וכן סרטוני סופר 8 משפחתיים.
הקטעים על הקריירה של אופיר כוללים קטעי במה וקולנוע, בין השאר, מתוך "השוטר אזולאי" בכיכובו של אופיר, וקטעי ארכיון שמוצגים לראשונה בסרט.
משתתפים.
לידיה אופיר, טלי אופיר, קארין אופיר, רבקה קרמר, גדי יגיל, נעמי פולני, מיה זיו, מרלין וניג, שמעון גולדשטיין, ישראל גוריון, שושיק שני, דרור קרן, עדנה גורן, יונתן גת, שייקה לוי, גברי בנאי, נירה גל, יעקב בן הרצל, דני רווה, ניצה שאול, דורון כוכבי ודורון שפר.
הפקה.
הסרט הופק בידי היפרמדיה, עבור yes דוקו, בתמיכת קרן רבינוביץ לאמנויות - פרויקט קולנוע, והמיזם המשותף של קרן גשר-אביחי-מיימונידס. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה במסגרת התחרות הישראלית בפסטיבל דוקאביב לקולנוע דוקומנטרי, ב-24 במאי 2019. הסרט מוקדש ללידיה אופיר, שהלכה לעולמה בשנת 2018.
הסרט הופץ בישראל בידי רשת בתי קולנוע לב, בה הוקרן ברחבי ישראל במשך 10 שבועות ברציפות.
דייב אלבריטון
דייוויד דונלד "דייב" אלבריטון (באנגלית: David Donald "Dave" Albritton; 13 באפריל 1913 – 14 במאי 1994) היה אתלט אמריקאי, סגן אלוף אולימפי (ברלין 1936), 7 פעמים אלוף ארצות הברית (1936–1938, 1945–1947, ו-1950) ושיאן עולם בקפיצה לגובה. נוסף לכך, היה חבר בית המחוקקים של אוהיו מטעם המפלגה הרפובליקנית (1961–1972).
ביוגרפיה.
אלבריטון נולד וגדל בדנוויל, אלבמה. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אוהיו והתאמן בהדרכתו של לארי סניידר ביחד עם ג'סי אוונס. באוניברסיטה היה חבר באחוות אלפא פי אלפא.
באליפות ארצות הברית שנערכה בפרינסטון, ניו ג'רזי בתחילת יולי 1936 במדליית ארד בתוצאה של 2.03 מטר אחרי קורנליוס ג'ונסון ומלווין ווקר (2.03 מטר).
שיאן עולם.
שבוע לאחר מכן, במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ברלין (1936) שנערכו בניו יורק באמצע יולי הוא זכה במדליית זהב ביחד עם קורנליוס ג'ונסון בשיא עולם חדש של 2.076 מטר. תוצאה זו דירגה אותם בסוף השנה במקום ראשון בעולם.
סגן אלוף אולימפי.
חודש לאחר מכן, במשחקים האולימפיים עצמם הוא זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.00 מטר, אחרי קורנליוס ג'ונסון שקבע שיא אולימפי חדש של 2.03 מטר, ולפני דלוס ת'רבר (2.00 מטר), שניהם מארצות הברית. עד לאותו טקס חלוקת המדליות שנערך ב-2 באוגוסט, ברך היטלר את כל הזוכות והזוכים. אך לטקס חלוקת המדליות בקפיצה לגובה שבו זכו שלושה אמריקאים ובראשם שני קופצים אפרו אמריקאים, הוא לא הגיע.
באליפות ארצות הברית שנערכה במילווקי ב-3 ביולי 1937 הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אליפות חדש של 2.05 מטר.
באליפות ארצות הברית שנערכה במרילנד בסוף יוני 1950 זכה אלבריטון בפעם השביעית במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר.
חיים אישיים.
לאחר שפרש מספורט תחרותי עסק בהוראה בתיכון. בתקופה שבין ה-3 בינואר 1961 ל-31 בדצמבר 1972, נבחר אלבריטון ל-6 קדנציות רצופות לכהן כחבר בבית המחוקקים של אוהיו.
Selena
Selena (בעברית: סלינה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה. האלבום יצא לאור ב-17 באוקטובר 1989 על ידי חברת התקליטים EMI לטין. האלבום משלב מגוון של ז'אנרים עדכניים עם שילוב של קומביה וסגנונות מוזיקליים מקסיקניים אחרים.
רקע.
