ישנה סבירות כי הסלוגי והסאלוקי הם אותו הגזע וכי הסלוגי הוא הגרסה קצרת השיער של הסאלוקי, אך במרוקו טוענים כי אין שום קשר בין שני הגזעים.
הסלוגי נמצא כיום גם בחצי האי סיני. גזע הסלוגי הוא המלווה העיקרי של עדרי הבדואים.
הגידול הישראלי של גזע זה מתבסס בעיקר על כלבי השבטים הבדואים המתגוררים בגיאיות של דרום חצי האי סיני.
מבנה כללי.
פרוותו של הסלוגי וצבעיו הם: שחור, חול, אדום-שחור, אפור כהה, מנומר. עם או בלי "מסיכה" שחורה באזור הפנים.
לסלוגי מבנה גוף קצר ומעודן פחות מהסלוקי.
משפחת אבוחצירא
אבוחצירא הוא שמה של משפחה יהודית ממוצא מרוקאי השייכת לעדת התושבים שקדמו למגורשי ספרד במרוקו, שהצמיחה רבנים רבים.
מקור השם אביחצירא.
שם המשפחה במקורו הוא אביחצירא. שורשי המשפחה הידועים מתחילים ברבי שמואל אלבז, שהיה הראשון שנקרא בשם אביחצירא.
לסיבת כינויו זה ישנם כמה הסברים.
על פי אחד או יותר מהטעמים הללו, התקבע שמו של רבי שמואל אלבז - 'אביחצירא', שמשמעו בערבית "אבי המחצלת", או "בעל המחצלת", וכינוי זה עבר הלאה לצאצאיו.
גרייהאונד איטלקי
הגרייהאונד האיטלקי (באנגלית: Italian Greyhound) שייך למשפחת הכלביים.
היסטוריה של הגזע.
בצורתו הננסית התבסס הגזע בתקופת האימפריה הרומית.
נשות רומי נהגו להתהדר בכלבי שעשועים מסוגים שונים, בעיקר במזרח, אבל גם בכלבים הננסיים והמהירים שעדינותם הרבה שבתה את לבן.
בעבר שימש לצייד ארנבות בצרפת, ובגרמניה היה ידוע גם כסייען לציד בעזרת נשר מאולף. באותה תקופה הגזע היה חזק וגדול יותר מהיום. בתקופת הרנסאנס הגזע הפך לפופולרי יותר ויותר עד שבמאה ה-16 זכה הכלב לשמו - גרייהאונד איטלקי. מכאן ואילך יש תיעוד להתפשטותו באירופה. לאנגליה הוא הגיע בתחילת המאה ה-17 ולארצות הברית רק במאה ה-19.
מבנה כללי.
זכרים ונקבות.
צורתו של הגרייהאונד האיטלקי מוארכת, מבנהו מזכיר בצורה מיניאטורית את זה של הגרייהאונד ושל הסלוגי.
הגזע בישראל.
בארץ הגזע חדש ונדיר יחסית. בשנות ה-80, הגיעו מספר כלבים לארץ מרוסיה, אך הגזע נעלם בהדרגה. בשנים האחרונות נוספו מספר כלבי יבוא והגזע נמצא בעלייה ברישום המלטות וגורים.
פרנץ בועז
פרנץ בועז (גרמנית: Franz Boas; 9 ביולי 1858 – 21 בדצמבר 1942) היה אנתרופולוג יהודי-גרמני שהעביר את רב שנותיו בארצות הברית ומשם פרסם את מחקריו. בארצות הברית הוא נחשב ל"אבי האנתרופולוגיה", מכיוון שפיתח למעשה את האנתרופולוגיה כשיטה מדעית, בעוד שלפניו מחקרים אנתרופולוגיים היו מבוססים בעיקר על תצפיות לא-מדעיות ואנקדוטות.
חייו.
פרנץ בועז נולד בווסטפאליה שבגרמניה למשפחה יהודית שתמכה ברעיונות ליברליים. ב-1887 הוצעה לו משרת עוזר עורך במגזין "סיינס" בניו יורק. הוא היגר לארצות הברית ובנוסף לעבודה זו הוא גם עבד כמרצה לאנתרופולוגיה באוניברסיטת קלרק. גישתו האנתרופולוגית מזוהה עם הגישה האמריקאית (בניגוד לגישה האירופאית). הוא תרם רבות לשינוי דרך החשיבה האנתרופולוגית. בעבר אנתרופולוגים הסתכלו 'מלמעלה' על חברות כביכול פרימיטיביות תוך כדי שהם רואים בתרבותם, התרבות המערבית, כתרבות הראויה והעילאית ומולה כל שאר התרבויות נתפסו כפרימיטיביות. בועז פסל את הדרך הזאת וקבע כי על האנתרופולוגים לחקור תרבויות דרך הערכים של התרבות הנחקרת עצמה, בלי להשוותם לתרבות כלשהי- 'יחסיות תרבותית'. כלומר לחקור כל תרבות, בכל מקום ובכל זמן. גישה זו נקראת פרטיקולריזם היסטורי. בועז האמין בדטרמינזם תרבותי - כלומר שהגורם המשמעותי ביותר המשפיע על התנהגות האדם הוא התרבות ולא גורמים ביולוגיים או גאוגרפים.
