למרות שהגדרת הזהות הקנדית צרפתית מזוהה, בין השאר, גם עם האמונה הקתולית, שיעורי האוכלוסייה שמגדירים עצמם כדתיים משתנה בין האזורים השונים ולפי הגילאים. באופן כללי, תושבי קוויבק, כשאר תושבי קנדה, פחות דתיים, מאלה שבארצות הברית. בשל המסורת הליברלית, רבים מהנוצרים בקנדה לא מציינים את דתם. בקוויבק, בה יושבים רוב הקתולים, רוב תושבי קוויבק כיום מגדירים עצמם כחסרי דת ואינם מתערבים באמונותיהם של אחרים.
חקלאות.
לקנדים הצרפתים היו יתרונות ברורים בחקלאות ובגידול משק חי במשך מאות שנים, כולל בקר, סוסים וגם תרנגולות. עקב פוריות הקרקע באזור נהר סנט לורנס ובחוף העשיר של מפרץ סנט לורנס. עד 1960 החקלאות השתנתה לכיוון תעשייה חקלאית. קוויבק הייתה, והיא עדיין, העורק החקלאי של קנדה. בשטחה העצום של קוויבק נמצא המצבור העיקרי והגדול בעולם של עצי האֶדֶר, המשמשים לייצור סירופ המייפל בקנדה.
נשק קטלני
נשק קטלני (באנגלית: Lethal Weapon) הוא סרט מתח ופעולה משנת 1987 בכיכובם של מל גיבסון, דני גלובר, גארי ביוסי, סטיב קאהן, טום אטקינס.
עלילה.
עלילת הסרט נפתחת כאשר מוצמד לבלש משטרת לוס אנג'לס רוג'ר מורטאו (דני גלובר) שותף חדש, מרטין ריגס שמו (מל גיבסון). ריגס שירת כסמל מחלקה וצלף בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ולחם במלחמת וייטנאם. בשל כישורי הקליעה של ריגס, כמו גם מיומנותו באמנויות לחימה, מכנה אותו מרטאו כ"נשק קטלני" (ומכאן שם הסרט). למרות השוני הרב בין השניים, שכן מורטאו הוא איש משפחה ואילו ריגס הוא אלמן עם משאלת מוות, הרי שעד מהרה מתגלה שיחדיו הם צוות מוצלח. השניים נדרשים לחקור פרשיית התאבדות של צעירה שקפצה אל מותה. הצעירה, בתו של חבר לנשק של מורטאו ממלחמת וייטנאם, בה לחם כמפקד מחלקה בחטיבת הצנחנים ה-173. במהלך החקירה מתברר כי הצעירה נרצחה בידי קבוצת שכירי חרב שביקשה ללחוץ על אביה, שעבד עבורם.
זמן קצר לאחר יום הולדתו החמישים, השוטר במחלק הרצח רוג'ר מורטאו (דני גלובר) נאלץ לקבל כשותף חדש את מרטין ריגס (מל גיבסון), שהועבר ממחלק הסמים. ריגס הוא חייל לשעבר שלחם במסגרת הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ושכל את אשתו שלוש שנים קודם לכן בתאונת דרכים, וכתוצאה מכך הפך לבעל נטיות התאבדותיות שבאות לידי ביטוי ביחס תוקפני כלפי עצורים, יחס שהוביל את הממונים עליו לאשר את המעבר למחלק הרצח. מורטאו וריגס מהר מאוד מוצאים את עצמם מתעמתים האחד עם השני בנושא סגנון העבודה שלהם.
מורטאו מקבל שיחת טלפון ממייקל הנסקר (טום אטקינס), חבר לשעבר מימיהם במלחמת וייטנאם ובנקאי בהווה, אבל לפני שהם נפגשים מורטאו מגלה כי בתו של הנסקר, אמנדה, כפי הנראה התאבדה בקפיצה ממרפסת דירתה. נתיחה שלאחר המוות מגלה שאמנדה הורעלה בנוזל לפתיחת סתימות, דבר שהופך את ההתאבדות שלה למקרה רצח אפשרי. הנסקר מספר למורטאו שהוא חש מודאג מצריכת הסמים של בתו ומהעיסוק שלה בזנות ובפורנוגרפיה, ורצה לבקש ממורטאו לסייע לה לפתוח דף חדש בחייה.
