נושאת על (באנגלית: Supercarrier) הוא כינוי לא רשמי לנושאות המטוסים הגדולות ביותר, בדרך כלל אוניות שההדחק שלהן הוא למעלה מ-64,000 טון (יותר מ-70,000 "טון קצר"). נושאות על הן אוניות המלחמה הגדולות ביותר שנבנו אי פעם, והן גדולות אף מאוניות המערכה הגדולות ביותר שנבנו על ידי מדינה כלשהי.
צי ארצות הברית מפעיל עשר נושאות על, נכון ל-2017. הצי המלכותי הבריטי צפוי לקלוט שתי נושאות על מסדרת קווין אליזבת ב-2018. נושאות מטוסים המופעלות על ידי ציים אחרים בעולם הן בדרך כלל קטנות יותר ולהן הדחק של כ-30,000 טון. ציים בודדים מפעילים נושאות מטוסים גדולות יותר שההדחק שלהן עומד על כ-40,000 טון, כדוגמת נושאת המטוסים שארל דה גול של הצי הצרפתי. ב-2015 רוסיה החלה לפתח סדרת נושאות על משלה הזכו לכינוי "שטורם".
היסטוריה.
האונייה הראשונה שזכתה לתואר "נושאת על" הייתה נושאת המטוסים אה"מ ארק רויאל, שכונתה כך על ידי העיתון הניו יורק טיימס ב-1938. אונייה זו הייתה באורך 209 מטרים ובעלת הדחק של 22,000 טון, ונשאה 72 מטוסים. ב-1943 זכו נושאות המטוסים מסדרת מידוויי לתואר זה; הן היו בעלות הדחק של 45,000 טון, והיוו קפיצת מדרגה לעומת סדרת נושאות המטוסים שקדמה לה, סדרת אסקס, שהיו בעלות הדחק של 27,000 טון. נושאת המטוסים שינאנו של הצי הקיסרי היפני, שהושקה ב-1944, הייתה נושאת המטוסים הראשונה שהייתה בעלת הדחק של 65,000 טון.
נושאת המטוסים שקבעה את המדד לנושאת על הייתה נושאת המטוסים פורסטל (CV-59), שהייתה בעלת הדחק סטנדרטי של 60,000 טון והדחק מלא של 78,000 טון. אונייה זו, שנכנסה לשירות בצי ארצות הברית ב-1 באוקטובר 1955, נחשבת לנושאת העל הראשונה. נושאת המטוסים יונייטד סטייטס (CVA-58) שבבנייתה הוחל ב-18 באפריל 1949, הייתה אמורה להיות בעלת הדחק של יותר מ-68,000 טון, וככזו הייתה אמורה להיות נושאת העל הראשונה. האונייה לא זכתה בתואר זה לאחר שבנייתה בוטלה, ארבעה ימים לאחר שהחלה, בשל מאבקי כוח בין הזרועות השונות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. ביטולה הוביל להחרפת המאבקים, במה שכונה "מרד האדמירלים".
נושאת המטוסים אוליאנובסק של הצי הסובייטי הייתה אמורה להיות בעלת הדחק של קרוב ל-70,000 טון, כגודלן של נושאות העל של צי ארצות הברית בשנות ה-70 של המאה ה-20. עם התפרקות ברית המועצות בוטלה בנייתה של האונייה.
הצי המלכותי הבריטי נמצא באביב 2017 בשלבי קליטתה של נושאת העל הראשונה שלו, אה"מ קווין אליזבת. האונייה הושקה ביולי 2014, ואמורה לעבור את אימוני ההיבנות שלה בקיץ 2017. אונייה נוספת בסדרה, אה"מ פרינס אוף ויילס, נמצאת בשלבי בנייה מתקדמים ואמורה להיות מושקת במהלך 2017. שתי האוניות הללו הן בעלות הדחק של כ-70,000 טון, והן גדולות בהרבה מסדרת נושאות המטוסים הקודמת שהופעלה על ידי הצי הבריטי, סדרת אינווינסיבל.
צי ארצות הברית מתכנן להחליף את נושאות העל שלו מסדרת נימיץ בסדרה חדשה של נושאות מטוסים, סדרת ג'רלד פורד, שתהיינה בעלות הדחק של 100,000 טון, בדומה לאוניות בסדרת "נימיץ".
חלופות.
