מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל מערך של חמישה נספחים כלכליים הפרושים ברחבי ארצות הברית: ענת כץ, הנספחת הכלכלית בוושינגטון,
נילי שלו, הציר הכלכלי בניו יורק (אחראית על אזור צפון-מזרח ארצות הברית), גיא כהן, הנספח הכלכלי בשיקגו (אחראי על אזור המערב התיכון), מיכל נידם, הנספחת הכלכלית ביוסטון (אחראית על אזור הדרום) וגילי עובדיה, הנספח הכלכלי בסן פרנסיסקו (אחראי על אזור מערב ארצות הברית). מטרת הנספחויות היא קידום הסחר והיצוא, ייזום ותחזוקת הסכמי סחר לשיפור תנאי הסחר של ישראל, עידוד ומשיכת השקעות זרות ויצירת שיתופי פעולה אסטרטגית עם חברות זרות, ארגונים וגופים ממשלתיים.
בנוסף על הסחר הענף, נסחרות חברות ישראליות לא מעטות בבורסת ניו יורק ובנאסד"ק וכן מתבצעות השקעות רבות של חברות משתי המדינות.
ממשלת ארצות הברית מעניקה כל שנה לישראל סיוע כלכלי גדול (ממוצע של 2.55 מיליארד דולר בשנה בחמש השנים האחרונות) שהחל מ-2008 מגיע כולו כסיוע ביטחוני. כמו כן, ארצות הברית מעניקה כיום לישראל ערבויות בסך כולל של עשרה מיליארד דולר בהן יכולה ישראל להשתמש כדי ללוות כסף בשוקי העולם בריבית הקרובה יותר לריבית בה ממשלת ארצות הברית לווה (מסכום הערבויות מנוכה ההשקעה בהתנחלויות אולם בכל מקרה הסכום ברובו איננו מנוצל בשל חוסר צורך).
בסוף 2010 נחתם הסכם "שמים פתוחים" בין ישראל לארצות הברית. על פי ההסכם, חברות תעופה ישראליות יוכלו לטוס לכל יעד בארצות הברית ללא הגבלה, ולהמשיך לכל יעד אחר ברחבי העולם.
בשנת 2013, סך הייצוא של ישראל לארצות הברית ירד ל-22%. גם היבוא מארצות הברית נמצא במגמת ירידה ובסך הכל צפויה היחלשות במגמת היצוא והיבוא למערב בכלל ולארצות הברית בפרט בשנים הקרובות.
השפעה תרבותית.
לפני קום המדינה היו ההשפעות התרבותיות העיקריות על הציבור היהודי מארצות מזרח אירופה (ארצות המוצא של רוב העולים) וכן ממעצמת המנדט - בריטניה. עם התפתחות הברית הצרפתית-ישראלית באמצע שנות ה-50 גברה ההשפעה התרבותית הצרפתית, לעומת זאת ההשפעה התרבותית האמריקאית הייתה זניחה וארצות הברית אף נחשבה בעיני האליטה לנחותה.
עם התחזקות הקשרים בין ישראל וארצות הברית מאמצע שנות ה-60, הולכת וגוברת ההשפעה התרבותית האמריקאית וזאת בהתאם להתפשטותה בעולם. מרבית הסרטים המוצגים בישראל הם אמריקאים, חלק ניכר מרשתות המזון המיוצגות בישראל הן אמריקאיות, חלק ניכר מהמוזיקה הלועזית המושמעת ברשתות הרדיו היא אמריקאית, חלק גדול מהמילים הלועזיות החודרות לעברית הן באנגלית אמריקאית וכדומה. אף על פי שאירופה נחשבת עדיין למרכז תרבותי בעיני האליטה, הרי ההשפעה של ארצות הברית על התרבות הישראלית ניכרת במרבית הרבדים התרבותיים של החברה הישראלית.
כמו כן, קיימת גם השפעה תרבותית קטנה של ישראל על ארצות הברית, בעיקר דתית וקולינרית. ניתן אפוא לראות שישנה התעניינות רבה של קהלים גדולים בארצות הברית בישראל, כמדינת יהודים וכארץ הקודש לנצרות. החומוס תוצרת ישראל מופץ ברחבי ארצות הברית ונחשב לאוכל בריאותי, וצמחוני כגון הפלאפל
ולחם הפיתה עשוי חיטה מלאה. וכן עוד מוצרים תוצרת ישראל.
יהדות ארצות הברית.
