שמו של האלבום, בדומה ל-"Dark Side of the Spoon", הוא בחלקו פרודיה על שם של אלבום רוק קלאסי - "Houses Of The Holy" של לד זפלין, ובחלקו מהווה ככל הנראה מעין כותרת לאלבום הקונספט הזה, כשה"בתים" (הבית הלבן) מרמזים על הקדנציה/קדנציות של ה"חפרפרת", שמייצגת את הנשיא ג'ורג' וו. בוש. כל שמות השירים מתחילים באות W מלבד השיר הראשון שנקרא ".No W" (כנראה מתוך כוונה ללעוג לג'ורג' בוש הבן, שכינויו הרווח הוא "W") והוא יצא ב-22 ביוני 2002 בארצות הברית, יום אחד לאחר שיצא בשאר העולם. האלבום יצא קרוב לבחירות לנשיאות ארצות הברית והוא אלבום פוליטי באופן כמעט חסר תקדים לכל הדעות, כשרוב השירים מכילים ביקורת קשה על ג'ורג' וו. בוש, נשיאה של ארצות הברית באותה תקופה. הקטע הראשון, למשל, ".No W", כולל מספר סימפולים סאטיריים של קטעים מתוך נאומיו של הנשיא בוש, בעיקר כאלו שנגעו במלחמתו בטרור.
ציטוטים מתוך האלבום:
התגובות לאלבום.
גישה פוליטית זו יצרה חילוקי דעות בקרב המעריצים של מיניסטרי, שחלקם הצביעו בעד הנשיא בוש, חלקם מסכימים עם דעותיו וחלקם חושבים שעל מיניסטרי להתרחק מפוליטיקה. חלקם גם מאמינים שהפוליטיקה מפריעה לחברי הלהקה להתרכז במוזיקה ולייצר אלבומים באיכות טובה.
לעומתם, מעריצים אחרים טוענים שמיניסטרי הייתה בין כה וכה להקה פוליטית במשך שנים רבות, עם דעות מוצהרות בגנותו של ג'ורג' בוש האב, המלחמה בסמים ומלחמת המפרץ הראשונה. מעריצים אלו גורסים גם שמוזיקה, כביטוי לדעותיו ולרגשותיו של האמן, לעיתים תגלוש בהכרח לפסים פוליטיים וגינוי של דעה כנה שמביע האמן גובל בצנזורה.
רשימת השירים.
כל השירים מאת מיניסטרי.
גאי פוקס
גאי פוקס (באנגלית: Guy Fawkes; 13 באפריל 1570 – 31 בינואר 1606) היה חייל אנגלי קתולי ואחד הקושרים במזימת אבק השרפה – הניסיון לרצוח את המלך ג'יימס הראשון, מלך אנגליה וסקוטלנד ואת כל הלורדים תוך פיצוץ בית הלורדים בטקס פתיחת הפרלמנט שנערך ב-5 בנובמבר 1605.
פוקס נתפס לפני שביצע את מזימתו, עונה והוצא להורג. יום תפיסתו נחוג מאז מדי שנה במדינות רבות בחבר העמים הבריטי ונקרא "ליל גאי פוקס".
שנותיו הראשונות.
פוקס נולד בסטונגייט שביורק לאדוארד פוקס ואידית בלייק והוטבל בכנסיית סנט מייקל לה בלפרי. למד בבית הספר סנט פיטרס.
בגיל 16 המיר פוקס את דתו לקתוליות.
בשנת 1593 הצטרף פוקס לצבא הארכידוכס אלברט מאוסטריה ולחם בהולנד נגד הפרוטסטנטים ההולנדים במסגרת מלחמת שמונים השנים. ב-1602 נכח פוקס במצור על קאלה. בשירותו בצבא הספרדי זכה לכינוי "גווידו". במהלך שירותו הצבאי רכש ניסיון רב בשימוש בחומרי נפץ.
מזימת אבק השרפה.
עיקר פרסומו של פוקס מקורו בהשתתפותו כאחד הקושרים במזימת אבק השרפה בשנת 1605. פוקס הניח מטען גדול של אבק שרפה במרתף בית הלורדים במטרה להפעיל את המטען ביום ה-5 בנובמבר בו נערך טקס פתיחת הפרלמנט ולהרוג את המלך ג'יימס הראשון של אנגליה (ג'יימס השישי של סקוטלנד) בשל נטיותיו נגד הקתולים במדינה.
