המעשה נועד "להגן על כל האזרחים בזכויותיהם האזרחיות והמשפטיות", תוך מתן יחס שוויוני במעונות ציבוריים ובתחבורה ציבורית ואיסור הרחקה משירות מושבעים. זה במקור גויס על ידי הסנטור צ'ארלס סומנר בשנת 1870, אך לא עבר עד זמן קצר לאחר מותו של סאמנר בשנת 1875. החוק לא נאכף ביעילות, בין היתר משום שהנשיא גרנט העדיף אמצעים שונים שיעזרו לו לדכא אלימות הקשורה בבחירות נגד שחורים ורפובליקנים. בדרום.
עידן השיקום הסתיים בהחלטה של הבחירות לנשיאות בשנת 1876, וחוק זכויות האזרח משנת 1875 היה החוק הזכויות הפדרלי האחרון שנחקק עד לחקיקת חוק זכויות האזרח משנת 1957. בשנת 1883 פסק בית המשפט העליון בתיקים לזכויות האזרח. כי חלקי הלינה הציבוריים של המעשה אינם חוקתיים, ואמרו כי לקונגרס לא ניתנת שליטה על אנשים פרטיים או תאגידים תחת סעיף ההגנה השווה. חלקים מחוק זכויות האזרח משנת 1875 אומצו בהמשך בחוק זכויות האזרח משנת 1964 ובחוק לזכויות האזרח משנת 1968, ושניהם ציטטו את סעיף המסחר כמקור הכוח של הקונגרס.
ויצה-אדמירל
ויצה-אדמירל (בקצרה: VAdm, ברשימות VADM) הוא קצין דגל בכיר של הצי הגרמני. הוא שווה ערך לגנרל-לויטננט בצבא היבשה או בלופטוואפה.
בצי הגרמני ויצה-אדמירל הוא, כמו בציים רבים, דרגת שלושה כוכבים עם קוד נאט"ו OF-8. עם זאת, בכוחות ימיים אחרים דוברי גרמנית, למשל הצי הקיסרי הגרמני, קריגסמרינה, פולקסמרינה והצי האוסטרו-הונגרי, ויצה-אדמירל היה קצין דגל בדרגת שני כוכבים של OF-7.
סימני הדרגה.
סימני הדרגה שלו, שנלבשים על השרוולים והכתפיים, הם כוכב אחד עם חמש נקודות מעל פס זהב גדול ושני פסים רגילים (ללא הכוכב כאשר לולאות דרגה נלבשות). זו דרגה B8 בכללי השכר של משרד ההגנה הפדרלי.
רצף הדרגות (מלמעלה למטה) הוא כדלקמן:
היסטוריה.
צבא העם הלאומי.
ויצה-אדמירל (OF-7) היה דרגת קצין הדגל השנייה הנמוכה ביותר של הפולקסמרינה, והייתה שוות ערך לדרגת שני הכוכבים גנרל-לויטננט (גם OF-7).
בפולקסמרינה של גרמניה המזרחית היו שלושה קציני הדגל בדרגות קונטרה-אדמירל, ויצה-אדמירל ואדמירל. על פי החלטת מועצת המדינה של גרמניה המזרחית מ-25 במרץ 1982, כוננה דרגת פלוטנאדלמירל.
חיל הים הגרמני עד 1945.
בתקופת הצי הקיסרי הגרמני והקריגסמרינה, ויצה-אדמירל היה קצין דגל של שני כוכבים והיה שווה ערך לגנרל לוטננט בהר ובלופטוואפה, ולגרופנפיהרר בוואפן אס אס.
סימני הדרגה כללו רצועת כתף ופסי שרוול. רצועות כתף נלבשו על מעילים אחידים והיו מורכבות מצמות זהב מעוותות (מעוין או כוכב אחד) על גבי כותפת בצבע כחול צי. סמל השרוול כלל פס גדול אחד וזהוב, שני פסים רגילים וכוכב ימי מחומש. טבעות השרוול הקיפו את השרוול התחתון.
האחרון שעוד נשא דרגת ויצה-אדמירל בקריגסמרינה, "Admiralstabsarzt" (מנתח) אמיל גרויל, נפטר בגיל 97 ב-30 באוקטובר 1993.
הצי האוסטרו-הונגרי.
בשנות הצי האוסטרו-הונגרי (משנת 1849 עד 1918) היה מדרג קציני הדגלים קונטרה-אדמירל, ויצה-אדמירל, ואדמירל, כמו גם גרוס-אדמירל.
