בשנת 1974 חוקק חוק המסדיר את הזכות למשפט מהיר (פרק 208 של החוק הפלילי, כותר 18). בתיקון נוסף בשנת 1979 נקבע שמשפט לא יחל תוך פחות משלושים יום מהגשת האישום, כדי לאפשר לנאשם להתגונן.
משפט פומבי.
למרות קביעת התיקון השישי לחוקה, החוק מסדיר מקרים יוצאי דופן בהם לבקשת המדינה או הנאשם, המשפט לא יהיה פומבי. התנאי למניעת הפומביות היא שהפומביות תזיק לאחד הצדדים ואין דרך יותר טובה למנוע את הנזק.
חבר מושבעים.
למרות התיקון השישי, במקרים של עבירות קלות שעונשם עד שישה חודשי מאסר, הנאשם אינו זכאי למשפט בפני חבר מושבעים.
משפחה (טקסונומיה)
משפחה (בלטינית: familia) היא אחת הקבוצות הטקסונומיות הבסיסיות במיון עולם הטבע. לעיתים באות לידי שימוש גם קבוצות משנה: על-משפחה ותת-משפחה.
בהיררכיה של מיון עולם הטבע, נמצאת המשפחה מתחת לסדרה, ומעל הסוג.
שמה של המשפחה, נקבע בהתאם לחוקים המקובלים בקהילות הזואולוגים והבוטניקאים בכל העולם. בזואולוגיה, נוצר שם המשפחה משם הסוג האופייני, בתוספת הסיומת idae. בבוטניקה, נוצר שם המשפחה משם הסוג האופייני בתוספת aceae.
לדוגמה, בזואולוגיה, שם המשפחה Canidae (כלביים) נוצר על ידי תחילת שמו - Can מן הסוג "Canis" (כלב) והסיומת idae. בבוטניקה, שם המשפחה Liliaceae (שושניים) נוצר על ידי תחילת שמו - Lili מן הסוג "Lilium" (שושן) והסיומת aceae.
בעברית נהוג להוסיף את הסיומת יים לשם המשפחה כגון חתוליים, דוביים או שושניים. ו-ים לתת-משפחה כגון יעלים, ערפדים. לעיתים בוועדה למונחי זואולוגיה נוהגים לתת צירוף של 'משפחת + שם מיודע' ('משפחת אוזן-הים').
ההיסטוריה של המונח.
השימוש בביטוי 'משפחה' לציון קבוצה טקסונומית הנמצאת בין סדרה לסוג, נקבע רק בתחילת המאה ה-20.
לראשונה השתמש הבוטניקאי הצרפתי במונח משפחה (famille בצרפתית) לציון קבוצה בשנת 1689.
אחריו נעשה השימוש במילה לציון קבוצות שונות. קארולוס ליניאוס בחיבורו Philosophia botanica בשנת 1751 כינה קבוצות גדולות בשם 'משפחה', להן הוא שייך צמחים שונים כדי לדון ביתר נוחות במורפולוגיה שלהם, אך לא השתמש בשם זה לצורך המיון שלו. רק במחצית השנייה של המאה ה-18 החלו להשתמש בביטוי משפחה לציון קבוצה בוטנית מוגדרת. זה נעשה כתרגום למילה הלטינית Ordo (כיום סדרה). השימוש בשיטה זו נפסק עם כניסת המוסכמות הבינלאומיות למיון עולם הטבע בשנת 1906. בזואולוגיה, נעשה שימוש במונח במשמעותו העדכנית כבר על ידי פייר אנדרה לטרייל בשנת 1796, והוא נכנס לשימוש קבוע במהלך המאה ה-19.
ריבוץ
רִבּוּץ או שִׁקּוּעַ, או בלועזית: דֶּפּוֹזִיצְיָה (באנגלית: deposition), הוא תהליך פיזיקלי בו גז הופך ישירות למוצק ומדלג על השלב הנוזלי. תהליך זה מתרחש כאשר הטמפרטורה של הגז נמוכה מהטמפרטורה של הנקודה המשולשת, וכאשר לחץ האדים של הגז גבוה דיו. ריבוץ הוא התהליך ההפוך להמראה.
כפור ושלג.
כפור נוצר כאשר טמפרטורת האוויר יורדת מתחת לאפס ולחץ אדי המים נמוך מ-6.1 מיליבר. בתנאים אלו, חלק מאדי המים יעברו ריבוץ ויהפכו לקרח. היווצרות שלג בעננים היא דוגמה נוספת לריבוץ מטאורולוגי.
ריבוץ שכבה דקה.
