פרס לורנס אוליבייה לחביב הקהל הוא פרס שנתי המוענק על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי המסחרי. הפרס נוסד בשנת 1976 בשם פרסי איגוד תיאטרון הווסט אנד ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה. הענקת הפרס הופסקה ב-2016.
ריחוק חברתי
ריחוק חברתי (באנגלית: Social distancing, נקרא גם ריחוק פיזי) הוא מקבץ של פעולות התנהגותיות למניעת התפשטות זיהום באוכלוסייה. מטרת הריחוק החברתי היא הפחתת הסיכוי להעברת מיקרואורגניזמים מנשאי זיהום לאנשים אחרים, על מנת למזער את שיעור התחלואה ולהאט או אף לעצור את התפשטותה של מחלה מידבקת בקרב הציבור.
יעילות.
ריחוק חברתי הוא היעיל ביותר כאשר הזיהום מועבר באמצעות מגע טיפתי (כגון שיעול או התעטשות); מגע גופני ישיר, כולל מגע מיני; מגע פיזי עקיף (למשל על ידי נגיעה במשטח מזוהם); או העברה של חלקיקים הנישאים באוויר.
ריחוק חברתי עשוי להיות פחות יעיל במקרים בהם הזיהום מועבר בעיקר באמצעות מים או מזון מזוהמים או על ידי וקטורים כמו יתושים או חרקים אחרים, ותדירות נמוכה יותר מאדם לאדם.
חסרונות.
החסרונות של התרחקות חברתית יכולים לכלול בדידות, תפוקה מופחתת ואובדן יתרונות אחרים הקשורים לאינטראקציה אנושית.
בעקבות מגפת הקורונה מומחי תעופה העריכו כי חברות הלואו קוסט יפשטו את הרגל בשל תנאי הטיסה המיוחדים בטיסות אלו שבהן הריחוק החברתי לא מתקיים.
היסטוריה.
ישנן דרכים שונות לביצוע של ריחוק חברתי שבוצעו.
באופן היסטורי, מושבות מצורעים הוקמו כאמצעי למניעת התפשטות צרעת ומחלות מידבקות אחרות דרך ריחוק חברתי, עד להבנת ההעברה ומציאת טיפולים יעילים.
בימי מגפת המוות השחור, הורו לכל כלי שיט שיעגון מחוץ לנמל במשך 40 ימים (תקופת הדגירה של המחלה). לאחר 40 ימים ללא מקרי מוות או מחלה הניף כלי השיט דגל צהוב שמשמעו "אני בריא". רופא היה עולה לכלי השיט ורואה שאין חולים עליו והיה מאשר לכלי השיט לעגון.
במהלך מגפת השפעת הספרדית, ערים ומדינות רבות הגבילו טיולים והתאספויות המונים כדי לעצור את המגפה. במקומות רבים נסגרו תיאטראות, אולמות ריקודים, כנסיות ומקומות הומים אחרים למשך יותר משנה. צעדים אלה מנעו קרבה פיזית בין אנשים רבים. הסגרים נאכפו בהצלחה מועטה. כמו כן, קהילות מסוימות הציבו שומרים חמושים בגבולות ושלחו חזרה או בודדו כל מטייל. בעיר אחת בארצות הברית אף נאסרה לחיצת ידיים. בעיתוני התקופה נכתב:
לפי מחקר משנת 2020, ריחוק חברתי, בידוד חולים, סגר (המהווה צורה קיצונית של ריחוק חברתי) והקפדה על היגיינה אישית סייעו ליהודים למגר מגפת טיפוס בגטו ורשה במלחמת העולם השנייה. רופאים ומומחים שחיו בגטו הדריכו את התושבים כיצד להתמודד עם המגפה שהתפרצה בו. במקביל, הבריח רודולף וייגל חיסונים לגטו.
במהלך מגפת הקורונה, ארגון הבריאות העולמי (WHO) ומדינות שונות דרשו ליצור ריחוק חברתי (social distancing) על מנת למנוע הדבקה הולכת וגדלה בנגיף הקורונה. ב-20 במרץ 2020, שינו בארגון הבריאות העולמי את המונח לריחוק פיזי במטרה להדגיש את הצורה לשמר קרבה חברתית במקביל למרחק הפיזי. למשל דרך שיחות טלפון, שיחות וידאו ושימוש ביישום הזום.
יואב גרא
יואב גרא (נולד ב-1958) הוא מומחה לעיצוב והנדסת קול מוותיקי אנשי הסאונד בישראל; המייסד של "מכללת סאונד יואב גרא" .
