האלוף טל הורה לשלוח לעזרת גדוד 19 גם פלוגת טנקי צנטוריון מגדוד 82 של חטיבה 7. זו הגיעה אל הגדוד אחרי פלוגת השרמנים והחלה להתקדם על הכביש מערבה. בהמשך היום התקדמו כל טנקי חטיבה 7 מערבה והשמידו כ-70 מהטנקים המצריים שנערכו לאורך הכביש לאיסמעיליה. כוח חלוץ של החטיבה הגיע לגדת תעלת סואץ ב-9 ביוני בשעה 00:30.
למה לי
למה לי הוא סינגל של הזמרת הים תיכונית שרית חדד. הסינגל יצא לאור ב-20 בספטמבר 2016, כסינגל הראשון והפותח מהאלבום. הסינגל זכה להצלחה רבה, אך ביקורות רבות מצד אתרי האינטרנט וחדשות הבידור טענו שהשיר לא מייצג את חדד ואת הסגנון שאליו התרגל הקהל הרחב. הסינגל הצליח להיכנס לרשימות השמעה ולמצעדים רבים בישראל וביוטיוב הפך הווידאו קליפ לוויראלי כאשר צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות. השיר הגיע למקום ה-12 במצעד השנתי של רשת גימל.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לסינגל בוים על ידי נדב אליהו, והופק על ידי דן מילר, וטל אורן. בווידאו קליפ נראית חדד בחדר עם מסך כחול, כשהיא רוקדת וזזה לצלילי השיר. בין לבין ניתן לראותה עונדת שרשרת זהובה, מעיל עור כחול, ואת הרקדנים לבושים בבגדי אדידס.
נכון לספטמבר 2017, מונה הצפיות של הווידאו קליפ עומד על למעלה מ-8 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לנצפה ביותר של חדד.
ביקורות.
השיר זכה לביקורות חיוביות, וגם שליליות. מאקו הגדירו את השיר כניסיון להשתלב במוזיקה החדשה של היום, וכתבו כי: "כמו כל אמנית גדולה ששורדת לאורך זמן, גם שרית חדד יודעת כמה חשוב לחדש, להפתיע ולהישאר רלוונטית. בשיר החדש שלה היא הולכת לכיוונים שלא הייתה בהם מעולם, ומתחברת לסצנת הטרופיקל-האוס העולמית. מה דעתכם?"
בעיתון הארץ בן שלו אמר כי: "אחרי הדואט המביך עם שלום חנוך, שבו היא נשמעה כאילו היא באה לאולפן בעיקר מתוך הדרת כבוד, כל דבר יהיה בגדר שיפור. הסינגל החדש של שרית חדד הוא שיפור מינורי מאוד. "למה לי" הוא ניסיון מובהק להצעיר את הסגנון של חדד. לעשות שרית 2.1."
שחמיים
שחמיים (שם מדעי: Plesiopidae) היא משפחת דגי שונית מסדרת הדקראים החיים באזור האינדו פסיפי. במשפחה זו 50 מינים.
דגים אלה יכולים להגיע לאורך 30 ס"מ והם בעלי גופים מקושטים עם סנפיר גבי גדול דמוי מפרש וראשים קטנים ומעוגלים אך עם שפתיים ועיניים גדולות. הם חיים בין האלמוגים והסלעים ונמלטים אליהם בעת סכנה. הם ניזונים מדגים וסרטנים קטנים שהם תופסים בלסתותיהם.
לחלק מהמינים זנבות וסנפירים אחוריים גדולים ובעלי כתמים דמויי-עין העוזרים להם לבלבל טורפים. טורף המסתכל על דג כזה חושב שזנבו הוא ראשו ומכוון לשם את מתקפותיו, מה שמאפשר לדג לברוח לכיוון שהטורף לא מצפה לו.
אגרוף הצללים (סדרת סרטים)
אגרוף הצללים (ברוסית: Бой с Тенью; מילולית: הקרב עם הצל) הוא שמה של סדרת סרטי אקשן רוסיים, שביימו אלכסיי סידורוב ואנטון מגרדיצ'ב, בכיכובם של כמה מהבולטים בשחקני הקולנוע ברוסיה: דניס ניקיפורוב, אנדריי פאנין, דמיטרי שבצ'נקו, ילנה פאנובה, פאבל דרביאנקו, איוואן מקארביץ', אלכסנדר קוזנצוב ושחקני קולנוע זרים כדוגמת ג'ון איימוס, גאס רדווד, אלווארו אורלנדו, פייטרו ארפסלה, ג'רמי באטיסטה, אנתוני ריי פארק וקמפראווי סנפראסרט.
