רוטנר פרסמה שלושה ספרי המשך. הראשון הוא "תנו לגדול בשקט" (2005), שבו מחליטים הילדים להמשיך ללמוד בפנימיה שבה נפגשו, גם לאחר חופשת הקיץ, השני הוא "לנצח בגדול" (2006), שמלווה את הנערים בתקופת התבגרותם בכיתה י"א בפנימיה. גם ספרים אלה הגיעו למעמד ספרי זהב.
השלישי והאחרון לבינתיים הוא "אל תגידו מי אני" (2022) אשר עוסק בעולם הזוהר של הדמויות בזמן הפנימייה.
במאי 2007, פרסמה רוטנר את ספרה הרביעי, "הרמת מסך", שאינו קשור לשלושת ספריה הראשונים. ספר זה מגולל את סיפורן של מספר דמויות, ובהם ירדן בן השמונה עשרה המכור לסמים ומגיע למוסד גמילה בניגוד לרצונו, וקרין, בתה של הפסיכולוגית של ירדן ורקדנית בלט העושה את צעדיה הראשונים בעולם המחול, ומגלה את השתוקקותה לרזון ומדרדרת לאנורקסיה.
בשנת 2008 הוציאה רוטנר את ספרה החמישי, "מעורב ירושלמי", (ספר זה הוא ספר המשך, אבל הוא ממשיך קו עלילה שונה מעט משאר ספרי הסדרה) המתאר ילדים חילוניים (איתי, אחד מגיבורי "קיץ אחד ביחד", ואחותו התאומה שרית) ההולכים לבקר את בני דודיהם הדתיים בירושלים ונחשפים לקהילה הדתית ומנהגיה.
בפברואר 2010 ראה אור ספר פנטזיה ראשון מאת רוטנר, "מאלאדר - קסם הקמע", העוסק בחבורת נערים מעיירה מוכת טילים בדרום הנזעקת לעזרתה של נסיכה מממלכה קסומה ואגדית. הספר שהיה מועמד לפרס גפן קנה לו קהילת מעריצים נפרדת של פנטזיה ישראלית, והוזכר גם בספרה של ד"ר דניאלה גורביץ' "עם הראש בעננים" החוקר את ספרות הפנטזיה העולמית.
ב-2011 ראו אור בהוצאת 'ידיעות ספרים' ספרה של ליאת "מבצע מלכה" וכן ספרה הראשון למבוגרים "תחת כנפך". ב-2012 הוציאה את הספרים "חיים משלנו" (ההמשך של "מעורב ירושלמי") ו"החווה המסתורית".
ב-2013 ראה אור ספרה "מאלאדר - סוד המימד האחר" המהווה המשך לספר הראשון בסדרת "מאלאדר".
בסוף שנת 2013 יצא הספר הראשון מבית סדרת ספרים רומנטיים לנערות - "הסדרה עם הלב". שמו של הספר הוא "האביר של ניצן".
בשנת 2014 יצא לאור ספר המתח שכתבה, "זאבים". הספר עוסק בתעלומת איבוד זיכרון של נערה בשם עלמה המתעוררת מתרדמת ואינה זוכרת דבר, ומתברר כי היא העדה היחידה בערב שבו נהרגה חברתה הטובה ביותר. עלמה יוצאת לגלות את זהותו של הפוגע בחברתה מתוך קבוצת חבריהם לכיתה.
בדצמבר 2015 יצא לאור "נער השיקויים", ספר ראשון בסדרת ספרי קומיקס פנטזיה בשם "מיקו בל", ספר שנכתב על ידה ואויר על ידי ארז צדוק.
בשנת 2016 יצא הספר הראשון בסדרת "תיכון ברנסון", "סודות" בהוצאת דני ספרים, וכן "עד האופק" בהוצאת ידיעות ספרים המהווה המשך לסדרת ספרי קיץ אחד ביחד.
בשנת 2018 כתבה את הספר "כדברא - היומן המפוצל", המתבסס על רעיון סדרת הנוער הטלוויזיונית "כדברא" ששודרה בערוץ ניקלודיאון ואשר הופק בשיתוף עם יוצרי הסדרה. הספר מגולל את קורותיהן של שתי בנות נוער שנועדו לרשת כוחות קסם בהגיען לגיל 16 ולהגן על המין האנושי מפני אויביו.
בשנת 2019 יצא ספרה "יומנו של מיקו בל" שהוא ספר הפנטזיה השלם שעל פרקיו הראשונים התבססה עלילת הקומיקס "מיקו בל".
