ABC הוא שיר הנושא מתוך אלבום האולפן השני של חמישיית הג'קסונים. השיר יצא כסינגל ב-20 בפברואר 1970 ונכנס ישירות למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, כשהוא תופס את מקומו של השיר "Let It Be" של להקת הביטלס. השיר נכנס למקום הראשון גם במצעד שירי הנשמה, מקום בו שהה 4 שבועות רצופים.
מבנה השיר והקצב דומים מאוד ללהיט הקודם של הלהקה "I Want You Back". הלהקה ביצעה את "ABC" בתוכנית הטלוויזיה "American Bandstand" (21 בפברואר 1970), המופע של אד סאליבן (10 במאי 1970), המופע של פליפ וילסון (4 בנובמבר 1971). השיר נחשב לאחד מסמליה הבולטים של הלהקה. יש הרואים בו את אחד משירי הדיסקו הראשונים.
במהלך השנים נכלל השיר במספר אלבומי אוסף שהוציאה חברת מוטאון: "Greatest Hits" (1971), "Anthology" (1976), "Boogie" (1979), "Soulsation!" (1995), "Jackson 5: The Ultimate Collection" (1995), "The Very Best of The Jacksons" (2004).
בשנת 2017 נכנס השיר להיכל התהילה של הגראמי יחד עם 24 שירים נוספים.
אדוארד וגברת סימפסון
אדוארד וגברת סימפסון (באנגלית: Edward &amp; Mrs. Simpson) היא מיני-סדרה בריטית בת שבעה חלקים המתארת את האירועים שהובילו לוויתור על המלוכה של המלך אדוארד השמיני, שוויתר על כסאו כדי שיוכל להתחתן על ווליס סימפסון אמריקאית שהתגרשה פעמיים.
הסדרה נוצרה על ידי טלוויזיית תיימז עבור ITV ושודרה לראשונה ב-1978. אדוארד פוקס גילם את דמותו של אדוארד, וסינתיה האריס שיחקה בתפקיד גברת סימפסון. את התסריט כתב סיימון רייבן, והוא מבוסס על הביוגרפיה של המלך אדוארד השמיני מאת פרנסס דונלדסון. המפיק היה אנדרו בראון, בפיקוחה של ראש מחלקת הדרמה וריטי למברט, והבמאי היה ווריס חוסיין. רון גריינר כתב את מוזיקת הליווי.
דילן אוודראוגו
דילן אוודראוגו (בצרפתית: Dylan Ouédraogo; נולד ב-22 ביולי 1998) הוא כדורגלן בורקינאי המשחק בלוון בעמדת הבלם.
קריירה.
אוודראוגו הגיע למחלקת הנוער של מונקו בשנת ושנה לאחר מכן הצטרף לקבוצת המילואים שלה.
ב-4 באוגוסט 2018 אוודראוגו חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית. ב-28 בספטמבר אוודראוגו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-5 נגד אנוסיס נאון פראלימני.
אוודראוגו שנולד בצרפת להורים מהגרים מבורקינה פאסו, החליט לנצל את שורשיו ולייצג את בורקינה פאסו בזירה הבינלאומית. ב-24 במרץ 2017, אווראוגו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 ל.
סינוס (פונקציה)
ספרי הקודש של האסלאם
ספרי הקודש של האסלאם הם הספרים הכוללים, על פי המסורת האסלאמית, את דברו של אללה לשליחיו.
על פי האמונה האסלאמית, הציוויים והעצות שבספרי הקודש מהווים הדרכה לחיים, שמי שמקיים אותה זוכה לחיי אושר, בעולם הזה ובעיקר בעולם הבא. חובתו של המאמין היא לקבל את תוכנם של הספרים ללא פקפוק, מפני שתוכנם נמסר מאללה לנביאים, וכל דבריהם מצדיקים זה את זה. בפסוק 25 מ"סורת אל-אנביאא" (פרק 21, "הנביאים") נאמר: "לא שלחנו לפניך שליח בלי שגילינו לו לאמור: אין אלוה זולתי, על כן עבדוני". עם זאת, ישנם הבדלים בין זרמים שונים באסלאם בפרשנות של ההלכות ותקנות הדת.
ספרי הקודש הנזכרים בקוראן.
ספרי אברהם.
