דלריה, לסבית מוצהרת, פעילה למען זכויות להט"ב ולמען זכויות נשים ופמיניזם. דלריה הייתה הקומיקאית הלסבית המוצהרת הראשונה שהופיעה בטלוויזיה האמריקאית, כשהופיעה בתוכנית האירוח "" ב-1993.
ראשית חיים.
דלריה נולדה בבלוויל, אילינוי, בתם של ג'רי ג'ין, עקרת בית, ורוברט ג'ורג' דלריה, פסנתרן ג'אז ועובד סוציאלי. סבא וסבתא של אמה היו איטלקים. היא למדה בגן עד כיתה ח' בבית הספר היסודי סנט מרי בבלוויל.
קריירה.
קריירת הסטנד-אפ של דלריה החלה בשנת 1982 כשעברה לסן פרנסיסקו וביצעה מופעי סטנד-אפ בעיקר על חייה כלסבית אותם הציגה בהומור. בשנת 1988 כיכבה דלריה בסרט "דוס לסבוס", קומדיה מוזיקלית על שתי לסביות העוסקות בסוגיות החיים המשותפות. המופע זכה לביקורות חיוביות מאוד בפריסה ארצית. דלריה הופיעה בתוכנית היכל ארסניו בשנת 1993, היא הייתה הקומיקאית הגאה הראשונה שהופיעה בתוכנית פופולרית זו. בזמן שהופיעה בתוכנית אמרה דלריה, "שלום לכולם, שמי ליה דלריה, וזה נהדר להיות כאן, כי זה שנות התשעים! זה הולך להיות מוזר! אני דיק גדול." מאוחר יותר אמרה דלריה שנאמר לה כי לא הייתה צריכה להשתמש במונח דיק בשידור. אולם הגן עליה לאחר מכן, ואמר, "אם היא רוצה לקרוא לעצמה דיק, זה עניינה." דלריה ידועה גם בזכות תפקידה ב"קומדיה מוזיקלית על סוטים", (1987–1989), כמו גם "נערת יום שישי", קומדיה אותה כתבה, ביימה וגם וכיכבה בה כשחקנית ושזכתה ב"גולף הזהב" בשנת 1989 עבור הקומדיה הטובה ביותר.
דלריה הוציאה גם שני ספרים הומוריסטים ומספר תקליטורים בהן היא שרה ומנגנת מוזיקת ג'אז.
דלריה מופיעה לעיתים קרובות בשיתוף פעולה עם הקומיקאית מגי קסלה. מאז 2013 היא הופיעה בסדרה המקורית של נטפליקס, "כתום זה השחור החדש", שם היא מגלמת אסירה. "ביג בו", לסבית מוצהרת ובעלת התנהגות ומראה חיצוני גברי.
חיים אישיים.
בינואר 2015 התארסה דלריה למעצבת האופנה צ'לסי פיירלס לאחר שנתיים וחצי של היכרות. השתיים הכירו באמצעות חברתה של פיירלס, השחקנית אמה מיילס, אשר שיחקה יחד עם דלריה בכתום זה השחור החדש. בינואר 2017, אישרה דלריה שהיא ופיירלס נפרדו.
ב-14 בפברואר 2015, קיבלה דלריה את פרס על עבודתה אמר ברנרד צ'רקסוב, מנכ"ל שוויון אילינוי: "כפרפורמרית מהשורה הראשונה שהשתמשה בכישרונה כדי לבדר ולהאיר מיליוני אמריקאים". עם קבלת הפרס ב"גאלה השוויונית של אילינוי" בשיקגו, אמרה דה לריה: "כפרפורמרית שמחוץ לארון במשך למעלה מ-33 שנה שהפכה את חייה למען שינוי תפיסת העם של קווירים ולהט"בים, זה כבוד עבורי לקבל הכרה כזאת מהמדינה בה נולדתי, אני מרגישה שאני מתגאה בבלוויל, צאו מהארונות!".
זמן קצר לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, ספגה דלריה ביקורת על פוסט שהעלתה באינסטגרם בו נראה כי היא קוראת לאלימות נגד מי שתמך בדונלד טראמפ. לאחר מכן היא מחקה את הפוסט.
