בעקבות הפירוק ההולך ומתקרב של הביטלס, נכנס מקרטני למשבר אישי קשה. הוא הסתגר עם לינדה, רעייתו, ושתי בנותיהם בחווה שקנה בקמפבלטאון, סקוטלנד, והרבה לשתות לשכרה. היעלמותו מעין התקשורת הביאה לתחיית גל השמועות והקונספירציות הרחב שטען שמקרטני כבר אינו בחיים, וכתבי הרכילות עקבו אחריו. באחד הימים העיר אותו כתב של המגזין לייף משנתו, ובין השניים התפתחה תקרית אלימה. כדי לתקן את הנזק הציבורי הפוטנציאלי, התראיין מקרטני למגזין ורמז לכתבים שלהקת הביטלס חדלה מלהתקיים.
מקרטני נכנס לדיכאון, והיה קרוב להתמוטטות עצבים. בעידודה של לינדה, הוא החל לתכנן את עתידו ללא הביטלס, וכצעד ראשון, החל לכתוב שירים חדשים ולהשלים שירים שהחל בכתיבתם בתקופה מוקדמת יותר. זמן קצר לפני חג המולד של 1969, חזרו מקרטני ומשפחתו לביתם שבשכונת סנט ג'ונס ווד שבלונדון, ושם החל מקרטני להקליט את השירים לאלבום הבכורה שלו על רשמקול ביתי.
הקלטות ביתיות, דצמבר 1969 - ינואר 1970.
לצורך ההקלטות מקרטני לקח בהשאלה טייפ 4 ערוצים מחברת EMI, ללא מערבל או מד עוצמה. ההקלטה הראשונה על הקסטה הייתה שיר קצר בשם "The Lovely Linda". הקטע, שאורכו 43 שניות, הוקלט על גיטרה אקוסטית בלבד והיה למעשה ניסוי כלים ובדיקת תקינות המכשיר. לאחר מכן הוסיף ערוצים נוספים של גיטרה נוספת, בס ושירה. השיר נכלל באלבום הסופי כרצועה הפותחת.
שני הקטעים הבאים שהוקלטו היו שני הקטעים הבאים באלבום: השיר "That Would Be Something" והקטע האינסטרומנטלי "Valentine Day".
העבודה על האלבום הופסקה ב-3 בינואר 1970, לטובת יום ההקלטות האחרון של הביטלס באולפני אבי רוד (ללא לנון). ביום למחרת, עבדו שלושת החברים הנותרים על שירו של מקרטני "Let It Be".
אולפני מורגן, פברואר 1970.
ב-12 בפברואר הגיע מקרטני, עם קסטת ההקלטות שלו, לאולפני מורגן במטרה להעביר את ההקלטות מפורמט של 4 ערוצים לפורמט של 8 ערוצים, כדי לאפשר הקלטת רצועות נוספות. מקרטני, שרצה לשמור על הפרויקט בסוד, דאג להשתמש בשם הבדוי "בילי מרטין" כשעבד באולפנים.
בין השירים שהועברו לפורמט המשופר היו "Junk" ו-"Teddy Boy", שמקרטני כתב ב-1968 במהלך הנסיעה של הביטלס להודו, הקטע האינסטרומנטלי "Singalong Junk" (גרסה ללא שירה ל-Junk בתוספת מיתרים), הקטע הניסיוני הקצר "Glasses" - שנוגן על כוסות יין - והשיר "Oo You".
באותה תקופה הקליט את הקטע האינסטרומנטלי "Hot as Sun", שהושפע מהמוזיקה של שנות ה-50, והיצירה הניסיונית "Kreen-Akrore", שעתידה לחתום את האלבום.
אולפני אבי רוד, פברואר - מרץ 1970.
ב-21 בפברואר הגיע מקרטני, תחת השם הבדוי "בילי מרטין", לאולפני אבי רוד המוכרים לו. באולפנים המשיך לערוך חומרים מוקלטים, לצד שירים חדשים שהקליט.
ב-22 בפברואר הקליט את השיר "Every Night", שנכתב בתקופת העבודה על הפרויקט Get Back. באותו היום הקליט את "Maybe I'm Amazed", בלדה המוקדשת ללינדה. ההקלטה האחרונה לאלבום הייתה השיר "Man We Was Lonely", שהלחין ב-25 בפברואר והקליט מאוחר יותר באותו יום.
