בסרט המותחן "מלכת העלה" (2016), דמותו היא אנדריי, זמר צעיר של חברת אופרה, המשתוקק לקבל את התפקיד של הרמן ב"מלכת העלה", שזה הסיכוי שלו להתפרסם. אשה מנוסה ודיווה בשם אנה מחליטה לנצל את תשוקתו. על העבודה בסרט איוואן קיבל את הפרס עבור השחקן הראשי הטוב ביותר בטקס פרסי נשר הזהב.
בשנת 2020 הוא שיחק בסרט "איקריה".
קלוד סוואנסון
קלוד אוגוסטוס סוואנסון (באנגלית: Claude Augustus Swanson; 31 במרץ 1862 - 7 ביולי 1939) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה מטעם המפלגה הדמוקרטית. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1893–1906, כמושל וירג'יניה בין השנים 1906–1910, כחבר הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1910–1933 וכמזכיר הצי של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט משנת 1933 ועד למותו. סוואנסון ועמיתו בסנאט, תומאס ס. מרטין, הובילו את המנגנון של המפלגה הדמוקרטית בווירג'יניה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, שנודע בהמשך בכינוי "הארגון של בירד", על שמו של מי שירש את מושבו של סוואנסון בסנאט, סנאטור הארי פ. בירד.
ראשית חייו.
קלוד סוואנסון נולד בסוואנסונוויל שבמחוז פיצילבניה, וירג'יניה לאמו, קתרין רבקה (לבית פריצ'ט) ולאביו, ג'ון מויוס סוואנסון. רב-סבו, ויליאם סוואנסון, הגיע למחוז פיצילבניה ממחוז אלבמרל שבווירג'יניה, ניהל מטע שכוח העבודה שלו היה מבוסס על עבדים, ייצג את מחוז פיצילבניה באספה הכללית של וירג'יניה ודחף לסלילתה של מסילת הברזל בין ריצ'מונד לבין דנוויל. אביו של קלוד סוואנסון, ג'ון סוואנסון, החזיק בבעלותו עבדים בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19 ושירת ברגימנט הפרשים החמישי של וירג'יניה וברגימנט הרגלים ה-21 של וירג'יניה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר המלחמה הוא עסק יחד עם אחיו במסחר ובייצור טבק בסוואנסונוויל. לג'ון ולקתרין סוואנסון היו שלושה בנים נוספים שהגיעו לבגרות ושלוש בנות, בנוסף לשני ילדים שלא הגיעו לבגרות.
ב-11 בדצמבר 1894 נשא קלוד סוואנסון לאישה את אליזבת דיין ליונס. אליזבת נפטרה ב-1920 ושלוש שנים לאחר מכן נשא סוואנסון לאישה את אחותה ג'ולי ליונס הול שהאריכה ימים אחריו. סוואנסון הכיר את שתי האחיות בעת לימודיו באקדמיית רנדולף מאקון, שם אמם ניהלה אכסניה לפרנסת המשפחה.
רוב בני משפחת סוואנסון היו חבר המפלגה הדמוקרטית שלאחר המלחמה עסקו במסחר בדרום-מערב וירג'יניה כעסק משפחתי. מייסד המשפחה, שהיה מהגר משוודיה, עבר במאה ה-17 מפילדלפיה לחלק זה של וירג'יניה כדי לעסוק בגידול ובסחר בטבק ובאספקת צורכיהם של החוואים. במפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 1850 הופיע סבו של סוואנסון כ"מגדל טבק" ובמפקד שנערך עשר שנים לאחר מכן הופיע בתיוג זה גם אביו.
סוואנסון למד אצל סלסטיה סוזנה פריש, שהייתה מחנכת ידועה בווירג'יניה. לאחר מכן הוא עבד בעסק המשפחתי. ב-1876, כאשר קרס שוק הטבק הבהיר, הוא לימד במשך שנתיים כמורה בבית ספר בשכר של 30 דולר לחודש, שכן הוא היה אז בן 16.
בעקבות המשבר הפיננסי שהתחולל בווירג'יניה, שמשמעותו הייתה שהמורים לא קיבלו את שכרם, ולאחר שהוא הרוויח סכום מספיק כדי לממן את המשך לימודיו, החל סוואנסון ללמוד בקולג' החקלאי שהוקם אז בבלקסבורג, המכון הפוליטכני של וירג'ינה ואוניברסיטת המדינה. משבר פיננסי נוסף של המשפחה גרם לסוואנסון ולאחיו לעבור לעבוד כפקידים בחנות של ג'ון קרטר בדנוויל.
