משמש כרב היישוב חשמונאים שבבנימין. מרבני תנועת קוממיות, ובעבר בעל טור קבוע בעלון התנועה. העביר שיעורים במכללת אורות ישראל ובמכללת מורשת יעקב ברחובות. היה ממייסדי הגרעין התורני הגדול בישראל בעיר רמלה ועמד בראשו בחודשיו הראשונים.
הוסמך לרבנות ולדיינות בי"ד באלול תשמ"ו על ידי הרב אברהם שפירא וכך כתב: "הנה כבוד ידידי יקירי הרה"ג המובהק איש חמודות מוהר"ר איתמר אורבך שליט"א מכירני בו הרבה שנים שהסתופף בבית מדרשנו הישיבה הק' מרכז הרב פה עיה"ק וכעת הוא מחשובי הר"מים שבישיבה לצעירים שע"י הישיבה ושקד הרבה על תלמודו ומצא כדי מדתו בבקיאות ובחריפות ועלה הרבה במעלות התורה והיראה ודעת ה'... ואמינא ליה יורה יורה ידין ידין".
נשוי לניצה. לזוג עשרה ילדים.
עמדותיו.
בתקופת תוכנית ההתנתקות הצטרף לקוראים לסרב פקודה יחד עם רבו הרב אברהם אלקנה שפירא וראה בסירוב ערך תורני ויחד עם זה וכחלק מזה ערך לאומי ודמוקרטי, שהאדם הן כאדם והן כבעל עקרונות אינו טפל למדינה אלא חלק ממנה ואף נטל חלק פעיל במאבק נגד פינוי היישובים.
הרב אורבך הצטרף לעשרות רבנים שמחו על מעצרו של הרב יצחק שפירא, ראש ישיבת עוד יוסף חי.
פרוש גולדיאן
פרוש גולדיאן (שם מדעי: "Erythrura gouldiae") היא ציפור שיר צבעונית אנדמית לאוסטרליה. הציפור נפוצה בקרב מגדלים וכחיית מחמד, בטבע כמות הפריטים צונחת. למרות שמו הוא קרוב יותר למשפחת האסטרילדיים, קרובה רחוקה של הפרושיים.
שמה ניתן לה על שמה של אשתו של ג'ון גולד, חוקר פרושים.
תיאור.
שני הזוויגים בעלי צבעים ססגוניים עם סימונים שחורים, ירוקים, צהובים ואדומים. צבע הנקבות חלש יותר מהזכר. אחד מההבדלים הגדולים בין המינים הוא צבע החזה הכהה יותר של הזכר ונוצות הזנב הדקות והארוכות.
בחודשי חייו הראשונים לגולדיאן צבע זית, את צבעיו המרהיבים יקבל עם החלפת הנוצות.
אורכו של פרוש גולדיאן בדרך כלל בין 130 ל-140 מילימטרים. ראשיהם יכולים להיות אדומים, שחורים או כתומים. באמצעות רבייה סלקטיבית פותחו מוטציות בהן צבעי החזה והגוף שונים מסגול וירוק.
תפוצה ובית גידול.
תפוצת המין היא בצפון אוסטרליה.
המפלגה הפרוגרסיבית (מושבת הכף)
המפלגה הפרוגרסיבית (באנגלית: Progressive Party) הייתה מפלגה פוליטית ימנית אנגלית במושבת הכף הבריטית בין השנים 1898 ו-1910. החל משנת 1900 ועד לשנת 1908, החזיקה המפלגה בשלטון על המושבה.
היסטוריה.
בשנת 1886 עלה גורדון ספריג לשלטון במושבת הכף, וזכה בראשות הממשלה (לאחר שהספיק לכהן כראש ממשלה גם תקופה קצרה בסוף שנות ה-70). במהלך 12 השנים הבאות כיהן ספריג כראש ממשלה לסירוגין עם ססיל רודס, אימפריאליסט בריטי ידוע שם. שניהם הנהיגו במושבה מדיניות פרו בריטית מובהקת, אשר גובתה על ידי ציבור המצביעים במושבה והשלטון הבריטי בלונדון.
