פייטלסון נולדה בשם דינה שוּר (Schur) בווינה בירת אוסטריה, בת ליוסף והדוויג שוּר. בשנת 1934 עלתה לארץ ישראל. התחנכה בגימנסיה הרצליה. למדה בסמינר למורים בבית הכרם, ולאחר מכן שירתה בצה"ל (1948–1949) ונפצעה קשה במלחמת העצמאות בירושלים. ב-1951 קיבלה תואר שני, וב-1956 תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים, על התזה "דפוסים חינוכיים בעדה הכורדית".
בראשית דרכה חקרה את דפוסי החינוך בעדה הכורדית, והייתה בכך לחוקרת הראשונה של העדה הכורדית עם עלייתה ארצה. את פרס ישראל בחקר החינוך קיבלה בשנת 1953 על עבודתה "גורמי הכישלון אצל ילדי כיתה א'". בעבודה זו היא עמדה על חשיבות שיטות ההוראה בהנחלת הקריאה, ובייחוד על הצורך בהוראה שיטתית של הקריאה.
בסוף שנות החמישים וראשית שנות השישים הייתה שותפה לפיתוח חומרי לימוד ללימוד הקריאה בשיטה הפונטית בשם "גם אני קורא" ו"אני קורא כבר". בהמשך דרכה שימשה פייטלסון כמפקחת במשרד החינוך ומרצה באוניברסיטה העברית. בשנת 1973 היא הצטרפה לסגל אוניברסיטת חיפה, שם הגיעה לדרגת פרופסור מן המניין. במהלך שנות השבעים והשמונים יזמה את הקמת החטיבות הצעירות לתלמידי גן חובה וכיתות א' ו-ב', ואת פרויקט הסיפריות הכיתתיות. בשנת 1992 נבחרה להיכל התהילה לקריאה של ארגון הקריאה הבינלאומי.
בעבודתה המדעית עמדה על חשיבות ההקראה לילדים לשם פיתוח הבנת הנקרא, ועל תפקיד המשחק החופשי בפיתוח היצירתיות, יכולת ההפשטה, התמודדות עם כישלונות וצבירת הצלחות.
פייטלסון הטיפה לצמצום מעורבות מדכאת יצירתיות במשחקי הילדים והעדיפה משחקים פרימיטיביים המאפשרים לילדים לפתח את היצירתיות על פני משחקים משוכללים הקובעים לילדים את דרכי השימוש בהם. ביקשה גם לצמצם את זמן הפעילות הפסיבית של הילדים בצפייה בטלוויזיה.
נישאה ליהודה לֵאו פייטלסון, והייתה אם לשני בנים.
פייטלסון הובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
מפרץ ביסקאיה
מפרץ ביסקאיה (ספרדית Golfo de Vizcaya; צרפתית Golfe de Gascogne; בסקית Bizkaiko Golkoa) הוא מפרץ באירופה, בצפונו של האוקיינוס האטלנטי, לאורך חופיה המערביים של צרפת וחופיה הצפוניים של ספרד, והקרוי על שם מחוז ספרדי בעל אותו שם. בספרדית מכונה חלקו הדרומי בלבד של המפרץ בשם הים הקנטברי (Mar Cantábrico), ומקורו של זה מהשם הלטיני בן המאה ה-1 לפנה"ס "סינוס קנטברורום" (Sinus Cantabrorum) על שמם של השבטים הקנטבריים. חלק מקו החוף של המפרץ בתחומי ספרד מכונה "החוף הירוק" (Costa Verde).
גאוגרפיה.
קרקעיתו של המפרץ רדודה, דבר הגורם לכך שהמדף היבשתי נמשך עמוק לתוכו, ומביא תכופות למזג אוויר סוער ולים גבה-גלי. מפרץ ביסקאיה ידוע בין הימאים בעולם כולו כ״בית קברות לאניות״ משום שבשעת סערה הגלים מסוכנים ביותר, וספינות רבות טבעו שם. הנהרות העיקריים הנשפכים אל המפרץ, בדרך כלל בצורת "ריה" (מספרדית ría, עמק נהר ששקע), הם הלואר, הגארון והדורדון בתחומי צרפת. בתחומי ספרד אין נהרות גדולים הנשפכים אל מפרץ ביסקאיה שכן רכס ההרים הקנטבריים מקביל לחופיו וקו פרשת המים שעובר לאורך פסגותיו מרוחק 50 ק"מ בלבד מהחוף. לכן הנהרות בשטח ספרד קצרים ובעלי עוצמת זרם משתנה.
