תחליפי אומלאוט.
במקרים בהם מקלדת המחשב או מכונת הכתיבה לא תומכים באותיות אומלאוט (למשל במכונות הכתיבה השווייצריות המיועדות לכתיבת שלוש שפות) מקובל בגרמנית להשתמש בדיגרף ולהוסיף e אחרי האות, וכך לכתוב "ae" במקום ä, לכתוב "oe" במקום ö ו-"ue" במקום ü. בשפות אחרות, שבהן נעשה שימוש באומלאוט, מקובלים תחליפים אחרים.
כתיבת אומלאוט במקלדת עברית.
במערכת ההפעלה Windows ניתן להשתמש בצירוף מקש Alt ימיני בדרך הבאה:
בתוכנת Microsoft Word:
לחלופין, ניתן להזין את סימן האומלאוט בצורה הבאה:
כתבו את האות הרצויה ואחריה (ללא רווח) את המספר 0308 ולחצו Alt+X.
ניתן למצוא את כל אותיות האומלאוט גם באפשרות הוספת סימן.
במחשבי מקינטוש עם מערכת הפעלה MacOS יש להשתמש ב Option+U לפני האות.
כתיבת דפי אינטרנט.
יש להוסיף את הגדרת הקידוד ISO 8859-1 בתג המטא המתאים, או להשתמש בקידוד יוניקוד (utf-8 ודומיו).
ניתן גם להשתמש בתווים מיוחדים של html במבנה codice_1, ה־ codice_2 יוחלף באות המתאימה.
כתיבה בוויקיפדיה.
שימוש ב־ codice_1 ה־ codice_2 יוחלף באות המתאימה.
ג'ון מקקיין
אלפרד רניי
אלפרד רֶנְיִי (בהונגרית: Rényi Alfréd; אלפבית פונטי בינלאומי: ; 20 במרץ 1921 – 1 בפברואר 1970) היה מתמטיקאי הונגרי- יהודי, שתרם, בין השאר, לתחומי הקומבינטוריקה, תורת הגרפים ובעיקר לתורת ההסתברות. זוכה פרס קושוט פעמיים (1949, 1954)
קורות חיים.
לאחר שסיים את חוק לימודיו בבית הספר התיכון, נאלץ רניי לעבוד במספנה, בגלל חוקי הנומרוס קלאוזוס שהגבילו את מספר היהודים שהורשו ללמוד באוניברסיטאות. לאחר שניצח בתחרות במתמטיקה וביוונית הורשה ללמוד באוניברסיטה בשנת 1939. ב־1944 גויס לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים ייהודים במסגרת הצבא ההונגרי), אך הצליח להימלט ממנו. לאחר הבריחה, השיג רניי מסמכים מזויפים שבעזרתם הסתתר בבודפשט והתחמק ממעצר במשך חצי שנה. כשהוריו נלקחו לגטו בודפשט, הסתנן רניי לשם, והצליח להוציא אותם החוצה בחשאי.
ב־1945 השלים דוקטורט באוניברסיטת סגד שבעיר סגד, תחת הנחייתו של פרידיש ריס, עבור עבודתו על טור פורייה. ב־1946 נסע ללנינגרד כדי ללמוד אצל יורי ליניק ואיוואן וינוגרדוב. הוא למד שם את תורת המספרים במהירות, ואף הוכיח משפט חשוב הקשור בהשערת גולדבך: קיים מספר formula_1, כזה שניתן לבטא באמצעותו כל מספר זוגי כסכום של מספר ראשוני ומספר שני שניתן לביטוי כמכפלה של לא יותר מ־formula_1 ראשוניים.
ב־1948 פגש רניי באמסטרדם את חברו משכבר הימים פאול ארדש, פגישה שהובילה לשיתוף פעולה נרחב, שכלל 32 מאמרים משותפים יחד עם ארדש, ביניהם 8 מאמרים שהיוו פריצת דרך בתורת הגרפים אודות תורת הרשתות האקראיות. רניי הוא גם המקור למשפט המיוחס לעיתים לארדש (שבעצמו ציטט את רניי): "מתמטיקאי הוא מכונה שהופכת כוס קפה למשפט מתמטי".
כשחזר להונגריה הקדיש את זמנו לתורת ההסתברות, שהייתה תחום המחקר העיקרי בחייו. עם חזרתו הוא גם ייסד את המכון המתמטי באקדמיה ההונגרית למדעים שבבודפשט ב־1949, ועמד בראשו עד מותו ב־1970. הוא נבחר גם כחבר נספח (1949) וחבר מן המניין (1956) באקדמיה ההונגרית למדעים לפני שנים אחדות הוסב שם המכון, וכיום הוא נקרא על שמו של רניי.
