל (באנגלית: Nuffield Universal) היא סדרת טרקטורים בתצורות: 4 גלגלים ותלת אופן שיוצרה על ידי "החטיבה החקלאית מוריס מוטורס", חברת-בת של יצרנית הרכב הבריטית Morris Motors בין השנים 1948 – 1967 בבריטניה.
ספאל
ספא&quot;ל
דוד חיים - ההצגה
דוד חיים - ההצגה הוא סרט טלוויזיוני והדי וי די השלישי של דוד חיים.
תקציר העלילה.
דוד חיים, בובו, פנצ'ר, פופיק וכל החברים על במה אחת בהצגה קסומה ומופלאה.
טייטוס אוניל
תדיאוס מייקל בולארד סניור (באנגלית: .Thaddeus Michael Bullard Sr; נולד ב-29 באפריל 1977) הידוע יותר בשם הבמה שלו, טייטוס אוניל הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw. בולארד שיחק פוטבול מכללות עבור אוניברסיטת פלורידה ולאחר מכן שיחק בליגת ה-AFL. הקריירה שלו כמתאבק מקצועי החלה בעונה השנייה של התוכנית "NXT", כשהוא גם השתתף בעונה החמישית שלה. אוניל הוא פעם אחת אלוף הזוגות של ה-WWE כחלק מהפריים טיים פליירס עם דארן יאנג ופעם אחת והאלוף הראשון שהחזיק באליפות 24/7 של ה-WWE.
קריירת הפוטבול.
בולארד השיג מלגה אתלטית כדי ללמוד באוניברסיטת פלורידה, שבגיינסוויל, פלורידה, ואף שיחק עבור קבוצת הפוטבול המקומית משנת 1997 עד לשנת 2000. לאחר תקופת הקולג', בולארד שיחק בליגת ה-AFL משנת 2003 עד לשנת 2007 במספר קבוצות כמו יוטה בלייז, טמפה ביי סטורם, לאס וגאס גלדיאטורס וקרולינה קוברס.
חיים אישיים.
לבולארד יש שני ילדים, האחד בשם תדיאוס ג'וניור והאחר בשם טייטוס.
עידן אלבר
עידן אלבר (נולד ב-25 בינואר 2000) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הגארד בקבוצת מכבי עירוני רמת גן מהליגה הלאומית.
ביוגרפיה.
אלבר גדל בתל אביב שם שיחק מגיל קט-סל ועד לנוער בקבוצת הכדורסל מכבי תל אביב. הוא בוגר בית הספר תיכון חדש.
קריירה.
בגיל נערים ונוער שיחק במכבי תל אביב. עם קבוצת הנערים של המועדון זכה בגביע לנערים לעונות 2015/16 בתום ניצחון על הפועל חולון. בעונת 2016/17 זכה באליפות אחרי ניצחון מול גלבוע/מעיינות ובגביע המדינה לאחר ניצחון מול מכבי ראשון לציון. במשחק הגביע, אלבר נבחר ל-MVP של המשחק עם 16 נקודות ו-9 ריבאונדים. בעונת 2017/2018 זכה עם קבוצתו באליפות המדינה לאחר שניצחו בסדרת הגמר את היריבה העירונית, הפועל תל אביב. באותה שנה הקבוצה הפסידה במשחק גמר הגביע לקבוצת עמק יזרעאל.