בגן החיות בל וו במנצ'סטר היו טייגונים ברציפות בין השנים 1936 ועד 1968. קליו (זכר) ומאודי (נקבה) הורבו בגן החיות של דרזדן בגרמניה, מטיגריס מנצ'ורי ולביאה אפריקנית. הם לא הסתדרו ביניהם (בדומה לטיגריסים הנוהגים להתבודד ובניגוד לאריות החברתיים) ושוכנו בנפרד. קליו מת באביב 1941. מאודי מתה בדצמבר 1949. בשנת 1957, גן החיות בל וו קיבל טייגונית נוספת בשם ריטה; היא הייתה קטנה יותר מקליו ומאודי וחיה עד פברואר 1968.
ביולי 1998, עיתון הודי יומי דיווח על מותו הקרב של אחרון הטייגונים במדינה ששרדו בגני חיות. ראנג'יני, שנולד ב-1974, הזכיר לביאה בגודלו וצורתו, אבל עם ראש ולסת קטנים במקצת ופרווה צהובה בהירה ופסי טיגריס עמומים. הטייגונית הראשונה בגן החיות, רודראני, שנולדה ב-1971, זווגה עם אריה אסייתי בשם דבאבראטה והולידה 7 לי-טייגונים בחייה. חלקם הגיעו לגודל מרשים – לי-טייגון בשם קובאנאקן (מת ב-1991) שקל לפחות 360 ק"ג, התנשא לגובה כתף של 132 ס"מ ואורך כולל של 3.5 מטר. ראנג'יני לא הורשה להזדווג עקב לחץ להפסיק להרבות בני-כלאיים, כמו כן התגלה על ידי גן החיות שטייגונים ולי-טייגונים זכרים אינם פוריים. בשנת 1985 הממשלה ההודית אסרה על ההכלאה בין טיגריסים ואריות בעקבות קמפיין הקרן העולמית למען הטבע. כך הסתיימה מסורת ארוכה של אריות / טיגריסים בני כלאיים בהודו.
פוריות.
זכרי הטייגון הם עקרים, אך הנקבות בדרך כלל פוריות.
בספרו (1975) "Wild Cats Of The World", כותב גגיסברג (Guggisberg) שלייגרים וטייגונים נחשבו לעקרים במשך זמן רב: בשנת 1943, בן-כלאיים של אריה וטיגריס זווג בהצלחה עם אריה בגן החיות הלאברן (Hellabrunn) במינכן. אף שהגורה שנולדה הייתה מאוד עדינה, היא גודלה עד לבגרות.
טייגונית בשם נואל בשמורת שמבלה שוכנה יחד עם טיגריס סיבירי במחשבה שהיא אינה פורייה. הזוג הוליד "טי-טייגון". טי-טייגונים מזכירים בצורתם טיגריסים זהובים אבל הבדלי הצבעים בין האזורים השונים בפרוותם פחות מודגשים. נואל, הטייגונית, נולדה בשנת 1978 וחלקה שטח מחיה עם טיגריס סיבירי זכר בשם אנטון. בשנת 1983 המליטה נואל טי-טייגון בשם נתניאל. בהיותו 75% טיגריס, היו לנתניאל פסים כהים יותר מלאימו והוא "דיבר" טיגריסית בניגוד לערבוב הקולות שבהם השתמשה אימו. מכיוון שהיה רק 25% אחוז אריה, נתניאל לא גידל רעמה. נתניאל מת בגיל 8 או 9 עקב מחלת הסרטן. נואל גם כן פיתחה סרטן ומתה זמן לא רב לאחר מכן.
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה (ברוסית: Советская Социалистическая Республика Абхазия) הייתה רפובליקה סובייטית לזמן קצר (1921–1931). היא נוסדה ב-31 במרץ 1921, ועצמאותה הוכרה על ידי גאורגיה הסובייטית ב-21 במאי של אותה שנה. בפברואר 1922 נחתם הסכם לאיחוד אבחזיה וגאורגיה, הקושר ביניהן בקשר קונפדרטיווי. גאורגיה הסובייטית יחד עם אבחזיה, הצטרפו לרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז, ב-20 במרץ 1922. בסופו של דבר כחלק מהרפובליקה הפדרטיווית, הצטרפה אבחזיה לברית המועצות ב-30 בדצמבר 1922.
רקע.
במהלך המלחמה הרוסית-צ'רקסית ומלחמת קווקז כבשה רוסיה את נסיכות אבחזיה מידי האימפריה העות'מאנית והפכה אותה לאוקרוג סוחומי.
