היציבות המוגברת של קומפלקסי הכלאט, לעומת קומפלקסים מימיים, מכונה "אפקט הכלציה". גורם כלציה הוא ליגנד פולידנטטי, המתקשר ליותר מאתר קואורדינציה אחד על אטום המתכת. כיוון שיש לשבור את כל הקשרים לאטום המרכזי כדי לנתק ליגנד, נדרשת יותר אנרגיה על מנת להגדיל את מספר המולקולות הנפרדות. אם הקלאטור היה מוחלף על ידי מספר ליגנדים מונודנטטים (כמו מים או אמוניה), מספר המולקולות הכללי היה פוחת, לעומת העלייה במספר המולוקולות החופשיות כאשר כלאטור מחליף כמה ליגנדים מונודנטטיים. על כן, האפקט הוא אנטרופי, בכך שיותר אתרי קישור נתפסים על ידי פחות מולקולות. עלייה כללית במספר המולקולות החופשיות בתמיסה מובילה לגידול באנטרופיה.
דוגמאות.
רוב קומפלקסי המתכת בטבע כוללים צורה כלשהי של טבעת קלאט, כמו טבעת היומית, או חלבון. על כן, קלאטי מתכת רלוונטיים לניוד של מתכות בקרקע, וספיגה והצטברות של מתכות בצמחים ובמיקרו-אורגניזמים. כלציה סלקטיבית של מתכות כבדות רלוונטית לביו-רמדיאציה, כמו סילוק צזיום-137 מפסולת רדיואקטיבית.
התרופות האנטיביוטיות ממשפחת הטטראציקלין הן כלטורים של יוני סידן 2+ ומגנזיום 2+.
שימושים.
קלאטורים משמשים באנליזה כימית, ריכוך מים, חומרים משמרים, ורפואה (תרפיית כלציה), בה הם משמשים לקישור עם מתכות רעילות בגוף (כמו כספית, ארסן, ועופרת), על מנת ליצבם ולאפשר לגוף להפרישם בצורה בטוחה. בין הקלאטורים הטבעיים מצויות טבעות הפורפרין בהמוגלובין וכלורופיל, והסידרופורים המופרשים על ידי מיקרו-אורגניזמים, המבצעים כלציה ליוני ברזל +3. כלאטור סינתטי נפוץ הוא EDTA.
מתקיים מחקר לגבי השימוש בקלאטורים לסילוק אטומים של אקטינידים רדיואקטיביים מתוך הגוף, עקב מקרה יחיד בו טיפול זה הצליח בנפגע בודד שספג מנת קרינה עצומה. תוצאות טובות הושגו בניסויים על חיות מעבדה, אך עדיין לא התקיימו ניסויים בבני אדם.
אגון קרנץ
אגון קרנץ (בגרמנית: Egon Krenz; נולד ב-19 במרץ 1937) הוא פוליטיקאי קומוניסטי גרמני לשעבר, שנודע בעיקר בזכות כהונתו הקצרה כמנהיג האחרון של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית בתקופת נפילת חומת ברלין ולקראת איחודה של הרפובליקה עם גרמניה המערבית. לאחר תום המלחמה הקרה הועמד קרנץ לדין ונידון ל-6.5 שנות מאסר.
שנותיו הראשונות.
אגון קרנץ נולד בקולברג שבפומרניה, באזור שהיה אז חלק משטח גרמניה וכיום נמצא בשטח פולין. בשנת 1944 עבר עם הוריו מערבה לאודר, והתגורר בעיירה דמגרטן שבחופי הים הבלטי (כיום במדינת מקלנבורג-מערב פומרניה).
בשנת 1953 הצטרף קרנץ לתנועת הנוער "הנוער הגרמני החופשי" ובשנת 1955 הפך לחבר במפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה (המפלגה הקומוניסטית ששלטה בגרמניה המזרחית). בשנים 1957–1959 שירת בבסיס הפולקסמרינה (הצי של גרמניה המזרחית) בפרורה אשר בריגן. כבר אז היה פעיל פוליטית. במהלך הקריירה הפוליטית שלו הוא החזיק בתפקידים שונים הבולט שבהם הוא חברותו בפוליטביורו משנת 1983 וכהונה כמזכ"ל הנוער הגרמני החופשי, תנועת הנוער הקומוניסטית.
