ברכיאל מוזכר בספר הדמונולוגיה הנוצרי מהמאה ה-17 מפתח שלמה, המבוסס על מקורות מיסטיים קבליים ומוסלמים. במקורות יהודיים מסוימים הוא מוזכר כאחד המלאכים הנופלים או בני האלוהים שחטאו. במקורות אחרים (נוצריים) הוא מופיע כראש המלאכים השומרים אך ניתן להתפלל אליו ישירות במקום למלאכים השומרים על מנת לזכות בחסדיהם.
לילו גומפרץ-ביאטוס
לילו גוּמפֶּרץ-בּיאָטוּס (Lilo Gumpertz-Beatus; 1914 - ?) הייתה פסלת ישראלית ילידת גרמניה.
נולדה במנהיים שבגרמניה.
למדה אמנות בבית הספר למלאכת מחשבת בפרנקפורט ואחר-כך במינכן, ציריך ופריז.
בשנת 1933 עלתה לארץ ישראל. עסקה בפיסול פיגורטיבי.
בשנת 1939 זכתה גומפרץ-ביאטוס בפרס דיזנגוף על פסלהּ "ראש".
שילה דה-בר
שילה דה-בר (נולד בשנת 1968) היה העורך הראשי של העיתון "ידיעות אחרונות" בשנים 2007–2010.
ביוגרפיה.
דה-בר נולד בדיסלדורף שבגרמניה להורים ישראלים (אדריכל וגננת) ששהו שם לצורך לימודים. דה-בר גדל והתחנך במדרשת בן-גוריון. בצה"ל שירת שירות קרבי כקצין וכלוחם. לאחר שירותו הצבאי סיים תואר ראשון בתקשורת ומדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.
דה-בר החל את דרכו העיתונאית בתחילת שנות התשעים בקורס עורכים של "ידיעות אחרונות", התקדם במהירות לתפקיד רכז הכתבים בעיתון ואחר כך לראש דסק החדשות והפך למקורבו של אילון שליו שהיה עורך העיתון הראשי משנת 1998.
בשנת 2000, בעקבות הדחתו של שליו, פרש מהעיתון לעסקי היי-טק, אולם החליט ב-2002 לחזור לתחום העיתונות וקיבל על עצמו (יחד עם רם לנדס) להקים את חברת החדשות של ערוץ 10. בשנת 2005 חזר לידיעות כעוזר אישי למו"ל ארנון מוזס, שמינה אותו ב-2007 לעורך הראשי של העיתון (במקום רפי גינת). ב-28 בדצמבר 2010 הודיע על פרישה מתפקידו.
חיים אישיים.
דה-בר הוא בנו של האדריכל אורי דה בר. נשוי בשלישית. היה נשוי בעבר להילה אלרואי. אב לחמישה ומתגורר בכפר סבא.
ונסה ויליאמס
ונסה לין ויליאמס (באנגלית: Vanessa Lynn Williams; נולדה ב-18 במרץ 1963) היא שחקנית, זמרת ומעצבת אופנה אמריקאית, מועמדת ל-11 פרסי גראמי, לשלושה פרסי אמי ולפרס טוני. מבצעת השיר "Colors of the Wind" מתוך פסקול הסרט פוקהונטס, אשר זכה בפרס האוסקר, פרס הגראמי ופרס גלובוס הזהב. היא נכנסה להיסטוריה של ארצות הברית בתור מיס אמריקה הראשונה בתולדות התחרות ממוצא אפרו-אמריקאי.
בעקבות פרשה בה נחשפו תמונות עירום של וויליאמס, נאלצה בשנת 1984 לוותר על כתרה בתור זוכת מיס אמריקה. בשנת 2016 זכתה לכבודה מחדש כאשר ארגון מיס אמריקה הביע התנצלות פומבית על הפרשייה.
בסוף שנות ה-80 פצחה וויליאמס בקריירת שירה מצליחה ובמקביל ניהלה קריירת משחק טלוויזיונית ובימתית משגשגת. ב-19 במרץ 2007 קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד עבור תרומתה לתעשיית המוזיקה.
ביוגרפיה.
