באופן רשמי, נוסדה הסוכנות ב־30 בספטמבר 1992 במסגרת משרד התעשייה והאנרגיה, כשמטרתה המוצהרת היא הוצאה לפועל של מדיניות החלל הממשלתית, תיאום וניהול הפעילות האזרחית בחלל וניהול תשתיות החלל של הפדרציה.
למנהלה הראשון של הסוכנות מונה יורי קופטב, לשעבר מהנדס במשרד לתכנון ניסויי לאבוצ'קין ויועץ בכיר להנדסה לממשל הסובייטי. קופטב כיהן כמנהל הסוכנות עד שנת 2004.
השנים הראשונות.
בשנותיה הראשונות סבלה הסוכנות ממחסור קשה בתקציבים למימון פעילותה השוטפת ותחזוקת מתקניה על הקרקע ובחלל. בשנים אלו מיעטה הסוכנות בהשקעה במשימות מדעיות כגון שיגור גשושיות או לוויני מחקר, והפסיקה תוכניות פיתוח כגון תוכנית "סויוז 2" למודרניזציה של משגר הסויוז וסיום בנייתם ושיגורם של רכיבי Spektr ו־Priroda שיועדו להרחבת תחנת החלל מיר.
שנות ההתאוששות.
החל מאמצע שנות התשעים החלה הסוכנות לתור אחר מיזמים נושאי רווח, בין השאר באמצעות שיתופי פעולה בינלאומיים דוגמת הקמת תאגיד Starsem הרוסי־אירופאי לשיווק שיגורי לוויין מסחריים, והפכה לגורם מוביל בשוק זה. כמו כן החל שיתוף פעולה עם נאס"א בתחזוקת והרחבת תחנת החלל מיר, דבר שאיפשר את המשך פעילותה של התחנה לשנים נוספות.
בשנת 1998 ביצעה הסוכנות את שיגור הרכיב הראשון של תחנת החלל הבינלאומית ומאז היוותה פעיל מרכזי בשיגורים לתחנה זו.
בשנת 1999 קיבלה הסוכנות את האחריות הממשלתית על כל תעשיית התעופה ברוסיה, ומילאה תפקיד זה עד שנת 2004.
בתחילת שנות ה־2000 הייתה הסוכנות לגוף הראשון שביצע טיסות תיירות בחלל. הסוכנות אימנה והטיסה מספר תיירים (כמו דניס טיטו) לתחנת החלל הבינלאומית וזהו עודנו אחד מתחומי הפעילות העיקריים של תאגיד החלל.
הרפורמה של שנת 2004.
בשנת 2004, במסגרת רפורמה מקיפה בארגונים הממשלתיים ברוסיה, קיבלה סוכנות החלל מעמד של סוכנות פדרלית עצמאית והופרדה ממשרד התעשייה והאנרגיה. למנהלה החדש של הסוכנות מונה הגנרל אנאטולי פרמינוב, לשעבר סגן מפקד כוחות הטילים האסטרטגיים של ברית המועצות ומפקד קוסמודרום פלסצק.
2005–2013.
השגשוג שחוותה הכלכלה הרוסית משנת 2005 הביא להגדלת תקציב הסוכנות לכ־900 מיליון דולר בשנה זו, סכום הגדול פי 4 מתקציבה בשנת 2004.
בשנת 2005 אישר הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי תקציב של 305 מיליארד רובל (כ־11 מיליארד דולר) לסוכנות החלל לשנים 2006–2015, ובנוסף לזאת צפויה הכנסה נוספת משיגורים מסחריים.
מעורבות סוכנות החלל בתחנת החלל הבינלאומית הלכה והתרחבה, עם הכפלת מספר השיגורים השנתיים לתחנה מארבעה לשמונה החל משנת 2008 ובנייתם ושיגורם של רכיבי מבנה חדשים. כמו כן מופעלות ומתוכננות משימות מדעיות לא מאוישות לירח, לנוגה ולמאדים (כדוגמת תוכנית מאדים 500) ופיתוח דורות חדשים של משגרים וחלליות דוגמת תוכנית קליפר.
ב־2010 רוסיה המשיכה להוביל את כמות השיגורים לחלל ונחשבה למובילה עולמית; רוסיה ביצעה 31 שיגורים לחלל לאורך השנה, כאשר ארצות הברית שנייה לה, עם 16 שיגורים בלבד.
ב־2011 שוגרה הגשושית "פובוס גרונט" לחלל, כדי לחקור את ירח פובוס, הסובב את מאדים, אלא שבשל תקלה מערכתית החללית סטתה ממסלולה והתרסקה אל כדור הארץ בינואר 2012. חרף הגדלת התקציב עבור תוכנית החלל הפדרלית של רוסיה, עדיין סובלת זו משחיתות גואה הפוגעת ביעילות פעילותה של התוכנית.
