בשנת 2004 נכלל קרוז כחלק מסגל הספורטאים באקדמיה הספורטיבית של קווינסלנד, תוכנית מצוינות שמטרתה לשטח כישרונות צעירים. שנה לאחר מכן נכלל בתוכנית המצוינות של ההתאחדות האוסטרלית בכדורגל. בשנת 2006 צורף לסגל קבוצת בריזבין רואר מליגת העל האוסטרלית, אך נפצע במהלך אימוני טרום העונה. ב-5 באוקטובר 2007, יום הולדתו ה-19, ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד ולינגטון פיניקס בו הבקיע את שער הניצחון.
בתחילת עונת 2008 היה קרוז מעורב בתגרה מחוץ למועדון לילה בקווינסלנד, תגרה שבסיומה נזקק לתפרים. התקרית עוררה את זעמו של המאמן פרנק פארינה, שהציע לקרוז חוזה לטווח קצר בלבד לקראת עונת 2009/2010.
מלבורן ויקטורי.
בספטמבר 2009 הודיע קרוז על מעבר לקבוצת מלבורן ויקטורי, כמחליפו של דניאל אלסופ שעבר לשחק בליגה הקטרית. ב-16 בינואר 2010 הבקיע שלושער במהלך המחצית הראשונה במשחק מול קבוצת פרת' גלורי. בשתי העונות בהן שיחק בקבוצה שותף ב-39 משחקים בהם הבקיע 16 שערים.
פורטונה דיסלדורף.
במרץ 2011 חתם על חוזה לשלוש עונות בקבוצת פורטונה דיסלדורף, ששיחקה בליגה הגרמנית השנייה. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה, כשעלה כמחליף במשחק נגד פאדרבורן 07 ובסיום העונה עלה עם הקבוצה לבונדסליגה.
במשחק הבכורה שלו בליגה בישל את צמד השערים בניצחון 0-2 על אאוגסבורג. ב-12 בנובמבר כבש את שער הבכורה מול הופנהיים ועד לסיום העונה כבש שלושה שערים נוספים. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה.
באייר לברקוזן.
עונת הבכורה המוצלחת של קרוז הובילה להתעניינות מצד קבוצות שונות בליגה ובאפריל 2013 נרכש על ידי באייר לברקוזן תמורת 1.5 מיליון אירו. במהלך העונה פתח ב-11 משחקים ועלה מהספסל כמחליף בארבעה משחקים נוספים לפני שפציעה ברצועה הצולבת השביתה אותו עד לסיום העונה. הפציעות המשיכו להגביל אותו גם במהלך העונה הבאה, בה שותף בארבעה משחקים בלבד.
באוגוסט 2015 הושאל קרוז לקבוצת שטוטגרט לעונה אחת עם אופציה לרכישה בסיומה. הוא הספיק לשחק רק שלושה משחקים במדי הקבוצה ובפברואר 2016 חזר לשחק בלברקוזן.
ליאונינג ווהווין.
בינואר 2017 הצטרף לקבוצת ליאונינג ווהווין מליגת העל הסינית, אך התיר את חוזהו בחודש מאי באותה שנה לאחר שערך ארבע הופעות בלבד במדי הקבוצה, עקב משכורות שלא שולמו לו.
בוכום.
בקיץ 2017 חתם קרוז בבוכום מהבונדסליגה השנייה.
מלבורן ויקטורי.
בקיץ 2019 חתם קרוז במלבורן ויקטורי מליגת העל האוסטרלית בכדורגל, ולמעשה חזר לקבוצתו האחרונה לפני שעזב את אוסטרליה.
נבחרת לאומית.
קרוז זומן לנבחרת אוסטרליה לראשונה בדצמבר 2010, לקראת משחקי גביע אסיה שהתקיימו בשנת 2011. ב-5 בינואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול נבחרת איחוד האמירויות הערביות. בחצי גמר גביע אסיה הבקיע את שערו הראשון בנבחרת שניצחה 0-6 את נבחרת אוזבקיסטן.
בעקבות פציעתו נאלץ לוותר על מקומו בסגל הנבחרת למונדיאל 2014. הוא חזר לסגל לקראת משחקי גביע אסיה ב2015. הוא שותף בכל המשחקים ואף הבקיע שער במשחק נגד נבחרת עומאן. במהלך משחק הגמר נפצע בעקב והוחלף בג'יימס טרויסי, שמאוחר יותר הבקיע את שער הניצחון לטובת הנבחרת האוסטרלית.
