תגובות ומשמעות.
בציבור בגרמניה המערבית ראו בסדרת המשפטים מעין הלקאה עצמית מיותרת, בעיקר נוכח הסבל הגרמני במלחמת העולם השנייה ולאחריה, לרבות גירוש גרמנים בתום המלחמה.
המשפטים העלו לשיח הציבורי, בפעם הראשונה מאז המלחמה, את נושא השואה ואחריותם של הגרמנים לזוועות שביצעו הנאצים.
עריכת המשפטים הייתה אבן בוחן ליצירתה של מודעות חוקית חדשה, דרישה מן הציבור הגרמני לאחר מלחמת העולם השנייה לעיסוק ולדיון בנושא השואה ובמידת אחריותם של הגרמנים לזוועות שביצעו במהלכה.
מת על מטאל
מת על מטאל היא תוכנית רדיו ורשת העוסקת במוזיקת המטאל על שלל תתי סגנונותיה. התוכנית משודרת במתכונת שבועית במוצ"ש בתחנת הרדיו הבינתחומי (106.2FM) בשעה 23:00, ובמקביל בתחנת הרדיו האינטרנטית "רדיו הקצה". כמו כן, התוכנית משודרת כפודקאסט באתר "מת על מטאל" הרשמי. החל מסוף שנת 2018 התוכנית החלה את שידוריה גם באפליקציית ספוטיפיי. התוכנית מופקת ומוגשת על ידי האחים ניב וליאור פלג מאז שנת 2007, וכוללת מוזיקה בסגנון מטאל לסוגיו, סקירת הסצנה המקומית והעולמית וכן קטעים הומוריסטיים, חלקם קיצוניים. שם התוכנית הוא משחק מילים בו המילה האנגלית "מטאל" נשמעת דומה מאוד לצירוף מילים בסלנג בעברית "מת על" במשמעות של "אוהב מאוד".
רקע כללי.
התוכנית החלה את שידוריה ב-31 בינואר 2007, ושודרה בתחילה בתחנת "רדיו הר הצופים" בירושלים בימי רביעי, ולאחר מכן עברה למוצאי שבת בשעה 23:00 (משבצת שהייתה קבועה לאורך שנים). לאחר כשנתיים התוכנית החלה להיות משודרת בסינדיקציה גם בתחנת הרדיו "הרדיו הבינתחומי" (106.2FM), עד שתחנת "רדיו הר הצופים" הפסיקה את פעילותה והתוכנית הפסיקה להיות משודרת שם מטבע הדברים. עד 2016 התוכנית שודרה בתחנת "הרדיו הבינתחומי" בלבד, אך ניתן היה להאזין לה דרך אתר הפודקאסטים Icast. בהמשך מת על מטאל פתחה עמוד פודקאסט עצמאי באתר "Podbean" וכן אתר רשמי לתוכנית - באתרים אלו ניתן להאזין לארכיון הכולל את כל תוכניות מת על מטאל שאי פעם הוקלטו. במהלך חודש יוני 2016, מת על מטאל החלה להיות משודרת גם בתחנת הרדיו האינטרנטית "רדיו הקצה" (Kzradio.net) במקביל לשידורה ברדיו הבינתחומי על גלי ה-FM. החיבור בין רדיו "הקצה" לתוכנית "מת על מטאל" התבשל במשך שנים בין מייסד ושדרן התחנה הוותיק "קוואמי" (אייל פרידמן) וצוות מת על מטאל, ובמהלך חודש יוני 2016 החלו שידורי מת על מטאל גם בתחנה זו. התוכנית עצמה משלבת הומור, מידע ואקטואליה מסצנת המטאל, ראיונות עם להקות מישראל ומחוצה לה, וכן מגוון רחב של מוזיקת מטאל מכל התקופות והסגנונות.
הפורמט של התוכנית הוא עיסוק בנושאים שונים בכל משדר, כאשר ישנה "מעטפת" מסוימת לכל תוכנית ונושא אותו היא סובבת. הפרקים השונים עוסקים בלהקות מסוימות או תאריכים שונים בעלי משמעות. כך למשל, שודרה תוכנית המוקדשת ל"שר הטבעות" במקביל ליציאת הסרט "ההוביט", ובסמוך ליום השואה שודר פרק ספיישל ליום השואה: תוכנית פחות הומוריסטית מהרגיל, בה נוגנו שירים בנושאי השואה ומלחמת העולם השנייה.
בתוכנית התארחו עשרות אמנים מסצנת המטאל העולמית וכן מזו הישראלית, בין השאר התארחו סולן ומנהיג להקת Megadeth דייב מאסטיין, מתופף להקת Slayer לשעבר דייב לומברדו, באסיסט ומנהיג להקת Cannibal Corpse אלכס וובסטר ורבים אחרים.
