בסוף 1994 הוציאה פאוזיני את אלבומה הראשון בספרדית: "Laura Pausini". האלבום הכיל עשרה להיטים של פאוזיני מאלבומיה הקודמים, אשר תורגמו לספרדית. השיר, "Se fue" (בספרדית: "הוא הלך"), הפך לאחד השירים המושמעים ביותר ב-1995. ב-1999 הוציאה את אלבומה "La mia risposta" (תרגום מאיטלקית: "התשובה שלי") ובו השיר "In assenza di te" ("כשאתה חסר"), אותו הקליטה בגרסאות באיטלקית ובספרדית, ולאחר מספר שנים הוציאה גרסה של השיר גם באנגלית. השיר זכה גם לגרסה עברית, שנכתבה על ידי דוד זיגמן, בשם: "העצב בתוכי". גרסה זו בוצעה על ידי שרית חדד, ונכללה באלבומה ילדה של אהבה.
פאוזיני הוציאה שבעה אלבומים נוספים, כולם באיטלקית, שהעצימו את הצלחתה, והציבו אותה בשורה הראשונה של הזמרים הפופולריים ביותר באיטליה, ביניהם: ארוס רמאצוטי, ולריה רוסי, ג'ינו פאולי, צוקרו ועוד.
ב-2001 הוציאה פאוזיני לראשונה אלבום אוסף של להיטיה הגדולים באיטלקית ובספרדית. בנובמבר 2002 הוציאה את אלבומה הראשון באנגלית, "From the Inside" ("מבפנים"). הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Surrender" (באנגלית: "אני נכנעת") זכה להצלחה רבה בעולם, אך האלבום עצמו פחות. באוקטובר 2004 יצא האלבום "Resta in ascolto" ("הישאר קשוב").
בשנת 2018 הוציאה פאוזיני את השיר "Novo", ביחד עם הצמד הברזילאי סימונה וסימריה. גרסה נוספת בשם "Nuevo", יצאה לאחר מכן ללא הצמד.
ב-2022 הנחתה את אירוויזיון 2022 יחד עם אלסנדרו קטלן ומיקה.
הצלחה ופרסי זכייה.
ב-2005 זכתה פאוזיני בפרס גראמי הלטיני, וב-2006 בפרס גראמי ל"זמרת הטובה ביותר במוזיקה הלטינית". בנוסף, זכתה בפרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני של השנה. בנובמבר של אותה השנה יצא אלבומה "Io canto" ("אני שרה").
ב-2 ביוני 2007 הפכה פאוזיני האישה הראשונה שהופיעה באצטדיון סן סירו במילאנו, בפני קהל של 70,000 איש. ב-8 בנובמבר של אותה שנה זכתה פאוזיני בפרס גראמי הלטיני בקטגוריית "אלבום השנה". היא הקדישה את הפרס לזכרו של גדול טנורי איטליה המנוח, לוצ'אנו פבארוטי.
עד היום מכרה פאוזיני כשלושים מיליוני אלבומים, מתוכם כ-160 אלבומי פלטינה ואלבום יהלום אחד. חלק גדול משיריה נכתבו והולחנו על ידה. הצלחתה של פאוזיני נובעת בעיקר משיטת קידום אלבומיה, כאשר כל אלבום היא נוהגת להקליט באיטלקית ובספרדית, עובדה התורמת לפרסומה הנרחב גם באמריקה הלטינית. במסגרת הקריירה שלה, זכתה פאוזיני לשיר עם גדולי הזמרים, כגון: ריי צ'ארלס, לארה פביאן, לוצ'אנו פברוטי, הלן סגרה ועוד. בנוסף, שיתפה פעולה עם אמנים ידועים נוספים, כגון: פיל קולינס, חואנס, סימונה וסימריה ועוד.
דילדו
דילדו (מאנגלית: Dildo) הוא סוג של אביזר מין הדומה לפין הגברי ומשמש בעת אוננות או יחסי מין.
אטימולוגיה.
המילה דילדו היא ככל הנראה שיבוש של המילה האיטלקית Diletto, שפירושה עונג.
יכול להיות שהמילה נגזרה מצמד המילים באנגלית "Dil Doul", שפירושו פין זקור. הצמד מופיע בשיר ישן ששמו: "The Maids Complaint for want of a Dil Doul" ("המשרתות מתלוננות כי הן רוצות פין זקור").
אוליסבוס הוא מונח עתיק לדילדו שמקורו ביוונית.
