לרוב אין ברשות המודד יחידת מרחק ידועה מראש למדוד לפיה, ולכן יש צורך במדידת המהירות באופן עקיף באחת מהדרכים להלן :
מדידת מהירות במכוניות.
מד המהירות של המכונית משתמש בכבל מתכת, אשר בצידו האחד גלגל שיניים המחובר לגל ההינע הסופי בתיבת ההילוכים או ישירות לגלגל. בצידו השני מגנט קטן אשר מסתובב עקב התנועה המועברת אליו דרך הכבל מגלגל השיניים. מגנט זה בסיבובו יוצר זרם בסליל הנתון סביבו, וניתן למדוד זרם זה ולכייל מחוג שיורה את מהירות הרכב לזרם נמדד נתון. בכלי רכב חדישים אין כלל כבל ועל גל ההינע יש מגנט זעיר החולף בכל סיבוב מול גלאי רגיש, כך נספרים סיבובי גל ההינע ומחושבת מהירות הרכב.
המד הושם לראשונה ב-1901 במכוניות מדגם "Oldsmobile".
מד הקילומטרים (קילומטרז'), מסתמך על נתוני מד המהירות. בשיטת המדידה המיושנת, סיבוב הגלגלים אחורה הקטין את הקילומטרז' המופיע בלוח השעונים. פרצה שאפשרה רמאויות בתחום מכירת הרכב.
שינוי קוטר צמיגי המכונית גורם לנתון מהירות וקילומטרז' שגויים, שכן, המערכת מכוילת למידת צמיגים מסוימת.
מדידת מהירות במטוסים.
במטוסים מבדילים בין המהירות הקרקעית (ביחס לקרקע) ובין המהירות האווירית (ביחס לאוויר). אלו עשויות להיות שונות למדי שכן האוויר בו טס המטוס נע גם הוא, בין אם בכיוון הטיסה או לא. על מנת למדוד את המהירות האווירית נעשה שימוש בהתקן הקרוי צינור פיטו שהוא למעשה מד לחץ רגיש הנתון בצינור, שמוצמד לחרטום המטוס או למקום אחר בגוף המטוס ללא מערבולות אוויר. מדידת הלחץ מתורגמת לערך של מהירות לפי מפתח חישוב ידוע מראש.
מדידת מהירות באמצעות אפקט דופלר.
על מנת למדוד מהירות חיצונית של גוף נע נשתמש במכשיר המסוגל לשלוח גלים אלקטרומגנטים
ולקלוטם חזרה.
אפקט דופלר עובד על העיקרון של הישנות התדר החוזר כתלות במהירות היחסית בין שני עצמים.
המכונית נוסעת במהירות מסוימת, כך נוצרת המהירות היחסית בין המשדר למכונית.
הגלאי מחשב את הישנות התדר שחזר אליו וכך יודע מה מהירות המכונית.
שיטה זו משמש גם לוויני (cospas sarsat) מצוקה למציאת כלי שיט בים.
רוטב בורדלז
רוטב בורדלז או רוטב בורדו (בצרפתית: Sauce Bordelaise) הוא רוטב עיקרי במטבח הצרפתי. הרוטב, המבוסס על יין אדום יבש, קרוי על שם אזור בורדו שבצרפת בו מיוצרים היינות הנחשבים לטובים בצרפת. הרוטב עשוי מיין אדום שצומצם (בושל עד לאידוי המים שבו) עם מח עצמות, בצלצלי פנינה ורוטב חום המכונה דמי גלאס.
רוטב זה מהווה מרכיב עיקרי גם במטבח הקריאולי של ניו אורלינס, אולם בגרסת ניו אורלינס הרוטב מתבסס על רסק של שום במקום על יין אדום. רסק זה מבושל עם מח העצמות ודמי גלאס. בגרסה אחרת הנפוצה בניו אורלינז הרוטב נעשה מחמאה, שמן זית ובצל ירוק, פטרוזיליה ושום - כאשר גרסה זו מוגשת כרוטב לאסקרגו (שבלולים) המכונים "אסקרגו בורדלז".
בורדלייז
רוטב בורדו
רינו משטיון
רינו משאטיון
רנו משאטיון
רינו דה שטיון
רנו דה שטיון
רינו דה שאטיון
רנו דה שאטיון
רנו נסיך אנטיוכיה
רינו נסיך אנטיוכיה
פולק החמישי מאנז'ו
פולק הצעיר
מלחמות נפוליון
קרב קרני חטין
קרב חטין
פורט דה פראנס
פור דה פראנס
תוצא קזימיר
גמטריה
מרסל פניול
מרסל פול פניול (בצרפתית: Marcel Pagnol; 28 בפברואר 1895 - 18 באפריל 1974) היה סופר, מחזאי ובמאי קולנוע צרפתי. מבחינה קולנועית, נחשבים סרטיו לאבן הפינה של הקולנוע המודרני. יצירותיו מתמקדות לרוב בחיי הכפר שבצרפת.
