גמביט הוא מוטאנט עם היכולת לנצל את האנרגיה הפוטנציאלית האצורה בעצמים ולהפכה לאנרגיה קינטית, פעולה שמכונה "טעינת" העצם, אשר לרוב מובילה לפיצוצו. גמביט מעדיף לטעון עצמים קטנים, ובפרט את קלפי המשחק שנהפכו לסימן ההיכר שלו, שכן ככל שהעצם יותר גדול לוקח יותר זמן לטעון אותו, וכן שקל לו יותר ליידות עצמים קטנים. עצם עובדה זו היא גם המגבלה היחידה על יכולת הטעינה של גמביט. רוב הטעינה מתבצעת באמצעות מגע גופני. עוצמת הפיצוץ שיוצר העצם תלויה במסת העצם שהוא טוען, למשל: עוצמת הפיצוץ של קלפי המשחק שהוא מיידה שקולה לזו של רימון יד. גמביט יכול להשתמש ביכולתו גם כדי להאיץ עצמים באמצעות הגברת האנרגיה הקינטית שלהם. כך למשל - הוא יכול לטעון את מוט הבו שלו במספיק אנרגיה כדי לשטח בית.
יכולתו של גמביט לתעל אנרגיה מעניקה לו יכולות פיזיות על-אנושיות (מהירות, רפלקסים, מהירות תגובה, זריזות, גמישות, קואורדינציה, איזון וחוסן). יכולות אלה מוסיפות חדות לאמנות הלחימה שפיתח ובה יש שימוש רב באקרובטיקה.
יש לו גם את היכולת ליצור שדה הגנה על מוחו המגן עליו מפני איתור וחדירה של טלפתים.
בנוסף, לגמביט יש קסם כריזמטי היפנוטי, המאפשר לו להשפיע בעדינות על יצורים תבוניים, ולגרום להם להאמין לדבריו ולהקשיב לעצותיו. קסם זה נחשב לחזק כל כך, שגמביט יכול להקסים גם את מלך הצללים. עם זאת, הקסם לא עובד על אלה שמודעים ליכולת זו של גמביט.
במהלך קרב, גמביט לובש שריון גוף קל ומשתמש במוט טלסקופי ממתכת. גמביט מאומן היטב באמנויות לחימה, בפרט בקיקבוקס צרפתי או סבאט ואמנות הבוג'וטסו ללחימה עם מקל. הוא לוחם מיומן בקרב פנים אל פנים המשתמש בטכניקות לחימה מהרחוב ואקרובטיקה. גמביט הוא מיידה קלפים מוכשר, שבאמצעות האנרגיה הקינטית שהוא מקנה לקלפים הוא יכול ליידות לטווח רחוק ובדיוק רב. גמביט הוא מצטיין בכל מיומנויות הגנבה, שכן הוא אומץ וגודל על ידי גילדת הגנבים.
אחרי שאפוקליפס השתמש ב"טכנולוגיה השמיימית" כדי להפוך את גמביט לאחד מארבעת פרשיו, "מוות", גמביט מקבל את היכולת להפוך חומרים וגזים לרעילים ואת היכולת לגרום מחלות ומגיפות. נראה כי טכנולוגיה זו לא עזבה את גופו לחלוטין שכן בזמן התקפה טלפתית עליו, הוא נהפך שוב למוות והרג את התוקף. אחרי כן גופו של גמביט חזר לצורתו הרגילה, ומכך עולה שגמביט יכול להחליף בין אישיותו הרגילה לאישיותו של מוות.
הפוטנציאל המלא של כוחותיו של גמביט הוא עצום, וניתן לו באופן זמני כאשר נלחם בבן החדש (New Son), גרסת מציאות חלופית של עצמו. בכוחות מלאים, גמביט יכול לשלוט בכל ההיבטים של האנרגיה עד לרמה המולקולרית, דבר המאפשר לו לתמרן את פוטנציאל האנרגיה הביו-קינטית שלו כדי לשרוף לאפר, לגרום חוסר נוחות מולקולרי, ליצור פיצוצים מתוזמנים (ולשלוט בשחרור האנרגיה), לירות מטחי אנרגיה, להתגבר על כוח הכובד, לרפא פצעים, לטעון עצמים באמצעות ראייה וללא מגע, ובאופן מעשי להתקיים כיישות אנרגטית. היה לו את הכוח לשתק יצורים אחרים או למנוע מהם לעצור. הוא יכול היה לדמות סוגי אנרגיה אחרים באמצעות תמרון האנרגיה הקינטית, כגון קרינה תת-אדומה וקרינת מיקרוגל, על ידי הגברת התנודות המולקולריות, הן לחימום והן לקירור. הוא יכול היה אף להשתמש בכוחותיו כדי לנסוע בזמן ולהפוך את עצמו לאנרגיה חיה שהצטרפה לזרם הקינטי. גמביט יכול לרפא את עצמו על ידי הגברת פעילותו התאית. למרות כל יכולות אלה, הוא לא מצליח לשמרן ומאבד אותן אחרי שנלחם בבן החדש, ובכך חזר ליכולותיו הרגילות.
