שמה של הנקודה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הנקודה נקראת על שמו של ריצ'רד סי. האדלי (Richard C. Hadley), מצי ארצות הברית, שחרף תחנת מקמרדו בשנת 1959, ובכל שנה לאחר מכן עד שנת 1977, ובסוף שירותו היה אחראי על האספקה של תחנת מקמרדו.
רוברט ברנרד אנדרסון
רוברט ברנרד אנדרסון (באנגלית: Robert Bernard Anderson; 4 ביוני 1910 - 14 באוגוסט 1989) היה פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי. מפברואר 1953 ועד מרץ 1954 הוא כיהן כמזכיר הצי של ארצות הברית ובין השנים 1957–1961 כמזכיר האוצר של ארצות הברית, בשני התפקידים בממשלו של נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאור, שהוא היה אחד מאנשי אמונו הקרובים. שנתיים לפני מותו ממחלת הסרטן נשלל רישיון עריכת הדין שלו בשל פעולות בנקאיות בלתי חוקיות והעלמת מס.
ראשית חייו.
רוברט אנדרסון נולד בברלסון, טקסס לרוברט לי אנדרסון ולאליזבת הסקיו "ליזי" אנדרסון. קודם לתחילת לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טקסס באוסטין, הוא שימש כמורה בבית ספר תיכון, ואת לימודיו באוניברסיטה הוא סיים ב-1932. לאחר מכן הוא היה מעורב בפעילות פוליטית, ממשלתית, משפטית ועסקית בטקסס.
פעילות בטקסס.
זמן קצר לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה התמנה אנדרסון כעוזר התובע הכללי של טקסס ובתפקיד זה הוא שימש בין השנים 1933–1934. לאחר מכן הוא היה לנציב המס של המדינה.
בשנים 1939–1940 החל אנדרסון בפעילות עסקית במגזר הפרטי. יחד עם שני שותפים הוא רכש את תחנת הרדיו KTBC שבאוסטין מידי חברת השידור של טקסס. בשל אי יכולתם לקבל אישור מרשות התקשורת הפדרלית להגביר את עוצמת השידור של התחנה, הם מכרו אותה בתחילת 1943 לליידי בירד ג'ונסון, שהייתה רעייתו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ולימים סנאטור ונשיא ארצות הברית, לינדון ג'ונסון.
בממשל הפדרלי.
במרץ 1953 מינה הנשיא החדש דווייט אייזנהאור את אנדרסון כמזכיר הצי בממשלו. במהלך כהונתו בתפקיד זה הוא שם קץ לשרידים האחרונים של ההפרדה הגזעית בצי וקידם את התפתחותו הטכנולוגית והמקצועית של הצי שהייתה דרושה לאסטרטגיית ההגנה הגמישה. במאי 1954 סיים אנדרסון את כהונתו כמזכיר הצי כדי להתמנות כסגן מזכיר ההגנה. ב-1955 הוענקה לו מדליית החירות. בין השנים 1957–1961 הוא כיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית.
הנשיא אייזנהאור התרשם עמוקות מיכולותיו של אנדרסון, בהאמינו שהוא יהיה מסוגל גם לכהן כנשיא בעצמו. כאשר התמודד אייזנהאור בבחירות לנשיאות של 1956 הוא נקב בשמו של אנדרסון כאחת מההעדפות הראשונות שלו כשותף למירוץ אם סגן הנשיא ריצ'רד ניקסון היה מקבל את הצעתו של אייזנהאור לוותר על סגנות הנשיא ולהתמנות כמזכיר ההגנה. בכל אופן, ניקסון העדיף להתמודד שוב על סגנות הנשיא. עם התקרב מערכת הבחירות של 1960 הכיר אייזנהאור בכך שניקסון ללא ספק יזכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית, אך בשיחות פרטיות הוא לחץ על אנדרסון להתמודד בבחירות המקדימות מול ניקסון, אך אנדרסון דחה את ההצעה. כאשר ניצח ניקסון בבחירות המקדימות הציע אייזנהאור שהוא יבחר באנדרסון כשותפו למירוץ, אך ניקסון בחר תחת זאת בהנרי קבוט לודג' הבן.
אייזנהאור אמר שאנדרסון "הוא איש מוכשר כפי שאני מכירו והוא יהיה נשיא נהדר".
ב-1959, כמזכיר האוצר, תמך אנדרסון בהקמו של האיגוד הבינלאומי לפיתוח לאחר ששוכנע לעשות כן על ידי הסנאטור ההדמוקרטי מאוקלהומה מייק מונרוני.
