722 איש נהרגו כתוצאה מההתפרצות, כשרבים מהם נהרגו מהתמוטטות גגות בתיהם תחת כובד משקל האפר. סכנת ההתמוטטות גברה עקב הגשמים שירדו באזור כתוצאה מסופת הטייפון "יוניה". מאמצי הפינוי של תושבי האזור הצילו ממוות אלפי נפשות ונחשבים לאחד משיאי עבודת הוולקנולוגים בניבוי התפרצויות.
מאז ההתפרצות מתרחשות באזור, בכל עונה גשומה, מפולות בוץ שגורמות לפינוי אלפי תושבים. מאות תושבים מתו כתוצאה מתנאי תברואה ירודים במחנות הפליטים אליהם פונו. החקלאות באזור פינטובו נפגעה קשות מן ההתפרצות ומאות קמ"ר של שטחים מעובדים הפכו לאדמות בור והותירו חקלאים רבים ללא מקור פרנסה.
ממשלת ארצות הברית החזיקה באזור הר פינטובו שני בסיסי צבא גדולים: בסיס הצי במפרץ סוביק, כ-75 ק"מ מדרום-מערב להר, ובסיס חיל האוויר קלארק במרחק 40 ק"מ ממזרח לפסגת ההר. שני הבסיסים ניזוקו קשות כתוצאה מההתפרצות.
אף על פי שההתפרצות של פינטובו בשנת 1991 הייתה השנייה בגודלה במאה ה-20, היא הייתה חלשה יותר מהתפרצויות היסטוריות של ההר כפי שנמצא על ידי גאולוגים. יש הרואים בכך סימן שהתפרצויות הפינטובו הולכות ונחלשות לאורך ההיסטוריה.
השפעות חברתיות וכלכליות.
התפרצות פינטובו פגעה קשות בהתפתחות הכלכלית באזורים הסמוכים להר. נדרשו מיליארדי פסו פיליפיניים כדי לתקן את הנזק הניכר למבנים ולתשתיות שנגרם כתוצאה מההתפרצות. תקציבים גדולים נוספים נדרשו לבניית סכרים וקירות כדי לתעל את זרמי מפולות הבוץ.
364 קהילות ו-2.1 מיליון תושבים נפגעו מההתפרצות כתוצאה מהרס בתיהם, או מקורות פרנסתם. יותר מ-8,000 בתים נהרסו כליל ו-73,000 בתים נוספים ניזוקו. נוסף לנזקים שנגרמו ליישובים הסמוכים להר, נהרסו גם כבישים וקווי תקשורת כתוצאה מהזרמים הפירוקלסטיים ומפולות הבוץ. ההערכות הן שההשקעה בתיקון הנזקים לתשתיות הסתכמה ב-3.8 מיליארד פסו.
פרויקטים רבים של ייעור נהרסו כתוצאה מההתפרצות ובסך הכול נהרס יער בשטח 150 קמ"ר שערכו הוערך ב-125 מיליון פסו. 800 קמ"ר של שטחים חקלאיים ניזוקו קשות וכמעט 800,000 ראשי בקר ובעלי חיים אחרים במשקי חי מתו. הערכה היא שהנזק לחקלאות מסתכם בסך 1.5 מיליארד פסו.
מתקני בריאות שונים נפגעו אף הם ומחלות שפגעו בתושבים שנעקרו מבתיהם גרמו לעלייה חדה בשיעור התמותה. חינוכם של ילדים רבים נפגע עם הריסת בתי ספר. חלקו של אזור פינטובו בתוצר המקומי הגולמי של הפיליפינים היה כ-10%. לפני ההתפרצות היה גידול שנתי של 5% בתוצר המקומי הגולמי, אולם בשנת 1991 הוא ירד ביותר מ-3% לעומת שנת 1990.
השפעות עולמיות.
התפרצות כה עזה של כמויות אדירות של לבה ואפר העיפו כמות גדולה של תרסיסים ואבק לסטרטוספירה. דו-תחמוצת הגופרית עברה תהליך של חמצון באטמוספירה ויצרה אובך של חומצה גופרתית אשר התפשטה בהדרגה בעולם במשך השנה שלאחר ההתפרצות. לדעת מדענים, חדירת תרסיסים אלה לסטרטוספירה הייתה הגדולה ביותר מאז התפרצות קרקטואה בשנת 1883, והייתה במסה כוללת של כ-17 מיליון טון דו-תחמוצת הגופרית.
