אוכלוסיית הצוללים החלודים נמצאת במגמת ירידה, ומצב השימור של המין מוגדר ברשימה האדומה של IUCN כ"פגיע". הגורמים העיקריים לכך הם הרס בתי גידול, פיתוח עירוני וניצול של משאבי מים לצרכים אנושיים. לצד גורמים אלה, מצויים גם גורמים נוספים המשפיעים לרעה על גודל אוכלוסיות הצוללים באזורים מסוימים. בספרד, רבים מהצוללים החלודיים מצאו את מותם כתוצאה מהרעלת עופרת, ובסין צוללים רבים טובעים עקב השימוש ברשתות דיג. ציד ספורטיבי של צוללים חלודים מקובל ומהווה חלק משמעותי מהתרבות המקומית בספרד, באיטליה ובמחוז גילאן שבצפון מערב איראן. באיסלנד אוספים את הביצים שלהם וכך בוקעים פחות צוללים, מה שגורם לירידה בגודל אוכלוסייתם.
בישראל.
הצולל החלודי חולף וחורף בישראל, בעיקר בכנרת ובמאגרי מים גדולים אחרים בצפון הארץ. לעיתים קרובות, הוא נצפה במספרים גדולים יחד עם קרובו, הצולל המצויץ. נכון לעשור השני של שנות ה-2000, מספר הצוללים החלודים החורפים בארץ הוא נמוך מעט מ-3000 פריטים.
אולוג בג
אולוג בג (בפרסית: الغ‌بیگ; 1394–1449) מתמטיקאי ואסטרונום אשר ייסד את המצפה הכוכבים בסמרקנד ואת המרכז המדעי בנושא אסטרונומיה, היה הבן הבכור של שאה-רוח' ונכדו של הכובש טימור לנג&lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; אשר ביסס את השושלת הטימורית ושלט על אימפריה רחבה מאוד. לאחר מות טימור, אביו של אולוג (שאה-רוח') השיג שליטה על רוב שטח האימפריה כולל איראן וטורקיסטן.
אולוג ייסד מרכז מדע חשוב בסמרקנד שבאוזבקיסטן ביחד עם גדולי המדענים באותה התקופה. עבודתו בתחום הטריגונומטריה בנושא האסטרונומיה התפרסמה בחשיבותה.
המרכז המדעי של אולוג בג.
כדי לפרוץ ולהפיץ את נושא האסטרונומיה התחיל אולוג בג בשנת 1417 לבנות מרכז מדעי ברמה גבוהה. המרכז המדעי הוקם ברובע הרג'יסטאני בסמרקנד ובנייתו הושלמה בשנת 1420. אולוג בג הזמין למרכז המדעי כ-60 מדענים כולל את קאדי זאדה (מתמטיקאי מוסלמי שכתב פרשנויות ועבודות על מתמטיקה ואסטרונומיה) ואת אל-קאשי (מתמטיקאי מוסלמי). אולוג בג ארגן מפגשים בנושא חקר האסטרונומיה.
מצפה הכוכבים של אולוג בג.
אולוג בג בנה מצפה כוכבים בעיר סרמקנד, בנייתו התחילה בשנת 1428. המצפה, שצורתו הייתה עגולה, היה בעל שלוש קומות. קוטרו היה 50 מטר וגובהו 35 מטרים. מנהל המצפה היה עלי קושג'י, אסטרונום מוסלמי. ג'משיד אל-כאשי ומתמטיקאים ואסטרונומים אחרים שפעלו במרכז המדעי של אולוג עבדו גם במצפה. קטלוג הכוכבים (Zig-i sultani) שהם חיברו פורסם ב-1437, והוא היה טוב לשימוש עד המאה ה-17. הקטלוג הצביע על מיקומם של 992 כוכבים וכלל גם טבלאות תצפיות. עבודה זו כוללת בתוכה לוח שנה וחישובים טריגונומטריים.
תוצאות מטבלאות התצפיות.
התוצאות הטריגונומטריות שהוצגו על ידי אולוג בג כוללות טבלאות של סינוס וטנגנס בהפרשים של מעלה אחת. הטבלאות הללו מציגות רמת דיוק גבוהה, עם דיוק נכון של עד 8 ספרות אחרי הנקודה העשרונית. החישוב מורכב מביטוי מדויק של סינוס של מעלה אחת שאולוג בג פתר באמצעות המשוואה הריבועית. הוא מצא
sin 1° = 0.017452406437283571
הביטוי המדויק הוא:
sin 1° = 0.017452406437283512820
שמראה את הדיוק המדהים שאולוג בג השיג.
