בבודפשט פוגשת סוזן את ננסי, שנשלחה על ידי קרוקר. אחרי שריינה, סוזן וננסי נורות מתוך מכונית, סוזן מנהלת מרדף אחר המתנקש הכושל. בסופו של דבר מתברר כי קארן ווקר היא זו שמכרה לריינה את שמות סוכני השטח האחרים. היא מנסה לירות בסוזן, אבל צלף אלמוני הורג אותה. סוזן, ננסי ואלדו מלווים את ריינה למסיבה כדי לפגוש את קונה הפצצה הניידת של ריינה. מתברר כי הקונה היא ליה (נארגיס פאקרי), האישה שהסיחה את דעתו של פורד בפריז ובגללה הוטמנה פצצה בתיק הגב שלו. ננסי יוצרת הסחה שתסב את תשומת לבה של ריינה (על ידי העמדת פנים שהיא מעריצה משוגע של שחקן של 50 סנט) ובכך סוזן יכלה לעצור את ליה מבלי שריינה תיחשף לזהותה האמיתית. לאחר מאבק אלים בין השתיים ידה של ליה על העליונה והיא כמעט הורגת את סוזן אך היא נורתה על ידי פיין, שמתגלה כי הוא בחיים והוא זייף את מותו כדי להיות המאהב של ריינה.
ריינה כולאת את אלדו וסוזן בבונקר. מאוחר יותר, פיין מגלה לסוזן שהוא לא באמת סוכן כפול אלא מנסה לזכות באמונה של ריינה כדי לאתר את הפצצה הניידת, והוא היה זה שהרג את קארן. סוזן ואלדו בורחים מהבונקר. באחוזה של דה לוקה הנמצאת באגם בלטון, פיין וריינה מחכים לסולסה דודייב (ריצ'רד ברייק), קונה הפצצה וראש ארגון טרור של אל-קאעידה. סוזן מתפרצת למקום ומשכנעת את ריינה שאף על פי שהיא עובדת עבור ה-CIA, היא תעשה כל דבר כדי להגן על פיין ומודה לראשונה בפניו כי היא אוהבת אותו. דודייב נותן לדה לוקה מזוודה מלאה ביהלומים שסכומים הוא 100 מיליון אירו בעוד ריינה מוציאה את הפצצה מהמסתור. דה לוקה יורה בדודייב ובאנשיו ומגלה את תוכניתו האמיתית - למכור את הפצצה לקונה אחר (אם כי הם מתכוונים להטמין את הפצצה בלב ניו יורק סיטי) שהרבה במחיר יותר מדודייב. דה לוקה מתכוון לירות בריינה. פורד מתפרץ למקום ומסיח את דעתו ובכך מאפשר לסוזן להרוג את אנשיו. דה לוקה בורח למסוק שלו עם הפצצה והיהלומים, אבל סוזן תופסת את המסוק לפני הוא ממריא. במאבקים מתמשכים בין סוזן לדה לוקה היא משליכה את היהלומים והפצצה לתוך מעמקי האגם. דה לוקה מנסה לירות סוזן, אבל ננסי, שמגיעה עם מסוק שני מנטרלת את דה לוקה ומחסלת אותו. בעודה מטיסה את המסוק, דה לוקה תופס את השרשרת של סוזן (שקיבלה מתנה מפיין) ומתכוון להרוג אותה, אך סוזן משחרר את השרשרת מצווארה ומפעילה את דה לוקה מהמסוק אל מותו.
לאחר מותו של דה לוקה הפצצה נלקחת על ידי ה-CIA וריינה נעצרת. פורד, להפתעתה של סוזן, מחמיא לה על עבודתה ומשבח אותה. קרוקר מספרת לסוזן כי היא תישאר סוכן שטח וכי במשימתה הבאה היא תסתנן לרשת הברחת סמים בפראג. פיין מזמין סוזן לארוחת ערב, אבל במקום להיענות להזמנתו היא בוחרת לצאת לערב בנות עם ננסי.
למחרת בבוקר, סוזן מתעוררת במיטה ליד פורד וצורחת. משתמע שהם ישנו יחד, ופורד אומר שהוא אהב את זה.
מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה
מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה (; 4 בדצמבר 1808 - 15 בנובמבר 1888) היה דוכס בווארי מבית ויטלסבאך אשר התפרסם כאביה של אליזבת, נסיכת בוואריה ("סיסי"), וכסבא רבא של לאופולד השלישי, מלך הבלגים.
ביוגרפיה.