פוקס ושאר הקושרים שכרו מרתף מתחת לבית הלורדים ובו הושמו 60 חביות שהכילו 2.5 טונות של אבק שרפה. אחד הקושרים שלח מכתב אזהרה ללורד מונטיגל הקתולי במטרה להזהירו ועל מנת שלא יהיה נוכח בטקס, והוא יידע את מזכיר המדינה שהורה על חיפוש במרתפים. פוקס התגלה במהלך החיפוש ונאסר. לאחר מספר ימי ענויים (שנעשו בהוראה מיוחדת של המלך) הודה בשמות שותפיו לקשר, וב-31 בינואר הוצא להורג בתלייה, וגופתו בותרה ורובעה.
בתרבות.
השפעה על השפה.
נראה כי המילה בשפה האנגלית ל"בחור" (באנגלית: גאי - "guy") מקורה בשמו של גאי פוקס. כבר מהחגיגות הראשונות של ליל גאי פוקס נהגו לשרוף במדורות את דמותו של פוקס. לדמות העולה באש קראו "גאי" ובהמשך שויך השם לכל "בחור".
בספרות.
סיפור חייו של גאי פוקס שימש השראה לספרו של אלן מור, מסוגת המדע הבדיוני, "וי פור ונדטה". בספר, מצליח הגיבור לפוצץ את בניין הפרלמנט הנטוש ב-5 בנובמבר במטרה להביא לנפילת השלטון העריץ הפשיסטי, שהשתלט על בריטניה, בעקבות אסון גרעיני גלובלי. הספר עובד לסרט ונדטה בכיכובם של נטלי פורטמן והוגו ויבינג.
צ'ארלס דיקנס התייחס אף הוא בספריו לגאי פוקס, וכן המשורר ת"ס אליוט מזכיר אותו בשיר "האנשים החלולים".
דיאנה ווין ג'ונס התייחסה לגאי פוקס ולמזימת אבק השרפה בספרה "שבוע המכשפות".
הסופר הפוסט-מודרניסט ויקטור פלווין, התייחס למסכתו של גאי פוקס בספריו "Empire V", ו-"Batman Apollo".
גם "גאי מונטג", גיבור ספרו של ריי ברדבורי "פרנהייט 451", מזוהה עם גאי פוקס.
פופולריות.
בסקר שנערך על ידי ה-BBC בשנת 2002 נבחר גאי פוקס לאחד ממאה הבריטים החשובים בכל הזמנים.
מסכות מעוצבות בהשראת פניו של גאי פוקס מזוהות עם אקטיביזם אנונימי, בעיקר בזכות הרומן הגרפי ונדטה והסרט המבוסס עליו, מפגינים ואקטיביסטים רבים בכל רחבי העולם המעוניינים להישאר אנונימיים, עוטים מסכות של אלו בעת פעילותם ולכן חלק ניכר מהמסכות של חברי אנונימוס מעוצבות בהשראת פניו של גאי פוקס והמסכה הפכה למזוהה איתם.
טלוויזיה.
בשנת 2018 יצאה לאקרנים מיני סדרה בשם "Gunpowder" העוסקת במזימתם של רוברט קטסבי וגאי פוקס לפוצץ את ארמון מלך אנגליה- ג'יימס הראשון. הסדרה היא דרמה היסטורית המגוללת את סיפורם של המורדים הקתוליים ומאבקם בפרוטסטנטים.
כל שנה מוצגות בטלוויזיה מספר תוכניות על תפיסת גאי פוקס.
אוהד אזרחי
אוהד (פלא) אזרחי (נולד בישראל, 1965) הוא מורה לנאו-שמאניזם, שמאניזם מיני, מורה בכיר בבית הספר לשמאניזם מיני , ורבי בתנועה להתחדשות יהודית. משלב בעבודתו קבלה, חסידות ויסודות מדתות העולם, טנטרה וזן בודהיזם. פרסם מספר ספרים בתחומים אלו. בעבר ייסד את "קהילת המקום" וה'ישיבאשראם' במצוקי דרגות שבמדבר יהודה, את "הגן - בית הספר לאהבה וקבלה" ואת "נביעה - האקדמיה העברית של הרוח", והוא מייסד שותף ב-Ashram of love במלטה.
ביוגרפיה.
נעורים, חזרה בתשובה ותקופת בת עין.
אזרחי נולד בקריית מוצקין בשנת 1965 בבית חילוני. מצד אמו הוא נצר למשפחת עבו מצפת . למד בבית הספר התיכון לחינוך סביבתי שבמדרשת בן-גוריון. עוד בתיכון החל להתעניין בדרך תרבויות האדמה האינדיאניות, הבודהיזם, והזן. בסוף ימי התיכון, בעקבות קריאה בכתבי מרטין בובר, התקרב אל המחשבה החסידית וחזר בתשובה, בהדרכת ישראל חברוני . אזרחי הצטרף לחסידי בעלז, והאדמו"ר רבי ישכר דב רוקח ערך את חתונתו עם חברתו מימי התיכון, רות. לאחר כמה שנים בהן למד תלמוד והלכה שלחו האדמו"ר ללמוד בישיבת המקובלים 'שער השמים' .
