הטופיה הצפונית היא יונק קטן שוכן עצים המזכיר מכרסם, אך קרוב יותר לפרימטים, אף שהגנום המיטוכונדרי שלו מציג גם קשר למכרסמים או לארנבאים ועדיין לא מקורב אליהם. טופיה זו מגיעה לאורך 16 עד 18 סנטימטרים, אורך הזנב 15 עד 19 סנטימטרים ומשקלה 110 עד 185 גרם. לטופיה ישנו איבר יעקובסון המסייע בהרחה בתוך פיהם והם בעלי חוטם מוארך מעט, עיניים גדולות וזנב ארוך ושעיר. צבע הפרווה חום בהיר עד זית והבטן בהירה יותר. האוזניים והחוטם ורודים והעיניים שחורות עם "טבעות" צהובות-בהירות סביבו. תוחלת חייהם בטבע היא שנתיים או שלוש, אך בשבי נצפו פרטים שחיו עד 14 שנים.
הטופיות חיות לאורך דרום-מזרח אסיה ביערות טרופיים ויערות הרריים עד לגובה 3,000 מטרים והם פעילות במשך היום לרוב בבדידות. הם ניזונים בעיקר מחסרי חוליות כמו חלזונות וחרקים וגם מחולייתנים קטנים שהם מוצאים ביער. הטופיות משתמשות ברגליהם הקדמיות כדי לאחוז במזון ולאכול.
הטופיות מתרבות במשך כל השנה וממליטות גור עד ארבעה לאחר 41 עד 45 ימי היריון. הגורים נגמלים תוך חודש מהלידה ומתבגרים לחלוטין לאחר 3 עד 4 חודשים.
נונאטאקי סנואו
נונאטאקי סנואו או נונאטאקי אשלי סנואו או נונאטאקי סלו (באנגלית: Snow Nunataks או Ashley Snow Nunataks) הם רכס של ארבעה נונטקים נפרדים זה מזה (לא צמודים) לחוף ארץ פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 32 קילומטרים; כיוונו של הרכס מזרח-מערב לכיוון דרום מהאי קייס.
שיא גובהם של הנונאטאקים 360 מטרים מעל פני הים.
ההרים מורכבים ממחשופים געשיים שמקורם בהרי געש תת-קרחוניים קטנים.
ההרים עם תלוליות של כריות לבה, המכוסות בטופיות לפיליות.
ככל הנראה הנונאטאקים מוצרו בתקופת המיוקן המאוחרת.
היסטוריה.
גילוי הנונאטאקים.
הנונאטאקים התגלו מהאוויר, בדצמבר 1940, על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1939–1941.
הנונאטאקים צולמו מהאוויר על ידי צי ארצות הברית, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1965–1966.
מקור השם.
הנונאטאקים נקראו על שמו של אשלי סי. סנואו (Ashley C. Snow), שהיה טייס ניווט שעבד בשירות האנטארקטי של ארצות הברית.
מירוץ לחיים
לואיס סלבריוס
לואיס סלבריוס, הידוע גם בשם סלבריוס או סלבה () היה אמן קומיקס וולוני. הוא היה ידוע בעיקר בזכות היצירה המשותפת של הסדרה Les Tuniques Bleues. הוא נפטר מוקדם מהתקף לב, אחרי שהסדרה שלו נלקחה על ידי ווילי למביל.
ביוגרפיה.
סלבריוס נולד ב-4 בדצמבר 1933 בעיר סוואניס שבאזור ולוניה, בלגיה.
ב-1 באפריל 1953, בגיל 23, הצטרף סלבריוס לצבא הבלגי. בזמן ששירת בחיל הרגלים החל לצייר קריקטורות ובדיחות מאויירות על גבי פוסטרים שאותם תלה על קירות חדרו ועד התרמילים שלו. לאחר שהשתחרר הציג סלבריוס 'תיק עבודות' המורכב מאותם ציורים לאחראי העיצוב של הוצאת דיופוס . הוא התקבל לעבודה במחלקה לעיצוב של החברה בשנת 1956 ובמשך זמן רב לא קיבל עבודות איור אמיתיות, אלא דברים שוליים כגון יצירת תשחצים ותשבצים עבור העיתונים היומיים. על כן, סלבריוס ביקש העברה לסטודיו הציור של החברה, TVA Dupuis, שם עבד זמן מה כצלם. אחרי תקופה בה לא עסק בציור, הוא קיבל סוף סוף עבודות ציור שונות, כמו איור סדרת Risque-Tout , יצירת אותיות לסדרת Robbedoes ועיבוד של רישומים שונים.
