עד לשנות השישים של המאה ה-20 לא הייתה נתונה תפיסה זו של תת-תרבויות לביקורת, והייתה מקובלת בציבור כמו גם באקדמיה ובפוליטיקה. בשנות השישים עברה החברה האמריקאית תהליך של שינוי ובמיוחד ביחסיה למיעוטים אתניים, וזאת בעיקר הודות למאבקם של ד"ר מרטין לותר קינג ומלקולם אקס לשוויון זכויות לשחורים. הביטוי אותו קידם מלקום אקס באותה תקופה היה "שחור זה יפה" ("black is beautiful"), כלומר השחורים באמריקה אינם סוטים ואינם צריכים להימדד בכל פרמטר ביחס לאמריקאי הלבן ותרבותו. על פי ד"ר קינג זכאים השחורים באמריקה להכרה כקהילה לגיטימית ולא כתת-תרבות סוטה בתוך התרבות האמריקאית הלבנה השולטת. גם בארץ קמו גופים דומים לאילו שהתעוררו בארצות הברית ובראשם תנועת הפנתרים השחורים, שהוקמה בשנת 1971 בשכונת מוסררה שבירושלים על ידי צעירים מבני הדור השני של עולי ארצות האסלאם ובעיקר בנים ליוצאי מרוקו וצפון אפריקה. צעירים אלו מחו על הקיפוח של המדינה והתעלמות הממשלה מהבעיות החברתיות של יוצאי אסיה ואפריקה בארץ.
עם התעוררות תנועות המחאה והשוויון באמריקה, כמו גם בישראל, החלה בהדרגה להתחלף הפרדיגמה הפונקציונלית-סטרוקטורלית בגישה חדשה, פרדיגמת הקונפליקט. אחת הסיבות להחלפתה של הפונקציונליזם, היא כישלונה של הגישה בניבוי, חיזוי ובהבנת התהליכים החברתיים שאפיינו את החברה האמריקאית, ובעיקר את השינויים והמשברים שפקדו אותה בשנות ה-60. פרדיגמת הקונפליקט היא תמונת ראי של הפונקציונליזם. על פי גישה זו יש לבחון את השינוי ואת חוסר היציבות. גם פרדיגמה זו בעלת חשיבה מערכתית, והיא מדברת על כך שבכל קבוצה תמיד יתקיימו קונפליקטים ומאבקים על השגת משאבים (כלכליים, פוליטיים, תרבותיים וכו').
גישת הקונפליקט החברתי, על התאוריות השונות המרכיבות אותה, היא גישה מטריאליסטית ביסודה, וסוברת בשל כך שמה שמניע את ההיסטוריה היא הפרקטיקה והמאבק היום יומי על האינטרסים האישיים והקולקטיביים של פרט או של חברה. התרבות, על פי גישת הקונפליקט, נתפסת כגורם מפריד בין קבוצות ולא כגורם מאחד, ומתוך נקודת מבט זו מתחלפת מדיניות "כור ההיתוך" במדיניות של "מיזוג גלויות", והביטוי "תת-תרבות" מתחלף בביטוי "תרבות משנה". משמעות גישת "מיזוג הגלויות" היא מתן אפשרות לקבוצות שונות להתקיים בתוך תרבות אחת כללית אך ללא שליטה של תרבות זו עליהן. לכל קבוצה יש את הזכות לשמור על צביונה ועל הערכים התרבותיים שלה אך בד בבד להיות חלק מתרבות כללית לה ערכים וסמלים המשותפים לחברי כל תרבויות המשנה כגון המנון, דגל ובראש ובראשונה השפה.
תת-תרבות בימינו.
