השם של הרמה, בדומה לשמות אתרים רבים אחרים ברכס בריטניה, נקראים על שם אתר בבריטניה הרומית. איסקה היה שמו הרומי של הנהר אקס בסאמרסט, באנגליה של ימינו.
מראה חד-כיוונית
מראה חד כיוונית, המכונה גם מראה דו כיוונית (או זכוכית חד כיוונית, מראה חצי כסופה ומראה שקופה למחצה), היא מראה דו-צדדית המשקפת מצד אחד ושקופה מצד שני. התפיסה של העברת אור בכיוון אחד מושגת כאשר צד אחד של המראה מואר באור בהיר וחזק והצד השני חשוך. כך מתאפשרת צפייה מהצד החשוך אך לא להפך.
היסטוריה.
הפטנט האמריקני הראשון למראה חד כיוונית הופיע בשנת 1903, ונקרא אז "מראה שקופה".
עקרון הפעולה.
הזכוכית מצופה בשכבת מתכת דקה וכמעט שקופה (או מכוסה בתוכה) (חלונות מצופים באלומיניום). התוצאה היא משטח שיקוף המשקף מעט אור וחודר לשאר. האור תמיד עובר באופן שווה בשני הכיוונים. עם זאת, כאשר צד אחד מואר בהיר והשני חשוך, הצד האפל מתקשה לראות מהצד המואר בהיר מכיוון שהוא מוסווה על ידי ההשתקפות הבהירה הרבה יותר של הצד המואר.
יישומים.
מראה חד-כיוונית משמשת בדרך כלל כמראה רגילה לכאורה בחדר מואר, עם הצד האפל בהרבה. מהצד המואר, אדם העומד מול המראה רואה את השתקפותו כמו במראה רגילה. בצד האפל רואים את זה, המראה הופכת לשקופה ופועלת כמו חלון שקוף. האור מהחדר המואר המשתקף מהמראה חזרה לחדר עצמו גדול בהרבה מהאור המועבר מהחדר החשוך, ומציף את כמות האור הקטנה המועברת מחושך לחדר המואר; לעומת זאת, האור המוחזר חזרה אל הצד האפל מוצף על ידי האור המועבר מהצד הבהיר. זה מאפשר לצופה בצד האפל לראות את החדר המואר בסתר.
כאשר מראות כאלה משמשות לתצפית חד כיוונית, חדר הצפייה מוחזק על ידי וילון חשוך או פרוזדור דלת כפול. חדרי תצפית אלה שימשו ב:
לעיתים משתמשים בגרסאות קטנות יותר ב:
אותו סוג של מראה, כאשר משתמשים בו במכשיר אופטי, נקרא מפצל קרניים ועובד על אותו עיקרון כמו מראה של עמוד השדרה. מראה שקופה חלקית היא גם חלק אינטגראלי מהאינטרפרומטר פברי-פרו.
מאכערים
אות המעפיל
אות המעפיל הוא עיטור ישראלי המוענק על ידי משרד ירושלים ומורשת, למי שהעפיל לארץ ישראל ב"עליה הבלתי חוקית" בניגוד להוראות ממשלת בריטניה במסגרת המנדט הבריטי בארץ ישראל. בים, ביבשה ובאוויר בין השנים 1934–1948 (למעשה האות ניתן גם למי שעלה בשנים מוקדמות יותר בזמן המנדט הבריטי).
באות מופיעות, זוג ידיים האוחזות בגדרות תיל כדי לקרוע אותן ולהבקיע את המצור על שערי הארץ. בין הידיים כלנית אדומה המהווה סמל לנופלים במאבק לעלייתם לארץ וכמו כן סמל ל"כלניות", הצנחנים הבריטים אשר מנעו את עלייתם של המעפילים בזמן המנדט הבריטי בא"י. ברקע נראית צללית של אניית המעפילים "אקסודוס". מעל לידיים נכתב "וַיַּעְפִּלוּ לַעֲלוֹת". כל העיצוב הוא על רקע לבן. האות עוצב על ידי המעצב מוטי עמית ב-2019. הוגה רעיון האות, חבר צוות שימור מורשת האקסודוס ד"ר צבי חטקביץ.
זכאות לאות המעפיל.
