לאחר מספר ביצועים של "משיח" שב הנדל בחודש אוגוסט ללונדון. בהשוואה לקבלה האוהדת מאוד שלה זכתה היצירה בדבלין, הייתה התקבלותה בלונדון בעייתית הרבה יותר. כבר בביצועה של האורטוריה "בני ישראל במצרים" נשמעו קולות שביקרו את השימוש בכתבי הקודש במופע חילוני באופיו. שילובם של ציטוט מכתבי הבשורה הנוצרים ב"משיח" רק החמיר את המצב. במשך שנים רבות עוד נחשבה היצירה בחוגים רחבים לתועבה.
אולי בשל סיבות אלה פורסמה הצגתה הראשונה של האורטוריה בלונדון ב-19 במרץ 1743 בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בתור "אורטוריה קדושה חדשה", והשם "משיח" הושמט. כך קרה גם ב-1745 וב-1749. בשנת 1750 התחילה מסורת של ביצוע שנתי, שבמסגרתה סיים הנדל מדי שנה את עונת ההופעות בביצוע של "משיח" בתקופת הצום שלפני פסחא ואחרי החג ערך מופע נוסף באולם של בית החולים לאסופים, שהכנסותיו נתרמו למוסד.
הנדל ניצח על ביצוע "משיח" פעמים רבות, ולעיתים קרובות הכניס שינויים ביצירה כדי להתאימה לצורכי הרגע. כתוצאה מכך, אין אף גרסה שיכולה להיחשב דפניטיבית או אותנטית. במהלך השנים יצרו מלחינים שונים גרסאות משלהם ליצירה והכניסו בה שינויים שונים. כך למשל כתב וולפגנג אמדאוס מוצרט גרסה משלו, בתזמור חדש (מס' 572 ברשימת קכל) שמילותיה תורגמו לגרמנית.
מסורת הביצוע.
האורטוריה יועדה במקור להשמעה בחג הפסחא, אבל מאז מותו של הנדל נהוג במיוחד להשמיע אותה דווקא בתקופת הציפייה שקודמת לפסחא. בקונצרטים לכבוד חג המולד מקובל גם כן לנגן את היצירה, אך לרוב מסתפקים בחלקה הראשון בלוויית קטע המקהלה "הללויה". מאז 1992 סולני באך האמריקאים במצעים את היצירה בקתדרלה של סן פרנסיסקו לקראת החג.
האריה לסופרן "I know that my Redeemer liveth" ("ואני ידעתי גאלי חי" - איוב י"ט כ"ה) מושמעת לעיתים מזומנות בהלוויות נוצריות.
החלק המפורסם ביותר באורטוריה הוא הקטע למקהלה "הללויה", אשר מסיים את חלקה השני של היצירה. במדינות שונות מקובל שהקהל קם על רגליו במהלך השמעת הקטע הזה. על פי המסורת המקובלת, המלך ג'ורג' השני התרגש כל כך בעת ששמע את הקטע לראשונה עד שקם מכיסאו, וכל הנוכחים נאלצו לקום מפאת כבודו.
ההרכב.
ב"משיח" משתמש הנדל בארבעה קולות סולו (סופרן, אלט, טנור ובס) וכן בקול חמישי שהוא המקהלה. עם זאת, לפי התיעוד נהג הנדל לחלק את תפקידי הסולו בין חמישה זמרי סולו, ובמיוחד חילק את אריות הסופרן לזמרות שונות. בהופעות בדבלין הופיעו אפילו שמונה סולנים.
מבחינת הרכב התזמורת, בספר התווים המקורי של הנדל כלי הנשיפה היחידי המופיע הוא שני קולות של חצוצרה, והדבר נובע כנראה מכך שהנדל לא ידע בדיוק אלו כלי נגינה יעמדו לרשותו בדבלין. בהופעות המאוחרות יותר בלונדון נוספו כלי נגינה רבים. לפי תיעוד משנת 1754, בביצועים בבית החולים לאסופים השתתפו 14 כינורות, 6 ויולות, 3 צ'לי, 2 קונטרבסים, 4 אבובים (שהכפילו לרוב את הכינורות), 4 בסונים (מכפילים את קו הבאס), 2 קרנות יער טבעיות (המנגנות עם החצוצרות), 2 חצוצרות ושני טימפני. הלהקה הורכבה מעשרים זמרים, כשאת תפקידי הסופרן ממלאים ילדים ותפקידי האלט אוישו בזמרי קונטרה טנור.
