היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין ג'יבוטי כוננו רשמית ב-27 ביוני 1977, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של ג'יבוטי. נשיא ג'יבוטי, חסן גולד אפטידון, עשה מספר ביקורים ממלכותיים ביפן. ביקורו הראשון היה בשנת 1995. וביקורו השני בשנת 1998. ביקורים אלה היוו חלק מה-TICAD. איסמאעיל עומאר גואלה ביקר ביפן בספטמבר 2003 וב-19 בדצמבר 2010. כוח ההגנה הימי של יפן פועל בג'יבוטי מאז 2009, ומאז 2011 הכוח מחזיק בסיס צבאי שכולל מספר אוניות ליווי במפרץ עדן וים סוף.
אוכלוסיית היפנים המתגוררים בג'יבוטי מוערכת בכ-32 תושבים בלבד. אוכלוסיית הג'יבוטים המתגוררים ביפן מוערכת בכ-11 תושבים בלבד.
יחסים כלכליים.
בשנת 2016 ייצאה ג'יבוטי ליפן סחורה בשווי 1.92 אלף דולר אמריקאי. הסחורה כללה חומרים מודפסים בלבד. לעומתה, יפן ייצאה לג'יבוטי סחורה בשווי 31.8 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם כלי רכב לבנייה, מכוניות, אופנועים, ברזלים מגולגלים, טלפונים, חלקי רכב, מצפנים, אבץ גולמי וגלגלי גומי.
להיות או לא להיות (סרט, 1942)
להיות או לא להיות (באנגלית: To Be or Not to Be) הוא סרט קומדיה-סאטירי אמריקאי משנת 1942 בבימויו של ארנסט לוביטש, אודות להקת שחקנים בוורשה בזמן הכיבוש הנאצי, המשתמשים ביכולות משחק והתחזות כדי להטעות את הנאצים. הסרט הוא עיבוד לסיפור מאת מלכיאור לנדייל. בסרט מככבים קרול לומברד, ג'ק בני, ורוברט סטאק. הסרט שוחרר חודש לאחר שהשחקנית קרול לומברד נהרגה, בתאונת מטוס.
הכותרת היא הרמז למונולוג "להיות או לא להיות" מתוך המלט מאת ויליאם שייקספיר.
בשנת 1983 נעשה רימייק של הסרט באותו שם בכיכובם של מל ברוקס, אן בנקרופט, צ'ארלס דרנינג, טים מת'סון, כריסטופר לויד וחוזה פרר.
ז'אן דילמן
מריה ואפיסטולוס ווליוטיס (חסידי אומות עולם)
די אוהרה
דלורס ב. "די" או'הרה (באנגלית: Dolores B. "Dee" O'Hara; נולדה ב-9 באוגוסט 1935) היא האחות הראשונה שטיפלה באסטרונאוטים הראשונים של נאס"א, במסגרת תוכנית מרקורי, והניחה את התשתית לטיפול של אחיות מוסמכות במסגרת רפואה בחלל (אחיות המוסמכות לטיפול באסטרונאוטים ). אוהרה הייתה האחות הראשונה הרשמית של אסטרונאוטי תוכנית מרקורי ומשפחותיהם, והמשיכה לתמוך בתוכנית ג'מיני, תוכנית אפולו וגם באסטרונאוטים של תוכנית סקיילאב.
בצעירותה.
אוהרה נולדה ב-9 באוגוסט 1935 בנמפה, איידהו, ארצות הברית. בשנת 1956 קיבלה הסמכה כאחות מוסמכת לאחר סיום לימודים בבית הספר לאחיות בבית חולים פרובידנס בפורטלנד, אורגון.
לאחר סיום הלימודים, בין השנים 1956-1957 היא השלימה הסמכה כאחות חדרי ניתוח באוניברסיטת אורגון, ועבדה שם כאחות מוסמכת. לאור בעיות גב, היא עברה לעבוד עם רופאים פרטיים בעיר פורטלנד, ולמדה איך לבצע עבודות מעבדה וצילומי רטנגן.
בחיל האוויר האמריקני.
אוהרה שוכנעה על ידי השותפה שלה להצטרף לחיל האוויר האמריקני, דבר שהיה פחות נהוג שנשים עושות באותה תקופה. היא השלימה את קורס הקצינים בבסיס חיל האוויר מקסוול באלבמה וקיבלה דרגת לוטננט שני.
