עמוס עוז בשיחה עם קובי מידן טוען שקרה נס בסיפור הזה. המאבק בין נציגו של דוד בן-גוריון בדמותו של גרשום, בוויכוח מתמיד מול שאלתיאל המייצג את דעתו של הרב דון יצחק אברבנאל שהתנגד למדינות בעולם, והאמין שאין צורך במדינות כדי להביא שלווה לעולמנו. ולאחר מכן שמואל בעצמו ממשיך חלק מטענותיו אלה של שאלתיאל בכיוון הסוציאל-דמוקרטיה. ושניהם, במפגש עם עתליה שהיא אישה שחייה הביאוה לסלידה מוחלטת מהמין הגברי. ובכל זאת שלושתם מצליחים לחיות תחת קורת גג אחת למשך שלושה חודשים, וליצור מערכת של סיפור אהבה. ואילו שמואל בעצמו שהיה זקוק כל-כך למגעה של עתליה הופך למאהבה, לאישה בת 45, המבוגרת ממנו בכפליים מגילו.
דבר ראשון (עיתון)
בריאן דיק
בריאן דיק (באנגלית: Bryan Dick; נולד ב-1 בפברואר 1978) הוא שחקן אנגלי שכיכב בסרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה ומחזות תיאטרון בבריטניה ובארצות הברית.
ביוגרפיה.
דיק נולד בדנטון הולם שבעיר קרלייל באנגליה. בילדותו למד לרקוד בבית הספר למחול "Joy Irvings dance &amp; Wendy Allens" בקרלייל. אחר כך למד ב-"Elmhurst Ballet School" בסארי והמשיך ללמוד ב-"Cumbria Institute of the Arts" ובאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA). בהיותו ילד כבר הופיע כשחקן באופן מקצועי. תפקידו הגדול הראשון היה במיני-סדרה "חייו וזמניו של הנרי פראט" של רשת ITV בשנת 1992. בהיותו תלמיד בקרלייל הוא ניגן בבאס ושר עם להקה בשם "Freud's Toys". הלהקה לא זכתה להצלחה רבה אבל היא עזרה לקדם להקות אחרות מהאזור.
מאז סיום לימודיו ב-LAMDA עבד דיק בעיקר בטלוויזיה. הוא גילם את ארצ'י הצעיר, אותה דמות שגילם פיל דייוויס, בסדרת הטלוויזיה "שיניים לבנות" עיבוד לרומן באותו שם מאת זיידי סמית'. ב-2004 הופיע בתפקיד משנה בסדרה "בלקפול" וגילם את עוזרו של דייוויד טננט שהופיע בתפקיד בלש משטרה. דיק שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "20,000 Streets Under the Sky", המבוססת על הטרילוגיה מאת פטריק המילטון , בה גילם את בוב, אידיאליסט המתאהב בזונה.
ב-2005 שיחק דיק בתפקיד תומאס וייאט במיני-סדרה "המלכה הבתולה" בכיכובה של אן-מארי דאף בתפקיד אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. עוד באותה שנה הופיע בתפקיד פרינס טרווידרופ בסדרה זוכת הפרסים "הצוואה" עיבוד של ה-BBC לרומן "בית קדרות" מאת צ'ארלס דיקנס. ב-2007 חזר ושיחק בדמות נוספת מספריו של דיקנס והפעם פרדי טרנט בעיבוד לרומן "בית ממכר עתיקות", וכן לוהק בדמות דני בקומדיית מצבים חדשה של ITV בשם "נמכר!". דיק השתתף בסרט "Ordeal By Innocence" מסדרת סרטי "גברת מארפל" על פי ספריה של אגאתה כריסטי בכיכובה של ג'רלדין מקיואן. ב-2008 הופיע בתפקיד אדם בפרק בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד". הוא גילם את הדמות של ג'ק וייאט בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "לגדול בלי בושה". בדרמה "Excluded" של ה-BBC שיחק בתפקיד מר איאן בייטלי.
דיק הופיע בקולנוע בסרטים אחדים בהם ב-2003 שיחק בתפקיד ג'וזף נאגל בסרט "" שביים פיטר ויר בכיכובו של ראסל קרואו, ובתפקיד אדם זאב בסרט "דם ושוקולד" משנת 2007. עוד השתתף בסרט "אחים בראש" (2005) ו"משחק אותה קובריק" (2006).