אזרחי השתלם בענפי החסידות השונים, בקבלה ובקבלת האר"י, למד אצל הרב אשר לוסטיגמן, המשיך כתלמידו של הרב שג"ר, והיה תלמידו הקרוב ומזכירו האישי של הרב יצחק גינזבורג. בשנת 1989 היו בני הזוג אזרחי חלק מגרעין של שבע משפחות מתלמידי הרב גינזבורג, ויחד ייסדו את היישוב בת עין בגוש עציון, שם חיו עד שנת 2000. הזוג אימץ שתי בנות, ולאחר זמן נולד בנם המשותף יהוא-שלם . אזרחי לימד ב"מדרשת בת עין", בארגון גל עיני של הרב גינזבורג, בישיבת ההסדר עתניאל, בישיבת ההסדר רמת גן, בישיבת שיח יצחק ועוד .
בשנת 1994 פרסם את הקונטרס "עולמות הספק", ביאור למערכת האמונות והדעות של הדמויות בספר איוב. הספר ספג ביקורת מצד רבנים, שלא אהבו את הגישה שאותה נקט אזרחי, המאדירה את החיפוש והטלת הספק על-פני המסורת והאמונה .
בשנת 1997 עסק יחד עם ד"ר יצחק חיות-מן בפיתוח חזון של ירושלים והמקדש שבתוכה כמקדש עתידי לכל העמים. השניים יזמו ותכננו תוכנות מחשב המוקדשות למדיטציה קבלית, ואף הצעה להקמת מקדש וירטואלי באינטרנט, תוך שימוש במציאות מדומה. יחד פרסמו את הספר "הישן יתחדש והחדש יתקדש". בספר פיתח אזרחי את הרעיון הרואה בארוטיקה בסיס לתפיסת הקדושה כפי שהתבטאה, לטענתו, במקדש העברי בירושלים ובמגילת שיר השירים.
עזיבת העולם האורתודוקסי.
בסוף שנות התשעים קרא אזרחי ליתר פתיחות של היהדות כלפי השפעה בין-דתית, בפרט זו הבאה מדתות המזרח, וליתר פתיחות בתחום המיני, דבר שעורר עליו מחלוקות רבות וגרם להוצאתו מן הקונצנזוס הרבני. אזרחי טען כי על-פי ההלכה עצמה, אין הכרח להימנעות מיחסי מין לפני הנישואין, ושניתן לעשות זאת במסגרת של ההיתר ההלכתי של פילגשות, הניתנת להבנה כיחסי "חבר-וחברה" הנהוגים כיום בין בני זוג שאינם נשואים. הוא טען כי המצב בו בני הישיבות מגיעים לבגרות מינית בגילאי העשרה אך אינם מורשים לקיים כל מגע של קרבה בין המינים לפני החתונה, המתרחשת בגיל מבוגר יותר, איננו מצב בריא, ואין בו גם משום צניעות. בעקבות מאמר שכתב על כך יאיר שלג במקומון כל העיר, דרשו ממנו רבני ישיבת שיח יצחק, בה לימד, לחזור בו בפומבי או לעזוב את הישיבה. אזרחי בחר לעזוב, ופנה ללמד מחוץ למוסדות העולם האורתודקסי .
אזרחי הצטרף למכון מיל"ה בירושלים, שאותו ניהל מרדכי גפני . במכון מיל"ה לימד אזרחי ועסק במחקר היחס לריקוד ולעבודה עם הגוף במחשבה היהודית לדורותיה. לאחר עזיבתו של גפני את ישראל בעקבות טענות שתקף מינית, ניתק אזרחי את קשריו עם גפני .
בעקבות הרצאה שהעביר בירושלים על יהדות ואקופמיניזם, הוזמן על ידי פרופסור איירין דיאמונד להצטרף כעמית מחקר בתחום האקופמיניזם באוניברסיטת אורגון . בתקופתו שם נסמך על ידי רבי זלמן שחטר-שלומי לרב בתנועה להתחדשות יהודית.
קהילת המקום ("ישיבאשראם").
בשנת 2000, לאחר תקופה שבה כיהן כעמית מחקר באוניברסיטת אורגון, שב אזרחי לארץ והקים את "קהילת המקום", שכונתה גם "ישיבאשראם" (הלחם של "ישיבה" ו"אשראם") במצוקי דרגות שבמדבר יהודה.