מוגיורוש נולד במשפחת איכרים הונגרים, ביישוב סלונטה מארה (Salonta Mare), בטרנסילבניה, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית ומ-1919 חלק מרומניה. הוא למד ארבע כיתות בבית ספר יסודי ושלוש כיתות בבית ספר מקצועי, כדי להיות מסגר. ב-1929 היה לחבר באיחוד הנוער הקומוניסטי ובהמשך חבר המפלגה הקומוניסטית הרומנית. מ-1933 היה לחבר ומזכיר הוועד המרכזי של איחוד הנוער הקומוניסטי. ב-1936 היה בין הנאשמים במשפטה של אנה פאוקר ונידון למאסר של 9 שנים ו-11 חודשים.
מוגיורוש שוחרר מהמאסר לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 ומונה כאחראי מטעם המפלגה הקומוניסטית לפעולות במחוזות חונדוארה ומורש. הוא נבחר לאספה הלאומית הגדולה של רומניה והיה חבר בנשיאות שלה. מ-1950 מילא את תפקיד נשיא הוועד לאיסוף התוצרת החקלאית. מ-1954 היה לסגן ראש ממשלת רומניה עד 1965. חלק מתקופה זו היה סגן ראשון לראש הממשלה.
ב-1953 עמד מוגיורוש בראש ועדת המפלגה שחקרה את המקרה של אנה פאוקר. ב-1961 הכשיל את ניסיונם של יוסיף קישינבסקי ומירון קונסטנטינסקו להדיח את גאורגה גאורגיו-דז' והיה מנסח האישומים נגד "הסוטים ימינה".
ג'יימס בארי (רופא)
ג'יימס מירנדה סטוארט בארי (באנגלית: James Miranda Stuart Barry) היה רופא שחי בין סוף המאה השמונה עשרה למאה התשע עשרה. למרות העובדה שבארי חי מרבית חייו כגבר, כאשר נפטר, התגלה כי בתעודת לידתו הוא נרשם כנקבה וכונה מרגרט אן בולקלי. הוא נחרט בדפי ההיסטוריה בכך שהיה האישה הראשונה שסיימה לימודי רפואה בבריטניה, אם כי בחשאי. בנוסף, הוא היה האישה הראשונה בעלת קריירה צבאית פעילה. הוא הקדיש את חייו לרפואה ולשיפור שיטות הרפואה שהיו נהוגות עד אז. בארי שירת בהצלחה כרופא ובניהול בתי חולים במשך יותר מארבעים שנה, במהלכן נחל מספר הישגים.
שנותיו הראשונות.
בארי נולד בסוף המאה השמונה עשרה. קיימת אי ודאות רבה לגבי תאריך הלידה וזהות הוריו. החוקרים חלוקים אודות שנת לידתו, כאשר הטווח נע בין 1789 ל-1799. בטופס ההרשמה לאוניברסיטת אדינבורו משנת 1809, בארי ציין כי הוא נולד בלונדון בשנת 1799.. תעלומת מוצאו הצמיחה השערות רבות; כך, נטען כי הוא היה הבן של הרוזן ה-11 של באקן. בנוסף, הוצע כי הוא היה בנו של הנסיך ריג'נט. הרקולס מייקל דה-פריז טוען שהוא היה אחד מארבעת הילדים שנולדו לירמיהו ומרי-אן בולקלי, אם כי נרמז שהבת שנולדה אחריו הייתה למעשה בתו אך גדלה כאחותו הקטנה (האישה שרחצה את גופתו כשנפטר, טענה שראתה סימני מתיחה על בטנו שהעידו על לידה).
קיימת מחלוקת בדבר המועד הספציפי שבו מרגרט אן בולקלי שינתה את זהותה והפכה לג'יימס בארי. עם זאת, רוב החוקרים מסכימים שעוד לפני הכניסה לאוניברסיטה מרגרט כבר הייתה ידועה בתור ג'יימס בארי. תאריכו המדויק של השינוי של מרגרט לג'יימס בארי הוא כנראה ה-30-29 בנובמבר 1809. בארי החל את לימודיו כסטודנט לספרות ורפואה באוניברסיטת אדינבורו בשנת 1809, בגיל צעיר מאוד. שם, הוא הוכר כתלמיד מוכשר שהראה מיומנות רבה כמנתח. הקורסים שבארי למד לפי רשימה שסופקה על ידי ליסה רוזנר, כוללים אנטומיה וכירורגיה, כימיה, בוטניקה, תרכובות רפואיות, פרמקולוגיה, תאוריות רפואיות ויישומיהן. בנוסף, הוא השתתף בהרצאות קליניות במחלקת היולדות של המרפאה המלכותית, שיעורים פרטיים באנטומיה וכירורגיה, כירורגיה בצבא ותורת המשפט הרפואי. בשנת 1812, בארי הגיש תזה בנושא "בקע באזור המפשעה" וזכה לתואר דוקטור.
