עמותה בישראל היא סוג של תאגיד המורכב מקבוצה של בני-אדם או תאגידים אחרים החוברים יחד למען מטרה מסוימת (לרוב מטרה ציבורית), ונרשמו בפנקס העמותות על ידי רשם העמותות שבמשרד המשפטים שמפקח על פעילותן. פעולתן של עמותות מוסדרת באמצעות חוק העמותות, התש"ם-1980. לפני שחוקק חוק העמותות, בתחילת שנות ה-80, המבנה התאגידי הדומה לעמותה היה אגודה עות'מאנית ("אגודה"). העמותות נכללות "במגזר השלישי" להבדיל מהעסקי והציבורי. נכון ל-2019 רשומות בישראל כ-41,000 עמותות רשומות, כ-14,000 מהן פעילות. לצדן רשומות בישראל כ-900 חברות לתועלת הציבור. בכל שנה נרשמות כ-1,500–2,000 עמותות חדשות בממוצע.
מאפייני עמותה ישראלית.
קיימים שלשה כללים מרכזיים אשר מבחינים בין המוסד המשפטי עמותה לבין תאגידים אחרים:
תהליך הרישום.
על מנת להירשם כעמותה על המייסדים לחתום על תצהיר בפני עורך דין המעיד על נכונותם לייסד עמותה. בנוסף לתצהיר יש לצרף תקנון אשר מפרט את דרך התנהלות העמותה וכן מציין את מטרות העמותה. לשלב זה חשיבות רבה בהמשך, שכן כל שינוי עתידי בתקנון מצריך קיומה של ישיבה מיוחדת (אספה כללית של כלל חברי העמותה) ואישור של רשם העמותות, ושינוי מטרות מצריך אישור של בית משפט. בנוסף לתצהיר המייסדים ותקנון העמותה יש לשלם אגרת רישום ולמלא טופס רישום עמותה הניתן על ידי משרד המשפטים. כלל הטפסים מוגשים ליחידת רשם העמותות אשר בוחנת את הבקשה ומחליטה על רישומה או אי-רישומה של העמותה. פרק הזמן הממוצע לאישור בקשת רישום מיום מסירת המסמכים הוא כ-3 חודשים.
מוסדות בעמותה.
כל עמותה רשומה (ע"ר) חייבת, מכוח חוק העמותות, להקים את שלשת הגופים הבאים:
עמותה רשאית לייסד מוסדות נוספים, אך עליה להסדיר דבר זה בתקנונה.
לא כל אדם יכול להתמנות לחבר ועד (מנהל או ביקורת). ההגבלות העיקריות בעניין שיהיה חבר עמותה, מעל גיל 18, לא אדם שהוכרז כפסול דין, או פושט רגל, וכן לא אדם שהורשע במספר עבירות שצוינו בחוק, או בעבירה שיש עמה קלון, על פי דעת היועץ המשפטי לממשלה.
אדם הנותן שירותים בשכר לעמותה שלא עקב תפקידו כחבר ועד (מנהל או ביקורת), אינו יכול לכהן כחבר ועד בעמותה. ולכן חבר ועד איננו יכול להיות עובד בעמותה, נותן שירות כקבלן, או כל פעילות שבעטיה יקבל החבר כל תמורה מהעמותה.
חברי ועד רשאים לקבל גמול ישיבה בגין השתתפותם בישיבות הוועד והחזר הוצאות כחברי ועד בכפוף להגבלות שבתקנות.
אישור ניהול תקין.
בשנת 1998 החליטה ממשלת ישראל שעל עמותה לקבל אישור ניהול תקין מרשם העמותות לפני שתוכל לקבל תמיכה מהמדינה (כספי תמיכות, הקצאת מבנים וכיוצא בזה). על מנת לקבל אישור ניהול תקין נדרשת העמותה לקיים פעילות שנתיים, ולעמוד בדרישות מחמירות יותר מאשר הדרישות הקיימות בחוק העמותות, ועיקרן התנהלות כספית הדוקה יותר, היעדר ניגוד עניינים והחלת נורמות מסוימות מהתחום הציבורי גם על העמותה, כדוגמת איסור אפליה. בפועל, רוב העמותות הרשומות בישראל אינן מחזיקות באישור זה.
דיווח שנתי.
