תצפית משתתפת, כמו גם כתיבת אתנוגרפיה, שואבת את מקורותיה משתי גישות, פוזיטיביסטית ופרשנית ותלויה בהקשר חברתי בו היא נערכת ובביוגרפיה של החוקר. השפעתם של פרמטרים תרבותיים, פוליטיים וכלכליים על מפגש החוקר ותגובותיו למציאות אותה הוא פוגש בשדה משפיעים על עבודת השדה והפרשנות שהוא נותן לאירועים. האנתרופולוגיה הרפלקסיבית (הפרשנית) מדגישה על כן את הרלוונטיות של הביוגרפיה של החוקר להבנת התהליך המחקרי. האירועים בשדה המחקר שהחוקר מדווח עליהם בשדה נתפסים כמראה אשר דרכה ניתן ללמוד את שדה המחקר. התצפיות והטקסט האתנוגרפי עצמו חייבים להיות מוסברים ומובנים מתוך התייחסות מפורשת לתהליכי עיבודם על ידי החוקר-צופה הנוטל חלק בתהליך. תצפית משתתפת, ככלי להכרת השדה, כרוכה בתהליכים בינאישיים והתאור האתנוגרפי עצמו נוצר באמצעות העקבות שעבודת השדה משאירה בביוגרפיה של החוקר. לפיכך תיאור השדה המוצג על ידי האתנוגרף צריך להיות מובן גם ככלי להתגברות על פרדוקסים וניכור הנובעים מתוך תהליך התצפית המשתתפת, כדרך של בנייה וניסוח- ולא רק גילוי- של "אחרות" הנחקרים ושל החוקר עצמו. עצם ההשתתפות של החוקר בעולמות אלה היא לעיתים קרובות בעייתית ובמהלכה צריך החוקר להתנתק מתפיסות ודימויים הנוצרים, במידה רבה, באמצעות אותם מופעים ואותם מבצעים אשר החוקר מתכוון לחקור.
ישנם אתנוגרפים המתייחסים בכתביהם למספר קשיים המתקשרים לשימוש בשיטת התצפית המשתתפת. אלו הם בעיקר קשיים פוליטיים, חברתיים, מוסריים ורגשיים הנוגעים מנוכחותו של החוקר בשדה ומהשימוש שהוא עושה בנוכחות זו לאיסוף מידע. קבלת החוקר על ידי הנחקרים תלויה ברשתות החברתיות ובמערכת המושגים של הנחקרים, וישנו דגש על יכולתו של החוקר להכיר את עולמם.
ניתן לשלב בתצפית משתתפת כלי מחקר איכותיים נוספים כגון: ראיונות עומק, תצלומים, ניתוח טקסטים כתובים וכו'.
יואל אדלשטיין
נץ (שם מדעי: "Accipiter") הוא סוג של עוף דורס ממשפחת הנציים.
מאפיינים.
הנץ חי לרוב ביערות, וגופו מותאם לחיים בין עצים צפופים: כנפיו קצרות; זנבו ארוך, ובכך מאפשר לו לתמרן בין העצים. רגליו ארוכות, מקורו קצר, כפוף וחד. הנץ הוא אחד מהעופות המהירים. הנקבות גדולות מהזכרים (בדרך כלל).
טרפו העיקרי של הנץ הוא עופות ויונקים קטנים.
הנץ ידוע בראייתו המצוינת, הטובה יותר פי שמונה מראייתו של האדם - הנץ יכול לראות ממרחק 80 מטרים חפץ בגודל של סנטימטר אחד בלבד.
מינים.
הסוג מונה מעל 50 מינים, מתוכם חמישה נצפו בארץ ישראל:
הגרפוטק הישראלי
הגרפוטק הישראלי הייתה עמותה ציבורית שניהלה ספריית השאלה של הדפסים של אמנים ישראלים.
היסטוריה.
עמותת ההגרפוטק הישראלי נוסדה ב-31 במרץ 1986 והייתה ממוקמת בספריית "שער ציון" בבית אריאלה. מטרות העמותה היו עידוד הציור והפיסול בישראל, הפקות יצירות גרפיקה, קיום ערבים אמנותיים ביישובי הארץ ופיתוח האמנות הפלסטית, סיוע לאמנים בישראל וקיום תערוכות. פעילותו המרכזית של העמותה הייתה בקיום ספריית השאלה להדפסים. לשם כך הופעלו שלושה סניפים (בספריית בית אריאלה בתל אביב, ב"מרכז אמנות עיריית ירושלים" בירושלים ובספריית פבזנר בחיפה). בשנת 2005 נכללו באוסף העמותה כ־2,000 הדפסים אמנותיים פרי עבודתם של 145 אמנים ישראליים. ב-2015 התפרקה העמותה מרצון.
