בשנת 1975 זכה בפרס עיריית תל אביב לרפואה ולבריאות הציבור על שם הנרייטה סאלד.
בראנד פרסם למעלה מ-100 מאמרים בשטח הרפואה ובריאות הציבור. בין היתר עסק בנושאים של קרדיולוגיה, סוכרת, פיגור שכלי, ספורט ורפואה, בעיות תזונה, ובמניעת שימוש בסמים והעלאת מודעות לנזקי העישון, בתקופה בה נושאים אלה היו רחוקים מתודעת ההמונים. הוא ערך קובצי ספרים בנושאי בריאות ותרם רבות לפרסום כתביו הרפואיים של הרמב"ם.
לצד עבודתו בתחום הרפואה, פרסם למעלה מ-50 עבודות בנושאי היסטוריה, יהדות, פילוסופיה וספרות. בנוסף, התעניין ועסק באמנות. הוא היה ידיד אישי של אנשי ציבור, ובהם הפילוסוף והתאולוג אברהם יהושע השל, המשוררים אברהם שלונסקי ואורי צבי גרינברג, רחל ינאית בן-צבי, ישראל אלדד ורבים נוספים.
בשנת 1984 הוקירה עיריית ירושלים את פועלו וקראה רחוב על שמו בשכונת הר נוף בעיר.
אחיו, מאיר בראנד אורבן, היה מחנך ישראלי.
אהרן ברנד
And One
And one היא להקת גל חדש, סינתפופ ו-EBM מגרמניה.
ביוגרפיה.
הלהקה הוקמה בשנת 1989, השפעותיה מגיעות מלהקות כמו: דפש מוד, פט שופ בויז, קראפטוורק ואולטראווקס. סטיב נגהבי וכריס רויץ הקימו את הלהקה אחרי שנפגשו באקראי במועדון בברלין ב-1989. במשך השנים השתנה הרכב הלהקה, והיחיד שנותר כיום מההרכב המקורי הוא הסולן סטיב נגהבי, שנולד באיראן.
אלבום הבכורה של הלהקה, "Anguish", יצא ב-1991, ומתוכו יצא הסינגל הראשון שלהם, "Metalhammer". בהמשך אותה שנה יצא הסינגל "Aus Der Traum", כמחאה נגד מלחמת המפרץ.
ב-1992 עזב כריס רויץ את הלהקה.
ב-1993 תרמה עפרה חזה מקולה לשיר "Friend Of Stars" מאלבומם "Spot".
ב-1995 חברת התקליטים שלהם התפרקה, והם הצטרפו לחברת התקליטים הנחשבת "Virgin Records".
ב-1997 הוציאה הלהקה את אחד מלהיטיה הגדולים, "Sometimes".
אחרי מספר עזיבות של חברים את הלהקה במהלך השנים, ב-2001 התגבש ההרכב הנוכחי, בעקבות חזרתו של כריס רויץ והצטרפותו של ג'יו ואן אולי.
ב-2003 יצא אלבומם "Aggressor", שמילותיו נכתבו במקור באנגלית, אך כמחאה בעקבות המלחמה של ארצות הברית בעיראק חברי הלהקה שינו את המילים לגרמנית.
ב-2006 הוציאה הלהקה את האלבום "Bodypop", מתוכו יצא הסינגל "Military Fashion Show", שהפך ללהיטה המצליח והמוכר ביותר של הלהקה וללהיט מועדונים.
ב-30 במאי 2008 הופיעה הלהקה בישראל, במועדון הבארבי בתל אביב.
ב-2009 הוציאה הלהקה את אלבום האוסף "Bodypop 1 1/2", שהכיל בתוכו גרסאות כיסוי לקלאסיקות כמו שירם של דפש מוד "Never Let Me Down Again" ועוד.
ב-2011 יצא האלבום "Tanzomat". בראשית אותה שנה יצא הסינגל "Zerstörer", אך הוא לא נכלל באלבום.
ב-2012 הוציאה הלהקה מיני אלבום בשם "Back Home". בהמשך אותה שנה יצא אלבום האולפן ה-11 של הלהקה, "S.T.O.P.".
רבי שלמה אבן גבירול
כנבוזי השני
קָמְבּוּגִ'יַה השני (מפרסית עתיקה: 𐎣𐎲𐎢𐎪𐎡𐎹, מת ב-522 לפנה"ס), המוכר בעברית ככַּנְבּוּזִי (מארמית: 𐡊𐡍𐡁‎‎‎𐡅‎𐡆𐡉‎‎) ובלועזית כקַמְבִּיסֵס (מיוונית: Καμβύσης), היה בנו של כורש הגדול ומלך פרס אחריו.
ביוגרפיה.
