שלושת ילדיהם, פול אוגוסטוס (1805–1864), ויליאם (1805–1878) ומיכאל (1807–1889), הפכו גם הם לאמנים. יחסיו עם אשתו הידרדרו בהדרגה עם השנים, כפי שמפורט במסמכים שנשמרו בספרייה של מוזיאון ויקטוריה ואלברט.
אמונתו הקתולית החזקה מנעה כל סיכוי לגירושים אך הם נפרדו. הוא האשים אותה ב"התנהלות רעה" אך נרתע ממסירת פרטים. במכתב אליו בשנת 1827 היא האשימה אותו בקריסת נישואיהם ומרמזת על אכזריות וניאוף. אשתו כתבה שאחת מתלמידיו, הרייט גולדסמית, אמרה לה "שהוא העדיף את האצבע הקטנה שלה" על פני אשתו וילדיו והאשימה אותו למעשה גם בפדופיליה.
בנו, ויליאם מולרידי הבן (1805–1878), התגורר בלונדון והייתה לו קריירה של צייר פורטרטים ומשחזר תמונות. נולדו לו חמישה ילדים (אלן, מרי, אוגוסטוס אדווין, הנרי ויליאם וג'ון). הם גם הוכשרו כאמנים, אך לא כולם המשיכו בקריירה האמנותית: הנרי וויליאם וג'ון תיארו את עצמם 'ציירי בית'. אוגוסטוס אדווין מולרידי (1844–1904) היה המצליח שבהם ונודע כחבר במושבת האמנים קרנברוק.
קריירה אמנותית.
רבות מתמונותיו המוקדמות מראות נופים, לפני שהחל לצבור מוניטין של צייר ז'אנר משנת 1808 ואילך, וצייר בעיקר סצנות יומיומיות מהחיים הכפריים. הוא גם אייר ספרי ילדים כולל המהדורה הראשונה של סיפורי צ'ארלס ומרי לאמב מתוך שייקספיר בשנת 1807; חלק מאיוריו נועדו לספריית הנוער של ויליאם גודווין ומרי ג'יין קליירמונט. גודווין בתורו כתב תחת שם בדוי תיאור על חייו של מולרידי, כספר המתאים לילדים. ככל הנראה ויליאם בולאו גולד היה בין תלמידיו.
בשנת 1815 הוא הפך לעמית באקדמיה המלכותית לאמנויות (A.R.A.) וחבר מלא באקדמיה בשנת 1816. באותה שנה הוענק לו גם אות לגיון הכבוד הצרפתי.
התמונות החשובות ביותר של מולרידי נמצאות במוזיאון ויקטוריה ואלברט ובגלריית טייט. במוזיאון ישנם 33 ציורים, ביניהם ״המפסטד הית' "(1806); "אהבה ראשונה" (1839); "הסונטה" (1839); "בחירת שמלת הכלה" (1846) ועוד. בגלריית טייט ישנה התמונה "סצנת שלג". בגלריה הלאומית, דבלין, נמצאים "האח הצעיר" ו"מוכר הצעצועים". ציורים נוספים נמצאים באוסף בית המלוכה.
בשנת 1840 תכנן מולרידי את האיורים למכתבי הדואר, המכונים ״נייר מכתבים מולרידי״. אלה הוצגו על ידי הדואר המלכותי במקביל לבול "הפני השחור" במאי 1840. הם הונפקו בשתי צורות; גרסה אחת הוצבה בצורת יהלום או קיפול וקופלה ליצירת מעטפה שניתן הייתה לאיטום בקצה הדש העליון; וגיליונות מכתבים שנחתכו במלבנים, קופלו ונאטמו. ניירות מכתבים אלה לא זכו להצלחה מסחרית ולאחר חודשיים הפסיקו את הנפקתם.
מותו.
הוא נפטר בגיל 77 בבייסווטר, לונדון, ונקבר בבית העלמין הסמוך של קנסל גרין, שם הוקמה אנדרטה לזכרו. האנדרטה שוכנת בצד הצפוני של השביל הראשי, באמצע הדרך בין הכניסה לקפלה הראשית, ניתן להבחין בה בקלות בשל צורתה הייחודית.
