המגדל מחקה את מבנה המינרט של האל-מוואחידון עם שני מגדלים מרובעים קונצנטריים שביניהם נמצא גרם המדרגות. למגדל הפנימי שלוש קומות חופפות המכוסות בקמרון צלעות ומגדל פעמונים עם קשתות מחודדות. העיטורים החיצוניים כוללים קשתות מעורבבות, סריג אלכסוני וקרמיקה מזוגגת בצבעים ירוקים ולבנים. לצורך העלייה יש לטפס על 122 מדרגות, על הקירות המטויחים ניתן לראות גרפיטי מתקופת הבנייה.
לאחר סיום עבודות השחזור, בין 1991 ל-1993, הוא הפך למגדל מודחאר הראשון שאפשר היה לבקר בו בעיר טרואל. שלושת החדרים הפנימיים, כמו גם מגדל הפעמון ונקודת התצפית, מהווים את מרכז המידע על אדריכלות מודחאר בטרואל.
במהלך הרבעון הראשון של 2020 יכנס למחזור מטבע בערך 2 אירו עם תמונת המגדל על אחד מפניו.
אתר מורשת עולמית.
האתר הוכרז כ"אתר אמנותי היסטורי" (Monumento histórico artístico), כיום "אתר של עניין תרבותי" (Bien de Interés Cultural). מגדל כנסיית סלבדור בטרואל הוכרז, יחד עם המכלול המונומנטלי של מבנים בסגנון מודחאר של העיר, אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1986.
על פי ההכרזה:
מרכז המידע על אדריכלות מודחאר בטרואל.
מגדל כנסיית סלבדור משכן בשלושת חדריו הפנימיים ובמגדל הפעמונים מיצגים להבנת אדריכלות מודחאר. התופעה החברתית בה היא נולדה, כמו גם החומרים ותהליכי הבנייה שהופכים אותה לסוג היחידי של אמנות ספרדית בלעדית, שהגיעה להתפתחות המקסימלית בעיר טרואל.
רפאל יאיר
רפאל (רָפַא) משה יאיר (28 בינואר 1922 – 11 באפריל 2015) היה אדריכל ישראלי.
ביוגרפיה.
יאיר נולד בברלין בשנת 1922. מגיל צעיר עסק בציור ובפיסול ואף רכש ידע מוקדם באדריכלות. בשנת 1938 עלה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער והחל ללמוד בבית הספר החקלאי-דתי מקוה ישראל. בשנת 1940 סיים את לימודיו וקיבל את תעודת המודרניקה לחקלאות. יאיר הצטרף לגרעין הקיבוצים "אמונים" והיה אחד ממקימי קיבוץ "עין הנצי"ב", בו התמחה כבנאי.
יאיר הוכר בפנקס המהנדסים והאדריכלים כאדריכל בשנת 1963, אך עסק באדריכלות עוד קודם לכן. בשנת 1948 עסק בתכנון ערים במועצה המקומית בת ים, הוא תכנן מגורים ושיכונים במסגרת עבודתו בחברת "רסקו". בשנת 1950 עבד במטה חיל האוויר ביפו ובין השנים 1950–1952 ניהל את משרד האדריכלים "הורמן-אינציגר".
יאיר עסק בתכנון ועיצוב חנויות, פעוטונים, בתי מגורים לותיקים ובתי כנסת. הוא הוזמן לתכנן את בית הכנסת "ישורון" ברמת גן, והתוכניות יצאו לפועל בשנת 1962. יאיר עסק רבות בתכנון פרטי בניין, פרטי מסגרות, רהיטים וגופי תאורה, ואף תכנן את פרטי הבניין ב"בית ציוני אמריקה".
מלבד עבודתו כאדריכל, לימד בבית הספר "אורט" ועיצב לוגואים לממסדים וחברות, ועסק בציור קריקטורות.
היה נשוי לרחל, עובדת סוציאלית ילידת פולין, ממקימות "מטב". בשנת 1944 נולד בנם הבכור יורם (יָה-יָה) יאיר, לימים איש צבא ואלוף במיל'. ובשנת 1950 נולד בנם השני, גבי יאיר, לימים אדריכל גם הוא, אוצר וצייר.
נמלת אש קטנה
נמלת האש הקטנה (שם מדעי: Wasmannia) היא סוג במשפחת הנמלים. ידועה גם בשם "נמלת החשמל (Electric ant)" ונחשבת על ידי מדינות רבות כזן הרסני, פולשני מאוד.
