בדצמבר 2010 צה"ל ניסה את המערכת בהצלחה בירי טיל נגד טנקים ללא רש"ק לעבר טנק מאויש.ביוני 2012 הודיע צה"ל על סיום הטמעת מערכת "מעיל רוח" בחטיבה 401 וכעת כל טנקי החטיבה מצוידים במערכת. כדי לסיים את הטמעת המערכת ערכה החטיבה, בשיתוף כוחות הנדסה קרבית, אימון גדול עם המערכת החדשה.
ב־2016 הושלמה הסבתה של חטיבה 7 מטנקי מרכבה סימן 2 לטנקי מרכבה סימן 4מ המצוידים ב"מעיל רוח". ביולי 2016 השלימה מנהלת טנק המרכבה במשרד הביטחון גם את העברת הפלוגה הראשונה של נגמ"שי נמ"ר עם "מעיל רוח" לצה"ל ובתוך כך הודיעה על שילובה של המערכת גם הנמ"ר ההנדסי, שנכנס לשירות בחיל ההנדסה הקרבית, כולל את "מעיל רוח".
המערכת הייתה אמורה לפועל גם על הנגמ"ש הגלגלי – "איתן", אך באוגוסט 2019 פרסם משרד הביטחון כי החליט להצטייד במאות מערכות "חץ דורבן" כהגנה על נגמ"שי האיתן ודחפורי ה-D9 של צה"ל.
בנובמבר 2016 הודיע משרד הביטחון על רכישת מאות מערכות בהיקף של מאות מיליוני שקלים. ב־2017 אמר מפקד זרוע היבשה האלוף קובי ברק שצה"ל הזמין כאלף מערכות "מעיל רוח", וחלקן יותקנו גם על טנקי מרכבה סימן 3ד של חטיבה 188. ב־2021 הוסבה חטיבה 188 למרכבה סימן 4מ 400 הכולל גרסה משופרת של "מעיל רוח" ומערכת צי"ד.
בתחילת ההצטיידות ב"מעיל רוח" פורסם כי התקנתו דורשת יציקת צריחים חדשים, ושרק טנקים חדשים היוצאים מפס הייצור יקבלו את המערכת. הטנקים עם המערכת עליהם קיבלו את הציון מרכבה סימן 4מ. בהמשך התברר שהיה מדובר בהטעייה מכוונת (דיסאינפורמציה) ושניתן להתקין את המערכת גם על טנקים ישנים מדגמי סימן 3ד וסימן 4, שלהם שריון מודולרי, וזאת באמצעות החלפת מודול השריון המתאים. למרות זאת, טנקי מרכבה סימן 4 שעליהם מותקנת "מעיל רוח" עדיין מכונים "סימן 4מ" גם על ידי צה"ל וגם על ידי כלי התקשורת (כולל אלו העוסקים בצבא וביטחון).
פעילות מבצעית בצה"ל.
ב־1 במרץ 2011 יירטה המערכת לראשונה רקטת RPG-7 ששוגרה מרצועת עזה לעבר טנק ישראלי סמוך לניר עוז.
ב־20 במרץ 2011 נורה טיל נ"ט אל עבר טנק מדגם מרכבה סימן 4מ שעסק בפעילות מבצעית בשטח ישראל לאורך גדר המערכת של רצועת עזה. המערכת זיהתה את הירי, אבל קבעה שהוא לא מסכן את הטנק ולא בוצע יירוט של הטיל התוקף. המערכת העבירה מידע על הירי לצוות הטנק שהשיב באש אל עבר מקור הירי וזיהה פגיעה.
לאורך השנים המערכת הוכיחה את עצמה במקרים שונים ביירוט טילי נ"ט שונים, כולל יירוט של טילים מתקדמים מדגם קורנט.
במבצע צוק איתן.
במהלך מבצע צוק איתן לקחו טנקי מרכבה סימן 4מ חלק משמעותי בתמרון הקרקעי, הודות ל"מעיל רוח" שפעלה בהצלחה ויירטה לפחות 15 רקטות וטילי נ"ט שנורו על הטנקים ובכך הצילה את חיי הצוות, כולל של מג"דים שהיו בטנקים. כך אמר מפקד חטיבת 401, אלוף־משנה סער צור, במהלך המבצע על המערכת:
דווח כי במהלך המבצע יירטה המערכת בהצלחה טילי נ"ט מתקדמים מסוג קורנט ומטיס־M לצד רקטות נ"ט מסוגי RPG-7 ו־RPG-29. רפאל פרסמה שני סרטי וידאו המתעדים יירוט קורנט ו־RPG-29 במהלך המבצע.
צבאות זרים.
