הספר נפתח בכך שאובליקס מביס לבדו חיל מצב רומי שלם, חדש וטרי כמתנת יומולדת.
בניסיון נוסף לכבוש את הכפר הגאלי הבלתי מנוצח, שולח יוליוס קיסר אל הכפר את קאיוס מוזרוס, צעיר רומאי מוכשר, על מנת שישחד את הגאלים ויהפוך אותם למנוונים, רודפי בצע וחמדנים.
קאיוס מוזרוס אכן מצליח לעשות זאת, על ידי כך שהופך את הכפר הגאלי למרכז ייצור של מנהירים. אך בסופו של דבר הדבר יוצא מכלל שליטה, אין למנהירים ביקוש ואוצרותיו של יוליוס קיסר מתרוקנים כדי לשלם לגאלים. בלית ברירה נוסע קאיוס מוזרוס לכפר כדי לעצור את ייצורם של המנהירים, והגאלים שמבינים את המזימה תוקפים את חיל המצב "כוחעצום" שבו הוא שוהה ומנצחים. הספר מסתיים בסעודה חגיגית, שבה חוגגים בני הכפר את ניצחונם על רומא והתרבות המודרנית.
דיאנה גולד
דיאנה רוזמונד קונסטנס גרייס אירן גוּלד, בהמשך דיאנה מנוחין, ברונית מנוחין (באנגלית:
Diana Rosamond Constance Grace Irene Gould, later Diana Menuhin, Baroness Menuhin 12 בנובמבר 1912 - 25 בינואר 2003) הייתה בלרינה ושחקנית וזמרת בריטית, הזכורה בעיקר כאשתו השנייה של הכנר יהודי מנוחין. אנה פבלובה, מכל מקום, תיארה אותה כרקדנית האנגלייה היחידה שראתה, שהייתה "מחוננת בנשמה", ואילו ארנולד הסקל תיאר אותה כ"רקדנית המוזיקלית ביותר שהוציאו מהם האנגלים עד כה".
ביוגרפיה.
ילדות ונעורים.
גולד נולדה בבלגרביה, לונדון בשנת 1912. אביה היה ג'רלד גולד, עובד השירות הציבורי במשרד החוץ וחבר העמים, ואמה הייתה הפסנתרנית אוולין סוארט. היה לה אח בכור, ג'רארד, ואחות צעירה, גריזלדה. אביה היה אירי במוצאו, אך גדל בפריז; אמה למדה בבריסל ובפריז. כתוצאה מכך,
היו התרבות והשפה הצרפתית חלק בלתי נפרד מגידולה של דיאנה מראשית ימיה. אביה מת מטיפוס בשנת 1916, כשדיאנה הייתה רק בת שלוש.
ב-1920, כשהייתה בת שבע, נישאה אמה בשנית, לססיל הארקורט, קצין צי שקיבל בשנת 1945 תואר אבירות והיה לאדמירל סר ססיל הארקורט.
קריירה בבלט.
היכרותה הראשונה של דיאנה גולד עם ההתרגשות שבריקוד הייתה כשרקדה ג'יג אירי במופע בית ספר, בגיל שמונה. אמה לקחה אותה ללמוד עם לובוב יגורובה בפריז, אבל היא חזרה ללונדון ובגיל תשע נרשמה לבית הספר לבלט של מארי ראמבר, שם המשיכה ללמוד עשר שנים. היא הייתה גבוהה לגבי בלרינה בשנים ההן (173 ס"מ), ונטייה לסרבול הובילה לכינוי שניתן לה, "קלאמזינה".
בגיל 14, רקדה כבת-זוגו של פרדריק אשטון, בבכורה של הבלט הראשון שלה, "לדה והברבור". סרגיי דיאגילב הבחין בה והזמין אותה להצטרף ללהקתו, אך הוא מת לפני שהתוכנית יצאה לפועל. אותו ביש-מזל פקד אותה עם אנה פבלובה, שאמרה כי דיאנה היא הרקדנית האנגלית היחידה שראתה ש"יש לה נשמה". היא הוזמנה לרקוד עם הלהקה של פבלובה, אבל פבלובה מתה לפני שהרעיון קרם עור וגידים. היא המשיכה לרקוד במועדון הבלט של ראמבר ויצרה תפקידים באחדים מן הבלטים של פרדריק אשטון, בהם "סוויטת קפריול". היא הופיעה עם אנטוני טיודור ב"אטלאנטה מן המזרח" ו"כוכבי הלכת", ועם נינט דה ולואה ב"Bar aux Folies-Bergère". היא רקדה עם בלט רוס של ואסילי דה בזיל.
