ב-1978 מכרה גראמן את גאלפסטרים לאמריקן ג'ט אינדסטריז שבבעלות אלן פולסון, ששינה את שם החברה לגראמן אמריקן. רכישת תוכנית האיירו קומנדר מרוקוואל השלימה את גיבושה של גאלפסטרים אירוספייס החדשה. ב-1985 קרייזלר רכשה את גאלפסטרים תמורת 637 מיליון דולר, כשפולסון נשאר אחראי, אך כמה שנים מאוחר יותר חבר פולסון לטד פורסטמן ושותפיו לרכוש את החברה בחזרה.
ב-1999 רכשה ג'נרל דיינמיקס את גאלפסטרים מחברת ההשקעות הפרטית פורטסמן ליטל.
שיתוף פעולה עם התעשייה האווירית.
במאי 2001 רכשה גאלפסטרים את חברת "גלקסי אירוספייס" של התעשייה האווירית לישראל ומשפחת פריצקר. "גלקסי אירוספייס" ייצרה שני דגמים של מטוסי מנהלים, מטוס ה"גלאקסי" וה"אסטרה-SPX" שפותחו בישראל. ביוני 2001 הודיעה ג'נרל דיינמיקס בסלון האווירי בפריז כי לא תשתמש יותר בשמות מותגי המטוסים של גלאקסי, אלא תשתמש בשמות מותגים של מוצרים שלה. ה"גלאקסי" שווק תחת השם "גאלפסטרים-200", וה"אסטרה-SPX" שווק תחת השם "גאלפסטרים-100". פסי הייצור של שני המטוסים המשיכו לפעול בתעשייה האווירית כקבלן משנה ראשי.
ב-3 במאי 2005, בוצעה בהצלחה טיסת בכורה למטוס המנהלים חדש, "גאלפסטרים-G150". מטוס, מקטגוריה בינונית שיכול להטיס שמונה נוסעים, שפותח ויוצר בתעשייה האווירית עבור גאלפסטרים.
באוקטובר 2009, חשפה גאלפסטרים והתעשייה האווירית מטוס מנהלים חדש ה"גאלפסטרים-G280".
בנובמבר 2018, הודיעה התעשייה האווירית כי בעקבות הפסדי עתק בתחום מטוסי מנהלים, היא שוקלת להפסיק את הייצור, אך לבסוף הוחלט לחדש את החוזה עם גאלפסטרים ולהשקיע בפיתוח דגם חדש, עקב חשיבות פעילות ייצור מטוסים בחברה, בכדי להמשך להיות בחזית הטכנולוגיה בתחום התעופה.
סוגי מטוסים עכשוויים.
כיום (2019), מייצרת גאלפסטרים חמישה דגמים של מטוסים פרטיים:
גולפסטרים
הישגים מיוחדים בכדורסל
הישגים מיוחדים בכדורסל הם הישגים גבוהים מהממוצע של כדורסלן לאורך עונת המשחקים שלמה על פי קטגוריות מסוימות, כפי שמפורט בהמשך. כינויו של ההישג הספציפי של שחקן מסוים במשחק ניתן בהתאם לרמתו. כינויים אלו כוללים לרוב את המילה "דאבל", שכן הם משמשים לכינוי הישגים בעלי מספרים דו-ספרתיים.
הקטגוריות.
ההישגים של שחקן כדורסל נמדדים בעזרת חמש קטגוריות הבודקות את ביצועיו לאורך משחק, עונת משחקים או קריירה:
בנוסף, קיים מדד הבודק את מספר העבירות אותן "סחט" השחקן משחקני הקבוצה היריבה. מדד זה נמדד ונרשם באופן רשמי, אולם לא זוכה להיכנס לקטגוריות הללו.
סוגי הישגים.
דאבל-פיגרס.
השגת תוצאה דו-ספרתית בקטגוריה אחת לפחות.
ההישג נפוץ מאוד וכמעט בכל משחק מגיעים אליו מספר שחקנים. בנוסף, שחקנים רבים מגיעים לדאבל-פיגרס כממוצע עונה ואף כממוצע קריירה.
דאבל-דאבל.
"דאבל דאבל" הוא כינוי המשמש את ההישגים הכוללים תוצאות דו-ספרתיות בשתי קטגוריות. הישג זה כשלעצמו שכיח יחסית, ובמשחקים רבים לפחות שחקן אחד מגיע להישג זה. השגה של "דאבל דאבל" כממוצע עונתי נחשבת להישג קשה בהרבה אך עדיין, בכל עונה בליגת ה-NBA מצליחים בזאת מספר שחקנים. מספר שחקנים מועט אף יותר מגיע לממוצע קריירה של "דאבל דאבל".
