ב-19 ביולי 2020 ראיין וולאס את הנשיא דונלד טראמפ ראיון נרחב מחוץ לבית הלבן. הראיון זכה לעניין נרחב בתקשורת וברשתות החברתיות בשל תוכנו. וולאס קיבל שבחים על שעימת את הנשיא עם העובדות, והטיל עליו אחריות. היה זה בעיצומן של ההפגנות אחר מותו של ג'ורג' פלויד, ו-וולאס לחץ על טראמפ בנוגע לטענתו כי ג'ו ביידן, המועמד הדמוקרטי לנשיאות, רוצה לבטל את המשטרה בתשובה "לא אדוני, הוא לא". בהתייחס למגפת הקורונה, וולאס עימת את טענותיו של טראמפ בנוגע לשיעור התמותה והבדיקות עם הנתונים. הנשיא הגיב: "בסופו של דבר אני אצדק." לאחר הראיון טענו כלי תקשורת שונים כי טראמפ הובך בראיון, למשל מייגן מקיין שהצהירה בתוכנית The View כי "זו הייתה הפעם הראשונה שראיתי את הנשיא טראמפ מתפתל באמת." העיתונאים טום בטאג ופרנק ססנו התבטאו כי ישתמשו בראיון כדי ללמד סטודנטים לעיתונות במכללה כיצד מבצעים ראיון טוב. מנגד בחודש דצמבר 2021 כתב הרשת השמרנית Newsmax גרג קלי אשר סיקר את הראיון בהקשר עזיבת וואלס את פוקס ניוז טען כי באותו ראיון טראמפ צדק כאשר טען כי ביידן תמך בקיצוץ תקציב המשטרה והביא כראיה קטע מראיון בו ביידן בו אכן הצהיר כי הוא תומך בביטול המשטרה, ובכך הוכיח קלי כי וואלס טעה וטראמפ צדק. עוד הוסיף קלי כי וואלס הוא כתב השייך לצד השמאלי של המפה הפוליטית שכן הכתבים מאגף זה דואגים לבצע בדיקת עובדות בזמן אמת למרואיינים רפובליקנים, בעוד מועמדים דמוקרטים זוכים לראיונות מקלים ואוהדים. כראיה הביא קלי קטע מראיון אותו ערך וואלס מול המועמד הדמוקרטי לנשיאות פיט בוטיג'ג' בו שאל וואלס את בוטיג'ג' מה ילדיו מתכננים ללבוש בחג ליל כל הקדושים, בשעה שבראיון מול הנשיא טראמפ תקף וואלס את טראמפ בשאלות קשות ותקיפות תוך בדיקת עובדות בזמן אמת..
עימות נשיאותי 2020.
הוועדה לעימותים נשיאותיים בחרה בוואלס כמנחה העימות הראשון בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. העימות התקיים ב-29 בספטמבר 2020, באוניברסיטת קייס ווסטרן ריזרב בקליבלנד, אוהיו. העימות כונה "אסון" על ידי מומחי חדשות שונים בשל היעדר תפאורה, אדיבות ותוכן. במהלך העימות ניסה וולאס להשיג שליטה פעמים רבות, כולל לעצור את הדיון ולהגיד למועמדים, ובמיוחד לטראמפ, "אז הנה העסקה ... אני חושב שמוטב למדינה שנאפשר לשני הצדדים לדבר עם פחות הפרעות. אני מבקש ממך, אדוני".
הנשיא טראמפ טען כי וולאס היה מוטה כנגדו. "אני מניח שאני בעימות איתך ולא איתו", אמר לוולאס במהלך העימות. "אבל זה בסדר, אני לא מופתע". אחרי העימות צייץ הנשיא מחדש תומכים שלו שטענו כי וולאס היה מוטה, ואף פרסם ציוץ בו הוא מציג את עצמו כמתמודד בעימות מול ביידן ווולאס יחדיו. מנהלי פוקס ניוז פרסמו הודעה המברכת את "המקצועיות, המיומנות והעוז במצב ייחודי" של וולאס. גם ה-CPD שבחו את וולאס, והודו לו על "המקצעויות והמיומנות שהביא לעימות".
וולאס עצמו הביע תסכול מהתנהגותו של טראמפ בעימות. בראיון לביל המר הטיל וולאס על הנשיא את עיקר האחריות למה שקרה, ואמר כי הוא מתוסכל כיוון שהוא התכונן לדיון רציני, וכי זה מתסכל יותר עבור העם האמריקני, שלא קבל את העימות שהוא רוצה וראוי לו.
חיים אישיים.
