ההיסטוריה של מדי צה"ל לאורך השנים משקפת שינויים שנגרמו במהלך התפתחותו צה"ל תוך כדי לחימה מתמשכת ושינויים חברתיים ואופנתיים.
מדים אמריקאיים בצה"ל.
בשנת 2003 החל צה"ל לרכוש מדי עבודה (מדי ב') בצבעי הסוואה מעודפי צבא ארצות הברית. מדים אלה הם משלושה סוגים:
הראשון, "מדי M81 יער" או "מדי קרב רשמיים" - את המדים הללו מעטרים כתמים בארבעה צבעים: שחור, חאקי, ירוק וחום, והם היו למדים הסטנדרטיים למצב של לחימה ברוב יחידות צבא ארצות הברית משנת 1981 ועד לאחרונה.
השני, "מדי קרב מדבר רשמיים" (DBDU), הידועים בצבא האמריקני כ"Chocolate-Chip Camouflage". צבעם צבע חאקי, ועליו כתמים גדולים בצבע חום וכתמים קטנים שצבועים בשחור ולבן. מדים אלה נמצאו בשימוש האמריקאים כמדי הסוואה בנוף המדברי, בימי מלחמת המפרץ (מבצע "סופת מדבר") בשנות ה-90' המוקדמות.
השלישי, "מדי הסוואה מדבריים" (DCU) הם מדים שנועדו להחליף את מדי ה"צ'וקלט-צ'יפ" בשל אי-התאמתם למרבית נופי המדבר. דוגמתם דומה לדוגמת מדי ה-M81, אך בהירה ממנה. המדים צבועים חאקי, חום וירוק בהיר.
מרוב המדים הסירו את הכתובת "צבא ארצות הברית" ואת שמות המשפחה של החיילים שמופיעים על חזית החולצה ומעל הכיס האחורי במכנסיים, אך מחלקם לא טרחו לעשות כן. ולפיכך ניתן למצוא בבסיסים מסוימים חייל צה"ל שעל מדיו מתנוסס שמו של חייל אמריקאי לצד הכיתוב "צבא ארצות הברית". המדים משמשים את צה"ל בין השאר בבסיסי טירונות ובמתקני-כליאה. בתקשורת פורסם כי גורמים אמריקאיים רשמיים יצאו נגד השימוש במדים שעליהם כתוב "צבא ארצות הברית" במתקני-כליאה צה"ליים. בעקבות זאת התייחס דובר צה"ל לשימוש במדים האמריקאיים: "מדים אמריקאיים אשר התקבלו מעודפי צבא ארצות הברית נפסלו לשימוש מבצעי בצה"ל עקב היותם מנומרים, וקיימת סכנה לטעות בזיהוי (כוונתו היא שיחשבו שהם מחבלים) אם ייעשה בהם שימוש מבצעי. עם זאת המדים אושרו לשימוש מנהלתי, ולכן הם מנופקים לבתי-כלא צבאיים, לסדנאות חימוש ולמפעלים צבאיים כבגדי עבודה - ובתנאי שלא תהיה איתם תנועה מעבר לגבולות המתקן". ואולם בנובמבר 2015 נצפו חיילים בהפגנה השבועית בכפר קדום, כשהם לבושים במדים אמריקאיים.
מדים של יחידת האבטחה של הקריה (מחנה מטכ"ל).
על מנת לשפר את הנראות ואת הייצוגיות, באמצע שנת 2012, חיילי וקציני יחידת האבטחה של הקריה קיבלו מדים חדשים בצבע ירוק כהה, עליהם מוטבע סמל המטה הכללי.
מדי חיל הים.
מדי חיל הים לאורך השנים.
לחיילי חיל הים היו מאז ומתמיד מדים שונים ממדי יתר חילות צה"ל.
כבר עם קום המדינה חיל הים הצטייד במדים ייצוגים לבנים על מנת שחיל הים ייצג את המדינה הצעירה בעולם הגדול. מדי חיל הים וסימוני הדרגה היו בהתאם למסורת של הצי המלכותי הבריטי והצי האמריקני. קוד הלבוש הופרד בהתאם למסורת זו לשלוש קטגוריות:
ב-1952 נעשו שינויים במדי חיל הים. סמלי כובע של קצינים ונגדים הוחלפו, סמל כובע קצינים החדש עוצב כזר של אצות ים ובתוכו עוגן עם חרב וענף זית. לנגדים הסמל כלל זר של עלי זית. כמו קצינות בחילות היבשה ובחיל האוויר, גם קצינות חיל הים קיבלו כובע חיל מצב רק בעיצוב שחור-לבן ככובע חדש שלהן. חוגרים קיבלו כובע חדש - כובע מלחים בלי מצחיה עליו רשום שם האונייה וסמל כובע בצורת עוגן עם חרב וענף זית.
