אלאדין הוא גנב עני מרחובות העיר אגרבה אשר נתקל בנסיכה יסמין המשוטטת לבדה ברחובות ומסתבכת בגנבה. הוא מחלץ אותה ויחדיו הם בורחים למקום מסתור. כשהצמיד שענדה נעלם היא סוברת שהוא גנב אותו ממנה ועוזבת אותו כדי לחזור לארמון. בארמון מחזר אחריה נסיך צעיר במטרה לזכות בידה. לאחר שאלאדין מחזיר לה את התכשיט שהקוף אבו גנב, הוא נלקח למאסר בידי הווזיר (השר הראשי) של הסולטאן, ג'פאר. ג'פאר מעוניין שאלאדין ייכנס עבורו למערה מסוכנת כדי לחלץ ממנה מנורת קסמים בתמורה לשחרורו, ואלאדין מסכים. אלאדין מחויב שלא לגעת בדבר אך הקוף שלו לא עומד בפיתוי ולוקח אבן אודם, מה שגורם לכל המערה לקרוס ולבעור על יושביה. למזלם, מרבד קסמים המצוי במערה מרחף ומציל אותם ואלאדין מגיע אל ג'פאר בכניסה למערה ונותן לו את המנורה. ואולם ג'פאר משליך אותו למטה יחד עם אבו והמערה נבלעת באדמה.
אלאדין מגלה שאבו הצליח לגנוב לג'פאר את המנורה וכך מתברר לו מה היא שווה באמצעות שפשופה. כך הוא מעיר את הג'יני הישן בה והופך לאדונו. הג'יני מעניק לו רק 3 משאלות, אך הוא מערים עליו והג'יני מוציא אותם החוצה מבלי לבזבז אחת מן המשאלות שלו. לאחר שיצא אלאדין מבקש שיהפוך לנסיך כדי שיוכל להתחתן עם הנסיכה. הג'יני הופך אותו לנסיך בשם "עלי" מן העיר הדמיונית אבבוואה ומוביל אותו בשיירה לארמון כדי לבקש את ידה של הנסיכה. ואולם אלאדין מעליב אותה בכך שאומר שהוא בא לקנות אותה והיא מתרחקת. בהמשך הוא מגיע לחדרה בעזרת מרבד הקסמים כדי להתנצל בפניה. הוא שואל אם תצטרף אליו למסע והיא מסכימה ובהמשך מגלה את זהותו האמיתית. כדי למנוע מהקשר ביניהם להיהרס אלאדין מספר שהוא נסיך שהעמיד פני גנב ויסמין מאמינה לו.
למחרת אלאדין נתקל בשומרי הארמון שמביאים אותו לג'פאר. ג'פאר מודיע לו שהוא יודע על זהותו ודורש ממנו את המנורה או שיטביע אותו. אלאדין מתעקש שאינו יודע על מה ג'פאר מדבר ולכן ג'פאר זורק אותו מחלון הארמון אל הים. אבו והמרבד זורקים אליו את המנורה ולאחר שהוא משפשף אותה הג'יני מציל אותו. יחד עם יסמין הוא חוזר לארמון ומפתיע את ג'פאר ואומר לסולטאן שג'פאר ניסה להרוג אותו. ג'פאר משתמש במטה הנחש שלו כדי להסית את הסולטאן נגד אלאדין אך אלאדין שובר את המטה והסולטאן מבין שרומה ומצווה לכלוא את ג'פאר. ג'פאר קולט שהמנורה בידי אלאדין, חומק מהכלא בהחבא ומצליח לקחת את המנורה, לאחר מריבה בין אלאדין לג'יני על שחרורו כמשאלה שלישית.
מהרגע שהמנורה מגיעה לג'פאר הוא נכנס לארמון ומתייצב מול הסולטאן. הסולטאן דורש שיעצרו אותו אך ג'פאר משפשף את המנורה ומצווה על הג'יני להפוך אותו לשליט. הוא מקבל את כוחו של הסולטאן ומצווה לאסור את יסמין. כאשר השומר חאקים מתנגד לכך, ג'פאר מבקש מהג'יני להפוך אותו למכשף רב-עוצמה וכך לשלוט בממלכה. הוא כולא את חאקים ומעיף את אלאדין ואבו לאזור נידח וקפוא. המרבד מגיע לחלץ את אלאדין ואבו וחוזר איתם לאגרבה.