מקסימיליאן נולד בבמברג שבממלכת בוואריה ב-4 בדצמבר 1808, כבנם היחיד של פיוס אוגוסט, דוכס בבוואריה ואמלי לואיזה, נסיכת ארנברג. בין 1817-1824 הוא למד במינכן במוסד שהשתייך למסדר הבנדיקטינים. מגיל צעיר הוא יועד להינשא למקסימיליאנה, נסיכת בוואריה בתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה, אולם זו מתה בשנת 1821, ולפיכך אירס אותו המלך לבת אחרת שלו, לודוביקה. הם נישאו ב-9 בספטמבר 1828. הנישואים נכפו על שני הצדדים, במיוחד על לודוביקה שהייתה מאוהבת בנסיך הפורטוגזי מיגל (לימים מיגל הראשון, מלך פורטוגל).
לאחר נישואיו, היה מקסימיליאן אדם עשיר מאוד. הוא בנה לעצמו ארמון מפואר במינכן, אשר עוצב בידי לאו פון קלנצה וידוע עד היום בכינוי "ארמון הדוכס מקס". ב-1834 הוא רכש את טירת פוסנהופן על יד אגם שטרנברג, וזה היה ביתו העיקרי למשך שארית חייו. ב-1838 הוא רכש גם את טירת אונטרוויטלבך, שבה פועל כיום "מוזיאון סיסי". בנוסף על כך הוא גם רכש גם את "מנזר באנץ" ו"מנזר טגרנסה", וכן נכסים נוספים שחלקם נמצאים עד היום בידי צאצאיו (כיום בעליהם של הנכסים הוא הנסיך מקס, דוכס בבוואריה).
ב-20 בינואר 1838 הוא יצא עם פמליה קטנה למסע סביב הים התיכון. הוא עבר בוונציה, קורפו, פטרס ואתונה ואז הגיע אל מצרים. הוא ביקר באלכסנדריה ובקהיר, ובזמן שטיפס על הפירמידות הורה למשרתיו לשיר יודל ולהעמיד פנים שהוא מטפס על הרי האלפים. הוא רכש מספר עתיקות במצרים, ביניהן מומיות ואבנים מקברים ומקדשים. חלק מהפריטים מוצגים כיום במנזר באנץ. הוא גם קנה ושחרר מספר ילדים בשוק העבדים של קהיר. לאחר מכן המשיך אל ארץ ישראל, ביקר בירושלים ותרם כסף לשיפוץ קפלת ההלקאה בוויה דולורוזה. הוא חזר למינכן ב-17 בספטמבר של אותה שנה, ומאוחר יותר פרסם ספר על הרפתקאותיו בשם "מסע למזרח ב-1838" (Wanderung nach dem Orient im Jahre 1838). הוא קיבל תואר כבוד של חבר באקדמיה למדעים של בוואריה.
מבין כל ילדיו, מקסימיליאן יוזף אהב יותר מכל את בתו אליזבת אשר כונתה "סיסי". סיסי ירשה מאביה את אופיו ההרפתקני, וכן את החיבה למסעות ולרכיבה על סוסים. ב-1853, הציעה אחותה של אשתו לודוביקה, סופי, קיסרית אוסטריה, להשיא את בנה בן ה-23 הקיסר פרנץ יוזף, לבתם הבכורה של מקסימיליאן ולודוביקה, הלנה ("ננה") בת ה-18. מקסימיליאן ולודוביקה קיבלו את ההצעה, ולודוביקה נסעה עם הלנה כדי לקבל את הצעת הנישואים הרשמית מפרנץ יוזף. סיסי בת ה-15 התלוותה אליהם בדרך. למרבה ההפתעה, פרנץ יוזף התאהב דווקא בסיסי, והודיע לאמו שאם לא יינשא לה, הוא לא יינשא כלל. בלית ברירה אישרה הקיסרית את הנישואים, וסיסי הפכה לקיסרית האימפריה האוסטרית. בין השנים 1997–1998 הופקה סדרת הטלוויזיה "סיסי הנסיכה", המתבססת בצורה רופפת ביותר על סיפורה של סיסי. מקסימיליאן מופיע בה תחת השם "הדוכס מקס".
