בשנות השלושים של המאה העשרים התפתח שסע במפלגה הלאומית ליברלית בין הוותיקים המונהגים על ידי דינו ברטיאנו וקונסטנטין אנג'לסקו ובין הצעירים המונהגים על ידי טטרסקו וויקטור יאמנדי. לאחר רצח יון ג. דוקה בסוף 1933, המפלגה בחרה כמועמד לראשות הממשלה בקונסטנטין ברטיאנו, אולם קרול השני, מלך רומניה, שהיה בקיא בנושא ומודע לאהדתו של טטרסקו, הטיל עליו את הרכבת הממשלה החדשה. בנוסף לתפקיד ראש הממשלה, כיהן טטרסקו בראש משרדים נוספים ובהם משרד הפנים, משרד ההגנה, משרד החימוש ומשרד התעשייה והמסחר. בבחירות של דצמבר 1937 המפלגה הלאומית ליברלית ויתר המפלגות לא הצליחו להשיג את 40% התמיכה הדרושים להרכבת ממשלה, לכן המלך הטיל זאת על אוקטביאן גוגה ובהמשך הכריז על דיקטטורה מלכותית והחלפת החוקה. טטרסקו התמנה לשר חוץ בממשלתו של מירון קריסטיה ולאחר פירוק המפלגות התמנה ליועץ מלכותי. בדצמבר 1938 התמנה לשגריר רומניה בפריז עד אוגוסט 1939. חודשיים אחרי רצח ארמנד קלינסקו מונה שוב לתפקיד ראש הממשלה וכיהן בתפקיד עד 4 ביולי 1940, כאשר פרש. בתקופת המדינה הלאומית-לגיונרית והדיקטטורה של יון אנטונסקו היה בפרישה באחוזתו, אך לאחר מכן חזר לפוליטיקה והרכיב מפלגה ליברלית חדשה עם אוריינטציה שמאלית, שזכתה ב-75 מושבים בבחירות. הוא כיהן כסגן ראש ממשלה ושר חוץ בממשלתו של פטרו גרוזה עד שהקומוניסטים הדיחו את המלך והשתלטו לחלוטין על רומניה. טטרסקו ויתר שרי מפלגתו הודחו והוא פרש מהחיים הציבוריים ובשנה שלאחר מכן השלטון הקומוניסטי קבע לא אזור מגורים כפוי.
לאחר תקופת מה באחוזתו בגורז', נעצר בתחילת מאי 1950 ונכלא בסיגט. ב-1955, לאחר שהסכים לעבוד עבור הממשל בוועד למען חזרה למולדת, שוחרר מכלאו. שנתיים מאוחר יותר נפטר בבית חולים.
יחידת חום
אמנדה אבינגטון
אמנדה אבינגטון (באנגלית: Amanda Abbington; נולדה ב-28 בפברואר 1974) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה מתפקידה כמיס מארדל בסדרה "מר סלפרידג'" ומתפקידה כמרי מורסטן בעיבוד המודרני של ה-BBC ל"שרלוק".
ביוגרפיה.
אבינגטון נולדה בשם אמנדה ג'יין סמית' בצפון לונדון. עד ל-2007 היא הופיעה בדמויות שונות בסדרת הטלוויזיה "The Bill". באותה תקופה השתתפה גם בסדרות הטלוויזיה "וייקליף", "חדר מיון", "Dream Team", "The Sins", "דוק מרטין", "Shades", "זיווגים" וב"חדר מורים". ב-2005 הופיעה בתוכנית המערכונית "Man Stroke Woman", ובשנים 2007–2008 שיחקה לצדו של ניקולס לינדהרסט בסדרה הקומית "אחרי שהלכת". בנוסף השתתפה בסדרות הטלוויזיה "Bernard's Watch" ו-"Case Histories".
ב-2013 החלה אבינגטון להופיע בסדרת הטלוויזיה "מר סלפרידג'" בתפקיד מיס מארדל לצדם של ג'רמי פיבן ופרנסס או'קונור. ב-2014 שיחקה אבינגטון בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "שרלוק" בתפקיד מרי מורסטן, אשתו של ג'ון ווטסון שאותו מגלם מרטין פרימן, בן זוגה בחיים.
חיים אישיים.
בן זוגה של אבינגטון היה השחקן הבריטי מרטין פרימן, אותו פגשה בשנת 2000 בצילומי הסרט "Men Only". מאז הופיעו השניים יחד בהפקות כמו "The Debt", "משפחת רובינסון", "The Good Night" וכן "שרלוק". בני הזוג חיים בהרטפורדשייר ולהם שני ילדים, ג'ו (יליד 2006) וגרייס (ילידת 2008). מרטין ואבינגטון נפרדו ב-2016.
