נלבנדיאן פתח את שנת 2009 ברגל ימין עם זכייה בטורניר סידני שבאוסטרליה, כשגבר על ירקו ניימינן בשלוש מערכות. עם זאת הודח כבר בסיבוב השני של אליפות אוסטרליה הפתוחה. שאר העונה לא הניבה בשורות מעודדות מבחינתו והישג השיא, מלבד הזכייה, היה חצי גמר בטורניר בואנוס איירס על משטח החימר.
בחודש מאי הודיע נלבנדיאן שיאלץ לעבור ניתוח עקב פציעה בירך, דבר שגרם לו להחמיץ את השתתפותו בטורנירי גראנד סלאם וכן את השתתפותו בגביע דייוויס ויתר הטורנירים בהמשך השנה.
את שנת 2009 סיים נלבנדיאן כמדורג במקום ה-64 בעולם.
בדומה לשנת 2009, גם שנה זו הייתה מרובה בפציעות מטרידות.
פציעות בברכיים ובבטן גרמו לנלבנדיאן לפתוח את שנת 2010 באיחור. הוא חזר לסבב רק בפברואר, בטורניר הביתי שלו בבואנוס איירס, אך לא נחל הצלחה שפרש ברבע הגמר עקב פציעה ברגל ימין. בעונת החימר רשם העפלה לרבע הגמר בטורניר המאסטרס במונטה קרלו, שם הודח על ידי נובאק ג'וקוביץ'. פציעה נוספת ברגל ימין גרמה לו להחמיץ את הרולאן גארוס ואת ווימבלדון.
הוא שב לפעילות בחודש יולי, שעזר לנבחרתו במסגרת גביע דייוויס להעפיל לשלב חצי הגמר אחרי ניצחון 3-2 על נבחרת גביע הדייוויס של רוסיה.
בחודש אוגוסט רשם את התואר היחיד שלו לעונה זו שזכה בטורניר וושינגטון, כשניצח בגמר את מרכוס בגדאטיס בשתי מערכות (4)7-6 ,6-2.
אף על פי כן, לא רשם הצלחה גדולה באליפות ארצות הברית הפתוחה שהודח כבר בסיבוב השלישי על ידי הספרדי פרננדו ורדאסקו.
את שנת 2010 סיים נלבנדיאן כמדורג במקום ה-27 בעולם.
פתיחת השנה בישרה טובות עבור נלבנדיאן עם הופעה בגמר טורניר אוקלנד שבניו זילנד, שם נוצח על ידי הספרדי דוד פרר בשתי מערכות. למרות זאת, התוצאות הטובות לא ידעו המשכיות עם הדחה בסיבוב השני של אליפות אוסטרליה הפתוחה, למרות ניצחון במשחק צמוד ומותח על המקומי לייטון יואיט.
את מרבית עונת החימר פספס נלבנדיאן עקב קרע בשריר הירך ובקע מפשעתי, מה שגרם לו לפספס גם את טורניר אליפות צרפת הפתוחה. המשך העונה לא הניב תוצאות מרשימות מבחינתו שהודח בסיבוב השלישי של ווימבלדון על ידי רוג'ר פדרר, ובאליפות ארצות הברית הפתוחה על ידי רפאל נדאל. הישגי השיא שלו בשלב זה של העונה היו רבעי הגמר בטורניר טוקיו (משטח קשה) ובטורניר סטוקהולם (משטח קשה באולם)
את שנת 2011 סיים נלבנדיאן כמדורג במקום ה-64 בעולם.
באליפות אוסטרליה הפתוחה נקנס נלבנדיאן ב-8000$ בשל התנהגות בלתי ספורטיבית לאחר שבסיום המשחק בסיבוב השני מול ג'ון אייזנר, בו הודח נלבדיאן בחמש מערכות, השליך המחבט הצידה.. ביוני העפיל נלבנדיאן לגמר טורניר קווינס. במשחק הגמר הוא הוביל 1-0 במערכות מול מרין צ'יליץ', אך ספג הפסד טכני, לאחר שבמהלך המערכה השנייה בעט בעצבים בשלט פרסומת, ופצע בטעות את רגלו של שופט הקו.
באולימפיאדת לונדון (2012) נלבנדיאן הודח בסיבוב הראשון, לאחר שהפסיד בשתי מערכות לינקו טיפסרביץ'.
ב-1 באוקטובר 2013 פרש נלבנדיאן מטניס מקצועי לאחר שלא הצליח להתגבר על פציעה.
גביע דייוויס.
