בסיורים שערכו באולמות התצוגה של היצרנים האירופים, הגיעו השניים למסקנה כי לעיצובי הקטנועים המסורתיים כגון למברטה, אין עתיד ביצור המוני ופוטנציאל לשיווק בארצות מתפתחות, מכיוון שהיו בעלי מכלולים מכניים שדרשו תחזוקה שוטפת מורכבת, וצוידו בגלגלים בעלי קוטר קטן שאינם מתאימים לשימוש בדרכים המשובשות המאפיינות מדינות אלה. לאור זאת התגבש הרעיון לפתח כלי רכב דו גלגלי אשר יתאים לשימוש הן בארצות מפותחות והן בארצות בלתי מפותחות ובעלות תשתית דרכים רעועה. בהתאם לכך נדרש כי כלי הרכב יתבסס על טכנולוגיה זולה ופשוטה אשר תאפשר שרידות של כלי הרכב לאורך זמן גם ללא טיפולים מכניים מורכבים וחלפים בלתי זמינים. התכנון דרש קפדנות ודיוק מכיוון שעל פי התכנית היה מדובר על יצור המוני של כלי הרכב אשר ישווקו ברחבי העולם, לרבות במקומות קשים לגישה אשר לא יאפשרו תיקון תקלות עתידיות אם יתגלו. נטען כי אחת הדרישות בפיתוח הייתה האפשרות לנהוג עם יד אחת בלבד על מנת לאפשר ליד השנייה של שליחי המסעדות ביפן לאחוז במגש סובה (אטריות), מאכל פופולרי ביפן.
לצורך יצור האופנוע בנתה הונדה בהשקעת עתק, מפעל חדש בעל כושר יצור המוני של עד-50,000 יחידות בחודש, על פי מפעל ההרכבה של החיפושית במפעלי פולקסווגן בוולפסבורג, גרמניה.
שווק ופרסום.
היעד השאפתני של הונדה נקבע לספק כ-30,000 יחידות סופר קאב מדי חודש, הרבה מעבר לקיבולת השוק המקומי ביפן. משמעות הדבר הייתה להגדיל את היקפי היצוא לשווקים חדשים בהיקפים שטרם נראו כמותם בעבר. לצורך כך הקימה הונדה חברות בת מקומיות ביעדי היצוא העיקריים שלה, על מנת לאפשר מתן שירות והפצת חלפים בהיקפים גדולים ובמהירות. חברת הבת הראשונה נוסדה בארצות הברית בשנת 1959 ולאחריה הוקמו חברות בת מקומיות גם בגרמניה בשנת 1961, בבלגיה ובבריטניה ב-1962, ובצרפת ב-1964.
בשנת 1963 השיקה הונדה ארצות הברית את מסע הפרסום שלה בארצות הברית שנקבעה כשוק היעד העיקרי. סיסמת הפרסומת בה נעשה שימוש במשך 12 שנים ברציפות היתה: "You meet the nicest people on Honda" (בתרגום חופשי: "פוגשים את האנשים החביבים ביותר על הונדה"), ובמהלכן התחזקו מאוד מותגי האופנועים של הונדה וחברות יפניות נוספות על חשבון המותגים הבריטיים. במסע הפרסום הזה הושם דגש על מאפייני העיצוב הייחודיים של הונדה קאב לעומת אופנועים בעיצוב מסורתי כגון: מגן השרשרת הסגור לחלוטין, המאפשר שימון קבוע של השרשרת ומבלי ללכלך את בגדי הרוכב, המגן הקדמי המסתיר את המנוע ומונע גם הוא התזת לכלוך מפני הדרך על רגלי הרוכב, והנוחות בתפעול התמסורת החצי אוטומטית שלו. הונדה ניהלה מסע פרסום רב ערוצי שכלל מוזיקה, מודעות פרסומת, וג'ינגלים בסגנון חדשני. מסע הפרסום לקח בחשבון ויתור מסוים על קהל היעד המסורתי של כלי רכב דו גלגליים, "הגבר המאצ'ו", לטובת פיתוח קהלי מטרה חדשים ובעיקר נשים ובני המעמד הבינוני גבוה, תוך הדגשת יתרונות הנוחות של תפעול האופנוע ועיצובו הייחודי.
עיצוב.
