אחרי מות מנשה.
אחרי מותו של רונטי רומאן, ב-1915, פרסם אדריאן וראה מחזה המשך בשם "אחרי מות מנשה" (ברומנית: Dupa moartea lui Manasse) המציב את הדמויות במרחק של עשר שנים, לאחר מותו של מנשה. מחזה זה מתמקד באווירה האנטישמית ויוצר דרמה הנובעת מהיותו של המשפטן הרומני נשוי ליהודיה, מכשול ענק ביכולתו להתקדם.
במקום דמותו של היהודי מנשה, השומר באדיקות על המסורת היהודית, מוסיף וראה את דמות בן דודו של מאתיי פרונזה, טנאסה פרונזה, אנטישמי המתנגד בתוקף למינוי בן משפחתו כשר, בגלל היותו נשוי ליהודיה.
אוניברסיטאות הערים הגדולות
אוניברסיטאות הערים הגדולות (באנגלית: The Great Cities' Universities, בראשי תיבות: GCU) הקואליציה, שהוקמה בשנת 1998, היא מוסד ללא כוונת רווח לשיתוף מחקר בלתי פורמלי של אוניברסיטאות עירוניות במטרופולינים מרכזיים בארצות הברית. תשע-עשרה המוסדות החברים באוניברסיטאות הערים הגדולות הם אוניברסיטאות ציבוריות הממוקמות באזורים עירוניים בארצות הברית. הקונסורציום עוסק בשותפויות ציבוריות-פרטיות לחקירה וטיפול בנושאים עירוניים, כמו אלה הקשורים לחינוך, דיור, סביבה, צדק פלילי, תחבורה, שירותי בריאות, פיתוח כוח אדם ועיור כלכלי.
קואליציית האוניברסיטאות היא ארגון יורש של אגודה לא פורמלית של אוניברסיטאות עירוניות בשם "עירוני 13" שהוקם בשלהי שנות השבעים של המאה ה-20, שימש כמבנה ארגוני שבאמצעותו פעלו קבוצת נשיאי אוניברסיטאות עירוניים בשיתוף פעולה כדי לקדם את האינטרס של מוסדותיהם במגוון תחומי מדיניות ציבורית. הקואליציה, פועלת להחייאת אמריקה העירונית ורתימת משאבי הידע והאינטליגנציה של אוניברסיטאות עירוניות ציבוריות והכוונתם לפתרון בעיות עכשוויות.
ה- GCU מסוגל היטב לבצע מחקרים בין הנדסה למידע ומדעי החברה הנמצאים בבסיס המחקר לביטחון פנים ומגיבים לאירועים בלתי צפויים בסביבה עירונית. האוניברסיטאות חולקות; חזון, מאפיינים משותפים, מחויבות משותפת לשירות, הישגים ומצוינות בסביבה העירונית, ונחישות לבנית גדולת הערים. לאוניברסיטאות גוף סטודנטים קולקטיבי המונה כ -340,000 סטודנטים לכל התארים ולכולן מחויבות לחיזוק המוסדות וגם את הקהילות באמצעות בריתות אסטרטגיות ושותפויות ציבוריות-פרטיות בעלות השפעה מקומית. פעילות האוניברסיטאות השותפות:
חזון הקואליציה:
מוסדות חברים.
רשימת האוניברסיטאות (נכון לשנת 2020):
אמיל ריינו
פאנוס קיפריסיס
פָּאנוֹס קִיפָּרִיסִיס (ביוונית: Πάνος Κυπαρίσσης; נולד ב-1945) הוא משורר ובמאי קולנוע יווני.
ביוגרפיה.
קיפריסיס נולד בכפר אוקסיה שבמחוז יואנינה שבצפון-מערב יוון. הוא למד מתמטיקה ופילולוגיה באוניברסיטת אתונה ובמשך שנים רבות עבד כשחקן תיאטרון, במאי קולנוע וטלוויזיה ומורה בבית ספר למשחק.
קיפריסיס פרסם יותר מעשרה ספרי שירה, ביניהם "מלחמת הטבק" (1977), "הערות של אלחוטן" (1986), "מכפלת הלילה" (1996), "כתבי היד של הגשם" (2003), "האדמה הנשארת" (2007) ו"אור מחצבה" (2017). הוא השתתף באסופות רבות של שירה ופרסם גם ספרי מסות. כמו כן ביים שלושה סרטי קולנוע, האחרון בהם "שירות האביב" (2010), ושבעה-עשר סרטים דוקומנטריים.
