יחסי קיריבטי–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קיריבטי לבין קנדה.
סקירה כללית.
על פי משרד החוץ הקנדי נהנית קנדה מ"יחסים לבביים עם קיריבטי". שותפות של קנדה וקיריבטי בארגונים בינלאומיים מולטילטרליים ומגוון שיתופי פעולה עקב כך, הופכות את היחסים לידידותיים אף יותר. קנדה וקיריבטי חולקות אינטרסים ביחס לנושא הדיג, והן צדדים לאמנת הדיג של האו"ם. קנדה היא גם שותפה ברב שיח של איי האוקיינוס השקט, מועדון אליו קיריבטי שייכת.
קנדה גם מסייעת לפיתוח קיריבטי, היא תומכת בפרויקטים באמצעות הקהילה הקנדית הזעירה התושבת בקיריבטי וקרן קנדה ליוזמות מקומיות באיי האוקיינוס השקט (CFLI), המנוהלת בנציבות העליונה של קנדה בוולינגטון, ניו זילנד. בשנים 2014-2015 ניהלה קנדה ארבעה פרויקטים בקיריבטי.
קשרי המסחר של קנדה עם קיריבטי מנוהלים על ידי השירות הממונה על הסחר בניו זילנד. הסחורה העיקרית המיובאת לקנדה היא הקופרה.
יחסי טובאלו–קנדה
יחסי טובאלו–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין טובאלו לבין קנדה.
סקירה כללית.
קנדה נהנית מיחסים בילטרליים א-פוליטיים של שיתוף פעולה עם טובאלו. שותפות של קנדה וטובאלו בארגונים בינלאומיים מולטילטרליים ומגוון שיתופי פעולה עקב כך, הופכות את היחסים לידידותיים אף יותר. קנדה וטובאלו חולקות אינטרסים ביחס לנושא הדיג, והן צדדים לאמנת הדיג של האו"ם. קנדה היא גם שותפה ברב שיח של איי האוקיינוס השקט, מועדון אליו טובאלו שייכת.
קנדה גם מסייעת לפיתוח טובאלו, היא תומכת בפרויקטים באמצעות קרן קנדה ליוזמות מקומיות באיי האוקיינוס השקט (CFLI), המנוהלת בנציבות העליונה של קנדה בוולינגטון, ניו זילנד.
קשרי המסחר של קנדה עם טובאלו מנוהלים על ידי השירות הממונה על הסחר בניו זילנד.
תמי טוראל
תמי טוראל (נולדה ב-1950) היא תשבצאית ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה ב-1950 בתל אביב להורים יוצאי פולין, אביה מרדכי גורדון היה מנהל בבנק לאומי ואמה פנינה עקרת בית.
בעלת תואר בלשון ומקרא ותעודת הוראה מאוניברסיטת תל אביב.
התחילה את דרכה המקצועית כמגיהה בהוצאת "רמדור". ב-1972 החלה לעבוד בידיעות אחרונות כמגיהה וב-1974 עברה למגזין "לאשה".
בתחילת שנות ה-80 כתבה את המדור הסאטירי "צו השעה" יחד עם יוסף ג'קסון וטל גלעד. ב-1981 יזמה את מדור התשבצים של שבועון "לאשה", אותו הכינה מדי שבוע במשך 36 שנה.
טוראל הכינה את תבניות התשבצים והתשחצים עצמן, ואת התוכן התאימה לאקטואליה.
במהלך השנים יצרה כ-14,000 תשבצים, תשחצים ושאר סוגי שעשועוני חשיבה עבור המדור השבועי ועבור המוספים המיוחדים, בהם מגוון חידות מקוריות ומשחקי לשון ייחודיים.
החל מאוגוסט 2017, עם פרישתה לגמלאות, בתה חלי טוראל יוצרת את מדור התשבצים ומוסף "אפשר לחשוב" ב"לאשה".
טוראל נשואה ואם לשתי בנות.
ליאור חורב
ליאור חורב (נולד ב-10 בינואר 1972) הוא איש יחסי ציבור ויועץ אסטרטגי-תקשורתי-פוליטי בינלאומי. מנכ"ל חברת חורב השקעות ויושב ראש פרספטו אינטרנשיונל. בעבר כיהן כמנכ"ל חברת ארד תקשורת וכמנכ"ל קבוצת התקשורת יורו ישראל. מכהן כיו"ר קבוצת גולדפינגר, כמנטור במיזם קולקטיב אימפקט וכפעיל בעמותת עולים ביחד.