תצפיות שנעשו במצפה הוציאו לאור כמה טעויות חישוביות שנעשו על ידי תלמי (האסטרונום היווני המשפיע ביותר בתקופתו) שלא הועלו על הדעת בזמנו.
חישוב השנה הקלנדרית.
נתוניו של אולוג עזרו לו לחשב את אורכה של השנה הקלנדרית, 365 ימים, 5 שעות, 49 דקות ו-15 שניות, תוצאה מדויקת מאוד. הוא הפיק את הנתונים שלו מהשמש, מהירח ומכוכבי הלכת. נתוניו על תזוזת הכוכבים בשנה הם מאוד מדויקים, כך שהוא מפספס רק בין 2 ל-5 שניות.
מותו.
אולוג בג נרצח על ידי בנו עבד א-לטיף בגלל סכסוך שפרץ ביניהם על רקע רצון לשלוט באימפריה. הקבר שלו נמצא ב-1941 בבניין קברות מלכותי בסרמקנד, הוא נקבר עם בגדיו, דבר המעיד על כך שהוא נחשב ל-מרטיר (קדוש מעונה), מכיוון שנחשב בין המדענים המשפיעים ביותר באותה תקופה. פצעיו מהרצח היו גלויים אחרי שהסירו ממנו את הבגדים.
ג'מיני 7
ג'מיני 7 (ג'מיני VII) הייתה טיסת החלל המאוישת הרביעית בתוכנית החלל ג'מיני של נאס"א. ג'מיני 7 שוגרה לחלל ב-4 בדצמבר 1965 יחד עם האסטרונאוטים פרנק בורמן וג'ים לובל, ומטרתה העיקרית הייתה להדגים שהייה בת כשבועיים בחלל. פרק זה של שהות בחלל נחשב ארוך יחסית בזמן ביצוע המשימה. כמו כן, רכב החלל של ג'מיני 7 היווה מטרה סבילה עבור מפגש החלל המאויש הראשון, שבוצע על ידי צוות ג'מיני 6. בג'מיני 7 נערכו 20 ניסויים - יותר מכל משימה אחרת בתוכנית ג'מיני.
הצוות.
צוות גיבוי.
המשימה נתמכה על ידי צוות הCAPCOM (האסטרונאוטים שדיברו מהקרקע עם הצוות בחללית) שהורכב מצ'ארלס באסט , אלן בין, יוג'ין סרנן ואליוט סי
מטרות המשימה.
משימתה של ג'מיני 7 הייתה בחינת ההשפעות של שהות בת כשבועיים בחלל על הגוף האנושי. שהות כזו נמשכה פרק זמן ארוך יותר מכל שהות אחרת שבוצעה בחלל עד אותו זמן, וקבעה שיא חדש של שהות בחלל.
מטרות המשימה כללו, הוכחת שהות של שבועיים בחלל ובדיקת ההשפעה על גוף האדם בשהות תקופה ממושכת בחוסר משקל ובדיקת ההשפעה של חוסר הכבידה בחלל על השינה של האסטרונאוטים.
בין הניסויים המתוכננים היה גם מעקב אחר חלומותיו של הטייס פרנק בורמן. במקביל היו ניסויים שנועדו לבדוק את יכולת האסטרונאטים לעבוד עם חליפת לחץ קלה וחולצות ללא שרוולים. ניסוי זה התבצע תוך בדיקה של הלחות הנפלטת מגוף האדם לבחון אם מצטברת או קופאת על חלונותיה של החללית (ניסוי הנערך כאשר לוול הסיר את חליפת החלל שלו ונשאר עם הבגדים שמתחת). המשימה בת ארבעה עשר הימים דרשה מנאס"א לפתור חלק מהבעיות של טיסת החלל הממושכת. כמו כן היא דרשה תזמון של יום העבודה של העובדים כדי שיתאים לזה של צוותי הקרקע, כך ששתי הקבוצות ישנו ויעבדו באותו הזמן..
לצוות תוכננו 3 ניסויים מדעיים, 4 ניסויים טכנולוגיים, 4 ניסויי בדיקת מכשור ו8 ניסויים רפואיים לבצע.