בשנת 1959 פרסם את הקומיקס הראשון שלו כחלק מפרסומת למשקה ססמל. מספר קומיקסים עצמאים שלו פורסמו בין 1959-1960 ובשנת 1961 פרסם רצועות ראשונות ממה שעתידה להיות סדרת הקומיקס הראשונה שלו, טים ואטום (פרודיה על סיפורים מאת ז'אק דבוס ). בשנות ה-60 של המאה העשרים פרסם עוד רצועות קומיקס שונות ורבות, ובשנת 1969, ראול קאובין, הקומיקסאי ועורך העיתון פילוט, הציע לו ליצור סדרת קומיקס שתופיע באופן קבוע בעיתון כמילוי המחלל שהותיר לאקי לוק.
צ'ארלס דיופוס, מנהל הוצאת דיופוס, הסכים לוותר על התחייבויותיו של סלבריוס להוצאה, והוא וקאובין מיהרו ליצור יחד את הקומיקס Les Tuniques Bleues (הטוניקות הכחולות) שעתיד להפוך לאחד הקומיקסים הבלגים המוכרים ביותר אי פעם. לאחר שנאגד לאוסף ראשון שהיה לרב מכר, עבדו השניים על רצועות נוספות עבור אוסף שני, אך ההצלחה נקטפה ממנו כאשר הוא נפטר במפתיע מהתקף לב בשנת 1972. במותו היה בן ארבעים ושתיים בלבד, תוך כדי העבודה על האוסף השני שנקרא 'Les Tuniques Bleues The Outlaws 2'. את האוסף יסיים הקומיקסאי למבלי שימשיך את הסדרה בעוד כמה ספרים. בשנת 1973, לאחר מותו, קיבל סלבריוס פרס סן מישל על ההומור המיוחד ברצועות הקומיקס.
מירוץ לחיים (סרט, 1980)
פרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר
פרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר (באנגלית: Grammy Award for Best Rap Song) הוא פרס גראמי אשר ניתן על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה של ארצות הברית לאמנים מקליטים על שיר יוצא דופן בסוגת הראפ, "ללא התחשבות במכירותיו, מיקומי השיא שלו, הצלחתו, הביקורות שהופנו כלפיו וכדומה".
הפרס הוצג לראשונה בטקס פרסי גראמי ה-46 בשנת 2004, וזכה בו אמינם על השיר "Lose Yourself" מתוך הפסקול של הסרט 8 מייל, שכתב יחד עם ג'ף באס ולואיס רסטו . על פי מדריך התיאור של טקס פרסי גראמי ה-54, הפרס מוענק גם לכותבי השירים (גם מילים וגם לחן), וכן לכותבי ההקלטות הנדגמות בשיר, אם ישנם.
קניה וסט מחזיק בשיא מספר הזכיות והמועמדויות הרב ביותר בקטגוריה זו, כשזכה שש פעמים מתוך כ-15 מועמודיות שקיבל. ג'יי זי, פארל ויליאמס, ריהאנה, דרייק וקנדריק לאמאר הם היחידים שזכו בקטגוריה זו יותר מפעם אחת. סיהיי דה פרינס מחזיק בשיא מספר המועמדויות הרב ללא אף זכייה, עם שש מועמדויות.
סטטיסטיקות.
מספר הזכיות הרב ביותר
מספר המועמדויות הרב ביותר
ג'ינג'ר סנאפס
ג'ינג'ר סנאפס (באנגלית: Ginger Snaps) הוא סרט אימה קנדי ​​משנת 2000, בבימויו של ג'ון פוסט ובכיכובן של אמילי פרקינס וקתרין איזבל. הסרט מתמקד בשתי אחיות בגיל העשרה שמגלות עניין בנושא המוות. זהו הסרט הראשון בסדרת סרטי "ג'ינג'ר סנאפס". בשנת 2004 יצאו שני סרטי המשך שצולמו והופקו במקביל: "Ginger Snaps 2: Unleashed" והפריקוול "Ginger Snaps Back: The Beginning" . הסרט זכה לשבחים רבים.
עלילה.
בפרוור ביילי דאונס מתרחשת הריגת כלבים סדרתית. בריג'יט וג'ינג'ר פיצג'רלד הן אחיות בגיל ההתבגרות אשר מגלות עניין בנושא המוות, וכילדות כרתו ברית לצאת מהפרוור או למות יחד עד גיל 16. לילה אחד, כשהאחיות בדרכן לחטוף כלב ששייך לטרינה סינקלר, הבריונית של בית הספר, אצל ג'ינג'ר מתחיל המחזור החודשי הראשון שלה. בעקבות ריח הדם, הבנות מותקפות על ידי היצור האחראי להריגות הכלבים. היצור נושך ופוצע את ג'ינג'ר, ובריג'יט מצילה אותה. כשהבנות בורחות, היצור נדרס על ידי ואן בבעלותו של סאם מילר, סוחר סמים מקומי.
