הרכב נוסף שאבי ארגן הופיע במלון אוויה ליד שדה התעופה הישן של לוד, כשהחליף את תזמורתו של פיסי אושרוביץ לחודשי הקיץ. בהרכב זה היו גוסטב פייגס - פסנתר, סטו הכוהן -גיטרה בס, קרול אברמוביץ -גיטרה חשמלית, ירוסלב יעקובוביץ -סקסופון, ואבי פרין -תופים.
אבי פארין לקח חלק גם בכמה מההקלטות החשובות במוזיקה הישראלית :ניגן במרבית הלהיטים של אריס סאן כמו: בום פם, סיגל, מנמו, בחיים הכל עובר, אספרה, דם דם וכו',הקליט פעמים רבות עם אומנים ישראלים ידועים כמו: יפה ירקוני, גו עמאר, אריק איינשטיין, שושנה דאמארי וכו' .
בנוסף, אבי התמקצע במוזיקת הג'אז כשקיבל שיעורים פרטיים מג"רי גרבל ("סדנת בג'אז") כשנתיים, ומדודו ניסים פרין ז"ל, מהמתופפים הראשונים בארץ שניגנו מוזיקה יוונית, הוא ספג מעט השפעות יווניות "מזרחיות".
מאחר שליווה את אריס סאן כמתופף של פיאמנטה בזורבה, המועדון בו אריס היה שותף, אריס הציע לאבי חוזה הופעות בארצות הברית, ובסוף שנות ה-60, נסע אבי יחד עם אריס סאן לארצות הברית והופיע כמתופף קבוע בתזמורתו של אריס סאן בניו יורק, שם זכה לכינוי "אבי סולו" (כי פעם אחת במהלך הופעה, אריס סאן החליט לתת לאבי סולו אז צעק : "אבי! סולו!" .
הסיבה העיקרית להצטרפותו לאריס סאן ולנסיעתו לארצות הברית הייתה התשוקה להרחיב דעת גם כמוזיקאי ובעיקר כצייר-אמן, דבר שהצליח להגשים: ישנן היום כחמישים כרזות ידועות שלו הנמכרות באלפי דולרים ברחבי העולם, ביניהן של דיזי גילספי (איתו גם ניגן) ג'ו פאס, סטנלי טרנטיין, הרבי מאן, תערוכות ואירועים בינלאומיים, ארגון האו"ם, אוניברסיטאות ומוזאונים.
במהלך עבודתו עם אריס סאן, הוסיף אבי ללמוד ג'אז כשנתיים עם המתופף המוכר אלווין ג'ונס .
ב-2009 אבי קיבל אירוע מוחי שהותיר אותו משותק בחצי גופו התחתון.
מתגורר בניו יורק ואב לשלושה.
אופני השחזה
מטאלורג וידנויה
מטלורג-וידנויה (ברוסית: Металлу́рг-Ви́дное) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר וידנויה. נוסד בשנת 2020 ומתמודד החל מעונת 2020/21 באליפות PFL, השלישית בחשיבותה במדינה.
המועדון מארח את משחקי הבית באצטדיון מטאלורג בעיר המכיל 1,030 מושבים.
היסטוריה.
עד 2020.
מטאלורג הוקמה במקומה של קבוצת הכדורגל וידנויה שהתמודדה בעבר בליגת הכדורגל החובבנית והוקמה בשנת 2002 על בסיס שלושה מועדונים קודמים: מועדון מטאלורג, נוסורוגי ומועדון רוסיץ' (שבהמשך הופרד והמשיך להתקיים עצמאית).
למעט שתי עונות, הקבוצה התמודדה בליגה החובבנית, הרביעית בחשיבותה והישג השיא בגביע הוא שלב 64 האחרונות בעונת 2004/2005.
מטאלורג המחודשת.
בשנת 2020 הוקם מועדון מטאלורג ובסיוע עיריית וידנויה נרשם להתמודדות בליגת הכדורגל המקצוענית. באותה עונה התמודד גם בטורניר הגביע הרוסי בכדורגל 2020/2021, אך הודח כבר בסיבוב הראשון כשהפסיד לקבוצת סאליוט בלגורוד.
דינמו-2 מוסקבה
קריליה סובייטוב-2 סמרה
אורל-2
אורנבורג-2
הינשוף והחתלתולה (סרט)
הינשוף והחתלתולה (באנגלית: The Owl and the Pussycat) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1970 בבימויו של הרברט רוס, עם ברברה סטרייסנד וג'ורג' סיגל בתפקידים הראשיים.
