שון הארלנד מארי (באנגלית: Sean Harland Murray; נולד ב-15 בנובמבר 1977) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי הידוע בתפקידו כסוכן המיוחד טימותי מקגי בדרמת הטלוויזיה האמריקאית "NCIS".
ידוע גם בתפקידיו כתאקרי בינקס בסרטה הקלאסי של דיסני, הוקוס פוקוס ודני וולדן, בסדרת הדרמה ג'אג.
ביוגרפיה.
אמו של מארי, ויויאן בליסאריו, אשתו הרביעית של מפיק הטלוויזיה והתסריטאי האמריקאי דונלד בליסאריו, מה שהופך אותו לבנו החורג של בליסאריו. יש לו אח אחד, צ'אד וו. מארי, מפיק (NCIS: לוס אנג'לס), ושבעה אחים חורגים, כולל שחקנית שקרניות קטנות, טרויאן בליסאריו ושחקן ג'אג, מייקל בליסאריו.
קריירה.
תפקידי הטלוויזיה של מארי כוללים תפקיד בקומדיית המצבים "The Random Years" ותפקיד משנה כזיין גריי הארט בסדרה "Harts of the West", עם בו ברידג'ס כאביו וג'יין קיוזאק כאמו. לויד ברידג'ס גם כיכב בסדרה. הסדרה צולמה בחווה בנבדה.
מארי הופיע גם בכמה פרקים של סדרת הטלוויזיה ג'אג ומאוחר יותר לוהק לתפקיד טימותי מקגי בספין אוף של הסדרה, NCIS. את אחותו החורגת של מקגי מגלמת טרויאן בליסאריו. בנוסף, הופיע מארי בכמה סרטים עלילתיים ובהם הוקוס פוקוס משנת 1993. זו לו הייתה הופעתו הקולנועית הראשונה, בה גילם את תאקרי בינקס.
הופעותיו האחרות בסרטים כוללות "כך הייתי", ובסרט "Too Romantic" בבימויו של טוד פילד.
חיים אישיים.
מארי התחתן עם קארי ג'יימס ב-26 בנובמבר 2005. נולדה להם בת, בשנת 2007. בשנת 2010, נולד להם בן.
משפט פרטי
Heaven (שיר של בריאן אדמס)
Heaven הוא שיר של הזמר וכותב השירים הקנדי בריאן אדמס. השיר נכתב על ידי אדמס וג'ים וואלנס והוקלט ב-1983.
הוא הופיע לראשונה באותה שנה באלבום הפסקול של הסרט "A Night in Heaven", ומאוחר יותר נכלל באלבומו של אדמס "Reckless", שיצא לאור בשנת 1984. השיר יצא כסינגל השלישי מהאלבום וביוני 1985 הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 100 האמריקאי, למעלה משנה וחצי אחרי שהופיע לראשונה באלבום כלשהו. מכירותיו של הסינגל זיכו אותו במעמד של סינגל זהב בקנדה בשנת 1985.
השיר הושפע מ-Faithfully, להיטה של להקת Journey משנת 1983. הוא נכתב בתקופה שהופיע אדמס במופע הפותח של הלהקה בסיבוב ההופעות שלה, ובהקלטת השיר נכלל מתופף הלהקה סטיב סמית'. אדמס ומפיקו באותה תקופה, ג'ימי לוביין, התלבטו האם השיר מתאים לאלבום החדש של אדמס, "Reckless". תחילה סברו שהוא רך מידי באופיו ושאין להכלילו, אך לבסוף אדמס שינה את דעתו ובחר להוסיף את השיר לאלבומו.
השיר היה הסינגל הראשון של אדמס שהגיע למקום הראשון בבילבורד האמריקאי ולשירו השלישי שנכנס לעשריה הראשונה במצעד. הוא נכלל במקום ה-24 במצעד שירי הפופ של מגזין בילבורד לשנת 1985.
האסם הכחול
האסם הכחול (בגרמנית: Blaue Scheune) הוא אסם בכפר ויטה באי הגרמני הידנזה בים הבלטי. מבנה האסם מתוארך ל ובמקור שימש כאסם, מאפייה ואזור מחיה לטוחן והאופה שגרו במקום. האסם הכחול תוכנן במקור בסגנון של בית עשן (Rauchhaus), מבנה נטול ארובה, שהעשן שבתוכו מתפזר בעיקר דרך דלת הכניסה הרחבה, הגבלון (הנקודה בה הקיר נפגש עם הגג המשופע) ודרך סדקים וחורים זעירים בתקרה. המקום זכה לפרסום בזכות פעילותה של האמנית הגרמנית הני להמן שהפכה אותו למרכז אומנות ותערוכות בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, ומאז המקום מוכר כאכסניה לתצוגות אומנות, ספריה, סדנאות ומפגשי אומנות.
