בשנת 1965, הקבוצה היחידה של ברלין בבונדסליגה, הרטה, נשללה מרישיון ההשתתפות והודחה על הפרת כללי שכר השחקנים בליגה. התאחדות הכדורגל הגרמנית רצתה להשאיר מועדון בעיר ברלין מסיבות פוליטיות וזה הוביל לאחד הפרקים המוזרים ביותר בתולדות הבונדסליגה. קבוצת קרלסרוהה ושאלקה ניסו להימנע מהורדה באמצעות תביעת מקומה של הרטה. לבסוף, הוחלט להשעות את הירידה לעונה אחת ולהגדיל את מספר הקבוצות בליגה מ-16 ל-18 כדי להכיל את שתי הקבוצות שבדרך כלל עלו מהליגות המחוזיות Regionalligen (הליגות האזוריות היו הליגות מתחת לבונדסליגה באותה תקופה). הפוליטיקה של המלחמה הקרה הובילה לצירופה של קבוצת כדורגל מעיר הבירה לשעבר כדי להחליף את הרטה.
המנצחת של הליגה האזורית של ברלין (Regionalliga), טניס בורוסיה ברלין, לא הצליחה לעלות לבונדסליגה במקומה עלו באיירן מינכן ובורוסיה מנשנגלדבאך. לאחר שסיימה במקום השני, ספנדאואר SV, סירבה להצעת העלייה, הדרך למועדון השלישי, טסמניה 1900, הייתה ברורה כדי לנצל את ההזדמנות לייצג את ברלין בבונדסליגה. שבועיים בלבד לפני תחילת עונת 1965/66 .
למרות ניצחון 2: 0 בפתיחת העונה על קרלסרוהה באצטדיון האולימפי, הם הפכו לקבוצה הגרועה ביותר בתולדות הליגה. בעונה שכללה 34 משחקים הם ניצחו רק פעמיים. הם כבשו 15 שערים בלבד בזמן שספגו 108 וסיימו את העונה במקום האחרון כשהשיגו רק 8 מתוך 68 נקודות אפשריות. הקבוצה היחידה שלא ניצחה את טסמניה הייתה קייזרסלאוטרן שהוציאה רק שתי תוצאות תיקו (0–0 ו-1–1) נגדם. התוצאה 0–0 בבצנברג הייתה הנקודה היחידה שצברה טסמניה מחוץ לאצטדיון הביתי שלה. כך בעונת 1965/66 טסמניה החזיקה ברצף היסטורי של 31 משחקים (14 באוגוסט 1965 - 21 במאי 1966) בהם לא ניצחה ומהווה הישג שיא שלילי בתולדות הבונדסליגה.
טסמניה הודחה בסוף העונה וחזרה לליגה האזורית של ברלין. למרות שהקבוצה עלתה פעמיים לטורניר ההעפלה בין 1966 ל-1973, הם מעולם לא הצליחו לחזור לבונדסליגה. בשנת 1973 הכריזה על פשיטת רגל.
טסמניה ברלין.
הקבוצה היורשת, SC Tasmania 73 Neukölln הוקמה במקומה והפכה ל-SV Tasmania-Gropiusstadt 1973 בשנת 2000. בעוד הקבוצה הראשונה של המועדון החדש נאלצה להתחיל מחדש בליגה הנמוכה ביותר בשנת 1973 ועלתה במהירות לליגות העליונות, קבוצות הנוער של המועדון הורשו להישאר בליגות בהן שיחקו תחת השם הישן. מאז 2011 מכונה המועדון בשם טסמניה ברלין.
מלך הדרקון
מלך הדרקון (בשפת המקור: འབྲུག་རྒྱལ་པོ་) הוא תוארו של המונרך של ממלכת בהוטן.
מלך הדרקון חובש את כתר העורב, הכתר הרשמי שנחבש על ראשי מלכי בהוטן.
בשפת דזונגקה, בהוטן ידועה בשם "דרוקיול" ("ארץ דרקון הרעם"). לפיכך, מלכי בהוטן נקראים "דרוק גיאלפו" ("מלך הדרקון"), והעם הבהוטני קורא לעצמו "דרוקפה" ("עם הדרקון").
השליט הנוכחי של בהוטן הוא ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק.
רשימת מלכי הדרקון.
