כך גם לגבי מדידת זמנים, למשל בביצוע מטלות: לא ניתן לחרוג מתחת לזמן השכיח בהרבה, כי זמן הביצוע אינו יכול להיות 0. לעומת זאת, תפקוד לקוי או חוסר מיומנות יובילו לזמנים ארוכים בהרבה מהשכיח.
צידוד שלילי- החציון בציונים במבחן צפוי להיות בסביבות 70–80. לא ניתן לחרוג הרבה מעבר לכך כי הציון המקסימלי הוא 100, אך ניתן לחרוג כלפי מטה במידה רבה ולקבל 0. כתוצאה מכך נצפה שהממוצע בבחינה יהיה נמוך מהשכיח ומהחציון.
חלופות.
הסטטיסטיקאי הנודע קרל פירסון הציע שני מדדים אחרים למדידת חוסר הסימטריה של התפלגות או מדגם:
מדדים אלו שימושיים בעיקר במדגמים גדולים, ולא כאשר עוסקים בהתפלגויות תאורטיות. גם אין ערובה לכך שהם יהיו בעלי אותו סימן כמו הצידוד.
המנון גרמניה המזרחית
המנון גרמניה המזרחית היה השיר "מחורבות קמת" (גרמנית Auferstanden aus Ruinen). מנגינתו חוברה על ידי הנס אייזלר ומילותיו נכתבו על ידי יוהנס בכר.
היסטוריה.
השיר, שנכתב בשנת 1949, משקף את השלבים הראשונים של ההפרדה בין גרמניה המזרחית לבין גרמניה המערבית, שעה שרוב הגרמנים ראו התקדמות לעבר איחוד המדינות כדבר ראוי וטבעי. לכן מילות ההמנון משלבות כמה קישורים למושג "מאוחדת" (Einig) ונעשה בהן שימוש במונח "ארץ האבות" (Vaterland) כמונח שמתייחס לכל גרמניה. אולם רעיונות אלו עתידים היו להפוך ללא מקובלים ככל שהמלחמה הקרה תתגבר.
בשנת 1973 גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית התקבלו כחברות באו"ם בעקבות משא ומתן בין שתי המדינות שהוביל להכרה הדדית מסוימת ביניהן. המונח "גרמניה" הוסר מחוקת גרמניה המזרחית, ומאותה עת רק מנגינת ההמנון הושמעה בעוד שהמילים לא הושרו.
לאחר איחוד גרמניה השיר נזנח כהמנון הלאומי, וגרמניה העדיפה לאמץ את ההמנון המערב-גרמני "שיר הגרמנים". הצעתו של ראש ממשלת גרמניה המזרחית לותר דה מזייר, כי חלק מהמילים של ההמנון יוספו להמנון גרמניה המאוחדת, נבחנה, ולמרבה התמיהה התברר כי הן משתלבות היטב בלחנו של המנון גרמניה המערבית. בכל אופן, ההצעה נדחתה על ידי קנצלר גרמניה המערבית הלמוט קוהל, והמנונה של גרמניה המערבית אומץ ככתבו וכלשונו כהמנון המדינה המאוחדת. ההמנון הושמע בפעם האחרונה ב-2 באוקטובר 1990 בסוף יום השידורים של רדיו ברלין הבינלאומי.
Ornithischia
אדוארד דמיטריק
אדוארד דמיטריק (באנגלית: Edward Dmytryk; 4 בספטמבר 1908 - 1 ביולי 1999), במאי ועורך קולנוע אמריקני, שהשתייך ל"עשרה של הוליווד", קבוצה של אנשי תעשיית הקולנוע האמריקאית שישבו בכלא בימי המקארתיזם.
אף על פי שנולד בקולומביה הבריטית, קנדה, דמיטריק גדל בסן פרנסיסקו בזמן שהוריו האוקראינים עברו לארצות הברית. בגיל 31 קיבל אזרחות אמריקנית רשמית. הוא עשה את צעדיו הראשונים כעורך קולנוע במהלך שנות השלושים, ביניהם בסרטים של לאו מקארי וג'ורג' קיוקור. את סרטו הראשון כבמאי, "הנשר", עשה ב- 1935.
