לצד הקריירה שלו בעולם האופנה, יואינג יוצר סרטים וסדרות בצרפת ובארצות הברית, כמו סדרות הילדים הרפתקאותיה של מדיסון, ומיקי בום. ב-2011 הוא עבר לארצות הברית להיות מפיק סרטים והחברה שלו, מייסון אוונג בע"מ, הפיקה מספר פרויקטים כמו הסדרה "Eryna Bella" והסרט הקצר "Descry".
בנוסף לחברה, יש לו גם חברת בת ששמה Les Entreprises Ewing, והחל מאפריל 2015 ממוקמת באחד המחוזות הצפוניים של פריז, קלישי. מייסון הוא גם חבר פעיל באיגוד המפיקים.
אחרי מגורים של כמה שנים בלוס אנג'לס, מייסון שב לצרפת כדי להשקיע את כל מאמצו בסדרת הטלוויזיה המצליחה "Mickey Boom", שהשראתה הייתה תוכניות אמריקאיות שמייסון אהב לצפות בהן כמתבגר. הסדרה שודרה בערוצים צרפתיים וכמו כן בערוצים בינלאומיים.
ההפקה האחרונה של מייסון הייתה סרט קומדיה רומנטית בשם "Love in Yaoundé", שהופק בשנת 2019.
פרסים.
בשנת 2018, ליואינג הוענק פרס A.I.M על ידי מגזין Afrimpact שבפנסילבניה על פועלו למען הקהילה. בנוסף לכך מייסון תמך במשך מספר שנים באגודות רבות כמו האגודה למען העיוורים ולקויי הראייה הוועדה נגד עבדות מודרנית. הוא שימש כשגריר ל- Humanity &amp; Inclusion, לאגודה למען הפליטים ולתנועה למען נוער גאה בסיכון.
בין תומכיו של מייסון נמנה נשיא השירות למען הגנת הילד אדריאן טקאו.
מרינה אוכמן
מרינה אוכמן (נולדה ב-2 בינואר 1983) היא מרימת משקולות ישראלית. אחת הספורטאיות המבוגרות בענף.
אלופת ושיאנית ישראל 13 שנים, סגנית אלופת עולם לסטודנטים 2008, מקום 15 בעולם 2019, חברת סגל אולימפי בכיר של ישראל.
ביוגרפיה.
מרינה נולדה במוסקבה ועלתה לישראל עם הוריה ב-1991 ביישוב שבי שומרון. לאחר שנה עברה המשפחה להתגורר באופקים ומשם לבאר שבע. הוריה של מרינה עבדו בעבודות מזדמנות וכדי שמרינה לא תשוטט ברחובות רשמו אותה לחוג ג'ודו.
מגיל 12 מרינה התאמנה במועדון בבאר שבע והייתה חברת נבחרת ישראל בג'ודו, אלופת ישראל בנערות וסגנית אלופת ישראל בג'ודו בבוגרות. בשנת 2000 נפצעה מרינה באימון נבחרת במכון וינגייט ברצועה הצולבת ונאלצה להפסיק את הג'ודו התחרותי.
לאחר ניתוחים ושיקום ארוך נרשמה מרינה למועדון הרמת משקולות כתחביב בזמן לימודיה לתואר הראשון בחינוך גופני. בשנת 2006 התחרתה מרינה לראשונה בתחרות ארצית בהרמת משקולות.
הרמת משקולות.
בשנת 2007 מרינה ניצחה באליפות ישראל לראשונה ויצאה לתחרות בינלאומית בהרמת משקולות. באותה השנה מרינה הייתה האישה היחידה שייצגה את ישראל באליפות העולם שנערכה בתאילנד. בשנת 2008 זכתה במקום השני באליפות העולם לסטודנטים ובמקום ה-8 באליפות אירופה לבוגרות, אך לא הצליחה להשיג את הקריטריון האולימפי.
מאז מרינה ממשיכה להתאמן ולייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות ונחשבת לספורטאית הוותיקה והמנוסה בענף בארץ.
חיים אישיים.
מרינה נשואה לאנטולי מושיק, מרים משקולות בעברו, והם הורים לדוד. מתגוררים בבאר שבע. מרינה בעלת תואר ראשון בחינוך גופני ותואר שני בניהול חינוכי, ומורה ומחנכת בתיכון עתיד באופקים. בנוסף מרינה מאמנת כושר בקבוצת הכדורגל הפועל.
