בפנוקריסטים פלגיוקלזיים מתגלה לעיתים קרובות תופעה של חלוקה לאזורים, כאשר מרכז הגביש מכיל יותר סידן והוא מוקף קליפות שבהם הולך וגדל אחוז הנתרן. חלוקה לאזורים זו משקפת את תהליך השתנות ההרכב הכימי של המגמה ככל שתהליך הגיבוש מתקדם. לדוגמה, בסוג הגרניט המכונה רפאקיווי (rapakivi – מפינית "סלע מתפורר") מוקפים פנוקריסטים של אורתוקלז ב"קליפות" של פלגיוקלז נתרני כדוגמת אוליגוקלז. בשכבות דקות של סלעי מחדר או סלעי פרץ מוקפים הפנוקריסטים שנוצרו לפני ההתפרצות במסת אם הבנויה מגבישים מיקרוסקופיים עד זגוגיתיים. פנוקריסטים וולקנים אלו מראים לעיתים קרובות את כיוון זרם המגמה בצורת גבישים מוארכים דמויי פסים המקבילים אחד לשני.
לעיתים קרובות נעשה שימוש בפנוקריסטים כדי לתת שם לסלע בו הם מצויים. לדוגמה גבישי אוליבין יכולים להוות את הפנוקריסטים הראשיים של סלעים מסוימים ובעובדה זו נעשה שימוש להגדיר את תת-הסוג של הסלע לדוגמה, "בזלת פורפירית אוליבינית".
סלעים געשיים המסווגים בהתאם לסוג וכמות הפנוקריסטים שבהם מתוארים לעיתים קרובות כ"אפיריים" אם מתחת לזכוכית מגדלת ניתן לראות פנוקריסטים המהווים 1% או פחות משטח הפנים של הסלע. סלעים געשיים בעלי מרקם פורפירי מסווגים על ידי סוג הפנוקריסטים כאשר מפרטים את המינרלים הבונים את הפנוקריסטים לפי מידת שכיחות יורדת. לדוגמה, "בזלת פורפירית אוליבינית-פלגיוקלזית" היא סלע בזלת המכיל יותר מ-10% פנוקריסטים, כאשר רוב הפנוקריסטים הם של אוליבין בתוספת כמות מעטה יותר של פלגיוקלז.
בזלות "אפיריות" עד "פורפיריות למחצה פלגיוקלזיות-אוליביניות" מכילות אחוז אחד של פנוקריסטים דמויי מנסרה של פלגיוקלז ובין אחוז ל-5% של מיקרופנוקריסטים של אוליבין. סיווגו של סלע כ"בזלת אפירית" או כ"בזלת פורפירית למחצה פלגיוקלזית-אוליבינית" תלוי לעיתים קרובות בשאלה האם יש מספר מספיק של גבישים שגודלם עולה על מילימטר. באופן כללי סלעים "אפיריים" מכילים פנוקריסטים של פלגיוקלז ומיקרופנוקריסטים של אוליבין הגדולים ממילימטר אחד.
בסלעים מותמרים קיימת תופעה דומה של גבישים גדולים בתוך מסת אם והיא מכונה פורפירובלסט.
מקורות.
ערך זה הוא תרגום של הערך המקביל מוויקיפדיה באנגלית שהסתמך על המקורות הבאים:
אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון
אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון (באנגלית: Indiana Jones and the Last Crusade) הוא השלישי בסדרת סרטי אינדיאנה ג'ונס, בבימויו של סטיבן ספילברג, ובכיכובו של האריסון פורד. הסרט צולם בשנת 1989.
תקציר העלילה.
הסרט מתחיל בפלאשבק לילדותו של אינדיאנה, ביוטה של 1912. הנרי "אינדיאינה" ג'ונס הצעיר, (ריבר פיניקס) יוצא לסיור רכוב של הצופים בפארק הלאומי ארצ'ס ונתקל בשודדי קברים, שגילו צלב מוזהב, שהיה שייך לפרנסיסקו וסקס דה קורונדו. הוא גונב מהם את הצלב כדי להחזירו למוזיאון. השודדים רודפים אחריו על גבי רכבת קרקס מלאה בחיות ובסופו של דבר מצליחים לקחת ממנו את הצלב. במסגרת הפלאשבק הצופים מגלים כיצד קיבל ג'ונס את הצלקת שעל סנטרו (כאשר ניסה בפעם הראשונה להצליף בשוט שהיה באחד הקרונות), את הפוביה מנחשים (כאשר נפל לתוך בור מלא בהם), ואת הכובע הפדורה החום (שניתן לו על ידי מנהיג כנופיית השודדים).
