ספינות מדגם "גלאקסי" מסוגלות היו להיפרד לשתי ספינות עצמאיות; אזור הצלחת שכולל את רוב שירותי הצוות ואזורי המגורים יכול להיפרד מהחלק שמכיל את ההינע הבין-כוכבי ואזורי ההנדסה המרכזיים, לרבות כור העיוות ורוב הנשק. הצלחת שימשה לעיתים למילוט צוות לא הכרחי ואזרחים, בזמן שאזור ההינע הבין-כוכבי נכנס למצב לוחמה, כפי שניתן היה לראות בפרקים "Encounter at Farpoint" ו"The Arsenal of Freedom." ב"הדור הבא". יתרון נוסף ליכולת ההפרדה היה האפשרות להילחם כשתי ספינות ולא כאחת כמו בפרק "The Best of Both Worlds," או להשתמש בצלחת כסירת הצלה כמו בסרט "דורות", האנטרפרייז-D הייתה הספינה היחידה שיכולתה לבצע הפרדה הוצגה בסדרת טלוויזיה עד שהספינה "פרומתאוס" ביצעה הפרדה במהלך עונתה הרביעית של הסדרה "".
פיקוד.
בספינות מסוג "גלאקסי" שוכל הגשר הראשי בסיפון מספר 1. ישנם שלושה עיצובים שונים שהוצגו בסדרות, ועיצוב רביעי מקו זמן חלופי שהוצג בפרק הסיום של "הדור הבא"; הגשר הראשי של האנטרפרייז-D (שעבר שינויי עיצוב בשתי העונות הראשונות), גשר האנטרפרייז-D כפי שהוא מופיע בסרט "דורות" וגשר הפיקוד של היו.אס.אס "אודיסיאה" (USS " Odyssey") שמופיע בסדרה "חלל עמוק 9", בפרק "The Jem'Hadar". לאנטרפרייז-D יש גם גשר קרב משני שנמצא בסיפון 8 של הצלחת, למקרים שבהם ישנה הפרדת צלחת. גשר זה נראה לראשונה בפרק הראשון של "הדור הבא", ופעם נוספת בפרק "The Arsenal of Freedom". גרסה עדכנית של גשר הקרב מופיעה בפרק "The Best of Both Worlds".
מדע ומחקר.
האנטרפרייז-D תומכת במחקר במספר רחב של תחומי ידע מדעיים, וכוללת מעבדות בתחומי מיפוי כוכבים, ארכאולוגיה, אנתרופולוגיה תרבותית, בוטניקה, הידרופוניקה ומדעים פלנטריים.
נשק.
לאנטרפרייז-D שנים עשר מערכי פייזר טייפ-X ושלושה משגרי טורפדות פוטון שמסוגלים לירות, כל אחד, עשרה טילים במטח אחד. אחד ממערכי הפייזר נמצא על "ראש הקוברה" של הצלחת בעוד שאחד מתותחי הטורפדו נמצא על החלק האנכי של אחורי הצלחת. שניהם לא פעילים כל עוד הצלחת מחוברת לחלק המרכזי של הספינה. נוסף על מערך הנשק כוללת הספינה שריון אנרגיה עוצמתי שלפי הדיאלוג בפרק "Conundrum" ב"הדור הבא" יש לה ארסנל של לפחות 250 טורפדות פוטון.
תובלה.
לאנטרפרייז-D לפחות שמונה חדרי טרנספורטר בהם לפחות עשרים מערכות טרנספורטר פעילות. בספינה רציף מעבורות מרכזי אחד באזור הצלחת, שנתמך על ידי רציפי מעבורות קטנים יותר באזור ההינע הכוכבי. בספינה מספר סוגי מעבורות, כולל יאכטת הקפטן (ששמה "קאליפסו" לדברי פטריק סטיוארט, על שם ה"קאליפסו", ספינת המחקר של ז'אק קוסטו). אף על פי שניתן לראותה בחלקה התחתון של הצלחת של הספינה, היא מעולם לא הופיעה לאורך סדרת הטלוויזיה.
מערכות תמיכת חיים ומערכות רפואיות.
על סיפונה של האנטרפרייז-D מרפאה, ומספר מעבדות ומתקנים רפואיים. רציפי המעבורות, רציפי המטען ואזורים נוספים בחללית ניתנים להסבה לאזורי טריאז' במקרי חירום; כך למשל בפרק "Ethics" בו נראה רציף מטען שהוסב לחדר מיון חירום. אזורים אחרים, כמו רציף 10 קדמי (Ten-Forward) המשמש ביום יום כפאב ומסעדה יכולים לשמש גם כמקלטי חירום, כמו שנראה בפרק "Disaster".
