כמה תוספי תזונה צמחים הנמצאים בשימוש על ידי ספורטאים ידועים כבעלי אינטראקציה עם תרופות מרשם: כמו פרע מחורר (St. John's wort / Hypericum perforatum), אפדרה/שרביטן (Ephedra sinica) משמשים לעיתים קרובות כדי לעודד ירידה במשקל; ולריאן (Valeriana officinalis), נלקח לעיתים קרובות לנדודי שינה; קאיין/פלפלת (Capsicum frutescens), ג'ינסנג (Panax ginseng), וקורדיוספס (Cordyceps sinensis) נלקחים כדי להגביר את חילוף החומרים של פחמימות או שיפור הסיבולת; וג'ינסנג סיבירי (Eleutherococcus senticosus) ואכינצאה (Echinacea angustifolia) נלקחים לחיזוק המערכת החיסונית. כמה מהאינטראקציות התרופתיות האלו מסוכנות ועלולות לגרום לסיבוכים קשים. ספורטאים לא צריכים לקחת שום תרופות צמחיות, כולל אלה המשווקות באופן ספציפי לספורטאים, מבלי להיוועץ ברופא או התזונאי/ת שלהם.
תזונת ספורט וילדים.
תזונת ספורט לילדים מציבה אתגרים הקשורים לגיל. דרישות השתייה של ילדים בזמן פעילות ספורטיבית נבדלות מאלה של מבוגרים. כמו כן ילדים נמצאים בסיכון מוגבר לפיתוח הרגלי אכילה או דיאטה לא בריאים במיחוד בקרב ספורטאים בגילאי חטיבה ותיכון.
צורכי שתייה אצל ילדים צעירים.
ילדים צעירים רגישים יותר למחלות הקשורות לחום מאשר מבוגרים במהלך תרגיל מכמה סיבות: הם מייצרים יותר חום ביחס למסת הגוף באותה אינטנסיביות של אימון; הם בעלי הספק לבבי נמוך יותר מאשר מבוגרים בכל רמת פעילות; סף תחילת ההזעה שלהם גבוה יותר ממבוגרים; ויכולת ההזעה שלהם פחותה מאשר של מבוגרים, מה שמקשה עליהם להפיג את חום הגוף באמצעות אידוי. גם מנגנון הצמא של ילדים יעיל פחות ממבוגרים, כלומר הם נוטים יותר להתייבש במהלך פעילות מאחר שהם לא מרגישים את אותו צורך לשתות משקאות.
השילוש הספורטיבי הנשי.
השילוש הספורטיבי הנשימהווה סכנה מיוחדת לנערות סביב גיל ההתבגרות. אותות האזהרה כוללים החמצה של שלוש תקופות וסת או יותר; מספר יוצא דופן של שברי מאמץ; כמות מוגזמת או משך זמן מוגזם של פעילות גופנית; נטייה ללבוש בגדים רחבים או מסתירים אפילו במזג אוויר חם; ודפוסי אכילה חריגים. אימוץ תזונה צמחונית או טבעונית עשוי להעיד על תחילתה של הפרעת אכילה אצל ספורטאיות.
עזרים ארגוגניים, תוספי תזונה וסימום.
הגבול בין תוספי תזונה לסימום ספורטיבי מוכתב על ההתאחדות הבינלאומית נגד שימוש בסמים (WADA) המכתיבה איזה תוספי תזונה ועזרים ארגוגניים אסורים בשימוש. רבים מבין תוספי התזונה מכילים, בין אם בכוונה ובין אם כתוצאה מזיהום בקו הייצור, חומרים המוגדרים כאסורים בשימוש. ספורטאים, ובפרט ספורטאים צעיעם, חייבים לוודא כי התוספים בהם הם משתמשים בדוקים ונקיים מחומרים אסורים.
תזונות צמחונית וטבעונית.
אפשרי לספורטאים לשמור על הכוח והבריאות הכללית בעזרת תזונה צמחונית בהינתן צריכת מגוון רחב של מקורות צמחיים לחלבון על בסיס יומי וצריכת אנרגיה בסיסית יומית נאותה. ספורטאים צמחונים וטבעונים נמצאים בסיכון גבוה במיוחד לצריכה לקויה של חלבון, שומן, ברזל, אבץ, ויטמין B-12, סידן, חומצות שומן n-3, קריאטין וקרנוזין. מחסור בברזל ישפיע בסופו של דבר על הביצועים הספורטיביים, כמו רמות נמוכות של קריאטין. מאמנים ומדריכים צריכים להיות מודעים לכך שאימוץ פתאומי של תזונה צמחונית או טבעונית אצל ספורטאי שאכל בעבר בשר ודגים עשוי להעיד על תחילתה של הפרעת אכילה.
