(הטקסט ששמו תועתק ב Wade-Giles כ-San ch'ao pei-meng hui-pien הוא "אוסף הדיווחים על ההסכמים עם הצפון תחת שלושת השלטונות" -
(三朝北盟会编, pinyin: San chao beimeng huibian) מאת שׂוּ'מנגשין.
הרברט פרנקה תרגם והארי ובאר את הפרק ג של אוסף זה, הדן בהיסטוריה ובמנהגים של בני ג'ורצ'ן
אלדו קלולו
אלדו קלולו קיאטנגווה (בצרפתית: Aldo Kalulu Kyatengwa; נולד ב-21 בינואר 1996 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סושו.
קריירת מועדונים.
קלולו נולד בליון שבצרפת. בשנת 2004 עבר למחלקת הנוער של מועדון הפאר הצרפתי אולימפיק ליון ממחלקת הנוער של סט. פון. בהמשך הצטרפו למחלקת הנוער של המועדון גם אחיו, פייר וגדעון קלולו. בשנת 2013 החל קלולו לשחק באולימפיק ליון II, קבוצת המילואים של המועדון. ב-18 ביולי 2015 ערך קלולו את הופעת הבכורה הלא-רשמית שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את מקסים גונאלון בדקה ה-89 בניצחון 1–2 על מילאן במשחק ידידות. שמונה ימים לאחר מכן שיחק 58 דקות בהפסד 0–2 לוויאריאל במסגרת גביע האמירויות. ב-12 בספטמבר ערך קלולו את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-78 בתיקו 0-0 נגד ליל במסגרת המחזור החמישי בליגת העל הצרפתית לעונת . ב-16 בספטמבר ערך קלולו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בתיקו 1-1 נגד גנט במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2015/2016. ב-23 בספטמבר הבקיע קלולו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-18 בניצחון 0–2 על בסטיה. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך קלולו עשר הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים, והוסיף שתי הופעות בליגת האלופות ושתיים בגביע הצרפתי.
זאב דורמן
זאב דורמן (נולד ב-1947 בקיבוץ גבעת ברנר) הוא נגן בסון ומנצח ישראלי. בנו של מנחם דורמן.
קריירה.
זאב דורמן השתלם במוזיקולוגיה ובניצוח באקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב ובבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון, שם התמחה בניצוח אופרה. בשנת 1987 זכה בפרס פרנסואה שפירא בניצוח. הוא ניצח על תזמורות רבות בארץ, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, עמה הופיע גם כסולן.
זאב דורמן היה עוזר לזובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית ובשנים 1988–2004 שימש כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, שעליה גם ניצח בסיורי קונצרטים ופסטיבלים בגרמניה, בשווייץ, בספרד, ברוסיה ובסין. כמנצח שיתף פעולה עם גדולי הסולנים בימינו, ביניהם יו-יו מה, מישה מייסקי, מקסים ונגרוב ויוליאן רחלין. כמו כן היה מנצח ומנחה בתוכנית הטלוויזיה צלילים מן ההיכל ששודרה מהיכל התרבות בתל אביב בהפקת הטלוויזיה החינוכית הישראלית.
למד נגינה בבסון אצל ולטר מרוז ואצל מרדכי רכטמן, שהיה נגן הבסון הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 1963 הצטרף לתזמורת הגדנ"ע כנגן בסון ראשי והופיע עמה כסולן בארץ ובארצות הברית. לתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצטרף בשנת 1969 ושימש כנגן הבסון הראשון בתזמורת. משנת 2004 כיהן כראש תוכנית ההכשרה התזמורתית של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ובשנים 2009–2015 כיהן כראש בית הספר בדרגת פרופסור.
בנו הוא המלחין אבנר דורמן.
טשרנה רייס
טשרנה רייס (ברומנית: Tscharna Rayss; 1890–4 באפריל 1965) הייתה בוטנאית רומנית-ישראלית. היא למדה בשווייץ שם התחילה לעסוק בחקר פטריות. כשחזרה לרומניה פרסמה שם מספר עבודות על מחלות צמחים. נחשבת למומחית בנושא חקר פטריות בישראל.
