בשנת 214 לפנה"ס, בעת הקמת האימפריה הסינית המאוחדת הראשונה של צ'ינשְׁהחוָאנְג (Qinshihuang), העמיד הקיסר שלוש נציבויות, נָאנהָאי (Nanhai), גְווֵילִין (Guilin) ושְׂיָאנְגג'וּ'ן (Xiangjun), באזורים סביב גואנגדונג וגוַאנגשִׂי (Guangxi). הוא העביר 500,000 איש מאזוריה המרכזיים של המדינה אל האזור הדרומי כדי לתרום לפיתוחו. שנג'ן הוכפפה לנציבות נאנהאי וסופחה אז באופן רשמי לסין. באופן טבעי הושפעה התרבות באזור מתרבות מרכז סין.
הקמת הפלך.
בשנת 331, בתקופת שלטונה של , הוקמה נציבות דוֹנְגגְווָאן (Dongguan) כמינהלת ששת שטחי המדינות שמכסים כיום את דונגואנג, שנג'ן והונג קונג. בירת הנציבות הייתה בנָאנְטוֹאוּ (Nantou) שבמדינת בָּאו'אָן (Bao'an).
בשנת 590, בתקופת שלטונה של , בוטלה נציבות דונגגוא ומדינת באו'אן נכנסה תחת שלטון נציבות נאנחאי, כשעיר המחוז היא נאנטאו שבשנג'ן.
בשנת 757 הוחלף שמה של דונגגוואן בבאו'אן על ידי , ועיר המחוז שבה להיות דונגגואנג. אולם הבסיס הצבאי של טוּנמֶן (Tunmen) הוקם בנאנטואו.
בתקופת שלטון שושלת סונג הפכה נאנטאו למוקד חשוב ביותר במסחר הימי שבדרום סין. ונודעה גם בזכות המלח והתבלינים שייצרו בה, ובתקופת שושלת יואן - גם בזכות הפנינים שהיו מפיקים שם.
הקמת שושלת מינג פתחה דף חדש בתולדות שנג'ן. ב-1394 קמו בסיסי הצבא של דונגגואנג ושל דָאפֶּנְג (Dapeng) באזור נאנטוו, וב-1594 הוקם בה בסיס חיל הים, על חצי האי נָאנשָׁאן (Nanshan). בהערכה כ"מצפה אנושי ומסך הגנה על בירת המחוז", התארגן חיל הים מונוליטית. חיל הים ניהל שטח ימי ויבשתי נרחב מצָ'אוג'וֹאוּ שבמזרח לשְׂיָהצְ'ווָאן שבמערב ודָאיָאנְג בדרום. בתחילת ימיה של שושלת מינג, כאשר אוניות סיניות היו משייטות בדרום מזרח אסיה, נהגו המלחים לעצור ולהתפלל במקדש טיאנחואה שעל האי, לפני שהיו מפליגים.
העיר הקדומה שינ'אן.
בשנת 1573 הוקם פלך חדש בשם שִׂין-אָן (Xin'an) באזורים המוכרים כיום כשנג'ן וכהונג קונג, תוך הרחבת הבסיס הצבאי של דונגגואנג ועיר המחוז נאנטאו. מקורות המחיה העיקריים של הפלך היו מלח, תה, תבלינים ואורז.
בתחילת ימי שושלת צ'ינג שונו גבולות הפלך, כהגנה מפני כוחותיו של גֶ'נְג צֶ'נְגגוֹנג, ושאר תומכי הקיסר האחרון של שושלת מינג. שני שלישים משטחי פלך שינ-אן הפכו באופן זמני לחלק מדונגגוון. רק ב-1669 הוקמה שינ'אן מחדש וב-1684 חזרו למקומם הגבולות הקדומים.
הוויתור.
ב-24 ביולי 1842 נחתם הסכם בין בריטניה לבין סין - חוזה נאנג'ינג. האי הונג קונג הועבר לשליטה בריטית לצמיתות. ב-11 ביוני 1860 הועבר גם חצי האי קאולון לשליטת בריטניה, בהסכם משפיל שנקרא אמנת פקינג. ב-21 באפריל 1898 הוכרחה ממשלת צ'ינג, בהסכם נוסף, להחכיר אזורים נוספים שכונו הטריטוריות החדשות לבריטניה ל-99 שנים. מאותו יום ואילך הופרדו 1,055.61 קמ"ר מ-3,076 הקילומטרים של מחוז שין-אן.
ב-1913 הוחלף שמה של שין-אן לבאו-אן, כדי למנוע בלבול בין חבל שין-אן שבמחוז חנאן, לחבל שבמחוז גואנגדונג. עיר המחוז נותרה נאנטאו.
