כיהן כחבר הכנסת מטעם ש"ס בין השנים 1988–2003. היה חבר בוועדות החינוך והתרבות, הכלכלה וענייני ביקורת המדינה. בכנסת ה-13 כיהן כסגן שר הבינוי והשיכון ובכנסת ה-14 כיהן כסגן שר לענייני דתות. היה ראש רשימת מפלגת "אהבת ישראל" בהתחלה אך פרש ממנה עוד לפני שהשתתפה בבחירות לכנסת השש עשרה.
שימש כראש "ישיבת שדרות". חיבר את הספר בית גמליאל על יד החזקה לרמב"ם ופרסם מאמרים תורניים בירחונים תורניים שונים.
היה נשוי ואב לשמונה.
הנאום על כבוד האדם
הנאום על כבוד האדם (בלטינית: Oratio de hominis dignitate) הוא מסה (חיבור עיוני) שנכתבה על ידי ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה, פילוסוף בן תקופת הרנסאנס בשנת 1486. הנאום מסביר את מעמדו המיוחד והחשוב של האדם בבריאה כיצור עצמאי, חופשי ושותף לאל בבריאה. המסה נחשבת עד היום למניפסט של ההומניזם. עיקרו: לאדם יש יכולת עצמאית בלתי קבועה מראש (ללא פרדסטינציה); האדם, בניגוד לכל שאר היישים, יכול לעצב את עצמו כפי רצונו ולקבוע את גורלו בעצמו.
רקע.
פיקו דלה מירנדולה היה אציל איטלקי וחבר האקדמיה האפלטונית בפירנצה. בגיל 21 הגיע לוותיקן וביקש להתווכח עם המלומדים הקתוליים על 900 תזות שחיבר בנוגע לכתבי הקודש ולהתאמת האמת שבהם לאמת הפילוסופית הכללית. איש לא הסכים להתווכח עם פיקו משום שהיה קיים חשש שבוויכוח יובעו דברי כפירה וראשי הכנסייה לא רצו להאשים אציל נכבד בכפירה אך גם לא לאפשר הבעת דברים כאלה בפומבי. לפיכך חיבר פיקו את "הנאום" על מנת לשכנע את ראשי הכנסייה להתווכח עמו. מאוחר יותר אכן הואשם בכפירה. הוא נפטר בגיל 31 ממחלה, לפני שהספיק לשאת את הנאום, שהתפרסם רק לאחר מותו כמסה בפירנצה הסובלנית.
תוכן הנאום.
הנאום יוצא מתוך הנחות היסוד התאולוגיות שרווחו בזמנו ומתוך הפילוסופיה האריסטוטלית, לפיה לכל יש קיים "מצב טבעי" אליו הוא שואף. פיקו מוציא מכלל זה את האדם, כיישות ייחודית לה ניתן חופש בחירה.
פיקו פותח במוסכמה ש"האדם הוא נזר הבריאה" ומנסה לברר מדוע. לפי דבריו, בבריאה אמר האלוהים לאדם, לאחר שברא אותו, מתוך "נדיבות האל האינסופית":
האדם עצמו שותף לבריאה, מוכיח פיקו על סמך כתבים ואישים. בהם: משה, יעקב, איוב ופאולוס. ככלל, פיקו שואב ציטטות, דוגמאות וסימוכין מספרות רחבה ביותר ובה כתבי מלומדים ערבים, כתבי אפלטון, קבלה יהודית ועוד.
בחלק האמצעי של הנאום פונה פיקו אל המלומדים, מתנצל על גילו הצעיר ומפציר בהם לקיים את הוויכוח, הן כיוון שהוא נעשה לשם שמיים, לפי המודל האתונאי ולא לשם מריבה וקטטה והן כיוון שהוא, אישית, אמנם צעיר אך לא עושה דבר למען כבודו האישי אלא לכבודה של האמת בלבד.
החלק האחרון של הנאום מוקדש לערך החיובי של המאגיה. פיקו מתנצל על הבאת טיעונים מתוך כתבי "הפילוסופיה של הרמס טריסמגיסטוס", כלומר המאגיה, אך טוען שהאמת שבמאגיה עולה בקנה אחד עם החוכמה המאוחדת, זו הבאה לידי ביטוי הן בברית הישנה, הן בברית החדשה והן בפילוסופיה של אפלטון ואריסטו והיא מיטיבה ואלוהית.
פיקו אינו מזכיר בנאום את ישו, כמתווך נחוץ לאדם על מנת שזה ישיג את שלמותו, ובכך מוקנית לנאום נימה תאולוגית חדישה.