בושמילס
בושמילס (באנגלית: Bushmills) הוא מותג בלנדד ויסקי אירי המיוצר מאז שנת 1608 לפי אותן שיטות ומתכונים באופן רציף, למעט הפוגה בת שנתיים לקראת סוף מלחמת העולם השנייה. המזקקה והמותג נקראים כך על שם העיירה בה נמצאת המזקקה. בשנת 1891 החלה מזקקת בושמילס לשווק גם ויסקי סינגל מאלט. המזקקה ממוקמת בכפר הנושא את אותו השם במחוז אנטרים שבצפון אירלנד. מאז 2005 בעלת המזקקה היא חברת דיאג'יו (Diageo).
האסכולה האלאטית
האסכולה האלאטית היא אסכולה בפילוסופיה הקדם-סוקרטית התופסת את המציאות כמהות אחת, קבועה, בלתי מונעת ובלתי משתנה. היא טוענת שמה שנתפס בעינינו כשינוי, אינו אלא אשליה. בפועל, המציאות קבועה ובלתי משתנה.
פרמנידס וזנון נמנים על אסכולה זו. הם נולדו ופעלו בעיר אליאה שמצויה בדרום איטליה ועל שמה הם קרויים. גם מליסוס איש סאמוס היה ממפתחי הפילוסופיה.
גרסה 4 של פרוטוקול האינטרנט, או בקיצור IPv4, היא הגרסה הנפוצה של פרוטוקול IP, ומהווה את הפרוטוקול הבסיסי של רשת האינטרנט.
גרסה זו הוגדרה ב-RFC791 כחלק מחבילת הפרוטוקולים TCP/IP.
ברשתות שעושות שימוש ב־IP יש להקצות לכל מחשב כתובת IP ייחודית.
כיום הגרסה העוקבת לגרסה 4 של הפרוטוקול (IPv4) נקראת IPv6.
כתובות.
כתובת IPv4 מורכבת מ-32 סיביות ומיוצגת באמצעות 4 מספרים עשרוניים המופרדים בנקודה. כל מספר מהווה מקבץ של 8 סיביות וגודלו נע בין 0 ל-255.
דוגמה ליצוג עשרוני מקובל: 208.80.152.2
והייצוג הבינארי של הכתובת הזאת יהיה:
11010000.01010000.10011000.00000010
חבילת IPv4.
פרוטוקול IP מחלק לחבילות את המידע שעליו להעביר, כאשר כל חבילה מורכבת מפתיח (header), נתונים, ואינה מכילה סוגר (trailer), בניגוד לפרוטוקולים אחרים.
מבנה הפתיח.
4 הסיביות הראשונות משמשות לסימון גרסת הפרוטוקול שבו נעשה שימוש. כאן יוצג המספר 4 (IPv4).
4 הסיביות הבאות מגדירות את אורך הפתיח, ביחידות של 32 סיביות (שהם 4 בתים). מכיוון שפתיח של חבילת IP יכולה להכיל נתונים שונים, בהתאם לאפשרויות השונות בהן נעשה שימוש, ולכן אורך הפתיח משתנה בין חבילה לחבילה. לדוגמה, פתיח בן 20 בתים יקבל את האורך 5 (20 בתים הם 160 סיביות). יש לשים לב שאורך הפתיח לא יכול לעלות על 60 בתים.
8 הסיביות הבאות נועדו במקור כדי לאפיין את סוג השירות (ToS – Type of Service), כלומר, האם על החבילה להעדיף מעבר מהיר על פני אמינות גבוהה. כיום השדה משמש ל-DiffServ או ל-ECN.
16 הסיביות הבאות מגדירות את גודלה הכולל של החבילה, ביחידות של בית אחד. הגודל המינימלי לחבילה מוגדר להיות 576 בתים, והגודל המקסימלי הוא 65535 בתים.
16 הסיביות הבאות מייצגות את "מספר הזיהוי" של החבילה. שדה זה משמש בעיקר לצורך הרכבה מחדש של הודעות אשר חולקו (ראה בהמשך). במקרה בו יש מספר רב של חלקים (Fragments), הצד המקבל צריך לדעת את מי מהחלקים להרכיב מחדש. בזמן חלוקה של הודעה, מספר זה חייב להישמר. מערכת ההפעלה בדרך כלל מעלה את המספר באופן סדרתי בכל הודעה שיוצאת מהמחשב.
