אבוב ד'אמורה המוקדם ביותר שהגיע לידינו נבנה בשנת 1719 בלייפציג, שהייתה מרכז חשוב של בניית כלים, ופעלו בה מספר בוני אבובים חשובים. הכלי זכה לפופולריות רבה בגרמניה בתקופת הבארוק המאוחר, ומלחינים רבים כתבו לו תפקידי סולו (בקונצ'רטי ובמוזיקה קאמרית) ואובליגטו (במוזיקה קולית), ביניהם יוהאן סבסטיאן באך וגאורג פיליפ טלמן. באך השתמש בכלי פעמים רבות בקנטטות שלו (הוא החל לכתוב לכלי אחרי שעבר ללייפציג), והקונצ'רטו לצ'מבלו שלו בלה-מז'ור הוא כמעט בוודאות עיבוד של קונצ'רטו מוקדם לאבוב ד'אמורה. אחד מקטעי האובליגטו הידועים ביותר היא האריה Qui sedes מתוך המיסה בסי מינור.
לקראת סוף המאה השמונה-עשרה דעך העניין באבוב ד'אמורה, ויצירות מועטות מאוד נכתבו לו אחרי 1760. הכלי השפיע על התפתחות הקרן האנגלית, ששאלה ממנו את הפעמון דמוי-הביצה ומאפיינים נוספים, ולבסוף החליפה אותו ככלי הנמוך במשפחת האבוב.
עם התעוררות העניין במוזיקה עתיקה במאה התשע-עשרה, וגילויה מחדש של המוזיקה של באך, פותחה גרסה מודרנית של הכלי, המבוססת על האבוב המודרני. כלים אלה נועדו בתחילה לביצועים של יצירות באך, אולם עד מהרה נמצאו מלחינים מודרניים שראו אפשרויות חדשות בגוון המעניין של הכלי. המלחין הראשון לאחר "תחיית" הכלי שעשה בו שימוש היה ריכרד שטראוס ב-1903 (סימפוניה דומסטיקה ). מלחינים נוספים שילבו את הכלי ביצירות תזמורתיות, בהם מאהלר, קלוד דביסי וגוסטב הולסט. הדוגמה המוכרת ביותר היא הסולו לאבוב ד'אמורה בבולרו של ראוול. מלחין נוסף שכתב לכלי הוא ג'רג' ליגטי.
מוזיקה קמרית
הולסט
אבוב אהבה
תרכובות אורגניות
כהלים
Daihatsu
חומצות קרבוקסיליות
קבוצה קרבוקסילית
קרלוס דלפינו
קרלוס פרנסיסקו דלפינו (בספרדית: Carlos Francisco Delfino; נולד ב-29 באוגוסט 1982) הוא כדורסלן ארגנטינאי, המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. גובהו של דלפינו הוא 1.98 מטרים.
קריירה מקצועית.
השנים הראשונות.
את הקריירה שלו התחיל דלפינו בליגת העל הארגנטינאית בכדורסל. הוא החל בליברטאד דה סנצ'לס בעונת 1998/1999, ומשם עבר לאוניון דה סנטה פה בעונת 1999/2000.
איטליה.
דלפינו עבר לאיטליה בשנת 2000 ושיחק ארבע עונות בליגת העל האיטלקית בכדורסל; שנתיים ברג'ו די קלבריה ושתי עונות נוספות עם סקיפר בולוניה.
בקלבריה השיג דלפינו ממוצעים מרשימים של 8.8 נקודות, 2.5 ריבאונדים, ו-1.9 חטיפות למשחק. דלפינו קלע שיא עונתי של 25 נקודות כבר במשחקו השני במדי קלבריה (נגד סקאבוליני פזארו) כשקלע 5 מתוך 8 ניסיונות מחוץ לקשת השלוש. דלפינו סיים את עונתו הראשונה באיטליה עם שלשה אחת לפחות ב-19 מתוך 24 משחקים. בעונת 2001/2002 הפך דלפינו לשחקן חמישייה בקאלבריה ורשם ממוצע של 30.8 דקות למשחק, בהן קלע בממוצע 13.5 נקודות, אסף 5.1 ריבאונדים, רשם 2.4 חטיפות ומסר 1.7 אסיסטים. בעונה זאת שיפר דלפינו משמעותית את אחוז העונשין שלו בהשוואה לעונתו הקודמת, הוא עלה מ-64% ל-79%. בנוסף, רשם דלפינו שיא עונתי של 39 נקודות נגד מטיס ורזה, כולל 14 מ-14 מקו העונשין.
