עם זאת, מרגלית שילה מציגה במחקרה גם דעה הפוכה, לפיה אם היה בחווה פקיד אחר, שונה מברמן באופיו ובהתנהלותו עם הפועלים, הבעיה לא הייתה נפתרת, שכן הקושי לא היה זהות הפקיד אלא שיטת הפקידות עצמה. דעה זו התחזקה לאחר שנת פעילותו של יואל גולדה, שהחליף את ברמן בתפקידו ויחסיו עם הפועלים היו טובים. עיתון האחדות של מפלגת פועלי ציון ניהל מאבק לביטול שיטת הפקידות ולמתן עצמאות לפועלים - "... כל הניסיון הרב והמעציב של היישוב עד עתה מלמד אותנו כי חיכוכים וסכסוכים בין הפועלים והפקיד העומד על גבם - הם דברים מן ההכרח, לו גם יהיה הפקיד בבחינת צדיק גמור, ולו גם יהיו הפועלים אידיאליים או תמימים. חיכוכים מוכרחים לפרוץ וסופם שיד הפועלים על התחתונה. דבר זה הכרחי ונובע מכל שיטת הפקידות". אחד הפועלים העלה הרהור אחר - האגרונום צריך להיות מורה ומדריך, אבל צריך לבטל את שיטת ההנהלה שגורמת ליחסים גרועים בין המנהל-אגרונום לבין הפועלים. דברים אלה היוו סנגוריה על ברמן והצגת חולשותיו כחולשות שנובעות ממעמדו ולאו דווקא מאופיו הגרוע. הכותב טען שצריך להיאבק בשיטת הפקידות ולהביא לביטולה.
גם ברל כצנלסון, ראש ועד הפועלים בחווה, הדגיש בדברי הסיכום שלו על השביתה הגדולה את העימות הבלתי נמנע בין הפועלים לפקיד כך: "...התחילה מלחמה ישירה בין הפועלים ובין האדמיניסטרציה על עצם הפרנציפ של הנהלת העבודה... וכאן נתגלה, שקשה לעבוד עם הפועל העברי וקשה לפועל העברי לעבוד עם אדמיניסטרטור. לא הייתה אף חווה אחת בארץ, שהייתה לה תקופת עבודה שקטה, אם כי רבים מבין הפקידים התחילו את עבודתם מתוך רצון להרמוניה ביניהם ובין הפועלים..."
שלמה אלמולי
רבי שלמה בן רבי יעקב אלמולי (בערך 1490–1542) נולד בחצי האי האיברי. במקצועו רופא שהתיישב באימפריה העות'מאנית לאחר גירוש ספרד ופעל בעיקר בשלוניקי ובקושטא.
עודד הדפסת ספרים, ודאג להדפסתם לראשונה של ספר השרשים לרד"ק ושל איגרת חי בן מקיץ לרבי אברהם אבן עזרא.
הרב שלמה אלמולי
שאה אסמעיל הראשון
קרולי (פירושונים)
קארולי
רהובות
רהובות (באנגלית ובאפריקאנס: Rehoboth, או בשמה האחר: באסטרלנד ובאנגלית: Basterland) הייתה בנטוסטן במרכזו של דרום-מערב אפריקה (נמיביה של ימינו).
בשנת 1979 נוסד ברהובות ממשל עצמי. רהובות השתרעה במרכזו הגאוגרפי של מנדט דרום-מערב אפריקה, וגבלה בו מכל עבריו. מעט מזרחית ממנה שכן הבנטוסטן צוואנלנד, ודרומה משם הבנטוסטן נאמלנד. האוכלוסייה השלטת ברהובות היו צבעוניים בני הבאסטר. עיר הבירה הייתה רהובות.
רהובות הגיעה לקיצה כבנטוסטן בשנת 1989, אז עם ראשית תהליך פירוק האפרטהייד בדרום אפריקה, רהובות אוחדה מחדש עם מנדט דרום-מערב אפריקה, אשר זכה בעצמאות מספר חודשים לאחר מכן בתור הרפובליקה של נמיביה.
בן ליש
M68 (מ-Messier 68, נקרא גם NGC 4590) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נחש מים הנמצא במרחק של כ-33,300 שנות אור ממערכת השמש.
היסטוריה.
הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-9 באפריל 1780 והוכנס לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית ללא כוכבים מתחת לעורב ולנחש מים, עמומה וקשה לצפייה. בשנת 1814 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר כוכבים ותיאר אותו כעשיר ודחוס במיוחד עד שהכוכבים מתערבבים זה בזה. הוא ציין שהצביר מעט פחוס, שאורכו כ-4 דקות קשת ורוחבו כ-3 דקות קשת.
בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 7.8 כך שהוא עמום יחסית. ניתן להבחין בו רק באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ ועל מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 12.5, יש צורך בטלסקופ בינוני. בשל עמימותו ומיעוט הכוכבים הבהירים בסביבתו קשה לאתר אותו, הוא נמצא מעט מעל הקו הדמיוני המחבר את הכוכבים β בנחש מים ו-γ בנחש מים, כ-3.5 מעלות מדרום-מזרח לכוכב β בעורב.
מאפייני הצביר.
צורתו של M68 מעט סגלגלה, קוטרו כ-106 שנות אור ומסתו מוערכת בכ-223,000 מסות שמש. מרחקו ממערכת השמש הוא כ-33,300 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-11 דקות קשת - כשליש קוטרו של הירח המלא. בצביר התגלו כ-40 כוכבים משתנים, מספר נמוך יחסית לצבירים מסוג זה, רובם מסוג משתני RR בנבל. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 65,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי A6.
מסלולו של M68 סביב מרכז הגלקסיה הוא אליפטי מאוד כך שמרחקו ממרכז הגלקסיה נע בין 33,000 שנות אור ל-100,000 שנות אור והוא חוצה את מישור הגלקסיה פעמיים בכל הקפה שנמשכת כחצי מיליארד שנים. גילו של הצביר מוערך בכ-10 מיליארד שנים.
פיגוע ההתאבדות הכפול בתחנה המרכזית הישנה בתל אביב
מסיה 68
מפלגות פוליטיות ברוסיה
מאז התפרקות ברית המועצות יש ברוסיה מערכת רב-מפלגתית. מערכת זו התאפיינה בשנות ה-90 במאבקי כוח בין המחנה הליברלי ומפלגת השלטון הדמוקרטית "רוסיה ביתנו" ותנועת "הבחירה הדמוקרטית של רוסיה" לבין מחנה השמאל והמפלגה הקומוניסטית הרוסית. עם זאת, מאז שנת 2003 שולטת במדינה מפלגת "רוסיה המאוחדת" הצנטרליסטית והשמרנית, תוך דריסת המפלגות הקטנות. למעשה, נוצר מצב של מערכת רב-מפלגתית בעלת מפלגה דומיננטית אחת, כשהמערכת הפוליטית נשלטת על ידי מפלגה רבת-עוצמה ולה אחיזה במרבית מושבי הפרלמנט וגופי הממשל הפדרלי והשלטון המקומי, בדומה למצב ששרר בישראל עד 1977 עם מפא"י.
היסטוריה.
בשנת 1905 הקיסר ניקולאי השני חתם על צו להקמת הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית שמושבה היה בארמון טבריד בסנקט פטרבורג. בבחירות שנערכו בשנת 1906 נבחרו 10 מפלגות מתוך 14 שהיו קיימות אז ברוסיה, כאשר הטקס החגיגי לפתיחת כינוס הדומה נערך באפריל 1906 בנוכחות הצאר.
בין המפלגות העיקריות באותן שנים היו: המפלגה הדמוקרטית החוקתית, ברית העם הרוסי, מפלגת הס"רים, המפלגה המוסלמית, קבוצת הקוזאקים, מפלגת העם הסוציאליסטית, המפלגה המונרכיסטית הרוסית, מפלגת הרפורמות הדמוקרטיות, ברית 17 באוקטובר, המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית ותנועת המאות השחורות.
לאחר מהפכת פברואר מפלגת הס"רים הייתה הדומיננטית ביותר אך לאחר מהפכת אוקטובר הוכרז על הפיכת רוסיה למדינה ובה מערכת חד-מפלגתית, כאשר מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית (לימים המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות) הפכה למפלגה החוקית היחידה במדינה בשנים 1922–1988. בשנות ה-80 הוקמו מספר מפלגות נוספות כדוגמת "האיחוד הדמוקרטי" שהוקמה במאי 1988 (והייתה הגרעין למפלגה הדמוקרטית של רוסיה) והמפלגה הליברל-דמוקרטית הלאומנית שהוקמה בדצמבר 1989.
