תסמונת ה-BFS כוללת מגוון תסמינים המשפיעים על יכולותיו של התלמיד ופוגמים בתהליך הלמידה. התסמינים כוללים תלונות סומטיות (חושיות), ליקויים סומטיים, ליקויים קוגניטיביים והפרעות בשינה. התלונות הסומטיות הן לרוב על כאבים ותחושת צריבה באזור הראש והצוואר. הליקויים הסומטיים באים לידי ביטוי בליקויי ראייה כגון ראייה מטושטשת, כאבי עיניים ודימוע מאסיבי. הליקויים הקוגניטיביים מורכבים מקושי ולעיתים אף חוסר יכולת לתפוס משמעות של מילים כתובות ונשמעות. בנוסף, הליקויים הקוגניטיביים כוללים קשיי ריכוז חמורים וזיכרון לקוי. לבסוף, הפרעות השינה כוללות ישנוניות ועייפות למרות מנוחה מספקת.
סיבות.
במהלך חקר התסמונת, נמצאו גורמים שונים הקשורים להפרעה. תחילה, מצאו כי תסמונת ה-BFS נפוצה יותר בקרב גברים. עם זאת, ההבדל בין המינים נבע ככל הנראה מייצוג גבוה יותר של גברים במוסדות לימודיים גבוהים במדינות אפריקה במהלך שנות ה-60 וה-70.
יתרה מכך, מחקרים מוקדמים דווחו על קשר בין מצב סוציו-אקונומי נמוך לבין התסמונת. כמו כן, נמצא קשר בין אוריינטציה תרבותית לבין תסמיני ה-BFS, מה שהוביל להצעה של תפקידו המשוער של לחץ מאופיין תרבות בהתפתחות התסמונת. עם זאת, המחקר בתחום לא ענה על השאלה האם מדובר בהשפעה משולבת של מצב סוציו-אקונומי (כלכלי-חברתי) נמוך ולחץ מאופיין תרבות, או שמא אחד מהשניים מספיק כדי לגרום באופן עצמאי לתסמיני הפרעת ה-BFS.
לא נמצאו גורמים סוציו-דמוגרפיים כמו למשל גיל או דת הקשורים לתסמונת ה-BFS. מאוחר יותר, חוקר בשם Morakinyo ערך מבחני תפקוד קוגניטיבי בקרב הסובלים מהתסמונת, ומצא כי אנשים בעלי BFS היו בעלי אינטליגנציה ממוצעת או גבוהה מהממוצע. במחקר אחר, מצא Morakinyo כי אנשים שסבלו מהתסמונת היו גבוהים בציר הנוירוטיות, כלומר התקשו להיות רגועים, בעלי ביטחון עצמי וקרי רוח (על פי מודל חמש התכונות הגדולות). בנוסף הוא מצא כי איכות השינה היא מנבא משמעותי להפרעת BFS. הוא מצא במחקרו כי 45.5% מחולי BFS השתמשו בחומרים ממריצים, מתוך דחף הישגי להצליח בלימודים ולהפחית את הצורך בשינה. כמו כן, Omoluabi חקר את הגורמים הפסיכו-פיזיולוגיים של הפרעת ה-BFS ומצא כי הסטודנטים אשר סבלו מההפרעה היו בעלי ציונים גבוהים יותר באופן משמעותי בהשוואה לקבוצת הביקורת במדדים השונים הבוחנים: עלייה במתח השרירים, דופק, לחץ דם סיסטולי, לחץ דם דיאסטולי, רמת מוליכות עורית (מדד המשקף רמת עוררות גופנית) וטמפרטורת העור. ציונים גבוהים במדדים אלו מעידים על פעילותה של מערכת העצבים הסימפתטית (ראה ערך מערכת העצבים האוטונומית) אשר פעילה בשעת לחץ או מצוקה. העלייה בפעילות הסימפתטית גורמת לנדודי שינה, קשיי ריכוז וליקויים בזיכרון.
Prince תיאר במאמרו את אותו דחף להישגיות בקרב הסובלים מההפרעה: "לרוב התופעות החלו בתקופות של קריאה ולמידה אינטנסיביות לפני בחינות, או לעיתים רק בסופן של תקופות של לימודים אינטנסיביים. המטופלים בדרך כלל מייחסים את מחלתם לתשישות של המוח בגלל "עבודה מוחית" מוגזמת." (עמ' 561)
היסטוריה.
