אמנויות לחימה מעורבות הוא עוד ספורט פופולרי המייצר לוחמים ברמה עולמית.
הספורטאים הבולטים בתחום הם פיודור ימליאננקו, באטו חאסיקוב, אולג טקטארוב, סרגיי חאריטונוב, חביב נורמאגומדוב (שמעולם לא הפסיד) ולדימיר מינייב, אלכסנדר יוסטינוב, רוסלן מחומדוב, ארטיום לוין, אלכסנדר וולקוב ורבים אחרים.
צורת אמנויות לחימה פופולרית אחרת היא סמבו שמקורה בברית המועצות.
הרמת משקולות.
הרמת משקולות היא ענף ספורט מצליח נוסף ברוסיה, לאחר פירוק ברית המועצות, בשיאה רוסיה דורגה במקום 16 בטבלת המדליות. בין מרימי המשקולות הפופולריים ביותר היה וסילי אלכסייב, שקבע מספר שיאי עולם חסרי תקדים והיה אלוף אולימפי פעמיים.
הרמת כוח, שהתפתח מהרמת משקולות, מהווה אף הוא ענף ידוע ברוסיה והיא פעילה בפדרציה הבינלאומית להרמת כוח ואחת המדינות המצליחות ביותר יחד עם ארצות הברית, פולין, נורווגיה, בריטניה, טייוואן, שוודיה, פינלנד, יפן ואוקראינה. מריאנה נאומובה היא אלופת העולם הצעירה ביותר ומחזיקה שיאים מרובים בטורנירי הרמת כוח מקצועית ובאליפויות עולם.
היאבקות.
ברית המועצות הייתה המדינה המצליחה ביותר בתולדות ההיאבקות, רוסיה המשיכה במסורת וייצרה מספר אלופים אולימפיים ואלופי עולם. היאבקות היא ענף הספורט הנגיש ביותר ונערך בקרב נערים ומבוגרים צעירים ברוסיה, במיוחד ברפובליקות הקווקז (צ'צ'ניה, דגסטאן, קראצ'אי-צ'רקסיה, צפון-אוסטיה, קברדינו-בלקריה, אינגושטיה).
סייף.
רוסיה שמרה על מסורת חזקה גם בענף הסייף, בה שלטה מאז תקופת האימפריה הרוסית, בה היה ספורט פופולרי בקרב בני האצולה והאליטות הרוסיות, בברית המועצות זה היה ספורט עבור חובבי הסייף הסובייטים והפך לספורט פופולרי בשנות השמונים. לאחר פירוק ברית המועצות, כמו הרפובליקה הסובייטית לשעבר של אוקראינה, רוסיה המשיכה בהצלחה בענף וייצרה אלופי עולם ואירופה רבים. סייפים רוסים מצליחים היו ויקטור סידיאק, גלינה גורוחובה, יאנה זברבה, סופיה וליקאיה, אלכסיי יקימנקו, סטניסלב פוזדניאקוב, ולנטינה רסטבורובה, יקטרינה דיאצ'נקו, קמיל איברגימוב, פאבל קולובקוב (שמונה לימים לשר הספורט), אדוארד וינקורוב, קרינה אזוואליר, ולדימיר נזלימוב, ניקולאי קובלב, אינה דריגלזובה, טטיאנה לוגונובה, ילנה נוביקובה-בלובה, בנימין רשטניקוב, סרגיי שאריקוב, אנה סיבקובה, מארק רקיטה, אלכסנדרה זאבלינה ואחרים.
שחמט.
שחמט הוא בילוי מועדף וספורט שנשלט על ידי הרוסים בעידן שלאחר מלחמת העולם השנייה משנת 1945 ואילך. הזוכה באליפות העולם בשחמט בשנת 1948, מיכאיל בוטוויניק הרוסי, פתח עידן של שליטת ברית המועצות בעולם השחמט. עד התפרקות ברית המועצות היה רק אלוף לא-סובייטי אחד (בובי פישר).
לאחר תקופת דומיננטיות של אנטולי קרפוב, שנות התשעים נשלטו על ידי גארי קספרוב, שזכה ברוב הטורנירים בהם השתתף, והגיע למד כושר השיא של אז ב-2851 ב-יולי 1999.
כיום, 25 מתוך 100 השחמטאים המובילים בעולם הם רוסים.
