עם תבוסתם של אבושירי ובאנה הרי נכנעו מרבית המורדים הערבים והאפריקאים בפני הגרמנים. הדוגמה של הרי נלמדה ומנהיגי המורדים העדיפו להיכנע כדי לזכות בחנינה ולשמר את שלטונם תחת מרות גרמנית. כוחותיו של ויסמן המשיכו לפעול כנגד כוחות מקומיים, אך עם כניעתו של באנה הרי הסתיים המרד הלכה למעשה. בעקבות מרד אבושירי עברה מזרח אפריקה הגרמנית לשלטון גרמני ישיר ולהקמת מושבה ומנגנון שלטון יעיל, אשר ישמש כקרש קפיצה לכיבושים עתידיים נוספים.
PGM Précision
PGM Précision היא חברה צרפתית המתמחה בייצור רובי צלפים. היא נוסדה ב-1991 בצרפת על ידי ז'יל פאייה (Giles Payen), אלן גונה (Alain Gonnet) ופרנסואה מורייה (François Morier), ושמה מורכב מראשי התיבות של שמות משפחתם.
רובי הצלפים של החברה נחשבים לנוחים מאוד ליורה ומדויקים מאוד, רובם מקבצים בדיוק של 0.5 דקת קשת. כיום החברה מייצרת ומשווקת 3 דגמים:
רובי ה-PGM היו בעבר בשירות הימ"מ ויחידות מיוחדות בצה"ל, אך הם יצאו משירות בעקבות אמברגו אירופאי על נשקי תקיפה לישראל, דבר שהקשה על השגת חלקי חילוף וקנים חדשים במקום קנים שנשחקו, וכן השגת תחמושת צליפה תואמת. הם הוחלפו בידי הבארט MRAD האמריקאי.
יחסי בוסניה והרצגובינה–דנמרק
יחסי בוסניה והרצגובינה–דנמרק הם היחסים הדו-צדדיים בין בוסניה והרצגובינה לבין דנמרק.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 ביוני 1992. בשנת 2010, שרת החוץ הדנית לין אספרסן הודיעה כי דנמרק תסגור את השגרירות בסרייבו ב-2012.
במהלך המלחמה בבוסניה והרצגובינה, מבצע בוללבנק היה מבצע הלחימה הגדול ביותר שנערך על ידי הכוחות הדנים מאז 1864. בסוף אפריל 1994 הותקף חיל משלוח דני בבוסניה והרצגובינה, שהיה חלק מגדוד נורדי של UNPROFOR שנמצא בטוזלה, כאשר ניסה להחליף עמדת תצפית שוודית, שהייתה תחת ירי ארטילרי כבד של חטיבת סקוביצ'י הסרבית-בוסנית בכפר קלסיה, אך המארב התפזר כשכוחות האו"ם הגיבו באש כבדה. לאחר המלחמה ברחו 20,000 פליטים בוסנים לדנמרק.
ב-8 בפברואר 2006 ארגנו המוסלמים בסרייבו הפגנה נגד קריקטורות מוחמד. הם העבירו מכתב בדרישה להתנצל על פרסום הקריקטורות לצוות בשגרירות דנמרק, נורווגיה וצרפת.
יחסים כלכליים.
בשנת 2007 היצוא של דנמרק לבוסניה הסתכם ב-14.2 מיליון אירו והיצוא הבוסני הגיע ל-4.1 מיליון אירו.
דנמרק תמכה בבוסניה והרצגובינה באמצעות פרויקטים רבים מאז 1995. בתקופה שלאחר המלחמה הסיוע הדני עבר לשיקום כלכלי, ארגון מחדש של תשתיות וסביבה.
נציגויות דיפלומטיות.
בוסניה והרצגובינה מחזיקה בדנמרק שגרירות בקופנהגן, ואילו דנמרק מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות בסרייבו.
PGM Precision
זכויות הצמח
זכויות הצמח הן זכויות שאליהן צמחים זכאים. נושא זה עולה לעיתים בדיונים הנוגעים לזכויות האדם או לזכויות בעלי חיים.
טיעונים פילוסופיים.
טום ריגן, שעסק רבות בפילוסופיה של זכויות בעלי חיים, התייחס לאפשרות להרחיב זכויות אלה גם לצמחים. לדבריו, זכויות בעלי חיים נובעות מהיותם בעלי תודעה ותחושתיות, תכונות שאינן קיימות בצמחים. עוד הוא מוסיף כי גם אם לצמחים היו זכויות, הימנעות מאכילת בשר עדיין הייתה מוצדקת מבחינה מוסרית, עקב השימוש בצמחים להאכלת בעלי חיים.
