בשנת 1908 העלו malbarii-ו&amp;Dayaram Gidumal, את הרעיון של הקמת בית לנשים והכשרת נשים הודיות לעבודה מקצועית. הן פנו לרמבאי רנדה נשיאת כינוס הנשים ההודי הכללי, כדי לקבל את עזרתה והדרכתה בהקמת הארגון. כך הוקם ה seva sadan (בומביי). בשנת 1915, תחת הדרכתה, החברה הרחיבה את מחלקות ההכשרה המקצועית הישנות והקימה חדשות. היא פיתחה את המכללה לנשים, פתחה שלוש אכסניות, אחת מהן עבור סטודנטיות לרפואה ועוד בשביל אחיות מתמחות.
ב-1924, כאשר נפטרה רמדה רמבאי, היו בארגון למעלה מאלף נשים בהכשרה במחלקות השונות. והיה זה הישג שהיה שלה במידה מרובה, כנגד כל הדעות הקדומות. שתי תרומותיה האחרונות היו ארגון המאבק על הארכת חינוך החובה לבנות וארגון המאבק למען זכות הבחירה לנשים בבומביי בשנים 22–1921. ההכרה היחידה שזכתה לה הייתה לאחר מותה, מפיו של מהטמה גנדי, כפי שצוטט: "מותה של רמבאי רנדה הוא אובדן לאומי גדול. היא הייתה התגלמות כל מה שאלמנה הינדית יכולה להיות. היא הייתה חברה אמיתית ועזר כנגדו של בעלה הדגול בחייו".
באותם ימים פנו בעיקר אלמנות ללמוד בקורס האחיות בחסות סווה סדן. באירוע חברתי בארגון שבמרכזו חלוקת פרסים, זכתה באחד הפרסים אלמנה. היא הייתה לבושה בלבוש האלמנות המסורתי של אותה תקופה - סארי אדום כהה עם כיסוי ראש על ראשה הגלוח. רבים מהקהל קראו קריאות בוז וכשרמבאי רנדה קמה לשאת את נאומה היא החלה אותו בהטפת מוסר לצועקים "כיצד אתם האמורים להחשב משכילים אינכם יכולים להיות אמפתיים לאחיות שנפלו קרבן לגורל אכזר ומנהגים חברתיים חסרי רחמים, ובמקום זאת ללעוג להן?לכל אחד מכם ודאי יש אלמנה חסרת מזל במשפחתו, אחות בת דודה, דודה או אולי אפילו אם. אם הייתם זוכרים זאת בראשיכם לא הייתם מתנהגים כך". מילותיה היו חדות והכו את התלמידים כצליפת שוט. השתרר שקט מוחלט באולם שהעיד על יכולת השפעתה של רנדה. היא עבדה ללא לאות גם נגד המערכת של נישואי ילדים. מאמציה היתרגמו להקמת סווה סדן בבומביי, אשר החזיק מעון לנשים במצוקה. הקימה סניף נוסף בפונה בבית המשפחה, אשר מאוחר יותר התפתח למוסד שהיו בו מספר מתקנים כמו אכסניות, מכללות הכשרה, מרכזים מקצועיים, מרכזי מכירות וכו'. שמה הפך לשם נרדף לארגון seva sadan וזו הייתה תרומתה הגדולה ביותר לרווחת נשים במעמד הביניים בהודו. השתתפה גם בכנס כנגד המלחמה ודיברה עם המושל בשמן של נשים הודיות. נלחמה גם למען זכויות של עובדים הודים ב פיג'י וקניה. היא עבדה גם עבור זכות נשים להצבעה. כולם העריצו אותה, אבל היא הייתה צנועה וקראה לעצמה "הצל של בעלה".
בתרבות הפופולרית.
הדואר הודי-אוסטרלי הדואר הנפיק לכבודה בול דואר עם תמונתה ב 14-באוגוסט 1962, שנת המאה להולדתה, כדי לכבד את תרומתה הגדולה לחברה ההודית.
סדרת טלוויזיה ברשת ההודית זי מרתי בשם "Uncha maaza zoka" (מתורגם כ"הנדנדה שלי עפה גבוה", במשמעות של "חלום גדול בחיים והמאמץ עבורו") מבוסס על חיי רמבאי רנדה והתפתחותה כפעילת זכויות נשים. הסדרה שודרה במרץ 2012. זכתה לשבחים ופרסום בכל רחבי מהרשטרה.
מקסים אורשקין
מקסים סטניסלבוביץ' אורשקין (ברוסית: Максим Станиславович Орешкин; נולד ביולי 1982 במוסקבה) הוא כלכלן ומדינאי רוסי.