קהילות אוטונומיות של ספרד השוכנות לחופי המפרץ הן (ממערב למזרח) גליסיה, אסטוריאס, קנטבריה וחבל הבסקים. מחוזות צרפת שלחופי המפרץ הם (מדרום לצפון) אקיטן החדשה, פיי דה לה לואר וברטאן.
ערים גדולות לאורך חופיו של המפרץ הן אוביידו, סנטנדר, בילבאו וסן סבסטיאן בספרד, ובאיון, ביאריץ, בורדו, לה רושל, נאנט וסן נאזר בצרפת.
המפרץ העניק את שמו לנעימה הידועה "ביסקאיה".
רוב מיוחס
רוב מיוחס (או רוב מיוחד) הוא רוב בו נדרש יחס מסוים של תמיכה, הגדול מן היחס הנדרש לשם קבלת ההחלטה ברוב רגיל (או רוב פשוט) של 50% מהמצביעים ועוד אחד. הרוב נקבע אד הוק על פי צורכי הבחירות או המשאל. בניגוד לרוב רגיל, רוב מיוחס הוא רוב שעולה מכלל הנשאלים על פי יחס מסוים שנקבע מראש בחוק. ובניגוד לרוב מוחלט, בו נדרשת הסכמה של כלל המצביעים, ללא יוצא מהכלל.
מצב בו קובעים דרישה לרוב מיוחס נקרא "שריון", זאת מכיוון שהוא מחייב הסכמה רחבה כדי לבצע שינויים במצב הקיים, כך למעשה נמנעים שינויים רבים בעלי רוב קטן, ונשמרים האינטרסים של קבוצות הרוב בחברה, מצב שעלול להוביל לפגיעה בקבוצות המיעוט.
לדוגמה, הדחת נשיא במדינת ישראל כרוכה בהשגת רוב מיוחס של שלושה רבעים מהמספר הכולל של חברי הכנסת, כלומר 90 חברי כנסת שיצביעו בעד הדחתו על מנת שההחלטה תתקבל.
רוב מיוחס בעולם.
במועצת השרים של האיחוד האירופי נדרש רוב מיוחס כדי לאזן את האינטרסים של המדינות הגדולות והקטנות החברות באיחוד.
החוקה ההודית דורשת רוב מיוחס של שני שלישים מן החברים הנוכחים בהצבעה בשני בתי הפרלמנט ההודי כדי לבצע תיקון חוקתי. בנוסף, בעניינים המשפיעים על מחוזים או מדינות מסוימות, לפחות 50% מהמדינות המושפעות מכך, צריכות לאשר את התיקון על מנת שיתקבל.
בקנדה ניתן לפרלמנט הכוח להחליט האם משאל עם בנוגע לעצמאות מחוזית השיג "רוב ברור" ונרמז לכך שרוב מיוחס נדרש לכך. במידה ולא הושג רוב ברור, תוצאות משאל העם מבוטלות והמחוז לא יוכל להכריז על עצמאות באופן חוקי.
במשאלי עם המתקיימים ברפובליקה של סין ועוסקים בנושא טאיוואן, נדרש רוב של כל הבוחרים הרשומים (לא רק אלה שהצביעו) כדי להעביר החלטה.
ארצות הברית.
רוב של שלוש חמישיות נדרש בארצות הברית על מנת להביא לשינוי משמעותי. לדוגמה, הוא משמש כרוב הנדרש ברוד איילנד במקרה בו רוצים לבטל וטו, או בניו יורק הוא נדרש כדי לאשר העלאת מיסים.
חוקת ארצות הברית דורשת רוב מיוחס על מנת לבצע שינויים משמעותיים בפעולות מסוימות.
הצעת תיקונים לחוקה יכולה להתבצע באחת מהדרכים הבאות:
לאחר שהוצע התיקון באחת הדרכים הנ"ל, ניתן לאשררו באחת מן הדרכים הבאות:
במדינות רבות בארצות הברית, רוב מיוחס של מחוקקים יכול להציע שינוי בחוקה, אך השינוי יתבצע רק לאחר הצבעת הבוחרים. לדוגמה, במישיגן המחוקק מאפשר מציע שינויים בחוקת מישיגן, אך אלה מתבצעים בפועל רק לאחר שאושרו בבחירות הבאות המתקיימות במדינה.
ישראל.
