בתחרות שנערכה באמרספורט, הולנד ב-9 ביולי 1983 קבעה ורסטאפן במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 25.64 שניות, שיפור לשיא בן 5 חודשים וחצי של דארה טורס מארצות הברית (25.69 שניות), שיאה זה החזיק מעמד כחודש ונשבר על ידי דארה טורס (25.62 שניות).
כחודש וחצי לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה בסוף אוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות במשחי שליחות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה שליחות 4X200 מטר חופשי.
סגנית אלופה אולימפית.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה ורסטאפן ב-3 מדליות, כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אלס פוסקס, דסי ריירס וקוני ואן בנטום בשיא הולנד חדש של 3:44.40 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 3:43.43 דקות ולפני גרמניה המערבית שאף היא קבעה שיא לאומי חדש של 3:45.56 דקות. כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 55.94 שניות. מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.08 שניות, אחרי קרי סטיינסייפר וננסי הוגסהד מארצות הברית שקבעו תוצאה זהה של 55.92 שניות. במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.69 דקות, אחרי מרי וייט (1:59.23 דקות) וסינתיה וודהד (1:59.50 דקות), שתיהן מארצות הברית. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.56 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:01.50 דקות
באליפות אירופה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1985 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4X100 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 היא זכתה ב-3 מדליות ארד, כולן במשחי שליחות. במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קוני ואן בנטום, לורה ליידריץ וקארין ברינס בתוצאה של 3:46.89 דקות, אחרי גרמניה המזרחית שקבעה שיא עולם חדש של 3:40.57 דקות וארצות הברית (3:44.04 דקות), במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם יולנדה ואן דה מיר, מריאן מואיז וקוני ואן בנטום בתוצאה של 8:09.59 דקות, אחרי גרמניה המזרחית שקבעה שיא עולם חדש של 7:59.33 דקות וארצות הברית (8:02.12 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם יולנדה דה רובר, פטרה ואן סטברן וקוני ואן בנטום בתוצאה של 4:10.70 דקות, אחרי גרמניה המזרחית שקבעה שיא אליפות חדש של 4:04.82 דקות וארצות הברית (4:07.75 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.08 שניות ופעמיים במקום שמיני, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.01 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 56.82 שניות ועלתה שלישית למשחה הגמר ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:02.65 דקות ולא הצליחה להגן על תוארה.
משפחתה.
בנה הוא שחקן הכדורגל המקצועני וינסנט יאנסן מלך שערי ליגת העל ההולנדית:
יזד (מחוז)
טרנספובי
כרמאן (מחוז)
כרמאנשאה (מחוז)
גמביט המלכה (סדרת טלוויזיה)
גמביט המלכה (באנגלית: The Queen's Gambit) היא סדרה מוגבלת מסוגת דרמת נעורים תקופתית אמריקאית, שפותחה על ידי סקוט פרנק ואלן סקוט על פי רומן בשם זה מאת וולטר טוויס משנת 1983. הסדרה עלתה לשידור ב-23 באוקטובר 2020 בנטפליקס. הסדרה מתארת ילדת פלא בשחמט בשם אליזבת' (בת') הרמון בשנות ה-60 בארצות הברית, החל מילדותה כיתומה בבית יתומים, דרך התמודדותה עם סמי הרגעה והתמכרות לאלכוהול, ועד עלייתה המטאורית כאלופת שחמט. הסדרה זכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב למיני-סדרה הטובה ביותר.
מהרומן ועד סדרת הטלוויזיה.