מלכי הדרקון של בהוטן:
חיסון פייזר-ביונטק נגד COVID-19
קומירנטי (באנגלית: Comirnaty, שם גנרי: Tozinameran, שם קוד:
BNT162b2) הידוע יותר בשם חיסון Pfizer-BioNTech נגד COVID-19, הוא חיסון נגד קורונה, שפותח על ידי חברת BioNTech הגרמנית בשיתוף עם פייזר האמריקאית, ומיוצר ומופץ על ידיהן ועל ידי Fosun Pharmaceutical הסינית. זהו החיסון המערבי הראשון נגד מחלת נגיף קורונה 2019 שקיבל היתר חירום רגולטורי מחמיר, שהושלם בהמשך לאישור מלא.
החיסון ניתן בהזרקה תוך-שרירית. זהו המורכב מ-modRNA (mRNA עם שינוי בנוקלאוזיד) העטוף בננו-חלקיקים שומניים מוצקים. ה-modRNA מקודד של SARS-CoV-2 עם מוטציה מייצבת. החיסון כולל שתי מנות, הניתנות בהפרש של שלושה שבועות. הוא נמצא יעיל לאחר שבוע ממתן המנה השנייה. יעילות החיסון פחותה אצל אנשים שקיבלו מנה אחת בלבד.
תוצאות הניסויים הקליניים הראו כי החיסון מונע תחלואה תסמינית בשיעור של מעל 95 אחוזים. החיסון נחקר רבות בהקשר של יעילות ותופעות לוואי. מחקרים לאורך שנת 2021 הצביעו על אפקטיביות גבוהה במניעת תחלואה קשה ומניעת הידבקות, והנתונים היו פחות חד משמעיים לגבי הדבקה על ידי המחוסנים עצמם, אם הם נשאים. נתונים המראים זאת הצטברו עם הזמן. נתונים משנת 2022 הצביעו על קושי לשמור על אפקטיביות לאורך זמן במניעת הדבקה, לצד הצלחה למנוע לאורך זמן תחלואה קשה ותמותה.
פיתוח, ייצור והפצה.
BioNTech היא המפתחת הראשונית של החיסון, שחברה לפייזר לצורך פיתוח, לוגיסטיקה, כספים, פיקוח על הניסויים הקליניים וייצור BNT162b2 ברחבי העולם, למעט סין, שבה נרכש רישיון להפצה וייצור על ידי חברת Fosun המקומית. ההפצה לגרמניה וטורקיה נעשית על ידי BioNTech עצמה. פייזר ציינה בנובמבר 2020 כי 50 מיליון מנות יכולות להיות זמינות ברחבי העולם עד סוף 2020, עם כ-1.3 מיליארד מנות עד אמצע 2021. לפייזר הסכמי רכישה מתקדמים בשווי 3 מיליארד דולר למתן חיסון מורשה בארצות הברית, באיחוד האירופי, בבריטניה, ביפן, בקנדה, בפרו ובמקסיקו. הפצה ואחסון של BNT162b2 הוא אתגר לוגיסטי עולמי מכיוון שיש לאחסן את חיסון ה-mRNA בטמפרטורות שבין מינוס 80 למינוס 60 מעלות צלזיוס, עד שעות לפני ביצוע החיסון.
יעילות ותופעות לוואי.
העלון לצרכן של קומירנטי בישראל כולל מידע על היעילות ועל תופעות הלוואי של החיסון ועודכן לאחרונה בינואר 2022. החיסון נבדק בניסוי מבוקר הקצאה אקראית על כ-44 אלף אנשים בני 16 ומעלה שהתגייסו במהלך אוגוסט וספטמבר 2020. בנובמבר 2020, ניתוח ביניים של הניסוי בחן את משתתפי המחקר שאובחנו עם COVID-19, ומצא יעילות פוטנציאלית של כ-95% במניעת זיהום תוך שבעה ימים מהמנה השנייה. תופעות הלוואי השכיחות ביותר כללו כאב באזור ההזרקה (24%), צמרמורות (20%), עייפות (מעל 30%) וכאבי ראש (מעל 25%). דיווחים על תופעות לוואי חמורות, כמו תגובות אלרגיות, היו נדירים. בספטמבר 2021 פורסם ניתוח של מעקב 6 חודשים. לאחר חיסון נרחב של תושבי ישראל דווחו רופאי בתי חולים על מספר מקרים קלים של דלקת בשריר הלב, שחלפו לאחר טיפול נוגד דלקת. מחקר של ה-cdc קבע ששכיחות של דלקת שרירי הלב שאובחנו בעקבות הידבקות בנגיף הקורונה גדולה משמעותית משכיחות התופעה שאובחנו לאחר מתן החיסון (מודרנה ופייזר) אצל גברים ונשים כאחד ובכל קבוצות הגיל (גיל 5 ומעלה) בין 1 בינואר 2021 ל-31 בינואר 2022. מקרים חמורים מסוג זה לא אותרו לאחר חיסון המוני של בני 5-11 בארצות הברית. מחקר אחר שפורסם בכתב העת Human Reproduction ובדק באופן פרטני השפעות תופעות לוואי על פוריות, לא מצא כל עדויות לפגיעה כלשהי בשחלות.
