במהלך מהפכת יולי 1830 הודח שארל העשירי, מלך צרפת, וב-9 באוגוסט הוכתר אביו כלואי פיליפ, מלך הצרפתים. בשנת 1842 התגייס אנטואן כלוטננט לרגימנט התותחנים ה-3 בצבא הצרפתי, וב-17 בנובמבר 1843 הועלה לדרגת קפיטן ומונה למפקד סוללה ברגימנט התותחנים ה-7. בשנת 1844 נשלח אנטואן לאלג'יריה שם לחם בביסקרה, ועל כך קיבל מאביו ב-22 ביוני אותה שנה את תואר אביר בלגיון הכבוד. ב-8 באוגוסט אותה שנה הוא מונה למפקד גדוד והועלה לדרגת לוטננט קולונל, ובשנת 1845 הוא נלחם בהצלחה נגד בני שבט הקאבילה. לאחר מכן ערך אנטואן סיור במזרח התיכון, וביקר ביוון, טורקיה ומצרים.
ב-10 באוקטובר 1846 התחתן אנטואן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, אחותה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד, ולכבוד נישואיו קיבל את התארים "דוכס מונפנסייה" ואינפנטה של ספרד.
בשנת 1848 הודח אביו מהשלטון במהלך מהפכת פברואר, ואנטואן ואשתו ברחו עם שאר המשפחה לבריטניה. לאחר מכן עברו אנטואן ואשתו לספרד והתיישבו בסביליה, ובשנת 1858 מונה אנטואן לקפיטן חנרל של הצבא הספרדי.
במהלך המהפכה המהוללת בשנת 1868, תמך אנטואן בחואן פרים נגד המלכה איזבלה. בשנת 1870 הרג אנטואן את האינפנטה אנריקה, דוכס סביליה - אחיו של פרנסיסקו, דוכס קדיס, במהלך דו-קרב, ועל כך ישב במאסר למשך חודש. ב-16 בנובמבר אותה שנה בחר הקורטס ברוב קולות באמדאו, דוכס אאוסטה למלך, ואילו אנטואן קיבל רק 27 קולות, ומשום כך עזב את ספרד. בשנת 1874 חזר אנטואן לספרד, ובשנת 1878 התחתנה בתו מרסדס, נסיכת אורליאן עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, אולם היא מתה כעבור 6 חודשים ללא ילדים.
ב-4 בפברואר 1890 מת אנטואן בביתו בסנלוקאר דה בראמדה, ובשנת 1897 מתה אשתו האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה.
משפחתו.
ב-10 באוקטובר 1846 התחתן אנטואן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, בתם של פרננדו השביעי, מלך ספרד ומריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה היו לו 10 ילדים:
טבח רכניץ
טבח רכניץ (בגרמנית: Massaker von Rechnitz) נערך בלילה שבין 24 ו-25 במרץ 1945 ליד רֶכניץ שבאוסטריה, סמוך לגבול עם הונגריה. בטבח נרצחו ביריות כ-200 עובדי כפייה יהודים הונגרים, על ידי קבוצה של אצילים מקומיים מהחברה הגבוהה וקציני גסטפו שהתאספו למסיבה בטירתה של הרוזנת מרגיט פון בתיאני (Margit von Batthyány ).
באותו ערב חגגו הבאים בריקודים ובשתייה. לקראת חצות, חילקה הרוזנת לבאי המסיבה רובים ואקדחים והציעה להם לבוא ולטבוח ביהודים שהמתינו בשדה הקרוב. אותם יהודים, 200 במספר, אולצו לחפור שעות קודם לכן בור ענק. בתום החפירוות, באיומי רובים אולצו להתפשט ולהמתין בלילה הקפוא על שפת בור המוות. בחצות יצאו חוגגי הטירה והלכו לעבר הבור. שם החלו במסע יריות לקול צחוק ושתייה, מעודדים אחד את השני לקלוע באיברים שונים של היהודים, תחרויות המתה ועוד. 200 יהודים נרצחו באותו הלילה, ולאחר מכן חזרו האורחים לטירה והמשיכו לחגוג.
שנים לאחר מכן, כשהגיעו שמועות על הטבח הנורא, תושבי המקום עשו כל מאמץ להסתיר את הטבח ולא שיתפו פעולה עם חקירת המשטרה ואף החרימו אותה. עד אחד נרצח ועדים נוספים נעלמו בנסיבות מסתוריות.
