מורדל שרת בצה"ל כקצין עתודאי במדור מדעי ההתנהגות בחיל הטכנולוגיה והאחזקה וכיום הוא סטודנט לתואר שני בפסיכולוגיה חברתית עם התמחות בפסיכולוגיית ספורט.
ססבו
ססבו (ביפנית: (佐世保市 "Sasebo-shi") היא עיר במחוז נגסאקי, יפן, שאוכלוסייתה מונה 259,800 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה.
האזור בו שוכנת העיר ססו כיום היה בעבר כפר דייגים קטן, שהיה חלק מהאן היראדו עד תקופת מייג'י. האדמירל היפני היהאצ'ירו טוגו מצא את המפרץ מתאים לבניית בסיס עבור הצי הקיסרי היפני בצפון מערב קיושו, בשל העובדה שמימיו היו עמוקים והוא היה מוגן יחסית. גם קרבתו הגאוגרפית לסין ולקוריאה, ולמכרות פחם אזוריים, הפכו את המפרץ ליעד מועדף להקמת בסיס ימי. בסיס ססבו הוקם ב-1886 והיה לבסיס המרכזי של הצי הקיסרי במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה ומלחמת רוסיה–יפן, ומילא תפקיד חיוני גם במלחמת העולם השנייה. בנוסף לבסיס, ובסמוך לו, נבנתה מספנה לבנייה ולתיקון אוניות.
העיר ססבו נוסדה ב-1 באפריל 1902. ב-1945 מנתה אוכלוסיית העיר 206,000 תושבים, והיא הייתה למטרה להפצצה אסטרטגית של בעלות הברית ב-29 ביוני, שהחריבה חלקים נרחבים העיר. לאחר סיום המלחמה השתלט צי ארצות הברית על מתקני הנמל, והפך אותו למעגן לאוניותיו. חלקים מהנמל נחלקים בין הצי האמריקני וכוחות ההגנה של יפן.
כלכלה.
כלכלת ססבו מתבססת ברובה על ידי בניית אוניות והתעשייה הכבדה הנלוות לה. תחנת ססבו היא התחנה המערבית ביותר בכל קווי ג'פאן ריילוויז
אקלים.
בססבו שורר אקלים סובטרופי גשום המתאפיין בעונת קיץ חמה ובחורף קר. משקעים יורדים לאורך כל השנה, אך בעיקר בקיץ.
ערים תאומות.
לססבו קשרי ערים תאומות עם הערים הבאות:
ישעיהו אילן
ישעיהו אילן (19 באפריל 1931 – 6 במרץ 1999) היה אדריכל ישראלי.
ביוגרפיה.
אילן נולד באוסטריה ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בשנת 1935. אביו היה משה אילן, שהיה נשיא בית הכנסת המרכזי בהדר הכרמל. למד במדרשיית "נעם" פרדס חנה במחזור א'. בין השנים 1952–1960 למד ב"טכניון" בחיפה לימודי ארכיטקטורה לתואר ראשון ושני, וסיים בהצטיינות. בשנת 1962 התמנה למרצה בסגל האקדמי של הטכניון ובשנת 1966 מונה למרצה בכיר. גר ברובע היהודי בעיר העתיקה, בשכנות לאדריכל יוסף שנברגר.
אילן עסק רבות בנושא הארכיטקטורה בהגות היהודית ("תפיסת החלל הארכיטקטוני במחשבה ההלכתית במשנה ובתלמוד, 1962", "המוחשי והמופשט בארכיטקטורה במשנה ובתלמוד, 1974" ועוד).
אילן היה פעיל גם בפעילות ציבורית שאינה אקדמית. בשנת 1970 היה חבר בוועד המנהל של אוניברסיטת בר-אילן, היה חבר בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה במחוז חיפה בשנת 1970, חבר בוועד הארצי של איגוד הארכיטקטים. אילן תכנן מגוון רחב של מבנים, בהם: בתי ספר, בתי תרבות, בתי כנסת, בתי ספר גבוהים, ופרויקטים עבור משרד הביטחון.
נפטר ב-6 במרץ 1999.
קני סגל
קֶנִי סֶגַל (נולד ב-4 באפריל 1959) הוא מעצב תעשייתי ומרצה בתחום העיצוב. הוא ייסד את המחלקות לעיצוב תעשייתי במכללת שנקר ברמת גן ובמכללת הדסה בירושלים, וכיהן כראש המחלקה וכפרופסור חבר במכללה האקדמית הדסה. בשנות ה-90 הוא סיים את לימודיו בבצלאל - האקדמיה לאמנות ועיצוב בירושלים, ומאז עסק ביצירת פרויקטים רחבי היקף ובחינוך לעיצוב ותכנון. כמו כן, ייסד את חברת PublicZone המתמחה בפרויקטים רחבי היקף בתחום התחבורה הציבורית ובתחום הרפואה.
