מתוך שיחתם הרגועה נקלעים שניהם למצוקה פסיכולוגית שמרחיקה אותם זה מזה ושולחת אותם - את פרידולין הרופא להרפתקאות לילה ביזאריות ואילו את אלברטינה בחלומות רווי סמלים ומתחים - למסע של בירור הקשר המתוח בין אהבה מונוגמית לדחף מיני ושל מחיר הדחקת הדחפים הכרוכה בנישואין.
קונגלומרט (גאולוגיה)
בפטרולוגיה' קוֹנְגְּלוֹמֵרָט (מלטינית: conglomeratus; התלכד לכדור) או תַּלְכִּיד הוא סוג של סלע משקע המורכב משברי סלע מעוגלים שחוברו יחד. הקונגלומרט הוא סלע אפיקלאסטי, כלומר סלע שנוצר משברי סלעים קודמים ועבר את כל ארבעת השלבים העיקריים ביצירת סלע משקע: בליה, הסעה, השקעה ומילוט. הוא שייך לקבוצת הגודל המכונה "רוּדיטים", שבה גודל הגרגר גדול מ-2 מילימטר. בקבוצת גודל זו מצוי סוג סלע נוסף, הברקציה, שבניגוד לקונגלומרט בנוי מחלקים זוויתיים ולא מעוגלים.
קיימות כמה שיטות למיון הקונגלומרטים.
בדרך כלל קונגלומרט ממוין היטב יכיל מעט מסת־אם בעוד שאחוז מסת־האם בקונגלומרט ממוין רע יהיה גבוה יותר. עובדה זו משקפת את תנאי היצירה של שני הסוגים. קונגלומרט ממוין היטב נוצר בזרמי מים רגילים בעוד שקונגלומרט ממוין רע נוצר בהשקעה מהירה כתוצאה למשל ממפולות. בקונגלומרט ממוין היטב היה תהליך סחיפה והשקעה ממושך שבו התפרקו המינרלים היציבים פחות ונוצרו שברי סלע מעוגלים ממינרלים יציבים כדוגמת קוורץ בגודל אחיד פחות או יותר. קונגלומרט ממוין רע יכיל שברי סלע בגדלים משתנים הבנויים ממינרלים בלתי יציבים יחסית ואחוז גבוה של מסת־אם.
סוגי קונגלומרטים.
ניתן לצפות בדוגמאות מרהיבות של קונגלומרט, קונגלומרט קרסטון (Crestone Conglomerate), בסמוך לעיירה קרסטון במדינת קולורדו שבארצות הברית בעמק סאן לואיס שלמרגלות הרי סנגרה די קריסטו. קונגלומרט קרסטון הוא שכבה של סלע מותמר ומורכב מחלוקים קטנים עד גדולים למדי שנראה כי עברו הסעה בנהר קדום. לחלק מהחלוקים יש גוונים של אדום וירוק.
קונגלומרט שנוצר בעומק מניפות סחף במדבר מכונה פנגלומרט.
בישראל מוכרות כמה תקופות בהם נוצרו קונגלומרטים ובמקביל ניתנו שמות לקונגלומרטים אלה על פי האזור בו הם מצויים:
קונגלומרט
זיכרון נדיף
זיכרון נדיף הוא אמצעי לאחסון נתונים במחשב, הזקוק לאספקת חשמל באופן מתמיד על מנת שהמידע שעליו לא יימחק. כלומר, תוכנו של הזיכרון הנדיף אינו משתמר בלא מתח חשמלי רצוף.
על פי רוב זיכרון גישה אקראית (RAM) הוא זיכרון נדיף, שהיתרון העיקרי בשימוש בו הוא מהירות הפעולה. לכן, כאשר אנו מכבים את המחשב שלנו, תוכן הזיכרון נמחק. ניתן לפקוד על מחשב להיכנס למצב Hibernation בו נשמר תוכן ה-RAM בדיסק קשיח, ואז המחשב נכבה. בהדלקה הבאה, יועבר תוכן זה חזרה ל-RAM.
על מנת לשמור מידע גם כאשר המחשב כבוי, נחוץ אמצעי לאחסון מידע לא נדיף כגון דיסק קשיח, דיסקט, זיכרון לקריאה בלבד (ROM) או זיכרון פלאש כדי לשמר את תוצאות העיבוד שנעשה בזיכרון.
זיכרונות נדיפים.
דוגמאות לרכיבי זיכרון נדיף:
התמצאות באמצעות גרמי שמיים
זכרון נדיף
ויליאם דה קונינג
וילם דה קונינג
וילם דה קונינג (Willem de Kooning; 24 באפריל 1904 - 19 במרץ 1997), היה צייר אמריקאי, אחד מהאמנים הבולטים של האקספרסיוניזם המופשט.
