ב-1850 פאול יוליוס רויטר, שמאוחר יותר ייסד את סוכנות הידיעות רויטרס, השתמש בצי של מעל ל-45 יונים, להעברת חדשות ומחירי מניות בין בריסל לאאכן. תוצאות קרב ווטרלו גם הן הועברו לראשונה לאנגליה באמצעות יונה.
ייתכן ששרות הדואר האווירי הסדיר הראשון בעולם היה שרות דואר יונים של מיסטר האווי מאוקלנד ניו זילנד פרבר של ניוטון לאי גרייט ברייר החל ב-1896. אין ספק שבול דואר האוויר הראשון הונפק עבור שרות יוני מברקה של גרייט ברייר מ-1898 עד 1908.
שימוש נרחב ביוני דואר נעשה במלחמת העולם הראשונה ויונת דואר אחת, שר אמי, עוטרה בצלב המלחמה הצרפתי, על שירות הגבורה שלה, בהעברת 12 הודעות חשובות, למרות שנורתה פעם אחת.
אפילו תקשורת בין טנקים למפקדות בוצעה באמצעות יוני דואר למקרה של הישארות מאחורי קווי האויב. הן נישאו בטנקים למרות תנאי המחיה הקשים כגון: חום רב, חוסר אוורור וריחות שמן חזקים, רעשי מנוע וכדומה (ראו תמונה משמאל).
במאה ה-21 יוני דואר עדיין הועסקו על ידי יחידות משטרה מרוחקות אחדות במדינת אודישה שבמזרח הודו להספקת שרות תקשורת חירום בעקבות אסונות טבע. במרץ 2002 פורסם ששרות יוני הדואר המשטרתי של הודו באודישה פסק מלהתקיים. בשנת 2010 נעשה שימוש ביוני דואר בבחירות המוניציפליות בקובה, כדי להעביר להוואנה את תוצאות ההצבעה במקומות הנידחים (בקובה משתמשים ביוני דואר גם במקרים של אסונות טבע, כמו הוריקנים).
IP over Avian Carriers ההומוריסטי (RFC 1149) הוא פרוטוקול אינטרנט להעברת הודעות באמצעות יוני דואר. נעשה בו שימוש פעם אחת להעברת הודעה בברגן שבנורווגיה.
שימוש ביוני דואר בארץ ישראל.
בהיסטוריה של היישוב העברי בארץ ישראל היה שימוש נרחב ביוני דואר, בעיקר בקיבוצים. חלק גדול מיוני הדואר הופעל על ידי הפלמ"ח וההגנה, וידוע כי חברי מחתרת ניל"י השתמשו ביוני דואר להעברת ידיעות מודיעיניות.
בתחילת ספטמבר 1917 תפסו העות'מאנים יונת דואר שנשלחה על ידי שרה אהרונסון. ליונה הייתה מצורפת הודעה מוצפנת, שהעות'מאנים לא הצליחו לפענח. תפיסת היונה לא חשפה את הרשת, אך לאחר תפיסתה ידעו העות'מאנים בוודאות שקיימת רשת ריגול הפועלת בארץ.
הוגה היונאות בשירות ההגנה היה אברהם עץ-הדר שהקים את מק"י (מחלקת קשר יונים). המורה והמדריך המרכזי ליונאות באזור תל אביב בתקופת טרום המדינה היה צ'ארלי לוין. הוא חינך תלמידים ובזמנו הוקם שובך בגן החיות של תל אביב, וחברות ההגנה הפעילו את השובך. לימים נכתב על שובך זה בספרו של מאיר שלו "יונה ונער".
בראשית דרכו של צה"ל הופעל שירות יוני דואר כאחד מאמצעי הקשר של הצבא, תרומתו המשמעותית ביותר הייתה במבצע חורב בו היו היחידות הלוחמות מרוחקות מהפיקוד העליון. יחידת היונאות של צה"ל פורקה ב-1957.
קבוצת הנציצים
נציץ (הידוע גם כמיקה, Mica, בלעז) הוא קבוצה של מינרלים השייכים לקבוצת המינרלים הפילוסיליקטיים (סיליקטים במבנה בצורת לוחיות), המכילים כמויות משתנות של אלומיניום, ברזל, מגנזיום, ליתיום, נתרן סידן ואשלגן. התכונה הבולטת של המינרלים בקבוצת הנציצים היא פצילותם המושלמת לצורה של לוחיות או "קשקשים". הלוחיות ניתנות לכיפוף והן אלסטיות.
