באוקטובר 1986, לאחר 3 עונות בניו יורק, הועבר ווקר בטרייד לדנוור נאגטס בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 12.2 נקודות בממוצע למשחק. בחודש מרץ 1987 קלע שיא קריירה של 39 נקודות בשני משחקים שונים מול יוטה ג'אז.
לקראת עונת הועבר בטרייד לוושינגטון בולטס, תמורת מייקל אדמס וג'יי וינסנט. בשלוש העונות – קלע 8.8 נקודות, אסף 7.4 ריבאונדים ומסר 7.0 אסיסטים בממוצע למשחק, וכן השיג 15 טריפל דאבלים – אשר הציבו אותו במקום ה-20 בתולדות ה-NBA.
בקיץ 1991 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות, ולאחר כעונה וחצי שוחרר מהקבוצה.
בינואר 1993 חתם על חוזה בשיקגו בולס, וזכה כשחקנה באליפות ה-NBA לאחר שגברה על פיניקס סאנס בגמר פלייאוף . לכל אורך אותו הפלייאוף שותף ווקר ב-22 דקות בסך הכול, ובסיומו פרש ממשחק, בגיל 32.
קריירת אימון.
בשנת 1995 מונה ווקר לעוזר מאמן בטורונטו ראפטורס, תחת ברנדן מלון (אביו של מייקל מלון), לקראת עונת הבכורה של המועדון. בתחילת עונת החליף את מלון כמאמן הראשי של הראפטורס, והדריך אותם למאזן שלילי 30–52, אשר היווה שיפור של 9 ניצחונות לעומת העונה הקודמת. השחקנים הבולטים של הקבוצה היו הרוקי מרכוס קמבי, שחקן השנה השנייה דיימון סטודמאייר, וכן וולט ויליאמס ודאג כריסטי. לאחר שפתח את העונה העוקבת עם מאזן 11–38, התפטר ווקר מתפקידו, והוחלף על ידי עוזרו בוץ' קרטר.
בשנים 1999–2000 אימן את קבוצת "רוקפורד לייטנינג" מליגת ה-CBA.
בפברואר 2000 מונה למאמן הראשי של וושינגטון ויזארדס, כאשר עמד מאזנה בעונת על 14 ניצחונות ו-30 הפסדים. עד לסיום אותה עונה הציגו הוויזארדס שיפור קל, עם מאזן של 15 ניצחונות ו-23 הפסדים, בהובלתם של השחקנים מיץ' ריצ'מונד, ג'וואן הווארד ורוד סטריקלנד.
ביולי 2000 מונה למאמן קבוצת וושינגטון מיסטיקס מליגת ה-WNBA, ועד לסיום אותה עונה העמידה תחתיו הקבוצה מאזן שלילי 5–7.
בין השנים 2004–2008 שימש כעוזרו של ביירון סקוט, מאמן ניו אורלינס הורנטס, וב-3 העונות הבאות היה עוזרם של מייקל קרי וג'ון קיוסטר בדטרויט פיסטונס. בין השנים 2012–2014 היה חבר בצוות האימון של ניו יורק ניקס, אותה אימן מייק וודסון.
בשנת 2016 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קלארק אטלנטה. בשתי עונותיו בתפקיד השיגה הקבוצה מאזן כולל של 45 ניצחונות ו-18 הפסדים בליגת המכללות השנייה (NCAA Division II).
במרץ 2018 מונה למאמן קבוצת אוניברסיטת ארקנסו בליטל רוק, המשתתפת בליגת המכללות הבכירה (NCAA Division I).
דרל ווקר
עכבר הקנגורו
מולנר
מולנר (Mollner, Molnár, Mulner) הוא שם משפחה.
שועל מצוי ערבי
מיקי מעוז
מיקי מעוז הוא מגזין הקומיקס הראשון בארץ ישראל, שיצא בשנת 1947 בתל אביב. המגזין היה דו שבועי והכיל מספר עלילות קומיקס שנכתבו ואוירו על ידי יעקב מיבר ועמנואל יפה בהתאמה, אודות דמויות של חברת וולט דיסני, בהם מיקי מאוס ששמו תורגם ל"מיקי מעוז", ועל שמו נקרא העיתון. העיתון פרסם סיפורים לילדים בהם מככבות דמויות מבית דיסני, מה שהיה הפרה חמורה של דיני זכויות יוצרים. העיתון היה קיים בשנים 1947–1948 ונסגר לאחר שיצאו 9 גליונות.
