פיגועי הטרור שאירעו בבאלי ב-1 באוקטובר 2005 כללו סדרה של פיצוצים באתרי נופש בבאלי שבאינדונזיה, בהם נהרגו 20 אנשים.
רקע.
באלי הוא אחד מאיי הארכיפלג האינדונזי המשמש כאתר תיירות פופולרי. מרבית תושבי האזור הם הינדים, בעוד שיתרת תושבי אינדונזיה הם מוסלמים. ב-12 באוקטובר שנת 2002, כ-3 שנים לפני סדרת הפיגועים המדוברת, אירעו במקום שרשרת פיגועי טרור נוספים שבוצעו על ידי ארגון אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה המסונף לארגון אל-קאעידה, ובו נהרגו 202 אנשים.
פיגוע הטרור.
בשעה 6:50 בערב, לפי שעון מקומי, אירעו שני פיצוצים בשוק מקומי, ליד חוף תיירותי ידוע ובקרבת מספר בתי מלון. בשעה 7:00 אירע פיצוץ נוסף בכיכר העיר קוטה (הנמצאת דרומית לדנפסאר), אשר הייתה הומה אדם באותה השעה. אזור זה היה הומה תיירים מערביים (אירופאים, אוסטרלים ואמריקאים) - על פי השערות, מספרם באזור היה גדול מ-7,500.
שלוש פצצות נוספות באזור התגלו בטרם התפוצצו. חוקרי משטרה משערים כי מדובר בפיגועי התאבדות בידי שלושה מפגעים.
נפגעים.
מספר ההרוגים בפיגוע היה 26 וכמה עשרות נוספים נפצעו. על פי סוכנות הידיעות רויטרס, נהרגו 12 תושבי אינדונזיה, שלושה אוסטרלים (בהם שני ילדים) ותייר יפני אחד. בין הפצועים היו 17 אוסטרלים, שישה דרום קוריאנים, שלושה אמריקנים, שלושה יפנים ותייר בריטי.
חשודים.
מפכ"ל המשטרה האינדונזי אנסייד מבאי ציין את שמותיהם של שני חשודים בארגון הפיגועים - אזהארי חוסין, חבר ארגון הטרור ג'מאעה אל-אסלאמיה, מהנדס במקצועו ובעל תואר דוקטור בהנדסה מאוניברסיטת רדינג, ונוראטדין מוחמד טופ, כימאי במקצועו. מבאי סבור כי שניהם היו בין המתאבדים.
אומנויות לחימה
הספורטאי הצעיר של השנה של ה-BBC
הספורטאי הצעיר של השנה של ה-BBC (אנגלית: BBC Young Sports Personality of the Year) הוא פרס שמוענק לספורטאי בריטי מתחת לגיל 17 שהצטיין במיוחד בשנה זו. ב-1999 נקרא הפרס "תואר הפנים החדשות" וב-2001 שונה לשם הנוכחי.
בת שבע
בת שבע היא דמות מקראית המופיעה בספר שמואל ב' שהייתה אשתו של אוריה החתי, ולאחר מכן נישאה לדוד המלך, והייתה לאמו של שלמה המלך, יורשו של דוד. שמה היה בת שבע בת אליעם, אך בדברי הימים א' היא נקראת בת שוע בת עמיאל. חז"ל אומרים כי היא נכדתו של אחיתפל הגילוני, יועצו של דוד. אליעם בן אחיתופל הגילוני היה אחד משלושים הגיבורים של דוד.
המפגש עם דוד.
הסיפור על בת שבע במקרא מתחיל עם תיאור התגלותה לפני דוד המלך, כשהייתה אשת אוריה החתי, אחד מאנשי צבאו הבכירים, בעודו בקרב. דוד עמד על גג ביתו וראה אותה מתרחצת, הביא אותה לארמונו ושכב עמה. כשהרתה לדוד, נקרא אוריה משדה הקרב כדי שיהיה עם אשתו וכך ייחשב הילד לשלו, אולם אוריה התעקש לשבת בפתח בית המלך ולא לסור לביתו:
לפיכך שלח אותו דוד בחזרה לשדה הקרב, ובידו איגרת ליואב שר צבאו, להציב אותו בחזית ולנטוש אותו בשדה הקרב: . יואב בן צרויה ממלא בשינוי אחר ההוראות וגורם למותו של אוריה יחד עם חיילים נוספים. לאחר שאוריה נהרג בקרב, נשא דוד את בת שבע לאישה.
