נולד לרבי אליהו שהיה אב בית דין באלכסנדריה שבמצרים, ולמד תורה מפיו עד גיל עשרים, אז עלה לארץ ישראל והתגורר בטבריה ולמד בבית מדרשו של רבי יצחק אבולעפיה. לאחר שפקדה את ארץ ישראל רעידת אדמה נשלח לטורקיה כשד"ר. אשתו ושני בניו יצאו אליו מטבריה לאיזמיר. שימש כרב במשך שנים רבות מספר ערים ביוון (שריון, לאריסה וסלוניקי). באחרית ימיו חזר לארץ ישראל ונפטר בטבריה בשנת ה'תקס"ב (1802).
ספרו.
בשנת ה'תקנ"ד הדפיס בסלוניקי את ספרו באר מים חיים. הספר מכיל שלושה חלקים:
הכרך השני של ספרו הודפס בסלוניקי בשנת ה'תקע"ד (1814).
הרב חיד"א כתב הערות על הספר שנכללו בספר "מראית העין". אחרונים רבים מזכירים את דבריו בספריהם. חידושיו על הרמב"ם נכללו בפרויקט השו"ת.
גירסא דינקותא
גירסא דינקותא הוא ביטוי ארמי שמקורו בתלמוד הבבלי, שמשמעותו היא השינון שנלמד בגיל הינקות. לפי הקשרו, הלימוד שאדם לומד בהיותו קטן וצעיר נחקק בו חזק יותר מאשר לימודים שלמד בגיל מאוחר יותר. הביטוי נפוץ בספרות התורנית ונעשה בו שימוש גם בעברית בת ימינו.
הביטוי ומקורו.
מובא בתלמוד שאביי שמע הסבר להלכה מסוימת בעניין הדלקת נרות חנוכה בשם רבי ירמיה ולא קיבל אותו, ולאחר מכן שמע את אותו ההסבר בשם רבי יוחנן וקיבל אותו. על כך התבטא אביי:
ושאל על כך התלמוד:
ומיישב התלמוד:
רעיון דומה מצאנו במשנה במסכת אבות:
פרשנות הביטוי.
רש"י מפרש שהגרסה שאדם לומד בקטנותו מתקיימת יותר ואינה נשכחת ממנו מזו שלמד בזקנותו.
רבנו מנחם המאירי מסיק מכך מסקנה לגבי לימוד התורה לילדים: "לעולם יהא אדם זהיר לחנך את בנו בלמוד בילדותו, שלמודה שבזמן הילדות היא העומדת לדורות, כמאמר החכם שאמר: למוד החכמה בימי הנעורים כפתוח על האבן, והוא שאמרו גירסא דינקותא מעלי".
מחלת נגיף קורונה 2019
מחלת נגיף קורונה 2019 (ידועה גם בשם מחלת הקורונה; באנגלית: Coronavirus disease 2019 ובראשי תיבות COVID-19, נהגה: קוֹבִיד־19) היא מחלה זיהומית, הפוגעת בבני אדם ונגרמת על ידי הנגיף SARS-CoV-2, מתת-משפחת נגיפי קורונה. ההתפרצות הראשונה דווחה בשנת 2019, בעיר ווהאן, בירת מחוז חוביי שבסין.
תסמיני המחלה כוללים: חום גבוה, בעיות בדרכי הנשימה כגון שיעול או קוצר נשימה, וכן אובדן חוש הריח ואובדן חוש הטעם. חלק מהחולים יפתחו רק חלק מהתסמינים וחלק מהנדבקים בנגיף אף יהיו נטולי תסמינים (אסימפטומטיים). במקרים מסוימים המחלה עלולה להוביל לדלקת ריאות קשה, תסמונת מצוקה נשימתית חריפה, אי-ספיקה נשימתית, אי-ספיקת כליות ואף למוות.
תסמיני המחלה מופיעים בממוצע מהיום השני של ההידבקות ועד היום השביעי. מחקר שהתפרסם בחודש מרץ 2020 בכתב העת הרפואי "לאנסט" קובע כי הנגיף נשאר בגוף הנדבקים לתקופה של מעל לחודש.
גורם.
גורם המחלה הוא הנגיף Severe acute respiratory syndrome coronavirus 2 (בקיצור SARS-CoV-2) ומשערים שהוא עבר לראשונה לבני אדם מעטלפים, נחשים או אף פנגולינים סיניים, שנמצאו בשוק רטוב בווהאן בו נמכרו באופן לא חוקי בעלי חיים רבים. טרם נשללה גם האפשרות שהנגיף דלף ממעבדה לחקר וירוסים בווהאן.
