אולפן הקולנוע הוקם בנובמבר 2002. זהו המפיק הגדול ביותר של יצירות קולנוע באוקראינה. במרץ 2007 הפכה החברה לקבוצת Film.UA הכוללת חטיבת הפצה, חטיבה ייצור סרטי אנימציה ומגוון משאבים בתחום הפקת קולנוע וטלוויזיה. מתקני החברה מאפשרים לצלם סרטים, סדרות טלוויזיה, תוכניות טלוויזיה, תוכן למדיה חדשה בז'אנרים שונים ולקהלים שונים.
חברות בת.
החברה מפעילה פקולטה לקולנוע ותומכת בבתי ספר לקולנוע באוקראינה.
דופק (סרט)
דופק (באוקראינית: Пульс) הוא שמה של דרמת ספורט אוקראינית באורך מלא בבימויו של סרגיי צ'בוטארנקו, המבוססת על סיפורה האמיתי של ספורטאית ואתלטית אוקראינית, אלופת אולימפיאדת הנכים 2008, שזכתה גם במדליות כסף וארד במשחקים הפאראלימפיים בקיץ 2008, 2012 ו-2016 - אוקסנה בוטורצ'וק. על הפצת הסרט אחראית חברת Film.UA שתכננה להפיץ את הסרט בחלק הראשון של שנת 2020, אך ההקרנה נדחתה למועד לא ידוע בעקבות התפרצות נגיף הקורונה באוקראינה, שהביאה לסגירת בתי הקולנוע במדינה.
תקציר עלילת הסרט.
הספורטאית האוקראינית הצעירה, אוקסנה בוטורצ'וק, גרה בעיירה קטנה וחולמת להגיע לאולימפיאדה. הקריירה הספורטיבית שלה רק מתחילה והיא מציגה תוצאות טובות. אך כתוצאה מתאונת דרכים איומה, היא נפצעת קשה וכמעט מאבדת את ראייתה. כעת, אין לאוקסנה סיכוי לא רק להשתתף במשחקים האולימפיים, אלא גם לחיים נורמליים. עם זאת, היא לא מתכוונת לוותר ומנסה להוכיח שאין מכשולים בדרכה להגשים את החלום.
הפקה.
צילומי הסרט החלו בקייב במרץ 2019. שלב הצילומים השני התרחש ביולי, והשלב השלישי והאחרון, התרחש בספטמבר. על פי העלילה, האירועים המרכזיים מתקיימים באוקראינה, אך הרגע המכריע עבור אוקסנה הוא המשחקים הפראלימפיים בבייג'ינג. הצילומים התרחשן בקייב, כמו גם במחוז קייב - בערים ברווארך ובאוקראינקה.
אוקסנה בוטורצ'וק לקחה חלק פעיל בעבודות על הפרויקט. הספורטאית ייעצה לתסריטאים ירוסלב וויצ'יץ' ומקסים צ'רניש במהלך כתיבת התסריט וכן עבדה עם השחקנים וצוות ההפקה כדי לשחזר בצורה מדויקת ככל האפשר את האימונים האמיתיים של ספורטאים מקצועיים, כמו גם את הדקויות של הכישורים המוטוריים הנדרשים והתנהגותו של אדם נכה חלקית.
במהלך הצילומים נטליה באבנקו, המגלמת את אוקסנה בוטורצ'וק, התייעצה עם מאמני ריצה והתאמנה בחדר כושר כדי להשיג כושר טוב ולהבין טוב יותר את ענף הריצה והאתלטיקה.
שחרור.
הסרט היה אמור לצאת באוקראינה ב-19 במרץ 2020, אך ב-11 במרץ 2020, דחו יוצרי הסרט את ההפצה למועד מאוחר יותר בגלל הסגר הכללי שהוטל בעקבות מגפת הקורונה.
החלטה 303 של העצרת הכללית של האו&quot;ם
החלטה 303 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות התקבלה ב-9 בדצמבר 1949, והיא עוסקת ביישום בינאום ירושלים בהתאם להחלטה 181 ב-29 בנובמבר 1947.
רקע.
