כחלק מתהליך לקיחת האחריות על מעשיה של אוסטריה בזמן השואה, נתבעה ממשלת אוסטריה לפצות את ניצולי השואה היהודיים שבה. בהתחלה התעכבה הממשלה עם עניין הפיצויים, עד שהופעל נגדה לחץ אמריקאי. בנובמבר 2005 אוסטריה נכנעה ללחץ ושלחה מכתבי פיצויים ל-19,300 ניצולי שואה אוסטרים-יהודים. הסכום הכולל שהשקיעה אוסטריה בפיצויים הגיע ללמעלה מ-2 מיליון דולר, שאותם שילמה לניצולים עצמם, לעסקים שנפגעו, חשבונות בנק שנבזזו וכו'. בנוסף לכך, אוסטריה פיצתה את קרן יהודי אוסטריה ב 40 מיליון דולר.
מרכז היהדות הגדול ביותר באוסטריה הוא הבירה וינה, ופועלים בה בתי כנסת, בית אבות יהודי, מוזיאון יהודי (הוקם ב־1993), ומוסדות קהילה שונים. בווינה ישנם זרמים יהודים רבים, מחרדים ועד רפורמים. בקהילה קיימת גם פעילות ענפה מטעם תנועת חב"ד המנהלת בעיר בתי כנסת, בתי ספר, גנים, מרכז קהילתי ואף אוניברסיטה. כמו כן פועלים במקום גם סניפים של בני עקיבא והשומר הצעיר. נשיא הקהילה הוא אוסקר דויטש, והרב הראשי הוא חיים פאול אייזנברג. כיום, המיעוט הגדול ביותר בקהילה היהודית בווינה הוא מיוצאי גאורגיה, ומיעוט אחר הוא מיוצאי בוכרה, ולהם בתי כנסת נפרדים, וכמוכן מרכז קהילתי גדול, הנקרא "המרכז הספרדי".
מספר יהודים השתלבו בפוליטיקה האוסטרית. הידוע ביניהם הוא ברונו קרייסקי, שכיהן כקנצלר אוסטריה במשך 13 שנה. קרייסקי היה ביקורתי כלפי עמדות ממשלת ישראל בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי אך סייע רבות ליציאת יהודים מברית המועצות שעברו דרך וינה בדרכם לישראל ולארצות המערב. פוליטיקאים יהודים נוספים הם אליזבט פיטרמן חברת הפרלמנט האוסטרי, מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית ופטר זיכרובסקי חבר מפלגת החירות האוסטרית לשעבר ונציג בפרלמנט האירופי לשעבר.
בדצמבר 2017, לאחר שראש מפלגת העם סבסטיאן קורץ הקים ממשלה עם מפלגת החירות, הוכרז כי אוסטריה תעניק אזרחות לצאצאי קורבנותיהם של הנאצים באוסטריה. כשנתיים לאחר מכן, ב-17 בספטמבר 2019, הפרלמנט האוסטרי הצביע פה אחד על תיקון חוק האזרחות האוסטרית. תיקון החוק אפשר לצאצאי נרדפי הנאצים, ביניהם יהודים רבים, להשיב ולקבל אזרחות אוסטרית תוך הקלות רבות. החוק נכנס לתוקף ב-1 בספטמבר 2020. בספטמבר 2021, שנה לאחר החלת החוק, כ-6,000 נרדפים יהודים וצאצאיהם הפכו לאזרחי אוסטריה.
ב-9 בנובמבר 2021 נחנכה מצבת זכרון לקדושי יהודי אוסטריה ברובע התשיעי בווינה. בטקס נכחו יוזם האנדרטה ניצול השואה קורט יעקב טוטר, הקנצלר אלכסנדר שלנברג, ראש הקהילה היהודית בוינה אוסקר דויטש, שר התפוצות הישראלי נחמן שי ורבים נוספים.
יהדות חרדית.
בווינה ישנו ריכוז חרדי בן כמה מאות משפחות. בקהילות הספרדיות (הבוכרים והגיאורגים - גרוזינים) ישנם חרדים רבים, וכן בקהילת חב"ד, הכוללת כמה בתי כנסיות ומרכזים קהילתיים כמו גם מספר מוסדות חינוך. מלבד קהילות אלו ישנן 4 קהילות חרדיות-אשכנזיות נוספות שרוב חבריהן חסידים, המתרכזות בעיקר ברובע השני (Leopoldstadt),ומיעוטן ברובע הראשון וברובע העשרים. הקהילות מחזיקות בתי כנסת מוסדות חינוך וכוללי אברכים. גם סניף "הצלה" מקומי הוקם בידי התושבים החרדים.