נולדה בברונקס, ניו יורק למילטון והלן ויליאמס - שניהם עבדו כמורים למוזיקה. משפחתה היא בעלת שורשים וולשים, אפריקנים אמריקנים ואינדיאנים. בשנת 2005 סיפרה ויליאמס בריאיון לתוכנית Entertainment Tonight שהוריה "ניבאו" את זכייתה בתחרות כשרשמו בהודעה על הולדת הבת: "הנה היא באה: מיס אמריקה". ויליאמס התעניינה במוזיקה מגיל צעיר, היא למדה לנגן בפסנתר וקרן יער כשהייתה תלמידת בבית ספר. היא התחילה לעשות תואר באומנויות הבמה אך נאלצה להפסיק את לימודיה שהתנגשו עם פיתוח הקריירה שלה בשואו ביזנס.
זכייה בתואר "מיס אמריקה".
ויליאמס התחילה להשתתף בתחרויות יופי מתחילת שנות ה-80. היא זכתה בתחרות של מדינת ניו יורק ב-1983 וניגשה לתחרות "מיס אמריקה" בה זכתה ב-17 בספטמבר 1983, מה שהפך אותה לזוכה אפרו-אמריקאית הראשונה שזכתה בתחרות יופי הכלל ארצית. לא כולם אהבו לראות אישה שחורה הזוכה בתואר יוקרתי. יחד עם אהדת מעריצים, ויליאמס סבלה מגילויי גזענות כלפיה ואף קיבלה מכתבי הטרדה ושנאה אנונימיים אחרי זכייתה. כאשר ביקרה בדרום ארצות הברית במסגרת תפקידה כמיס אמריקה, מארגני התחרות נאלצו להציב שמירה ליד חדרה בבית מלון.
פרשת התמונות.
בקיץ 1984, כ-10 חודשים אחרי הזכייה, בארצות הברית נפוצו שמועות על קיומם של תצלומי עירום של ויליאמס. הזוכה הטריה שבאמת הצטלמה ללא בגדים בשנת 1982, האמינה שהתמונות (שלטענתה נעשו לצורך פרויקט פרטי), הושמדו מזמן, מה שלא היה נכון. יו הפנר, העורך הראשי של "פלייבוי", טען בריאיון למגזין People Weekly שקיבל הצעה לקנות את התמונות של ויליאמס, אך סירב כי "לא רצה להביך אותה". אך עורך ה"פנטהאוס", המגזין המתחרה לזה של הפנר, פרסם את התמונות בגיליון ספטמבר 1984, ללא הסכמתה של ויליאמס. גיליון זה של "פנטהאוס" הפך לגיליון הנמכר ביותר בכל ההיסטוריה של המגזין והכניס קרוב ל-20 מיליון דולר.
המחלוקת סביב התמונות בה צולמה ויליאמס בערום ובפוזות פרובוקטיביות עם אישה נוספת, הפכו לשיחת היום בארצות הברית. מארגני התחרות, שהיו תחת לחץ כבד של מפרסמים שאיימו להוריד את החסויות מהתחרות "מיס אמריקה" בשנה הבאה, הציבו אולטימטום של 72 שעות לוויליאמס ודרשו ממנה לוותר על תוארה. ויליאמס, שהבינה כי אין לה ברירה, הכריזה כי היא מוותרת על הכתר במהלך מסיבת עיתונאים וכך הפכה גם למלכת יופי הראשונה בהיסטוריה של התחרות האמריקאית שהתבקשה לוותר על התואר מוקדם מהצפוי.
קריירה כזמרת ושחקנית.
לאחר היעדרות של מספר שנים מעסקי השעשועים, ויליאמס חזרה לתודעה הציבורית בשנת 1987 כאשר הופיעה בתפקיד קטן בסרט “The Pick-Up Artist”. במקביל חתמה חוזה עם חברת תקליטים והוציאה את אלבומה הראשון - "The Right Stuff" - בשנת 1988. האלבום זכה להצלחה ניכרת, קיבל "תקליט זהב" וזיכה את ויליאמס ב-3 מועמדויות לפרס הגראמי, כולל מועמדות בקטגוריה "המבצע החדש הטוב ביותר".
אבל דווקא האלבום השני של ויליאמס שנקרא The Comfort Zone שיצא ב-1991 הפך למצליח ביותר בכל הקריירה המוזיקלית שלה נכון להיום. הסינגל הראשון מהאלבום, "Running Back To You", הגיע למקום ראשון במצעד הפזמונים של R&amp;B. האלבום הפך לתקליט פלטינה משולשת, והשיר ממנו Saving the best for last עד היום נחשב לשיר המזוהה ביותר עם הזמרת. השיר היה במקום ראשון במצעד הפזמונים Billboard Hot 100 במשך 5 שבועות והאלבום כולו היה מועמד ל-4 פרסי גראמי.