ביוגרפיה.
יואב גרא נולד בארצות הברית בשנת 1958, בן לצבי גרא, צייר, פסל ובמאי ולאלידע גרא, כוריאוגרפית ובמאית קולנוע. עלה לארץ עם משפחתו בשנת 1963. בגיל 13 הקים עם חברו מבית הספר, ג'ון אורלי, אולפן הקלטות וחברה להגברת מוזיקה. באולפן הקליטו להקות שכונתיות ומוזיקה להצגות, וחברת ההגברות סיפקה שרותי מוזיקה לאירועים. בחופשות בית הספר, עבד באולפני "אשל" בתל אביב.
משנת 1973, בגיל 15, החל לעסוק גם בייעוץ מוזיקלי לסרטים ועבד בהפקות סרטי תדמית ובסדרות טלוויזיה של הטלוויזיה הלימודית.
בשנת 1976 לפני שירותו הצבאי יצא ללוס אנג'לס, קליפורניה, עם חברו יאיר ניצני, ללמוד ולעבוד באולפני T.T.G, אצל מהנדס הקול האמריקאי/ישראלי אמי הדני. באולפנים אלה הוקלטו, בין היתר, "הדלתות" ו"ג'ימי הנדריקס". שם התמחה גרא בעיקר בהקלטות מוזיקה לסרטים. בין הפסקולים שהוקלטו שם "העוקץ", "רוקי", "ספינת האהבה".
כששב ארצה בשנת 1977 החל לעבוד ב"אולפני טריטון" כמקליט ובונה שולחנות בקרה תחת פיקוחו והדרכתו של טומי פרידמן.
את שירותו הצבאי שהחל ב־1978 עשה גרא כטכנאי קול בגלי צה"ל, ובתקופה זו החל לעסוק גם בהגברת קול במופעים של שלום חנוך, שם טוב-לוי ובנזין. בהמשך הקים יחד עם שותפים חברת להגברת קול. במהלך שירותו בגלי צה"ל הכיר את חברי להקת תיסלם ושימש באופן קבוע כטכנאי הקול ואיש הסאונד של הלהקה, בהופעות חיות ובהקלטות אלבומיה.
בשנת 1981 עם סיום השרות הצבאי חזר לעבוד גם באולפני טריטון, בין השאר הפיק והקליט באותה שנה את האלבום "התעוררות" של שם טוב-לוי. החל משנת 1982 הפך לאיש סאונד עצמאי ועבד כטכנאי קול, עורך ומפיק מוזיקלי. השתתף בהקלטות אלבומיהם של אמנים רבים בישראל בהם: שלום חנוך, שלמה ארצי, תיסלם, כוורת, אריאל זילבר, דני סנדרסון, דויד ברוזה, חוה אלברשטיין, מיקי גבריאלוב, אסתר שמיר, שם טוב לוי, עפרה חזה, מאיר אריאל, מאיר בנאי, דני בסן, צביקה פיק, יהורם גאון, בעז שרעבי, דפנה ארמוני ועוד.
ב־1986, עם המעבר מהקלטות אנלוגיות לדיגיטליות, הפך יואב למומחה המאסטרינג היחיד בארץ, כשאת שלב יצור המאסטר לתקליט ביצע באולפני אבי רוד בלונדון. זאת עד לפתיחת חדר המסטרינג של בן ברנפלד בישראל.
בתחילת שנות ה-90, טרם עידן האינטרנט, הקים גרא, יחד עם בן בלום, חברה לפיתוח מערכות אינטראקטיביות שנועדו לשרת ספינות טיולים, מלונות ומטוסים. בהמשך הצטרפו לפרויקט גם חברת "ח.מר תעשיות" וחברת תדיראן.
החברה פיתחה מערכות לרשת מלונות הולידיי אין וחברת הספנות קרניבל קרוז ליין. ב-1994 הקים את חברת "גרא יועצים" העוסקת בתכנון וייעוץ להקמת מערכות מדיה ותקשורת.
ב־1997 פיתח גרא מערכת לחסימת טלפונים סלולריים, עליה רשם פטנט בישראל.
הקמת בית הספר הראשון לסאונד בישראל.
