בסרט "ענק הברזל" של האחים וורנר משנת 1999, אולי ג'ונסטון ופרנק תומאס מדבבים מהנדסי רכבות, כאשר בראד בירד, במאי הסרט, רצה שהם ייקחו חלק בדיבובו מפני שהם ושאר הזקנים הביאו השראה לקריירה שלו. כמו כן, בסרט "משפחת סופר-על" שהופק על ידי פיקסאר ואולפני ההנפשה של וולט דיסני בשנת 2004, ג'ונסטון ותומאס עשו הופעת קמע כשני זקנים שצופים במשפחה מגנה על העיר.
השפעה.
כחלק מעבודתם בחברה, תשעת הזקנים המציאו את 12 עקרונות האנימציה של דיסני. כמו כן, רבים מהאנימטורים בתעשיית האנימציה העכשווית מנסים להיות דומים לזקנים באופן ישיר או עקיף, באמצעות הכשרה. לדוגמה, ווין אנטן, האנימטור של אלזה מהסרט "לשבור את הקרח", ציין שהוא הוכשר על ידי ג'ון ריפה, שהוכשר על ידי גלן קין, שהוכשר על ידי אולי ג'ונסטון, אחד מתשעת הזקנים.
על תשעת הזקנים יצאו מספר ספרים וסרטים אשר עוסקים בהיסטוריה ובטכניקות שלהם.
חוק רכישת הכסף של שרמן
חוק רכישת הכסף של שרמן (באנגלית: Sherman Silver Purchase Act) הוא חוק פדרלי של ארצות הברית שנכנס לתוקף ב-14 ביולי 1890.
היסטוריה.
חוק זה לא התיר את ההנפקה הבלתי מוגבלת של מטבעות כסף כפי שתומכי ההטבעה החופשית של מטבעות הכסף שאפו לה. עם זאת, החוק הרחיב את סכום מטבעות הכסף שהממשלה נדרשה לרכוש על בסיס חודשי של 4.5 מיליון אונקיות. חוק רכישת הכסף של שרמן הועבר כתגובה לתלונות של החוואים וכורים שהלכו וגברו. לחוואים היו חובות עצומים שלא ניתן היה לפרוע אותם בשל הדפלציה, והם דחקו בממשלה להעביר את החוק כדי לעודד את הכלכלה ולגרום לאינפלציה, שתאפשר להם לשלם את חובותיהם בדולרים בערך נמוך. במקביל, כרו חברות הכרייה כמויות עצומות של כסף במכרות במערב ארצות הברית. היצע היתר שנוצר בשל כך הוריד משמעותית את מחיר הכסף, לעיתים מתחת לשער שאפשר את הפקתו בכדאיות כלכלית. הם קיוו לגייס את הממשלה כדי שזו תעלה את הביקוש לכסף.
במקור, הצעת החוק נודעה בפשטות בשם חוק רכישת הכסף של 1890. רק לאחר שהצעת החוק התקבלה ונחתמה כחוק, היא נודעה בשם "חוק רכישת הכסף של שרמן. הסנאטור ג'ון שרמן, איש המפלגה הרפובליקנית מאוהיו ויושב ראש ועדת הכספים של הסנאט, היה זה שניסח את החוק, אך מרגע ששני בתי הקונגרס העבירו את החוק והוא הועבר למליאות הבתים כדי לגשר על הפערים בין הנוסחים שלהם, היה שרמן זה שהועיל מאוד בהשגת ההסכמה של המליאות לגיבוש הנוסח הסופי של החוק. יותר מכך, מרגע שהושגה הסכמה על הנוסח הסופי של החוק, גילה שרמן שהוא לא הסכים עם חלקים רבים שלו. תמיכתו של שרמן בחוק הייתה כה פושרת, עד כשהוא התבקש להביע את דעתו על החוק על ידי הנשיא בנג'מין הריסון, הוא רק אמר שהחוק היה "בטוח" והוא לא יגרום שום נזק אם הנשיא יחתום עליו.
החוק נכנס לתוקף במקביל לחוק המחירים של מקינלי . ויליאם מקינלי, אז חבר רפובליקני בית הנבחרים מאוהיו, ויושב ראש ועדת המיסוי והתקציב של הבית, פעל בשיתוף פעולה עם שרמן ליצור חבילה שתוכל לעבור בסנאט ולקבל את אישורו של הנשיא.
