לאחר ניצחונה של ממלכת ספרד בקרב נורדלינגן, הייתה ידם של הקתולים על העליונה במלחמת שלושים השנים, והספרדים תכננו להשתלט על הנסיכויות הגרמניות הפרוטסטנטיות. אולם הצרפתים חששו מההגמוניה הספרדית, ובעקבות כך נכנסה ממלכת צרפת ללחימה ופתחה במלחמה עם ספרד. טומאסו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו מונה למפקד הצבא הספרדי בארצות השפלה הספרדיות, והוטל עליו לבלום את כוחות הצבא הצרפתי שפלשו ללוקסמבורג, במטרה לחבור עם כוחות הצבא ההולנדי.
הקרב.
ב-20 במאי 1635 הוקף הצבא הספרדי שהיה נחות לעומת הצרפתים, והובס בלה אבין, דרומית לאואי בתחומי בישופות לייז', על ידי הכוחות הצרפתיים בפיקודם של אורבן דה מלה-ברזה וגספר השלישי דה קוליני. כ-5,000 חיילים ספרדים נהרגו או נפצעו, 1,500 נשבו, והשאר התפזרו לכל רוח, לעומת זאת הצבא הצרפתי ספג 260 נפגעים בלבד.
לאחר מכן.
לאחר הקרב חברו הכוחות הצרפתיים לצבא ההולנדי, אולם חילוקי דעות ביניהם העניקו לספרדים את הזמן להתארגן מחדש, והם הטרידו את הצרפתים במתקפות פרשים מהירות. בנוסף, הצבא הצרפתי סבל גם מחוסר אספקה וכסף, דבר שהביא לעריקות נרחבות. בעקבות כך המצור על לובן שהוטל על ידי הצבא הפרנקו-ההולנדי בסוף יוני אותה שנה, נחל כישלון מוחלט.
מיכאל ריז'יק
מיכאל ריז'יק (נולד בט' בטבת תש"ך, 9 בינואר 1960, במוסקבה) הוא פרופסור חבר באוניברסיטת בר־אילן, ועובד במדור לספרות העת החדשה במפעל המילון ההיסטורי.
ביוגרפיה.
מיכאל ריז'יק למד לתארים ראשון ושני בפקולטה לביולוגיה באוניברסיטת מוסקבה בשנים 1976–1981. לאחר מכן עבד כחוקר בתחום הגנטיקה המולקולרית: במכון לפיזיולוגיה של הצמחים שליד האקדמיה למדעים של ברית המועצות (1981–1983), ובמכון לגנטיקה כללית שליד האקדמיה למדעים של ברית המועצות (1983–1989).
בשנים 1989–1990 למד בישיבת הרב שטיינזלץ במוסקבה. בשנת 1990 עלה לארץ, וקבע את מגוריו ביישוב אלון שבות, שבו הוא מתגורר עד היום. לאחר עלייתו ארצה, בשנים 1990–1997 למד בישיבת הר עציון. במקביל החל ללמוד בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1995 סיים את התואר השני שלו בנושא "מערכת המשקלים של השמות הלא־דגושים בעיצור השני של השורש בלשון המשנה לפי כ"י פריז 329-328", בהנחיית פרופ' משה בר־אשר.
בשנים 1995–2001 לימד בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית. בשנים אלה כתב את עבודת הדוקטור שלו בנושא "מסורות לשון חכמים באיטליה בכתבי יד של מחזורים מן המאות הארבע־עשרה עד החמש־עשרה ובתיעוד אחר", בהנחיית פרופ' משה בר־אשר. העבודה אושרה בשנת 2002.
משנת 2001 עובד באקדמיה ללשון העברית במדור לספרות העת החדשה במפעל המילון ההיסטורי, בתחום הספרות העברית שנכתבה באיטליה.
בשנים 2004–2009 לימד באוניברסיטה העברית בירושלים, והחל משנת 2010 הוא מלמד באוניברסיטת בר־אילן.
בשנת 2018 (תשע"ט) מונה לראש המחלקה ללשון עברית באוניברסיטת בר-אילן.
משפחתו.
ריז'יק מתגורר באלון שבות, נשוי ואב לארבעה ילדים.
קרב פראג (1648)
קרב פראג (1648) היה הקרב האחרון במלחמת שלושים השנים, והסתיים ללא הכרעה ברורה.
