בעקבות המלחמה האילירית השנייה, החזיקה רומא במספר ערים אסטרטגיות באיליריה. המצב עורר באופן טבעי חשש אצל המעצמה הגדולה באזור - ממלכת מוקדון. בתחילת הקיץ של שנת 216 לפנה"ס, הפליג פיליפוס עם הצי המוקדוני צפונה כדי לדכא את הנסיך האילירי סקרדיליאדס. סקרדיליאדס, שכבר זמן מה היה בקשר עם רומא, שלח בקשת עזרה דחופה. על פי פוליביוס, הסנאט הרומי החליט לשלוח 10 ספינות מן הצי בליליבאום אל אזור יוון. פיליפוס נבהל מהספינות הרומאיות והורה על נסיגה. פוליביוס מגנה את פיליפוס על פחדנותו וסבר ש"לולא ברח פיליפוס בבהלה כה בלתי-מובנת, כי אז ללא ספק היה משיג את מטרותיו באיליריה, כיוון שהרומאים היו עסוקים בכל מחשבותיהם והכנותיהם... לקרב קאנאי". עם זאת, ייתכן שהשייטת הרומית לא הייתה כה תמימה כפי שפוליביוס מתאר אותה. ייתכן שזה היה למעשה תרגיל מכוון בדיסאינפורמציה שנועדה לגרום לפיליפוס לחשוב שלרומאים ישנה ברית עם סקרדיליאדס, אך בה בעת לא להפריע להכנות לקראת המתקפה הגדולה על חניבעל ולא הסתבך במלחמה רשמית עם מוקדון.
פיליפוס הודאג מאוד מהשייטת הרומית, וסבר שהרומאים ככל הנראה מנסים למנוע ממנו דריסת רגל בים האדריאטי. באוגוסט 216 הגיעה אליו הידיעה על ניצחונו של חניבעל בקאנאי. פיליפוס החליט שגורלה של רומא כבר נחתם, ולפיכך עליו להגיע לברית עם קרתגו, שתבטיח לו שלאחר הניצחון הקרתגי תיכלל מוקדון בהסכמי השלום ותקבל את השטחים הנחוצים לה בבלקן. ב-215 לפנה"ס שלח פיליפוס את שליחיו לאיטליה בניסיון להיפגש עם חניבעל בקפואה בחשאי. השליחים נחתו בקאפו קולוניה שבקלבריה, והתקדמו בחשאי ככל האפשר לכיוון קפואה. הם נתפסו בידי הרומאים, והובאו לחקירה אצל הפראיטור מרקוס ואלריוס לאיווינוס אשר היה אחראי על אבטחת החוף. מנהיג המשלחת, קסנופאנס איש אתונה, הצליח לשכנע את לאיוויניוס שמטרתה של המשלחת היא להדק את הקשרים עם רומא. לאיוויניוס שחרר אותם, הזהיר אותם מפני הקרתגים, ואגב כך מסר להם מידע היכן נמצא מחנהו של חניבעל.
האמנה.
האמנה נחתמה באזור מרץ 215 לפנה"ס. סביר להניח שהנוסח המצוי בידינו של האמנה המוקדונית-קרתגית הוא הגרסה הכנענית שלה, שתורגמה ליוונית בידי פוליביוס. כמקובל באותם ימים, נפתחת האמנה בשבועה:
"אתם [המוקדונים] תסייעו לנו [הקרתגים] לפי הצורך ולפי התיאומים שנעשה בינינו, ולאחר שהאלים יעניקו לנו את הניצחון על הרומאים ובעלי בריתם...", קרתגו תקבל חזרה את סרדיניה קורסיקה וסיציליה, על רומא ייאסר לפתוח במלחמה על מוקדון או קרתגו, הרומאים יוותרו על קרקירה, אפולוניה, אפידמנוס, פארוס, דימאלי, ואזורים נוספים ויעניקו אותם למוקדון. כמו כן ישוחררו כל ידידי דמטריוס מפארוס, ידידו של פיליפוס, שהיו כלואים ברומא. הברית נכנסה לתוקפה כבר בקיץ של אותה שנה.
תוצאות האמנה.
