טוסטיג גודווינסון (Tostig Godwinson; סביבות 1026 – 25 בספטמבר 1066) רוזן נורת'מבריה; היה בנם של גודווין, רוזן וסקס וגיתה תורקלסדוטיר ואחיו הצעיר של הרולד השני, אחרון מלכיה האנגלו-סקסים של אנגליה. טוסטיג מילא תפקיד מכריע בשרשרת האירועים שהובילה למפלתו של אחיו הרולד, ולנפילת הממלכה בידי הנורמנים.
ביוגרפיה.
מרד נגדו.
טוסטיג זכה, כמו גודווין וארבעה מבניו האחרים, לרוזנות מידי המלך אדוארד המודה. ב-1055 הוא מונה לרוזן נורת'מבריה, שבירתה יורק. הוא לא היטיב לשלוט, וב-3 באוקטובר 1065 מרדו בו נתיניו, פשטו על אוצרו, הרגו את חייליו ותבעו מהמלך, ששהה במסע ציד יחד עם טוסטיג, למנות במקומו נער בשם מורקיר כרוזן נורת'מבריה.
אדוארד הזועם שלח את הרולד - יד ימינו מאז מות גודווין - לפגוש את צבאות המורדים במסעם דרומה ולשאת ולתת עימם. הרולד שמע את טענותיהם נגד טוסטיג, שהתנקש ביריביו ושדד את נתיניו, השתכנע שבכל מקרה לא יקבלו עליהם יותר את טוסטיג כרוזן ודיווח ברוח זו לאדוארד. המלך, שככל הנראה היה תומכו היחיד של טוסטיג, ציווה לגייס את צבאו כדי להילחם במורדים. אולם הצבא סירב לפקודותיו ובסופו של דבר לא הייתה לו ברירה אלא להכיר במציאות, להגלות את טוסטיג בבושת פנים ולמנות לרוזן את האיש שחפצו המורדים.
טוסטיג זעם על הרולד, אותו האשים בחתירה תחתיו ובניסיון לתמרן את אדוארד כנגדו. הוא אף האשים את הרולד בכך שעמד מאחורי המרד - האשמה שהרולד הכחיש בשבועה, ושאין כל ראיה התומכת בה.
טוסטיג נאלץ לעזוב את אנגליה. כעבור שבועות בודדים מת אדוארד, לאחר שרשרת של התקפים, שהחלו בסמיכות למרד. ויטנגמוט בחרו בהרולד למלך במקומו.
הפלישה הראשונה.
לאחר שהות של כשישה חודשים בפלנדריה, מולדתה של אשתו ג'ודית, שב טוסטיג לאנגליה בראשו של צבא לא גדול. הוא נחת לראשונה על האי וייט והחל לעבור מנמל לנמל, בניסיון לקבץ סביבו תומכים נוספים. בכל אשר פנה דחו אותו, ועל מנת להצטייד במזון הוא נאלץ להילחם ולשדוד. בסופו של דבר הובס בידי צבאם של הרוזנים הצפוניים אדווין ומורקיר. לאחר מכן, כשבידו רק ספינות בודדות ובמפרשיו רוח דרומית, הוא ביקש מקלט בחצרו של מלך סקוטלנד.
פלישה זו לא היוותה איום של ממש על הרולד, שהיה עסוק בהכנה למאבק באיום הרציני יותר, מצידו של ויליאם, דוכס נורמנדי. אולם ההתייחסות של הרולד במאי 1066, אל אחיו הצעיר כאל מטרד בעלמא, התבררה כטעות מרה בספטמבר של אותה שנה.
הפלישה השנייה (עם הראלד הרדרדה).
לאחר שהות קצרה בסקוטלנד המשיך טוסטיג במסעו לנורווגיה ופגש שם את המלך הראלד הרדרדה. לאחר שכשל בניסיונו לשתף פעולה עם ויליאם עצמו, קודם שיצא למסעו מפלנדריה, כמו גם עם מלכי דנמרק וסקוטלנד, כעת הוא הצליח לערב במאבק על הכתר האנגלי שליט זר אחר: את הראלד, שהיה לוחם ותיק השש אלי קרב.
טוסטיג הצליח לשכנע את הראלד, שזה לא מכבר סיים מלחמה בת חמש עשרה שנים עם דנמרק, שאצילי אנגליה יעמדו לצידו כנגד הרולד. כעת היה לטוסטיג סוף-כל-סוף בעל ברית במלחמתו, בעל עוצמה ימית וצבאית לא מבוטלת.