ביוגרפיה.
וילם דה קונינג נולד ב-24 באפריל 1904 למשפחה ממעמד הפועלים ברוטרדם שבהולנד. הוריו התגרשו כשהיה בן 3. בגיל 12 החל לעבוד כשולייה בחברה שעסקה בעיצוב אמנותי. הוא לקח שעורי ערב באומנות באקדמיה לאמנויות חזותיות ברוטרדם (שהייתה אז חלק מ"האקדמיה לאמנויות חזותיות ומדעים טכניים", והיום נקראת על שמו, "אקדמיית וילם דה קונינג"). ב-1926 הסתנן לאנייה ששטה לארגנטינה כנוסע סמוי, וירד ממנה כשעגנה לחופי וירג'יניה, ארצות הברית. ב-1927 עבר לניו יורק.
דה קונינג החל לעבוד כאמן, ולהשתלב בקהילת האמנים בניו יורק. ביניהם סטיוארט דייוויס וארשיל גורקי. ב-1938 פגש את אשתו לעתיד, האמנית איליין פריד , עמה התחתן ב-1943. נישואיהם ידעו עליות ומורדות, וב-1957 נפרדו, אף שלעולם לא התגרשו, ובסופו של דבר התאחדו בשנית ב-1976.
נפטר בביתו באיסט המפטון שבלונג איילנד, ניו יורק ב-19 במרץ 1997.
יצירתו.
דה קונינג היה בין הציירים הפוריים ביותר של האקספרסיוניזם המופשט. ברבים מציוריו, במיוחד בסדרה של ציורי נשים, ניכרת נסיגה מעקרונות ההפשטה המוחלטת באמצעות שילובם של מוטיבים פיגורטיביים. סדרה זו עוררה עניין בשל אופן השילוב בין סגנונות ציור שונים כשהוצגה בשנות החמישים. ביצירות אלה ניכרה השפעה של סגנונו של פיקאסו באופן שבו הוצגו דמויות הנשים והיחס בינן לבין הרקע המצויר.
ב-1953 שכנע רוברט ראושנברג בן ה-27 את דה קונינג להעניק לו ציור, כדי למוחקו. פעולת המחיקה לקחה לראושנברג חודשיים. העבודה הקרויה "ציור מחוק של דה קונינג" מוצגת במוזיאון לאמנות מודרנית של סן פרנסיסקו.
כמה מציוריו של דה קונינג נמכרו במאה ה-21 במחירים שיא הממקמים אותם ברשימת מכירות הציורים היקרות ביותר. בנובמבר 2006 מכר דייוויד גפן את הציור "אישה 3" ב-137.5 מיליון דולר, מעט פחות ממחיר השיא לציור באותו הזמן, 140 מיליון דולר. בספטמבר 2015 מכר גפן ציור אחר של דה קונינג, "מחלף", בכ-300 מיליון דולר, שהיה המחיר הגבוה ביותר ששולם עבור ציור, עד שהשיא נשבר עם מכירת "מושיע העולם" של לאונרדו דה וינצ'י ב-450 מיליון דולר בנובמבר 2017. מחיר השיא של ציור של דה קונינג במכירה פומבית הושג בנובמבר 2016, עבור הציור "ללא שם מספר 25", בכריסטי'ס בניו יורק.
תגיד אמן
תגיד אמן הוא סרט תעודה ישראלי בבימוי דוד דרעי ובהפקת דרעי ורות לב ארי, בתמיכת ערוץ 8 וקרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה.
תיעוד אישי-משפחתי בן חמש שנים במשפחתו של במאי הסרט, דוד דרעי, בן זקונים למשפחה דתית מהיישוב ירוחם. הסרט מתעד את סיפור יציאתו מהארון, משלב הניחושים, דרך הזעזוע עם פרוץ הבשורה לחיי המשפחה, ועד שלב ההתמודדות עם חששות ההורים והאחים, כל אחד מתוך אמונתו, בשאלת קבלת החריג בתוך המשפחה.
הסרט היה מועמד לפרס אופיר לשנת 2005 בקטגוריית הסרט התיעודי וזכה להצלחה גדולה כשהוצג בעשרות פסטיבלי קולנוע בינלאומיים בעולם - בין היתר הוצג הסרט בהודו, אירלנד, בריטניה, פורטוגל, איטליה, פראג, צרפת, גרמניה, קנדה, ארצות הברית ועוד. יהודה פוליקר הלחין וביצע עבור הסרט את שיר הנושא "אם אחזור". את המוזיקה לסרט הלחין וביצע יונתן בר גיורא.