באמצעות הלוואה שקיבל, החל סוואנסון ללמוד בקולג' רנדולף-מייקון שבאשלנד, וירג'יניה, שם הוא סיים את לימודיו ב-1885. בתקופת לימודיו הוא זכה בפרסים בתחרויות נאום וערך את העיתון של הקולג' וכן את העיתון Hanover and Caroline News. לאחר מכן הוא עבר לשארלוטסוויל, שם הוא קיבל תואר מאוניברסיטת וירג'יניה. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה, פתח סוואנסון משרד עורכי דין בצ'אטהאם, מקום מושב מחוז פיצילבניה.
חבר בית הנבחרים.
כנואם צעיר, משך סוואנסון את תשומת הלב של אנשי המפלגה הדמוקרטית בריצ'מונד עוד בעת לימודיו באשלנד ששכנה במרחק של נסיעת רכבת קצרה משם. ב-1892 הוא קיבל את תפקידו הציבורי הראשון, כאשר נבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם וירג'יניה. בתפקיד זה הוא כיהן במשך 11 תקופות כהונה משנת 1893 ועד 1906.
במהלך המשבר הכלכלי של 1893 , היה סוואנסון חבר הקונגרס הבולט ביותר מבין חברי הקונגרס של וירג'יניה שתמכו ברפורמות של ויליאם ג'נינגס ברייאן שבמסגרתן הוצע שהן הזהב והן הכסף ישמשו כהילך חוקי. ב-1896 היהה סוואנסון בעל ברית של הנרי ד. פלד, ג'יימס היי, פרנסיס לסיטר ותומאס ק. מרטין.
אף על פי שבזכות הרקע המסחרי של משפחתו הבין סוואנסון את חשיבות האשראי, דעותיו ודעותיהם של בעלי בריתו הפוליטיים, גרמו לזעם בקרב המעמד השמרני שהעמידו אשראי למשק. יזם הרכבות, ג'וזף פ. בריאן, שהחזיק בבעלותו את העיתון Richmond Times, השווה את סוואנסון לקומוניסטים, לאנרכיסטים ולמשתמטים מחובות. סוואנסון גם תמך בשירותי דואר בחינם באזורי הכפר, בסיוע לבנקים באזורים אלו, במס הכנסה פדרלי מדורג (צעד שיושם במסגרת התיקון ה-16 לחוקת ארצות הברית), בהפחתת הבלו ובבחירה ישירה של חבר הסנאט של ארצות הברית (צעד שיושם במסגרת התיקון ה-17 לחוקת ארצות הברית). השפעתו בבית הנבחרים גברה כאשר הוא שימש כחבר בוועדת המיסים של הבית. ב-1898, כאשר פרצה מלחמת ארצות הברית-ספרד, הואץ הביקוש למוצרי חקלאות, והחוות של משפחת סוואנסון שגשגו שוב, ואחיו פתחו חנות כלבו בדנוויל.
ב-1903 רכש סוואנסון את אלדון, מטע במחוז פיצילבניה, שנבנה על ידי משפחת וייטל. עד לשנותיו האחרונות הוא התגורר בבית זה כאשר לא שהה בוושינגטון. סוואנסון גם נכגנס למגוון של תאגידי מקרקעין יחד עם פלד ועם אחיינו, הארי פ. בירד.
מושל וירג'יניה.
ב-1901 ניסה סוואנסון להיבחר למשרת מושל וירג'יניה אך כשל בכך. אף על פי כן, לאחר כינון חוקת וירג'יניה ב-1902, שגרמה לשלילת זכות ההצבעה של אפרו-אמריקאים רבים ושל עניים מקרב האוכלוסייה הלבנה, עלה בידו לזכות בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית שנערכו ב-1905. בבחירות הכלליות למשרת מושל המדינה הוא הביס את הרפובליקני לנספורד לואיס כאשר זכה בכמעט בשני שלישים של קולות הבוחרים.
