הפרס נוסד על ידי 22 מכותבי מגזין הנשים הצרפתי "La Vie heureuse" ("החיים השמחים") כמשקל נגד לפרס גונקור, שהואשם במיזוגיניה בגין העדפתו באותה השנה את ספרו של הסופר ליאון פרפי (Léon Frapié) "גן ילדים" ("La Maternelle") על פני "כיבוש ירושלים" (La Conquête de" Jérusalem") של מרים הרי. (האשה הראשונה לזכות בפרס גונקור הייתה אלזה טריולה, ב-1944).
בראשיתו נקרא הפרס "prix Vie heureuse" ("פרס החיים השמחים") על שם המגזין בהוצאת אשת, והוענק לראשונה ב-4 בדצמבר 1904 על ידי חבר בן 20 שופטות בנשיאות אן דה נואל, משוררת וסופרת צרפתייה ממוצא רומני, למרים הרי בגין הרומן "כיבוש ירושלים" שיצא ב-1903 בהוצאת קולמן-לוי.
חלוקת הפרס פסקה במהלך מלחמת העולם הראשונה, וב-1918 נוצר שיתוף פעולה עם פייר לפיט, מייסד המגזין "פמינה" על מנת לבסס מחדש את הפרס. כמו כן פנתה הוצאת אשת למדינות ההסכמה להצטרפות לפרס, הצעה שהתקבלה על ידי בריטניה והפרס שהוענק בשנים 1920–1940 ליצירות בשפה האנגלית נקרא פרס "פמינה - וי הורוז" (Femina - Vie Heureuse) על שם שני המגזינים שהעניקו אותו. בין הזוכים בפרס זה היו א.מ. פורסטר (1925), ווירג'יניה וולף (1928).
בשנת 1922 שונה שם הפרס ליצירות צרפתיות לפרס פמינה, וחבר השופטות הועמד על 12.
בשנת 1985 נוסד פרס פמינה ליצירות שאינן בשפה הצרפתית (Prix Femina Étranger), ובשנת 1999 למאמרים (Prix Femina Essai).
ייז'י סובוטקה
ייז'י סובוטקה (בצ'כית: Jiří Sobotka; 6 ביוני 1911 – 20 במאי 1994) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה.
סובוטקה נולד ב-6 ביוני 1911 בפראג שבאוסטרו-הונגריה של אותו זמן. את הקריירה החל בסלביה פראג בגיל 19 וזכה עימה ב-6 תוארי אליפות בשתי קדנציות. הוא גם זכה בגביע מיטרופה ב-1938 אך לא השתתף במשחק הגמר נגד פרנצווארוש. סובוטקה היה למלך שערי הליגה הצ'כוסלובקית בעונת 1933/34 יחד עם רמון ברן הבלגי, ששיחק ביריבת סלביה, ספרטה פראג, לשניהם 18 שערים. ב-1940 עבר להיידוק ספליט הקרואטית שם היה בתפקיד שחקן ומאמן בו זמנית וזכה עימה באליפות. שנתיים אחר כך חזר לסלביה שם לא נשאר זמן רב לפני שעבר לבאטה זלין ומשם לפ.צ. שודפונדס, שם סיים את הקריירה.
במדים הלאומיים שיחק סובוטקה עבור נבחרת צ'כוסלובקיה, וערך את הופעת בכורתו זמן קצר לפני מונדיאל 1934. במונדיאל עצמו כבש נגד שווייץ ברבע הגמר והגיע עימה עד לגמר בו הפסידה 2–1 לאיטליה. עד 1937 כבש סובוטקה 8 שערים ב-23 הופעות.
את קריירת האימון שלו החל סובוטקה בפ.צ. שודפונדס השווייצרית לאחר שעזב את מדינתו בשביל להתגורר בשווייץ ולא חזר אליה לעולם. תחילה היה בה שחקן-מאמן וזכה עימה פעמיים בגביע על תקן זה ב-1951 ו-1953. לאחר שהיה רק למאמן הוא זכה עימה שלוש פעמים נוספות בגביע ופעמיים גם באליפות. לאחר מכן עבר לאמן בכמה קבוצות בקצוות אירופה. מפ.צ. שודפונדס עבר לבזל השווייצרית ומשם לפיינורד ההולנדית עימם זכה בגביע ובאליפות בהתאמה. בנוסף לכך אימן סובוטקה את שרלרואה הבלגית אותה הוביל למיקום השיא בהיסטוריה שלה בליגה הראשונה, מקום שני, בעונת 1968/69. קבוצתו האחרונה אותה אימן הייתה AC בלינצונה מ-1973–1976.