באוקטובר 2017 הודיע צבא ארצות הברית על הזמנה של כ־100 מערכות "מעיל רוח" עבור חטיבה אחת של טנקי אברהמס M1A2. ביוני 2018 אושררה העסקה, שבה רפאל – מערכות לחימה מתקדמות תמכור מערכות "מעיל רוח" לאמריקאים תמורת 193 מיליון דולר. בתחילת 2019 הזמין צבא ארצות הברית מערכות הגנה לשלוש חטיבות נוספות, ושווי העסקה צמח לחצי מיליארד דולר.
בינואר 2019 פורסם שגם גרמניה תרכוש מערכות "מעיל רוח" עבור טנקי הלאופרד 2 שלה, אך היקף העסקה זאת קטן בהרבה (כ-40 מיליון יורו). ובפברואר 2021 נחתמה העסקה.
ב־15 באוקטובר 2019 נמסר שצבא ארצות הברית קיבל משלוח ראשון של מערכת ההגנה הישראלית לטנקים.
משרד הביטחון הבריטי הכריז כי הוא שוקל לרכוש את מערכות "מעיל רוח" לדגם החדש של טנקי צ'אלנג'ר 3.
הנדסה ועקרונות פעולה.
עקרון הפעולה של המערכת.
מערכת "מעיל רוח" משלבת שבשים (הגנה רכה, Soft Kill) ויירוט פיזי (הגנה קשה, Hard Kill) של איומים העומדים לפגוע ברק"ם עליו היא מותקנת.
המערכת מורכבת ממספר חיישנים, מכ"ם חיפוש וארבעה לוחות "אנטנה", מחשב ירי ומשגר אמצעי יירוט המותקנים על גבי הרק"ם. המכ"ם (EL/M-2133) סורק ב־360 מעלות מסביב לרק"ם, וברגע שהוא מזהה איום הוא מנתח אותו (קובע את סוגו, מהירותו, מיקומו וכיוון תנועתו) ומשגר מטען מיוחד של כדוריות מתכת שמפרק את האיום בעודו באוויר טרם הגיעו לטנק. למערכת יש יכולת להתמודד עם מגוון רחב של איומים ומספר התקפות בו־זמנית וכן יכולת לעבוד בתנועה ובכל תנאי מזג אוויר, וזאת עם 95% דיוק.
בנוסף ליירוט, המערכת מזהה מאין הרקטה או הטיל שוגרו, מתריעה על כך לצוות הטנק ומאפשרת סגירת מעגל אש מהיר ואת השמדת היורה על ידי הטנק. ב־2021 נוספו למערכת גלאים חדשים המאפשרים סגירת מעגל אש באופן מיידי והשמדת חוליית הנ"ט ששיגרה טיל על הטנק בירי מדויק ומהיר.
כבאי
מדינות הדרום
מדינות הצפון
סימולציה ממוחשבת
נוער
בן נוער
אות מלחמה
רוברט בליי
רוברט בליי (באנגלית: Robert Bly; 23 בדצמבר 1926 – 21 בנובמבר 2021) היה משורר, סופר ומתרגם אמריקאי.
ביוגרפיה.
בליי נולד במינסוטה שבארצות הברית להורים ממוצא נורווגי. בשנת 1944 התגייס לצי האמריקאי, ולאחר כשנתיים חזר לארצות הברית והחל בלימודיו. בתחילה במינסוטה, ובהמשך באוניברסיטת הרווארד היוקרתית. בעת לימודיו שם חבר לקבוצה של יוצרים צעירים ולא מוכרים, ובהם אדריאן ריץ', קנת קוך, ג'ון אשברי, פרנק אוהרה, דונלד הול, הרולד ברודצקי ואחרים. בתום לימודיו עקר לניו יורק, וחי כמה שנים ממלאכות מזדמנות.
בין השנים 1951–1954 התבודד רוברט בליי בבקתה מבודדת במינסוטה, ועבר לניו יורק, וחי במכוון חיי נוודים, מן היד אל הפה. באותן שנים הגיע לכמה תובנות בשירתו ששירתוהו כל חייו.
בשנת 1954 החל רוברט בליי ללמוד כתיבה וספרות באוניברסיטת איווה, והשתתף בסדנאות עם משוררים מוכרים. הוא נשא אז לאשה את קרול מקלין, אשתו הראשונה, והם גידלו ארבעה ילדים.
בשנת 1956 זכה במלגה על שם פולברייט, יצא לנורווגיה ותרגם משירתה לאנגלית. בעת שהותו בנורווגיה ערך הכרה עם כמה מגדולי המשוררים בעולם: פבלו נרודה, גיאורג טראקל, ססאר ואייחו, ואחרים. הוא תרגם את שירתם לאנגלית, ובכך פתח את שירתם לקוראים האמריקאים.
