בינואר 1990, בחציה של עונת ובעקבות הופעותיו המוצלחות באליפות העולם לנוער בה זכתה פורטוגל, עבר פינטו לאתלטיקו מדריד הספרדית. הוא נשלח מיד עם הגעתו לקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגת המשנה, וכבר בהופעת הבכורה שלו ב-7 בינואר כבש את שער הניצחון בפנדל מול ריאל מדריד קסטיליה. עם זאת, בסיום העונה נשרה הקבוצה לליגה השלישית. פינטו, שהספיק לרשום שבע הופעות בהן כבש פעמיים, נותר בקבוצת המילואים אך החמיץ לחלוטין את עונת , בה לא שותף כלל.
לקראת עונת חזר פינטו לבואבישטה. עם חזרתו הפך לשחקן מפתח במועדון נעוריו, כבש שמונה שערי ליגה ב-34 הופעות וסייע לקבוצה לזכות בגביע הפורטוגלי, לאחר ניצחון בגמר 2-1 בדרבי מול פורטו. בתום העונה שוב עזב פינטו את הקבוצה, ועבר לבנפיקה ליסבון.
פינטו השתלב היטב בקבוצתו החדשה, אך כל הקריירה שלו עמדה בסכנה לאחר שב-14 באוקטובר 1992, חודשים ספורים מפתיחת העונה, סבל מחזה אוויר אותו ספג במהלך משחקה של מול במוקדמות מונדיאל 1994. הוא הצליח להתאושש מהפציעה, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו לזכות באליפות. עם זאת, הוא הצליח לזכות בגביע פורטוגל שני ברציפות, ואף כבש במשחק הגמר בו גברה בנפיקה על קבוצתו הקודמת ומחזיקת הגביע בואבישטה 5-2.
בעונת , עונתו השנייה בבנפיקה, היה פינטו מהבולטים בזכייתה של הקבוצה באליפות פורטוגל. הוא כבש 15 שערי ליגה, ובמהלך העונה הציג הופעת שיא במשחק הדרבי מול ספורטינג ליסבון, בו כבש שלושער והיה מעורב בשלושה שערים נוספים בדרך לניצחון 6-3. לקראת עונת זכה בסרט הקפטן של הקבוצה, במקומו של אנטוניו ולוסו הוותיק שפרש ממשחק פעיל. בעונתו הראשונה כקפטן הניף פינטו גביע שלישי בקריירה, לאחר שכבש צמד בגמר מול ספורטינג ליסבון בדרך לניצחון 3-1. גם בליגה רשם פינטו עונה אישית מוצלחת, כשכבש 18 שערים - שיא קריירה אישי - והיה לסגן מלך השערים של הליגה. פינטו לא זכה יותר בתארים עם בנפיקה, ובסיום עונת שוחרר מהמועדון לאחר שמונה עונות בעקבות מחלוקת עם נשיא הקבוצה על גובה שכרו. הוא הגיע לטורניר יורו 2000 ללא קבוצה, והיה השחקן החופשי היחיד שהשתתף בטורניר.
עם סיום טורניר היורו דחה פינטו הצעות מפורטו ומקבוצות שונות באירופה על מנת לחתום ביריבה העירונית של בנפיקה, ספורטינג ליסבון. בעונתו השנייה בקבוצה, עונת , היה מהבולטים בזכייתה של ספורטינג בדאבל המקומי. הוא החמיץ בכל העונה רק משחק ליגה אחד, וכבש תשעה שערי ליגה בדרך לזכייה באליפות. מריו ז'ארדל, הברזילאי שהצטרף לקבוצה באותה עונה ואף כבש את שער הניצחון בגמר, כינה את פינטו "האבא של הקבוצה" בזכות יכולתו הגבוהה והשפעתו על הקבוצה.
ב-2004, לאחר ארבע עונות בספורטינג, חזר פינטו לשתי עונות במועדון נעוריו בואבישטה. לקראת עונת , נעתר לפנייתה של ספורטינג בראגה וחתם בקבוצה לעונה אחת. בסיום העונה האריך את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת, אך בפברואר 2008, לאחר כחצי עונה, הודיע על פרישתו ממשחק פעיל בגיל 37.
נבחרת פורטוגל.
