בספטמבר 2020 גינה המועמד האמריקאי לנשיאות ארצות הברית, ג'ו ביידן, את הכרזות האזורים באומרו כי "זכויות להט"ב הן זכויות אדם. ל-"אזורים חופשיים מלהט"ב" אין מקום באיחוד האירופי או בשום מקום אחר בעולם". באותו החודש הרב הראשי של פולין, מיכאל שודריך, הצהיר כי "אזורים חופשיים מלהט"ב נוגדים את ההלכה" והוסיף באומרו, "אנחנו תמיד מתלוננים על אנטישמיות, יש לנו אחריות מיוחדת לעמוד עבור מי שסובל מאפליה וגם עבור הקהילה הגאה".
ארגון "האטלס לשנאה" (Atlas of Hate), המפקח על אזורי ההכרזות במדינה, הועמד לפרס סחרוב על ידי 43 חברי פרלמנט.
החל משנת 2020, ארגון הלהט"ב האירופי "ILGA-Europe" סימן את מיקום כבודה של פולין כלפי זכויות להט"ב בשטחה כגרועה מכל 27 מדינות האיחוד האירופי.
האיחוד האירופי.
ב-18 בדצמבר 2019 הצביע הפרלמנט האירופי (ברוב של 463 תומכים מול 107 מתנגדים) על גינויים של יותר מ-80 אזורים חופשיים מלהט"ב בפולין. הפרלמנט דרש מהרשויות הפולניות לגנות את ההצהרות ולבטל את כל ההחלטות התוקפות את זכויות אנשי הלהט"ב במדינה. על פי הפרלמנט, האזורים הם חלק מ-"הקשר רחב יותר של התקפות נגד קהילת הלהט"ב בפולין, הכוללים דיבור שנאה גובר מצד הציבור ונבחרי ציבור ותקשורת ציבורית, כמו גם מתקפות ואיסורים על קיום מצעדים למען תמיכה בזכויות להט"ב ופעולות להעלת מודעות לקשיי הקהילה".
בהתבסס על תלונות רבות כי "מספר מועצות מקומיות אימצו הצהרות והחלטות מפלות המיועדות לאנשי להט"ב", כתבה הנציבות האירופית לנגידי חמשת המחוזות - לובלין, לודז', פולין הקטן, פודקרפאטי ושוויינטוקז'יסקיה ב-2 ביוני 2020, והורתה להם לחקור החלטות מקומיות המכריזות על אזורים חופשיים מלהט"ב או "אמנת זכויות משפחה" האם הן פעולות מפלות כלפי אנשי להט"ב או לא. ניתן לראות את המכתב כהרחבה של ההצבעה לשנת 2019 בפרלמנט האירופי בגינוי האזורים, שכן הוא מציין את כישלונה של פולין לדבוק בערכים משותפים של האיחוד האירופי בהם: "כבוד כבוד האדם, חופש, דמוקרטיה, שוויון, שלטון החוק וכבוד לזכויות אדם, לרבות זכויותיהם של אנשים השייכים למיעוטים", כאמור בסעיף 2 לחוזה האיחוד האירופי ל-2012 אשר עלול לגרום לאובדן כספי האיחוד האירופי שיוענקו לפולין בעתיד בהם מהמבנה האירופי והשקעות.
בנאומה על מצב האיחוד האירופי בספטמבר 2020, אמרה אורסולה פון דר ליין, "אזורים חופשיים מלהט"ב הם אזורים חופשיים מהאנושות. אין להם מקום באיחוד שלנו".
במרץ 2021, ביוזמתו של חבר הפרלמנט הצרפתי פייר קרלסקינד, הכריז הפרלמנט האירופי על כל האיחוד האירופי כ-"אזור חופש הלהט"ב" בתגובה "להיחלשות זכויות הלהט"ב בחלק ממדינות האיחוד האירופי, בעיקר בפולין ובהונגריה".
ביולי 2021 הודיעה הנציבות האירופית כי היא תובעת את פולין יחד עם הונגריה על הפרת זכויות היסוד של אנשי קהילת הלהט"ב בשטחיהן.
ב-6 בספטמבר 2021 שלחה הנציבות האירופית מכתבים למספר מועצות אזוריות הקובעים כי כספי האיחוד האירופי לא יינתנו לאזורם אם לא יבטלו את מדיניות הצהרתם. לאחר מכן הנציבות חסמה כ-150 מיליון כספי יורו לאזורים חופשיים מלהט"ב, כמו גם תשלום של 42 מיליארד יורו מקרן המאבק במחלת הקורונה "Covid-recovery" בשל אי ציותה של פולין לחוק האיחוד האירופי.
