נשיא הרפובליקה של מלאווי הוא ראש המדינה וראש ממשלת מלאווי. הנשיא מוביל את הרשות המבצעת של ממשלת מלאווי והוא המפקד הראשי של כוח ההגנה המלאווי.
הנשיא הנוכחי הוא לזרוס צ'אקוורה, שניצח את פיטר מותריקה בבחירות החוזרות לנשיאות 2020. צ'קווארה הושבע כנשיא מלאווי ב-28 ביוני.
בחירות אחרונות.
נערכו ביוני 2020:
נשיאים קודמים.
ב-6 ביולי 1964 קיבלה ניאסלנד עצמאות מהשלטון הבריטי ושינתה את שמה למלאווי, ואליזבת השנייה המשיכה לשאת בתואר כמלכת מלאווי. תחת חוקה חדשה בשנת 1966, מלאווי הפכה לרפובליקה וראש הממשלה הייסטינגס בנדה היה לנשיא הראשון שלה. על פי חוקות 1966, 1994 ו-1995 של המדינה, הנשיא הוא ראש המדינה הבצועי. הנשיא הראשון נבחר על ידי האספה הלאומית, אולם בהמשך נבחרו הנשיאים בבחירות ישירות לתקופת חמש שנים. במקרה של התפנות משרת הנשיא, סגן הנשיא הופך לנשיא.
The Power of Love (שיר של יואי לואיס ולהקת החדשות)
The Power of Love (בתרגום מילולי: כוחה של האהבה) הוא סינגל משנת 1985 בביצוע יואי לואיס והניוז, שנכתב והולחן עבור סרט הקולנוע "בחזרה לעתיד". עבור הלהקה, זהו שירה הראשון שהגיע אל המקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 והשני שהגיע אל המקום הראשון במצעד Top Rock Tracks. צד א' של הסינגל הגיע לעשרת הלהיטים של מצעד הסינגלים הבריטי, שם נכלל באלבום האולפן הרביעי של הלהקה "".
שימוש בטרילוגיית בחזרה לעתיד.
בשלב מוקדם של הסרט "בחזרה לעתיד", השיר נשמע ברקע כאשר מרטי מקפליי (מייקל ג'יי פוקס) נראה רוכב על סקייטבורד, בדרכו לבית הספר. בהמשך הסרט, מרטי ולהקתו מנגנים גרסת הארד רוק של השיר, כאודישן לקראת תחרות להקות בבית הספר (כאשר את אחד השופטים בתחרות מגלם יואי לואיס, שאומר למרטי שהוא ולהקתו "פשוט רועשים מדי"), ולאחר מכן השיר נשמע שוב כאשר מרטי חוזר לשכונה שלו.
בסרט ההמשך, "בחזרה לעתיד 2", מרטי המבוגר של שנת 2015 נראה מנסה לנגן את השיר על הגיטרה שלו, לאחר שפוטר מעבודתו. בסופו של דבר, הוא מנגן בצורה גרועה מאוד בגלל פציעה בידו כתוצאה מתאונת דרכים עם רולס רויס שהתרחשה בשנת 1985.
לבסוף, לקראת הסיום של הסרט "בחזרה לעתיד 3", ניתן לשמוע את השיר מנגן מתוך המכונית שבה נוהג נידלס (פלי), יריבו של מרטי, שמאתגר אותו להתחרות מולו במרוץ מכוניות גורלי.
וידאו קליפ.
הוידאו קליפ של השיר, אשר צולם ביוני 1985, מציג את הלהקה מופיעה במועדון לילה (מועדון Uncle Charlie's, בו הלהקה הופיעה פעמים רבות בראשית דרכה) עם הופעת אורח של ד"ר אמט בראון (בגילומו של כריסטופר לויד) שמגיע למקום בדלוריאן DMC-12, ככל הנראה לאחר מסע בזמן, וזוג צעיר שגונב ממנו את הרכב. לואיס אמר כי הצילומים נמשכו במשך יום שלם, עד לשעה 3:00 לפנות בוקר.
מיקסים.
