דגם "גוליית יאגד-ואגן סוג 31", לא עבר את דרישות המכרזים של הבונדסוור לאחר שזוהו תקלות רבות בשלבי הניסוי, כולל במערכת ההילוכים ובמנוע. כתוצאה ממכלול התקלות, שיפרו המתכננים משמעותית את דגם "גוליית יאגד-ואגן סוג 34".
דגם ה"גוליית יאגד-ואגן סוג 34" קיבל מנוע עשוי אלומיניום בעל ארבעה צילינדרים בתכנון בוקסר, שעליו הגיע הרכב למהירות של 95 קמ"ש. גוף הדגם שונה מבחינה ויזואלית רק מעט מ"גוליית יאגד-ואגן סוג 31".
במאי 1958 הופסקו הניסויים בגלל סדרת תקלות, והבונדסוור החליט להזמין את דגם ה-"DKW Munga" מתוצרת "Auto Union".
מיסים כעבדות
מיסים כעבדות הוא מושג המבטא תפיסה, הנפוצה בעיקר בליברטיאניזם ואנרכו-קפיטליזם, שלפיה מיסים יוצרים חברה לא חופשית, שבה היחיד מאולץ לעבוד כדי להעשיר את הממשלה, במקום שיוכל לעבוד למען טובתו האישית.
הצורה המוקדמת ביותר של מיסוי הייתה הקורווה, שקיים ככל הנראה מראשית הציוויליזציה. הקורווה הייתה עבודת כפייה שהוטלה על איכרים שהיו עניים מכפי שיוכלו לשלם מיסים בכל דרך אחרת (משמעות המילה labour - פועל, באנגלית - במצרית עתיקה, היא מיסים). העיתונאית גלי באקלי כתבה בספרה, 'פטריוטים אמריקנים', ש"שמנקודת מבט בריטית, הקולוניות האמריקניות קיימות רק בשביל טובת מדינת האם, אבל האמריקנים ראו כל סוג של מיסוי כעבדות."
אנרכיסטים היו מהתומכים הראשונים בכך שמיסוי שווה לעבדות. 'החברה לחירות הפרט' ו-Beureaucrash (רשת בינלאומית של פעילים ליברטריאנים) הביעו גם הם תמיכה ברעיון, והאחרונה אף טענה ש"ביטחון סוציאלי זו עבדות סוציאלית" (בגלל שלא ניתן להעניק ביטחון סוציאלי, שעולה לממשלה כסף רב, מבלי לגבות מיסים).
ניתן להסביר את הרעיון באמצעות משל - ליוסי יש ארגון צדקה, שעוסק באספקת אוכל לנזקקים. כמות התרומות לארגון של יוסי לא מספיקה כדי לדאוג שלכולם יהיה די אוכל. לכן - יוסי נוטל רובה, יוצא לרחוב ומאלץ אנשים לתרום את כספם לארגון. כך, יוסי מצליח לדאוג שאף אחד לא יהיה רעב. לפי הרעיון של 'מיסים כעבדות', יוסי מעביד למעשה את האנשים שאת כספם הוא לקח, בגלל שהוא החליט על דעת עצמו שיש לו הזכות לקחת את 'פירות עבודתם' ולהשתמש בהם כראות עיניו. במשל זה יוסי מדמה את הממשלה, שכופה על אזרחיה - באמצעות מיסוי (שיש עונש למסרבים לשלמו) - להעביר לה חלק מרכושם, כדי לקדם מטרות שחשובות בעיניה אך לא בהכרח בעיני מי שמשלם את המס.
ביקורת.
ישנם כמה סוגים של ביקורת על הרעיון, ביניהם הטענות הבאות:
טליסמן
טליסמאן
יחסי יוון–רואנדה
יחסי יוון–רואנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין רפובליקת רואנדה.
סקירה כללית.
על פי משרד החוץ היווני היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יוון לרואנדה "טובים מאוד". סכסוכים מזוינים פנימיים ברואנדה ביניהם רצח העם ברואנדה הביאו לעזיבתה של הקהילה היוונית הקטנה במדינה, כיום נשארו במדינה שלוש משפחות יווניות - כ-15 איש.
עונת 2001/2002 בגביע ספורטה
עונת 2001/2002 בגביע ספורטה הייתה העונה ה-35 ואחרונה של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-30 באוקטובר 2001 ומשחק הגמר התקיים ב-30 באפריל 2002. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
במשחק הגמר של התחרות גברה מונטפסקי סיינה על פאמסה ולנסיה בתוצאה 71:81, וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות.
בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-4 בתים בשיטת משחק בית/משחק חוץ. 16 קבוצות (4 מכל בית) העפילו לפלייאוף שהתקיים בשיטת משחק בית/משחק חוץ. משחק הגמר התקיים במגרש שנקבע בתחילת התחרות.
ישראל בתחרות.
הפועל ירושלים הייתה הנציגה הישראלית. היא התחילה את התחרות בבית ב', סיימה אותו במקום השלישי והעפילה לשלב המתקדם. בשלב 1/8 היא פגשה את שניידרו אודינה מאיטליה וניצחה אותה. ברבע הגמר היא ניצחה את ריטאס וילנה והעפילה לחצי הגמר. בחצי הגמר היא הפסידה למונטפסקי סיינה שבסופו של דבר ניצחה בתחרות כולה.
לירון בן שמעון
לירון בן שמעון (נולדה ב-4 באוגוסט 1980) היא זמרת, מוזיקאית ומלחינה ישראלית.
ביוגרפיה.
בן שמעון נולדה וגדלה בירושלים.
בילדותה למדה מוזיקה ותיאטרון. הופעתה הראשונה התקיימה בגיל 9 בפסטיבל מקומי כששרה את שירה של ירדנה ארזי "היא רוקדת" מול קהל של כאלף איש.
בגיל 15 שיחקה בתיאטרון הנוער הירושלמי "קטרון". בגיל 20 החלה ללמוד משחק בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי שם גילתה שאהבתה הגדולה
היא למוזיקה.
ב-2006 נבחר שירה המקורי "אומץ גדול" להשתתף בפסטיבל השירים של ישראל והופיעה עם להקה שהקימה.
בין בשנים 2010 ל-2017 ובמקביל לעיסוקה במוזיקה שידרה וערכה תוכניות מוזיקה ישראלית ברשת ג', והייתה בת טיפוחם של טוני פיין ועופר נחשון.
ב-2013 יצא אלבומה הראשון "ערגה". מתוכו יצאו הסינגלים "פיסה בך", "ערגה", ו"גבר באמבטיה" גרסת הכיסוי לשיר שביצעה במקור הזמרת ליליה.
ב-2016 יצא אלבומה השני "כל חלומות העולם" עליו זכתה במלגת קרן עידוד היצירה של אקו"ם מתוכו יצאו הסינגלים "בית" - שיתוף פעולה עם אהובה עוזרי שנכנס לפלייליסט גלגלצ, "כשנאבד את המילים", "סרטים מצוירים", "כל חלומות העולם" ו"ניסים".
ההיכרות עם אהובה עוזרי הובילה לשיתוף פעולה מוזיקלי ולהופעות משותפות, הבולטות שבהן היו פסטיבל לילות יפו, ערב משותף עם דקלון ואהובה עוזרי ובפסטיבל לאומניות בירושלים במופע "שני דורות".
אלבום זה זכה לביקורות חיוביות ממבקרים רבים.
במקביל לעבודה על האי פי השני החלה לכתוב ולהלחין שירים לזמרים שונים, ביניהם ישי לוי ("מספיק קרוב"), זהבה בן ("הפעם"), אריק סיני ("בזמן כזה"), האולטראס ושיר לוי ("דיזנגוף 30") ועוד.
בשנת 2017 יצא הדואט לרדיו "איש גדול" למילים של בן שמעון ולחן של עינן פרל. בהמשך השנה העלתה פרויקט מימון המונים עבור האיפי "לחזור" באתר הדסטארט. הוא יצא בשנת 2019, בין היתר עם השירים "קילומטר לזריחה" שנכנס לפלייליסט כאן גימל "לחזור" שנכנס לפלייליסט גלגלצ ולפלייליסט כאן גימל ו"מספיק קרוב", שאותו כאמור הלחינה בן שמעון עבור ישי לוי ב-2016.
בשנת 2021 הוציאה בן שמעון את הסינגל "וואחאד פה".
ב-2022 הוציאה בן שמעון את הסינגל "תנו לי לחלום".
כורדיסטן הטורקית
כורדיסטן הטורקית או צפון כורדיסטן (בכורדית: Bakurê Kurdistanê) הוא מונח המתייחס לחלקים של טורקיה במזרח אנטוליה ודרום-מזרח אנטוליה שבהם הכורדים מהווים את הקבוצה האתנית השלטת. גודלם של השטחים הנ"ל תואם לערך את שטחה של ארמניה המערבית ההיסטורית, וגאוגרפית את שטחה של רמת ארמניה. "המכון הכורדי של פאריס" העריך, כי בטורקיה חיים כ-20 מיליון כורדים.
