נולד בעיר איזמיר שבטורקיה בשנת תס"א (1701), לרבי משה אלפנדרי, ולבתו של רבי חיים בן מנחם אלגאזי (בעל "בני חיי"). רבו העיקרי היה רבי בנימין בן רבי שלמה הלוי, אב בית הדין באיזמיר, המוזכר רבות בספריו של רבי אהרן. כן למד אצל רבי ברזילי יעבץ (הר"י ברזילי) בעל לשון ערומים.
בצעירותו שהה תקופה מסוימת בעיר רודוס, שם נשא ונתן עם רב הקהילה היהודית ברודוס רבי משה ישראל שהיה מגדולי אותו דור. לאחר מכן חזר לאיזמיר ונתמנה לחבר בבית הדין בעיר.
בזקנותו עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר חברון. בשנת תק"ל (1770) נתמנה לתפקיד ראש רבני חברון. החיד"א מספר על פגישתו עם רבי אהרן בעיר חברון: "וזכיתי להכיר להרב בזקנותו בעלותו לעיה"ק חברון ת"ו, ונהניתי מזיו אור תורתו וקדושתו". בתקופה זו צויד החיד"א בכתב שליחות מאת רבני חברון לפני צאתו לערי אירופה, כאשר רבי אהרן הוא ראשון החותמים עליו.
רבי אהרן נפטר בעיר חברון בשנת ה'תקל"ד (1774), ושם נטמן.
נכדו היה הרב יצחק ארדיט, שגם ספד לו במותו.
אהרן אלפאנדרי
קוסטאס מיטרוגלו
נועם תיבון
תרחנת
תרחן
תרחנ
תרחנזס
אל הסער של השמיים
וורן בראון
וורן בראון (באנגלית: Warren Brown; נולד ב-11 במאי 1978) הוא שחקן אנגלי ומתאגרף תאילנדי מקצועני לשעבר. הוא מוכר מהופעותיו בתפקיד אנדי הולט באופרת הסבון "Hollyoaks", בתפקיד לי היבס בסדרת הדרמה "Occupation" מאת פיטר באוקר , ובתפקיד סמל בילוש ריפלי בסדרת הפשע של ה-BBC "לות'ר".
ביוגרפיה.
בראון נולד בוורינגטון שבאנגליה. אחרי שהופיע בשני פרקים בסדרת הטלוויזיה "לגדול בלי בושה", שיחק וורן בתפקיד אנדי הולט באופרת הסבון לבני הנעורים "Hollyoaks" של ערוץ 4. על אף שהיה בן 27 הוא נראה צעיר לגילו ולוהק לתפקיד של תלמיד. בראון למד אז באוניברסיטת סאלפורד. הוא היה מועמד לפרסים אחדים על הופעתו בסדרה בהם הנבל הטוב ביותר ובפרס על הסצנה המרהיבה ביותר בטקס פרסי אופרות סבון בריטיות בשנת 2006. דמותו של בראון בסדרה מתה בפברואר 2006.
בראון השתתף בתחרויות עולמיות של מואי תאי (איגרוף תאילנדי) והיה פעמיים אלוף העולם.
בקיץ 2006 שיחק בראון בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים של ITV "ג'יין הול". במרץ 2007 השתתף בתפקיד טומו בסדרה "מובייל" של ITV. עוד ב-2007 שיחק בתפקיד כריס בפרק בסדרה "חדר מיון". בספטמבר 2007 כיכב בעונה השנייה של הסדרה "מתבגרים" בערוץ BBC Three בתפקיד הברמן אלכס סאלייד, ב-2009 הופיע בראון בספיישל "Two Pints of Lager and a Packet of Crisps" במסגרת תוכנית הקומיק ריליף, המופע היה קרוסאובר בין התוכניות "מתבגרים", "Two Pints" ו-"Coming of Age" והוא גילם שוב את אלכס.
ב-2008 היה בראון הקריין בקדימון של הסרט "Gomez: A True Story" המבוסס על סיפור חייו של המתאגרף מייקל גומז .
באוקטובר 2008 שיחק בראון בתפקיד מארקי בדרמת הזומבים "למות על הסט" של ערוץ E4.
בנובמבר 2008 הופיע בראון שוב בסדרה הרפואית "חדר מיון" אבל גילם דמות שונה מזו של 2007. ב-2009 הופיע בסדרה "Occupation" של ה-BBC, דרמה העוסקת במלחמה בעיראק, לצדם של ג'יימס נסביט וסטיבן גראהם. בראון השתתף בתפקיד ג'ייק קלג בשני פרקים של הסדרה "The Bill" בשם "The Forgotten Child" שעסקו בסחר בנשים.
