סגנון הבנייה של המבנה הוא הסגנון האקלקטי, והוא משלב אלמנטים מזרחיים, ארצישראליים ואירופיים. הבניין בנוי סביב חצר פנימית פתוחה, במתכונת חאן, האופיינית לירושלים של המאה ה-19. החדרים שסביב החצר רבועים, והתקרות בנויות בצורת קמרונות צולבים. הסגנון המזרחי משולב עם סגנון ששורשיו באדריכלות ימי הביניים, וחלק מהבניין בנוי בצורת טירה אנגלית. חזית הבניין עוטרה בשלטי אצולה של האצילים הבריטיים שתרמו את הכסף שנדרש לשיקום בית החולים והרחבתו. אחד החדרים הוא "החדר הארמני", שבשנת 1925 עוטר באריחי קרמיקה ארמנית בידי האומן הארמני דוד אוהנסיאן, ומהווה מוקד עלייה לרגל לחובבי אומנות זו.
לאחר מלחמת העצמאות ננטשו בנייני בית החולים, שבסמוך מאוד אליו עבר הקו העירוני – גבול ישראל-ירדן שחצה את ירושלים.
מספטמבר 1959 ועד ספטמבר 1964 פעל במקום מוסד חינוכי, "המדרשה למורים דתיים", שהקימה ההסתדרות הכללית. בראשונה עמד בראש המדרשה דוד אבישר, ולאחריו הרב ד"ר משה וינטורה, שבספטמבר 1964 העביר את המוסד למתחם "קלמניה", צופית, באזור כפר סבא. בוגרי המדרשה למורים השתלבו בהוראה במערך החינוך הממ"ד, במושבים שונים בארץ. בין מורי המדרשה איילת השחר הראובני, ד"ר אפרים בן אליהו, ד"ר י.א זיידמן, מרים רוזן (אמו של הפנטומימאי חנוך רוזן), מזל וייגרט, גדעון השונמי והסופר אהוד בן עזר.
לאחר מלחמת ששת הימים אוכלס המבנה מחדש כמשכנו של בית אות המוצר הירושלמי. כיום משמשים החדרים בקומת הכניסה לתצוגה, ואלה שבקומה השנייה כסדנאות המאפשרות לראות את האומנים בעבודתם.
שילה פרבר
שילה פרבר (נולדה ב-27 בדצמבר 1974) היא זמרת-יוצרת ישראלית.
קורות חייה.
שילה פרבר נולדה בתל אביב ב-27 בדצמבר 1974 לשחקנית לורה סהר, המופיעה בתיאטרון היידישפיל. היא גדלה בתל אביב, ולמדה בתיכון עירוני ה' בעיר. פרבר החלה לנגן בפסנתר מגיל 5 ובגיטרה מגיל 12. באותה תקופה החלה לכתוב שירים והקימה את להקתה הראשונה בגיל 17. שנה לאחר מכן, בתקופת שירותה הצבאי, הקימה את להקתה השנייה בה היו חברים הבסיסט ערן זילברברג, הגיטריסט עמית יורגנסון, והמתופף ישראל חדד שבהמשך הוחלף על ידי גל גרשובסקי.
פרבר היא בוגרת החוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. היא תרגמה את המחזה "שעונים" וכתבה והלחינה שירים לאלבומיהם של אמנים שונים, ביניהם נורית גלרון, גידי גוב, דניאל סלומון, גלי עטרי, אביגייל רוז, הראל סקעת, יוני בלוך, וגבי שושן לו כתבה את השיר 'פחות מילה' שהיה הסינגל האחרון שהוציא לרדיו בטרם שם קץ לחייו.
בשנת 2006 הפיקה מוזיקלית והשתתפה במופע 'בגלל הלילה' - משירי תרצה אתר. ביחד עם לאורה ריבלין וספי אפרתי.
בשנת 2010 השתתפה בפרויקט "שירה פלוס", בו אמנים צעירים מבצעים שירי משוררים. במסגרת הפרויקט העלתה הופעה משירי נתן אלתרמן. הופעה זו הובילה לסדרת הופעות דומות ולהקלטת האלבום "שילה פרבר שרה אלתרמן". בהופעות ובאלבום מלווה את פרבר מאיה בלזיצמן בנגינה על צ'לו ובשירה. באותה שנה הקליטה גם שיר מחאה של המשורר ערן צלגוב "פיוט לימים הנוראים", שיר שפתח את אסופת השירה "לצאת" כנגד המבצע הקרקעי בעזה במסגרת מבצע "עופרת יצוקה".
