נטלי (באנגלית: Netley), או בשמה המלא: נטלי אבי (באנגלית: Netley Abbey), הוא כפר בחוף הדרומי של המפשייר, אנגליה. הכפר ממוקם מדרום-מזרח לעיר סאות'המפטון, הגובל מצד אחד בחורבות מנזר נטלי ומהצד השני ברויאל ויקטוריה קאנטרי פארק .
היסטוריה.
בשנת 1800, לכל המאוחר, פרט לחורבות מנזר נטלי , נטלי כלל בעיקר שתי וילות המכונות מבצר נטלי ואכסניית נטלי (Netley Lodge). הכפר התרחב לאחר הקמת בית החולים הצבאי המלכותי הוותיק (הנקרא בקיצור בית החולים נטלי ) בשנת 1856, בעקבות מלחמת קרים. בבית החולים נעשה שימוש נרחב החל משנת 1863 ובמהלך מלחמת העולם השנייה עד לסגירתו בשנת 1979, כאשר הוסב לפארק ציבורי, רויאל ויקטוריה קאנטרי פארק .
מוקדם יותר, הריסות המנזר הפכו את נטלי ליעד פופולרי לטיולים היוצאים מסאות'המפטון - גם קסנדרה אוסטין וגם אחותה ג'יין יצאו לטייל במקום, למשל, כאשר שהו בעיירה בשנת 1808.
כיום.
החלק העתיק ביותר של נטלי שומר על תחושה של כפר מיושן ומוזר במקצת, עם כמה חנויות קטנות ומסורתיות, ושורות של קוטג'ים מדורגים צבעוניים. הוא ממוקם לאורך החוף המזרחי של מי סאות'המפטון; מהחוף יש נקודות תצפית אל עבר הכפרים Hythe ו-Fawley הסמוכים, אם כי על הנוף משתלט במקצת בית הזיקוק הסמוך .
הרחק מהחוף התפתחו לאורך השנים אחוזות גדולות יותר של בתים שהגדילו מאוד את אוכלוסיית נטלי וטשטשו את הגבול בין נטלי אבי לבין הכפר הסמוך בוטלוקס הית'. במקום שני בתי ספר הקשורים זה לזה, שהורחבו בסוף שנות ה-80, וכעת מבניהם משמשים בית ספר יסודי לכפר. יש קומץ כנסיות בנטלי, לרבות כנסיית הקהילה על שם אדוארד המודה.
מתחנת הרכבת נטלי יוצאות רכבות מדי שעה אל סאות'המפטון ואל נמל פורטסמות', באמצעות חברת הרכבות South Western Railway , המספקת קישורים לנוסעים בכפר ומחוצה לו.
בית הספר הרווארד למשפטים
נטלי
גוף מארח
מוטי
אני מאמין (שיר עברי)
אימתי קאתי מר
אימתי קאתי מר הוא פזמון חסידי מניגוני חב"ד. מילות השיר מבוססות על קטע מאגרת שכתב הבעש"ט לגיסו ר' אברהם גרשון מקיטוב.
משפט זה מדגיש את חובתה של תנועת החסידות בהפצת תורתה, והתקבל כמוטו בחב"ד להפצת תורתם. הניגון נחשב כמעין המנון ואחד הסממנים המזוהים עם פעילות חסידות חב"ד.
אודות הניגון.
מילות השיר הן דברי הבעל שם טוב שכתב אגרת לגיסו אברהם גרשון מקיטוב ובה הוא מספר על "עליית נשמה" שהייתה לו בראש השנה תק"ז, כשהגיע להיכל המלך המשיח ושאל אותו (הבעל שם טוב) "אימתי קאתי מר" (כלומר מתי יבוא אדוני) וענה המשיח לבעל שם טוב: "לכשיפוצו מעיינותיך חוצה" - "בעת שיתפרסם לימודך, ויתגלה בעולם ויפוצו מעינותיך".
בשנת תשי"ז הלחין צבי אייזנבך לקראת חתונת הרב שמואל אלעזר היילפרין את המילים "אימיתי קאתי מר" לניגון הירושלמי על המילים "מתי יבנה המקדש".
