דוד נולד בשם הנריק רולנדוביץ' מקרוב (Генрих Роландович Макаров) באזרבייג'ן הסובייטית, לליליה בקלנוב (כיום ליליאן רות חיילובסקי) ולרולנד מקרוב, שחקנים במקצועם. דוד גדל במוסקבה. בתחילת שנות ה-90, בגיל 11 עלה יחד עם משפחתו לישראל.
עוד כילד, החל לשחק ואף הצטלם לתוכנית הטלוויזיה "אין בעיה" יחד עם דודו טופז וגם לקלטות וידאו ללימודי עברית. בנעוריו למד במגמת הדרמה והתיאטרון בתיכון א' לאמנויות תל אביב. את שירותו הצבאי בצה"ל עשה בתיאטרון חיל האוויר.
לאחר שירותו הצבאי בשנת 2000 החל ללמוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב וכעבור כשנתיים החל ללמוד קבלה אצל מיכאל לייטמן, יחד עם סשה דמידוב.
לאחר לימודי המשחק הוא החל לשחק בתיאטרון גשר, בין היתר במחזות "השטן במוסקבה" (ישו), "חלום ליל קיץ", "נישואי פיגרו", "וריאציות לתיאטרון ותזמורת" ועוד.
בשנת 2007 זכה דוד לחשיפה משמעותית רבה, כשכיכב בסדרת הדרמה הטלוויזיונית המצליחה "מרחק נגיעה", ששודרה במסגרת "רשת" בערוץ 2, לצד גאיה טראוב, יבגניה דודינה ולוסי דובינצ'יק. כמו כן הוביל את קמפיין האופנה של "סליו" ושיחק בסדרת הטלוויזיה, "מסכים", ששודרה ביס.
בשנת 2013 הצטרף לרשימת "ביחד" שהתמודדה בבחירות למועצת העיר פתח תקווה והוצב במקום ה-13 ברשימה. הרשימה עצמה זכתה ב-4 מושבים והייתה לסיעה הגדולה במועצה.
קריירה.
ב-2008 השתתף בעונה השנייה של "הנפילים", סדרת מדע בדיוני לנוער בערוץ הילדים. ב-2009 הצטרף לצוות השחקנים של "האי" עונה 3 בתפקיד הוגו- שר הצבא של קתרינה שמתאהב בזואי ונהיה בן זוגה. בנוסף השתתף בסדרה "נשות הטייסים" בערוץ 10. באותה שנה גילם תפקיד ראשי בדרמה הקומית "טרויקה".
בשנת 2009 גילם תפקיד ראשי בסרט הקולנוע הרוסי "אולימפוס אינפרנו", לצדה של השחקנית פולינה פילוננקו. בסרט מגלם דוד אנטומולוג המגיע לדרום אוסטיה למטרת מחקר בנושא פרפרי לילה. באותה שנה שיחק גם בסרט "קירות", בתפקיד פושע שעלה מחבר המדינות ובסרט "הבודדים".
בשנת 2011 שיחק בסדרה האינטרנטית של ynet "במעגל סגור" בתפקיד ירון ושיחק לצד ליאל דניר. שיחק את מייקי בסדרה "יוני והמחוננים". באותה שנה הופיע בפרק הראשון של סדרת המשטרה "אחת אפס אפס", בתור שוטר שהתנקשו בחייו, וכן בתפקיד הראשי בסרט "בוקר טוב אדון פידלמן".
בשנת 2012 שיחק בהצגות "פרימדונה" ו"יונה ונער" של תיאטרון גשר.
בשנת 2013 שיחק דוד בעונה השנייה בסדרת הטלוויזיה "בלו נטלי".
בשנת 2014 שיחק הנרי דוד בסרט "גאליס - המסע לאסטרה" בתפקיד טארלאן- ראש הצבא של השלטון של אגיר. הסרט זכה להצלחה גדולה ואף היה מועמד לפרס אופיר.
ב-2017 שיחק בהצגות "קיץ במריאנבד" ו"הרצל אמר!" בתיאטרון גשר.
בשנת 2018 הופיע בסדרת הטלוויזיה הרוסית של ערוץ 1 הרוסי "אורדת הזהב" בתפקיד פיודור. ושיחק במחזה "מקבת גרסה ללא מילים" בתיאטרון גשר, בתפקיד המלך דנקן.
ב-2019 שיחק בסדרה "רק להיום" של ניר ברגמן, ובסדרה "אבא משתדל".
