ב-1961 מונה ליועץ בשגרירות ישראל בוושינגטון. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונה ב-1965 לדובר משרד החוץ. ב-1968 מונה למנהל מחלקת אפריקה במשרד וב-1969 למנהל לשכת מנכ"ל. בשנים 1972–1975 כיהן כשגריר ישראל בהולנד. לאחר מכן שימש ציר מדיני בשגרירות ישראל בוושינגטון. תפקידו האחרון במשרד החוץ היה משנה למנכ"ל, אותו מילא בשנים 1979–1989. במסגרת זו היה האחראי לצפון אמריקה ולפירוק נשק. במהלך תפקידו יזם את פריצת הדרך שהובילה לכינון יחסים דיפלומטיים עם סין, ולשליחת נציג ישראלי להונג קונג.
לאחר שירותו במשרד החוץ מונה לסגן נשיא לקשרי חוץ של מכון ויצמן למדע. הוא שימש מומחה חבר בוועדה המייעצת של מזכ"ל האו"ם לפירוק נשק. עם התפוצצות פרשת פולארד ב-1985 והמשבר ביחסים בין ישראל לארצות הברית, נשלח בדחיפות יחד עם ראש השב"כ לשעבר אברהם שלום ועורך הדין רם כספי לארצות הברית במטרה לסייע באיחוי הקרע.
בר-און היה נשוי ואב לשניים.
ריפוי אוזנו של עבד הכוהן הגדול
ריפוי אוזנו של עבד הכוהן הגדול הוא אחד מהנסים של ישו, המופיע בבשורות הברית החדשה אף על פי שאירוע כריתת אוזנו של עבד הכוהן הגדול מתועד בכל ארבע הבשורות: בשורת מתי כו:51, בשורת מרקוס יד:47, בשורת לוקס כב:51 ובשורת יוחנן יח:11-10, שמות המעורבים היחידים, מלכוס עבד הכוהן, ושמעון פטרוס תלמידו ובכיר שליחיו של ישו מוזכרים בבשורת יוחנן בלבד. ורק בשורת לוקס מציינת שישו ריפא את אוזנו של מלכוס עבד הכוהן.
בשורת לוקס (כב: 51-49) מתארת כיצד ישו מרפא את אוזנו של עבד הכוהן הגדול במהלך מעצרו של ישו בידי שליחי הכוהן הגדול, על מנת להביאו למשפט, לאחר שאחד מחסידיו של ישו, שמעון פטרוס כרת את אוזנו הימנית של העבד הכוהן ושליחו לעצור את ישו:
במילים אחרות, כאשר חסידיו של ישוע ראו מה עומד לקרות, הם אמרו, "אדוני, האם עלינו להכות בחרבות שלנו?" ואחד מהם, שמעון פטרוס, הכה בחרבו את משרתו של הכהן הגדול, וכרת בכך את אוזנו הימנית. אבלא שישו ענה, "לא עוד, הרפו!" והוא נגע באוזנו של האיש ורפא אותו.
מאורע הריפוי הזה מתועד בבשורה מיד לאחר האירוע שבו נשק יהודה איש קריות את ישו, ועל ידי כך לפי אות מוסכם מראש, הסגיר אותו לידי המשלחת מאת מנהיגי הכוהנים שבאה לעצור את ישו (בשורת לוקס כ"ב 48-47). זהו הנס האחרון שביצע ישו, שדווח עליו בבשורות הקנוניות לפני צליבתו.
אליסיה מורטון
אליסיה מורטון (נולדה ב-29 באפריל 1987) היא שחקנית לשעבר, זמרת, רקדנית, מורה לדרמה וטכנאית ווטרינרית אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כאנני בנט וורבקס בסרט אנני. זה היה הגרסה המחודשת הראשונה של אנני (הסרט של 1982).
ביוגרפיה.
מורטון נולדה בלואיזיאנה ובגיל צעיר החלה לעסוק בשירה, בגיל שתים עשרה שיחקה את תפקיד אנני במחזמר שהועלה בבית ספרה.
ב-1998 נבחרה לשחק את התפקיד הראשי בגרסה של דיסני למחזמר אנני והביסה 3,000 בנות שהתמודדו על התפקיד.