תמיכה בצוות.
במספר פרקים ב"הדור הבא" ניתן לראות שעל סיפונה של האנטרפרייז-D מספר מתקני בילוי כגון מתקני הולודק, ארבורטום, בית ספר, חדר כושר, תיאטרון, ופאב בשם טן פורוורד (10 קדמי, על שם מיקומו בספינה). בפרק הראשון של הסדרה מוזכר שלחלק מחברי צוות ה"אנטרפרייז" בני משפחה אזרחים, לרבות ילדים, שמתגוררים עמם על סיפונה של ה"אנטרפרייז" וזאת אף על פי שה"אנטרפרייז" חווה לא פעם סיטואציות מסוכנות שעלולות להוביל להשמדתה, על כל אנשיה. ישנם מספר אזרחים המועסקים על ה"אנטרפרייז", לדוגמה המוזג בן, בפרק "Lower Decks" והבוטניקאית קייקו או'בריאן שנראית לראשונה בפרק "Rascals" ובפרקים נוספים.
ביקורות.
בשנת 2018 דירג האתר גיזמודו את האנטרפרייז-D במקום החמישי מבין כל הספינות שנשאו את השם "אנטרפרייז" בזיכיון "מסע בין כוכבים".
ב-2019 אתר Syfy דירג את האנטרפרייז-D במקום השני מבין גרסאות הספינה בזיכיון.
שער שומרון
שער שומרון הוא אזור תעשייה בהקמה, בשטח של 2,700 דונם ממזרח לראש העין, משני צדדיו של כביש 5.
תכנון.
שער שומרון צפוי להיות אזור התעשייה הגדול ביותר שיוקם ביהודה ושומרון, עם תכנון ל-2 מיליון מטר בנוי. על פי התכנון הוא יכלול שטחים למסחר ומשרדים, שטחים למבני ציבור ושטחים לתעשייה. במסגרת הפרויקט ישדרג מסוף התחבורה במחלף שער שומרון והוא צפוי לכלול גם תחנת רכבת במסגרת מסילת ראש העין–אריאל - צומת תפוח. הקרקעות באזור מוגדרות כאדמות מדינה בשטח C, והם נמצאות מעבר לקו הירוק אך ממערב לגדר ההפרדה. את אזור התעשייה תנהל החברה לפיתוח השומרון.
לצד אזור התעשייה שער השומרון יוקם בית העלמין חדש, שיהיה הגדול ביותר ביהודה ושומרון ובו עשרות אלפי מקומות קבורה.
היסטוריה.
את התוכנית יזמו במשותף, בתחילת שנות ה-2000, המועצה האזורית שומרון, המועצה המקומית אלקנה והמועצה המקומית אורנית. במסגרת תוכנית אב אזורית בשם "שער שומרון - נחל רבה". מטרת התוכנית היא לייצור רצף התיישבותי של שטח בנוי בין היישובים אלקנה, אורנית, עץ אפרים, שערי תקוה וראש העין. מטרה נוספת היא להגדיל את הכנסות המועצות המקומיות מארנונה על עסקים.
באפריל 2020 אישרה מועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי את התוכנית להקמת אזור התעשייה.
השפעה על הסביבה.
אזור התעשייה שער שומרון מתוכנן לקום צמוד לנחל רבה, אחד מיובליו של נחל הירקון, באזור שבו קיים רצף שטחים פתוחים בעלי חשיבות אקולוגית ונופית. נחל רבה והגבעות שמסביב לו מתפקדים כאחד מהמסדרונות האקולוגיים המתמעטים בישראל, והאזור מאפשר תנועת חיות בר. בניית אזור התעשייה תפגע באופן קשה במסדרון אקולוגי זה. בנוסף יפגע הפיתוח במי התהום שבאקוויפר אגן הירקון. ויהרוס שטח נרחב שהוא מרחב מחיה ייחודי למגוון של בעלי חיים וצמחים.
ב-13 באוגוסט 2020, יזם חבר הכנסת עופר כסיף דיון בוועדת החוץ והביטחון על השפעת בניית אזור התעשייה על הסביבה. רוב חברי הוועדה (חברי הכנסת ניר ברקת, שרן השכל, אוריאל בוסו ומיכל שיר) תמכו במהלך הדיון בבניית אזור התעשייה, והיו בדעה שהפגיעה בסביבה תהיה מינימלית.
