בשנים 2011–2012 המפלגה נכנסה למשבר, כתוצאה מפילוגים פנימיים ופרשת שחיתות. בשנים לאחר מכן המפלגה הדגישה את נושא האירוסקפטיות ואף שיתפה פעולה עם מנהיגת הימין בצרפת מארין לה פן בנושא.
בבחירות לסנאט באיטליה ב-2018 זכתה הליגה בניצחון, המושבים שלה זינק מ-18 (שקיבלה בבחירות של 2013) ל-58, והקימה קואליציה ביחד עם תנועת חמשת הכוכבים. ב-2019 הודיע סלביני על פרישה מהממשלה ומאז הליגה היא המפלגה הגדולה ביותר באופוזיציה.
בכל הסקרים האחרונים מאז הקמת הממשלה ב-2018, מובילה המפלגה בפער משמעותי על כל שאר המפלגות והיא צפויה להיות המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט האיטלקי בבחירות הבאות. החל מאמצע 2019, המפלגה החלה להיחלש בסקרים.
לאופון
הדיוויזיה ה-100 (ארצות הברית)
הדיוויזיה ה-100 היא דיוויזיית אימונים של צבא ארצות הברית הכפופה ליחידות המילואים. הדיוויזיה פעלה במהלך מלחמת העולם השנייה בחזית המערבית, ופורקה בתחילת 1946. היא הוקמה מחדש עוד באותה שנה, וכיום מוצבת בפורט נוקס, קנטקי.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-12 ביולי 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה, והוצבה בטקסס. הדיוויזיה החלה בהתארגנות להישלח לחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח של ארצות הברית, אולם כבר בנובמבר הסתיימה המלחמה. שנה לאחר מכן פורקה הדיוויזיה. היא הוקמה מחדש ביוני 1921, והוצבה בווירג'יניה המערבית. היא פורקה פעם נוספת ב-1940.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוחלט להקים את הדיוויזיה פעם נוספת. היא הוקמה ב-15 בנובמבר 1942 בפורט ג'קסון, דרום קרוליינה. כמפקדה מונה ויתרס בארס. הדיוויזיה העבירה למעלה משנה באימונים בארצות הברית, וב-6 באוקטובר 1944 נשלחה לחזית המערבית. היא נכללה במסגרת הקורפוס השישי אשר היה חלק מהארמייה השביעית. בנובמבר נכנסה הדיוויזיה לקרב כנגד הגרמנים באזור הרי הווז', ולאחר מכן למחוז מוזל. הדיוויזיה כבשה את העיר ביטש (Bitche), והגנה עליה בהצלחה במהלך הקרב על הבליטה. בשל כך זכו אנשי הדיוויזיה לכינוי "בני ביטש". לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה ב-1945, וב-10 בינואר 1946 היא הוחזרה לארצות הברית ופורקה. בסתיו של אותה שנה, הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיה מוטסת. ב-1952 היא עברה הסבה לדיוויזיית חי"ר, וב-1959 היא הפכה לדיוויזיית אימונים והדרכה, והיא כזו עד היום. לאורך כל שנות קיומה היא הוצבה בקנטקי, וב-2006 הועבר המטה שלה מלואיוויל לפורט נוקס.
בריסטול רוברס
בריסטול רוברס היא קבוצת כדורגל מהעיר בריסטול, שבדרום מערב אנגליה. נכון לעונת 2020/2021 משחקת הקבוצה בליגת הפוטבול ליג הראשונה, שהיא הליגה השלישית בחשיבותה באנגליה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1883, ומעולם לא שיחקה בפרמייר ליג וגם לא בליגה האנגלית הבכירה טרם הקמת הפרמייר ליג (הליגה הראשונה של הפוטבול ליג).
הקבוצה שיחקה לאחרונה בליגה השנייה של אנגליה בעונת 1992/93. בסיום עונת 2014/15 נשרה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת הנשיונל ליג שהיא הליגה החמישית באנגליה והלא מקצועית.
הייתה זאת הפעם הראשונה בתולדותיה שבריסטול רוברס מצאה את עצמה מחוץ לפוטבול ליג.
בריסטול רוברס התאוששה וחזרה כעבור עונה לפוטבול ליג השנייה, וכעבור עונה נוספת העפילה אל הפוטבול ליג הראשונה, ובכך חזרה לליגה השלישית אחרי 5 שנות היעדרות.
