ניתן לקבוע כי תרגום הברית החדשה לגותית נעשה מהשפה היוונית ומקובל לומר שהושפע גם מלטינית עתיקה. לא ניתן לזהות בוודאות את המקור על פיו תרגם אולפילס את התנ"ך והברית החדשה.
קשה לקבוע מה היה המקור לתרגום התנ"ך על ידי אולפילס שכן רק כשלושה דפים ממנו שרדו. עם זאת, יש להניח שכמעט בוודאות התרגום נעשה מתרגום לטיני מוקדם של התנ"ך ולא מעברית.
התנ"ך הגותי בימינו.
מהתנ"ך השתמרו קטעים קצרים מהספרים בראשית, עזרא ונחמיה. מהברית החדשה השתמרו מרבית הבשורות, שתי האיגרות אל הקורינתיים ועוד פרגמנטים אחדים.
על פי פילוסטורגיוס, אולפילס בחר לתרגם את כל התנ"ך למעט ספרי מלכים מפני שספרים אלו מכילים היסטוריה של מלחמות, בעוד העם הגותי, אוהבי מלחמות, זקוקים למשהו שירסן את תשוקתם למלחמות ולא לספר שיבעיר בהם את התשוקה הזו.
קודקס הכסף.
קודקס הכסף (Codex Argenteus) הוא עמוד מכתב יד גותי מרוונה (צפון-מרכז איטליה). עמוד זה הוא העתק ששרד מהמאה ה-6 ובו ארבע הבשורות בתרגומו של אולפילס. ייתכן שהעתק זה, הכתוב באותיות כסף וזהב על רקע קלף צבוע ארגמן, הוכן בשביל תיאודריך הגדול. מקודקס הכסף שרדו 187 עמודים, קצת יותר מחצי, והוא שמור בספריית אוניברסיטת אופסלה בשוודיה.
מרקו פאנטליץ'
מזמור קי&quot;ד
הלכה (פירושונים)
לשבור את הגלים
לשבור את הגלים (באנגלית: Breaking the Waves) הוא סרט קולנוע דני דובר אנגלית, משנת 1996.
התסריט נכתב על ידי לארס פון טרייר שגם ביים את הסרט שהוא הראשון מטרילוגית "לב הזהב" שלו, הכוללת גם את "האידיוטים" (1998) ו"רוקדת בחשיכה" (2000).
פון טרייר הציעה בתחילה את התפקיד הראשי להלנה בונהם קרטר אך היא סירבה בגלל קטעי המין והעירום. גם שחקניות נוספות סירבו עד שהחליט לתת את התפקיד לאמילי ווטסון שהייתה אז שחקנית בראשית דרכה.
הסרט מתאר את החיים בכפר דייגים בהיילנד הסקוטיים המהווים קהילה סגורה שבמרכזה הכנסייה הסקוטית. האנשים הם דתיים וחמורי סבר ומתייחסים בחשד לכל זר הבא לגור במקום. מי שסוטה מדרכי הכנסייה, מנודה וחייו הופכים לבלתי נסבלים.
הסרט מחולק לשבעה חלקים שביניהם מוקרנת תמונת נוף ומושמעים שירים בביצוע אלטון ג'ון, לאונרד כהן, ג'טרו טול, דיפ פרפל, רוקסי מיוזיק, דייוויד בואי ועוד.
אמילי ווטסון הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ב-1996
הסרט זכה לפרס הגדול (Grand Prix) בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-1996
תקציר העלילה.
בס מק'ניל (אמילי ווטסון), היא צעירה המתגוררת בכפר דייגים סקוטי ביחד עם אמה וגיסתה האלמנה דורותי ("דודו" - קתרין קרטלידג'). בעברה אושפזה בגלל דיכאון על מות אחיה ומטופלת בתרופות.
היא הכירה את יאן (סטלאן סקארסגארד) העובד על אסדת קידוח והם החליטו להתחתן. הקהילה המקומית מקבלת את יאן כזר ומסתייגת מהנישואים האלה אך בלית ברירה הם מאשרים את הנישואים הנערכים בכנסייה המקומית.
לבס יש אופי בלתי יציב וילדותי. היא משוחחת עם אלוהים, שואלת אותו שאלות (בקול גבוה) ומקבלת תשובות (בקול נמוך). אין לה מושג על סקס והמגע המיני הראשון עם בעלה מתרחש בחדר קטן במהלך טקס החתונה.