ישיבת חברון (גבעת מרדכי)
הגימנסיה העברית במונקאטש
סוקולניקי
סוקולניקי (ברוסית: Сокольники) הוא ראיון של המחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 10.2846 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 61,649 תושבים נכון לשנת 2020.
יורגוס דוניס
יורגוס דוניס (ביוונית: Γιώργος Δώνης; נולד ב־22 באוקטובר 1969) הוא כדורגלן עבר יווני, ששיחק בעמדת הקשר, וכיום משמש כמאמן קבוצת אל ווהאדה מליגת העל הסעודית.
קריירה ככדורגלן.
דוניס נולד בפרנקפורט שבגרמניה המערבית למשפחה יוונית. כשהוא היה בן 6 משפחתו חזרה ליוון, והשתקעה באזור סלוניקי. בילדותו דוניס שיחק בקבוצות מקומיות בסלוניקי, ובשנת 1987 עבר לאקדמיה של פנאתינאיקוס, אחת הקבוצות הבכירות ביוון. בעונת 1990/1991 דוניס הרשים במהלך עונת השאלה בקבוצת פאס יואנינה ולאחר מכן חזר לפנאתינאיקוס.
דוניס הפך לאחד השחקנים החשובים בקבוצה, הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ובשלושה גביעים ובעונת 1995/1996 היה חלק ממסעה של הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות. בקיץ 1996 דוניס עבר לאנגליה וחתם בקבוצת בלקברן רוברס מהפרמייר ליג, דוניס הוא היווני הראשון ששיחק בפרמייר ליג. בבלקבורן הייתה לו עונת בכורה פושרת והוא כבש בה שני שערים. דוניס שיחק עונה אחת בלבד בבלקברן רוברס ולאחריה חזר ליוון וחתם בא.א.ק. אתונה, לאחר עונה בא.א.ק הוא חזר פעם נוספת לאנגליה וחתם בשפילד יונייטד. דוניס שיחק בשפילד תקופה קצרה לפני שחתם בהאדרספילד טאון, שלאחר עונה במועדון הוא פרש ממשחק פעיל.
דוניס שיחק במדי נבחרת יוון במשך שש שנים. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הוא ערך בדצמבר 1991, ובסך הכל הוא רשם 24 הופעות וחמישה שערים במדי הנבחרת.
קריירה כמאמן.
תחילת הקריירה וההצלחה עם לאריסה.
כשהיה בן 33, בשנת 2002, דוניס החל לאמן את קבוצת איליסיאקוס מהליגה היוונית הרביעית. הוא הצליח מאוד עם הקבוצה ורשם איתה שתי עליות ליגה רצופות, עד לליגת המשנה ביוון.
ב־2004 הוא מונה למאמנה של לאריסה מליגת המשנה, אותה אימן ארבע עונות. בעונתו הראשונה הוא הצליח לעלות עם הקבוצה לליגה הבכירה ביוון, ובעונה לאחר מכן הקבוצה סיימה במקום השמיני בליגה היוונית. בעונתו השלישית כמאמן הקבוצה, לאריסה סיימה במקום העשירי בליגה אבל הקבוצה זכתה בגביע היווני, והשיגה כרטיס למוקדמות גביע UEFA. לאריסה העפילה לגביע UEFA לאחר ניצחון מול בלקברן רוברס בפלייאוף, אבל הודחה לאחר שלב הבתים של המפעל והקבוצה סיימה במקום השישי בליגה באותה עונה.
המשך הקריירה כמאמן ביוון.
בסיום עונת 2007/2008 עזב דוניס את לאריסה ומונה למאמנה של א.א.ק. אתונה בה שיחק כשחקן. בנובמבר 2008 לאחר פתיחת עונה רעה של הקבוצה שכללה הדחה מגביע UEFA, א.א.ק. אתונה החליטה לפטר את דוניס.
לקראת עונת 2009/2010 מונה דוניס למאמנה של אטרומיטוס. עם אטרומיטוס דוניס רשם שתי עליות רצופות לגמר הגביע היווני בעונות 2010/2011 ו־2011/2012, אך בשני משחקי הגמר הקבוצה הפסידה.
לקראת עונת 2012/2013 מונה דוניס למאמנה של פאוק סלוניקי, אחת הקבוצות הבכירות ביוון. ב־28 באפריל 2013 פוטר מאימון פאוק לאחר שהקבוצה הודחה בחצי גמר הגביע היווני.
