מעמדו האקדמי של האוסהופר באוניברסיטת מינכן שימש זרז לגיבוש רעיונותיו הגאופוליטיים, ולפרסומם במאמרים ובספרים. בשנת 1922 ייסד את המכון לגאופוליטיקה במינכן, שממנו הפיץ את רעיונותיו שהגיעו לקהל רחב. בין השאר יסד את כתב העת ״גאופוליטיקה״ ("Die Geopolitik" ) ששימש לו במה להפצת רעיונותיו, שעניינו בעיקר את האינטלקטואלים והפוליטיקאים.
הגאופוליטיקה של האוסהופר הייתה ביסודו של דבר איחוד וגיבוש של רעיונות ישנים יותר תחת כסות אקדמית חדשה. כך לדוגמה רעיון ״מרחב המחיה״ היה רעיון של אימפריאליזם קולוניאלי משודרג: שליטה אסטרטגית על מקומות גאוגרפיים מרכזיים. אידאולוגה זו הייתה מאחורי המחשבה המדינית של האימפריה הבריטית כמו במקרה של תעלות סואץ ופנמה- תעלות שאיפשרו שליטה בריטית על היבשה הסמוכה והן על מעברי הים.
הרעיון של ״ברית אזורית״, בתאורית הגאופוליטיקה, התבסס גם הוא על האימפריה הבריטית, אבל גם על דוקטרינת מונרו האמריקנית שדגלה באיחוד הפאן-אמריקני. על פי דוקטרינה זו, העולם מחולק לתחומי השפעה של מעצמות-על ואימפריות. בתאוריה הגאופוליטית שיצר, האוסהופר תמך בתהליך של השתלטות אמריקאית על מרחב כדור הארץ המערבי - מרכז אמריקה ודרומה. בצורה דומה הוא תיאר את יפן כמרכזה של אימפריה השולטת במזרח הרחוק. את גרמניה הוא ראה כמרכז האימפריה החדשה באירופה ובחלקים מאסיה ואפריקה.
גישתו של האוסהופר מבוססת על התאוריה הגאופוליטית של הגאוגרף הבריטי מקינדר (Halfford J. Mackinder 1861-1947) הוא חיבר אליהם רעיונות שצמחו בגרמניה כבר בכתביו של קארל ריטר ( 1779-1859) שפיתח לראשונה את התפיסה האורגנית של המדינה. לפי תפיסה זו, כיבוש שטחים סמוכים הוא כורח ביולוגי לצמיחתה של מדינה למעצמה. אליהם הוסיף את הרעיונות של פרידריך רטצ'ל (1844-1904). רטצ'ל שהרחיב את התפיסה האורגנית או אנתרופומורפית של המדינה. מאחר שראה במדינה יצור אורגני הסביר כי היא זקוקה למשאבים וחומרי גלם. המדינה חייבת לדאוג להספקה עצמית (משק אוטרקי) באמצעות ארגונה והשתלטות על שטחים עשירי חומרי גלם. מבחינתו גבולות מדיניים הם זמניים והם תוצר של מאבקים פוליטיים. האוסהופר קיבל מרטצ'ל את רעיון ״תחום המחייה״, שמשעותו השטח הגאוגרפי שעם זקוק כדי להגיע למצב האופטימלי מבחינה כללית וחברתית - ליצירת המשק האוטרקי וכן להיות בעל יכולת הגנה אסטרטגית.
מסקנתו הגאופוליטית והצבאית של קארל האוסהופר הייתה, כי גרמניה, שהיא מדינת עם צפיפות אוכלוסייה גדולה, וכמות משאביה קטנים, תוכל לממש את הפוטנציאל הגאופוליטי שלה על ידי השתלטות על שטחי מדינות באירופה, וכך תובטח הספקת מזון וחומרי גלם לתעשייה ולעם הגרמני. קארל האוסהופר דגל בגישה כי התרחבות גרמניה צריכה להיות על חשבון העמים הסלביים, שכגרמני ראה בהם, עמים נחותים - ומכאן דגל והטיף לפלישה גרמנית למזרח אירופה.
הרעיונות הגיאופולטיים של קארל האוסהופר, התפשטו מעבר לאקדמיה והשפיעו על החשיבה האסטרטגית הנאצית. עוד בשנת 1922, כאשר היטלר והס היו כלואים במינכן, הגיע קארל האוסהופר לבית הכלא ודיבר איתם על תורתו. בספרו של היטלר ״מיין קאמף״, יש פרק שמוקדש למדיניות החוץ של גרמניה והגאופוליטיקה שלה, שכולו מושפע כנראה מרעיונותיו של האוסהופר.