חיל הפלישה של הראלד וטוסטיג נחת בצפון אנגליה והכריז על הגעתו בשריפת העיירה סקרבורו. הם ניצחו את צבאם המאולתר של אותם רוזנים צפונים, שבמאי הביסו בקלות את טוסטיג לבדו, והכניעו את העיר יורק. הרולד הצעיד את צבאו, שחנה בדרום בציפייה לפלישה הנורמנית, במהירות מרשימה לצפון כדי להילחם בהם. ב-25 בספטמבר, הובסו הפולשים בקרב גשר סטמפורד בידי האנגלו-סקסים, וטוסטיג עצמו, כמו גם הראלד בן בריתו, נהרג.
לאחר מותו מצאו בניו מקלט בנורווגיה. אשתו נישאה מחדש, לוולף הראשון, דוכס בוואריה.
אף שטוסטיג הובס והומת, הרי אחיו הגדול ויריבו השנוא הרולד לא האריך ימים אחריו: כשלושה שבועות לאחר הקרב, לאחר צעדה מתישה נוספת בכיוון ההפוך, מת הרולד בקרב הייסטינגס וצבאו הובס על ידי הנורמנים, שנחתו בתזמון מצוין מבחינתם, על חופה הדרומי של הממלכה.
פריים-טיים
נאט טרנר
חיובים
משחקים מבוססי כדורסל#חיובים
רחוב נחלת בנימין
מבחן רומברג
מבחן רומברג היא בדיקה נוירולוגית המעידה על תפיסת מצב הגוף. המבחן חיובי בחולים שלהם אטקסיה חושית, דהיינו אובדן הקואורדינציה הנגרם על ידי אי-הולכת התחושה מן האיבר למוח. לעיתים עושים שימוש במבחן רומברג כדי לבדוק האם אדם מצוי בהשפעת אלכוהול.
המבחן נקרא על שם הנוירולוג הגרמני יהודי מוריץ היינריך רומברג (1795–1873) אשר גילה גם את תסמונת רומברג ועל שמו היא קרויה.
המבחן.
מבחן רומברג מבוצע בשני שלבים:
כיוון שהבודק מבקש לראות האם הנבדק ייפול כאשר עיניו עצומות, חשוב שהבודק יתכונן לאפשרות שיצטרך לתפוס את הנבדק ולמנוע את פגיעתו בקרקע. לנבדקים בעלי משקל גוף גבוה, רצוי אף שהבודק יסתייע בעזרה נוספת.
תוצאת המבחן.
מבחן רומברג הוא חיובי, אם ורק אם, שני התנאים הבאים מתקיימים:
תוצאת המבחן שלילית אם מתקיים אחד משני התנאים:
על נבדקים הנמצאים חיוביים במבחן רומברג נאמר כי יש להם את "סימן רומברג" או "רומברגיזם". לעיתים מתארים אותם כ"רומברג חיובי".
וריאציה נוספת שהתווספה במשך השנים למבחן רומברג המקורי היא "רומברג מחודד", הביצוע הוא זהה למבחן רומברג רק מבוצע עם רגליים בעמידת טאנדם (עקב בצד אגודל).
העיקרון.
שמירה על שיווי משקל כאשר עומדים במקום אחד, תלויה בהולכה חושית תקינה, במרכזי תחושה-תנועה תקינים ובהולכה מוטורית תקינה.
המסרים החושיים העיקריים במצב זה הם:
המוח מסוגל לשמור על שיווי המשקל של הגוף במידה ואחד משני החושים הללו מתפקד באופן תקין. האינטגרציה החושית-מוטורית מתבצעת בצרבלום.
השלב הראשון של המבחן (עמידה בעיניים פקוחות) מדגים כי לפחות אחד משני החושים תקין וכי האינטגרציה החושית-מוטורית במוח תקינה.
בשלב השני, מסירים את חוש הראייה על ידי עצימת העיניים. במידה והחוש המוטורי תקין, עדיין יישמר שיווי המשקל. אבל במידה ויש פגם בתחושה המוטורית, אזי חסרים שני החושים והנבדק יאבד את שיווי המשקל וייפול.
מבחן רומברג איננו מבחן הבודק תפקוד מוחי, כפי שרבים טועים לחשוב. נבדקים הסובלים מאטקסיה צרברלית (פגם באינגרציה חושית-מוטורית) יתקשו בדרך כלל לשמור על שיווי משקל גם בעיניים פקוחות ולכן לא ניתן לבצע בנבדקים כאלה את מבחן רומברג ולא ניתן לתאר חולה הסובל מאטקסיה צרברלית כ"רומברג חיובי". מבחן רומברג נועד לבדוק אך ורק את התחושה המוטורית ואת תקינות הולכת התחושה המוטורית.
