מחלות שקשורות לפריאפיזם הן אנמיה חרמשית, מחלה הגורמת להתפתחות לא תקינה של תאי הדם האדומים. באופן תקין, מבנה התאים הוא עגול ומרקמם גמיש, מה שמאפשר להם לנוע בקלות בתוך כלי הדם. אולם אצל חולים באנמיה חרמשית התאים הופכים לנוקשים ודביקים בעלי צורה של חרמש. במקרים נדירים, עלולים התאים הלא תקינים להיכלא בכלי הדם בפין ולגרום לזקפה ממושכת. גם תלסמיה, מחלת דם עם מאפיינים דומים לאנמיה חרמשית עלולה לגרום לאותה התופעה. חוסר ב-G6PD שעלול להוביל לעליה ברמות ה-NAPDH, קו-פקטור שקשור ליצירה של תחמוצת פחמן, שעלול לגרום לפריאפיזם. עליה ברמות של אדנוזין יכולה אף היא לתרום למצב על ידי הרחבת כלי דם שמשפיעה על זרימת הדם אל הפין. סרטן המטולוגי כמו לוקמיה עלול אף הוא לגרום לכך. וכן סרטן שהתפתח ברקמות באזור כמו סרטן הערמונית, עלול להפריע לזרימת הדם לפין. פגיעות בעמוד השדרה וקרישי דם גם הם עלולים לגרום לתופעות כאלה. בנוסף, פריאפיזם אופייני לעקיצת עקרב או עכביש (עכביש נודד ברזילאי והאלמנה השחורה) וכן במקרים קיצוניים של כלבת. זקפת מוות עשויה להתרחש, במיוחד בקרב אנשים שמתו בתלייה.
התרופות הנפוצות ביותר שעלולות לגרום לפריאפיזם הן זריקות לטיפול בבעיות זיקפה, כמו פאפאברין או אלפרוסטדיל. תרופות אחרות שדווחו הן תרופות להורדת לחץ דם, תרופות אנטי-פסיכוטיות כמו קלוזאפין, תרופות נוגדות דיכאון (בעיקר טרזודון), תרופות נוגדות פרכוסים ומייצבי מצב רוח כמו סודיום ואלפרואט, תרופות נוגדות קרישה וסמים כמו אלכוהול, הרואין וקוקאין.
טיפול.
קיימת הסכמה רחבה כי יש לפנות לחדר מיון במקרה של זקפה שמעבר לארבע שעות עד שש שעות, למניעת סיבוכים אפשריים. הטיפול יכלול בדרך כלל שימוש בפסאודואפדרין במתן דרך הפה. פסאודורפדרין הוא אלפא אגוניסט שגורם אפקט התכווצות על שריר חלק, מה שמקל על זרימת הדם בורידים. כמו כן, תרופות סימפטומימטיות ממשפחת האמפטמינים יכולות לגרום להורדת הזקפה, אם כי במקרים אחדים הן עלולות לגרום דווקא לפעולה ההפוכה. במקרה שתרופות לא עזרו, ניתן לשאוב בהרדמה מקומית דם מהגופים המחילתיים (corpus cavernosum). אם כל זה לא צלח, ניתן להיעזר בזריקות פנילאפרין לאזור זה, כשהמטופל נמצא תחת ניטור המודינמי מתמיד, משום שפנילאפרין עלול לגרום ליתר לחץ דם, ברדיקרדיה, טכיקרדיה, והפרעות קצב.
אטימולוגיה.
מקור השם מגיע מהאל היווני פריאפוס, אל הפוריות, שלעיתים קרובות מיוצג כבעל זקפה גדולה ולא-פרופורציונלית.
זקפה ממושכת
אתר כיכר השבת
קונבאייר B-58 הסלר
קונבאייר B-58 הסלר הוא מפציץ על-קולי שפותח על ידי חברת קונבאייר בארצות הברית באמצע שנות ה-50. המטוסים הראשונים נכנסו לשירות במרץ 1960, ונשארו בשירות עד 1970. המפעיל היחיד של המטוס היה חיל האוויר האמריקאי.
המטוס בעל כנף הדלתא האופיינית היה המפציץ העל קולי הראשון בעולם, ואף המפציץ הראשון שעבר את מאך 2.
מנשה ברונשטיין
מנשה ברונשטיין (14 ביוני 1889, זכרון יעקב – 27 במאי 1939, חיפה) היה חקלאי בזכרון יעקב, חבר אגודת הגדעונים ושותף במחתרת ניל"י.