לאורך השנים היה דוד נלבנדיאן ציר מרכזי בנבחרת גביע דייוויס של ארגנטינה. מאזנו בגביע דייוויס עומד על 32-10 לטובתו, ומאזן של 21-5 במשחקי היחידים. על אף שלא זכה עם נבחרתו בתואר הנכסף, סייע לה להגיע למעמד הגמר בשנת 2006, שם למרות שני ניצחונות על מאראט סאפין, ועל ניקולאי דווידנקו, הפסידה נבחרת ארגנטינה בתוצאה הכללית 3-2.
נבחרת גביע דייוויס של ארגנטינה בכיכובו של נלבנדיאן העפילה לגמר גם בשנת 2008. הגמר נערך על אדמת ארגנטינה, ולמרות ניצחון במשחק הראשון מול דוד פרר, הפסידה נבחרתו לנבחרת גביע דייוויס של ספרד בתוצאה הסופית 3-1.
גם בשנת 2011 העפילה נבחרת גביע דייוויס של ארגנטינה לגמר הטורניר, שם פגשה שוב את נבחרת גביע דייוויס של ספרד, על אף ניצחונו של נלבנדיאן במשחק הזוגות במפגש, יתר משחקי היחידים הוכרעו על ידי הספרדים, שניצחו בתוצאה הסופית 3-1.
תארים והישגים לאורך הקריירה.
הישגי גראנד סלאם.
מקרא :
האייל הקורא (כתב עת)
כריסטינה רוזטי
כריסטינה ג'ורג'ינה רוזטי (באנגלית: Christina Georgina Rossetti; 5 בדצמבר 1830 – 29 בדצמבר 1894) הייתה משוררת אנגלית, אחותם של הציירים הפרה-רפאליטים דנטה גבריאל רוזטי, ויליאם מייקל רוזטי ומריה פרנצ'סקה רוזטי. אביהם, גבריאלה רוזטי, היה משורר איטלקי ופליט מנאפולי, שביקש מקלט מדיני בבריטניה.
ביוגרפיה.
כריסטינה נולדה בלונדון וקיבלה חינוך פרטי בבית. בריאותה הייתה לקויה בצעירותה, אך את כתיבת השירה החלה כבר בשנות הנעורים. בגיל צעיר התארסה לצייר ג'יימס קוליסון, אך הוא ניתק את הקשר בשל הבדלי דת (היא השתייכה לכנסייה האנגליקנית, ואילו הוא חזר לקתוליות). התנסות זאת היא כנראה זו שנתנה לה את ההשראה לאחד משיריה המוכרים, "Remember". גם את הצעת הנישואים של צ'ארלס קיילי דחתה מסיבות דתיות, על אף אהבתה העמוקה אליו.
רבים משיריה נכתבו לילדים. Goblin Market נראה כפזמון מחורז לילדים רכים, בהתחשב בשדונים הנזכרים בו. עם זאת, אפשר לפרשו אותו כאלגוריה לפיתוי. רוזטי שאבה את השראתה מביקוריה בביתו הכפרי של סבה, אבי אמה, ומן הפולקלור, ובמקרים רבים השתמשה בנושאים מסורתיים לכתיבת שירה מתוחכמת.
על אף הקשר הקרוב בינה לבין אחיה, דחתה רוזטי את העולם החברתי של האחווה הפרה-רפאליטית שלו והעדיפה על פניו את מה שכינתה "הנקיק המוצל שלי – נקיק הנהנה מן היתרון שבהיותו, כידוע לי בוודאות, המקום שנועד לי."
כריסטינה רוזטי סבלה בערוב ימיה ממחלת גרייבס, ליקוי בתפקוד בלוטת התריס. היא מתה בלונדון, ב-29 בדצמבר 1894.
Remember/Christina Rossetti
זכור אותי/כריסטינה רוזטי
תרגום: שלומית קדם
יום האהבה
לולב
לוּלׇב הוא ניצן של עלה הדקל שעלעליו טרם נפרדו זה מזה. אחד מארבעת המינים, ומכונה בתורה בשם 'כפות תמרים' כאמור בספר ויקרא: . את המילים כפת תמרים שבמקרא תרגם פרשן המקרא אונקלוס "לולבין".
