מיילס מילר (באנגלית: Miles Millar; נולד ב-1967) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי טלוויזיה בריטי העובד משנת 1994 בשותפות עם חברו האמריקני אלפרד גוף.
ביוגרפיה.
מילר נולד בממלכה המאוחדת. הוא בוגר בית הספר הפרטי במחוז סארי שבאנגליה וכן בוגר קולג' קרייסטס של אוניברסיטת קיימברידג'. מילר למד קורס בהפקה באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם פגש את אלפרד גוף והשניים הפכו לצמד תסריטאים ומפיקים. בזמן לימודי ההפקה, הצמד גוף ומילר כתבו ביחד תסריט קומי בשם "מנגו", שהדמויות המככבות בו הן שוטר האלרגי לבעלי חיים ואורנגאוטן המשתפים פעולה כצמד לפתרון תעלומת פשע. אולפני ניו ליין סינמה רכשו את הזכויות לתסריט תמורת 400,000$. הסרט לא התקדם מעבר לפרה-פרודקשן.
אלפרד גוף
אלפרד פביאן "אל" גוֹף השלישי (באנגלית: Alfred Fabian Gough III; נולד ב-22 באוגוסט 1967) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי טלוויזיה אמריקאי העובד משנת 1994 בשותפות עם חברו הבריטי מיילס מילר.
ביוגרפיה.
גוף נולד במרילנד. הוא בוגר בית הספר התיכון הפרטי , וכן בוגר אוניברסיטת CUA בוושינגטון הבירה. גוף למד קורס בהפקה באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם פגש את מיילס מילר והשניים הפכו לצמד תסריטאים ומפיקים. בזמן לימודי ההפקה, הצמד גוף ומילר כתבו ביחד תסריט קומי בשם "מנגו", שהדמויות המככבות בו הן שוטר האלרגי לבעלי חיים ואורנגאוטן המשתפים פעולה כצמד לפתרון תעלומת פשע. אולפני ניו ליין סינמה רכשו את הזכויות לתסריט תמורת 400,000$. הסרט לא התקדם מעבר לפרה-פרודקשן.
משה פורגס פון פורטהיים
משה פורגס אדלר פון פורטהיים (בגרמנית: Moses Porges Edler von Portheim; 22 בדצמבר 1781 – 21 במאי 1870) היה תעשיין בוהמי-אוסטרי וסגן ראש העיר של סמיחוב (היום שכונה בפראג), אביר מסדר פרנץ יוזף.
משה נולד למשפחה יהודית של סוחר עני גבריאל פורגס, בעיר סמיחוב. למשה פורגס היה גם אח הצעיר לאופולד יהודה. משה וליאופולד פורגס בצעירותם הצטרפו לכת של יעקב פרנק באופנבורג. אך כעבור תקופה מסוימת התאכזבו וברחו מאחוזתו של פרנק וחזרו לפראג. את הרפתקאותיהם של האחים בחצרו של יעקב פרנק תיאר בספרו "Frank und die Frankisten", הוצאה Breslau, 1868, ההיסטוריון היהודי צבי גרץ, כמו כן, הרפתקאותיהם של האחים תוארו בפרוטרוט ב"ירחון לתולדות ישראל ולחכמת ישראל - Monatsschrift" על ידי דר' S. Back בשנת 1877.
בפראג האחים הקימו בית מלאכה קטן לעיבוד פשתן וחנות על גדות ולטאבה בפאתי יוזפוב (באזור כיכר מארי קירי של היום), ב-1808 או 1812 הם התחילו בייצור כותנה עם הדפסה, החלטה עסקית שהתבררה בהמשך כמוצלחת. החברה שלהם גדלה וב-1830 הם העבירו את החברה לסמיחוב, שם הם בנו בשביל זה 5 בניינים. המכבש הדפסה שלהם הופעל על ידי מנוע קיטור בעל הספק 9 קילוווט עם שלושה דודי חימום. כעבור עשר שנים לחברה כבר היו שלושה סניפים בעיירות בסביבה. החברה של אחים פורגס העסיקה באותה תקופה יותר מאלפיים פועלים-אורגים. המפעלים צוידו בטכנולוגיות ייצור חדישות. מפעלי אחים פורגס היו בין הגדולים והמתקדמים באימפריה האוסטרית. משה פורגס היה מנכ"ל החברה עד 1856. ב-1840 (או 1845) האחים ייסדו מפעל לייצור כלי חרסינה בעיירה חודוב וליאופולד היה שם למנכ"ל.
ב-1841, הקיסר אוסטריה פרדיננד הראשון העניק לאחים את התואר האצולה המועבר בירושה אדלר פון פורטהיים, כאות הכרה בכך שהם היו יצרני הכותנה הראשונים באימפריה שהשתמשו במכונות קיטור במפעליהם.
אחרי קבלת התואר פנה משה פורגס פון פורטהיים לרוזן חוטק (נציג הקייסר בבוהמיה) עם בקשה לביטול ההגבלות על היהודים. אחרי שב-1867 בוטלו ההגבלות על היהודים, האחים נכנסו לפוליטיקה ומשה פורגס נבחר לסגן ראש העיר של סמיחוב. משה פורגס היה נדבן ידוע, תמך בבית אבות ברובע יוזפוב, וגם דאג לילדים ברובע יוזפוב כאשר הוריהם ייצאו לעבודה.
הוא נפטר ב-1870 והובא למנוחות בבית העלמין אולשנסקי.
עמנואל רוטשטיין
עמנואל "עמה" רוטשטיין (6 בינואר 1927 – 3 באוגוסט 1948) היה שחיין ארץ ישראלי, סגן אלוף ארץ ישראל במשחה ל-100 מטר חופשי (1945 ו-1946) ובמשחה ל-400 מטר חופשי (1945). הוא נהרג בתאונת מטוס ביחד עם זהרה לביטוב במלחמת העצמאות, מטוס שאותו הטיס.
