לא עבר זמן רב, והמאזינים עצמם החלו לראות במוזיקאים הללו כחדשניים. המוזיקה שהמשיכה את האתוס האנרכי של להקת הגראג׳ ראמונס (כמו גם הסקס פיסטולס) הובדלה כ"פאנק", בזמן שמוזיקה שנטתה בכיוון התנסותי יותר, בעלת ליריקה מורכבת יותר, או הפקה מלוטשת יותר, סווגה כ"גל חדש". להקות "גל חדש" מובילות היו Talking Heads, מאדנס, יומן ליג, טלוויז'ן, פטי סמית' גרופ, Devo, Tubeway Army ועוד, אשר כולן בתחילה נתפסו כלהקות פאנק.
לבסוף, המונח יוחס בלא הבחנה לכל להקת פאנק שלא אימצה את הסגנון הרועש והמהיר, בין אם הכיוון של הלהקה היה רגאיי, סקא או ניסיוני. לכן, The (English) Beat, אר.אי.אם. והפוליס היו להקות גל חדש במידה דומה, על אף שללהקות הללו היה מעט מאוד במשותף אחת עם השנייה, או עם להקות פאנק כמו הקלאש.
בהמשך, המונח גל חדש סווג כמוזיקה פחות רועשת ויותר פופולרית, אשר יוצרה על ידי אולפני התקליטים, בזמן שהמונח פוסט-פאנק נטבע כדי לתאר את הלהקות הפחות מלוטשות ופופולריות. אף על פי ייחודן הסגנוני, לתנועות הפאנק, הגל החדש, והפוסט-פאנק היה מכנה משותף: כולן היוו תגובה למוזיקה הפופולרית היומרנית והמורכבת מדי של שנות ה-70. להקות רבות משתייכות לשתיים או שלוש התנועות האלו, במיוחד כאשר לוקחים בחשבון את פעילותן לאורך השנים.
להקות פאנק בודדות הצליחו לשרוד את מותו של הפאנק ותחילתו של הגל החדש, בכך שעברו לנגן יותר מוזיקת גל חדש, אך שמרו על איכויות הפאנק שהיו בהן לפני המעבר לגל החדש. החונקים הצליחו לעשות זאת, ואילו הסקס פיסטולס נכשלו בכך, אך בכל זאת סולן הלהקה ג'ון ליידון הקים את להקת PIL, שהיוותה מעבר לגל החדש, אך ללא התנתקות מהפאנק.
הגל החדש בטלוויזיה.
כאשר ערוץ ה-MTV החל את שידוריו ב-1 באוגוסט 1981, תפוצת הגל החדש עלתה כיוון שווידאו קליפים רבים ששודרו בו השתייכו לז'אנר זה, כמו למשל הקליפ של "Video Killed the Radio Star" של להקת הבאגלז שהיה זה שפתח את שידורי הערוץ בארצות הברית. טרם תקופת ה-MTV, אמני הגל החדש נחשבו חדשניים בכך שהשתמשו בצילומי וידאו של הופעותיהם (בעיקר במועדונים) אותם שידרו בתחנות שונות כאמצעי פרסום. כיום, הגל החדש משויך באופן בולט לעשור ההוא, ולעיתים קרובות נתפס כסגנון המוזיקלי הבולט והעיקרי של שנות ה-80.
סוף תקופת הגל החדש.
בשנת 1986 נרשמה דעיכה בסגנון הגל החדש, ומידת הפופולריות של הלהקות בסגנון זה ירדה. אף על פי כן, עד היום ישנן להקות אינדי רוק המחקות את ז'אנר הגל החדש, בעיקר הלהקות אינטרפול והקילרס.
אופנה וסגנון בגל החדש.
להקות הגל החדש התבלטו בסגנון אופנתי ייחודי, אם כי אקלקטי. דוגמאות בולטות הן התסרוקות של להקות A Flock of Seagulls וקג'גוגו, שיערה הצבעוני של סינדי לאופר ומשקפיו הצבעוניים של אלביס קוסטלו. אם בפאנק הדגש היה על בגדים שנראים בלויים, כדרך של הבעת מרד, הרי האופי המתוחכם והנסיוני של הגל החדש הביא למראות אחרים. להקת Talking Heads הייתה מופיעה פעמים רבות בווריאציות על חליפות וביגוד מחויט ודרך התנועעותן על הבמה הייתה מאופקת יותר. חברי להקת Devo חבשו כובעי פלסטיק אדומים שדמו לעציצים. אופנת שנות ה-80 השפיעה גם היא, והושפעה מהסגנון פורץ הדרך וחסר הגבולות שאפיין את להקות הגל החדש.
