ב-4 באוגוסט הוציאה להקה קאבר לשיר "Mad World".
With the Lights Out
With the Lights Out (מאנגלית: "עם האורות כבויים") הוא מארז תקליטורים השני של להקת נירוונה, שיצא ב-2004 בחברת גפן רקורדס, הוא יצא לאור בנובמבר 2004.
המארז מכיל שלושה תקליטורים וD.V.D. אחד בהם יש חומרים שלא נראו מעולם, הכולל צד ב' של תקליטים קודמים עם חומרים שלא ראו אור, דמויים, הקלטות מאולפני החזרות, והקלטות מהופעות חיות באיכות גבוהה.
שם המארז ("With the Lights Out") מגיע מתוך המילים בשיר "Smells Like Teen Spirit" שיצא ב-1991.
לאחר יציאת האלבום הוא דורג בשיאו במקום ה-19 במצעד הBillboard 200 האמריקאי, ובמקום השלישי במצעד הבילבורד של הווידאו קליפים בארצות הברית. האלבום נמכר ביותר ממיליון עותקים בארצות הברית וקיבל את התואר אלבום פלטינה.
רקע.
לאחר מותו של סולן הלהקה קורט קוביין באפריל 1994, החלה חרושת שמועות לגבי אוסף תקליטורים אנתולוגיה שיחלוש על גבי כל קריירת הלהקה. במגזין המוזיקה "Kerrang!" דווח באפריל 1999 שחברי הלהקה הנותרים, דייב גרוהל וקריסט נובוסליץ' תכננו להוציא מארז תקליטורים עם חומרי הלהקה שייצא לאור לכל המוקדם בתחילת שנת 2000. לאחר מכן דווח כי קופסה כזאת בעלת 45 רצועות תצא לאור בספטמבר 2001, בחגיגות העשור ליציאת אלבום האולפן השני של הלהקה (מתוך 3 סך הכל) "Nevermind", אך מאבק משפטי ארוך של אלמנתו של קוביין, קורטני לאב, לבין חברי הלהקה המקורית נובוסליץ' וגרוהל, דחה את יציאתו של אלבום כזה.
רוב המאבק המשפטי התנהל סביב הסינגל שלא יצא לאור "You Know You're Right", השיר האחרון שהקליטה הלהקה ביחד בינואר 1994 (כ-3 חודשים לפני התאבדותו של קוביין). גרוהל ונובוסליץ' רצו להכניס את הסינגל למארז, בעוד לאב הטילה וטו על שחרורו של הסינגל, ותבעה אותם על זכויות היוצרים וקניינה הרוחני של להקת נירוונה. לאב האמינה כי הסינגל "ייבלע" ויתבזבז בתוך מארז תקליטורים כה גדול וכי צריך להוציא אותו כסינגל לבדו כפי שעשו הביטלס.
בשנת 2002, המאבק יושב והשיר הופיע באוסף "Nirvana", מה שסלל את דרכו של הסינגל להופיע גם במארז הזה, שיצא לאור בנובמבר 2004, 3 שנים לאחר שיצא לאור באוסף הקודם, אולם הפעם התלווה אליו גם גרסת דמו אקוסטית של השיר "You Know You're Right".
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי קורט קוביין (למעט היכן שמצוין אחרת).
לאסלו קרדוש (היסטוריון ספרות)
לאסלו קרדוש ((במקור קוֹהְן שהיא הגרסה ההונגרית-אוסטרית לכהן, בהונגרית: Kardos László דברצן, 17 באוגוסט 1898 – בודפשט, 2 בפברואר 1987) היה היסטוריון ספרות הונגרי-יהודי זוכה פרס אטילה יוז'ף ופרס קושוט, מבקר, מתרגם, דוקטור ללימודי ספרות (1955), חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים (1958) ולאחר מכן חבר מן המנין (1967). עבודתו על תולדות הספרות היא משמעותית, ומחקריו על המשורר ארפאד טוט והמהדורה המדעית של יצירותיו של המשורר שהוכנה על ידו הם בעלי חשיבות רבה בתחום חקר הספרות ההונגרית של המאה העשרים. עבודתו כמתרגם ספרותי התרחבה בהעברה של עבודות דרמה, פרוזה וליריקה של סופרים אירופאים עתיקים ומודרניים כאחד. לאסלו קרדוש הוא אביו של פאל פאנדי (1926–1987) ששינה את שמו מקרדוש, הוא בעצמו היה היסטוריון ספרות, ולאסלו קרדוש אחיו הגדול של פאל קרדוש (1900–1971), היסטוריון ספרות ומורה.
