לקראת אמצע חודש מרץ של שנת 1888 ואן גוך תיאר במכתביו את מזג האוויר האביבי ואת עצי השקד שמגיעים לשיא פריחתם, "מזג האוויר כאן הפכפך, לעיתים קרובות יש רוח חזקה ושמיים סוערים, אבל בכל זאת עצי השקד מתחילים לפרוח בכל מקום." חוקרת האומנות דברה מנקוף תיארה בספרה את ציורי הפריחות של ואן גוך,נקודת המבט של הצופה ביצירה קרובה ונגישה, נראה שהענפים ממשיכים מעבר למסגרת הציור. תאו כתב לוינסנט אחיו ב-31 בינואר 1890, כדי להודיע לו על הולדת בנו שנקרא על שם וינסנט. לציון המאורע החגיגי, וינסנט התחיל לעבוד על הציור כמתנה עבור תיאו ואשתו, אליהם היה לו קשר קרוב. ביצירה ואן גוך השתמש משתמש בפרחי עץ השקד כסימבול לחיים חדשים ולהולדתו של וינסנט התינוק. הוא תיאר את המאורע במכתב לאמו,כמה מאושר הייתי למשמע החדשות... הייתי מעדיף שיקרא לילד על שם אבא, עליו אני חושב כל כך הרבה בזמן האחרון, במקום על שמי. אבל היות שהדבר נעשה, התחלתי מיד להכין עבורו ציור, שיוכלו לתלות בחדר השינה שלהם, ענפים גדולים של פריחת שקד לבנה כנגד שמיים כחולים." הקומפוזיציה ביצירה זו היא ייחודית ואינה דומה לאף ציור אחר של ואן גוך. ענפי עץ השקד נדמים כצפים מול השמיים הכחולים וממלאים את מישור התמונה. התקריב המציג את הענפים בפירוט מתכתב עם אמירתו של דלקרואה "גם חלק של השלם הוא מעין ישות שלמה בפני עצמה". קווי מתאר כהים סביב הענפים מזכירים את קווי המתאר הנפוצים בהדפסים יפנים, למשל בדמות ענף במבוק כנגד רקע חלק. הצבע הבוהק מתכתב עם יתר הציורים של ואן גוך מאותה התקופה בארל, והטרנספורמציה שעבר שם.
Sex at Dawn
Sex at Dawn: The Prehistoric Origins of Modern Sexuality (בעברית: "סקס עם שחר: מקורותיה הפרהיסטוריים של המיניות האנושית") הוא ספר משנת 2010, אשר מבקר את מה שמכונה על ידי כותביו "המודל הסטנדרטי של פסיכולוגיה אבולוציונית". על-פי המודל מושא הביקורת, משפחות ציידים-לקטים בעידן טרום המהפכה החקלאית התאפיינו בתאים משפחתיים מונוגמיים. זאת, חרף קיומה של "שיתופיות קיצונית"/"שוויוניות תהומית" (Fierce Egalitarianism) ברכוש בחברות נוודים לקטים. עוד גורס המודל הסטנדרטי כי התנהגות המין האנושי למעשה מעוצבת אבולוציונית כך שכל פרט מבקש למקסם את סיכוייו כאינדיבידואל להעביר את הגנים שלו, ומבקשים לגזור מכך מסקנות לגבי הפרופוזיציות האנושיות ביחס למין. כך למשל, על-פי המודל הסטנדרטי, האישה תחפש בגבר סממנים לעושר ויכולת לספק את צורכי ילדיה החומריים והגנה, ואילו הגבר יחפש סממנים של בריאות וצעירות. בנוסף, האישה תהיה ערה לחוסר נאמנות רגשית אך אדישה יחסית לחוסר נאמנות מינית, בעוד הגבר יהיה רגיש לסממנים של חוסר נאמנות מינית.