היסטוריה.
העיתון הוקם על ידי יעקב מיבר, סופר ומשורר שהיה נוהג לכתוב סיפורים קצרים לילדים, ועמנואל יפה, מאייר, מלחין וסופר ילדים, בשנת 1947. השניים כתבו כמה מעשיות אודות דמויות של חברת וולט דיסני בהם מיקי מאוס, דונלד דאק ופינוקיו. פרסום אותן עלילות היה לא חוקי לחלוטין, שכן השימוש בדמויות ללא אישור של חברת וולט דיסני הוא הפרה חמורה של דיני זכויות יוצרים וכיום היה יכול להגיע למשפט. כדי להימנע מהדבר, הצייר עמנואל יפה הקפיד שלא לצייר את מיקי מעוז כמו העכבר המדויק, אלא כהעתק מדויק של דמות עכבר דומה להפליא של חברה מתחרה, ובכך למנוע תביעה מצד וולט דיסני, אלא מצד החברה המתחרה שהייתה פחות חזקה. כך או כך בארץ ישראל של שנת 1947 החוק והסדר המשפטי היו בחיתוליהם, וספק אם מישהו בחברת וולט דיסני אפילו ידע על קיומו של העיתון.
העלילות שפורסמו במגזין אמנם עסקו בדמויות לועזיות, אך שמותיהם תורגמו לעברית ומכאן שם העיתון "מיקי מעוז" - מיקי מאוס. כמו כן גם דונלד דאק תורגם לשם דני אוזני. העיתון היה לעיתון לילדים הראשון בארץ ישראל שיצא בצבע, ואכן כל העיתון היה מודפס בצבע. בין המוציאים לאור של העיתון נמנה יהושע טן-פי, שהיה לזמן קצר המו"ל ולאחר מכן חזר לעיתון הארץ.
העיתון יצא באופן דו-שבועי בתל אביב, עם מספר מצומצם של עותקים, מסוף שנת 1947 ועד תחילת 1948. לאחר קצת יותר מחודש מיציאת הגיליון הראשון קרס כלכלית העיתון (בעיקר בגלל מחיר הצבע) והוא נשכח.
כיום קיימים בין 500 ל-1,000 גיליונות בארץ, שחלקם מוצעים למכירה באינטרנט כפרטי אספנות לחובבי קומיקס ארץ ישראלי. מחיר חוברת כיום יכול להגיע עד ל-300 דולר אמריקני. בשנת 2018 נמכרה במכירה פומבית אינטרנטית החוברת השנייה של העיתון תמורת 134 דולר אמריקני.
שפות כנען
קורנליוס (פירושונים)
חיים שלי (שיר של זהבה בן)
חיים שלי הוא פזמון עברי שנכתב על ידי סמדר שיר, הולחן על ידי משה דץ ובוצע על ידי זהבה בן. השיר יצא כחלק מאלבומה של זהבה בן, "מלך אמיתי", שיצא לאור ב-1 בינואר 2000, על ידי חברת התקליטים NMC. זמן מה לאחר מכן, יצא גם כסינגל. השיר הפך לפופולרי מאוד בקרב אימהות.
בשנת 2011, במסגרת העונה הראשונה של תוכנית המציאות "חי ב-LA LA לנד" ביצעה בן את השיר בגרסה אנגלית.
גרסאות כיסוי.
גרסתם של אורנה ומשה דץ.
בשנת 2000 ביצעו אורנה ומשה דץ את השיר, כחלק מאלבום האוסף "אתה בליבי". גרסתם הופקה על ידי גדי גולדמן.
גרסתה של עדן בן זקן.
ב-8 ביולי 2020 הוציאה הזמרת הישראלית עדן בן זקן גרסת כיסוי לשיר, בשם "אהבה של אמא (חיים שלי)". השיר יצא לאור ב-8 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל חמישי מתוך האלבום, מועבט.
רקע והפקה.
השיר בוצע במסגרת פרסומת של בן זקן למותג התינוקות של שופרסל, "שופרסל בייבי". השיר הופק על ידי ג'ורדי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של בן זקן ב-8 ביולי 2020, בסמוך לצאת השיר כסינגל.
גרסת פסטיגל 2021.