מנהיג הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית.
קרנץ נבחר למזכ"ל מפלגת האיחוד הסוציאליסטי ומנהיג הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית ב-18 באוקטובר 1989 בעקבות גלי המחאה ההמוניים שהביאו להתפטרותו של אריך הונקר.
קרנץ קיבל את התפטרותם של ראש הממשלה וילי שטוף, ממשלתו וכל חברי הפוליטביורו ב-8 בנובמבר. למרות זאת הוא נבחר מחדש כיו"ר על ידי הוועד המרכזי של המפלגה.
למרות הבטחותיו של קרנץ לקיום רפורמות דמוקרטיות במערכת המזרח גרמנית וביקורתו על נוקשותם של קודמיו, המחאה הציבורית כנגד משטרו התגברה. בניסיון להרגיע להשתלט על המצב הוא אישר תקנות חדשות שאיפשרו נסיעה לגרמניה המערבית על ידי פתיחת הגבול עם צ'כוסלובקיה שנסגר כדי למנוע מעבר של מזרח גרמנים למערב ולבסוף פתח את גבולות המדינה באופן טוטאלי ואיפשר לתושביו לנסוע למערב בדרך ישירה מתוך תקווה שדבר זה יעצור את זרם הבורחים למערב אולם בפועל זה רק הגבירו ותרם להמשך העירעור של משטרו.
קרנץ התפטר מתפקידו ב-3 בדצמבר 1989. הוא היה מנהיגה הקומוניסטי האחרון של גרמניה המזרחית. הוא סולק ממפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי (יורשתה של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי) בשנת 1990 בניסיון לשפר את תדמית המפלגה.
אחרי איחוד גרמניה.
קרנץ נשפט בשנת 1997 לשש וחצי שנות מאסר בעוון פשעים שבוצעו בזמן המלחמה הקרה, רציחתם של עריקים שניסו להימלט למערב דרך חומת ברלין, הערעור שלו לבית המשפט החוקתי לא התקבל, בעתירתו הוא טען שלגרמניה המאוחדת אין שום סמכות לשפוט אותו על מעשים שנעשו בזמן קיומה של גרמניה המזרחית והעלה את הטענה ששפיטתם של מנהיגי גרמניה המזרחית היא לא יותר מרדיפה פוליטית ו"צדק של מנצחים". הוא התחיל לרצות את עונשו בשנת 2000.
קרנץ שוחרר בשנת 2003 לאחר שעונשו הומתק. קרנץ הוא בין האישים היחידים שהיו מעורבים בשלטון המזרח גרמני שעדיין ממשיכים להגן על פעולותיו.
סמאדהי
בפילוסופיה ההודית, סַמָאדְהִי (בפאלי ובסנסקריט: samādhi, בדוונאגרי: समाधि) הוא מצב של הגבלת תנודות ההכרה.
על פי פטנג'לי, יוגה היא פעולת ההגבלה של ריכוז מדיטטיבי.
היתרון בפעולה זו הוא שהמכיר שרוי בצורתו שלו ואינו מקבל את צורת תנודות ההכרה (צ'יטה),
מצב זה של הגבלת תנודות ההכרה נקרא הארה (סמאדהי).
חמש תנודות ההכרה עשויות להכאיב ולא להכאיב וכוללות:
הגבלת תנודות אלו מתבצעת על ידי אימון ועל ידי היפטרות מהתשוקה (הטנהא). אימון הוא המאמץ להתייצב בהגבלת התנודות ההכרתיות. טנהא היא הפנמת השליטה של החלק באישיות שאינו צמא למושא החושים. הפנמה זו מושגת על ידי לימוד האישיות.
ההארה של החוכמה קודמת להארה מוחלטת (נירוואנה). בהארה של החוכמה קיימים עדיין חשיבה, התבוננות, אושר ותחושת קיום (יחד עם מושג הקיום), ואילו בהארה מוחלטת, שמושגת אחריה, על ידי אימון בהגבלת התנודות ההכרתיות שעדיין קיימות, נשארות רק התניות של אמונה, כוח, זיכרון, הארה, וחוכמה כללית.
