המחזה נפתח בנאומה של דיאנירה, אשת הרקלס (כך בהגיה היוונית, בניגוד ל"הרקולס" בלאטינית), המספרת על תולדות חייה ועל הקשיים בחיי הנישואין שלה: בעלה, הרקלס, זנח אותה ואת בנה, ויצא להרפתקאות לאחר שהוטלו עליו שתים עשרה המטלות, או שנים-עשר מעללי הגבורה. היא מחליטה לשלוח את בנם, היילוס כדי למצוא את הרקלס בעלה, בגלל ששמעה נבואה כי "סופו של הרקלס קרב בידי מי שכבר מת".
בינתיים, ליכאס, אחד מאנשיו של הרקלס, מבשר לדיאנירה סיפור כוזב שעל פיו הרקלס החליט לנקום במלך אוצ'ליה אשר שיעבד אותו, ולכן הוא הטיל מצור על העיר, כבש אותה, וכעת הוא בדרכו הביתה לטראכיס, ובין שבויי המלחמה נמצאת גם איולה, ביתו של מלך העיר.
למעשה, הרקלס התאהב באיולה הצעירה והיפה, ולכן כבש את העיר מלכתחילה. הדבר מעורר את קנאתה של דיאנירה, והיא מחליטה להשתמש בשיקוי ששמרה שנים רבות אשר נועד להחזיר לה את אהבתו של בעלה. סיפור השיקוי מסופר בעלילה אחרת במיתולוגיה, שלפיה כשהייתה דיאנירה צעירה, העביר אותה הקנטאור נסוס את הנהר, אולם כשניסה לאנוס אותה, ירה בו הרקלס חץ והרגו. לפני מותו הוא ביקש לנקום ולחש לדיאנירה שדמו, אם ישפך בחושך על בגד כלשהו, יוכל להחזיר לה יום אחד את אהבת בעלה. דאנריה, בתמימותה האמינה לו.
דיאנירה שמרה את השיקוי שנים רבות, ומעולם לא השתמשה בו, גם לא כששמעה על הבנים הלא חוקיים שבעלה הוליד. כעת, לנוכח התאהבותו של בעלה באיולה, החליטה שאין לה ברירה אלא להשתמש בשיקוי. בלילה, כפי שהורה לה נסוס, היא שפכה את טיפות הדם על שריון האריה מנמיאה וציוותה על ליכאס להביא את השריון לבעלה. אולם לאחר שהשליח יוצא לדרכו היא מתחילה לחשוד בדבריו של נסוס ושופכת מעט מהדם באור שמש. לזוועתה היא מגלה כי מדובר דמו של נסוס המעורב בארס ההידרה הופך בשמש לחומצה מאכלת ולא לשיקוי אהבה. סיפור זה הוא המקור לביטוי "כותונת נסוס".
בינתיים הספיק ליכאס להגיע ולתת להרקלס את השריון, והרעל פעל את פעולתו וגרם להרקלס סבל נורא, ובתגובה הוא רצח את ליכאס. גוסס ומלווה בידי בנו היילוס, הוא מגיע אל ביתו. שם מתגלה גופתה של דיאנירה, אשר התאבדה, מכיוון שלא יכלה לשאת בצער שגרמה להרקלס. הרקלס מתמלא גם הוא בצער. בסוף המחזה הוא מעניק את איולה השבויה לבנו היילוס להיות לו לאישה, ומצווה על בנו לעלות אותו באש בעודו חי. וכך למעשה לגאול אותו מייסוריו. כך מתקיימת הנבואה ששמעה דיאנירה שעל פיה בעלה ימות "מידי מי שכבר מת".
תרגום היצירה לעברית.
היצירה תורגמה לעברית מהמקור היווני העתיק בידי שני מתרגמים ישראלים.
בתרבות.
מרטין קרימפ כתב את המחזה "אכזר ורחום" כעיבוד מודרני ל"נשי טראכיס". המחזה הועלה בתיאטרון הבימה לראשונה בשנת 2005, בבימויו של ארתור קוגן, ובהשתתפות עידית טפרסון בתפקיד אמליה, אשת הגנרל, ויגאל נאור בתפקיד הגנרל.
שטילער
דג'ונטה מארי
דג'ונטה דשון מארי (באנגלית: Dejounte Dashaun Murray; נולד ב-19 בספטמבר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת אטלנטה הוקס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
ראשית חייו.