התסריט של באק הנרי מבוסס על מחזה בשם זה מאת ביל מנהוף . המחזה הועלה ב-1996 בתיאטרון החאן. העלילה היא על היחסים בן גבר לאישה השונים זה מזו. הוא איש יציב, משכיל וחכם ("ינשוף") והיא לא יציבה ומתנהלת בין עבודה כדוגמנית, שחקנית פורנו וזונה ("חתלתולה").
תקציר העלילה.
פליקס שרמן (ג'ורג' סיגל) עובד בחנות ספרים בניו יורק ומנסה את כוחו בכתיבת ספר שנדחה על ידי הוצאה לאור. הוא גר בדירה קטנה בבניין דירות. מדירה מתחתיו בוקע רעש מחריש אזניים ממכשיר טלוויזיה. הוא מתבונן במשקפת ורואה את שכנתו דוריס (ברברה סטרייסנד) מנהלת יחסים עם לקוח שמשלם לה. הוא מדווח לאב הבית שמגרש את דוריס מהדירה באמצע הלילה. היא מגיעה אליו ומאשימה אותו בגירוש שלה. הוא מסכים שתישאר אצלו עד הבוקר.
כשהוא נכנס להתרחץ היא רואה אותו בעירום, מתחילה לצחוק ומקבלת התקף שיהוק. כדי להפסיק את ההתקף היא מבקשת ממנו שיפחיד אותה. הוא לובש בגד עם ציור של שלד מהלואין. היא נבהלת, מתחילה לצעוק וההתקף עובר אך הצעקות מעירות את כל תושבי הבניין ואב הבית מגרש את שניהם.
פליקס מגיע לבית ידידו, בארני (רוברט קליין) העובד אתו באותה חנות. פליקס רוצה לישון אך דוריס מעסיקה אותו כל הלילה. הם מתחילים להכיר זה את זו ומקיימים יחסים אך בבוקר נפרדים שוב בריב.
דוריס חוזת להיות "נערת גו-גו", לשחק בסרטים פורנוגרפים ולקבל לקוחות. פליקס צופה בסרט פורנו בו היא משחקת וזה כואב לו. למרות הניתוק הם נמשכים זה לזו. היא מעריכה אותו על השכלתו והוא מעריך אותה על דרכה העצמאית. לבסוף היא שולחת את חברתה אלינור (רוז קלי) לחנות הספרים כדי שתמסור לפליקס היכן היא מחכה לו. הם נפגשים ופליקס מתרשם מההתקדמות שלה בידע ובשפה. היא מראה לו את הספר ממנו למדה.
פליקס לוקח אותה לדירה מהודרת ומגלה לה שזאת הדירה של הורי ארוסתו אותה הכיר עוד בלימודיו ואיתה הוא עומד להתחתן. הוא עדיין נמשך לדוריס שנותנת לו להסניף. הם מקיימים יחסים ונכנסים לאמבטיה שם מגלה אותם ארוסתו והוריה והם נזרקים שוב.
הם מטיילים בסנטרל פארק ודוריס מצטטת קטע של פרנץ קפקא הם ממשיכים בוויכוח ופליקס אומר לה ששמו האמיתי הוא פרד וכי כנראה אינו סופר טוב והוא זורק את מכונת הכתיבה. לבסוף הם מתפייסים.
מערות העכביש
מערות העכביש (בספרדית: Cuevas de la Araña) הן קבוצה של מערות במועצה המקומית בקהילה האוטונומית ולנסיה במזרח ספרד. המערות נמצאות בעמק הנהר אסקלונה (Escalona), בשמורה הלאומית קסה דה קורטס (Reserva Nacional de Caza Muela de Cortes), כ-60 קילומטרים דרומית-מערבית לעיר ולנסיה. המערות שימשו תושבים פרהיסטוריים שהותירו מאחוריהם אמנות סלע. המערות ידועות בתמונות מצוירות של ציד עזים בחץ וקשת ובסצנה המתארת דמות אנושית, "האיש מביקורפ". דמות של ציד המטפס על שיחים מטפסים להשיג דבש מדבורי הבר. תיארוך של אמנות כזו שנוי במחלוקת, אך אומרים כי ציור רדיית הדבש המפורסם הוא מהתקופה האפיפלאוליתית והערכה שהציור הוא כבן 8,000 שנים.
גילוי ותיארוך.
המערות התגלו בראשית המאה העשרים על ידי מורה מקומי, חיימה גארי אי פוץ' (Jaime Garí i Poch).
