אולימפיאדת פריז ב-1924 הייתה לציון דרך בעולם הכדורגל העולמי, שכן תחרות הכדורגל שלה הייתה התחרות הראשונה בהיסטוריה שהפגישה נבחרות אירופיות עם נבחרות משאר העולם. נבחרת אורוגוואי הייתה לזוכה בטורניר, לאחר שהביסה את בתוצאה 3-0. בעקבות הצלחת הטורניר החליט נשיא פיפ"א, ז'יל רימה, לייסד טורניר בלתי תלוי במשחקים האולימפיים שיכריע את זהות אלופת העולם. לאחר זכייתה של אורוגוואי במדליית זהב שנייה ברציפות באולימפיאדת אמסטרדם לאחר ניצחון במשחק גמר חוזר 2-1 על ארגנטינה, ובעקבות יום המאה להקמת המדינה, זכתה אורוגוואי במכרז לאירוח טורניר הבכורה.
שתי הנבחרות שהעפילו לגמר היו הטובות בטורניר, והגיעו אליו עם מאזן מושלם של ניצחונות בטורניר. התחרותיות והאיבה בין המדינות השכנות רק הוסיפה לעניין סביב משחק הגמר.
הדרך אל הגמר.
טורניר מונדיאל 1930 החל בשלב בתים. 13 הנבחרות הוגרלו לארבעה בתים, הראשון בן ארבע נבחרות וכל השאר בני שלוש נבחרות כל אחד. הנבחרות שסיימו במקום הראשון בבתיהן, העפילו לשלב חצי הגמר, שהתנהל בשיטת נוקאאוט.
אורוגוואי פתחה את משחקיה בבית ג' בניצחון 1-0 על . הקטור קסטרו העניק לנבחרתו את הניצחון עם שער בדקה ה-65. במשחק השני של שלב הבתים הביסה אורוגוואי את בתוצאה 4-0, והמשיכה לחצי הגמר עם מאזן מושלם של שני ניצחונות וללא שערי חובה. ארגנטינה נאלצה לשחק בשלב הבתים משחק אחד יותר, לאחר שהוגרלה לבית א', היחיד שהכיל ארבע נבחרות. במשחק הראשון שלה בטורניר פגשה ארגנטינה את . לואיס מונטי כבש תשע דקות לסיום והעניק לארגנטינאים ניצחון 1-0. במשחקה השני בטורניר נעזרה ארגנטינה בשלושער של גיז'רמו סטאבילה כדי לנצח 6-3 את . במשחקה השלישי והאחרון בשלב הבתים שמרה ארגנטינה על מאזן מושלם, כשגברה 3-1 על , בעזרת צמד של סטאבילה בהפרש של דקה אחת בלבד.
שתי הנבחרות סיימו כראשי בתים, והעפילו לחצי הגמר. בשלב זה פגשה אורוגוואי את . כבר בדקה הרביעית נקלעה אורוגוואי לפיגור, אך עד למחצית כבר צעדה ביתרון 3-1, בדרך לניצחון 6-1 והעפלה לגמר הטורניר הביתי. ארגנטינה השיגה תוצאה זהה, 6-1, על . במחצית הובילה ארגנטינה בתוצאה 1-0, אך במחצית השנייה הוסיפה חמישה שערים. ארצות הברית רק צימקה דקה לסיום.
שופט המשחק.
ג'ון לנגנוס הבלגי נבחר לשופט המשחק. עוזרי השופט, יוליסס סאוסדו הבוליביאני והנרי כריסטוף הבלגי, נבחרו לשמש קוונים במשחק.
לנגנוס היה לשופט הראשון אי פעם בגמר המונדיאל. הוא שפט גם בשני טורנירי המונדיאל הבאים, ב-1934 וב-1938.
מהלך המשחק.
שתי הנבחרות עלו במערך 2-3-5, שהיה נפוץ באותה התקופה. אצטדיון סנטנאריו במונטווידאו החל להתמלא בשעות הבוקר, וב-14:15 שעון אורוגוואי, שעת הפתיחה, כבר היה מלא לחלוטין. טרם המשחק טענו כל אחת מהנבחרות כי כדור המשחק שלהן צריך להיות בשימוש. בסופו של דבר השופט, ג'ון לנגנוס, בעצה אחת עם פיפ"א, החליטו כי בכל מחצית ייעשה שימוש בכדור אחר. הטלת מטבע קבעה כי המחצית הראשונה תשוחק עם כדור ארגנטינאי.
