אל-חוסייני עמד בראש המשלחת של ערביי ארץ ישראל שהופיעה ב-1946 בפני ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל בירושלים. בעדותו אמר כי היהודים הם מהגרים זרים שנכפו על ערביי הארץ, ועל אף שהם מיעוט הם רוצים להקים מדינה יהודית בארץ ערבית.
בקיץ של אותה שנה (עם אחמד שוקיירי, באותה עדות) הצדיק את השואה.
בנובמבר 1946 נרצח פאוזי אל-חוסייני, שהתקרב לעמדה הדו-לאומית, על ידי מתנקשים שנשלחו על ידי בני משפחתו. ג'מאל אל-חוסייני העיר לאחר הרצח על דודנו, כי "מעדו רגליו והוא קיבל את עונשו הצודק". בדצמבר 1946 הביע את התנגדותו לתוכנית החלוקה והכריז כי הפלסטינים יאבקו כנגדה בכל כוחם, אף אם יושמדו כליל בעקבות כך, והמאבק יימשך על ידי ערביי הארצות השכנות.
בוועידת לונדון שנפתחה בתחילת 1947, עמד ג'מאל אל-חוסייני בראש המשלחת הערבית. בשבוע השני של פברואר, תבע כי הבריטים יפנו את הארץ, כדי ש"הצדק ייעשה בשדה הקרב". ב-1947 מונה אל-חוסייני כנציג הוועד הערבי העליון באו"ם בעקבות קבלת תוכנית החלוקה.
יש הטוענים כי באותה שנה קרא אל-חוסייני לרצח של מוכרי אדמות: "ריצחו אותם, ריצחו אותם. דתנו מצווה עלינו זאת, ועליכם לעשות כמצוות הדת".
ב-23 באפריל 1948, התייחס אל-חוסייני במועצת הביטחון של האו"ם לפינוי ערביי חיפה: "הערבים לא רצו להיכנע להפוגה... הם העדיפו לנטוש את בתיהם, את נכסיהם ואת כל אשר להם בעולם ולעזוב את העיר. ואכן כך עשו". באוגוסט 1948 הודיע באו"ם שהוא יסכים לפתרון של הקמת מדינה פדרלית בארץ ישראל, המורכבת ממדינה ערבית ומדינה יהודית על פי תוכנית החלוקה.
סיום מלחמת העצמאות מצא אותו כפליט בעזה, והוא מונה כשר החוץ של "ממשלת כל פלסטין" שהוקמה ביוזמת הליגה הערבית ובחסות מצרית. לאחר פירוקה של ממשלה זו ב-1959, שימש כיועץ למשטר הסעודי עד שנות ה-70. בשנת 1982 נפטר ג'מאל אל-חוסייני בגיל 90.
בתו היא הפסלת ג'ומאנה אל-חוסייני.
טום וולינג
הבשורה על פי מרקוס
מרלבורו (פירושונים)
ארמון בריידוול
ארמון בריידוול (באנגלית: Bridewell Palace) שהיה קיים בעבר בלונדון שבאנגליה, שימש כארמונו של הנרי השמיני ומאוחר יותר הפך לבית תמחוי ולבית כלא.
היסטוריה.
הארמון נבנה עבור הנרי השמיני במקום בו עמד בימי הביניים אכסניה בשם "סנט ברייד". עלויות הבנייה עמדו על 39,000 ליש"ט והנרי השמיני התגורר בארמון בין השנים 1515–1523. הארמון, שהיה ממוקם על גדת הנהר פליט נקרא על שם באר מים (באנגלית "וול") בקרבת מקום שהייתה קרויה על שם בריג'יד הקדושה (באנגלית "סנט ברייד").
בארמון זה נפגש הנרי השמיני עם המשלחת האפיפיורית במטרה לדון בגירושיו מקתרין מארגון בשנת 1528. הארמון נעזב על ידי המלך בשנת 1530 לאחר שזה עבר להמפטון קורט. בין השנים 1531–1539 הוחכר הארמון לשגריר צרפת.
בשנת 1553 העניק המלך אדוארד השישי את הארמון לסיטי של לונדון במטרה שישמש בית לילדים חסרי בית ומקום להעניק לנשים "בלתי מסודרות" (היינו זונות). בשנת 1556 קיבלה העיר את הבניין לחזקתה המלאה והפכה את הבניין לבית כלא, בית חולים וסדנאות עבודה. שם הארמון - "בריידוול" - הפך לשם נרדף ל"בית כלא" ועל שמו נקראו בתי הכלא קלרקוול ברידוול שנפתח בלונדון בשנת 1615 וטוטהיל פילדס בריידוול - בית הכלא של אזור וסטמינסטר - שפעל החל משנת 1618 ועד המאה ה-19.
