הספר יצא לאור כאשר סימון הייתה בת 47. היא החליטה לכתוב את הספר כאשר גילתה שאין די חומר כתוב בנושא נשים על הספקטרום האוטיסטי, ואז הגתה את ההלחם "אספרגירל". סימון טוענת שלנשים עם אספרגר יש תכונות טובות רבות. יש להן יכולת ריכוז גבוהה ביותר ומוסר עבודה גבוה, ואלו הופכים את הנשים המאובחנות בספקטרום האוטיסטי לעובדות מצוינות ויעילות.
הסופרת אבחנה את עצמה באספרגר ומעולם לא אובחנה באופן רשמי, אך לצורך כתיבת הספר היא ראיינה רק נשים שאובחנו באופן מסודר. סימון טוענת שהסימפטומים של התסמונת באים לידי ביטוי באופן שונה בין המגדרים השונים.
תגובות לספר.
איגוד האוטיזם האמריקאי פרסם ביקורת שממליצה בחום על קריאת הספר לנשים המאובחנות בתסמונת או למי שחושבת שעשויה להיות מאובחנת. האיגוד טוען שהספר יכול לשמש את כל מי שאובחנה עם אספרגר או את בני משפחתה, וכן אנשים העוסקים בתחום באופן מקצועי או אקדמי.
מבצע אמאד
Aspergirls
זאוגמה
זאוגמה (ביוונית: Ζεῦγμα; ברומית: Zeugma) הייתה עיר הלניסטית ורומית בגדה המערבית של נהר פרת, בגבול אסיה הקטנה, סוריה ומסופוטמיה. אתרהּ נמצא בנפת גזיאנטפ שבדרום-מזרח טורקיה. חלקים נרחבים של שרידיה מוצפים מאז 2001, אחרי הפעלתו של סכר בּירֶג'יק . לעתיקותיה של זאוגמה יוחד אגף במוזיאון לארכאולוגיה של גזיאנטפ.
תולדות העיר.
זאוגמה נוסדה בסביבות שנת 300 לפני הספירה, בימיו של סלאוקוס הראשון ניקאטור, מראשי המפקדים בצבאו של אלכסנדר מוקדון ומלכהּ הראשון של הממלכה הסלאוקית. העיר נקראה לכבודו בשם "סלאוקיה שעל הפרת". זאוגמה הייתה אחת מארבע הערים הראשיות של ממלכת קומגנה ההלניסטית עד שזו בוטלה בעקבות הכיבוש הרומי. בתקופה הרומית נקראה העיר בשם Zeugma (ביוונית: צֶמֶד) ושם זה התייחס לשתי הערים התאומות שמשני עברי הנהר כאחת – סלאוקיה (Σελεύκεια) במערב ואפּאמיאה (Απάμεια) במזרח. שתי הערים חוברו בגשר צף.
זאוגמה התקיימה בקו החיִץ שבין האימפריות, הרומית והפרתית, הפרת שימש כגבול ביניהן והגשר שחצה את הנהר העניק לה יתרון אסטרטגי. העיר הייתה במשך כ-200 שנים בסיסו של הלגיון הרביעי סקיתיקה, והוא היה אחד מהגורמים לשגשוגה. זאוגמה התעשרה מהיותה תחנה על דרך המסחר הבינלאומית שחיברה את נמל אנטיוכיה (אנטקיה) שלחוף הים התיכון עם סין. מספר תושביה של זאוגמה בשיא גודלה מוערך ב-80,000.
בשנת 256 פלש לתחומה של זאוגמה המלך הסאסאני שאפור הראשון. הפלישה המיטה על העיר חורבן שממנו לא הצליחה להתאושש. מצבה הורע גם בשל רעידת אדמה עזה שפקדה את האזור.
אחרי פיצול הקיסרות הרומית ב-395 הייתה זאוגמה חלק מהקיסרות הרומית המזרחית. בתקופת הקיסר יוסטיניאנוס הראשון נעשו מאמצים לשקם את העיר והיא הוקפה בחומות רחבות, אך אלה לא מנעו את הכיבוש המוסלמי ב-637. זאוגמה הידלדלה ונעזבה. בתקופה העות'מאנית הוקם בקצה חורבותיה הכפר בֶּלקיס, ורוב שטחה כוסה במטעים של אלת הבוטנה.
חפירות וממצאים.