מתוך החלטת השר זאב אלקין השר לירושלים ומורשת:
זכאי אות המעפיל הם:
סוסיאנוס היירוקלס
ביאנקה נייט
ביאנקה נייט (באנגלית: Bianca Knight; נולדה ב-2 בינואר 1989) היא אתלטית אמריקאית, אלופה אולימפית (לונדון 2012), אלופת עולם (דאיגו 2011) ושיאנית העולם הנוכחית (2020) בריצת שליחות 4x100 מטר.
ביוגרפיה.
נייט נולדה וגדלה בפרל, מיסיסיפי. היא למדה והתאמנה באוניברסיטת טקסס באוסטין.
אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה בדאיגו, קוריאה הדרומית ב-4 בספטמבר 2011 זכתה נייט במדליית זהב באליפות העולם בריצת 4x100 מטר ביחד עם אליסון פליקס, מארשווט מאיירס וכרמליטה ג'טר בתוצאת השנה בעולם של 41.56 שניות, לפני ג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.70 שניות ואוקראינה (42.51 שניות).
אלופה אולימפית ושיאנית עולם.
אולימפיאדת לונדון ב-10 באוגוסט 2012 זכתה נייט במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם טיאנה מדיסון, אליסון פליקס וכרמליטה ג'טר בשיא עולם חדש של 40.82 שניות, לפני ג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.41 שניות ואוקראינה שאף היא קבעה שיא לאומי חדש של (42.04 שניות). הרביעייה האמריקאית ניפצה ביותר מחצי שנייה, את שיא העולם הוותיק בן 27 השנים של מזרח גרמניה (41.37 שניות).
הירוקלס
שומר המדינה
שומר המדינה (באנגלית: The Good Shepherd) הוא סרט ריגול אמריקאי משנת 2006, שהופק ובוים על ידי רוברט דה נירו ובכיכובם של מאט דיימון, אנג'לינה ג'ולי ודה נירו, עם צוות משני נרחב.
אף על פי שמדובר בסרט בדיוני המבוסס באופן רופף על אירועים אמיתיים, הוא מותג כמי שמספר את הסיפור הבלתי מסופר על הולדת עבודת סיכול הריגול בסוכנות הביון המרכזית (CIA). הסרט זכה לביקורות חיוביות לרוב.
עלילה.
בשנת 1961, איש סוכנות הביון המרכזית הבכיר אדוארד וילסון מקבל תצלום וקלטת לאחר פלישת מפרץ החזירים הכושלת ומקבל אות מקודד מ"קרדינל."
בשנת 1939, באוניברסיטת ייל, אדוארד מוזמן להצטרף לגולגולת ועצמות. בחניכתו הוא מגלה שהוא גילה אך מעולם לא קרא את מכתב ההתאבדות שהשאיר אביו, אדמירל שהיה אמור להתמנות למזכיר חיל הים עד שנחקרו נאמנויותיו והוא נחשד כמרגל סובייטי. סוכן לשכת החקירות הפדרלית סם מוראץ' מגייס את אדוארד לצורך חשיפת הפרופסור ד"ר פרדריקס כמרגל נאצי, מה שמוביל להתפטרותו של פרדריקס. אדוארד יוצא עם סטודנטית חירשת בשם לורה, אך מפותה על ידי מרגרט "קלובר" ראסל בשנת 1940. במקביל, הגנרל ביל סאליבן מציע לאדוארד תפקיד בלונדון בסוכנות הריגול OSS.
אחיו של קלובר, ג'ון, מספר לאדוארד כי קלובר בהריון עם ילדו של אדוארד; לורה שקוראת את שפתיהם, עוזבת. אדוארד מתחתן עם קלובר ומקבל את הצעתו של סאליבן, ומשאיר את אשתו החדשה לטובת לונדון ושם הוא מוצא את ד"ר פרדריקס, למעשה פעיל מודיעין בריטי שהמליץ על אדוארד לאימוני סיכול ריגול. קצין מנהלת המבצעים המיוחדים, ארץ' קאמינגס אומר לאדוארד כי הקשרים הלא-פרטיים של פרדריקס מהווים סיכון ביטחוני; פרדריקס מסרב לפרוש בשקט ונהרג.
בברלין שלאחר המלחמה אדוארד משתף פעולה עם מקבילו הסובייטי "יוליסס". כשהוא מגלה שקלובר מנהלת רומן, אדוארד שוכב עם המתורגמנית חנה שילר; הוא מבין שהיא סוכנת סובייטית והיא נהרגה. לאחר שש שנים, אדוארד חוזר הביתה לקלובר המרוחקת, שמעדיפה להיקרא מרגרט. הוא עוזר לסאליבן להקים את סוכנות הביון המרכזית עם הקולגה ריצ'רד הייס ותחת פיליפ אלן.