יהדות ארצות הברית, שהיא הריכוז היהודי השני בגודלו בעולם (לאחר ישראל) מקיימת קשרים ענפים עם ישראל. קשרים אלו כוללים ביקורים בישראל, תרומות כלכליות, תמיכה פוליטית (במיוחד במסגרת הלובי הפרו ישראלי איפא"ק) ועוד. ככלל, הרוב המוחלט של הקהילה היהודית מביע תמיכה עקבית במדיניות של ממשלת ישראל אולם במהלך השנים אירעו מספר התנגשויות בעיקר על רקע האשמות של יהודי ארצות הברית ב"נאמנות כפולה" (במיוחד סביב פרשת ג'ונתן פולארד) ושאלת מיהו יהודי? (היות שחלק בעל אחוזים בין יהודי ארצות הברית כולל רפורמיים וקונסרבטיביים למול אורתודוקסים).
מדינת ישראל מייחסת חשיבות רבה לשמירה על הקשר עם הקהילה היהודית בארצות הברית, הן מבחינה תרבותית (במיוחד מניעת התבוללות), הן מבחינת השגת תמיכה מדינית של ארצות הברית והן מבחינה כספית (על אף שאחוז התרומות המגיעות לישראל מתוך התרומות למטרות יהודיות יורד עם השנים).
בערים שבהן קהילות יהודיות גדולות, ובייחוד בניו יורק, לוס אנג'לס, מיאמי וסן פרנסיסקו, ישנם גם ריכוזים משמעותיים של קהילות ישראליות המהווה יעד מרכזי להגירה של ישראלים, במידה רבה בשל איכות החיים הגבוהה במדינה והגשמת "החלום האמריקאי". הישראלים בארצות הברית (כולל צאצאיהם) מונים כחצי מיליון איש, והם מהווים קרוב לעשרה אחוז מכלל היהודים במדינה.
רוסריו פלורס
רוסריו פלורס, (בספרדית: Rosario Flores; נולדה ב-4 בנובמבר 1963), שחקנית קולנוע וזמרת ספרדית.
פלורס נולדה במדריד. היא בת למשפחה של זמרים, הן אחותה לוליטה פלורס והן אחיה אנטוניו פלורס הם זמרים ספרדים מפורסמים.
יש לה בת מחבר שלה לשעבר, קרלוס אורלאנה. ובן בשם פדרו שנולד ב-2006.
בין סרטיה שיחקה גם בסרט זוכה האוסקר "דבר אליה", מאת הבמאי והתסריטאי פדרו אלמודובר.
יחסי ארה&quot;ב וישראל
יחסי ארצות הברית וישראל
אשכולות – פורום מרכזי סיור ותודעה ישראלית
אשכולות – פורום מרכזי סיור ותודעה ישראלית (בעבר נקרא "איגוד המדרשות ליהדות וללימודי ארץ ישראל") הוא ארגון המאגד בתוכו כ-30 מרכזי סיור ותודעה ישראלית, המרכזים פרושים בכל רחבי הארץ- מרמת הגולן בצפון ועד אילת בדרום. הארגון הוקם בשנת 1983.
היסטוריה.
המרכזים הוקמו בראשית שנות השמונים ועוסקים בשני תחומים:
אשכולות נמצא בשיתוף ופיקוח במשרד החינוך ומהווה עמותת-גג של המרכזים. הארגון אחראי על הכשרתם של המדריכים ובנות השירות הלאומי ומעביר השתלמויות מקצועיות במהלך השנה.
הארגון מכשיר בכל שנה עשרות מדריכי טיולים, מעביר קורסי הדרכה, רענוני עזרה ראשונה וביטחון, קמפוסים אזורים והשתלמויות ידע.
הארגון מעביר לציבור הרחב סיורים ללא עלות בחגים-פסח וסוכות במסגרת פרויקט "סוכות/פסח ישראלי באשכולות". לקראת יום הזיכרון מתקיים פרויקט "בזכותם", סיורים ללא עלות בבתי קברות צבאיים בכל רחבי הארץ.
בשנת 2014 החליף איגוד המדרשות את שמו ל"אשכולות - פורום מרכזי סיור ותודעה ישראלית".
יו"ר אשכולות הוא ינון ברוכים ומנכ"ל אשכולות הוא אדיר וישנייה.
השירות הלאומי
אלברטו איגלסיאס
אלברטו איגלסיאס פרננדס-ברידי (ספרדית: Alberto Iglesias Fernández-Berridi; נולד ב-21 באוקטובר 1955) הוא מלחין ספרדי.
חייו.
