המחזור השישי שבר שיא צופים כשנכחו 184,313 אוהדים באצטדיונים (ממוצע של 23,039 למשחק), שהופכים את המדד למדד השני בגודלו בכדורגל הרוסי בכל הזמנים, כשהשיא היה במחזור ה-30 של העונה הקודמת, בה בממוצע הגיעו 27,838 איש למשחק.
זניט הוכתרה לקבוצה הפופולרית ביותר, עם ממוצע של 48,244 למשחק. לאורך עונת 2018/2019 גזפרום ארנה צברה קהל של 1,119,896 צופים בסך הכל. ספרטק שנייה עם ממוצע של 34,226 (171,131 בסך הכל) ורוסטוב שלישית עם ממוצע של 31,232 (156,160 בסך הכל).
אדמה (הוצאת ספרים)
אדמה – בית הוצאה לאור לחוכמה נשית מתחדשת, היא הוצאה לאור עצמאית ישראלית המתמחה בנושאים הקשורים בנוכחות והשראה נשית: מיניות, היריון, לידה, אימהות והורות, יצירה וריפוי.
ההוצאה הוקמה בשנת 1995 על ידי נועה ברקת – עורכת, משוררת ויועצת ביוגרפית, בשם "אדם תקשורת קהילתית". בשנותיה הראשונות הוציאה לאור ביוגרפיות, ספרי זיכרון וספרים אישיים. בשנת 2004 שינתה את שמה להוצאת "אדמה". בשנת 2006 התאחדה עם הוצאת "הרדוף". בשנת 2014 התפצלה ממנה, ושינתה את שמה ל"אדמה – בית הוצאה לאור לחוכמה נשית מתחדשת".
נכון לסתיו 2021 ההוצאה הוציאה לאור 26 כותרים בתחומי עיון, יעץ ופרוזה.
קודי קא-פאו
קודי קא-פאו (באנגלית: Kody Kapow) היא סדרת הנפשה ממוחשבת אמריקאית לילדים. בישראל משודרת הסדרה בערוץ הופ!.
עלילה.
קודי וחבריו בסין לומדים מסבם מאסטר לי אמנויות לחימה של הדרקון הכחול ונלחמים יחד נגד מוגו והקופים שלו.
אפיאורניס
אפיאורניס (שם מדעי: "Aepyornis"; מילולית: "aipys" - גבוה, "ornis" - עוף) הוא סוג של עוף ענקי חסר יכולת תעופה שהיה מהגדולים שבעופות. הוא חי במדגסקר עד העת המודרנית. סוג זה נחקר ותואר לראשונה ב-1951 והוא כלל ארבעה מינים.
העוף הגיע למשקל מקסימלי במין "Aepyornis maximus" למשקל 400 ק"ג ולגובה של מעל . עם זאת בהמשך אחד המינים בסוג התפצל לסוג אחר גדול בהרבה - הוורומבי. הוא היה בעל שכבת נוצות דמוית-פרווה. אורך ביציו הגיע ל-34 ס"מ בממוצע. העוף הענקי היה דמוי יען והיה אוכל עשב.
עופות אלה נכחדו סופית עד לפני 1,000 שנה. ההיכחדות התרחשה בידי תושבי מדגסקר (מלגשים) אך ישנה מחלוקת בין החוקרים על דרך ההכחדה: חלק מהחוקרים סוברים שהם נהרגו כתוצאה מציד ומהברחה מאתרי המחיה הטבעיים שלהם. אחרים חושבים שהאנשים רק גזלו את ביציהם בכמויות וכך הכחידו אותם לבסוף.
העוף הענקי וביציו אולי היוו השראה (לצד העיט הנכחד עיט כתר מלגשי) לאגדה על עוף הרוק הענקי מהמיתולוגיה המלגשית.
אפיאורנים
אלופת העולם בשחמט
דו-שבועון
דמויי-תרנגול
דרומורניס
דרומורניס (שם מדעי: Dromornis) הוא סוג של עוף גדול נכחד מהמשפחה הנכחדת דרומורניטיים שחי באוסטרליה. הוא היה קרוב רחוק של האווזאים הקיימים.