הוא נודע בזכות סרטיו של לפני תקופת המקארתיזם, "אש צולבת" (1947), שהביא לו מועמדות יחידה לפרס האוסקר על הבימוי ו"רצח, יקירתי", עיבוד לספרו של ריימונד צ'נדלר. שניהם שייכים לז'אנר הסרט האפל, שדמיטריק נמנה ממעצביו. הוא זומן להתייצב בפני ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקאית. הוא סירב לשתף פעולה איתם ולכן נכנס לכלא. לאחר מספר חודשים מבעד הסורגים החליט דמיטריק להעיד בפני הוועדה ומסר את שמות חבריו למפלגה הקומוניסטית האמריקנית. באפריל 1951 התייצב דמיטריק פעם נוספת בפני נועדה, בה ענה להם על כל שאלותיהם. הוא סיפר על עברו במפלגה, חברות קצרה בה בשנת 1945 ומנה את שמותיהם של 26 מחברי המפלגה לשעבר. הוא גם סיפר על איך כמה מעמיתיו בהוליווד לחצו עליו להכניס תעמולה קומוניסטית לסרטיו, העדות שלו בפני הוועדה הסבה נזק לכמה משפטים שהתנהלו נגד חברי הקבוצה המכונה "הוליווד 10".
בשנת 1952 ביים את הסרט "מרד" שמספר את המרד במלחמת 1812. בסרט כיכבה אנג'לה לאנסברי.
לזמן מה, לאחר שנרגעו הרוחות, עבר דמיטריק להתגורר בבריטניה, אולם הוא נשכר על ידי המפיק סטנלי קריימר לביים כמה סרטים דלי תקציב לפני שהפקיד בפניו את הבימוי של "המרד על הקיין". הסרט, שהיה להצלחה קופתית פנומנלית, גרף שבע מועמדויות לפרס האוסקר כולל לסרט הטוב ביותר, אולם לא לקטגוריית הבימוי. לעומת זאת דמיטריק קיבל מועמדות לאיגוד הבמאים האמריקני.
הוא ביים סרטים לארבעה מן האולפנים הגדולים ביותר בהוליווד, ל"קולומביה", "פוקס המאה ה-20", MGM וסרטי פרמאונט, הכוללים, בין השאר, את
"עץ החיים", "עיר היצרים", "השאפתנים", "כפירי אריות" (שניהם עם מונטגומרי קליפט), וכמו כן את "סוף הרומן", על פי ספרו של גרהם גרין, המלאך הכחול (1959) ושניים מסרטיה של מרלן דיטריך. סרטים אלו היו רבי תקציב וכללו שלל שחקנים בעלי שיעור קומה כמו המפרי בוגרט, קלארק גייבל, ספנסר טרייסי, אליזבת טיילור, בטי דייוויס, מונטגומרי קליפט ומרלון ברנדו. אולם סרטיו, פרט ל"המרד על הקיין", אינם הצליחו לשחזר את האיכויות הקולנועית שהיו בסרטיו טרום-המקארתיזם, ובראש ובראשונה ב"אש צולבת". ב-1965 ביים את הסרט "מיראז'" בכיכובו של גרגורי פק.
משנות השבעים החל להמעיט את עיסוקיו בתעשיית הקולנוע, ופינה יותר זמן להרצאות במספר אוניברסיטאות ותיאטראות, כמו גם לכתיבת ספרים. הוא נפטר בשיבה טובה, ב- 1999, בגיל 90.
בישראל זכור דמיטריק בזכות הסרט עושה הלהטים, משנת 1953,שבביומו, שהיה הסרט ההוליוודי הראשון שצולם בישראל. הסרט עסק בגורלו של ניצול שואה בגילומו של קירק דאגלס.
דגל ורמונט
דגל מדינת ורמונט מציג את חותם המדינה במרכז רקע כחול. בתחתית שלט האצולה מופיע סרט אדום עליו רשום שם המדינה ומוטו המדינה: "חופש ואחדות" (Freedom and Unity). על החותם מופיע תמונת נוף כשבמרכזו עץ אורן.
דגלים קודמים.
עם הצטרפותה של ורמונט לארצות הברית בשנת 1791, לא היה לה דגל רשמי. ב-1804 אומץ דגל הדומה לדגל ארצות הברית, אך כלל 17 פסים ו-17 כוכבים, כמספר המדינות אז, ואת השם ורמונט. ב-1837 אומץ דגל הדומה לדגל ארצות הברית בעל 13 הפסים, אך כולל את סמל ורמונט בתוך כוכב גדול ברביע השמאלי העליון. הדגל הנוכחי אומץ באופן רשמי בשנת 1923. לפני כן, מאז 1830 לערך, שימש בתור דגל המושל.