בעקבות התקיפה ג'ינג'ר עוברת שינויים שמדאיגים את בריג'יט. הפצעים שלה אמנם מחלימים במהירות, אך היא מתחילה להתנהג בתוקפנות ובפרובוקטיביות מינית. כמו כן, היא מצמיחה שיער בצלקות הנשיכות וזנב, וחווה מחזור חודשי קשה. בהתעלם מהאזהרות של בריג'יט, ג'ינג'ר מקיימת יחסי מין לא מוגנים עם חבר לכיתה בשם ג'ייסון מקארדי, מכה בזעם בפומבי את טרינה, והורגת את הכלבה של השכן. בריג'יט מוצאת את סאם סוחר הסמים, מבררת איתו לגבי היצור שהוא דרס, ושניהם מסכימים שג'ינג'ר הותקפה על ידי אדם זאב, והופכת בעצמה לכזו. על פי הצעתו של סם, בריג'יט מנסה לטפל בג'ינג'ר באמצעות פירסינג של טבעת כסף, אך ללא הועיל. לאחר מכן מציע סאם עירוי של תמצית צמח האקוניטון , אך הדבר לא אפשרי מכיוון שהצמח צומח רק באביב.
טרינה מופיעה בבית פיצג'רלד ומאשימה את ג'ינג'ר בחטיפת הכלב שלה. במהלך קטטה אלימה ביניהן, ג'ינג'ר הורגת אותה בטעות. שתי האחיות מחביאות את גופתה של טרינה במקפיא. לאחר מכן הן מחליטות לקבור את הגופה במחסן כלי העבודה, ותוך כדי הזזת הגופה, בריג'יט שוברת בטעות שתיים מאצבעותיה של טרינה ושמה אותן לא במקומן הטבעי. בריז'יט אומרת שג'ינג'ר לא יכולה לצאת יותר מהבית, אבל ג'ינג'ר מסרבת.
בליל כל הקדושים בריג'יט לוקחת צמח אקוניטון שרכשה אמה לפרויקט מלאכת יד, ומבקשת מסאם לרקוח את התרופה. סאם רוקח בהצלחה בהצלחה את התמצית. בזמן שהיא מנסה לאתר את ג'ינג'ר, בריג'יט מותקפת על ידי ג'ייסון (שנדבק מג'ינג'ר בגלל יחסי מין לא מוגנים), וכדי להגן על עצמה, היא נועצת בו את המזרק עם התמצית. כתוצאה מכך התנהגותו משתנה, הוכחה לכך שהתרופה יעילה. בבית הספר, בריג'יט מגלה שג'ינג'ר רצחה אחד מעובדי סגל ההוראה, ורואה אותה רוצחת אדם נוסף. לאחר מכן ג'ינג'ר מודיעה שבכוונתה לתפוס את סאם במהלך מסיבת ליל כל הקדושים שהוא מארגן בחממת הסמים שלו, ועוזבת את בריג'יט שמבינה כי כנראה ג'ינג'ר הולכת לעשות משהו מסוכן.
בינתיים, אם הבנות מוצאת את גופתה של טרינה ואצבעותיה הכרותות והולכת לחפש את בנותיה. לאחר מכן היא מוצאת את בריג'יט רצה בניסיון לעצור בעדה של ג'ינג'ר, ומסיעה אותה למסיבה של סאם תוך שהיא אומרת לה שהיא תגן עליהן בכל מחיר. בריג'יט מגיעה למסיבה ומוצאת את ג'ינג'ר תוקפת את סאם על שדחה את חיזוריה. בייאושה, בריג'יט פוצעת את כף ידה של ג'ינג'ר ואת כף ידה שלה, ומצמידה את כפות ידיהן הפצועות זו לזו כדי לזהם את עצמה בדמה של ג'ינג'ר ולהידבק ממנה. היא משכנעת את ג'ינג'ר בנאמנותה ובנכונותה הכנה לעזור לה, ומסיימת את המאבק הממושך ביניהן. כשהאחיות עוזבות את המסיבה, בריג'יט מחליטה לנטוש את אמה. בריג'יט וסאם מחזירים את ג'ינג'ר לבית פיצג'רלד במכונית שלו כדי להכין לה עוד מהתרופה.