הרב אונא השיבו, תוך תיאור נתינת ההיתר וההסתגויות כי "הגאב"ד דק"ק ווילנא ר' חיים עוזר נ"י הסכים להתיר בעד בתי-החולים וגם בעד אחרים אם אין באפשרות להכניס בשר מן החוץ. גם עשו ניסיונות כמה פעמים והצליחו". לאחר מכן מסתייג מהשימוש בסכין, שכן אינו טוב לעופות גדולים (אווזים וכדומה) אלא רק לעופות קטנים (תרנגולים וכדומה), שכן יש בזה "חששות גדולים". וגם לעופות הקטנים אינו טוב כל-כך, רק אחר ניסיון השוחט פעמים רבות.
ומסיים "אקוה שתוכלו לבטל את הגזרה מבלי לשנות ממנהג אבותינו וד' יהי' בעזרתכם". ושוב חוזר ומזהיר כי "בוודאי שלא תחליטו את הדבר מבלי להתייעץ עוד הפעם עם גדולי תורה".
תגובת הקהילה.
לאחר שהוצעה הצעת ההימום תמך בה הרב מרדכי ערנפרייז, מראשי הקהילה, בהימום ובשחיטה כזו והורה להיתר. מר ערנפרייז רצה את תמיכת הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, והיה אמור לפוגשו אך לא הסתדרה נסיעתו והם לא נפגשו (בעבור השנים, בשנת תשי"ד, אסרה הרבנות הראשית לישראל שחיטה על ידי הימום, בראשות הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג).
כתב על כך הרב שלמה דוד כהנא אל הרב זובער בי' אדר ראשון תרצ"ח, "לפי הנשמע רוצים במדינתו להתיר ההימום קודם השחיטה באופנים שונים והתעמולה נעשית על ידי הרב החכם עהרענפרייז וכבר יצאו רבני מדינתנו באיסור נגד זה . . ואבקשו להודיעני מזה אם חזרו מדעתם להתיר ההימום".
בו' ניסן תרצ"ז כתב אל הרב זובער, הרב חיים עוזר גרודזנסקי בעניין זה: "נצטערתי לשמוע כי הרב הד"ר ערענפרייז מתיר את ההימום לפני השחיטה. וכי כן הודיע לפני שרי הממשלה. וגם כתב בכל העיתונים השוויידים, שהוא מסכים על ההימום על ידי עלעקטריע בוודאי ראוי למחות נגד זה בכל תוקף וע"ז כתבתי לווארשא אודות זה.
"כידוע שקרוב לתשע מאות רבנים במדינת פולני' הגישו להממשלה דעתם שאין להתיר את השחיטה על ידי ההימום בשום אופן, כמדומה שגם הפרופיסור שאר הי' בין החותמים, ומוזר הדבר מאד איך יתיר דבר שאסרו כל הרבנים ממדינתנו וכל גדולי הזמן, ודבר זה יוכל להיות לפוקה ולמכשול בכל תפוצות ישראל, ועד עתה לא הרהיב בנפשו שום רב העומד על המסורה להתיר את ההימום".
הרב זובער בהוראת רבי יוסף יצחק שניאורסון מלובביץ', החל לשכנע את מר ערנפרייז בביטול תמיכתו, ואמנם הוא חזר בו מהסכמתו.
וכך כותב רבי יוסף יצחק שניאורסון אל הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג: "כפי הנשמע בראשונה הסכים לזה גם הפראפעסאר מר מ. עהרנפראייז רב הכולל דמדינת שוועדין, אכן באחרונה בקש מהממשלה לדחות החוק עד יתברר העניין על ידי רבנים מפורסמים עד כמה מתאים זה עם דת ישראל.
"יש אומרים אשר הפרפעסאר מר עהרנפרייז התחרט על אשר שגג בהסכמתו ומבקש לו מוצא איך לתקן הדבר.
"דבר זה נוגע הוא לכל המדינות, ובזה הנני לבקש את כת"ר אשר יכניס עצמו בזה לעורר את כבוד הרבנים הגאונים בכל המדינות להתענין בזה, ובהשפעת כת״ר הגדולה יפעול גם על הרבנים הנאורים כי יתנגדו להצעת ההימום לפני השחיטה והשם יתברך יהי' בעזר כת"ר אשר בכל אשר יפנה לטובה ישכיל ויצליח בגשם וברוח".
