ב-1988 ביימה את הצגת הבכורה שלה עם להקת תיאטרון רנסאנס בסיור הופעות "Renaissance Shakespeare on the Road", בהפקה משותפת עם התיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם, ואחר כך הועלה המחזה במשך שלושה חודשים בתיאטרון פיניקס בלונדון. תרומתה של מקיואן הייתה הפקה קלילה ורומנטית של המחזה "כטוב בעיניכם" עם קנת בראנה בתפקיד טאצ'סטון בדמות בדרן מיוזיק הול מהתקופה האדוארדית.
המשך הקריירה.
ב-1995 זכתה מקיואן בפרס נוסף לשחקנית הטובה ביותר של האיבנינג סטנדרד על הופעתה בתפקיד ליידי וישפורט בהפקה מחודשת של המחזה "דרכו של עולם" מאת קונגריב שוב בתיאטרון הלאומי.
החל מנובמבר 1997 כיכבה מקיואן לצדו של ריצ'רד בריירס בהפקה מחודשת של מחזה האבסורד "הכיסאות" מאת אז'ן יונסקו, הפקה משותפת של סיימון מקברני בלהקת התיאטרון "Complicite" ושל תיאטרון רויאל קורט בלונדון, שהעלה את הצגת הבכורה בבריטניה של המחזה 40 שנה לפני כן. הפקה זו הועלתה בברודוויי בין אפריל ליוני 1998. על תפקיד זה הייתה מקיואן מועמדת לפרס טוני.
ב-1990 הופיעה מקיואן בסדרת הטלוויזיה "תפוזים הם לא הפרי היחיד" עליו זכתה ב-1991 בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר. ב-1992 וב-1993 שיחקה בסיטקום "מולברי". ב-1999 השתתפה בפרק "קסנדרה" בסדרה "ננס אדום" בתפקיד מחשב הרואה את הנולד. בסרט "" משנת 1991 שיחקה בתפקיד המכשפה המטורפת מורטיאנה. ב-2002 הופיעה בסרטו של פיטר מולאן "האחיות מגדלנה" בתפקיד הנזירה ברידג'ט.
מקיואן נבחרה על ידי רשת "גרנדה טלוויז'ן" לגלם את דמותה של הבלשית מיס מארפל בסדרה חדשה על פי ספריה של אגאתה כריסטי, ושיחקה בתפקיד זה מ-2004 עד 2007. ב-2005, כאשר הסדרה הוקרנה לראשונה בערוץ PBS, אמרה בריאיון לניו יורק טיימס "אני נהנית לשחק דמויות מקוריות ומעט תימהוניות. זה מאוד משעשע שאגאתה כריסטי יצרה אשה מבוגרת שחיה חיים שגרתיים בכפר קטן, ובכל זאת מבלה את זמנה בפענוח פשעים חמורים". היא הכריזה על פרישתה מהתפקיד ב-2008 אחרי שהופיעה ב-12 סרטים. השחקנית ג'וליה מקנזי החליפה אותה בתפקיד מיס מארפל.
ב-2005 דיבבה את הדמות של מיס ת'ריפ בסרט "וולאס וגרומיט והארנב הקטלני" וכן בסרט ההמשך "וולאס וגרומיט: עניין של חיים ומוות"
חיים אישיים.
ב-1953 התחתנה מקיואן עם יו קרוטוול , אותו הכירה כשעבדה בגיל 14 בתיאטרון רויאל וינדזור. קרוטוול היה מנהל האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בין השנים 1965 ו-1984. לבני הזוג נולד בן גרג, שהוא שחקן ותסריטאי, ובת קלאודיה. יו קרוטוול נפטר ב-2002.
היו שמועות שמקיואן סירבה לקבל תואר OBE, ואחר כך DBE, אבל היא עצמה לא הגיבה בנושא. בריאיון עם קסנדרה ג'רדין ב-2004 אמרה שלעולם לא תדבר על כך.
מקיואן נפטרה ב-30 בינואר 2015 בבית החולים צ'ארינג קרוס שבהמרסמית', אחרי ששלושה חודשים לפני כן היא לקתה בשבץ.
אן-מארי דף
מנהל רפואי
מִנהל רפואי - התחום העוסק בניהול מערכות בריאות.
ניהול מערכות בריאות.
