ההשקפות הכלליות של החיבור תואמות לאלו של הסופרים היווניים של זמנו מארטוסתנס ועד סטראבון, שככל הנראה לא היה ידוע למלה. אולם פומפוניוס הוא ייחודי בין הגאוגרפים העתיקים, בכך שלאחר שהוא מחלק את העולם לחמישה אזורים, שמתוכם רק שניים היו ניתנים למגורים, הוא טוען לקיומם של אנטיכטונים , החיים באזור האקלים הממוזג הדרומי הבלתי נגיש לעם של אזורי האקלים הממוזג הצפוניים בשל החום הבלתי נסבל של חגורת טוריד (torrid) שמפרידה ביניהם. לגבי החלוקה והגבולות של אירופה, אסיה ואפריקה, הוא חוזר על דברי ארטוסתנס; כמו כל הגאוגרפים הקלאסיים מאלכסנדר הגדול (מלבד תלמי), הוא רואה בים הכספי כחדירה פנימה של האוקיינוס הצפוני, כמו המפרצים הפרסי והערבי (הים האדום) בדרום.
תפישותיו לגבי הודו הן נחותות לעומת אלו של כמה סופרים יווניים מוקדמים יותר; בעקבות ארטוסתנס הוא מניח שארץ זו כוללת את הזווית הדרום-מזרחית של אסיה, כאשר החוף ממשיך צפונה לסקיתיה, ואז מתעגל לכיוון מערב לים הכספי. כנהוג, הוא ממקם הרי אוראל ואת ההיפרבוראים קרוב לאוקיינוס הסקיתי. בנוגע לאירופה המערבית, הידע שלו היה די מתקדם יחסית לגאוגרפים היוונים, באופן טבעי לספרדי באימפריה הרומית. הוא מגדיר את קו החוף המערבי של ספרד וגאליה ואת הזחתו על ידי מפרץ ביסקאיה באופן יותר מדויק מארטוסתנס או סטראבון. גם ידיעותיו על האיים הבריטיים ומיקומם ברורות יותר מאלו של קודמיו. הוא הראשון לקרוא בשם את איי אורקני, אותם הוא מגדיר וממקם באופן די מדויק. לגבי צפון אירופה, הידע שלו היה פגום, אולם הוא מדבר על מפרץ גדול (קודאנוס סינוס ) לצפונה של גרמניה, שאחד מאייו הרבים, "קודנוביה", היה בגודל בולט; שם זה מופיע שוב בחיבורו של פליניוס הזקן כ"סקאטינביה". שני השמות הללו היו תרגומים לטיניים של השם הפרוטוגרמאני  Skaðinawio, השם הגרמאני של סקנדינביה.
שיטה ציורית.
השיטה הציורית של מלה עוקבת אחר חופי האוקיינוס, בדרך של פריפלוס, כנראה משום שמקורו בדיווחי נווטים. הוא מתחיל במצר גיברלטר, ומתאר את הארצות הסמוכות לחוף הדרומי של הים התיכון; אז הוא ממשיך לסוריה ואסיה הקטנה ולים השחור, ואז חוזר לספרד לאורך החוף הצפוני של הים השחור, ים מרמרה וכו'. לאחר שעסק באיי הים התיכון, הוא עובר לעסוק באוקיינוס הליטוראלי – למערב, לצפון, למזרח ולדרום – מספרד וגאליה להודו, ומשם לפרס, חצי האי ערב ואתיופיה; ואז שוב חוזר לספרד מסביב לדרום אפריקה. כמו רוב הגאוגרפים הקלאסיים הוא מתאר את היבשת הזו כמוקפת בים ולא כמתמשכת רחוק מאוד דרומה.
בתיאורו את סוריה, עוקב מלה אחרי קו החוף ומעניק תשומת לב מצומצמת בלבד לחלקיה הפנימיים. בתיאורו זה ניכרת תלותו במקורות יווניים עתיקים, משום שאין בו אף פרט המראה שהוא מבטא את התנאים בתקופה היוליו-קלאודית, והוא יכול היה להיכתב על ידי יווני בתקופת האימפריה הפרסית:
מאחר שמלה מציין את "פלשתינה" בנפרד, סביר יותר שהשם "יהודה" כולל כאן רק את ארץ יהודה גופא והוא לא בשימוש כאן במובן הרחב של פרובינקיה יודיאה הרומית. נראה כי השם "פלשתינה" מתייחס לרצועת החוף מהר כרמל עד מצרים. כמו כן, לאטימולוגיה שהוא מעניק לעזה אין שום בסיס.