ב-24 באפריל 1920 החליטה ועידת סן רמו כי שטחי ארץ ישראל יימסרו למנדט בריטי. ב-10 באוגוסט 1920 נחתם הסכם סוור בו אושר כי שטחי ארץ ישראל יהיו בעתיד למדינה עצמאית. ניסוח כתב המנדט נמשך כשנתיים, וב-24 ביולי 1922 קיבלה מועצת חבר הלאומים את נוסח כתב המנדט, שהפך למסמך בינלאומי מחייב. ב-29 בנובמבר 1947 התקבלה ברוב קולות תוכנית החלוקה בהחלטה מספר 181 של העצרת הכללית של האו"ם. התוכנית כללה הצעה להפסיק את המנדט הבריטי לארץ ישראל, ולחלק את ארץ ישראל לשתי מדינות יהודית וערבית; אזור ירושלים ובית לחם לא חולקו אלא הוגדרו כקורפוס ספרטום – גוף נפרד שיהיה בשליטה בין-לאומית ולא בשליטת אחד הצדדים (שלטון יהודי, שלטון ערבי או שלטון המנדט הבריטי). ב-14 במאי 1948, הכריז דוד בן-גוריון בבית דיזנגוף בתל אביב על הקמת מדינת ישראל. מיד לאחר מכן פלשו צבאות ערב לשטחי מדינת ישראל, ובכך התעלמו מההחלטה על תוכנית החלוקה ובינאום ירושלים.
ההחלטה.
למרות זאת המשיכו באו"ם בניסיונות לקדם תוכניות להפוך את אזור ירושלים לקורפוס ספרטום. עם שוך קרבות מלחמת העצמאות דחף שארל מאליכ לקדם החלטה באו"ם לבניאום העיר העתיקה שהיה תחת שלטון ירדני. ב-9 בדצמבר 1949 עברה החלטה 303 ברוב של 38 בעד 14 נגד ו-7 נמנעים. ההחלטה הפתיעה את ישראל, שהעריכה שההחלטה לא תעבור ברוב של שני שלישים. ההצלחה בהעברת ההחלטה הגיעה בעקבות התערבות האפיפיור פיוס ה-12, שלחץ זמן קצר לפני ההצבעה על מדינות קתוליות לתמוך בהצעה. ישראל הודיעה שהיא דוחה את ההחלטה. זאת הייתה קריאת התיגר הפומבית הראשונה של ישראל נגד האו"ם. ראש הממשלה בן-גוריון הכריז בתגובה על ירושלים כבירת ישראל. ניצחון בהעברת ההחלטה התברר כניצחון פירוס ההחלטה אימצה את התכנית מרחיקת הלכת של בינאום ירושלים כדפוס הפעולה המועדף על האו"ם בשאלת ירושלים, אולם בפועל קיבעה את הגבול הזמני שנוצר בירושלים לשנים רבות. ההחלטה, שמטרתה הייתה לעקור את ריבונות ישראלית וירדנית מכל חלקי ירושלים, גרמה להן להתבצר בעמדתן הסרבנית. ישראל שסברה כי העיר העתיקה ושאר המקומות הקדושים לא יכולים להיות תחת חסות האו"ם, ראתה בהחלטה 303 כאיום של ממש והתנגדה לה בכל הכוח, וכך נהגה גם ירדן.
נוסח ההחלטה.
בהתחשב בהחלטה 181 (II) מיום 29 בנובמבר 1947 והחלטה 194 (III) מיום 11 בדצמבר 1948,
לאחר שבחן את הדוחות של וועדת הפיוס של האו"ם לארץ ישראל שהוקמה תחת ההחלטה האחרונה:
I. ירושלים צריכה להיות ממוקמת תחת משטר בינלאומי קבוע, העיר תוגדר כקורפוס ספרטום תחת משטר בינלאומי מיוחד ותנוהל על ידי האו"ם
העיר ירושלים תכלול את העירייה הנוכחית של ירושלים ואת הכפרים והעיירות הסמוכות שהמזרחית בה תהיה אבו דיס; הדרומי ביותר, בית לחם; המערבי ביותר, עין כרם (כולל גם השטח הבנוי של מוצא); והצפוני ביותר שועפאט, כפי שמצוין במפת הרישומים המצורפת.
גרגוריאן
גרגוריאן (באנגלית: Gregorian) היא להקה מגרמניה שהוקמה על ידי פרנק פטרסון ומבצעת מזמורים גרגוריאניים בהשראת שירי פופ ורוק מודרניים. הלהקה כוללת בתוכה הרמוניה קולית וליווי אינסטרומנטלי. חברי הלהקה התחרו על הניסיון לייצג את גרמניה בתחרות האירוויזיון 2016 בסטוקהולם, שוודיה. לבסוף, סיימה במקום החמישי, עם 9.06% קולות.
היסטוריה.
1991-1997: ההתחלה.
