אבן ח'לדון מתאר מעגליות היסטורית, שבה עליית שושלת מלכותית דרך תודעה קיבוצית חזקה והתגברות על אחרים, מובילה באופן טבעי לשלב של הידרדרות השושלת, שכן כוחה גורם לשליטים להתרגל למותרות, וכך להתגברות של מידת האנוכיות שלהם. הרגלים אלה גורמים לשליטים לדרוש מהעם יותר מיכולתו, דבר הגורם למיסוי גבוהה מדי ולמשברים פוליטיים וכלכליים. בתנאים אלה, יכולה להתפתח שושלת חדשה המאגדת את התודעה הקיבוצית סביבה תוך התגברות על השושלת הקודמת, ובכך גורמת לתהליך העלייה והנפילה לחזור על עצמו שנית.
חשיבותו של הספר נובעת הן מהיותו ספר ההיסטוריה הראשון שנכתב על ידי היסטוריון העושה מאמץ לפעול על פי קריטריונים "מדעיים" ולהבדיל עובדות מבדיות, והן בשל העובדה שהוא מהווה ספר ראשון מסוגו (ובוודאי כזה שהקדים את זמנו) העוסק במדעי החברה, תורת החברה ותורת ההנהגה והשלטון, דיסציפלינות אשר חקירתן הנרחבת החלה רק כמאה וחמישים שנה לאחר זמנו (כך למשל מקיאבלי במאה ה-16, הובס במאה ה-17). רק במהלך המאה התשע עשרה החלו היסטוריונים אירופיים בכתיבת היסטוריה "מדעית" כדוגמת זו של אבן ח'לדון, כאשר לאופולד פון רנקה ייסד את הדיסציפלינה בגרמניה.
הספר תורגם לעברית על ידי עמנואל קופלביץ ונדפס לראשונה בשנת 1966 בהוצאת מוסד ביאליק.
ניתן לזהות את השפעתו של אבן ח'לדון על כותבים מודרניים בתחומי מדעי החברה. לדוגמה, ארנסט גלנר שילב את ה"מודל" של אבן ח'לדון אודות המחזוריות של שושלות בדואיות עם מודל של דייוויד יום כדי ליצור מודל המשלב מחזורים פוליטיים ודתיים בחברות אסלאמיות מזרח-תיכוניות. בדומה, המודל של מנסור אולסון (Mancur Olson) על ההבדל בין בנדיט נייד לבנדיט נייח (Stationary vs. Roving Bandit) הושפע מאבן ח'לדון. יש אף המייחסים את הרעיון הדיאלקטי לאבן חלדון, אשר קדם בשימוש בו, ולמעשה בהמצאתו, להוגים מאוחרים דוגמת הגל וקרל מרקס.
קנטונים של שווייץ
מלחמת הכוכבים (סדרת טלוויזיה)
מערכת טלפוניה ניידת עולמית
מערכת הטלפוניה הניידת העולמית (באנגלית: Universal Mobile Telecommunication System ובר"ת: UMTS) היא אחת מטכנולוגיות דור 3 של הטלפוניה הסלולרית. היא מתבססת על טכנולוגיית W-CDMA, תוכננה על ידי הארגון 3GPP ומייצגת את התשובה האירופאית/יפנית לדרישות המופיעות ב-IMT-2000 של ITU עבור מערכות תקשורת סלולריות.
על מנת להבדיל את UMTS מטכנולוגיות רשת אחרות, UMTS משווקת לעיתים כ-3GSM, שם המדגיש את היותה שייכת לדור השלישי ואת העובדה שהיא תוכננה להחליף את תקן ה-GSM מהדור השני.
מאפיינים.
UMTS תומך בקצבי העברת נתונים של 1920Kbps (ולא 2Mbps כפי שרואים תדיר), אף על פי שכרגע משתמשים ברשתות יכולים לצפות לביצועים המגיעים לכל היותר ל-384kbps, ביפן נעשות הכנות לשדרוג ל-3mbps. בכל אופן זה עדיין מהיר יותר באופן משמעותי מהקצב הקודם - 14.4kbps שהתקבלו ב-GSM או ב-HSCSD. כמו כן מערכת זו מאפשרת גישה לאינטרנט ושירותי מידע ניידים נוספים.