פינטו החל את דרכו בנבחרות הצעירות של פורטוגל, והיה מנציגיו הבכירים של תור הזהב הפורטוגלי שהחל את דרכו בסוף שנות ה-80. הוא זכה עם נבחרת פורטוגל הצעירה פעמיים רצופות באליפות העולם עד גיל 20 (1989, 1991), ובין השנים 1988 ל-1994 הגיע עם פורטוגל למשחקי הגמר של אליפויות אירופה לנבחרות צעירות (עד גיל 16 ב-1988, פעמיים עד גיל 18 - 1988 ו-1990, עד גיל 21 - 1994). ב-1991, במקביל לקריירה בנבחרות הצעירות, החל את דרכו בנבחרת הבוגרת. את שערו הראשון במדיה כבש ב-20 בנובמבר של אותה שנה, שער שקבע 1-0 על במוקדמות יורו 1992.
פינטו העפיל עם נבחרתו ליורו 1996 באנגליה, וזומן לסגל על ידי המאמן אנטוניו אוליביירה. פינטו פתח בכל ארבעת משחקיה של פורטוגל בטורניר. במשחק האחרון של שלב הבתים כבש פינטו את שערו היחיד בטורניר, השער השני בניצחון 3-0 על . פורטוגל סיימה את דרכה ברבע הגמר עם הפסד 1-0 ל.
פורטוגל כשלה להעפיל ממוקדמות מונדיאל 1998, אך הצליחה להעפיל מטורניר מוקדמות יורו 2000. פינטו היה מהכובשים הבכירים בטורניר, כשמצא את הרשת שמונה פעמים - בהם שלושער ושני צמדים.
לקראת טורניר יורו 2000, זומן פינטו על ידי אומברטו קואליו לסגל פורטוגל. היה זה מהטורנירים המוצלחים בתולדות הנבחרת. פורטוגל פתחה את הטורניר מול . לאחר 18 דקות כבר הייתה בפיגור 2-0, אך בדקה ה-37 כבש פינטו את שער השוויון, לאחר שער מצמק של לואיש פיגו. בסיום השלימה פורטוגל מהפך וניצחה 3-2. פינטו פתח גם בניצחון 1-0 על , אך לא שותף בניצחון 3-0 על שהשלים שלב בתים מושלם עבור הפורטוגלים. פינטו חזר להרכב בניצחון 2-0 על ברבע הגמר, ועלה כמחליף בדקה ה-78 בהפסד 2-1 בהארכה ל בחצי הגמר.
בטורניר מוקדמות מונדיאל 2002 כבש פינטו שלושה שערים, בהם שערו האחרון בנבחרת, השער הפותח בניצחון 5-0 על ב-6 באוקטובר 2001. אנטוניו אוליביירה, שחזר לתפקיד המאמן, זימן את פינטו לסגל פורטוגל לקראת מונדיאל 2002. פינטו פתח בכל שלושת משחקיה של פורטוגל בשלב הבתים, בסיומו הודחה מהטורניר. במשחק השלישי והאחרון, בו הפסידה פורטוגל 1-0 ל, הכה פינטו את שופט המשחק הארגנטינאי לאחר שהאחרון שלף לעברו כרטיס אדום ישיר בעקבות עבירה גסה כבר בדקה ה-27, והותיר את נבחרתו בתשעה שחקנים (בטו הורחק חמש דקות קודם לכן). בעקבות האירועים, הושעה פינטו לחצי שנה.
בסך הכול, ב-11 שנות קריירה בינלאומית ערך ז'ואאו פינטו 81 הופעות במדי פורטוגל, בהן כבש 23 שערים.
ירוחם ברק
ירוחם שמעון ברק (11 במרץ 1954 - 2 באוגוסט 2013) היה ספורטאי אולימפי, ד"ר בתחום הפסיכולוגיה של הספורט. אלוף ישראל ושיאן בהרמת משקולות, יו"ר האיגוד להרמת משקולות הישראלי, חבר ההנהלה האירופאית וההנהלה העולמית בהרמת משקולות ויו"ר הוועדה הרפואית בפדרציה הבינלאומית להרמת משקולות, חבר מזכירות הועד האולימפי הישראלי ושופט בינלאומי בכיר בתחרויות הרמת משקולות ובאולימפיאדות אתונה, בייג'ינג והאחרונה שבהן – לונדון 2012.
חייו.
ירוחם שמעון ברק נולד וגדל ברמת גן, ישראל. בגיל 11 החל לשחק כדור-יד בקבוצת "מכבי-ארזים" רמת גן. בגיל 13 החל לעסוק בהרמת משקולות באופן מקצועי ובין השנים 1968–1982 הרים משקולות באגודת הפועל רמת גן ואגודת מכבי תל אביב, מתוכן 12 שנה אלוף ישראל ושיאן ישראל בקטגוריית משקל עד 100 ק"ג. בשנת 1972 ייצג את ישראל באולימפיאדת מינכן כחבר משלחת הנוער לאולימפיאדה.