לאחר שהקים להקה עם ילדיו, הפך אברהם קינטנייה ג'וניור למנהל הלהקה והחל לקדם אותה. הלהקה הקליטה אלבום עם פרדי רקורדס בשנת 1984, אך הוא מעולם לא יצא. לאחר מכן אברהם סיפק שתי הקלטות לדוגמה לבן של הבעלים של חברת התקליטים קארה רקורדס אשר החליט להחתים את הלהקה בחברה כאשר סלינה הייתה הזמרת המובילה בעוד שאר הלהקה התלוותה אליה בנגינה, כתיבה והפקה. בינתיים, מאני גוארה אשר היה חלק מהבעלים של קארה רקורדס החליט להקים חברה משלו והוא גם רצה את סלינה בחברה שלו. בעקבות כך סלינה הקליטה עבור גוארה שירים עד שנת 1988 אך ללא חוזה.
בריאיון אמר אביה של הזמרת כי הוא שכח מעניין חתימת החוזה וגוארה ניצל זאת ונתן לסלינה להמשיך להקליט שירים בעוד שהיא החלה לצבור פופולריות. באותה התקופה סוג'וזה בהאר ממייסדי סוני מיוזיק הקים חברת תקליטים חדשה תחת יוניברסל בשם EMI לטין. הוא הגיע לטקס פרסי הטחאנו של 1989 שם גילה את סלינה לראשונה בהאר רצה להחתים את סלינה בחברה בטענה שגילה את גלוריה אסטפן הבאה אף על פי שלא האמינו לו. בעקבות כך סוני מיוזיק רצו להחתים את הזמרת גם ונלחמו עליה מול EMI. בסופו של דבר, אביה של הזמרת החליט להחתים את הלהקה ב-EMI מכיוון ש-EMI האמינו שסלינה יכולה להשתלב גם בשוק הבין לאומי וגם כי הוא רצה שלידיו יהיו הראשונים לחתום בחברה זו.
מנהלי EMI הגישו בקשה לממונים עליהם שסלינה תקליט אלבום שמשלב גם שירים באנגלית. היא אף הציגה עבור מנהל חטיבת הפופ של EMI שלושה שירים באנגלית שהקליטה אך בסופו של דבר הבקשה נדחתה בטענה שהיא זקוקה לקהל מעריצים רחב יותר כדי למכור אלבום כזה. מנהלי EMI לעומת זאת היו בטוחים בהחלטתם וחשבו שההחלטה לדחות את הבקשה נבעה מהעובדה כי אף אחד לא הצליח להאמין שאישה מקסיקנית אמריקאית יכולה להצליח עם אלבום דו לשוני אם כי מנגד נטען שסלינה הוחתמה בחברה כדי לבסס את הצלחתה במקסיקו ובדרום אמריקה. במקור סלינה הייתה אמורה להקראות "Selena y Los Dinos" על שם הלהקה של אחיה אשר ליוו אותה בעבודות על האלבום והחתימו איתה ב-EMI אך EMI החליטו כי הקהל יתעניין בסלינה יותר כזמרת סולו מאשר חברה בלהקה ולכן החליטו לשווק אותה כזמרת סולו בעוד שאר הלהקה עבדה מאחוריי הקלעים על האלבום.
יצירת האלבום.
במקור האלבום היה אמור לשלב שירים באנגלית על פי בקשת נשיא חברת התקליטים אך בסופו של דבר הבקשה נדחתה על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ (ש-EMI הייתה חברת בת שלהם) בטענה כי "היא צריכה לבסס קודם את קהל מעריציה" ולכן זה עוד מוקדם מדי להוציא שירים באנגלית. אחיה של הזמרת, א.ב. קינטנייה השלישית שימש כמפיק של האלבום ובנוסף לכך הוא גם היה מעורב או כתב לבד את כל שירי האלבום ובנוסף לכך שאר אחיה של הזמרת עבדו גם על האלבום באספקטים נוספים תחת להקה שהם הרכיבו.
בנוסף לאחיה, סלינה גם עבדה עם הכותבים המקסיקנים אלחנדרו מונטיגלר וריינאלדו אורנלה. זו הייתה הפעם הראשונה בה סלינה עבדה תחת חברה גדולה ובכך ציפו לה הצלחה גדולה וגם תקווה לכך שתוכל להגיע אל קהלים בין לאומיים ולא רק לטינים.
הצלחה מסחרית.
