לאחר התבוסה הקשה של איסאנדלוואנה, היה הניצחון הגדול ברורק'ס דריפט כמו משב רוח רענן בבריטניה. העיתונים לא הפסיקו להרעיף תשבחות על ברומהד וצ'ארד, והם הפכו לגיבורי היום. עם זאת, מכיוון שעד אז שניהם נודעו כקצינים בינוניים ומטה, היו שסברו שמגזימים בתיאורים של גבורתם, וכי הם רק מילאו את חובתם. גרנט ג'וזף וולסלי תיאר את השבחים הללו כ"מפלצתיים". לאחר הקרב הפך ברומהד למסוגר ושקט, וייתכן שסבל מטראומה כלשהי. הוא וצ'ארד הועלו שניהם לדרגת מייג'ור, ועוטרו ב"צלב ויקטוריה" - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי. יחד עמם עוטרו עוד 9 חיילים שלחמו בקרב זה (סה"כ 11, מספר חסר תקדים). הם אף הוזמנו לראיון אישי עם ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
בשנת 1880 הוא נשלח לגיברלטר, שם הוא נשאר עד מרץ 1881. בשנת 1883 נשלח יחד עם הפלוגה שלו להודו הבריטית. הוא לקח חלק במלחמה האנגלו-בורמזית השלישית, וב-9 בפברואר 1891 מת מטיפואיד באללהאבאד.
בסרט "זולו" משנת 1964, ברומהד מגולם בידי מייקל קיין. הוא מתואר שם כאריסטוקרט גנדרן. הוא הדמות הראשית ברומן "Relief" מאת פטר הו דייוויס.
פרנק מיל
פרנק מיל (בגרמנית: Frank Mill, נולד ב-23 ביולי 1958 באסן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק לאורך רוב הקריירה בעמדת החלוץ בבורוסיה מנשנגלדבך ובבורוסיה דורטמונד. מיל זכה עם נבחרת גרמניה המערבית האולימפית במדליית ארד באולימפיאדת סיאול ועם נבחרת גרמניה המערבית זכה מיל במונדיאל 1990.
קריירת מועדונים.
רוט-וייס אסן.
מיל גדל במועדון רוט-וייס אסן, ובשנת 1976 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בבונדסליגה. בעונת הבכורה שלו, 1976/77, נשר מיל עם הקבוצה לליגת הבונדסליגה השנייה. מיל נשאר בקבוצה במשך ארבע עונות נוספות בבונדסליגה השנייה, שם שיתף פעולה בהתקפה עם הורסט רובש. לאחר עזיבתו של רובש הפך מיל לשחקן ההתקפי הבכיר של הקבוצה, ובעונתו האחרונה בקבוצה, 1980/81, הבקיע 40 שערי ליגה ב-38 הופעות והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה השנייה, אך קבוצתו סיימה רק במקום השמיני, ולא העפילה לבונדסליגה. עם זאת, יכולתו של מיל לא נעלמה מהמועדונים הגדולים, ובתום עונת 1980/81 חתם מיל בבורוסיה מנשנגלדבך תחת המאמן יופ היינקס.
בורוסיה מנשנגלדבך.
בעונתו הראשונה בבורוסיה מנשנגלדבך, שיתף מיל פעולה בהתקפה עם וולפראם ווטקה וקורט פינקל, והבקיע 14 שערי ליגה. היכולת הטובה שהראה מיל, הביאה לזימונו לנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1982 על ידי המאמן יופ דרוול, אך בגין פציעה החמיץ מיל את מונדיאל 1982 וחלק מעונת 1982/83 במדי בורוסיה מנשנגלדבך. בעונת 1983/84 הבקיע מיל 19 שערי ליגה והיה למבקיע הבכיר בקבוצה, אך הקבוצה הפסידה את האליפות וסיימה במקום השלישי בבונדסליגה, רק בגין הפרש שערים נחות משל האלופה שטוטגרט וסגניתה המבורג. באותה עונה גלדבאך הפסידה גם את הגביע הגרמני, בגמר מול באיירן מינכן. מיל הבקיע בגמר שער יתרון לגלדבאך, שנמחק על ידי וולפגנג דרמלר מבאיירן מינכן בדקה ה-82, שניצחה לבסוף בבעיטות הכרעה. גם בעונות הבאות היה מיל המבקיע הבכיר של בורוסיה מנשנגלדבך, כאשר הוא לא ירד מ-13 שערי ליגה בעונה. בתום עונת 1985/86 עזב מיל את גלדבאך, לאחר שהבקיע 71 שערי ליגה ב-153 הופעות, וחתם בבורוסיה דורטמונד, תמורת 1.3 מיליון מארק גרמני.