התאמת המנגינה למלים.
זו היא דוגמה מפורסמת לציור מילים באריה לטנור על הטקסט:
""כל גיא יינשא וכל הר וגבעה ישפלו והיה העקוב למישור והרכסים לבקעה" (ישעיהו מ:ד)"
במלודיה של הנדל, המילה "עמק" מסתיימת על צליל נמוך, "יינשא" היא תבנית עולה; המילה "הר" יוצרת פסגה במלודיה, "גבעה" היא פסגה קטנה יותר, ואילו "ישפלו" יורדת שוב אל צליל נמוך. "העקוב" מושרת על תבנית מהירה של ארבעה צלילים שונים, ואילו "למישור" מושרת על צליל יחיד. ב"והרכסים לבקעה", "הרכסים" מושרת על צלילים קצרים, נפרדים ואילו המילה המסיימת "לבקעה" נמשכת על פני תיבות אחדות בשורה של צלילים נמוכים.
חלקי האורטוריה.
יש להביא בחשבון שקיימות גרסאות שונות של האורטוריה המשמשות עד היום, ומקורן בשינויים התכופים שהכניס בה הנדל.
חלק ראשון.
1. אוברטורה ()
2. רצ'יטטיב (טנור): (Comfort ye my people )
3. אריה (טנור): (Every valley shall be exalted )
4. מקהלה: (And the glory of the Lord )
5. רצ'יטטיב (בס): Thus saith the Lord
6. אריה (בס): Thus saith the Lord
7. מקהלה: And He shall purify
8. רצ'יטטיב (אלט): Behold, a virgin shall conceive
9. אריה (אלט) ומקהלה: O thou tellest good tidings to Zion
10. רציטטיב (בס): For, behold, darkness shall cover the earth
11. אריה (בס): The people that walked in darkness
12. מקהלה: For unto us a child is born
13. סימפוניה פסטורלית.
14. רציטטיב (סופרן): There were shepherds abiding in the field
14א. רציטטיב (סופרן): And lo! the Angel of the Lord came upon them
15. רציטטיב (סופרן): And the angel said unto them
16. רציטטיב (סופרן): And suddenly there was with the angel
17. מקהלה: Glory to God
18. אריה (סופרן): Rejoice greatly, O daughter of Zion
19. רציטטיב (אלט): Then shall the eyes of the blind be opened
20: אריה (אלט וסופרן): He shall feed his flock like a shepherd
21. מקהלה: His yoke is easy, and His burden is light
חלק שני.
22. מקהלה: Behold the Lamb of God
23. אריה (אלט): He was despised and rejected of men
24. מקהלה: Surely he hath borne our griefs and carried our sorrows
25. פוגה למקהלה: And with his stripes we are healed
26. דואט למקהלה: All we like sheep have gone astray
27. רצ'יטטיב (טנור): All they that see him laugh him to scorn
28. פוגה למקהלה: He trusted in God that he would deliver him
29. אריה (טנור): Thy rebuke hath broken his heart
30. אריוזו (טנור): Behold and see if there be any sorrow
31. He was cut off
32. אריה (טנור): But thou didst not leave his soul in hell
33. מקהלה: Lift up your heads, O ye gates
34. רצ'יטטיב לטנור: Unto which of the angels
35. מקהלה: Let all the angels of God worship Him
36. אריה לאלט או לסופרן: Thou art gone up on high
37. מקהלה: The Lord gave the word
38. אריה לסופרן או מקהלה: How beautiful are the feet
39. אריוזו לטנור או מקהלה: Their sound is gone out
40. אריה לבס: Why do the nations so furiously rage
41. מקהלה: Let us break their bonds asunder
42. רצ'יטטיב לטנור: He that dwelleth in heaven
43. אריה לטנור: Thou shalt break them with a rod of iron
44. מקהלה: Hallelujah
חלק שלישי.
