תוכנית המבצע הייתה שגדוד 33 יכבוש את הכפר עיראק אל-מנשייה. פלוגות א' ו-ב' נועדו לכבוש את הכפר מכיוון דרום מערב, ופלוגה ג' (הפלוגה הדתית) תיכנס לכפר ותכבוש את התל השולט עליו, תל שייך עריני (תל גת). באותו הזמן פלוגה מגדוד 35 תכבוש את משלט 'הכביש' שליד הגשר בוואדי בין עיראק אל-מנשיה ופאלוג'ה, ותפוצץ את הגשר על מנת למנוע תגבורות מפאלוג'ה. לשם חסימת תגבורות מפאלוג'ה תוכנן גם מיקוש הכביש ומבואות הגשר. פלוגה אחרת של גדוד 35 תוכננה לבצע התקפת הטעייה ממזרח על עיראק אל-מנשייה, משם הותקף המקום במבצע 'יואב', ובכך לגרום למצרים לחשוב כי צה"ל תוקף שוב מכיוון זה.
מהלך המבצע.
סיורי איסוף מודיעין.
במשך יום ה-27 בדצמבר 1948 נערכו סיורי מפקדים, וכלי הנשק המסייעים של החטיבה הטרידו באש את ה'כיס'. לאש זו הצטרף כוח הסיוע הארטילרי ואף חיל האוויר תקף פעמיים את ה'כיס'. תפקיד הסיורים ה"אלימים", היה למשוך אש מעמדות הצבא המצרי, ובכך לגלות את מיקומן. אך לאחר תחילת הקרב התברר שהחיילים המצרים שמרו על משמעת אש, ולא ירו על הסיירים כדי לא להיחשף, כתוצאה מכך המידע המודיעיני שהיה בידי החטיבה לא היה מדויק.
בערב יצאו הכוחות השונים לדרכם על מנת לתקוף את יעדיהם.
משלט 'הכביש' וכישלון מבצע החסימה.
פלוגת מגדוד 35 תקפה בשעה 23:00 את משלט 'הכביש'. בהגיעה לגדר המוצב הפלוגה נתקלה באש מקלעים ומרגמות שני אינץ'. מאותה אש נהרגו שני מפקדי המחלקות המובילות. החבלן, שאמור היה להניח מטען 'בונגלור' לפריצת הגדר, נפצע. המחלקה השלישית התחילה לחתוך את הגדר, ואז ספגה גם היא מכת אש. תוך מספר דקות הגיע מספר הנפגעים ל-34, והמ"פ פקד על נסיגה. זו נערכה באי-סדר.
ניסיון הטעייה.
עם קבלת הידיעה על כישלון החסימה, פקד המח"ט על החשת התקפת ההטעייה, כדי שהמצרים יחשבו כי הפעולה שנכשלה הייתה למעשה הטעייה, ואילו ההתקפה האמיתית תבוא ממזרח. פלוגה נוספת מגדוד 35 יצאה לכיוון עיראק אל-מנשייה ממזרח. הפלוגה נתקלה באש מקלעים ומרגמות שני אינץ'. שני לוחמים נפצעו והפלוגה נסוגה.
עיראק אל-מנשייה.
התקפת גדוד 33.
בשעה 01:15 פלוגה א' מגדוד 33 החלה בהסתערות על הכפר עיראק אל-מנשייה מכיוון דרום מערב. הפלוגה הצליחה לפרוץ את קו ההגנה בגזרה זו, ופלוגה ב' של אותו גדוד נכנסה לכפר, דרך אותה פרצה, והחלה לטהר את חלקו הדרומי. ההתנגדות הייתה עקשנית, בין היתר, כיוון שחיילים מצרים שביקשו להיכנע נורו בטרם הספיקו לעשות זאת. פלוגה א' המשיכה והשתלטה על הואדי שממזרח לכפר.
בשעה 03:20 נכנסה פלוגה ג' לכפר והתבססה בחלקו הצפוני. ובשעה 04:30 ניסתה לכבוש את התל, תחילה מחלקה אחת, שנכשלה, ואחר כך מחלקה אחרת בתוצאות דומות. הפלוגה נסוגה עם אבדות והתמקמה באחת מחצרות הבתים למרגלות התל כדי לטפל בפצועים ולהתארגן להמשך המתקפה על התל. שתי הפלוגות האחרות היו נתונות להתקפות נגד, כאשר החל משעה 04:00 החלה הפגזה מצרית מכיוון פאלוג'ה.
