עדכונים אלה נדרשו בדחיפות לאור העלייה התלולה בנסיעות ובסחר בין-לאומי שהתפתחו במהלך המאה העשרים.
תקנות הבריאות הבין-לאומיות (2005).
ארגון הבריאות העולמי ניסח מחדש את תקנות הבריאות בשנת 2005. התקנות נכנסו לתוקף ב-2007. כל המדינות החברות בארגון חתמו על התקנות.
עקרונות תקנות הבריאות הם:
מצב חירום בריאותי בין-לאומי.
על פי התקנות, הארגון רשאי להכריז על מצב חירום בריאותי בין-לאומי במקרה של אירוע יוצא דופן (בדרך כלל מגפה) שעלול לסכן את בריאות הציבור במספר מדינות באמצעות התפשטות עולמית, ונדרשת עבורו תגובה בין-לאומית מתואמת.
מאז 2007 הכריז ארגון הבריאות העולמי על מצב חירום בריאותי בין-לאומי במקרים הבאים:
ביקורת על תקנות הבריאות הבין-לאומיות.
העדכונים לתקנות הבריאות הבין-לאומיות משנת 2005 נועדו לשפר את הביטחון הבריאותי ושיתוף הפעולה העולמי. עם זאת, רבים טוענים שהתגובה להתפרצות האבולה במערב אפריקה (2014–2015) הייתה איטית ולא מספקת.
מספר דוחות שפורסמו על ידי מומחים הצביעו על החסרונות והציעו פעולות שניתן לנקוט כדי לשפר את התגובות העתידיות להתפרצויות של מחלות. על פי דוחות אלה, מדינות מערב אפריקה חסרו את האמצעים והמשאבים לזיהוי התפרצות מגפה ולטיפול בה, והמומחים ממליצים להעניק לממשלות סיוע כספי מתקציב הארגון כדי לשפר אמצעים אלו.
תקנות בריאות בינלאומיות
הפארק הלאומי מערות ריו קמוי
הפארק הלאומי מערות ריו קמוי (בספרדית: Parque Nacional de las Cavernas del Río Camuy, באנגלית: Camuy River Cave Park) הוא מערכת של מערות תת-קרקעיות המצויה בצפון-מערב האי פוארטו ריקו שבים הקריבי.
המערכת היא חלק מרשת גדולה יותר של מערות ונתיבי מים תת-קרקעיים מאבן גיר, שנחצבו על ידי ריו קמוי, הנהר התת-קרקעי השלישי בגודלו בעולם. עדויות ארכאולוגיות מראות כי האינדיאנים מבני הטאינו, יושביו המקוריים של האי פוארטו ריקו, הגיעו אל המערות לפי מאות שנים. בשנת 1958 הן נתגלו מחדש ובהמשך תועדו במסגרת הספר Discovery at The Río Camuy, שיצא לאור בשנת 1973. עד כה מופו במערכת 220 מערות באורך כולל של 16 קילומטר ובהן 17 פתחים. על פי הערכה של מומחים שונים כוללת המערכת כולה כאלף מערות. רק חלק קטן ממכלול המערות שמופו נפתח לציבור.
פארק המערות נפתח בשנת 1987. שטח הפארק במערות וסביבן הוא 1,085 דונם. מוצעים בו סיורי יום ולילה במקצת המערות. שעריו נסגרים לאחר כניסת המספר המקסימלי המותר של 1,500 מבקרים.
המערה המרכזית שבה נערכים ביקורים היא מערת קלרה, שאורכה 212 מטר וגובהה 65 מטר. ניתן לראות בה סטלקטיטים, סטלגמיטים ואלפי עטלפים מ-13 סוגים. במערות חיים גם מאות סוגים של חרקים, עכבישים וצפרדעים.
ליד הערים קמוי, אטילו ולארס שבקרבת הפארק מצויה מערה פתוחה - סומידרו טרס פואבלוס (Sumidero Tres Pueblos). רוחבה הוא 195 מטר ובתחתיתה, בעומק של 120 מטר, ניתן לראות ממרפסות תצפית את זרימתו של נהר קמוי.
