הראיון המוטיבציוני או הטיפול להעצמת המוטיבציה מבקש להימנע מיצירת התנגדויות, הוא נמנע משום כך מעימותים ומנסה להגביר את המוטיבציה על ידי שאלות פתוחות ואמפתיה.
עזרה עצמית במקרה שימוש מופרז באלכוהול.
מילר פיתח תוכנית לבקרה עצמית שיושם בהצלחה אצל צרכני אלכוהול לא מכורים. צוין כי אנשים שלמדו לבד בעזרת ספר לעזרה עצמית הצליחו בממוצע למתן את צריכת האלכוהול שלהם בממוצע באותה מידה כמו אלו שפנו לייעוץ חיצוני.
מבחר ספרים ופרסומים.
W. R. Miller, Living As If: How Positive Faith Can Change Your Life. Philadelphia: Westminster Press, c 1985.
Motivational Interviewing. Preparing People to Change Addictive Behaviour, New York: Guilford Press, 1991.
W. R. Miller et S. Rollnick, Motivational Interviewing, Third Edition: Helping People Change. NY: Guilford Press, 2012 ().
פלס (מקצוע צבאי)
לאון ביילי
לאון ביילי באטלר (באנגלית: Leon Bailey Butler; נולד ב-9 באוגוסט 1997 בקינגסטון שבג'מייקה) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת החלוץ ולעיתים כקשר קיצוני באסטון וילה ובנבחרת ג'מייקה.
קריירת מועדונים.
ביילי התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של פיניקס אולסטארס תחת השגחתו של אביו המאמץ, קרייג באטלר. בשנת 2011 אביו חיפש באירופה קבוצה לבנו הביולוגי, קייל, וללאון ביילי. הם נדדו במדינות כמו אוסטריה, גרמניה והולנד עד שעצרו בבלגיה, בקבוצת גנק שם ביילי נבחן בתחילת שנת 2012. גנק התרשמה מיכולותיו, אבל בגלל תקנון השחקנים הצעירים המחמיר של פיפא, הם לא יכלו להציע לו חוזה בגיל כזה צעיר. משום כך, גנק החתימה את ביילי בהסכם טיוטה כשהיה רק בן 15, דבר שמותר בבלגיה. ביילי עבר לגור בבית קרוב לגנק. אביו עזב למקסיקו, כדי לעבור באופן רשמי לבלגיה, הוא נעדר במשך ארבעה חודשים, שלפי דבריו אמר שבכלל נחטף. במשך ארבעת החודשים האלה המועדון טיפח את הילדים הצעירים, שבאותה תקופה היו חסרי הורים. כאשר באטלר חזר לגנק, הם כבר היו צריכים לסגת מהעסקה הזו, מה שגרם לו לפנות לקבוצה בלגית אחרת, סטנדרד לייז', אך העברתו של ביילי לקבוצה לא אושרה משום שלבאטלר לא הייתה אשרת עבודה. כתוצאה מכך, הם לא יכלו להישאר בבלגיה והם חזרו לג'מייקה, אך לעיתים שבו לאירופה, כשבאטלר מציע את שחקניו לקבוצות אירופאיות. עם אייאקס הוא הגיע לחוזה מילולי באוקטובר 2013, אך שוב ההעברה לא התממשה. חוקי פיפא לא איפשרו לשחקן מתחת לגיל 18 לחתום בחוזה מקצועי בעבור קבוצת כדורגל. בתחילת שנת 2015 ביילי מצא את עצמו חותם בקבוצת א.ס. טרנצ'ין הסלובקית.
ביילי הצטרף בסופו של דבר לגנק בשנת 2015 כאשר הפך לבן 18. את הופעת הבכורה שלו בליגה הבלגית ערך ב-21 באוגוסט 2015 בהפסד החוץ 1–3 לסיינט טרוידן כאשר עלה מהספסל בדקה ה-62. את שערו הראשון כבש שלושה חודשים מאוחר יותר נגד לוון. בסוף עונת 2015/16 הוא זכה בתואר "השחקן הצעיר המצטיין של העונה".
בחלון העברות של עונת 2016/17 חתם ביילי בשורות באייר לברקוזן מהבונדסליגה בעבור 20 מיליון אירו, לאחר שהיה מחוזר על ידי מנצ'סטר יונייטד וצ'לסי. ב-7 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 1-0 להמבורג. ב-11 באוגוסט 2017 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 3-0 על קרלסרוהה בגביע.
ב-4 באוגוסט 2021 חתם ביילי לארבע שנים באסטון וילה. ב-18 בספטמבר כבש שער בכורה בניצחון 0-3 על אברטון.