נושאות העל הן, כאמור, אוניות ענק, וככאלה הן פגיעות מאוד לתקיפות של צוללות, מטוסים וטילים. כל נושאת מטוסים, ובמיוחד נושאת על, מהווה אוניית ראשה (Capital Ship) בכוח משימה הנבנה סביבה, הכולל אוניות ייעודיות ללוחמה נגד צוללות, הגנה מפני אוניות שטח והגנה מפני מטוסים וטילים. זאת, בנוסף לכוח האווירי של נושאת המטוסים עצמה המסוגל לפעול כנגד רוב האיומים הללו. עם זאת, מבקריהן של נושאות על טוענים כי הן עדיין פגיעות מאוד, במיוחד בעידן של לוחמה אסימטרית. המבקרים טוענים כי עדיף להפעיל נושאות מטוסים קטנות יותר, המפעילות כלי טיס בעלי יכולת המראה ונחיתה אנכית או קצרה. לעומתם טוענים מצדדי נושאות העל כי מבחינת יחסי עלות-תועלת נושאות העל יעילות יותר מנושאות מטוסים קטנות יותר.
רשימת נושאות על.
תצורות נושאות המטוסים:
מותנייה
יריחו (נפה)
נפת יריחו () היא אחת מ-16 נפות הרשות הפלסטינית. הנפה ממוקמת במזרח יהודה ושומרון. בירת הנפה היא העיר יריחו.
שטח הנפה הוא כ-593 קמ"ר. על פי מרשם האוכלסין של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2007, בנפה התגוררו כ-42,320 נפשות, שחיו ב-7,615 משקי בית. מתוכם, 16,658 תושבים (או כ-39%) היו מתחת לגיל 15 וכ-19,137 (או 45%) היו פליטים רשומים. על פי מרשם האוכלסין לשנת 1997, בנפה התגוררו כ-32,713 נפשות.
חלוקת משנה.
רשימת יישובים בנפת יריחו:
יחידת זיקית
מיראך
מירָאך או β באנדרומדה (נקרא גם מיראט, מיראק, או אל-מיזר) הוא אחד הכוכבים הבהירים בקבוצת הכוכבים אנדרומדה. מכיוון שהוא כוכב משתנה הוא לפעמים הבהיר ביותר בקבוצה ולפעמים השני בבהירותו אחרי אלפרץ. שמו של הכוכב נגזר מהמילה הערבית ميزر "מיזר" שפרושו אבנט. מיקומו של מיראך הוא בערך באמצע הקשת המחברת את אלפרץ עם אלמאך (γ באנדרומדה) וניתן להיעזר בו על מנת לאתר את גלקסיית אנדרומדה ואת גלקסיית המשולש שנמצאות משני צידיו במרחקים דומים.
תכונות.
מיראך הוא ענק אדום מסוג ספקטרלי M0 III שנמצא במרחק של כ-197 שנות אור ממערכת השמש. מסתו כ-3.7 מסות שמש, רדיוסו כ-85 רדיוסי שמש - בערך כרדיוס המסלול של כוכב חמה, והוא מאיר בעוצמה של קרוב לפי 500 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה. בשל טמפרטורת פניו הנמוכה יחסית, שמוערכת בכ-3,800 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום כך שעוצמת הארתו הכוללת גדולה פי 4 ועומדת על פי 1,900 מעוצמת ההארה של השמש. בהירות נראיתו של מיראך משתנה באופן סדיר למחצה בין דרגות בהירות 2.01 ו-2.1. למרות מרחקו יש למיראך תנועה עצמית של כחמישית שניית קשת בשנה, מה שגרם להנחה שהוא קרוב יותר ולכן נכנס לקטלוג גליזה לכוכבים קרובים תחת הציון גליזה 53.3.
למיראך יש בן זוג עמום מאוד עם בהירות מדרגה 14. מדובר ככל הנראה בננס אדום המקיף את מיראך במרחק של כ-1,700 יחידות אסטרונומיות, פי 40 מהמרחק של פלוטו מהשמש.
בטא באנדרומדה
תומאס דאוסגור
תומאס דאוסגור (בדנית: Thomas Dausgaard, נולד ב-4 ביולי 1963 בקופנהגן) הוא מנצח דני.
ביוגרפיה.
מאז 1997, דאוסגור הוא המנצח הראשי של התזמורת הקאמרית השוודית. בשנים 2004-2001, היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק (DNSO), והיה למנצחה הראשי בשנת 2004, המנצח הדני הראשון בתפקיד זה. במרץ 2006 הוארך החוזה ההתחלתי שלו עם התזמורת עד 2010. הוא סיים את כהונתו בתזמורת הדנית הלאומית עם תום עונת 2011-2010, ולאחר זאת היה למנצח כבוד (æresdirigent) שלה.
