נפטר ב-ו' בתמוז ה'תרמ"ה 1885.
מושב אבן ספיר בהרי ירושלים קרוי על שמו, וכן רחוב "אבן ספיר" בשכונת נחלת אחים בירושלים ובשיכון דן בתל אביב.
חיים אישיים.
נישא לבתו של ר' שלמה זלמן הכהן ולהם נולדו 5 ילדים.
חתניו הם שמואל ברוך, בנו של הרב חיים נסים ברוך, ויחיאל ברי"ל. נכדו הוא העסקן הציוני אליהו ספיר, ונינו הוא יוסף ספיר, מראשי הציונים הכלליים ושר בממשלות ישראל.
בת מצוה
האדוארדית
Edwardian period
וובאש (נהר)
תשל&quot;ו
בל אפוק
תקופת בֶּל אֶפּוֹק (בצרפתית: Belle Époque - העידן היפה) באירופה היא התקופה שנמשכה משלהי המאה ה-19 (1870 לערך) ועד מלחמת העולם הראשונה (1914). התקופה נחשבה לתור זהב באירופה בזכות השלום והיציבות ששררו אז בין המעצמות, אשר אפשרו פיתוח ושגשוג בתחומי המדע, הטכנולוגיה והאמנות, שהביאו למודרניזציה ולשיפור ניכר באיכות החיים.
פוליטיקה.
השנים שבין מלחמת צרפת–פרוסיה (1871) ומלחמת העולם הראשונה (1914) התאפיינו ביציבות פוליטית חסרת תקדים במרכז ובמערב אירופה. הייתה זו תקופת הרפובליקה הצרפתית השלישית והאימפריה הגרמנית, ולמרות המתיחות ששררה ביניהן כתוצאה מההפסד הצרפתי באלזס-לורן ב-1871, הביאו ועידות דיפלומטיות, כולל קונגרס ברלין ב-1878 וועידת ברלין ב-1884, לתהליכי גישור ותיווך אשר הסירו את האיום על השלום האירופאי הכללי. השלום והיציבות איפשרו לאירופאים רבים, במיוחד לאנשי המעמד הבינוני והעליון, לנוע בחופשיות בין מדינות אירופה ללא דרכון ואף להתגורר מחוץ לארצם בעזרת הליכי בירוקרטיה קלים בלבד.
כמעט כל מדינות אירופה נהנו אז מיציבות פוליטית (פרט למדינות הבלקן ולפורטוגל אשר עברה מהפכה ב-5 באוקטובר 1910). למרות זאת, מתחת לפני השטח השלווים, גברו במדינות רבות המתחים בין מפלגות סוציאליסטיות של מעמד העובדים, מפלגות בורגנים ליברליות ומפלגות אריסטוקרטיות שמרניות. למעשה, מיליטריזם ומתחים בינלאומיים צמחו בעיקר בין השנים 1897 ו-1914, ובשנים שקדמו למלחמה התפתח מרוץ חימוש משמעותי באירופה. בנוסף, הייתה זו תקופה של התגברות הקולוניאליזם מעבר לים – האימפריאליזם החדש.
מדע וטכנולוגיה.
בל אפוק הייתה תקופה של פריצות דרך מדעיות וטכנולוגיות באירופה ובעולם כולו. רשימת ההמצאות והפיתוחים המיוחסים לתקופה זו כוללת, בין השאר, את המכונית, המטוס, הרכבת התחתית, הקולנוע, פטיפון והטלפון. רוב ההמצאות פותחו אז בארצות הברית, אולם המכונית הומצאה באירופה.
בשנים אלו החלו ביולוגים להבין את פשר ומקור המחלות ופיתחו את תחום הבקטריולוגיה, בעוד פיזיקאים כגון מקס פלאנק, אלברט איינשטיין ונילס בוהר הניחו את יסודות הפיזיקה המודרנית, והפסיכולוג זיגמונד פרויד גרם למהפכה בתחום הפסיכולוגיה.
פיתוח שיטות מחקר מתקדמות, הביא לשגשוג גם במדעי החברה, כמו היסטוריה ומדע המדינה. גאורג זימל ואמיל דורקהיים, ביחד עם האמריקאי תורסטן ובלן, חנכו את תחום הסוציולוגיה.
בעקבות התגליות והפיתוחים הרבים, התעורר הצורך לחלוק כבוד לנוגעים בדבר, והחלה המסורת של חלוקת פרסי נובל עבור תרומות יוצאות דופן לאנושות, בין היתר בתחומי הפיזיקה, הכימיה, והרפואה.
אמנות וספרות.
