199 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 2002, והתחרו על 32 מקומות בטורניר הגמר. ו, המארחות, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 29 מקומות לשאר הנבחרות.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 14.5 מקומות, מתוכם אחד לאלופה צרפת ועל 13.5 המקומות האחרים התחרו 50 נבחרות. הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.
מהלך המוקדמות.
50 הנבחרות האירופיות שהתחרו על 13.5 מקומות חולקו לחמישה בתים בני 6 נבחרות כל אחד ולארבעה בתים בני 5 נבחרות כל אחד, ובסך הכל לתשעה בתים. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה למונדיאל. הנבחרת שסיימה במקום השני בבית 2 הוגרלה לשחק נגד נציגה מאסיה. שמונה הנבחרות האחרות שסיימו במקום השני העפילו לפלייאוף היבשתי. בשלב הפלייאוף הן חולקו לזוגות, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרות המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו למונדיאל.
בית 1.
רוסיה העפילה ישירות למונדיאל וסלובניה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 2.
פורטוגל העפילה למונדיאל ואירלנד העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.
בית 3.
דנמרק העפילה למונדיאל וצ'כיה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 4.
שוודיה העפילה למונדיאל וטורקיה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 5.
פולין העפילה למונדיאל ואוקראינה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 6.
קרואטיה ובלגיה העפילו למונדיאל. בלגיה גברה 2-0 על צ'כיה סיכום בפלייאוף
בית 7.
ספרד העפילה למונדיאל ואוסטריה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 8.
איטליה העפילה למונדיאל ורומניה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 9.
אנגליה העפילה למונדיאל וגרמניה העפילה לפלייאוף היבשתי. ההפסד 1 - 5 של גרמניה לאנגליה ב-1 בספטמבר 2001 היה השני שלה בלבד במהלך מוקדמות המונדיאל. קודם לכן היא השתתפה ב-61 משחקי מוקדמות, בהם עמד מאזנה על 47 ניצחונות, 13 תוצאות תיקו והפסד אחד. גרמניה היא הנבחרת היחידה שהשתתפה בלמעלה מ-20 משחקי מוקדמות והפסידה בפחות מ-3. ההפסד הקודם היה בשטוטגרט ל במוקדמות מונדיאל 1986.
פלייאוף יבשתי.
בלגיה העפילה.
גרמניה העפילה.
סלובניה העפילה.
טורקיה העפילה.
מוקדמות מונדיאל 2002 - אפריקה
199 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 2002, והתחרו על 32 מקומות בטורניר הגמר. ו, המארחות, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 29 מקומות לשאר הנבחרות.
לאפריקה (CAF) הוקצו 5 מקומות, עליהם התחרו 51 נבחרות.
מהלך המוקדמות.
51 נבחרות מאפריקה, למעט ו, נרשמו למוקדמות המונדיאל והתחרו על 5 מקומות בטורניר הגמר. עוד לפני תחילת המשחקים פרשה . המשחקים התנהלו בשני סבבים:
סיבוב ראשון.
קבוצה 1.
תוניסיה העפילה לסיבוב הגמר.
טוגו העפילה לסיבוב הגמר.
אלג'יריה העפילה לסיבוב הגמר.
סנגל העפילה לסיבוב הגמר.
מרוקו העפילה לסיבוב הגמר.
קבוצה 2.
מדגסקר העפילה לסיבוב הגמר.
זמביה העפילה לסיבוב הגמר.
דרום אפריקה העפילה לסיבוב הגמר.
אנגולה העפילה לסיבוב הגמר.
סודאן העפילה בזכות יתרון שערי חוץ.
קבוצה 3.
סיירה לאון העפילה לסיבוב הגמר.
זימבבואה העפילה לסיבוב הגמר.
חוף השנהב העפילה לסיבוב הגמר.
הרפובליקה של קונגו העפילה לסיבוב הגמר.
לוב העפילה לסיבוב הגמר.
קבוצה 4.
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו העפילה לסיבוב הגמר.
נמיביה העפילה לסיבוב הגמר.
ניגריה העפילה לסיבוב הגמר.
קמרון העפילה לסיבוב הגמר.
