ראשון לציון, רחובות, עקרון, כפר אוריה, גדרה, באר טוביה, קסטינה, הרצליה, נתניה, פתח תקווה, חדרה, גבעת עדה, זכרון יעקב, שפיה, עפולה, בית שאן, נהריים, בת שלמה, עכו, כפר חסידים, נהלל, כפר יהושע, כפר ברוך, בית וגן, יבנאל, כפר תבור, (כולל בית הספר היסודי שבכפר), טבריה, דגניה א', דגניה ב', סג'רה, כנרת, בית זרע, מנחמיה, גינוסר, מגדל, מצפה, כפר חיטים, צפת, ראש פינה, משמר הירדן, יסוד המעלה, בן שמן, (כולל כפר הנוער בן שמן), הר טוב, מקוה ישראל.
המקצוע לא היה נטול סיכונים. מלבד מקרי תקיפה ושוד בדרכים הרופא הנודד שבא במגע עם המוני חולים היה עלול להידבק. דווח על ד"ר סיני שנותח על ידי ד"ר אברהם טיכו בסוף שנות העשרים, לאחר שעבד "כרופא נודד" במושבות השפלה, היה חולה שלושה חודשים ונדבק באחת מעיניו בגרענת.
בשנות העשרים של המאה ה-19 בארץ היו לא יותר מששים נקודות עבריות לבקרן, ורופא נודד יחידי היה אחראי על מצב הבריאות והתברואה ב-15 - 20 נקודות יישוב.
מטולה הייתה המושבה הצפונית ביותר בארץ ובאר טוביה או קסטינה הייתה המושבה הדרומית ביותר בארץ.
הרופאים הנודדים היו בהכשרתם רופאים כלליים או רופאי עיניים, משום שרוב המחלות שאוכלוסיית הילדים והמבוגרים סבלה בשנים הללו היו מחלות עיניים, כולל מגפת הגרענת שהשתוללה בארץ. משימה קבועה של הרופא הנודד הייתה ביקור בבתי הספר. ד"ר סיני נזכר :
אח&quot;י עליה (סער 4.5)
רוברט המילטון
יהודה לייב לאופולד פליישר
יהודה לייב לאופולד פליישר (בהונגרית: Lipót Fleischer, בגרמנית: Leopold Fleischer, 26 בפברואר 1886, סקשפהרוואר, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 2 בדצמבר 1955, טימישוארה) היה פילולוג יהודי-רומני יליד הונגריה, רב בהכשרתו, חוקר הספרות העברית מימי הביניים, נחשב בר סמכא ביצירתו של אברהם אבן עזרא.
פליישר היה גם איש חינוך, מורה לעברית בעיר טימישוארה ברומניה, בה הקים וניהל בית ספר יסודי יהודי ולימד בתיכון היהודי בעיר.
קורות חיים.
יהודה (אריה) לייב לאופולד פליישר נולד בשנת 1886 בסקשפהרוואר כבן בין ששת ילדיהם של יעקב צבי פליישר ואשתו, מריה, בתו של הרב ברוך ברנהרד אקפלד. הוא למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט אותו סיים כרב.
בשנת 1918 הקים פליישר ברובע יוזפין בעיר טימישוארה, בחבל באנאט, שהפך אחרי מלחמת העולם הראשונה לחלק מרומניה, בית ספר יסודי יהודי, שבו פעל כמנהל ומורה לעברית. מאוחר יותר היה מורה לעברית גם בתיכון היהודי שקם בעיר.
פליישר כתב עבודות מחקר ומאמרים, בין השאר על יצירתו של אברהם אבן עזרא ופירושים למקרא, שפורסמו החל משנת 1912 בכתבי העת "הצופה לחכמת ישראל", "סיני" ואחרים. הרבה מכתביו נשארו בכתב יד.
בשנת 1948 נסגר בית הספר שבהנהלתו מכוח החלטה של הממשלה הקומוניסטית שאסרה על פעילותם של בתי ספר פרטיים, לרבות אלה שבבעלות קהילות דתיות.
פליישר התחתן עם צילה סרנה לבית ויטמן, שכיהנה גם כן כמורה בבית הספר היהודי. לזוג נולדו שלושה ילדים: ברוך טוביהו; עזרא פליישר, שנודע כחוקר השירה העברית מימי הביניים וכמשורר ואסיר ציון, שזכה בפרס ישראל בעת מאסרו ברומניה; ומרים שנברגר.
מחקריו.
פליישר חקר והכין מהדורות של כתבי אברהם אבן עזרא בתחום האסטרולוגיה ופירושים למקרא.