השמועה אומרת שבארי היה איש עם ביטחון עצמי שחי אורח חיים ססגוני. הוא היה מפורסם בחוש האופנה והלבוש הגנדרני שלו. בנוסף, הייתה לו אהבה לבידור והיה פעיל חברתית.
קריירה.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, בארי עבר את בחינת הוועדה הרפואית הצבאית הבריטית בשנת 1813. הוא הוצב בבסיס צבאי בפלימות', שם נשאר עד שנת 1816. במהלך הקריירה הצבאית שלו בארי שירת בין היתר בדרום אפריקה, ג'מייקה, סנט הלנה, ברבדוס ומלטה. אומרים כי במהלך שהותו בצבא בארי הלך עם נעלי עקב שהגביהו אותו ב-10 ס"מ כדי לטשטש את קומתו הנמוכה והלא גברית, שעמדה על מטר וחצי. בנוסף, הוא היה ידוע כבעל מזג חם.
לאחר שירותו בפלימות', הוצב בארי כעוזר-מנתח במחנה הצבאי בכף התקווה הטובה. בשנת 1828, לאחר קריירה מצליחה בכף התקווה הטובה, בארי הוצב מחדש כמנתח צוות ברפובליקת מאוריציוס. בשנת 1831 הוא נשלח לג'מייקה. בשנת 1836 בארי הפליג לסנט הלנה, שם תפס את עמדת קצין הרפואה הראשי בבית החולים של סנט הלנה. בשנת 1838 בארי הורד בדרגה למנתח צוות בעקבות ועדת חקירה ונשלח אל איי הודו המערבית במהלך שהותו באיי הודו המערבית בארי הקדיש זמן רב לשיפור התנאים של כוחות הצבא. ארבע שנים לאחר הגעתו לאיי הודו המערבית בארי הועלה חזרה לדרגת קצין רפואה ראשי. עם זאת, בשנת 1845, עקב הידבקות בקדחת הצהובה, בארי עזב לאנגליה לחופשת מחלה. לאחר שהתאושש, בשנת 1846, נשלח בארי למלטה כרופא ראשי. כתוצאה מכך, בארי שירת במשך יותר מעשור בארצות הים התיכון, ועזב ביוני 1857. בשנת 1858 בארי שירת בקנדה בדרגה המקבילה לדרגת אלוף. עם זאת, בקנדה לאחר ריתוק למיטה בעקבות מחלת השפעת הוחלט כי בארי כבר אינו כשיר לשירות. בחודש יולי 1859 שירותו הצבאי הסתיים.
הישגים.
מלבד היותו האישה הראשונה שסיימה לימודי רפואה בבריטניה, לבארי הישגים רבים. בחודש דצמבר 1817 הוא הציל את חיי הלורד צ'ארלס שחלה אנושות ב. בשנת 1819 כאשר כולרה פרצה באי מאוריציוס, בארי שוגר לאזור ונטל חלק משמעותי בהתמודדות עם המחלה. בשנת 1820 במהלך שהותו בדרום אפריקה, בארי ביצע את הניתוח הקיסרי המוצלח הראשון באפריקה, בו האם והילוד שרדו. יתר על כן, במהלך שהותו בדרום אפריקה בארי יזם שינויים בדבר מתן תרופות על ידי אנשים בלתי מוסמכים. הוא היה מאמין גדול באוויר צח ותזונה בריאה; רעיונות לא מקובלים בזמנו.
בסנט הלנה בארי ניהל את בית החולים הצבאי והאזרחי. עם פרוץ המלחמה בחצי האי קרים, בארי היה נחוש לצאת לשרת שם. כאשר גילה כי כל העמדות אוישו, הוא החליט לנסוע לשם בכל מקרה על חשבונו האישי. שם הוא נפגש ועבד עם פלורנס נייטינגייל. מאוחר יותר, נייטינגייל כתבה על המפגש שלהם בעוינות רבה: "אחרי שהיא נפטרה נאמר לי שהיא אישה. אני מוכרחה לומר שהיא היצור הקשוח ביותר שפגשתי מעודי בצבא."
