קריירה עסקית.
לאחר לימודיו הצטרף לחברת אקסון, ב-1977 מונה לאחראי על מספר מתקני קידוח בסמוך לטיילר שבטקסס.
ב-1989 מונה למנהל החטיבה באקסון ארצות הברית האחראית להפקת נפט וגז טבעי בטקסס, אוקלהומה, ארקנסו וקנזס. ב-1992 מונה ליועץ לענייני תפוקה בחברה. ב-1995 מונה לנשיא אקסון תימן ונשיא חברת הבת של אקסון בתאילנד. ב-1998 מונה לסגן נשיא אקסון ונצ'רס ולנשיא אקסון נפטגז, האחראית לפעילויות אקסון ברוסיה בהם בים הכספי ובסחלין. ב-1999 מונה לסגן נשיא חברת הפיתוח של אקסון מוביל וב-2001 לסגן נשיא בכיר באקסון מוביל. במרץ 2004 מונה לנשיא וחבר מועצת המנהלים של החברה. בינואר 2006 מונה ליושב ראש ומנכ"ל אקסון מוביל. ב-2009 הוביל את רכישת חברת XTO Energy תמורת כ-36 מיליארד דולר, העסקה הגדולה ביותר בתולדות החברה מאז האיחוד של אקסול ומוביל.
קריירה ועמדות פוליטיות.
בתחום הפוליטי מזוהה טילרסון עם המפלגה הרפובליקנית, הוא תמך בקמפיין הבחירות לנשיאות של ג'ורג' ווקר בוש, של מיט רומני ושל ג'ב בוש, ובקמפיין של פול ראיין ושל מיץ' מקונל לקונגרס.
טילרסון תומך בהסרת החוק המונע ייצוא נפט וגז טבעי נוזלי מארצות הברית. בנושא ההתחממות הגלובלית ציין כי הוא לא רואה דרך מעשית להפחתת פליטות הפחמן דו-חמצני בלי לפגוע בצמיחה הכלכלית ובאיכות החיים, וכי אין טעם להציל את כדור הארץ אם האנושות תסבול מכך. הוא ציין כי בני האדם יסתגלו לשינויים באקלים, כפי שהסתגלו בעבר לשינויים.
קשריו עם רוסיה.
לטילרסון יחסים קרובים עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ושניהם מכירים עוד מן התקופה שבה טילרסון שימש כנשיא חברת אקסון נפטגז ברוסיה בתקופת נשיאותו של בוריס ילצין. כמנכ"ל אקסון מוביל פעל בשיתוף עם החברה הרוסית רוסנפט לקידוחי נפט באזור הארקטי. בשנת 2011 טילרסון חתם בשם חברת אקסון על הסכם עם רוסיה לקידוחי נפט באזור שערכם עשוי להגיע ל-300 מיליארד דולר. אף שפעולות הקידוח החלו בים קארה בקיץ 2014, הן הופסקו בעקבות עיצומים שהוטלו על רוסיה על רקע פלישת רוסיה לאוקראינה. הוא כיהן כחבר הנהלת לשכת המסחר ארצות הברית-רוסיה. ב-2013 העניק לו פוטין את עיטור מסדר הידידות של רוסיה.
לאחר שהוחלט למנותו למזכיר המדינה מתח ביקורת על רוסיה וציין כי הוא תומך בסנקציות נגדה עקב הסיפוח הלא-חוקי של חצי האי קרים.
פעילות ציבורית.
הוא כיהן כיושב ראש מכון הנפט האמריקאי, שימש חבר מועצת הנאמנים של המרכז ללימודים אסטרטגיים ובין-לאומיים. ב-2013 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית להנדסה. בשנים 2010–2012 כיהן כנשיא צופי אמריקה, וכן כיהן כיושב ראש קרן ההשכלה לסטודנטים אפרו-אמריקאיים (UNCF). הוא מכהן כסגן נשיא האגודה שגייסה כספים ופעלה לשיפוץ תיאטרון פורד ופתיחתו מחדש מ-2009, ומכהן במועצת נשיא אוניברסיטת טקסס באוסטין.
מזכיר המדינה של ארצות הברית.
ב-13 בדצמבר 2016 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית דונלד טראמפ כי בכוונתו למנות את טילרסון למזכיר המדינה של ארצות הברית. הסנאט אישר את מינויו ב-1 בפברואר 2017 (ברוב של 56 תומכים מול 43 מתנגדים) והוא נכנס לתפקידו באותו היום.