מסוגלות הורית
ההנחה הרווחת בכל התרבויות האנושיות היא שהילדים הם קניינם החוקי של ההורים הביולוגיים. שאלת המסוגלות ההורית מתעוררת רק כאשר מדובר בהורה שהוא קטין, או בהורה-בוגר שלגביו קיימים סימנים שתפקודו לקוי, ושילדו נמצא בסיכון.
המסוגלות ההורית נגזרת מצורכי הילד ובדיקתה מתחילה בבדיקת מצבו של הילד. מסוגלות הורית תיבדק בכל פעם ביחס להורה המסוים ולילד המסוים. המסוגלות ההורית מתייחסת לצרכים של הילד או של הילדים, וליכולתו של ההורה לספק להם את צורכיהם. כאשר מאובחנים אצל ההורה ליקויים כמסוגלות ההורית, יש להעריך באיזו מידה ניתן לשקם את המסוגלות החסרה או הלקויה לרמה של הורות סבירה לילד. ייתכנו מצבים שבהם תהיה הערכה שהליקוי איננו ניתן לשיקום. ייתכנו קשיים בשיקום המסוגלות ההורית אם להורה חסרה תובנה לצורך בטיפול ובשינוי, אם חסרה לו מוטיבציה או אמונה בכוחו, או יכולת. המסוגלות ההורית מתייחסת למילוי צורכי הילד בתחומים רבים ומגוונים וככזו ניתן להבין כי הנושא איננו דיכוטומי, שהרי ההורה יכול להיות בעל מסוגלות טובה בנושאים מסוימים ובעל מסוגלות חסרה או לקויה בנושאים אחרים.
מקורות המידע להערכת מסוגלות הורית:
הסוגיה של מסוגלות הורית נדונה כאמור במסגרת של כמה נושאים וחוקים: חוק אימוץ ילדים, חוק הנוער (טיפול והשגחה) ובמסגרת דיונים על משמורת בהליכי גירושין.
גדור
גידור (פירושונים)
שדרים (ספר)
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון נמצאת לצד הכביש המחבר את כביש 3 עם נווה שלום על גבעה נמוכה הצופה על אזור הקרב בו נלחמה החטיבה במבצע בן נון א' במלחמת העצמאות.
הקמה.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל יהודה יהב והוצבה במקום במאי 2004.
אתר הזיכרון מורכב מלוח שיש עליו חקוקים פרטי הקרב, אנדרטה עליה כתובים שמות הנופלים וקיר פיסולי שבמרכזו פתח עגול ממנו אפשר לצפות על אזור הקרב. מעל הפתח נמצאת הכתובת "וְשַׂמְתִּים לִתְהִלָּה וּלְשֵׁם" ().
באנדרטה מונצחים 54 לוחמים מגדוד 32 של החטיבה, מהם 48 מפלוגה ב' וכן חבלנים שסופחו אליהם ממחלקת החבלה הגדודית.
בספטמבר 2016 הוצבה בסמוך אנדרטת מחנה המעצר בלטרון, שהיה באותו אזור.
הדיוויזיה ה-106 (ארצות הברית)
הדיוויזיה ה-106 הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם השנייה, והתפרסמה בעקבות כניעת רוב חייליה לגרמנים בשניי אייפל במהלך הקרב על הבליטה, במה שהיה אחת הכניעות הגדולות בהיסטוריה האמריקנית. לאחר המלחמה הוקמה הדיוויזיה מחדש בשנת 1948, אולם פורקה כעבור זמן קצר בשנת 1950.
היסטוריה.
ב-5 במאי 1942 הוחלט על הקמת הדיוויזיה, והחלה הקמת מטה הדיוויזיה, וב-15 במרץ 1943 הוקמה הדיוויזיה בפורט ג'קסון, דרום קרוליינה בפיקודו של אלן ג'ונס. ב-28 במרץ 1944 עברה הדיוויזיה לטנסי, שם השתתפה בתמרונים כחלק מהארמייה השנייה.
ב-11 בדצמבר 1944 הגיעה הדיוויזיה לחזית המערבית, ונפרסה בשניי אייפל בארדנים, כסיוע לדיוויזיה ה-2. על אף שלפי מדריך השירות של צבא ארצות הברית אמורה דיוויזיה לתפוס לא יותר מ-5 ק"מ של חזית, הייתה הדיוויזיה פרוסה על פני 42 ק"מ.
