בינתיים, סוּן גְ'ייֵן נהרג במארב שהוטמן לו בקרב שְׂיָאנְגְיָאנְג נגד ליו ביאו. בן זקוניו סוּן צֶה מסר את החותם הקיסרי לאחד מהטוענים לכתר, יְוֵּ'אן שׁוּ, תמורת תגבורות. סון צה שריין לעצמו שטחים באזור הנהרות העשיר של גְ'יָאנְגְדונְג, על שטחים האלו הוקמה לימים ממלכת וו. לרוע מזלו, סון צה נפטר בשיא הקריירה שלו ממחלה כתוצאה מהלחץ מהמפגש המפחיד שלו עם רוחו של יוּ' גִ'י, קוסם מכובד שהואשם בלא עוול בכפו בכפירה והוצא להורג. סוּן צְ'וֵ'אן, אחיו הצעיר ויורשו, התגלה כשליט מוכשר וכריזמטי. בסיוע ג'וֹאוּ יוּ', גָ'אנְג גָ'או ואחרים, סוּן צְ'וֵ'אן גייס אנשים כישרוניים כגון לוּ סוּ לשרותו, בנה את כוחותיו הצבאיים ושמר על היציבות בגְ'יָאנְגְדונְג.
השאפתנות של לְיוֹ בֵּיי.
לְיוֹ בֵּיי ואחיו לשבועה גְווָאן יוּ' וגָ'אנְג פֵיי נשבעו אמונים לקיסר האן בשבועת גן האפרסק והתחייבו לעשות כמיטב יכולתם למען העם. למרות זאת, שאיפותיהם לא מומשו כיוון שלא קיבלו את הכרה ראויה על שסייעו בדיכוי מרד הטורבן הצהוב ועל כך שהשתתפו במערכה נגד דונג ג'וו. לאחר שליו ביי החליף את טָאו צְ'ייֵן כמושל מחוז שׂוּ', הוא הציע מחסה ללוּ' בּוּ, שזה עתה הובס על ידי צאו צאו. לו' בו בגד במארחו, תפס את השליטה במחוז ותקף את ליו ביי. ליו ביי חבר לצאו צאו והביס את לו' בו בקרב שְׂיָאפִּי. לאחר מכן, ליו ביי עקב אחרי צאו צאו חזרה לבירת הקיסרות שׂוּ', שם כיבד אותו הקיסר שְׂייֵן בתואר "דוד הקיסר". כאשר צאו צאו הראה סימנים שהוא רוצה לגזול את כס הקיסר, הקיסר שיאן כתב צו סודי לחותנו, דונְג צֶ'נְג, והורה לו להיפטר מצאו צאו. דונְג צֶ'נְג יצר קשר עם ליו ביי ואחרים והם תכננו להתנקש בצאו צאו. לרוע מזלם, העלילה הודלפה וצאו צאו עצר והוציא להורג את דונג צ'נג ואת האחרים יחד עם משפחותיהם.
ליו ביי כבר עזב את הבירה הקיסרית כשנחשפה העלילה. הוא תפס את בשלטון במחוז שו' מצֶ'ה ג'וֹאוּ, המושל שמונה על ידי צאו צאו. כנקמה, תקף צאו צאו את פרובינציית שו' והביס את ליו ביי, ואילץ אותו לתפוס מחסה אצל יְוֵּ'אן שָׁאו לתקופה קצרה. ליו ביי עזב בסופו של דבר את יְוֵּ'אן שָׁאו והקים בסיס חדש בז'וּנְאָן, שם הפסיד שוב לצאו צאו. הוא נסוג דרומה למחוז גִ'ינְג, שם מצא מחסה אצל השליט לְיוֹ בְּיָאו.
גם מושל מחוז לְיָאנְג מָה טֶנְג, שהשתתף בעלילה, הצליח לברוח וחזר למחוזו.
בתרבות הפופולרית.
הספר השפיע רבות על התרבות הסינית:
נטבעו בעקבות הספר מטבעות לשון רבים.
הספר עובד פעמים רבות לקולנוע, לטלוויזיה ולקומיקס, בין הסרטים שנעשו על פי הספר ניתן למנות את הסרטים "שלוש ממלכות: תחיית הדרקון" ודיאו צ'ארן.
