עודד נוב במאמרו משנת 2007 "מה מניע ויקיפדים" מקשר בין מוטיבציה כללית של תרומה והתנדבות לבין המניעים של אנשים לתרום לוויקיפדיה. נוב ביצע סקר באמצעות שש המוטיבציות של מתנדבים, שזוהו במאמר מוקדם יותר. ששת המניעים היו:
לששת מוטיבציות אלו הוא הוסיף:
הסקר מצא כי המניעים השכיחים ביותר היו "כיף", "אידאולוגיה" ו"ערכים", ואילו בשכיחות נמוכה יותר היו המניעים "קריירה","חברתית" ו"מגוננת".
קרן ויקימדיה ביצעה מספר סקרים של תורמים ומשתמשים בוויקיפדיה. בשנת 2008, קרן ויקימדיה, לצד קבוצת היצירתיות המשותפת ב-UNU-Merit, השיקה סקר של קוראים ועורכים של ויקיפדיה. זה היה הסקר המקיף ביותר שנערך בוויקיפדיה אי פעם. תוצאות הסקר פורסמו כעבור שנתיים ב -24 במרץ 2010. קרן ויקימדיה החלה בשנת 2011 תהליך של סקרים דו-שנתיים כדי להבין את עורכי ויקיפדיה יותר וכדי לשרת את הצרכים שלהם.
במאמר בשם "Motivations of Wikipedia Content Contributors", שנכתב על ידי צ'נג-יו לאי והנג לי-יאנג, עלה כי התרומה לוויקיפדיה היא וולונטרית, וההנאה של הפרט להשתתף יהיה המניע הגבוה ביותר. עם זאת, המחקר הראה כי אף על פי שאנשים בתחילה עשויים להתחיל לערוך בוויקיפדיה מתוך הנאה, סביר להניח כי המוטיבציה להמשך להשתתף היא תפיסה עצמית מבוססת מניעים כגון "אני אוהב לחלוק את הידע אשר נותן לי תחושה של הישג אישי."
מחקר נוסף שנערך בשנת 2014 על ידי צ'נג-יו לאי והנג לי-יאנג בחן את הסיבות לכך שאנשים מוסיפים תוכן לוויקיפדיה. המחקר הסתמך על סקר מקוון שערך בקרב חברי ויקיפדיה האנגלית עם 288 משתתפים שענו לסקר. תוצאות המחקר הראו כי הערך למשימות אישיות, מחויבות וצדק פרוצדורלי היו משמעותיים לשביעות רצונם של הוויקיפדים; הסיפוק הוא המשפיע באופן משמעותי על כוונתו של הוויקיפד להמשיך לערוך תוכן בוויקיפדיה.
בנוסף, עורכי ויקיפדיה חיוו את דעתם בשל סיבתם לתרום לוויקיפדיה. מכנה משותף לחוות דעת העורכים הוא ההנאה להיות חלק מקהילת ויקיפדיה באמצעות תרומתם. בנוסף צוין הפוטנציאל הממכר של העריכה בוויקיפדיה. ג'ימי ויילס אף הוא רואה את חוויית העריכה ואת ההתמכרות כציר מרכזי לעריכה בוויקיפדיה. לעיתים מעניקים הוויקיפדים ביניהם "" כהערכה אישית על עריכה ופעילות איכותית, דבר שיוצר מערך עבודה, תמיכה חברתית ועוד. תופעת העיטורים הוויקיפדיים נותחה על ידי חוקרים המבקשים לקבוע השלכות העשויות להיות גם עבור קהילות אחרות העוסקות בשיתוף פעולה נרחב.
אב (משפחה)
פיל אסייתי ישר-חט
פיל אסייתי ישר-חט (שם מדעי: Palaeoloxodon namadicus) הוא מין נכחד של בעל חדק קדום ממשפחת הפיליים. הוא היה שייך לסוג פלאולוקסודון וייתכן שהיה תת-מין של פיל ישר-חט, עקב מבנה דומה של חטיהם. שניהם היו שונים במראם ממראה הפילים המודרניים. מין זה חי באסיה, באזורים שבין הודו ליפן.
מין זה חי בתקופת הפליסטוקן ונכחד לפני כ-24,000 שנה. ככל הנראה הוא היה בעל החדק הגדול ביותר מעולם. על פי מדידת עצמות הירך נראה לומר כי הוא הגיע לגובה של מעל , ולמשקל של כ-22 טונות.
