אלביט מערכות רכשה את תעש מערכות בשנת 2018 ובשנת 2019 את החטיבה לאמצעי ראיית לילה מהאריס האמריקאית. אלביט מתמחה במערכות הגנה ובהן מערכת דירקם להגנת מטוסי נוסעים מפני טילים, מל"טים, רקטות למגוון טווחים, מערכת הגנה אקטיבית לרק"ם "חץ דורבן" ופגזי טנקים ורב תכליתיים וכן קסדות למטוסי קרב, מערכת ראיית לילה וכוונות לרובים. בשנת 2020 דיווחה אלביט מערכות על אודות רכישת ספרטון - חברה אמריקאית המתמחה במערכות ללחימה נגד צוללות. בתחילת אפריל 2021 החברה דיווחה על רכש BAE Systems Rokar המייצרת מערכות ניווט והנחיה לפצצות ורקטות המשולבות ברקטות של חטיבת היבשה/תע"ש. בחודש דצמבר 2021 הונחה אבן פינה למפעלי אלביט ותעש ברמת בקע שבנגב. למתחם זה יועברו מפעלי התעש ויועסקו בו אלפי עובדים באופן ישיר ועקיף. תחילת הייצור באלביט רמת בקע תחל בשנת 2024.
החברה נסחרת בנאסד"ק האמריקאית ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. ביולי 2010 העניק ארגון "מעלה" לאחריות תאגידית דירוג קטגורית פלטינה לחברה. בעל השליטה בחברה הוא איש העסקים מיקי פדרמן. נשיא החברה ומנכ"לה הוא בצלאל מכליס.
היסטוריה.
חברת אלביט מערכות נוסדה ב-1996 כממשיכת דרכה העיקרית של חברת אלביט. ב-1996 התפצלה אלביט לאלביט מערכות ולאלביט הדמיה. בשנת 2005 הכנסות החברה הגיעו לראשונה למעל מיליארד דולר בשנה. ובשנת 2015 הגיעו לראשונה למעל שלושה מיליארד דולר בשנה.
אלביט רכשה והקימה חברות רבות במהלך שנותיה. בין השאר:
פעילות בינלאומית.
בשנת 2017 הפעילות בינלאומית של אלביט מערכות הייתה כ-78% מסך הפעילות וישראל כ-22%. השוק העיקרי של החברה הוא צפון אמריקה עם כ-25%, אחר כך אירופה ואזור "אסיה-פסיפיק" עם כ-21% כל אחד. במהלך השנים הקימה או רכשה חברות בת ומיזמים משותפים ברחבי העולם. בין השאר:
ארצות הברית.
אלביט הקימה חברת בת אמריקאית בשם "Elbit Systems of America", שדרכה היא מבצעת רכישות בארצות הברית ומתחרה במכרזים של הממשל האמריקאי. הרכישה הראשונה של החברה התבצעה ב-1993, כאשר נרכש מפעל למערכות אלקטרוניות בפורט וורת', טקסס, שהיה שייך לחברת ג'נרל דיינמיקס כחלק ממתחם מפעלים בו ייצור מטוס הקרב 16-F. ג'נרל דיינמיקס מכרה באותה עת את החטיבה שמייצרת את מטוס ה-16-F ללוקהיד קורפוריישן, אך לוקהיד לא הייתה מעוניינת במפעל והוא נמכר בנפרד לאלביט. אלביט הקימה חברת בת בשם (Elbit Fort Worth (EFW לשם רכישת המפעל. יוסי אקרמן, שאחר כך מונה למנכ"ל אלביט מערכות, היה מנהל הפעילות בארצות הברית בין השנים 1992-1996. בשנת 1996 הוקמה חברת (Vision Systems International LLC (VSI בשותפות שווה עם חברת "רוקוול קוליס" במטרה לשווק ולייצר מערכות תצוגת קסדה עילית של אלביט בארצות הברית. בשנת 1999 רכשה את חברת IEI-International Enterprises, Inc, הפועלת בתחום התחזוקה ומתן שירותי תמיכה לוגיסטית למערכות אלקטרוניות מוטסות וימיות. בשנת 2005 נכנסה לתחום התעופה האזרחית בארצות הברית, כאשר רכשה את חברת "קולסמן" (Kollsman) שנוסדה בשנת 1928 על ידי פול קולסמן שהמציא ציוד ל"טיסת מכשירים".
הממלכה המאוחדת.
אלביט הקימה חברת בת בשם "Elbit Systems UK", המעסיקה 500 עובדים, שדרכה היא מתחרה במכרזים בממלכה המאוחדת.