החל ממאי 2010 הופיע בראון בתפקיד סמל בילוש ג'סטין ריפלי בסדרת הדרמה "לות'ר" של ה-BBC. הוא חזר וגילם את הדמות בכל העונות של הסדרה.
בראון מופיע בווידאו קליפ של השיר "I Remember" של Deadmau5, בו מככבים גם סטיבן גראהם, אסטון קלי (אחיו של גראהם), גרג וולש והשחקנית אמה אדמונדסון.
באוקטובר 2010 הופיע בראון בתפקיד מאט במיני-סדרה "אב יחיד". בפברואר 2012 שיחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה "Inside Men" של ה-BBC. הוא גילם את אחד משכירי החרב של ביין בסרט "עלייתו של האביר האפל", החלק השלישי של טרילוגיית באטמן של כריסטופר נולאן.
ב-2012 כיכב בראון בסדרה המשטרית "השוטר הטוב" בתפקיד השוטר ג'ון-פול רוקסוואג'. ב-2013 שיחק בתפקיד הראשי, ג'ק קווין, בסדרה "כל האמצעים כשרים".
בשנת 2017 החל לשחק במיני-סדרת הדרמה "שקרן, שקרנית" ברשת הטלוויזיה הבריטית ITV.
יהודה בריאל
רבי יהודה בריאל (ת"ג – תפ"ב; 1643 – 1722) היה מרבני העיר מנטובה ומגדולי חכמי איטליה בדורו, לחם בשבתאות ועמד לימין החכם צבי במלחמתו בנחמיה חיון.
ביוגרפיה.
נולד במנטובה בשנת ת"ג (1643) בערך, לרב אליעזר בריאל אשכנזי. מספר שנים לפני הולדתו קיבל אביו רשות מהשלטונות להתיישב במנטובה, לאחר שנים רבות שהתיישבות יהודים הייתה אסורה בעיר.
בגיל צעיר התפרסם בגדולתו בתורה, ובגיל 25 כתב תשובות הלכתיות לשאלות שנשאלו חכמי דורו.
במנטובה נמנה עם חברי בית הדין של רבי משה זכות (הרמ"ז), ולאחר פטירתו (בשנת תנ"ח) מונה לאב בית הדין במקומו, תפקיד אותו נשא במשך קרוב לשלושים שנה, עד לפטירתו. בנוסף עמד בראש ישיבה גדולה בעיר והעמיד תלמידים רבים שהיו לימים מורי הוראה, ומהם גדולי רבני איטליה בדור שאחריו. השיב תשובות רבות לשאלות שהופנו אליו מאיטליה ומחוצה לה, וכונה בפי חכמי דורו "אביר הרועים" (אביר - בריאל). חלק מתשובותיו נדפסו בספר "פחד יצחק" של תלמידו רבי יצחק למפרונטי.
מלבד גדולתו בתורה הייתה לרבי יהודה בריאל השכלה רחבה גם בפילוסופיה ובחכמות רבות, היה בקי בשפה הלטינית והיה מגדולי המדקדקים בדורו.
בתקופתו פרץ גל של אנטישמיות חריפה בין אנשי הרוח באיטליה, והדבר גרר פולמוסים מחודשים בין היהדות לנצרות. כתבים אנטי-יהודיים רבים נדפסו על ידי אנשי כמורה ואף סופרים חילונים שהתקיפו את היהדות הן כדת והן כלאום. רבי יהודה בריאל פעל כמעט כל ימיו כדי להדוף מתקפות אלו ולחזק את אמונת היהדות. לשם כך חיבר ספר ויכוח בין היהדות לנצרות בעברית ובאיטלקית שנועד לשמש חומר הגנה לצד היהודי בוויכוחים. בחיבור נכללו טענות והשגות נגד הנצרות והברית החדשה, ונגד ספרי הבשורות בפרט. השפעתו הייתה רבה הן מצד ידענותו הגדולה בתורה וביהדות, והן מצד בקיאותו בשפה הלטינית ובספרותה (בין השאר תרגם מלטינית לעברית את איגרות הפילוסוף הרומאי סנקה). כן כתב מספר שירים ופיוטים שנדפסו על גיליונות בודדים, ופירוש על הספרים דניאל ותרי עשר.
נפטר בו' אלול תפ"ב (1722) ונקבר בעירו מנטובה. תלמידו רבי דוד פינצי כיהן במקומו כראש הישיבה במנטובה, יחד עם רבי אביעד שר שלום באזילה.
אחר פטירתו חיבר עליו תלמידו רבי שמשון הכהן מודון ספר קינה בשם "ציר הצירים". כן חיבר עליו רבי עמנואל חי ריקי שיר קינה.
