זמן קט לאחר העצמאות החלה מרוקו דורשת שליטה לאזור ההיסטורי שבעבר טינדוף ובשאר, מחוזות במערב אלג'יריה. הסכסוך התחמם עם גילוי מינרלים באזור, כמו גם עם עליית הרגש הלאומי באזור והבאת הקונספט של מרוקו הגדולה לאיחוד כל האדמות האפריקאיות אשר היו בעברם בחזקת מרוקו.
במרץ 1963 ביקר חסן השני, מלך מרוקו באלג'יר לקבוע הסדר בנוגע לגבולות. נשיא אלג'יריה, אחמד בן בלה אשר פעל באותה העת פעל לשמר את יציבות אומתו, לא ראה חשיבות קריטית בנושא ולא נפגש עם המלך המרוקאי.
מרד ברברים אשר החל זמן קצר מאוחר יותר באלג'יריה הביא את הממשלה של בן בלה לחשוד במעורבות מרוקאית, דבר אשר גרם להתניידות צבא מרוקו אל עבר הגבול. המתח בין הכוחות לבסוף הצית מלחמה.
מלחמה.
המלחמה החלה עם פשיטת חיל רגלים אלג'ירי מדרום אל הרי האטלס ובנוסף לכך עוד פשיטה משנית מעבר א-נעאמה. הכוחות המזוינים של מרוקו במהרה השתמשו בחיל שריון אשר היה כבר מנוייד למתקפת נגד מהירה אשר החזירה את הכוחות האלג'ירים אל קו הגבול הבין-לאומי. ב-14 באוקטובר החלו הכוחות המרוקאים בפשיטה דרומה על מחוז טינדוף.
הכוחות נעו דרך עברי החול ופנו מערבה למען יכבשו את העיר האלג'ירית המרכזית טינדוף ויכתרו את האזור המסוכסך.
לתמיכת הכוחות המרוקאים הגיעה אספקה צרפתית ולתמיכת האלג'ירים הגיעה אספקה מצרית ואף חיילים קובנים. כאשר צופים במלחמה מבחינת המעמד הבין-לאומי; היה זה הגוש המערבי שתמך במרוקו בעוד הגוש המזרחי תמך באלג'יריה.
המלחמה אופיינה בפעולה על מדבריות ואזורים סלעיים ופעולה מרובה של חיל שריון וחיל רגלים. הצבא האלג'ירי, אשר פעל במספר חזיתות לשימור השלטון של בן בלה, לא היה די מוכן בצורה מספקת לפלישה המרוקאית המרכזית אשר התרחשה ולמעשה ציפה למאבק משני שייצא מהפשיטה.
המאבק יצר אי שקט בנוגע לאחדות הליגה הערבית ובסופו של דבר, ב-2 בנובמבר, לאחר ניסיונות להגיע להסדר, הגיעו הצדדים בתיווך ארגון אחדות אפריקה להפסקת אש אשר מלבד לה נותרו רק עוד מספר התנגשויות צבאיות משניות.
תוצאה.
המלחמה הסתיימה בניצחון מרוקאי, סיפוח השטחים הטעונים מידי אלג'יריה והסדר ביחסי המדינות. השפעות המלחמה לטווח הארוך היו התרחקותה של מרוקו מהקשר עם הליגה הערבית וחיזוק משטרו של חסן ברבאט על אף פעולות הטרור החשאיות של ארגונים פוליטיים קומוניסטים.
בנוסף לכך התמיכה הצרפתית במרוקו שיפרה את יחסי מרוקו–צרפת לאחר עצמאותה של ראשונה מידי צרפת בשנת 1956. על אף הפעולות להסדר, המאבק בין מרוקו לאלג'יריה יימשך ויגע לנושאים כפעולות לעצמאות רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית ועוד.
מלחמת החול
האוניברסיטה הטכנית בבראונשווייג
האוניברסיטה הטכנית בבראונשווייג (בגרמנית: Technische Universität Braunschweig) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בבראונשווייג שבגרמניה אשר הוקמה בשנת 1745. באוניברסיטה לומדים (נכון ל-2020) כ-20,000 סטודנטים. האוניברסיטה נחשבת לאחת מן הטובות בגרמניה בתחומי ההנדסה. התחומים המרכזיים הנלמדים באוניברסיטה טכנית הם אווירונאוטיקה, הנדסת רכב, מדעי החיים ומטרולוגיה.