מקסימיליאן זכור עד היום כאחד המקדמים הבולטים של המוזיקה העממית בבוואריה. הוא קידם במיוחד את הציתר, אשר כיום נחשב לכלי הנגינה הלאומי של בוואריה. מקסימיליאן ניגן בעצמו על הציתר, ואף חיבר מנגינות עבורו. בשל התעניינותו הרבה בכלי זה, הוא כונה "ציתר מקסל" (Zither-Maxl). יצירותיו המוזיקליות נאספו לספר. הוא נפטר במינכן ב-15 בנובמבר 1888 לאחר שני אירועים מוחיים. בהלווייתו נכחו אנשים רבים שבאו לחלוק כבוד אחרון לדוכס הפופולרי. הופיעו בה בין היתר חתנו הקיסר פרנץ יוזף, ונכדו רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה. סיסי לעומת זאת לא הגיעה, כיוון שהיא שהתה באותו הזמן בחופשה בקורפו.
משפחתו.
יחסיו של מקסימיליאן יוזף עם אשתו לודוביקה, נסיכת בוואריה היו קרירים ביותר במשך רוב שנות נישואיהם. לקראת חתונת הזהב שלהם חל שיפור ביחסיהם, והם חיו את שארית חייהם בהרמוניה מוחלטת. לודוביקה ילדה לו עשרה ילדים:
Date (פקודה)
date (אנגלית: Date; "תאריך") היא פקודה במערכות הפעלה יוניקס המציגה את התאריך, היום והשעה. בנוסף בעזרת פקודה זו ניתן לקבוע את תאריך ושעה חדשים במערכת.
בהקשת פקודה ללא ערכים נוספים יוצג התאריך, היום והשעה.
שימוש.
השימוש הסטנדרטי בפקודת codice_1, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן:
$ date
Mon May 15 23:11:43 EEST 2017
הצגת זמן אוניברסלי מתואם (UTC) באמצעות פקודת codice_1, יתבצע כדלקמן:
$ date -u
Mon May 15 20:37:09 UTC 2017
קביעת תאריך, שעה ויום באמצעות פקודת codice_1, יתבצע כדלקמן:
$ date -s "15 MAY 2017 23:56:00"
Mon May 15 23:56:00 EEST 2017
ניתן לשלב ערכים נוספים:
קישורים חיצוניים.
רשימת פקודות יוניקס (באנגלית)
מריה לואיסה, דוכסית לוקה
מריה לואיסה, דוכסית לוקה (בספרדית: María Isabella de Borbón; 6 ביולי 1782 - 13 במרץ 1824), הייתה בתו של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ואשתו של לודוביקו הראשון, מלך אטרוריה.
ביוגרפיה.
ילדותה ונישואיה.
מריה לואיסה נולדה בארמון המלכותי בסגוביה ב-6 ביולי 1782, לקרלוס הרביעי, מלך ספרד, ומריה לואיסה מפארמה, בתם של פליפה, דוכס פארמה ולואיז אליזבת, נסיכת צרפת.
בשנת 1795 הגיע לספרד בן דודה לודוביקו, נסיך הכתר של פארמה, על מנת להשלים את חינוכו ולשאת אשה. בתחילה היה אמור לודוביקו להתחתן עם אחותה מריה אמליה, אולם לבסוף בחר לשאת את מריה לואיסה, שאמנם הייתה רק בת 12, אך הייתה בעלת אופי עליז ומראה יותר טוב.
ב-25 באוגוסט 1795 נערך טקס הנישואים בין מריה לואיסה ולודוביקו, יחד עם טקס חתונתם של אחותה מריה אמליה עם דודה האינפנטה אנטוניו פסקואל מספרד. לאחר חתונתם נשארו הזוג הצעיר בספרד, ובשנת 1799 נולד בנם קרלו לודוביקו פרדיננדו.
מלכת אטרוריה.
במסגרת חוזה ארנחואס (1801) בין בית בורבון לנפוליאון, הועברה השליטה על דוכסות פארמה לשלטון צרפתי ישיר, בתמורה להעברת הדוכסות הגדולה של טוסקנה לידי בית בורבון תחת שליטת לודוביקו, שהוכתר למלך אטרוריה, בעוד פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה קיבל את שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג. לצורך ההכתרה נסעו בני הזוג לפריז, נגד רצונה של מריה לואיסה, ושם הוכתרו על ידי נפוליאון, שהוקסם ממריה לואיסה, אף שהייתה כל זמן שהותם בפריז עם חום והרגשה כללית גרועה. לאחר מכן נסעו בני הזוג לפירנצה, אולם על אף כוונותיהם הטובות הם נתקלו בעוינות מצד האוכלוסייה והאצולה המקומית, שראתה אותם ככלי שרת בידי הצרפתים.