כמה ימים לפני שהוציאה את הסינגל, הכריזה הזמרת כי ב-4 ביולי עתיד לצאת סינגל הבכורה שלה מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה Por Primera Vez.
השיר נכתב על ידי ג'ניפר לופז, אוסקר הרננדז, אלפארו פאריאס, מנואל בוליבר ואחרים.
רקע והפקה.
באוקטובר 2016, אישר מגזין הבילבורד כי לופז עובדת על אלבומה השני בספרדית, אשר צפוי לצאת לשוק באמצע שנת 2018, באמצעות סוני מיוזיק לטין. בעלה לשעבר, מארק אנתוני, משמש כמפיק הראשי מן האלבום החדש של הזמרת.
השיר משמש כסינגל הראשון והפותח מן האלבום. עטיפת הסינגל שהעולתה לפייסבוק, לאינסטגרם, לטוויטר ולשאר הרשתות החברתיות של הזמרת, מציגה את לופז כשהיא עומדת מול הים, לבושה בשמלה צהובה בהשראת שנות ה-60, בסגנונו של מייקל קוסטלו.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר יצא לאור בהופעת הבכורה שהזמרת קיימה בטלמונדו ב-10 ביולי 2017, ופורסם בערוץ היוטיוב שלה ב-11 ביולי.
לופז שיתפה תמונה מתוך הקליפ שצולם כבר ב-13 ביוני, בה היא וחנטה דה סונה לובשים בגדים בסגנון הקאריביים. הקליפ צולם באיסלמורדה, פלורידה קיז.
התלבושות של לופז בקליפ כוללות שמלה אדומה מכוסה בזהב אשר משולב עם חרוזים סגולים, ושמלה צהובה המזכירה את הציפור קנרית.
מיקומי שיא.
עם יציאתו נכנס השיר היישר אל המקום ה-2 במצעד השירים הטרופיים שבארצות הברית.
מלחמת תורסטנסון
מלחמת תורסטנסון הידועה גם בשם מלחמת חניבעל, הייתה מלחמה בין דנמרק-נורווגיה לבין שוודיה, אשר נמשכה בין 1643 ל-1645. המלחמה מכונה על שמם של המצביא השוודי לנארט תורסטנסון, והמושל הדני חניבעל ססטד. המלחמה הסתיימה בניצחון שוודי, ובמסגרת הסכם ברומסברו נאלצה דנמרק לוותר ויתורים טריטוריאליים ענקיים לטובת שוודיה. דנמרק ניסתה להחזיר לעצמה את השטחים במהלך המלחמה הצפונית הקטנה, מלחמת סקונה והמלחמה הצפונית הגדולה, אולם נכשלה בכך.
רקע.
בשנת 1611 פלש כריסטיאן הרביעי מלך דנמרק ונורווגיה לשוודיה, ופתח בכך את מלחמת קאלאמר. שוודיה הסתבכה עד מהרה במלחמות גם עם האיחוד הפולני-ליטאי ורוסיה הצארית, ולפיכך ב-20 בינואר 1613 נאלצה לחתום על הסכם קנרד, שבמסגרתו פינו השוודים את כל הנקודות האסטרטגיות שדרשו הדנים. למרות זאת, הישגי המלחמה מבחינת דנמרק לא היו מכריעים. עם זאת, בהנהגתם המוכשרת של המלך גוסטבוס אדולפוס וראש ממשלתו אקסל אוקסנסטירנה, הצליחה שוודיה עד מהרה להחזיר לעצמה את יוקרתה. היא התערבה במלחמת שלושים השנים בהצלחה ניכרת, וסיפחה שטחים בגרמניה. ב-1632 נהרג מלך שוודיה בקרב ליצן, ומכיוון שבתו כריסטינה הייתה עדיין צעירה, היה אוקסנסטירנה שליט הממלכה. אוקסנסטירנה היה מודע לעובדה ששוודיה מוקפת כמעט מכל כיוון בנחלותיה של דנמרק, ובנוסף לכך היו דמי השיט הגבוהים שגבו הדנים, מקור מתמיד לסכסוכים. באביב 1643 אישרה בחשאי מועצת הכתר מלחמה כנגד דנמרק. אוקסנסטירנה הכין תוכניות למלחמה, וריכז בחשאי כוחות על הגבול הדני. בדצמבר פתח הצבא השוודי במתקפת פתע רב-חזיתית כנגד הצבא הדני.
המלחמה.