בתקופה הקצרה בין השנים 1979–1985 החזיר האלוף זאב אלמוג את כובעי הפופאיי האמריקאים לראשי החיילים עד תום כהונתו. לקציני ונגדי חיל הים נמשך השימוש בכובעי הקצינים (כובעים עם מצחייה).
בשנת 1970 מדי החוגרים (בגדי מלחים) הוחלפו למדי חאקי רגילים וכומתה כחולה ועליה סמל חיל הים בעיצובו החדש, כאשר קציני חיל הים המשיכו לחבוש כובע קצינים ונגדים כובע נגדים בטקסים ואירועים חגיגים. דרגות "גולדבנד" נשארו רק למדי שרד וגאלה, במדי א' וב' נכנסו לשימוש דרגות כלל צה"ליות. שינוי נוסף היה בבגדי העבודה ששודרגו לבגדי דגמ"ח, הימאים והקצינים נעלו נעליים שחורות גבוהות.
מדי חיל הים היום.
פקודות חיל הים מגדירות מספר סוגי מדים לפי האירוע וסוג השירות. ובחירתם נעשית לפי פקודת מפקד היחידה לפי נוהגי הלבוש המוגדרים.
דרגות החוגרים הקצינים והנגדים בצבע זהב על רקע כחול.
מדי תזמורת צה"ל.
לתזמורת צה"ל קיימים מדי הטקס אשר כוללים:
תזמורת צה"ל היא הגוף היחיד בצה"ל שיש לו שני תגי כובע שונים לכובע מצחיה ולכומתה.
בזמן שגרה, שבו התזמורת לא מופיעה, לבושים נגני התזמורת במדים רגילים (ירוק זית) עם סיכת הנגן אשר נענדת על חפי כיס שמאל.
במהלך השנים מדי תזמורת צה"ל עברו כמה שינויים. תחילה נגנים חבשו כובע קצינים עם סמל חיל כללי, חגרו חגורת כתף וחגורת מותניים לבנה, ענדו סמל תזמרת מתכתי על כתף ימין. עד תחילת שנות התשעים נגני תזמורת הופיעו במדי א' חוגרים. בשנות השמונים חגורות לבנות הוחלפו לחגורה אדומה ושרוך אדום. סרט שזור אדום התווסף גם לכובע וגם סמל כובע הוחלף לסמל של תזמורת. בסוף שנות התשעים התזמורת התחילה להופיע במדי א' קבע (חולצה בהירה ומכנסיים כהים), גם צבע כובע מצחיה הוחלף לצבע ירוק-בקבוק כמו כובעי נגדי משמעת.
משנת 2019, בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל ביום העצמאות, התזמורת מופיע במדי שרד של קצונה בכירה.
בשונה מלהקות הצבאיות, חיילי התזמורת עונדים תג אגף כוח אדם. תזמורת צה"ל היא יחידה צבאית בצה"ל היחידה שיש לה שני סמלי כובע. עם מדי א', חוגרים עונדים על כומתה בצבע זית סמל חיל כללי, בהופעות, על כובע קצינים נענד סמל תזמורת. המנצח יצחק גרציאני הקפיד לענוד סמל כובע של חיל השלישות.
מדי השוטר הצבאי.
שוטרים צבאיים בתפקידי שיטור ומשמעת וגם באירועים טקסיים לובשים סימני ההיכר מיוחדים בנוסף למדי צה"ל הרגילים
בעבר חבשו השוטרים הצבאיים בתפקיד פנימית של קסדה שנצבעה בלבן ועליה נכתב באדום: "מ.צ.". בסוף שנות ה-80, החליט הקמצ"ר, שלום בן-משה, להחליף את הקסדה בכובע מצחייה עם חלק עליון לבן, אשר משמש את החיל עד היום.
מדי שרד ומדי גאלה.
סוג נוסף של מדים הקיים בצה"ל הוא מדים טקסיים - מדי שרד ומדי גאלה. מדים אלה נלבשים אך ורק על ידי קציני צה"ל בכירים השוהים מחוץ לישראל - נספחים צבאיים וקצינים בשליחות דיפלומטית. מדי השרד ומדי הגאלה (לאירועים מיוחדים) נבדלים בצבעם בין הזרועות. כמו כן, ישנה חלוקה למדי קיץ וחורף. בשונה ממדי א', מדי שרד כוללים מקטורן ועניבה.
