דיטמן התפרסם גם כאחראי על הוצאתם להורג של 15 אנשי מחתרת הולנדיים, ביניהם יוהנס פוסט , אליל של המחתרת ההולנדית. עם כניעת גרמניה הנאצית, נעצר דיטמן בהולנד כששבוי מלחמה. הוא נכלא בבית כלא באמסטרדם והתאבד ב-25 ביולי 1945 זמן קצר לפני שהופיע בפני בית משפט. ככל הנראה הוא היה האדם היחיד שידע מי הסגיר את אנה פרנק ומשפחתה, אולם הוא מעולם לא נחקר על כך, ולקח עמו את הסוד אל הקבר. ב-1963 אותר זילברבאואר בידי צייד הנאצים שמעון ויזנטל, אולם הוא טען שלא ידוע לו מי שוחח עם דיטמן. החשודים העיקריים בהלשנה הם וילם ואן מארן, לני הרצוג, נלי ווסקאול וטוני אהלרס. אוטו פרנק עצמו טען שידוע לו כי הקול שדיבר עם דיטמן בטלפון היה קול של אשה צעירה. יש אף הטוענים שמשפחת פרנק נתפסה באקראי במהלך פשיטה למציאת תלושי מזון או בעבירות מנהליות אחרות הקשורות לאישורי עבודה.
סינקלייר ויקס
צ'ארלס סינקלייר ויקס (באנגלית: Charles Sinclair Weeks, 15 ביוני 1893 - 7 בפברואר 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הרפובליקנית אשר כיהן כסנאטור ממדינת מסצ'וסטס בשנת 1944 וכמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1953-1958 תחת ממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר.
ביוגרפיה.
ויקס נולד בעיר ניוטון שבמערב מסצ'וסטס בשנת 1893. אביו, ג'ון ויקס, היה אף הוא פוליטיקאי אשר כיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית בשנים 1905-1919 וכמזכיר המלחמה של ארצות הברית בשנים 1921-1925. ויקס למד באוניברסיטת הרווארד ושירת במשמר הלאומי בגבול בין ארצות הברית למקסיקו. לאחר השירות החל לעבוד בעולם העסקים. תפקידו הפוליטי הראשון היה ראשות עיריית ניוטון בשנים 1930-1935.
בשנת 1944 החליף את מקומו של הנרי קבוט לודג' הבן בסנאט, אך לא התמודד בבחירות שנערכו באותה השנה ולכן לא המשיך בתפקיד. בשנים אלו לקח חלק מרכזי בפעילות המפלגה הרפובליקנית וב-AEI.
עם כניסתו של דוויט אייזנהואר לתפקיד נשיא ארצות הברית, מונה ויקס לתפקיד מזכיר הסחר. בשנת 1958 פרש מהתפקיד עקב סיבות בריאותיות.
הוא נפטר ב-7 בפברואר 1972, בגיל 78, במסצ'וסטס. הוא קבור בניו המפשייר.
קרדן נדלן ייזום ופיתוח בע&quot;מ
ג'יימס ג' דייוויס
ג'יימס ג'ון דייוויס (באנגלית: James John Davis, 27 באוקטובר 1873
- 22 בנובמבר 1947) היה איש עסקים, סופר ופוליטיקאי אמריקאי ממוצא ולשי. הוא היה חבר במפלגה הרפובליקנית וכיהן כמזכיר העבודה של ארצות הברית בשנים 1921–1930 וכסנאטור מטעם מדינת פנסילבניה בשנים 1930–1945.
ביוגרפיה.
דייוויס נולד בדרום-מערב ויילס בשנת 1873 והיגר לארצות הברית עם הוריו בשנת 1881 כשהיה בן שמונה. תחילה הם התיישבו בפיטסבורג, ולאחר מכן החליפו מקום מגורים בתוך המדינה. בצעירותו, עבד דייוויס במפעל פלדה ובשנת 1893 עבר למרכז אינדיאנה, שם עבד כפקיד עד שנת 1902. בשנים שלאחר מכן הוא התחתן ונולדו לו כחמישה ילדים.
מבחינה פוליטית, תמך דייוויס באאוגניקה ובעליונות המוסרית והכללית של הגזע האמריקאי הלבן. בנוסף על כך, הוא התנגד במידה חלקית לזכויות עובדים.
