סטנקיל תמך בתהליך התנצרותה של שוודיה ושיתף פעולה עם הארכיבישופות של המבורג-ברמן. אף על פי כן, כאשר רצה הבישוף אדלוורד הצעיר להרוס את המקדש הנורדי באופסלה, מנע סטנקיל בעדו, שכן הוא חשש ממרידה של הפגנים. החששות היו מוצדקות ככל הנראה. על פי הסאגה של הרוורר, בנו של סטנקיל, אינגה הזקן, הודח והוגלה על רצונו לבטל את פולחן הקרבת הקורבנות במקדש.
סטנקיל התגורר בעיקר בוסטרייטלנד, שם זכרו אותו במשך שנים כמלך "שאהבתו לתושבי המחוז עלתה על אהבתו לשאר נתיניו", והוא זכה לשבחים כקשת מעולה.
המסורת שעל פיה נערץ סטנקיל על ידי הגותים קיבלה חיזוק במחזור העולם של סנורי סטורלוסון. בנאום שנשא תורביד "שומר החוק" מוסטרייטלנד לפני הקרב נגד האראלד השלישי, מלך נורווגיה, הוא ביטא את נאמנותם של הגותים לסטנקיל:
על פי האגדה, נקבר סטנקיל בגבעה המלכותית ליד לוודן שוסטרייטלנד. שני בניו, אלסטן ואינגה הזקן, מלכו אחריו.
המאפיה הסיציליאנית
המאפיה הסיציליאנית, או בשמה המקומי ה"קוזה נוסטרה" (Cosa Nostra, מילולית: "העניין שלנו"), היא סינדיקט פשע מאורגן שמקורו ובסיסו בסיציליה שבאיטליה.
תחת שמה של המאפיה הסיציליאנית מאוגדות קבוצות פשע רבות החולקות מבנה ארגוני משותף, פירמידלי בעיקרו, וכללי התנהגות. כל קבוצה, בדרך כלל משפחה-חמולה הנקראת בסיציליאנית "קוסקה", טוענת לריבונות על שטח גאוגרפי מסוים, בדרך כלל כפר או עיירה או שכונה של עיר גדולה, עליהם היא פורשת את חסותה. בראשית דרכה הנחה את פעילות המאפיה העיקרון של לקיחת החוק לידיים, כחלופה למערכת אכיפת החוק הממוסדת, שנתפסה בעיני רבים מן האזרחים כמושחתת או לא יעילה.
פעילויות הליבה של המאפיה הן גביית דמי חסות, בוררות בסכסוכים בין עבריינים, וארגון עסקאות והסכמים בלתי חוקיים ופיקוח על ביצועם.
לאחר עליית מוסוליני לשלטון, הוא ראה בחומרה את קיומה של המאפיה הסיציליאנית כמדינה בתוך מדינה. כדי להילחם בתופעה מינה את צ'זארה מורי למושל סיציליה, כשהוא מורה לו לשים קץ לתופעה בכל אמצעי אפשרי. הצלחה בולטת של מורי במאבק ב"קוזה נוסטרה" הייתה לכידתו של ויטו קשופרו והצלחתו להוציא מפיו הודאה כי עמד בראש המאפיה הסיציליאנית. הלחץ שהפעיל מורי על ראשי המאפיה גרם להגירתם של רבים מהם, בהם בכירים, אל מחוץ למדינה. בעקבות גלי ההגירה מאיטליה, התפשטה ה"קוזה נוסטרה" למדינות אחרות, ובהן ארצות הברית, קנדה ואוסטרליה. פושעים יוצאי סיציליה היו גורם חשוב ביצירת המאפיה האמריקנית, שחבריה מתייחסים אליה לעיתים כ"קוזה נוסטרה".
מקור חשוב להיסטוריה של ראשית המאפיה הסיציליאנית הוא מחקרם של הסנטור והברון היהודי-איטלקי ליאופולדו פרנקטי, והמדינאי והסוציולוג האיטלקי ממוצא יהודי, שכיהן גם כראש ממשלת איטליה, סידני סונינו בשם "סיציליה בשנת 1876" (La Sicilia nel 1876), שראה אור בשנת 1877.
קוזה נוסטרה
Unique Alpine TPG-1
Unique Alpine TPG-1 הוא רובה צלפים מודולרי גרמני התומך במספר קליברים הניתנים להחלפה. פירוש השם TPG הוא "Taktisches Präzisionsgewehr" ("רובה מדויק טקטי" בגרמנית). הרובה נועד למשימות טקטיות מיוחדות, כגון לוחמה בטרור. עם זאת, בשל היותו כבד ומסורבל הוא מתאים יותר לצליפה לטווח ארוך. הרובה מדויק ביותר: הוא מקבץ באופן עקבי מתחת ל-0.5 דקת קשת ומגיע פעמים רבות אף למקבצים של 0.25 דקת קשת. היצרן עצמו מתחייב לדיוק של 1 דקת קשת ומטה.