חז"ל ופרשני המקרא נאלצו להתמודד עם ההיבט הבעייתי באישיותו של דוד כפי שהוא משתקף בסיפור יחסיו עם בת שבע. יש מביניהם שסינגרו על התנהגותו וניסו להצדיק אותה או לפחות לספק לה הסבר נסיבתי, ויש שהסתייגו ממנה ובחרו בעמדה הביקורתית בה נקט נתן הנביא בפני דוד. אחת הפרשנויות בתלמוד טוענת כי "כל האומר דוד חטא אינו אלא טועה". כי בזמנם המנהג היה כי "כל היוצא למלחמת בית דוד כותב גט כריתות לאשתו" כדי שאם לא יחזור מהמלחמה ויוכרז נעדר, לא תשב אשתו בעגינותה, ותוכל להינשא בשנית מתוקף כוחו של הגט. פרשני התלמוד מדגישים כי לא ניתן לומר שאינו חטא כלל, שכן מעשה בלתי ראוי נעשה כאן בוודאי, אלא שלא חטא דוד את החטא הפורמלי של בעילת אשת איש אשר העונש עליו הוא מיתה.
תוכחת נתן הנביא.
לאחר מותו של אוריה, שלח ה' את נתן הנביא אל דוד ובמפגש בין השניים הוכיח נתן את המלך על מעשיו הבלתי ראויים. תוכחת הנביא הוצגה באמצעות משל כבשת הרש. במשל זה תוארו שני אנשים: האחד עשיר ולו כמות רבה של צאן ובקר, והשני עני ולו כבשה אחת בלבד.
הכבשה האחת הייתה כל עולמו של העני, ובעלת תפקיד מכריע בחייו ובחיי משפחתו. יום אחד רצה העשיר לכבד אורח ולתת לו כבשה, אך לא רצה לוותר על רכושו. במקום זאת גזל את כבשת העני והעניקה לאורח. דוד, שלא הבין בתחילה את כוונתו של נתן, הכריז עם סיומו של הסיפור כי יש להמית את העשיר בגין העוול שעשה. אז פנה נתן אל דוד ואמר לו כי הוא עצמו החוטא אליו מכוון המשל:
דוד מתוודה ושב מחטאו ותשובתו מתקבלת. עם זאת, הוא מקבל עונש על מעשיו:
העונשים שחזה נתן הנביא התגשמו כאשר בנו בכורו אמנון אונס את תמר אחותו, וכאשר בנו הנוסף אבשלום אחי תמר מאותה אם, נוקם את נקמתה ורוצח את אמנון. שנים לאחר מכן אבשלום מורד באביו אף מנסה להורגו, שוכב עם פילגשיו ולבסוף נהרג בידי יואב שר צבאו של דוד. גם אדניה בנו מנסה להמליך את עצמו תחת דוד עוד בחייו.
השפעתה הפוליטית של בת שבע.
לימים ילדה בת שבע לדוד בן נוסף, שלמה, שהיה יורשו של דוד במלוכה. בימי זקנתו של דוד, כאשר עלתה שאלת ירושתו, הפך נתן הנביא לבעל בריתה של בת שבע. הם חברו יחד כדי להזכיר למלך שהבטיח לשלמה את כיסאו, ושכנעו אותו להמליך את בנו טרם מותו. בכך הפרו את עצת אלה שביקשו להמליך את אדניה, אחיו למחצה של שלמה. אחרי מות דוד ביקש אדניה, באמצעות בת שבע, לשאת את אבישג השונמית (פילגשו של דוד בזקנתו), ובכך לקבע את מעמדו כיורש. בת שבע אמנם התערבה אצל בנה שלמה המלך למען אדניה אך ללא הועיל: אף כי שלמה כיבד את אמו והאזין לבקשתה, הוא שלח להרוג את אדניה (ואת יואב בן צרויה ושמעי בן גרא).
לפי ספר דברי הימים, ילדה בת שבע לדוד ארבעה בנים: שמעא, שובב, נתן ושלמה.
יוסטון טקסאנס
יוסטון טקסאנס (באנגלית: Houston Texans) היא קבוצת פוטבול בליגת ה־NFL אשר נוסדה בשנת 2002 ומושבה ביוסטון, טקסס.
הקבוצה היא החדשה ביותר מבין קבוצות הליגה וממלאת את החלל שהותירה קבוצת היוסטון אוילרס שעברה לנאשוויל, טנסי בשנת 1997.
מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון NRG אשר הספיק אירח את סופרבול XXXVIII בעונת 2004.
