במהלך שנות ה-70 המפלגה ניסתה להתמודד בבחירות לפרלמנט, אך לרוב השיגה 1-2% מהקולות, ולא עברה את אחוז החסימה שעומד במדינה על 4%. בתחילת שנות ה-80 המפלגה החליטה לשנות את כלל המצע שלה- נטשה את העמדה השמרנית בנושא ההפלות והתנגדה לבניית כורים גרעיניים נוספים במדינה. כבר בשנת 1978 עלתה האפשרות להתמודד יחד עם מפלגת המרכז. גם בשנת 1982 נדונה אפשרות זו, אך היא לא יצאה אל הפועל. לבסוף, לאחר תהליך משא ומתן ארוך, הוחלט על ריצה משותפת בשנת 1984. במהלך הבחירות הייתה מתיחות רבה בין שתי המפלגות, אך לבסוף ה-KD הצליחה להכניס נציגים לריקסדאג.
בשנת 1987 מצע המפלגה שונה במעט. בשנת 1991 המפלגה זכתה (לאחר שהתמודדה באופן עצמאי) בכ-7% מהקולות. הממשלה שהורכבה לאחר הבחירות הייתה ממשלת ימין שכללה גם את ה-KD שמינתה מטעמה את שר החוץ וסגנו, שר התשתיות ושר התקשורת. בשנת 1998 הגיעה לשיא כוחה, לאחר שקיבלה 11% מהקולות והפכה למלגה הרביעית בגודלה בפרלמנט. באותה השנה היו חברים במפלגה כ-24,000 איש, והיא נחשבה ליציבה מאוד וחזקה ברמה המוניציפלית.
לויאליסטים (ארצות הברית)
הלויאליסטים (מאנגלית: הנאמנים) היו מתיישבים אמריקנים שנשארו נאמנים לאימפריה הבריטית במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. הם נקראו גם טורים, מלוכנים, או אנשי המלך. הפטריוטים, אלה שתמכו במהפכה, קראו להם "אנשים המתנגדים לחירויותיה של אמריקה". לויאליסטים בולטים הבטיחו פעמים רבות לממשל הבריטי שאלפי לויאליסטים יצאו להילחם למען האימפריה. הממשל הבריטי האמין לכך ופעל בהתאם, במיוחד במערכות בדרום בשנים 1781-80. בפועל, מספר הלויאליסטים שהתגייסו לשורות הצבא היה נמוך בהרבה מן המצופה. ברחבי ארצות הברית, פטריוטים בחנו מקרוב אנשים שנחשדו כהיותם לויאליסטים, ופעלו נגד כל התנגדות מאורגנת של לויאליסטים. לויאליסטים רבים שלקחו חלק בלחימה או שהצהירו את דעותיהם בגלוי אולצו להימלט מבתיהם, בעיקר לעיר ניו-יורק.
לאחר שהפסידו במלחמה, כ-15% מהלויאליסטים (70,000-65,000 אנשים) נמלטו למושבות אחרות תחת שליטה בריטית, לבריטניה עצמה או לאמריקה הצפונית הבריטית (קנדה של ימינו). המתיישבים הדרומיים עברו בעיקר לפלורידה, שנשארה נאמנה לאימפריה הבריטית, ולקריביים, יחד עם העבדים שלהם. לויאליסטים צפוניים עברו לגור באונטריו, קוויבק, ניו ברנזוויק ונובה סקוטיה. הם קראו לעצמם "לויאליסטים של האימפריה המאוחדת". מרבית הלויאליסטים זכו לפיצוי כספי או קיבלו חלקת אדמה. לויאליסטים מוגלים קיבלו מהממשל הבריטי £3 מיליון פאונד או 37% מההפסדים שלהם. לויאליסטים שנשארו לגור בארצות הברית הצליחו לרוב לשמור על רכושם ולאחר מכן הפכו לאזרחים אמריקאים.
היסטוריונים משערים כי מתוך 2.0 מיליון המתיישבים הלבנים ב-1775, כ-20%-15% מהם היו לויאליסטים (400,000-300 גברים, נשים וילדים). המספר הזה אינו כולל מתיישבים שחורים או ילידים.
רקע.
המהפכה האמריקאית הייתה מלחמה אזרחית שהתבססה על השליטה בשלוש עשרה המושבות. המלחמה פילגה משפחות שנאלצו לבחור בצד של הלויאליסטים או של הפטריוטים. מתיישבים רבים הרגישו גם אמריקאים וגם בריטים. רבים מהמתיישבים התנגדו למיסוי ללא ייצוג, אך לא היו מוכנים לשבור את אמונתם למלך או להילחם בחיילים הבריטים. רבים מהם קיוו לפיוס, ואולצו לבחור צד בסכסוך על ידי הפטריוטים.
