כמו תכונות אישיות אחרות, הנוירוטיות נמדדת על פי רוב כספקטרום רציף והיא איננה בדידה. מידת הנוירוטיות נאמדת על פי רוב באמצעות דיווח עצמי, אך גם בדוחות עמיתים ותצפית של צד שלישי יכולים לסייע. אמצעי דיווח עצמי הם לקסיקליים או על סמך טענות. הקביעת באיזה סוג מדד כדאי להשתמש במחקר נקבעת על ידי הערכה של תכונות פסיכומטריות ואילוצי הזמן והמרחב של המחקר.
אמצעים לקסיקליים נעזרים בתארים הקיימים בשפה המשקפים תכונות נוירוטיות, כגון חרדה, קנאה ודכדוך. לואיס גולדברג (1992) פיתח את מדד ה-20 מילים כחלק ממדד 100 המילים של חמש התכונות הגדולות . Saucier (1994) פיתח מדד משמונה מלים כחלק ממדד 40 מילים שפיתח. תומפסון (2008) תיקן באופן שיטתי מדדים אלה כדי לשפר את תוקפם ואת אמינותם בקרב אוכלוסיות מחוץ לצפון אמריקה. מהימנותם הפנימית של מיני-סמנים עבור מדד הנוירוטיות עבור דוברי אנגלית כשפת אם היא 0.84, ועבור דוברי אנגלית לא כשפת אם היא 0.77.
במדדים המסתמכים על טענות יש בדרך כלל יותר מילים, ולכן הם צורכים יותר מרחב מחקרי, מאשר אמצעים לקסיקליים. הנסקרים נשאלים למשל באיזו מידה הם "נשארים רגועים תחת לחץ", או באילו מקרים "יש להם תנודות תכופות במצב הרוח".
מתאמים עם הפרעות נפשיות.
יש הצטברות של עדויות לכך שנוירוטיות היא תכונה פסיכולוגית עם מובהקות נחרצת לבריאות הנפש של האדם. נוירוטיות היא בעלת מתאם חזק כמנבאת של הפרעות נפשיות ופיזיולוגיות, תחלואה אשר נלווית להן ותדירות שימוש בשירותי בריאות, ואף אורך ואיכות חיים.
מטא-אנליזה שנעשתה על כל חמש התכונות הגדולות הראתה כי המרכיב הגנטי היה מקור חזק של שונות הפנוטיפ אשר הסביר 27% מהשונות בקרב נוירוטיים. לעומת זאת, השפעות סביבת אחים משותפת תרמו מעט לשונות פנוטיפית (7% מהשונות בקרב נוירוטיים). באופן כללי, מחקרים התנהגותיים-גנטיים של מאפייני אישיות מראים כי מרכיבי התורשה במודל, בכל אחד מחמשת הגורמים, מסבירים כ-40% עד 50% מהשונות אשר מדווחים עליה נבדקים בשאלון מרכיבי האישיות, והשפעות סביבתיות המשותפות לאחים או תאומים הן שוליות.
גיל, מין ודפוסים גאוגרפיים.
סקר שנערך בשנת 2013 מצא שקבוצות הנוטות לרמות גבוהות יותר של נוירוטיות הן צעירים הנמצאים בסיכון גבוה להפרעות במצב הרוח ונשים.
מבחינת מין, באותו הסקר נמצא "מחקר בקרב מדגם גדול הראה כי רמות של N (נוירוטיות) גבוהות בקרב נשים יותר מאשר בגברים. זהו ממצא מבוסס, כי הוא עקבי בטווח רחב של תרבויות. הדבר נכון במיוחד בשנות הפוריות, אך גם אצל בקרב ילדים וקשישים ". בנוסף, בדיקת אלקטרואנצפלוגרם הראיתה הבדלים ברורים בין המינים בקרב אנשים עם רמות N גבוהות, אך עדיין לא בוצעו מחקרי MRI פונקציונליים כדי לחקור את ההבדלים במין לגבי N. עם זאת, יש סיבה לחשוד בהבדלים פיזיולוגיים כדי לשחק תפקידם של מחקרים קודמים שהראו למשל, מתאם בין גודלו של הקורטקס הסינגולי הקדמי של תת-המין ל- N בקרב הנקבות, כך ש"בעיית ההבדלים בין המינים ב- N וההשלכות על הבנת הבסיס הנוירו-ביולוגי של N ראויה לחקירה מפורטת ושיטתית יותר. סקר שנערך בשנת 2010 מצא הבדלים אישיים בין המינים להיות בין "קטן ומתון", הגדול ביותר של הבדלים אלה להיות תכונות של סבירות נוירוטיות. תכונות אישיות רבות נמצאו כבעלות הבדלים גדולים יותר בין גברים ונשים במדינות מפותחות בהשוואה למדינות מפותחות פחות, והבדלים בשלוש תכונות - חוצנות, נוירוטיות ואוריינטציה של אנשים לעומת דברים - הראו הבדלים שנותרו עקביים ברמות שונות של התפתחות כלכלית, אשר גם בקנה אחד עם "ההשפעה האפשרית של גורמים ביולוגיים". שלושה מחקרים בין-תרבותיים חשפו רמות גבוהות יותר של נוירוטיות נשית בקרב כמעט כל האומות.
