"המרוץ לדראג של רו פול" ספגה ביקורת על העדפה, לכאורה, של מלכות דראג "זוהרות" (Glamorous) על פני מלכות קומיות או קאמפיות. לדוגמה, באתר האינטרנט Popbytes פורסמו האשמות כלפי "המרוץ" שבמספר הזדמנויות, מתמודדים מסוימים בתחרות לא הודחו רק בשביל לשמור על הדרמה. עם זאת, ארגון Common Sense Media טוען כי התוכנית "משלבת את הדרמה של עיצוב אופנה של פרויקט מסלול עם ההתרגשות של הטופ מודל הבאה על מנת ליצור הצצה מבדרת אל תוך עולם אמנות הדראג. יש הרבה הגזמה בתוכנית, אבל במקום להציג אמני דראג כמי שיש לצחוק עליהם או לזלזל בהם, התוכנית מתמקדת גם בעבודה הקשה ובכישרון הדרוש למופע דראג". אנטרטיינמנט ויקלי ציין את הדחתה של פנדורה בוקס, הקומיקאית חביבת הקהל מעונה 2, כאחד מהאירועים השנויים ביותר במחלוקת של הסדרה.
במרץ 2014, "המרוץ" עורר סערה ציבורית בשל השימוש במונח הטרנספובי "She-male" באחת ממשימות אתגר ה"מיני" של העונה השישית. לוגו הסירה מאז את הפרק מכל הפלטפורמות שבו שודר, והתייחסה לכל הטענות בדבר טרנספוביה בכך שהביטוי הוסר מכל הפרקים הבאים בתוכנית.
מרוץ הדראג של רו פול
מרוץ הדראג של רופול
כיבוי ביום טוב
מלאכת מכבה- היא אחת משלושים ותשע מלאכות שנאסרו בשבת וביום טוב. קיים נידון רחב בהלכה בעניין כיבוי לצורך אוכל נפש ביום טוב, משום שבסיס המלאכה היא מניעת נזק, ולא לצורך שבח המאכל.
מקור ההיתר.
נאמר בתורה בקשר ליום טוב: . מכאן שעשיית מלאכה שנועדה לשם אוכל נפש מותרת ביום טוב, ובכלל זה גם מלאכת כיבוי אש. כגון גריפת תנור וכיריים, הצלת קדירת המאכל משריפה, נחלקו בגמרא רבנן ורבי יהודה האם היתר זה מתרחב לכל צורך יום טוב, על פי סברת רבי יהודה 'לכל צורכיכם' גם כאשר אין לו קשר לאוכל נפש, אמנם סברת הראשונים אחידה שאין לומר את סברת מתוך במלאכת מכבה משום שבסיס המלאכה אינה לצורך אוכל נפש כשם שלא אומרים מתוך במלאכת תופר וכו'
גדרי ההיתר.
כיבוי שנעשה כחלק מבישול.
בתלמוד הבבלי מובא שעל פי ההיתר לכבות אש לצורך אוכל נפש, מותר להניח בשר חי על גבי גחלים, למרות שנוטף מהבשר נוזל שמכבה בתחילה מקצת מהגחלים. וכן מותר לפזר מיני בשמים על הגחלים, כדי לתת ריח טוב בפירות להטעימם לאכילה, למרות שבתחילה הבשמים מכבים מקצת מהגחלים.כיבוי מעיין דוגמאות אלו, הם נחשבים למלאכת אוכל נפש ממש, משום שבזמן עשיית המלאכה הרי הוא מתקן המאכל.
כיבוי שנועד להציל משריפת המאכל.
בתלמוד הבבלי מובאת דעת רבי יהודה שמותר לכבות אש כדי שלא יתעשן הבית או תשרף הקדירה, ואילו חכמים אוסרים.
יש אומרים שחכמים חולקים על רבי יהודה רק לגבי כיבוי למניעת התעשנות הבית, כי זה לא צורך אוכל נפש, אך כיבוי האש שתחת הסיר כאשר אין לו אפשרות לסלק המאכל למקום אחר מותר. ויש אומרים שגם בזה חכמים חולקים, וסוברים שכיבוי לצורך אוכל נפש בכל צורה שהיא הדבר אסור, משום שכיבוי זה הוא מניעת נזק ולא פעולה לטובת המאכל.
