תחושת הפתעה לא נמשכת יותר מחלקיק שנייה. היא בדרך כלל הופכת לתחושת פחד או שמחה, עקב היותו הרגש לא חיובי ולא שלילי. קיימת הנחה (מוטעית) כי "עוצמת" ההפתעה קשורת למידת התרחבות הלסת, אך קיימים מצבים שבהם הפה כלל אינו נפתח. לעומת זאת, הרמת הגבות היא סימן מובהק להפתעה. התחושה המתוארת באמנות (פנטומימה, קומיקס) היא "התרחבות העיניים" ו"נפילת הלסת".
גם חיות מופתעות לעיתים ומגיבות בצורה דומה.
למרות השערה של משוב פנים (הבעות הפנים חשובות בחוויה של רגש או קובע עיקרי של רגשות), במקרה של הפתעה, ישנם מחקרים הראו שאין קשר חזק בחיבור בין הבעות הפנים של הפתעה ובחוויה המעשי של הַפתָעָה. הדבר מצביע על כך שקיימות סטיות ברמת הביטוי של הפתעה.
הועלתה השערה כי הפתעה היא מונח מעטפה כלומר שהפתעה היא התגובה בהלה וגם בחוסר אמון. ממחקר עדכני יותר מראה כי הרמות של הגבות אין לספק משוב הפנים חוסר אמון אבל לא בהלה.
התרחבות וצמצום יכולות לקבוע את הערכיות של הפתעה מהפעולה עד לתגובה של הפרט. ערכיות חיוביות להפתעה מוצגות באמצעות התרחבות או הרחבת האישון, לעומת ערכיות שליליות בהפתעה קשורה התכווצות אישון.
אבל, מחקרים חדשים מראים הרחבת אישון עבור שלילית דומה לגירויים חיוביים, מה שמעיד על עוררות אוטונומיות כלליות קשור הרחבת אישון ולא ערכיות רגשית.
נטיות התנהגות.
בזמן שהאדם מופתע, הוא ייטה לעצור את פעולותיו ולכוון אנשים למקרה או למקור ההפתעה והאדם המופתע לרוב יעדיף לחקור את מושא ההפתעה. על פי רוב המופתע יעביר את רגשותיו אל רגש אחר, אשר הנפוצים ביותר הם עניין, שעשוע או אכזבה.
תגובות מילוליות.
התגובה הלשונית יכולה לשחק תפקיד בעיצוב של הפתעה. The Language expectancy theory (LET) קבע כי אנשים מפתחים נורמות וציפיות בנוגע לשימוש הולם שפה במצב נתון. כאשר נורמות או ציפיות של שפה מילולית מופר הפתעה עלולה להתרחש. מודל EVT תומך שציפיות ניתן להפר מילולית וכן כי פגיעה זו עלולה לגרום הפתעה בתוך הפרט. ציפיות של שפה מילולית שעלולות להוביל לפתעה כוללות  קללות, צעקות, צרחות, ומתנשם.
הציפיות המילולית קשורה הדוקה יותר בציפיות שליליות של הפתעה, אבל ציפיות חיוביות יכולות להתרחש מאינטראקציה מילולית גם כן. הפרה חיובית של ציפיות שעלולות לגרום הפתעה חיובית  עשויות לכלול מקור אמינות נמוך שעושה טיעון משכנע  אשר מוביל לשינוי באמונות או רגשות ובכך משפר את אמינותו של הדובר.
המהלכים ממקור אמינות נמוך לרמה גבוהה ביותר יכולים לעורר הפתעה חיובית בקרב יחידים.
המעשה של השכנוע על ידי הדובר יכולה לעורר גם הפתעה חיובית, כפרט אולי נתפס הדובר כבעל נמוך מדי של אמינות לעורר שינוי והשינוי של אמונות או רגש ואז גורם ההפתעה.
פונקציה של הרגש.
הפונקציה מאחורי ההפתעה היא הפרעה לפעילות הקיימת ואיסוף מחודש של משאבים כדי להכין את היחיד לניתוח העוקב וההערכה של הלא צפוי. התפקיד האבולוציוני של ההפתעה הוא לפקח על סכמת האמונות והשקפת עולמו של האדם ולעדכן אותה כדי שיוכל להתמודד עם דבר לא צפוי. כיום, מניחים כי הבעות הפנים המיוחדות לרגש חשובות כדי ליצור קשר עם בני אותו הזן.
גורמים קוגניטיביים.
