בתחום הלוחמה הכלכלית, הצלחתו של אליצור הייתה אמנם חלקית אבל משמעותית. מדיניות ממשלת ישראל אז בנושא כניעת חברות אמריקניות לחרם הערבי על ישראל הייתה לא ברורה ולא החלטתית דייה. בשל כך, היו חברות ישראליות שנמנעו מפנייה לקבלת סיוע של ממשלת ישראל. מי שלא היססה הייתה יהדות ארצות הברית. ארגונים יהודיים בעלי השפעה ראו בחרם הערבי על ישראל אפליה נגד יהודים ופגיעה בחופש הסחר עם ישראל. הארגונים יצאו בקריאה ליהודי ארצות-הברית לפגוע בחברות אמריקניות, שמשתפות-פעולה עם החרם הערבי ונכנעות לו, ולא לקנות מהן מוצרים ושירותים. הלחץ הועיל. למשל, חברת כרטיסי האשראי והתיירות אמריקן אקספרס נסוגה מהחלטתה לסגור את משרדיה בתל אביב.
הישגיו של אליצור באו לידי ביטוי בשני עניינים חשובים, שבהם הפעיל "מאחרי הקלעים" (שלא להכעיס את ממשלת ארצות-הברית) ארגונים יהודיים:
בעקבות מלחמת יום הכיפורים, חידש אליצור את פעילותו בנושא הלוחמה הכלכלית, כשהקים ביחד עם חבריו, רואה-החשבון דן בבלי והעיתונאי אליהו סלפטר, גוף ציבורי לא רשמי שנקרא "המכון לדו-קיום כלכלי" לשם מאבק בחרם הנפט שיצרניות הערביות הטילו על המערב ועל ישראל. הם חששו שמיליארדי "הפטרו-דולרים" שצברו יצרניות הנפט מהפקעת מחירי הנפט, ישמשו (בחלקם) לחיסולה של כלכלת ישראל באמצעים כלכליים ופוליטיים. דרך הפעולה של המכון הנ"ל הייתה ליזום או לפרסם מחקרים על הסכנה של ה"פטרו-דולרים" לערעור כלכלת העולם, ועל הצורך לסכל את הסכנה, וכן ארגון סמינרים בינלאומיים.
מחבר ספרים.
אליצור החל לכתוב ספרים ב"מישרה מליאה" בגיל 66, 3 שנים לאחר שפרש מהעיתון "מעריב" כתוצאה מהעברת הבעלות בעיתון למקסוול, שאליצור התנגד לו בתוקף. אליצור לא בחר להיות מחבר ספרים בלבד, כבחירה ראשונה. הוא חיפש עיסוק שישאיר אותו מחובר לעיתונות הכתובה, שהייתה אהבתו מאז ילדותו. במשך 3 שנים חיפש ובדק הצעות, רעיונות ופרויקטים: אליצור קיבל הצעה להתמנות לעורך כלכלי וסגן מנהל העיתון בשפה האנגלית ג'רוזלם פוסט, אבל דחה אותה; בדק רעיון להוציא לאור ולהפיץ ירחון בשפה העברית בתבנית ובסגנון של רידרס דייג'סט האמריקני על בסיס של 80% חומר שהתפרסם בירחון האמריקני ו-20% חומר מקומי. המשא-ומתן עם המו"ל, יהודי אמריקני בשם מרטין לוין, התקדם לאט אבל בסופו-של-דבר התפוצץ; אליצור ניסה את כוחו, בשותפות עם הסופר והעיתונאי חזי כרמל להקים תחנת-רדיו מסחרית ופרטית. הם ניגשו למכרז של הרשות השנייה אבל לא זכו בו, חרף ההכנות שלהם שנמשכו כשנה אחת. אז, ורק אז, גמלה החלטתו של אליצור להקדיש את כל הזמן לכתיבת ספרים. כך, יצא שאליצור השלים כתיבה של 9 ספרים (ראו רשימת ספריו להלן).
פעילות ציבורית.
