מאליק נולד באוטווה, אילינוי שבארצות הברית. אביו, אמיל מאליק, גאולוג נפט במקצועו, היה בנו של מהגר לבנוני ממוצא נוצרי-אשורי. אמו איירין (לבית תומפסון) הייתה ממוצא אנגלי.
את ילדותו העביר באוקלהומה ובטקסס ובצעירותו אף עבד בשדות נפט. הוא סיים בהצטיינות לימודי פילוסופיה באוניברסיטת הרוורד ואחר-כך המשיך ללמוד באוקספורד, שם החל בכתיבת התיזה שלו על הפילוסופים היידגר, קירקגור ו-ויטגנשטיין. בשל אי הסכמה עם מנחה הדוקטורט שלו, הפילוסוף גילברט רייל, לא סיים את כתיבת התזה. מאליק אף תרגם מאמר של היידגר לאנגלית (The Essence of Reason) תחת הוצאת אוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-1969. לאחר שחזר לארצות הברית פרסם מאמרים בניוזוויק, ניו יורקר ו-לייף ולימד פילוסופיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. "לא הייתי מורה טוב", התוודה מאליק בריאיון מוקדם, "ולכן החלטתי לעשות משהו אחר."
ב-1969 עבר ללוס אנג'לס והחל ללמוד קולנוע במסגרת מכון הסרטים האמריקאי (AFI). במקביל עסק בכתיבת תסריטים. בין היתר היה מעורב בכתיבת גרסה מוקדמת להארי המזוהם. את סרטו הראשון, "שבילי הזעם", ביים ב-1973. הסרט עוקב אחר זוג נאהבים, גבר צעיר ונערה, הנמלטים מזרועות החוק, בשל מעשי רצח שהיו אחראים להם. הדינמיקה שבין פשטות ותמימות ילדותית לבין הפניית עורף לציוויים מוסריים, המאפיינת את הצעירים, היא מוטיב מרכזי בסרט והיא תשוב להעסיק את מאליק גם בסרטיו הבאים. הסרט לא הצליח מבחינה קופתית, אך זכה לשבחים רבים מצד מבקרים ואנשי קולנוע. רבים תיארו את הסרט כאחת מיצירות הביכורים המבריקות בתולדות הקולנוע האמריקאי. בסרט כיכבו, בהופעתם הקולנועית המשמעותית הראשונה, השחקנים מרטין שין וסיסי ספייסק. מאליק עצמו מופיע בו בתפקיד קטן.
ב-1978 יצא סרטו השני, "ימים ברקיע", העוסק בשלושה נוודים עניים - גבר, אישה וילדה, שבחיפושם אחר עבודה מגיעים לחווה של בעל אדמות עשיר בארצות הברית, בתחילת המאה ה-20. החוואי מתאהב באשה, אלא שכוונותיה כלפיו אינן טהורות. זוהי אלגוריה על אמריקה - ואולי על האנושות כולה - על יופייה וכיעורה, על התמימות והשחיתות שבה. ייחודו של הסרט הוא באופן שבו מאליק מעניק לסיפור הצנוע, ממדים מיתיים של "גן עדן" ו"גיהנום", בעיקר באמצעות דימויים סיפוריים וחזותיים חזקים, הנתמכים בצילומים מרשימים, פרי עבודתו של צלם הקולנוע נסטור אלמנדרוס (שצילם רבים מסרטי פרנסואה טריפו). אלמנדרוס, בעידודו של מאליק, מיעט להשתמש בתאורה מלאכותית וצילם באור הרך של שעות השקיעה והזריחה ולעיתים אף לאחר השקיעה. בשל התארכות הצילומים, נאלץ אלמנדרוס לעזוב את ההפקה ואת מקומו החליף צלם הקולנוע המוערך הסקל וקסלר. צילום הסרט זכה בפרס האוסקר והוא אחד מהישגי הצילום המזהירים בקולנוע המודרני. הסרט נכשל קופתית, אך כיום הוא נחשב לאחד הסרטים האמריקאים המרשימים שנוצרו בשנות ה-70.
לאחר "ימים ברקיע", פרש מאליק מעשיית סרטים למשך עשרים שנה. במהלכן, טייל ברחבי העולם, חי בפריז ובטקסס וכתב תסריטים. בין היתר החל בפיתוח פרויקט גדול ממדים בשם Q, שברבות השנים יהפוך לסרט "עץ החיים". לצד התסריטים שכתב, יצר מאליק גם עיבוד בימתי לסרט של מיזוגוצ'י עבור הבמאי אנדז'יי ויידה. בשל פרישתו רבת השנים מבימוי סרטים וסירובו הגורף לראיונות עיתונאיים וצילומים, החלה להיווצר סביב מאליק מעין הילה "סאלינג'רית" של יוצר מסתורי ואגדי, מעין מתבודד גאון. המוניטין של מאליק רק התחזק בשנות השתיקה שלו.