יריבתה העירונית של בריסטול רוברס היא בריסטול סיטי, הדרבי האחרון בין שתי הקבוצות נערך בעונת 2000/01.
טיילייגר
טיילייגר (באנגלית: Tiliger) הוא בן-כלאיים נדיר מדרגה שנייה ממשפחת החתוליים. הטיילייגר הוא תוצר של הכלאה בין טיגריס לנקבת לייגר, קרי בן כלאיים של זכר טיגריס ונקבה שהיא עצמה בת כלאיים של אריה ונקבת טיגריס. הטיילייגרים הראשונים בעולם נולדו ב-16 באוגוסט 2007 בפארק הזואולוגי האינטראקטיבי גרולד וויין בווינווד, אוקלהומה לנקבת לייגר וטיגריס בנגלי לבן. בדומה ללייגרים, הטיילייגרים גדולים באופן ניכר מטיגריסים ואריות. ב-7 במרץ 2013 תועדה המלטה נוספת של גורי טיילייגר בפארק גרולד וויין, הפעם לאב טיגריס סיבירי.
הצירוף ההיפותטי המקביל של הטיילייגר, הלייגריס (בן ללייגר ונקבת טיגריס) אינו אפשרי, מאחר שזכרי הלייגר אינם פוריים.
איגור פטרוב
איגור גריגורוביץ' פטרוב (באוקראינית: Ігор Григорович Петров, ברוסית: И́горь Григо́рьевич Петро́в; נולד ב-30 בינואר 1964) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדות קשר התקפי בקבוצת שחטאר דונצק בתקופת ברית המועצות.
בשנת 1991 הגיע פטרוב לישראל ובמשך 3 שנים שיחק בקבוצות ישראליות - בית"ר תל אביב ומכבי עירוני אשדוד. שיחק 3 משחקים במדי נבחרת אוקראינה. בשנת 1994 שב לאוקראינה ושיחק 4 שנים נוספות בליגת העל האוקראינית.
אחרי פרישתו ממשחק פעיל הוא החל בקריירת האימון. בהתחלה היה עוזר מאמן בקבוצת שחטאר דונצק במשך עונה אחת ולאחר מכן אימן את קבוצת אולימפיק דונצק במשך 7 שנים.
אקטרינה זכרייבה
אֶקָטֶרִינָה סְפָסוֹבָה גֶצֶ'בָה זָכָרִייֶבָה (בבולגרית: Екатерина Спасова Гечева-Захариева; נולדה ב-8 באוגוסט 1975, פאזארג'יק, הרפובליקה העממית של בולגריה) היא פוליטיקאית ומשפטנית בולגרייה אשר כיהנה ממאי 2017 ועד מאי 2021 כסגנית ראש הממשלה ושרת החוץ של בולגריה בממשלתו השלישית של בויקו בוריסוב.
קורות חייה.
אקטרינה זכרייבה נולדה בפאזארג'יק. היא רכשה השכלה אקדמית באוניברסיטת פלובדיב והוסמכה במשפטים.
ב-2003 נכנסה לחיים הפוליטיים בבולגריה, עת כיהנה כעוזרת שר המים והסביבה. ב-2009 מונתה לסגנית השר לפיתוח אזורי ועבודות ציבוריות. ב-2012 מונתה לראש לשכתו של הנשיא רוסן פלבנלייב. ב-2013 כיהנה לתקופה קצרה כסגנית ראש ממשלת בולגריה והשרה לפיתוח אזורי ועבודות ציבוריות בממשלת המעבר של מארין רייקוב. ב-18 בדצמבר 2015 מונתה זכרייבה לשרת המשפטים של בולגריה בממשלתו השנייה של בויקו בוריסוב.
ב-27 בינואר 2017 התפטרה ממשלתו של בוריסוב ובכלל זה זכרייבה. בבחירות הכלליות שנערכו בבולגריה במרץ 2017 נבחרה זכרייבה לאספה הלאומית הבולגרית מטעם מחוז פאזארג'יק של מפלגת "אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה". לאחר הבחירות הקים בויקו בוריסוב ממשלת קואליציה, ואקטרינה זכרייבה מונתה לסגנית ראש הממשלה ושרת החוץ של בולגריה.