מורטאו וריגס הולכים לביתו של הסרסור שלה במטרה לחקור אותו, אך הוא יורה עליהם וריגס נאלץ להרוג אותו, ובכך מציל את חייו של מורטאו, שמתחיל לגלות יותר סבלנות כלפיו ובערב לוקח אותו להכיר את משפחתו. למרות שהמקרה לכאורה נראה סגור בעקבות מותו של הסרסור, ריגס מודע לכך שהעדה היחידה למותה של אמנדה הייתה זונה בשם דיקסי, שבדרך כלל עובדת בחלק אחר של העיר. ריגס ומורטאו מגיעים לביתה של דיקסי במטרה לחקור אותה, אך הבית מתפוצץ ברגע שהם מתקרבים אליו. ריגס מוצא בהריסות חלקים של מתג מכספית, דבר המצביע על כך שהפצצה הוכנה על ידי מישהו מקצועי; מספר ילדים שהיו עדים לפיצוץ נזכרו שהם ראו איש מתקרב לבית לפני הפיצוץ ועל זרועו כתובת קעקע זהה לזו שעל זרועו של ריגס, ומורטאו מתחיל לחשוד שידידו הנסקר יודע יותר ממה שהוא סיפר לו.
בזמן לווייתה של אמנדה בביתו של הנסקר, מורטאו וריגס מתעמתים עימו, והוא חושף בפניהם שהוא היה בעבר שייך ל"חברת הצללים", ארגון של מבריחי הרואין שמורכב מיוצאי הכוחות המיוחדים והוקם בימים האחרונים של מלחמת וייטנאם על ידי גנרל לשעבר פיטר מק'ליסטר (מיטשל ריאן) וסגנו הראשי מר ג'ושוע (גארי ביוסי). הנסקר היה מלבין את הכסף שלהם בעזרת הבנק שלו, אך ביקש לצאת מהארגון וכאשר מק'ליסטר גילה שהוא יצר קשר עם מורטאו אנשי הארגון רצחו את בתו. מורטאו מנסה לשכנע את הנסקר לגלות לו כל מה שהוא יודע על הארגון, אבל ג'ושוע פורץ להלוויה במסוק והורג את הנסקר ביריות. לאחר מכן אנשי חברת הצללים מנסים להרוג את ריגס בירי מרכב נוסע, אבל ריגס ניצל על ידי לבישת אפוד מגן. ריגס ומורטאו מזייפים את מותו כדי להשיג יתרון על אנשי החברה.
לאחר מכן אנשי החברה חוטפים את בתו הבכורה של מורטאו, ריאן (טרייסי וולף) ודורשים שמורטאו יסגיר את עצמו לידיהם בתמורה לשחרורה. מורטאו וריגס מתכננים להציב לאנשי החברה מארב באגם אל מיראג' כשריגס אורב לאנשי החברה עם רובה צלפים ומחפה על מורטאו. במהלך קרב היריות נתפס ריגס על ידי הגנרל מק'ליסטר והשניים נלקחים ביחד עם ריאן למקום המחבוא של אנשי החברה. אנשי החברה מענים את ריגס ומורטאו כדי לגלות מה הם יודעים על פעילות החברה, אבל ריגס מצליח להשתחרר ולחלץ את מורטאו וריאן והם בורחים ממקום המחבוא של החברה במועדון לילה במרכז לוס אנג'לס, המשמש כיסוי לפעילות החברה. מקקליסטר וג'ושוע מנסים לברוח בנפרד לאחר שהכיסוי שלהם נחשף. מורטאו יורה בנהגו של מק'ליסטר והלה נהרג מפיצוץ רימוני יד שהיו בתוך הרכב. מורטאו וריגס מגיעים ביחד לביתו של מורטאו ומציבים שם מארב לג'ושוע בידיעה שהוא יגיע לשם כדי לנקום בשניים. הם מצליחים לפרוק אותו מנשקו וריגס וג'ושוע נלחמים בקרב פיזי על המדשאה של מורטאו כשריגס יוצא כשידו על העליונה. כששוטרים נוספים מגיעים לקחת את ג'ושוע למעצר, הוא מצליח להשתחרר ולקחת את האקדח של אחד מהם ולנסות לירות בריגס ומורטאו, אך השניים יורים בו והורגים אותו.
