בשנת 1982 כאשר שיחקה הקבוצה בליגה א' (אז הליגה השלישית) עלתה הקבוצה לליגה הארצית (אז הליגה השנייה), לאחר שניצחה פעמיים במשחקי המבחן את מכבי חדרה באצטדיון וינטר. יממה לאחר חגיגות השחקנים ואוהדים, הואשמה הקבוצה בקניית משחקי המבחן, והוחלט להוריד את הקבוצה בחזרה לליגה א'. צעד זה עורר תגובה חריפה בקרב אוהדי הקבוצה, כאשר כ-3000 אוהדים יצאו למחות מול משרדי ההתאחדות לכדורגל שברמת-גן, כאשר הם נושאים ארון קבורה, עליו רשום "שעריים", כדימוי החלטת ההתאחדות ל"רצח האופי" ו"עונש מוות".
עונה לאחר מכן הוחתם המאמן גדעון (גיגי) כהן, שהוביל את הקבוצה בתוך שנתיים לליגה הלאומית (הליגה הראשונה).
הקבוצה שיחקה עונה אחת בליגה הלאומית. מאמנה דאז, יצחק שום, פוטר במהלך העונה, ובמקומו מונה אליהו עופר, שלא הצליח להשאיר את הקבוצה בליגה הלאומית. באותה עונה כיכבו בקבוצה אורן קהת, שמחה גד, איתן שלום, מיקי בן שטרית ואבי כהן הירושלמי.
בעונת 1986/1987, עונה לאחר הירידה מהליגה הלאומית, ניצלה הקבוצה במחזור האחרון מירידה לליגה א', כשניצחה את הפועל ירושלים בתוצאה 0–1 משער של יצחק צבי. ניצחון זה מנע מהפועל ירושלים עלייה לליגה הלאומית.
בשנת 1990 הייתה הקבוצה קרובה לחזור לליגה הבכירה, כאשר נאבקה עם הפועל תל אביב על העלייה. רגע השיא באותה עונה היה במחזור ה-19, שבו ניצחה הקבוצה באצטדיון בלומפילד את הפועל תל אביב משער נגיחה של שמחה גד. באותה עונה אימן בקבוצה המאמן לופא קדוש, ובקבוצה כיכבו שמחה גד, רוני מלכה, יעיש סויסה, איציק סויסה, תמיר צומן, דני גומברג, רמי מרציאנו ומוטי חיימוביץ. במחזורי הסיום הפסידה הקבוצה להפועל חדרה ולהפועל לוד ונשארה בליגה הארצית.
שנות ה-90.
בשנת 1992, כשעדיין שיחקה בליגה הארצית (הליגה השנייה), ניצלה הקבוצה מירידה לליגה א', כשניצחה במחזור ה-27 את העולה שבדרך בית"ר ירושלים 0-1 משער של אלכסנדר סוצ'ו.
בשנת 1993 ירדה הקבוצה לליגה א' (הליגה השלישית).
בשנת 1996 הגיעה הקבוצה לשלב רבע גמר גביע המדינה מול מכבי חיפה, לאחר שהדיחה בכדורי עונשין מ-11 מטרים את מכבי כפר קאסם, הפועל פתח תקווה ומכבי עירוני אשדוד.
בשנת 1999 ניסתה הקבוצה לעלות לליגה הארצית, כשהחתימה את המאמן אריה בז'רנו ואת השחקנים אייל חיים, אבי פס, קובי נכטיילר, דוד ונטורה, גיא טוביאק ואת השוער אמיר גוז. באותה תקופה כיכבו בקבוצה שחקני הבית מאור סיני, אורי דוד, יהוד בנודיס, אלדד דהרי וחזקי טייה. בתום הסיבוב הראשון הובילה הקבוצה את הטבלה בהפרש של 8 נקודות מהפועל רמת גן. במחזורי הסיום שמטה הקבוצה מספר נקודות, והובסה במחזור הסיום בתוצאה 0–4 להפועל רמת גן, אך עלתה בכל זאת לליגה הארצית עקב פירוקה של מכבי יפו.
בשנת 2000, בעונתה הראשונה בליגה הארצית, ניסתה הקבוצה לעלות לליגה הלאומית. בקבוצה הוחתם המאמן גיגי כהן שהעלה את הקבוצה שתי ליגות בין השנים 1985 – 1983. הקבוצה נפרדה מהכוכב שלה מאור סיני שעבר לשחק בליגת העל. אל הקבוצה הצטרפו נתי עזריה, קובי חסן, אבירם רובינשטיין, כפיר חיים, חיים אלקיים ואופיר רגב. הקבוצה הובילה את הטבלה עד המחזור ה-23, אך שוב כשלה במחזורי הסיום כשהובסה בביתה 0–3 להפועל רמת גן והפסידה את העלייה לליגה הלאומית. בסיום אותו משחק פוטר המאמן גיגי כהן.
