ארצות הברית מימנה 36 מיליון דולר לבניית גשר מעל נהר פאנג' המחבר את שר חאן בנדר באפגניסטן עם ניז'ני פייאנז' בטג'יקיסטן, ומאפשר תובלה של יותר מ-150 משאיות או 1,000 מכוניות מדי יום. הגשר משפר את המצב הכלכלי ואת ההזדמנויות העסקיות משני צידי הנהר, ומאפשר מעבר סחורות ואנשים בקלות רבה יותר. בצד האפגני, כביש הגשר מתחבר לכביש הטבעת באפגניסטן, אשר נבנה בסיוע בינלאומי, בעיקר באמצעות הבנק לפיתוח אסיה.
ארצות הברית הכירה בטג'יקיסטן ב-25 בדצמבר 1991, יום לאחר קריסת ברית המועצות, ופתחה שגרירות באופן זמני במלון בבירה דושנבה במרץ 1992. לאחר הפיגועים בשגרירויות ארצות הברית באפריקה בשנת 1998, הועברה השגרירות באופן זמני לאלמטי, קזחסטן, בשל הגברת תקני האבטחה בשגרירויות. ביולי 2006 חזרה השגרירות לדושנבה, לאחר שנבנה בה מתחם מתאים עבור השגרירות.
צ'צ'יליה
נמל התעופה הבין-לאומי פלאטוב
נמל התעופה הבין-לאומי פלאטוב (ברוסית: Международный аэропорт Платов) הוא נמל תעופה בינלאומי במרחק 29 ק"מ מהעיר רוסטוב על הדון. ממוקם באזור אקסאי שבמחוז רוסטוב, ליד הכפר גרושבסקאיה (4 ק"מ צפונית ממנו), סמוך לכביש הפדרלי המהיר M-4.
מיקום נמל התעופה ספג ביקורת רבה בשל אי ההתאמה עקב מספר גדול של ימי ערפל ומיקום מסלול ההמראה בצורה לא אופטימלית ביחס לרוח הנושבת באזור.
מתחילה, נמל התעופה כונה בשם "דרום" (יוז'ני, Южный). במסגרת הצבעה מאורגנת שנערכה על ידי ממשלת מחוז רוסטוב רבים צידדו בשם "פלאטוב" (40%) על שמו של מאטוויי פלאטוב (מי שכיהן בתור הטמאן של הקוזאקים של דון, בתקופת האימפריה הרוסית). אפשרויות אחרות היו — "רוסטוב-על-דון" ו"דרום" — 34% ו-27% בהתאמה.
ב-20 בינואר 2017 ממשלת הפדרציה הרוסית אישרה רשמית את הענקת השם "פלאטוב".
הפרויקט.
בשלב הראשון תוכננה בניית בית נתיבות בשטח של 50 אלף מ"ר וקיבולת שנתית של אלפיים נוסעים לשעה ו-5 מיליון נוסעים בשנה, בטרמינל יהיו שבעה גשרי עליה למטוס, מספר היציאות של מעבורת אוטובוסים — 10. שדה התעופה יהיה מסוגל לקבל כמעט את כל סוגי כלי הטיס הקיימים. בנוסף, הוקם מסוף מטענים, עם שטח של 5,200 מ"ר וייבנה חניון עבור 2,500 מכוניות. לנמל התעופה מסלול טיסה יחיד ואורכו הוא 3,600 על 45 מטרים.
נגישות.
שדה התעופה מחובר מצפון לכביש העוקף את העיר רוסטוב ומוביל לכביש הפדרלי המהיר M-4 "דון". בעתיד ייתכן שתיבנה מסילת ברזל שתחבר את נמל התעופה עם העיר רוסטוב על הדון.
אבטחה.
כנמל תעופה מודרני פלאטוב יהווה לנמל תעופה הטוב ביותר ברוסיה במונחים של ביטחון התחבורה. במקום מופעל הציוד המודרני ביותר המשמשים לבדיקת הנוסעים, ותקני הבטיחות מותאמים לדרישות הקונפדרציה האירופית לתעופה אזרחית. לצורך בדיקת מטענים צוות נמל התעופה משתמש בטומוגרפיה מתוצרת היצרן האמריקאי Morpho Detection. מסוע המטען מאפשר לבדוק 1,800 מזוודות בשעה.
היסטוריה.
