מקדש בְּרִיהָאדִיסְוָוארָאר (בהינדי: बृहदीश्वर मन्दिर) הוא מקדש הינדי הממוקם במדינת טאמיל נאדו שבהודו, אשר מוקדש לאל ההינדי שיווה. ביחד עם עוד מקדשים היסטוריים מתקופת שושלת צ'ולה, המקדש הוכרז ב-1987 כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו בשם המקדשים החיים הגדולים של צ'ולה. המקדש הוא מבין הגדולים ביותר בדרום הודו.
היסטוריה.
ארולמוז'יווארמן, קיסר טמילי אשר נודע כרג'ארג'ה צ'ולה הראשון, הניח את היסודות של מקדש בריהאדיסוואראר בשנת 1002 לספירה. זה היה הראשון בין פרויקטי בנייה אחרים של קיסרות צ'ולה בהיסטוריה של טאמיל נאדו. גאומטריה סימטרית וצירית שולטת בפריסת המקדש הנ"ל. מקדשים מאותה תקופה ומאתיים השנים הבאות הם משמשים כביטויים של כוח האדריכלות של צ'ולה, והיא מייצגת מומחיות אמנותית ועושר.
עמודים רב גוניים יחד עם סמלים מוקרנים של כותרות מרובעות ועוד מסמנים את תחילתה של אדריכלות חדשה. מקדש בריהדסווארר לפי אדריכלים מערבים מודרניים "מעיד על הישגיה המבריקים של צ'ולה באדריכלות, ציור, יציקת ארד ופיסול."
מקדש בריהאדיסוואראר הושלם בסביבות 1010 בחלק הדרום-מזרחי של הבירה החדשה של צ'ולה שנבנתה באגן הנהר . מקדש זה נודע גם כמקדש רג'אראשארה על שם הקיסר שהורה לבנות את המקדש כאמור. זהו אחד משני המקדשים הגדולים ביותר מתקופת שושלת צ'ולה יחד עם מקדש גנגאיקונדה שנבנה בבירה הבאה, גנגאיקונדה צ'ולפורם, על ידי יורשו .
המבנה.
אומרים (לפי הכתבים) שמקדש בריהאדסוואראר הוקם בתוך שבע שנים בלבד. מתחמיו מוקפים במנזרים המשתרעים על שטח של 120 מטר על 240 מטר, והם מוקפים גם מחוץ עם קירות לבנים כבדים לאורכי שטח של 350 מטר מרובע. אף על פי שהם מעוטרים בפסלים, הם נמוכים בהרבה משערי מקדשים מאוחרים יותר שנבנו בדרום הודו.
ישנם מספר מקדשים מסביב לחומות, אך ישנו מקדש ראשי בכניסה הראשית ומקדש מרכזי בקצה האחורי של החומות.
מועדון הורד והכתר
ג'רמיה תיאוס
ג'רמיה תיאוס (באנגלית: Jeremiah Theus; 5 באפריל 1716 – 17 במאי 1774) היה צייר יליד שווייץ. הוא פעל ללא מתחרים בעיקר סביב צ'ארלסטון שבמרכז ז'ורז' פומפידו במשך עיקר הקריירה שלו.
ראשית חייו.
תיאוס נולד בעיר צ'ור, בקנטון שווייצרי גרובינדן, והיה ילדם הבכור של סימאון ואנה וולזר תיאוס. הוא היה בן תשע עשרה כאשר היגר עם משפחתו לקרוליינה הדרומית, כשקבלו מענקי קרקע והוצאות תחבורה כדי לעודד את הגירת הפרוטסטנטים האירופיים להתיישב במושבה. סימאון תיאוס קיבל שטח של 1.0 קמ"ר לאורך נהר אדיסטו בעיירה אורנגבורג.
בשנת 1740, תיאוס הצעיר התמקם בצ'ארלסטון, פתח סטודיו ופרסם את עצמו כצייר. הוא הקים את הסטודיו שלו במיקום מרכזי. לא ידוע מה מידת ההכשרה שקיבל. ההזדמנויות ללמוד אמנות היו מוגבלות בצ'ארלסטון באותה תקופה, עם זאת, סביר להניח שהוא קיבל הכשרה מסוימת עוד בהיותו בשווייץ. תיאוס היה בן עשרים ושמונה בשנת 1744, אולם הוא כבר הרגיש בטוח מספיק ביכולותיו לפתוח בית ספר לציור בביתו.