קוס קוב
קוס קוב (באנגלית: Cos Cob ) היא מושבת אומנים באזור גריניץ קוניטקט. רבים מהאומנים מזוהים עם האימפרסיוניזם האמריקאי, שהתאספו בה בעיקר בחודשי הקיץ בערך בשנים 1890 לערך 1920.
היסטוריה.
אמנים הגיעו לגריניץ לצייר מאז שנות ה-70 של המאה ה-19, אך מושבת האמנות החלה להיווצר כאשר ג'ון הנרי טוואצ׳מן התיישב בגריניץ' בשנת 1889. העיר נמצאת במרחק נסיעה קצרה ברכבת מעיר ניו יורק, ולמרות זאת שמרה על אופי הכפרי שמשך אליו אמנים. רבים מחבריו של טוואצ׳טמן הגיעו לבקרו בביתו. ביניהם היו צ׳יילד האסאם, גוליאן אלדן וייר, תיאודור רובינסון, הנרי פיץ טיילור ורוברט ריד. כשנמצאו לשהות ארוכה יותר, הם עלו לבית הולי, מחסן מלח ישן, המשקיף על הנמל הקטן של קוס קוב.
במהלך החורף לימדו הנרי טוואצ׳מן וג׳וליאן וייר בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. ככל הנראה החל משנת 1890, קיים טוואצ׳מן שיעורי אמנות בקיץ בקוס קוב. ג׳וליאן וייר לימד אתו בשנת 1892 וב־1893. רבים מתלמידי הקיץ נרשמו לליגת הסטודנטים לאמנות.
בין האמנים שביקרו לראשונה בקוס קוב כסטודנטים בקיץ היו ארנסט לוסון, אלן טאוקר, צ'ארלס אברט, מרי רוברטס אברט, אליס ג'ודסון ואחרים.
אמנים אחרים הקשורים למושבת האומנות קוס קוב כוללים את לאונרד אוכטמן, מינה פונדה אוכטמן, דורותי אוכטמן, אדוארד קלארק פוטר, אמיל קרלסן, ג'ורג' וורטון אדוארדס, וקאר איבי. מושבת האמנות כללה גם סופרים ועורכים רבים, ביניהם לינקולן שטפנס וילה קאתר.
חברי מושבת האמנות קוס קוב היו מעורבים מאוד בארגון תערוכת הארמורי, התערוכה שבשנת 1913 הציגה אמנות אירופית מודרנית בפני קהל אמריקני גדול.
מושבת האמנות הקימה ארגון אומנות משלה בשנת 1911. אגודת האומנים גריניץ' קיימה את התערוכה הראשונה שלה בשנת 1912 במוזיאון ברוס, שנפתח לקהל בפעם הראשונה באותה הזדמנות.
Mimecast
מיימקאסט (באנגלית: Mimecast) היא חברת אבטחת מידע בריטית, העוסקת בפיתוח תוכנה ומספקת פתרונות להגנה על תיבות דואר אלקטרוני ארגוני.
נכון לשנת 2020 מעסיקה החברה כ-1,700 עובדים, בעלת כ-36,000 לקוחות מכל רחבי העולם ונסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
מטה החברה הראשי נמצא בעיר לונדון, בריטניה, מלבדו לחברה 5 נציגויות במדינות שונות: ארצות הברית, דרום אפריקה, הולנד, גרמניה וישראל.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 2003 על ידי פיטר באואר (Peter Bauer) וניל מוריי (Neil Murray) במטרה לספק פתרונות להגנה על תיבות דואר אלקטרוני ארגוני.
נתנאל בורנשטיין ממפתחי MIME היה בין מייסדי החברה והמדען הראשי שלה.
בחודש ינואר 2010, גייסה החברה כ-21 מיליון דולר בהובלת אינדקס ונצ'רס (Index Ventures) ודון קפיטל (Dawn Capital). בחודש ספטמבר 2012, גייסה כ-62 מיליון דולר בסבב גיוס נוסף שנערך בניו יורק. בחודש אוקטובר 2015, הונפקה מיימקאסט בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
בחודש יולי 2018, רכשה מיימקאסט את חברת אימוני הסייבר אתאאטה (Ataata). בחודש יולי 2018, רכשה את חברת סולביט (Solebit) תמורת כ-88 מיליון דולר. בחודש נובמבר 2019, רכשה את חברת דימרק אנאלייזר (DMARC Analyzer). בחודש ינואר 2020, רכשה את חברת סגאסק (Segasec) המספקת שירותי הגנה מפני התקפות דיוג וגנבת מידע רגיש על ידי התחזות ברשת האינטרנט, תמורת כ-40 מיליון דולר.
