ג'רום עבד במשך שנה על תכנון והכנת הצד האמריקני של התערוכה מבלי ששולם לא כלל. כמו שאמרה אתל, "אחרי תערוכת הארמורי היינו כמתים. מכרנו את עבודתו של ג'רום, הכל בחצי מחיר כיוון שאנחנו עוברים לאירופה". הסיבה הייתה שהיא וג'רום, כמו גם רבים אחרים בקהילה האמנותית בניו יורק, ידעו שההשפעה של תערוכת הארמורי הולכת להשפיע לרעה על גורלם של אמנים אמריקאים רבים כשניסו למכור את עבודתם. הם העריכו כי יהיה שוב יבוא של ציורים אירופיים, או יצירות שהושפעו מהם, שהסוחרים היו מעוניינים בהם.
אירופה ותחילת מלחמת העולם.
רוג'ר פריי, האמן והסופר האנגלי ואוצר הציורים במוזיאון המטרופוליטן קנה מספר רישומים ג'רום לאוסף הפרטי שלו. הוא הפציר בג'רום לנסוע ללונדון, שם האמין פריי שימצא שוק עשיר לעבודתו. לפיכך, שלושת בני משפחת מאיירס, יחד עם שני ארגזים מלאים בציורים ויצירות אמנות אחרות, יצאו ללונדון בשנת 1914. הניו יורק טיימס דיווח: "אירופה פיתתה את ג'רום מאיירס מהמרוץ שלו במטרופולין, והקיץ הוא יצייר טיפוסים אחרים בלונדון, בפריז ובערים אחרות, שללא ספק יוצגו בניו יורק בעונה הבאה". התאריך היה 28 ביוני 1914. חודש לאחר מכן, נפתחה מלחמת העולם הראשונה.
לאחר שהגיעו ללונדון והשאירו אצל סוחר אמנות, חלק מהציורים והפסלים שהביאו עימם, משפחת מאיירס נסעה היישר לפריז, שילמה שישה חודשים שכר דירה עבור דירה קטנה בגדה השמאלית, קנתה לה רהיטים ועברה לגור וקיוותה לפתוח פרק חדש ומרגש בחייהם. במשך כשבוע נראה כאילו הדברים מסתדרים וג'רום כבר עבד. כמו כן, הם ערכו סידורים עם תיאטרון בפריז עבור בתם בת ה -8. וירג'יניה מאיירס, לערוך ערב סולו בריקודים משלה שזכתה לשבחי הביקור בהופעות רבות בניו יורק.
לרוע המזל פרוץ המלחמה ניפץ את תוכניותיהם. השגרירות האמריקאית ייעצה בחום לג'רום ואתל לעזוב את פריז מיידית. לא הייתה להם ברירה אלא לארוז ולנטוש את דירתם המושכרת ואת הרהיטים שקנו למענה. לצאת למסע מפחיד ומתיש בדרכם חזרה לאמריקה.
חזרה לאמריקה.
ג'רום, אתל ובתם בת ה-8, וירג'יניה, היו במצב של תשישות וכמעט רעב בגלל המחסור במזון ובתנאי המלחמה הצפופים שבהם הם התמודדו על סיפון הספינה שלקחה אותם בחזרה לאמריקה. שמחתם למראה פסל החירות בנמל ניו יורק בוודאי לא הייתה שונה מהתרגשות שחשו מהגרים רבים שהגיעו לאמריקה, שלימים יהפוך לנושא של בכל כך הרבה מתמונות הלואר איסט סייד של ג'רום. עבור ג'רום ואתל, תקוותם הייתה כי היציאה לאירופה תאפשר שיפור כלכלי, אך התבררה ככישלון. כישלון כלכלי קודם היה הפגיעה בהונם, כשג'רום האמין כי תערוכת הארמורי תיצור הכרה הרבה יותר באמנים האמריקאים.
אשת עסקים, מעצבת, מחנכת.
אתל מאיירס האמינה מאוד בחשיבות הקריירה האמנותית של בעלה, ומעולם לא היססה לשים את יצירות האמנות שלה לצד כדי להמשיך בפעילות יזמית שתעזור למשפחתה להתמודד עם קשיים כלכליים. פעילויות אלה כללו תכנון והוראה. חייה כאשת עסקים מכסים תקופה של כ-25 שנה, משנת 1915 ועד מותו של ג'רום בשנת 1940.