ב-2005 לאחר שסיימה תיכון היא הלכה ללמוד מוזיקה באוניברסיטת טוליין שבלואיזיאנה.
ב-2006 שיחקה בתפקיד משנה בסרט האימה "The Thirst" לצד סרינה סקוט תומאס.
ב-2011 הופיעה במחזמר "Greenwood" שהועלה בפסטיבל בניו יורק.
כיום, היא עובדת כטכנאית לוטרינר.
תקיפת בסיס האימונים של חזבאללה בעין דרדרה
תקיפת בסיס האימונים של חזבאללה בעין דרדרה הוא מבצע צבאי בלבנון, שביצע חיל האוויר ב-2 ביוני 1994.
מהלך המבצע.
ארבעה מטוסי F-16D דו מושבי מטייסת 101 תקפו בלילה בהפתעה בסיס אימונים של חזבאללה סמוך לעין דרדרה, שבו התקיים טקס סיום של מחזור קצונה בארגון. מוביל המבנה, מפקד הטייסת רם שמואלי ועמו הנווט עומר רגב. תקיפה זו הייתה פריצת דרך היסטורית ביכולות של חיל האוויר הישראלי עת תוקפים באמצע הלילה בחושך מוחלט, בעזרת מערכות ראיית לילה חדשות.
בעת שביקשו כוחות חילוץ של חזבאללה לחלץ את הנפגעים, תקף את היעד מבנה של מסוקי קרב מסוג פתן. בין החניכים שנכחו בטקס ונפגעו היו גם בנים רבים של בכירים בחזבאללה. כ-40 מצוערי חזבאללה נהרגו בתקיפה.
בעקבות תקיפה זו ומבצע עוקץ ארסי, במהלכו נחטף מוסטפא דיראני מביתו בלבנון בידי סיירת מטכ"ל, ביצע חזבאללה ב-18 ביולי אותה שנה את הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה.
Look Mom I Can Fly
תל ברום
תל ברום הוא אתר ארכאולוגי בעמק החולה, בין קריית שמונה למטולה. האתר נמצא על גבעת בזלת השולטת על העמק מסביבה. על הגבעה התקיימו יישובים קטנים, בגלל הריחוק ממקורות מים והקושי לחפור בורות ומתקני אגירה.
היסטוריה.
באתר התקיימו חפירות הצלה לפני בניית מגדל מים בשנת 1966, בהנהלת מיכה לבנה וב-1998 בהנהלת עמנואל דמתי לקראת הנחת קו חשמל תת-קרקעי.
היישוב בתל ברום הוקם בתקופת השלטון בית סלאוקוס, במאה ה-2 לפנה"ס. היישוב התקיים באופן רצוף עד המאה ה-2 לספירה, בתקופה הרומית, אז הוא ניטש. כ-200 שנה לאחר מכן, בראשית התקופה הביזנטית, הוקם מחדש על הגבעה יישוב עשיר ומבוסס. מקימי היישוב ביצעו עבודות פילוס נרחבות ובנו בתים בצורה מאורגנת עם סימטאות ובית בד גדול, המעיד על פעילות חקלאית רחבה. נמצאו באתר מעט ממצאים מהתקופה המוסלמית המוקדמת ונראה כי בתקופה זאת ניטש היישוב בשנית. היישוב האחרון שהתקיים באתר הוקם בתקופה הממלוכית והיה ליישוב דל. מאחר שלא היה שימוש חוזר במתקני החקלאות מהתקופה הביזנטית, נראה כי תושבי היישוב בתקופה הזאת היו רועי צאן. היישוב חדל להתקיים לקראת סוף המאה ה-14 לספירה.
מילט קאהל
מילטון ארווין "מילט" קאהל (אנגלית: Milton Erwin "Milt" Kahl; 22 במרץ 1909 – 19 באפריל 1987) היה אנימטור אמריקאי באולפני ההנפשה של וולט דיסני, אשר מוכר כאחד מתשעת הזקנים של דיסני. בשנת 1977 זכה בפרס וינזור מקיי, ובשנת 1989 הוכר כ"אגדת דיסני".
ביוגרפיה.
