בין השנים 2004–2005 כיהן כיו"ר דירקטוריון חברת אל על, ובשנים 2005 עד 2011 כיהן כיו"ר התעשייה האווירית לישראל כיו"ר פעיל ללא שכר. במהלך חודשי עבודתו הראשונים בתפקיד החליף 13 מ-19 המנהלים של המפעלים והחטיבות. בתקופתו כיו"ר התעשייה האווירית לישראל פרשו מהחברה למעלה מ-2,000 עובדים, בהסכמת ועד העובדים בחברה. עם כניסתו לתפקיד עמד הרווח הנקי על שני מיליון דולר וב-2010 היה הרווח הנקי 94 מיליון דולר. במהלך כהונתו של שמיר הונפקו איגרות החוב של החברה ב-1.4 מיליארד ש"ח. במהלך התקופה חדרה החברה לשוק הרוסי, ביססה מעמד מוביל בתחום המל"טים ושיגרה לחלל ארבעה לוויינים. בריאיון עיתונאי אמר שמיר כי הוא תומך במיזוג של כל התעשיות הביטחוניות הממשלתיות לחברה אחת: "היה נכון למזג את החברות הביטחוניות הממשלתיות (התעשייה האווירית לישראל, רפאל - מערכות לחימה מתקדמות והתעשייה הצבאית), אבל אין מי שיעשה את זה. צריכות להיות שתי חברות ביטחוניות, ממשלתית ופרטית. אחר כך אפשר להפריט בפעם אחת את החברה הממשלתית הגדולה".
בשנת 2017 מונה לדירקטור חיצוני בחברת "רמי לוי שיווק השקמה".
בשנת 2018, ביקש הנאמן להסדר החוב בחברת ציוד התקשורת "אורכית" שקרסה, בה כיהן שמיר כדירקטור, לחייב את הבעלים ונושאי המשרה לשעבר באחריות אישית לחובות החברה בהיקף של כחצי מיליארד שקל.
קריירה פוליטית וציבורית.
בינואר 2012 נבחר ליו"ר החברה הלאומית לדרכים וכיהן בתפקיד כשנה, ב-40% משרה, עד לכניסתו לפוליטיקה. גם במקביל למילוי תפקיד זה המשיך שמיר בניהול עסקיו הפרטיים.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19 הצטרף למפלגת "ישראל ביתנו" כסגנו של יו"ר המפלגה, אביגדור ליברמן. במסגרת האיחוד עם הליכוד, הוא הוצב במקום הרביעי ברשימה המשותפת הליכוד ישראל ביתנו ונבחר לכנסת. במרץ 2013 מונה לשר החקלאות ופיתוח הכפר. חבר בוועדת השרים לענייני חקיקה. בעת שהיה שר החקלאות נחשפה פרשת השחיתות בישראל ביתנו, בה בין השאר הורשעה בשוחד טלי קידר, שהייתה יועצת תקשורת בכירה שלו. שמיר טען שלא ידע דבר על פרשת השחיתות, בסוף כהונת הכנסת התשע עשרה עזב את מפלגת "ישראל ביתנו" ולא התמודד בבחירות.
באוגוסט 2015 נבחר לכהן כיו"ר חברת נת"ע עד לשנת 2019. בתקופת כהונתו כיו"ר החברה הכריזה החברה על זכייתה של חברה ממשלתית סינית כזוכה במכרז לייצור קרונות הרכבת הקלה בתל אביב. במקביל, חברה ממשלתית סינית אחרת יזמה והוציאה לפועל שיתוף פעולה בשווי מאות מיליוני דולרים עם חברת קטליסט. בנוסף בקרן השקיעה קבוצת דאסו תעופה הצרפתית. על רקע חשדות אלו לניגוד עניינים, פסלה באפריל 2017 הוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות בראשות השופטת בלהה גילאור, את מינויו המיועד של שמיר לתפקיד יו"ר התעשייה האווירית לישראל.
שמיר פעיל גם בתפקידים ציבוריים ועומד בראש חבר הנאמנים של מרכז שלם, בראש האספה הכללית של מכללת אוהלו, בראש עמותת "גבהים" ועוד.
בין השנים 2020-2018 שימש כיו"ר הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
חיים אישיים.
