יועצים כללים.
השופטים נעזרים באחד עשר יועצים כלליים, אשר המועצה יכולה להגדיל את מספרם אם בית המשפט יבקש זאת. הפרקליטות הכללית אחראיות להציג חוות דעת משפטית על המקרים שהוקצו להם. הם יכולים לחקור את הצדדים המעורבים ואז לתת את דעתם על פתרון משפטי לתיק לפני שהשופטים ידונו ויתנו את פסק דינם. הכוונה מאחורי הצירוף של היועציים הכלליים היא לספק חוות דעת עצמאיות וחסרות פניות בנוגע לתיקי בית המשפט. בשונה מפסקי הדין של בית המשפט, חוות הדעת בכתבה של הפרקליטות הכלליות הן יצירות של מחבר יחיד, ולכן הן בדרך כלל קריאות יותר ועוסקות בסוגיות המשפטיות באופן מקיף יותר מאשר בית המשפט, המוגבל לנושאים הספציפיים העומדים על הפרק.
חוות הדעת של היועצים הכלליים מייעצות ואינן מחייבות את בית המשפט, אך הן משפיעות מאוד וניתנות לפיהן ברוב המקרים. במחקר שנערך ב-2016, ארבולה ומאוריסיו מדדו את השפעתו של היועץ המשפטי לממשלה על פסקי הדין של בית המשפט, אשר הראה כי בסבירות הגבוהה ביותר בית המשפט יביא תוצאה מסוימת אם זו הייתה דעתו של היועץ המשפטי לממשלה. החל משנת 2003, היועצים הכלליים נדרשים לתת חוות דעת רק אם בית המשפט סבור שהמקרה מעלה נקודת חוק חדשה. על פי סעיף 255 לאמנה על תפקוד האיחוד האירופי השופטים והיועצים הכלליים ממונים בהסכמה משותפת של ממשלות המדינות החברות לאחר התייעצות עם צוות האחראי על הערכת התאמת המועמדים.
רשם.
הרשם הוא המנהל הראשי של בית המשפט אשר מנהל מחלקות בסמכותו של נשיא בית המשפט. בית המשפט רשאי גם למנות עוזר רשם אחד או יותר אשר עוזרים לבית המשפט, ללשכות, לנשיא ולשופטים בכל תפקידם הרשמי. עוזרים הרשמים אחראים על הרישום וכן על קבלת, מסירה ואחזקת מסמכים וכתבי טענות שנרשמו בפנקס שאותו יזם הנשיא. הם מוגדרים כשומרי החותמות ואחראיים על הארכיונים והפרסומים של בית המשפט.
הרשם אחראי על ניהול בית המשפט, על ניהולו הכספי ועל חשבונותיו. פעולת בית המשפט נתונה בידי פקידים ומשרתים אחרים האחראים כלפי הרשם בסמכות הנשיא. בית המשפט מנהל תשתית משלו הכוללת את מנהלת התרגום, שהעסיקה נכון לשנת 2012 כ-44.7% מצוות המוסד.
תאים.
בית המשפט יכול לשבת בישיבת מליאה, כלשכה גדולה המונה חמישה עשר שופטים (כולל הנשיא וסגנו), או בתאים של שלושה או חמישה שופטים. ישיבות מליאה כיום נדירות מאוד, ובית המשפט יושב בעיקר בתאים של שלושה או חמישה שופטים. כל לשכה בוחרת נשיא משלה שנבחר לתקופה של שלוש שנים במקרה של לשכות חמשת שופטים או שנה אחת במקרה של תאי שלושה שופטים.
בית המשפט נדרש לשבת בבית משפט בהרכב מלא במקרים חריגים הקבועים באמנות. בית המשפט רשאי גם להחליט לשבת במלואו, אם הסוגיות שהועלו נחשבות לחשיבות יוצאת דופן. ישיבה בתור לשכה גדולה היא שכיחה יותר ויכולה לקרות כאשר מדינה חברה או מוסד איחוד, שהוא צד להליכים מסוימים, מבקש זאת, או במקרים מורכבים או חשובים במיוחד. בית המשפט פועל כגוף קולגיאלי, ההחלטות הן של בית המשפט ולא של שופטים בודדים ולא ניתנות חוות דעת של מיעוטים ואכן קיומה של החלטת רוב ולא פה אחד אינה מדווחת לעולם.
סמכות והליכים.
סמכותו של בית הדין מחייבת את כל המדינות החברות באיחוד האירופי. לבית הדין סמכות מחייבת ייחודית במשפט הבינלאומי המצביעה על כך כי למשפט האירופי עליונות על משפטן של המדינות החברות באיחוד.