הקרב.
ב-25 ביולי 1648 הגיעו הכוחות השוודים בפיקודו של הנס כריסטוף פון קניגסמארק לפראג, עליה הגן גנרל-פלדמרשל רודולף פון קולורדו, שלחם במצור על מנטובה ובקרב ליצן תחת פיקודו של אלברכט פון ולנשטיין. עד מהרה כבשו השוודים את מצודת פראג, אך כשניסו לחצות את נהר הולטאבה ולהשתלט על העיר העתיקה, הדפו אותם כוחותיו של פון קולורדו מגשר קארל.
בהמשך הגיע טור תגבורת שוודי בפיקודו של קרל גוסטב, נסיך שוודיה, והצטרפו להתקפות על העיר, אולם כל המתקפות נהדפו בכישרון על ידי פון קולורדו. ב-1 בנובמבר הגיעה לקרל גוסטב הודעה על חתימת הסכם השלום, ובעקבות כך עזבו הכוחות השוודים את העיר, תוך שהם נוטלים עמם חלק ניכר מאוצרות הטירה.
מיכאל ריזי'ק
ניקוטינואידים
אימידקלופריד
אימידקלופריד (אנגלית: Imidacloprid) הוא קוטל חרקים אשר פועל כרעלן עצבי ושייך לקבוצת כימיקלים בשם ניאוניקוטינואידים אשר פועלים על מערכת העצבים של חרקים, עם רעילות נמוכה מאוד ליונקים.
החומר הכימי מפריע לשידור גירויים במערכת העצבים של החרקים. על ידי חסימת קולטנים ניקוטיניים, אימידקלופריד מונע מהמוליך העצבי אצטילכולין להעביר דחפים בין העצבים, וכתוצאה מכך גורם לשיתוק החרק שסופו מוות. לחומר השפעה הן במגע והן דרך מערכת העיכול. אימידקלופריד נקשר חזק יותר לקולטנים של חרקים מאשר של יונקים ולכן רעיל הרבה יותר לחרקים.
זיקית פארסון
זיקית מלגשית ענקית
זיקית מלגשית ענקית או זיקית ענק (שם מדעי: Furcifer oustaleti) היא מין של זיקית גדולה החיה במדגסקר, אך נמצאת גם בקניה כמין פולש.
זוהי הגדולה שבזיקיות, ואורכה עד 68 ס"מ. היא בעלת גוף ירוק משובץ מעט בלבן וקצוות ראשה וגבה חומים. הראש גדול ובעל אף בולבוסי קצר ונוקשה.
הזיקית חיה בין ענפי העצים ביערות מדגסקר, ונפוצה בכל רחבי האי ומצויה גם בערים ובכפרים.
תזונה.
כמו רוב הזיקיות, טרפה מורכב בעיקר מחרקים מעופפים כמו חגבים, גמלי שלמה, פרפרים ועשים, שחלקם נחשבים כמזיקים לאדם. בשל הדברתה את המזיקים, זיקית זו נחשבת במדגסקר לחיה חיובית. זיקית זו גדולה מאוד וטריטוריאלית, ולכן היא טורפת גם זיקיות מסיגות גבול. הטרף מתבצע באמצעות לשון גדולה ושרירית.
זיקית ענק מלגשית
דרקון מצליף
דרקון מצליף (שם מדעי: Amphibolurus) הוא סוג לטאות ממשפחת החרדוניים החיים באוסטרליה.
אורכם של לטאות אלה 8.4-13 ס"מ והם בעלי גוף אפור בעל קשקשים קוצניים מעל הגב והראש ובעלי זנב ארוך אותו הם מניעים במהירות. חלק מהמינים מפוספסים בצבע בהיר בצידיים. הראשים משולשים והחוטם ארוך.
לטאות אלה חיות ביערות הלחים וגם באזורי צמחייה ליד נהרות באזור הטרופי של אוסטרליה. לטאות אלה חיות בין ענפי העצים ונמלטות למעלה בעת סכנה והן מוסוות הן בין ענפי העצים והן על הקרקע. הן טורפות חרקים קטנים ופרוקי רגליים דומים.
