ב-1 בספטמבר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-181, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-9, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה. ב-15 בפברואר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-137, וב-25 בדצמבר אותה שנה הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-147. ב-1 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-3 בספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-39. ב-20 בנובמבר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-353, וב-1 ביוני 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. מאהלמן לחם עם הדיוויזיה במהלך המערכה בנורמנדי, שבה ספגה הדיוויזיה אבדות קשות, ולאחר מכן לחם עמה בקרבות בגרמניה, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.
לאחר המלחמה.
בשנת 1947 שוחרר מאהלמן מהשבי. לאחר שחרורו הוא עבד תקופה קצרה בשירות צבא ארצות הברית, ולאחר מכן שימש כעיתונאי וכסופר צבאי. הוא התגורר במינכן עד מותו ב-19 במרץ 1963.
חיל ההגנה האווירית של צבא רוסיה
חיל ההגנה האווירית (ברוסית: Войска́ противовозду́шной оборо́ны Сухопутных войск ,ПВО СВ) הם זרוע של כוחות היבשה הרוסיים, המיועדים לחפות על חיילים ומתקנים מאמצעי התקפה אווירית של האויב במהלך מבצעים ופעולות צבאיות.
היסטוריה.
העבודות ליצירת חיל להגנה אווירית החלו בשנים 1910–1912 במפעל פוטילוב בהנהלת פ. לנדר שהופקד על ייצור ניסיוני של טילים ובשנות מלחמת העולם הראשונה הוקמה חטיבה ניסיונית בשם "סוללת הרכב הנפרדת הראשונה לירי על הצי האווירי" («1-я отдельная автомобильная батарея для стрельбы по воздушному флоту») שנשלחה לחזית סמוך ללוצק, במרץ 1915.
בפועל, חיל ההגנה האווירית הוקם לראשונה על ידי הגנרל מיכאיל אלכסייב, ראש מטה הפיקוד העליון של ניקולאי השני, קיסר רוסיה, בדצמבר 1915 להקמת סוללות הגנה מפני מתקפת אויב של כדורים פורחים. בהתאם לכך, בפברואר 2007, שר ההגנה של רוסיה אנטולי סרדיוקוב קבע את ה-26 בדצמבר כחג ההגנה האווירית.
לאחר התפרקות האימפריה הרוסית, הוחלף החיל במקבילה סובייטית — כח הנ"מ הסובייטי.
בסתיו 1941 מערך הנ"מ פוצל.
באוגוסט 1958 הוחלט במשרד ההגנה של ברית המועצות שתחת רודיון מלינובסקי להקים חיל הגנה אווירית נפרד של צבא היבשה.
לאחר התפרקות ברית המועצות, בשנת 1997 הוחלט לאחד את חיל הנ"מ, חיל ההגנה האווירית, משמר החופים, יחידות ההגנה האווירית של חיל האוויר וחיל הצנחנים לכדי חיל אחד בשם חיל ההגנה האווירית של צבא היבשה (войска войсковой противовоздушной обороны Вооруженных Сил Российской Федерации).
משימות.
החיל מוקצה למלא את המשימות העיקריות הבאות:
מבנה.
מבחינה ארגונית מורכב חיל ההגנה האווירית מגופי בקרה צבאיים, נקודות פיקוד, יחידה להפעלת טיל נ"מ (טיל-ארטילריה) ומערכות רדיו-טכניות, יחידות צבאיות ומחלקות משנה. הם מסוגלים להשמיד אמצעי התקפה אוויריים של האויב בכל טווח (מ-200 מטרים ועד 12,000 מטרים) ומצוידים במיטב מערכות הטילים שיש לתעשייה הרוסית להציע. לרבות טילי נ"מ, ארטילריה נגד מטוסים, מערכות נשק וטילים נגד מטוסים ומערכות טילים נגד מטוסים הנבדלות ביכולות ההגעה ואמצעי הנחיית טילים. בהתאם לטווח הרס המטרות האוויריות, הם מחולקים למערכות של טווח קרוב - עד 10 ק"מ, של טווח קצר - עד 30 ק"מ, של טווח בינוני - עד 100 ק"מ, של טווח ארוך - של יותר מ-100 ק"מ.