הנגיף עובר מאדם לאדם כאשר נשא נושם החוצה נתז נשימתי ואירוסולים המרחפים באוויר, אשר מכילים את הווירוס. אדם אחר יכול לנשום פנימה את הנתז הנשימתי והאירוסולים. כמו כן הם יכולים לנחות על העניים האף והפה, במיוחד במקרה של שיעול ועיטוש. הדבקה ממשטחים נגועים וממגע של הידיים בעניים אף ופה אינה נחשבת נפוצה.
ישנן עדויות על בעלי חיים ספורים שנדבקו מהנגיף, אולם ככל הנראה אלה אינם מסוגלים להעבירו לבני האדם.
תסמינים.
תקופת הדגירה.
תקופת הדגירה של הנגיף, במהלכה לא מופיעים תסמינים, היא בין יומיים ל-14 יום (99% מהמקרים), כאשר החציון הוא 5.1 ימים. במהלך תקופה זו הנשא יכול להדביק אחרים. במיעוטם של המקרים, כאחוז אחד, יתגלו תסמינים לאחר 14 יום. חלק לא יפתחו תסמינים גם אחרי 14 הימים. תקופת ההדבקה של חולים במהלך תקופת הדגירה היא כ-48 שעות שלפני הופעת תסמינים אך התסמינים אינם ספציפיים, ומועד הופעתם קשה לקביעה. אחר כך, הם ממשיכים להדביק. הזמן מהדבקות חולים עד ההידרדרות של חלקם למצב בינוני-קשה הוא כ-3 שבועות.
תסמינים במערכות הנשימה והעיכול.
תסמיני המחלה מתבטאים בעיקר במערכת הנשימה העליונה (שיעול, קוצר נשימה, קשיי נשימה, הצטננות, וחום) ובמערכת העיכול (שלשולים וכאבי בטן). לתסמינים האלה עלולים להתלוות כאבי שרירים. במקרים חמורים עלולות להתפתח דלקת ריאות ואי ספיקה נשימתית.
פגיעה במערכת ההובלה והמוח.
חלק מהתסמינים כוללים פגיעה במערכות הלב וכלי הדם, ירידה תפקודית וקוגניטיבית לאחר אשפוז ממושך והתפתחות חרדה ודיכאון. בנוסף חולים מסוימים עלולים לעבור שבץ מוחי, דלקת קרום המוח ותסמינים מוחיים נוספים. דווח שחלק מהמאושפזים סבלו מהזיות. התופעה, המכונה "מצב בלבולי חריף", עלולה לגרום לדיכאון ולהאריך את תהליך ההחלמה.
בכמה מקרים נמצא שצעירים עלולים לפתח זמן מה לאחר ההידבקות בנגיף תסמונת דלקתית רב-מערכתית דמוית מחלת קווסאקי הכוללת בין השאר תסמיני פריחה, פגיעה בשריר הלב, כאבי ראש וקרישי דם. כן דווח על אובדן זמני של תחושת טעם וריח. בנוסף, תיתכן תחושת עקצוץ בגוף.
תסמינים נוספים.
בחלק מהחולים דווח על הופעת אודם בגלגל העין עקב דלקת הלחמית. סיבוך נוסף שנמצא הוא אי-ספיקת כליות.
דווח שחלק מהמחלימים המשיכו לחוות תסמינים פיזיים כמו חולשה, כאבי שרירים ושינויים בחוש הטעם.בקרב גברים עלולה להיות פגיעה בפוריות.
כל חולה שני בממוצע, מאבד את חוש הריח במידה יותר או פחות חמורה, כאשר מתוכם לאחד מתוך חמישה בממוצע, הוא אינו חוזר במלואו.
בקרב נשים הרות קיים סיכון מוגבר ללידה מוקדמת ולפגיעה בעובר.
בנוסף, נצפו פצעונים בבהונות הרגליים.
לפי מחקר משוודיה, הסיכון לאוטם שריר הלב ( התקף לב) ולשבץ גדול פי 8.4 ופי 6.2 (בהתאמה) בשבוע הראשון לאחר אבחנה של המחלה.
חלק מהמחלימים התמודדו עם תסמינים ותופעות לוואי גם אחרי ההבראה (מה שכונה בשם Long COVID). זמן קיום הנגיף הוא פרק זמן בלתי מספק כדי לזהות ולאפיין השפעות ארוכות טווח. נכון לאוקטובר 2020, המחקר בתחלואת ההמשך של הקורונה נמצא בצעדיו הראשונים.