השלכות בינלאומיות.
בפברואר 2020 סיימה העיר התאומה הצרפתית סן-ז'אן-דה-ברייה את שותפותה עם העיר טוחוב הפולנית כתוצאה מהצהרת "אזור חופשי מלהט"ב" אשר אומצה על ידי הרשויות בשטחה. בפברואר 2020 השביתה הקומונה הצרפתית נוגנט-סור-אוז את שיתוף הפעולה שלה עם העיר קרשניק הפולנית כתגובה על העברת החלטה נגד להט"ב על ידי רשויות העיר. בפברואר 2020, האזור הצרפתי סאנטר-עמק הלואר השעה את שיתוף הפעולה שלו עם מחוז פולין הקטן כתגובה לאימוץ ההצהרה על ידי רשויות המחוז. במאי 2020 סיימה העיר שווארטה הגרמנית את שיתוף הפעולה העירוני שלה עם העיר נובי סונץ' הפולנית לאחר 30 שנות שיתוף פעולה עקב אימוץ הצהרת העירייה. ביולי 2020, העיר ההולנדית ניווחיין, כמו גם העיר דואי הצרפתית, סיימו את הסכמי הערים התאומות שלהן עם פולאווי הפולנית בשל הכרזת ההצהרה אשר נוספה בשטחה באותה תקופה. ב-12 באוקטובר 2020 סיימה העיר פרמוי האירית את הסכם העיר התאומה שלה עם נובה דבה הפולנית לאחר 14 שנים של שיתוף פעולה כתגובה להכרזת ההצרה שאומצה על ידי שלטונות העיר. ב-13 בנובמבר 2020, עיריית בלורס פואורס-סינט-אמנדס הבלגית השעתה את שיתוף הפעולה שלה בן ה-20 שנה עם העיר דמביצה הפולנית לאחר אימוץ "אמנת זכויות המשפחה" בשטחה אשר מפלה משפחות של תושבי להט"ב.
ביולי 2020 הודיעה הנציבה האירופית לשוויון וצדק הלנה דאלי כי 6 ערים פולניות אשר אימצו את הצהרת "אזור חופשי מלהט"ב" בשטחן, לא יקבלו את כספי האיחוד האירופי הקשורים למימון פרויקטים במסגרת פרויקט הערם התאומות של האיחוד האירופי. ההחלטה נתקלה בביקורת של שר המשפטים הפולני זביגנייב זיוברו ממפלגת חוק וצדק, אולם נשיאת הנציבות האירופית אורסולה פון דר ליין הגנה על ההחלטה והוסיפה באומרה כי "אמנותינו מבטיחות שכל אדם באירופה יהיה חופשי להיות מי שהוא, לחיות במקום בו ינם רוצים, לאהוב את מי שהם אוהבים, ולכוון גבוה ככל שהם רוצים". עם זאת, ב-18 באוגוסט הודיע השר זיוברו כי עיריית טוחוב בדרום פולין תקבל כעת 250,000 זלוטי (67,800 דולר) מקרן משרד המשפטים כתוצאה משלילת מימון האיחוד האירופי.
בספטמבר 2020 הודיעה אי מארי אריקסן סורייד, שרת החוץ הנורווגית, כי העיריות הפולניות שהציגו את הצהרות האזורים, ישללו מהן מענקי EEA (מענקים המייצגים את התרומות של איסלנד, ליכטנשטיין ונורווגיה לצמצום פערים כלכליים באזור הכלכלי האירופי (EEA) וחיזוק היחסים הדו-צדדיים עם 15 מדינות האיחוד האירופי במרכז ודרום אירופה) בעוד שפולין היא המרוויחה הגדולה ביותר מכספים אלו ועלולה להפסיד מיליוני יורו של סיוע. השעיית הכספים חלה על הגופים הממשלתיים שאימצו את הצהרות האזורים ואינם חלים על ארגונים לא ממשלתיים הפועלים באזורים.
