בשנת 1196, כאשר היה בן 9, נהיה דוכס בריטני בעזרת אמו. באותה השנה, ריצ'רד העמיד אותו שוב כיורש העצר וזימן אותו ואת אמו לנורמנדי, אבל אביו החורג של ארתור, רנדולף הבלונדוילי (Ranulf de Blondeville), הרוזן השישי של צ'סטר, חטף את קונסטנס. ריצ'רד הגיע לבריטני כדי להציל את ארתור, שהגיע בחשאי לצרפת להתחנך עם לואי.
בהיעדרו של ריצ'רד במסע הצלב, ג'ון היה אחד מהאנשים שקיבלו לשמור על חלקים מבריטניה. בתקופה זו ניסה ג'ון להדיח את ארתור, שהיה יורש העצר הממונה. כאשר ריצ'רד חזר לאנגליה ב-1194 הוא סלח לג'ון. ריצ'רד מת ב -6 באפריל 1199, בהיותו על ערש דווי הכריז על אחיו ג'ון כיורשו, מחשש שארתור היה צעיר מכדי להיות שליט, הוא היה בן 12 בלבד ובהשפעת מלך צרפת. עם מותו של ריצ'רד, אנשים מועטים ראו בארתור מבריטני כיורש חוקי. הוא וג'ון נאבקו על המלוכה, אך ג'ון לכד אותו ואת אחותו, אלינור מבריטני. אין תיעוד של ארתור לאחר מאסרו ברואן טירה בשנת 1203 וסיבת מותו אינה ידועה. מקובל לחשוב שג'ון הרג אותו בשנת 1203. אלינור נותרה שבויה למשך כל חייה.
האל ווליס
Pixel (סמארטפון)
יוסטוס
פפירוס ירושלים מהבית הראשון
Vessel (אלבום של Twenty One Pilots)
מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית
מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית, או בקיצור המפלגה הסוציאליסטית (בספרדית: Partido Socialista Obrero Español, ידועה גם בראשי התיבות PSOE המבוטאים פֵסואה), היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית בספרד.
המפלגה נוסדה במדריד ב-1879 על ידי מנהיג הפועלים פבלו איגלסיאס פוסה (Paulino Iglesias Posse). ב-1910 היא זכתה לראשונה לייצוג פרלמנטרי כאשר איגלסיאס נבחר לקורטס. המפלגה הייתה חלק מהחזית העממית (ספרד) שניצחה בבחירות של 1936, בסוף תקופת הרפובליקה הספרדית השנייה. המפלגה הוצאה מחוץ לחוק ב-1939 אחרי נפילת הרפובליקה במלחמת האזרחים, ופעיליה נרדפו בתקופת הדיקטטורה של פרנסיסקו פרנקו.
בקונגרס ה-26 שנערך ב-1974 בגלות בצרפת נבחר לראשונה פליפה גונסאלס למזכיר הכללי של המפלגה. בחירתו סימנה עליה של דור צעיר שנולד אחרי מלחמת האזרחים. גונסאלס הוביל את המפלגה לנטישת שורשיה המרקסיסטיים ואימוץ אידאולוגיה סוציאל-דמוקרטית. בשתי מערכות הבחירות הראשונות שנערכו בספרד לאחר החזרת הדמוקרטיה, ב-1977 וב-1979 זכתה המפלגה הסוציאליסטית במקום השני, והייתה מפלגת האופוזיציה הראשית. המפלגה ניצחה בבחירות של 1982, וגונסאלס כיהן כראש ממשלת ספרד במשך ארבע קדנציות רצופות עד ההפסד בבחירות ב-1996.