לאחר זמן הועלתה הצעה להמם את הבהמה לאחר שחיטתה ובדיקת סימניה בכך להסיח את דעת השלטונות, על ידי מניעת הפרכוס תיכף לאחר השחיטה, כתב אז הרב ישראל זובער אל הרב חיים עוזר גרודזנסקי ושאל לעצתו, וזה ענה בל' כסלו תרצ"ז:
"בדבר השאלה אדות ההמום בזרם אלקטרי לאחר השחיטה – כמובן לאחר הבדיקה בסימנים – בוודאי אין חשש בזה מכיוון שנעשה לאחר השחיטה והבדיקה בסימנים. וגם משום הבלעת דם באיברים אין לחשוש יותר מבהכאת הראש כמ"ש כת"ר. ואם יש תקוה שעי"ז לא יגעו לרעה בעצם השחיטה, בוודאי ראוי מאד לעשות בזה ולהרבות השתדלות עד כמה שאפשר, וד' יהי' בעזרם להעמיד יסודות הדת והכשרות על תלם".
לא ידוע מה עלה בסופו של ניסיון זה, אך בהמשך השנים הועלתה שוב ושוב הצעה זו, להיתר ולאיסור.
בשנים הבאות וכיום.
לפועל לא הצליח חפצו של הרב ישראל זובער, ובשוודיה נאסרה השחיטה. הרב זובער החליט להמשיך את השחיטה היהודית על אף שהיה זה בניגוד לחוק. במשך תקופה ארוכה היה יוצא בספינה מעבר לגבול, ושם היה שוחט בהמות ועופות, כאשר לקראת החגים היה שחוט כמויות גדולות יותר של בשר.
ההוצאות הכרוכות בנסיעה זו הביאו לכך שמחיר הבשר התייקר. משום כך החליט למצוא דרך חילופית לקיום השחיטה בשוודיה. וכך במשך תקופה ארוכה נהג לשחוט ללא אישור, אך גם לשלם את הקנס הקבוע לכך מראש.
כעבור זמן הרב זובער נסע משוודיה, והקהילה היהודית החלה להשתמש בהימום חשמלי לפני השחיטה על סמך היתר זמני שניתן על ידי הרב צבי פסח פרנק, בשנת תשי"ב, לשוחט בסטוקהולם על פי תנאים שונים. ההיתר עורר תמיהה.
הרב זובער, שלבינתיים התיישב בבוסטון הביע את תמיהתו לרבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ' על ההיתר, ושאלו על כך, ועל כך ענהו בו' אדר תשי"ב:
"במענה על מכתבו . . ובו מתאר מצב השחיטה במקומו לפנים בסטוקהולם במדינת שוועדען אשר הממשלה מתרת שם השחיטה דווקא על ידי הימום עלעקטרע לפני זה, וכת"ר אסר את זה, אבל אח""כ המציאו לו היתר מרבנים באה"ק ת"ו". וממשיך למנות הסיבות הפשוטות אשר כל רופא יודע שאפשר שימית את הבהמה, וכותב ג' טענות על ההיתר. ומסיים, "אבל המורם מכל זה, שכיון שכבודו כבר כתב דעתו לאיסור, לדעתי יחזור על דבריו בזה ובפרט ע"פ כל הנכתב לעיל".
ב-1933 פתר הרב ד"ר שמעון פדרבוש את בעיית השחיטה בפינלנד, עקב כך פנו ראשי הקהילה בסטוקהולם אליו, בתקווה שימצא פתרון הולם לבעיה, אמנם עלה בדעתו לכתוב בירור הלכה בעניין, וערך ניסויים להימום לא חשמלי, והעלה לעשות הימום בעזרת נשימת אוויר מחניק שאינו מזיק לבהמה אלא מהממה לזמן מה. פעולת ההימום על ידי שהבהמה נושמת לתוכה אוויר המחזיק רק יסוד החנקן, היינו אוויר שמתרוקן מיסוד החמצן. נשימת אוויר שכזה מביאה לידי התעלפות ואיבוד התודעה, וכמובן גם לידי חדלון הרגשה של צער וכאב.
