סיבוב שביעי.
הסיבוב בהשתתפות המעפילות מן הסיבוב השישי וכן 12 קבוצות מהליגה הלאומית (4 הקבוצות הנוספות מהלאומית מעפילות אוטומטית לסיבוב השמיני לפי הגרלה).
סיבוב שמיני.
הסיבוב בהשתתפות 14 המעפילות מן הסיבוב השביעי, 4 קבוצות מהליגה הלאומית שהעפילו אוטומטית וכל 14 קבוצות ליגת העל.
שמינית הגמר.
אל משחקי שמינית הגמר העפילו 16 הקבוצות שניצחו בסיבוב ח'.
רבע הגמר.
אל רבע הגמר העפילו 8 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר.
חצי הגמר.
משחקי שלב חצי הגמר התקיימו באצטדיון סמי עופר שבחיפה.
ההגרלה נערכה ב-5 במרץ 2018:.
שני המשחקים התקיימו ב-1 באפריל 2018, במתכונת של "הצגה כפולה".
Brujería
יחסי אורוגוואי–יפן
יחסי אורוגוואי–יפן הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין יפן.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1921, במלחמת העולם השנייה היחסים נותקו, אך כוננו מחדש בשנת 1952.
שתי המדינות חברות מלאות בארגונים: האומות המאוחדות, ארגון הסחר העולמי ואונסק"ו.
בשנת 2001, הנסיכה סאיקו קורודה ביקרה בביקור רשמי במונטווידאו, במהלכו חנכה גן יפני. במהלך חודש ספטמבר 2008, טקאדמו, נסיכת יפן, ביקרה באורוגוואי והשתתפה בטקס ה-100 שנים להגירה היפנית לאורוגוואי.
עוזי פינרמן
לואי-אנרי בוסנאר
נסים הדס
גביע הפדרציה 2000
גביע הפדרציה 2000 הייתה התחרות ה-38 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
תחרויות אזוריות החלו באפריל 2000 ומשחק הגמר הסתיים ב-25 בנובמבר 2000.
נבחרת ארצות הברית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ספרד וזכתה בגביע בפעם ה-17 בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות.
מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה מאז שנת 1995.
הבית העליון (בית עולמי) כלל 13 קבוצות. הם התחרו ב-3 בתים. מנצחי הבתים ונבחרת ארצות הברית נפגשו בפיינל פור שנערך בלאס ווגס. כל מפגש בין הנבחרות כלל 3 משחקים, רק מפגש הגמר כלל 5 משחקים.
יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).
מהלך התחרות.
שלב הגמר.
שלב הגמר נערך בנובמבר 2000 בלאס וגאס.
ישראל בתחרות.
בנבחרת השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו בספרד במאי 2000. הנבחרת שיחקה בבית ד' וסיימה אותו במקום הראשון. כתוצאה מכך היא העפילה למשחקי התמודדות על עליה לבית העולמי. אומנם היא הפסידה ל ונשרה מהמשך התמודדות.
לטישה רייט
לטישה מישל רייט (באנגלית: Letitia Michelle Wright; נולדה ב-31 באוקטובר 1993) היא שחקנית אנגלייה ילידת גיאנה. בשנת 2018 היא קיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית משנה על תפקידה בסדרה "מראה שחורה". באותה השנה, היא זכתה להכרה עולמית על גילומה של שורי בסרט "הפנתר השחור" כחלק מהיקום הקולנועי של מארוול, תפקיד אותו שבה לגלם בסרטים " (2018) ו" (2019).
ביוגרפיה.
לטישה רייט נולדה בג'ורג'טאון בירת גיאנה. כשהייתה בת שבע עברה משפחתה ללונדון.
העניין שלה במשחק התעורר כשראתה את הסרט "לחלום באותיות" וראתה בדמות הראשית מודל לחיקוי. כשהיא נחושה להתחיל לשחק, היא שלחה מיילים לסוכנים שונים אודות ניסיון המשחק שלה, עד שלבסוף בחרו בה לתפקידים קטנים.
קריירה.
