הסאונה הקלאסית היא מבנה עץ, וגם בסאונות בבתים הפרטיים הבנויים מלבנים מצופים הקירות בעץ. בפינת חדר הסאונה מותקן תנור הסאונה (KIUAS), ומולו בנויים שניים או שלושה דרגשי עץ מדורגים. הטמפרטורה בדרגשים העליונים חמה יותר מזו שבדרגשים התחתונים, וכך יכולים המשתמשים לבחור את מידת החום בה הם רוצים לשהות. בנוסף ישנו מד חום שעל פיו מווסתים את טמפרטורת הסאונה (אם כי סאונות חשמליות חדשות מצוידות בתרמוסטט).
הסאונה הפינית המקורית התבססה על תנורים שמוסקים בעץ. עם התפתחות הטכנולוגיה, נכנסו לשוק תנורי סאונה חשמליים, שהם כיום הנפוצים ביותר בסאונות בבתים הפרטיים. בבתי-קיץ מתקינים רבים את הסאונה הקלאסית המוסקת בעצים, ולדעת מרבית הפינים זוהי הסאונה המשובחת יותר. בסאונה בבתי קיץ, בהם אין מים זורמים, ישנו לעיתים גם דוד מים בצמוד לתנור. בדוד מחממים מים לרחצה.
על תנור הסאונה מונחות אבנים מיוחדות (לרוב מאבן קשה, השומרת על חום לאורך זמן כגון גרניט), שמתלהטות מהחום המופק מהתנור. אבנים אלה משמשות לפיזור החום בחדר, וכן ליצירת לחות באמצעות אידוי מיידי של מים המוטלים עליהם על פי הצורך.
הרחצה בסאונה.
אל הסאונה נכנסים לאחר שטיפה של הגוף במים חמים. בבתי הקיץ, שבחלקם אין מים זורמים ומקלחת, עושים זאת בדרך כלל על ידי הרטבת הגוף במים שחוממו בתנור מיוחד שנמצא בחדר הסמוך לסאונה. בתוך הסאונה מטילים מדי פעם על האבנים מים, שאותם דולים מתוך דלי בעזרת כף עץ. המים מתאדים מיד ומשחררים גל של קיטור בחדר. מומלץ שלא לשהות בסאונה יותר מ-15 דקות ברציפות, ואף פחות.
חלק מחוויית הסאונה היא מעבר מהיר וחד מחימום הגוף בחום הסאונה לצינונו. בשלב זה ישנם הבדלים קלים בין הסאונה העירונית לסאונה בבתי הקיץ. בבתי הקיץ נוהגים לצאת מהסאונה הישר למי האגם הסמוך, שעשויים להיות קרים מאוד. בחורף, יש הנוהגים לקדוח מבעוד מועד חור באגם הקפוא, ואז לטבול למשך כמה שניות במים הקפואים. אחרים, שאינם מחבבים מים קרים מדי, טובלים באגם רק בקיץ, ובשאר חודשי השנה הם מסתפקים בצינון באוויר הקר שבחוץ. בעיר, לעומת זאת, נוהגים הפינים לצנן עצמם במקלחת קרה או פושרת, ולחזור לשהייה נוספת בסאונה.
היבטים פיזיולוגיים ורפואיים.
תוצאה מיידית של שהייה בסאונה היא עלייה בטמפרטורת הגוף, והגברת פעולתם של המנגנונים לוויסות חום הגוף. הדבר מתבטא בהתרחבות של כלי הדם ובפעילות יתר של בלוטות הזיעה, תהליכים המובילים לירידה בלחץ הדם ובאספקת הדם לאיברים חיוניים בגוף. תגובת הגוף לתהליכים אלה כוללת האצה של קצב הנשימה והדופק, וכן הפרשה של אדרנלין ואנדורפינים. השפעתם של אלה דומה להשפעת מורפיום, מה שנותן הסבר חלקי לתחושה הנעימה שמעניקה השהייה בסאונה.
השהייה בסאונה מרפה את שרירי הגוף ומפחיתה כאבי שרירים ומפרקים. מכוני בריאות וכושר נוהגים לכלול סאונה בין השירותים המוצעים, להרפיית שרירי מתאמנים ועוסקים בספורט.
יש המייחסים לסאונה השפעות רפואיות חיוביות נוספות כגון סיוע בריפוי מחלות כאלו ואחרות, אך אין ראיה מחקרית התומכת בטענות אלה. הימצאות בסאונה איננה פותחת או מחדשת את התאים על פני העור, לא מוציאה רעלים מהגוף ולא מורידה כולסטרול. לעומת זאת, ידוע על השפעות מזיקות של שהייה בסאונה בתנאים מסוימים. בשל העובדה שהסאונה ממריצה את הלב ואת מחזור הדם ומאמצת את הנשימה, היא אינה מומלצת לחולי לב וללוקים במחלות ריאה כגון אסתמה.
