דארק הורס קומיקס פרסם סדרה של נובלות גרפיות על ידי ג'ין יאנג הממשיכות את סיפורו של אנג אחרי סוף המלחמה עם אומת האש. "ההבטחה", שפורסמה ב-2012 בשלושה חלקים, מתעסקת במושבות אומת האש שנבנו בשטחים הכבושים של ממלכת האדמה, שמאוחר יותר הפכו לרפובליקה המאוחדת באגדה של קורה. "החיפוש", שגם פורסם כסט של שלושה קומיקסים, מתרכז בצוקו ואזולה והמסע שלהם למצוא את אמם, שגורשה מאומת האש. הסט השלישי, "הקרע", מספר על היצירה של רפבליק סיטי והיחסים בין טוף לאביה. הסט הבא, "צל וערפל", עוקב אחר קבוצת מורדים המנסה להדיח את צוקו משלטונו. הנובלה החמישית והאחרונה של ג'ין יאנג, "צפון ודרום", מתאר את קטרה וסוקה חוזרים לשבט המים הדרומי ורואים כמה הוא השתנה מאז שעזבו כמה שנים לפני.
בנוסף, ישנה סדרה של שתי נובלות המתרכזות באווטאר קיושי. החלק הראשון, "עלייתה של קיושי", פורסם ביולי 2019. החלק השני, "הצל של קיושי", יצא לאור ביולי 2020.
תרגומים לעברית.
נכון לשנת 2022, ארבע נובלות תורגמו לעברית:
סרט קולנוע.
ב־1 ביולי 2010 יצא לאקרנים עיבוד קולנועי מסוג לייב אקשן לסדרת האנימציה בשם "The Last Airbender" אשר בוים על ידי מ. נייט שאמלאן. עלילת הסרט מבוססת על אירועי העונה הראשונה של הסדרה ("ספר ראשון: מים").
על אף ההצלחה היחסית של הסרט בקופות, מבקרים רבים קטלו את הסרט על המשחק, הכתיבה, הוויט-וושינג והבימוי; הוא בעל ציון של 6% באתר Rotten Tomatoes וחמש זכיות בפרס פטל הזהב. יוצרי הסדרה אמרו שהם מעדיפים להעמיד פנים שהסרט מעולם לא נעשה. יוצרי הסרט הצהירו בעבר כי בכוונתם להמשיך ולהפיק טרילוגיית סרטים שתבוסס על הסדרה אם הסרט יצליח בקופות, אבל ביטלו את ההפקה.
יוצרי הסדרה נטשו את רעיונותיהם ליצור עונה רביעית לסדרה כדי להתמקד בסרט, אבל מאוחר יותר אמרו שעצותיהם כמעט שלא נלקחו ולא הייתה להם שום תרומה לעשיית הסרט.
משחקי וידאו.
בין השנים 2006–2008 יצאו לשווקים טרילוגיית משחקי אווטאר:
כמו כן ב־25 בספטמבר 2008 הושק משחק הווידאו המקוון "Avatar: Legends of the Arena", משחק תפקידים המוני ברשת. Avatar: The Last Airbender היה אחד מהלהיטים הגדולים של סוני באותה שנה.
סדרת המשך.
"האגדה של קורה" שודרה למשך 4 עונות בין 2012 ל-2014. הסדרה נכתבה והופקה על ידי בריאן קונייצקו ומייקל דנטה דימרטינו, והשתתפו בה מספר כותבים ואנשי צוות נוספים מאווטאר. עלילת הסדרה מתרחשת כ-70 שנה אחרי עלילת הסדרה המקורית ועוקבות אחרי אווטאר קורַה בת ה-17 וחבריה. הסדרה זכתה לביקורות מעורבות.
לטעם רוב המבקרים, האגדה של קורה רחוקה מאיכות סדרת המקור. לעומת זאת, הכותב הראשי של הסדרה, אהרון אהז, יוצר סדרה בשם הנסיך הדרקון שזוכה לשבחים רבים, ולעיתים מוכתרת כיורשת האמיתית של סדרת המקור.
גרסת הלייב-אקשן של נטפליקס.
נטפליקס הכריזו בספטמבר 2018 שהפקת גרסת לייב-אקשן של הסדרה תתחיל ב-2019. יוצרי הסדרה המקורית, דימרטינו וקונייצקו, יהיו המפיקים של הסדרה החדשה. הם אמרו שבכוונתם ליצור את הסדרה עם "צוות שחקנים מגוון תרבותית, ללא וויט-וושינג". ג'רמי זוקרמן, שהלחין את המוזיקה לסדרה המקורית, יחזור לעבוד על הסדרה החדשה.