סוג הדאבל-דאבל הנפוץ ביותר הוא שילוב של נקודות ושל ריבאונדים, כשאחריו נקודות ואסיסטים. סוגים פחות נפוצים הם 20-20 או "דאבל דאבל-דאבל", במסגרתו שחקן מגיע ל-20 ומעלה בשתי קטגוריות סטטיסטיות. דיימון סימפסון מקבוצת מכבי ראשון לציון הגיע להישג זה בליגה הישראלית במשחק חצי הגמר של עונת 2018-19 מול הפועל ירושלים, כמו גם זאק לידיי מקבוצת הפועל גלבוע גליל ב-2017/2018. סוג עוד פחות נפוץ הוא 30-30, או "טריפל דאבל-דאבל". שחקן אחד בלבד הגיע ל-40-40, הגעה ל-40 ומעלה בשתי קטגוריות, וילט צ'מברלין, שהגיע להישג שמונה פעמים בקריירה.
טריפל-דאבל.
טריפל דאבל הוא הכינוי המשמש את ההישגים הכוללים תוצאות דו-ספרתיות בשלוש קטגוריות. בין שחקני ה-NBA המובילים שהשיגו את המספר הרב ביותר פעמים של הישגים מסוג זה, ניתן למנות את ראסל וסטברוק (208 פעמים - 196 בעונה הסדירה ו-12 בפלייאוף), אוסקר רוברטסון (189 - 181 בעונה הסדירה ו-8 בפלייאוף), מג'יק ג'ונסון (168 - 138 בעונה הסדירה ו-30 בפלייאוף), לברון ג'יימס (134 - 106 בעונה הסדירה ו-28 בפלייאוף), ג'ייסון קיד (118 - 107 בעונה הסדירה ו-11 בפלייאוף), וילט צ'מברלין (87 - 78 בעונה הסדירה ו-9 בפלייאוף), וניקולה יוקיץ' (81 - 75 בעונה הסדירה ו-6 בפלייאוף).
וסטברוק הוא בעל המספר הרב ביותר של טריפל-דאבלים בכלל, ג'ונסון הוא בעל המספר הרב ביותר של טריפל-דאבלים בפלייאוף, צ'מברלין הוא הסנטר עם המספר הרב ביותר של טריפל-דאבלים (רביעי בכל הזמנים גם בעונה הסדירה, גם בפלייאוף וגם במספר הכולל) ובירד הוא המוביל בזה בין הפורוורדים (שביעי במספר הכולל ובעונה הסדירה ורביעי בפלייאוף).
אוסקר רוברטסון השיג 30.8 נקודות, 11.4 אסיסטים ו-12.5 ריבאונדים בממוצע לעונת 1961/1962 ובכך היה לשחקן הראשון שמשיג טריפל-דאבל בממוצע לעונה. באותה עונה רשם 41 טריפל-דאבלים, שיא NBA עד שנשבר על ידי ראסל וסטברוק. 55 עונות לאחר מכן, בעונת , ראסל וסטברוק היה לשחקן השני שמגיע להישג, לאחר שהשיג 31.6 נקודות, 10.7 ריבאונדים ו-10.4 אסיסטים בממוצע למשחק. באותה עונה שבר את שיאו של רוברטסון לטריפל-דאבלים בעונה, לאחר שהגיע ל-42 טריפל-דאבלים. את עונת 2017/2018 וסטברוק סיים שוב עם ממוצע טריפל דאבל לאחר שהשיג 25.4 נקודות, 10.1 ריבאונדים ו-10.3 אסיסטים בממוצע למשחק, ובכך הפך לשחקן הראשון שמגיע להישג זה של שתי עונות (רצופות) עם ממוצע טריפל דאבל. כמו כן, הפך לשחקן הראשון אי פעם שמגיע לטריפל דאבל מול כל 29 הקבוצות בליגה. גם את עונת 2018/2019 וסטברוק סיים עם ממוצע טריפל דאבל, עונה שלישית ברציפות, הוא השיג בעונה זו 23.1 נקודות, 11.1 ריבאונדים ו-10.7 אסיסטים.
ב-15 בפברואר 2018 רשם ניקולה יוקיץ' את הטריפל דאבל המהיר בהיסטוריה, אחרי 14 דקות ו- 33 שניות.
בינואר 2022 ג'וש גידי הפך לשחקן הצעיר אי פעם שרושם טריפל דאבל.