תיאוס לקח על עצמו מגוון עבודות במהלך הקריירה המוקדמת שלו, כולל ציור הצריח של הכנסייה האפיסקופלית בשנת 1756, עבודה עבורה שילמו לו 77 פאונד ו-10 שילינג. הוא תרם 50 פאונד לקרן הבנייה למבנה חדש, מאוחר יותר הציבו לזכרו פסל בכנסייה.
שנותיו המאוחרות.
תיאוס הצליח לבנות לעצמו שם מוצלח בשלושת העשורים שבילה בצ'ארלסטון. הדבר נבע בעיקר מכך שבמשך חלק ניכר מאותו זמן הוא היה הצייר היחיד בעיר עם מוניטין כלשהו. אולי התחרות הגדולה ביותר שלו הגיעה מג'ון וולסטון יליד אנגליה שביקר בעיר בשנת 1765 ונשאר כשנתיים לפני שחזר לאנגליה. נראה כי הצייר האחרון השפיע על תיאוס במידה מסוימת באלמנטים שהוכנסו לתוך הציורים, כמו שולחן שיש שמניחים שהיו בעבודותו של וולטסון כשהיה בצ'ארלסטון.
בסוף הקריירה שלו עלתה גם הפופולריות של הנרי בנברידג' יליד פילדלפיה, שקיבל הכשרה באיטליה והיגר לדרום קרוליינה זמן לא רב לאחר שובו הביתה. הוא החליף את תיאוס כצייר הפופולרי ביותר בעיר.
תאוס נפטר בצ'ארלסטון בשנת 1774. הוא היה אדם עשיר במותו, על פי צוואתו, היה לו הון גדול בבנק ואחוזה גדולה ובית בצ'ארלסטון, עם שבעה עבדים. לפני מותו, נתן 2,100 לירות לילדיו מנישואיו הראשונים.
חייו האישיים.
תיאוס התחתן פעמיים. אשתו הראשונה, שאותה נשא ב-13 בינואר 1741, הייתה קתרינה אליזבת שאומלופל, מעיירת אורנגבורג. היא הייתה רק בת 17 בזמן החתונה. הזוג גידל חמישה ילדים. קתרינה נפטרה בשנת 1754 בעת שילדה את הילד השישי. בשנה שלאחר מכן התחתן תיאוס שוב, הפעם עם אלמנה בשם אווה רוזאנה הילט. החתונה התקיימה ככל הנראה בסביבות חודש ספטמבר, מכיוון שבאותו חודש רכש האמן בית לבנים. לתיאוס ולאשתו השנייה היו ארבעה ילדים.
עבודתו.
תיאוס בדרך כלל הסתפק בקומפוזיציות פשוטות, ודיוקנאותיו הם יצירות לא גדולות באורך חזה. כמו ציירים רבים של אותה תקופה, הוא גם הפיק מיניאטורות. שלוש עבודות שלו בקנה מידה גדול יותר קיימות. הראשונה, דיוקנה של אליזבת, אשתו של פיטר מניגולט, מתוארכת לשנת 1757, רק פעם נוספת בקריירה שלו עבד תיאוס בקנה מידה כזה, והפיק זוג דיוקנאות, של ברנרד אליוט, ג'וניור ואשתו, בסביבות 1766.
אלמנטים בדיוקנה של גברת אליוט – כולל פרטי התלבושת שלה, תכשיטים, והתנוחה – נלקחו ממספר ציירים אנגליים של אתה העת. תיאוס השאיל לעיתים קרובות אלמנטים מהדפסים גם ליצירותיו הקטנות יותר.
בפורטרטים של תיאוס יש בדרך כלל קומץ תנוחות למצומצם, כולל מחווה היד הפופולרי באותה העת. לפעמים האמן היה כולל גם כובע, תחוב מתחת לזרוע של המצויר, כדי לתת גוון. בפורטרטים אחרים העדיף תיאוס את סוג הדיוקן הקצר באורך החזה. הפורמט הקצר שנבחר איפשר לו להימנע מהצורך לצבוע את ידיו של המצויר.
דיוקנאות של ילדים אפשרו לתיאוס מגוון רב יותר בבחירת תנוחות המצוירים בחלקם בחר להשתמש בנוף כרקע, ולא ברקע הפשוט שהיה שמור למצויריו הבוגרים. לאחרים היו מוקצים מגוון אביזרים, כולל חכת דייג, בלוטים וחיות מחמד, או חתיכת פרי. כעשרים דיוקנאות של ילדים קיימים מאת תיאוס.
