נכון לשנת 2015 לומדים באוניברסיטה למעלה מ-22,000 תלמידים, 58% מהם נשים. הסגל האקדמי והמנהלי באוניברסיטה מונה כ-3,000 איש. לאוניברסיטה תחנת רדיו עצמאית. סיסמת האוניברסיטה: "אנו קוראים תגר על ההווה, כדי לעצב את העתיד."
היסטוריה.
תחילתה של אוניברסיטת א-נג'אח עוד בשנת 1918, בבית הספר א-נג'אח נבלוסי מייסודו של עיזאת דראוזה. בשנת 1931 הוקם לצד בית הספר גן ילדים. בית הספר שינה את שמו למכללה הלאומית א-נג'אח בשנת 1941, ובשנת 1943 גויסו כספים לבניית מבנה חדש למכללה. בשנת 1963 נפתחה מכללה קהילתית עם תוכנית לימוד דו-שנתית. בשנת 1967 הוא היה בית מדרש למורים שלצידו בית ספר תיכון ולמדו בו סה"כ 450 תלמידים. בשנת 1968, בית הספר היה החשוב ביותר בשכם, ואחד המוסדות העל תיכוניים הבודדים ביהודה ושומרון. הרעיון להפוך את בית המדרש למורים לאוניברסיטה נדחה על ידי ראשי המכללה בטענה של העדר תקציב וידע. בשנת 1977 הפכה המכללה לאוניברסיטה הלאומית א-נג'אח. בתחילה היו במוסד שני בתי ספר: בית הספר לאמנויות ובית הספר למדעים.
באוניברסיטת א-נג'אח נמצאת הפקולטה לרפואה ולמדעי הבריאות הגדולה במזרח התיכון, בה לומדים כ-4,000 סטודנטים. בשנת 2013 נחנך בה בית חולים המשמש גם למחקר רפואי. בבית החולים 217 מיטות וכמאה רופאים, ונבנה בו אגף נוסף בן 15 קומות, בו יהיו כ-800 מיטות אשפוז.
לאומיות פלסטינית.
משנות ה-30 נודע בית הספר כמוקד ללאומיות ערבית ותלמידיו קיימו תהלוכת אבל ביום הצהרת בלפור.
לאחר מלחמת ששת הימים היו תלמידים ומורים מבית הספר שותפים במעשי חבלה נגד יעדים ישראליים.
האוניברסיטה הייתה סגורה על ידי צה"ל בשנת 1984. בשנת 1988, בעת האינתיפאדה הראשונה, הוכרז קמפוס האוניברסיטה שטח צבאי סגור, והוא נפתח מחדש בשנת 1991. הלימודים באוניברסיטה בעת סגירת הקמפוס המשיכו בבתים פרטיים ובמוסדות אחרים. בתחילת המאה ה-21 ידעה האוניברסיטה גידול מהיר.
בתקופת האינתיפאדה השנייה נשמעה הטענה שהאוניברסיטה היא מעוז של תנועת החמאס.
ב-14 בדצמבר 2021 נחשף תא טרור באוניברסיטה בשכם.
פקולטות.
באוניברסיטה 16 פקולטות למדעים ולמדעי הרוח.
הפקולטות למדעים כוללות:
הפקולטות למדעי הרוח כוללות:
היפנוסיס
היפנוסיס (אנגלית: Hipgnosis) היא קבוצת עיצוב בריטית שהוקמה ב-1968, ומתמחה בעיצוב עטיפות אלבומי רוק, בצורה בולטת לפינק פלויד, ג'נסיס, לד זפלין ובלאק סבאת'. היפנוסיס כללה בעיקר את סטורם ת'ורג'רסון, אובריי פאוול ופיטר כריסטופרסון. הקבוצה התפרקה ב-1983, אבל ת'ורג'רסון המשיך לעבוד על עטיפות של פינק פלויד ואחרים.
Hipgnosis
Hipnosis
Hipnosys
Hypnosis
תנועת מסורת ישראל
פיטוכרום
הפיטוכרום הוא חומר אורגני, מהחומרים המרכזיים ביותר בצמח מבחינת תהליכים התלויים באור. הפיטוכרום מורכב משני חלקים – מחלבון ומכרומופור שהוא החלק הרגיש לאור.
גילוי הפיטוכרום.
