במסגרת לימודיו באוניברסיטה העברית נבחר לכהן כיו"ר הסטודנטים מטעם מפא"י ונשלח במסגרת חילופי סטודנטים לכלכלה לצרפת, שם מונה כראש המחלקה לקשרי חוץ של מפלגת העבודה.
חריש נבחר לכנסת בשנת 1973 מטעם סיעת המערך ושירת בכנסת במשך 23 שנה, עד 1996. שימש כחבר בוועדות כנסת שונות וכיו"ר הוועדות הבאות: יו"ר ועדת המשנה לאנרגיה (בכנסת ה-9 וה-10), יו"ר ועדה משותפת בנושא תעלת הימים (בכנסת ה-10), יו"ר ועדה משותפת בנושא שכר משרתי הקבע, יו"ר ועדת המשנה בנושא בחירת נשיא אוסטריה קורט ולדהיים, יו"ר ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא תאונות דרכים ויו"ר ועדה מיוחדת לקידום הייצוא (בכנסת ה-11) ויו"ר ועדת הכספים (בכנסת ה-12). היה חבר ועדת החוץ והביטחון. יזם את הקמת משרד האנרגיה בשנת 1976.
בשנות ה-90 כיהן כמזכ"ל מפלגת העבודה. בכנסת ה -13 בממשלת יצחק רבין השנייה וממשלת פרס (1992–1996) מונה חריש לשר התעשייה והמסחר. לאחר מכן לא הצליח להיבחר בפריימריז במפלגה. פרש לעסקים ועסק בייעוץ לחברות במסגרת החברה שהקים, חריש יזמות. במקביל הוא המשיך בפעילות במפלגת העבודה.
חריש כיהן כיו"ר החוג לשילוב במפלגת העבודה, חבר נשיאות במועצה הציבורית למען יהודי ברית המועצות, יו"ר האגודה למען החייל בגבעתיים וחבר מרכז "הפועל". שימש כראש מועצת הקולנוע בישראל בין השנים 2007 ל-2011.
לאחר פרישתו של יו"ר מפלגת העבודה אהוד ברק בינואר 2011 ועזיבתו לסיעת העצמאות, החליטה ההנהלה הזמנית של המפלגה למנות את חריש ליו"ר הזמני שלה. חריש כיהן בתפקיד זה עד ספטמבר 2011, אז נבחרה לתפקיד יו"ר המפלגה ח"כ שלי יחימוביץ'.
עומד כיום בראש העמותה להנצחת יהדות רומניה - א.מ.י.ר., שימש כויו"ר "החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה בע"מ" עד 2017.
חיים פרטיים.
חריש נשוי לאדית ויש להם ארבעה ילדים ושבעה נכדים.
משפט ניוטון לייבניץ
משפט ניוטון-לייבניץ
נוסחת ניוטון-לייבניץ
נוסחת ניוטון לייבניץ
כימיה פיסיקלית
הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד
צור ארליך
צור ארליך (נולד ב-23 בינואר 1974) הוא עיתונאי, משורר, פובליציסט, מתרגם ומבקר ספרות, המשנה לעורך כתב העת "השילוח".
ביוגרפיה.
ארליך נולד בירושלים. משנת 1977 גדל ביישוב עפרה והתחנך שם. למד בישיבה תיכונית נתיב מאיר ושנה אחת בישיבת הר עציון. שירת בחיל המודיעין.
הוא בוגר האוניברסיטה העברית בספרות עברית ובפסיכולוגיה, ומוסמך אוניברסיטה זו בספרות עברית.
מאז סתיו 1998 מפרסם טור שירי-אקטואלי שבועי בעיתון "מקור ראשון". מינואר 2015 עד נובמבר 2018 עבר הטור לבמות מקוונות, תחילה אתר "מידה" ולאחר מכן אתר "השילוח", ואז חזר ל"מקור ראשון". טור מחורז ושקול זה המתחקה חלקית אחר המודל של נתן אלתרמן ב"הטור השביעי" מתאפיין בחריזה תובענית, במשחקי מילים, במבנים צורניים ומשקליים מגוונים וברוח סאטירית וביקורתית.
