קונסטנס פנימור וולסון נולדה בעיירה בניו המפשיר ותוך זמן קצר המשפחה עברה לקליבלנד. לאחר סיום בית ספר לבנות, קונסטנס עברה להמשך הלימודים לניו יורק. באתה תקופה היא טיילה רבות במערב התיכון וצפון-מזרח של ארצות הברית.
בשנת 1870 קונסטנס פנימור וולסון פרסמה את הסיפורים הראשונים שלה בירחונים וגם הוציאה ספר לילדים בשנת 1873. בשנת 1875 היא פרסמה אוסף סיפורים קצרים על אזור האגמים הגדולים.
בשנים 1873–1879 היא טיילה רבות בדרום ואספה חומר ליצירות חדשות. בשנת 1879 קונסטנס פנימור וולסון נסעה לאירופה.
בשנת 1880 קונסטנס פנימור וולסון פרסמה את הרומן הראשון שלה "Anne". בהמשך היא הוציאה יצירות נוספות.
בשנים 1889–1890 היא נסעה ליוון ומצרים ביחד עם קרובת משפחה קלייר בנדיקט.
בשנת 1893 הן הגיעו לוונציה ושכרו חדר בבית מלון מפואר ליד התעלה הגדולה. בינואר 1894 בעקבות הדפרסיה היא קפצה מהחלון ונפטרה תוך זמן קצר.
יצירות שלה לצד ביוגרפיה משפחתית הודפסו מספר פעמים על ידי קלייר בנדיקט. בשנת 1932 היא גם פרסמה לראשונה חלק מיצירות חדשות של קונסטנס פנימור וולסון.
ריכארד
ריכרד (משקה)
ריכרד (בצרפתית: Ricard) הוא משקה חריף צרפתי מסוג פסטיס בטעם אניס וליקריץ, שנוצר ב-1932 על ידי פול ריכרד. ריכרד מכיל 45% אלכוהול בנפח. בישראל משווק הריכרד בידי יקבי סגל.
הגשה.
את הריכרד נהוג למזוג לכוס הייבול עם קרח ותוספת מים. לאחר המזיגה, המשקה משנה את צבעו לחלבי.
אימת הריק
אימת הריק (בלטינית: horror vacui) המכונה גם קנופוביה (מיוונית: "פחד מפני הריק") הוא מונח שפירושו הפחד מהאין, מהחלל, מהלא כלום. באמנות חזותית הוא בא לידי ביטוי כמילוי של כל פני השטח,של חלל או של יצירת אמנות בפרטים עיטוריים, דמויות, צורות גאומטריות, צמחים ובעלי חיים. בפיזיקה, המושג משקף את הרעיון של אריסטו, שאומר כי "הטבע מתעב ריק. החלל הריק תמיד ישאף להתמלא בגז או נוזלים כדי להימנע מלהיות ריק.
מקורות.
מבקר האמנות האיטלקי מריו פראז השתמש במונח זה כדי לתאר את השימוש המוגזם בקישוט, בתחום העיצוב, בתקופה הוויקטוריאנית. דוגמות נוספות לאימת הריק ניתן לראות בציורי שטיח המעוטרים בצפיפות, שנמצאו בכתבי יד מוארים מתקופת האמנות האינסולרית . הדגמים המורכבים והסמלים השזורים בציורים אלו ייתכן ושימשו "כאמצעי להרחקת רוע כמו גם אמצעי דקורטיבי." המילוי הקפדני של חללים ריקים בא לידי ביטוי במידה רבה בעיטור הערבסקה באמנות האסלאמית מימי קדם ועד ימינו. אימת הריק הוא למעשה מאפיין מרכזי באמנות האסלאם. המשטחים מכוסים במוטיבים גאומטריים, צמחיים וקליגרפיים מתוך כוונה ליצור רושם של חזרה מתמשכת בדומה לטבע האינסופי.
דוגמאות.
היסטוריון האמנות ארנסט גומבּריץ' פיתח תאוריה האומרת כי כאשר הדגמים מעטרים ומעוטרים באופן רב, הם יכולים לתפקד כמו מסגרת לתמונות וחללים קדושים: "ככל שהפרטים שמופיעים במסגרת עשירים יותר", כתב גומבריץ', "כך מרכז היצירה יהיה מכובד יותר."
דוגמה נוספת מגיעה מיוון העתיקה בתקופה הגאומטרית (1100-900 לפני הספירה), כאשר אימת הריק נחשב למרכיב סגנוני בכל אמנות. עבודתו המאוחרת של החרט הצרפתי ז'אן דווה מתקופת הרנסאנס, מציגה בעקביות את אימת הריק.