הרובה נמצא בשימוש הכוחות המיוחדים של משטרת גרמניה ומשטרת הונגריה.
הרובה יוצר בשנים 2000–2014 ויוצרו ממנו כ-4500 יחידות. הוא הוחלף בידי שני דגמים מתקדמים יותר: ה-Unique Alpine TPG-1 A2 שתומך רק בקליברים 0.308 וינצ'סטר ו-0.300 וינצ'סטר מגנום, וה-Unique Alpine TPG-3 A4 שתומך בנוסף לקליברים הללו גם בקליבר 0.338 לפואה מגנום ובעל דיוק של 1 דקת קשת ומטה.
ברכיה מניקולא
רבי ברכיה מניקולא (בלטינית: Benedict fil Mosse, בנדיקטוס בן משה; ראשית המאה ה-13 - אחרי 1256) היה רב ותלמיד חכם אנגלי מבעלי התוספות.
לפי ססיל רות, אף כי רבים מחיבוריו של רבי ברכיה אבדו, ניתן לקבוע לאור אזכורים רבים את חשיבותו כאחד מגדולי חכמי יהדות אנגליה בימי הביניים.
ביוגרפיה.
רבי ברכיה נולד לרבי משה מלונדריש ואנטרה שהיו מהמשפחות הנכבדות בקרב יהודי אנגליה של ימי הביניים, רבים מבני משפחתו החזיקו בעמדות מפתח בקהילה גם בדור שלאחריו, עד גירוש יהודי אנגליה בשנת 1290. מוצא המשפחה, בניגוד לרוב המשפחות היהודיות באנגליה בתקופתה, היה מחבל הריינוס ולא מצרפת. אבי המשפחה היה רבי שמעון בן יצחק בן אבון, הנודע בשם "רבי שמעון הגדול ממגנצא"; נכד נינו, משה בן יצחק בן שמעון, היה היהודי הראשון מבני המשפחה שידוע כי התגורר באנגליה. הוא ניהל את עסקיו בבריסטול ואחר כך באוקספורד במחצית השנייה של המאה ה-12. בנו יום טוב המשיך בעסקיו אך הקדיש את רוב זמנו ללימוד תורה וחיבר ספר בשם "ספר התנאים" שאבד ועסק כנראה בהלכה ובדקדוק עברי. רבי משה בן רבי יום טוב מלונדריש, אביו של רבי ברכיה, היה איש עסקים מלומד ומשכיל ומחבר ספרים. היה אחד משישה אחים, ואחיו הגדול היה רבי אליהו מנחם מלונדריש. הוא התיישב בלינקולן שנקראה בימי הביניים לעיתים קרובות בשם ניקול, ולכן הוא מכונה במקורות בדרך כלל "רבי ברכיה מניקולא". נשא לאשה את בתו של איש כספים מנכבדי הקהילה היהודית בלינקולן בשם יוסף בן אהרן.
ב-1255 נעצר יחד עם למעלה מתשעים יהודים אחרים בפרשה החמורה ביותר בתולדות יהודי לינקולן, עלילת הדם בדבר מותו של הילד יו מלינקולן . שמונה עשר יהודים נתלו ולאחר משפט ממושך, נוקה רבי ברכיה מאשמה ורכושו המוחרם הושב לחזקתו.
פסקי הלכה משלו מצוטטים בספר המרדכי למסכת ברכות ובספר שלטי הגיבורים למסכת עבודה זרה.
מצאצאיו ידועים בנים בשם שלמה, חיים (Hagin או Vives) ומנחם (Manser), ובת בשם בילאסט.
ברכיה מניקול
עקב הגלפגוס
קרב סילארוס
קרב סילארוס היה קרב קטן שנערך בשנת 212 לפנה"ס בין הרפובליקה הרומית לקרתגו במסגרת המלחמה הפונית השנייה. הקרב הסתיים בניצחון קרתגי מוחץ, ובהשמדה מוחלטת של הכוח הרומאי שמפקדו היה מרקוס קנטיניוס פנולה. הקרב נחשב לאחד הקרבות היותר מוזרים בהיסטוריה הצבאית של רומא, מאחר שבקרב זה פיקד על הצבא הרומי מפקד שלא החזיק בשום דרגה סדירה, וחייליו לא היו אלא אספסוף של מתנדבים.
רקע.