גולד הייתה רקדנית ראשית בעונות הראשונות של מארי ראמבר בראשית שנות ה-30' של המאה ה-20, בתפקידים כגון קיארינה ב"לה קרנבל" של מיכאיל פוקין והנימפה הראשית באחר הצהריים של פאון של וצלב ניז'ינסקי. היא רקדה זמן קצר בתפקידים ראשיים עם להקתו של ז'ורז' בלנשין בלונדון ובפריז, אבל דחתה את הצעתו להצטרף לבית הספר החדש שלו בארצות הברית (שיהיה בהמשך לניו יורק סיטי בלט. היא סירבה גם להזמנתו של לאוניד מאסין. ב-1933 רקדה בהצגת הבכורה של "פאוואן לנסיכה שהלכה לעולמה" של פרדריק אשטון. בין יתר תפקידיה התפקיד הראשי ב"ליזיסטראטה" של אנטוני טיודור.
לאחר שוויתרה סופית של קריירה בינלאומית, עבדה זמן מה עם הלהקה של אליסיה מרקובה ואנטון דולין בשנת 1935. עוד עבדה בתיאטרון והופיעה בכמה סרטי קולנוע כשחקנית לכל דבר. היא הייתה לרקדנית הראשית של ארטס תיאטר בלט ב-1940 והייתה לפרימה בלרינה של להקת האופרה והבלט הרוסית של ג'יי פומרוי בתיאטרון קיימברידג' עד 1944. כמו כן הייתה לאחת הרקדניות הראשונות שדגמנו לרשת "פורטנום ומייסון" ולשבועוני אופנה.
משנת 1944 עד 1946 שיחקה, רקדה ושרה בתפקיד פרו פרו באלמנה העליזה בלונדון ובמסע הופעות.
נישואים ליהודי מנוחין.
דיאנה גולד פגשה את יהודי מנוחין ב-1944. הוא הלך מיד שבי אחר יופייה והכריז בו במקום, שבאחד הימים הם עתידים להינשא, אך היא פטרה את דבריו כ"שטויות" והזכירה לו, שמוקדם יותר באותו יום סיפר, שלבתו מלאו אך זה חמש שנים.הוא היה נשוי עדיין לאשתו האוסטרלית, נולה, אך הנישואים כבר היו רעועים. היו לו שני ילדים, קרוב וזמירה, והוא היה צעיר בארבע שנים מדיאנה. הוא חיזר אחריה במשך שלוש שנים לפני שנעתרה לו לבסוף. נראה גם שהמשיכה הייתה הדדית, שכן דומה היה, שגולד מופיעה לעיתים קרובות בכל מקום שבו שהה. הם נישאו במשרד המרשם בצ'לסי ב-19 באוקטובר 1947. שבעה-עשר יום לאחר שגירושיו מנולה קיבלו תוקף סופי. לא היה להם פנאי לירח דבש, כיון שלמנוחין היה קונצרט באותו לילה.
הקריירה של יהודי הייתה לתכלית העיקרית של דיאנה מאז והלאה, אף כי לא אחת התנסתה ב"נוסטלגיה מייסרת" לחייה כרקדנית. כפי שכתבה ב"'Fiddler's Moll", "אם אמן מבצע אחד נישא לאחר, ברור שאחד מהשניים חייב לפוגג את אישיותו או אישיותה אל תוך זו של האחר." הוא ראה את נאמנותה כבלתי מוטלת בספק. הם חתמו את שמותיהם במשותף "יהודיאנה". היא גוננה עליו מאוד (ונודעה בלשונה החדה), והקדישה את ייה ליצירת סביבה מושלמת למתן ביטוי לכישרונו. היא ליוותה אותו בכל מסעותיו הרבים ברחבי העולם. משלושת הילדים שנולדו להם שרדו שניים, ג'רארד וג'רמי. בן אחד מת סמוך להולדתו. אף כי התקשתה להניח את ילדיה בהשגחת אחרים, הרגישה דיאנה, שחובתה ללוות את יהודי ולהסדיר את ענייניו חשובה יותר. הופעותיו תוכננו שנתיים מראש, ודיאנה הייתה מקדישה עד 17 שעות ביום לארגון מסמכיו וסידורי הנסיעות שלו.
היא לא בררה במילים, כשהתייחסה אל עצמה כ"דיאנה גלוית הלב להבעית ומבעיתה בגלוי". הוא התייחס אליה כ"מארחת השמיימית שלי בדרכי עלי אדמות" ו"חברת-אמת לחיים, מהימנה בכל עת ורבת השראה".