הקהילות החרדיות האשכנזיות מחזיקות בשתי סיעות וביחד בחמישה נציגים במועצת הקהילה היהודית.
בעיר קיימות מספר מסעדות (חלביות ובשריות) ומאפיות בכשרות חרדית ומהודרת.
הפועל &quot;השלום&quot; ירושלים
עופר חוגי
עופר חוגי (נולד ב-17 באפריל 1962) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם ש"ס שהורשע בפלילים.
ביוגרפיה.
חוגי נולד בישראל להורים שעלו מבגדאד, עיראק. בעל תואר ראשון, וכן הסמכה לרבנות, מנכ"ל מוסדות אור החיים. שירת בצה"ל והשתחרר בדרגת סמ"ר. ממקורביו של הרב ראובן אלבז.
נבחר לכנסת ה-15, ונכנס לכנסת ה-16 עם התפטרותו של יאיר פרץ, שהורשע בקבלת דבר במרמה.
ב-25 בדצמבר 2006 הורשע חוגי בבית המשפט המחוזי בירושלים בקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, בשימוש במסמך מזויף, ברישום כוזב במסמכי תאגיד ובניסיון לקבל דבר במרמה, בעת שכיהן כמנכ"ל מוסדות "אור החיים". חוגי זייף רשימות של תלמידים, כדי לקבל סכום גדול יותר ממשרד החינוך לתקציב ההסעות (כשני מיליון שקלים) על חוגי נגזרו שנתיים מאסר בפועל, שנה וחצי מאסר על תנאי וקנס של 12 אלף שקלים.
חוגי ערער לבית המשפט העליון על עצם הרשעתו ועל חומרת העונש והפרקליטות ערערה על קולת העונש. ב-13 בנובמבר 2008 הוחמר עונשו של חוגי לשלוש שנים מאסר בפועל וכן קנס של 200 אלף שקלים. בנובמבר 2010 השתחרר חוגי מהכלא אחרי שריצה שנתיים מאסר.
רחמים מלול
רחמים מלול (נולד ב-29 באפריל 1946) הוא ראש עיריית רחובות המכהן מאז 2009, חבר הכנסת וסגן יושב ראש הכנסת לשעבר מטעם מפלגת ש"ס. בראשית דרכו כראש העיר בפועל כיהן מטעם הליכוד.
ביוגרפיה.
מלול נולד במרוקו ועלה לישראל ב-1960, לאחר מספר שנים בצרפת. הוא למד בישיבה תיכונית, שירת בצה"ל, למד בסמינר למורים, לימודים לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, ו-.B.A אקוויוולנטי. משנת 1965 עד 1996 עבד כמורה ואחר כך כמנהל ומפקח חינוכי במוסדות חינוך של מרכז החינוך העצמאי. הוא דובר גם צרפתית.
שנים ארוכות כיהן מלול כחבר מועצת העיר רחובות מטעם ש"ס, החל בשנות השמונים. בחודש אוגוסט 1996 נתמנה לראש מועצה ממונה של היישוב הבדואי, כסייפה.
ב-1999 נבחר לכהן כחבר בכנסת ה-15 מטעם מפלגת ש"ס. לאור כניסתו לכנסת קבע המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, כי לא יוכל לכהן במקביל כראש מועצה ממונה וב-6 בספטמבר 1999 הורה שר הפנים לבטל את חברותו של מלול במועצת כסייפה, למפרע מיוני 1999. כנגד החלטה זאת הוגשה עתירה לבג"ץ, אולם בסוף שנת 1999 סיים מלול את תפקידו כראש מועצה ממונה.
בנוסף בכנסת ה-15, מלול נבחר לכהן כסגן יושב ראש הכנסת. בנוסף בכנסת זו היה חבר בוועדת הכספים, בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בוועדת החינוך והתרבות, בוועדה המשותפת לתקציב הכנסת, בוועדת החקירה הפרלמנטרית לעניין הסחר בנשים, בוועדת האתיקה, ובוועדה מיוחדת להצעת חוק תוכנית החירום הכלכלית.
ב-2003, בתום הקדנציה של הכנסת ה-15, לא הוכנס מלול שוב לרשימת ש"ס לכנסת, עקב היותו מזוהה עם אריה דרעי.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003 התמודד למועצת העיר רחובות במפלגה עצמאית בשם "עוצמה", וזכה במנדט אחד, במסגרת זו נבחר לחבר מועצה.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2008 נבחר מלול לכהן כחבר מועצת עיריית רחובות מטעם הליכוד, והיה לסגן ראש העיר וממלא מקומו. כאשר במרץ 2009 ראש העיר שוקי פורר נאלץ להשעות את עצמו ואחר כך להתפטר עקב הרשעתו בפלילים שיש עמם קלון הפך מלול לראש העיר בפועל, ובבחירות המיוחדות שהתקיימו בנובמבר נבחר מלול לראש עיריית רחובות כשזכה ב-40.8% מהקולות, לעומת המתחרה עוזי סלנט שקיבל 38.6%.
