קריירה פוליטית.
ראש עיריית רייקיאוויק.
בין השנים 1959 – 1972 כיהן הלגרימסון כראש עיריית רייקיאוויק. בתקופת כהונתו בתפקיד זה הוא הרחיב בהדרגה את שטח העיר ושיפר את התשתיות שלה. בהנחייתו הוכפל השימוש באנרגיה גאותרמית בכל רחבי העיר. הוא גם שיפר את תשתית הרחובות והסב את רוב הרחובות שהיו עד אז דרכי עפר והפך אותם לרחובות סלולים אספלט. הוא היה ראש עיר אהוד ביותר ובבחירות של 1970 הוא זכה ב-99% של קולות הבוחרים.
בפוליטיקה הארצית.
בסתיו 1970 הוא זכה במספר קולות בבחירות לאלת'ינגי יותר מאשר זכו ראש הממשלה, יוהאן הפסטין ויותר מאשר קודמו בתפקיד ראש העיר, גונאר תורודסן. הוא נבחר לאלת'ינגי כשהוא לוקח את מושבו של ראש הממשלה שמת באותה שנה, ביארני בנדיקטסון וכיהן בו עד 1983. ב-1971 הוא נבחר לתפקיד סגן מנהיג מפלגת העצמאות וב-1973 הוא נבחר לתפקיד מנהיג המפלגה לאחר שיוהאן הפסטין פרש מטעמי בריאות.
ראש הממשלה.
ב-1974 הוא הוביל את מפלגת העצמאות לאחד מניצחונותיה הגדולים בתולדותיה. המפלגה גרפה 42.5% מקולות הבוחרים וזכתה ב-25 מתוך 60 המושבים באלת'ינגי. לאחר הבחירות הוא הרכיב קואליציה עם המפלגה הפרוגרסיבית וממשלתו כיהנה עד 1978. ממשלת הלגרימסון הרחיבה את תחום זכויות הדיג למרחק של 370 ק"מ ונאבקה בממלכה המאוחדת במסגרת מלחמת הבקלה. לאחר שאיסלנד ניתקה את יחסיה הדיפלומטיים עם בריטניה ב-1976, התנהל משא ומתן שבמסגרתו הושג הסכם ביוני אותה שנה, על פיו הכירה בריטניה בתחום של ה-370 ק"מ שהוכרז על ידי איסלנד.
באופוזיציה.
ב-1978 נחלה ממשלתו של הלגרימסון מפלה לאחר שחוקק חוק להגבלת העליות בשכר. החוק היה ניסיון לריסון האינפלציה, ששיעורה התקרב ל-50%. שתי המפלגות החברות בקואליציה הפסידו חמישה מושבים באלת'ינגי כל אחת והוקמה קואליציה ללא השתתפותה של מפלגת העצמאות. שנה לאחר מכן כשלה מפלגת העצמאות בניסיונה להשיג הישגים משמעותיים בבחירות שהתקיימו לאחר שממשלת המפלגה הפרוגרסיבית התפטרה. במקביל התמודד גייר הלגרימסון עם אופוזיציה מבית במפלגתו ובבחירות הפנימיות שהתקיימו ב-1978 הוא זכה רק במקום השני כאשר אלברט גוסמונדסון הקדים אותו. שנה לאחר מכן התקדם הלגרימסון מחדש לראש הרשימה וזכה פעמיים, ב-1979 וב-1981,בבחירות לראשות המפלגה, כשבשתי המערכות הללו הוא זכה בכ-75% מקולות הבוחרים, בפעם הראשונה נגד אלברט גודמונדסון ובפעם השנייה נגד פלמי יונסון, שר החקלאות.
ב-1980 החליט סגן מנהיג מפלגת העצמאות, גונאר תורודסן, לפרוש מהמפלגה יחד עם ארבעה חברים נוספים ולחבור לקואליציה עם ברית העם (המפלגה הסוציאליסטית) ועם המפלגה הפרוגרסיבית. הלגרימסון נותר כמנהיג האופוזיציה ולקראת הבחירות שנערכו ב-1983 התאחדה המפלגה מחדש. אף על פי כן, הלגרימסון נחל תבוסה אישית כאשר הוא הגיע למקום השביעי בלבד בבחירות המקדימות ואיבד את מושבו באלת'ינגי. לאחר הבחירות הוא הכריז שהוא לא יתמודד שוב על תפקיד מנהיג המפלגה. בממשלת הקואליציה של מפלגת העצמאות עם המפלגה הפרוגרסיבית שכיהנה בין השנים 1983 – 1986 הוא כיהן כשר החוץ.