שם קבוצת המינרלים בעברית, כמו גם השם בלועזית, "מיקה" (בלטינית micare - לנצנץ), מתייחס לתכונה של הנציץ (בעיקר בקשקשים קטנים): לנצנץ.
מבנה הנציץ.
מחקר קריסטלוגרפי של הנציצים בעזרת קרני רנטגן גילה כי הם בנויים מלוחות זעירים ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוח בנוי משלוש שכבות.
השכבה העליונה והתחתונה בנויות מטטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה מתקשר עם שכבת הביניים (כלומר "מצביע" למעלה בשכבה התחתונה ו"מצביע" למטה בשכבה העליונה).
שכבת הביניים הם אוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם מגנזיום וברזל או אלומיניום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי שבא בצורת קטיון אשלגן (כמו שמתרחש במינרל אורתוקלז). קטיון האשלגן מוקף ב-12 יוני חמצן ומשמש כמקשר בין הלוחות. אולם, משום שיון האשלגן גדול בנפח והוא בעל מטען חשמלי קטן (+1), הקשר בין הלוחות הוא קשר חלש ולכן קל לפצל את הנציצים לאורך המישורים ומכאן תכונת הפצילות המושלמת.
המינרלים השונים של קבוצת הנציצים נבדלים זה מזה בסידור הגאומטרי השונה של הלוחות זה על גבי זה ובהחלפות שלמות או חלקיות של הקטיונים.
תפוצה.
נציצים מצויים בסלעי יסוד חומציים כדוגמת הגרניט (מוסוקוביט וביוטיט), בסלעי יסוד אולטרה-בסיסיים (פְלוֹגופּיט), בסלעים מותמרים כדוגמת הגנייס והשיסט (מוסקוביט, פּרַגוֹניט, ביוטיט) ובסלעי משקע (איליט).
קבוצת הנציצים נפוצה למדי ומהווה כ-3% מהליתוספרה. בישראל ניתן למצוא נציצים (בעיקר מוסוקביט וביוטיט) בסלעים מגמתיים באזור אילת. מפיקי הנציצים העיקריים בעולם הם ארצות הברית, נורווגיה, דרום אפריקה, ברזיל, מדגסקר וקנדה.
תכונות ושימושים.
תכונות הנציצים: התנגדות חשמלית גבוהה, חוזק דיאלקטרי גבוה מאוד, התפשטות תרמית מינימלית, עמידות לטמפרטורה גבוהה (עד 600° במינרלים הנפוצים, עד 1000° בפלגופיט), פיצולם ללוחות דקיקים, חוזקם המכני ותכונת האלסטיות שלהם הופכים את הנציצים לחומר גלם חשוב בתעשיית החשמל. הגבישים הנקיים משמשים בקבלים ולמנורות רדיו. הגבישים הנקיים פחות משמשים כחומר בידוד, כחלונות לתנורי חימום והיתוך, כקישוט לבניינים ואפילו באיפור מינרלי.
בנק זרע
בנק זרע הוא מוסד לשמירה והפצה של תאי זרע.
נכון ל־2018 בישראל פועלים 17 בנקי זרע, זהות תורם הזרע בישראל נשארת אנונימית, ותהליך ההזרעה מתבצע באמצעות הפריה מלאכותית.
שמירת זרע.
בנוסף לשירותי הפריה באמצעות זרע מעניקים בנקי הזרע גם שירות אחסנה והקפאת זרע לשימוש עתידי עבור גברים החפצים בכך משום שיש חשש שבעתיד יאבד פריונם. לדוגמה, חולי סרטן שאחת מתופעות הלוואי של חלק מסוגי הכימותרפיה היא פגיעה בפוריות. דוגמה אחרת היא אוכלוסיות הנמצאות בסיכון גבוה יחסית למות כמו חיילים ושוטרים. לקוחות נוספים של בנקי הזרע הן נשים טרנסג'נדריות לפני תהליך לשינוי מין במהלכו הן לוקחות תרופות שבין היתר פוגעות בפוריות.
אחסון הזרע.
