על עניין זיהויו עם יתרו יש שתי מסורות סותרות. מסורת אחת מסתמכת על ההשקפה הדתית, שאין הנביאים מתחתנים ועל אחת כמה וכמה הנביא שועייב, שלא נישא מעולם לאישה ולא הייתה לו בת. מסורת זו מנמקת את הקרבה בין שועייב למשה בנישואי האחרון עם בת קרוביו של הנביא שועייב. המסורת השנייה מאשרת את זיהויו של יתרו עם שועייב ורואה בו את חותנו של משה ואבי ציפורה.
החג.
הדרוזים בדרך כלל חוגגים רק חג אחד ושמו עיד אל-אדחא. העדה הדרוזית בישראל בהנהגת שייח' אמין טריף, לעומת זאת, העניקה לתקופה מעמד מיוחד, הרואה אותו כזיארה, יום חג. בתי ספר הפועלים בישראל תחת מערכת החינוך הדרוזית סגורים לתקופת החג, ואילו חיילים דרוזיים בצה"ל מקבלים בתקופה זו ימי חופש. הקהילה כולה, ולא רק הדרוזים הדתיים בישראל, חוגגים זיארה זו.
אל חגיגות החג מגיעים מנהיגים דתיים רבים מכל הדתות בישראל וכן מנהיגים פוליטיים ולעיתים אף ראשי ממשלות באים לברך את הקהילה הדרוזית בישראל במהלך החגיגות שלהם על במקאם אל-נבי שועייב.
מנהיגים או שייח'ים דתיים מהר הכרמל, הגליל ורמת הגולן מנצלים את ההזדמנות הזו כדי לדון בנושאים דתיים.
עלייה לרגל.
לפי המסורת הדרוזית, טביעת רגלו השמאלית של שועייב נראית באתר הקבר והדרוזים מציינים שם את החג במשך מאות שנים. העולים לרגל נוהגים ליצוק שמן לתוך טביעת הרגל ולמשוח את השמן על גופם כברכה להצלחה ולמזל טוב. במהלך החג נערכות חגיגות המוניות במתחם ומנהיגי העדה נאספים לדון בסוגיות דתיות.
במקור לדרוזים לא היה תאריך קבוע לעלייה לרגל. כאשר הכירה ממשלת ישראל בחגים הדרוזיים באופן רשמי, תאריכי החג נקבעו בימים שבין ה-25 באפריל ל-28 באפריל.
מאז 1967, דרוזים מרמת הגולן יכולים לבקר במתחם נבי שועייב בחופשיות והם גם מעורבים בחגיגות. דרוזים סוריים מחוץ לגולן לעומת זאת, מעולם לא היו מעורבים בחגיגות. הדרוזים בלבנון לעיתים רחוקות מבקרים במקדש. עם זאת, בשנת 1982, בתקופת השליטה הישראלית בדרום לבנון, קבוצת דרוזים מלבנון נענתה לבקשת השייח' אמין טריף לבוא ולבקר. בעקבות הסכם השלום בין ישראל לירדן בשנת 1994, לדרוזים ירדניים מותר לבוא לבקר במקדש לאורך כל השנה, והביקורים שלהם אינם מוגבלים לתקופת החג.
חג הנביא שועייב
ג'יימס קולינס
ג'יימס מייקל קולינס (באנגלית: James Michael Collins; נולד ב-23 באוגוסט 1983 בניופורט) הוא כדורגלן עבר ולשי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה.
קולינס החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של קארדיף סיטי בגיל 11. בשנת 2000 בעודו בן 17 זומן לסגל הבוגרים של המועדון. בנובמבר של שנת 2000 ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצה במסגרת הגביע האנגלי נגד בריסטול רוברס בניצחון 1–5. בשנת 2005 זכה לתואר השחקן הולשי של העונה בפרמייר ליג. ביולי 2005 נמכר לווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג תמורת 3.8 מיליון אירו. ב-20 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת גביע הליגה האנגלית בניצחון 2–4 על שפילד ונסדיי. ב-29 באוקטובר 2005 ערך את הופעת הליגה הראשונה שלו, בהפסד 0–2 לליברפול באנפילד. קולינס כבש את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד פורטסמות' בבוקסינג דיי של 2005. ב-1 בספטמבר 2009 חתם לארבע שנים במועדון האנגלי אסטון וילה, ביום האחרון של חלון ההעברות. בנובמבר 2009 כבש את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 על צ'לסי, שהיה גם שער הניצחון. ב-1 באוגוסט 2012 חתם בחזרה בווסטהאם יונייטד ל-4 שנים תמורת 1.7 מיליון אירו, וקיבל את החולצה מספר 19. ב-15 באוגוסט 2016 כבש שוב את שער הניצחון, בניצחון הגדול 1–2 על צ'לסי. ב-11 בינואר 2019 חתם באיפסוויץ' טאון עד לסוף העונה. יום לאחר מכן ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2–0 על רותרהאם יונייטד.
