בשנת 1965 הוא היה חבר נבחרת ברית המועצות, שניצחה באליפות אירופה בשחמט לנבחרות. בשנת 1968 הוענק לאנטולי ליין תואר רב אמן. הוא ניצח במספר תחרויות בינלאומיות (סרייבו 1968, סיינפואגוס 1972, ונובי סאד 1972 ו-1974)
בשנת 1976 עזב את ברית המועצות ועבר להתגורר בארצות הברית. בספטמבר 1976 זכה במשותף עם לאוניד שמקוביץ' בתחרות ארצות הברית הפתוחה בפיירפאקס, וירג'יניה. לאחר מכן הוא המשיך להתחרות עד לשנת 1986.
אנטולי ליין באולימפיאדת השחמט.
בשנת 1978 השתתף אנטולי ליין באולימפיאדת שחמט:
DS 6 היא דגם של קרוסאובר מתוצרת יצרנית הרכב DS אוטומובילס על ידי Changan PSA אשר מיוצר משנת 2014 ועד היום.
דגם ה"DS 6" מבוסס על פלפורמת ה"PSA PF2 platform" של יצרניות הרכב הצרפתית סיטרואן ופיג'ו, ועל בסיס הלוגו של סיטרואן ("citroen-ds-6wr").
Changan PSA Automobiles Co., Ltd הוקמה בשיתוף פעולה של 50%/50% בין יצרנית הרכב הסינית Changan Automobile ויצרנית הרכב הצרפתית Groupe PSA .
קונגו הצרפתית
קונגו הצרפתית, או בשמה הנוסף קונגו התיכונה (Middle Congo), הייתה קולוניה צרפתית אשר כללה את הרפובליקה של קונגו, גבון, והרפובליקה המרכז-אפריקאית של היום. עיר בירתה הייתה ברזוויל, העיר הגדולה ביותר ברפובליקה של קונגו והיא השתרעה על אזור נרחב בגדה הצפונית של נהר הקונגו. אוכלוסיית קונגו הצרפתית הייתה מורכבת ממספר קבוצות של אנשי בנטו צרפת שלטה בקונגו הצרפתית, שלימים הפכה לחלק מאפריקה המשוונית הצרפתית, בין השנים 1882–1910. קונגו הצרפתית השתרעה לאורך החוף האטלנטי, בין קמרון לקונגו הבלגית. היא גבלה עם נהר אובנגי (Ubangi) מדרום ועם נהר צ'אד (Chad) מצפון.
היסטוריה.
האירופאים גיששו באזור 'אפריקה המשוונית הצרפתית' כבר במהלך המאה ה-16 ובסוף המאה ה-18 נעשו ניסיונות לחקור את האזור על ידי קבוצות צרפתים שונות, אך בצרפת לא נראה שהיה עניין בכך.קונגו הצרפתית החלה בעיר הבירה ברזוויל, בשנת 1880, כאשר צרפת לקחה חסות על אנשי 'טק' (Teke), ונוסדה רשמית ב-30 בנובמבר 1882.
בתחילת המאה ה-19 צרפת השתלטה על מדינות רבות באפריקה, ביניהן גבון, קונגו התיכונה (כיום 'הרפובליקה של קונגו'), צ'אד (Chad) ואובנגי-שארי (Ubangi-Shari) (כיום הרפובליקה המרכז אפריקאית). בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19, פייר סבורניאן דה בראזה (Pierre Savorgnan de Brazza), קצין חיל הים הצרפתי, שעל שמו נקראת עיר הבירה ברזוויל, גרם לכך שצרפת תשלוט באופן רשמי בגבון ובגדה הצפונית של נהר הקונגו על ידי הסכם שחתם עם מנהיג ממלכת טק.
בוועידה שנערכה בברלין בשנת 1885 חולקו אזורי השליטה באפריקה, צרפת קיבלה את האזור שנחקר על ידי פייר דה בראזה. בשנת 1888 צרפת סיפחה לשליטתה את גבון ובשנת 1891 שינתה את שמה של מושבת קונגו-גבון ל'קונגו הצרפתית'. בשנת 1894 צרפת סיפחה לשטחה את השליטה על אובאנגי שארי ובשנת 1900 על צ'אד.