יבגני אלכסנדרוביץ' פרימקוב
יבגני אלכסנדרוביץ' פרימאקוב (ברוסית: Евгений Александрович Примаков; נולד ב-29 באפריל 1976) הוא עיתונאי, מגיש טלוויזיה, פוליטיקאי ודיפלומט המשמש כראש הסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בינלאומי, מאז 25 ביוני 2020. בעבר היה חבר הדומה הממלכתית משנת 2018 עד 2020. בתקשורת הוא ידוע בשם הבדוי יבגני סנדרו. שימש שנים רבות ככתב של רשת NTV והערוץ הראשון ב.
הוא נכדו של יבגני פרימקוב, שר החוץ וראש הממשלה לשעבר.
חיים מוקדמים.
יבגני פרימקוב נולד ב-29 באפריל 1976 במוסקבה במשפחתו של אלכסנדר פרימקוב, שהיה בנו של יבגני פרימקוב, מרגל ופוליטיקאי סובייטי-רוסי. כשהיה בן חמש אביו מת.
בשנת 1999 סיים את לימודיו במחלקה להיסטוריה ופילולוגיה באוניברסיטה הרוסית למדעי הרוח עם תואר בהיסטוריה.
קריירה.
קריירה עיתונאית.
זמן מה עבד ברדיו הד מוסקבה, בסוכנות הידיעות TASS ובמגזין קומרסאנט.
הוא עבד בטלוויזיה מאז 2002. בתחילה עבד בערוץ TVS ככתב צבאי של התוכניות "חדשות" ו"תוצאות". הוא היה בין העיתונאים הראשונים מרוסיה שסיקר את מלחמת עיראק ועבד ככתב בישראל ובעיראק. במאי 2003 עזב את TVC והחל לעבוד ברשת NTV. בשנים 2003–2005 עבד לרוב במוסקבה, לעיתים נדירות - ליווה כוחות מיוחדים במזרח התיכון. הוא סיקר את הפיגוע בפסטיבל הרוק "כנפיים" ביולי 2003. בזמן שעבד ב-NTV ככתב, נשלח לסקר אירועים בישראל, ברשות הפלסטינית, באפגניסטן, פקיסטן, לוב ובעיראק. במהלך נסיעותיו לישראל ולרשות סיקר את פיגועי הטרור של ארגונים פלסטיניים בערי ישראל.
בשנים 2005–2007 שימש כראש הלשכ המזרח-תיכונית של NTV. הוא סיקר את מלחמת לבנון 2006 בלבנון עבור הערוץ וסיקר אירועים ברצועת עזה, ביהודה ושומרון ושימש ככתב מלחמה. בעת עבודתו בעזה שקד על ארגון פינוי אזרחים רוסיים מרצועת עזה בקיץ 2007 במהלך ההפיכה שביצע חמאס, על כך הוענקה לו מטעם המשרד למצבי חירום ונציבות האו"ם לפליטים (UNHCR) תואר "חבר מבצע החירום ההומניטרי". ביוני 2007, הוא התפטר מ-NTV.
מסתיו 2007 ועד אוקטובר 2011 היה כתב של הערוץ הראשון ברוסיה. מאפריל 2008 ועד ינואר 2011 שימש כראש לשכת הערוץ הראשון בישראל. שימש גם ככתב בלוב במהלך קרב טריפולי בקיץ 2011.
משנת 2011 עד 2014 עבד במשרד נציב האו"ם לפליטים בטורקיה וירדן. בתחילה (משנת 2011 עד 2013), במשרד האו"ם בטורקיה כיועץ מיוחד למדיניות הפליטים העירונית, בשנים 2013–2014, בירדן, במשרד המנהל של המזרח התיכון וצפון אפריקה בעמאן כקצין תקשורת. ממרץ 2015 הנחה את התוכנית "ביקורת בינלאומית" בערוץ הטלוויזיה רוסיה-24.
קריירה פוליטית ודיפלומטית.
ב-20 במרץ 2017 מונה יבגני פרימקוב לחבר הלשכה הציבורית לשנים 2017–2020. במאי 2017 מונה ליועצו של יושב ראש הדומה ויאצ'סלב וולודין בנושאים בינלאומיים ופרויקטים הומניטריים. בשנת 2018 תמך בולדימיר פוטין בבחירות לנשיאות רוסיה 2018.
באפריל 2018 הודיע יבגני פרימקוב על השתתפותו בבחירות המקדימות למפלגת רוסיה המאוחדת. פרימקוב זכה בפריימריז המקומיים ב-4 ביוני והשיג 72.3% מהקולות, שהעניקו לו מקום בדומה הממלכתית ב-9 בספטמבר 2018.