דואליסט (סרט)
דואליסט (ברוסית: Дуэлянт) הוא סרט מותחן, הרפתקאות ופעולה רוסי, בבימויו של אלכסיי מיזגיריוב. בסרט כיכבו פיוטר פיודורוב, ולדימיר משקוב, סרגיי גרמאש ומרטין ווטקה. הסרט צולם כולו בפורמט IMAX והוא הסרט הרוסי השלישי לעשות זאת (האחרים הם "סטלינגרד", "הטיסה" ו"משיכה").
הסרט מתרחש באמצע המאה ה-19, בבירת האימפריה הרוסית ומתמקד בקורותיו של יאקובלב, קצין צבא לשעבר השב לסנקט פטרבורג לאחר גלות ארוכה באלסקה. בעיר הוא נאבק כנציג בקרבות דו-קרב ומרוויח את פת לחמו מניצחונות בדו-קרב אלה. על פי חוקי הדו-קרב של המאה ה-19 ברוסיה, קצינים שנקראו לדו-קרב הורשו להחליף את עצמם במישהו אחר המתנדב להחליפם, במקרה של יאקובלב הוא דרש על כך כסף. אף שהוא נלחם בקרבות ונדמה ששב כדי לחיות את חייו, מסתבר כי הוא מחפש להשיב את כבודו ולנקום נגד אלה ששלחו אותו לגלות מלכתחילה.
הסרט הוקרן לראשונה במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בספטמבר 2016. הסרט זכה לביקורות מעורבות רבות ונחל כישלון חרוץ בקופות, משהרוויח 377 מיליון רובלים בלבד אל מול תקציב של 725 מיליון רובלים.
רקע.
הסרט מגולל קורותיו של מומחה לדו-קרב ומתאר את אופנת מסורת הדו-קרב כדרך להגן על כבודו של אדם שאומצה בהתלהבות בחוגי הצבא הרוסי. הקרבות נוהלו לפי חוקים לא כתובים אך נוקשים ומפורטים כאשר על פי כללים אלו נקבע כי על הצדדים הלוחמים להיות בעלי אותה דרגה ונאסר על דו-קרב בין קצינים בעלי דרגות שונות. על מנת להגן על כבודם "נאלצו" קצינים בכירים לסמוך על נכונותם פקודיהם להזמין לדו-קרב את הקצין שפגע בכבודם.
עריכת דו-קרב הפכה לנחלת הכלל בתקופת התרחשות האירועים בסרט (המאה ה-19) ובעיקר בקרב קציני צבא, כאשר מהלך הדו-קרב בגרסתו הרוסית קיבל תפנית קיצונית ואלימה: בעוד הדו-קרב בארצות מערב אירופה אִפשר למתמודדים להפסיק את העימות כמעט מיד וללא פגיעה ממשית - מתוך ההכרה כי ההשתתפות בקרב כשלעצמה עונה על הצורך של החזרת הכבוד הפגוע, נערך הדו-קרב הרוסי בטווחים קצרים והסתיים בדרך כלל במות אחד מהמשתתפים. במקביל התפתחו סוגים ייחודיים של דו-קרבות אקדחים אכזריים במיוחד שהבטיחו את מות אחד המשתתפים: בסרט עצמו מוצג סוג דו-קרב שנודע בכינוי אקדח למצח ולפיו המתמודדים עמדו במרחק של 5–8 צעדים אחד מהשני, אחד האקדחים היה טעון והשני ריק מתחמושת, המתמודדים נטלו את כלי הנשק באופן מקרי וירו זה אל זה על פי אות ממנהל הדו-קרב.
השראה.
הסרט הושפע מסיפורי מסתרי הערים (כדוגמת "סיפורי פריז" (1844) מאת אז'ן פרנסואה וידוק. כהכנה לסרט אלכסיי מיזגיריוב הבמאי צפה בסרט "דואליסטים" משנת 1977 שביים רידלי סקוט והתבסס במידה מועטה על הספר "דו-קרב" מאת ג'וזף קונרד שבעצמו הושפע מסיפורו הקצר של פושקין "הירייה".
תקציר עלילת הסרט.