סמכותו של בית הדין האירופי באה לידי ביטוי בשלושה תחומים עיקריים:
סמכות נוספת של בית הדין היא כבית משפט לערעורים הבוחן את החלטותיו של בית הדין בערכאה ראשונה (Court of First Instance) של האיחוד.
יובל בנאי
יובל בנאי (נולד ב-9 ביוני 1962) הוא זמר ומוזיקאי ישראלי, סולן ומקים להקת "משינה".
ביוגרפיה.
בנאי נולד בתל אביב, כבן בכור לאילנה ולשחקן והיוצר יוסי בנאי ממשפחת בנאי. את שירותו הצבאי עשה בחיל התותחנים, והשתתף במלחמת לבנון הראשונה. מראות המלחמה השפיעו עליו עמוקות, וכך גם על שיריו, והוא העיד שבעקבות כך הסתייג מהצבא וממלחמה. במהלך שירותו נשפט למאסר של 21 יום בכלא שש על שסטר לקצין. אחרי המלחמה הדריך טירונים במחנה שבטה, שבו שירת לצד שלומי ברכה. בחופשותיהם מהצבא נהגו השניים לבלות במועדון "הפינגווין", ובהשפעת הלהקות שניגנו שם החליטו להקים להקה. בנאי הסתייג בתחילה בטענה שלא ידע לשיר, אך לבסוף נעתר, בהשפעת הלהקות "מינימל קומפקט" ו"ז'אן קונפליקט" של רמי פורטיס, שלטענת ברכה גם הוא לא ידע לשיר. בבסיס הצבאי כתבו יחד את הבסיס לשירי האלבום הראשון של "משינה".
לאחר שחרורם מהצבא בשנת 1983, החל להיווצר הבסיס ללהקת "משינה", שהרכב נגניה התחלף מספר פעמים בשנותיה הראשונות. הלהקה הופיעה מספר פעמים במועדון "הפינגווין" בתל אביב, והופעותיה זכו להצלחה. באחת ההופעות צפה במאי הקולנוע יקי יושע, ובעקבותיה ליהק את בנאי לתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "מכת שמש", שעלה לאקרנים בשנת 1984. בנאי שר גם את שיר הנושא של הסרט, שכתב יעקב רוטבליט והלחין שמוליק קראוס. בעקבות השתתפותו בסרט הוא נעדר למספר חודשים מהחזרות של "משינה", מה שהביא למתחים בינו לבין שאר חברי הלהקה, והיווה את אחד הגורמים לפירוקה הזמני למשך כשנה. במהלך שנה זו הופיע יחד עם איגי דיין ואורן אליעזרי בלהקת "שלום הציבור".
בתחילת 1985 חידשו חברי "משינה" את פעילות הלהקה, ובסוף אותה שנה יצא אלבומה הראשון. הלהקה פעלה במקור עד 1995, אז התפרקה באופן זמני. באלבומיה הראשונים של משינה היה ברכה הכותב הראשי של שיריה, ובנאי כתב שירים אחדים ללהקה. בין השירים המפורסמים שכתב היו "שלח לי מלאך", "אהובתי" שכתב יחד עם זוגתו אורלי זילברשץ ו"ברחובות שלנו". באלבומי הלהקה "העמותה לחקר התמותה" ו"מפלצות התהילה" השתתף בכתיבת השירים עם שלומי ברכה. באלבומה האחרון של הלהקה לפני פירוקה, "להתראות נעורים שלום אהבה", כתב והלחין את כל השירים, ובהם להיטים כ"תחזור תחזור" ו"להתראות נעורים שלום אהבה".
ב-1986 השתתף בסרט "נאדיה" לצידה של חנה אזולאי הספרי.
בשנות התשעים החל בנאי לעבוד גם מחוץ למסגרת הלהקה. בשנת 1991, בעת ש"משינה" הייתה בהפסקת פעילות זמנית, הפיק את אלבומה של אורלי זילברשץ "הקברט של מירנדה" והלחין את רוב שיריו. בשנת 1995 הפיק מוזיקלית את האלבום "מסעותי עם עצמי" של להקת איפה הילד והשתתף בעיבודי השירים עם חברי הלהקה.