ריבוץ מלאכותי משמש לציפוי משטח בשכבה דקה של מוצק. כך למשל, אחד השלבים בייצור מעגל משולב קרוי ריבוץ פיזיקלי (PVD). בתנאי ריק, מאיצים גז לעבר מטרה מתכתית. בהתנגשות משתחררים אטומי מתכת, והם עוברים ריבוץ על-פני המצע של המעגל המשולב.
המתכות שמשמשות בתהליך זה הן אלומיניום, נחושת או טיטניום.
דו חיים חסרי זנב
אוב (נהר ברוסיה)
אוֹבּ (מרוסית: Обь) הוא נהר ברוסיה. אורך הנהר אובּ-אירטיש 5,410 ק"מ והוא הנהר השביעי באורכו בעולם, והנהר הגדול של סיביר המערבית. ספיקתו כ-12,500 מ"ק לשנייה.
הנהר מתחיל בהרי אלטאי בגבול רוסיה-מונגוליה על ידי התחברות של הנהרות קטון וביה. ליד העיר חנטי-מנסייסק בחבל טיומן ברוסיה הנהר אוב מתחבר עם יובלו המרכזי אירטיש משם ממשיך ונשפך לים קרה ויוצר את "שפת אוב" כ-800 ק"מ בערך לפני השפכו לים.
באזור נובוסיבירסק בשנת 1956 בנו סכר על הנהר, שיוצר את אגם אוב, האגם המלאכותי הגדול ביותר בסיביר.
כאשר נחפרה התשתית לרכבת התחתית של נובוסיבירסק, לא ניתן היה לחפור מתחת לנהר האוֹבּ, עקב רוחבו ועומקו. לכן חוצה הרכבת התחתית את הנהר תוך שימוש בגשר עילי.
על הנהר נמצאות הערים:
טטראהידרוקנאבינול (THC) או ליתר דיוק האיזומר העיקרי שלו (tetrahydrocannabinol-9-delta-(6aR,10aR)) tetrahydrocannabinol-Δ9-trans-(−),
הוא המרכיב הפסיכואקטיבי העיקרי בצמח הקנאביס. בודד לראשונה בשנת 1964, בצורתו הטהורה, על ידי הכימאים הישראליים רפאל משולם, יחיאל גאוני, חביב אדרעי ועמיתיהם במכון ויצמן למדע. כאשר הוא קר הוא מוצק מזוגג, כאשר מחומם הופך לדביק וצמיגי. כשהוא נוצר בצורה סינתטית הוא נקרא באופן רשמי על ידי INN דרונאבינול. הוא זמין על ידי מרשם רופא בארצות הברית ובקנדה תחת שם המותג מרינול. עקב היותו מסווג כטרפנואיד ארומטי, ל-THC יש יכולת נמוכה מאוד להתמוסס במים, אבל יכולת טובה להתמוסס בממסים אורגניים, במיוחד שמנים וכוהל.
כמו רוב המטבוליטים המשניים שפעילים פרמקולוגית בצמחים, ההנחה היא שה-THC בקאנביס מעורב בהגנה העצמית כנראה מפני בעלי חיים אוכלי עשב, אך עדיין לא ידוע כיצד.
THC ידוע כבעל יכולת לקליטת קרינה - UV-B בטווחים 280–315 ננומטר. הוערך כי תכונה זו מסוגלת להגן על הצמח מחשיפה לקרינת UV מזיקה.
פרמקולוגיה.
הפעילות הפרמקולוגית של THC, הראתה שהTHC פועל כאגוניסט חלקי של הקולטנים הקנבינואידים CB1, שממוקמים ברובם במערכת העצבים המרכזית, ושל קולטני CB2 שממוקמים בעיקר בתאים של מערכת החיסון.
ההשפעות הפסיכואקטיביות של THC נגרמות בעיקר על ידי הפעלת קולטני CB1 שהם קולטנים המצומדים לחלבון G,
הפעלת קולטנים אלו מובילה לירידה בריכוז מולקולות ה-cAMP שמתפקדות כשליח שניוני. תוצאה זאת מתקבלת בעקבות עיכוב האנזים אדנילט ציקלאז.
גילוי נוכחותם של קולטנים אלו במוח, הובילה את החוקרים לגילוי קנבינואידים טבעים בגוף - האנדוקנבינואידים, כמו אנאנדמיד ו2-ארכידונוילגליצרול (AG-2).THC פועל על הקולטנים בצורה הרבה פחות סלקטיבית ממולקולות האנדוקנבינואידים, שמשוחררות באיתות לאחור, שכן ל-THC יש פחות אפיניות לקולטנים הקנבינואידים. באוכלוסיות בעלות צפיפות נמוכה של קולטני קנבינואידים, THC עשוי לפעול כאנטגוניסט החוסם את פעילותם של האנדוקנבינואידים.THC היא מולקולה ליפופילית, ועשויה להיקשר בצורה לא ספציפית למגוון קולטנים במוח ובגוף, מלבד הקולטנים הקנבינואידים.