הגדרה.
ישנה מחלוקת לגבי ההגדרה המדויקת של הדילדו. מקובל לכנות בשם זה כל אביזר לא רוטט, הדומה לפין בצורתו ובגודלו. ניתן למצוא מקרים בהם משמש המונח גם כדי לתאר אביזרים לשימוש אנאלי, ואף אביזרים רוטטים (באמצעות מנוע חשמלי), אולם זהו שימוש חריג במונח.
צורה.
רוב הדילדואים מעוצבים כפין אנושי, אבל קיימים גם כאלה המעוצבים בצורות אחרות. ביפן נפוצים דילדואים בצורת חיות או
דמויות מסרטים מצוירים, כך שניתן למכור אותם כצעצועים רגילים ולהימנע מחוקים שונים.
חומרים.
הדילדואים הראשונים היו עשויים מאבן, עץ, עור, שעווה או חרס. דילדואים העשויים מעור בעלי מילוי של כותנה נמצאים בשימוש עד היום, אולם החומר המקובל ביותר כיום הוא גומי סיליקוני. דילדואים מגומי שכללו קפיצי מתכת על מנת להקשיחם יוצרו בשנות הארבעים של המאה ה-20, אולם טכנולוגיה זו לקתה בבעיות, בעיקר בשל הפוטנציאל לפציעה במקרה שהחלק המתכתי חודר דרך הגומי.
קיימים גם דילדואים מפלדה המצופה בכרום, ויש להם ביקוש בעיקר בחוגי הסאדו-מזוכיזם.
מאז שנות התשעים של המאה העשרים, נפוץ השימוש בגומי סיליקוני. חומר זה קל לניקוי ונטול ריח, תכונות המהוות יתרון בייצור אביזרי מין. יתרונות נוספים של הסיליקון הם הולכה טובה של חום ורעידות, דבר שמהווה יתרון בשימוש משולב עם ויברטור.
לאחרונה יצאו לשוק דילדואים העשויים מפיירקס. על אף מחירם הגבוה, יש להם ביקוש הודות לעובדה שניתן לחמם אותם לטמפרטורת הגוף במים חמים, ולחטא אותם על ידי הרתחה.
חומר נוסף וחדש יחסית מכונה סייברסקין (CyberSkin). החומר אמור לחקות את המראה והמגע של עור אנושי. חסרונו של החומר בהיותו נקבובי, ולכן קשה לניקוי וחיטוי, עדין ובעל אורך חיים קצר יותר.
בעיות בריאותיות הנובעות ממרככי גומי.
צעצועי מין מ-PVC ומגומי דמוי ג'לי גורמים לעיתים לבעיות בריאות אם הם מכילים חומרים רעילים המשמשים לריכוך בתהליך ייצור הגומי. אלו מוספים להרבה מוצרי פלסטיק ואפשר למצוא אותם גם בתחום התכשיטנות, מכלי מזון וצעצועים אחרים העשויים מגומי רך. החומרים יכולים להיכנס לגוף דרך קרומים ריריים כמו הפה, הנרתיק או פי הטבעת, ועלולים לגרום לסרטן ופגמים טרום לידתיים. מוצרים העשויים מ-PVC או מג'לי לא יכולים לעבור תהליך של חיטוי.
שימושים.
חדירה לנרתיק או לפי הטבעת היא השימוש המקובל. משתמשים בדילדואים גם לצרכים פטישיסטיים, וכמה זוגות משתמשים בהם בדרכים שונות, למשל העברת המכשיר על העור במהלך משחק מקדים. אם הדילדו בגודל מתאים, הם יכולים להשתמש בו כמחסום לפה או לחדירה אוראלית. קיימים דילדואים שעוצבו במיוחד כדי לגרות את נקודת הג'י הכוללים עיקול קל של הדילדו.
קיימים דילדואים דו צדדיים הנמצאים בשימוש בעיקר אצל לסביות.
בטיחות ובריאות.
ישנם דילדואים גדולים במיוחד שנועדו לגירוי מהתבוננות בלבד ואינם מיועדים לחדירה.
שימוש בדילדו על ידי יותר מאדם אחד יכול להעביר מחלות מין באותה צורה כמו מגע מיני רגיל. הדבר חשוב במיוחד לדילדואים העשויים מחומרים נקבוביים, כמו גומי (ג'לי). דילדואים העשויים מחומרים לא נקבוביים ניתנים לחיטוי על ידי הרתחה או שימוש בחומר חיטוי. דרך טובה למנוע העברה של מחלות היא שימוש בקונדום המולבש על הדילדו.
