המטבע היחיד שהוטבע במדינת ישראל היה בן 25 מיל. בצד הערך רשום: "25 מיל" עם 2 ענפי זית מסוגננים. בצד הנושא מצויר ורשום: "ישראל" ומצויר אשכול ענבים. ממטבע זה הוטבעו בירושלים 42,650 יחידות ובהטבעה נוספת בחולון 650,000 יחידות.
בתאריך 6 בספטמבר 1950 הפסיק המטבע לשמש כהילך חוקי.
בשנת 1952, עם המעבר מהלירה הארץ ישראלית ללירה הישראלית, הוחלף שמו של המיל לפרוטה.
המיל הוא הבסיס למשחק הטלת המטבע המפורסם עץ או פלי, שכן מצידו האחד של המטבע חקוק "עץ" ומצידו השני הכתובת פלשתינה (א"י) או בקיצור "פלי".
מסיה
מסייה
שנת רע&quot;מ
שלחן ערוך
ג'ב בוש
ג'ון אליס "ג'ב" בוש (אנגלית: John Ellis "Jeb" Bush; נולד ב-11 בפברואר 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי, כיהן כמושל ה-43 של מדינת פלורידה בארצות הברית, בין השנים 1999–2007 והיה הנציג הראשון של המפלגה הרפובליקנית שנבחר בפעם השנייה ברציפות לתפקיד זה. בוש הוא בנם של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, הנשיא ה-41 של ארצות הברית וברברה בוש, ואחיו הצעיר של ג'ורג' ווקר בוש הנשיא ה-43 של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
בוש נולד במידלנד שבטקסס, שם ניהל אביו חברה לקידוח נפט. כשהיה בן שש עברה משפחתו ליוסטון. בצעירותו הצטיין בוש בספורט, במיוחד בבייסבול וטניס. תחילה התחנך בוש במערכת החינוך הציבורית, אך מאוחר יותר עבר ללמוד בבית ספר פרטי. כאשר היה בוש בכיתה ח', נבחר אביו לבית הנבחרים של ארצות הברית והמשפחה עברה להתגורר בוושינגטון הבירה. ג'ב בוש נשאר אצל משפחה אחרת כדי לסיים את שנת הלימודים ובהמשך נעוריו בילה בחופשות במתחם שידוע כאחוזת בוש. לאחר מכן נרשם בוש לפנימיית אקדמיית פיליפס אשר במסצ'וסטס, כאשר בשלב זה אחיו הגדול ג'ורג' בוש כבר למד בה. בגיל 17 בוש נסע ללאון, מקסיקו, במסגרת תוכנית חילופי סטודנטים של הפנימייה שלו. בוש לימד בלאון אנגלית ואף פגש את אשתו לעתיד. בוש נרשם לאוניברסיטת טקסס שבאוסטין ללימודי דרום אמריקה וסיים תואר ראשון ב-1973 לאחר שנתיים וחצי בלבד עם ציונים גבוהים שזיכוהו בחברות באחוות פי בטא קפא. בוש נרשם לגיוס בעת מלחמת וייטנאם, אך המלחמה הסתיימה לפני שהספיקו לגייסו.
עבודותיו בטקסס ומחוץ לארצות הברית.
לאחר סיום לימודיו עבר לעבוד בוש עבור הבנק למסחר של טקסס. אל מקום עבודה זה הגיע דרך ג'יימס בייקר, חבר קרוב של המשפחה ויו"ר חבר הנאמנים של הבנק. בנובמבר 1977 עזב בוש את ארצות הברית לקראקס, בירת ונצואלה, כדי להקים סניף נוסף של הבנק למסחר של טקסס. במשך שנתיים עסק שם בוש במימון בינלאומי. לימים הגיע בוש לעבודה על התוכניות למנהלים של הבנק. לאחר עסקי הממון בדרום אמריקה חזר בוש לארצות הברית לעבוד ללא שכר בקמפיין של אביו, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, למועמדות המפלגה הרפובליקנית. בסופו של דבר הפסיד אביו בקמפיין הזה, אך נבחר להיות סגנו של רונלד רייגן לבחירות לנשיאות, בחירות בהן ניצחו בוש ורייגן. לימים נבחר אביו של ג'ב בוש להיות הנשיא ה-41 של ארצות הברית.
תקופת העסקים והשתדלנות במיאמי.