על פי החוק, רכשה הממשלה הפדרלית מיליוני אונקיות של כסף, ובתמורה הנפיקה שטרות כסף. בכך הייתה הממשלה לרוכשת הכסף השנייה בגודלה בעולם, לאחר הממשלה הבריטית בהודו, שם היה לרופי ההודי גיבוי בכסף ולא בזהב. בנוסף ל-2 עד 4 מיליוני הדולרים שנדרשו על פי חוק בלנד אליסון משנת 1878, נדרשה כעת ממשלת ארצות הברית לרכוש 4.5 מיליוני אונקיות נוספים בכסף מדי חודש. החוק חייב את מחלקת האוצר של ארצות הברית לרכוש כסף ולהנפיק תמורתו מהדורה מיוחדת של שטרות שניתן היה להמירם תמורת כסף או זהב. כתוצאה מכך גבר חוק גרשאם. המטבע שהוערך יתר על המידה (הכסף) גרם להוצאתו של המטבע שהוערך בחסר (הזהב) מן המחזור. בשוקי המתכות, היה הכסף בעל ערך נמוך יותר בהשוואה לשער החליפין הממשלתי הרשמי של הכסף מול זהב. כך, המשקיעים רכשו כסף, המירו אותו במחלקת האוצר תמורת זהב, ולאחר מכן מכרו את הדולרים של הזהב בשוק המתכות בסכומים גבוהים יותר מאלו שהם שילמו על הכסף מלכתחילה. ברווחי ההשקעה האלו הם עשו שימוש לרכישת כסף נוסף ועשו זאת שוב ושוב. מצב זה המשיך עד שמלאי הזהב של מחלקת האוצר אזל. לאחר פרוץ , דאג הנשיא גרובר קליבלנד לבטל את החוק כדי למנוע דפלציה של רזרבות הזהב הממשלתיות.
ב-1890 ירד שער הכסף ל-1.16 דולר לאונקיה. בסוף השנה הוא כבר ירד שוב ל-0.69 דולר. בדצמבר 1894 ירד המחיר ל-0.60 דולר. ב-1 בנובמבר 1895 הפסיקה מטבעת ארצות הברית את הנפקת מטבעות הכסף והממשלה סגרה את המטבעה של קרסון סיטי. הבנקים הפסיקו לעודד את השימוש בדולרים של הכסף. למעשה, בשנים 1893–1895 היה היקף ההנפקה של מטבעות הדולר העשויים כסף הנמוך ביותר בכל שנות הנפקתו, וכך נוצרו כמה דוגמאות נדירות של מטבעות.
Tomorrow's Rain
Tomorrow's Rain היא להקת דום מטאל ודום-דת' גותי ישראלית.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה ב-2002 בשם Moonskin וב-2011 שינתה את שמה ל-Tomorrow's Rain.
בלהקה חבר מפיק המטאל הישראלי ישי שוורץ, שהחל לקדם את הלהקה במהלך העשור השני של המאה ה-21. בין השאר היא חיממה את הלהקות Draconian ו-Paradise Lost כשהן הופיעו בישראל.
ב-2020 יצא אלבום הבכורה שלהם, Hollow, שהופק בשיתוף פעולה עם מוזיקאי מטאל בינלאומיים כמו אהרון סטית'רופ מ-My Dying Bride, גרג מקינטוש מ-Paradise Lost, סאקיס טוליס מ-Rotting Christ, אנדרס יאקובסון מ-Draconian, פרננדו ריביירו ממונספל ומיקו קוטמרי מ-Swallow The Sun; ומוזיקאים ישראלים בהם קובי פרחי מאורפנד לנד, שלומי ברכה ממשינה וריקי גל. האלבום יצא בגרסה בינלאומית וגרסה עברית, המיועדת לקהל הישראלי.
Warmer in the Winter
Warmer in the Winter (בעברית: חם יותר בחורף) הוא אלבום אולפן הרביעי ואלבום חג המולד של הראשון של הכנרית והמלחינה האמריקאית לינדזי סטירלינג. האלבום יצא לאור ב-20 באוקטובר 2017, על ידי חברות התקליטים לינדזיסטומפ וקונקורד רקורדס, לכבוד חג המולד. מתוך האלבום לא יצאו סינגלים.
האלבום מכיל בתוכו הקלטות מחודשות של שירי חג מולד ידועים כמו "All I Want for Christmas" ו-"Silent Night".