במאי 2016 החליט הרמטכ"ל רא"ל גדי איזנקוט כי באירועי יום השואה, יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ואירועי יום העצמאות הממלכתיים הנערכים בישראל, ינועו נציגי צה"ל בדרגת תא"ל ומעלה וכן בעלי תפקידים נוספים הלוקחים חלק בטקסים, במדי השרד.
במדי שרד וגאלה של חיל הים נהוגות דרגות "גולדבנד" (על השרוול במדי חורף, כתפות במדי קיץ), כמקובל בציים אחרים בעולם.
סרבלים.
לבישת סרבלים בצה"ל נהוגה בעיקר, בחיל השריון ובחיל האוויר והם נחשבים למדי ב'. סרבלים עשויים מבד נומקס העמיד בטמפרטורות גבוהות, לכן לובשים אותם חיילים במקצועות קשורות לסכנת אש פתוחה. כמו כן, בגלל סרבלי טיסה של הטייסים, הסרבלים הפכו לסמל סטטוס ונכנסו גם למקצועות קרקעים, כמו בקרי טיסה ומטיסי מל"טים.
נעליים.
מרבית החיילים המשרתים בחילות השונים בצה"ל ובמג"ב נועלים "נעלי צבא": נעלי עור גבוהות, אטומות וכבדות משקל, בצבע שחור. הנעליים מתחלקות ל"נעליים כבדות" (כ-2 ק"ג), ו"נעליים קלות" (כ-1.250 ק"ג) המיוצרות מחומרים קלים ורכים יותר, ויועדו בעיקר למשרתים ביחידות חיל הרגלים. החל משנת 2008 כלל החיילים המתגייסים מקבלים "נעלים קלות", וחלק מהלוחמים מקבלים נעלי חי"ר אמריקאיות מתקדמות. בשנת 2019 נכנסה תקנה חדשה וכלל המשרתים מקבלים נעלי חי"ר, באופן השווה גם ללוחמים וגם תומכי לחימה, למעט בנות בתפקידים ספציפיים.
במספר יחידות, ובראשן חטיבת הצנחנים ויחידות הכפופות לה, וכן חטיבת הנח"ל וחטיבת כפיר, נועלים החיילים נעליים בצבע חום-אדום, כהמשך המסורת מיחידות הצנחנים הבריטיות שהועתקה לישראל, שכוללת גם חבישת כומתה אדומה וחגירת החגורה מעל לחולצה (ירכית). הסמכות לאשר ליחידות לנעול נעליים אלו נתונה בידי קצין חי"ר וצנחנים ראשי.
על-פי פקודות המטכ"ל של צה"ל:
ישנן מספר יחידות מובחרות המתירות לחייליהן לנעול במשימות מבצעיות נעלי הרים במקום נעלי הצבא התקניות, ולעיתים אף על מדי א'.
קצינים ונגדים מורשים לנעול נעליים חצאיות בצבע שחור כאשר הם לבושים במכנסי "קופיקו" או במדי יצוג. בנוסף, החל משנת 2010 ניתן לראות קצינים בכירים בחיל הים נועלים נעליים לבנות בטקסים.
חיילות אשר אינן משרתות בתפקידים קרביים יכלו בעבר לנעול נעליים לא צבאיות בצבע שחור, אולם מחויבות מחודש ינואר 2006 לנעול נעליים המסופקות להן בבסיס הקליטה והמיון. בקיץ ניתנת כחלופה לחיילות, האפשרות לנעילת סנדלי עור שחורים, שאינם מבריקים. החל משנת 2010 הוחלפו הנעליים והסנדלים שסופקו עד אז לחיילות, בדגם חדש של נעלי שלושת-רבעי סגורות.
בעבר גם לחיילים בצה"ל הייתה אפשרות לנעילת סנדלים תנ"כיים בימות הקיץ, ואילו החיילות נעלו נעליים שכונו "נעלי גולדה".
החל מינואר 2018, אנשי הקבע בצה"ל מחויבים לנעול כאשר לובשים את מדי הא' נעלי שלושת-רבעי בעלות שרוכים מעור/ דמוי עור בלבד.
ספינת סיור
ספינת סיור היא כלי שיט חמוש קטן, המיועד לרוב למשימות הגנה במים הטריטוריאליים. ספינות סיור מופעלות על ידי חיל הים, משמר החופים או המשטרה בים או בשפכי נהרות ובנתיבי מים פנימיים. על פי רוב מוטל על ספינות הסיור תפקיד שמירת הגבולות, הכולל גם מניעת הברחות, מניעת שוד ימי, הגנה על שדות דיג ואכיפת חוקי ההגירה. לעיתים תכופות הן מוזעקות גם לפעולות הצלה בים.