פילוסופים אחרים העלו טיעונים דומים והסיקו, למשל, כי לצמחים אין זכויות אבל יש להתייחס אליהם בכבוד. באחד המחקרים נבדק היחס לצמחים במקומות שונים בעולם, ונמצא כי במספר תרבויות ילידיות, בניגוד לעולם המערבי, מתייחסים לצמחים כאל יצורים בעלי אינטליגנציה. עם זאת, קיימת במחקרים אלו נטייה להסתמך על פסאודו-מדע הקרוי "נוירוביולוגיה של הצומח", תאוריה לפיה צמחים הם בעלי תחושתיות. תאוריה זו שנויה במחלוקת מכיוון שלא נמצאו עדויות בעולם הצומח לאיברים דמויי נוירונים, סינפסות או מוח.
בדף עמדה של החזית לשחרור בעלי חיים נאמר כי אין ראיות לטענה כי צמחים מסוגלים לחוות כאב, וכי במידה והם מגיבים לגירויים, התגובה היא מכנית גרידא, בדומה לתרמוסטט שמגיב לחיישנים. גם עמותת אנימלס מחזיקה בעמדה דומה.
טיעונים פסאודו-מדעיים.
חוקרים במאה ה-19, בהם הגרמני גוסטב פכנר , ניסו להוכיח שלצמחים יש רגשות, וכי אפשר לעודד צמיחה בריאה באמצעות דיבורים, תשומת לב וחיבה לצמח. פקנר טען גם שלצמחים, לאדמה ולכוכבים יש "נשמה".
טיעונים מסוג זה הופרכו פעמים רבות על ידי חוקרי הפיזיולוגיה של הצמח. למשל, בתוכנית "מכסחי המיתוסים" בשנת 2006 ניסו לשחזר את ניסוייו של פכנר, והגיעו למסקנה שטענותיו אינן נכונות. התייחסות נוספת לנושא זה נמצאת בספרו של הביולוג דניאל חיימוביץ "צמח - מה הוא יודע?", שראה אור בשנת 2012.
זכויות הצמח במשפט.
אחד הראשונים שהתייחס לנושא זכויות הצמח במשפט היה שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית, ויליאם אורוויל דאגלס. בשנת 1972 התקיים דיון בנושא סיירה קלאב נגד מורטון , במהלכו ניסו התובעים למנוע פיתוח של אתר סקי בטענה לפגיעה בסביבה ובעצי היער. השופט דאגלס התפרסם בעמדתו כי בדיונים בנושאי אקולוגיה, ראוי להעניק לאובייקטים סביבתיים מעמד משפטי או זכות עמידה. הוא כתב: "חפצים דוממים הם לפעמים צד בדיון משפטי. כשם שלאוניה יש מעמד משפטי בדיונים בנושאים ימיים, כך גם צריך להיות עבור עמקים, כרי דשא אלפיניים, נהרות, אגמים, חופים, גבעות, חורשות עצים, ביצות, או אפילו אוויר שמרגיש את הלחצים ההרסניים של הטכנולוגיה המודרנית והחיים המודרניים ... לכן, קולו של האובייקט הדומם צריך להישמע."
כריסטופר סטון, בנו של העיתונאי י' פ' סטון, פרסם באותה עת מאמר התומך בגישתו של דאגלס, שכותרתו "האם לעצים יש זכות עמידה?" במאמר הוא מביא כדוגמאות את הזכויות שניתנו לשחורים, יהודים, נשים ועוברים, ומסביר כי לאורך ההיסטוריה, החברה מעניקה זכויות ל"ישויות" חדשות, "שאנשים לא העלו לפני כן אפשרות כזו על דעתם".
זכויות הצמח בשווייץ.
קבוצת מדענים בשווייץ פרסמה בשנת 2008 מסמך ובו שורה של עמדות מוסריות בנוגע לצמחים. בין השאר, הם קוראים למנוע שינויים גנטיים ורישום פטנטים על צמחים למטרות מסחריות, ולמנוע ייצור צמחים סטריליים.
בעקבות מסמך זה נוסף סעיף לחוקת שווייץ המחייב לקחת בחשבון את "כבוד הבריאה" בעת טיפול בבעלי חיים, צמחים ואורגניזמים אחרים.