שרק 5
נילי המאירי
נילי המאירי (נולדה ב-1939) היא עורכת ומגישת תוכניות רדיו בקול ישראל בעברה, מנהלת מחלקת הילדים והנוער בקול ישראל ורשת א' בקול ישראל מירושלים.
ביוגרפיה.
המאירי נולדה בפתח תקווה ליצחק ושרה המאירי. אביה יצחק המאירי היה איש ציבור ועיתונאי. ב-27 ביולי 1955 בעת שחזר ארצה במטוס של חברת אל על משליחות באמריקה הצפונית יורט המטוס מעל שמי בולגריה על ידי מטוסי קרב בולגריים וכל 58 נוסעיו, ובהם יצחק המאירי, נספו. בן 40 היה במותו. נילי הייתה בת 16 בעת מותו של אביה. לאחר שסיימה לימודיה התיכוניים בבית הספר אוהל שם ברמת גן, התגייסה בסוף שנות ה-50 לצה"ל ושירתה כקריינית בגלי צה"ל.
זמן קצר לאחר סיום שירותה בגלי צה"ל עברה לקול ישראל ועבדה שם כקריינית ומגישה כולל קריינית חדשות. בהמשך, ערכה, הגישה וקראה סיפורים ושירים בתוכניות הילדים והנוער בקול ישראל (התוכנית לאם ולילד). היא נהגה לפתוח כל תוכנית במשפט: "שלום לכם ילדים, כאן נילי המדברת אליכם". המאירי אף שרה את אחד מפתיחי התוכנית.
בשנות ה-60 יצאה לארצות הברית והייתה בין מייסדי, עורכי ומגישי תחנת הרדיו העברית "כאן ישראל" בניו-יורק. בעת שהותה בארצות הברית למדה בבית ספר A.C.R עריכה, הפקה, בימוי לטלוויזיה. לאחר כשלוש שנות שהות בארצות הברית שבה ארצה וחזרה לערוך ולהגיש תוכניות ב"קול ישראל".
בשנת 1967 הוציאה חברת CBS שני תקליטים עם סיפורים ושירים לגילאי 4–8 בקריינותה של המאירי.
בשנות ה-80 מונתה המאירי למנהלת מחלקת הילדים והנוער של קול ישראל במקומה של מרים הרמן שפרשה לגמלאות. בתפקיד זה כיהנה במשך כ-10 שנים. לאחר מכן, התמנתה אחראית על רשת א' בירושלים.
נילי המאירי היא בוגרת האוניברסיטה העברית בהיסטוריה כללית, ישראלית ומזרח אסיה. היא נשואה בשנית ולה שלושה ילדים ונכדים.
פרסים.
יחד עם תמר ליבס, זכתה המאירי בפרס רשות השידור על הפקת תוכנית שעסקה בטראומה של ילדים בצל מלחמות.
דייוויד ת'רדקיל
דייוויד ת'רדקיל (באנגלית: David Thirdkill נולד ב-12 באפריל 1960) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעיקר בליגת ה-NBA ובישראל. גובהו 2.01 מטרים.
קריירה.
ת'רדקיל נולד בסנט לואיס, מיזורי שבארצות הברית. שיחק בקולג' סאות'רן איידהו ובמכללת בראדלי, שם זכה בכינוי "השריף" על שום אופן הגנתו הצמודה. שיחק כקלע וכסמול פורוורד. בשנת 1982 הוא נבחר בסיבוב הראשון בדראפט ה-NBA במקום ה-15 על ידי פיניקס סאנס. החל לשחק ב-NBA בשנת 1982 במדי פיניקס סאנס, ועונה לאחר מכן שיחק בדטרויט פיסטונס. בעונת 1985/1986 שיחק במילווקי באקס, סן אנטוניו ספרס בהן מיעט לשחק, ובבוסטון סלטיקס שזכתה באליפות ה-NBA בעונה זו. שיחק בליגת ה-NBA בסך הכל 179 משחקים, בהם קלע 510 נקודות.
ת'רדקיל שיחק בעונת 1986/1987 בקבוצת טנדואיי רום מאסטרס מהפיליפינים. לאחר מכן שיחק עונה בליגת ה-CBA בארצות הברית, ובקבוצת פיורפודס טי.ג'יי הוטדוגס במסגרת טורניר בפיליפינים. בעונת 1988/1989 עבר לשחק בישראל והצטרף לאליצור רמלה. בעונה זו קלע 364 נקודות.