אהרון חסון
אהרון חסון (1928 – 2004) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בקבוצת בית"ר ירושלים בשנות ה-40 וה-50.
ביוגרפיה.
חסון נולד וגדל בירושלים. בצעירותו היה חבר האצ"ל, ולחם במלחמת העצמאות.
בנערותו שיחק בקבוצת מג"ל (מועדון גוגנהיים למשחקים). בשנת 1942, כשקבוצת בית"ר ירושלים חידשה את פעילותה לאחר חמש שנות הפסקה, הצטרף לקבוצה יחד עם חבריו אשר ברנבלום ויחזקאל ישראל. שיחק בתפקיד החלוץ והמקשר שמאלי. במקביל להיותו שחקן בקבוצה התפרנס חסון מעבודה קשה בבית חרושת ללבנים.
חסון היה שותף לעלייה של הקבוצה לליגה הבכירה בעונת 1953/1954 והמשיך לשחק בה עד שנת 1956. חסון בישל שערים רבים והיה בועט עונשין מצטיין. זכור במיוחד שערו במשחק הדרבי נגד הפועל ירושלים באצטדיון ימק"א אז כבש בבעיטה חופשית מ-18 מטרים, בה השתמש בטכניקת ה"עין העקומה" והבקיע את שער הניצחון שלמעשה היה שערו האחרון בקבוצה. ב-3 עונותיו המתועדות בבית"ר ירושלים שותף חסון ב-32 משחקים והבקיע 6 שערים.
בשנת 2004 מצא חסון את מותו לאחר שנדרס על ידי אוטובוס בירושלים.
א-סיידה אל-חורה
א-סיידה אל-חורה (בערבית: السيدة الحرة; 1485 - לאחר 1542; שמה המלא: א-סידה אל-חורה בינת עלי אבן רשיד אל-עלמי, חכימת תטואן) הייתה מלכה בתטואן בין השנים 1515–1542, והייתה גם מלכת פיראטים בתחילת המאה ה-16. היא נחשבת "אחת הנשים החשובות במערב האיסלאמי בעידן המודרני".
בהיותה פיראטית, כרתה א-סיידה אל-חורה ברית עם שודד הים הברברי אורוץ' ברברוסה, ושלטה בחלק המערבי של הים התיכון, בעת שהוא שלט בחלק המזרחי. היא הייתה גם המושלת של תטואן באותה תקופה. ב-1515 היא הייתה למחזיקת התואר "אל-חורה" (חופשיה) הלגיטימית האחרונה בעקבות מות בעלה, שמשל בתטואן. מאוחר יותר, נישאה למלך מרוקו, אחמד אל-וטאסי, אך סירבה לעזוב את תטואן לשם כך, וזו הייתה הפעם היחידה בהיסטוריה של מרוקו שהמלך נישא במקום שאיננו עיר הבירה (דאז), פאס.
חייה.
א-סיידה אל-חורה נולדה ב-1485 (לפי הספירה המוסלמית סביב 890) למשפחה מוסלמית בולטת, בנו רשיד. מקורות המשפחה היו מרוקאים או אנדלוסים. היא נמלטה עם משפחתה למרוקו כאשר פרדיננד ואיזבלה כבשו את ממלכת גרנדה המוסלמית בשנת 1492, בסופו של הרקונקיסטה; הם התיישבו בשפשאוון.
לסיידה אל-חורה הייתה ילדות מאושרת ובטוחה, אך הגלות מגרנדה עדיין העיבה על המשפחה. היא הושאה בגיל 16 לגבר בשנות הארבעים לחייו, עלי אל-מנט'רי, חבר של אביה, לו הובטחה בעודנה ילדה. ישנם מקורות לפיהם הייתה נשואה לבנו של אל-מנט'רי, אל-מנט'רי הבן.
א-סיידה אל-חורה, שהייתה בעלת אינטליגנציה גבוהה, סייעה לבעלה בעסקיו, וכשהוא נפטר ב-1515, היא הייתה למושלת תטואן. מקורות ספרדיים ופורטוגליים מתארים אותה כ"שותפתנו במשחק הדיפלומטי".
