חוק זכויות התלמיד, התשס"א-2000 הוא חוק אשר מטרתו הסדרת נושא זכויות התלמיד במערכת החינוך בישראל. החוק התקבל ב-4 בדצמבר 2000, והיה לחוק הראשון מסוגו בעולם, לאחר שנתקל בהתנגדויות רבות מצד משרד החינוך, ארגוני המורים, וחברי כנסת מהמפלגות הדתיות. היוזמה הראשונית לחקיקת החוק הגיעה מטעם מועצת התלמידים והנוער הארצית. החוק מסדיר את נושא זכויות התלמיד במערכת החינוך ומעניק להן תוקף חוקי ובכך הופך את הפרתן לעבירה על החוק.
החל משנת 2003 חולק לתלמידים פנקס המתאר את זכויות התלמיד ואחריותו, המנהג הופסק בשנת 2006 על ידי שרת החינוך יולי תמיר.
היסטוריה.
בנוסח הראשון של החוק נקבע כי "חוק זה מטרתו לקבוע עקרונות לזכויות התלמיד ברוח כבוד האדם ועקרונות אמנת האומות המאוחדות בדבר זכויות הילד, תוך שמירה על ייחודם של מוסדות החינוך לסוגיהם השונים". כעבור שנים אחדות המחוקק נתן דעתו לכך שניסוח זה מתעלם מזכויותיהם של עובדי מערכת החינוך, ונוסח החוק תוקן ל"חוק זה מטרתו לקבוע עקרונות לזכויות התלמיד ברוח כבוד האדם ועקרונות אמנת האומות המאוחדות בדבר זכויות הילד, תוך שמירה על כבוד התלמיד, עובד ההוראה וצוות המוסד החינוכי ועל ייחודם של מוסדות החינוך לסוגיהם השונים... ולעודד יצירת אקלים של כבוד הדדי בקהילת מוסד החינוך".
סעיף 5 לחוק קובע כי רשות חינוך מקומית, מוסד חינוך או אדם הפועל מטעמם, לא יפלו תלמיד מטעמים עדתיים, חברתיים-כלכליים או פוליטיים ברישום או בהרחקה ממוסד חינוך ובקביעת תוכניות לימודים ומסלולי קידום נפרדים באותו מוסד.
עוד נקבע בחוק כי החלטה על הרחקה לצמיתות של תלמיד מבית הספר תינתן רק לאחר שניתנה לתלמיד ולהוריו הזדמנות להשמיע את טענותיהם. התלמיד זכאי לערער בפני ועדת שימוע מחוזית על ההחלטה להרחיקו, כאשר בראש הוועדה יישב מנהל המחוז ויהיו חברים בה נציג ארגון מורים, נציג ארגון ההורים הארצי ויו"ר מועצת התלמידים המחוזית. חברותו של יו"ר מועצת התלמידים המחוזית בוועדת השימוע אף היא הישג של החוק, מאחר שלפני תחיקתו לא הייתה לתלמידים נציגות בוועדה.
עד תחילת יישום החוק הייתה למנהל בית הספר סמכות בלעדית להחליט על הרחקתו של תלמיד לצמיתות, וברוב המקרים לא הייתה לתלמיד או להוריו זכות לערער על כך.
סעיף 11 לחוק אוסר על מוסד חינוך לנקוט אמצעי ענישה נגד תלמיד בגלל מעשה או מחדל של הוריו. סעיף זה בא להגן בעיקר, אך לא רק, על תלמידים שהוריהם לא שילמו לבית הספר תשלומים שונים, ואוסר על פגיעה בהם לצורך הפעלת לחץ על ההורים לשלם תשלומים אלו.
אחד ההישגים הבולטים של מועצת התלמידים והנוער הארצית הוא הסעיף בחוק הקובע שחובה על כל מוסד חינוך, להוציא גן ילדים, לעודד הקמת מועצת תלמידים ואסור לו למנוע את הקמתה.
סעיף 9 לחוק קובע שכל תלמיד זכאי להיבחן בבחינות בגרות, אלא אם כן לא עמד בתנאים שקבע שר החינוך. מטרת סעיף זה היא לאסור על מנהלים למנוע באופן שרירותי מתלמידים חלשים לגשת לבחינות בגרות, מחשש שיפגעו בממוצע הציונים של בית הספר.
בלחץ משרד החינוך הושמט מהצעת החוק סעיף לפיו לתלמיד תהא הזכות לבחור את תוכנית הלימודים הרצויה לו על פי נטיותיו האישיות, מבלי שיושמו בפניו סייגים ותנאי קבלה המונעים ממנו להגשים את שאיפותיו.