ב-24 בפברואר 2021 התפרסם בעיתון הרפואי המוביל בעולם, הניו-אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין, המחקר הראשון והנרחב ביותר לגבי יעילות החיסון. במחקר אשר בדק מאגר של 1.2 מיליון איש, שמחציתם חוסנו, ובוצע במכון כללית למחקר בשיתוף חוקרים מאוניברסיטת הרווארד, נמצא כי החיסון יעיל ביותר במניעת תחלואה (94%, כמו בניסוי הקליני), תחלואה קשה (92%), ואף תמותת COVID-19. החוקרים, בראשות פרופ' רן בליצר, יצרו צמדים זהים של מתחסן ולא-מתחסן הדומים במדדים רבים, ועקבו אחריהם עד ל-1 בפברואר 2021. תוצאות המחקר, הראשון מסוגו והיקפו, זכו להדים רבים בעולם. במחקר אחר, יעילות החיסון של פייזר היא 95%.
מספר מחקרים ניסו להעריך את האפקטיביות של החיסון בקרב מדוכאי חיסון. לפי מחקר שבוצע בישראל במרכז הרפואי איכילוב, וזאת בקרב מאובחני סרטן מסוג לוקמיה לימפוציטית כרונית (CLL), התגובה החיובית לחיסון נצפתה בחלק מהמאובחנים בקבוצה זו (39.5%). לפי אותו מחקר התברר גם, כי האחוז הרב ביותר של תגובה לחיסון היה בקרב מאובחנים עם הפוגה קלינית לאחר שקיבלו טיפול למחלה (79.2%). כמו כן, לפי ניתוח רב משתני התברר, כי התגובה לחיסון בקבוצה זו קשורה לארבעה משתנים בלתי תלויים: 1. מין; 2. גיל בזמן מתן החיסון; 3. מצב הטיפול בזמן החיסון; 4. רמת הנוגדנים מסוג IgG בזמן החיסון. בהמשך לאותו מחקר, בוצע מחקר מעקב, שבדק את רמת התגובה לאחר כ-6 חודשים מאז החיסון השני בקרב 61 מאובחני CLL, שלהם הייתה תגובה חיובית לאותו חיסון. לפי מחקר המעקב התברר, כי נותרה תגובה חיובית בקרב 55 ממאובחנים אלו (90.2%), כאשר התגובה החיובית הייתה נמוכה באופן מובהק בקרב מאובחנים שהיו מצויים בטיפול פעיל כנגד המחלה. כמו כן התברר, שרמת הנוגדנים ירדה במהלך התקופה באופן מובהק, הן באותם מאובחני CLL והן בקבוצת הבריאים, ששימשה כקבוצת ביקורת, כאשר אחוזי הירידה של הנוגדנים היו 58.2% ו-77.1% באופן חציוני, בהתאם.
מחקרים נוספים שפורסמו הביאו חוקרים למסקנה שיעילות החיסונים עבור אוכלוסיות מדוכאות חיסון (למשל, אלה שנוטלות תרופות מדכאות חיסון בשל מחלות אוטו-אימוניות כמו חולי סרטן, חולי איידס, מושתלי איברים וכדומה) מוגבלת, מכיוון שהיכולת של הגוף לפתח נוגדנים אינה גבוהה. כך למשל רק 35% ממושתלי הכליה, 31% ממושתלי הלב ו-47% ממושתלי הכבד שקיבלו מנה שנייה של חיסוני הקורונה של פייזר אכן הצליחו לפתח נוגדנים.