מבנים ציבוריים נוספים ביישוב הם בית כנסת, ברכת שחיה, אולם ספורט, מגרשי ספורט, גן שעשועים, מבנה מזכירות וכן מתחם נוער שמשמש את הסניף של תנועת הנוער האיחוד החקלאי.
במרכז היישוב קיים מרכז מסחרי קטן.
לואי השמיני, מלך צרפת
לואי השמיני (5 בספטמבר 1187 - 8 בנובמבר 1226), הידוע גם בכינוי "האריה" (בצרפתית: Louis VIII le Lion) היה מלך צרפת השמיני משושלת הקאפטינגים.
ילדותו ונישואיו.
לואי נולד ב-5 בספטמבר 1187 בפריז, בנם הבכור של פיליפ השני מלך צרפת ורעייתו הראשונה של איזבל ואן הנגובן. ב-23 במאי 1200, כשהיה בן 12 בלבד, נישא לבת גילו בלנקה, נסיכת קסטיליה לאחר משא ומתן ממושך בין אביו לדודה של בלנקה, ג'ון, מלך אנגליה. לזוג נולדו כ-13 ילדים, אולם רק חלקם שרדו את שנותיהם הראשונות:
המלחמה באנגליה.
ב-1216 מרדו הברונים האנגליים במלכם וקראו לנסיך לואי לפלוש לאנגליה כדי להגן עליהם כתמורה לכתר ממלכת אנגליה. הוא נשלח לאנגליה על ידי אביו, המלך פיליפ, עמד בראש הצבא המלכותי של צרפת, לחם במלך ג'ון, ובאפריל 1216 הוכרז בלונדון כמלך אנגליה למרות התנגדותו של האפיפיור אינוקנטיוס השלישי. חודשים מספר לאחר מכן הייתה בידו יותר ממחצית הממלכה, אולם לאחר שנה וחצי של מלחמה, ואחרי מותו של המלך ג'ון, ערקו רוב הברונים המורדים בחזרה לצד האנגלי. לואי ניסה לכבוש את דובר ולהגן על מאחזו בטירת לינקולן, אך ידם של הצרפתים הייתה על התחתונה. לואי נאלץ לסגת ללונדון ולקרוא לעזרת צרפת, אך צי האניות שנשלח לעזרתו הושמד בידי האנגלים ליד חופי דובר, והוא נאלץ לחתום על הסכם למבת' (ספטמבר 1217) שלפיו ויתר על כל תביעותיו לכתר האנגלי תמורת פיצוי כספי.
מלך צרפת.
ב-14 ביולי 1223 נפטר אביו של לואי, המלך פיליפ השני, וחודש לאחר מכן הוכתר בקתדרלת ריימס המלך החדש בשם לואי השמיני. כמו אביו המשיך לואי לחפש נקם בממלכה האנגלית האנגווינית וב-1224 הוא כבש את חבל פואטו ואת חבל סיינטונז', שהיו חלק מנחלתם של מלכי אנגליה בצרפת.
מספר חודשים לאחר עלייתו לשלטון אסר לואי השמיני על לקיחת הלוואות מיהודים, מנהג שהיה מקובל מאוד בימי הביניים בשל העובדה שהלוואה בריבית קצוצה הייתה אסורה על נוצרים על פי חוקי הדת. האציל היחיד שהתנגד לכך היה תאובאלד הרביעי, רוזן שמפן ולעתיד מלך נווארה, שהיה יריב גדול למלך בכל מהלך תקופת שלטונו.
בשנת 1225, הציע המלך לואי השמיני לאפיפיור הונוריוס השלישי לנשל מנחלותיו את הרוזן ריימונד השביעי מטולוז, שלא טרח לדכא את המינות הקתרית בדרום צרפת, תמורת הסכמתו של האפיפיור לספח את חבל לנגדוק שבדרום צרפת לנחלותיו של המלך. ב-1226 כבש לואי השמיני את העיר אביניון שבפרובאנס, ויצא למסע צלב נגד הקתרים שבלנגדוק.
מותו.
בדרכו חזרה של המלך לפריז חלה המלך בדיזנטריה, ונפטר ב-8 בנובמבר 1226 בארמון מונפסייה שבחבל אוברן במרכז צרפת. הוא נקבר בקבר המלכותי שבבזיליקת סן-דני שליד פריז.
בנו לואי התשיעי ירש את כס המלוכה הצרפתי, אך מאחר שעם מות אביו היה בן 11 בלבד שימשה אימו, בלנקה, נסיכת קסטיליה, כעוצרת בשמו.
