קבוצת Mediated Matter ב-MIT משתמשת בעיצוב חישובי, ייצור דיגיטלי, מדע חומרים וביולוגיה סינתטית כדי לחקור אפשרויות עיצוב במבנים קטנים וגדולים, לפעמים תוך שילוב צילום תמונות של דגימה ביולוגית, פיתוח אלגוריתמים לייצור תבניות דומות ופיתוח תהליכי ייצור חדשים למימוש התוצרים. הפרויקטים של הקבוצה כוללים ביגוד לביש בהשראת סביבות עכשוויות ועתידיות, עיצובים מתכלים המונעים על ידי השמש, טכניקות אומנותיות חדשות, ומשטחים אקספרימנטליים לצורך השגת חוזק מבני חדשני תוך שימוש בטבע. חלק מהפרויקטים משלבים עבודה בתחומים רבים.
בין תלמידיה בקבוצה יש מהנדסים ביו-רפואיים, מנפחי זכוכית, מדעני חומרים, מעצבים, מדעני מחשב המתמחים בבינה מלאכותית רטובה, אדריכלים, ביולוגים ימיים, דבוראים, ומומחים נוספים.
ייצור אורגני וטבעי.
חלק מיצירותיה של אוקסמן יוצרו על ידי בעלי חיים או באמצעות תהליכים טבעיים, בהרמוניה עם הטבע. חלק מהפרויקטים נוצרים בשיתוף פעולה עם אורגניזמים טבעיים כמו ריריות, דנאיות מלכותיות וטוואי המשי, לצורך יצירת אובייקטים ומבנים.
בשנים 2008–2010 היא עיצבה את "Beast", ישות אורגנית שנוצרה באופן סינתטי על ידי שילוב של פרמטרים פיזיים עם פרוטוקולים של יצירת צורות דיגיטליות. הוא מורכב ממשטח רציף יחיד, שמהווה גם מבנה וגם עור. המיצב משלב ביצועים מבניים, סביבתיים ופיזיים על ידי התאמת עובי, צפיפות התבנית, הנוקשות, הגמישות והשקיפות לאזורי עומס, עקמומיות ולחץ עורי בהתאמה.
"ביתן המשי (Silk Pavillion)", מיצב שעוצב בשנת 2013, בלט בשיטת הייצור שלו לא פחות מצורתו הסופית. הוא נטווה על ידי 6,500 תולעי משי חופשיות שהונחו על שלדת כיפה ממשי סרוג. ניסויים עם תולעי המשי זיהו כיצד הם יגיבו למשטחים שונים, ומה יעודד אותם לטוות על מבנה קיים, בניגוד לטוויית פקעת כהרגלם. המסגרת של כיפה פוליאדרלית בקוטר של 3 מטר נארגה ברפיון מחוטי משי דקים על ידי זרוע רובוטית, והוצבה בחדר פתוח. הכיפה עוצבה עם רווחים במקומות בהם הטמפרטורה תהיה הכי גבוהה. תולעי משי שוחררו על הכיפה בהדרגה, שם הן הוסיפו שכבות משי עד שהוסרו ממנה. פרויקט זה שילב הנדסה, טוויית משי ומידול שמש בחלל. תוצר המיצב האומנותי שהתקבל נתלה כך שאנשים יוכלו לעמוד בתוכו.
"ביתן האוקיינוס (The Ocean Pavillion)," מיצב משנת 2014, כלל פלטפורמת ייצור על בסיס מים בה נבנו מבנים מציטוזן, סיב אורגני מתמוסס במים הדומה לציטין. עמודים תומכים ועלים עדינים וארוכים נוצרו על ידי שינוי האופן בו הסיבים מונחים. התוצאה הייתה קומבינציה של מבנים קשים ורכים, שמשתנים ממוצק לגמיש לאורך ענף או עלה, אך כולם עשויים מאותו חומר.
"הכוורת הסינתטית (The Synthetic Apiary)", מיצב בגודל האנגר שלם שנבנה בשנת 2015, בחן את התנהגותן של דבורים בסביבה מקורה לחלוטין, שאפשרה חיקוי של סביבה טבעית אידיאלית לדבורים. מיצב זה פותח בשיתוף פעולה עם חברת דבוראים, כדרך לבחון תגובות אפשריות לאובדן מושבות דבורים, ולחקור כיצד ניתן לשלב נישות ביולוגיות בבניינים. דבורים משתמשות בפרומונים כדי לתקשר, שפה אנדוקרינית מורכבת שבעזרתה המלכה מורה לפועלות שלה להגביר את קצב העבודה על חלת הדבש. זהו בסיס התובנה של הפרויקט, ששאיפתו היא להשתמש בזרועות רובוטיות כדי להתיז פרומונים שיכוונו דבורים לתבניות של חלות דבש בהיעדרן של מלכות, וכך הרובוטים יוכלו לשלוט בכוורת.