מאז שנות ה-60, היו מספר נקודות מבט מרכזיות שניסו להסביר את התסמונת ואת הסיבות להופעתה. Prince תיאר לראשונה את התסמונת בעקבות מחקר בקרב סטודנטים באפריקה בשנת 1960. הוא כינה את המחלה Brain fag syndrome, עקב חזרה על תלונות של תשישות מנטלית בקרב הסטודנטים שסבלו ממנה. בתיעודו, תיאר Prince זכר יורובאי (Yoruba זוהי קבוצה אתנית אפריקאית הנמצאת המערב אפריקה, בייחוד בניגריה ובנין) בסוף שנות ה-20 לחייו אשר החל לסבול מכאבים חדים בראשו ונתקל בקשיים להבין את הטקסט שקרא בעת שלמד למבחן. בנוסף, הצעיר תיאר כי התקשה לקום בבוקר וללכת ללימודיו אף על פי שישן יותר מהרגיל. כאשר כתב בבחינות, הצעיר חש שהוא יודע את התשובות אך מתקשה להיזכר בהן ותיאר תחושה של "מוח ריק". בתיאורו, מצוין גם כי סבל מחולשה ומרעידות בידו הימנית כך שהתקשה לכתוב. עקב חומרות התסמינים, דחה הצעיר את לימודיו למשך מספר שנים. Prince תיאר כי התסמינים השתפרו בעזרת תרופת Largactil (או בשמה הרפואי כלורפרומאזין, היא תרופה אנטי-פסיכוטית ממשפחת הפנותיאזינים), תרגילי מדיטציה וצבירת ביטחון מחודש.
אפידמיולוגיה.
לאחר דיווחו של Prince, התגלו דיווחים נוספים של התסמונת במקומות שונים באפריקה כמו ליבריה, אוגנדה, חוף השנהב ודרום אפריקה. התסמונת התגלתה גם מחוץ לאפריקה בברזיל, ארגנטינה, הודו, תאילנד, מלזיה, סין ואף בקרב יהודי אתיופיה. עם זאת, תסמונת ה-BFS נדירה למדי בקרב אנשים ממוצא מזרח אירופאי. הדמיון באופן ביטוי הלחץ והמצוקה בין תרבויות אלו עשוי להסביר את התוצאות הללו ומכאן שמדובר בהפרעה תלוית-תרבות.
טיפול.
דווח על ידי Anumonye כי נמצא שיפור בקרב 80% מהמטופלים במחקר (60 סטודנטים ניגרים הסובלים מ-BFS), בסוף השבוע השני לאחר מתן טיפול ב-lorazepam (תרופה המטפלת בלחץ). יתרה מכך, מחקרים נוספים הראו כי הסובלים מ-BFS הראו שיפור לאחר טיפולי בטכניקות הרפיה, ומחקרים אחרים הראו כי נצפתה הקלה בתסמיני ההפרעה לאחר מתן תרופות נוגדות דיכאון. בנוסף, מחברים שונים הסכימו כי טיפול קוגניטיבי-התנהגותי (CBT) עשוי להיות יעיל עבור התמודדות עם הלחץ להצליח ועבור התמודדות עם נדודי שינה.
יחידה 621
נמל התעופה הבין-לאומי מגדן-סוקול
נמל התעופה הבין-לאומי מגדן-סוקול (ברוסית: Международный аэропорт Магадан (Сокол) имени В.С. Высоцкого) הוא נמל תעופה הממוקם כ-50 ק"מ צפונית למרכז העיר מגדן שבמזרח הרחוק הרוסי.
היסטוריה.
נמל התעופה נחנך ב-12 בינואר 1961 וכונה אז מגדן-56 (בגלל מיקומו על הקילומטר ה-56 של הכביש המהיר קולימה), ותנועת הטיסות באזור הועברו אליו כאשר רק טיסות ייעודיות מהופעלו משדה התעופה הישן מגדן-47 ששכן בקואורדינטות . בשנים שלאחר מכן איבד שדה התעופה Magadan-47 את חשיבותו מכיוון שהמסלול הנחיתה שאינו היה סלול לא עמד בדרישות הטכניות החדשות.
בשנת 1978 החל פרומסטרוי לשפץ את מבני השרות ומסלול הנחיתה. ב-13 בדצמבר 1980 נחת מטוס האיליושין Il-62 הראשון בשדה התעופה מגדן. למחרת החלו להתקיים טיסות סדירות ישירות ממגדן למוסקבה.
ב-20 במאי 1979, בכיכר החזית בשדה התעופה של מגדן, נערך טקס חשיפת אנדרטת תהילת העבודה: מטוס ה-An-12 עם מספר הזנב USSR-11355. במשך כמעט 13 שנים עבד המטוס בטייסת מגדן וביצע טיסות בצפון המזרח הרחוק הרוסי. טייסת מגדן, שהוקמה בשנת 1963 מצוות הטיסה באמצעות איחודם של מספר בסיסי אוויר קיימים, התקיימה עד 1991, אז בוצע הארגון מחדש והחל תהליך תאגוד (קורפורטיזציה) של הטייסות ברחבי רוסיה.