בשנת 2021 שיחק בסדרת הדרמה לנוער "PPS" את דמותו של שי, ושיחק בסרט הסטודנטים "טיול לילי" של הבמאי אולי בירגר לצד ריימונד אמסלם וחוה אורטמן. הסרט אף זכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה לסרט הסטודנטים הטוב ביותר.
באותה שנה השתתף בעונה הרביעית של הישרדות VIP, בה היה למודח הראשון.
חיים פרטיים.
דוד נישא בשנת 2009, ויש לו חמישה ילדים. הוא מתגורר עם משפחתו במתת.
אורי כהן-מינץ
אוּרי יוסף כהן-מינץ (נולד ב-1 באוגוסט 1973) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. בנו של הכדורסלן תנחום כהן-מינץ.
קריירה.
כהן-מינץ גדל בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. הוא שיחק עונה אחת בקבוצה הבוגרת, בעונת , העונה בה הפסידה את אליפות המדינה, ועזב בסיום העונה.
אחרי עונה אחת בהפועל גבת, עבר לליגת המכללות האמריקאית ושיחק עונה אחת (1995) במדי נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת קונטיקט, לצדם של דורון שפר וריי אלן. הקבוצה זכתה באותה עונה באליפות ליגת הביג איסט. לאחר מכן חזר לישראל, והחליף קבוצה מדי עונה. בין השנים 2003–1996 שיחק במכבי ירושלים, בעירוני רמת גן, בבני הרצליה, שוב בעירוני רמת גן, בהפועל ירושלים, ובאליצור אשקלון. בעונת הגיע להפועל תל אביב, ששיחקה בליגה הלאומית. כהן-מינץ מונה לקפטן הקבוצה, שעלתה לליגת העל בסיום העונה. בשנת 2003 עבר לצרפת, בה שיחק בקבוצת אלאן שאלון במשך שלוש עונות. ב-2006 חזר לישראל והצטרף לקבוצת הפועל עפולה, ובעונת שיחק בשורותיה של עירוני קריית אתא מהליגה הלאומית איתה העפיל לליגת העל.
בעונת החל לשחק בקבוצת הפועל עפולה מהליגה הלאומית, עימה העפיל לליגת העל והמשיך עונה נוספת.
כהן-מינץ שיחק בנבחרות הנוער והעתודה של ישראל. הוא גם שותף ב-67 משחקים של הנבחרת הבוגרת בין השנים 1997–2005, וקלע במדיה 192 נקודות.
במקביל להיותו שחקן כדורסל, סיים בשנת 2000 לימודי צילום בקמרה אובסקורה ואף זכה בפרס ע"ש שרת מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.
וולטר מ' מילר
וולטר מייקל מילר הבן (באנגלית: Walter M. Miller, Jr; 23 בינואר 1923 - 9 בינואר 1996) היה סופר מדע בדיוני אמריקאי, הידוע במיוחד בספרו המנון לליבוביץ' - הספר היחיד (למעט קובצי סיפורים קצרים), שפרסם בימי חייו.
חייו.
מילר נולד ב-"New Smyrna Beach", עיירה קטנה בפלורידה, והיה בנם היחיד של וולטר ורות מילר. למד באוניברסיטת טנסי (1940–1942), אך הפסיק את לימודיו והתנדב לצבא ארצות הברית כחודש לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור. בימי מלחמת העולם השנייה שירת בזרוע האווירית של צבא ארצות הברית, כטכנאי רדיו וכתותחן זנב אחורי. שרד 53 גיחות מעל איטליה, והשתתף בהפצצת המנזר במונטה קאסינו, חוויה שאותה תיאר כטראומה שהשפיעה על חייו ויצירתו.
נישא ב-1945, עם סיום המלחמה, לאנה לואיז בקר, נישואין שהחזיקו מעמד 50 שנה ובמהלך השנים נולדו לזוג ארבעה ילדים. שנתיים לאחר הנישואין המיר את דתו לקתוליות. למד באוניברסיטת טקסס באוסטין, הנדסה (1947–1950), אך לא סיים את התואר. אחרי שפרש מהלימודים התפרנס מעבודה כמהנדס ובמקביל החל בתקופה קצרה בת פחות מעשור שנים בלבד, של כתיבת סיפורים קצרים וגם עבד כתסריטאי בסדרת סרטי טלוויזיה לילדים, יחד עם שלושה סופרי מדע בדיוני ידועים אחרים, דיימון נייט, רוברט שקלי וסיריל מ. קורנבלות'.
בזקנתו הפך למתבודד בביתו בדייטונה ביץ', פלורידה ונמנע ממגע אנושי עם כל אדם, לרבות משפחתו הקרובה. בינואר 1996, כחצי שנה לאחר מות אשתו אנה באוגוסט 1995, הוא התאבד בירייה.
