מבקרי טלוויזיה העניקו ברובם ביקורות טובות. סמדר שילוני מ-ynet כתבה "זאת אחת הפעמים היחידות שערוץ "כאן", בהיותו ערוץ ציבורי, מצליח ליצור סדרה איכותית בעלת אופי מסחרי". מבקרים אחרים בחרו גם להעניק מעט ביקורת לצד המחמאות, כמו צוף ישראלי מ"מעריב": "רגעים קטנים של פספוס וחוסר אמינות", וגדי סולומון מ"ישראל היום" שציין שחסר לסדרה תחכום. עידו ישעיהו מ"וואלה!" כתב, שהסדרה לוקה באותנטיות ורצופה ברגעים מגוחכים.
הסדרה התקבלה בביקורות שליליות באיראן, כשבביטאון "קייהאן" (کيهان) האיראני, ביקרו את הסדרה ותיארו אותה "הפקה אנטי-איראנית" על התנגדותה לתוכנית הגרעין האיראנית. בעיתון "משרק" (مشرق) יצאו בביקורת דומה. גם בעיתון "המשארי" (همشهری) ביקרו את הסדרה על שאינה מראה נאמנה את החיים באיראן.
פרשנות.
פרק הסיום של העונה הראשונה.
בפרק הסיום של העונה הראשונה ישנה תפנית בעלילה, שמצריך לראות את כל הפרקים הקודמים באור חדש. בשבעת הפרקים הראשונים עסקה הסדרה בתוכנית מתוחכמת של "המוסד" לשבש את פעולתה של מערכת המכ"ם האיראנית כדי לאפשר למטוסי חיל האוויר הישראלי לתקוף בבטחה את אתרי הגרעין של איראן. בפרק האחרון מתברר שיעל קדוש, המפקדת של תמר רביניאן, היא סוכנת כפולה, הנמצאת בקשר עם מפקד במשמרות המהפכה, ולמעשה כל מה שהוצג בסדרה הוא תוכנית מתוחכמת של משמרות המהפכה לפתות את מטוסי חיל האוויר הישראלי להיכנס למלכודת טילי נ"מ שתהפוך את התקיפה הישראלית לכישלון צורב.
פראז כמאלי, ראש אגף חקירות פנים במשמרות המהפכה, אינו שותף סוד לתוכנית של מפקדו, ולכן הוא מנסה בכל מאודו לסכל את התוכנית הישראלית, ובכך מסכן את הצלחתה של התוכנית האיראנית. נזקו של מידור זה בא לידי ביטוי בפרק האחרון, כאשר כמאלי הורג את יעל קדוש, בחושבו שהיא מרגלת ישראלית, ובכך מאפשר לתמר להזהיר את ראש "המוסד" שמדובר בהונאה איראנית, אך האזהרה מגיעה מאוחר מדי, והמטוסים נופלים למלכודת שנטמנה להם.
המבקר עמית סלונים מקשה על התפנית בעלילה: "אם המטרה של האיראנים הייתה כל הזמן לגרום לתמר להצליח במשימה שלה, רק כדי לסכל את הפעולה של חיל האוויר הישראלי, למה בעצם היינו צריכים את כל שמונת הפרקים האלה? למה הם לא נתנו לה להצליח במשימה שלה כבר בניסיון הראשון?"
פרק הסיום אכן מהווה סיום למרכיב המרכזי של כל פרקי העונה - הניסיון הישראלי לתקוף את מתקני הגרעין באיראן, אך נותרו בו קצוות פתוחים שלפתרונם על הצופה להמתין לעונה הבאה: מה יעלה בגורל הזוג תמר ומילאד? מה יעלה בגורל המטוסים התוקפים והטייס שצנח? מה יעלה בגורלם של ארזו וכמאלי?
לטעמה של המבקרת סמדר שילוני סיום זה אינו שלם: "לא סוגר קצוות, משאיר את הצופה עם חצי השלט ביד, מבולבל ותוהה מה בעצם עושות פה כותרות הסיום כשבעליל סיום לא היה פה. העבודה על העונה השנייה של "טהרן" כבר התחילה, מבטיחים לנו היוצרים בכל הזדמנות, ואני אומרת, בואו נתחיל בזה שתתנו לנו במטותא את הסוף של הראשונה. נכון, הצלחתם לייצר פרק מותח, מורט עצבים ומפתיע במידה עם טוויסט מרשים, אבל לצפות מהצופים להחליק לכם את האיבר הקטום שנקרא קלוז'ר, כשמטוסי חיל האוויר המפואר שלנו עומדים לרחף באוויר במשך שנה וחצי, זה כבר קצת מעליב."