כאשר אדם יתקל בתרחישים מפתיעים, תתחיל סדרה של ניתוחים המתחילים בהערכת המצב ובדיקה האם נוגד את סכמת האמונות של אותו האדם. לאחר מכן, תבוא חוויית ההפתעה (הבעות הפנים, ההתנהגות) ובאותו הזמן הפסקת פעולת ניתוח מידע והשמה מחדש של המשאבים (דבר המתאפיין בתשומת לב למקרה המפתיע), ולבסוף ניתוח והערכת המקרה, ובמקרה הצורך יהיה תהליך של עדכון סכמת האמונות של היחיד.
הפתעה ואסטרטגיה.
הפתעה יכולה להתרחש גם במישור האסטרטגי, והיא מקנה לכוח המבצע מתקפת פתע או עושה שימוש בנשק חדיש יתרון, לפחות בתחילת המסע הצבאי. צבי לניר הבחין (בספרו "ההפתעה הבסיסית, מודיעין במשבר", 1983), בין הפתעה מצבית והפתעה בסיסית. הפתעה מצבית היא אירוע הנגרם כתוצאה מכשל באיסוף, ניתוח או הפצה של מידע (למשל: בשל חוסר במידע מופתע חתן מסיבת ההפתעה; בשל חוסר במודיעין או בשל פירוש לא נכון שלו, צבא מופתע ממתקפת האויב). הדרך המקובלת לצמצם את שכיחותן של הפתעות מצביות היא באמצעות הפעלת מערכות של התרעה מצבית – מערכות המבוססות על חיישנים אנושיים וטכנולוגיים שמנטרות מידע על תופעות, אירועים ותהליכים בלתי רצויים על בסיס סט של אינדיקטורים קבוע מראש, כדוגמת מערכות מודיעין לאומי או מערכות מודיעין עסקי.
הפתעה בסיסית, לעומת זאת, היא הפתעה החושפת מערכת מושגית (Mind Set) שחדלה להיות רלוונטית לסביבה. הפתעה בסיסית נגרמת כתוצאה מפער רלוונטיות מושגי מתמשך שלא הובחן ולא טופל לאורך זמן. ספרו של לניר עוסק במלחמת יום הכיפורים אך ניתן למנות הפתעות אחרות אשר נבעו מ"קונספציה", לפיה מצב מסוים לא ייתכן (למשל - התקיפה היפנית בפרל הארבור, מבצע ברברוסה, פיגועי 11 בספטמבר ועוד). בניגוד להפתעות מצביות, אשר השלכותיהן קשורות באירוע ההפתעה עצמו, להפתעות הבסיסיות יש השלכות, היבטים ומשמעויות מקיפים ועמוקים מאלה המגולמים באירוע. מחקר ההפתעות הבסיסיות הראה שהפתעות אלה מתאפיינות בתהליך אינקובציה מטרים, בו הלך והעמיק פער הרלוונטיות בין התפיסה ובין המציאות המשתנה. תהליך ההתאוששות מההפתעה הבסיסית הוא ארוך וסבוך, שכן הוא מחייב גיבוש של מערכת תפיסתית חדשה שתהיה רלוונטית לסביבה החדשה. במקרים רבים תהליך זה עלול להימשך זמן רב ובמהלכו המערכת חשופה להתרחשותן של הפתעות בסיסיות נוספות (פרדיגמה).
קרייג ווין
הנשמות הטהורות
הנשמות הטהורות הייתה להקה ישראלית שפעלה בעיקר בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. חבריה היו נתן כהן, יורם ירוחמי ונאוה ברוכין, שהוחלפה ב-1974 על ידי עירית בולקא.
היסטוריה.
כהן וירוחמי שירתו יחד בצוות הווי הנדסה קרבית בצה"ל. כהן הלחין כמה משירי הצוות שזכו להתפרסם. ברוכין שירתה בצוות הווי חטיבת הצנחנים. לאחר שחרורם מצה"ל בסוף 1972 חברו כהן וירוחמי לברוכין כדי להקים את להקת הנשמות הטהורות, שנשענה בין היתר על כישרונו של כהן. כהן הנהיג את הלהקה, הלחין את רוב שיריה, כתב חלק ממילותיהם, ועיבד את חלקם.