ב-1998 חזר מאליק אל הבימה עם סרט המלחמה "הקו האדום", המבוסס על ספרו של ג'יימס ג'ונס
ומתרחש במלחמת העולם השנייה. גם בסרט הזה עוסק מאליק ביופי ובאימה, גן העדן והגיהנום ובמחיר שהאדם משלם על התרחקותו מן הטבע, מן ההרמוניה. הסרט היה מועמד ל-7 פרסי אוסקר וזכה בפרס דב הזהב בפסטיבל ברלין. הבמאי מרטין סקורסזה בחר בו כאחד הסרטים הטובים של שנות התשעים.
ב-2005 יצא לאקרנים "העולם החדש" העוסק בסיפורה של פוקהונטס, נסיכה אינדיאנית שהתאהבה בקפטן האנגלי ג'ון סמית', בג'יימסטאון באמריקה. הסיפור המפורסם הוא חלק חשוב בהיסטוריה האמריקאית, והוא אף זכה לגרסה מצוירת של אולפני וולט דיסני. מאליק מספר את הסיפור בסגנונו הלירי, ובאמצעות צילום בתאורה טבעית.
סרטו "עץ החיים", זכה בפרס דקל הזהב לשנת 2011. ההתאחדות הבינלאומית של מבקרי הקולנוע בחרה בו כסרט הטוב של השנה.
ב-2012 יצא לאקרנים סרטו "אל הפלא", הסרט צולם באוקלהומה, עיר ילדותו של מאליק ומשתתפים בו חאווייר ברדם, רייצ'ל וייס ובן אפלק.
בשנת 1999 הוענק למאליק פרס הוקרה בפסטיבל הקולנוע בירושלים, מאליק הגיע לישראל כדי להשתתף בו כאורח כבוד.
חיים אישיים.
מאליק הוא הבוגר בין שלושה אחים. אחד מאחיו, כריסטופר, נפצע קשה בתאונת דרכים, בה גם נהרגה אשתו. אחיו השני, לורנס, נסע לספרד למטרת לימודי גיטרה עם נגן הגיטרה הנודע אנדרס סגוביה, שם מצא את מותו, ככל הנראה בהתאבדות. מאליק התייחס למותו המוקדם של אחיו בשניים מסרטיו, "עץ החיים" ו"אביר הגביעים".
מאליק נישא שלוש פעמים: בפעם הראשונה לג'יל ג'ייקס ב-1970, בשנית למישל מורט ב-1985, ובשלישית לאלכסנדרה וואלאס ב-1998. מתגורר עם רעייתו באוסטין, טקסס.
מאליק דואג לכלול בחוזי העבודה של סרטיו תנאי מפורש, לפיו חברת ההפקה תמנע לחלוטין משימוש בדיוקנו לצורך יחסי הציבור של הסרט. כמו כן אינו משתתף בראיונות במסגרת מסעי הפרסום של סרטיו.
תומס סאץ
סוכרת והיריון
סוכרת והיריון (באנגלית: Diabetes mellitus and pregnancy) מופיעה אצל כ-5% מכלל הנשים ההרות. יש להבחין בין סוכרת הריונית שהתפתחה או התגלתה לראשונה בהיריון (Gestational diabetes), המופיעה ברוב המקרים בחציו השני של ההיריון, והמשפיעה בעיקר על קצב גדילת העובר, השמנת יתר, ושינויים מטבוליים שונים, לבין סוכרת קדם הריונית (Pre-Gestational diabetes) הנחשבת למחלה קשה יותר, המקושרת להופעת מומים עובריים שונים ושכיחות יתר של הפלות מוקדמות.
סוכרת בהיריון מקושרת לריבוי מי שפיר בחלק מן המקרים, ואצל נשים שהן סוכרתיות טרם ההיריון, קיימת שכיחות גבוהה יותר של ניתוח קיסרי. כמו כן, נשים עם סוכרת הריונית הן בעלות סיכון מוגבר יותר לדלקות חוזרות בדרכי השתן.
נשים עם סוכרת שאובחנה במהלך ההיריון הן בעלות סיכון מוגבר לחלות בסוכרת סוג 2 (במהלך 30 שנה הסיכון עלול להגיע לכ-70%).