כבר בדקה ה-12 עלתה אורוגוואי ליתרון ראשון במשחק. פבלו דוראדו בעט כדור לפינה הקרובה של השוער הארגנטינאי חואן בוטאסו והכניע אותו. בדקה ה-20 ארגנטינה חזרה למשחק, כשבעיטה חזקה של קרלוס פאוצ'לה סיימה מהלך קבוצתי מרשים בשער שוויון. שמונה דקות לסיום המחצית הראשונה השלימה ארגנטינה מהפך, כשבעיטה מזווית קשה של גיז'רמו סטאבילה הכניעה את אנריקה בז'סטררו וקבעה 2-1 לארגנטינה בהפסקה.
המחצית השנייה נפתחה בבעיטה של פרנסיסקו וראז'ו לקורת השער, שכמעט העלתה את ארגנטינה ליתרון כפול. ההחמצה החמירה את פציעתו של וראז'ו בברכו, אותה ספג עוד בטרם המשחק. באותה תקופה עוד לא היה ניתן לבצע חילופים, ואורוגוואי נהנתה מיתרון בעקבות פציעתו של החלוץ. בדקה ה-57 הצליחה אורוגוואי להשיג את השוויון מרגליו של פדרו סאה. 11 דקות אחר כך הגיע המהפך השני במשחק, הפעם לטובתה של אורוגוואי, כשבעיטה מרחוק של סנטוס איריארטה קבעה 3-2.
דקה לסיום התקרבה ארגנטינה לשוויון, לאחר שגיז'רמו סטאבילה מצא את המשקוף. המהלך הסתיים דווקא בשער מהצד השני, כשאורוגוואי יצאה להתקפה מתפרצת אותה חתם הקטור קסטרו עם שער שקבע את תוצאת הגמר, 4-2 לאורוגוואי בסיום.
שופט: ג'ון לנגנוס
קוונים: אוליסס סאוסדו, הנרי כריסטוף
מלינגו
מלינגו בע"מ היא חברת בת ישראלית של חברת אנציקלופדיה בריטניקה, העוסקת בפיתוח מילונים מקוונים ובכלי חיפוש חכמים לרשת האינטרנט, וכן בבלשנות חישובית בשפות שמיות.
פעילות החברה.
מלינגו מתמחה בפיתוח ושיווק של מוצרים ושירותים המבוססים על יישומי שפה טבעית, בשפות העברית והערבית, וכן מציעה החברה פתרונות ייחודיים בשפות שונות, בשווקים הפרטיים והמוסדיים. בין מוצרי החברה: מנועי חיפוש חכמים בעברית, ערבית ופרסית, פתרונות ייחודיים לאחזור מידע בסביבה ארגונית, מילונים מקוונים ומערכות להקראה אוטומטית של טקסט בעברית. המוצרים מיועדים לרשת האינטרנט, לרשתות אינטרה-נט פנימיות בארגונים, לרשתות טלפוניה ותקשורת סלולרית. מלינגו היא בעלת האתרים "מורפיקס" – מילון עברי-אנגלי-עברי חינמי, "רב-מילים" – המילון העברי המקיף ביותר ברשת, ‘נקדן מורפיקס’ – אתר לניקוד אוטומטי, ‘קולפיקס’- תוכנה להקראת טקסט, וכן מילונים דו-לשוניים בשפות נוספות.
בספטמבר 2020, נכללה החברה באיגוד חברות לטכנולוגיות NLP שהקימו רשות החדשנות ומשרד הדיגיטל הלאומי.
יאיר קליין
יאיר קליין (נולד ב-28 באוגוסט 1943, קיבוץ ניצנים) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת סגן-אלוף. קליין שירת בסיירת חרוב כקצין וכמפקד הסיירת מ־20 ביולי 1973 ועד 10 באוקטובר 1973. לאחר שחרורו מהצבא החל לעסוק בסחר בנשק ואימון שכירי חרב. קליין הורשע בעבירות שונות בארבע מדינות, קולומביה, ישראל, סיירה לאון ורוסיה.
ביוגרפיה.
