האתר נחקר רבות בידי נוסעים שונים במהלך המאה ה-19, אולם חפירות רציניות החלו בו רק בשנת 1914 בניצוחו של הארכאולוג היווני אויקומונוס (Oikonomos). החל משנת 1953, החלו להיחשף עוד ועוד חלקים של העיר על אם הדרך מסלוניקי לאדסה. בפברואר 2006, חקלאי מקומי חשף בטעות בסמוך לפלה את מבנה הקבורה הגדול ביותר שנמצא עד אז ביוון. ארכאולוגים שבדקו את המבנה העריכו שהוא נבנה במאה ה-3 לפנה"ס או לכל המאוחר במאה ה-2 לפנה"ס. נראה שהוא השתייך למשפחה עשירה. חלק מהחפצים שהיו בקבר נבזזו במשך השנים, אולם עדיין נמצאו בהם חפצים כמו תכשיטים, מטבעות נחושת ואגרטלים.
כמו כן התגלו באתר מבנים כמו "בית ציד האריות", הנקרא כך על שם פסיפס הנמצא בחצרו המתאר שני גברים צדים אריות. המבנה מכונה גם "בית דיוניסוס", בשל פסיפס בו נראה דיוניסוס רוכב על פנתר. מבנה מפורסם נוסף הוא "בית חטיפת הלנה", על שם פסיפס בו נראה תזאוס חוטף את הלנה התינוקת. פסיפס בולט נוסף בבית זה מתאר שני גברים צדים צבי באמצעות כלב ציד. פסיפסים אחרים מתארים אמזונות. כמו כן, בגבעה בחלק הצפוני של העיר נמצאו שרידים של ארמון, שבו על פי המסורת נולד אלכסנדר הגדול.
ניתן לשחזר כיום פחות או יותר את המראה של פלה, וניתן לדעת כי תושביה נהנו מאספקת מים מתוחכמת ומערכת ביוב מסדרת. בעיר היו רחובות רחבים מרוצפים, ו"אגורה" מרכזית שכללה סדנות ייצור, וחנויות לממכר כלי חרס, צלמיות מוצרי מתכת ומזון. האגורה כיסתה שתי שורות של חמש אבני בניין, עם סטואה בצדדים שהקיפה את החנויות. החפצים המעטים שנמצאו, מאוחסנים במוזיאון הארכאולוגי של פלה, הממוקם על גבעה לצד האתר.
הוועד הארצי למען החייל היהודי
רוקה ג'וניור
ז'וזה ויטור רוקה ג'וניור (בפורטוגזית: José Vítor Roque Jr., נולד ב-31 באוקטובר 1976 בסנטה ריטה דו ספוקאי שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן קבוצת איטואנו. רוקה ג'וניור זכה עם נבחרת ברזיל במונדיאל 2002 ובגביע הקונפדרציות 2005, ולזכותו זכיות עם מילאן בליגת האלופות ועם פלמיירס בקופה ליברטדורס.
קריירת מועדונים.
רוקה ג'וניור החל את קריירת הבוגרים בקבוצת סנטאריטנסה הברזילאית, ממנה עבר לקבוצת סאו ז'וזה. בשנת 1995 החל רוקה ג'וניור פרק ארוך בפלמיירס, שם שיחק חמש עונות ברציפות, הפך לדמות נערצת, וזכה בתארים רבים. התואר הראשון בו זכה רוקה ג'וניור בפלמיירס היה באליפות סאו פאולו בכדורגל בשנת 1996. בשנת 1998 זכה רוקה ג'וניור בגביע מרקוסור לאחר ניצחון בשלושה מפגשים על קרוזיירו, בהם הבקיע רוקה ג'וניור שער אחד, ובגביע הברזילאי, גם שם גברה פלמיירס על קרוזיירו. ובשנת 1999 זכה רוקה ג'וניור עם פלמיירס בקופה ליברטדורס, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על דפורטיבו קאלי, בו הבקיע רוקה ג'וניור את הפנדל שלו. בשנת 2000 זכה רוקה ג'וניור עם פלמיירס בטורניר ריו-סאו פאולו.
לאור הצלחתו של רוקה ג'וניור בפלמיירס, הוא הוחתם בשנת 2000 על חוזה במילאן. רוקה ג'וניור לא השתלב היטב במילאן ומיעט יחסית להופיע עקב ריבוי פציעות, אך בעונת 2002/03 זכה עם מילאן בליגת האלופות לאחר ניצחון במשחק הגמר על יובנטוס בבעיטות הכרעה. רוקה ג'וניור החליף בגמר זה בדקה ה-66 את אלסנדרו קוסטקורטה, אך נפצע בעצמו במהלך ההארכה, לאחר שמילאן סיימה את מכסת החילופים שלה, ולכן מילאן שיחקה מספר דקות בעשרה שחקנים. באותה עונה, זכה רוקה ג'וניור גם בגביע האיטלקי, לאחר ניצחון במפגש כפול על רומא.
