המבנה של עדשה מורכב מחתך כדורי, על פי רוב, אחד, או שניים. מבנה זה מקנה להן את תכונתן העיקרית, והיא כושרן למקד, בקירוב, קרניים מקבילות לנקודה אחת. יכולתן זו למקד אלומות מקבילות מתבטאת ביצירת מיפוי ממוקד של אלומות כאלה, המגיעות מאזורים שונים, וליצור על ידי כך דימות של עצמים. דוגמאות: משקפיים, צילום ועוד.
שימוש בעדשות מאפשר קבלת תכונות אופטיות נוספות, כמו הגדלה של הדמות המתקבלת. תכונה זו מנוצלת בשני תחומים עיקריים: טלסקופיה, בה מערכת של עדשות משמשת להגדלת דמויותיהם של עצמים רחוקים מאוד (כוכבים, למשל) ומיקרוסקופיה, בה מערכת של עדשות משמשת להגדלת דמויותיהם של עצמים קטנים מאוד, לשם בחינת תאים וגופים זעירים אחרים.
עם זאת, עדשות סובלות מסדרה של חסרונות, והעיקריים שבהם הן אברציות אופטיות, כמו האברציה הכרומטית, שמקורה במוקד שונה עבור אורכי גל שונים, כתוצאה מנפיצה. כדי לפתור בעיות מסוג זה, מערכות אופטיות איכותיות (מצלמות ואמצעי צפייה למיניהם) המיועדות לקבלת דמות איכותית של העצם, עושות שימוש בצירופי עדשות, המתוכננים כך, שהן מתקנות זו את סטיותיה של זו.
תופעות קשורות.
אשליה של עצם שבור, השקוע בנוזל.
התמונה מימין ממחישה את תופעה השבירה באופן בלתי אמצעי. ההסבר לכך קשור במהלך האור. אור מגיע אל הקשית בצורה מפוזרת ממקורות שונים בסביבת הכוס, ומוחזר ממנה לכל העברים, כולל אל עינו של הצופה (או הצלם במקרה זה). בדרכן של קרני האור מהנוזל, החוצה לאוויר, הן נשברות, ומוסחות עתה רחוק יותר מהאנך, כמו בכל מקרה של מעבר ממקדם שבירה גבוה למקדם שבירה נמוך יותר. קרן כזו נתפסת במרכז הראיה במוח כאילו היא מתפשטת בקו ישר בלבד, מה שיוצר את האשליה של המשך הקרן לאחור, כלומר חלקה השקוע של הקשית נראה מוגבה יותר, וכאילו היא שבורה.
עומק מדומה.
האיור משמאל מתאר עצם הנראה לצופה בעומק שונה ממצבו האמיתי. הסברה של תופעה זו דומה מאוד לזה של התופעה הקודמת, ולמעשה זהה, מלבד מוקד ההתעניינות. בדוגמה הקודמת, התייחסנו לגוף שרק חלקו שקוע, ומטבע הדברים, הצופה נוטה להשוות את חלקה הפנימי של הקשית, לחיצוני. בדוגמה המובאת כאן, הגוף טבול כולו בנוזל, ולכן בולט ההיבט של עומק מדומה.
על אף שהסברה המדעי של התופעה החל להתברר רק במאה ה-17, בכל זאת, ידוע על מסורות דייג קדומות (למשל, אצל שבטי אינדיאנים מסוימים באמריקה), שנהגו לקחת בחשבון את עומקם המדומה של דגים אותם בקשו לצוד.
יתר על כן, בעלי חיים מסוימים עברו הסתגלות אבולוציונית לתופעה זו. ישנן למשל, ציפורים הצוללות אל תוך המים בכיוונו האמיתי של הדג, ולא בכיוונו הנראה.
כאשר מתבוננים בנוזל מלמעלה מתווך אחד לתווך שני, ניתן להראות היחס בין הגובה האמיתי H לגובה המדומה h שווה בקירוב ליחס בין מקדמי השבירה של שני התווכים ביחס לריק.
חלון סנל.
כאשר נמצאים מתחת למים ומסתכלים מעלה אל כיוון האוויר, רואים רק את האזור מעל המים שנמצא בתוך חרוט אור בזווית 97 מעלות, מכיוון שמעבר ל-48.5 מעלות מתרחשת החזרה מלאה והאור אינו עובר.
שקיעת השמש.
