הרבע הראשון הסתיים ללא ניקוד לשתי הקבוצות, על אף שני איבודי כדור של האיגלס. 9:55 דקות לסיום הרבע השני השיגו האיגלס את הטאצ'דאון הראשון במשחק, כשדונובן מקנאב מסר ל-9 יארד לאל. ג'יי. סמית'. 1:10 דקות לסיום המחצית הצליחו הפטריוטס להשוות את התוצאה במסירה של טום בריידי לטאצ'דאון של דייוויד גיבנס. בפתיחת המחצית השנייה תפס דיון בראנץ' מפטריוטס ארבע מסירות רצופות של בריידי ל-71 יארד במצטבר, והפטריוטס עלו ליתרון ממסירה של בריידי לטאצ'דאון של מייק ורייבל, שחקן הגנה שלעיתים שימש מטרה גם בהתקפה של הפטריוטס. 3.39 דקות לסיום הרבע השלישי התאזנה התוצאה ל-14-14 לאחר מסירה לטאצ'דאון של מקנאב לבריאן ווסטברוק. בפתיחת הרבע האחרון העלה קורי דילון את הפטריוטס ליתרון 14–21, והבועט אדם וינאטיירי הגדיל את היתרון ל-14–24 לאחר שער שדה מ-22 יארד. מסירה של מקנאב נחטפה בפעם השנייה במשחק והפטריוטס נותרו ביתרון 10 5:40 דקות לסיום המשחק. האיגלס הצליחו לצמצם ל-21–24 ממסירה של מקנאב לגרג לואיס, אך היה זה לאחר דרייב ארוך ולמשחק נותר רק 1:48 דקות. האיגלס הצליחו לבלום את התקפת הפטריוטס וקיבלו חזרה את הכדור 46 שניות לסיום המשחק, אך 9 שניות לסיום נחטפה מסירה של מקנאב על ידי רודני האריסון.
סטטיסטיקה.
בשורות הפטריוטס הצטיין התופס דיון בראנץ' שזכה בתואר ה-MVP של המשחק, בראנץ' סיים את המשחק עם 11 תפיסות ל-133 יארד. טום בריידי סיים עם 236 יארד, 2 טאצ'דאונים ומדד יעילות של 110.2. בהגנה השיג רודני האריסון שתי חטיפות, טדי ברוסקי חטיפה נוספת ויוג'ין וילסון רשם השתלטות על איבוד כדור.
בשורות האיגלס השיג מקנאב 357 יארד ו-3 טאצ'דאונים, אך מסירותיו נחטפו 3 פעמים. טרל אוונס שחזר לשחק לאחר הפציעה בלט עם 9 תפיסות ל-122 יארד. הרץ האחורי בריאן ווסטברוק השיג 104 יארד בריצה ובתפיסה, טאצ'דאון אחד ואיבוד כדור אחד.
שידור.
המשחק שודר בארצות הברית ברשת פוקס, צוות השידור כלל את השדרן הראשי ג'ו באק את הפרשנים טרוי אייקמן וכריס קולינסוורת', ושדרני הקווים פאם אוליבייר וכריס מאייר.
במשדר צפו בממוצע 86 מיליון צופים בארצות הברית. זמן פרסום נמכר בסכום של 2.4 מיליון דולר ל"ספוט" (30 שניות).
בידור.
לפני המשחק התקיימה הופעה של בלאק אייד פיז, Earth, Wind &amp; Fire, צ'ארלי דניאלס וגראשן וילסון. אלישה קיז שרה את "America the Beautiful" והקדישה את השיר לריי צ'ארלס שנפטר חצי שנה קודם לכן.
את המנון ארצות הברית שרו מקהלות האקדמיה הצבאית, האקדמיה הימית, אקדמיית חיל האוויר, אקדמיית משמר החופים ומקהלת משמר הכבוד הנשיאותי.
מופע המחצית היה של פול מקרטני שביצע את השירים "Drive My Car", "Get Back", "Live and Let Die", ו-"Hey Jude".
אמילי מואטי
אמילי חיה מואטי (נולדה ב-27 ביוני 1980) היא חברת כנסת מטעם מפלגת העבודה, סגנית יו"ר הכנסת. בנוסף, היא מכהנת כראש המשלחת של הכנסת למועצת אירופה. כלת פרס שרת התרבות לספרי ביכורים 2018.
ביוגרפיה.
