קיקי רוטשטיין שירת בלהקת התותחנים, ובשנת 1971 השתתף בתוכניתה "לה בומבה". מתוכנית זו הצליח השיר "פרחים בקנה". יחד עם חבריו ללהקת התותחנים יובל דור ועמי מנדלמן הצטרף רוטשטיין לשלישיית אף אוזן גרון. השלישייה ליוותה שלושה שירים בפסטיבל הזמר והפזמון 1973: "יעלה ויבוא" של גידי גוב, "ליל חניה" של ירדנה ארזי, חנן יובל ואפרים שמיר ו"שיר בבוקר בבוקר". השיר "שיר בבוקר בבוקר" דורג במקום השלישי במצעד השנתי תשל"ג (1973).
בהכל עובר חביבי.
לאחר מכן חברה השלישייה לשלומית אהרון, וכך נוצרה להקת הכל עובר חביבי. שירה הראשון של הלהקה במצעדים השנתיים היה "החגיגה נגמרת", שאותו שרו חבריה בחגיגת הזמר 1976.
בשנת 1981 זכתה להקת הכל עובר חביבי בתחרות קדם-אירוויזיון 1981 עם השיר "הלילה". השיר הגיע למקום השביעי באירוויזיון 1981, ולמקום החמישי במצעד השנתי תשמ"א (1981). שיר נוסף של הלהקה שהצליח באותה שנה היה "עודני ילד".
בהמשך שנות השמונים דורגו במצעדים השנתיים שני שירים נוספים של הכל עובר חביבי: "תלווי אותי" בשנת 1983 ו"האורח", שדורג במקום השביעי במצעד השנתי תשמ"ד (1984). בשנת 1983 הלחינו חברי הלהקה את השיר "עוד ועוד", שאתו התחרתה אילנה אביטל בקדם אירוויזיון של אותה שנה. השיר האחרון בהשתתפותם של חברי הלהקה במצעדים השנתיים היה שיר הצדקה "עם אחד שיר אחד", בשנת 1985.
היה חבר הלהקה עד שנת 2002, ובנוסף עבד (גם בזמן החברות בלהקה וגם לאחר מכן) כמפיק מוזיקלי וכמנהל האישי של שלומית אהרון.
בעונה 2 של ארץ נהדרת (2004-2005) הופיע מערכון עם חיקוי של להקת הכל עובר חביבי, ובה נטען שכל חברי הלקה נקראים 'קיקי'.
בית הכנסת בנאה
בית הכנסת רבי יוסי בנאה המוכר גם כבית הכנסת הצדיק הלבן הוא בית כנסת קדום, שנוסד במאה ה-15 על ידי עולים מצפון ספרד בעיר העתיקה של צפת.
שמותיו.
לבית הכנסת שני כינויים: "בית הכנסת בנאה" ו"בית הכנסת הצדיק הלבן". מסורות שונות וסותרות המתייחסות לדמויות שונות נקשרו בשמות אלו.
מסורת אחת טוענת כי "הצדיק הלבן" הוא ראש חכמי צפת ומנהיגו של קהל אראגון, רבי יוסף סרגוסי, בשל האגדה המסופרת עליו כי פעם אחת נצטוו יהודי העיר לתת לפחה תרנגול לבן, שהיה נדיר, ומשלא מצאו פנו לרבי יוסף לעזרה. רבי יוסף הורה להביא לו תרנגולים שאינם לבנים, ובזכות תפילתו הם הלבינו.
מסורות אחרות מציינות במקום את קברו של אבא יוסף הבנאי שכינו אותו "רבי יוסי הבנאי" (או בנאה). הקבר מצוין שם עד היום. מסורות אלו קושרות את אגדת התרנגול הלבן למקום, משום שכדי להלבין את התרנגולים הביאום לקברו של אבא יוסף הבנאי.
תולדות בית הכנסת.
בית הכנסת נבנה במאה ה-15 על ידי יהודים ספרדים שעלו מאראגון, עוד לפני גירוש ספרד, ושימש את "קהל אראגון".
בית הכנסת נפגע מספר פעמים ברעידות האדמה הרבות שפקדו את צפת, ונחרב לחלוטין (למעט מתחם הקבר) ברעידת האדמה הגדולה ב-1759. שיקומו החל בראשית המאה ה-19, עת משפחת עבו ובראשה רבי שמואל עבו התיישבה בצפת וקבעה את מקום תפילתה בבית הכנסת. גם הקהילות היהודיות בסמרקנד ובבוכרה תרמו הון רב לשיפוץ בית הכנסת. כתובות בבית הכנסת מציינות שני תאריכים משמעותיים בשיקום הית הכנסת: 1873 ו-1905.