עקב ההיריון כשלעצמו והדרישות המטבוליות של העובר המתפתח, האם מסתגלת למצב בו עליה לספק את כל צורכי הגדילה של העובר. בתגובה לדרישות אלו, משתנה המטבוליזם האימהי, כך שבמצב של שובע, מופיעה תנגודת לאינסולין (ירידה של 50%-70% ביעילות פעילותו, בעיקר בטרימסטר השלישי). ההתנגדות לאינסולין גורמת לכך שפחות גלוקוז נכנס לרקמות ועובר לעובר, וכן רמות האינסולין עולות כתגובה לעליה בתנגודת אליו, כשהאפקט נטו הוא היפוגליקמיה- עקרונית רמות הסוכר אצל האם יורדות בדם בזמן ההיריון, ובבדיקה לאחר צום רמות הסוכר אמורות להיות נמוכות מ-95. אצל נשים עם סוכרת הריונית, מתפתחת היפרגליקמיה (ככל הנראה כתוצאה מרזרבה לא מספקת של פעילות הלבלב) ועודף של גלוקוז עובר לעובר. כתוצאה מכך, העובר מייצר עודף של אינסולין על מנת להתמודד עם רמות הסוכר הגבוהות. ייצור עודף זה עלול להביא לגדילת יתר ולשינויים מטבוליים נוספים.
השפעת הנקה על סוכרת בהיריון.
אצל רוב הנשים עם סוכרת שהתגלתה או אובחנה לראשונה בהיריון רמות הסוכר חוזרות לרמות תקינות לאחר הלידה, אך נשים אלה נמצאות בקבוצת סיכון לפתח תסמונת מטאבולית או סוכרת סוג 2 במהלך החיים. כמעט 50% מהנשים שאובחנו עם סוכרת בהיריון יאובחנו עם סוכרת סוג 2 בטווח של 5–8 שנים לאחר הלידה. אחד הכיוונים שנבדקים הוא השפעת ההנקה ומשך ההנקה כמניעה או דחיית הופעת סוכרת באוכלוסייה זו. נמצא כי להנקה יתרונות בריאותיים הן לאם והן לתינוק בעיקר בנשים שסובלות מהשמנה, או שבמהלך ההיריון התפתחה אצלן סוכרת היריון.
הקשר בין הנקה ורמות סוכר בנשים עם סוכרת היריון.
בטווח של 4–6 חודשים הראשונים לאחר הלידה, נמצא כי נשים שהניקו הציגו פרמטרים מטבוליים טובים יותר בהשוואה לנשים שלא הניקו, כגון רמה נמוכה יותר של פרופיל שומנים, רמות גלוקוז נמוכות יותר בצום ולאחר האוכל, ובהתאמה גם רמות נמוכות יותר של אינסולין, עלייה ברגישות לאינסולין, עלייה בהוצאה האנרגטית, וירידה במשקל – כולל שינוי הרכב השומנים בגוף. בטווח הארוך, נראה שיש להנקה השפעה חיובית של ירידה בסיכון למחלות לב, ומחלות מטאבוליות, כולל סוכרת סוג 2, גם בנשים עם היסטוריה של סוכרת בהיריון, כנראה על ידי הקטנת העומס על תאי בטא בלבלב, ושיפור תפקודם. למשך ההנקה יש משמעות לסיכון או דחיית התפתחות סוכרת – נמצא כי הנקה מעל 3 חודשים קשורה עם דחיית התפתחות סוכרת בנשים עם היסטוריה של סוכרת היריון.
שיעורי ההנקה בקרב נשים עם סוכרת היריון.
נשים עם היסטוריה של סוכרת היריון, בעיקר אלה עם עודף משקל, או שבמהלך ההיריון טופלו באינסולין, מניקות בדרך כלל פחות, או מסיימות להניק מוקדם יותר בהשוואה לנשים בריאות. סיבות משוערות לכך כוללות: תגובה נמוכה יותר להורמון הפרולקטין בהנקה, קשיים אנטומיים להניק (למשל שדיים גדולים), שיעור גבוה יותר של לידות בניתוחים קיסריים, ושיעור גבוה יותר של צורך בהשגחה רפואית על התינוקות לאחר הלידה, מה שמפריד לזמן ממושך יותר בין האם לתינוק, ויכול להשפיע על ההנקה בהמשך. בנוסף קיים חשש (חסר בסיס מדעי) שהנקה תעביר את הסוכרת לתינוק.
טיפול בסוכרת היריון.