אליצור היה המפעיל בהתנדבות של "המכון לדו-קיום כלכלי" הנ"ל, שבהנהלתו כיהנו גם מאיר עמית, מנכ"ל "חברת-ההחזקות כור, יעקב לוינסון, יו"ר בנק הפועלים, ואברהם אגמון, מנכ"ל "דלק" חברת הדלק הישראלית. המכון גייס תרומות בארץ לכיסוי הוצאותיו ולאחר שנים כשסכנת החרם הערבי חלפה ופעילות המכון הסתיימה, נותרו כספים שלא נוצלו ; כספים אלה נתרמו למכללת תל-חי, לכיסוי שכרן של 15 עובדות-סוציאליות בכפרים ערביים בגליל ולהשתתפות בבניית מתקן לטיהור מי-שופכין בכפר ערבי.
אליצור היה במשך כמה שנים חבר עמותת הידידים של אלין, בית החולים האורתופדי לילדים, שפועל בירושלים.
אליצור היה נשוי לג'ודי (יהודית-לאה), עד למותה. נפטר בספטמבר 2019 והותיר אחריו בן ובת.
נחל זנוח
נַחַל זָנוֹחַ הוא נחל אכזב בשפלת יהודה, המהווה אחד מיובליו של נחל שורק.
ראשיתו של הנחל ברום של כ-600 מטרים מעל פני הים, במספר מעיינות למרגלות מושב מטע, בניהם עין מטע. ממעיינות אלה עובר הנחל באפיק צר לאורך כ-5 ק"מ בכיוון מערב, מצפון לחורבת חנות ולשרידי דרך הקיסר.
בהמשך פונה הנחל צפונה, וממשיך כ-5 ק"מ לאורך תוואי כביש 3855, ממזרח לבית שמש ובסמוך למושב זנוח. בקטע זה מתחברים אל הנחל נחל אזן, נחל מערה, נחל דולב, נחל מחסיה ונחל יעלה, ולבסוף מתחבר הנחל לנחל שורק מצפון-מזרח לבית שמש.
שמו של הנחל הוא כשמה של העיר המקראית זָנוֹחַ שבשפלה, אשר שמה השתמר בח'רבת זאנוע, הסמוכה למושב זנוח, בקרבת הנחל.
מרסלו בורדון
מרסלו ז'וזה בורדון (בפורטוגזית: Marcelo José Bordon, נולד ב-7 בינואר 1976 בריבראו פרטו שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעיקר בשטוטגרט ובשאלקה 04 בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים.
בורדון החל לשחק כדורגל כנער במועדון הברזילאי בוטפוגו סאו פאולו, שנמצא בעירו ריבראו פרטו. בשנת 1994 החל לשחק בסאו פאולו, עמה זכה בגביע קונמבול בשנת 1994, בגביע המאסטר של קונמבול בשנת 1996 ובאליפות סאו פאולו בכדורגל בשנת 1998. יכולתו ההגנתית הטובה של בורדון גררה התעניינות ממועדונים באירופה, ובקיץ 1999 עבר בורדון לשחק בשטוטגרט מהבונדסליגה. בשטוטגרט בורדון שיחק חמש עונות, בכולן היה שחקן הרכב קבוע, וצבר 129 הופעות, בהן הבקיע 11 שערים. בקיץ 2004 חתם בורדון בשאלקה 04, ששילמה עבורו לשטוטגרט 2.6 מיליון אירו. עם שאלקה זכה בורדון בגביע הליגה הגרמנית בשנת 2005 לאחר ניצחון 1-0 בגמר על שטוטגרט, קבוצתו הקודמת. גם בשאלקה בורדון היה שחקן מפתח בהרכב, והיה חלק מהגנה שכללה את ראפיניה, מלאדן קרסטאיץ', דאריו רודריגס וכריסטיאן פאנדר, כשמנואל נוייר היה השוער הראשי בקבוצה. בשנת 2006 מונה בורדון לקפטן של שאלקה, במקומו של אבה סאנד. בתום עונת 2009/10 עזב בורדון את שאלקה לאחר שצבר 168 הופעות ליגה והבקיע 14 שערים, וחתם בא-ריאן מליגת העל הקטרית, שם צבר 11 הופעות ופרש בשנת 2011 ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
לבורדון הופעה אחת במדי נבחרת ברזיל, בשנת 2004. בורדון נסע עם נבחרת ברזיל לטורניר הקופה אמריקה 2004, בו זכתה נבחרתו, אך הוא לא השתתף במשחקים.