טקס פרסי מת על מטאל.
לקראת סוף כל שנה אזרחית צוות מת על מטאל מסכמים את השנה במוזיקת המטאל העולמית במסגרת "טקס פרסי מת על מטאל", אלבומי הלהקות ששוחררו באותה השנה מתחרים זה בזה בתתי הקטגוריות השונות, כאשר האלבום המנצח זוכה להשמעת שיר מתוכו. בחירת הזוכים בתחילת הדרך הייתה אך ורק על ידי הצבעת צוות השדרנים, אך עם השנים קהל המאזינים הפך ליותר ויותר מעורב ואף הביא לכך שהטקס כלל שני פרסים: "פרס בחירת השופטים", ו"פרס בחירת הקהל". ב"טקס פרסי מת על מטאל 2018" הפורמט השתנה שוב, וחזר למצב בו ישנו רק פרס אחד. משקל קולות הקהל לראשונה קיבל משקל כבד יותר משל שופטי מת על מטאל כיחידים, כך שרק במקרה בו שני השופטים בוחרים באותו אמן בקטגוריה מסוימת, בחירתם יכולה להעפיל על בחירת הקהל.
ריו גרנדה ואלי ויפרס
זלודק
זאלודק
זאלודאק
הריגת אריק קרפ
הריגת אריק קַרְפְּ אירעה ב-14 באוגוסט 2009 בעת שטייל עם אשתו ובתו בטיילת של חוף תל ברוך בתל אביב. שלושת תוקפיו של קרפ הואשמו ברצח, אך לבסוף הורשעו בהריגתו.
המקרה.
על פי המתואר בכתב האישום, ב-14 באוגוסט 2009 בשעה 23:00 יצא לאונרד אריה (אריק) קרפ, בן 59, עם אשתו שרה ובתו אוטיליה לטייל על שביל הטיילת שסמוך לחוף ליד תחנת הכוח רדינג. בשלב מסוים ישבו השלושה על אחד הספסלים מול הים. בקרבת מקום שהתה חבורה של צעירים ערבים מג'לג'וליה. קצת לפני 00:30 טייל קטין בן 17 מבני החבורה לבדו לאורך הטיילת, פגש את משפחת קרפ ואמר לאריק קרפ כי "יסדר לו" את אחת הנשים אשר עמו. עקב דבריו אלו, וכדי להימנע ממגע עמו, החלו בני משפחת קרפ לעזוב את המקום. בשלב זה התקשר הקטין אל חבריו, ג'מיל עדס ועבדל עדס וביקש מהם להגיע אליו. ג'מיל ועבדל הגיעו בריצה ואחד מהם אחז בשרה והטיח אותה אל הרצפה. עקב התקיפה הנ"ל נגרמה לשרה פריקה של מרפק ימין והיא נזקקה לטיפול רפואי. השני דחף את אוטילה שנפלה על הקרקע. שרה צעקה אל אוטילה כי ידה נשברה, כי תימלט מהר מהמקום ותזעיק עזרה. אוטילה הצליחה להימלט ורצה בצעקות לעזרה אל כיוון החוף. שרה שהצליחה אף היא להימלט מהמקום, הצטרפה לאוטילה והשתיים רצו אל עבר החוף זועקות לכל עבר לעזרה. שרה מיד טלפנה והזעיקה את המשטרה, ומאוחר יותר פורסמה הקלטת דבריה.
ג'מיל ועבדל תקפו ביחד את אריק קרפ במכות קשות בכל גופו כולל בעיטות בעוצמה בראשו ובצלעותיו. בשלב מסוים הצליח אריק קרפ לברוח מהמקום בריצה, שתועדה במצלמת אבטחה. אולם תוקפיו רדפו אחריו, תפסוהו והמשיכו לחבוט בו, גם לאחר שהיה מוטל חסר אונים על הקרקע. מספר צעירים נוספים שהיו עם התוקפים הביטו בנעשה בלא להתערב, למעט צעירה אחת שבקשה מהם לחדול ממעשיהם ובתגובה ספגה אגרוף לפניה. בעקבות הקריאות לעזרה החלו להתקרב אנשים לזירה, ואז נמלטו בני החבורה, ונסעו ליער חורשים, שם שמעו מוזיקה, שתו ורקדו.
העמדה לדין.