המפלגה חזרה לשלטון ב-2004 בהנהגתו של חוסה לואיס רודריגס ספאטרו, שכיהן כראש ממשלה במשך שתי קדנציות עד 2011. המשבר הכלכלי שהכה בספרד בסוף שלטון ספאטרו גרם לא רק להפסד בבחירות של 2011, אלא גם לירידה חדה בכוחה של המפלגה לטובת פודמוס שקמה בתקופה זו ואיתגרה אותה משמאל. למרות זאת, בשתי מערכות הבחירות שהתקיימו ב-2015 ו-2016, בה הוביל את המפלגה פדרו סנצ'ס הגיעה המפלגה במקום השני, לאחר המפלגה העממית ולפני פודמוס. שתי מערכות הבחירות הובילו למבוי סתום, כשאף מפלגה לא הצליחה להקים ממשלה במשך 10 חודשים. סנצ'ס סירב לאפשר למנהיג המפלגה העממית מריאנו רחוי להקים ממשלת מיעוט, על ידי הימנעות בהצבעה. אבל הלחץ בתוך המפלגה להימנע ובכך להימנע ממערכת בחירות שלישית תוך שנה גבר, קרע את המפלגה והביא להתפטרותו של סנצ'ס.
שבוע המודעות לא-מיניות
שבוע המודעות לא-מיניות הוא שבוע מודעות של הקהילה הא-מינית שמצוין באופן שנתי החל משנת 2009. שבוע זה מצוין בחציו השני של חודש אוקטובר והוא נוצר על מנת לקדם מודעות ולחגוג גאווה א-מינית, א-רומנטית, דמיסקסואלית ועוד נטיות אחרות על הקשת הא-מינית.
מטרות.
המטרות לציון שבוע זה כוללות את הסיבות הבאות:
ציון.
שבוע המודעות לא-מיניות הוא שבוע בינלאומי המאורגן על ידי ארגון "שבוע המודעות לא-מיניות" (AAW) הנוצר על מנת לעורר את המודעות לנטיות הרומנטיות והמיניות שנופלות תחת הקשת הא-מינית, הכוללות א-רומנטיות, דמיסקסואליות, א-מיניות ועוד. שבוע המודעות לא-מיניות נוצר כדי לקדם את המודעות לאותם סטראוטיפים שגויים שאנשים תחת הקשת הא-מינית חווים. הם מקיימים את מטרתם ברובה דרך שיתוף תכנים א-מיניים במדיה - סרטונים, כתבות, ראיונות, סרטי תעודה ועוד פלטפורמות שונות ברשת ואמצעי התקשורת.
בנוסף מתנדבי הארגון מרחבי העולם מקיים אירועים קהילתיים הכוללים קורסים, הרצאות או פרזנטציות בנוגע לא-מיניות, הסברה בנוגע לאפליה והשמצת א-מיניים בתרבות הפופ ובמדיה.
בישראל, בדומה לפעילות בעולם רובה מתבצעת במדיה - ראיונות לתקשורת, רדיו וטלוויזיה.
לגונה (פירושונים)
אלי בן-גל
אלי בן-גל (16 ביוני 1935, ט"ו בסיון ה'תרצ"ה – 11 במרץ 2015, י"ט באדר ב' ה'תשע"ה) היה איש חינוך, אקדמאי והוגה דעות, סופר והיסטוריון ישראלי, שעסק במחקר והוראה של תודעה יהודית ("מחשבת ישראל") ושל היסטוריה יהודית. היה ממקימי מוזיאון בית התפוצות בו כיהן במשך 20 שנה כהיסטוריון ראשי.
שורשיו.