גמביט יודע לדבר במספר שפות באופן שוטף, בעיקר באנגלית וצרפתית בניב קייג'ון.
גמביט (שחמט)
גמביט (לקוח מהשפה האיטלקית: "gambetto", בעברית: "לטייל") הוא מושג בשחמט, המתאר הקרבת חומר (כלומר כלים) בפתיחת המשחק (לרוב על ידי הלבן), במטרה להשיג יתרון עמדתי על לוח המשחק, בדרך כלל על ידי עיכוב פיתוח הכלים של היריב או שליטה חזקה במרכז.
בגלל השפעתו הרבה של הגמביט על פתיחת המשחק, חלק מהפתיחות הקלאסיות כוללות בשמן את המילה גמביט.
אסטרטגיה.
הגמביט מתבצע על ידי הצבת הקורבן (בדרך כלל רגלי) בעמדה ממנה היריב יכול לקחת אותו מבלי להיות מוכה בחזרה. אם היריב החליט לקחת את החומר המוצע, זה יהיה גמביט נרצה ואם ימנע מכך, זה יהיה גמביט נדחה.
בשחמט המודרני, כאשר שחקן בוחר אם לקבל את הגמביט או לא, עומדים בפניו שיקולים רבים, שבמרכזם – אלו יתרונות ירוויח הצד השני אם הגמביט יתקבל. במשחקים רבים יחליט השחקן שקיבל את הגמביט להחזיר את החומר (להקריב בחזרה רגלי) כדי לאזן את המשחק חזרה (קבלת יתרונות עמדתיים במקום חומריים), ובכך יחזור המשחק למצב של שוויון חומרי. לעומת זאת, אם הצד שהציע את הגמביט לא משכיל לנצל את היתרונות העמדתיים שטומן בחובו הגמביט- אז היתרון לאחר פישוט המשחק (החלפת כלים ומעבר לשלב הסיום) יהיה לצד בעל היתרון החומרי.
יתרונות הגמביט.
לרוב הגמביט נותן חלק משלושת היתרונות הבאים לשחקן שמציע אותו:
הרווחת זמן.
השחקן שמקבל את הגמביט מבזבז טמפו (זמן בשחמט, כלומר מסעים) על קבלת הגמביט ולאחר מכן על פיתוח כליו. בזמן זה, יכול מציע הגמביט להעמיד את כליו במצב טוב יותר על לוח השחמט. פיתוח כלים הוא חלק חשוב ממרכיבי הפתיחה בשחמט, מפני שעל ידי פיתוח כלים מהיר יכול השחקן להיערך להתקפה מהירה על מלכו (או כליו) של היריב, או לחלופין להשתלט על מרכז הלוח (אשר ממנו ניתן לנווט התקפות ואת הכלים אל כל הלוח. אחת ממטרות הפתיחה היא שליטה על מרכז הלוח).
גמביט אוונס הוא דוגמה טובה לבזבוז הזמן של קבלת הגמביט. העמדה שלהלן מתקבלת לאחר המסעים: 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3
כעת, על הרץ השחור יהיה לסגת אחורה (המסעים הפופולריים ביותר הם 5. ... רה7 או 5. ... רא5. המסע 5. ... רג5 משוחק פחות בפרקטיקה התחרותית ונחשב פחות מדויק). בכך יוכל הלבן לשלוט על המרכז לאחר המסע ד4. הלבן אומנם עם רגלי פחות, אך השליטה העתידית במרכז תהווה פיצוי מתאים לרגלי.
גמביט סמית'-מורה הוא דוגמה לגמביט בו משיג הלבן פיתוח כלים מהיר. הגמביט מתקבל לאחר המסעים הבאים: 1. ה4 ג5 2. ד4 ג:ד4 3. ג3 ד:ג3 (יש גם מסע המחזיר את הרגלי- 4. ... ד3 ומסעים חריפים נוספים כגון 4. ... פו6).
המסע הראשי בעמדה זו הוא 4. פ:ג3 (מסע נוסף הוא 4. רג4). כאמור, לבן הקריב רגלי- אך בתמורה לכך הוא קיבל פרש מפותח המוצב בערוגה ג3 ורגלי בערוגה ה4, אשר ביחד מונעים את שליטת השחור במרכז. בנוסף, למלכה יש טור חצי פתוח, ממנו היא תוכל לתמרן בצורה טובה יותר.