ביוגרפיה.
לאסלו קרדוש נולד כבנם של ליפוט קרדוש (במקור כאמור קוֹהְן-כהן) סוחר מלח וקמח ושל אטלקה בריל. קרדוש סיים את בית הספר התיכון בדברצן והחל את השכלתו הגבוהה באוניברסיטת עיר הולדתו. בשנים 1918–1919 השתייך למערכת העיתון של השמאל בעיר ה"הירלאפ" (Hírlap) שפירושו בהונגרית "עיתון", ולכן הורחק באופן זמני מהאוניברסיטה לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. לבסוף קיבל את התואר בהוראה ובמדעי הרוח בשנת 1922 באוניברסיטת דברצן. בין השנים 1922 - 1944 לימד בגימנסיה היהודית בדברצן, ביחד עם מורים רבים ידועים נוספים כלאסלו גונדה (משה אליהו גונדה), קארוי קרפטי ועוד. בשל יהדותו גויס לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי במלחמת העולם השנייה), גורש תחילה לאורושהזה ואחר-כך לחזית המזרחית האוקראינית. הוא ניצל ולאחר שובו בשנת 1945 נכנס לתפקיד במשרד הדת והחינוך הציבורי. תחילה כיועץ ואחר כך כמזכיר ובשנים 1947–1949 כיהן כראש אגף המשרד. בשנת 1950 מונה לאוניברסיטת בודפשט, שם מונה החל משנת 1953 לראש המחלקה לספרות עולמית. במקביל, במהלך קיומו הקצר, הוא הנחה את עבודתה של המחלקה לעיתונאות.
יצירתו.
מחקריו על ההיסטוריה הספרותית התמקדו בספרות ההונגרית של המאה ה-20 ובספרות העולם והוא ניתח ביסודיות את יצירתו של המשורר ארפאד טוט, אנדרה אדי, דז'ה קוסטולאני, פרידייש קארינתי, שאנדור מאראי, אנדור אנדרה גלרי ואחרים. הוא תרם להוצאה לאור של אוסף יצירותיהם של כמה סופרים הונגרים. כעורך, תרם להוצאה של ספרות עולמית בהונגרית, ספרות עברית, רוסית וכו' ולפרסום אנתולוגיות ואוספי סיפורים קצרים. הוא כתב מחקרים נלווים לפרסום יצירותיהם של כמה סופרים זרים בהונגרית. עסק גם בסוגיות תורת הספרות והעסקים. "( Rhyme," 1959; "The Concept and Problems of World World," 1968).
קרדוש פעל כמתרגם של סופרים יוונים ורומאים קדומים ( סופוקלס, קטולוס וכו') וכן של הספרות האנגלית (שייקספיר, ויליאם בלייק, אליזבת בארט בראונינג), הספרות האמריקאית ( אדגר אלן פו, וולט ויטמן ), הגרמנית ( גתה, פרידריך הלדרלין, היינריך פון קלייסט, היינה, שטפן גאורגה, הוגו פון הופמנסתאל), הצרפתית (ויקטור הוגו אמיל זולה, ארתור רמבו, לואי אראגון), הרוסית (אלכסנדר גריבוידוב, פושקין, לרמונטוב, ולדימיר מאיאקובסקי, ניקולאי טיחונוב, טברדובסקי), הפולנית (יוליוש סלובצקי), הסלובקית (הויזדוסלבי), העברית (חיים נחמן ביאליק), הרומנית (פטרסקו) והבולגרית (ואפקארוב) וכן תרגם את שיריהם להונגרית, כמו כן עסק קרדוש בסוגיות התאורטיות והמתודולוגיות של התרגום הספרותי.
משנת 1973 היה יו"ר ועדת העורכים של "הספרייה לספרות סובייטית", ב"הוצאת אירופה". בין שתי מלחמות העולם, כתביו - מאמריו וסקירות על יצירות - הופיעו בכתב העת הספרותח אמנותי החשוב ניוגט באופן קבוע, ומשנת 1959 עד 1974 היה העורך הראשי של המגזין הספרותי נאג'ווילאג (Nagyvilág) כלומר "העולם הגדול" ומשנת 1974 ועד מותו היה יו"ר ועדת העורכים.