המשטר הצרפתי התנהל באכזריות כלפי המקומיים, הנהיג מניעת זכויות בסיסיות וכפה עבדות על התושבים. חוקקו חוקים כנגדם, נאסר עליהם למחות על עוולם בפומבי ולעבוד בתפקידי מפתח. ב-15 בינואר 1910 צרפת איחדה מספר מושבות שכנות במרכז אפריקה: גבון, קונגו התיכונה, אובנגי-שרי וצ'אד, ונוצרה 'אפריקה המשוונית הצרפתית' שעיר בירתה היא ברזוויל. עם הקמת 'אפריקה המשוונית הצרפתית', הישות קונגו הצרפתית חדלה להתקיים כיחידה, אלא כחלק מ'אפריקה המשוונית הצרפתית'.
לאחר האיחוד, לאורך מספר שנים נכפה משטר קשוח מצד הצרפתים, שכלל בין היתר גביית מיסים ועבדות, אך בחלוף הזמן הוקל המשטר הקשוח ונוצר משטר ליברלי יותר. בשנת 1956 קונגו הפכה לרפובליקה בקהילה הצרפתית וב-15 באוגוסט 1960 קיבלה עצמאות פוליטית מוחלטת.
ממלכת טק (Teke Kingdom) (1880-1892).
ממלכת טק שכנה בחלקו הצפוני של מאגר מליבו (Malebo Pool), בצפון נהר הקונגו. בשנת 1600 הייתה ידועה בתור יריבתה של ממלכת קונגו ששכנה בחלקו הדרומי של הנהר. ממלכת טק שלטה בסחר הפנימי במדינתה ובמיוחד בסחר בעבדים ושנהב.
לאחר חתימת ההסכם בין הממלכה לפייר דה בראזה, בשנת 1882, ממלכת טק הייתה תחת חסות צרפת. עשר שנים לאחר מכן, בשנת 1891, היא הפכה לחלק מקונגו הצרפתית (French Congo). מעט מאוד ידוע על המבנה הפוליטי והתנהלותה של ממלכת טק. עם זאת ידוע כי בראשה עמד מלך שנקרא מקוקו (makoko) וכי המבנה הפוליטי בממלכה היה יוצא דופן. ממלכה ללא צבא מרכזי, ללא מערכת משפט מאוחדת, ללא מועצה מרכזית, ללא נציגות של סמכויות ואף לא הציגה מדיניות מאוחדת כלפי חוץ.רצון תושבי הממלכה להיות עשירים גרם להם לסחור בנשים, עבדים זרים ורובים בתמורה לכסף. כאשר ממלכת טק התרחבה, מרבית הנשים עסקו במשק בית.
חינוך.
לאחר ההשתלטות הצבאית, בשנת 1889 נוסד "בית הספר הקולוניאלי" (Ecole Colonial). בוגרי בית הספר תפסו תפקידים פקידותיים מנהליים. חינוך תיכוני הוגבל לאפריקאים ספורים בלבד ורמתו הייתה נמוכה, כך שמספר האפריקאים שקיבלו חינוך תיכוני ועל-תיכוני היה מהנמוכים ביותר באפריקה. כמו כן, במוסדות החינוך הוגבל לימוד השפה הצרפתית וכן חינוך הומניסטי. מטרת הצרפתים בהיעדר חינוך הייתה למנוע השכלה מהתושבים האפריקאים ובכך למנוע היווצרות מרד נגד השלטון הצרפתי, שכן אנשים משכילים ייווכחו כי פוגעים בזכויותיהם. בנוסף רצו למנוע צמיחת אליטה אפריקאית בעלת השכלה אירופאית, ועל ידי כך למנוע מנהיגות אפריקאית במושבה הצרפתית.
בעקבות מדיניות היעדר החינוך במושבה הצרפתית, התעוררה ביקורת בקרב בני קונגו. הם החלו למחות כנגד רמתו הירודה של החינוך, תוכניות לימודים שאינן תואמות את רמתם של התלמידים, היעדר חינוך על-תיכוני וזלזול ביכולת האפריקאים להצליח. הם אף מחו על שימוש בשפות מקומיות במערכת החינוך, כיוון שהאמינו כי השימוש בשפה הצרפתית הוא המפתח להתפתחותם האינטלקטואלית. במרוצת הזמן, מחאה זו החלה לקבל ביטוי פוליטי.
תרבות.
הייתה הפרדה, מבחינה תרבותית, בין המעמדות השונים. אחד הסממנים העיקריים היה ההופעה. בני המעמד הגבוה לבשו בגדים יוקרתיים וענדו תכשיטים יקרים. בחברות הפחות מפותחות, ששכנו בעיקר ביערות, לבשו בגדים פשוטים וכן מבחר הבגדים היה מצומצם. חייטים של אנשי המלוכה תפרו בגדים מיוחדים שרק שליטים ואנשים בעלי מעמד גבוה הורשו ללבוש, כך שבגדים מהודרים הפכו לסמל סטטוס והעמיקו את ההפרדה בין החברות השונות.
