קרום החל את קריירת הבוגרים שלו בשנת 1931 בבאיירן מינכן כאשר היה בן 22, והיה חלק מקבוצה חזקה שכללה שחקנים כמו קונראד היידקאמפ, יוזף ברגמאייר ואוסקר רוהר. קרום סייע לבאיירן מינכן לזכות באליפות גרמניה בשנת 1932, שהתנהלה אז בשיטת נוק-אאוט, לאחר שכבש שער בניצחון 2-0 בגמר מול איינטרכט פרנקפורט. קרום שיחק בסך הכל שבע עונות בבאיירן מינכן. ובשנת 1938 חצה את הכביש אל היריבה העירונית מינכן 1860, בה שיחק עד 1943, השנה בה נהרג במלחמת העולם השנייה.
לקרום שתי הופעות בנבחרת גרמניה, בהן כבש שער אחד.
קרום נשלח במלחמת העולם השנייה להילחם בחזית המזרחית, ומצא את מותו בשנת 1943 באוריול שברוסיה, בגיל 33. גם חברו לבאיירן מינכן יוזף ברגמאייר מצא את מותו במלחמה באותו מקום, ארבעה ימים מוקדם יותר.
לסביות דתיות בישראל
משטרת עין חוצוב
משטרת עין חוצוב היא תחנת משטרה שהוקמה, ב-1930, בצפון הערבה, בתקופת המנדט הבריטי, עבור משטרת הרוכבים. לאחר כיבושה במלחמת העצמאות שימשה כנקודת התארגנות למבצעים נוספים בנגב.
ההיסטוריה של התחנה.
תחנת המשטרה הייתה חלק ממערך תחנות משטרה שנבנו לשירות משטרת הרוכבים וכללו את משטרת שובל, משטרת כורנוב (ממשית), משטרת עין חוצוב, משטרת עין רדיאן (יטבתה) ומשטרת אום רשרש. רוכבי היחידה נעו על גבי גמלים בין נקודות המשטרה על מנת לשמור על דרכי הנגב ועל הגבול המזרחי.
ב-25 בנובמבר 1948 השתלטה חטיבת הנגב על המקום (ללא קרב) במסגרת מבצע לוט והמקום שימש את הכוחות להתארגנות לקראת פתיחת הדרך לסדום. במרץ 1949 שימש המקום כנקודת כינוס לחלק מחטיבת גולני בהתארגנות למבצע עובדה לשחרור הנגב הדרומי ואילת.
תחנת המשטרה כוללת חדר בן קומה אחת. היא נבנתה בראש תל ארכאולוגי בשם מצד חצבה שזוהה כבר בשנות ה-50 כתמר המקראית. ב-1967 הוקמה במקום חווה חקלאית בשם עיר אובות. שימור האתר הארכאולוגי נעשה על ידי קבוצה אמריקאית אוונגליסטית בשיתוף רשות העתיקות. התחנה עצמה שופצה, הוכרזה כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומשמשת כמרכז מבקרים.
למרגלות התל נבע בעבר מעיין בו השתמשו יושבי המשטרה והעוברים במקום. בקרבת המעיין ניתן לראות שוקת שהוזנה ממימי המעיין ושימשה להשקיית הגמלים של משטרת הרוכבים. מימי המעיין הזינו גם עץ שיזף בן כ-300 שנה שגדל בקרבתו. בעקבות קידוחי מים שערכה מקורות בסביבה ירד מפלס מי התהום והמעין יבש ובימינו מושקה העץ באופן מלאכותי.
רשות עירונית
המדינה החופשית סקסה-ויימאר-אייזנך
פוליסקסואל
דוכסות סקסה-גותה-אלטנבורג
המדינה החופשית סקסה-קובורג
המדינה החופשית סקסה-גותה
דוכסות סקסה-מיינינגן
דוכסות סקסה-קובורג-גותה
הדוכסות הגדולה של סקסה-ויימאר-אייזנך
דוכסות סקסה-אלטנבורג
ארנסט הראשון, דוכס סקסה-קובורג-גותה
קרל אדוארד, דוכס סקסה-קובורג-גותה
אוגוסטה, נסיכת סקסה-ויימאר-אייזנך
ברנהרד השלישי, דוכס סקסה-מיינינגן
מוריץ, דוכס סקסה-צייץ
מוריץ וילהלם, דוכס סקסה-צייץ
ארנסט השני, דוכס סקסה-קובורג-גותה
המדינה החופשית סקסה-מיינינגן
המדינה החופשית סקסה-אלטנבורג
גאורג השני, דוכס סקסה-מיינינגן
דוכסות סקסה-צייץ
ברנהרד השני, דוכס סקסה-מיינינגן
דוכסות סקסה-ויטנברג
פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסה-אלטנבורג
סביום
סביום (ידוע גם בשם סבום) היה מלך אמורי, המלך השלישי בשושלת הראשונה של מלכי בבל. הוא מלך בין השנים 1844-1831 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה, או בין השנים 1767-1781 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה הנמוכה. בתקופתו בבל הייתה עיר-מדינה קטנה ששלטה רק על העיר בבל. סביום לא טען למלכות, ומכאן הסיקו החוקרים שבתקופתו העיר בבל הייתה עדיין עיר קטנה. אחרין מלך בנו אפיל-סין. העיר התחילה לגדול בתקופת נכדו סין-מובליט והפכה לאימפריה בתקופת נינו חמורבי.