אפואל ניקוסיה.
באוקטובר 2013 מונה דוניס למאמנה החדש של אפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית, קבוצתו הראשונה כמאמן מחוץ ליוון. בעונתו הראשונה דוניס הוביל את הקבוצה לדאבל מקומי, אליפות הליגה הקפריסאית וזכייה ב. אפואל התחילה את עונת 2014/2015 בצורה חיובית לאחר שדוניס הוביל את הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות. בשלב הבתים אפואל ניקוסיה שיחקה מול קבוצות בכירות באירופה, אייאקס אמסטרדם, ברצלונה ופריז סן-ז'רמן. באותו קמפיין הקבוצה השיגה רק נקודה אחת משישה משחקים, במשחק שהסתיים בתוצאה 1–1 מול אייאקס אמסטרדם באצטדיון ה-GSP. ב-6 בינואר 2015 דוניס פוטר מאימון אפואל ניקוסיה לאחר רצף תוצאות רעות.
אל הילאל ושראג'ה.
ב־25 בפברואר 2015 מונה דוניס למאמנה של אל-הילאל מליגת העל של ערב הסעודית, הוא העפיל עם הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות של אסיה וזכה עם הקבוצה בגביע המלך הסעודי באותה עונה. ב־28 ביולי 2016 מונה דוניס למאמנה של שארג'ה מהליגה של איחוד האמירויות הערביות אך הוא עזב את הקבוצה בינואר 2017.
חזרה לאפואל ניקוסיה וחתימה בפנאתנייקוס.
ב־28 ביולי 2017 דוניס חזר לאפואל ניקוסיה, במרץ 2018 הוא פוטר מאימון הקבוצה לאחר שהקבוצה איבדה את המקום הראשון בליגה הקפריסאית, עם זאת, היא הצליחה לזכות באליפות באותה עונה.
לקראת עונת 2018/2019 מונה דוניס למאמנה של פנאתינאיקוס, שבמדיה כיכב בשנות התשעים. בעונתו הראשונה הקבוצה סיימה במקום השמיני ובעונתו השנייה הקבוצה העפילה לפלייאוף וסיימה במקום הרביעי בליגה. דוניס זכה לביקורות חיוביות מתפקודו כמאמן פנאתינאיקוס. ב־19 ביולי 2020 הוא עזב את תפקידו כמאמן הקבוצה.
מכבי תל אביב.
ב-12 באוגוסט 2020 מונה למאמנה של מכבי תל אביב, כשחתם על חוזה לעונה אחת, עם אפשרות להארכה בעונה נוספת. הקבוצה זכתה להצלחה בליגה האירופית, כשהעפילה משלב הבתים לשלב 32 האחרונות. בליגה לא הצליחה הקבוצה לשחזר את ההצלחה. אחרי 11 מחזורים ניצחה הקבוצה ארבעה משחקים ודורגה רק במקום החמישי, בפער של תשע נקודות ממכבי חיפה המובילה. בעקבות כך פוטר דוניס ב-23 בדצמבר.
אל ווהאדה.
ב-23 במרץ 2021 מונה למאמנה של קבוצת אל ווהאדה מליגת העל הסעודית.
בייארד טיילור
בייארד טיילור (באנגלית: Bayard Taylor; 11 בינואר 1825 – 9 בדצמבר 1878) היה סופר, מבקר ספרות, מתרגם ודיפלומט אמריקאי.
ביוגרפיה.
טיילור נולד בעיירה בפנסילבניה למשפחת קווייקרים. הוא התחיל לכתוב שירה בגיל צעיר ואת ספרו הראשון פורסם בשנת 1844.
את הכסף שהוא קיבל ממכירת הספר, בייארד טיילור ניצל למימון נסיעה לאירופה בה הוא טייל כשנתיים. דיווח על המסע פורסם בעיתונות בארצות הברית ובשנת 1846 יצאה לאור ספר שמאגד את המאמרים שכתב במהלך הנסיעה. בשנת 1848 הוא נשלח על ידי הוראס גרילי לקליפורניה במטרה לתת דיווח על הבהלה לזהב. בדרך חזרה הוא עבר דרך מקסיקו. בשנת 1850 טיילור פסרם ספר על המסע למקסיקו וספר זכה לפופולריות רבה בארצות הברית ובבריטניה.
בשנת 1849 ביירד טיילור התחתן, אך כעבור שנה אשתו נפטרה משחפת.