לאחר שג'פאר מענה את הסולטאן, יסמין מסכימה להינשא לו. אך בטקס החופה רגע לפני שהיא מתחייבת לג'פאר היא גונבת מג'אר את המנורה, קופצת מהמרפסת ונתפסת בידי המרבד לצד אלאדין. ג'פאר גורם לתוכי שלו יאגו להפוך לענק ויאגו רודף אחריהם בניסיון לתפוס את המנורה. הוא מצליח בכך וג'פאר כולא את כולם בידיו, אך אלאדין רומז לו שהג'יני יותר חזק ממנו בהרבה. ג'פאר מבקש מהג'יני להפוך אותו לג'יני חזק בעצמו אך מגלה שיחד עם הכוחות הוא נאלץ לחיות בתוך מנורה קטנה, והוא ויאגו נלכדים במנורה.
לאחר מכן אלאדין משחרר את ג'יני כבקשתו האחרונה ומתנצל בפני הסולטאן ויסמין על כך ששיטה בהם. עם זאת לאחר שהוא עוזב לביתו הוא שומע מיסמין שהפכה לסולטאנית ושינתה את החוק המחייב אותה להינשא לנסיך. לאחר מכן אלאדין ויסמין מתחתנים.
בסצנת הסיום מתברר שג'יני הפך לאדם רגיל, נישא לדליה המשרתת של יסמין, ולהם נולדו שני ילדים, להם הוא מספר את כל סיפור העלילה.
השקה.
"אלאדין" יצא לאקרנים ב-24 במאי 2019 והחליף את התאריך המקורי של "".
סרט המשך.
המפתחים עובדים על פיתוח סרט ההמשך (אושר על ידי דיסני) ככל הנראה העלילה תהיה שונה מסרט האנימציה "שובו של ג'אפר"
הסרט צפוי לצאת לקולנוע ולא לדיסני פלוס
פסקול.
אלן מנקן, שכתב את הפסקול לסרט המקורי, נבחר לכתוב גם את המזיקה לסרט זה. צמד המלחינים פאסק ופול כתבו יחד עם מנקן שיר חדש עבור הסרט - "לא ישתיקו אותי" (Speechless) בביצועה של סקוט (הנסיכה יסמין). בנוסף כולל הפסקול מספר שירים מן הפסקול המקורי שנכתבו בידי מנקן, הווארד אשמן וטים רייס.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
ספרות זכויות אדם
אנגרי בירדס - הסרט 2
אנגרי בירדס - הסרט 2 (מוכר גם כאנגרי בירדס 2; באנגלית: The Angry Birds Movie 2) הוא סרט אנימציה קומי המבוסס על המשחק "אנגרי בירדס" וסרט המשך לסרט האנימציה "אנגרי בירדס - הסרט". הסרט בוים על ידי תורופ ואן אורמן וג'ון רייס , הופק על ידי ג'ון כהן, ואת התסריט כתב פיטר אקרמן . את הדמויות בסרט מדבבים ג'ייסון סודייקיס, ג'וש גד, דני מקברייד, לזלי ג'ונס, ביל היידר, רייצ'ל בלום, סטרלינג קיי בראון, זאק וודס, דאב קמרון ופיטר דינקלג'. כמו כן, יש מדבבים אורחים, בהם אנתוני פדייה מהערוץ "סמוש" ביוטיוב.
עלילה.
הציפורים הכועסות יוצאות להרפתקה חדשה, כאשר המלך מאדבירד, המנהיג של החזירים הרשעים, מתכנן תוכנית נקמה על הציפורים הכועסות שהרסו את ביתו כדי להשיב את הביצים שלהן. בינתיים, ציפור סגולה מסתורית בשם זאטה, שמואסת בחייה באי הקפוא, מנסה להתגרות בכולם עם התוכניות שלה. מטרתה היא להפוך את כל האיים לשלה כי באי שלה קפוא והיא רוצה לקחת חופשה באקלים חם יותר.
כעת על הציפורים הכועסות והחזירים הרשעים לאחד כוחות על מנת לעצור את זאטה.
הפקה.
באוגוסט 2016, חברת Rovio התחילה לעבוד על סרט המשך. הסרט יצא ב-2 באוגוסט 2019, במקביל לציון 10 שנים למשחק המקורי.
הסרט בוים על ידי תורופ ואן אורמן וג'ון רייס, הופק על ידי ג'ון כהן, ואת התסריט כתב פיטר אקרמן. סודייקיס, גד, היידר, מקברייד ודינקלג' הוכרזו כמדבבים חוזרים, בעוד החדשים כוללים את רייצ'ל בלום, סטרלינג קיי בראון, יוג'ניו דרבז, זאק וודס, אקוופינה, ליל ריי האוורי, דאב קמרון, בק בנט וברוקלין פרינס. לזלי ג'ונס מדבבת את הנבל.