ביוגרפיה.
ברונשטיין נולד ב-1889 במושבה זכרון יעקב למרדכי צבי ובתיה ברונשטיין שעלו ארצה ב-1882 מבראילה שברומניה והיו ממייסדי המושבה. למד בבית ספר יסודי במושבה וכבר בגיל 14 עזב את לימודיו והחל לעבוד במשק הוריו וכן ביקב המקומי. ב-1911 נסע לפריז שם התאכסן אצל אחיו ואחותו והחל לעבוד בעיר אולם לאחר כשנה התגעגע לארץ והחליט לחזור. ב-1913 רכש מיק"א אדמה בשוני והחל לעבד אותה ולשמור עליה. במקביל התקבל ברונשטין לעבודה בחוות הניסיונות החקלאית של אהרון אהרונסון בעתלית.
ב-1914 הצטרף ברונשטיין לאגודת הגדעונים בזיכרון מיעקב מיסודו של אהרונסון. חברי האגודה שאפו להחליף את השומרים הערבים במושבה בשומרים יהודים וברונשטיין החל לשמור בשדות. עם ייסוד מחתרת ניל"י, ב-1915, היה ברונשטיין בין ראשוני המצטרפים אליה. במשימתו הראשונה נשלח עם יצחק הלפרין ויוסף לישנסקי לרגל אחר הטורקים בדרום הארץ. לאחר שחזר המשיך לפעול במסגרת המחתרת עד שנחשפה ב-1917 וברונשטיין נתפס על ידי הטורקים. תחילה נחקר בעינויים כדי שיגלה את מקום מחבואו של יוסף לישנסקי ולאחר ששתק בחקירות נכלא בחיפה ולאחר שבועיים נשלח לכלא "חאן עלי באשה" בדמשק. ברונשטיין שהה שנה בכלא בדמשק במהלכה המשיכו הטורקים לענותו. שוחרר ב-1918, על ידי הבריטים, שהגיע במסעם לכיבוש ארץ ישראל עד דמשק.
לאחר שחרור חזר ברונשטיין למושבה ושיקם את משקו. במקביל היה פעיל ציבור וחבר בגופים ציבוריים שונים (כמו הסתדרות בני המושבות בני בנימין). כשהחלו מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט פעל גם למען ביטחון המושבה. לקראת סיום המאורעות (1939) נסע באוטובוס בחיפה ונפגע מירי ממארב. לאחר 10 ימים בבית החולים הדסה נפטר מפצעיו והובא לקבורה בזכרון יעקב.
משפחתו.
לברונשטיין עוד שני אחים
ושתי אחיות. הוא נישא, ב-1916, לחסיה בת מרדכי קרניאל מזכרון יעקב (אחותם של ישעיהו קרניאל ויהודה קרניאל). לזוג נולדו 2 בנים (מרדכי ונילי) ו-3 בנות (טובה, רות וגאולה).
ראו גם.
נפילתה של ניל"י
נקודת מבט (סיפור קצר)
נקודת מבט (באנגלית: Point of View) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור נכתב ביולי 1975 והופיע במגזין Boys' Life. הסיפור תורגם לעברית במגזין "קוסמוס: המבחר של אסימוב 3". זהו אחד מסיפורי מולטיוואק, בו, בדומה לסיפור כל צרות העולם, מולטיוואק נראה כמתעייף מהעבודה המוטלת עליו.
עלילה.
אביו של רוג'ר הוא מהטכנאים העובדים במולטיוואק, בו החלו להופיע תקלות והוא עונה תשובות שונות ושגויות לשאלות שנשאל. אביו של רוג'ר לוקח הפסקה מהעבודה כדי לאכול ארוחת צהריים עם בנו. הם מדברים על התקלה של מולטיוואק, ורוג'ר טוען שהיא נובעת בגלל שהם מעבידים את מולטיוואק כל הזמן, ולא נותנים לו הפסקות. הוא אומר שאף ילד לא יכול לעשות שיעורי בית כל הזמן; אם לא יינתן לו זמן משחק, הוא יתחיל לשגות בכוונה. רוג'ר מסכם: "אבא, ילד צריך גם לשחק".