עיקר העלילה מתרחש בשנת 1938. ג'ונס (האריסון פורד) מצליח להחזיר לעצמו את הצלב, ונפגש עם אספן העתיקות וולטר דונובן (ג'וליאן גלובר), המספר לו על החיפושים אחר הגביע שממנו שתה ישו בסעודה האחרונה, הוא הגביע הקדוש, שלפי האמונה מעניק לכל השותה ממנו חיי נצח. דונובן מגלה לג'ונס כי אביו, ד"ר הנרי ג'ונס האב, ארכאולוג וחוקר עתיקות בפני עצמו, יצא לחפש את הגביע ונעלם. לאחר שאינדיאנה מקבל בדואר את היומן של אביו, העוקב אחר תעלומת הגביע, הוא מחליט לנסוע ולחקור את התעלומה.
הוא מגיע לוונציה יחד עם ידידו מרכוס ברודי (דנהולם אליוט), שם הוא פוגש את ד"ר אלזה שניידר (אליסון דודי), חוקרת יפהפייה המגלה גם היא עניין בגביע. ביחד הם מגלים קבר שהיה שייך לאביר מתקופת מסע הצלב הראשון, שעל מגינו נמצא הרמז המגלה את מיקום הגביע. אחרי הצמד רודפים אנשים השייכים לאחווה שנשבעה לשמור על סוד הגביע. לאחר מרדף בסירות מנוע ברחבי וונציה, מנהיג הכנופיה מספר לג'ונס שאביו שבוי בטירה בין גרמניה ואוסטריה. ג'ונס ושניידר מגיעים לטירה, ומגלים שהיא מבצר נאצי. ג'ונס מוצא את אביו (שון קונרי), אך ד"ר שניידר מתבררת כנאצית בעצמה, והאב ובנו נשבים בשנית. הם מצליחים לברוח, ונוסעים לברלין, להשיב את היומן שנגנב.
הם בורחים מברלין בצפלין, ונוסעים לכיוון העיר הטורקית איסכנדרון, הבנויה על חורבותיה של אלכסנדרטה, בה נמצא הגביע. בינתיים מגיע ברודי לאיסכנדרון ונפגש עם סלאח (ג'ון ריס-דייוויס), ידידו הוותיק של ג'ונס. ברודי נשבה בידי הנאצים, וג'ונס ואביו נפגשים עם סלאח במטרה לצאת אחריהם למדבר. לאחר מרדף ממושך במדבר, מגיעים הנאצים, ביחד עם שניידר ודונובן, למקדש שבו נמצא הגביע. החבורה של ג'ונס עוקבת אחריהם, ונתפסת שוב על ידי הנאצים. דונובן יורה בחזה של ג'ונס האב, במטרה לגרום לבן להיכנס פנימה עם הגביע, על מנת להצילו. על ג'ונס הבן לעבור שלושה מכשולים כדי להגיע לגביע, והוא עובר אותם בהצלחה. דונובן ושניידר עוקבים אחריו, ושלושתם מגיעים לחדר בו נמצא האביר השומר על הגביע כבר 700 שנים. עליהם למצוא את הגביע הקדוש מתוך מבחר גדול של גביעים. שניידר בוחרת עבור דונובן גביע מפואר במיוחד. הוא שותה את מימיו ומת מיד. ג'ונס זוכר שיוסף, בעלה של מרים אם ישו, היה נגר ולכן הוא בוחר גביע עץ צנוע ושותה ממנו. הוא משקה את אביו במי הגביע, והאב מחלים מפציעתו. האביר מסביר שהגביע הקדוש חייב להישאר במקדש, ושעליהם להישאר שם אם הם רוצים חיי נצח. שניידר מנסה להוציא את הגביע החוצה בניגוד להוראות האביר, ומביאה על עצמה את מותה. אינדיאנה ג'ונס, יחד עם אביו, ברודי וסלאח, יוצאים ורוכבים לעבר השקיעה.
אריך גמא
אריך גמא (באנגלית: Erich Gamma; ) הוא מהנדס תוכנה, חלוץ בתחום פיתוח מונחה-בדיקות ופיתוח תוכנה זריז, ואחד המחברים של הספר Design Patterns הנחשב לטקסט מכונן של תחום תבניות העיצוב בהנדסת תוכנה.
קריירה.
בשנות התשעים המוקדמות, פיתח גמא יחד עם אנדרה ווינאנד את ‎ET++‎, אחד משלדי התוכנה הראשונים לפיתוח מונחה-עצמים של יישומים בשפת ‎C++‎. בעבודתו המשותפת עם קנט בק, פיתח גמא את JUnit, שיטה וכלי לבדיקות יחידה ב-Java. הכלי הורחב בהמשך לשפות תכנות רבות נוספות ומהווה היום נדבך יסודי בעבודת התכנות של מתכנתים רבים בעולם.
