מקדונלד הופיע בסרטי קולנוע כגון "המסע של פליסיה" שכתב וביים אטום אגויאן ב-1999, וב-"When Brendan Met Trudy" מאת רודי דויל ובבימויו של קירון ג'יי וולש בשנת 2000. בטלוויזיה שיחק בסדרות "Sea of Souls" של ה-BBC, ובסדרה "מחלקה אלטרנטיבית" של ערוץ 4. בתיאטרון הופיע בהפקות שהועלו בדבלין ובלונדון בהן "The Lieutenant of Inishmore" והמחזה "ימים של יין ושושנים".
ב-2007 כיכב מקדונלד לצדם של ג'ונתן פרייס ואיידן גילן במחזה "גלנגרי גלן רוס" בתיאטרון אפולו. הוא משתתף בתוכניות הקומיות "Your Bad Self" של ערוץ RTÉ. ב-1997 הופיע בתפקיד גיט היינס בקומדיה האירית "I Went Down" לצדו של ברנדן גליסון.
מקדונלד כתב וביים את סרט לייב אקשן קצר בשם "Pentecost", שהיה מועמד ב-2012 לפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר. הוא היה שותף לכתיבה ושיחק בסרט באורך מלא "The Stag", שהיה מועמד לשישה פרסי האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (IFTA) לשנת 2014.
פיטר מקדונלד
שדות תעופה ימיים בארץ-ישראל
לאורך מחצית הראשונה של המאה ה-20 ובעיקר בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל פעלה בארץ תחבורה אווירית במטוסים אמפיביים, שהשתמשו בחופי הכנרת, ים המלח, מפרץ חיפה ועזה כמנחתים ימיים.
רקע היסטורי.
כבר בימי מלחמת העולם הראשונה נחתו אווירוני ים במי הים התיכון מול חופי עזה, מפרץ חיפה ומפרץ אילת.
בשנת 1924 התאחדו חברות התעופה הבריטיות והקימו את חברת אימפיריאל איירווייז (באנגלית: Imperial Airways) הבריטית. בשנת 1931 החליטה החברה לחנוך קו תעופה בין נמל התעופה קרוידון בלונדון להודו דרך ארץ ישראל. הטיסה בקו זה הייתה משולבת במטוס ימי ובמטוס רגיל.
ים כנרת כשדה תעופה ימי (1931 - 1942).
בין השנים 1931 - 1942 שימש ים כנרת כשדה תעופה ימי. הטיסה הייתה משולבת במטוס ימי ובמטוס רגיל. ב-21 באוקטובר 1931 נחת המטוס הימי הראשון מסוג "s-17 scipio short" על פני הכנרת, הנוסעים הועברו מטבריה אל שדה התעופה צמח ומשם המריאו להודו דרך בגדאד במטוס יבשתי.
נוסעי הטיסות הראשונות המשיכו מטבריה להודו במטוס יבשתי מסוג "H P 42" אשר כונה "hanno".
בשגרת הנחיתות בכנרת, הנוסעים הובלו אל החוף בסירות משוטים, בזמן שהמטוס היה מתודלק בלב הכנרת, וצוות הקרקע הכין את המטוס לקראת המשך טיסה להודו. נוסעי הטיסות הראשונות שנחתו בכנרת המשיכו את דרכם מטבריה להודו בהמתנה לנוסעים לקראת הקטע הבא בדרכם: טבריה - בגדאד. בטיסות מאוחרות יותר אוכסנו הנוסעים ללינת לילה במלון טברייני. היו טיסות שנחתו על הכנרת רק לתדלוק ומיד המשיכו את דרכן.
בשנת 1938 הוכנסו לקו לונדון - בומביי מטוסי ים משוכללים מדגם "Empire", אשר נחתו מול "מלון לידו", שהיה ממוקם על חוף הכנרת.
נתיב המטוסים בין אנגליה לאוסטרליה כלל נחיתת ביניים בכנרת.
