השיר היה ללהיט והושמע פעמים רבות בתחנות הרדיו בישראל. במצעד השבועי של מדיה פורסט, הופיע השיר לראשונה במקום השביעי, תוך שהושמע כ-82 פעמים בתחנות הרדיו. כעבור שבוע, הצליח השיר להגיע למקום הראשון, תוך שזכה ל-126 השמעות, ושהה שם כשבועיים. השיר שהה במצעד סך של כ-12 שבועות. במצעד השנתי של מדיה פורסט לשנת 2019, הגיע השיר למקום ה-18, תוך שהושמע בתחנות הרדיו כ-1,344 פעמים באותה השנה.
במצעד הרשמי של גלגלצ, הופיע השיר לראשונה במקום השישי, הגיע בשיאו למקום ה-2, ושהה במצעד סך של כ-11 שבועות. במצעד השנתי של גלגלצ, הגיע השיר למקום ה-30.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הווידאו קליפ הנלווה לשיר באתר יוטיוב עומד על כ-9.6 מיליון צפיות. כמו כן, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-1.3 מיליון השמעות.
לב פלדה (ספר)
לב פלדה (באנגלית: Steelheart) הוא רומן פנטזיה הנכתב על ידי הסופר האמריקאי ברנדון סנדרסון. הספר פורסם לראשונה ב-24 בספטמבר 2013. הספר הוא הראשון בטרילוגיית הספרים מלחמת הנפילים. הסדרה מתארת עולם פוסט אפוקליפטי, בו ישות קוסמית המכונה "האסון" העניקה לאנשים אקראיים כוחות על טבעיים. רבים מאלו השתמשו בכוחות אלה כדי להפיל ממשלות ולשעבד את שאר האנושות.
תקציר העלילה.
העולם השתנה לחלוטין כאשר אור אדום בלתי מזוהה המכונה ״האסון״ העניקה לאנשים נורמליים כוחות על טבעיים, אנשים אלו התפרסמו ונקראו בידי שאר האנושות ״הנפילים״. הנפילים עם הכוח שניתן להם הפילו ממשלות ושעבדו את שאר האנושות. הסיפור מסופר מנקודת מבטו של ילד בשם דוויד, שאביו נהרג על ידי אחד מהנפילים המכונה ״לב פלדה״ כאשר דוויד היה רק בן שמונה. ״לב פלדה״ הוא נפיל אשר יכול להפוך דברים לפלדה וכמו כן גופו חסין לחדירת קליעים.
במהלך חייו דייוויד חקר רבות על הנפילים, כוחותיהם וחולשותיהם. דוויד מעריץ קבוצה של אנשים הנקראת “הנוקמים” אשר נלחמת בנפילים. דוויד רוצה להצטרף לקבוצה, אבל היא לא מוכנה לקבל אותו. בסופו של דבר דוויד מצליח לשכנע את הנוקמים לצרף אותו לקבוצה כאשר מספר להם שראה את ״לב פלדה״ מדמם וזאת למרות חסינות גופו לחדירת קליעים.
אחרי מסעות משותפים של דוויד והנוקמים בלחימה כנגד הנפילים, דוויד משכנע אותם לנקום ב״לב פלדה״ על כך שהחריב את עירו והרג את אביו. דוויד מאוהב במייגן, שותפה בקבוצת הנוקמים.
ביקורת.
הספר זכה לביקורות חיוביות, והגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של ספרי נוער של העיתון New York Time. אחד המבקרים כתב ״כמו רבים מהרומנים האחרים שלו, ברנדון סנדרסון יצר עולם חדש לגמרי, כל כך דמיוני, עמוק ושונה. עולם שאתה נכנס לתוכו בלי שום מאמץ״.
האחים צ'רווי
האחים צ'רווי (באיטלקית: Fratelli Cervi) היו שבעה אחים בני משפחה איטלקית אחת, שהוצאו להורג במהלך מלחמת העולם השנייה בשל פעילותם במחתרת שהתנגדה לשלטון הפשיסטי במדינה.
האחים.
האחים צ'רווי נולדו בכפר קמפג'ינה (Campegine) שבמחוז אמיליה-רומאניה בצפון איטליה. הם היו בניהם של אלצ'ידה צ'רווי (Alcide Cervi, 1875-1970) וג'נואפה קוקוני (Genoeffa Cocconi, 1876-1944). היו להם שתי אחיות, דיומירה (Diomira) ורינה (Rina).