הפיכת הסוכנות לתאגיד ממשלתי.
עקב שלל כישלונות השיגור בשנים 2011–2014, הוחלט לבצע רפורמה במבנה ובמעמד סוכנות החלל וממשלת רוסיה החלה בתהליך של הפיכת הסוכנות לתאגיד ממשלתי, תוך ניסיון לייעל את פעילותה והפכה לתאגיד (בדומה לרפורמה שבוצעה ברוסאטום, לשעבר הסוכנות הפדרלית לאנרגיה אטומית). במסגרת ההחלטה בינואר 2015 פוטר ראש הסוכנות אולג אוסטפנקו ובמקומו מונה למנהל הסוכנות, הכלכלן והתעשיין איגור קומארוב, שניהל את תאגיד הטילים והחלל המאוחד. באוגוסט אותה שנה הוא הוחלף על ידי אלכסנדר איוואנוב שמונה לפרק זמן קצר כמנהל סוכנות החלל הפדרלית כדי להוביל את פירוק הסוכנות כאשר קומארוב המשיך לכהן במקביל כמנכ"ל רוסקוסמוס.
מאז אוגוסט 2015 הסוכנות הפכה לרוסקוסמוס - התאגיד הממלכתי לפעילות חלל. ב־28 בדצמבר 2015 נשיא רוסיה חתם על צו לפירוק סוכנות החלל והפיכתה לתאגיד ממלכתי. ב-2018 מונה דמיטרי רוגוזין להחליף את איגור קומארוב בראש התאגיד. באוגוסט 2019, במסגרת משימת סויוז MS-14, שוגר לראשונה רובוט חלל רוסי בשם FEDOR, שמטרתו לסייע לקוסמונאוטים במשימותיהם בתחנת החלל הבינלאומית.
באוקטובר 2021, התאגיד היה מעורב בהטסת שחקנית הקולנוע יוליה פרסילד והבמאי קלים שיפנקו לצלם את הסרט העלילתי הראשון בהיסטוריה שצולם בחלל ובדצמבר אותה שנה היה מעורב שוב בהטסת תיירי חלל לתחנת החלל הבינלאומית, לראשונה מאז 2001. במרץ 2022, שונה לוגו התאגיד באופן זמני לכוכב אדום, לזכר קורבנות מלחמת העולם השנייה וכתמיכה בצבא הרוסי בימי הפלישה הרוסית לאוקראינה. בתאגיד הדגישו כי מדובר בצעד זמני.
בקיץ 2022 מונה יורי בוריסוב למנכ״ל התאגיד החדש, לאור ניסיונו בתחום התעשיות הביטחוניות. אחד מצעדיו הראשונים היה להכריז רשמית כי הסוכנות תפסיק לתחזק את תחנת החלל הבינלאומית החל משנת 2024, תוך התמקדות בבניית תחנת החלל המסלולית הלאומית.
תוכניות בפיתוח.
מאז 2002 חל גידול מתמיד בגודל התקציב הפדרלי המוקדש לחקר החלל, בניגוד למצב משנות ה־90 שאופיינו בפיחות בתקציב, מה שהכריח את החברה לפנות ליזמים פרטיים ולפתח באופן עצמאי את ענף התיירות חלל. במסגרת תוכנית החלל הפדרלית לשנים 2016–2025 צפוי גידול בפעילות רוסקוסמוס ובהתאם לכך גם המשך הגדלת התקציב השנתי.
מתקנים ותשתיות.
משרדי רוסקוסמוס ממוקמים במוסקבה. מרכז הבקרה וניהול המשימות נמצא בעיר קורולב שבמחוז מוסקבה ומרכז אימוני הקוסמונאוטים על שם יורי גגארין נמצא בעיר הכוכבים מצפון למוסקבה.
בפברואר 2019 החלה הקמת מרכז החלל הלאומי במוסקבה (Национальный космический центр), קומפלקס משרדים ומתקני מחקר ברחוב נובוזאבודסקאיה 18, רובע פילי שבמוסקבה. השלמתו מתוכננת לשנת 2022 ומיועד להפוך למטה רוסקוסמוס.
רוסקוסמוס מבצעת את שיגוריה המאוישים מקוסמודרום בייקונור בקזחסטן וחלק מהשיגורים הלא מאוישים מקוסמודרום פלסצק בצפון רוסיה ומקוסמודרום ווסטוצ'ני, בסיס שיגור חדש בדרום מזרח רוסיה, שבנייתו החלה ב־2011 ושיגור לא מאויש ראשון בוצע בשנת 2017.