צ'רמיין הופר
צ'רמיין הופר (אנגלית: Charmaine Hooper; נולדה ב-15 בינואר 1968) היא כדורגלנית קנדית.
קריירה.
הופר, ילידת ג'ורג'טאון, גיאנה, היא מלכת השערים וההופעות בנבחרת קנדה, עם 71 שערים ב-131 משחקים. את הופעת הבכורה שלה בנבחרת היא עשתה ב-7 ביולי 1986 נגד ארצות הברית. היא השתתפה עם הנבחרת בגביע העולם 1995 ובגביע העולם 1999.
הופר שיחקה בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, וכיום היא משחקת בקבוצת ניו ג'רזי וילדקטס מהדבליו-ליג. בעבר, היא שיחקה באטלנטה ביט, בשיקגו קובראס וברוקפורד דקטילס. בנוסף, היא שיחקה בנורווגיה, באיטליה וביפן.
לוכסן שמאלי
לוכסן שמאלי או לוכסן הפוך הוא סימן כתב שצורתו \, המשמש בתחום המחשבים. התו נוסף לתקן ASCII על ידי בוב במר בשנת 1960.
שימושים.
בשפות מחשב רבות, כאשר התו מופיע בתוך מחרוזת, הוא משמש כ"תו מילוט" (escape sequence) על מנת לציין שלתו הבא אחריו משמעות שונה מהרגיל. שימוש דומה יש גם בביטויים רגולריים.
מחוץ למחרוזת, בשפות תכנות רבות, כאשר התו מופיע כתו אחרון בשורה, הוא משמש כהוראה להתייחס לשורה הבאה כהמשך השורה הנוכחית, ולא כשורה חדשה.
במערכות ההפעלה CP/M, DOS ונגזרותיה (חלונות בגרסאותיה השונות, DR-DOS וכן הלאה), התו משמש כמפריד (delimiter) בין רכיבי המסלול (path), באופן דומה לתו / במערכת ההפעלה Unix ונגזרותיה.
גוסטב שטראזמן
קו ניצב
קו ניצב (|) וקו ניצב שבור (¦) הם סימני כתב המשמשים במתמטיקה ובתוכנה; נקרא לעיתים "פייפ" (באנגלית: "צינור").
אין הבדל ממשי בין הקו הניצב לקו הניצב השבור, והשימוש בקו השבור נועד רק על מנת להבדילו מהאות הלטינית I.
ויקיפדיה העברית.
קו ניצב משומש הרבה מאוד בוויקיפדיה העברית, בין אם בציטוט ערכים, שימוש בו בדיונים ותיוג משתמשים אחרים.
מחשבים.
מעטפת פקודה.
ב-Unix, ב-DOS ובמספר מערכות הפעלה אחרות, הסימן משמש לסמל תקשורת פנימית בין תהליכים - המאפשרת לפלט של תהליך לשמש קלט של תהליך אחר (צינור עיבוד נתונים).
רכיב תנאי.
בשפות תכנות רבות משמש הקו הניצב (בודד או כפול) לסמל ביטוי בוליאני של "או" (לדוגמה ב-PL/I, C, פרל, Java,javascript).
שפות.
הקו הניצב מסמל עיצור מצוץ שיני בשפות חויסאן, ובאלפבית פונטי בינלאומי.
הקו הניצב משמש גם בשביל סימן הפיסוק "פסק" בטעמי המקרא.
דקר (סימן)
דקר, פגיון, צְלָבוֹן, אובלוס (מיוונית: ὀβελός) או אובליסק (מייונית: ὀβελίσκος אובליסקוס) (†) הוא סימן כתב הקרוי על שם צורתו.
דקר כפול (‡) היא וריאציה של סימן זה.
היסטוריה.
השימוש הראשון בסמל זה היה בספרות התפילה של הכנסייה הקתולית מראשית ימי הביניים. הסמל שימש עבור הכומר על מנת לסמן לו מקומות בתפילה בהם היה עליו להצטלב.
הסימן בספרות.
שמו של אובליקס (Obélix) מבוסס על המילה הצרפתית לסימן זה (Obèle).
קונגרס פוקשאן
הקונגרס הציוני בפוֹקְשָׁאן (ברומנית: Congresul Sionist de la Focșani) היה הקונגרס הראשון של תנועת "חובבי ציון" באירופה. התכנס בעיר הרומנית פוקשאן (Focşani) ביום כ' בטבת תרמ"ב, 11 בינואר 1882.
רקע.