לאחר חודש הוגשו כתבי אישום נגד שלושת התוקפים באשמת רצח וכנגד ארבעה נוספים על אי מניעת פשע. באפריל 2011 הורשעו שלושת התוקפים בהריגה וזוכו מאשמת רצח, לאחר שבית המשפט קבע שלא ניתן להוכיח שהייתה לתוקפים כוונה להמית. ביולי 2011 נדונו התוקפים ל-26 שנות מאסר. בית המשפט העליון דחה את ערעורם של התוקפים על הרשעתם ועל חומרת העונש.
בעקבות גזר הדין התעוררה ביקורת ציבורית רבה על כך שהתוקפים הורשעו בהריגה ולא ברצח. היו שטענו שהשופטים צדקו, מכיוון שברצח סתמי שלא תוכנן מראש לא ניתן להרשיע את התוקפים ברצח. לשיטתם, הביקורת צריכה להיות מופנית אל המחוקק שצריך לשנות את החוק ולקבוע שגם במקרים כאלו יש להרשיע ברצח. לעומת זאת, היו שביקרו את ההרשעה בהריגה ולא ברצח, בטענה שעל פי הזרם המרכזי של הדעות בבית המשפט העליון, ניתן היה להרשיע את התוקפים ברצח.
ארבעת המואשמים באי מניעת פשע הורשעו ונידונו ל-3–6 חודשי עבודות שירות.
בעקבות המקרה של הריגת אריק קרפ יצר שולי רנד את שירו "אדי".
יהודה אידלסון
הרב יהודה אידל אידלסון (לעיתים: יהודה אידיל אידילסאהן; או: אידעלסאָן; באנגלית: Idel Idelson; י"ד בניסן ה'תרל"ד, 1 באפריל 1874 - ח' בשבט ה'תש"ג, 11 בינואר 1943) היה רב ודרשן ליטאי-אמריקאי. רב בדנוור ובג'רזי סיטי ומרבני ניו יורק. רבו של בית הכנסת ברחוב אלדרידג' בניו יורק.
ביוגרפיה.
נולד בנובהרדוק בערב פסח ה'תרל"ד לרב חיים חייקל בן ר' משה זלוצובסקי (זלאצאווסקי) ולשרה איטקה בת ר' אברהם יצחק. אביו היה למדן ומלמד ואמו הגיעה ממשפחה מיוחסת, נכדתם של הרב חיים סנדר מנעשוויז ושל הגביר הלמדן ר' דוד זאוויליס מסלונים.
בגיל 12 נסע ללמוד בישיבת מיר שבה היה תלמידו ומקורבו של רבי חיים לייב טיקטינסקי ולאחר שנות לימוד אחדות עבר ללמוד בישיבת איישישוק ובגיל שש עשרה למד תקופה אצל הרב אליהו משה לוין רבה של ז'ולודק הסמוכה ללידא. אחר כך נסע ללמוד בווילנה. נישא להדסה בתיה בת הרב שבתי יעקב בלוך בן ר' אברהם יצחק מסלצניק הסמוכה לווילנה. לאחר נישואיו נסע להשלמת לימודיו בכולל הפרושים בקובנה, בקובנה למד הלכה והחל להתמחות בדרשנות. עם סיום לימודיו נסמך לרבנות בידי רבי צבי הירש רבינוביץ, רבה של העיר; רבי משה דנישבסקי, רב הפרבר סלובודקה; ורבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין מנובהרדוק, ה"ערוך השולחן".
הוא קיבל הצעות רבנות ממספר עיירות, אך באותו זמן התדרדר מצבו הכלכלי של כולל הפרושים, והאחראים על המוסד שלחו אותו לארצות הברית לצורך גיוס כספים. הוא הגיע לארצות הברית ב-1900 ובמשך שנה סבב בערים שונות והתרים עבור כולל הפרושים בקובנה. לאחר שנה הוצעה לו משרת רבנות בעיר דנוור שבקולורדו והוא החליט להשתקע בעיר עם משפחתו. הוא הניח את התשתית לקהילה האורתודוקסית בעיר, והקים את כל המוסדות והארגונים הדרושים לניהולה: מוסדות חינוך, מערכת כשרות, ביקור חולים וכדומה. הוא גם פעל בקרב הקהילה לחיזוק ההקפדה על שמירת שבת.
בתקופת כהונתו הייתה תיירות מרפא גדולה בהיקפה לדנוור, רבים מחולי השחפת שבאו לעיר היו עניים יהודים שהתגלגלו ברחובות העיר ורבים מהם מתו. הרב אידלסון פעל להקמת סנטוריום שכלל בית חולים ובית הבראה עבורם, לצד מקומות תעסוקה לתקופת המחלה. הוא עמד בראש הוועד של הסנטוריום במשך שנתיים וגייס עבור כך תרומות בסכומים גדולים.