בשנת 1984 הקים את בית הספר הראשון במדינת ישראל " לעיצוב והנדסת קול "סאונד" ומאז התמסר להוראת מקצועות הסאונד עד היום והכשיר אלפי בוגרים לתעשיית הסאונד. בית הספר מכשיר אנשי מקצוע ברמה בינלאומית ומוכרת על ידי איגוד הסאונד הבינלאומי לכל מקצועות העיצוב והנדסת הקול: הקלטות אולפן, קולנוע, וידאו, מסטרינג, הפקה, רדיו, מחשבים, מוזיקה אלקטרונית ועוד. עד כה הוכשרו בבית הספר יותר מ־5,000 בוגרים, בהם בוגרים שזכו לעבוד עם אומנים מובילים מהעולם כולל "דוראן דוראן", "מובי" ובריאן אדמס.
בשנותיו הראשונות ערך בית הספר את השיעורים העיונים בחדרים שכורים ושכר שעות אולפן מהאולפנים הפעילים באותה תקופה (טריטון ודי בי)וערך קורסים בהקלטות אולפן, ובשנת 1987–1999 יואב גרא הכשיר את מישכנו הראשון של בית ספר סאונד ברח/ קצנלסון בת"א ופתח חדר לימודים עם אולפן הקלטות. לאחר מכן, בשנת 1990, עבר בית הספר לרח ריבל 4 בתל אביב. יואב גרא, ואריה המר מיסד בית הספר קמרה אובסוקורה, חלקו במבנה משותף ושטחי לימוד ופעילות. שנת 2005 הוביל גרא קבוצת משקיעים לרכישת בית הספר לקולנוע קמרה אובסקורה, לאחר שבית הספר נקלע לקשיים כלכליים ולמעשה אפשר את המשך קיומו. באותה תקופה החל את פעילותו בחברת בן אינטאקטיב והעביר את ניהול בית הספר למשך שנתיים לגילה חממי. בשנת 2000 העביר יואב את בית הספר למשכנו הקבוע בריבל 5 ובו 6 אולפנים ו- 8 כיתות לימוד. נפתחו מסלולי סאונד בנוסף להקלטות ומיקסים לאולפנים גם התמחות לאולפנים ביתיים, עיצוב פסקול לסרטים, הגברות, שידור רדיו ומוזיקה אלקטרונית. בשנת 2015 העביר יואב גרא את ניהול בית הספר לידי ינאי ספרני וממשיך בפעילות כמורה מהמניין.
יואב גרא פעל במסגרת בית הספר להפיכת הנדסת קול למקצוע מוכר ומוגדר. בשיתוף משרד העבודה נפתחו בבית הספר מסלולי לימוד המקנים תעודות בקרת קול ממשלתיות, כמו כן פעל להידוק הקשרים עם איגוד מהנדסי הקול הבין לאומי AES והיה יושב ראש הסניף הישראלי שלו באותה עת. משנת 2002 החל יואב לפעול להענקת תעודות "הנדסאי קול" וכך הפך את בית הספר ליחידי בארץ המשלב את כל סוגי הלימודים והתעודות המוכרות האפשריות בישראל בתחום הסאונד.
חיים אישיים.
נשוי לשירה גרא, שדרנית רדיו, מגישה ומנחת טלוויזיה ישראלית, ולהם חמישה ילדים.
דיסקוגרפיה.
בין האלבומים בהם השתתף כטכנאי הקלטה ומיקס, ו/או מפיק מוזיקלי, נמנים:
בין הסרטים להם הקליט, ערך והפיק את הפסקול נמנים:
יחסי דנמרק–מונטנגרו
יחסי דנמרק–מונטנגרו הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק לבין מונטנגרו.
סקירה כללית.
דנמרק הכירה במונטנגרו ב-15 ביוני 2006 ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים באותו היום. דנמרק מסייעת למונטנגרו בעיקר בייצור החקלאי. שתי המדינות חתמו על הסכם הגנה על השקעות.
דנמרק תומכת בצירוף מונטנגרו לאיחוד האירופי. שר החוץ הדני הדגיש: "דנמרק תומכת בשילוב מערב ארצות מערב הבלקן אשר יביא יותר איחוד ויותר ביטחון בארצות אירופה."
נציגויות דיפלומטיות.
דנמרק מיוצגת במונטנגרו דרך שגרירותה בבלגרד, סרביה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בפודגוריצה. מונטנגרו מיוצגת בדנמרק דרך שגרירותה בבלגרד, סרביה.
שנחאי
סטנלי טרנטיין
סטנלי ויליאם טרנטיין היה נגן סקסופון אמריקאי. הוא החל את הקריירה שלו כשהוא מנגן R&amp;B ביחד עם ובהמשך החל לנגן בסגנון סול ג'אז עבור הלייבל Blue Note משנת 1960 ואילך היה חלוץ בסגנון הפיוז'ן עבור חברת התקליטים בשנות השבעים.