עם זאת, גמביט סמית'-מורה לא משוחק הרבה ברמות הגבוהות, אך לחובבי שחמט הוא יכול להוות כלי מצוין לפתיחת המשחק.
אקטיביות של כלים.
כלים אקטיביים בשחמט הם כלים בעלי מרחב תמרון הלוחצים על כליו של היריב, או לחלופין מונעים ממנו נקודות מפתח. בעזרת ההקרבה, יכול הצד המקריב לקבל כלים אקטיביים, לדוגמה- הצבת צריח מול טור פתוח או רץ אל מול אלכסון פתוח.
אלוף העולם לשעבר ואחד משחקני ההתקפה המוכשרים ביותר במאה ה-20, מיכאל טל סיכם יתרון זה באומרו שהוא "הקריב רגלי רק בגלל שהוא היה בדרכו" (של כלי אחר).
לרוב בשלב הפתיחה יתרון זה לא בא לידי ביטוי אלא רק בשלב אמצע המשחק.
דוגמה לאקטיביות של כלים כבר בשלב הפתיחה (מהמועטות שבהם) באה לידי ביטוי בגמביט בנקו, המתקבל מהגנת בינוני לאחר המסעים: 1. ד4 פו6 2. ג4 ג5 3. ד5 ב5 4. ג:ב5 א6 5. ב:א6 ר:א6
הרץ השחור הנמצא בערוגה א6 שולט באלכסון א6-ו1 ומונע מהלבן לבצע הצרחה באופן כמעט מוחלט. גם לפרש הנמצא בערוגה ו6 יש מרחב תמרון. כמו כן, בעמדות אלו נוהג השחור לשחק ז6 עם רז7 ובכך להשתלט על האלכסון ז7-ב-2.
פירוק מבנה רגלים של היריב.
על ידי לקיחת הגמביט, הצד המקבל בוחר להחליש את מבנה הרגלים שלו וליצור לעצמו רגלים חלשים (כפולים, מבודדים או 'תלויים') אשר יהוו מטרה נוחה לכליו של הצד השני.
חסרונות הגמביט.
החיסרון העיקרי של הגמביט הוא כמובן העובדה שהשחקן מתחיל בגרעון חומרי (רגלי אחד פחות מאשר ליריבו, שניים ולפעמים אפילו כלי שאינו רגלי)- לפעמים רגלי אחד הוא מה שמבדיל עמדה שוויונית מעמדה עדיפה לאחד הצדדים.
לכן, על השחקן שהקריב את החומר להיות זהיר במיוחד ולנצל הזדמנויות. אותו שחקן יקבל לרוב עדיפות עמדתית ולכן הוא צריך לדעת לנצל אותה בצורה מיטבית.
בחלק מהגמביטים יתקבלו עמדות "חריפות" במיוחד (בעמדות "חריפות" המצב על הלוח מסובך למדי, לרוב אחרי הקרבת חומר מסוים ושישנו סיכוי לשני הצדדים- מצד אחד לזה שהקריב שקיבל יתרון מההקרבה, ומצד שני לזה שבעדיפות חומרית - ולכן עליו להיות זהיר. בדרך כלל זה שהקריב יהיה בעל התקפה מזהרת, ועל הצד העדיף בחומר להתגונן ולעמוד בהתקפתו) ולכן על שני הצדדים לשחק בזהירות מתמדת כאשר כל טעות יכולה לגרום להפסד.
חיסרון נוסף המתקיים בחלק מהגמביטים בלבד הוא החלשת מבנה הרגלים של הצד המקריב. לדוגמה, בגמביט המלך הלבן מחליש את מבנה הרגלים שלו באגף המלך ובכך יוצר לשחור סיכויי נגד להתקפה באגף המלך.
שכונת פסגת זאב
נבחרת ניגריה בכדורגל
נבחרת ניגריה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת ניגריה.
נבחרת ניגריה השתתפה לראשונה בתולדותיה בטורניר גביע העולם בכדורגל ב-1994, ומאז השתתפה בו חמש פעמים נוספות, אך מעולם לא עברה את שלב הסיבוב השני.
לזכותה של נבחרת ניגריה שלוש זכיות בגביע אפריקה לאומות, ב-1980, 1994 וב-2013, ומדליית זהב באולימפיאדת אטלנטה ב-1996.
לזכותה של נבחרת ניגריה שתי זכיות באליפות העולם בכדורגל עד גיל 17. הראשונה ב-1985, כשגיל ההשתתפות המקסימלי היה 16, והשנייה ב-1993.
היסטוריה.
השנים הראשונות.