רוסקוסמוס כוללת גם חברות ותאגידים פרטיים, שחציים או חלקם בבעלות ממשלתית, להלן רשימה חלקית שלהם:
בדצמבר 2019 הוקם מרכז לגילוי אסטרואידים מסוכנים (Центр по обнаружению опасных астероидов). משימתו העיקרית היא לעקוב אחר גרמי שמים מסוכנים המתקרבים לכדור הארץ. מערכת כזו מאפשרת לרוסיה לקבל מקור מידע עצמאי משלה על מצב החלל. תחום זה מפוקח בשיתוף פעולה עם המרכז הגרעיני הפדרלי הרוסי — מכון המחקר המדעי הרוסי לפיזיקה טכנית על שם האקדמאי זבאבשצ'ין (VNIITF) של תאגיד רוסאטום. מהווה כחלק מהקמת המערכת לניטור ותמיכת מידע לבטיחות פעילות החלל במרחב הקרוב לכדור הארץ, הגוף ייקרא המרכז הרוסי לגופים שמימיים קטנים, שעיקר תפקידו יהיה איתור ומעקב אחר גרמי שמים ממקור טבעי, המתקרבים לכדור הארץ. התכנית ליצירת מערכת לניטור ותמיכת מידע לבטיחות פעילות החלל החיצון במרחב הקרוב לכדור הארץ אושרה לשנים 2020–2030. המערכת תיווצר על בסיס מרכז המידע והניתוח להבטחת בטיחות פעילויות החלל במרחב קרוב לכדור הארץ של מכון TsNIIMash והמערכת האוטומטית להתרעה על מצבים מסוכנים במרחב הקרוב לכדור הארץ. הרעיון של יצירת מרכז רוסי למניעת פגיעת אסטרואידים אינו חדש. במשך שנים רבות, המנהל המדעי של המכון לאסטרונומיה של האקדמיה הרוסית למדעים (INASAN) בוריס שוסטוב דגל בהקמת ארגון מאוחד. לדבריו, רוסיה חושפת מספר קטן של עצמי חלל מסוכנים בהשוואה למדינות אחרות. התרומה הרוסית לגילוי אסטרואידים ושביטים מסוכנים הייתה 0.1% בלבד שמת 2016, התרומה העיקרית נעשתה על ידי ארצות הברית. בתחילת 2019, ידוע על 18 אלף עצמים מסוכנים, מתוכם 99% היו אסטרואידים. המרכז מתבסס על מערכת התרעה אוטומטית על מצבים מסוכנים בחלל קרוב לכדור הארץ, שנוצרה בבשנת 2016. המערכת כוללת תחנות אופטו-אלקטרוניות הממוקמות בשטח המדינה ומחוצה לה, בפרט בארמניה ובברזיל. המערכת צופה בעיקר בעצמים בחלל הקרוב, כולל מעקב אחר פסולת חלל וטיפול בביטחון תנועת רכיבי חלל.
הנהלה.
מאז 2015 הסוכנות מנוהלת על ידי המועצה המפקחת (Наблюдательный Совета ברוסית). במועצה חברים כלכלנים, תעשיינים ומנהלים בכירים, לרבות עוזרים לנשיא רוסיה, מפקד חיל החלל הרוסי, סגן/ית שר האוצר של רוסיה, מנכ"ל הקרן למחקרים מתקדמים, סגן שר התקשורת, סגן/ית השר לפיתוח כלכלי, מנכ"ל תאגיד רוסאטום ומנכ"ל רוסקוסמוס, שמנהל את החברה בפועל ואחראי לתפעול היומיומי.
ראשי תוכנית החלל הרוסית.
כיום, מנהל רוסקוסמוס הוא העומד בראש תאגיד החלל הרוסי והוא משמש גם כיועץ הבכיר למדעי החלל של נשיא רוסיה. משרדי ההנהלה שוכנים במטה הראשי של רוסקוסמוס הממוקם במוסקבה והם האחראים על כל פעילויות הסוכנות.
מנהלה הראשון של רוסקוסמוס היה יורי קופטייב, שירש את התפקיד מאולג שישקין, ששימש כראש תוכנית החלל הסובייטית. תחת אחריותו של קופטייב הפכה התכנית לתוכנית אזרחית בחסות משרד המדע והטכנולוגיה. קופטייב היה גם מנהל רוסקוסמוס למשך התקופה הארוכה ביותר (13 שנים). עד כה, אף אדם לא החזיק במשרת מנהל רוסקוסמוס פעמיים. חלק ממנהלי רוסקוסמוס היו עובדי תעשיית החלל בעבר.