לואיז ג'יין גוד נולדה במנצ'סטר, החמישית מתשעת ילדיו של קבלן הרכבות תומאס סמית גוד ואשתו פרנסס. היא נישאה בגיל שבע עשרה לעובד המדינה פרנסיס פרנק רומר. הברונית דה רוטשילד, קרובת משפחה של רומר, עודדה את לואיז להמשיך ולפתח את כשרון האמנות שלה. בשלהי שנות השישים המאוחרות למדה בפריז אצל צ'ארלס ג'ושוע צ'פלין ואלפרד סטיבנס, והציגה לראשונה את עבודתה בסלון הפריסאי.
היא הכניסה עבודות לתערוכות האקדמיה המלכותית, 1870–73 (בתור לואיז רומר). לאחר מותו של רומר בשנת 1872, היא נישאה לאמן פייר ג'וזף מידלטון ג'ופלינג בשנת 1874, שבשנת 1888 היה הסנדק בחתונתו של ג'יימס מקניל ויסלר לביטריקס גודווין. מבין הילדים מנישואיה הראשונים רק בן אחד, פרסי רומר, שרד את הילדות. היה לה בן נוסף, לינדזי מילאיס ג'ופלינג, מנישואיה השניים. הילד נקרא על שם שני אבותיו סר קוטס לינדזי, מייסד גלריית גרוסוונור וג'ון אוורט מילאי.
היא השיגה הצלחה בקריירה שלה. הציור שלה "שעת התה" נמכר ב-400 גינאה בשנת 1874. "חמש האחיות" שלה הוצגו בתערוכת פילדלפיה בשנת 1876, וה"סינדרלה המודרנית" שלה בתערוכת פריז בשנת 1878. עם זאת, היא לא הייתה חסינה מפני האפליה המגדרית בתקופתה.
בשנת 1883 ביקשה עבור ציור דיוקן סך 150 גינאה, אך הפסידה את העבודה לסר ג'ון אוורט מילאיי, ששולמו לו 1000 גינאה עבור אותו פרויקט.ג'ופלינג הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות ובניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
היא הצטרפה לחברה האמניות (1880) ולחברה המלכותית של ציירי פורטרטים (1891). היא הפכה לאישה הראשונה שהתקבלה בחברה המלכותית לאמנים בריטים (1901). במהלך שנות נישואיה עם ג'ופלינג היא הפכה למפרנסת העיקרית של המשפחה. נאמר כי "היא מצאה את האחריות הזו כבדת משקל ולחוצה, המחייבת ייצור מתמיד, מכירות סדירות וחיפוש מתמיד אחר עבודה ולקוחות. בשנת 1879, למרות מחלתה ושל בנה פרסי, היא ייצרה שמונה עשר יצירות."
חיי חברה.
ג'ופלינג ציירה דיוקנאות של אנשים מפורסמים, בעלי ממון ושחקניות עשירות, וכדי לפעול בסביבה חברתית זו, היא שמרה על אורח חיים אופנתי, עם סטודיו באזור צ'לסי שתוכנן על ידי ויליאם בורגס. היא השתייכה למעגל חברתי שכלל את ג'יימס מקניל ויסלר, אוסקר ויילד, קייט פרוגיני (בן דיקנס) ואלן טרי. אוגוסטוס דובורג הקדיש לה את המחזה אנג'ליקה משנת 1892. בשנת 1887 מגזין החברה The Lady's World תיאר את המעגל החברתי שלה.
כציירות נשים אחרות (כקייט פרוגיני ומארי סטילמן, ג'ופלינג שימשה דוגמנית עבור אמניות אחרות. גם ג'ון מילאיי וגם ג'יימס אבוט מקניל ויסלר ציירו דיוקנאות שלה. וויסלר שיבח את תמונתו של מילאיי כ"יצירה נהדרת ודיוקן מעולה".
חיים מאוחרים.
בעלה ג'וזף ג'ופלינג נפטר בשנת 1884 ולואיז התחתנה עם עורך הדין ג'ורג רו בשנת 1887 והמשיכה להשתמש בשמו של ג'ופלינג באופן מקצועי. היא הקימה בית ספר משלה לציור לנשים, ובנוסף, בשנת 1887, כתבה מספר יצירות בנושא הוראת האמנות. היא דגלה בזכותן של סטודנטיות לאמנות לעבוד ישירות מדגמים חיים שכן האקדמיה המלכותית רק אפשרה לסטודנטים גברים לצפות במודלים עירומים של גברים.