רייט כיכבה בסרט "My Brother the Devil" ונבחרה על הופעתה כאחד מכוכבי המחר של 2012 של מגזין "Screen International". מייקל קטון-ג'ונס ליהק אותה לסרט "Urban Hymn" שזיכה אותה בתשומת לב. רייט לוהקה לעיבוד הקולנועי של הרומן "שחקן מספר אחת" בתפקיד רב, וצורפה לצוות השחקנים של הסרט "הפנתר השחור" מהיקום הקולנועי של מארוול.
ב-2015 שיחקה רייט בסדרות הטלוויזיה "מלפפון" ו"בננה" בתפקיד ויוויאן סקוט. ב-2016 גילמה את ריני בסדרת המדע בדיוני "אנושיים".
בשנת 2018 שיחקה רייט את דמותה של שורי בסרט "הפנתר השחור", היא חזרה לגלם דמות זו באותה השנה בסרט ", וב-2019 בסרט ההמשך, ".
חיים אישיים.
רייט התבטאה רבות בנוגע להתמודדותה עם דיכאון.
בחודש דצמבר 2020 פרסמה סרטון המתנגד לחיסונים בחשבון הטוויטר שלה, עליו היא ספגה ביקורת רחבה.
לטישיה רייט
לטיציה רייט
דייוויד רמניק
דייוויד רמניק (באנגלית: David Remnick; נולד ב-29 באוקטובר 1958) הוא עיתונאי, סופר ועורך כתב עת יהודי-אמריקאי. הוא זוכה פרס פוליצר לשנת 1994 עבור ספרו "קברו של לנין: ימיה האחרונים של האימפריה הסובייטית" . רמניק הוא עורכו של כתב העת הניו יורקר מאז שנת 1998. הוא נבחר לעורך השנה בידי כתב העת Advertising Age בשנת 2000. לפני שהצטרף לניו יורקר, רמניק היה שליח הוושינגטון פוסט במוסקבה. הוא מכהן בחבר הנאמנים של ספריית העיר ניו יורק. ב-2010 ראה אור ספרו השישי "אובמה מילדות עד נשיאות".
שנותיו הראשונות ומשפחתו.
רמניק נולד בהאקנסאק, ניו ג'רזי . בנם של ברברה לבית סיגל, מורה לאמנות ואדוארד סי. רמניק, רופא שיניים.
גדל בהילסדייל, ניו ג'רזי , למשפחה יהודית חילונית וסיפר "הספרים עמדו במרכז עולמי".
חברו מילדות היה הקומיקאי ביל מאהר
הוא למד בבית הספר התיכון פיזק ואלי בהילסדייל.
הוא בוגר אוניברסיטת פרינסטון (1981).
הוא נשא לאישה את כתבת הניו יורק טיימס אסתר פיין, לזוג שלושה ילדים.
רמניק דובר רוסית היטב.
הקריירה בוושינגטון פוסט.
רמניק החל את קריירת העיתונאות שלו בוושינגטון פוסט ב-1982 מעט אחרי שסיים את חוק לימודיו באוניברסיטת פרינסטון.
משימתו הראשונה הייתה לכתוב על ליגת הפוטבול האמריקאית.
כעבור שש שנים, ב-1988, הוא התמנה לכתב העיתון במוסקבה, עבודה שסיפקה בידו חומר לספרו "קברו של לנין". הוא זוכה פרס ג'ורג' פולק למצוינות בעיתונות לשנת 1993.
הקריירה בניו יורקר.
רמניק התמנה לחבר מערכת בניו יורקר בספטמבר 1992, לאחר שעבד עשר שנים בוושינגטון פוסט.
מאמרו של רמניק בניו יורק משנת 1997 "Kid Dynamite Blows Up", אודות המתאגרף מייק טייסון, היה מועמד ל-National Magazine Awards
ביולי 1998 התמנה לעורך הניו יורקר במקומה של טינה בראון
רמניק מינה את הנדריק הרצברג, כותב הנאומים לשעבר של ג'ימי קרטר ועורכו לשעבר של ניו ריפבליק, לכותב "Talk of the Town", בעמודו הראשון של המגזין.
ב-2005 רמניק הרוויח מיליון דולר כעורכו של הניו יורקר.
ב-2003 כתב מאמר מערכת כנגד מלחמת עיראק.