בורוסיה דורטמונד.
מיל הגיע לבורוסיה דורטמונד, שבעונה הקודמת ניצלה מירידה רק לאחר מבחנים מול פורטונה קלן, ובחרה להתחזק על מנת שלא להיקלע שוב למאבקי תחתית. בעונתו הראשונה של מיל בבורוסיה דורטמונד, 1986/87, הבקיע מיל 17 שערי ליגה, וסייע לקבוצה לסיים במקום הרביעי בבונדסליגה, ולזכות במקום בגביע אופ"א. בגין הצלחתו הפך מיל לאהוב על ידי אוהדי בורוסיה דורטמונד, ומונה לקפטן הקבוצה. בעונת 1987/88 הבקיע מיל תשעה שערים, והקבוצה שוב נקלעה למאבקי תחתית, אך ניצלה. באותה תקופה החלה מחלוקת בבורוסיה דורטמונד לגבי זהות הקפטן, בין נשיא המועדון דר' גרד נייבאום ומאמן הקבוצה ריינהארד זפטיג, הובילה לפיטוריו של זפטיג מהקבוצה והחלפתו בהורסט קופל, שהיה מעוניין שמיל ימשיך לשמש קפטן. עם זאת, לאחר מינויו של קופל למאמן, ירדה תפוקתו של מיל בקבוצה, והוא לא הבקיע שוב במספרים דו ספרתיים, ובשנת 1989 העביר מיל את סרט הקפטן למיכאל צורק. בעונת 1988/89 מיל לקח חלק בזכייתה של דורטמונד בגביע הגרמני, והבקיע את השער השני בניצחון 4-1 על ורדר ברמן במשחק הגמר. בשנת 1991 הוחלף המאמן קופל באוטמר היצפלד, שהפך את מיל לשחקן מחליף שעולה בקביעות מהספסל במקומם של החלוצים העיקריים סטפן שפויזאט ופלמינג פאולסן. בעונת 1991/92 הפסיד מיל בפעם השנייה אליפות על הפרש שערים, ושוב לשטוטגרט, והפעם כשחקן בורוסיה דורטמונד. מיל העפיל עם דורטמונד לגמר גביע אופ"א 1993, שם פגשה הקבוצה את יובנטוס למפגש גמר כפול. מיל עלה כמחליף במחצית המשחק הראשון, בו נוצחה דורטמונד 3-1, ושיחק 90 דקות בגומלין בחוץ בו הובסה דורטמונד 3-0. בתום עונת 1993/94, בה מיעט מאוד לשחק, עזב מיל את בורוסיה דורטמונד לאחר שמונה עונות, בהן הבקיע 49 שערי ליגה ב-178 הופעות, וחתם בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה.
פורטונה דיסלדורף.
בעונת 1994/95 מיל סייע לפורטונה דיסלדורף להעפיל אל הבונדסליגה מהמקום השלישי, כשהוא מבקיע חמישה שערי ליגה. עונת 1995/96 הייתה האחרונה של מיל בקריירה. בעונה זו הבקיע שני שערים בשלושת המחזורים הראשונים בבונדסליגה, אך לא הבקיע שערים נוספים מאז עד לתום העונה, אותה סיימה פורטונה דיסלדורף במקום ה-12. בתום עונה זו פרש מיל ממשחק פעיל, לאחר שהבקיע 123 שערי ליגה בכל ארבע הקבוצות בהן שיחק. לאחר פרישתו קיבל מיל תפקיד ניהולי בפורטונה דיסלדורף, אך זמן קצר לאחר מכן הסתיימה העסקתו בגין חוסר הצלחה, בהסכמה של שני הצדדים.
קריירה בינלאומית.