בשנים 1921–1930 הוא כיהן כמזכיר העבודה תחת הנשיאים וורן הרדינג, קלווין קולידג' והרברט הובר. עובדה זו מציבה אותו כאחד משרי הקבינט היחידים בתולדות ארצות הברית אשר כיהנו ברציפות תחת שלושה נשיאים. בזמן כהונתו, נלחם בהגירה בלתי חוקית ובאיגודי העובדים. עם היבחרו לסנאט בשנת 1930, הוא התפטר מתפקידו בקבינט. בשנת 1944 הפסיד את מקומו בסנאט, ובכך סיים את עשייתו הציבורית.
בשנת 1922 פרסם אוטוביוגרפיה. הוא נפטר במרילנד בשנת 1972 ונקבר בפיטסבורג.
עזריאל זעליג סלונים
כנסיית סן-רוק (פריז)
כנסיית סן-רוק בפריז (בצרפתית: Église Saint-Roch) היא כנסייה קתולית בפריז, הבנויה בסגנון הבארוק המאוחר. היא ממוקמת ברחוב סנט-אונורה 284 ברובע הראשון. הכנסייה נבנתה בשנים 1653–1740, לפי התוכניות המקוריות של ז'אק למרסייה. אורכה 126 מ' והיא אחת הכנסיות הגדולות ביותר בפריז. היא מוכרת החל מדצמבר 1914 כמונומנט היסטורי של צרפת. הכנסייה מורכבת משורת קפלות. אחת מהן מוקדשת לשושנה הקדושה לזכר כנסייה קודמת בשם זה שעמדה במקום הזה בעבר. מעל המזבח רואים בקפלה זו ציור קיר שבו מציגים את שושנה הקדושה נמלטת מפני תוקפיה ומרימה מבטה השמימה בציפייה לעזרה.
בכנסייה זו התחתן המרקיז דה סאד ב-17 במאי 1763. כאן לקח הצייר רנואר בילדותו שיעורי פיתוח קול, בתקופה שנגן העוגב של הכנסייה היה שארל גונו.
רחבת הכנסייה הייתה זירת קרבות בימי המרד המלוכני ב-5 באוקטובר 1795 (13 ונדמיאר, השנה ד). הכנסייה נשדדה בימי המהפכה הצרפתית אך חלק מחפצי הערך שלה חזרו אליה בנוסף ליצירות אמנות שמקורן בכנסיות פריזאיות אחרות.
המקום פעיל מבחינת השירות הדתי, ומכונה "פרוכיה של האמנים". זאת מכיוון שכאן נקברו אמנים אחדים או נוהלו טקסי הלווייה שלהם. סיבות נוספות לכינוי הן אוסף חפצי האמנות השמורים בתוכה ותפקודה כמקום צדקה לאמני במה.
היסטוריה.
בשנת 1521 סוחר בשם ז'אן דינושו (Dinocheau) בנה קפלה המוקדשת לסוזאן הקדושה בפרבר "פובור סנט אונורה" על יד פריז ב-1577 הרחיב אותה אחיינו אטיין דינושו והפך אותה לכנסייה גדולה יותר. ב-1629 היא הייתה לכנסייה פרוכיאלית ועברה שיפוצים נוספים. ב-1653 הניח במקום המלך לואי הארבעה עשר שהיה עדיין ילד, את האבן היסוד לכנסיית סן-רוק הנוכחית, כשהוא בא בליווי אמו, אן מאוסטריה. במקור תוכנן הבניין על ידי ז'אק למרסייה. עבודות הבנייה נעצרו בשנת 1660 וחודשו ב-1701 תחת פיקוחו של האדריכל ז'אק ארדואן-מנזאר, אחיו של ז'ול ארדואן-מנזאר היותר מפורסם. הבנייה הושלמה רק בשנת 1754
בימי המהפכה הצרפתית הכנסייה עמד במרכזם של קרבות ירי שהשאירו סימנים על חזיתה. אחד הקרבות אירעו סמוך אליה ב-5 באוקטובר 1795 ("13 ונדמיאר" לפי לוח השנה המהפכני) ונקשר לעליית הגנרל נפוליאון בונפרטה לשלטון. אז ניזוקה הכנסייה גם בפנים.
בעת אירועי המהפכה נפרצה הכנסייה ורבים מחפצי האמנות בתוכה נשדדו או נהרסו. אחד הציורים שנעלמו היה תמונתו של דינושו, מייסד הכנסייה המקורי. הוא נמצא מאוחר יותר בכנסיית סנטה מריה מג'ורה בפיימונטה והיו מחלוקות סביב זיהוי האדם המצויר בה.
אישים קשורים לכנסייה ותולדותיה.
