עם זאת, בשלב מסוים, בדרך כלל סביב השנים 2000–2008, תהליכי הדמוקרטיזציה בחלק ממדינות אלו חוו תקיעות או נסיגה והובילו ליצירת משטרי כלאיים רבים. החוק היבש באותן מדינות עדיין מתאר את תפקודם המקורי של אותם מוסדות דמוקרטים שהוקמו, אולם שינויים שבוצעו במנגנוני השלטון מחלישים בפועל חלק מהאפקטיביות של היכולת להעמיד אלטרנטיבה לשלטון.
מאפיינים.
משטרי כלאיים עשויים להיות בעלי קשת רחבה של מאפיינים, וההגדרות ששואפות להבחין מקרים גבוליים של משטרי כלאיים הן הגדרות עמומות. לכן נוצרו טיפולוגיות במטרה לזהות את המאפיינים השונים של משטרי כלאיים ולהבדילם מסוגי משטרים אחרים.
צוות המחקר של קבוצת האקונומיסט שמפרסמת מדי שנה את "מדד הדמוקרטיה" מגדיר את משטרי הכלאיים על ידי מידת התאמתם למספר מאפייני מפתח: בבחירות (שהן מאפיין נפוץ של משטרים אלו) מתקיימים אי סדרים משמעותיים שלעיתים קרובות מונעים מהן להיות חופשיות והוגנות ; במקרים רבים מופעל לחץ ממשלתי על מפלגות האופוזיציה ; משטרים בעלי חולשות רבות בפרמטרים שונים הנבדקים ונוגעים לתרבות הפוליטית, ליכולתם החופשית של האזרחים להשתתף ולהשפיע על המציאות הפוליטית, למערכת מתפקדת של איזונים ובלמים ולמידת הכוח שיש בידי הגורמים הנבחרים לעומת גורמים אחרים שאינם נבחרים כמו גורמי צבא או טרור ; השחיתות השלטונית נוטה להיות נפוצה ושלטון החוק חלש ; יכולתה של החברה האזרחית חלשה, מופעלים לחצים על עיתונאים והרשות השופטת אינה עצמאית.
לעיתים אף מתאפיינים משטרי הכלאיים גם במוסדות שלטון ייחודיים שאינם מאפיינים דמוקרטיות או משטרים סמכותנים. לעיתים משטרים אלו מאמצים את המוסדות המקובלים בדמוקרטיה, אולם מארגנים את השיטה הפוליטית כך שכוח רב בהרבה יהיה בידי השלטון המרכזי.
יתר על כן, קיימות עדויות אמפיריות חזקות המבדילות משטרי כלאיים מדמוקרטיות או משטרים סמכותנים גם מבחינת הביצועים והפעולות של המשטר. מחקר השוואתי שיטתי מצא כי משטרים היברידיים נוטים יותר לצאת למלחמה מאשר דמוקרטיות או משטרים סמכותנים (מנספילד וסניידר, 2005), נוטים יותר לעומתם למשברים לאומיים (גולדסטון, 2000) ובעלי שיעורי אמון נמוכים יותר לעומתם מגורמי השקעות עסקיים (קניון ונאהוי, 2010). כלומר, מצב הביניים בין דמוקרטיה למשטר סמכותני נמצא במתאם לרמות גבוהות יותר של בעיות כלכליות, פוליטיות ובינלאומיות מסוימות, בהשוואה לכל אחת מנקודות הקיצון. עם זאת, נכון לשנת 2010, טיב המתאם אינו ברור, וקשה לומר בוודאות האם משטר הכלאיים הוא הסיבה לגורמים אלו או שאולי הקשר הסיבתי הוא הפוך, ועצם קיומם המוקדם יותר של בעיות מהותיות הוא זה שגורם להיווצרותו של משטר הכלאיים.
בהשוואה למשטרים סמכותנים טהורים, הנהגה במשטרי כלאיים כן לוקחת בחשבון את דעת הקהל. גם אין לא ניתן להציע להנהגה תחרות אמיתית בסבבי הבחירות, מועמדי אופוזיציה, על אף מוגבלותם הפוליטית, יכולים לנצל דעת קהל שלילית כדי לערער כנגד השלטון גורמי כוח אחרים התומכים ביציבותו, או אף ליצור סחף רב כל כך של הצבעה לאופוזיציה בבחירות, עד שיהיה קשה ולא אמין לזייף תוצאה אחרת. למעשה, משמשות גם הבחירות עצמן כחלק ממנגנון השפעה על דעת הקהל שמטרתו ליצור רושם קבוע שמרבית הציבור תומך בשלטון. מחקריהם של הייל ומקפול הראו שחילופי מפלגות במשטרים כאלו מתרחשים בדרך כלל בתקופת שלטונם של המנהיגים הכי פחות פופולרים, ומכך הסיקו את החשיבות הרבה לדעת הקהל.
