בשנת 1769 זכה ציור זה לכינוי "אבי הכלה כותב נדוניה". מאוחר יותר, כשהציור היה באוסף פוניאטובסקי, הוא נקרא "אביה של הכלה היהודיה". כותרות כאלה רומזות על קשר נושאי בין "המלומד מעל דוכן הדרשות" לאישה צעירה במסגרת תמונה. ההנחה הייתה כי ציורים אלה ציורו כזוג, מה עוד שהם ככל הנראה נוצרו באותה שנה, באותו גודל ועל אותו סוג משטח. עם זאת, התברר כי לא כך הדבר. רמברנדט צייר זוגות בהתאם לעיקרון הבא: הדיוקן הגברי משמאל ואילו הדיוקן הנשי מימין, ההפך מהציורים במוזיאון הטירה המלכותית. כמו כן, המלומד והצעירה אינם פועלים באותה סכימה: גודל הדמויות והצורה בה הם יישובים שונים זה מזה. אילו היו זוג, שניהם (ולא רק אחד מהם) היו מתוארים במסגרת מלאכותית, כפי שקרה לדיוקנאות אחרים.
המלומד מוצג כאיש זקן ומזוקן אשר יושב, מחזיק בקולמוס, ליד שולחן כתיבה ועליו כתב יד פתוח. הוא לובש מעיל פרווה כהה וכומתה שחורה רכה. לצווארו שרשרת זהב. כתב היד, שדפיו כמו נהפכו זה עתה ואור חזק מאיר דרכם, נותן אשליה של ספר החוצה את פני השטח הפיזיים של התמונה. שולחן הכתיבה של המלומד מעוטר בראש אריה מגולף ויצורי ים, וכולל ציציות אדומות המהוות ניגודיות למפה הירוקה. הציור מבוצע באופן חופשי, עם אימפסטו (ציור בשכבות עבות במיוחד של צבע) השמור בעיקר לכתב היד.
רמברנדט צייר חוקרים ופילוסופים קדומים לעיתים קרובות, אך פני המלומד חריגים בגלל פרטים מיוחדים, כמו יבלת על לחיו השמאלית והאף האדום, ששניהם מרמזים על אדם קונקרטי.
משטח הציור עשוי עץ צפצפה. שני הציורים ממוזיאון הטירה המלכותית הם בין חמישה (בסך הכל) בהם השתמש רמברנדט בעץ צפצפה. ככל הנראה, רמברנדט קנה מספר קטן של לוחות מסוג זה בין השנים 1639–1641 והתנסה בהם.
סמי בקלש
סמי בקלש (נולד ב-20 באוגוסט 1960) הוא מנהל ישראלי שכיהן בעבר כמנכ"ל הכנסת. הוא רואה חשבון במקצועו.
ביוגרפיה.
בקלש נולד באורוגוואי. בשנת 1969 עלה עם משפחתו לישראל, בתחילה התגוררה המשפחה בבת ים ובהמשך עברה לרעננה. ב-1978 התגייס לצה"ל לחיל ההנדסה הקרבית ולאחר מכן שירת בפלחה"ן צנחנים עד ליציאתו משירות המילואים.
עבד בתעשייה אווירית בקבוצת עתודה ניהולית "נערי ברודט". כיהן כסמנכ"ל הכספים של המועצה להסדר ההימורים בספורט, כסמנכ"ל הכספים של תשלובת הארגז בע"מ, כמנכ"ל מפעלי פרג בע"מ וכמנכ"ל קבוצת שלהב אחזקות בע"מ.
בנוסף, עבד בשורה של דירקטוריונים בחברות ובעמותות ובהן יו"ר בחברת איילון פיננסים מקבוצת איילון ביטוח, דירקטור בחברת סלקום, דירקטור בקרן השתלמות יהב רופאים, דירקטור בחברה הממשלתית חמ"ת ויו"ר דירקטוריון קלע- קרן השתלמות.
כיהן בתפקידים בגופים ציבוריים ובהם חבר מועצת הנפט במשרד האנרגיה, שימש כמנכ"ל חברה קדישא ברעננה, נציג ציבור בוועדות בבית המשפט המחוזי תל אביב ובבית משפט השלום ונציג ציבור בעיריית רעננה.
עמד בראש חברת "בקלש ייעוץ והשקעות" העוסקת בייעוץ ובשיפור תהליכי ניהול ממשל תאגידי. נתן ייעוץ לראשי ועדים גדולים, והיה שותף בגיבוש הסכמים קיבוציים וייעץ לראשי מועצות מקומיות בניהול ותיקון תהליכים.
