בשנת 2014, רכשה את חברת טירטה שירותים רפואיים (Tirta Medical Group) מאינדונזיה.
בשנת 2015, רכשה 80 אחוזים מחברת HMMP מהונג קונג תמורת 33 מיליון דולר, את חברת ההדמיה רדלינק-אסיה (RadLink-Asia) מסינגפור תמורת 111.2 מילון דולר והשקיעה בחברת קוסבי (COSSB) המספקת שירותי בריאות במלזיה.
בשנת 2016, רכשה את חברת Global Assistance &amp; Healthcare ובהמשך שינתה את שמה לפולרטון בריאות אינדונזיה (Fullerton Health Indonesia).
בשנת 2016, רשמה פולרטון ציון דרך כאשר רשמה בממוצע כ-4 מיליון ביקורים בשנה וסיפקה שירותים רפואיים שונים ל-10 מיליון אנשים.
בסוף שנת 2016, ביצעה מיתוג מחודש כאשר הציגה לוגו ושם אחיד לכל שירותי החברה - Fullerton Health.
בשנת 2017, רכשה את חברת Healthscope Medical Centers מאוסטרליה.
בשנת 2017, חברת ההחזקות הסינית פינג אן השקיעה בפולרטון שירותי בריאות כ-800 מיליון רנמינבי.
בשנת 2017, גייסה החברה הון בסך של כ-175 מיליון דולר בצורה של איגרת חוב.
בשנת 2018, רכשה 60 אחוזים מחברת Intellicare המספקת שירותי בריאות בפיליפינים.
בשנת 2018, השקיעה בחברת Global Doctor הסינית.
חברות בת.
במהלך השנים רכשה והשקיעה פולרטון במגוון חברות, להלן החברות הרשומות כחברות בת:
נוף עם כרכרה ורכבת
נוף עם כרכרה ורכבת הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך שנוצר בשנת 1890 בעת שואן גוך התגורר באובר-סור-אוּאז שבצרפת.
אודות היצירה.
ואן גוך חיי את חודשיו האחרונים באובר-סור-אוּאז, עיירה בצפון צרפת, לאחר שעזב את המוסד הפסיכיאטרי במאי 1890. הוא צייר את היצירה כשבוע לאחר שהשלים את דיוקנו של ד"ר פול גאשה. הנוף המתואר ביצירה מאופיין ביחסיות, כלומר היצירה מומחשת כתמונה אמיתית עם יחסיות מרחק בראייה רגילה. הנוף בעל הפרספקטיבה הזה הפך לאחד מהאוהבים ביותר על הצייר ביחד עם הנוף בסכוונינגן שבהאג.
במכתב לאחותו, ווילאמינה, ואן גוך מתאר את הניסיון שלו ליצור משהו המתאר את המהירות שבה משתנה המציאות בעת המודרנית. בציור מתואר שדה ונוף הכוללים בית איכרים, כרכרה הרתומה לסוס וכדומה. זוהי סצנה אופיינית לנוף הכפרי. באופן מנוגד, הרכבת העוברת במרחק על רקע ההרים. ואן גוך תיאר את עבודתו על יצירה זו כמהירה וכמאומצת כנראה הן כדי לתפוס את הרכבת עצמה בציור והן כדי להמחיש את הסגנון המנוגד של הלך החיים המודרני.
כיום, היצירה מוצגת במוזיאון פושקין, מוסקבה, רוסיה.
ועידת מוהילב
ועידת מוהילב הייתה אירוע של ה ב-24–26 בספטמבר 1941, שנועדה לשפר את האבטחה בעורף של קבוצת ארמיות מרכז במהלך מבצע ברברוסה, הפלישה הגרמנית לברית המועצות. האירוע אורגן על ידי הגנרל מקס פון שנקנדורף, מפקד עורף קבוצת ארמיות מרכז, בשיתוף עם הגורמים הרשמיים של שירותי הביטחון והמודיעין של גרמניה הנאצית — אס אס ו-אס דה שפעלו באותו האזור. האירוע סימן הסלמה באלימות כלפי יהודים ואזרחים אחרים באזור שבפיקודו של שנקנדורף.
רקע כללי.
