במדינת ישראל ניתן להיבחן במבחן תאוריה לרכב בגיל 15 ושישה חודשים ולהתחיל בלימודים המעשיים בגיל 16 ושישה חודשים, במבחן הנהיגה המעשי ("טסט") ניתן להיבחן החל מגיל 16 ותשעה חודשים (לאופנוע ניתן להיבחן החל מגיל 16). לפני תחילת הלימוד המעשי, נדרש התלמיד להוציא "טופס ירוק" (רש"ל 18), לעבור בדיקת ראייה ובדיקה רפואית. לפני או תוך כדי הלימוד המעשי, נדרש התלמיד לעבור מבחן עיוני (תאוריה) ולענות נכונה על לפחות 26 מתוך 30 שאלות רב-ברירתיות על סוגי תמרורים, חוקי התעבורה ומערכות הרכב.
הלימוד המעשי מתבצע ברכב לימוד נהיגה: רכב רגיל שעבר הסבה כדי להכשירו ללימוד נהיגה. הרכב כולל דוושות כפולות, לפחות דוושת בלם. הדוושות מחוברות לדוושות הרגילות של הרכב בעזרת מוטות, כך שניתן להפעילן גם מהמושב של המורה (מושב הנווט). ישנם כלי רכב עם מערכות עזר נוספות, כגון כפתור התנעה נוסף וכפתורי איתות. רכב הלימוד מסומן באמצעות "כובע" מגנטי עליו רשומה האות ל.
תלמיד הנהיגה נדרש ל-28 שיעורי נהיגה מעשיים, לפחות, בני 40 דקות כל אחד. נושאי הלימוד המעשי מפורטים בכרטיס התלמיד, המחולק לארבעה שלבים: תפעול הרכב, הדרך, התנועה ומשימות נהיגה מיוחדות. בסך הכל נדרש התלמיד ללמוד 52 משימות נהיגה. לאחר שעבר שיעור מסכם אצל המורה אצלו למד, על התלמיד לעבור מבחן פנימי על ידי "מנהל מקצועי" מבית הספר לנהיגה בו הוא לומד.
לימודי נהיגה במימון הצבא.
מועמדים לשירות ביטחון יכולים ללמוד נהיגה על רכב כבד (רישיון C1) בטרם גיוסם במימון הצבא, ולאחר גיוסם הם מיועדים לשרת כנהגי משא בצה"ל. ישנם חיילים אשר לומדים נהיגה על רכב כבד לאחר גיוסם, במסגרת הצבא. חיילים ששירתו כנהגים וחתומים על מילואים, זכאים לשדרג את רישיון הנהיגה ל-C על חשבון הצבא. כמו כן, חיילים משוחררים יכולים לממן את לימודי הנהיגה שלהם באמצעות דמי הפיקדון לחיילים משוחררים.
המבחן המעשי - "טסט".
במבחן מעשי לנהיגה ברכב פרטי ניתן להיבחן החל מגיל 16 ותשעה חודשים.
מבחן הנהיגה המעשי נערך על ידי בוחן של משרד התחבורה. לרוב, נערך המבחן לשני תלמידים בו זמנית, כלומר, אחד נבחן ולאחר זמן מה התלמידים מתחלפים. המבחן מתבצע על הרכב של המורה, שבו למד התלמיד לנהוג.
במבחן נבדקת רמת הידע של התלמיד בתחום השליטה ברכב, השתלבות בתנועה, התנהגות נכונה ובטוחה בדרך, פניות, חציית צמתים, עקיפה, ביצוע חנייה, מהירות, שמירת מרחק, התחשבות בהולכי רגל ועוד.
משך המבחן כ-20 דקות לרכב דו-גלגלי, 30 דקות לרכב פרטי ו-60 דקות לרכב משא כבד ואוטובוס.
עד שלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 היה ניתן לקבל תוצאות מבחן מעשי במקום מהבוחן, אך כיום התוצאות אינן מתקבלות באופן ישיר, אלא נמסרות על ידי משרד התחבורה לבית הספר לנהיגה, כמה שעות לאחר תום המבחן, ובנוסף הן מתפרסמות באתר רשות הרישוי של משרד התחבורה.
בעבר עמד גובה התשלום למורה הנהיגה עבור העמדת רכבו למבחן נהיגה עד לגובה המחיר של שיעור נהיגה. עם זאת, לא התקיים פיקוח על הוראת חוק זו ופעמים רבות נקבע מחיר גבוה יותר. שינוי בחוק העמיד את התשלום על פי המלצת האיגוד המקצועי של מורי הנהיגה על 400 שקלים, בנוסף לאגרת מבחן שעמדה על סך 141 שקלים. החל מסוף 2014 החל פיקוח על מחיר העמדת הרכב למבחן מעשי, מכוח צו פיקוח בעניין על סך של 229 ש"ח.