מחלקת הדואר של ארצות הברית
מחלקת הדואר של ארצות הברית (באנגלית: United States Post Office Department, USPOD, נודעה גם כ"משרד הדואר" - Post Office, או "דואר ארצות הברית" - U.S. Mail) הייתה קודמתו של שירות הדואר של ארצות הברית, בצורה של מחלקה בקבינט של ארצות הברית, באופן רשמי מ-1872 ועד 1971. בראש מחלקת הדואר עמד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, שהיה במעמד חבר קבינט.
המחלקה הוקמה מתוקף חקיקתו של "חוק שירות הדואר" , שנחתם על ידי נשיא ארצות הברית, ג'ורג' וושינגטון ב-20 בפברואר 1792. המנהל הכללי של הדואר שכיהן בתפקיד בשנים 1823–1829, ג'ון מקלין, היה הראשון שקרא למחלקה בשמה המלא, מחלקת הדואר" ולא רק "משרד הדואר". המחלקה קיבלה שדרוג במעמדה ב-1829, כאשר הזמין הנשיא אנדרו ג'קסון את המנהל הכללי של הדואר בממשלו, ויליאם ברי, לשבת בקבינט שלו. חוק הדואר של 1872 העניק למשרד הדואר מעמד של מחלקה בקבינט.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, בשנים 1861–1865, נוהלו שירותי הדואר בקונפדרציית המדינות של אמריקה ("הקונפדרציה", מדינות הדרום) על ידי מחלקת הדואר של "קונפדרציית המדינות של אמריקה" , שבראשה עמד המנהל הכללי של דואר הקונפדרציה, ג'ון רייגן.
חוק הארגון מחדש של הדואר נחתם ב-12 באוגוסט 1970 על ידי הנשיא ריצ'רד ניקסון. על פי חוק זה הוחלפה ב-1 ביולי 1971 מחלקת הדואר, שכאמור הייתה מחלקה בקבינט, בשירות הדואר של ארצות הברית שהוא סוכנות עצמאית של הממשל. התפקיד הרגולטורי של המחלקה הועבר באותה עת לוועדת פיקוח הדואר .
היסטוריה.
התקופה הקולוניאלית.
בשנים הראשונות לקיומן של שלוש עשרה המושבות נעשו ניסיונות רבים להקים שירות דואר. ניסיונות ראשונים אלו היו בקנה מידה קטן, ובדרך כלל הייתה מעורבת בכך כל אחת מהמושבות באופן עצמאי. למשל, הקימה משרד בבוסטון בו יכול היה כל אדם לשלוח דואר לאנגליה. ניסיונות נוספים התמקדו בשירות דואר בין שתיים מבין המושבות הגדולות ביותר, מסצ'וסטס ווירג'יניה, אך השירותים היו מוגבלים בהיקפם ובמשך שנים רבות הופסקו. לדוגמה, כבר ב-1639 פעלו בבוסטון נתיבי דואר עצמאיים בלתי רשמיים, וב-1672 החל לפעול שירות דואר בין בוסטון לבין ניו יורק.
ב-1691 הוקם ארגון דואר מרכזי במושבות, כאשר קיבל תומאס ניל זיכיון ל-21 שנים מהכתר האנגלי למתן שירות דואר בצפון אמריקה. ב-17 בפברואר אותה שנה הוענק לו מכתב הרשאה בחתימת שני המלכים ויליאם השלישי ומרי השנייה, וייפו את כוחו:
מכתב ההרשאה כלל זכות בלעדית להנהיג ולגבות מס רשמי על מסמכים מסוג זה. המס בוטל שנה לאחר מכן. ניל מינה את מושל ניו ג'רזי, אנדרו המילטון , כסגן המנהל הכללי של הדואר. שירות הדואר הראשון באמריקה החל לפעול בפברואר 1692. תעריפי הדואר נקבעו ואושרו, וננקטו אמצעים להקמת משרד דואר בכל יישוב בווירג'יניה. עד מהרה העבירו גם מסצ'וסטס ומושבות נוספות חוקי דואר ומערך בלתי מושלם של משרדי דואר הוקם. הזיכיון של ניל פקע ב-1710, כאשר הרחיב הפרלמנט של הממלכה המאוחדת את מערכת הדואר הבריטית אל המושבות. המשרד הראשי של מערכת זו שכן בניו יורק, שם הועברו מכתבים בצורה סדירה אל מעבר לאוקיינוס האטלנטי.
המהפכה האמריקאית.