קישורים חיצוניים.
1929 Újvári Péter (szerk.)- "Magyar Zsidó Lexikon"
סיריל קוזאק
יום (נהר)
נהר יום () הוא נהר בתאילנד. הוא מתחבר בהמשך אורכו לנהר נאן ולנהרות נוספים בתאילנד. הנהר מספק מקור פרנסה לתושבים רבים בתור ספק דגים. נהר יום עובר בפארק הלאומי המוגן התאילנדי, מאה יום.
סקירה כללית.
שטח הניקוז הכולל של נהר יום ויובליו הוא 23,615.59 קמ"ר (9,285 מיילים רבועים), אגן הניקוז של הנהר מכונה "אגן יום". נהר יום הוא חלק מאגן הניקוז של נהר נאן ושל נהר הצ'או פראיה.
סכר גדול ושנוי במחלוקת תוכנן בנהר בשנת 1991, למרבה מזלם של המתנגדים, הפרויקט ננטש. הוויכוח על הקמת הסכר נפתח שוב בשנת 2011. נכון לשנת 2012, מתנהל דיון על בניית שני סכרים קטנים יותר על נהר יום באזור המדובר במקום סכר הענק שתוכנן.
הרת
עלי אבונימה
עלי חסן אבונימה (באנגלית: Ali Hasan Abunimah, נולד ב-29 בדצמבר 1971) הוא עיתונאי ופעיל פוליטי אמריקאי, בן למהגרים פלסטינים.
אבונימה תומך בולט ב"פתרון המדינה האחת" לסכסוך הישראלי-פלסטיני, ופרסם ספר בנושא זה.
הוא מתגורר בשיקגו, וטוריו מתפרסמים בעיתונים אמריקאים רבים, בהם השיקגו טריביון ולוס אנג'לס טיימס. התראיין בתוכניות טלוויזיה רבות ברשתות CNN, MSNBC, PBS ורשתות נוספות, וכן הופיע במספר סרטים תיעודיים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
הוא ממייסדי אתר האינטרנט "אלקטרוניק אינתיפאדה" וכיהן כסגן נשיא של "רשת הפעולה הערבית-אמריקאית". כמו כן הוא חבר מייסד בוועד ההיגוי של "אל-עודה", ארגון הפועל למען זכות השיבה הפלסטינית, ואחד מתומכיה הבולטים של תנועת BDS.
במאי 2013 ביקר במחנה הפליטים אל-מע'אזי שברצועת עזה.
קורות חייו.
עלי חסן אבונימה נולד בוושינגטון, ארצות הברית. אביו נולד בכפר בתיר, בגדה המערבית, והיה דיפלומט ירדני ושגריר ירדן באו"ם. אמו נולדה בכפר ליפתא והפכה לפליטה באירועי הנכבה ב-1948. בילדותו משפחתו התגוררה בבריטניה ובבלגיה, ולאחר מכן חזרה לארצות הברית.
אבונימה קיבל תארים אקדמיים מאוניברסיטת פרינסטון ומאוניברסיטת שיקגו. בפרינסטון הוא החל בפעילות פוליטית, שנמשכה גם בשיקגו, שם נפגש רבות עם הקהילה המוסלמית בעיר. בהמשך הפך פעיל ברשת הפעולה הערבית-אמריקאית, והפך להיות סגן הנשיא של הארגון.
פעילות פוליטית.
האתר "אלקטרוניק אינתיפאדה".
בשנת 2001 אבונימה היה בין מייסדי אתר האינטרנט "אלקטרוניק אינתיפאדה" ("The Electronic Intifada"), המכסה את הסכסוך הישראלי-פלסטיני מנקודת המבט הפלסטינית.
תמיכתו בפתרון המדינה האחת.
בשנת 2007 פרסם אבונימה ספר בשם "מדינה אחת: הצעה נועזת ליציאה מהמבוי הסתום הישראלי-פלסטיני" ("One Country: A Bold Proposal to End the Israeli-Palestinian Impasse"). בספר הוא מנמק מדוע הוא דוגל בפתרון המדינה האחת.
לאחר מכן פרסם מאמרים רבים בנושא זה. לטענתו של אבונימה, לפתרון שתי מדינות לשני עמים "אין סיכוי להתממש" והוא הוחלף על ידי "מדינה דו-לאומית דה פקטו" בשליטה ישראלית. הוא תומך בהקמת מדינה אחת דמוקרטית, המבוססת על שוויון אזרחי, תוך התחשבות בחששות הלגיטימיים של האוכלוסייה היהודית בישראל.