במרץ 2016 יצא שר התחבורה ישראל כץ ביוזמה להפעיל את מערך הבוחנים על ידי שני זכיינים במיקור חוץ. בעקבות זאת, הכריז ועד הבוחנים בגיבוי ההסתדרות על סכסוך עבודה, ולאחר מכן פתח בעיצומים ומאוחר יותר אף בשביתה. ההסתדרות אף השביתה עובדים נוספים במגזר הציבורי במחאה על יוזמה זו ויוזמות דומות נוספות. מיוני 2018 המבחן מתבצע על ידי שתי זכייניות.
עם קבלת רישיון הנהיגה.
לפי תקנות התעבורה, עם קבלת רישיון הנהיגה (וביצוע התשלום עבורו) מחזיק הנהג בסטטוס של נהג חדש למשך שנתיים, במהלכן עבירות תנועה חמורות (מהתוספת השלישית) עלולות לגרור עיכוב חידוש רישיון הנהיגה ומבחני נהיגה חוזרים. בנוסף, על הנהג החדש להצמיד לשמשה האחורית של מכוניתו שלט, המציין כי הוא נהג חדש.
בששת החודשים הראשונים לאחר קבלת רישיון הנהיגה, במידה והנהג מתחת גיל 24, חייב לשבת לצידו של הנהג החדש מלווה. בשלושת החודשים הראשונים הליווי נדרש בשעות היום והלילה ובשלושה החודשים הנוספים הליווי נדרש רק בלילה, בין השעות: 21:00–6:00. המלווה צריך להיות: בן 24 ומעלה, בעל רישיון נהיגה תקף מאותה דרגה לפחות חמש שנים, או אדם בן 30 ומעלה עם רישיון נהיגה תקף מאותה דרגה לפחות שלוש שנים או מורה לנהיגה עם רישיון נהיגה תקף מאותה דרגה לפחות חמש שנים, גם אם גילו מתחת לגיל 24. כמו כן, המלווה חייב להיות כשיר לנהיגה בעת הליווי - כלומר עליו להרכיב משקפיים אם הוא צריך להרכיבם כשהוא נוהג, ואסור שיהיה תחת השפעת אלכוהול. אם המלווה לא כשיר לליווי, הוא לא ייחשב כמי שביצע דבר עבירה והאחריות תוטל על הנהג החדש.
נהג חדש שגילו פחות מ-21 לא מורשה להסיע יותר משני נוסעים ברכב מלבדו גם לאחר תום תקופת חובת הליווי, אלא אם כן יושב לצידו מלווה.
ארמון סן סוסי
DJ Yella
DJ Yella הוא כינויו של אנטואן קראבי (נולד ב-11 בדצמבר 1967 בקומפטון, לוס אנג'לס) הוא ראפר ודיג'יי בעבר של להקת ה-World Class Wreckin' Cru ויותר מאוחר של להקת הראפ המצליחה N.W.A. הוא שאל את שמו ממועדון ה"טום טום" - מר. יאלוו.
קריירה מוזיקלית.
קראבי ידע לנגן בתופים והיה מושפע מתקליטנים כמו DJ גרנדמאסטר פלאש.
ב-1983 חבר קראבי לאנדרה יאנג, המכונה ד"ר דרה ויחד עם לונזו, בעל מועדון ריקודים ברובע קומפטון וקלי-אנ-טל, הקימו השלושה את להקת ה-World Class Wreckin' Cru שניגנה אולד סקול ראפ ומוזיקת טכנו.
בשנת 1986 הלהקה התפרקה בשל בעיות כלכליות.
הקריירה ב-N.W.A.
ד"ר דרה, Eazy-E ואייס קיוב שהגיע מלהקה קטנה בשם C.I.A וצורף בשל כישרונו לכתיבת שירים, החליטו להקים להקה ומאוחר יותר צירפו גם את קראבי שיעבוד על מנגינה לשיר של קיוב הנקרא "Boyz-n-The Hood". הלהקה, שטרם בחרה שם, צירפה אליה גם את הראפר The D.O.C. שהתפרסם כחבר בלהקת הראפ הקטנה והמצליחה מטקסס, The Fila Fresh Crew. לבסוף הוחלט לקרוא ללהקה N.W.A וב-1987 הם הוציאו אלבום בשם N.W.A. and the Posse שלא הצליח. יותר מאוחר צורף ללהקה MC Ren.