לואיז ג'ופלינג הייתה תומכת ארוכת שנים ב"האיחוד הלאומי לזכויות נשים", ופעילה למטרות פמיניסטיות. היא כיהנה כסגנית נשיא התאחדות הלבוש הבריא והאמנות, ארגון קצר ימים שקידם רפורמה בלבוש בשנות ה-90 ותחילת המאה העשרים.
היא פרסמה ספר הדרכה לאמנות, ואוטוביוגרפיה "עשרים שנה בחיי". היא גם כתבה קצת שירה ומאמרים לעיתונאות.
דשנאק
CMC Leadca
CMC Leadca - היא דגם של משאית קלה מתוצרת China Motor Corporation , אשר מיוצרת משנת 2013 בטאיוואן ובסין
Live at the Paramount
Live at the Paramount הוא DVD וגם אלבום הופעה של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה.
האלבום הוקלט בהופעת הלהקה ב-31 באוקטובר 1991 בתיאטרון פאראמאונט בעיר סיאטל שבוושינגטון, 5 שבועות בלבד לאחר יציאת האלבום "Nevermind".
הוא יצא לאור בתחילה על גבי DVD, בפורמט בלוריי, שיצא לאור באוקטובר 2011, לכבוד יום השנה ה-20 ליציאת האלבום "Nevermind" של נירוונה, שפרץ למיינסטרים ולתודעה הציבורית הרחבה.
האלבום נערך מחדש, ויצא במהדורה מחודשת באפריל 2019 על גבי תקליט ויניל, על פסקול בלבד (ללא הווידאו).
רקע.
ההופעה של נירוונה בתיאטרון פאראמאונט היה השלישית מתוך סיבוב של שלוש הופעות בצפון-מערב אמריקה יחד עם להקת "מאדהאני" (שהיא להקה שמקורה גם מסיאטל וחבריה מיודדים חברי להקת נירוונה), וההופעה האחרונה בצפון ארצות הברית כחלק מסיבוב ההופעות של "Nevermind", לפני שהחלה את הסיבוב הופעות באירופה לאחר מכן. סיבוב ההופעות שכלל בין היתר את פורטלנד שבאורגון, ואת ונקובר שבקנדה, הוזמן חודשיים מראש, והיה בתחילה הופעה של להקת מאדהאני בתור המופע הראשי, אולם לאחר הצלחתו המסחררת של האלבום "Nevermind", שיצא לאור חודש לפני ההופעה, הזיזה את נירוונה להיות המופע המרכזי בסיבוב זה. הביקוש למופע בסיאטל, שבכלל תוכנן להיות בתיאטרון מור, גרם לכך שהזיזו את ההופעה לתיאטרון פאראמאונט הגדול יותר בעקבות הביקוש לכרטיסים.
הווידאו.
תוספות ובונוסים.
"ביצת פסחא".
כל שחרורי הווידאו, ה-DVD, שבא עם המארז תקליטורים Nevermind "Super Deluxe" Boxset, כלל את הרצועות הנסתרות הבאות (ביצות פסחא), מהופעה ב-8 במרץ 1991 ב"Commodore Ballroom" בוונקובר, שבבריטיש קולומביה:
Nevermind Super Deluxe DVD.
ה-DVD במהדורה מוגבלת בשם לעיל, הגיע עם בונוס של הווידאו קליפים לארבעת הסינגלים מתוך האלבום "Nevermind" (לא כלולים בDVD היחיד, ולא בBlu-ray, אלא רק במארז התקליטורים:
האלבום.
ההופעה שוחררה גם בויניל כפול, ב-12 באפריל 2019, ואיתו הגיע פוסטר 12X24 אינץ', והעתק של הכרטיס VIP שהשתמשו בו בערב ההופעה להורדה.
הפכים סולארים
הפכים סולארים (באנגלית: Solar Opposites) היא סדרת אנימציה קומית אמריקאית, שנוצרה על ידי ג'סטין רוילנד (מהיוצרים של ריק ומורטי) ומייק מקמהן עבור שירות הזרמת המדיה Hulu. במקור נוצרה הסדרה עבור רשת הטלוויזיה האמריקאית פוקס, אך הסדרה נגנזה, ואז נרכשה על ידי Hulu. העונה הראשונה שוחררה במלואה ב-8 במאי 2020.