Hallelujah (שיר של קארי אנדרווד)
Hallelujah (בעברית: הללויה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, בשיתוף עם הזמר-יוצר ג'ון לג'נד, מתוך אלבום חג המולד שלה, "My Gift". השיר יצא לאור ב-13 בנובמבר 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס נאשוויל, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי החג הדיגיטליים.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ג'ון סטפנס וטובי גד והופק על ידי גרג וולס, שהפיק את שאר שירי האלבום. השיר נשלח לאנדרווד כמה זמן לאחר שכבר עבדה על האלבום. היא הצהירה ואמרה כי: "בזמן שהשיר הזה הגיע אליי, כבר הייתי בשיא ההכנות של האלבום ולבסוף החלטתי לצרף גם אותו".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-600 אלף השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 בנובמבר 2020 בשידור חי. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את לג'נד כשהוא נכנס למבנה מסוים ולאחר מכן מתיישב ליד פסנתר. בהמשך, מצטרפת אליו אנדרווד והשניים מתחילים לשיר יחדיו את השיר, תוך שבחוץ יורד שלג.
נכון לנובמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-1.5 מיליון צפיות.
פיונה באטן
פיונה באטן (באנגלית: Fiona Button; נולדה ב-9 באוגוסט 1983) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד רוז דפו בסדרת הטלוויזיה "נפרדנו כך".
ביוגרפיה.
באטן נולדה בלוזאן שבשווייץ. היא גדלה בניוברי שבברקשייר, שם למדה בבית הספר פארק האוס, ובתיכון סנט ברתולומאו. אחר כך למדה דרמה באוניברסיטת בירמינגהם, ונרשמה לאקדמה לאמנות הדרמה ובר דאגלס. ב-2007 סיים את הלימודים. הופעת הברכורה שלה היה בגיל 10 בהצגה "הקוסם מארץ עוץ" בתיאטרון ווטרמיל בניוברי.
טלוויזיה.
אחרי סיום הלימודים שיחקה באטן בסדרות "רציחות במידסומר" ו-"The Bill". ב-2008 גילמה את לוסי בדפורד בסדרה "הארמון". בין השנים 2010 ל-2012 שיחקה בתפקיד טס רוברטס בשתי עונות של הסדרה "Lip Service". מ-2014 עד 2016 הופיעה בתפקיד ג'ניפר צ'מברס בעונה הראשונה והשנייה של "גרנטצ'סטר". ב-2018 לוהקה באטן לתפקיד רוז דפו בסדרה "נפרדנו כך".
באטן הופיעה בתפקידי אורח בסדרות כגון "How Not to Live Your Life", "מנודים", "המלחמה של פויל", "קרדינל ברנס", "פרמפייס", "You, Me and the Apocalypse", ובתפקיד ורה בסדרה "My Mother and Other Strangers".
תיאטרון.
ב-2007 הופיעה באטן לראשונה בווסט אנד במחזה "רוק'נרול" מאת טום סטופארד בתפקיד אסמה ואליס. ב-2009 השתתפה במחזה "מאדאם דה-סאד" בדונמר ורהאוס, לצדן של ג'ודי דנץ' ורוזמונד פייק. אחר כך הופיעה בתפקיד סוניה במחזה "וניה" בתיאטרון גייט. ב-2010 שיחקה בתפקיד רייצ'ל בהפקה המקורית של המחזה "פוש" בתיאטרון רויאל קורט, ובתפקיד מייבל צ'ילטרן במחזה "בעל אידיאלי" שהוצג בתיאטרון וודוויל.
ב-2013 גילמה באטן את ונדי במחזה "ונדי ופיטר פן" מאת אלה היקסון, בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית. המחזה הוא עיבוד של הסיפור המקורי בראייה פמיניסטית, כשבמרכז נמצאת ונדי, "הילדה שתתבגר". ההצגה הייתה ללהיט, וב-2015 הועלתה הפקה מחודשת של המחזה.
