משנן נשיר או משנן מתחלף (באנגלית: Deciduous teeth), הידוע בכינויו שיני חלב או שיניים נשירות, הוא הסט הראשון של השיניים בגדילה אצל בני אדם ויונקים דיפיודונטים (בעלי שתי מערכות שיניים) אחרים. השיניים מתפתחות במהלך שלב ההתפתחות העוברית ומתפרצות (הופכות לגלויות בחלל הפה) בגיל הינקות. המשנן מתחלף בדרך כלל על ידי שיניים קבועות, אבל בהיעדר שיניים קבועות, שיניים אלו יכולות להישאר פונקציונליות במשך שנים רבות.
התפתחות.
המשנן הנשיר מתחיל להיווצר בשלב האימבריולוגי של ההיריון. ההתפתחות העיקרית של השיניים מתחילה בשבוע השישי להריון בשכבת הדנטל למינה (Dental lamina), מקטע בשכבת האפיתל ממנו תתחיל היווצרות השן. כאשר העובר בן שמונה שבועות, כבר קיימים עשרה ניצנים על הקשת העליונה ועשרה ניצנים על הקשת התחתונה. ניצנים אלו הם שיהפכו בסופו של דבר למשנן המתחלף (שיני החלב). שיניים אלו ימשיכו להתפתח עד שיבקעו בפה.
במשנן המתחלף סך הכול עשרים שיניים: חמש בכל רבע ועשר לכל קשת. ההתפרצות של השיניים מתחילה בגיל שישה חודשים ונמשכת עד גיל 23–33 חודשים. בדרך כלל, השיניים הראשונות שיבקעו בפה הן השיניים חותכות התחתונות (המרכזיות מנדביולריות) והאחרונות הן הטוחנות השניות (השיניים האחרונות בפה בלסת העליונה).
הגיל השכיח של בקיעת השיניים הנשירות בפה:
נשירה והחלפה במשנן קבוע.
כל רבע במשנן המתחלף מורכב משתי שיניים חותכות, ניב אחד, ושתי שיניים טוחנות. כל אלה יוחלפו בהדרגה בשניים הקבועות התואמות (לדוגמה: חותכת תחתונה נשירה, בחותכת תחתונה קבועה), למעט הטוחנת הראשונה והשנייה, הן יוחלפו על ידי קדם-טוחנות (המלתעות). החלפת שיני החלב במשנן קבוע מתחילה בסביבות גיל שש, כאשר השיניים הקבועות מתחילות להופיע בפה, וכתוצאה מכך נוצר משנן מעורב. שיני המשנן הקבוע מתפרצות וגורמות לספיגת שורשים, כאשר השיניים הקבועות דוחפות את שורשי השיניים הראשוניות, מה שגורם לשורשים להתמוסס ולהיאכל על ידי אודונטוקלסטים (אוסטאוקלסטים ייחודיים), אשר יספגו בשיניים הקבועות. תהליך החלפת השיניים הנשירות והחלפתן בשיניים קבועות נקרא נשירה. תהליך זה עשוי להימשך מגיל 6 עד גיל 12. בגיל 12 יש בדרך כלל רק שיני קבע. עם זאת, זאת אינה תופעה נדירה כאשר אחת או יותר מהשיניים הנשירות נשמרות מעבר לגיל זה, לפעמים גם אל תוך גיל הבגרות. מקרים כאלו עשויים להופיע עקב כישלון של השן הקבועה להתפתח.
ישנן מספר שיטות שונות למספור השיניים: ISO System (שאושרה על ידי WHO וה-FDI ונמצאת בשימוש נרחב במערכת), שיטת פאלמר סימון והשיטה האוניברסלית המסמנת שיניים באותיות A עד T.
תפקיד.
שיני החלב הן חיוניות להתפתחות תקינה של חלל הפה. השיניים הנשירות שומרות על אורך הקשת בתוך הלסת. העצם והשיניים הקבועות מתפתחות גם הן מאותם אזורים של השיניים הנשירות אשר מאפשרות נתיב להתפרצות של השיניים הקבועות. שורשי השיניים הנשירות הם אלו המספקים את הנתיב לשיניים הקבועות. גם שרירי הלסת והיווצרות עצמות הלסת תלויות במשנן הנשיר, אשר מצליח לשמור על ריווח נכון שיאפשר בקיעה של שיניים קבועות.