מערכות בריאות מורכבות, כגון בתי חולים וקופות חולים, מנוהלות על ידי אנשי מקצוע ממספר תחומים, אשר ניתן לחלקם לתחומי הרפואה ולתחומי האדמיניסטרציה. בראש המערכת עומד מנהל (מכונה לעיתים המנהל הכללי), ותחתיו מנהל תחומי, המופקד על התחום המשלים את הרקע המקצועי ממנו מגיע המנהל הכללי. במידה והמנהל הכללי הוא רופא, ממונה תחתיו מנהל אדמיניסטרטיבי. במידה והמנהל הכללי איננו רופא, ממונה תחתיו מנהל רפואי.
השכלה.
בישראל, העוסקים בניהול מערכות בריאות נדרשים להכשרה הכוללת לימודים אקדמיים בתחום זה.
רופאים נדרשים, בנוסף, לעמוד בדרישות המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית להכרה כמומחים במִנהל רפואי. לצורך הכרה זו נדרש הרופא, לאחר שהוכר כבר כמומחה בתחום קליני, לעבוד במשך שנתיים לצד רופא מומחה במנהל רפואי המשמש כמנהל בית חולים, מנהל מחוז בקופת חולים או מנהל במשרד הבריאות.
בנוסף, נדרש הרופא להיות בעל תואר שני במנהל עסקים או מנהל מערכות בריאות. בסיום השנתיים על הרופא לעמוד בבחינות המועצה המדעית על מנת לזכות בהכרה כמומחה במנהל רפואי. הכרה זו היא תנאי מקדים במרבית המקרים למשרות ניהול בכירות במערכות הבריאות בישראל.
נגיף הזיקה
פרבוסלבי
אפרים (פירושונים)
המרוץ האווירי מק'רוברטסון
המרוץ האווירי מק'רוברטסון (נודע גם כמרוץ האוויר לונדון-מלבורן) היה תחרות טיסה בינלאומית מבריטניה לאוסטרליה, שנערכה בחודש אוקטובר 1934. 20 מטוסים משש מדינות שונות השתתפו במרוץ ותשעה מהם הגיעו לנקודת הסיום. צוות הטיסה שניצח במרוץ גמא מרחק של 18,200 קילומטרים בתוך 71 שעות.
פרטי המרוץ.
המרוץ היה חלק מאירועי חגיגות שנת המאה לייסוד העיר מלבורן שבאוסטרליה ונהגה על ידי ראש העיר שלה. הוא נקרא על שם חברת הממתקים של התעשיין האוסטרלי מקפירסון רוברטסון (Macpherson Robertson), אשר תרם את דמי הפרס למרוץ בסך של 75 אלף דולר.
התחרות אורגנה על ידי מועדון אירו המלכותי (Royal Aero Club) הבריטי. נקודת המוצא שלה נקבעה כשדה התעופה הצבאי מילדנהול (Mildenhall) שבמזרח אנגליה ונקודת הסיום כמסלול מרוצי הסוסים פלמינגטון (Flemington) במלבורן. על המתחרים היה לנחות בדרכם ליעד בחמש נקודות ביקורת - בגדאד שבעיראק, אללהאבאד שבצפון הודו, סינגפור וכן דרווין ושרלוויל (Charleville) שבאוסטרליה. מעבר לכך היו המתחרים חופשים לקבוע את נתיב הטיסה המדויק שלהם כראות עיניהם. נקבעו 22 שדות תעופה נוספים לאורך מסלול המרוץ שבהם היו המתחרים יכולים לנחות על מנת לתדלק.
לא הוטלה מגבלה על גודלם או כוח מנועיהם של כלי הטיס המשתתפים ולא על גודל צוות הטיסה, אך נקבע כי טייסים לא יוכלו להצטרף לכלי הטיס לאחר שייצאו מבריטניה. כל כלי טיס נדרש לשאת מנות מזון לשלושה ימים עבור כל איש צוות שבו, וכן מיכשור וציוד הצלה מסוימים.
60 צוותים נרשמו למרוץ, אך רק 20 יצאו לדרך. כלי הטיס שלהם היו תערובת של מטוסי נוסעים אמריקאים מודרניים, מטוסי נוסעים קלים, מפציצים מיושנים ומטוסי מרוץ, לרבות שלושה מטוסים דו-מנועיים מדגם דה הבילנד DH.88 קומט, שניבנו במיוחד לרגל התחרות. המתחרים הגיעו ברובם מבריטניה (9), אך גם מארצות הברית (3), אוסטרליה (3), ניו זילנד (2), הולנד (2) ודנמרק (1).
מהלך המרוץ.
