הרב גורביץ מעביר שיעור יומי ושיעור שבועי. חלק משיעוריו נדפס בסדרת הספרים "לקט הערות". מלבד ספרים אלו פרסם הרב גורביץ סדרת ספרים על סוגיות שונות בתלמוד בשם "ענפי ארז", ושיחות על התורה ועל המועדים בשם "וענפיה ארזי אל".
הרב גורביץ מדגיש את חשיבות מצוות שבין אדם לחברו. בשונה מרוב ראשי הישיבות הליטאיות הוא מוסר שיעור מוסר של כרבע שעה בחובות הלבבות בתחילת כל שיעור יומי. הוא מוסר גם שיעור בספר חפץ חיים בשבת אחר התפילה.
פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ
פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Friedrich I. von der Pfalz; 1 באוגוסט 1425 - 12 בדצמבר 1476), היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1451–1476.
ביוגרפיה.
פרידריך נולד ב-1 באוגוסט 1425, ללודוויג מפפאלץ ולמתילדה מסבויה, בתם של אמדאו, נסיך אכאיה וקתרין מז'נבה. בשנת 1436 מת אביו לודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ואחיו לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו. בשנת 1449 מת אחיו לודוויג הרביעי, ובנו פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין שלט פרידריך כעוצר, ובשנת 1451 תפס את השלטון בעצמו. מכיוון שהדבר היה מנוגד לחוק הקיסרי לא הכיר בכך פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם לא היה יכול למנוע זאת, מכיוון שפרידריך היה בברית עם לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה. פרידריך סירב להתחתן, ואימץ את אחיינו פיליפ כבנו.
פרידריך היה בסכסוך מתמיד עם אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ועם דיטריך פון איזנבורג, ארכיבישוף מיינץ, שהיו תומכיו של פרידריך השלישי, ובמלחמות נגדם הרחיב את שטחיו. בשנת 1462 הביס פרידריך בקרב סקנהיים שהיה חלק ממלחמת בוואריה, את קרל הראשון, מרקיז באדן-באדן, אולריך החמישי, רוזן וירטמברג, לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן וגאורג מבאדן, בישוף מץ, והרחיב את שטחיו על חשבונם.
בשנת 1465 כרת פרידריך ברית עם שארל הראשון, דוכס בורגונדיה, שהייתה מכוונת נגד אויביו אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ולודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן. בשנת 1471 הסתכסך פרידריך עם יאקוב פון ברוק, ראש המנזר בוייסנבורג, ובעקבות כך הטיל עליו פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה חרם קיסרי, אך לא היה לכך השפעה על פרידריך.
ב-12 בדצמבר 1476 מת פרידריך בהיידלברג, ואחיינו פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
בשנת 1472 התחתן פרידריך בנישואים מורגנטיים עם פילגשו קלרה טוט, ממנה נולדו לו שני בנים:
משפט לורות'
נחמן שלמה גרינשפאן
הרב נחמן שלמה גרינשפאן (~ה'תר"ם, 1880 - אלול ה'תשכ"א, אוגוסט 1961) היה ראש ישיבת "עץ חיים" בלונדון, ומחבר תורני.
ביוגרפיה.
נולד בלכוביץ שבפלך מינסק (כיום בבלארוס) לרב יעקב משה גרינשפאן. למד בישיבת מיר. בהמשך עברה משפחתו לסלוצק והוא שב לבית הוריו ונעשה תלמידו של הרב יעקב דוד וילובסקי (רידב"ז), רבה של העיר וראש הישיבה בה. לאחר שקיבל היתר הוראה מרבו זה, למד בישיבות נוספות בליטא ואצל רבי חיים סולובייצ'יק במסגרת "קיבוץ" הבחורים שלמדו אצלו בעירו בריסק. בהמשך נסע לוורשה בירת פולין כדי ללמוד אצל הרב אברהם בורנשטיין מסוכטשוב. בתקופה זו פרסם מחידושיו בכתבי עת תורניים.