לדעת רוב המבקרים של ספריו ומאמריו של אבונימה, רעיון המדינה האחת שקול לחורבן מדינת ישראל, ומחיקת אופייה היהודי של המדינה לטובת שלטון הרוב הערבי. גם באתר "NGO Monitor" מובעת ביקורת על גישתו, לפיה "הוא פוטר בלא-כלום את הדאגות היהודיות בנוגע לחיים תחת רוב ערבי כפחדים גזעניים, ולא הגיוניים".
התנגדותו לישראל ולציונות.
אבונימה מתנגד לציונות, אותה הוא מתאר "פרויקט גוסס שנמצא בנסיגה ומתקשה לגייס תומכים חדשים." הוא מתנגד לשליטה היהודית בארץ ישראל, ולדעתו הפלסטינים צריכים לנקוט באמצעים לא-אלימים נגד ישראל, כמו חרם על ישראל, ולקדם את חזון המדינה האחת. בשנת 2012 כתב: "בסופו של דבר, אני מאמין שההיגיון הבלתי נמנע של המדינה האחת יתקבל. כמו בדרום אפריקה ובצפון אירלנד, כל פתרון צודק יהיה כרוך בתהליך קשה וממושך של משא ומתן וחידוש היחסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים. אבל הדיון מוביל לשם, והוא בלתי ניתן לעצירה."
במאמרים אחרים שלו השווה את ישראל לשלטון האפרטהייד בדרום אפריקה, ואף תמך באמירה של פוליטיקאי בריטי שהשווה את ישראל לגרמניה הנאצית.
על מפעל ההתנחלויות אמר שהן "מפעל קולוניאלי של מתנחלים אלימים ללא לגיטימציה בינלאומית", והוא "נשמר באמצעות אלימות ומערכת אפרטהייד צבאית." הוא כינה את ההתנחלויות "פשעי מלחמה", תיאר את צה"ל כ"מיליציה עדתית יהודית" ואמר שיש "חוקים גזעניים הדומים לחוקי ג'ים קרואו בליבה של האידאולוגיה הציונית." בתשובה לשאלה האם במסגרת משא ומתן יכירו הפלסטינים בזכותה של ישראל להתקיים, השיב אבונימה: "איך הפלסטינים יכולים אי פעם להכיר או לתת לגיטימציה לישות שרואה את ריבוי האוכלוסייה הסתמי כאיום קיומי?"
אבונימה מבקר את תמיכתה של ארצות הברית בישראל, ותומך בזכות השיבה הפלסטינית.
השוואת הציונות לאפרטהייד.
אבונימה השווה פעמים רבות את הציונות למשטר האפרטהייד שהיה בדרום אפריקה עד 1994.
במהלך הרצאה במכללת המפשייר אמר: "אובדן הלגיטימציה עבור משטר האפרטהייד היה מחולל השינוי, וכאשר מערכת מאבדת את הלגיטימיות שלה, כל כלי הנשק שבעולם לא יוכלו להגן עליה ... אנו מתחילים לראות אובדן דומה של לגיטימציה כלפי הציונות."
כמו כן נאם רבות באירועי "שבוע האפרטהייד הישראלי" באוניברסיטאות בארצות הברית.
ביקורת על הרשות הפלסטינית.
אבונימה מבקר בחריפות את הרשות הפלסטינית. במאמר בדצמבר 2012 כתב: "במשך שנים הרשות מתודרכת ומצוידת על ידי כוחות אמריקאים על מנת לשמש ככוח עזר לכוחות הכיבוש הישראליים, לדכא כל צורת התנגדות פלסטינית, להכות ולדכא פלסטינים המביעים את דעותיהם ולעצור ולהטריד עיתונאים שמעזים לבקר אותה. קיים תיעוד מסודר על שיתוף הפעולה של עבאס עם ישראל, נגד האינטרסים של העם הפלסטיני. בשנת 2006 הרשות חרשה מזימה חשאית עם ישראל, ארצות הברית וחוסני מובארכ, להפיל את חמאס שניצח בבחירות. היא שיתפה פעולה עם ישראל כדי לקבור את דו"ח ועדת גולדסטון על פשעי המלחמה של ישראל בעזה, ומתחננת לישראל לא לשחרר אסירים פלסטינים כדי לא להעניק נקודות זכות לחמאס."
לאחר חתימת הסכם הפיוס בין פת"ח לחמאס, פרסם אבונימה מאמר ובו הבהיר שהוא מתנגד לכך משום שהדבר עלול להתפרש כהכרה בישראל.
עמדות נוספות.