אביב צנזור
אביב צֶנְזוֹר (נולד ב-23 באפריל 1972) הוא מתמטיקאי ישראלי ואיש חינוך בתחום המתמטיקה האקדמית. חבר סגל בפקולטה למתמטיקה בטכניון. ידוע במוסדות אקדמיים בישראל ובמערכת החינוך בישראל בזכות קורסים מצולמים שהוא מעביר דרך ערוץ היוטיוב של הטכניון.
ביוגרפיה.
אביב צנזור נולד וגדל בחיפה. אביו הוא המתמטיקאי יאיר צנזור, פרופסור באוניברסיטת חיפה. אחותו הצעירה, קרן צנזור-הלל, היא פרופסור למדעי המחשב בטכניון. צנזור נשוי לפרופסור אפרת שר-צנזור, חברת סגל באוניברסיטת חיפה. הם הורים לשלושה ילדים ומתגוררים בחיפה.
צנזור השלים לימודים לשלושה תארים בפקולטה למתמטיקה בטכניון. הדיסרטציה שלו עסקה בגרופואיד של אלגברת סי כוכב. את עבודת הפוסט-דוקטורט שלו עשה באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד.
בשנת 2016 ערכה התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל סקר, וצנזור נבחר בו לאחד מ-57 המרצים האהובים בישראל.
הרצאות אקדמיות מקוונות.
צנזור זכה לפרסום בקרב סטודנטים ממגוון מוסדות להשכלה גבוהה בישראל בזכות קורסים מצולמים המועברים על ידו בערוץ היוטיוב של הטכניון. הוא הקליט כעשרה קורסים מלאים בתחומי החדו"א והאלגברה, חלקם באנגלית. הנצפים ביותר הם קורס ראשון בחשבון אינפיניטסימלי וקורס הכנה לטכניון. להרצאות המוקלטות של צנזור מיליוני צפיות ביוטיוב.
הקורסים שהועלו ליוטיוב הוקלטו מול סטודנטים בכיתה אמיתית, רק עם טוש ולוח, וללא בימוי ועריכה. כיום מפיק צנזור קורסים משודרגים, שבהם נעשה שימוש באולפנים עם טכנולוגיות צילום והפקה עדכניות, וכן כלים מתמטיים להדגמה חזותית, תרגול אינטראקטיבי, ואפשרויות למתן משוב והערכה. הקורסים החדשים מיועדים לעלות לאתר הלאומי קמפוס IL בפורמט של קורס פתוח מקוון מרובה משתתפים (MOOC) ויהיו זמינים בעברית, אנגלית, ובתרגום לערבית.
שיתוף פעולה עם משרד החינוך.
בשנת 2019 נרקם שיתוף פעולה בין צנזור לבין משרד החינוך, בהובלת נרית כץ, מפמ״רית מתמטיקה על-יסודי. במסגרת פרויקט משותף שנקרא ״קיוון חדש״, לומדות כיום מאות כיתות של 5 יחידות מתמטיקה בבתי ספר תיכון ברחבי הארץ באופן היברידי, בעזרת קורס טרום-אקדמי חדש במתמטיקה שמפיק צנזור בטכניון, ומועלה לאתר קמפוסIL. הפרויקט היה חלוצי בעולם הקורסים המקוונים, בכך שעבר באופן נרחב מתפיסה של לומד עצמאי בקורס מקוון (המתאפיינת בנשירה גבוהה) לתפיסה של למידה בכיתה בהובלת מורה בעזרת קורס מקוון. הפרויקט הורחב בתקופת הקורונה כמענה חלקי ללמידה מרחוק, לווה בהשתלמויות וימי עיון למורים, ואף שימש השראה לקורסים דומים שפיתח משרד החינוך במתמטיקה ובמקצועות אחרים.
הוראת מתמטיקה בטכניון.
במסגרת קורס אינפי בטכניון יזם צנזור פעילות של תכנון ומימוש חדרי בריחה וירטואליים במשחק המחשב ״מיינקראפט״, שבהם כל החידות והרמזים מבוססים על התוכן המתמטי של הקורס.
בעקבות הפופולריות שלו בקרב סטודנטים בישראל, הוא זכה למספר מחוות הומוריסטיות בהן שירים, סטיקרים לוואטסאפ וגרפים ממוחשבים בדמותו.