תחומי האמנות השונים עברו אף הם שינויים רדיקליים במהלך התקופה שקדמה למלחמת העולם הראשונה, עם התעוררות זרמים וצורות אמנות חדשות.
זרם האימפרסיוניזם, אשר נחשב חדשני ונועז בשנות ה-60 של המאה ה-19, זכה אז כבר להכרה רחבה, ויורשו כזרם אוונגרדי היה האקספרסיוניזם. בתחום האמנות החזותית התבלט סגנון האר נובו שהתאפיין בשימוש בתצורות ובקווים פתלתלים. הסגנון ניכר כדומיננטי בכל ארצות אירופה, ואף חרג מגבולותיה ובמהרה כבש גם את מקסיקו וארצות הברית. לעיתים נקרא גם בשם סגנון ה"בל אפוק".
התיאטראות אימצו באותה תקופה ז'אנרים מודרניים, כולל אקספרסיוניזם, ומחזאים רבים כתבו מחזות אשר זעזעו את הקהל בתיאורים ישירים ובוטים של חיי היום-יום כולל אזכורים מיניים, ובאמצעות שימוש באלמנטים חזותיים יוצאי דופן. בד בבד פרחו תיאטראות הקברט והפכו פופולריים.
בתחום המוזיקלי התפרסמה התקופה בזכות הרפרטואר של שירי "מלודיות", "רומנסות" ועוד. האיטלקים היו החסידים הגדולים ביותר של שירים אלו, כאשר הזמר המפורסם ביותר היה פרנססקו פאולו טוסטי.
בתקופה זו פרח גם ריקוד הואלס. אופרטות הגיעו לשיא הפופולריות, עם מלחינים כמו יוהאן שטראוס, אמריך קלמן ופרנץ להר. בתקופה זו נולד סרט הקולנוע, אך לא הפך נפוץ עד לאחר מלחמת העולם הראשונה.
הספרות האירופאית עברה גם היא שינוי משמעותי בתקופה זו. ספרות ריאליסטית ונטורליזם השיגו שיאים חדשים. בין הכותבים המפורסמים בתקופה זו היו תאודור פונטאנה, גי דה מופסאן ואמיל זולא. בהדרגתיות פינה הריאליזם את דרכו למודרניזם, אשר הופיע בשנות ה-90 והפך לדומיננטי בספרות האירופאית במשך שנות תקופת בל אפוק ולאורך התקופה שבין המלחמות. בין הכותבים של אותה תקופה היו אנדריי בלי, ג'וזף קונרד, ג'יימס ג'ויס, פרנץ קפקא, ד. ה. לורנס, תומאס מאן, רוברט מוסיל, מרסל פרוסט, ארתור שניצלר, רוברט ואלזר וויליאם בטלר ייטס.
Dirrty
Dirrty (בעברית: מלוכלך) הוא הסינגל הראשון שיצא מהאלבום של זמרת הפופ כריסטינה אגילרה, Stripped. הסינגל יצא בשנת 2002, שהוא דואט עם הראפר רגי נובל הקרוי בשם הבמה שלו רדמן, הגיע למקום ה-48 במצעד בילבורד הוט 100. מאחר שהסינגל הגיע למיקום זה בלבד בארצות הברית, היה לכישלונה הראשון של אגילרה בארצות הברית. הסינגל הצליח הרבה יותר בבריטניה, שם הגיע למקום הראשון במצעדים, וכן הצליח בשאר רחבי העולם. הוא נחשב לפריצה הגדולה שלה ביותר מאז הסינגל הראשון שלה באלבום הבכורה. בפעם הראשונה בקריירתה, היא הורשתה לקחת שליטה יצירתית מלאה בסינגל, שניכרת בכתיבה, הפקה וקרדיט. בנוסף, היא הורשתה גם לקחת שליטה יצירתית בקליפ של השיר ששינה את התדמית הציבורית שלה לפרובוקטיבית, שבה היא דבקה עד יציאת האלבום, Back to Basics. הקליפ, שבויים על ידי דייוויד לה-שאפל, נבחר לקליפ הסקסי ביותר בידי 150,000 קוראים של מגזין האופנה היוקרתי FHM.
אינפורמציה על השיר.
"Dirrty" נכתב בידי אגילרה, דנה "רוק ווילדר" סטינסון, רדמן, ב. מוחמד, ג'. קמרון והופק בידי אגילרה, רוק ווילדר, ב. מוחמד, ג'. קמרון. לעיתים קרובות השיר ידוע בתור אחד מבין שירי "החותמת" של אגילרה כמו Genie in a Bottle, What a Girl Wants, Come On Over וLady Marmalade. בנוסף, השיר ידוע בחשיבותו הגדולה ביותר לתרבות הפופ מכל הסינגלים והקליפים שלה בגלל הקליפ השערורייתי שלעיתים קרובות מחוקה בידי זמרות ללא הצלחה.