ביוגרפיה.
פניול נולד ביישוב אובניה במחוז בוש די רון בדרומה של צרפת, לאחר מכן עבר למרסיי וכאשר מלאו לו 15 כתב את מחזהו הראשון עבור קבוצת קטנה של תלמידי חוג דרמה בעירו.
לאחר שלמד באוניברסיטה, התחיל ללמד אנגלית בבית ספר. עם השנים הבין שייעודו בחיים הוא לכתוב מחזות.
הראשונים מבין מחזותיו "סוחרי התהילה" (1924), "ג'אז" (1926) ו"טופז" (1928) זכו להצלחה רבה ופניול זכה לשבחים רבים על כתיבתו.
בהמשך דרכו כמחזאי כתב עשרות מחזות. הבולטים מביניהם - "מריוס" (1929), "פאני" (1931) ו"סיזאר" (1936) - זכו להצלחה גדולה ולשבחים רבים. בזכות מחזות אלה הפך פניול אהוד ומאוד פופולרי בצרפת.
בשנת 1930, פנה פניול גם לעולם הקולנוע והתחיל לעבד את מחזותיו לסרטי קולנוע, את חלקם אף הפיק וביים. בזכות הצלחתם של הסרטים זכה פניול בכסף רב אותו ניצל להקמת אולפני קולנוע פרטיים במרסיי, העיר בה גדל. באולפנים אלו השתמש ברוב סרטיו.
בשנות ה-50 פניול שינה כיוון בחייו והתחיל לעסוק בספרות: כתב רומנים, ספרי זיכרונות ואוטוביוגרפיה.
חוק לה שטליה
טריוויאלי
טריוויאלי (מתמטיקה)
במתמטיקה, המונח טריוויאלי מתאר עצם מופשט חסר ייחוד, שקיומו מובן מאליו, ומשום כך אין מוצאים בו עניין. בהקשרים שונים, עשויים להתייחס לפתרון formula_1 כאל "פתרון טריוויאלי" של משוואה דיפרנציאלית, לקבוצה הריקה כאל "תת קבוצה טריוויאלית", לתת-חבורה הכוללת את איבר היחידה בלבד כאל "תת חבורה טריוויאלית", לטופולוגיה הטריוויאלית כאל "טופולוגיה טריוויאלית", וכן הלאה.
מקורה של המלה "טריוויאלי", שחדרה לאנגלית בסוף ימי הביניים, בשלוש האמנויות שהרכיבו את הטריוויום - החטיבה הנמוכה מבין שבע האמנויות החופשיות שנלמדו באוניברסיטאות בימי הביניים – דקדוק, רטוריקה ולוגיקה.
בהשאלה, משתמשים במלה כדי לסמן טיעון שהוא מובן מאליו (או לכל-הפחות אמור להיות כזה), ולכן אין צורך לנסח אותו במפורש. למשל, הוכחה באינדוקציה של האי-שוויון formula_2 עשויה להיפתח בהצהרה הבאה: "המקרה formula_3 טריוויאלי. כעת נניח שהטענה נכונה עבור formula_4, ונוכיח אותה עבור formula_5". במשמעות זו, השימוש במושג סובייקטיבי, ותלוי במידת השליטה במתמטיקה של אומרו ושל שומעו. לדוגמה, מבחינתו של בעל ידע בסיסי בחשבון אינפיניטסימלי הטענה:
formula_6
היא טענה טריוויאלית, ואילו מבחינתו של מי שטרם פגש את מושג האינטגרל, זו טענה שכלל אינו מסוגל להבינה. על כן לשימוש בביטוי "טריוויאלי" במובן זה אין לרוב משמעות מתמטית פורמלית, והשימוש בו הוא יחסי להקשר.
מכבי עירוני נתיבות
מכבי עירוני נתיבות היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נתיבות, המשחקת בליגה ב' דרום ב'. הקבוצה מארחת באצטדיון נתיבות המכיל 3,250 מקומות ישיבה.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 2002. לאחר שקבוצת הפועל נתיבות (ששיחקה בליגה א' בשנות ה-50) התפרקה סופית בשנת 2001. בסיום עונת העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה ב'. בתום עונת העפילה הקבוצה לראשונה לליגה א'.