העיצוב הבסיסי של הונדה קאב התבסס על שילדה אחודה של יריעת פלדה מכופפת וכבושה בעלת מנוע במנח אופקי הממוקם תחתיה. מבנה זה מכונה בשם "עצם תחתית" (underbone), והוא מאפשר כניסה לתנוחת נהיגה בצורה של "פסיעה לישיבה" (step through), אך ללא מדרך להנחת רגלי הרוכב (כמקובל בקטנועים "קלאסיים") המונחות משני צידי המושב על גבי רגליות ייעודיות כבאופנוע. בכך איחד המבנה תכונות ספציפיות של תנוחת רכיבה של קטנוע ביחד עם אופנוע. רגלי הרוכב מוגנות מלכלוך המותז מפני הדרך באמצעות פיירינג (fairing) מפלסטיק היורד מתחת לכידון וממשיך ומכסה את המנוע בדומה לקטנוע. בעיצוב הונדה קאב נעשה לראשונה בכלי רכב כלשהו שימוש המוני בחלקי פיברגלאס ופלסטיק לעיצוב שהקלו משמעותית על המשקל הכולל של הכלי.
עם זאת ובניגוד לקטנוע, המנוע ותיבת ההילוכים אינם מקובעים על הציר האחורי. שילוב העיצובים הזה איפשר יצירת מרכז כובד נמוך, שיפור בקירור המנוע, והתקנת גלגלים בעלי קוטר גדול של 17 אינץ', אשר שיפרו את היציבות הדינמית בציר האורך, בעיקר בתנועה על דרכים משובשות. המנוע הונח במצג אפקי, מקורר אוויר. תיבת ההילוכים הורכבה מגיר סיקוונסיאלי ידני, חצי אוטומטי וללא ידית מצמד כמקובל על הכידון מצד שמאל, המופעל באמצעות מצמד המחובר לדוושת העברה ברגל שמאל. הסיכוך התבצע באמצעות מתז שמן משותף על הארכובה ותיבת ההילוכים. בלמי התוף הקדמי והאחורי חוברו לחישוק באמצעות חישורים.
כבר מן הדגם הראשון צויד הונדה סופר קאב, שלא כמו כלי רכב דו גלגליים זולים אחרים בני התקופה, במערכות היקפיות מושלמות כמקובל באופנוע. כך למשל הותקנה מערכת תאורה קדמית ואחורית מלאה, פנסי איתות ובולמי זעזועים המאפשרים איכות נסיעה ושימוש גבוהים. השימוש שעשתה הונדה במנוע ארבע פעימות ומערכת פליטה מושלמת גרמו לרמת רעידות ורעש נמוכות ואיפשרו נסיעה חלקה ונעימה.
דגמים.
החל משנת 2007, במלאת 50 שנה ליצור הדגם החלה הונדה להציע שיפורים בדגמים המיושנים בעלי נפחי המנוע השונים. בין היתר הוטמע השימוש במנועים בעלי גל זיזים עליון, בוצעו שינויים בממדי הבוכנה אשר גרמו להעלאת יחס הדחיסה ותרמו ליעילות ושיפור ההספק. עדכון כל מערכות החשמל להפעלה באמצעות הצתה אלקטרונית. ושימוש במזלג קדמי טלסקופי.
קאב ספורט.
דגם C110 ספורט הוצג באוקטובר 1960 וייצור של גרסאות ועיצובים שונים שלו נמשך עד שנת 1972. העיצוב הכללי היה בדומה לזה של אופנוע במבנה מסורתי שבו הרוכב מתמקם בתנוחת הרכיבה באמצעות הרמת רגל מעל גוף האופנוע, ולא באמצעות תנועה של "פסיעה לישיבה" כמקובל בקטנוע. לצורך העיצוב בוצע שינוי במבנה השלדה על ידי שימוש בצינור פלדה אופקי שעליו מונחים המושב ומכל הדלק שהותקן בקדמתו. שינויים נערכו גם בהספק המנוע שהוגדל בכ-10%. דגמי הספורט הוצעו במגוון עיצובים של צינורות המפלט, זווית וגובה כידון ההיגוי, וכן בדגמים בני שלושה וארבעה הילוכים. במשך השנים בוצעו שיפורים נוספים בהספק והורחב מגוון נפחי המנועים, בעיקר לצורך השיווק גם במדינות מערביות כגון ארצות הברית קנדה ובריטניה.
סדרת CT.