חילופי השלטון.
במהלך מלחמת ההתנגדות מול יפן נכבשה נאנטאו בידי פלוגות יפניות, והממשל הועבר באופן זמני לדונגגוון ב-1938. ב-1953 הועברה עיר המחוז לעיירה שנג'ן, מרחק עשרה קילומטרים מנאנטאו. כיוון שקו הונג קונג - קנטון (KCR) עובר דרך שנג'ן, בחרו אנשים רבים להתגורר בה, והדבר גרם לפריחה ולשגשוג של התעשייה והמסחר.
ייסוד העיר.
במרץ 1979 החליטה ממשלת סין, בצעד אחד עם מנהל מחוז גואנגדונג, להכליל את חבל שנג'ן תחת מנהל מחוז גואנגדונג ונציבות הויאנג. בנובמבר אותה שנה הועלתה העיר בדרגה, והפכה לעיר שממשל המחוז מנהל אותה ישירות, ולא דרך מנהל נפה.
במאי 1980 חל המפנה, אז הכריזו המפלגה הקומוניסטית של סין ומועצת המדינה על שנג'ן כעל "אזור כלכלי מיוחד". באוגוסט אותה שנה אישר הקונגרס הלאומי של העם () את הפיכת שנג'ן לאזור כלכלי מיוחד. הבחירה בשנג'ן הייתה במטרה למשוך משקיעים זרים מהונג קונג, עקב הקרבה התרבותית והלשונית של יושבי שתי הערים.
הרעיון זכה להצלחה והפך את שנג'ן לאחת הערים הגדולות בכל אזור הדלתה של נהר הפנינה. שהפכה לאחת מתחנות הכוח הגדולות של סין, ולאחת מערי הייצור הבסיסי של העולם כולו.
במרץ 1981 קיבלה שנג'ן מעמד תת-פרובינציה כשל גואנגג'ואו, מעמד שפירושו עיר המנוהלת בידי ממשל המחוז, אך יש לה עצמאות מסוימת בקבלת החלטות הנוגעות לכלכלה ולחוק. ראש העיר שווה בדרגתו לסגן מושל המחוז. ב-1989 הוכרזו ארבעה מאזורי המנהל של שנג'ן, יחד עם עוד ארבע ערים אחרות, כאזור כלכלי מיוחד, מעמד המקנה זכויות רבות יותר מערים אחרות, דוגמת היתר להשקעות זרות.
מרס קנינגהאם
ים הפיליפינים
ים הפיליפינים (בטאגאלוג: Dagat Pilipinas; בסינית: 菲律宾海; ביפנית: フィリピン海) הוא ים שולי במערב האוקיינוס השקט התחום על ידי הפיליפינים וטאיוואן ממערב, יפן מצפון, איי מריאנה ממזרח ופלאו מדרום. הים שוכן על הלוח הפיליפיני, לוח טקטוני הגובל בלוח האירו-אסיאתי, וביניהם נמצא "שקע הפיליפינים" (או גם "תהום הפיליפינים" - Philippine Trench), שקע אוקייני שעומקו המרבי הוא 10,540 מטר. בים התרחש ב-1944 קרב ים הפיליפינים, קרב ימי ואווירי בין יפן וארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
מצר מוזמביק
מצר מוזמביק (פורטוגזית Canal de Moçambique; צרפתית Canal de Mozambique) הוא מצר ים השייך לאוקיינוס ההודי, ומשתרע בין קווי הרוחב 12° דרום ו-26° דרום לאורך כ-1,600 ק"מ.
המצר מפריד בין האי מדגסקר לבין מוזמביק שבאפריקה, ורוחבו המינימלי, בין אנגוצ'ה שבמוזמביק לבין טמבוהורנו במדגסקר, עומד על 460 ק"מ. בחצי הדרך בין שני גופי היבשה מגיע המצר לעומק מרבי של 3,292 מטר. דרך המצר זורם זרם מים חמים החובר לזרם אגוליאס שמדרום לו. במצר שוכנת מדינת האיים קומורו וכן מספר איים השייכים לצרפת, מיוט ואיי אפארסה.
אלוף האלופים
משחק אלוף האלופים ע"ש נחמיה בן-אברהם הוא שמו של משחק הסופר-קאפ בכדורגל בישראל, בו מתמודדות אלופת המדינה ומחזיקת הגביע (כשהאלופה זוכה בדאבל היא מתמודדת מול סגניתה בליגה). הפועל באר שבע היא המנצחת המכהנת של אלוף האלופים 2022.
משחקי אלוף האלופים נערכים בחודש יולי לפני פתיחת עונת הליגה, והמנצחת בהתמודדות מעפילה ישירות לחצי גמר גביע הטוטו.