דוד, הרווק האחרון והבן הצעיר במשפחת דרעי המורחבת, לא מוצא מנוח. אחיו והוריו מבקשים לדעת מדוע הוא לא מגיע לארוחות השבת עם חברה, בחורה, ידידה, מישהי. כשהתירוצים אוזלים והשיחות מאחורי גבו הולכות ותוכפות הוא מואס בשתיקה ובהתחמקויות. הוא ניצב באומץ מול הוריו המבוגרים ומול אחיו ואחיותיו ומבקש לשפוך מולם את האמת שרובצת על לבו. "אני לא יכול לאהוב אישה", הוא אומר לאמו באחת הסצינות המרגשות בסרט. "אם תגיד אמן", היא מפצירה, "תראה איך הכול יעבור". "תגיד אמן" מתעד עימות חזיתי ואמת שמתפרצת מול דעות קדומות בתוך מסע אישי-משפחתי-גאוגרפי אשר מוביל לסדרה של התרחשויות ושחרור מסודות. אלה מקפלים בתוכם ייסורי התבגרות וכאב התפכחות, שמגיעים יחד עם ניסיונות הידברות וגישור, אשר מביאים לבסוף לתזוזה במשפחה, כל אחד במשבצת שלו וכולם ביחד.
מלבד הצלחתו בתחרות האקדמיה בישראל, זכה הסרט לביקורות חיוביות. "סיפור יציאתו מהארון", נכתב ב-"Time Out תל אביב", "מסופר באופן ששובר כמעט כל סטריאוטיפ מוכר. זה סרט מופלא. רגיש ונוגע ללב. חובה לצפייה, לא רק לכל אלה שנתלים בהוריהם כתירוץ לאי יציאה מהארון".
טייסת 107
טייסת 107 המכונה גם "טייסת אבירי הזנב הכתום" היא טייסת מטוסי קרב בחיל האוויר הישראלי. כיום מפעילה הטייסת מטוסי F-16I ("סופה") מבסיס חצרים שבנגב.
היסטוריה.
הטייסת הוקמה ב-25 בינואר 1953 כטייסת ספיטפייר בבסיס רמת דוד תחת השם "טייסת הספיטפיירים השלישית", ושימשה בעיקר לקורס האימון המתקדם (קא"מ). בדצמבר 1953 הפכה הטייסת לטייסת מילואים, ובאפריל 1954 הוסבה הטייסת לטייסת מטוסי P-51 מוסטנג.
ביוני 1956 הועברו מטוסי המוסטנג לטייסת 105 ובמקומם קלטה את מטוסי הספיטפייר של טייסת 105 שנועדו להפעלה על ידי הטייסת בחירום. בספטמבר 1956 נסגרה הטייסת עקב הוצאת מטוסי הספיטפייר משירות בחיל האוויר הישראלי (מרביתם נמכרו לבורמה).
בפברואר 1962 נפתחה הטייסת מחדש בבסיס רמת דוד וקיבלה מטוסי מטאור מטייסת 117 ("טייסת הסילון הראשונה"), שעמדה לקלוט את מטוסי המיראז' 3C החדישים. ביולי 1963 הצטרפו אליהם מטוסי מטאור נוספים לאימון (NF-13) מטייסת 119 ("טייסת העטלף"). באוגוסט 1964 נסגרה הטייסת. את מטוסי המטאור מדגמי 13,9,8 הוציאו משירות, ואת מטוסי המטאור הדו-מושביים העבירו לטייסת 110 ("טייסת אבירי הצפון"), לצורכי הדרכה. לטייסת נקבעו שם חדש וסמל "ראש האריה".
ב-15 בספטמבר 1965 נפתחה הטייסת מחדש כטייסת מטוסי אוראגן בבסיס רמת דוד תחת פיקודו של עמיחי שמואלי. הטייסת הורכבה בעיקר מטייסים צעירים, שהגיעו אליה היישר מקורס האימון המבצעי. שבועיים לפני מלחמת ששת הימים פרסה הטייסת בבסיס חיל האוויר לוד, כדי שלמטוסי האוראגן קצרי הטווח יהיה קל יותר להגיע לחזית המצרית. במלחמה פעלה הטייסת תחת פיקודו של רב-סרן יעקב טרנר וביצעה במהלכה תקיפות על שדות תעופה ומוצבי מכ"ם במצרים ובירדן. בנוסף, השתתפה הטייסת בתקיפת כוחות קרקעיים, סוללות תותחים ועמדות נ"מ וביצעה משימות אמנעה על שיירות האויב בכל גזרות הלחימה. המלחמה עברה על הטייסת ללא אבדות בנפש.