המייסד של התיאטרון אלסרייא הערבי הוא אדיב ג'השאן, והעמותה הערבית מאחדת אנשי תיאטרון ויוצרים ערבים. אך שתי להקות אלה מפיקות יחדיו ובנפרד הצגות בשפה העברית והערבית. תיאטרון זה מאפשר לקבוצות אתניות שונות לבוא לידי ביטוי אמנותי. התיאטרון בנוי על שתי עמותות נפרדות, העברית והערבית. הן נפגשות מדי פעם כדי לסגור נושאים שונים, אך למעשה כל אחת מהן מנוהלת באופן עצמאי, ועם זאת שתיהן פועלות ומציגות הצגותיהן תחת קורת גג אחת. כמו כן מועלות הצגות שבהן אמני תיאטרון, עבריים וערבים משתפים פעולה מלאה מבחינה אמנותית, על הבמה ומחוצה לה. התיאטרון נתמך על ידי עיריית תל אביב ומשרד התרבות, והודות לרוח המיוחדת והאמונה שתיאטרון אחר, ומאחד קהילות, הוא הכרח מוסרי ואמנותי, למרות האילוצים הכלכליים. בתיאטרון זה, "רב תרבותיות" היא עובדה ואידאולוגיה. המעורבות התרבותית מתבטאת בשיתוף פעולה עם תושבי יפו, ביצירת קהל עברי וערבי, כולל נשים ותלמידי בתי ספר ערביים ועוד.
המקום מעסיק בעיקר אמנים צעירים, וחלק מייחודו הוא שכמעט בסופה של כל הצגה, נערכת שיחה בהשתתפות הקהל. ומלבד ההצגות הדו-לשוניות. הם מעלים הצגות המתבססות על שפת התנועה או נעדרות מילים, המקלות על קשיי השפה האפשריים של הצופים.
האגודה האמריקאית לפסיכיאטריה
יאן מאיאן
איש משפחה
איש משפחה (באנגלית: Family Guy) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיית מצבים מונפשת, זוכת פרס אמי, המאופיינת בהומור פרוע, אלים ולרוב בוטה, שמשודרת מאז 1999. הסדרה נוצרה ופותחה על ידי סת' מקפרלן ודייוויד צוקרמן, עבור רשת הטלוויזיה Fox האמריקאית. עלילת הסדרה סובבת סביב משפחת גריפין, משפחה בלתי מתפקדת המורכבת מזוג ההורים פיטר ולויס, מילדיהם מג, כריס, סטואי ומכלבם המואנש, בריאן. מרבית עלילת הסדרה מתרחשת בעיר הדמיונית קוהוג, במדינת רוד איילנד שבארצות הברית.
בשל סצנות בהן יש אלימות גרפית הכוללת לעיתים רצח וחלקי גופות, שימוש באלכוהול וסמים וכן בשל התוכן המיני הרב שלעיתים גם כולל בדיחות על אונס ופדופיליה, הסדרה אינה מומלצת לצפייה לילדים ללא בקרת הורים, ומוגדרת ברמת סיווג הצפייה לבני 18 ומעלה במקומות מסוימים בעולם.
את הרעיון לסדרה הגה מקפרלן לאחר שפיתח שתי סדרות קודמות, "חייו של לארי", ו"המופע של לארי וסטיב". מקפרלן עיצב מחדש את גיבורי הסדרות לארי וכלבו סטיב לפיטר ובריאן בהתאמה. מקפרלן הגיש פיילוט בן 15 דקות עבור רשת פוקס, אשר עלה לאוויר ב-20 בדצמבר 1998. לאחר שידור הפיילוט, העניקה הרשת אור ירוק להמשך שידורה והחתימה את מקפרלן על חוזה של 2.5 מיליון דולר אמריקאי לעונה. הפקת פרק אנימציה בן 30 דקות עלתה לפוקס ב-1999 כ-400,000 דולר אמריקאי. אולם, במהלך העונה השלישית של הסדרה, בשנת 2001, החליטה הרשת על ביטולה. ברם, לאחר שהוכח כי הסדרה אכן רכשה קהל מעריצים נרחב, מכירת תקליטורי DVD של הסדרה עלתה יפה, ובד בבד זכתה לנתוני מדרוג גבוהים ולשידורים חוזרים, החליטה הרשת לחדש את שידורי הסדרה. בכך, הייתה "איש משפחה" לסדרה הראשונה שחודשה בעקבות הצלחת מכירות ה-DVD. סדרה זו אף מוכרת כאחת מן הבודדות ששידוריה חודשו על ידי אותה הרשת אשר בחרה לבטלה. בישראל, זכויות שידור הסדרה נרכשו על ידי חברת yes ושודרה בערוצי הסדרות שלה ובפרט בערוץ yes Comedy.
