מדלן בארו (בצרפתית: Madeleine Barot; 1909, שאטורו - 1995, פריז), הייתה תאולוגית פרוטסטנטית, הומניסטית, פעילת זכויות האדם וחסידת אומות העולם מצרפת.
קורות חיים.
מדלן בארו הייתה בתו של אלכסנדר אוגוסט בארו, מורה לספרות מקלרמון פראן. היא למדה בסורבון וקיבלה תואר בהיסטוריה ותעודת ארכיונאי. בשנת 1934 החלה לעבוד בספרייה הלאומית של צרפת ומשנת 1935 החלה לעבוד ברומא, במוסד מחקר צרפתי שעסק בחקר ההיסטוריה של רומא, כחלק ממכוני המחקר ההיסטורי של רומא .
בארו הייתה פעילה באגודות פרוטסטנטיות במסגרת הפדרציה הצרפתית של אגודות סטודנטים נוצריות, שנוסדה ב-1895. בקיץ 1939 הייתה בארו יושבת ראש ועידה עולמית של נוער נוצרי באמסטרדם, ועידה שפעלה לאיחוד בין תנועות פרוטסטנטיות. בעת זו הפכה מעורבת בתנועות ההתנגדות לנאציזם. את ההשראה לפעולתה שאבה בין היתר מהכומר השווייצרי קרל בארת .
משנת 1940 הייתה בארו המזכירה הכללית של ארגון Cimade , ארגון סטודנטים פרוטסטנטים צרפתים, שהיה פעיל במהלך שנות מלחמת העולם השנייה נגד הכובשים הגרמנים. היא כיהנה בתפקיד גם לאחר המלחמה, ועד שנת 1956. בתקופת כהונתה הייתה בארו אחראית על אחת המחלקות לפעילות חברתית באיגוד העולמי של הכנסיות . במסגרת פעילותה זו פעלה בארו לקידום מעמד האישה בארגונים כנסייתיים.
פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה.
מדלן בארו ניהלה את פעילותו של ארגון Cimade למען פליטים יהודים בצרפת הכבושה בידי הגרמנים וכן בצרפת של וישי. היא הייתה אחראית לפעילותם של פעילי ארגון Cimade במחנות ריכוז בצרפת ואף נכנסה בעצמה למחנה הריכוז גירס כדי לסייע לאמהות יהודיות שילדו זה עתה. היא ביקרה במחנה מדי יום, ואף הצליחה לקבל אישור לפתוח במחנה סניף של Cimade. היא הצליחה לקבל אישור להעביר ילדים, חולים וקשישים לעיירה לה שמבון-סור-ליניון וכך לחלצם מהמעצר. מקיץ 1942, עת החלו המעצרים ההמוניים של יהודי צרפת, בפריז ומחוצה לה, הנפיקה בארו ליהודים שבהם טיפלה מסמכי זהות מזויפים, החביאה את חלקם, ולחלקם סייעה לברוח לשווייץ.
הנצחה.
ב-1988 הכיר יד ושם במדלן בארו בתור חסידת אומות העולם.
המנון סיישל
נתאחד סיישלים (מקריאולית סיישלית: Koste Seselwa) הוא ההמנון הלאומי של איי סיישל. ההמנון אומץ רשמית בשנת 1996, ולו מילים בשלוש השפות הרשמיות של המדינה: קריאולית סיישלית, אנגלית וצרפתית.
מיה נילסן
מיה אוסטרגרד נילסן (בדנית: Mie Østergaard Nielsen; נולדה ב-25 בספטמבר 1996) היא שחיינית דנית, היא אלופת אירופה (ברלין 2014), סגנית אלופת עולם לבריכת 25 מטר (איסטנבול 2012) ובעלת מדליית ארד מאליפות עולם (קאזאן 2015) במשחה ל-100 מטר גב. היא שיאנית אירופה הנוכחית (2015) במשחה ל-100 מטר גב (בריכת 25 מטר).
מיה נילסן היא בתו של בני נילסן, סגן אלוף אולימפי (סיאול 1988) ובעל מדליית ארד (מדריד 1986) במשחה ל-200 מטר פרפר.
גואו גואנגצ'אנג
גואו גואנגצ'אנג (בסינית מפושטת: 郭广昌, באנגלית: Guo Guangchang; נולד ב-1967) הוא מיליארדר סיני, מקים ויושב ראש קבוצת פוסון. בנובמבר 2015 דורג במקום ה-11 בעשירי סין, והונו הוערך בכ-6.3 מיליארד דולר. בראשית דצמבר 2015 דווח כי הוא נעלם.
