הגדרת דור הבייבי בום בארצות הברית נובעת מגודלו העצום - קרוב ל-77 מיליון בני אדם (בעת לידתם) (כ-45 אחוזים מהאוכלוסייה הממוצעת בשנות החמישים) - אל מול הדור שקדם לו - הדור השקט - ילידי 1926–1945, שמנה בתקופת היוולדו כ-49 מיליון. למרות ההגדרה הרווחת לפיה תחילתו של הדור בשנת 1946, העלייה בילודה החלה כבר בתחילת מלחמת העולם השנייה (סביב 1940) בעקבות עלייה במספר הנישואין, שהחלה כבר בסוף שנות השלושים, עם היציאה מהשפל הגדול. שיעור הילודה ב-1936 היה 18.4, וב-1942 עלה ל-22.2, עד לשיא ב-1957 - 25.3.
מספר הלידות בארצות הברית שהיה ב-1940 כ-2.5 מיליון, טיפס ל-3.4 מיליון ב-1946, עבר את רף ה-4 מיליון ב-1954 והגיע לשיא של 4.3 מיליון ב-1957, לאוכלוסייה בת 170 מיליון. גם שיעור הפריון הגיע לשיאו ב-1957 - 3.77 ילדים לאישה. מאז החל מספר הלידות לרדת, ו-1964 הייתה השנה האחרונה בשנות השישים שבה נולדו מעל 4 מיליון. ב-1972 ירד שיעור הפריון ל-2.01, עם 3.26 מיליון לידות בלבד. לשם השוואה, מספר הלידות בארצות הברית ב-2018 היה כ-3.8 מיליון בלבד
גם כיום דור הבייבי בום הוא גדול בהיקפו ומונה נכון ל-2020 כ-74 מיליון בני אדם המהווים כ-22 אחוזים מאוכלוסיית המדינה.
זהות תרבותית.
הדור מזוהה עם דחייה או הגדרה מחודשת של ערכים מסורתיים.
הדור מזוהה עם תרבות של שפע בכל תחומי החיים - הם היו הראשונים שגדלו עם טלוויזיות בביתם, והיו עדים לכניסת המצאות רבות בתחומי הטכנולוגיה לבית הממוצע. בכל רחבי העולם, ומשני צדי מסך הברזל, בני הדור חלקו אותם התחביבים והכירו את אותה התרבות: בשנות החמישים של המאה ה-20 יכלו לראשונה אנשים במיקומים גאוגרפיים שונים לראות אותן ההצגות, להקשיב לאותן החדשות ולצחוק מאותן הבדיחות. בארצות הברית סדרות טלוויזיה כמו "השאר זאת לביוור" ו"אבא יודע הכי טוב" הציגו משפחות אידיאליות. בהמשך, צפו בשידורי חדשות ממלחמת וייטנאם, בהתנקשויות בג'ון פיצג'רלד קנדי, במרטין לותר קינג וברוברט קנדי, במרוץ לחלל ובפרשות אחרות הקשורות במלחמה הקרה, וכשרובם היו הורים לילדים בעצמם, בהתפרקות הגוש המזרחי ונפילת חומת ברלין. מאז שנות ה-80, נהפך הדור ליותר שמרן.
ילידי דור הבייבי בום מצאו שהמוזיקה שלהם, לרוב מוזיקת רוק אנד רול, הייתה ביטוי לזהות של הדור שלהם. הרדיו-טרנזיסטורים היו מכשירים ניידים אישיים שאפשרו למתבגרים להקשיב לביטלס ולמוזיקת המוטאון, אשר היו פופולריים פחות בקרב הוריהם, בני הדור שקדם למלחמת העולם השנייה.
בכלכלה.
בני הדור הביאו בעצם היוולדם שינוי דמוגרפי וכלכלי שכולל בעיקרו עלייה תלולה באחוז הצעירים באוכלוסייה, שהתבטאה במעבר לכלכלת שפע וצריכה בשנות החמישים והשישים.
בשנים האחרונות החלו ילידי דור הבייבי בום לצאת לגמלאות, ולתופעה זו השפעה על משקי מדינות המערב, ובעיקרה עלייה ניכרת באחוז הקשישים והגמלאים, שצפויה להתבטא במלואה עד 2030, כאשר יעבור אחוז הפנסיונרים בארצות הברית את רמת 20 האחוזים (לעומת כ-14 אחוזים ב-2018). לעלייה זו, מעבר להזדקנות האוכלוסייה, יש השפעה מכרעת גם על שיעורי התמותה.
אישים בולטים שמזוהים עם דור הבייבי בום.
