בסמוך, הודיע הבנק כי הוא משלים את תהליך הצטרפותו כחבר הבורסה לניירות ערך בת"א וכן את ההתקשרויות הנדרשות כדי לאפשר ללקוחותיו מסחר בבורסות נוספות בעולם. באותו החודש חתם הבנק על שיתוף פעולה עם חברת כרטיסי האשראי הגדולה בישראל, ישראכרט, להנפקה משותפת של כרטיסי אשראי מבית מאסטרקארד ללקוחות הבנק. באוקטובר 2020 הצטרף הבנק לאיגוד הבנקים.
ב-1 במרץ 2021 קיבל הבנק את אישור המפקח על הבנקים להתחיל בפעילות רשמית. באותו יום החל פיילוט ונפתח חשבון הבנק הראשון.
בדצמבר 2021 גייס הבנק 120 מיליון דולר, לפי שווי של 320 מיליון דולר. עם המשקיעים נמנים בנק יוליוס בר השווייצרי, חברת ההחזקות הסינית טנסנט ו-SBI גרופ היפנית. בהמשך אותו חודש הבנק שינה את שמו הרשמי ל"וואן זירו הבנק הדיגיטלי בע"מ", והוא מציג עצמו במותג ONE ZERO.
ב-10 בינואר 2022 חתם נגיד בנק ישראל, אמיר ירון, על הסרת ההגבלות מרישיון הבנק, לאחר שהבנק השלים את העמידה בכל אבני הדרך שנקבעו להקמתו.
במרץ 2022, לקראת השקת הבנק באוגוסט 2022, חתם הבנק על הסכם חסות מול מנהלת הליגות לכדורגל תמורת כ-10 מיליון ש"ח ל-2 העונות הבאות (5 מ' שקל לכל עונה), ובעקבות כך החל מעונת
2022-2023 בכדורגל בישראל תקרא ליגת העל בכדורגל "ליגת ONE ZERO" למשך שנתיים.
ב-16 באוגוסט 2022 הבנק הושק באופן רשמי לקהל הרחב. ביום השקתו, פרסם הבנק כי יש לו כ-12,000 לקוחות, כשסך העו"ש והפקדונות של אותם לקוחות עמד באותו יום על 200 מיליון שקלים.
רודי פייפר
רודריק ג'ורג' "רודי" טומבס (באנגלית: Roderick George "Roddy" Toombs; 17 באפריל 1954 – 31 ביולי 2015) היה מתאבק קנדי ושחקן, הידוע בשם הבמה "ראודי רודי פייפר". הוא זכור במיוחד בשל עבודתו ב-WWF (שמה הקודם של ה-WWE) וה-WCW בשנות ה-80 ושנות ה-90. בשנת 2005 נבחר להיכל התהילה של ה-WWE.
ביוגרפיה.
פייפר נולד בססקטון, קנדה. בגיל 15 ערך פייפר את הופעת הבכורה שלו כמתאבק בקנדה. כשנכנס לזירה וניגן בחמת חלילים, הציג אותו הכרוז כרודי החלילן (Roddy the Piper). פייפר המשיך בשם זה. בשנת 1973 החל את קריירת ההאבקות המקצועית שלו בארגוני ההיאבקות שונים. בתחילת שנות השמונים התאבק ב-NWA וזכה שם באליפות ארצות הברית.
בשנת 1984 החל להתאבק ב-WWF. בגלל מראו ומוצאו הסקוטים הוא הוצג כמתאבק מגלאזגו, סקוטלנד ולבש חצאית סקוטית. למרות שבמשך השנים גילם דמות "רעה", הוא היה אהוב על הקהל. פייפר השתתף בקרבות ואירועים רבים, שיא הקריירה שלו היה בשנות השמונים כיריבו של האלק הוגאן, ובתוך כך השניים היו חלק מהאירוע המרכזי של רסלמניה 1 בשנת 1985, בה הוגאן ומיסטר טי ניצחו את פייפר ופול אורנדורף. בין השנים 1996 ל-2001, הופיע פייפר ב-WCW. בהמשך הנחה תוכנית אירוח ב-WWE שנקראה "פייפר'ס פיט".
פייפר מעולם לא זכה באליפות עולם, אך החזיק באליפות הבין יבשתית של ה-WWE פעם אחת ונכנס להיכל התהילה של ה-WWE בשנת 2005.
בנוסף לקריירת ההיאבקות פייפר השתתף כשחקן בסרטים ובסדרות ובין היתר: They Live, The Love Boat: A Valentine Voyage, Zorro, Back in Action.
