במהלך המאה ה-19 פותחה העיר למרכז תעשייתי. בשנות ה-60 אוכלוסייתה צמחה באופן דרמטי כאשר מתיישבים צרפתים מאלג'ריה יושבו בעיר בעקבות מלחמת עצמאותה של אלג'יריה מצרפת. בשנות ה-80 וה-90 השלימה העיר מספר פרויקטים של פיתוח מחדש, כולל את אזור האנטיגון אשר הוקם בסגנון נאו-קלאסי מרשים. במסגרת הפיתוח נסגר מרכז העיר של מונפלייה כמעט לחלוטין לתנועת מכוניות, נבנתה בעיר רכבת קלה וכן נפתח שירות שיתוף אופניים ציבורי (Bike Sharing).
אחד מנתיבי העלייה לרגל לעיר סנטיאגו דה קומפוסטלה בספרד (בצרפתית Saint Jacques de Compostelle) עובר בתוך העיר מונפלייה וממשיך ממנה מערבה.
מונפלייה שימשה כבירת חבל לנגדוק-רוסיון עד סוף שנת 2015. בעקבות רפורמה אדמיניסטרטיבית ואיחוד חבלים, מונפלייה הפסיקה לשמש כבירת חבל החל משנת 2016.
ערים תאומות.
הערים התאומות של מונפלייה הן:
בית ספר לטבע
הזרבובים
הזרבובים (באנגלית: The Snorks) היא סדרת אנימציה בת 108 מקטעים ב־65 תוכניות (ארבע עונות שידור), שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1984- 1989. בישראל, שודרה הסדרה בערוץ הראשון בין השנים 1987- 1988. ובהמשך שודרה בשידורים חוזרים בערוץ הילדים ומאוחר יותר בערוץ ג'וניור, וניתן לצפות בה גם בשירות הווידאו על פי דרישה של חברת הוט.
הסדרה מבוססת על פי ספרי הקומיקס מ-1974 של המחבר הבלגי, פרדי מוניקנדם. הקומיקס הופק לסדרה מצוירת על ידי חברת Hanna-Barbera, בין השנים 1984 ו-1989. הזרבובים הם דמויות בדיוניות קטנות וצבעוניות מגזע תת-מימי החי בסנורקלאנד. שמם האנגלי מבוסס על המילה "שנורקל", ואילו שמם העברי מבוסס על המילה "זרבובית".
הסדרה הצליחה באופן חלקי לעומת הפופולריות של הדרדסים, הפקה נוספת של האנה-ברברה מקומיקס בלגי.
פטרוקלוס
הדור הגנוב
הדור הגנוב (באנגלית: "Stolen Generation") הוא מונח המתאר את הילדים האוסטרלים האבוריג'ינים, שהועברו מבתיהם וממשפחותיהם על ידי נציגי הממשלה האוסטרלית ונציגי הכנסייה, בשנים 1972-1900.
לפי הנתונים הממשלתיים, לפחות 35,000 ילדים הועברו מבית הוריהם. אולם מכיוון שבמקרים רבים לא נשמרו רישומים מסודרים על ידי הרשויות, כנראה שמדובר במספרים גדולים בהרבה. לפיכך, כיום מעריכים שבין 10% ל-30% מן הילדים בני העם האבוריג'יני, הועברו מבתיהם בשנים אלו.
העברתם של הילדים.
ילדים אבוריג'ינים אשר עורם היה בהיר באופן יחסי, או שאחד מהוריהם היה לבן, הועברו בחסות החוק האוסטרלי למשפחות אחרות, על-מנת שיחיו את חייהם כלבנים. הוריהם של הילדים לא נשאלו ולא שותפו בהחלטות, אלא התבקשו למסור את ילדיהם לרשויות. במקרים שבהם הייתה התנגדות אף נלקחו הילדים בסיוע משטרתי. לפי אופן המחשבה של המתכננים והמבצעים באותן שנים, פעולות אלה נעשו כדי להגן על הילדים. למרות זאת, כיום הן נחשבות כפגיעה חמורה בזכויות האדם של הילדים האבוריג'ינים ושל משפחותיהם, וניתוק הילדים ממשפחותיהם ומתרבותם נתפס כפעולה שלא הייתה ראויה.
אופן העברתם של הילדים, היקף התופעה, וההשפעה על הילדים שהועברו ועל העם האבוריג'יני כולו, הם מקור לכעס, עוינות וחוסר אמון מצד העם האבוריג'יני כלפי השלטונות האוסטרלים, שלא שככו עד היום.
המחאה הציבורית והתנצלות ממשלת ראד.