ויש אומרים שגם אש שתחת קדירה עם מאכל אסור לכבות, כי רק כיבוי שקורה כתוצאה מהבישול, כמו בבשר חי המנטף או בשמים המכבים את האש תוך כדי הקטרתם, הותר ביום טוב. אך כיבוי שנועד לעצור את פעולת הבישול כדי שלא יישרף המאכל - לא הותר ביום טוב. ולפי שיטה זו אסור לכבות אש או להנמיך להבה שתחת תבשיל העומד להישרף. אמנם גם לשיטתם האיסור הוא מדברי חכמים הואיל ואין הכוונה ליצור גחלים באמצעות הכיבוי, פעולה זו נחשבת למלאכה שאינה צריכה לגופה
כיבוי אש כאשר אפשר להעביר את התבשיל לאש נמוכה.
גם לשיטות המתירות לעיל כיבוי אש לצורך הצלת התבשיל משריפה ביום טוב, ההיתר מותנה בכך שאין אפשרות להציל את התבשיל בדרך אחרת שאינה כרוכה בכיבוי. אך כאשר ישנה להבה חלשה שאפשר להעביר אליה את התבשיל ובכך למנוע את הצורך בכיבוי האש הגבוהה חובה לעשות כן, ואסור לכבות את האש שתחת התבשיל.
במקרה שאין אש חלשה בקרבת מקום, יש אומרים שעדיף להדליק אש חדשה-חלשה ולהעביר אליה את התבשיל, ולא לכבות את הקיימת. ויש אומרים שעדיף להחליש את הקיימת.
כיבוי אש למניעת שרפת מקום האכילה או כלי האכילה.
נחלקו הפוסקים האם מותר לכבות אש העומדת לשרוף את הבית שבו מתכוונים לאכול ביום טוב, או את הכלים שמשמשים לצורך סעודת יום טוב. יש אוסרים הואיל והכיבוי לא מועיל למאכלים עצמם, ויש מתירים הואיל ובכלל ההיתר לעשות מלאכות לצורך אוכל נפש, כלול גם ההיתר לדאוג לקיומו של המקום שבו אוכלים, ולכלים שבהם אוכלים. ובלבד שאין לו אפשרות למצוא מקום נח אחר לאכול, ולהשיג כלים אחרים לאכול בהם.
כיבוי גז בגרמא.
בעבר בישול המאכלים ביום טוב נעשה באמצעות עצים שלאחר שרפתם היו כלים וכבים. כיום הבישול נעשה באמצעות גז שאינו כבה מעצמו, ונוצרה בעיה כיצד לכבות את הלהבה לאחר סיום הבישול.
מאחר שלדעת פוסקים רבים דין גרמא ביום טוב קל משבת, ובפרט גרם כיבוי, רבים נוהגים לכבות את האש באמצעות גרם כיבוי. אחת הדרכים לכך היא הנחת קומקום מלא במים על הגז, כך שלאחר שיבעבע והמים יגלשו החוצה, הם יכבו את האש. תנאי לפתרון זה הוא שימוש במים אלו לשתייה וכדומה, כי בישול הותר ביום טוב רק לצורך יום טוב.
אפשרות אחרת היא שימוש בחגז (חג-גז) שהוא מכשיר בעל שעון קפיץ המותקן על הצינור המזרים את הגז לכיריים, ועל פי כיוונו מראש מערב יום טוב ניתן לכוון את השעה בה ינתק המכשיר את זרם הגז מהלהבה, וכך היא תכבה.
אפשרות חדישה יותר היא, על ידי העמדת כף מתכת בין האש לבין חיישן הבטיחות, חיישן המתוכנת באופן שאם אינו מרגיש את האש עצמה, הוא חוסם את זרימת הגז, והכף גורמת לחיישן שלא ירגיש את האש, ולכן לאחר מספר שניות נחסם מעבר הגז והאש נכבית מאליה, ויש החולקים לאסור משום שיטת הרא"ש שגרם כיבוי בשמן ובנר עצמו אסור אפילו ביום טוב.
מגדל וטקין
מגדל וטקין (באנגלית: Watkin's Tower) היה מיזם שאפתני להקמת מגדל שבכת ברזל בלונדון, שנועד להתחרות בגובהו במגדל אייפל הצרפתי.
בניית המגדל נועדה ליצור מוקד משיכה תיירותי בגובה 358 מטר (1,175 רגל) בוומבלי פארק מצפון ללונדון.
החברה שהוקמה במיוחד לשם הקמת המגדל, בידי יזם הרכבת הבריטי אדוארד וטקין, שיווקה אותו תחת השם "המגדל הגדול של לונדון" ("Great Tower of London") שם שנועד לפרוט על רגשות פטריוטיים אנגליים, ולהזכיר את עובדת היותו של המגדל מועמד להדחת מגדל אייפל הצרפתי מתואר המבנה הגבוה ביותר בעולם באותה תקופה.