יש הטוענים כי הלולב הוא חלופה למקור שאמור להיות כפות תמרים, הענף הנושא את אשכול הפרי, דהיינו את התמרים (הסנסנים). שהרי נשאלת השאלה מה הטעם להביא לבית המקדש מנחה ל-ה' בחג האסיף, זמן גדיד התמרים, דווקא ענף דקל ולא מפריו? אולם הטקסט המקראי כלל לא מציין שארבעת המינים הם מנחה, והרי גם שניים מארבעת המינים אינם מנחת פירות, אלא רק ענפים (ערבי נחל וענף עץ עבות), ולכן מדוע עלינו להתפלא שגם כפות התמרים אינם פרי, אלא רק ענף? כמו כן, גם הלולב עצמו, אם נפרוץ את עליו יראה כמו כף יד.
הזיהוי שלו כמעט ודאי: תמר מצוי - עץ הגדל בנאות מדבר בארץ ישראל, בבקעת הירדן ובצפון חצי האי סיני. התמר אינו גדל באירופה ובעבר קהילות יהודיות באזורים אלה התקשו מאוד להשיגו. התמר המצוי ידוע בעליו המיוחדים, הנותנים לארבעת המינים את המראה האופייני.
בספרות חז"ל מכונים כל ארבעת המינים בשם "לולב" היות שהוא הבולט מבין המינים, ולכן נוסח הברכה על נטילת ארבעת המינים הוא "על נטילת לולב".
כשרות הלולב.
כשרות הלולב מותנית בתנאים שונים, חלקם מופיעים במשנה ואחרים מהם בתלמוד ובפרשנות הראשונים והאחרונים:
נטילת הלולב.
ישנם כמה מנהגים לגבי אופן אגידתו -קשירתו של הלולב, יחד עם ההדסים והערבות ועל כך נאמר במשנה, במסכת סוכה: .
אחדים מהדינים הייחודיים:
הלולב היבש.
מאז היציאה לגלות התעוררו קשיים בהשגת ארבעת המינים, מציאות זו החריפה במיוחד בקהילות מזרח אירופה ומרכזה בה האקלים היה שונה מזה שבארץ ישראל. כבר חז"ל ציינו מציאות ש"אנשי כרי הים הורישו את לולביהם היבשים לבניהם", היות שלא היו להם לולבים טריים. המאירי כתב שבזמן המקדש לא היו היהודים רחוקים מארץ ישראל... וידוע כי שם היו דקלים...לאחר החורבן התרחקנו מהארץ למקומות שבהן אין דקלים.
פליניוס הזקן כתב שאפילו באיטליה לא גידלו תמרים כגידול חקלאי. הם גדלו רק באיים: כרתים, קפריסין וסיציליה.
בהגדרת לולב היבש קיים טווח גדול של פרשנות בראשונים מפרשנות מקלה ועד פרשנות מחמירה. בימי הביניים המוקדמים (מאות 13-10) היה קושי רב בארצות אשכנז וצרפת להשיג לולב כשר והם סמכו על הפרשנויות המקלות ואף ישנן עדויות בהן השתמשו בלולבים גם משנים קודמות. גישה זו, המשיכה להוות יסוד הלכתי מנחה מאות שנים לאחר מכן. רק החל מהמאה ה-17, עקב התפתחות המסחר הבין לאומי, במסגרת תקנות ארבע הארצות, חדלו פוסקי אשכנז לסמוך על השיטות המקלות בלולב היבש.
טריומף, כלב העלבונות הקומי
טְרַיוֹמְף, כלב העלבונות הקומי (באנגלית: Triumph, the Insult Comic Dog) היא בובת יד המופעלת על ידי הקומיקאי והתסריטאי האמריקני רוברט סמייגל.
טריומף הופיע לראשונה בתוכנית הלייט-נייט של הקומיקאי קונאן או'בריאן, בשנת 1997, והפך במהרה לאחת הדמויות האהובות והפופולריות בתוכנית, בזכות העלבונות אותם הטיח באנשים ובמרואיינים.
טריומף זוהה כזן של כלב הרים יוגוסלבי, כביכול, ובעקבות זאת אימץ מבטא סלבי לכאורה. דמותו של טריומף עוצבה בעקבות "אד הגרב" - בובת גרב מעשנת סיגר וגסת רוח שהופיעה בטלוויזיה הקנדית ובעקבות הקומיקאי מילטון ברל, אף הוא בדחן מעשן סיגר; אך יותר מכל הושפע טריומף מהקומיקאי האמריקני דון ריקלס, הנחשב על ידי רבים כממציא הז'אנר של הסטנד-אפ המעליב.
משפט המפתח של טריומף, בו הוא משתמש בכל הזדמנות, הוא: "For me to poop on..." ("בשבילי לחרבן עליו"). הוא מוסיף את המשפט אחרי מחמאה בדרך כלל, לדוגמה: "קוויבק זה מקום נפלא... שעליו אוכל לחרבן!!"