בפועל סוכם כי פיליפוס יכין צי גדול, בן כמאתיים אוניות, יפלוש לאיטליה, יבוז את החופים ויילחם בים וביבשה בכל הכוח שברשותו; בתמורה יוכל להרחיב כרצונו את גבולות ממלכתו ביבשת יוון ובאיים. חניבעל צרף אל המשלחת המוקדונית שניים מאנשיו כדי לאשרר את ההסכם בפלה. איתרע מזלם של פיליפוס וחניבעל, והשליחים נתפסו בשובם לארצם על ידי שייטת האוניות הרומית שהגנה על חופי איטליה בין ברונדיסיום לטארנטום. המוקדונים ניסו לחזור על הסיפור שסיפרו בפעם הקודמת, אולם אז מצאו הרומאים את השליחים הקרתגים והבינו הכל. הרומאים מצאו את מסמכי ההסכם והחרימו אותם, ולקחו למאסר את השליחים. רק אחד מהשליחים הצליח להימלט ולהגיע למוקדון, אולם הוא לא זכר במדויק את כל תנאי ההסכם, כך שפיליפוס נאלץ לשלוח פעם נוספת שליחים כדי לנסח את ההסכם מחדש. כשלמד הסנאט על דבר ההסכם שנחתם, הקצה חיילים למלחמה בפיליפוס על אדמת יוון (המלחמה המוקדונית הראשונה) והכפיל את כוחה של השייטת מ-25 ל-50 אוניות; צי זה, בפיקוד פובליוס ואלריוס פלאקוס, נצטווה לא רק להגן על חופי קלבריה, אלא גם לאסוף ידיעות מודיעיניות על הנעשה מעבר לים, כך שאם המלך יצא למסע כיבושיו כפי שתכנן, יועבר צבא באוניות כדי לסכל את צעדיו. בשל כך, חניבעל לא קיבל שום סיוע מפיליפוס, פרט לפתיחת חזית נוספת מבחינת הרומאים. בשנת 205 לפנה"ס נאלץ פיליפוס לחתום על שלום פויניקי עם הרומאים. ב-201 לפנה"ס הובסו הקרתגים בקרב זאמה, ונאלצו גם הם לחתום על שלום קרתגו.
יש הטוענים שהאמנה היא למעשה נקודת מפנה בהיסטוריה, שכן זו הפעם הראשונה ששלושה עולמות שונים וזרים שעד אז היו בקשר מועט (יוון, קרתגו ורומא), נפגשו יחדיו.
גנון לבן-אף קטן
גנון לבן-אף קטן (שם מדעי: Cercopithecus petaurista) הוא מין של קוף מסוג גנון שבמשפחת קופים בעלי זנב. הוא מצוי ביערות אגן הקונגו במערב אפריקה.
אורכו של הגנון 40–60 ס"מ ומשקלו 4–8 ק"ג. הוא בעל פרווה חומה בהירה עם ראש שחור ואף לבן ממנו קיבל את שמו. הלחיים גדולות ולבנות והשפתיים ורודות וקטנות. זהו קוף קטן יחסית לסוגו והוא בעל פרווה קצרה וזנב ארוך העוזר לשמור על שיווי משקל.
קופים אלה נעים בחבורות של עד 10 פרטים, בעיקר של זכר גדול ואיתו חבורת נקבות וצאצאיהם. הקופים מצויים רוב הזמן בין ענפי העצים ושם הם משיגים את מזונם. הם ניזונים מעלים, מפרחים, פירות וחרקים וממזונות נוספים בהם הם נתקלים.
אלו קופים קולניים מאוד יחסית לגודלם, והם משמיעים קריאות עזות בעת שהם רואים אויב כמו נמר או עיט. הקריאה גורמת לקופים אחרים לברוח מיד אל הענפים הנמוכים יותר או הסבוכים יותר, שם הטורפים לא מגיעים אליהם. קופים אלה משתפים פעולה עם קופים ממינים אחרים וגם עם נמיות וכולם משמיעים אזעקה כשהם רואים טורף.
מרגרטה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה
מרגרטה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה (שם מלא: מרגריטה איזבלה מריה ויטוריה אמנואלה אלנה ג'נארה, נסיכת סבויה-אאוסטה; באיטלקית: Margherita Isabella Maria Vittoria Emanuela Elena Gennara di Savoia-Aosta; 7 באפריל 1930 – 10 בינואר 2022) הייתה בתו של הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה וכלתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה.
מרגריטה נולדה ב-7 באפריל 1930 בנאפולי, לנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה, ולאן, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך ז'אן, דוכס גיז ואיזבל, נסיכת אורליאן.