וולאס נשוי פעמיים. בשנת 1973 התחתן עם אליזבת פארל, איתה יש לו ארבעה ילדים. בשנת 1997 נישא ללוריין סמוטרס (לבית מרטין, ילידת 1959), אשתו לשעבר של השחקן דיק סמוטרס, לזוג ילד משותף. ללוריין ישנם שני ילדים מנישואיה הקודמים.
דעות פוליטיות.
כשנשאל על דעותיו הפוליטיות השיב: "האם יש לי דעות פוליטיות? בהחלט. אבל אני מצביע בעד האדם, והצבעתי לדמוקרטים, לרפובליקנים ולעצמאים במהלך חיי. אני מרגיש מאוד חזק כאשר אני מנסה לא לתת לזה להשפיע על הדרך בה אני מדווח את החדשות". רוג'ר איילס, יו"ר פוקס ניוז, אמר עליו: "אחד המראיינים הטובים.. אין לי מושג מה הוא חושב באופן אישי, אבל הוא שואל טוב. שאלות של כולם".
ב-11 באוקטובר 2006 דיווח ה"וושינגטון פוסט" כי וולאס היה דמוקרט רשום במשך יותר משני עשורים. וולאס הסביר כי עשה זאת מסיבות פרגמטיות, מאחר שכדי להשפיע בהליכי הבחירות בוושינגטון הבירה, בה נבחרים תמיד הנציגים הדמוקרטים, צריך להירשם למפלגה הדמוקרטית. לדבריו, הוא הצביע בעבר למועמדים משתי המפלגות.
אוסקר מיגס
אוסקר מיגס (בספרדית: Óscar Míguez; 5 בדצמבר 1927 – 19 באוגוסט 2006) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ מרכזי. זכה עם נבחרת אורוגוואי במונדיאל 1950.
ביוגרפיה.
מיגס נולד ב-5 בדצמבר 1972 באורוגוואי. תחילה שיחק בסוד אמריקה מהעיר מונטווידאו ב-1947, שם היה שנה אחת ושיתף פעולה עם אלסידס גיג'ה. אחר כך עבר לענקית אורוגוואי פניארול עימה זכה ב-6 תוארי אליפות והוכתר למלך שערי הליגה פעמיים בשנים 1948 ו-1949. לאחר 11 שנים בקבוצה עבר מיגס לשחק בפרו במשך חצי שנה בספורטינג קריסטל ב-1960. אחרי שעבר בשתי תחנות נוספות, רמפלה ג'וניורס וקולון, הוא סיים את הקריירה ככדורגלן.
במדים הלאומיים כבש עבור נבחרת אורוגוואי חמישה שערים בדרך לזכייה במונדיאל 1950. בסיבוב הראשון כבש שלושער נגד בוליביה ובבית הגמר כבש צמד ב-15 הדקות האחרונות במשחק נגד שוודיה. במשחק שהכריע את אלופת העולם לטורניר זה אורוגוואי היממה את ברזיל הפייבוריטית 1–2, ומיגס סיים במקום השני במלכות השערים אחרי אדמיר.
מונדיאל אחרי זה ב-1954 כבש שלוש שערים בשלב הבתים, אחד נגד צ'כוסלובקיה וצמד בניצחון 0–7 על סקוטלנד. במשחק רבע הגמר אורוגוואי ניצחה את אנגליה 2–4 אך מיגס נפצע ובכך פספס את חצי הגמר בו נבחרתו הפסידה להונגריה המצוינת.
שנתיים אחר כך מיגס היה למצטיין מבין שחקני נבחרתו בזכייתה בקופה אמריקה 1956 בו כבש שלושה שערים ונבחר לשחקן המצטיין של הטורניר. בסך הכל הוא ערך 39 הופעות במדיה וכבש 27 שערים עד לעזיבתו ממנה ב-1958.
מיגס נפטר ב-19 באוגוסט 2006 בארטיגס שבאורוגוואי בגיל 78. הוא נקבר בבית הקברות סמנטראיו דל בוסאו בבירת המדינה.
הדוברה הגדולה
הדוברה הגדולה או בשמה הרשמי Trinacria Primo, היא כלי השייט הטבוע הגדול ביותר בישראל.
היסטוריה.