מספר מחקרים הראו כי ל-THC יש גם פעילות של מעכב אצטילכולין אסטראז שעשויה להפוך אותו לטיפול פוטנציאלי למחלות אלצהיימר ומיאסטניה גראביס.
השפעות.
ל-THC השפעה קלה עד בינונית בשיכוך כאב, לכן קנאביס יכול לשמש לשיכוך כאב.
מנגנון שיכוך הכאב פועל דרך השפעה על שחרור מוליכים עצביים בחומר האפור המרכזי (שנמצא במוח האמצעי),
ובגנגליון השורש הגבי של חוט השדרה. תופעות נוספות כוללות רגיעה, שינוי חזותי ושמיעתי, שינוי בחוש ריח, עייפות וגירוי תיאבון.
ל-THC יש גם מאפיינים כנגד בחילה, ועשוי גם להפחית תוקפנות במקרים מסוימים.
בשל פעילותו כאגוניסט חלקי, נראה של-THC יש אפקט משמעותי יותר של הפחתת מספר הקולטנים בתא לעומת האנדוקנבינואידים. דבר זה מוביל לסבילות גדולה יותר של התא ל-THC.
רעילות.
מעולם לא תועד מקרה מוות של אדם ממנת יתר של THC או קנאביס המצויים בצורתם הטבעית. עם זאת, גלולת ה-THC הסינתטית "Marinol" צוטטה על ידי ה-FDA כאחראית למוות של 4 אנשים בין התאריכים 1 בינואר 1997 ל-30 ביוני 2005. מידע על הרעילות של ה-THC מבוסס בעיקר על תוצאות של מחקרים בבעלי חיים. הרעילות תלויה באופן הצריכה של החומר ובבעל החיים שעליו בוצע הניסוי. הספיגה של ה-THC מוגבלת על ידי ליפידים במחזור הדם, אשר יכולים להיות רוויים ב-THC ובכך למנוע אפקט רעיל.
מטאבוליזם וזיהוי בגוף.
THC עובר מטאבוליזם בדרך כלל ל- THC-OH-11 על ידי הגוף. המטאבוליט הזה עדיין פסיכואקטיבי והוא מתחמצן בהמשך ל (COOH-THC) THC-carboxy-9-nor-11. בבני אדם ובבעלי חיים, יותר מ-100 מטבוליטים ניתן לאתר, אבל THC-OH-11 ו- (COOH-THC) THC-carboxy-9-nor-11 הם המטאבוליטים הדומיננטיים.
המטאבוליזם מתרחש בעיקר בכבד על ידי האנזימים cytochrome P450, CYP2C9, CYP2C19 ו- CYP3A4.
יותר מ-55% של THC מופרש בצואה וכ-20% בשתן.
המטאבוליט העיקרי בשתן הוא אסטר של החומצה גלוקורונית ו- COOH-THC חופשי.
בצואה, בעיקר THC-OH-11 זוהה.
THC ,THC-OH-11, THC-COOH יכולים להיות מזוהים בדם, שתן, שיער, נוזלי פה וזיעה.
שימוש בשילוב של הטכניקות immunoassay וכרומטוגרפיה הם חלק מבדיקה לשימוש בסמים
או בחקירות לסחר בסמים ועבירות פליליות אחרות, כמו כן גם מקרים של מוות חשוד.
דניאל אובר
דניאל פרנסואה אספרי אובר (בצרפתית: Daniel Auber; 29 בינואר 1782 - 12 במאי 1871), מלחין צרפתי.
אובר נולד בעיר קאן בנורמנדיה. כבר בילדותו גילה נטייה למוזיקה ולמד נגינה במספר כלים, אך אביו ייעד אותו לעסוק במסחר בעסק המשפחתי. בשנת 1802, בגיל עשרים, נשלח ללונדון להשלים את לימודיו במסחר, אך עם ביטול הסכם אמיין וחידוש המלחמה בין צרפת לאנגליה, נאלץ לחזור לארצו. בעקבות התמוטטות העסק המשפחתי ופטירת אביו, עזב את המסחר ופנה למוזיקה.
אובר חיבר רק אופרות, בעיקר קומיות וזכה להצלחה בזמנו. אחת האופרות ה"רציניות" שלו, האילמת מפורטיצ'י, השפיעה על מהלך ההיסטוריה באירופה.
האילמת מפורטיצ'י ומרד הבלגים.