ב -15 בפברואר 2017, טילרסון יצא למסע הראשון שלו לחו"ל כמזכיר המדינה, לבון, על מנת להיפגש עם שרי החוץ של ה-G20.בבון, טילרסון נפגש עם שר החוץ הרוסי סרגיי לברוב, שר החוץ הבריטי בוריס ג'ונסון, וכן עמיתיו מאיטליה, טורקיה, סעודיה, עומאן ואיחוד האמירויות הערביות. טילרסון דחק ברוסיה לסגת ממזרח אוקראינה, וציין כי "ארצות הברית תשקול לעבוד עם רוסיה כאשר נוכל למצוא תחומים של שיתוף פעולה מעשי שיועיל לאזרחים האמריקאים. היכן שלא נראה עין בעין, ארצות הברית תעמוד על האינטרסים והערכים של אמריקה ובעלות בריתה, כאשר אנו מחפשים אחר מחנה משותף חדש, אנו מצפים מרוסיה לכבד את מחויבותה להסכמי מינסק ולפעול נגד הסלמת האלימות באוקראינה ". טילרסון גם אישר מחדש את מחויבותה של ארצות הברית להגן על קוריאה הדרומית ויפן.
במרץ 2017, טילרסון עשה את המסע הראשון שלו לאסיה, כשנסע ליפן, קוריאה הדרומית והרפובליקה העממית של סין. טילרסון אמר בביקורו כי המאמצים הדיפלומטיים ב-20 השנים האחרונות לעצור את הפיתוח הגרעיני של קוריאה הצפונית "נכשלו". טילרסון הצהיר גם כי ייתכן כי ארצות הברית תצטרך לנקוט בפעולות מנע, באמירתו "בהחלט, אנחנו לא רוצים שהדברים יגיעו לסכסוך צבאי... אבל ברור שאם קוריאה הצפונית תנקוט בפעולות המאיימות על הכוחות הדרום קוריאניים או על הכוחות שלנו, אז זה ייתקל בתגובה הולמת, אם הם מעלים את האיום של תוכנית הנשק שלהם לרמה שאנחנו מאמינים שדורשת פעולה, האופציה הזאת מונחת על השולחן".
באפריל 2017, טילרסון ביקר ברוסיה ונפגש עם שר החוץ סרגיי לברוב והנשיא ולדימיר פוטין. בביקורו טילרסון הזהיר את רוסיה מהסיכון של תמיכתה בנשיא בשאר אל-אסד.
ביוני 2017 הוציא טילרסון את מיאנמר, עיראק ואפגניסטן מרשימת המדינות המעסיקות ילדים חיילים בדו"ח הסחר בבני אדם לאותה השנה.
יחסיו עם הנשיא טראמפ ופיטוריו.
באוקטובר 2017 הופיעו דיווחים בחדשות על היחלשות היחסים בין טילרסון לבין הנשיא דונלד טראמפ. על פי דיווחי חדשות, בפגישה שהתקיימה ב-20 ביולי באותה השנה, הציע טראמפ לעלות פי עשרה את הארסנל הגרעיני של ארצות הברית, שעלותו טריליונים וייקח שנים רבות. לאחר מכן, היו דיווחים גם כי בפגישה זו טילרסון כינה את טראמפ "אידיוט".
לדברי הבית הלבן, טראמפ התקשר לטילרסון ב-9 במרץ 2018 ואמר לו שהוא יוחלף. טילרסון קטע ביקור באפריקה וחזר לארצות הברית ב-12 במרץ. ב-13 במרץ הכריז טראמפ באמצעות ציוץ בטוויטר על פיטור מזכיר המדינה טילרסון. דוברו של טילרסון, סטיב גולדשטיין (תת מזכיר המדינה לדיפלומטיה ציבורית), צוטט על ידי וושינגטון פוסט כי טילרסון לא ידע את סיבת פיטוריו ידי טראמפ ורק נודע לו על הדחתו כאשר הוא קרא את הציוץ של טראמפ המודיע כי הוא פוטר. הערכות הן כי טילרסון פוטר מתפקידו על רקע מחלוקות רבות עם הנשיא טראמפ, ובראשן בעניין השיחות עם קוריאה הצפונית, אשר תוכננו למאי 2018, להן התנגד מזכיר המדינה טילרסון.
משפחה.