ב-1986 פרש הלגרימסון מהממשלה והיה לאחד מהנגידים של הבנק המרכזי של איסלנד, תפקיד אותו מילא עד למותו בספטמבר 1990. הוא היה חבר ועדת ההיגוי של קבוצת בילדרברג והשתתף ב-14 ועידות שלה בין השנים 1972 – 1990.
Peligro
Peligro (באנגלית: Danger, ובעברית: סכנה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית, שאקירה. האלבום יצא לאור ב-25 במרץ 1993, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק קולומביה. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים; "Peligro" ,Brujería" ,"Eres", ו-"Tú Serás la Historia de Mi Vida".
האלבום בדומה לאלבום הבכורה שלה "Magia", נכשל גם כן, אך הצליח להפנות כלפיי שאקירה תשומת לב שאבדה באותן תקופות. בנוסף לכך, האלבום יצא על ויניל בקולומביה בלבד, והורד מן המדפים כמה שנים לאחר צאתו.
רקע והפקה.
האלבום הופק על ידי אדוארדו פאס שגם כתב את שני הסינגלים הראשונים מתוכו. האלבום יצא במסגרת החוזה של שאקירה עם סוני מיוזיק קולומביה, בו התחייבה להוציא שלושה אלבומים, והוא היווה כאלבום השני, כשאחריו יצא האלבום השלישי, "Pies Descalzos".
סוגיו המוזיקליים העיקריים של האלבום הם הפופ הלטיני, הרוק והג'ק סווינג חדש, ואף נכללות בו גם כמה בלדות כגון, "Eres".
למרות הכישלון המסחרי של אלבום הבכורה של שאקירה "Magia", סוני מיוזיק קולומביה שיווקו בכל מקום את האלבום הזה, בתקווה שהוא יגדיל את הפופולריות הקטנה שהיא כבר קיבלה וימכור יותר מקודמו.
יציאה וקידום.
לאחר הכישלון שחוותה שאקירה עם אלבום הבכורה שלה, "Magia", יצא האלבום הזה ואיתו אנשיה של שאקירה קיוו שתצליח, אך בדומה לאלבומה הראשון, גם האלבום הזה נכשל. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים, ורק "Eres", זכה להצלחה מועטה מכיוון שאיתו הופיעה שאקירה בפסטיבל השנתי של ויניה דל מאר.
מעבר לכך, האלבום זכה לביקורות מעורבות, אך חלקן היו חיוביות ואף נאמר עליו כי "הוא זה אשר יוכיח ששאקירה כן מסוגלת להצליח, אך הדרך תהיה קשה".
סיבוב הופעות.
בשנת 1996, יצאה שאקירה לסיבוב ההופעות הראשון שלה, "Tour Pies Descalzos". סיבוב ההופעות נתמך על גבי האלבום הזה, אלבום הבכורה שלה Magia, ואלבומה השלישי, Pies Descalzos. השיר היחידי מתוך האלבום אשר נכלל ברשימת השירים שאותם שרה שאקירה במופעים שהתקיימו בסיבוב ההופעות, היה השיר, "Tú Serás la Historia de Mi Vida". סיבוב ההופעות כלל בתוכו כ-74 מופעים בסך הכל.
ביקורות.
הסופרת חימנה דייגו, כתבה ספר על שאקירה ובו נאמר על האלבום כי "חמש-עשרה שנות חייה הראשונות של שאקירה העניקו לה טעימה מחיי התהילה והפרסום," וכי "בשל הכיוון המיוחד של האלבום, הוא יהיה זה אשר יוכיח כי שאקירה תהפוך לזמרת דגולה." בנוסף לכך, העיתון הספרדי "TVyNovelas", טען כי שאקירה כלל לא לקחה חלק בקידום האלבום. דבר אשר פגע נחרצות בהצלחתו ובקבלתו על כלל הציבור הרחב.
אוכלי עופות
אוכלי עופות (Avivore) הם בעלי חיים אוכלי בשר הניזונים בעיקר מטריפת עופות.
עופות אינם טרף קל: הם יכולים לעוף ולהימלט במהירות, חלקם עפים בלהקות גדולות ואחדים מהם תוקפניים מאוד. עם זאת, רובם בעלי גוף רך, כחלק מהצורך שלהם לעוף, והם חסרי שיניים. על הציידים שלהם להיות מותאמים לתפיסה מהירה של טרף היכול להימלט למעלה.
ציידים.
