בינואר הושאל להפועל רמת-גן גבעתיים עד לסיום העונה. ב-26 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בגביע המדינה נגד הפועל עפולה. בן יאיר נכנס בדקה ה-105 של המשחק במצב של 3-3 בין הקבוצות, ובדקה ה-120 הבקיע את השער החמישי עבור קבוצתו שהיה גם שער הבכורה שלו במועדון. אף על פי שירד עם הקבוצה לליגה הלאומית זכה עמה בגביע בתום העונה.
בקיץ הושאל להפועל ניר רמת השרון עד לסיום העונה. ב-4 בינואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד הפועל רעננה. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ובן יאיר עזב את המועדון.
בקיץ חתם לארבע שנים במכבי תל אביב והושאל מיידית למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה. למרות שמאמן הקבוצה רן בן שמעון נתן הזדמנות לשחקנים הצעירים של המועדון, בן יאיר לא קיבל דקות משחק רבות ובינואר עזב ליריבה העירונית הפועל בה רשם ירידת ליגה שלישית ברציפות בקריירה. ב-13 בספטמבר 2015 חזר לקדנציה שנייה ברמת השרון.
ב-4 בספטמבר 2016 חזר לליגת העל כאשר חתם במ.ס. אשדוד עד לסיום העונה.
בספטמבר חתם בהפועל בני לוד.
ב-28 בדצמבר 2020 חתם עד סיום העונה בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית ב-9 בפברואר חזר להפועל בני לוד מליגה א..
סיפורו של אלוף
סיפורו של אלוף () הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1979 בבימויו של פרנקו זפירלי. זה רימייק של סרט קולנוע בשם זה משנת 1931.
בסרט זה הופיע לראשונה ריקי שרודר, שהיה אז בן תשע.
ריקי שרודר זכה בפרס גלובוס הזהב - השחקן החדש של השנה, לשנת 1980.
ג'ון וויט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה אך הפסיד אותו לדסטין הופמן ששיחק בסרט קרמר נגד קרמר.
הסרט זכה בביקורות פושרות אבל הפך לשובר קופות בגלל המלודרמטיות סוחטת הדמעות שבו. הסצנה האחרונה בסרט בה בוכה הילד ליד גופת אביו, נבדקה על ידי פסיכולוגים יחד עם עוד 250 קטעי סרטים אחרים ונקבעה כעצובה ביותר בכל הסרטים. היא משמשת בניסיונות לבדיקת הרגישות הנפשית בקבוצות שונות של נבדקים.
תקציר העלילה.
בילי פלינט (ג'ון וויט) הוא אב יחידני המגדל את בנו טימותי ג'וזף (טי.ג'יי) (ריקי שרודר). הוא עובד כמאמן סוסים בחווה בפלורידה. עד לפני שבע שנים הוא היה אלוף אגרוף אך נטש את הספורט הזה בגלל התמכרותו לשתייה ולהימורים. אשתו, אנני (פיי דאנאוויי), עזבה אותו והותירה לו משמורת על טי ג'יי. בילי מספר לבנו כי אמו מתה וזה מעריץ אותו ופונה אליו רק בשם "אלוף".
באחת הפעמים זוכה בילי בסכום גבוה וקונה לבנו סוסת מרוץ. הסוסה משתתפת במרוץ סוסים גדול בו נתקל טי. ג'יי באנני ובחברה דולי (ג'ואן בלונדל). אנני אינה מזהה אותו כבנה אך הילד מוצא חן בעיניה והיא נענית לבקשתו להמר על סוסתו.
הסוסה כושלת ונפצעת במירוץ, טי.ג'יי רץ לקראתה ואחריו בילי. אז מבינה אנני שטי.ג'יי. הוא בנה. אנני היא אישה אמידה, עוסקת באופנה ונשואה לרופא. באישורו של בילי היא מזמינה את טי.ג'יי. להתארח ביאכטה המפוארת שלהם.
בילי מסתבך בהימורים ונאלץ למסור את הסוסה. כאשר באים לקחת אותה הוא מתחיל בקטטה, נעצר ונידון למאסר. הוא שולח את טי.ג'יי. להתארח שוב בתקופה זו ביאכטה של אנני. בהזדמנות זו מגלה לו אנני כי היא אמו אך הוא מקבל זאת קשה ומסרב להאמין לה.
אנני שולחת את בעלה מייק (ארתור היל) לשכנע את בילי להעביר להם את טי.ג'יי לטובתו של הילד אך בילי מסרב בתוקף.