You (שיר של וסיל גרוונלייב)
You (בעברית: את/ה) הוא שיר של הזמר וסיל גרוונלייב ממקדוניה הצפונית. הוא נבחר לייצג את מקדוניה הצפונית בתחרות האירוויזיון 2020 ב-14 בפברואר 2020.
ג'ורג' באדג'ר
ג'ורג' אדמונד באדג'ר (באנגלית: George Edmund Badger; 17 באפריל 1795 - 11 במאי 1866) היה סנאטור מקרוליינה הצפונית, מטעם המפלגה הוויגית ומזכיר הצי של ארצות הברית.
ראשית חייו.
ג'ורג' באדג'ר נולד ב-17 באפריל 1795 בניו ברן שבקרוליינה הצפונית. לאחר לימודים חלקיים בקולג' של אוניברסיטת ייל הוא למד משפטים וב-1814 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין.
קריירה.
באדג'ר עסק בעריכת דין בקרוליינה הצפונית, היה פעיל בפוליטיקה של מדינה זו ושימש כשופט בבית המשפט העליון שלה. משנות ה-20 של המאה ה-19 הוא נמנה עם תומכיו של אנדרו ג'קסון. באמצע שנות ה-20 הוא הסיר את תמיכתו בו והיה לאחר ממנהיגי המפלגה הוויגית וסייע להשגת ניצחונה בבחירות לנשיאות של 1840.
עם תחילת כהונתו כנשיא, מינה ויליאם הנרי הריסון את באדג'ר לתפקיד מזכיר הצי והוא המשיך בכהונתו בתפקיד זה גם לאחר מותו של הריסון באפריל 1841 בממשלו של הנשיא הבא, ג'ון טיילר למשך מספר חודשים עד שהתפטר בספטמבר 1841 כדי לשוב לעיסוקו בעריכת דין במגזר הפרטי. תקופת כהונתו הקצרה של באדג'ר כמזכיר הצי עמדה בסימן המאמצים לחזק את הצי על רקע המתיחות מול בריטניה, הקמתה של "שייטת הבית" והגברת העניין באוניות הקיטור.
התפטרותו של באדג'ר הייתה חלק ממהפך בקבינט. מהפך זה כלל את התפטרותם של חברי קבינט נוספים, כולל באדג'ר, שאירעה כתוצאה מהטלת וטו של הנשיא טיילר על שתי הצעות חוק להקמת בנק לאומי חדש, שבהן תמכה המפלגה הוויגית בהנהגתו של הנרי קליי. ב-1846 נבחר באדג'ר לסנאט ארצות הברית במקומו של ויליאם הנרי הייווד הבן וכיהן בו עד 1855 כאשר הוא החליט לא להתמודד לבחירה מחדש. ב-1853 הוצגה מועמדתו על ידי הנשיא מילרד פילמור לכהונה בבית המשפט העליון של ארצות הברית, אך המינוי לא אושר על ידי הסנאט. במשבר הפרישה ערב מלחמת האזרחים הוא תמך בשמירה על האיחוד, אך לאחר מכן הוא תמך במאמץ המלחמתי של הקונפדרציה.
מותו והנצחתו.
ג'ורג' באדג'ר נפטר ב-11 במאי 1866 בראלי, קרוליינה הצפונית. הוא נטמן בבית הקברות אוקווד שבעיר.
צי ארצות הברית הנציח את שמו בשתי ספינות: משחתת שנכנסה לשירות ב-1920 והייתה פעילה עד לאחר מלחמת העולם השנייה ופריגטה שהייתה בשירות בין השנים 1970–1991. בנוסף נקראה על שמו אחת מאוניות ליברטי.
MUST היא תוכנית אקטואליה יומית המסקרת את אירועי היום, בהגשת שי-לי שינדלר ועמית קוטלר. התוכנית שודרה בערוץ 13 החל מ-12 בפברואר 2020 והסתיימה ב-2 באפריל 2020. התוכנית שודרה לאחר היום שהיה.
מבנה התוכנית.
התוכנית מסקרת את אירועי היום בישראל ובעולם, בנושאים שונים, בעיקר לייף סטייל, טכנולוגיה, אוכל ועוד.
היסטוריה.
בעבר שודרה בערוץ התוכנית "סוגר עניין" בהנחיית שי גולדן באותה משבצת שידור והייתה בעלת פורמט דומה.
התוכנית עלתה לשידור בלילה שבין 12 בפברואר ל-13 בפברואר 2020 ברשת 13.