פעולות סקר וחפירות שיטתיות באתר זאוגמה החלו בשנות ה-80 של המאה ה-20 מטעם המוזיאון לארכאולוגיה של גזיאנטפ לנוכח התגברות מקרי שוד העתיקות. לקראת הקמת סכר בירג'יק ובמקביל לבנייתו (בשנים 1985–2000) הואצו והורחבו חפירות ההצלה בסיוע ממשלת טורקיה. השתתפו בהן משלחות מאוסטרליה, צרפת ושווייצריה, מאיטליה ומטורקיה עצמה. החפירות לוו בפעולות שימור, כולל הקמת מחסים למבנים שנחפרו ולא הוצפו. החפירות התרכזו בחלקי האתר המועדים להצפה, אך גם במעלה גבעת בֶּלקיס (Belkis Tepe), האקרופוליס של זאוגמה ההלניסטית והרומית. ממצאי החפירות, בעיקר פסיפסים, הוצגו במוזיאון לארכאולוגיה של גזיאנטפ והועברו ב-2011 למבנה משלהם במתחם המוזיאון, הנקרא בשם מוזיאון הפסיפסים של זאוגמה.
מן המחקרים מצטיירת עיר שלמסגרתה צורת טרפז, ראשו בגבעת האקרופוליס ובסיסו לאורך גדת הנהר. העיר נבנתה במורד אל הנהר במפלסים מדורגים במערך היפודמי של גושי בניינים מוקפים ברשת רחובות שתי וערב. מבני הציבור מוקמו במעלה העיר וכן לאורך גדת הנהר. הסקרים והחפירות חשפו שרידי אגורה הלניסטית, אגורה רומית, תיאטרון, מרחצאות, אצטדיון, רובעי מגורים ורחובות עמודים, שרידי חומות, הן מהתקופה ההלניסטית והן מהתקופה הרומית, וכן בתי קברות. החוקרים מצביעים גם על מבנה ששימש להבנתם כמפקדת הלגיון הרביעי סקיתיקה. רצפות פסיפס רבות, בעיקר מהמאות השנייה והשלישית לספירה, השתמרו משום שכוסו במפולות של הקירות והתקרות בעת החורבן שגרם הכיבוש הסאסאני. הידורן מעיד על עושרה של העיר. בעיר התגלו שני מקדשים: המתחם המקודש (טֶמֶנוֹס) שעל האקרופוליס ומקדש באגורה ההלניסטית. המקדש בראש הגבעה היה סמלה של העיר ודימויו מופיע על מטבעותיה.
זאוגמה נכללת מאז 2012 ברשימת המועמדים להכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
וילמר בריוס
וילמר אנריקה בריוס טראן (בספרדית: Wilmar Enrique Barrios Terán) הוא כדורגלן קולומביאני המשחקת בעמדת הבלם וקשר האחורי בקבוצת זניט סנקט פטרבורג ובנבחרת קולומביה.
קריירת מועדונים.
דפורטס טולימה.
בריוס ירצה לשכוח את משחק הבכורה שלו במדי דפורטס טולימה שנערך ב-23 בפברואר 2013 מול בויקה צ'יקו והסתיים בהפסד של 0–3 כאשר בריוס עצמו הורחק במחצית השנייה. כבש את שער הבכורה שלו בבוגרים ב-17 בספטמבר 2014 במסגרת הגביע מול אינדפנדיינטה מדיין שהסתיים בניצחון של טולימה 2–4. את שער הבכורה שלו בליגה הבכירה כבש ב-17 במאי 2015 בניצחון של טולימה 0–5 על חאגוארס קורדובה. זכה באליפות עם קבוצת הנוער של דפורטס טולימה וכן בגביע עם הקבוצה הבוגרת ב-2014. הפך מהר מאוד לכוכבה של הקבוצה ואף לקפטן שלה בגיל כה צעיר. ביסס את מעמדו כאחד מהשחקנים הטובים בליגה ונבחר לקשר המצטיין בליגה בעונת 2015. לאחר האולימפיאדה בריו עזב את טולימה לאחר 4 שנים שבהן שיחק 144 משחקים וכבש 5 שערים.
בוקה ג'וניורס.