הסרט מגולל את קורותיו של ארטיום קולצ'ין, מתאגרף רוסי המתמודד באליפות העולם באגרוף בסיועו של הספונסר שלו, האוליגרך ואגיט ואלייב. גרסה מורחבת כסדרת טלוויזיה שודרה בערוץ רוסיה-1.
לובוטיים
לובוטיים (שם מדעי: Plesiopidae) היא משפחת דגי מסדרת הדקראים החיים בימים ובאוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים. במשפחה סוג יחיד - לובוט בו שני מינים. הם קרוביהם של המשפחות Datnioididae וHapalogenyidae.
דגים אלה יכולים להגיע לאורך 1.10 מטר והם בעלי גוף עגלגל עם סנפיר גב ישר גדול המתעקל בסופו וזנב גדול עם סנפיר שת גדול. הראש וסנפירי החזה קטנים והפיות מגודלים.
הדגים חיים באוקיינוס הפתוח ברחבי האוקיינוס האטלנטי מחופי אמריקה עד לחופי הים התיכון ובאוקיינוס השקט. הם טורפים בעיקר דגי סרדין ואנשובי וגם מגוון מיני סרטנים. בתורם הם נאכלים על ידי כרישים ודגי גרם גדולים יותר.
לובוט
כופיתיים
כופיתיים (שם מדעי: Caproidae) הם משפחת דגי שונית מסדרת הדקראים החיים בים. במשפחה 2 סוגים החיים כיום, בהם 12 מינים.
בעבר בני המשפחה נחשבו לשייכים לסדרת הזאוסאים ובהמשך עברו לסדרה עצמאית. כיום הם משפחה בסדרת הדקראים בתת-סדרת עצמאית - Caproidei. כמה חוקרים מחשבים אותם כמשפחה בסדרה עצמאית.
הם בעלי גוף אדום מגודל עם סנפירי חזה קטנים, ראשים גדולים ופיות הפונים מעלה. לתזונתם הם מחפשים יצורים קטנים, אותם שואבים בשפתיהם.
ז'אן-בטיסט סה
ז'אן-בטיסט סה, לעיתים קרובות נודע בעברית בתעתיק "סיי", (בצרפתית: Jean-Baptiste Say, 5 בינואר 1767 ליון- 14 בנובמבר 1832 פריז) היה כלכלן קלאסי, איש עסקים ועיתונאי צרפתי. סה נמנה עם היזמים ההוגנוטים של תעשיית הכותנה בצרפת. הוא נודע בעמדותיו הליברליות ודגל בעידוד התחרות, הסחר החופשי ובהסרת המגבלות על העסקים.
בשנת 1803 פרסם סה ספר לימוד מקיף לכלכלה פוליטית - Traité d'économie politique. הוא ציין במיוחד את החלוקה המשולשת "ייצור - הפצה - צריכה" וניסח את "חוק השווקים" הקרוי לפי שמו - חוק סה, שלפיו, בניסוח מאוחר יותר, במצב של תחרות חופשית, ההיצע יוצר את ביקושו.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
סה נולד בעיר ליון בשנת 1767 כבן בכור מבין ארבעה בנים. אביו, ז'אן-אטיין סה (יליד 1739), היה בן למשפחה פרוטסטנטית ("הוגנוטית") שבעקבות ביטול האדיקט של נאנט היגרה מנפת פלוראק של המחוז לוזר לז'נבה. סה האב נולד כאזרח העיר ז'נבה. האם, פרנסואז לבית קסטאנה, השתייכה למשפחה של סוחרי מוצרי משי פרוטסטנטים מליון, שמקורם היה בעיר נים. בני הזוג הכירו אחרי שז'אן-אטיין סה התקבל לעבודה אצל קסטאנה, חמיו לעתיד.
סה גדל בליון, בה שאף אביו להעניק לו חינוך רחב מתוך רצון להגן עליו מפני השפעת החינוך הקתולי. אחרי שלמד אצל כומר חובב ניסויי פיזיקה, בגיל 9 נשלח סה ללמוד בפנימיה ביישוב אקילי, על יד ליון, שנוהלה על ידי שני מורים איטלקים לא שגרתיים, ג'ירו והאב גוראטי, שדגלו בשיטות חינוך חדשות. בעקבות קשיים בעסקי המשי עבר אב המשפחה עם אשתו וילדיו לפריז ועשה הסבה מקצועית לתיווך הלוואות בבנקים וסחר מניות...ז'אן-בטיסט היה אז בן 15, התחיל לעבוד למשך שנים אחדות כמוכר בחנותם של לבאל ווִילפסהיים ואחר כך בחנות של לואי ז'וליין.