באותה שנה יצאה גם מהדורה חדשה לספרה של רוטנר, "הרמת מסך", ובה חשפה לראשונה כי בזמן שנכתב לקתה באנורקסיה, שנמשכה מספר שנים במקביל לכתיבת הספרים, וכי יש פרטים אוטוביוגרפיים בספר.
כמו כן יצא לאור ביוני אותה שנה ספר ההמשך לכדברא, "קסם הסבוואר", המבוסס על העונה השנייה של הסדרה הטלוויזיונית.
בשנת 2021 יצא לאור בהוצאת "דני ספרים" ספר פנטזיה לנוער, "נשמת חיה", המספר על כפיר, ילד הנשלח למעבדה עבור אבחון וניסוי חדשני ומתגלה שיש בו נשמת חיה של חתול, וכי המדענים האחראים על הפרויקט בעצם מחפשים ילדים כמותו שמסוגלים להיהפך לחיות שונות. הוא בורח והופך לחתול ונקלע להרפתקאות בחברת חתולי רחוב ושלל דמויות במסעו הביתה ומגלה את ייעודו יחד עם ילדים נוספים בעלי נשמות של ציפורים, מכרסמים, סוסים וזוחלים. הספר הוא ראשון בסדרה העתידה להמשיך ולצאת לאור.
באותה שנה ייסדה ליאת את סדנת "הקול הכותב" המשלבת שיטות טיפול בדמיון מודרך, NLP, ביבליותרפיה וכתיבה יוצרת, וכיום מטפלת בכתיבה למטרות התמודדות עם טראומות ומחסומים אישיים מעבר ללימוד טכני.
טושיבה
טושיבה (באנגלית: Toshiba; ביפנית: 株式会社東芝, קאבושיקי-גיישא טושיבה) היא חברה יפנית המתמקדת בייצור מוצרי צריכה חשמליים ואלקטרוניים (אלקטרוניקה בידורית, מחשבים) וכן רכיבים לתעשיית האלקטרוניקה. משרדי החברה והנהלתה שוכנים בטוקיו שביפן. מגוון המוצרים והשירותים שלה כולל טכנולוגיית מידע, ציוד ומערכות תקשורת, רכיבים וחומרים אלקטרוניים, מערכות חשמל, תשתית מערכות תעשייתיות וחברתיות, מוצרי חשמל, מכשירי חשמל לבית, ציוד רפואי, ציוד משרדי, וכן תאורה ולוגיסטיקה.
החברה נוסדה בשנת 1939 בשם טוקיו שיבאורה דנקי K.K. באמצעות שילוב של החברות שיבאורה סיסאקו-שו (אשר נוסדה בשנת 1875) וטוקיו דנקי (אשר נוסדה בשנת 1890). שם החברה שונה רשמית ל"טושיבה" בשנת 1978.
טושיבה היא היצרנית השביעית בגודלה במכירת מוצרי חשמל בעולם. נכון ל-2005, כ-35 אחוזים ממכירותיה היו בתחום המחשוב (בעיקר מחשבים ניידים) והאלקטרוניקה הבידורית (טלוויזיות, מכשירי DVD ועוד), וכ-20 אחוזים הם בתחום המוליכים למחצה, תחום בו טושיבה נמצאת ברשימת 20 היצרניות הגדולות בעולם.
סך המכירות בשנת הכספים 2007/8 הסתכמו בכ-77 מיליארד דולר. בדירוג ה-Global 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2011, מוקמה טושיבה במקום ה-89.
באפריל 2017 פרסמה החברה שבתשעת החודשים שהסתיימו ב-31 בדצמבר 2016 הפסידה 5.2 מיליארד דולר, והזהירה כי ייתכן שלא תוכל להמשיך בפעילותה.
חידושים והמצאות.
החברה המציאה את טכנולוגיית הכתיבה האנכית בדיסק קשיח בגודל 1.8 אינץ'. בזכות המצאה זו ניתן לדחוס יותר נפח לשמירת מידע על כל אינץ' מרובע.
קאטסויה ג'ונויוצ'י
יוגי מוטו
ספר טלפונים
ספר טלפונים הוא ספר בו רשומים מספרי הטלפון של בעלי טלפונים באזור מסוים, יחד עם שם המנוי וכתובתו, ומשמש לאיתור מספר טלפון של מנוי נדרש. רשימת המנויים ממוינת בסדר אלפביתי, לפי שם המשפחה והשם הפרטי (או שם העסק) של המנוי. ישנם מנויים שמספרם ומידע עליהם הוא חסוי, ולכן אינם נמצאים בספר טלפונים כגון מספרים של ידוענים שאינם רוצים שיתקשרו אליהם. בבריטניה, למשל, מוערך ש-48 אחוזים מהציבור אינם רשומים בספר הטלפונים.