יצירתו.
סיפורו הקצר הראשון של מילר MacDoughal's Wife התפרסם במרץ 1950 ב-"American Mercury" ולא היה סיפור מדע בדיוני. גם הסיפור הבא, Month of Mary, שהתפרסם במאי אותה שנה ב-"Extension Magazin" לא היה כזה. רק בינואר 1951 התפרסם סיפור המדע הבדיוני הראשון שלו - Secret of the Death Dome, ב-"Amazing Stories".
עד 1957 פרסם מילר כשלושה תריסרים של סיפורי מדע בדיוני קצרים, וזכה בפרס הוגו בשנת 1955, עבור הסיפור "The Darfsteller" (תורגם לעברית בשם "מגלם התפקיד"), המתאר שחקן אנושי בעולם בו שחקני התיאטרון הם כולם רובוטים, המשמש כאיש תחזוקה בתיאטרון בו הופיע בעבר. בשנת 1959 יצא לאור ספרו "המנון לליבוביץ'", שהורכב, למעשה, ממספר סיפורים קצרים שפרסם החל משנת 1956, המתארים כולם את אותו העולם שלאחר מלחמה גרעינית. בגין הספר זכה בפרס הוגו בפעם השנייה.
"המנון ללייבוביץ" הוא אחד מספרי המדע הבדיוני הנקראים ביותר, והמוערכים ביותר על ידי קוראי הסוגה. הוא מתאר עולם שחרב במלחמה גרעינית, והתדרדר לברבריות בנוסח ימי הביניים, כאשר הכוח השומר את התרבות האנושית בו הוא הכנסייה הקתולית. הגזע האנושי עובר בספר את המסלול מברבריות למודרניות, מגלה מחדש את התגליות הגדולות, יוצר מחדש עולם מודרני, ולבסוף מחריבו שוב. בסיומו של הספר נמלטת קבוצת נזירות ועמה ילדים בחללית, אל הכוכבים, על מנת להימלט מגורלם של אלו שנגזר עליהם להמשיך את גלגל האיוולת האנושית שוב ושוב. הספר, המתרחש בדרום מערב ארצות הברית, הוא תיאור חי ומעורר מחשבה של עולם פוסט-אפוקליפטי לאחר מתקפה גרעינית, וכן הרהור רב-עוצמה על ההיסטוריה ועל האיוולת האנושית, כמו גם על תפקידה של האמונה הקתולית בהיסטוריה, אמונה אותה אימץ מילר עצמו בשנת 1947. הספר יצא לאור בשנת 1981 בספריית מעריב, ובשנת 2003 בהוצאת "אודיסיאה", בשתי הפעמים בתרגומו של עמוס רגב.
על אף הצלחתו של "המנון ללייבוביץ", לא פרסם מילר ספר מלא נוסף בימי חייו. הוא כן פרסם שלושה קובצי סיפורים קצרים פרי עטו: Conditionally Human, שיצא לאור ב-1962, The View from the Stars, קובץ סיפורים קצרים שיצא לאור ב-1964, ו-.The Best of Walter M. Miller, Jr, שיצא לאור ב-1980. ב-1997, כשנה לאחר מותו יצא לאור הספר Saint Leibowitz and the Wild Horse Woman ("ליבוביץ' הקדוש ונשות הסוס הפראיות"), המבוסס על כתבים שהשאיר אחריו, והושלם בידי הסופר טרי ביזון.
A Trick of the Tail
A Trick of the Tail הוא האלבום הראשון שהוציאה להקת ג'נסיס לאחר עזיבתו של פיטר גבריאל. האלבום יצא לאור בפברואר 1976.
השינוי בהרכב הלהקה.
לאחר הוצאת האלבום The Lamb Lies Down on Broadway רצה הסולן פיטר גבריאל להפיק ממנו סרט או מופע, רעיון שנתקל בהתנגדות מצד שאר חברי הלהקה. באוגוסט 1975, לאחר סיבוב הופעות אחרון שביצעו חמשת חברי הלהקה יחד, עזב גבריאל את הלהקה, והם נותרו ארבעה.
לאחר עזיבתו קיימה הלהקה מבחני בד כדי למצוא סולן מחליף. לאחר קושי למצוא זמר שקולו וסגנונו דומים לזה של גבריאל, הקליט פיל קולינס את השיר Squonk, והוחלט שהוא יהיה הסולן החדש והמחליף של גבריאל בלהקה.
הסגנון המוזיקלי.