השמש מיוצגת במודל על ידי אריקסון גלוב, היכל הספורט הלאומי של שוודיה, הממוקם בסטוקהולם. ארבעת כוכבי הלכת הפנימיים (כוכב חמה, נוגה, כדור הארץ ומאדים) ממוקמים אף הם בסטוקהולם, אך כוכבי הלכת החיצוניים (צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון) וכן גרמי שמים אחרים המהווים חלק ממערכת השמש, פרושים צפונית לסטוקהולם, בערים שונות לאורך חופו של הים הבלטי.
קנה המידה של המודל הוא 1 ל-20 מיליון.
המודל.
גרמי השמים המיוצגים במודל כוללים את השמש, כוכבי הלכת (ובחלק מהמקרים הירחים שלהם), כוכבי הלכת הננסיים וסוגים שונים של גופים אחרים, כגון שביטים, אסטרואידים וגופים טרנס-נפטוניים. רכיביו השונים של המודל עוצבו ומוקמו במרוצת הזמן על ידי אמנים שונים. כיוון שמערכת השמש כוללת גרמי שמים קטנים רבים מאוד, המודל ממשיך להתרחב ככל שנוספים אליו דגמים של גופים שמימיים אחרים.
השמש מיוצגת במודל על ידי "אריקסון גלוב", המבנה הכיפתי הגדול בעולם, שקוטרו 110 מטרים. על מנת להתאים לקנה המידה שנבחר, המבנה מייצג את השמש וכן את העטרה שלה.
דוברובנה
דוברובנה (בבלארוסית: Дуброўна; ברוסית: Дубро́вно, דוברובנו; בפולנית: Dubrowna) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, על גדת נהר דניפר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
האזכור הראשון של דוברובנה הוא משנת 1514. במהלך המלחמה הצפונית הגדולה נחרב היישוב כתוצאה מפשיטת הקוזקים, אך השתקם לאחר מכן, ובשנת 1732 ניתן היתר לקיים בו ירידים שנתיים.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בשטחי האימפריה הרוסית. בשנת 1925 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
יהודי דוברובנה.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בדוברובנה כ-4,300 יהודים, רוב תושביה. בעיירה פעל בית חרושת יהודי לאריגה, שהטליתות שייצר נמכרו ברחבי האימפריה הרוסית אותו ניהל רבי נחמיה גינזבורג. ערב מלחמת העולם השנייה עמד מספר יהודי העיירה על כ-2,100.
העיירה נכבשה בידי הגרמנים ב-16 ביולי 1941, ועל יהודיה הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד. כעבור זמן מה רוכזו יהודי העיירה בגטו, בו נרצחו כ-200 יהודים.
בדצמבר 1941 נערכה בגטו אקציה, בה נלקחו כ-1,500 מיושביו אל בית העלמין היהודי בעיירה, ונרצחו בסמוך לו. בפברואר 1942 נרצחו כ-300 בעלי המקצוע היהודים שהושארו בגטו ובני משפחותיהם.
פאש
דוברובנו
שאול בן שמחון
שאול בן שמחון (1929 - 12 ביולי 2017) היה איש ציבור ופעיל חברתי. ממקימי העיר אשדוד, זוכה באות 'יקיר ישראל יפה' ונבחר כיקיר העיר אשדוד.
בן שמחון שנשלח על ידי דוד בן-גוריון להקים את אשדוד, היה מזכיר מועצת הפועלים הראשון של אשדוד, בהמשך, חבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות במשך כ-30 שנה ברציפות, כיהן כיו"ר ברית יוצאי מרוקו, ויו"ר הארגון העולמי של יוצאי צפון אפריקה.
חייו.
בן שמחון נולד בפאס שבמרוקו בשנת 1929, בשם שרל בן סימון, בן לסוליקה ולחיים. הוא עלה לארץ באוגוסט 1948, התגייס לצה"ל ושרת בגדוד השמיני של חטיבת הנגב. אחרי שחרורו התגורר בירושלים, שם הצטרף למשמרת הצעירה של מפא"י. בן שמחון עבד כשומר, כפועל בנין, כמדריך חברתי במושבי העולים יכיני ונס הרים במסגרת השירות החלוצי לישראל, וכפקיד במשרד המסחר והתעשייה. הוא עסק בפעילות מפלגתית וציבורית כחבר בוועד העובדים, חבר מזכירות המשמרת הצעירה, ומזכיר התאחדות עולי צפון אפריקה בירושלים. בשנים 1955–1956 למד במחזור הראשון של המכון למחקר כלכלי-חברתי בבית ברל.