בימים הבאים, ערך מקרטני את ההקלטות החדשות. בין השאר, חיבר בין הקטעים האינסטרומנטליים "Hot as Sun" ו-"Glasses" לכדי מחרוזת אחת, וסיים את הקטע המחובר עם הקלטה קצרצרה מתוך דמו לשיר שכתב עבור פרנק סינטרה ונדחה, "Suicide". השיר המלא נכלל כבונוס במהדורה המחודשת של האלבום ב-2011. הוא חיבר שני קטעים אינסטרומנטליים שכתב לקטע אחד בשם "Momma Miss America".
התפרקות הביטלס.
תאריך הוצאת האלבום עורר סכסוך בין חברי הביטלס, וכן בין חברות התקליטים המייצגות אותם ביחד ולחוד. אלבומו של מקרטני תוכנן לצאת ב-10 באפריל - בין הוצאת אלבומו הראשון של רינגו סטאר, "Sentimential Journey", ב-27 במרץ לבין הוצאת אלבומם האחרון של הביטלס, "Let It Be".
קליין וחברי הביטלס חששו שהאלבום החדש של מקרטני יפגע במכירות האלבום של הביטלס, ומאחורי גבו של מקרטני יצרו קשר עם חברת EMI וביקשו לדחות את הוצאת אלבומו החדש ל-4 ביוני. סטאר הגיע לביתו של מקרטני כדי למסור לו את ההחלטה באופן אישי, ומקרטני הזועם גירש אותו מביתו. לבסוף, החליטו חברי הביטלס לוותר ולהשאיר את תאריך הוצאת אלבומו של מקרטני ב-10 באפריל כמתוכנן.
ב-9 באפריל, התראיין מקרטני לעיתונאים הבריטים ותיאר את המוטיב המרכזי באלבומו החדש כ"בית, משפחה, אהבה". הוא כתב את השאלות והתשובות מראש. כשנשאל האם ההפסקה שהוא לוקח מעבודה עם הביטלס היא זמנית או קבועה, ענה שהוא לא יודע. בראיון אמר שהוא לא מתגעגע לעבודה עם שאר חברי הלהקה, ושקליין לא מעורב בשום צורה באלבומו החדש.
התקשורת הבריטית פירשה את תשובותיו של מקרטני לא כהכרזה על פירוק הביטלס, אלא כהכרזה אישית שלו על פרישה מהלהקה. כותרת הדיילי מירור ב-10 באפריל טענה כי "פול פורש מהביטלס". בכך, למעשה, הגיע סופה הרשמי של הלהקה והתפרקותה.
ביקורת.
לאחר הוצאתו, ספג האלבום ביקורות שליליות מרוב המבקרים. הגישה הפשטנית והאקוסטית לאלבום, ההקלטה הביתית והשירים הלא-גמורים עמדו בניגוד מוחלט לציפיות המאזינים ממקרטני שישחזר את רמת היצירה שלו מאלבומי הביטלס. גם תגובותיהם של חברי הביטלס לשעבר לאלבום היו שליליות. לצד הביקורת על שירי האלבום, מקרטני הואשם בפירוק הביטלס לשם קידום מכירות האלבום. עם זאת, המבקרים הביעו הערכה רבה לשיר "Maybe I'm Amazed".
בשנים שלאחר יציאת האלבום השתנתה במידת מה דעת המבקרים עליו. הגישה הביתית של מקרטני, שהתקבלה בקרירות ביחס לעבודותיו הקודמות בביטלס, זכתה להערכה, ומספר שירים מתוך האלבום אף נכללו באוספים של מקרטני.
בשנת 1999, עם כניסתו של מקרטני להיכל התהילה של הרוקנ'רול, שיבח המוזיקאי ניל יאנג את האלבום כשאמר: "אהבתי את האלבום כיוון שהיה מאוד פשוט... זה היה פשוט פול... לא היה ניסיון להתחרות עם הדברים שהוא עשה בעבר."
על אף הביקורות השליליות, האלבום זכה להצלחה מסחרית עצומה, בין השאר הודות לשערוריית הפירוק של הביטלס שסבבה את הוצאתו. האלבום עמד בראש המצעדים בארצות הברית ובבריטניה ונמכר היטב.
רשימת שירים.
כל שירי האלבום נכתבו על ידי פול מקרטני.
סהר פז
דוד דודסון
דוד דודסון (נולד ב-14 בספטמבר 1945) הוא מהנדס מכונות, שמתמחה בבטיחות ועיתונאי ספורט ישראלי.
קורות חייו.
נולד בבוקרשט שברומניה. ב-1968 סיים את הפקולטה לציוד בניין שבמכון לבניין "בוקרשט" וקיבל את התואר מהנדס מכונות (שקול בישראל כנגד תואר שני). עד לעלייתו לישראל בגיל 27 עבד כמהנדס מתכנן במכון לתכנון מטלורגי Ipromet שבבוקרשט.