מארי נולד וגדל בסיאטל. בעונת 2015/16 שיחק כדורסל באוניברסיטת וושינגטון ורשם ממוצע של 16.1 נקודות, 6 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק. בתום העונה שהסתיימה בהדחה בסיבוב השני של טורניר ה-NIT העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירה מקצועית.
בדראפט 2016 נבחר מארי במקום ה-29 על ידי סן אנטוניו ספרס. במהלך עונתו הראשונה שותף ב-30 משחקים בעונה הסדירה בהם שיחק כ-8.5 דקות בממוצע למשחק, והושאל לסירוגין לאוסטין ספרס מליגת הפיתוח של ה-NBA. בעונתו השנייה תפס תפקיד מרכזי יותר בקבוצה ופתח בחמישייה בכמחצית ממשחקי הקבוצה. הוא נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה ב-NBA.
במשחק קדם העונה באוקטובר 2018 קרע את רצועת ברכו, פציעה שהשביתה אותו לאורך כל עונת .
באוקטובר 2019 חתם על הארכת חוזה בסן אנטוניו ל-4 עונות נוספות, החל מעונת , עבור כ-64 מיליון דולר.
בעונת 2021/2022 נבחר למשחק האולסטאר לאחר שקווין דוראנט ג’יימס הארדן ודריימונד גרין נפצעו,דג׳ונטה נבחר על ידי קווין דוראנט לקבוצתו
מכתב הפסקת פעילות לצמיתות
מכתב הפסקת פעילות לצמיתות, בתחום המשפטי-כלכלי, הוא מסמך הנשלח לאדם יחיד או עסק, כדי לעצור את פעילותו הבלתי חוקית, לכאורה, ולאחר הפסקת פעילות זו- למנוע את התחדשותה או השנותה בעתיד. באנגלית, מכונה מונח זה "Cease and Desist Letter". כינוי זה מסתמך על המילים "Cease"- שמשמעה בעברית הוא "לעצור", ו- "Desist"- שמשמעה בעברית הוא "לחדול" (מפעילות נוספת של האדם או העסק- גם בעתיד).
יאן טימן
יאן טימן (בהולנדית: Jan Timman; נולד ב-14 בדצמבר 1951, אמסטרדם הולנד) הוא שחמטאי הולנדי בדרגת רב-אמן. היה אלוף הולנד בשחמט, התחרה מספר פעמים באליפות העולם ובשנת 1993 התמודד על התואר.
נכון לאוקטובר 2018, מדורג במקום ה-13 בהולנד לפי מד כושר.
ביוגרפיה.
יאן טימן נולד למשפחת מתמטיקאי שעודד את אהבת בנו לשחמט. בשנת 1963 הוא ניצח באליפות הולנד לנוער. בשנת 1967 הוא סיים במקום השלישי באליפות העולם לנוער שנערכה בירושלים (ניצח חוליו קפלן). לאחר סיום לימודי בית הספר טימן התחיל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת דלפט בה לימד אביו. תוך זמן קצר הוא עזב את הלימודים והקדיש את עצמו לשחמט.
בשנת 1974 הוענק לו תואר רב אמן. טימן היה אלוף הולנד 9 פעמים.
באליפות העולם בשחמט 1987 הוא הודח ברבע הגמר על ידי רפאל ואגניאן. בשנת 1993, לאחר פיצול בין גארי קספרוב (אלוף העולם המכהן) לבין פיד"ה, טימן הפסיד בהתמודדות על התואר בדו-קרב מול אנטולי קרפוב.
טימן המשיך לשחק שחמט גם בעשור הראשון של המאה ה-21. הוא היה חבר נבחרת הולנד שזכתה באליפות העולם בשחמט לנבחרות בשנת 2004.
יאן טימן באולימפיאדת השחמט.
בין השנים 1972 ל-2004 השתתף טימן ב-13 אולימפיאדות שחמט:
המלט (סרט, 1969)
המלט (באנגלית: Hamlet) הוא סרט בריטי משנת 1969, עיבוד למחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר, בכיכובו של ניקול ויליאמסון בתפקיד הנסיך המלט. את הסרט ביים טוני ריצ'רדסון והוא מבוסס על הפקה בימתית בתיאטרון ראונדהאוס בלונדון. בסרט מככבים אנתוני הופקינס בתפקיד המלך קלאודיוס, ג'ודי פארפיט בתפקיד המלכה גרטרוד, מריאן פיית'פול בתפקיד אופליה, מארק דיגנאם בתפקיד פולוניוס, גורדון ג'קסון בתפקיד הורציו, ומייקל פנינגטון בתפקיד לארטס.