ביולי 2005 נבחרה אלביט מערכות בשותפות עם קבוצת תאלס הצרפתית במכרז, בהיקף של 800 מיליון לירות שטרלינג של צבא בריטניה להצטייד בכלי טיס בלתי מאוישים (כטב"ם) למשימות סיור ומודיעין. ייצור כלי הטיס הבלתי מאוישים, "ווטשקיפר", נעשה במפעל שהוקם בממלכה המאוחדת על ידי חברה משותפת לתאלס ולאלביט שהוקמה לצורך התוכנית בשם (UAV Tactical Systems (U-TacS. בשנת 2016, זכתה במכרז לרכישה ותחזקה של מטוסי האימון של
חיל האוויר המלכותי. -2019 זכתה במכרז לאספקת מערכות לאימון בירי ארטילרי.
לאלביט עשרה מפעלי ייצור בבריטניה. במאי 2021, עקב מבצע שומר החומות, החלה מחאה של פעילים פרו-פלסטינים נגד מפעל אלביט באולדהאם, המופעל על ידי חברת "פרנטי טכנולוגיות". באותה עת נערכה מחאה דומה, שנמשכה מספר ימים, נגד מפעל מל"טים בבעלות אלביט בעיר לסטר. בינואר 2022, לאחר חודשים של מחאה באולדהאם, החליטה אלביט למכור את המפעל של "פרנטי טכנולוגיות" לחברה הבריטית "TT אלקטרוניקה".
האיחוד האירופי.
באיחוד האירופי מחזיקה אלביט מספר חברות בת ומפעלי ייצור. ברומניה לאלביט ארבעה מפעלי ייצור ושלוש חברות בת. שהוקמו החל משנת 1993, כאשר אלביט נבחרה לבצע פרויקט להשבחת מטוסי מיג 21 ב-350 מיליון דולר, ומסוקי פומה בכ-100 מיליון דולר. ב-2003 רכשה החברה הבת אל-אופ את אופטרוניקס אינסטרומנטס (OIP) הבלגית.
בשנת 2020 מיזגה אלביט מערכות לתוכה את אחת מחברות הבת של טלפונקן באולם, גרמניה, וזו החלה לפעול תחת השם "אלביט גרמניה".
ברזיל.
בשנת 2001 רכשה את השליטה בחברה הברזילאית Aeroeletronica תמורת 2.3 מיליון דולר. החברה משמשת כמרכז ייצור ותמיכה לוגיסטית לפרויקטים של אלביט מערכות הן בברזיל. בין השאר עסקה בפרויקט ההשבחה של מטוסי 5-F של חיל האוויר הברזילאי, שבוצע על ידי אלביט יחד עם יצרנית המטוסים הברזילאית אמבראר. בשנת 2011, הקימה מיזם משותף עם חברת אמבראר, שרכשה נתח של 25% בחברת הבת של אלביט בברזיל. החברה המשותפת שהוקמה במסגרת המיזם, עוסקת בייצור ושיווק כלי טיס בלתי מאוישים, אוויוניקה ותמיכה לוגיסטית.
פעילות חברתית.
החברה משתתפת ביוזמות חברתיות ומעורבות בקהילה ביישובים שבהם שוכנים מפעליה. יחד עם הסוכנות היהודית, החברה פועלת במכינה הקדם צבאית הטכנולוגית בשלומי. המכינה מכשירה מתגייסים חדשים לעיסוק בטכנולוגיה מתקדמת. לחברה שיתוף פעולה עם משרד החינוך, לפיו מנהלים בחברה מדריכים ומסייעים במגמות האלקטרוניקה בבתי הספר התיכוניים וכן פרויקט "בבושקה" המעביר ידע לתלמידים במקצעות טכנולוגיים.
במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל פעלה החברה להתאמה של טכנולוגיה ביטחונית לשם התקנתה בבתי חולים בישראל, במטרה לטפל בחולים מרחוק וכן שליטה ובקרה על רופאים וכוח הצלה בבתי חולים. במסגרת זו אלביט הקימה קו ייצור למכונת הנשמה על מנת ליצור מלאי זמין של מכונות בישראל.
מוצרים בולטים.
מוצרי חץ הכסף.
מוצרים של חברת-הבת "חץ הכסף":
מוצרי ארטילריה של סולתם.
אלביט מערכות רכשה את סולתם מערכות המתמחה בכלי ארטילריה. היא ממשיכה לפתח ולייצר את המוצרים הבאים:
מוצרים בולטים מהתעשייה הצבאית.