בעונתו הראשונה בסקיפר בולוניה, נכנס דלפינו לחמישייה הפותחת כבר במשחקו השלישי, ורשם ממוצע של 26 דקות למשחק. לקראת סוף העונה, סבל דלפינו מקרע ברצועה בקרסולו, אך חזרתו למגרשים יועדה למספר חודשים לאחר מכן. בעונה שלאחר מכן דלפינו הפך לשחקן החשוב ביותר בקבוצה יחד עם הגארד מילוש וויאניץ', והוביל את הקבוצה לגמר היורוליג שם הובסה על ידי מכבי תל אביב.
דטרויט פיסטונס.
דלפינו נבחר במקום ה-25 של דראפט ה-NBA 2003 על ידי הדטרויט פיסטונס, בה החל לשחק רק שנה לאחר מכן, לאחר שהחלים מפציעה בברך ועבר מספר ניתוחים בארצות הברית ובארגנטינה.
בעונת , שיחק דלפינו 30 משחקים תחת אימונו של לארי בראון, בהם רשם ממוצע של 15.3 דקות, 3.9 נקודות, 1.8 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק. רבים האשימו את בראון בממוצעיו הנמוכים של דלפינו, מכיוון שלא נתן לו הרבה דקות ותרגילים, על אף יכולותיו ההתקפיות. בפלייאוף של אותה עונה (בהם סיימה דטרויט כאלופת המזרח) הוצא דלפינו מהסגל בעקבות חשש שנוצר אצל בראון בשל פציעותיו של דלפינו והניתוחים שקדמו לפלייאוף. בעונתו השנייה שיחק דלפינו תחת מאמן חדש, פליפ סונדרס; למרות זאת, שיחק בממוצע 10.7 דקות בלבד, בהן קלע 3.7 נקודות למשחק.
טורונטו ראפטורס.
לאחר שבעונת העלה דלפינו את ממוצעיו ל-5.2 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק ב-16.7 דקות למשחק, בכל אחד מ-82 משחקי העונה הרגילה, הועבר דלפינו בטרייד לטורונטו ראפטורס בתמורה לשתי בחירות סיבוב שני בדראפטים של 2009 ו-2011.
חימקי מוסקבה.
בקיץ 2008 חזר דלפינו לשחק באירופה בקבוצת חימקי מוסקבה, עבורה חתם על חוזה עתק לשלוש עונות תמורת סכום של כ-9 מיליון אירו.
מילווקי באקס.
ב-17 באוגוסט 2009 הועבר דלפינו בטרייד למילווקי באקס יחד עם רוקו אוקיץ', תמורת אמיר ג'ונסון וסוני וימס. במדי הקבוצה רשם את אחת מעונותיו הטובות ביותר: הוא העמיד את הממוצים הגבוהים בקריירה לנקודות (11.0), ריבאונדים (5.3), ואסיסטים (2.7) למשחק, ושיחק 30.4 דקות למשחק. הוא היה בעל תפקיד משמעותי גם בריצת הפלייאוף של הבאקס, וקלע במעל 40 אחוזים מעבר לקשת השלוש.
יוסטון רוקטס.
באוגוסט 2012 חתם דלפינו ביוסטון רוקטס. לאחר שבמשך שלוש שנים היה שחקן חמישייה במילווקי, ביוסטון נאלץ לעלות מהספסל. ביוני 2013 נופה מסגל הקבוצה.
השנים האחרונות.
ביוני 2013 חתם דלפינו במילווקי באקס, שבה שיחק לפני ששיחק ביוסטון. עם זאת, בכל עונת לא שיחק עבור הבאקס, בשל שבר ברגל. ב-26 באוגוסט 2014 הועבר בטרייד לצד מירוסלב ראדוליצה ובחירת דראפט בסיבוב השני בשנת 2015 ללוס אנג'לס קליפרס, תמורת ג'ארד דאדלי ובחירת דראפט מוגנת בסיבוב הראשון בשנת 2017. לאחר שלושה ימים נופה מסגל הקבוצה.
ב-6 במרץ 2017 חתם דלפינו בקבוצת הכדורסל הארגנטינאית בוקה ג'וניורס.
ב-27 בספטמבר 2017 חתם במועדון הספרדי בסקוניה ויטוריה. ב-26 באוקטובר סיים את תקופתו בקבוצה.
ב-3 ביולי 2018 חתם קרלוס דלפינו בקבוצת הכדורסל האיטלקית אוקסיליום טורינו.