אישים אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור הבייבי בום" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
בנוסף לכך, ארבעה נשיאים אמריקאים מזוהים עם "דור הבייבי בום":
אישים לא-אמריקאים בולטים אשר השיוך שלהם לקבוצה הדמוגרפית "דור הבייבי בום" התפרסם במקורות מהימנים בולטים:
דור ה-Y
דור ה־Y (באנגלית: Generation Y), או דור המילניום (באנגלית: Millennials), הוא הדור אשר נולד לאחר דור ה־X ולפני דור ה־Z . אף שאין הסכמה מלאה לגבי שנת ההתחלה והסיום של הדור, לרוב הכוונה לאלה שנולדו במהלך שנות ה־80 וה־90 של המאה ה־20 (ומכאן השם "דור המילניום" – אלה שנולדו עד שנת המילניום 2000).
הוריהם של בני דור ה-Y הם לרוב בני דור הבייבי בום (בארצות הברית ילידי 1946–1964), או המבוגרים מבני דור ה־X (בארצות הברית ילידי 1964–1980). הדור העוקב, של אלו שנולדו משנת 2000 ואילך, נקרא דור ה־Z.
אף על פי שמקובל לאפיין את דור ה־Y כבעל תכונות ייחודיות, אין תמיכה מדעית משמעותית לכך שלדורות שונים ישנם מאפיינים ייחודיים.
מאפיינים.
בניו יורק טיימס דווח על נתונים לפיהם אמריקאים שנולדו בשנות ה־80 עוזבים בגיל מאוחר את בית הוריהם, שליש מהם עוברים דירה בכל שנה ו־40% מהם חוזרים לבית ההורים לפחות פעם אחת. כמו כן הם עוברים בממוצע שבעה מקומות עבודה עד גיל 30, כשני שלישים חיים עם בן או בת זוג בלי להתחתן, ואלו שבוחרים להתחתן עושים זאת מאוחר מאי פעם. על פי מחקרים אחרים, אחד המאפיינים העיקריים של הדור הוא עיסוק עצמי מוגבר.
להבדיל מהדורות התעסוקתיים הקודמים, בני הדור אינם מוכנים לוותר על חיי משפחה לטובת קידום בעבודה, ביטחון תעסוקתי לא מדורג אצלם במקום גבוה, ואינם רוצים לקחת אחריות בעבודה אם הדבר ידרוש מהם להשקיע בכך מאמץ רב.
מאפיינים תעסוקתיים של דור ה־Y הם יכולת ונכונות לעבודת צוות ועבודה בקבוצות, יכולת לפזר קשב ולטפל במקביל בשני נושאים לפחות. רובם בעלי מיומנות טכנולוגית ויכולת לימוד מהירה של מכשירים חדשים. שליטה מלאה במחשב ויישומיו המקובלים, כמו גם ברשת האינטרנט ושימוש רב ברשתות חברתיות מקוונות. דור זה מאופיין כחסר יוזמה יחסית לדורות הקודמים, אך עם מוכנות גבוהה ללמוד נושאים חדשים.
דור ה־Y הישראלי.
החוקרים עוז ותמר אלמוג אפיינו את דור ה־Y:
כיוון שחלק מהחוויות המעצבות שלהם דומות לאלה של בני גילם ברחבי העולם, הם דומים במרבית מאפייניהם לבני גילם במדינות המערב. חוויות מעצבות ייחודיות לדור ה־Y הישראלי כוללות את רצח יצחק רבין והאינתיפאדה השנייה. תרומה לחקר דור ה-Y הישראלי הוא מחקרם של עוז אלמוג ותמר אלמוג וספרם שפורסם בעקבות מחקר זה, "דור ה־Y – כאילו אין מחר". מנגד, כנגד מחקרם טענה העיתונאית צליל אברהם כי הוא מציג את הדור בצורה שלילית מדי, כ"מפונקים" ו"אגואיסטים", למרות שהעובדות, כגון המחאה החברתית ב־2011, שהובלה על ידי בני דור ה־Y, מראות אחרת. לצד היוצר הדוקומנטרי יאיר אגמון, אברהם הייתה גם יועצת תוכן לסדרה הדוקומנטרית "וואי וואי וואי", המתחקה אחרי בני דור ה־Y בישראל, ושודרה ב־2019 בערוץ כאן 11.
תמיכה מחקרית.
