בוידאו קליפ שליווה את יציאת השיר נראה ג'קסון מופיע על במה של קונצרט רוק כשהוא מלווה על ידי הגיטריסטים סלאש, סולן להקת "Guns N' Roses" וגילבי קלארק ונגן הקלידים טדי אנדראדיס. במהלך השיר נשמעים קולות פיצוץ חזקים ואפקטים חזותיים משווים מראה של קשתות חשמליות רצות לאורך גופו של ג'קסון. סלאש נראה מכה בורגים באמצעות הגיטרות שלו, דבר המוביל להגברת קצב הנגינה. הקליפ נכלל בקלטת הווידאו שיצאה בסוף שנת 19993 "Dangerous: The Short Films" וב-DVD "Michael Jackson's Vision", שיצא לאחר מותו של ג'קסון.
הרמין נגהדליאן
הרמין נגהדליאן (בארמנית: Հերմինե Նաղդալյան; נולדה ב-28 ביולי 1960) היא כלכלנית ופוליטיקאית ארמנית, המחזיקה בתפקיד סגנית יו"ר האספה הלאומית.
ביוגרפיה.
נגהדליאן נולדה בירוואן. יש לה דוקטורט בכלכלה מהמכון הלאומי לכלכלה של ירוואן.
נגהדליאן נבחרה לאספה הלאומית לייצג את מחוז 49 כנציגת המפלגה הרפובליקנית של ארמניה ב-1995. היא חברה בוועדת חוק ומשפט ובוועדת הכלכלה של הממשלה. ב-31 במאי 2012 היא נבחרה לשמש כסגנית יו"ר האספה הלאומית. בשנת 2014, היא הפכה לנשיאת ארמניה דה פקטו למשך שלושה ימים בזמן שהנשיא סרז' סרקזיאן ויו"ר האספה הלאומית הוביק אברהמיאן היו מחוץ למדינה.
נגהדליאן עמדה בראש קבוצת ידידות ארמניה-ארצות הברית הפרלמנטרית. ב-2015, שגריר ארצות הברית ריצ'רד מ מילס קרא להתפטרותה מהקבוצה בשל חברותה במועדון "גריבויידוב" הרוסי, והיא הגישה את התפטרותה.
נגהדליאן עמדה בראש המשלחת הארמנית לאספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה (PACE). ב-25 בפברואר 2011 היא נבחרה כיו"ר ועדת PACE הוועדה לענייני כלכלה ופיתוח, ובינואר 2016 היא הפכה לסגנית הנשיא של PACE, והנהיגה את המושב השני של הארגון.
נגהדליאן היא ראש מועצת הנשים של המפלגה הרפובליקנית הארמנית, אשר משמשת כחברה נבחרת במפלגת העם האירופית.
חיים אישיים.
נגהדליאן נשואה לדאוויט בגלריאן, ויש להם חמישה ילדים. ב-2016, החברה שלהם Sisian BUAT זכתה בחוזה ממשלתי לבניית כבישים השווה מעל ל-636 מיליון דרכמונים (1.3 מיליון דולר).
מו במבה
לבון דר-בדרוסיאן
אליצ'ה, נסיכת בורבון-פארמה
אליצ'ה, נסיכת בורבון-פארמה (באיטלקית: Alicia di Borbone-Parma; 13 בנובמבר 1917 - 28 במרץ 2017), הייתה אשתו של אלפונסו, דוכס קלבריה, שהיה הטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות בין השנים 1960–1964.
ביוגרפיה.
אליצ'ה נולדה ב-13 בנובמבר 1917 בווינה, לאליא, דוכס פארמה ולמריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן ואיזבלה, נסיכת קרוי. היא הייתה בת דודתם של בוריס השלישי, מלך בולגריה, ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, אוטו, נסיך הכתר של אוסטריה ואנה, מלכת רומניה. ב-16 באפריל 1936 התחתנה אליצ'ה בווינה עם אלפונסו, דוכס קלבריה, ממנה נולדו לו 3 ילדים.
