פרדיננדו כרת בריתות עם מדינות שכנות על ידי נישואיו לכריסטינה מלורן, בתו של דוכס לורן והשאת אחותו, מארי דה מדיצ'י לאנרי הרביעי, מלך צרפת. את בנו, קוזימו השני, השיא למריה מגדלנה, ארכידוכסית אוסטריה מבית הבסבורג, ששלט גם בספרד, אשר הציבה איום מתמיד של חופי טוסקנה מכיוון הים הטירני. ב-1605 הביא פרדיננדו לבחירת בן משפחתו, אלסנדרו דה מדיצ'י לאפיפיור לאו האחד-עשר, שאמנם נפטר כעבור חודש, אך ממשיכו פאולוס החמישי היה תומך בית מדיצ'י. הקשר האמיץ למדינת האפיפיור הביא לחקיקה דתית מחמירה בטוסקנה ולמתן מעמד בכיר לאנשי הכמורה (קלריקליזם).
ב-1608 תמך פרדיננדו במשלחת לחופי גיאנה הצרפתית של ימינו, בשם "משלחת ת'ורנטון", שאף ניסתה להקים באזור מושבה טוסקנית, אך מותו הפתאומי עצר את הניסיון. עם מותו, בפברואר 1609 הותיר מדינה עשירה ויציבה, אך נסיונותיו בשדה הדיפלומטיה הבין לאומית היו בעוכרי הדוכסות וגררו אותה אל שורה של סכסוכים ומאבקים.
פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י
משה דן טברסקי
רבי משה דן טברסקי ( - י"ג בשבט תר"פ) היה אדמו"ר חסידי, בדור השלישי בשושלת סקווירא.
ביוגרפיה.
היה בנו השני של רבי אברהם יהושע העשיל מסקווירא, וחתנו של רבי חיים יהודה מאיר חודורוב מברדיטשוב (חתנו של רבי דוד טברסקי מטולנה). לאחר פטירת סבו רבי יצחק מסקווירא, מילא אביו את מקומו ביחד עם אחיו רבי ישראל ורבי דוד. לאחר פטירתו בג' בכסלו תרמ"ז הקימו האחים חצרות נפרדים בסקווירא, ורבי משה דן מונה כממשיכו של אביו בחצר הוותיקה. החסידים בסקווירא קיבלו את רבי משה דן כמנהיגם ומאידך חסידי סקווירא באירופה היו נוסעים לדודו רבי דוד.
בשנת תרע"ט בעקבות המהפכה הבולשביקית עזב את סקווירא לקייב, יחד עם דודו רבי דוד, שם נפטר עקב המגפות שהשתוללו בעיר בי"ג בשבט ה'תר"פ.
אברהם יהושע העשיל מצ'ודנוב
ריינס פריבס
ריינולד ריצ'רד "ריינס" פריבס (באנגלית: Reinhold Richard "Reince" Priebus; נולד ב-18 במרץ 1972) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, לשעבר ראש סגל הבית הלבן תחת הנשיא דונלד טראמפ. קודם לכן כיהן כיו"ר הוועדה הרפובליקנית הלאומית וכיו"ר המפלגה בוויסקונסין.
ביוגרפיה.
פריבס, בנם של ריצ'רד ודימיטרה, נולד בניו ג'רזי וגדל בקנושה שבוויסקונסין. ב-1994 סיים תואר ראשון בהצטיינות במדע המדינה ואנגלית מאוניברסיטת ויסקונסין–וייטווטר. במהלך לימודיו היה נשיא אגודת הסטודנטים וראש תא המפלגה הרפובליקנית. לאחר הלימודים עבד עבור ועדת החינוך של האספה הלאומית של ויסקונסין (בית הנבחרים של המדינה), ולאחר מכן בבית המשפט לערעורים של ויסקונסין, בבית המשפט העליון של ויסקונסין, ובבית המשפט הפדרלי של מחוז דרום פלורידה. ב-1998 סיים תואר JD בהצטיינות במשפטים באוניברסיטת מיאמי. בתקופת לימודיו כיהן כראש נציגות הסטודנטים של בית הספר למשפטים. הוא שב לוויסקונסין ועבד כעורך דין בפירמת עורכי הדין Michael Best &amp; Friedrich LLP בה נהיה שותף ב-2006.