האוניברסיטה חברה בועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם וב-TU9. מן האישים הבולטים שלמדו או לימדו במוסד ניתן למנות את ריכרד דדקינד, מנפרד אייגן, גאורג ויטיג, קלאוס פון קליצינג, קרל פרידריך גאוס, ארנסט זאגביל וקורט טאנק.
מבנה.
הפקולטה לאדריכלות, הנדסה אזרחית ומדעי הסביבה.
המחלקה לאדריכלות
המחלקה להנדסה אזרחית ומדעי הסביבה
מוחמד מג'אדלה
מוחמד מג'אדלה (בערבית: محمد مجادلة; נולד ב-25 בדצמבר 1992) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ערבי ישראלי. משמש כמנהל חטיבת החדשות וכמגיש בכיר ברדיו א-נאס המשדר מנצרת, משמש גם כפרשן בחדשות 12, ובעל טור קבוע בעיתון "גלובס".
ביוגרפיה.
מג'אדלה נולד בעיר באקה אל-גרבייה שבמשולש לשר המדע, התרבות והספורט לשעבר ראלב מג'אדלה ולהודא גאניים מג'אדלה. הוא למד בבית הספר החקלאי ימה ובהמשך, לימודי תקשורת במכללה האקדמית עמק יזרעאל, אותם סיים בשנת 2017.
בראשית דרכו העיתונאית ייסד מספר אתרי חדשות מקומיים בחברה הערבית, ולקראת אמצע שנת 2013 התחיל להגיש את המהדורה המרכזית בערוץ החדשות i24NEWS בשפה הערבית.
לצד תפקידו כמגיש, לא חדל מג'אדלה מלתפקד גם כעיתונאי שטח, ונשלח לסקר אירועים רבים, בהם חתימת הסכם הגרעין עם איראן בווינה ב-2015, ואירועים בגבול רצועת עזה במהלך מבצע צוק איתן. בנוסף לכך, הוביל את משדרי הבחירות לכנסת ה-20 של ערוץ i24NEWS בערבית.
בשנת 2017 עזב את תפקידו כעורך וכמגיש המהדורה המרכזית בערוץ i24NEWS, ועבר לערוץ מוסאווא, שם ייסד את חטיבת החדשות. לאחר מכן הגיש את תוכנית האקטואליה המרכזית בערוץ.
עם פרסום תוצאות המכרז לשידורי הרדיו האזורי רדיו א-נאס בשפה הערבית בשנת 2019, מונה מג'אדלה למנהל חטיבת החדשות ברדיו, וקיבל את המשימה להקים אותה. הוא מגיש את תוכנית הדגל של הרדיו בשעות הבוקר.
במרץ 2021 החל לכתוב טור פרשנות פוליטית קבוע לעיתון "גלובס". באותו הזמן החל להיות פאנליסט ב"אולפן שישי" וב"פגוש את העיתונות", והחל מיולי 2021 הצטרף באופן רשמי לצוות הפרשנים והכתבים של חברת החדשות.
בנוסף לעבודתו כמגיש, קריין והפיק מספר סרטים תיעודיים ששודרו בערוצים בין-לאומיים בשפה הערבית, ובהם אל-ג'זירה, CNN בערבית, ודויטשה ולה בערבית.
מג'אדלה נכלל ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין פורבס ישראל לשנת 2022.
חיים אישיים.
מג'אדלה רווק. מתגורר בבאקה אל-גרבייה.
אוניברסיטת להיי
אוניברסיטת להיי (באנגלית: Lehigh University) היא אוניברסיטה פרטית ב שבפנסילבניה בארצות הברית. האוניברסיטה הוקמה ב-1865 ולומדים בה כ-7,000 סטודנטים (5,000 לתואר ראשון, וכ-2,000 לתארים מתקדמים).
האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות.
מבנה.
אוניברסיטת להיי מורכבת מחמש מכללות: מכללה להנדסה ומדע יישומי, המכללה לאמנויות ומדעים, המכללה לעסקים, המכללה לחינוך ומכללה לבריאות. המכללה לאמנויות ומדעים היא הגדולה ביותר, עם 35% מתלמידי האוניברסיטה.
בוגרים ידועים.
כמה מבוגרי המוסד הידועים הם:
רבו המובהק
הבזאר הישן (סקופיה)
הבזאר הישן של סקופיה או הבזאר העתיק של סקופיה (במקדונית: Стара скопска чаршија; בטורקית: Üsküp Türk Çarşısı; באלבנית: Çarshia e Vjetër e Shkupit) הוא חלק מסחרי ותרבותי-היסטורי שנמצא בסקופיה, מקדוניה הצפונית.
