שחורי היא מורה להפקה בחוג לקולנוע ולטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
משנת 2004 ועד שנת 2006 עמדה שחורי בראש המסלול החדש והייחודי למפיקים יזמים בבית הספר סם שפיגל, ובשנת 2006 היא שימשה כמנהלת בפועל של בית הספר, עם יציאתו של המנהל והמייסד רנן שור לשנת שבתון.
בשנת 2007 החלה לנהל את בית הספר לקולנוע שבמדרשה לאומנות בבית ברל.
ב-2016 זכתה לפרס מפעל חיים מטעם פורום היוצרים הדוקומנטריים.
נעמי שחורי מתגוררת בתל אביב עם בעלה, כתרי שחורי, מפיק ומנהל קרן הקולנוע הישראלי.
Intense pulsed light
אור (פירושונים)
קריית הממשלה
קריית הממשלה הקרויה גם קריית בן-גוריון נמצאת בגבעת רם שבירושלים, ומהווה ריכוז של בנייני הרשות המחוקקת, המבצעת והשופטת במדינת ישראל. הקריה, הנמצאת בהקמה מתמשכת מאז שנות ה-50 של המאה ה-20, מהווה היום חלק מרכזי מתוכנית הרחבה רחבת היקף המתוכננת לכלול בצד בנייני מוסדות השלטון של המדינה גם מבני תרבות לאומיים, אנדרטאות וסמלים לאומיים, ואזורי התכנסות ובילוי - תחת השם החדש קריית הלאום.
היסטוריה.
זמן קצר לאחר הקמת המדינה, וכתגובת נגד לדרישת האו"ם לבינאום העיר ירושלים החליטה בחודש דצמבר 1949 ממשלת ישראל בראשות דוד בן-גוריון להעביר את מוסדות השלטון מתל אביב לירושלים. לצורך מיקום מוסדות השלטון ומוסדות המדינה הראשיים נערך חיפוש אחר שטח במרכז ירושלים באזור רחוב יפו ומשלא נמצא, נבחרה גבעה פנויה במערב העיר באזור "גבעת רם" שהייתה סמוכה אל מרכז העיר ומרכזי העסקים הראשיים. זאת על פי תוכנית האב לירושלים של צוות אדריכלים בראשותו של היינץ ראו, שנודעה כ"תוכנית ראו" והועידה את גבעת רם כמרכז מוסדות השלטון של המדינה.
באזור מרוכז זה נמצאת קריית הלאום המכילה את המבנים העיקריים של שלוש הרשויות של מדינת ישראל:
בניית מבני הממשלה שהחלה בשנת 1950 נמשכה שנים רבות. מבין משרדי הממשלה המתוכננים נבנו רק שלושה במהלך העשור הראשון להקמת המדינה.
התוכנית המקורית של הקמת קריית הממשלה תוכננה על ידי האדריכלים מוניו גיתאי-ויינראוב ואל מנספלד, אך היא לא יצאה לפועל, ובסופו של דבר הקריה נבנתה ללא תוכנית אב מוגדרת. משרדי הממשלה נבנו פזורים במרחבי שטחים פתוחים, כדי לאפשר את בניית הקריה בשלבים מבלי להשאיר מראה אזור בלתי גמור או בניינים חצי מושלמים (דבר שהיה קורה לו היו מתכננים את הקמת כל המשרדים במבנה אחד מונומנטלי). במסגרת שלב הבנייה שהיה אמור להיות ראשוני (והיה סופי) הוקמו שלושת משרדי הממשלה המרכזיים - משרד ראש הממשלה, משרד האוצר ומשרד הפנים. בהמשך היו אמורים להיבנות ארבעה בניינים נוספים. בין המבנים הותרו שטחי גינה פתוחים, אשר במהלך השנים הפכו למגרשי חנייה לעובדי המשרדים ולשטחים סגורים בשל צרכים ביטחוניים של הגנה על אישי הציבור העובדים במשרדים אלה.
המבנים הראשונים הוקמו ברוח הסגנון הבינלאומי שהיה מקובל בתקופת המנדט, כאשר בכל קומה יש מסדרון מרכזי שמשני צדדיו ובקצותיו מצויים המשרדים. על מנת למנוע בניית מבנים מסיביים מידי, ועל מנת להשתלב עם פני השטח ההרריים, נבנו המבנים בשלוש מדרגות בכל מבנה (כל מבנה מהווה שלושה בניינים המחוברים זה לזה בהתאם לשיפוע של הגבעה). המבנים מצופים באבן ירושלמית, כאשר כל קומה וקומה מופרדת מקודמתה באמצעות מגרעת בשיפוע האבן.