בנוסף, שיני החלב חשובות להתפתחות דיבורו התקין של הילד, חיוכו וללעיסת מזון, אם כי ילדים שאיבדו את שיניהם (בדרך כלל כתוצאה מעששת השיניים) עדיין יכולים לאכול וללעוס.
חבלות במשנן הנשיר.
חבלות באזור הפה הן תופעה שכיחה באוכלוסייה, ומהוות 5% מכלל הפגיעות אשר בגינן ניגשים המטופלים לקבלת עזרה רפואית. אצל ילדים עד גיל 6, התופעה נפוצה עוד יותר. חבלות הפה מדורגות במקום השני בשכיחותן, ומהוות 18% מכלל הפגיעות הגופניות. ישנן כמה חבלות בחלל הפה, הנפוצה ביותר היא חבלה דנטלית (חבלה בשן עצמה). חבלה נפוצה נוספת היא חבלה ברקמה הרכה בחלל הפה. בפציעות נקיעה (Luxation) ישנה פגיעה הן בשיניים והן ברקמה הסובבת, והן דווחו בייחוד בילדים בגילאים 1–3 שנים, ומתרחשות בדרך כלל כתוצאה מנפילה.
אצל ילדים לפני כניסתם לבית ספר, נפילה היא הגורם השכיח ביותר לחבלות, ולעומת זאת, בגילאי בית ספר הפציעות נגרמות לרוב במהלך ספורט או התנגשות באדם אחר. במבוגרים, חבלות במשנן הנשיר נגרמות לרוב מתאונות דרכים או תקיפה.
מספר רב של גורמי סיכון קשורים לחבלות במשנן הנשיר:
לחבלות במשנן הנשיר יכולות להיות השפעות על המשנן הקבוע, על זמן ואופן בקיעת השיניים, תקינותן ותפקודן.
שיני חלב בתרבות.
כמעט בכל השפות האירופיות השיניים הנשירות נקראות "שיני חלב" (Milk teeth). בארצות הברית וקנדה, המונח "שיני תינוק" (Baby teeth) הוא הנפוץ. בכמה מדינות אסיה הם מכונים "שיניים נופלות" (Fall teeth), כיוון שהן תיפולנה בסופו של דבר.
לתרבויות שונות יש מנהגים הנוגעים לאובדן השיניים הנשירות. בארצות דוברות האנגלית, מיתוס פיית השיניים הוא פופולרי, פיות שיניים מתגמלות את הילדים בפרסים כאשר שיני החלב נושרות והילד משאיר את השן מתחת לכרית במהלך הלילה. הפיה תיקח את השן שנפלה ותחליפה בפרס (מטבעות או מתנה) בזמן שהילד ישן. בחלקים מסוימים של אוסטרליה, שוודיה ונורווגיה, על הילדים לשים את השן בכוס מים. ראייה למנהג פיית השיניים אפשר למצוא כבר בסקנדינביה של ימי הביניים, שם הייתה מסורת דומה ששרדה עד היום באיסלנד. "tannfé" (פיית השיניים), נותנת מתנה לילד כאשר נופלת השן הראשונה.
ארצות אחרות מקשרות את נפילת השיניים המתחלפות עם מיתוסים על עכברים או מכרסמים נוספים בגלל ששיניהם חדות וקבועות. דמויות ממיתוסים אלו משמשות אף בשיווק, לדוגמה חברת קולגייט בהפצת משחת שיניים בוונצואלה. באיטליה, פיית השיניים (Fatina), מוחלפת לעיתים על ידי עכבר קטן ("topino"). בצרפת ואצל בלגים דוברי צרפתית, דמות הפייה, נקראת "לה פטיט סוריס" ("עכבר קטן"). בחלקים בסקוטלנד ישנה מסורת דומה: פיית-עכבר לבנה רוכשת את השיניים תמורת מטבעות.
קיוט (בוטניקה)
קִיּוּט, או בלועזית וֶרנָליזציה (באנגלית: vernalization; בלטינית: vernus, בתרגום חופשי, "אביביות"), הוא התהליך הגורם להתחלת הפריחה של צמחים שמקורם באזורים קרים, על ידי חשיפה ממושכת, לקור של החורף, או קור מלאכותי שווה ערך.