מא כבר
מרשל ואן אלסטין
מרשל ואן אלסטין (באנגלית: Marshall W. Van Alstyne; נולד ב-28 במרץ 1962) הוא פרופסור באוניברסיטת בוסטון ועמית מחקר ב-"יוזמת MIT לחקר הכלכלה בעולם הדיגיטל". מחקריו ועבודתו עוסקים רבות בנושא כלכלת המידע. ואן אלסטין סיים תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת ייל, ותואר שני ודוקטורט במערכות מידע בבית הספר לניהול סלואן -MIT. בין השנים 1997–2004 שימש כאסיסטנט-פרופסור באוניברסיטת מישיגן. פרופסור ואן אלסטין הוא אחד מהמומחים המובילים בתחום המודלים העסקיים ברשת. הוא מוביל מחקרים בתחום כלכלת המידע כגון שוקי התקשורת, הקניין הרוחני, ההשפעות החברתיות של הטכנולוגיה השפעות הפרודוקטיביות של המידע, ולימד ביותר מ-50 בתי ספר לעסקים ברחבי העולם.
תרומתו למחקר.
ואן אלסטין תרם במחקרו להבנת שוקי המידע. יחד עם שני דוקטורנטים מ-MIT לודר ו-וואש, הם היו הראשונים להראות כי הפעלת מנגנונים כלכליים ולא טכנולוגיים על דואר אלקטרוני, יוצרים מיון יותר מאשר כל מסנן לספאם. מדובר בהחלת "איתות" ו-"מיסוך" אשר מקדמים תקשורת בעלת ערך על חשבון תקשורת בזבזנית. מנגנון נוסף שעליו חשבו ואן אלסטיין עם לודר ו-וואש הוא מנגנון למניעת האסימטריה של המידע - אשר נותן לאנשים את המודעות לעלויות העברת המידע הלא שימושי ("תאוריית קונספט תשומת הלב בכלכלה" ). יחד עם  פרופ' ג'פרי ג'י פרקר , הוא תרם למחקר בתחום "רשתות דו-צדדיות" , וכן בתחום השפעות הרשת , אשר מסביר כיצד חברות יכולות לרכוש מידע במחיר אפסי. תמחור מסובסד והשפעות רשת דו-צדדית יכולות לגרום לשווקים להיות נשלטים על ידי כמה חברות. מאפיינים אלה, מעידים על אסטרטגיות של החברות והפעלת חוק ההגבלים העסקיים.
לעיתים תכופות הוא מוזמן להרצאות בכנסים בינלאומיים כדובר המרכזי, כמחבר וכבעל הפטנטים על אמצעי שמירת פרטיות התקשורת ומניעת דואר זבל. הוא בעל ארבעה פטנטים רשומים:
1. פתרונות כלכליים לבעיית הספאם (An Economic Solution to the Spam Problem).
2. שיטת ניהול רשימות היתרים (Method for managing a whitelist). על כך קיבל גם פרס National Science Foundation CAREER Awards, בשנת 2011.
3. שיטות ומערכות המאפשרים ניתוח של תוכן תקשורת תוך שמירה על סודיות (Methods and systems fosr enabling analysis of communication content while preserving confidentiality).
4. שיטה למעקב ואיתור רעיון שימוש חוזר (Method For Tracking And Tracing Idea Reuse).
ואן אלסטין שותף בפלטפורמת פסגה לאסטרטגיה אשר נערך מידי קיץ ב-MIT Media Labs.
לאחרונה יחד עם סינאן אראל חקר את השאלה של איזה מבני רשת חברתית מספקים גישה טובה יותר למידע חדשני. ברשתות חברתיות, אנשים יכולים לאבטח מידע חדש על ידי גישור שתי רשתות שאינן קשורות האחת לשנייה בשום דרך. מידע מגוון מתקבל מקשרים ומרשתות שבשליטה מרחוק. יחד עם זאת, מידע מסוג זה בדרך כלל מתקבל בשיעור נמוך יותר מאשר המידע המתקבל מקשרים מקומיים. למרות שהמידע המתקבל מקשרים מקומיים הוא בעל יתירות, ובשל כך ששיעור זרימת המידע כל כך גבוה אנו מקבלים מידע יותר חדיש. אראל וואן אלסטין כינו את היתרון של מבנה מגוון יותר ביחס ליתרון גבוה יותר של זרימת המידע "הפער בין גיוון רשתות התקשורת ורוחב הפס". הפער נובע מכך שרשתות מגוונות יותר, המתיימרות לספק מידע חדיש יותר מכילות בדרך כלל קשרים חלשים יותר, שבהם המידע הזורם הוא פחות חדש.
