מינהל התעופה האזרחית של סין, לשעבר המינהל הכללי של התעופה האזרחית של סין, היא רשות התעופה הממשלתית שפועלת תחת משרד התחבורה של הרפובליקה העממית של סין. תפקידה לפקח על התעופה האזרחית ולנהל חקירת תקריות תעופה. כרשות התעופה האחראית על סין, היא מסכמת הסכמי תעופה אזרחיים עם רשויות תעופה אחרות, כולל אלה של אזורי המינהל המיוחדים בסין המסווגים כ"אזורי טיסה פנים מיוחדים". היא הפעילה באופן ישיר את חברת התעופה שלה, שהייתה מונופול התעופה של סין, עד 1988. מטה הסוכנות ממוקם במחוז דונגצ'נג, בייג'ינג.
המינהל אינו חולק את האחריות של ניהול המרחב האווירי של סין עם הוועדה הצבאית המרכזית על פי התקנות בחוק התעופה האזרחית של הרפובליקה העממית של סין (中华人民共和国 民用 航空法).
היסטוריה.
מינהל התעופה האזרחית הוקם ב-2 בנובמבר 1949, זמן קצר לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין, לניהול כל התעופה הלא צבאית במדינה, וכן לספק שירותי טיסה כללית ומסחרית (בדומה לאיירופלוט בברית המועצות). תחילה הוא נוהל על ידי חיל האוויר של צבא השחרור העממי.
בשנת 1963, סין רכשה שישה מטוסי וויקר וויסקונט מבריטניה, ובעקבות זאת רכשה בשנת 1971 ארבעה מטוסי הוקר סידלי טרידנט מחברת פקיסטן איירליינס. באוגוסט 1971 רכשה חברת התעופה שישה Trident 2Es ישירות ממפעלי ווקר סידלי. המדינה גם הזמינה שלושה מטוסי קונקורד. עם ביקורו של ניקסון בסין בשנת 1972, הורתה המדינה על רכישצ 10 מטוסי בואינג 707. בדצמבר 1973 ננקט צעד חסר תקדים של הלוואת 40 מיליון ליש"ט מהבנקים המערביים למימון רכישת 15 מטוסי טריידנט נוספים. מטוסי איליושין Il-62 שנבנו ברוסיה שימשו לנתיבי טיסה בעלי טווח ארוך בשנות השבעים והשמונים.
בשנת 1980 חברת התעופה הממשלתית הועברה לשליטה ישירה של מועצת המדינה.
בשנת 1988 CAAC איירליינס (חברת התעופה הממשלתית) התחלקה למספר חברות תעופה אינדיבידואליות, שכל אחת מהן נקראה על שם אזור בסין שבה היה מרכז שלה. מאז, המינהל פועל כסוכנות ממשלתית בלבד ואינה מספקת עוד שירותי טיסה מסחריים.
במרץ 2008 הפכה המינהל לחברה בת של משרד התחבורה החדש שנוצר ושמה הסיני הרשמי הותאם מעט כדי לשקף את היותו לסוכנות כפופה למשרד. שמו הרשמי באנגלית נותר "מינהל התעופה האזרחית של סין".
ב-11 במרץ 2019, המינהל היה הרשות הראשונה לתעופה אזרחית שהקימה מסוף לקליטת מטוסי בואינג 737 MAX. לאחר מכן, מרבית רשויות התעופה בעולם הצטרפו למהלך, כולל הסוכנות לבטיחות תעופה של האיחוד האירופי למחרת.
כיום מהווה המינהל מחלקה ממשלתית המיועדת בעיקר לפיקוח על שוק התעופה.
Don't Come Easy
Don't Come Easy (בעברית: לא בא בקלות) הוא שיר שבוצע על ידי הזמר האוסטרלי, אייזיאה פיירברייס וייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2017. השיר יצא לאור ב-8 במרץ 2017.
רקע.
אייזיאה פיירברייס נבחר על ידי איגוד השידור האוסטרלי (SBS) באופן פנימי לייצג את אוסטרליה במהדורת האירוויזיון לשנת 2017. ב-9 במאי באותה השנה הופיע אייזיאה בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון, שלישי בסדר ההופעות, לפני אלבניה ואחרי גאורגיה. באותו הערב, אוסטרליה זכתה במקום השישי עם 160 נקודות ובכך העפילה לגמר.
