דיקנט הסטודנטים הוא הרשות המרכזית במכללה הפועלת לרווחת הסטודנטים ומטפלת בבעיותיהם האישיות, החברתיות והכלכליות, תוך קיום קשר הדוק עם הגופים האקדמיים והמנהליים של המכללה. הדיקנט על יחידותיו השונות דואג לקידום רווחת הסטודנטים, להגברת מודעותם החברתית ולשיתופם בחיי הקמפוס והקהילה.
המחקר במכללה.
תחום המחקר מהווה נדבך חשוב בחזון המכללה. הליך קליטת חברי סגל חדשים מותנה ברקורד וביכולת מחקרית מוכחת, ולפיכך נפח הפעילות המחקרית המתבצע במכללה הולך וגדל. בהתאם לחזון המכללה, המכללה משקיעה משאבים כספיים רבים בעידוד המחקר, במתן מענקי מחקר ובמימון נסיעות של חברי הסגל לכנסים ולהשתלמויות בישראל ומחוצה לה.
עידוד המחקר, שנקבע כיעד מרכזי בפעילות המכללה, מתבטא בגידול משמעותי של התקציבים למחקר, במענקי הצטיינות לחמישית מחברי הסגל ובהפחתת שעות הוראה. רשות המחקר במכללה היא הגוף הממונה מטעמה על ניהולו של המחקר ועל תהליכי קבלת הסיוע באמצעות קרנות המחקר. בנוסף לכך, פועלים במכללה שני מרכזי מחקר וחברה ליישום מחקרים:
סמל איחוד האמירויות הערביות
סמל איחוד האמירויות הערביות אומץ רשמית על ידי המדינה בשנת 2008.
מאפייני הסמל כוללים מאפיינים של סמלים אחרים של מדינות ערביות: הסמל כולל נץ מוזהב - סמל שבטו של מוחמד. במרכז חזהו של הנץ עיגול ובו דגל איחוד האמירויות הערביות, מסביב לדגל שבעה כוכבים, המסמלים את שבע האמירויות. הנץ מחזיק בכפותיו קלף אדום ועליו שם המדינה בערבית.
לפני הסמל הנוכחי, משנת 1973, שימש סמל דומה שבמרכזו עיגול אדום ועליו ספינת סוחר ערבית. הספינה סימלה את קרבת איחוד האמירויות למפרץ הפרסי ואת חשיבות המסחר בהיסטוריה של המדינה. סביב העיגול הייתה מצויה שרשרת.
Mindless self indulgence
סמל איי מרשל
סמל איי מרשל מורכב מציפור המצוירת בצורה מסורתית, שמאחוריה שני איים, קאנו ועץ דקל על רקע כחול. הרקע הכחול מסמל את האוקיינוס השקט והאיים הקאנו והדקל את איי מרשל, ואת תושבי האיים ותרבותם.
בפינה השמאלית העליונה של הסמל, ופינה הימנית העליונה פסים אדומים ולבנים.
סביב הסמל מופיעה הכתובת: "ממשלת איי מרשל" באנגלית ("Government of the Marshall Island") ומתחת לסמל אותה כתובת במרשלית: "Jepilpin ke Ejukaan."
פיצריה קמיקזה
פיצריה קמיקזה הוא ספר קומיקס ישראלי המבוסס על הסיפור "הקייטנה של קנלר", מאת אתגר קרת. העיבוד נכתב על ידי קרת, והקומיקס צויר על ידי אסף חנוכה. הספר יצא לאור בשנת 2004.
הקומיקס זכה לשבחי הביקורות ובשנת 2007 היה מועמד לפרס אייזנר בקטגוריית "הקומיקס הבינלאומי הטוב ביותר".
עלילה.
הסיפור מתרחש בעולם שאליו מגיעים רק אנשים שהתאבדו. גיבור הסיפור, חיים, חי בעולם זה את חייו (הדומים מאוד לחייו לפני ההתאבדות) עד שיום אחד הוא מגלה במקרה שחברתו לשעבר, ערגה, התאבדה גם כן. בעקבות זאת הוא יוצא למסע עם חברו ארי בניסיון למצוא אותה. במהלך המסע הם אוספים טרמפיסטית בשם ליהיא, הטוענת שהיא לא התאבדה ולכן מנסה למצוא את האחראים כדי שיוכלו לטפל בטעות. השלושה מגיעים לביתו של אדם הקרוי קנלר, ובמהלך חיפוש אחר הכלב שלו הם מגיעים לביתו של המלך המשיח, שם חיים מוצא את ערגה. לאחר שהמלך המשיח מתאבד בשנית, ערגה וליהיא נאספים לתחקור על ידי מלאכים, וחיים בוחר לחזור לעיר.