דייוויד הנשאו
דייוויד הנשאו (באנגלית: David Henshaw; 2 באפריל 1791 - 11 בנובמבר 1852) היה מזכיר הצי של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
דייוויד הנשאו נולד ב-2 באפריל 1791 בלסטר שבמסצ'וסטס והתחנך בבית הספר המקומי. הוא הוכשר כרוקח ונחל הצלחה בעיסוק זה. לאחר מכן הוא הרחיב את עיסוקיו לבנקאות, תחבורה ופוליטיקה. ב-1826 הוא נבחר לסנאט של מסצ'וסטס ושימש בתפקיד הגובה של נמל בוסטון מסוף שנות ה-20 של המאה ה-19 ועד 1838. אף על פי שהוא נחל תהפוכות בעסקיו בסוף שנות ה-30, עלה בידו לייצב תוך כמה שנים את מעמדו הפוליטי כמנהיג המפלגה הדמוקרטית במסצ'וסטס.
ביולי 1843 בחר נשיא ארצות הברית ג'ון טיילר בהנשאו לתפקיד מזכיר הצי. במהלך תקופת כהונתו הקצרה בתפקיד זה, הוא התמודד עם בעיות בתחום בניית האוניות, בחר בקצינים בכירים לתפקידי פיקוד בים, ארגן מחדש את סידורי האספקה בבסיסי הצי וניסה להקים בית ספר לפרחי קצונה. מינויו כמזכיר הצי, שלמעשה היה מינוי פגרה, לא זכה באישור הסנאט ולפיכך הוא נאלץ לפרוש מתפקידו כאשר אושר מינויו של מחליפו. לאחר מכן הוא שב לפעילות בפוליטיקה של מסצ'וסטס.
דייוויד הנשאו נפטר בעיר הולדתו ב-11 בנובמבר 1852 ונטמן בבית הקברות פיין גרוב שבעיר. צי ארצות הברית הנציח את שמו במשחתת שהייתה בשירות בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20.
פרעות תראקיה הטורקית (1934)
פרעות תראקיה הטורקית (בטורקית: 1934 Trakya Olayları) היו פרעות נגד יהודי תראקיה הטורקית, שהתחוללו בין 21 ביוני 1934 ל-4 ביולי 1934. אלפי יהודים גורשו או נמלטו מבתיהם, והפרעות הובילו לקץ קיומן של הקהילות היהודיות בחלק הטורקי של תראקיה, אשר בניהן התגוררו באזור מאות שנים.
רקע.
משלהי ימי האימפריה העות'מאנית, לאחר הפיכת הטורקים הצעירים, אימצה האליטה השלטת קו לאומני טורקי. חלקה אף דגל באיחוד לאומי של כל העמים הטורקיים, ותנועה פוליטית זו כונתה הזרם הפאן-טורקי (בטורקית: Türkçülük). הסכם לוזאן אשר חתם את מלחמת העצמאות של טורקיה הכיר בעצמאותה של המדינה, והוביל לחילופי אוכלוסין בין יוון לטורקיה, תהליך שברובו בוצע כטרנספר בכפייה. במסגרת הסכם לוזאן הוטלו הגבלות שלטוניות על הטורקים בחבל תראקיה, וזאת במטרה למנוע פגיעה במיעוטים. ההגבלות הוסרו ב-1936. אף על פי שדה יורה הוכרו זכויות המיעוטים בטורקיה המודרנית, הרי שדה פקטו שררה עוינות של האוכלוסייה הטורקית המקומית כלפי המיעוטים - מסיבות לאומניות בקרב השכבות המשכילות, ומסיבות דתיות בקרב השכבות הנחשלות יותר. כמו כן, ממשלו של מוסטפא כמאל אטאטורק, שדגל במיצובה של מדינת לאום טורקית חילונית, פעל לפגיעה בחירויות המיעוטים. עוינות זו הופנתה גם כלפי יהודי טורקיה, שרובם התגוררו באיסטנבול ומקצתם בתראקיה הטורקית.
בשל דעיכתה של האימפריה העות'מאנית, שלוותה בפגיעה במצב הביטחון האישי, היגרו משלהי המאה ה-19 ועד לאחר מלחמת העולם הראשונה עשרות אלפים מיהודי טורקיה אל מחוץ למדינה, וכן בהגירה פנימית לאיסטנבול. ב-1923 הופיעו מאמרים בעיתונות המקומית באיזמיר ובאדירנה בקריאה לחרם כלכלי על סוחרים יהודים ולגירוש יהודים מטורקיה. תועדו התקפות פזורות על בתי עסק בבעלות יהודית וכן גירוש יהודים מבתיהם ביישובי שדה.