עם גיוסו הוצב נה ליחידת ההוסרים ה-5 בעיר מץ. במלחמת המהפכה נלחם בהולנד, על נהר הריין ובדרום גרמניה. ב-1792 נלחם בקרב ואלמי כסגן (לויטננט) בצבא הריין. ב-1794 הועלה לדרגת סרן (קפטן), וב-1796 לגנרל. ב-1799 מונה למפקד דיוויזיה, עליה פיקד בקרב הוהנלינדן (1800).
ב-1802 התמנה למפקח חיל הפרשים, וב-19 במאי 1804 התמנה למרשל של צרפת, במסגרת המהלך של נפוליאון של קידום מפקדים על פי כישרונם, ויצירת אליטה צרפתית חדשה.
בקרב אולם היה נה המפקד אשר הביא להכרעת הצבא האוסטרי, כתוצאה מההסתערות הנועזת של כוחותיו באלכינגן (14 באוקטובר 1805). על פעולתו זו, הוכתר לאחר קרב פרידלנד בתואר "דוכס אלכינגן" (6 ביוני 1808).
במלחמת רוסיה–צרפת (1812) הצטיין נה כמפקד בקרב בורודינו, עליו קיבל את התואר "נסיך מוסקבה". נה גילה אומץ לב רב בעת הנסיגה מרוסיה. הוא פיקד על המשמר האחורי של צבא צרפת, בהגנה על שרידי הצבא הנסוגים. בתפקידו זה ניהל מערכת הגנה יומיומית כנגד הקוזאקים, לחם במאסף וסירב להצעות הכניעה של הרוסים. באחד המקרים אף נשאר נה לבדו לנוכח פני האויב לאחר נסיגה מבוהלת של חייליו, מעשה שהביא להפסקת בריחתם ולהתייצבות מחדש לצידו של מפקדם הנערץ. בפועל, היה נה החייל הצרפתי האחרון שעזב את אדמת רוסיה. על לחימתו זו זכה מנפוליאון לכינוי "האמיץ שבאמיצים".
ב-1813 נחל נה מפלה כמפקד בקרב דנביץ.
לאחר גלות נפוליאון.
לאחר הגלייתו של נפוליאון לאי אלבה קורב נה על ידי לואי ה-18 לחצר המלוכה. על אף שנה הפגין נאמנות למלוכה המחודשת, זכה ליחס קריר מצד אנשי החצר, כנראה בשל מוצאו ה"נחות".
עם נחיתתו של נפוליאון על חופי צרפת נשלח נה לאוסרו, אך למרות הצהרתו כי יחזיר את נפוליאון לפריז "בכלוב של ברזל" נשבה שנית בקסמו של נפוליאון וחבר אליו בחזרתו לצרפת. במערכה של "מאה הימים" עמד לצד נפוליאון ופיקד על כוחות צרפתיים בקרב ברס ובקרב ווטרלו.
ביקורות רבות נמתחו על תפקודו של נה בקרב ווטרלו, אך עם זאת קשה לקבוע אם אי הצלחתו נבעה משגיאות פיקודיות שלו, או מהיעדר הבנה בינו לבין נפוליאון ולבין שאר מפקדי הצבא. גם בקרב זה הראה נה אומץ רב בהובילו חמש הסתערויות על החי"ר האנגלי, הסתערויות שהיו קרובות מאוד להכריע את המערכה לטובת הצרפתים. מפורסמת מאוד קריאתו בסוף הקרב כלפי החיילים שנשארו עמו: "בואו, ראו איך מרשל צרפתי מסתער אל מותו!". על קריאה מפורסמת זו העיר ויקטור הוגו "הו, איש אומלל - אתה נועדת לכדורים צרפתיים".
לאחר שהוגלה נפוליאון בשנית (קיץ 1815) והבורבונים הושבו לשלטון, נשפט נה למוות על בגידה במלכות, והוצא להורג על ידי כיתת יורים. נה סירב לחבוש כיסוי עיניים בעת ההוצאה להורג, והותר לו להיות זה אשר יתן את פקודת הירי. פקודתו, ומילותיו האחרונות היו "חיילים, ישר אל הלב!".
רותם אבוהב
רותם אַבּוּהַב (נולדה ב-18 באוגוסט 1976) היא שחקנית, קומיקאית, סטנדאפיסטית ומנחת טלוויזיה ישראלית. זוכת פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, על תפקידה בסרטו של שמי זרחין, "אביבה אהובתי".
ביוגרפיה.