הסדרה מבוססת על ספרו של וולטר טוויס באותו שם, שהוא רומן מתח פסיכולוגי העוסק בחייה של ילדת פלא בשחמט. הרומן יצא לאור לראשונה בשנת 1983 על ידי רנדום האוס, ולאחר מכן פורסם שוב בשנת 2003 בהוצאת וינטייג'. הרומן עוסק בנושאים כמו פמיניזם, שחמט, התמכרות לסמים ואלכוהוליזם. אחד החששות העיקריים שעולה ברומן הוא ההשפעה הנפשית של גאונות על אישה. טוויס דן בחשש זה בריאיון מ-1983. הרומן מתאר ילדת פלא בשחמט בשם אליזבת' (בת') הרמון, החל מילדותה כיתומה בבית יתומים, דרך התמודדותה עם סמי הרגעה והתמכרות לאלכוהול, ועד עלייתה המטאורית כאלופת שחמט. היתומה בת השמונה בת' הרמון שקטה וזועפת, ולפי הופעתה הצעירה אינה ראויה לציון, עד שהיא משחקת את משחק השחמט הראשון שלה. חושיה הולכים ומתחדדים, כשרונה בולט, ולראשונה בחייה היא מרגישה בשליטה מלאה. בגיל שש עשרה היא מתמודדת באליפות ארצות הברית הפתוחה בשחמט. אך ככל שהיא מחדדת את כישרונה בשחמט, ההימור שלה עולה, בידודה הופך למפחיד יותר, והמחשבה על בריחה הופכת מפתה יותר.
בשנת 1983 נעשה ניסיון להפוך את הרומן לסרט עלילתי, כשעיתונאי הניו יורק טיימס ג'סי קורנבלוט רכש את הזכויות לתסריט. כשהסופר טוויס מת בשנת 1984, נמכרו הזכויות על הסרט לאולפן אחר, אך הפרויקט בוטל בשל חששות כלכליים. בשנת 1992 רכש התסריטאי הסקוטי אלן שיאץ' את הזכויות לתסריט. בין הבמאים שהיו מעורבים בשלב כלשהו בפרויקט היו מייקל אפטד וברנרדו ברטולוצ'י, אך כל אחד מהם עבר בסופו של דבר לפרויקטים אחרים. בשנים 2007 ו-2008 עבד שיאץ' עם הית' לדג'ר במה שהיה אמור להיות הופעת הבכורה של לדג'ר כבמאי ומי שהיה אמור לככב לצד אליוט פייג'. צילומי הפקה וצילומים עיקריים תוכננו לסוף שנת 2008, אך הוקפאו עם מותו של לדג'ר. במרץ 2019 הזמינה נטפליקס סדרה בת שבעה פרקים המבוססת על הרומן. סקוט פרנק הוא התסריטאי, הבמאי והמפיק בפועל, ואניה טיילור-ג'וי מגלמת את בת' בתפקיד הראשי.
בעקבות הצלחתה של סדרת הטלוויזיה תורגם הרומן לעברית.
עלילה.
הסדרה מגוללת את חייה של ילדת פלא גאונת שחמט בשם בת' הרמון, מגיל 8 עד 22, כשהיא נאבקת בהתמכרויות לסמי הרגעה ולאלכוהול, לצד הצלחותיה כאלופת שחמט.
עלילת הסדרה מתרחשת מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד סוף שנות ה-60.
בת' הרמון בת השמונה ניצלה מתאונת דרכים שבה נהרגה אמהּ. היא מועברת לבית יתומות שבו היא מתחברת עם ג'ולין המבוגרת ממנה בשנים אחדות. במרתף בית היתומות היא רואה את השרת, מר שייבל, מול לוח שחמט, ומפצירה בו שילמד אותה את המשחק. הוא נענה לבקשתה, וכעבור משחקים אחדים היא מנצחת אותו. הוא מפגיש אותה עם מנהל מועדון השחמט המקומי, והיא מנצחת בקלות את כל חברי המועדון. בית היתומות נותן מדי יום ליתומות שבו סמי הרגעה, ובת' מתמכרת להם. לאחר שהמדינה אוסרת מתן סמי הרגעה לילדים, בת' פורצת לחדר שבו נותרו סמי ההרגעה, ומתעלפת לאחר שלקחה מנת יתר. כעונש נאסר עליה לשחק שחמט.