מואטי נולדה וגדלה בשכונת נאות שקד (אזורים) בנתניה, הבכורה מבין שישה אחים, בת לאליהו, עולה מתוניס, ולמונה, ילידת ישראל ממוצא תוניסאי. היא גדלה בבית דתי, למדה בבית הספר הממלכתי-דתי רמב"ם בנתניה, ובתיכון הדסה נעורים. בסוף כיתה י' עזבה את התיכון והחלה לעבוד.
למואטי תואר ראשון במדעי החברה והרוח מטעם האוניברסיטה הפתוחה.
בשנת 2003 עברה לפריז לצורך לימודים, שם עבדה בפסטיבל הקולנוע הישראלי והייתה חברה במספר פורומים שעסקו בתרבות יהודית והסברה ישראלית. בסוף 2004 ריכזה את אירועי הזיכרון ליצחק רבין מטעם עמותת אמנות לעם, שפעלה ביישובי הפריפריה בישראל, ולאחר מכן שבה לפריז.
בשנת 2010 פתחה משרד יחסי ציבור בשם "המטבחון תקשורת" שעבד, בין היתר, עם מפלגת התנועה בראשות ציפי לבני, עמותת סלעית לנשים במעגל הזנות, עמותת כ"ן, מכון הערבה, האגודה לזכויות האזרח בישראל, ישראל יוזמת, ושגרירות צרפת בישראל.
מואטי ניהלה את תחום הדיגיטל במפלגת "התנועה" גם לאחר כניסתה של יושבת ראש המפלגה, לבני, למשרד המשפטים. שימשה כיועצת התקשורת של ראובן ריבלין במסגרת המהלך שלו לבחירתו לנשיאות ב-2014.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ב-2015, שימשה יועצת תקשורת במטה הבחירות לדוברי עברית של הרשימה המשותפת והייתה יועצת תקשורת למפלגת בל"ד (אחת מהמפלגות המרכיבות את הרשימה המשותפת). במרץ 2015, במהלך כנס ברמת גן, הותקפו מואטי וחברת הכנסת מטעם מפלגת בל"ד, חנין זועבי בידי פעילי ימין קיצוני ומואטי נזקקה לטיפול רפואי. והתוקף נידון לשלושה חודשי מאסר על תנאי ולקנס.
מואטי הייתה פרשנית פוליטית בתוכניות שונות, בהן יומן הערוץ הראשון ו"המטה" בערוץ 10, ופאנליסטית קבועה בתוכנית "שיחת היום" בהגשת לוסי אהריש. לקראת סוף 2016 הגישה שלושה חודשים את התוכנית "שניים בשתיים" ברשת ב' לצד יהושע מור יוסף. בסוף אותה השנה הגישה ברשת ב' פינה בשם "השבוע שלי". מואטי כתבה טור קבוע בעיתון "הארץ", והייתה בעלת טור בירחון "ליברל". ב-3 במרץ 2017 הצטרפה למטה הפריימריז של חבר הכנסת עמר בר-לב, והצהירה שזהו הקמפיין האחרון שתשתתף בו כאשת מקצוע.
בשנת 2017, במסגרת לימודי הוראה, השתתפה במיזם "ילדי אסירים" של הרשות לשיקום האסיר במהלכו ליוותה ילדי אסירים בתקופה שלפני שחרור האב מבית הסוהר.
ב-1 במאי 2018 יצא לאור ספרה הראשון "סימנים כחולים" בהוצאת "תכלת". הספר עוסק בצעירה בודדה שמנסה לברוח מהשוליים בהם מתנהלים חייה אך השוליים "מתנפלים" עליה באשר היא נמצאת. גיבורת הספר, איריס, נאנסת ורוצחת. בהמשך נמכרו זכויות ההסרטה של הספר במטרה להוציאו כסרט קולנוע. על ספר זה זכתה בפרס שרת התרבות לספרי ביכורים לשנת 2018.
בפוליטיקה.
בשנת 2011 התחילה את דרכה כפעילה פוליטית במטה של יושבת ראש "קדימה" ציפי לבני, איתה עבדה בהמשך כשזו הקימה את מפלגת "התנועה" (בן זוגה, דניאל שק, שובץ במקום ה-18). בשנת 2013 ייסדה את רשימת "עיר ללא גבולות" שהתמודדה בבחירות למועצת עיריית תל אביב-יפו, אך הרשימה לא עברה את אחוז החסימה והתפזרה לאחר הבחירות.
