המאקרופדיה (Macropædia) בת שבעה-עשר הכרכים היא החלק השלישי של האנציקלופדיה בריטניקה. השם מאקרופדיה הוא חידוש לשוני שטבע מורטימר ג'. אדלר כהלחם של המילים "גדול" ו"הוראה" ביוונית עתיקה, שתרגומו הטוב ביותר יהיה אולי "הוראה מלאה". תרגום שכזה יתאם לכוונתו המקורית של ד"ר אדלר לכך שהמאקרופדיה תשרת סטודנטים המעוניינים ללמוד תחום כלשהו לעומקו; לשם השוואה, הערכים הקצרים של המיקרופדיה נוצרו בעבור בדיקת-עובדות מהירה.
המאקרופדיה, על תשעה-עשר כרכיה ו-4,207 ערכיה הושקה בשנת 1974, יחד עם המהדורה החמש עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה. בשנת 1985, במסגרת תהליך הארגון מחדש הגדול של המהדורה החמש-עשרה, ערכים אלה אוחדו ורוכזו לשבעה-עשר כרכים שמנו 700 ערכים בקירוב, ונעו באורכם מ-2 עמודים ועד ל-310 עמודים. כך למשל, הערך הארוך ביותר, זה על ארצות הברית, נוצר כתוצאה מאיחודם של 50 ערכי מדינותיה. לרוב, ערכי המאקרופדיה חתומים וכוללים רשימה ביבליוגרפית, בניגוד לכ-65,000 הערכים במיקרופדיה שאינם כוללים שם ורשימת מקורות בצד כל אחד מהם. אולם, חלק מערכי המאקרופדיה נכתבו על ידי צוות העורכים של הבריטניקה; ערכים מערכתיים שכאלה חתומים במילית ".Ed".
מאז הארגון מחדש של 1985, עברה המאקרופדיה שינויים תכופים. ערכים חדשים נוספו, בעוד שערכים מיושנים פוצלו, אוחדו לתוך ערכים חדשים, קוצרו מאוד, או אף נעלמו כליל. כך למשל, הערך "דבקים" ארך שבעה עמודים בגרסה משנת 1989 של המאקרופדיה, אך קוצץ לעמוד אחד בלבד בתוך ערך אחר בגרסת שנת 1991.
האנציקלופדיה אמריקנה
כביש 99
כביש 99 הוא כביש רוחב ארצי בצפונה של ישראל, הנמתח לרוחבם של אצבע הגליל וצפונה של רמת הגולן, מצומת המצודות במערב ועד לצומת מסעדה במזרח. החל מבניאס עוקב הכביש אחר תוואי הזרימה של נחל סער. אורכו של כביש 99 הוא 24 ק"מ.
עוגת חתונה
עוגת חתונה היא עוגה מסורתית המצופה בדרך כלל בבצק סוכר ומוגשת לאחר טקס החתונה במהלך קבלת הפנים הנערכת לאורחים.
מסורות ומנהגים.
בתרבות המערבית, עוגת החתונה היא עוגה גדולה המקושטת בעיטורי סוכר ומרציפן, ולרוב כוללת מספר קומות בגדלים ההולכים וקטנים, המונחות אחת על השנייה, לעיתים עם מרווחים ועמודים תומכים בין קומה לקומה. יש השמים דמויות של החתן והכלה בראש העוגה (ולעיתים הדמויות עשויות מחומרים הניתנים לאכילה).
בתרבות המערבית נהוג שהכלה והחתן יחד פורסים את הפרוסה הראשונה של העוגה. מנהג זה מקורו במנהג הקדום בו הכלה פורסת את העוגה ומגישה אותה למשפחת החתן על מנת לסמל את כניסתה למשפחה זו.
לפי מסורת אחרת, הכלה והחתן מאכילים זה את זו בפרוסה הראשונה על מנת לסמל את מחויבותם האחד לשני.
ישנה אמונה לפיה אורחות החתונה הרווקות הלוקחות חלק מהעוגה וישנות כשהעוגה תחת ראשן, תחלומנה על הגבר עמו תינשאנה.
לפי מנהג בריטי מקובל, חלק מעוגת החתונה נשמר בעקבות החתונה לטקס ההטבלה של הבן הראשון של בני הזוג. עוגות חתונה אלה הן עוגות פירות באלכוהול המסוגלות להישמר זמן רב.
היסטוריה.