חדירת כמות כה גדולה של תרסיס לסטרטוספירה גרמה לירידה שהגיעה עד ל-5% בכמות האור על פני כדור הארץ. כתוצאה מהאובך בשכבות הסטרטוספירה ירדה הטמפרטורה הממוצעת בחצי הכדור הצפוני בין 0.5-0.6 מעלות צלזיוס, ובעולם כולו הייתה ירידה ממוצעת בטמפרטורה של 0.4 מעלות צלזיוס. בה בעת עלתה הטמפרטורה הממוצעת בסטרטוספירה במספר מעלות, זאת בשל הקרינה שנספגה בתרסיסים. ניתן היה עדיין לזהות את הענן שנוצר בסטרטוספירה כתוצאה מההתפרצות אף שלוש שנים לאחר שאירעה.
להתפרצות הייתה השפעה משמעותית על רמת האוזון בסטרטוספירה והיא גרמה לעלייה ניכרת בקצב הרס שכבת האוזון. בעונת החורף של שנת 1992 הגיעה שכבת האוזון בגבהי-הביניים לרמות הנמוכות ביותר שנרשמו בחצי הכדור הדרומי, והחור באוזון מעל אנטארקטיקה הגיע לממדיו הגדולים ביותר עד לאותה עת, כתוצאה מהירידה המהירה ביותר בכמויות האוזון. התפרצות הר הדסון בצ'ילה בחודש אוגוסט 1991 תרמה אף היא להרס האוזון בחצי הכדור הדרומי.
בחורף של שנת 1991 - 1992 ירדו כמויות גשמים חריגות ביותר בישראל, ובכל אגן מזרח הים התיכון הייתה אותה שנה ברוכה בגשמים. מדענים שונים ייחסו כמויות גשמים חריגות אלה להתפרצות הפינטובו, כמו גם לתופעת אל ניניו באותה שנה.
השפעה בולטת נוספת של הימצאות אבק ההתפרצות באטמוספירה הייתה במהלך הופעת ליקויי ירח. בדרך כלל אפילו באמצע הליקוי ניתן עדיין להבחין בחלקו החשוך של הירח אף שהוא מטושטש יותר, בעוד שלאחר ההתפרצות בקושי ניתן היה להבחין בירח בעת הליקוי.
האזור לאחר שנת 1991.
לאחר התפרצות השיא ב-15 ביוני 1991, המשיך הר הגעש בפעילות חלשה הרבה יותר, שלוותה בהתפרצויות אפר מתמשכות עד לחודש אוגוסט והתפרצויות קצרות במשך חודש נוסף אחר כך. לאחר מכן היה ההר בפעילות נמוכה מאוד עד לחודש יולי 1992, כשאז החלה להיווצר כיפה געשית חדשה בלוע ההר.
הכיפה החדשה הורכבה, ככל הנראה, מלבה טרייה שנבעה ממאגר מגמה הנמצא מתחת להר ולא משיירי החומר שנותר בלוע לאחר התפרצות השיא משנת 1991. לנוכח התפתחות זו היו וולקנולוגים שחששו מפני התפרצויות עזות נוספות של ההר, ופעם נוספת ניתנה הוראה לפנות שטחים הסמוכים להר. אולם ההתפרצות שבאה לא הייתה עזה. לאחר כשנתיים של שקט שב ההר והתפרץ למשך כשלוש שעות בחודש מאי 1994, דבר המעיד על כך שקיימים עדיין מאגרים של מגמה בבטן ההר.
בני האייטה היו אלה שנפגעו בצורה הקשה ביותר מההתפרצות. רבים מכפריהם נהרסו לחלוטין בזרמים הפירוקלסטיים ובמפולות הבוץ וכך לא ניתן היה ליישב מקומות אלה מחדש. לאחר שהשטחים הסמוכים להר הוכרזו בטוחים למגורים שבו התושבים לכפרים שלא נהרסו, אולם רוב התושבים עברו ליישובים חדשים שהוקמו על ידי ממשלת הפיליפינים. התנאים ביישובים חדשים אלה היו עלובים, כל משפחה קיבלה רק חלקת אדמה קטנה עליה קשה היה לגדל גידולים חקלאיים. רבים מבני האייטה הפכו לעובדים חקלאיים שכירים אצל חקלאים בעמקים סמוכים, וחברת בני האייטה, שהייתה מגובשת עד למועד ההתפרצות, חוותה תהליך של התפרקות ושחיקה תרבותית.
לאחר שהפסיק ההר להתפרץ נוצר אגם בלוע ההר (אגם פינטובו) ובתוכו נוצר בשנת 1992 אי של כיפה געשית. בתחילה היה האגם בלוע קטן ממדים, מימיו היו חומציים (pH דרגה 2) וחומם היה כ-40 מעלות צלזיוס. בשנת 2003, לאחר שנאגרו באגם מי גשמים רבים, ירדה טמפרטורת המים ל-26 מעלות וחומציותם פחתה (ל-pH בדרגה 5.5).
