formula_35 הוא XOR, הסמל formula_22 מייצג כאן חיבור מודולו formula_23, הסמל formula_38 הוא הזזה מעגלית לימין בגבולות מילה באורך 32 סיביות במספר פוזיציות המצוין אחריו. תוצאת ההצפנה היא המצב הפנימי formula_39 לאחר formula_33 הסבבים:
פענוח מתבצע בדרך הפוכה. כל הצעדים המתוארים משוחזרים על ידי הצעדים ההפכיים (חיסור במקום חיבור והזזה לימין במקום הזזה לשמאל וההפך) למעט XOR שהוא הופכי של עצמו.
התקפת ערוץ צדדי.
צפני בלוקים בדרך כלל רגישים לסוגים שונים של התקפת ערוץ צדדי ולכן במקרים שהצופן עלול להיות חשוף להתקפת ערוץ צדדי מיישמים אותו בשינויים אחדים לעיתים אף מרחיקי לכת מההצעה המקורית. למשל טבלאות האחזור של AES עלולות להדליף מידע בהתקפת ערוץ צדדי המודדת את גרף צריכת האנרגיה של הצופן בעת פעולתו, לכן ממליצים לא להשתמש בטבלאות החלפה אלא לחשב אותן בזמן ריצה. באופן כללי ביישום בפועל מנצלים טכניקות כמו bitslice ומיסוך (masking) על מנת למנוע דליפת מידע כתוצאה מאופן פעולת האלגוריתם. החסרון הוא שהאלגוריתם במקרה זה אינו מציג ביצועים זהים לזה שהוצהרו על ידי המפתחים, ברוב המקרים ההרעה בביצועים משמעותית. במקרה של LEA הרעה גדולה בקצב ההצפנה אינה מקובלת כי עיקר יתרונו הוא במהירות, לכן קיימת הצעה ליישום LEA בשיטת מיסוך שאינה פוגעת בתפוקתו באופן משמעותי. הרעיון הוא לפרמט את הקלט במקום למסך את הפעולות האריתמטיות. השינוי פועל כך שבמקום לעבד 16 בתי מידע בכל פעם, מעבדים רק 12 בתים, ובארבעה הנותרים מכניסים מידע דמי שתפקידו למסך את דפוס גל צריכת האנרגיה של הצופן.
ביטחון.
כאמור צופן LEA הוא צופן חדש יחסית וקיימת מעט קריפטואנליזה שלו (לא כולל המחקר שעשו המפתחים). להלן שני מחקרים שמעידים שהצופן בטוח. קריפטואנליזה ליניארית חדשה הנקראת התקפת מתאם אפס וקריפטואנליזה דיפרנציאלית חדשה הנקראת "Automatic Differential Analysis".
TVTEL - האוטוסטרדה הישראלית למידע (לאחר מכן "נטאור - הרשת הישראלית") הייתה מערכת שהופעלה על ידי אלביט, בזק, ותדיראן, ופעלה משנת 1994 עד שנמכרה ב-1997 למתחרה שלה - חברת ישראל און ליין. המערכת היוותה צעד ראשוני לכיוונה של רשת מחשבים מסחרית ישראלית, בכך שקדמה את חדירת האינטרנט למשקי בית.
טי.וי.טל היא גרסה משופרת של המערכת הצרפתית מיניטל.
היסטוריה.
המערכת התחילה את דרכה בשנת 1993, כשהוקם מיזם משותף בין בזק ואלביט למען פתיחת מערכת תקשורת דו-כיוונית של משתמשים ביתיים וחברות ציבוריות, בעזרת מקלט טלוויזיה של אלביט, מודם וקו טלפון (לאחר מכן הוחלף מקלט הטלוויזיה במחשב אישי).
בשנת 1994 הרשת הורצה לניסיון ב-500 בתים בפתח תקווה, ולאחר שנה היא נפתחה לכלל הציבור.
במרץ 1996 היה למערכת 10,000 משתמשים (מספר זה ירד ל-2000 משתמשים בעת מכירת המערכת).
בדצמבר 1996 שונה שם המערכת מטיוי-טל ל"נטאור".
במרץ 1997 חברת "ישראל און-ליין" מבית קבוצת הארץ קנתה את השירות, והמשיכה לספק שירותים למשתמשים לזמן מה.
לאחר שנסגרה המערכת, נתגלה כי הפסדיה של בזק מפעילות המערכת הסתכמו ב-3.49 מיליון שקל.
שימושים ומידע טכני.
במערכת ניתן היה לעשות פעולות רבות ומגוונות: ניתן היה לצפות בנתוני בורסה, לקבל מידע עירוני, להזמין כרטיסים למופעים, לבצע קניות ברשתות השיווק, לצ'וטט עם אנשים ברחבי הארץ, ועוד.