בשנים 1999 עד 2003 שימש כעורך "דיוקן", המוסף המגזיני של "מקור ראשון" ולאחר מכן שימש כעיתונאי בעיתון. ב-2014 התמנה לאחראי הפרסומים העבריים של קרן תקווה, המפרסמת תרגומי ספרים ומאמרים מן ההגות השמרנית העולמית. ב-2016 הקימה הקרן את כתב העת להגות ולמדיניות "השילוח", וארליך נתמנה לעורך המשנה שלו. במקביל משמש ארליך מאז 2018 כעורך האחראי של ספריית שיבולת, סדרת ספרי עיון משותפת לקרן תקווה ולהוצאת "סלע מאיר". ב"מקור ראשון" ממשיך ארליך לפרסם גם ביקורת ספרות, בעיקר במדורו הקבוע "שיפוט מהיר".
מאמרי מחקר וביקורת של צור ארליך בתחום השירה העברית המודרנית הופיעו ב"מקור ראשון", ב"מידה" ובכתבי העת "תכלת" ו"נתיב". ארליך פועל בתחום הנחלת שירתם של הקלאסיקנים העברים המודרניים, ומאז 1 בדצמבר 2015 מפרסם מדי יום עיון בקטע שירה במדור הפייסבוק "כפית אלתרמן ביום" (שם המשתנה מפעם לפעם, בהתאם לשמו של המשורר הנידון באותה תקופה). במסגרת מדור זה כתב ביאור פרטני לכל שירי "כוכבים בחוץ".
ארליך מפרסם בקביעות תרגומים עבריים מן השירה האנגלית בכתבי העת "הו!" ו"דחק", ותרגם שלושה ספרי שירה במשקל וחריזה: מבחר משירי In Memoriam A.H.H מאת אלפרד טניסון (בספר ושמו "אל דביר החשכה"), מבחר משירי רודיארד קיפלינג, והפואמה "מסה על הביקורת" מאת אלכסנדר פופ. בגיליון ז של "דחק" (ספטמבר 2016) פרסם מחזור שירים מקורי על פי תשע הסימפוניות של בטהובן. מחזור שירים מקורי נוסף משלו על משוררים עברים דגולים הופיע בגיליון 15 של 'הו!'. עוד מחזורי שירה מקורית פרסם בכתבי העת מאזניים ויקוד.
לצד הטור השירי האקטואלי מחזיק ארליך מאז פברואר 2013 טור שירי קבוע בירחון לומדי-העברית IVRIT, ושמו "שורות קצרות". ארליך חיבר את המנון החמ"ד (חינוך ממלכתי דתי) ב-2013 והשתתף בחיבור האריות בליברית לאופרה "סינדרלה" מאת עלמה דויטשר (2015). הוא יצר את הנוסח החרוז-ממושקל לתרגומה של דנה כספי בשני ספרי ילדים מאת טובה ינסון שהופיעו בהוצאת קרן ב-2015. ב-2020 יצא לאור אלבום מוזיקלי לילדים משיריו, "יֶרח פרח וחליל", שהלחין וביצע יוחאי בן-אב"י.
ב-2008 הופיעו ב"הוצאת טובי" שני ספרי עיון בתרגומו: "ג'יהאד ושנאת יהודים" מאת מתיאס קונצל ו"לכבוד השוני" מאת הרב יונתן זקס. בהמשך הופיעו בהוצאת "מגיד" תרגומיו לספרים נוספים של הרב זקס: "לרפא עולם שבור" (2010), "השותפות הגדולה" (2013), "לא בשם האל" (2016), "שיג ושיח" (2017), "מועדים לשיחה" (2019), "בלשון עתיד" (2021) ו"רעיונות משני חיים" (2021). בהוצאת טובי הופיע בתרגומו גם ספרה של רות וייס "פרדוקס הפוליטיקה היהודית" (2018). ב"ידיעות ספרים" יצאו לאור תרגומיו לספריו של הרב שלמה ריסקין "אור תורה" על ספר ויקרא (2011), על ספר במדבר (2012) ועל ספר דברים (2013), והאוטוביוגרפיה "ציוני דרך: זיכרונות וסיפורים בדרך לציון" (2012). ב-2013 הופיעו בהוצאה זו תרגומיו לספרים "משיבי הרוח" מאת דוד יעקבסון ו"נבראו שווים" מאת יהושע ברמן, וב-2014 תרגומו ל"לטעום מהשמים" מאת ברוך סטרמן. בהוצאת אוניברסיטת אריאל הופיע ב-2013 תרגומו לספר "סינדרום אוסלו" מאת קנת לוין. בהוצאת שלם הופיע בתרגומו "משפט ההיסטוריה", מבחר ממאמריה של גרטרוד הימלפרב (2017). ערך ספרים אחדים, בהם ספר המאמרים של אורי אליצור "בדעה צלולה" (ידיעות ספרים, 2015).