מצרים העפילה לסיבוב הגמר.
קבוצה 5.
מלאוווי העפילה לסיבוב הגמר.
גאנה העפילה לסיבוב הגמר.
גינאה העפילה לסיבוב הגמר.
בורקינה פאסו העפילה לסיבוב הגמר.
ליבריה העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר.
בית 1.
קמרון העפילה.
בית 2.
ניגריה העפילה.
בית 3.
סנגל העפילה.
בית 4.
תוניסיה העפילה.
בית 5.
דרום אפריקה העפילה.
כריסטיאן קרן
כּריסטיאן קרן (בגרמנית: Christian Kern, נולד ב-4 בינואר 1966 בווינה) הוא יזם ופוליטיקאי סוציאל-דמוקרט אוסטרי, שכיהן כקנצלר אוסטריה החל מ-17 במאי 2016 ועד 18 בדצמבר 2017. בהכשרתו קרן הוא עיתונאי-פרשן בתחום הכלכלי. באמצע שנות ה-90 הוא היה דובר הסייעה הפרלמנטרית הסוציאל-דמוקרטית. אחר כך התמנה כחבר במועצת המנהלים של חברת החשמל המובילה באוסטריה (Verbund AG). בשנת 2010 עבר להיות מנכ"ל החברה הפדרלית לרכבות של אוסטריה (ÖBB). אחרי 2014 עמד בראש קהילת חברות הרכבות והתשתית האירופית.
ביוגרפיה.
שנותיו המוקדמות.
כריסטיאן קרן נולד ברובע זימרינג בווינה בשנת 1966 כבנו של שרברב-חשמלאי ושל מזכירה. הוא סיים בגרות בגימנסיה הפדרלית הריאלית בזימרינג. קרן למד עיתונאות ומדעי התקשורת באוניברסיטת וינה. וסיים בתחום זה עבודת תואר מאסטר בנושא "ניטור התקשורת: כיסוי מדיניות הפנים ביומונים ובשבועונים האוסטרים ב-1993". בעת לימודיו הצטרף קרן לברית הסטודנטים הסוציאליסטים באוסטריה והיה עורך ראשי של "רוטפרס - כתב עת סוציאליסטי ללימודים, פוליטיקה ותרבות". הוא עשה מאוחר יותר השתלמות במרכז למנהל של אוניברסיטת סנט גאלן בשווייץ.
הקריירה המקצועית.
בשנת 1989 התחיל קרן לעבוד ככתב ופרשן כלכלי בעיתונות, בין השאר ב"שירות העיתונאי הכלכלי" ובמגזין הכלכלי "אופציון" ("הברירה"), ביטאון חברה התקשורת Wirtschafts-Printmedien GmbH. בשנת 1991 כיהן בעת ממשלת פרנץ ורניצקי השלישית כעוזר של מזכיר המדינה פטר קוסטלקה במשרד הקנצלר. ב-1994 התמנה לראש לשכה ודובר של הסיעה הפרלמנטרית הסוציאל-דמוקרטית במועצה הלאומית האוסטרית.
בשנת 1997 עבר לעבוד בחברת החשמל המובילה באוסטריה, Verbund AG, החל משנת 1999 כאחראי על השיווק והמכירות. בשנת 2007 התמנה כמנהל בכיר אחראי על הפיקוח על מיזוגים ורכישות, השקעות, ועל רשת ההולכה במתח גבוה.
החל מ-7 ביוני 2010 התמנה מנכ"ל של חברת הרכבות הפדרלית האוסטרית. ב-2014 נבחר כיושב ראש קהיליית חברות הרכבות וחברות התשתית האירופיות. בעת כהונתו הוא החזיר את היציבות הפיננסית לחברה, עצר את מגמת הפרישות המוקדמות ההמוניות של עובדיה, סיים בזמן את הפעלת תחנת רכבות חכמה חדשה בווינה ללא הוצאות חריגות וניהל ללא זעזועים את היחסים עם ועד העובדים. יו"ר ועד העובדים של חברת ÖBB שיבח את קרן כמנהל הראשון בחברה שעמד באמת לצדם של העובדים.
