בית שניאורסון נבנה במאה ה־19 כ־10 מטרים דרומית לבית הדסה. הוא שימש כבית ועד קהילתי, בית מדרש, בית הכנסת אורחים ובית מגורים. והתגוררה בו הרבנית מנוחה רחל סלונים שרבים באו ללשכתה לקבלת עצות וברכות.
לאחר מלחמת ששת הימים הורחב המבנה, וכיום משמש כבניין מגורים.
בית רומנו.
בית רומנו נבנה בשנים 1876–1875 על ידי הסוחר הטורקי מרקדו רומנו. לאחר מותו של רומנו בשנת 1912 וביוזמתם של רבי חיים חזקיהו מדיני וחסיד צאנז בשם שמעון הויזמן נקנה הבניין על ידי רבי שלום דובער שניאורסון מחב"ד עבור הקמת ישיבת תורת אמת. לאחר המלחמה העולמית פתחו בו הבריטים בית-משפט ותחנת משטרה. אל מקום זה נאספו בפרעות תרפ"ט (1929) פצועי והרוגי הטבח ומשם יצאו היהודים לגלות מעירם.
בשנות ה־90 העניקה חב"ד בעלת הבניין ייפוי כוח על הבניין לישיבת שבי חברון והיא שוכנת בו כיום. נערכו אז שיפוצים בבניין, נתגלתה קומה נוספת באדמה ונוספו עוד שתי קומות. הישיבה בתיאום עם בית חב"ד הקצתה בבניין חדר מיוחדת ובה תיעוד על העבר החב"די של המקום.
חלקות הקבורה.
חסידי חב"ד נקברו בחלקה האשכנזית הנקראת גם חלקת חב"ד ונרצחי מאורעות תרפ"ט נקברו בחלקת קדושי תרפ"ט בבית העלמין היהודי העתיק בחברון. רוב המצבות חוללו.
כיום שוחזרה בחלקת חב"ד רק המצבה של קבר הרבנית מנוחה רחל סלונים. שיקום ובנייה מחדש של הקבר בוצע בשנת ה'תשנ"ח על ידי יוסף יצחק גוטניק. מדי שנה מתקיימת עלייה המונית לקברה ביום פטירתה, כ"ד בשבט. בעשור השני של המאה ה־21 הקים בית חב"ד חברון בית כנסת מפואר בחלקת חב"ד בעיצוב אדריכלי מיוחד, בסמוך לקבר הרבנית. בבית כנסת זה פועל בימות השבוע כולל אברכים.
באזור ה'קסבה' הערבית.
באזור הקסבה של חברון (הנמצאת כיום בשטח H1 שבשליטת הרשות הפלסטינית), נמצאים מבנים נוספים שהיו שייכים לקהילת חב"ד. חלק מהמבנים אינם ידועים או שלא קיימים, אך מספר אתרים באזור זוהו והם מוכרים כבתי היישוב היהודי שנבנו מחוץ לחומות. בין המבנים קיימים המבנה ששימש את ישיבת "מגן אבות", בית ההארחה הקהילתי וכולל האברכים. כמו כן קיימים באזור זה בתים יהודיים בהם בית ולשכת רב העיר, בתים של נכבדי הקהילה, בית גג רעפים ובו חנות לממכר יונים שנבנתה ב־1861 מחוץ לרובע היהודי והייתה בבעלות איצ'ה סלונים ו"בית מוסאיוף" בו היו בית תבשיל, משרדי הקהילה ומקווה שקיים עד היום. (וכן "בתי הויזמן" בהם התגוררו מספר חסידי קרלין מהקהילה האשכנזית) לאזור זה אסורה כיום כניסת ישראלים. בתים אחרים בתחום הגטו היהודי נחרבו ואינם קיימים, בהם "בית הכנסת הגדול" של קהילת חב"ד.
לאחר מלחמת ששת הימים.
באמצע שנות ה־70 החל פרופ' בן ציון טבגר לזהות את הנכסים היהודיים בחברון בהם בתי קהילת חב"ד ופעל לחדש ולשפץ אותם. בין היתר הוא ניסה לאתר מצבות בבית העלמין הישן, אך ערביי העיר הקימו משתלה בחלקת חב"ד בבית הקברות והמצבות לא נותרו קיימות. הקבר היחיד ששוחזר, הוא קברה של הרבנית מנוחה רחל סלונים. ב־1981 נסעו לראשונה עשרות חסידי חב"ד ב־3 אוטובוסים לקברה ביום פטירתה. מאז החלה מסורת עלייה לקברה מדי שנה בתאריך כ"ד בשבט ובה משתתפים רבים. את ההילולה ארגן במשך שנים צאצאה הרב שמואל אלעזר היילפרין.