בילי מגיע למסקנה כי כדי שיוכל להמשיך ולהחזיק בילד ולתת לו עתיד טוב, עליו להרוויח סכום כסף גדול וזאת יוכל לעשות רק בזירת האגרוף.
המאמן ג'קי (ג'ק וורדן) מנסה לשכנע את בילי כי סיכוייו קלושים בגלל גילו הגבוה ושבע שנות היעדרות מהזירה אך לבסוף נכנע להפצרותיו.
בילי ניגש לתחרות בחששות כבדים אך לא מוותר גם לאחר מספר סיבובים בהם הוא נפצע, נופל ומצליח לקום. המאמן מתחנן לפניו להפסיק את התחרות אך בילי לא מוותר. לבסוף הוא מנצח בנוק אאוט לקול צהלת הקהל ובתוכו אנני וטי.ג'יי.
בילי מובל לחדר מנוחה, מושכב על מיטה ולאחר זמן קצר הוא מת כשטי.ג'יי. מתייפח ליד גופתו וצועק:"אלוף", "אלוף" ולבסוף נופל בזרועותיה של אמו אנני.
מירני (סאחה)
מירני (ברוסית: Мирный; ביקוטית: Мирнэй) היא עיר ברפובליקת סאחה (יקוטיה) ברוסיה, "בירת היהלומים" של רוסיה. היא נמצאת במערב סאחה לצד נהר אירלח (יובל של וילוי). 1,072 ק"מ מבירת סאחה יקוטסק בכביש וילוי, או 820 ק"מ בקו אווירי.
היסטוריה.
העיר נוסדה הודות לגילוי צינור ההזנה "מיר" ("שלום" ברוסית) בשנת 1955.
ב־1957 החלה כריית יהלומים שנמשכה עד שנת 2001. ב־2001 למכרה היה עומק של 525 מטר ורוחב של יותר מ־1,200 מטר, וכך היה השני בגודלו בעולם אחרי צינור אודצ'ניה (640 מטר).
מ־1957 הכרייה הייתה באחריות המוסד הממלכתי "יקוטאלמז ע"ש לנין". ב־1992 המוסד הומר לחברה מסחרית בשם "אלמזי רוסי סאחה" (אלרוסה, АЛРОСА).
ב־1959 מירני קיבלה מעמד של עיר. בסוף 1950 נסלל כביש לערים אודצ'ני ולנסק ונבנה שדה תעופה.
כלכלה.
מירני היא מקום מושבה של חברת אלרוסה, ומבני ציבור ותרבות בעיר ממומנים על ידי החברה. בנוסף לכריית יהלומים בעיר גם פועלת תחנת כוח הידראולית, חברת הגז "אלרוסה גז", ועסקים אחרים.
חינוך.
בעיר פועלים 6 בתי ספר, בהם בית ספר עם הוראת אנגלית מורחבת, שקיבל מעמד "בית ספר נשיאותי".
בעיר פועלת גם מכללה להכשרת עובדי אלרוסה, שהגיעה פעמים רבות לדירוג גבוה בין המכללות המקצועיות של רוסיה.
אדריכלות ותכנון.
להבדיל מערי תעשייה רבות במזרחה ובצפונה של רוסיה, מירני לא נבנתה לפי תוכנית אחידה, אלא התפתחה באופן ספונטני יחסית סביב מכרה "מיר", לפי הדרישות התעשייתיות והכלכליות.
העיר מתבלטת במיעוט בתי מגורים מסוג "חרושצ'ובקה" מהסוג שבו נבנו בתי מגורים בכל רחבי ברית המועצות לפי תוכנית הדיור בתקופת ניקיטה חרושצ'וב בשנות החמישים והשישים, משום שרובה נבנתה באופן אוטונומי על ידי מהנדסי מכון מחקר לכריית יהלומים, שהתנגדו לסגנון זה.
ספורט.
מועדון הקטרגל אלמאז אלרוסה היה מועדון קטרגל מקצועני שהתקיים בשנים 1992—2019 וייצג את העיר.
פעילי לילה
בעלי חיים ליליים או פעילי לילה הם מינים של בעלי חיים הפעילים בשעות הלילה ובשעות הדמדומים ולא בשעות היום, בהם הם ישנים. חיות נוספות פעילות הן בשעות היום והן בשעות הלילה וגם נחות בין הזמנים. כך למשל עושים האריות.