ב-1916 הגיעה משלחת אבחזית לטביליסי, במטרה לפתח פרויקטים כלכליים ותרבותיים, כשהם מביעים את התנגדותם להפרדת הכנסייה באבחזיה מהאיפרכיה של הכנסייה הגאורגית. הדאגה הובעה על ידי ראש המשלחת האבחזית, הנסיך שרוואשידזה. ב-1917, חברי אותה משלחת ייסדו את מועצת האבחזים, שנשלטה על ידי אנשים שהמוצא האתני שלהם היה אבחזי. האספה אימצה חוקה של מועצת האבחזים והכריזה על עצמאותה. ב-9 בפברואר 1918, לפני הכרזת העצמאות של גאורגיה, הגיעה המשלחת של מועצת האבחזים לטביליסי, כדי לסכם את ההסכם בין מועצת האבחזים לבין הממשלה הגאורגית. מועצת האבחזים והממשלה המנשביקית של נואה רמישווילי, הסכימו להעניק לאבחזיה מעמד של אוטונומיה בתוך גאורגיה. המסמכים והחוקה החדשה אושרו ביוני 1918, נחתמו על ידי הממשלה המנשביקית של גאורגיה ונציגי מועצת האבחזים. החוקה נתנה למועצת האבחזים את הסמכות למשול בתוך אבחזיה. השלטון המרכזי בטביליסי מינה את שרי אבחזיה, ומינה את נסיך אבחזיה, רוואז אמחבארי, כשר לענייני אבחזיה. בשנת 1920 ערכו מועצת האבחזים ושרי אבחזיה טיוטה חדשה של חוקת אבחזיה, שמדגישה את מעמדה של אבחזיה כרפובליקה אוטונומית בתוך גאורגיה. בשנת 1921, ראש ממשלת גאורגיה, נואה ז'ורדניה, אשרר את החוקה החדשה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, כשהם מציינים את אבחזיה כרפובליקה אוטונומית. במרץ 1921, הבולשביקים כבשו את גאורגיה, והוכרז על הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה. למרות זאת, מבחינה פוליטית וכלכלית, אבחזיה הסובייטית הייתה תלויה לחלוטין ברפובליקה הסוציאליסטית של גאורגיה וברפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז. הוועדה המרכזית ("Центральный комитет", ועדה מרכזית, הגוף האחראי על מדיניות המפלגה במפלגות קומוניסטיות) הסובייטית של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, לא החשיבה את אבחזיה כישות עצמאית והצהירה:
אבחזיה ססר אימצה את חוקתה ב-1 באפריל 1925. במשך כל תקופה הרפובליקה היא הונהגה על ידי נסטור לאקובה. ב-19 בפברואר 1931, מעמדה של אבחזיה הורד לרמה של רפובליקה אוטונומית.
מעמדה של אבחזיה בתקופה שבין 1921 לבין 1931, לא היה לגמרי ברור ולעיתים הוגדרה כרפובליקה אוטונומית. חלק מההיסטוריונים הגאורגיים טוענים כי מעמדה של אבחזיה באותה תקופה לא היה שווה ערך למעמדה של הרפובליקה הסובייטית של גאורגיה.
דן רובינשטיין
דן רובינשטיין (נולד ב-1940) הוא צייר ישראלי-שווייצרי. בן בכור להורים פליטי גרמניה הנאצית, נשוי לסופרת מרתה רובינשטיין ואב לשניים.
גדל בנתניה, ובהגיעו לגיל 11 פקדה אותו מחלה קשה שהטילה את צילה וחותמה על חיי המשפחה וגרמה לכך שמרבית שנותיו עברו עליו בבתי חולים. מגיל 20 ובמשך כארבע שנים רותק כליל למיטה, כאשר מחלתו הובילה אותו להתעמקות בפילוסופיות שונות, בייחוד בזו של הרמב"ם.
בשנת 1963 פרסם העיתונאי אהרן אבן-חן במעריב כתבה תחת הכותרת "דני רוצה להיות בריא". כתבה זו הביאה את דן לקליניקה שהתמחתה בשיטות הריפוי הטבעי בציריך, שם החל לצייר. הנושאים שהעסיקו אותו לראשונה היו העולם צר האופקים הסובב אותו, החדר הקטן, אגרטל הפרחים, נעליים, אליהן התגעגע לאחר 5 שנים במיטה.
דרכו האמנותית.