מספר בעלי חיים מותאמים לתפיסה של עופות, למשל מיני הבזיים - בעצמם עופות. הבז הנודד יכול לעוף ולצלול במהירות הגבוהה ביותר בעולם כדי לעוט על טרפם ולחטוף אותו, לעיתים ללא שיש לו מושג על הצייד. טרפו העיקרי הוא יונים, דרוריים, עפרוניים ועופות חוף שונות. בזים אחרים מעדיפים לארוב לטרף ולעוף אליו במעוף חרישי או לעוף אליו עד שהוא מותש, בהרבה מקרים עקב נדידה קשה ומתישה. טורף נוסף הוא הנץ מצוי ושאר הנצים העטים בחורשים הסבוכים אחרי עופות שדעתם מוסחת ועטים עליה במהירות. את טרפם הם הורגים על ידי טפריהם ומקורם. אצל הנצים הנקבות גדולות מהזכרים, מה שמאפשר להם לתפוס מספר מיני עופות. עיט האסטי הנכחד צד בעיקר את עופות המואה העצומים הלא מעופפים. הם היווי טרף קל והוא יכל לעוט עליהם מלמעלה ולפצוע אותם קשות בצפורניו העצומים. המרבו האפריקני ניזון לעיתים מעופות פלמינגו אותם הוא הורג בחבטות ממקורו העצום. כמה מינים של עופות ים כמו חמסניים, פרגטיים ושחפיים יחטפו עופות ים אחרים, בעיקר אפרוחים צעירים.
עופות משמשים כמזון עיקרי לכמה יונקים כמו לכלב ים נמרי הניזון בעיקר מפינגווינים כמו פינגווין קיסרי. הוא אורב להם מתחת למים וכשפינגווין קופץ למים הוא שוחה אליו במהירות. גם טורפי ים אחרים מגוונים לעיתים את מזונם בעופות ים ובייחוד מפינגווינים. בקוטב הצפוני שועל שלג ניזון בעיקר מעופות ים החיות בלהקות, למשל מאלקיים שונים. הוא חוטף עופות מנמיכי עוף המקננים על הקרקע או עט על אפרוחים המנסים לעוף לעבר הים. ציידים מתמחים נוספים הם הקרקל והסרוואל היכולים לקפוץ לגובה מרשים בשביל לצוד עופות העפות לאיטם או נחות על העצים. כמה טורפים יכולים לטבוח בעופות מתוך טריפה מופרזת , למשל שועלים, דלק והרמין המוצאים מושבות של עופות כמו תרנגולים או שחפים. כך קרה לעופות נדירים בניו זילנד אליהם הגיעו חמוסים וטבחו בהם בגלל פגיעותם. השועל ידוע גם בהתנהלות של התחזות למת כאמצעי למשיכת עורבים אליו. בבוני זית מסוימים צדים עופות פלמינגו המתקהלים סביב אגמים. יונקים אחרים צדים עופות מדי פעם או חוטפים להם ביצים, כך נוהגים מספר חתוליים וכלביים, לוטרות שונות, דביבונים ובואשיים הפושטים על קנים, קופים, קיפודיים, עטלפי חרקים גדולים, אופוסומיים, חולדות שונות ולווייתן האורקה הטורף הצד מיני עופות ים.
מבין הזוחלים ישנם נחשים כמו נחש העפאים ונחשי הממבה האורבים ליד קיני עופות ולעיתים טורפים את הבעלים. נחשים כמו רב חנק מצוי ורב חנק אזמרגדי וכן מיני פיתונים קטנים מחכים ליד העצים לעופות חולפים וחוטפים אותם במהירות. מין של שפיפון המכונה שפיפון עכבישי מפתה עופות להתקרב לפיו ואז חוטף אותם. לטאת ההלודרמה הארסית המחפשת קיני עופות למאכל. הטואטרה מניו זילנד חי ליד מושבות יסעורוניים ואוכל את אפרוחיהם ואף את ההורים. תנינים אורבים מתחת למים לעופות צמאים או לעופות מים המחפשים דגים. באיי הוואי כריש טיגריסי מחכה לאפרוחי אלבטרוס שטלר שיחלפו מעל המים ואז חוטף אותם.
יצורים אחרים לא מתבססים על ציד עופות אבל מדי פעם יגוונו באכילת עופות: דגי פיראניה, עכביש גוליית והצפרדע Limnonectes megastomias (ממשפחת הדיקרוגלוסיים) יכולים לחטוף מדי פעם עופות, ביצים או גוזלים.