בשנת 212 לפנה"ס נבחרו כקונסולים אפיוס קלאודיוס פולכר וקווינטוס פולביוס פלאקוס. הקונסולים החדשים החלו להטיל מצור על קאפואה, ובזזו את השדות באזור. חניבעל שלח את חנו כדי לדאוג לאספקת תבואה סדירה לקפואה. חנו הגיע מברוטיום ואסף תבואה מבעלות הברית הקמפניות. הוא חנה בסתר כשלושה קילומטרים מבנבנטום, ושלח משם את התבואה אל קפואה. הקונסולים קיבלו מידע על כך וחנו בבנבנטום עצמה, מרחק של יום מקפואה, במטרה לארוב לשיירת האספקה של חנו. התפתח קרב, במהלכו ספגו הקרתגים אבדות כבדות והרומאים בזזו את האספקה. חניבעל נע בעצמו מטראנטום במטרה לצאת לשחרר את המצור. הקונסולים קיבלו מידע על התקדמות מחנהו של חניבעל, ועל כן הזעיקו את הפרוקונסול גרקכוס, שחנה בלוקאניה. בדרך נהרג במארב שיזם חניבעל או אחד מקציניו וצבאו התפזר. הקונסולים ניסו את כוחם בהתמודדות קצרה עם חניבעל, אולם הובסו והחליטו להתפצל. פולביוס נסוג אל קומאי וקלאודיוס נסוג אל לוקאניה.
הקרב.
במקביל, הגיש מרקוס קנטיניוס פנולה בקשה חריגה בפני הסנאט הרומי. קנטיניוס ביקש מהסנאט להוביל נגד חניבעל צבא של 5,000 מתנדבים נגד חניבעל. בהמלצת הפראיטור פובליוס קורנליוס סולה, הוא הורשה להוביל צבא כזה שכלל בפועל 8,000 מתנדבים חצי מהם היו בני העיר רומא וחצי מבין בעלות הברית של רומא.
קנטיניוס צעד דרך לוקאניה מתוך מחשבה לפגוש את חניבעל בקמפניה. בדרכו הצטרפו אליו איכרים רבים וצבאו כמעט הוכפל. הוא נפגש עם חניבעל בנהר סילארוס באזור נהר סלה של ימינו. הקרב לא היה שקול מלכתחילה, חניבעל היה מצביא מוכשר ובעל ניסיון וחייליו היו וותיקים ומוכשרים, ולעומתו היה קנטיניוס חסר הכשרה פיקודית וחייליו היו חמושים באופן דל וחסרי כל ניסיון צבאי. הקרב נמשך שעתיים, במהלכן הפגינו הרומאים אומץ רב. כשראה קנטיניוס שהוא עומד להפסיד, הוא השליך את עצמו בכוונה תחילה אל בין החניתות של האויב ונתן שיהרגו אותו. כל חייליו נטבחו, פרט ל-1,000 שנמלטו או נלקחו בשבי.
תוצאות.
על פי טיטוס ליוויוס לאחר הקרב הוענק לקנטיניוס הקוגנומן "פנולה" (Penula) שמשמעות "הנועז". ניצחונו של חניבעל בקרב היה מכריע, אולם הסחת הדעת אפשרה לקונסולים להתארגן ולתקוף מחדש את קפואה. כמו כן מספר טיטוס ליוויוס שבמהלך אותה שנה חניבעל תקף את מחנהו של גנאיוס פולביוס פלאקוס בהרדוניה. טיטוס ליוויוס משווה את פלאקוס לקנטיניוס פנולה, וקובע שפלאקוס "שווה לקנטיניוס באיוולת ובחוצפה, אך בשום פנים ואופן לא אותו אומץ. כשראה שהעניינים הולכים כנגדו... עלה בחופזה על סוסו ועם 200 פרשים ברח מהשטח".
המקור הבלעדי לקרב הוא טיטוס ליוויוס הנחשב באופן כללי לבלתי אמין. הקרב מתואר גם אצל פאולוס אורוסיוס שככל הנראה הסתמך על ליוויוס.
ושתי קנינגהם
ושתי קנינגהם (באנגלית: Vashti Cunningham; נולדה ב-18 בינואר 1998) היא אתלטית אמריקאית המתחרה בקפיצה לגובה. אלופת העולם באולם (פורטלנד 2016) ושיאנית העולם לשעבר לנוער.
ביוגרפיה.
קנינגהם היא בתם של כוכב הפוטבול לשעבר רנדל קנינגהם ושל פלישיה, רקדנית בלט מדרום אפריקה. היא אחותו הצעירה של רנדל קנינגהם השני, אף הוא קופץ לגובה מצטיין. שני האחים מאומנים על ידי אביהם. קנינגהם גדלה בלאס וגאס ולמדה בתיכון מקומי.