היה ממייסדי להקת התיאטרון "חובבי הבמה העברית" ופעל בה בין השנים 1906 ל-1920 כבמאי וכשחקן. בין ההצגות שהעלה: "היהודים" מאת א. ציריקוב, "האחות הבכירה" מאת שלום אש, "מלחמה ואהבה" מאת ארנו-ליבושיצקי, "אויב העם" מאת הנריק איבסן, ואחרים. הוא גם שיחק בתפקידים הראשיים באחדות מן ההצגות.
הבונים החופשים.
הררי היה מראשי הבונים החופשיים בארץ ישראל ואף כיהן כנשיא לשכת "ברקאי" בשנים 1933–1937.
לשכת "ברקאי" הייתה לשכת הבונים החופשיים שיוסדה על ידי יהודים בראשונה בארץ ישראל ופועלת מאז 1906 ועד היום ברציפות.
משפחתו.
בן זוגה של המחנכת והסופרת יהודית הררי. הם נפגשו לראשונה כשהוא היה בן 15 והיא בת 13. ב-1907 הם נישאו. כשהתארסו, בירך אותם המורה והסופר ישראל הלוי טלר:
בחיי נישואיהם ניהלו מערכת יחסים החותרת לשוויון בין בני הזוג. בספרה "בין הכרמים" שהופיע ב-1948 גוללה יהודית הררי את סיפור חייה למן היותה נערה ועד חייה הבוגרים, כאשר במרכזו סיפור אהבתם של חיים הררי ויהודית, וכפי שהם מכונים בספר: "זיו" ו"טליה". שמות בני המשפחה הוסוו בשמות שאולים, אך היא הבהירה בהקדמה כי הסיפור נכתב על פי יומנים, מכתבים ומסמכים שנשתמרו בארכיון המשפחה.
נפטר ב-13 בנובמבר 1940 בתל אביב, נטמן בבית הקברות טרומפלדור בעיר. בהלווייתו השתתפו מאות מתלמידיו בגימנסיה העברית הרצליה, אנשי חינוך, עסקנים ופעילי ציבור, בהם מנחם אוסישקין, גד פרומקין ואחרים. בהתאם לבקשתו לא נישאו הספדים, מלבד דברים קצרים שנשאה יהודית הררי, שסיפרה על אהבתו הגדולה לתלמידיו.
בנם של הזוג היה חבר הכנסת יזהר הררי ונכדם הוא פרופ' חיים הררי.
קורסון
ברוס באנר
זהה חדיד
שמריהו גוטמן
ג'יימס רודס
פיטר קוויל
יונדו אודונטה
סמי-קלאסיות
פיזיקה סמיקלאסית
סמיקלאסיות
דני ראנד
מוסטפא אבו-סווי
אלקטרה נצ'יוס
סטיבן סטריינג'
מאט מורדוק
בובי מורס
פייבוש טבצ'ניק
פייבוש טבצ'ניק (2 בינואר 1897 – 14 במרץ 1991) היה מראשוני המתיישבים בעפולה. כיהן פעמיים כראש המועצה המקומית של עפולה.
ביוגרפיה.
פייבוש טבצ'ניק נולד בעיירה וילקי שליד העיר קובנה בליטא בשנת 1897. היה תלמיד ישיבה ועלה לארץ ישראל בשנת 1925. עם עלייתו התיישב בעפולה שזה אך נוסדה, בנה בה בית מגורים לעצמו, נטע פרדס אשכוליות ועסק במסחר. בשנת 1926 פתח בית מסחר לממכר מוצרי מזון, משקאות, כלי מטבח וסיגריות. יחד עם זאת היה פעיל בענייני ציבור.
בחודש מרץ 1930 נבחר לראש המועצה המקומית של עפולה וכיהן בתפקיד זה עד לסוף שנת 1931. לאחר הפסקה של שנתיים ורבע, בהן כיהנו בתפקיד ראש המועצה מאיר שפירא ואחריו אפרים מזרחי, חזר טבצ'ניק בחודש מרץ 1933 לכהן כראש המועצה. הפעם היה זה לתקופה של קרוב לשש שנים, עד לראשית שנת 1939. לאחר פרישתו מן התפקיד חזר לנהל במשך שנים את בית המסחר שלו ובראשית שנות החמישים עזב את עפולה ועבר להתגורר בירושלים.
פייבוש ט'בצ'ניק נפטר בירושלים בשנת 1991 והוא בן תשעים וארבע.
פעילותו כראש המועצה המקומית.