בשנת 2009, על פי הצעתו של שר החינוך, גדעון סער, אישרה הכנסת תיקון לחוק זכויות התלמיד, שבו שני חלקים:
יונתן בן-נחום
יונתן בן נחום (19 באוגוסט 1941 – 23 בדצמבר 2019) היה סופר ישראלי.
חייו ופועלו.
בן-נחום נולד בבית זרע שבעמק הירדן. בנו של הסופר דניאל בן נחום (פרוחובניק) ונכדו של המחנך אפרים-נחום פרחיהו (פרוחובניק). בן נחום היה חקלאי, מדריך נוער ומורה. אחיו הוא המתרגם, דוד בן-נחום, אחיו הצעיר, יזהר בן-נחום, הוא היסטוריון של תקופת היישוב.
יונתן בן נחום כתב שני ספרים, הראשון בהם, "וידוי", הצליח מאוד, ואף עובד למחזה בשם "יהודי בחושך", בביצועו של שמואל וילוז'ני בהבימה. המחזה גם ראה אור בגרמנית בהוצאת "אויגן דיטריך".
הבמאי משה מזרחי, רכש את הזכויות על הספר וידוי והפך אותו לתסריט בשפה הצרפתית, בשאיפה ליצור קו-פרודוקציה ישראלית-צרפתית-ספרדית, אך הפרויקט לא קיבל את המימון המתאים לו.
ספריו של יונתן בן נחום משלבים ידע היסטורי רב, המזכיר את ספריהם של אומברטו אקו, ונטלי זימון דייוויס, לבין כתיבה עשירה ועלילה מורכבת ועתירת רבדים.
בשנת 2001 זכה בן נחום בפרס היצירה לסופרים ומשוררים על שם לוי אשכול על ספרו "אינדיאנפוליס". היה בן זוגה של המשוררת דורין מרגלית. בן-נחום לא זכה להשלים רומן שלישי שחלקים ממנו פורסמו בה מרקר קפה ובאתר יקום תרבות
נפטר בשנת 2019.
אודות ספריו.
וידוי.
הספר "וידוי" וההצגה "יהודי בחושך" על פיו, עוסקים בחיי האנוסים בספרד הנוצרית בצל האינקוויזיציה והוא מתבסס על מחקריו של חיים ביינארט. העלילה מתרחשת בשנת 1485, שבע שנים לפני גירוש היהודים מספרד. גיבור העלילה הוא כומר בן ארבעים ושלוש, אנדרס גונסאלס, בנו של יהודי מומר, המתוודה בפני מורו וידידו הקרוב על כך שהוא גילה מחדש את יהדותו. גונזלס לא ידע שמאחורי הפרגוד בתא הווידויים ישב אינקוויזיטור ורשם את דבריו מילה במילה.
אינדיאנפוליס.
בשלהי מלחמת העולם השנייה טיבעה צוללת יפנית את סיירת הדגל האמריקאית אינדיאנאפוליס, וארבע מאות מחייליה טבעו מיד. מאות ניצולים שחו ארבעה ימים בלב האוקיינוס הסוער, בעוד השמש הקופחת מכה בהם והמים הרוחשים בכרישים המאיימים לטרפם. איש מקרב הצי האמריקני לא שת ליבו לדממת האלחוט מכיוון הספינה. ברם, המטען שפרקה האונייה ושאנשי צוותה לא היו מודעים לזהותו בטרם טובעה, טבע את חותמו בדברי המין האנושי, הייתה זו פצצת האטום אשר הוטלה על הירושימה.
הסיפור מסופר לסירוגין הן מן הצד האמריקני והן מן הצד היפני והוא מבצע קפיצות בין זמנים שונים ומובעים בו, דמויות שונות אומרות את דברן ברקע, ודיאלוגים הבאים לכלל התנגשות בין שתי התרבויות ומשולבים בו רבדים תרבותיים וציטטות מאפיקים וממקורות שונים המתהווים לכלל סינתזה הוליסטית.
הר בנטל
הר בנטל הוא הר געש רדום בצפון-מזרח רמת הגולן, שפסגתו מגיעה לגובה של 1,165 מטרים מעל לפני הים. ההר נמצא ממערב לעיר הסורית קוניטרה ומדרום ליישוב מרום גולן, השוכן למרגלותיו. ההר הוא חלק מקו התלים הישראלי, ומהווה נקודת תצפית מצוינת לעבר סוריה, מורדות החרמון וכן לשאר רמת הגולן. ההר מהווה חלק משמורת הטבע "הר אביטל - הר בנטל", אשר מקיפה, מלבדו, גם את הר אביטל השוכן מדרום לו, ואת העמק המצוי בין שני ההרים.