בהתוועדות שמחת תורה תשי"ט, ביקש הרבי מלובביץ' מהאורחים מארץ ישראל לנגן ניגון מארץ ישראל והחלו לנגן 'אימתי קאתי מר', בסיומו קרא הרבי לשמואל זלמנוב (שעמד בראש מקהלת ניח"ח וספר הניגונים) לשנות קצת את הניגון ולהכניס את הניגון לספר הניגונים שם הוא מופיע במספר שט"ז (316).
מאז החל הרבי לשיר אותו בתדירות בפומבי במהלך ההתוועדויות במרכז חב"ד העולמי - 770, מאז נהפך הניגון למעשה להמנון של הפצת ומכירת ספרי חסידות חב"ד באירועים שונים ואחרים.
עיבודים מוזקליים וביצועים.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 2 של ניח"ח ובשנות ה-70 באלבום "ערב חב"ד 2" של ניח"ח ב־2011 הופיע באלבום משה לאופר מנגן חב"ד, באלבום "פורים בירושלים" של חיליק פרנק ובאלבום לחיים טיש חב"ד,ב־2019 באלבום צמאה 5 בביצוע של אברהם פריד ועוד.
השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי מנדי ג'רופי ואחרים.
אורי בן ארי (מוזיקאי)
אורי בן ארי (נולד ב-30 ביולי 1990) הוא פזמונאי, מלחין וזמר ישראלי.
ביוגרפיה.
בן ארי החל את דרכו בתעשיית המוזיקה כפזמונאי בשנת 2014, כשכתב לזמר לירן דנינו את השיר "הרבה ממך נשאר". החיבור בין דנינו לבן ארי נוצר דרך מנהלו המוזיקלי של דנינו רוני קידר. השיר הגיע למקום ה-10 במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ ווואלה! NEWS. בהמשך, כתב והלחין שירים נוספים לזמרים אחרים, בהם "פיסה מזכרוני" של עדן בן זקן, שיצא בשנת 2015 ו"השעות הקטנות" של ניב דמירל, שיצא בשנת 2016. השירים הגיעו למקומות ה-17 וה-19 במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ו בהתאמה.
בשנת 2017 כתב והלחין את השירים "בסוף הכל חולף" ו"פוליטיקה וסקס" של הזמר עומר אדם, מתוך אלבומו החמישי, "אחרי כל השנים", שהיו גם הם ללהיטים, כשהראשון הגיע למקום הרביעי במצעד השנתי של גלגלצ, ולמקום ה-10 במצעד הפזמונים השנתי של כאן גימל. עוד באותה השנה, הוציא את סינגל הבכורה שלו, "אושר לדקה", הראשון מתוך אלבום הבכורה שלו, אותו הפיק אריאל טוכמן.
בשנת 2018 כתב והלחין יחד עם איתן דרמון את השיר "נסיכה שלי" של הזמר עברי לידר, שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים השנתיים. עוד באותה השנה, הוציא את הסינגל "לפעמים", שהגיע למקום ה-22 במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ ו-ynet והיה לשיר ה-25 המושמע ביותר ברדיו בשנת 2019, לפי נתוני מדיה פורסט. עוד באותה השנה, הוציא סינגל נוסף בשם "שממה", שהיה גם הוא ללהיט, תוך שזכה למיליוני השמעות וצפיות ביוטיוב ובסטרימינג. בנובמבר של אותה השנה, יצא השיר "אגרוף" של עדן בן זקן, שכתב והלחין יחד עם איתן דרמון והפיק אריאל טוכמן.
ב-25 במרץ 2021, הוציא בן ארי את הסינגל "רקדנית".
ב-24 באפריל 2022, הוציא אורי בן ארי את הסינגל החדש שלו "רוק ישן".