ב-13 במאי באותה השנה, אוסטרליה הופיעה בגמר האירוויזיון לשנת 2017. אוסטרליה הוגרלה להופיע במקום ה-14 בסדר ההופעות של הגמר, לפני יוון ואחרי קרואטיה. אוסטרליה זכתה במקום ה-9 עם 173 נקודות (171 נקודות מהשופטים ושתי נקודות מהקהל).
הקברניט (סרט, 2019)
הקברניט הוא סרט דרמה סיני משנת 2019 בבימויו של אנדרו לאו ובכיכובם של ג'אנג האניו, אוהו או, דו ג'יאנג, יואן קוואן, ג'אנג טיאנ'אי, לי קין, ג'אנג יאמי ויאנג קירו. הסרט מבוסס על תקרית טיסה 8633 של סצ'ואן איירליינס. הסרט יצא בסין ב-30 בספטמבר 2019.
רקע כללי.
ב-14 במאי 2018, כאשר טיסה של סצ'ואן איירליינס 3U8633 טסה מצ'ונגצ'ינג ללהסה, השמשה הקדמית של תא הטייס התנפצה וגרמה לפציעות של הקצין הראשון ואילצה את הצוות לבצע נחיתת חירום. מול המצב הקשה, הקפטן ליו צ'ואנג'יאן וצוותו התמודדו בנחת עם המצב. הם התגברו על התנאים הקשים, כולל לחץ נמוך בגובה רב ובטמפרטורה נמוכה. הודות לשיתוף פעולה הדוק, הטיסה ביצעה בהצלחה נחיתת חירום בשדה התעופה צ'נגדו שואנגליו ובכך ניצלו חייהם של 119 הנוסעים ו-9 אנשי הצוות שהיו על הטיסה. השמשה הקדמית המתנפצת על מטוס היא סיטואציה מסוכנת והקפטן ליו צ'ואנג'יאן טיפל באירוע כל כך טוב, שהוא זכה לכינוי "קפטן סאלי הסיני".
הפקה.
הסרט זכה לתמיכה וסיוע של מינהל התעופה האזרחית בסין, מאות אנשי מקצוע ממערכת התעופה האזרחית השתתפו ביצירת הסרט.
הצילומים החלו ב-3 בינואר 2019 והסתיימו ב-4 במרץ 2019.
שחרור.
הכרזה הראשונה שוחררה ב-5 במאי 2019 והטריילר הרשמי הראשון שוחרר ב-5 באוגוסט 2019. הסרט הוקרן בבכורה בבייג'ינג ב-25 בספטמבר 2019 עם הפצה רחבה בסין ב-30 בספטמבר 2019.
הסרט היה סרט הפתיחה בערב הפתיחה בפסטיבל הסרטים והטלוויזיה האמריקני-סיני ה-15 בלוס אנג'לס, שם זכה בקטגוריית הסרט הטוב ביותר. המפיק יו דונג זכה גם בפרס המפיק הטוב ביותר.
הכנסות.
ב-3 באוקטובר 2019, הכנסות "הקברניט" הגיעו ל-263 מיליון יואן ובסך הכל הוא הכניס למעלה ממיליארד יואן (411 מיליון דולר).
יחסי אפגניסטן–צרפת
יחסי אפגניסטן–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים בין אפגניסטן לצרפת.
היסטוריה.
אפגניסטן וצרפת כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1922. בשנת 1923 פתחה צרפת צירות דיפלומטית בקאבול וכן משרד "למשלחת הארכאולוגית הצרפתית באפגניסטן (DAFA)." בתחילה, היחסים בין שתי המדינות לא היו מפותחים. בשנת 1928 ביקר מלך אפגניסטן אמנאללה חאן ביקור רשמי בצרפת.
בינואר 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, סגרה צרפת את הצירות הדיפלומטית בקאבול. כתוצאה מכך, סגרה אפגניסטן את הצירות הדיפלומטית בפריז בשנת 1944 כאשר צרפת של וישי דחתה את ההסמכה הדיפלומטית של אפגניסטן להסמכה כפולה לצרפת ולשווייץ. זמן קצר לאחר המלחמה, שתי המדינות פתחו מחדש את הצירויות ושדרגו אותן לשגרירויות בשנת 1949.
בשנת 1965 הגיע מלך אפגניסטן, מוחמד זאהיר שאה, לביקור רשמי בצרפת ונפגש עם הנשיא שארל דה גול. בשנת 1968 ערך ראש ממשלת צרפת ז'ורז' פומפידו ביקור רשמי באפגניסטן.