ספורט מוטורי.
ויטלי פטרוב הפך לנהג הפורמולה הראשון ברוסיה בשנת 2010. הוא נסע ב-F1 במשך שלוש עונות עם קבוצות F1 של רנו וקתרהאם והשיג את התוצאה הטובה בקריירה שלו כשסיים שלישי בגרנד פרי אוסטרליה 2011. דניאל קוויט ערך את הופעת הבכורה שלו ב-F1 בשנת 2014 וסיים את הפודיום הראשון שלו במקום שני בגרנד פרי ההונגרי ב-2015. הגרנד פרי הרוסי נוסף ללוח השנה של עונת הפורמולה 2014 ונערך באוטודרום בסוצ'י. סרגיי סירוטקין הצטרף לרשת בשנת 2018 אך לא המשיך לאחר אותה עונה.
טימור טימרזיאנוב נהנה מהצלחה בראלי קרוס, עם זכייה באליפות ראלי קרוס FIA האירופי בשנת 2012 וב-2013.
יצרנית הרכב הרוסית לאדה (המכונה AvtoVAZ) התמודדה באליפות העולם למכוניות תיור והכניסה לראשונה בשנת 2008 את הלאדה 110. לאדה סיפקה תמיכה בשנת 2009, כאשר הקבוצה ניהלה שלוש מכוניות ושדרגה את רכב הלאדה פריאורה במהלך העונה כרכב מרוצים. ההופעות הטובות ביותר של הקבוצה היו צמד המקומות השישי של ג'יימס תומפסון במירוץ איטליה. לאחר מכן לאדה פרשה מהאליפות, אך חזרה בשנת 2012, ונכנסה ל-WTCC עם לאדה גרנטה. בשנת 2015 לאדה פרשה מהתחרויות
פרשת סימום.
מאז 2018, רוסיה סופגת ביקורת על סימום שיטתי בספורט הרוסי, שהביא לכך ש-47 מדליות אולימפיות ועשרות אליפויות עולם נלקחו ממאזן הספורטאים הרוסים - יוצר מכל מדינה בעולם ויותר מ-30% מהסך העולמי. ברוסיה יש גם הכי הרבה ספורטאים שנתפסו עם סמים במשחקים האולימפיים, עם יותר מ-200 ספורטאים. הסמים הרוסיים נבדלים מסמים במדינות אחרות מכיוון שברוסיה סופקו על ידי המדינה סטרואידים ותרופות אחרות לספורטאים. בשל הפרות סימום נרחבות, כולל ניסיון לחבל בחקירות מתמשכות באמצעות מניפולציה של נתוני מחשבים, בשנת 2019 הסוכנות העולמית למלחמה בסמים בספורט אסרה על רוסיה מכל אירועי הספורט הגדולים במשך ארבע שנים, איסור זה צומצם מאוחר יותר לשנתיים בשנת 2020 על ידי בית המשפט לבוררות בספורט.
בנקיז
Send It On
Send It On (בעברית: תשלח את זה הלאה) הוא שיר בביצוע האמנים האמריקאים מיילי סיירוס, האחים ג'ונאס, דמי לובאטו וסלינה גומז כחלק מפרויקט הצדקה "Friends for Change" (בעברית: "חברים לשינוי") של דיסני. השיר יצא לאור ב-11 באוגוסט 2009 על ידי וולט דיסני רקורדס והוליווד רקורדס כסינגל צדקה על מנת לסייע לארגוני הסביבה הבינלאומיים. ביחס לשיר ולקמפיין ציינו ששת הזמרים שזה לכבוד מטרה טובה ויקרה להם. מבחינת לירית, הבלדה היא העברת מסר סביבתי.
השיר זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים, שציינו כי המילים לא מזכירות את הסביבה. השיר הגיע למקום 20 במצעד בילבורד הוט 100. בקליפ נראים משתתפי השיר שרים את השיר על גבי במה מוארת, ורצים לאורך דשא רחב ידיים.
וידאו קליפ.
ב-6 ביוני 2009 לובאטו פרסמה את הימצאותה על סט הצילומים של הקליפ. הקליפ שודר לראשונה ב-ערוץ דיסני ובערוץ ABC Family בחודש אוגוסט 2009.
