עינת שָׂרוּף (נולדה ב-19 בדצמבר 1962 בשם ענת חלפון) היא זמרת, מנחת טלוויזיה ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
גדלה והתחנכה במושב חצב, להורים יוצאי טריפולי, לוב. בתו של בן ציון חלפון, לשעבר חבר הכנסת וסגן שר החקלאות.
שרוף למדה שירה ומוזיקה בבית הספר הגבוה למוזיקה "רימון". התפרסמה בעיקר בביצועיה לשירים של תלמה אליגון. הרחיבה את תחום השירה בציבור גם לשירים עדכניים ושירים ים תיכוניים. כמו כן היא מופיעה בערבי שירה בציבור באירופה ובארצות הברית ושרה גם שירים בלועזית. ערבי השירה בציבור שלה הם ייחודיים ברבגוניותם והיא נחשבת היום למובילה בתחום זה בישראל. בשנת 2004 יצא הדיסק הראשון שלה "שרים עם עינת שרוף" וזכה באות "תקליט פלטינום" עם יותר מ-50,000 עותקים. ב-2007 השתתפה בתוכניות "הכספת", בתור אורחת, ו"בנות", התוכנית בה הנחתה.
בשנת 2012 הגישה שרוף עם המנחה אלירז שדה את התוכנית היומית "כוכב בצהריים". התוכנית ליוותה את תוכנית המציאות "כוכב נולד" ושודרה בערוץ 24, ובמקביל בתחנות הרדיו רדיו תל אביב ורדיו חיפה. בהמשך הנחתה לצידו של שדה את תוכנית הספיישל "כוכב נולד 10 – גלגל הצלה" בערוץ 24.
בשנת 2013 החלה להגיש בערוץ 24 את התוכנית "ים של אהבה".
בשנת 2015 היא לוהקה למופע החנוכה "הופ! מותק של פסטיבל".
בשנת 2016 הופיעה בסרט "ישמח חתני" בתפקיד מרגלית, אחת ממנהיגות "מרד הנשים" שבסרט. באותה שנה גילמה את מגדת העתידות מג'דרה שרוף בסדרה "או בוי", תפקיד אותו גילמה גם בסדרה "גיבור אמיתי".
בשנת 2017 שיחקה בסרט "ואז היא הגיעה". באותה שנה שיחקה גם בסדרה הקומית "ויקי ואני" בערוץ עשר.
בשנת 2018 השתתפה בתוכנית "גולסטאריות" בערוץ 3 בהוט. בשנת 2020 השתתפה בתוכנית המציאות "הזמר במסכה", בתור המלפפון החמוץ.
בשנת 2021 שיחקה בסדרה "ישמח חתני".
ב-2021 השתתפה גם בסרט "אל תחכי לי", המתרחש בשכונת פרדס כץ בשנות ה-90, בתפקיד אמו של הגיבור הראשי, מתן אייזנברג, שאותו מגלם עומר חזן.
שרוף מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, המוזיקאי תמיר הרפז. היא אם לשתיים מנישואיה הראשונים.
גבריאל בטיסטוטה
גבריאל עומאר בטיסטוטה (ספרדית: Gabriel Omar Batistuta; נולד ב-1 בפברואר 1969 ברקונקיסטה, סנטה פה, ארגנטינה) המכונה גם "באטיגול" הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי, אשר נחשב לאחד החלוצים הגדולים בתולדות הכדורגל ולאחד השחקנים הארגנטינאים הטובים בכל הזמנים. בטיסטוטה היה מלך השערים של נבחרת ארגנטינה בכל הזמנים עם 54 שערים ב-77 משחקים במדי הנבחרת, בשנת 2016 בקופה אמריקה שהתקיים בארצות הברית ליאו מסי שבר את שיאו של בטיסטוטה עם 55 שערים במדי נבחרת ארגנטינה. בשנת 2004 הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 הכדורגלנים החיים הטובים ביותר.
קריירת מועדונים.
בטיסטוטה, המכונה "באטיגול", נולד בסנטה פה שבארגנטינה. עקב גובהו הרב התעניין בכדורסל בתחילה, אולם עם ניצחון ארגנטינה במונדיאל 1978 בכדורגל, קיבל השראה מכישוריו של מריו קמפס והחל להתמסר לכדורגל. לאחר ששיחק עם חבריו התקבל לקבוצת הנוער של פלטנסה המקומית.