בשנת 1995 הקליטה וויליאמס את השיר "Colors of the Wind" בעבור פסקול הסרט פוקהונטס של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. השיר יצא לאור כסינגל מתוך הפסקול וזכה להצלחה אדירה באותה שנה כאשר הוא כובש את המקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ובכך הוסיף להצלחתה הרבה של וויליאמס.
בין השנים 1991–1994 (שנה בה יצא האלבום השלישי של הזמרת, The Sweetest Days) ויליאמס הקדישה לא מעט זמן לפיתוח קריירת המשחק שלה. היא לא הצליחה להשיג תפקידים משמעותיים, אבל שיחקה לצידם של שחקנים ידועים, כמו ג'ין ויילדר (Another you), מיקי רורק ודון ג'ונסון (Harley Davidson and the Marlboro Man) וויל סמית' ("הנסיך המדליק מבל אייר"). ב-1994 עשתה ויליאמס את תפקידה הראשון בברודוויי במחזמר "The kiss of the Spider Woman" בה שיחקה בתפקיד אורורה\אשת העכביש.
התקליט "The sweetest days" היה האלבום האחרון של ויליאמס שזכה למועמד של תקליט פלטינה. תקליט הבא של הזמרת, בשנת 2006 Star Bright, הפך לתקליט זהב. אחרי זה הוציאה ויליאמס מספר תקליטי אוסף ותקליטי חג המולד שזכו להצלחה בינונית. כך האלבום שלה מ-2005, Everlasting Love, נמכר רק ב-60 אלף עותקים והגיעה למקום 159 ברשימת התקליטים הנמכרים בארצות הברית. בתחילת שנת 2007 הכריזה ויליאמס שהיא החליטה להחליף את חברת התקליטים הישנה שלה ולעבור לחברת מקליטים Сoncord record המתמחה במוזיקת ג'אז.
במקביל המשיכה ויליאמס לשחק בסרטים. בין סרטיה הבולטים ניתן לציין את "אירייזר" (1996) בו שיחקה ויליאמס לצידו של ארנולד שוורצנגר, "Soul Food" משנת 1997 שזיכה אותה במספר פרסים וגם תפקיד נשי ראשי בסרט "שאפט" לצידו של סמואל ל. ג'קסון. כמו כן נבחרה ויליאמס לשיר את שיר הנושא מתוך הסרט "פוקהונטס" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, "Colors of the Wind".
ויליאמס שיחקה במספר הופעות אורח בסדרות פופולריות כמו "אלי מק'ביל", "סטאר טרק" ואחרות. החל משנת 2006 התחילה לשחק בתפקיד קבוע בסדרת "בטי" בתפקיד וילהלמינה סלייטר.
ב-19 במרץ 2007 קיבלה ויליאמס כוכב משלה בשדרת הכוכבים של הוליווד לציון של 20 שנות פעילותה בתעשיית הבידור.
עבור משחקה בסדרה "בטי", קיבלה ויליאמס שלוש מועמדויות לפרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת בסדרת קומית.
החל משנת 2010, מופיעה וויליאמס בסדרה "עקרות בית נואשות" בתפקיד רנה פרי, עקרת בית שמצטרפת לסדרה בעונה השביעית. תפקיד זה הורחב והפך משמעותי יותר בעונה השמינית והאחרונה של הסדרה.
בסוף שנת 2012 החלה לשחק לצדה של רייצ'ל טיילור בסדרת המסתורין של רשת ABC "שדרות פארק 666" עד יולי 2013 למשך עונה אחת בלבד.
בשנת 2013 גילמה את ג'ניס בדרמה הרומנטית "וידויים של יועצת נישואים" בבימויו של טיילר פרי, שגם כתב והפיק. בשנת 2017 שיחקה את התפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של רשת VH1 "Daytime Divas" בתור מקסין רובינסון, מנחת תוכנית אירוח.
מיזאנדריה
מִיזְאַנְדְרִיָה היא שנאת גברים (מיוונית: מיסוס = שנאה ואנדרוס = של גבר), המונח המקביל למיזוגיניה, שנאת נשים. לצד שני המושגים קיים מושג המיזנתרופיה, שנאת בני האדם ככלל. מושג קשור הוא אנדרופוביה, פחד מגברים. מיזאנדריה יכולה לבוא לידי ביטוי בדרכים רבות, בהן הדרה חברתית, אפליה מינית, עוינות, זלזול בגברים, אלימות נגד גברים והחפצה מינית.