מתגורר בסביון. נשוי לאלה ואב לשלושה. בנו הבכור נפטר בשנת 2016.
עמדותיו.
שמיר נודע כממשיך דרכו הפוליטית של אביו שדגל באידאולוגיה של ארץ ישראל השלמה, ושלל מכל וכל משא ומתן על מסירת שטחים. ב-3 בינואר 2013 אמר שמיר כי הוא מתנגד לנישואים חד-מיניים בישראל; "אין לזה מקום", הוא הסביר את עמדתו, אך סירב להרחיב בנושא. ב-4 בינואר 2013 אמר שמיר כי אם יורשע אביגדור ליברמן בפרשת השגריר בבלארוס, יהיה עליו לפרוש מהחיים הפוליטיים גם אם לא יוטל עליו קלון. עוד אמר שמיר, בהתייחסו לראש הממשלה בנימין נתניהו, כי "נתניהו מזגזג כי הוא רוצה למצוא חן בעיני הבוחרים שלו". מאוחר יותר באותו היום פרסם שמיר הבהרה בה אמר כי הוא "מצטער שדבריי לא הובנו כהלכה. אני מכבד את ראש הממשלה וכפי שאמרתי מדובר באדם מוכשר ומבריק". כאשר נשאל שמיר בראיון האם האיום האיראני הוא איום קיומי לדעתו, השיב: "זה עלול להיות גם קיומי. למרות שאני חושב שמנסים לצייר אותם כבלתי שפויים, אבל אם אתה מסתכל על ההיסטוריה של איראן, היא של עם די שפוי". בהתייחסו להחלטה על ביטול פרויקט הלביא אמר שמיר: "אני כבר התבטאתי בעבר, שסגירת פרויקט הלביא היא בכייה לדורות. כי פתאום יש נושא אחד שבו אנחנו לא עצמאיים, וזה מטוסי הקרב. עם הלביא יכולנו להיות".
קוואסקי מוטורס
ספרוציטוזיס
סְפֵרוֹצִיטוֹזִיס (spherocytosis) הוא הפרעה צורנית בתאי הדם האדומים, שבה התאים הם בעלי צורת כדור, או ספרה, ולא בעלי צורת דסקה קעורה כפולה. ברוב המקרים הפרעה זו מופיעה במחלה התורשתית ספרוציטוזיס תורשתי, אך היא גם יכולה להופיע גם באנמיה המוליטית אוטואימונית. בשל צורתם החריגה של התאים, הטחול מזהה את התאים כפגומים, אף על פי שתפקודם תקין, ועל כן הוא מפרק אותם ומביא לאנמיה המוליטית.
הצורה התורשתית של ספרוציטוזיס נובעת מפגם מבני בשלד התא כתוצאה ממוטציה בגן המקודד לחלבון מבני של השלד. עם חלבונים אלה נמנים ספקטרין ואנקירין. הפגיעה בשלד התאי גורם לתאים להתכווץ לצורה בעלת מתח הפנים הנמוך ביותר. אף ששטח הפנים של הספרוציטים, שדרכו משוחלפים חמצן ופחמן דו-חמצני, קטן, תאים אלה מצליחים לעמוד בדרישות הגוף לחמצן. יחד עם זאת, צורתם הכדורית הופכת אותם פגיעה יותר לנזק חיצוני ולתמותה מהירה. ספרוציטוזיס הנובע מאנמיה המוליטית אוטואימונית נבדל מהתורשתי בכך שתוצאת מבחן קומבס ישיר תהיה אצלו חיובית.
בדיקות של המוגלובין מסוכרר אינן אמינות בספרוציטוזיס, והבדיקה המהימנה ביותר לתיעוד מצב הסוכר בדם היא באמצעות פרוקטוזמין, שמעיד על רמת הסוכר בשלושת השבועות טרם הבדיקה.
התמודדות עם ספרוציטוזיס.
יילודים הסובלים מספרוציטוזיס תורשתי יסבלו פעמים רבות מצהבת יילודים חריפה, שתצריך טיפול בתאי אור מיוחדים, ובמקרים חריפים אף הליך של החלפת דם. עם זאת, אבחנה סופית של ספרוציטוזיס מתבצעת סמוך לגיל שנה, בבדיקת שבירות אוסמוטית.