פרופסור הרננדס פאצ'קו (Hernández Pacheco) פרסם בשנת 1924 מחקר על ציורי מערות העכביש, יצירה מהפכנית לאותה תקופה שקראה תיגר על התזה של אנרי בריי, פרהיסטוריון צרפתי שנחשב לבר סמכא הבכיר ביותר במחקר על ציורי מערות, וקבע כרונולוגיה שהייתה אחרי התקופה הפלאוליתית באמנות הסלע הלבנטינית (אמנות הסלע במזרח ספרד). עבור כרונולוגיה חדשה זו הוא התבסס על ציורים שנצבעו זה על גבי זה, מידת הניוון של הציורים וגודל הדמויות במערת העכביש.
אתר מורשת עולמית.
ביולי 1998 נכללו המערות באתר המורשת העולמית "אמנות הסלע באגן הים התיכון באיבריה" של ארגון אונסק"ו. המערות מחולקות לשלושה אתרים:
גילעד סיינסז
גיורגוס קאטידיס
גיורגוס אתאנאסיאדיס
בוגי פיק
הפרלמנט הפורטוגלי
סמינר הכמרים של טביליסי
הסמינר התאולוגי של טביליסי
הנוער הלאומי
אוקראינה (ערוץ)
אוקראינה (באוקראינית: Україна) הוא ערוץ טלוויזיה לאומי אוקראיני, המהווה חלק מחברת ההחזקות "Media Group Ukraine" שבבעלות האוליגרך רינאט אחמטוב. הערוץ משדר תוכניות טלוויזיה, סרטים וסדרות, הפקה מקומית וזרה כאחד והוא אחד מערוצי הטלוויזיה הגדולים באוקראינה.
ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה" משדר ל-93.4% מכלל משקי הבית באוקראינה. העברת האות מתבצעת באמצעות רשת שידור אנלוגית, רשתות כבלים, רשת T2 המשדרת דיגיטלית ודרך לוויין. הסיקור הטכני של ערוץ הטלוויזיה הוא 95% משטחי אוקראינה.
היסטוריה.
הערוץ הוקם בדונייצק במרץ 1993 כחברת שירות בבעלות המדינה בשם Doka-TV. הערוץ נתמך על ידי מועצת העיר דונייצק והחל לשדר בדונייצק.
בסוף שנות ה-90 חברת הטלוויזיה ASKET נקנתה על ידי רינאט אחמטוב ובמרץ 2001 יזם את הקמת "אוקראינה", חברת מדיה, שקיבלה רישיון לשדר על רשת 6 TVKs בדונייצק.
בשנת 2001, קבוצת SCM של אחמטוב הפכה רשמית לבעלת המניות העיקרית של ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה", שבאותה עת שלטה על 75% ממניות ערוץ הטלוויזיה (בהמשך בשנת 2007, SCM כבר הפכה לבעלת 99% מהמניות ובשנת 2010 כבר החזיקה בבעלות מלאה של 100% מכלל המניות).
בשנים 2002–2003 המשיכה החברה בפיתוח פעיל, לאחר שקיבלה יותר ממאה תדרי טלוויזיה ברחבי אוקראינה, כולל 11 ערוצי טלוויזיה בקייב, עליהם החל הערוץ לשדר ביוני 2003. בשנת 2003, הערוץ מתחיל גם לשדר באמצעות לוויין. באפריל 2003, אוקראינה נכנסה נכללה בחבילת הטלוויזיה של מפעילת הכבלים בקייב "ווליה" ובשנת 2004 הערוץ קיבל מעמד כערוץ לאומי.
ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה" מבחינת תוכנו ואיכות תוכני התוכנית היה חלש למדי בהשוואה לרשויות השידור מקייב. אך הערוץ משך צופים באמצעות שידור משחקי כדורגל, בייחוד של קבוצת הפאר שחטאר דונצק.
הכפר התיירותי ביסאן סיטי
הכפר התיירותי ביסאן סיטי הוא גן תענוגות ששוכן בצפון העיר עזה.
גודל הכפר התיירותי הוא כ־270 דונם והוא כולל מגרשי כדורגל, בריכת שחייה אולימפית, גן חיות בן 19 דונם, גני שעשועים ומסעדות. כ־6,000 איש מגיעים למקום מדי סוף שבוע, חלקם מגיעים בעזרת אוטובוסים שסובסדו על ידי הממשלה. המקום נבנה על אדמות שנמצאות בבעלות ממשלתית (בעבר היה למעשה שטח הכפר התיירותי מזבלה בפיקוחו וכן בבעלותו של משרד הפנים של החמאס) ועלות הקמתן הייתה כ־1.5 מיליון דולר ומפוקח על ידי פתחי חמאד, שר הפנים של חמאס.