מוצא משפחתו של בן-גל מאלזס, הידוע כ"אזור המריבה" בין צרפת לגרמניה. באלזס התרכזו יהודים רבים שנמלטו מצרפת. במאה ה-17, המלך לואי ה-14 סיפח את אלזס לממלכתו ויהודי אלזס עברו לחיות בחסותו אבל לא הורשו לגור בצרפת עצמה; תרבותם ושפתם הייתה צרפתית. בשנת 1870 ניצח הצבא הפרוסי את הצבא הצרפתי ואלזס עברה לפרוסיה; יהודים רבים, ובהם משפחתו של עמנואל בלוך (Bloch), סבו של בן-גל, הורשו לעקור ולחיות בצרפת ונשמרה להם האזרחות הצרפתית; הללו נטמעו והפכו לצרפתים נאמנים לכל דבר ועניין, מבלי להידרש להמיר את דתם. כמקובל אז, היו מקרים רבים של נישואים בתוך משפחות ביהדות צרפת והתרחקות מנישואים עם זרים, זאת על מנת לשמר את יהדותם וצביונם המיוחד. כך קרה, שאביו של בן-גל, רוברט בלוך, התחתן עם בת-דודתו הנרייט למשפחת ברונזוייק מהעיר מונפליה (Montpellier), המשפחה הטרייה עברה להתגורר בעיר ליון (Lyon) בה נולד בן-גל.סבו של בן-גל היה פטריוט צרפתי גאה; מחד, היה חזן של בית הכנסת בעיר מונבליאר שבה התגורר ומאידך, הוא לא הקפיד עד תום על כשרות ומנהגי היהדות. במלחמת העולם הראשונה שירת עמנואל בלוך כחובש בצבא צרפת וטיפל בפצועים צרפתיים וגרמנים. במלחמת העולם השנייה, האמין שלא יאונה לו כל רע וסירב להסתתר מהגרמנים, נתפס על ידי הגסטפו בחסות ממשלת וישי הצרפתית ונשלח לאושוויץ למשרפות. בגידתה של צרפת בסבו השפיעה רבות על בן-גל ומצאה ביטוי בכתיבתו שנים מאוחר יותר. אביו של בן-גל היה איש מרכז-ימין בהשקפתו הפוליטית, האמין בקפיטליזם והתנגד לשמאל הסוציאליסטי. גישתו והשקפת עולמו היוו סלע מחלוקת מול בנו, אלי בן-גל, במשך רוב ימי חייו. מרידת הבן באביו ויחסים מורכבים ביניהם גיבשו במידה רבה את תפיסת עולמו של בן-גל. היחסים עם אביו עד לרגעי הפיוס עמו מתוארים בפרוטרוט בספרו של בן-גל, "כשאוכלים עם השטן".
בן-גל נולד בשם הפרטי "פייר" שמובנו בצרפתית "אבן", אך אימץ לעצמו בצעירותו את השם הפרטי העברי "אליקים" שקוצר עם עלייתו ארצה ל"אלי"; שנים רבות מאוחר יותר הוא גילה ששמו הפרטי היהודי כשנולד היה "יששכר".
ביוגרפיה.
ילדותו ונעוריו בשואה ולאחריה.
במלחמת העולם השנייה, כשצרפת נכנעה ב-10 ביוני 1940 לגרמנים, השתייכה העיר ליון, בה התגוררה משפחתו של בן-גל, למדינה הפרו-פשיסטית הידועה בשם "צרפת של וישי". הונהגו בה בהדרגה חוקי הגזע הנאציים תוך רדיפת היהודים, שרבים מהם נעצרו על ידי המשטרה הצרפתית ונשלחו לגרמניה וממנה למחנות ההשמדה. ביניהם היה, כאמור, אבי אביו של בן-גל עמנואל בלוך (מבוטא גם "בלוק"). בתחילת שנת 1943, הסתתרה משפחתו של בן-גל בכפר קטן ונידח בדרום-מזרח צרפת בשם לה-שמבון-סור-ליניון. יחד עימם הסתתרו יהודים רבים ולמעשה אוכלוסיית הכפר שמנתה כ-5,000 תושבים, רובם נוצרים פרוטסטנטים אדוקים, הצילה מספר דומה של יהודים ועל כך זכו 32 מתושבי הכפר, שנים מאוחר יותר, במעורבותו של בן-גל, באות חסיד אומות העולם מטעם יד ושם. בן-גל שהיה פעיל ונואם מרכזי במפגשים הרבים בין המצילים לניצולים שנערכו בכפר במשך שנים, נהג לספר שזהו אחד המקרים היחידים בהם הוענק האות לחברה כה גדולה של אנשים ולא לאדם בודד. המשפחה נשארה בכפר במשך כשנתיים עד לשחרורה על ידי צבאו של הגנרל שארל דה גול, אז חזרה המשפחה לעיר ליון. על ילדותו וחוויותיו האישיות בכפר לה-שמבון-סור-ליניון ניתן לקרוא בספריו "כשאוכלים עם השטן" ו–"מותם של סכיזופרן".