ביוגרפיה.
סגל נולד ביוהנסבורג, דרום אפריקה. הוא עלה לישראל כשהיה בן 14 והתחנך בפנימיית אלוני יצחק בגבעת עדה. לאחר מכן, שירת כקצין בחטיבת הצנחנים. בתום שירותו הצבאי עבד במשך מספר שנים כנגר, עד שסיים בהצטיינות את לימודיו בבצלאל. בשנת 2004 סיים בהצטיינות את לימודי התואר השני בעיצוב באוניברסיטת Middlesex באנגליה. כיום הוא מכהן כפרופסור במכללה האקדמית הדסה, ומלמד במחלקה לעיצוב תעשייתי מכליל.
קריירה מקצועית.
סגל הוא שותף ומנכ"ל מייסד של PublicZone Transportation LTD, המציעה מוצרים, תוכניות ופתרונות עיצוב. מיזמי התחבורה הציבורית בהם לקחה חלק PublicZone משפיעים על חיי היומיום של מאות אלפי נוסעים מדי יום המשתמשים בפרויקטים כגון הרכבת הקלה בירושלים ומערכת האוטובוסים בעיר, כמו גם שירותי ה'מטרונית' בחיפה. בחברה פיתחו גם מערכות מודולריות למערכות תחבורה נוספות אחרות ברחבי הארץ וכן ריהוט ייעודי למרכזי תחבורה ונמלי תעופה.
PublicZone, בראשותו של סגל, הייתה מעורבת גם בפיתוח תוכניות עיצוב ופתרונות ארכיטקטורת מידע לפרויקטים גדולים אחרים בתחום התחבורה, בהם: הקו האדום של מערכת האוטובוסים בתל אביב, הנתיב המהיר של נת"ע והרכבת הקלה במטרופולין תל אביב. החברה עסקה גם בתכנון אזורי מחסה למערכות היסעים בחיפה וברכבת ישראל.
קריירה אקדמית.
פרופ' סגל הוא מרצה בכיר במחלקה לעיצוב תעשייתי מכליל במכללת הדסה בירושלים ומרצה אורח במכון הלאומי לעיצוב Ahmdebad (NID) שבג'קראט, הודו. הוא הקים שתי מחלקות אקדמיות לעיצוב תעשייתי בישראל: במכללת שנקר, ובבית הספר להנדסה ולעיצוב והמכללה האקדמית הדסה, ולאחר מכן עמד בראשן. כיועץ אקדמי, כתב סגל את התוכנית האקדמית לתואר הראשון בעיצוב תעשייתי המופעלת במרכז האקדמי ויצו חיפה. בנוסף, סיפק לאוניברסיטת Bilgi באיסטנבול (טורקיה) שירותי ייעוץ אקדמי בכל הכרוך בבקרת איכות, שיפור תוכניות ומדיניות קבלת תלמידים. במהלך שנות הוראתו יצר פרופ' סגל קורסים ותוכניות הוראה בנושאים כגון: עץ כחומר תרבותי, עיצוב וחברות קורסות ועוד.
הזירה הציבורית.
בתחילת שנות האלפיים כיהן סגל בוועדת ההיגוי לתכנון במשרד התעשייה והמסחר, ובשנת 2005 כתב ופיתח תוכנית לאומית של מדיניות תכנון למגזר העיצוב בישראל, לבקשתו של מנכ"ל המשרד באותה תקופה, מר רענן דינור.
בשנת 2005 ייסד עם המעצב דוד גרוסמן את קהילת המעצבים הישראלית, ארגון מקצועי בו ראשי הארגון נבחרים על ידי החברים בו. בשנים 2005–2007 כיהן כסגן נשיא ויו"ר של סניף המעצבים התעשייתיים.
על מנת להגביר את המודעות לעיצוב ולהביא לשיפור בתנאים בהם פועלים היוצרים, ייסד עם אוצר תחום העיצוב במוזיאון ישראל - אלכס וורד - את פורום העיצוב בירושלים, המשמש כפלטפורמה בינלאומית ליצירת שיח בנושאי עיצוב. הפורום אירח ועידות בינלאומיות גדולות בהן לקחו חלק מרצים בעלי שם. בשנת 2008 ייסד סגל את מרכז העיצוב בירושלים, ושימש כמנכ"ל עד לשנת 2010. במרכז פותחו תוכניות שנועדו לסייע לבוגרי המחלקות לעיצוב המבקשים להתמחות ולעסוק בתחום, וכן תוכניות שמטרתן יצירת אפשרויות לפיתוח עסקים ברי קיימא בתחום העיצוב בירושלים.