מרבית מנות הזרע המאוחסנות בבנקי הזרע הן לצורך אחסנה ורק מיעוטם הוא לצורך הפריה אנונימית. תאי הזרע מוקפאים בחנקן נוזלי בטמפרטורה של מינוס 195 מעלות צלזיוס, בדרך זו מנת זרע תקינה יכולה להישמר במשך עשרות שנים.
תהליך התרומה.
תורם פוטנציאלי עובר תחילה שאלון טלפוני קצר האם הוא מתאים לפרמטרים המבוקשים ביותר בקרב הנשים שרוכשות את הזרע. תנאי הסף להתחלת בדיקות ההתאמה ברוב המקומות הם גברים בגילאי 20 - 35, גובה 180 ומעלה, לא נשואים, עבר רפואי ונפשי נקי, פרופיל צבאי גבוה, בעל השכלה גבוהה, חברתי, בעל מראה חיצוני מעולה.
מכיוון שהתרומה היא אנונימית אין לבנק הזרע פרטים מזהים על התורם ולכן את רוב הפרטים הם מקבלים מהתורם עצמו במהלך ראיון אישי בו מתרשם הצוות מאיכותו הפוטנציאלית של התורם. המניע העיקרי לתרומות הוא בדרך כלל כספי בהתאם לקהל היעד הצעיר של התורמים אולם יש גברים התורמים ממניעים התנדבותיים ואבולוציוניים.
התורם עובר גם סדרת בדיקות לשלילת מחלות גנטיות, בדיקות סמים ומחלות מידבקות כמו איידס. לאחר מכן הוא מתבקש לתת דגימת זרע ראשונית בה בודקים שני פרמטרים מרכזיים, בהם ספירת זרע. מתקבלים תורמים בעלי 40 מיליון תאי זרע לתרומה ומעלה. תאי הזרע עוברים גם בדיקת התאוששות מהקפאה. במהלך בדיקות אלו נופלים כ 70 אחוז מהפונים הפוטנציאלים.
התהליך נקרא תרומה משום שהוא מעשה הומני אולם למעשה על כל מנת זרע מקבל התורם סכום כסף. בארצות הברית בה יש אפשרות לבחור בין תרומה אנונימית לתרומה בעלת זהות גלויה המחירים הם כ 100 דולר לתרומה אנונימית וכ-500 דולר לתרומה גלויה. בישראל בה כל התרומות הן אנונימיות המחירים נמוכים יותר ומתחילים ב-400 ש"ח עד 1000 ש"ח.
תורם שעבר את כל השלבים מוזמן לתרום מספר פעמים רב, לעיתים אפילו פעמיים בשבוע. שלושה ימים לפני התרומה אסור לאונן או לקיים יחסי מין כדי לשמור על ריכוז גבוה של תאי זרע בדגימה. תרומת הזרע מתבצעת בחדר פרטי בו יש מגזינים פורנוגרפיים להגברת החשק המיני. מאחר שלגברים מסוימים תמונות אינן מספיקות וקיימת בעיה של היגיינה, ישנם מקומות בעולם שבהם נעשה שימוש במחשב, עם מבחר סרטים לבחירה העובר חיטוי מתורם לתורם או מופעל ללא מגע. התרומה עצמה ניתנת במבחנה הדומה לבדיקות שתן.
בישראל.
במדינת ישראל סוגיית תרומת הזרע מעוגנת בחקיקת משנה בלבד משנת 1979 הנקראת "תקנות בריאות העם בנק הזרע". הנחיות מדויקות יותר מעודכנות באמצעות חוזר מנכ"ל משרד הבריאות המסדירות את נושא תרומות הזרע ואנונימיות התרומות בישראל. ב-1988 הותר לנשים רווקות להשתמש בתרומת זרע, אך עד 1997 הן נדרשו לעבור בדיקה פסיכיאטרית ובדיקה של עובדת סוציאלית.
כיום כל אדם שמגיע לתרום זרע חותם על טופס בו הוא מאשר שהתרומה היא אנונימית, כך שאף פרט מזהה לא יעבור לאישה הרוכשת את מנת הזרע. הנשים מצידן חייבות לחתום על מסמך בו הן מפרטות שלא יהיו להן כל תביעות עתידיות להכיר את אבי הילד לרבות תביעת מזונות או אבהות.