ב-2016 הם עיצבו מסכה עבור הזמרת האיסלנדית ביורק, שעוצבה על פי רקמת הפנים שלה, בהשראת מסכות מוות מקסיקניות.
"אגווה-הוחה (Aguahoja)", מיצב משנת 2019, חוקר את האפשרות להחליף לחלוטין את השימוש בפלסטיק בביו-פולימרים, המורכבים מרכיבים מולקולריים המצויים בענפי עצים, שלדי חרקים ועצמות אדם. עור המבנה מורכב מביו-קומפוזיט גמיש עם תכונות מכניות, כימיות ואופטיות מדורגת. המיצב מדגים את היישום של ייצור רובוטי על בסיס מים בדומה לייצור בטבע. העבודה עליו החלה בשנת 2012 בניסויים על דגימות בגודל של גרגיר חול, והתקדמה למיצב בגובה 5 מטר.
פיתוחים בהדפסת תלת מימד.
קבוצת Mediated Matter עבדה רבות בטכניקות שונות של הדפסת תלת מימד. חברי הצוות פיתחו שיטות משלהם ושיתפו פעולה עם חברות דפוס כמו Stratasys. הפרויקטים נעו בסדר גודל בין מארזים ורהיטים גדולים, ליצירות אמנות ובגדים, ביו-קומפוזיטים, שסתומים מלאכותיים והרכבת DNA. הקבוצה תכננה אב-טיפוס של מדפסת עם זרוע רובוטית שיכולה לבנות מבנים בגובה 8 מטרים סביב עצמה במרחב פתוח, ומדפסת שמייצרת חפצים עומדים בזכות עצמם ללא תמיכה.
בשנת 2012 אוקסמן הדפיסה את הסט הראשון שלה של ביגוד לביש בגודל גוף אדם, קולקציה בשם Imaginary Beings בהשראת יצורים אגדיים, והציגה אותו במרכז פופידו בפריז. התערוכה כללה 18 עבודות בהשראת ארכיטיפים מהמיתולוגיה, כוחות על, והספר "יצורים דמיוניים" של חורחה לואיס בורחס. היא הדפיסה קסדות, מחוכים ווריאציה על מדוזה המיתולוגית במדפסת תלת ממד. לאחר מכן היא פיתחה את Anthozoa, שמלה שפותחה בשיתוף פעולה עם מעצבת האופנה איריס ואן הרפן ומהנדס החומרים קרייג קרטר. על שמלה זו היא אמרה "ייצרנו שמלה שהיא כמו עור שני לגוף. עיצבנו לא רק את הבגד, אלא גם את התנועה והגמישות שלו. בעצם עברנו מתפירה עילית מסורתית (הוט קוטור) לתפירה טכנולוגית (טק קוטור). המחטים הוחלפו על ידי קוד". Imaginary Beings ו-Anthozoa היו כמה מהדוגמאות הראשונות להדפסת תלת מימד רב-צבעונית ורב-חומרית בקנה מידה אנושי, תוך שימוש בפלטת צבעים עזה. בשנת 2015 עיצבה את קולקציית The Wanderers עם כריסטוף באדר ודומיניק קולב, בהשראת רעיונות במחקר אינטרדיסציפלינרי. הקולקציה זכתה בפרס של Fast Company עבור חדשנות בעיצוב. המוצר המשפיע ביותר בקולקציה היה החלק העליון של הבגד שנקרא "Mushtari", מודל מערכת עיכול מלאה בנוזל ומושבה של בקטריות פוטוסינתטיות ו- "E. coli." ייצור "Mushtari" דרש שיטות מידול חדשות להדפסת צינורות גמישים ארוכים בעובי משתנה.
