עפרוני פסגות אוכל זרעים, צמחים וחרקים.
אזורי קינון.
עפרוני פסגות מקנן באזורים של מישורים סלעיים צחיחים (בספר-המדבר) ועל צלעות ההרים. לעיתים הוא מקנן גם בשדות מעובדים כמו עפרוני הענק, אך לרוב בגובה רב יותר. בישראל: נדיר באביב ובסתיו, בעיקר בחלקים המזרחיים של הארץ, ובחורף נדיר ביותר בערבה.
מקום מומלץ לצפייה: שדות חקלאיים בערבה באביב.
קולות.
הקריאה של עפרוני כוללת פטפוט יבש בנוסח "טריפ, טרופ" המזכיר עפרונן קצר אצבעות, אך גס ומגוון יותר. משמיע גם "טצ'ר" צורמני. השירה דומה לשירת עפרוני ענק, אך מעט נמוכה ונוקשה יותר. היא כוללת פטפוט מהיר, יבש ומתגלגל (ללא סלסולים), חד-גוני יותר ודל יותר בחיקויים, וצלילים רכים מזה של שירת עפרוני ענק.
הערכת סיכון.
עפרוני הפסגות התחיל להיכחד כמקנן בישראל בתחילת שנות ה-2000 ומאז לא נצפו ניסיונות קינון של המין בישראל. כיום נותרו מעטים המקננים באזורי רמת הגולן.
סנונית מערות
סנונית מערות (שם מדעי: "Hirundo daurica") היא מין של ציפור שיר ממשפחת הסנוניתיים. אורכה מגיע  ל-19-14 ס"מ ומוטת הכנפיים שלה היא 32-24 ס"מ.
צורה.
סנונית המערות דומה לסנונית הרפתות בצורה שלה ובגודל שלה, בכנפיה הכהות שצבען שחור מבריק ובנוצות הזנב החיצוניות הארוכות, אך נבדלת ממנה בצבע הלבן-ערמוני, בצוואר בהיר ובהיעדר הסינר השחור על החזה.
תחום תפוצה.
סנונית המערות נפוצה בדרום אירופה וסביב אגן הים התיכון, ומשם מזרחה עד לדרום-מזרח אסיה.
בישראל.
נדידת הסתיו נמשכת מאמצע יולי עד אמצע נובמבר, כשהשיא בספטמבר, נדידת האביב מתחילה באמצע פברואר והיא נמשכת עד ליוני, כשהשיא במרץ-אפריל.
הסנונית בישראל מקייצת ומקננת והיא מצויה בצפון ובמרכז.
מזון.
כאשר היא בתעופה בגובה רב יחסית היא נוהגת לצוד חרקים.
קינון.
הקן שלה בנוי מבוץ ורוק, צורתו כצורת אגרטל כדורי ומשקלו יכול להגיע לקילוגרם.
את הקנים היא בונה במרחק של כמה מאות מטרים מקנים אחרים. דוגמה למקומות: תלוי על מדף הסלע במערה, במבנים נטושים ואפילו במגורי אדם.
לקן צורת אגרטל כדורי שקוטרו כ-20 ס"מ ואורכו עם פרוזדור הכניסה כ-25 ס"מ.  הקן נבנה על ידי שני בני הזוג. משך הבניה ארוך ויכול להגיע לחודש ימים. פנים הקן מרופד בנוצות. לקן פתח אחד אינו מאפשר לנחשים להגיע לקן כיוון שהנחש אינו יכול לטפס רק אנכית ולא אופקית.
הסנוניות נוטות לחזור לקן שבנו בעונות הרבייה הבאות. https://www.yardbirds.org.il/show_bird/55
שחף צר-מקור
שחף צר-מקור (שם מדעי: Chroicocephalus genei) הוא מין של עוף ימי ממשפחת השחפיים. השחפיים בעלי רגליים ארוכות, מקור ארוך ועיניים בהירות.
מבנה גוף.
שחף צר-מקור הוא שחף לבן-ראש הדומה לשחף אגמים. גב בצבע אפור, כנפיים לבנות בעלות קצוות שחורים, זנב ובטן לבנים, רגליים בגוון שחור-סגלגל, וראש לבן שנצבע בעונת הרבייה בגוון שחרחר. השחף צר-המקור שונה משחף האגמים בצוואר ומקור ארוכים יותר וצבע המקור הוא אדום כהה, שנראה לפעמים כשחור בניגוד לשחף האגמים שמקורו כתום. סוג שחף זה מתאפיין בגחון בגוון ורדרד ובמקור בצבע אדום עמוק.
אורך גופו : 35–39 סנטימטרים. מוטת כנף: 86–99 סנטימטרים.