ביוגרפיה.
חורב נולד בירושלים בשם ליאור חרנוביצקי לאביו הפרופ' מיכאל ולאימו מירי חורב. את לימודיו התיכוניים למד בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. היה חניך תנועת הנוער "המחנות העולים". בין השנים 1993-1990 שירת בצה"ל, ממנו השתחרר בדרגת רס"ל. בהמשך החל בלימודי משפטים באוניברסיטה העברית, לימודים שאותם לא סיים.
בין השנים 2011–2013 שימש חורב כמנהל אסטרטגיה ראשי בחברת "Azura Consulting LTD" כרייה בינלאומית וייעוץ עתודות טבעיות. חורב היה שותף-מייסד בקבוצת "יורו RSCG ישראל". בתפקיד זה הוא שימש כיועץ ראשי עם חברות מסחריות, כיועץ בינלאומי לניהול משברים, למסעות בחירות ולעיצוב דעת הקהל. כיהן בתפקידים ניהוליים בחברות ייעוץ אסטרטגי, בהם תפקידו כמנכ"ל יורו ישראל וארד תקשורת, ומנכ"ל-שותף בחברת הייעוץ האסטרטגי של "Active 2000". חורב היה מעורב ביותר מ-100 קמפיינים מוניציפליים בישראל. היה אסטרטג בכיר בקמפיינים לראשות הממשלה של אריאל שרון בהם זכה ב-2001 וב-2003, וכיהן בתפקיד דומה בבחירות 2006 בהן ייעץ למועמד אהוד אולמרט שנבחר בסופו לראשות הממשלה. את הקריירה הבינלאומית שלו עשה כיועץ אסטרטגיה במסעות נשיאותיים במרכז ומערב אפריקה, אירופה ודרום אמריקה. חורב שימש יועץ אסטרטגי למועמדים באירופה ובמדינות הבלקן ואמריקה הלטינית.
בסוף שנות ה-90 היה פעיל במאבק נגד סגירת כביש בר-אילן בטענה כי ההחלטה אינה חוקית, שכן היא נתקבלה בלא להיוועץ עם תושבי השכונות החילוניות ועם ראש הרשות המקומית וכי את ההחלטות מנחים שיקולים פוליטיים של שר התחבורה יצחק לוי, עתירה שהגיעה בסופה לבג"ץ וקבעה תקדימים משפטיים ידועים.
בשנת 2010 נקשר שמו של חורב ואייל ארד עם פרשת מסמך הרפז, לאחר שלוגו המשרד של ארד הופיע מעל המסמך המדובר. השניים הכחישו את מעורבותם בפרשה והגישו תלונה במשטרה. ברקע לקשירתו לאירועים אלו מצויה ככל הנראה היכרות עמוקה שלו עם המועמד לרמטכ"לות דאז, יואב גלנט, במסגרת פורום החווה של אריאל שרון.
בשנת 2012 הודיע חורב שהוא עובר לתחום העסקים הפרטים בהם ידברר את דן גרטלר ויהיה אחראי גם על הפיתוח העסקי של עסקיו, לאחר שהחלו רינונים בעיתונות סביב כשרותם.
בבחירות 2015 עבד חורב כיועץ אסטרטגי בקמפיין של מפלגת כולנו בראשות משה כחלון.
בפברואר 2016 בעת שהחל את שירותו כיועץ אסטרטגי למפכ"ל המשטרה דרך התקשרות לחברת גולדפינגר תקשורת, נמתחה ביקורת רבה מצד גורמים שונים על אופי פעילותו כיועץ במשטרה. באוקטובר 2017 מתח ראש הממשלה בנימין נתניהו ביקורת על העסקתו במשטרה בעקבות חשדותיו כי הוא הגורם להדלפות מכוונות בעניין חקירותיו בתיק 1000 ו-2000, מצד המשטרה, וטען כי עצם העסקתו היא בעייתית כאשר שירותו הוארך ללא מכרז. ב-19 בנובמבר 2017 הודיע חורב כי הוא מסיר עצמו מרשימת היועצים מטעמה של חברת "גולדפינגר תקשורת", המעניקה שירותים למשטרה, זאת ברקע הביקורת סביב העסקתו כיועץ חיצוני, בשל התבטאויותיו נגד שרים וחברי כנסת מהממשלה.