ספר הטלפונים הראשון התפרסם כעמוד בודד ב-21 בפברואר 1878 בניו הייבן, קונטיקט שבארצות הברית; בספר היו 50 מספרים. בספרי הטלפונים הראשונים לא היו מספרים, רק שמות וכתובות; כדי לצלצל לטלפון אחר היה צורך להתקשר למרכזייה ולומר את השם והכתובת הרצויים.
סוגיה מרכזית בהפקתו של ספר הטלפונים היא סוגיית עדכניותו. רשת הטלפונים עוברת שינויים מתמידים: מנויים מצטרפים, פורשים ומשנים כתובת (שינוי שבטלפון קווי גורם פעמים רבות לשינוי מספר הטלפון), והרשת עצמה עוברת שינויים מערכתיים הכרוכים בהחלפה נרחבת של מספרי טלפון. כתוצאה מכך, גם כאשר תהליך ההוצאה לאור קצר ביותר, ספר הטלפונים מיושן, במידה זו או אחרת, כבר עם צאתו לאור. ככל שהוא ממשיך להתיישן, תועלתו למשתמשים בו הולכת ופוחתת. הגידול המתמיד במספר המנויים הביא לבעיה נוספת: הצורך להחזיק ספרי טלפון רבים כדי לקבל מידע על כל המנויים במדינה מסוימת. הבעיה גדולה במיוחד בטלפונים ציבוריים, שם קשה להחזיק ספרי טלפון, עקב חוסר מקום ועקב השחתת הספרים. להתמודדות עם בעיות אלה ניתנו פתרונות אחדים, המנצלים את רשת הטלפונים עצמה למתן מידע על מספרי הטלפון בה:
ספר הטלפונים בישראל.
בשנותיה הראשונות של המדינה פעל שירות הטלפונים במסגרת משרד הדואר. בית הדפוס בו הודפס המדריך, הוקם בבניין ג'נרלי בירושלים, על ידי פיינמסר צבי (הירש) אשר הצליח להפעיל את מכונות הדפוס אשר הגיעו מצ'כוסלובקיה כחלק מהסיוע למדינת ישראל ומונה למנהל הראשון של בית הדפוס. מדריך הטלפון, אף שהתעדכן בתדירות נמוכה, עקב קושי של המשרד להתמיד בעדכונים שהוכנסו לספר בצורה ידנית, עדיין נתן פתרון סביר למנויים באיתור מספרי טלפון.
ברבות השנים גדל מספרם של מנויי הטלפון והכנסת שמות כולם למדריך אחד הפכה בלתי אפשרית וכך חולקה המדינה תחילה לשני ספרים ואחר כך לשלושה וכן הלאה.
במהלך השנים הועברו שירותי הטלפון ממשרד הדואר לחברה ממשלתית בשם "בזק", שמחויבת בתנאי הרישיון שלה להפיק ספר טלפונים כל שנה. "בזק" העבירה את משימת הפקת מדריכי הטלפון לחברה אחרת - "דפי זהב". במסגרת שיתוף הפעולה בין החברות העבירה "בזק" לדפי זהב את בסיס הנתונים שלה על מספרי טלפון פרטיים, ודפי זהב הדפיסה לבזק מדריכי טלפון (שהודפסו יחד עם המדריכים העסקיים שלה).
"בזק" סיימה את שיתוף הפעולה עם חברת דפי זהב ביולי 2009, ומדריכי הטלפונים האחרונים בהדפסת דפי זהב יצאו בעת זו.
עד הפסקת שיתוף הפעולה היה ניתן לקבל גם ספרי טלפונים של אזורים אחרים בסניפי "דפי זהב". כמו כן ניתן היה לקבל ספרי טלפון גם בסניפי בזקסטור.
כיום המדריך לא מופץ אלא נשלח רק ללקוחות "בזק" אשר מבקשים אותו במיוחד, על ידי יצירת קשר עם החברה במוקד 199. המוציא לאור של המדריך כיום הוא דפוס בארי.
ספר טלפונים דיגיטלי.
מהפכת המחשוב הביאה שינוי משמעותי באופי מדריך הטלפון כאשר "בזק" ייצרה וחילקה תוכנה (שהופצה על דיסקט) ואיפשרה למנויים לאתר מספרים באמצעות האינטרנט.
בשלב מאוחר יותר, יצאו לשוק מדריכי טלפון על גבי תקליטור בהפקות של חברות שונות כשהידועים שבהם המדריך של "דפי זהב", מדריך "טלפתיה" של חברת "דבש מערכות תוכנה" וכן "תקפון" של חברת "סי די איי סיסטמס".