לפזמון השני משמעות שונה מזו של הראשון והוא עוסק גם בבני הזוג לשעבר של סוויפט. היא מתחילה אותו שוב עם השורה "לא הייתה לי את האפשרות ללכת בעצמי בחסד", לה שתי משמעויות, מילולית ומטפורית: מבחינה מילולית, השורה הזו מצביעה על כך שאותה רוח הרפאים (סוויפט, לאחר מותה לכאורה) לא יכולה לעזוב מבלי לנקום. לכן היא עוקבת אחר בן זוגה לשעבר ולא עוזבת את מחשבותיו. מבחינה מטפורית, סוויפט עוזבת את ביג משין רקורדס (מתה לכאורה), אך נלחמת על השליטה באלבומיה באמצעות פרסום הפרשה ברשתות החברתיות, דבר שעורר סערה תקשורתית. כשזכתה בתואר "אשת העשור" בשנת 2019, היא הצהירה בנאומה: "אבל ברור שאני לא הולכת ברצון".
השורה השנייה בפזמון הזה שונה מזו המופיעה בפזמון הראשון, והיא "כי כשנלחמתי, היית אומר לי שאני אמיצה". כלומר, סוויפט מעבירה ביקורת על בורצ'טה ומספרת כי בעבר, הוא היה זה שתמך בה ועמד לצידה ועכשיו הקערה התהפכה על פיה והוא הפך לאחד שפועל נגדה כביכול. היא מבצעת שוב את השורה "ואם אני מתה בשבילך, מדוע אתה בעקבותיי?" וסוגרת את הפזמון השני עם שתי השורות "קיללתי את שמי, ייחלת/ם לכך שאשאר; תראה איך הדמעות שלי ניתזות".
גשר מוזיקלי.
את הגשר המוזיקלי, היא מחליטה לפתוח בשתי השורות "ואני יכולה ללכת לכל מקום שארצה, רק לא הביתה" שמדברות על ביג משין רקורדס, שהייתה לבית של סוויפט. היא מספרת שהיא יכולה ללכת לאן שליבה יהיה חפץ, אך בביתה שלה היא לא יכולה לנוע יותר. בשורה הראשונה, היא מאזכרת את ריפבליק רקורדס כ"מקום הפתוח" שלה, בו היא יכולה לפעול לפי רצונותיה, אך בשורה השנייה, היא מאזכרת את ביג משין רקורדס כבית שלה בו היא כבולה. (אזכור לששת אלבומיה שנותרו בבעלות ביג משין רקורדס) הדבר מתקשר גם לספר "You Can't Go Home Again", שמדבר על כך שאם מישהו הולך ממקום מסוים, אותו המקום ישתנה ולא יהיה כפי שהיה בעבר.
בהמשך, היא שרה "ואתה יכול לכוון לליבי, ללכת על דם; אבל אתה עדיין תתגעגע אליי בעצמות שלך". למרות הדרכים הרבות בהן ביג משין רקורדס ובעליה (בורצ'טה ובראון) מנסים לחבל בסוויפט ובמוניטין שלה, היא תמיד תהיה חלק מהם כביכול. שני אלבומיה "1989" ו-"Red" היו שניים מהאלבומים הנמכרים ביותר בשנות ה-20 של המאה ה-21, וכל אחד מהם ספג שבחים רבים, תוך שסיבובי ההופעות שלה היו מהמצליחים בעולם. כל זה, בנוסף לפרסומים והמכירות גרפו ככל הנראה סכום כסף רב, שביסס את חברת התקליטים. בנוסף, כשהזכירה את המילה "לכוון" (מילה נרדפת למטרה), היא בעצם מאזכרת את שירה "The Archer" ומסבירה כי היא גם ה"קשת" ("הציידת") וגם ה"טרף".