מרבית הארמון נהרס בשרפה הגדולה של לונדון ונבנה מחדש בשנים 1666–1667 במטרה לשמש כבית חולים שנקרא "בית החולים המלכותי בריידוול" (Bridewell Royal Hospital) וכן להמשיך ולשמש כבית כלא. בשנת 1700 היה זה בית הכלא הראשון שהעסיק רופא במשרה קבועה על מנת לטפל באסירים. בשנת 1855 נסגר בית החולים והבניין נהרס בין השנים 1863–1864. כיום עומד במקום בו עמד הארמון בניין יוניליוור שנבנה בשנת 1931.
Can't Hold Us Down
Can't Hold Us Down הוא הסינגל הרביעי שיצא מהאלבום של זמרת הפופ כריסטינה אגילרה, Stripped. הסינגל יצא בשנת 2003, השיר הוא דואט יחד עם הראפרית ליל קים, שזה הוא כבר הסינגל השני בין שתי הזמרות. הסינגל הפך להיות להיט נוסף בארצות הברית בכך שהצליח להגיע למקום ה12 במצעד ההוט100 בבילבורד שבאמריקה, והסינגל העשירי של אגילרה בתוך העשרים המקומות הראשונים במצעד. הסינגל ידוע בתור ההמנון הפמיניסטי של אגילרה ובגלל הקליפ שהופק על ידי דייוויד לה-שאפל. הסינגל היה מועמד לפרס גראמי בטקס פרסי גראמי לשנת 2004 בקטגוריה "שיתוף פעולה מסוג פופ".
אודות.
"Can't Hold Us Down" נכתב בידי אגילרה, סטורצ' ומוריס והופק על ידי אי. דאווק וסטורצ'. כמו שמצוין למעלה, השיר הוקלט יחד עם הראפרית ליל קים, שהקליטה בעבר את השיר "Lady Marmalade" (שיצא גם כן כסינגל) עם אגילרה וזו הפעם השנייה שהן משתפות פעולה. חוץ מעצם העובדה שהפכו חברות מתהליך עבודתן בעבר, כריסטינה פנתה לקים בעקבות עמדתה בעולם הבידור שמבטאת "גירל פאואר".
בעבר צוין, שבמקור, הראפרית איב קוטלגה להיות הראפרית האורחת בשיר. הראפרית-שחקנית קולנוע אפילו ציינה עובדה זאת בחדשות MTV שהיא שיתפה פעולה עם אגילרה בשיר המנון נשי לאלבום הבא של אגילרה. בכל מקרה, כשתאריך יציאת האלבום התקרב, קים נחשפה להיות האורחת באלבום בלי שום הסבר מה קרה לאיב. השערות שונות עלו, כשהמרכזית ביניהן היא שקים הרחיקה אותה מהתפקיד לאלבום בגלל שבזמנו היא יצאה עם סקוט סטורצ' וככל הנראה הייתה בין הראפריות הפמיניסטיות קריירה תחרותית, שהובילה את קים לבקש מסטורצ' להחליף את איב בתפקיד האורח באלבום.
גם הפעם, כמו סינגלים קודמים, אגילרה יוצרת המנון עולמי, שהפעם מתמקד בתחום הפמיניזם, כשהיא מתבלת אותו בראייה שלה על החברה והזוגיות בעולם. היא מרגישה שהגבר מוערך ונסגד על כך שמתרברב בסקס הפרוע עם האישה. אבל כשאגילרה מנסה לבטא את המיניות שלה היא מקוטלגת כזנותית ומופקרת. אגילרה יוצרת עמדה של אישה חזקה, נגעלת וכועסת על העולם, ושולחת לו מסר אישי ולאלה שמנסים "לשבור\להשפיל אותה".
נורביט
נורביט (באנגלית: Norbit) הוא סרט קומדיה שיצא לאקרנים בפברואר 2007, בבימויו של בריאן רובינס ובכיכובו של אדי מרפי, שכתב גם את התסריט. הסרט גרף הכנסות בסכום של קרוב ל-160 מיליון דולר.
עלילת הסרט.
נורביט הוא יתום עוד מאז היותו תינוק. הוא נזרק על ידי הוריו בעת נסיעתם אל בית יתומים של אדם סיני בשם מר וונג. וונג לוקח אותו ומגדל את נורביט זמן רב. בילדותו, נורביט מכיר ילדה בשם קייט, אליה הוא נקשר מאוד והם אף מכריזים על עצמם כבעל ואישה. אך ביום מן הימים, קייט עוזבת את בית היתומים ונורביט נשאר בודד ועצוב.