ב-11 במאי 2020 מונה לנציג ועד עובדי סלקום בדירקטוריון החברה, ב-16 ביוני 2020 התפטר מתפקיד זה לאחר שמונה למנכ"ל הכנסת. ביוני 2020 אושר מינויו למנכ"ל הכנסת והוא נכנס לתפקידו ב-21 ביוני. הוא סיים את תפקידו בדיוק שנה לאחר מכן לאחר שהוחלף על ידי גיל סגל.
חיים אישיים והשכלה.
בקלש מתגורר ברעננה, נשוי לסמדר ואב לשלושה.
לבקלש תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר ראשון במנהל עסקים-מימון מאוניברסיטת בר-אילן. הוא מרצה בקורס דירקטורים בנושא ניהול תקין של עמותות ובנושא שוק ההון וממשל תאגידי.
אישה צעירה במסגרת תמונה (רמברנדט)
אישה צעירה במסגרת תמונה או הכלה היהודייה (בהולנדית: Jonge vrouw in een schilderijlijst) הוא ציור שמן של הצייר רמברנדט ואן ריין, שהושלם בשנת 1641. היצירה מוצגת במוזיאון הטירה המלכותית בוורשה.
היסטוריה.
סטניסלאב פוניאטובסקי, מלך פולין, רכש את היצירה, יחד עם המלומד מעל דוכן הדרשות, מידי הרוזנת אליזבת הנרייט מארי גולובקין בשנת 1777. בתחילה הוצגו הציורים בארמון זאזינקי בוורשה, אך לאחר מות המלך הם הועברו ליוזף פוניאטובסקי אשר השאיר את הציורים לאחותו, מריה תרזה פונייטובסקה. בשנת 1815 הם נקנו על ידי קז'ימייז רוזובסקי, שהעביר אותם לבתו, אשתו של אנתוני לאנקורנסקי. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחרמו הציורים בידי הגסטפו, והוחזרו לבעליהם הטבעיים רק בשנת 1947, ואז נלקחו לטירה ליד ואדוץ ובשנת 1950 אוחסנו בכספת בנק שווייצרי. רק בשנת 1994 הם שוב הוצגו בטירה המלכותית בוורשה, בתערוכה של אוסף משפחת לאנקורונסקי. לאחר מכן, תרמה קרולינה לאנקורנסקה את שתי העבודות הללו, יחד עם מספר ציורים אחרים, למוזיאון הטירה המלכותית.
שתי היצירות נחשבו אבודות לאחר מלחמת העולם השנייה והועלו ספקות לגבי יחוסן לרמברנדט. הן לא נכללו במהדורת 1989 של פרויקט המחקר של רמברנדט. לאחר שקרולינה לאנקורנסקה תרמה אותן למוזיאון הטירה המלכותית, פרויקט המחקר של רמברנדט בחן אותן מחדש ואישר לבסוף את ייחוסן בפברואר 2006.
תיאור היצירה.
הצעירה מתוארת במסגרת "מטעה" (מלאכותית) שרק החלק התחתון והצד הימני שלה נראים. היא לבושה בשמלת קטיפה אדומה כהה מרופדת בפרווה, שרשראות זהב, חגורה עשירה ורחבה ועגילי פנינה בצורת אגס. תלבושת זו אינה עולה בקנה אחד עם האופנה בימי רמברנדט וכאשר הופיעה בדיוקנאות, התייחסו אליה כאל לבוש קדום אשר התאים היטב לנושאים מיתיים, היסטוריים, מזרחיים או מקראיים. רמברנדט תיאר לעיתים קרובות את דמויותיו בסוג זה של בגדים, הן על ציורי שמן והן על תחריטים.
הנערה מוצגת מקדימה, מניחה את ידיה על החלק התחתון של המסגרת המצוירת. פניה הצעירים מוצלים על ידי כומתה שחורה ורכה שממנה גולש בחופשיות שערה האדום. התנועה נרמזת על ידי נסיגה קלה של זרועה הימנית, ותיאור ידה הימנית כאילו ממש נבלמת מעל מסגרת התמונה. אגודלה, המשתקף בעץ הכהה, כבר נוגע במסגרת, בעוד האצבעות רק מתקרבות אליה. נראה כי עגיל הפנינה, אשר תלוי מאוזנה הימנית, ואריג השרוול הימני נמצאים גם הם בתנועה. האשליה של שבירת המרחב הציורי המקובל נוצרה על ידי ציור הדמות במסגרת כאשר שתי ידיה נמתחות מעבר לה.