במסגרת עבודתו בחברת IBM, היה גמא אחד מהמובילים של פרויקט פיתוח שנועד להסב את כלי ה-Smalltalk של החברה לכלים מקבילים ב-Java. גמא תרם רבות לפיתוח הכלי VisualAge for Java, וסייע לפתח טכנולוגיה וכלים חדשניים בתחום Java Micro Edition. בהמשך, הוביל ב-IBM את פיתוח דור העתיד של כלי ה-ג'אווה של החברה, שלימים הפך לפלטפורמה החופשית Eclipse.
גמא היה אחד הראשונים שישמו באופן שיטתי אלמנטים משמעותיים ממתודולוגיית הפיתוח הזריז Extreme Programming, והדגים את יישומה המוצלח בקנה מידה גדול בפרויקט JDT של Eclipse, שאותו הוביל.
לגמא תואר דוקטור במדעי המחשב מאוניברסיטת ציריך שבשווייץ.
התכופף והתכסה
"התכופף והתכסה'" (באנגלית: "Duck and Cover") היא שיטה להגנה אישית מפני האפקט של פיצוץ גרעיני שהממשל האמריקני לימד במשך שנים רבות את ילדי בתי הספר בארצות הברית החל משנות הארבעים המאוחרות ועד לשנות השמונים. שיטה זו נועדה להגן עליהם במקרה של תקיפה גרעינית פתאומית שנאמר להם שיכולה לקרות בכל רגע ללא התראה מוקדמת. מיד לאחר שראו הבזק, הם היו צריכים להפסיק את עיסוקיהם ולהשתטח על הקרקע תחת מכסה כלשהו - כגון שולחן, או לפחות קרוב לקיר - בתנוחה עוברית, כשפניהם פונים מטה וידיהם מכסות את ראשם.
מבקרי השיטה טענו כי תרגול זה יכול היה לעזור מעט, אם בכלל, במקרה של מלחמה תרמו-גרעינית, והוא לא תרם הרבה מלבד יצירת מצב של אי-נחת ופרנויה.
כיום, באזורים המועדים לרעידות אדמה בארצות הברית מלמדים את שיטת "פול, התכסה והמתן" ("Drop, Cover and Hold On").
פיצוץ גרעיני
צבי אייזנמן
צבי אייזנמן (בכתיב יידי: אײַזנמאַן) (20 בספטמבר 1920 - 12 בפברואר 2015) היה סופר יידיש ישראלי, איש קיבוץ אלונים.
ביוגרפיה.
צבי אייזנמן נולד בסתיו 1920 בוורשה בירת פולין. סיים את בית הספר היסודי ביידיש, ולא הוסיף ללמוד. בכיבוש ורשה על ידי הנאצים במלחמת העולם השנייה נרצח אביו לנגד עיניו. ידידים פולנים, קומוניסטים, סייעו לו להימלט אל מעבר לגבול הרוסי, אך אמו ואחותו ושאר המשפחה לא יכלו או לא רצו לברוח מורשה לברית המועצות, ונרצחו בשואת יהודי פולין.
אייזנמן הצעיר היה תחילה פליט, והתקיים במוסדות צדקה יהודיים. אך לאחר זמן קצר יצא לסיביר, ועבד שם כל שנות המלחמה. בשנת 1946, עם הרפטריאציה (שיבה למולדת לאומית), שב לפולין, ולא מצא איש מקרוביו בחיים. הוא הצטרף לקבוצה של חלוצים מתנועת "גורדוניה", עבר איתם את הגבול לצ'כוסלובקיה הסמוכה, ומשם לאוסטריה, שנשלטה בידי בעלות הברית. משם הגיע עם קבוצתו לווילה המפורסמת שבאיטליה.
אייזנמן הצטרף למסע עלייה בלתי-לגאלי שהפליג באוניית המעפילים "מולדת", נתפס בלב ים בידי הבריטים, ונכלא במחנה מעצר בקפריסין. שם החל לכתוב, ואז גם נתפרסמו שיריו הראשונים. לאחר שנתיים כמעט של ישיבה במחנה, עלה לישראל והצטרף לקיבוץ יגור. אייזנמן היה חבר קיבוץ יגור כתריסר שנים, עבד בקיבוץ אך גם כעיתונאי בעיתון "למרחב", ובכתבי עת ביידיש שיצאו בארץ.