אחד מפקודיו, אלכסנדר שטאלברג, דיווח לסופר בריאן מארק ריג, מחבר הספר "חייליו היהודים של היטלר", כי סיפר למאנשטיין כיצד מספר גדול של יהודים נרצחו. מאנשטיין שאל אותו אם הוא באמת מאמין לכך, ושטאלברג ענה כי אכן הוא מאמין בכך. "אם כך," ענה מאנשטיין, "הם רק יהודים".
מאנשטיין הודה בפני הפסיכיאטר לאון גולדנסון, שראיין אותו בעת משפטי נירנברג, כי הוא ידע על פועלה של איינזצגרופה D בראשות אוטו אולנדורף שרצחה עשרות אלפי יהודים בשטח עליו פיקד בשנים 1941–1942, אך לא היה לו מושג מהו תפקידה של יחידה זו, וממילא, גם אם היה יודע מהו תפקידם, לא היה יכול לעשות דבר בנוגע לכך.
מאנשטיין פרסם זמן קצר לאחר שנטל לידיו את הפיקוד על הארמייה ה-11 פקודה בזו הלשון: "יש לעקור את השיטה היהודית-בולשביקית מן השורש אחת ולתמיד." הוא אף הרחיק לכת והצדיק את "הכורח שבנקיטת אמצעים נוקשים ביותר נגד היהדות." בספר הזיכרונות שפרסם לאחר המלחמה, "ניצחונות אבודים", הוא נמנע מלהזכיר זאת.
יועץ בכיר.
באמצע שנות ה-50 נקרא מאנשטיין על ידי הקנצלר קונראד אדנאואר לשרת כיועץ צבאי בכיר, ולשמש כיושב ראש ועדה פרלמנטרית לארגון הדוקטרינה החדשה של צבא מערב גרמניה, הבונדסוור, והשתלבותו בברית נאט"ו.
בתקופה זו מאנשטיין התגורר עם משפחתו בבוואריה וכתב את זכרונותיו "Verlorene Siege " (ניצחונות אבודים), שפורסמו בגרמניה ב-1955, ותורגמו לאנגלית ב-1958. בזכרונות אלו פרסם את התזה, שהפכה לאחר מכן לרווחת, שמקור אסונה של גרמניה היה בפקודות שנתן היטלר, וכי אילו הגנרלים ניהלו את המלחמה במקום היטלר, ניתן היה לנצח בה.
על אף הרשעתו בפשעי מלחמה, העובדה כי לא היה חבר במפלגה הנאצית הקלה על השתלבותו בממסד הצבאי החדש בגרמניה המערבית. בניגוד לגנרלים אחרים, שהוכתמו בנאמנות להיטלר, ונראו כמוקצים בעיני הממסד הצבאי החדש, בשנים הראשונות לקיום הבונדסוור היה מאנשטיין חבר שלא מן המניין במטה הכללי שלו.
מאנשטיין מת בביתו באירשנהאוזן בבוואריה ביוני 1973. הוא נקבר בטקס צבאי מלא.
עקיבא גוברין
עקיבא גוֹבְרִין (גלובמן-חיוּת) (12 באוגוסט 1902 – 26 ביוני 1980) היה פעיל ציוני, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל.
ביוגרפיה.
נולד בעיר שפיקוב שבפודוליה, בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה), למרדכי אשר גלובמן, מחנך ופעיל ציוני היה ממייסדי תנועת "החלוץ" ומפעיליה בעיירת הולדתו. בשנת 1921 עבר את הגבול לבסרביה ובשנת 1922 עלה לארץ ישראל. ממייסדי מועצת פועלי ירושלים והסתדרות הפקידים, חבר בוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית מאז 1925 וראש המחלקה לאיגוד מקצועי של ההסתדרות בין השנים 1943–1949. בעת מאורעות תרפ"ט השתתף בהגנה על עטרות ומקומות אחרים בירושלים תחת פיקודו של יוסף הכט.
היה יו"ר ועדת העבודה של הכנסת בה הטביע חותם על חוקי עבודה וחוקים סוציאליים אחרים, במיוחד חוק הביטוח הלאומי. כן היה יו"ר הוועדה הכלכלית של מפא"י. בשנות ה-50 כיהן כיו"ר סיעת מפא"י ויו"ר הקואליציה. בנובמבר 1962 התפטר מהתפקיד בטענה שהממשלה אינה מתייעצת עם חברי הכנסת של סיעת מפא"י אלא מנחיתה עליהם הנחתות, אך מיד חזר בו מהתפטרותו. עם זאת, גוברין המשיך לפעול לחיזוק הפיקוח של הכנסת על הממשלה.