ב-2004 התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ויסקונסין, אך הפסיד לסנאטור המכהן. הוא שימש גזבר וסגן יו"ר המפלגה הרפובליקנית בוויסקונסין. ב-2007 נבחר ליו"ר המפלגה בוויסקונסין, הצעיר ביותר לכהן בתפקיד זה. ב-2009 מונה ליועץ המשפטי של הוועדה הרפובליקנית הלאומית. הוא התפטר מתפקידו בדצמבר 2010 לקראת התמודדותו ליו"ר הוועדה, ובינואר 2011 נבחר לתפקיד אחרי שגבר על אן וגנר. בינואר 2013 ובינואר 2015 נבחר לכהונות נוספות כיו"ר הוועדה. במהלך תפקידו הוביל את שיקום המפלגה ויציאתה מחובות. הוא מקורב לפול ראיין לו סייע להיבחר לראשונה לקונגרס ב-1998, והשניים תמכו לאורך השנים זה בזה בגיוס כספים ובמערכות בחירות, וכן למושל ויסקונסין סקוט ווקר.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הגן על בחירתו של דונלד טראמפ כמועמד המפלגה לנשיא, חרף קולות שקראו לוועדה להתנער ממנו. לפריבס נזקפת בניית המנגנון ומתן הגיבוי המפלגתי שסייע לטראמפ להיבחר כנשיא, ולמפלגה הרפובליקנית לשמור על הרוב בסנאט ובבית הנבחרים של ארצות הברית. לאחר הבחירות החליט טראמפ למנותו לראש סגל הבית הלבן, והוא נכנס לתפקידו ב-20 בינואר 2017.
ב-28 ביולי 2017 מינה הנשיא טראמפ את ג'ון קלי לתפקיד ראש סגל הבית הלבן, במקומו של פריבס, שנאלץ לעזוב את תפקידו. כהונתו של פריבס בתפקיד הייתה הקצרה ביותר עבור ראש סגל הבית הלבן למעט כהונות ביניים של ממלאי מקום.
לאחר שירותו בממשל מונה לנשיא והאסטרטג הראשי בפירמת עורכי הדין Michael Best &amp; Friedrich, הוא התגייס לשירות המילואים בצי ארצות הברית, וכן מונה לפרשן פוליטי ברשת CBS.
פריבס נשוי לסאלי, ואב לבן ובת. הוא שימש נשיא התזמורת הפילהרמונית של קנושה ומכהן כחבר הוועד המייעץ שלה. הוא חבר הוועד המייעץ של מרכז Care Net בקנושה, ארגון תמיכה לנשים בהיריון הפועל למניעת הפלות מלאכותיות.
משה דן מסקווירא
ריינס פיירבס
דיני קרקעות ברשות הפלסטינית
נדנית
נְדָנִית (שם מדעי: "Melibe") הוא סוג של חשופית ים מהמשפחה Tethydidae שבמחלקת הרכיכות.
רוב חשופיות הים הם טורפים, אך הטרף לרוב נייח או בעל יכולת תזוזה איטית כגון ספוגיים או חיטחבים. לעומת זאת, הנדית טורפת יצורים מהירי תנועה, כגון סרטנים קטנים. היא עושה זאת בעזרת איבר דמוי ברדס המצוי בראשה ומסוגל להתרחב ליריעה גדולה המשמשת כמלכודת (בדומה לרשת דייגים). הנדית סורקת את המים, הקרקע או צמחייה בעזרת ה"ברדס" וברגע שחשה בטרף סוגרת את ה"ברדס" במהירות ולוכדת אותו בתוכו.
בעולם ידועים כ-16 מינים ושלושה מינים שזהותם אינה מאומתת. בחופי ישראל נפוץ המין נְדָנִית שְׁקוּפָה (Melibe viridis).
אטריט בארישה
פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה
פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י (באיטלקית: Francesco I de' Medici; 25 במרץ 1541 - 19 באוקטובר 1589) היה הדוכס הגדול של טוסקנה באופן רשמי ממות אביו קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ב-21 באפריל 1574 ועד מותו. בפועל כיהן כראש המדינה מאז ויתר אביו על התפקיד ב-1565. שלטונו היה המשך ישיר של ימי אביו, כאשר הדוכסות נשלטה בפועל על ידי הפקידות הבכירה שמינה אביו והייתה כנועה לרצון בית הבסבורג.
תולדות חייו.