ביוני 1941 פתחו מעצמות הציר במבצע ברברוסה, פלישת ברית המועצות ועד 26 ביולי 1941, מוהילב, שבבלארוס, נכבשה על ידי הוורמאכט. אזור העורף של קבוצת ארמיות מרכז, בפיקודו של הגנרל מקס פון שנקנדורף, הקים את מטהו ב-7 בספטמבר, אולם חיילי האיינזצגרופן B נכנסו לעיר באוגוסט וכבר החלו לרצוח יהודים. מאוחר יותר הוקם גטו בספטמבר; באוקטובר 1941 נרצחו רוב האסירים במסגרת שני מבצעים.
תורת האבטחה האגרסיבית של הוורמאכט – והשימוש ב"איום הביטחוני" להסוות מדיניות רצח עם – הביאו לשיתוף פעולה הדוק בין הצבא למנגנון הביטחון שמאחורי החזית. Einsatzgruppe B הייתה יחידת הרג מרכזית שפעלה בשטח העורף של קבוצת הארמייה והרגה אלפי יהודים, קומוניסטים ושבויי מלחמה סובייטים שהועברו על ידי הצבא להוצאה להורג כ"בלתי רצויים" אחרים, כמו רומא ("צוענים" ), "אסיאטיקה" ובעלי מוגבלות שכלית. ביולי דיווח מפקד איינזצגרופן B ארתור נבה כי "פתרון לבעיה היהודית" היה "לא מעשי" באזור בגלל "המספר המכריע של היהודים", כלומר היו יותר מדי יהודים להרוג בידי כמה גברים. באוגוסט 1941, נבה נוכח לדעת שמשאבי האיינזצגרופן שלו היו מספיקים כדי לענות על המשימה המורחבת של ביצוע פעולות הרצח, בשל הכללת נשים וילדים יהודים באותו חודש.
דיוויזיית הפרשים של האס אס, השתתפה גם בפעילות רצח המוני ביהודים בבלארוס. ביולי ובאוגוסט 1941 ביצעה היחידה את פעולת הענישה על ביצות פריפיאט והביאה לרצח של למעלה מ-11,000 אזרחים יהודים. המבצע נחשב מאז כנקודת מפנה במעבר מ"רצח המוני סלקטיבי" להשמדה הסיטונית של האוכלוסייה היהודית באזורים הכבושים. יחידות של מרכז גדוד המשטרה (Polizei-Regiment Mitte) ערכו עד אז גם רצח המוני של יהודים.
בסביבה ההיא, שנקנדנדורף, בשיתוף אריך פון דם באך-צלבסקי, מפקד האס אס והמשטרה של קבוצת ארמיות מרכז, ארגנו ועידה של שלושה ימים לכוחות הביטחון. המפגש נערך במוהילב, נועד ליצור "חילופי חוויות" למפקדי יחידות העורף בוורמאכט. אלוף המשטרה מקס מונטואה מפקד מרכז גדוד המשטרה, היה אחראי על תכנון ולוגיסטיקה.
הוועידה.
הוועידה החלה ב-24 בספטמבר והתמקדה ב"לוחמת פרטיזנים" (Bekämpfung von Partisanen, לימים Bandenbekämpfung) ושיקפה את עמדותיו של שנקנדורף על הצורך במיגור מוחלט של ההתנגדות לכוחות הגרמנים כדרך היחידה להבטיח את השטחים הכבושים. פרוטוקול הוועידה, אם נלקח, לא שרד. מה שידוע מבוסס על סדר היום, רשימת המשתתפים, דוחות לאחר הפעולה והסיכום שהפיץ שנקנדורף לאחר האירוע.
המשתתפים.
קצינים מוזמנים נבחרו על בסיס השתתפותם הקודמת בפעולות ביטחוניות, וכללו נציגי הפיקוד העליון של קבוצת ארמיות מרכז. ביניהם גם מפקדי חטיבות וקצינים בכירים בוורמאכט, כולל דיוויזיות אבטחה, כמו 221, 286 ו-403. בסך הכל השתתפו 61 קצינים, כאשר 82 אחוז מהמשתתפים הגיעו מיחידות הוורמאכט. מבין הנוכחים 38 אחוזים היו מפקדי גדודים ופלוגות.
רבים כבר השתתפו ברציחות המוניות. לדוגמה, הנוכחים כללו את מפקד הגדוד השלישי בדיוויזיית חיל הרגלים ה-354, דיוויזיית האבטחה 286. שבוע לפני הוועידה סייע הגדוד לאינזצקומנדו 8 והשתתף ישירות ברצח אלף יהודים בעיירה קרופקי.