כיהן כשר בלי תיק בממשלת ישראל האחת עשרה, במטרה לעסוק בעיקר בענייני מסחר ותעשייה, תיק שפנחס ספיר שמר בידיו במקביל להיותו שר האוצר כשלוי אשכול התמנה לראשות הממשלה, כדי לסיים עניינים שהחל בהם. ספיר נתן לגוברין את האחריות על סחר החוץ ותיעוש אזורי הפיתוח, אך נוצרו חיכוכים מתמידים בין השניים ובאוקטובר 1964 הוצע שגוברין יכהן כשר לענייני תיירות בממשלת ישראל השתים עשרה, לאור גידול החשיבות הכלכלית של התיירות למדינת ישראל. עם זאת, משרד התיירות לא היה למשרד עצמאי, אלא נשאר כיחידה במשרד ראש הממשלה וגוברין המשיך לכהן במקביל בתפקידיו במשרד המסחר והתעשייה. עם כניסתו למשרד התיירות, גוברין פעל להעברת סמכויות ממשיות למשרד התיירות ולחקיקת "חוק תיירות", אולם לא הצליח בחקיקת החוק. עם סיום כהונתו בממשלה בתחילת 1966, שב לתפקיד יו"ר הוועדה הכלכלית של מפלגתו, המערך, תפקיד בו המשיך לכהן אל תוך שנות ה-70, לאחר סיום כהונתו בכנסת.
כלתו (אלמנת בנו שלמה) היא חוקרת הספרות פרופ' נורית גוברין. בת אחיו, פנחס, היא היוצרת מיכל גוברין. נכד אחיו שלמה הוא יוסי בידץ.
אנטיתזה
אנטיתזה או אנטיתזיס (ביוונית ἀντίθέσις ניגוד. אנטי - נגד, תזה - עמדה) היא ניגוד ישיר או הפך מדויק למשהו. לדוגמה: גיהנום אנטיתזה לגן עדן; אי-סדר אנטיתזה לסדר.
ברטוריקה, אנטיתזה היא צורת דיבור המביעה ניגוד רעיוני על ידי הפך חד משמעי במילים, פסקאות או משפטים, בעזרת מבנה דקדוקי מקביל, כמו בדוגמה: "כשצריך שקט אתה מדבר, וכשצריך דברים אתה שותק; כשאתה נמצא אתה רוצה להיעדר, וכשאתה נעדר אתה רוצה להיווכח; בזמן שלום אתה רוצה מלחמה, בזמן מלחמה אתה דורש שלום; במועצה אתה שר על אומץ, אך בקרב אתה רועד".
המשפט הידוע באנגלית "Man Proposes, God Disposes" - "האדם מציע, האלוהים משליך לפח" הוא דוגמה לאנטיתזה. אנטיתזה מופיעה גם בספרו של ג'ון דריידן, "הצביה והפנתר": "שחור מדי לגן-עדן, ועם זאת לבן מדי לגיהנום".
אנטיתזה יכולה להיות כפולה או מתחלפת לסירוגין כמו במשפט הבא של הקיסר אוגוסטוס: "הקשיבו, אנשים צעירים! הקשיבו לאדם זקן, שאנשים זקנים שמחו להקשיב לו כשהיה צעיר".
בין הכותבים האנגלים שעשו שימוש בולט באנטיתזה נמצאים אלכסנדר פופ (Alexander Pope), אדוארד יאנג (Edward Young), סמואל ג'ונסון ואדוארד גיבון.
בדיאלקטיקה, הסינתזה היא התוצאה הסופית של הניסיונות ליישב את הסתירה הפנימית בין האנטיתזה והתזה.
גשר קלאטרווה
אחיות או לא להיות
אחיות או לא להיות (באנגלית: What I Like About You) היא קומדיית מצבים אמריקאית בכיכובם של אמנדה ביינס וג'ני גארת' ששודרה בין השנים 2002 עד 2006. הסדרה הופקה על ידי חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר. בישראל שודרה בערוץ הילדים. שם התוכנית באנגלית, "What I Like About You", הוא גם השם של שיר הנושא של התוכנית. השיר מבוצע על ידי הלהקה ליליקס, והוא גרסת כיסוי לשיר של הרומנטיקס ששוחרר במקור בשנת 1980.
עלילה.
