ב-16 במאי, בו זמנית עם הכוח אשר תקף ברמלה, יצאה פלוגה בפיקוד אליעזר סודיט, ועשתה דרכה מבאר יעקב למחנה בו שכן בעבר בית הספר לקצינים. הפלוגה כבשה את היעד לאחר קרב קצר, ונאחזה בו. ביום המחרת, ה-17 במאי, התקדמה מחלקה מכוח זה כמה מאות מטרים לכיוון צומת המסילה, כבשה מבנה אשר נמצא באותו מקום, בדרך אל הצומת, ונאחזה גם בו. כעבור יום נוסף, מחלקה מאותה פלוגה ניסתה לכבוש מבנה החולש על צומת המסילה, השתלטה על המבנה, אולם נאלצה לסגת לאחר התקפת נגד, כנראה של מתנדבים מעבר הירדן.
קרב צומת המסילה.
בליל 20-19 במאי ריכז האצ"ל את התקפתו באזור צומת המסילה. על מנת לסייע להתקפה האמורה, פלוגה של האצ"ל ערכה בבוקר ה-19 לחודש התקפה על וילהלמה. ההתקפה נכשלה ולאצ"ל היו שלושה הרוגים, אך נראה כי תגבורות ערביות אכן הוחשו מכיוון לוד ורמלה לווילהלמה.
כוח בגודל פלוגה, בערך, תקף את סכנת פאנוס, הסמוכה לצומת, והשתלט על מספר בתים בשכונה. התקפת נגד ערבית אילצה את הכוח לסגת, תוך שהוא סובל מספר הרוגים. פלוגה נוספת תקפה את צומת המסילה עצמו. מחלקה אחת התקדמה מזרחה, מכיוון מסילת הברזל, ויתר הכוח התקדם צפונה, מכיוון הכביש. ההתקפה, אשר החלה ממש עם הזריחה, נכשלה תוך שהאצ"ל סופג אבדות כבדות. חלק ניכר מן האבדות גרם משוריין ערבי אשר הוחש לעזרת הערבים הלוחמים בצומת. כוחות האצ"ל נסוגו ללא סדר מן המקום, וגם בנסיגתם ספגו אש אשר גרמה לאבדות נוספות. לאצ"ל היו 13 הרוגים בקרבות אותו יום. עם סיום קרב צומת המסילה, כוחותיו פסקו לתקוף, במגמה לכבוש, בין אם ברמלה, בין אם בסמוך אליה, אך נשארו באותה גזרה.
בסוף חודש מאי עזב עמיחי פגלין ובמקומו נתמנה כמפקד הכוחות ברמלה סגנו, יצחק סגל.
נפילת בית הספר לקצינים.
ב-1 ביוני שלח הלגיון הערבי פלוגה מקובצת, כולל מחלקת שריוניות, בפיקוד הבריטי נייג'ל ברומג' (Bromage, 2013-1927), ללוד ולרמלה. פלוגה זו, אשר תוגברה בלוחמים ערבים בלתי סדירים, תקפה בו ביום את בית הספר לקצינים, אשר מגיניו הופתעו לחלוטין. להפתעה נוספה העובדה שההתקפה אירעה בדיוק בעת חילופי המשמרות במקום, כאשר המחלקה המוחלפת הייתה כבר מוכנה לתזוזה, אך בטרם הגיעה המחלקה המחליפה. המגינים, כמו גם חיילי המחלקה המחליפה אשר קרבו באותה העת למקום, היו כמעט חסרי אונים אל מול השריוניות של הלגיון, בהיעדר נשק נ"ט. אלה גם אלה נסוגו בבהלה או שנפלו בקרב. גם תגבורת שנשלחה ממחנה באר יעקב נאלצה לסגת. באותו יום נפלו 12 לוחמים של האצ"ל. זמן קצר לאחר כיבוש המקום, נסוג ממנו הלגיון, וכוח אצ"ל כבש אותו חזרה למחרת. גוויות ההרוגים נמצאו במקום עם סימני התעללות. בהמשך, גם האצ"ל עזב את בית הספר לקצינים, וקבע את עמדותיו מזרחה לבאר יעקב.
אחרית דבר.
ב-1 ביוני נחתם הסכם בין ראשי 'ההגנה', שהפכה זה עתה לצה"ל, ובין ראשי האצ"ל, בדבר שילוב חיילי האצ"ל בצה"ל. חיילי אצ"ל, גם מגזרת רמלה, הועברו בהדרגה לגדודי האצ"ל בצה"ל: גדוד 57 וגדוד 35.
