נדנדות תלויות לשני משתמשים או יותר בנויות כשני כיסאות הפונים זה לזה. הקטנות שבהן מאפשרות ישיבה של שני מתנדנדים זה מול זה. בגדולות יותר המושבים הם ספסלים וכך עשויה הנדנדה להכיל ארבעה או שישה מתנדנדים.
בגני שעשועים נדנדה תלויה מקובעת למתקן, שעשוי להכיל מספר נדנדות תלויות, לעיתים מסוגים שונים (ליחיד, למספר משתמשים, לפעוטות), וכן עשוי להיות משולב במתקני משחק אחרים (כגון מתקני טיפוס ומגלשות).
לשימוש ביתי קיימות נדנדות המקובעות למסגרת ניידת, וכן נדנדות שיש לתלות אותן, למשל מענף של עץ.
בטיחות.
נפילה מנדנדה עלולה לגרום לפציעות חמורות ואף מוות. נפילות עלולות להיגרם כאשר המתנדנד אינו אוחז בחבלי בנדנדה בהיותה בתנועה או מנסה לרדת ממנה לפני שעצרה.
כדי להקטין את הפגיעה במקרה של נפילה, מוצבות לרוב נדנדות על משטח בולם זעזועים כגון חול, חצץ, טוף, דשא וגומי. גומי הוא המשטח האידיאלי, שכן דשא אינו מומלץ כבולם זעזועים, חצץ וטוף מהווים סכנת חנק לפעוטות וחול מתאים למטרה זו רק אם עומקו 30 סנטימטרים לפחות.
בנדנדות תלויות המיועדות לפעוטות המושב מוקף מעקה, והחיבור ביניהם מותיר פתחים לרגליים. מבנה זה מיועד למנוע החלקת הילד מהנדנדה. לעיתים מצויד המושב בחגורת בטיחות, במקום המעקה או בנוסף לו.
נדנדה תלויה כרהיט.
בנדנדות תלויות המשמשות כרהיט גינה המושב לרוב מרופד, דמוי ספה. לנדנדות כאלו שלד מתכת, פלסטיק או עץ, עליו תלוי המושב באמצעות מוטות. רהיט זה קיים בגדלים שונים, לרוב מאפשר ישיבה של שנים או שלושה מתנדנדים זה לצד זה. לעיתים הנדנדה מחופה בגגון בד התואם את דוגמת ריפוד המושב.
נדנדה תלויה בספרות.
המשוררת פניה ברגשטיין כתבה את השיר "נדנדה" המתאר את רגשותיה של ילדה המתנדנדת בה "עלֹה עולה" ו"ירוד יורדת".
נדנדה מאוזנת
נדנדה מאוזנת בסיסית בנויה מלוח ארוך וצר המקובע במרכזו.
עקרון הפעולה הפיזיקלי של נדנדה מאוזנת הוא מומנט כוח, בדומה למאזניים.
יישומים של נדנדות מאזניים:
נדנדה מאוזנת כמתקן שעשועים.
נדנדה זו מאוזנת בדיוק במרכזה. בגני שעשועים היא מקובעת לקרקע ובשני קצותיה מצויים לרוב מושבים וידיות אחיזה. עשויה עץ, פלסטיק או מתכת. לרוב איננה חלק ממתקן משחקים משולב.
נדנדה מאוזנת מיועדת לשימוש של זוג מתנדנדים (או מספר זוגות) הישובים בקצות הנדנדה זה מול זה, כשפניהם אל מרכז הנדנדה.
הפעלת הנדנדה מתבצעת לסירוגין על ידי היושבים בקצותיה. כאשר היושב באחד הקצוות מרחיק רגליו מהקרקע - קצה זה מתרומם והקצה הנגדי יורד.
נדנדה לשימוש ביתי מעוצבת בדרך כלל בצורת קשת שחלקה המעוגל מונח על הקרקע. היא עשויה לרוב מפלסטיק או עץ ואינה מקובעת לקרקע.
דגמים לפעוטות מיועדים לזוג משתמשים היושבים בשני קצות הקשת או ליחיד היושב על גבי מרכז הקשת. הקשת מעוצבת פעמים רבות בדמות חיה צבעונית ובעלת נפח.
דגמים לילדים בוגרים יותר ולנוער מעוצבים כלוח מקושת, לעיתים מרופד, המיועד למשתמש יחיד ומאפשר את נדנודה תוך ישיבה, שכיבה או עמידה על גבי מרכז הקשת.
יישום ביתי שונה של עקרון הנדנדה, כאשר הקשת אינה גוף הנדנדה אלא בסיס של שתי קשתות ומעליהן מושב, מתבטא בצעצוע סוס נדנדה וברהיט כיסא נדנדה.