בשנה ה-7 למלכותו, ניהל מלחמה עם לרסה. בשנה ה-12 נלחם ב עיר קאזאלו . בשנה ה-13 למלכותו, העמיק את מערכת תעלות ההשקיה בעיר בבל. בתקופת מלכותו בנה בבבל את מקדש אסגילה לאל מרדוך ואת מקדש אבאבר בסיפר.
12 עקרונות האנימציה
12 עקרונות האנימציה הם מערך של כללים שפותחו על ידי האנימטורים אולי ג'ונסטון ופרנק תומאס בספרם "אשליית החיים" שפורסם בשנת 1981. הספר נועד להנחות את האנימטורים של דיסני, בה עבדו השניים, ולשפר את איכות האנימציה של הסרטים המופקים. מטרת העקרונות היא ליצור אנימציה ריאליסטית יותר ומלאה חיים, על ידי יצירת האשליה של דמויות הפועלות בעולם בעל חוקי פיזיקה. העקרונות עוסקים גם בנושאים מופשטים, כלליים ובסיסיים יותר כגון "עניין" ו"קומפוזיציה".
עקרונות האנימציה אומצו על ידי מספר רב של אנימטורים וחברות שונות, ונחשבים ל"תורה של האנימציה", עליה אנימטורים מסתמכים בעת יצירת הנפשות.
12 עקרונות האנימציה.
תזמון.
תזמון הוא מספר התמונות לתנועה נתונה, הבא לידי ביטוי במהירות התנועה. תזמון נכון יגרום לתנועה להתרחש ולהתפרס על פני הזמן באופן ריאליסטי, לא לאט מדי ולא מהר מדי.
התזמון הוא היסוד של האנימציה, ומשמש בכל היבט בה. מתנועת חפצים דוממים, לאשליה של חוקי פיזיקה, ועד התנהגות של דמויות. למשל, התזמון יגרום לחפץ להרגיש כבד, אם הוא יזוז מאוד לאט כשדוחפים אותו. דמות תיראה מבוהלת אם תקפוץ מהכיסא מאוד מהר.
האצה והאטה.
באופן טבעי, שום עצם אינו נכנס לתנועה באופן מידי – מהירות של אובייקט המתחיל לזוז לא תקפוץ ברגע בין 0 קמ"ש ל-30 קמ"ש, אלא תעלה בהדרגה עד שתגיע לשיאה, ולאחר מכן תרד עד שתגיע לעצירה.
כדי ליצור אפקט זה, ישנן יותר תמונות בתחילת התנועה ובסוף התנועה, ופחות באמצע. כך שאמצע התנועה יהיה המהיר ביותר, לקראת ההתחלה העצם יאיץ, ולקראת הסוף יאט.
מעיכה ומתיחה.
מעיכה ומתיחה נותנות לגוף תחושת גמישות ומשקל. כשגוף זז - הוא ימתח בכיוון התנועה, וכשגוף נעצר – ימעך. עיקרון זה מבוסס, בדומה לעיקרון "המשכיות ותנועות חופפות", על עיקרון ההתמדה, אך כאן חל על מסה אחת אותה הוא מעוות.
לדוגמה, כדור קופץ ימתח רגע לפני שיפגע באדמה – כשמהירותו היא הגדולה ביותר, וכשיפגע ברצפה – ימעך אליה.
קשתות.
רוב התנועות הטבעיות הן קשתיות, ולא ישרות, ולכן תנועות מעגליות באנימציה יגרמו לתנועה להיראות טבעית יותר, פיזיקלית יותר, ופחות מכנית.