כוחות האצ"ל שנותרו בגזרת רמלה ערכו סיורים ופשיטות עד לתחילת ההפוגה הראשונה, ונשארו במקום עד לאירועי אלטלנה. באותם אירועים נהרו חיילי אצ"ל, מבין אלה שחנו בבאר יעקב, למוקד האירועים בחוף תל אביב. לאחר מכן, ועקב כך, הם פוזרו ביחידות צה"ל השונות.
ארגון האצ"ל איבד 53 מלוחמיו אשר נהרגו באותם קרבות. כיוון שבמהלכם נותר שדה הקרב לא פעם בידי הערבים, למעלה מ-20 בין ההרוגים נחשבו לנעדרים. רובם נמצאו והובאו לקבורה שנים אחדות לאחר מלחמת העצמאות, אך שלושה מביניהם נמצאו וזוהו רק בתחילת שנות ה-2000. לזכר הרוגי האצ"ל בקרב הוקמה בתחילת שנות התשעים אנדרטת האצ"ל ברמלה.
בסופו של דבר רמלה נכבשה על ידי צה"ל בחודש יולי 1948, במסגרת מבצע דני.
טאנוס 20M
מרכז לטיפוח יזמות עסקית
שברולט בל אייר
שברולט בל אייר (באנגלית: Chevrolet Bel Air) היא מכונית נוסעים גדולה שיוצרה בשנים 1950–1980 בחטיבת שברולט של יצרנית הרכב האמריקנית ג'נרל מוטורס.
הדגם שברולט בל אייר הוצג ב-8 דורות:
דור 1 - 1950–1954
דור 2 - 1955–1957
דור 3 - 1958
דור 4 - 1958–1960
דור 5 - 1961–1964
דור 6 - 1965–1970
דור 7 - 1971–1975
דור 8 - 1977–1981 בקנדה בלבד
משנת 1953 הגיעו דגמי השברולט בל אייר מצוידים בהגה כח ובלמי כוח.
סגנון הגוף של הווקסהול ויקטור שיוצר על ידי חברת ווקסהול הבריטית לבית ג'נרל מוטורס (שנת 1957), נלקח מהשברולט בל אייר דור שני, שיוצר בין השנים 1955–1957.
דור 4.
(1958–1960,) יוצרו 447,100 יחידות
דור 8.
(1976–1981) - יוצר בארצות-הברית ובקנדה.
לב החשכה
חדר שרתים
עונת 1991/1992 בלה ליגה
עונת 1991/1992 הייתה העונה ה-61 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-31 באוגוסט 1991 והסתיימה ב-7 ביוני 1992.
הליגה כללה 20 קבוצות. שתי הקבוצות האחרונות ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. הקבוצות שזכו במקומות 17-18 השתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות מליגת המשנה.
מליגת המשנה עלו דפורטיבו לה קורוניה ואלבסטה.
ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם ה-12 בתולדות המועדון. היא זכתה גם בהסופר קאפ הספרדי תוך ניצחון על אתלטיקו מדריד בסיכום מפגש כפול - 2:1, 3:1.
ריאל ואיאדוליד ומיורקה ירדו לליגת המשנה בסוף העונה. קדיס ודפורטיבו לה קורוניה השתתפו במשחקי המבחן. כתוצאה מהם שרדו והמשיכו לשחק בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים.
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: מנולו (), אתלטיקו מדריד, שכבש 27 שערים ב-36 משחקים.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: פרנסיסקו בויו (), ריאל מדריד, שספג 27 שערים ב-36 משחקים.
פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון:
הקרבה עצמית
הנזי מילר
הנס-פטר "הנזי" מילר (בגרמנית: Hans-Peter "Hansi" Müller, נולד ב-27 ביולי 1957 בשטוטגרט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר. את רוב הקריירה העביר מילר בשטוטגרט, ושיחק גם באינטר מילאנו, קומו וסברובסקי טירול. למילר 42 הופעות וחמישה שערים במדי נבחרת גרמניה המערבית, עמה זכה ביורו 1980, והשתתף גם במונדיאל 1978 ומונדיאל 1982.
קריירת מועדונים.
