בזכות הצטינותו בלימודי הגרמנית עבר כהן להתנדב בקבוצת החקירה המיוחדת (SIG), יחידה שנבנתה ממתנדבים יהודים דוברי גרמנית, ברובם מארץ ישראל, ששירתו בחיל החפרים ובקומנדו 51. היחידה ערכה פשיטות חבלה וקומנדו כנגד כוחות מדינות הציר במהלך המערכה בצפון אפריקה תוך כדי התחזות לגרמנים. היחידה פעלה תחת יחידת הSAS במדבר המערבי.
בריגדה יהודית.
ב-1943, פוזרה היחידה וכהן נשלח חזרה ארצה וצורף לגדוד העברי השני של הבריגדה היהודית. תחילה נשלח הגדוד למדבר המערבי, אך בינואר 1945 נשלח לגזרת נהר הסניו באיטליה. בחזית זו מונה כהן למפקד מחלקת חבלנים ובתפקיד זה פינה מוקשים בדרכו של הגדוד לחציית נהר הסניו. על פעילותו בזירה ועל אומץ ליבו עוטר כהן במדליה.
הנוקמים.
בשלהי המלחמה ולאחריה נטל כהן חלק בפעילות קבוצת חיילים מהבריגדה היהודית בראשות ישראל כרמי וחיים לסקוב, אשר נודעה בשם הנוקמים. בעזרת קשריו של כרמי עם המודיעין הבריטי איתרה קציני גסטפו ואס אס ונקמה בהם. הקבוצה, כללה יהודים יוצאי הבריגדה או שורות הפרטיזנים, ועם חבריה נמנו אבא קובנר, יצחק אבידב, רוברט גרוסמן, שלום גלעדי, מאיר זורע, שייקה וינברג ומשה קורפוביץ.
ביולי 1945 לאחר כיבוש איטליה עבר הגדוד לבלגיה והולנד (הצבא הבריטי אסר על חיילי הבריגדה את הכניסה לגרמניה, בשל חשש מפעולות נקם). כהן ניצל את ההזדמנות. ובאמצעות ג'יפ צבאי נסע ברחבי אירופה, בהגיעו להורדנקה עיר הולדתו, גילה כי לא נותר בה שריד ממשפחתו. (בהמשך התברר כי אחת מאחיותיו ניצלה). כהן איתר ונקם בנאצים שסייעו ברצח משפחתו: בעירו מצא את כתבי אחיו מארק כהן ובהם תיאור של הנאצי שהיה אחראי על ההשמדת יהודי הורדנקה ולאחר חקירה וחיפוש ברחבי אירופה כהן מצאו והרגו.
כהן שירת בצבא הבריטי במשך שש שנים ושישים יום.
שירות באצ"ל.
בדצמבר 1945 השתחרר כהן וחזר ארצה. חיים לסקוב וישראל טל שהכירו את כהן מהבריגדה ניסו לגייסו להגנה ללא הצלחה. תוך זמן קצר הצטרף לאצ"ל בפתח תקווה ובמהרה נהפך למפקד הח"ק בפתח תקווה.
ליל המטוסים.
תפקידו הפיקודי הראשון במסגרת האצ"ל היה הפיקוד על תקיפת שדה התעופה בלוד. ב-25 בפברואר 1946 פשט כח האצ"ל בן 16 לוחמים על שדה התעופה. הגשם והבוץ גרמו לאיחור בתוכנית הפעולה ואף על פי שהדי ההתפוצצויות מכיוון שדה התעופה בכפר סירקין העמידו את הבריטים בכוננות החליט כהן לבצע את המשימה. הלוחמים חיבלו בשנאי מרכזי דבר שגרם לחלק גדול מהמחנה להיות באפילה שבחסותה זחלו החבלנים לעבר המטוסים. החבלנים הניחו את המטענים במקומם אך הפעילות התגלתה לאורו של זרקור ממגדל הפיקוח שלא נותק מהחשמל. מאות חיילים שהיו באותה עת בבית הקולנוע, פרצו משם למגוריהם כדי לתפוס את נשקם אך רותקו על ידי מקלעי האצ"ל. לבסוף סיימו החבלנים את משימתם ונסוגו. 4 מטוסי "אנסון" ושבעה מטוסי סיור והושמדו. הלוחמים חזרו בשלום לבסיסם. לאחר פעולה זו צורף כהן למחלקת התכנון של הארגון בראשות איתן לבני.
חבלה בתחנת הרכבת באשדוד.