לאחר ירח דבש קצר נאלץ יאן לחזור לעבודתו באסדת הקידוח. בס נפרדת ממנו בקושי ומצבה הנפשי מידרדר. היא חוזרת לגור עם אמה וגיסתה ומשוחחת כל הזמן עם אלוהים שיחזיר לה את יאן מהר.
יאן נפגע קשות בראשו בתאונת עבודה על האסדה. הוא מוטס לחוף ועובר ניתוח בראשו שבסופו הוא משותק בכל גופו והאון המיני אבד לו.
הוא מבקש מבס להוכיח שהיא אוהבת אותו על ידי זה שתקיים יחסי מין עם זרים ותספר לו על כך. בתחילה היא נרתעת אבל לאחר מספר "שיחות" עם אלוהים היא מסכימה. בתחילה היא מנסה לפתות את הרופא של יאן, ד"ר ריצ'רדסון (אדריאן רולינס), ומתפשטת מולו אך הוא נדהם, מסרב ושולח אותה לביתה. היא מתארת ליאן את היחסים שקיימה עם הרופא אך הוא לא מאמין לה.
יאן מנסה להתאבד ומצבו מחמיר. בס מחליטה שלא עשתה מספיק למענו, לובשת בגדי זונה ומתחילה לקיים יחסי מין עם גברים. עד מהרה מידרדר מצבה. ילדים רצים אחריה וקוראים לה "זונה", אמה מגרשת אותה מהבית והכנסייה מנדה אותה. יאן חותם על הסכמתו לאשפוז כפוי והיא מובלת לאשפוז אך בורחת.
היא מחליטה לעלות כזונה על אניה גדולה אך שם היא נאנסת ונחבלת קשות. היא מובלת לבית החולים שם היא רואה בפעם האחרונה את יאן ונופחת את נשמתה. הכנסייה מסכימה לקבור אותה ללא טקס.
כעבור זמן מחלים יאן חלקית מפציעתו וביחד עם חבריו הם לוקחים את גופתה של בס ומשליכים אותה לים. באותו רגע מצלצלים פעמוני כנסייה.
טריקו
ולדימיר גרויסמן
התנועה למשילות ודמוקרטיה
התנועה למשילות ודמוקרטיה היא עמותה העוסקת, כאמור באתר העמותה "בשמירת האיזונים בין מרכיבי הדמוקרטיה השונים במדינת ישראל: הכרעת הרוב, זכויות הפרט, הגינות שלטונית ושקיפות.".
התנועה הוקמה בשנת 2013 על ידי שמחה רוטמן ויהודה עמרני.
מנהל פעילות התנועה הוא שלומי פרץ, ושותפים לו היועץ המשפטי עו"ד זאב לב וראש תחום המחקר עו"ד יסכה בינה.
מטרות ואמונות.
אנשי התנועה מאמינים כי בשנים שקדמו להקמתה הגבירה המערכת המשפטית את עיסוקה בהכרעות ערכיות, מוסריות ופוליטיות, ובכך היטשטשו הגבולות בין המערכת המשפטית על שלוחותיה לבין סמכות נבחרי הציבור. במקרים שבהם נושאי התפקידים במערכת המשפט חלוקים על דעת הממשלה והכנסת גובר כוחם של המשפטנים. כך נבחרי הציבור מוצאים את עצמם מנועים מלקדם ולבצע את המדיניות שלשמה נבחרו מחד, ומאידך הנושאים שאמורים להיות בליבת פעילותה של המערכת המשפטית מוזנחים. מטרת התנועה להביא לשינוי מצב זה.
פעילות.
פעילות התנועה מתמקדת בשלושה מישורים:
מערכת בתי המשפט.
התנועה הגישה עתירה שבה נדרשו שופטי בית המשפט העליון לפרסם את רישומי יומני הפגישות שלהם, כפי שהשופטים קבעו כי שרי הממשלה צריכים לעשות. מהיומנים עלה ששופטי בית המשפט העליון מקיימים ביניהם התייעצויות לפני ישיבות הוועדה לבחירת שופטים, ולטענת התנועה זאת בניגוד לחוק המחייב את החברים בוועדה לבחירת שופטים "לפעול שלא בשם הגוף ממנו הם מונו אלא בהתאם לשיקול דעתם הבלעדי". זו אחת הסיבות לעמדת התנועה שיש להוציא את השופטים מהליך המינוי, ובכך להצטרף לרוב המדינות הדמוקרטיות, שבהן מינוי שופטים נעשה על ידי נבחרי הציבור בהליך פומבי ושקוף.