חוה אלברשטיין הצטרפה אל פרבר להקלטת השיר "בכל זאת יש בה משהו" אשר חותם את האלבום.
בשנת 2012 כתבה מוזיקה מקורית ועיבדה מחדש את שיריה המולחנים של יונה וולך למונודרמה המוזיקלית המצליחה 'ציפור אש' שכתבה וביימה בילהה מס על פי ספרו של יגאל סרנה, בביצוע חן אשרוב.
פרבר גרה בתל אביב. היא אמא בהורות משותפת עם הקולנוענית לי גילת לבת ובן אשר נולדו במקביל לעבודתה על האלבום "מכתבי אהבה". לדבריה השיר "פרחי בר" מתוכו נכתב עליהם בטרם נולדו.
קריירה.
באמצע שנות העשרים לחייה, בין עבודות מזדמנות כתאורנית, אשת סאונד ועובדת במה, פרבר פגשה את דניאל סלומון, קלידן להקת התעויוט של אביב גפן וזמר בזכות עצמו. השניים גילו כימיה מיידית, וסלומון, שהתלהב משיריה, הפגיש אותה עם ליליאן שוץ, המנהלת האישית שלו, שניהלה בעבר גם את להקת המכשפות. שוץ לקחה את פרבר תחת חסותה, השקיעה בהקלטות אולפן והפגישה בינה לבין רם אוריון, חבר בלהקות בתריי זוזי ונושאי המגבעת, שהפיק בעבר גם שירים של איגי וקסמן וענבל פרלמוטר. לפני שפרצה כזמרת, ניסתה פרבר את מזלה כתמלילנית: היא כתבה את המילים לשיר "חזרת מאוחר" שהלחין מיקי גבריאלוב לאלבומה של מיטל טרבלסי מ-1998, "נשאר לי שיר".
בשנת 2003 הוציאה בחברת התקליטים NMC אלבום ראשון, "תתנהגי יפה", אותו הלחינה וכתבה. את האלבום עיבד והפיק רם אוריון.
בשנת 2006 הוציאה פרבר אלבום שני, "מתוק שחור", שגם לו כתבה את כל המילים והלחנים, ואילו דניאל סלומון עיבד, הפיק ומשתתף בפסנתר, קלידים, תכנות וקולות. האלבום מוקדש לזכרה של נוגה לפיד.
בשנת 2009 הוציאה בחברת התקליטים היי פידליטי אלבום שלישי, "פרח קיר", אותו הלחינה וכתבה. את האלבום עיבד והפיק דניאל סלומון.
בשנת 2010 הוציאה את האלבום "שילה פרבר שרה אלתרמן" אותו הפיקה מוזיקלית יחד עם ליליאן שוץ וכתבה את העיבודים בשיתוף עם מאיה בלזיצמן.
בשנת 2016 הוציאה את האלבום "מכתבי אהבה" אותו הפיקה מוזיקלית יחד עם ליליאן שוץ בעיבודים של מאיה בלזיצמן למעט שני שירים ("ימים יפים" ו"הנה אני") אותם עיבדו יחד שילה ומאיה. האלבום מוקדש לזכרה של רחל רובין.
בשנת 2016 השתתפה באלבום המחווה לשושנה דמארי "לשיר איתה" בביצוע מיוחד לשיר "זה יעבור" מאת נתן אלתרמן ומשה וילנסקי בליווי רביעיית כלי קשת בעיבוד של דניאל סלומון.
בשנת 2018 יצאה לסיבוב הופעות נוסף משירי אלתרמן, עם השחקנית ליאורה ריבלין, איתה הופיעה בעבר עם שירי תרצה אתר.
בשנת 2019 העלתה עם רם אוריון מופע מיוחד של "שירי רצח ואפלה" לכבוד ליל כל הקדושים, בשם "הסכין, הגרזן והתער". עקב הביקוש, המופע עלה בשנית בתחילת שנת 2020.
בתחילת 2021 ביצעה עם רם אוריון גרסת כיסוי לשיר "סוף לסיפור" במסגרת פרויקט המחווה ליענקל'ה רוטבליט "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט". לצידה השתתפו אמנים מוכרים דוגמת דן תורן, סטלה גוט, יובל מנדלסון, תמר אפק, נומקה, עומר מושקוביץ, אור אדרי ואמנים אלטרנטיבים נוספים מעולם הפאנק והפולק.