קבוצתו המקצועית הראשונה של בטיסטוטה הייתה קבוצת הכדורגל ניואל'ס אולד בויס אותה אימן באותם ימים מרסלו בייאלסה, מי שעתיד להיות מאמנו בנבחרת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-25 בספטמבר 1988 במשחק בו הפסידה קבוצתו לסן מרטין דה טוקומאן. ב-16 במאי 1989 כבש את שערו הראשון בקריירה המקצוענית במשחק בו ניצחה קבוצתו 0:3 את קבוצת נעוריו פלטנסה. הוא שיחק במדי ניואל'ס 24 משחקים בהם כבש 7 שערים.
הוא הוחתם לקראת סוף שנת 1989 על ידי ריבר פלייט אך לא הצליח להרשים בשורותיה. הוא שיחק 21 משחקים בהם כבש רק 4 שערים. בנוסף, נקלע בטיסטוטה לריב עם המאמן דניאל פסארלה, מי שעתיד להיות מאמנו בנבחרת ולשם משחק בנבחרת תחת פסארלה נדרש לקצץ את שיערו. בשנת 1990 החליטה ריבר בצעד לא שגרתי להעביר אותו ליריבתה המושבעת בוקה ג'וניורס. במדיה החל בטיסטוטה לממש את הפוטנציאל הענק שהיה טמון בו. הוא שיחק שנה אחת במועדון וכבש עבורה 13 שערים ב-30 משחקים.
בשנת 1991 החליטה פיורנטינה האיטלקית להחתים את בטיסטוטה אחרי ההופעה המצוינת שלו במדי הנבחרת במשחקי הקופה אמריקה בה זכתה ארגנטינה בתואר. בטיסטוטה כבש 6 שערים והוכתר למלך השערים של הטורניר. בטיסטוטה כבש 13 שערים בעונת הבכורה שלו בסרייה א', מה שלא הספיק לקבוצה שירדה בסיום העונה לסרייה ב'. למרות הירידה של הקבוצה ובניגוד לכוכבים אחרים אשר היו בקבוצה באותן שנים, כמו סטפן אפנברג ורוברטו באג'ו, החליט בטיסטוטה להישאר בקבוצה ודחה הצעות מקבוצות אחרות. צעד זה היה אחד הגורמים להפיכתו לאהוב הקהל. הוא היה מהגורמים העיקריים לחזרתה של הקבוצה לסרייה א' עונה מאוחר יותר עם 16 שערים ב-32 משחקים.
עונת 1994/1995 הייתה אחת העונות הטובות ביותר מבחינתו של בטיסטוטה. הוא חזר ממשחקי המונדיאל אחרי שכבש 4 שערים והוביל את הקבוצה עם 26 שערי ליגה ב-32 משחקים, נבחר למלך השערים של הסרייה א' ושבר שיא בן 30 שנה של אזיו פסקוטי אחרי שכבש במשך 11 משחקים רצופים. בעונת 1995/1996 זכתה הקבוצה בגביע האיטלקי ובסופר קאפ האיטלקי. בטיסטוטה כבש באותה עונה 19 שערים ב-31 משחקי ליגה.
הוא המשיך לשחק במדי פיורנטינה ארבע עונות נוספות בהן כבש 77 שערים נוספים ב-121 משחקים. לאחר כישלונה של הקבוצה לזכות בתארים ובעקבות משבר כלכלי אשר פקד את הקבוצה, החליט בטיסטוטה לעזוב את הקבוצה. בטיסטוטה מחזיק בתואר מלך השערים של פיורנטינה בכל הזמנים. לכבודו הוקם פסל בדמותו מול האצטדיון המקומי, פסל העומד שם עד יום זה.
לאחר כתשע שנים בהן שיחק בפיורנטינה עבר בטיסטוטה לרומא תמורת סכום של כ-35 מיליון דולר. הוא החליף את מספר חולצתו ל-18 אחרי סירובו של וינצ'נזו מונטלה לוותר על המספר 9. למרות פציעה ממנה סבל, הוביל בטיסטוטה את הקבוצה לאליפות ראשונה מאז 1983 כשהוא כובש 20 שערים ב-28 משחקים. עונה לאחר מכן שינה בטיסטוטה את מספר חולצתו ל-20 (כמספר השערים אותם כבש בעונת האליפות) אך חלה נסיגה ביכולתו, הוא כבש רק 10 שערים ב-35 משחקים, הנתון הנמוך ביותר מבחינתו מאז שהגיע לאיטליה.