המרוץ החל ב-20 באוקטובר 1934 בשעה 6:30 בבוקר. המטוסים המשתתפים המריאו במרווחים של 45 שניות זה מזה. ראשונים להמריא לעיני קהל של 60 אלף איש היו הטייסים איימי ג'ונסון ובעלה ג'ים מוליסון (Jim Mollison) במטוס מדגם קומט בעל השם Black Magic. צוות זה הוביל במהלך המרוץ עד אשר נאלץ לפרוש ממנו באללהאבאד בשל בעיות במנוע. ההובלה עברה למטוס קומט אחר בשם Grosvenor House, שהוטס על ידי הטייסים הבריטים צ'ארלס ו.א. סקוט (Charles William Anderson Scott) וטום קמפבל בלאק (Tom Campbell Black). צוות זה הגיע ראשון ליעד וניצח במרוץ בזמן של 71 שעות, למרות שאחד ממנועי מטוסו הופעל בחלקו האחרון של המרוץ רק בחלק מעוצמתו בשל אזהרת לחץ שמן שנתן מחוון שגוי.
במקום השני והשלישי הגיעו מטוסי נוסעים, עובדה שרמזה על עתידו של ענף מטוסי הנוסעים ארוכי הטווח. במקום השני הגיע צוות הולנדי שהטיס מטוס דאגלס DC-2 של חברת KLM, ואחריו הגיע מטוס בואינג 247 שהוטס על ידי צוות אמריקאי. זמני הטיסה שלהם היו 90 שעות ו-13 דקות ו-92 שעות ו-55 דקות, בהתאמה.
אחד הרגעים הדרמטיים של המרוץ התרחש כאשר המטוס ההולנדי תעה בדרכו מעל אוסטרליה לאחר שנקלע לסופת רעמים וסופו שטס מעל העיר אלברי (Albury), כ-300 קילומטרים מצפון-מזרח למלבורן. העיר נחלצה לעזרתו: מהנדס חשמל בעיר הגיע לתחנת הכוח העירונית ואותת לצוות המטוס את שם העיר על ידי שכיבה והדליק את אורותיה, וקריין בתחנת הרדיו המקומית קרא לבעלי מכוניות להגיע ולהאיר בפנסיהן את מסלול המרוצים המקומי כדי שהמטוס יוכל לנחות בו. המטוס נחת ולמחרת בבוקר חולץ מבוץ שבו שקע על ידי תושבים מהעיר, המריא והגיע למלבורן. כאות תודה תרמה חברת KLM כסף לבית החולים של אלברי ולראש העיר הוענק תואר אבירות הולנדי. המטוס ההולנדי התרסק בעיראק מאוחר יותר באותה שנה.
הצוותים שהגיעו ראשונים נתקבלו במלבורן בטקס שבו נכחו אלפי צופים. מאוחר יותר הובלו במכוניות ברחובות העיר, שם הריע להם קהל של 100 אלף איש.
בסך הכל הגיעו לנקודת הסיום בתוך הזמן המקסימלי המותר (16 יום) תשעה מטוסים. האחרון שבהם הגיע למלבורן ב-3 בנובמבר. מ-11 המטוסים האחרים שיצאו למרוץ הגיעו עוד שניים למלבורן, אך זאת ב-20 וב-24 בנובמבר. תשעת המטוסים הנותרים נשרו מהמרוץ לאורך נתיבו: מטוס אחד התרסק באיטליה ושני אנשי צוותו הבריטים נהרגו. מטוס אחר נפגע ונהרס בהתנגשות על הקרקע באללהאבאד ומטוס נוסף התהפך בעת נחיתה בחלב שבסוריה. בששת המטוסים הנותרים התחוללו תקלות טכניות שונות.
המטוס המנצח (Grosvenor House) קבע בארבע השנים הבאות עוד ארבעה שיאים במהלך טיסות מבריטניה לניו זילנד ומבריטניה לדרום אפריקה ובחזרה מיעדים אלו. הוא מוצג כיום במוזיאון מטוסים בשדה תעופה פרטי בבדפורדשייר שבבריטניה.
גביע הניצחון בתחרות נתרם לארגון הצלב האדום במהלך מלחמת העולם השנייה על מנת שיותך לצורך שימוש במאמץ המלחמה, ולפיכך איננו קיים עוד.
עמותת ע.ט.ל.ף
עמותת ע.ט.ל.ף - עזרה וטיפול לעטלפי פירות היא עמותה ישראלית שמטרתה לטפל בעטלפי פירות פצועים, חולים, יתומים או תשושים, לשקמם ובמידת האפשר להשיבם אל הטבע, ואם לא, לטפל בהם בבית המחסה שהקימה העמותה. מטרותיה המוצהרות של העמותה הן .