סגנון אימת הריק ניכר בכמה סגנונות בעיצוב גרפי פוסט-מודרני, כמו עבודות של האמנים דייוויד קרסון או ווהן אוליבר , ביצירות של ס. קליי וילסון מתנועת הקומיקס המחתרתית, רוברט קראמב, רוברט ויליאמס ואמני קומיקס מאוחרים כמו מארק בייר . ציוריהם של ויליאמס, פריס בדוואן , אמרסון בארט, ג'ו קולמן וטוד שור הם דוגמאות נוספות לסגנון אימת הריק בתנועת האמנות המודרנית Lowbrow הידועה גם כפופ-סוריאליזם.
ניתן למצוא את הסגנון גם באמנות חזון של עמים ילידים בהשראת אנתאוגן, כמו ציורי חוט מסורתיים של בני עם הוויצ'ול במקסיקו, ובאמנות של פאבלו אמרינגו בהשראת משקה האיוואסקה. כך הדבר גם בתנועת האמנות הפסיכדלית של תרבות הנגד בשנות השישים. לפעמים ההדפסים בלבושם של עמים ילידי מרכז-אמריקה ודרום-אמריקה מביאה לידי ביטוי את סגנון אימת הריק. לדוגמה, המולות הגאומטריות של עם הקוּנה והלבוש המסורתי של אנשי שיפיבו-קוניבו .
האיורים בסדרת ספרי הילדים "איפה אפי?" הם דוגמה מפורסמת של הסגנון האמנותי הנידון, כמו גם רבים מהספרים הקטנים שכתב ואייר אדוארד גוריי בעזרת דמיונו המקברי.
בטנזניה, סגנון הציור טינגטינגה מדאר א-סלאם הוא דוגמה עכשווית לאימת הריק. אמנים אפריקנים אחרים כמו מאלנגאטאנה נגווניה ממוזמביק ממלאים גם כן את הקנבס בדרך זו.
סידור ההירוגליפים המצריים הקדומים מרמז על תיעובו של שטח ריק. סימנים חזרו על עצמם או שנוספו השלמות פונטיות כדי להימנע מרווחים.
האמנית נירית לבב פקר יוצרת פסלים מחומרי גלם ממוחזרים. בשנת 2019 ישראל אירחה את תחרות הזמר של האירוויזיון, ולכבוד זה יצרה לבב פקר מיצב ענק בדמותה של נטע ברזילי אשר הוצב בטיילת של תל אביב-יפו. היא אספה עשרות אלפי צעצועים ישנים, חלקי פאזלים, מכוניות צעצוע וחלקי בובות והלבישה אותם על גבי קונסטרוקציית ברזל. פני השטח מכוסים באלפי החלקים ויוצרים את דמותה של נטע ברזילי עם השיער והבגדים המאפיינים אותה. דוגמה זו ממחישה את ניצול החלל באלפי מרכיבים ולא משאירה מקום פנוי.
שימוש ומשמעות עכשוויים.
קיים יחס הפוך בין סגנון אימת הריק לתפיסה של איכות, ומעצבים מסחריים מעדיפים בהירות חזותית בתצוגות חלונות ראווה ופרסום כדי לפנות לקהלים אמידים ומשכילים היטב וזאת מתוך הנחת היסוד כי רמיזה ואיפוק פונים יותר לקהלים מסוג זה.
אנלוגיה.
המונח משמש גם כאנלוגיה לרעיון של אריסטו לפיו ריק (ואקום) פיזי הוא בלתי אפשרי, ולכן יש לדחות את הרעיון מיסודו. זאת הייתה האמונה הרווחת עד לתקופתו של רנה דקארט.
Girl like Me
Girl like Me (בעברית: בחורה כמוני) הוא שיר שהוקלט על ידי הלהקה האמריקאית בלאק אייד פיז, ביחד עם הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבום האולפן השמיני של הלהקה, "Translation". השיר יצא לאור ב-4 בדצמבר 2020, על ידי חברות התקליטים ויל.איי.אם מיוזיק גרופ ואפיק רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד האייטונס הלטיני של ארצות הברית.
רקע וכתיבה.
ההקלטה המקורית.