ב-16 בדצמבר פתחו הגרמנים במתקפת הארדנים, וכחלק מכך פתחו בהפגזה ארטילרית על עמדות הדיוויזיה ה-106. ההפגזה לא גרמה נזק רב, אך הצליחה לשבש את התקשורת בין מפקדת הדיוויזיה בסן וית, לכוחותיה הקדמיים בשניי אייפל. דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-18 נועדה ללכוד את הכוחות האמריקאים, שהחזיקו בבליטת שניי אייפל, באמצעות איגוף כפול, כאשר שתי הזרועות של תנועת המלקחיים נועדו לחבור באזור שנברג, על נהר אור. דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-62, חסרת הניסיון, נועדה לסייע לזרוע הדרומית של תנועת המלקחיים. ביום הראשון של המתקפה הצליחו הגרמנים להשיג התקדמות מועטה בלבד; בשעות הבוקר המוקדמות של ה-17 בדצמבר חידשו הגרמנים את המתקפה ועד לשעות החשיכה חברו שתי הזרועות של תנועת המלקחיים הגרמנית באזור שנברג והשלימו את כיתור שני הרגימנטים האמריקאים (ה-422 וה-423) מהדיוויזיה ה-106 שהחזיקו בשניי אייפל.
במהלך היומיים הבאים (18–19 בדצמבר), הידקו דיוויזיות הפולקסגרנדיר ה-18 וה-62 את טבעת הכיתור סביב הכוחות האמריקאים הלכודים בבליטת שניי אייפל. בשעות הבוקר של ה-19 בחודש עשו הכוחות המכותרים מאמץ אחרון לפרוץ את טבעת הכיתור, ולחצות את המרחק הקצר שנותר עד לשנברג, אך הגרמנים פתחו בהפגזה ארטילרית כבדה עליהם, והתקדמותם נבלמה באש מתותחים מתנייעים ותותחי נ"מ גרמניים. הם הותקפו מכל העברים על ידי כוחות חי"ר גרמניים, שלכדו את הארטילריה המסייעת שלהם, ועל ידי השריון של בריגדת "משמר הפיהרר" (שנשלחה לסייע להתקפת הקורפוס ה-66 על סן-וית), ומלאי התחמושת שלהם כמעט אזל. בשלב זה החליט קולונל דשנו, מפקד הרגימנט ה-422, שאין טעם להמשיך בהתנגדות, ובשעות אחר הצהריים נכנעו שרידי שני הרגימנטים, וכ-8,000-7,000 חיילים אמריקאים, נפלו בשבי הגרמני. קבוצות קטנות של חיילים אמריקאים, שכללו כ-500 איש, המשיכו בלחימה באזור שניי אייפל עד ה-21 בדצמבר.
שרידי הדיוויזיה המשיכו להילחם נגד הגרמנים, ואף השתתפו בקרב סן וית. לאחר מכן לחמו הכוחות בבלגיה, וב-16 במרץ הוקמה הדיוויזיה מחדש, על ידי צירוף הרגימנטים ה-3 וה-159 לרגימנט ה-424. הדיוויזיה עסקה בעיקר בשמירה על שבויים, ובסוף המלחמה פורקה וחייליה שבו לארצות הברית.
ב-15 באפריל הוקמו הרגימנטים ה-422 וה-423 מחדש בצרפת, וצורפו לדיוויזיה ה-66, שהייתה דיוויזיית אימונים, ולא הספיקה להשתתף בקרבות.
בשנת 1948 הוקמה הדיוויזיה מחדש בפוארטו ריקו, אולם בשנת 1950 בעקבות קיצוצים בצבא פורקה הדיוויזיה.
ימיני
ימיני הוא שם משפחה עברי במשפחות תימניות השם במקור הוא יַמַאנִי כשמה של תימן בערבית اليمن יַאמַן.
לגעת בשטן
לגעת בשטן (באנגלית: Touch the Devil) הוא ספר מאת הסופר הבריטי ג'ק היגינס. הספר יצא לאור ב-1987. עלילת הספר מתרחשת בעיצומה של המלחמה הקרה ועל רקע המערכה שמנהלים שירותי הביון של בריטניה במחתרת האירית וכנגד ברית המועצות.
עלילת הספר.