הוא עבר בקיץ 2007 לאל-סאד הקטארית תמורת סכום של 20 מיליון דולר וחתם איתה על חוזה לשנתיים למרות הצעות מקבוצות צמרת באירופה ביניהן סביליה. סראטה התקשה להשתלב בקבוצה וסבל בין היתר מפציעות קטנות חוזרות. בינואר 2008 השאילה הקבוצה את סראטה לברמינגהאם סיטי מהפרמייר ליג עם אופציה לרכישתו תמורת סכום של 16 מיליון דולר. הוא הצטיין וקיבל מחמאות רבות, יכולתו אף הביאה מספר מועדונים אנגלים לבחון את האפשרות לרכוש את כרטיסו.
ב-29 ביוני 2008 צוטט סראטה בכלי תקשורת איטלקים על כך שסיכם בלאציו מהסרייה א' במסגרת עסקה המתפרסת על 3 שנים במהלכן תשלם לאציו לקבוצת אל-סאד 25 מיליון אירו. ב-5 ביולי 2008 אושרה ההעברה גם על ידי המועדון הרומאי. סראטה השתלב היטב בהרכב הקבוצה וכבש בחמשת המחזורים הראשונים שישה שערים, נתון המציב אותו בראש טבלת כובשי השערים.
ב-31 באוגוסט 2011 עבר סראטה לאינטר מילאנו בהשאלה לעונה עם אופציה לרכישה בסוף העונה תמורת 15 מיליון יורו. לאחר שהשאלה פגה ותקופה לא חיובית במועדון, סרטה חזר ללאציו. ב-2013 חזר למועדון נעוריו והראשון ולס סארספילד, איתו זכה בסופר קאפ הארגנטינאי (2013).
ב-28 ביולי 2014 חתם בקבוצת וסטהאם יונייטד האנגלית מהפרמייר ליג. ב-30 בדצמבר 2014 הושאל לקווינס פארק ריינג'רס עד סוף העונה. ב-21 בינואר 2016 חתם בפיורנטינה האיטלקית לשנתיים וחצי. ב-25 בינואר 2017 חתם בווטפורד לשנתיים וחצי. באוקטובר 2017 הושאל לא-נאסר. ב-5 בינואר 2018 הושאל לקבוצת נעוריו ולס סארספילד. ב-6 ביולי 2018 חתם בבוקה ג'וניורס. ב-30 באוגוסט 2021 חתם באמריקה מיניירו הברזילאית. ב-11 בפברואר 2022 חתם בז'ובנטודה. ב-28 במאי 2022 חתם בפלטנסה הברזילאית.
נבחרת ארגנטינה.
סראטה היה שותף לזכייתה של נבחרת ארגנטינה הצעירה במונדיאל הנוער שנערך בקנדה במהלך חודש יולי 2007, הוא כבש את שער הניצחון בגמר בדקה ה-86. בניגוד לציפיות, סראטה לא זומן לסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה לקראת המשחקים האולימפיים שייערכו בקיץ 2008.
הוא ידוע בזכות שליטה מצוינת בכדורגל אם כי מרבה לשחק משחק סוליסטי. אחיו רולנדו משחק גם הוא כחלוץ.
ההסכם האנגלו-אתיופי (1897)
ההסכם האנגלו-אתיופי של 1897 היה הסכם בין השליח הבריטי סר ראנל רוד לבין מניליק השני קיסר אתיופיה המסדיר את היחסים בין אתיופיה לבין סומלילנד הבריטית. ההסכם נחתם ב-14 במאי 1897, ובתחילתו הצהרה בנוגע לחיזוק היחסים בין שתי הממלכות.
ההסכם כולל מספר סעיפים, ביניהם:
צבי גנדלמן
צבי "צביקה" גנדלמן (נולד ב-12 בספטמבר 1956) הוא פוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש עיריית חדרה מאז 2013. טרם בחירתו שירת כקצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף וכן כיהן כמנכ"ל סינמה סיטי ראשון לציון ויושב ראש (בהתנדבות) של אגודת ידידי בית החולים הפסיכיאטרי "שער מנשה". באוקטובר 2013 התמודד לראשות העיר חדרה מטעם יש עתיד (אותה נאלץ לעזוב ב-2018), וניצח את ראש העירייה מהליכוד חיים אביטן. בבחירות ב-2018 נבחר שוב עם 41% ממניין הקולות.
באוקטובר 2021 הואשם גנדלמן בעבירות אחדות, בהן מרמה והפרת אמונים, ובעקבות זאת הושעה בינואר 2022 מכהונתו כראש עיריית חדרה, למשך חצי שנה.