דנמרק החלה בשינוע הכוחות שחנו בגרמניה לכיוון שוודיה. הברית שלה עם הולנד, העניקה לה ביטחון ימי. ב-12 בדצמבר חצה הפילדמרשל השוודי לנארט תורסטנסון את מוראביה וחדר להולשטיין מדרום. בסוף ינואר 1644 כבר היה כל חצי האי יוטלנד בידי השוודים. התקפת פתע זאת, שנוהלה מתחילתה ועד סופה באופן מרשים במהירות הבזק, היוותה גורם משתק עבור דנמרק. מלך דנמרק כריסטיאן הרביעי החל בגיוס מהיר של הצבא והצי שלו. למזלו, המתקפה השוודית מצפון עוכבה במשך חודש. בפברואר, הגנרל השוודי גוסטב הורן פתח את המתקפה מצפון עם כוח של 11,000 חיילים, וכבש את רוב הלנד וסקונה למעט עיר המבצר מאלמה.
הצי הדני מנע מתורסטנסון לחצות את המיצר מיוטלנד לפין. ההולנדים, בני בריתם של השוודים, שלחו את ציים לעזרתם, אולם הדנים הביסו אותם בקרב ימי ב-16 במאי. ניסיון נוסף להעביר את תורסטנסון ואת צבאו אל האיים הדנים על ידי צי שוודי גדול, סוכל בידי צי דני בפיקודו של המלך כריסטיאן בעצמו בקרב קולברגר הייד.
נורווגיה, אשר נשלטה בידי הכתר הדני, הגיבה למלחמה בהתלהבות לא צפויה. האוכלוסייה בנורווגיה זעמה על הפלישה השוודית לדנמרק, והחלה להתארגן לפלישת נגד. מושל נורווגיה באותה תקופה היה חניבעל ססטד, חתנו של המלך, ולפיכך עד היום המלחמה ידועה בנורווגיה לעיתים כ"מלחמת חניבעל" (בנורווגית: Hannibalsfeiden). הצבא הדני-נורווגי פלש מנורווגיה לתוך שוודיה, אולם השוודים הדפו את המתקפה, חדרו לנורווגיה וכבשו את ימטלנד. הם חדרו לאוסרדאל לפני שנסוגו חזרה. ססטד חדר לשוודיה פעמים נוספות, והרס את העיר השוודית וארנסבורג. במקביל הצליח הצי הדני לסגור את הצי השוודי במפרץ קיל. עם זאת, השוודים הצליחו להימלט מההסגר ולחבור אל ההולנדים. בקרב פמרן הנחיל הצי השוודי-הולנדי תבוסה צורבת לצי הדני. תבוסת הצי הדני מיצתה את יכולותיה של דנמרק, והפכה את איי דנמרק לפתוחים לפלישה שוודית. ודנמרק פנתה לצרפת והולנד בבקשה שיתווכו בינה לבין שוודיה.
הסכם השלום.
ב-8 בפברואר 1645 נאלצו הדנים לחתום על הסכם ברומסברו, אשר היווה אסון משפיל לדנמרק ונורווגיה. דנמרק איבדה את השליטה במחוזות גוטלנד, סארמאה והלנד, ונורווגיה נאלצה למסור את ימטלנד והריידלן. השטחים החדשים הפכו את שוודיה לשליטת הים הבלטי. כמו כן נקבע שהשוודים יהיו פטורים מלשלם את אגרת המעבר מהשטח הדני לים הבלטי. בעקבות הניצחון על הדנים, הורה אוקסנסטירנה לתורסטנסון לנוע מיוטלנד לבוהמיה, ולהביס את צבא האימפריה הרומית הקדושה אשר תמך בדנים. ב-6 במרץ הנחיל תורסטנסון תבוסה מוחצת לכוחות האימפריאליים בקרב ינקאו.
הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה (1943–2021)
הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה (באיטלקית: Amedeo di Savoia-Aosta; 27 בספטמבר 1943 – 1 ביוני 2021) היה בנו של הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה. אמדאו טען לראשות בית סבויה, אך טענה זאת נמצאת במחלוקת מצד דודנו ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי שטוען אף הוא לראשות הבית.
ביוגרפיה.