בתחילת ניסן בשנה האחרונה לשלטונו של כורש, ב-530 לפנה"ס, לפני שיצא למלחמה באמדסיה, הכתיר כורש את בנו כנבוזי למלך לצידו. הוא העביר לכנבוזי את התואר "מלך בבל", בעוד הוא עצמו שומר על התואר "מלך הארצות". כך הוכרו שניהם כמלכים במקביל במשך כמה חודשים, עד שבסתיו של אותה שנה הגיעו לבבל השמועות על מותו של כורש, וכנבוזי ירש את שני התארים והפך למלך יחיד. תחת שלטונו המשיכה מגמת ההתפשטות של הממלכה, וב-525 לפנה"ס כבש את מצרים, והוסיף לתאריו גם את תואר פרעה מלך מצרים.
באחד המקורות על הקרב, סופר על הטקטיקה המקורית בה נקט כנבוזי בקרב מול צבא פרעה. מרגע שנוכחו החיילים המצרים שלצד החיילים הפרסים מתקדמים גם חתולים אין ספור, הם הפסיקו את להמטיר חיצים. כנבוזי היה מודע לכך שהמצרים סוגדים לחתול כחיה קדושה, ויפחדו לפגוע בו. משנוכחו לדעת המצרים שעל מגני הפרסים מצוירות דמויות של חתולים, הם הפילו נשקיהם ונמלטו על נפשם. הפרסים דלקו בעקבותיהם והרגו רבים מהם.
לפי ההיסטוריון היווני הרודוטוס, כנבוזי השני התחתן עם אחותו אטוסה לאחר המלכתו ב-530 לפנה"ס. החתונה בין אח ואחות לא היה נהוג באותה תקופה וכנבוזי השני שכנע את כל השופטים לתת תוקף משפטי לנישואין שלהם.
על פי הרודוטוס, התנהג כנבוזי באכזריות רבה בהיותו במצרים. הוא הוציא להורג את פרעה פסמתיך השלישי, בנו של יעחמס השני (ביוונית - אמסיס) יחד עם אצילים נוספים, התעלל בשבויים, והרג נשים וילדים. בזז את המקדשים וחילל את קדשי המצרים.
הוא ניסה להמשיך את כיבושיו גם ללוב, אך צבא גדול של כ-50,000 חיילים נעלם כלא היה. הרודוטוס טען שהצבא נספה בסופת חול מדבר, אך ממצאים חדשים אותם גילה פרופ' אולף קאפר (Olaf Kaper) מאוניברסיטת ליידן עולה כי הצבא הפרסי הובס על ידי הפרעה המצרי המורד פטובסטיס השלישי (Petubastis). לפי מסורת מצרית, שהשתמרה על ידי הרודוטוס, בהיותו במצרים נתקף בשגעון כעונש על כך שהרג את שור האפיס המקודש, שהיה מיועד לקורבן לאלים.
בזמן שהותו במצרים, תפס את השלטון בפרס אמגוש בשם גאומתה, שהתחזה לאחיו של כנבוזי, ברדיה, וטען למלוכה בשמו. לפי גרסה אחרת ברדיה נרצח בידי כנבוזי עוד לפני צאתו למצרים בגלל פחדו של כנבוזי שאחיו ירש אותו בהיעדרו. כנבוזי יצא לתפוס בחזרה את השלטון, אבל טרם שהספיק להגיע לפרס, מת בחרבו שלו בהתאבדות מכוונת משום שרצח את אחיו לשווא וקם לו מתחזה, ואילו על-פי מקורות אחרים בתאונה.
המחזאי המצרי אחמד שאוקי חיבר מחזה בשם "קמביז" העוסק במלך כנבוזי השני.
לשון נופל על לשון
לשון נופל על לשון הוא צירוף לשוני שבו ישנן שתי מילים (או יותר) בעלות הגייה דומה (או אותיות שורש דומות) אך משמעותן שונה ולעיתים אף סותרת.
צירופים אלו נועדו לשחק עם הלשון וליצור בלבול מסוים אצל הקורא, שכן משמעותן של המילים היא שונה.
לדוגמה: צדקה-צעקה ומשפט-משפח (שתיהן של ישעיהו הנביא), או מקרה בולט של ניגוד: היננוּ-איננוּ.
דוגמה: "אץ קוצץ", הפיוט לפורים של רבי אלעזר הקליר, מתחיל במילים:
דוגמה נוספת, משל חנניה רייכמן:
דוגמה נוספת של עמנואל הרומי בשיר 'עלמה' מתוך הספר 'מחברות עמנואל'
דוגמה נוספת, משלט עירוני:
עוד דוגמאות, מאמרות עממיות:
מהספרות ידוע "מלך המלח" מהשיר אל מלא רחמים של יהודה עמיחי.
