הסרט מבוסס על סיפורם של בתים דומים שהוקמו אחרי השואה, בתים ומוסדות שקלטו ילדים ניצולי שואה, למשל הבית שהקימה לנה קיכלר-זילברמן המתואר בספרה מאה ילדים שלי. הסרט "הבית של נינה" מצליח להביא את סיפורם מבלי לשקוע ברחמים או ברגשנות.
הסרט זכה לציון לשבח במסגרת פרס יו"ר יד ושם לשנת 2006.
הסרט הוקרן בישראל בחסות אגודת עלומים שחבריה היו בין הילדים שהוסתרו בצרפת בתקופת השואה ורובם עברו דרך בתים כמו הבית שהסרט מתאר.
בובות נייר
"בובות נייר" הוא סרט תעודה ישראלי, בבימויו של תומר הימן, שיצא לאקרנים בשנת 2006, זוכה פרס טדי.
הסרט התיעודי עוקב אחרי חייהם של שישה עובדים פיליפינים העובדים בבני ברק בסיעוד קשישים, ובסופי שבוע עורכים בתל אביב מופע דראג בשם "בובות של נייר". הסרט מציג את חייהם על רקע חששם ממשטרת ההגירה ומפיגועים.
הסרט הופק תחילה כמיני-סדרה, ששודרה בשנת 2004 בשישה פרקים בערוץ "yes פלוס" בטלוויזיה בלוויין.
שלמה בובר
שלמה בן ישעיהו אברהם הלוי בּוּבֶּר (בכתיב יידי: באָבער; ה' בשבט תקפ"ז, 2 בפברואר 1827 – י"א בטבת תרס"ז, 28 בדצמבר 1906) היה מלומד יהודי, חוקר ומהדיר של מדרשים, שעבד לפרנסתו כבנקאי; חי כל חייו בעיר למברג (לבוב); סבו של מרטין בובר.
תולדות חייו.
שלמה בובר נולד למשפחה אורתודוקסית בעיר למברג. אביו, ישעיה אברהם הלוי, שהיה נצר למשפחת רבנים ותלמיד חכם בזכות עצמו, הקנה לבנו חינוך תורני. חינוך זה איפשר בהמשך את מפעלו הספרותי האדיר. בצעירותו הושפע שלמה בובר מחיבורים של אנשי חכמת ישראל כדוגמת יום-טוב ליפמן צונץ ונחמן קרוכמל.
בובר התמקד בלימוד ספרות המדרשים והאגדה מתקופת התלמוד ואילך. הוא קיבל על עצמו את המשימה הכבירה להוציא לאור שורה של מדרשים מתקופה זאת במהדורה מוגהת ומפורשת באופן מדעי; לשם כך עמד בקשרי מחקר עם אישים כמו אליקים כרמולי ושד"ל.
שלמה בובר היה יהודי שומר תורה ומצוות. בספר "רקוויאם גרמני" מתאר עמוס אילון את שלמה בובר ואשתו (עקב היותם סבו וסבתו של מרטין בובר) באופן הבא:
לצד תיאור זה, אנו מוצאים בדבריו של מרטין בובר עצמו את תיאור דמותו של סבו, רבי שלמה בובר, באופן הנוטה להדגיש דווקא את הצד המסורתי שבו:
גם המשנה ברורה מביאו
שלמה בובר גם עסק בצורכי הקהילה היהודית בעירו, ושימש כחבר בנשיאות הקהילה היהודית בלמברג מאז שנת 1870. כמו כן נמנה עם הכותבים הבולטים בכתב העת עברי אנכי.
לפרנסתו עבד כבנקאי וכלכלן. עובדה זאת מקבלת משנה חשיבות לאור העובדה שלצד מפעליו הדגולים בתחום המדרש, היה שלמה בובר גם בנקאי חשוב בתקופתו. הוא היה חבר במועצת המנהלים של הבנק 'האוסטרי-הונגרי' ושל 'קופת החיסכון הגליציאנית'. כמו כן היה יושב ראש לשכת המסחר של עירו למברג. כהוקרה על פועלו בתחום הכלכלי קיבל שלמה בובר את תואר הכבוד Kaiserlicher Rat (שמשמעו "יועץ הקיסר") מהקיסר האוסטרו-הונגרי.
הערכת פועלו בתחום המדרש וספרות הראשונים.