בניגוד לסרטים הוליוודיים של יצירות קלאסיות שנעשו בתקציבי ענק, סרט זה הופק בתקציב קטן ובתפאורה מינימליסטית, הכוללת אביזרים ותלבושות בסגנון הרנסאנס, ושימוש בחללים אפלים ומוצלים. מנהרה של לבנים משמשת לסצנה שעל החומות. רוח הרפאים של אביו של המלט מוצגת רק באור שזוהר על המתבוננים. הסרט שם דגש רב על ההיבטים המיניים של המחזה, ורומז על יחסים של גילוי עריות בין לארטס ואופליה.
הסרט "המלט" יצא ב-DVD ב-3 ביולי 2012 בהוצאת Sony Pictures Home Entertainment.
Melkus RS 1000
Melkus RS 1000 היא מכונית ספורט בעלת מרכב פיברגלס, תוצרת סדנת מכוניות המרוץ "Melkus" בניהולו של נהג מרוצי המכוניות לשעבר היינץ מלקוס מגרמניה המזרחית, דרזדן, אשר יוצרה בין השנים 1969–1979.
סך הכול יוצרו 101 יחידות.
אליפות העולם בשחמט 1990
אליפות העולם בשחמט 1990 הייתה תחרות לקביעת אלוף העולם בשחמט, שאורגנה על ידי פיד"ה. בשלב הסופי התמודדו בדו-קרב, שנערך בין 8 באוקטובר ל-30 בדצמבר 1990, אלוף העולם אנטולי קרפוב וגארי קספרוב. זה היה הדו-קרב החמישי בין קרפוב לקספרוב על התואר במהלך השנים 1984–1990. הוא הסתיים בניצחון של גארי קספרוב שהמשיך את כהונתו.
רקע.
בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימו 3 תחרויות בין-אזוריות עם 17 משתתפים כ"א. 12 שחמטאים העפילו (4 מכל תחרות) לתחרות המועמדים ולתחרות זו הוזמנו גם אנדריי סוקולוב, יאן טימן, רפאל ואגניאן וארטור יוסופוב. בשלב זה בסנט ג'ון התקיימו משחקים מקדימים בהם נקבעו 8 עולים לשלבי הגמר. התקיימו משחקי חצי הגמר והגמר. מנצח הגמר קיבל זכות לדו-קרב עם גארי קספרוב על התואר.
שלבי הפלייאוף.
שלבי הפלייאוף נערכו במהלך אוגוסט 1988 - מרץ 1990.
דו-קרב על התואר.
הדו-קרב התקיים בניו יורק, שבארצות הברית ובהמשך בליון, שבצרפת. הוא היה אמור לכלול עד 24 משחקים. אם הוא היה מסתיים בתיקו, קספרוב היה נותר אלוף העולם.
"Layla" (בעברית: ליילה) הוא שיר שנכתב על ידי אריק קלפטון וג'ים גורדון ובוצע על ידי להקתם דרק והדומינוס. השיר נכלל באלבום האולפן היחיד של הלהקה, שראה אור בנובמבר 1970, "Layla and Other Assorted Love Songs".
הרקע לשיר הוא סיפור אהבה שהתרחש במאה ה-7 בחצי האי ערב והיווה את הבסיס לפואמה לילא ומג'נון שנכתבה על ידי המשורר חכים ג'מאל א-דין נזאמי במאה ה-12. קלפטון הושפע מהפואמה, שהייתה סיפור על איש צעיר שהתאהב ללא תקווה באישה צעירה ויפה, הפך למשוגע ולכן לא יכל להינשא לה. השיר קיבל השראה נוספת מהאהבה האז-נכזבת לפאטי בויד, אשתו של חברו ג'ורג' האריסון מהביטלס. קלפטון ובויד בסופו של דבר התחתנו.
השיר לא זכה להצלחה בהוצאתו הראשונית, אבל מאוחר יותר זכה לתשואות מהקהל הרחב וממבקרים, והוא לעיתים קרובות נחשב לאחד משירי הרוק הגדולים ביותר בכל הזמנים. ב-1992 אריק קלפטון הוציא גרסה אקוסטית לשיר ב-MTV Unplugged. ב-2004 דירג מגזין המוזיקה הרולינג סטון את השיר במקום ה-27 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים. ב-1993 זכתה גרסת ה-Unplugged בפרס הגראמי לשיר הרוק הטוב ביותר.
רקע.