הנתונים המתועדים הראשונים על קיומו של הבזאר הישן הם מהמאה ה-12. בתקופת השלטון העות'מאני בסקופיה, המקום גדל במהירות לחלק המסחרי הגדול ביותר של העיר, עם כ-30 מסגדים, ארמונות ופונדקים רבים, וכמו כן אנדרטאות טורקיות אחרות. הבזאר נפגע קשות מרעידות האדמה של 1555 ו-1963, מהשריפה של 1689 ושתי מלחמות העולם, שלאחריהן הוא נבנה מחדש מספר פעמים. אך, למרות כל הנזק שנגרם, הבזאר הוא אנדרטת התרבות היחידה במקדוניה הצפונית, המכירה במורשתן של תרבויות וציוויליזציות רבות שהשתתפו בהקמתה.
מבני הבזאר הישן מתאפיינים באדריכלות עות'מאנית , באדריכלות ביזנטית ובאדריכלות מודרנית. רבים מהבניינים ששימשו בעבר כלינת לילה למטיילים בסחר או כחמאמים לסגנים ומנהלים בעיר הועברו מחדש ומשמשים מקום לאירועי תרבות ואמנות. באזור הבזאר וסביבתו ישנם מספר מסגדים, שתי כנסיות ומגדל שעון, ובמחצית השנייה של המאה ה-20 נבנו מוזיאון מקדוניה הצפונית והמוזיאון לאמנות עכשווית .
עם אישור החוק על הבזאר הישן של סקופיה על ידי בית הנבחרים של מקדוניה הצפונית ב-13 באוקטובר 2008, הוכרז הבזאר כאתר מורשת תרבותית בעלת חשיבות מיוחדת ומאז היא מוגנת על ידי המדינה. בתחילת 2010, הושקה תוכנית לחמש שנים להחייאת הבזאר, שמטרתה לשפץ ולתמוך במבני הבזאר, ולהשיג פיתוח כלכלי ותרבותי באזור הבזאר.
לתת פנים לנופלים
לתת פנים לנופלים הוא ארגון מתנדבים אשר מטרתו הנצחה של חללי מערכות ישראל ופעולות איבה, תוך התמקדות ב"עלומים" - אלו אשר נפלו טרם קום המדינה ובמלחמת העצמאות ומצבותיהם חסרות ופרטי חייהם, תמונותיהם וקורותיהם אינם ידועים.
היסטוריה.
ביום הזיכרון שנת 2010, עמדו דורית פרי ואורי שגיא בעת הצפירה, ליד קבר אחים של חללי ג'נין בחלקת לוחמי תש"ח. בחלקה נמצאה מצבתו של יוסף לחנה, שנפל בקרב על ג'נין (1948) והייתה "מצבה ריקה", חסרו בה שמות הוריו, היכן ומתי נולד ומתי עלה לארץ, פרטים שנהוג לציין על גבי מצבות חללי מערכות ישראל. גם באתר "יזכור" של משרד הביטחון לא היה מידע על אודותיו. לאחר שמונה חודשי חקר חובק עולם, שכלל חיפוש ונבירה בארכיונים ושיחה עם אנשי קשר וחוקרים בישראל, יוון, ברזיל, ארצות הברית וצרפת אותרו קרובי משפחתו, הושלם סיפור חייו ונמצאה תמונתו של יוסף לחנה. במאי 2011 נערך טקס גילוי מצבה בהשתתפות קרובי משפחתו, יו"ר הכנסת דאז, מר ראובן ריבלין, ח"כ מתן וילנאי, אל"ם הושע פרידמן בן-שלום, הגב' שולי מועלם-רפאלי וקהל רב. בעקבות מחקר זה הוקמה העמותה, ששמה לה למטרה להנציח חללי מערכות ישראל ולהשלים סיפור חייהם ותמונותיהם של אלו שמצבותיהם ריקות וסיפור חייהם נותר עלום.
ארגון המתנדבים 'לתת פנים לנופלים' הוקם בשנת 2013 על ידי דורית פרי ואורי שגיא. מתנדבי הארגון פועלים להנציח ולהשלים קורותיהם ותמונותיהם של כ-1,000 חיילים שנפלו במערכות ישראל טרם קום המדינה ובמלחמת העצמאות וסיפור חייהם נותר "עלום".