בשנת 2021 בוצע השיר במסגרת "סקיי היי פסטיגל" בהשתתפות אליאנה תדהר, בר מיניאלי, זהבה בן, עדן אלנה, קים אור אזולאי ושחר טבוך.
אוקטייברסקי (אולם קונצרטים)
אולם קונצרטים הגדול "אוקטייברסקי" (ברוסית: «Большой концертный зал «Октябрьский) הוא אולם קונצרטים הממוקם בסנט פטרסבורג.
קיבולת של האולם היא 3,727 מושבים (כולל מרפסת 1,043). הנוכחות באולם הקונצרטים היא כמיליון צופים בשנה.
היסטוריה.
הפתיחה הגדולה של אולם הקונצרטים אוקטייברסקי התקיימה בסתיו 1967. ב-25 באוקטובר היה הקונצרט הראשון עבור בוני אולם הקונצרטים "אוקטייברסקי". אולם הקונצרטים הראשי נקרא כך - אולם הקונצרטים הגדול "אוקטייברסקי".
בניין נוצץ זה העשוי זכוכית ודולומיט סארמאה סולארי צמח במרכז העיר. המראה המודרני הקדמון שלו השתלב בצורה הרמונית בהרכב הקלאסי של פטרסבורג העתיקה.
האולם, שתוכנן על ידי קבוצת אדריכלים בראשות אלכסנדר ז'וק, נוצר במקור כאנלוג של ארמון הקרמלין הממלכתי והיה מיועד לישיבות טקסים, אירועי עיר והקרנות קולנוע.
אמינטה סואדוגו
אמינטה סואדוגו (בלטבית: Aminata Savadogo; נולדה ב-9 בינואר 1993), המכונה לעיתים פשוט אמינטה, היא זמרת, פזמונאית ומפיקה מוזיקלית לטבית. היא ייצגה את לטביה באירוויזיון 2015.
חיים וקריירה.
סואדוגו נולדה בריגה בירת לטביה לאם ממוצא לטבי-רוסי, ולאב מבורקינה פאסו. היא מחשיבה את עצמה בעיקר כלטבית.
סואדוגו החלה לשיר בגיל 13 עם מורה פרטי, היא סיימה את בית הספר לאמנות בריגה עם התמחות לנגינה בחליל. בגיל 15 היא השתתפה בתוכנית הטלוויזיה הלטבית "Krodziņā פאי פאולה" וגם ב-"מוזיקאלה בנקה" בגיל 17.
סואדוגו התמודדה ב"דז'יזמה 2014", תחרות הקדם אירוויזיון של לטביה לאירוויזיון 2014 עם השיר "אני יכול לנשום". היא העפילה מחצי הגמר הראשון והגיעה לחמישייה הסופית אך לא זכתה בו.
בשנת 2015 סואדוגו חזרה שוב להתמודד בניסיון לייצג את לטביה באירוויזיון 2015 עם השיר, Love Injected. בגמר התוכנית, שנערך ב-22 בפברואר 2015, היא הוכרזה כזוכה ובכך גם הוכרזה כנציגת לטביה לאירוויזיון 2015.
סואדוגו הופיעה עשירית בחצי הגמר השני באירוויזיון 2015, אשר נערך ב-21 במאי 2015, היא העפילה לגמר לאחר שסיימה במקום השני עם 155 נקודות, ובכך לטביה עלתה לראשונה לגמר מזה שבע שנים. בגמר, אשר נערך ב-23 במאי, הופיעה סואדוגו כשיר מספר תשעה עשר, בו היא סיימה במקום השישי מתוך עשרים ושבע מדינות כשמוענקים לה בסך הכל 186 נקודות כולל 12 נקודות (מקסימליות) משלוש מדינות. בתוצאה זו העניקה סואדוגו ללטביה את המיקום הטוב ביותר שלה בתחרות מאז 2005 ובמיקומה הרביעי הטוב ביותר אי פעם. כמו כן, סואדוגו כתבה את השיר "Heartbeat", אשר בוצע על ידי יוסטס, נציג לטביה באירוויזיון 2016, עמו סיים במקום ה-15 בתחרות.
סואדוגו הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, "Voice Voice" ב-8 באפריל 2015.
ב-28 בפברואר 2016, ביצעה סואדוגו את השיר החדש שלה "לוחם" במהלך גמר בחירת נציג לטביה לאירוויזיון 2016.