נבחרת ויילס.
בשנת 2001 זומן לנבחרת ויילס עד גיל 21 בה רשם 13 הופעות רשמיות ב-3 שנים. בשנת 2004 זומן קולינס לנבחרת ויילס. באוקטובר 2007 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 על נבחרת קפריסין במוקדמות יורו 2008. במוקדמות מונדיאל 2010 מונה קולינס לקפטן הנבחרת. קולינס נכלל בסגל הנבחרת לטורניר יורו 2016, אולם לא זכה לדקות משחק.
ג'ק לו (קופץ למים)
ג'ק דייוויד לו (באנגלית: Jack David Laugher; נולד ב-30 בינואר 1995) הוא קופץ למים בריטי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלוף אירופה (לונדון 2016) בקפיצה סינכרונית מ-3 מטרים, יחד עם שותפו לקפיצה למים כריס מירס.
ביוגרפיה.
לו נולד בהארוגייט שבצפון יורקשייר, והחל להתאמן בקפיצה למים בגיל 7. בשנת 2010 זכה הן באליפות אירופה לנוער בקפיצה מ-3 מטרים ובקפיצה ממטר אחד, ובהמשך השנה זכה בשני התארים גם באליפות העולם שנערכה בטוסון. במשחקי חבר העמים שנערכו באותה שנה בדלהי התחרה יחד עם אוליבר דינגלי בקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטרים, והשניים סיימו במקום השביעי והאחרון. בקפיצות היחידים סיים לו במקום ה-11. באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי בשנת 2011 העפיל לשלב הגמר בקפיצות מ-3 מטרים, וסיים במקום השמיני. באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן ב-2012 סיים במקום השישי. הוא השתתף גם באולימפיאדת לונדון (2012), אך לא הצליח לעבור את שלב המוקדמות, וסיים במקום ה-27. בהמשך השנה הוכתר פעם נוספת כאלוף העולם לנוער בקפיצה מ-3 מטרים, באליפות העולם שנערכה באדלייד, וכן זכה במדליית זהב גם בקפיצות הסינכרוניות, בהן התחרה יחד עם טום דיילי.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 דורג לו ראשון בשלב המוקדמות, אך בחצי הגמר סיים רק במקום ה-16 ולא העפיל לגמר. באותה שנה החל להתחרות בקפיצות סינכרוניות יחד עם כריס מירס, שותפו הנוכחי. במשחקי חבר העמים שנערכו ב-2014 בגלאזגו זכו השניים במדליית הזהב. לו זכה גם במדליית זהב בקפיצה ממטר אחד, ובמדליית כסף בקפיצה משלושה מטרים. בהמשך השנה השתתף באליפות אירופה שנערכה בברלין, וסיים במקום החמישי הן בקפיצות היחידים והן בקפיצות הסינכרוניות, ובמקום השביעי בקפיצה ממטר אחד.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן ב-2015 זכה לו בשתי מדליות ארד, הן בקפיצה מ-3 מטר ליחידים והן בקפיצות הסינכרוניות, יחד עם מירס. באליפות אירופה שנערכה ב-2016 הוכתרו לו ומירס כאלופי אירופה בקפיצות סינכרוניות מ-3 מטרים, ולו זכה גם במדליית כסף בתחרות היחידים. גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו לו ומירס במדליית הזהב, והיו לבריטים הראשונים שרושמים הישג כזה בקפיצה למים. לו זכה גם במדליית כסף בתחרות היחידים, והיה לקופץ למים הבריטי הראשון בהיסטוריה שזוכה ביותר ממדליה אחת באותם משחקים.