מחוץ לדנמרק, ניצח דאוסגור לראשונה כאורח על תזמורת סיאטל במרץ 2013. באוקטובר 2013 מינתה תזמורת סיאטל את דאוסגאר למנצח אורח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2015-2014, בחוזה התחלתי לשלוש שנים במרץ 2016 הודיעה תזמורת סיאטל על הארכת החוזה של דאוסגאר כמנצח אורח ראשי עד עונת 2020-2019, אז התחיל את תפקידו כמנהל המוזיקלי של תזמורת זאת. בינואר 2022 התפטר מתפקידו בתזמורת סיאטל.
במרץ 2015 הודיעה התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC על מינוי דאוסגור למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2017-2016. בשנת 2022 סיים את תפקידו בתזמורת.
דאוסגור מנצח בקביעות על המוזיקה של פר נורגארד, שהקדיש לו את יצירתו "Terrains Vagues". דאוסגור ניצח על כמה הקלטות של מוזיקה דנית וסקנדינבית, לחברות התקליטים צ'אנדוס ודה קאפו, בהן יצירות מאת פר נורגארד.
חיים אישיים.
לדאוסגור ואשתו, הלה הנצר, שלושה בנים.
הקלטות.
דאוסגור הקליט מוזיקה דנית וסקנדינבית אחרת לחברות צ'אנדוס ודה קאפו. כמו כן החל בהקלטת סדרה של יצירות מאת בטהובן וסימפוניות של ושומאן.
קישורים חיצוניים.
&lt;Biography
קבוצת שגריר
קבוצת שגריר היא חברה ישראלית המספקת שירותי דרך לרכב בפריסה ארצית.
הפעילות המרכזית של  חברת שגריר הוא בתחום  שירותי הדרך והגרירה. מערך של מכונאים, חשמלאי רכב  וגוררים מקצועיים הפרוש בכל רחבי הארץ ומעניק שירותי דרך למנויי החברה – שירות גרירה וחילוץ  לכל מקום שהלקוח  מעוניין ברחבי הארץ.
לצד שירותי הדרך והגרירה, לשגריר רשת ארצית של מרכזי שירות המתמחים בפחחות וצבע לרכב. במרכזי השירות  מטפלים ברכבים  לאחר תאונה בהשבת הרכב לתקינות, תיקוני פחחות צביעה איכותית. המרכזים נמצאים בהסדר עם רוב חברות הביטוח ומסייעים בתביעות צדי ג' ללקוחות, סוכני ביטוח וחברות הביטוח.
היסטוריית החברה.
שגריר נוסדה בשנת 1984 בשנת 2004 נמכרה החברה לקבוצת DBSI, והתאחדה עם חברת פוינטר תחת השם "שגריר מערכות" בשנת 2016 התפצלה מחברת פוינטר והונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ובכך הפכה לחברה ציבורית.
חברות נוספות.
קבוצת שגריר מחזיקה ב–72% מחברת Car2Go הפועלת בתחום שיתוף מכוניות בישראל.ת
בשנת 2018 קבוצת שגריר הקימה חברת בת "מסה-ית" העוסקת בתחום שירותי תובלה והובלת מטען כבד.
תרומה לקהילה וחסויות.
קבוצת שגריר תומכת בקהילות השונות ומדי שנה משתתפת במגוון פעילויות תרומה לקהילה ותומכות בשיתופי פעולה עם עמותות קהילתיות
בנוסף, קבוצת שגריר היא נותנת החסות של קבוצת הכדורסל הפועל חולון ומסייעת באירועים קהילתיים.
רנו 7
רנו 7 (צרפתית: Renault 7) היא מכונית סופרמיני, 4 דלתות, אשר יוצרה על ידי חברת FASA-Renault הספרדית, חברת בת של יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו.
בין השנים 1974–1984 יוצרו כ-140,000 יחידות. בשנת 1979 הדגם עבר עיצוב מחדש.
דגם הרנו 7 התבסס על דגם הרנו 5, מכנית היה זהה לדגם ה"רנו 5", אבל במקום תצורת 5 הדלתות של הרנו 5, (הצ'בק) דגם הרנו 7 נבנה בתצורת "3 קופסאות", ובמקום הדלת החמישית תא המטען הוגדל.
הבלמים של הרנו 7 היו בלמי דיסק מלפנים ובלמי תוף מאחור.