במקור, הוקלט השיר כבר בשנת 2008, תוך שתוכנן להיכלל באלבום "", אך לבסוף נגנז היות שלא התאים לקו המוזיקלי של האלבום. בהמשך, הוציא ויל.איי.אם בשנת 2013, את אלבום האולפן הרביעי שלו , תוך שהוא הציע לשאקירה להקליט את השיר יחד עמו במטרה לכלול אותו באלבום. גם הרעיון הזה נגנז.
ההקלטה החדשה.
השיר נכתב על ידי טים מיטשל, אלברט מננדז, ברנדן באקלי, ג'וני גולדשטיין, ג'ימי גומז, ויל.איי.אם ואפל.די.אפ והופק על ידי ג'וני גולדשטיין, ויל.איי.אם ושאקירה. השיר נכתב בשתי שפות: אנגלית וספרדית והוא מכיל בתוכו את סוגת הפופ והפופ הלטיני.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-233,000 השמעות ביממה אחת.
משמעות.
בשיר יש אזכורים של דברים וידוענים שונים. השורות "Sacúdelo como Shaki" ו-"Your hips don't lie, they rock me", מאזכרות בתוכן את הלהיט "Hips Don't Lie" של שאקירה, שיצא לאור במקור בשנת 2006. בהמשך, ישנה השורה "Ones who look like Selena", שמדברת על הזמרת-יוצרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה.
לקראת סוף השיר, מופיעה השורה "Shake your bunda like Anitta", שמאזכרת בתוכה את הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה.
ביקורת.
כבר שיצא, סקרו את השיר שלל אתרי מוזיקה ומגזינים שונים, תוך שהפנו כלפיו ביקורות חיוביות. במגזין הדיגיטלי "El Heraldo de México" נכתב כי "הנערה מברנקייה הודיעה ברשתות החברתיות שלה כי ביום שישי הקרוב, 19 ביוני, ייצא שירה החדש "Girl like Me", שהוא חלק מהאלבום החדש Translation, של הבלאק אייד פיז". ב-Europa FM נכתב כי "בשיר יש שימוש בצלילי ריקוד מודרניים ובו שאקירה מצליחה להפתיעה בזכות הביצוע הבלתי צפוי שלה". באתר המוזיקה נכתב כי "השיר מסתמן להיות להיט".
משאל העם על עצמאות אלג'יריה (1962)
משאל העם על עצמאות אלג'יריה היה משאל עם שהתקיים באלג'יריה הצרפתית ב-1 ביולי 1962.
בעקבות משאל העם, צרפת הכריזה על עצמאותה של אלג'יריה ב-3 ביולי, שפורסם ביומן יום לאחר מכן, ואילו מנהיגי אלג'יריה הכריזו על עצמאותם ב-5 ביולי, שיחגג אחר כך כיום העצמאות של אלג'יריה . כאשר אלג'יריה הפסיקה להיות כחלק משליטתה של צרפת, היא גם הפסיקה את חברותה ב .
רקע כללי.
מלחמת העצמאות של אלג'יריה התחילה יחד עם התקפות טוסיינט רוז' שבוצע על ידי החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה (FLN) ב-1 בנובמבר 1954. המלחמה זלגה גם לצרפת, כולל משבר פוליטי ואלג'יראי במאי 1958 שהוביל לבסוף לנפילתה של הרפובליקה הצרפתית הרביעית. הכוחות הצרפתים השתמשו באמצעים אכזריים בשביל לדכא לאומנים אלג'יראים. שימוש אמצעים אלו גרמו לניכור בצרפת המטרופולינית והפחיתו את היוקרה הצרפתית.
ב-1960, נשיא צרפת, שארל דה גול, הסכים למשא ומתן עם ה-FLN לאחר קיומן של הפגנות גדולות באלג'יר ובערים אחרות. משאל עם מ-1961 איפשר את ההגדרה העצמית לאלג'יריה אושר על ידי כ-75% מהמצביעים (כולל כ-70% מהמצביעים באלג'יריה). המשא ומתן הסתיים עם חתימת הסכמי אוויאן במרץ 1962, שאושרו על ידי 91% מהמצביעים במשאל עם ב-8 באפריל.
תוצאות המשאל.
שאלת משאל העם הייתה:
לאחר קיום המשאל.
אף על פי שההכרזה הרשמית על עצמאותה של אלג'יריה נערכה ב-5 ביולי, צרפת הורשתה לשמור על בסיס הימים שלה במר אל קביר למשך 15 שנה. עם זאת, כל הכוחות נסוגו ב-1967.
ההיסטוריון הקנדי ג'ון סי. קיירנס הצהיר ב-1962 כי:
חוגי דדקינד