מהדורות.
המהדורה הראשונה של מלה פורסמה במילאנו בשנת 1471; המהדורה הביקורתית הראשונה הייתה מאת ואדיאנוס (Vadianus, בזל, 1522).
אצטדיון חדרה
אצטדיון חדרה הוא אצטדיון כדורגל המתוכנן להיבנות בעיר חדרה, סמוך לתחנת הרכבת חדרה מזרח, ליד קיבוץ גן שמואל. האצטדיון ישרת את קבוצת הפועל חדרה שמשחקת במסגרת ליגת העל בכדורגל, ומתוכננים בו כ-12,000 מקומות ישיבה עם יכולת להתרחב לכ-15,000 מקומות. הוא נבנה כחלק ממתחם המשתרע על כ-122.6 דונם, שיכלול גם צמד מגרשי אימונים ומשחק למחלקות הצעירות ושטחי מסחר.
היסטוריה.
התוכניות לבניית האצטדיון הוצגו על ידי עיריית חדרה בנובמבר 2017, אולם באותה העת לא נקבע מועד לתחילת העבודות. במהלך עונת 2017/2018 בליגה הלאומית בעקבות מיקומה של הפועל חדרה בצמרת הטבלה וסירוב הנהלת אצטדיון נתניה שזו תשחק שם, החליטו בעיריית חדרה להאיץ את הקמת האצטדיון בעיר. באותה עונה העפילה הקבוצה לליגת העל ומעונת 2018/2019 מארחת את משחקיה באצטדיון נתניה.
באוגוסט 2019 החל התכנון המפורט של האצטדיון, בעלות של כ-8.4 מיליון שקל.
במרץ 2021 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה את התוכנית להקמת האצטדיון, וביוני 2021 אושרה הקמתו של מתחם מגרשי אימונים בצמוד לו, שיוקם אף לפני האצטדיון. ע"פ הערכות אחרונות של העירייה, האצטדיון יושלם עד 2024.
נסים לוי
אמבר רוד
ז'וזף סמסון
ז'וזף-איזידור סמסון (צרפתית: Joseph-Isidore Samson; ) היה מחזאי ושחקן צרפתי נודע במאה ה-19.
ביוגרפיה.
נולד בסן-דני. היה מורה למשחק בקונסרבטוריון הלאומי הצרפתי למשחק ("Conservatoire national supérieur d'art dramatique"). בין תלמידיו הקרובים השחקנית היהודיה-צרפתייה הנודעת רחל פליקס ("ראשל"), עמה שמר על קשר הדוק לאורך השנים.
במשך 35 שנים שיחק ב"קומדי פראנסז" במחזות המפורסמים של הרפרטואר הצרפתי במאה ה-19. יצר קומדיות רבות, חלקן נחלו הצלחה רבה, ובהן "משפחת פואסון" ("la Famille Poisson").
מת בשנת 1891 ונקבר בבית הקברות של מונמארטר. אחד השבילים הראשיים של בית הקברות מונמארטר נושא את שמו.
בשנת 1898 פרסמה אלמנתו של סמסון את הספר "רחל ושמשון" ("Rachel et Samson"), על הקשר ההדוק שבין סמסון לשחקנית ראשל.
יהדות נאדי פאלו
יוסף קרוק
יוסף קְרוּק (Kruk; 5 בדצמבר 1885, צ'נסטוחוב – 6 ביולי 1972, ירושלים) היה עיתונאי ומנהיג מפלגה סוציאליסטית-דמוקרטית בפולין.
ביוגרפיה.
יוסף קרוק נולד בשנת 1885 במשפחה יהודית מתבוללת בצ'נסטוחוב שבפולין הרוסית, בנם של אריה ליב ושרה. עוד בשנות לימודיו בגימנסיה היה פעיל בארגון סוציאליסטי פולני והקים אגודה סוציאליסטית יהודית קרובה לציונות. בימי מהפכת 1905 הבריח חומרי תעמולה ונשק לרוסיה. באותה שנה שימש ציר מטעם הציונים הסוציאליסטים בקונגרס הציוני השביעי בבזל. לאחר הקונגרס נשאר בשווייץ, למד משפטים ובשנת 1913 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ציריך. במלחמת העולם הראשונה שהה בלונדון. בעקבות מהפכת אוקטובר היה שותף בהקמת ועד הצירים המהפכנים בלונדון. בהמשך עבר ללנינגרד ולבסוף חזר לפולין.