בפרק הראשון של הסדרה הולי ואביה צריכים לנסוע ליפן, אביה הולך לבדוק את יפן לשבוע וביינתים הולי תישאר אצל אחותה ואלרי.
הולי אינה רוצה לעבור ליפן ואביה אומר לה שהיא יכולה לעבור לוואלרי רק אם תרשה למרות שהאב יודע מראש כי לא.
בסוף הפרק מגלה ואלרי כי הולי צריכה לטוס ליפן ומרשה לה לגור אצלה.
שאר הפרקים מספרים על הולי בביתה של ואלרי.
השר לענייני גימלאים
פגמטיט
פגמטיט (מיוונית פֶּגמָה – מְהוּדָק) הוא סלע יסוד בעל גבישים גדולים במיוחד (מ-20 מילימטר ומעלה). סלעים מסוג זה מכונים סלעים פגמטיטיים.
הרכב.
רוב הפגמטיטים בנויים מגרניט המכיל קוורץ, פצלת השדה ונציץ. לפגמטיטים יש ערך כלכלי משום שלעיתים קרובות הם מכילים יסודות ואבני חן נדירים כדוגמת האקוומרין, טורמלין, טופז, פלואוריט ואפטיט, לעיתים קרובות יחד עם מינרלי בדיל וטונגסטן. נתגלו פגמטיטים שבהם גבישים בגודל של יותר מ-10 מטר. כך למשל נתגלו פגמטיטים בגבעות השחורות של דרום דקוטה שבהם גבישים (של בריל ומינרלים אחרים) בגודל של 13 מטר. עם זאת, בממוצע רוב הפגמטיטים מכילים גבישים בגדלים שבין 8 ל-10 סנטימטר. כך למשל, באזור אילת יש פגמטיטים המכילים מעט בריליום וליתיום שגודל הגבישים שלהם הוא כמה סנטימטרים בלבד. סלעים פגמטיטיים לדוגמה הם פגמטיט גרניטי, פגמטיט גרניטי-בורוני, פגמטיט ליתיום, פגמטיט ליתיום-בורוני.
הוצרות פגמטיטים אינה מחוורת דיה ויש תאוריות שונות לגבי תהליך היווצרותם. במדינת ישראל יש פגמטיטים בהרי אילת המתוארכים לתקופת הפרקמבריון לפני כ- 630 Ma.
היווצרות.
פגמטיטים נוצרים ממאגמה שמתקררת במהירות, לעיתים בטווח של ימים. לרוב, תהליך יצירת הפגמטיט מתחיל כשדייק או סיל חודרים לתוך סלע קר בהרבה מהם מבלי שהם נחשפים לפני השטח. מסיבות שטרם הובהרו, סלע זה מסוגל לגדל גבישים גדולים למרות התקררותו המהירה יחסית. קיימת השערה שהצמיגות הנמוכה של המאגמה בשלב זה מאפשרת תנועה טובה של יונים. ייתכן ומעורבת בתהליך פעולת מים. פעולת המים גורמת כנראה גם לריכוז היסודות הנדירים בפגמטיטים.
צורת וגודל הפגמטיטים משתנה מגופים שטוחים שקצותיהם ישרים למסה דמוית פקעת או חסרת צורה. גודל הפגמטיטים יכול לנוע מעובי של מטר אחד ואורך של מספר מטרים ועד עובי של 700 מטר ואורך של 3 קילומטרים. פגמטיטים נוטים להתפתח בעורקים וברצועות עבות בתוך סלעי גרניט. למעשה, רובם נוצרים כמחדרים גרניטיים לתוך סלעי גרניט קיימים בתצורה הקרויה דייק פגמטיטי. פגמטיטים מצויים גם בכיסים המכילים גבישים מפותחים יפהפיים. דבר זה קורה משום שהגבישים חופשיים להתפתח בחלל הריק של הכיס מבלי שמופעל עליהם לחץ.
תפוצה.
פגמטיטים מצויים בכל היבשות בעיקר בשלשלות הרים. הפגמטיטים הנפוצים ביותר הם מתקופת הפרקמבריון (כלומר הם בני 2.8 מיליארד עד מיליארד שנים), למשל בקנדה ברוסיה ובגרינלנד, אבל קיימים גם פגמטיטים "צעירים" שנוצרו לפני 20 עד 5 מיליון שנים, למשל בהימלאיה.
מד מהירות
יעל הדר
יעל הדר (נולדה ב-6 בפברואר 1968) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.