בשנת 1960 מת הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה ללא בנים, ובעלה אלפונסו טען לזכותו על התארים. מנגד דודו הנסיך רניירי, דוכס קסטרו טען שאביו קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות ויתר על התארים קודם חתונתו עם מרסדס, נסיכת אסטוריאס, ומשום כך הוא יורש אותם. המחלוקת עדיין לא נפתרה, ובעוד רוב בתי המלוכה באירופה מכירים בצאצאי רניירי כטוענים לכתר, בית המלוכה הספרדי מכיר ביורשיו של אלפונסו כטוענים לכתר. בשנת 1964 מת בעלה אלפונסו, ובנם קרלוס, דוכס קלבריה ירש את תאריו, וב-28 במרץ 2017 מתה אליצ'ה במדריד, ובזמן מותה היא הייתה הנכדה האחרונה של רוברטו הראשון, דוכס פארמה שנותרה בחיים.
יש הטוענים שאליצ'ה הייתה הטוענת לכתר הבריטי, משום שעל פי החוק האנגלי דודתה מריה ביאטריצ'ה, נסיכת סבויה לא יכלה להתחתן עם דודה פרנץ החמישי, דוכס מודנה, ובשל כך עבר סדר הירושה לאחותה מריה תרזה, נסיכת סבויה, שהיא אם קדמונית של אליצ'ה. אולם, כמו שאר המונרכים היעקוביטים מאז מותו של הנרי בנדיקט סטיוארט, לא ניסה לפעול כדי להשיגו.
משפחתה.
ב-16 באפריל 1936 התחתנה אליצ'ה עם אלפונסו, דוכס קלבריה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
ועדת קרבאך
ועדת קרבאך (בארמנית: Ղարաբաղ կոմիտե) הייתה קבוצה של אינטלקטואלים ארמנים אשר עמדו בראש תנועת המחאה למען נגורנו קרבאך, ואשר הפכה עד מהרה לתנועה פוליטית רחבה יותר, המתנגדת לשלטון ברית המועצות בארמניה. ארמנים רבים ראו במנהיגי ועדת קרבאך את מנהיגי האומה דה פקטו, בשנות ה-1980 המאוחרות. הוועדה הוקמה ב-1988, במטרה המוצהרת של איחוד נגורנו קרבאך עם ארמניה. חברי הוועדה נעצרו על ידי השלטונות הסובייטים ב-11 בדצמבר 1988 בהאשמת שיבוש סיוע הומניטרי מאזרבייג'ן לאחר ארמניה רעידת אדמה ב-7 בדצמבר 1988. לאחר ששוחררו ב-31 במאי 1989, הם הקימו את התנואה הלאומית הפאן -ארמנית. ב-1990, עיתון ניו יורק טיימס תיאר את הוועדה בתור "הקבוצה האומית המשפיעה ביותר בארמניה." מנהיג הקבוצה, לבון טר-פטרוסיאן, היה לנשיא ארמניה הראשון לאחר שזכתה בעצמאותה.
מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1882–1940)
מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Anna von Österreich; 6 בינואר 1882 - 25 בפברואר 1940) הייתה בתו של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן, ואשתו של אליא, דוכס פארמה.
ביוגרפיה.
מריה אנה נולדה בלינץ ב-6 בינואר 1882, לארכידוכס פרידריך, דוכס טשן ולאיזבלה, נסיכת קרוי, בתם של רודולף, דוכס קרוי ונטלי, נסיכת לינייה. ב-25 במאי 1903 התחתנה מריה אנה בווינה עם אליא, נסיך בורבון-פארמה, ממנו נולדו לה 8 ילדים. בשנת 1907 מת חמיה רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ובנו אנריקו, דוכס פארמה ירש את תאריו, אולם מכיוון שהוא היה נכה שימש בעלה אליא כעוצר במקומו. בשנת 1939 מת אנריקו, ואחיו ג'וזפה, דוכס פארמה ירש את תאריו, אולם גם הוא היה נכה, ובשל כך אליא נותר עוצר גם בשמו. ב-25 בפברואר 1940 מתה מריה אנה בביתה בלוזאן, והיא בת 58 שנים.
משפחתה.
