הופעת הבכורה של פרנסיס בטלוויזיה הייתה בהפקה משנת 1966, עיבוד לרומן "דייוויד קופרפילד" מאת צ'ארלס דיקנס, בתפקיד טומי טרדלס לצידו של איאן מקלן.
לדבריו של פרנסיס התפקיד החשוב הראשון שלו בטלוויזיה היה בשנת 1968 בעיבוד למחזה "Entertaining Mr Sloane" שהועלה בהפקת "ITV Playhouse", ובו הופיע לצדם של שילה הנקוק ואדוארד וודוורד. באתר האינטרנט שלו הוא מציין שהסרט צולם שבוע אחד אחרי שג'ו אורטון (המחזאי) נרצח.
ב-1971 גילם פרנסיס את דמותו של וילובי בעיבוד לרומן "תבונה ורגישות" מאת ג'יין אוסטן בהפקת ה-BBC. בשנים 1975 ו-1976 השתתף בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "פולדארק". הוא שיחק בתפקיד פרנסיס פולדארק, בן דודו החלש ובעל החובות של רוס פולדארק (רובין אליס).
בעקבות אביו הוא שיחק בשנת 1974 בעיבוד מחדש לסדרה "Scotland Yard" וגילם את סמל בילוש דקסטר בסדרה "New Scotland Yard".
ב-1976 השתתף בעיבוד לטלוויזיה של המחזה "קיסר וקלאופטרה" מאת ג'ורג' ברנרד שו בתפקיד אפולודורוס.
לצדו של לורנס אוליבייה הופיע פרנסיס במחזה "Saturday, Sunday, Monday" במסגרת סדרת המחזות "לורנס אוליבייה מציג" ששודרה ב"גרנדה TV".
ב-1981 גילם פרנסיס חייל רומאי המרגל אטיוס במיני-סדרה "מצדה" של רשת ABC.
ב-1984 כיכב פרנסיס כשחקן אורח בפרק "האיש מעוות-השפה" בסדרה "שרלוק הולמס" בתפקיד נוויל סנט קלייר.
הוא כיכב בסדרה הקומית "The 10 Percenters" בסיטקום "The Piglet Files" (שהקריקטורות שלו מלוות את הקרדיטים בפתיחה) ובסדרה "ממאי עד דצמבר" (עם אנטון רוג'רס).
ב-1993 השתתף פרנסיס בסדרה המוזיקלית של דניס פוטר "שפתון על צווארונך" בתפקיד מייג'ור הדג'ס. הוא שיחק בתפקיד אורח בעשרות תוכניות טלוויזיה נוספות בהן "כן, אדוני ראש הממשלה", בתפקיד לוק, שאמור להיות מרגל עבור משרד החוץ, ובשנת 1994, הוא גילם את הדמות הראשית, דומיניק עדן, בסדרה The 10%ers.
ב-2016 גילם פרנסיס את דמותו של לורד סולסברי בסדרת הדרמה של נטפליקס "הכתר".
תיאטרון.
פרנסיס הופיע לראשונה בווסט אנד במחזה "There's a Girl in My Soup" לצדו של דונלד סינדן.
פרנסיס יוצא באופן קבוע לסיבוב של הופעות יחיד כשהוא מציג את "מזמור חג המולד" לצ'ארלס דיקנס, כמו גם הוא מופיע במחזה "Merely Players" יחד עם סינדן. ב-2007 הוא הופיע בתוכנית יחיד בגרסה שלו ל"מזמור חג המולד" ב"תיאטרון הנסיכה גרייס" במונטה קרלו כחלק מעונת התיאטרון הבריטי במונקו.
בפברואר 2015 גילם את דמותו של פרנק דואל במחזה "84, Charing Cross Road" בהפקה של סאליסברי פלייהאוס.
חיים אישיים.
פרנסיס נשוי לשחקנית האנגלייה נטלי אוגל. לבני הזוג יש שני ילדים.
אנטוני קווייל
סוזן סטרסברג
סוזן סטרסברג (באנגלית: Susan Strasberg; 21 במאי 1938 - 21 בינואר 1999) הייתה שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה יהודיה-אמריקאית.
ביוגרפיה.
נולדה כסוזן אליזבת סטרסברג ללי סטרסברג, המנהל של הסטודיו הידוע למשחק הקרוי על שמו בניו יורק ולאשתו פאולה שהייתה גם היא שחקנית ומורה למשחק באותו סטודיו. שניהם יהודים שהיגרו לאמריקה מאירופה. כבר בגיל צעיר הייתה בעולם המשחק.