נולדה כרותם איטח ברחובות. היא גדלה בתל אביב בשם רותם איטח-אשבל (בעקבות נישואיה השניים של אמה), ויש לה חמישה אחים למחצה. התפרסמה בגיל שמונה, כשהשתתפה בתוכניות "זהו זה!" (בפינתה "חוכמה גדולה" לצד דורון צפריר) ו"רחוב סומסום" בטלוויזיה החינוכית. בהמשך הנחתה את פסטיבל הילדים, וכיכבה בפרסומות לערוץ המידע "טלטקסט". היא סיימה את לימודיה בתיכון "עירוני א'" בתל אביב.
את שירותה הצבאי עשתה בלהקת חיל האוויר.
היא החלה את קריירת המשחק שלה ב-1998, בסרטה של עירית לינור, "חתולות הרעם". שנה מאוחר יותר זכתה לחשיפה משמעותית בתוכנית המערכונים "דומינו" בטלוויזיה החינוכית, יחד עם קבוצת קומיקאים אלמוניים דאז, שביניהם אסי כהן, גורי אלפי, אדיר מילר ורועי בר-נתן.
לאחר פרסומה בשתי עונותיה של "דומינו", השתתפה בסרטיו של דרור שאול "מבצע סבתא" (1999) ו"סימה וקנין מכשפה" (2003), סרטו של אבי נשר, "סוף העולם שמאלה" (2004), וסרטו של שמי זרחין, "הכוכבים של שלומי" (2003). במקביל, כיכבה בטלוויזיה בסדרות "החבר'ה הטובים" (1999) בערוץ הילדים, "טלנובלה בע"מ" (2005), ששודרה ב-"HOT3" ו"מעורב ירושלמי" (2004–2010) בערוץ 10, ובמסגרת "שידורי קשת" בערוץ 2. את המשך דרכה כקומיקאית הוכיחה בתוכניות "שידורי המהפכה" (2002), "המופע המרכזי" (2003), ו"ערב אדיר" (2003) ב"רשת" בערוץ 2. באותה תקופה השתתפה אבוהב בהצגות "בודדה באפלה" ו"אמא קוראז'". כמו כן, הנחתה את "בדרך אל החופש" (2004) בערוץ "תכלת", את "וואי בלילה" (2001) ב"יס", את "הכי טעים שיש" (2002) ב"רשת" בערוץ השני והשתתפה ב"פסטיגל גיבורי-על" לצד רועי בר-נתן (2005) ובפרסומות ל"מירס".
בשנת 2006 שיחקה אבוהב בסרטו של שמי זרחין, "אביבה אהובתי", עליו זכתה בפרס אופיר, לשחקנית המשנה הטובה ביותר. במקביל, הנחתה את התוכנית "קטן עליי" בערוץ ניקלודאון, ואת "שכל העולם יישמע" ב"קשת" – ערוץ 2. בנוסף, לאחר שהגישה פינה קומית משותפת עם ענת מגן-שבו בתוכנית "יאיר לפיד" ב"רשת" בערוץ השני, העלו השתיים מופע משותף.
בשנת 2007, השתתפה בתוכנית הסאטירה "חדשות מפתיעות" במסגרת "שידורי קשת" בערוץ השני.
בשנת 2008, הצטרפה לצוות של תוכנית הסאטירה "שבוע סוף" במסגרת "שידורי רשת" בערוץ השני. באותה שנה, השתתפה גם בתוכנית המציאות של Yes "פעם בחיים".
בשנת 2011, החלה לגלם את דמותה של שני רוזן בסדרה הקומית "סברי מרנן", ששודרה בערוץ 2 ולאחר סגירתו, ב"קשת 12".
בשנת 2012, שיחקה בתפקיד מרגלית כהן בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק".
בשנת 2013, יצאה במופע סטנד-אפ ראשון משלה.
בשנת 2014, לוהקה לשחק בסדרת מתח של HOT, "בתולות", וכן שיחקה בסרט "עמק", לצד רועי ניק, מאור שוויצר, ג'וי ריגר ואחרים, ובבימויה של סופי ארטוס.
בשנת 2015 הצטרפה לתוכנית הסאטירה של ליאור שליין, "גב האומה", ששודרה בערוץ 10, כחברת פאנל. בנוסף, הצטלמה לשני סרטים וסדרה קומית בשם "לה פמיליה" לצד מריאנו אידלמן, אשר שידורה החל בנובמבר בערוץ 10.
בשנת 2016, הייתה פרזנטורית בפרסומות של "תפוזינה".
בשנת 2017, עלה סרטו של ניר ברגמן "להציל את נטע", בו שיחקה תפקיד ראשי.