עוף זה היה מהגדולים שבעופות שחיו מעולם והגדול ביותר מקבוצת דמויי תרנגול. הוא היה קרוב בגובהו לאפיאורניס, ואף גדול יותר. הוא הגיע לגובה של מעל 3 מטרים ושקל עד 650 קילוגרם. העוף מוכר בעיקר עקב מקורו הענקי שהזכיר את עופות האימה במראהו וגודלו. כנראה שהזכרים היו גדולים יותר מהנקבות, אך לא בהכרח גבוהים יותר.
הוא חי ביערות קווינסלנד מלפני 8 מיליון שנה עד לפני 30,000 שנה בתקופות מיוקן עד פליוקן. לא ברור האם העוף היה צמחוני כמו האווזים המודרניים, אך ממראה המקור וצורתו הפחוסה נראה שהוא לא היה טורף אלא ניזון יותר מצמחייה קשה ומעלים ענקיים.
גסטורניסאים
גסטורניסאים (שם מדעי: Gastornithiforms) היא סדרה של עופות קדומים שחיו בתקופת הפלאוקן עד הפליסטוקן והיו בעלי ממדים גדולים. עופות אלה הם קרוביהם של הברווזים והאווזים המודרניים, ובעבר השתייכו לסדרת האווזאים.
בני קבוצה זו היו הגדולים בבני על-סדרת דמויי תרנגול והגדול מביניהם היה הדרומורניס שהגיע לגובה של 3 מטרים ושקל 650 קילוגרם. הם חיו באוסטרליה וסביבתה וגם באמריקה הצפונית.
מקורם העצום יכול היה לשמש אותם לטרף בעלי חיים, אך החוקרים סבורים שמבנה מקורם נועד לעזור לחתוך עלים ענקיים ולאו דווקא לציד.
גרנד פרי מונקו
גרנד פרי מונקו הוא מרוץ גרנד פרי שנתי הנערך מדי שנה כחלק מאליפות הפורמולה 1. המרוץ התקיים לראשונה בשנת 1929 ונחשב לאחד המרוצים היוקרתיים והחשובים בעולם הספורט המוטורי. המרוץ מהווה, ביחד עם האינדיאנפוליס 500 ומרוץ 24 השעות של לה מאן, חלק מהכתר המשולש של הספורט המוטורי, אותו השיג רק נהג אחד, גרהאם היל.
מסלול המרוץ העובר ברחובות מונקו כולל שינויי גובה, פניות רבות ומעבר במנהרה ונחשב לאחד המסלולים התובעניים באליפות. אף על פי שהמהירות הממוצעת לאורך המסלול היא נמוכה יחסית, הוא מסוכן ובמהלך המרוץ נעשה שימוש רב במכונית הבטיחות. אורכו של המירוץ הוא כ-260 קילומטרים, המירוץ היחידי שלא מחויב במגבלה של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) לאורך מינימלי של 305 קילומטרים (190 מייל).
לאחר מלחמת העולם השנייה היה המרוץ לחלק מאליפות אירופה. בשנת 1950, עונת הבכורה של אליפות הפורמולה 1, נכלל המרוץ כחלק מהאליפות. איירטון סנה ניצח במרוץ יותר פעמים מכל נהג אחר - שישה ניצחונות, חמישה מתוכם ברציפות (1989-1993). פרננדו אלונסו הוא הנהג היחיד שניצח במרוץ עבור שתי קבוצות שונות: רנו (2006) ומקלארן (2007).
היסטוריה.
אנטוני נוגה, נשיא מועדון הרכב של מונקו (Automobile Club de Monaco או ACM), יזם את המרוץ בתמיכתו של לואי השני, נסיך מונקו. המועדון יזם את ראלי מונטה קרלו בשנת 1911. בשנת 1928 הגיש המועדון בקשה להתאחדות הבינלאומית למועדוני רכב (Association Internationale des Automobiles Clubs Reconnus) לשדרוג במעמדו של המועדון ממועדון אזורי בצרפת למועדון במעמד של מדינה עצמאית. הבקשה נדחתה בשל העובדה שבאותו הזמן לא התקיימו מרוצים שנערכו בתחומה הבלעדי של מונקו. על מנת לזכות בהכרה יזם נוגה את קיומו של הגרנד פרי ברחובות הנסיכות.