לדור השלישי קדמו מערכות שונות מהדור השני כגון GSM, CDMA, PDC, PHS וכן טכנולוגיות נוספות שנפרשו במדינות שונות. כאשר מדובר ב-GSM ישנו מסלול התפתחות מהדור השני - ה-GPRS המוכר גם כדור 2.5. GPRS תומך בקצבי העברת מידע הרבה יותר טובים (עד למקסימום תאורטי של 140.8kbps, אף כי קצבים טיפוסיים קרובים יותר ל-56kbps) ועובד במיתוג מנות ולא במיתוג מעגלים. המערכת פרושה במקומות רבים בהם נעשה שימוש ב-GSM. ה-E-GPRS, או EDGE, היא התפתחות של ה-GPRS ומבוססת על "שיטות קידוד" חדשות. עם EDGE קצבי העברת החבילות יכולים להגיע באופן מעשי ל-180kbps. מערכות EDGE לעיתים נקראות דור 2.75.
UMTS בישראל.
בתחילת שנת 2005 רשת פרטנר השיקה רשמית את הדור השלישי עם כיסוי של רוב הארץ, במאי 2006 השיקה גם סלקום את הדור השלישי, בתחילת שנת 2009 השיקה גם פלאפון תקשורת רשמית את הדור השלישי.
עולם סחרחר
עולם סחרחר (באנגלית: TaleSpin) היא סדרת אנימציה בת 65 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1990 ל-1994.
עלילת הסדרה מתרחשת בשנות השלושים המאוחרות של המאה ה-20, בעיר הנמל הדמיונית "קייפ סוזט" (Cape Suzette). חלק מהדמויות התבססו על הדמויות בסרט ספר הג'ונגל משנת 1967, אך יוצרי הסדרה העניקו לדמויות את היכולת לגלם תפקידים שאינם קשורים אליהם, לכאורה. במוקד הסדרה עמדו סיפורי הרפתקאות אוויריות, כשהנופים שהוצגו היו בעיקר של אזורים באוקיינוס השקט.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד בשנות התשעים.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחר באלו, בעל עסק מוצלח ב"טיס", והנווט שלו, קיט, שיחד הם עוברים הרפתקאות רבות בעיר הנמל "קייפ סוזט".
שיר הפתיחה.
את שיר הפתיחה בעברית מבצעים יובל זמיר ואילן ליבוביץ ויש תווי רמיקס לשיר.
הצלחת הסדרה.
הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם, ומוצריה הנלווים זכו להצלחה רבה, כמו כן לאחר סיומה הופצו קלטות וידאו שכללו פרקים מהסדרה.
עולם סחרר
ביבוינג בישראל
חתונה מאוחרת
'חתונה מאוחרת' הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של דובר קוסאשווילי, שיצא לאקרנים בשנת 2001.
עלילה.
משפחתו בת העדה הגרוזינית של זאזא (ליאור אשכנזי), רווק בן 31, פועלת כדי לחתן אותו לפי מסורת העדה, ולמצוא לו כלה צעירה בת עדתו, וטורחת להפגישו עם כלה פוטנציאלית. זאזא הוא דוקטורנט לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, ומנותק מעט ממנהגי העדה, אך הוא מכבד את הוריו, ומשתף פעולה אתם בחיפושים אחר כלה. לאחר שהכלה מוצאת חן בעיני לילי (לילי קוסאשווילי), אמו של זאזא, היא משליכה עורלה מתחת למיטתה, סגולה לחיזוק האהבה בין שני הצעירים. בזמן המפגש, הכלה הצעירה בת ה-17 מתנשקת עם זאזא, אך זאזא מגלה כי מתחת למיטה מסתתרת אחותה. לאחר המפגש שהסתיים בלא כלום, מתברר שלאם הכלה יש כבר אוסף גדול של עורלות כאלה.
להוריו של זאזא מתברר שהוא אינו נענה לכלות המוצעות לו, עקב אהבתו, הסודית, ליהודית (רונית אלקבץ) - גרושה ואם לילדה בת 6, בת העדה המרוקאית, המבוגרת ממנו בשנים אחדות.
הוריו של זאזא וקרובים נוספים שלו אינם מסכימים לאהבתו זו, באים לביתה של יהודית, ומבהירים לה ולזאזא היטב, ואף באלימות, את עמדתם. נימוקו העיקרי של יאשה (מוני מושונוב), אביו של זאזא, הוא שיהודית מבוגרת מדי, ואילו זאזא זקוק לכלה צעירה. יהודית מחליטה שלא להתעמת עם משפחתו של זאזא, ומנתקת את קשריה אתו, חרף אהבתם זה לזו.
הסרט מסתיים בחתונתו של זאזא, לכלה גרוזינית צעירה, בהתאם לרצון משפחתו. לקראת סוף הסרט מעמיד זאזא את הנוכחים בחתונתו בפני שאלה גורלית ודרמטית.