משכן הכנסת תוכנן בסוף שנות ה-50 בסגנון שונה במסגרת תחרות אדריכלית, ונחנך ב-1966. במחצית השנייה של שנות ה-70 הוקם בקריית הממשלה בניין בנק ישראל (נחנך 1981), אף הוא בסגנון ייחודי ושונה מיתר בנייני הקריה. הבניין תוכנן כמבנה "פירמידה הפוכה" בהשראת בניין עיריית בוסטון, בחיפוי אבן נסורה שהייתה בשימוש רווח בבנייה בירושלים באותה עת. במחצית השנייה של שנות ה-80 תוכנן והוקם בניין בית המשפט העליון (נחנך 1992), אף הוא בסגנון ייחודי משלו ולאחר תחרות אדריכלית. בהמשך תוכננו שני בנייני משרדי ממשלה נוספים - בניין משרד החוץ (נחנך 2003) ובניין ג'נרי (נחנך 2004) המאכלס את משרד התחבורה, משרד התיירות ומשרד הכלכלה.
על אף קיומה של קריית ממשלה, משרדים רבים ויחידותיהם נותרו פזורים במבנים שכורים ברחבי ירושלים. במהלך שנות השמונים רוכזו חלק ממשרדים אלה, ומשרדים חדשים שהוקמו (כגון משרד המדע והטכנולוגיה) לקריית הממשלה במזרח ירושלים בשכונת שייח' ג'ראח. אזור משרדי הממשלה במזרח ירושלים יחד עם המטה הארצי של משטרת ישראל נקרא בשם "קריית מנחם בגין" (על שם ראש הממשלה מנחם בגין שיזם את הקמתם בתחילת). בשנת 2013 רוכזו משרדים נוספים למגדלי הבירה במערב העיר.
קריית הלאום.
קריית הלאום היא מתחם במרכז ירושלים הכולל את קריית הממשלה ע"ש דוד בן-גוריון, הכנסת, גן סאקר, גן המנורה ולצידו גן הוורדים בשטחה של גבעת הנשיא ואת גבעת רם. המתחם אמור לכלול בעתיד את כל מוסדות השלטון של מדינת ישראל ואת כל היחידות הממשלתיות שאמורים לעבור אליה. בסמוך אל קריית הלאום נמצאים מוזיאון ישראל, מוזיאון ארצות המקרא, הקריה הלאומית לארכאולוגיה של ארץ ישראל, ג'וינט ישראל, והאוניברסיטה העברית - גבעת רם. בסמוך לבית המשפט העליון מצויה יד הזיכרון למגיני ירושלים, ששכנה בעבר מול בנייני האומה ברחוב יפו. וממולו מבנה חניון קריית הלאום ובו סניף בנק ותחנת מכבי אש, ובצמוד אליו מתחם סינמה סיטי ירושלים. בסמוך עתידה לקום כיכר הלאום. בסמוך אל מוזיאון המדע בשטח שבין קריית הממשלה לבין האוניברסיטה העברית עתידים לקום בניין ארכיון המדינה ולצידו בניין הספרייה הלאומית ובניין הגלריה הלאומית המתוכנן לקום בצורת גורד שחקים מסתובב. את הקריה חוצה כביש שדרות יצחק רבין (כביש המע"ר) המחבר אותה בין שכונת נחלאות ושכונת קריית משה. במקום שכן בעבר לפני קום המדינה הכפר הערבי שייח' באדר ולאחר קום המדינה שונה שמו לשכונת תמר. כיום מתפנים בתי הכפר לשם הקמתה של שכונת משכנות האומה.
פרויקט קריית הלאום כולל למעשה את תוכנית המתאר החדשה של קריית הממשלה והשלמת בנייתם של כל משרדי הממשלה והעברתם אל גבעת רם במערב העיר.
לאחר חנוכת קריית הלאום מתוכננים לעבור אליה גם משרדי הממשלה המצויים כיום בקריית מנחם בגין במזרח העיר, כולל הקמתו של בניין חדש עבור המטה הארצי של משטרת ישראל ובנוסף גם בניין בעבור מבקר המדינה ובית הארחה חדש שעתיד לקום עבור דיפלומטים המבקרים בארץ בדומה אל הבלייר האוס בוושינגטון הבירה.