המרוץ הראשון התקיים ב-14 באפריל 1929. ויליאם גרובר-ויליאמס, שנהג בבוגאטי B35, ניצח במרוץ. המרוץ היה מרוץ למוזמנים בלבד, אך לא כל מי שהוזמן להתחרות בחר לקחת חלק. הנהגים המובילים של אלפא רומיאו ומזארטי סירבו להזמנה, בעוד בוגאטי ומרצדס בחרו להשתתף. רודולף קרצ'יולה, הנהג המוביל של מרצדס, זינק מהמקום ה-15, אך הצליח לקחת את ההובלה במרוץ. עצירה לתדלוק והחלפת צמיגים, שנמשכה 4 וחצי דקות, גרמה לו לאבד את המקום הראשון ולסיים שני אחרי גרובר-ויליאמס. לואי שירון, שהיה מעורב בתכנון המרוץ, לא לקח חלק במרוץ מפני שהתחרה באותו היום במרוץ האינדי 500.
בקשתו של קרצ'יולה להתחרות בשנה השנייה של המרוץ נדחתה. שירון לקח חלק במרוץ, וסיים במקום השני. ב-1931 ניצח שירון במרוץ והוא יליד מונקו היחיד שניצח במרוץ.
המרוץ צבר חשיבות בזמן קצר. ריבוי מרוצי הגרנד פרי הוביל את ההתאחדות הבינלאומית למועדוני רכב להכיר רשמית במרוץ החשוב בכל מדינה. בשנת 1933 הוכר הגרנד פרי של מונקו לצד המרוצים בצרפת, בלגיה, איטליה וספרד. באותה שנה נקבע לראשונה כי סדר הנהגים בזינוק יקבע על ידי מקצה דירוג ולא על ידי החלטה של המארגנים, כפי שהיה נהוג עד אז. בשנת 1936 הצטרף המרוץ כחלק מאליפות אירופה. מזג אוויר סוער ודליפת שמן על המסלול הובילו לסדרה של התנגשויות. שירון, לואיג'י פגיולי ומנפרד פון בראוצ'יץ', נהגי מרצדס, נאלצו לפרוש מהמרוץ. אליהם הצטרף ברנד רוזמאייר, נהגה של קבוצת אוטו יוניון. קרצ'יולה ניצח במרוץ בפעם השנייה. קרצ'יולה ופון בראוצ'יץ' נאבקו על הניצחון בשנת 1937 אותו ניצח האחרון. הדרישה לתשלום של 500 ליש"ט (2450 דולר) מכל משתתף הובילה לביטול האירוע בשנת 1938. בעקבות מלחמת העולם השנייה הופסקו המרוצים המאורגנים באירופה עד לשנת 1945.
שבוע לאר סיום המלחמה התחדשו המרוצים. לקראת שנת 1946 הציגה ההתאחדות הבינלאומית לרכב (FIA), הגוף שהחליף את ההתאחדות הבינלאומית למועדוני רכב, קטגוריה חדשה: מרוצי גרנד פרי. הגרנד פרי של מונקו, במתכונת זאת, התקיים לראשונה בשנת 1948. ג'וזפה פארינה ניצח במרוץ. שנה לאחר מכן בוטל המרוץ בשל מחלתו של הנסיך לואי.
פורמולה 1.
עונת הבכורה של אליפות הפורמולה 1 התקיימה בשנת 1950. המרוץ במונקו היה המרוץ השני של העונה. חואן מנואל פנג'יו רשם את ניצחון הבכורה שלו באליפות. לואי שירון, בן ה-51 באותה עת, סיים מקום השלישי. הישגו הטוב ביותר באליפות. בשנים 1951 ו-1952 התקיימה האליפות תחת הכללים של פורמולה 2. הגרנד פרי במונקו התקיים תחת הכללים של מכוניות ספורט ולא נכלל כחלק ממרוצי הפורמולה 1. בשנתיים הבאות לא התקיים המרוץ כלל.
המרוץ שב לאליפות בשנת 1955 ומתקיים מאז ברציפות מדי שנה. באותה שנה ניצח במרוץ מוריס טרטינייה בפעם הראשונה. שירון התחרה במרוץ בגיל 56, הנהג המבוגר ביותר בתולדות האליפות. פנג'יו ניצח בפעם השנייה בשנת 1957. סטירלינג מוס היה הראשון שניצח במרוץ שלוש פעמים (1956, 1960, 1961).
שנות השישים: עידן גרהאם היל.