שפתו העיקרית של הסרט היא גאורגית יהודית, המשמשת את כל הדמויות הגרוזיניות שבסרט (כולל יאשה, שאותו מגלם מוני מושונוב, שלמד לדבר גרוזינית במיוחד לצורך תפקיד זה). הדיאלוגים עם יהודית ובתה, שהן הדמויות היחידות בסרט שאינן גרוזיניות, הם בעברית (כולל שיחתו של יאשה אתה, הנעשית בעברית עילגת).
כתיבה וליהוק.
ראשיתו של הסרט ב־1998. אז תוכננה סדרת טלוויזיה שיכתבו בוגרי בית בית הספר סם שפיגל ושתשודר בערוץ הראשון. רנן שור, מנהל בית הספר, פנה לקוסאשווילי בעקבות הצלחת סרטו הקצר 'עם חוקים' וביקש ממנו לכתוב פרק. קוסאשווילי כתב תסריט בן שישים עמודים שמצא חן בעיני שור, אבל התבקש לקצרו. כשניסה לעשות זאת דווקא האריך את התסריט, ובסופו של דבר כתב את 'חתונה מאוחרת'.
קוסאשווילי התקשה ללהק את השחקנים לסרט. שחקנים גאורגים לא היו בנמצא, ולשחקנים שנבחנו לא היה מבטא מתאים בגאורגית. לכן הוא פנה למי שאינם שחקנים – שאותם אימנה אורית שר – כמו אימו, שעשתה חזרות במשך חצי שנה. לתפקיד הראשי רצה קוסאשווילי את אלון אבוטבול, ששיחק ב'עם חוקים', אבל החליט שאם ינסה לגלם את זאזא במידה הנדרשת של אינפנטיליות תהיה הופעתו מעוררת רחמים. "'[...] ואילו אצל ליאור [אשכנזי]", חשב קוסאשווילי, "שהוא גבר מאוד אטרקטיבי, זה יעבור בחינניות וכך היה'". את אשכנזי ראה בסרט קצר שהציג לו גולן אזולאי כשנבחן לתפקיד, שבו שיחקו השניים יחד. רונית אלקבץ התקבלה אף שקוסאשווילי לא היה מעוניין בה, משום שהסוכנת שלה התעקשה שייפגשו. היא חשקה בתפקיד, באה מוכנה מאוד למבחן ועמדה על כך שתקבל אותו. מוני מושונוב דחה את ההצעה לשחק בגלל ההשקעה הרבה הכרוכה בלימוד השפה, אך התרצה ובילה חצי שנה בלמידתה לאחר שקוסאשווילי שכנע אותו.
הצלחת הסרט.
הסרט הוא אחד מהסרטים הישראליים המצליחים והרווחיים ביותר שהופקו אי פעם בארץ. לאחר שנות בצורת ארוכות בקולנוע הישראלי, הסרט הפך לשובר קופות, כשנמכרו להקרנותיו 298,500 כרטיסים.
הסרט הוקרן במדינות שונות בעולם, ובהן ארצות הברית, צרפת והממלכה המאוחדת.
לאחר שגרף בטקס פרסי אופיר עשרה פרסים, בקטגוריות הבימוי, העריכה, המוזיקה, התסריטאות, הפסקול והמשחק (לארבעת השחקנים הראשיים: ליאור אשכנזי, רונית אלקבץ, מוני מושונוב ולילי קוסאשווילי), וייצג את ישראל בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר בתחרות האוסקר, אך לא נבחר בין חמשת המועמדים הסופיים.
הסרט השתתף בפסטיבלים רבים לקולנוע, ראשית בפסטיבל ירושלים, שבו זכה בקטגוריית הסרט הטוב ביותר, ולאחר מכן בפסטיבלים במדינות בעולם כמו סלובקיה, ארגנטינה ויוון (בפסטיבלים שבהם הוענקו פרסים מיוחדים לקוסאשווילי ולאלקבץ), אוקראינה ונורווגיה (בפסטיבלים שבהם זכה הסרט כולו), ספרד, פולין, הונג קונג, ניו אורלינס, ניו יורק, קנדה וכן פסטיבל קאן.
הוא נבחר על ידי שישה מבקרי קולנוע של העיתון "L.A Weekly" בין עשרת הסרטים הטובים של 2001, במקום השלישי, ובמקום ה-12 על ידי "ניוזוויק".
בספטמבר 2004 ששודר הסרט בשידורי קשת בערוץ 2 ורשם רייטינג של 21.7% עם 405 אלף צופים.