לאחר שהוא מבקר בקברה של אשתו, ריגס מוזמן לבלות את חג המולד אצל משפחת מורטאו, והוא ורוג'ר הופכים לחברים טובים בעקבות המקרה. ריגס נותן למורטאו מתנה סמלית- קליע הולופוינט שהוא שמר בעבר לעצמו כדי להתאבד, אך כעת הוא חש כי הוא לא צריך אותו יותר.
מלחמת האזרחים הסומלית
היסטוריה של סומליה
סומליה (בסומלית: Soomaaliya, בערבית: الصومال), או בשמה המלא הרפובליקה הפדרלית של סומליה, היא מדינה הממוקמת בקרן אפריקה.
לאורך ההיסטוריה ארוכת השנים שלה, סומליה שימשה כתחנת מעבר חשובה למסחר עם חלקים נרחבים של העולם העתיק, ועל פי רוב החוקרים, קיימת סבירות גבוהה שבשטחה התקיימה בעבר ארץ פונט האגדית.
במהלך ימי הביניים, מספר אימפריות סומליות חזקות שלטו בנתיבי הסחר האזוריים, ביניהן סולטנות עג'וראן, סולטנות אדאל, סולטנות ורסנגאלי, סולטנות גלדי וסולטנות מג'ירטן.
בסוף המאה ה-19, באמצעות רצף של הסכמים עם ממלכות אלו, הבריטים והאיטלקים השיגו שליטה על חלקים של החוף הסומלי, והקימו את סומלילנד הבריטית וסומלילנד האיטלקית. בעומק השטח הסומלי, התנועה הדרווישית , בהנהגתו של מוחמד עבדאללה חסן, הביסה בהצלחה את כוחות האימפריה הבריטית ארבע פעמים, ואילצה אותם לסגת לאזור החוף, אבל בסופו של דבר, הממלכה הובסה בשנת 1920 על ידי הבריטים, שהסתייעו בכוחם האווירי העדיף. במקביל, איטליה הפשיסטית השיגה שליטה מלאה על צפון מזרח, מרכז וחלקים מדרום סומליה בעקבות מערכה צבאית מוצלחת כנגד סולטנות מג'ירטן וסולטנות הוביו. הכיבוש האיטלקי בשטחי סומליה נמשך עד 1941, כאשר שטח הכיבוש האיטלקי נפל לידי בריטניה במסגרת מלחמת העולם השנייה.
בעקבות הניצחון הבריטי על איטליה, מערב סומליה נותרה בגדר שטח חסות בריטי, בעוד שצפון מזרח, מרכז ודרום סומליה הפכו לאזור מנדט בחסות האו"ם ב-1 באפריל 1950, תוך הבטחה למתן עצמאות לאחר 10 שנים. ב-1 ביולי 1960, שני האזורים התאחדו כמתוכנן, מה שהוביל להקמתה של רפובליקה סומלית עצמאית בשליטה אזרחית. במועד זה, האספה הלאומית הסומלית, בראשותו של חאג'י בשיר אסמאעיל יוסוף, אישרה את חוק האיחוד של הקולוניות הבריטיות והאיטלקיות לשעבר, לצורך הקמת הרפובליקה של סומליה.
פרהיסטוריה.
סומליה הייתה מיושבת לפחות מאז התקופה הפלאוליתית, במהלכה תרבויות דויאן והארגיסאן פרחו באזור. העדות הקדומה ביותר לקיום טקסי קבורה בקרן אפריקה נמצאה בבית קברות בסומליה, ומתוארכת לראשית המאה ה-4 לפנה"ס. בשנת 1909 התגלה גם השימוש שנעשה באבנים באתר ג'אלו (Jalelo) שבצפון סומליה, כאשר הדבר המחיש את הדמיון בהתפתחות הציוויליזציות במהלך התקופה הפלאוליתית בין המזרח והמערב.
על פי בלשנים, אוכלוסיות דוברי שפות אפרו-אסיאתיות הגיעו לראשונה לאזור במהלך התקופה הנאוליתית, כאשר מוצאם המשוער היה מעמק הנילוס או מהמזרח הקרוב. חוקרים אחרים סבורים שהקבוצה האפרו-אסיאתית התפתחה בקרן אפריקה עצמה, כאשר במרוצת השנים דוברי השפה נדדו למקומות נוספים.