בתורת האינפורמציה הוא הציג את מושג אנטרופיית רניי, שהיא הכללה של אנטרופיית שנון.
כורכום
כֻּרְכּום (שם מדעי: Curcuma longa, בעברית: כורכומה ארוכה) הוא צמח רב-שנתי במשפחת הזנגביליים, המוכר בעיקר כתבלין וכתרופה ביתית. הכורכום ידוע בצבעו הצהוב הבוהק וריחו החריף. מוצא הצמח בתת-היבשת ההודית ודרום-מזרח אסיה. צמח הכורכום בעל קנה שורש דמוי פקעת. גבעולי הצמח יכולים להגיע עד לגובה של שלושה מטרים. הצמח בעל עלים גדולים, פורח בסתיו בשיבולת צפופה. ריבוי צמח הכורכום נעשה על ידי חלוקת הפקעת. קנה השורש הוא בצבע כתום ועטוף בקליפה חומה, והוא מזכיר בצורתו את קרוב משפחתו של הכורכום - הזנגביל.
הכורכום מכיל חומר אנטי-דלקתי שנקרא כורכומין. בכורכום נעשה שימוש ברפואה המסורתית, אבל אין לו יעילות רפואית קלינית.
כתבלין.
התבלין המופק מהשורש הוא בעל טעם עדין ונותן למאכלים צבע זהוב. תבלין זה מהווה מרכיב חשוב בתערובות המסאלה (קארי) ההודיות והחווייג' התימני וכן מסייע במתן צבע אופייני לרוטב חרדל.
בצורתו הטריה מכיל הכורכום אשלגן, חומצה אסקורבית (ויטמין C), בטא-קרוטן וחומרים מעכבי חמצון.
הכורכום משמש בבישול בעיקר בצורתו הטחונה, ולעיתים בשימוש בשורשים מיובשים או טריים. אבקת התבלין הנמכרת בשווקים כתבלין טהור, או בתערובת עם תבלינים או חומרים נוספים.
לדעת רבים הוא אינו כלול באיסור אכילת קטניות בפסח הנהוג בקרב יהודי אשכנז.
שימושים רפואיים.
המרכז הארצי לבריאות משלימה ואינטגרטיבית (NCCIH) של המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית ערך סיכום על האפקטיביות הרפואית של הכורכום. בסיכום נרשם שאף על פי שנעשו מחקרים רבים על מרכיבי הכורכום, השפעותיהם הרפואיות עדיין לא ברורות. החומר הפעיל בצמח הכורכום נקרא כורכומין (Curcumin). לכורכום ולכורכומין מגוון פעולות ביולוגיות מעניינות, אך קשה לחקור אותן מכמה סיבות. ראשית, הכורכומין אינו יציב ומשתנה בקלות לחומרים אחרים. שנית, כשצורכים כורכום באופן אוראלי, הזמינות הביולוגית שלו נמוכה, ורק מעט ממנו מגיע לזרם הדם. שלישית, קיימת שונות גבוהה בהרכב החומרים של מוצרי כורכום וכורכומין.
החומר כורכומין נחקר בהקשר לפעילותו האפשרית נגד דלקת וכטיפול לסרטן ושימושים רפואיים נוספים. חרף מספר הרב של המחקרים בתחום, לא נמצאו ראיות ליעילות מספקת של הכורכומין לטפל בבעיות אלה. מחקר שנערך בבית החולים שיבא מצא כי כורכומין מסייע בטיפול במחלת קוליטיס כיבית, אולם שותף למחקר הדגיש כי ריכוז הכורכומין בכורכום, 5%, נמוך מכדי שצריכת כורכום תהווה טיפול במחלה.
צריכת כורכום במינונים גבוהים מהנמצא בדרך-כלל במזון, עלולה להיות מסוכנת לנשים בהיריון. עדיין לא ברור אם השימוש בכורכום בטוח בתקופת ההנקה.
קאמרה אובסקורה
הפרת חובה חקוקה
מרמריס
מרמריס (בטורקית: Marmaris) היא עיר ואתר קייט לחוף הים האגאי מול האי רודוס, בנפת מולה במחוז הים האגאי שבדרום-מערב טורקיה. בשל מיקומה בריביירה הטורקית לחופי הים האגאי מרמריס היא יעד תיירות ועיר נמל חשובה. מקור ההכנסה העיקרי של העיר הוא התיירות. מרמריס היא גם מרכז שיט ימי ויש בה מרינה גדולה. ספינות מעבורת משרתות בקו לאי רודוס, וספינות תיירים גדולות עוגנות לחופיה.