כלל זה חל על כמעט כל תנועה. למשל, לתנועה של דמות המסובבת את ראשה, שתי תמונות המפתח יהיו – ראש מסובב שמאלה, וראש מסובב ימינה. תמונת האמצע לא תהיה רק ראש המופנה קדימה, אלא גם מופנה כלפי מטה או מעלה.
מהירותו של עצם משפיעה על קשתיות תנועתו. ככל שמהירותו של עצם גדלה, כך הקשת תהיה שטוחה יותר בעת תזוזה קדימה, ומעגלית יותר בעת פנייה. עיקרון זה ממומש על ידי מתן תנועה מעגלית מוקצנת יותר לאובייקטים הזזים במהירות נמוכה יותר, ותנועה קווית יותר לאובייקטים הזזים מהר יותר. המחשה פשוטה תהייה חץ הנורה מקשת – אילו נורה בעוצמה חלשה, מסלולו יהיה קשתי עד שיפול חזרה לאדמה. אם נורה בעוצמה רבה, תנועתו תהיה מהירה וקווית יותר. זאת אומרת – תנועה קווית תיתן תחושה של עוצמה ומהירות.
תנועה משנית.
תנועה משנית תיתן לאנימציה חיים ואמינות, והיא תתמוך בתנועה הראשית. התנועה המשנית לא תמשוך את תשומת הלב מהתנועה הראשית, אלא תעשיר אותה ותבליט אותה.
לדוגמה, דמות הולכת יכולה לנדנד את ידיה, לדבר, לשרוק, או לבטא כל דבר בעזרת הבעות פנים. במקרה שהתנועה הראשית דרמטית מדי עד כדי שההבחנה בפרטי התנועה המשנית קשה, כדוגמת הבעת פנים בזמן קפיצה, התנועה המשנית יכולה לבוא קצת לפני התנועה או לאחריה – בחפיפה מסוימת.
המשכיות ותנועות חופפות.
המשכיות ותנועות חופפות הן השיטות המשמשות לגרום לתנועה להיראות טבעית יותר ומורכבת יותר, מבחינה פיזיקלית. העיקרון הפיזיקלי עליו מבוסס חוק זה הוא עיקרון ההתמדה, הקובע כי כל גוף נוטה להישאר במצב בו הוא נמצא – אם נח, ירצה להישאר במנוחה, ואם בתנועה – ישאף לשמור על מהירותו.
המשכיות מתבטאת בכך שחלקים משניים הקשורים לגוף ראשי, ימשיכו לנוע גם לאחר שהגוף הראשי עצר. החלקים המשניים ישאפו להמשיך לזוז במהירות ובכיוון שהיו להם קודם לכן, אך הגוף הראשי "ימשוך" אותם חזרה.
כלל התנועות החופפות אומר כי חלקים שונים יזוזו בזמנים שונים ובמהירויות שונות. זאת אומרת, התנועות לא יתחילו ויעצרו באותו זמן, אלא יתפרסו באופן שונה זו מזו על הזמן ויצרו הרבה תנועות חופפות זו לזו.
עיקרון דומה הוא עיקרון המשיכה, הקובע כי כשגוף ראשי יתחיל לנוע, לגופים המשניים הקשורים אליו ייקח רגע "להדביק" אותו, והם ימשכו אחורנית, למיקום שהיו בו קודם לכן. זהו בעצם עיקרון ההתמדה, אך בשונה מההמשכיות, מודגם על מצב בו עצם נח ירצה לשמור על מנוחתו.
החלקים המשניים יכולים להיות כל דבר שבינם לבין הגוף הראשי ישנו קשר של גמישות מסוימת. למשל – שיער, בגד, אנטנה של מכונית, ידיים.
בדמות אנושית, האגן הוא מרכז המסה, והחלקים הקשורים אליו ינסו להיגרר אחריו.
הכנה / ציפייה.
ההכנה עוזרת להכין את הצופים לפעולה, ולגרום לתנועה להיראות ריאליסטית יותר. ההכנה היא בעצם תנופה – דמות תיקח תנופה לפני שתעשה פעולה מסוימת. ההכנה היא בכיוון הפוך מהתנועה שעומדת להתרחש.
למשל, אדם קופץ יכופף את ברכיו לפני הקפיצה (כלפי מטה, יקרב עצמו לרצפה), ורק אז יקפוץ. הסיבה העומדת מאחורי התנופה הזו קשורה לעיקרון ההאצה וההאטה. מפני שלוקח זמן לרגליו של אדם להימתח עד מצב של קפיצה, האדם יתכופף, כדי לתת לעצמו יותר מקום וזמן להאצה.
תנועה ישירה או פוזה לפוזה.