לאור האנמיה הנגרמת עקב ההרס המוגבר של תאי הדם האדומים, יזדקקו ילדים הסובלים מספרוציטוזיס למעקב המטולוגי, המשתנה בתדירותו לפי חריפות התסמונת באותו ילד. החלק העיקרי במעקב יהיה בדיקת רמת ההמוגלובין בדם באמצעות ספירת דם. ירידת רמת ההמוגלובין יכולה להיות עצמונית, ללא גורמים נוספים, ויכולה להיגרם גם עקב תהליך זיהומי בגוף, כגון מחלת חום וכדומה. לעיתים תיתכן התאוששות עצמית של הגוף ממצב של ירידה בהמוגלובין, וחזרה לרמון המוגלובין תקינות.
הטיפול העיקרי במקרים של המגלובין נמוך במיוחד הוא מתן דם בעירוי תוך-ורידי, אך במקרים גבוליים מסוימים יינתן לעיתים טיפול סטרואידי בלבד.
כריתת טחול - ספלנקטומי.
ככלל, ישנן רמות שונות של תסמיני ספרוציטוזיס, כאשר הספקטרום נע בין מטופלים שיזדקקו למתן דם באופן תדיר, לבין מטופלים שיזדקקו למעקב פעם או פעמיים בשנה.
כאשר מטופל סובל מספרוציטוזיס חריף לאורך זמן, הטיפול בו יהיה כריתה של הטחול (ספלנקטומי), ובכך מניעה של הרס הכדוריות בפגומות ושמירה על ערכי המוגלובין תקינים. בעבר המדיניות הייתה לבצע כריתת טחול בכל חולה שהתגלה אצלו ספרוציטוזיס, אולם עם השנים הניתוחים הללו נעשו סלקטיביים יותר, על פי חומרת התסמונת של החולה, גילו, ופרמטרים נוספים.
ספרוציטוזיס תורשתי.
מבחינה גנטית, די בכך שאחד ההורים יסבול מספרוציטוזיס כדי שהתסמונת תועבר לילדיו. קיימות עדויות לכך שבנישואין של זוגות שאחד מהם חולה ספרוציטוזיס, אם ההורים ממוצא שונה (כגון אשכנזים עם יוצאי עדות המזרח וכו') הופעת התסמונת תהיה בממוצע פחות חריפה - אולם אין לכך אישוש במחקר.
איניאציו סילונה
איניאציו סילונה (באיטלקית: Ignazio Silone; 1 במאי 1900 - 22 באוגוסט 1978) הוא שם העט של סקונדו טרנקווילי, סופר איטלקי ופעיל נגד שלטון איטליה הפשיסטית.
קריירה מוקדמת.
סקונדו טרנקווילי נולד ב-1 במאי 1900 בפשינה די מארסי, במחוז אקווילה שבאיטליה. אביו היה בעל נחלה קטנה, ואמו - אורגת. המשבר הקשה שפקד את ענף היין בתחילת המאה ה-20 לא פסח על משפחת טרנקווילי. האב היגר לברזיל לכמה שנים והכרמים והבקר נמכרו. בכיתות הראשונות של בית הספר התיכון למד טרנקווילי במוסד לפרחי כמורה של המחוז הכנסייתי של המארסי, שהיה אז בפאשינה.
בשנת 1915, בעקבות רעש האדמה שהחריב חלק גדול של מארסיקה, נותר ללא הורים וללא קורת גג. הוא המשיך בלימודיו במוסד דתי ברג'ו די קלבריה, אך עוד לפני סוף המלחמה הסיחה התסיסה הפוליטית את דעתו מהלימודים הסדירים בחטיבה העליונה של בית הספר התיכון. בהיותו בן 17 הצטרף לשורות הסוציאליסטים, שהצהירו על התנגדותם למלחמה. הצטרפות זו ציינה את ראשיתה של מחויבות פוליטית, שעתידה היה להימשך כל חייו. זאת הייתה גם ראשית פעילותו הספרותית-עיתונאית של סילונה. הוא התחיל לשלוח מאמרים לעיתון "אוונטי" כדי לחשוף את מחדליו של אגף ההנדסה האזרחית בעבודות השיקום אחרי רעש האדמה. בזכות מאמרים אלה מונה לכתב של שבועון הסוציאליסטים הצעירים "ל'אוואנגוארדיה".