3 הסיביות הבאות נוגעות לחלוקת המידע ליותר מחבילה אחת. הביט הראשון שמור לשימוש עתידי וחייב להיות 0. הביט הבא מסמן האם אסור לנתבים בדרך לחלק את החבילה הנוכחית לחבילות קטנות יותר. אם שווה 1, אזי אסור על נתבים לבצע חלוקה כזו, ואם שווה 0 אזי מותר. הביט הבא מסמל האם לאחר חבילה זו יש חבילות נוספות, במקרה והחבילה המקורית חולקה לכמה חבילות.
13 הסיביות הבאות משמשות לזיהוי הסדר שבו צריך להרכיב את המידע, במקרה שהוא מחולק בין כמה חבילות. שדה זה מכיל את המיקום היחסי של המידע בחבילה הנוכחית, ביחס לחבילה המקורית שעברה חלוקה. המיקום נתון ביחידות של 8 בתים.
8 הסיביות הבאות מייצגות את "זמן החיים" של החבילה (TTL – Time To Live). השדה מקבל מספר כלשהו בעת השליחה, ובכל תחנה שהחבילה עוברת בדרך המספר מוקטן באחד. אם "זמן החיים" של החבילה הגיע לאפס לפני שהיא הגיעה ליעדה, היא מושמטת ולא מועברת הלאה. מנגנון זה הומצא כדי למנוע מחבילות שלא יכולות להגיע ליעדן להסתובב באופן אינסופי ברשת.
8 הסיביות הבאות מייצגות מספר, הקובע לאיזה פרוטוקול יש להעביר את המידע לאחר שהועבר. לדוגמה -
1 ICMP, 6 TCP, 17 UDP.
16 הסיביות הבאות מכילות מספר שנועד לוודא את המעבר התקין של הפתיח. מפעילים על הפתיח פונקציה ידועה, שעל-פי נתונים שונים שהוא מכיל מחזירה מספר בן 16 סיביות. התחנה המקבלת מפעילה את אותה הפונקציה על הפתיח ומשווה את התוצאה עם תכולת השדה על מנת לוודא שהפתיח הגיע תקין. IPv4 לא מוודא את אמינות הנתונים, אלא רק את אמינות הפתיח.
32 הסיביות הבאות מכילות את כתובת ה-IP של השולח.
32 הסיביות הבאות מכילות את כתובת ה-IP של הנמען.
בהמשך ניתן להוסיף אופציות שונות (למשל אפשרויות אבטחה). במקרה שהאופציות לא מגיעות למכפלה שלמה של 32 סיביות (שהרי גודל פתיח חבילת ה-IP חייב להיות כפולה שלמה של 32) מרפדים את סופו של הפתיח באפסים על-מנת להגיע לכפולה כזאת.
גד בן-עמי צרפתי
גד בן-עמי צרפתי (ט' בחשוון ה'תרע"ז, 5 בנובמבר 1916 - ל' בכסלו ה'תשס"ו, 30 בדצמבר 2005) היה בלשן וחוקר העברית, חתן פרס ישראל.
קורות חייו.
גד בן-עמי צרפתי נולד בפיזה, איטליה, בשם ג'ורג'ו רניירי צרפתי, למשפחה יהודית. בן לאלואיזה לוי ולגאלטירו צרפתי, גנרל בצבא איטליה, יהודי ללא זיקה דתית (ג'ורג'ו אף לא נימול עם הולדתו). את רוב שנות ילדותו עשה בפירנצה. מילדות היה ג'ורג'ו יסודי ומעמיק והצטיין בלימודיו. לאחר שגילה את יהדותו העמיק בנעוריו את לימודי היהדות ואף החל לקיים מצוות ולהשתתף במחנות קיץ יהודים.
הוא החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת פירנצה. באוניברסיטה הכיר סטודנטים מארץ ישראל, ובעזרתם למד עברית. בשנת 1937 קיבל תואר דוקטור במתמטיקה. בשלב זה עבר ברית מילה. הוא שירת כקצין ביחידת תותחנים איטלקית. עליית כוחו של המשטר הפשיסטי באיטליה גרמה לו להתרחק מהחברה הסובבת אותו, להתנתק מהערכים הלאומיים-אירופאים ולחקור יותר את הזהות היהודית שלו, בה החל להתעניין עוד כנער.