תורשה.
בסקירה שנערכה בשנת 2013 נמצא כי הנוירוטיות היא תוצר של יחסי הגומלין בין השפעות גנטיות וסביבתיות. הערכת המרכיב התורשתי נעה בדרך כלל מ-40% עד 60%. היקף השפעת הגנטיקה נשאר יציב במידה רבה לאורך התפתחות האדם, אולם חיפוש אחר גנים ספציפיים השולטים ברמת הנוירוטיות העלה חרס עד כה. לעומת זאת, להשפעות סביבתיות, נמצא קשר חיובי עם הנוירוטיות, למשל, הזנחה רגשית והתעללות מינית במהלך ההתפתחות . עם זאת, שינוי קבוע בנוירוטיות הוא נדיר או שמדובר בשינוי קטן בלבד.במאמר שפורסם ביולי 1951: "תורשת הנוירוטיות" של הנס ג'יי אייזנק ודונלד פרל כתב כי כ-80% מההבדלים האישיים בנוירוטיות נובעים מתורשה ורק 20% נובעים מהסביבה. פקטור של נוירוטיות אינו מאפיין לוואי סטטיסטי בלבד, אלא מהווה יחידה ביולוגית שלמה המועברת בתורשה... נטייה נוירוטית נקבעת במידה רבה באופן תורשתי.
The New York Times Book Review
The New York Times Book Review (בקיצור NYTBR, בתרגום חופשי: ביקורות הספרים של הניו יורק טיימס) הוא כתב עת שבועי המתפרסם כמוסף לעיתון "הניו יורק טיימס" ובו נסקרים ספרות בדיונית וספרי סיפורת חדשים. הוא אחד מפרסומי ביקורת הספרים המשפיעים והנקראים ביותר בתעשייה. משרדיו ממוקמים ליד הטיימס סקוור בניו יורק.
סקירה.
החל מה-10 באוקטובר 1896, "ה"הניו יורק טיימס מפרסם מדור המוקדש לביקורת ספרים. בתאריך זה פורסם בעיתון:
קהל היעד של כתב העת הוא קוראים מבוגרים, אינטליגנטים ובעלי תחומי עניין כללי. העיתון מפרסם שתי גרסאות בכל שבוע, האחת עם ציון מחיר הנמכרת לבעלי מנוי, בחנויות ספרים ובדוכני עיתונים; השנייה ללא ציון מחיר, מתפרסמת כמוסף בכל מהדורת יום ראשון של העיתון. מלבד ציון המחיר גרסאות אלו זהות.
בכל שבוע "NYTBR" מקבל כ-750 עד 1000 ספרים מהוצאות לאור ומסופרים, מתוכם נבחרים כ-20 עד 30 לביקורת. הספרים נבחרים על ידי עורכי הבדיקה המקדימה, אשר קוראים יותר מ-1,500 ספרים בשנה.
תהליך הבחירה מבוסס על איתור ספרים חשובים, ראויים לציון, לצד חשיפה של סופרים חדשים לקהל הקוראים. מדיניות כתב העת היא כי הוצאות לאור עצמאיות אינן מבוקרות. ספרים שלא שנבחרו לביקורת מאוחסנים בחדר ייעודי במשרדי כתב העת ולאחר מכן נמכרים. לדוגמה ב-2006 בארנס אנד נובל הגיעו אחת לחודש על מנת לרכוש את הספרים שאוחסנו בחדר וההכנסות ממכירה זו נתרמו על ידי "NYTBR" לצדקה. ספרים שעברו ביקורת נתרמים בדרך כלל לעורך הביקורת.