ב-2018 רכשה אלביט את תעש מערכות (לשעבר התעשייה הצבאית) והמשיכה לייצר ולפתח את רוב המוצרים ומערכות הלחימה של תעש. בין המוצרים והמערכות הבולטים שעברו לאלביט מערכות:
החכרה ותחזוקת מטוסים.
חיל האוויר הישראלי:
משטרת ישראל:
חיל האוויר המלכותי:
חיל האוויר היווני:
אלביט (חברה)
אלביט בע"מ הייתה חברה ישראלית לייצור מערכות אלקטרוניות ביטחוניות ואזרחיות. בשנת 1996 היא פוצלה לאלביט מערכות, אלביט הדמיה רפואית, ואלביט, שהמשיכה לפעול כחברת החזקות עד שנת 2002 כאשר מוזגה לחברת האם אלרון. אלביט הייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב.
תולדות החברה.
אלביט נוסדה בשנת 1966 (כחברת "אלביט מחשבים בע"מ") כשותפות של אלרון ומשרד הביטחון. שמה הוא הלחם של "אלרון" ו"ביטחון". החברה הוקמה ביוזמת עוזיה גליל, מייסד חברת אלרון, ביחד עם דן טולקובסקי ובעידוד שמעון פרס.
בשנת 1970 רכשה חברת קונטרול דאטה את חלקו של משרד הביטחון בחברה. לאחר ההנפקה בבורסה בשנת 1978 היה חלקה של קונטרול דאטה 37% ושל אלרון 31%. בראשית 1976 רכשה אלביט את יצרנית האנטנות אלג'ים.
בשנת 1978 מונה בני פלד למנכ"ל החברה. באותה שנה ניצלה אלביט את רווחיותה לצורך הנפקה בבורסה. אולם בהמשך עברה להפסדים, ונקלעה למצב קשה. החברה חזרה במהרה לרווחיות ופלד קיבל על כך את פרס התעשייה. פלד מילא את תפקיד המנכ"ל עד 1985. בראשית שנות ה-80 עבר מפעל החברה מחיפה לכרמיאל. בשנת 1983 הוחלט על הקמת חברת בת משותפת עם ניקום, אליה הועבר חלק מפעילות המחשבים של אלביט. בשנת 1984 רכשה אלביט 70% מחברת אינפרמאטיק. בשנת 1985 הגיעו הכנסות החברה ל-160 מיליון דולר והיא העסיקה 1,900 עובדים.
בסוף שנת 1989, ערכה אלרון ארגון מחדש של החזקותיה כאשר חברת אלסינט, שעסקה בפיתוח, יצור ושיווק פתרונות להדמיה רפואית, רפואה גרעינית, וטומוגרפיה ממוחשבת, עברה לבעלותה של החברה האחות, אלביט מחשבים.
פיצול החברה.
בשנת 1996 פוצלה חברת אלביט לשלוש חברות: אלביט מערכות בע"מ, שריכזה את הפעילות הביטחונית; אלביט הדמיה רפואית בע"מ, שקלטה את עסקי הרפואה; ואלביט בע"מ, שנותרה עם פעילות אלקטרוניקה אזרחית (שהנכס העיקרי בה באותה עת היה קו הייצור לטלוויזיות). המניות של כל שלוש החברות נרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ובנאסד"ק.
לאחר הפיצול, אלביט בע"מ פעלה כחברת החזקות בתחומי התקשורת, והמסחר האלקטרוני באמצעות חברות בנות, שהמהותית בהן הייתה חברת פרטנר תקשורת. אלביט הייתה שותפה בקבוצת פרטנר שזכתה במכרז של משרד התקשורת להפעלת רשת סלולרית שלישית בישראל.
לבד מפרטנר השקיעה אלביט במספר חברות סטרט-אפ, בהן: סלניום (Cellenium), סטארקינט (Starkeynet), סלדאטה (CellData), סלאקט (CellAct), דיליג'נס (Dealigence) של היזם פרופ׳ עודד שמואלי ובניהולו של בני יחזקאל ששימש גם כחבר מועצת מנהלים במספר חברות מטעמה של אלביט, פיץ' נטוורקס (Peach Networks) שנמכרה למיקרוסופט תמורת 76 מיליון דולר והיינקס (Hynex) שנמכרה לסיסקו תמורת 127 מיליון דולר. שתי החברות נסגרו כשנה לאחר שנרכשו. אלביט גם השקיע בחברת ישראסט לשירותי תקשורת לוויינית, ומכרה אחר כך את חלקה לחברת גילת תקשורת.