הסרט נחשב לאחד הטובים שבמערבונים שנוצרו מעולם, ומופיע ברשימות רבות של "מאה הסרטים הטובים ביותר". הוא היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, וזכה לארבעה: גארי קופר כשחקן הטוב ביותר, הארי גרסטד ואלמו ויליאמס על עריכת הסרט, ודימיטרי טיומקין על שיר הנושא (המתחיל במילים "Do not forsake me oh my darling" – "אל תנטשי אותי, אהובתי"). כמו כן, זכה הסרט בשני פרסי גלובוס הזהב: לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפסקול המקורי הטוב ביותר. הסרט היה הצלחה קופתית, וזכה לביקורות אוהדות בזמן שהוצג על המסכים, ואף שנים רבות לאחר מכן.
מספר פעמים צולמו גרסאות מחודשות לסרט, וכן המשך, אך אלו אינן עומדות ברמתו של הסרט המקורי. ניסיון מעניין נעשה בסרט "אאוטלנד" בשנת 1980, שבו נלקחה עלילת הסרט לחלל החיצון, ואת תפקידו של קופר שיחק שון קונרי, כשריף במושבה הכורה מחצבים בירחיו המרוחקים של כוכב הלכת שבתאי, ונאלץ להילחם נגד סוחרי סמים.
אמנון בירמן
אמנון בירמן (נולד ב-1948) הוא מחבר תשבצי היגיון ישראלי.
קורות חייו.
אמנון בירמן גדל בירושלים. בנעוריו למד בגימנסיה רחביה (סיים ב-1966). בהמשך למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, הוסמך כעורך דין, ועסק כ-15 שנה במקצוע זה, כיועץ משפטי של משרד התחבורה.
עם פרישתו מעריכת דין החל לפרסם רשימות בטור אישי במקומון הירושלמי "כל העיר". מבחר מרשימות אלה קובץ בספרו "אחד מאוזן". במקביל לכתיבה במקומון, ערך ספר שבו מיטב מהסאטירות שאהב. כן החל לפרסם תשבצי היגיון.
חיבור תשבצי הגיון.
את עיקר פרסומו קנה בירמן כמחבר תשבצי הגיון. תשבציו התפרסמו במקומוני "רשת שוקן" ("העיר", "כל העיר", "כלבו"). ניסיון של מערכת "העיר" להפסיק את פרסום התשבץ בתחילת 2005 נתקל בתגובות נזעמות של הקוראים, ולאחר הפסקה של שבועות מעטים חודש פרסום התשבץ. בירמן פרסם במסגרת "העיר" למעלה מאלף תשבצי היגיון, וב-2007 הועבר התשבץ למוסף "עכבר העיר". ב-2004 החל לפרסם תשבצי היגיון גם ב"מעריב" עד שנת 2014. בנוסף, בירמן נוהג לשלוח בדואר תשבץ שבועי למנויים. לקטים של תשבצים אלה יצאו לאור בחוברות אחדות. תשבציו ממשיכים להתפרסם בעיתון "הארץ" ובשבועון "לאשה"
בשנת 2007 יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות ספרו "תשבצי היגיון", ובו 80 תשבצי היגיון ופתרוניהם.
לגבי עיסוקו, העיד בירמן את הדברים הבאים:
ידידים אומרים לי פעמים רבות: 'אתה אדם מאושר. הפכת את התחביב למקצוע'. חרף המחמאה שבדבר אני סבור שהם אינם מדייקים. 'בשבילי התשבצים הם מקצוע... לכל היותר אפשר לבוא ולומר שהפכתי את התחביב של אנשים אחרים למקצוע שלי. אבל את זה עשיתי בעצם, גם כאשר הייתי עורך-דין, כי מהו התחביב הלאומי היהודי אם לא להתנצח בבתי-המשפט?'
משפחתו.
בירמן נשוי לצביה, ד"ר לעבודה סוציאלית, ואב לארבעה. מתגורר בשכונת בקעה בירושלים. בתו, דניאלה, נפצעה קשה בפיגוע התאבדות במדרחוב בן-יהודה בירושלים ב-1997.
קארל פורמן
קארל פורמן (באנגלית: Carl Foreman; 23 ביולי 1914 – 26 ביוני 1984) היה תסריטאי אמריקני אשר נרדף על ידי הממשל האמריקני בימי ציד המכשפות של הסנאטור ג'וזף מקארתי, אך עדיין הצליח ליצור תסריטים חשובים ומצליחים כ"בצהרי היום" ו"הגשר על הנהר קוואי".