במרץ 2013 הוכרזה אבינגטון כפושטת רגל בגלל חובות של 120,000£ לרשויות המס.
אדם (דמות מקראית)
אדם (א' בתשרי ב', 26 בספטמבר 3760 לפנה"ס – 2830 לפנה"ס) הוא דמות מקראית והאדם הראשון עלי אדמות, אבי האנושות כולה לפי סיפור בריאת העולם בספר בראשית. אדם נברא על ידי אלוהים והושם על ידו בגן עדן, הוא היה בן זוגה של חוה, האישה הראשונה, ואחר חטא עץ הדעת גורש עימה מגן עדן.
אדם נפטר בן תשע מאות ושלשים שנה, בשנת תתק"ל לפי הכרונולוגיה המקראית והמסורתית.
מדרש שמו.
במדרש שמו של אדם אפשר לראות את צורת לשון נופל על לשון: אדם-אדמה. לדעת חוקרי מקרא זוהי אטימולוגיה עממית.
אדם בסיפורי הבריאה.
לסיפור בריאת אדם וחוה שתי גרסאות. לפי המסופר בבראשית א', אדם וחוה נבראו ביום השישי בצלם אלוהים. על-פי סיפור הבריאה השני, אלוהים ברא את האדם, הניחו בגן עדן. תחילה אלוהים ברא את בעלי החיים והביאם אל האדם, אך הוא לא מצא בהן "עֵזֶר כְּנֶגְדּוֹ". לכן יצר אלוהים את האישה מצלעו כדי להפיג את בדידותו: "לֹא-טוֹב הֱיוֹת הָאָדָם לְבַדּוֹ; אֶעֱשֶׂה-לּוֹ עֵזֶר כְּנֶגְדּוֹ" הכתוב במקרא אינו מציין מי מהברואים נברא ראשון, אדם או חוה. בניגוד לסיפור בריאת האדם בבראשית א', בריאת האדם בבראשית ב' נמסרת באריכות, האדם נוצר מן העפר ואילו האישה נוצרת מצלעו.
כמה ממדרשי האגדה מפרשים את הכתוב "זָכָר וּנְקֵבָה, בָּרָא אֹתָם" כי האדם נברא דו-פרצופין. במקור אחר נכתב: "אמר רבי ירמיה בן אלעזר, בשעה שברא הקב"ה את אדם הראשון אנדרוגינוס בראו, הדא הוא דכתיב 'זכר ונקבה בראם' ".
הגאון מווילנה רואה במצב הפיזי בסיפור הבריאה הראשון, של אדם וחוה בבראשית א', יחסים של ניכור. החסידות קוראת למצב הבריאה השני בו נוצרה חוה מצלעו של אדם: 'פנים אל פנים'. רבי מנחם נחום מצ'רנוביל, כתב כי: "בחינת זיווג פנים בפנים נקרא התכללות" ובכך רומז לאירוע הכלולות.
חטא בגן עדן.
לפי המסופר ב מצווה אלוהים על אדם לא לאכול מפרי עץ הדעת וזאת לפני בריאת האישה. הסיפור ב מספר כי הנחש פנה אל האישה. האישה עונה לנחש בלשון רבים. לאחר שחוה טועמת מהפרי היא נותנת לאדם לטעום. המקרא אינו מספר על דו-שיח שהתקיים ביניהם. אדם וחוה מגורשים מגן עדן כי אכלו מפרי עץ הדעת וכך קונים לעצמם דעת, כלומר את היכולת להבחין בין טוב לרע. אדם וחוה מתנערים מאחריות כאשר ה' פונה אליהם בשל מעשה החטא.
עונשו של אדם.
לאחר החטא נענש אדם בידי אלוהים: "אֲרוּרָה הָאֲדָמָה בַּעֲבוּרֶךָ" דברים אלו מבוארים על ידי הכתוב בהמשך "בְּעִצָּבוֹן תֹּאכְלֶנָּה כֹּל יְמֵי חַיֶּיךָ. יח וְקוֹץ וְדַרְדַּר תַּצְמִיחַ לָךְ וְאָכַלְתָּ אֶת-עֵשֶׂב הַשָּׂדֶה. ". מאמץ קשה זה של עבודת האדמה לא תמיד יניב פרי למאכל. מאחר שאדם נענש בגירוש מגן עדן יוצא האדם אל העולם שמחוץ לגן. למקום זה אלוהים לא רצה להביאו. מקום בו יאלץ לעבד את האדמה בזיעת אפו.
משפחתו.
לאדם וחוה נולדו בתחילה שני בנים, קין והבל.