אלו היו תסמינים פיזיים כמו חולשה, כאבים ושינויים בחוש הטעם, כמו גם השלכות נפשיות. עייפות זוהתה בקרב כ-10% מהחולים שעברו מחלה בינונית עד קשה, כאשר יש התאמה בין חומרת המחלה לחומרת התסמין. כ-10% מהמחלימים שחוו מחלה בינונית עד קשה חוו סימנים של מיוקרדיטיס (דלקת בשריר הלב). לפי ה-CDC, בעוד שרוב חולי הקורונה מחלימים וחוזרים לבריאות תקינה, ישנם חולים שעלולים לסבול מסימפטומים שיכולים להימשך שבועות ואף חודשים לאחר ההחלמה, כולל אנשים שאינם מאושפזים ובעלי מחלה קלה שעלולים לחוות קורונה ממושכת.
הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הבריטית בדקה ודיווחה על 13 ילדים מתוך כל 100 שחלו מתחת לגיל 11, שדיוחו על תסמינים שנותרו חמישה שבועות ויותר אחרי שחלו. בקרב נערות ונערים עד גיל 16, מדובר על 16% שמדווחים על כך. לפי הערכות מארצות הברית, 11%-15% מהילדים שהחלימו מהמחלה סבלו השפעות ארוכות טווח של הקורונה.
תועדה עליה בשיעור תחלואת הסוכרת אצל מי שחלו בקורונה, כולל ילדים. אצל האוכלוסייה המבוגרת, נמצא שהמחלה פוגעת בלבלב, מה שגורם לסוכרת. כמו כן, רמות סוכר לא מאוזנות טרם הופעת המחלה נמצאו קשורות עם מחלה קשה יותר .
התפרצות.
המחלה התפרצה לראשונה בסוף שנת 2019 בווהאן, בירת מחוז חוביי שבסין, ומשם נפוצה לעשרות מדינות ברחבי העולם. בדצמבר 2019 לי וונליאנג חשף את התפרצות הנגיף אך השלטונות הסיניים הכחישו זאת. התכחשות הממשל והתמהמהות במיגור הנגיף הניחה לו להתפשט בסין וממנה לעולם.
נתוני ארגון הבריאות העולמי, נכון ל־1 בפברואר 2022, בכל העולם במצטבר:
אבחון המחלה.
יש חולים עם תסמינים מורגשים וחולים עם תסמינים לא מורגשים. זאת בנוסף לאסימפטומטיים, אנשים מסוימים שנדבקו בנגיף, ככל הנראה לא פיתחו אפילו תסמינים קלים, והחלימו. השימוש היומיומי במונח אסימפטומטיים כולל בתוכו את כל המודבקים שאין להם תסמינים בולטים, או שעוד לא פיתחו כאלה.עם פרוץ המגפה אובחנו החולים במחלה בעיקר באחד משני אופנים:
אפשרות נוספת לאבחון היא באמצעות ניתוח רדיולוגי של בדיקת דימות.
בנובמבר 2020 אישר ה-FDA בדיקה ביתית מהימנה וזולה יחסית של חברה לוסירה.
בדיקת PCR.
הבדיקה מתבצעת באמצעות לקיחת דגימה מהנבדק. הדגימה יכולה להיות נוזלי גוף שנלקחו מרקמות מערכת הנשימה כמו ליחה או כיח, או לחלופין מאזורים בדרכי הנשימה העליונות כמו ריריות האף והגרון. הדגימות נאספות באמצעות מָטוֹש סטרילי.
מדגימות אלו מפיקים את החומר הגנטי. לווירוס הקורונה יש מטען גנטי הנשמר בצורת RNA. צורה זו אינה יציבה ונוטה להתפרק, לכן בשלב ראשוני יש להשתמש באנזים על מנת לבצע שעתוק הפוך, תהליך אשר הופך מולקולות RNA ל-DNA.
לאחר מכן מתבצע שימוש בשיטת rRT-PCR. בשיטה זו מתבצע הגברה של ה-DNA על פי מקטע DNA קטן הנקרא תחל אשר נוצר על פי הגנום של הנגיף. אם אכן יש DNA המכיל את הרצפים המתאימים לתחל הוא יוגבר כאשר תוכנס הדגימה למכשיר ה-PCR. בנוסף להגברה בשיטה זו נפלט אור כאשר נוצרות מולקולות DNA דו גדיליות חדשות דבר המשפר את הדיוק שבספירת מספר מולקולות ה-DNA. שיטת אבחון זו סובלת מסטייה של 3%, כלומר 3% מהנבדקים אשר נושאים את הנגיף ימצאו שליליים, או בניסוח אחר-תתקבל תוצאת "False Negative".
בדיקה סרולוגית.