יחסי מקסיקו–נורווגיה
יחסי מקסיקו–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לנורווגיה. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ובאו"ם.
היסטוריה.
נורווגיה הכירה במקסיקו לאחר שהאחרונה השיגה את עצמאותה מספרד בשנת 1821. באותה תקופה נורווגיה הייתה חלק מהאיחוד השוודי-נורווגי. מקסיקו והאיחוד כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1885. האיחוד התפרק בשנת 1905 ונורווגיה הפכה לאומה עצמאית. בשנת 1906, מקסיקו כוננה יחסים דיפלומטיים עם נורווגיה.
בשנת 1910 הקימה נורווגיה שגרירות במקסיקו סיטי ומקסיקו הקימה שגרירות באוסלו כמה שנים אחר כך. היחסים המוקדמים היו בעיקר בין ספינות דיג נורווגיות שהגיעו מוראקרוס כדי לסחור בבקלה. במהלך מלחמת העולם השנייה קיימה מקסיקו יחסים דיפלומטיים עם הממשלה הנורווגית בגלות. לאחר המלחמה, שתי המדינות פתחו מחדש את שגרירויותיהן, בהתאמה.
בשנת 1968, נסיך הכתר ומלך נורווגיה העתידי, הראלד החמישי ערך ביקור רשמי במקסיקו. מאז הביקור הראשוני נערכו כמה ביקורים רמי דרג בין שתי המדינות. ביוני 2002 סגרה מקסיקו את שגרירותה באוסלו עקב מעצורים כספיים. שגרירות מקסיקו נפתחה מחדש בשנת 2014.
ביקורים רמי דרג.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לנורווגיה
ביקורים רמי דרג מנורווגיה למקסיקו
הסכמים דו צדדיים.
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים כמו הסכם על חילופי תרבות (1980); הסכם למניעת מיסוי כפול והעלמת מיסים (1995); הסכם על שיתוף פעולה בחקלאות (2000) והסכם לשיתוף פעולה עם דיג וחקלאות חקלאית (2018).
תחבורה.
קיימות טיסות ישירות בין נמל התעופה הבינלאומי קנקון לנמל התעופה הבינלאומי אוסלו גרדרמואן עם חברת Sunclass Airlines.
יחסי סחר.
בשנת 2001 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם המדינות החברות באיגוד הסחר החופשי האירופי (הכולל את נורווגיה). בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות ב-299 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של מקסיקו לנורווגיה כולל: צינורות ברזל ופלדה, חלקים למנועי טורבו-סילון, טורבופרופים וטורבינות גז אחרות ובירות מאלט. הייצוא העיקרי של נורווגיה למקסיקו כולל: דשנים מינרליים וכימיים, פחמימנים ודגים מיובשים, מומלחים או מלוחים. שתי המדינות הן המדינות העיקריות המייצרות נפט. חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו Cemex ומקסיצ'ם פועלות בנורווגיה. חברות רב-לאומיות נורווגיות אקווינור ונורסק הידרו פועלות במקסיקו.
יחסי הוותיקן–מקסיקו
יחסי הוותיקן–מקסיקו הם יחסי החוץ בין הכס הקדוש למקסיקו. הקתוליות הוצגה במקסיקו בשנת 1519 על ידי ספרד. מרבית המקסיקנים הם קתולים, עם זאת, מאז אימוץ החוקה הנוכחית בשנת 1917, מקסיקו היא מדינה חילונית.
היסטוריה.
בשנת 1904, הכס הקדוש הקצה ציר אפוסטולי כנציג תושב במקסיקו. הכס הקדוש ומקסיקו ניתקו את היחסים הדיפלומטיים לאחר שנשיא מקסיקו בניטו חוארס החרים את רכוש הכנסייה בין 1856 ל-1861. הנשיא חוארס פירק מסדרים דתיים והורה על הפרדת הכנסייה והמדינה בחוקה החדשה של מקסיקו שהפכה את מקסיקו למדינה חילונית. כמה מכוחות הכנסייה הקתולית הוחזרו על ידי הנשיא פורפיריו דיאס.