רוברט בליי שב לחווה במינסוטה, הקים כתב עת ספרותי נחשב, שפרסם שירה, מקור ותרגום, וכן מסות על השירה. בכתב העת שלו נתן מקום רב למשוררי דורו, חבריו למשמרת המשוררים, והיה בין אלה שביססו את מעמדם בשירה האמריקאית.
בשנת 1966 היה רוברט בליי בין מייסדי חזית הסופרים נגד מלחמת וייטנאם. וכשזכה בפרס הספר הלאומי, פרס מאוד נחשב בארצות הברית, הקדיש את כספי הפרס להתנגדות למלחמה.
ספרו "ג'ון החסון", Iron John, הפך לרב מכר עולמי, ותורגם ללשונות רבות, ביניהן גם לעברית. בספרו זה, וביצירות רבות נוספות משלו, עסק רוברט בליי בעולמו של הגבר האמריקאי בעידן המודרני.
שירים בודדים של רוברט בליי תורגמו לעברית בידי כמה מתרגמים, בין השאר בידי עודד פלד, רפי וייכרט ותלמה דינשטיין, ונדפסו בכתבי עת ספרותיים.
נפטר ב-21 בנובמבר 2021.
ספריו בעברית.
רוברט בליי פרסם למעלה משלושים כרכים של שירה ותרגומי שירה, מסות ועוד.
מעגל אלקטרוני
פרנקפורט על המיין
פרנקפורט על האודר
פרנקפורט על האוֹדֶר (בגרמנית: Frankfurt (Oder), בעבר Frankfurt an der Oder; בעברית מקובל גם פרנקפורט דאודר) היא עיר במדינת ברנדנבורג, גרמניה הממוקמת מערבית לנהר האודר. העיר נמצאת על גבול גרמניה-פולין בגדה המערבית וומוקמם כ-80 קילומטר מערבית לברלין. על עברו המזרחי של הנהר יושבת העיר סְלוּבִּיצֶה, שהייתה חלק מפרנקפורט על האודר עד לשנת 1945 וכיום היא בשטחה של פולין. שמה של העיר מבדיל אותה מהעיר הגדולה יותר, פרנקפורט שעל המיין במדינת הסה.
היסטוריה.
ב־1253 נוסדה העיר פרנקפורט על המעבר הראשי מעל נהר האודר - הבראנדנדאם. אם כי ככל הנראה התקיים במקום יישוב גם לפני כן. המתיישבים הראשונים התיישבו על הגדה המערבית של האודר ורק מאוחר יותר העיר התרחבה גם אל הגדה המזרחית. בימי הביניים המאוחרים העיר חלשה על נתיבי הסחר בנהר האודר בין ברסלאו ושצ'צ'ין. ב־1430 הצטרפה פרנקפורט לברית ערי הנזה, אולם הייתה חברה בברית לזמן קצר בלבד.
עם פירוקה של האימפריה הרומית הקדושה וביטול נסיכות ברנדנבורג בזמן מלחמות נפוליון הפכה העיר לחלק מפרובינציית ברנדנבורג. במהלך המאה ה־19 מילאה העיר תפקיד חשוב בסחר. תרמו לכך היותה במרכז ממלכת פרוסיה בין ברלין לפוזנן, ומיקומה על נהר האודר ששימש נתיב שיט עיקרי. העיר אירחה יריד סחר שנתי, השני בגודלו ברייך הגרמני אחרי יריד לייפציג.
ב־1945 במהלך מלחמת העולם השנייה לא התנהלה בעיר לחימה אינטנסיבית, אף שהעיר הוכרזה כמבצר במטרה לחסום את דרכו של הצבא האדום אל ברלין. לאחר המלחמה נקבע הגבול בין גרמניה לפולין לאורך נהר האודר, וכך הופרד החלק המזרחי של העיר משאר פרנקפורט והפך לעיר הפולנית סלוביצה. העיר נכללה בשטח הכיבוש הסובייטי שהפך למדינת גרמניה המזרחית. בתקופה זו העיר הייתה שייכת מנהלתית למחוז פרנקפורט (אודר). עם איחודה של גרמניה ב־1990 הפך מחוז זה לחלק ממדינת ברנדנבורג שהוקמה מחדש.
כיום יש יחסי ידידות בין פרנקפורט וסלוביצה והן מפעילות יחד פרויקטים ומתקנים משותפים. ב־1 במאי 2004 הצטרפה פולין לאיחוד האירופי וב־21 בדצמבר 2007 היא החלה ליישם את אמנת שנגן ופתחה את הגבול בין המדינות באופן קבוע.