מבחן רומברג הוא חיובי במצבים מסוימים הגורמים לפגיעה בתחושה המוטורית, כגון:
מזגן אוויר
קזינו גלי אביב
קזינו גלי אביב היה מבנה שפעל כבית קפה על חוף ימה של תל אביב בין השנים 1922 עד 1936. הבניין תחם את כיכר הרברט סמואל, לימים כיכר הכנסת, ממערב, בעוד קצהו של רחוב אלנבי נושק לה ממזרח.
הקמה.
היוזמה להקמת הבניין עלתה בשנת 1921 על ידי סלומון גריגורביץ' קזרנובסקי, יהודי אמיד מאודסה שפעל במרץ להקמת המקום שנחנך זמן קצר לאחר מכן. הוא התנה את הקמת המבנה בכך שיגיע כביש עד המבנה, ומאיר דיזנגוף, ראש העיר הראשון של תל אביב אישר לשנות את התוואי של רחוב אלנבי בקצהו הצפוני כך שיפנה שמאלה עד הים, מתאר הקיים עד היום.
הבניין תוכנן על ידי האדריכל התל אביבי יהודה מגידוביץ' בסגנון אקלקטי, ונחשב באותה העת לאחד מהמבנים הססגוניים ביותר בישראל של אותה העת. על פי תוכניתו של המהנדס ארפד גוט הוקם המבנה על גבי כלונסאות בטון בחוף הים כשגשר צר מחבר בין החוף לבין המבנה. היו בבניין שלושה מפלסים, כאשר המפלס השני נועד למסעדה, והמפלס השלישי, הפתוח, כלל בית קפה וגינה.
על פי חוזה ההקמה, קיבל קזרנובסקי תשלום קבוע על ההפעלה ואחוז מהרווחים. לאחר עונת ההפעלה הראשונה בקיץ 1922, הותר החוזה עם קזרנובסקי.
לאחר ההפעלה התברר כי לא ניתן להפעיל את המקום בחורף בשל הסערות שגרמו לנזקים חוזרים ונשנים למבנה. עלויות התחזוקה היו גבוהות מההכנסות והמבנה עבר בין כמה ידיים.
הפעלה.
הבונה המקורי פשט רגל, והמבנה עבר לידי עיריית תל אביב שהחכירה אותו למרדכי וייסר ומשה אברבנל, הבעלים של קולנוע עדן. נשף הפתיחה התקיים במאי 1923. הם הפקידו את ניהול המקום בידיו של ירושלים סגל. על הקזינו הונפו דגל בריטניה ודגל ישראל. למרות שהמקום נקרא קזינו, לא נערכו בו הימורים, והוא שימש למעשה כמסעדה מפוארת, בר ורחבת ריקודים. המסעדה ובית הקפה נועדו למעמד העליון והמחירים היו בהתאם. ביקרו בו נכבדי האנגלים, בהם לורד אלנבי ואדוארד קית'-רוץ'. הבעלים לא ראו רווח מהמקום, והוא עבר לידי קואופרטיב של מלצרים שניהלו את המקום בשנים 1926 עד 1927. החוכר האחרון היה נחום גרינבלט שלמרות מאמציו הלך המקום והתדרדר.
בשנת 1936, בעקבות סערה עזה שפקדה את חוף ימה של תל אביב, נפגעו יסודות הבניין והוא הפך מסוכן לאורחים ונסגר. ב-1939 החליטה העירייה להרוס אותו באמצעות פיצוץ לעיני קהל סקרנים.
זון
נגן Zune היה נגן מוזיקה ווידאו מבית מיקרוסופט. יצא לשוק לראשונה בארצות הברית ב-14 בנובמבר 2006, ובאירופה בשנת 2007. ייצורו הופסק רשמית בהודעה שפרסמה החברה ב-4 באוקטובר 2011.
סקירה כללית.
מיקרוסופט הגישה בקשה ל-USPTO (רישום פטנטים וסימנים מסחריים בארצות הברית) על רישום המותג Zune.
&lt;BR&gt; ב-15 בספטמבר 2006 מיקרוסופט ערכה מסיבת עיתונאים עם שחרור הפרטים הרשמיים על נגן Zune.
&lt;BR&gt; לנגן יהיה כונן קשיח בעל 30 ג'יגבייט, רדיו FM, מסך 3 אינץ' ורשת אלחוטית.
&lt;BR&gt; הנגנים הראשונים שווקו בשלושה צבעים: שחור, חום ולבן.
&lt;BR&gt; הנגן ינגן מוזיקה ווידאו אשר תומכים בקודקים H.264, MP3, WMA, WMV, MPEG4, JPEG ו-AAC.