בינואר 2003 עבר בטיסטוטה בהשאלה לאינטר מילאנו. בטיסטוטה הושאל בהחלטת נשיא המועדון של אינטר, מוראטי. אלברטו זאקרוני, שהיה מאמן הקבוצה באותה התקופה, לא רצה את בטיסטוטה בקבוצה ולא נתן לו הרבה הזדמנויות. בטיסטוטה שותף רק ב-12 משחקים (ברובם החליף או הוחלף) וכבש רק שני שערים. בשנת 2003 חתם בטיסטוטה בקבוצת אל ערבי מקטר בה סיים את הקריירה המפוארת שלו לאחר פציעה בברכו. במדי אל ערבי כבש בטיסטוטה 30 שערים ב-22 משחקים וזכה בתואר מלך השערים של הליגה הקטרית.
נבחרת לאומית.
בטיסטוטה ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הארגנטינית ב-27 ביוני 1991 במשחקה של הנבחרת בבואנוס איירס מול נבחרת ברזיל שהסתיים בתיקו 1:1. הוא כבש את שערו הראשון במדי הנבחרת ב-8 ביולי 1991 בניצחון 0:3 על נבחרת ונצואלה בבואנוס איירס.
בשנת 1991 זכה לראשונה עם ארגנטינה בקופה אמריקה, כאשר כבש שישה שערים במהלך הטורניר. שנתיים לאחר מכן כבש שלושה שערים, שהספיקו לארגנטינה לזכות שוב בקופה אמריקה.
למרות ההישגים היבשתיים, במסגרת המונדיאל ארגנטינה לא זכתה במונדיאל בתקופתו. במונדיאל 1994 כבש בטיסטוטה 4 שערים, 3 מתוכם במשחק הפתיחה מול נבחרת יוון אותה ניצחה ארגנטינה 0:4. ארגנטינה הודחה בשמינית הגמר על ידי נבחרת רומניה 3:2 וסבלה מהשעייתו של דייגו מראדונה.
במונדיאל 1998 כבש בטיסטוטה 5 שערים, 3 מתוכם במשחק מול נבחרת ג'מייקה בכך היה בטיסטוטה לשחקן הרביעי שכובש פעמיים שתי שלישיות והראשון שכובש שלישייה בשני מונדיאלים. ארגנטינה הודחה לבסוף ברבע הגמר על ידי נבחרת הולנד בתוצאה 2:1 משער בדקה האחרונה של דניס ברגקאמפ.
במונדיאל 2002 קיווה בטיסטוטה לזכות לראשונה במונדיאל. ארגנטינה נחשבה למועדפת הגדולה לזכייה בגביע, אך אכזבה את אוהדיה והודחה בסיבוב הבתים. בטיסטוטה אמנם הוביל את הנבחרת לניצחון במשחק הפתיחה על נבחרת ניגריה בזכות שער ניצחון, אולם ארגנטינה כשלה מול נבחרות אנגליה ושוודיה.
בסך הכול כבש במדי הנבחרת 56 שערים ב-78 משחקים (ממוצע של 0.72 שערים למשחק). הוא היה הכובש המצטיין בשורות ארגנטינה בכל הזמנים, עד שליונל מסי עבר אותו בקופה אמריקה 2015.
חייו האישיים.
בטיסטוטה נשוי לאירינה, אותה הכיר כשהיה בן 16. הם התחתנו ב-28 בדצמבר 1990, ומאז נולדו להם 3 ילדים. כיום מתגורר בטיסטוטה בעיר פרת' שבאוסטרליה במסגרת עסקים. שמו נקשר מספר פעמים לאימון, בין היתר של הנבחרת וכן של קבוצת נעוריו ניואל'ס אולד בויס.
פציעות ברגליו שנגרמו לו במהלך פעילותו ככדורגלן גרמו לו ייסורים, עד שביקש שיקטעו את רגליו, אך לבסוף קיבל טיפול שהפחית את כאביו.
הקומקום
הקומקום היה התיאטרון הסאטירי הראשון בארץ ישראל.
תיאטרון הקומקום היה הניסיון הראשון להקים בארץ ישראל בתקופת היישוב תיאטרון סאטירי. התיאטרון הוקם בשנת 1927 על ידי אביגדור המאירי, אליעזר דונת ופסח עיר-שי והשחקנים רפאל קלצ'קין, יעקב טימן, יהודית פרקל וקטיה בת-הרים. המאירי כתב את רוב הפזמונים והמערכונים של התיאטרון.
התיאטרון ערך את חזרותיו על גג ביתה של משפחת סגלוביץ', בית חדש שנבנה בראשית שנות העשרים על ידי המשפחה ברחוב המשביר 3 בתל אביב. החזרות נערכו בסוכת קבע גדולה שהוקמה שם על ידי דב סגלוביץ'. המקום הוענק להם על ידיו ללא תמורה, לבד מבחג הסוכות שבכל ימי החג לא יוכלו לעשות בה חזרות, כי היא תהא תפוסה על ידי המשפחה.