פוראטיני הצטייר בקריקטורות אכזריות של הפוליטיקאים האיטלקים והזרים, הציג אותם לא פעם באופן שרמז על דמויות מרושעות מן ההיסטוריה של המאה ה-20 כמו היטלר ומוסוליני, או כאלה הידועות מן האגדות. את בטינו קרקסי צייר בחולצה שחורה פשיסטית, את ג'וליו אנדראוטי כמו דמות של בעל זבוב עם דבשות, את מתאו רנצי כמו פינוקיו, את רומנו פרודי לבוש כמו כומר, הרחיק לכת כשהציג את המנהיג הרפובליקני ג'ובני ספדוליני בעירום ומשחרר נפיחה.
פוראטיני נידון לתשלום פיצויים בבית משפט על כך שצייר את המנהיגים של השמאל איטלקי, אקילה אוקטו וד'אלמה מקבלים כסף ממיכאיל גורבצ'וב ונאסר עליו לצייר שוב בעטיפות של כתב העת "פנורמה".נתבע גם על ציורו את מסימו ד'אלמה מוחק במחיקון פרטים מתיק של ק.ג.ב שהוברח למערב על ידי ארכיבר הק.ג.ב. לשעבר, ואסילי מיטרוחין. בעקבות שערורייה זו נאלץ לעזוב את העיתון "לה רפוביליקה". פוראטיני קומם עליו את הקהילה היהודית בימי השתלטות מחבלים פלסטינים על כנסיית המולד בבית לחם בשנת 2002 כשצייר קריקטורה שבה התינוק ישו מתחנן אל טנקיסטים ישראלים שלא יהרגו אותו בשנית. הקריקטורה פורשה כמזדהה עם ההאשמה המסורתית הנוצרית את היהודים ב"רצח האל" .
חייו הפרטיים.
פוראטיני מתגורר במילאנו ויש לו דירות גם ברומא ובפריז. היה נשוי פעמיים. לראשונה בגיל 22 עם השחקנית ליצ'יה קזאסה, אז בת 29, ממנה נולדו לו 2 ילדים - פאולה ופאביו. אחרי 7 שנים, בעת הליכי הגירושים פוראטיני נאבק לשווא על משמורת ילדיו שהועברו בסופו של דבר לגרושתו. הוא התחתן בשנית מאוחר יותר, בשנת 1997 בפריז עם אילאריה צ'רינה פרוני (Ferroni), בת למשפחה אריסטוקרטית מפירנצה
ספרים.
מתוך תוצרת של רבבת קריקטורות, פורסמו החל משנת 1974 55 ספרי קריקטורות בהוצאה לאור מונדדורי, שנמכרו במעל 3 מיליון עותקים.
ספרו הראשון היה "רפרנדום רוורנדום"
נבחרת דרום קוריאה בכדורגל נשים
ISO 9001
נסכיז'
נסכיז' (באוקראינית: Воля, ווליה; בפולנית: Niesuchojeże, נייסוחויז'ה; ביידיש: נעשכיז) הוא כפר קטן במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
ראשיתו של הכפר במאה ה-16, עת השתייך לנסיכים ממשפחת סנגושקו. במחצית השנייה של המאה ה-16 התגוררו בכפר כ-500 איש. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי היישוב.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא משנת 1569. במהלך המאה ה-17 היו יהודי המקום כפופים לקהילת לודמיר, ובמהלך המאה ה-18 לקהילת קובל.
מאמצע המאה ה-18 פעלה ביישוב שושלת אדמו"רי נישכיז, אשר האדמו"ר האחרון שלה, שמואל בן רבי יצחק דוד, נספה בשואה. בסוף המאה ה-19 נמנו ביישוב 814 יהודים.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 435 יהודים מתוך 469 תושבים (כ-93%), והתקיימה בו פעילות ציונית. בכפר נולד בראשית המאה ה-20 המשורר אבות ישורון.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים, ב-27 ביוני 1941, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר והגבלות תנועה. בתחילת 1942 נאסרו 25 צעירות יהודיות מהכפר. הן הולקו בעירום בידי האוקראינים, וחלקן נאנסו. מעת לעת המשיכו השוטרים האוקראינים בביצוע מעשי התעללות ושוד בקרב יהודי היישוב.