תעסוקה.
במהלך תקופת הקולוניה התפתחות החקלאות נשענה בעיקר על ייצור גומי ומאוחר יותר על ייצור קורות עץ. הניסיון להפיק חומרים אלו בכמויות גדולות גרר יחס אלים ושיעבוד של המקומיים.
תחת המשטר הצרפתי, השחורים החופשיים היו בעלי סטטוס אקונומי נמוך, למרות שמעמדם נחשב לגבוה ממעמד העבדים והפחד מעבדות ניהל את חייהם. היו מספר סוגי עבדות (כתלות ביכולות הגופניות והנפשיות של העבד): (1) עבדים חזקים שיכלו להיות פועלי בניין או לתחזק מטעים, (2) עבדים שעסקו בחקלאות, בעיקר סביב ייצור הגומי, עבדו עבודה פיזית בשטח, (3) עבדים שהשתייכו לאדם מהמעמד הגבוה ועסקו בניהול משק הבית, חלקם אף היו צדים ודגים עבור האדון שלהם.
מעמד השחורים החופשיים היה גבוה במקצת מהעבדים. הם נקראו 'מרונים' (Maroons) והתגוררו בגבעות או ביערות, הרחק מהאירופאים.
לאהוב אותה
לאהוב אותה (באנגלית: Freeheld) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2015, בבימויו של פיטר סולט. בסרט מככבים ג'וליאן מור ואליוט פייג', לצד סטיב קארל, לוק גריימס ומייקל שאנון. הוא מבוסס על סרט תיעודי קצר זוכה פרס האוסקר באותו השם משנת 2007, על מאבקה התקדימי של קצינת המשטרה לורל הסטר נגד מחוז אושן שבניו ג'רזי לאפשר לבת זוגה להיות מוטבת הזכויות הפנסיוניות שלה, לאחר שאובחנה עם סרטן סופני.
תקציר העלילה.
לורל הסטר (מור), היא קצינה בעלת 23 שנות ותק במשטרה של מחוז אושן, שבניו ג'רזי. היא לסבית, אך אינה מחוץ לארון. היא נוסעת למחוז השכן כדי לנהל חיי חברה עם נשים אחרות. בין פעילותיה, היא משחקת כדורעף, ובאחד המשחקים פוגשת את סטייסי אנדרה (פייג'). סטייסי צעירה מלורל, ופחות ממוסדת ממנה, אך הן מתאהבות. תוך זמן קצר השתיים עוברות לגור יחדיו ונרשמות בברית זוגיות. כששותפה של לורל במשטרה, דיין ולס (שאנון), מגיע עם מתנת חנוכת בית, הוא מגלה את סודה, ונעלב.
כשהסטר מאובחנת בסרטן ריאות סופני בשנת 2005, חיי השתיים נהפכים על פיהם. סטייסי רוצה להאמין שאפשר להביס את הסרטן אם יילחמו בו יחד, אך לורל, הפרגמטית, יודעת שהיא תשאיר את אנדרה מאחור, וגם יודעת שזו לא תוכל להחזיק בבית המשותף שלהן ללא תמיכה כלכלית. היא פונה אל רשויות המחוז כדי לאשר את סטייסי כמוטבת הפנסיה שלה, אך נענית בשלילה. רק חבר מועצה אחד בריאן קלדר (צ'ארלס) תומך בזוג.
דיין מתגבר על עלבונו המוקדם, ומנסה לסייע בגיוס תמיכתם של השוטרים האחרים למאבק של לורל וסטייסי. למאבל מצטרף גם פעיל למען נישואים גאים (קארל). העלילה חושפת אינטרסים של מגוון דמויות משניות – השוטר ההומו (גריימס) שמתוך פחד להתגלות פועל נגד האינטרסים של עצמו, הכומר שמדבר בשם ישו, ובריונים הומופובים שמאיימים על סטייסי במוסך בו היא עובדת.
לאחר פניות נשנות והעלאת הנושא לדיון ציבורי, המועצה לבסוף מאשרת את העתירה, חודש לפני מותה של לורל.
יציאה לאקרנים.
בפברואר 2015, חברת ההפצה Lionsgate רכשה את הזכויות לסרט. הוא יצא בהפצה מוגבלת ב-2 באוקטובר 2015.
ביקורת.