שלוש הקלטות שונות של השיר קיימות מאז יצא לראשונה בשנת 1985. בגרסה שמופיע בפסקול המקורי של הסרט, כמו גם בגרסה המלווה את הקליפ הרשמי, משך ההקלטה הוא 3 דקות ו-51 שניות. גרסת "12 אינץ'" של השיר הופצה ברוב המדינות, שכללה גרסת ריקודים באורך 7 דקות עם שינויים בעיבוד, לרבות תוספת של קלידים וסולו גיטרה מורחב, שנמשך פי שניים לעומת הגרסה המקורית. גרסת "7 אינץ'" שיצאה בשנת 1985 לשידור בתחנות רדיו במספר מדינות, כקידום מכירות של הסרט, כללה עריכה של הרמיקס המורחב שהוזכר לעיל, עם זמן ריצה של 4 דקות ו-21 שניות. במדינות מסוימות, עריכה קצרה יותר זו הוצגה בצד B של הסינגל בגרסת ה-12 אינץ', למרות שגרסה זו מושמעת מדי פעם ברדיו, היא נכללה רק פעם אחת באחד מאלבומי האוסף של יואי לואיס, וכתוצאה מכך זוהי גרסה נדירה מאוד של השיר.
תגובות.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית ה-13, השיר היה מועמד בקטגוריות "הסינגל האהוב ביותר" ו-"הווידאו קליפ האהוב ביותר", ואף זכה בשתי הקטגוריות. השיר היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-58, אף הפסיד לשיר "Say You, Say Me" של ליונל ריצ'י.
תחנת הכוח הגרעינית רוסטוב
תחנת הכוח הגרעינית רוסטוב (ברוסית: Ростовская атомная электростанция) היא תחנת כוח גרעינית רוסית הממוקמת על הגדה השמאלית של מאגר צימליאנסק בזרם הנמוך של נהר הדון ליד וולגודונסק, שבמחוז רוסטוב.
בניית כור רוסטוב-1 החלה בשנת 1977 ופעילותו החלה בשנת 2001. בניית כור מספר 2 החלה בשנת 1983 והסתיימה בשנת 2010. יחידה 3 התחברה לרשת החשמל לראשונה בדצמבר 2015. יחידה הכור מספר 4 עברה ביקורת ראשונה ב-7 בדצמבר 2017 והוכנה לפעילות ב-28 בספטמבר 2018. יחידות מספר 3 ו--4 הן כור מסוג VVER-1000/320.
ההתחדשות התעשייה הגרעינית לאחר נפילת ברית המועצות התרחשה ברוסטוב בראשית שנות האלפיים, עם סיום בניית יחידה 2 בשנת 2010, יחידה 3 בשנת 2015 ויחידה 4 בשנת 2017. יחידה 4 הייתה הכור האחרון מדגם VVER-1000 / V-320.
1979 במוזיקה
להלן חלק מהאירועים המוזיקליים הבולטים של שנת 1979.
תחנת הכח הגרעינית קולה
עונת 2019/2020 בצ'מפיונשיפ
עונת 2019/2020 היא העונה ה-28 במסגרת הצ'מפיונשיפ האנגלית. העונה נפתחה ב-2 באוגוסט 2019, והסתיימה ב-22 ביולי 2020.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בממלכה המאוחדת הוחלט שפעילות הליגה תופסק עד להודעה חדשה החל מה-13 במרץ 2020. ב-20 ביוני 2020 שבה הליגה לפעילות אך ללא קהל.
שינויים בקבוצות הליגה.
הקבוצות שירדו לפוטבול ליג הראשונה.
הקבוצות שעלו מהפוטבול ליג הראשונה:
הקבוצות שירדו מהפרמייר ליג:
אנרגיה אטומית ברוסיה
רוסיה היא אחת המפיקות הגדולות בעולם של אנרגיה גרעינית ואטומית. בשנת 2018 סך החשמל המיוצר בתחנות כוח גרעיניות ברוסיה היה 204.3 ואט לשעה והוא מהווה 18.7% מכלל ייצור החשמל במדינה. הקיבולת הגולמית המותקנת של כורים גרעיניים רוסיים היא 31.3 ג'יגה-וואט, נכון לדצמבר 2018.
היסטוריה.
האנרגיה הגרעינית ברוסיה יונקת את שורשיה מהאנרגיה הגרעינית שפותחה בתקופת ברית המועצות, כאשר תחנת הכוח הגרעינית הראשונה בעולם נחנכה בעיר אובנינסק, במחוז מוסקבה.
בהתאם לחקיקה שהתקבלה בשנת 2001, כל הכורים האזרחיים ברוסיה מופעלים על ידי חברת רוסאנרגואטום.