באוגוסט 1942 פשטו כמה מאות שוטרים אוקראינים על היישוב, וריכזו את יהודיו. ממקום הכינוס נלקחו היהודים לבורות ירי בהם נרצחו. כמה עשרות יהודים הצליחו להימלט מהאקציה ליערות הסביבה, וחלקם חברו ליחידות פרטיזנים סובייטיות.
נעשכיז
שלושת הקבלרוס
שלושת הקבלרוס (באנגלית The Three Caballeros, כשהופץ בקלטת מתורגמת בארץ נקרא שלושת הקבלרוס: דונלד דאק במקסיקו, נהגה כ קביירוס) הוא סרט משנת 1944 של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, השביעי שהפיקה החברה. זהו אחד מסרטי־החבילה של החברה (סרטים הכוללים בתוכם מספר קטעים קצרים) שהופצו בשלהי שנות הארבעים של המאה העשרים.
הסרט סובב סביב הרפתקאות דונלד דאק וקרובי־משפחתו באמריקה הלטינית, תוך־כדי שילוב הנפשה עם שחקנים אמיתיים. זהו סרט־החבילה השני מתוך שישה של חברת וולט דיסני. בסרט מספר קטעים העומדים בפני עצמם שהדבר המקשר ביניהם הוא דונלד דאק שפותח מתנת יום־הולדת מחבריו שבאמריקה הלטינית. מספר כוכבים מאמריקה הלטינית מופיעים במהלך הסרט, בהם הזמרת אורורה מירנדה (אחותה של כרמן מירנדה), דורה לוז וכרמן מולינה.
הסרט נוצר במטרה להביע יראת כבוד מטעם חברת וולט דיסני כלפי התרבות של דרום אמריקה. בסרט מככב דונלד דאק אשר במהלכו מצטרף לחברו חוזה קריוקה, התוכי המעשן מהסרט הקודם סלודוס אמיגוס, אשר מייצג את ברזיל, ולאחר־מכן חובר אל פנצ'יטו פיסטולז, אשר מייצג את מקסיקו.
בעקבות הסרט נעשתה סדרת־טלוויזיה בשנת 2018 בשם "Legend of the Three Caballeros", וכן הם כיכבו בסדרהסיפורים של ברווזים.
עלילה.
הסרט בנוי משבעה פרקים, אשר כל אחד מהפרקים בעל מכנה משותף אל משנהו. בסרט, דונלד דאק חוגג את יום־הולדתו, אשר מתקיים ביום שישי השלושה־עשר, ומקבל שלוש מתנות מחבריו מאמריקה הלטינית. המתנה הראשונה היא מקרן אשר מציג לדונלד דאק סרט דוקומנטרי על ציפורים. במהלך הסרט, מגלה דונלד דאק את ציפור האראקואן, אשר לוקחת חלק במהלך הסרט.
המתנה השנייה אותה מקבל דונלד היא ספר מחוזה. הספר מספר על באהיה, אחת מעשרים ושש המדינות של ברזיל. חוזה מכווץ אותו ואת ודונלד ושניהם נכנסים אל הספר ופוגשים מספר מקומיים אשר רוקדים סמבה, ודונלד מתאהב במקומית אך לא זוכה לאהבה חוזרת ממנה. לאחר מכן, דונלד וחוזה יוצאים מן הספר.
כשהם חוזרים, דונלד מגלה שהוא קטן מדי מכדי לפתוח את מתנתו השלישית. חוזה מראה לדונלד כיצד להיעזר ב"כישוף שחור" כדי לשוב לגודלו המקורי. לאחר שהוא פותח את המתנה, פוגש דונלד בפנצ'יטו, ציפור מקסיקנית. השלושה חוברים לקבוצה בשם "שלושת הקבלרוס" וחוגגים יחדיו. לאחר מכן, פנצ'יטו מציג לדונלד מתנה נוספת; פיניאטה. פנצ'יטו מספר לדונלד על המסורת של הפיניאטה. חוזה ופנצ'יטו מכסים את עיניו של דונלד, במטרה שהוא ינסה לפגוע בפיניאטה, אשר טומנת בתוכה הפתעות רבות. לבסוף, דונלד חוגג בכך שמשוגר על ידי טילים בצורת שור זועם שהודלקו בטעות על ידי חוזה שמען סיגרים.