בשנת 1979, ברית המועצות פלשה לאפגניסטן במהלך מלחמת ברית המועצות-אפגניסטן. במשך 25 השנים הבאות, היחסים בין שתי המדינות כמעט ולא היו קיימים בגלל העובדה כי כאשר הסובייטים נסוגו מאפגניסטן בשנת 1989, הטליבאן עלה לשלטון עד מהרה ושלט במדינה עד שנת 2002 כאשר כוחות נאט"ו פלשו למדינה לאחר פיגועי 11 בספטמבר בעיר ניו יורק.
מאז שהובילה נאט"ו את המלחמה באפגניסטן, צרפת השתתפה בסיורים וקרבות צבאיים ברחבי המדינה. בשנת 2002, צרפת כוננה מחדש את היחסים הדיפלומטיים עם ממשלת אפגניסטן תחת הנשיא חמיד קרזאי. תחת כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי, צרפת מילאה תפקיד מוביל במתן ביטחון בחלק הצפון-מזרחי של אפגניסטן, בפרט במחוז קפיסה.
ביקורים רשמיים.
ביקורים רשמיים מאפגניסטן לצרפת
ביקורים רשמיים מצרפת לאפגניסטן
היחסים בין שתי המדינות.
לאורך כל השנים שתי המדינות חתמו על הסכמים דו צדדיים רבים כמו הסכם שיתוף פעולה בין אוניברסיטת פריז ואוניברסיטת קאבול (1960); הסכם על שיתוף פעולה בריאותי (1963); שיתוף פעולה תרבותי וטכני (1966); הסכם על שיתוף פעולה בחקלאות (1969) וחוזה ידידות וחברה ושיתוף פעולה (2012).
יחסי סחר.
בשנת 2015 הסתכם הסחר בין אפגניסטן לצרפת בכ-27.8 מיליון אירו. מוצרי היצוא העיקריים של צרפת לאפגניסטן הם מוצרים חקלאיים, תרופות, מוצרי גומי ופלסטיק.
CAAC איירליינס
CAAC איירליינס (中国民航) הייתה חטיבת התעופה של מינהל התעופה האזרחית של סין (CAAC) ומונופול התעופה האזרחית ברפובליקה העממית של סין. היא החלה להפעיל טיסות פנים בשנת 1949. בשנת 1988 נפרץ המונופול והחברה פוצלה לשש חברות תעופה אזוריות, שהתאגדו אחר-כך לחברות התעופה הגדולות של סין: אייר צ'יינה, שבבייג'ינג, צ'יינה סאות'רן איירליינס שבגואנגג'ואו וצ'יינה איסטרן איירליינס שבשנגחאי.
בשנת 1962 החלה CAAC להפעיל שירותים בינלאומיים, בתחילה למדינות אחרות בגוש הקומוניסטי כמו ברית המועצות, מונגוליה, צפון קוריאה, לאוס, בורמה, בנגלדש, צפון וייטנאם וקמבודיה. באמצע שנות השמונים של המאה העשרים הפעילה CAAC טיסות לארצות הברית, אירופה, המזרח התיכון ואוסטרליה, בעיקר באמצעות מטוסי בואינג אמריקאיים, תוך שהמשיכה להשתמש בכלי טיס סובייטים בקווים למזרח אירופה.
פיצול.
בשנת 1988 התפצלה CAAC איירליינס לשש חברות תעופה נפרדות, שכל אחת מהן נקראת על שם אזורי הפעילות העיקריים שלה:
CAAC השתמשה בקוד IATA CA בטיסות בינלאומיות בלבד; טיסות פנים לא קיבלו קוד.
על מטוסי CAAC צויר הדגל הסיני בצורה אנכית עם פסים כחולים וגרסה סינית של הלוגו של CAAC (בקליגרפיה של ראש הממשלה ג'ואו אנלאי) על גוף המטוס הלבן.
צי מטוסים.
צי CAAC בשנת 1988.
לפני הפיצול בשנת 1988 כלל צי המטוסים של החברה דגמים כדוגמת:
הוגו איילה
הוגו איילה (בספרדית: Hugo Ayala Castro; נולד ב-31 במרץ 1987) הוא כדורגלן מקסיקני, המשחק בעמדת החלוץ בטיגרס.
קריירת מועדונים.
איילה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מורליה, ובגיל 15 הצטרף לאטלס. בשנת , איילה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד גוודלחרה בו הפסידה קבוצתו 1–3.
בשנת , איילה חתם בטיגרס. לזכותו של איילה, 5 אליפויות, 3 גביע אלוף האלופים, גביע המדינה אחד וגביע אליפות אחד עם טיגרס.
קריירה בינלאומית.