שתי המדינות אשררו את הסכם השותפות הכלכלית האזורית המקיפה שצפוי להיכנס לתוקף בינואר 2022.
יחסים מדיניים.
מאז תום מלחמת העולם השנייה, היחסים בין סין ליפן עדיין מתוחים. מצב זה מהווה סכנה לפריצה של סכסוך באסיה. העוינות בין שתי המדינות נובעת מההיסטוריה הלוחמנית-אימפריאליסטית של יפן והסכסוכים הימיים בים סין המזרחי. לכן, עם זאת ששני העמים הללו הם שותפים עסקיים קרובים, מתחת לפני השטח קיימת מתיחות מתמשכת, אשר המנהיגים משני הצדדים מנסים למתן את העוינות ההיסטורית.
נשיא סין שי ג'ינפינג וראש ממשלת יפן, שינזו אבה, נפגשו פנים מול פנים מספר פעמים כדי לנסות לבנות מערכת יחסים לבבית בין שתי המדינות. השאלה המרכזית בקרב המשקיפים והפרשנים היא האם היחסים בין סין ליפן יישארו יציבים בזכות עסקאותיהן הדו-צדדיות הגדולות, או שהיחסים יתמוטטו בגלל היריבות והעוינות ההיסטורית.
בשנים האחרונות חלה עלייה הדדית בשנאה והעוינות בין היפנים והסינים. על פי סקר עולמי של ה-BBC משנת 2014, 3% מהיפנים רואים את השפעתה של סין באופן חיובי, כאשר 73% מבטאים דעה שלילית. נתונים אלה מצביעים על כך שליפנים יש את התפיסה השלילית ביותר על סין בעולם. בסין לעומת זאת, בעוד ש-5% מהאנשים הסינים רואים את ההשפעה היפנית באופן חיובי, 90% הביעו דעה שלילית, התפיסה השלילית ביותר על יפן בעולם. סקר שנערך על ידי מרכז המחקר פיו בשנת 2014 הראה כי 85% מהיפנים חוששים כי סכסוכים טריטוריאליים בין סין למדינות השכנות עלולים להוביל לעימות צבאי.
למרות הקונפליקטים, סין ויפן משפרות בהתמדה את מערכות היחסים שלהן. שני הצדדים מציינים שהם יתמקדו בפיתוח קשרים בריאים לשם "התחלה חדשה". שתי המדינות החלו לשתף פעולה בתחומים רבים, כולל הגברת הסחר העולמי והפעילות הכלכלית של אסיה, עבודה יד ביד על חגורה אחת, דרך אחת והקמת מערכת תחבורה ימית ואווירית ענפה. בשנת 2018 התחייבו שתי המדינות להעמיק את הקשרים ולחלוק קרקע משותפת למלחמת הסחר, כאשר שינזו אבה אמר כי "יחסי יפן-סין נעים בכיוון של שיפור משמעותי".
שיט באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)
תחרויות השיט באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו במועדון האוניברסיטאות של בואנוס איירס בין ה-7 באוקטובר ל-13 באוקטובר 2018. התחרויות הורכבו מהמקצועות: גלישת רוח על דגם "ביק טכנו +293", וגלישת עפיפונים על דגם "IKA Twin Tip" בחלוקה מגדרית. בנוסף התקיימה תחרות גלישת רוח על דגם "נקרה 15" לזוגות מעורבים.
העפלה.
ההעפלה לתחרויות היא אישית והמכסה ניתנת לוועד האולימפי המקומי ולא לספורטאים עצמם. הספורטאים המשתתפים בתחרויות נדרשים לציית להוראות האמנה האולימפית במלואם, כולל חוק 41 המחייב את הספורטאים להיות בעלי אזרחות של המדינה אותה הם מייצגים. בנוסף, כל חברי הנבחרת נדרשים להיות בני 15 עד 18, בזמן המשחקים (תאריך הלידה בין ה-1 בינואר 2000 ל-31 בדצמבר 2002).
