תחומי המחקר שלה הם: הבסיס המוחי והפונקציות של החוויה המודעת, השפעות של קוגניציה על תפיסה, פעולות רצוניות.
ביוגרפיה.
ליעד מודריק למדה בתיכון כצנלסון וכיהנה כיו"ר מועצת הנוער העירונית של כפר סבא וכיו"ר מועצת התלמידים והנוער הארצית.
שירתה בגלי צה"ל, שם שימשה ככתבת לענייני משפטים. בין הסיפורים שסיקרה היה משפטו של השר אריה דרעי, שהורשע בקבלת שוחד. שימשה גם עורכת החדשות ותוכניות האקטואליה בתחנה, ובנוסף הגישה בטלוויזיה החינוכית את תוכנית הרפואה "ביקור בית". מודריק ערכה גם את תוכניתו של גורי אלפי "לצחוק או למות", ששודרה ב"רשת" ב-2008.
ביולי-ספטמבר 2008 הגישה מודריק בגלי צה"ל, לצד גורי אלפי, את "תוכנית מילוט", תוכנית צהריים קלילה ומבדרת ששודרה בימי הקיץ. לאחר מכן, הגישה מודריק בגלי צה"ל מספר תוכניות במקביל: בימי חמישי ושישי את תוכנית הבוקר "יוצאים לאור"; בשבתות, יחד עם אסף ליברמן, את "תוכניות לשבת" ומדי יום שישי הגישה, לצד פרופ' מיכאל הרסגור, את התוכנית "שעה היסטורית". בנוסף, הגישה את תוכנית ביקורת התקשורת "ביקורTV" בערוץ הראשון. ביולי 2014 חזרה לשדר בגלי צה"ל, והיא נמנית עם מגישי התוכנית "אוניברסיטה משודרת". בשנת 2015 החלה לככב בסדרה "רחוב סומסום", שמשודרת בערוץ הופ, כמדענית שעוזרת לתושבי הרחוב כשהם רוצים לדעת דבר מה.
השכלה אקדמית.
מודריק, בוגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן, היא בעלת תואר מוסמך מאוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "מוח ומודעות: חיפוש אחר הייצוג העצבי של התפיסה המודעת". קיבלה תואר דוקטור למדעי המוח מהאוניברסיטה העברית ואוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "עיבוד חריגות קונטקסטואליות ראייתיות", בהנחיית פרופ' ליאון דעואל ופרופ' דומיניק לאמי, ותואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב על עבודה שכותרתה "בעיית הגוף והנפש בחקר המוח: חקירה תיאורית דקונסטרוקטיבית", בהנחיית פרופ' מרסלו דסקל. בינואר 2012 עזבה את תפקידיה בגלי צה"ל לשם לימודי פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה, שם התמחתה בחקר המודעות. בהיותה בקליפורניה שימשה כתבת של חדשות ערוץ 2 מעת לעת.
קרירה אקדמית.
החל מ-2015 היא מרצה בכירה וראש מעבדה בבית-הספר למדעי הפסיכולוגיה, אוניברסיטת תל אביב. ב-2020 מונתה לפרופסור חבר.
משפחה.
מודריק נשואה ואם לשלושה.
ויליאם גולדמן
ויליאם גולדמן (באנגלית: William Goldman; 12 באוגוסט 1931 - 16 בנובמבר 2018) היה תסריטאי, סופר ומחזאי יהודי אמריקאי.
קורות חיים.
גולדמן גדל במשפחה יהודית בפרבר ליד שיקגו, קיבל תואר ראשון באוברלין קולג' ב-1952 ותואר שני באוניברסיטת קולומביה ב-1956. במשך שנים רבות התרחק גולדמן מאחיו, המחזאי ג'יימס גולדמן, עד למותו של האחרון ב-1998.
גולדמן פרסם חמישה רומנים והפיק שלושה מחזות בברודוויי לפני שהחל לכתוב תסריטים. בכמה מהרומנים שלו השתמש יותר מאוחר כבסיס לתסריטים שכתב. בשנות השמונים כתב סדרה של זיכרונות שהתייחסו לתקופת עבודתו המקצועית בברודוויי ובהוליווד. בתקופה זו עיבד את ספרו "הנסיכה הקסומה" למסך הגדול, דבר שסימן את חזרתו לכתיבת תסריטים. הוא הוזמן לעיתים קרובות כ"רופא" לא מוסמך לתסריטים בעייתיים.