בספרות הפופולרית, מקובל לאפיין את דור ה־Y כבעל תכונות ייחודיות. למרות זאת, אין תמיכה מדעית משמעותית לכך שלדורות שונים ישנם מאפיינים ייחודיים. מחקר מטא-אנליזה שבחן 20 מחקרים לא מצא הבדלים שיטתיים ומשמעותיים בין הדורות בשביעות רצון בעבודה, מחויבות ארגונית וכוונות תחלופה. דוח קונצנזוס של האקדמיות הלאומיות למדעים, הנדסה ורפואה בארצות הברית טען: :
מחברי הדוח מסכמים זאת כך:
דור-Y
נאוה מקמל עתיר
מר זוטרא (פירושונים)
זוטרא הוא שם ארמי בבלי, שמשמעו "קטן". ידועים בשם זה חכמים ואישי ציבור מיהדות בבל, החל מתקופת התנאים ועד תקופת הגאונים.
רבי זוטרא
רבי זוטרא היה תנא בבלי בדור החמישי לתנאים. הוא מובא פעם אחת בש"ס בברייתא ב וחולק שם על רבי יאשיה.
שי"ר שיער שאין הכוונה לתנא בפני עצמו, שהרי זוטרא הוא שם בבלי, אלא כינוי לרבי יהודה נשיאה, שהיה "זוטרא" (=קטן) ביחס לסבו רבי יהודה הנשיא.
לפי גרסאות אחדות ב, הוא מוסר בשם רבי שמעון בן יוחי.
אחרי חצות הלילה
אחרי חצות הלילה (באיטלקית: Dopo mezzanotte) הוא סרט קולנוע איטלקי אשר הופק, בוים ונכתב על ידי דוד פרריו (Davide Ferrario). העלילה מתרחשת במוזאון לאומנות הקולנוע הנמצא במולה אנטונליאנה שבטורינו. בסרט נעשה שימוש נרחב בקטעי סרטים אילמים או ישנים. עולמו של גיבור הסרט מרטינו (ג'ורג'יו פסוטי, Giorgio Pasotti) הוא עולם הסרטים: בו הוא מבלה את ימיו (או את לילותיו), ומעולם זה הוא שואב את הרעיונות למעשיו ומאמץ את התנהגותם של גיבורי הסרטים עימם הוא מזדהה. מרטינו נקלע לסיפור אהבה המחייב אותו להתייחס לזולת, לשתי "הצלעות" האחרות בסיפור בהתאם למקובל בחברה ולא לפי מה שראה בעולם הסרטים.
עלילה.
בתחילת הסרט הקריין מציג שאלה: "מאין באים הסיפורים? ולאן הם הולכים?" ומשיב: "הם נוצרים כמו אבק בעקבות הרוח, בתוך ענן האבק נוצרת העלילה, אט אט ענן האבק מתפוגג והסיפור מגיע לידי סיום". הקריין מלווה ברקע הסרט את סיפור העלילה. במחצית הראשונה של הסרט מוצגים שלושת גיבורי הסרט "השלישייה":
אחרי שהקריין הציג את שלושת הגיבורים מתחיל החלק השני של הסרט ומתפתחת העלילה.
אמנדה אינה יכולה לשוב לשכונה מאחר שהמשטרה מחפשת אחריה. היא מסתגלת לחיים ב-"מולה". חדרה ב-"מולה" בנוי כדוגמת חדר מסרט אילם. אנגל מגלה את מקום המסתור של אמנדה וכך נפגשים השלושה ומחליטים על חיים ב"שלישייה".
אוקאז
אוקאז (רוסית: Указ) הוא הוראה, הצהרה או פקודה המונפקת על ידי ראש מדינה (נשיא או מונרך) במדינות הסלאביות.
המונח.
המונח אוקאז בשימוש באבחזיה, בולגריה, בלארוס, בשטחים הדוברים רוסית במולדובה, טרנסניסטריה, קזחסטן, קירגיזסטן רוסיה, סרביה, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן, דרום אוסטיה, אוקראינה.
היסטוריה.
רוסיה וברית המועצות.
ברוסיה האוקאז מילא תמיד תפקיד משמעותי במערכת החוק והמשפט. באימפריה הרוסית היה הצהרה של הצאר, הממשלה, או ההנהגה הדתית (פטריארך) שהיה לה תוקף של חוק. דוגמה לאוקאז היא אוקאז אמס שאסר שימוש פומבי בשפה אוקראינית.
לאחר המהפכה הרוסית, הצהרה ממשלתית בעלת משמעות רחבה נקראה דֶקְרֶט (декрет, מהמקור הלטיני: decretum), שמשמעותה צו ממש. הוראות ספציפיות יותר נקראו אוקאז. בהתאם לחוקת ברית המועצות משנת 1936 הנפקת האוקאזים חודשה.