בשנת 1997, שנתיים לאחר פירוק משינה, הוציא בנאי אלבום סולו ראשון, "יובל בנאי". בו הלחין את כל שירי האלבום וכתב את רובם. את האלבום ליוו הסינגלים "אני זוכר", "גורל נדוש", "לא יכול לעצור את זה" ו"חוף הבורחים", שזכו להצלחה. את רוב השירים עיבד יחד עם אלונה טוראל. באלבום ניגן בקלידים אבנר חודורוב, חברו ללהקת משינה.
בשנת 1998 השתתף בפרויקט המוזיקלי "עבודה עברית" עם גרסת כיסוי לשיר "אני אוהב לישון" של אריק איינשטיין, אותה ביצע עם להקת שורשי אפריקה.
בשנת 1999 יצא אלבום הסולו השני של בנאי, "רש"י דאב", בהפקתו המוזיקלית של יוסי פיין. גם באלבום זה כתב והלחין את רוב השירים, שמתוכם בלטו השירים "מנגנה", "ניפגש במאי" "תן, תן" ו"מה יהיה".
באוגוסט 2001 הוציא בנאי אלבום סולו שלישי, "נשאר במקום", בהפקה משותפת לו ולנושי פז. בין שיריו המוכרים של האלבום היו "נשאר במקום" ו"זמן ללכת". בסוף אותה שנה התארח באלבומו של הזמר מוקי, "שמע ישראל", שבו השתתף בשיר "האדמה בוכה" שהיה אחד מלהיטי האלבום.
בשנת 2003 חזר בנאי לתפקד כסולן להקת משינה, שהתאחדה ושבה לפעילות מלאה. הלהקה הוציאה באותה שנה שני סינגלים שכתבו והלחינו בנאי ושלומי ברכה במשותף, "משהו קטן וטוב" ו"ואולי עכשיו", שזכו שניהם להצלחה. בתחילת 2004 יצא אלבום הופעה של הלהקה בשם "משינה live 2003", וב-2005 הוציאה הלהקה אלבום אולפן ראשון אחרי עשר שנים, בשם "רומנטיקה עתידנית". את רוב שירי אלבום זה כתבו והלחינו בנאי וברכה במשותף.
באפריל 2008 הוציא בנאי אלבום סולו רביעי, "מעבר להרים", בהפקתו המוזיקלית של אלן מון. הוא כתב את שירי האלבום תוך שבועיים, בעת חופשה בגליל. האלבום הושפע ממותו של אביו, יוסי בנאי, שנתיים קודם לכן, וכן מגירושיו מאורלי זילברשץ ב-2007. מהאלבום יצאו הסינגלים "בחצר של אלינור", "ג'וליה" ו"מעבר להרים". כמו כן, היה זה האלבום הראשון שהקליט והוציא במקביל לפעילותו בלהקת משינה.
בשנת 2010 יצא אלבומה של משינה "יהלומים בשמיים", שבו כל השירים נכתבו על ידי בנאי והולחנו על ידי שלומי ברכה.
בשנת 2012 הצטרף בנאי ביחד עם חברו ללהקה שלומי ברכה לצוות המנטורים בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "The Voice ישראל".
בינואר 2015 יצא אלבום הסולו החמישי של בנאי, אשר נקרא על שם הסינגל המצליח "עוד שיר אחד".
בשנת 2016 התארח באלבומו של שלמה ארצי "קצפת", שבו שר בדואט עם ארצי את השיר "לנצח יחד".
בשנת 2019 העלה את המופע "יובל שר יוסי" בו ביצע לראשונה את השירים של אביו, יוסי בנאי, כשהוא מלווה בלהקה של מוזיקאים ידועים כמו גבע אלון, ג'נגו, אסף רייז, גליה חי ולירון פלורה משולם.
בשנת 2020 השתתף בסרטה של קרן ידעיה "מאמי".
משפחתו.
בשנת 1987 נישא בנאי לשחקנית אורלי זילברשץ, ולהם שלושה ילדים. שאחד מהם הוא השחקן והמוזיקאי אלישע בנאי. הם התגרשו באפריל 2007. לאחר גירושיהם, עבר לגור במושב אילניה, שם עסק בחקלאות. הוא מייצר עד היום שמן זית תחת המותג "סג'רה", וזאת במקביל להמשך פעילותו כמוזיקאי.
אחרי גירושיו הכיר את עמליה רוזנבלום, גרושה ואם לבת אחת, לשניים בן משותף שנולד בשנת 2013. בפברואר 2017 נישאו בניו יורק שבארצות הברית ומתגוררים לסירוגין באילניה ובתל אביב.
דיסקוגרפיה.
עם להקת משינה.
לדיסקוגרפיה של משינה ראו בערך משינה
כנאפה