בשנת 1718 התרחשה קונספירציית סלאמאר נגד בעלה פיליפ, ובין העצורים היה גם ארמנד דה וינרו דו פלסי, שהיה מאהבה של בתה שארלוט אגלא ד'אורליאן. בשנת 1719 מתה בתה מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, שהייתה אלמנה מבעלה שארל, דוכס ברי, ולאחר מותה התברר שהייתה בהריון, מאחת מפרשיות האהבים הרבות שניהלה. מראשית 1721, פליפה החמישי, מלך ספרד, ובעלה פיליפ ניהלו משא ומתן על שלושה נישואים פרנקו-ספרדיים, על מנת לשפר את היחסים המתוחים בין ספרד וצרפת. על פי ההסכם, לואי החמישה עשר, מלך צרפת יתחתן עם האינפנטה מריאנה ויקטוריה מספרד, שתיהפך למלכת צרפת; האינפנטה לואיס מספרד יתחתן עם בתו הרביעית של פיליפ, לואיז אליזבת ד'אורליאן; והאינפנטה קרלוס מספרד יתחתן עם בתו החמישית של פיליפ, פיליפין אליזבת ד'אורליאן. במרץ 1721 הגיעה האינפנטה מריאנה ויקטוריה לפריז, והועמדה תחת השגחתה של הנסיכה דה קונטי, גיסתו של פיליפ, והיא התגוררה בארמון טווילרי.
בנובמבר 1721 התחתנה לואיז אליזבת ד'אורליאן התחתנה על ידי שליח בפריז, ועברה להתגורר יחד עם אחותה הצעירה במדריד. למרות קבלת הפנים הקרה של משפחת המלוכה הספרדית, במיוחד על ידי אליזבטה פארנזה, האם החורגת של בעלה, וב-20 בינואר 1722 התקיים טקס הנישואין הרשמי. הנדוניה שלה הייתה של 4 מיליון ליברות. התנאי השלישי של ההסכם שכלל את נישואי האינפנטה קרלוס עם פיליפין אליזבת ד'אורליאן לא התקיים, ובשל כך נשלחה האינפנטה מריאנה ויקטוריה בחזרה לספרד. יחסי ספרד-צרפת רק התאוששו בשנת 1743 כאשר לואי פרדיננד, דופן צרפת, בנו של לואי החמישה עשר התחתן עם מריה תרסה רפאלה מספרד.
ב-15 ביוני 1722 עזבו לואי החמישה עשר והחצר המלכותית את ארמון טווילרי ועברו לארמון ורסאי, שם רצה המלך הצעיר להתגורר. פיליפ לקח את דירותיו של דודנו המנוח לואי, הדופן הגדול בקומה הראשונה של הארמון, בעוד המלך התגורר בקומה מעליו. בשנת 1723 מת בעלה פיליפ, ובנה לואי, דוכס אורליאן ירש את תאריו. בשנת 1725 התחתן לואי החמישה עשר, מלך צרפת עם מריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין. בשנת 1740 התאהב נכדה לואי פיליפ, דוכס שארטר בהנרייט, נסיכת צרפת, בתו של לואי החמישה עשר, אולם אביה סירב לנישואין הללו, משום שהיו מביאים את לואי פיליפ מדי קרוב לכס המלוכה. בעקבות כך ניהלה פרנסואז מארי משא ומתן עם אחייניתה לואיז אליזבת דה בורבון, ונכדה לואי פיליפ התחתן עם בתה של לואיז אליזבת - לואיז הנרייט דה בורבון.
פרנסואז מארי הייתה מסוכסכסת עם בתה שארלוט אגלא ד'אורליאן, שהייתה נשואה לפרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, ובעת ביקורה של שרלוט אגלא בצרפת היא ובנה לואי לא נפגשו עמה. ב-1 בפברואר 1749 מתה פרנסואז מארי בפאלה רויאל, פריז, ובעת מותה היא הייתה הילדה האחרונה של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת שנותרה בחיים.
משפחתה.
ב-18 בפברואר 1692 התחתנה פרנסואז מארי עם פיליפ השני, דוכס אורליאן, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
לאונור דה טולדו
לאונור דה טולדו (בספרדית: Doña Leonor Álvarez de Toledo y Osorio; 1522 - 17 בדצמבר 1562) הייתה אשתו של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, וסבתה של מארי דה מדיצ'י, מלכת צרפת.