מקורה של עוגת החתונה במנהג מימי הביניים לפיו אורחי החתונה נהגו להביא לזוג הנישא עוגה במתנה. עוגות אלה נערמו בערימה יחד - ולמעשה שימשו הבסיס למטבחם של הזוג הנישא.
גם קודם למנהג זה נהגו בחתונות לאכול עוגות, עוגיות ומגדנות אחרות. בחתונות רומיות נהגו לחלק לאורחים מיני מתיקה.
מאחר שעד לתחילת המאה ה-20 לא היו אמצעי קירור, ומאחר והכנת עוגת החתונה ארכה זמן רב, נהגו להכין החל מימי הביניים סוג עוגות אשר יצליח לעמוד זמן רב מבלי להעלות עובש. עוגה זו הייתה עוגת פירות שהושרתה זמן רב באלכוהול (בדרך כלל בליקר), ולאחר מכן צופתה ציפוי סוכר ושומן אשר הגן על העוגה.
ההשראה לעוגת הקומות בעת המודרנית הייתה צריח כנסיית סט מרי לה בו שבלונדון.
המלך הנרי השמיני אף חוקק חוק שקבע את מרכיבי עוגת החתונה (וביחוד את כמות הסוכר בה) על מנת לקבע את המיסים על הסוכר.
עיטורי עוגת החתונה.
בתרבות המערבית נהוג לשים בראש עוגת החתונה פסלים של חתן וכלה בלבוש חתונה (הכלה בשמלת כלה לבנה, והחתן בחליפת שרד שחורה - לרוב בטוקסידו).
מנהג זה הפך פחות פופולרי במשך השנים, וכיום נהוג ליצור עוגות חתונה עם עיטורים המתאימים לאישיות החתן והכלה (כך לדוגמה קיימות עוגות חתונה שבראשם שמים בובות אלביס פרסלי או מיקי מאוס ומיני מאוס).
בחתונות חד-מיניות יש השמים בהתאם בראש עוגת החתונה שני חתנים או שתי כלות.
בישראל.
בעבר נאפו גם בישראל עוגות חתונה בסגנון המערבי, ולעיתים במקומן או בנוסף להן - חלה קלועה גדולה. כיוון שמסיבת החתונה כללה לרוב ארוחה בשרית כשרה, העוגה הוכנה כפרווה. עוגות החתונה תופסות מקום של כבוד כחלק מרכזי וחשוב בחתונה. יש אף זוגות ישראלים המאמצים את המנהג של שמירת העוגה עד ליום הנישואים הראשון או עד ללידת הילד הבכור.
בחתונות דתיות נהוגה עדיין חלה קלועה, וטעימה ממנה נחשבת כסגולה.
ניאזוב
ניאזוב או ניאזוף (ברוסית: Ниязов; בבוכרית: Ниёзов ניוזוב; בטורקמנית: Nyýazow) הוא שם משפחה רוסי ומרכז אסייאתי הנפוץ באוזבקיסטן, קזחסטן, טג'יקיסטן, טורקמניסטן ובקרב יהודים בוכריים.
מקור השם ניאזוב הוא מן השפות הפרסית, הבוכרית והרוסית.
ניאז\נייאז פירושיו מפרסית או בוכרית הם: 1.מתנה, 2.משאלה או 3.מחילה.
הסיומת הרוסית "וב" (ов) מציינת של או בן של.
לשם קיימת הגרסה הנשית ניאזובה (Ниязова) המשמשת לרוב בארצות ברית המועצות לשעבר ועל ידי נשים בלבד.
כביש 91
כביש 91 הוא כביש רוחב ארצי בצפונה של ישראל, הנמתח לרוחבם של עמק הירדן ומרכזה של רמת הגולן, מצומת מחניים במערב ועד לצומת זיוון הסמוכה לעין זיוון במזרח. אורכו של כביש 91 הוא 28 ק"מ.
הכביש יצא במקור מצומת חצור, ועבר דרך קיבוץ מחניים, אולם בהמשך הוסט הכביש מעט צפונה משם, מצומת מחניים לכיוון רמת הגולן.
Araneidae
Damasonium alisma
Carpobrotus
כביש 46
כביש 46 הוא כביש אורך קצר במרכזה של ישראל. הכביש שאורכו 4 ק"מ בלבד, נסלל במטרה לחבר את כביש 1 ממחלף לוד עם כביש 444.