היא סוגרת את הגשר המוזיקלי עם האמירה: "ואני עדיין מדברת איתך (כשאני צועקת לשמיים); וכשאתה לא יכול לישון בלילה (אתה שומע את שירי הערש הגנובים שלי)". היכולת לישון בלילה בקלות, היא דרך נפוצה לתאר מצפון נקי. בנוסף, חוסר היכולת לישון בלילה הוא לעיתים קרובות תוצאה של הרגשת אשמה, או שמא בעקבות שיר שמתנגן בראש באופן חוזר ונשנה. כאן סוויפט קובעת (או משערת) שכאשר בורצ'טה או בראון אינם מסוגלים לישון בלילה עקב נקיפות מצפון, השירים שלה מתנגנים בראשם שכן, רבים משיריה ידועים כ"קליטים". כלומר, היא מציגה כאן באופן חד וברור את נושא האלבומים והשירים הגנובים שלה.
פזמון שלישי.
לפזמון השלישי משמעות שונה מזו של הראשון והשני. היא מתחילה אותו בפעם השלישית עם השורה "לא הייתה לי את האפשרות ללכת בעצמי בחסד", אך ממשיכה לשיר שתי שורות חדשות: "וכך אוניות הקרב ישקעו מתחת לגלים; היית צריך להרוג אותי, אבל זה הרג אותך בצורה דומה". היא משתמשת במטפורות שונות בשתי השורות האלה. ראשית, אותן "אוניות הקרב" הן בורצ'טה ובראון לכאורה. היא מצהירה כי בעקבות המהלך שלהם, הם ישקעו מתחת לגלים. כלומר, יקרסו והמוניטין שלהם יימחק כליל לאחר שתפיץ את הפרשה. באומרה "היית צריך להרוג אותי, אבל זה הרג אותך בצורה דומה", היא מסבירה כי כאשר השניים ניסו להתנכל לה ולהרוג אותה, הם בעצם הרגו את עצמם שכן, המוניטין שלהם נפגע בצורה משמעותית כתוצאה מפרסומיה של סוויפט. לאחר שזו פרסמה את הפרשה ברשתות החברתיות, הקהל הרחב וידוענים שונים יצאו כנגד בורצ'טה ובראון. בהמשך, היא מבצעת שוב את השורה "קיללתי את שמי, ייחלת/ם לכך שאשאר".
את הפזמון השלישי היא סוגרת עם שלוש השורות "הפכת לפחדים הגרועים ביותר שלך; ואתה משליך את האשמה, שיכור מהכאב הזה; חוצה את השנים הטובות". בורצ'טה האשים באופן חוזר ונשנה את סוויפט על כך שהיא שיקרה בנוגע לפרשה ולפיכך, "משליך את האשמה" עליה ו"חוצה את השנים הטובות" שהשניים חלקו ולכאורה נהנה מהסבת כאב לסוויפט. כאשר בורצ'טה ממשיך לטעון שהוא רוצה את הטוב ביותר עבור סוויפט, זו מאמינה שהוא הפך לסיוט הגרוע ביותר של עצמו, לאור בגידתו והכחשותיו המתמשכות בנוגע למעשיו. בנוסף, זו לא הפעם הראשונה שסוויפט מתייחסת למלעיזים שלה כדמויות שיכורות ומרירות שכן, בשירה "Mean" היא הזכירה את הנושא.
ביקורת.
באתר המוזיקה "Justrandomthings" נכתב כי "השיר מדבר על כך שטיילור סוויפט הייתה קורבן להמון דברים שקרו לה ובעקבותיהם היא נאלצה להתחבא ולברוח מהמציאות". בהגרדיאן נכתב כי "השיר מעלה המון תהיות וספקולציות שעוסקות במערכת יחסים שהסתיימה, תוך שהוא מכיל בתוכו עצב רב". ב-"NME" נכתב כי השיר "מרגיש כמו אחות של השיר "Clean", שלקוח מתוך אלבום האולפן החמישי של סוויפט, "1989" שיצא בשנת 2014".
בשאר אתרי המוזיקה, הפנו כלפי השיר ביקורות חיוביות וזאת, בנוסף לכך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-48 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
הצלחה מסחרית.
