אליס הוא הזוכה בפרס המושל הכללי לספרות, פרס ג'יין אדמס לספרי ילדים, פרס ויקי מטקלף פרס לגוף עבודות, ציון לשבח של האגודה האמריקאית לספרות, פרס הספר של המזרח התיכון, ופרס ספר הילדים אפריקנה לקוראים בוגרים.
בדצמבר 2016, אליס מונתה כחברה במסדר קנדה.
חיים אישיים.
אליס הוא פילנתרופית התורמת את מרבית תמלוגיה מהספרים שהיא כותבת לארגונים כמו "נשים קנדיות למען נשים באפגניסטן" ו-UNICEF. בשל כך, היא קיבלה איומים מצד הטליבאן.
ביבליוגרפיה נבחרת.
עבודותיה של דבורה אליס כוללות:
הכיבוש הסורי בלבנון
בלה שטיינבוך
נכנס יין - יצא סוד
הסרת בדי הארון
ולדימיר איביץ'
ולדימיר איביץ' (בסרבית-קירילית: Владимир Ивић; נולד ב-7 במאי 1977 בזרניאנין שביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר סרבי, אשר שיחק בעמדת הקשר ההתקפי, וכיום מאמן מכבי תל אביב.
קריירה.
קריירה כשחקן.
איביץ' התחיל לשחק כדורגל מקצועי בפרולטר זרניאנין, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בגיל 17 בעונת 1994/1995. בינואר 1998 עבר לפרטיזן בלגרד, שם שיחק שש שנים וזכה בשלוש אליפויות ושני גביעים. את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות ערך בעונת 2003/2004, ולאחר עזיבתו של סאשה איליץ' הוא מונה לקפטן הקבוצה. ב-133 משחקים הבקיע 64 שערים. לאחר מכן עבר לגרמניה וחתם בבורוסיה מנשנגלדבך אך לא הצליח להשתלב במועדון, ובשנת 2005 עבר ליוון ושם שיחק בא.א.ק. אתונה, אריס סלוניקי ופאוק סלוניקי עד לפרישתו ב-2012.
איביץ' ערך שמונה הופעות במדי נבחרת סרביה ומונטנגרו בין השנים 2001–2004. את הופעת הבכורה שלו ערך במונדיאל 2002, כשהחליף את דיאן סטנקוביץ' במשחק מול .
קריירה כמאמן.
ביוני 2013 החל איביץ' לאמן את קבוצת הנוער של פאוק סלוניקי, וכבר בשנה הראשונה הוביל את הקבוצה לתואר. במרץ 2016 מונה איביץ' למאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון, ובשנת 2017 זכה עמה בגביע היווני.
ב-31 במאי 2018 מונה למאמן מכבי תל אביב. בקיץ של אותה העונה, לא הצליח איביץ' להביא את מכבי תל אביב לשלב הבתים של הליגה האירופית, לאחר הפסד לקבוצת סרפסבורג 08.
ב-26 בספטמבר 2018 זכתה מכבי בגביע הטוטו.
לאחר מכן, מכבי תל אביב זכתה באליפות אשר הצליחה לשבור שיאים רבים. בסיום העונה נבחר על ידי ארגון השחקנים והמאמנים כ"מאמן העונה".
עונה לאחר מכן זכה איביץ' בפעם השנייה ברציפות באליפות, כשאחריה הודיע על כוונתו לעזוב את מועדון הכדורגל מכבי תל אביב.
ב-15 באוגוסט 2020 חתם בווטפורד. ב-19 בדצמבר 2020 פוטר מתפקידו.
ב-12 ביוני 2022 מונה לקדנציה שנייה למאמן מכבי תל אביב.
רון קירק
רונלד קירק (באנגלית: Ronald Kirk; נולד ב-27 ביוני 1954) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית.
יליד אוסטין בירת טקסס, קירק בוגר בית הספר למשפטים של אוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנים 1994–1995 כיהן קירק כמזכיר המדינה של טקסס, עד שנבחר לראשות עיריית דאלאס. בתפקיד זה כיהן בשנים 1995–2002 והיה האמריקאי-אפריקאי הראשון לכהן בשני תפקידים אלו. הוא התמודד לסנאט של ארצות הברית ב-2002, אך הובס על ידי יריבו הרפובליקני ג'ון קורנין. אחרי תבוסתו, היה קירק כשותף במשרד עורכי הדין "וינסון ואלקינס" ביוסטון ועבד כשדלן עבור החברות "מריל לינץ'" ו"פיוצ'ר אנרג'י אחזקות".