בשנת 2013 נבחר לתקופת כהונה נוספת עם 83% מהקולות. מולו התמודד חנניה וינברגר שקיבל 17%. סיעתו של מלול קיבלה 5 מנדטים, והייתה לסיעה הגדולה ביותר במועצת העיר.
בשנת 2018 התמודד כמועמד יחיד ברחובות, ונבחר לתקופת כהונה נוספת עם תמיכה של 63% מהקולות. 36% מהמצביעים הצביעו בפתק ירוק (ריק). סיעתו של מלול קיבלה 4 מנדטים.
בשנת 2015, מלול ביטל טקס בר מצווה לילדים עם צרכים מיוחדים של התנועה המסורתית (קונסרבטיבית) מבית הספר לוטם, מפני שהטקס היה אמור להתקיים בבית הכנסת "עדת שלום-עמנואל" המשתייך לקהילה המסורתית של רחובות, בניגוד לצביון של שאר בתי הכנסת האורתודוקסיים בעיר.
מלול מתנגד להקמת מדינה פלסטינית. במאי 2009 שלח מכתב לראש הממשלה, בו הביע התנגדות חריפה וכתב שמדינה פלסטינית אם תוקם תגרום לרחובות להיכנס לטווח הקסאמים.
יצחק סבן
יצחק סבן (נולד ב-15 ביולי 1952), הוא איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם ש"ס בכנסת ה-15.
סבן נולד בישראל. לאחר לימודי תיכון שירת סבן בצבא וסיים את שירותו הצבאי בדרגת סמל.
בין השנים 1989–1998 שימש סגן ראש עיריית באר שבע.
לקראת הבחירות לכנסת ה-15 שובץ במקום ה-14 ברשימת ש"ס לכנסת ה-15, ונכנס לכנסת לאחר שש"ס זכתה ב-17 מנדטים, וכיהן כחבר ועדות הכנסת, הכספים, הפנים ואיכות הסביבה, חוקה, חוק ומשפט והחינוך והתרבות. לא הוכנס לרשימת ש"ס לכנסת ה-16 עקב היותו מזוהה עם אריה דרעי.
סבן מנהל חשבונות במקצועו, נשוי ואב לארבעה, עם 13 נכדים.
דאג האמרשלד
פנחס צברי
פנחס צברי (נולד ב-27 בדצמבר 1956) הוא איש ציבור ישראלי. חבר מועצת העיר בני ברק ולתקופה קצרה חבר הכנסת בכנסת ה-15 מטעם מפלגת ש"ס.
ביוגרפיה.
צברי נולד בשנת 1956 בישראל. סיים את שירותו הצבאי בדרגת רב-סרן והוא בוגר תואר ראשון במנהל עסקים.
צברי משמש כחבר מועצה בעיריית בני ברק משנת ה'תשנ"ד, אז נכנס כחבר מפלגת "הן" של הרב מאיר מאזוז ראש ישיבת כיסא רחמים. לאחר האיחוד עם מפלגת ש"ס המקומית הוא המשיך לכהן כחבר מטעם הרב מאזוז.
במועצת העיר שכיהנה בשנים 2003 - 2008 היה ראש אגף תשתיות ופיתוח ושימש ברוטציה בתפקיד סגן ראש העיר. בקדנציה זו קידם תוכניות רבות בעיר כהקמת רמזורים, פיתוח גנים ציבוריים, ריבוד כבישים ומדרכות ועוד. לאחר שנבחר בשנת 2008 במסגרת הרשימה המאוחדת שהוקמה בעיר, צברי כיהן כחבר הנהלת העירייה, ראש אגף פיקוח עירוני וחנייה, ויו"ר האיגוד לכיבוי אש.
בשלושת חודשי כהונתה האחרונים של הכנסת ה-15 היה חבר כנסת מטעם ש"ס, במקומו של חבר הכנסת דוד טל שהתפטר מתפקידו. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-20 ברשימת ש"ס לכנסת.
בשנת 2008 נבחר לשמש ראש מינהל התפעול בעיריית לוד. המינוי לא אושר על ידי משרד הפנים ונבדק על ידי מבקר המדינה מחשש לניגוד עניינים בהחלטה על המינוי.
נכון ל-2018, משמש כסמנכ"ל תפעול בתאגיד המים מי ברק.
אברהם מיכאלי