בשנת תר"ע בהיותו בוורשה, פרסם הרב גרינשפן הצעיר, כתלמידו של הרידב"ז, השגות על ספרו של הראי"ה קוק "שבת הארץ". ההשגות נדפסו בעיתון חבצלת. בשנות מלחמת העולם הראשונה היגר גרינשפן לאנטוורפן, התגורר בה שנתיים ואז הגיע לאנגליה. חרף המחלוקת ביניהם קירבו הרב קוק, ששהה אז בלונדון, וסייע לו. בזמן הפולמוס על הספר "אורות" פרסם בעיתונות החרדית מאמרים בשבחו של הראי"ה:
הוא מתווכח שם עם טענות שהועלו נגד פרקים בחיבור. קיים קשרי ידידות גם עם הרב זאב יעבץ.
באנגליה התגורר הרב גרינשפן תחילה בלידס, והחל להדפיס את ספריו במקביל לתפקידו כר"מ בישיבה ותלמוד תורה מקומיים. בהמשך לימד בישיבות "עץ חיים" בלונדון ו"תורת חיים" בליברפול, ושוב בלידס. בשנת ה'תר"ץ (1930) נקרא לכהן כראש ישיבת עץ חיים בלונדון, לצד הרב אליהו לופיאן. הוא החזיק במשרתו זו למעלה משלושים שנה עד פטירתו בחודש אלול ה'תשכ"א. כראש ישיבה העמיד מאות תלמידים, בהם הרב עמנואל יעקובוביץ.
הרב גרינשפן נפטר בלונדון באלול תשכ"א לאחר מחלה קצרה. הספידוהו הרבנים ישראל ברודי, אריה זאב גורביץ, אריה ליב גרוסנס, עמיתו הרב לופיאן ועוד.
החלק הראשון של ספרו על הפלפול התלמודי "פלפולה של תורה" נדפס בשנת תרצ"ה. שני כרכים נוספים בסדרה היו באירופה לצורך הכנה לדפוס ואבדו בזמן מלחמת העולם השנייה והשואה. פרקים אחדים מן החיבור פורסמו לאחר המלחמה. ספרו "מלאכת מחשבת" על הלכות שבת נדפס לראשונה בשנת תשט"ו וכעבור שנים במהדורה חדשה בשני כרכים (מכון ירושלים תשע"ז). במהדורה זו נדפסו גם תולדות חייו.
אחיו הוא המשורר והמתרגם אביגדור גרינשפן.
פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ
פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Philip. von der Pfalz; 14 ביולי 1448 - 28 בפברואר 1508), היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1476–1508.
ביוגרפיה.
פיליפ נולד ב-14 ביולי 1448 בהיידלברג, ללודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ולמרגריטה מסבויה, דוכסית אנז'ו, בתם של אמדאו השמיני, דוכס סבויה ומארי מבורגונדי, דוכסית סבויה.
בשנת 1449 מת אביו לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ופיליפ עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין שלט בשמו כעוצר דודו פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ, אולם עד מהרה הוא נטל את השלטון לעצמו ואימץ את פיליפ כיורשו.
בשנת 1476 מת דודו פרידריך הראשון, ופיליפ עלה לשלטון במקומו. בשנת 1499 ירש פיליפ את רוזנות פפאלץ-נוימרקט ואת רוזנות פפאלץ-מוסבאך. בשנים 1503–1505 לחם פיליפ נגד אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה-מינכן במלחמת לנדסהוט, אך הובס ונאלץ לוותר על שטחי דוכסות בוואריה-לנדסהוט, חוץ משטחי רוזנות פפאלץ-נויבורג שנמסרו לנכדו אוטו היינריך.
ב-28 בפברואר 1508 מת פיליפ בגרמרסהיים, ובנו לודוויג החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-21 בפברואר 1474 התחתן פיליפ עם מרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ, בתם של לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה ואמליה מסקסוניה, דוכסית בוואריה, ממנה נולדו לו 14 ילדים:
פרריה
הפרריה (באנגלית: Prairie) הוא שטח ערבה גדול ממדים המצוי באמריקה הצפונית מקנדה בצפון, לאורך מרכז ארצות הברית ועד לצפון מקסיקו בדרום. מדובר בשטחי עשב ענקיים בעלי אקלים ממוזג, עם עונה גשומה שלאחריה עונה יבשה. בפרריות גדלים מעט מאוד עצים אך ישנם עשבים, שיחים נמוכים ופרחים. הטמפרטורה בהם נמוכה יותר מאשר בסוואנה הטרופית ובהרבה מקרים יש בה אזורים הרריים. בחורפים הפרריה יכולה להתכסות בשלג.