בשנת 2012 חגגה חברת ÖBB 175 שנות פעילות הרכבות באוסטריה (באמצעות חברת "נורדבאהן" - "רכבות הצפון"). קרן חנך תערוכה על שיתוף הפעולה בין חברת הרכבות עם הרייך השלישי, תחת הכותרת "השנים המודחקות - רכבות ונאציונל-סוציאליזם באוסטריה 1945-1938". הוא התייחס לאותה תקופה כ"החשוכה שבהיסטוריה של חברת הרכבות שלנו" והוסיף כי "אנו חייבים להיזכר ודרך התיעוד הזה רצוננו לתרום להתמודדות העם העבר. ככל שלא ייאמנו אותם האירועים בעיינינו כיום, אנחנו חייבים באופן ברור לראות בהם חלק מההיסטוריה של מפעלנו". אותה תערוכה הוצגה בסיור, כולל בבניין הפרלמנט האירופי בבריסל
על מחויבותו לגבי הדין והחשבון של חברת הרכבות לגבי עברה, קיבל קרן מהקהילה היהודית בווינה את האות על שם מרייטה ופרידריך תורברג. עם זאת מתח העיתון הישראלי "הארץ" (ב-9 בנובמבר 2014) ביקורת עליו משום הצהרתו כי "אנו צריכים שהמותג שלנו יהיה נקי. והצגת מה שהתרחש בימי השואה הכרחית לשם מטרה זו".
במהלך משבר הפליטים בשנת 2015 ארגן קרן הסעת מאה אלף פליטים שבאו ב"מסלול הבלקן" וחצו את אוסטריה. הוא נחשב בזמנו לתומך בגישת קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בסוגיית קליטת הפליטים.
קנצלר אוסטריה.
אחרי שנת 2014 שמו הוזכר כיורש אפשרי של הקנצלר הסוציאל-דמוקרט ורנר פיימן. בשנת 2015 המגזין "פרופיל" כינה אותו "קנצלר הלבבות" ("Kanzler der Herzen") וציין כי חברת הרכבות בראשותו היה המוסד הממלכתי היחיד שפעל ללא רבב בעת משבר הפליטים".
ב-9 במאי 2016 כשהתפטר הקנצלר פיימן נמנה קרן לאחד המועמדים לרשת את התפקיד, לצד גרהרד ציילר ומנהלת סימנס לשעבר, בריגיטה אדרר. ב-17 במאי סוכם כי קרן יהיה הקנצלר הבא ושבקונגרס המפלגה ב-25 ביוני ייבחר ליושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ב-17 במאי הושבע בתור קנצלר אוסטריה בפני הנשיא היינץ פישר. במסיבת העיתונאים הראשונה קרא קרן לשינוי בסגנון שיתוף הפעולה בין מפלגות הקואליציה הממשלתית, תוך אזהרה כי שתי המפלגות צריכות להסתכן אחרת תיעלמנה מהמפה הפוליטית. קרן הדגיש מחדש את עמדת אוסטריה בהנהגתו לעניין משבר הפליטים והמחויבות האוסטרית לשמור על הסדר והביטחון.
בחייו הפרטיים.
כריסטיאן קרן הוא אב לשלושה בנים ולבת אחת משתי מערכות נישואים. בשנים 1985–2001 היה נשוי לקארין וסלי (Wessely), פוליטיקאית מקומית במדלינג. היא אם שלושת בניו. יש לו בת מנישואיו השניים עם אוולינה שטיינברגר-קרן.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:קנצלרי אוסטריה]]
[[קטגוריה:מנכ"לים]]
[[קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1966]]
מוקדמות מונדיאל 2006 - אירופה
198 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 2006, והתחרו על 32 מקומות בטורניר הגמר. , המארחת, העפילה אוטומטית והותירה 31 מקומות לשאר הנבחרות. לראשונה בהיסטוריה של המונדיאלים נאלצה האלופה המכהנת, , להתמודד בטורניר המוקדמות.
לאירופה (אופ"א) הוקצו 14 מקומות, מתוכם אחד למארחת גרמניה ועל 13 האחרים התמודדו 51 נבחרות.
מהלך המוקדמות.