מאפיינים.
נמלה זעירה (1–2 מ"מ), כתומה, מקורה באזורים טרופיים בדרום אמריקה. המין "Wasmannia auropunctata" התפשט ברחבי העולם, פלש לאיי גלאפגוס, ואף לישראל. היא מתרבה בקינים מרובי מלכות, ומתפשטת ללא מעוף מלכות. העקיצה מאוד לא נעימה. נפוצה במדשאות, בין עלים יבשים ומתחת לאבנים. כמין פולש היא דוחקת מינים מקומיים של חרקים ופוגעת במגוון הביולוגי.
המלכות והזכרים מתרבים באמצעות שיבוט והפועלות נוצרות ברבייה מינית אשר שומרות על המגוון הגנטי של המושבה.
הפועלות של נמלת האש הקטנה בעלות צבע אדום-כתום, וגודלן נע בין 1 - 1.5 מ"מ בלבד. המלכות לעומתן גדולות בהרבה, עד חצי ס"מ, ומעט כהות יותר. בכל קן יכולות להימצא יחד בין מלכה אחת לעשרות רבות, וכן אלפים רבים של פועלות.
נמלת האש הקטנה בישראל.
בישראל נצפו לראשונה נמלי אש באזור בקעת הירדן בשנת 2005. בתחילה נמצאו בעיקר בתוך יישובים, אך לאחר מכן נמצאו גם בשטחים פתוחים הסמוכים ליישובים. התפשטות הנמלה נמשכת ובקיץ 2009 אותרה גם במרכז הארץ, בערים שוהם, בית אריה, הוד השרון נתניה, הרצליה ותל אביב-יפו.
בשנת 2013 נמצאו נמלי האש בגולן, בגוש דן, בכרמיאל ובחיפה.
בשנת 2015 נמצאו נמלי אש במספר מוקדים בירושלים. המשרד להגנת הסביבה הוציא התראה מיוחדת בנושא.
גם בשנת 2019 נמצאו נמלי אש במספר מוקדים באזור ירושלים. המשרד להגנת הסביבה הוציא התראה על זיהוי מספר מוקדים במשתלות באזור ירושלים.
בסתיו 2020 נמצאו נמלי אש גם במספר קיבוצים ב.
יחסי אינדונזיה–פולין
יחסי אינדונזיה–פולין הם היחסים הדו-צדדיים בין אינדונזיה ופולין. לאינדונזיה ישנה שגרירות בוורשה ולפולין קיימת שגרירות בג'קרטה. מלבד דגלים אדומים-לבנים דומים, אינדונזיה ופולין חולקות מסלול דומה של היסטוריה באמצעות מהפכות מתמשכות, מלחמות לעצמאות ושמירה על אחדות לאומית. שתי המדינות הסכימו להרחיב את היחסים הדו-צדדיים בענפי המסחר, התרבות והחינוך, באמצעות תוכניות כמו הצגת תערוכות אמנות עד להציע תוכניות חילופי סטודנטים ולהעניק מלגות.
היסטוריה.
הקשרים ההיסטוריים בין פולין לאינדונזיה מתוארכים לתקופה הקולוניאלית של הודו המזרחית ההולנדית. בסביבות המאה ה-19 פולנים החלו לנדוד להודו המזרחית. שדה התעופה של מדן לשעבר פולוניה נקרא על שם פולין. שדה התעופה הוקם על מטע טבק שהיה בעבר בבעלות הברון מיכלסקי בשנת 1872, מהגר פולני שכינה את אחוזתו "פולוניה", שם לטיני לפולין.
היחסים הדיפלומטיים הדו-צדדיים כוננו רשמית בשנת 1955.
ביקורים רמי דרג.
הביקור הראשון בדרגה הגבוהה מאינדונזיה היה ביקורו של הנשיא סוקרנו בפולין בשנת 1959, ו-44 שנים אחר כך ביקרה בתו הנשיאה מגוואטי סוקרנופוטרי בשנת 2003. הנשיא סוסיליו באמבאנג יודהויונו ערך גם ביקור ממלכתי בפולין בשנת 2013. בתוך כך, הנשיא הפולני הראשון שביקר באינדונזיה היה הנשיא אלכסנדר קוושנייבסקי בשנת 2004 ואחריו הגיע ראש הממשלה מארק בלקה בשנת 2005. בינואר 2013 ביקרה משלחת הפרלמנט הפולנית בראשותו של קשישטוף קלוסובסקי את חבריהם לפרלמנט האינדונזי בג'קרטה.
