במאי 1946 אורגן צבא הקוומינטנג מחדש כשצ'ן צ'נג ובאי צ'ונג-שי עמדו בראש, והותירו את חה יינג-צ'ין בתפקיד המפקד של חיל המצב בצ'ונגצ'ינג. זמן קצר לאחר מכן הוא נשלח מסין לשמש כחבר המשלחת לאו"ם. בסוף 1947 הוא הוחזר לסין כשמלחמת האזרחים בעטה בהילוך גבוה. בשנים 1948 ו-1949 הוא התמנה פעמיים לשר הביטחון (הפעם השנייה בתפקיד רשמי בלבד); והתפטר מתפקיד זה בסוף השנה מכיוון שהיה מעט שיכול היה לעשות כשר כאשר הצבא הלאומי של הקוומינטנג התפרק בשלב זה של מלחמת האזרחים בסין. בין מרץ ליוני 1949 שימש גם כיושב ראש מועצת הניהול הפוליטי. ביחד עם שאר הממשלה, חה ברח לטאיוואן בסוף שנת 1949.
בטאיוואן.
בתחילת 1950 הוא לא הצליח להשיג שום תפקידים משמעותיים כשצ'יאנג נבחר מחדש כנשיא הרפובליקה הסינית לשלטון באופן רשמי ובכך סומנה את סוף הקריירה הפוליטית של חה; משלב זה ואילך ועד למותו, הוא היה ממלא רק תפקיד כיועץ צבאי בכיר המצורף ללשכת נשיא הרפובליקה הסינית, והחזיק בהשפעה פוליטית מועטה. אשתו ואנג ון-שיאנג אובחנה כחולה בסרטן השד בשנת 1952, אך חיה עד אפריל 1978; בשש עשרה השנים האחרונות שלה הבעל והאישה נסעו לעיתים קרובות ליפן לקבל טיפול רפואי, וחה היה ידוע כבעל מסור במהלך מחלתה. בינואר 1954 הוא מונה לראש ארגון שעודד שיתוף פעולה כלכלי בין הרפובליקה הסינית ליפן. באפריל 1977 הוא מונה ליו"ר הוועדה שניהלה את אולם הזיכרון של סון יאט-סן בטאיפיי. בינואר 1980 הוא מונה לראש הצלב האדום הסיני.
באותה שנה, לרגל יום הולדתו ה-90, ניתן לו דיוקן של דמותו; אשר יהפוך רכוש חשוב מאוד בשבילו. בשנת 1982 הוא מונה ליו"ר הראשון של הליגה לסין מאוחדת תחת שלושת העקרונות של העם. הוא לקה באירוע מוחי במהלך אפריל 1986 והתאשפז. הוא נפטר בטאיפיי, בירת טאיוואן, בשנת 1987 בגיל 97. הוא נקבר בבית העלמין הצבאי של הר וושי בצפון טאיוואן.
פוזנר (תוכנית טלוויזיה)
פוזנר (ברוסית: По́знер) היא תוכנית ראיונות שבועית של ולדימיר פוזנר, שמשודרת בערוץ הראשון החל מ-17 בנובמבר 2008 פעמים רבות התוכנית שודרה בשעות הערב המאוחרות, מיד לאחר מהדורת החדשות וורמיה.
פורמט.
"פוזנר" היא תוכנית ראיונות: ולדימיר פוזנר מראיין פוליטיקאים, אנשי ציבור, תרבות, אמנות, מדע, ספורט. השיחה יכולה להיות קשורה לאירועים הנוכחיים של השבוע שבה התוכנית צולמה, או לא להיות קשורה לאיקטואליה. התוכנית משודרת בשידור חי למזרח הרחוק של רוסיה (אם המארח או אורחו עסוק, ניתן להקליט את התוכנית כמה ימים לפני השידור). ככלל, התוכנית עולה לאוויר מסוף ספטמבר - תחילת אוקטובר ועד סוף יוני (עם הפסקות בינואר ובמאי מדי שנה, כמו גם במהלך אירועי ספורט גדולים המשודרים על ידי הערוץ הראשון, כמו המשחקים האולימפיים בחורף, אליפות אירופה בכדורגל, גביע העולם בכדורגל ועוד).
בתחילה, כפי שהגה פוזנר, לאחר כל שלוש תוכנית ראיונות (כלומר בערך אחת לחודש) אמור היה להיות שחרור במתכונת של תוכנית אירוח, עם אורח וקהל באולפן. נכון לעכשיו פורסמו שתי תוכניות במתכונת זו, שתיהן היו תוכניות גמר עונה:
עד ל-31 באוקטובר 2011, בו השתתף קונסטנטין רייקין, הכותרת "ווקס פופולי" (קול העם) הייתה חלק מתמיד בכל תוכנית, בו נשאלו שאלות לאורח התוכנית על ידי אנשים אקראיים ברחוב (מקום הסקר לא הוכרז במפורש) ו / או מבקרים באתר האינטרנט של הערוץ הראשון.