סמל איי שלמה
סמל איי שלמה הוא שלט אצולה שבמרכזו מגן הכולל את הסמלים המסורתיים של האי. למגן שני תומכים - תנין וכריש. תחת המגן רשום מוטו המדינה: "להוביל זה לשרת" (באנגלית: "To Lead Is to Serve").
בראש ציצת הסמל קסדה שעליה קישוטים ומעליה שמש.
אל בוראק
יצחק אבוהב
מוטלה שפיגלר
מיכאל בר-זוהר
מיכאל בר-זוהר (מישל יולזרי) (נולד ב-30 בינואר 1938 בסופיה, בולגריה) הוא סופר, היסטוריון וביוגרף ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת. חיבר ספרים רבים בנושאי ביטחון והיסטוריה פוליטית.
ביוגרפיה.
מיכאל בר זוהר נולד בשם מישל יולזרי בשנת 1938 בסופיה, בירת בולגריה, כבנם של אינס, זמרת אופרה, ושל ז'ק משולם יולזרי (1962-1904), רופא שיניים ומנתח פה ולסת, יליד קרנובט, הוריו היו בוגרי אוניברסיטאות בצרפת ובבית גדל כדובר צרפתית. מילדותו דיבר גם בולגרית ולדינו. בעת הרדיפות נגד היהודים בבולגריה בתקופה השואה גורשה המשפחה מסופיה לכפר קטן בהרים, שבו עבד אביו כרופא.
משפחת יולזרי עלתה לישראל בשנת 1948. התגוררו בהתחלה ביפו. בעת לימודיו שם שינה מישל את שם המשפחה
לבר-זוהר. שיחק בקבוצת נוער לכדורגל של מכבי יפו. בהמשך למד בר-זוהר בתיכון עירוני ה' בתל אביב. שירת בחיל האוויר, בו עשה קורס טיס. כעבור זמן עבר לפי רצונו לחיל המודיעין. השתתף במבצע קדש ובשירות המילואים לחם בחטיבת הצנחנים במלחמת ששת הימים, אחר כך במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה בתקופה בה כיהן כחבר הכנסת.
את התואר הראשון קיבל מהאוניברסיטה העברית במדע המדינה ויחסים בינלאומיים. עוד בעת לימודיו האקדמיים ושירותו הצבאי כתב מאמרים בנושאי מדע ב"דבר השבוע" והתמנה כעבור זמן קצר לעורך מדור המדע תחת שם העט רז מיכאלי. מאוחר יותר המשיך לכתוב בעיתונים "דבר", "דבר לילדים" ולשבועון הדתי " פנים אל פנים" של הרב שמואל אבידור הכהן. עבד בהמשך גם בגלי צה"ל בתוכנית למדע וכתב תסכיתים. כשנסע ללימודי תואר שני ודוקטורט בצרפת המשיך לשתף פעולה עם "גלי צה"ל" ועם עיתונים ישראלים, והיה, בין שאר, כתב העיתון "למרחב" בפריז.
בגיל 25 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה מאוניברסיטת הסורבון בפריז עם עבודה על יחסי ישראל-צרפת.
ב-2001 זכה בעיטור אביר לגיון הכבוד הצרפתי. בשנת 2014 עלה למסכים הסרט "טוביאנסקי", בבימויו של ריקי שלח, על פי תסריט של בר-זוהר, אודות פרשת הוצאתו להורג של מאיר טוביאנסקי, בעת מלחמת העצמאות.
קריירה פוליטית.
בר זוהר היה ממקימי רפ"י. לאחר מלחמת ששת הימים היה דובר משרד הביטחון. אחר כך חבר לשכת ומרכז מפלגת העבודה. ב-1977 היה פעיל במטהו של שמעון פרס לראשות מפלגת העבודה. נבחר במקום לא ריאלי בבחירות לכנסת ה-9. ב-1981 נבחר בר-זוהר לכנסת ה-10 מטעם מפלגת העבודה, ובשנת 1988 נבחר בשנית לכנסת ה-12. כחבר הכנסת שימש חבר בוועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת ה-10 ויו"ר הוועדה בכנסת ה-12.