לפתרון הימום זה הסכים במידה מסוימת גם הרב שמעון דוד כהנא, תוך הסתייגות שאין לעסוק בשאלה זו, כיוון שזה נותן פתחון פה לשונאי ישראל. אך הרב מרדכי יעקב ברייש בספרו 'חלקת יעקב', הרב יצחק יעקב ווייס בספרו 'מנחת יצחק' והרב יחיאל יעקב ווינברג בספרו שרידי אש הורו לאסור גם שחיטה על ידי הימום כזה.
הקהילה פנתה גם אל הרב שלמה גורן לגבי היתר השחיטה, וזה אחר תשובה ארוכה ומפולפלת כתב:
"אינני שותף לעצם ההיתר של שחיטה לאחר הימום, הן משום שאין לנו אפשרות להתיר את זאת מבחינת ההלכה עצמה, והן משום שעלינו לציית לגדולי ישראל וגאוניו שרי התורה ועמודי ההוראה הלא המה הגבורים אנשי השם זצ"ל: הגאון הרב דב בער כהנא שפירא מקובנא והגאון ר' יוסף רוזין מרוגטשוב וכן הגאון ר' חיים עוזר גרודז'נסקי זצ"ל שכתבו במפורש לאסור ללא כל פשרות ותנאים וכן שאר גאוני ישראל אסרו את ההימום בכל צורה שהיא.
"אלא שאתם, שקיבלתם למעשה את ההיתר מפיו של הגרצ"פ פרנק זצ"ל ונוהגים על פיו, עליכם לפחות למלא אחר התנאים דלעיל כדי למנוע תקלה גדולה וחמורה יותר.
"אלה הדברים אשר העליתי במצודתי בנושא חמור זה ואם כי מבין אנכי את הקשיים בפניהם אתם עומדים, אין להתייאש מסכויי ההצלחה, ואם תפעלו במסירות נפש למען העברת הגזירה הרעה הזו מקהל ישראל וה' יהיה אתכם ויסייע בידי העושים והמעשים לבל יכשלו במאכלות אסורות והבא לטהר מסייעין אותו".
בעבור השנים הוצעה שוב השאלה על הימום הבהמה לאחר השחיטה, שהרב גרודז'נסקי הורה להתירה. השאלה הופנתה אל הרב שלמה זלמן אוירבך שפסק להיתר. אך הרב משה שטרנבוך פסק לאסור.
בפועל, בשוודיה כיום, אסורה השחיטה שלא על ידי הימום מוקדם לבהמה.
עונת 1936/1937 בפוטבול ליג
עונת 1936/1937 הייתה העונה ה-45 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-29 באוגוסט 1936 והסתיימה ב-1 במאי 1937. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. מנצ'סטר יונייטד וצ'רלטון את'לטיק (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
מנצ'סטר סיטי זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו מנצ'סטר יונייטד וונסדיי. במקומן לליגה הבכירה עלו לסטר סיטי ובלקפול.
כדורגלנים מצטיינים.
פרדי סטיל מסטוק סיטי כבש 33 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
אדי פלסון
אדי פלסון (באנגלית: The Hustler) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1961 בבימוי של רוברט רוסן עם פול ניומן בתפקיד הראשי ועם פייפר לורי, ג'ק גליסון וג'ורג' סי. סקוט.
התסריט נכתב על ידי סידני קארול ורוברט רוסן ומבוסס על הרומן The Hustler של הסופר האמריקאי וולטר טוויס משנת 1959. המונח "Hustler" שמשמעותו המילולית היא "נוכל", מתייחס בארצות הברית לשחקן פול מקצועי המושך למשחק בתחבולות שונות שחקנים גרועים ממנו ובסוף לוקח לעצמו את כל הכסף שהמרו עליו.
זה "מקצועו" של אדי פלסון המכונה "אדי המהיר" בגלל רצונו לגמור את המשחק במהירות ולהגיע למשחקים על סכומים גבוהים עם טובי השחקנים ובראשם "מינסוטה פאטס".