בהסתדרות.
בנובמבר 1956 נשלח בן שמחון לאשדוד, מיד אחרי הקמתה, בתפקיד מזכיר מועצת הפועלים, מטעם המחלקה לקליטה ופיתוח בהסתדרות. הוא נאלץ לעזוב את התפקיד פעמיים, ב-1961 וב-1965, כאשר הצטרף לרפ"י.
בשנים 1962–1963 שהה בן שמחון בשליחות ההסתדרות בסנגל, וסייע שם לאיגודים המקצועיים. באותה תקופה נפצע בתאונת דרכים.
ב-1966 נבחר בן שמחון כנציג רפ"י לוועדה המרכזת של ההסתדרות, וכיהן בה עד 1994. כחבר הוועדה המרכזת היה אחראי לתחומי הבטיחות והגיהות, ההכשרה המקצועית, ומטה "כחול לבן".
בבחירות לרשויות המקומיות ב-1973 היה בן שמחון מועמד מטעם המערך לראשות עיריית אשדוד. בבחירות לכנסת התשיעית, ב-1977, היה מועמד במקום ה-41 ברשימת המערך.
בארגונים של יוצאי מרוקו.
בן שמחון הוביל את חידוש חגיגות מימונה החל בשנת 1965. הוא נמנה עם מקימי ברית יוצאי מרוקו, והיה יושב הראש הראשון שלה. הוא יזם את הקונגרס העולמי של יוצאי מרוקו, שהתכנס לראשונה ב-1972, ואת הקמת הארגון העולמי של יוצאי צפון אפריקה.
משפחתו.
בן שמחון היה נשוי לז'קלין בן שמחון ואב לארבעה, בהם בתו הבכורה גלית בן שמחון, רן בן שמחון ואייל בן שמחון.
דזיסנה
דיסנה
ריאו (פירושונים)
מודז'יץ
בן שמחון
בן שמחון הוא שם משפחה יהודי.
בן-שמחון
בחבוט
יארוסלב
אברהם מאיר הלוי אפשטיין
שלמה ברויאר
וייסבלום
וייסבלום הוא שם משפחה ביידיש, שפירושו פריחה לבנה.
ויסבלום
חיים נפתלי וייסבלום
נחום אויסלנדר
נחום אויסלנדר (1893 חודורקובו - 1962 מוסקבה) היה משורר יידי ומבקר ספרות.
ביוגרפיה.
אויסלנדר נולד ב-1893 בכפר חודורקובו ליד קייב. הוא נולד למשפחה של סוחרי עצים, בין 1906–1911 למד בגימנסיות של אודסה וקייב. למד רפואה באוניברסיטאות של ברלין וקייב, לאחר סיום הלימודים הוא גויס לצבא האדום, שם שירת בתור רופא צבאי בין 1919–1922.
החל לפרסם את שיריו ועבודות בקורת ספרותית ב-1917 בכתבי עת ועיתונים יידיים, כגון: נייע צייט ודער עמעס. בתקופת שרותו הוא פרסם מאמרים וסיפורים קצרים בעיתונות של הצבא האדום. בשנת 1921 הוא יסד וערך יחד עם יצחק נוסינוב ודוד הופשטיין את סדרת ספרי שירה ליריק, במסגרתה יצאו לאור 10 ספרים. בין 1922–1925 הוא היה עורך של מאסף ספרותי "שטראל" (קרן אור). היה ראש אגף לספרות יידיש באקדמיה הבלארוסית למדעים במינסק בין השנים 1925 - 1926, בין 1926 - 1931 עבד במכון לתרבות יהודית בקייב. הוא לימד באוניברסיטאות של מינסק וקייב וערך את אוסף עבודותיו של שלום עליכם שיצא לאור בחרקוב.