באפריל 1997, פרסמה האגודה האוסטרלית לזכויות הפרט דוח מקיף, לאחר שחקרה את הנושא. תגובתם של השלטונות האוסטרלים עם פרסום הדוח הייתה אמביוולנטית. מצד אחד, הביעה ממשלת אוסטרליה צער רב על העוול שנגרם לעם האבוריג'יני. מצד שני, טענה הממשלה, כי פעולותיה היו על פי חוק, ומתוך כוונות טהורות של דאגה לטובת הילדים, לפי הערכים שהיו נהוגים בעבר. מסיבה זו, סירב ראש ממשלת אוסטרליה באותה עת, ג'ון הווארד, להביע התנצלות פומבית.
פרשת הדור הגנוב ושאלת ההתנצלות עליו הפכה לנושא חשוב בפוליטיקה האוסטרלית. האבוריג'ינים, ארגוני זכויות אדם, ורבים מאזרחי המדינה דרשו שהממשלה תתנצל. יום מחאה שנתי, אשר זכה לכינוי "יום ההתנצלות", צוין ברחבי המדינה. בשנת 2000, בטקס הנעילה של אולימפיאדת סידני הובעה מחאה ובקשת סליחה יוצאת דופן, אשר לא תואמה עם המארגנים, כאשר חברי הלהקה האוסטרלית "Midnight Oil" הופיעו כשעל בגדיהם כתובה באנגלית המילה "SORRY" שתרגומה "סליחה".
בסוף 2007 נבחר קווין ראד ממפלגת הלייבור האוסטרלית לראש ממשלת אוסטרליה, והחליף בתפקיד את ג'ון הווארד מהמפלגה הליבראלית. עם בחירתו של ראד, נסללה הדרך להתנצלות רשמית. בכינוס הפרלמנט החדש, ב-13 בפברואר 2008, נשא ראד נאום במעמד ראשי ממשלות קודמים ונציגים של "הדור הגנוב". בנאומו, הביע ראד את התנצלות ממשלת אוסטרליה בפני האבוריג'ינים ואנשי "הדור הגנוב". האופוזיציה הליברלית הצטרפה לבקשת הסליחה והפרלמנט הצביע פה אחד בעד הבעת ההתנצלות.
הנושא נדון בהרחבה בסרט העלילתי "אוסטרליה" (2008), אשר הרוב הגדול של יוצריו והשחקנים בו, בהם ניקול קידמן ויו ג'קמן, הם אוסטרלים.
הרמב&quot;ם היומי
לימוד הרמב"ם היומי הוא מיזם ללימוד יומי בספר משנה תורה של הרמב"ם, שעליה הכריז רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ' בשנת ה'תשמ"ד (1984).
לימוד הרמב"ם.
הרעיון ללמוד את כל ספר משנה תורה מופיע בכתבי האחרונים. הרב מאיר פאפירש כותב על מעלת לימוד זה על פי תורת הקבלה, שם נאמר שעל יהודי מוטל לקיים את תרי"ג המצוות הן במעשה והן בדיבור ומחשבה, ולכן יש ללמוד את ספר משנה תורה, שבו מבוארות כל המצוות. הרמח"ל כתב: "מה שצריך כל הרוצה להיות חכם בישראל לדעת תחילה הוא ... שיידע לימוד הש"ס ... אחרי כן צריך שילמוד ספר להרמב"ם מראשו לסופו". שניים מראשוני מנהיגי החסידות, ר' שלמה מקרלין ור' חיים מקוסוב נהגו לערוך סיום על הרמב"ם מדי שנה. היה גם מנהג קדום של חסידי קרלין בטבריה, לסיים בכל שנה את הש"ס והרמב"ם.
היו רבנים וגדולי תורה בדורות עברו, שקבעו סדר מיוחד, יומי או שבועי, ללימוד רציף בספר משנה תורה עצמו. השל"ה הציע: "מי שיוכל לעיין בכל יום במיימון ... ימצא נפלאות ויתורצו לו כמה קושיות בהלכה". החיד"א מספר על תקנה שיזם בעניין זה: "הוספתי בכל יום שילמדו ... קצת דינים מהרמב"ם ... וכתב מהר"ש בן הרשב"ץ בתשובותיו סימן נ"ב, אם לומד שני דינים מהרמב"ם מקיים 'שונה הלכות בכל יום' ו'מובטח לו שהוא בן עולם הבא'". ר' דוב בער, המגיד ממזריטש, כתב לתלמידו ר' שניאור זלמן מלאדי: .
הראי"ה קוק כתב: .
אדמו"רים ורבנים שיבחו את היוזמה.
לימוד רמב"ם יומי.
באחרון של פסח ה'תשמ"ד הורה רבי מנחם מנדל שניאורסון לחסידיו לקבוע לימוד יומי ב"משנה תורה" לרמב"ם.