בטיחות.
נפילה מנדנדה, בעיקר מהקצה העליון, עלולה לגרום לפציעות חמורות ואף מוות. נפילות כאלו של היושב בצד המורם, עלולות להתרחש אם המתנדנד הקרוב לקרקע נוחת עליה בעוצמה רבה או עוזב את הנדנדה בבת אחת. נפילות נגרמות גם כשהמתנדנד אינו אוחז בנדנדה בהיותה בתנועה.
כדי להקטין את הפגיעה במקרה של נפילה, מוצבות לרוב נדנדות על משטח בולם זעזועים כגון חול, חצץ, טוף, דשא וגומי. גומי הוא המשטח האידיאלי, שכן דשא אינו מומלץ כבולם זעזועים, חצץ וטוף מהווים סכנת חנק לפעוטות וחול מתאים למטרה זו רק אם עומקו 30 סנטימטר לפחות.
כיום מיוצרות לעיתים נדנדות מאזניים עם קפיץ במרכזן, על מעט להגביל את מהירותן וכך להקטין את הפגיעה במקרה של נפילה.
נדנדות שקפיץ בבסיסן קיימות גם בגרסה ליחיד, מיועדות לרוב לילדים צעירים ומעוצבות בדמות בעל חיים או כלי רכב.
נדנדה מאוזנת לאקרובטיקה.
נדנדה מאוזנת של אקרובטים משמשת כמקפצה דו צדדית. לרוב משתמשים בה בעמידה. אקרובט אחד ניצב על הקצה שעל הקרקע, השני נוחת על הקצה העליון בקפיצה מגבוה, כך שחברו יוקפץ באוויר.
נדנדה מאוזנת לכלבים.
במסלולי מכשולים באג'יליטי, אחד המתקנים הוא נדנדה מאוזנת אשר נקודת האיזון שלה אינה ממש במרכז, כדי שתמיד אותו קצה יחזור למעלה. הכלב עולה על צידה המקורקע וצועד עליה כלפי מעלה, ככל שהוא מתקדם מתרומם הקצה שממנו התחיל לצעוד, בעוד הקצה הנגדי יורד. בהגיעו לנקודת האיזון הנדנדה מקבילה לקרקע, והכלב שמתקדם כעת במורד צועד לכיוון הקצה השני ויורד עמו לקרקע.
נדנדה מאוזנת בספרות.
השיר נַדְנֵדָה שכתב חיים נחמן ביאליק הוא אחד משירי הילדים המוכרים והאהובים ביותר, עדיין אופנתי ושגור בפי ילדים, בלחן מאת דניאל סמבורסקי, למרות עשרות השנים שחלפו מאז שנכתב:
צאפריים
הצאפריים (ערבית: صفريين, תעתיק: צפריין) הייתה כת אסלאמית במאות ה-7 וה-8, וחלק מהח'וארג'. הם הקימו את "מדינת מידְראר" בסיג'ילמסה (דרום מערבית לפאס במרוקו של היום).
בתלמסאן, תוניסיה, הבאנו איפרן היו ברברים צאפריים שהתנגדו לשלטון הח'ליפויות אומייה, העבאסית והפאטמית, בעיקר בתנועות התנגדות שהובלו על ידי אבו קוררה (המאה ה-8) ואבו יזיד.
מקור השושלת הוא בזיאד בן אצפר, אך מקורות שונים מציעים אבות מייסדים אחרים.
הצאפריים האמינו כי הסורה ה-12 בקוראן לא נאמרה מפי מוחמד, כיוון שהיא עוסקת במעשי אהבים.
הח'וראג' התפרק לקבוצות נפרדות כמו הצאפריים, אזארקה, באחאסייה, אג'ארדי, א-נג'דאת ואיבאדיה. רק האיבאדיה ממשיך להתקיים בימינו.
ספליט
ספליט (בקרואטית: Split; בלטינית: Spalatum; ביוונית: Ασπάλαθος; באיטלקית: Spalato) היא העיר המרכזית בדלמטיה ובירת המחוז ספליט-דלמטיה שבקרואטיה. העיר שוכנת בחצי אי לחופו המזרחי של הים האדריאטי. אוכלוסיית העיר מנתה 221,456 בשנת 2007, רובם ככולם (95%) קרואטים והשאר סרבים, מונטנגרים וסלובנים.
אקלימה של העיר, המוקפת הרים, הוא ים תיכוני, חם ויבש בקיץ וגשום (900 מ"מ בממוצע) בחורף. הצמחייה הים תיכונית הטיפוסית כוללת בין השאר עצי דקל וקקטוסים בסביבות העיר. גבעת מריאן שבמערבה מכוסה ביער.