עם חזרת משפחתה לניו יורק, אתל נזכרה: "גרנו במקומות רבים, חלקם בעיר העליונה, בחלקם במרכז העיר. תמיד ערכנו רישומים וערכנו תערוכות, אבל בלי בית. סוף סוף קנינו שני חדרים ברחוב מערב השלושים ושבעה באזור תעשיית הבגדים, בקומה העליונה. החדר האחורי היה הסטודיו של ג'רום, והחדר הקדמי בקומה השלישית היה המקום בו שלושנו אכלנו וישנו. בשלב זה החלטתי להיות מעצבת של בגדים. לקחתי חמישה דולר וקניתי בד תחרה ועיצבתי חולצה. נסעתי לחנות בשדרה החמישית ומכרתי את החולצה. מכאן ואילך הייתי בעסקים".
אתל מאיירס הפכה למעצבת של בגדי נשים וכובעים, החזיקה חנות בעיר ניו יורק בשנים 1920 עד 1940 ועיצבה בגדים עבור ידוענים בחברה, לשחקני במה ואופרה וכן ליצרנים."
לאחר מות בעלה בשנת 1940 הקדישה אתל את זמנה בעיקר לקידום המוניטין האמנותי שלו. היא הרצתה על עבודתו של ג'רום ברחבי ארצות הברית, בחסות הפדרציה האמריקאית לאמנות בשנים 43–1941. היא גם החזיקה את הגלריה לזכר ג'רום מאיירס בעיר ניו יורק במשך מספר שנים.
אתל מאיירס נפטרה ב-24 במאי 1960.
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 1999
הבחירות הפרלמנטריות שנערכו ברוסיה ב-19 בדצמבר 1999 לבחירת 450 המושבים בדומה, הבית התחתון של האספה הפדרלית של רוסיה היו מערכת הבחירות השנייה מאז 1993. כמו בבחירות הקודמות בשנת 1995, מערכת הבחירות הביאה לכך שמפלגות רבות התמודדו על המושבים ומספר לא מבוטל של צירים נבחרו.
ששה רשימות עברו את אחוז החסימה שעמד על 5% (המפלגה הקומוניסטית — 90 חברים ו-39 חברים נוספים מברית החקלאים, "אחדות" — 82 חברים ו-59 עצמאים שחברו אליהם, תנועת "מולדת – רוסיה כולה" — 45 חברים ו-41 נוספים מתנועת "אזורי רוסיה", ברית כוחות הימין — 32, יאבלוקו — 21, גוש ז'ירינובסקי — 17).
מערכת בחירות.
על פי חוק הבחירות בשנת 1993, 225 חברי הבית הוקצו באופן יחסי, תוך שימוש ברשימות מפלגתיות ברחבי המדינה, ואילו 225 חברים אחרים נבחרו בבחירות חד-חבריות, תוך שימוש בשיטה רובנית.
כדי להבטיח מקום בהצבעה, המפלגות היו צריכות להירשם במשרד המשפטים הרוסי שנה לפני הבחירות (במקום שישה חודשים בבחירות הקודמות). כחלופה לאיסוף 200,000 חתימות, הייתה להם אפשרות לשלם פיקדון של קצת יותר משני מיליון רובל, שניתן להחזירו אם המפלגה תזכה לפחות 3.0 אחוז מהקולות ברשימה. כדי להגדיל את המידתיות, החוק קבע כי אם מפלגות שמגיעות לרף של חמישה אחוזים קיבלו בסך הכל 50 אחוז או פחות מהקולות, מפלגות עם לפחות 3.0 אחוז מהקולות יזכו גם במושבים על ידי ירידה במספר הקולות. עד לנקודה בה סך ההצבעה עלה על 50 אחוז. עם זאת, אם לאחר הליך זה המפלגות הזוכות במושבים עדיין היו פחות מ-50 אחוז מהקולות, הבחירות היו צריכות להיחשב כלא חוקיות. בהצבעות המחוזות, אם הקולות שהוענקו נגד כולם חרגו מהקולות של כל מועמד, היו צריכות להתקיים בחירות חוזרות בתוך ארבעה חודשים. כתוצאה מכך, היו צריכים להתקיים בחירות חוזרות בשמונה מחוזות. לבסוף, כחלופה לאיסוף חתימות לתמיכה במועמדותם, ניתנה גם למועמדים מהמחוזות אפשרות לשלם פיקדון של 83,490 רובל, שניתן להחזירו אם יזכו לפחות ב-5.0 אחוזים מקולות המחוז.
מסע הבחירות.