ביוגרפיה.
גנדלמן נולד בטבריה בשנת 1956. בגיל שבע עבר עם משפחתו לחדרה שם גדל והתחנך בבית הספר היסודי "אחד העם" ולאחר מכן בבית הספר התיכון "עירון" שבעיר. בצעירותו שיחק בקבוצת הכדורגל המקומית, מכבי חדרה, והיה חניך בתנועת הצופים.
ב-1974 התגייס לקומנדו הימי ולאחר פציעה, עבר לחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קציני שריון ושימש מפקד מחלקת טנקים. במבצע ליטני (1978) הוביל כמ"פ את כוחות צה"ל לכיבוש העיירה בינת ג'בייל. במלחמת שלום הגליל היה קצין אג"מ חטיבתי. בשלהי המלחמה התמנה לקצין אג"מ חטיבה 7 ובהמשך התמנה למפקדה של חטיבה 7. גנדלמן שימש כמפקד חטיבה 460 וב-1996 קודם לדרגת תת-אלוף ושימש מפקד עוצבת המפץ, מפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. ב-1999 מונה למפקד עוצבת געש, ולאחר שכיהן בתפקיד זה כשנתיים, התבקש על ידי הרמטכ"ל שאול מופז להישאר בתפקיד שנה נוספת.
במהלך שנה זו התרחש אירוע חטיפת החיילים בהר דב באוקטובר 2000. זמן קצר לאחר התרחשות האירוע התייצב לבדו במסיבת עיתונאים שבה נטל על עצמו את האחריות. בהמשך כתב לרמטכ"ל שאול מופז מכתב התפטרות: "לאחר לבטים רבים ביני לביני מצאתי לנכון לפעול באופן אישי. אני חש אחריות אישית". התפטרותו לא התקבלה. ועדת פלד שחקרה את נסיבות האירוע לא קיבלה החלטות פיקודיות. הרמטכ"ל מופז החליט לרשום לו הערה פיקודית. תחקיר בערוץ 2 על האירוע תמך בעמדת גנדלמן ובחוסר אשמתו. גנדלמן המשיך בתפקידו כמפקד אוגדה עד מאי 2001. לאחר מכן פיקד על קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים.
ב-2003 מונה כנספח צבאי בממלכה המאוחדת, אירלנד ופינלנד; תפקיד בו כיהן עד 2006.
משבר דיפלומטי שזכה לסיקור תקשורתי בו היה מעורב במהלך שרותו בלונדון היה בהתערבותו למניעת מעצרו של אלוף פיקוד הדרום לשעבר דורון אלמוג, שהיה בדרכו לגיוס כספים בלונדון, ולא היה מודע לכוונתם של שוטרים בריטים לעצור אותו בשל צו מעצר שהוצא נגדו בבריטניה על פשעי מלחמה שכביכול ביצע בתקופת האינתיפאדה השנייה. כשנודע לגנדלמן על כוונתם של הבריטים, הגיע במהרה למטוסו של אלמוג, מנע את ירידתו של אלמוג מהמטוס, וסיכל את מעצרו. אלמוג חזר לישראל מבלי שרגלו דרכה על אדמת בריטניה.
עם שובו לישראל, לאחר שלא קודם לאלוף, השתחרר גנדלמן מהשירות הצבאי. תפקידו בשירות המילואים הוא סגן מפקד גיס. במאי 2007, התראיין בתוכנית "עובדה" בו מתח ביקורת על גבי אשכנזי, שהיה אז אלוף הפיקוד, ומשה קפלינסקי, שהיה מפקד עוצבת הגליל, שבעקבות אירוע חטיפת החיילים בהר דב לא לקחו אחריות ושלחו אותו לבדו למסיבת העיתונאים אחרי האירוע.
לאחר השחרור מצה"ל.
בקיץ 2008 הודיע על כוונתו להתמודד על תפקיד ראש עיריית חדרה, לשם כך הקים רשימה עצמאית בשם "חדרה 1". בבחירות הפסיד לחיים אביטן ומונה ליו"ר האופוזיציה ויו"ר ועדת הביקורת של העירייה. בשנת 2010 פוזרה המועצה בחדרה בשל כישלון ראש העיר לאשר את תקציב העירייה וגנדלמן חדל מלהיות חבר מועצה.
גנדלמן שימש כפרשן ביטחוני בנושאים צבאיים שונים, בעיקר לאלו הנוגעים לגבול של ישראל עם לבנון וסוריה.
