רק בשנת 2009 הצליחה לראשונה קבוצה שאינה דינמו קייב או שחטאר דונצק להשתתף במפעל. הייתה זו מחזיקת הגביע וורסקלה פולטבה, שהפסידה במשחק לדינמו קייב.
היסטוריית המשחקים.
הגיעה כסגנית מחזיקת הגביע או סגנית האלופה, לאחר שיריבתה זכתה בדאבל.
דוד (דודי) גרין
דוד (דודי) גרין הוא סופר ילדים, עיתונאי ועורך.
ביוגרפיה.
דוד גרין נולד בתל אביב, כבן שלישי להורים ניצולי השואה שעלו לישראל אחרי המלחמה.
הוא גדל ולמד בבני ברק, שירת בצה"ל כקצין בחיל המודיעין והשתחרר בדרגת רס"ן. החל את דרכו העיתונאית בשנת 1978 בקבוצת "מוניטין", ולאחר תקופה קצרה ועם הקמת השבועון "כספים" מונה לסגן עורך השבועון ולחבר מערכת.
בשנת 1981 עבר לעיתון "גלובס", שם שימש תחילה ככתב בכיר ואחר כך כעורך וכחבר מערכת במשך שנים. יזם והנחה מספר תחקירים רבי חשיבות ובראשם התחקיר בנושא כספי יהודים שנותרו בבנקים שווייצריים לאחר השואה (בביצוע העיתונאי איתמר לוין), בעקבותיו שולמו מיליארדי דולרים ליורשים ולעם היהודי.
ב-1995 הקים את חברת גרין עיתונות, העוסקת במתן שירותי תוכן מערכתי והפקת עיתונים לארגונים ולחברות, בסקטור הציבורי והפרטי.
ספרי ילדים.
בשנת 2002 פרסם ספר ילדים ראשון "הסיפור המופלא על חיים מגבעתיים שהיו לו אוזניים שהגיעו עד לשמיים", במהדורה ייחודית שכל עותקיה הוקדשו למטרות תרומה בקהילה.
במרכז הסיפור ילד "מיוחד" שמצליח דווקא בזכות השונות שלו, למצוא את מקומו כאהוד ומוערך, במרכז החברה והקהילה הסובבות אותו. הספר הוקדש לילדים המתמודדים עם מחלות קשות ולבני משפחותיהם ולילדים בסיכון השוהים במועדוניות בפריפריה.
בראשית 2014 יצא לאור ספר הילדים "לאביתר הכול מותר". הספר בוחן מתוך עיניו של גיבורו הקט, את גבולות המותר והאסור. בדרך רוכש אביתר תובנות וכלים וזוכה ללמידה חווייתית ומעצימה. הספר הפך בתוך חצי שנה לרב-מכר.
באוקטובר 2014 ראה אור ספר ילדים שלישי של גרין - "לרעות יש כבר סבלנות". הספר מפנה זרקור אל נושא הסבלנות מתוך נקודת השקפתה של רעות, ילדה נמרצת, שופעת חיוניות, וחסרת סבלנות. רעות מחפשת את הסבלנות בכל מקום בו היא נדרשת לה, ובסופו של דבר מוצאת אותה במקום מפתיע.
הספר נושא "תו תוכן" מטעם מכון אדלר, המעיד על איכות תכניו ומסריו.
בנובמבר 2015 יצא ספרו הרביעי - "הדרך אל האפשר", הנושא אף הוא תו תוכן מטעם מכון אדלר. הספר עוסק בדרכים אפשריות ליישוב מחלוקות ומציע פתרון המהווה גם שיעור חשוב. במרכז הספר משולש אוניברסלי - אמא, אבא וילד. הספר מציג את תפיסת עולמו של גרין באשר לעוצמות, לבינה וליכולות הטמונות בילדים - והראויות להקשבה, לחשיפה ולהעצמה.
במאי 2016 יצא לאור ספרו החמישי של גרין "על ענף שבור עלה צומח" - מסה אלגורית העומדת על כוחו של היחיד לחולל שינוי. מהדורה מיוחדת של הספר הוענקה בקבלת פנים חגיגית לרגל קבלת פרס ישראל, על ידי חתן הפרס על מפעל חיים לשנת תשע"ו, האלוף דורון אלמוג.
בספטמבר 2016 יצאה לאור לקהל הרחב מהדורה מחודשת ועדכנית של הספר "הסיפור המופלא על חיים והאוזניים שהגיעו כמעט עד השמיים", באיורים חדשים של יובל רוביצ'ק.