יחסי דנמרק–סוריה
יחסי דנמרק–סוריה הם יחסי החוץ בין דנמרק לסוריה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-29 באוגוסט 1992. דנמרק מיוצגת בסוריה באמצעות שגרירותה בדמשק. בעקבות פרשת קריקטורות מוחמד וההתקפה לאחר מכן על שגרירות דנמרק בשנת 2006, הדרדרו מאוד היחסים בין המדינות.
תגובה לסרטים מצוירים של ג'ילנדס-פוסטן מוחמד ואלימות נגד שגרירות דנמרק.
בעקבות פרסום קריקטורות מוחמד, היחסים בין המדינות הדרדרו. ב-4 בפברואר 2006 הוצתו השגרירויות הדנית והנורווגית בדמשק על ידי המפגינים. הם הניפו דיוקנאות של נשיא סוריה בשאר אל-אסד, ספרי כיס של הקוראן ודגלי חמאס וחזבאללה.
תגובת ממשלת דנמרק.
ראש ממשלת דנמרס אנדרס פוך רסמוסן אמר כי ממשלות איראן וסוריה ניצלו בכוונה את המחאות המוסלמיות כדי להסיח את תשומת ליבם ממשברים דיפלומטיים משלהם. לדבריו, "סוריה ואיראן ניצלו את המצב מכיוון ששתי המדינות נמצאות תחת לחץ בינלאומי", רסמוסן אמר גם כי "לא ישלים עם האפשרות" כי סוריה הייתה מעורבת גם בהפגנות אלימות בביירות, לבנון, בהתייחסו לעובדה שאלימות דומה נגד שגרירות דנמרק בביירות התרחשה למחרת לאחר הפיגועים בדמשק.
שר החוץ פר סטיג מולר אמר כי "סוריה נכשלה בחובתה. אין זה מקובל לחלוטין שהשגרירות לא הוגנה על ידי הסורים". סטיג מולר אמר כי ממשלתו ביקשה גם מהאיחוד האירופי לגנות אירועים בדמשק. זמן קצר לאחר הפיגוע, ממשלת דנמרק אמרה לאזרחיה לעזוב את סוריה מייד. הצוות הדיפלומטי הדני עזב גם את סוריה וסגר באופן זמני את השגרירות באומרו כי הצוות "עזב את סוריה באופן זמני מכיוון שהשלטונות הסורים צמצמו את הגנתם לרמה נמוכה שלא מתקבלת על הדעת".
תגובה סורית.
יממה לאחר הפיגועים, משרד החוץ של סוריה פרסם הודעה בה הביע "חרטה על מעשי האלימות שליוו את ההפגנות". ממשלת סוריה הכחישה כל תפקיד בפיגועים והאשימה את דנמרק באלימות, ובמאמר מערכת בעיתון היומי המופעל על ידי סוריה נמסר כי "ממשלת דנמרק הייתה יכולה להימנע מלהגיע לנקודה זו על ידי הוצאת התנצלות כנה". משרד החוץ הסורי גינה את הקריקטורות כפגיעה במוסלמים וערבים ודרש מממשלת דנמרק להעניש את העיתון הפוגע.
סוריה השיבה את השגריר שלה מדנמרק. סחורות דניות כולל לגו ובנג אולפסן הוחרמו בסוריה.
תגובת מדינות אחרות.
ממשלות ארצות הברית ונורווגיה הטילו את האשמה על הממשל הסורי על כך שלא הצליחו להגן על השגרירויות. ממשלת ארצות הברית אמרה כי "בלתי ניתן לסלוח" כי נזק כזה ייגרם למשלחות הדיפלומטיות. נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש גינה את האלימות נגד שגרירויות דניות ודיבר על אירוע זה בשיחת טלפון עם ראש ממשלת דנמרק. בוש אמר גם "אני קורא לממשלות ברחבי העולם להפסיק את האלימות, לכבד, להגן על רכוש, להגן על חייהם של דיפלומטים חפים מפשע המשרתים את מדינותיהם מעבר לים." סקוט מק'קלן, דובר הבית הלבן אמר כי "אנו מחזיקים את סוריה באחריות להפגנות אלימות כאלה מכיוון שהן אינן מתרחשות ללא ידיעה ותמיכה מצד הממשלה".
שיקום היחסים.