בשנת 1973 הקליטה הלהקה מספר שירים שזכו להצלחה במצעדי הפזמונים, כגון "שלא ייגמר לי הלילה", ו"אחכה לך" (שהיה מזוהה עם אותה תקופה) שניהם הגיעו למקום ראשון במצעדים השבועיים בגל הקל. במצעד השנתי של גלי צה"ל בשנת תשל"ג הם נבחרו ל"שלישית השנה". עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים גויסו חבריה לשירות מילואים ממושך כצוות הווי ובידור, שירות אשר פגע במערכת היחסים בין החברים בתוך הלהקה ובתנופת ההצלחה שצברה.
בשנת 1974 יצא בהוצאת הד ארצי אלבומה היחיד של הלהקה, שנקרא בפשטות "הנשמות הטהורות". מתי כספי היה אחראי לעיבודים ולהפקה המוזיקלית של האלבום (וגם הלחין את השיר "שלא ייגמר לי הלילה").
השיר שעל שמו נקראת הלהקה, "ברחוב הנשמות הטהורות", לא הוקלט מחדש בביצוע הלהקה, ובאלבום מופיעה גרסה בביצוע צוות הווי הנדסה קרבית. זאת ועוד - ברוכין לא שרה בהקלטה כי היא לא הייתה חלק מאותו צוות הווי וירוחמי לא שר בהקלטה אף על פי שהיה חלק מאותו צוות הווי; מכיוון שירוחמי היה חולה באותו יום, החליף אותו כספי בקולות, כך ששיר הנושא של האלבום ושל הלהקה, לא מבוצע למעשה על ידי הלהקה, אלא על ידי כהן וכספי.
"קפה אצל ברטה", שיר אחר מהאלבום, שנכתב על ידי אהוד מנור ונתן כהן, יצא מוקדם יותר, ב-1974, באלבום תחת אותו שם של יגאל בשן, שמאס בהמתנה להקלטה של הלהקה. הלהקה תכננה לצרף לאלבום גם ביצוע שלה לשיר "קפה טורקי" (מאת יענקל'ה רוטבליט), אולם ההקלטה של ביצוע זה אבדה במחסני חברת התקליטים ונמצאה רק באמצע שנות ה-90. הביצוע נכלל בסופו של דבר בתקליטור שיצא ב-2002.
זמן קצר טרם צאת האלבום פרשה ברוכין מן הלהקה, והוחלפה בעירית בולקא (מלהקת חיל השריון). ההרכב החדש הקליט מספר שירים, אשר מתוכם הצליחו "יש ללכת עם הזמן" ו"בחיק הטבע" (שנקרא גם שיר המסטול), למרות זאת לא הצליח ההרכב להחזיק מעמד והלהקה התפרקה ב-1975.
לאחר פירוק הלהקה פרש ירוחמי מעולם המוזיקה. ברוכין ובולקא המשיכו לפעול במשך מספר שנים, אך בסופו של דבר פרשו מעולם המוזיקה וחזרו בתשובה. נתן כהן המשיך ליצור ולפעול. בשנת 1991 הוציא כהן אלבום שהורכב ממבחר הקלטות מקוריות של "הנשמות הטהורות" ומשירים חדשים, שבחלקם אירח את נאוה ברוכין.
בשנת 2002 יצא אלבומה היחיד של הלהקה על גבי דיסק במהדורה מחודשת (בסדרת "מבראשית" של הד ארצי), הכוללת גם שירי בונוס שראו אור לראשונה.
בפברואר 2015 פורסם שיר חדש שהקליט באותה העת ההרכב המקורי של הנשמות הטהורות ושמו "איך יכולת שלא" (מילים: ענת הראל, לחן: נתן כהן ויורם ירוחמי).
הפתעה מצבית
איי מאלוקו
איי מאלוקו או איי מולוקה הם קבוצת איים מזרחית לאינדונזיה ולסולאווסי, מערבית לגינאה החדשה וכן צפונית לטימור.
בעבר האיים נודעו כאיי התבלינים על ידי הסינים והאירופאים וזאת בשל מצבורי המוסקט, המשיה והציפורן שגדלים על האיים. איי מאלוקו הם מקורם של התבלינים הללו, ובעבר הם התקיימו עליהם באופן בלעדי, עובדה שייצרה לאיים ערך קולוניאלי. השם "איי התבלינים" לא ניתן רק לאיי מאלוקו, אלא גם לאיים אחרים בדרום-מזרח אסיה לאורך השנים. מציאתה של דרך ימית לאיים אלו מכיוון מערב הייתה מטרת מסעו של מגלה הארצות פרדיננד מגלן.
רוב איי מלוקו הם הרריים, חלקם אף עם הרי געש פעילים.