פרסים.
ואן אלסטין קיבל פרסים רבים ואותות כבוד:
אישי.
ואן אלסטין הוא בנו של הפרופסור למשפטים האמריקאי והמומחה למשפט חוקתי ויליאם ואן אלסטין . ב-7 בספטמבר 2010, באמצעות תמרון היימליך, הציל את חייו של הזמר רון קנולי , שנחנק בזמן ששהה במלון בוושינגטון הבירה.
ארקטותריום
ארקטותֶריום (שם מדעי: "Arctotherium"; מילולית, מיוונית: "דוב בהמה") הוא סוג קדום של דוב קדום שחי ברחבי אמריקה הדרומית, אליה היגר אחרי ההחלפה האמריקאית הגדולה. הוא קרוב משפחתו של דוב המשקפיים.
זה היה מין הדוב הגדול ביותר. הוא הגיע למשקל של 2 טונות, ולגובה 2.3 מ'. ייתכן שהיה טורף היבשה (היונק) הגדול ביותר שחי אי פעם. היו לו לסתות חזקות, והוא יכול היה לשבור עצמות בנגיסה.
דוב זה התפתח מדוב קצר-פנים שהיגר לאחר ההחלפה האמריקאית מאמריקה הצפונית יחד עם טורפי יבשה נוספים כגון הסמילודון, האריה האמריקאי, והיגואר. טורפים אלה, שהיו חדשים ביבשת, היו חזקים יותר מטורפיה הקדומים, בני קבוצת הספרסודונטה ועופות הטרף פורוסרקוסיים, והם הכחידו אותם.
עם זאת, יש מחלוקת בין החוקרים האם הוא היה טורף, אומניבור בדומה לרוב הדובים, או אוכל צמחים.
פרימן פרימן-תומאס
מייג'ור פרימן פרימן-תומאס, מרקיז וילינגדון הראשון (באנגלית: Freeman Freeman-Thomas, 1st Marquess of Willingdon; 12 בספטמבר 1866 – 12 באוגוסט 1941) היה פוליטיקאי ליברל ואיש מנהל בריטי שכיהן בתפקיד המושל הכללי של קנדה, ה-13 במניין מאז איחוד קנדה וכמושל הודו ה-22.
פרימן-תומאס נולד באנגליה, התחנך באיטון קולג' ולמד באוניברסיטת קיימברידג', לפני ששירת 15 שנה ביחידת תותחני המילואים של סאסקס. לאחר מכן הוא נכנס לשירות הדיפלומטי ולחיים הפוליטיים, שימש כשלישו האישי של חותנו כאשר זה האחרון כיהן כמושל ויקטוריה וב-1900 הוא נבחר לבית הנבחרים הבריטי. לאחר מכן הוא שימש במגוון של תפקידים ממשלתיים, כולל בתפקיד מזכיר לראש ממשלת בריטניה ולאחר שהוענק לו תואר האצולה "לורד וילינגדון", הוא שימש כלורד במשק הבית המלכותי (Lord-in-Waiting) של ג'ורג' החמישי. החל מ-1913 כיהן וילינגדון במגוון תפקידי ממשל ברחבי האימפריה הבריטית, החל מתפקיד מושל בומביי, המשך בתפקיד מושל מדראס וב-1926, מונה למושל הכללי של קנדה בהמלצת ראש ממשלת בריטניה, סטנלי בולדווין, החליף בתפקיד זה את ג'וליאן בינג וכיהן בו עד שהוחלף ב-1931 על ידי ויר פונסונבי. מיד לאחר סיום כהונתו בקנדה, מונה וילינגדון לתפקיד מושל הודו בהמלצת רמזי מקדונלד, החליף בתפקיד זה את הלורד אירווין וכיהן בו עד שהוחלף ב-1936 על ידי המרקיז מלינלית'גו.
לאחר סיום תפקידיו אלו, מונה וילינגדון כלורד חמשת הנמלים והוא קודם לתואר האצולה מרקיז וילינגדון. לאחר שייצג את בריטניה במספר ארגונים ואירועים הוא מת ב-1941 בביתו שבלונדון ואפרו נטמן במנזר וסטמינסטר.
ראשית חייו.