בשנת 2018, הנחתה את טקס יום העצמאות בבית הנשיא, יחד עם השחקן והמנחה אביב אלוש. באותה שנה, שיחקה גם בסרטו של עמוס גיתאי "רכבת קלה".
בשנת 2020, בזמן הסגר, יזמה והופיעה ב"מופע מרפסות" במתחם של 5 בניינים רבי קומות בפתח תקווה ובדן פנורמה תל אביב מול קהל של חולי קורונה - אשר שודר בערוץ קשת 12. בנוסף, צילמה הופעות בדרייב אין של מד"א בתל השומר ובראש השנה וברודוס, בפני ישראלים שיצאו לנופש במקום. בנוסף, הצטלמה לסדרה "אזהרת מסע", בשיתוף HOT ונטפליקס.
בשנת 2021 עלה לאקרנים סרטו של ליאור אשכנזי "זרים מושלמים" בו השתתפה.
חיים אישיים.
בשנת 2000 נישאה לשי אבוהב. לבני הזוג שלושה בנים. מתגוררת בתל אביב.
אפולו 9
אפולו 9 הייתה המשימה המאוישת הרביעית בתוכנית אפולו. היא שוגרה ממרכז החלל קנדי בפלורידה ב־3 במרץ 1969 על גבי טיל סטורן 5. זו הייתה המשימה הראשונה בה היה רכב ירח מאויש, והיא נועדה לבדוק את תפקודו ותפקוד הצוות בעת תפעול הרכב.
המשימה.
כ־70 שעות לאחר השיגור, נפרד מודול הירח משאר החללית, התהפך, והתחבר חזרה, כל זאת במסלול סביב כדור הארץ. המשימה הייתה אמורה גם לבדוק יכולות בתחום הפעילות החוץ רכבית, אך עקב מחלתו של שוויקארט, רוב הפעילויות בוטלו. במהלך היום הרביעי למשימה, יצא שוויקארט ממודול הירח, לאחר שרוקן מאוויר, ושהה מחוץ לחללית במשך 47 דקות. באותו זמן, יצא סקוט באופן חלקי מן הפתח של מודול הפיקוד, כאשר הוא עדיין מחובר למערכות תמיכת החיים של המודול. הוא ביצע תצפיות, צילומים, ואסף דגימות תרמיות. שוויקארט אסף גם הוא דגימות תרמיות שהיו צמודות לדופן החיצונית של המודול. מעבר חיצוני ממודול הירח אל מודול הפיקוד לא בוצע, עקב הביטולים שהוזכרו.
במהלך היום השישי בוצעו תמרוני ניתוק ועגינה של מודול הירח, במהלכם הופעלו מנועי התמרון, הנחיתה וההמראה של המודול.
לאחר שביצעה הקפה אחת יותר מהמתוכנן, עקב תנאי מזג אוויר בעייתיים, חזרה המשימה לכדור הארץ כעבור 10 ימים במסלול, ב־13 במרץ, ונחתה באוקיינוס האטלנטי. היא חולצה על ידי ה־.
הצוות.
ג'יימס מקדיוויט.
מפקד המשימה. (נולד ב-10 ביוני 1929) יליד שיקגו, אילינוי.
ב־1951 התקבל לחיל האוויר האמריקאי, שם ביצע 145 משימות קרביות במהלך מלחמת קוריאה, במטוסי F-80 ו־F-86. הוא בוגר בית הספר לטייסי ניסוי של חיל האוויר האמריקאי וקורס טיסי מחקר אירוספייס של חיל האוויר. הוא שירת כטייס ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה.
ב־1959 קיבל תואר בוגר במדעים בהנדסת תעופה מאוניברסיטת מישיגן.
בשנת 1962 נבחר על ידי נאס"א כאסטרונאוט. היה מפקד ג'מיני 4, ביוני 1965, ובמרץ 1969 היה מפקד אפולו 9.
ראסל שוויקארט.
טייס נחתת הירח. לפני שהצטרף לנאס"א שירת כטייס בחיל האוויר האמריקאי והמשמר הלאומי, משנת 1956 עד שהצטרף לנאס"א.
בוגר במדעים בהנדסה אווירונאוטית ומוסמך במדעים באווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. למד במעבדה לאסטרונומיה ניסויית של המכון, ועבודתו שם כללה מחקרים בפיזיקה של האטמוספירה העליונה, מעקב אחרי כוכבים, וייצוב של תמונות של כוכבים.
היה אחד מ־14 האסטרונאוטים שנבחרו באוקטובר 1963, בקבוצה השלישית. לאחר משימת אפולו 9, היה מפקד גיבוי של משימת סקיילאב הראשונה ב־1973.
דייוויד סקוט.