גינות אריה
לואי השמיני
Definitely Maybe
Definitely Maybe הוא אלבומם הראשון והידוע של להקת אואזיס. האלבום יצא ב־1994. האלבום זכה לביקורות חיוביות ונהפך לאלבום הבכורה הנמכר ביותר בכל הזמנים באותה עת עד שארקטיק מאנקיז שברו את השיא עם אלבומם "Whatever People Say I Am, That's What I'm Not".
האלבום נכנס היישר למקום הראשון במצעד הבריטי, דבר שהיה חסר תקדים ללהקת אינדי מחברה עצמאית שהחזיקה בתקציב פרסום אפסי. האלבום היה לסנסציה מיידית כשנבחר לאלבום הטוב ביותר הכל הזמנים שבוע אחד בלבד אחרי צאתו.
בין השירים המוכרים באלבום ניתן למצוא את "Supersonic" ,"Cigarettes &amp; Alcohol" ו-"Live Forever". הסגנונות המוזיקליים שבהם מתאפיין האלבום הם רוקנ'רול, רוק אלטרנטיבי, בריטפופ ובריטיש טראד רוק.
ב-2004, יצא גם DVD לסיבוב ההופעות של האלבום, בו חברי הלהקה מנתחים את כל שירי האלבום ואת הסגנון בו הוא התאפיין. ה-DVD נבחר לטוב ביותר של שנת 2004.
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג האלבום במקום ה-217 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו על ידי נואל גלאגר ובוצעו על ידי אחיו, ליאם.
הוצאה מחודשת ב-2014.
כחלק מקמפיין שנקרא "Chasing The Sun" ומתוכנן לכלול את שני אלבומי הלהקה הבאים אחריו, שוחררה ב-19 במאי 2014 מהדורת דלוקס של האלבום המקורי מחודש, ארוז עם שני דיסקים הכוללים חומרים נוספים שלא ראו אור, כגון ביצועי דמו של שירי האלבום וגרסאות מהופעות חיות. בנוסף, הוצעה למכירה גם מהדורה מוגבלת של קלטת
הדמו המקורית מ-1993.
פליקס החתול
פליקס החתול (באנגלית: Felix The Cat) הוא דמות אנימציה מתקופת הראינוע.
פליקס הוא מדמויות האנימציה המוכרות ביותר בעולם, הן בזכות מאפייניו הפיזיים: גופו השחור לעומת פניו הלבנות (חתול טוקסידו) ועיניו וחיוכו הענקיים, והן בזכות המצבים הסוריאליסטיים שבסרטיו. נחשב גם לראשון מדמויות הסרטים המצוירים שהיה לכוכב קולנוע אמיתי שהקהל נוהר לסרטיו.
פליקס נוצר באולפנו של פאט סאליבן, מפיק קולנוע ואנימטור ממוצא אוסטרלי, אך קיימת מחלוקת מיהו יוצרו המקורי. שניים טענו לזכויות יוצרים על הדמות: פאט סאליבן והאנימטור האמריקאי אוטו מסמר, וקיימות עדויות לכאן ולכאן. היסטוריונים רבים, ובכללם ג'ון קנמקר, סבורים כי מסמר היה צייר הצללים של סאליבן.
הסרטים המצוירים בכיכובו של פליקס זכו להצלחה ולפופולריות חסרת תקדים בשנות ה-20.
אולפני סרטי פרמאונט הפיצו את סרטיו המוקדמים מ-1919 עד 1921, מרגרט ג. וינקלר הפיצה את סרטיו מ-1922 עד 1925, ולאחר מכן הם הופצו בידי אדיוקיישונל פיקצ'רס עד 1928, כשבהמשך אותה שנה הופצו מחדש כמה מהם על ידי פירסט נשיונל. בשנים 1929 עד 1930 הופצו סרטיו על ידי קופלי, וב-1936 זכה פליקס לתחייה מחודשת קצרה בשלושה סרטים בהפקת אולפני ואן ביורן, אך בעת הופעתו קצרת הימים בקולנוע הצבעוני כבר חלפה לה תהילת העבר שלו.
שיווק דמותו בשנות ה-20 נעשה בעיקרו על ידי פאט סאליבן.