קירק הועמד לתפקיד נציב הסחר של ארצות הברית בידי הנשיא ברק אובמה ב-18 במרץ 2009, ומינויו אושר על ידי הסנאט ברוב של 92 מול 5 מתנגדים. ב-22 בינואר 2013 הודיע קירק כי יעזוב את התפקיד.
ראשית חייו.
קירק נולד באוסטין שבטקסס והיה הצעיר מבין שלושת אחיו; אביו היה עובד שירות הדואר של ארצות הברית והמשפחה הייתה פעילה מבחינה פוליטית. הוא גדל בקהילה שהייתה אפריקאית-אמריקאית בעיקרה, ולמד בבתי הספר הציבוריים של אוסטין. במהלך לימודיו התיכוניים התלבט כמנהיג, ונבחר לנשיא מועצת התלמידים בשנת לימודיו האחרונה בבית הספר התיכון על-שם ג'ון ה. ריגן, שייצג את טקסס בסנאט ובבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך המאה ה-19.
את לימודיו הגבוהים עשה במכללת אוסטין, שם היה בוגר במדע המדינה וסוציולוגיה ב-1976. לאחר מכן הוסיף ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טקסס באוסטין. עם קבלת תואר הדוקטור שלו ב-1979, התמקצע קירק בתחום המשפט עד 1981, השנה בה החל לעבוד במשרדו של הסנאטור לויד בנטסן מטקסס. ב-1983 שב קירק לטקסס כשדלן בבית המחוקקים של טקסס. תחילה התמחה כעורך דין בעיריית דאלאס, ולאחר מכן במשרד עורכי דין.
קריירה פוליטית בטקסס.
ב-1994 שימש קירק כמזכיר המדינה של טקסס תחת המושלת, אן ריצ'רדס. בשנה שלאחר מכן, התמודד קירק לראשות עיריית דאלאס מטעם המפלגה הדמוקרטית. עם תמיכת הקהילה העסקית של דאלאס וחברים משפיעים בקהילה האפרו-אמריקאית בעיר, קירק היה ניהל מסע בחירות מוצלח ונבחר לראש העיר האפרו-אמריקאי הראשון של דאלאס, טקסס, וזכה ב-62% מכלל קולות המצביעים.
במהלך כהונתו הציע את "תוכנית דאלאס", חזונו ל-25 השנים הבאות, שכללה את "מיזם נהר טרינטי" השנוי במחלוקת, תוכנית בעלות של 246 מיליון דולר אמריקני, שקראה לייסד רשת של פארקים וכבישים במישור ההצפה של נהר טריניטי. הוא גם דחף להקמת אמריקן איירליינס סנטר, שעל פתיחתו פיקח ב-2002.
ב-1999, נבחר קירק מחדש לראש עיריית דאלאס כשהוא זוכה ל-74% מהקולות, בניצחון מוחץ. בשנת 2001 התפטר קירק מראשות העירייה על מנת להתמודד למושבה הריק של טקסס בסנאט של ארצות הברית, שהתפנה עם עזיבתו של פיל גרהאם. הוא התמודד מול התובע הכללי של טקסס לשעבר, ג'ון קורנין; קירק הפסיד כשהוא זוכה ל-43% מהקולות בעוד קורנין זכה ל-55%.
קופה דה פראנס
לוג'יין אל-הד'לול
לוג'יין אל-הַדְ'לוּל (בערבית: لجين الهذلول; נולדה ב-31 ביולי 1989) היא פעילה למען זכויות נשים מערב הסעודית, ואסירה פוליטית. היא דמות מוכרת במדיה החברתית הבינלאומית. היא נעצרה מספר פעמים על הפרת האיסור על נהיגת נשים בסעודיה, ובמאי 2018, היא נעצרה יחד עם מספר פעילות פמיניסטיות בולטות באשמת ניסיון לערער את הממלכה. היא דורגה במקום ה-3 ברשימת "100 הנשים הערביות המשפיעות" של 2015, ומספר 45 ברשימת כל הערבים המשפיעים בעולם ב-2017.
פעילות למען זכויות נשים.