ב-1955 גילמה את דמותה של אנה פרנק בהפקה בברודוויי של יומנה של אנה פרנק. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר (דרמה) לשנת 1956.
באותה שנה השתתפה בסרט "פיקניק, בתור נערה מתבגרת לצד שחקנים נודעים כמו ויליאם הולדן וקים נובאק ובסרט קורי העכביש כחולה צעירה במוסד פסיכיאטרי. תוך זמן קצר התפרסמה ותמונותיה הופיעו בשערים של ניוזוויק ולייף. ב-1958 השתתפה בסרטו של סידני לומט "זרקורי במה" לצדם של הנרי פונדה, כריסטופר פלאמר וג'ואן גרינווד.
היא המשיכה להופיע בסרטים אבל בהצלחה פחותה. בשנות ה-60 התגוררה מספר שנים באיטליה והופיעה במספר סרטים. ב-1960 שיחקה בסרט האיטלקי "קאפו" בתור נערה יהודייה ההופכת במחנה ריכוז לקאפו. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
לאחר גירושיה החלה להופיע בטלוויזיה בסדרות רבות כמו בוננזה.
סטרסברג פרסמה שני ספרים: Bittersweet שהוא אוטוביוגרפיה (1980) ו-Marilyn and Me (1990), על יחסיה עם מרילין מונרו. מונרו הייתה תלמידה של פאולה סטרסברג והייתה בת בית אצלם, הייתה ממש אחות חורגת לסוזן. היא התוודתה לסוזן כי ברצונה להתגייר היות שהיהודים נדחו על ידי כולם, כמוה.
חיים אישיים.
ב-1965 נישאה לשחקן כריסטופר ג'ונס (1941–2014) ונולדה להם בת אחת, ג'ניפר. הנישואים התפרקו ב-1968. לפני כן היו לה יחסים עם וורן בייטי, קרי גרנט וריצ'רד ברטון.
סטרסברג נפטרה ב-1999 בגיל 60 לאחר מאבק של מספר שנים בסרטן השד.
התאחדות הסטודנטים בישראל
בארה
אנטון, מלך סקסוניה
אנטון, מלך סקסוניה (בגרמנית: Anton Clemens Theodor Maria Joseph Johann Evangelista Johann Nepomuk Franz Xavier Aloys Januar; 27 בדצמבר 1755 – 6 ביוני 1836), היה מלכה השני של סקסוניה, בין השנים 1827–1836.
ביוגרפיה.
ילדותו.
אנטון נולד ב-27 בדצמבר 1755 בדרזדן שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לפרידריך כריסטיאן, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מסקסוניה, ולמריה אנטוניה, דוכסית בוואריה, בתו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בצעירותו היה אנטון בין הצללים, ולא התערב בפוליטיקה של הנסיכות. לאחר מותו של אחיו קרל, נסיך סקסוניה ב-8 בספטמבר 1781 ולידת ילדו המת של פרידריך אוגוסט בשנת 1799 הפך אנטון ליורש העצר של הנסיכות, ובשנת 1806 ליורש העצר של הממלכה.
ממלכת סקסוניה.
ב-5 במאי 1827 מת פרידריך אוגוסט הראשון, מלך סקסוניה ללא יורשים זכרים, ובמקומו עלה אנטון לשלטון. אנטון שהיה כבר בן 71, היה חסר ניסיון לחלוטין בענייני הממשלה, ומשום כך לא היה לו כוונה ליזום שינויים עמוקים במדיניות החוץ או הפנים.
לאחר עלותו לשלטון, התקיימו שיחות עם נציגי פרוסיה, על מסירת סקסוניה הפרוטסטנטית לפרוסיה שאף היא הייתה פרוטסטנטית, ואילו בתמורה יקבל אנטון הקתולי את חבל הריין שהיה אף הוא קתולי, אולם לא יצא שום דבר מהשיחות הללו.
