ב-1988 החל דייוויס להופיע במופע סטנד-אפ במועדון מפלגת הלייבור בויטסטבייל. ב-1991 זכה לתואר הקומיקאי הצעיר הטוב ביותר מטעם מגזין Time Out. הוא המשיך להופיע ברחבי בריטניה ואוסטרליה, וב-1994 זכה בפרס המבקרים של פסטיבל אדינבורו. ב-1995 יצא לאור המופע על גבי קלטות וידאו וקלטות אודיו בשם "Alan Davies Live at the Lyric" בהקלטה בתיאטרון ליריק, כחלק מעונת הפרינג' באוקטובר 1994.
גרסה של המופע "Urban Trauma" שהוצג בתיאטרון הדוכסית בווסט אנד ובסיבוב הופעות בבריטניה ובאוסטרליה שודר ב-1998 בערוץ BBC One.
ב-2012 העלה דייוויס מופע חדש בשם "Life is Pain" (החיים הם כאב). שם המופע נלקח ממשפט ששמע מילדה בת שש שענתה לאמה אחרי שנזפה בה. דייוויס אמר "זה ממש הצחיק אותי". המופע שודר בערוץ הטלוויזיה "דייב".
ב-1994 וב-1995 הגיש דייוויס את תוכנית הרדיו "Alan's Big One", ובהמשך בתוכנית הטיולים "One for the Road" של ערוץ 4. בין השנים 1997 ו-2004 שיחק דייוויס בדמות הראשית בסדרה "ג'ונתן קריק" בתפקיד קוסם ומתכנן קסמים, שבשעות הפנאי עוזר בפענוח פשעים. הסדרה זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה, ובזכותה זכה דייוויס להכרה של הקהל הרחב.
בתחילת שנת 2009 שודר פרק ספיישל של "ג'ונתן קריק" בשם "האיש המגחך" ברשת ה-BBC. דייוויס חזר לגלם את הדמות בחג הפסחא של 2010 בפרק בשם "The Judas Tree". ב-2013 שוב שודר בחג הפסחא פרק ספיישל בשם "The Clue of the Savant's Thumb". בראיון סיפר דייוויס שמתוכננים שלושה פרקי ספיישל נוספים בסדרה.
דייוויס היה שותף לכתיבה וכיכב בסיטקום רדיופוני בשם "המופע של אלן דייוויס" ששודר ב-1998. קלטות של התוכנית הופקו והופצו על ידי ה-BBC, ופרקים מהתוכנית שודרו בערוץ הרדיו הדיגיטלי BBC7. ב-1998 וב-2000 הופיע בתפקיד ראסל בויד בקומדיה "A Many Splintered Thing".
ב-2001 שיחק דייוויס בתפקיד רוברט גוסג' בדרמה הקומית "בוב ורוז" על אודות בחור גיי שמתאהב באישה. על תפקיד זה זכה דייוויס בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה קרלו. עוד הופיע בתפקיד הכלב ג'ק בסיטקום הרדיופוני "About a Dog". ב-2003 הופיע דייוויס בתוכנית "טופ גיר" במרוץ "כוכב במכונית במחיר סביר" אותו סיים בזמן של 1:54. בתקופה מאמצע שנות התשעים של המאה העשרים עד 2002 השתתף דייוויס בפרסומות של חברת "Abbey National".
ב-2004 קיבל דייוויס תפקיד פחות קומי בדמות הבריסטר הנרי פרמר, בסדרת הדרמה של ITV "הפרקליט", למשך שתי עונות. תפקידי דרמה נוספים שלו היו ב-2008 בפרק בסדרה "מיס מארפל", בסרט הטלוויזיה "The Good Housekeeping Guide" (ב-2006 בערוץ BBC One), בסרט "Roman Road" (של ITV ב-2004), ובסדרה "מלון בבילון" (ב-2008).
ב-2002 השתתף בתוכנית "100 הבריטים הגדולים" של ה-BBC והעלה טיעונים בזכות היותו של ג'ון לנון הבריטי הגדול בכל הזמנים. ב-2007 כיכב דייוויס בפרק השני של הסדרה התיעודית "You Don't Know You're Born" ובתוכנית הרדיו "The Unbelievable Truth".