חומרי סיכה המבוססים על סיליקון נוטים לפרק דילדואים מסיליקון ולא מומלץ לשלבם. קונדומים משומנים משתמשים בדרך כלל בחומרי סיכה המבוססים על סיליקון, לכן נהוג להשתמש רק בקונדום ללא סיכה. ניתן להשתמש בחומרים על בסיס מים.
שונות.
דילדו בעל בסיס רחב המיועד לשימוש אנאלי ואותו ניתן להשאיר למשך זמן מה נקרא "פקק אנאלי". דילדואים בעלי שני קצוות מיועדים לשמש לחדירה בו זמנית לשני בני הזוג. ישנם דילדואים הניתנים ללבישה בעזרת רתמה (סטראפ-און) כך שניתן לחדור באמצעותם לבן או בת הזוג. סוגים אחרים של דילדואים כוללים את אלה המעוצבים להתאים לפנים של השותף, דילדואים מתנפחים, ודילדואים שניתן להצמיד את בסיסם לרצפה באמצעות וואקום.
גוארנה אנטארקטיקה
גוארנה אנטארקטיקה (בפורטוגזית: Guaraná Antarctica) הוא משקה קל, בטעם של פרי הגוארנה, הנפוץ ביותר בברזיל. המשקה הופק לראשונה בשנת 1921 על ידי חברת אנטארקטיקה-פאוליסטה (Antarctica Paulista). כיום החברה מהווה חלק מחברת המשקאות של האמריקות (AmBev), שהיא מבשלת השיכר הגדולה ביותר באמריקה הלטינית.
החברה המייצרת משקה זה היא המממנת הראשית של נבחרת ברזיל בכדורגל.
בברזיל, נמכרת גם גרסה דלת קלוריות של המשקה בשם גוארנה אנטארקטיקה זירו.
לאנג לאנג
לַאנְגּ לַאנְגּ (סינית: 郎朗, פין-יין: Láng Lǎng), הוא פסנתרן סיני שנחשב על ידי אחדים לאחד המוערכים, המקצועיים והמוכשרים בעולם במאה ה-21. עם זאת, קיימים המבקרים את נגינתו, בטענה שהיא מתאפיינת ביכולת טכנית על חשבון עומק ומוזיקליות.
ביוגרפיה.
לאנג נולד ב-14 ביוני 1982 בעיר שן-יאנג אשר בסין. משמעות השם "לאנג לאנג" בסינית היא "אדם מבריק". הוא החל ללמוד פסנתר בגיל שלוש תחת הדרכתו של הפרופסור גּ'וּ יַא-פֶן. לאחר המהפכה התרבותית בסין נהייתה המוזיקה הקלאסית פופולרית מאוד. לאנג העיד על עצמו שגר בשכונה ענייה למדי ושכניו בתחילה שנאו אותו על כך שהיה ה"שעון המעורר" שלהם כשהחל לנגן בחמש בבוקר, אך התרגלו עם הזמן. בגיל חמש הוא ניצח בתחרות הפסנתר של שניאנג וניגן את הרסיטל הפומבי הראשון שלו.
בגיל תשע התקבל לקונסרבטוריון למוזיקה המרכזי של בייג'ינג, ולמד תחת הדרכתו של הפרופסור גַּ'או פִּינְגְּווֹ. הוא העיד שהוריו ויתרו על משרות טובות על מנת לעבור איתו לבייג'ינג. בגיל 11, זכה בפרס הראשון על ביצוע אמנותי בתחרות הרביעית לפסנתרנים צעירים בגרמניה.
ב-1995, כשהיה בן 13, ניגן לאנג את כל 24 האטיודים של שופן באולם הקונצרטים של בייג'ינג וזכה בפרס הראשון. בתחרות הבינלאומית ע"ש צ'ייקובסקי למוזיקאים צעירים ביפן, ביצע את הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של שופן עם התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה בקונצרט בשידור חי בטלוויזיית NHK. בגיל 14 היה נגן סולו בקונצרט ההשבעה של הסימפונייה הלאומית של סין, ששודר חי ברשת CCTV שם נכח הנשיא ג'יאנג דזה-מין ובשנה שלאחר מכן הוא החל את לימודיו עם גרי גראפמן במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה.
קריירת ביצוע והקלטה.