כתב ליניארי א', כתב קווי א' (מיוונית: Γραμμικη Α - ליניאר A) הוא כתב שטרם פוענח והיה בשימוש ביוון העתיקה. הכתב בנוי מכתב הברות ואידאוגרמות, והתגלה על ידי ארתור אוונס, שנתן להם את שמם.
פענוח הכתב.
כתב ליניארי ב', ששימש את השפה המיקנית, פוענח בשנת 1952 על ידי מייקל ונטריס. לינאר A אינו מפוענח כולו, אך הוא מובן חלקית וניתן לקרוא בו דרך ערכי הכתב הקווי השני. למרות ששני הכתבים חולקים סמלים רבים, אם משתמשים בהברות השייכות ללינאר B בכתבי לינאר A נוצרות מילים שאינן שייכות לשום שפה ידועה. שפה זו מכוּנה מינואית או אטאוכרתית, ומקורה בתקופה שקדמה לפלישות של יוונים מיקנים במאה ה-14 לפנה"ס.
מקורותיה ושורשיה של השפה שהשתמשה בכתב הקווי א', אינם ברורים, וקיימות מספר תאוריות בנושא.
מכיוון שהשפה המינואית מעורפלת בימינו, קשה להחליט אם פענוח נתון הוא פענוח נכון של השפה. עם זאת, הגישה הפשוטה ביותר לפענוח היא ההנחה שערכי קווי א' תואמים פחות או יותר את ערכי קווי ב' כתב שפוענח במלואו.
סיווג לשוני.
כורש גורדון סבר שהכתב מבטא שפה שמית צפון מערבית, והדגים זאת במשפטים שלמים שפיענח, כמו "ki te-te-bi qi-re-ya-tu", "כי תיטיב הקריה" (לפני היחלשות סיומת ת' הנקבה ל-ה'). את הסברה חיזק הבלשן וההיסטוריון עדיה חורון. בשנת 2001, פרסם המגזין Ugarit-Forschungen מאמר שדן בהבדלי תנועות בין לינאר A ו-B. המאמר טען שלינאר A הוא כתב ששירת שפה שהיא צורה קדומה של פיניקית. זהו ניסיון נוסף לחזק את התאוריה המקשרת בין מינואית לשפות שמיות. המתודולוגיה הזאת ספגה ביקורת.
אחת ממעט המילים הידועות, "KURO", פירושה כנראה "כול" או "הכול", מקורה יכול להיות מהשפות האינדו-אירופיות ("kwol" או "kwel") או מהשפות השמיות (כּ.ל. - כמו "כול" בעברית). זהו מקרה שמייצג היטב את מצב של ליניארי א': מספר האלמנטים הידועים של השפה כל-כך מועט עד שקשה לבנות הנחה מדעית על הצירוף ה"תורשתי" של השפה המינואית.
הערות שוליים.
קווי א'
לינאר A
שפה קוית א'
שפה קווית א'
שפה קוית א
Beggars Banquet
Beggars Banquet הוא אלבום של להקת הרוק הבריטית הרולינג סטונז שיצא ב-1968.
הפקה.
האלבום כולל עשרה שירים. למרות הצלחת האלבום מכל הבחינות, יצא ממנו רק סינגל אחד: Street Fighting Man והבי סייד שלו No Expectations. השיר Street Fighting Man הצליח מאוד והוא אחד מהשירים הטובים של הלהקה, אך השיר המצליח ביותר באלבום הוא Sympathy for the Devil, שנחשב בעיני רבים לשיר המוצלח ביותר של הלהקה ודורג במקום ה-32 ברשימת 500 השירים הטובים ביותר של מגזין הרולינג סטון.
חברי הלהקה בזמן יציאת האלבום היו: מיק ג'אגר, קית' ריצ'רדס, ביל ווייאהם, צ'ארלי ווטס ובריאן ג'ונס.
האלבום קיבל פלטינה אחת בלבד, שהה במקום החמישי במצעד האמריקאי 32 שבועות, ושהה במקום השלישי במצעד הבריטי 12 שבועות. המקום הגבוה ביותר אליו הגיע בבילבורד היה החמישי בשנת 1969.
מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-57 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר. האלבום הגיע למקום ה-67 בסקר האלבום הטוב ביותר שערכה רשת הטלוויזיה VH1.