ביוגרפיה.
גואו גואנגצ'אנג נולד בדונגיאנג שבג'ג'יאנג, סין. בשנת 1989 סיים לימודי תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת פודאן, בה השלים לאחר מכן גם תואר שני במנהל עסקים.
הוא ייסד, יחד עם שלושה חברים את קבוצת פוסון עם הון התחלתי של 6,000 דולר. בשנת 1994 התמנה ליושב הראש של הקבוצה, שהפכה להיות אחד העסקים הלא-ממשלתיים הגדולים בסין.
בנובמבר 2015 התפרסם כי אחד משותפיו להקמת פוסון, פאן ווי, עזב את הקבוצה מסיבות בריאותיות ומכר את חלקו, בכך גדלה אחזקתו של גואנגצ'אנג בקבוצה ל-64.5%.
בדצמבר 2015 פורסם כי הוא נעצר. מנכ"ל קבוצת פוסון הודיע כי החברה מתמודדת עם המצב, וכי גואו מסייע לחקירה של הרשויות. המסחר במניות החברה הופסק זמנית בעקבות זאת. לאחר מספר ימים שוחרר גואו ממעצר, ובינואר 2016 נפגש עם המפקחת על הביטוח דורית סלינגר לצורך השלמת רכישת "הפניקס חברה לביטוח" בידי קבוצת פוסון.
גואו נשוי ולו שלושה ילדים.
בורק ילמז
בוראק ילמז
בורק יילמז
בורק יילמאז
אקינקס
האקינקס (באנגלית acinaces; ביוונית ἀκινάκης) או אקינקה (כנראה בפרסית עתיקה akīnakah) הוא סוג של חרב קצרה או פגיון אשר שימש בעיקר באלף הראשון לפני הספירה באזור אגן הים התיכון, במיוחד על ידי המדיים, הסקיתים והפרסים, ולאחר מכן על ידי היוונים.
האקינקס הומצא על ידי הסקיתים, אבל הוא נעשה מפורסם על ידי הפרסים, ומהם התפשט בכל רחבי העולם העתיק. את השפעתו ניתן לראות גם בעיצובים של כלי נשק סיניים כגון חרב הג'ינגלו. הרומאים האמינו שמקור הנשק הוא ממדי.
בדרך כלל האקינקס הוא באורך של 35–45 סנטימטרים והוא בעל להב פיפיות. גולת הניצב בדרך כלל חצויה או מסוג "אנטנה". הנדן של האקינקיס בדרך כלל היה מעוטר ונחגר בראוותנות..
מאחר שהאקינקיס נראה כנשק תקיפה, ומאחר שהוא היה בדרך כלל שחוק יותר בצידו הימני, סביר להניח שהוא נועד לדקירות פתע מלמעלה למטה.
זיהוי.
הדבר היחיד שטקסטים עתיקים אומרים על האקינקיס הוא שהאקינקיס הוא סוג של "חרב פרסית". משום כך מחברים בלטינית לאורך ההיסטוריה נהגו לזהותו עם כלי נשק פרסיים רבים שהכירו. בטקסטים לטיניים מימי הביניים מזהים את האקינקיס עם הסימיטר ודומיו. פאולוס הקטור מייר מזהה את האקינקס עם הדוסאק, ובעבודותיהם של הישועים המתארות את יפן המילה אקינקס משמשת לתיאור הקטאנה.
עם זאת, הסימיטר הפרסי הוא נשק חדש יחסית שלא היה קיים בעת העתיקה ולכן אין לזהותו עם האקינקיס. הפרסים בממלכה האח'מנית עשו שימוש בכמה סוגים של חרבות. אומנות פרסית עתיקה מציגה בדרך כלל את שומרי הראש של המלך ואת האצילים החשובים כשהם חוגרים פגיונות אלכסוניים מצועצעים. לעומתם באומנות יוונית מציגים אותם כשהם לובשים קופיס. בגלל הבלבול הזה נדרשה עבודת בילוש כדי להבין מה הוא האקינקיס.
אחת הראיות היא שטקסטים יווניים ורומיים מזכירים לפעמים את האקינקיס שניתן על ידי המלך כאות חיבה. דבר זה מצביע על כך שהאקינקיס הוא פגיון.
את השימוש הפולחני באקינקס אנו מוצאים במתנתו של המלך הפרסי חשיארש שנתן אקינקס כמנחה לים. האקינקיס מוזכר באופן פולחני גם על ידי הרודוטוס ("היסטוריה", VII, 54), בטקס החרטה הידוע בשם הלקאת הדרדנלים.