חייו.
פורמן נולד בשיקגו למשפחה יהודית מן המעמד הבינוני. כסטודנט בשנות ה-30 נתפס לאידאולוגיה הקומוניסטית, על רקע עליית הנאציזם בגרמניה והשפל הגדול בארצות הברית. פורמן הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית בימי לימודיו, ולאחר סיום לימודיו עבר להוליווד, והחל לעבוד כתסריטאי.
בין 1941 ל-1942 היה מעורב בכתיבתם של שלושה סרטים, אך לאחר מכן התגייס, ושירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. בסוף שנות הארבעים החל שוב בכתיבת תסריטים והפך לאחד מן התסריטאים המובילים בהוליווד, כאשר תסריטו לסרט "אלוף" (בכיכובו של קירק דאגלס) היה מועמד לפרס האוסקר בשנת 1949. ב-1950 כתב את התסריט לסרט "איש צעיר עם חצוצרה" גם כן בכיכובו של קירק דאגלס.
בשנת 1951 בעודו עוסק בהסרטת הסרט "בצהרי היום" זומן פורמן להופיע בפני ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקאית. הוא העיד כי היה חבר במפלגה הקומוניסטית האמריקנית למשך כעשור בימי נעוריו, אך התפכח משהתבגר, ועזב את הפעילות במפלגה. כתוצאה מסירובו לנקוב בשמות של חבריו למפלגה, הוכתר כ"עד עוין" ונאסר עליו לעבוד עבור אולפני הסרטים הגדולים.
פורמן היה התסריטאי של בצהרי היום, סרט שנחשב כאלגוריה לתקופת "ציד המכשפות" של ג'וזף מקארתי. על אף ששימש כמפיק משנה לא קיבל על כך את הקרדיט בכותרות הסרט, אך הותר לו לקבל את הקרדיט עבור התסריט, אשר היה מועמד לפרס האוסקר. הסרט נחשב לקלאסיקה בסוגת המערבון ולאחד הסרטים הטובים ביותר שנעשו אי פעם. זה היה הסרט האחרון שהותר לפורמן ליצור במשך שש שנים.
פורמן עזב את ארצות הברית לאנגליה שם המשיך ליצור תסריטים ולשלוח אותם להוליווד תחת שם בדוי. הישגו הגדול ביותר של פורמן לא נושא את שמו. בשנת 1956 היה שותף לתסריטאי נוסף ב"רשימה השחורה" לכתיבת התסריט לסרט "הגשר על הנהר קוואי" על פי ספרו של פייר בול. השניים אינם מופיעים ככותבי הסרט בכותרותיו, ולפיכך ניתן פרס האוסקר עבור התסריט לפייר בול. רק בשנת 1984 הכירה האקדמיה האמריקנית לקולנוע בתרומתו לסרט, והעניקה לו את הפרס לאחר מותו.
בנוסף להיותו תסריטאי עסק פורמן גם בהפקה. בשנת 1963 הפיק את הסרט האנטי מלחמתי "המנצחים", אשר צולם במלואו בבריטניה. בשנת 1965 מונה למנהל מכון הקולנוע הבריטי, ושימש בתפקיד זה עד שנת 1970. בשנת 1971 קיבל את תואר האצולה CBE (אביר האימפריה הבריטית).
ב-1969 כתב והפיק את המערבון "זהב מק'קנה".
לקראת סוף חייו שב פורמן לארצות הברית, שם מת כתוצאה מגידול במוחו בשנת 1984 בביתו בשכונת בוורלי הילס. שני ילדיו נולדו בלונדון. בתו, אמנדה פורמן היא ביוגרפית ידועה, ובנו ג'ונתן פורמן הוא היסטוריון ומבקר קולנוע.
יהודי מזרח אירופה
ולהאוזן
ולהויזן
התיאורמה האחרונה של פרמה
המועצה לביקורת סרטים
הנדסה הפוכה
הנדוס לאחור (מאנגלית: Reverse engineering) הוא תהליך של גילוי עקרונות טכנולוגיים והנדסיים של מוצר דרך ניתוח המבנה שלו ואופן פעולתו. לרוב, תהליך זה כולל פירוק המוצר למרכיביו, וניתוח פרטני של דרך פעולתם. לרוב, תהליך ההנדוס לאחור מבוצע מתוך כוונה להרכיב מוצר חדש הפועל בצורה דומה, מבלי להעתיק למעשה את המקור.
