בסוף שנת 2000, אחרי פרוץ האינתיפאדה השנייה, החליף את האלוף יום טוב סמיה כמפקד פיקוד הדרום. במשך כהונתו הצליח לשמור את הטרור שמקורו ברצועת עזה ברמה נמוכה יחסית ולמנוע זליגת טרור מהרצועה אל תוך ישראל. תקריות בולטות בתקופתו כללו השמדת 4 טנקים ממטעני גחון רבי עוצמה, דבר שהגדיל את השימוש בדחפורים משוריינים לפתיחת צירים וחישוף. בשנת 2003 סיים את תפקידו, והוחלף על ידי דן הראל.
לאחר שחרורו מצה"ל.
ב-2006 מונה אלמוג לעמוד בראש ועדת חקירה צבאית (ועדת אלמוג), שמונתה כדי לחקור את מחדלי חטיפת שני חיילי צה"ל: אהוד גולדווסר ואלדד רגב והנסיבות שהובילו למלחמת לבנון השנייה. דורון אלמוג קיבל את אות אביר איכות השלטון לשנת 2007 בקטגוריית צבא וביטחון "בהוקרה על תרומה ייחודית, הן בשירות הצבאי והן בחיים האזרחיים, להגנה על החלש וחסר הישע ולחיזוק איכות החברה והשלטון בישראל".
נגד אלמוג הוצא בבריטניה צו מעצר, מאחוריו עמד ארגון פלסטיני-בריטי שיוצג על ידי עו"ד דניאל מחובר, בחשד לעבירות על אמנת ז'נבה. צו המעצר התייחס למעורבותו בהרס כ-50 בתי פלסטינים ברפיח בעקבות רציחת חיילי צה"ל באזור. אלמוג, שטס לבריטניה במטוס של אל על על מנת לגייס כספים לפעילות חברתית אזרחית, הוזהר על ידי השגריר הישראלי, צבי חפץ, ברגע הנחיתה כי הוגש נגדו צו המעצר. הוא נותר במטוס, בהתאם להמלצת הפרקליטות, ושב לישראל, מחשש שייעצר. בסופו של דבר בוטל הצו ושר החוץ הבריטי, ג'ק סטרו, התנצל בפני עמיתו הישראלי, סילבן שלום, על הפרשה. למשך מספר שנים לאחר התקרית נאלץ אלמוג לפנות לפרקליטות המדינה על מנת שתאשר כל יציאה שלו לחו"ל לאחר בדיקה משפטית בארץ היעד.
פעילות אזרחית.
מאז שנת 2005, עמד אלמוג בראש קבוצת ההשקעות "אתלון" (Athlone Global Security), אותה הקים. עיקר השקעות החברה היו בטכנולוגיות ישראליות מקוריות המיועדות ליישומים אזרחיים להגנה מפני טרור. הקבוצה כשלה במרבית השקעותיה.
לאחר שפרש מצה"ל החל אלמוג בהקמת הכפר השיקומי עדי נגב למבוגרים בעלי פיגור שכלי קשה או משולב בלקויות קוגניטיביות נוספות. בנו, ערן, נפטר בגיל 23 ממחלת קסטלמן, מספר חודשים אחרי שאלמוג ושותפיו סיימו את עבודות הפתיחה של המוסד והכפר השיקומי נושא את שמו: עלה נגב-נחלת ערן. למרות מותו של ערן, דורון אלמוג נותר פעיל בעמותה, וביום העצמאות ה'תשס"ו (2006) היה בין מדליקי המשואות כאות הוקרה על פעילותו למען האוטיסטים ופגועי המוחין בחברה. בשנת 2022 זכה בפרס ירושלים לרווחה ובריאות מטעם ערוץ 7 על הקמת הכפר.
ב-4 בדצמבר 2011 אישרה הממשלה את מינויו של אלמוג לתפקיד ראש המטה ליישום התוכנית להסדרת התיישבות הבדואים בנגב, תוך מתן היתר להמשיך לגייס תרומות למען עמותת "עלה נגב-נחלת ערן".
ב-2016 זכה בפרס ישראל למפעל חיים.
אלמוג בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה. זכה בפרס צ'ציק של אוניברסיטת תל אביב ומרכז יפה למחקרים אסטרטגיים על מחקרו בתחום ההרתעה המצטברת.
יושב ראש הסוכנות היהודית.
ב-16 ביוני 2022 פרסמה ועדת המינויים של הסוכנות היהודית את המלצתה על אלמוג לתפקיד יושב ראש הסוכנות. מינויו אושר על ידי חבר הנאמנים של הסוכנות ב-10 ביולי. נכנס לתפקידו ב-21 באוגוסט 2022.