ראיה חזקה נמצאת בקטע בספר קדמוניות היהודים של יוסף בן מתתיהו שבו הנשק ששימש את הסיקריקים מתואר כך:
"...ואלה שנקראו סיקרקים, שהיו סוג של שודדים, נעשו רבים יותר מאי פעם, והשתמשו בחרבות קטנות, בגודלו של ה"אקינקיס" הפרסי, אבל מעוקלות כמו הסיקה הרומית, שעל שמה קיבלו השודדים את שמם..."
פגיון המסבאה
פגיון המסבאה או פגיון הקבצן (מדי פעם נקרא גם פגיון החלפה, פגיון קרוב ניצב או פגיון שיכר) הוא סוג של פגיון אנגלי שהיה כבד וארוך. הפגיון היה הפגיון הסטנדרטי באנגליה מהמאה ה-16 עד אמצע המאה ה-18, והיה מורכב מלהב ארוך, רחב וישר, וידית גדולה כבדה בצורת כלוב ששימשה כאגרופן. בדרך כלל הוא שקל כקילו ונחגר על הגב התחתון. פגיון הקבצן היה נפוץ כנשק אזרחי, הוא היה יעיל כנגד חרבות ונשקי מוט, וקצר מספיק לשימוש בפאב צפוף.
כריס ווקר-הבורן
כריסטופר "כריס" ג'יימס ווקר-הבורן (באנגלית: Christopher James "Chris" Walker-Hebborn; נולד ב-1 ביולי 1990) הוא שחיין בריטי, הוא אלוף אירופה (ברלין 2014) ואלוף חבר העמים (גלאזגו 2014) במשחה ל-100 מטר גב. הוא אלוף העולם ושיאן העולם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב, 2 שחיינים ו-2 שחייניות (קאזאן 2015).
גלובוס האנט-לנוקס
גלובוס האנט-לנוקס או גלובוס לנוקס ( באנגלית Hunt-Lenox Globe ) יוצר בשנת 1510
. הוא הגלובוס השני או השלישי בגילו אחרי גלובוס ארדאפפל ( משנת 1493 ) ושמור במחלקה לספרים נדירים של הספרייה הציבורית של ניו יורק. גלובוס האנט-לנוקס דומה מאוד לגלובוס יָגֵלוֹנִיקוּס משנת 1510 המוצג בקרקוב. מופיע בו הכיתוב "כאן נמצאים דרקונים" ( בלטינית: HIC SUNT DRACONES ), כיתוב שקיים במפה עתיקה נוספת אחת בלבד.
קוטר הגלובוס 11.2 ס"מ והיקפו 34.5 ס"מ. הוא חלול, עשוי נחושת ומורכב משני חלקים שמחוברים בקו המשווה. מחזק אותו תייל מתוח מקטביו.
מוצא.
מוצאו של הגלובוס אינו ידוע. הוא נרכש בפריז ב 1855 על ידי הארכיטקט ריצ'רד מוריס האנט שמסר אותו לאספן ג'יימס לנוקס. האוסף הועבר לרשות הספרייה הראשית של ניו יורק ובה הוא נמצא עד היום.
בשנת 2012 התגלה גלובוס דומה בגודל אשכולית, עשוי משני חצאי ביצת יען וסבורים שהוא נעשה ב 1504. אם כך, הוא הראשון שמראה על גלובוס את העולם החדש. סטפאן מיסינג שחקר את הגלובוסים מאמין שגלובוס האנט-לנוקס הוא תעתיק נחושת של גלובוס היען
אודות הדרקונים.
נעשו ניסיונות להסביר מדוע מופיע הכיתוב על המפה דווקא בדרום-מזרח אסיה. יצוין שמיקום הכתובת הוא באזור שכלל לא קיים במציאות למעט איים פזורים. מרקו פולו מספר על ממלכה בשם דגרויאן באי סומטרה בספר מסעותיו "על האזורים המזרחיים" (בלטינית: "De Regionibus Orientalis", ספר 3, פרק 10 "על מלכות הדגרויאן"). לדברי מרקו פולו אנשי הממלכה היו נוהגים להרוג ולאכול את אלה מבין השבויים שלא יכלו לשלם כופר נפש. אך האי סומטרה נמצא מרחק רב מערבה ממקום זה.
הנחה אחרת גורסת שקיים קשר בין המילה דרקון לשם ארץ המופיעה במפה סינית
כ'ארץ הפרצופים המקועקעים'. בניב שבט אמוי המקום נקרא "Dakolien".
אליפות העולם באקרובטיקה