הפיטוכרום התגלה בתחילת המאה ה-20 במהלך ניסויים לבדיקת השפעת אור על נביטת זרעי חסה. הניסויים העלו מיד שהארה על הזרעים אפילו במשך זמן קצר ביותר, מעלה בסדר גודל את אחוזי הנביטה (אך האור לא הכרחי לנביטה). החוקרים חיפשו את אורך הגל שמוביל לנביטה מקסימלית וגילו שזהו אור אדום באורך של 660 ננומטר. בנוסף, התגלה שאם מקרינים את הזרעים באור תת אדום באורך גל 730 ננומטר מתהפך התהליך - לא רק שאחוזי הנביטה יורדים שוב, אלא גם שהקרנה מחודשת באור אדום מובילה שוב לעלייה באחוזי הנביטה, ובאופן כללי לא משנה כמה הקרנות ניתנו, כל עוד הזמן בין ההקרנות לא ארוך מדי, ההקרנה האחרונה היא הקובעת - אם אדום אז הזרע נובט, אם תת-אדום הצמח לא נובט. בנוסף, הקרנה מיידית של קרינה תת-אדומה על הזרעים, בלי אף הארה אחרת, מקטינה את אחוזי הנביטה יותר מאשר חושך מוחלט.
מניסויים אלו הסיקו החוקרים שקיים פיגמנט יחיד, פיטוכרום (P), בעל תכונה יוצאת דופן - הקרנתו באור אדום משנה את המבנה הכימי שלו ואת ספקטרום הבליעה שלו, כך שאם לפני כן שיא הבליעה היה ב-660 ננומטר אז אחרי השינוי שיא בליעת הקרינה הוא ב-730 ננומטר. את הצורות השונות של הפיטוכרום סימנו: Pr, Pfr (פיטוכרום שקולט תת-אדום ופיטוכרום שקולט אדום בהתאמה).
ניסויים נוספים קשרו את הפיטוכרום לתופעות נוספות כגון פוטופריודיזם, שבירת תרדמה של זרעים, ועוד.
כשבודדו פיטוכרום מצמחים אטיולנטיים (צמחים שגדלו ללא אור) נמצא שהוא מתאים לטיפוס של Pr כצפוי מכך שהוא לא נחשף לאור אדום. אחרי חשיפת הפיטוכרום המבודד לאור אדום התגלה, כמתחייב מהתאוריה, שינוי בספקטרום הבליעה והשיא החדש הופיע בהתאם באורך גל של 730 ננומטר.
סוגי פיטוכרום.
בשיטות של כימיה אנליטית התגלה שקיימים חמישה סוגים שונים של פיטוכרום השונים זה מזה רק בחלק החלבוני, כלומר הם בעלי ספקטרום בליעה זהה אך הפעולה הביוכימית שהם יוצרים שונה. הסוגים השונים נבדלים ביניהם ביציבות המולקולה אחרי ההשתנות ל-Pfr. מסמנים את הסוגים השונים PA, PB וכו'. מסווגים את סוגי הפיטוכרום השונים לפי היציבות של סוג ה-Pfr שלהם: PAfr הוא מאוד לא יציב וזמן מחצית החיים שלו הוא כחצי שעה, ולכן הצמח כלל לא יסנתז PA באור אלא רק בחושך. מה שמעניין הוא שעיכוב התעתוק של קטעי ה-DNA המקודד לייצור PA הוא הפיך תת-אדום (הקרנה בתת-אדום הופכת את התהליך), כלומר כנראה נקבע על ידי פיטוכרום. סוג זה משמש לשליטה על תהליכי חושך שמתבטלים על ידי הארה יחידה כמו צמיחת צמחים אטיולנטיים. הסוג השני הכולל את PB ואת PC לעומת זאת יציב באור (כלומר צורת ה-fr יציבה יחסית), והוא משמש לשליטה בתהליכים הדורשים יחס ריכוזים (Pfr/Pr) מסוים לאורך זמן כמו למשל פוטופריודיזם.
ה- Pfr הוא הצורה הפעילה מבחינה ביולוגית של הפיטוכרום. כדי שלא תצטבר כמות של Pfr אחרי כל הארה, דבר שיקשה על ויסות התהליכים, בצמחים יש מנגנונים להשבת היחס בין הצורות השונות לרמה נמוכה. אופציה אחת היא באמצעות פירוק הפיטוכרום. את זה הצמח מממש בסוג הראשון, הלא יציב, שאז הוא מזרז את הפירוק של ה- Pfr על ידי אנזימים בנוסף לעצירת הסנתוז של הפיטוכרום. אופציה שנייה היא היפוך של הפיטוכרום לצורת ה-Pr, באמצעות אנזימים, וכך שמירה על יחס יציב. בצורה זו נשמרת תמיד הרגישות של הצמח לאור ולמשך האור.