מיל ערך את הבכורה במדי נבחרת גרמניה המערבית בשנת 1982, והיה מיועד לשחק במונדיאל 1982, אך החמיץ את המונדיאל בגין פציעה בגבו. בשנת 1984 השתתף מיל באולימפיאדת לוס אנג'לס, ממנה הודחה נבחרת גרמניה המערבית האולימפית ברבע הגמר לאחר תבוסה 5-2 לנבחרת יוגוסלביה. מיל הבקיע שער אחד באולימפיאדה זו, בניצחון 6-0 על נבחרת ערב הסעודית בשלב הבתים. בשנת 1988 השתתף מיל בשני טורנירים גדולים. הראשון היה יורו 1988, בו היה מיל שחקן משמעותי אך לא הבקיע. בטורניר זה הודחה גרמניה המערבית בחצי הגמר, בו הפסידה 2-1 לנבחרת הולנד. הטורניר השני היה אולימפיאדת סיאול, בה זכה מיל עם נבחרת גרמניה המערבית במדליית ארד, כשפתח בכל המשחקים והבקיע שלושה שערים בשלב הבתים. מיל ונבחרתו הפסידו לנבחרת ברזיל בבעיטות הכרעה בחצי הגמר, וניצחו את נבחרת איטליה בתוצאה 3-0 בקרב על מדליית הארד. בשנת 1990 נכלל מיל בסגל גרמניה המערבית למונדיאל 1990, שבו זכתה נבחרת גרמניה המערבית לאחר ניצחון 1-0 במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה, אך לא שיחק דקה, כאשר הועדפו עליו החלוצים יורגן קלינסמן, קרל היינץ רידלה ורודי פלר. לאחר המונדיאל פרש מיל מהנבחרת, לאחר שערך במדיה 17 הופעות, שבהן לא הבקיע. עם זאת, בנבחרת האולימפית מיל הבקיע עשרה שערים בעשרים הופעות.
תארים.
עם בורוסיה דורטמונד:
עם נבחרת גרמניה המערבית:
עם נבחרת גרמניה המערבית האולימפית:
תארים אישיים:
רחל פייג-וישניא
פורטל הדף היומי
פורטל הדף היומי הוא אתר האינטרנט הגדול ביותר המרכז תכנים, דיונים וכלי עזר ללומדי הדף היומי לפי סדר דפי התלמוד הבבלי. פורטל הדף היומי נחשב לבית המדרש הווירטואלי הגדול ביותר בעולם.
היסטוריה.
פורטל הדף היומי הוקם בג' באלול ה'תשס"ט (23 באוגוסט 2009) על ידי הרב הראל שפירא, מתוך מגמה לשמש אתר אינטרנט מרכזי בו יוכלו לומדי הדף היומי למצוא מגוון רב של חומרי לימוד וכלי עזר אחרים ללימוד ולהבנת הדף היומי. כיום קיימים באתר מעל 52,000 מאמרים וקישורים ומעל ל-130,000 שיעורים מוקלטים על הדף היומי לפי סדר התלמוד הבבלי. לאתר יש משתמשים קבועים ומזדמנים רבים וכ-7,500 כניסות ביום בממוצע.
כשלוש שנים לאחר הקמת האתר, בשנת ה'תשע"ב, הושקה אפליקציה של פורטל הדף היומי למכשירי אייפון, וכעבור שנה נוספת הושקה אפליקציה גם למכשירי Android. נכון לפברואר 2022, כ-175,000 איש הורידו את האפליקציה למכשירים שלהם (בסוף מרץ 2020 מספר ההורדות לאנדרואיד חצה את ה-100,000 הורדות, וכן השיג דירוג מקסימלי של 5 כוכבים). ממשק האפליקציה קיים ב-8 שפות (עברית, יידיש, אנגלית, צרפתית, רוסית, ספרדית, פורטוגזית, גרמנית).
אתר הדף היומי
שניאור זלמן גורליק
שבתי שמואלי
הרב שבתי שמואלי (1902–1989; תרס"ב-כ"ט בחשון תש"ן) היה אחד משני התלמידים הראשונים בישיבת מרכז הרב ומזכיר הישיבה משך שנים רבות.
ביוגרפיה.
נולד בתחום האימפריה הרוסית בעיר סקידל הסמוכה לגרודנה לרב חנוך הענך טובולסקי ולינטה בריינה. אביו, תלמיד חכם ציוני, היה מבאי ביתם של הרב משה יהודה רבינוביץ רבה של גרודנה, הרב שמעון שקופ ראש ישיבת "שער התורה" בגרודנה, וה"חפץ חיים".
בגיל צעיר לקחו אביו אל העיר גרודנא, שם החל את לימודיו אצל הרב חיים לייב זופובינץ, ולאחר מכן אצל הרב שמעון שקופ, בישיבת "שער התורה", שם עוצבה אישיותו בין השנים תר"פ-תרפ"ב לערך. בגרודנה התוודע לתנועת ה"מזרחי", והקים אגודה שאיתה נמנו כ-30 צעירים ביניהם חיים משה שפירא, לימים שר בממשלת ישראל, שנבחר ליושב ראש הארגון. כן למד בהנחיית אביו בישיבת ראדין אצל ה"חפץ חיים" תקופה קצרה שחותמה נותר בו כל ימי חייו.