לאחר שנה של טיפול אינטנסיבי הצליח שוב לעמוד על רגליו וללכת, שנת 1967 הייתה ציון דרך בה פגש באקראי בבעל גלריה בציריך שהציג ומכר את עבודותיו לראשונה. החלה הכרות עם המוזיקאי והכנר יהודי מנוחין ועם הצייר אוסקר קוקושקה, שדרבנו אותו לצייר ולהמשיך בדרכו האמנותית.
את אומנות התחריט למד בבית ספר לאומנות בציריך ב-1969 ובמשך שנים מעטות הוא צייר וחרט כ-150 תחריטים. הוא פיתח רגישות וחשיבות רבה לרישום, נושאי עבודתיו הן בעיקר מוזיקאים, דיוקנאות בני אדם ובהשראת התנ"ך הוא משלב אותיות עבריות והנסתר בהן עם סיפורים תנכיים אשר משמעותן עבורו רבה. עם הצבעים והצורות הוא מעניק לצופה את הרצון להתבונן ולהבין מעבר לחוויה הרגשית.
בשנת 1973 העלה 5 תערוכות יחיד בארצות הברית. יצירתו האומנותית "מגילת אסתר" אותה סיים בשנת 1977 הכוללת 13 תחריטים, לרבות ספר ב4 שפות. ותוכנה הפילוסופי המעמיק מצאה את מקומה בין השאר כחומר לימוד בבתי ספר, פרק חשוב בחייו של האומן. בשנת 1981, כהוקרה על עבודה זו הוא זכה בציריך ובזל לפרסי אמנותי ע"ש שטיינברג ולוואיון.
ב-1982 הוזמן להציג ברויאל פסטיבל הול בלונדון. התערוכה נפתחה על ידי יהודי מנוחין שטבע מטבע לשון באומרו "דן נולד שלוש פעמים: לראשונה על ידי אימו בשנייה לאחר שהתגבר על מחלה קשה ובשלישית כשהחל להביע עצמו בציור." באותה שנה הוזמן להציג במוזיאון ספרטוס בשיקגו אשר קיבל כתרומה על ידי אספנים משיקגו את אוסף התמונות על מגילת אסתר.
ב-1993, לאחר 4 שנות עבודה על 5 חלונות הויטראז'ים "בראשית", לקראת העברת החלונות ארצה, הוצגה היצירה, שמונה-עשר מטרים רוחבה, ו-3 מטר גובהה במוזיאון לאומנויות יפות של ציריך, במעמד ראש עיריית ציריך (נשיא קרן ירושלים בשווייץ, נכון ל-2007) מר אסטרמאן ושגריר ישראל מר רפאל גביר. בחמשת ימי התצוגה ביקרו את תערוכת הויטראזים כ-12 אלף מבקרים.
במעמד טדי קולק חנך בבית החולים הירושלמי "משגב לדך" את תצוגת חלונות הויטראז' "בראשית", הפרושׂים על-פני 30 מ"ר, תרומת הנדבן הגרמני אדי הובר. ארבעה ויטראז'ים מייצגים בצורה פיגורטיווית-סימלית פרקים מספר בראשית ודלת הכניסה מוקדשת לתולדות בית החולים.
מתוך מספר מועמדים והצעות נבחר דן רובינשטיין ב-1997 לעצב 13 חלונות ויטראז', בשטח של 40 מ"ר. בכנסייה קתולית בשטפה, עיירה על גדות אגם ציריך. התצוגה על טהרת התורה, 6 החלונות בצד השמאלי מתייחסים לנושא חסד, רחמים ואהבה - אברהם, יצחק, יעקב, יוסף ודוד. 7 החלונות בצד הימני - מוקדשים למשה רבינו - לצדק ומשפט.
מספריו.
Zu Gast in Israel - איור ספר בישול אומנותי טקסט: יוטה ראדל בהוצאת Weingarten בגרמניה 1984
Allegro con Spirito - על הפסטיבל של יהודי מנוחין בגשטאאד שבשווייץ (הוא אייר ואשתו מרתה כתבה, גרמנית אנגלית 1988). הוצאת Edition Eden, Zürich.
David Leontschik -(הוא אייר ואשתו מרתה כתבה, גרמנית 1992). הוצאת Edition Eden, Zürich.
Genesis - צילומים ורישומים על חלונות הוויטראז' במשגב לדך, הקדמה: טדי קולק טקסט: מרתה רובינשטיין באנגלית וגרמנית. הוצאת Edition Eden, Zürich.