ביוגרפיה.
לאונור נולדה בשנת 1522 באלבה דה טורמס, לפדרו אלוורס דה טולדו, מרקיז וילאפרנקה ולמריה אוסוריו, בתם של לואיס פימנטל אי פאצ'קו וחואנה אוסוריו אי בזאן. אביה, אשר כיהן כמשנה למלך מטעם קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בממלכת נאפולי, היה בנו של פדריקה אלוורס דה טולדו, דוכס אלבה השני, ואחיו של פרננדו אלוורס דה טולדו, דוכס אלבה השלישי. ב-29 במרץ 1539 התחתנה לאונור עם קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, ממנו נולדו לה 11 ילדים.
במהלך הנישואים שלה, למרות אי הפופולריות הראשונית שלה בתור ספרדית, היא זכתה להשפעה רבה בפירנצה. היא עודדה את האמנויות, והייתה פטרון לרבים מן האמנים הבולטים של התקופה. כאשה אדוקה, היא עודדה את המסדר הישועי להתיישב בפירנצה, והיא גם הקימה כנסיות חדשות רבות בעיר. לאונור התעניינה גם בחקלאות ובעסקים, והיו לה שטחים גדולים של אדמה טוסקנית שהיא ניהלה ביעילות, ואשר סייעו לה להרחיב ולהגדיל את הרווחיות של אחוזות בית מדיצ'י הענקיות (המוצרים שלה נשלחו עד ספרד), ובאמצעות תחומי העניין שלה, חלק ניכר מהאיכרים תמכו בה. היא גם תמכה ללא היסוס בבעלה ובמדיניותו, עד כדי כך שהתייעץ איתה. כה גדול היה אמונו בה, שהוא מינה אותה לעוצרת הדוכסות בהיעדרויות התכופות שלו.
ב-17 בדצמבר 1562 מתה לאונור, כתוצאה ממגפת מלריה אשר גרמה גם למותם של ילדיה ג'ובאני וגארציה.
משפחתה.
ב-29 במרץ 1539 התחתנה לאונור עם קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, ממנו נולדו לה 11 ילדים:
רונית פורת
לואי ארמנד השני, נסיך קונטי
לואי ארמנד השני, נסיך קונטי (בצרפתית: Louis-Armand de Bourbon-Conti; 10 בנובמבר 1695 - 4 במאי 1727), היה נסיך קונטי בין השנים 1709–1727, וסבא רבא של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
ביוגרפיה.
לואי ארמנד נולד ב-10 בנובמבר 1695 בארמון ורסאי, לפרנסואה לואי, נסיך קונטי ולמארי תרז דה בורבון, בתם של אנרי ז'ול, נסיך קונדה ואנה הנרייטה מבוואריה, ועם לידתו קיבל את התואר רוזן לה מרשה. הטבלתו נערכה בשנת 1704, בהשתתפות מרי ממודנה, אלמנתו של ג'יימס השני, מלך אנגליה. לואי ארמנד תואר כגיבן ומכוער. בשנת 1709 מת אביו, ולואי ארמנד ירש את רכושו הרב ואת תאריו.
ב-9 ביולי 1713 התחתן לואי ארמנד עם לואיז אליזבת דה בורבון, בתם של לואי, נסיך קונדה ולואיז פרנסואז דה בורבון, דוכסית בורבון, ובאותו יום אף נערכה חתונת אחותו מארי אן דה בורבון עם לואי אנרי, דוכס בורבון. לשניים נולדו 5 ילדים, אולם הם בגדו אחד בשני, ואף התגוררו בבתים נפרדים. בשנת 1716 חלה לואי ארמנד באבעבועות שחורות, אולם אשתו טיפלה בו במסירות עד להחלמתו. כתוצאה מכך אף היא נדבקה במחלה, אולם גם היא הבריאה בסופו של דבר.
לואי ארמנד זכה ליחס גדול מלואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולאחר מכן מהעוצר, פיליפ השני, דוכס אורליאן. לואי ארמנד היה תומך נלהב בתוכניות הפיננסיות של ג'ון לו, ובאמצעותו הוא הרוויח סכומי כסף גדולים. במהלך מלחמת הירושה הספרדית הוא לחם תחת פיקודו של מרשל וילאר, אולם לא התבלט כקצין טוב במיוחד. ב-4 במאי 1727 מת לואי ארמנד, ובנו לואי פרנסואה, נסיך קונטי ירש את תאריו.