בעונת 2003/04 הושאל רוקה ג'וניור ממילאן ללידס יונייטד, ובהופעת הבכורה שלו מול בירמינגהאם הורחק בכרטיס אדום. הגנת הקבוצה עם רוקה ג'וניור הרבתה לספוג, ועל אף שהבקיע צמד בהפסד 3-2 למנצ'סטר יונייטד בגביע וורת'ינגטון, הקריירה שלו בלידס הייתה קצרה והוא עזב את הקבוצה כעבור חצי עונה. במחצית השנייה של עונת 2003/04 הושאל רוקה ג'וניור לסיינה האיטלקית, שם ערך חמש הופעות ליגה.
בקיץ 2004 חתם רוקה ג'וניור בבאייר לברקוזן הגרמנית, ובעונתו הראשונה בקבוצה, 2004/05 סיים במקום השישי בבונדסליגה, כאשר הוא היה חלק מהגנה שכללה את דייגו פלסנטה, ז'ואן וינס נובוטני. בעונת 2005/06 סיימו רוקה ג'וניור ובאייר לברקוזן במקום החמישי בבונדסליגה. בעונת 2006/07 ערך רוקה ג'וניור הופעה אחת בלבד בליגה, ובתום עונה זו עזב את באייר לברקוזן וחתם בדיסבורג, העולה החדשה לבונדסליגה. הוא שיחק שם שנה אחת, אך צבר בה ארבע הופעות ליגה בלבד, והקבוצה נשרה בחזרה אל הבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2008 חתם רוקה ג'וניור באל רייאן הקטרית, אך לאחר שערך בה שלושה משחקים, הושאל למועדון שבו עלה לגדולות, פלמיירס. רוקה ג'וניור סיים את עונת 2008 בפלמיירס, והוסיף עמה זכייה באליפות סאו פאולו בכדורגל, בפעם השנייה בקריירה שלו. לאחר זכייה זו, רוקה ג'וניור היה שחקן חופשי למשך תקופה ארוכה, ובשנת 2010 חתם באיטואנו הברזילאית, שם ערך שמונה הופעות והבקיע שער אחד, ולבסוף פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
רוקה ג'וניור החל לשחק בנבחרת ברזיל בשנת 1999. כעבור שנתיים השתתף עם נבחרת ברזיל בקופה אמריקה 2001, ממנה הודחה ברזיל ברבע הגמר על ידי נבחרת הונדורס. בשנת 2002, על אף שלא הרבה לשחק במדי מילאן, היה רוקה ג'וניור חלק חשוב בזכייה של ברזיל במונדיאל 2002, כאשר פתח בשישה משחקים, שבהם שיחק את מלוא הדקות, לרבות משחק הגמר, בו ניצחה ברזיל 2-0 את נבחרת גרמניה. רוקה ג'וניור היה בגמר זה חלק מהגנת ברזל ברזילאית שכללה גם את חברו למילאן דאז קאפו, את אדמילסון ואת לוסיו. בשנת 2005 רוקה ג'וניור זכה עם נבחרת ברזיל בגביע הקונפדרציות 2005, לאחר ניצחון 4-1 בגמר על נבחרת ארגנטינה, בו שיחק רוקה ג'וניור 90 דקות. רוקה ג'וניור היה אמור להיות מזומן גם למונדיאל 2006, אך נופה מהסגל עקב פציעה. בשנת 2007 ערך את הופעתו הבינלאומית האחרונה, ולזכותו 48 הופעות ושני שערים במדים הלאומיים.
תארים.
עם פלמיירס:
עם מילאן:
עם נבחרת ברזיל:
רוקה ז'וניור
אלכס אלבס (כדורגלן יליד 1974)
טום ברק (שחקן)
טום ליאם בנדיקט בֶּרק (באנגלית: Tom Liam Benedict Burke; נולד ב-30 ביוני 1981) הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר בתפקיד אתוס בסדרה "המוסקטרים" של ה-BBC, ובתפקיד דולוחוב בסדרת הדרמה "מלחמה ושלום".
ביוגרפיה.
ברק נולד בלונדון וגדל בקנט. הוריו, דייוויד ברק ואנה קאלדר-מרשל, וגם הסנדקים שלו, אלן ריקמן וברידג'יט טרנר, היו כולם שחקנים. סבו היה הסופר ארתור קאלדר-מרשל . ברק נולד עם שפה שסועה שתוקנה בניתוח.