קאהל נולד בשנת 1909 בסן פרנסיסקו. הוריו היו ארווין, מוזג בבר, וגרייס. הוא היה הבכור, ואחריו שלוש אחיות קטנות ממנו. קאהל למד בבית ספר בעיר הולדתו, וקיצר את השכלתו בתיכון כדי להגשים את חלומו - להיות מאייר מגזינים או קריקטוריסט. הוא הקים עסק משלו בתחום האמנות המסחרית, שצלע לאחר השפל הגדול. במהלך תקופה זו צפה בסרט המונפש הקצר "שלושת החזירזירים" של דיסני, והחליט לעסוק בתחום ההנפשה.
ביוני 1934 הגיש קאהל מועמדות לעבודה באולפני ההנפשה של וולט דיסני, והתקבל כעוזר הנפשה בסרטים הקצרים "הקרקס של מיקי", "רוחות בודדות" ו"הברווזון המכוער" שזכה בפרס האוסקר בקטגוריית הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר. בהמשך עבד על סרטים מונפשים באורך מלא, ביניהם "שלגיה ושבעת הגמדים", "פינוקיו", "במבי", "סינדרלה", "עליסה בארץ הפלאות", "פיטר פן", "היפהפייה והיחפן", "היפהפייה הנרדמת", "על כלבים וגנבים", "החרב באבן", "ספר הג'ונגל", "חתולים בצמרת", "רובין הוד", "הרפתקאותיו של פו הדב" ו"הרפתקאות ברנרד וביאנקה". הוא הנפיש דמויות רבות לסרטי ההנפשה, בהשראת האמן רונלד סרל והצייר פבלו פיקאסו.
קאהן עבד באולפני דיסני במשך 40 שנה, מ-1936 עד 1976. בשנת 1977 הוענק לקאהל פרס וינזור מקיי. לאחר שסיים את עבודתו באולפנים הוא החל לעסוק בפיסול בתיל של דמויות אנושיות, ביניהן בלרינות רוקדות. קאהל הלך לעולמו ב-19 באפריל 1987, בגיל 78, לאחר שלקה בדלקת ריאות. הוא נפטר בעיר מיל ואלי, בקליפורניה. שנתיים לאחר מותו, בשנת 1989, הוכר בתואר "אגדות דיסני", יחד עם שאר תשעת הזקנים של דיסני ואב אייוורקס.
גנום מיטוכונדרי
הגנום המיטוכונדרי (באנגלית: Mitochondrial DNA, mtDNA, או mDNA) הוא גנום המצוי במיטוכונדריה (מיטוכונדריון ביחיד), אברון בתא האאוקריוטי המאפשר ייצור של אנרגיה תאית. הגנום המיטוכונדרי הוא חלק קטן מתוך כלל הגנום הקיים בתא אאוקריוטי, כאשר מרביתו מצוי בגרעין. הגנום המיטוכונדרי זוהה לראשונה בשנת 1963 בתאים מאפרוחי תרנגולות.
תאים אאוקריוטים מכילים עשרות עד אלפי עותקים של דנ"א מיטוכונדרי, בדרך כלל בעל מבנה מעגלי ודו-גדילי. אורכו באדם הוא 16,569 בסיסים. אצל מרבית היונקים, הדנ"א המיטוכנדרי חסר אינטרונים ומקודד ל-37 גנים אשר מתוכם, 13 גנים מקודדים לחלבונים המשמשים תתי יחידות של מערכת הזרחון החמצוני, 22 מולקולות של רנ"א מוביל ושתי מולקולות של רנ"א ריבוזומי. כמו כן, חלק מן הגנום המיטוכונדרי (כ-7% באדם) כולל רצף דנ"א שאינו מקודד לגנים ומכונה אזור הבקרה (Control Regions או Hypervariable Regions בשל השונות גנטית הרבה בו).
כל מיטוכונדריון מכיל בין 2–10 עותקים של דנ"א מיטוכונדרי. כתלות בסוג התא וצריכת האנרגיה, מספר עותקי הדנ"א המיטוכונדרי בתא גוף (סומטי) של יונק נע בין 1000 ו-10,000 עותקים.
מקור.