הפארק מהווה אחד מאתרי התיירות המרכזיים בפוארטו ריקו. בשנת 2009 ביקרו בו 150,000 איש. הוא מנוהל על ידי חברת הפארקים הלאומיים של פוארטו ריקו.
עמק האפלצ'ים הגדול
עמק האפלצ'ים הגדול (באנגלית: Great Appalachian Valley, ידוע גם כהעמק הגדול (The Great Valley) ואזור העמק הגדול (Great Valley Region)) הוא אחד מצורות פני הקרקע הגדולות ביותר במזרח אמריקה הצפונית. העמק בנוי כמרזבה (Trough) המורכבת משרשרת של עמקים צרים ושפלות קטנות המהווה את הסממן המרכזי במערכת הרי האפלצ'ים. המרזבה משתרעת על פני 1,900 ק"מ, מקוויבק ועד אלבמה, ושימשה נתיב מעבר חשוב בכיוון צפון-דרום כבר בתקופות פרה-היסטוריות.
גאוגרפיה.
בהגדרה רחבה, מסמן העמק הגדול את גבולה המזרחי של רצועת "רכס ועמק" (Ridge-and-Valley Appalachians) של ארצות הברית. לעמק הגדול שמות אזוריים רבים, כגון עמק השננדואה. מנקודת מבט רחבה ניתן לחלק את העמק הגדול לחלק צפוני ולחלק דרומי.
חלק צפוני.
בחלקו הצפוני, כולל העמק הגדול את עמק שמפליין שסביב אגם שמפליין ואת חלקו העליון של נהר רישלייה המנקז אותו לנהר סנט לורנס; עמק נהר ההאדסון, עמק ניובורג ועמק וולקיל; ועמק קיטטיני חלקו העליון של עמק נהר הדלאוור, עמק לבנון ועמק קמברלנד.
שרשת הרים תוחמת את החלק הצפוני משני צדדיו. לכיוון מזרח, או צד הים, כוללים הרים אלה מצפון לדרום את ההרים הירוקים של ורמונט; ההרים הטקטוניים של ורמונט, ניו יורק, מסצ'וסטס וקונטיקט; הרי רדינג פרונג (הכוללים את רמות ניו יורק-ניו ג'רזי); וההר הדרומי בפנסילבניה שמעבר להאריסברג. קיים פער רחב בין רדינג פרונג וההר הדרומי בהאריסברג, דרכו זורם נהר ססקהאנה, ומחבר את העמק הגדול אל רצועת הפידמונט, במשתפלת במתינות לכיוון מזרח, בדרום-מזרח פנסילבניה. חלק מחשיבים פער זה כנקודת ההפרדה בין החלק הצפוני לחלק הדרומי של העמק.
לצד מערב, או צד היבשת, גובלת שרשרת של הרים בלתי חדירים בחלק הצפוני של העמק. הצפוניים ביותר הם הרי אדירונדאק, שלוחה דרומית של המגן הקנדי (Canadian Shield), המגיע אל העמק באזור אגם שמפליין ואגם ג'ורג'. דרומית להם, מעבר לפער עמק מוהוק ולאולבני, ניו יורק, גובלים הרי קטסקיל - המהווים את חלקה הצפוני והאחרון של רמת אלגני (Allegheny Plateau) - בעמק בצורת מתלול קטסקיל, הצופה אל רצועה מרכזית של נהר ההאדסון ועמק ההאדסון. דרומית לקטסקיל, גובלים הקפלים הראשונים של רצועת "רכס ועמק" של האפלצ'ים בעמק בצורת רכס רציף שהיה ידוע בעבר כרכס שושנק בניו יורק, הר קיטטיני בניו ג'רזי וההר הכחול בפנסילבניה. בתוך רכס ארוך זה נוצרו ערוצים צרים הידועים כ"פערי רוח" ו"פערי מים". אלה כוללים את פער קולבר בניו ג'רזי; פער המים של דלאוור, במקום בו חוצה נהר הדלאוור את העמק לאורך הגבול בין ניו ג'רזי לפנסילבניה; ופערים רבים בפנסילבניה, כולל פער הרוח של פנסילבניה; הפער בו זורם נהר ליהיי (Lehigh River) צפונית לאלנטאון; פער נהר סקוקיל; פער נחל סוואטרה; ופער נהר ססקוהנה, בין השאר.