בישראל קיימים מספר סעיפים בחוקי יסוד ששינויים דורש רוב מיוחס:
טכנולייז
טקנולייז (ביפנית: テクノライズ) היא סדרת אנימה בעלת 22 פרקים ששודרה ביפן ב-2003 מאת הצוות שיצר את סריאל אקספראימנט ליין ולכן נחשבת כ"איחוד חמש השנים של ליין".
צ'יאקי ג'י קונקה (הכוכב שמת ותכשיט של ילדה) הוא התסריטאי, יושיטושי אבה הוא המעצב ויסויוקי הואדה הוא המפיק. הסדרה חוקרת את ההשלכות של בינה מלאכותית על התודעה, ועל הבעיה הפסיכופיזית. כמו כן היא חוקרת את היחס בין רודנות הטכנולוגיה לאדם ואת האפשרות של חיים רעים, התנוונות החברה האנושית ואפוקליפסה בעולם טכנולוגי.
היא משתמשת לשם כך בטכניקות אומנותיות וקולנועיות נסיוניות, הטון שלה הוא אפל ואלים, רווי בגוונים של שחור ואפור, ובעל מוזיקה וצלילי רקע תואמים. הסדרה שודרה גם בארצות הברית בגרמניה, איטליה וקוריאה הדרומית.
הסיעות בעיר.
לוקס היא שדה קרב של ארבע סיעות: אורגנו, הברית, לקן, והאצולה.
אורגנו היא ארגון דמוי מאפיה והיאקוזה בפרט, המייצר ומוכר איברי טקנולייז. הברית היא ארגון טרור דמוי ארגוני פועלים למיניהם המתנגד לאורגנו ולרעיון הטקנוליזציה בכלל משום שהם טוענים שטקנוליזציה משחיתה ומסלפת את הנשמה. הלקן (או רקן) הם קבוצה של נערים שעברו טקנוליזציה המבצעים פעולות אלימות בתקווה לחרחר מלחמה כוללת בין האורגנו לברית. האצולה היא סיעה רביעית שבקושי מתערבת בנעשה בעיר משום הקשרים שלהם עם העולם שלמעלה. קיימת גם סיעה חמישית, אך היא לא משתתפת במלחמות. גבה הוא כפר בו חיים אנשים דתיים המאמינים בנביאה שמופיעה פעם בדור, המאמינים בנביאה זו דוגלים בהשלמה עם הגורל.
עלילה.
הסיפור מתרחש בעיר תת-קרקעית הנקראת לוקס בה התאורה המים ומחזור הימים הם מלאכותיים, באשר לאנשים השוכנים בה, מתרחשים קרבות בין הארגונים שונים של אנשים בעלי מטרות שונות, מה שמזיק לתושבי העיר. רוב הסדרה עוקבת אחרי קרבות אלה ואחרי גורמים יחידים המנסים להפנות את הסכסוכים ולהשתלט עליהם למען מטרתם. טקנולייז הוא שם של איברים מלאכותיים תותבים שסביבם סובבת כל הסדרה.
הגיבור של הסדרה הוא איצ'יסה, נער המתאגרף בשביל כסף.
הסדרה מחולקת לשני חלקים, הראשון בו מטייל ללא רקע ברור שהגיע לעיר לוקס מנסה לעשות שם מהפכה אך נכשל. והשני בו רודן בשם קאנו משתלט על העיר ומממש את גורלה ה"מר" שהמטייל ניסה למנוע.
ביקורת הסדרה.
הסדרה נכשלה יחסית לתוצרים קודמים של אבה (סריאל אקספרימנט ליין והאיבנה רנמיי) הן באמריקה והן ביפן. וזאת אף על פי שהיא מתוארת על ידי רבים כפרויקט הטוב ביותר שלו. הביקורת של הצופים מעורבת, יש הרואים אותה כסדרה מעולה בגלל הרגשות שהיא מעלה (בדרך כלל עצב) והסימבוליות שמצויים בה ויש הרואים אותה כניסיון משעמם ולא מתגמל.
קישורים חיצוניים.
טמפל 1
טמפל 1 (באנגלית: Tempel 1) הוא שביט מחזורי שהתגלה ב-3 באפריל 1867 על ידי האסטרונום הגרמני וילהלם טמפל שעבד במרסיי שבצרפת. גודלו של השביט מוערך ב-7.6 קילומטר אורך ו-4.9 קילומטר רוחב. השביט התפרסם כאשר הגשושית פגיעה עמוקה התנגשה בו ב-4 ביולי 2005 לצורכי מחקר.
גילוי.