סחר והשקעה.
בשנת 2011 היצוא הפולני לאינדונזיה הסתכם ב-1.1 טריליון רופי (121 מיליון דולר), ואילו היבוא הסתכם ב-6.6 טריליון רופי (720 מיליון דולר), מה שהפך את מאזן הסחר לטובה עבור אינדונזיה. פולין מוכרת בעיקר מכונות, ציוד צבאי וכלי נשק וכימיקלים לאינדונזיה, תוך קניית פחם, טקסטיל, ריהוט עץ, שמן דקלים גולמי ומוצרים חקלאיים מאינדונזיה. בדרך כלל הריהוט שמוצאו באינדונזיה מסתיים בפולין ומייצא מחדש לשווקים אירופיים אחרים.
ההשקעה הפולנית באינדונזיה ברבעון הראשון של 2012 הגיעה ל-7 מיליון דולר במוצרי אלקטרוניקה ומכולות. בעוד שההשקעות הפולניות בכריית פחם, ריהוט וחקלאות הסתכמו ב-155 מיליון דולר.
משנת יעקב
יחסי אינדונזיה–ספרד
יחסי אינדונזיה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים של אינדונזיה וספרד. ספרד מזהה את אינדונזיה כבעלת בריתה הטבעית וכינתה את אינדונזיה כאחת העדיפות ביחסי החוץ שלה עם אזור אסיה. לאינדונזיה ישנה שגרירות במדריד וקונסוליות בברצלונה ובלאס פאלמאס דה גראן קנריה, ולספרד שגרירות בג'קרטה וקונסוליה בסמיניאק שבאלי. שיתוף הפעולה התרחב לתחומים שונים, החל מסחר, תרבות וכלה במגזר טכנולוגי חינוך והגנה.
היסטוריה.
קשר ראשוני בין האימפריה הספרדית לממלכות המוקדמות באיים המזרחיים האינדונזיים נוצר במאה ה-16, אם כי פורטוגזים, בריטים והולנדים הם שכבשו לבסוף את הארכיפלג האינדונזי.
במהלך עידן התגליות בתחילת המאה ה-16, קרלוס הראשון, מלך ספרד שלח את פרדיננד מגלן למצוא את הדרך המערבית כדי להגיע לאיי מאלוקו. במהלך תקופה זו, ספרד התמודדה עם שליטה פורטוגזית בארכיפלג המזרחי האינדונזי, ושלטה בקצרה על צפון סולווסי ותודורה במאלוקו, לפני שלפני כן דחפה צפונה לארכיפלג הפיליפינים על ידי חברת הודו המזרחית ההולנדית בשנת 1663. כתוצאה מכך, בניגוד למקביליהם הפורטוגזים וההולנדים, ההשפעה הספרדית בארכיפלג האינדונזית הייתה קצרה ומינימלית למדי מכיוון שהקימו עצמם בפיליפינים במקום.
היחסים הדיפלומטיים החלו רשמית בשנת 1958, ואחריה הוקמו שגרירויות בשתי המדינות. בעקבות הצונאמי באוקיינוס ההודי בדצמבר 2004 בבנדה אצ'ה באי סומטרה, כוחות צבא ספרדים יחד עם כוחות בינלאומיים וצוותי חיפוש והצלה, היו מעורב במאמצי הסיוע אסון הצונאמי בין אצ'ה ואת האי ניאס.
ביקורים רשמיים.
ב-5–8 בפברואר 2007, ביקרה מלכת ספרד סופיה באינדונזיה, ובדקה את פרויקטי הסיוע של ספרד לשחזור באצ'ה וניאס לאחר הרס הצונאמי באוקיינוס ההודי בדצמבר 2004, גם הוא פרויקט לשמירת טבע בפארק הלאומי גונגונג לייזר. המלכה ביקרה את בנדה אצ'ה, מדן, ניאס וג'קרטה כאורחתו של נשיא אינדונזיה סוסיליו באמבאנג יודהויונו. במהלך ביקורה הביעה המלכה את התפעלותה ותדהמתה עד כמה טוב אינדונזיה מנהלת את מדינתה למרות המגוון העצום של תושביה.
שיתוף פעולה טכנולוגי והגנתי.