הנזי מילר החל את קריירת הבוגרים שלו בשטוטגרט בעונת 1975/76, אז שיחקה הקבוצה בבונדסליגה השנייה. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, הבקיע מילר בניצחון 0–3 בדרבי על שטוטגרטר קיקרס באפריל 1976. בעונה זו ערך 12 הופעות והבקיע שלושה שערים. בעונת 1976/77 הפך מילר לבורג משמעותי יותר בהרכב שטוטגרט, וסייע לקבוצה להעפיל לבונדסליגה מהמקום הראשון, כשהוא מבקיע שמונה שערי ליגה. בעונת 1977/78, עונת הבכורה של מילר בבונדסליגה, הוא הבקיע 14 שערים, וסייע לקבוצה לסיים במקום הרביעי בליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם דיטר הנס, ואלטר קלש, הרמן אוהליכר ואוטמר היצפלד. בעונת 1978/79 השתתף מילר עם שטוטגרט בגביע אופ"א, והבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית בסיבוב הראשון, בניצחון 1–4 על פ.צ. בזל. שטוטגרט ומילר הודחו בשמינית הגמר, לאחר שניצחו 1–4 את דוקלה פראג בבית, אך הובסו 0–4 בגומלין. באותה עונה, סיימו מילר ושטוטגרט במקום השני בבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהאלופה המבורג, כשאל מילר הצטרף בהתקפה החלוץ גאורג פולקרט. מילר הבקיע בעונה זו 13 שערים. בעונת 1979/80 סיימו שטוטגרט ומילר במקום השלישי בבונדסליגה, כשמילר מבקיע 14 שערים. באותה עונה הגיעו מילר ושטוטגרט לחצי גמר גביע אופ"א, שם הודחו על ידי בורוסיה מנשנגלדבך. לאור הצטיינותו בתקופה זו במדי שטוטגרט ובמדי נבחרת גרמניה המערבי, זכה מילר בפרס בראבו לשנת 1980. בעונת 1980/81 הבקיע מילר 11 שערי ליגה, ושוב סיים עם שטוטגרט במקום השלישי. בגביע אופ"א הודחו שטוטגרט ומילר בשמינית הגמר לאחר שהפסידו לפ.צ. קלן בהארכה. בעונת 1981/82 ירד מעמדו של מילר בשטוטגרט, לאחר שערך 16 הופעות בלבד והבקיע שני שערים. בגביע אופ"א הודחו שטוטגרט ומילר כבר בסיבוב הראשון, על ידי היידוק ספליט. בתום עונה זו, עזב מילר את שטוטגרט לאחר שבע עונות בבוגרים, וחתם באינטר מילאנו.
בעונת הבכורה של מילר באינטר מילאנו, הוא סיים עם הקבוצה במקום השלישי בסרייה א'. מילר השתתף עם אינטר בגביע אירופה למחזיקות גביע באותה עונה, ואת שער הבכורה שלו בטורניר זה הבקיע בהפסד 1–2 לסלובן ברטיסלאבה במשחק הגומלין. שער זה התברר כמשמעותי, לאחר שאינטר ניצחה 0–2 במפגש הראשון, ועלתה לסיבוב הבא. מילר ואינטר הודחו בסופו של דבר על ידי ריאל מדריד ברבע הגמר. בעונת 1983/84 סיים מילר עם אינטר במקום הרביעי בסרייה א', ונעצר בשמינית גמר גביע אופ"א על ידי אוסטריה וינה. לאחר שתי עונות ותשעה שערי ליגה באינטר, חתם מילר בקומו, ששיחקה אז בסרייה א' האיטלקית. מילר שיחק בקומו עונה אחת, בה הבקיע שער אחד, וסיים עם הקבוצה במקום ה-11. בקיץ 1985 עזב מילר את איטליה, וחתם בסברובסקי טירול, ששיחקה אז בליגה האוסטרית השנייה. בעונתו השנייה בקבוצה מילר עלה עם סברובסקי טירול לליגת הבונדסליגה האוסטרית. בעונת 1986/87 סיימו מילר וטירול במקום השלישי בליגה, ובעונת 1988/89 זכו באליפות הבונדסליגה האוסטרית ובגביע האוסטרי. בעונת 1989/90, בגביע אירופה לאלופות, הבקיע מילר שער בניצחון 0–6 על אומוניה ניקוסיה, אך הקבוצה הודחה כבר בסיבוב השני על ידי דניפרו דניפרופטרובסק. בתום עונה זו, זכה מילר באליפות שנייה ברצף עם סברובסקי טירול. בתום עונה זו, פרש מילר ממשחק פעיל, לאחר שהבקיע 35 שערי ליגה ב-123 הופעות במדי סברובסקי טירול.
קריירה בינלאומית.