אף שהשיר נקרא "מלוכלך" באופן טבעי, השיר מדבר ונוטף יותר סקס, על אף שהשיר כיוון להיות המנון בעל כוח שהוקדש לעוז ופריעות. כיוון שהיא רצתה לעשות את השיר "מלוכלך" יותר, היא הסבירה בריאיונות שכתוצאה מכך, היא הוסיפה "r" לשם השיר לקרוא לו "Dirrty" מאשר המקור הנכון "Dirty".
למרות זאת, השיר כמעט ולא היה קיים. בקיץ 2002, במהלך התוספות של הנגיעות האחרונות לאלבום Stripped, אגילרה וחברת התקליטים הרגישו יחד שהאלבום לא שלם מאחר שחסר סינגל קליט שיתפקד כסינגל מוביל ראשון. אגילרה חיפשה אחר משהו קיצוני וחסר פרופורציות שיחזיר אותה לסצנה כמו שצריך לאחר ההפסקה.
היא התחברה למפיק רוק ווילדר, יחד הם יצרו שיר שאמור היה להיות תשובה ללהיט מוקדם יותר של הראפר רדמן, "Let's Get Dirty (I Can't Get In Da Club)". מעבר לכך שהשיר היה תשובה ללהיט של רדמן הוא גם מסומפל קצת מהלהיט. אגילרה ורוק ווילדר הסכימו שיהיה מתאים והולם להכליל את רדמן בשיר, והשאר הפך להיסטוריה.
לאחר מכן, כריסטינה הציגה את השיר בפני חברת התקליטים שלה, הם חשבו שיהיה מסוכן מדי בתור סינגל ויכול לגרום השפעות שליליות לאלבום. לינדה פרי, אחת מכותבות ומפיקות האלבום חשפה בציבור שבאותה תקופה היא לא הסכימה כלל לבחירה של אגילרה ורצתה ש'Beautiful' יקוטלג כסינגל ראשון (סינגל זה הפך מהר מאוד להיות הסינגל הבא השני מהאלבום), והיא הרגישה ש'Dirrty' היה הצגה מסולפת של הדברים שהאלבום באמת שיקף והיה. אף על פי כן, כריסטינה החליטה ללכת בניגוד לדעות והוציאה את 'Dirrty' כסינגל ראשון ומוביל לאלבום, עם תדמית ועמדה חדשה שמהר מאוד החלה להפגין באירועים ציבוריים.
הסינגל, שהיה בעל הציפיות הגבוהות דלף לאינטרנט ב-27 באוגוסט 2002. מהר מאוד תחנות רדיו החלו לנגן ללא הפסקה את השיר הרעשני במקביל לכריסטינה שכבר החלה לפרסם וליחצן את המראה והתדמית החדשה שלה בכך שהגיעה לטקס פרסי MTV אמריקה לבושה בחליפה חשופה ביתר מידה. 'Dirrty' היה מועמד בפרסי גראמי לשנת 2003 לשיתוף פעולה הפופ הטוב ביותר. בנוסף, גם היה מועמד בטקס פרסי MTV אמריקה לזמרת השנה, שיר דאנס השנה, שיר פופ השנה והכוריאוגרפיה הטובה ביותר בקליפ. בזמן סיבוב ההופעות המשותף של אגילרה וג'סטין טימברלייק, Justified and Stripped Tour, הסינגל היה שיר הפתיחה של סיבוב ההופעות.
הקליפ.
ב-30 בספטמבר 2002, הקליפ "Dirrty" הוצג בבכורה כשהוא משודר בתוכנית "איך עושים את הקליפ" בערוץ המוזיקה MTV, בו אגילרה נראתה לובשת צ'אפס (מכנסי עור עליונים שנלבשים על ידי קאובויים במטרה להגן על מכנסי העבודה הרגילים), בעת שמגיעה למסיבה במבנה תת-קרקעי. סצינות בקליפ מראות את אגילרה נוסעת באופנוע לתוך המבנה, מתאגרפת, ובמקלחת יחד עם רקדניות. הקליפ מהר מאוד גרם למחלוקות בציבור אצל אנשים שלא היו רגילים לתדמית הפרובוקטיבית למדי החדשה של אגילרה. הצלם הקבוע והראשי של מגזין ה־Rolling Stone, דייוויד לה-שאפל שביים והפיק את הקליפ, אמר שנכון להיום, הוא הקליפ הכי שערורייתי ותעשייתי של אגילרה.