בשנת 1991 אלה היו המפלגות החוקיות במדינה:
בשנים 1991–1993 התגלע סכסוך בין הרשות המבצעת לבין הרשות המחוקקת. שהביא להפצצת מושב הפרלמנט בהוראת הנשיא ולבסוף סוכם על כתיבת חוקה חדשה ועריכת בחירות חדשות לפרלמנט שנערכו ב-1993 ובמסגרתן 3 מפלגות חילקו ביניהן את המושבים בדומה הרוסית:
משנת 1993 מפלגת רוסיה ביתנו והמפלגה הדמוקרטית היוו מפלגות הקואליציה העיקריות ברוסיה.
מאז 1999 מפלגת רוסיה המאוחדת הפכה למפלגת השלטון העיקרית כשמספר המפלגות המתמודדות בבחירות לפרלמנט הולך ומתמעט.
המפלגות.
בסך הכל 48 מפלגות רשומות באופן חוקי במשרד המשפטים הרוסי, נכון למאי 2020:
תנועות לא רשומות.
החזית העממית הכול-רוסית.
החזית העממית הכול-רוסית הוא שמה של תנועה על מפלגתית המאגדת מספר ארגונים, מפלגות ותנועות פוליטיות תחת קורת גג אחת. אינה רשומה כמפלגה פוליטית.
זאב משל
זאב מֶשֶל (נולד ב-1932) הוא סופר וארכאולוג במכון לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
זאב משל נולד בשנת 1932, בצריף בשכונת נווה שאנן בעיר תל אביב. בגיל 4, זאב משל ומשפחתו עברו להתגורר במעונות עובדים ז', שם גרו לצד פועלים, סופרים ואנשי פלמ"ח. כילד, זאב משל למד בבית ספר העממי "בית חינוך" בצפון תל אביב הישן, והקדיש יום אחד בשבוע לעבודה בהשפעת בבית הספר, אשר הוקם ברוח תנועת העבודה. הצטרף לתנועה המאוחדת ויצא במסגרתה לגרעין נח"ל שבו עשה את שירותו הצבאי ולאחר מכן היה חבר בקיבוץ מעין ברוך. למד באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים תואר ראשון ב-1961. המשיך בלימודיו באוניברסיטה העברית גם לתואר שני ולתואר דוקטור.
בבגרותו עבר להתגורר במשך כ-40 שנה בירושלים, והחל מ-2000 גר בגבעתיים.
ממחקריו.
בשנים 1964-1965 היה במשלחת של יגאל ידין שחפרה במצדה. בשנת 1967 הוא נאבק נגד הקמת רכבל מצדה בגרסתו הראשונית שכוון לעקוף את ההר ולחבר בין הצד המזרחי לצד המערבי.
בשנים 1974–1976 עמד משל בראש חפירה ארכאולוגית באתר כונתילת עג'רוד הידוע בכינויו "חורבת תימן". החפירה בוצעה על ידי כ-100 מתנדבים, רובם אנשי המדור לידיעת הארץ בתנועה הקיבוצית. ממצאי המחקר כללו ממצאים רבים בעברית, השופכים אור על אמונתם הדתית של תושבי ממלכת ישראל הקדומה. באתר עצמו נחפרו שני מבנים מרכזיים, ונמצאו תנורים, אבן ששוקלת 200 קילו ועליה כתובה ברכה לה', פיטסים מצוירים עם כתובות בעברית וממצאים נוספים.
בית הנבחרים של קפריסין
בית הנבחרים (ביוונית: Βουλή των Αντιπροσώπων; בטורקית: Temsilciler Meclisi) הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת של קפריסין אשר מכיל 56 נציגים שנבחרים בבחירות דמוקרטיות מדי 5 שנים. בית הנבחרים בנוי בשיטת בית מחוקקים חד-ביתי. 80 הנציגים נבחרים על פי ייצוג יחסי במחוזות קפריסין, כאשר 24 מן המושבים מוקצים לקהילה הטורקית במדינה, אך אלו פנויים מאז שנת 1964 לאחר שהנציגים הטורקיים הפסיקו לעבוד בעקבות אלימות אתנית במדינה. כיום, מבנה הפרלמנט נמצא בבירת קפריסין, ניקוסיה.
בחירות.
הבחירות הכלליות חייבות להתקיים ביום ראשון השני של החודש שקדם לחודש בו הכהונה של הבית היוצא פגה. הבית היוצא ממשיך במילוי תפקידיו עד הבית שזה עתה נבחר נכנס לתפקידו.