במסגרת היות העמותה תאגיד רשום כחוק, היא נדרשת להגיש לפחות אחת לשנה דין וחשבון על פעילותה לרשם העמותות. החוק מחייב בהגשת דו"ח כספי המפרט את מצבה הכלכלי של העמותה אחת לשנה (כאשר הדו"ח מתייחס לשנת הכספים שהסתיימה), דו"ח מילולי המפרט את עיקר פעילות העמותה בשנה הקודמת להגשת הדו"ח וכן פרוטוקולים מהישיבות והדיונים של מוסדות העמותה- הוועד המנהל, ועדת הביקורת והאסיפה הכללית. כלל הדיווחים פתוחים לעיון הציבור במשרדי רשם העמותות בירושלים. כמו כן נדרשת כל עמותה לשלם אגרה שנתית על המשך פעילותה, או לחלופין לספק תצהיר על פטור מאגרה עבור השנים 2014–2019 לעמותות שאינן משלמות שכר ו/או מלגות ומחזורן הכספי אינה עולה על 300,000 ש"ח .
ניהול פיננסי.
עמותה חייבת לנהל מערכת חשבונות שבה נרשמות הכנסותיה והוצאותיה. בעמותות ישנן כאלה שפעילותן הכספית מצומצמת ביותר ואף אפסית (עיקר הפעילות בהן מבוסס על הזמן שתורמים חברי העמותה), וכאלה שמחזורן מגיע למאות מיליוני ש"ח. האחריות על הניהול הפיננסי של העמותה מוטלת על חברי הוועד המנהל (וחברי הוועד הם אלה שחותמים על הדו"חות הכספיים של העמותה מדי שנה), אך גם על ועדת הביקורת שתוודא שהניהול נעשה על פי חוק ועל פי תקנון העמותה והנחיות פנימיות אחרות של העמותה, במידה וקיימות כאלה.
עריכת הדו"חות הכספיים השנתיים של העמותה מוטלת על הוועד המנהל ולצורך זה הוא רשאי להיעזר בשירותיו של רואה חשבון. בעמותות שמחזורן העסקי עולה על מיליון ש"ח קיימת חובה למנות רואה חשבון לביקור הדו"חות הכספיים. לרשם העמותות יש כללים מסוימים לגבי ההתנהלות הפיננסית ותשלומי משכורות, אבל אין שם הגדרות קונקרטיות כמו בשכר במנהל הציבורי. ועדה ציבורית בראשות יורם ארידור שפעלה בשנת 2005, הגישה בין שורת ההמלצות שלה לניהול גופים ציבוריים, המלצה ששכר הבכירים בעמותה לא יעלה על פי 1.5 משכרו של מנכ"ל משרד ממשלתי. בשנת 2012 עלתה הצעת חוק של חברת הכנסת רונית תירוש, שלפיה לא יעלה שכר מנהל בעמותה ציבורית (המקבלת תקציב מהמדינה) מפי ארבעה מהשכר הממוצע במשק. ההצעות לא אושרו. בסוף שנת 2013, הקים שר האוצר לשעבר יאיר לפיד את ועדת פריש במטרה להביא לייעול ולניהול תקין של מערכת מוסדות הציבור בישראל, שאחת מהמלצותיה הייתה ששכר מנהל בעמותה ציבורית לא יעלה על שכר של מנכ"ל משרד ממשלתי, אולם המלצות הוועדה לא מומשו.
הכנסות.
מקורות המימון של העמותות הם:
סכום התקבולים מכל מקור וסוג, שהתקבלו במשך שנה, הוא המחזור של העמותה.
הוצאות.
הרכב ההוצאות של העמותה תלוי במאפייני פעילותה. מרכיבי הוצאה כלליים:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:דיני תאגידים]]
[[קטגוריה:מונחים משפטיים]]
[[קטגוריה:ישראל: ארגונים|*]]
[[קטגוריה:סוציולוגיה של הנתינה]]
[[קטגוריה:עמותות|*]]
ממשל זמין (מיזם)
אלזס לורן
סמבל
סמבל הוא רוטב אדום-כתום חריף הנפוץ במטבח המלזי, האינדונזי והסינגפורי.
הסמבל מוכן מפלפלי צ'ילי, והוא סמיך יותר ולרוב גם חריף יותר מרטבי פלפלים אחרים, כרוטב סלסה המקסיקני.
ישנם סוגים רבים של סמבל, ובהם:
אומץ (פירושונים)
לוד בן הלי
לוד בן הלי (באנגלית: Lud) היה אחד המלכים המיתולוגיים של בריטניה בתקופה הקלטית, לפי רשימותיו של ג'פרי ממונמות'.