ב-20 באוקטובר 1953 התארסה מרגריטה עם רוברט, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, בנו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, וב-29 בדצמבר אותה שנה נערך טקס הנישואים בבור-אן-ברס, צרפת. כשהגיעו בני הזוג לאולם, חיכו להם בחוץ מאות אוסטרים ואיטלקים. בנוסף נכח בחתונה אומברטו השני, מלך איטליה לשעבר. בני הזוג התגוררו בפריז, שם עבד רוברט כפקיד בנק, ונולדו להם 5 ילדים.
בשנת 1996 מת בעלה רוברט, ובנה הנסיך לורנץ מבלגיה, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, ירש את תאריו.
משפחתה.
ב-29 בדצמבר 1953 התחתנה מרגרטה עם רוברט, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, בנו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, ולבני הזוג נולדו חמישה ילדים:
מרגריטה, נסיכת סבויה-אאוסטה
רובין הוד (סרט, 2018)
רובין הוד הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר פעולה-הרפתקאות בבימויו של אוטו בת'רסט ונכתב על ידי ג'ובי הרולד, פיטר קרייג, דייוויד ג'יימס קלי ומבוסס על סיפורו של רובין הוד. בסרט מככבים טארון אגרטון, ג'יימי פוקס, איב יוסון, ג'יימי דורנן, בן מנדלסון, טים מינצ'ין ופול אנדרסון.
בכורת הסרט תוכננה תחילה ל-23 במרץ 2018 לפני שהוזזה ל-21 בספטמבר אותה שנה. באפריל 2018 נודע שהתאריך הוזז חודשיים קדימה, ל-21 בנובמבר 2018.
עלילה.
הסרט מתחיל כשרואים את מריאן מנסה לגנוב סוס מאחוזת לוקסלי, רובין מלוקסקי לורד האחוזה תופס אותה בזמן הזה ונותן לה לברוח עם הסוס. השניים מתאהבים ומריאן חיה עם רובין באחוזה. לאחר שעברו כמה שנים רובין מקבל אל אחוזתו מכתב הדורש ממנו להצטרף למסע הצלב בפקודת השריף, והסרט מציג את רובין ויחידתו לוחמים. בעודו מנסה להציל את חברו, רובין נתקל בחייל מוסלמי מחונן. אותו החייל הרג המון מחברי היחידה של רובין, וכמעט שהורג את רובין, עד שמאבד את ידו במתקפה. הוא ושאר הלוחמים שהיו במתקפה נשבים ושם הצלבנים התחילו להרוג את השבויים. רובין מתנגד להוצאה להורג של לוחמים שבויים. כאשר עומדים להוציא להורג נער צעיר הלוחם המחונן אשר לחם ברובין מזדהה כאביו ומתחנן שלא יהרגו את בנו. רובין מנסה להציל את הנער, ללא הצלחה. פצוע, ומואשם בבגידה, רובין נשלח חזרה הביתה לאנגליה. השריף הכריז את רובין כמת, האחוזה נזנחה, ומריאן התאהבה בצעיר אידיאליסטי בשם ויל סקרלט. כשרובין מגלה זאת הוא נשבר. הלוחם המחונן מופיע בפניו ומציע לו מסלול. רובין מגלה שנבחר על ידי הלוחם, לעצור את המלחמה, בגלל ניסיונו להציל את הנער. הוא מציג את עצמו כג'ון, ומסביר שהכסף הוא מקור הרוע, ואם יגנבו אותו הם יוכלו לעצור את המלחמה. רובין מסכים לתוכנית וג'ון מתחיל לאמן אותו. כחלק מהתוכנית רובין מתיידד עם השריף האכזר, ומתעלם ממריאן שלא יודעת כיצד להתמודד עם חזרתו מהמתים. השריף מחבב את רובין, ומקדם אותו. בינתיים מריאן וויל מנסים לעזור לתושבי העיר המדוכאים. כאשר רובין מתחיל לגנוב מהשריף ולחלק את הכסף לעניים, מריאן וויל מוצאים את עצמם חלוקים. מריאן מעריצה את השודד המסתורי, וויל חושב שהוא יביא עליהם אסון. מריאן מבינה כי ויל מפחד שהשודד יגזול ממנו את מעמדו כלוחם עבור פשוטי העם.