על פי המסורת, ספרים אלה נמסרו לאברהם אבינו. אלה היו ספרי משלים ועצות להדרכת בני האדם. בפסוקים 16-19 מ"סורת אל-אעלא" (פרק 87, "העליון") נאמר: "ואולם אתם מחשיבים את העולם הזה, אף שהעולם הבא עדיף ונשאר לתמיד. אכן (נזכר) בספרי הקודש הקודמים המקוריים, ספרי אברהם ומשה".
התורה.
ספר התורה נמסר למשה, וכולל ההלכה וציוויים. בפסוק 44 מ"סורת אל-מאידה" (פרק 5, "השולחן הערוך") נאמר: "אנחנו הורדנו את התורה, ובה הדרכה ואור".
המזמורים.
מזמורי דוד, ספר שמסר אללה לדוד, הנחשב באסלאם לנביא מנביאי בני ישראל. בפסוק 55 מ"סורת אל-איסראא" (פרק 17, "המסע הלילי") נאמר: "ולדוד נתנו את הזאבור".
הבשורה.
זה הספר שמסר אללה לישוע בן מרים, שגם הוא נחשב באסלאם לנביא (ושמו בערבית עיסא). על פי האמונה, מסר אללה בקוראן חלק מהצווים וההלכות שנמסרו ב"בשורה", ושבאו כמתקנים או משלימים לדיני והלכות התורה. אללה אמר בפסוק 50 מ"סורת אל עמראן" (פרק 3, "בית עמראן"): "ומאשר את מה שבין ידי מהתורה (שנמסרה לנביא משה), והתיר לכם חלק ממה שנאסר עליכם".
הקוראן.
על פי אמונת האסלאם, הקוראן כולל את דברי אללה שנמסרו לשליחו מוחמד על ידי המלאך גבריאל בשפה ערבית צחה מאוד. הוא כולל פסוקים רבים המתארים אותות וניסים, דברי מדע, מספרים וביטויי קודש. על פי האמונה, מי שקורא פסוקים ממנו, ואפילו אותיות בודדות, אללה משלם לקורא כגמולו בעבור קריאתו. הקוראן נחשב כטקסט שהועבר באופן מסודר ומדויק מדור לדור. הקוראן מתחיל ב"סורת אל-פאתיחה", ומסתיים ב"סורת אל-נאס". בקוראן 114 סורות.
ניתן לסכם את הקשר של הקוראן לספרי הקודש הקודמים לו בנאמר בפסוק 48 מ"סורת אל-מאידה" (פרק 5, "השולחן הערוך"): "והורדנו אליך (מוחמד) את הספר (הקוראן), עם הצדק, והוא מאשר את הספרים (המקוריים) שהורדו לפניו ומכיל אותם". כך, הקוראן מאשר את אשר נמסר בספרים לפניו, מכחיש את הזיופים ואת השינויים, וכן הוסיף ושינה חלק מההלכות בספרי הקודש השונים, כדי שיתאימו לכל זמן ולכל מקום.
תכליתם של ספרי הקודש.
על פי התפיסה האסלאמית, התכלית של ספרי הקודש היא:
יחסי פקיסטן–צ'כיה
יחסי פקיסטן–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן לבין הרפובליקה הצ'כית. היחסים הדיפלומטיים של פקיסטן עם צ'כוסלובקיה כוננו ב-27 בספטמבר 1950 ונותקו עם התפרקות המדינה. פקיסטן כוננה מחדש את היחסים עם צ'כיה עצמה בשנת 1991.
סחר.
הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות נע מדי שנה באזור 100 מיליון דולר אמריקאי ללא שינויים משמעותיים. הייצוא הצ'כי המשמעותי ביותר לפקיסטן הוא טקסטיל ובפער לא גדול ממנו נמצא עור בעלי החיים. לעומת זאת, הייצוא הפקיסטני המשמעותי ביותר לצ'כיה הוא הנייר, לאחריו נמצא הציוד החשמלי והאלקטרוני דוגמת מחשבים ונורות.
שיתוף פעולה ביטחוני.
פקיסטן וצ'כיה חתמו על מזכר הבנות על מנת להעלות את רמת שיתוף הפעולה הביטחוני שבין שתי המדינות. שר הביטחון הפקיסטני, עבדול קאיום ג'טוי, ביקר בצ'כיה ונפגש עם סגן ראש ממשלת צ'כיה ושר ההגנה מרטין בארטאק על מנת לחתום על המזכר בטקס רשמי. בשנת 2016 ערכו צבא צ'כיה וצבא פקיסטן אימונים משותפים בפיקודו של הצבא הפקיסטני.
