דרך נוספת בה נהוג לתפור מכרז בשירות הציבורי, היא לאייש תפקידים "באופן זמני" על ידי האדם הרצוי, ואחר כך להעדיפו במכרז מן הטעם שהוא כבר ביצע את התפקיד.
דבר המלך במועצה
דבר המלך במועצה (באנגלית: King's Order-in-Council) הוא כינוי לשיטת חקיקה שנהוגה בבריטניה, בממלכות חבר העמים הבריטי, ובעבר ברחבי האימפריה הבריטית. שיטת חקיקה זו נהגה גם בפלשתינה (א"י), ואף שהיא אינה נהוגה בישראל, חוקים שנחקקו על-פיה בתקופת המנדט עדיין תקפים במדינת ישראל, לפי החלטת מועצת המדינה הזמנית ב-1948, ובכפוף לתיקונים שקבעה המועצה, ושנוספו על ידי הכנסת במשך השנים.
מהותו ותוכנו.
באופן רשמי "דבר המלך במועצה" הוא חוק שמפרסם מלך (או מלכת) בריטניה לאחר שנועץ בחברי המועצה המלכותית. בפועל, מאז שבוטלו הסמכויות החקיקתיות של מוסד המלוכה בבריטניה (ראו בערך: מלוכה חוקתית), הסכמת המלך או המלכה לחקיקה היא פורמלית בלבד. כמו כן, השימוש באמצעי החקיקה הזה הולך ופוחת. כיום, יושב ראש המועצה המייעצת למלכה הוא שר בממשלה הנבחרת של בריטניה, והוא מציג את החוקים שהוחלט עליהם לפי שיטת חקיקה זו בפני המלכה או נציג מטעמה. החוקים מקבלים את תוקפם לאחר שהמלכה או הנציג שלה מצהירים על הסכמתם, אבל למעשה, הם אינם יכולים לסרב. הפרלמנט הבריטי רשאי לבטל את החוקים האלה בחקיקה נגדית מטעמו.
"דבר המלך במועצה" הוא שיטה המשמשת כיום בבריטניה בעיקר לצורך מינוי בעלי תפקידים מטעם ראש ממשלת בריטניה, מינויים בכנסייה האנגליקנית, לצורך קביעת תקנות הקשורות בעבודתם של עובדי ציבור, כללים הקשורים ליחסי החוץ של בריטניה, וקביעת חוקים בטריטוריות הכפופות לבריטניה (שרידיה של האימפריה הבריטית).
בתקופה שבה האספה המחוקקת של צפון אירלנד הייתה מושעית, נעשתה רוב עבודת החקיקה בצפון אירלנד באמצעות "דבר המלך במועצה". שיטת חקיקה זו משמשת גם בטריטוריות אחרות הכפופות לבריטניה, שאין להן מוסדות מחוקקים מקומיים. השימוש ב"דבר המלך במועצה" למטרה זו היה נפוץ לפני מלחמת העולם השנייה, בשעה שהיו לאימפריה הבריטית טריטוריות רבות שנשלטו באמצעות נציב, ללא מוסד מחוקק מקומי. כיום מדובר בעיקר במקומות קטנים שאין אפשרות או אין צורך לקיים בהם מוסדות אוטונומיים.
בארצות חבר העמים הבריטי שמכירות במלכת בריטניה כראש המדינה שלהן (קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, ג'מייקה ועוד), פועלות מועצות מייעצות מקומיות, שמקבלות אישור פורמלי להחלטותיהן מהמושל הכללי. המושל הכללי של קנדה הוא באופן רשמי נציגה של מלכת קנדה שהיא גם מלכת בריטניה, אך הוא אזרח מקומי שמתמנה לפי המלצת ראש הממשלה המקומי. בארצות כאלה, "דבר המושל הכללי במועצה" הוא בעצם תקנות מטעם הממשלה במקרים שבהם אין צורך באישור הפרלמנט. היו מקרים שבהם מושלים כלליים החזירו תקנות לממשלה המקומית לצורך תיקונים, אולם בדרך כלל הליכי האישור דומים לאלה הנהוגים בבריטניה, כך שאישור המושל הכללי הוא פורמלי בלבד.
דבר המלך במועצה על פלשתינה.