דייוויס הופיע בפרק בתוכנית המדע "Horizon" של ה-BBC בה ניסה פרופ' מרכוס דו סוטוי להסביר לו נושאים במחשבה מתמטיקה מתמטית. התוכנית שודרה ב-31 במרץ 2009. הוא השתתף בפעם השנייה בתוכנית "Horizon" בנובמבר 2009, שבה השתתף גם דו סוטוי כמרצה אורח.
ב-16 במאי 2010 הופיע דייוויס בפרק "Your Sudden Death Question" מתוך הסדרה "המפקח לואיס" בדמות מרכוס ריצ'רד, מנהל תחרות בקולג' באוקספורד. בספטמבר 2010 החל להגיש תוכנית תיעודית בערוץ 4 בשם "Alan Davies' Teenage Revolution" המבוססת בחלקה על ספרו האוטוביוגרפי "My Favourite People and Me, 1978-88".
בספטמבר 2010 כיכב דייוויס בתפקיד שף בסדרה הקומית "Whites" של ה-BBC. הסדרה בוטלה אחרי העונה הראשונה, כנראה בגלל קיצוצים שנערכו ב-BBC בגלל הפחתת תשלומי האגרה.
באפריל 2011 הופיע דייוויס כאורח בתוכנית האירוח . עוד ב-2011 השתתף כשופט בתחרות הכישרונות "Show Me The Funny" של ITV למציאת סטנדאפיסטים חדשים.
בספטמבר 2012 הופיע דייוויס לראשונה בשעשועון "Big Fat Quiz" של ערוץ 4, וזכה במקום הראשון יחד עם פיל ג'ופיטוס.
בפברואר 2014 הנחה דייוויס את התוכנית "Alan Davies Après-Ski" בערוץ BBC Two, שעסקה בכמה מרגעי השיא של אולימפיאדת החורף ב-2014. הוא גם אירח את הפודקאסט "Brazilian Banter" יחד עם טום ודום. המופע העלה מבט סאטירי על גביע העולם בכדורגל של שנת 2014 בברזיל.
מאז 2014 הוא מנחה את התוכנית "The Dog Rescuers" עבור ערוץ 5, ומגיש את התוכנית "Alan Davies: As Yet Untitled" בערוץ דייב.
דייוויס משתתף בחבר צוות קבוע בשעשועון "Qi" של ערוץ BBC Two שהנחה סטיבן פריי מ-2003 עד 2015, ואחר כך בהנחיית סנדי טוקסוויג. הוא השתתף כמעט בכל פרקי הסדרה פרט לפרק בעונה D בו הופיע רק בתחילת התוכנית בהקלטה מראש, מכיוון שבאותו זמן היה בפריז במשחק הגמר של ליגת האלופות. הוא גם לא הופיע בפרק "קומיק ריליף" של שנת 2011.
ספרים.
בספטמבר 2009 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי של דייוויס "Favourite People and Me, 1978-88" בהוצאת מייקל ג'וזף (ספרי פינגווין). האנשים המועדפים שמופיעים בכותרת הספר כוללים את אנטון צ'כוב, ג'ון בלושי, בארי שין, מרגרט תאצ'ר ("רק במשך כמה ימים"), ג'ון מקנרו וסטארסקי והאץ'. עוד מוזכר בספר מועדון הכדורגל ארסנל שאותו דייוויס אוהד. הספר יצא לאור בכריכה רכה בשם "Rebel Without A Clue: How the 80s Made Me".
חיים אישיים.
ב-13 בינואר 2007 התחתן דייוויס עם הסופרת קייטי מסקל. השניים נפגשו ב-2005 מאחורי הקלעים של התוכנית QI. לבני הזוג יש שלושה ילדים.
פילמוגרפיה.
המופעים "Urban Trauma" (מ-1998) ו-"Life is Pain" (מ-2013) הופצו על גבי DVD.
מיקסינות
מיקסינות (שם מדעי: Myxini) היא מחלקה של מיתרניים חסרי לסתות המזכירים במראם צמדאים אך הם ריריים יותר, חיים בעומק הים והם חסרי עמוד שדרה אמיתי. הם היצורים המפותחים ביותר שאינם בעלי עמוד שדרה וקרובים מאוד לחולייתנים האמיתיים. בתוך מחלקה זו ישנה סדרה אחת - מיקסינאים (Myxiniformes) ובה משפחה יחידה - מיקסיניים (Myxinidae).