על פי מידותיו הוא נחשב לקטן למדי, מעט יותר גדול משחף אגמים.
מקורו ארוך יותר ודק וגם הרגליים ארוכות יותר, העין בהירה.
דגם הכנף בתעופה דומה לשל שחף האגמים.
מזון.
שחף צר-מקור ניזון בעיקר מדגים ומחסרי חוליות, שאותם הוא צד בדרך כלל בעודם בחיים.
הוא ניזון מבעלי חיים ומזון שמקורו בטבע. הוא אינו ניזון מפסולת ואשפה בנמלים, וככלל אינו אוכל אשפה שמקורה בבני אדם.
תפוצה.
תפוצתו של השחף צר-המקור מצויה בעיקר בחופי הים התיכון, הים השחור, ים סוף, המפרץ הפרסי ובאגמים מלוחים במרכז אסיה.
שחף צר-מקור נודד בחורף לים התיכון ולחופי חצי האי ערב.
תפוצתו בישראל.
השחף צר-המקור מצוי לאורך חופי הים התיכון ומפרץ אילת. באילת הוא נמצא בבריכות במשך כל השנה, ובבריכות המלח שבעתלית הוא שכיח מאוד כמעט כל השנה.
בין חודש ספטמבר לחודש אפריל מספר השחפים צרי-המקור עולה ואף מגיע לכמה אלפים.
סגנון הקינון.
הקינון של השחף צר-המקור נעשה בקבוצות של שחפים בתוך קן שנבנה על הקרקע ומרופד במעט נוצות וצמחייה. בקן מוטלות עד שלוש ביצים מנוקדות. והדגירה נמשכת 25 ימים. 25 ימים לאחר הבקיעה הצעירים מסוגלים כבר לעוף.
יוכי פנחסי אדיב
יוכי פנחסי-אדיב
סנונית סלעים
סנונית סלעים (שם מדעי: Hirundo rupestris; בתעתיק מערבית - ח'טאף א (ל) שוואהק) היא ציפור שיר ממשפחת הסנוניתיים החיה באירופה, אסיה ואפריקה.
תיאור המין.
סנונית הסלעים היא ציפור בינונית בגודלה ובעלת מבנה גוף מוצק. היא בולטת בצבעה החום-כהה ובסוככות תת-הכנף הכהות והמנוגדות ליתר הכנף. כתמים לבנים מצויים על הזנב.
מידות.
אורך גוף: 15 ס"מ. מוטת כנפיים: 34 ס"מ. משקל: 20 גרם.
אוכלוסייה.
האוכלוסייה של סנונית הסלעים שומרת על מספר פרטים קבוע. אוכלוסיות צפוניות יותר של סנונית הסלעים נודדות לטווחים לא ארוכים ונמצאות בחודשי החורף בדרום אירופה ומערבה, צפון אפריקה והמזרח התיכון. האוכלוסיות המזרחיות של סנונית הסלעים חורפות בתת-היבשת ההודית.
אזורי מחיה.
סנונית הסלעים דוגרת באזורים הרריים באלפים, בטורקיה, בקווקז, בחרמון ומזרחה עד להימלאיה.
נראה, כי האוכלוסייה העולמית של סנונית הסלעים מצויה במגמת עלייה והתפשטות אוכלוסייה צפונה, בעיקר כתוצאה מהיצע גדל והולך של מקומות קינון מתאימים - מעשה ידי האדם.
התפשטויות שכאלה מבחינת מקומות הקינון נרשמו באוסטריה, למשל,  שם גשרים של נתיבי תנועה מהירים משמשים אתר קינון נחשק. גם בשווייץ, רומניה, בולגריה ובעוד מדינות נצפו מקומות קינון שלא נצפו קודם.
סנונית הסלעים בישראל.
בישראל דוגרת סנונית הסלעים אך ורק בחרמון. בעבר דגרה גם באזור הרכבל התחתון, אך בסקר שנערך בשנת 2013 נמצא רק זוג אחד של סנונית סלעים שדגר בשולי העיירה מג'דל שאמס. פרטים נוספים של סנונית סלעים נצפו בחלקים אחרים של הר החרמון אבל ללא סימני דגירה.
סיכון.
בישראל, סנונית הסלעים מוגדרת כמין ש"עתידו בסכנה" (VU) בשל גודלה המזערי של האוכלוסייה המקננת, המוערכת בפחות מ-50 פרטים בוגרים, בשילוב התאמה אזורית לכך שהאוכלוסייה המקננת בחרמון היא אוכלוסיית שוליים בקצה גבול התפוצה העולמית של המין. במהדורה הקודמת של הרשימה האדומה של IUCN מ-2002 הוערכה סנונית הסלעים כמין ש"אינו בסיכון" (LC).