שובו לעסקים.
לאחר סיום כהונתו בממשל הפדרלי, שב אנדרסון לפעילות עסקית בהשקעות ובבנקאות. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא מילא מספר שליחויות דיפלומטיות בשמו של הנשיא לינדון ג'ונסון, כולל נסיעות רבות לקהיר לצורך היוועדות עם נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967.
אנדרסון החזיק בבעלותו קבוצה עסקית שנקראה על שמו, במסגרתה הוא ניהל אינטרסים עסקיים במספר מיזמים בינלאומיים. הוא היה דירקטור בחברת הנדל"ן ההונג קונגית Hong Kong Resort Company. בשותפות עם מייסד חברת KHR, אדוארד וונג וינג צ'ונג, הוא השקיע בהקמת קזינו.
סיום הקריירה של אנדרסון עמד בסימן של בריאות לקויה ושל מעשי שחיתות. מספר פעמים הוא התאשפז עקב אלכוהוליזם. הוא הפעיל באופן בלתי חוקי בנק שבסיסו היה באנגווילה והפעיל סניף של הבנק בניו יורק בניגוד לחוק. הבנק רשם הפסדים של 4.4 מיליון דולר וכמה מהמשקיעים איבדו את חסכונותיהם באמצע שנות ה-80, כולל מפיקת התקליטים אתל גבריאל. הבנק גם ביצע הלבנת הון בסכומים גדולים עבור סוחרי סמים. ב-1987 הודה אנדרסון באשמה על הפרה פלילית של חוקי הבנקאות ובהשתמטות ממס ונדון למאסר. בית המשפט העליון של מדינת ניו יורק, כשדן בשלילת רישיון עריכת הדין של אנדרסון, תיאר את שלילת רישיונו "כמקרה עצוב, אך אנו סבורים שהוא סוף נחוץ לקריירה של מי שששיפוט לקוי ושחיתות העיבו על השירות שהעניק לארצו במשרות הבכירות כמזכיר האוצר, מזכיר הצי ושגריר מיוחד לפנמה במהלך הדיונים על תעלת פנמה".
רוברט אנדרסון נפטר ב-14 באוגוסט 1989 מסרטן הוושט בעקבות ניתוח שעבר בניו יורק. הוא נטמן בבית הקברות רוז היל שבקליברן, טקסס.
המרכז הראשי להתראה מפני מתקפת טילים
המרכז הראשי להתראה מפני מתקפת טילים (ברוסית: Главный центр предупреждения о ракетном нападении) הוא מרכז השליטה במערכות ההתראה על טילים סובייטים ורוסיים. ממוקם בסמוך לכפר טימונובו מחוז המשנה סולנצ'וגורסק, במחוז מוסקבה (בסיס: סולנצ'נוגורסק-7, היחידה הצבאית 26302).
המרכז מקבל מידע מקווי תקשורת מיוחדים עם אמינות גבוהה מהרדארים המזהירים המוקדמים ברחבי הארץ, כמו גם ממסלולי אובייקטים מהחלל. המרכז מנתח מידע זה כדי לאתר התקפות של טילים בליסטיים בין יבשתיים. בהתבסס על תוצאות הניתוח, המרכז מאתר את יעד המתקפה ומפעיל את מערכת ההגנה מפני טילים בסמכות המפקד הראשי להחליט על מתקפת תגובה.
כפוף לארמייה ה-15 של חיל החלל.
היסטוריה.
בניית המרכז החלה בשנת 1965 במקביל לקליטת שני מכ"מים של Dnester -M באולנגורסק ובסקרונדה. ב-15 בפברואר 1971 נכנסה רשמית לפעילה כאשר הצליחה לעקוב אחר שיגור טילים מצוללות נאט"ו בים הנורווגי והצפוני.
המערכת מתרחבת ומשתפרת כל העת. בשנת 1973, עוד שני מערכות נקלטו ומאז 1974 חודשו תחנות המכ"ם. בשנת 1978 חוברה מערכת ההתרעה קרוקוס, בשנת 1982 - מערכת הלוויין אוקו ובשנים 1984–1985 נכנסו לתפקיד שני מכ"מים מדגם דריאל מהדור השני (פצ'ורה, קוטקאשן) וכיסו את האזורים הצפוניים והדרומיים של המדינה.
