כמו בכל מדיה אחרת, נדרשת מיומנות מיוחדת לכתיבת התסכית, כמו גם למשחק בה. חלק מכותבי התסכיתים הגיעו מעבודתם ברדיו, אך במקביל הצטרפו לכתיבה זו בכירי הסופרים והמחזאים של התקופה, כמו: המחזאי סמואל בקט או הסופר דאגלס אדמס (בגרסה הראשונה ל"מדריך הטרמפיסט לגלקסיה"). הפסנתרן גלן גולד פרסם בקנדה את יצירתו המפורסמת "טרילוגיית הבדידות" כתסכית רדיו.
גם בישראל עסקו כותבים ידועים בכתיבת תסכיתים, ובהם חנוך לוין, שולמית הראבן, יגאל מוסנזון, דויד גרוסמן ואחרים. המשורר יהודה עמיחי כתב ב-1962 את התסכיתים "פעמונים ורכבות" ו"לכה דודי". עוד כותבים שבלטו הם ראובן מורגן, מיכאל אוהד, יצחק נוי, דני אלדר, יורם פורת, דני רווה, מוטי ברכאן, פרופ' אריה אלדד ואחרים.
שחקנים וקרייני רדיו מפורסמים נטלו חלק בביצוע תסכיתים, כחלק בלתי נפרד מהקריירה שלהם. כאלה היו אמנון מסקין, יעקב בוך, שמואל רודנסקי, גילה אלמגור, נילי קינן, זהרירה חריפאי, יצחק נוי, בצלאל לוי, אריה אורגד, רבקה מיכאלי, שלמה ניצן, יורם רונן, יצחק איתן, יוסי ימפל ואחרים.
תסכיתים בימינו.
עידן התסכיתים דעך עם עליית של הטלוויזיה בשנות ה-70. ההמונים צרכו את אמצעי הבידור החדש וההאזנה לרדיו הלכה ופחתה. תחנת הרדיו BBC הפיקה בשנות השמונים את התסכיתים הגדולים של התקופה ("שר הטבעות" ו"ההוביט") אך מאז החלו התסכיתים להיעלם מלוח השידורים שלה, כמו בתחנות רדיו בכל העולם. תוכניות מפורסמות, כ"ד"ר הו" ו"בלאק 7", הועלו על דיסקים וזוכות לפופולריות. תסכיתים אחרים נמכרים על גבי קלטות ודיסקים כפריטי נוסטלגיה.
גם בישראל כמעט ואין משדרים עוד תסכיתים. השריד האחרון לתסכיתים היא פינה המשודרת מדי יום ברשת א' נקראת "סיפור אחד ודי", וכוללת סיפור בן 12 דקות.
עידן האינטרנט מנסה להחיות את הסוגה מחדש, וחובבים מכל העולם מקימים אתרי אינטרנט בהם ניתן להחליף מידע על תסכיתים ישנים וחדשים, וכן ניתן לשמוע תסכיתים חדשים שנכתבים, ברובם עוסקים במדע בדיוני או במתח ואימה.
במקביל, מנסות תחנות רדיו, בעיקר בחוף המערבי של ארצות הברית, להחיות את הסוגה, ומכוונות בעיקר לילדים ונוער שמאסו בתוכניות הטלוויזיה וסרטי הקולנוע. כמו כן עדיין אפשר לשמוע תסכיתי רדיו בארצות כמו רוסיה ומדינות ברית המועצות לשעבר, שבהן הרדיו מהווה אמצעי שידור פופולרי, וכן בגרמניה, בה השתמרה הסוגה, עד כדי שניתן לשמוע כמעט יום יום תסכיתים חדשים וישנים. תחנות הרדיו הממלכתיות הגדולות בגרמניה משמרות ומטפחות את הסוגה ומתפעלות אולפנים מיוחדים להפקת תסכיתים (SWR, RBB).
קישורים חיצוניים.
תסכיתים:
מטולה
מטולה (מְטֻלָּה) היא מועצה מקומית ומושבה בגליל העליון והיישוב הצפוני ביותר במדינת ישראל. שטח השיפוט של המועצה הוא כ-10,000 דונם והיא שוכנת על גבעה בגובה 530 מטרים המשקיפה על הרי הגליל, על החרמון, על עמק החולה ועל עמק עיון. מטולה מוקפת בגבול עם לבנון ממזרח, מצפון וממערב.
מקור השם.
בתחילה נקרא מקום זה על ידי הדרוזים: "אומתאללה".
לאחר שנקנה המקום על ידי הברון רוטשילד, הציע אליעזר בן-יהודה לקרוא למקום "עם סגולה" על שם הילדה הראשונה שנולדה ביישוב. שם נוסף שהוצע היה "מצפה בנימין", על שם אברהם בנימין אדמונד ג'יימס דה רוטשילד.
