בדצמבר 2020 יצא "בדל של אור", אלבום משותף לטסה ולברי סחרוף שהקלטתו הסתיימה במהלך תקופת הסגר שהוטל בעקבות מגפת הקורונה. באלבום נכללו 8 שירים ורצועה אינסטרומנטלית אחת. בין השירים באלבום חידוש בערבית לשיר "יא בא לא" (يابا لا) שכתבו האחים מנסור ועאסי רחבאני עבור הזמרת הלבנונית פיירוז. שאר שירי האלבום נכתבו, חלקם במשותף עם טסה, בידי אלי אליהו וגלעד כהנא, כשאת השיר האחרון שבו כתב אהוד בנאי שאף מתארח בשיר. במאי 2021 הוציא את הסינגל "על מה את חולמת" שכתב והלחין ביחד עם אלי אליהו ורביד פלוטניק.
חיים אישיים.
ב-30 בספטמבר 2014 נישא טסה לנועה קרם, וב-2015 נולדה בתם הבכורה. בפברואר 2017 נולד לזוג בן.
הארורים
תיירות בחלל
תיירות בחלל היא טיסה אל מחוץ לאטמוספירה על ידי יחידים או חברות למען סיפוק ותענוג או לשם מחקר.
נכון לשנת 2022, תיירות בחלל מתאפשרת רק לאנשים עשירים מאוד ולחברות, הנוסעים בטיסה פרטית לחלל. תוכנית החלל הרוסית מספקת כיום את שירותי הטיסה. כמו כן מציעה ספייס אדוונצ'רס מקום בטיסה מאוישת שתקיף את הירח, תמורת 100 מיליון דולרים.
תייר החלל הראשון היה דניס טיטו, באפריל 2001. תייר החלל הישראלי הראשון היה איתן סטיבה, שתמורת החוויה שילם 55 מיליון דולר, וטס לחלל באפריל 2022.
טיסות תת-מסלוליות.
טיסה תת-מסלולית היא טיסה של כלי טיס מיוחד הנע במהירות רבה (מאך 22) ברום גבוה הנושק לחלל החיצון, אך מבלי להיכנס למסלול סביב כדור הארץ. מדובר בדרך כלל בטיסה קצרה, של פחות משעה. הטיסה מתבצעת על ידי כלי טיס כגון SpaceShipOne (פרי תכנונו של ברט רוטאן), ובו מקום ל-4 אנשים, המותקן על גבי מטוס ייעודי. בהגיע המטוס לרום מסוים, ניתק כלי הטיס, מתרחק מהמטוס הנושא ומפעיל מנוע רקטי המביא אותו לטיסה התת-מסלולית המהירה. לאחר מספר דקות יורד כלי הטיס לגבהי טיסה מסחרית ולאחר כשעה שב ונוחת בבסיס ממנו המריא.
כמה חברות מציעות שירותים של טיסות חלל תת-מסלוליות. חברות ובהן וירג'ין גלקטיק, של איל התעופה ריצ'רד ברנסון, תאגיד התעופה והחלל האירופי EADS Astrium, חברת Rocketplane Global מאוקלהומה, ו-SpaceX, של המיליארדר אילון מאסק, מכינות כעת את התשתית ובונות מטוסים ייעודיים (כגון SilverDart) לטיסות תת-מסלוליות שבמסגרתן יעלו התיירים לגובה של מעל ל-100 קילומטרים, יחוו דקות אחדות של חוסר משקל וישובו לכדור הארץ. מחירה של טיסה כזו מוערך על ידי אנשי וירג'ין גלקטיק ב-200 אלף דולר, אחוז אחד מהסכום ששילמו תיירי החלל הראשונים, הן בשל הסיבה שהטיסה קצרה בהרבה והן כדי להגדיל את מספר המועמדים הצפויים שיוכלו להרשות לעצמם מסע כזה.
העניין העיקרי בתיירות החלל היא הצפייה בכדור הארץ תוך כדי הקפתו וחוויה של מספר דקות מיקרו-כבידה.
כיוונים עתידיים.
תיירות החלל מתפתחת באופן מהיר ונותנת אותותיה בבניית מספר נמלי חלל במספר מדינות בארצות הברית ובהן קליפורניה, אוקלהומה, ניו מקסיקו, פלורידה, וירג'יניה, אלסקה וויסקונסין, וכן במספר מקומות מחוץ לארצות הברית: אסרינג' בשוודיה, סינגפור ואיחוד האמירויות.
אנליסטים של התחום מאמינים כי הורדת מחיר טיסה חווייתית אל מתחת לרף 100 אלף דולר תוכל להביא לקפיצה משמעותית בביקוש.