משימת ג'מיני 7 הייתה אמורה להתבצע אחרי המשימה ג'מיני 6, שבה וולטר שירה ותומאס סטאפורד היו אמורים לטוס בעזרת רכב חלל לעבר הטיל אג'נה 6 , לפגוש בו ולחבור אליו. ואולם, טיל האג'נה 6 נפל דקות לאחר שיגורו לים. בעקבות התפתחות זו, נקבע כי רכב החלל של ג'מיני 6 ישוגר אחרי שיגור הרכב של ג'מיני 7; וכי למשימת ג'מיני 7 תתווסף מטרה נוספת: רכב החלל של ג'מיני 7 נקבע כמטרה הסבילה שלעברה יטוס הרכב של ג'מיני 6, ושאותה יפגוש. הפגישה בין רכבי החלל של ג'מיני 6 וג'מיני 7 התקיימה ב-15 בדצמבר 1965.
השיגור והטיסה.
השיגור בוצע ב-4 בדצמבר 1965 בשעה 14:19:30:03 UTC באמצעות טיל השיגור טיטן 2. במהלך השיגור לא אירעו בעיות מיוחדות, וכל המערכות פעלו כראוי.
תנודות פוגו (Pogo oscillation ) קלות אותרו 110 שניות לאחר תחילת ההפעלה. בורמן דיווח כי הוא הרגיש בעקבות כך רק רעד קל ביד, ואילו לובל לא דיווח על השפעות כלשהן (זאת בניגוד לצוות הג'מיני 5, שדיווח על קשיי ראייה ודיבור רגעיים שחלו בנסיבות דומות).
לאחר ההיפרדות מהשלב הראשון של הטיל, הצוות ביצע תמרון על מנת להיכנס למסלול. האסטרונאוטים סובבו את החללית והמשיכו לשמור על קשר עם תחנת השיגור. ג'מיני 7 יישרה קו עם השלב העליון במספר תמרונים שכל אחד נמשך כ-רבע שעה. במהלך ההקפה השלישית בוצעה העלאת הפריגיאה כדי להבטיח מסלול בגובה של 230 ק"מ, אשר יאפשר שהות של שבועיים.
המשימה נמשכה 13 ימים, 191 שעות בסך הכול. בזמן זה, החללית ביצעה 206 סיבובים סביב כדור הארץ, במסלול מעגלי ממוצע של 300 ק"מ. האפוגיאה בגובה 302 ק"מ, ופריגיאה בגובה 299 ק"מ.
זווית הנטייה של החללית הייתה 28.9 מעלות .
בפרק הזמן הזה בוצעו בג'מיני 7 20 ניסויים - יותר מכל משימה אחרת בתוכנית ג'מיני.
הפגישה בין רכבי החלל של ג'מיני 6 וג'מיני 7 התקיימה ב-15 בפברואר 1966, כחודשיים לאחר המועד שתוכנן עבור המפגש בין רכב החלל של ג'מיני 6 וטיל האג'נה 6.
מסת החללית בנחיתה הייתה 1958.2 ק"ג
קרל, נסיך הסן
קרל, נסיך הסן (בגרמנית: Karl von Hessen und bei Rhein; 23 באפריל 1809 – 20 במרץ 1877) היה בנו של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן ואביו של לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן.
ביוגרפיה.
קרל נולד ב-23 באפריל 1809 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטדט, ללודוויג, נסיך הכתר של הסן, ולוילהלמינה, נסיכת באדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט. קרל היה בחור משכיל וטייל עם אחיו לודוויג בכל רחבי אירופה. קרל שירת בצבא הדוכסות, ולאחר מכן בצבא הקיסרות הגרמנית, ואף היה מפקד לשם כבוד של רגימנט הרגלים ה-118 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-4).
ב-22 באוקטובר 1836 התחתן קרל עם אליזבת, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג, ממנה היו לו 4 ילדים.
ב-20 במרץ 1877 מת קרל בדרמשטאדט, ושלושה חודשים מאוחר יותר מת אחיו לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן ללא ילדים, ובנו לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-22 באוקטובר 1836 התחתן קרל עם אליזבת, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג, ממנה היו לו 4 ילדים:
ג'וסלין אלדרס