ב-1988–1989 הלהקה הצליחה מאוד עם האלבומים Straight Outta Compton, שנחשב לאחד מאלבומי הראפ הטובים ביותר של כל הזמנים, ו-Eazy-Duz-It של Eazy-E.
קראבי לא היה דמות בולטת בלהקה והוזכר בשירים רק כאחד שמתחיל קצבים שונים של מוזיקה. באוגוסט 1991 התפרקה הלהקה בשל בעיות כלכליות.
ב-1995 מת Eazy-E מאיידס וקראבי היה היחיד מחברי הלהקה שהגיע ללווייתו. ב-1996 הוציא קראבי את אלבומו הראשון כזמר יחיד, One Mo Nigga To Go, שהוקדש ל-Eazy-E. מאז נפסקה לחלוטין הקריירה המוזיקלית שלו
הימים שאחרי הלהקה.
ב-1992, בזמן שמרבית חברי להקתו לשעבר פתחו בקריירות ראפ מצליחות, נהיה קראבי במאי סרטים פורנוגרפיים.
עספיה
עספייה
צ'פאטי
צ'פאטי (בהינדי: चपाती) הוא אחד מסוגי הלחם הנפוצים בהודו ושכנותיה, וכן במזרח אפריקה. זהו מאפה שטוח ודק, הדומה בצורתו לפיתה דקה, לאפה או טורטייה, אשר נאפה מבצק ללא שמרים.
בצק הצ'פאטי ההודי מבוסס על קמח מלא בטחינה דקה, קרוי "אטה" או "קמח צ'פאטי", המכיל ויטמינים מקבוצת B.
את הצ'פאטי מכינים בשני שלבים. בשלב הראשון, קולים את הלחם על "טאווה" (סוג של סאג'; משטח מתכת כבד וקעור המונח על מקור חום, לרוב גחלים או גז). בשלב השני, קולים את הצ'פאטי ישירות על גחלים או להבה פתוחה.
הצ'פאטי משמש ל"ניגוב" האוכל, כתחליף לסכו"ם, או כעיקר הארוחה. נהוג להגיש את הצ'פאטי חמים, ועל כן מכינים אותם בסמוך לרגע הגשת המזון.
מבצע קלשון
מבצע קלשון היה מבצע של חטיבת עציוני של ההגנה והאצ"ל, בין ה-14 לבין ה-18 במאי 1948. פקודת המבצע מורה "לשמור על השטח היהודי של ירושלים ... מפני חדירת כוחות ובמיוחד כוחות ממוכנים ומשוריינים של צבאות ארצות ערב הסדירים".. מעל לכל, מטרת המבצע הייתה להשתלט על השטחים שהיו בשליטת הבריטים עד ל-14 במאי 1948, ושאותם הם עמדו לעזוב בתום המנדט הבריטי למחרת היום.
תיאור המבצע.
המבצע כונה 'קלשון' כיוון שתוכנן בשלוש זרועות, ובא לרמוז על "נעיצת שיניים" בשטחי ירושלים אותם מפנים הכוחות הבריטים.
במבצע תוכננה השתלטות על שלושה אזורים:
בצפון, תוכנית קלשון צפון: כיבוש שכונת שייח' ג'ראח הערבית, מתחם המושבה האמריקאית, ובנייני בית הספר לשוטרים.
במרכז העיר, תוכנית קלשון מרכז: השתלטות על מתחם "בווינגראד", מנזר נוטרדם, בניין ימק"א ומלון המלך דוד.
בדרום, תוכנית קלשון דרום: תפיסת השכונות טלביה, המושבה הגרמנית, המושבה היוונית, אבו תור, בקעה, תלפיות (כולל שני בסיסי הצבא הבריטי: מחנה אלנבי ואל-עלמיין), תחנת הרכבת ובניין המדפיס הממשלתי. כיבוש העיר העתיקה לא נכלל בתוכנית.
בחצות יום שישי, ה-14 במאי, הבריטים הכריזו על סיום המשטר הצבאי והאזרחי בירושלים. בבוקר הם פינו את העיר בשתי שיירות, אחת פנתה צפונה לכיוון חיפה והשנייה דרומה לכיוון בית לחם. הבריטים מסרו לכוחות היהודים את לוח הזמנים של הפינוי מראש, וכך ניתן היה מייד אחר כך להוציא את המבצע לפועל.
במהלך מבצע קלשון התרחשו גם מעשי ביזה והשחתת רכוש. ולטר איתן ביקר בבית שנבזז בשכונת בקעה, והעיד כי "כל חדר וחדר בבית הושחת כליל...זו לא הייתה רק שאלה של גניבה פשוטה אלא של הרס מכוון וחסר פשר...".
מרכז.