בבידור, אסף אשתר ידוע ככותב בדיחות ומערכונים רבים המבססים על שעשועי לשון ובפרט על "לשון נופל לשון", בהם מערכוני "יש לי יש לי" מהקומדי סטור וכן מערכוני כפל משמעות, למשל:
בסרט "מבצע סבתא" ישנו המשפט "סבתא חיה מתה" האומר שהסבתא בסרט ששמה חיה - נפטרה.
סיניק
סיניק (Cynic) היא להקת דת' מטאל פרוגרסיבי אמריקאית.
תולדות הלהקה.
מקור הלהקה מטמפה שבפלורידה. היא הוקמה על ידי פול מסווידל הגיטריסט ושון ריינרט המתופף בשנת 1987. זמן מה לאחר מכן צורף ואן ארפ כבסיסט וג'ק קלי כסולן. בתחילת דרכה ניגנה הלהקה דת' מטאל כמיטב המסורת של להקת דת' כשהיא מושפעת מלהקות אחרות כגון קריאייטור ופוזסט. לבסוף עזב ג'ק את הלהקה, ג'ייסון גובל צורף כגיטריסט נוסף ופול שימש כזמר.
החל משנת 1991 החלה הלהקה לשנות בהדרגה את הסגנון המוזיקלי, אשר שיאו הוא באלבומה הראשון של הלהקה, "Focus", אשר הציג טכניקה מרשימה והשפעות נרחבות מעולם הג'אז והפיוז'ן.
בשנת 1994 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות יחד עם להקת קאניבל קורפס האמריקאית ובסתיו של אותה שנה פורקה הלהקה בעקבות חילוקי דעות.
ב-6 בספטמבר 2006 דווח שסיניק יעשו "קאמבק" באביב/קיץ 2007.
דיסקוגרפיה.
אלבומה של הלהקה, "Focus", שיצא לאור בשנת 1993, הביא את ז'אנר הדת' מטאל למקומות חדשים.
לאחר הפסקה של קרוב ל-13 שנה, בנובמבר 2008, יצא לאור אלבומה השני של הלהקה - "Traced In Air".
הלהקה הוציאה ארבעה דמואים בשנים שבין 1988 ועד 1991.
EBM (מאנגלית: Electronic body music – "מוזיקת גוף אלקטרונית") הוא זרם של מוזיקה אלקטרונית אשר ניצניו בניו וייב ובסינת'פופ האלקטרוניים של סוף שנות ה-70 של המאה ה-20. הזרם משלב בתוכו אלמנטים ממוזיקת ניו וייב, סינתפופ ופאנק ומזוהה כיום בעיקר עם תרבות הדארק.
היסטוריה.
את המונח EBM תבעו חברי להקת Front 242 הבלגית כדי לתאר את סגנון המוזיקה הייחודי שלהם. כבר בתחילתו קיבל הסגנון גוון "דארק", וכיום רוב אירועי ה-EBM נערכים במועדונים בעלי אופי "אפלולי" ונון-קונפורמיסטי או מחתרתי.
הסגנון המסורתי של המוזיקה נקרא "אולדסקול EBM" (מלשון Old school) והוא פותח על ידי להקות מרכז אירופאיות בעיקר. סגנון זה משלב בתוכו אלמנטים תרבותיים של מחתרתיות, אנרכיזם ופרודיה.
במהלך שנות ה-90 התפתח מאוד הזרם ונוצר בו סגנון חדש בשם "ניוסקול EBM" (מלשון New school) הנחשב למתון יותר מבחינה מלודית וקרוב יותר קמעה לרוק גותי.
הן לאולדסקול EBM והן לניוסקול EBM נוצרו תתי סגנונות משל עצמם (ראו בהמשך).
אולדסקול EBM.
אולדסקול EBM מהווה הסגנון המובחן הראשון של הזרם. שורשיו של סגנון זה ביצירותיה של להקת Front 242 הבלגית והוא פותח על ידי להקות גרמניות ושוודיות בעיקר.
הרכבים המתמחים באולדסקול EBM הם למשל: Front242, Nitzer Ebb, Paranoid.
אנהלט EBM.
אנהלט EBM (מגרמנית: Anhalt EBM) הוא תת-סגנון של האולדסקול EBM המתאפיין בהיותו מינימליסטי, מהיר וחוזרני יותר מן האולדסקול הרגיל, כמו גם בבאס ליין "כבד" יותר. שיריי האנהלט EBM הם בעיקר פרודיים וכוללים מסר מחתרתי, אנטי פשיסטי, אנטי מיליטריסטי וכן כזה המביע שנאה לתרבות הצריכה. חלוצי התחום הם ההרכב הגרמני D.A.F.