ככלל, רואים הכורדים את דרום-מזרח טורקיה כאחד מארבעת חלקיה של "כורדיסטן הגדולה", הכוללת גם חלקים מצפון סוריה (רוז'אבה או מערב כורדיסטן), צפון עיראק (דרום כורדיסטן) וצפון-מערב איראן (מזרח כורדיסטן או כורדיסטן האיראנית).
המונח "כורדיסטן הטורקית" משמש לעיתים קרובות בהקשר של לאומיות כורדית, מה שהופך אותו למונח שנוי במחלוקת בטורקיה. לכן ישנה עמימות בהקשר זה, ולמונח יש משמעות שונה התלויה בהקשר. במונח זה נעשה שימוש במאמרים מדעיים וכלי תקשורת חדשותיים כדי להתייחס לאזורים בדרום-מזרח טורקיה, שבהם יש אוכלוסייה כורדית משמעותית.
תלמה סטקלוב
תלמה סטקלוב-גלאוברט (נולדה בשנת 1940) היא טניסאית שולחן לשעבר, הייתה 3 פעמים אלופת ישראל בטניס שולחן לנשים יחידות (1958, 1960 ו-1969).
ביוגרפיה.
סטקלוב שיחקה בקבוצת הפועל בת ים. בהמשך עברה לקבוצת מכבי הצפון תל אביב בהדרכתו של יוסף ישועה.
בשנת 1958 זכתה סטקלוב לראשונה באליפות ישראל בטניס שולחן ליחידות, בשנת 1959 היא סיימה שנייה באליפות ישראל לאחר שהפסידה במשחק הגמר להלינה ליטמן מהפועל חיפה 1-2 ובשנת 1960 היא זכתה בפעם השנייה באליפות ישראל בטניס שולחן ליחידות לאחר שניצחה את פרומה פישביין.
בשנת 1969 זכתה סטקלוב בפעם השלישית בקריירה שלה באליפות ישראל בטניס שולחן ליחידות, לאחר שניצחה במשחק הגמר את שרה אידלס מהפועל פתח תקווה 0–2 (17-21, 22-24). בשלב חצי הגמר היא גברה על צילה טיילר ממכבי הצפון תל אביב 1-2.
חיים אישיים.
סטקלוב עבדה כמפיקה בטלוויזיה הישראלית. בין התוכניות המפורסמות שהפיקה היו זהו זה!.
אלקו
אלקו בע"מ היא חברת החזקות ישראלית, שנוסדה בשנת 1949 על ידי אלכסנדר זלקינד. נשיא החברה ובעל השליטה בה עד לפטירתו היה גרשון זלקינד, ומנהליה הם בניו, דניאל ומיכאל זלקינד. אלקו היא החברה האם של אלקטרה, אלקטרה מוצרי צריכה, אלקטרה נדל"ן, סופרגז ואחרות. עד שנת 2021 החברות הבנות של אלקו היו פעילות ב-17 מדינות, עם יותר מ-21,000 עובדים. מניות החברה נכללות במדד תל אביב 90 של הבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה.
רקע.
בשנת 1933 עלה אלכסנדר זלקינד עם משפחתו מגרמניה לארץ ישראל. לפני כן היו בבעלותו מפעלים בגרמניה ובאנגליה לייצור חלקים למכשירי רדיו. אביו של אלכסנדר היה תעשיין ברוסיה, ובבעלותו היו מפעלים המייצרים מנועי קיטור.
בנו של אלכסנדר, גרשון למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב ולאחר מכן במכון הטכנולוגי של ציריך שם סיים תואר שני בפיזיקה גרעינית.
היסטוריה מוקדמת.
אלכסנדר זלקינד הקים את אלקו, חרושת אלקטרו מכנית ישראלית בע"מ ב-1949, עם המהנדס יוסף שפילברגר ודיסקונט השקעות, כמפעל אלקטרומכני ברמת גן. החברה הפכה לספקית הבלעדית של שנאי כוח לחברת החשמל לישראל, וגם ייצאה את מוצריה. בשנת 1963, ניירות הערך של החברה נרשמו בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בנו של אלכסנדר, גרשון זלקינד, הצטרף לחברה בתחילת שנות ה-50, ובתחילת שנות ה-70 הועבר אליו ניהול החברה.