לאחר שנים אחדות היא מאומצת על ידי זוג חשוך ילדים אלמה ואלסטון ויטלי מלקסינגטון שבקנטקי. בביתה החדש בת' מגלה שאמה משתמשת באותם סמי הרגעה שניתנו לה בבית היתומות, והיא לוקחת מסמים אלה לעצמה. היא נרשמת לתחרויות שחמט, ומנצחת ברבות מהן. היא מתיידדת עם אחדים ממתחריה – הארי בלטיק, בני ווטס וטאונס, שבו היא מתאהבת. אלסטון ויטלי עוזב את הבית, ובת' נשארת עם אלמה, שמעודדת אותה להמשיך בתחרויות שחמט שנושאות פרס כספי למנצח.
ב-1966 בת' משתתפת בתחרות ארצות הברית בלאס וגאס שם היא פוגשת שוב את טאונס, שהפך לעיתונאי שחמט. בתחרות היא מפסידה לבני ווטס. בת' טסה עם אמה למקסיקו סיטי, שם האם מבלה עם חבר לעט מקומי. בת' מנצחת במשחקים אחדים, אך מפסידה לאלוף הרוסי, וסילי בורגוב. כשהיא חוזרת לחדרה במלון, היא מגלה שאמה נפטרה, והרופא קובע שסיבת המוות היא דלקת כבד, שהוחמרה עקב שתייה המופרזת.
בת' חוזרת לביתה שבקנטקי, ומארחת בו את הארי בלטיק, שמעביר אליה את כל הידע שלו בשחמט. הוא מביע את אהבתו לה אך היא לא מגלה עניין בכך והוא נפרד ממנה. בשנת 1967 בת' מתחרה באליפות ארצות הברית ומנצחת את מתחריה. ערב משחק הגמר שלה מול בני ווטס הוא מזמין אותה לסדרת משחקי בליץ ומנצח בכולם, אך למחרת היא מנצחת אותו במשחק הגמר וזוכה באליפות.
בת' יוצאת לתחרות בפריז, וערב משחק הגמר מול בורגוב מתפתה להשתכר עם ידידתה קלאו. במשחק עצמו בורגוב מנצח אותה פעם נוספת.
ג'ולין מגיעה לביתה של בת' ומודיעה לה שמר שייבל נפטר. שתיהן משתתפות בהלווייתו, ובת' נרגשת לגלות שהוא אסף קטעי עיתונות המדווחים על הצלחתה. בת' מוותרת על מימון מקרן נוצרית לאחר שבתמורה הקרן דורשת ממנה הצהרה פומבית בעלת אופי דתי. במקום זאת היא מקבלת הלוואה מג'ולין למימון נסיעתה למוסקבה.
בת' יוצאת לתחרות במוסקבה, ומפתיעה בניצחונותיה על שחמטאים נודעים. הקהל הרוסי מקבל את בת' בהתלהבות רבה, והיא שמחה לגלות שגם טאונס הגיע לסקר את התחרות. במשחק הגמר היא פוגשת פעם נוספת את בורגוב. לאחר שעות אחדות בורגוב מבקש הפסקה. בבוקר שלפני המשך המשחק מתקשר אליה בני ווטס מניו יורק ומספר לה שהוא וחבריה הנוספים נתחו את האפשרויות להמשך המשחק, ומציג לה את האפשרויות. בהמשך המשחק היא מנצחת את בורגוב. בדרכה לשדה התעופה היא עוברת בשדרה שבה מתרכזים תושבים למשחקי שחמט ומצטרפת למשחק אתם.
הפקה.
פיתוח.
ב-19 במרץ 2019 הזמינה נטפליקס סדרה בת שישה פרקים. את הסדרה ביים פרנק סקוט, שגם כתב את התסריט יחד עם אלן סקוט. השניים הפיקו את הסדרה לצד ויליאם הורברג. קרלוס רפאל ריברה חיבר את פסקול הסדרה. נטפליקס שינו את שם הכדורים שהדמות הראשית בת' הרמון לוקחת בספר מליבריום, לשם המומצא "זן זלאם" - זאת כדי להימנע מחשיפה לתביעות על שימוש בשם המותג.
ליהוק.