הטמפרטורה הקיצונית בסאונה וההזעה המוגברת הנגרמת בעקבותיה, עלולים לגרום להתייבשות מהירה. על-כן, מומלץ על שתיית מים מרובה לפני ואחרי השהייה בסאונה. על פי רוב, שהייה של למעלה מ-15 דקות בסאונה אינה מומלצת, ובסאונות רבות מותקן שעון חול או אמצעי אחר לתזמון השהות בה.
נטען כי סאונה מגבירה את הסיכוי להידבקות במחלות זיהומיות, וכי בשל הטמפרטורה בה היא מהווה קרקע גידול נוחה לחיידקים ונגיפים אחדים.
האחוזה המכושפת
הבית רדוף הרוחות
האחוזה רדופת הרוחות
חולדה הנביאה
חֻלְדָּה הַנְּבִיאָה היא דמות מקראית של נביאה מימי המלך יאשיהו. חולדה ניבאה נבואת זעם כיוון שהעם חטא, אך הבטיחה ליאשיהו שהיא לא תתקיים בזמנו. שמה מופיע בתנ"ך פעמיים בלבד, אך מסורות חז"ל שונות הרחיבו את ההתייחסות אליה.
נבואת חולדה במקרא.
חולדה הנביאה מוזכרת בשני מקומות במקרא.
מופע ראשון ניתן למצוא בספר מלכים ב' פרק כ"ב פסוק י"ד: "וילך חלקיהו הכהן ואחיקם ועכבור ושפן ועשיה אל חלדה הנביאה אשת שלם בן תקוה בן חרחס שמר הבגדים והיא ישבת בירשלם במשנה וידברו אליה".
מופע שני נמצא בספר דברי הימים ב' פרק ל"ד פסוק כ"ב: "וילך חלקיהו ואשר המלך אל חלדה הנביאה אשת שלם בן תוקהת בן חסרה שומר הבגדים והיא יושבת בירושלם במשנה וידברו אליה כזאת".
חולדה משמשת כנביאה בזמנו של ירמיהו הנביא. המלך יאשיהו גילה כי נמצא ספר תורה בבית האלוהים, ועולה בו החשש כי יש בכך סימן לכעס האלוהים על שלא קיימו את כל הכתוב באותו הספר. מתוך חשש זה הוא שולח משלחת לירושלים אל חולדה הנביאה (יש אומרים שזאת רק מכיוון שירמיהו שהה מחוץ לעיר באותו זמן), ובמשלחת חברים: חלקיהו בן שלום הכהן, אחיקם, עכבור, שפן ועשיה. חולדה מנבאת נבואת זעם:
על פי הנבואה, עבודת האלילים של העם תגרום לרעה גדולה ומלך יהודה שהיה היחיד לשמור את תורת האלוהים - ימות בשלום, על מנת שלא יצטרך לראות את כל הרעה הזו. למרות נבואתה של חולדה, יאשיהו מלך יהודה נהרג בקרב מול פרעה במגידו ולא מת כתוצאה של אריכות ימים. פרעה השתלט בקלות על הארץ, ובכך בא סופה של ממלכת יהודה החופשית. השתלטותו של פרעה על יהודה סללה את הדרך לכיבוש הארץ ולחורבן בית המקדש הראשון בידי נבוכדנאצר.
חולדה במסורת חז"ל.
מלבד האמור בתנ"ך מוסרים חז"ל פרטים נוספים על חולדה הנביאה. חולדה נמנית בתלמוד עם שבע הנביאות שקמו לישראל, ועל פי סדר עולם רבה הייתה אחת מעשר נביאות.
על פי דעת רבי יהודה המובאת בתלמוד הבבלי הייתה חולדה מבני בניהם של יהושע בן נון ורחב הזונה וקרובת משפחה של ירמיהו הנביא.
במספר מקומות, חז"ל מנסים להסביר מדוע חולדה כאישה קיבלה נבואה, ואיך ייתכן שהמלך יאשיהו פנה אליה ולא לירמיהו, למרות שפעלו באותה התקופה. תמיהתם של חז"ל מובנת: בתנ"ך יש רק שלוש נשים, הנזכרות בשמן, שעליהן נכתב מפורשות שהיו נביאות: מרים (שמות ט"ו כ'), דבורה (שופטים ד' ד') וחולדה (מלכים ב' כ"ב י"ד).