אקלים.
מזג האוויר הים תיכוני מאופיין על ידי קיץ חם ולח וחורף גשום וקריר. ביולי ואוגוסט ייתכנו גלי חום והטמפרטורה עלולה להגיע עד 45 מעלות צלזיוס. תיירים רבים מעדיפים להגיע בספטמבר ובאוקטובר, כאשר הטמפרטורות יורדות.
היסטוריה.
העיר, שנוסדה על ידי היוונים העתיקים, נודעה במאה השישית לפני הספירה בשם פיסקוס. ב-1522 לספירה סולימאן הראשון יצא ממרמריס עם 300 אוניות ו-200,000 אנשי צבא וכבש את האי רודוס מידי ההוספיטלרים. ב-1798 חנה בנמל מרמריס הצי של האדמירל נלסון לפני שיצא לקרב הימי שבו ניצח את הארמדה של נפוליאון (קרב הנילוס) באבוקיר שלחופי מצרים.
בשנת 2021 אוכלוסיית העיר נאמדה ב-96,849 תושבים. בעונת התיירות האוכלוסייה מגיעה ל-300,000 - 400,000 איש.
ערים תאומות.
למרמריס שלוש ערים תאומות:
מארמאריס
מארמריס
ציקלוהקסאן
ציקלוהקסאן (באנגלית: Cyclohexane) הוא תרכובת אורגנית פחמימנית שנוסחתה הכימית C6H12.
ציקלוהקסאן משמש כממס לא-פולרי בתעשייה הכימית וגם כחומר גלם לייצור כימי של חומצה אדיפית וקרבולקטם, שני חומרים בעל שימוש ליצירת ניילון.
איזומרים קונפורמציונים.
הקונפורמרים של ציקלוהקסאן נלמדו באופן אינטנסיבי בשנים האחרונות.
בניגוד למולקולות טבעתיות בעלות מספר נמוך יותר של פחמנים, בציקלוהקסאן כמעט לא קיים מתח טבעתי (חוסר יציבות הנובע מהפער בין זווית הקשירה הטבעית בין האטומים, לבין זווית הקשירה שמתחייבת מהצורה הגאומטרית של המולקולה הטבעתית), כיוון שזווית הקשירה האופיינית להכלאת sp3 קרובה מאוד לזווית הקשר הטבעית במשושה. על מנת לצמצם את מספרן של אינטראקציות הדחייה בין המתמירים (האטומים הקשורים לכל פחמן בטבעת) בעמדות סמוכות, המולקולה מצויה בדרך-כלל ב"קונפורמציית כיסא", בה פחמן אחד מצוי מתחת למישור הטבעת, ואילו הפחמן שמולו נמצא מעל מישור הטבעת. בקונפרמציית הכיסא, על כל אחד מאטומי הפחמן בטבעת מתמיר אחד בעמדה אקווטורילית (משוונית), ומתמיר שני בעמדה אקסיאלית (צירית). כל שני מתמירים אקווטרלים סמוכים וכן כל שני מתמירים אקסיאלים סמוכים נמצאים בעמדת טראנס זה לזה (כלומר, הם מצויים משני הצדדים של מישור הטבעת), וכל מתמיר אקווטריולי נמצא בעמדת ציס למתמיר האקסיאלי הסמוך לו (כלומר, באותו צד של מישור הטבעת). עובדה זו, יחד עם העדר המתח הטבעתי, מסבירה את היציבות היחסית של ציקלוהקסאן לעומת מולקולות טבעתיות בעלות מספר פחמנים נמוך יותר.
לכל ציקלוהקסאן שתי קונפורמציות כיסא אפשריות, המצויות בשיווי משקל זו עם זה. כאשר קונפורמציית כיסא אחת הופכת לשנייה, כל המתמירים האקסיאלים נעשים אקווטורילים, וכל המתמירים האקווטורילים נעשים אקסיאלים - אך יחסי הציס והטראנס אינם משתנים, כיוון שהם תלויים באיזומריה המרחבית ולא בקונפורמציה. למולקולה קיימות גם קונפרמציות נוספות, פחות יציבות, כגון קונפרמציית חצי כיסא, סירה וסירה מעוותת - הנקראות כך בגלל צורתן.
באגאן