ב-2 באפריל 1946 בפעולה שנועדה לחבל ברכבות בדרום הארץ. פיקד כהן על הפעולה בתחנת הרכבת באשדוד. לאחר השלמת המשימה נתגלו הלוחמים בנסיגה לאחר שצעדו 40 קלימוטר, הבריטים שפתחו עליהם באש וכיתרום. שלושים ואחד מתוך שלושים ושלושת הלוחמים נעצרו. כהן ועוד לוחם שהצטרף אליו הצליחו להימלט בזחילה דרך הכיתור הבריטי. בעקבות התוצאות הקשות של פעולה זו החליט האצ"ל להגביר את תדירות פעולותיו כנגד הבריטים וכהן היה מהפעילים במערכה זו. השבויים נשפטו ונשלחו לכלא בין השבויים היה איתן לבני. על כהן הוטלה המשימה להוביל כוח לשחררם משביים והוא החל לתכנן את הפריצה לכלא ירושלים, ביצוע התכנית נדחה. משום שהעצורים הועברו לכלא עכו. בעקבות השינוי תוכננה הפריצה לכלא עכו ודב נתמנה כמפקד הכוח.
חטיפת חיילים בריטים.
ב-16 באפריל 1947 הוצאו להורג בתלייה עולי הגרדום, ארבעת לוחמי האצ"ל - דב גרונר, מרדכי אלקחי, אליעזר קשאני ויחיאל דרזנר בכלא עכו. מספר ימים אחר כך הוחלט באצ"ל לתפוס בני ערובה בריטיים ולתלותם כדי להביא להפסקה ב"מדיניות הגרדומים" של הבריטים. לילה אחד יצאה יחידה לרחוב הירקון בתל אביב כדי לתפוס קצינים בריטים שנהגו לבקר בבארים של בתי-המלון באזור. מפקד הפעולה היה נחום סלונים. היחידה מנתה את "גידי" (עמיחי פאגלין) ואשתו צפורה, יעקב עמרמי (ראש ה"דלק") ואשתו חוה, וכן את דב כהן והנהג, אהרון מזרחי. היחידה חשבה לעזוב כי לא נמצאו בריטים אך חוה זיהתה אחד והזעיקה את האנשים, כהן שאל : "Who are you?" והאנגלי ענה לו: "I am an Englishman." האנגלי נלקח באיומי אקדח והעובר לאחד הפרדסים בקצה רחוב גורדון (גן הדסה) - שם אמורים היו לתלות אותו. עמרמי חקר אותו תחילה וגילה ששמו היה ג'ק וילקינסון. לדבריו רצה לטייל בארץ מכיוון שהוא יהודי המשרת בצבא הבריטי ושמו האמיתי הוא יעקב ולדמן. כשהתברר לקצין הבריטי מה הולך לקרות התחיל לומר "קדיש" מתחילתו ועד סופו והוסיף פסוקים מתפילת "אדון עולם". לאחר הדברים האלה, הבינו אנשי האצ"ל במה מדובר עמרמי התנצל בפני החטוף והוא הוחזר לבית המלון.
הפריצה לכלא עכו.
ב-4 במאי 1947 פיקד כהן על הפעולה. מבצע לשחרור אסירי המחתרת שנכלאו שם. מבצע הפריצה התבצע כמתוכנן אך במהלך הנסיגה נתקלו הנסוגים ביחידת צנחנים בריטית שהגנה על הכלא. כהן חיפה על הנסוגים תוך שהוא יורה על החיילים הבריטים במקלע "ברן" עד שנפגע ונהרג.
כהן וששה חללי פעולה נוספים (בפעולה נפלו תשעה) הובאו לקבורה בבית הקברות של שבי ציון.בגלל השתייכותם הרוויזיוניסטית סירבו יישובים אחרים להביאם לקבורה בשטחם.
ב-1960 יצא לאקרנים הסרט אקסודוס ובו כלולה הפריצה לכלא עכו בהובלת איש ההגנה ארי בן כנען דבר שהכעיס את אנשי אצ"ל שטענו לסילוף ההיסטוריה.
בויגה עצים חום
בויגה עצים חום (שם מדעי: "Boiga irregularis") הוא מין נחש תת-ארסי מסוג בויגה שבמשפחת הזעמניים. הנחש מצוי בטבע באינדונזיה וקצה מלזיה, גינאה החדשה וצפון אוסטרליה אך הובא על ידי האדם לאי גואם שם הוא מין פולש בעל השלכות אקולוגיות הרסניות ביותר.
מאפיינים.