עוזרו של נשיא רוסיה לענייני כלכלה מאז ינואר 2020, קודם לכן כיהן בתפקיד השר לפיתוח כלכלי החל מה-30 בנובמבר 2016 ועד ל-21 בינואר 2020.
ביוגרפיה.
בשנת 2004 סיים לימודיו בבית הספר הגבוה לכלכלה. מאפריל 2002 ועד יוני 2006 עבד בבנק המרכזי של רוסיה. מיוני 2006 ועד יולי 2010 היה מנהל בכיר ברוסבנק (Росбанк) ומיולי 2010 ועד יוני 2012 ניהל את גוף הניתוח הפיננסי של בנק ההשקעות והתאגידים "קרדי אגריקול".
מיוני 2012 ועד אוגוסט 2013 שימש ככלכלן ראשי ב-VTB Capital.
בספטמבר 2013 החל לעבוד בממשלה הפדרלית ומונה למנהל המחלקה לתכנון אסטרטגי במשרד האוצר של רוסיה. תפקיד שמילא עד מאי 2015, עת מונה לתפקיד סגן שר האוצר.
ב-30 בנובמבר 2016 ולדימיר פוטין מינה אותו לתפקיד השר לפיתוח כלכלי, בהמלצת ראש הממשלה דמיטרי מדבדב. ב-18 במאי 2018 הוארכה כהונתו והמשיך לשמור על תפקידו גם במסגרת ממשלת מדבדב השנייה. ב-21 בינואר 2020 פוטר והוחלף במקסים רשטניקוב שהחל לכהן כשר לפיתוח כלכלי החדש בממשלת מישוסטין ומונה לעוזרו של נשיא רוסיה.
באפריל 2020 נכלל בדירקטוריון מועדון הכדורגל צסק"א מוסקבה וב-8 במאי 2020 מונה ליו"ר דירקטוריון מועדון הכדורגל צסק"א מוסקבה.
חיים אישיים.
אורשקין דובר אנגלית.
טיפול רגשי באמצעות צילום (פוטותרפיה)
נהר טול
נהר טול (במונגולית: Туул гол) הוא נהר מרכזי במונגוליה, הנמצא במרכז ובצפון המדינה. אורכו של הנהר משתרע על 704 קילומטר ואגן הניקוז שלו כולל 48,840 קמ"ר. הנהר עובר בבירת מונגוליה אולן בטור, והוא מתנקז אל תוך נהרות שונים הנשפכים אל ימת באיקל. זהו אחד הנהרות הארוכים במונגוליה.
הנהר נקרא גם Khatan Tuul, שפירושו "המלכה טול", מכיוון שתושבי המקום מאמינים כי הנהר שומר על הנשים באזור.
תיירות.
הנהר מהווה מוקד משיכה לתיירים ולתושבי המדינה, בעיקר בחופשות ובחג הלאומי של מונגוליה, נאדאם. קיימים מספר אזורי תיירות לאורך גדות הנהר.
אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
שני אתרי מורשת עולמית סמוכים לנהר טול; אחד מאתרי המורשת הקדומים ביותר הוא האתר בהר "בוגד חאן" שבפאתי אולן בטור, שהוכרז כאתר מורשת בשנת 1783, ונכלל ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 1996. אתר נוסף שנכלל ברשימת אונסק"ו הוא הר בורחאן חלדון, שהצטרף לרשימת אתרי המורשת העולמית עקב חשיבותו הדתית העצומה.
פגיעה בנהר.
העיור המתגבר במונגוליה, שמוביל לעלייה בתושבי אולן בטור, מוביל לשאיבה מוגברת של מי הנהר, דבר הגורם להתייבשותו בחודשים מסוימים בשנה. בנוסף לכך, השפכים הרבים המופנים אל הנהר, פוגעים באופן ניכר באיכות המים בו.
מכרות הקיימים בסמוך לנהר, בין היתר מכרות לכריית זהב, משפיעים לרעה על איכות המים.
פוטמוגליים
בית הספר לשיריון בקאזאן
הנרי מוסקוביץ'
הנרי מוסקוביץ (Henry Moskowitz; 1905 - 7 בספטמבר 2008) היה ניצול השואה, איש נדל"ן יהודי מניו יורק, מייסד רשת מלונות פרימה בישראל ונדבן.
חייו.
מוסקוביץ נולד בכפר קיילצה שבפולין. בתקופת השואה איבד את הוריו, אחיו, אשתו ובתו. בדצמבר 1944 נכלא במחנה הריכוז זקסנהאוזן. בשנת 1948 נישא שנית בגרמניה ונולדו לו שני ילדים.