עם הפצתו של "Folklore", הופיע "My Tears Ricochet" במקום הרביעי במצעד הספוטיפיי האמריקאי, עם 3.202 מיליון השמעות והפך לאחד מהשירים עם הבכורה הגדולה ביותר של אמנית בארצות הברית בתולדות הפלטפורמה. כתוצאה מכך, הוא דורג במקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לאחת מהרצועות היחידות של אמנית בשנת 2020 שהצליחו לעשות זאת. ברולינג סטון טופ 100 דורג במקום השישי. הוא דורג במקום השביעי במצעד שירי הסטרימינג, תוך שבמצעדים האלטרנטיביים דורג במקום השלישי במצעד השירים האלטרנטיביים, השלישי במצעד שירי הרוק &amp; האלטרנטיביים, העשירי במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים, והשלישי במצעד השירים האלטרנטיביים (סטרימינג). במצעד שירי הרוק &amp; האלטרנטיביים שהה השיר במשך עשרים שבועות, מה שהפך אותו לאחד מהשירים היחידים בהיסטוריה שעשו זאת מבלי לצאת כסינגל שיווקי או כסינגל.
מחוץ לארצות הברית, זכה "My Tears Ricochet" להצלחה גם כן, כאשר דורג במקום השמיני במצעד הסינגלים האוסטרלי. במצעד הסינגלים של סינגפור, דורג במקום השביעי, תוך ש-14 שירים נוספים מ-"Folklore" (פרט ל-"Peace" ו-"Hoax") דורגו במצעד גם כן. בממלכה המאוחדת זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-20 במצעד שירי הסטרימינג. בקנדה, זכה להצלחה רבה גם כן, כאשר הצליח להגיע למקום ה-14 בקנדה הוט 100, המצעד המייצג את המדינה. בשבוע בכורתו, הצליח להגיע למקום ה-97 במצעד הסינגלים של שוודיה. בסמוך לצאתו, עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי והצליח לצבור שם למעלה מ-100 מיליון השמעות.
במצעדי סוף השנה של בילבורד זכה השיר להצלחה חסרת תקדים, כאשר הפך לאחד מהשירים היחידים בהיסטוריה שדורגו בהם מבלי לצאת כסינגל שיווקי או כסינגל. במצעד שירי הרוק &amp; האלטרנטיביים השנתי דורג במקום ה-23.
קרדיטים וצוות.
הקרדיטים לקוחים מהאתר טיידל.
Mirrorball
Mirrorball (בעברית: כדור מראה או כדור דיסקו) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, "Folklore". השיר יצא לאור ב-24 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי סוויפט וג'ק אנטונוף והופק על ידי אנטונוף וסוויפט גם כן. השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
עם יציאתו, "Mirrorball" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי "מדובר בשיר וידוי שאי אפשר להתעלם מהליריקה שלו". כמו כן, נאמר כי השיר מזכיר את "השירים שיצאו אי שם בשנת 2006 והוא שונה מאוד משאר שיריה של סוויפט". השיר הופיע במקום השמיני במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-5.028 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לאחד מהשירים עם הפתיחות הגדולה ביותר בשנת 2020. בשבוע אחד, צבר 20 מיליון השמעות.
הרכב ומילים.
"Mirrorball" הוא שיר שמדבר על בן אדם לו צדדים רבים ושונים. (בדיוק כמו הצדדים הרבים של כדור המראה) בין היתר, הוא עוסק בנושא שאף אחד לא יכול לראות את כל הצדדים של אותו בן האדם, תוך שחלק גלויים וחלק נסתרים. בשיר, אומרת סוויפט "אני כדור מראה / אני אראה לך כל גרסה של עצמך הלילה".
אף על פי שסוויפט מתמקדת בהצגת הצדדים של אותו האדם עליו היא שרה, היא מנסה להגיע למצב שהוא יראה רק את הצדדים שהיא רוצה שהוא יראה. באספקט האישי, מדברת סוויפט בשיר על כך שהיא עצמה צריכה להציג שלל צדדים שונים, הן בפני המשפחה, הן בפני הציבור והן בפני התקשורת.
את השיר הקליטה סוויפט במהלך שנת 2020, בדומה לשאר שירי האלבום "Folklore".
ביקורת.