דלית זילבר
דלית (אלבז) זילבר (נולדה ב-8 בספטמבר 1967) היא מתכננת ערים ואזורים ישראלית, המכהנת כמנכ"לית מִינהל התכנון במשרד הפנים.
קריירה.
נולדה וגדלה בשכונת נווה גרנות בירושלים. למדה בגימנסיה העברית ברחביה. שירתה בצבא בחטיבת הנח"ל. עשתה תואר ראשון במדע המדינה ובלימודים כלליים באוניברסיטת חיפה. בשנת 1996 סיימה תואר שני למדעים בתכנון ערים ואזורים בטכניון. לאחר סיום התואר החלה זילבר את דרכה המקצועית בקידום תוכניות מתאר ארציות לתשתיות: כביש חוצה ישראל, תוכנית אב לתחבורה ותוכניות מתאר לדרכים, מסילות ברזל ורכבות קלות במטרופולין תל אביב-יפו.
בינואר 1999 זכתה זילבר בפרס משרד הפנים לצוות היחידה בתחום התחבורה במנהל התכנון.
בשנת 2007 נבחרה זילבר למתכננת מחוז ירושלים. במסגרת תפקיד זה קידמה את תוכנית המתאר לירושלים שבמסגרתה התוותה לראשונה מדיניות תכנון ברורה לעיר. במסגרת התפקיד זילבר גם הייתה אחראית על גיבוש מדיניות להתחדשות עירונית ברחבי העיר, הגדרת גבולות העיר ההיסטוריים של ירושלים וכללי התכנון בה, קביעת מדיניות התכנון למרקם העירוני הייחודי של שכונות העיר; אישור תוכנית כוללת לרובע הכניסה לעיר ועוד.
בשנת 2011 החלה בתפקידה כממונה על מחוז ירושלים ויושבת ראש הוועדה המחוזית. כממונה על המחוז פעלה מול מנהלי המחוזות של משרדי הממשלה השונים לתוכנית עבודה מחוזית משותפת והליכי גישור עם גורמים שונים, כמו: רשויות מקומיות, הוועדה והמשרדים השונים.
בשנת 2016, בעקבות המעבר של מינהל התכנון למשרד האוצר, מונתה זילבר ליושבת ראש שתי ועדות מחוזיות לתכנון ובנייה - ירושלים ותל אביב. במסגרת תפקיד זה הובילה את מדיניות התכנון של המחוז תוך יישום יעדי הממשלה, חיזוק וקידום הרשויות המקומיות בכל מחוז וכן מתן שירות באופן שוטף לאזרחים המגישים תוכניות. במסגרת התפקיד גם הייתה אחראית על קביעת סדרי היום של הוועדות המחוזיות וועדות המשנה שלהן, ניהול הדיונים בוועדות והובלת ההחלטות המתקבלות בהן.
באוגוסט 2017 נבחרה זילבר למנהלת מִינהל התכנון וב־2018 מונתה על ידי שר האוצר משה כחלון למנכ"לית מנהל התכנון (בעקבות החלטתו לשנות את תפקיד מנהל מִינהל התכנון לדרגת מנכ"ל).
במסגרת תפקידה כמנכ"לית מִנהל התכנון.
קידמה את הנושאים הבאים:
תוכנית אסטרטגית לשנת 2040 – תוכנית הדגל של מנהל התכנון. מהלך המשלב בניית אסטרטגיה לטווח הארוך ותכנון של כ־2.6 מיליון יחידות דיור עד לשנת 2040, שייתנו מענה להכפלת אוכלוסיית המדינה. התוכנית נותנת מענה לצרכים שונים בתחומי הדיור, תשתיות, תחבורה, תעסוקה ושטחים פתוחים.
תמ"א 1 – תוכנית מתאר שתאחד למעלה מ-300 תוכניות מתאר ארציות בתחומים שונים, התוכנית כוללת שתי חטיבות – חטיבת תשתיות וחטיבת שטחים פתוחים – כאשר כל אחת מהן מאגדת בתוכה פרקים בתחומים שונים: מים, אנרגיה, קרקע, דרכים ושטחים פתוחים. במסגרת התוכנית נוספו עוד כחצי מיליון דונם של שטחי שמורות טבע, גנים לאומיים, יערות טבעיים ויערות נטע אדם.
הגנה על החופים – (במסגרת תמ"א 1) ניתנה הגנה מלאה לפיתוח בתחום חוף הים מקו ה-100 מ' מהחוף והוספה של כ-12,600 דונם של שטחים שמורים.