ביוני 2017 זכה גרין בשני אותות "ספר הזהב" על ספריו "לאביתר הכול מותר" ו"לרעות יש כבר סבלנות" המוענקים מטעם התאחדות המו"לים בישראל.
בספטמבר 2017 ראה אור הספר "כמה עוד אפשר לחכות עד שאיילת תאכל ירקות" העוסק בתזונת ילדים בדגש על צריכת ירקות. הנושא מועבר באמצעות סיפור מחורז מעורר דמיון והשראה המתחבר לעולם הילדים. הספר זכה להמלצתו ולהתייחסותו המדעית של פרופ' זהר כרם, מהמכון לביוכימיה, מדעי המזון ותזונת האדם, האוניברסיטה העברית בירושלים.
בינואר 2018 ראה אור הספר "עוד", המפנה זרקור אל נושא הצרכנות בעולם השפע, והנטייה לשאוף ל"עוד" תוך אובדן היכולת ליהנות מהקיים. הנושא מומחש היטב בססגוניות ובריבוי הפרטים באיורים שיצרה עבור הספר איריס גת.
הסיפור מתמקד בשיח שבין הורים לילדיהם סביב הנושא המורכב בו לשני הצדדים תרומה מכרעת ליצירת עולם עמוס, דורשני ולא מסופק. נכונותם של ההורים לקבל על עצמם אחריות ושינוי - מביאה תובנות חדשות אל עולמו של ילדם, כמו גם אל עולמם.
במרץ 2018 ראה אור הספר "נחמד". בספר מתוארים מפגשים עם אנשים נחמדים, הנמצאים בעולמם של ילדים, תוך הדגשת תכונות, מעשים ומחוות: נועם הליכות, חברותיות, מאור פנים ונכונות לסייע לזולת.
גרין אב לחמישה, נשוי לדורית, מתגורר ברמת גן.
ביולי 2019 ראה אור הספר "מעשה בעשרים חרוזים", העוסק במשמעות הכפולה של המילה חרוז. בספר מנסים עשרים ילדי הגן להכין שרשרת חרוזים צבעוניים כמתנה ליום ההולדת של הגננת סמדר - אלא שזו מחרוזת מיוחדת:  היא עשויה גם חרוזי מילים בהתאם לצבעים שבחרו הילדים. הסיפור חושף את הילדים לעושר השפה, לצליל ומקצב ולשיתוף הפעולה הנדרש כדי לעמוד במשימה בזמן.
ספרי שירה.
באוגוסט 2018 ראה אור ספר השירים "תמצא בי מילים" המיועד לקהל בוגר. בספר מובאים שיריו של גרין, לצד ציוריו של האמן יובל רוביצ'ק. החיבור בין המילים לבין הדימויים הוויזואליים, מותיר מרווח עבור הקורא - להתרשמות, למחשבה ואולי אף למציאת עצמו בין השורות.
"שירים שבירים, נוגעים, אפשריים - וכולם מציאות של אהבה" (מתוך גב הספר).
מלחמת שבעת השבועות
הארכידוכס קרל, דוכס צ'שין
דוכסות צ'שין
הארכידוכס פרידריך, דוכס צ'שין
ערך חדשותי
ערך חדשותי (News values) הוא מונח מחקרי במדעי המדינה ותקשורת, המשמש לחקר גופי תקשורת ובחינת סוג ואופי הדיווח אודות אירועים המוגדים כ-'ידיעה חדשותית'.
ראשיתו של המחקר.
המחקר הבוחן את ערך החדשות, מבחין בין כמה קטגוריות משמעותיות, אשר כל אחת מהן היא שדה מחקרי מקיף ושלם. ראשיתו של המחקר הוא במחקרם המקיף של צמד החוקרים גלטונג ורוג'ה אשר הניחו תשתית לבחינת החדשות. השאלה שעמדה בפתח מחקרם היא מה הופך אירוע לחדשה? במחקרם הם ניסו לאבחן האם ישנה דרך למדוד אירוע כחדשותי, ולדעת האם ובאיזה מיקום אירוע זה ייכנס במהדורות החדשות השונות. מחקרם מצא שנים-עשר פרמטרים שונים לסיווג חדשות, שניתן להכניסם תחת כותרת הסדר או אי-הסדר. בעוד שחדשות סדר או חדשות טובות עוסקות באירועים או תהליכים חיוביים כמו הישגים, שיפורים, בניה, יצירה, לכידות חברתית, שיתוף פעולה ועוד, חדשות האי סדר או חדשות לא טובות עוסקות באירועים או תהליכים שליליים כמו סטייה, עבריינות, הרס, פגיעה ברכוש, טרור, סכסוכים ועוד. מחקרם מצא כי בדרך כלל החדשות כוללות יותר חדשות אי סדר מאשר חדשות סדר, ובדרך כלל לחדשות אי סדר יש ערך חדשותי גבוה מאשר החדשות הטובות.
