בתיאטרון ראיין שיתף פעולה על הבמה עם ג'ון קליז במחזה "The Packer", מופע יחיד עטור שבחים.
בין השנים 2009 -2012 שיחק ראיין את קווין בסדרת הקומדיה - דרמה הניו זילנדית" Go Girls". בשנת 2011 הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הקומדיה - דרמה האוסטרלית "אהבה מלידה". באותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסדרת המדע הבדיוני האמריקאית "טרה נובה", כשגילם רוצח. לתפקיד זה, ראיין השתמש במבטא אמריקאי.
בשנת 2012, לוהק ראיין לתפקיד הראשי בפיילוט לסדרה "היפה והחיה" של רשת CW.
ראיין כיכב בתפקיד בן האנסקום הבוגר בסרט האימה, בשנת 2019, סרט ההמשך לסרט "זה" משנת 2017 עם ג'רמי ריי טיילור.
חיים אישיים.
לג'יי ריאן ודיאנה פואמאנה נולדה בת בשנת 2013.
מדלן זילהרדט
מדלן זילהרדט (באנגלית: Madeleine Zillhardt; 10 ביוני 1863 - 16 באפריל 1950) הייתה אמנית צרפתית, סופרת, מעצבת וציירת. חייה והקריירה שלה קשורים לאמנית אחרת, הציירת הגרמנית-שווייצרית לואיז קתרין ברסלאו, שהיא הייתה בת זוגה, המוזה וההשראה. הן חיו יחד יותר מארבעים שנה. היא הייתה אחותה של הציירת ג'ני זילהרדט.
ביוגרפיה.
מדלן זילהרדט למדה בבית הספר לאמנות אקדמיה ז'וליאן בפריז. באותה עת המוסד היחיד לחינוך לאמנות שהיה פתוח לנשים בפריז. גם אחותה ג'ני זילהרדט למדה שם. היא פגשה שם אמנים צעירים כמוה: אנה קלומפק, הרמין דייוויד, אנייס גודסיר, שרה פורסר, מארי בשקירצף, ובעיקר את לואיז קתרין ברסלאו.
בשנת 1884 זילהרדט ביקשה מברסלאו לצייר את דיוקנה. מאז הן לא עזבו זו את זו ועברו לגור לצמיתות יחד בשנת 1886. בשנת 1887 מבצעת ברסלאו את 'Contre Jour', אחת מיצירות המופת שלה, המייצגת את הזוגיות האינטימית שקיימה עם זילהרדט. הציור נקנה על ידי ממשלת שווייץ בשנת 1896, והוא מוחזק על ידי המוזיאון לאמנויות יפות ברן. בשנת 1908 ציירה ברסלאו יצירה נוספת של בנות הזוג, שמוצגה במוזיאון לאמנויות יפות בקנטונל בלוזאן. [1]
זילהרדט הפכה לאחת המעצבות המקוריות ביותר בזמנה ולואיז ברסלאו זכתה להצלחה רבה בעולם הציור. שתי הנשים הפכו לזוג מקובל בסצנת האמנות הפריזאית עם ידידות לאמנים רבים: הנרי פאנטין-לטור, אוגוסט רודן ואדגר דגה, שזילהרדט כתבה עליהם ביוגרפיה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, מדלן זילהרדט התפרסמה בזכות עיצובים שלה של כלים כמו צלחות שהביעו "סבלנות הפטריוטית" או בתמיכה בקלמנסו או בגינוי הפצצת אזרחים כמו שציירה על צלחת שנקראת "הפצצת פריז", בשנת 1918, וכעת נמצאת באוספי המוזיאון הצרפתי הלאומי לתעופה ולחלל. היא חזרה גם לצייר עם ברסלאו, ובזמן המלחמה הן ציירו את דיוקנאותיהם של חיילים, אחיות ורופאים בדרך לחזית כדי לתת למשפחותיהם לפני שהם עוזבים.
לאחר המלחמה בריאותה של ברסלאו התדרדרה עד מותה ב־12 במאי 1927 בפריס.
זילהרדט בילתה את שארית חייה בהנצחת עבודתה של בת זוגה, ותרמה למוזיאונים שונים.
זילהרדט לא איפשרה שעבודת בת זוגה תהיה מפוזרת מדי באוספים הבינלאומיים.
הדוברה 'לואיז-קתרין'.
בשנת 1928 קנתה זילהרדט את דוברת הבטון 'ליאז' בפריז במטרה להעמיד אותה לרשות צבא הישע. בתמיכתה של וינרטה זינגר, הנסיכה דה פוליניאק ויורשת חברת מכונות התפירה זינגר, שוקמה הדוברה על ידי לה קורבוזיה בשנת 1929.