לצד ההערכה הרבה שזכה לה בקרב אנשי חכמת ישראל בזכות פרסומיו וחיבוריו, זכה שלמה בובר להערכה גדולה גם בקרב ציבור לומדי התורה המסורתי. בחיבור אשר נכתב על רבי דוד לוריא (רד"ל), שהיה אחד מגדולי ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-19, כתב קרוב משפחתו - ר' שלמה לוריא כך:
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
אוניברסיטת הנגב
בית קפה וינאי
בית קפה וינאי הוא מוסד וינאי טיפוסי, ולו חלק חשוב במסורת התרבותית של וינה ובהתפתחותה הספרותית והאמנותית. הסופר בן־העיר פטר אלטנברג תיארו כמקום שהוא "לא לגמרי בבית וגם לא ממש בחוצות העיר".
לפי התיאור המסורתי, הקפה הופיע בעיר לעקבות קרב וינה שבסיומו נמצאו כמה שקים עם פולי קפה. בשנת 1891 באותו מקום הוקם מפעל של יוליוס מיינל. עדויות היסטוריות מוכיחות שבית קפה ראשון הוקם בעיר בשנת 1685 על ידי יורי פרנץ קולצ'יצקי.
ייחוד.
בניגוד למקובל בבתי קפה אחרים, בבית קפה וינאי זהו עניין שבשגרה שסועד יישב במקומו משך שעות רבות בעודו קורא בעיתוני היום, וזאת לאחר שהזמין כוס קפה אחת בלבד. עובדה זו היא שאפשרה לאמנים, סופרים ואנשי רוח ליצור בבתי הקפה של וינה את אחת מפסגות התרבות האירופאית, בעיקר בתקופת מפנה המאה העשרים.
עשייה תרבותית.
בשלהי המאה התשע עשרה ובתחילת המאה העשרים פקדו כמה מאנשי הרוח המובילים של אוסטריה באופן קבוע את בתי הקפה בווינה, ואלה שימשו בעבורם לא רק מקום למפגש ולשיחה, כי אם מקום עבודה ממש. כתב העת הנודע הלפיד (Die Fackel) שערך ופרסם העיתונאי, הסופר והמשורר המשפיע קרל קראוס נכתב ברובו בבתי קפה בווינה. בין אנשי הרוח האחרים שיצירתם נקשרה בתרבות בתי הקפה ניתן למנות את ארתור שניצלר, ליאו פרוץ, יוזף רות, אלפרד פולגר, פרידריך טורברג ואגון ארווין קיש. סצנת בתי קפה התקיימה באותה העת גם בפראג.
צורת הגשת הקפה.
לפי המקובל בבתי קפה וינאיים, ביחד עם הקפה מגיש המלצר כוס מים קרים וטריים, אשר נשתים ביחד עם הקפה או לאחריו. בבתי קפה אחדים מביא המלצר מים לסועדים המאריכים בביקורם, אפילו כשלא נתבקש. הסיבה המקורית להגשת המים כמעט ונשכחה בינתיים: בעבר, כאשר היה הקפה יקר מאוד וההנאה ממנו הייתה שמורה לבני אצולה בלבד, לא היה זה לפי כבודם ללקק את הכפית או להניח אותה פשוט בצלוחית, ליד כוס הקפה. משום כך הגישו עם הקפה כוס מים, שבה הונחה הכפית.
יחידת רפואה אווירית
יחידת רפואה אווירית (ירפ"א 112) היא יחידה רפואית בחיל האוויר הישראלי.
בראש ירפ"א עומד קצין רפואה בדרגת סגן-אלוף, נכון לשנת 2020, מפקד ירפ"א הוא סא"ל ד"ר עודד בן ארי. מפקד ירפ"א כפוף למפקדת קצין רפואה חילי (מקרפ"ח). מקום מושבה של היחידה הוא מחנה דורי בתל השומר; זוהי יחידת חיל האוויר היחידה (בנוסף למקרפ"ח, המשתמשת באותו המתקן) בתל השומר. מבין שתי היחידות אחראית ירפ"א למנהלת הבסיס, והשירותים השונים (רס"ר הבסיס, קצין הביטחון) שייכים כולם לירפ"א.