שבעת האחים היו:
בימי המלחמה.
האחים היו פעילים במחתרת שהתנגדה לשלטונו של רודן איטליה בניטו מוסוליני. פעילותם גברה לאחר שביתת הנשק של איטליה עם בעלות הברית וכיבוש איטליה על ידי גרמניה בספטמבר 1943. הם הקימו יחידת פרטיזנים ואירחו בביתם שבויי מלחמה נמלטים של בעלות הברית.
ב-24 בנובמבר 1943 הקיפה המשטרה של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית את בית המשפחה ואסרה את שבעת האחים ואביהם. כולם הובלו לכלא בעיר רג'ו אמיליה.
בחודש שלאחר מכן התנקשו פרטיזנים בעיר מודנה בחייו של פקיד ממשלת מוסוליני. כתגמול, ב-28 בדצמבר 1943, נלקחו שבעת האחים ואדם נוסף מהכלא לשטח פתוח ברג'ו אמיליה והוצאו להורג ביריות. אביהם נותר בכלא והצליח לברוח ממנו בהמשך לאחר שבעלות הברית הפציצו את המבנה.
ב-28 באוקטובר 1945 נערכה לשבעת האחים הלוויה בכפרם. קהל של אלפי אנשים ליווה את ארונותיהם אל הכפר.
הנצחה.
לאחר המלחמה עוטרו כל האחים צ'רווי בעיטור צבאי (Medaglia d'argento al valor militare). רחובות נקראו על שמם ברחבי איטליה, שירים נכתבו לכבודם, וב-1968 הופק סרט קולנוע אודותיהם בשם I sette fratelli Cervi ("שבעת האחים צ'רווי"). בקרבת כפרם הוקם מוזיאון על שמם לזכר תנועת ההתנגדות האנטי-פשיסטית שפעלה באזור רג'ו אמיליה.
פרשת המניות
קהילת יהודי פשבורסק
בעיירה פשבורסק, שבמזרח פולין, התקיימה קהילה יהודית קטנה מראשית המאה ה-16, שהושמדה כולה בזמן השואה.
גאוגרפיה.
העיירה פשבורסק נמצאת במחוז ז'שוב (בפי היהודים: ריישא) במזרח פולין. לפני מלחמת העולם הראשונה מיקום זה היה במרכזה של גליציה, שהיוותה נסיכות כתר אוטונומית באימפריה האוסטרו-הונגרית. בין מלחמות העולם עבר אזור זה לשליטת פולין, ואילו אחרי המלחמה התחלק האזור בין פולין ואוקראינה של ימינו.
תולדות ההתיישבות היהודית בפשבורסק.
העיירה פשבורסק הוקמה לכל המאוחר בשנת 1280, ומוכרים בה יהודים החל מראשית המאה ה-16. בתחילת המאה ה-17 כבר היו בעיר 30 משפחות יהודיות. בשנת 1880 כבר היו בעיירה 1,224 יהודים (כולל תושבי כפרים סמוכים) מתוך סך הכול 2,926 תושבים (למעלה מ-40%). בשנת 1910 היו 1,477 יהודים מתוך 3,290 (45%). ובשנת 1921, 1,457 יהודים מתוך 3,371 (43%). במאה ה-19 נפוצה בעיירה החסידות וההווי המסורתי החסידי שלט בה עד תחילת המאה ה-20, אז החלה השפעת התנועה הציונית עם הקמתם של החוגים הציוניים הראשונים בעיר.
הקהילה היהודית בפשבורסק בין מלחמות העולם.
בשנת 1918 נכנסו לעיר יחידות הצבא הפולני אשר התעללו ביהודים ושדדו את חנויותיהם, ובשנים הראשונות לשלטון הפולני המחודש (אחרי קריסת האימפריה האוסטרו-הונגרית) נמשך היחס השלילי ליהודים. ב-1920 נוסדה בעיירה קופת גמילות חסדים לתמיכה בהלוואות ללא ריבית לסוחרים ובעלי מלאכה, וכן הוקמו בית חולים ובית מרחץ בעזרת הג'וינט. ב-1927 הוקם בנק קואופרטיבי יהודי לעזרה הדדית אשר ב-1930 מנה 286 חברים. בעיירה הייתה ספרייה יהודית ששימשה כמרכז חשוב של הקהילה.