כיום עדיין מצוי בבית הכנסת ספר התורה של משפחת עבו, ומבית הכנסת יוצאת התהלוכה המרכזית של המשפחה מצפת לקבר רבי שמעון בר יוחאי בהר מירון מדי שנה בל"ג בעומר.
מסנן (מכשיר)
העלאת (טעינת) תודעה
קפסולה (בקטריולוגיה)
מגדל הרדיו והטלוויזיה של טיינג'ין
מגדל הרדיו והטלוויזיה טיאנג'ין (בסינית: 天津广播电视塔) הוא מגדל בטיינג'ין, סין, בגובה , שמשמש בעיקר לתקשורת. נכון ל-2020, זהו המגדל השמיני בגובהו בעולם. המגדל נבנה בשנת 1991 בעלות של 45 מיליון דולר. בגובה של כשני שלישים במעלה המגדל, נמצאת מרפסת תצפית בשטח רצפה של , המשמשת בעיקר לציוד תקשורת.
ארנסט דאולי
ארנסט ג'וזף "מייק" דאולי (באנגלית: Ernest Joseph "Mike" Dawley; 17 בפברואר 1886 – 10 בדצמבר 1973) היה קצין בכיר בצבא ארצות הברית, שהיה ידוע בשל תפקידו במלחמת העולם השנייה בפיקוד על הקורפוס ה-6 במבצע מפולת שלגים, נחיתות בעלות הברית בסלרנו, איטליה, בשנת 1943. לאחר הנחיתה הוא הודח מתפקידו על ידי מארק קלארק, מפקד הארמייה החמישית, וחזר לארצות הברית.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
דאולי נולד ב-17 בפברואר 1886 באנטיגו, ויסקונסין, ולאחר סיום לימודיו במכללת ריפון בריפון, ויסקונסין, הוא נכנס לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית (USMA) בווסט פוינט, ניו יורק, בשנת 1906. הוא סיים את לימודיו ארבע שנים לאחר מכן ב-15 ביוני 1910 והוסמך כלוטננט משנה בחיל התותחנים של צבא ארצות הברית. בין חבריו היו ג'ק הרד, אמיל ריינהרדט, ג'ון מיליקין, ג'יימס מויר, אוסקר גריסוולד, ולואיס ברטון.
דאולי שירת הן בארצות הברית והן בפיליפינים, ואף השתתף במשלחת הענישה המקסיקנית בשנת 1916, בפיקודו של בריגדיר גנרל ג'ון פרשינג.
מלחמת העולם הראשונה.
עם הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, באפריל 1917, דאולי הועבר לרגימנט ארטילריית השדה ה-7 שהוקם בפורט סם יוסטון, טקסס והוקצה לדיוויזיה ה-1. יחד עם אוגדתו נשלח דאולי לחזית המערבית כחלק מחיל המשלוח של ארצות הברית (AEF), תחת פיקודו של ג'ון פרשינג, שאותו שירת דאולי במקסיקו שנה קודם לכן.
לאחר הגעתו לצרפת השתתף דאולי בקורס קצר ב-L'Ecole d'Artillerie בפונטנבלו, ומונה למפקד של בית הספר לתותחנות בסומיר. הוא הועלה לדרגת מייג'ור בפברואר 1918, ונשאר בתפקיד זה עד מאי 1918, אז הועבר לרגימנט ארטילריית השדה ה-12, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-2.
בסוף יולי 1918 הוא הועבר למטה הכללי של הארמייה הראשונה והועלה לדרגת לוטננט קולונל. לאחר מכן עוזר הרמטכ"ל לארטילריית שדה של הארמייה השנייה. במהלך משימה זו הסתיימה המלחמה, ב-11 בנובמבר 1918. ב-20 בנובמבר הוא צורף לרגימנט ארטילריית השדה ה-16, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-4.
דאולי נשאר בצבא לאחר המלחמה, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה.
מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1940 הפך דאולי למפקד התותחנים של הדיוויזיה ה-7, בפיקודו של ג'וזף סטילוול. בספטמבר 1941 קיבל דולי את הפיקוד על הדיוויזיה ה-40, שהייתה חלק מהמשמר הלאומי של הצבא. בדצמבר 1941 נכנסה ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, בשל המתקפה על פרל הארבור.