משפחתו.
ב-9 ביולי 1713 התחתן לואי ארמנד עם לואיז אליזבת דה בורבון, בתם של לואי, נסיך קונדה ולואיז פרנסואז דה בורבון, דוכסית בורבון, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
הבחירות הכלליות בבריטניה 1987
הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-11 ביוני 1987.
ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר התמודדה על כהונה שלישית בתפקיד, מול מנהיג מפלגת הלייבור ניל קינוק.
הקמפיין של השמרנים הדגיש את מצבה הטוב של הכלכלה, ואחוזי האבטלה שהגיעו לשפל של שני עשורים. המפלגה זכתה לתמיכה רחבה מצד התקשורת.
מלבד ההתמודדות מול תאצ'ר, נאלצה מפלגת הלייבור להתמודד מול איום מצד המפלגה הסוציאליסטית (שהתאחדה עם המפלגה הליברלית), שהתחזקה ואיימה להפוך למפלגה השנייה בגודלה והאופוזיציה העיקרית לשמרנים. לצורך כך, החל תהליך "התמרכזות" של מדיניות הלייבור (תהליך שהגיע לשיאו עם מיתוגו מחדש כ"לייבור חדש" ב-1997).
הבחירות הסתיימו בניצחון סוחף לשמרנים (אם כי ברוב מופחת מהבחירות הקודמות), ותאצ'ר נבחרה בפעם השלישית ברציפות לראשות הממשלה. הלייבור נכשלו בהחלפת השלטון, אך הצליחו לדחוק את האיחוד הסוציאליסטי-ליברלי, שהניב תוצאות נמוכות משל סך חלקיו. בעקבות התוצאה המאכזבת, התמזגו שתי המפלגות המרכיבות את האיחוד באופן רשמי, והפכו למפלגה הליברל-דמוקרטית.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1983
הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-9 ביוני 1983, ובמסגרתן ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר התמודדה על כהונה שנייה בתפקיד, מול מנהיג מפלגת הלייבור מייקל פוט.
כהונתה של תאצ'ר אופיינה בשפל כלכלי - הכלכלה הבריטית עברה מיתון, ואחוזי האבטלה עלו - מה שהביא לירידה בפופולריות של תאצ'ר. עם זאת, ניצחון הבריטים במלחמת פוקלנד שיקם את תדמיתה הציבורית והביא לעלייה בפופולריות שלה, שבשיאה החליטה תאצ'ר להקדים את הבחירות כדי לנצל את המומנטום.
מפלגת הלייבור הובילה בסקרים לאורך תקופה ארוכה, אך חילוקי דעות פנימיים בנושאי מדיניות היו בעוכריה. עמדות המפלגה זזו שמאלה ונוצר פילוג, שבשיאו פרשו חברי לייבור מתונים מהמפלגה והצטרפו למפלגה הסוציאליסטית. בסופו של דבר הקימה המפלגה הסוציאליסטית, יחד עם המפלגה הליברלית מפלגה מאוחדת - שסחפה קולות של מאוכזבי הלייבור.
פיצול קולות האופוזיציה בין הלייבור לאיחוד, לצד הפופולריות הגואה של תאצ'ר, הביאו לניצחון סוחף של השמרנים בבחירות. על אף שאיבדה מעט קולות מהבחירות הקודמות, עלתה המפלגה במספר המושבים באופן משמעותי וזכתה לניצחון הגדול ביותר של מפלגה בבחירות בבריטניה מאז הלייבור ב-1945. תבוסת הלייבור הייתה שפל אלקטורלי עבור המפלגה, והתוצאה הנמוכה ביותר שלה מאז 1918. המפלגה המאוחדת, שזה עתה קמה, הכפילה את כוחה, וההפרש בינה ובין הלייבור עמד על 2 אחוזים בלבד - מה שערער את מעמד הלייבור כאופוזיציה הראשית לממשלה.
לואיז אליזבת דה בורבון
לואיז אליזבת דה בורבון (בצרפתית: Louise-Élisabeth de Bourbon; 22 בנובמבר 1693 - 27 במאי 1775), הייתה אשתו של לואי ארמנד השני, נסיך קונטי, וסבתא רבתא של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
ביוגרפיה.