קארל האוסהופר אמנם הצהיר נאמנות לפיהרר אבל לא היה חבר המפלגה הנאצית. הדגש בכתיבתו המדעית הייתה תמיד בהשפעת האמונה בדטרמיניזם סביבתי ולא גזעני. הוא סירב לקשור את עצמו לאנטישמיות כמדיניות, בעיקר משום שאשתו הייתה חצי יהודית. האוסהופר מודה שאחרי 1933 רוב הדברים שכתב היו מעוותים ונכתבו תחת לחץ: אשתו הייתה חייבת להיות מוגנת מחוקי נירנברג, זאת בהשפעתו של רודולף הס.
כאמור, בנו של קארל האוסהופר היה מעורב בקשר לרצוח את היטלר ב-20 ביולי 1944 והוצא להורג על ידי הגסטפו. האוסהופר עצמו נכלא במחנה הריכוז דכאו במשך שמונה חודשים; ובנו ונכדו נכלאו כחודשיים וחצי.
איסט סייד גלרי
מסובבי הכתף
מסובבי הכתף (באנגלית: rotator cuff, נמצאים בשימוש גם המונחים השרוול המסובב והשרוולית המסובבת) הם קבוצה של ארבעה שרירים המחוברים בין עצם השכם לחלקה המקורב של עצם הזרוע. גידיהם של השרירים, של השריר הרום קוצי, השריר המך קוצי, השריר העגול הקטן ושל השריר התת-שכמי מתאחדים עם רצועות קופסית המפרק של מפרק הזרוע ולמעשה מהווים חלק גדול מהקופסית. לפי שמם, מסובבי הכתף מסובבים את הזרוע לכיוון פנימה והחוצה וכן מייצבים את ראש עצם הזרוע במקומה במפרק.
אנטומיה ותפקידים.
תחילתם של כל השרירים בפני עצם השכם, השריר התת-שכמי מכסה את הפן הקדמי של העצם, הרום קוצי והמך קוצי מכסים את הפן האחורי של העצם (מעל ומתחת לקוץ השכם בהתאמה) והשריר העגול קטן מתחיל מחלקו הצידי של הפן האחורי. גידי השרירים נאחזים באזור ראש עצם הזרוע, בגבשושית הגדולה ובגבשושית הקטנה של העצם, בדרך העוטפת את ראש העצם מפנים, ממעלה ומאחור ומצמידה אותו לשקע הגומתי של עצם השכם.
פעולתם של השרירים (למעט השריר הרום קוצי) מסובבת את הזרוע לכיוונים פנימה והחוצה ומכאן מקור שמה של הקבוצה. פעולה חיונית נוספת של השרירים היא הייצוב הדינמי של ראש עצם הזרוע במפרקו. מפרק הזרוע בנוי כמפרק כדורי רופף יחסית בין ראש עצם הזרוע לשקע הגומתי של עצם השכם, שלוש דרגות החופש של הכתף וטווחי המפרק באים על חשבון היציבות המבנית שלו, פעולתם הסינרגיסטית של מסובבי הכתף שומרת על ראש עצם הזרוע במקומו (קרי ללא פריקה) גם במצבים או תנועות שאין די במבנה הקשיח של המפרק (בהתאמה בין העצמות על סחוסיהן) לשמור על יציבותו.
פגיעות נפוצות.
מסובבי הכתף ובמיוחד השריר הרום קוצי הממוקם בין חלקו המקורב של ראש עצם הזרוע לשיא הכתף פגיעים לתנועות חוזרניות או לפגיעות "צביטה" (impingement). כל כאב בכתף עלול לפגוע בפעולת השרירים ולהתחיל מעגל של יציבות לקויה בכתף המחמירה את צביטת וגירוי השרירים ומגבירה את הכאב. בקבוצת השרירים מופיעות גם פתולוגיות כגון הסתיידויות או דלקות של הגידים ואף פגיעה בשלמותם ודלקות של האמתחות השונות הממוקמות בין השרירים ובין השרירים לרקמות המקיפות אותם.