חיים אישיים.
צור נשוי לאמירה ואב לשלש בנות. הוא מתגורר במעלה מכמש.
כיכר בבל
כיכר בֶּבֶּל (בבלפלאץ, Bebelplatz), היא כיכר ציבורית במרכז ברלין, גרמניה.
מיקום.
הכיכר נמצאת בצד הדרומי של שדרות אונטר דן לינדן ונקראה קודם "כיכר האופרה" (Opernplatz). לאחר מלחמת העולם השנייה הוסב שמה לבבלפלאץ, על שם אוגוסט בבל, מנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה במאה ה-19.
מסביב לכיכר נמצאים בניינים מפורסמים רבים, ממזרח בית האופרה (ומכאן שמה הקודם), ממערב אוניברסיטת הומבולדט ומדרום קתדרלת הדוויג הקדושה, הכנסייה הרומית-קתולית העתיקה ביותר בברלין.
שרפת הספרים בכיכר.
כיכר בבל, בשמה דאז "כיכר האופרה", נודעה בשל אירוע שרפת הספרים שהתרחש במקום ב-10 במאי 1933, אז נשרפו כ-20 אלף ספרים, כולל עבודות של היינריך מאן, היינריך היינה, קרל מרקס ועוד סופרים רבים. לזכר אירוע זה, הוקמה במקום אנדרטת "ספרייה", מעשה ידי האמן הישראלי מיכה אולמן.
טקס שרפת הספרים התרחש בעקבות יוזמה של שר התעמולה הגרמני, יוזף גבלס. במהלך הלילה סטודנטים ופרופסורים, בליווי מוזיקלי של מקהלות אס אס ואס אה, שרפו למעלה מ-20 אלף ספרים של כ-200 סופרים, אנשי מדע, פילוסופים, אנשי אמנות ועיתונאים, כשני שלישים מהם יהודים, אותם בזזו מספריות סמוכות ומאוספים פרטיים רבים. הספרים שנבחרו להישרף היו של סופרים יהודים, קומוניסטים, ליברלים ומתנגדי השלטון. בין יתר הספרים אשר נשרפו היו עבודות של תומאס מאן, היינריך היינה, קרל מרקס, זיגמונד פרויד, אריך קסטנר, יעקב וסרמן ועוד סופרים רבים. שרפת ספרים פומבית זו גררה גל של שרפת ספרים על ידי סטודנטים ברחבי גרמניה.
הנצחה.
לזכר אירוע שרפת הספרים, הוקמה במקום אנדרטת "ספרייה" (בגרמנית: Bibliothek) על ידי האמן הישראלי מיכה אולמן. האנדרטה נחנכה ב-20 במרץ 1995.
האנדרטה היא חדר תת-קרקעי, קובייה שאורך צלעה 5 מטרים, בעל תקרת זכוכית (שהיא רצפת הכיכר), הנמצא מתחת לכיכר במקום המדויק בו נשרפו הספרים. החדר מואר בתאורה פנימית ומכוסה במדפי ספרים ריקים לבנים המתאימים לאחסונם של 20,000 ספרים ומייצגים את החלל התרבותי הנותר לאחר שרפת הספרים. ליד האנדרטה שני לוחות ברונזה עליהם חקוק כדלקמן:
אין כניסה למבקרים אל החלל עצמו אך ניתן לראותו מרצפת הכיכר.
התקופה הניאולותית
פרוייקט מסלול
קונסילירו
תפו&quot;א
STS-112
STS-112, היא משימת בת 10 ימים בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
משימה זו טסה לתחנת החלל הבינלאומית באוקטובר 2002.
מטרת המשימה להרכיב את חלק ה-S1 והמשך בניית תחנת החלל.
המשימה.
כאמור, משימה זו יצאה להמשך בניית תחנת החלל הבינלאומית.
החלק שהורכב נקרא S1 והוא תומך ברדיאטורים של התחנה.
במשימה זו בוצעו מספר ניסויים בתחנת החלל:
במהלך הטיסה בוצעו 3 פעילות חוץ-רכבית.
הרוב הדומם
הרוב הדומם הוא ביטוי המשקף טענה בדבר קיומה של קבוצה שמהווה רוב באוכלוסייה מסוימת, אך אינה מבטאת את דעותיה בפומבי, ולכן נוצר רושם שדעת המיעוט הקולני יותר היא דעת הרוב. בשימוש הראשון הרשום למושג זה באנגלית, בשנת 1874, היה לו מובן אחר, כאשר הכוונה הייתה למתים.