חורב מלמד בבית הספר לממשל במרכז הבינתחומי הרצליה (IDC), ויועץ אסטרטגי לכנס הרצליה במכון למדיניות ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי.
חיים אישיים.
חורב נשוי לאורית ואב לארבעה. מתגורר ביישוב כפר בן נון.
עע&quot;ם 9135/03 המועצה להשכלה גבוהה נ' הוצאת עיתון הארץ
עע"מ 9135/03 המועצה להשכלה גבוהה נ' הוצאת עיתון הארץ הוא ערעור מסוג עתירה מנהלית, המאחד שני ערעורים אשר העלו שאלה משותפת באשר להיקף החובה למסור מידע, המוטלת על המועצה להשכלה גבוהה מכוח חוק חופש המידע, תשנ"ח-1998, ובאשר לפירושו של הסייג הקבוע בהקשר זה ב לחוק. לפי סעיף זה, רשות ציבורית אינה חייבת למסור "מידע בדבר דיונים פנימיים, תרשומות של התייעצויות פנימיות בין עובדי רשויות ציבוריות, חבריהן או יועציהן, או של דברים שנאמרו במסגרת תחקיר פנימי, וכן חוות דעת, טיוטה, עצה או המלצה, שניתנו לצורך קבלת החלטה, למעט התייעצויות הקבועות בדין"; שני הערעורים אוחדו במסגרת הערעור, ועניינם סירובה של המועצה להשכלה גבוהה לחשוף מסמכים פנימיים ופרוטוקולים מישיבותיה ומישיבות ועדות המשנה שלה. המועצה להשכלה גבוהה היא תאגיד שהוקם בחוק ולכן עונה להגדרת המונח "רשות ציבורית" שבסעיף 2 לחוק חופש המידע.
הערעור נדון בהרכב של שבעה שופטים: אסתר חיות, אהרן ברק, דורית בייניש, אליעזר ריבלין, מרים נאור, סלים ג'ובראן ומישאל חשין. החלטה פורסמה בשנת 2006.
בית המשפט העליון דחה את הערעור של המועצה להשכלה גבוהה בקובעו שעל הרשות לחשוף את הפרוטוקולים מישיבותיה, שכן לא שקלה את מכלול השיקולים שהיה עליה לשקול טרם סירבה למסור את המידע שנתבקש, וכן לא הוכחה "פגיעה בפועל" בתפקוד המועצה.
החלטות בבית המשפט המחוזי.
בעניין "הארץ".
במהלך שנת 2002 ביקשו העיתונאים רן רזניק ושמואל רוזנר לעיין בפרוטוקולים ובהחלטות של המועצה להשכלה גבוהה ושל הוועדה לתכנון ולתקצוב לצורך סיקור עיתונאי של השתיים. יעל עטיה, הממונָה על העמדת מידע לרשות הציבור במועצה להשכלה גבוהה, הסכימה להעביר לידי העיתונאים את ההחלטות שהתקבלו בישיבות המועצה ובישיבות הוועדה לתכנון ולתקצוב, אך סירבה למסור לידיהם את הפרוטוקולים שנתבקשו. את סירובה ביססה על סעיף 9(ב)(4) לחוק חופש המידע שלפיו:
בעקבות הסירוב עתרו רוזנר ורזניק לבית המשפט המחוזי בירושלים כדי שיורה על מסירת הפרוטוקולים. בספטמבר 2003 קבע בית המשפט המחוזי, בשבתו כבית משפט לעניינים מינהליים, שיש לגלות את המסמכים. המועצה להשכלה גבוהה ערערה על החלטה זו בטענה שמימושה יפגע בתהליך קבלת ההחלטות שלה.
בעניין עמותת שחר.
עמותת שחר היא עמותה לקידום החינוך בישראל. בשנת 2003 ביקשה עמותת שחר מהמועצה להשכלה גבוהה רישיון לקיים באשקלון מוסד ללימודים קדם קליניים בחסות אוניברסיטת גדנסק שבפולין. ועדת המשנה של המועצה לענייני שלוחות המליצה להעניק לעמותה רישיון זמני בכפוף לתנאים שונים. למרות זאת, בדצמבר 2003 דחתה המועצה את הבקשה ברוב דעות לאחר ששמעה את עמדת הדיקנים של בתי הספר לרפואה בישראל ואת עמדת נציגי עמותת שחר.