ב-25 במאי 1903 התחתנה מריה אנה עם אליא, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
התקופה הקדם-שושלתית
התקופה הקדם שושלתית
אליא, נסיך בורבון-פארמה
השתכבות
משפט מפוברק
אליא, דוכס פארמה
אליא, דוכס פארמה (באיטלקית: Elia di Borbone-Parma; 23 ביולי 1880 – 27 ביוני 1959), היה הטוען לכתר דוכסות פארמה בין השנים 1950–1959.
ביוגרפיה.
ילדותו.
אליא נולד ב-23 ביולי 1880 בביאריץ, לרוברטו הראשון, דוכס פארמה ולרעייתו הראשונה מריה פיה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה. בשנת 1882 מתה אמו במהלך לידת הילד השנים עשר, ובשנת 1884 התחתן אביו בשנית עם מריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל, ממנה היו לאביו עוד 12 ילדים. המשפחה הגדולה נהגה לגור רוב השנה בטירה בעיר שוורצאו באוסטריה תחתית, ובקיץ לחזור ללוקה שבאיטליה. לצורך כך נשכרה רכבת מיוחדת. אליא ואחיו למדו לדבר איטלקית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, פורטוגזית ואנגלית. אחותו זיטה העידה מאוחר יותר שפעם שאלה את אביה כיצד עליהם להגדיר את עצמם, והוא השיב: "אנחנו נסיכים צרפתים ששלטו באיטליה". בפועל, מבין 24 ילדים של רוברטו, רק שלושה, נולדו באיטליה. ב-1907 נפטר אביו, ואחיו אנריקו, דוכס פארמה ירש את תאריו, אולם מכיוון שהוא היה נכה שימש אליא כעוצר במקומו. בשנת 1910 הגיעו אליא ואחיו להסכמה כיצד עליהם לחלק את נכסיו. שנה לאחר מכן, אחותו זיטה, נישאה לארכידוכס קרל, ובעקבות רצח פרנץ פרדיננד ב-1914 הפכו קרל וזיטה ליורשי העצר.
מלחמת העולם הראשונה.
בשל העובדה שלמשפחה לא היה לאום מוגדר, מלחמת העולם הראשונה פילגה אותה כליל. אליא ואחיו פליצ'ה ורנאטו התגייסו לצבא האוסטרו-הונגרי, אשר גיסם, בעלה של זיטה, שרת בו גם כן בדרגת גנרל, בעוד אחיהם סיסטו וסוואריו ניסו להתגייס לצבא צרפת, ולאחר שנדחו התגייסו לצבא בלגיה.
לאחר המלחמה.
בעקבות חוזה סן-ז'רמן שנחתם בספטמבר 1919 קיבלה ממשלת צרפת את הזכות להפקיע את נכסיהם של מי שלחמו בצבאות אויב בזמן המלחמה. כתוצאה מכך הוחרמו נכסיו של אליא, אשר מלכתחילה קיבל את חלק הארי של ירושת אביהם. אחיו סיסטו וסוואריו פנו אל בית המשפט הצרפתי בדרישה לקבל את הנכסים לעצמם. ב-1925 דחה בית המשפט הצרפתי את דרישותיהם, אך בית המשפט לערעורים הפך את פסק הדין ב-1928. עם זאת, בפועל, ממשלת צרפת מעולם לא החזירה דבר ושילמה פיצויים לאליא של 11 מיליון פרנק.
אחרית חייו.
בשנת 1939 מת אנריקו, ואחיו ג'וזפה, דוכס פארמה ירש את תאריו, אולם גם הוא היה נכה ובשל כך אליא נותר עוצר גם בשמו. בשנת 1950 מת אחיו ג'וזפה, ואליא הפך לטוען לכתר דוכסות פארמה. ב-27 ביוני 1959 מת אליא בפרידברג, אוסטריה, ובנו רוברטו השני, דוכס פארמה ירש את תאריו.
משפחתו.
ב-25 במאי 1903 התחתן אליא עם מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן ואיזבלה, נסיכת קרוי, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
עבור הציפורים
דנידין
אליעזר וויסהוף
רוברטו השני, דוכס פארמה
רוברטו השני, דוכס פארמה (באיטלקית: Roberto II di Borbone-Parma; 7 באוגוסט 1909 - 25 בנובמבר 1974), היה הטוען לכתר דוכסות פארמה בין השנים 1959–1974.
ביוגרפיה.