לאחר שנים נורביט עובר לבית יתומים אחר, שם הוא נאלץ להתמודד מול נערים שמציקים לו ללא הפסקה. יום אחד, ילדה שמנה במיוחד בשם רספושיה מגנה עליו וכאות תודה היא מכריחה אותו להיות חבר שלה. בסופו של דבר, כאשר נורביט ורספוישה עוזבים את בית היתומים אל החיים האמיתיים, הם מתחתנים.
אחיה של רספושיה עוסקים בעסקים מפוקפקים על מנת לגייס כספים לחברה שלהם. הם מקבלים את נורביט כאחיהם (למראית עין) ובו זמנית גם מנצלים אותו.
נקודת המפנה בחייו מתרחשת יום אחד כאשר הוא מבקר בבית היתומים בו גדל. קייט, אהובתו מילדותו מבקרת במפתיע ואהבה ישנה מתעוררת לחיים. אך להפתעתו, קייט עומדת להינשא לאדם בשם דיון ונורביט מנסה להימלט מרספושיה כדי למנוע מקייט להתחתן עם דיון לאחר שהוא חשף את סודותיו.
הייגרואוב
הייגרואוב או בית הייגרואוב (באנגלית: Highgrove House) הוא בית הכפר של הנסיך צ'ארלס. מבנה זה נמצא במחוז גלוסטרשייר שבאנגליה, בקרבת טטבורי. המבנה נרכש על ידי דוכסות קורנוול (בראשה עומד הנסיך צ'ארלס) בשנת 1980.
היסטוריה.
המבנה, שנבנה בין השנים 1796–1798 על ידי ההוגנוט ג'ון פול פול (John Paul Paul), תוכנן ככל הנראה על ידי האדריכל אנתוני קק. בשנת 1864 מכרו צאצאיו של פול את הבית לעו"ד ויליאם יאטמן (William Yatman), לאחר שבשנת 1850 נפטרה נינתו של פול - מרי אליזבת פול, בעת ששימלתה עלתה באש בעת נשף שנערך במבנה. בשנת 1894, לאחר שרפה נוספת שפרצה במבנה והרסה את חזיתו המערבית, שופץ המבנה והורחב כך שכלל ארבעה חדרי קבלת פנים, תשעה חדרי שנה, ואגף חדרי ילדים. המבנה עבר לבעלותו של חבר הפרלמנט הבריטי מוריס מקמילן, בנו של ראש ממשלת בריטניה הטורי הרולד מקמילן ונרכש ממנו בשנת 1980 על ידי הנסיך צ'ארלס.
לאחר רכישת המבנה שופץ המבנה על ידי מעצב הפנים דדלי פופלאק אשר שיפץ גם את מגורי הנסיך צ'ארלס והנסיכה דיאנה בארמון קנסינגטון, ובשנת 1981 עברו דיאנה וצ'ארלס להתגורר במבנה. בשנת 1988 נבנה בחזית המבנה גזוזטרה חדשה וכן פילסטרים וגמלון קלאסי שתוכננו על ידי הנסיך צ'ארלס. בשנה זו נבנה אגף משרתים נוסף למבנה.
בשטחי האדמה שסביב המבנה מצויים גנים אותם עיצב ותכנן הנסיך צ'ארלס, וכן חוות חקלאיות השייכות לנסיך. החל משנת 1985 הורה הנסיך שבחוות ובגנים לא ישתמשו בחומרי הדברה ודישון כימיים והחל משנת 1996 הפכו החוות לחוות אורגניות לחלוטין.
היגרואוב
בונו
פול דייוויד יוּסוֹן (באנגלית: Paul David Hewson; נולד ב-10 במאי 1960), הידוע בשם הבמה בונו (Bono), הוא זמר-יוצר, מוזיקאי, פילנתרופ ואיש עסקים אירי, ידוע בשל היותו סולן להקת הרוק האירית U2.
ביוגרפיה.
בונו נולד וגדל בדבלין, אירלנד. אביו רוברט יוסון היה קתולי, ואמו אייריס רנקין הייתה חברת הכנסייה האירית. נישואים בין-דתיים היו נדירים מאוד באירלנד באותם ימים. אמו אף גידלה אותו כפרוטסטנטי, בניגוד לחוק (שקבע שילדים מזיווגים מעורבים צריכים להתחנך כקתולים). כשהיה בונו בן 14, נפטרה אימו ממפרצת מוחית בלווית אביה. שירים רבים של להקת U2 מתמקדים באובדן של אימו.