כמו אנתרופולוגים מוקדמים אחרים, גם בועז הוכשר בתחומים אחרים, עם תואר ראשון בפיזיקה ודוקטורט בגאוגרפיה. הוא הפך לאנתרופולוג לאחר שערך מחקר בקרב האינואיטים (שבטים החיים באזור הארקטי). במהלך מחקרו שמטרתו המרכזית הייתה גאוגרפית, שם לב בועז שלא ניתן להסביר את התנהגותם של האינואיטים על ידי גורמים גאוגרפים. הוא הגיע למסקנה שהגורם המרכזי המשפיע הוא התרבות. בועז פרסם ספרים ומאמרים רבים שעסקו בעיקר בתרבות ובגזע. בין תלמידיו באוניברסיטת קולומביה היה אדוארד ספיר, שמיזג בין מומחיותו בבלשנות לאנתרופולוגיה, והאנתרופולוגית המפורסמת מרגרט מיד, שפיתחה יחד עם תלמידים אחרים שלו את אסכולת תרבות ואישיות שטענה שכדי להבין את האישיות, יש להבין קודם את התרבות. זוהי גישה שמשלבת בין אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה, והיא הבסיס לתחום שנקרא היום אנתרופולוגיה פסיכולוגית. קרנה של מיד ירדה לאחר שהסתבר שהמפורסם והמשפיע ביותר במחקריה, "התבגרות בסמואה", היה מוּטֶה וקידם מסקנות שגויות בעליל.
גלגו ספרדי
הגלגו הספרדי הוא גזע של תת-המין כלב הבית.
יכולות הצייד שלו הפכו אותו לפופולרי במיוחד בקרב בני האצולה ברחבי אירופה בימי הביניים המוקדמים. הגלגו הספרדי כנראה טיפוס קרוב לגרייהאונד קדום מהתקופה הרומית, גם בצורתו ובעיקר בכישורי הצייד שלו. הספרדים מאמינים, וגם נתנו לזה ביטוי בהקדמה ההיסטורית בתקן הגזע, שהגלגו הספרדי הוא "אבי" הגרייהאונד האנגלי המודרני.
החל מהמאה ה-15 ואילך נשלחו כלבי גלגו ספרדיים במתנה למשפחת המלוכה באנגליה. חילופי מתנות בעלי חיים (כלבים, סוסים) בין חצרות המלוכה באירופה היה אקט דיפלומטי מקובל. הכיבוש הערבי על חצי האי האיברי במאה ה-8 הביא עמו גם כלבי סלוקי-סלוגי שהשפיעו רבות על דמותו המיוחדת והמתפתחת של הגלגו הספרדי.
טאו (אות)
טאו (אות גדולה Τ, אות קטנה: τ) היא האות התשע עשרה באלפבית היווני. ביוונית מודרנית שם האות נהגה 'טָף'. ההגייה הרגילה של האות τ היא כמו טי"ת בעברית. הצירוף ντ נהגה כמו דל"ת בעברית. הצירוף τζ נהגה דְז.
בספרות יווניות היא בעלת הערך 300.
היסטוריה.
האות טאו התפתחה מהאות תו הפיניקית / שמית, והייתה במקור האות האחרונה באלפבית.
שימושי האות τ.
האות τ מייצגת:
בתקופה העתיקה האות טאו שימשה סמל לחיים, בעוד האות השמינית באלפבית היווני - תטא סימלה מוות. רבים הסבורים כי הם המקור לסימן החיוב (פלוס +) וסימן השלילה (מינוס -).
אומגא
אשר
אברהם בורנשטיין
רבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב (חשוון ה'תקצ"ט, אוקטובר 1838 – י"א באדר א' ה'תר"ע, 20 במרץ 1910), היה אדמו"ר ומייסד חסידות סוכטשוב, מחבר הספרים: "אגלי טל" על מלאכות שבת ושו"ת "אבני נזר" מגדולי הפוסקים והלמדנים שהתפרסם ב'עולם התורה' כדרך הלימוד הסוכטשובית.
תולדות חייו.
שנותיו הראשונות.