ייתכן כי הפגישה הרשמית הראשונה בה השתמשו במונח "לויאליסטים" התרחשה בבוסטון, ב-28 באוקטובר 1775. הפגישה, שנערכה לבקשתו של הגנרל תומאס גייג', הלויאליסטים ייסדו את ארגון "הסוציאטורים הלויאליסטים המבקשים באחדותה של האימפריה".
המניעים ללויאליזם.
לאונרד וודס, היסטוריון מאוניברסיטת ייל, זיהה שמונה מאפיינים של לויאליסטים שגרמו להם להיות שמרנים ונאמנים למלך בריטניה ולאימפריה הבריטית:
מניעים נוספים של לויאליסטים כוללים:
ישיבת רועה ישראל
Desmos
Desmos (בעברית: דסמוס) הוא מחשבון גרפי חינמי הניתן לשימוש באינטרנט ולהורדה כיישומון.
החל מספטמבר 2012, התוכנה קיבלה מימון של כ-1,000,000 דולר מגורמים שונים: קפור קפיטל, קינדלר קפיטל , אלם סטריט ונצ'רס ו- Google Ventures.  מעבר לשימוש לצורך איור משוואות ואי-שוויונים, התוכנה כוללת גם אפשרויות מתמטיות נוספות כגון: רשימות, רגרסיות, משתנים אינטראקטיביים, הגבלת גרפים, ציור גרפים בעלי נקודות חיתוך באותו מישור, גרף פונקציה קוטבית, שני סוגים של מערכות צירים ועוד. התוכנה תומכת במספר שפות, ביניהן: אנגלית, צרפתית ואיטלקית; כיום באופן חלקי גם בעברית.
מקור השם הוא מיוונית, ומשמעותו קשר.
אופן השימוש.
המשתמשים יכולים ליצור חשבון או להירשם עם חשבון ה-Google+ שלהם ובכך לשמור את הגרפים שיצרו. ההרשמה לאתר כלולה באפשרות לשתף גרפים באמצעות קישור. בנוסף ישנה אפשרות לפרסם את הגרף לציבור והוא מוצג בדף הבית של התכנה בכניסה מאתר האינטרנט. בתחילת השימוש, התוכנה מגיעה עם 35 גרפים שונים המשמשים לצורך לימוד השימוש בתוכנה וללימוד מתמטיקה.
בתוכנה נעשה שימוש להדגמת נושאים במתמטיקה במישור והתנהגויות של פונקציות. חלק מהמשתמשים בנוסף לשימוש המתמטי, משתמשים ביישום כדי לצייר ציורים בעזרת גרפים ופונקציות. חלק מהיצירות שפורסמו ניתן לראות באתר.
בנוסף למחשבון הגרפי שמציע האתר והיישומון, באתר של Desmos מוצעים גם שירותי מחשבון מדעי, ממשק דו-ממדי עם צורות גאומטריות ואיזומטריות, וממשק של פעולות עם מטריצות בתור גרסת בטא. התוכנה גם מציעה פלטפורמות לימוד שונות הכוללות משחקים עם גרפים ופונקציות ללימוד תכונות שונות של פונקציות ומשוואות שונות.
כמו כן, ניתן גם לתכנת משחקים שונים באמצעות המחשבון הגרפי. זאת אף על פי שאין בתוכנה אפשרות להכניס פקודת תנאי.
גרונים לנדאו
ריצ'רד איגן
לנה דנהם
ישיבת ההסדר צפת
ישיבת ההסדר צפת (שמה הרשמי בית המדרש לתורה ותפילה) היא ישיבת הסדר שנוסדה בשנת 1997 בצפת על ידי הרב בניהו ברונר. כיום עומד בראשה הרב אייל יעקובוביץ' ונשיאה הרב שמואל אליהו.
היסטוריה.
הישיבה היא חלק ממוסדות "מרכז תורני לאומי" על שם רבי יוסף קארו, שהרב ברונר עומד בראשו. היא נמצאת בעיר העתיקה בצפת, בצמוד לבית הכנסת האר"י האשכנזי.
בישיבה מושם דגש על חסידות, ניגונים ושמחה. מלבד לימודי גמרא והלכה יש בה לימודי אמונה ותנ"ך, ברוח הרב אברהם יצחק הכהן קוק, רבי נחמן מברסלב וגדולי החסידות.