סוונסון היה למושל ה-45 של וירג'יניה וכיהן בתפקיד בין השנים 1906–1910. הוא נודע כמושל פרוגרסיבי שהפחית את תעריפי השימוש ברכבות וארגן מחדש את מועצת התאגידים המדינתית, הוסיף עוד מפקחים מיומנים לבתי הספר, סלל כבישים, בנה בתי ספר ובתי החלמה לשחפת, ארגן מחדש את מועצת הבריאות המדינתית והקים מועצה לרווחה ולניהול בית הסוהר שבהמשך הייתה למחלקת הרווחה הציבורית של וירג'יניה. עם זאת, הייתה זו תקופה של קיטוב גזעי הולך וגדל בווירג'יניה ותחת סוואנסון וסגנו, ג'יימס טיילור אליסון, קיבלו בתי הספר של האפרו-אמריקאים תקציבים מופחתים והאאוגניקה במדינה פרחה במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20.
סנאטור.
ביוני 1910 נפטר הסנאטור ג'ון ו. דניאל. ביוני אותה שנה מינה מושל וירג'יניה החדש, ויליאם הודג'ס מאן, את סוואנסון למלא את מקומו של דניאל עד לתום כהונתו במרץ 1911. בפברואר מינה מאן את סוואנסון שוב, שכן דניאל נבחר מחדש לפני מותו לכהונה שהחלה במרץ 1911. בינואר 1912 מינתה האספה הכללית של וירג'יניה את סוואנסון עד לתום הכהונה, שהסתיימה במרץ 1917.
סוואנסון נבחר מחדש והמשיך לייצג את וירג'יניה בסנאט עד 1933. עמיתו הפרוגרסיבי, וודרו וילסון זכה בבחירות לנשיאות של 1912, וסוואנסון תמך ברפורמות מוצלחות בחוקים שנגעו לעבודת ילדים ולבנקאות, הורידו מחירים וקידמו מימון פדרלי לסלילת כבישים. סוואנסון והסנאטור השני מטעם וירג'יניה, תומאס ס. מרטין, תמכו גם בהרחבתו של הבסיס הימי בנורפוק ובחבר הלאומים. סוואנסון התנגד בפומבי לזכות בחירה לנשים, שיושמה במסגרת התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית, אף על פי שהוא ייעץ לנשיא וילסון בחשאי לשקול בחיוב את העברתו.
בתקופת הממשלים הרפובליקנים של שנות ה-20, זכה סוואנסון במעמד של סנאטור בכיר וכיהן בוועדת יחסי החוץ של הסנאט. הוא המשיך לתמוך בחיזוקו של צי ארצות הברית, במיוחד לנוכח התוקפנות של יפן באוקיינוס השקט שאיימה על האינטרסים המסחריים של ארצות הברית. הוא דחף לקיומה של "ברית ימית". ההיכרות שלו עם ההסכם שנחתם בוושינגטון ב-1922 וזה שנחתם בלונדון ב-1930 הובילו את הנשיא הרברט הובר, אף על פי שהיה מהמפלגה היריבה, למנות את סוואנסון כנציג ארצות הברית בוועידה הימית הבלתי מוצלחת שהתקיימה בז'נבה.
מזכיר הצי.
כאשר השפל הגדול הכה בארצות הברית ופרנקלין דלאנו רוזוולט הדמוקרטי נבחר לנשיאות, מונה סוואנסון כמזכיר הצי של ארצות הברית ובתפקיד זה הוא כיהן מ-1933 ועד למותו ב-1939. את מושבו בסנאט ירש הארי פ. בירד, אף על פי שזה האחרון היה ממובילי הביקורת כלפי הניו דיל. כמזכיר הצי, דאג סוואנסון להסבת והתאמת הצי מצי של עתות שלום לצי של תקופת מלחמה.
מותו והנצחתו.
לאחר מחלה שארכה כמה חודשים, נפטר קלוד סוואנסון בקמפ רפידן (אתר הנופש הנשיאותי שהוקם על ידי הרברט הובר והיה גם בשימושו של ממשל רוזוולט), שבקריגסוויל, וירג'יניה, ב-7 ביולי 1939. ארונו הוצב באולם הסנאט ומשם נלקח לקבורה בבית הקברות הוליווד שבריצ'מונד.
בספריית וירג'ניה שבריצ'מונד מוחזקים מסמכיו הרשמיים.
ב-1992 הוצבה ליד אלדון נקודת ציון דרך להנצחתו.
מחוז ארלינגטון שבווירג'יניה קרא על שמו בית ספר.
צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת על שמו שהייתה בשירות במהלך מלחמת העולם השנייה.
בויאן ורוצ'ינה