היסטוריון האמנות ארנסט ואן דה וטרינג (Ernst van de Wetering) האמין כי "אישה צעירה במסגרת תמונה" היא דוגמה להתעניינותו של רמברנדט בטכניקת טרומפ-לויל, האופיינית ליצירתו בסוף שנות השלושים ותחילת שנות הארבעים של המאה ה-17. זהו גם מסעו אחר דרכים חדשות לתאר תנועה. לדברי ואן דה וטרינג, ציור זה יוצא דופן וניתן לראות בו אחת הדוגמאות הבודדות, אולי אב-טיפוס, המאשר תקופה קצרה מאוד בקריירה של רמברנדט בה היה לו עניין כזה.
בתחילה, רמברנדט החל לצייר אדם אחר: אישה יושבת, הפונה מעט שמאלה, לבושה בשמלת אופנה עכשווית וצווארון. אישה זו הייתה מעט יותר בצד ימין של הקומפוזיציה מאשר הצעירה בגרסה הסופית. דיוקנה של האישה בצווארון מעולם לא הושלם ורמברנדט עשה בפאנל שימוש חוזר, דבר שהוא לא נהג לעשות.
ציור זה שוחזר על ידי מחלקת השימור במוזיאון הטירה המלכותית בוורשה (בין מאי 2005 למרץ 2006). עקבות הקומפוזיציה המקורית התגלו על ידי צילומי רנטגן לפני תחילת עבודות השחזור.
משטח הציור עשוי עץ צפצפה. שני הציורים ממוזיאון הטירה המלכותית הם בין חמש (בסך הכל) בהם השתמש רמברנדט בעץ צפצפה. ככל הנראה, רמברנדט קנה מספר קטן של לוחות מסוג זה בין השנים 1639–1641 והתנסה בהם.
ממלכת טונגה
דווין ג'ורג'
דווין ג'מאר ג'ורג' (באנגלית: Devean Jamar George; נולד ב-29 באוגוסט 1977) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1999–2010. לאורך 11 עונותיו בליגה זכה ב-3 אליפויות כשחקן לוס אנג'לס לייקרס (2000–2002), והעמיד ממוצעים כוללים של 5.6 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק.
קריירת משחק.
אוניברסיטת אוגסבורג.
ג'ורג' נולד במיניאפוליס שבמינסוטה, ובין השנים 1995–1999 למד באוניברסיטת אוגסבורג שבמיניאפוליס. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, אשר השתתפה בליגת המכללות השלישית (NCAA Division III), קלע 23.5 נקודות ואסף 9.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
לוס אנג'לס לייקרס.
בדראפט ה-NBA 1999 נבחר ג'ורג' בבחירה ה-23, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. בכל 3 עונותיו הראשונות בלוס אנג'לס זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA; בשלבי הפלייאוף של עונות ו- מיעט לשחק ותרם 2.3 נקודות בממוצע למשחק בלבד, ובפלייאוף הפך לחלק אינטגרלי מרוטציית הקבוצה, וקלע 5.0 נקודות למשחק כשחקן הספסל הבולט ביותר של הלייקרס. ב-3 בנובמבר 2002 קלע שיא קריירה של 25 נקודות בניצחון קבוצתו מול פורטלנד טרייל בלייזרס. לאורך פלייאוף 2004 שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של ארבעה חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד – שאקיל אוניל, קובי בראיינט, קארל מלון וגארי פייטון – וסייע לקבוצה לחזור למעמד גמר ה-NBA. בסדרת הגמר עצמה הפסידו הלייקרס מול דטרויט פיסטונס, בתוצאה 1–4.
דאלאס מאבריקס.
באוגוסט 2006, לאחר 7 עונות עם הלייקרס, חתם ג'ורג' על חוזה בדאלאס מאבריקס. בעונתו הראשונה בקבוצה רשמה דאלאס את מאזן הניצחונות הטוב בתולדותיה, 67–15, אולם הודחה מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון, על ידי גולדן סטייט ווריורס (2–4). בעונת העפיל עם המאבריקס לחצי גמר האזור המערבי בפלייאוף.
גולדן סטייט ווריורס.