בספטמבר 2020 פרסמה קבוצת חברי הפרלמנט האירופי מכתב שהופנה לוועדים האולימפיים האירופיים (EOC) בו דרשו לכבד את זכויותיהם של ספורטאי להט"ב והביעו הצעה לארח את המשחקים האירופיים (2023), שתוכננו להתקיים בקרקוב, במיקום אחר בשל אימוצה של הצהרת "אזור חופשי מלהט"ב" בשטחה.
Feels (בעברית: מרגיש) הוא סינגל שהוקלט על ידי הדי ג'יי והמפיק הסקוטי קלווין האריס, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית קייטי פרי, פארל ויליאמס והראפר ביג שון. השיר יצא לאור ב-15 ביוני 2017, על ידי חברות התקליטים, קולומביה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי קלווין האריס, קייטי פרי, פארל ויליאמס וביג שון והופק על ידי קלווין האריס. איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-30,000 עותקים במדינה. בצרפת קיבל את תואר היהלום.
בסמוך לצאתו של השיר כסינגל, העלה אותו קלווין האריס לעמוד הספוטיפיי שלו.
וידאו קליפ.
ב-27 ביוני 2017, העלה קלווין האריס לערוץ היוטיוב שלו את הווידאו קליפ הרשמי של השיר. בקליפ מופיעים קייטי פרי, פארל ויליאמס, ביג שון וקלווין האריס. נכון למרץ 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-500 מיליון צפיות. הקליפ בוים על ידי אמיל נאוה.
באוגוסט באותה השנה, יצא הקליפ השני של השיר בו מופיעים כל הארבעה גם כן. הקליפ צבר למעלה מ-35 מיליון צפיות.
ג'ון לונג
ג'ון דייוויס לונג (באנגלית: John Davis Long ; 27 באוקטובר 1838 - 28 באוגוסט 1915) היה עורך דין, פוליטיקאי וסופר אמריקאי. בין השנים 1880–1883 הוא כיהן כמושל מסצ'וסטס. בהמשך, בין השנים 1897–1902 הוא כיהן כמזכיר הצי של ארצות הברית, שבמהלכן התנהלה מלחמת ארצות הברית-ספרד, שרוב אירועיה התרחשו בים.
לונג נולד בבקפילד שבמיין. הוא רכש את השכלתו כעורך דין באוניברסיטת הרווארד ובהמשך התיישב בהינגהאם, מסצ'וסטס. בשנות ה-70 של המאה ה-19 הוא היה פעיל במפלגה הרפובליקנית וב-1874 הוא נבחר למועצה המחוקקת של מסצ'וסטס. עד מהרה הוא התבלט יותר ויותר וב-1879 הוא נבחר כסגן המושל וב-1880 כמושל. במהלך שלוש שנות כהונתו כמושל הוא קידם רפורמות לא משמעותיות וכהונתו עברה ללא אירועים מיוחדים.
לאחר שובו לעיסוקו בעריכת דין הוצעה לו ב-1896 משרה בקבינט של ארצות הברית על ידי ידידו, הנשיא ויליאם מקינלי. הוא בחר במשרת מזכיר הצי, אף על פי שלא היה לו ידע בסיסי בימאות. הוא התעמת עם תת-המזכיר, תאודור רוזוולט, בנוגע להרחבת הצי עם פרוץ מלחמת ארצות הברית-ספרד ב-1898. עם תחיל כהונתו של רוזוולט כנשיא, לאחר רצח מקינלי, הוא התפטר מתפקידו וחידש את עיסוקו בעריכת דין. לונג נפטר ב-1915. פרסומיו כללו יומן שנכתב במשך כל חייו, ספר על תולדות מלחמת ארצות הברית-ספרד ותרגום של אינאיס מאת ורגיליוס.
ראשית חייו.
ג'ון לונג נולד בבקפילד מיין לזיידוק וג'וליה טמפל (לבית דייוויס) לונג. הוא נקרא על שמו של מושל מסצ'וסטס, ג'ון דייוויס, שהיה בן דודו של סבו מצד אמו. הוא התחנך באקדמיית הֶבּרוֹן ולאחר מכן למד באוניברסיטת הרווארד, שם הוא היה חבר באחוות פי בטא קפא וסיים את לימודיו ב-1857. לונג כתב שירה ופרוזה לעיתון הסטודנטים, ונבחר לכתוב את שיר ההלל לטקס הסיום של כיתתו. עוד לפני כניסתו להרווארד הוא החל לנהל יומן פרטי, שבכתיבתו הוא המשיך כל ימי חייו.