בזמן מלחמת העולם השנייה הוא היה חבר בוועידה ההיסטורית של הוועד היהודי האנטי-פאשיסטי. לאחר המלחמה הוא עסק בחקר הספרות, התרבות והפולקלור היהודי בברית המועצות במסגרת הוועידה ההיסטורית בקייב עד סגירתה ב-1948.
עד 1961 הוא עסק בעבודות מזדמנות, ב-1961 הוא החל לעבוד בכתב העת היידי סאוועטיש היימלאנד, שם עבד עד יום מותו שנתיים לאחר מכן.
שאול בן-שמחון
דונילוביצ'ה
דונילוביצ'ה (בבלארוסית: Дуні́лавічы, דונליביצ'י; בפולנית: Duniłowicze; ביידיש: דונילאוויטש) הוא כפר במחוז ויטבסק שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
האזכור הראשון לדונילוביצ'ה הוא משנת 1473. במהלך המאה ה-17 הוקמו בכפר כנסייה ומנזר.
בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכלל במחוז וילנה שבתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בשנת 1941, תחת השלטון הסובייטי, קיבל היישוב מעמד עירוני, אך בשנת 1954 הושב למעמד כפרי.
יהודי דונילוביצ'ה.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-700 יהודים, קרוב למחצית תושביו. בכפר פעלו מוסדות דת ותרבות יהודיים, וכן תנועות נוער ציוניות.
בספטמבר 1939 הועבר הכפר לשליטה סובייטית, ובתקופה זו נסגרו בו המוסדות היהודיים, ועסקים פרטיים במקום הולאמו.
ב-4 ביולי 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, ותוך מספר הטילו על יהודי המקום גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת ענידת טלאי צהוב. בהמשך, הוקם בכפר יודנרט, בראשות ישעינו פרידמן, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה.
ב-6 בינואר 1942 רוכזו כ-900 יהודי הכפר בגטו שהוקם בסמטה מוזנחת בו, בו הועסקו בתנאי רעב. בקיץ 1942 הגיעו לגטו פליטים יהודים מיישובי הסביבה.
בלילה של ה-21 בנובמבר 1942 נכנסו לגטו אנשי איינזצגרופן ושוטרים פולנים ובלארוסים, והחלו לירות על בתי הגטו, ולהצית אותם. יהודים שנתפסו מסתתרים בגטו, או שניסו להימלט ממנו, נורו במקום. כ-800 היהודים הנותרים הובלו לאורווה גדולה בסמוך לכפר, ושם נורו כולם. מהיהודים שהצליחו להימלט מהכפר היו שהצטרפו ליחידות פרטיזנים.
1971 בספורט
אתלטיקה.
אליפות אירופה.
אליפות אירופה השישית באתלטיקה נערכה בהלסינקי פינלנד.
האתלטים המזרח גרמנים () זכו במירב המדליות.
טניס.
גביע דייוויס.
נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית מנצחת בטורניר גמר גביע דייוויס את רומניה בתוצאה 2:3.
כדורסל.
תחרויות בינלאומיות.
אליפות אירופה.
נבחרת ברית המועצות () זוכה באליפות.
אליפות דרום אמריקה.
ברזיל () זכתה באליפות ואורוגוואי () זכתה במקום השני.
גביע אירופה לאלופות.
צסק"א מוסקבה () זוכה באליפות
גביע אירופה למחזיקות גביע.
אולימפיה מילאנו () מנצחת את ספרטק סנקט פטרבורג () בסיכום שני משחקים.
מאמר על המתודה
מאמר על המתודה (בצרפתית: Discours de la méthode) הוא חיבור פילוסופי ואוטוביוגרפי מאת הפילוסוף הצרפתי רנה דקארט, שראה אור בשנת 1637. שמו המלא הוא מאמר על המתודה: כיצד להדריך נכונה את התבונה ולבקש את האמת במדעים.
המאמר ידוע אולי יותר מכל בתור מקורו של הציטוט "אני חושב משמע אני קיים" (בצרפתית: "Je pense, donc je suis") שמופיע בחלקו הרביעי. תרגומו הלטיני של המשפט (Cogito ergo sum) מופיע בספר המאוחר יותר - "עקרונות הפילוסופיה".