ב-7 ביולי 2018 הודיעה מואטי בתוכנית "פגוש את העיתונות" על התמודדותה בפריימריז של מפלגת העבודה ועל תמיכתה באבי גבאי. בהתמודדותה הביעו תמיכה פומבית אבי גבאי, אהוד ברק, סתיו שפיר, עמר בר-לב ומרב מיכאלי. היא הגיעה בפריימריז למקום 18, אך המפלגה זכתה ב-6 מנדטים ומואטי לא נכנסה לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת ה-23 הוצבה במקום ה-15 ברשימת העבודה-גשר-מרצ מטעם מרצ, אם כי הייתה אמורה להיות מוצבת מטעם מפלגת העבודה (במקום נמוך יותר). הרשימה זכתה ב-7 מנדטים. בבחירות המקדימות שנערכו לקראת הבחירות לכנסת ה-24 נבחרה למקום השלישי ברשימת העבודה, לאחר יו"ר המפלגה מרב מיכאלי ועמר בר-לב. המפלגה זכתה ב-7 מנדטים, ומואטי נבחרה לחברת כנסת.
בכנסת ה-24.
ביום ההצבעה על הקמתה של ממשלת ישראל השלושים ושש שהתה מואטי באשפוז בשל סיבוך רפואי. בשל יחסי הכוחות הכמעט-שקולים בין התומכים בממשלה הנרקמת למתנגדים לה, הוסעה מואטי באמבולנס לכנסת כדי שתוכל להצביע במליאה. מואטי זכתה לתשבחות על כך שלמרות פציעתה הגיעה להצבעה על מנת שהממשלה אכן תקום.
במהלך כהונתה של הכנסת ה-24, הייתה מואטי חברה ב ובשדולה לבריאות הנפש.
באוקטובר 2021 טסה לביקור באבו דאבי, נסיעה שמומנה על ידי ארגון זר ולא דווחה מראש כדרוש בחוק. הנסיעה דווחה רק לאחר שפורסמה בכלי התקשורת.
במהלך כהונת הכנסת ה-24 חתמה על למעלה מכ-120 הצעות חוק. ביניהן, חוקי הדגל, חוק התמ"ל, חוק ביטול מנגנוני הסינון המעמדיים בכניסה לאוניברסיטאות וחוק לסבסוד ופיקוח על מוצרי חלב לתינוקות. בנוסף, הגישה את חוק הקמת נציבות השלום, אותו נסחה ביחד עם עו"ד גלעד שר. מואטי דנה עליו ביחד עם ראש הממשלה נפתלי בנט, שר הביטחון בני גנץ וראש המל"ל אייל חולתא.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25, התמודדה בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה, קיבלה 12034 ובזכות הבטחת השוויון המגדרי שהופעל בהרכבת הרשימה לכנסת, צפויה להיות משובצת במקום ה-6 ברשימה המפלגה לכנסת.
חיים אישיים.
מנישואיה הראשונים, למואטי שתי בנות. היא נשואה בשנית לדניאל שק, שהיה שגריר ישראל בצרפת. מתגוררת בתל אביב.
במסגרת כתבה בחדשות 12, חשפה מואטי שחוותה דיכאון לאחר לידה.
עמדותיה.
מואטי מחזיקה בתפיסת עולם סוציאל-דמוקרטית, ומגדירה את עצמה כשמאלנית ציונית. היא מתנגדת למדינה דו-לאומית ולתפיסת מדינת כל אזרחיה, ותומכת בתפיסת שתי מדינות לשני עמים. מואטי טוענת כי האינטרס הישראלי הוא להפרד מהפלסטינים, על מנת לשמור על מדינת ישראל יהודית ודמוקרטית.
מואטי חברה ביוזמת ז'נבה ובארגון ישראל יוזמת, ומשנת 2014 היא חברת הנהלה בעמותת כ"ן - כוח נשים לקידום מנהיגות נשים בישראל. במסגרת העמותה פעלה להקמת מרכזי מנהיגות בכל הארץ, לימדה באחדים מהם ובשנת 2018 השתתפה במשלחת ישראלית לאו"ם במסגרת חודש האישה.
פולקטינג
הפולקטינג (בדנית: Folketinget, אספת העם) הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת של ממלכת דנמרק (דהיינו: דנמרק היבשתית יחד עם איי פארו וגרינלנד, על אף שאלו מחזיקים גם בבתי מחוקקים מקומיים). הפולקטינג נוסד בשנת 1849, ועד 1953 היה הבית התחתון של הפרלמנט הדני שנקרא ריגסטאג (לצד בית עליון שנקרא לנדסטינגט). משכן הפולקטינג הוא בארמון כריסטיאנבורג, שמשכן בתוכו גם את המונרך, משרד ראש הממשלה ובית המשפט העליון.
הרכב ובחירה.