ביוגרפיה.
נולדה ב-1890 לרחל ושמואל רייס בויניצה, רוסיה (באוקראינה של ימינו), במשפחה בת שני ילדים.
לאחר שסיימה בהצלחה את לימודיה התיכוניים למדה באוניברסיטת ז'נבה. סיימה בהצלחה בגיל 25 את הדוקטורט בתחום חקר האצות (אלגולוגיה) הדרכתו של הבוטניקאי וחוקר האצות השווייצרי פרופ' רוברט שודא.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הקימה וניהלה בית ספר לילדי פליטים בעיר חוטין שבבסרביה.
בין השנים 1918–1929 הייתה רייס אחראית על מחלקת הבוטניקה באוניברסיטאות אודסה ובוקרשט, וכן סגנית מחלקת פתולוגיה במחלקה למחקר חקלאי ברומניה.
כציונית, עלתה לישראל ב-1934 ונקלטה באוניברסיטה העברית, שם הקימה את המעבדה לצמחים חסרי פרחים. עסקה בעיקר בפטריות אך גם באצות.
רייס ארגנה לאחייניתה, רחל זלצר-רייס, סרטיפיקט בשנת 1942 ועם עלייתה קלטה אותה בביתה בירושלים. שלוש שנים אחר כך התחילה רחל ללמוד מדעי הטבע באוניברסיטה העברית. אחותה הצעירה ואמה של רחל, עדה, ששרדה את השואה עלתה אף היא לארץ ישראל, שכרה דירה בירושלים והתפרנסה מאריגה ותפירה.
בשנת 1951 מונתה לפרופסורית חברה באוניברסיטה העברית. במהלך שנותיה שם טיפחה פרופ' רייס קשרים עם חוקרים בעולם ונעזרה בהם לצורך הגדרה של מינים שנצפו בארץ ישראל. באותן שנים, רייס הייתה אחת מארבע הנשים היחידות שקיבלו את התואר פרופסור חבר, יחד עם נעמי פיינברון-דותן, אלישבע גולדשמידט וחנה רוזן.
לאור דרישת האוניברסיטה כי המרצים יעבירו את שיעוריהם בעברית, ביקשה רייס מאפרים קציר שיעזור לה ויתרגם לה את הרצאותיה. ותיארה בפניו את פרטי מחקרה על תכונות הפלנקטון. מחקרה של ד"ר רייס השפיע על מחקריו העתידיים של קציר עצמו.
בשנת 1949 יזמה פרופ' רייס הענקת מלגה על שם אחייניתה, רחל, לסטודנטים מצטיינים בבוטניקה או זואולוגיה. המלגה הוענקה במשך שנים מדי שנה בחג העצמאות.
טשרנה רייס נפטרה ערירית בירושלים ב-1965 ונטמנה בבית העלמין בסנהדריה.
משפחתה.
אחייניתה, רחל זלצר רייס, נהרגה בו' באייר תש"ח, בהתקפת לוחמי חירות ישראל על גג מבנה מנזר האחיות המתקנות, הוא קרב 'גג המוות', שהיה צמוד לשער החדש.
אחותה, עדה זלצר רייס, לא יכלה לשאת את אובדן בתה ושמה קץ לחייה ב-23 באוגוסט 1948, ביום ה-100 לנפילתה של רחל.
מחקרה.
החשיבות הרבה של העבודות שלה היא ביצירה של תעוד, לעיתים קרובות ראשוני, של אצות ופטריות ארץ ישראליות.
היא עסקה בפטריות הפוגעות בגידולי צמחים ביחד עם אנשי הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית ברחובות וגם בפטריות כובע. פרסמה ביחד עם י. ריכרט ספרון שנושאו "כמהין ופטריות" מלווה בציוריה של רות קופל.
