בשנת 1990 פרסמה את ספרה הראשון"Black Feminist Thought: Knowledge, Consciousness and the Politics of Empowerment" שהביאה לתודעת הציבור והאקדמיה. הספר זיכה אותה בפרסים והכרה, ביניהם פרס ג'סי ברנרד מטעם האגודה הסוציולוגית האמריקאית, ופרס סי. רייט מילס מטעם האגודה לחקר בעיות חברתיות. בשנת 2000 יצאה מהדורה מחודשת של הספר במלאת לו עשור.
בשנת 2005 קולינס הצטרפה לפקולטה לסוציולוגיה באוניברסיטת מרילנד כפרופסור מחקר. עיקר עבודתה מתרכז בסוגיות של גזע, מחשבה פמיניסטית ותאוריות פמיניסטיות. היא חוקרת פעילה וממשיכה לכתוב ספרים ומאמרים בנושאים אלה. מחקרה האחרון עוסק בבני נוער אפרו-אמריקאים ואופן ההתמודדות שלהם עם בעיות סוציאליות שונות כגון חינוך, אבטלה, תרבות פופולרית ועוד.
תרומה תאורטית.
ההתמקדות התמידית של קולינס במחקרה הוא "הסוציולוגיה של ידע", גישה אשר מכירה בכך שייצור והעברת ידע זה תהליך חברתי, אשר מנוסח ומאושרר על ידי מוסדות חברתיים. היא תיארה את האופנים בהם כוח וידע מצטלבים, וכיצד דיכוי מקושר להדרה וביטול של ידע, גם כשהוא קיים אצל רבים, על ידי קבוצות מיעוט בעלי הכוח. מתוך עבודתה זו, קולינס הפכה למבקרת נחרצת של חוקרים ומוסדות הטוענים לנייטרליות כמשקיפים בלתי תלויים, המפתחים סמכות אובייקטיבית לכאורה כמומחים לגבי כל העולם והמגוון האנושי שחי בו. במקום זאת, היא מעודדת חוקרים ואת האקדמיה לפתח כלים להתבוננות עצמית ביקורתית לגבי תהליכי ייצור הידע שלהם, ולגבי מה שמובן להם שהוא תקף או לא, ולהנכיח את נקודת מבטם/המיצוב החברתי שלהם בעבודתם.
תרומות תאורטיות בולטות של קולינס הן בתחום תאוריית נקודת המבט הפמיניסטית, לימודי הצטלביות, וכן בפיתוח מודלים של ידע ונרטיביים נגדיים לידע הגמוני.
תאוריית נקודת המבט הפמיניסטית.
הזרה מבפנים (The Outsider Within) הוא מונח שטבעה קולינס במאמרה משנת 1986, "Learning from the Outsider Within", בכתב העת האקדמי "Social Problems". במאמר קולינס השתמשה בכלים סוציולוגיים כדי לנתח היררכיות של גזע, מגדר ומעמד, והאופנים שאלה משפיעים עליה בתור אישה אפרו-אמריקאית ממעמד הפועלים, והופכים אותה ל-"outsider" (זרה, מן החוץ, ה"אחרת") באקדמיה. היא הציגה בעבודה זו לראשונה את הרעיון של אפיסטמולוגיה של נקודת המבט, סביבו צמח תחום חדש של תאוריה פמיניסטית. התאוריה מכירה בכך שכל סוג של ידע נוצר ומוגש מהמיקום החברתי בו יושב הפרט המציע את הידע. התאוריה האפיסטמולוגית הזו מאז הפכה למקובלת בתחומי מדעי החברה ומדעי הרוח, לא רק בתאוריה פמיניסטית. אך כשקולינס ניסחה אותה לראשונה עדיין לא הייתה הכרה בכך שמחקר וייצור ידע היו עדיין מעוזם של גברים לבנים, אמידים והטרוסקסואלים, וביטאו את נקודת מבטם. העיסוק הפמיניסטי בהקשר הזה הוא ביצירת מסגרת מודעת ולא שקופה המתארת הן את הבעיות והן את הפתרונות החברתיים, וכן זיהוי נקודות מבט של ידע וניתוח ההשפעה של נקודת מבט זו.