סנקט פטרבורג, שנת 1860. קצין הצבא לשעבר יאקובלב נלחם בדו-קרב תמורת כסף, לאחר שחוקי הדו-קרב מאפשרים לקצין שזומן לדו-קרב להעמיד מחליף במקומו לדו-קרב. סגנו של יאקובלב הוא ברון גרמני בעל שיניים מלאכותיות המארגן עבורו את הקרבות ואוסף את כספו. כל מי שמתמודדים בדו-קרב מתבררים כפקודיו של הרוזן בקלמישב, מושא אהבתה של הנסיכה הגדולה אלכסנדרה יוספובנה. הרוזן בקלמישב נתקל בנסיך טוצ'קוב שרואה בו נוכל ורודף נשים ערמומי והרוזן מזמין אותו לדו-קרב.
באחד מאירועי הדו-קרב יאקובלב נפצע ובעודו שוכב פצוע הוא רואה בהזיותיו את עברו באיים האלאוטיים אליהם הוגלה לפני זמן רב, לאחר שנזרק מהצבא. בעבר שמו לא היה יאקובלב כי אם הקצין קוליצ'ב, כאשר הרוזן בקלמישב ראה עצמו נעלב ממנו כאשר סירב לדו-קרב מולו הוא הפעיל את כל כובד השפעתו להביא לכך שקוליצ'ב יוגלה הרחק אל אלסקה.
יאקובלב שמוצא זאת הזדמנות נהדרת להשיב את כבודו ולנקום באיש שהגלה אותו מלכתחילה, מסכים להשתתף בדו-קרב במקומו של טוצ'קוב ולירות ברוזן בקלמישב.
ביקורת.
הסרט זכה לביקורות מעורבות רבות ממבקרי הקולנוע ברוסיה. רבים מהמבקרים שיבחו את עיצוב הסרט.
מבקר הקולנוע הרוסי אנטון דולין ציין את ייחודיות הסרט וכינה אותו "הסרט המסקרן ביותר של השנה" וכי העיר פטרבורג הוצגה בו כעיר השיטפונות הנצחיים, מזוהמת ומזג האוויר בה הוא סגרירי וגשום, שילוב לונדון מהתקופה התעשייתית וסטימפאנק. דולין מציין לטובה את עיצוב ההפקה והמוזיקה המתנגנת ברקע.
לדברי אנדריי פלאחוב "מיזגיריוב [הבמאי] מציג נואר בעיצוב שונה ובו רוסיה של המאה ה-19 מוצגת כאמריקה של המערב הפרוע." כך גם לדברי המבקר מיכאיל טרופימנקוב.
לדברי חוקר תולדות האימפריה הרוסית דיוניס קפטאר לסרט אין שום התאמה למה שהתרחש בתקופת הצאר.
גם בעיתונות הקולנוע במדינות המערב היה מה לבקר את הסרט. כך למשל לסלי פלפרין מ-"The Hollywood Reporter" ציין כי הסרט מצליח לשלב בין סוגת המערבון הקלאסי לדרמה חברתית, ברם הוא ביקר לרעה את השימוש בטכנולוגיית צילום IMAX בסרט.
מבקר הקולנוע של "Variety" דניס הארווי תיאר את הסרט בתור "הפנטזיה של ולדימיר פוטין על האימפריה הרוסית".
בוגדן פטריצ'יקו חאסדאו
ליטו וידיגאל
לטאה שטוחת אף
משיכה (סרט, 2017)
מֵשִיכַה (ברוסית: Притяжение) הוא סרט שובר קופות מסוגת הדרמה ומדע בדיוני בבימויו של פיודור בונדרצ'וק ובכיכובם של אולג מנשיקוב, אנה סטרשנבאום ואלכסנדר פטרוב. הסרט מגולל את קורות הפגישה הראשונה בין בני האדם לחוצנים תבוניים. זהו הסרט הראשון ברוסיה שנעשה אודות פלישת חוצנים לכדור הארץ.
הסרט זכה להצלחה קופתית מרשימה והפך לשובר קופות משהרוויח מיליארד רובלים (17.9 מיליון דולר) ונכנס לרשימת שוברי הקופות הגדולים ברוסיה לאחר שהכניס 1.1 מיליארד רובל. קודמים לו "מתקדמים למעלה" (3 מיליארד), "T-34" (2.7 מיליארד), "מעושר לאושר" (2.2 מיליארד), "הבוגאטיר האחרון" (1.7 מיליארד), "סטלינגרד" (1.6 מיליארד), "הוויקינג" (1.4 מיליארד), "הטיסה" (1.5 מיליארד), "עצי אשוח 3" (1.2 מיליארד), "האירוניה של הגורל 2" (1.2 מיליארד) ו"ויי" (1.2 מיליארד).
זהו הסרט הרביעי ברוסיה שצולם ב-IMAX. הסרט יצא לאקרנים ב-26 בינואר 2017.
תקציר עלילת הסרט.