צופוניים
פוסומי זנב טבעת
פוסומים מנוצי זנב
שאנדור פלודי
שאנדור פלודי (במקור ואטרסדורף, (בהונגרית: Faludi Sándor; דווצ'ר, 22 בנובמבר 1873 – בודפשט, 19 באפריל 1945) היה במאי תיאטרון, בנו של גאבור פלודי, אחיו התאום של ינה פלודי ואחיו הצעיר של מיקלוש פלודי.
ביוגרפיה.
כמו אביו ואחיו, גם הוא נמשך לתיאטרון בכוח שלא ניתן היה לעמוד בפניו. הוא הפסיק את מהקריירה שלו עד אותו הזמן, הצטרף לתיאטרון הקומדיה של בודפשט בשנת 1902, שם אביו חלק איתו את חובות מנהל התיאטרון. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בחזית והגיע לדרגת סרן כקצין ארטילריה. בשנת 1917 אביו, גאבור פלודי שכר גם את תיאטרון "אופרת העם" ושאנדור פלודי קיבל על עצמו את ניהול המוסד, במשותף עם השחקן דז'ה טפולצאי. הם הצליחו להסדיר גם את העניינים האמנותיים והמנהליים של התיאטרון. לאחר מותו הפתאומי של טפולצאי בשנת 1925 הוא הפך לשוכר ולמנהל של תיאטרון האופרטה של בודפשט עד 1929. בשנים 1931–1932 היה המנהל האמנותי של התיאטרון ההונגרי, ואז בשנת 1933 ניהל שוב את תיאטרון האופרטה. בשנים 1935–1936 היה חבר בוועד המנהל של תיאטרון קיראי.
משפחתו.
אשתו הייתה מרגיט ווֹלַאק, אותה נשא לאישה ב־15 בדצמבר 1904 בבודפשט.
ישראל אלתר גרובייס
ישראל אלתר גרובייס (נולד ב-1986, ה'תשמ"ו) הוא עיתונאי, פובליציסט, עורך המגזין התורני "קולמוס", עורך משנה ובעל טור שבועי ב"מגזין משפחה". לשעבר עורך מגזין בקהילה.
ביוגרפיה.
גרובייס נולד ב-1986 באשדוד לאביו, דוד שמשון גרובייס, מחנך ממשפחת חסידי גור, ולמד בישיבות חסידות גור בתל אביב ובערד.
גרובייס החל את דרכו העיתונאית כעורך תורני במכון עוז והדר, ממנו עבר למגזין בקהילה.
בשנת ה'תש"ף (2020) מונה למשנה לעורך המגזין של עיתון משפחה. הוא כותב שם טור שבועי וכן עורך טור שנמסר על ידי הרב ישראל מאיר לאו. הוא נחשב לעיתונאי שמרן.
החל מפסח תשפ"ב הוא עורך של הירחון התורני "קולמוס" של עיתון משפחה.
הוא מתמחה בהיסטוריה חסידית של פולין שבין שתי מלחמות העולם. ואף כתב מאמרים בעיתון המודיע העוסקים בנושא.
גרובייס מגיש פודקאסט בנושאי יהדות יחד עם אפרים זלמן גלינסקי.
חיים אישים.
גרובייס מתגורר בבית שמש.
נימיוקואלה
נימיוקואלה (שם מדעי: "Nimiokoala"; מילולית: "קואלה עודפת", בשל מבנה השיניים הטוחנות המוזרות שלה) הוא סוג יונק כיס נכחד ממשפחת הקואליים, שהתקיים במשך תקופת המיוקן באוסטרליה לפני 23 עד 16 מיליון שנה בקירוב. היא קרובתה של הליטוקואלה ("Litokoala"), שחיה לצידה ביערות אוסטרליה ויחדיו הם מהמוקדמים שבקואלות ואולי מאבות הקואלה המודרנית.
סוג זה התגלה לראשונה מממצאי מאובנים באתר ריברסליי שבקווינסלנד ותואר ב-1997 בידי החוקרים בלאק וארצ'ר. הסוג הכיל מין בודד - "Nimiokoala greystanesi", הקרוי על שם תיכון גרייסטנס (Greystanes High School). קואלה זו ידועה ממספר גדול של שרידי לסת תחתונה ושיניים טוחנות אך לא נמצא גוף שלם שלה.