יהודי מנוחין עוטר בתואר אביר של כבוד בשנת 1965, אבל כיון שלא היה נתין בריטי, לא היה זכאי להיקרא סר יהודי, וגם דיאנה מנוחין לא הייתה לליידי מנוחין. מצב זה השתנה ב-1985, כשיהודי מנוחין היה לאזרח בריטניה, ותואר האבירות שלו קיבל תוקף רשמי. ב-1993 קיבל סר יהודי תואר אצולה למשך חייו, ברון מנוחין מסטוק ד'אברנון. לורד מנוחין מת בברלין ב-1999, וליידי מנוחין מתה בלונדון ב-2003, בגיל 90. היא הותירה אחריה את שני בניה ואת שני ילדיו של בעלה מנישואיו הראשונים.
דיאנה גולד כתבה שתי אוטוביוגרפיות: Fiddler's Moll (1984) ו-A Glimpse of Olympus (1996)
מספריה אלה עולים כישרון למילים וביטול עצמי שנון וגלוי-לב.
סקארסגארד
Dark Lane Demo Tapes
Dark Lane Demo Tapes הוא מיקסטייפ של הראפר הקנדי דרייק. המיקסטייפ יצא לאור ב-1 במאי 2020 דרך חברות התקליטים OVO סאונד וריפבליק רקורדס, והוא כולל שירים של דרייק שפורסמו דרך סאונדקלאוד או דלפו לאינטרנט, יחד עם מספר שירים חדשים.
שבוע לאחר יציאתו הגיע האלבום למקום השני במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר כ-223 אלף עותקים שקולים לאלבום.
Heathen Chemistry
Heathen Chemistry הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק האנגלית אואזיס. הוא שוחרר ב-1 ביולי 2002. זהו אלבומם הראשון של אואזיס שהוקלט עם הגיטריסט ג'ם ארצ'ר והבסיסט אנדי בל, שהצטרפו ללהקה לאחר שהעבודה על האלבום הקודם Standing on the Shoulder of Giants הושלמה. האלבום יתגלה גם כאלבום האחרון בו התופף המתופף הוותיק של הלהקה, אלן ווייט, שעזב בתחילת 2004, כאשר נואל גלאגר טען כי מחויבותו של ווייט ללהקה אינה מספקת.
האלבום נמכר ביותר מחמישה מיליון עותקים בעולם.
הקלטה.
האלבום הוקלט בין שנת 2001 לתחילת 2002 והוא האלבום הראשון של אואזיס בו תרמו שאר חברי הלהקה לכתיבה מלבד כותב השירים הראשי נואל גלאגר.
אף על פי שרוב הקלטות הנגינה הושלמו עד סוף 2001, האלבום התעכב ללא צורך בגלל סולן הלהקה, ליאם גלאגר, אשר היה מרוכז בהרגלי השתייה שלו.
למרות החסרונות והתהליך הארוך, נואל דווקא היה בטוח כי זהו האלבום השני הטוב ביותר שלהם (אחרי Definitely Maybe).
שחרור.
כשלושה חודשים לפני צאת האלבום, הודלפו כל 11 השירים לאינטרנט.
האלבום מכר כמיליון עותקים בבריטניה, והיה פלטינה משולשת מוסמכת, ו-154,000 עותקים בארצות הברית. עם שחרורו, Heathen Chemistry עבר היישר למקום הראשון בבריטניה, אם כי היא הצליח גם די טוב בארצות הברית ונכנס רק למספר 23.
הוא היה האלבום הנמכר ביותר ב-2002 בבריטניה עם קצת יותר מ-800,000 עותקים שנמכרו.
ג'ורג'ה דספוטוביץ'
ג'ורג'ה דספוטוביץ' (בסרבית: Ђорђе Деспотовићאו Đorđe Despotović; נולד ב-4 במרץ 1992) הוא כדורגלן סרבי המשחק במועדון הפרמייר-ליג הרוסי ארסנל טולה כקשר מרכזי.
קריירה.
הוא שיחק במדי הכוכב האדום בלגרד ובעונת 2013/2014 שיחק בקבוצת לוקרן מהליגה הבלגית.
בפברואר 2015 עבר דספוטוביץ' בהשאלה למועדון ז'דיסו למשך חצי שנה. ביולי 2015 הוא הושאל לקאיראט הקזחית. בפברואר שלאחר מכן חתם דספוטוביץ' בקבוצת אסטנה.
ב-15 בפברואר 2017, דספוטוביץ' הושאל למועדון טובול לעונת 2017, אך ההשאלה נקטעה ודספוטוביץ' חזר לאסטנה ב-15 ביוני 2017. הוא עזב את אסטנה ב-23 ביולי 2018 בתום חוזהו.