ב-23 באוגוסט 2016 הודיעה קבוצת הפאר הארגנטינאית, בוקה ג'וניורס, על רכישתו של בריוס שבדיוק סיים לייצג את נבחרתו במשחקים האולימפיים בריו. אין סכום מדויק לעסקה, אך מדובר סביב ה-3 מיליון דולר. את הבכורה מול הקהל הביתי בבומבונרה ערך ב-29 באוקטובר כאשר שיחק את 17 הדקות האחרונות וזכה לשבחים מהאוהדים בניצחון 0–4 על טמפרליי. ב-19 באוגוסט 2017 כבש את שערו הראשון במדי בוקה בניצחון 1–2 על סרו פורטניו במשחק ידידות ואת השער הרשמי כבש מול אסטודיאנטס לה פלאטה ב-10 בדצמבר 2017 בניצחון 0–1. ב-11 במרץ 2018 החל בשניות הסיום מהלך שבסיומו בוקה כבשה שער ניצחון מול טיגרה שעזר לה מאוד במאבק על האליפות. בריוס הפך ליקיר האוהדים ולאחד השחקנים האהובים במועדון, בזכות סגנון משחקו שגרם להערכה רבה כלפיו.
זניט.
ב-1 בפברואר 2019 חתם בזניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל תמורת 15 מיליון יורו למשך 4.5 שנים. הוא הופיע לראשונה במדי התכולים-לבנים ב-12 בפברואר 2019 בהפסד הקבוצה לפנרבחצ'ה בשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית. את שער הבכורה שלו הבקיע במסגרת הקלאסיקו הרוסי, נגד ספרטק מוסקבה כשהבקיע בדקה 27, במשחק שנערך ב-17 במרץ 2019.
באוקטובר 2021 האריך את חוזהו בזניט עד סוף עונת 2025/2026 בליגת העל הרוסית בכדורגל.
נבחרת לאומית.
הנבחרת עד גיל 23.
הוא זומן ב-10 במרץ 2016 למשחקי הפלייאוף של אולימפיאדת ריו מול מקבילתה, ארצות הברית. קולומביה השיגה את הכרטיס ושובצה בבית אחד עם ניגריה, יפן ושוודיה. היא העפילה לרבע הגמר אך הודחה על ידי המארחת, ברזיל. בריוס שיחק את כל ארבעת המשחקים ולא כבש.
הנבחרת הבוגרת.
הוא זומן לראשונה למדי הנבחרת הבוגרת במרץ 2015 לקראת משחקי הידידות מול ו. היה בסגל הרחב של לקראת הקופה אמריקה 2016 אך נופה מהסגל הסופי. את הבכורה הרשמית ערך במשחק חוץ מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. סך הכל שיחק בשבעה משחקי מוקדמות ולא כבש. נכלל בסגל הסופי של קולומביה למונדיאל 2018 ושיחק שלושה מתוך ארבעת המשחקים שקיימה הנבחרת בטורניר, בו הודחה בשלב שמינית הגמר על ידי .
ווילמר באריוס
וילמר באריוס
אפולוניוס הסופיסט
אפולוניוס הסופיסט (ביוונית: Ἀπολλώνιος ὁ Σοφιστής) היה מדקדק שחי ככל הנראה לקראת סוף המאה ה-1 לספירה ולימד ברומא בזמנו של הקיסר טיבריוס.
הוא נולד באלכסנדריה, בנו של מדקדק אחר, ארכיביוס מאלכסנדריה (או שייתכן והיה אביו של ארכיביוס).
הוא היה מחברו של מילון הומרי (Λέξεις Ὁμηρικαί), החיבור היחיד מסוג זה הקיים כיום. מקורותיו הראשיים היו אריסטרכוס מסמותראקה ומילון המונחים ההומרי של אפיון (למרות שמספר מקורות מצטטים את אפיון כתלמידו של אפולוניוס). הטקסט ששרד מתוך המילון הזה הוא תקציר. בגרסה המקורית, אפולוניוס כפי הנראה מסר לפחות ציטוט אחד בכל ערך.
המילון נערך בפעם הראשונה על ידי וילואזון (1773) וגם על ידי אוגוסט עמנואל בקר (1833).
תרבות רעה
יחסי אזרבייג'ן–מקסיקו
יחסי אזרבייג'ן–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין אזרבייג'ן לבין מקסיקו.
היסטוריה.
בדצמבר 1991, מקסיקו הכירה בעצמאותה של אזרבייג 'ן לאחר התפרקות ברית המועצות. ב-14 בינואר 1992, שתי המדינות יצרו יחסים דיפלומטיים. בהתחלה, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות קוימו בשגרירויות הכבוד שלהם; מהשגרירות האזרית בוושינגטון די. סי., ארצות הברית, ומן את השגרירות המקסיקנית באנקרה, טורקיה. ב-2007, אזרבייג'ן פתחה שגרירות במקסיקו סיטי, ולאחר מכן פתחה גם כן מקסיקו שגרירות בבאקו ב-2014. ב-2011, הסנאט המקסיקני הכיר בטבח חוג'אלי.