בנוסף להיותו אחד מהקלסיקות של האבנים, האלבום גם נחשב אחד מארבעת האלבומים הטובים ביותר של האבנים מבחינה אמנותית. שלושת האחרים הם: Sticky Fingers, Let It Bleed ו-Exile on Main Street.
ג'קי מיטו
ג'קי מיטו (באנגלית: Jackie Mittoo; 3 במרץ 1948 - 16 בדצמבר 1990) היה קלידן סקא ורגאיי ג'מייקני.
חייו.
מיטו התחיל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל ארבע בהדרכת סבתו.
בשנות השישים הוא היה שותף להרכבים The Skatalites, The Rivals, The Sheiks, The Soul Brothers and Soul Vendors. כמו כן, ניגן אצל לויד דאליי.
בסוף שנות השישים היגר מיטו לטורונטו, קנדה, שם הקליט שלושה אלבומים: Wishbone, Reggea Magic, Let's Put It All Together. האלבום Wishbone הפך ללהיט ב-1971. הוא הופיע במקומות שונים בטורונטו במהלך שנות השבעים, באותן שנים הקליט בעיקר אצל המפיק הג'מייקני באני לי.
מיטו אושפז ב-12 בדצמבר 1990 ומת מסרטן ארבעה ימים לאחר מכן, בסיינט אן שבג'מייקה.
הלווייתו נערכה בקינגסטון. בהלוויה ובקונצרט הזיכרון לכבודו השתתפו גדולי המוזיקאים שעבדו אתו, בהם הורטנס אליס, דלרוי וילסון, קן בוט', וין גורדון, קלמנט "קוקסון" דוד, לירוי ואלאס ואחרים.
קו אדום קו שחור
קו אדום קו שחור הוא שם האלבום השני של הזמרת-היוצרת הישראלית ורד קלפטר, אשר יצא לאור בשנת 2001 בחברת התקליטים הד ארצי.
את האלבום הפיק מוזיקלית גיל סמטנה (שגם ניגן בבס, קונטרבס, גיטרה חשמלית וקלידים), ומשתתפים בו ברי סחרוף, רמי פורטיס, עמוס עבר הדני ועפר גנור. האלבום כלל שירים כ"זרות קלה", "צחוק ילדים", "ווקמן" (למילותיו של מאיר גולדברג) "הפסקנו לאהוב" ו"ציפור" (למילותיה של דנה ברגר). רוב הטקסטים עוסקים בפרידתה מבעלה ומאבי בתה, סמטנה. אחרי הוצאת האלבום יצאה קלפטר להופעות עם עמוס עבר הדני בגיטרות ועמוס בן דוד בכלי הקשה.
ט&quot;ו בשבט
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בט"ו שבט היא ברוב השנים פרשת יתרו. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת בשלח.
אווז
אווז (אַוָּז, שם מדעי: Anserini) הוא משפחה מסוימת של עופות גדולים ממשפחת הברווזיים ומתת-משפחת האווזים ("Anserinae") - הקבוצה בה נמצאים גם הברבורים. ישנם מינים נוספים ממשפחה זו שגם מכונים אווזים.
האווז הוא בעל צוואר ארוך ורגליים ארוכות וחזקות. צבעו נע בין לבן לאפור ולרוב אין הבדלים ניכרים בין הזכר לנקבה. האווזים חיים באזורו הצפוני של כדור הארץ ובחורף נודדים דרומה יותר.
מקורו של אווז הבית הוא מהאווז האפור אשר בוית לפני כ-5,000 שנה. מאווז הבית מפיקים בשר וכן משתמשים בנוצותיו כמילוי לכריות ושמיכות. פלומתו של האווז נקראת "מוך", אך לעיתים נקראת בטעות "פוך".
האווזים חיים בלהקות חוץ מאשר בעונת הקינון. הקשר בין זכר האווז לבין נקבת האווז נשמר במשך כל חייהם.
לאווזים מקום חשוב ביצירות האמנות של עמים שונים. בתרבויות שונות האווזים מסמלים נאמנות ואת בוא הגשם.
סוגי האווזים.
ישנם מספר עופות הקרויים אווזים אך אינם שייכים לתת-משפחה זו (כמו אווז עורבני, אווז אורינוקו, אווז מקורנן כנף ואווז כחול-כנפיים).