בבחירות אשר נערכו במשובת הכף בשנת 1898 הובס גורדון ספריג ואיבד את השלטון לטובת וויליאם שרינר, אשר הנהיג מדיניות לעומתית יותר כלפי בריטניה. עקב כך, ומתוך שורות האופוזיציה לראש הממשלה שרינר, בשנות ה-90 המאוחרות של המאה הקימו גורדון ספריג וססיל רודס (ואליהם הצטרף גם אלפרד מילנר) את המפלגה הפרוגרסיבית, אשר נועדה להוות התאגדות פוליטית שתחזיר את השלטון במושבה למצבו הקודם. המפלגה העמידה מצע אשר דגל בהעמקת האימפריאליזם הבריטי באפריקה בכלל ובדרום אפריקה בפרט. רובם הגדול של מצביעי המפלגה היה ממוצא אנגלי, בדומה לזהות מייסדי ומנהיגי המפלגה.
בשנת 1900, כשנתיים לאחר הקמת המפלגה, היא זכתה בשלטון לאחר שהעמידה את גורדון ספריג כמועמדה לראשות הממשלה. ספריג, אשר הייתה זאת תקופת כהונתו השלישית כראש ממשלת מושבת הכף, כיהן בתפקיד כארבע שנים עד לשנת 1904, ולאחריהם זכה בבחירות מועמד המפלגה ליאנדר ג'יימסון אשר כיהן אף הוא כארבע שנים. בשנת 1908, המפלגה הובסה בבחירות ובמקומה עלה לשלטון ג'ון מרימאן, מועמד המפלגה הדרום אפריקאית, יריבתה הראשית של המפלגה הפרוגרסיבית באותן השנים. בעת שהותם באופוזיציה, ועל רקע ניצני הקמתו של איחוד דרום אפריקה, אנשי הפלגה אשר נותרו בה לאחר ההפסד החלו מנסים לייסד שיתופי פעולה עם גופים פוליטיים שונים במושבות אחרות בדרום אפריקה. עד שנת 1910, ערב הקמתו של האיחוד, הם הקימו יחד עם המפלגה הפרוגרסיבית ממושבת טרנסוואל והמפלגה החוקתית ממושבת נהר האורנג' את המפלגה היוניוניסטית.
אצבעות הקוף
אצבעות הקוף () הוא סיפור מדע בדיוני קצר, שנכתב על ידי אייזק אסימוב בשנת 1953. הסיפור תורגם לעברית בקובץ כתבי אייזק אסימוב כרך 4.
עלילה.
מרמי טלין הוא סופר מדע בדיוני, ולמואל הוסקינס הוא העורך שלו. לשניים יש ויכוח לגבי אחד הסיפורים של מרמי: הוסקינס רוצה לבצע בו שינוי, ולהכניס סצנה של הסברים באמצע האקשן. מרמי מתנגד לשינוי בסיפור שלו. על מנת להכריע את המחלוקת, מציע מרמי לפנות לידיד שלו, מדען בשם ארדנט טורגסון, שביצע ניסוי, במהלכו הפך את מוחו של קוף למחשב, המסוגל לחשב יצירה שלמה מכמה משפטים. הקוף, רולו שמו, מחשב את הסגנון והתוכן של היצירה, וכך יודע לכתוב את כולה מכמה משפטים, לעיתים תוך תיקון של החומר המקורי, כך שהיצירה הכוללת תהיה טובה יותר.
מרמי מספר לקוף את הסיפור שלו, ועוצר בנקודת המחלוקת, כדי לתת לקוף להמשיך. לצערו ולשמחתו של הוסקינס, הקוף ממשיך את היצירה בהתאם לתיקון שהציע העורך. עם זאת, מרמי מצביע על העובדה שהקוף, שהוא רק מכונה, נצמד לכללים ספרותיים, ואילו סופר טוב צריך לדעת מתי לשבור את הכללים. לראיה הוא מביא את העובדה שהקוף תיקן את מילותיו של שייקספיר. הוא גורם להוסקינס להיכנע, בכך שמסביר לו שאם יכריע כי הקוף מסוגל לערוך סיפורים כמו שצריך, העבודה שלו תהפוך למיותרת.
הוסקינס נכנע ומסכים לפרסם את הסיפור כמו שכתב אותו מרמי.