אל-הד'לול פעילה בעיקר למען שתי סוגיות המשפיעות על זכויות נשים בסעודיה: הזכות של נשים לנהוג, וכן מערכת האפוטרופסות לפיה לגברים יש ריבונות חוקית על הנשים במשפחותיהם. ב-1 בדצמבר 2014, היא נעצרה ונכלאה למשך 73 ימים לאחר ניסיון לחצות את הגבול במכונית שלה מאיחוד האמירויות הערביות לסעודיה כדי לקרוא תיגר על האיסור על נהיגת נשים בממלכה. המשפט שלה הוסב לבית המשפט לטרור, אך בסופו של דבר היא שוחררה ללא פסק דין.
אביה, קצין חיל הים הסעודי לשעבר, תמך במעשיה, ואף ישב איתה במכונית בעת שהפרה את החוק. בעלה, פהד אל-בוטיירי, הפיק סרטון ויראלי בכותרת "No Woman No Drive", על משקל שירו המפורסם של בוב מארלי, "No Woman No Cry", שנתן מבט קליל יותר על נושא האיסורים החלים על נשים בערב הסעודית לצלילי שיר הרגאיי.
בספטמבר 2016, יחד עם 14,000 אחרים, אל-הד'לול חתמה על עצומה למלך סלמאן לביטול מערכת האפוטרופסות. ב-4 ביוני 2017, היא נעצרה ועוכבה בנמל התעופה הבינלאומי המלך פהד בדמאם. הסיבה למעצר לא הייתה ברורה, ובמשך מעצרה לא הייתה לאל-הד'לול גישה לעורך דין או קשר עם המשפחה שלה.
ב-2015, הודיעה אל-הד'לול שתעמוד בבחירות לרשות המקומית בריאד, בבחירות הראשונות בהן נשים השתתפו לאחר החלטת 2011 בנושא. אך עד מהרה שמה הוסף לרשימה השחורה יחד עם שמות של פעילות פמיניסטיות נוספות. הנשים ערערו, וב-2017 ההחלטה בוטלה.
במרץ 2018, מספר ימים לפני ביקורו של נסיך הכתר בארצות הברית, נצפתה אל-הד'לול נוהגת במכוניתה סמוך לאוניברסיטה באבו דאבי, שם היא לומדת לתואר שני. סוכני הממשלה חטפו אותה, והטיסו אותה בחזרה לערב הסעודית, שם היא שהתה מספר ימים בכלא. היא שוחררה יחד עם איסור לפרסם במדיה החברתית, או לצאת מגבולות המדינה.
היא נעצרה שוב בערב 15 במאי 2018, יחד עם עוד פעילות פמיניסטיות, ביניהן אימאן אל-נאפג'אן, עאישה אל-מאנה, עזיזה אל-יוסף, מדיחה אל-עג'רוש, ועוד נשים ששמן לא פורסם, וכן שני גברים המעורבים בתנועה לזכויות נשים בסעודיה, לפחות אחד עשר בסך הכל. Human Rights Watch מפרש את מטרת המעצרים כאמצעי הפחדה "נגד כל מי שמביע ספקנות לגבי האג'נדה של נסיך הכתר בנושא זכויות". הממשלה השיקה יחד עם המעצרים ההמוניים קמפיין מדיה בו קראו לפעילות "בוגדות", ושר הפנים הסעודי הצהיר שהן תחת חקירה על "מגעים עם גורמים זרים" וניסיונות לגייס פקידי ממשל במטרה להסב נזק לממלכה. העיתון הסעודי "אוקז", עיתון פרו-ממשלה, דיווח שעונש המוות עומד על הפרק עבור הנשים. עיתון סעודי אחר פרסם שאם יעמדו למשפט, צפוי להן עונש של 20 שנים בכלא.
ב-28 בדצמבר 2020 נגזר על אל-הד'לול עונש מאסר של חמש שנים ושמונה חודשים. ב-10 בפברואר 2021 הורה שופט בריאד על שחרורה בתנאים מגבילים: היא אינה מורשית לדון במה שעבר עליה בעת מאסרה, וכמו כן אינה מורשית לצאת משטח הממלכה.
שעון מקומי
הרצח במגדל
הרצח במושבה מגדל התרחש ב-28 בינואר 2017. במהלכו רצח נדב סלע בדקירות סכין את אשתו, דור כרסנטי, שני ילדיו, יוסף ובנימין ואת בן השכנים, נחמן עתיה, בבית המשפחה שבמגדל.
ב-30 במאי 2018, הורשע סלע במעשי הרצח ובניסיון רצח ונדון לארבעה מאסרי עולם.
הרצח.