אף על פי שתיאוס עשה ניסיון כלשהו לדייק בפניהם של יושביו, הציורים שלהם חולקים מאפיינים רבים כל כך עד שאי אפשר להבחין בהם כמעט. סימני ההיכר של סגנונו כוללים עיניים סגורות, אף ארוך, שפתיים מלאות וגומות בסנטרים. תלבושות נותרו המוקד הדומיננטי ברוב הדיוקנאות שלו; הוא הקפיד לתאר את הפרטים הצבעוניים וגיזרת הבגדים יותר מאשר הצגת פניהם של יושביו.
ניתן למצוא ציורים מאת תיאוס במספר אוספי מוזיאונים אמריקאיים, כולל אלה של מוזיאון ברוקלין לאמנות, מוזיאון האמנות ווסטר, מוזיאון גיבס לאמנות, האקדמיה לאמנויות ומדעים טלפייר, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, והמוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון.
אוניברסיטת מקווארי
אוניברסיטת מקווארי (באנגלית: Macquarie University) היא אוניברסיטה ציבורית אוסטרלית, הממוקמת בעיר סידני, במדינת ניו סאות' ויילס, שנוסדה בשנת 1964, והיא האוניברסיטה השלישית במדינה זו. מוסד זה היה הראשון באוסטרליה לחתום על הסכם בולוניה בשנת 2013.
נכון ל-2020, לומדים באוניברסיטה כ-45,000 סטודנטים בכ-5 פקולטות (בנוסף על בית חולים אוניברסיטאי ובית ספר לניהול). אוניברסיטת מקווארי מעורבת בארגונים איגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי ואסטרונומי אוסטרליה.
מבין אנשי הסגל הבולטים העובדים באוניברסיטה ניתן למנות את ריווין קונל וחוסה אנריקה מויאל. כמה מבוגרי המוסד הידועים הידועים הם ליאן מוריארטי ומרטין אינדיק.
היסטוריה.
הרעיון של הקמת אוניברסיטה שלישית בניו סאות' ויילס עלה בתחילת שנות ה-60 על ידי השלטונות המקומיים. האוניברסיטה נקראת על שמו של המושל החמישי של המושבה, מכלן מקוורי. בשנותיה הראשונות של אוניברסיטת מקווארי למדו בה כמה מאות סטודנטים בלבד, אך היא גדלה באופן משמעותי במהלך שנות ה-70 וה-80.
מבנה.
האוניברסיטה כוללת כיום 35 מחלקות בחמש פקולטות:
אוניברסיטת סידני המערבית
אוניברסיטת סידני המערבית (באנגלית: Western Sydney University) היא אוניברסיטה ציבורית אוסטרלית, הממוקמת במערב העיר סידני, במדינת ניו סאות' ויילס, שנוסדה בשנת 1989.
נכון ל-2020, לומדים באוניברסיטה כ-48,000 סטודנטים בכ-5 פקולטות (בנוסף על בית חולים אוניברסיטאי ובית ספר לניהול). אוניברסיטת סידני המערבית מעורבת בארגונים איגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, ארגון האוניברסיטאות העולמי ואסטרונומי אוסטרליה. מבין אנשי הסגל הבולטים במוסד ניתן למנות את סטיב קין וניב חורש.
בתחילה הוצע לקרוא לאוניברסיטה על שם ראש ממשלת אוסטרליה בן צ'יפלי מן מפלגת הלייבור, אך הצעה זו ירדה מן הפרק על ידי השלטונות הליברליים.
שיוואג'י, קיסר הודו
שִׁיווָאגִ'י (מראטהית: शिवाजी) היה לוחם שבט מהרתי, אשר הקים ממלכה מתוך סולטנות ביג'אפור בעת קריסתה את יסודותיה של האימפריה המראטהית. שיוואג'י היה מאויביה הגדולים ביותר של האימפריה המוגולית.
מבחינה רשמית הוא שלט באימפריה המרתית כצ'הטרפטי (קיסר) מאז 1674 בעת הוכתר במבצר ראיגד ועד מותו, בזמן זה הוא האדיר מחדש את כוח הרוב ההינדואי בתת-היבשת ההודית נגד השליטים המוסלמים במרכז ובצפון. עם גדילת תנועת העצמאות ההודית בראג' הבריטי, גדלה מורשתו ההיסטורית של שיוואג'י כאשר רבים ראו בו גיבור להינדואיזם.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
שיוואג'י היה צאצא לשורה של אצילים בולטים. הודו הייתה בשלטון מוסלמי: המוגולים בצפון והסולטנים המוסלמים ביג'פור וגולקונדה בדרום, אלו היו השליטים הרכזיים של רוב הודו והם שלטו על גבי רוב הינדי בלי העמדת פנים שיש להם חובות כלשהן כלפי מי שהם שלטו.