יצורים אלה בעלי גולגולת אבל הם חסרים עמוד שדרה והם מזכירים את החולייתנים הראשונים שהתפתחו. הם קרובים רחוקים של הצמדים אך לא ברור מה טיב הקשר ביניהם - הצמדים הם חולייתנים אמיתיים. אלו יצורים ריריים באורך 18–127 ס"מ. הם בעלי גופים מכוסי ריר, ללא קשקשים ועור וללא גפיים. הזנבות רחבים ועוזרים להם לנוע. הם מזכירים במראם צלופחים עיוורים.
ראשם חשוף ומכיל בעיקר פתח פה בעל שיניים קטנות העוזרות להיאחז בטרף. צבע המיקסינות יכול להיות כחול, אפור, שחור או לבן. על נחיריהם ישנם שפמים משתרבבים והשינים בולטות מחוץ לפיהם.
תזונתם של המיקסינות מתבססת בעיקר על תולעים ימיות שונות, אותן הם גורפים מהמים או מהסלעים. הם ניזונים גם מחלקי גוף ואיברים של יצורים גדולים יותר כמו דגים, חולייתנים ימיים ורכיכות. ההתחפרות במעי יצורים אחרים הורגת אותם לעיתים קרובות. כמו כן המיקסינות הם אוכלי נבלות הניזונים מיצורים שוקעים במותם לתהומות. עם זאת הם אינם מוצלחים בגירוד הבשר המת וצריכים לחכות שהוא יירקב או ייעשו בו חורים.
מיקסינאים
מיקסיניים
טסילו השלישי
דמוניזציה
דמוניזציה (מלועזית: Demon - שד) היא תהליך שבו קהילה, עמדה או התנהגות מוצגת יותר ויותר כרע בהתגלמותו. הדמוניזציה היא תהליך של התדרדרות והסלמה מתמדת (ולא מצב סטטי קבוע וריטואלי) שבו קהילת זהות מסוימת, עמדה פוליטית מסוימת או פרקטיקת התנהגות מסוימת מנגידה את עצמה לעמדה אחרת - כלומר ההוקעה של זהות קבוצת החוץ כרעה לחלוטין מופיעה במקביל התפיסה של זהות קבוצת הפנים כטובה לחלוטין, מאחר שזהות קבוצת החוץ היא ניגודו המוחלט של זהות קבוצת הפנים.
דמוניזציה מתרחשת תמיד בתוך הקשר של ניגודים, כאשר ההשחרה של הקוטב השלילי של הניגוד מהווה גם הלבנה מוחלטת של הקוטב החיובי שלו.
דמוניזציה היא תהליך בלתי רציונלי במהותו (מאחר שבמציאות אין ניגודים מושלמים כאלו, ודברים אינם טובים או רעים באופן מובהק ומוחלט) ובשעה שהוא מופיע בהקשר פוליטי הוא מציין את התדרדרותה של הפוליטיקה לשיח בלתי רציונלי, ועל כן נפיץ ובלתי יציב.
דעיכת אלפא
דעיכת גמא
אנטיניוטרינו
אנטי-ניוטרינו
יצירות שייקספיר
הקאנון השייקספירי
רנו R8
רנו R8 היא מכונית משפחתית קטנה, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1962–1971.
במהלך שנות הייצור, יוצרו 1,329,379 יחידות.
היסטוריה.
רנו R8 הוצגה לראשונה ביוני 1962, והתבססה על דופין של רנו. רוחבה היה צר מהדופין ב-34 מ"מ. המכונית דמתה לסימקה 1000 אשר הוצגה ב-1961. בשנת 1965 הוצגה גרסה מהודרת יותר: רנו R10.
בשנת 1964 פותחה רנו R8 גורדיני 1100, אשר זוהתה בחזית עם מספר פנסים גדולים, ובשנת 1965 רנו R8 גורדיני 1300, בעלת מנוע שהפיק 103 כ"ס, אשר הגיעה למהירות שיא של 175 קמ"ש.
עד לשנת 1970 יוצרה גם בבולגריה, ועד לשנת 1976 יוצרה גם בספרד. בין השנים 1968 - 1971 יוצרה ברומניה תחת השם "דצ'יה 1100". בסך הכל יוצרו 37,546 יחידות.
במקביל, רנו R8 הורכבה בוונצואלה, מקסיקו, אוסטרליה, מרוקו, קנדה וניו זילנד.
מנועי דגם "רנו R8" הורכבו ברישיון, במכונית המשפחתית הקטנה דאף 66 ההולנדית (מנועי 1,108 סמ"ק).
קאנון ספרותי