בשנת 2015, בעקבות חשיפת קיומה של "ועדת השתיים" פנתה התנועה בבקשת חופש מידע להנהלת בתי המשפט, אשר החזיקה בחומרים שנאספו על ידי ועדת השתיים, על מנת לעיין במידע שנאסף על ידי חברות הוועדה ובהמלצות שניתנו על ידן. הנהלת בתי המשפט סירבה למסור את המידע בנימוק שחוק חופש המידע אינו חל על ועדת השתיים משום שמדובר למעשה במתנדבות שאין להן כל תפקיד רשמי, וכן בנימוק שחוק חופש המידע אינו חל על הוועדה לבחירת שופטים, ולכן אינו חל גם על המידע שנאסף על ידי נשיאת בית המשפט העליון שהיא חברת הוועדה. עתירה שהגישה התנועה לבית המשפט המחוזי בירושלים נדחתה. בשנת 2019, בעקבות הביקורת הציבורית, הודיעה נשיאת העליון השופטת אסתר חיות כי סיכומי "ועדת השתיים" יוצגו הן לחברי הוועדה והן לשופטים שלא קודמו.
בהמשך למאבק שניהלה התנועה סביב ועדת השתיים, ובמאמץ להסדיר את רישום כלל המאגרים החסויים של מערכת בתי המשפט, חשפה התנועה בשנת 2018 את דבר קיומו של "מאגר יהלום" הכולל 322 רשומות העוסקות בעורכי דין שהיו מועמדים לשיפוט בשני העשורים האחרונים. המאגר כולל גם מידע על הציון שקיבלו המועמדים בקורס השפיטה שמקיימת הנהלת בתי המשפט, חוות דעת מילולית של בוחני הקורס, חוות דעת של ועדת המשנה של הוועדה לבחירת שופטים ואת ההחלטה הסופית - להמליץ לדיון בוועדה, או לא. לאחר כשנה של הליך משפטי וציבורי הצליחה התנועה להביא לרישומו כחוק של המאגר. עם זאת, מאגר נוסף בשם "שרביט" המכיל גם הוא פרטים אישיים של מאות מועמדים לשפיטה לרבות רישומים פליליים, מידע לגבי חובות פרטיים ועוד ונחשף גם הוא על ידי התנועה - טרם נרשם כדין.
בשנת 2019, בעקבות פנייתה של התנועה, הורה היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, להנהלת בתי המשפט להפסיק את המעקב אחר אזרחים המתבטאים נגד שופטים ברשתות חברתיות.
בעקבות ביקורת של התנועה על אופן השיבוץ של שופטי בג"ץ בתיקים בעלי רגישות פוליטית או מדינית וטענה להטיה בבחירת ההרכב הדן בעתירה, הוציאה נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, נוהל שלפיו שופטי בג"ץ לא יוכלו לבחור עוד מי יישבו עמם בהרכב שדן בדחיית עתירות.
מינוי משפטנים בשירות המדינה.
טרם הדיון על מינויו של שי ניצן לפרקליט המדינה עתרה התנועה לבג"ץ בדרישה לעכב דיון זה, אך העתירה נדחתה.
בינואר 2017 הגיש ח"כ אמיר אוחנה, ביוזמת התנועה, הצעת חוק המבקשת לאפשר לשרים למנות יועצים משפטיים למשרדם במינוי אישי. היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, התנגד להצעת החוק, אך היא עברה בקריאה טרומית.
בשלהי 2019 עם סיום תפקידו של שי ניצן כפרקליט המדינה, נתגלעה מחלוקת בין שר המשפטים אמיר אוחנה, ליועץ מנדלבליט, בדבר סמכותו של אוחנה למנות ממלא מקום לפרקליט המדינה. בחוות דעת שהוציאה התנועה לשר המשפטים היא תמכה בעמדתו, תוך הסתמכות על פסיקת בג"ץ קודמת בעתירה שהגישה התנועה ובה נקבע כי: "במקרים בהם קיים צורך ממשי באיוש משרה שלא ניתן להותירה מיותמת, העובדה שמדובר בתקופת בחירות אינה צריכה להביא למצב בו הרשות הנוגעת בדבר לא תתפקד".
שלטון מקומי.
פעילות נוספת של התנועה בתחום טוהר המידות בשלטון המקומי חשפה כי מאות עובדים בכירים ברשויות המקומיות לא הגישו הצהרת הון כנדרש בחוק.
תקציב.