אורכו של הבויגה נע בין 1.5-2 מטר ויכול אף להגיע לשלושה מטר. הנחש בעל עיניים גדולות וצבעו חום-זהוב. הוא מצוי במשך רוב זמנו בין ענפי העצים ונתלה מהם במשך היום מלופף.
הוא בעל שיני ארס קטנות היכולות לקטול את טרפו כל עוד הנחש פוער מספיק קדימה את הלסת. לאדם הארס אינו קטלני אך הנחש עשוי להיות אגרסיבי בתגובה לאיום.
הוא פעיל במשך הלילה וניזון מטרף קטן של זוחלים אחרים, עופות, עטלפים, מכרסמים. הארס הורג את הטרף במהירות והנחש בולע אותו שלם.
הנחש הופץ לאי גואם שמצפון לאינדונזיה, במערב האוקיינוס השקט שם הנחש הרג את אוכלוסיית העופות הטבעיים, ככל הנראה כ"נוסע סמוי" על ספינות. לנחש לא היו טורפים טבעיים כך שהוא היה יכול לגדול ולהתבסס באי. הנחש הצליח להגיע גם לאיים וייק, טיניאן, אוקינאווה שביפן, דייגו גרסיה, הוואי ואפילו לטקסס שבארצות הברית. ייתכן שהוא נראה גם באי סאיפאן.
הנחש גרם לפגיעה קשה בעופות המקומיים כולל ביונת פרי מריאנית (Ptilinopus roseicapilla), חטפית גואם (Myiagra freycineti) שנכחדה, זנבן רופוס (Rhipidura rufifrons) ומיזומליה מיקרונזית (Myzomela rubratra) וכן בכמה מעטלפי הפרי של האי.
ריצ'רד ויילד
סר הרברט ריצ'רד צ'רטון ויילד (באנגלית: Herbert Richard Churton Wild; 20 בספטמבר 1912 – 22 במאי 1978) היה הנשיא התשיעי של בית המשפט העליון של ניו זילנד.
ביוגרפיה.
ויילד נולד ב-20 בספטמבר 1912, בבלנהיים שבצפון האי הדרומי של ניו זילנד. הוא התחנך בבית הספר התיכון שבפילדינג שבדרום האי הצפוני ואת לימודיו הוא השלים באוניברסיטת ויקטוריה שבוולינגטון.
בין השנים 1966–1978 הוא כיהן כנשיא בית המשפט העליון של ניו זילנד. פסק הדין הידוע שלו הוא פיצג'רלד נגד מולדון שהכריז על מעשהו של ראש ממשלת ניו זילנד, רוברט מולדון, שניסה לבטל את תוכנית הפנסיה של ממשלת הלייבור ללא חקיקה, כלא חוקתי.
בשנת 1977 אובחן שוויילד סבל מגידול מוחי. בראשית 1978 הוא התפטר מתפקידו ובמאי אותה שנה הוא הלך לעולמו. אחד מבניו, ג'ון ויילד היה שופט בבית המשפט לערעורים.
מסע הצלב הפרוסי
מסע הצלב הפרוסי הוא הכינוי לסדרת מסעות צלב של מסדרי אבירים קתולים, ובמיוחד המסדר הטבטוני, אשר נועדו לכבוש את אזור פרוסיה ולנצר את השבטים הפרוסיים הפגאנים. המסעות נמשכו כ-57 שנים, ובסופם אוחדה כל פרוסיה תחת שלטון מדינת המסדר הטבטוני.
רקע.
באזור פרוסיה, חיו במהלך העת העתיקה ותחילת ימי הביניים קבוצות שבטים פאגאניות. פרוסיה שימשה במשך תקופה ממושכת כיעד לניסיונות הכיבוש וההתפשטות של שכנותיה. בולסלאב הראשון מלך פולין ניסה לכבוש אותה ולנצר את תושביה כבר בסוף המאה ה-10 לאחר ששלח למשימה את המיסיונר אדלברט הקדוש מפראג אשר נכשל במשימתו ונרצח בידי הפרוסים. בולסלאב הרביעי, מלך פולין במאה ה-12, ניסה גם הוא לתקוף את פרוסיה, והפעם הסתייע בכוחות רוסיים שהצטרפו לצבאו אך גם הוא נכשל. ניסיונות הכיבוש הפכו לאינטנסיביים יותר ויותר במהלך המאה ה-13 בהנהגתו של קונרד הראשון, דוכס מזוביה, אשר פלש לפרוסיה בסיוע מסדרים צלבניים.
מסעות הצלב.