בין המתיישבים הראשונים ששבו לחברון היה הצייר החב"די ברוך נחשון שעמד בקשר רציף עם הרבי מלובביץ' ונחשב לאחד ממחדשי היישוב היהודי בחברון. בראשית בואם לעיר, התרחשה פרשת פטירת וקבורת בנם שבעקבותיה חודשה הקבורה היהודית בחברון
כשנתיים לאחר שבית רומנו נגאל מידי הערבים, הועלתה תוכנית להקים מחדש ישיבה חב"דית במבנה (ולהעביר את ישיבת שבי חברון למבנה אחר), הרבי מלובביץ' הקפיא את התוכנית בגלל המצב הביטחוני והיחס של ממשלת ישראל להתיישבות.
כשהועלו הצעות לחדש את קהילת חב"ד בחברון שלל הרבי מלובביץ' מחסידיו לעבור להתגורר בחברון בצורה קהילתית, בעקבות היחס של ממשלת ישראל לשטחים הללו באומרו שחושש שממשלת ישראל תמסור את השטח לערבים, ובעקבות המצב הביטחוני שנוצר בעקבות זה. עם זאת, ברוך נחשון קיבל את תמיכת הרבי למגוריו בחברון, באופן פרטי אך קהילת חב"ד בחברון לא חודשה.
לפני שנחתם הסכם חברון ב־1997 בין ישראל לרשות הפלסטינית, פורסמה טיוטת ההסכם ולפיה הגבול בין אזורי H1 ו־H2 יעבור בין החלקות בתוך בית הקברות היהודי, כאשר חלקת חב"ד המרוחקת תהיה בשטח הרשות הפלסטינית. הדבר גרם למהומה בקהילות יהודיות רבות והחלו להישלח מברקים מרחבי העולם ומגורמים שונים אל ממשלת ישראל. כתוצאה מהלחץ שונו מפות ההסכם והחלקה נותרה כמובלעת ישראלית בתוך האזור הפלסטיני. לימים הוקם במקום על ידי בית חב"ד הפועל בעיר בית מדרש וכיום קיימת בו נוכחות פעילה וכולל אברכים.
בשנות ה־90 הוקם בעיר בית חב"ד, שנהיה בהמשך לאחד מהבתי חב"ד הפעילים בעולם, פועלים בו מספר שליחים ומשפחותיהם. הבית חב"ד הקים מקווה טהרה ומסעדה במרכז גוטניק ומוסדות אירוח, שיפץ את נכסי חב"ד בחברון והקים בית כנסת וכולל אברכים בבית הקברות. בין פעולותיו הוא עורך פעילויות עם חיילי צה"ל, בהם פרויקט "רץ חב"ד" במסגרתו בחורים ששוהים בבית חב"ד למשך שנה מחלקים במשמרות החיילים אוכל ושתייה, מפעיל אירועים המוניים במהלך השנה (בהם הקפות שניות המוניות במערת המכפלה וסעודת השבת הציבורית הגדולה בעולם בשבת חיי שרה בהשתתפות אלפים), מקיים סעודות שבת לחיילי צה"ל, מפעיל דוכן תפילין במערת המכפלה ועוד. מנהל פעילות חב"ד במקום הוא הרב דני כהן. בנוסף, קיים בשיתוף גם בית חב"ד בקריית ארבע הכולל מספר שליחים ומשפחותיהם, בהנהלת הרב ויקטור עטייה.
ב־2018 אישרה משלת ישראל את הקמת שכונת "רובע חזקיהו – נחלת חב"ד" בחברון, שתוקם על שטח שנקנה על ידי האדמו"ר הרש"ב מחב"ד. השטח שוכן בין חצר בית רומנו לשכונת אברהם אבינו, והוא צפוי להגדיל את הנוכחות היהודית במקום בעשרות יחידות דיור ומספר מבני ציבור. חלקו על חשבון המחנה הצבאי הממוקם במתחם.
דני האבוק
גרנט ברקלנד (באנגלית: Grant Berkland; נולד ב-19 במאי 1986 – 31 במאי 2020) הידוע יותר בשם הבמה שלו, דני האבוק היה מתאבק אמריקאי.