גולדמן זכה בשני פרסי אוסקר עבור התסריטים ל"קיד וקאסידי" ו"כל אנשי הנשיא" ובשלושה פרסים נוספים על מפעל חיים. כמו כן זכה בשני פרסי אדגר על התסריט הטוב ביותר לסרט "הרפר" ב-1967 ולסרט "קסם" (שעובד מהרומן שלו) ב-1979. התפרסם גם כמחבר הספרים והתסריטים של "איש המרתון" ו"הנסיכה הקסומה". ב-1975 כתב את התריט לסרט "וולדו פפר הגדול" ביחד טם הבמאי ג'ורג' רוי היל.
ב-1977 כתב את התסריט לסרט המלחמה "גשר אחד רחוק מדי".
ב-1992 השתתף בכתיבת התסריט לסרט "צ'פלין". ב-1994 כתב את התסריט לסרט מאבריק בכיכובו של מל גיבסון.
גולדמן עיבד למחזה את הרומן "מיזרי" מאת סטיבן קינג. המחזה הועלה ב-2015 בברודוויי, וב-2019 הועלה נוסח עברי של המחזה בתיאטרון הקאמרי בישראל.
גולדמן היה נשוי לאלינוי ג'ונס עד גירושיהם ב-1991. לשניים נולדו שתי בנות.
נפטר בניו יורק ב-16 בנובמבר 2018.
חומצה לקטית
חומצה לקטית (באנגלית: Lactic acid) או חומצת חלב היא תרכובת אורגנית קטנה בעלת חשיבות רבה בביולוגיה.
מקור שמה של החומצה במילה הלטינית Lac, "חלב". החומצה התגלתה לראשונה בחלב. למרות הדמיון בשם ללקטוז, אין מדובר בנגזרת של סוכר זה (בלקטוז 12 אטומי פחמן ובחומצה לקטית - שלושה בלבד). למרות זאת קיים ביניהם קשר: חיידקים המצויים בחלב הופכים את סוכר החלב, לקטוז, לחומצה לקטית בתהליך תסיסה, ולכן שמה הטריוויאלי של החומצה הלקטית הוא חומצת חלב.
ביוכימיה.
חומצה לקטית היא חומצה הידרוקסיקרבוקסילית: היא מכילה קבוצת קרבוקסיל (COOH) לצד קבוצת הידרוקסיל (OH). היא זהה לחומצה פרופנואית, חומצה קרבוקסילית בעלת שלושה אטומי פחמן, רק שבחומצה לקטית מוחלף אחד אטומי המימן בקבוצת הידרוקסיל. שמה הכימי הוא חומצה הידרוקסיפרופנואית (Hydroxypropanoic acid) ונוסחתה: CH3CHOHCOOH.
כשהחומצה מאבדת אטום מימן שמקורו בקבוצת הקרבוקסיל מתקבל יון לקטט (Lactate) בעל מטען שלילי: -CH3CHOHCOO.
לקטט הוא התוצר הסופי של אחד מתהליכי התסיסה הידועים והחשובים ביותר. לקטט נוצר בתא בתנאים של מחסור בחמצן כתוצאה מחיזור (מסירת אלקטרונים ל-) פירובט. פירובט, תוצר הגליקוליזה (תהליך פירוק הגלוקוז בתא), נבדל מלקטט בשני אטומי מימן הנמצאים בלקטט והנעדרים בפירובט (בפירובט קיימת קבוצת קרבוניל במקום קבוצת הידרוקסיל).
פיזיולוגיה.
לקטט, האניון של חומצה לקטית, מהווה תוצר ביניים בין המטבוליזם האירובי והאנאירובי בתאים, ומהווה חומר דלק חשוב לתאים.
בזמן פעילות גופנית קצב ייצור הלקטט בתאי השריר עולה וחלקו דולף לזרם הדם ומעלה את ריכוזו בפלזמה. קצב ייצור הלקטט עולה עם העלייה בעצימות הפעילות, ובתלות בעצימות הפעילות ויכולת ניקוי הלקטט על ידי רקמות אחרות הריכוז עשוי להתייצב ברמה גבוהה מהנורמה או להמשיך ולעלות עד להפסקת הפעילות מתשישות, כאשר הסף בין התחומים מוגדר כסף הלקטט או הסף האנאירובי.