הסדרה הייתה מועמדת ל-12 פרסי אמי במהלך השנים, וזכתה בשלושה מהם. בשנת 2009 הייתה מועמדת לפרס אמי בקטגוריית "סדרת קומדיה יוצאת דופן", והייתה לסדרה המצוירת הראשונה שזכתה למעמד זה מלבד "משפחת קדמוני" אשר הועמדה לקטגוריה זו בשנת 1961. הסדרה זכתה לביקורות רבות, אשר חלקן הלינו על דמיונה הרב ל"משפחת סימפסון", המשודרת אף היא באותה הרשת.
גיבור הסדרה הראשי הוא פיטר גריפין, אבי המשפחה ואיש המעמד הבינוני, אשר בחירותיו החפוזות העומדות בגבול הטיפשות מובילות את משפחתו לסיטואציות אירוניות וקומיות. רוב מבנה ההומור של התוכנית בנוי על הפוגות אבסורדיות וקצרות, הכוללות התייחסויות לתרבות פופולרית ופלאשבקים לנקודות שונות בהיסטוריה, בגאוגרפיה ובמציאות עצמה, שמערבות את הדמויות ואת מעשיהן המגוחכים.
בעקבות הסדרה נוצרו מותגים רבים הקשורים בה, כגון "סטואי גריפין: הסיפור שלא סופר" שזהו ספיישל אשר הופץ ישירות ל-DVD בשנת 2005, משחקי וידאו, ומשחק פינבול, אשר ראו אור שנה ושנתיים לאחר מכן. כמו כן, שלושה פרקי ספיישל המהווים פרודיה לשלושת סרטי "מלחמת הכוכבים" המקוריים שודרו בעונות השישית, השמינית והתשיעית. בשנת 2008 השיק מקפרלן סדרה-בת בשם "המופע של קליבלנד", ששודרה במשך ארבע עונות.
העונה ה-20 של הסדרה עלתה לשידור בארצות הברית ב-26 בספטמבר 2021.
בישראל, הסדרה משודרת בערוצי הסדרות של yes מראשיתה (כשכיום עונה 20 קיימת גם ב-yes VOD). כשבעבר, היה ניתן לצפות בעונות 12–18 גם בשירות הסטרימינג של נטפליקס. החל מה-16 ביוני 2022, ניתן לצפות בכל ה18 עונות הראשונות דרך שירות הסטרימינג דיסני+, תחת קטגוריית סטאר.
הפקה.
מפיקים בפועל.
יוצר הסדרה סת' מקפרלן משמש לכל אורך הסדרה כמפיק בפועל, וכיועץ קריאטיבי. המפיקים הראשונים בפועל היו דייוויד צוקרמן, לולי אריס, דייוויד פריטצ'ארד ומייק וולף. מפיקים בפועל נוספים במהלך היסטורית הסדרה היו דניאל פלאדינו, קארה ואלו ודני סמית'. דייוויד א. גודמן הצטרף לסדרה בעונתה השלישית כמפיק-שותף בפועל ולבסוף נעשה מפיק בפועל. אלכס בורסטיין, המדבבת את לויס, שימשה הן כמפיקה בפועל וכמפיקה אחראית במהלך העונות הרביעית והחמישית.
כתיבה ותסריט.
צוות הכותבים הראשוני הורכב מכריס שרידן, דני סמית', גארי ג'אנטי, ריקי בליט, ניל גולדמן, גארט דונובן, מאט ויצמן ומייק בארקר. תהליך הכתיבה של פרק מתחיל ב-14 כותבים, אשר כותבים, כל אחד בתורו, תסריטים שונים, כאשר בגמר תסריט הוא מוגש לעיונם של שאר הכותבים. לרוב, התסריטים כוללים הרבה קטעי מעבר לא רלוונטיים לעלילה, אשר מהווים מוטיב חשוב בסדרה. כאשר יש מעט מדי קטעים מסוג זה, נדרשים הכותבים לספק רצפים נוספים או דומים בגרסאות שונות, כאשר חברי הצוות משמשים כשופטים המשבצים את הראויים בתוך הפרק. מקפרלן הסביר כי הפקתו של פרק אחד אורכת בדרך-כלל עשרה חודשים כיוון שבסיסה הגרפי של הסדרה הוא ציורי-יד. זו גם הסיבה שהסדרה אינה יכולה להיות עדכנית מאוד, ולהגיב מיידית לאירועים אקטואליים המתרחשים בעולם. מרבית הכותבים הראשונים לא היו בעלי רקע בכתיבת תסריטים לסדרות מונפשות ורובם עסקו בעברם בתחום סדרות הסיטקום.