פופ אפ
פופ אפ או פופאפ (מאנגלית: Pop up; בתרגום לעברית על פי האקדמיה ללשון העברית: חַלּוֹן צָץ. בשפה הפופולרית: חלון קופץ) הוא כלי המשמש בעיקר לפרסום באינטרנט. פופאפ הוא חלון דפדפן, שמוצג על פי רוב בצורה נקייה, כלומר ללא סרגלי הכלים הנמצאים בחלון דפדפן רגיל. לרוב, ייפתח החלון על חלק קטן מהמסך ולא בגודל מלא. חלונות קופצים מופעלים על ידי טכנולוגיית צד לקוח, לרוב בשפת JavaScript.
מפרסמים עושים שימוש בחלונות קופצים, כיוון שריבוי הפרסומות בדף גורם למתבונן בעמוד להיות אדיש ולהתעלם מהן לחלוטין. החלון הקופץ מושך את תשומת הלב של הקורא ולכן נחשב לכלי יעיל. עם זאת, ההתנגדות לחלונות הקופצים הביאה את מפתחי הדפדפנים להוסיף לדפדפנים כלים שחוסמים את החלונות הקופצים, וכיום יעילות הפרסום בדרך זו מוטלת בספק. התחושה השלילית בציבור לגבי חלונות קופצים בד בבד עם החסימה של הדפדפנים, הורידה באורח ניכר את השימוש בחלונות קופצים גם למטרות לגיטימיות.
היסטוריה.
מודעת הפופ אפ הראשונה פותחה על ידי חוקר התקשורת . בשנת 1995 עבד צוקרמן בתור אדמין ברשת האתרים . באתרי tripod הוצגו פרסומות באנרים, שבאותן שנים של תחילת העידן הדיגיטלי היוו את טכניקת הצגת הפרסומות היחידה באתרי אינטרנט. כאשר אחת החברות שפרסמה את שירותיה ברשת האתרים התלוננה על כך שהמודעות שלה מופיעות לצד תוכן בוטה, התבקש צוקרמן לפתור את הבעיה. צוקרמן כתב שורת קוד אשר הייתה אחראית על "הקפצת" חלון דפדפן אינטרנט חדש מעל לחלון המקורי, בכל פעם שגולש היה נכנס לאתר. המודעה של המפרסם הופיעה בחלון החדש ש"הוקפץ" במקום שתופיע בצורה של מודעת באנר בתוך האתר. בשנת 2014 פרסם צוקרמן מאמר, ובו טען שלא צפה את ההשפעה השלילית של הפופאפ על האינטרנט, ואת הפיכתו לאחד הכלים "השנואים ביותר" בתעשיית הפרסום. צוקרמן התנצל במאמר זה על הקוד שכתב ב-1995, ואמר כי לו ולצוות עובדי tripod "היו כוונות טובות".
סוגי חלונות קופצים.
ניתן להפריד את קבוצת החלונות הקופצים לכמה סוגים:
חלון קופץ לאחור.
חלון קופץ לאחור (באנגלית: Pop Under) הוא חלון קופץ שמוסתר על ידי החלון המרכזי, ולכן לא גורם להפרעה בגלישה. לרוב מבחינים בו רק עם סגירת הדפדפן הראשי. השימוש בחלון קופץ לאחור הוא למטרות פרסום בלבד.
הפן הטכני.
שפת JavaScript מאפשרת לקבוע פרמטרים רבים לגבי החלון הנפתח. בין היתר: קביעת גודל החלון שייפתח, האם ניתן יהיה לשנות את גודלו, האם תופיע שורת מצב, האם יופיעו סרגלי כלים ואילו, האם יופיעו פסי גלילה ואילו, וכמה פרמטרים נוספים.
פקודה ליצירת חלון קופץ (JavaScript).
&lt;script type = "text/javascript"&gt;
window.open("one.html", "", "toolbar = no, location = yes, directories = no, status = no, menubar = no,
scrollbars = no, resizable = no, width = 400, height = 400");
&lt;/script&gt;
&lt;script type = "text/javascript"&gt;
function PopUp() {
window.open("two.html", "", "toolbar = no, location = yes, directories = no, status = no, menubar = no, scrollbars = no,
resizable = no, width = 400, height = 400");
&lt;/script&gt;
והקישור שלחיצה עליו תפעיל את החלון
&lt;a href = "javascript:PopUp();"&gt;Click Here!&lt;/a&gt;
קישורים חיצוניים.
מדריכים באנגלית על חסימת חלונות קופצים ותוכנות לחסימת חלונות קופצים:
שיא הכתף
השרוולית המסובבת
קתדרלת מנגו הקדוש