וציין מספר נימוקים להוראה זו:
השיעור הראשון התחיל בכ"ז בניסן תשמ"ד והסתיים בי"א בניסן תשמ"ה.
מסלולי הלימוד.
ללומדי הרמב"ם היומי הציע רבי מנחם מנדל שניאורסון שלושה מסלולים:
מטה הרמב"ם היומי (מטעם צעירי אגודת חב"ד) מוציא מדי שנה לוח המורה אלו פרקים יש ללמוד בכל יום לפי כל מסלול.
משיחותיו של הרבי מחב"ד על שיעורי הרמב"ם יצאו לאור כמה ספרים: יין מלכות (שלושה כרכים), הדרנים על הרמב"ם וכללי רמב"ם.
חגיגות סיומי לימוד הרמב"ם.
לקראת הסיום הראשון במסלול שלושה פרקים ליום, בשנת תשמ"ה, עודד הרב שניאורסון עריכת סיומים במקומות רבים ככל האפשר, וקישר זאת לשמונה מאות וחמישים שנה להולדתו של הרמב"ם. בין היתר נערכו סיומים בפאס, מול ביתו של הרמב"ם, במלון מריוט במנהטן בהשתתפות כ-8,000 איש וליד קברו של הרמב"ם בטבריה ובבית הכנסת הרמב"ם במצרים.
בכל שנה נערכת חגיגת סיום בשכונת קראון הייטס וליד קברו של הרמב"ם ובסמיכות לזה אירוע חגיגי במעמד רבנים ואישי ציבור, לעיתים נערך האירוע בכינוס גדול יותר. כך למשל בסיום מחזור בחמישי בשנת תשמ"ט ובסיום השלושים של לימוד הרמב"ם בשנת תשע"ב התקיים כנס בהיכל נוקיה בתל אביב, ובסיום מחזור הארבעים של לימוד הרמב"ם בשנת תשפ"א התקיים כנס בבריכת הסולטן בירושלים, בשנת תשפ"ב יצא הסיום בערב ל"ג בעומר ונערכו סיומי הרמב"ם במאות תהלוכת ל"ג בעומר, ואף נערך במעמד הזיכרון ל-45 איש במוצאי ל"ג בעומר במירון, את הסיום ערך הרב חיים שלמה דיסקין.
מהדורות רמב"ם לשיעורים היומיים.
בסוף שנות השמונים יצא ספר המצוות (בעריכת הרב פרץ בלוי) בתוספת חלוקה וציון לשיעורים היומיים. מאוחר יותר יצא הכרך בהוצאת חז"ק. הוצאת אשכול הוציאה לאור מהדורת רמב"ם כיס כריכה קשה, המותאם ללומדי השיעור היומי על ידי סימון של שלוש כוכביות בין שיעור לשיעור. הרבי מלובביץ' למד לפעמים במהדורת "רמב"ם לעם" שבהוצאת מוסד הרב קוק, ובעקבותיו משתמשים בהוצאה זו גם רבים מחסידיו. וכך גם מהדורת משנה תורה של מפעל משנה תורה מכילה סימון של שיעור הלימוד היומי.
משנת ה'תשס"ז החלו להופיע בחוברת "דבר מלכות" שיעורי הרמב"ם היומי בחלוקה לפי ימות השבוע לשלושת המסלולים, בצירוף הלכה לעיון לכל יום, כפי הוראתו של הרבי מלובביץ' ללמוד כל יום לפחות הלכה אחת בעיון.
פרויקט הרמב"ם היומי בחמ"ד.
בשנת ה'תשע"ג החל מיזם בחינוך ממלכתי דתי של לימוד רמב"ם יומי. והקיף בעיקר ישיבות תיכוניות. נכון למרץ 2014 למדו בפרויקט כ-5,500 תלמידים. הפרויקט הורחב לאבות התלמידים ולתוכנית הכוללת כ-6,000 מנויים. בשנת תשע"ד קיבל המיזם את פרס ירושלים מטעם ערוץ 7 והעיתון בשבע במסגרת כנס ירושלים האחד עשר, על הפצת תורה.הלימוד נעשה בתחילה מתוך מהדורת הכיס של ספרי מפעל משנה תורה, ובסבב שלאחר מכן עבר למהדורה המבוארת של הוצאת קורן.
הסבב הנוכחי התחיל בא' אב ה'תש"פ.
וילנב-לה-מגלון
וילנב-לה-מגלון (Villeneuve-lès-Maguelone) הוא כפר ומועצה מקומית במחוז ארו (Hérault) שבחבל אוקסיטניה בדרום צרפת. הוא נמצא בפאתי העיר מונפלייה, באזור עשיר בביצות, על שפת הים התיכון.
היסטוריה.