התחום יוכל לקדם פיתוח דור חדש של חלליות מסחריות זולות יחסית, שניתן לשגר בהתראה קצרה עבור מטרות אזרחיות וביטחוניות שונות כגון העלאה גמישה ומהירה של לוויני תקשורת למסלול (בעיה כיום, כאשר קיימת דרישה מתמדת ללוויינים שאינה נענית במהירות מספקת על ידי הספקים), שיגור משלחות תחזוקה לתחנת החלל הבינלאומית וכדומה.
בין היוזמות ניתן למנות את Stratolaunch (גם הוא פרי תכנונו של ברט רוטאן) של חברת SpaceX וחברת אקסקליבר-אלמאז.
ב-13 בספטמבר 2018 הודיעה חברת SpaceX כי תשלח תייר חלל ראשון להקפה סביב הירח.
בשנת 2021 תוכננה להתחיל לפעול תחנת החלל אורורה שתתפקד כבית מלון בחלל.
תיירי חלל.
עד כה כל תיירי החלל הוטסו אל תחנת החלל הבינלאומית על ידי החללית הרוסית סויוז בתיווכה של חברת תיירות החלל ספייס אדוונצ'רס.
מפעל הש&quot;ס
יוזף הופמן
אסון משאית התחמושת
אסון משאית התחמושת היה תאונה שהתרחשה בנמל הצבאי באילת ב-24 בינואר 1970, ובה התפוצצה משאית עמוסה בתחמושת. כתוצאה מהפיצוץ נהרגו 24 איש - מתוכם 17 במקום ושבעה נפטרו מפצעיהם בימים שלאחר הפיצוץ - ועשרות נפצעו.
רקע.
ב-22 בינואר 1970, פשט כוח צנחנים על האי המצרי שדואן, הנמצא מדרום לשארם א-שייח'. הפשיטה על האי שדואן נמשכה יותר משלושים שעות ובסיומה הוחזרו הכוחות הפושטים ארצה.
למחרת ב-23 בינואר, הפליגה משארם א-שייח' לאילת ספינת חיל הים אח"י בת-שבע כשעל סיפונה חיילים וציוד צבאי הקשורים למבצע. לאחר הפלגה של כיממה בים שקט ורגוע הגיעה הספינה לנמל אילת בשעות אחר הצהריים של 24 בינואר והחלה לפרוק את המטען.
פריקת המטען.
אח"י בת-שבע הייתה הנחתת הגדולה ביותר בשייטת הנחתות של חיל הים הישראלי. אורך הספינה היה כ-100 מטרים.
הספינה עגנה בחלקו הדרומי של הנמל הצבאי באילת, ולאחר הורדת הדלת הקדמית החלה לפרוק את המשאיות העמוסות בציוד שהיו בסיפון התחתון. המשאיות הראשונות שירדו לחוף התחפרו בחול באזור הנחיתה, וחיילים רבים נקראו כדי לסייע בדחיפת המשאיות היורדות. אזרחים רבים צפו במתרחש מהכביש העובר בסמוך לאזור הנחיתה. בשלב מסוים אזרחים אף נכנסו לבסיס, אך הורחקו משם זמן קצר לפני הפיצוץ.
בשעה שאחת המשאיות העמוסות בתחמושת ירדה מדלת הנחתת אל ה"בור" שנוצר כתוצאה מהתחפרות המשאיות הקודמות בחול, אירע הפיצוץ הקטלני.
הפיצוץ ופעולות ההצלה.
הפיצוץ אירע בשעה 16:10 ונשמע בכל רחבי אילת והעיר עקבה הסמוכה. במקום עצמו עלתה להבת אש ורסיסי מתכת עפו לכל עבר. מאזור ההתפוצצות היתמר ענן אבק שנראה למרחוק.
ראשוני הפצועים הגיעו לחדר המיון בבית החולים יוספטל דקות ספורות אחרי הפיצוץ. בית החולים עצמו התארגן מיד לטיפול באירוע חירום. בשעה שש בערב הגיעו לאילת, במטוס של חיל האוויר, צוותי רפואה ממרכז הארץ, כדי לעזור בטיפול בפצועים הרבים. מרבית הפצועים סבלו מכוויות קשות, מפגיעה של רסיסי עץ ומתכת ואף מקטיעות.
תושבי אילת נרתמו מיד לפעולות החילוץ וההצלה: העבירו פצועים לבית החולים במכוניותיהם והתנדבו לעבודות סיוע ועזרה בבית החולים, כדי לשחרר את אנשי הצוות הרפואי לטיפול בפצועים. רבים מתושבי העיר הגיעו לבית החולים במטרה לתרום דם. באותו ערב נתרמו יותר מ-150 מנות דם. בין השאר אותרו תורמי דם באולם הקולנוע המקומי.