ירפ"א עוסקת בעיקר בבדיקות הכשירות הרפואית של אנשי צוות האוויר. במתקן היחידה מרפאה ובה רופאים מומחים מתחומים שונים המבצעים בדיקות שגרה לכל אנשי צוות האוויר בחיל האוויר. בנוסף מתבצעים ביחידה בחינות רפואיות למלש"בים המועמדים שקיבלו זימון לקורס טיס, או לסיירת מטכ"ל וכן לצוערים בקורס הטיס עצמו. אחד המתקנים הייחודיים ביחידה הוא מתקן התא-רום, המדמה את תנאי הלחץ וריכוז החמצן באוויר באירוע תקלה במערכת הדיחוס או במערכת החמצן. המאמן חושף ללחץ אטמוספירי נמוך ומאפשר אימוני היפוקסיה וראיית לילה תוך הסתכנות בבארוטראומה ובמחלת הדקומפרסיה. מאמן זה נמצא בגף פיזיולוגיה תעופתית בנוסף לסימולטור הורטיגון שמאמן תרחיש של התמצאות מרחבית שגויה, מאמן ROBD ומאמן אר״ל. המיון בירפ"א הוא בין המחמירים בעולם. כמחצית מהמועמדים נפסלים לאחר בדיקת ראייה.
היחידה מארגנת קורסים והכשרות לאנשי רפואה בחיל האוויר. אחת ההכשרות הקבועות היא "קורס רפואה אווירית", הניתן לאחדים מרופאי חיל האוויר והמכשיר אותם לטפל בבעיות רפואיות ייחודיות הקשורות לטיסה.
תחום בריאות תעסוקתית היושב תחת ירפ"א עוסק בבטיחות בעבודה עם גורמי סיכון כימיים ופיזיקליים ומספק מענה לכלל יחידות חיל האוויר.
במחנה ירפ"א שוכנת מפקדת קצין רפואה חילי של חיל האוויר, בה משרתים קצין רפואה חילי (קרפ"ח), ראש ענף מבצעים, קצין רפואת שיניים חילי (קרש"ח), וראש ענף פסיכולוגיה.
מפקדת קצין רפואה חילי
מפקדת קצין רפואה חילי (מקרפ"ח 5710) היא הסמכות המקצועית לרפואה בחיל האוויר הישראלי.
בראש מקרפ"ח עומד קצין רפואה בדרגת אלוף-משנה: קצין רפואה חילי (קרפ"ח). נכון לשנת 2019 קצין הרפואה החילי הוא אלוף-משנה ד"ר שחר שפירא . מקום מושבה של היחידה הוא מחנה תל השומר; זוהי יחידת חיל האוויר היחידה (בנוסף לירפ"א, המשתמשת באותו המתקן) בתל השומר.
מקרפ"ח עובדת בשיתוף פעולה עם מפקדת קצין רפואה ראשי (מקרפ"ר), השוכנת אף היא בתל השומר; רבים מענפי שתי המפקדות מקבילים (כדוגמת רפואה תעסוקתית).
מבנה.
מקרפ"ח מרכזת את כלל הפעילות הרפואית בחיל האוויר. המפקדה נחלקת למספר ענפים. בראש כל ענף עומד קצין בדרגת סגן-אלוף.
בשנת 2009, בעקבות ארגון מחדש, ענף אוה"ד נסגר והמדורים בו התחלקו בין ענף מבצעים לבין ירפ"א.
ענף מבצעים.
אחראי להצבת רופאים, חובשים ופרמדיקים ביחידות השונות ולכתיבת תורת הלחימה הרלוונטית והנהלים לנושא הרפואה בחיל האוויר. ראש ענף מבצעים אחראי גם על הרפואה בכוחות המיוחדים של חיל האוויר, כדוגמת שלדג ויחידת החילוץ והפינוי בהיטס, וביחידות ההגנה האווירית (הגנ"א).
ענף פסיכולוגיה.
אחראי לתחום בריאות הנפש בחיל האוויר. כל קציני בריאות הנפש, הן פסיכולוגים קליניים והן עובדים סוציאליים (קפ"סים), במרפאות חיל האוויר כפופים לראש ענף פסיכולוגיה.
ענף רפואת שיניים.
בראש הענף עומד קצין רפואת שיניים חילי (קרש"ח). כל רופאי השיניים ומרפאות השיניים בחיל האוויר כפופים לקרש"ח.
יחידת רפואה אווירית.