בנייתו של שדה התעופה החלה ב-2014, והסתיימה ביולי 2017, הזמנה והעברת הטיסות אליו מתוכננים להתבצע ביום אחד, 1 בדצמבר 2017. פרויקט הבנייה נכלל בתוכנית הפדרלית להכנות לקראת אליפות העולם בכדורגל 2018, כמו כחלק מתוכנית הייעוד הפדרלית "פיתוח מערכת התחבורה של רוסיה (2010-2020). המשקיע והבעלים של המסוף הוא חברת ההחזקות "נמלי התעופה האזוריים" (Аэропорты Регионов).
מטוס ראשון נחת ב-18 בנובמבר 2017.
מה-1 במרץ 2018 משמש כנמל התעופה היחיד של מחוז רוסטוב לאחר שנמל התעופה רוסטוב על הדון נסגר ושטחו הופנה לבניית מגדלי מגורים.
עבירות צווארון לבן
פשעי צווארון לבן
יחסי טג'יקיסטן–רוסיה
יחסי טג'יקיסטן–רוסיה היא מערכת היחסים הבילטרלית בין הפדרציה הרוסית וטג'יקיסטן.
סקירה כללית.
במאה ה-19, האימפריה הרוסית החלה להתפשט לכיוון מרכז אסיה במהלך המשחק הגדול והשתלטה בין היתר על טג'יקיסטן. לאחר המהפכה הרוסית בשנת 1917 הממשלה הסובייטית החלה בפעולות שונות של מאבק בדת תוך כדי ניסיון לגרום לתהליך של חילון נרחב בקרב תושבי מרכז אסיה. מוסלמים, יהודים ונוצרים כאחת סבלו מרדיפות דתיות ומסגדים, כנסיות ובתי כנסת רבים נסגרו.
בשנת 1924 הוקמה האוטונומיה הטג'יקית הסובייטית כחלק מרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית אך בשנת 1929 היא הפכה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית. הערים סמרקנד ובוכרה, למרות שרוב אוכלוסייתן הם טג'יקים השתייכו לאוטונומיה האוזבקית הסובייטית.
בשנת 1991 התפרקה ברית המועצות וטג'יקיסטן הפכה למדינה עצמאית.
שתי המדינות הם בעלות ברית קרובות וחברות בארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה, ברית צבאית שהוקמה על ידי ארגון האמנה לביטחון משותף, של חבר המדינות. טג'יקיסטן מארחת יחידות צבאיות ותשתיות רוסיות במרכז אסיה. טג'יקיסטן ורוסיה גם משתפות פעולה באופן הדוק בסוגיות הנוגעות לאפגניסטן, ושותפות למלחמה בטרור, ללחימה בסמים, ובמבצעי מודיעין.
טג'יקיסטן תלויה מאוד בהכנסות שמגיעות מרוסיה, וב-2012, קיבלה סך של 3.595 מיליארד דולר בהעברות מהגרים, המהווים קצת יותר מ-48% מהתמ"ג שלה. כ-1.5 מיליון טג'יקים עובדים בחו"ל, ורובם עובדים ברוסיה.
יחסים דיפלומטיים.
רוסיה מחזיקה בטג'יקיסטן שגרירות בדושנבה וקונסוליה כללית בח'וג'נד, ואילו טג'יקיסטן מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ו-6 קונסוליות במוסקבה, קרסנודאר, נובוסיבירסק, סנקט פטרבורג, אופה ויקטרינבורג.
מחבטן
מַחְבְּטָן (שם מדעי: Taeniura) הוא סוג של בטאי ממשפחת הטריגוניים. הסוג כולל את המינים:
המינים בסוג זה חיים לאורך חופים בכל האוקיינוסים.
סאני קריס
ויליאם "סאני" קריס (23 באוקטובר 1927 - 19 בנובמבר 1977) היה מוזיקאי ג'אז אמריקאי. קריס היה סקסופוניסט אלט בולט בתקופת הבי בופ, וכמו נגנים רבים הושפע רבות מצ'ארלי פארקר.
שנים ראשונות.
וויליאם קריס נולד בממפיס, טנסי ועבר ללוס אנג'לס בגיל 15. קריס ניגן במספר להקות, ביניהן זו של הווארד מק'גי, בה ניגן גם צ'ארלי פארקר.