בר-זוהר השתתף בפריימריס בבחירות לכנסת ה-13 ב-1992 ולכנסת הארבע עשרה ב-1996, אולם בשתי הפעמים לא הוצב במקום ריאלי ברשימה לכנסת.
ב-2008 עזב יחד עם אפרים סנה את מפלגת העבודה ועבר למפלגת ישראל חזקה, והגיע למקום ה-11 בבחירות המקדימות ב"ישראל חזקה", אך פרש מהרשימה לקראת הבחירות לכנסת ה-18.
ב-1 באפריל 2021 הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות 2021 לנשיאות ישראל על תפקיד נשיא המדינה. אך ב-19 במאי הודיע על פרישתו מהמירוץ לנשיאות.
יצירתו הספרותית.
יצירתו הספרותית של בר זוהר מגוונת וכוללת ספרי עיון, ביוגרפיות ומותחנים. כתיבתו עוסקת במגוון תחומים, ובהם פרשיות ריגול, מלחמת העולם השנייה, ופוליטיקה ישראלית. חלק מספריו ראו אור לראשונה באנגלית תחת שם העט Michael Hastings.
בשנת 1965 זכה בפרס סוקולוב על ספרו "גשר על הים התיכון".
בנובמבר 1964 ניגש בר-זוהר לכתיבת ביוגרפיה של דוד בן-גוריון. בן-גוריון, שמעולם לא פגש את בר-זוהר לפני כן, העמיד לרשותו את ארכיונו הפרטי ואת יומניו, והסכים שיתלווה אליו בעבודתו בביתו בתל אביב, בביתו בשדה בוקר ובנסיעותיו ברחבי הארץ. בר-זוהר התלווה אליו הן בשיחותיו עם אנשים שונים בחדר עבודתו והן בכנסים פומביים, במשך שנה וחצי, מנובמבר 1964 ועד אפריל 1966. הביוגרפיה נתפרסמה לראשונה בלועזית בשם "בן-גוריון, נביא נושא נשק", והופיעה במספר ארצות: צרפת, אנגליה, ארצות הברית, גרמניה, ספרד, הולנד וברזיל. לצורך פרסום הביוגרפיה בעברית, ערך בר-זוהר, החל משנת 1968, מחקר מחודש.
בר-זוהר הרצה בשנים 1973-1970 בתחום ההיסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטת חיפה. ובשנת 1993 הוזמן להרצות כאורח באוניברסיטת אמורי באטלנטה קורס על אישים בהיסטוריה הפוליטית של ישראל וקורס על תולדות מדיניות החוץ והביטחון של ישראל.
בשנת 2013 הגיש העיתונאי רונן ברגמן תביעה כנגד בר זוהר וניסים משעל, בטענה שלצורך כתיבת ספרם "המוסד - המבצעים הגדולים", השניים העתיקו מספריו חלקים נרחבים, וזאת ללא ציון שם המקור. בתגובה, הגישו בר-זוהר ומשעל תביעה נגד ברגמן על השמצה ולשון הרע.
חיים אישיים.
בר-זוהר מתגורר בשכונת נווה אביבים שבתל אביב-יפו.
מגיל 20 הוא נשוי לגלילה.
זעם כנגד המכונה
קוון
ציידים-מלקטים
מיכאל בר זוהר
אזקאבן
ח'ייבר (פירושונים)
ביד&quot;צ
מבצע קדם
"מבצע קדם" היה הניסיון האחרון במלחמת העצמאות לכבוש את העיר העתיקה בירושלים. המבצע יצא לפועל בליל הט'-י' בתמוז ה'תש"ח (16-17 ביולי 1948), כחלק מקרבות עשרת הימים והסתיים בכישלון.
תכנון המבצע.
בירושלים הייתה ההפוגה השנייה אמורה להתחיל ב-17 ביולי 1948 בשעה 05:45, יומיים לפני ההפוגה הכללית. דוד שאלתיאל, שהיה מפקד מחוז ירושלים ומכוח תפקידו גם מח"ט עציוני, החליט להוציא לפועל את מבצע כיבוש העיר העתיקה בלילה האחרון לפני ההפוגה, מבצע שתוכנן עוד קודם לכן. תוכנית המבצע הייתה פריצה והתקפה בשתי זרועות, מכיוון השער החדש מצפון-מערב, ומכיוון שער ציון מדרום.