שמות אלה ואחרים היו כולם בעלי שתי מילים, כמו שמות כל שאר היישובים שעזר הברון רוטשילד להקים: פתח תקווה, ראשון לציון, זכרון יעקב, מזכרת בתיה ועוד.
לבסוף, נשאר עד היום העיברות של השם הקודם "אומתאללה" - בעבר: מתולה, וכיום: מטולה.
היסטוריה.
שטחה של מטולה נרכש בשנת 1893 ביוזמת חברת יק"א והברון רוטשילד מערבי נוצרי מצידון בשם ג'בור בֵּיי. בשטח זה ישב כפר בשם אומטולה שהיה מיושב על ידי דרוזים, ולאחר רכישת הקרקע הצטרפו מספר יהודים מיישובי הגליל וצפת לכפר הדרוזי. בשנת 1895 פרץ המרד הדרוזי כנגד השלטון הטורקי. הדרוזים שבכפר הצטרפו למרד, ובכך בא הקץ על היישוב המשותף.
המושבה מטולה הוקמה ב-17 במאי 1896 ויושבה על ידי 59 משפחות ממושבות הברון השונות (בעיקר ראשון לציון וזכרון יעקב).
עיתון "הצבי" פרסם ב-1896 ידיעה תחת הכותרת "נבחרו להתיישבות במושבה מטולה" ומוסיף: "מזכרון יעקב הודיעונו, כי ביום ערב ראש חודש סיון נקראו לבית הפקידות שמונה עשר מפועלי המושבה, אחד-עשר אשכנזים ושבעה ספרדים, ופקיד המושבה האדון בן-שימול, הודיעם כי הם נבחרו לאכרים במושבה החדשה מטולה. כמעט פג לבם של המאושרים האלה מפני שמחתם על הבשורה הטובה הזאת".
בסיום מלחמת העולם הראשונה הועברה מטולה לתחום המנדט הצרפתי על לבנון. במהלך מאורעות תר"פ הותקפה גם מטולה. תושביה ברחו לצידון ומשם עברו דרך הים לחיפה). הם חזרו אל היישוב החרב בסוף 1920. בעקבות תיקוני גבולות בין הבריטים לצרפתים הוחזרה המושבה לתחומי המנדט הבריטי בשנת 1923. בשנות ה-20 וה-30 הייתה מטולה אחת מתחנות הגבול הרשמיות בין ארץ ישראל ולבנון.
בזמן מלחמת העולם השנייה שימשה מטולה מרכז לפעילות הצבאית של הבריטים נגד צבאות וישי בסוריה. לאחר מלחמת העצמאות ובמסגרת הסכמי הפסקת האש בשנת 1949 הועברו הקרקעות החקלאיות של איכרי מטולה בעמק עיון לשטח לבנון, וזאת במטרה להפסיק את פעולות האיבה מהן סבלו תושבי המושבה. קו הגבול נקבע כ-30 מטרים מצפון לבתי התושבים.
בפברואר 1960 חוברה מטולה לרשת החשמל הארצית.
בתקופת לחימת הגבול של שנות ה-70 (ימי הפתחלנד) סבלה מטולה ממקרים רבים של הפגזות וירי ואיבדה אחדים מבניה. בתחילת 1970 נחטף שמואל רוזנווסר, שומר לילה ביישוב, בידי מחבלים מארגון הפת"ח ולבסוף הוחזר תמורת מחמוד חיג'אזי.
באמצע שנות השבעים עם פרוץ מלחמת האזרחים של לבנון הפך הגבול באזור זה למה שכונה "הגדר הטובה" ודרכו העניקה ישראל סיוע הומניטרי לתושבים בדרום לבנון. נוצרים ואף מתואלים (שיעים) קיבלו היתרי עבודה בישראל. השער במטולה נודע בתור שער פאטמה והוא פעל מיוני 1976 עד לנסיגת צה"ל מ רצועת הביטחון במאי 2000.
לאחר פינוי כוחות צה"ל מלבנון במאי 2000 התקיימו אירועי מחאה רבים לאורך גדר הגבול מול מטולה על ידי אנשי החזבאללה ותומכיהם תוך ידויי אבנים.
כלכלה.
רבים מתושבי מטולה מתפרנסים ממטעי פרי, בתי הבראה ופעילות תיירותית, בעיקר בתי אירוח (צימרים) וכן בתי קפה ומסעדות ברחוב הראשונים. בתחומי המושבה נמצאים נחל עיון והמפלים "מפל עיון", "מפל הטחנה", "מפל האשד" ו"מפל התנור", וכן מרכז קנדה, שהוא מרכז ספורט ונופש הכולל משטח החלקה על הקרח ואולם באולינג. כמו כן, ישנו תל ארכאולוגי גדול - תל אבל בית מעכה.