לאחר קריסת ברית המועצות הוחלפו האובייקטים שנמצאים בשטחי חבר המדינות בתחנות ממשפחת וורונז' החדשה שנמצאות רק בשטח הפדרציה הרוסית.
בשנת 2011, המערכת יחד עם מרכז מודיעין החלל והמרכז הראשי לניסויי חלל הפכו לחלק מפיקוד החלל של חיל הגנת האוויר והחלל וב-1 באוגוסט 2015 הוא הפך לחלק מחיל החלל שהוקם מחדש כחלק מכוחות האוויר והחלל.
המשחקים האסלאמיים לנשים
המשחקים האסלאמיים לנשים הם אירוע ספורט בינלאומי, רב ענפי, שהתקיים כל ארבע שנים החל משנת בשנים 1993, 1997, 2001, ועד 2005 באיראן. האירוע אורגן על ידי הפדרציה האסלאמית לספורט נשים (IFWS) ובו הורשו נשים מוסלמיות מכל הלאומים להשתתף במשחקים. אירוע זה יוצא דופן מכיוון שבמדינות מוסלמיות רבות נשים אינן מורשות לקיים אורח חיים כפי שמקיימים הגברים, וחל עליהם איסור להשתתף במשחקי ספורט, שבמדינות רבות עד לאחרונה היו מקצוע ותחביב המיועדים "לגברים בלבד".
מרי הורנר לייל
מרי הורנר לייל (באנגלית: Mary Horner Lyell; 1808 – 1873) הייתה מומחית לקונכיות וגאולוגית. היא הייתה נשואה לגאולוג הבריטי המפורסם צ'ארלס לייל וסייעה לו בעבודתו המדעית. היא מעולם לא התפרסמה בזכות עצמה אם כי היסטוריונים מאמינים כי היא תרמה תרומות משמעותיות לעבודת בעלה.
ביוגרפיה.
מרי אליזבת הורנר נולדה ב-9 באוקטובר בלונדון בשנת 1808. היא הייתה הגדולה מבין שש בנות של לאונרד הורנר, פרופסור לגאולוגיה שלימד באנגליה ובגרמניה. לאונרד הורנר היה להוט שכל ילדיו יתחנכו היטב. מרי הפכה למומחית לקונכיות וגאולוגית בעוד אחותה הצעירה קתרין מוריי לייל הפכה לבוטנאית.
בשנת 1832 נישאה לצ'ארלס לייל (1787–1875), איתו חלקה לא רק את אהבתה לגאולוגיה אלא גם אהבתה לספרות ופיתחה את קשרי הידידות שלהם בעולם הספרות. אחותה של מרי, קתרין נישאה להנרי אחיו הצעיר של צ'ארלס לייל.
קריירה.
מרי הורנר לייל ידועה בעיקר בזכות עבודתה המדעית משנת 1854, שם בחנה את אוסף חלזונות האדמה שאספה מהאיים הקנריים. מחקר זה היה דומה למחקר שערך צ'ארלס דרווין על ציפורים וצבים באיי גלאפגוס.
מרי וצ'ארלס היו שותפים מדעיים; היא ליוותה אותו במחקרי השטח וסייעה לו ברישום ציורים גאולוגיים, דאגה לדגימות שנאספו, קטלגה את האוספים. היא למדה ספרדית ושוודית בנוסף לשפות ששלטה בהן - צרפתית וגרמנית על מנת לסייע בתקשורת במסעותיהם. היא כתבה את מחקריהם כאשר ראייתו של בעלה נחלשה בשנים מאוחרות יותר.
הגאולוג רודריק מורצ'יסון ציין את נוכחותה בפגישות מיוחדות של החברה הגאולוגית בלונדון ​​וניכר שהיה לה עניין עז והבנה מעמיקה של הגאולוגיה. היא התכתבה עם אליזבת קבוט אגאסי על הגאולוגיה הקרחונית של דרום אמריקה. הורנר לייל גם התכתבה גם עם ויליאם פרסקוט. היא נכחה בשיחות של בעלה עם צ'ארלס דרווין.
מרי הורנר לייל נפטרה ב־24 באפריל 1873.
מורשת.
מכתש בכוכב הלכת ונוס נקרא הורנר לכבודה, ראו רשימת המכתשים בוונוס .
מכאן ועד הנצח
מכאן ועד הנצח הוא אלבום האולפן ה-23 של הזמר הישראלי אייל גולן. האלבום יצא לאור ב-12 באפריל 2020, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
רקע והפקה.