בישראל עבד כמהנדס בתחום הבטיחות בעבודה במינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית במשרד הכלכלה משך 35 שנים ועבר השתלמות מקצועית בצרפת.
ב-1998 סיים בהצטיינות קורס לניהול בכיר שאורגן על ידי נציבות שירות המדינה.
החל מ-1983 מפרסם בקביעות מאמרים מקצועיים, מרביתם בביטאון "בטיחות" של המוסד לבטיחות ולגיהות ופרסם שני ספרים בתחום הבטיחות בעבודה. כמו כן, מרצה במכללות שונות בבטיחות בעבודה, כולל בוועידות ארציות לבטיחות בעבודה.
כנער התאמן בבוקרשט בטניס שולחן בהדרכתה של אנג'ליקה רוזיאנו. ב-1978 הוסמך כמאמן טניס שולחן מטעם מכון וינגייט. ב-1980 סיים את הקורס הראשון לעיתונאי ספורט שאורגן על יד מכון וינגייט ומשרד החינוך בהובלת ישעיהו פורת ומשה לרר ממעריב. מיד לאחר מכן החל לפרסם במעריב כתבות על ליגת העל בכדורגל (אז נקראה הליגה הלאומית בכדורגל) וטניס שולחן. בהמשך החל לפרסם גם באתר העיתון nrg עד שב-2014 נפסקה הבעלות המשותפת בין העיתון לאתר, ומאז ממשיך לפרסם באתר. בין היתר פרסם כתבות על ספורטאי-על יהודיים בשואה והיה בעל טור "השבוע לפני" באתר nrg.
ב-2008 התקבל כחבר במועדון Swaythling Club international) SCI). סיקר שבע אליפויות עולם וארבע אליפויות אירופה בטניס שולחן.
בצה"ל שירת שירות סדיר מקוצר לעולים חדשים וכ-20 שנים בשירות מילואים כקצין ארגון רפואה.
אב לבן אחד.
שמואל יוזפוב
הרב שמואל הלוי יוזפוב (? - ד' בטבת ה'תשל"ח) היה אדמו"ר חסידי בחסידות ברזנה. בנו של הרב ברוך בן ציון יוזפוב מדובנה ונכדו של הרב יחיאל מיכל מקוריץ, חתן הרב משולם זוסיא ממז'יבוז' צאצא של הרב אברהם יהושע השיל (האוהב ישראל) אבי שושלת חצר החסידות אפטא-זינקוב.
נין ונכד לר' ישראל מרוז'ין, יחיאל מיכל מזלוטשוב (המגיד מזלאטשוב), פנחס שפירא מקוריץ, ר' דוד הלוי סגל בעל הטורי זהב, ר' שמואל מקמינקא והבעל שם טוב.
כיהן באדמו"רות החל משנת ה'תר"ף במז'יבוז', ידיניץ ובוטושאן.
נישא לברכה השיל בת הרב משולם זוסיא השיל צאצא בן אחר בן דור חמישי לרב אברהם יהושע השיל (האוהב ישראל).
התגורר בביתו של הרב אברהם יהושע השיל (האוהב ישראל) וקיבל בירושה את ספריו.
תולדותיו.
אביו, הרב ברוך בן ציון יוזפוב, היה האדמו"ר בדובנה לחסידות ברזנה ונכדו של ר' יחיאל מיכל מקוריץ, אדמו"ר בחסידות ברזנה.
בצעירותו נמלט ממז'יבוז' שבאוקראינה, והגיע לידיניץ שבסרביה עם מעברו של חבל ארץ זה לשלטון הרומני לאחר מלחמת העולם הראשונה. בזמן שהותו בידיניץ, כיהן כרב הקהילה היהודית בעיר.
לאחר ישיבה של שנים אחדות בידיניץ, עבר הרב שמואל לבוטושאן שבמולדובה לפי עצתו של הצדיק משטפנשט. לאחר בואו של הרב שמואל לבוטושאן, הוא נתפרסם כאדמו"ר בכל הסביבה ורכש את לבם של האדמו"רים המפורסמים שבסביבה והללו דיברו עליו טובות בפני קהל חסידיהם.
בשבתו בבוטושאן, התחיל הרב שמואל לסלול לעצמו דרך את מנהיגות העדה. הוא ביקר בערים ובעיירות שבמולדובה, ערך שולחנות (טישים), הרביץ תורה ברבים ועשה נפשות לחסידות.