מערכת הבחירות המוקדמת נשלטה על ידי גוש מולדת-כל רוסיה, בראשות ראש עיריית מוסקבה יורי לוז'קוב וראש הממשלה לשעבר יבגני פרימקוב, שניסה לנצל את חוסר כושרו של הנשיא בוריס ילצין וחולשת הממשל שלו. הגאות והשפל התרחשה ב-9 באוגוסט 1999 כאשר ילצין מינה את ולדימיר פוטין כראש ממשלה וליורשו בסופו של דבר. ב-24 בנובמבר הודיע פוטין כי כ"אזרח" הוא יתמוך בגוש הפרו-ממשלתי שהוקם לאחרונה, תנועת"אחדות", שייסד סרגיי שויגו, חבר כל ממשלות הרוסיות מאז 1994. עם זאת, המפלגה הגיעה רק למקום השני
לקריאה נוספת.
Hesli, Vicki L. &amp; William M. Reisinger (2003). "The 1999–2000 Elections in Russia: Their Impact and Legacy". Cambridge: Cambridge University Press.
קונהדייש
קוּנְהֶדְיֶיש (בהונגרית: Kunhegyes) היא עיירה בת 7,500 תושבים באזור המישור הגדול הצפוני בהונגריה, במחוז יאס-נאגיקון-סולנוק ומקום הולדתו של המתמטיקאי ההונגרי-יהודי גאבור סגה שפרסם 141 מאמרים מדעיים ו-7 ספרים. עם עבודתו על הפולינומים האורטוגונאליים הניח את היסודות לתורת הפונקציות הקונסטרוקטיבית וכן מקום הולדתו גם של הסופר אנדרה קאדאר (מקודם: שוורץ) מהדור הראשון של כותבי כתב העת הספרותי ניוגט שנרצח בשואה במחנה ההשמדה אושוויץ.
מיקום.
העיירה נמצאת בחלק הצפון מערבי של האלפלד המישור ההונגרי הגדול, באזור מרכז נהר הטיסה, כ-160 ק"מ מבודפשט, 15 ק"מ מאגם טיסה (אבאדסלוק), וממושב המחוז העיר סולנוק כ־50 ק"מ. היישובים הסמוכים הם: קונמדראש, אבאדסלוק.
ניתן להגיע אל העיירה בכביש הראשי 34 מכיוון טיספירד. ניתן להגיע אליה גם מאבאדסלוק בדרך משנית. תחבורה ציבורית באמצעות אוטובוסי וולאנבוס. בנוסף ליישובים הסמוכים, נגישים ישירות הערים אגר, סולונוק, יאסברן, דברצן, בקשצ'בה, ג'נג'ש, טיספירד ומישקולץ.
היסטוריה.
היישוב נקרא לראשונה Hegyesegyháza על ידי קארוי הראשון, מלך הונגריה באיגרת שלו מוואץ ב-8 בנובמבר 1311. משנת 1552 נקרא הכפר אחר כך עיירה כבר בשם הנוכחי.
במלחמת העולם הראשונה לחמו תושבי העיירה כמעט בכל חזית. מבין החיילים 373 נהרגו ו -676 נפלו בשבי. במהלך המלחמה שימש בניין חוג הקריאה כבית חולים לפצועים.
ב־9 באוקטובר 1944 הצבא האדום הסובייטי כבש את העיירה, במסגרת מתקפת הנגד המשוריינת הגרמנית שכשלה. בחלק הפנימי של העיירה לא התרחשה לחימה ולכן לא היו נזקים מיוחדים למבנים. מלחמת העולם השנייה גבתה כ -400 קורבנות מהיישוב, ביניהם יהודים רבים שנשלחו למחנות ההשמדה.
מידע נוסף.
בשנת 2004 עיריית היישוב הזמינה את היהודים שורדי השואה ילידי המקום ליום שלם של טקס הסרת הלוט מאנדרטה לזכר היהודים שנספו.
ארווינגרנה
ארווינגרנה (בשוודית: Arvingarna; בתרגום חופשי: "היורשים" או "בעלי הירושה") היא להקת בנים שוודית.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה בגטבורג ב-1989.
ב-1991 יצא הסינגל הראשון שלהם, שהיווה גרסת כיסוי לשיר "Have You Ever Seen the Rain?" של קרידנס קלירווטר רבייבל.
ב-1992 יצא אלבומם הראשון "Coola killar".
נכון לשנת 2019 הוציאה הלהקה 15 אלבומים.
הם ייצגו את שוודיה באירוויזיון 1993 עם שיר האהבה "אלואיז" והגיעו למקום השביעי.
ב-1995 הם השתתפו בשנית במלודיפסטיבלן, במטרה לייצג את שוודיה באירוויזיון, אך שירם לא הגיע לחמשת המקומות הראשונים.
ב-1999 הגיעו למקום השלישי במלודיפסטיבלן עם שיר שכתבה לנה פיליפסון.