קריס פיתח סגנון משלו, תמציתי ובלוזי בתקופה זו, ולמרות שסגנונו הבסיסי לא השתנה מהותית, הטכניקה שלו המשיכה להתפתח. קריס המשיך לנדוד בין להקות והקליט, בין היתר עם ג'וני אוטיס ובילי אקסטיין.
התפתחות הקריירה.
פריצתו הגדולה של קריס הגיעה ב-1947, בכמה ג'אם סשנז שאורגנו על ידי האמרגן נורמן גרנאז. ב-1956 חתם עם ”תקליטי אימפריאל” מניו יורק והקליט כמה אלבומים ביניהם "Jazz U.S.A", "Go Man!" וסאני קריס מנגן קול פורטר, יחד עם הפסנתרן סאני קלארק. קריס הקליט גם את האלבום "At the Crossroads" עם הפסנתרן וינטון קלי.
ב-1965 חתם קריס בחברת Prestige והמשיך להקליט  אלבומים שהתבססו בעיקר על סגנון ההארד בופ וזכו לשבחים. עבודותיו המאוחרות הופיעו בחברות "Muse" ו"אימפולס!".
מותו.
ב-1977, קריס חלה בסרטן הקיבה, מחלה שהובילה להתאבדותו בירייה.
מחבטן הספירים
מַחְבְּטַן הַסַּפִּירִים (שם מדעי: "Taeniura lymma") הוא מין בסוג מחבטן, שחי בימים טרופיים באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט. המין חי בעיקר בחופים חוליים ובשוניות אלמוגים, בעומקים של עד 30 מטר ובדרך כלל בקרבת החוף. המין הוא פופולרי באקווריומים ברחבי העולם בזכות צבעיו המרשימים והתנהגותו החברותית והרגועה.
תפוצה.
מחבטן הספירים חי במים טרופיים בקרבת החוף בכל אזור תפוצתו, שכולל את האוקיינוס ההודי, האוקיינוס השקט, והים האדום, כולל חופי איים כגון מדגסקר, מאוריציוס, זנזיבר, איי סיישל, סרי לנקה והמלדיביים. הוא חי גם במפרץ הפרסי ובמפרץ עומאן, בהם הוא נדיר יותר. בתפוצתו באוקיינוס השקט, המין חי בשטח שבין הפיליפינים, לצפון אוסטרליה, כולל מרבית האיים הפולינזיים שביניהם. תפוצתו מגיעה מזרחה עד לאיי שלמה. המחבטן נמצא בעיקר בעומקים שלא עולים על 30 מטר, והוא חי בעיקר על הקרקעית של חופים חוליים ושוניות אלמוגים. בקיצים להקות שלמחבטנים נודדות דרומה עד דרום אפריקה.
פיזיולוגיה ותיאור פיזי.
המחבטן, כמו מרבית הבטאים, מתאפיין בסנפירי צד רחבים מאוד, שנותנים לגופו (חוץ מזנבו) צורת דיסק. נפנוף סנפירים אלה כדי לנוע הם מה שנתנו לו את שמו העברי. למחבטן עיניים בולטות בצבע צהוב, ומאחורי כל אחת מעיניו מצוי אחד מפתחי הנשימה שלו. פיו של המחבטן נמצא על צידו התחתון, וכמו בדגי סחוס רבים, מכיל מספר שורות שיניים (15-24) בכל לסת. על בטנו מצויים גם שני סנפירים תחתונים שעוזרים לו לנוע. זנבו של המחבטן מגיע לאורך שגדול פי 1.5 מגופו, ומתאפיין בשני קוצים חדים וארסיים (כמו בבטאים רבים) בבסיס זנבו.
עורו של המחבטן חלק עם קשקשים קטנים מאוד. המאפיין הבולט ביותר במחבטן הספירים (כמו בשוכני שונית רבים אחרים) הוא צבעיו העזים. המחבטן מתאפיין בגוף בצבע צהוב כהה, כשצדדיו בצבע צהוב בהיר, והוא מכוסה בנקודות כחולות בוהקות דמויות ספירים, שהעניקו לו את שמו בעברית. הנקודות קטנות ונעשות צפופות יותר באזורים הקרובים לצדי גופו של המחבטן. המחבטן הוא בטאי קטן יחסית, כשקוטר גופו מגיע לבערך 35 סנטימטר, אורכו ל 80 סנטימטר, ומשקלו ל 5 קילוגרם.
אורח חיים ואקולוגיה.