ביולי 2015 נפטר פייפר בביתו שבקליפורניה לאחר שלקה בדום לב.
משרד הדיגיטל הלאומי
משרד הדיגיטל הלאומי היה משרד ממשלתי אשר אמון על נושא התקשוב והמחשוב בישראל ועל רשות החברות הממשלתיות. המשרד הוקם בשנת 2020 על ידי ממשלת ישראל השלושים וחמש ובראשו עמד השר דודי אמסלם. המשרד נסגר במהלך כהונת ממשלת ישראל השלושים ושש.
היסטוריה.
באפריל 2019 נחתם על ידי מנכ"ל משרד התקשורת נתנאל כהן מסמך אסטרטגי שנכתב על ידי צוות היגוי במשרד, בנושא שינוי תפקידי משרד התקשורת והפיכתו ל"משרד התקשורת והחדשנות הדיגיטלית". הוועדה המליצה להכפיף תחת השר הממונה על משרד זה את: המיזם הלאומי ישראל דיגיטלית, רשות התקשוב הממשלתי, מינהל הדואר, מינהל טלקום, רשות השידורים, רשות תקשורת, מועצה ציבורית למשדרי טלוויזיה ורדיו מסחריים. המלצות הוועדה לא התממשו.
ב-7 ביוני 2020 החליטה ממשלת ישראל על הקמת משרד הדיגיטל הלאומי, כחלק ממהלך של הקמת שישה משרדי ממשלה חדשים, ודודי אמסלם מונה לשר במשרד זה, מנכ"ל המשרד היה אשר ביטון.
לקראת הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, נקבע בהסכם הקואליציוני בין יש עתיד לימינה כי משרד הדיגיטל הלאומי ייסגר וסמכויותיו יועברו למשרד הכלכלה והתעשייה ואולם, רשות החברות הממשלתיות תחזור למשרד האוצר. עד סגירת המשרד, ראש הממשלה נפתלי בנט תפקד כשר הדיגיטל הלאומי. בהתאם להחלטת הממשלה ב-19 ביולי 2021, המשרד נסגר ב־3 באוגוסט 2021. רשות התקשוב הממשלתי ומטה ישראל דיגיטלית עברו למערך הדיגיטל הלאומי החדש במשרד הכלכלה והתעשייה.
ג'ון א. מארש
ג'ון אוטו מארש הבן (באנגלית: John Otho Marsh Jr.; 7 באוגוסט 1926 - 4 בפברואר 2019) היה פוליטיקאי אמריקאי ומרצה שלא מן המניין בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' מייסון . הוא כיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית בין השנים 1981–1989 וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם וירג'יניה בין השנים 1963–1971.
ראשית חייו.
ג'ון מארש נולד בווינצ'סטר, וירג'יניה. הוא למד בבית הספר התיכון של הריסונבורג. ב-1944 הוא התגייס לצבא ארצות הברית ובמלחמת העולם השנייה הוא נבחר להכשרה בבית הספר למועמדים לקציני חיל רגלים וסיים אותה כלוטננט משנה בנובמבר 1945 והוצב בצבא הכיבוש בגרמניה, בו הוא שירת בשנים 1946–1947. לאחר מכן ועד 1951 הוא שירת בכוחות המילואים של הצבא.
ב-1951 סיים מארש את לימודיו באוניברסיטת וושינגטון ולי, שם הוא היה חבר באחוות פי-קאפא-פסי. באותה שנה הוא נכנס למשמר הלאומי בווירג'יניה וב-1964 הוא סיים את בית הספר לצניחה צבאית. ב-1976 הוא פרש מהצבא בדרגת לוטננט קולונל.
במקביל, ב-1952 התקבל מארש ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה והחל לעסוק בעריכת דין בסטרסבורג, וירג'יניה, שם הוא שימש כשופט עירוני. בין השנים 1954–1952 הוא שימש כתובע העירוני של ניו מרקט.
חבר בית הנבחרים.