פולמוס אמסטרדם ומלחמתו בשבתאות.
בשנת 1713 הדפיס נחמיה חיון את ספריו "דברי נחמיה" ו"עוז לאלוהים", ולאחר הדפסתם נסע לאמסטרדם. לקראת בואו פרצה מחלוקת בעיר אודות כתביו, ועל ספרו "מהימנותא דכלא" בפרט. הפולמוס העיקרי התנהל בין רב הקהילה האשכנזית באמסטרדם, החכם צבי, שהכיר מכבר את חיון וחיווה את דעתו השלילית עליו, בין היתר על ידי הוצאת פסק דין ("לעיני כל ישראל") לפיו חיון הוא כופר ויש לבער ולשרוף את ספריו, לבין רב הקהילה הפורטוגזית בעיר, רבי שלמה אאיליון, ופרנסי הקהילה, שתמכו בחיון ורדפו את המתנגדים לו. שני הצדדים, החכם צבי מצד אחד והרבנים הספרדים מאמסטרדם מהצד השני, פנו אל רבי יהודה בריאל בבקשם לשכנעו בצדקת עמדתם. רבי יהודה בריאל הגיב במכתב בו הוא פוסק נחרצות שהדין עם החכם צבי, וכי הוא מצטרף לחרם שהטיל על נחמיה חיון.
בתגובה שלחו פרנסי הקהילה הספרדית מכתב לרבי יהודה בריאל והתרעמו על כך שמיהר לחוות את דעתו מבלי עיון בספרו של חיון ומבלי לשמוע את נימוקי בית הדין הספרדי. כן התלוננו בפניו שפעמים רבות ביקשו מהחכם צבי לבוא ולדון עמו על כך, אך הוא סירב "בלי לוותר על מה שהוא" (החכם צבי סירב בטענה שבית הדין מוטה, שכן הוא חשד אף בראש בית הדין עצמו, רבי שלמה אאיליון, בשבתאות. בנוסף טען כי אין הרב האשכנזי כפוף לקהילה הפורטוגזית).
רבי יהודה התנצל על כך אך עמד בדעתו. במכתב (שני) שהוציא בנושא הוא מתייחס במפורש לפולמוס באמסטרדם, והוא מוסיף לגבות את החכם צבי ודוחה את דעתו של רבי שלמה אאיליון ובית דינו:במכתב נוסף משנת תע"ד (1714) פרסם רבי יהודה בריאל שמונה קושיות וסתירות על ספרו של חיון ושלח אותם לפרנסי הקהילה הספרדית. פרנסי הקהילה ובראשם רבי שלמה אאיליון השיבו עליהן בפורטוגזית ושלחו לו את תגובתם. במכתב הם מנסים להראות שכל המתנגדים לחיון אינם בקיאים בספרו וסומכים על דבריו של החכם צבי. כן הם מודיעים לו כי הוא איננו אובייקטיבי בעיניהם בשל התקשרותו הראשונית והמהירה אל החכם צבי ("כבודו אינו במצב שיכול לדון בעניין ללא משוא פנים ובלי להיות נוגע בדבר"), ודרשו ממנו להפסיק להתערב בענייניה הפנימיים של הקהילה.
חלק ממכתביו אלו נאספו בחיבורו של רבי משה חגיז "מלחמה לה'", הכולל מכתבים וחרמות על נחמיה חיון, ולמכתביו נודעה השפעה רבה בפולמוס זה. מתוך חיבור זה רבי יהודה בריאל הוא היחיד שמזכיר את ר' שלמה אאיליון ובית דינו, אף שהוא מתייחס אליהם בזהירות ובכבוד רב.
בתגובה למלחמתו בנחמיה חיון, השמיץ הלה את רבי יהודה בריאל, ובספרו "הצד צבי" האשים אותו, בין היתר, בכך שאינו נושא אישה ולא מגדל זקן.
בעקבות מלחמתו בשבתאות היה יחסו לקבלה שלילי מעט והוא התנגד להדפסת ספרי קבלה, בעיקר בשל החשש שיפלו לידי אנשים שאינם ראוים לכך.
חיבוריו.
תשובות רבות שכתב נדפסו בספרי חכמי איטליה של אותו דור ואחריו, ביניהם בספר פחד יצחק של תלמידו רבי יצחק למפרונטי, שו"ת דבר שמואל לרבי שמואל אבוהב, שו"ת זרע אמת לרבי ישמעאל הכהן, ועוד.
מכינת גל
הקשר הישראלי (פירושונים)
סיידי אמריקאן