להמן קנתה את המבנה בסביבות 1920 וצבעה אותו בכחול, מה שנתן לו את שמו. האסם הכחול התחיל להיות מוכר בציבור הודות לתערוכות אומנות של "פדרציית האומניות של הידנזה" (Hiddenseer Künstlerinnenbundes). בקרב האומניות שפקדו את המקום היו קלרה ארנהיים שסייעה ללהמן להקים את המקום, קתה לוונטל, ליזבת אנדרה, קתרין במברג והאומנית הידועה ביותר שיצאה מהידנזה, אליזבת בוכסל. ב-1934 אליזבת ניימיר (Niemeier) גרושתו של האמן מקס ניקולס ניימיר, קנתה את הבית מידיה של להמן וחברת הנשים שלה, שנאסר עליהן לעבוד כאומניות וסופרות יהודיות. ניימיר המשיכה להפעיל את האסם כמקום המראה תצוגות אומנות עד לשנת עזיבתה את האי ב-1952.
ב-1955 האומן גונטר פינק (1913–2000) קנה את האסם הכחול, המיר אותו לבית מגורים וגלריה, והתגורר בו עד למותו.
החל ממאי 2000, האסם הפך לאתר אירועים, תצוגות וספריה, ובחמישי ביוני 2000, שונה רשמית שמו של הבית ל"ביתה של הני להמן" כדי להנציח את פועלה וחלקה בהקמתו.
המבנה הוא אטרקציה תיירותית לחובבי אומנות, ובזכות פרויקט מימון המון מוצלח שערכו ב-2019 קבוצת "המגדלור של הידנזה", הצליחו לשפצו ולהקים בו מוזיאון וסדנאות אומנים לציבור הרחב. הגלריה באסם פתוחה לציבור המבקרים בחודשי הקיץ פעמיים בשבוע.
סורת אל-אנפאל
סורת אל-אנפאל (בערבית: سورة الأنفال, "חזון השלל") היא הסורה ה-8 בקוראן.
הסורה מונה 75 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה.
תוכן הסורה.
סורת אל-אנפאל עוסקת בעיקר בנושאים שלהלן:
פיטר פורז בורדט
פיטר פרז בורדט (באנגלית: Peter Perez Burdett; בערך 1734 – 9 בספטמבר 1793) היה קרטוגרף, מודד, אמן ושרטט מהמאה ה-18 במקור מאיסטווד באסקס, אך הוא בילה את השנים האחרונות בחייו בקרלסרוהה, תוך התחמקות מנושים.
ביוגרפיה.
בורדט נולד ב-1734 או 1735 באיסטווד שבאסקס, בנם של ויליאם ואליזבת בורדט. הוא ירש אחוזה קטנה ואת השם פרז מסבו מצד אמו שהיה איש דת באיסטווד. מעט ידוע על חייו עד שבורדט נפגש עם ג'וזף רייט מדרבי בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-18 והצליח ללוות ממנו כסף למימון יצירת המפות שלו. בורדט היה מודל לכמה מציוריו של רייט, והוא הצליח להפיק תועלת מידידותו וממונו.
בשנת 1766 בערך צייר רייט "פילוסוף שמעביר את ההרצאה על מערכת השמש", ובו מונחת מנורה במקום השמש. הציור מתאר הרצאה פומבית אודות מערכת השמש, עם מנורה - המאירה את פני המרצה ואת פני הקהל. בהתאם לנושא האסטרונומי, הפנים המוארות חלקית עשויות לייצג את שלבי הירח. הדמות משמאלו של המרצה זוהתה בבירור כבורדט, בעוד שהאיש מימין נחשב לוושינגטון שירלי, הרוזן מפרז שבורדט שהה איתו בסטאונטון הרולד שנמצא ממש בתוך לסטרשייר. הרוזן, כמו בורדט, התעניין במדע והוא היה הבעלים של הציור הזה לזמן קצר.
בשנת 1767 הוא ייצר מפה של דרבי בקנה מידה של סנטימטר אחד למייל. עם מפה זו היה בורדט הזוכה השני המצליח של אתגר 1759 שהקימה החברה לאמנות עבור אלה שיצרו מפות מחוזיות בקנה מידה זה.
ליברפול.