45. אריה לסופרן: I know that my Redeemer liveth
46. מקהלה: Since by man came death
47. רצ'יטטיב אובליגאטו לבס: Behold, I tell you a mystery
48. אריה לבס: The trumpet shall sound
49. רצ'יטטיב לאלט: Then shall be brought to pass
50. דואט לאלט ולטנור: O death, where is thy sting
51. מקהלה: But thanks be to God
52. אריה לסופרן: If God be for us, who can be against us
53. מקהלה: Worthy is the Lamb that was slain
באשת
באשת פה, הנקראת גם האליטוסיס (Halitosis) או בשפת העם "ריח פה", היא תופעה בה ניכרים ריחות בלתי נעימים בעת נשימה, בין אם מקורם בפה ובין אם ממקור אחר.
באשת הפה היא בעלת השפעה ניכרת – אישית וחברתית – על אנשים הסובלים ממנה או מאמינים כי הם סובלים ממנה (הליטופוביה), ומוערכת כסיבה השלישית בשכיחותה לפניה לרופא שיניים, לאחר עששת ודלקת חניכיים.
כללי.
במרבית המקרים (85-90%), מקורה של באשת הפה הוא מהפה עצמו. עצמת ריח הפה משתנה במשך היום, כפונקציה של יובש פה (שעשוי להגרם מסיבות כמו לחץ או לאחר צום), אכילת מאכלים מסוימים (כגון שום, בצל, בשר, דגים וגבינה), השמנה, עישון וצריכת אלכוהול. מאחר שהפה יבש ובלתי פעיל במהלך הלילה, באשת הפה לרוב גרועה יותר עם ההשכמה בבוקר ("נשימת בוקר").
באשת הפה יכולה להיות חולפת, שלרוב נעלמת לאחר אכילה, צחצוח שיניים, שימוש בחוט דנטלי או שימוש בשטיפת פה. עם זאת, תופעה זו יכולה גם להיות מתמדת ("ריח פה כרוני"), מצב חמור יותר מאשר באשת חולפת, המשפיע על כ-25% מהאוכלוסייה בדרגות חומרה משתנות. תופעה זו עלולה להשפיע באופן שלילי על חייו האישיים של אדם, על קשריו החברתיים והתעסוקתיים, ולהוביל להערכה עצמית ירודה ולהגברה של לחץ פסיכולוגי. באשת הפה נגרמת לרוב על ידי פעילותם המטבולית של סוגים מסוימים של חיידקים בפה.
גורמים.
הפה.
כאמור, 85-90% ממקרי באשת הפה נובעים מחלל הפה עצמו. למרות שלא כל הסיבות לבאשת הפה ידועות לעומק, ידוע כי מרבית ריחות הפה נובעים מחלבונים הנמצאים בפה ועוברים עיבוד על ידי חיידקי הפה. קיימים מעל 600 סוגים שונים של חיידקים בפה ממוצע, כאשר כמה עשרות מהם נמצאו כגורמים לריחות רעים כאשר הם מודגרים במעבדה.
המיקום הנפוץ ביותר לבאשת שמקורה בפה הוא הלשון. כמויות גדולות של חיידקים מצויות באופן טבעי על פני החלק האחורי של המשטח העליון של הלשון, שם הפעילות הרגילה של הפה כמעט אינה מפריעה להם. חלק זה של הלשון נחשף פחות לזרימת רוק תכופה, ולכן הוא יבש יחסית ואינו עובר ניקוי עצמי. המבנה החיידקי המורכב של גב הלשון מספק בית גידול אידיאלי לחיידקים אנאירוביים, המשגשגים תחת הצטברות מתמדת של מצע מזון עשיר, הכולל שאריות מזון, תאי אפיתל מתים, שאריות נזלת מחלל האף ושכבות של חיידקים חיים ומתים. כאשר חיידקים אלה משגשגים על גב הלשון, הנשימה האנאירובית שלהם מניבה את ריח הריקבון של אינדול, סקאטול, פוליאמינים, או ריח דמוי ביצים סרוחות של תרכובות גפרית נדיפות כגון מימן גפרתי, מתיל מרקפטן ודימתיל גופרי.