פרנצ'סקו, יליד פירנצה, היה בנם הבכור של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ואשתו לאונור דה טולדו (Eleonora di Toledo; (1522 – 1562), בתו של דון פדרו אלוורס, שליט נאפולי. בדצמבר 1562, כאשר היה פרנצ'סקו בן 21, נסעה לאונור אמו עם אחיו הצעירים ג'ובאני (שהיה בן 19 וכבר קרדינל) וגארציה (שהיה בן 15) לפיזה, שהייתה שרויה במגפת מלריה. השלושה נספו במגפה, דבר שהותיר את אביו, קוזימו, שבור והאיץ את החלטתו לפרוש מן השלטון ולהעביר את סמכויותיו לבנו הבכור. בפועל, עם זאת, נוהלה הדוכסות על ידי המנגנון היעיל שהקים האב. לאחר מותו של קוזימו גברה התערבותם של בתי המלוכה של ספרד ובית הבסבורג בנעשה בטוסקנה והם הפעילו אותה לטובת האינטרסים שלהם.
פרנצ'סקו לא גילה רצון לעשייה שלטונית או דיפלומטית, אך גילה תשוקה למדע ולאמנות והיה פטרון של תיאטרון ושל האקדמיה ללימודי בלשנות "La Crusca", שפיתחה את השפה האיטלקית. כחובב כימיה ואלכימיה, בילה שעות בחדר ייעודי בפאלאצו וקיו (ה-"Studiolo di Francesco I") שעוטר ביצירותיהם של תלמידי ג'ורג'ו וזארי ושימש כמעבדה וכבית אוסף לצמחים ומינרלים. הוא היה פטרונם של אמנים רבים, כמו טוביאס ורהאכט הפלמי.
ב-1565 נישא ליוהאנה מאוסטריה, הדוכסית הגדולה של טוסקנה, בתו של פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואחותו של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הנישואים לא היו מאושרים. לשניים נולדו בן ושש בנות, מהן רק שתיים הגיעו לבגרות ואחת, אנה, שנפטרה בגיל 15. הבן, פיליפו, שסבל מפגיעה מוחית מולדת (הידרוצפלוס) מת בגיל חמש. יוהאנה מתה ב-1578, בת שלושים. לאחר מותה נישא פרנצ'סקו לפילגשו ביאנקה קאפלו. שניהם מתו ממלריה בהפרש של יום בוילה ליד פראטו, כך שפרנצ'סקו מת ללא יורש ראוי ועם מותו הועבר כתר הדוכס הגדול של טוסקנה לאחיו הצעיר, פרדיננדו, שנקרא לשוב מרומא. במסגרת מאמציו לכרות בריתות חדשות, השיא פרדיננדו את בת אחיו, מארי דה מדיצ'י לאנרי הרביעי, מלך צרפת.
בתרבות ובאמנות.
דיוקנו של פרנצ'סקו כילד בן 10 הונצח בציור ידוע מאת אניולו ברונזינו, המוצג בגלריה אופיצי בפירנצה.
מזרקת נפטון ליד הפלאצו וקיו בכיכר הסיניוריה מאת ברתולומאו אמנטי (Bartolomeo Ammannati) יחד עם ג'אמבולוניה ואחרים הוקמה לכבוד חתונתו של פרנצ'סקו עם יוהאנה מאוסטריה.
עלילת המחזה "Women Beware Women" מאת תומאס מידלטון (1658) נסובה סביב אירועי נישואיו של פרנצ'סקו לביאנקה קאפלו ומותם של השניים.
משפחתו.
לפרנצ'סקו ויוהאנה נולדו שבעה ילדים:
בית הנבחרים של אלבמה
בית הנבחרים של אלבמה הוא הבית התחתון בבית המחוקקים של מדינת אלבמה. הוא מהווה חלק חשוב ברשות המחוקקת של המדינה. מקום מושבו של בית הנבחרים נמצא בבירת אלבמה, מונטגומרי.
מבנה.
הבית מורכב מ-105 חברים. החברים הם תושבי אלבמה. הבית הוא אחד מחמשת הבתים התחתונים היחידים בארצות הברית שהנציגים בהם נבחרים לתקופה של ארבע שנים, ולא שנתיים כפי שנהוג ברוב בתי הנבחרים בארצות הברית, כולל בבית הנבחרים הפדרלי.
סמכויות.