ישנן עדויות שונות באשר לחומר הראיות. דעה אחת סוברת כי בסוף שנת 1960 נמצאו במקרה 18 מגופות של הקרבנות; הן הוצאו והועברו לבית קברות יהודי בעיר גראץ. לתקופה קצרה המשטרה שבה לחקור את האירוע וניסתה לאסוף ראיות חדשות, אולם לאחר זמן קצר הנושא נשכח לעוד שלושים שנה.
נכון ל-2011, מרבית גופותיהם של הנרצחים לא נמצאו.
הסיפור נחשף בסרט התיעודי "Totschweigen (A Wall Of Silence)" ("השתקה (קיר השתיקה)") של הבמאים ארן והיינריך, וכן בספרו של דייוויד ליצ'פילד (David R.L. Litchfield) על משפחת תיסן. בנוסף נכתב מחזה בשם "רכניץ - מלאך המוות" (Würgeengel), על ידי אלפרידה ילינק, ובשנת 2011 הוא הועלה בישראל על ידי תיאטרון "קאמרשפיל" ממינכן. הסיפור סופר בהרחבה על ידי העיתונאי סשה בתיאני, אחיין-רבה של הרוזנת מרגיט, בספרו "נשף הדמים של הרוזנת מרגיט" (במקור נקרא הספר "" – "ואיך זה קשור אליי?").
בשנת 2017 הוקרן בישראל הסרט ״העדות״ שמספר את סיפור הטבח מזווית אחרת.
האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה
האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה (בספרדית: Luisa Fernanda de Borbón; 30 בינואר 1832 - 2 בפברואר 1897), הייתה בתו של פרננדו השביעי, מלך ספרד.
ביוגרפיה.
לואיסה פרננדה נולדה ב-30 בינואר 1832 במדריד, לפרננדו השביעי, מלך ספרד ולאשתו הרביעית מריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד. עד ללידת איזבלה, נסיכת אסטוריאס בשנת 1851, הייתה לואיסה פרננדה יורשת העצר של ממלכת ספרד.
ב-10 באוקטובר 1846 התחתנה לואיסה פרננדה עם אנטואן, דוכס מונפנסייה, בנו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ולאחר החתונה התגוררו הזוג בפריז. בשנת 1848 הודח חמיה במהלך מהפכת פברואר, ובני הזוג עברו לבריטניה, ומשם עברו להתגורר בסביליה. בשל רצונו של אנטואן לרשת את כס המלוכה הספרדי, היו היחסים בין בני הזוג למלכה איזבלה קשים מאוד. במהלך המהפכה המהוללת בשנת 1868 תמך אנטואן בהדחת המלכה איזבלה, אולם לא הצליח להיבחר למלך בשנת 1870, ובעקבות כך עזבו בני הזוג את ספרד.
בשנת 1874 חזרו בני הזוג לספרד, ובשנת 1878 התחתנה בתם מרסדס, נסיכת אורליאן עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, אולם היא מתה כעבור 6 חודשים ללא ילדים.
בשנת 1890 מת בעלה אנטואן, דוכס מונפנסייה בביתו בסנלוקאר דה בראמדה, וב-2 בפברואר 1897 מתה אשתו לואיסה פרננדה בביתה בסביליה.
משפחתה.
ב-10 באוקטובר 1846 התחתנה לואיסה פרננדה עם אנטואן, דוכס מונפנסייה, ממנו היו לה 10 ילדים:
רכניץ (פירושונים)
ספישסקי הראד
קלרניתי רבע טון
קלרינטי רבע טון הם עיצובים שונים של קלרינט שנועד לנגן במרווחים של רבעי טון.
בסביבות 1900, ד"ר ריצ'רד ה. שטיין, מוזיקולוג מברלין בנה לראשונה "קלרינט רבע טון" ייעודי, שלא קנה אהדה ונשכח במהרה.
בכל קלרינט ניתן על ידי אצבוע לנגן רבעי טון, וליישום טכני זה נדרשים במוזיקה מודרנית ומוזיקת עולם. טכניקה זאת פשוטה יחסית ואינה שונה עקרונית מהפקת צליל טונאלית שגרתית, אך משתנה בין כלים בעלי כיוון שונה.