בשנת 1930 פרצה שרפה ברובע היהודי של פשבורסק. בעקבותיה רבים ממשפחות היהודים נותרו חסרי קורת גג והיו תלויים בתרומות ממוסדות צדקה.
במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 היו מספר יהודים מבין חברי מועצת העיירה: מרקוס גולדברג, אנשל גוטפריד, ואיסר רוזנפלד.
בתקופה זו חלה עליה באנטישמיות, והקהילה היהודית ארגנה קמפיין מחאה וקבוצת הגנה עצמית.
לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה 1,500 יהודים.
האדמו"ר רבי משה יצחק גווירצמן - הידוע כ"ר' איציקל" קבע בה את בית מדרשו, וזכה להערכה רבה מיהודי העיירה.
הקהילה היהודית בפשבורסק בתקופת השואה.
בתאריך 14 בספטמבר 1939, שחל בראש השנה היהודי, כבשה הצבא הגרמני את פשבורסק במסגרת כיבוש פולין, ולאחר ששרפו את בית הכנסת ובזזו והתעללו ביהודים, גורשו יהודי פשבורסק והכפרים שבסביבה (סך הכול למעלה מאלפיים יהודים) על ידי הגרמנים לשטח הכיבוש הסובייטי שמעבר לנהר סאן.
בספטמבר 1939 נשארו בעיירה רק 25 יהודים.
על פי עדותו של פולני בשם Kedziora, בתקופה זו היו איכרים פולנים שהסגירו יהודים לידי הגרמנים, כדי לקחת את רכושם או להיפטר מנושים, שכן רבים מהפולנים היו חייבים כסף ליהודים בגין הלוואות. היהודים הנותרים בעיירה נשלחו באוגוסט 1942 להשמדה במחנה בלז'ץ.מספר יהודים שהוגדרו כ"קפיטליסטים" הוגלו לברית המועצות והם חלק הארי מתושבי העיירה ששרדו.
סיפורה של טחנת הקמח בעיירה.
בפשבורסק הייתה טחנת קמח בבעלות יהודי בשם סיני שולדנפריי, בכתובת ulica Wegierska 9, Mokra Strona Przeworsk 1106.
סיני שולדנפריי הגיע עם משפחתו לפשבורסק מהעיירה נובה מיאסטו, וקנה את טחנת הקמח.
טחנת הקמח שנרכשה על ידי סיני שולדנפרי הייתה הגדולה מבין 2 טחנות קמח בעיירה. היא הייתה מונעת בקיטור וכללה שטח אחסון בהיקף של 10 טון, ועבדו בה 12 פועלים. הטחנה השנייה, שהייתה בבעלות Kapusta Wojoiech (כנראה לא היה יהודי), הייתה מונעת "על מנוע" (ככל הנראה לא מבוסס קיטור), לא היה בה שטח אחסון ועבדו בה רק 4 פועלים.
עם כיבוש פשבורסק על ידי הגרמנים, סיני שולדנפריי ומשפחתו הוגלו לסיביר שכן היה בעל רכוש.
לאחר המלחמה, טחנת הקמח הולאמה על ידי מדינת פולין הקומוניסטית. בהמשך ובזמן ובאופן שאינם ידועים לנו, עברה הטחנה לבעלות של משפחה פולנית. בסביבות שנת 2006 הטחנה נמכרה לגרמני עשיר (וכנראה מקורב לשלטונות), אשר הרס את הטחנה ובנה שם שני בתים מפוארים.
רבני הקהילה.
במאה ה-18 רב הקהילה היה רבי משה סופר מפשווארסק שנפטר ב-1805. הרב האחרון של הקהילה (שימש כרב משנת 1924 ועד להשמדת הקהילה) היה אליהו פרנקל תאומים, הוא נספה בשואה.
הדרבי של ברלין
הדרבי של ברלין הוא משחק כדורגל עירוני בין קבוצות הכדורגל אוניון ברלין והרטה ברלין מבירת גרמניה, ברלין. שני הצדדים מהווים את שתי קבוצות הכדורגל הבכירות בעיר.
מבין השניים, הרטה היא הבכירה מביניהן: היא זכתה באליפות גרמניה, בגביע הליגה הגרמנית וחמש פעמים בגביע אינטרטוטו, בעוד אוניון זכתה רק בגביע אינטרטוטו. בתקופת גרמניה המזרחית הדרבי הברלינאי תיאר את היריבות בין אוניון ברלין לבין דינמו ברלין.