חברויות והוקרה.
כהוקרה על הישגיו המדעיים נבחר קרדוש לחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים בשנת 1958 וכחבר מן המניין בשנת 1967. בין השנים 1927 לבין 1938 היה המזכיר הכללי של "אגודת אנדרה אדי" שמקום מושבה היה העיר דברצן. במשך שנים רבות שימש גם כסגן נשיא אגודת להפצת המדע ושל אגודת הידידים ההונגרית-סובייטית.
בשנת 1938 הוא קיבל את פרס באומגארטן, בשנת 1950 את פרס אטילה יוז'ף, ובשנת 1953 את פרס קושוט. בשנת 1985 הוענק לו דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת אטווש לורנאד.
עבודותיו העיקריות.
בשפת המקור:
בתרגום לעברית:
תרגומים - אנתולוגיות
יצירות ספרותיות שלו
ניקולאי וולודצ'נקו
ניקולאי גראסימוביץ' וולודצ'נקו (; 20 בנובמבר 1862 – 1945) היה לוטננט גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על החזית הדרום-מערבית במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
וולדצ'נקו נולד ב-20 בנובמבר 1862, בעיר סנט פטרבורג באימפריה הרוסית. אביו היה יועץ משפטי. הוא התחנך בגימנסיה הצבאית בסנט פטרבורג, וב-1 בספטמבר 1881, נרשם לבית הספר לתותחנים מיכאילוב. הוא סיים את לימודיו ב-14 באוגוסט 1884 והפך לפודפורצ'יק בבריגדת התותחנים הראשונה של המילואים ב-7 באוגוסט 1886. בשנת 1892 עבר וולודצ'נקו בהצלחה את בחינות הכניסה לאקדמיית המטה הכללי. הוא סיים את לימודיו באותה שנה, וב-6 במאי הוצב במטה המחוז הצבאי וילנה. ב-26 בנובמבר הועבר למטה דיוויזיית הפרשים ה-2. ב-17 באפריל 1894 הוא הועלה לדרגת קפטן והועבר לחיל הפרשים. ב-18 באפריל 1899 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק, וחזר למטה המחוז הצבאי וילנה. ב-20 ביולי 1902 מונה לראש מטה דיוויזיית הפרשים ה-2 וב-6 באפריל 1903 הוא הועלה לדרגת פולקובניק. עם פרוץ מלחמת רוסיה-יפן ב-1904, וולודצ'נקו צורף לארמיית מנצ'וריה השנייה, לחם בהצטיינות וזכה בעיטור מסדר ולדימיר הקדוש דרגה רביעית. ב-27 באוקטובר 1905 הוא הועבר למשמר הגבול. ב-14 ביולי 1909 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 מונה וולודצ'נקו למפקד דיויזיית הקוזאקים של הדון השלישית. החל מ-26 באפריל 1915 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-16. במהלך מתקפת גורליצה-טרנוב הוא פיקד על כוחות הפרשים של הארמייה השלישית. ב-16 ביוני 1915 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל. הוא המשיך לפקד על הדיוויזיה שלו בקרבות שונים, בין היתר בקרב לימנובה. ב-7 באפריל 1917 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-46. ב-9 בספטמבר של אותה שנה הוא הועבר לפקד על החזית הדרום-מערבית.
לאחר מהפכת אוקטובר הצטרף וולודצ'נקו הצטרף ל. הוא לחם בתחילה בחזית באוקראינה וב-1919 הועבר ל ושימש כמפקד הכוחות שהגנו על הרכבת המזרחית הסינית. לאחר המלחמה הוא המשיך להתגורר בחרבין ומדי פעם פרסם מאמרים בכתב עת של גולים רוסיים. ב-24 בספטמבר 1945 הוא נעצר על ידי הסמרש באשמת פעילות אנטי-סובייטית ומת בסוף השנה במעצר במהלך חקירה. ב-22 בנובמבר 1999 טוהר שמו בידי התובע המחוזי של אומסק.
נייט מנדל