באוגוסט 2020, הכריזו דימרטינו וקונייצקו ברשתות החברתיות שהם פורשים מההפקה בשל הבדלים יצירתיים.
הכול מואר
הכול מואר (באנגלית: Everything Is Illuminated) הוא הרומן הראשון של הסופר האמריקני ג'ונתן ספרן פויר, שיצא לאור בשנת 2002 וזכה לביקורות מהללות, תורגם לשפות רבות והפך לרב-מכר עולמי.
הספר הבדיוני מספר על ביקורו, שאכן היה במציאות, של הסופר בעיירה טרוכנברוד (בספר נקראת "תרחימברוד"), שבה התגורר סבו לפני שהיגר מעבר לים. העיירה הייתה חלק מפולין, ונמצאת כעת באוקראינה. הסופר מחפש את האישה המסתורית שהצילה את הסב בתקופת השואה, ומתאר את פגישתו של הסופר עם מארחיו האוקראינים. תוך כדי כך חוזר שנים אחורנית ומתאר את ההווי הססגוני של אותה עיירה יהודית קטנה שנחרבה כליל.
הספר, בתרגום לעברית של אסף גברון, יצא לאור בהוצאת זמורה ביתן.
בשנת 2005 הופק בעקבות הספר הסרט "הכול מואר" בכיכובו של אלייז'ה ווד. כמו הספר, גם הסרט זכה להצלחה גדולה ברחבי העולם.
טרוכנברוד
טרוכנברוד (באוקראינית: Трохимбрід; בפולנית: Zofiówka - זופיובקה) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, אשר הייתה עד השואה עיירה יהודית. עד הסכם ריבנטרופ–מולוטוב הייתה העיירה חלק מפולין.
יחד עם העיירה הסמוכה לה לוז'ישט היוותה קהילה אחת גדולה.
תולדות היישוב.
העיירה נוסדה כמושבה חקלאית יהודית בשנת 1835, ובשנת 1865 הוענקו לה זכויות עירוניות. בתחילת המאה ה-20 הוקמו בעיירה שני בתי חרושת, אשר הביאו לפיתוחה הכלכלי.
במהלך הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה ערכו הקוזקים והאוקראינים פרעות ביהודי העיירה, תוך ביצוע מעשי שוד, אונס ורצח. במהלך הכיבוש האוסטרי של העיירה לאחר מכן, גייסו אלו את יהודי היישוב לעבודות כפייה. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, בשנת 1920, הוציאו הפולנים להורג שני יהודים מהעיירה באשמת שיתוף פעולה עם הסובייטים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,531 יהודים, מתוך 1,549 תושבים, ופעלו בה שבעה בתי כנסת, שארבעה מתוכם היו של חסידויות שונות. בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית, שכללה בית ספר עברי מרשת תרבות ותנועות נוער ציוניות.
בתקופת השואה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים ממערב פולין, ובתקופה הסובייטית נמנו בה כ-2,500 יהודים. עם פרוץ מבצע ברברוסה ונטישת הסובייטים את האזור, פשטו כנופיות אוקראיניות על העיירה, ובזכות התארגנות הגנה עצמית יהודית בה, נמנע פוגרום בתושביה.
לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בקיץ 1941, גויסו יהודיה לעבודות כפייה, שבמסגרתן התעללו בהם השומרים הגרמנים והאוקראינים. משקיהם החקלאיים של יהודי העיירה הוחרמו, והוטלו עליהם תשלומי כופר גבוהים, בכסף וברכוש.
ב-24 באוגוסט 1942 רוכזו יהודי העיירה, וכן יהודים מכפרי הסביבה, ועשרות מהם נרצחו במהלך האקציה. במקום הכינוס נערכה ביהודים סלקציה. כמה יהודים בעלי מלאכה הועברו לכפר הסמוך סדלישצה, ורבים נורו בין ה-25 ל-27 באוגוסט בבורות ירי ליד הכפר הסמוך יארומליה. ב-21 בספטמבר 1942, יום כיפור תש"ג, נרצחו כל יתר יהודי העיירה בבורות שנצטוו לכרות בעצמם. במהלך הטבח תקף אחד מעובדי הכפייה היהודים, משה יוסף שוורץ, את השוטרים הגרמנים והאוקראינים, והצליח להרוג שלושה מהם. עקב המהומה שנוצרה, הצליחו כמה יהודים להימלט ליער הסמוך.