כותבי הספר, ד"ר קריסטופר ריאן וקסילדה ג'תה, מבססים בספר את טענתם לפיה אותה "שוויוניות תהומית" חלה אף לגבי מין, ומערכת יחסים מינית שכללה מספר רב של פרטים הייתה הנורמה בחברות נוודים לקטים, ואף שימשה מרכיב מרכזי בשמירה על ההרמוניה החברתית בחברות אלה (מה שמכונה בפי הכותבים, Socio-Erotic Exchange [חליפין חברתי-מיני]). הסופרים מסיקים עוד כי מה שנחזה להיות אישושים של המודל הסטנדרטי בקרב אוכלוסיות בנות-ימינו הוא תוצר של השינויים התרבותיים הרדיקליים שעבר המין האנושי עם המהפכה החקלאית, אשר כללו חיים באוכלוסייה צפופה יותר ומרכזיות של מושג הרכוש הפרטי.
הסופרים מסבירים, במה שאינו שנוי במחלוקת בספרות, כי עם המהפכה החקלאית הייתה ירידה ברמת החיים, ירד מעמדן החברתי של נשים ועלתה קרנו של הקניין הפרטי, שנשים הפכו חלק ממנו. הכותבים מוסיפים על המקובל בספרות ומבקשים להסיק כי בטרם המהפכה הזו, מין היה מתירני באופן יחסי, הגם שלא היה אקראי, ומילא פונקציה חברתית משמעותית בחיזוק הקשר בין בני הקבוצה האנושית. הכותבים לא שוללים בספר קשר בין מין לחיבה ואת קיומה של אהבה באותה התקופה, אך מבקשים לטעון כי מקומם של יחסי המין נטה להיות שונה מהותית מהמקובל כיום. כך, למשל, מבקשים הכותבים להסביר כי קנאות ביחס למין שמקורה בתפיסה רכושנית כלפי פרטנר ליחסי מין לא הייתה קיימת בקבוצות אלה, והנורמות החברתיות היו כאלו שאינטראקציות מיניות תדירות סייעו בשמירה על שיווי המשקל וההדדיות הנדרשים בהן.
עיקר חשיבות הספר הוא בהשלכות מסקנותיו על הבנת הנטיות הטבעיות של ההתנהגות האנושית. היות שהמהפכה החקלאית אירעה לפני זמן קצר במונחים אבולוציוניים, הרי שהתנהגות הפרטים במצב הטרום חקלאי שופכת אור על הנטיות ההתנהגויותיות הטבועות במין האנושי נכון להיום, ומאפשרת להבחין אותן מהתנהגויות שהן תוצר של אדפטציה חברתית.
הספר זכה לעיסוק רב, וגרר תגובות מצדדות ומבקרות כאחד. מספר חוקרים מדיסיפלינות אקדמיות קשורות (כגון אנתרופולוגיה, פסיכולוגיה אבולוציונית, פרימטולוגיה, ביולוגיה וסקסולוגיה) הגיבו לספר. רבים היו ביקורתיים כלפי המתודולוגיה והמסקנות, ומנגד חלקם פיארו את הספר. בקרב התקשורת האמריקנית, הביקורות היו ברובן חיוביות.
סיכום הספר.
הכותבים פותחים וטוענים, כמקובל בספרות זו, שבני האדם (ההומו סאפיאנס) התפתחו בלהקות נוודים-לקטים שהתאפיינו בשוויוניות תהומית (Fierce Egalitarianism). הכותבים מוסיפים על המקובל בספרות ומסיקים כי באותן להקות היו לכל פרט מספר מערכות יחסים מיניות. תפיסה רכושנית כלפי בן הזוג, פשוט לא התגבשה, שכן כל המשאבים היו בני חלוקה, החל ממזון, טיפול בילדים והגנה על הקבוצה.
הכותבים מאמינים שענף הפסיכולוגיה האבולוציונית התפתח כך שחלק ניכר ממנו נגוע במשוא פנים ביחס למיניות האנושית. לשיטתם, הקהילה המחקרית אשמה ב"פלינסטוניזציה" של חברות נוודים לקטים, דהיינו, בפירוש אנכרוניסטי של ממצאים שמבקש להותיר באופן קשיח הנחות יסוד הקיימות בחברה כיום, חלף הסקה עניינית של העולה מהממצאים המדעיים. כך, למשל, מביאים הכותבים דוגמאות להכנסה של יחסים בחברות נוודים לקטים בנות-ימנו לקטגוריה של "נישואין", תוך שהם לוקים בכשל של equivocation כשהם מבקשים לעשות אקסטרפולציה לממצאים אלה. כך, מובאות בספר דוגמות לרוב בהן קשרים מיניים חד פעמיים מכונים "נישואין", וכן מחקרים המתבססים על דוגמאות אלו בטענתם כי נישואין מונוגמיים הם מאפיין אוניברסלי של המין האנושי. בשל כשלים אלה, הכותבים מאמינים שהמודל הסטנדרטי מניח באופן שגוי שהמין האנושי התאפיין במיניות מונוגמית במצב הטבעי.