צפיפות המולקולות באטמוספירה איננה קבועה, והיא עולה, בצורה הדרגתית, ככל שמתקרבים לפני הקרקע. עובדה זו גורמת לכך שקרן אור החולפת דרך האטמוספירה, אינה עושה את דרכה בקו ישר, אלא במסלול עקום. משמעות הדבר היא שמקומה של השמש בשקיעה, הוא גבוה יותר ממצבה האמיתי, בשל אותה סיבה שתוארה בדוגמה של עומק מדומה.
תופעת הקשת.
תופעה זו נצפית, בתנאים מסוימים, כאשר האוויר בסביבתו של הצופה נעשה רווי ברסיסי מים, לדוגמה, אחרי גשם, או בקרבת ממטרות או מפלי מים. בתופעה זו מעורבים כמה תהליכים אופטיים, וביניהם שבירה, נפיצה והחזרה. קרני האור נשברות במעברן לתוך רסיסי המים ומוחזרות בזוויות מסוימות מהדופן הפנימית שלהם. מאחר שהשבירה אל תוך רסיס המים איננה אחידה, כלומר, עקב נפיצה אורכי גל שונים נשברים בזוויות שונות, ולכן גם מוחזרים בזוויות שונות, ומכאן צבעי הקשת.
אסראא ואל-מעראג'
שבירת אור
אלוף אבי&quot;ר
סראטופסידים
הנבחרת האולימפית
אפוד מגן
אפוד מגן או שכפ"ץ (ראשי תיבות של שכבת פיצוץ), הוא סוג של שריון גוף מודרני אשר נועד להגן על פלג הגוף העליון של הלובש אותו, מפני כלי נשק כגון אקדחים, רובים ורובי ציד, ונתזים שנוצרים מחומרי נפץ כגון רימוני יד ונפילת פגזים ואף מנשק קר כגון סכינים וכדומה
אפודי המגן נלבשים לרוב על ידי כוחות משטרה, צבאות ושומרי ראש. חוץ מכוחות אכיפה, הפריט נלבש על ידי טרוריסטים, לוחמי גרילה ולפעמים גם חברי קבוצות פשעים מאורגנים. אפודי מגן הם סטנדרט בלוחמה צבאית והוכחו כיעילים בהגנה על לובשיהם מפני פגיעות קטלניות.
ראשי מדינות לובשים אף הם לעיתים אפוד מגן דק מתחת לחליפה, וזאת בהוראת הגופים החשאיים האחראים על אבטחתם.
סקירה.
רוב אפודי המגן כיום עשויים מאריגי קוולאר או לוחות פלדה חסינת כדורים כגון פלדת AR 500 או חומרים מרוכבים דומים. לעיתים קרובות, אפודי מגן אלה מתוגברים בלוחות ממתכות שונות כגון פלדה או טיטניום, ומחומרים מלאכותיים כגון קרמיקה ופוליאתילן ("אפוד קרמי"). החומר הקשיח מרופד לרוב בבד הנעים יותר ללבישה.
אפודי מגן קלים מגינים לרוב רק מרסיסים, ואינם מגינים כנגד קליעים. לעומת זאת, אפודים קשיחים וכבדים יותר, כגון אפודים קרמיים, מגינים כנגד קליעים מסוגים שונים, אך גם הם חדירים לקליעים גדולים ומתוחכמים יותר, ואינם מגינים באופן מלא כנגד ירי מטווח קצר.
לבישת אפוד מגן מעלה באופן סטטיסטי את הסיכוי לשרוד מתקפת ירי, אך אינה מבטיחה שרידות, שכן הראש אינו מוגן.
אופן ההגנה.
אפוד המגן מבצע את פעולת ההגנה על ידי כך שהוא מונע חדירה של הקליע אל הגוף. הדבר מתבצע על ידי כך שהקליע פוגע בשכבה של חומר קשה ובלתי חדיר. למרות זאת, האפוד אינו יכול למנוע את ספיגת התנע הגבוה של הקליע. התנע מועבר ברובו אל הגוף ויכול לגרום לגוף לעוף בכח אחורנית. אפוד טוב יבצע פיזור מקסימלי של הכח על פני שטח פנים גבוה ככל האפשר, וכך ה"מכה" שמקבל הגוף תפוזר והנזק הנגרם יהיה קטן יותר. אף על פי כך, האפוד לא יכול למנוע לגמרי נזקים פוטנציאליים לאיברים הפנימיים. רוב אפודי המגן אינם בעלי יכולת הגנה נגד כלי נשק אחרים כגון סכינים, חצים, דוקרני קרח וקליעים עם קצוות מחודדים. בנוסף, אפודי מגן אינם יכולים לעצור כדורים חודרי שריון.
רמות ההגנה של אפודי מגן.