גנרטור רדיואיזוטופי
סוללת טריטיום
עכשיו ולתמיד
עכשיו ולתמיד (באנגלית: Ever After; מוכר גם כ"עכשיו ולתמיד - סיפור סינדרלה", Ever After: A Cinderella Story) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי שיצא לאקרנים ב-1998, בהשראת האגדה סינדרלה. הסרט בבימויו של אנדי טננט ומככבים בו דרו ברימור, אנג'ליקה יוסטון, ודאגרי סקוט. התסריט נכתב על ידי טננט, סוזאנה גראנט, וריק פארקים. המוזיקה המקורית נכתבה לסרט על ידי ג'ורג' פנטון. שיר הנושא "תחבק אותי" מבוצע על ידי להקת הרוק טקסס.
מרכיבי הפנטזיה העל-טבעיים של המעשייה הוסרו, והעלילה מוצגת כדרמה היסטורית המתרחשת בצרפת טרום המהפכה. הסרט נחשב לגרסה מודרנית, פוסט-פמיניסטית לסיפורה של סינדרלה.
עלילה.
במאה ה-19, הגבירה (ז'אן מורו) מזמינה את האחים גרים לארמון שלה, כשהיא מסבירה להם כי הסיפור סינדרלה מתבסס על סיפורה האמיתי של דניאל דה ברבראק. היא מראה להם את הציור שלה, ואת נעל הזכוכית שלבשה.
הסיפור מתרחש במאה ה-16 בצרפת. אוגוסט דה ברבראק (ירון קרבה) הוא אלמן ואב לדניאל (אנה מגוויר) בת השמונה. אוגוסט מתחתן בשנית עם רודמילה דה גנט (אנג'ליקה יוסטון), ברונית עם שתי בנות, מרגריט וז'קלין (אליזבת' ארל ואלכס פולי). בערב הראשון לאחר הנישואין הוא מביא לדניאל את ספרו של תומאס מור אוטופיה. שבועיים אחר כך, בעודו יוצא לנסיעת עסקים, הוא לוקה בליבו ומת. מילותיו האחרונות הן לדניאל. הדבר גורם לרודמילה לקנא בילדה, ולנהוג בה באכזריות בעשר שנים הבאות. רודמילה לא מעוניינת בחקלאות, ומוכרת רבים מאנשי האחוזה כדי לשלם מיסים. היא חולמת לעזוב את האחוזה ולחזור לחצר המלוכה. דניאל בת השמונה עשרה (דרו ברימור) נאלצת לשרת את אחיותיה בביתה שלה. מרגריט (מייגן דודס) מפונקת, אכזרית וקצרת מזג, אבל הבת המועדפת על רודמילה. ג'קלין (מלאני לינסקי), בעלת אופי עדין  הרבה יותר, והיא נופלת קורבן להצקות מאמה ומאחותה.
בוקר אחד דניאל רואה אדם גונב את סוסו של אביה המנוח. היא זורקת עליו תפוחים מסל שסחבה, עד כי נפל מהסוס. אז היא מזהה שהגנב הוא הנסיך הנרי (דאגרי סקוט). הנרי מביא לה מטבעות זהב בתמורה לכך שלא תספר לאיש שראתה אותו. הנרי ברח מארמונו, כיוון שהמלך פרנסיס (טימותי ווסט), והמלכה מארי (ג'ודי פרפיט) נחושים שיינשא לנסיכת ספרד, גבריאלה. עם זאת, ניסיונו של הנרי לברוח עולה בתוהו, כאשר הוא נתקל בצוענים השודדים את לאונרדו דה וינצ'י (פטריק גודפרי). הנרי רודף אחרי הגנב ומחזיר את המונה ליזה לדה וינצ'י. בזמן שנרדף, השומרים שנשלחו לתפוס אותו עולים על עקבותיו, והוא נאלץ לחזור לביתו. בינתיים, דניאל משיגה שמלה נאה, ומתלבשת כאשת חצר, כדי לקנות חזרה את מוריס (וולטר ספארו), משרת אהוב, שהברונית מכרה לשלם את חובותיה. הנרי שומע את דניאל מתווכחת עם מוכר העבדים (אל אשטון), כשהיא מפגינה טיעונים סוציאליים. הנרי מתרשם מאוד. הנרי רוצה לדעת את שמה, והיא אומרת לו ששמה הוא ניקול, שהיה שמה של אמה שנפטרה בלידתה. באותו לילה, המלך פרנסיס אומר להנרי שהוא עורך נשף לכבודו של דה וינצ'י. בנשף הנרי חייב לבחור כלה או שיהיה חייב להנשא לגבריאלה.