בראיונות ובהערות המופיעות ב-DVD של העונה הראשונה, מקפרלן הסביר שהוא מעריץ של תסכיתי רדיו משנות ה-30 וה-40, במיוחד מותחן הרדיו "השעיה", אשר הוביל לשמות הפרקים הראשונים אשר הכילו מוטיבים של רצח ומוות כמו "צילו של המוות" ו"מחשבה נעלית מרצח". רעיון זה נזנח במהירות, היות שהיה קשה לקשור את עלילת הפרקים לשמותיהם. בחודשי ההפקה הראשונים, ישב משרד הכותבים בחדר אשר הולווה להם על ידי צוות ההפקה של "המלך היל".
הכותב הפורה ביותר שלזכותו נזקפים 14 פרקים הוא סטיב קלאגהאן. הרבה מן הכותבים שעזבו את הסדרה עזבו ליצור או להפיק סדרות מצליחות אחרות כגון "סקראבס" ו"אבא אמריקאי", אף היא מבית היוצר של סת' מקפרלן.
במהלך שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי בחורף 2007–2008, הופסקה ההפקה הרשמית של הסדרה. למרות זאת, רשת פוקס המשיכה להפיק פרקים בלא הסכמתו של סת' מקפרלן, עובדה שהגדיר כ"צעד מחורבן ענקי" בראיון שהעניק בנושא. אף על פי שסירב לעבוד בסדרה בזמן זה, חוזהו עם רשת פוקס אילץ אותו לתרום לכל פרק שהופק. הפקת הסדרה נמשכה כסדרה בתום השביתה.
היסטוריה.
מקור.
מקפרלן לראשונה הגה את רעיון הסדרה ב-1995 כאשר למד בבית הספר לאנימציה של רוד איילנד. התזה שלו הייתה סרט שנקרא "חייו של לארי", אשר הוגש על ידי מורהו בבית הספר לרשת האנה ברברה, אשר בתורם, העסיקו את מקפרלן בחברתם. שנה לאחר מכן, מקפרלן יצר סרט המשך בשם "המופע של לארי וסטיב", שבמרכזו עמדו דמות בגיל העמידה בשם לארי וכלב אינטלקטואלי, סטיב. הסרטון הקצר שודר ב-1997 ברשת Cartoon Network.
מפיקים ברשת פוקס צפו בסרטונים והחתימו את מקפרלן על חוזה ליצור סדרה המבוססת על הדמויות בשם "איש משפחה". פוקס הציעו שמקפרלן ייצור סרטון באורך 15 דקות והקציבו לו 50,000 דולר. חלק מהרעיונות באיש משפחה באו בהשראת סרטי לארי. כאשר עבד על הסדרה, הדמויות של לארי וכלבו סטיב אט אט התפתחו לפיטר ובריאן. מקפרלן ציין שההבדל בין הסרט הראשוני, "חייו של לארי" לבין "איש משפחה" הוא ש"חייו של לארי נצפה בעיקר בחדר המעונות שלי ואיש משפחה - לאחר הסופרבול". לאחר הפיילוט, ניתן אור ירוק לסדרה. מקפרלן שאב השראות מכמה סדרות קומדיה כמו "משפחת סימפסון" ו"הכל נשאר במשפחה". חלק מ"אתרי" הסדרה הגיעו מסרטים מצוירים בהם נהג לצפות כאשר היה ילד.
משפחת גריפין הופיעה לראשונה בפיילוט אותו הגיש מקפרלן לרשת פוקס והוא עלה לשידור בסוף שנת 1998, אשר הציג עלילה בת 15 דקות. במקור, תוכננה הסדרה להתחיל כסרטונים לתוכנית המערכונים "MadTV", אך התוכנית שונתה בשל בעיות תקציב. לבסוף, ב-15 במאי 1998, פוקס הזמינה 13 פרקים של "איש משפחה" לעלות לשידור באמצע העונה.
הקרנת העונה ה-17 החלה בספטמבר 2018.
הרצה ראשונית.