ב-2007 אימץ הפרלמנט הרוסי את החוק "אודות חריגויות בניהול והסדרת רכוש ומניות הארגונים המשתמשים באנרגיה גרעינית והשינויים רלוונטיים לחוקי הפדרציה הרוסית", שהובילו ליצירת אטומנרגופרום - חברת החזקות אזרחית במגזר התעשייה הגרעינית האזרחית הרוסית, כולל חברת רוסאנרגואטום, היצרן וספק הדלק הגרעיני TVEL, ספקית האורניום טחסנאבאקספורט (Tenex) וקבלן המתקנים הגרעיניים אטומטסרויאקספורט.
עלות בניית תחנות הכוח הגרעיניות בשנות השבעים הייתה 800 דולר לקילוואט. בשנת 2019 דו"ח של S&amp;P Global Rating קבע כי עלויות הבנייה הגרעינית ברוסיה היו הרבה מתחת לרמות האירופיות בשל אינטגרציה אנכית, השפעות עקומת למידה מהייצור הסדרתי והפיחות הגדל של המטבעות בשנת 2014.
תעשיית הגרעין הרוסית מעסיקה כ-200,000 עובדים. רוסיה מוכרת במומחיותה בטיפול באסון גרעיני ובבטיחות הטכנולוגיה שלה, בייחוד לאחר שנת 2000. אף שלרוסיה תוכנית שאפתנית להגדיל את מכירות הכורים שנבנו ברוסיה מעבר לים והיו 39 כורים בבנייה או מתוכננים לשיווק מעבר לים החל משנת 2018, היא עודנה סופגת ביקורת ממדינות המערב, על טכנולוגיית הכורים הגרעינים והסכנות האפשריות בהארכת תוחלת חיים של כורים ישנים, כמו במקרה של תחנת הכוח הגרעינית קולה.
כור המים בלחץ VVER-1200 הוא המערכת המוצעת כיום לבנייה והיא פיתוח של הכור מדגם VVER-1000 עם תפוקת כוח מוגברת לכ-1200 MWe (ברוטו) ומהווה לבטוחה יותר מהדגמים הקודמים יותר. באוגוסט 2016 הכור מדגם VVER-1200 הראשון, הוכנס לשירות בתחנת הכוח הגרעינית נובו-וורונז' II-1.
באמצעות חברות בפרויקט ITER, רוסיה משתתפת בתכנון כורי היתוך גרעיניים.
בשנת 2013 הקצתה ממשלת רוסיה 80.6 מיליארד רובל (2.4 מיליארד דולר) לטובת צמיחת התעשייה הגרעינית שלה ובמיוחד בפרויקטים של ייצוא שבהם חברות רוסיות מקימות, מחזיקות ומפעילות תחנות כוח, כמו תחנת הכוח הגרעינית באקויו שבטורקיה.
בשנת 2016 הוכרזו תוכניות ראשוניות לבנות 11 כורים חדשים עד שנת 2030, כולל כור VVER-600 ראשון, שהוא גרסת שני מעגלי קירור קטנים יותר של ה-VVER-1200, המיועד לאזורים ושווקים קטנים יותר. במחוז קרסנויארסק אושרו גם תוכניות מתאר לבניית מתקני סילוק פסולת רדיוקאטיבית.
באוקטובר 2017 דווח כי רוסאטום שוקלת לדחות את הזמנת המפעלים הגרעיניים החדשים ברוסיה בשל כושר ייצור עודף וכי מחירי החשמל הגרעיני החדשים גבוהים יותר מאשר עבור הפעלת התחנות הקיימות. ממשלת רוסיה שוקלת לצמצם את התמיכה במתקני גרעין חדשים במסגרת חוזי התמיכה שלה, שמבטיחים למפתחים החזר השקעה באמצעות תשלומים מוגדלים מצד הצרכנים למשך 20 שנה. בשנת 2019 דווח כי יכולת הגרעין המקומית תעלה רק במתינות כי הביקוש לחשמל ברוסיה עומד על שמריו, בהינתן צמיחת תוצר צנועה בלבד, פוטנציאל משמעותי לחיסכון באנרגיה וכוונת הממשלה להימנע מעליית מחירי החשמל באמצעות הגדלת תשלומי קיבולת נוספים.
תחנת הכוח הגרעינית הצפה הראשונה של רוסיה, האקדמיק לומונוסוב, מצוידת בכור שמסוגל לספק אנרגיה לעיירה רוסית נידחת במצרי ברינג. היחידה הגרעינית כוללת טכנולוגיות כורים מודולריים קטנים.
תחנות כוח גרעיניות.
כורים פעילים.