סדרת CT (Trail Cub) הייתה סדרת דגמים של אופנועי כביש/שטח המבוססים על הגרסאות השונות של דגם הסופר קאב, אשר פותחה ויוצרה בעיצובים ובשמות דגם שונים בהתאם למדינה שבה שווקו, החל משנת 1964 עד 1994. יעוד הפיתוח היה לאפשר רכיבה על האופנועים שנועדו במקור לשימוש עירוני, גם לנסיעות שטח מתונות.
לצורך כך בוצעו מספר שינויים טכנולוגים ועיצוביים במאפייני הכלי המקורי. לתיבת ההילוכים החצי אוטומטית נוספה האפשרות לברור בנוסף גם הילוך גבוה/נמוך, המאפשר התאמה לנסיעה בהתאם לתוואי השטח. בדגמים הראשונים הדבר נעשה באמצעות התקנת גלגל שיניים נוסף על הגלגל האחורי אשר חייב את הרוכב לבצע העברה ידנית של השרשרת בין גלגלי השיניים בהתאם לבחירתו. בדגמים מאוחרים יותר שולבה האפשרות בתוך תיבת ההילוכים עצמה, והבחירה ושילוב ההילוך נעשתה באמצעות ידית. על מנת ליצור מראה "קשוח" יותר, הוסרו בכל דגמי סדרת CT מגיני הפלסטיק הקדמיים, הוקטן מגן הבוץ המורכב על הגלגל הקדמי, הצמיגים הוחלפו בצמיגי שטח, הותקן מגן גחון להגנה על המנוע ותיבת ההילוכים, וצינורות פלדה חוברו לרוחב חלקה הקדמי של השלדה למניעת נזק במקרה של התהפכות. האגזוז הותקן בזווית המשוכה כלפי מעלה למניעת נזק בעת הנסיעה בשטח.
סדרת ST.
סדרת ST (Trail Sport) הייתה גם היא סדרת דגמים של אופנועי ספורט/שטח המבוססים על הגרסאות השונות של דגם הסופר קאב. הדגמים הראשונים הוצגו בשנת 1969 והיצור נמשך בגרסאות עיצוביות שונות עד לשנת 2000. המאפיין העיקרי, והשינוי המשמעותי ביותר לעומת הדגם המקורי של הונדה סופר קאב, בסדרת ST היה החלפת השלדה המסורתית של "עצם תחתית" המקובל, לשימוש בשלדה המכונה T-bone" frame", אשר המאפיין העיקרי שלה הוא אוכף מסיבי בצורת ספסל שתחתיו תלויים מכלולי ההינע, ומעליו מושב רוכב מאורך. הכידון ניתן לקיפול והתאמה לממדי הרוכב. הגלגלים בעלי קוטר קטן, והצמיגים הם רחבים ושמנים מסוג "בלון". בשל מאפייני המבנה והעיצוב הייחודי שלהם לא קיבלו האופנועים מסדרת ST רישיון לתנועה בכביש הציבורי במדינות מסוימות, והורשו לרכיבה בשטח בלבד.
סדרת NF.
סדרת NF המוכרת גם כדגמי הונדה "WAVE", הונדה "INNOVA" (בשוק האירופי), ואחרים בהתאם לשוקי היצוא השונים, הוצגה בשנת 1995 ומהווה שלב פיתוח נוסף של דגמי הונדה קאב הקלאסיים. העיצוב הבסיסי במבנה שלה, שלדה מסוג "עצם תחתית" נשמר, אך עוצב על בסיס צינורות פלדה מכופפים במקום יריעת פלדה היוצרת מבנה של שלדה אחודה. שינויים קוסמטיים נערכו גם בעיצוב חלקי הפלסטיק. הדגם שווק בשלושה נפחי מנוע בני 100, 110, ו-125 סמ"ק שהוצעו גם כשהם מצוידים במערכת הזרקת דלק בנוסף לדגמים המצוידים בקרבורטור המסורתי. בדגמי הסדרה נערכו מספר שינויים מינוריים אשר בחלק מן הדגמים ניתנו כאפשרות לבחירה אופציונלית כגון בלם דיסק קדמי, שיפורים בחלקי המנוע, תצוגה משופרת של לוח המחוונים, תא אחסון מתחת למושב ונקודות לעיגון סל נשיאה קדמי.
אימרה הרמט
אימרה הרמט (יש גם גרסת שם במקור הרטמן, אבל במקור כנראה הופמן, בהונגרית: Harmath Imre; בודפשט, 23 ביולי 1890 – בודפשט, 16 בספטמבר 1940) היה סופר, מחזאי, הומוריסטן יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.