הקבוצה סיימה לראשונה במאזן ניצחונות חיובי בעונת 2009, והעפילה לראשונה לפלייאוף בעונת 2011 כשזכתה בראשות הבית הדרומי של ה-AFC.
דייוויד קאר, קוורטרבק הקבוצה לשעבר היה לבחירת הדראפט הראשונה של הקבוצה בהיסטוריה. הוא נבחר במקום הראשון הכללי בדראפט של שנת 2002, לאחר חמש עונות מאכזבות עזב קאר את הקבוצה. בעונת 2011 בחרה הקבוצה בדראפט את שחקן הגנה ג'יי. ג'יי. וואט שסייע לה להעפיל לראשונה בתולדותיה לפלייאוף, הוא נבחר לשחקן ההגנה של העונה ב-‏2012, 2014, ו-2015.
שווי הקבוצה ב-2016 הוערך על ידי מגזין פורבס בכ-2.6 מיליארד דולר, תשיעי מבין קבוצות ה-NFL.
סמל ארצות הברית
סמל ארצות הברית, או לפי שמו הרשמי החותם הגדול של ארצות הברית (באנגלית: The Great Seal of the United States), הוא החותם הרשמי לאישור מסמכים המוצאים על ידי הממשלה של ארצות הברית. השם מתאר הן את החותם עצמו והן את סמל המדינה (אף שהחותם לא אומץ מעולם רשמית כסמל המדינה). החותם היה בשימוש לראשונה בשנת 1782.
צורת החותם.
קדמת החותם.
במרכז החותם ניצב עיטם לבן-ראש, הציפור הלאומית של ארצות הברית, שכנפיו פרוסות לצדדים ומעל ראשו 13 כוכבים. העיטם מחזיק ב-13 חצים המסמלים את המלחמה בכפתו השמאלית, ובענף עץ זית ובו 13 עלים ו-13 זיתים המסמלים את השלום. העיטם מביט לעבר כפתו הימנית - דבר המסמל את העדפת השלום על המלחמה. העיטם מחזיק במקורו את המוטו: "E Pluribus Unum" (בלטינית: "מתוך רבים אחד"). המספר 13 מייצג את שלוש עשרה המושבות הראשונות.
על חזהו של העיטם מגן הדומה לדגל ארצות הברית - בשני הבדלים: אין כוכבים על חלקו הכחול של המגן, ואילו 13 הפסים האדומים והלבנים מסודרים כך ששני הפסים החיצוניים הם לבנים, בניגוד לדגל בו הם אדומים. סידור זה נאמן לחוק הטינקטורה האוסר ציור צבע על גבי צבע והוא נועד למנוע את מגע בין הצבע האדום לצבע העיטם שסביבו. ששת הפסים האדומים ושבעת הפסים הלבנים מסמלים את שלוש עשרה המושבות.
חלקו האחורי של החותם.
בחלקו האחורי של החותם ניצבת פירמידה בלתי גמורה בת 13 שכבות. בבסיסה מופיע המספר 1776 - שנת ייסוד ארצות הברית, בספרות לטיניות. במקום בו צריך להיות ראש הפירמידה ניצבת עין ההשגחה.
מעל הפירמידה מופיעה הכתובת "Annuit Cœptis" (בלטינית: [ההשגחה העליונה] "הכירה בקיומנו") ותחת הפירמידה ציטוט של ורגיליוס: "Novus Ordo Seclorum" (בלטינית: סדר חדש של הדברים). חלקו האחורי של החותם אינו משמש כחותם בפני עצמו, אך מופיע, לדוגמה, על צדו האחורי של שטר דולר אמריקאי אחד.
שימושים ומשמעויות.
מאז שנת 1935 מופיעים שני צידי החותם על שטר דולר אמריקאי אחד.
רבים משייכים את חלקו האחורי של החותם לסמלים של הבונים החופשיים, אולם החותם לא עוצב על ידי חבר בבונים החופשיים (היחיד מבין חברי ועדת הסמל שהיה חבר בבונים החופשיים היה בנג'מין פרנקלין והצעותיו נדחו ברובן).
"עין ההשגחה" הוא מוטיב נפוץ מתקופת הרנסאנס. הצבת העין בתוך משולש נעשתה לראשונה על ידי פייר יוג'ין דוסימיטייר וכן בצורה קצת שונה על ידי ויליאם בארטון. בתרשימו המקורית של דו סימטייר עמדו שתי דמויות לצידי המגן שהפירמידה והעין מופיעה מעליהם.