בשנת 1768 עבר בורדט מדרבי לליברפול כדי ליצור מפה עבור לנקשייר כפי שעשה בהצלחה עבור דרבישייר. הוא השיג פטרונים חדשים וסייע לג'ורג' פרי במפתו ובהיסטוריה של ליברפול. בורדט יצר רישומים וכתב תיאורים של מבנים מרכזיים להיסטוריה של פרי בשנת 1773.
בורדט הצליח כל כך בזיהוי וניצול אנשי הקשר החדשים שלו, עד שהזמין את חברו רייט להצטרף אליו לליברפול. זה היה מהלך מוצלח גם עבור רייט והוא קיבל במהירות עבודות מהסוחרים המקומיים, אולם בורדט הוא שהקים אגודת אמנים בליברפול בשנת 1769 והיה לנשיא הראשון שלה.
האמן הראשון של שימוש בחריטה בשיטת האקוויטנט היה בורדט, שהציג את התחריטים הראשונים שלו בשנת 1772. נראה כי הטכניקה שלו הייתה חדשנית והייתה שונה מהשיטות המוקדמות שפותחו בצרפת. בורדט פרסם אקוטינט ראשון המבוסס על תמונה של ג'ון המילטון מורטימר, אך בסופו של דבר הוא מכר את התהליך לקרטוגרף אחר, פול סנדבי. בורדט פיתח גם תהליך להעברת אקווטינט לקדרות.
בורדט למד את טכניקת האקוטינט שלו מלה פרינס מפריז. הוא הציג שני לוחות בתערוכת אגודת האמנויות בשנת 1772, תחריט בחיקוי ציור ותחריט מעיצובו של מר מורטימר. בשנת 1773 הציג לוח הדפסה שנעשה בהשפעה רישום עם כתמים שנוצרו בדרך כימית, ללא שימוש בכלי חיתוך כלשהם. ישנן שלוש תמונות ידועות של בורדט בשיטת חריטה זו.
האמן פול סנדבי למד את הטכניקה הבסיסית של אקווטינט מצ'ארלס גרוויל, שבעצמו רכש את הידע מבורדט או מלה פרינס. נראה כי גרוויל קיבל מידע שלם, וסנדבי התקשה לייצר לוחות בשיטתו של לה פרינס.
בנג'מין פרנקלין כתב לבורדט ב־21 באוגוסט 1773 שהיה שמח ללמוד את שיטת ההדפסה החדשה שהוא משתמש בה, וכי "זאת חייבת להיות המצאה חשובה מאוד".
בשנת 1771 הוא הפיק "תרשים לנמל ליברפול", וב-1772 סקר של מחוז פאלטין של צ'סטר.
קרלסרוהה.
בשנת 1774 הוא עזב את ליברפול, כדי להימלט מחובות, ונכנס לשירותו של צ'ארלס פרידריך, הדוכס הגדול של באדן. הוא לקח איתו את הציור שלו ושל אשתו, אך השאיר את אשתו באנגליה להתמודד עם חייביו. הציור של בורדט ואשתו נמצא כעת בגלריה הלאומית בפראג. היא חזרה לתערוכה בליברפול. זו הייתה הפעם השנייה שהיצירה נראית בבריטניה מאז שהיא יצאה עם בורדט עם צאתו מליברפול במאה השמונה עשרה.
הוא לא עזב את חבריו לחלוטין וג'וזף רייט ביקר אותו בשנת 1774 בדרום גרמניה. הוא התחתן שוב עם פרידריקה קוטקובסקי בגרמניה ב־11 ביולי 1787 ונולדה לו בת, אנה, שהתחתנה עם רוזן. באותה שנה הוא תכנן תוכניות לשוק קרלסרוהה, שניתן עדיין לראות את המתווה בפריסת הבניינים של ימינו.
בורדט נפטר בקרלסרוהה ב־9 בספטמבר 1793.
אוספרטי
אוספרטי הוא אלבום האולפן השלישי של זמרת הפופ הישראלית רוני דואני. האלבום יצא לאור ב-6 בפברואר 2014 דרך חברת התקליטים הליקון.
בפרויקט זה מבצעת דואני גרסאות מחודשות לתשעה שירי פופ ישראלים, כל אחד מהם בהפקתו של מפיק מוזיקלי מוביל אחר בתחום, ואחת ממטרותיו היא לנסות ולהחיות את ז'אנר הפופ המקומי. בנוסף לשירים אלו, האלבום כולל גם שיר חדש בשם "זמן לאהוב", שנכתב על ידי אמילי קרפל וגליה ירון.
ג'ון ספינקס (מוזיקאי)