בין השנים 2008 ו-2013 עסק גנדלמן ביזום ובניהול מיזמים, בהם מרכז הבילוי סינמה סיטי ראשון לציון אותו ניהל כמנכ"ל. כמו כן, כיהן בהתנדבות כיו"ר אגודת ידידי בית החולים הפסיכיאטרי "שער מנשה". בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 התמודד לראשות העירייה מטעם מפלגת יש עתיד וניצח את ראש העיר המכהן חיים אביטן.
ב-4 ביוני 2018 נעצר גנדלמן בחשד לעבירות שוחד בחירות, מרמה והפרת אמונים, יחד עם בכירים נוספים בעיריית חדרה. ב-10 ביוני שוחרר למעצר בית של שבוע וכן הורחק מבניין העירייה לחודש וחצי. בדצמבר 2018 הודיעה המשטרה שהחקירות ביססו תשתית ראייתית לכאורה לביצוע עבירות מרמה והפרת אמונים, עבירות לפי חוק המחשבים, קשירת קשר לביצוע פשע ושיבוש מהלכי חקירה. באוקטובר 2021 הגישה הפרקליטות כתב אישום נגד גנדלמן בעבירות של מרמה והפרת אמונים, ובעקבות זאת הושעה בינואר 2022 מכהונתו כראש עיריית חדרה, למשך חצי שנה.
גנדלמן עזב את מפלגת יש עתיד בשל השעייתו ממנה לאחר מעצרו, ובבחירות ב-2018 התמודד לראשות העיר בראש תנועה עצמאית, "חדרה בתנופה". ב-30 באוקטובר 2018 נבחר בשנית בסיבוב הראשון עם 41% ממניין הקולות, כשלמקום השני הגיע מועמד הליכוד גד אריאלי עם 21%. לאחר ניצחונו בבחירות 2018 לראשות העיר התפקד גנדלמן לליכוד ומתוקף היותו ראש ראשות הוא חבר מרכז הליכוד. בדצמבר 2019 הביע תמיכה במועמדותו של גדעון סער לראשות הליכוד. בשנת 2021 הצטרף למפלגתו של סער, "תקווה חדשה".
חיים אישיים.
לגנדלמן תואר שני במדע המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. הוא גרוש פעמיים ואב לארבעה ילדים. גנדלמן הוא בן דוד מדרגה שנייה של השחקן דובי גל.
אגם וולטה
אגם וולטה (באנגלית: Lake Volta) הוא מאגר המים המלאכותי הגדול בעולם מבחינת שטח פניו (surface area). המאגר נמצא בגאנה ואוצר את מימי נהר הוולטה הסכור על ידי סכר אקוסומבו שנבנה ב-1965.
שטחו של אגם וולטה 8,502 קמ"ר ומתנקזים אליו מים מאגן ניקוז של 385,180 קמ"ר. עומקו הממוצע 18.8 מטר, אורך חופיו 4,800 ק"מ ונפח מימיו 148 קמ"ק.
עם היווצרות אגם וולטה היה צורך לשכן מחדש 78,000 תושבים ו-200,000 חיות משק השייכות להם.
ארתחששתא
אַרְתַּחְשַׁשְׂתָּא (ביוונית: Ἀρταξέρξης, ארתקסרקסס) היה שמם של כמה ממלכי פרס מהשושלת האחמנית.
ארתחשסתא
ארנולד רוזה
ארנולד יוזף רוזה (Arnold Josef Rosé; 24 באוקטובר 1863 - 25 באוגוסט 1946) כנר יהודי-אוסטרי יליד רומניה. רוזה היה הכנר הראשי של הפילהרמונית של וינה במשך כיובל שנים ועבד עם יוהנס ברהמס. רוזה היה ידוע בעיקר בתחום העבודה שלו כנגן הראשי בתזמורת, ופחות ככנר סוליסט והנהיג את רביעיית המיתרים רוזה במשך 23 שנים.
קורות חיים.
נולד כארנולד יוזף רוזנבאום ביאשי ומשפחתו עברה בעודו ילד מרומניה לווינה, לאחר שהוא ואחיו גילו כישרון מוזיקלי. רוזה למד באקדמיה למוזיקה של וינה אצל הכנר קרל הייזלר.
רוזה היה גיסו של גוסטב מאהלר. בתו של רוזה, אלמה רוזה הייתה עצמה כנרת ידועה אשר מתה במחנה הריכוז אושוויץ-בירקנאו, שם שימשה מנצחת תזמורת הנשים של המחנה. גם בנו של רוזה, אלפרד, היה מלחין ומוזיקאי.
רוזה נפטר ב-1946 בלונדון.
ההסכם האנגלו-אתיופי (1942)