תזמורת יוטה
תזמורת יוטה שוכנת בסולט לייק סיטי, יוטה, בארצות הברית. היא נוסדה בשנת 1940 כתזמורת הסימפונית של מדינת יוטה. מנצחה החשוב והבולט ביותר היה מוריס אברבנאל, שבנה אותה מהתחלה צנועה להרכב מצליח ומכובד. בניצוחו, התזמורת הרבתה להקליט לחברות נודעות בארצות הברית ואף יצאה עמו לסיורי קונצרטים מקיפים.
המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי הקודם של התזמורת היה קיית לוקהארט, שתוקף החוזה שלו פג במאי 2009.
עוזר המנצח הוא דייוויד אינג'ה צ'ו, יליד קוריאה. בינואר 2009 מינתה התזמורת את ג'רלד שטייכן למנצח הראשי של התזמורת הקלה ובספטמבר 2009 בחרה את תיירי פישר לכהן כמנהל המוזיקלי החדש שלה.
בשנת 2002 התמזג המוסד עם האופרה של יוטה ליצירת גוף אחד בשם "הסימפונית והאופרה של יוטה".
אולפני ואן ביורן
אולפני ואן ביורן הייתה חברת אנימציה שהפיקה סרטונים מצוירים בין השנים 1928–1936. החברה הפסיקה את פעילותה בשנת 1936 מאחר שהמפיצים שלהם, חברת RKO, ויתרו על הפקותיהם ועברו לעבוד עם חברת ההפקות של וולט דיסני.
בין סרטוניהם המוכרים היו סדרת טום וג'רי (על שתי דמויות אנושיות, להבדיל מסדרת טום וג'רי של MGM המאוחרת יותר על החתול והעכבר) וכמה מסרטוני פליקס החתול.
ואן ביורן הפיקו בנוסף גם מספר סרטוני פעולה.
בשנת 1932 הם רכשו כמה מסרטי הראינוע של צ'ארלי צ'פלין והפיצו אותם מחדש בתוספת פסקול.
קית' לוקהארט
קית' לוקהארט (באנגלית: Keith Lockhart, נולד ב-7 בנובמבר 1959 ניו יורק שבארצות הברית) היה מנצחה ומנהלה המוזיקלי של תזמורת יוטה, שהתאחדה בשנת 2002 עם האופרה של יוטה.
לפני כן החליף, בשנת 1995 את ג'ון ויליאמס בניהול תזמורת הטיילת של בוסטון ולפני משרה זו היה מנצח חבר של התזמורת הסימפונית של סינסינטי, השוכנת בסינסינטי שבאוהיו.
קית' לוקהארט משמש כמנצח אורח ראשי של תזמורת הקונצרטים של ה-BBC וזאת לאחר שהיה מנצח ראשי של התזמורת בין השנים 2010 - 2017.
במקביל הוא משמש כמנהל האמנותי של מרכז המוזיקה של ברווארד.
לוקהארט הוא בוגר אוניברסיטת פורמאן.
אדוארד ג'י רובינסון
אדוארד ג'י רובינסון (אנגלית: Edward G. Robinson; 12 בדצמבר 1893 - 26 בינואר 1973) היה שחקן קולנוע ותיאטרון יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
ראשית דרכו.
רובינסון נולד כעמנואל גולדנברג בבוקרשט בירת רומניה למשפחה יהודית דוברת יידיש. בילדותו, בשנת 1903, היגרה משפחתו לניו יורק. התעניינותו בעולם המשחק וכישרונו המתפתח זיכו את רובינסון במלגה מטעם האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה. בעקבות זכייתו, שינה רובינסון את שמו לאדוארד ג'י רובינסון, כאשר הג'י מסמלת את שם משפחתו המקורי. קריירת המשחק שלו החלה בשנת 1913 ובשנת 1915 ערך את הופעת הבכורה בתיאטרון ברודוויי המפורסם. יחד עם ג'ו סוורלינג כתב את הקומדיה "The Kibitzer" (הקיביצר; סלנג מיידיש: משקיף מהצד שנותן עצות מיותרות ליד השולחן של משחק קלפים, למשל) וב-1916 הופיע בסרט הראשון, בסרט האילם Arms and the Women. את מקומו בעולם הקולנוע קבע ב-1931 עם הופעתו בתפקיד ריקו בנדלו ב- הקיסר הקטן (עם דאגלס פיירבנקס הבן) ואת התמחותו בתפקיד מאפיונר הוכיח בסרט קי לארגו (1948). בשנת 1927 נשא לאישה את השחקנית גלאדיס לויד.