החידוש שבנאום.
ה"נאום" מביע לראשונה באופן בהיר וחד את שלילת הסדר האריסטוטלי והתאולוגי הקיים. לפי המודל שהיה מקובל אז, לכל יצור נברא (מייצורי השאול, דרך החיות, המלאכים וגרמי השמיים ועד לאל עצמו) יש מקום קבוע בהיררכיה שבין שפל לנעלה. לפי האקדמיה האפלטונית, שפיקו היה חבר בה, ולפי דעת כל מלומדי התקופה ואנשי הדת שלה כאחד, מעמדו של האדם היה אמנם מרכזי, אך שייך למבנה הקוסמי ושפל מן המלאכים (). פיקו ממשיך את אפלטון (בדיאלוג "פרוטגורס") ושם בפי האל נאום פרי עטו, חדשני ומודרני וללא תקדים, המציב את האדם כישות מחוץ למערכת הברואים ונותן לאדם חופש בחירה אם להיות שפל או נעלה, טוב או רע, נבון או חסר-דעת. וכל זאת ללא גזירה מוקדמת לגבי חייו. זהו כבוד האדם, כבודה של האנושות.
תפיסה זו פתחה פתח להגות ההומניסטית כולה ומהווה לה בסיס ויסוד. אף כי לפיקו דלה מירנדולה לא היה המשך ישיר ומובהק, הרי שהרעיונות שהובעו באופן חד וברור בנאום הביאו את ההומניסטים ברנסאנס ולאחריו לפיתוח תפיסות אלה ולהסתמכות עליהן.
כריס פן
כריסטופר שאנון "כריס" פן (באנגלית: Christopher Shannon "Chris" Penn; 10 באוקטובר 1965 – 24 בינואר 2006) היה שחקן קולנוע אמריקאי, ממוצא יהודי.
ביוגרפיה.
פן נולד ב-1965 בלוס אנג'לס, קליפורניה. אביו היה ליאו פן (1921–1998), שחקן ובמאי קולנוע וטלוויזיה יהודי. אמו של פן, איילין ריאן (נולדה ב-1928), הייתה שחקנית קולנוע. אחד הסרטים הידועים בהם שיחקה האם היה דרמת הפשע "At Close Range", מ-1986, בו הופיעה לצידם של שני בניה, כריס ושון פן.
כריס פן היה האח הצעיר מבין שלושת האחים לבית פן. שני אחיו הגדולים יותר: המוזיקאי מייקל פן, הבכור והשחקן שון פן.
הוא נפטר ב-2006, מקרדיומיופתיה, שקשורה ככל הנראה לעודף המשקל שלו ואולי גם לשימוש בסמים, בגיל 40 בלבד.
קריירה.
פן החל את קריירת הקולנוע שלו בגיל 12 והופיע במספר סרטים, לרוב בתפקיד משני. הוא זכור במיוחד עקב הופעתו בסרט "כלבי אשמורת" (1992) בתפקיד "אדי הנחמד" וכן בסרט "רומן על אמת" (1993). בנוסף, הופיע בסרטים "קדילאק של סופשבוע" (1995), "תמונות קצרות" (1993), "שעת שיא" (1998), "פוטלוס" (1984), "החיים הפרועים" (1984), "לימודים גנובים", "מחופשים ואנונימיים", "חבל על המאפיה" ועוד, ושיחק בסדרת הדרמה "האחווה של פולין, ניו המפשייר", שיצר דייוויד אי קלי לרשת CBS.
פן, שהיה בעל חגורה שחורה בקראטה, השתתף ב-1989 בסרט "Best of the Best" כטרוויס בריקלי, חבר צוות טאקוונדו אמריקני. בסרט כיכבו גם ג'יימס ארל ג'ונס, סאלי קירקלנד, אריק רוברטס, פיליפ רהיי וסיימון רהי.
פן גם דיבב את השוטר פולאסקי במשחק המחשב "".
Kith jarrett
פאנסאב
פאנסאב (באנגלית: Fansub, קיצור של Fan subtitled, כלומר: כתוביות על ידי מעריצים) הוא עותק של סרט או סדרת טלוויזיה זרה שתורגם על ידי מעריצים לשפה אחרת. המונח הזה מתייחס ברוב המקרים לסדרות או סרטי אנימה שתורגמו מיפנית.
הופעת הפאנסאב.