בעונת (בהדרכת המאמן אהוד כחילה) הייתה הקבוצה על סף העפלה לליגה הלאומית, אך בעקבות הפסד למכבי באר שבע סיימה במקום השני. באותה עונה הגיעה הקבוצה עד סיבוב ט' של גביע המדינה, בו הוגרלה נגד הפועל עכו מליגה הלאומית. המשחק נערך בנתיבות לעיני 5000 אוהדים והסתיים בתוצאה 0-3 להפועל עכו.
בעונת הגיעה הקבוצה עד סיבוב ח' של גביע המדינה, בו הפסידה 0–1 להפועל באר שבע משער של מאור מליקסון לקראת סיום המשחק. בעונת הקבוצה הגיעה בפעם השנייה ברציפות לסיבוב ח' והפסידה 0–1 לסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית.
בסיום עונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום ה-14 שאילץ אותה להתמודד במשחק מבחן מול הפועל אזור מליגה ב' כדי להישאר בליגה א'. אזור ניצחה את נתיבות 0–1, הורידה אותה לליגה ב' ועלתה במקומה לליגה א'. בכך נפרדה מכבי עירוני נתיבות מליגה א' וירדה חזרה לליגה ב' לאחר 5 שנים.
לאחר מספר ניסיונות לעלות בחזרה לליגה א', הגיעה הקבוצה בתום עונת 2016/2017 למשחקי המבחן להישארות בליגה ב' ונחלצה בזכות ניצחון מול בית"ר יבנה.
מוריסטן
המוריסטן (בפרסית: بیمارستان נהגה: בִימָרֶסְטָאן, עברית: בית חולים, או: تيمارِسْتان, נהגה: תִימָרֵסְתָאן, עברית: בית משוגעים) הוא מתחם גדול ורבוע של רחובות, כיכרות, חנויות ובתי מלאכה ברובע הנוצרי בעיר העתיקה בירושלים.
היסטוריה.
בתקופה הביזנטית שימש המתחם בתור ה"פורום רומאנום" של איליה קפיטולינה. בתקופה הצלבנית שלטו במתחם אנשי המסדר ההוספיטלרי, שבנו במקום אכסניה, כנסייה ובית חולים. מבנה בית חולים היה ממוקם בחלקו הדרומי של המתחם. זהו מבנה קמרונות ארוך המקביל לרחוב דוד שחלקו שרד. בית החולים הוקם עוד לפני הכיבוש הצלבני של ירושלים, על ידי עולי רגל נוצרים מאיטליה וברשות השלטון המוסלמי. על פי חלק מהתעודות בבית החולים היו כ-2,000 מיטות. לאחר כיבוש ירושלים בידי צלאח א-דין הוקם בשטח בית החולים ההוספיטלרי בית חולים לפגועי נפש, ושם המקום היה ל"מוריסטן", ופעל ככל הנראה עד לרעידת האדמה של 1457, אז נחרב רוב המבנה. במאה ה-19, נפתח בחלק מהמבנה ששרד שוק פירות וירקות. ב-2013 הושלם עבודות שיקום ושימור במקום, לקראת הפיכת המבנה למסעדה.
בסביבות שנת 1860 מסרו העות'מאנים את חלקו המזרחי של המתחם, הגובל בשוקי הרובע המוסלמי, לידי אנשי דת גרמנים, שבנו במקום כנסייה לותרנית בשם: כנסיית הגואל. בעת בניית הכנסייה התגלו שרידים של הכנסייה הצלבנית שהייתה במקום, ושרידיה משולבים בכנסייה החדשה. כנסיית הגואל נחנכה ב-31 באוקטובר 1898 בביקורו של הקיסר הגרמני וילהלם השני בארץ ישראל.
לאחר שמסרו הטורקים את השטח לידי הגרמנים, עלה בהם החשש כי מעצמות מערביות נוספות ידרשו אף הן דריסת רגל בירושלים, ולכן מיהרו למכור את המתחם הנותר במחיר נמוך לפרנסי הכנסייה היוונית-אורתודוקסית, בתנאי שתבנה במתחם בתי מגורים, אכסניות ואזור מסחרי.
השוק הוא מיזם מודרני אשר נבנה בשנת 1903. בשטח נבנו מבנים אחדים, ובהם כשבעים חנויות הפתוחות אל עֵבר רחובות ישרים ורחבים ובמרכזם כיכר מרכזית. תכנון הרחובות הוא דוגמה נדירה של תכנון עירוני יזום וכולל של אזור בעיר העתיקה בראשית המאה ה-20.