כאשר התרסק אחד המטוסים הימיים בכנרת בשנת 1942 בגלל סופה עזה, פסקו הנחיתות הימיות. אחרי שהנחיתות הימיות בכנרת פסקו, הועברו ה"שדות הימיים" אל ים המלח (ובעקבות המנחת גם עבר השם "לידו") ומפרץ חיפה.
ים המלח כשדה תעופה ימי (1939 - 1947).
בתחילת מלחמת העולם השנייה הוקם נמל תעופה ימי בקליה, בצפון ים המלח, כנמל תעופה רזרבי במטרה למנוע ריכוז גדול מדי של מטוסים במקום אחד בזמן המלחמה. בשנים 1945 - 1947 חברת British Overseas Airways Corporation הפעילה טיסות להודו ולמזרח הרחוק שעצרו לחניית ביניים בקליה.
לאחר הקמת המדינה.
מטוסים אמפיביים בשרות חיל האוויר.
בשנותיו הראשונות של חיל-האוויר הישראלי, הופעלו לזמן קצר שלושה מטוסים אמפיביים בשורותיו: "סי-בי" (דבורת הים), "וידג'ן" ו"קטלינה". המטוסים שימשו לסיורי ים ופטרולים לאיתור ניצולים וספינות שאבדו בלב ים. ביוני 1948 הגיע זוג מטוסים אמפיביים מדגם "וידג'ן" מתוצרת חברת "גרומן", לחיל-האוויר, במסגרת מבצע רכש של נדבן יהודי בשם וילהלם ואן-ליר, אשר מסר את המטוסים במתנה לחיל. אחד מהמטוסים התרסק בכנרת בדצמבר 1948 וצוותו נספה.
אילת.
בשנת 1985 ניתן רישיון להפעלת מנחת ימי במפרץ אילת (מול חוף הדקל) לחברת "סנונית".
החל משנת 2018 מופעל מנחת ימי באילת על ידי חברת "סקיי-דייב" באמצעות מטוס ימי בודד.
שנת 2019.
ב-8 בפברואר 2019 נחת מטוס אזרחי קל מסוג ססנה U206B (ברישום 4X-CWD) על הכנרת לראשונה זה 77 שנים. ראש העיר רון קובי השתתף בטיסת הפיילוט והצהיר: "קו תעופה יוצא לדרך - באוויר, בים וביבשה!".
בול השירות הבולאי של דואר ישראל לנחיתת מטוס אזרחי בטבריה.
דואר ישראל הוציא ב-2 באפריל 1985 סדרת בולים לציון "ראשית התעופה בארץ ישראל". אחת הבולים הוקדש לנחיתת מטוס הנוסעים בטבריה.
היגיון פרטי
וסילי קוסוי
סיאט אינקה
סיאט אינקה (בספרדית: SEAT Inca) היא מכונית מסחרית אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הספרדית סיאט (סיאט ב- ספרדית: SEAT- Sociedad Española de Automóviles de Turismo) בין השנים 1995–2004.
דגם ה-"סיאט אינקה" התבסס על דגם ה-סיאט איביזה (דור 2), (SEAT Ibiza Mark 2).
סיאט אנקה.
דגם ה"סיאט אינקה" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בברצלונה בשנת 1995.
סך הכול יוצרו כ-115,000 יחידות.
בשנת 2003 יוצרו 7,983 יחידות מדגם "סיאט אינקה" ו-2,150 יחידות מדגם "סיאט אינקה קומבי".
בשנת 1997 זכתה ה"סיאט אינקה" בפורטוגל בתואר "מכונית השנה המסחרית".
תאוצות דגמי "סיאט אינקה".
תאוצת דגם "סיאט אינקה" 1,400 סמ"ק, המפיק 60 כ"ס בין 0-100 קמ"ש היא 18.8 שניות.
תאוצת דגם "סיאט אינקה" 1,896 סמ"ק, מנוע דיזל, בין 0-100 קמ"ש היא 20.6 שניות.
תאוצת דגם "סיאט אינקה" 1,896 סמ"ק מנוע דיזל, הזרקת דלק ישירה (direct injection diesel engine), בין 0-100 קמ"ש היא 20.1 שניות.