כיום ניתן למצוא כמעט בכל מדינה תרבויות משנה רבות, אשר פועלות באופן נחרץ לשמירה על ערכיהן. לדוגמה, קבוצות מהגרים, הומוסקסואלים, קבוצות דת ועוד. דוגמה מובהקת לכך ניתן לראות במדינות אירופה בימינו. מדינות אירופה מעולם לא הגדירו עצמן כחברות הגירה אלא כחברות הומוגניות וחד-לאומיות. למרות זאת תמיד הייתה קליטת מהגרים, אך אותם מהגרים אימצו את התרבות השולטת והוטמעו בה בתהליך המכונה "אסימילציה" (התבוללות תרבותית). בשנים האחרונות הפסיק תהליך ההיטמעות כמעט לחלוטין, ובכל מדינה ניתן למצוא תרבויות משנה רבות שאין רואות עצמן חלק מהתרבות השולטת אלא ישויות תרבותיות עצמאיות, השואבות לגיטימציה מתוך השיח האקדמי המדבר על רב תרבותיות ופלורליזם. תופעה זו מקשה על המדינה להפעיל מנגנונים של סולידריות והטמעה וכך נוצרים קונפליקטים ומאבקי כוח בתוך החברה. כיום הדגם שמתגבש ושככל הנראה יקבל לגיטימציה פוליטית וחברתית הוא הדגם שיבקש לזהות מצד אחד את הזרם המרכזי, הדומיננטי, ויאפשר את קיומו מבלי לכפות עצמו על תרבויות המשנה, אבל מצד שני יאפשר לתרבויות המשנה לפתח בהדרגה גבולות עמומים חדירים לרעיונות מקומיים. הגבולות במצב אידיאלי זה מאפשרים מעברים הדדיים של רעיונות, ערכים וגם של בני אדם מתרבות הגרעין לתרבויות המשנה ולהפך.
משרד התמ&quot;ת
שר התמ&quot;ת
מוקדמות יורו 2000 - ישראל
שר התעשייה, המסחר והתעסוקה
צאלק פרחודניק
בצלאל (צַאלֶק) פֵּרֵחוֹדְניק (בפולנית: Calel (Calek) Perechodnik; 8 בספטמבר 1916 – 1944) היה יהודי בן העיירה אוטבוצק שליד ורשה, שתיעד את קורות משפחתו בזמן הכיבוש הנאצי בפולין, במסגרת יומן אשר כתב באותה תקופה. בתקופת המלחמה שימש כשוטר במשטרה היהודית של אוטבוצק.
באוקטובר 1944, זמן מועט לפני כניעתם של הגרמנים, נספה צאלק בוורשה, במהלך ההתקוממות הפולנית.
יומן.
צאלק כתב את יומנו בזמן שאירועי האימים התרחשו לנגד עיניו. הוא כתב על אודות אובדן אשתו ובתו האהובות שנשלחו לטרבלינקה, תפקידו כשוטר בשירות הגרמנים, והסתתרות הנותרים ממשפחתו בדירת מסתור, ברובע הפולני בוורשה הכבושה. את יומנו כתב צאלק באופן ריאלסטי וחד, ובו ניתח, מתוך הידע המועט שהיה ברשותו, את שהתרחש לנגד עיניו. היומן נמצא על ידי אחיו, פסח פרחודניק, הניצול היחיד מקרב המשפחה, והוצא לאור לאחר המלחמה בשם "התפקיד העצוב של התיעוד".
היומן הוא תיעוד נדיר ממקור ראשוני לחוויותיו ורגשותיו של שוטר יהודי בתקופת השואה. כך הוא תיעד את הבלבול שזרעו הגרמנים, שהוביל לכך שהוא וחבריו השוטרים הובילו את אחיהם להשמדה - ואף את בני משפחתם הקרובים.
ביומן, שנכתב סמוך מאוד למאורעות, לא נראה שיש חיפוי על המעשים הקשים שצאלק נדחק אליהם במהלך השואה והכָּאוֹס שיצרו הגרמנים. הוא מתאר בצורה יבשה ואף בביקורת עצמית נוקבת את מעשיו, כאשר בין השורות עולה תחושת ההפתעה שלו מעצמו, מכך שהוא עצמו הגיע למעשים כאלה:
איצטדיון רמת גן
הרדב&quot;ז
מדוז (אי)
האי מדוז (אי מישור העשב באנגלית: Isle of Meadows) הוא אי קטן בלתי מיושב המצוי בחופו המערבי של רובע סטטן איילנד של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
האי ממוקם בשפך של פרש קילז לארתור קיל.
האי נמצא בבעלות ובניהול עיריית ניו יורק ומאז שנות ה-90 של המאה ה-20 היווה חלק ממזבלת פרש קילז כיום מהווה האי שמורת טבע ואזור קינון לציפורים.
דארן סטאר
דארן בנט סטאר (באנגלית: Darren Bennett Star; נולד ב-25 ביולי 1961) הוא תסריטאי ומפיק טלוויזיה וקולנוע אמריקאי ממוצא יהודי. ידוע בעיקר בשל הסדרות "מלרוז פלייס", "בוורלי הילס 90210" ו"סקס והעיר הגדולה". סטאר היה שותף בהפקת ויצירת הסדרות ואף השתתף בכתיבת ובימוי חלק מהפרקים.