הדוברה הגדולה יובאה מאיטליה בתחילת 1980 ושימשה לבניית המזח הפחם של אורות רבין, אשר נקראה באותה תקופה "מאור דוד", תחנת הכוח בחדרה. הדוברה הייתה האחראית על החדרת כלונסאות מתכת אל תוך סלע הכורכר, באמצעות רגליות ייצוב ותמיכה. בליל ה-10 בדצמבר 1980 התרחשה סופה חזקה בחוף שגרמה לניתוק הדוברה מהכבלים ולניפוצה על שובר הגלים. אנשי הצוות שהיו על הספינה חולצו על ידי צבא הגנה לישראל וחברת החשמל ולא היו נפגעים. הספינה נגררה לחיפה לצורך הערכת מצב הספינה ותיקון הנזקים שנגרמו, אך הוחלט כי אין טעם לנסות לתקן את הספינה והוחלט להטביע אותה מול חוף דדו בחיפה.
אתר הצלילה.
הדוברה הגדולה הוטבעה במרחק של 2.5 קילומטר מחוף דדו, חיפה, בעומק של 36 מטר. אורך הספינה הוא 108 מטר ורוחב הספינה הוא 25 מטר. בגוף הספינה פתחים המאפשרים כניסה לתוך הספינה. שונים בתור שטחי מחיה.
ברקן (דג)
אוניברסיטת איסט אנגליה
The New Age (אלבום)
The New Age (בעברית: העידן החדש) הוא אלבום האולפן התשיעי של קנד היט, שיצא בשנת 1973. זה היה האלבום הראשון שהציג את כישרונותיהם של ג'יימס שיין ואד בייר. קלרה וורד מופיעה גם היא באלבום בהקלטה האחרונה שלה. מבקר הרוק המשפיע לסטר באנגס פוטר מרולינג סטון על שכתב ביקורת "לא מכובדת" על אלבום זה עם צאתו.
מנזר קוודלינבורג
מנזר קוודלינבורג (בגרמנית: Stift Quedlinburg) הוא מתחם כנסייתי הממוקם על גבעת המבצר בעיר קוודלינבורג, מדינת סקסוניה אנהלט, גרמניה.
היסטוריה.
המנזר הוקם בשנת 936 על ידי אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבקשתה של אמו, המלכה מתילדה, ולזכרו של אביו היינריך הראשון, מלך גרמניה.
בתחילת הדרך שימש המתחם כמעון לנשים לא נשואות או אלמנות שאינן נזירות, בנות אצולה וממשפחת המלוכה. בעידודה של המלכה הפך המנזר לאחד ממוקדי ההשכלה במערב אירופה. כתוצאה מקרבתו לבית המלוכה והמוניטין שיצא לו, זכה המנזר לקבל מתנות רבות ויקרות והפך לקהילה עשירה, עתירת נכסים, אדמות, ספרים, כתבי יד וחפצים ליטורגיים יקרי ערך. בנוסף לכך לא הוכפף המנזר למרות הדיוקסיה האזורית של הלברשטט אלא לאפיפיור בלבד.
הדבר לא התקבל בעין יפה אצל הבישופים המקומיים שטענו לקיומה עליונות רוחנית מובנית של גברים על פני נשים. למרות זאת ובתוקף תפקידה הייתה ראש המנזר חברה במועצה המייעצת של הקיסר, ובפורומים פוליטיים וכנסייתיים אחרים.
מתחילת האלף השני התחלפה השליטה על האזור בין מספר בתי אצולה וכתוצאה מכך גם החסות והסמכות על המנזר. במהלך המאה ה-12 התנהלו העיר קוודלינבורג והמנזר תחת חסותה של דוכסות פאלקנשטיין שהייתה הגורם הדומיננטי באזור דרום מזרח הרי ההארץ. זכויות הדוכסות והחסות נמכרו בשנת 1237 לדוכסות בלנקנבורג ולאחר מכן הועברו לדוכסות רגנשטיין. בשלב האחרון נמסרה השליטה לדוכסות סקסוניה על גילגוליה השונים.
בשנים 1477–1479 התנהלו מספר סכסוכים בין העיר קוודלינבורג, והבישוף של הלברשטט לבין דוכסי סקסוניה בעניין חלוקת הסמכויות והשליטה על המנזר ונכסיו. בשנת 1697 הוא נמכר לקורברנדנבורג אשר הובילה ב-30 בינואר 1698 להשתלטות של ברנדנבורג-פרוסיה על המנזר והאזור כולו.
בתקופת הרפורמציה הפך המנזר לפרוטסטנטי. בשנים 1802–1803 בהם התנהלה המחלוקת הטריטוריאלית בגרמניה, עברו המנזר על שטחיו, נכסיו, ונתיניו לשליטתה של ממלכת פרוסיה. בין השנים 1807–1813 היה נתון תחת שליטת מדינת החסות הצרפתית של ממלכת וסטפליה.