על במת התיאטרון הופיע דיק במחזה "Plasticine" ובמחזה "Sliding With Suzanne" בתיאטרון רויאל קורט. במחזה "ליר" מאת אדוארד בונד שיחק בתיאטרון קרוסיבל בשפילד, והופיע במחזה "School Play" בתיאטרון סוהו. ב-2006 שיחק דיק בשני מחזות בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון, בתפקיד אנדראה סרטי במחזה "חיי גליליאו" מאת ברטולט ברכט, ובתפקיד דייפר במחזה "האלכימאי". ב-2007 שיחק בתפקיד הראשי בדמות מוצרט במחזה "אמדאוס" מאת פיטר שאפר בתיאטרון קרוסיבל יחד עם ג'ררד מרפי בתפקיד סליירי.
ב-2015 גילם דיק את דמותו של ריצ'רד ריץ' בסדרת הדרמה "וולף הול".
רפיק חאג'
רפיק חאג' (נולד ב-19 באוקטובר 1955) הוא מייסד ומנכ"ל חברת התוכנה "מסלול חדש", העוסקת בפיתוח תוכנות ניהוליות. דוקטור למינהל ציבורי, יועץ ארגוני ופעיל חברתי.
ביוגרפיה.
נולד בכפר יאסיף ולמד במגמה הריאלית בבית ספר תיכון "יני יני כפר יאסיף".
רפיק חאג' הוא בעל תואר ראשון ושני בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת בן-גוריון, מוסמך במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד ובעל תואר שלישי במינהל ציבורי מאוניברסיטת בן-גוריון. בעבודת הדוקטורט שלו חקר את נושא הפעולה הקולקטיבית בחברה הערבית בכלל, ובפרט את הגורמים הכלכליים, הפוליטיים והחברתיים שמשפיעים על היענות האוכלוסייה הערבית לתשלומי מיסים עירוניים. מוסמך בניהול האיכות מטעם הארגון העולמי EFQM.
חאג' היה חבר סגל בתוכנית מנדל ומנהל תוכנית מנהיגות מקומית, מנהל מט"י סח'נין ומרצה באוניברסיטת בן-גוריון. כמו כן, שימש כחוקר של השלטון המקומי במכון "דיראסאת" ועבד כיועץ ארגוני וניהולי למספר רשויות מקומיות יהודיות וערביות.
חאג' עוסק באפיון, פיתוח, הטמעה וניהול פרויקטים בתחום מערכות מידע, ניהל את מחלקת ארגון ושיטות בשירותי בריאות כללית במחוז חיפה ושימש כמנהל המחשוב בסמינר הקיבוצים.
כותב מאמרים בעיתונות המקומית הערבית בנושא שלטון מקומי, חברה וכלכלה. בנוסף, פרסם מאמרים רבים העוסקים בהווי הישראלי-ערבי.
הקים את מסגרת ג'יראן בכפר יאסיף לחיזוק ההון החברתי ביישוב.
תושב חיפה. נשוי לעזיזה חאג', מורה בתיכון אלביירוני בג'דיידה-מכר ואב לשתי בנות ובן אחד.
בשנת 2020 הוא מונה על ידי ועדת המעקב העליונה של ערביי ישראל לנהל את פרויקט "הוועידה השנתית להון האנושי הערבי" שבה מתכנסים פוליטקאים, חוקרים, מומחים, ראשי רשויות מקומיות כדי לדון בסוגיות חברתיות וכלכליות הנוגעות לחברה הערבית כמו נושא האלימות והפשיעה, הפיתוח הכלכלי החברתי של החברה הערבית, התארגנות האוכלוסייה הערבית בתוך מסגרות חברתיות ועוד.
חודש הרמדאן
וגמן
אריק לינקלייטר
אריק רוברט ראסל לינקלייטר (באנגלית: Eric Robert Russell Linklater; 8 במרץ 1899 - 7 בנובמבר 1974) היה סופר, מחזאי והיסטוריון צבאי סקוטי יליד ויילס. הוציא לאור בימיו 23 רומנים, שלושה כרכי סיפורים קצרים, עשרה מחזות, שלושה חיבורים אוטוביוגרפיים, 23 חיבורים היסטוריים ושלושה ספרי ילדים. בשנת 1944 זכה במדליית קרנגי עבור ספר הילדים "רוח נושבת על הירח".
תולדות חייו.