חלק דרומי.
בחלק הדרומי, גובל מזרחו של העמק הגדול בהרי בלו רידג' המתמשכים צפונה אל תוך מרילנד ופנסילבניה כחלק מההר הדרומי. שמות אזוריים לעמק הגדול כוללים את עמק האגרסטאון במרילנד, עמק וינצ'סטר ועמק שננדואה בווירג'יניה ובמערב וירג'יניה, העמק העילי של נהר ג'יימס, עמק רואנוק ועמק ניו ריבר בווירג'יניה, עמק נהר הולסטון בווירג'יניה ובטנסי ומזרח עמק טנסי, הנמשך מווירג'יניה דרך טנסי אל תוך אלבמה. יש המשייכים את עמק נהר קוסה (Coosa River) כחלקו הדרומי ביותר של העמק הגדול. אזורים דרומיים אלה של העמק הגדול נחלקים לעיתים לשתי קבוצות, עמק וירג'יניה ועמק טנסי.
חלקו הדרומי של העמק הגדול גובל מצד מזרח בפרובינציה הגאוגרפית של בלו רידג' הכוללת, מצפון לדרום, את ההר הדרומי בווירג'יניה ובמרילנד, הבלו רידג' של וירג'יניה, הר הולסטון בטנסי ורכס אונאקה והרי הסמוקי הגדולים בתחומי טנסי וצפון קרוליינה. פער חשוב בהרים אלה זה נמצא סמוך לרואנוק, וירג'יניה. פערים נוספים הראויים לציון באזור הבלו רידג' של וירג'יניה מחברים את אזור הפידמונט עם העמק הגדול, וכוללים את פער ת'ורנטון, פער סוויפט ראן ופער רוקפיש.
סדרה נוספת של הרים גובלת בעמק הגדול ממערב, וכוללת את ההר הצפוני וההר הצפוני הגדול, רכס אלגני פרונט, הר פאוול, הרי קמברלנד, רכס וולדן, ורמת קמברלנד. פער קמברלנד מחבר בין אזור העמק הגדול לקנטקי ולשטחי טנסי במערב.
הר מסאנוטן (Massanutten Mountain) שוכן בתחומי עמק וירג'יניה, במרכז העמק הגדול. אזור עמק וירג'יניה הוא קארסטי, ובו בולענים ומערות רבים.
אקלים.
בעמק הגדול אקלים יבשתי בשליש הצפוני, וסובטרופי גשום מפנסילבניה דרומה. טבלת האקלים הראשונה משתייכת לחלקו הממוזג והשנייה לחלקו הסובטרופי של העמק.
היסטוריה.
בדרכים העוברות בעמק השתמשו לראשונה הילידים האמריקאים, בתקופה הפרה-קולוניאלית והקולוניאלית המוקדמת עברה בעמק דרך ראשית אינדיאנית שנודעה כדרך המלחמה האינדיאנית הגדולה, שביל סנקה, ושמות רבים נוספים.
עבור המתיישבים האירופאים שהגיעו ל-13 המושבות, ומאוחר יותר לארצות הברית, שימש העמק הגדול כנתיב תחבורה עיקרי להתיישבות ולמסחר, באמצעות דרך העגלות הגדולה שהחלה בפילדלפיה. בעמק שננדואה הייתה הדרך ידועה כוואלי פייק. דרך וילדרנס התפצלה מדרך העגלות הגדולה ברואנוק של ימינו, חצתה את פער קמברלנד והמשיכה אל תוך קנטקי וטנסי, במיוחד לאזור הבלוגראס הפורה ולאגן נאשוויל. פיצול נוסף מרואנוק, דרך קרוליינה, הובילה אל אזורי הפידמונט של צפון קרוליינה, דרום קרוליינה וג'ורג'יה.