כדי להיכנס למערכת היה נחוץ מחשב אישי עם מעבד 286 ומעלה, מודם 14.4KBPS המחובר לקו טלפון, פלאג הגנה למניעת שימוש לא חוקי ושמירת בטיחות המידע, ותוכנת קליינט שהתחברה למאגרי המידע של TVTEL - דרך רשת 133 של בזק.
מחיר ערכת המערכת המלאה, שכללה את כל מה שנחוץ להתחבר, עלה כ-400₪.
חברת טלטל ערוצי תקשוב, שהוקמה על ידי ישראכרט, תדיראן, ומסכי-זהב (ולימים תפתח את אתר וואלה!) סיפקה את השירותים המסחריים של המערכת (למען החברות סטימצקי, ארקיע, בנק הפועלים ועוד).
דרך המערכת היה ניתן גם להתחבר באופן חלקי לאינטרנט.
התוכנה הראשונה של המערכת רצה על מערכת ההפעלה DOS, אך כשהשתנה שם המערכת, התוכנה שודרגה ופותחה גרסה למערכת ההפעלה Windows.
תמונות של אב-טיפוס של המערכת מ-1994.
תמונות אלה הן צילומי מסך של גרסה מוקדמת של מערכת TVTEL מסוף שנת 1994:
אגף שיטור וביטחון
ויליאם לנדאו
ויליאם מ. לנדאו (באנגלית William M. Landau, 1924 – 2 בנובמבר 2017) היה פרופסור לנוירולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת וושינגטון. המומחיות שלו הייתה בשבץ מוחי והפרעות תנועה וזכה להכרה כשקראו על שמו את תסמונת לנדאו-קלפנר..
ד"ר לנדאו נפטר ב-2 בנובמבר 2017 מסיבות טבעיות בביתו ביוניברסיטי סיטי. מיזורי. היה בן 93 במותו.
חיבוריו.
Publishing Company, Inc. Armonk, NY, 1998
כי האדם עץ השדה
כי האדם עץ השדה הוא שיר עברי מאת נתן זך, שהלחין שלום חנוך ובוצע לראשונה על ידי נורית גלרון בשנת 1981 (וחוּדש על ידי חנוך ב־1983). השיר נחשב לנכס צאן ברזל בזמר העברי, מושמע תדיר בימי זיכרון ואף נזכר בהקשר לט"ו בשבט.
תולדות השיר.
ב־21 בספטמבר 1979 ערכה תחנת הרדיו גלי צה"ל מופע מחווה לנתן זך לרגל הופעת ספר שיריו "צפונית מזרחית", שהתפרסם 11 שנה לאחר ספרו הקודם וזמן קצר אחרי ששב לישראל משהות בת כעשור באנגליה. במופע, שנערך במועדון "צוותא" בהנחייתה של חוקרת הספרות לילי רתוק, השתתפו משוררים וסופרים ידועים, ולצידם הופיעה נורית גלרון, אז זמרת צעירה שמאחוריה אלבום אחד. זך אהב את שיריו בביצועה של גלרון, ובעקבות המפגש בין המשורר לזמרת הרגישו השניים שעשוי להיווצר משהו מעניין אם יכתוב שירים עבורה. "את יצירתו של נתן הכרתי כמובן עוד לפני שהכרתי אותו", סיפרה גלרון לימים. "באותו ערב שרתי הרבה מאוד שירים שלו, ואחד שנכתב במיוחד, 'בכל פעם שאני מנגן', שהלחין יוני רכטר. ואז עלה הרעיון להמשיך אולי את המפגש הזה ולעשות תקליט שלם – אז קראו לזה תקליט – ונתן היה ממש בעניין".