היסטוריה.
הטורנירים הלא רשמיים.
טורניר "אלוף האלופים" נערך לראשונה ב-1957 והתקיים על שמו של סא"ל שנפל במלחמת סיני שנה לפני כן, בתרומת משפחתו ולזכרו. משחק הגמר נערך בין אלופת ישראל לעונת 1956/1957, הפועל תל אביב לבין מחזיקת גביע המדינה לאותה העונה, הפועל פתח תקווה. המשחק הסתיים בניצחונה של הפועל תל אביב 0–3.
בפעם השנייה התקיים הטורניר ב-1963 בחסות ארגון אילנשיל פוליו שהוקדש לנפגעי מחלת הפוליו ולהעלאת המודעות למחלה שרבים נאבקו בה בזמנים הללו. המשחק בין הפועל פתח תקווה למכבי חיפה הסתיים בתוצאה 2–2, והוכרזה זכייה משותפת של הקבוצות.
בפעם השלישית התקיים הטורניר ב-1965 בחסות עיריית רמת גן בין הכח רמת גן למכבי תל אביב והסתיים אף הוא בתוצאה 2–2. בהמשך נערך משחק חוזר שנגמר בתיקו 1–1, והוחלט שוב על זכייה משותפת.
בפעם הרביעית התקיים שנה לאחר מכן, והפועל תל אביב זכתה בפעם השנייה בתואר במשחק נגד הפועל חיפה.
בשנת 1968 התקיים משחק הגביע החמישי בחסות תנועת מכבי העולמית ומכבי תל אביב זכתה בו במשחק נגד בני יהודה תל אביב.
הטורנירים הרשמיים.
הטורניר החל להתקיים בארגון, בחסות ובהכרה רשמית של ההתאחדות לכדורגל בישראל רק בשנת 1969. בטורניר הרשמי הראשון זכתה הפועל תל אביב כשניצחה 1–5 את הכח רמת גן. החל מעונה זו התקיים הטורניר באופן תדיר ועונתי למעט השנים 1972-1973 ו-1987, ועד שנת 1990. הוחלט כי אם האלופה גם זכתה בגביע המדינה (השלימה דאבל) באותה העונה, סגנית האלופה בליגה תתחרה כנגדה בגביע אלוף האלופים. לאחר מותו של שדר הספורט נחמיה בן אברהם בשנת 1979, הוחלט בהתאחדות לכדורגל לקרוא על שמו את הטורניר. הטורניר הופסק בשנת 1990 וקבוצת בני יהודה תל אביב הייתה האחרונה לזכות בו למשך 25 שנים.
בסוף עונת 2005/2006 נעשה ניסיון לקיום משחק בין האלופה מכבי חיפה לבין מחזיקת הגביע הפועל תל אביב, אך בשל פרוץ מלחמת לבנון השנייה הוא בוטל.
בשנת 2014 הודיעה ההתאחדות על חידוש המפעל. המפעל אמור היה להתחדש בפתיחת עונת 2014/2015 במשחק בין האלופה מכבי תל אביב למחזיקת הגביע עירוני קריית שמונה, אך לבסוף הוחלט כי חידוש המפעל ידחה בעונה אחת, בין היתר בשל סמיכות בין המועד המתוכנן לבין גמר מונדיאל 2014.
בשנת 2015 חודש הטורניר במשחק בו ניצחה סגנית האלופה עירוני קריית שמונה את מכבי תל אביב, שזכתה בעונה שלפני כן בטרבל.
לקראת עונת 2016/2017 הוחלט שאם משחק אלוף האלופים יסתיים בתיקו בתום 90 דקות, יעברו הקבוצות ישירות לדו-קרב בעיטות מ-11 מטרים ללא הארכה לפני כן. כמו כן הוחלט על העלאת מספר החילופים האפשריים במשחק משלושה לחמישה (בדומה למשחקי גביע הטוטו). ב-2018 ו-2019 העפילה המנצחת במשחק אלוף האלופים ישירות לחצי גמר גביע הטוטו, ואילו המפסידה התמודדה במשחק על מקומות 5–6 בטורניר.
החל מעונת 2021/2022 הזוכה בתואר מעפילה לחצי גמר גביע הטוטו, והמפסידה מתחרה על מקומות 6–5.
מכבי תל אביב היא שיאנית הזכיות בתואר עם שבע זכיות, ואורי מלמיליאן הוא מלך השערים של המפעל בכל הזמנים עם חמישה שערים.
משחקי אלוף האלופים.
תחרות לא רשמית
תחרות רשמית
וולטה (נהר)