אפודי מגן שונים זה מזה באופן ההגנה והחומרים שמהם הם מורכבים וגם ברמת ההגנה שלהם (רמת הגנה מסמנת עד איזה סוג איום האפוד יכול להגן על הלובש אותו).
ישנן שש רמות של אפודי מגן וכל רמה עוצרת את כל הקליברים שהרמות מתחתיה עוצרות וגם כדורים קצת יותר חזקים.
שריון פינוי פגזים (נקרא גם Bomb suit) דומה להכלאה בין שריון לוחות מקסימיליאן לאפוד מגן.
Oi Va Voi
דני איינג'
דניאל ריי "דני" איינג' (באנגלית: Daniel Ray "Danny" Ainge; נולד ב-17 במרץ 1959 באורגון), הוא ספורטאי עבר אמריקאי ששיחק הן כדורסל והן בייסבול בליגות הבכירות ביותר בארצות הברית. אימן את קבוצת פיניקס סאנס ושימש ג'נרל מנג'ר של קבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA. כיום מנכ"ל היוטה ג'אז
קריירה.
איינג' היה ספורטאי רב גוני, בתיכון הוביל פעמיים את נבחרת בית הספר לאליפות המדינה בפוטבול, באוניברסיטת בריגהאם יאנג בה למד היה חבר בנבחרת הכדורסל והוליך אותה שלוש פעמים רצופות לטורניר האליפות של ה-NCAA. את קריירת הספורט המקצוענית שלו החל איינג' דווקא בבייסבול, ושיחק בשורות הטורונטו בלו ג'ייז בליגת ה-MLB בשנים 1979-1981. לאחר מכן הציב עצמו לדראפט ה-NBA ונבחר בסיבוב השני על ידי הבוסטון סלטיקס. איינג' התקדם בהדרגה לחמישייה והיה לו חלק משמעותי באליפויות הקבוצה ב-1984 ו-1986. לצדו בקו האחורי שיחק דניס ג'ונסון, ובקו הקדמי שיחקו לארי בירד, קווין מקהייל ורוברט פאריש. עד היום נחשבת חמישייה זו, לצד חמישיית הלייקרס ב-1988, לטובה בהיסטוריה.
ב-1989 הועבר איינג' לסקרמנטו קינגס ובשנה שלאחר מכן לפורטלנד טרייל בלייזרס. ב-1992 הגיע עם הקבוצה לגמר בו הפסידה קבוצתו לשיקגו בולס. במשחק החמישי באותה סדרה קבע שיא NBA לנקודות לשחקן בהארכה במשחק גמר (תשע). בשנה שלאחר מכן הגיע לגמר שוב, הפעם במדי קבוצתו הרביעית, פיניקס סאנס, והפסיד שוב לבולס. בכך היה לשחקן היחיד בהיסטוריה שהפסיד שנה אחרי שנה בגמר במדי שתי קבוצות שונות.
איינג' פרש מכדורסל לאחר עונת 1994–1995, ובעונה שלאחריה מונה למאמן הפיניקס סאנס. הוא אימן במשך יותר משלוש עונות, ומאזנו עמד על 136 ניצחונות ו-90 הפסדים.
ב-2003 חזר לסלטיקס, הפעם בתפקיד 'האחראי על פעילויות הכדורסל' של המועדון. בשנים הראשונות ביצע מספר עסקאות רעות מאוד, ונותר בתפקידו הרבה הודות לתמיכתו של נשיא המועדון, רד אאורבך. לקראת עונת 2007–2008 ביצע טרייד משמעותי עם חברו לשעבר לקבוצה שהיה אז סגן נשיא קבוצת מינסוטה טימברוולבס, קווין מקהייל, במסגרתו הועבר לסלטיקס הכוכב קווין גארנט בתמורה לחמישה שחקנים. הטרייד הוביל למהפך הגדול בתולדות ה-NBA במאזן של קבוצה, מעונה של 24 ניצחונות לעונה של 66 ניצחונות, המאזן הטוב ביותר בליגה וזכייה באליפות. ביוני 2021 הודיע על פרישה מהתפקיד.
ב-15 בדצמבר 2021 מונה להיות מנכ"ל היוטה ג'אז
רונדל (יצירה)
חומוס מטמטם
חומוס מטמטם הוא אלבומו הראשון והיחיד של אמן הראגמאפין וההיפ הופ הישראלי יהושע סופר, תחת השם נייג'ל האדמו"ר. האלבום יצא ב-1993, ואף על פי שמכירותיו כשלו, הוא השפיע רבות על סצנת הראפ וההיפ הופ בישראל.
רקע.