יוכבד פנחסי אדיב
BYD M6
BYD M6 הוא מיניוואן מתוצרת יצרנית הרכב הסינית BYD Auto (שם מלא: "BYD Auto Co., Ltd", במנדרינית: "比亚迪汽车") אשר מיוצר משנת 2010 ועד היום.
קישורים חיצוניים.
הערות שוליים.
דברה אליס
דבורה אליס CM OOnt (נולדה ב-7 באוגוסט 1960) היא סופרת קנדית, פמיניסטית, ופעילה חברתית.
תחילת דרכה.
אליס נולדה בקוקרן, אונטריו, שבקנדה, ומשפחתה עברה מקומות מגורים מספר פעמים במהלך ילדותה עקב עבודתם של הוריה. אליס החליטה שהיא רוצה להיות סופרת בגיל 11.בגיל 17 כבר התחילה להיות פעילה חברתית, ועברה לגור בטורונטו כדי לעבוד בתנועת השלום ובתנועת הנשים. היא עבדה גם כיועצת בבית קבוצתי.
קריירה.
חלק ניכר מעבודתה כסופרת היה בהשראת מסעותיה ושיחות עם אנשים מכל העולם, ומסיפוריהם. היא החזיקה במספר משרות בארגונים בתנועה נגד מלחמה.
היא נסעה לפקיסטן ב-1997 לראיין פליטים במחנה פליטים אפגני. מתוך הראיונות הללו, היא כתבה את סדרת פרוונה, הכוללת את "פרוונה" (2001), ספר על ילדה בשם פרוונה הנאלצת להתחפש לבן ולפרנס את משפחתה תחת משטר הטליבאן, "המסע של פרוונה" (2002) (שני הספרים הראשונים פורסמו בעברית בכרך אחד), וסיפור ההמשך שלו, "Mud City" (2003), על חברתה של פרוונה, שאוזיה. והספר האחרון בסדרה, "My Name is Parvana" (2011). הספר הראשון נכתב בהשראת סיפור אמיתי של אם ובת ממחנה הפליטים, בעוד ספרי ההמשך היו פרי דמיונה של המחברת לגבי איך יכולים להיראות חיי ילדים שצריכים לשרוד בתנאי מלחמה.
ספרה הראשון של אליס יצא ב-1999. "Looking for X" הוא רומן שעוקב אחרי חייה של נערה בשכונת עוני בטורונטו. הספר זכה בפרס המושל הכללי לספרות בשנת 2000.
אחד מספריה הידועים יותר הוא "The Heaven Shop", משנת 2004, אשר מספר על משפחת יתומים במלאווי שנאבקים עם עקירה פתאומית כתוצאה מהשפעת מחלת ה-HIV/איידס. הרומן נכתב כדי להפיג מיתוסים על HIV/איידס ולחגוג את האומץ של הילדים הסובלים ממנו.
ב-2006 יצא רב המכר "I Am a Taxi", אשר מספר את סיפורו של ילד קולומביאני בשם דייגו שהמשפחה שלו מואשמת בהברחת משחת קוקה, אשר משמשת לייצור קוקאין. לאחר שתאונה גורמת למשפחה להיכנס לחובות לבית הכלא בו הם אסורים, הילד נאלץ להרוויח כסף עבורם. הוא מוצא את עצמו ב"בורות" הקוקה", שם מייצרים את משחת הקוקה, והסיפור עוקב אחר הרפתקאותיו משם. ספר ההמשך, "Sacred Leaf," מספר על זמנו של דייגו עם משפרת ריקרדוס, אשר מסייעת לו, ועל מחאת עלי קוקה ענקית.
ב-2007 כתבה אליס יחד עם אריק וולטרס את "Bifocal", רומן על גזענות וטרוריסטים בקנדה.
בשנת 2008 פרסמה אליס את "Lunch with Lenin and Other Stories," אוסף של סיפורים קצרים הבוחנים את חייהם של ילדים שנפגעו ישירות, או בעקיפין, על ידי סמים. הסיפורים מתרחשים בסביבות מגוונות, החל מצפון קנדה ועד הכיכר האדומה במוסקבה וחוות אופיום באפגניסטן.
בשנת 2014 יצא רומן הנוער פרי עטה, "Moon at Nine", המבוסס על סיפור אמיתי של שתי נערות שנעצרו והושלכו לכלא באיראן, מדינה שבה הומוסקסואליות היא עבירה שעונשה מוות.
פרסים וכיבודים.
ב-2006, אליס מונתה כחברה במסדר אונטריו.