שמו של ההר.
מקור שמו העברי של ההר הוא הפרש הגבהים בינו ובין הר אביטל, שכנו הגבוה ממנו (1,204 מטר). בערבית נקרא ההר "תל אל-ברם", שם שפירושו "התל שמסובבים אותו", ואשר מקורו, ככל הנראה, בצורתו דמוית הפרסה המעוגלת.
גאולוגיה.
הר בנטל והר אביטל הם חלק ממתחם געשי הניזון מאותו מקור געשי. הר בנטל ממוקם בצפון המתחם, והוא נוצר בהתפרצויות סקוריה לפני כ-0.14 מיליוני שנים. ההתפרצויות יצרו חרוט אפר שהיה גבוה ב-50 מטרים מגובהו כיום.
לפני כ-0.1 מיליון שנה נפלט מן ההר קילוח לבה באירוע יחיד. המאגמה שהצטברה בהר לא הצליחה לפרוץ מראשו, וכתוצאה מכך התפרצה כקילוח לבה בצדו המערבי. ההתפרצות גרמה להתמוטטות הדופן הצפון-מערבית ולגלישתה על גבי הלבה. גלישת הדופן הצפון-מערבית של ההר יצרה את צורתו הנוכחית של ההר, דמוית-הפרסה. קילוח בנטל זרם עד למרחק של כ-2 ק"מ מההר, והוא נראה בבירור גם כיום ממזרח לכביש 9881. על גבי הקילוח ישנן מספר גבעות סקוריה מדופן ההר שהתמוטטה, אשר הוסעו ככל הנראה על גבי הקילוח על למיקומן הנוכחי.
המורדות הדרומיים של ההר מכוסים בשכבת טוף אשר הגיע להר, ככל הנראה, מהר אביטל, לאחר שזה התפרץ בעוצמה בהתפוצצות שיצרה את טבעת הטוף באזור ההר.
צמחייה.
על ההר משתרע חורש ים תיכוני צפוף, המרוכז בעיקר במפנה הצפוני של לועו. בדומה לחורש המאפיין את הר אביטל, גם חורש זה כולל פרטים של אלון מצוי, אוג הבורסקאים, אלון התולע, ורד הכלב ואחרים. במפנה הדרומי של ההר גדלה עשבייה אופיינית להרי הגעש בגולן, הכוללת את המינים ציבורת ההרים, חרחבינה מגובבת ועוד.
טביעת האצבע האנושית באזור.
בשנת 1972, בעקבות הפגזות מצד הצבא הסורי, הועבר הקיבוץ מרום גולן מקוניטרה לשטח אשר למרגלות הר בנטל, שם הוא מצוי עד היום.
למרגלות ההר הוקם בשנות ה-80 של המאה ה-20 מאגר בנטל, אשר מנקז אליו מי גשמים ונחלים מקומיים אשר קודם לכן זרמו לסוריה ואל השטחים החקלאיים שממזרח להר בנטל. במאגר ניתן למצוא דגי קרפיון וכסיפים.
שביל טיולים המסומן באדום, שמספרו 1231, מחבר את המאגר עם ראש ההר. שביל זה הוא חלק מקטע מספר 5 של שביל הגולן.
על פסגת ההר הוקמו בית קפה ("Coffee ענן", מרמז לכך שבית הקפה נמצא בפסגת ההר) ומרכז מבקרים של המועצה האזורית גולן. במרכז המבקרים מוצב צה"לי משוחזר (שנבנה על מוצב סורי שקדם לו) שכיום נחסמה הכניסה אליו פנימה, וישנו שם גם בונקר שניתן להיכנס אליו, וכן עמדת הסברה אוטומטית. לאורך שביל הכניסה אל מרכז המבקרים מוצגים פסלי פלדה של הפסל יופ דה יונג, חבר קיבוץ מרום גולן.
בדרום הר בנטל נמצאת מחצבה נטושה, המיועדת כיום לשיקום כפארק גאולוגי.
בנטל
מערכת החינוך
שורו
זכויות הילד
אלייז'דיניו
אנטוניו פרנסיסקו ליסבואה (בפורטוגזית: Antônio Francisco Lisboa, 29 באוגוסט 1730 או 1738 – 18 בנובמבר 1814), הידוע בכינוי אׇלֶייזׇ'דִינְיִוֹ (Aleijadinho, מילולית: נכה קטן), פסל ואדריכל ברזילאי. נחשב לפסל ואמן הרוקוקו הגדול בברזיל בכל הזמנים.
ביוגרפיה.