על פי המיתולוגיה הבריטית, לוד היה בנו הבכור של הלי ואחיו של קסיוולאונוס. לוד נקרא על שמו של הגיבור של המיתולוגיה הולשית - לוד לאו אריינט. לוד הפך למלכם של הבריטים בשנת 73 לפנה"ס לאחר מותו של אביו. בתקופת מלכותו ביצר את ערי הממלכה, ובייחוד את טרינובאנטום, בה בנה מגדלים במסגרת הביצורים. לאות הוקרה לפועלו שינו אנשי העיר את שמה ל"קרלוד" - "עירו של לוד" בולשית, ושם זה הפך, על פי המיתולוגיה, מאוחר יותר ל"לונדון".
ללוד היו שני בנים אנדרוגאוס וטנבאנטיוס, אולם לאחר מותו אחיו מלך במקומו. לוד נקבר ליד שער העיר, שנקרא על שמו - לודגייט (בוולשית: פורת'לוד). שם זה נשתמר בשמו של אחד מאזורי הסיטי של לונדון.
קרנוניים
קַרְנוּנִיִּים (שם מדעי: Blenniidae) היא משפחה של דגים קטנים חסרי קשקשים לחלוטין או בעלי קשקשים זעירים, אשר אורכם 5-15 ס"מ. הקרנוניים נמצאים בדרך כלל בים בסמוך לחוף, אולם קיימים מספר מינים החיים גם מים מתוקים.
גופם של הקרנוניים חלק, רירי ונעדר קשקשים. לכל אורך גבם מצוי סנפיר גב ארוך וסנפיר הבטן שלהם נמצא בקדמת הגוף סמוך לראש הדג אף לפני סנפירי החזה שלהם. עיניהם של הקרנוניים קבועים בחלק העליון של ראשם בסמוך לחרטומם.
שמם של הקרנוניים נגזר מהמאפיין הבולט ביותר שלהם שהם זיפים ארוכים היוצאים מבין עינייהם היוצרים רושם שהדג הוא בעל קרניים.
תל סאקי
תל סאקי (בערבית: تل الساقي, תעתיק: תל אֶ-סַאקי), הוא תל געשי קטן בדרום רמת הגולן. למקור שמו, "התל המושקה", או "תל המשקה", שתי פרשנויות אפשריות. יש הסבורים כי מקור השם במי התהום שבאזור התל, שמותירים את הצמחייה בו ירוקה רוב ימות השנה. אפשרות אחרת היא כי בסביבות התל היו בעבר תעלות מים להשקיה.
היסטוריה.
על ראש התל הייתה חורבה, ולמרגלותיו דולמנים וקירות של אבני בזלת. התל המתנשא לגובה של 494 מ' מעל לפני הים, נמצא כ-400 מטרים ממזרח לכביש האורך הראשי של רמת הגולן בקטע שבין חמת גדר לצומת רפיד, כ-3 ק"מ מצפון למושב רמת מגשימים. זהו תל שמורדותיו התלולים מכוסים סלעי בזלת וקוצים. התל המתנשא מעל לסביבתו לגובה יחסי של כ-30 מטרים, נמצא כ-1,300 מטרים ממערב לקו הפסקת האש עם סוריה שסומן לאחר מלחמת ששת הימים. לאורכו של קו הפסקת האש נסללה דרך פטרולים והוקמה גדר מערכת אלקטרונית.
בשל שליטתו של התל על השטח הטַרשי שבו מתרחק ערוצו הקניוני של נחל אֶ-רַקַד מקו הגבול, אזור זה נוצל על ידי מחבלים לחדירה לדרום רמת הגולן. לכן על פסגתו הוצב עד למלחמת יום הכיפורים מכ"ם יבשתי מסוג קשת כדי לאתר תנועות מחבלים. היות שהמקום לא שימש כמוצב קדמי, היו בצידו המזרחי רק שלוש מצדיות בטון בעלות חרך ירי הפונה מזרחה. לא נבנתה בו תעלת לחימה היקפית עם מחפי ראש כדי לקשר בין שלוש המצדיות לבונקר הלוחמים הקטן, שהונח ללא מיגון נוסף בתוך מחפורת על מדרונו המערבי של התל. יתר על כן, מסביב לתל לא הוקמו גִדרות תיל ולא הונח שדה מוקשים.
בתחילתה של מלחמת יום הכיפורים נערך בתל ובסביבתו קרב תל סאקי.
בשנת 2016 הוקמה ליד מוצב תל סאקי מרפאה המהווה חלק מפרויקט "שכנות טובה" שבו העניק ארגון אמריקני טיפול רפואי לחולים מסוריה בחסות ישראלית.
ב-2019 שופץ הבונקר באתר ונוספה בו תאורה, כדי שיוכל לשמש לצורך צילומי סדרת הדרמה הטלוויזיונית "שעת נעילה". כך, המקום שימש כסט הצילומים המדמה את מוצב החרמון.