ב-25 ביוני 2020, הוא מונה לראש הסוכנות הפדרלית לשיתוף פעולה הומניטרי בינלאומי (רוסוטרודניצ'סטבו).
חיים אישיים.
יבגני פרימקוב נשוי ואב לארבעה ילדים.
קן נורמן
קנת' דרנל "קן" נורמן (באנגלית: Kenneth Darnel "Ken" Norman; נולד ב-5 בספטמבר 1964) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1987–1997. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגה הם 13.5 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות.
נורמן נולד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 1984–1987 למד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. לאורך עונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, בה שיתף פעולה עם קנדל גיל, העמיד ממוצעים של 20.7 נקודות, 9.8 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
קריירת משחק ב-NBA.
בדראפט ה-NBA 1987 נבחר נורמן על ידי לוס אנג'לס קליפרס, בבחירה ה-19. בעונתו השנייה ב-NBA הוביל את קלעי קבוצתו עם ממוצע של 18.1 נקודות למשחק, וב-4 העונות הבאות נותר אחד השחקנים המובילים של הקליפרס, לצדם של דני מאנינג, רון הרפר וצ'ארלס סמית'. בעונות ו- סייע לקבוצה להעפיל לפלייאוף ה-NBA פעמיים ברציפות, לאחר היעדרות של 16 שנים; בשני המקרים הודחו הקליפרס כבר בסיבוב הראשון.
ביולי 1993, לאחר 6 עונות עם הקליפרס, חתם על חוזה ל-6 שנים במילווקי באקס. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 11.9 נקודות ואסף 6.1 בממוצע למשחק.
לקראת עונת הועבר בטרייד לאטלנטה הוקס, במדיה שיחק ב-3 עונותיו האחרונות בקריירה. בעונות ו- העפילו ההוקס לחצי גמר האזור המזרחי, אולם נורמן עצמו לא שותף כלל בפלייאוף בשל פציעות בגבו. בקיץ 1997 פרש ממשחק, בגיל 32.
חיים דוד שמואל חסאן
דוד חסאן
דוד חיים שמואל חסאן
רבי דוד חיים שמואל חסאן (נולד: ה'ת"ע, 1710 [משוער]; נפטר: ה'תקמ"ה, 1785) היה רב, דיין, שד"ר וראש ישיבה, שחי במאה ה-18.
ביוגרפיה.
נולד בעיר סלא שבמרוקו בשנת ה'ת"ע (1710) בערך, ושם היה מתלמידיו המובהקים של רבי חיים בן עטר. בשנת ה'תצ"ט (1739) יצא עם רבו ועם תלמידים אחרים לעיר ליוורנו שבאיטליה, על מנת לעלות לארץ ישראל ולייסד בה ישיבה, בה יתנהגו הלומדים בפרישות יתירה.
בשנת ה'תק"א (1741) יצא עם רבו לארץ ישראל, ולאחר מכן למד אצלו בישיבת כנסת ישראל. מדברי בנו רבי שלמה, עולה כי רבו נעזר על ידו בהעלאת חידושיו על הכתב ובהגהתם. לאחר פטירת רבו (ה'תק"ג - 1743) הוא נותר חבר בישיבת כנסת ישראל, ובשנת ה'תק"ט (1749) חתם יחד עם תלמידים אחרים על הקדמת הספר של רבו "ראשון לציון".
בשנת ה'תקי"ח (1758) הוא עדיין נמנה עם הלומדים בכנסת ישראל, ומחמת דוחקו הכלכלי, הוא הוכרח לצאת כשד"ר ולאסוף תרומות עבור עניי ירושלים, ולהשתכר מכך. בשליחות זו נדד כשש שנים שבמהלכן נפטרה אשתו. בסיום שליחותו עבר דרך אלכסנדריה שבמצרים והתקבל שם לרב. הוא התיידד שם עם רבי אליהו ישראל, לימים רבה של העיר, שהזכיר בספרו ראייה תלמודית לספק שהציע בפניו. לאחר זמן מה הגיע אליו בנו הקטן רבי שלמה, ומשם יצאו יחד לליוורנו ושם הם ישבו בבית הגביר רבי יוסף פרנקו, אשר ייסד עבורם ישיבה בירושלים בשם "יפאר ענוים בישועה".
בשנת ה'תקל"ז (1777) אנו מוצאים אותו בין החכמים בליוורנו, מסכים על ספרים שנדפסו שם. הוא נמנה בה בין חברי בית הדין ונפטר שם בשנת ה'תקמ"ה (1785).
ספריו.