תארים.
עם סאו פאולו:
עם שאלקה 04:
עם נבחרת ברזיל:
מרכך
פטישיזם מיני
ברטראן טראורה
ברטראן איזידור טראורה (בצרפתית: Bertrand Isidore Traoré; נולד ב-6 בספטמבר 1995 בבובו-דיאולסו שבבורקינה פאסו) הוא כדורגלן בורקינאי המשחק בעמדת הכנף באיסטנבול בשאקשהיר ובנבחרת בורקינה פאסו.
חיים אישיים.
טראורה נולד בבובו-דיאולסו שבבורקינה פאסו. אחיו של טראורה הוא אלן טראורה, שחקנה של אל-מרח'ייה, ובן דודו הוא הכדורגלן לאסינה טראורה, שחקנה של שחטאר דונצק.
קריירת מועדונים.
תחילת הקריירה.
טראורה החל לשחק במחלקת הנוער של אוסר. בחודש אוגוסט 2010 הצטרף טראורה לאקדמית הנוער של צ'לסי, כשהוא מסרב להצעה ממנצ'סטר יונייטד. עם זאת, בחודש ינואר 2011 טראורה עדיין היה צריך לחתום במועדון, ובחודש ינואר 2012 אושר כי טראורה מעולם לא היה שחקנה של צ'לסי, על-אף ששיחק פעם אחת במדי הקבוצה הצעירה במשחק ידידות במסגרת תקופת ניסיון בת 6 שבועות. ב-31 באוקטובר 2013 חתם טראורה בצ'לסי באופן רשמי ל-4 שנים וחצי, וב-1 בינואר 2014 הושלם מעברו למועדון, זאת על-אף שלא קיבל אישור עבודה.
ההשאלה לוויטסה ארנהם.
ב-2 בינואר 2014 הושאל טראורה לוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית למשך חצי עונה. ב-26 בינואר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-67 בתיקו 1-1 נגד ניימכן במסגרת המחזור ה-20 בליגה. ב-29 במרץ 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, לאחר שנכנס כמחליף במחצית והבקיע בדקה ה-67 בתיקו 2-2 נגד הירנביין במסגרת המחזור ה-30 בליגה. ב-7 ביולי 2014 אושר כי השאלתו של טראורה לוויטסה ארנהם תוארך בעונה נוספת. בסך הכל ערך טראורה 48 הופעות בהן הבקיע 17 שערים במשך עונה וחצי בהן הושאל לוויטסה ארנהם.
החזרה לצ'לסי.
ב-22 ביוני 2015 קיבל טראורה אישור עבודה באנגליה. ב-16 בספטמבר 2015 ערך טראורה את הופעת הבכורה שלו בצ'לסי ובליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בניצחון 0–4 על מכבי תל אביב במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים. ב-5 בדצמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 בהפסד 0–1 לבורנמות' במסגרת המחזור ה-15.
ההשאלה לאייאקס.
ב-12 באוגוסט 2016 הושאל טראורה לאייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-13 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 נגד רודה. ב-15 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–2 על פנאתינאיקוס בליגה האירופית. טראורה העפיל עם הקבוצה לגמר הליגה האירופית, ובסך הכל הבקיע 13 שערים ב-35 הופעות בעונתו היחידה בקבוצה.
ליון.
ב-26 ביוני 2017 חתם טראורה באולימפיק ליון הצרפתית ששילמה עבורו 10 מיליון אירו. בקדנציה של שלוש שנים במדי ליון, כבש טראורה 33 שערים ובישל 17 נוספים ב־126 הופעות.
אסטון וילה.
ב-19 בספטמבר 2020 חזר טראורה לפרמייר ליג כאשר חתם באסטון וילה ששילמה עבורו סכום המוערך ב-18 מיליון אירו. את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה כבש ב-20 בדצמבר בניצחון קבוצתו 0–3 על ווסט ברומיץ' אלביון.
איסטנבול בשאקשהיר.
ב-22 באוגוסט 2022 הושאל לאיסטנבול בשאקשהיר לעונה אחת.
קריירה בינלאומית.