מרכיב קבוע בתוכנית הוא השימוש בשאלון מרסל פרוסט, 10 שאלות מהן, שנבחרו על ידי המגיש, כשעל האורח לענות בקצרה בסיום הראיון. יחד עם זאת, אין לפרוסט כמה שאלות, הן נוסחו על ידי פוזנר עצמו.
באופן מסורתי, התוכנית מסתיימת בפרידה - מיני נאום שמבצע פוזנר בנושא שרירותי, הדומה, כלשונו, לדבריו של העיתונאי אנדי רוני, המסיים את תוכנית 60 דקות ברשת CBS. המהדורה מ-24 בדצמבר 2018 הייתה הראשונה בתולדות התוכנית בה הפרידה בוטלה. רוב הפרידות מהעונה הראשונה של התוכנית (2008–2009) הסתיים בביטוי "הנה סיפור שכזה" (Вот такая история). מאוחר יותר התוכניות, ככלל, הסתיימו בשאלה רטורית המופנית לצופה וקוראת לחשוב על הנושא שהעלה המגיש, כמו גם במילים "בהצלחה וחלומות נעימים" (תרגום חופשי לביטוי הארגוני של העיתונאי האמריקאי אדוארד מורו "Good night and good luck"").
פרידתו של פוזנר פעמיים הורדה מהאוויר בהוראתו האישית של במאי הערוץ הראשון קונסטנטין ארנסט: בתוכנית עם אלכסנדר פרוחאנוב ב-17 במאי 2010 (פוזנר שאל אם יש צורך להכריז על אבל על הכורים המתים מתקרית קריסת מכרה הפחם רספדסקאיה, ברחבי המדינה כולה ולא רק באזור קמרובו) ועם מיכאיל מישוסטין ב-21 בנובמבר 2010 (פוזנר השווה את ההפגנות נגד מעצרו של ויקטור בוט עם היחס לאזרחים בתוך המדינה).
ב-19 ביולי 2010, בתום התוכנית, פוזנר עצמו ענה על כמה מהשאלות משאלון מרסל פרוסט, ובמיוחד על השאלה המסורתית האחרונה "בעודן ניצב לפני אלוהים, מה תגיד לו?", הוא ענה: "אתה לא מתבייש?".
11 פעמים ערך ולדימיר פוזנר ראיונות מחוץ למרכז הטלוויזיה אוסטנקינו, בה מצולמת התוכנית. אז, ב-24 באפריל 2011, פורסמה תוכנית בהשתתפות ואלדיס זאטלרס, ב-25 ביוני 2012 - עם מיקולה אזארוב, ב-25 בנובמבר 2013 - כשראיין את בנימין נתניהו, ב-27 באפריל 2015 - עם סרז' סרקיסיאן, ב-30 באוקטובר 2017 - עם ג'וליאן אסאנג', 25 ביוני 2018 - עם סרגיי איוואנוב, ב-17 בדצמבר 2018 - עם גלינה וולצ'ק, 24 בדצמבר 2018 - עם רזו גבריאדזה, 8 באפריל 2019 - עם פיל דונהיו, 13 במאי 2019 - עם נועם חומסקי וב-24 ביוני 2019 - עם יובל נח הררי.
ב-25 במאי 2015, במהלך נאומו בכנס משותף של המועצה הנשיאותית לזכויות אדם והקולגיום הציבורי בנושא תלונות בעיתונות, אמר ולדימיר פוזנר כי קיימת צנזורה קפדנית בבחירת האורחים לשידורי תוכניתו. כדוגמה הוא ציטט את הפוליטיקאי הרוסי בוריס נמצוב.
פעמיים בתולדות התוכנית קרה שהתוכנית הוסרה משידור. שני המקרים התרחשו בשנת 2018. הראיון עם אדוארד לימונוב, שהוקלט במאי, היה אמור לעלות ב-18 ביוני, אך לא עלה לאוויר באותו יום. הסיבה הרשמית הייתה ההיפוך של רשת השידורים של הערוץ עקב המונדיאל, אולם לדברי קונסטנטין ארנסט זה קרה מסיבות אחרות שאינן בשליטתו ושל פוזנר. כתוצאה מכך שודרה התוכנית עם לימונוב רק ב-30 במרץ 2020 והוקדשה לזכרו של הסופר, שמת ב-17 במרץ אותה שנה. המקרה השני התרחש בסתיו 2018, כאשר הראיון עם חברת הפרלמנט תמרה פלטניובה, שתוכנן ל-19 בנובמבר, הוסר מהשידור בשל הבעיות הבריאותיות של האורחת. התוכנית איתה שודרה לבסוף ב-5 במרץ 2019.