פרס דוב הכסף
פרס דוב הכסף (בגרמנית: Silberner Bär; לשעבר פרס דוב הכסף של ברלין, Silberner Berliner Bär) הוא פרס שמוענק על ידי חבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין מאז 1956, בנוסף לפרס הראשי (דוב הזהב). פסל דוב הכסף נוצר בשנת 1932 על ידי הפסלת הגרמנייה רנה זינטניס בשם "הדוב הברלינאי". חבר השופטים מעניק את פרס דוב הכסף בשבע קטגוריות, שאחד מהם הוא "הפרס הגדול של חבר השופטים" (Großer Preis der Jury). הקטגוריות האחרות הן הבמאי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, השחקן הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר. ניתן פרס נוסף על הישג אמנותי יוצא מן הכלל. חבר השופטים הבינלאומי לסרטים קצרים מעניק בנפרד את פרס דוב הכסף להפקה השנייה בטיבה בתחרות הסרטים הקצרים.
בשנת 2010 זכה רומן פולנסקי בפרס על סרטו "סופר הצללים", אך נעדר מהטקס בשל שהותו במעצר בית.
בפברואר 2020, הודיע פסטיבל ברלין כי לא יחלק באופן זמני את פרס דוב הכסף. זאת, לאחר שהתגלה כי הבמאי אלפרד באואר, שעל שמו נקרא הפרס, היה נאצי בדרגה בכירה שלקח חלק במערך התעמולה של יוזף גבלס.
קטגוריות.
קטגוריות הזכייה הן:
פרסי המוזיקה הטובה ביותר לקולנוע (2002–2007), הישג אמנותי מיוחד (1956–2007) והישג אישי מצטיין (1956–2005) הוחלפו בקטגוריית "ההישג האמונתי המצטיין".
הוא (בואי כלה)
הוא (בואי כלה) הוא פזמון שביצעו אחינועם ניני וגיל דור למילות השיר של לאה גולדברג "האוהבים על שפת הים".
רקע.
בשנת 1987 הוציא אריק איינשטיין את האלבום "על גבול האור" שכלל בין היתר שלושה שירים שהלחין מיקי גבריאלוב לשירי לאה גולדברג. אחד משירים אלה היה "האוהבים על שפת הים", שכתבה בשנת 1955.
שירה של גולדברג עוסק באהבה נכזבת. הוא כולל שני חלקים, תחת הכותרות "הוא" ולאחר מכן "היא" היוצרות דיאלוג בין גבר לאשה. החלק הראשון הולחן על ידי גבריאלוב ומספר שנים לאחר מכן על ידי ניני ודור. בחלק זה פונה אדם לאהובתו המרוחקת ממנו וקורא לה להצטרף אליו. בחלק "היא" מסרבת הבחורה להעתר לבקשתו ועונה לו "לא אבוא".
בשנת 1993 הוציאו אחינועם ניני וגיל דור אלבום הנושא את שמם. הם הלחינו וביצעו את החלק הראשון מתוך שירה של גולדברג. השיר הושמע רבות בחתונות בחלק של לפני הכניסה לחופה, אף שתוכנו הוא אהבה שנכשלה.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ג (1993) דורג השיר במקום ה-29.
נגה ד'אנג'לי
נגה ד'אנג'לי (נולדה ב-15 בספטמבר 1983) היא קומיקאית, סטנדאפיסטית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
ד'אנג'לי נולדה וגדלה בחיפה לאבא רואה חשבון ולאמא שעבדה כסטטיסטיקאית בחברת החשמל. היא ממוצא איטלקי ולה שתי אחיות.
למדה בתיכון חוגים חוג תיאטרון. את שירותה בצה"ל עשתה בגדוד 51 בגולני כמש"קית חינוך. לאחר שחרורה עברה להתגורר באילת שם עבדה בצוות בידור במלון "המלך שלמה".
בגיל 24 חזרה ד'אנג'לי לתל אביב, והתחילה לימודי משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. במהלך לימודי המשחק גילתה את עולם הסטנדאפ, והחלה להופיע במועדונים ובבמות פתוחות, מה שהוביל את הקריירה שלה אל הבמה.
שיחקה בהצגות כגון "חנוך לוין בצבעים", "הקומדיה הירושלמית", "החברות של זזה" ובסדרות טלוויזיה כמו "פלמ"ח", "השופטת ליטל", "הצחוקייה", "עד כאן!", "אבא משתדל", "הקלמרים" ועוד.
בשנים האחרונות ד'אנג'לי כותבת ורצה עם מופע הסטנדאפ שלה. כמו כן, היא יוצרת תוכן מקורי לרשת. בין סדרות הרשת שלה: "מתגלגלות", "מתעופפות", "אמא מדברת עכשיו".