קולינס העבירה ביקורת חריפה לגבי החוויה של נשים לא-לבנות באקדמיה ובחברה בכלל. היא השתמשה בדוגמה האישית שלה דרך העדשה הניתוחית שהציעה, והשתמשה במונח "הזרה מבפנים" כדי לתאר מצב של חיים על הגבול. היא תיארה את חווייתן של נשים אפרו-אמריקאיות, שהן מיעוט מדוכא בארצות הברית, הנכנסות לתוך החברה הלבנה כמשרתות, אומנות ומבשלות, וחולקות את האינטימיות של משפחות אלה, אך שעל אף הקרבה הן לעולם תשארנה זרות – לא באמת חלק, ולא שוות בין שווים. מתוך כך היא חידדה את ההבנה לגבי גזענות, שאינה מושתתת על הבדלים מהותיים של אינטלקט או כישורים, אלא על הבדלי גזע גרידא. קולינס טוענת כי חוקרות וחוקרים אפרו-אמריקאים שהשכילו לאמץ את נקודת המבט הזו ולא להתעלם ממנה, יצרו תאוריות ייחודיות שכללו גם התייחסות לגזע, מעמד ומגדר. מבחינה אקדמית, סטטוס "הזרה מבפנים" שניתן לייחס אותו לקבוצות רבות נוספות, מעניק נופך נוסף למחקר, מעודד יצירתיות ומציע הבנה אחרת מגישות שמרניות.
העבודה הזו הניחה את היסוד לספרה הראשון, וכן למחקר והכתיבה שלה בהמשך הקריירה.
הצטלביות.
במידה רבה, קולינס התפרסמה כסוציולוגית הודות לפיתוח התאוריה ההצטלבותית. הצטלביות הוא מונח אשר נטבע על ידי קימברלי קרנשו בשנות השמונים, והוא מתייחס לאופן שבו סוגים שונים של דיכויים – למשל גזע, מגדר, מיניות, ולאום – פועלים באופן מצטלב ומצטבר על יחידים וקבוצות בחברה. קרנשו השתמשה במונח כדי לתאר גזענות במערכת המשפט, אך הייתה זו קולינס שפיתחה את הרעיון לכדי תאוריה מלאה והשתמשה בו לניתוח חברתי. בשנים שעברו מאז, התקבל והתקבע הרעיון בתחום הסוציולוגיה שזה בלתי אפשרי להבין סוגים מסוימים של דיכוי מבלי להבין ולנתח את כל מערכת הדיכויים הפועלת בחברה.
נרטיבים נגדיים.
החיבור בין תאוריית ההצטלביות עם הדיציפלינה הסוציולוגית הובילו את קולינס לפעול כדי להנכיח סוגי ידע מן השוליים, ולעודד פיתוח נרטיבים נגדיים לגישה האידאולוגית המיינסטרימית המסמנת אנשים על בסיס גזע, מעמד, מגדר, מיניות ולאום. לשם כך, היא עצמה מתמקדת בפרספקטיבות של נשים שחורות, כאלה שנשמטו או נמחקו מן ההיסטוריה המערבית, ומקדמת את העיקרון שאנשים הם-הם המומחים לגבי החוויות שלהם. המחקר שלה הפך, לפיכך, לכלי מרכזי בידי קבוצות נדחקות לשוליים, כמו נשים, עניים, אנשים של צבע, ואחרות, הן בשימוש אקדמי-מחקרי, והן ככלי לשינוי חברתי.
אקטיביזם.
מאז תקופת לימודיה, קולינס פועלת לסיוע וקידום קהילות, בעיקר שחורות. כאקדמאית-אקטיביסטית. כשהיא הייתה יו"ר האגודה לסוציולוגיה האמריקאית, היא ערכה את הכנס השנתי תחת הכותרת "פוליטיקת הקהילות החדשה". הנאום הנשיאותי שלה עסק בכך שקהילות הן מוקדי פעולה פוליטית, ובו הצהירה כי על סוציולוגים להשקיע בקהילות שהם פועלים בהן, ולעבוד לצידן כדי לקדם שוויון וצדק.
ספריה.
Black Feminist Thought: Knowledge, Consciousness and the Politics of Empowerment.