כתב היד החזותי של "תמונת" התוכנית מאופיין בשפע של תקריבים על העיניים, הידיים, מחוות האורח והמארח.
כריסטיאן סראטוס
כריסטיאן מארי סראטוס (באנגלית: Christian Marie Serratos; נולדה ב-21 בספטמבר 1990) היא שחקנית אמריקאית.
ילדות.
סראטוס נולדה בפסדינה, קליפורניה וגדלה בברבנק, קליפורניה. אמה מעצבת תכשיטים וסוכנת יחסי ציבור ושיווק ב-ACSPR וממוצא מקסיקני. אביה הוא בונה תפאורות ממוצא איטלקי. היא החלה לעסוק בהחלקה אמנותית על הקרח כשהייתה בת 3. בגיל 7 חתמה בפורד מודלס.
קריירה.
סראטוס גילמה את סוזי קראבגרס בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "מדריך ההישרדות של נד", שעלתה לשידור לראשונה בשנת 2004 והסתיימה בשנת 2007 לאחר שלוש עונות.
תפקידה של סראטוס בתור אנג'לה וובר ב"דמדומים" זיכה אותה בפרס "שחקנית המשנה הצעירה" בטקס פרסי האמן הצעיר בשנת 2009. סראטוס חזרה על תפקידה בסרטי המשך של "דמדומים" - " ו". בשנת 2011 היא הופיעה בווידאו קליפ של להקת The Black Keys לשיר "Howlin' for You".
היא גילמה את דמותה של רוזיטה אספינוזה בעונה הרביעית בסדרה "המתים המהלכים" של רשת AMC, והופיעה לראשונה בסוף הפרק העשירי בעונה. היא קודמה לדמות ראשית בסדרה החל מעונתה החמישית.
בשנת 2020 כיכבה בתור הזמרת המקסיקנית סלינה בסדרה הביוגרפית על חייה "" בשירות נטפליקס.
הופעות.
היא דורגה במקום ה-65 ברשימת "100 הלוהטים" של מגזין מקסים לשנת 2010. בגיליון מרץ 2015 של מגזין פלייבוי הוצגה סראטוס במדור ה"After Hours".
חיים אישיים.
סראטוס היא פעילה למען זכויות בעלי חיים. היא התנדבה למספר קמפיינים של ארגון PETA המקדם אורח חיים טבעוני.
במרץ 2017 חשפה סראטוס כי היא מצפה לילד ראשון מבן זוגה, הזמר דייוויד בויד. ב-14 במאי 2017 חשפה סראטוס תמונה של בתה באינסטגרם.
טמאשי
טמאשי היא עיירה במחוז טולנה, הונגריה.
היסטוריה.
טמאשי, על שם תומאס הקדוש, עם אוכלוסייה של כ-9,200 נפש, שוכנת 30 ק"מ מזרחית לאגם בלטון (Balaton). העיירה הוקמה בתקופה הרומאית והכנסייה הקתולית במרכז העיר בנויה על חורבות מקדש שהוקם על ידי הרומאים. בין השנים 1525–1665 היה האזור כבוש על ידי הטורקים הפולשים. אופייה של עיירה זו חקלאי, ובה יש חורבות של טירה שנחרבה בעיקר בתקופת מהפכת 1848–1849 על ידי האוסטרים הכובשים. על ראש "ורגי" - גבעת הטירה לצד המרחץ התרמי והעיירה, ישנו מגדל תצפית ממנו ניתן לראות את הכרמים ומרתפי היין. הצבא הסובייטי שלט בעיר בין השנים 1945–1989 עד שנפל הגוש המזרחי הסובייטי.
תיירות וטבע.
האטרקציה התיירותית העיקרית של טמאשי היא הספא והמרחצאות באוויר הפתוח. זהו אחד ממכוני הספא היוקרתיים בהונגריה. הסביבה הטבעית ואיכות המים הגבוהה הפכו את טמאשי לספא בעל מוניטין בינלאומיים. המים התרמיים הם בחום 52 צלזיוס ומכילים ריכוזי נתרן, סידן ואשלגן גבוהים. הספא ממוקם בחורשה בגודל 7 דונם והוא פתוח בכל ימות השנה, עם בריכות באוויר הפתוח ובריכת ילדים נפרדת. שביל אופניים באורך 6 קילומטר מקשר בין טמאשי לבין כפר קטן (Pári) וחוצה את הנוף.