בעלי חיים כאלה מעדיפים לפעול בשעות החשיכה ולא בשעות היום המוארות. חלקם עושים את זה כדי להפחית היתקלות עם טורפים פעילים - טורפים כמו דורסי יום צריכים את אור השמש כדי לאתר את טרפם, טורפים קרי דם מתקשים לפעול ביעילות בשעות הקרירות (אם כי חלקם גם פעילים בשעות הלילה) וטורפים נוספים מתמקדים בטרף הפעיל במהלך היום, מה שעוזר למינים נטרפים לצאת בשעות החשיכה לחפש מזון - למשל עטלפים.
חיות אחרות יוצאות בגלל מזג אוויר חם ויבש במהלך היום - דבר הבולט בעיקר במדבר ובאזורי יובש, אז במהלך היום המדבר שומם אך בלילה יוצאים מינים רבים לרבות שועלי פנק, קיפודים, חולדות ואפילו דו-חיים מדבריים. גם באזורים לא מדבריים, הטמפרטורה יורדת בלילה כשאין שמש מחממת והרבה חיות יוצאות רק אז.
לחיות הלילה חושים יעילים שונים העוזרים להן לפעול בשעות החשיכה: לחלקן שכבה בעיניהן המחזירה אור ועוזרת להן לקלוט אותו טוב יותר. לחיות רבות העיניים גם מאירות את הסביבה כמו פנסים. יצורים ימיים מסוימים הצליחו לפתח תאי אור הפעילים כרצונם ועוזרים להם להתמצא. לחיות אחרות ישנם אוזניים ענקיות העוזרות להם לאתר גלי קול מהסביבה. חיות כאלה כמו בילבי ענק, פנק או ארנב וכן בני משפחת הירבועניים מצליחים להתנהל בלילות חשוכים בלי כל בעיה. העטלפים משתמשים בנוסף באקולוקציה - גלי קול חזקים ביותר המתנגשים בעצמים בסביבה וחוזרים אל העטלף, הפולט קריאות כאלה ללא הרף במעופו. כך הוא מצליח לתפוס עשים וחרקים ליליים בתעופה. חיות אחרות מסתמכות על חוש ריח חזק או על חוש מישוש מפותח, ולחלקם ישנם אפילו חושים שאין לבני אדם כמו לנחשים המרגישים את חום גופו של קורבנם על ידי גומות וכך מאתרים אותו בחשיכה מוחלטת.
במהלך היום המינים האלה נחים בין העצים, במאורה באדמה או במערות ויעדיפו אזורים כמה שיותר חשוכים, המדמים את שעות פעילותם. עם זאת חלקם פעילים גם במהלך היום או שאינם ישנים כלל כמו החדף.
חיות ליליות
נוקאקה קוסטר-ולדאו
נוקאקה קוסטר-ואלדו (נולדה בשם סאשה נוקאקה מוצפלדט; ב-23 בפברואר 1971 באומאנאק, גרינלנד) היא שחקנית וזמרת גרינלנדית וכן מיס גרינלנד לשעבר. בתו של הפוליטיקאי הגרינלנדי יוסף מוצפלדט. ונשואה לשחקן הדני ניקולאי קוסטר-ולדאו ולהם שתי בנות.
תחרויות בינלאומיות.
קוסטר-ולדאו השתתפה בתחרות מיס יוניברס 1990, וסיימה במקום ה-19, המיקום הגבוה ביותר של נציגת גרינלנד במיס יוניברס.
R136c הוא כוכב הממוקם בצביר הכוכבים R136 (צביר בעל מסה של 450,000 מסות שמש שבו כ-10,000 כוכבים) בערפילית הטרנטולה שבענן מגלן הגדול.
תיאור.
R136c הוא כוכב וולף-ראייה מסוג ספקטרלי WN5h עם טמפרטורה של 51,000 קלווין. הכוכב בעל מסה של 230 מסות שמש ועוצמת הארה הגדולה פי 5 מיליון מזו של השמש. הכוכב מפיק את האנרגיה שלו מהיתוך מימן במחזור CNO בליבת הכוכב, כך שהוא עדיין נחשב לכוכב הסדרה הראשית. הכוכב מאבד מסה של 1/100,000 מסות שמש בשנה שנפלטת כרוח שמש במהירות של 2,000 ק"מ לשנייה. קרינת X חזקה הנפלטת מהכוכב מצביעה על נוכחות של בן זוג עמום בהרבה שמיצר גם כן רוח שמש חזקה ומהירה והתנגשות החלקיקים הנפלטים מהכוכבים בהמהירויות גבוהות יוצרת קרינה זו.
סופו של הכוכב.