כשהיה אדם בן מאה ושלושים (בשנת ק"ל) נולד לו שת, וכן נולדו לו עוד בנים ובנות שלא הוזכרו בשמם.
מקבילה במיתולוגיה הבבלית.
כאשר נברא אנכידו אחד מגיבורי המיתולוגיה המסופוטמית הוא חי בחברת החיות. שמחת הקדשה מפתה את אנכידו שיאכל לחם וישתה שיכר. בסיפור זה משתנה הווייתו של אנכידו אשר חי בעבר בחברת החיות לבן אדם החי בחברת בני אדם.
בחז"ל.
חלק ממזמורי ספר תהילים מיוחסים לאדם:
חימנס
תחנת הכוח אסואן
משה הרשקוביץ
לוז (עיר מקראית)
לוּז היא עיר בנחלת שבט בנימין המוזכרת בספר שופטים. במדרש חז"ל מסופר שהמוות אינו שולט בתושביה.
בספר בראשית מסופר שלוז הוא שמה של בית אל קודם שיעקב שינה את שמה לבית אל: .
בתקופה מאוחרת יותר הוקמה עיר חדשה בשם לוז בארץ החתים. נסיבות הקמתה מתוארות בספר שופטים:
במסכת סוטה מובאת ברייתא המספרת על לוז:
רש"י מציג את הבסיס לחלקה הראשון של הברייתא: "סיפיה דקרא היא 'שמה עד היום הזה' ומיניה יליף דלא נתבלבלה ולא חרבה כדאמרינן: כל מקום שנאמר 'עד היום הזה' לעולם ולעולמי עולמים הוא".
סגולתה המיוחדת של לוז, שהמוות אינו שולט בה, מופיעה באגדה במסכת סוכה, המספרת שלשלמה המלך נודע שמלאך המוות בא לקחת את נפשם של שניים משריו הכושיים - אליחורף ואחיה הסופרים בני שישא. כדי להצילם הורה שלמה לשדים המשמשים אותו שייקחו את השניים ללוז, אך כאשר הגיעו ללוז מתו השניים. ראה שלמה את מלאך המוות שהוא שמח, וכששאלו מדוע הוא שמח ענה מלאך המוות: במקום שביקשו ממני שבו אקחם, לשם שלחת אותם.
העיר לוז זוהתה עם העיר Lawazantiya השוכנת באסיה הקטנה. בכתובת המיוחסת לשלמנאסר השלישי היא מכונה Lusanda.
הצטייקות אבי העורקים
קוארקטציה של אבי העורקים
קוארקטציה של האאורטה
רי&quot;ב 61
האי פיליי
סווינג (ריקוד)
"סווינג" (לעיתים מכונה גם "ג'יטרבאג") הוא קבוצה של ריקודים, שהתפתחו בארצות הברית, במקביל למוזיקת הסווינג, החל משנות העשרים ועד שנות הארבעים של המאה העשרים.
במהלך תקופת הזוהר של הסווינג, הידועה כ"תקופת הסווינג" (swing era), היו מאות סגנונות ריקוד שונים שהרכיבו את משפחת ריקודי הסווינג, אך אלו ששרדו עד לתקופתנו הם לינדי הופ, בלבואה, שאג וצ'ארלסטון. מרבית הסגנונות האלה התפתחו בקהילות אפרו-אמריקאיות, בהארלם ובמקומות נוספים.
סווינג בישראל.
בשנים האחרונות קהילת רקדני הסווינג בישראל הולכת ומתפתחת ושיעורי ומסיבות סווינג מתקיימים בערים מרכזיות בארץ. כחלק מתרבות הסווינג, נערכות ברחבי הארץ מסיבות שבהן המשתתפים מאמצים לבוש תקופתי, רקדני סווינג ישראליים נוסעים לכנסים ולתחרויות סווינג בינלאומיים, הקהילה הישראלית מארחת מורי סווינג מחו"ל ומתקיים בארץ פסטיבל סווינג בינלאומי תחת הכותרת Desert Stomp.
המכשפה הטובה של הצפון
מימן יודי
מימן יודי (HI) הוא תרכובת של מימן ויוד. מימן יודי הוא גז שקוף המגיב עם חמצן לקבלת יוד ומים.
formula_1
היוד המתקבל מגיב עם HI ומתקבל HI3 המקנה צבע חום לתמיסה. מימן יודי הוא חומצה חזקה והתמיסה המיימית שלו נקראת "חומצת מימן יודי" התגובה עם מים formula_2. החומר מסיס מאוד במים: ניתן להמיס 245 גרם HI ב-100 מ"ל מים כך שליטר מים יכול להמיס 425 ליטר של HI גזי ובתמיסה הרוויה יש ארבע מולקולות מים בלבד לכל מולקולת מימן יודי.