בפברואר 2019 חזר לשחק בפורטיטודו בולוניה, אותה עזב בסיום עונת 2018/2019.
נבחרת ארגנטינה.
באליפות העולם לנבחרות תחת גיל 21 לשנת 2001 שנערכה בסאיטמה (יפן) עזר דלפינו לנבחרת ארגנטינה לצעירים לזכות במקום ה-3. כמו כן לקח דלפינו חלק בנבחרת ארגנטינה אשר זכתה במדליית הזהב באולימפיאדת 2004 ובנבחרת ארגנטינה הלאומית שזכתה במדליית הארד באולימפיאדת בייג'ינג.
יעקב פרנקל
יעקב אהרון פרנקל (נולד ב-8 בפברואר 1943 בתל אביב) הוא כלכלן ישראלי, נגיד בנק ישראל בשנים 1991 עד 2000, סגן יו"ר AIG ויו"ר ג'יי פי מורגן צ'ייס אינטרנשיונל.
ביוגרפיה.
יעקב פרנקל נולד ב-1943 בתל אביב. בוגר בית הספר צייטלין. בשנת 1966 השלים לימודי תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, בשנת 1969 קיבל תואר שני בכלכלה, ובשנת 1970 קיבל תואר דוקטור לכלכלה, שניהם מאוניברסיטת שיקגו. נישא לניצה, רופאה ולעתיד פרופסור למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, ולהם נולדו שתי בנות. הזוג התגרש ב-2010.
היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת שיקגו ומופקד על הקתדרה לכלכלה בינלאומית. לאחר מכן היה היועץ הכלכלי הראשי ומנהל המחקר של קרן המטבע הבינלאומית. חבר במועצת שבע המדינות המתועשות (G-7 Council) ובמועדון ה-30 (G-30) בו הוא מכהן כיו"ר חבר הנאמנים.
נגיד בנק ישראל.
בשנת 1991 מונה לנגיד בנק ישראל. בדצמבר 1991 הנהיגו פרנקל ושר האוצר יצחק מודעי את "רצועת הניוד" של השקל מול סל המטבעות, דהיינו, תחום ממנו לא יחרוג שער השקל. מאחר שתחום הניוד הביא בחשבון אינפלציה מסוימת, הוא היה מוגבל בשני קווים אלכסוניים שקבעו את השער המרבי ואת השער הנמוך ביותר בכל עת. לפיכך נקראה רצועת הניוד בשם "רצועת האלכסון". שיטת "האלכסון" צמצמה את אי-הוודאות הכרוכה בשיעור גבוה של אינפלציה. בשל ירידת שיעור האינפלציה פחתה האפקטיביות של רצועת הניוד עד שבוטלה פורמלית בשנת 2005. בתקופת כהונתו כנגיד נמתחה עליו ביקורת על ניסיון ההסתרה של דו"ח ועדת זוסמן שהמליצה על העברת אחריות קביעת הריבית במשק לידי ועדה מוניטרית.
יעקב פרנקל מונה לתקופת כהונה שנייה כנגיד בנק ישראל, אולם התפטר במהלכה. במהלך כהונתו של פרנקל כנגיד הוא החזיק את הריבית במשק ברמה גבוהה. דבר זה הביא לביקורת נגדו בשל הפגיעה בצמיחה והגברת האבטלה, אך מנגד תרם לריסון האינפלציה. במשך רוב כהונתו של פרנקל הייתה האינפלציה גבוהה יחסית למערב, אך נמוכה ביחס לשיעוריה ההיסטוריים בישראל. בשלהי כהונתו כבר התייצבה האינפלציה בישראל על שיעור נמוך כמקובל במדינות המפותחות. ביום העצמאות תשס"ב (2002) הוענק לו פרס ישראל לכלכלה.
בדו"ח מבקר המדינה נמתחה ביקורת על כספים שמשך פרנקל בגין פדיון ימי מחלה והוצאות אש"ל, ובעקבותיו הוא חויב להחזיר מאות אלפי שקלים למדינה
לאחר בנק ישראל.
שימש כיו"ר וכמנכ"ל מועדון ה-30, סגן יו"ר AIG ויו"ר קבוצת האסטרטגיה הכלכלית הגלובלית של AIG.
בתחילת שנות ה-2000 שימש פרופ' פרנקל כיו"ר חברת לומניס, שהתפרסמה בעיקר בתנאי העסקה מפליגים לבעלי עניין בחברה בתקופת כהונתו, גם לאחר שפעילות החברה נפגעה ומחיר המנייה שלה קרס.