על פי צוואתה של מדלן זילהרדט, הדוברה קיבלה את השם לואיז-קתרין במחווה לברסלאו והפכה למקלט לחסרי בית בחורף ומחנה קיץ לילדים. הדוברה עגנה בפריז על גדות הסיין.
בשנת 2006 השתלטה על הדוברה הקרן להנצחת לה קורבוזיה. בשנת 2018 הדוברה טבעה ב -10 בפברואר, במהלך שיטפון בנהר הסיין בפריז. דוברת לואיז-קתרין ממוקמת עדיין ליד שער אוסטרליץ, ברובע ה-13, בתקווה שתעבור שיקום ושיפוץ.
מורשת.
רחוב בפריס נקרא 'המקום של לואיז קתרין ברסלאו ומדליין זילהרדט', ברובע השישי (סן ז'רמן דה פרה).
בסנט קוונטין (עיר הולדתו של מדלן זילהרדט), 'מוזיאון אנטואן לקויאר' מציג את הדיוקן של מדלן זילהרדט.
ערן אלינב
ערן אלינב (נולד ב-22 ביוני 1969 בירושלים) הוא אימונולוג ישראלי וחוקר מיקרוביום במכון ויצמן למדע ובמכון הלאומי הגרמני לחקר הסרטן, ה-.
אלינב הוא חוקר בינלאומי במכון הרפואי הווארד יוז () ובקרן ביל ומלינדה גייטס ומרצה בכיר במכון הקנדי למחקר מתקדם ().
מחקרו של פרופ' אלינב מתמקד ביחסי הגומלין המתרחשים בין החיידקים המאכלסים את המעיים ואיברים אחרים (המכונים בכללותם המיקרוביום) והגוף האנושי.
אקדמיה.
אלינב השלים את לימודי הרפואה ב בשנת 1999, ולאחר מכן, השלים התמחות ברפואה פנימית במרכז רפואי הדסה בשנים 2000–2004.
בשנים 2005–2009, הוא שימש כרופא וחוקר בכיר במכון לגסטרואנטרולוגיה ומחלות כבד ב.
בשנת 2009 אלינב סיים תואר דוקטור באימונולוגיה ממכון ויצמן למדע, בהנחיית זליג אשחר, לאחר פיתוח גישה חדשנית להנדסה גנטית של תאים חיסוניים נוגדי דלקת chimeric antibody receptor regulatory T cell therapy (CAR-Treg therapy), כטיפול במחלות מעי דלקתיות ואוטואימוניות.
בשנים 2009–2012 ערך אלינב מחקר פוסט דוקטורט באוניברסיטת ייל, בהנחיית ריצ'רד אנתוני פלאוול, ובו גילה קומפלקס חלבונים חיסוני (אינפלמזום) חדש הבנוי סביב החלבון NLRP6, המבוטא בתאי אפיתל במעי, ומשמש כרגש של שינויים בהרכב ובתפקוד של חיידקי המעי ובכך מווסת את יחסי הגומלין בין הגוף המארח וחיידקי המעי. שינויים בתפקוד רגש זה תורמים להתפתחות למחלות מעי דלקתיות (IBD), זיהומים חיידקיים ונגיפיים, השמנת יתר וסיבוכיה (המכונה באופן כולל תסמונת מטבולית), ואפילו לסרטן.
בשנת 2012 גויס אלינב למכון ויצמן למדע כחוקר בכיר, ובשנת 2016 הוסמך כפרופסור. מאז 2015 הוא עומד בראש המרכז לחקר המיקרוביום, ובשנת 2019, במקביל לפעילותו במכון וויצמן, הוא הקים ועומד בראש מערך המיקרוביום וסרטן במכון הלאומי הגרמני לחקר הסרטן, ה- DKFZ.
מחקר.
אלינב חוקר את הבסיס המולקולרי של הקשרים בין המאכסן האנושי לחיידקים שבגופו, והשפעתם של תזונה, גורמים סביבתיים, מערכת החיסון והתורשה האנושית על החיידקים והגוף האנושי בבריאות ומחלה. מחקרו ממוקד בהבנה מנגנונית של השפעת החיידקים על מחלות מטבוליות, כמו השמנה וסוכרת, מחלות דלקתיות כמו מחלת קרוהן, מחלות ממאירות, מחלות כבד ומחלות מוח ניווניות.