תאוצת דגם "סיאט אינקה" 1,896 סמ"ק, טורבו דיזל בין 0-100 קמ"ש היא 14 שניות.
האמפרי פרימט
האמפרי פרימט (באנגלית: Humphry Primatt; 1735–1776 או 1777) היה איש כמורה אנגלי וסופר בתחום רווחת בעלי חיים. נודע בזכות חיבורו הידוע היחיד חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן (באנגלית: A Dissertation on the Duty of Mercy and Sin of Cruelty to Brute Animals) משנת 1776. ספרו הוא אחד הספרים הראשונים בעולם שהוקדשו לחלוטין להתנגדות אכזריות כלפי בעלי חיים.
ביוגרפיה.
פרימט נולד בלונדון, אנגליה, ממלכת בריטניה הגדולה כבן שני לאליזבת ולכומר ויליאם פרימט (William Primatt; 1702-1770), רקטור ווסט וולטון . הוא הוטבל ב-24 באפריל 1735. פרימט למד בקלר קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1757, השלים לימודי BA. בשנת 1764, השלים לימודי MA וב-3 בספטמבר 1773, קיבל הסמכה של דוקטור לתאולוגיה מטעם קולג' מרישל שבאברדין.
בין השנים 1774-1766 שימש כויקאר בשני כפרים במחוז סאפוק ובמחוז נורפוק. בשנת 1771 היה הרקטור של ברמפטון שבנורפוק. ב-2 בנובמבר 1769 הוא התחתן בלונדון עם שרה גליפר (Sarah Gullifer). הוא התגורר בקינגסטון שעל התמזה . כשאביו נפטר בשנת 1770, הוא ירש חצי מנכסיו, והחצי השני עבר לאחיו הגדול ויליאם.
חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן.
בשנת 1776, הוציא לאור את ספרו 'חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן' בו טען נגד אכזריות כלפי בעלי חיים. ספר זה הוא אחד הספרים הראשונים בעולם שהוקדשו לחלוטין לנושא זה. בספרו טען פרימט כי כשם שלא ניתן להצדיק אכזריות כלפי בני אדם רק משום שצבע עורם שונה, כך לא ניתן להצדיק אכזריות כלפי בעלי חיים רק משום שצורתם שונה, וכי התחשבות מוסרית באחר נובעת מיכולתו לחוש סבל.
חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן
חובת החמלה כלפי החיות, וחטא האכזריות כלפיהן (באנגלית: A Dissertation on the Duty of Mercy and Sin of Cruelty to Brute Animals) או בשמו המקוצר חובת החמלה (באנגלית: The Duty of Mercy) הוא ספר מאת איש הכמורה הבריטי, האמפרי פרימט שפורסם לראשונה בשנת 1776. ספר זה הוא אחד הספרים הראשונים בעולם שהוקדשו לחלוטין להתנגדות אכזריות כלפי בעלי חיים.
ספר זה הוא החיבור הידוע היחיד של פרימט. בשליש הראשון של הספר, פרימט מציג את התנגדותו לאכזריות כלפי בעלי חיים, ובשני השלישים הנוספים הוא מציג ציטוטים מכתבי הקודש שתומכים בעמדתו. פרימט טוען כי גם בעלי החיים מסוגלים לחוש כאב וסבל, וכי אם אין לבעלי החיים את התקווה בחיים לאחר המוות - הרי שהדבר הופך את הייסורים שהם חווים בעולמם על פני כדור הארץ לגרועים יותר מייסוריו של מי שיש לו תקווה לחיים חדשים. כמו כן, הוא מבצע הקבלות בין מה שנקרא מאוחר יותר בהגות הפילוסופית 'גזענות' ו'סוגנות': לאיש הלבן, אין שום זכות, רק בגלל צבע עורו, לשעבד את בני האדם השחורים ולשלוט בהם, ובאופן דומה, ההבדל בצורה בין האדם לחיה לא יכול לתת לאדם את הזכות לנצל בעלי חיים ולענות אותם.