משפחתו.
אלמוג נשוי לדידי ולהם שלושה ילדים. הבן ערן, שנקרא על שם אחיו של אלמוג, סבל מצירוף של אוטיזם ושל פיגור שכלי קשה כתוצאה מפגיעה מוחית מלידה, ונפטר ב-6 בפברואר 2007 בגיל 23. הבת, שוהם, נולדה עם פגיעה קשה בעורק הלב, ומתה ב-1991, חודש בלבד לאחר לידתה. בתו נצן היא ד"ר לחינוך, חברת סגל החוג לחינוך בקריה האקדמית אונו. נצן היא לקוית ראייה והייתה ממקימי הלשכה בהסתדרות של הממונה על תעסוקת אנשים עם מוגבלות.
אלמוג מתגורר בנס ציונה.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
גיטנו מוסקה
כנסיית טמפל
כנסיית טמפל או כנסיית המקדש (באנגלית: Temple Church) היא כנסייה עגולה מהמאה ה-12 בלונדון שבאנגליה. הכנסייה נמצאת בין רחוב פליט ונהר התמזה, וכל האזור סביבה נקרא על שמה - "טמפל" ("Temple").
במקור נבנתה הכנסייה כמפקדה של מסדר הטמפלרים, ובה נוהל ב-1215 המשא ומתן בין האצילים לבין המלך ג'ון על חתימת המגנה כרטה. לאחר נפילת המסדר במאה ה-14 הפכה הכנסייה לרכוש הכתר, ומאז היא משמשת מרכז לשתיים מלשכות עורכי הדין של לונדון.
במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה ניזוקה הכנסייה ושוקמה לאחר המלחמה.
הכנסייה שימשה רקע לספרו של דן בראון - "צופן דה וינצ'י".
תכנון ובנייה.
לפני בניית הכנסייה נהגו האבירים הטמפלרים להיפגש במבנה שבנה יו דה פיינס באזור היי הולבורן. כשגדל המסדר נזקקו האבירים לאתר גדול יותר לפגישותיהם, ורכשו את השטח שעליו נמצאת כיום הכנסייה. בשטח נבנו אזורי אימונים, מגורים ואזורי מנוחה לאבירים, אשר לא הורשו לצאת לסיטי ללא אישור ראש המסדר.
לכנסייה שני חלקים: הכנסייה העגולה ובניין מלבני שנקרא "צ'אנסל" (Chancel)
הכנסייה העגולה.
בהתאם למסורות המסדר תוכננה הכנסייה כמבנה עגול, בדומה לכנסיית הקבר בירושלים. קוטר הכנסייה 16.7 מטרים והיא נתמכת על ידי עמודי שיש.
הכנסייה נחנכה ב-10 בפברואר 1185, בטקס שבו נכחו הראקליוס, הפטריארך הלטיני של ירושלים, והמלך הנרי השני.
הכנסייה ידועה בזכות קברים של בעלי שם הנמצאים בתוכה. הידוע שבהם הוא קברו של ויליאם מרשל שהיה הנושא ונותן העיקרי כשנפגשו בכנסייה הברונים האנגליים והמלך ג'ון - פגישה שהובילה לחתימה על המגנה כרטה.
שינויים ארכיטקטוניים.
על מנת למלא את רצונו של הנרי השלישי להיקבר בכנסייה, הוצא ממנה אזור המקהלה, ונבנה המבנה המרובע הצמוד לכנסייה, המכונה "צ'אנסל". המבנה נחנך ביום העלייה לשמים בשנת 1240. מאוחר יותר חזר בו הנרי מהחלטתו והעדיף להיקבר במנזר וסטמינסטר, אך אחד מבניו, שמת בילדותו, נקבר בכנסייה.
המבנה מחולק לשלושה תחומים באמצעות שני טורי עמודים. גובה כל עמוד התומך בתקרה 13 מטרים. העמודים המקוריים של המבנה נפגעו בשריפה שהציתו פצצות תבערה במהלך הבליץ, והוחלפו בעת שיפוץ הכנסייה.
שימוש בידי מסדר הטמפלרים.
מסדר הטמפלרים היה אחד המסדרים החזקים באנגליה. ראשו שימש כברון הראשון של הממלכה (primus baro) והיה חבר הפרלמנט. אל הכנסייה והמתחם הטמפלרי נהגו לבוא הן מלכי אנגליה, הן מלכים זרים והן נציגי האפיפיור.