דוקאביב
דוקאביב הוא פסטיבל סרטים בינלאומי, המתקיים פעם בשנה באביב ומוקדש כולו לסרטים דוקומנטריים. זהו פסטיבל הקולנוע היחיד בישראל המוקדש כולו לקולנוע תיעודי, והוא מן המוערכים בתחומו בעולם.
מדי שנה מוצגים בפסטיבל למעלה ממאה סרטים חדשים מהארץ ומהעולם, במסגרת מבחר תוכניות מגוונות: תחרות הסרטים הישראלים, התחרות הבינלאומית, תחרות עומק השדה – המציגה קולנוע חדשני ואחר – ותחרות של סרטי סטודנטים. בנוסף, פסטיבל דוקאביב מציג תוכניות מחווה המוקדשות ליוצרים, סרטי מוזיקה, סרטים העוסקים בסוגיות חברתיות וכן יצירות המשתמשות בטכנולוגיות חדישות (דוגמת VR, סרטים המייצרים אשליה של מציאות וירטואלית).
פסטיבל דוקאביב נמשך עשרה ימים, שבמהלכם הקרנות הסרטים חורגות מביתו הראשי של דוקאביב – סינמטק תל אביב – ומגיעות למקומות שונים ברחבי העיר. בשנת 2016 התקיימו הקרנות הפסטיבל ב־12 מתחמי הקרנה שונים, שאליהם הגיע קהל ללא תשלום. בין המתחמים: נמל תל אביב, נמל יפו, כיכר תיאטרון הבימה, גינות ציבוריות וגגות נבחרים בעיר.
מנהלת הפסטיבל היא גליה בדור. המנהלת האומנותית היא קרין ריבקינד-סגל.
היסטוריה.
הפסטיבל נוסד בשנת 1999 על ידי עמותת דוקאביב - העמותה לקידום הסרט הדוקומנטרי בישראל. את העמותה ואת הפסטיבל יסדה אילנה צור, שגם ניהלה אותו ב-12 השנים הראשונות לקיומו. כיוצרת קולנוע ("אלטלנה", "שנים טרופות", היא הגתה את הרעיון כשיצאה להציג את סרטיה בפסטיבלים בעולם. פסטיבל דוקאביב הראשון, בשנת 1999, ארך ארבעה ימים וחצי בלבד, הוקרנו בו 46 סרטים ומספר הצופים עמד על 5,000 איש בלבד. עם השנים היה לפסטיבל הקולנוע הגדול בתל אביב, ומספר הצופים בסרטי הפסטיבל, הוא כ-60 אלף.
כחלק מהפעולות שנועדו לעודד יצירה קולנועית בארץ, דוקאביב מארח סדנאות ומפגשים עם יוצרים חשובים. בין האורחים שהגיעו לפסטיבל בשנים האחרונות: מישל גונדרי, אלן ברלינר, אונדי טימונר, ברט מורגן, ניקולאוס גיירהאלטר, ז'ואאו מוריירה סלאס ואחרים. בנוסף מתקיימים אירועים המוקדשים לתעשיית הקולנוע: מעבדת הראף-קאט DOC LAB TLV ופגישות אישיות בין יוצרים ישראלים לאורחים משפיעים.
התחרות.
במסגרת פסטיבל דוקאביב מוענק מדי שנה הפרס הגדול ביותר בארץ ליצירה תיעודית ישראלית מקורית. לצד פרס זה מוענקים פרסים לסרטי סטודנטים מצטיינים ופרס בתחרות "עומק השדה", לסרטים חדשניים ומעוררי השראה מהעולם. פרסים מוענקים גם בתחרות פיצ'ינג סטודנטים השנתית ובדוקצעיר - תחרות יצירה תיעודית צעירה לבתי הספר התיכונים.
ביוני 2018 נבחר פסטיבל דוקאביב על ידי האקדמיה האמריקנית לקולנוע לאחד מ-28 הפסטיבלים המובילים בעולם (ביניהם פסטיבל קאן, אידפא וברלין) ומעתה הסרטים הזוכים בהם יהיו זכאים להגיש מועמדותם לאוסקר בקטגוריה הדוקומנטרית.