פני המים באגם עלו בגובה של מטר לערך בכל חודש עד שבחודש ספטמבר 2001, כשהחלו חששות שקירות הלוע עלולים להתמוטט, הורתה ממשלת הפיליפינים לווסת את גובה המים על ידי ביצוע חפירה בעומק 5 מטר בשפת הלוע וכך נוקז כרבע מנפח האגם. עומק האגם נע בין 600 ל-800 מטר.
ב-10 ביולי 2002 קרס הקיר המערבי של הלוע, תוך שחרור איטי של כ-160 מיליון מ"ק של מים ומשקעים לנהר סמוך.
התותחנים
מכונת מצבים
בית חירות
מאדוויין
מאדוויין (באנגלית: Mudvayne) היא להקת נו-מטאל מפאוריה, אילינוי. הלהקה נוסדה ב-1996 על ידי הסולן צ'אד גריי, הגיטריסט גרג טריבט, המתופף מאטיו מקדונאג והבאסיסט שון ברקלי, שב-1998 הוחלף בידי ריאן מרטיני. הלהקה פרצה לתודעה בזכות להקת סליפנוט.
מתי סרי
מתי סרי (נולד בירושלים ב-25 בדצמבר 1952) הוא שחקן, מנחה טלוויזיה, מדבב וזמר ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בשם מתתיהו סרי לוי. אחיו הוא נגן כלי ההקשה גדי סרי. בצבא שירת בצוות בידור בחיל האוויר.
סרי למד במגמה לבימוי סרטים של קמרה אובסקורה.
קריירה.
הוא השתתף בהצגות רבות בתיאטרון, ביניהן "המלך" – שם שיחק בתפקיד הראשי את דמותו של זוהר ארגוב, "חלום אחר", "ללכת עד הסוף", "אדם הוא אדם", "יש לי כנרת", "ילדי הירח", "מקום אחר", "אחד משלנו", "ינטל", "חתונת הדמים", "הלב הלבן", "מפעל חייו", "עסק משפחתי", "מעגל הגיר הקווקזי", "הזמן הצהוב", "בן אדם", "ספר הג'ונגל", "הסוחר מוונציה" ועוד.
בנוסף, שיחק בסרטי הקולנוע "חמש חמש", "יהושע יהושע", "נקודת ראות", "לילה לבן", "מקס ומוריס", "רק כלבים רצים חופשי" ו"קופסה שחורה" אשר מבוסס על ספר באותו שם, ובתפקידי אורח בסרטים האמריקאים רמבו 3 והבריחה מערב הסעודית.
בשנים 1981–1983 היה סרי אחד ממנחי התוכנית "זהו זה!" בטלוויזיה החינוכית (באותה תקופה הוא הופיע גם בפרק ה-8 של הסדרה "בלי סודות"). בשנים 1991–1993 השתתף בתוכנית "העולם הערב" בערוץ 2 הניסיוני ובה גילם בין היתר את דמותו של סדאם חוסיין. בשנים 2001–2004 השתתף בסדרת הטלוויזיה "הילדים מגבעת נפוליאון". בשנת 2003 גילם את אודי גבע בטלנובלה "משחק החיים"
ובשנת 2007 השתתף בסדרה "הכל דבש". באותה שנה גילם את עופר המורה לנהיגה בסדרת הטלווזיה היומית "ראש גדול" ואת כרמי בסרט "רק כלבים רצים חופשי".
בשנת 1997 הוציא סרי את אלבומו הראשון "באים ונאספים", בהפקתו המוזיקלית של ירוסלב יעקובוביץ'. בין שיריו: "נגן", "זכות הציבור" ו"הינך יפה".
בשנת 2012 הוציא סרי אל האלבום "שנסון תל אביבי", בו הוא מבצע שנסונים שתורגמו לעברית ובוצעו בעבר, כגון "אהבה בת עשרים", "השחקן" ו"בנמל באמסטרדם", וכן שיר חדש בשם "הלב הלבן" המבוצע בשיתוף עם ביתו גל סרי.
בפעילות הדיבוב, סרי דיבב את גיבור הסדרה "חוש-חש הבלש" (שבהמשך ניתן לשי זורניצר ואחריו עפרון אטקין), וגם דיבב ב"היי! בינבה", "דן-דין השופט", ולאחרונה בסדרה לערוץ הופ "הנסיכה הקטנה". בשנת 2015 הוא דיבב את הנחש בסרט האנימציה "הנסיך הקטן". החל משנת 2018 הוא מגלם מיני תפקיד בסדרה "שרופים" שבערוץ טדי,בה בוא מגלם את בעל הבית של קבוצת הכדורגל "בני יהודה תל אביב" העונה לשם דלומי.
משנת 2008 מגיש סרי את פינת פרשת השבוע בתוכנית "ערב חדש".