בכנסייה נשמרו כספי המסדר. היו אלה סכומים גדולים שהיוו בנק של המסדר. בסופו של דבר הביאו כספים אלה לנפילת המסדר, לאחר שמלכי אירופה בכלל ומלך אנגליה בפרט חמדו את עושרם הרב.
שימוש בכנסייה לאחר סופם של הטמפלרים.
לאחר נפילתו של מסדר הטמפלרים, השתלט אדוארד השני על נכסיו, ביניהם הכנסייה, והפכם לנכסי הכתר.
מאוחר יותר הוענקה הכנסייה למסדר ההוספיטלרים, שהשכירו את הכנסייה ואת המתחם לשתי מכללות עורכי דין שחיפשו אתר בלונדון על מנת לפעול בבתי המשפט שהיו אז בארמון וסטמינסטר. שתי מכללות אלה נקראו יחד אכסניות המשפט, ובנפרד אינר טמפל ומידל טמפל, והשתמשו יחד בכנסייה. בשנת 1608 הוציא ג'יימס הראשון צו שהעניק את הכנסייה למכללות לתמיד.
בשנת 1540 ביטל הנרי השמיני את מסדר ההוספיטלרים והלאים את הכנסייה. ב-1580 נערך בה קרב תאולוגי בין הקלוויניסטים לכנסייה האנגליקנית.
הכנסייה לא נפגעה בשרפה הגדולה של לונדון משנת 1666 אולם, כמו יתר הכנסיות שנפגעו בשריפה, שופצה על ידי סר כריסטופר רן שהתקין בה עוגב. שיפוץ נוסף בכנסייה נערך ב-1841, ובו קושטו קירותיה על ידי סמירק וברטון, בסגנון גותי.
ב-10 במאי 1941, במהלך הבליץ, הציתה פצצת תבערה את גג הכנסייה ושרפה את העוגב ואת רוב עיטורי הכנסייה ורהיטיה. במהלך השיפוץ התברר כי מרבית עיטורי הכנסייה שנעשו על ידי רן אוחסנו מאז השיפוץ של 1841, והם הושבו למקומם. הכנסייה נחנכה מחדש בשנת 1958.
מוזיקה בכנסייה.
בכנסייה ניגנו מספר רב של נגני עוגב ומלחינים ידועים ובהם המלחין העיוור ג'ון סטנלי, שמונה לנגן העוגב של הכנסייה בשנת 1734.
מקהלת הכנסייה זכתה למוניטין רב מאז שנת 1842, עת ניהל אותה ג"ר א. ג'. הופקינס. ב-1897 החליף את הופקינס כמנהל המקהלה סר הנרי וולפוד דייוויס ולאחריו, ב-1923, מונה למנהל המקהלה סר ג'ורג' תאלבן בול שכיהן עד 1982.
המקהלה הקליטה בשנת 1927 את "שמע תפילתי" של המלחין מנדלסון, הקלטה שהפכה פופולרית ביותר - למעלה משישה מיליון תקליטים שלה נמכרו.
המנהל המוזיקלי הנוכחי של הכנסייה הוא סטיבן לייטון.
בספרות.
שייקספיר ומלחמות השושנים.
במחזהו של ויליאם שייקספיר, "הנרי השישי, חלק ראשון" נערך בכנסייה האירוע שמתחיל את מלחמות השושנים - קטיפת שני שושנים, האחד אדום והאחר לבן.
בשנת 2002 נשתלו בגן שושנים לבנים ואדומים לזכר המחזה.
Shotgun
שוטגן
המגנה כרטה
או תאנט
מאהא תראי סיתו אוּ תַ'אנְט (בבורמזית: ဦးသန့်, 22 בינואר 1909 – 25 בנובמבר 1974) היה דיפלומט בורמזי, אשר שימש כמזכיר הכללי הנבחר השלישי של ארגון האומות המאוחדות בין השנים 1961–1971. תפקודו של תאנט בימים שקדמו למלחמת ששת הימים מקנה לו תפקיד חשוב בהיסטוריה של המזרח התיכון ושל מדינת ישראל.
פירוש שמו.
"אוּ" הוא תואר כבוד בורמזי המקביל באופן גס למילה "אדוני". תאנט היה שמו היחיד, כנהוג בבורמה. בבורמה היה ידוע כפאנטאנאו או תאנט, על שם עיר הולדתו פאנטנאו. מאהא תראי סיתו הוא תואר אבירות שהוענק לו על ידי ממשלת בורמה.
תחילת דרכו.