הפאנסאב הופיע לראשונה בשנת 1986. באותה תקופה הוספת כתוביות לסרטים נעשתה באולפנים מיוחדים לפני שחרור הסרט, לעומת זאת לרשות המעריצים לא עמדו תקציבים לשכירת אולפנים וצוות טכנאים. לתחילת התופעה חברו מספר גורמים:
מסיבות אלו נוצרו תוך זמן קצר ביותר עשרות קבוצות פאנסאב בתוך ארצות הברית, הפאנסאב של אז הופץ על קלטות וידאו בדואר, במחיר מינימלי (עלות המשלוח + עלות הקלטת).
מאפייני הפאנסאב.
הפאנסאב שונה מתרגום רשמי בכמה תחומים, בעיקר בתחום הוויזואלי, אך גם בתכונות נוספות. אלו הדברים שמייחדים את הפאנסאב ומראים את ההשקעה הרבה של הפאנסאברים בתחום בו הם אוהבים. לרוב, תרגום מעריצים יכלול את המאפיינים הבאים:
ההפצה.
צורות הפצה.
הפנסאב מופץ בשתי צורות עיקריות:
סופטסאב.
סופטפאב (Softsub, "כתוביות רכות") הוא תרגום אופציונלי, אשר מקודד בשכבה אחרת מזו של הווידאו, וכך בעזרת אפשרויות של נגן הווידאו ניתן לבטל את תצוגתן.
הארדסאב.
ההארדסאב (Hardsub, "כתוביות מוצקות") הן כתוביות אשר קודדו אל תוך הווידאו ולא ניתן לבטלן.
קידודים.
קבוצות רבות בוחרות לשחרר את התוצרים שלהן כקובץ וידאו שלם (להבדיל משחרור קובץ כתוביות נפרד), תוך שיפור וחידוד של הווידאו המקורי ושימוש בקודקים כגון H.264 ו-XviD ובקונטיינרים לדוגמת AVI, OGM, MKV וMP4. הקהילה פתחה מספר פרויקטים הכוללים איגוד של מפענחים הנדרשים לניגון התוצרים, כגוןCCCP או K-Lite.
דרכי הפצה.
כיום, דרכי ההפצה העיקריות והמועדפות על קבוצות פנסאב הן רשתות שיתוף קבצים, בעיקר ביטורנט ופרוטוקול העברת קבצים XDCC של רשת IRC. קיים גם שימוש בפרוטוקול ed2k אך זו היא יותר הפצה של מעריצים-למעריצים ולא מהמפיצים-למעריצים. כמו כן, ישנן קבוצות המחלקות את ההוצאות שלהן על דיסקים בכנסים ובמפגשים של אנימה ואוטאקוס. בישראל, קבוצות פנסאב עבריות בדרך כלל מפיצות בהורדות ישירות וצפיות ישירות דרך הגוגל דרייב.
זכויות יוצרים והאתיקה של פאנסאברים.
חוקיות הפנסאב לא ברורה ושנויה במחלוקת, היא תלויה באופן ההפצה ואזור ההפצה. בקרב פאנסאברים לא נהוג להפיץ סדרות שקיבלו רישיון הפצה באזור בו הקבוצה פועלת, כי למחזיקי הרישיון יש את הזכות הבלעדית להפיצה. בנוסף לזה, אם הקבוצה מתעלמת מהרישיון, הרבה ממחזיקי הטראקרים של ביטורנט מעדיפים להפסיק את הפצת הסדרה בשרתיהם מחשש לתביעות משפטיות. דוגמה לבעייתיות היא הסדרה Ninja Scroll TV. כשקיבלה רישיון הפצה בארצות הברית, מחזיקי הרישיון פנו לקבוצה שהפיצה את הסדרה, וביקשו ממנה להפסיק את ההפצה כיוון שתכננו להוציא את הסדרה על DVD חודשים ספורים לאחר מכן. הקבוצה סירבה לבקשת החברה, אך למרות זאת החברה לא הגישה תלונה נגד הקבוצה. במקום זאת היא יידעה את קהילת מעריצי האנימה בארצות הברית, שבתגובתם גינו בצורה חריפה את הקבוצה.
פאזל
פאזל (בעברית: תַּצְרֵף) הוא משחק לוח חידה דו-ממדי או תלת-ממדי המורכב מחלקים קטנים אשר מתחברים אחד לשני. פאזלים דו-ממדיים יוצרים תמונה שהיא ציור או תצלום. רוב הפאזלים הם תמונות נוף, מבנים או ציורים של ציירים מפורסמים. פאזלים תלת ממדיים עשויים מגוף גאומטרי המחולק לחלקים קטנים. הגוף עשוי להיות מבנה ארכיטקטוני, כלי רכב או כדור.
פאזל דו-ממדי.