צ'רי מורגה
צ'רי לורנס מורגה (באנגלית: Cherríe Lawrence Moraga 25 בספטמבר 1952, ארצות הברית). היא מחזאית, משוררת וכותבת מסות, המגדירה את עצמה כלסבית, פמיניסטית ופעילה חברתית צ'יקאנה. תחומי העניין המרכזיים שלה הם הצמתים של מגדר, מיניות וגזע ובמיוחד יצירה תרבותית של נשים של צבע. בעבודתה היא אורגת שירה, פרוזה וכתיבת זיכרונות. כמו כן, מורגה מלמדת כתיבה יצירתית, עוסקת בתיאטרון צ'יקאנו-לטינו, מלמדת לימודי ילידים, כותבת מחזות ועוד.
מורגה היא אמנית המשכן באוניברסיטת סטנפורד (מאז 2008), במחלקות הדרמה, הספרדית והפורטוגזית ועוסקת בתיאטרון ואומנויות במה ובמחקרים השוואתיים בתוכנית לחקר גזע ומוצא אתני. היא שימשה כאומנית הבית של מרכז תיאטרון בראבה (Brava Theater Center), שהוא ארגון רב-תרבותי לנשים בסן-פרנסיסקו, בשנים 1990-1996. מחזותיה ופרסומיה של מורגה קיבלו הכרה לאומית, לרבות מענקים ופרסים רבים הכוללים מענק להתמחות בכתיבה לתיאטרון, (TCG Theatre Artist Residency Grant), פרס על מפעל חיים מטעם האגודה ללימודי אמריקה (The American Studies Association Lifetime Achievement Award), פרס למדא המוענק על פריצת דרך בתחום הספרות הלהט"בית, (Lambda Foundation “Pioneer” award), מענק תיאטרון של הקרן הלאומית לאמנויות, המאפשרת למחזאים ליצור ולפעול בתוך הקהילה (NEA Theatre Playwrights' Fellowship), ושתי מלגות מטעם הקרן האמריקאית החדשה למחזאות (New American Plays Awards). בשנת 2007 זכתה במלגת רוקפלר לספרות (United States Artist Rockefeller Fellowship for Literature) ופרס לדרמה מטעם ארגון פן. בשיתוף עם גלוריה אנזלדואה, מורגה ערכה את הספר "", שיצא לראשונה בשנת 1981 וזכה בפרס בשנת 1986.
השנים הראשונות.
צ'רי מורגה נולדה בשם צ'רילורנס, כבת תערובת לאמה, אלווירה מורגה, אמריקאית ממוצא מקסיקני (נולדה בקליפורניה ב-1914) ולאביה ג'וזף לורנס, קנדי-אמריקאי (נולד בסן-פרנסיסקו ב-1926), שבא ממשפחה קטנה ו"אומץ" על ידי הצד המקסיקני של המשפחה. אביה שנולד כבן למשפחת סלאטר אימץ את שם משפחתו של אביו החורג, לורנס (Lawrence). מאוחר יותר, בסוף שנות ה-70, היא אימצה את שם המשפחה של אמה, מורגה, מכיוון שלורנס לא היה אפילו השם האמיתי של אביה וגם מפני שהקשר למשפחת אמה היה חזק בהרבה ואלה היו הקשרים שאיתם הייתה מזוהה. היא שמרה על השם לורנס כשם אמצעי.
מורגה נולדה בוויטייר, קליפורניה וחיה עם משפחתה במזרח לוס אנג'לס בשכנות לסבתה, אֵם אמה (שמוצאה בסונורה שבמקסיקו), ובקרבת בני משפחה רבים נוספים. הזהות והזיקה וכן עבודתה ויצירתה, של מורגה מושפעות במידה רבה ממשפחתה המורחבת ובעיקר מאמה שהייתה דמות חזקה ומספרת סיפורים מוכשרת, אף על פי שלא ידעה לקרוא ולכתוב היטב. היא כותבת "לקחתי את חייה של אמי לתוך לבי". היא אומרת שהתחושה שהנפש שלה באה מהאהבה של אמה, דודותיה אחייניה ושאר בני המשפחה המורחבת הכוללת מאות אנשים.
זהות צ'יקאנה.