היסטוריה.
מקובל לראות בבנייתו של ארמון דיוקלטיאנוס בשלהי המאה ה-3 את ייסוד העיר ספליט, אולם קיימות ראיות לקיומה של התיישבות יוונית קדומה יותר במקום.
דיוקלטיאנוס היה קיסר רומא בין השנים 284 ו-305. ב-293 החלו העבודות על הארמון שיועד להיות משכנו לאחר פרישתו מפוליטיקה ב-305. אורכו של הארמון 215.5 מטר ורוחבו 175 מטר בדרומו ו-181 מטר בצפונו. צידו הדרומי פונה לים האדריאטי.
המבנה האדיר היה נטוש זמן רב עד שיושב על ידי פליטים מסלונה ב-639, לאחר שעירם הוחרבה בידי האווארים. במאות השנים שחלפו התרחבה העיר אל מחוץ לחומות הארמון, אך שטחו הוא עדיין ליבה של העיר ובו שווקים, חנויות ואף קתדרלה נוצרית (שהייתה קודם לכן המאוזולאום של הקיסר), דחוקים כולם בין מסדרונות הארמון ואולמותיו. לעיר הייתה אוטונומיה במסגרת האימפריה הביזנטית.
התהוותה של הממלכה הקרואטית בימי הביניים הביאה לקרואטיזציה של ספליט, הניכרת באדריכלות שלה ובכנסיותיה. העיר הייתה למרכזה הנוצרי של קרואטיה ב-928.
אחד ממושליה הראשונים של ספליט הידועים לנו בשמם היה הרוזן פטאר, הדוכס מזחומליה ששלט בעיר מ-1222 עד 1225. האצולה ההונגרית היא ששלטה בספליט לפניו, בראשית מאה ה-12 אך העיר הוסיפה לשמור על עצמאותה, כפי שמעידים חוקים שחוקקה ב-1312 ומטבעות שהטביעה.
ב-1420 השתלטה הרפובליקה של ונציה על העיר, והותירה בידי תושביה הקרואטים אוטונומיה מופחתת תחת מרותו של נסיך ונציאני. שלטון זה נמשך עד 1797, עת נפלה ונציה והעיר נכבשה על ידי ממלכת הבסבורג. בין 1806 ל-1813 שלט בה נפוליאון ולאחר מכן חזרה לידי האימפריה האוסטרית ובהמשך האימפריה האוסטרו הונגרית.
ספליט פרחה בימי הביניים ותחת יורדי הים הוונציאנים כעיר נמל וממנה יצאו נתיבי סחר לפנים היבשת כגון מעבר קליס. הפריחה הכלכלית לוותה בפריחה תרבותית, אך שתיהן גם יחד באו לקיצן תחת השלטון האוסטרי. התפתחות העיר נעצרה ולא היה לה כל חלק באביב העמים של 1848.
ספליט במאה ה-20.
לאחר מלחמת העולם הראשונה פורקה האימפריה האוסטרו-הונגרית ודלמטיה סופחה לממלכה חדשה שנקראה החל מ-1929 יוגוסלביה. מאחר שהערים הגדולות יותר על החוף המזרחי של הים האדריאטי רייקה וזאדר היו כעת בשטחה של איטליה, נותרה ספליט הנמל החשוב ביותר של יוגוסלביה. ב-1925 הושלמה סלילת מסילת הרכבת שחיברה אותה לשאר חלקי הארץ.
באפריל 1941 פלשו כוחות איטלקיים ליוגוסלביה וכבשו את העיר, שסופחה רשמית חודש לאחר מכן למדינות הציר. בספטמבר 1943 הצליחו כוחות פרטיזנים לשחרר אותה מהאיטלקים רק כדי לאבד אותה לאחר מספר שבועות לוורמאכט. במהלך הכיבוש ניזוקו הנמל והעיר העתיקה מהפגזות בעלות הברית. ב-26 באוקטובר שוב שוחררה העיר על ידי הפרטיזנים והייתה לבירתה הזמנית של קרואטיה החופשית עד תום המלחמה. ב-12 בפברואר 1945 ערכו הקריגסמרין פשיטה נועזת על נמל ספליט והשתמשו בסירות נפץ כדי לפגוע בסיירת הבריטית אה"מ דלהי.
לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה ספליט לחלק ממדינת קרואטיה במסגרת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. העיר המשיכה לגדול כמרכז סחר ותרבות משמעותי. תהליכי תיעוש אפשרו לאיכרים רבים לעבור לעיר ולמצוא בה תעסוקה. בין 1945 ל-1990 אוכלוסיית העיר שילשה עצמה ושטחה התרחב לכל שטחו של חצי האי.