תקופת כהונתו הראשונה של פייבוש טבצ'ניק, בשנים 1930 – 1931, הייתה במהלך השפל הגדול, שהיה משבר כלכלי כלל עולמי, שהתחיל בארצות הברית בשנת 1929 והשפיע על כלכלת שאר העולם ועל ארץ ישראל בכלל זה. יחד עם זאת הייתה זאת ראשיתה של תקופת העלייה החמישית, שהביאה לארץ מספר עולים גדול, שחלקם התיישבו בעפולה ופייבוש טבצ'ניק פעל לקליטתם. בתקופת כהונתו השנייה בשנים 1933 – 1939 התיישבו בעפולה עולים רבים. תוך שנתיים, מ-1934 ועד 1936, הוכפלה אוכלוסיית היישוב. ביישוב לא שרר חוסר עבודה והיו בו מקומות תעסוקה רבים. קצב בניית הבתים בעפולה הוגבר, בוצעו עבודות סלילת כבישים בהיקף נרחב והושלמה בנייתה של טחנת קמח "העמק". הוועדה לבניין ערים של עפולה, אשר הוקמה בשנת 1929 ושכנה בנצרת, עברה בשנת 1937 לעפולה.
עידו זלקוביץ'
עידו זֶלְקוֹבִיץ' (נולד ב-11 ביולי 1979) הוא מרצה בכיר וראש חטיבת לימודי המזרח התיכון במכללה האקדמית עמק יזרעאל. ד"ר זלקוביץ' הוא חוקר והיסטוריון של המזרח התיכון המודרני ומרצה בארץ ובעולם בתחומי התמחותו, חברה ופוליטיקה פלסטינית והיסטוריה של הסכסוך הישראלי-ערבי.
זלקוביץ' כתב מאמרים אקדמיים ופובליציסטיים בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני ומשמש כפרשן בנושאים אלו בכלי תקשורת בישראל ובעולם.
ביוגרפיה.
זלקוביץ' נולד בחיפה ובצעירותו שיחק כדורסל במחלקת הנוער של הפועל חיפה. את שירותו הצבאי עשה כלוחם חי"ר בגדוד שמשון טרם הקמתה של חטיבת כפיר.
שלושת תאריו הראשונים הם מאוניברסיטת חיפה. את לימודי התואר הראשון סיים בהצטיינות יתרה במסלול החד-חוגי בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה בשנת 2004, בשנת 2007 סיים את לימודי התואר השני בחוג למזרחנות באוניברסיטת חיפה כמצטיין הדיקן ללימודים מתקדמים, ובשנת 2011 אושרה עבודת הדוקטורט שלו, שעסקה בתפקיד ההשכלה הגבוהה בעיצוב הזהות הלאומית הפלסטינית, בהנחייתו של פרופסור מחמוד יזבק.
בשנת 2013 הוא יצא ללימודי הפוסט-דוקטורט כעמית מחקר ארסמוס מונדוס במכון לסוציולוגיה ובמרכז ללימודי מתודה במדעי החברה באוניברסיטת גטינגן גרמניה, שם חקר את תפקיד ההשכלה הגבוהה והרשתות החברתיות בקרב הקהילה הפלסטינית בכווית. בשנת 2014 היה עמית קרן שוסטרמן במחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת מינסוטה, ארצות הברית.
מכהן החל משנת 2016 כמרצה בכיר וראש חטיבת לימודי המזרח התיכון במכללה האקדמית עמק יזרעאל. זלקוביץ' מלמד גם באוניברסיטת חיפה בתוכנית חבצלות, בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ובבית הספר למדעי המדינה. בנוסף, הוא מרצה בבית הספר "לאודר" לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה ב.
שימש כעמית מחקר במרכז עזרי לחקר איראן והמפרץ הפרסי באוניברסיטת חיפה בשנים 2009-2022 והחל משנת 2022 הוא משמש כעמית מחקר בקתדרת חייקין לגיאואסטרגיה באוניברסיטת חיפה. כמו כן, מאז 2015 הוא משמש גם כעמית מדיניות ב"מיתווים" - המכון הישראלי למדיניות חוץ אזורית. במסגרת זאת זלקוביץ' כותב ניירות עמדה מונחי מדיניות בעיקר בנושאים הקשורים לפוליטיקה הפלסטינית בהיבטים אזוריים, דוחות אלו מיועדים למקבלי החלטות, אנשי אקדמיה ודיפלומטים.
עידו זלקוביץ' מתגורר בחיפה. הוא נשוי ואב לבן ושתי בנות.
כתביו של זלקוביץ'.