התקפת הנגד המצרית ואובדן פלוגה ג'.
בינתיים התאוששו הכוחות המצרים, ובפלוג'ה התארגנה שיירת משוריינים, כ-12 במספר, יחד עם פלוגה רגלית, ואלה יצאו ב-07:00 בדרך לעיראק אל-מנשיה. מכיוון שהחסימה על הגשר נכשלה, פרץ הטור לעורף הכוחות הישראליים הנלחמים בעיראק אל-מנשיה. חלקם אף סברו שמדובר בתגבורת של צה"ל והניחו לה להתקרב. התגבורת המצרית הצליחה להיכנס לכפר ולחבור למצרים שנותרו בו, והקשר בין הכוחות הישראליים השונים נותק. כוחות העתודה שנקראו לעזרה לא הצליחו להיכנס לכפר.
מפקד פלוגה ג' ביקש סיוע מפלוגות אחרות, אבל כל הכוחות הסמוכים האחרים היו אף הם עסוקים בלחימה. כמו כן היו נפגעים רבים, חלק מהם מקרבות פנים אל פנים עם כוחות האויב שלחמו בעקשנות. בשעה 09:30 הורה מפקד החטיבה בנץ פרידן, על נסיגה. מפקד פלוגה ג' הודיע בקשר שהוא אינו יכול לסגת בגלל מספר נפגעים גדול שמונע ממנו לצאת מהכיתור. הוא דיווח שבכוונתו להילחם עד הסוף המר. כמעט כל חיילי פלוגה ג' נשארו לכודים בחצר למרגלות התל. המצרים עלו על החומות הגבוהות שהקיפו את החצר והרגו את כל החיילים בחצר, כולל מפקד הפלוגה וסגנו. היחידים שהצליחו לצאת היו קצין עם שמונה לוחמים שנפצעו, וכן רס"פ הפלוגה שנשלח עוד קודם לכן להביא מזון ותחמושת.
פלוגה ב' נסוגה באי סדר, דרך המערך של פלוגה א', אשר הצליחה עדיין לשמור על הפרצה. שרידי פלוגות א' וב' הצליחו לסגת עד 10:30.
אחרית דבר.
87 חיילי צה"ל נהרגו במבצע זה. חלקם נקבר בקבר אחים על ידי המצרים. אבדות המצרים אינן ידועות, אך על פי תיאור הקרב, סביר כי היו קטנות יותר. עד לסיום מבצע 'חורב', צה"ל המשיך להטריד באש את 'הכיס', ללא ניסיונות כיבוש קרקעיים נוספים. לאחר הסכם שביתת הנשק עם המצרים, בפברואר 1949, פונה 'כיס פאלוג'ה'.
חמישה חיילים נפלו בשבי והוחזרו עם פינוי כיס פלוג'ה. בשוך הקרבות נכנס צוות מהרבנות הצבאית בראשות הרב שלמה גורן ופינה את גופות החללים.
הנצחה.
מקום קבר האחים המקורי של 87 החללים נמצא כיום באזור התעשייה של קריית גת ומוצבת בו אנדרטה צנועה. ב-8 בדצמבר 1949 הם נקברו מחדש בקבר אחים בבית קברות נחלת יצחק.
מקום קבר האחים המקורי היה במשך שנים רבות מוזנח, אך הוא שופץ ב-2011 ונחנך ב-20 בדצמבר 2011 באזכרה בהשתתפות משפחות הנופלים בקרב זה.
הסרט "פלוגת האלוקים" של אביטל רייכנר מתעד את סיפורו של הקרב ואת סיפורה של הפלוגה.
אנדרטה גדולה הוקמה בכניסה המערבית לקריית גת, אנדרטת פ"ז, בגימטריה 87, כמספר הנופלים בקרב זה. האנדרטה עשויה בצורת שני עמודים גבוהים המדמים שני נרות חנוכה לזכר ההתקפה שהחלה בליל שני של חנוכה. במקום קבר האחים יש גם לוח מתכת עם שמותיהם של 89 הנופלים במבצע הזה שזה המספר המדויק.
ועדת הפנים והגנת הסביבה
ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת היא ועדה קבועה העוסקת בנושאי פנים, ביטחון פנים (בהקשר האזרחי) ובאיכות הסביבה.