בשנת 1991, עם פירוק ברית המועצות, קיבל נמל התעופה מגדן-סוקול סטטוס של נמל תעופה בין-לאומי. העיר, שהייתה סגורה לזרים, זכתה לחשיפה לעולם החיצון עם חנוכת טיסות אלסקה איירליינס לארצות הברית באמצעות מטוסי מקדונל דאגלס MD-80. בשנת 1992 חנכה אירופלוט טיסה ישירה לאנקורג' באמצעות מטוסי טופולב Tu-154, ובשנת 1994 הורחב מסלול הנחיתה כדי לאפשר טיסה ישירה גם לסיאטל.
על פי סיפור אנקדוטי שפורסם בניו יורק טיימס, הטיסה הראשונה של חברת אלסקה איירליינס הייתה זקוקה לשירותי המסת קרח שלא היו זמינים, ולכן צוות הטיסה רכש כמות וודקה ושפך אותה על הכנפיים. בשנת 1995 איימה חברת התעופה להפסיק את השירות הרוסי בגלל קשיים עם עובדי קבלן. טיסות אלסקה איירליינס לשדה התעופה במגדן הופסקו באוקטובר 1998 זמן קצר לאחר המשבר הכלכלי הרוסי בשנת 1998, מה שהפך את הקווים ללא רווחיים.
אירופלוט השעתה את הטיסות לשדה התעופה מגדן ב-1 בפברואר 2009, בשל הוצאתם המתוכננת משירות של מטוסי טופולב Tu-154. אירופלוט ציינה את היעדר ההסמכה של שדה התעופה בקבלה ושירות של מטוסים מודרניים יותר, כמו איירבוס A320 ו-איירבוס A330, כסיבה העיקרית להשעיית הטיסות. שירותי טיסה לנמל התעופה חזרו ב-30 במרץ 2009.
ב-2021 הודיע מושל מחוז מגדן על כוונתו לקדם בניית טרמינל חדש לנמל התעופה.
תאונות אוויריות.
ב-26 ביוני 1969, התרסק מטוס אארופלוט מדגם איליושין Il-14 10.5 ק"מ צפונית-מערבית לנמל התעופה. הגורם לאסון היה הופעתו הפתאומית של עשן שחור סמיך בתא הנוסעים, שהביא לנחיתת חירום מחוץ לטווח הראייה עם טייסים חסרי הכרה. שלושה מתוך חמשת האנשים על המטוס נספו בתאונה זו.
תאונה נוספת קרתה ב-2 באוקטובר 1973, כאשר בסביבת נמל התעופה התרסק מטוס מדגם An-12B של חברת אארופלוט שבה נספו 10 בני אדם.
נמל התעופה צ'יטה
נמל תעופה הבינלאומי וולגוגרד
ליל בייבי
דומיניק ארמני ג'ונס (באנגלית: Dominique Armani Jones; נולד ב-3 בדצמבר 1994), ידוע בשם הבמה ליל בייבי (Lil Baby), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי.
ראשית חייו.
דומיניק ג'ונס נולד באטלנטה, ג'ורג'יה בשכונת אוקלנד סיטי. אביו עזב את משפחתו והשאיר את אמו היחידה לגדל אותו ואת שתי אחיותיו בגיל שנתיים. בעוד שהוא לא נאבק בלימודים, ג'ונס היה מסתבך שוב ושוב וכתוצאה מכך נשר מהלימודים בבית ספר התיכון בוקר ט. וושינגטון בכיתה ט'.
בתחילת 2012, הוא הואשם בגין החזקה בכוונה למכור, והאשמות נוספות. עורך דינו דחק בו לבצע הסדר טיעון לשנתיים, אך ג'ונס סירב ורכש עורך דין חדש, מה שהציב את ג'ונס בתוכנית מיוחדת שתחזיק אותו רק למשך שנה. תוך כדי תוכנית זו, הסתכסך עם אסיר לבן בשל הערות גזעניות. לאחר מכן, גזר הדין של ג'ונס הוחלף בעסקה המקורית לשנתיים. מאוחר יותר בשנת 2013, הואשם בהחזקת מריחואנה. בשנת 2014, הוא נעצר שוב והואשם בהחזקת מריחואנה בכוונה למכור. לאחר שנכנס לבית הסוהר למשך שנתיים, הוא החל את קריירת הראפ שלו.
קריירה.