החל משנת 2015, כל מבקרי כתב העת מועסקים כפרילנסר, ללא צוות מבקרים עצמאי. לפני כן, צוות המבקרים הועסק ישירות על ידי כתב העת ורק חלקם היו פרילנסרים. מבקרים פרילנסרים עובדים בשיתוף עם עורך בדיקה מקדימה מבית כתב העת, העובד איתם ליצירת מאמר הביקורת הסופי. מבקרי הפרילנסר כוללים גם מבקרי ספרות, סופרים, אנשי אקדמיה ואמנים הכותבים ביקורות לכתב העת על בסיס קבוע.
קיימים תפקידים נוספים במערכת כתב העת - עורך ראשי, עורכים בכירים; צוות עורכי לשון; עורך מכתבים, הקורא מכתבים המגיעים למערכת; כותבי טורים שבועיים, כמו הטור "Paperback Row" ; עורך הפקה; חטיבת אתר ופרסום אינטרנט; וכן תפקידים נוספים. לכתב העת יש אתר אינטרנט, הנקרא Book Review Podcast המציע תכנים נוספים, כולל הקלטות של ראיונות עם סופרים.
כתב העת מפרסם בכל שבוע את רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. מדובר ברשימה משפיעה ומצוטטת. הרשימה נוצרת על ידי העורכים במחלקת "News Surveys" בטיימס.
בשנים 2004–2013 סם טאנינוס היה העורך הראשי של כתב העת. בשנת 2013  מונתה לעורכת הראשית.
הספרים הבולטים של השנה.
בכל שנה, בתחילת דצמבר, מפרסם כתב העת את רשימת "100 הספרים הבולטים של השנה". הרשימה מכילה סיפורת וספרות בדיונית, 50 ספרים מכול סוג.
מתוך הרשימה הנבחרת, עשרה ספרים מוכתרים כ"הספרים הטובים ביותר של השנה", חמישה מכל סוג.
רשימה נוספת המתפרסמת בסוף השנה כוללת את עשרת ספרי הילדים המאוירים הטובים ביותר, הנבחרים על ידי חבר שופטים.
מחקרים.
בשנת 2010, אלן סורנסון וג'ונה ברגר, פרופסורים מאוניברסיטת סטנפורד, פרסמו מחקר הבודק את ההשפעה של ביקורות חיוביות או שליליות של כתב העת על מכירת הספרים.
הם מצאו כי הייתה עלייה במכירות של כל הספרים שזכו לביקורת חיובית.
מכירת ספרים שפורסמו על ידי מחברים ידועים נפגעה לאחר ביקורות שליליות ואילו נמצאה עליה במכירות של ספרים שנכתבו על ידי מחברים פחות ידועים וקיבלו ביקורות שליליות.
מחקר שפורסם ב-2012 על ידי הסופרת והפרופסורית רוקסן גיי, מצא כי 90% מביקורות כתב העת שפורסמו ב-2011 היו על ספרים שנכתבו על ידי מחברים לבנים. גיי אמרה כי "המספרים משקפים את המגמה הכללית בתחום שבו הרוב המכריע של ספרים שיצאו לאור נכתבו על ידי סופרים לבנים".
דמוגרפיה של מזרח טימור
מזרח טימור מנתה נכון ל-2017, על פי ספר העובדות העולמי, 1,291,358 תושבים.
דתות וקבוצות אתניות.
רוב תושביה של מזרח טימור הם קתולים, לכן הנצרות הקתולית היא הדת הרשמית במדינה.
הקבוצות האתניות הקיימות במזרח טימור הן : אוסטרלים, מלזים, ממבאיים ועוד.
שפות.
השפות הרשמיות במזרח טימור הן פורטוגזית וטטום.
אוריינות.
"הגדרה:" יכולת קריאה וכתיבה בקרב גילי 15 ומעלה
"שיעור באוכלוסייה:" 67.5% (הערכה נכון ל-2015)
"גברים:" 71.5%
"נשים:" 63.4%
סיביר נובוסיבירסק (כדורגל)
ביקור התזמורת (מחזמר)
ביקור התזמורת (באנגלית: The Band's Visit) הוא מחזמר אמריקאי משנת 2016 המבוסס על סרטו משנת 2007 של ערן קולירין באותו השם. את המחזמר כתב המחזאי איתמר מוזס עם שירים מאת דייוויד יזבק. המחזמר, בבימויו של דייוויד קרומר ועם כוריאוגרפיה של פטריק מק'קולום, הוצג לראשונה ב-11 בנובמבר 2016 באוף ברודוויי, ב-Linda Gross Theater בהפקת Atlantic Theatre Company, שם הוצג עד ל-8 בינואר 2017. במחזמר כיכבו השחקנים טוני שלהוב, ג'ון קריאני וקתרינה לנק.