קרוב אליך
קרוב אליך הוא עלון שבת היוצא מדי שבוע ועוסק בעבודת ה' ברוח חסידית, שמופץ בעשרות אלפי עותקים. העלון הראשון יצא לאור בחשוון ה'תשע"ד (2013).
העלון מתייחד בכך שמופיעים בו דבריהם של רבנים ואישים המשתייכים לזרמים שונים ביהדות הדתית: מהציונות הדתית, חסידות חב"ד, חסידות ברסלב, חסידויות אחרות וחוזרים בתשובה. עורך העלון הוא הרב אהרוני ברנשטיין. העלון נוסד ומנוהל בידי הרב משה שילת וחסידי חב"ד נוספים.
הגישה הפיידוצנטרית בחינוך
הגישה הפיידוצנטרית היא תאוריה בחינוך, המשויכת לחינוך הפרוגרסיבי.
היסטוריה.
ניצניה של התפיסה הפיידוצנטרית (מיוונית: παιδί - פיידי, ילד, κέντρον - צנטרום, מרכז) הופיעו בכתביהם של הוגי דעות באירופה במאה ה-18 ובמאה ה-19, והיא פותחה עם התפתחותם של מדעי החברה ומדעי ההתנהגות לאחר מלחמת העולם הראשונה.
במאה ה-20 התחולל שינוי בעולם המערבי, מגישה חינוכית דכאנית (לדעת הפרוגרסיבים), אשר שמה במרכז את המורה ואת ההורה - לגישה משתפת, אשר שמה במרכז את הילד ואת התלמיד. גישה זו נקראת הגישה הפיידוצנטרית, באשר חסידיה רואים בילד ובצרכיו את התבחין שעל פיו יש לכוון את תכנון לימודיו.
מאפייני הגישה.
הגישה הפיידוצנטרית היא אחת מאבני היסוד של ההוראה היחידנית, אשר מכירה בקיומה של שונות באוכלוסייה, וכפועל יוצא מזה מכירה בעובדה כי תפקיד בית הספר להיענות לשונות הזו, תוך התאמת הסביבה הלימודית לצורכי הלומדים מצד אחד, ולדרישות מערכת החינוך מצד שני.
תומכים קיצוניים של הגישה הפיידוצנטרית מבטלים כליל את חשיבותם של מוסדות חינוך, אולם מרבית תומכי הגישה הפיידוצנטרית מנסים לגשר בין צורכי הלומד לבין צורכי החברה. החינוך, על פי גישה זו, מתמקד בהסרת מכשולים וביצירת תנאים ואווירה בונה, שיאפשרו לילד להוציא לפועל את כישוריו ואת יכולתו האישית. על פי תפיסה זו, יש להשפיע על הילד באמצעות הסברים רציונליים, אשר מתחשבים בתפיסה המוגבלת של הילד, ובאמצעות משובים חיוביים מצד סביבתו הקרובה. אין להשפיע על הילד על ידי כפיית דעתם של המבוגרים ולא על ידי תגובה אימפולסיבית לכישלונותיו (למשל: בצעקות, איומים ועונשים).
התפיסה החינוכית המבוטאת בגישה הפיידוצנטרית היא גם יסוד חשוב בהומניזם. הוגים מרכזיים בהומניזם שללו את הסמכותנות שהייתה אופיינית בחינוך הישן (כחלק מהסמכותנות ששהייתה נהוגה במשפחה, ואף ברוב הדתות). הוגים רבים דגלו בפיתוח הביטוי האינדיבידואלי של התלמיד. בין הוגי הדעות המרכזיים של התפיסה הפיידוצנטרית: ז'אן-ז'אק רוסו, יאנוש קורצ'אק, אלכסנדר ס. ניל (מייסד בית הספר הפתוח סאמרהיל) וג'ון דיואי.
רוסו ראה את תקופת הילדות כתקופה העומדת בפני עצמה, ולא כתקופה שנועדה להכין את הילדים לחייהם הבוגרים. לדידו, תהליך הלמידה יתבצע דרך הסתכלות על הטבע ודרך ההתנסות בחיי היומיום על פי נטיותיו ורצונותיו של הילד. יאנוש קורצ'אק הדגיש את הכבוד והאהבה לילד - "אין הילד מי שיהיה גדול בעתיד, אלא מי שעכשיו הוא ישות בפני עצמה". בתפיסתו, תפקיד המחנך הוא לעודד את הילד לחנך את עצמו, לחזק אותו וליצור אצלו ביטחון.