פליקס פרץ בסערה לתרבות ההמונים האמריקאית והעולמית. הוא כיכב ברצועת קומיקס משלו שצוירה בידי מסמר, ובמהרה הופיע כדמות מקדמת מכירות במוצרי צריכה רבים. זמרי ג'אז, כמו פול וייטמן, שרו עליו, ודמותו שודרה בשידורי ניסיון של הטלוויזיה על ידי חברת RCA ב-1928.
אולם הצלחתו הייתה קצרת ימים. הופעתם של סרטים מצוירים מדובבים, בעיקר עם דמותו של מיקי מאוס בהפקת חברת וולט דיסני, העיבה על דמותו האילמת של סאליבן ומסמר. אחיו של סאליבן הפיק כמה סרטוני פליקס מדובבים, אך גם הם לא השיבו לחתול את אהדת הקהל.
הצלחה מחודשת לדמותו של פליקס הגיעה מהטלוויזיה. הטלוויזיה בארצות הברית החלה לשדר סרטים מצוירים בכיכובו ב-1953. ג'ו אוריאולו, בן טיפוחיו של אוטו מסמר והמאייר החדש של רצועת הקומיקס של פליקס, קיבל את הזכויות ליצור סדרת טלוויזיה בכיכובו של פליקס החתול. הוא הוסיף דמויות חדשות, כמו פוינדקסטר (מבריקוני בגרסה העברית) ורוק בטם, ויצר לפליקס "תיק תעלולים קסום" שמשתנה באינספור אופנים על פי צורכי התסריט. דון אוריאולו, בנו של ג'ו אוריאולו, עומד כיום מאחורי פליקס, והחתול כיכב מאז בתוכניות טלוויזיה נוספות ואף בסרט באורך מלא.
המצאת פליקס החתול.
ב-"Feline Follies", סרטון של אולפני פרמאונט שיצא לאקרנים ב-9 בנובמבר 1919, הופיעה לראשונה דמות שדומה לפליקס: "מאסטר תום". הסרטון הופק באולפנו של פאט סאליבן ובוים על ידי אוטו מסמר. הוא זכה להצלחה ואולפנו של סאליבן הפיק במהרה סרטון נוסף בכיכובו של מאסטר תום, "חדשות מוזיקליות" שהופץ ב-16 בנובמבר 1919. גם הוא זכה לאהדת הקהל. ג'ון קינג, המפיק של פרמאונט, הציע לשנות את שם החתול לפליקס בהשראת המילים הלטיניות felis (חתול) ו-felix (מזל). בסרט השלישי כבר בוצע השינוי, והוא נקרא "הרפתקאותיו של פליקס" והופץ ב-14 בדצמבר 1919.
ב-1924 האנימטור ביל נולן עיצב מחדש את פליקס, כעגלגל וחמוד יותר. מראה חדש זה, בשילוב עם מקצוענותו של מסמר בהנפשה, עתידים היו להזניק את פליקס לתהילה בינלאומית.
קיימת מחלוקת לגבי השאלה מי בדיוק יצר את החתול. סאליבן הצהיר במספר ראיונות עיתונאים כי הוא יצר את פליקס ושרטט את איורי הבסיס לדמות. בביקור באוסטרליה ב-1925 סאליבן אמר לעיתון ארגוס: "קיבלתי את הרעיון ממראהו של חתול שאשתי הביאה יום אחד לאולפן". הצהרותיו של סאליבן נתמכות על ידי סרטון האנימציה "זנבו של תומאס קאט" (The Tail of Thomas Kat) שהוא הפיץ ב-18 במרץ 1917, יותר משנתיים קודם ל"Feline Follies". גם בסרט תעודי משנת 2004 של חברת ABC-TV האוסטרלית וגם בתערוכה בספריית המדינה של ניו סאות' ויילס ב-2005 הועלתה ההשערה שתומס קאט החתול היה אבטיפוס או אב קדמון של פליקס.
אולם רק פרטים בודדים שרדו לגבי תומאס. לא ברור מה היה צבע פרוותו, ומהתקציר שנותר מהתסריט ניתן להסיק על הבדלים ניכרים בין תומאס קאט ופליקס.
בעוד שפליקס משנה באופן קסום את זנבו לכלים וחפצים אחרים, הרי תומאס הוא חתול ללא יכולת השתנות, המאבד את זנבו בקרב עם תרנגול ולא משחזר אותו. חברים באגודת ציירי הסרטים המצוירים האוסטרלית במלבורן, אוסטרליה השוו עיצוב כתב ששימש ב-"Feline Follies" עם דגימות הידועות כשל סאליבן, והצהירו כי הסגנונות תואמים.