במהלך הספר, הכותבים מביאים ראיות המבקשות להפריך הנחה זו, ובתוכן ממצאים המראים התנהגויות של בני אדם כיום, סקירה אנתרופולוגית של התנהגויות נוודים לקטים בחברות בנות ימנו וכן טענות שאינן אמפיריות אשר באות להסביר מדוע לשיטתם ההסבר הטוב ביותר להרבה מההתנהגויות הקיימות כיום הוא פרי עיצוב של תרבות ולא תוצר של הטבוע בגנום האנושי. בנוסף לכל אלה, הכותבים מביאים ממצאים אנטומיים שונים, וכן סקירה פרימיטולוגית של קופי האדם הנוספים וניתוח התנהגותי-אבולוציוני שלהם. לצד הניתוח ההתנהגותי אבולוציוני, טוענים הכותבים לכשל נוסף הרווח בספרות המחקרית. לשיטתם, בפירושים התנהגויות האופייניות לבעלי חיים במצב הטבע, ובתוכם קופים הקרובים לנו, חוקרים לוקים בכשל שיטתי של הימנעות מייחוס תכונות כגון חמלה ודאגה לבעלי חיים, אף כשאלה הפירושים המתאימים יותר.
בסקירת הממצאים ההתנהגותיים הכותבים מקדישים חלק נכבד להצבעה על כשלים במונוגמיה כיום, אשר אינם נמצאים בהלימה עם התזה לפיה מונוגמיה היא המצב הטבעי של המין האנושי. עוד מראים הכותבים כי אישושים לכאורה לנכונותו של המודל הסטנדרטי אינם עומדים במצבים חברתיים ייחודיים, תוך הפנייה למחקרים שנעשו על תהליכי חברות בקבוצות בענפי ספורט מסוימים. ממצאים אלה הראו כי הפרטים בהם מפסיקים לחשוב על עצמם כאינידיבידואלים, שמים את טובת הקבוצה לפני טובתם האישית ואף יוצרים זיהוי ביניהן, ורואים בהצלחת חבריהם לקבוצה כהצלחה שלהם, אף כשמדובר במה שנתפס אצלם כהצלחה מינית.
בהדגמת התנהגויות בחברות נוודים-לקטים בנות ימינו, מצביעים הכותבים על קיומה השיטתי של האמנה במה שמכונה "partible paternity" () (אבהות מחולקת). לפי האמנה זו, האופיינית לשבטי נוודים-לקטים נעדרי קשר ביניהם, התכונות הביולוגיות של הוולד אינן תוצר של אב אחד, אלא של מטען תורשתי משולב של כל מי שהיו שותפים ביצירתו. ככל שהאמנה זו אוניברסלית למין האנושי, הרי שהיא מקעקעת את המודל הסטנדרטי, המתבסס על ההנחה שהפרטים מבקשים למקסם את סיכוייהם להעביר את מטענם הגנטי האינדיבידואלי מתוך מודעות לפריכותה של האבהות המחולקת מבחינה ביולוגית. כך למשל, על-פי המודל הסטנדרטי, הגבר רגיש לסממנים של חוסר נאמנות מינית של האישה, שכן הדבר עלול למנוע את העברת המטען הגנטי שלו. ואולם, אם הגבר מאמין שאבהות מחולקת, הרי שממילא אין סכנה כזו בנמצא; אדרבא: מגוון התכונות הטובות משפר את סיכויי צאצאיו לשרוד. עוד מראים הכותבים כי בחברות אלה, כל גילוי של אינדיבידואליזם אנטי-חברתי מוקע, ומדווחים על נטייה של הפרטים לראות עצמם כחלק מהקהילה.