בשנת 1990 פרסמה קולינס את הספר "Black Feminist Thought: Knowledge, Consciousness and the Politics of Empowerment," אשר בחן מחשבה פמיניסטית שחורה מבעד ליצירותיהן של נשים אפרו-אמריקאיות, הוגות ויוצרות, כמו אנג'לה דייוויס, בל הוקס, אליס ווקר ואודרי לורד. המחקר התבסס על טווח מקורות נרחב שכלל ספרות, שירה, מוזיקה והיסטוריה כתובה. זו הייתה הפעם הראשונה שבה מחקר מסוג זה התמקד ביוצרות שחורות.
נקודת המוצא של קולינס בכתיבת ספר זה, ובעבודתה בכלל, כוללת שתי טענות מרכזיות: בראשונה, היא מפתחת את המושג "הצטלביות" שנטבע על ידי קימברלי קרנשו, על מנת להתייחס למערכות של דיכוי כפול או של דיכוי מרובה. לפי טענתה, דיכויים על בסיס גזע, מגדר, מיניות, מעמד ולאום פועלים יחדיו ומחזקים אחד את השני, ויוצרים מערכת של כוח המשפיעה באופן כלל-חברתי. השנייה היא שנשים שחורות נמצאות במעמד ייחודי, בשל הדיכויים המצטלבים שהן חוות בשל מגדרן וגזען, להבין את החשיבות של הגדרה עצמית בתוך ההקשר של מערכת חברתית שמגדירה אותן באופנים דכאניים, ושמעמד זה ממצב נשים שחורות כבעלות פרספקטיבות ויכולות ייחודיות לעסוק בעבודת צדק חברתי. קולינס טוענת שנקודת מבטן של נשים שחורות מהווה עדשה חיונית להבנת מערכות דיכוי באופן כללי. במהדורות מאוחרות יותר, קולינס פיתחה את התאוריות שלה כדי לכלול סוגיות של גלובליזציה ולאומיות. הספר זיכה את קולינס בפרסים רבים.
Race, Class and Gender: An Anthology.
ב-1992 יצאה אתנולוגיה בשיתוף פעולה בין קולינס למרגרט אנדרסון, בה ערכו אוסף מאסות בנושאי גזע, מיניות, מגדר ומעמד. הספר הוכר כעבודה בינתחומית, וכמקדמת את תאוריית ההצטלביות. הספר הדגים את האופנים בהם הצטלבות דיכויים משפיעה על חוויות אינדיבידואליות ומעצבות את הפרט. המאמרים עסקו במגוון סוגיות, כולל סטודנטים ללא סטטוס הגירה, טכנולוגיות גנטיות, אלימות במשפחה, אי-שוויון בתחום שירותי בריאות, והשפעת התקשורת על דימוי גוף. יצאו שש מהדורות לספר.
Fighting Words: Black Women and the Search for Justice.
ספרה השני של קולינס הוא "Fighting Words: Black Women and the Search for Justice", אשר יצא ב-1998. בספר זה היא מפתחת את הרעיון של "הזרה מבפנים", ובוחנת את הטקטיקות בהן משתמשות נשים שחורות כדי להילחם באי-צדק ובדיכוי. היא בוחנת התנגדות בקרב קבוצות שוליים לתפישות הגמוניות, ומציינת את חשיבות ההכרה בתפישות אלטרנטיביות ותאוריות של קבוצות דיכוי כי הן מספקות זוויות אחרות להסתכלות על זכויות אדם ואי-צדק. היא מפתחת גם את הניתוח הביקורתי שלה בסוגיית הסוציולוגיה של הידע, בהצביעה שהיסטורית הידע האלטרנטיבי לא הוכר, כי "בידי האליטות הכוח לתת לגיטימציה לידע שהן מגדירות כאוניברסלי, נורמטיבי, ואידיאלי". קולינס מציעה שהידע והפרספקטיבות של קבוצות מדוכות צריכות להיות מוכרות כתאוריות חברתיות אופוזיציוניות. בכללי, הספר מבקש לבדוק כיצד נשים שחורות יכולות לעבור מלהיות "בעלות מחשבות" ל"בעלות תאוריות".
Black Sexual Politics: African Americans, Gender, and the New Racism.