קרינת פני משה
קרינת פני משה הוא סיפור מקראי קצר הממשיך את סיפור חידוש הברית של ה' עם עמו ישראל. התיאור בו קרן עור פני משה מתואר ב. משה שהה בהר סיני "אַרְבָּעִים יוֹם וְאַרְבָּעִים לַיְלָה", לא אכל ולא שתה בעת שכתב את לוחות העדות. משה ירד מההר כשעור פניו קורן ובידיו שני הלוחות. העם ואהרן רואים את עור פניו הקורן ויראים מגשת אליו.
הירידה מההר.
משה יורד מהר סיני לאחר ארבעים יום וארבעים לילה בהם שהה על ההר מבלי שאכל וישן. מסיפור המובא ב. הצום הארוך נועד לכפר על חטא העגל. המחבר המקראי לא מוסר את תוכן המפגש בין משה לה'. בסיפור המובא ב מסופר כי "בְּרֶדֶת מֹשֶׁה מֵהַר סִינַי, וּשְׁנֵי לֻחֹת הָעֵדֻת בְּיַד-מֹשֶׁה, בְּרִדְתּוֹ מִן-הָהָר". לוחות העדות איתם ירד משה מההר החליפו את לוחות הברית אותם שבר בעלייתו הראשונה להר.
פרשנות.
המחבר המקראי מדגיש כי "קָרַן, עוֹר פָּנָיו" של משה וביטוי זה חוזר שלוש פעמים בפסוקים. המילה אור לא מופיעה בכתוב אך ייתכן והמחבר המקראי רומז לה במילה עור. יש המפרשים כי המחבר המקראי יצר זיקה בין קרינת עור משה עם לוחות העדות: "וַיְהִי, בְּרֶדֶת מֹשֶׁה מֵהַר סִינַי, וּשְׁנֵי לֻחֹת הָעֵדֻת בְּיַד-מֹשֶׁה, בְּרִדְתּוֹ מִן-הָהָר; וּמֹשֶׁה לֹא-יָדַע, כִּי קָרַן עוֹר פָּנָיו", וכך נוצר הרושם כי הלוחות נכתבו בכתב שזהר. עגל הזהב אשר נעשה בחטא סימל נוכחות אלוהית לכן פניו הזוהרים של משה הם תחליף לעגל אשר לעם אין צורך בו עוד. הרמב"ם, פירש כי עור פניו הקורן של משה העלה אותו לדרגת מלאך: " נקשרה דעתו לצור העולמים ולא נסתלק מעליו ההוד לעולם וקרן עור פניו ונתקדש כמלאך".
משה לא ידע כי קרן עור פניו והעם ואהרן יראים מלגשת אליו. תחילה ניגשו אהרון וזקני העדה שקיבלו את ברית ה'. העם הבין כי קרינת עור פניו של משה לא מזיקה מתקרב גם הוא ומשה מוסר להם את דברי האל. כשמשה סיים את מסירת הדברים הוא מכסה את פניו במסכה המסתירה את קרינת עור פניו. מעתה כאשר ישוב וידבר עם האל הוא יסיר את המסווה - המסכה שעל פניו עד שימסור את דברי האל לעם. משה הוא בן אנוש ועורו הקורן לא יסכן אותם במפגש עם האל. בני ישראל מבינים כי כאשר משה יסיר את המסווה הוא מוסר להם את דברי האל.
בדברי חז"ל.
כבר במדרשי חז"ל הוסברה קרינת עור פני משה במשמעות של קרני הוד ופנים מאירות וזורחות. הבנה זו נותרה ההבנה העיקרית והמקובלת בפרשנות היהודית לדורותיה.
רבי אברהם אבן עזרא הביא את הסברו של חיוי הבלכי, שפניו של משה נעשו יבשות כקרן, מפני שלא אכל לחם בהיותו בהר, והעם ירא לגשת אליו מפני שהיו פניו מכוערות. האבן עזרא מקשה על הסבר זה ודוחה אותו בבוז.
הרשב"ם דוחה את ההבנה שהכוונה לקרניים פיזיות, וכותב ש"המדמהו ל'קרני ראם קרניו' - אינו אלא שוטה".
פירוש יוצא דופן וייחודי הביא הרלב"ג. לדעתו, אין הכוונה לקרניים ממשיות, אלא זהו משל ל"זוהר השכל" של משה, שמרוב העמקת שכלו, לא הבחין בעם הקרב אליו, ומפני כך יראו הבריות לגשת אליו. לפי זה, גם המסווה ששם משה על פניו איננו כיסוי פיזי, אלא ביטוי להשתדלותו להתנתק מהעמקתו הרוחנית, כדי שיוכל לדבר אל העם.