הוא התכוון ללמוד מסחר ובשנת 1785, בגיל 18, יחד עם אחיו אוראס' בן ה-14, נשלח להשתלם באנגליה בתחום המסחר ובשפה האנגלית. התגורר זמן מה בקרוידון ואחר כך בפולהם ועבד ברציפות בשתי חברות לסחר בסוכר שמשרדיהם פעלו בלונדון - "ג'יימס ביילי ושות'" ובהתאמה, "סמואל ויליאם היברט". סה הצעיר היה עד באותן השנים לתנופה היוצאת דופן של התעשייה האנגלית.
בסוף שנת 1786 הוא ליווה את מעבידו החולה, סמואל היברט, במסע למטרת מרפא לבורדו שבמהלכו מצא היברט את מותו בנאנט בדצמבר אותה שנה. סה שב לפריז ומצא עבודה כפקיד בנק בחברת ביטוח חיים שבניהולו של אטיין קלאווייר, שבדומה לאביו היה נוצרי קלוויניסטי מז'נבה.
ב-1789 ניסה סה את כישוריו הספרותיים וכתב מחזה קצר "la Tante et le Prétendu (הדודה והמעמיד פנים) ואחר כך את "הכומר המאוהב", מחזה אנטיקלירקלי שהוצג באחד מתיאטראות הבולוואר.
פעילותו כמחזאי נמשכה עד 1795 כשכתב לברית לאופרה קומית "Les Deux Perdrix" (שני קוראים).
ימי המהפכה הצרפתית. קריירה עיתונאית, ככלכלן וכפרלמנטר.
עם כניסתו לחברת הביטוח של אטיין קלאווייר הצטרף סה לחוגי הז'ירונדינים.
פקד גם את ל"הסדנה" (אטלייה) של הרוזן המהפכן מיראבו. בגיל 21 גילה אהדה רבה למהפכה הצרפתית. ב-1789 הוא פרסם את מאמרו הראשון, פמפלט על חופש העיתונות. סה נשאר חסיד רעיון הרפובליקה כל חייו. בתקופה זו עסק בהפצת העיתון של מיראבו, "לה קורייה דה פרובאנס". אצל קלווייר התוודע סה לראשונה לספרו של אדם סמית' "מחקר בדבר טבעו וסיבותיו של עושר האומות" שהוצא לאור בשנת 1776 ושהשפיע מאוד על השקפתו ועל בחירתו המקצועית כחוקר הכלכלה.
ב-1792 השתתף סה כמתנדב בקרבות בחבל שמפאן נגד הפולשים הפרוסים.
ב-1793 אימץ את כינוי העט "אטיקוס" והתמנה למזכירו של קלווייר, שכיהן באותה תקופה כשר האוצר בממשל המהפכני.
ב-1793 התחתן עם ז'ולי גורדל דה לוֹש (Julie Gourdel de Loche), בת של עורך דין לשעבר. אווירת הטרור שהייתה, בין היתר, אחראית להתאבדותו של קלווייר היוותה פרשת דרכים בחיי סה.
מכיוון ששאף להקים כתב עת שישמש שופר לאינטלקטאולים כמוהו, לפי הצעתם של ניקולא שאמפור, פייר-לואי ז'נגנה ופרנסואה אנדרייה ייסד סה בסופו של דבר את כתב העת בעל הזיקה האנציקלופדיסטית "La Décade philosophique, littéraire et politique" (לה דקאד - העשור הפילוסופי, הספרותי והפוליטי) שהופיע כל עשרה ימים. העיתון הוקם ב-10 בפלוריאל 1794 והתפרסם עד שנת 1807. אחרי עזיבתו של ז'נגנה, היה סה עורכו הראשי עד למינויו בטריבונט בשנת 1799 וכתב בו מאמרים בסוגיות מגוונות של ספרות, תיאטרון, שירה ובקורת ספרים. הביבליוגרפיה ששימשה אותו ב"דקאד" העידה על היכרותו הקרובה עם התרבות האנגלו-סאקסית. הרגיש יותר נוח להתייחס לכתבי סוויפט או בנג'מין פרנקלין מאשר לאלו של הרומאים והיוונים העתיקים. בדפי "דקאד" הציג סה, בין היתר, את תורתו של אדם סמית'.