הוא תמיד רצה להיות שחקן ובנעוריו שיחק בתיאטרון הלאומי לנוער ובתיאטרון יאנג ארדן בפאברשם. בנוסף השתתף בהצגות בהן שיחקו הוריו כשהופיעו בעיר הולדתו.
כילד אובחנה אצלו דיסלקסיה והוא התקשה בלימודים. הוא נטש את הלימודים לפני סיום בחינות A-levels. בגיל 17, אחרי שעזב את בית הספר, כתב לסוכנות שחקנים וקיבל תפקיד באודישן הראשון שעשה. הוא למד בבית ספר לריקוד ובגיל 18 התקבל לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) בלונדון.
קריירה.
תפקידו הראשון של ברק היה בשנת 1999 בסרט "Dragonheart: A New Beginning", סרט המשך לסרט "לב הדרקון" משנת 1996. באותה שנה הופיע בטלוויזיה בפרק בסדרה "דיינג'רפילד" ובסרט הטלוויזיה "כל אנשי המלך". אחרי שסיים את לימודי התואר ב-RADA החל להופיע בקביעות בטלוויזיה, בקולנוע ובתיאטרון.
התפקיד הראשון בטלוויזיה אחרי סיום לימודיו היה בסדרת המתח "שם המשחק" של פול אבוט, בכיכובם של ג'ון סים, ביל ניי וג'יימס מק'אבוי. ב-2004 שיחק בתפקיד לי בסרט הטלוויזיה "Bella and the Boys". ב-2005 גילם את דמותו של ג'יאק בן העשרים, בנו של ג'קומו קזנובה במיני-סדרה אודות חיי קזנובה, בכיכובם של דייוויד טננט ופיטר או'טול.
ב-2006 שיחק ברק בתפקיד ד"ר ג'ון סווארד בסרט הטלוויזיה "דרקולה". ב-2007 גילם את דמותו של נפוליאון בונפרטה בפרק בסדרת הדוקו-דרמה "Heroes and Villains" של ה-BBC. עוד באותה שנה הופיע בתפקיד מוציא לאור בדרמה הסאטירית "The Trial of Tony Blair". ב-2009 שיחק בתפקיד לוטננט קולין רייס בפרק בעונה ה-12 של הסדרה "פוארו" על פי ספרי אגאתה כריסטי. ב-2011 הופיע בתפקיד בנטלי דראמל במיני-סדרה "תקוות גדולות" עיבוד של ה-BBC לספרו של צ'ארלס דיקנס. ב-2012 שיחק בתפקיד קבוע בעונה השנייה של הסדרה "The Hour" בתפקיד העיתונאי ביל קנדל. החל מינואר 2014 הוא מגלם את אתוס בסדרת הטלוויזיה של BBC One "המוסקטרים" עיבוד ל"שלושת המוסקטרים", רומן מאת אלכסנדר דיומא האב. ב-2016 גילם ברק את דולוחוב בדרמה ההיסטורית החדשה מבית ה-BBC, עיבוד לספרו של לב טולסטוי, הנקרא (בדומה לספר) "מלחמה ושלום". ב-2017 גילם ברק את קורמורן סטרייק במיני-סדרה "סטרייק" המבוססת על הרומנים הבלשיים מאת ג'יי קיי רולינג.
ב-2004 השתתף בסרט הקולנוע "ליברטין". ב-2007 שיחק בתפקיד יוצר קולנוע שמביים סרט פורנו בקומדיה "I Want Candy". ב-2008 הופיע בתפקיד בלואי בסרט האימה "Donkey Punch" שהוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס באותה שנה. ב-2009 גילם את דמותו של ג'ף גודארד בסרט "Telstar: The Joe Meek Story". באותה שנה השתתף בתפקיד קטן בסרט "שרי" בבימויו של סטיבן פרירס. ב-2010 שיחק בתפקיד דייווי בסרט הדרמה "Third Star" בכיכובם של בנדיקט קמברבאץ', ג'יי ג'יי פילד ואדם רוברטסון, העוקב אחרי מסעם של ארבעה חברים, שאחד מהם חולה אנוש, לבאראפונדל ביי שבוויילס.
ב-2012 שיחק ברק בתפקיד מארק בסרט "Cleanskin". ב-2013 גילם את בילי, אחיו הגדול הדמות ששיחק ראיין גוסלינג בסרט "רק אלוהים סולח", בבימויו של ניקולס וינדינג רפן. עוד באותה שנה השתתף בתפקיד משנה בסרטו של רייף פיינס "האישה הנעלמת".