בשנת 2014 קבוצת Mediated Matter פיתחה את "G3DP", הידוע גם בשם "Glass I" , המדפסת התלת ממדית הראשונה לזכוכית אופטית שקופה. באותה תקופה, מדפסות תלת מימד סינטריות יכלו להדפיס באבקת זכוכית, אך התוצאות היו שבירות ואטומות. "G3DP" תוכנן בשיתוף עם MIT's Glass Lab ומכון Wyss, תוך חיקוי תהליכי עבודה מסורתיים בזכוכית. זכוכית מותכת נשפכה בזרמים עדינים וקוררה בתא חישול, מה שהניב דיוק מתאים לאמנות ומוצרי צריכה, ועמידות המתאימה לאלמנטים אדריכליים. התהליך איפשר שליטה מדויקת על צבע, שקיפות, עובי ומרקם. שינוי גובה המהירות של המשפך יצר לולאות אחידות שהפכו את המדפסת ל"מכונת תפירה מזכוכית". סט של כלי זכוכית שיוצרו במדפסת זו הוצג בתערוכה במוזיאון קופר יואיט ובמוזיאונים אחרים, ופסל זכוכית בגובה 10 מטרים, "YET", עוצב לכבוד שבוע העיצוב במילאנו 2017.
בשנת 2014 היא פיתחה את "כיסא ג'מיני" (תאומים), שנקרא כך כי הוא עשוי משני חלקים, חלק תחתון וחלק עליון. הכיסא מעוצב כגוף האדם, ומתוכנן ליצור הרגשה של ישיבה בתוך רחם. הוא הודפס במדפסת תלת ממד מחומרים שבולעים קול כדי לייצר סביבה שקטה. החלק העליון סוגר כמו גולם על החלק התחתון עליו יושבים.
פרסים ותארים.
אוקסמן היא עמיתה בכירה ב-Design Futures Council, וזכתה בפרס וילצ'ק לעיצוב בשנת 2014. בשנת 2009 היא הייתה ברשימת ICON של "20 האדריכלים המשפיעים ביותר על עיצוב עתידנו." באותה שנה היא הייתה ברשימת 100 האנשים היצירתיים בעולם של מגזין Fast Company. בשנת 2012, Shalom Life דירגו אותה במקום הראשון ברשימת "הנשים היהודיות המוכשרות, האינטליגנטיות, המצחיקות והמדהימות ביותר בעולם."
פרסים נוספים:
האלבומים המקוריים (אלבום של שלום חנוך)
האלבומים המקוריים הוא מארז תקליטורים (אנתולוגיה) של הזמר שלום חנוך, שיצא בשנת 2013 על ידי חברת NMC.
תכולת המארז.
האלבומים הכלולים במלואם במארז לפי סדר כרונולוגי:
הליגה נגד מסכות של סן פרנסיסקו
הליגה נגד מסכות של סן פרנסיסקו הייתה תנועת מחאה, שהוקמה בשנת 1918 בסן פרנסיסקו נגד ההוראה לחבוש מסכות במהלך מגפת השפעת הספרדית.
רקע.
מגפת השפעת הספרדית הגיעה לסן פרנסיסקו בסתיו 1918. המקרה המתועד הראשון היה בסוף ספטמבר, ובאמצע אוקטובר היו בעיר יותר מ-2,000 חולי שפעת. מועצת הבריאות בעיר נקטה בצעדים שונים כדי לנסות לבלום את המחלה, בהם איסור התקהלות וסגירת בתי ספר ותיאטראות. נותני שירותים, בהם עובדי מספרות, בתי מלון, בנקים, חנויות ומרפאות, נדרשו לחבוש מסכות. ב-25 באוקטובר קבעה מועצת העיר תקנה לפיה כל אדם בעיר חייב לחבוש מסכה בציבור, למעט בזמני ארוחות.
בתחילה הייתה היענות גבוהה לתקנות, ועל פי הערכות כ-80% מהתושבים חבשו מסכה בציבור. נציגי הצלב האדום מכרו מסכות ליד מסוף המעבורת, עבור המבקרים שהגיעו לעיר.
בודדים התלוננו על הדרישה לחבוש מסכה. אדם שלא חבש מסכה, או חבש אותה שלא כראוי, קיבל אזהרה על "הפרת סדר", ועונש של קנס או מאסר על הפרה חוזרת. ראש העיר וקצין הבריאות בעיר נאלצו לשלם קנסות לאחר שצפו בקרב איגרוף ללא מסכות.
ההוראה לחבוש מסכות בוטלה ב-21 בנובמבר 1918, ונכנסה שוב לתוקף ב-17 בינואר 1919 עם תחילתו של גל שני, בו נוספו בעיר כ-600 חולים חדשים מדי יום.
הקמת הליגה.