תחבורה ותשתיות – תוכנית המתאר הארצית לתחבורה (תמ"א 42) שאושרה במועצה הארצית לתכנון ובניה, תכנון כל קווי הרכבת הקלה במטרופולין גוש דן ותכנון המטרו.
שינוי הצפיפות בערים – תכנון ערים עם היצע דיור רחב יותר ושימת דגש על שילוב נכון של מגורים, תעסוקה ומסחר בסמוך למערכת תחבורה ציבורית.
סיום תמ"א 38 – זילבר הובילה את המהלך לסיום תמ"א 38 באוקטובר 2022, מתוך ראיה שהתוכנית אינה משיגה את מטרותיה (חיזוק מבנים בפריפריה ופיתוח התחדשות עירונית).
ביטול הקלות הבנייה – ביטול האפשרות לשנות תוכנית לאחר שאושרה על מנת למנוע עיכובים במתן היתרי בניה, כך שתוכניות שאושרו יהפכו בפרק זמן קצר יותר לעובדה מוגמרת על הקרקע.
מסמך המדיניות למרחב הימי של ישראל – מסמך מדיניות כולל הרואה את הים כחלק בלתי נפרד משטחה של מדינת ישראל. מימושו של מסמך המדיניות יגדיל את הודאות להשקעות במרחב הימי על ידי הגדרת כללים לפעילות, שיפור התיאום, צמצום קונפליקטים מרחביים והגדרת מבנה ניהולי ברור ומקצועי.
חיים אישיים.
לזילבר שני ילדים, מתגוררת ביישוב מבשרת ציון.
ג'ייקוב פריי
ג'ייקוב פריי (באנגלית: Jacob Frey; נולד ב-23 ביולי 1981) הוא עורך דין ופוליטיקאי יהודי-אמריקאי, המכהן כראש עיריית מיניאפוליס שבמינסוטה.
ביוגרפיה.
פריי נולד וגדל בוירג'יניה. הוא קיבל מלגת ספורט וסיים תואר ראשון בממשל בקולג' ויליאם ומרי. במהלך לימודיו התחרה בריצות ארוכות. ב-2007 התחרה כחבר נבחרת ארצות הברית במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בריו דה ז'ניירו וסיים רביעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:16:44 שעות, ב-2008 ניצח במרתון אוסטין., במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת בייג'ינג סיים במקום ה-22 ולאחר מכן פרש מעיסוק מקצועי בתחום.
הוא השלים ב-2009 תואר JD במשפטים באוניברסיטת וילאנובה. לאחר לימודיו עבר למינאפוליס שם עסק כעורך דין והיה פעיל חברתי. הוא סייע בארגון עזרה לתושבי האזור שאיבדו את ביתם כתוצאה מאסון טבע, וכן פעל למניעת חקיקה שתאסור על הכרה בנישואים של בני-זוג מאותו המין. על פועלו העניקה לו העירייה ב-2012 את פרס זכויות האזרח על שם מרטין לותר קינג.
ב-2013 נבחר למועצת העיר וב-2017 נבחר לראשות העיר. במאי 2020 התמודד עם פרשת רצח ג'ורג' פלויד, תושב העיר אפרו-אמריקאי שנחנק למוות בידי שוטר. פריי תמך בפיטוריהם המידיים של השוטרים המעורבים. מותו של פלויד הביא להפגנות ומהומות ברחבי העיר, ולעימות תקשורתי בין פריי לנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על דרך הטיפול בהן. במהלך ההפגנות בעיר, התייצב פריי במוקד ההפגנות וסירב באופן פומבי לדרישת המפגינים לביטול המשטרה המקומית, צעד שהביא לסילוקו מההפגנה ולאיומים שלא יזכה לתמיכת המצביעים בבחירות הבאות. בנובמבר 2021 נבחר לתקופת כהונה שנייה.
פריי נשוי בשנית לשרה קלארק. יחד עם אשתו שהתגיירה, הם נוהגים לפקוד שני בתי כנסת רפורמיים במיניאפוליס, "מקדש ישראל", "שיר תקווה".
קנטה (פירושונים)
קאנטה
הדיוויזיה ה-20 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-20 של הצבא הבריטי (הקלה) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה כונתה "קלה" מאחר שהיא כללה בעיקר יחידות מרגימנט הרובאים ויחידות חיל רגלים קל.
היסטוריה.