האלבום הגיע למקום השביעי במצעד האלבומים המקסיקני של בילבורד ובכך הפכה לאחת מהזמרות המצליחות ששרו מוזיקת טחאנו. בנוסף הזמרת גם זכתה בפרס "זמרת השנה" ובפרס "בדרנית השנה" בטקס פרסי מוזיקת הטחאנו. בנוסף היא הייתה מועמדת לפרס "שיר השנה" על סינגל הבכורה ולפרס נוסף על עוד אחד משירי האלבום.
בעקבות יציאת האלבום הזמרת צברה פופולריות רבה והפכה לסמל מין. בעקבות הצלחת האלבום סלינה והלהקה איתה עבדה החלו להתנסות בז'אנרים נוספים של קומביה ועם השנים הקומביה הפכה לסימן ההיכר של סלינה. מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים: "Contigo Quiero Estar", "Mentiras" ו-"Sukiyaki" שהוא גרסת כיסוי לשיר יפני.
אל-נאדי אל-ערבי
מרכז המלך עבדאללה השני לאימוני מבצעים מיוחדים
מרכז המלך עבדאללה השני לאימוני מבצעים מיוחדים (King Abdullah II Special Operations Training Centre, בראשי תיבות KASOTC) הוא מתקן אימונים השוכן בפאתי העיר עמאן, בירת ירדן. הוא הופעל בשנת 2009 ומנוהל על ידי הכוחות המזוינים של ירדן.
הבסיס.
בסיס האימונים הוקם ביוזמתו של עבדאללה השני, מלך ירדן, במטרה לקיים מתקן לאימונים מתקדמים בתשלום של יחידות למבצעים מיוחדים, שיטור ולוחמה בטרור מארצות שונות. בנייתו החלה ב-2005 בשוליה הצפוניים של עמאן. הוא נבנה בשטחה של מחצבת אבן לשעבר ומשתרע על פני 2.5 קילומטר רבוע. הבנייה מומנה על ידי ממשלת ארצות הברית. הבסיס נבנה על ידי קבלן פרטי בפיקוח חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית. הוא נחנך ב-19 במאי 2009.
מתקני הבסיס.
בבסיס הוקמה שורת בניינים המיועדים לאפשר סימולציה של מבצעים מיוחדים במגוון רחב של תרחישים ומורכבות:
בנוסף הוקמו בבסיס אולמי הרצאות, מתקן רפואי לטיפולי חירום, מתקני אחזקה לנשק ולרכב, חדרי אוכל ומרכז ספורט הכולל מגרש כדורגל ואולם כושר.
במתקני המרכז משולבים אמצעי סימולציה טכניים שונים, לרבות פירוטכניקה והדמיה קולית. סביב המתקנים ובתוכם מפוזרות כ-350 מצלמות טלוויזיה וכן מיקרופונים, המקושרים למרכז בקרה. הן מאפשרות מעקב אחרי אימונים, ניהולם מקרוב תוך הפעלת אמצעי הסימולציה מרחוק וכן עריכת תחקורים לאחר פעולה על בסיס הצילומים וההקלטות משטחי האימונים.
סגל ההדרכה במרכז כולל יוצאי יחידות מיוחדות מארצות שונות.
תחרות הלוחם השנתית.
לאחר הקמתו ייסד המרכז את תחרות הלוחם השנתית - תחרות בינלאומית שבה מתחרים זו בזו נבחרות ממדינות שונות בביצוע משימות צבאיות ותרגילי לוחמה בטרור, בדגש על עבודת צוות. תפקודן נבחן על ידי צוות שיפוט. התחרות משמשת גם כמסגרת להחלפה ושיתוף של ידע וניסיון בין המשתתפים. מספר הנבחרות המתחרות בתחרות הגיע בשנים מסוימות ליותר משלושים.
חטיבת תקיפה רב זרועית
קרל שטאופר-ברן
קרל שטאופר-ברן (בגרמנית: Karl Stauffer-Bern; 2 בספטמבר 1857 - 24 בינואר 1891) היה צייר, תחריט ופסל שווייצרי.
חיים.
אביו היה כומר בברן. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות, מינכן אצל פדרור דיץ ולודוויג פון לופץ. מאוחר יותר הוא עבד בברלין כצייר פורטרטים, שם היו לו לקוחות מהאנשים הבולטים בעיר. לאחר מכן, הוא למד חריטה אצל פיטר הלם. הוא היה גם מורה בבית הספר לאמניות נשים בברלין, שם כללו תלמידותיו את קתה קולוויץ, הדוויג וייס וקלרה זיוורט.