האנימציה בוצעה שוב על ידי Sony Pictures Imageworks, בשיתוף עם אולפני ההנפשה של סוני.
פטולמאיוס כנוס
פטולמאיוס כנוס (ביוונית: Πτολεμαῖος Χέννος; המחצית הראשונה של המאה ה-2 לספירה), בנו של הפאיסטיון, היה מדקדק יווני מאלכסנדריה בזמן שלטון הקיסרים טראיאנוס ואדריאנוס. נראה כי הוא שהה במשך תקופה מסוימת ברומא.
על פי הסודא, הוא היה מחברם של דרמה היסטורית בשם "ספינקס", של אפוס בשם "אנתומרוס" (Ἀνθόμηρον) ב-24 ספרים (שניהם חיבורים אבודים) ושל "היסטוריה מוזרה" ("סיפורים מדהימים") וחיבורים נוספים.
החיבור "היסטוריה מוזרה" זהה ככל הנראה לחיבור "היסטוריה חדשה" בשישה ספרים, שפוטיוס מייחס לפטולמאיוס הפאיסטיון, שתקציר שלו נשמר בביבליותקה של פוטיוס. החיבור הוקדש לאשה בשם "טרטולה", שהמחבר מכנה אותה ה"גברת" שלו. פוטיוס הבחין בעוקצנות לגבי מחברו התמים שהוא חשב אותו ל"חיבור מאוד שימושי לאלה הלוקחים על עצמם לנסות להשיג בקיאות בהיסטוריה", מאחר ש"הוא עשיר במידע יוצא דופן ומדומיין באופן גרוע". החיבור הכיל תערובת של כל מיני אגדות ומעשיות השייכות הן לתקופה המיתולוגית והן להיסטורית.
פטולמאיוס ציין בחיבורו זה אישים מפורסמים שמקור כינויים באחת מאותיות האלפבית היווני. האישיות היחידה מביניהם שלא הייתה יוונית או רומית, הוא משה. פוטיוס כותב ש"המיתוגרף הזה דובר שטויות, כאשר הוא אומר שמשה המחוקק של העברים נקרא 'אלפא' משום שהייתה לו צרעת לבנה רבה על גופו". הסבר זה מקורו ככל הנראה בחוגים של אלכסנדריה, בה התגורר פטולומאיוס, שהייתה קשורה בה המסורת שהיהודים היו מצורעים בתקופת יציאתם ממצרים. הסבר זה הוצע גם על ידי פילון איש גבל, ככל הנראה בהקשר לאלף בית הפיניקי, והופיע גם אצל הסופר היווני-מצרי ניקארכוס (Nicarchus, המאה ה-1 לספירה).
בעבר הוצע לזהותו עם פטולמי אל-גריב (300 לספירה לערך), אולם זיהוי זה כבר אינו מקובל.
אלאדין (סרט)
יוסף אוריון
יוסף (לוכסי) אוריון (לוכסנבורג) (4 בדצמבר 1917 – ספטמבר 2020) היה רץ למרחקים ארוכים ומאמן אתלטיקה ישראלי יליד גרמניה. אלוף ארץ-ישראל (1941) בריצת 5000 מטר ושיאן ארץ-ישראל בריצת 10,000 מטר.
ביוגרפיה.
אוריון נולד בבויטן שבגרמניה, באזור השייך היום לפולין. בתור נער בגרמניה עסק בריצה והתחרה במסגרת איגוד "הכח בויטן", ובמסגרתו אף זכה בתואר סגן-אלוף שלזיה של אגודת מכבי לריצת 3,000 מטר. בשנת 1936 עלה לישראל מטעמי ציונות. בתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט שכל את אחיו, שהיה גם הוא ספורטאי, באירוע בחיפה.
לאחר ארבע שנים בארץ שב להתחרות בריצה, במסגרת אגודת מכבי רחובות. באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב במאי 1940 זכה אוריון במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 17:38.4 דקות, אחרי ולטר פרנקל (17:33.6 דקות) ולפני חברו לאגודה כהן (18:07.2 דקות).
בשנת 1941 שבר את השיא הארץ-ישראלי בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 38:18.3 דקות, שיפור לשיאו של ולטר פרנקל. באפריל אותה שנה באליפות ארץ ישראל כחבר בקבוצת משטרת לוד הוא זכה במדליית זהב בריצת 5,000 מטר בתוצאה של 17:38.2 דקות, לפני מק לאוד ממשטרת ירושלים (17:54.6 דקות) וליש מהצבא הבריטי (17:54.6 דקות).