במקור, גרגוריאן הוקמה בהשראת אניגמה. בהמשך, הלהקה הקליטה את האלבום "Sadisfaction" והוציאה אותו בשנת 1991. את רוב שירי האלבום ביצעו סוזנה אספלטה (אשתו של פטרסון באותה התקופה) ובירגית פרויד. האלבום הוא היחיד שהוקלט באותה הצורה בה הקולט.
1998-2009: המשך הקריירה.
בשנת 1998 פטרסון, ג'אן-אריק קוהרס, מייקל סולטאו וקרסטן הוסמן החליטו להמשיך את פועלה של הלהקה, תוך שנקבע שהיא תקליט מזמורים גרגוריאניים. הקריטריונים לבחירת השירים שהוקלטו היו קפדניים מאוד. בנוסף למזמורים שהוקלטו מחדש, נכללו באלבומיה של הלהקה שירים מקוריים שנכתבו על ידי ג'אן-אריק קוהרס, אמיליה ברייטמן וקרסטן הוסמן. לאחר שהתקבלה החלטה, הקליטו חברי הלהקה את האלבומים והשירים. כל אלבום שמכיל בתוכו מזמורים גרגוריאניים, מוקלט בצורה דיגיטלית באולפני נמו; אולפני ההקלטות של פטרסון, שנמצאים בהמבורג, גרמניה. לאחר מכן, חברי הלהקה (שמבצעים את קולות הרקע) מקליטים את חלקיהם בסגנון כנסייתי וזאת, במטרה ליצור אווירה "קרה וטכנית" כפי שפטרסון רצה. בנוסף, הווידאו קליפים של הלהקה מצולמים לרוב באווירה קרה ואפלה, תוך שניתן לראות בהם אורות מעומעמים ונרות.
הקונספט של פטרסון הוכיח את עצמו כמוצלח, היות שהלהקה המשיכה להקליט כמה אלבומים בסגנון "Masters of Chant". (אותו הסגנון שצוין לעיל) בשנת 2001 יצא האלבום "Masters of Chant Chapter II", בו נכלל הלהיט "Moment of Peace", בו השתתפה שרה ברייטמן. השיר נכתב על ידי אמיליה ברייטמן וקרסטן הוסמן והופק על ידי ג'אן-אריק קוהרס, קרסטן הוסמן ומייקל סולטאו. בהתחלה, יצא לאור השיר ללא שרה ברייטמן, ובהמשך יצא מחדש בגרסה בה היא משתתפת. ב-21 באוקטובר 2001, יצאה לאור הגרסה הסופית של השיר, בה משתתפת ברייטמן גם כן. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-12 ביוני 2012. בקליפ ניתן לראות את חברי המקהלה גרגוריאן, כשהם עטופים בגלימות בתוף השלג, תוך שהם שרים את השיר. כאשר אמיליה ברייטמן שרה את הבתים שלה, ניתן לראותה כשהיא לבד, תוך שהיא לובשת שמלה שחורה. הקליפ צבר קרוב ל-4.5 מיליון צפיות. ב-27 בינואר 2013, הועלה ליוטיוב קליפ נוסף של השיר, בו ניתן לראות כלבים האסקים סיביריים משחקים בשלג, ואת השיר מתנגן ברקע. הקליפ זכה להצלחה רבה, כאשר הצליח לצבור למעלה מ-54 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לאחד מהקליפים הנצפים ביותר של גרגוריאן.
בשנת 2004, הוציאה הלהקה אלבום בשם "The Dark Side", אשר הציג צד יותר אפל שלה, בדיוק כמו השם שלו. (בעברית: הצד האפל) בשנת 2005, יצא אלבום האוסף "The Masterpieces", אשר כלל בתוכו גם DVD, בו הוקלטה אחת מההופעות של הלהקה. "Masters of Chant Chapter V" יצא לאור ב-31 במרץ 2006. בהמשך, הוציאה הלקה אלבום חגיגי בשם "Christmas Chants", לכבוד חג המולד. "Masters of Chant Chapter VI" יצא לאור ב-28 בספטמבר 2007. שנתיים לאחר מכן, הוציאה הלקה את, "Masters of Chant Chapter VII".
2010-הווה: The Dark Side of Chant ואלבומים נוספים.
ב-8 בספטמבר 2010, הכריזה הלהקה על אלבום חדש, "The Dark Side of Chant". האלבום יצא לאור ב-15 באוקטובר 2010. ב-14 בספטמבר 2012, הוציאה הלהקה אלבום משותף עם הזמרת הרוסייה אווה מלי, "Epic Chants". ב-12 בנובמבר 2015, יצא האלבום העשירי מסדרת "Masters of Chant" שנקרא, "Masters of Chant X: The Final Chapter".