לאחר הקמפיין של אביו עבר בוש עם משפחתו למחוז מיאמי שבפלורידה. בוש מצא עבודה אצל ארמנדו קודינה, מהגר קובני שהתעשר בארצות הברית מעסקי היי-טק. עם כספו פתח קודינה חברת נדל"ן אשר בה עבד בוש. במהלך שנותיו במיאמי לקח בוש חלק בפרויקטי יזמות רבים ביניהם עבודה עבור חברת טלפונים סלולרים, ישיבה בחבר הנאמנים של חברה נורווגית שמכרה ציוד לכיבוי אש למפעילי צינור הנפט שחוצה את אלסקה, כניסה לבעלות חלקית על קבוצת פוטבול, רכישת חברת נעליים שסוחרת בפנמה והשתתפות במהלך למכירת משאבות מים בניגריה. קודינה הפך את בוש לשותף שלו בעסק נדל"ן שהתפתח להיות אחד הגדולים בדרום פלורידה.
באותו הזמן בוש נשכר גם על ידי מיגל ריקאריי, גולה קובני, אשר עזר קודם לכן ל-CIA בהתנקשויות הכושלות שלהם בפידל קסטרו. ריקאריי, אשר עמד בראש IMC (International Medical Centers), רשת מרכזי בריאות, שכר את בוש בתור יועץ לענייני נדל"ן במטרה שזה ימצא מקומות לשכן את העסק, אף על פי שהמעבר עצמו מעולם לא קרה. לעומת זאת בוש כן שידל את ממשל רייגן/בוש (האב) בשם IMC וריקאריי. ב-1990 בוש הלך כל כך רחוק עם השתדלנות שלו עד שהוא הביא לחנינתו של אורלנדו בוש (Orlando Bosch), גולה קובני שהוכרז לפני כן על ידי הממשל האמריקאי כ"טרוריסט ללא מעצורים" ואף להענקת מושב קבע שלו על אדמת ארצות הברית.
ב-1999 ניצח בבחירות למשרת מושל פלורידה וב-2002 נבחר בשנית, הופך לנציג הראשון של המפלגה הרפובליקנית שזכה להישג זה בפלורידה. לאחר שתי תקופות כהונה, נמנע ממנו להתמודד שוב לתפקיד בשל מגבלת מספר הקדנציות למושל במדינה.
ביוני 2015 הכריז בוש על התמודדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית של שנת 2016, אך פרש מן המרוץ ב-20 בפברואר 2016, לאחר סיום במקום מאכזב בפריימריז בקרוליינה הדרומית.
חייו האישיים.
פעילויות התנדבותיות ואזרחיות.
לאחר שהפסיד ב-1994 את הבחירות עבור מושל מדינת פלורידה ניגש בוש לעיסוקים בחברה סביבו. בוש הקים מוסד ללא כוונת רווח, "המוסד למען עתיד פלורידה", צוות חשיבה שהציב לעצמו למטרה להשפיע על המינהל הציבורי ברמת הפועלים. ב-1996 המוסד למען עתיד פלורידה הוציא לאור, בכתיבת משנה של בוש, וכן פרסם מספר מאמרים אשר בוש השתתף בכתיבתם. זמנו של בוש בתחומי הפעילות הקהילתית הלכו למען בית החולים לילדים במיאמי ולקרן למען חסרי הבית במחוז מיאמי. בשיתוף עם מנהיגות שחורה מקומית במיאמי הצליח בוש להקים את בית הספר האלטרנטיבי הראשון במדינת פלורידה, במקום שבו נערכו הפרעות הגזעיות הראשונות מאז תקופת העבדות.
משפחה.
ב-23 בפברואר 1974 התחתן עם קולומבה גארניקה גאז'ו. נולדו להם שלושה ילדים: ג'ורג' פרסקוט, נואל וג'ב הבן.
בהשפעת אשתו המיר בוש את דתו מנצרות פרוטסטנטית לנצרות קתולית.
עמנואל הנגבי
עמנואל הנגבי (שטראוסברג) (25 באוקטובר 1917 - 6 בינואר 1975) היה ממפקדי המבצעים של לח"י.
קורות חיים.
תחילת הדרך.
עמנואל הנגבי נולד בעיירה גרייבו, פולין, לרוזה וליצחק שטראוסברג, הרביעי בין שמונה אחים ואחיות.
למד בבי"ס העברי תרבות בביאליסטוק, והצטרף בגיל 15 לתנועת בית"ר בעיר. חניך קורס המפקדים הראשון של האצ"ל בפולין שנערך בזופיובקה, בשנת 1938.