עוד באותו לילה העביר חיל האוויר עשרות פצועים לטיפול בבתי החולים בצפון: תל השומר, בילינסון והדסה. במקביל ביקרו במקום האסון הרמטכ"ל חיים בר-לב, ראש אג"מ דוד אלעזר, אלוף פיקוד הדרום אריאל שרון, מפקד חיל הים אברהם בוצר, הרב הצבאי הראשי שלמה גורן וקצינים בכירים נוספים.
למחרת פעלו באזור הפיצוץ חבלנים מחיל ההנדסה שפירקו מוקשים שהתפזרו בשטח ופינו גרוטאות.
החקירה.
למחרת האירוע מינה הרמטכ"ל חיים בר-לב ועדת חקירה לבדיקת נסיבות האסון. בראש הוועדה עמד דוד לסקוב, מהקצינים הבכירים של חיל ההנדסה הישראלי.
ועדת החקירה קבעה כי בתוך המשאית התפוצץ מוקש נגד אדם שהיה חמוש בניגוד לנהלים. הפיצוץ הזה גרם להתפוצצות של שישה טון תחמושת שהיו על המשאית. הוועדה המליצה להעמיד לדין באשמת רשלנות כמה קצינים שהיו מעורבים בהעמסת המשאית בחומרי הנפץ.
הנצחה.
להבדיל מאירועים דומים אחרים, במשך שנים רבות נשאר אסון משאית התחמושת ללא מצבה או תהליך הנצחה כלשהו. הסיבה העיקרית לכך היא הפיזור של הנפגעים בין יחידות צה"ל השונות: חיל הים, חטיבת הצנחנים, חיל האוויר, חיל הלוגיסטיקה, חיל התקשוב, חיל השריון. מרבית הנפגעים היו מחיל הים, וכמחציתם אזרחים עובדי צה"ל ממספנת חיל הים, תושבי אילת. הוראות משרד הביטחון אינן מכירות באזרחים עובדי צה"ל כחללי צה"ל. בהתייחס לכך שהאסון היה אירוע שיכול היה להימנע, הורחק הנושא מהתודעה הציבורית. אנשי הצבא שנהרגו באירוע מוזכרים בשמם בעצרות הזיכרון החיליות והאזרחים עובדי צבא לא מוזכרים אלא על ידי משפחותיהם.
בינואר 2018 אישרה מועצת העיר אילת את הצבתה של אנדרטה להנצחת הרוגי התאונה, בדמות סלע גדול בכניסה לבסיס חיל הים, עליו יכתבו שמות כלל הנופלים לרבות חמשת עובדי צה"ל האזרחים. ב-23 בינואר 2020 נחנכה האנדרטה בקרבת מקום הפיצוץ במעמד המשפחות השכולות ואגודת יוצאי שייטת הנחתות.
זנדיק
משה בן נפתלי
משה בן דוד בן נפתלי או בשמו הערבי אבו עמראן, חי במחצית הראשונה של המאה ה-10. נחשב לאחרון ולחשוב במשפחת בן נפתלי, משפחה של בעלי מסורה, שפעלה בטבריה.
משה בן נפתלי הוא בן דורו של אהרון בן אשר, ובעל מחלוקתו בנושאים רבים ביחס להגיית הטקסט המקראי: בספרות המסורה ישנם 850 "חילופים" בנוסח המקרא בינו לבין בן-אשר.
מבין המחלוקות הידועות ביניהם היא שאלת ההגייה של השם "יששכר". לפי ר' משה בן נפתלי הקריא הוא כמו הכתיב (ראו קרי וכתיב)- יששכר, ואילו לפי אהרון בן אשר יש לקרוא את המילה "ישכר". במחלוקות אלו אין הלכה כמותו, משום שנמצא שהוא אינו מדויק כמו אהרון בן אשר, וכך סברו הרבה ראשונים ובהם הרמב"ם. אף-על-פי-כן משה בן נפתלי תרם רבות למסורה הטברנית, אשר היא זאת שהתקבלה בעם ישראל.
הספר שהרמב"ם המליץ עליו כנוסח הנכון של המקרא הוא הנוסח של בן-אשר, והרד"ק כותב ש"אנחנו סומכים על קריאת בן-אשר".
רשימת המחלוקות בין בן אשר לבן נפתלי הועלתה על הכתב בחיבורו של מישאל בן עוזיאל, "כתאב אלכ'לף" (ספר החילופים). הספר כתוב ערבית יהודית באותיות עבריות.
חסידות זידיטשוב