טיילת האז
הוצאה לפועל
ההוצאה לפועל (הוצל"פ) היא זרוע של רשות האכיפה והגבייה שבמשרד המשפטים, ותפקידה הוא מימוש ואכיפת ההליכים האזרחיים של גביית החיובים (חובות, שעבודים או שטרות, למשל שטר משכנתה, שטר חוב או המחאה) ומסמכים רלוונטיים מחייבים, המקנים לרוב זכות לקבלת סכום כסף, אך לעיתים מדובר בסעד לביצוע פעולה מסוימת, כגון סילוק יד מדירה. גביית החיובים הנה לטובת הנושים (הזוכים בטרמינולוגיית ההוצל"פ), וזאת לאחר שניתן פסק דין המורה על המימוש על ידי בית המשפט או בית דין המוסמך לכך. בדרך כלל מדובר על אכיפת החיובים שבין אדם לחברו, אך גם המדינה יכולה להיות צד בעניין, אולם בתור הזוכה בלבד. הגבייה נעשית בהליכים שונים, הן כלפי הזוכה והן כלפי החייב, ואלה יפורטו בהמשך.
הליך ההוצאה לפועל מוסדר באמצעות דיני ההוצאה לפועל. לשם קיום דינים אלו הוקמה במדינת ישראל מערכת של הוצאה לפועל, הדואגת למימושם של פסקי הדין והמסמכים האחרים המוגשים לה לביצוע. החיקוק העיקרי העוסק בהוצאה לפועל הוא חוק ההוצאה לפועל, התשכ"ז-1967, והתקנות שהותקנו מכוחו.
חל בלבול בין הוצאה לפועל, לבין פשיטת רגל ולבין כינוס נכסים:
גדר סמכות דיני ההוצאה לפועל.
ישנם חיובים אשר מטבעם אינם ניתנים לביצוע בהוצאה לפועל, שכן הם דורשים מידה של פיקוח שאינה אפשרית על ידי בית המשפט. כך, למשל, חיוב הנובע מצו עשה או צו מניעה שנתן בית המשפט, החורג מגדר החיוב הרגיל של תשלום כסף או העברת חזקה בנכס, לא ניתן לבצע בהוצאה לפועל. לשם כך קיימת מערכת דינים מקבילה- דיני בזיון בית המשפט. לבית הדין הרבני סמכויות רבות בנוגע לאכיפתם של פסקי דין לגירושין שאף הם אינם בגדר סמכות דיני ההוצאה לפועל.
מערכת דיני פשיטת הרגל היא דרך נוספת לגביית חובות. במקרה שהחייב מוכרז כפושט רגל מעוכבים כנגדו הליכי ההוצאה לפועל, ולאחר קבלת צו ההפטר בהליכים אלו, לא ניתן להמשיך בהליכי הגבייה בתיק ההוצאה לפועל.
מבנה מערכת ההוצאה לפועל במדינת ישראל.
במדינת ישראל ישנם 25 לשכות הוצאה לפועל (נכון לתאריך 19.10.2020), הפועלות במקביל לבית משפט השלום, בראשן עומד רשם הוצאה לפועל.
תפקידו של רשם ההוצאה לפועל הוא לרוב מנהלי, אך יש לו גם סמכויות שיפוטיות ומעין שיפוטיות והוא עוסק בדרכים בהן יש למלא אחר פסקי הדין והמסמכים האחרים המוגשים לביצוע. אין זה מתפקידו להרהר אחר האמור בפסקי הדין, אלא לקבוע את ההסדרים לביצועם, בכלים כגון עיקול, צו תשלום, פקודת מאסר וכיוצא בזה.
תפקיד נוסף הוא תפקידו של "מנהל לשכת הוצאה לפועל", הממונה על ידי שר המשפטים ואשר מתפקידו לבצע בפועל את הוראותיו של רשם ההוצאה לפועל.
הצדדים בהליכי ההוצאה לפועל.
בתיקי ההוצאה לפועל ישנו זוכה- האדם שהגיש את פסק הדין או את השטר לביצוע. מולו ניצב החייב- האדם כנגדו הוגש פסק הדין או השטר. אם ישנו גורם נוסף שחייב כספים לחייב, או שמחזיק בנכסים השייכים לו, וברצון הזוכה לקבל כספים או נכסים אלו, יכול הזוכה לבצע עיקול אצל צד ג' זה, ובמקרה זה נקרא אותו צד ג' מחזיק.
ההליכים העומדים לטובת הזוכה.
חוק ההוצאה לפועל והתקנות על פיו מאפשרים מגוון של הליכים בהם ניתן לנקוט כנגד חייב:
ההליכים העומדים לטובת החייב.
אדם שהוגש כנגדו פסק דין או שטר בהליכי הוצאה לפועל יכול לנקוט במספר הליכים.