באפריל 1942 מונה על ידי חברו הקרוב, לוטננט גנרל לסלי מקנאייר, מפקד כוחות היבשה של הצבא, לפיקוד על הקורפוס ה-6. הקורפוס נשלח, בראשית 1943, לזירה הים תיכונית (MTO), בתחילה להשתתף בפלישת בעלות הברית לסיציליה, שם היה אמור להיות תחת פיקוד הארמייה השביעית, בפיקודו של ג'ורג' פטון, אולם לבסוף נבחר הקורפוס השני של עומר בראדלי, שלחם קודם לכן במערכה של בעלות הברית בצפון אפריקה.
במקום זאת נבחר הקורפוס ה-6 להשתתף בפלישת בעלות הברית לאיטליה, כחלק מהארמייה החמישית האמריקנית בפיקודו של מארק קלארק. הקשר בין קלארק לדאולי לא תמיד היה קל, כאשר קלארק היה צעיר בעשור מדאולי ופחות בכיר. הדיוויזיה ה-36, תחת פיקודו של פרד ל. ווקר, והדיוויזיה ה-45, תחת פיקודו של טרוי מידלטון, שתיהן דיוויזיות המשמר הלאומי, הוכפפו לפיקודו במהלך המבצע. גם ווקר וגם מידלטון נלחמו, כמו דאולי, במלחמת העולם הראשונה. הקורפוס השתתף בפלישת בעלות הברית לאיטליה בסלרנו ב-9 בספטמבר 1943, כאשר גם הקורפוס ה-10 הבריטי היה תחת פיקוד הארמייה החמישית, כחלק ממבצע מפולת שלגים. ההגנות הגרמניות פגעו קשות בקורפוס ה-6 וגרמו לנפגעים כבדים. ניסיונות הגרמנים להשליך את הכוח האמריקני לים סוכלו על ידי הארטילריה של שתי הדיוויזיות, שנתמכו בחריפות מההפצצה הימית והאווירית והגעת הארמייה השמינית הבריטית מדרום.
דאולי הוחלף על ידי קלארק אחרי סלרנו, מכיוון שנתפס כ"שחוק". רבים, כולל ווקר ומידלטון, יחד עם קולונל ג'יימס גאווין, מפקד רגימנט הצנחנים ה-505, האמינו שקלארק השתמש בדאולי כשעיר לעזאזל כדי לכסות על מחדליו שלו וחשבו שקלארק היה צריך להיות מודח. דאולי הוחלף כמפקד הקורפוס ה-6 על ידי ג'ון לוקאס, שהוחלף גם הוא בפברואר 1944 במהלך מבצע שינגל.
דאולי חזר לארצות הברית ב-23 בדצמבר 1943, והוקצה כמפקד בית הספר למשחיתי טנקים בארצות הברית. מקורות מסוימים אומרים כי הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ב-30 בספטמבר 1947.
דאולי פרש מהצבא לאחר המלחמה בשנת 1947 וקיבל דרגת מייג'ור גנרל (בדימוס) ב-29 ביוני 1948.
לאחר המלחמה.
דאולי נפטר ב-8 בספטמבר 1973 בבית החולים הצבאי סילאס ב. היי בפורט אורד, קליפורניה, כמעט 30 שנה מאז הנחיתה בסלרנו. גופתו נשרפה ואפרו פוזר בים.
חוק קנדה (1982)
חוק קנדה שנחקק ב-1982 הוא חוק של הפרלמנט של הממלכה המאוחדת שחוקק לבקשת הפרלמנט של קנדה, במטרה "להעביר" את חוקת קנדה ולסיים את סמכות הפרלמנט הבריטי לתקן את חוקת קנדה. החוק הביא לסיומן הרשמי של הוראות ה"בקשה וההסכמה" מתוקף חוק וסטמיניסטר מ-1931 לפיו היה לפרלמנט הבריטי סמכות להעביר חוקים התקפים גם בקנדה.
בנספח B נוסף נוסח לחוק קנדה בשתי השפות הרשמיות שלה (אנגלית וצרפתית). בשל הדרישה לנוסח דו-לשוני, חוק קנדה חוקק גם בצרפתית בנספח A ולו "אותה סמכות בקנדה כמו הגרסה האנגלית".
היסטוריה.
ההיסטוריה הפוליטית המודרנית של קנדה כאיחוד של מחוזות החלה עם חקיקת חוק צפון אמריקה הבריטית. חוק זה איחד את פרובנציית קנדה (כיום אונטריו וקוויבק) לדומיניון אחד בשליטת האימפריה הבריטית. קנדה אימצה ממשלה בסגנון שיטת וסטמיניסטר לצד הפרלמנט הקנדי. כמו כן, מושל כללי מילא את חובותיו החוקתיות כריבון הבריטי על אדמת קנדה. הסדרים דומים הונהגו בכל יתר המחוזות.