בשנת 2017 חתמה החברה הממשלתית Česká zbrojovka על הסכם שיתוף פעולה עם Pakistan Ordnance Factories, מקבילתה בפקיסטן.
השאילתות (פיזיקה)
השאילתות (באנגלית: The Queries) הוא הכרך השלישי של ספרו של אייזק ניוטון "אופטיקה", אשר מכיל אוסף של שאלות (שמספרן הגיע עד ל-31 במהדורה הרביעית של "אופטיקה") הנוגעות במישרין למחשבותיו האחרונות של ניוטון על הפאזלים העתידיים של המדע. שאילתה 31 זכתה לפרסום מיוחד, שכן במובנים רבים התניעה את העבודה המאומצת של הסיווג והקטלוג הכימי של חומרים שנעשתה במאה ה-18. באופן יותר ספציפי, היא תרמה לחקר האפיניות (זיקה כימית), כשעשרות טבלאות האפיניות שהוכנו במאה ה-18 התבססו רבות על התיאורים של ניוטון לגרדיאנטי אפיניות.
סקירה כללית.
אופטיקה מסיימת באוסף של "שאילתות". במהדורה הראשונה, היו 16 שאילתות כאלה; מספרן גדל במהדורה הלטינית, שפורסמה ב-1706, ולאחר מכן במהדורה האנגלית המחודשת, שפורסמה ב-1718. האוסף הראשון הורכב משאילתות קצרצרות, אולם במהדורות המאוחרות יותר הן הפכו לחיבורים קצרים, הממלאים עמודים רבים. במהדורה הרביעית של 1730, היו 31 שאילתות, והייתה זו "השאילתה ה-31" המפורסמת, אשר, במהלך שתי המאות הבאות עוררה עניין רב, והתניעה ספקולציות ופיתוחים של התאוריות של זיקה כימית.
השאילתות, במיוחד המאוחרות יותר, דנות במגוון של תופעות פיזיקליות, ומרחיקות לכת הרבה מעבר לפירוש הצר של נושא האופטיקה. הן עוסקות בטבעו של החום ותהליכי ההעברה שלו; בסיבות אפשריות לכבידה; בתופעות חשמליות; בטבעה של הפעולה הכימית; בדרך שבה אלוהים ברא את החומר "בהתחלה"; בדרך הנאותה לחקור את המדע; ואפילו בניהול האתי של בני אדם. השאילתות הללו אינן באמת שאלות במובן המקובל; כמעט כולן נכתבות בצורתן השלילית, כשאלות רטוריות. כדוגמה, ניוטון לא שואל האם האור "הוא" או "עשוי להיות", בעל סממנים חומריים. במקום זאת, הוא מצהיר: "האין האור גוף חומרי?", באופן שמעיד על כך שלניוטון הייתה תשובה, אך זו עשויה להימשך דפים רבים. כפי שסטפן היילס (אחד מחסידי ניוטון בתחילת המאה ה-18) הצהיר בבירור, זה היה אופן ההסבר של ניוטון באמצעות "שאילתות".
מדענים אחרים הלכו בעקבות דרכו של ניוטון. הם ראו שהוא הציב מעיין פילוסופיית טבע מחקרית שבה המקור הראשוני לידע הוא הניסוי. מורשת ניוטונית זו של פילוסופיית טבע ניסויית הייתה שונה מזו המבוססת על היקשים מתמטיים. במובנים מסוימים, "אופטיקה" ביססה סוג של מסורת ניוטונית אשר במהלך המאה ה-18 עלתה בחשיבותה על פילוסופיית הטבע המתמטית של "הפרינקיפיה". כמה מממשיכי דרכו הבולטים של ניוטון בקידום פילוסופיה זו כוללים את בנג'מין פרנקלין, אנטואן לבואזיה וג'יימס בלאק.
שאילתות לדוגמה.
ניוטון למעשה מציע כאן את קיומה של קרינה תרמית.
במילים אחרות, שאילתה זאת היא גם טיעון המצודד בקיומו של האתר, וגם ניסיון לספק הסבר מכני לכבידה.