בכנסייה הובאו לקבורה דני דידרו, הרוזן דה גראס, הברון ד'אולבאק, אנרי מלורן-ארקור, המחזאי פייר קורניי, אנדרה לה נוטר, מארי-תרז רוסה-ז'ופרן ומארי-אן מבורבון, בת של המלך לואי הארבעה עשר. ב-1791 כמה מהקברות הועתקו לכאן ממנזר היעקובינים בסנט אונורה, אחרי שהמנזר הופקע לטובת מועדון היעקובינים.
מדובר בקברותיהם של האיש הצבא פרנסואה דה קרקי (1687-1629) שתוכנן על ידי שארל לה ברן, ובוצע על ידי אנטואן קואזבו והצייר פייר מיניאר (1695-1612)
נקברו בכנסיית רוק הקדוש גם סזאר דה ונדום (1664), רנה דיגה-טרואן (1736), קלוד אדריאן הלווטיוס (1771), וז'אן אונורה פרגונאר (1806)). אישים אחרים כמו המרקיז דה סאד, המרקיז דה לפייט וסבסטיאן דה וובאן נמנו עם אלה שהתחתנו כאן.
אחרי תבוסת המרד הפולני מנובמבר 1830 כנסיית סן-רוק הפכה להיות נודעת כ"הכנסייה הפולנית" בגלל הגולים הפולנים הרבים שפקדו את המיסה בה, בין השאר גם פרדריק שופן ש,יש אומרים, כי הלחין מנגינה לתפילה "Veni Creator" אותה ניגן בעצמו בעוגב הכנסייה.
ב-18 בנובמבר 1880 התחתן בכנסייה הנסיך רולאן בונפרט ובחירת ליבו, מארי-פליקס בלאן.
אליפות העולם בשחמט 1960
אליפות העולם בשחמט 1960 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי בו נפגשו אלוף העולם מיכאל בוטביניק ומיכאל טל החל ב-15 במרץ והסתיים ב-7 במאי 1960 בניצחון של מיכאל טל.
רקע.
בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימה בסטוקהולם תחרות בין-אזורית בהשתתפות 21 שחמטאים. השישה הראשונים העפילו לשלב השלישי - תחרות המועמדים. לשחמטאים אלו הצטרפו וסילי סמיסלוב שהפסיד בדו-קרב של אליפות העולם בשחמט 1958 ופאול קרס.
למנצח התחרות הייתה זכות לשחק בדו-קרב נגד אלוף העולם המכהן. אם הדו-קרב היה מסתיים בתיקו, מיכאל בוטביניק היה נותר אלוף העולם.
תחרות המועמדים.
התחרות התקיימה בבלד, זגרב ובלגרד בספטמבר-אוקטובר 1959.
דו-קרב על האליפות.
הדו-קרב התקיים במהלך 15 במרץ - 7 במאי 1960 במוסקבה. הוא אפשר 24 משחקים לכל היותר, אך בפועל הסתיים לאחר 22 משחקים.
נד דנהי
נד דנהי (באנגלית: Ned Dennehy; נולד ב-8 בדצמבר 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי.
ביוגרפיה.
דנהי גילם את טומי בסרט הדרמה הבריטי "Tyrannosaur". עוד הופיע בסרט המתח "בליץ", בחלק הראשון של הסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות", ובסרט הקולנוע העצמאי הבריטי "Downhill".
בטלוויזיה שיחק דנהי בסדרה "Damo and Iver" של רשת RTÉ, בסדרה "גליץ'" ובסדרות הדרמה של ה-BBC "הג'נטלמן האחרון", "לות'ר", "Banished" ו"עלילות דיקנס".
ב-2013 החל לגלם את צ'ארלי סטרונג בסדרה "כנופיית ברמינגהאם". ב-2017 הופיע דנהי בהפקות הטלוויזיה "ורסאי" ו-"Broken". הוא זכה בפרס האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה (IFTA) על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "An Klondike" של TG4.
AC 3000ME
"AC 3000ME" (באנגלית: AC 3000ME) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, בעלת מרכב פיברגלס מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית AC Cars" Group Ltd" (קרוי גם: "Auto Carriers Ltd"), אשר יוצרה בין השנים 1979–1984. יוצרו 71 יחידות.
בין השנים 1984–1985 יוצר הדגם בסקוטלנד על ידי "AC (Scotland) plc". יוצרו 30 יחידות.
דגם ה-"AC 3000ME" הוצג לראשונה בשנת 1973 בתערוכת המכוניות הבינלאומית בלונדון.
קת'רין אוהרה
קתרין או'הארה
רמס&quot;ד