כעשרה עובדי כפייה יהודים שעוד הושארו בעיירה נשרפו חיים באחד מבתי הכנסת בה, ולאחר מכן בזזו האוקראינים את רכוש יהודי העיירה הנרצחים. לאחר חיסול הקהילה פעלה ביערות בסביבת העיירה קבוצת מחתרת יהודית קטנה, שהצליחה לאגור נשק ולחבל בתשתיות הגרמנים באזור.
הנצחה.
תושביה לשעבר של העיירה ושל העיירה הסמוכה לוז'ישט, שהיוו מעין קהילה אחת גדולה, הקימו בסוף שנות החמישים את בית ט"ל, הנמצא ברחוב כצנלסון פינת פיינברג בגבעתיים, לזכר תושבי העיירה שהושמדו,
ולשימור המורשת של העיירה.
"הכול מואר".
העיירה זכתה לפרסום עולמי בעקבות הספר "הכול מואר" שכתב הסופר היהודי אמריקני הידוע, צאצא לתושבי טרוכנברוד, ג'ונתן ספרן פויר שיצא ב-2002 (והסרט "הכל מואר" בבימויו של לייב שרייבר שהופק בעקבותיו), שיצא ב-2005 המתאר את ההווי הססגוני של תושבי המקום.
המסע לט"ל (טרוכנברוד/לוז'ישט).
בעקבות הפרסום הגדול לו זכתה העיירה בעקבות הספר ובעיקר הסרט "הכל מואר" החליט בראשית שנת 2006 וועד "בית ט"ל" בראשותו של מפקד חיל האוויר לשעבר, האלוף אביהו בן נון, צאצא לתושבי העיירות, לצאת למסע שורשים חסר תקדים בהיקפו בין שתי הבירות בהן שכנו העיירות, מוורשה בירת פולין ועד לקייב בירת אוקראינה. שלושה דורות של תושבי וצאצאי תושבי העיירות, כתשעים במספר, בראשם מפקד חיל האוויר לשעבר, יצאו בחודש אוגוסט באותה השנה למסע ששיאו היה העלייה לרגל למקום בו שכנו העיירות ועכשיו נותרו בו רק שדות. ניתן היה להגיע למקום רק בעגלות ומשאיות מיושנות מהכפר הסמוך. היה זה מספר היהודים הגדול ביותר שחזר לעיירות מאז המלחמה. את המסע המאתגר ליווה סרט תיעודי בהפקתו של מרק רוזנבאום, בבימויו של איתי תמיר ועם צילומיו של אסף קורמן. כמו כן הוקם אתר ייעודי המתעד בתמונות סטילס את המסע.
תיעוד ההגעה לטרוכנברוד ולוז'ישט ( באנגלית)
לוז'ישט
לוז'ישט (Lozisht) הייתה עיירה יהודית קטנה בפולין (מאז תום מלחמת העולם השנייה בשטחה של אוקראינה), שיחד עם העיירה הסמוכה לה טרוכנברוד היוותה קהילה אחת גדולה.
לאחר מלחמת העולם השנייה היישוב במקום, כמו גם בטרוכנברוד הסמוכה, לא חודש.
יהודי לוז'ישט.
איגנטובקה נוסדה בשנת 1838, בימי הצאר הרוסי ניקולאי הראשון, על שטח של 2,770 דונם של קרקע ממלכתית, בסמוך למושבה החקלאית היהודית זופיובקה, שנוסדה שלוש שנים קודם לכן.
המתיישבים במקום היו יהודים מעיירות ווהלין ופולסיה. בשנת 1897 ישבו במקום 567 יהודים, ובראשית המאה ה-20 ישבו במקום 1,204 יהודים. הענפים העיקריים במושבה היו משק חלב, שאת מוצריו הובילו לערים לוצק ורובנו, טחנת קמח גדולה ובורסקאות.
בעת מלחמת העולם הראשונה נפגעו המשקים במושבה, ורבים מיושביה עזבוה. משקים אלו שוקמו בעזרת הג'וינט ואורט. במפקד משנת 1921 נמנו במושבה 577 יהודים ועוד 8 לא יהודים.
במושבה כיהנו הרב זלמן שוסטר, שעבד גם במשקו הפרטי, והרב שמעון גולדשטיין, ובשנות העשרים היו במקום שני בתי כנסת. יהודי המושבה נמנו ברובם עם חסידי אוליקה, חסידי טריסק וחסידי סטפאן.