בשנת 1920 אלואיס הבה הזמין "קלרינט רבע טון" מקוהלר החברה של גרזליז. באופן בלתי תלוי כנראה, בונה כלים גרמני נוסף בשם פריץ שולר, עשה ניסיון בבניית "קלרינט רבע טון" אף הוא. הוא יצר פייה אחת שמחוברת לשתי שפופרות, כשחלקו האחד ארוך מהשני. בשיטה זו, למעשה היו שני קלרינטים המכוונים לרבע טון בנפרד. מערכת מפתחות (קלאפות) אחת נשלטת על ידי מפתחות הכיוון של שתי השפופרות. שסתום ייעודי החליף בין החלקים.
מוזיקה ל"קלרינט רבע טון" הולחנה על ידי אריק מהדט, אלואיס הבה , ויקטור אולמן, ועל ידי מוזיקאי ג'אז שונים בשלהי המאה ה-20. מלחינים אחרים, כגון בלה בארטוק ו פייר בולז, הלחינו יצירות הכוללות רבעי טונים אך לקלרינט רגיל.
רעכניץ
אי שוויון גאוס
רב חנק האמזונאס
רב חנק איזמרגדי
חנות טבע
מושב (פירושונים)
ארבעטער רינג
ארבייטער רינג
ארבעטער-רינג
The Workmen's Circle
Workmen's Circle
דייוויד פיירקלאף
דייוויד פיירקלאף (נולד בליברפול ב-5 בינואר 1957) הוא כדורגלן עבר אנגלי, המוכר ביותר כחלוצה של קבוצת ליברפול בשנות ה-70 וה-80.
קורות חיים וקריירת משחק.
פיירקלאף, הידוע בכינויו "סופר-סאב" (סופר-מחליף), מכיוון שהיה חלוץ מוכשר, אך, בהשוואה לשחקנים אחרים, פתח בהרכב ליברפול לעיתים רחוקות ושימש כמחליף עם השפעה, נולד במרכז ליברפול ועבר לאחוזת הדיור חוות קנטריל ב-1960 עקב פינוי שכונות עוני. הוא שיחק בליברפול מאז שהיה ילד, וב-1 בנובמבר 1975 פיירקלאף ערך את משחק הבכורה שלא בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד מידלסברו באצטדיון איירסם פארק. באותה עונה, פיירקלאף כבש 7 שערים חשובים ב-14 הופעות, מה שתרם לזכייתה של ליברפול בליגה הראשונה של הפוטבול ליג. תשע מההופעות האלה היו כמחליף. השער הראשון של דייוויד למועדון הגיע שלושה ימים לאחר משחק הבכורה שלו, ב-4 בנובמבר 1975 בניצחון 0–6 על ריאל סוסיאדד באנפילד במסגרת הליגה האירופית במשחק השני בסיבוב השני.
באותה תקופה שיחקו בקבוצה קווין קיגן, ג'ון טושאק ודייוויד ג'ונסון, והתחרות על מקום בהרכב הייתה קשה ופיירקלאף לא זכה לפתוח הרבה משחקים. כאשר עונת 1976/1977 יצאה לדרך, פיירקלאף עלה למחליף שלישי עקב סדרת פציעות של טושאק, ופיירקלאף החל להיכנס למשחקים כמחליף יותר מאי פעם.
הוא כבש את השער המפורסם ביותר שלו בליברפול לאחר שעלה כמחליף במשחק רבע הגמר של גביע אירופה נגד סנט אטיין. ליברפול הובילה 1–2 במשחק הביתי אך הקבוצה הייתה צריכה עוד שער כדי לעלות לשלב הבא. המאמן בוב פייזלי הכניס את פיירקלאף למשחק 20 דקות לפני סוף המשחק, ופיירקלאף כבש שער 6 דקות לפני סיום המשחק. הוא הבקיע בצד הקופ המפורסם וזה היה אחד הלילות הגדולים ביותר באנפילד. הפולקלור של אנפילד מספר שהיה ניתן לשמוע את שאגות השמחה מהקופ למרחק של יותר מארבעה וחצי קילומטר.
ליברפול זכתה שוב באליפות, העפילה לגמר גביע ה-FA ולגמר גביע אירופה נגד רומא. פיירקלאף לא שותף בגמר גביע ה-FA והקבוצה הפסידה למנצ'סטר יונייטד. עם זאת, הוא עלה כמחליף בגמר גביע אירופה מול רומא וליברפול ניצחה 3-1. פיירקלאף הבקיע שער בכל אחד מהמשחקים הבאים בגביע הסופר קאפ האירופי של 1977.