בשנת 1979 ברק נישא ליוחי ולהם שלושה ילדים בן, יובל ודור, העוסקים גם הם בספורט.
נפטר ב-2 באוגוסט 2013, לאחר מאבק עיקש ואמיץ במחלה קשה.
קריירת אימון, ניהול ושיפוט בישראל.
כמו כן, כיהן כיו"ר של כמה וכמה ועדות מארגנות:
קידום הספורט ואורח חיים בריא בחקיקה ובאקדמיה.
במקביל לפועלו ולמעורבותו המקצועית המשמעותית בזירת הספורט הבינלאומית, ד"ר ברק ירוחם שמעון השלים לימודי הסמכה ולימודים אקדמאיים למאמנים ולמנהלים בתחומי הספורט השונים. ברק היה בעל תואר BA בחינוך גופני ותואר MA במינהל חינוך מטעם אוניברסיטת תל אביב, ובעל תואר PHD בתחום הפסיכולוגיה של מדעי הספורט מטעם אוניברסיטת בודפשט בהונגריה, בשיתוף היחידה למחקר במכון וינגייט. עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופ' בר-אלי ופרופ' טננבאום, עסקה בפיתוח מוטיבציה בקרב ספורטאים.
ברק פעל רבות בכנסת בחקיקת "חוק מכוני כושר (רישוי ופיקוח) התשנ"ד - 1994", חוק המגדיר ומסדיר את אחריותם של מנהלי מכוני כושר, מאמנים ומתאמנים. ברק עמד בראש הוועדה לשינוי חוק הספורט בנושא אימון ילדים ומתבגרים בחדר הכושר, שעסקה בשינוי החוק בשנת 2002, היה מומחה בתחום זה ועסק בייעוץ לכוחות הביטחון, עיריות ורשויות מוניציפליות.
ד"ר ברק ירוחם כיהן כראש המחלקה לחינוך גופני באוניברסיטת ת"א, תמך, עודד וטיפח ספורטאים בענפי ספורט רבים ומאוכלוסיות מגוונות, ביניהן סטודנטים, עולים חדשים, תושבי פריפריה ועוד. ברק היה חלק בלתי נפרד ממערכת הספורט באוניברסיטת תל אביב במשך 37 שנים, במהלכן נשא בשלל תפקידים. משך שנים רבות שימש כסמנכ"ל מרכז הספורט באוניברסיטת תל אביב עד שבשנת 2011 מונה לתפקיד המנכ"ל.
בשנת 2003 פעל להקמת שני קמפוסים במועדון לספורט באוניברסיטת תל אביב;
"קמפוס שיאים" – המרכז להסמכת מדריכים ומאמנים בספורט ובתנועה במועדון לספורט באוניברסיטת תל אביב, ו"קמפוס ברושים" - בית הספר להכשרת מטפלים ברפואה משלימה אינטגרטיבית.
כיהן כמנהל ועמד בראש שני הקמפוסים, עד פטירתו.
על מספר הראשוניים מתחת לגודל נתון
על מספר הראשוניים מתחת לגודל נתון (בגרמנית: Ueber die Anzahl der Primzahlen unter einer gegebenen Grösse) הוא מאמר מתמטי באורך 10 עמודים, שפרסם ברנהרד רימן בנובמבר 1859, בירחון "Monatsberichte der Königlich Preußischen Akademie der Wissenschaften zu Berlin". המאמר עוסק בפונקציית המספרים הראשוניים בכלים אנליטיים, ובעיקר התמרות פורייה, ואינטגרציה. אף על פי שזהו המאמר היחיד שפרסם רימן בתורת המספרים, הייתה לו השפעה מרחיקת לכת על התחום כולו, מזמן פרסומו ועד היום. המאמר מציג לראשונה (גם אם לא במפורש) את השערת רימן, שעוסק בפונקציית זטא של רימן. במאמר מוצגים כמה דברים חשובים:
במאמר יש כמה דוגמאות ליוצאי דופן של כתיבה מודרנית בתחום כגון יצוג פונקציית גמא על ידי , רישום "tt" במקום "t"2 ורישום גבולות של אינטגרל בתחום ∞ ל-∞ כאשר האינטגרל מוגדר עבור כל התחום הממשי.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:תורת המספרים האנליטית]]
[[קטגוריה:פונקציות זטא]]
[[קטגוריה:השערת רימן]]
לווייתן גדול סנפיר
ח'ליפה בן אחמד אאל ת'אני
גביע המדינה בכדורגל 2004/2005