בשנות ה-20 וה-30 בפולין עמד קרוק בראש המפלגה הסוציאליסטית הבלתי תלויה, שהייתה משותפת ליהודים ופולנים והמשיכה את הדרך של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית הרוסית. בשנת 1926 הוא היה ממתנגדי יוזף פילסודסקי והוא נעצר בכלא ברזה קרטוסקה, שם ריצה מאסר של שנה ורבע מתוך שנה וחצי שנגזרו עליו. באפריל 1928 נמצא זכאי במשפט על כרוז תעמולה חריף שפרסם. בשנת 1935 ביקר בלונדון והשתתף בפגישה של ותיקי התנועה הטריטוריאליות היהודית, שבה טען בעד הגירה יהודית לדרום אמריקה.
בשנת 1937, גברה המתיחות בין יהודים ופולנים במפלגה וירדה התמיכה במפלגה, והיא התפרקה. קרוק ורבים מתומכיו הצטרפו למפלגת פועלי ציון בפברואר 1938 וקרוק צורף למרכז המפלגה ונהיה לפעיל בה. קרוק נימק את מעברו לתמיכה בציונות בהצלחת ההתיישבות היהודית בארץ ישראל.
בעבודתו העיתונאית הוא היה מעורכי העיתונים "הײַנט" ו"דאָס וואָרט". בפרוץ מלחמת העולם השנייה שהה קרוק בוורשה, ברח ממנה לליטא והגיע לארץ ישראל בראשית שנת 1940. מעת עלייתו לארץ ישב בירושלים. בסוף שנת 1950 יצא לפריז לכהן בתפקיד מזכיר אוֹזֶ"ה העולמית.
בישראל כתב ב"דבר" וב"לעצטע נייעס" וכן בעיתוני תנועת הפועלים ברחבי העולם.
במאי 1968 התאלמן מאשתו, ד"ר רעיה (אירנה) קרוק לבית רפפורט.
יוסף קרוק נפטר בשנת 1972 בביתו שבירושלים בתום מחלה ממושכת, בגיל 86. נקבר לצד אשתו בהר המנוחות. בלווייתו נכח קהל סופרים, עיתונים ואנשי ציבור.
מותחן (סוגה)
ג'פרי קאן
ניסים לוי (סופר)
ניסים לוי (נולד ב-1955) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה.
ניסים לוי נולד בשנת 1955 בירושלים, וכשהיה בן 10 הוריו התגרשו והוא עבר לחיות בקיבוץ דורות שבנגב הצפוני. בשנת 1978, עם שחרורו משירות בצה"ל, עזב את הקיבוץ והחל לעבוד בשב"כ. היה קצין ביטחון של משרד "אל על" בטהראן בשנת 1979, בזמן המהפכה נגד השאה ונחלץ ברגע האחרון בדרך האוויר. בשנות ה-80 שימש רכז בשב"כ, וב-1984 שירת כשנה בלבנון.
בשנת 2006 ראה אור ספרו הראשון, "שנה בלי ציפורים". הספר, שנכתב לפני מלחמת לבנון השנייה, הוא רומן על שגרת חייהם של אנשי המודיעין הישראלים בלבנון בשנות ה-80. בשנת 2009 ראה אור ספרו "המועמד", מותחן.
לוי, גמלאי של משרד הביטחון, מלמד היסטוריה, אזרחות וגאוגרפיה בחטיבה העליונה.
מתגורר במושב גיאה שליד אשקלון.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
דן סיידה
דן סידה
סאג'יד ג'אוויד
סאג'יד ג'אוויד (באנגלית: Sajid Javid; נולד ב-5 בדצמבר 1969) הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית הוא חבר בבית הנבחרים הבריטי מטעם מחוז הבחירה ברומסגרוב שבווסטרשייר. כיהן בין השאר כשר הפנים, שר האוצר ושר הבריאות בממשלות בריטניה.
ביוגרפיה.
ג'אוויד נולד ברוצ'דייל שבלנקשייר וגדל בבריסטול. הוא אחד מחמישה ילדים של מהגרים מוסלמים מפקיסטן. ב-1991 סיים תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטת אקסטר. לאחר הלימודים עבד בניו יורק בבנק צ'ייס, מנהטן. בשנים 2000–2009 עבד בדויטשה בנק בלונדון ובסינגפור.
בבחירות 2010 התמודד ונבחר מטעם המפלגה השמרנית למושב מחוז ברומסגרוב בבית הנבחרים הבריטי. הוא נבחר לתפקיד גם ב-2015, ב-2017, וב2019, כשכל פעם גדל יתרונו.