בשנת 1966 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ובפעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר ושימש כמפקד כיתה בגדוד. לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בסיירת חרוב. באוגוסט 1973 פיקד על כוח הסיירת שהשתלט על מטוס "מידל איסט איירליינס" החטוף. במלחמת יום הכיפורים לחם בחצי האי סיני כסגן מפקד הסיירת. בהמשך שימש מפקד ענף במרכז הלאומי לאימונים ביבשה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד חטיבת צנחנים במילואים.
קליין התגורר משנת 1972 בחמרה. לאחר שחרורו מהצבא הקים חברת שכיר חרב פרטית בשם Spearhead LT ("חוד החנית") שעסקה במכירת נשק לכוחות מזוינים בדרום אמריקה, לבנון וסיירה לאון.
פרשת חוד החנית.
בשנת 1989, הואשם עלי ידי הרשויות בקולומביה על כך שאימן במסגרת 'חוד החנית' חברים בקבוצות מיליטנטיות קיצוניות וקבוצות חיסול של סוחרי סמים כגון: גונזלו גצ'ה ופבלו אסקובר. בספטמבר 1989 הגישה קולומביה לישראל בקשה להסגרתו. קליין הואשם גם על ידי ממשלת אנטיגואה וברבודה, שהעביר משלוח של רובי עוזי שהזמינו לסוחרי סמים בקולומביה.
ב-3 בינואר 1991 נידון לשנת מאסר על תנאי ולקנס של 80,000 שקלים. עיקר האישום היה על כך שגרם נזק לשמו הטוב של צה"ל ופגיעה ביחסי החוץ של מדינת ישראל. העבירות שבהם הואשם הם: יצוא ציוד לחימה ללא היתר, עבירות על צו הפיקוח על מצרכים ושירותים, ועל תקנות שירות הביטחון. על פי הודאת קליין וחוד החנית: הם ניהלו משא ומתן עם "ארגון מגדלי הבקר" הקולומביאני, ובאימונים צבאיים של חברי הארגון. כמו כן הודו ביצוא חומרי לחימה הכולל: ציוד לראיית לילה, חגורים צבאיים וציוד גילוי נגד פיגועים. בנוסף הם הורשעו בניהול משא ומתן עם גורמים באנטיגואה על הקמת בית הספר להישרדות, ועם גורמים בפנמה על אימונים צבאיים וציוד בנשק.
בשנת 2001 הורשע על ידי בית המשפט בקולומביה, שדרשה את הסגרתו מישראל, ישראל סרבה להסגיר את קליין. בראיון שנעשה ב-2007 לרשת טלוויזיה קולומביאנית טען שהוא נשלח לקולומביה לבקשת משטרת קולומביה כדי לאמן את השוטרים הקולומביאנים וציין שהוא מוכן לחזור לקולומביה ולעזור להשמיד את קבוצה הגרילה FARC.
בין השנים 1999–2000 הוא ישב במאסר למשך 16 חודשים בכלא של סיירה לאון באשמת הברחת נשק לקבוצות מורדים מקבוצת ההתנגדות המאוחדת של סיירה לאון.
קליין מתגורר בקיסריה.
מעצר והסגרה לרוסיה.
ב-3 באפריל 2007 האינטרפול הפיק צו מעצר בינלאומי לקליין ושניים משותפיו, מלניק פרי וצדקה אברהם, באישום של קשירת קשר והדרכה לטרור. הוא נעצר על ידי המשטרה הרוסית במוסקבה ב-28 באוגוסט 2007. ממשלת קולומביה ונשיאה אלברו אוריב ביקשו את הסגרתו לקולומביה. אם היה מוסגר עתיד היה להיכלא ל-10 שנים ו-8 חודשים בכלא הקולומביאני, עם תשלום ערבות של 22 משכורות מינימום קולומביאניות. בעבר הוא הואשם רשמית על ידי בית דין גבוה במנזלס בהשתתפות ואימון קבוצות מיליטנטיות בלתי חוקיות. למרות האישור שניתן על ידי בית הדין הרוסי להסגיר את קליין לקולומביה, בית הדין לזכויות אדם של אירופה החליט להקפיא את המהלך. לדברי פרקליטו ברוסיה דמיטרי ימפולסקי, ההסגרה של לקוחו "תהא הפרת זכויותיו והחופש שלו". קליין טען במהלך משפטו ברוסיה שהסגרתו לקולומביה תהווה "הוצאה להורג" בשבילו.