הוועד האולימפי הבינלאומי ואיגוד השיט הבינלאומי סיכמו כי מדינה תוכל לשלוח נציג אחד בלבד לכל תחרות. מכסות העפלה לתחרויות נקבעו לשני מסלולים: מסלול טורנירי העפלה יבשתיים ומסלול העפלה באליפות העולם. בכל אחד מהמסלולים הזוכים במכסה הם הגולשים שהגיעו למקום הגבוהה ביותר אם המדינה אותה הם מייצגים לא זכתה כבר במכסה. מכסות ממסלול העפלה באליפות העולם הן בעלות עדיפות על המכסות בטורנירי העפלה היבשתיים. לפיכך, אם טורניר יבשתי יתקיים לפי אליפות העולם ומדינה תזכה במכסה באליפות העולם, המכסה מהטורניר היבשתי תועבר למדינה הבאה בתור לפי הדירוג.
חלוקת המכסות היא כדלקמן: בתחרות גלישת הרוח על דגם "ביק טכנו +293": 6 מכסות לאליפות העולם, 4 מכסות לאירופה, 3 מכסות לאסיה, 2 מכסות לאפריקה, מרכז ודרום אמריקה, צפון אמריקה ואוקיאניה. בתחרות גלישת הרוח על דגם "נקרה 15" 7 מכסות לאליפות העולם ומכסה יחידה עבור כל יבשת. בתחרות גלישת עפיפונים 4 מכסות לאליפות העולם ומכסה יחידה עבור כל יבשת. 6 מכסות נוספות הוענקו למדינה המארחת, - מכסה יחידה עבור כל אחת מהתחרויות. עם זאת, על הספורטאים מארגנטינה להשתתף בטורניר העפלה היבשתי או באליפות העולם על מנת להיות זכאים להשתתף בתחרויות. 3 מכסות עולמיות חולקו בענף, 2 מכסות לתחרויות על דגם "ביק טכנו" ומכסה יחידה לתחרויות גלישת עפיפונים.
יחסי צ'אד–רומניה
יחסי צ'אד-רומניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת צ'אד לבין רומניה.
היסטוריה.
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-15 ביולי 1969. באותה השנה נחתם הסכם סחר בין שתי המדינות, ובשנת 1971 נחתם הסכם נוסף בנושא שיתוף פעולה בתחום הטכנולוגיה. למרות ההסכמים שנחתמו הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות הוא מזערי.
בנובמבר 2007 שלחה רומניה משלחת של 120 חיילים לדרום צ'אד ולרפובליקה המרכז אפריקאית במסגרת כוח שמירת השלום של האומות המאוחדות שם. גם לאחר שכוחות הצבא הרומניים נסוגו מצ'אד המשיכה רומניה לגנות את האלימות בצ'אד והאשימה בה את כוחות המורדים במדינה. באמצע 2008 אמר שר ההגנה והביטחון הרומני תיאודור מלסקאנו כי ארצו לא תשלח עוד כוחות לצ'אד וציינה כי המצב במדינה עובר את הקו האדום והיא לא מוכנה לקחת חלק במלחמה באזור.
בדצמבר 2008 נעצר ברומניה רוצחו של בנו של הנשיא הצ'אדי אידריס דבי, ברהים דבי. אנשיו של דבי שפעלו באזור ירו עליו חצים מורעלים והרגו אותו. סריקות הדנ"א בזירת הרצח הותאמו לרוצח והוכרז רשמית כי הוא הרוצח.
דמיון בין דגלי המדינות.
דגלי רומניה וצ'אד נראים זהים זה לזה במבט ראשוני אך במבט מעמיק ניתן לראות כי הרצועה הכחולה והרצועה האדומה בדגל צ'אד כהים יותר מבדגל רומניה. רומניה השתמשה בדגל החל משנת 1866, וצורתו הוצגה כבר ב-1848, כשעוד נקראה ולאכיה. צ'אד החלה להשתמש בדגל בשנת 1960 לאחר קבלת עצמאותה מצרפת. באותם ימים הדגלים לא היו זהים עקב הטמעת סמל הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה בתוך הדגל. עם זאת, הסמל הוסר בכל דגלי המדינה בשנת 1989, לאחר המהפכה הרומנית, בה הופל ניקולאה צ'אושסקו.
בשנת 2004 דווח בתקשורת כי צ'אד פנתה לאו"ם בנושא הדגל. הדיווחים לא אושרו, אמנם נשיא רומניה יון איליאסקו מיהר להוציא הצהרה פומבית בה הוא מצהיר כי "הטריקולור הוא שלנו, לא נוותר על הדגל".
הפארק הלאומי הר ריינייר
הפארק הלאומי הר ריינייר (באנגלית: Mount Rainier National) הוא פארק לאומי המשתרע על שטח בן 956.6 קילומטרים רבועים במרכז מדינת וושינגטון בצפון-מערב ארצות הברית.