כביש זה משרת בין היתר את הנוסעים אל איירפורט סיטי, מכיוון שבנסיעה לכיוון צפון בלבד מסתעף כביש כניסה למקום. כמו כן, בסמוך לכביש עתידה להיבנות תחנת הרכבת תעופה במסגרת התוכניות לחידוש המסילה המזרחית.
תוואי כביש 46 החדש.
כביש 46 הנוכחי, שנמצא בין צומת אל על לצומת ברקת, צפוי להתבטל על ידי כביש 40 החדש שיחליף אותו ("עוקף התעשייה האווירית").
בכביש 46 החדש יהיו ארבעה מחלפים:
1. מחלף הטייסים - בצומת הטייסים מתוכנן להיבנות מחלף חדש שיאפשר נסיעה מהירה בכביש 46, ממנו אל כביש 6.
2. מחלף יהוד דרום - מחלף חדש שייבנה ליד צומת יהוד מערב. המחלף יאפשר נסיעה מהירה בכביש 46 וחיבור דרך רמזורים לצומת יהוד מערב ולשני הכבישים של הצומת, כביש 461 וכביש 412.
ממזרח למחלף ייבנה גשר מעבר לכלי רכב מעל לכביש 46 לצורך גישה לבית העלמין של יהוד-מונוסון.
3. מחלף אור יהודה דרום - מחלף חדש ליד הצומת של כביש 412 עם הכביש של רחוב יהדות קנדה באור יהודה, המחלף יאפשר נסיעה מהירה בכביש 46 ופנייה ללא רמזורים על ידי לולאה, מהכביש המהיר ישירות לכביש "עוקף אור יהודה" שייסלל מהמחלף לכיוון כביש 461, ממערב לאור יהודה. המחלף יאפשר פנייה מהכביש העוקף ואל הכביש העוקף, מכל כיווני הנסיעה ללא רמזורים. כמו כן ההמחלף יבטל גם את צומת צפריה וצומת חמד המרומזרים שנמצאים כעת בכביש 412. היוצאים מצפריה ומחמד ייסעו עד למחלף הסמוך הזה ודרכו יחצו את כביש 46 ללא הפרעה לתנועה.
4. מחלף שפירים - המחלף ישודרג על ידי תוספת של לולאה חדשה מצפון למזרח (מכביש 46 לכביש 1) ותוספת של עקומה חדשה ממערב לצפון (מכביש 1 לכביש 46).
אורפיזם
אורפיזם היא כת מסתורין יוונית פילוסופית-דתית אשר בלטה במאה השישית לפנה"ס והשפיעה על התרבות היוונית בתקופתה, ולאחר מכן על המיסטיקה והאוקולטיזם בכלל.
הכת הוקמה בהתאם לסיפור המיתולוגי העוסק באל אורפיאוס אשר היה מחבר הפיוטים הקדושים מהם נשאבו הדוקטרינות האורפיאיות. האמונה המרכזית של כת זו היא גלגול הנשמות, כנראה בעקבות הסיפור המיתולוגי בו אורפיאוס יורד להשיב את אהובתו מהשאול בו מולך האדס.
חסידי כת האורפיזם כונו אורפים. הם תיארו את מוצא העולם באופן מופשט ופילוסופי יותר ברוחו, לעומת תיאורו של הסיודוס המשורר האפי היווני המוקדם, שחי במאה השמינית לפנה"ס וכתב את התאוגוניה. כיוון שתיאורם של חסידי הכת היה פילוסופי יותר, הוא פנה לקהל מצומצם יחסית, מה שמנע מן הכת לגדול באופן משמעותי.
בריאת העולם על פי האורפיזם.
חסידי הכת האמינו כי מוצא העולם מתחיל בכרונוס ("זמן"), שנלוותה אליו אדרסטאה ("הכרח"). מחלציו של כרונוס יוצאים אתר ("מרומי האוויר"), ארבוס ("חושך") וכאוס ("תוהו ובוהו"). בתוך אתר, יצר כרונוס ביצה, וממנה נולד פנס, בורא הכול, אלוהות דו-מינית עם כנפי זהב וארבע עיניים. לפנס יש שמות רבים, ביניהם ארוס. ניקס ("לילה"), בתו הופכת בהמשך לרעייתו ויולדת את גאיה ואת אורנוס. לבסוף משתלט זאוס ובורא את הכול מחדש, בולע את פנס ומזדווג עם קורה (פרספונה). הזוג מוליד את זרגאוס-דיוניסוס.
טקסים פולחניים.