טילרסון נשוי בשנית לרנדה. הוא אב לזוג תאומים מרעייתו הראשונה, ולבן מרעייתו השנייה, וכן אב חורג לבנה מנישואיה הקודמים של רנדה. מתגורר באירווינג שבטקסס.
טרואן דה מריקור
הפיגועים באיסטנבול (דצמבר 2016)
ב-10 בדצמבר 2016 התרחשו באיסטנבול שבטורקיה שני פיגועים, הראשון פיגוע מכונית תופת והשני פיגוע התאבדות, ברובע בשיקטש שבעיר. כתוצאה מהפיגועים נרצחו 45 בני אדם ונפצעו 155. כ-37 מהנרצחים היו שוטרים, 8 היו אזרחים.
רקע.
במהלך 2016 חוותה טורקיה מספר פיגועי טרור שבוצעו על ידי ארגון המדינה האיסלאמית ומחתרות כורדיות. הקטלני שבפיגועים היה הפיגוע בגזיאנטפ שהתרחש בחודש אוגוסט, בו נרצחו 51 בני אדם. הפיגוע הקטלני ביותר שבוצע באיסטנבול שהיה הפיגוע בנמל התעופה איסטנבול אטאטורק, בו נרצחו 45 בני אדם.
הפיגועים.
הפיצוץ הראשון היה פיצוץ מכונית תופת סמוך לוודאפון ארנה, אצטדיונה של קבוצת בשיקטש המקומית. בין 300 ל-400 ק"ג חומר נפץ התפוצצו במטרה לפגוע באוטובוס של שוטרים שיצא מן האצטדיון לאחר שאיבטחו את המשחק בין בשיקטש לבורסאספור במסגרת ליגת העל הטורקית, שהסתיים כשעה וחצי לפני המתקפה. הפיצוץ התרחש בסמוך ליציאה של אוהדי בורסאספור. בורסאספור פרסמה הודעה רשמית בחשבון הטוויטר שלה, לפיה אף אחד מאוהדיה לא נפגע או בפיגוע.
הפיצוץ השני התרחש כ-45 שניות לאחר הפיצוץ הראשון, כשמחבל מתאבד פוצץ עצמו בפארק מקה הסמוך לאצטדיון. הפיצוץ לווה בירי מצד המשטרה המקומית. כתוצאה מפיצוץ זה נרצחו ארבעה שוטרים ואזרח.
האחריות לפיגוע.
אף ארגון לא לקח אחריות על הפיגועים. סגן ראש הממשלה הטורקי, נומאן קורטולמוש, אמר כי הסימנים מצביעים על כך שמפלגת הפועלים של כורדיסטן אחראית על המתקפה.
אחרית דבר.
הרשות לרגולציית השידור בטורקיה הטילה איסור שידור זמני על פרטי הפיגוע למעט מידע המובא באופן רשמי. שישה תובעים הופקדו מידית לחקירת התקיפה. 13 אנשים נעצרו בשעות שלאחר התקיפה בחשד למעורבות בה. מספר דרכים בעיר נסגרו לתנועה לאחר המתקפה.
היום שלמחרת הפיגועים הוכרז בטורקיה כיום אבל לאומי, וגם הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין הצטרפה להחלטה זו.
יוסף ביטון
הרב יוסף ביטון הוא רב אמריקאי יליד ארגנטינה, רבה הראשי לשעבר של אורוגוואי.
ביוגרפיה.
נולד בארגנטינה להורים ילידי ארגנטינה ממוצא סורי ומרוקאי. נסמך לרבנות ולהוראה בידי הרב עובדיה יוסף במסגרת הרבנות הראשית לישראל.
הוא השלים את לימודיו האקדמיים בישיבה יוניברסיטי, אוניברסיטת אמורי, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ואוניברסיטת בר-אילן.
לאחר למעלה מ-25 שנות רבנות כרב קהילה בבואנוס איירס. במונטווידאו ובגרייט נק שבניו יורק, הוא מכהן כרבה של קהילת "אהל דוד ושלמה" במנהטן ביץ' , ניו יורק.
ביטון כתב מספר ספרים, אתר האינטרנט שלו מקיים קהילת קוראים באמצעות "דואר אלקטרוני יומי" הנשלח לקרוב ל-50,000 קוראים, רובם על המהדורה הספרדית.
מוזיאון סנקנברג לטבע
סרג'יו ברגמן
פוליטיקה של פוסט-אמת