ספרו של רמניק, "אובמה מילדות עד נשיאות", ראה אור בשנת 2010. הוא מתבסס על מאות ריאיונות עם חברים, עמיתים ואנשים ששהו במחיצתו של אובמה, עד שנהפך לנשיא ארצות הברית. הספר זכה לביקורות רבות בעיתונות.
ב-2010 רמניק יצא בקמפיין שדרש את שיחרורה של סקינה מוחמדי אשטיאני, איראנית שנידונה למוות בסקילה לאחר שהורשעה בניאוף והורתה על הוצאתו להורג של בעלה בידי מאהבה.
גביע הפדרציה 2001
גביע הפדרציה 2001 הייתה התחרות ה-39 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
תחרויות אזוריות החלו באפריל 2001 ומשחק הגמר הסתיים ב-1 בנובמבר 2001.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר לא השתתפה בשלב הגמר של התחרות.
נבחרת בלגיה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת רוסיה וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות.
מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה בעונה הקודמת.
כל המפגשים כללו 3 משחקים.
הבית העליון (בית עולמי) צומצם ל-8 קבוצות. משתתפי פיינל פור של העונה הקודמת העפילו ישירות לשלב הגמר. יתר 9 נבחרות של הבית העולמי 2000 התחרו עם מנצחי התחרויות האזוריות על המקום בשלב הגמר. בתחרות זו עלו , , ו. בעקבות פרישת ארצות הברית לנבחרות אלו התווספה .
הנבחרות התמודדות בשני בתים על עליה למשחק הגמר.
יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).
מהלך התחרות.
כל המשחקים נערכו במדריד על מגרש חימר.
ישראל בתחרות.
בנבחרת השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו בספרד באפריל 2001. הנבחרת שיחקה בבית ד' וסיימה אותו במקום הראשון. כתוצאה מכך היא העפילה למשחקי התמודדות על עליה לבית העולמי. היא נפגשה עם וניצחה אותה 2:0. בעקבות כך הנבחרת עלתה למשחק המכריע עם אך הפסידה 3:0.
בעיית שני הילדים
פרדוקס בן או בת
נירלט
נירלט צבעים בע"מ המוכרת בשם המקוצר "נירלט" היא חברה תעשייתית ישראלית העוסקת בייצור, מכירה ושיווק מוצרי צבע לענף הבניין והתעשייה ומוצרי איטום.
היסטוריה.
חברת נירלט הוקמה בקיבוץ ניר עוז בשנת 1982, כמפעל לייצור מוצרי איטום. בהמשך החלה לייצר צבעים לבניין. בשנת 1999 התמזגה החברה עם חברת אוניברקול שעסקה בייצור צבעים, באמצעות חברת אורלייט תעשיות ששלטה באוניברקול. לאחר רכישת מניות אורלייט תעשיות על ידי קרן פימי נשלטת נירלט על ידי חברת אינרום (אורלייט תעשיות בעבר) הנסחרת בבורסה בתל אביב ומחזיקה גם בחברת איטונג ובחברת כרמית מיסטר פיקס העוסקת בייצור מוצרי גמר לבנייה, ומוחזקת גם על ידי הקיבוצים ניר עוז ונירים.
לחברה שני אתרי ייצור והפצת מוצרים:האחד בקיבוץ ניר עוז והשני באזור התעשייה של נתניה. לחברה מרכז שירות לעיצוב בצבע הנמצא במתחם דיזיין סנטר בבני ברק, המהווה מקום להדרכה וייעוץ בנושא עיצוב הבית ובו נמכרים גם מוצרי החברה. בין מוצרי החברה צבעים לקירות, ציפויים חיצוניים, צבעי עץ ומתכת, מוצרי איטום, צבעים לתעשייה וצבעי אבקה לצביעה על משטחי אלומיניום, ברזל, פח ועוד.
החברה מעסיקה כ-400 עובדים. מוצרי החברה נמכרים בחנויות פרטיות לחומרי בניין וברשתות העשה זאת בעצמך ומשווקים לקבלנים ולאנשי מקצוע בתחום הבניין. מנכ"ל החברה הוא עמרי לוטן.
נבחרת גביע הפדרציה של סלובקיה