ההתיישבות האנושית בשטח הפארק היא בת לפחות 8,000 שנים, כאשר המתיישבים הראשונים, פלאו-אינדיאנים, ציידים-לקטים, צדו בעלי חיים וליקטו צמחים. לבואם של המתיישבים ממוצא אירופי בסוף המאה ה-18 הייתה השפעה גדולה על שבטי האינדיאנים דוברי משפחת שפות הסאליש. רבים מתו במחלת האבעבועות השחורות שהגיעה ליבשת אמריקה עם המתיישבים האירופאים.
הפארק הוכרז ב-2 במרץ 1889, בתקופת נשיאותו של ויליאם מקינלי, הפארק הלאומי החמישי שהוכרז בארצות הברית. הפארק מנוהל על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, שמטרתו להגן על משאבי הטבע והמשאבים התרבותיים. הפארק הוא משכן ליותר מ-1,000 מינים של צמחים ולמעלה מ-300 מינים של בעלי חוליות.
גאוגרפיה.
הפארק הלאומי הר ריינייר משתרע על שטח בן 956.6 קילומטרים רבועים, כולל כל הר הגעש השכבתי הר ריינייר, בדרום-מזרח מחוז פירס וצפון-מזרח מחוז לואיס במרכז מדינת וושינגטון שבצפון-מערב ארצות הברית. הפארק שוכן כ-100 קילומטרים דרומית-מזרחית לסיאטל, וכ-200 קילומטרים צפונית-מזרחית לפורטלנד באורגון. ערים חשובות נוספות באזור הן אולימפיה, בירת מדינת וושינגטון, וטקומה.
גובה הפארק נע מ-490 מטרים מעל פני הים ועד פסגת הר ריינייר בגובה 4,392 מטרים מעל פני הים, הפסגה הגבוהה ביותר ברכס קסקייד והחמישית בארצות הברית בתחום 48 המדינות הרצופות של ארצות הברית. הר ריינייר מתנשא בתלילות מסביבתו ואורכו כמעט 30 קילומטרים מצפון לדרום וממזרח למערב. סביב ההר יש עמקים, מפלי מים, כרי דשא תת-אלפיניים, 370 קילומטרים רבועים של יערות ראשוניים וקרוב ל-30 קרחונים. הר הגעש מכוסה בדרך כלל בעננים הממטירים כמויות גדולות מאוד של גשם ושלג על הפסגה מדי שנה.
את הר ריינייר סובב שביל וונדרלנד (Wonderland Trail), והוא מכוסה בקרחונים ושדות שלג בשטח כללי של כ-80 קילומטרים רבועים, נכון ל-2015. קרחון אמונס (Emmons Glacier) הוא הגדול ביותר בשטחו בכל 48 המדינות הרצופות של ארצות הברית. הר ריינייר הוא יעד פופולרי לטיפוס הרים, כאשר כ-10,000 מטפסי הרים מנסים לטפס עליו מדי שנה, כשבערך מחציתם מצליחים להגיע לפסגה. פסגות געשיות נוספות ראויות לציון בפארק הם פסגת יוניקורן (Unicorn peak), בגובה 2,215 מטרים, פסגת דגה (Dege peak), בגובה 2,136 מטרים והר סקייסקרפר (Skyscraper Mountain) בגובה 2,157 מטרים.
תשעים ושבעה אחוזים משטח הפארק שמורים כאזור טבע בראשיתי, כחלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, כולל אזור טבע בראשיתי קלירווטר (Clearwater Wilderness) ואזור טבע בראשיתי הר ריינייר (Mount Rainier Wilderness), הגדרות שהתקבלו ב-1988. הפארק גובל מצפון וממערב ביער הלאומי הר בייקר-סנוקלמי (Mount Baker-Snoqualmie National Forest). מדרום הפארק גובל ביער הלאומי גיפורד פינצ'ו ובאזור טבע בראשיתי טטוש (Tatoosh Wilderness), ובמזרח הוא גובל ביער הלאומי ונאטצ'י (Wenatchee National Forest), באזור הטבע הבראשיתי פסגת נורס (Norse Peak Wilderness) ובאזור הטבע הבראשיתי ויליאם או. דאגלס (William O. Douglas Wilderness).
אקלים.