בשנת 1951 היגר לארצות הברית עם משפחתו והתיישב באזור אפר איסט סייד בניו יורק שם נולדו לו שני ילדים נוספים.
בשנת 1952 יסד חברת השקעות בשם ארגו (The Argo Corporation), מכספים שגייס מכ-100 משקיעים רובם ניצולי שואה, והחל להשקיע בניהול נדל"ן להשכרה בעיר. בשנת 1955 רכשה החברה קומפלקס נדל"ן גדול למגורים בניוארק שבניו ג'רזי. בשנות ה-60 וה-70 פעלה החברה לשינוי הבעלות על נכסיה, לבעלות קואופרטיבית, ובעצמה נשארה כמנהלת הנכסים בשנות ה-80 הרחיבה החברה את פעילותה גם לניהול מבנים עבור צדדים שלישיים.
בשנת 1997 יסד בישראל את רשת מלונות פרימה באמצעות רכישה ומיתוג מחדש של בתי מלון קיימים באתרי התיירות העיקריים בישראל.
בשנת 2013 מוסקוביץ נחשב לאחד מגדולי מנהלי הנדל"ן הפרטי בעיר ניו יורק. החברה החזיקה בבעלותה 5,500 יחידות דיור וניהלה 6,500 נוספים עבור אחרים. במשך השנים נודעה החברה כמי שמנהלת מדיניות של "לעולם לא למכור".
פילנתרופיה והוקרה.
מוסקוביץ הרבה לתרום למוסדות וארגונים שונים בישראל ובעולם להנצחת השואה ולקירוב לבבות.
בשנת 1998 הוענק למוסקוביץ פרס היובל למשקיעים זרים על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו
בשנת 2005 הוענק לו עיטור המלונאות על ידי ראש הממשלה אריאל שרון עבור היותו
בשנת 2008 הוקדש לכבודו קניון בעיר ניו יורק על ידי אגודת הקניונים של ברודוויי.
בשנת 2010 נקרא על שמו כיכר התקווה בגן חסידי אומות העולם שביד ושם.
אומ&quot;ץ
היינץ בראנדט
היינץ בראנדט (בגרמנית: Heinz Brandt; 11 במרץ 1907 - 21 ביולי 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שנהרג במהלך קשר העשרים ביולי.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
בראנדט נולד ב-11 במרץ 1907 בברלין, שהשתייכה ל. בשנת 1925 התגייס בראנדט לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-13. במהלך אולימפיאדת ברלין (1936) זכה בראנדט במדליית זהב, בתחרות רכיבה עם סוסו אלכימיה.
מלחמת העולם השנייה ואחריתו.
בפרוץ המלחמה היה בראנדט קצין מטה בדיוויזיה ה-25, ולאחר מכן מונה לקצין במטה הכללי. בפברואר 1940 מונה לקצין אג"ם הדיוויזיה ה-297, ובנובמבר אותה שנה מונה לקצין בOKH, וקיבל ב-1 בינואר 1941 דרגת מיור. ב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת אוברסט.
ב-20 ביולי 1944 היה בראנדט במאורת הזאב בתדרוך אצל אדולף היטלר, בדיוק באותו יום שקלאוס שנק פון שטאופנברג החליט להתנקש בחיי היטלר והניח תיק ובו פצצה מתחת לשולחן דיונים בחדר בו שהה היטלר. בראנדט הזיז את התיק בו הייתה הפצצה, מכיוון שזה הפריע לו לגחון לעבר המפה שעמדה על השולחן. הזזת התיק בסנטימטרים ספורים גרמה לכך שבין התיק ובין היטלר חצצה רגל עץ עבה. בעקבות זאת היטלר אמנם נפגע בפיצוץ באזנו ובידו, אך לא באופן שפגע בתפקודו. בראנדט נפצע אנוש עקב הפיצוץ ונפטר למחרת. ב-22 ביולי הועלה לאחר מותו לדרגת גנרל-מיור.
העברה (גלים)
העברה או מקדם העברה הוא מונח בפיזיקה ובהנדסת חשמל המתאר גל מתקדם בתווך משתנה (לא רציף). מקדם ההעברה מוגדר כיחס האמפליטודות או העוצמות בין הגל העובר לבין הגל הפוגע (המקורי). זוהי תופעה גלית אשר משמעותה משתנה בהתאם לסוג הגל (אור, רדיו, מים, קול).
אופטיקה.