ביוגרפיה.
סטאר נולד וגדל בפוטומק שמדינת מרילנד בארצות הברית לאב רופא שיניים. הוא בעל תואר מאוניברסיטת דרום קליפורניה. בגיל צעיר יצא מהארון כהומוסקסואל.
נסיונותיו הראשונים של סטאר בעולם הטלוויזיה היו תסריט שלא הופק לסדרה ושתי סדרות כושלות לבני נוער.
הקריירה של סטאר החלה למעשה לאחר הצלחת "בוורלי הילס 90210" וניתן לו הקרדיט על שהצליח להחיות את הקריירה של אהרון ספלינג כמפיק טלוויזיה מצליח. הרעיון לאופרת סבון לבני נוער נהגה ברשת FOX ששכרה את סטאר, שהיה ידוע ככותב לבני נוער, על מנת שיפתח את הרעיון ויכתוב את התסריט לסדרה. סטאר פיתח את רעיון הסדרה שעסק בחיי בני נוער בבוורלי הילס. הסדרה שודרה בין השנים 1990–2000 וזכתה לפופולריות עצומה בעונותיה הראשונות.
לאחר הצלחת "בוורלי הילס 90210" יצר סטאר בהפקת ספלינג את "מלרוז פלייס", סדרת אופרת סבון שגם כולל דרמה. "מלרוז פלייס" עסקה בחייהם של צעירים בגילאי ה-20–30 שלהם בלוס אנג'לס. הסדרה התבססה במידה רבה על חוויותיו של סטאר במגוריו בלוס אנג'לס. הסדרה השפיעה רבות בכך שהיא הציבה בקדמת הבמה נשים מצליחות וחזקות והולידה גל של סדרות שעסקו בכך, היא שודרה מ-1992 עד 1998.
ב-1995 פותה סטאר על ידי CBS לנטוש את ספלינג ולכתוב ולהפיק עבורם סדרות. תחת CBS הפיק סטאר את "סנטרל פארק ווסט" שנכשלה.
ב-1998 יצר והפיק ל-HBO את "סקס והעיר הגדולה". הסדרה התבססה על טוריה של העיתונאית קנדיס בושנל ועסקה בחייהן של ארבע רווקות בגילאי ה-30 וחייהן (בעיקר המיניים) במנהטן. הסדרה עסקה רבות בנושאי הרווקות, מעמד האישה, זוגיות ונישואין. החופש היצירתי שאיפשרה לו HBO בנוסף לפיקוח הרגולטורי בשידורי הכבלים בארצות הברית שמאפשר הצגה מפורשת של יחסי מין הפכו את "סקס והעיר הגדולה" לסדרה בוטה יחסית וסייעו בכך להצלחתה. הסדרה זכתה להצלחה בקרב הקהל הרחב, המבקרים ואנשי המקצוע. הסדרה הייתה מועמדת לפרסי אמי רבים וזכתה פעמיים בפרס גלובוס הזהב.
ב-2000 הפיק את "גרוס פוינט" שפותחה על ידו לרשת ה-WB כמעין סאטירה על אופרות הסבון לצעירים ובעיקר על "בוורלי הילס 90210" שהוא פיתח. הסדרה עסקה במאוחרי הקלעים של צילומי דרמת נוער והיצרים על הבמת ובין השחקנים. באותה שנה גם פיתח את "וול סטריט" שעסקה בברוקרים ניו יורקרים. שתי הסדרות לא שרדו מעבר לעונה בודדת.
ב-2003 הפיק את "מיס מאצ'" שעסקה בשדכנית ניו-יורקית. גם סדרה זו נכשלה וירדה משידור לאחר מספר פרקים מועט.
ב-2008 יצר עבור רשת The CW את הסדרה 90210 שהיא ספין אוף לסדרה שלו מתחילת דרכו, "בוורלי הילס 90210".
ליברטי איילנד
האי ליברטי או אי החירות (באנגלית: Liberty Island), שנקרא בעבר אי בדלו (Bedloe's Island) הוא אי בלתי מיושב המצוי במפרץ ניו יורק העליון בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. באי ממוקם פסל החירות.
האי קרוי "אי החירות" החל מראשית המאה ה-20 אך השם ניתן רשמית לאי בשנת 1956. קודם להקמת פסל החירות שימש האי כמוצב צבאי בשם פורט ווד, שכונה בשל צורתו "מוצב הכוכב".