סיווג חדשות על פי אופי.
המשכו של המחקר חיפש להבין את אופי החדשות, והאם כל הדיווחים דומים. מחקרים חלוציים בתחום מצאו כי ערוצי חדשות שונים, ידווחו על אירועים דומים, באופי אחר לגמרי. בכך נסללה הדרך למחקר אשר סיווג בין "חדשות רכות", ו"חדשות קשות", אשר במהרה הפך להיות המיון הבסיסי והשכיח ביותר בחקר סיווג החדשות.
חדשות קשות הן דיווחים עובדתיים בנושאים פוליטיים, כלכליים, או דיווחים על אסונות למיניהם. סיווג זה מאופיין בממד האקטואליות והמידיות של פרסומן. דוגמאות לסוג זה ניתן למצוא בתאונות דרכים, רצח, שוד, הצעות חוק, שרפות, אסונות למיניהם, התפתחויות פוליטיות. לעומת זאת חדשות רכות הן חדשות העוסקות בהיבט האנושי או במרכיבי הצבע של האירוע. בדרך כלל חדשות רכות אינן מחייבות פרסום מיידי ואינן מאופיינות בממד האקטואליות. דוגמאות לסוג זה ניתן למצוא בתחרות אכילה, תחביב מיוחד של איש ציבור, לידת פילון בגן החיות או אישה ילדה רצף תאומים.
ההבדל בין החדשות הרכות לקשות מחולק לשלושה סוגים:
יוסף ענבר
יוסף "יושו" ענבר (בורשטיין) (17 במאי 1913, י' באייר תרע"ג – 19 בדצמבר 1989, כ"א בכסלו תש"ן) היה יו"ר הוועד האולימפי בישראל, יו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל (1961–1963), מזכ"ל "הפועל" (1962–1976), יו"ר חברת ספורטוטו, גזבר איגוד הכדורסל בישראל (1980–1982), יו"ר איגוד הכדורסל (1982–1986), גזבר הוועד האולימפי בישראל (1980–1989) ויו"ר "ספורטוטו".
הישגו הבולט הוא ביטול הסכם ה"פיפטי פיפטי" בכל מוסדות הספורט, שהיה הסדר של פשרה שהיה נהוג בין "מכבי" ל"הפועל".
קורות חיים.
ענבר נולד וגדל באוסטריה בשם יוסף בורשטיין למשפחה דתית בת שבעה ילדים, בנם של רבקה ושמואל בורשטיין. בהיותו בן שנה עברה משפחתו לגראץ. הוא התחיל לשחק כדורגל בגיל עשר בקבוצת "הכח גראץ" ובשנים 1929–1932 שיחק בתפקיד שוער הקבוצה. הוא שימש בתפקיד ראש קן השומר הצעיר בגראץ ובוגר האקדמיה למסחר בשנים 1930–1932. בשנת 1932 הוא עלה לארץ ישראל והצטרף לקיבוץ ג' שתוך שנה עלה לקרקע בגבעת חיים. בשנים 1932–1934 שיחק כשוער כדורגל בהפועל חיפה ונבחרת "הפועל" והשתתף למסע לאירופה.
ענבר ייסד וניהל בשנים 1937–1952 את "קואופרטיב עמק חפר", המשותף לכל קיבוצי עמק חפר. בשנת 1940 הוא נבחר למזכירות מרכז הפועל וכיהן בה 50 שנה עד לפטירתו. הוא נישא לשרה ובשנת 1943 נולד בנם הבכור, עמרי. יומיים לפני השבת השחורה נולד בנו , שאותו הוא ראה לראשונה כעבור חמישה שבועות, רק לאחר ששוחרר מהמעצר בלטרון.
בשנים 1952–1955 שימש בתפקיד מזכיר קיבוץ בגבעת חיים (איחוד). בשנים 1956–1962 הוא ניהל את משרד "תחבורה", שהיה תאגיד הגג של הקואופרטיבים להובלת משאות בישראל.
בשנת 1961 נבחר לתפקיד יו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל וכיהן עד שנת 1963. בשנים 1962–1976 שימש בתפקיד מזכ"ל "הפועל", יו"ר הוועד האולימפי בישראל ויו"ר "ספורטוטו".