עם כינון המנדט הבריטי בארץ ישראל, פורסם בלונדון ב-10 באוגוסט 1922 דבר המלך במועצה על פלשתינה (באנגלית: The Palestine Order-in-Council). קובץ חוקים זה נוסח באנגלית, אך תורגם והתפרסם גם בעברית ובערבית. בתרגום לעברית הופיע לראשונה הביטוי "דבר המלך במועצה", והיה זה אחד הפרסומים הראשונים בעברית מטעם רשות ממלכתית בתקופה המודרנית.
החוקים שפורסמו ב"דבר המלך במועצה" משנת 1922 הסדירו עניינים עקרוניים באופי שלטון המנדט ואופן ניהולו, ולפיכך הוא שימש מעין חוקה למנדט הבריטי. קבצים נוספים של "דבר המלך במועצה" פורסמו מדי פעם על-פי דוחות הממשלה הבריטית שכונו "ספר לבן". שלטון המנדט לא כלל גוף מחוקק מקומי, ולפיכך עיקר החקיקה המנדטורית נעשתה בשיטה זו. חלק מחוקי "דבר המלך במועצה" הסמיכו את הנציב העליון הבריטי לנקוט צעדים שונים או לקבוע תקנות מסוימות שיחולו בשטח המנדט.
קבצים של "דבר המלך במועצה" לגבי "המנדט הבריטי על פלשתינה (א"י)" פורסמו בתאריכים האלה:
ב-29 באפריל 1948 חוקק הפרלמנט הבריטי חוק (Palestine Act 1948) המבטל את כל החקיקה הבריטית בארץ ישראל בעת סיום המנדט (בחצות הלילה שבין 14 ל-15 במאי 1948). אף על-פי כן, מרבית החוקים המנדטוריים נותרו בתוקף בתחומי מדינת ישראל על-פי "מנשר מועצת המדינה הזמנית" שפורסם במעמד הקראת מגילת העצמאות, ב-14 במאי 1948, ולאור פקודת סדרי השלטון והמשפט שחוקקה מועצת המדינה הזמנית ב-19 במאי 1948. החוקים העיקריים שנותרו בתוקף במדינת ישראל מתוך קובצי "דבר המלך במועצה" הם החוקים שפורסמו ב-1922 (בתיקונים ושינויים שנקבעו ב"פקודת סדרי השלטון והמשפט"), ותקנות ההגנה לשעת חירום שנחקקו ב-1945 על-פי "דבר המלך במועצה" משנת 1937. הסמכות לשנות או לבטל את החוקים האלה נמצאת כיום בידי הכנסת.
בוגדאן הראשון
בוגדאן הראשון (ברומנית: Bogdan, ידוע כ-"מייסד" - Întemeietorul או Bogdan vodă, Bogdan Descălecătorul מכונה ) משליטיה הראשונים של נסיכות מולדובה, מלך בין 1359 ל-1365. היה במקור אציל רומני מחבל מרמורש.
הוא וצאצאיו נחשבים למייסדי מולדובה העצמאית, תוך כדי התנגדותם להגמוניה של הונגריה ושל הטטרים.
תפקידו בהקניית עצמאות למולדובה הונצח בשם שהטורקים העות'מאנים נתנו למדינה המולדבית: קארא בוגדאן או בוגדאניה.
חייו ופעלו.
בוגדאן נודע תחילה כאציל שרכושו כלל 22 כפרים על החלק העליון של הנהר איזה (בין סטרמטורה ובין ברסאנה) וגם בעמק הנהר וישאו.. מושבו הרשמי המבוצר נמצא ביישוב שנקרא קוחיה (Cuhea) או קוחניה (Cuhnea) (בימינו - הכפר קרוי על שמו - בוגדאן וודה) בעמק האיזה. בסביבות 1343 הוא הסתכסך עם השלטון של מלך הונגריה. המזכיר אותו במסמך מ-21 באוקטובר 1343 כ"וויבוד מרמורש לשעבר" ו"בלתי נאמן" ("Quondam woyvoda de Maramarosio, noster infidelis") כלפי הכתר. ב-15 בספטמבר 1349 תעודה נוספת של המלך מכנה אותו "הבלתי נאמן הידוע".
מציינים בה שנכד של בוגדאן, בשם שטפאן, הצית את בתיו של אציל יריב רומני בשם גיולה מגיולשט וגרש אותו מאחוזתו, כגמול על כך שסירב להצטרף למרד האנטי-הונגרי.
ייתכן כי בשלב מסוים בוגדאן הוגלה על ידי המלך." .