נולד בדרום ויילס למשפחה שמוצאה מאיי אורקני, שם בילה את ימי בחרותו ואת רוב חייו לאחר מכן. במשך שנים רבות נרשם מקום הולדתו בטעות כדרנבי שבאורקניי. בשנים 1917–1918 שירת כצלף בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה במסגרת גדוד 3 "המשמר השחור" של הרגימנט המלכותי של סקוטלנד. את זכרונותיו ממלחמת החפירות העלה על הכתב בספרו "Fanfare for a Tin Hat" ("תרועה לכובע פח"), הכרך השלישי של האוטוביוגרפיה שלו, שראה אור ב-1970.
לינקלייטר למד באוניברסיטת אברדין שם חיבר כסטודנט מחזות מוזיקליים עבור תיאטרון הסטודנטים, למרות שהחל בלימודי רפואה לא סיים אותם ועבר ללימודי היסטוריה וספרות אנגלית. בשנים 1925–1927 שהה במומבאי, כיהן כסגן עורך הטיימס של הודו והרבה לנסוע בעולם. בשנים 1928–1930 כיהן כפרופסור לאנגלית באוניברסיטת אברדין ולימד כמרצה אורח גם באוניברסיטת קורנל ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1929 החל את הקריירה שלו כסופר פורה. הרומן השלישי שחיבר, "Juan in America" ("חואן באמריקה"; 1931), רומן פיקרסקי אבסורדי שבה נעה דמותו של דון חואן בארצות הברית של תקופת היובש, זכה להצלחה גדולה. ב-1937 חיבר ספר בשם "חואן בסין" בו שבה לככב דמותו של חואן.
ב-1933 ניסה את כוחו בפוליטיקה של סקוטלנד. הרפתקה כושלת זו סוכמה על ידו בספר האירוני "Magnus Merriman" שראה אור ב-1934. ב-1939 חיבר את הספר "Judas" ("יהודה (איש קריות)", מילולית: בוגד) הרומז ל"מכירתה" של צ'כוסלובקיה על ידי בריטניה בועידת מינכן. בעת מלחמת העולם השנייה שירת בחיל ההנדסה המלכותי באורקניי ולאחר מכן כאחראי על דוברות במשרד המלחמה. בשנת 1945 שהה באיטליה, חוויה זו משתקפת בספרו "Private Angelo" ("טוראי אנג'לו"; 1946). ב-1951 שירת כהיסטוריון צבאי במלחמת קוריאה בדרגה של לוטננט קולונל זמני. ב-1952 היה ממחברי הדו"ח על המערכה באיטליה במלחמת העולם השנייה.
ב-1944 חיבר לראשונה ספר ילדים, "רוח נושבת על הירח", עלילה המשלבת פנטזיה, סוריאליזם ואבסורד הומוריסטי על רקע מדיני מומצא המזכיר את העולם בתקופת מלחמת העולם השנייה. הספר זיכה אותו במדליית קרנגי לאותה שנה. הספר תורגם לשפות רבות, בהן עברית (עם עובד, 1977). שני ספרי הילדים הנוספים שלו, "The Pirates in the Deep Green Sea" ("הפיראטים בים הירוק העמוק"; 1949) ו-"Karina With Love" ("קרינה באהבה"; 1959).
בין השנים 1945–1948 כיהן כרקטור אוניברסיטת אברדין. ב-1954 קיבל דרגת "מפקד" במסדר האימפריה הבריטית וב-1971 נבחר לחבר החברה המלכותית של אדינבורו.
חייו האישיים.
ביוני 1933 נשא לאשה את מרג'ורי מקנטייר (Marjorie MacIntyre; 1909–1997), שחקנית ופעילה חברתית בתחום האמנות ואיכות הסביבה וחברת מועצת האמנות הסקוטית. שתי בנותיהם, אליסון (נולדה ב-1934) וקריסטין (נולדה ב-1936) הן שחקניות. בנם הבכור מגנוס (נולד ב-1942) הוא עיתונאי ועורך העיתון "The Scotsman" לשעבר. בנם הצעיר אנדרו (1944-2013) היה אף הוא עיתונאי וסופר. בנה של קריסטין, היימיש לינקלייטר, הוא שחקן קולנוע אמריקאי.
פראן ולס
פרנסיסקו "פראן" מנואל ולס חימנס (בספרדית: Francisco "Fran" Manuel Vélez Jiménez , נולד ב-23 ביוני 1991) הוא כדורגלן ספרדי המשחק באל-פתח בעמדת הבלם ולעיתים כמגן ימני.
קריירה.