פסח שוורצמן
פסח שוורצמן (נולד ב-30 בספטמבר 1954) הוא רופא מומחה ברפואת משפחה, רפואת שכוך כאב ורפואה פליאטיבית, פרופסור מן המניין באוניברסיטת בן-גוריון, יו"ר בית אידי מעגן לתמיכה בחולי סרטן ובני משפחתם וזוכה פרס מפעל חיים מטעם איגוד רופאי המשפחה ופרסי מצוינות מטעם איגוד הכאב והאיגוד הפליאטיבי.
ביוגרפיה.
נולד במונטווידאו, אורוגוואי בשנת 1954, בגיל 11 עלה עם משפחתו לישראל אשר השתקעה בקריות. בשנת 1979 סיים את לימודי הרפואה בטכניון והחל התמחות בבית חולים העמק בעפולה. בשנת 1982 היה ממקימי המחלקה הראשונה לרפואת משפחה בשירותי בריאות כללית, בבית חולים העמק וכיהן כסגן מנהל המחלקה. באותה תקופה גם עבד כרופא משפחה בקיבוץ הזורע. ב-1987 עבר לנגב להקים את המחלקה לרפואת משפחה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
וכיום מנהל השירות הפליאטיבי בבית חולים סורוקה שבבאר שבע
במסגרת פעילותו בשלושת העשורים האחרונים בנגב מנהל משנת 1988 את מרפאה ט' בבאר שבע ואת המחלקה לרפואת משפחה בשירותי בריאות כללית מחוז דרום, יו"ר החטיבה לבריאות בקהילה (1998-2010) באוניברסיטת בן-גוריון. מאז שנת 2000 מייעץ בנושא כאב למחלקת אונקולוגית ילדים בבית החולים סורוקה ומנהל את המרפאה לכאב של כללית במחוז דרום. משנת 2014 מנהל את היחידה הפליאטיבית בבית חולים סורוקה.
במסגרת אמונתו בנוגע לחשיבות הנגשת השירותים לקהילה ואיכות החיים של המטופלים בדרום, ייסד שוורצמן בשנת 1993 את ההוספיס בית במסגרת מחוז דרום של כללית ולראשונה התאפשר לחולים הנוטים למות לעשות זאת עם תמיכת צוות רפואי בביתם עם בני משפחתם
מתגורר בתל אביב, נשוי לבטי, אב לחמישה ילדים (יניב שוורצמן הוא בנו).
פעילות ציבורית.
במסגרת פעילותו הציבורית הקים שוורצמן בשנת 2000 במסגרת אוניברסיטת בן-גוריון ובעזרת תרומתם של משפחת פרידמן מניו יורק את "מעגן – מרכז קהילתי לתמיכה בחולי סרטן ובני משפחתם", מוסד בו הוא מכהן כיו"ר עד היום. בשנת 2004 בעקבות התנגדות של תושבי שכונת רמות להקמת המרכז בשכונתם, ניהלה האוניברסיטה בהובלת שוורצמן מאבק משפטי וזכתה.
כיהן כיו"ר איגוד רופאי המשפחה בישראל בשנים 1995–1997, וכיו"ר מייסד של החברה לרפואה פליאטיבית. כמו כן, כיהן כחבר נשיאות המועצה המדעית וי"ר ועדת חינוך במועצה המדעית (1990–2010) ומשמש כיו"ר ועדת ערר במועצה המדעית. בנוסף, שימש כיו"ר הוועדה להכרה בחלוצי מקצוע ברפואה פליאטיבית.
במהלך השנים השתתף בעשרות וועדות לקביעת מדיניות וקידום המקצוע, לרבות:
נוסף לכך, מנהל את ESMO designated Palliative Care Center Soroka ואת תוכנית INPACT להכשרה כלל ארצית לטיפול פליאטיבי (2001-2016).
הוראה ומחקר.
שוורצמן העמיד דורות של סטודנטים ומתמחים, שרבים מהם הגיעו לעמדות בכירות במערכת הרפואה בארץ. בנוסף להוראה לסטודנטים ולמתמחים, הקים בשנת 2004 בית ספר ארצי לכאב לרופאי משפחה בראשו הוא עומד, יזם קורס בנושא כאב בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, עמד בראש עשרות כנסים ברחבי ישראל והעולם וניהל במשך שנים את בית הספר ללימודי המשך (1994–2004).