רמה טקסונומית
סטטיסטיקאי
סטטיסטיקאי הוא אדם העוסק בסטטיסטיקה.
הכשרה של סטטיסטיקאים נעשית באוניברסיטאות, במסגרת החוג לסטטיסטיקה, הפועל לעיתים במסגרת הפקולטה למדעי החברה ולעיתים במסגרת בית הספר למתמטיקה.
סטטיסטיקאים פעילים באוניברסיטאות, בהוראה ובמחקר בענפי הסטטיסטיקה, אך עיקר פעילותם היא במגוון ענפים יישומיים של הסטטיסטיקה:
המטריקס
עורך עיתון
מדד
בסטטיסטיקה ובמדעים הנסמכים על טכניקות סטטיסטיות, כגון כלכלה, מדד הוא מספר המייצג את רמתו של מאפיין מסוים, כדרך להשוות בין רמות שונות של מאפיין זה בזמנים שונים, במקומות שונים או במקרים שונים.
ערכו המוחלט של מדד אינו חייב להיות בעל משמעות (אם כי יכול שיהיה כן), אולם, היחס בין שני מספרי מדד שונים מצביע על השינוי ברמת המאפיין אותו המדד מייצג.
מדדים מספקים מידע לחוקרים ולמקבלי החלטות, ולעיתים יש להם גם שימוש מעשי יומיומי. מדד המחירים לצרכן, למשל, משמש להצמדת מחיריהם של מוצרים ושירותים, כדרך להגן על מחיר זה מפגעי האינפלציה.
סוגים של מדדים.
קיימים סוגים רבים של מדדים, בהם מדדי מחירים ומדדי כמויות.
מבחינת אופן חישובם, המדדים הם משני סוגים:
מדדים נפוצים בהקשרים כלכליים, אך המושג "מדד" הוא מושג כללי, ולכן ניתן להשתמש בו גם בהקשרים אחרים. דוגמה לכך הוא מדד סימפסון, המודד את המגוון הביולוגי בבית גידול נתון.
נוקאאוט
נוקאאוט (באנגלית: Knockout, בראשי תיבות: K.O. בעברית: מִגּוּר) הוא אחד הקריטריונים לניצחון במגוון תחרויות בענפי ספורט לחימה כמו איגרוף, קיקבוקס, איגרוף תאילנדי, אמנויות לחימה משולבות, טאקוונדו וקארטה. נוקאאוט הוא מצב שבו היריב אינו מסוגל לעמוד ביציבות על רגליו וניתן לו פרק זמן קבוע להתאושש. נוקאאוט מתרחש בדרך כלל לאחר מכת אגרוף או בעיטה מכרעת שאחריה היריב אינו יכול להמשיך בקרב עקב עייפות, איבוד שיווי משקל, דימום, או חוסר הכרה.
בקרבות איגרוף, כאשר אחד היריבים מופל, השופט עוצר את הקרב וסופר עד 10 ואם עד גמר הספירה היריב שנפל אינו קם כדי להמשיך בהתמודדות, השופט יפסוק על הפסדו וזה נחשב לניצחון בנוקאאוט טכני.
נוקאאוט טכני.
נוקאאוט טכני (T.K.O) הוא מצב בו השופט בקרב איגרוף קובע שאחד היריבים אינו יכול להמשיך בקרב, בדרך כלל בגלל פציעה או דימום שמסוכנים ללוחם. בענפים מסוימים נהוג שרופא פוסק האם הלוחמים מסוגלים להמשיך בקרב אחרי פציעה.
בשל הפרש נקודות.
בענף הטאקוונדו, הקרבות מוכרעים בניקוד, כאשר לכל סוג בעיטה ניקוד שונה. בעת הקרב, מופיע הניקוד של שני המתחרים על מסכים רבים סביב הזירה, כך שהם גלויים אל השופט, והניקוד עצמו מתעדכן באופן אוטומטי על ידי מערכת המיגון האלקטרוני. כאשר מתחרה מוביל על יריבו בסיבוב השני בהפרש של כ-12 נקודות, הקרב מסתיים בהכרעה מיידית, שהיא למעשה נוקאאוט טכני.
השימוש במונח מחוץ לספורט האיגרוף.
בעקבות משמעותו בספורט האיגרוף, הושאל המונח אל השפה הכללית, ולמעשה בכל תחום הוא משמש לתיאור ניצחון מכריע וחד-משמעי שממנו הצד המנוצח מתקשה, או אף לא יכול, להתאושש.