לאחר תום הפעילות הגופנית הגוף ממשיך לנצל את הלקטט ברקמות שונות עד לחזרתו לריכוז המנוחה תוך פחות משעה מתום הפעילות.
בניגוד למיתוס רווח, אין קשר בין כאב שריר מושהה (״שריר תפוס״, DOMS) לבין ייצור חומצת החלב בגוף.
לקטט
לקטאט
חומצת חלב
חומצה לאקטית
גלגל&quot;צ
וויליאם גולדמן
לואי דה בורבון, נסיך דה קונדה
הנסיכה אליס
הנסיכה אליס בטנברג
הוועדה לחקירת מערך המודיעין בעקבות המלחמה בעיראק
הוועדה לחקירת מערך המודיעין בעקבות המלחמה בעיראק, המוכרת גם בשם ועדת "שטייניץ", הוקמה על ידי יושב ראש ועדת החוץ והביטחון וועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים, ח"כ יובל שטייניץ, לשם הפקת לקחים והמלצות כלל מערכתיים בעקבות כישלון קהילת המודיעין להעריך נכונה את הימצאותן של "יכולות אסורות" (טילי קרקע-קרקע ונשק בלתי קונבנציונלי) בידי תוכנית הגרעין של עיראק בחודשים שקדמו למלחמת עיראק.
עוד בטרם סיימה הוועדה את מלאכתה נתגלה כישלון חמור נוסף של קהילת המודיעין, כאשר נאלצה ללמוד מפיהם של שירותי מודיעין זרים על דהירתה של לוב, עם מנהיגה הבלתי-צפוי מועמר קדאפי, להשגת נשק גרעיני העלול לאיים על קיומה של ישראל.
הוועדה ערכה את הבדיקה היסודית ביותר של מערך המודיעין מאז ועדת אגרנט, שהוקמה על ידי הממשלה לחקירת נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים.
הוועדה מתחה ביקורת חריפה על תפקוד קהילת המודיעין אל מול עיראק ולוב, בחלק הגלוי של הדו"ח שפורסם לציבור בחודש מרץ 2004, בו מופיעים עיקרי הממצאים, המסקנות והחלטות ועדת החקירה. החלק החסוי של הדו"ח, הכולל חומר סודי וכן מסקנות והמלצות הנוגעות למקורות מודיעיניים ספציפיים, למערכות מסווגות, ולשיתוף-פעולה רגיש עם שירותי מודיעין זרים, הודפס ב-9 עותקים ביולי 2004 ונמסר לראש הממשלה, לשר הביטחון, לראש המועצה לביטחון לאומי, לרמטכ"ל ולראשי קהילת המודיעין בלבד.
הערכת המודיעין.
בחודשים שקדמו למלחמת עיראק נערכו במערכת הביטחון בישראל התייעצויות והערכות מצב באשר למידת האיום הנשקף למדינת ישראל מצידה של עיראק נוכח המלחמה הממשמשת ובאה, ובדבר מידת הצורך בהיערכות ביטחונית על-מנת לקדם את פני הסכנה.
בתחום היכולות - העריכו אגף המודיעין (אמ"ן) של צה"ל והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ערב המלחמה, בסבירות גבוהה שהתקרבה לוודאות, כי בידי עיראק נמצאת "יכולת שיורית" בתחום הנשק הכימי (חל"כ) והנשק הביולוגי (חלב"ג), כמו גם עשרות טילי קרקע-קרקע המסוגלים להגיע לישראל ושניתן לחמשם בראשי-חץ כימיים וביולוגיים.
בתחום הכוונות - העריך המודיעין הישראלי ערב המלחמה, בסבירות נמוכה בדרך-כלל, כי סדאם חוסיין עלול לתקוף את מדינת ישראל באמצעות הנשק הבלתי קונבנציונלי שברשותו; אם באמצעות טילי קרקע-קרקע, ואם באמצעות מטוסי קרב וכלי טיס בלתי מאוישים שהוכשרו לצורך כך.
החלטות הממשלה.
נוכח הערכות המודיעין בתחומי היכולות והכוונות, ובהתאם להערכות המצב, החליטה ממשלת ישראל לנקוט שורת צעדי התגוננות פסיבית ואקטיבית, בעלות של מאות מיליוני שקלים, שכללו:
הקמת הוועדה.