איגלסיאס נולד בעיר סן סבסטיאן שבספרד. הוא התמחה בנגינה בפסנתר באקדמיה למוזיקה בסן סבסטיאן וכן בפריז. איגלסיאס מוכר כמלחין פורה. הוא הלחין מוזיקה למספר סרטים (רובם סרטיו של פדרו אלמודובר, ביניהם "הכל אודות אמא", "דבר אליה", "חינוך רע", "לחזור", "רודף העפיפונים" ו"חיבוקים שבורים"), ועל מוזיקה זו איגלסיאס גרף שבעה פרסי גויה וכן מועמדות אחת לפרס אוסקר.
איגלסיאס הלחין וכתב את הפסקול לסרטו האפי-היסטורי של רידלי סקוט "אקסודוס: אלים ומלכים" שיצא בדצמבר 2014.
היסטוריה של קרואטיה
ההיסטוריה של קרואטיה כמדינה החלה במאה השביעית לספירה, אם כי התיישבות אנושית שם החלה עוד בתקופת האבן. תחילה היו בקרואטיה שתי דוכסויות, אשר התאחדו לאחת בשנת 925; בשנת 1102, אוחדה קרואטיה עם הונגריה ולא הצליחה להתנתק ממנה עד מלחמת העולם הראשונה. היא הייתה למדינה עצמאית בזמן קצר עד אשר אוחדה עם ממלכת יוגוסלביה ב-1918. בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה קרואטיה פעם נוספת מדינה עצמאית, אך הפעם עם שלטון פשיסטי גזעני שנשלט בידי גרמניה הנאצית. ב-1945 אוחדה קרואטיה פעם נוספת עם יוגוסלביה, ולאחר מלחמת עצמאות בין 1991 ל-1995, קיבלה קרואטיה עצמאות והיא הפכה למדינה עצמאית דמוקרטית.
קרואטיה לפני בוא הקרואטים (300,000 לפנה"ס – 620 לספירה).
פרהיסטוריה (300,000 לפנה"ס – 500 לפנה"ס).
השרידים הקדומים ביותר להתיישבות אנושית מתוארכים לתקופה הפלאוליתית התיכונה (תקופת האבן הקדומה), וניאנדרתלים כנראה חיו באזור זגוריה שבצפון קרואטיה. עצמות קבורות נמצאו בגבעה ליד העיר הקרואטית קראפינה, ועל כן נקראו האנשים שחיו שם "האדם הקראפיני" ("Homo krapiniensis").
בתקופה הנאוליתית הקדומה (תקופת האבן החדשה), תרבויות ראשוניות הופיעו והתיישבו לאורך הנהרות הגדולים של קרואטיה, בעיקר הדנובה. התגלו שרידים של תרבות באי האדריאטי הנידח חבאר ("Hvar"), שהפתיעו את החוקרים בשל התפתחותה של תרבות במקום זנוח וקשה למחיה שכזה.
בתקופת הברזל הופיעו בקרואטיה שתי תרבויות חדשות שהחליפו את אלה שקדמו להם. אלה היו בעצם מעין קדם-תרבויות לאלו שהיו מאוחר יותר, האילירית והקלטית.
תחילת ההיסטוריה הכתובה (500 לפנה"ס – 168 לפנה"ס).
בסוף המאה ה-6 לפנה"ס, ישבו שבטים אילירים בכל תחומי קרואטיה ומחוצה לה, והארץ נקראה על שמם, איליריה. רובם היו משבט הדלמטים ("Dalmatae"), שמאוחר יותר אכלסו את כל מערב הבלקן. הם דברו אילירית, ענף קדום מהממשפחת השפות ההודו-אירופיות. כמו כן ישבו באיליריה שבטים נוספים שמוצאם איננו ידוע.
במאה ה-4 לפנה"ס יושבו החלקים הצפונים של קרואטיה של ימינו בידי שבט הסקורדיסקים ("Scordisci") הקלטי. סביר להניח ששבטים קלטים נוספים ישבו באזור, אך אלו התבוללו עם האילירים. האיים האדריאטים הפכו למושבות יווניות, החל מבערך אותה תקופה.
העמים הללו התלכדו למדינה ריבונית עד הכיבוש הרומי ב-168 לפנה"ס.
התקופה הרומית (168 לפנה"ס – 476 לספירה).
בשנת 168 לפנה"ס ניצח הצבא הרומי את גנטיוס, המלך האילירי האחרון, ובשנת 129 לפנה"ס ייסדה בדרום איליריה פרובינקיה רומית כשהצפון נותר "פראי" ואוכלס בשבטים אילירים.