יונתן ענר
יונתן ענר (נולד ב־25 ביולי 1978) הוא פסנתרן ישראלי.
ביוגרפיה.
למד אצל פרופ' אריה ורדי בבית הספר למוזיקה בהאנובר, גרמניה, אצל פרופ' קונרד אלזר בבית הספר הגבוה למוזיקה בליבק, גרמניה, ואצל גב' ויויאן ויילרשטיין ב-New England Conservatory שבבוסטון. בנוסף השתלם אצל הפסנתרנים הנודעים מאריי פרחיה ואנדראש שיף. השתתף בכיתות אמן עם מיטב האמנים – ליאון פליישר, ברנרד גרינהאוס, סטיבן איסרליס, סבינה מאייר ומרים פריד. הוא זכה להיות אחד המוזיקאים האחרונים אשר עבדו עם אייזק שטרן. יונתן ענר הדריך כיתות אמן בפסטיבל Yellow Barn בארצות הברית, באירופה, באסיה ובאוסטרליה.
הופיע כסולן עם התזמורות המובילות בארץ ובהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה, התזמורת הקאמרית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים ועוד. זכה בפרסים בתחרויות הבינלאומיות Città di Senigallia באיטליה, בתחרות שוברט בגרמניה, בתחרות ע"ש פאול בן-חיים בישראל ובפרס ע"ש הפסנתרן הנודע יוליוס קאצ'ן. זכה במלגות קרן התרבות אמריקה ישראל ובמלגות קרן רונן.
כחבר בשלישיית תל אביב זכה בתחרויות הבינלאומיות להרכבים קאמריים במלבורן באוסטרליה, ב- Città di Trapani וב-Vittorio Gui באיטליה, בתחרות ע"ש יוזף יואכים ו-Erst-Klassik בגרמניה וכן בתחרות האירופית להרכבים קאמריים בצרפת.
הופיע ברסיטלים ובקונצרטים קאמריים באולמות חשובים כגון אולם התזמורת הפילהרמונית של ברלין, אודיטוריום ה-Louvre בפריז, מרכז Kennedy בוושינגטון, ה-Wallace Collection בלונדון, ה- Conde Duque במדריד, ה-Dom Muzyki במוסקבה, אולם ה-Tivoli בקופנהגן, בהיכל התרבות בתל אביב, בדרום-מזרח אסיה ובאוסטרליה.
השתתף בפסטיבלים בינלאומיים בברגן, שלזויג-הולשטיין, International Encounters, IMS Prussia Cove, ליובליאנה ובפסטיבל "Yellow Lounge" המאורגן על ידי Deutcshe Grammophon.
כמי שתואר כ"נגן קאמרי במלוא מובן המילה" בעיתון הגרמני פרנקפורטר רונדשאו, מקדיש ענר את מרב זמנו לביצוע מוזיקה קאמרית. הקים יחד עם הקלרינטנית שירלי בריל את הדואו בריל-ענר ויחד עם זמרת הסופרן חן רייס הקימו את שלישיית ESPRIT. הוא מופיע עם נגנים מובילים כמו הויולנים טביאה צימרמן ומייקל טרי (רביעיית גוארנרי), רביעיית המיתרים "בורומאו" והרביעייה הירושלמית.
מתן גבעול
מתן גבעול (1 באוגוסט 1982 - 22 במאי 2011) היה כנר ישראלי, חבר בשלישיית תל אביב.
חייו.
נולד לנילי וקובי גבעול, במשפחה בת שני ילדים. גדל בשכונת רמת החייל. מילדותו למד לנגן בכינור ואחיו הבכור, עירא, בצ'לו.
שניהם למדו בבית הספר לאמנויות תל אביב.
מגיל 10 למד במשך שמונה שנים אצל נאוה מילוא בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה, והוא אף למד בבית הספר התיכון על שם תלמה ילין.
גבעול זכה בגיל 15 בתחרות וייניאבסקי הבינלאומית, בתחרות פרס קלרמונט, ובתחרות "קול המוסיקה לאמן הצעיר". הוא ניגן באנסמבל סולני תל אביב וכן הופיע כסולן עם תזמורות שונות בישראל.
בגיל 18 ייסד עם אחיו עירא והפסנתרן יונתן ענר את "טריו תל אביב".