המבקר עמית סלונים ראה סיום זה באור חיובי: המבקרת צוף ישראלי התייחסה אף היא בחיוב לסיום העונה:
אמינות הסדרה.
מבקרים רבים מתחו ביקורת על אמינות הסדרה, והציגו פגמים רבים בעלילה. דוגמה לכך הם פגמים שהציג עמית סלונים:
המבקר ירון טן ברינק דחה טענות אלה באמירה: "לא ריאליסטי לכם? לכו לראות דוקו בערוץ ההיסטוריה."
הודיה כריש חזוני, הכתבת המדינית של העיתון "מקור ראשון", מתחה ביקורת על הסדרה מזווית שונה. לדבריה: "שלטון הרשע [האיראני] הוא בקטנה. יש שני משטרים מקבילים שמפעילים שטיקים מלוכלכים זה על זה, רק שהאיראנים עושים את זה קצת יעיל יותר. ... מרוב רצון למורכבות עמוקה, מרוב שאיפה להראות את האדם שמאחורי המלחמה, התמונה יוצאת מרודדת בואכה שטוחה."
קשרי משפחה וזוגיות.
אף שמדובר בסדרת ריגול ופעולה, מוקדש בה מקום ניכר לקשרי משפחה של הגיבורים. בולטת במיוחד אהבתם של פראז כמאלי ואשתו נאהיד, המוצגת בקו עלילתי משלה. ברי כינורי ציין: "סיפור האהבה הזה מרגש במיוחד שכן גיבוריו הם אנשים מבוגרים, המנהלים קשר זוגי שגרתי לכאורה". אמנם מחויבותו של כמאלי לתפקידו משבשת את תוכניתו ללוות את אשתו בניתוח שהיא עוברת בצרפת, אך הוא נמצא בקשר טלפוני מתמיד איתה ומביע את אהבתו לה. בעקבות חטיפתה על ידי "המוסד" הוא יוצא למבצע פרטי לשחרורה, ומבצע זה מבוסס על קשרי משפחה - כמאלי חוטף את אביה של תמר, שאותה הוא מנסה ללכוד בטהרן. לחטיפה מסייע קשר משפחתי נוסף: תמר מוצאת מקלט אצל דודתה ארזו בטהרן, שמחויבותה המשפחתית גוברת על חששה מהסיכון הרב שבצעד זה. לאחר שארזו ובעלה נעצרים, כמאלי כופה על ארזו לפתות את גיסה, אביה של תמר, להגיע לאיסטנבול, שם כמאלי חוטף אותו.
קשר זוגיות נוסף מתפתח בסדרה, והוא הקשר שבין תמר למילאד. בתחילתו נועד קשר זה לשרת את ביצוע משימתה של תמר, אך הוא הופך לקשר של אהבה: תמר שוכבת עם מילאד, ובהמשך מסכנת את עצמה ואת משימתה כאשר היא מאפשרת לו לברוח. מילאד גומל לה, ובפרק הסיום מסייע לה להימלט מרודפיה.
שתי דמויות בסדרה משלמות מחיר כבד עקב קשרים משפחתיים: דאריוש נקומרד נעצר עקב הסיוע שנתנה אשתו ארזו לתמר, וקייסר גורבניפאר נרצח עקב הקשר שלו עם אשתו, ז'ילה, שתמר משתמשת בזהותה.
יחסי אוסטרליה–ברזיל
יחסי אוסטרליה–ברזיל הם יחסי החוץ בין ברזיל לאוסטרליה. ברזיל ואוסטרליה הן המדינות הגדולות בחצי הכדור הדרומי.
היסטוריה.
אוסטרליה פתחה את נציגותה הדיפלומטית הראשונה בריו דה ז'ניירו בשנת 1945. ברזיל פתחה את נציגותה הראשונה בקנברה בשנה לאחר מכן.
באוגוסט 2008 ביקר באוסטרליה שר החוץ הברזילאי, סלסו אמורים, ונפגש עם ראש הממשלה קווין ראד. שתי המדינות הודיעו על משא ומתן על פעולות משותפות בתחומי הסחר; השקעות; חקלאות; כרייה; אנרגיה; מדע וטכנולוגיה; חינוך; ספורט ותרבות. ישנן גם אפשרויות שיתוף פעולה בין סוכנות המחקר החקלאית בברזיל אמברפה לבין CSIRO (ארגון המחקר המדעי והתעשייתי של חבר העמים), כמו גם בין CNPq (מועצת פיתוח טכנולוגית ומדעית) לבין מועצת המחקר האוסטרלית.