המיתוס של עשרת השבטים האבודים
המיתוס של עשרת השבטים האבודים מלווה את ההיסטוריה של עם ישראל כבר יותר מאלף שנים. בבסיסו עומדת האמונה שעשרת השבטים שהוגלו על ידי שלמנאסר החמישי מלך אשור חיים בארץ רחוקה ובלתי נודעת, בה הם מקיימים חיים יהודיים שלמים ואין עליהם שלטון זר. מכשולים בלתי עבירים, כמו נהר הסמבטיון מונעים מהם לצאת ממנה, אך לכשתגיע הגאולה הם יחברו לאחיהם היהודים שבגולה ויחד יגיעו לארץ ישראל. עוצמתו של המיתוס נובעת מכך שהציג מודל אידיאלי לחיים יהודיים, נתן ביטוי לכיסופים לסיום הגלות וחיזק את התקוות לגאולה.
עיקרו של המיתוס נשען על סיפוריו של אלדד הדני במאה התשיעית. הסיפורים, שהגיעו לתפוצה נרחבת ביותר בכל העולם היהודי, לא נתפסו כבדיה אלא כמתארים מציאות ריאלית. עם השנים נוספו עליהם סיפורי נפלאות של נוסעים שהגיעו כביכול אל ארצם של השבטים, או ידיעות על גדודי לוחמים של השבטים הנערכים למתקפה על אויבי היהודים. ידיעות אלה התרבו בעיקר בתקופות של התעוררות משיחית וחרדות מהתערערות סדרי העולם.
בתחילת העת החדשה כשלא נותרו בעולם ארצות לא נודעות זכה המיתוס לכיוון חדש: האמונה שהשבטים האבודים נטמעו בין עמים היושבים בקצווי התבל וכי אם היהודים יחדשו את הקשרים עמם ויסייעו להם לחזור ליהדותם יקרבו בכך את בוא הגאולה. לאמונה זו שותפים גם היום גורמים שונים בישראל ובתפוצות הטוענים שגילו צאצאים של עשרת השבטים במקומות שונים בעולם.
אוטופיה יהודית.
המיתוס של עשרת השבטים הוא מיתוס חי ודינמי. במרכזו לא עומד סיפור על עבר מפואר שנעלם ונגוז, אלא תמונה של חיים יהודיים מושלמים הקיימים במציאות במקום אמיתי. חיי השבטים תוארו כאנטיתזה לחיי העם בגולה שנתפסו כסבל מתמשך תחת עולו של שלטון עוין. חיים שאין בהם ביטחון ובוודאי שאין בהם גדלות או תהילה, חיים של דלות ועוני. אפילו קיום האמונה והמצוות פגומים בגלות, גם בשל הריחוק מארץ הקודש וגם בשל החיים כמיעוט דתי בארצות שבהן שליטים האסלאם והנצרות. לעומת זאת מיתוס השבטים הציג כמעט כל מה שהיהודים החיים בגלות קיוו וייחלו לו: עצמאות מדינית, ביטחון, רווחה ושלמות רוחנית. השבטים הוצגו כמעין עתודה לאומית המשמרת כוחות צבאיים, רוחניים וחומריים.
עצמאות, מלכות ועושר.
בדברי הפתיחה לספרו "קול מבשר" (1577) כותב יצחק עקריש: "בכל ימי היותי על אדמתי שמעתי מאנשים רבים גדולים וקטנים מדברים על עניין השבטים לאמר שיש מקומות ידועים שיש מלכים לישראל והם בתקפם ובגבורתם ואינם חסרים מאומה כי אם עבודת המקדש והנבואה". ואכן לא רק עצמאות מדינית היא מרכיב חשוב בסיפורי השבטים. בחלק מהם אפילו שולט מלך יהודי המתהדר בשושלת מלכות מפוארת. התחיל בכך אלדד הדני במאה התשיעית המספר על ארבעת השבטים שבארץ כוש: "ויש להם מלך ושמו עזיאל בן מלכיאל מבני אהליאב בן אחיסמך למטה דן, ושם השופט שלהם עבדון בן מישאל משבט אשר. וארבע מיתות בית דין עומדות על אפניהם." יש שבטים שבראשם לא עומד מלך, אלא נשיא או שופט, כמו שהיה בתקופת נדודי השבטים במדבר לפני שהגיעו לארץ ישראל. על שבט יששכר הוא אומר ש"אין עליהם עול מלכות כי אם מלכות שמים" ולהם יש שופט ושמו נחשון וגם הם מקיימים ארבע מיתות בית דין.