ב-2014 שיחקה באטן בתפקיד אנאבלה במחזה "Tis Pity She's a Whore" בתיאטרון הגלוב.
ב-2012 גילמה את סטף במחזה "They drink it in the Congo" בתיאטרון אלמיידה. ב-2018 שיחקה בתפקיד ססילי קרדיו במחזה "חשיבותה של רצינות" בווסט אנד.
חיים אישיים.
באטן חיה בלונדון. ב-2014 התחתנה עם התסריטאי הנרי פליט. ב-2017 נולדה בתם.
אלפרד רוסנר
אלפרד רוסנר (בגרמנית: Alfred Roßner; 17 בדצמבר 1906, אלסניץ שבפוגטלנד, סקסוניה (Oelsnitz/Vogtl.) – 18 בדצמבר 1943, סוסנוביץ, פולין) היה תעשיין גרמני וחסיד אומות העולם, שהציל יהודים רבים מגירוש ומרצח בפולין, שהייתה כבושה בידי גרמניה הנאצית בתקופת מלחמת העולם השנייה.
קורותיו.
רוסנר גדל בפאלקנשטיין (Falkenstein) שבאזור פוגטלנד  בחבל סקסוניה שבגרמניה. עקב בריאותו הלקויה שוחרר מחובת גיוס לוורמכט. הוא היה סוחר טקסטיל בעיסוקו. ב-1940 הגיע לבנדין שבפולין הכבושה בידי גרמניה, בדרום אותו חלק בפולין שסופח לגרמניה ("ורתגאו"), ושם הועסק כנאמן על רכוש יהודי שהוחרם.
מעשה ההצלה.
במתפרות שעליהן היה רוסנר מופקד הועסקו כ-8,000 יהודים. תוצרתן של המתפרות נחשבה חיונית למשק המלחמה הגרמני. על כן קיבלו מועסקיו של רוסנר תעודות זיהוי ייחודיות, שבמידה מסוימת הגנו על נושאיהן מפני גירוש למחנות ההשמדה. גם קרוביהם של נושאי התעודות היו מוגנים באותה מידה. רוסנר עשה ככל שביכולתו כדי להגן על היהודים שבתחום אחריותו מפני רצח או גירוש להשמדה. אין נתונים מדויקים לגבי מספר היהודים שהציל. בקיץ 1943 חוסל גטו בנדין. הגסטפו גילה על פעולותיו של רוסנר והוא נעצר, נכלא בבית הכלא בסוסנוביץ ושם נרצח בסוף 1943 או בתחילת 1944.
הנצחה.
ב-1995 פנו ניצולים שהציל רוסנר אל יד ושם ולאחר הליך המחקר הוכר רוסנר כחסיד אומות העולם. בשנת 2010 הוצבה מצבת זיכרון לרוסנר בבית הקברות בפלקנשטיין.
טמאש וארגה
טמאש וארגה (בהונגרית: Varga Tamás; קונסנטמיקלוש, 3 בנובמבר 1919 – בודפשט, 1 בנובמבר 1987) היה מורה למתמטיקה הונגרי, מצטיין בינלאומי בהוראת המתמטיקה, בעל עיטור "פרס המדינה". חסיד אומות העולם.
ביוגרפיה.
וארגה נולד במשפחה של שבעה ילדים. כמה מאחיו היו אנשי ציבור ידועים (למשל, הסופר דומוקוש וארגה ובאלאז' וארגה היסטריון הספרות). סבא רבא שלו המתמטיקאי קארוי סאס היה חבר של המתמטיקאים יאנוש בויאי ופרקש בויאי. וארגה סיים את בית הספר היסודי והתיכון בעיר הולדתו והמשיך את לימודיו באוניברסיטת אטווש לוראנד במחלקה למתמטיקה ולפיזיקה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה סמל קרבי והציל כמה וכמה יהודים. פעילותו הונצחה על ידי ג'רג' בנצה ביצירתו "הכלא ההמשחרר", בסיפור ששמו "אגדת חג המולד". בשל פעולותיו החליט יד ושם בשנת 2012 להעניק לו את תואר חסיד אומות העולם.
בעלה של אגנש בינט, פסיכולוגית ילדים יהודייה הונגרייה.
קריירה.