הוא ערך מספר הופעות עבור ארגון ההיאבקות Game Changer Wrestling (GCW), אך הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות Combat Zone Wrestling (CZW), שבו היה ידוע בעיקר בשל סגנון היאבקות ההארדקור שלו, כשזכה פעמיים בטורניר המוות של הארגון. בטורניר המוות מספר 16, הוא הודיע על פרישה וב-9 בספטמבר 2017, הוא התמודד מול אלכס קולון בקרב האחרון שלו בקריירה.
שנתיים לאחר מכן, הוא חזר מפרישה והתאבק עבור מופע התרמה של ארגון ההיאבקות H2O Wrestling. בפברואר של אותה השנה, הוא חזר ל-GCW (שבו הופיע מספר פעמים בין השנים 2015 ל-2017) ולקח חלק במסע ההופעות של הארגון לטוקיו.
חיים אישיים.
ב-4 באפריל 2020, אשתו של האבוק, בריאנה, נפטרה כתוצאה מאי-ספיקת לב. פחות מחודשיים לאחר מכן, ב-31 במאי, דני נפטר.
דייוויד הנדרסון (גנרל)
סר דייוויד הנדרסון (באנגלית: Sir David Henderson; 11 באוגוסט 1862 – 17 באוגוסט 1921) היה המנהיג הבכיר של התעופה הצבאית הבריטית במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר שקבע את עצמו בעבר כסמכות המובילה בתחום המודיעין הטקטי בצבא הבריטי. הוא שימש כמפקד גיס התעופה המלכותי בשדה בשנה הראשונה למלחמת העולם הראשונה וסייע להקמת חיל האוויר המלכותי כשירות עצמאי. לאחר המלחמה הנדרסון היה המנכ"ל הראשון של ליגת אגודות הצלב האדום.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
דייוויד הנדרסון נולד בגלאזגו ב-11 באוגוסט 1862 למשפחה בעלת אוניות. אביו, שנקרא גם דייוויד הנדרסון, היה בעלים משותף של בוני הספינות קליידדייד חברת דייוויד וויליאם הנדרסון.
הנדרסון נכנס לאוניברסיטת גלאזגו בשנת 1877 בגיל חמש עשרה בלבד. הוא למד שם הנדסה ובשנתו הרביעית למד הנדסה אזרחית ומכניקה וכן עבודות משרדיות ותחומים בהנדסה. מסיבות שאינן ידועות כעת, הוא עזב את האוניברסיטה כדי להתאמן לקריירה צבאית במכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט, במקום לסיים את לימודיו בגלאזגו.
בשנת 1895 התחתן הנדרסון עם הנרייטה קרוליין דונדס, שקיבלה את תואר דיים מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (DBE) בשנת 1919. לזוג נולדו שלושה ילדים, כולל איאן הנרי דייוויד הנדרסון, שהצטרף גם הוא לחיל המעופף המלכותי, אך נהרג בתאונת טיסה ביוני 1918. גברת הנרייטה הנדרסון חיה עד 1959.
קריירה צבאית.
לאחר הכשרתו במכללה המלכותית הצבאית סנדהרסט, התגייס הנדרסון לצבא הבריטי ב-25 באוגוסט 1883, והצטרף כלוטננט לרגימנט הארגייל וסאטרלנד היילנדרים. הוא הועלה לדרגת קפטן ב-26 בפברואר 1890, וסיים את לימודיו במכללה לפיקוד ומטה, קמברלי בשנת 1895. בהמשך היה חבר במשלחת הנילוס משנת 1898, ובעקבותיו קיבל קידום לדרגת מייג'ור ב-16 בנובמבר 1898.
שלושה חודשים לפני פרוץ מלחמת הבורים השנייה הועלה הנדרסון לנטאל כקצין מודיעין. בשלב הפתיחה של המלחמה הוא השתתף ונפצע במצור על ליידיסמית'. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ב-29 בנובמבר 1900. בפברואר 1901 מינה המפקד בדרום אפריקה, לורד קיצ'נר, את הנדרסון לקצין המודיעין שלו, תפקיד אותו מילא עד תום המלחמה ביוני 1902. על שירותו במלחמה הוענק לו עיטור אות השירות המצוין (DSO) באוקטובר 1902. עבודותיו הבאות, "מודיעין שדה: עקרונותיו ותרגולו" (1904) "ואמנות הסיירת" (1907), עשו רבות כדי לבסס את המוניטין שלו כסמכות הצבא במודיעין טקטי.