All I Want for Christmas
Home for Christmas (אלבום של שריל קרואו)
Home for Christmas הוא אלבום אולפן השביעי ואלבום חג המולד של הראשון של הזמרת האמריקאית שריל קרואו. האלבום יצא לאור ב-26 בנובמבר 2008, על ידי חברת התקליטים איי אנד אם רקורדס, לכבוד חג המולד. מתוך האלבום יצאו שני הסינגלים "There Is a Star That Shines Tonight" ו-"The Christmas Song".
האלבום מכיל בתוכו הקלטות מחודשות של שירי חג מולד ידועים כמו "White Christmas" ו-"O Holy Night".
הצלחה מסחרית.
האלבום זכה להצלחה מסחרית נאה, כאשר דורג במקום ה-164 במצעד הבילבורד 200. כמו כן, הוא דורג במקום הרביעי במצעד אלבומי החג של בילבורד והיה לאחד מאלבומי חג המולד המצליחים ביותר במדינה בשנה בה יצא. הסינגל המוביל "There Is a Star That Shines Tonight", נכשל במצעדים.
למרות הכישלון של הסינגל המוביל, הצליח הסינגל השני "The Christmas Song" להגיע למקום ה-24 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים.
מקס פיין (משחק וידאו)
מקס פיין (באנגלית: Max Payne) הוא משחק וידאו מסוגת יריות בגוף שלישי והראשון בסדרת המשחקים מקס פיין, אשר פותח על ידי Remedy Entertainment והופץ על ידי Gathering of Developers ב-23 ביולי 2001 למערכת ההפעלה Microsoft Windows, ב-6 בדצמבר 2001 לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 2, ב-12 בדצמבר 2001 לקונסולת המשחקים Xbox, ב-16 ביולי 2002 למערכת ההפעלה Mac OS X, ב-16 בדצמבר 2003 לקונסולת המשחקים גיים בוי אדוונס, ב-27 באפריל 2009 לקונסולת המשחקים Xbox 360, ב-12 באפריל 2012 למערכת ההפעלה לטלפונים החכמים iOS, ב-29 באפריל 2012 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 3, ב-14 ביוני 2012 למערכת ההפעלה לטלפונים החכמים אנדרואיד וב-22 באפריל 2016 לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 4. עלילת המשחק סובבת סביב מקס פיין, בלש בדימוס במשטרת העיר ניו יורק, אשר מנסה לפתור את תעלומת הרצח הכפול של אשתו וביתו.
עלילה.
מקס פיין חוזר ערב אחד לביתו ומגלה כי אשתו וביתו שאך נולדה נרצחו בידי סוחרי סמים המכורים לסם בשם "ולקיר". לאחר לוויית משפחתו, מקס מועבר למחלק הסמים.
שלוש שנים לאחר מכן, מקס עובד כסוכן סמוי וחוקר את העברת משלוחי הולקיר בידי משפחת המאפיה פנצ'ינלו. בי בי הנסלי, חברו למחלק, משאיר לו הודעה להיפגש עם שותפו וחברו הטוב אלכס בלדר ברכבת התחתית. כאשר מקס מגיע למקום, שותפו נרצח בידי מתנקש אנונימי. כתוצאה מכך, המשטרה מחשיבה את מקס לחשוד העיקרי ברצח, ובנוסף משפחת פנצ'ינלו מגלה כי מקס הוא שוטר ורוצה במותו.
מקס עורך מצוד אחר ג'ק לופינו, עבריין שאחראי להפצת הסם עבור משפחת פנצ'ינלו. לאחר שמקס הורגו הוא נפגש עם מונה סאקס, שמסממת אותו וגורמת ללכידתו בידי המאפיה. מקס נמלט משוביו ומצליח להשיג ידו על נשק מהמאפיה הרוסית. הוא חודר לביתו של דון פנצ'ינלו, ראש המאפיה. כאשר הדון נהרג בידי סוכניה של ניקול הורן, יו"ר תאגיד אסיר, מקס מגלה כי הדון הוא רק בובת חוטים בשוק השחור. הורן מזריקה למקס מנת יתר של ולקיר ומשאירה אותו למות.
קצוות חוט מובילים את מקס למפעל היתוך שבבסיסו בונקר צבאי ישן. הוא מגלה שסם הולקיר הוא תוצאתו של ניסוי צבאי שנועד לשפר את סיבולת הלוחמים, אך הופסק עקב תוצאות בלתי צפויות. עוד הוא מגלה, שאשתו גילתה אודות הניסוי בזמן שעבדה במשרד התובע המחוזי, ולכן נרצחה.