ואומנם זך חיבר שירים במיוחד לתקליטה הבא של גלרון. גלרון סיפרה שבסוף שבוע אחד הוא כתב בביתו בחיפה את השיר ורבים אחרים. "כי האדם עץ השדה", שהיה בן שני בתים, נראה לה קצר והיא ביקשה להאריכו. זך הוסיף את הבית המכיל את המילים "כמו העץ הוא צמא למים". "שירים באמצע הלילה", אלבום האולפן השני של גלרון, יצא בסתיו 1981 בחברת התקליטים NMC וזכה להצלחה. היו מעורבים בו יוצרים כגון סשה ארגוב, מתי כספי ושלמה יידוב, והוא כלל שירים נוספים שהפכו לקלסיקה: "כולנו זקוקים לחסד" (לחן: אילן וירצברג), "כשצלצלת רעד קולך" (לחן: חנן יובל) ו"עד מחר" ("בכל פעם שאני מנגן"; לחן: יוני רכטר). "חיה בודדת הוא השיר הנובע מן הדף", כתב זך ב־1981. "זה המושר, לעומת זאת, הוא ברִיה חברתית ומזמין שותפים למעשה היצירה: מלחינים וזמרים, מעבדים ומנגנים. נתמזל מזלו של תקליט זה ונמצאו לו מן הטובים בשותפים שבשדה הלחן הישראלי. על כך אין לי אלא להודות". לימים כתב עוד: "נורית גלרון היא הזמרת שלי: הטמפרמנט, המנעד, הקול הנמוך המתפרץ פתאום למיצוי אופראי". גלרון מנגד כינתה את זך "המשורר שלי", והעידה כי היא רואה באותו "משורר חכם מרגיש ומרגש" מי ש"נפלה בחלקי זכות גדולה לשיר את מילותיו". באלבומיה הבאים ביצעה גלרון שירים נוספים של זך.
בשנת 1983, כשנה וחצי לאחר הופעת אלבומה של גלרון, הוציא שלום חנוך את אלבום הסולו שלו "על פני האדמה" (NMC), אשר כלל בעיקר ביצועים שלו לשירים שכתב לאומנים אחרים, כגון אריק איינשטיין ("הבלדה על יואל משה סלומון") ויהודית רביץ ("שיר ללא שם"), וכן ביצוע לשיר "כי האדם עץ השדה" שהלחין לגלרון. גם ביצוע זה זכה לחשיפה משמעותית.
בשנת 1999 ראה אור בהוצאת תמוז הספר "כי האדם עץ השדה", שבו רוכזו שיריו המולחנים של זך.
תוכן השיר.
השיר יוצא מהרמז מקראי: הביטוי "כי האדם עץ השדה" מופיע בפרשת שופטים, במסגרת דיני מלחמה ומצור. בפסוקים החותמים את הפרק נכתב:
הביטוי בהקשרו המקורי מופיע כמעין שאלה רטורית, כאשר הכוונה לומר שהאדם אינו כמו עץ השדה, העצים אינם משתתפים במלחמה, ולכן בזמן מלחמה יש להימנע מלהשחית עצים בשטח עיר אויב. לפי פירוש רש"י: "כי האדם עץ השדה. הֲרֵי כִּי מְשַׁמֵּשׁ בִּלְשׁוֹן דִּלְמָא, שֶׁמָּא הָאָדָם עֵץ הַשָּׂדֶה לְהִכָּנֵס בְּתוֹךְ הַמָּצוֹר מִפָּנֶיךָ לְהִתְיַסֵּר בְּיִסּוּרֵי רָעָב וְצָמָא כְּאַנְשֵׁי הָעִיר? לָמָּה תַּשְׁחִיתֶנּוּ?".
לחן, ביצוע והתקבלות.
נורית גלרון הייתה מעוניינת ששלום חנוך יכתוב בשבילה, ונתן זך והיא ראו בו מלחין מתאים לשיר. חנוך ביצע את השיר באוזני גלרון מתחת לעץ בביתו, והיא סיפרה: "נפלתי כבר בשמיעה ראשונה. שלום עשה לחן מדהים". הביקורת הגדירה את הלחן "צבעוני ומלא ניואנסים". גלרון הקליטה את השיר כשהיא מלוּוה בנגינתם של משה לוי (קלידים), ירוסלב יעקובוביץ' (ליריקון, מעין אבוב חשמלי ), מיקי שביב (גיטרה בס) ואהרלה קמינסקי (כלי הקשה). מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי קבע עם הופעתו של התקליט כי מבין שירי האלבום, "היפה ביפים, שבא לך לנגנו שוב ושוב הוא – 'כי האדם עץ השדה' במוסיקה מרגשת של שלום חנוך. אפסותו של האדם כפי שמצאנו בכתובים (פרק מ' בישעיה) היא מר־גורלו בבלדה הזו, ואת מר־הגורל שבשיר מזמרת נורית כתחינה. במוסיקה המתנגנת באיטיות כמו כדי להעניק תחושה של מסע־חיים". לימים הוסיף כי גלרון "הצליחה לשדר תחושת העצבות העמוקה, יפי הצליל הזה שחודר ומחלחל ומצמרר". לדברי המבקר גיא טנא, הליריקון "מייחד את הצליל הבלעדי של השיר", והעיבוד והנגינה "יוצרים מעטפת מוסיקלית פיוטית ומלטפת לטקסט שנושא בחובו אופטימיות ופסימיות, עדנה ומרירות ואפשרות לגלרון לבטא פן מינורי ושקט יותר מתוך מנעד יכולותיה הווקאליות".