המגדל לא הושלם מעולם. הבנייה החלה ב-1891 והמגדל התנוסס לגובה 47 מטרים כשנפתח הפארק שהוקם סביבו למבקרים. ב-1894 הודתה החברה כי כשלה בגיוס המשאבים הכלכליים הדרושים לצורך הקמת הבניין והפרויקט ננטש. שלד הברזל שכבר הוקם עמד במשך שנים בפאתי לונדון, עזוב ומחליד, עד שפוצץ בשנת 1907.
על השטח שעליו היה המגדל נבנה מגרש הכדורגל הלאומי של אנגליה, אצטדיון ומבלי.
קרל שטפן, ארכידוכס אוסטריה
קרל שטפן, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Erzherzog Karl Stephan von Österreich; 5 בספטמבר 1860 - 7 באפריל 1933), היה ארכידוכס אוסטרי, אשר היה מועמד לכתר ממלכת פולין.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
קרל שטפן נולד ב-5 בספטמבר 1860 בגרוס זילוביץ, לקרל פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ולאליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה ומריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג. קרל שטפן היה אחיהם של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן, מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה ואויגן, ארכידוכס אוסטריה, וכן היה אחיה למחצה של מריה תרזה מאוסטריה-אסטה.
ב-28 בפברואר 1886 התחתן קרל שטפן עם מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של קרל סלבטור, ארכידוכס אוסטריה ומריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, ממנה נולדו לו 6 ילדים.
בשנת 1895 מת דודו הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן ללא ילדים, וקרל שטפן ואחיו ירשו את נחלותיו, תוך שקרל שטפן זוכה בנחלותיו בגליציה, ארמון פולה בקרואטיה, וכן נכסים בווינה.
קרל שטפן היה חובב יאכטות מושבע, ואף החזיק בכמה יאכטות שרכש, ואף השתתף כמה פעמים במרוצי יאכטות בבריטניה.
קריירה צבאית.
בשנת 1879 התגייס קרל שטפן לצי האוסטרו-הונגרי, ובשנת 1896 הוא פרש משירות צבאי. על אף פרישתו קודם הלאה קרל שטפן, ובשנת 1901 הועלה לדרגת אדמירל, ובשנת 1911 הועלה לדרגת גרוס-אדמירל, ומונה למפקח הכללי של הצי. בשנת 1918 מונה קרל שטפן על ידי קרל הראשון, קיסר אוסטריה לארגן מחדש את הצי, יחד עם האדמירל מיקלוש הורטי, ובנוסף הוא מונה לחקור את מרד מלחי הצי בקאטארו. כמו כן היה קרל שטפן קולונל הכבוד של רגימנט הרגלים ה-8, ואחיו הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן היה המפקד העליון של הצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.
ממלכת פולין.
בשנת 1916 הכריזו שני הקיסרים, וילהלם השני, קיסר גרמניה ופרנץ יוזף, קיסר אוסטריה, על הקמת ממלכת פולין מחדש, ובכך התאפשרה הקמתה של "מועצת מדינה" שהייתה הכלי השלטוני שבאמצעותו שלטה גרמניה בשטחי פולין, ולאחר מכן, מ-15 באוקטובר 1917 הוקמה "מועצת עוצרים" ("Rada Regencyjna") אשר אמורה הייתה לשלוט במדינת החסות החדשה, ובעתיד, לבחור לה מלך.
קרל שטפן היה בעל הסיכויים הגדולים ביותר להיבחר למלך, שכן גר בזיוויץ' שבגליציה, ודיבר פולנית רהוטה. אך על אף שחפץ בכתר, כחבר בבית המלוכה האוסטרי היה צריך את רשותו של ראש הבית, קרל הראשון, קיסר אוסטריה, אשר ירש את פרנץ יוזף שמת ימים ספורים לאחר ההכרזה על הממלכה החדשה. קרל הראשון היסס להעניק את הרשות, שכן חפץ בעצמו להיות למלך פולין.
בסופו של דבר לא נבחר מלך לפולין, והשליטה במדינה בפועל הייתה בידי הנס פון בזלר, ולאחר תבוסת גרמניה במלחמה הוכרז על הקמת הרפובליקה הפולנית השנייה.
אחרית חייו.