במאי 1959 היא הוצבה לבסיס חי האוויר פטריק בקייפ קנברל, פלורידה, כתמיכה בתוכנית מרקורי. בשנת 1963 היא הוצבה כאחות הצוות ב Cocoa Beach, פלורידה.
אוהרה פרשה רשמית מחיל האוויר בשנת 1964 כדי לעבור למרכז הטיסות המאוישות (לימים מרכז החלל ג'ונסון ביוסטון, טקסס) כדי להקים את מעבדת רפואת החלל.
כאחות חלל.
בנובמבר 1959 אוהרה מונתה האחות הרשמית של צוות תוכנית מרקורי. תפקידה היה להקים את מעבדת הרפואה האווירית (Aeromed), אזור השינה של הצוות, אזור בדיקות האסטרונאוטים בהאנגר S, ולהיות האחות של הצוות. מפקד בסיס חיל האוויר פטריק סקייפ קנברל, הקולונל ג'ורג' האף, התעקש שתהיה אחות בצוות כיוון שהוא חשב שהאסטרונאוטים ישתפו יותר מידע עם האחות (במקום עם הרופא שעלול לקרקע אותם). בנוסף, הוא חשב שאם האחות תשהה עם הצוות מספיק זמן, היא תדע לזהות מתי הם לא מרגישים טוב. אוהרה זכתה באמונם של האסטרונאוטים. היא ערכה איתם הסכם - הם לא יסתירו ממנה מידע, והיא לא תבגוד באמונם, אלא אם מדובר במקרה שלדעתה מסכן את בריאותם או את הצלחת המשימה.
אוהרה הייתה האחות היחידה אשר רשמית מונתה לטפל באסטרונאוטים, והיא יצרה קשר טוב וחברויות עם האסטרונאוטים והמשפחות שלהם. לפני כל שיגור היא ביצעה את הבדיקות הרפואיות הנדרשות כולל בדיקת גובה ומשקל, (בשביל להשוות ולמדוד כמה משקל איבדו במהלך בטיסה), טמפרטורת גוף ובדיקות דם, עם הזמן האסטרונאוטים לא הסכימו שמישהו אחר חוץ מאוהרה יבצע את הבדיקות הללו.
אוהרה עזרה להקים בית חולים נייד באיי בהאמה (באי בהאמה הגדול) כדי לתמוך בבדיקות לאחר הטיסה, או לטפל באסטרונאוטים שנפצעו לאחר הנחיתה (בעיקר בטיסות התת-מסלוליות הראשונות). אחות נוספת, לוטננט שירלי סינאת' (Shirley Sineath) הייתה מיועדת כאחות חדר ניתוח בצוות שטיפל באסטרונאוטים החוזרים.
בשנת 1964 היא עברה ליוסטון כדי להקים את מרפאת רפואת החלל (Flight Medicine Clinic) במרכז החלל ג'ונסון. היא מונתה לאחות התעסוקתית האחראית עד שנת 1967, והמנהלת של משרד לרפואה מונעת בין השנים 1967-1971. במהלך תוכנית ג'מיני היא עבדה מול האסטרונאוטים ומשפחותיהם, והייתה האחות היחידה יחד עם חמישה רופאים.
אוהרה ביצעה את כל הבדיקות לפני טיסה, והיה טסה כל פעם מיוסטון לקייפ קנבראל עם הצוותים ונשארת בפלורידה עד לחזרתם אחרי הנחיתה. היא אז ביצעה את כל הבדיקות אחרי הטיסה והיה אחראית על התיעוד. ביוסטון היא ביצעה את המעקבים הרפואיים השגרתיים, בדיקות יותר מעמיקות וניהול הטפסים המנהליים, יחד עם הטיפול השוטף במשפחות האסטרונאוטים. המרפאה הרפואית טיפלה גם בכל הצוות המוטס, טייסים ואנשי התפעול. אוהרה תמכה וליוותה את כל השיגורים בתוכנית אפולו, מהטרגדיות (כמו שריפת אפולו 1) ועד להצלחות הגדולות ונחיתות על הירח.
בין השנים 1971-1974 אוהרה הייתה המנהלת של מחלקת התפעול הרפואי בענף רפואת החלל, עד שעברה למרכז המחקר איימס בקליפורניה. אוהרה הייתה מעורבת בהחלטה למנוע מהאסטרונאוט קן מטינגלי לטוס בטיסות אפולו 13 לאור החשד שהוא נחשף לאדמת.