בישיבה לומדים כ-120 אברכים ותלמידים. מראשית הישיבה עומד בראשותה הרב איל יעקבוביץ'. בין הר"מים: הרב גד ליאור, הרב אב"י לוריא, הרב רן בן משה, הרב אורי רזיאל, הרב אלעזר גלזר והרב אושר טביבי. בימי שישי אחרי תפילת ותיקין ובשבת, מעביר הרב שמואל אליהו שיעור בישיבה.
בשנת תשע"ז הישיבה הוציאה דיסק שירים בשם "אורייתא בניגונא" ובו שירים ולחנים פרי עטם של רבני ותלמידי הישיבה. השיר "כוכב שלום" מתוך הדיסק הוקדש לזכר בוגר הישיבה שלום שרקי (בנו של הרב אורי שרקי) שנרצח בפיגוע בירושלים.
הקורפוס ה-21 (ארצות הברית)
הקורפוס ה-21 היה קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
ב-2 בדצמבר 1943 הוקם הקורפוס ה-21, והועמד תחת פיקודו של פרנק מילבורן.
הקורפוס שנכלל במסגרת הארמייה השביעית של אלכסנדר פאץ' שהייתה חלק מקבוצת הארמיות השישית של ג'ייקוב דיוורס השתתף במבצע דרגון, אשר במסגרתו נחתו בעלות הברית בדרום צרפת, ולאחר מכן התקדם עם הארמייה עד אלזס. ב-19 בינואר 1945, הפקיע דיוורס את הקורפוס מידיו של פאץ', והעביר אותו תחת הארמייה הראשונה הצרפתית בפיקודו של ז'אן דה לאטר דה טסיני. לאטר היה, לפיכך, הגנרל הלא אמריקני היחיד שפיקד על כוחות אמריקניים גדולים במלחמת העולם השנייה, אך בד בבד הארמייה שלו הייתה כפופה לקבוצת הארמיות של הגנרל דיוורס, ובכך הייתה הכוח הצרפתי הגדול ביותר בהיסטוריה שלחם תחת פיקוד זר. בינואר 1945 השתתף הקורפוס בבלימת המתקפה הגרמנית באלזס, ובפברואר היה לקורפוס חלק מכריע בחיסולו של כיס קולמר.
ב-15 במרץ 1945 פתח הקורפוס במתקפה גדולה לעבר גרמניה, יחד עם הקורפוס ה-6 והקורפוס ה-15. ב-20 במרץ פרץ הקורפוס דרך קו זיגפריד, וכבש את זארבריקן, וב-26 במרץ חצה את נהר הריין. ב-5 באפריל כבש הקורפוס את וירצבורג, וב-12 באפריל כבש את שוויינפורט. ב-18 באפריל כבש הקורפוס את אנסבך וב-22 באפריל הקים גשר על הדנובה באזור דילינגן על הדנובה. ב-28 באפריל כבש הקורפוס את אאוגסבורג, וב-1 במאי כבש את באד טלץ ושבה את גנרל-פלדמרשל גרד פון רונדשטט. ב-3 במאי נכנס הקורפוס לאוסטריה, ולמחרת נפגשו כוחות הקורפוס עם רגימנט הרגלים ה-409 מהדיוויזיה ה-103 מצפון-מזרח לאינסברוק. ב-6 במאי נכנעו כל הכוחות הגרמניים באזור, וב-8 במאי נכנסו כוחות הדיוויזיה המוטסת ה-101 שהשתייכו לקורפוס לברכטסגאדן.
לאחר המלחמה שהה הקורפוס בגרמניה, וב-30 בספטמבר פורק הקורפוס. בספטמבר 1957 הוקם הקורפוס מחדש, וביוני 1970 פורק הקורפוס באופן סופי.
שבתי שעפטיל קרמר
אריה לובין (ראש מועצה אזורית)
אריה לובין (8 בינואר 1912 – 2 בפברואר 1975) היה חקלאי, שכיהן כראש מועצות אזוריות בשנים 1954–1959.
ביוגרפיה.
אריה לובין נולד בהומל שברוסיה הלבנה, לשמואל וסוניה לובין. הוא עלה לישראל ב-1932. הוא הצטרף לקיבוץ רמת דוד (קבוצת עיינות), שבעמק יזרעאל ב-1933, וגר בו עד יום מותו. הוא נשא לאישה את אסתר ונולדה להם בת אחת – רות.
ביישוב היה חקלאי בפלחה ופעיל ארגוני-כלכלי בוועדות היישוב. הוא שימש כמרכז המשק וכשחיים ראם התפטר מראשות המועצות האזוריות, "קישון" ו"נהלל", לובין מילא את מקומו.