ישנן כמה השערות לגבי סיבת המרד של בוגדאן נגד מלך הונגריה: אחת מתייחסת לריב עם יאנוש מוישק (וישקובה נאד טיסו, הנמצאת בימינו באוקראינה), אציל הונגרי שייצג את המלך האזור, והשערה אחרת מתייחסת למס חדש של 18 דינר לשנה שהטיל המלך קארוי רוברט לפני מותו, על כל "שער של צמית"..
בשנת 1359, יחד עם תומכיו, וחצה את הרי הקרפטים מזרחה אל נסיכות מולדובה (דרך המעבר פריסלופ-בורשה), אז ישות מדינית חדשה שנוצרה על ידי דראגוש, גם הוא יליד מרמורש, ושהייתה כפופה למלך הונגריה. בוגדאן השתלט על חבל ארץ זה, תוך שהוא מאלץ את ההנהגה המקומית לקבל את מרותו ומגרש את השליט המקומי, באלק, נכדו של דראגוש, עם בני חצרו, חזרה למרמורש. ייתכן כי הצלחותיו של בוגדאן בהתמודדות עם הונגריה, היו קשורות כך שהמלך כיוון באותה תקופה את כובד המאמץ הצבאי במלחמתו נגד הצאר סטפאן אורוש הרביעי דושאן של סרביה.
ניסיונות מלך הונגריה, לאיוש הגדול להכניע את בוגדאן, לא צלחו.
בירתו הראשונה מוקמה בבאיה, לאחר מכן הועברה לסירט, ולבסוף לסוצ'אבה. בוגדאן נישא למאריה ובנם, לאצקו וודה Laţcu ירש את השלטון עם מות אביו בשנת 1365.
בתיעוד העות'מאני מתקופה זאת ואילך הטורקים השתמשו בשם "קארא בוגדאן" או "בוגדאניה" כדי לציין את מולדובה. במשך שנות שלטונו הוטבעו המטבעות הראשונים של מולדובה, עליהם מופיע הכיתוב "Moneda Moldaviae-Bogdan Waiwo".
בימי בוגדאן ובנו לאצקו הוקמו במולדובה "מנגנון מנהלי, פיסקלי ומשפטי, הייררכיה כנסייתית, חיי חצר, עם פקידים בכירים (דרגטור) ולשכה שהנפיקה מסמכים גם בשפה הלטינית"
הנצחה.
(Bogdan Întemeietorul Moldovei). לרגל מלאת 650 שנה להקמת מולדובה העצמאית, נחנך על יד המכון פסל של בוגדן הראשון, בטקס ממלכתי בנוכחות נשיא מולדובה, ולדימיר וורונין.
איי קיריבטי
קיריבס
כרמל מזרחי
סומגאיט
סומגאיט (באזרית: Sumqayıt) היא העיר השנייה בגודלה באזרבייג'ן ואחת מערי הנמל החשובות שלה, נכון לשנת 2021 אוכלוסייתה מונה 358,675 בני אדם, העיר שוכנת על החוף המערבי של הים הכספי כ-28.25 ק"מ צפון-מערבית לבירה באקו.
היסטוריה.
במקום התקיים יישוב החל מ-1580. בשנות ה-20 של המאה ה-20 השלטון הסובייטי החליט לפתח את אזור בקו וחצי האי אפשרון, לאור הנפט הרב שנמצא שם. בין השנים 1938- 1941 במקום הוקמה תחנת כוח תרמו-אלקטרית, ואחר כך הוקם בית חרושת לעיבוד מתכות ובית חרושת כימי. הדבר הביא לצורך בידיים עובדות רבות, וכך בשנת 1949 נוסדה העיר המודרנית. ב-1988 הייתה המקום הראשון שממנו התחילו פרעות בארמנים, שהגיעו אחר כך לגל פרעות בכל אזרבייג'ן, אלפי פליטים ומלחמת נגורנו קרבאך. לאחר הטבח כל הארמנים פונו מהעיר. לעיר הגיעו גם פליטים אזריים רבים מאזורי הקרבות. לאחר עצמאות אזרבייג'ן האזור התפרסם כאזור מזוהם ביותר, ורבים מהילדים שנולדו בו מתו בילדותם, ונקברו בבית הקברות לילדים שהוקם בעיר. מסיבות אלו רוב התעשיות הכבדות בעיר נסגרו.
יקבי כרמל