הדחף להארה עצמו עשוי להיות חלש, בינוני או חזק. במקרה שאינו חזק עשויה ההארה להיות מושגת על ידי התמסרות לאל. האל מוגדר כאישיות יחידה, נקיה מכאב, מסיבה ותוצאה, ומזיכרון. באל נמצא גרעין כל הידע שאין מעבר לו, והיות והוא נצחי, היה המורה לקדמונים. סמל האל הוא "אום". שינון המנטרה "אום", לפיכך, מביאה להכרת האישיות וכך נעלמים המכשולים לאימון ולאי התאווה שהם מחלה, עצלות, ספק, זלזול, עמימות, פיזור, ראייה מוטעית, שלבי היוגה שלא הושגו וחוסר היציבות בשלבי היוגה שהושגו. מכשולים אלו מלווים בסבל, דיכאון, רעידות איברים, שאיפות ונשיפות ואותם ניתן לפתור על ידי אימון באישיות האחת (כאמור, האישיות האחת היא זו שנוצרת עקב הפנמת השליטה של החלק באישיות שאינו צמא למושא חושי על שאר חלקי האישיות)
כדי להבהיר את ההכרה למען הפנמה זו יש לפתח לפחות אחד מהדברים הבאים: - גישה של אדיבות, רחמים, שמחה ושוויון נפש כלפי מושאים הגורמים הנאה, כאב ושכר ועונש. - הוצאת עוצמה ("פרנה") מהריאות והחזקתה בחוץ. - פעילות מרוכזת במטרה וכך ההכרה נקשרת אסוציאטיבית ליציבות הנדרשת. - התבהרות הכרתית חסרת הצטערות. - שלהכרה יהיו מושאים חסרי תאווה להתבוננות. - ידע הנובע משינה עמוקה ומחלום. - התבוננות מרצון.
שליטת האל מוגדרת כמשתרעת מאינדיבידואל לאוניברסל, וכאשר תנודות ההכרה פוחתות, ההתלכדות של היודע הידוע והדעה (שהם יחדיו האל) משתקפת בהכרה כמו אבן הענבר. התלכדות זו מהולה בחשיבה כאשר יש כוונה וידע מילוליים שלא הובנו, זאת ניתן לפתור על ידי שיכחת הכול מלבד המטרה, היות שזו מבהירה את ההכרה. שכחה זו מסבירה את מצב ההתלכדות (של היודע, הידוע והידע) הבא יחד עם התבוננות מודעת וגם את מצב ההתלכדות הבא ללא התבוננות מודעת היות שמושאי התבוננות יכולים להיות לא מודעים. המושאים הלא מודעים הללו מסתיימים ב"לא מאופיין" בהכרה.
כל מצבי ההתלכדות הנ"ל (עם התבוננות מודעת ובלי התבוננות מודעת) הם בעלי גרעין היות שרק בהירות ללא כל התבוננות משמעה בהירות ההכרה במלוא מובן המילה ורק שם החוכמה הכללית נושאת את האמת בשלמות. רק בבהירות ללא כל התבוננות מושא ההכרה הוא אחר מחוכמה הנובעת ממסורת והיקש וזאת משום שכוונתו ייחודית (הוא הרי האל). ההתניה הנוצרת ממפגש עם אותו מושא בולמת את כל ההתניות האחרות. ובהגבלת התניה זו ועקב הגבלת כל יתר ההתניות האחרות מושגת הארה ללא גרעין.
קיצמן
קיצמן (באוקראינית: Кіцмань, קיצמן; ברומנית: Cozmeni או Coțmani או Chițmani; בגרמנית: Kotzman; ברוסית: Кицмань; ביידיש: קיצמאַן או קאצמאַן) היא עיירה במערב אוקראינה, במחוז צ'רנוביץ. האזכור ההיסטורי הראשון לקיצמן הוא מ־1413. העיר מונה 7,400 נפש, ומשמשת כמרכז מנהלי ליישובים מהאזור. גם בעבר, בסוף המאה ה-19 שימשה קיצמן מרכז מנהלי בבוקובינה.
הקהילה היהודית.
בשנת 1930 היו במקום 647 יהודים.
אחד מהאדמו"רים לבית ויז'ניץ, רבי ברוך הגר, כיהן כרב המקום מ-1928 עד 1936. משנת 1936 כיהן במקומו בן דודו, הרב ברוך הגר בן רבי יחיאל מיכל הגר מהורדנקא, בן רבי ברוך הגר מוויז'ניץ.
מערכת הפארקים רדווד