קריירה קולנועית.
בתחילת שנות ה-30 עזב רובינסון את התיאטרון והחליט להשקיע את מירב זמנו בתעשיית הקולנוע. משחקו עטור השבחים בסרט "הקיסר הקטן" בשנת 1931 בו גילם דמות של עבריין, זיכה את רובינסון בתדמית של בחור קשוח, דבר אשר גרם לליהוקו של רובינסון במספר רב של סרטים כאיש העולם התחתון. עם המוכרים שביניהם ניתן למנות את Five Star Final משנת 1931 Kid Galahad משנת 1937 ו-A Slight Case of Murder משנת 1938.
בשנות ה-40 זכה רובינסון לתהילה עת גילם תפקידים דרמטיים בסרטים כגון Dr. Ehrlich's Magic Bullet משנת 1940, זאב הים (1941), האישה בחלון משנת 1944, רחוב ארגמן (1945) והזר (1946). רובינסון שיתף פעולה במספר סרטים עם המפרי בוגרט ואף זכה כי שמו יופיע לפני בוגרט, ראיה למעמדו הרם של רובינסון.
בשנת 1956 גילם את דתן, בסרט "עשרת הדיברות" של הבמאי ססיל ב. דה-מיל. ב-1960 השתתף בסרט המוזיקלי "פפה.
בשנות ה-60 השתתף רובינסון במספר קלאסיקות קולנועיות ושיתף פעולה עם גדולי השחקנים בתקופה. זכורים בעיקר חור בראש משנת 1959 בו שיתף פעולה עם פרנק סינטרה, שבועיים בעיר זרה (1962), הפרס (1963) "ימי שיקגו העליזים" (1964) ו- הנער מסינסינטי משנת 1965 יחד עם סטיב מקווין וזהב מק'קנה (1969).
בתפקידו האחרון בקולנוע, שיחק רובינסון שוב לצד עמיתו לסרט "עשרת הדיברות", צ'רלטון הסטון, בסרט "שמש ירוקה" משנת 1973. רובינסון נפטר 12 ימים בלבד לאחר סיום הצילומים.
למרות הקריירה הארוכה והמצליחה, רובינסון מעולם לא היה מועמד לקבלת פרס אוסקר, ואולם בשנת 1973, חודשיים לאחר מותו, זכה רובינסון בפרס הנכסף על מפעל חייו.
אדוארד ג'יי. רובינסון
גן לאומי אשכול
גן לאומי אשכול, הידוע גם בשמות "פארק אשכול" ו"גן לאומי הבשור", נמצא בנגב הצפוני, ליד כביש 241, בין צומת אורים לצומת מעון, ממזרח לערוצו של נחל הבשור. שטחו של הגן הוא כ-3,000 דונם. זהו גן לאומי אשר הוקם על ידי הקרן הקיימת ומוחזק על ידי רשות הטבע והגנים. הגן נקרא על שמו של לוי אשכול, ראש הממשלה של ישראל בשנות השישים. למרות היותו מקושר למועצה אזורית אשכול בשל שמו ובשל קרבתו הגאוגרפית למועצה אזורית זו, נמצא הגן בשטח המוניציפלי של מועצה אזורית מרחבים אשר הייתה גם שותפה להקמת הפארק.
הוגה הרעיון ליצירת הפארק, היוזם להקמתו ומנהלו הראשון הוא יוסף (ג'ו) יחזקאל, שהיה באותה עת חבר קיבוץ אורים הסמוך. הכשרת השטח ועבודת הנטיעות החלו בשנת 1967. במקום נטעו אלפי עצים ושיחים אשר עמידים למים מליחים ונשתלו דשאים. כל שטחי הפארק מושקים במימי עין הבשור. בגן מדשאות רחבות ידיים, ומצויים בו שולחנות לפיקניק, פינות המיועדות למנגל, בריכות ופלגי שכשוך ומשחקים לילדים.
השפעת מבצע שומר החומות 2021.
ב-20 במאי 2021, ביום האחד עשרה למבצע שומר החומות, נפלו רסיסי רקטה בפארק, וגרמו לשריפת ענק. בעקבות הדליקה נגרם נזק כבד לפארק, באזור שקרוב לבריכות השכשוך, כולל אזור המעיינות וחצר המשק,
פרזיה