אמדאו נולד ב-27 בספטמבר 1943 בפירנצה, לנסיך איימונה, דוכס אאוסטה ולאירנה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של קונסטנטינוס הראשון, מלך יוון וסופיה, נסיכת פרוסיה. 3 שבועות לפני לידתו נכנעה איטליה לבעלות הברית, ובעקבות כך פתחה גרמניה הנאצית במבצע ציר לכיבוש איטליה, ואמדאו יחד עם אמו, דודתו ושני בני דודים נשלחו למחנה מעצר באוסטריה, שם שהו עד סוף המלחמה.
בשנת 1948, בהיותו בן 4, מת אביו הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה בבואנוס איירס, ארגנטינה, ואמדאו ירש את תאריו.
אמדאו התחנך בוונציה ובבריטניה, ולאחר מכן למד באקדמיית הצי בליוורנו והוסמך כקצין בצי האיטלקי.
ב-22 ביולי 1964 התחתן אמדאו בסינטרה עם קלוד, נסיכת אורליאן, בתם של אנרי, רוזן פריז ואיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, ממנה נולדו לו 3 ילדים.
בשנת 1976 נפרדו השניים, בשנת 1982 הם התגרשו בגירושין אזרחיים, ובשנת 1987 הם קיבלו היתר מהכנסייה על ביטול הנישואים.
ב-30 במרץ 1987 התחתן אמדאו עם סילביה פאטרנו די ספדאלוטו, בתם של וינצ'נצו פאטרנו די ספדאלוטו, מרקיז רג'ובאני ורוזאנה באלרדו פרארי, אולם לא היו לו ילדים ממנה. אמדאו וסילביה התגוררו בכפר קטן בטוסקנה, ועסקו בפעילויות חקלאיות שונות, ובכלל זה ייצור יין.
משנת 1997 אמדאו כיהן כנשיא הקרן הבינלאומית Pro Herbario Mediterraneo, ובין השנים 2003–2006 היה נשיא הוועדה האחראית על שמורת הטבע באי ויווארה.
ב-21 במאי 2004 קיים חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד ארוחת ערב בארמון זרזואלה ערב חתונת בנו פליפה, נסיך אסטוריאס. במהלך הערב קיבל אמדאו מדודנו ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי שני אגרופים בפנים, ובעקבות כך נפל במדרגות. אנה מריה, מלכת יוון לשעבר תפסה את אמדאו, כדי למנוע ממנו להיפצע שוב, ועזרה לו להיכנס לבית, תוך שהיא מחזיקה את פניו המדממות עד שניתן היה לתת לו עזרה ראשונה. כתוצאה מהאירוע, חואן קרלוס, בן דודם של שני הגברים, הצהיר כי "לעולם לא עוד" ויותר הוא לא יזמין ביחד שני טוענים לכתר.
ביוני 2006 הכריז אמדאו על עצמו כ"דוכס סבויה" וכראש הבית, כיוון שוויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי הוצא מסדר הירושה על ידי אביו - אומברטו השני, מלך איטליה, בעקבות נישואיו ללא היתר. בעקבות כך תבעו אותו ויטוריו אמנואלה ובנו אמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה לבית משפט איטלקי, והלה פסק על אמדאו לשלם להם 50,000 אירו פיצויים, ולהפסיק להשתמש בתואר. אמדאו ערער על פסק הדין, והמחלוקת לא נפתרה עד מותו ב-1 ביוני 2021.
משפחתו.
ב-22 ביולי 1964 התחתן אמדאו בסינטרה עם קלוד, נסיכת אורליאן, בתם של אנרי, רוזן פריז ואיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
ב-30 במרץ 1987 התחתן אמדאו עם סילביה פאטרנו די ספדאלוטו, בתם של וינצ'נצו פאטרנו די ספדאלוטו, מרקיז רג'ובאני ורוזאנה באלרדו פרארי, אולם לא היו לו ילדים ממנה.
בנוסף יש לאמדאו שני ילדים לא חוקיים, ובעקבות אי רצונו להכיר בבתו שנולדה עם תסמונת דאון, נשחק מעמדו בקרב המלוכנים האיטלקים.
איימונה, דוכס אאוסטה
מרי וטסרה
מרי וטסרה או בשמה המלא: הברונית מריה אלכסנדרינה פון וטסרה (בגרמנית: Marie Alexandrine Freiin von Vetsera; 19 במרץ 1871 - 30 בינואר 1889) הייתה אצילה אוסטרית, אשר ניהלה רומן עם רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה. מרי ורודולף מצאו את מותם באופן מסתורי במה שנודע כ"פרשת מאיירלינג".
ביוגרפיה.