לאורך הסרט, ציפור האראקואן מופיעה במספר קטעים, לפעמים גונבת את הסיגר של חוזה. הציפור שבה לאחר כארבע שנים בסרט אחר של חברת וולט דיסני: "עת הזמיר".
בסרט ישנם 7 פרקים בנוסף לקו העלילה המקשר ביניהם:
הפינגוין בעל הדם הקר.
בקטע הזה, המלווה בקריינותו של סטרלינג הולוויי, מופיע פינגוין בשם פבלו. פרק זה יצא גם בספר, אשר תורגם ב־1956 לעברית על־ידי ב. פרידמן בשם מסעי שמנון.
הגאוצ'יטו המרחף.
בקטע הזה של הסרט מופיע ילד קטן מאורוגוואי בגרסה האנגלית, ומארגנטינה בגרסה הספרדית, וחמורו, אשר שמו Burrito ("חמור קטן" בספרדית).
הבאהיה.
בקטע הזה, דונלד וחוזה נכנסים אל־תוך ספר ופוגשים מקומיים בבאהיה ורוקדים עמם סמבה. דונלד מתאהב באחת מהזמרות (אורורה מירנדה).
"Las Posadas".
סיפור על ילידים מקסיקנים אשר חוגגים את חג־המולד בשחזור מסעה של מריה ויוסף הקדוש.
הסיור המרחף במקסיקו.
פנצ'יטו מזמין את דונלד וחוזה לסיור במקסיקו על מרבד מעופף. במסעם, שומעים מספר שירים ורוקדים ריקודים אשר מאפיינים את התרבות המקסיקנית. דונלד בשנית מתאהב בכמה מקומיות ומנה אף לנשקן, ניסיון שאיננו צולח, ולבסוף נושק בטעות לחוזה.
"You Belong To My Heart".
דונלד מתאהב בזמרת דורה לוז. מילות השיר מספרות את המתרחש על המסך.
חלומו הסוריאליסטי של דונלד.
מספר נשיקות דמיוניות מובילות את דונלד אל סצנת "אהבה היא סם". הוא רואה פרחים ואת פנצ'יטו וחוזה אשר מופיעים לפעמים והורסים את חלומו. הסצנה חולפת לאחר שדונלד רוקד עם כרמן מולינה.
השפעה.
שירו של אגוסטין לארה "You Belong to My Heart" הופיע בסרט הקצר של דיסני התו הכחול של פלוטו (1947). השיר הוקלט בשנית לאחר מכן על־ידי בינג קרוסבי.
שירו של הארי בארוסו באהיה והשיר שפותח את הסרט הפכו ללהיטים בארצות־הברית במהלך שנות הארבעים. כל הקטע של השיר באהיה נגנז בהפצתו החוזרת של הסרט בשנת 1977. במספר קטעים מן הסרט נעשה שימוש בהפקות שונות של דיסני במרוצת השנים.
דון רוזה כתב שני ספרי קומיקס בשנים 2000 ו־2005 אשר ממשיכים את מעלליהם של שלושת הקבלרוס: "The Three Caballeros Ride Again" ו־"The Magnificent Seven (Minus 4) Caballerosrespectively". בספטמבר 2006, חזר להיעשות שימוש בדמויותיהם חוזה ופנצ'יטו בדיסניוורלד. שתי הדמויות גם מופיעות כדמויות מנחות, ביחד עם דונלד דאק באל ריו דל טיימפו שבאפקוט. בשנת 2018 עלתה סדרת אנימציה המתארת את הרפתקאותם של דונלד, חוזה ופנצ'יטו בשם "Legend of the Three Caballeros" עבור שירות הסטרימינג הדיגיטלי של דיסני. דמויותיהם של חוזה ופנצ'יטו צפויים להופיע בעונה השנייה של סדרת־האנימציה סיפורים של ברווזים.
צבי הירשפלד (חלוץ)
צבי הירשפלד, (1878 – 18 במרץ 1962) היה חלוץ וחקלאי ישראלי. חבר ועד העיר ליהודי ירושלים ומקים הרפת העברית הראשונה בירושלים. היה מנהל לשכת העבודה של ירושלים, חבר קבוצת הירקות של ברל כצנלסון ונמנה עם מייסדי נהלל. זוכה פרס העבודה לשנת 1959. הרבה בכתיבת מאמרים בעיתונות התקופה.
ביוגרפיה.