נולד בבנדין שבפולין, לרבי זאב נחום, מחבר הספר "אגודת אזוב", בנו של רבי אהרון בורנשטיין משצ'קוצ'ין ולאמו הרבנית דובריש. היה מצאצאי הרמ"א הש"ך והמעשה רוקח. בשנת ה'תר"י עברה משפחתו לגור באלקוש, שם מונה אביו לרב, לאחר מכן בשנת ה'תרט"ז לפי בקשת מחותנו הרבי מקוצק עבר לכהן ברבנות ביאלה פודולסק פתח שם ישיבה והעמיד אלפי תלמידים.
בהקדמה לספרו 'אגלי טל' הוא כותב כי כילד .
לאחר ניסיון שידוך עם בתו של הרב חיים הלברשטאם מצאנז שלא צלח, הוא נישא בחודש אב ה'תרי"ג בגיל ארבע עשר לשרה צינא, בתו של רבי מנחם מנדל מקוצק, שאביו היה מחסידיו. התגורר בבית חותנו עד חורף שנת ה'תרכ"ג.
בחותנו ראה את רבו המובהק. למרות שהגיע לקוצק בתקופת ההסתגרות, בפניו הייתה דלתו פתוחה, והיה מבקש ממנו כל יום שיאמר לו חידושי תורה. בהקדמת ספרו "אגלי טל" הוא מעיד:
רב ואדמו"ר.
כעבור 4 שנים מפטירת חותנו, בשנת ה'תרכ"ג נתמנה לרבה של פרצ'ב, שם שהה מספר שנים, שבהם סבל מרדיפות של חסידי גיסו רבי דוד, בנו של רבי מנחם מנדל מקוצק, משום שלא קיבל את מרות רבם ותחת זאת היה חסיד של רבי יצחק מאיר אלתר מגור שגם הקציב לו סכום קבוע כתוספת להכנסתו מהרבנות. בתרכ"ז עבר לכהן כרב בקרושנוביץ. בשנים אלו נסע לרבותיו, ממלאי מקום חותנו, רבי יצחק מאיר אלתר מגור ורבי חנוך העניך מאלכסנדר.ב- ה'תר"ל 1870 אחר פטירת רבי חנוך העניך מאלכסנדר החל לכהן כאדמו"ר. ב- ה'תרל"ו 1876 עבר לכהן ברבנות נשלסק. גם שם בעלי הבתים לא ראו בעין יפה את ניהול החצר במקביל לתפקיד הרבנות, ולכן עזב את העיר, וב-ה'תרמ"ג 1883 עבר לכהן כרב העיר סוכטשוב, שבה הקים ישיבה במקביל לחצר החסידית בראשותו. לאחר מספר שנים עזב את רבנות העיר ושימש כאדמו"ר בלבד.
פעילות למען ארץ ישראל.
רבי אברהם תמך בעלייה לארץ ישראל, וכך כתב בספרו "אבני נזר":
רבי אברהם פנה לחסידים בעלי יכולת לתמוך ברעיון לרכישת אדמה למושבת חסידים בארץ ישראל, בשנת ה'תרנ"א (1891), יצאה משלחת בראשות בנו רבי שמואל ואחיו-חתנו רבי מאיר לארץ ישראל על מנת לרכוש את האדמות ושמו עיניהם לאדמה באזור ראש פינה-יסוד המעלה. תוכנית זו לא יצאה אל הפועל עקב גזירה של הסולטאן הטורקי.
נפטר בי"א באדר א' ה'תר"ע ונקבר בבית הקברות בסוכטשוב, על קברו הוקם אהל. אחריו כיהן כאדמו"ר בנו רבי שמואל.
אלמאנית
אלמאנית (Alemannisch) היא שפה גרמאנית הכוללת ארבעה ניבים אשר כוללים, בין השאר, שישה תת-ניבים. מקור השם הוא באיגוד שבטים גרמאניים הידועים בשם אלמאנים.
ניב גרמני או שפה עצמאית.
אלמאנית קשה להבנה עבור דוברי גרמנית, ולכן יש המחשיבים אותה כשפה נפרדת. אלא, שלמעשה אפילו בין דוברי האלמאנית אין הבנה הדדית, והיא בתורה נחלקת לניבים שקיים ביניהם שוני גדול. שוואבית, ניב המדובר בדרום גרמניה, שונה כמעט לחלוטין מאלמאנית עילית.
עם זאת, השפה הכתובה והרשמית באזורים דוברי-אלמאנית היא גרמנית, ואלמאנית נחשבת גם כקבוצת ניבים גרמניים, אפילו בעיני דובריה. יש המקשרים בין אלמאנית לבין גרמנית שווייצרית וניבים גרמניים דרומיים.
ניבים.