ידועה גם בשם "הערבות הגדולות" (Great Plains)
הפרריה בארצות הברית נמצאת בדקוטה הצפונית, דרום דקוטה, נברסקה, קנזס, אוקלהומה ובחלק ניכר ממדינות מונטנה, ויומינג, קולורדו, ניו מקסיקו, טקסס, מיזורי, איווה, אילינוי, אינדיאנה, ויסקונסין ומערב ודרום מינסוטה. גם סנטרל ואלי בקליפורניה נחשב לפרריה. בקנדה הפרריה נמצאת במדינות מניטובה, ססקצ'ואן ואלברטה.
באזורי הפרריה חיים ביזון אמריקאי, אנטילוקפרה, אייל קנדי, זאב האפור, דוב גריזלי ובעיקר קויוט. כמו כן נראים בה אייל פרדי לבן-זנב ואייל פרדי שחור-זנב, וכן נובחניות המושכות חמוס שחור הרגל ואת שועל קיט. ישנם גם ציפורים רבות המקננות בפרריה, דוגמת מינים שונים של גבתוניים ושל קלקרידיים, עגור קנדי, שליו קשקשים, שכווי הלענה, כוס המחילות, המשתלט על מאורות של נובחניות, מיני עקב ועיט זהוב. מהזוחלים ישנם כמה עכסנים, איגואנית מקרינה טקסנית ונחש בירית.
הערבה שופעת בצמחים מהמין "Bouteloua gracilis" ועוד מיני דגניים. בפרריה ישנם גם הרבה פרחים כמו ממשפחת הציפורניים המלבלבים לאחר החורף.
חלק מהאזורים הפכו לאדמות חקלאיות, וכן אדמות מרעה המשמשות עדרי בקר וצאן.
גאורג האז
גאורג האז (Georg Haas; 19 בינואר 1905 – 13 בספטמבר 1981) היה זואולוג ישראלי, חוקר ומורה במחלקה לזואולוגיה, לימים המכון למדעי החיים ע"ש אלכסנדר סילברמן באוניברסיטה העברית בירושלים.
קורות חייו ופועלו.
גאורג האז נולד בווינה שבאוסטריה. הוא למד זואולוגיה ופלאונטולוגיה באוניברסיטת וינה, ובשנת 1928 קיבל תואר דוקטור על עבודתו בנושא האנטומיה של נחשים פרימיטיביים. ב-1931–1932 השתלם במכון קייזר וילהלם לביולוגיה בברלין, ושם התמקד בחקר פרוטוזואה. ב-1932 נענה להזמנתו של שמעון בודנהיימר, עלה לארץ ישראל והצטרף לסגל האוניברסיטה העברית, שבה חקר ולימד עד לפרישתו ב-1976.
את עיסוקו בתחום האנטומיה הפונקציונלית ואבולוציה של זוחלים הרחיב לחקר תפוצתם באזורנו ולסיווג שיטתי שלהם. האז התמחה במלקולוגיה (חקר הרכיכות), ומתחילת דרכו בארץ החל באיסוף שיטתי של רכיכות ושקד על פיתוח האוספים של האוניברסיטה העברית, לימים חלק מאוספי הטבע הלאומיים. האז תיאר והגדיר מינים חדשים למדע, וכמה וכמה מינים נקראו על שמו. בפלאונטולוגיה מקומית הגיע לתגלית מרעישה של נחשים מאובנים בעלי רגליים מתקופת הקנומן התחתון שמצא במחצבה בעין יַבּרוּד שמצפון לירושלים.
האז ניצל את התמחותו בפלאונטולוגיה למחקרים על עצמות בעלי חיים מאתרים פרהיסטוריים, בעיקר מהתקופה הפלאוליתית. הוא חבר לארכאולוגים רנה נוויל במחקריו במדבר יהודה ולמשה שטקליס בחפירותיו במערת אצבע בנחל אורן בהר הכרמל, במערת קפזה בגליל וכן באתר עובדייה בעמק הירדן.
גאורג האז נפטר בירושלים ב-1981 ועד יום מותו לא חדל מפעילותו המדעית.