לישראל מגיעים בחורף ארבעה מינים: אווז אפור, אווז קטן, אווז לבן מצח ואווז האחו וגם ברנטה אדומת חזה.
רבייה.
האווזים מגיעים לבגרות מינית בגיל 8 חודשים. עונת הרבייה שלהם נעה בין החורף לאביב.
נקבת האווז מטילה בין 8–10 ביצים, ודוגרת עליהם במשך 28 ימים, בעוד זכר האווז משגיח ושומר.
לאחר הבקיעה האפרוחים חיים עם אימם במשך כחודש. הם צועדים אחריה למים כבר כמה שעות אחרי הבקיעה.
שימוש בידי האדם.
האווז בוית לפני כ-5,000 שנים במספר אזורים במקביל - הן בסין והן במצרים. לאורך ההיסטוריה נהגו לגדל אווזי בית לצורכי ביצים ובשר למאכל, וכן על מנת להפיק עור ונוצות לשימושים שונים. נוצות אווז ארוכות שימשו בעבר לכתיבה.
מגדלים אווזים בלולים תעשייתיים בלהקות גדולות, בעיקר בתעשיית הבשר והנוצות.
אגירת רזרבות מזון לשימוש בעונת הנדידה מתבצעת כאגירת שומן בכבד האווז. הכבד נחשב למעדן ומחירו גבוה. במספר מקומות בעולם קיימת תעשייה של פיטום אווזים לצורך הגדלת הכבד באופן מלאכותי. הפיטום נעשה באמצעות צינור האכלה מסיבי המוכנס ידנית דרך הוושט, דרכו נדחס המזון ישירות לקיבה באמצעות לחץ אוויר גבוה.
פעולת הפיטום כרוכה בנזקים משמעותיים לבריאותם ולרווחתם של העופות המפוטמים, ובלחץ ארגוני זכויות בעלי חיים נאסרה במדינות רבות, לרבות ישראל.
נוצות ומוך אווזים (פלומה הנמרטת מאזור החזה של האווז) הם מילוי נפוץ למצעים ולשמיכות פוך. מילוי שתכולת המוך בו גבוהה נחשב לאיכותי יותר. מריטת הנוצות נעשית באווזים בעודם חיים, מספר פעמים במהלך חייהם. פעולה זו כרוכה בכאב ובעקה לאווזים, וסופגת גם היא ביקורת מצד פעילי זכויות בעלי חיים.
האווזים הם חיות שמירה מעולות. הם מכים בכוח בכנפיהם ובמקורם כשהם מרגישים מאוימים או כשהם מטפלים באפרוחיהם.
עושה מעשה זמרי ומבקש שכר כפנחס
אגרונום
פליקס דותן
פליקס דותן (דויטש) (1924–2005) היה פרופסור מן המניין לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, והגה ויזם את תוכנית תלפיות יחד עם פרופ' שאול יציב.
בוגר הטכניון בחיפה ובעל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית. תחום מחקרו הוא התנהגות של גזים מחושמלים ("פלזמה") וטכנולוגיה של מתח גבוה. זכה בפרס הרמטכ"ל למפעל חיים לתחום הטכנולוגיה לשנת תשס"א (בעיקר על הקמת תוכנית "תלפיות").
קורות חייו.
ילדותו.
פליקס דותן נולד בשנת 1924 בזאגרב שבקרואטיה, בן בכור לשנדור דויטש, סוחר חומרי בניין, וללילי, בתו של מרכוס שטיינר. הוא גדל בסביבה דו-לשונית, סרבו-קרואטית וגרמנית. עד קיץ 1942 הייתה משפחת דויטש מוגנת מרדיפת יהודים בידי שותפיה לעסק, שהיו להם קשרים משפחתיים עם ראשי השלטון. באוגוסט 1942 בוטלו כל ההגנות, ושארית יהודי זאגרב, ובהם המשפחה, נעצרו. תוך ימים אחדים ארגנו הנאצים הקרואטים, "האוסטשה", משלוח לאושוויץ. למזלו הציל אותו קרואטי, ובמקום לקרונות, הוכנס לשלושה שבועות לבית מעצר, ואחר כך שוחרר. בהמשך, עד לשחרור קרואטיה במאי 1945, אירע לפעמים "ציד יהודים", אבל דותן הצליח להסתתר אצל לא-יהודים.
לימודים גבוהים.