היא הגיעה לגודל של 25 עד 30 ס"מ ולמשקל של 3.5 ק"ג, כך שהייתה קטנה בהרבה מהקואלה החיה. היא הייתה בעלת לסתות מוארכות ודקות יותר מקרובתה, בעלת ראייה טובה יותר ואולי הייתה זריזה בהרבה. מבנה השיניים התאים לגזירת עלים, כך שהייתה הרביוורית. המבנה של עיניה הגדולות יותר ועצם הרקה הרחבה יותר, העניקו לה שטח ראייה ושמיעה רחבים, כך שייתכן שהייתה פעילת לילה ותיקשרה בקולות נמוכים עם פרטים אחרים.
הקואלה חיה ביערות גשם או סביבות יערות סמוכים למים, אשר שפעו בקווינסלנד הקדומה וכנראה שהיא נכחדה בסוף המיוקן, עם התייבשות מקורות המים והיערות.
קואלת ענק
סנטאבו
סנטאבו (בספרדית ובפורטוגזית: Centavo; מילולית: מאית) היא יחידת מטבע שערכה הוא מאית אחת מיחידת המטבע הבסיסית במדינות רבות בעולם בעיקר באמריקה הלטינית. המונח מתייחס גם לסכום שערכו הוא מאית המטבע הבסיסי וגם למטבע בעל אותו ערך.
מקור השם הוא במילה הלטינית "סנטום" (Centum), שפרושה מאה עם המוספית "אבו" ("avo") מוספית שפירושה חלק.
השם סנטאבו (ברבים סנטאבוס) נהוג בעיקר במדינות דוברות ספרדית ופורטוגזית. בשפות אחרות יש שמות מאותו מקור: סנט באנגלית, סנטים בצרפתית, צ'נטזימו באיטלקית, ובחלק מהמדינות הדוברות ספרדית ופורטגזית משתמשים במונח סנטימו או סנטיסימו במקום במונח סנטאבו, שגם הוא נגזר מאותה מילה לטינית.
שימוש.
מטבעות שיחידת המשנה שלהן היא סנטאבו כיום:
שימוש בעבר.
מטבעות שיחידת המשנה שלהן הייתה סנטאבו שכבר אינם בשימוש:
אוגוסטוס אדווין מולראדי
ויליאם מולראדי
פרגה אלפא
פרגה אלפא (בצ'כית: Praga Alfa) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית המטוסים והרכב הצ'כית Praga (company) אשר יוצרה בין השנים 1914–1913 ולאחר מלחמת העולם הראשונה בין השנים 1937–1919.
בין השנים 1914 – 1913 "פרגה גרנד" יוצרה באימפריה האוסטרו-הונגרית (דגם Alfa 5/15HP יוצר עד שנת 1926).
בין השנים 1937–1919 "פרגה גרנד" יוצרה בצ'כיה (ביו השנים 1927–1937 יוצר דגם Alfa 8/25HP).
אלרגיה לפניצילין
אלרגיה לפניצילין, או רגישות יתר לפניצילין היא תגובה אלרגית העלולה להתפתח לאחר מתן אנטיביוטיקה ממשפחת הפניצילין. זוהי התגובה האלרגית השכיחה ביותר לתרופה ותופעת הלוואי השכיחה ביותר של פניצילין. התגובה האלרגית נחלקת לשני סוגים: מידית ומאוחרת, כאשר התגובה המידית מתחילה על פי רוב בתוך שעה מן המתן, מתווכת נוגדנים מסוג IgE, ויכולה להתבטא החל מפריחה סרפדתית ועד לאנפילקסיס, בעוד התגובה המאוחרת מתחילה על פי רוב לאחר מספר שעות מהמתן, לעיתים גם לאחר מספר מנות, מתווכת מנגנונים אחרים, ויכולה להתבטא אף היא בעור, ובמקרים נדירים יותר באופן סיסטמי.
סיווג.
בדומה לסוגי אלרגיה אחרים לתרופות, ההגדרה של רגישות יתר לתרופה היא תסמינים או סימנים המופיעים לאחר חשיפה לתרופה במינון שבאופן תקין נסבל היטב על ידי אנשים שאינם רגישים ביתר. בפרט, אלרגיה לתרופות מוגדרת כרגישות יתר לתרופה אשר מתווכת על ידי מערכת החיסון. במסגרת זאת, נחלקת התגובה האלרגית לתרופה לשני סוגי תגובות: תגובה מידית, אשר מתווכת על ידי נוגדנים מסוג IgE, ותגובה מאוחרת, אשר מתווכת במנגנונים אחרים.