אוהרה נכחה בכל שיגור בתוכניות מרקורי, ג'מיני ואפולו. לאחר סקיילאב היא גם הוזמנה להיות נוכחת בשיגור טיסות אפולו-סויוז ובשיגור טיסת המעבורת הראשונה ב-1983.
במהלך תפקידה כאחות הרשמית של האסטרונאוטים היא קיבלה הרבה מכתבי מעריצים.
במרכז המחקר איימס.
בשנת 1974 אוהרה עברה למרכז המחקר איימס שם היא הייתה אחראית מתקן לחקר גוף האדם (Human Research Facility). במסגרת תפקידה הייתה אחראית על ניהול מחקרי המנוחה במיטה (bed rest studies). במסגרת מחקרים אלו הרופאים בדקו את ההקבלות בין ההשלכות הגופניות של שהייה ממושכת במצב מאוזן וטיסות בחלל במיקרו כבידה.
אוהרה המשיכה להיות המנהלת של המכון עד פרישתה בשנת 1997. לאחר הפרישה אוהרה המשיכה להתנדב במרכז החלל איימס. היא גם משמשת כחברת וועד חיצונית של הוועדה לבחינת המחקר של גוף האדם והשלכות התעופה בחלל על גוף האדם.
דני סיידא
פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה
פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה (באיטלקית: Francesco III d'Este; 2 ביולי 1698 - 22 בפברואר 1780), היה דוכס מודנה בין השנים 1737–1780.
ביוגרפיה.
פרנצ'סקו נולד ב-2 ביולי 1698 במודנה, לרינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ולשרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג, בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן. ב-11 בפברואר 1720 התחתן פרנצ'סקו עם שארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה נולדו לו 10 ילדים.
בשנת 1737 מת אביו, ופרנצ'סקו עלה לשלטון במקומו. במהלך שלטונו, הדוכסות הגיעה לפשיטת רגל בשל מלחמת הירושה הפולנית ומלחמת הירושה האוסטרית. כתוצאה מכך נאלץ פרנצ'סקו למכור את יצירות האמנות היקרות ביותר של גלריה אסטנזה. הוא היה מנהל זהיר, אבל רוב המדיניות הכלכלית של הדוכסות הייתה בידי הממונה האוסטרי, בלטרם כריסטיאני. בין הצעדים שהוא נקט, השיפוץ העירוני של מודנה ובנייתה של ויה ונדלי, המחברת את העיר לטוסקנה.
פרנצ'סקו היה גם המושל בדוכסות מילאנו בין השנים 1754–1771. ב-22 בפברואר 1780 מת פרנצ'סקו בווארזה, ובנו ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-11 בפברואר 1720 התחתן פרנצ'סקו עם שארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
ליסה גונארסון
ליסה גונארסון (בשוודית: Lisa Gunnarsson; נולדה ב-20 באוגוסט 1999) היא אתלטית שוודית המתחרה בקפיצה במוט. שיאה האישי הוא 4.60 מטר.
ביוגרפיה.
גונארסון נולדה בסטוקהולם, בתם של מאטס ואולריקה. אמה התחרתה בקפיצה לגובה. בגיל שלושה חודשים עברה משפחתה משוודיה בעקבות עבודתו של אביה ונדדה בין מדינות שונות, כשבשוודיה התגוררה שלוש שנים ושאר הזמן בצרפת, ארגנטינה, ולוקסמבורג. היא התאמנה בהתעמלות מכשירים בילדותה. בגיל 12 עברה להתאמן באתלטיקה קלה, היא התחרתה בריצת משוכות, בקפיצה לרוחק ובקפיצה במוט ענף בו החלה לעסוק במועדון ספורט בעת מגוריה בפריז.
ב-2016 סיימה במקום השביעי באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' שבפולין. באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017 סיימה במקום השישי בתוצאה של 4.55 מטר, כמו הזוכות במדליית ארד אך עם יותר פסילות. בהמשך השנה זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט באליפות אירופה עד גיל 20 שהתקיימה בגרוסטו שבאיטליה, בתוצאה של 4.40 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא עברה את שלב המוקדמות.