אחרי מהפכת יולי בצרפת בשנת 1830, החלו בסתיו הפגנות אף בסקסוניה, בעיקר נגד החוקה הישנה. כתוצאה מההפגנות, ויתר מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה על זכותו לרשת את המלוכה, לטובת בנו פרידריך אוגוסט, והתקבלה בשנת 1831 חוקה חדשה שנכנסה לתוקף ב-4 בספטמבר של אותה שנה. סקסוניה הפכה למונרכיה חוקתית, ועל אף שהייתה יותר שמרנית מחוקות אחרות שהיו קיימות בתקופה זו בקונפדרציה הגרמנית, עדיין החוקה התקיימה עד לשנת 1918. בשנת 1833 הצטרפה סקסוניה לצולפריין, וכתוצאה מכך התפתחו המסחר והתעשייה במדינה.
ב-6 ביוני 1836 מת אנטון בדרזדן, ובמקומו עלה לשלטון אחיינו פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה.
משפחתו.
ב-29 בספטמבר 1781 התחתן אנטון על ידי שליח עם מריה קרולינה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה ומריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד, וב-24 באוקטובר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. אך היא מתה כעבור שנה ב-28 בדצמבר 1782 ממחלת האבעבועות השחורות ללא ילדים.
ב-8 בספטמבר 1787 התחתן אנטון על ידי שליח עם מריה תרזה מאוסטריה, בתם של לאופולד הראשון, הדוכס הגדול של טוסקנה ומריה לואיסה, נסיכת ספרד, וב-18 באוקטובר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. ממנה היו לו 4 ילדים, אך כולם מתו בצעירותם.
תוצא קוריוליס
תוצא קומפטון
תוצא החממה
תוצא דופלר
תקני ביקורת
הרי נלסון פילסבורי
תקן ביקורת
תקן ביקורת הוא קובץ כללים המשמש בסיס לעבודתם של רואי החשבון. כל תקן מורכב מרשימת הנחיות המנוסחים על ידי מוסד שייועד לכך בהוראת המדינה. מוסד זה לעיתים כפוף למשרד המשפטים או פועל על בסיס התנדבותי. מטרתם של תקני הביקורת להנחות את רואי החשבון כיצד עליהם לבצע ביקורת.
בישראל, כונו בעבר תקני ביקורת בשם "גילוי דעת" והם מנוסחים ויוצאים לאור על ידי לשכת רואי חשבון בישראל. כל תקן עוסק בנושא אחר, כך למשל תקן ביקורת 58 עוסק בעסק חי, אשר מנחה את רואה החשבון המבקר כיצד עליו להתייחס להנחת העסק החי כבסיס להכנת הדוחות הכספיים.
לשכת רואי החשבון לרוב מתרגמת את תקני הביקורת הבינלאומיים (ISA) בשינויים מסוימים, ואיננה מפתחת תקני ביקורת עצמאיים. במקרים מסוימים מאמצת הלשכה תקנים ממקורות אחרים כמו הגוף המפקח על רואי החשבון בארצות הברית (PCAOB).
טלי בן עובדיה
טלי בן עובדיה (נולדה ב-2 בפברואר 1962) היא עיתונאית ויוצרת סרטי תעודה ישראלית. שימשה כמנהלת פיתוח התוכן בחדשות 10, עורכת ראשית של התוכנית "שישי", ועורכת ראשית של תוכנית "זמן אמת" בכאן – תאגיד השידור הישראלי.
ביוגרפיה.
בן עובדיה היא אחת משלוש בנותיהן של יצחק, ממייסדי קול ישראל בערבית, וזהבה בן עובדיה, יועצת בקישור בין אזרחים ערבים מירושלים ומשטחי יהודה ושומרון, לבין רשויות הממשל הצבאי.
אמה זהבה נרצחה במשרדה, בידי מחבל מתנועת הפתח ממשוחררי עסקת ג'יבריל, ב-1986. המחבל שוחרר מאוחר יותר בעסקת שליט.
בן עובדיה למדה היסטוריה באוניברסיטת תל אביב.
את הקריירה העיתונאית שלה החלה כראש דסק חדשות בשלהי שנות השמונים בעיתון "חדשות". ב-1993, עם סגירת העיתון, הייתה חברה בצוות ההקמה של "חברת החדשות", שימשה העורכת של "מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 2" והעורכת של התוכנית "משעל חם" בהנחיית ניסים משעל עד 1999. בשנת 2000 הייתה בצוות ההקמה של אתר האינטרנט "ynet" ושימשה ראש מערכת החדשות באתר, אך עזבה לאחר סבב פיטורים בעקבות התפוצצת בועת הדוט-קום והמשבר הכלכלי.