המאמרים המדעיים המצוטטים ביותר שלו, מצוטטים יותר מ-1,500 פעמים, והוא נכלל בין 1% מהמדענים המצוטטים בעולם.
אלינב פיתח התערבויות מותאמות אישית המערבות את המיקרוביום, כולל תזונה מותאמת אישית, פרוביוטיקה מותאמת אישית, טיפול בתוצרי חיידקים המכונה "פוסט-ביוטיקה", טיפול אנטי חיידקי על ידי נגיפים תוקפי חיידקים מסוג Phage, השתלת צואה עצמית, השתלת חיידקי נרתיק (VMT - Vaginal Microbiome Transplantation) והתערבויות המכוונות כנגד תאי המעי עצמם.
תזונה מותאמת אישית.
אלינב גילה כי אנשים הצורכים מאכלים ותוספים זהים, כמו ממתיקים מלאכותיים, תוצרי מזון, כולל לחם, גורמים לתגובה של עליית רמות סוכר בדם שהיא ייחודית, מותאמת אישית, ומשתנה בין אדם לאדם. גישת התזונה המותאמת אישית מסבירה לפיכך את היעדרה של תגובה אחידה להתערבויות תזונתיות, ומאפשרת התערבויות ממוקדות ומותאמות לכל מטופל, באנשים שונים. המלצות תזונה מותאמות אישית, המבוססות על נתונים תזונתיים, רפואיים ומבוססי מיקרוביום, שיפרו את השליטה בקדם-סוכרת. באופן דומה הוא הראה כי צריכת פרוביוטיקה מובילה לתגובה גופנית משתנה מאדם לאדם בהתאם למאפייניו הגופניים הייחודיים. את הממצאים האלו הוא פרסם ביחד עם עמיתו, פרופסור ערן סגל בספרם "תזונה מותאמת אישית" שיצא לאור בשנת 2019.
תזמון תזונתי והמיקרוביום.
אלינב גילה כי המיקרוביום במעיים משנה את הרכבו ופעילותו בשעות קבועות לאורך היממה בתאום עם מחזורי הערות והשינה במהלך 24 שעות. פעילות חיידקית מחזורית זו מוכתבת בעיקר על ידי תגובה משתנה של החיידקים לתזמון צריכת המזון של המאכסן. ומתואמת היטב עם הפעילות המשתנה של מערכת העיכול ומערכות גוף אחרות בזמני יום שונים, שיבוש הפעילות היומית, על ידי יעפת או עבודה במשמרת, עלול להוביל לשינויים בהתנהגות המיקרוביום, התורמים להתפתחות מחלות מטבוליות כמו השמנה וסוכרת, מחלות חיסוניות כמו מחלת קרוהן ומחלות כבד.
פרסים והוקרה.
אלינב זכה בפרס רפפורט למחקר ביו-רפואי בשנת 2015, פרס לוינסון למחקר מדעי יסוד בשנת 2016 ופרס לנדאו לאימונולוגיה בשנת 2018. בשנת 2020 מחקרו הוכרז כאחד מעשרת המחקרים פורצי הדרך במדעי הביולוגיה בעולם.
משפחתו.
אלינב נשוי לד"ר הילה אלינב, רופאה בכירה, מנהלת המרכז לרפואת איידס בבית החולים "הדסה". לזוג שלושה ילדים, שירה, עמרי וענבל. את זמנו הפנוי הוא מקדיש לריצות למרחקים ארוכים, ספורט ימי ולטיולים.
Москва Медиа
אלכס דן
אלכס דן (נולד ב-1962) הוא מנכ"ל משרד המודיעין. לפני כן שימש כמשנה למנכ"ל רכבת ישראל. שירת כקצין בדרגת תת-אלוף וטייס מסוקים בחיל האוויר.
ביוגרפיה.
דן גדל במושב יד נתן שבחבל לכיש. התגייס לצה"ל ב-1980 וסיים קורס טיס 97 במגמת נווטי מסוקים ב-1982. ב-1986 עבר הסבה לטייס מסוקים. שרת בטייסת 118 (מסוקי יסעור), כמפקד גף מבצעים וסמ"ט ב' (מפקד גף הדרכה), וכסמ"ט א' (מפקד גף טיסה) בטייסת 123 . פיקד על טייסת 123 (מסוקי אנפה) ועל טייסת 124 (מסוקי ינשוף) ושימש ראש מחלקת מודיעין למבצעים ב להק מודיעין. במילואים שירת כמוביל וטייס מסוקים, כמדריך בבית הספר לטיסה, ובלהק מבצעי אוויר בחיל-האוויר.