בתלמוד הבבלי, נשאלת השאלה מדוע חולדה ניבאה בימיו של ירמיהו, ומדוע יאשיהו פנה לחולדה ולא לירמיהו. לשאלות אלו ניתנות מספר תשובות:
רב טען שחולדה הייתה קרובת משפחתו של ירמיה, ולכן ירמיה "לא היה מקפיד עליה". כלומר, ירמיה איפשר לה להתנבא, או העלים עין מכך. לפי רבי יוחנן, יאשיהו פנה לחולדה ולא לירמיהו מפני שירמיהו לא היה בעיר. לעומת זאת, רבי שילא טען שהפניה לחולדה הייתה מפני שהנשים הן רחמניות: יאשיהו ידע שהוא עומד לקבל נבואה קשה והעדיף לקבל אותה מאישה מתוך תקווה שכך יקבל תשובה מרוככת יחסית.
מדרש נוסף מתייחס לשמה של חולדה הנביאה:
בפרקי דרבי אליעזר (פרק לג) מסופר בזכות מה זכתה לנבואה:
על פי מדרש זה, חולדה זכתה בנבואה משום צדיקותו של בעלה, שלום בן תקות. בדרך זו מתרץ המדרש מדוע הוזכר בעלה של חולדה בצמוד לשמה.
רש"י מביא שלחולדה הייתה לשכה סמוכה ללשכת הגזית (מושב הסנהדרין) שהייתה פתוחה כלפי חוץ וסתומה כלפי הסנהדרין מפני הצניעות. במקום אחר הוא מביא שהייתה יושבת בין שני שערי חולדה שנקראו לדעתו על שמה. הוא אף מפרש שחולדה הייתה מלמדת את הזקנים תורה שבעל פה, על פי המילים :
במדרש בראשית רבתי מן המאה ה-11, נמנת חולדה הנביאה עם כ"ב הנשים הכשרות שהיו בעולם.
קבר חולדה.
במספר מקורות תנאיים קדומים מוזכר שקבר חולדה הנביאה נמצא בתוך העיר ירושלים.
על פי מסורת מאוחרת יותר, קברה של חולדה הנביאה נמצא בהר הזיתים. ר' משה באסולה שביקר בירושלים במאה השש עשרה כתב כך: "על ראש הר הזתים בית גדול, ושם תוך בירה יפה חולדה הנביאה בקבר של שיש. גם שם צריך לפרוע לשומר ישמעאל ליכנם ד' דרימי (סוג של מטבע) ולפרוע שמן להדליק, כי שם נרות תמיד". בתוספתא מסכת נגעים (ו, ב) מוזכר קברה כקבר היחיד שהיה בתחומי ירושלים, והמהרי"ט (שו"ת ב, יו"ד, לז) מבאר, שהר הזיתים היה מחוץ לתחומה של ירושלים בימי בית המקדש הראשון ולכן קברו אותה שם, ובימי בית המקדש השני, שהרחיבו את העיר ובנו את החומה במרומי הר הזיתים כדי שלא יוכלו לכבוש את העיר מכיוון זה, הוכלל קברה של חולדה בתחום העיר.
המקום המזוהה כיום עם קבר חולדה, הנמצא על הר הזיתים, ידוע בנצרות כ"קבר פלגיה", ובאסלאם כ"קבר ראבעה אלעדויה". פלגיה הייתה קדושה נוצרית שחיה במאה הרביעית, וראבעה אלעדויה הייתה מיסטיקנית סופית שחיה במאה השמינית. כלומר, קבר זה מקודש לשלוש הדתות המונותאיסטיות, וכל אחת מהן מייחסת אותו לאישה אחרת. הייחוס הנוצרי לפלגיה הוא המוקדם ביותר, ומופיע כבר במאה השישית.
פיטר אוזגוד
פיטר לזלי אוזגוד (אנגלית: Peter Leslie Osgood; 20 בפברואר 1947 - 1 במרץ 2006) היה כדורגלן אנגלי בשנות ה-60 וה-70.
קריירת מועדונים.
אוזגוד נולד בווינדזור. כנער חתם בצ'לסי וערך את הופעת הבכורה בגיל 17 גביע הליגה כשהבקיע את שני השערים בניצחון 2-0 על וורקינגטון טאון ב-16 בדצמבר 1964. כשחקן בקבוצת המילואים, כבש 30 שערים ב-20 משחקים ולא עבר זמן רב עד שהפך לשחקן הרכב קבוע.
לאחר מחנה אימונים באוסטרליה בו כבש 12 שערים בשמונה משחקים, פתח בהרכב בניצצון 4-1 על רומא ב-22 בספטמבר 1965 בגביע ערי הירידים. הוא כבש עוד שבעה שערים בליגה, אחד מהם היה אחרי ריצה של 60 יארד מול שחקני ברנלי.