תחילת המאה ה-21.
בשנת 2001 ירדה הקבוצה לליגה א' (הליגה הרביעית). עונה לאחר מכן ניסתה הקבוצה לחזור לליגה הארצית. בקבוצה הוחתמו איציק סויסה, משה בן חיים, מאיר זילבר, עוז ברנדוויין, עידו יוסף, יואל סויסה, ארז בנודיס והשחקן הצעיר ארז ירימי שהוקפץ לקבוצה הבוגרת. בתום הסיבוב הראשון הובילה הקבוצה את הטבלה ביתרון של 9 נקודות מהשנייה מכבי רמת עמידר. בסיבוב השני שמטה הקבוצה מספר נקודות והפסידה את העלייה למכבי רמת עמידר בגלל הפרש שערים.
בעונת חצה את הכביש הזמר-כדורגלן אייל גולן, כוכבה של הפועל מרמורק, ועבר לשחק בקבוצה. באותה עונה הצטרף לקבוצה החלוץ מהראן לאלא ששיחק בקבוצה כשנתיים. לאלא כבש עשרה שערים בעונתו הראשונה ושבעה עשר שערים בעונתו השנייה.
בעונת ניסתה הקבוצה לחזור לליגה הארצית, כשהחתימה את המאמן פיני עייש ואת השחקנים רפי סגל, חנן פרץ, ניר נחום, מתי חג'ג', יניב אופיר וציקי קוטלר. ניסיון הקבוצה לעלות כשל, ובני לוד עלתה במקומה לליגה הארצית.
בשנת 2006 ירדה הקבוצה לליגה ב', אז הליגה החמישית בישראל.
בעונת עלתה הקבוצה לליגה א', לאחר שסיימה במקום הראשון במחוז דרום ב' בתום העונה הסדירה, וגברה בתוצאה 1–2 על הפועל אזור בפלייאוף העלייה.
עידן אלדד פרי 2015-2017.
ביולי 2015 הקבוצה נרכשה על ידי איש הנדל"ן אלדד פרי. ב-15 בנובמבר אותה שנה מונה ניר קלינגר למנהל המקצועי של המועדון. הקבוצה החתימה שלושה שחקנים ותיקים, בולטים ומעוטרים בכדורגל הישראלי: סלים טועמה, שי אבוטבול ודדי בן דיין, ולצדם את שי רביבו ודייוויד גומז. ב-20 באפריל 2016 עלתה הקבוצה לליגה הלאומית אחרי 23 שנים בליגות הנמוכות. לקראת חזרתה לליגה הלאומית, הציגה הקבוצה סמל חדש.
ב-30 בנובמבר 2016 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה לאחר שניצחה את הפועל רמת גן בתוצאה 1–2 בגמר גביע הטוטו של הליגה הלאומית.
ב-12 במאי 2017 ירדה הקבוצה בחזרה לליגה א' ובעלי הקבוצה אלדד פרי הודיע על עזיבת המועדון והעביר את הבעלות לאוהדי הקבוצה. לקראת העונה הבאה, הוחזר לשימוש הסמל המקורי של הקבוצה.
תארים.
גביע הטוטו לליגת המשנה:
גביע המדינה:
ארמון
ארמון הוא מקום מגורים גדול ונרחב, המשמש או ששימש בעבר למגורי המלך ואחרים ממשפחת המלוכה, או העומדים בראש השלטון. כפועל יוצא מכך היווה לעיתים קרובות מרכז כוח שלטוני בשלטון המונרכי.
בדרך כלל, היישוב שבו נמצא הארמון הוא בעל חשיבות בממלכה או באימפריה.
ארמונות רבים הוסבו במהלך השנים לשימושים אחרים, כמו בתי פרלמנט ומוזיאונים.
ארמון מבוצר נקרא טירה.
מקור המילה.
השימוש במילה פאלאס (באנגלית "Palace") לתיאור המגורים המלכותיים מגיע מאחת משבע הגבעות ברומא, גבעת הפאלאטין (Palatine Hill), שם ישב מרכז הכוח השלטוני הראשוני של האימפריה הרומית בתחילת ימיה.
מקור המילה "ארמון" בשפה העברית אינו ברור, והיא אינה מבוססת על שורש ידוע בשפה העברית, אך יכול להיות שמקור השם הוא מן המילה "רימון" עקב צורת כתר אשר בראש הפרי המסמלת מלוכה. המילה מופיעה בספר מלכים, עמוס, ישעיהו, ירמיהו משלי, תהילים, איכה ודברי הימים.