בשבע הכנסות הראשונות נקראה הוועדה "ועדת הפנים". הוועדה המסדרת של הכנסת השמינית החליטה לשנות את שמה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה. שינוי השם לא עוגן בתקנון הכנסת, אך הוא נותר בעינו גם בכנסות הבאות אחריה. עם שינוי שמו של המשרד לאיכות הסביבה למשרד להגנת הסביבה בשנת 2006, החליטה הכנסת ה-17 להתאים גם את שם הוועדה, והוא שונה לוועדת הפנים והגנת הסביבה.
תפקידים.
הוועדה עוסקת בין היתר בתחומי פעולתם של 4 משרדי ממשלה: משרד הפנים, משרד הבינוי והשיכון, המשרד להגנת הסביבה והמשרד לשירותי דת. עד הכנסת ה-24 עסקה גם בנושאי המשרד לביטחון פנים.
ביטחון פנים.
עד ל עסקה הוועדה גם בנושאי ביטחון פנים. תחום זה פוצל ממנה ועבר לוועדת ביטחון הפנים.
הגנת הסביבה.
עניינים סביבתיים הופכים לחלק משמעותי בדיוני הוועדה, ובכנסת ה-16 אף הוקמה ועדת משנה למפגעים סביבתיים בראשותה של לאה נס. בעשור הראשון של המאה ה-21 קודמו בוועדה לא מעט חוקים חשובים בתחום הגנת הסביבה: חוק שמירת הסביבה החופית, חוק הקרינה הבלתי מייננת, חוק אוויר נקי ותיקונים בחוק מניעת זיהום הים ממקורות יבשתיים ובחוק חומרים מסוכנים. בראשית 2007 אישרה הוועדה תיקון בחוק שמירת הניקיון הקובע היטל על הטמנת פסולת באתרים להטמנת פסולת, על מנת לעודד מיחזור ואת חוק לסילוק ומיחזור צמיגים. שני החוקים נכנסו לתוקף ביולי 2007.
שירותי דת.
גם לאחר פירוקו של משרד הדתות והקמת הרשות הארצית לשירותי דת, שהייתה כפופה למשרד ראש הממשלה בשנים 2006–2008, פיקחה ועדת הפנים והגנת הסביבה על שירותי הדת בישראל. הוועדה ממשיכה לפקח על המשרד לשירותי דת.
הוועדה הקדישה ישיבות רבות לבעיית אי תשלום משכורותיהם של עובדי המועצות הדתיות. כן עסקה הוועדה רבות בסכומים הגבוהים שגובות חברות קדישא עבור רכישה מראש של חלקת קבר, ואף הסדירה את הסכומים בחוק.
נבחרת דנמרק בכדורגל נשים
נבחרת דנמרק בכדורגל נשים היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של דנמרק. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הדנית.
הנבחרת העפילה ארבע פעמים לגביע העולם, ומעולם לא עברה את שלב רבע הגמר של הטורניר. לעומת זאת, באליפות אירופה, הדניות הגיעו עד למקום השני.
שחור הזקן
אדוארד טיץ' (באנגלית: Edward Teach ; 1680 לערך – 22 בנובמבר 1718), המוכר בכינויו שְׁחוֹר־הַזָּקָן (Blackbeard), היה שודד ים ידוע במאה ה-18. הוא פיקד על יותר מ-300 פיראטים שהפליגו בארבע ספינות, הכניע יותר מ-40 אוניות, והרג מאות בני אדם. תקופת הפירטיות שלו הייתה קצרה אך מוצלחת.
לפני הפיראטיות.
לא ידועים פרטים רבים על ראשית חייו של טיץ', אך על פי ההשערות, הוא מת בסביבות גיל 40, כך שהוא נולד בסביבות 1680. שם משפחתו, טיץ', לא ברור כל כך; שם המשפחה יכול להיות דומה, אך אחר, למשל טאק, ט'אק, ט'יץ' ועוד. הוא ככל הנראה הגיעה ממשפחה עשירה ומכובדת, שכן ידע קרוא וכתוב.
פיראטיות והשפעה היסטורית.
שחור הזקן הופיע לראשונה בתעודות היסטוריות משנת 1717 כמפקד של ספינה חד-תורנית בבהאמה ואיתו יחד היו בצוות גם סמואל בלמי ובנג׳מין הרוניגולד.
ב-28 בספטמבר 1717 הוא התקיף את הספינה הצרפתית הגדולה "פאפואז", שהייתה בעלת עשרים תותחים וצוות גדול, בקרבת האי סנט וינסנט.