אלו לטאות טריטוריאליות המסמנות בעזרת ידיהם וזנבם ליריבים להתרחק. במקרה שלא יסתלק היריב השליט יתקוף אותו וינשוך אותו בפראות.
עונת 2002/2003 בסרייה א'
עונת 2002/2003 בסרייה א' הייתה העונה ה-101 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-15 בספטמבר 2002 והסתיימו ב-24 במאי 2003.
בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
קומו, מודנה, רג'אנה ואמפולי היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
יובנטוס זכתה באליפות הליגה בפעם ה-27 בתולדות המועדון.
בסיום העונה, ב-3 באוגוסט 2003 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו יובנטוס ניצחה את מילאן 5:3 בבעיטות עונשין (1:1 לאחר הארכה) וזכתה בגביע.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו אטאלנטה, פיאצ'נצה, קומו וטורינו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו רובור סיינה, סמפדוריה, לצ'ה ואנקונה.
כדורגלנים מצטיינים.
כריסטיאן ויירי שחקנה של אינטר כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים:
קרל גוסטב איקמן
קרל גוסטב איקמן (בשוודית: Carl Gustaf Ekman; 6 באוקטובר 1872 – 15 ביוני 1945) היה פוליטיקאי שוודי. הוא כיהן כחבר הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) בין השנים 1911 – 1932, הן בבית התחתון והן בבית העליון, כמנהיג "מפלגת העם למחשבה חופשית" בין השנים 1924 – 1932 וכראש ממשלת שוודיה בין השנים 1926 – 1928 ושוב בין השנים 1930 –1932.
ראשית חייו.
קרל גוסטב איקמן נולד בכפר מונקטורפ (Munktorp, כיום בתחומי העיר שופינג) שבחבל וסטמנלנד, לאביו, קרל איקמן, חוואי ואיש צבא ולאמו, יוספינה ספסטרום. בגיל 12 הוא החל לעבוד כפועל חווה ובמקביל קרא כל מה שיכול היה לשים עליו את ידו והחל לקבל תפקידים שונים במסגרת התנועה השוודית להינזרות מאלכוהול. בהמשך הוא קודם להיות מנהל הקרן שדאגה לצורכי קבורה ולסעד לנכים במסגרת תנועת ידידי ההינזרות מאלכוהול בעיר אסקילסטונה.
קריירה פוליטית.
ב-1908 הוא מונה להיות העורך הראשי של העיתון הליברלי Eskiltuna-Kuriren. ניסיונו להיבחר לריקסדאג כשל בשל שליטתם של הסוציאל-דמוקרטים באסקילסטונה, אך ב-1911 הוא מונה להיות הנציג של המפלגה הליברלית בבית העליון של הריקסדאג מטעם מחוז יבלבורג. עד מהרה הוא כבש לעצמו מקום כתומך המוביל בכל שוודיה בהנהגת חוק יובש. ב-1913 הוא עבר לסטוקהולם ועד מהרה הוא החל לייצג את העיר בפרלמנט.
איקמן היה הפוליטיקאי המשפיע והשנוי במחלוקת ביותר בשוודיה של שנות העשרים של המאה ה-20. אנשי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הוא ראו בו כבוגד במעמד שממנו הוא בא, שכן היה לו רקע של איש מעמד העובדים והוא היה לחבר במפלגה לא-סוציאליסטית. איקמן היה האיש שעמד מאחורי נפילתן של כמה ממשלות של הסוציאל-דמוקרטים: ממשלתו של יילמאר ברנטין ב-1923, ממשלתו של ריקרד סנדלר ב-1926 וממשלתו של ארביד לינדמן ב-1930. ב-1924 נבחר איקמן להיות מנהיג המפלגה החדשה, "מפלגת העם למחשבה חופשית" (Frisinnade folkpartiet), לאחר שהליברלים התנגדו לחוק היובש והקימו את המפלגה הליברלית של שוודיה.
כמנהיג המפלגה הוא פעל לחזק את השפעתה באמצעות שיתוף פעולה הן עם האגף הימני והן עם האגף השמאלי של המפה הפוליטית. האסטרטגיה שלו לצבירת כוח התבסס על שליטה במרכז הפוליטי כדי "לשלוט במשחק הפוליטי" וכדי ליצור גוש מרכזי של רוב בריקסדאג.
ראש הממשלה.