באותה שנה עלה ארצה בעליית "אף על פי" של תנועת בית"ר, שנענתה לקריאתו של מנהיגה זאב ז'בוטינסקי ליהודי אירופה להציל עצמם מהאיום שהחל להסתמן בעקבות עליית הנאציזם בגרמניה.
לפניו עלתה אחותו הבכורה ואח, שעלה במסגרת גרעין קיבוצי של "השומר הצעיר".
עם הגיעו לארץ ישראל התגייס לפלוגת בית"ר בנחלת יצחק, על-יד ירושלים, והצטרף לארגון הצבאי הלאומי (אצ"ל).
רוב בני המשפחה שנותרו בפולין, לרבות הוריו, אחיו ואחיותיו נרצחו בביאליסטוק בעקבות כיבוש פולין על ידי הנאצים. אח אחד, שלחם במסגרת הצבא האדום, עלה לארץ לאחר המלחמה.
בלוחמי חירות ישראל.
הצטרפות לארגון.
בשנת 1940 התפלג האצ"ל כאשר אחד מבכיריו, אברהם שטרן (יאיר), התנגד לגישת הארגון לפיה כל עוד נאבקת בריטניה בגרמניה במלחמת העולם השנייה, יש להימנע מהמשך המלחמה כנגד המנדט הבריטי בארץ ישראל. הנגבי הצטרף אל יאיר, שהקים את לח"י (לוחמי חרות ישראל), וגם לאחר ששטרן נרצח בידי הבריטים בתל אביב, בפברואר 1942, ורבים מאנשי לח"י נאסרו, היה בין המעטים שהמשיכו לפעול. הוא הקים את מחלקת כח האדם בארגון ונטל חלק בפעילותו המבצעית. כינויו המחתרתי היה "אדם". חבריו למחתרת העידו כי "היה בעל אופי חזק, אמיץ ומוכן לכל פעולה".
הבריחה ממחנה המעצר בלטרון.
בחודש מאי 1942 נאסר על ידי הבולשת הבריטית בחיפה, בדירה של המחתרת, וישב במחנות המעצר מזרעה ולטרון. באותה עת לא הובאו עצורי לח"י למשפט אלא נעצרו בצו מינהלי לפי חוקי החירום המנדטוריים. הנגבי, יחד עם כעשרים עצירים אחרים שנמנו עם אנשי לח"י, חפרו בלטרון משך חודשים רבים מנהרה באורך 76 מטרים, כדי לברוח מן המאסר ולשוב לפעילות המחתרת. יום הבריחה נקבע ל-31 באוקטובר 1943. מספר שבועות בטרם מועד זה, הונחה הנגבי על ידי מפקדיו לנסות ולהימלט מן המעצר לפני יתר חבריו, כדי להסדיר מן החוץ את כל הדרוש למילוט הבורחים ולקליטתם המחודשת בשורות המחתרת.
הנגבי התחזה לחולה אנוש, והובהל ב-16 בספטמבר 1943 מלטרון אל בית החולים הממשלתי במתחם "מגרש הרוסים" בירושלים. שם היה נתון תחת מעקב צמוד של רופאי בית החולים, ותחת שמירה קפדנית של הבולשת הבריטית. הנגבי התלונן על כאבים עזים, שבעטיים נאלץ ללכת כפוף לגמרי, בצעדים איטיים ביותר, תוך הפגנת חולשה מוחלטת. כעבור עשרה ימים, בבוקר 26 בספטמבר 1943, לאחר שהרגיל את שומריו למצבו הגופני הרעוע, הוציא הנגבי אל הפועל את תוכניתו: בלילה הקודם, בחסות החושך ומתחת לשמיכה, כדי שלא להיחשף על ידי המאושפזים הנוספים בחדרו, לבש בגדים אזרחיים ועליהם שב ולבש את פיז'מת האסיר. השכם בבוקר ביקש לצאת מן התא אל חדר השירותים, כשהוא מתקדם לאיטו בקושי רב ונאנק מכאבים. בחדר זה פשט את הפיז'מה, נותר בבגדים רגילים, הזדקף ויצא מן השירותים בצעדים בוטחים ומהירים. איש לא חשד בו, גם כשירד מספר קומות ויצא מבית החולים אל החופש. כאשר הבחינו השומרים בהיעדרותו, כבר נמצא הרחק מן המקום.