במעקב אחר הפעילות הסובייטית במרכז אמריקה, אדוארד מזהה את יוליסס, ששולח אליו את אצבעו הכרותה של סוכן. ולנטין מירונוב משכנע את אדוארד שהוא עריק ק.ג.ב. בכיר. אדוארד נתקל בלורה, במה שמצית מחדש את הרומנטיקה שלהם, עד שמרגרט מתעמתת עם תצלומים שמצאה והוא מסיים את הרומן. עריק סובייטי אחר טוען שהוא מירונוב האמיתי והמתחזה הוא סוכן כפול. לאחר שעבר עינויים והולעט ב-LSD נוזלי, הוא מגחיך את חוקריו לפני שמשליך את עצמו מהחלון. העריק הראשון, שצופה עם אדוארד בעינויים, מציע לקחת LSD כדי להוכיח את חפותו, אך אדוארד מסרב.
באוניברסיטת ייל, גם בנו של אדוארד מצטרף לגולגולת ועצמות ופונה אל ה-CIA. למרות תחינותיה של מרגרט, אדוארד הבן מצטרף לסוכנות. כשהוא שומע את אדוארד והייס מדברים על פלישת מפרץ החזירים הקרובה, אדוארד מזהיר אותו לשתוק ומרגרט יוצאת החוצה.
בשנת 1961 הקלטת הקלטות מביאה את מומחי ה-CIA להסיק שהתצלום אולי צולם בלאופולדוויל. שם, אדוארד מבין שהתצלום והקלטת הם של בנו. הוא פוגש את יוליסס, שמנגן את הקלטת הבלתי-ערוכה של אדוארד הבן וחוזר על השיחה שהלה ניהל עם אהובתו מרים, מרגלת סובייטית, ומדליף ללא ידיעה את פרטי הפלישה הקרובה. מעודד לרגל אחר הסובייטים בתמורה להגנת בנו, אדוארד מתעמת עם בנו שמסרב להאמין שמרים היא מרגלת.
אדוארד חושף את מירונוב כסוכן כפול ואת קאמינגס כשותף, שברח למוסקבה. עוזרו של יוליסס מתגלה כ"קרדינל", החפרפרת של אדוארד. אדוארד ומרגרט מגיעים בנפרד לקונגו לחתונתו של אדוארד הבן עם מרים; כשהיא טסה לטקס, מרים נזרקת מהמטוס. אדוארד מודיע לבנו על מותה ומכחיש את אחריותו, אך מזועזע לגלות שהיא הייתה בהריון.
אדוארד פוגש את הייס במטה CIA החדש, מבחין בכיתוב התנ"כי בלובי: "ותדעו את האמת, והאמת תשחרר אתכם (יוחנן, ח':לב'). אלן מתפטר בבושת פנים והנשיא ממנה את הייס למנהל החדש ואת אדוארד לראש הביון הנגדי של הסוכנות.
אדוארד סוף סוף קורא את מכתב ההתאבדות של אביו ומגלה כי בגד בארצו אך הפציר בבנו לחיות חיי הגינות ואמת. אדוארד שורף בעצב את הפתק ועוזב את משרדו הישן לאגף החדש שלו ב-CIA.
ניקוליי יזראילביץ' ברוזגול
ניקוליי (נוחם) יזראילביץ' ברוזגול (ברוסית: Николай Израилевич (Нохем) Брозголь; 31 באוגוסט 1912 – 8 באפריל 1974) היה יהודי-סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כמפקד חטיבת התותחים הכבדים הנפרדת מס' 24 של הארמייה ה-38 שבחזית האוקראינית הראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה, השתחרר כקולונל מעוטר.
ביוגרפיה.
נולד במשפחת הפועל היהודי. אחרי סיום בית הספר של שבע שנים עבד כטוחן קמח.
סיים את המכללה המכנית של מריאופול ועבד כמומחה במחלקה המכנית במפעל בעיר לנינגרד.
שירת בצבא האדום מאז 1932 ובאותה השנה נהיה חבר במפלגה הקומוניסטית. בשנת 1936 סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי הקרוי על הוועד המנהל הכללי של הרפובליקה הרוסית הפדרטיבית, ובשנת 1940 סיים קורסי שיפור של מערך הקצונה (KUOS).