סוגים ויישומים שונים של הנדסה הפוכה.
לעיתים קרובות צבאות משתמשים בהנדסה הפוכה על מנת להעתיק טכנולוגיות, מכשירים או מידע של מדינות אחרות, שהושגו על ידי חיילים רגילים בשטח או על ידי מודיעין טכנולוגי. בזמן מלחמת העולם השנייה ובזמן המלחמה הקרה השתמשו רבות בהנדסה הפוכה. דוגמה ידועה ממלחמת העולם השנייה היא הג'ריקן - כוחות בריטים ואמריקאים הבחינו שלגרמנים היו מכלים של נפט בעלי עיצוב מעולה. הם השתמשו בהנדסה הפוכה על מנת להעתיק מכלים אלו. הם קראו להם "ג'רי-קן" (Jerry can, "מכלים של גרמנים").
אחת התוצאות של מבצע יהלום הייתה מסירתו הזמנית של מטוס קרב מסוג מיג-21 לשם הנדסה הפוכה ב"אזור 51".
הנדוס לאחור של תוכנות מחשב.
בתחום התוכנה הינדוס לאחור מתייחס, בדרך כלל, לתהליך שמטרתו לחלץ מתוכנת מחשב את האלגוריתם שבבסיסה, כאשר זמין למהנדס קובץ ההרצה בלבד (ולא קוד המקור). תהליך מוצלח של הינדוס לאחור יאפשר להבין את הלוגיקה שמאחורי התוכנה ולשחזר, במידה מסוימת, את קוד המקור שלה.
כלים.
כלים נפוצים להנדוס לאחור של תוכנות מחשב הם:
ג'נין, ג'נין
ספיר (פירושונים)
מכבי שעריים
מכבי שעריים רחובות היא קבוצת כדורגל ישראלית משכונת שעריים ברחובות, המשחקת בליגה א', הליגה השלישית בישראל.
לקבוצה שתי קדנציות בליגה הבכירה, כאשר הראשונה שבהן החלה בעונת 1963/1964 ונמשכה עד לעונת 1968/1969, בסיומה נשרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שש שנים רצופות בליגה הבכירה. הקדנציה השנייה של מכבי שעריים בליגה הבכירה הייתה בעונת 1985/1986 בה נשרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד. בעונת 1964/1965 הגיעה לשיאה בליגה הבכירה וסיימה במקום השישי, ובעונת 1968/1969 הגיעה בפעם היחידה בתולדותיה לגמר גביע המדינה.
היסטוריה.
ייסוד הקבוצה והשנים הראשונות.
הקבוצה נוסדה בשנת 1950 על ידי יהודה מדהלה, ובמהלך העשור הראשון לקיומה נדדה לסירוגין בין הליגה השנייה לשלישית.
ב-1960 אוחדה הקבוצה עם קבוצת מכבי רחובות והקבוצה המאוחדת נקראה מכבי שעריים-רחובות ושיחקה בליגה א'. האיחוד לא עלה יפה, וכעבור שנתיים בלבד פורק האיחוד וכל קבוצה המשיכה לשחק בנפרד. מכבי רחובות המשיכה לשחק בליגות הנמוכות, ואילו מכבי שעריים עלתה בשנת 1963 לליגה הלאומית (אז הליגה הבכירה), ושיחקה בה במשך שש שנים. בקבוצה כיכבו ינון שעובי, דוד פרידמן, אלי שרעבי, עמי גובס, משה בזוזק, אריה פליישמן, עזרי לוי, אבישי לוי, חיים מדהלה, אריה שרעבי, יצחק מזרחי, אריה פלד, אלי פרחיה ומיקי מיכאלי ואריה אקטע (פאצ'י)
בשנת 1969, השנה בה נשרה לליגה א', עלתה הקבוצה לגמר גביע המדינה, אך נוצחה בידי הכח מכבי רמת גן 1-0. שלושה ימים לפני משחק הגמר, נוצחה הקבוצה בביתה בידי הפועל תל אביב, שהוכתרה לאלופה.
כשלוש שנים אחרי הירידה מהליגה הלאומית, ב-1972, הייתה הקבוצה קרובה לחזרה לליגה זו, אך במשחקה במחזור האחרון מול יריבתה העירונית הפועל מרמורק, הפסידה מכבי שעריים בתוצאה 1–2 במשחק שהתקיים באצטדיון "קריית אליעזר" בחיפה לעיניהם של כ-10,000 צופים, שעשו את הדרך הארוכה מרחובות.
שנות ה-80.