מקור קרני ההוד על פי המדרש.
מדרש שמות רבה מעלה את השאלה הבאה:
במדרש מובאות שלש דעות בעניין זה. דעתם של "רבנן" (אלו חכמים שלא נזכר שמם) היא שקרני ההוד נלקחו מן המערה, שנאמר: "והיה בעבור כבודי". המדרש לא מציין על איזו מערה מדובר, כנראה שהוא מניח שברור על איזו מערה מדובר.
רבי ברכיה הכהן מביא דעה נוספת בשם רבי שמואל, הטוענת שקרני ההוד נלקחו מן הלוחות:
פירוש נוסף מביא רבי יהודה בר נחמן בשם רבי שמעון בן לקיש:
פסל משה.
פסל משה, יצירתו של מיכאלאנג'לו משנת 1505, מוצגת בכנסיית סן פייטרו אינוינקולי, ברומא. מיכלאנג'לו פיסל את משה ולראשו שתי קרניים, פירוש נוסף לביטוי "קרנו פניו". מיכלאנג'לו פיסל לראש משה שתי קרניים וזאת לפי תרגום התנ"ך של הירונימוס, (הוולגטה) ללטינית, שתרגם את המילה קרן בביטוי "קרן עור פניו" כקרן של בעל חיים. בתפיסה זו החזיקו רבים מהאמנים שפעלו בתקופת הרנסאנס.
הר ארתור (נונאווט)
הר ארתור (באנגלית: Mount Arthur) הוא הר הממוקם באי אלסמר, בטריטוריית נונאוט, שבקנדה.
ההר, שהוא אחד מהרי הקורדיירה הארקטית, ממוקם בשטח הפארק הלאומי קוטינירפאק.
ההר מתנשא לגובה של 678 מטרים מעל סביבתו.
גובהו של ההר 1,310 מטרים מעל פני הים; ההר הוא ההר ה-70 בגובהו בנונאווט.
היסטוריה.
מיפוי ההר.
ההר מופה לראשונה על ידי משלחת חקר מפרץ ליידי פרנקלין.
מקור השם.
ההר נקרא על שמו של צ'סטר א. ארתור, הנשיא ה-21 של ארצות הברית.
הטיפוס לפסגת ההר.
הטיפוס הראשון לפסגת ההר התרחש ביולי 1882.
יחסי בהוטן–תאילנד
יחסי בהוטן–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין ממלכת בהוטן לבין ממלכת תאילנד. נכון לשנת 2020, לבהוטן שגרירות בבנגקוק, ואילו תאילנד מיוצגת במדינה על ידי השגרירות שלה בדאקה, בנגלדש.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן ב-1989. הן לבהוטן והן לתאילנד הממוקמות בדרום-מזרח אסיה מספר מאפיינים משותפים, ובהם מערכת שלטונית דומה בעלת אופי מונרכיסטי. כמו כן, התרבויות בשתי המדינות שאבו השראה מהבודהיזם, הדת המרכזית בשתיהן.
תרבות.
בשנים האחרונות ניכרת עלייה בתנועת התיירים בין שתי המדינות. בתחום החינוך, מספר אוניברסיטאות תאילנדיות קולטות מדי שנה סטודנטים מבהוטן, להם מוצעות בחלק מהאוניברסיטאות מלגות.
פארק הידידות.
בשנת 2006 חנך מלך בהוטן ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק תערוכה בצפון תאילנד לציון 60 שנות שלטונו של ראמה התשיעי; ממשלת בהוטן השקיעה בתערוכה 10 מיליון באט.
ב-10 בנובמבר 2009 פתחה שגרירות תאילנד האמונה על היחסים עם בהוטן את "פארק הידידות בהוטן–תאילנד" בעיר טהימפהו, בירת בהוטן. הפארק נחנך לרגל 20 שנה לכינון היחסים בין המדינות ולרגל יום השנה להכתרת מלך בהוטן. עוד צוין במעמד הפתיחה גם יום הולדתו ה-54 של ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק, מלך בהוטן הקודם ויום הולדתו ה-82 של ראמה התשיעי, מלך תאילנד.
הולדן EH
הולדן EH (באנגלית: Holden EH) היא מכונית משפחתיות גדולות אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האוסטרלית ג'נרל מוטורס-הולדן (General Motor Holden) בין השנים 1965 – 1963 באוסטרליה.
הר ארתור
מסגד מוראדי