המילונאי אברהם אבן-שושן משער כי המלה נגזרה מן השרשים רוֹם או רמה. זאת ועוד; צורת הריבוי של אַרְמוֹן, לבד מאַרְמוֹנוֹת, היא אַרְמוֹנִים (ימי הביניים) ואף אַרְמְנוֹת (מקרא).
בממלכות ישראל ויהודה בתקופה העתיקה, היה ארמון המלך חלק מהמערך השלטוני.
שימוש חדש יותר למילה "ארמון" הוא לציון מבנים גדולים ומפוארים, בדרך כלל מבני ציבור, גם אם אין להם קשר לשלטון, למשל "ארמון הבדולח" בלונדון.
ארמונות בישראל.
בישראל ישנם שרידים לארמונות מהעת העתיקה, החל מתקופת הברונזה הקדומה 3. למשל ארמון תל ירמות, ארמון מגידו ועוד. רבים נוטים להתבלבל עם מצדים כגון מצדה והרודיון אך ההבדל טמון בפונקציה של המבנה. מבנים כגון מצדה וההרודיון לא מרכזים את הפעולות האדמיניסטרטביות של האזור, אלו נבנו בעיקר לשם הגנה. בתקופות מאוחרות יותר ישנם בתים פרטיים מפוארים ביותר שלא שימשו כארמונות, למשל בית יהודיוף-חפץ. יש המחשיבים את בית הצדק העולמי במרכז הבהאי העולמי שבחיפה כארמון. בנוסף, מתכננים חסידי חב"ד להקים בכפר חב"ד ארמון למלך המשיח.
שמחה דיניץ
שמחה דיניץ (23 ביוני 1929 – 23 בספטמבר 2003) היה חבר הכנסת, דיפלומט ויו"ר הסוכנות היהודית.
ביוגרפיה.
שמחה דיניץ נולד בתל אביב ליוסף ולברוריה (ברוניה), אח למירה. התגורר עם משפחתו ברחוב אלנבי. את לימודיו התיכוניים סיים בגימנסיה הרצליה. למד מדע המדינה באוניברסיטת סינסינטי באוהיו וקיבל תואר מוסמך במשפט בינלאומי באוניברסיטת ג'ורג'טאון בארצות הברית. במהלך לימודיו עבד כשומר לילה בשגרירות ישראל בוושינגטון.
הצטרף למשרד החוץ ובין השנים 1960–1966 שימש כמנהל לשכת מנכ"ל המשרד ולאחר מכן מזכיר מדיני ומנהל לשכת שר החוץ. ב-1966 התמנה לציר בשגרירות ישראל ברומא וב-1968 לציר לענייני הסברה בשגרירות בוושינגטון. ביוני 1969, בעקבות התפטרותו של אביעד יפה התמנה למזכיר מדיני (נקרא גם יועץ מדיני) של ראש הממשלה גולדה מאיר שהכירה אותו מימי עבודתם המשותפת במשרד החוץ וראש לשכתה. בתפקידו זה עסק רבות בקשרים עם ארצות הברית ובדיונים סביב תוכנית רוג'רס.
ב-1972 מונה למנכ"ל משרד ראש הממשלה. ב-1973 התמנה לשגריר ישראל בוושינגטון, כמינוי של גולדה מאיר שנכפה על שר החוץ, אבא אבן. בתחילת מלחמת יום כיפור דאג להשיג ממזכיר המדינה האמריקאי, הנרי קיסינג'ר, "רכבת אווירית" של תחמושת וציוד צבאי שהיו חסרים לצה"ל. את המסרים מקיסינג'ר העביר ישירות למנכ"ל משרד ראש הממשלה, מרדכי גזית. הוא המשיך לכהן כשגריר גם תחת ראשי הממשלה יצחק רבין ומנחם בגין, ואף היה חבר הצוות הישראלי למשא ומתן לשלום עם מצרים בקמפ-דייוויד.
בהמשך כיהן כסגן נשיא האוניברסיטה העברית. בכנסת ה-11 (בשנים 1984–1988) כיהן כחבר הכנסת מטעם סיעת המערך ונחשב בין ניצי המפלגה. היה חבר בוועדת החוץ והביטחון.
בשנת 1987 התמנה ליו"ר הסוכנות היהודית. בתפקיד זה פעל רבות למען עלייתם וקליטתם בארץ של העולים מברית המועצות לשעבר, עם פתיחת שערי ברית המועצות לעלייה בתחילת שנות התשעים.