עיקר ההתמחות שלה הייתה בפטריות והיא עסקה גם באצות ים, ופרסמה ספרון על אצות בבריכות הדגים, שהוביל למחקרי הכנרת ושימש כבסיס הידע להפעלת השאיבה מהכנרת במסגרת המוביל הארצי.
עזרה לטפח את העשבייה של האוניברסיטה העברית, וספריית צמחי חסרי זרע באוניברסיטה.
הנחתה את טוביה קושניר בפיטופתולוגיה של מיני האירוס בארץ ישראל למחלות ספטוריה והטרוספוריום תוך כדי גילוי שונות בין-מינית ותוך-מינית הן בטבע והן בהדבקה מלאכותית במעבדה בתגובה למחלות. מחקר זה התפרסם בכתב-העת לבוטניקה של ארץ ישראל.
הנצחה.
תלמידתה אדית רמון הקדישה לזכרה את האצה ציסטנית רייס (שם מדעי: Cystoseira rayssiae) שהתגלתה בהדרכתה בחופי ישראל.
המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה
המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה (באנגלית: The Barack Obama Presidential Center) הוא המרכז הנשיאותי האמור לכלול בתוכו ספרייה ומוזיאון נשיאותיים שינציחו את מורשתו ופעילותו של נשיא ארצות הברית ה-44, ברק אובמה. המרכז הנשיאותי צפוי להיבנות סמוך לאוניברסיטת שיקגו, בשיקגו, אילינוי. הקרן ללא כוונת הרווח "ברק אובמה" תממן את בניית המרכז הנשיאותי והארכיון הלאומי של ארצות הברית יחזיק בבעלות על המרכז.
הקרן הראשית האמונה על בניית המרכז הוקמה ב-2014. המרכז אמור להכיל בתוכו ניירת רבה מעת כהונתו של אובמה בבית הלבן, הצגת תולדותיו ותולדות רעייתו, מישל אובמה. מספר רב של מוסדות הציעו לארח את המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה, בהם אוניברסיטת הוואי, אוניברסיטת קולומביה ועיריית שיקגו.
במאי 2015 הכריזו הקרן ברק אובמה וראש עיריית שיקגו רם עמנואל שהמרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה ייבנה סמוך לאוניברסיטת שיקגו ויהיה חלק ממנה.
בניית המרכז הייתה צפויה להתחיל באוגוסט 2021 אך נכון לספטמבר 2021 העבודות טרם התחילו, ועלות הבנייה נאמדת בערך ב-500 מיליון דולר אמריקני.
עם זאת, בעיתונות האמריקאית ובעיתונות העולמית מתחו ביקורת על החלטתו של אובמה לפתוח ספרייה נשיאותית על שמו.
אדריאן שמפר
אדריאן שמפר (בקרואטית: Adrian Šemper; נולד ב-12 בינואר 1998 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת השוער בקבוצת גנואה.
קריירת מועדונים.
שמפר נולד בזאגרב שבקרואטיה, וגדל במחלקת הנוער של דינמו זאגרב. בשנת 2015 החל לשחק בדינמו זאגרב II, קבוצת המילואים של המועדון, מהליגה הקרואטית השנייה. ב-6 במאי 2016 ערך שמפר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על סלאבן בלופו במסגרת המחזור ה-35 בליגה. זו הייתה הופעתו היחידה בעונת , שהסתיימה באליפות קרואטיה.
ב-14 בספטמבר 2016 ערך שמפר את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–3 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2016/2017.
שכם בן חמור
שְׁכֶם בֶּן-חֲמוֹר, הוא דמות מקראית ממוצא חיווי אשר על אביו נאמר כי הוא "נְשִׂיא הָאָרֶץ". כאשר יצאה דינה בת יעקב ולאה מהאוהל "לִרְאוֹת, בִּבְנוֹת הָאָרֶץ", ראה אותה שכם ואנס אותה.
פרשת אונס דינה.
מוצאו של שכם הוא מהחיווי, אחד משבעת עממי כנען. אין אזכור של עם זה במקורות חיצוניים. במקרא מופיע שמו של עם זה בפרשת הגבעונים, וב