לסדרה הוזמנו מראש שתי עונות, בנות שמונה פרקים כל אחת.
עונתה השלישית, שכוללת 11 פרקים, עלתה לשידור ב-13 ביולי 2022.
תיאור כללי.
"הפכים סולארים" מתמקדת במשפחה של חוצנים מעולם טוב יותר שנאלצת למצוא מפלט במרכז ארצות הברית. בני המשפחה אינם מצליחים להסכים אם מדובר בחוויה מלהיבה או נוראית.
הפקה.
פיתוח.
ב-28 באוגוסט 2018 הודיעה Hulu כי הזמינה שתי עונות, וסך הכל 16 פרקים. הסדרה נוצרה על ידי ג'סטין רוילנד, שיצר גם את הסדרה ריק ומורטי, ומייק מקמהן, אף הוא אחד הכותבים של ריק ומורטי. השניים אמורים היו לשמש גם כמפיקים בפועל של הסדרה. בין חברות ההפקה שאמורות היו להשתתף בפרויקט הייתה פוקס המאה ה-20.
ב-18 ביוני 2020 הודיעה הולו כי היא מעוניינת גם בעונה שלישית, שעתידה לכלול 12 פרקים ולעלות לשידור ב-13 ביולי 2022.
ליהוק.
במקביל להודעה על הפקת הסדרה הודיעה הרשת כי ג'סטין רוילנד, תומאס מידלדיטץ', שון גיאמברון ומרי מק ידובבו את הדמויות הראשיות בסדרה.
שיווק.
הטיזר טריילר לעונה הראשונה שוחרר ב-25 במרץ 2020. הטריילר הרשמי שוחרר ב-15 באפריל 2020.
קבלה.
ביקורות.
לתוכנית אחוז אישור גבוה של 90% באתר Rotten Tomatoes, על בסיס ביקורות של 29 מבקרים, והממוצע הוא 7.58/10. הקונצנזוס באתר מציין שהסדרה "מקסימה, מצחיקה, וכנה באופן מפתיע. "הפכים סולארים" שוחה בגיחוך שבחיים בעודה מוצאת נקודת מבט רעננה להגיב דרכה על האנושות." באתר Metacritic קיבלה הסדרה ציון משוקלל של 71 מתוך 100,על בסיס ביקורות של 9 מבקרים. האתר ציין "ביקורות חיוביות לרוב".
נתוני צפייה.
לפי Hulu הסדרה הייתה התוכן הנצפה ביותר בשירות מאז שהושק, בין ה-8 במאי ל-12 במאי 2020.
מוריס טיילור
מוריס דה שון טיילור (באנגלית: Maurice De Shawn Taylor; נולד ב-30 באוקטובר 1976) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1997–2010. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 11.0 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק.
טיילור נולד וגדל בדטרויט שבמישיגן, ובין השנים 1994–1997 למד באוניברסיטת מישיגן. לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("מישיגן וולברינס") שיתף פעולה עם השחקנים טאריק עבדול-ואהד, מייסאו באסטון, רוברט טריילור ולואיס בולוק, ורשם ממוצעים כוללים של 12.9 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק.
בדראפט ה-NBA 1997 נבחר טיילור על ידי לוס אנג'לס קליפרס, בבחירה ה-14. בעונתו הראשונה עם הקליפרס קלע 11.5 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בשתי העונות הבאות היה הקלעי המוביל של קבוצתו, עם ממוצעים של 16.8 ו-17.1 נקודות למשחק, בהתאמה, אולם מאזן הקבוצה בשתי העונות עמד על 18.2% בלבד. ב-16 בפברואר 1999 אסף שיא קריירה של 20 ריבאונדים, במשחק קבוצתו מול ונקובר גריזליס.
לקראת עונת חתם טיילור על חוזה ביוסטון רוקטס. באותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע וקלע 13.0 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה חתם ביוסטון על הארכת חוזה ל-6 עונות נוספות, עבור כ-48 מיליון דולר. בספטמבר 2001 נפצע בגיד האכילס במהלך משחק אימון, ונאלץ להחמיץ את כל עונת . בשתי העונות העוקבות קלע 10.0 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל ביוסטון.