הדוברים כללו את ארתור נבה, מפקד איינזצגרופן B; אריך פון דם באך-צלבסקי, כנציגו של היינריך הימלר; מקס מונטואה, מפקד מרכז גדוד המשטרה; הרמן פגליין, מפקד דיוויזיית פרשים של האס אס וגוסטב לומברד, מפקד גדוד הפרשים הראשון של האס אס. מפקד דיוויזיית הפרשים השנייה של האס אס, פרנץ מאגיל, לא הוזמן, אולי מכיוון שלא נתפס כקיצוני מספיק ביחס ל"שאלה היהודית", שכן הוא טבח רק בגברים יהודים ולא בנשים וילדים.
הרצאות ומפגשי שולחן.
המצגות סקרו את הערכתם של ארגונים וטקטיקות של הסובייטים, מדוע היה צורך להרוג קומיסרים פוליטיים מיד עם לכידתם ולהשיג מודיעין מצד משתפי פעולה מקומיים. הישיבה שערך באך-זלבסקי זכתה לכותרת "לכידת הקומיסרים והפרטיזנים ב'פעולות סריקה'", בהתייחס לפעילותה של חטיבת פרשים אס אס במבצע העונשין ביצות פריפיאט. שיחתו של נבה התמקדה בתפקידו של ה-SD במאבק נגד "פרטיזנים" ו"גזלנים". הוא סקר גם את "השאלה היהודית", תוך התחשבות מיוחדת בתנועה האנטי-מפלגתית. קצינים העניקו שיעורים קצרים או הובילו תרגילי שולחן על מגוון מצבים טקטיים שיכולים להיתקל בשטח, כגון אבטחת כפר.
תרגילי שדה.
הוועידה כללה שלושה תרגילי שטח. ביום הראשון צפו המשתתפים במבצע של מרכז גדוד המשטרה שכלל סיור סביב הכפר וחלוקת עלונים. ביום השני נסעו המשתתפים לכפר קניאז'יצי (גרמנית: Knjaschitschi) בסביבת מוהילב. שם ערכו אנשי גדוד המשטרה 322 של מרכז גדוד המשטרה הדגמה כיצד להקיף ולכבוש כפר. על פי הדו"ח שלאחר הפעולה, לא ניתן היה למצוא "זרים חשודים" (Ortsfremde) או "פרטיזנים". בסקר האוכלוסייה נחשפו 51 אזרחים יהודים, מתוכם 32 נורו על ידי המשטרה וכוחות אס דה.
עם שחר ביום האחרון של הוועידה, המשתתפים צפו במבצע נוסף שנערך על ידי כוחות המשטרה. המטרה הייתה "לחוות באופן מעשי" את סריקת העיר אחר חשודים שזוהו כ"פרטיזנים, קומיסרים וקומוניסטים". לאחר הפעולה, המשתתפים צפו בחקירות ואז הצטרפו ליחידותיהם בהתאמה.
סיכום הוועידה ואחריה.
סיכום בן 16 עמודים של הוועידה, תחת חתימתו של שנקנדורף, הופץ לכוחות הוורמאכט ויחידות המשטרה באזור. המסמך מתמקד בטקטיקות של לוחמת ביטחון, תוך קביעת אמצעים חמורים, כגון "הרחובות צריכים להיות נקיים מ'משוטטים' שצריכים להימסר למשטרה בחשאי או נשלחו למחנות סינון (רבים שנשלחו למחנות אלה נהרגו על ידי כוחות האס אס והאס דה) הסיכום הזהיר שהאויב מעסיק נשים, ילדים וקשישים כסוכנים.
הסיכום הצהיר כי "צריך להשמיד את האויב לחלוטין", תוך שהוא מפרט כי ההבחנה בין "פרטיזן" לבין "אדם חשוד" לא תמיד הייתה אפשרית, ובכך נתנה לחיילים יד חופשית. המסמך נשלח לכל היחידות ברמת הפלוגה באזור הפעילות של קבוצת ארמיות מרכז, לרבות ליחידות שלא שלחו נציגים לוועידה. הוועידה ציינה עלייה דרמטית בזוועות של יחידות הוורמאכט נגד יהודים ואזרחים אחרים בשלושת החודשים האחרונים של שנת 1941.