וועדות שיפוט:
סגל כיהן כחבר בוועדות שיפוט בתחום העיצוב, ביניהן: הוועדה להענקת הפרס לאמנות ולעיצוב הפועלת מטעם משרד החינוך; הוועדה השופטת בתחרות עיצוב רהיטים, וועדת התחרות לעיצוב חלל ציבורי במרכז ירושלים וועדת הפרס לתחרות העיצוב התעשייתי של השנה (NID) בהודו.
כיום הוא חבר פאנל בוועדה מטעם משרד התעשייה ומסחר המעניקה מלגות עבור פרויקטים בתחום העיצוב, ובוועדת פרס 'אות העיצוב' המוענק כאות הערכה על מצוינות בעיצוב.
כתבי עת.
במקביל לקריירה האקדמית והעסקית הוציא לאור קני סגל ביחד עם עמיתו פרופ' יונתן ונטורה מגוון כתבי עת:
"מ-לוסי לחברתינו: פרספקטיבות חדשות בנוגע לעיצוב" אשר יצא לאור בשנת 2016.
"בקיצור, תולדות העיצוב" אשר יצא לאור בשנת 2019. הגיע למקום השלישי ברשימת רבי המכר לספרי עיון וזכה לסיקור נרחב בתוכניתם של פאולה וליאון ובכאן תרבות כמו גם בכתבה במדור העיצוב של ynet
תערוכות.
אוצרות:
עיצוב:
פרויקטים מיוחדים:
סגל יזם ופיתח את הרעיון, החזון והמשימה של שבוע העיצוב בירושלים ומרכז העיצוב בעיר, כמו גם תוכניות לתמיכה במעצבים צעירים המעוניינים להתמחות במקצוע, זאת על ידי מתן תמריצים שיאפשרו הקמת עסקים חדשים בתחום.
הצטיינות ופרסים.
1997 – זוכה הפרס הראשון בתחרות הארצית של מעצבי הרהיטים בישראל – עבור עיצוב רהיטים באמצעות לייזר.
1998 – זוכה המלגה על שם פולנסקי ללומדים לקראת תואר שני – עבור Mopod, סטנדר נייד המיועד לשימוש על ידי ילדים בעלי נכויות.
2006 – העפיל לשלב הגמר בתחרות של קרן עדי – עבור חיים מודחים, עיצוב כיסא בהשראת טקסט שנכתב על ידי גרשום שלום.
ראו גם.
מכללה האקדמית הדסה ירושלים
שנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב
קרב רכס אלסנבורן
קרב רכס אלסנבורן (באנגלית: Battle of Elsenborn Ridge) היה קרב חשוב, שנערך בין כוחות צבא גרמניה הנאצית לבין כוחות צבא ארצות הברית במסגרת המערכה בארדנים, במלחמת העולם השנייה, בין ה-16 ל-26 בדצמבר 1944. ארמיית הפאנצר השישית, בפיקודו של זפ דיטריך, ניסתה במשך 10 ימים לכבוש את הרכס האסטרטגי, ששלט על צירי התנועה לעיר ליאז' על נהר המז. אולם כל נסיונותיה נכשלו עקב קרב מגננה עיקש שניהל הקורפוס האמריקני ה-5. הכישלון הגרמני לכבוש את הרכס סייע רבות לסיכולה של המתקפה הגרמנית בארדנים.
תוכנית המתקפה.
על ארמיית הפאנצר השישית של האס.אס בפיקוד יוזף דיטריך, הוטל המאמץ העיקרי של המתקפה הגרמנית בארדנים, באגף הימני (הצפוני). הארמייה שבפיקודו נועדה לתקוף גזרה בת כ-35 ק"מ שהשתרעה ממונשאו בצפון עד לפרצת לוסהיים בדרום, לחצות את נהר המז באזור ליאז, ולהתקדם לכיוון אנטוורפן, יעדה הסופי, תוך איבטוח האגף הימני של המבקע הגרמני. לשם ביצוע המשימה קיבלה ארמיית הפאנצר השישית, ארבע דיוויזיות פאנצר אס.אס מובחרות, כולל 2 גדודי פאנצר כבדים מצוידים בטנקים מדגם טיגר, ושש דיוויזיות חי"ר, וכן עדיפות בהקצאת תותחי-סער ומשחיתי טנקים.