בין השנים 1963–1971 כיהן מארש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית כנציג המחוז השביעי של וירג'יניה מטעם המפלגה הדמוקרטית. בתקופת כהונתו הוא השתתף בלחימה במלחמת וייטנאם למשך חודש מבלי לגלות לחבריו לנשק שהוא חבר הקונגרס. מארש היה הדמוקרט האחרון שייצג את מחוז הבחירה הזה, שהשתרע מווינצ'סטר ועד מנסס ומשארלוטסוויל ועד פרדריקסבורג. מחוז זה, שהיה מחוז הבית של הסנאטורים הארי פ. בירד האב והארי פ. בירד הבן, התרחק משורשיו הדרומיים הדמוקרטים למשך זמן מסוים. תושבי המחוז התפצלו בהצבעתם מאז שנות ה-30, אף על פי שהמחוז המשיך לבחור בדמוקרטים שמרנים כמו מארש. עם סיום כהונתו של מארש כנציג המחוז, נבחר במקומו הרפובליקני, חבר הסנאט של וירג'יניה, ג'. קנת רובינסון, שייצג את רוב רובו של מערב המחוז, והייצוג של המחוז על ידי הרפובליקנים המשיך ברציפות עד 1993.
בממשל פורד.
ב-1973 מונה מארש כסגן מזכיר ההגנה. בינואר 1974 הוא מונה כיועץ לביטחון לאומי לסגן הנשיא ג'רלד פורד. כאשר היה פורד לנשיא, התמנה מארש כיועץ לנשיא ברמת חבר הקבינט. הוא נחשב לאחד מהיועצים הבכירים של הנשיא פורד לצדם של הנרי קיסינג'ר, דונלד ראמספלד ופיליפ ו. באקן.
מזכיר הצבא.
בין השנים 1981–1989 כיהן מארש כמזכיר הצבא של ארצות הברית בממשלו של הנשיא רונלד רייגן. הוא ניהל את הבנייה מחדש של צבא ארצות הברית באמצעות הגדלת תקציבו ב-30%. הוא תמך בהרחבתם של הכוחות המיוחדים בעקבות מבצע טופר העיט ב-1979.
מארש היה מעורב בשכנוע הקונגרס לתמוך בהצבתם של טילי פרשינג 2 בגרמניה. צעד זה מוזכר בדרך כלל כסיבה העיקרית להסכמתה של ברית המועצות להסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני.
כשסיים מארש את כהונתו לאחר שמונה שנים ושישה חודשים הייתה זו תקופת הכהונה הארוכה ביותר מכל אלו של מזכירי הצבא. על תקופה זו הוא אמר, "לא הפכתי למזכיר הצבא כדי להיות רככוכי וחצי ביישן שמתנצל על תפקודו של צבא ארצות הברית בווייטנאם, שכן לא היה צורך בשום התנצלות".
שנותיו האחרונות.
לאחר פרישתו מתפקיד מזכיר הצבא נבחר מארש לשמש כיושב ראש המועצה למדיניות כוחות המילואים, תפקיד בו הוא שימש עד 1994. בהמשך הוא שימש כיושב הראש וכמנהל הכללי בפועל של נובקס, חברת תרופות, ובסופו של דבר הוא היה חבר בדירקטוריון שלה. מארש היה איש סודו של דיק צ'ייני כאשר הוא היה סגן הנשיא.
בין השנים 1998–1999 שימש מארש כפרופסור אורח במכון הצבאי של וירג'יניה ולאחר מכן ועד שנת 2000 כמרצה שלא מן המניין למשפטים בקולג' ויליאם ומרי. בעת מותו בשנת 2019 הוא לימד קורס בנושא טכנולוגיה, טרור וחוקי הביטחון הלאומי באוניברסיטת ג'ורג' מייסון.
ב-2007, כאשר הפך מצב המאושפזים במרכז הרפואי של הצבא על שם וולטר ריד למקור לדאגה ברמה לאומית, מונו מארש ומזכיר הצבא לשעבר טוגו וסט על ידי מזכיר ההגנה רוברט גייטס כצוות בדיקה עצמאי שיחקור את הכשלים הרפואיים והניהוליים שם. בין ההמלצות הרבות שלהם הייתה ההמלצה לסגור את המחלקה לקשישים ולהעביר שירותים רפואיים מסוימים למה שהיה אז המרכז הרפואי הלאומי של הצי בבת'סדה, מרילנד. מארש גם היה חבר בארגון "מרקל" לטכנולוגיה, רפואה וביטחון.
חיים אישיים.
מארש התגורר עם רעייתו בעיר הולדתו, וינצ'סטר. נולדו להם שלושה ילדים ושבעה נכדים.
ג'ון מארש נפטר בעיירה ראפין, וירג'יניה, ב-4 בפברואר 2019 בגיל 92, מסיבוכים של אי-ספיקת לב.