לאחר זמן לא רב נישאה שוב, למלך אחמד אל-וטאסי, שנסע עד תטואן להתחתן. הסברה הרווחת היא שא-סיידה אל-חורה תכננה את המהלך הזה כדי להרגיע את תושבי תטואן שהיא תמשיך להיות המושלת שלהם גם לאחר נישואיה.
א-סיידה אל-חורה לעולם לא התגברה על ההשפלה שחוותה בכיבוש גרנדה והגלות שבאה בעקבותיה. היא נדרה נדר שתנקום ב"אויב הנוצרי", ופנתה לפיראטיות. היא יצרה קשר עם אורוץ' ברברוסה האלג'יראי, והחלה לפעול בשיתוף עמו. פיראטיות הניבה לה הכנסות מהירות ונזילות, כולל דרך דרישת כופר עבור שבויים, וגם שמשה כמקור לתקווה לחזרה יום אחד לאנדלוסיה. הנוצרים כיבדו אותה כמלכה המחזיקה בכוח רב בשטח הים התיכון, וכל משא ומתן לגבי כופר ושבויים התנהל דרכה. לדוגמה, בספר "מלכות האסלאם הנשכחות" (The Forgotten Queens of Islam), פטימה מרניסי מזכירה מסמכים ספרדיים היסטוריים מ-1540 לפיהם התנהל משא ומתן "בין הספרדים לסידה אל-חורה", לאחר פשיטה פיראטית על גיברלטר, בו נטלו הפיראטים "שלל רב ואסירים רבים".
ישנם היסטוריונים הסבורים כי מידת הקבלה החריגה למדי של א-סיידה אל-חורה כמושלת ומלכה היא תוצאה של "ההיכרות האנדלוסית עם שליטות בספרד, דוגמת איזבלה, מלכת קסטיליה. אחרים מאמינים כי א-סיידה אל-חורה הצליחה כמושלת כי היא הייתה "המנהיגה הבלתי מעורערת של הפיראטים במערב הים התיכון".
לאחר ששלטה במשך 30 שנה, חתנה הפיל אותה ב-1542. ניטלו ממנה כל רכושה ומעמדה, ולא ידוע מה עלה אחר כך בגורלה.
ריצוף בשיטת Ion
ריצוף בשיטת Ion היא שיטה לריצוף DNA המבוססת על זיהוי יוני מימן (פרוטונים) שמשתחררים בזמן פולימריזציית DNA. זוהי שיטה בה הריצוף מתבצע על ידי סינתזה, שבמהלכה נבנה גדיל משלים על גבי רצף גדיל המקור.
אל מיקרו-בְּאֵרִיּוֹת, המכילות את גדיל המקור של ה-DNA שאותו מעוניינים לרצף, מוזרמים לסירוגין בסיסי DNA – דאוקסיריבונוקלאוטיד פוספט, סוג אחד של בסיס בכל מחזור פעולה. אם הבסיס שהוזרם משלים לבסיס הפנוי הבא בגדיל המקור, הוא מצורף אל הגדיל המשלים ההולך ונבנה, תוך כדי פליטת יון מימן, המאותת לחיישן יונים וזה מזהה כי התגובה התרחשה. אם ישנן חזרות ברצף המקור, מספר בסיסים מצורפים במחזור אחד. התרחשות זו גוררת אחריה  פליטת יוני מימן בהתאם וכן עלייה פרופורציונית בעוצמת האיתות החשמלי.
שיטה זו נבדלת משאר שיטות הריצוף בכך שאינה מצריכה נוקלאוטידים מיוחדים או שימוש באופטיקה. שיטת ריצוף Ion מכונה גם בשמות: ריצוף Ion Torrent, ריצוף באמצעות pH, ריצוף סיליקוני או ריצוף באמצעות מוליכים למחצה (מל"מ).
היסטוריית התפתחות הטכנולוגיה.
הטכנולוגיה נרשמה  על ידי DNA Electronicd Ltd, פותחה על ידי Ion Torrent Systems Inc ושוחררה בפברואר 2010. Ion Torrent מיתגה את המוצר שלה כמכונת ריצוף מהירה, קומפקטית וחסכונית, שיכולה לשמש מעבדות רבות. Roshe's 454 Life Sciences משתפת פעולה עם DNA Electronics במאמצים לפתח על בסיס שיטה זו פלטפורמת ריצוף בעלת צפיפות גבוהה (המאפשרת מספר רב יותר של קריאות במקביל) ויכולת לקרוא מקטעים ארוכים.
טכנולוגיה.
כימיית הריצוף.