יחסי סחר.
קיים סחר ניכר בין שתי המדינות. הסחר הדו-כיווני בין אוסטרליה לברזיל הסתכם בשנת 2007 - 1.98 מיליארד דולר. הסחר כלל יצוא של 938 מיליון דולר לברזיל ויבוא של 1,040 מיליון דולר מברזיל. הייצוא העיקרי לברזיל כלל פחם, עפרות ניקל ותרופות, וכן כלי רכב מנועיים - קומודור הולדן נמכר על ידי ג'נרל מוטורס ברזיל כשברולט אומגה מאז 1999. היבוא העיקרי מברזיל כלל מטוסים, מזון לבעלי חיים, עיסת נייר ופסולת, מיצי פירות וברזל גולמי.
שיתוף פעולה בינלאומי.
שתי המדינות מובילות חברות בקבוצת קיירנס והיא בגוש זה, משא ומתן על חקלאות על במה עולמית נעשה כמו עם האיחוד האירופי, ארגון הסחר העולמי וארצות הברית.
החל משנת 2002 התלוננו ברזיל ואוסטרליה יחד עם תאילנד ופיג'י לארגון הסחר העולמי וטענו כי האיחוד האירופי הפר את כללי החווה של ארגון הסחר העולמי באמצעות חריגה ממגבלות הסובסידיות לייצוא שהוגדרו במסגרת הסכם החקלאות משנת 1994 של גוף הסחר. התלונה אושרה על ידי ה-WTO. ההחלטה תועיל ליצרני הסוכר במדינות הנגועות.
ברזיל ואוסטרליה היו בין שבע המדינות המרכזיות שהיו מעורבות במשא ומתן האחרון של ארגון הסחר העולמי המכונה "סבב הפיתוח של דוחה".
תיירות.
ברזיל הייתה היעד הפופולרי ביותר בדרום אמריקה בקרב מטיילים אוסטרלים, עם למעלה מ-60,000 איש טסו בין שתי המדינות בשנת 2007. כתוצאה מכך, בשנת 2008, ממשלת אוסטרליה הסכימה על הסכמי תעופה חדשים שפירושם שחברות התעופה בברזיל ובאוסטרליה יוכפלו זכאותן ל-14 טיסות נוסעים שבועיות ושבעה שירותי הובלה. שר התחבורה, אנתוני אלבנזה, אמר כי "הסרת מרבית ההגבלות על נתיבי האוויר בין אוסטרליה לברזיל תאפשר לאורך זמן יותר אפשרויות למטיילים ... ותאפשר לחברות התעופה שלנו לנצל את הכלכלות הצומחות במהירות של אמריקה הדרומית."
אמנות.
נכון לשנת 2017 סוכמו בין המדינות 8 הסכמים דו צדדיים בין אוסטרליה לברזיל הכוללים סחר, הסגרה, בוררות וויזות.
נציגויות דיפלומטיות.
ברזיל מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליה כללית בסידני. אוסטרליה מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה וקונסוליות בסאו פאולו וריו דה ז'ניירו.
הדפסה דיגיטלית קרמית על זכוכית
הדפסה דיגיטלית קרמית על זכוכית היא פיתוח טכנולוגי, המאפשר הדפסה של תמונות, תבניות או טקסט על גבי זכוכית שטוחה וחלקה תוך שימוש בדיו קרמי. הדיו הקרמי עשוי מתרכובת של צבע פיגמנטי, אבקת זכוכית ומרכיב כוהלי.
לאחר ההדפסה על פני משטח הזכוכית, הזכוכית המודפסת מוכנסת לתנור לשם הטמעת הדיו הקרמי בתוך משטח הזכוכית והפיכתו לחלק אינטגרלי ממשטח הזכוכית.
הדפסה דיגיטלית קרמית על זכוכית פותחת בפנינו אפשרויות חדשות ושיפורים באופן הטיפול ועיצוב זכוכיות שטוחות כגון שליטה בדרגת שקיפות הזכוכית, אופן החלוקה וההחזר של האור, היכולת לחשב ולקבוע את מידת החום החודר לחלל החדר ואפילו הפחתה של היתקלויות ציפורים ואנשים בזכוכית.
היסטוריה.
בשונה מנייר או קנבס, זכוכית היא חומר שקוף אשר איננו סופג צבע, לפיכך, על מנת לבצע דפוס דיגיטלי על זכוכית היה צורך להתאים את הדפוס הדיגיטלי על מנת להתגבר על המכשולים אשר הציבה הזכוכית בפני הדפוס הדיגיטלי.