במהלך עונת , בניצחון גולדן סטייט ווריורס על ממפיס גריזליס, רשם דריימונד גרין טריפל-דאבל ראשון מסוגו ב-NBA. הוא הגיע להישג זה מבלי להגיע לספרות כפולות בנקודות שקלע, עם 12 ריבאונדים, 10 אסיסטים ו-10 חטיפות (כאשר בטור הנקודות רשם 4 נקודות בלבד).
בכדורסל הישראלי.
גם בליגות מחוץ לארצות הברית ניתן למצוא הישגים מסוג זה. בכדורסל בישראל, מאיר טפירו היה הראשון שעשה זאת, כאשר בשנת 1999 קלע 16 נקודות, מסר 12 אסיסטים וקלט 10 ריבאונדים. עד היום במהלך הקריירה הגיע טפירו לטריפל-דאבל שבע פעמים. שחקנים נוספים שעשו זאת בישראל הם ניקולה וויצ'יץ', עומאר סניד, גרגורי ורגאס ודורון פרקינס. שון ג'יימס ממכבי תל אביב השיג טריפל דאבל של 12 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 חסימות ברבע גמר גביע המדינה של עונת 2011-2012. ליאור אליהו השיג טריפל דאבל במדי נבחרת ישראל של 18 נקודות, 12 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון על סלובקיה ב-8 בספטמבר 2012. גל מקל השיג טריפל דאבל במדי נבחרת ישראל של 14 נקודות, 11 אסיסטים ו-11 ריבאונדים, בניצחון על מונטנגרו ב-20 באוגוסט 2014 במוקדמות אליפות אירופה.
קואדרופל-דאבל.
קואדרופל-דאבל הוא כינוי המשמש את ההישגים הכוללים תוצאות דו-ספרתיות בארבע קטגוריות חיוביות. הישג כזה הוא רחוק מהישג ידם של מרבית השחקנים. השחקנים המגיעים להישג זה משחקים לרוב ברובן הכולל של דקות המשחק, והם משחקים משחק התקפי והגנתי כאחד. רק ארבעה שחקני NBA הגיעו להישג זה: דייוויד רובינסון, האקים אולאג'ואן, נייט ת'ורמונד ואלווין רוברטסון.
למעשה להאקים כבר היה צריך להיות קואדרופל-דאבל ב-3 במרץ 1990 נגד הווריורס כשהשיג במשחק 29 נקודות, 18 ריבאונדים, 10 אסיסטים ו-11 חסימות. אך הישג זה לא הוכר רשמית על ידי הנהלת הליגה, מפני שבטופס המשחק נרשמו רק 9 אסיסטים, והליגה לא נענתה לבקשות לשנות את הטופס.
שני מקרים שבהם נקבע הישג כזה לא יכולים להיות מוכרים רשמית, כיוון שהם היו לפני עונת 73/4, שלפניה לא נרשמו בטופס המשחק הרשמי החטיפות והחסימות:
היו שבעה מקרים שבהם כמעט הושג הישג כזה, והקרוב ביותר לכך היה לארי בירד: לאחר שלושה רבעים במשחק חוץ של הסלטיקס ביוטה נגד הג'אז ב-18 בפברואר 1985 נרשמו לו 30 נקודות, 12 ריבאונדים, 10 אסיסטים ו-9 חטיפות. הוא לא שיחק כלל ברבע הרביעי מפני שבוסטון הובילה 64-90 (המשחק הסתיים בתוצאה 94-110).
באירופה עשה זאת ריקי רוביו במהלך אליפות אירופה לקאדטים ב-2006. כמו כן, יוגב אוחיון עשה זאת בליגת הכדורסל הישראלית לתיכונים.
בישראל הדבר נעשה רק פעם אחת במסגרת משחק בוגרים, בדצמבר 2008 במסגרת חצי גמר גביע המדינה לנשים כאשר שחקנית אליצור חולון, אדווינה בראון קלעה 29 נקודות, לקחה 10 ריבאונדים, מסרה 10 אסיסטים וחטפה 10 כדורים.
קווינטופל-דאבל.
השגת מספרים בספרות כפולות בכל חמשת הנתונים הסטטיסטיים החיוביים. הישג זה לא הושג עדיין אף לא פעם אחת בכדורסל בוגרים ובוגרות. אך הוא הושג פעמיים עד כה על יד שחקניות כדורסל בתי הספר התיכוניים בארצות הברית, כשבכדורסל התיכונים משך המשחק הוא 32 דקות (8 בכל רבע) לעומת 40 בכדורסל בוגרים באירופה, בכדורסל ליגת המכללות בארצות הברית, ובליגת ה-WNBA, ו-48 דקות בליגת ה-NBA:
דאבל-טריפל-דאבל.