למרות הדיווחים על אופיו הקשה של ג'יימס בארי, הוא היה חלוץ רפואי שהטיף ללא הרף לזכויות ההומניטריות של חולים. רייצ'ל הולמס טוענת שהוא יישם שיטות חדשות של היגיינה, תזונה, תברואה וטיפולים יעילים עבור חלק מן המחלות המסוכנת ביותר של התקופה ההיא, בשלוש יבשות שונות.
מוות.
בשנת 1865 בעת שהתגורר בלונדון, בארי חלה ובסופו של דבר נפטר. ישנה מחלוקת האם נפטר משפעת או שלשול. הוא השאיר צוואה ובה ביקש שלא לערוך ניתוח שלאחר המוות; הוא גם ביקש להיקבר בבגדים שלבש ביום מותו. תעודת הפטירה שלו נכתבה ונחתמה על ידי מנתח צוות בית החולים, ובה נרשם כזכר ביום מותו.
סופיה בישוף, עובדת ניקיון, נשלחה לשטוף את גופתו ולהניחה לתצוגה. למרות הוראותיו שגופו צריך להיוותר ללא שינוי, בישוף הפשיטה את גופו מבגדיו וגילתה כי יש לו אנטומיה נשית. לפי הדיווחים היא פלטה צעקה "השטן, זו אישה".
התגלית של בישוף גרמה לאנדרלמוסיה. עיתונים רבים, כולל "עיתון דבלין" ועיתון "הגרדיאן מנצ'סטר", דנו במינו של הרופא. עד לאחרונה, חוקרים הטילו ספק באפשרות שד"ר בארי הצליח להסתיר את זהותו האמיתית במשך שנים כה רבות. בשנת 2001, במאמר שנכתב על ידי מנתח מנוטינגהאם ועובדת בארכיון מגלזגו נטען כי בארי היה למעשה זכר. הם טענו כי פרק הזמן המרבי שאדם יכול להסתיר את זהותו הוא בין שנה לשנתיים. הרעיון כי בארי הסתיר את זהותו במשך 40 שנים היה בלתי אפשרי בעיניהם. עם זאת, בשנת 2008, הרקולס מיכאל דה-פריז, נוירולוג בדימוס, טען כי הצליח להוכיח כי בארי היה למעשה אישה. הוא טען שמצא ראיות חותכות במכתבים של עורך הדין של המשפחה של בארי, המוכיחות שג'יימס בארי ומרגרט בולקלי הם למעשה אותו אדם. כיום, עדיין קיימות טענות רבות לגבי המין של ד"ר בארי, אולם רוב החוקרים מסכימים כי ד"ר ג'יימס בארי נולד נקבה וחיה רוב חייה במסווה כמנתח זכר וקצין בצבא.
כדורסל באולימפיאדת מלבורן (1956)
אולימפיאדת 1956 נערכה במלבורן, אוסטרליה. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-22 בנובמבר ל-1 בדצמבר. זו הייתה תחרות כדורסל הרביעית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 169 ספורטאים מ-15 נבחרות גברים. המשחקים נערכו בבניין התערוכה המלכותי.
נבחרת ארצות הברית () זכתה במדליית זהב בפעם הרביעית ברציפות.
ליאת בנאסולי
ליאת בנאסולי (נולדה ב-1974) היא מפיקה ויוצרת טלוויזיה ישראלית. ב-2016 הקימה את ל. בנאסולי הפקות, שמפיקה בין היתר את הסדרות "פאודה", "משיח", "מה זה השטויות האלה" עם עדי אשכנזי, ועוד.
בנאסולי למדה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2000 החלה לעבוד בחברת "פרלייט" בבעלותו של אורי סבג, שם החלה את עבודתה בתחום הטלוויזיה. היא שימשה כמתאמת הפקה בתוכנית הריאליטי "החפרפרת" ובסרט "בית"ר פרובנס". משם המשיכה לדרך עצמאית, כמפיקה בפועל של סרטי קולנוע כמו "אביבה אהובתי" של שמי זרחין ,"הסודות" של אבי נשר ורבים אחרים. בהמשך הפיקה בין השאר את "מסודרים".
טנדר הפקות.
בשנת 2010 ייסדה בנאסולי עם שותפתה מריה פלדמן את "טנדר הפקות". השתיים התפצלו ב-2016. במסגרת "טנדר הפקות", הפיקה בנאסולי את סדרות הטלוויזיה הבאות:
חטופים (2010).