הווידאו מתחיל כאשר סיירוס וניק ג'ונאס יושבים על גבי במה, בעוד ג'ונאס מנגן בגיטרה אקוסטית הם שרים את הבית הראשון של השיר. הם נראים הולכים לקראת במה מוארת ואליהם מצטרפים ג'ו ג'ונאס ולובאטו, ששרים את הבית השני של השיר. כל האמנים נראים על הבמה כשהם שרים את הפזמון. קווין וג'ו ג'ונאס מסירים את הוילון השחור שמאחוריהם וחושפים רקע של שמיים כחולים. סלינה גומז וקווין ג'ונאס שרים את הבית השלישי של השיר. בסופו של הקליפ, הקבוצה יוצאת מהאולם וכולם רצים בפארק רחב, ואליהם מצטרפים ילדים הרצים מאחוריהם. הקליפ מסתיים כשהקבוצה מתיישבת על ספה במרכז הפארק וצופה בשקיעה.
הר פיליפס (אנטארקטיקה)
הר פיליפס (באנגלית: Mount Phillips) הוא הר מכוסה קרח, בדרום רמת מלטה בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם ממערב להר אלברטס.
גובהו של ההר 3,035 מטרים מעל פני הים; הר פיליפס הוא ההר ה-273 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר התגלה בינואר 1841 על ידי סר ג'יימס קלארק רוס.
מקור השם.
רוס נתן להר את שמו.
רוס קרא להר על שמו של פרופסור ג'ון פיליפס (John Phillips), שהיה סגן המזכיר של האגודה הבריטית למדע (British Association for the Advancement of Science).
לקריאה נוספת.
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 189
יחסי אקוודור–הודו
יחסי אקוודור–הודו הם יחסי החוץ בין אקוודור להודו.
היסטוריה.
אקוודור והודו כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1969. אקוודור פתחה לראשונה את שגרירותה בניו דלהי בשנת 1973, אך סגרה אותה בשנת 1977. השגרירות פעלה שוב בין השנים 1984–1985, לפני שנפתחה שוב בפברואר 2005, וקונסוליה כללית במומבאי בשנת 2013. הפתיחה והסגירה החוזרים של השגרירות היו בגלל ההוצאה שהוציאה אקוודור לשמירה על השגרירות. שגרירות הודו בבוגוטה, קולומביה מוסמכת במשותף לאקוודור.
שתי המדינות חתמו על הסכמה על קיום התייעצויות קבועות בשנת 2000. הייעוץ הראשון נערך בשנת 2005, ואחריו בשנים 2008, 2011 ו-2014. התקיימו כמה ביקורים ברמת השרים בין שתי המדינות. כמה שרי חוץ של אקוודור ונכבדים אחרים ביקרו בהודו. מהודו, הביקורים ברמה הגבוהה ביותר באקוודור היו ברמת שר המדינה.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים בנושא שיתוף פעולה בתחומי החינוך (2006), החקלאות (2008) ושיתוף פעולה כלכלי (2013). הודו ואקוודור חתמו באוקטובר 2015 על פרוטוקול בוועדת הכלכלה והסחר המשותפת (JETCO) בניו דלהי.
יחסי סחר.
הסחר הדו צדדי בין אקוודור להודו צמח מ-98.9 מיליון דולר בשנת 2009 ל-1.29 מיליארד דולר בשנים 2014–2015. הסחר הדו צדדי ירד ל-553.14 מיליון דולר בשנים 2015–2016. הודו ייצאה סחורות בשווי 415.45 מיליון דולר לאקוודור, וייבאה 137.69 מיליון דולר בשנים 2015–2016. הסחורות העיקריות שמייצאת אקוודור להודו הן דלקים / שמנים מינרליים, עץ ומוצריו, קקאו ומוצריו, אלומיניום ומוצרים נלווים, מכונות ומכשירים מכניים, עופרת, נחושת, אבץ ומוצריהם ומוצרי ייצור שונים. הסחורות העיקריות המיובאות על ידי אקוודור מהודו הן דלקים / שמנים מינרליים, ברזל ופלדה, מוצרי תרופות, כלי רכב, כימיקלים אורגניים, פלסטיק ומוצרים נלווים, מכונות ומכשירים מכניים, מכונות חשמליות וציוד, גומי ומוצרים.