זלקוביץ' פרסם שני ספרי ספרות מקצועית:
בספרו הראשון הדגיש את עצם היותה של תנועת הפת"ח תנועה לאומית מודרנית פלסטינית, בעלת גוון מסורתי-דתי-אסלאמי, ולא כתנועה לאומית-חילונית כפי שהיה מקובל להציגה במחקר. ספר זה מצביע על השורשים הדתיים של תנועת הפת"ח ועל חשיבות האסלאם בשיח הפוליטי ובעולם התוכן התרבותי של התנועה. בספרו מצביע זלקוביץ' על הרקע הדתי-אסלאמי שהיה למייסדי הפת"ח, אשר רובם צמחו מתוך שורות תנועת האחים המוסלמים. זלקוביץ' מציע מחשבה מחודשת על מקום הדת בתנועות לאומיות ומראה כי האסלאם הוא חלק מרכזי ממרכיבי הזהות הלאומית הפלסטינית. הספר עוסק גם בהבדלים בין הפרשנות הדתית שנותנת הפת"ח לאסלאם מבחינה חברתית דתית ופוליטית, אותה רואה זלקוביץ' כתפיסה של אסלאם בעל גוון יותר עממי לעומת התפיסה הפונדמנטליסטית המאפיינת את תנועת החמאס. הבדלים אלו הוא טוען, לעיתים גם מטושטשים בעת אלימות בעצימות גבוהה דוגמת האינתיפאדה השנייה, שאף יצרה שיתוף פעולה צבאי מוגבל בזמן ובמרחב בין גדודי חללי אל-אקצא של הפת"ח והזרוע הצבאית של החמאס גדודי עז א-דין אל-קסאם.
בספרו השני עסק בתפקידם של הסטודנטים בתנועה הלאומית הפלסטינית. זהו המחקר המקיף הראשון שעסק בפעילות של הסטודנטים והאוניברסיטאות הפלסטיניות בבניית הזהות הלאומית הפלסטינית ובתפקידם הפוליטי בהקשר של הסכסוך הישראלי-פלסטיני. במחקר זה, מצביע זלקוביץ' כי התנועה הלאומית הפלסטינית ראתה בקמפוסים כר דשא נרחב לביסוס המחשבה הלאומית הפלסטינית בשנות השישים והשתמשה בהם לא רק לגיוס פעילים לפעילות פוליטית, אלא גם לפעילות צבאית. ספר זה, הוא הראשון שעסק בפעילות ההסברה הפלסטינית לא רק בעולם הערבי, אלא באירופה של סוף שנות השישים. הספר דן לא רק בתפקידם הפוליטי של הסטודנטים הפלסטינים, אלא גם במערכת היחסים המורכבת שהייתה להם עם חברי הסגל באוניברסיטאות לצד המחלוקות הבין דוריות בינן להנהגת הארגון לשחרור פלסטין.
כתיבתו הפובליציסטית.
כתיבתו הפובליציסטית של זלקוביץ' היא רחבה ועוסקת בעיקר בהיבטים עכשוויים של הפוליטיקה הפלסטינית, בדגש על מערכת היחסים המורכבת בין פת"ח לחמאס. כתיבתו עוסקת גם בניתוח השפעת תהליכים חברתיים ופוליטיים בזירה הפלסטינית והמרחב המזרח תיכוני על המערכת הפוליטית והמדינית בישראל. רוב הראיונות וטורי הפרשנות של ד"ר זלקוביץ' מתפרסמים באתרי החדשות המובילים בישראל ובעולם. כתיבתו הפובליציסטית תורגמה לערבית ופורסמה בכלי תקשורת מרכזיים ברשות הפלסטינית ובלבנון, ואף זכתה לציטוט מפיהם של בכירים פוליטיים במערכת הפוליטית הפלסטינית דוגמת עזת א-רשק מתנועת חמאס.
Top geek
סנט ג'ורג' (גרנדה)
רפאל מברשד
ויליאם דוד
ויליאם דוֹד (באנגלית: William Edward Dodd; 21 באוקטובר 1869 - 9 בפברואר 1940) היה היסטוריון אמריקאי, השגריר הראשון של ארצות הברית בגרמניה הנאצית בשנים 1933–1937. התריע על כוונותיהם האמיתיות של הנאצים אבל לאחר שרעיונותיו נדחו על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית, נאלץ להגיש את התפטרותו.
קורות חיים.
דוד היה בנו של חקלאי מצפון קרולינה. הוא סיים תואר ראשון ושני בחקלאות בווירג'יניה טק. בשנים 1897–1900 היה בלימודי דוקטורט על תומאס ג'פרסון באוניברסיטת לייפציג ולאחר שובו לארצות הברית קבל משרה באוניברסיטת שיקגו. ב-יוני 1933 קבל את הצעתו של הנשיא רוזוולט למשרת שגריר בגרמניה.