ביוגרפיה.
רוטשטיין נולד וגדל בתל אביב, בנם של דבורה ודוד רוטשטיין. הוא למד בגימנסיה הרצליה והתאמן בקבוצת השחייה של ברית מכבים עתיד. הוא השיג שיאים ארציים לנוער בשחייה למרחקים קצרים ובינוניים. לאחר שהוקמה בריכת השחייה גלי גיל ברמת גן באוגוסט 1946 בניהולו של אביו הוא עבר לשחות בקבוצת מכבי רמת גן.
באליפות ארץ ישראל שנערכה בשנת 1945 זכה רוטשטיין בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08 דקות, אחרי שלמה תנשמת (1:06 דקות) ולפני פרנצי בק, שניהם מכבי חיפה ובמשחה ל-400 טר חופשי בתוצאה של 5:52 דקות, אחרי פרנצי בק (5:51.2 דקות).
באליפות ארץ ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה 1946 זכה רוטשטיין בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי, אחרי שלמה תנשמת (1:06.7 דקות) ולפני פרנצי בק ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי, אחרי זאב ורדי ממכבי חיפה (5:51.7 דקות) וישעיהו אלבאום מברית מכבים עתיד (5:56 דקות).
הוא לימד שחייה ושימש כמורה בבית הספר הימי בחיפה. הוא יצא עם חניכיו להפלגות במזרח ים תיכון.
בגיל 14 הצטרף עמנואל לההגנה וסיים קורס מ"כים. הוא הדריך בגדנ"ע ברמת גן והסביבה והשתתף במבצעים שונים של ההגנה נגד הבריטים, ביניהם בהתקפת הסחה על מחנה המשטרה הבריטית בשרונה בעת שהגיעה אוניית מעפילים.
בספטמבר 1947 יצא ללמוד רפואה בניו יורק, כשמטרתו הייתה להתמחות בהידרותרפיה. עם ההחלטה בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947 על תוכנית החלוקה עבד במחלקת התעמולה של ההגנה בניו יורק וסייע באיסוף כסף לרכישת נשק.
הוא הצטרף לקורס טיס בבייקרספילד שבקליפורניה. אחרי שלושה חודשי אימון טס טיסת מבחן של שעה ורבע במפציץ מסוג "מבצר מעופף" וקיבל רישיון טיסה. לפני סיום הקורס כתב להוריו: "האינכם סבורים, כי הוספת עוד טייס לחיל האוויר שלנו חשובה עד כדי כך, שיש לסלק הצדה את המחשבות על הסכנה שבדבר?"
ביוני 1948 חזר לישראל והצטרף מיד לחיל האוויר. הוא ביצע כמה טיסות תצפית והפצצה מוצלחות מעל שטחי האויב, בנגב ובחזית המרכז.
ב-3 באוגוסט 1948 אחרי יום עבודה קשה בו השלים כמה טיסות לנגב, התנדב, מחוץ לתורו, לצאת לטיסה שגרתית בין ירושלים לתל אביב, התרסק המטוס אותו הטיס בעקבות תקלה טכנית. המטוס המריא ממנחת עמק המצלבה והתנגש בקיר החומה של מנזר המצלבה. רוטשטיין נהרג במקום. זהרה לביטוב חברתו הטייסת נפצעה קשה בתאונה. רות דיין הייתה הראשונה שהגיעה אל המטוס המרוסק ופינתה אותה לבית החולים שערי צדק אך בדרך היא נפטרה.
רוטשטיין נקבר בבית הקברות הצבאי בנחלת יצחק.
דוח על הרווח הכולל
בחשבונאות, דוח רווח על הרווח הכולל הוא דוח כספי המפרט את התוצאות הכספיות של הפעילות של ישות חשבונאית בפרק זמן נתון (בדרך כלל שנה או רבעון). דוח זה מתאם את תוצאות הפעילות של הישות כפי שהיא משתקפת מדוח רווח והפסד, לרווח הכולל שלה, תוך הכללת פריטי הכנסות והוצאות שלא הוכרו בדוח הרווח והפסד, בהתאם לטיפול שנדרש לפי תקני הדיווח הבינלאומיים. בישראל, דוח זה מוצג בדוחות הכספיים של חברות ציבוריות אשר מחויבות ליישם חשבונאות בינלאומית.
מבנה הדוח.
התקינה הבינלאומית מאפשרת לישות להציג את הרווח הכולל שלה בדוח אחד (אשר נקרא "דוח על הרווח הכולל") או בשני דוחות נפרדים - דוח רווח והפסד ודוח על הרווח הכולל האחר.
אופן הצגת הדוח מפורט בתקנים החשבונאיים, בהתאם לאופי העסק.
באופן כללי, הדוח מוצג בצורה רב-שלבית, זאת לעומת האפשרות לקיים הצגה בשלב אחד, שבה מפחיתים את כל ההוצאות בבת אחת מכלל ההכנסות. חלוקת דוח רווח והפסד לשלבים מאפשרת לקוראי הדוחות הכספיים לנתח את מקורות הרווח של החברה - איזו פעילות רווחית ואיזו לא, מהן ההוצאות שבהן כדאי או ניתן לקצץ, כיצד ניתן לייעל את הפעילות והאם כדאי להשקיע בחברה. המבנה המוצג להלן הוא של דוח על הרווח הכולל פשוט יחסית. ישנן חברות שבהן מבנה הדוח מורכב יותר.
הערה: בחשבונאות נהוג לייצג סימן שלילי באמצעות סוגריים (למשל: (20) במקום 20-). בדו"ח על הרווח הכולל מוצגים לפיכך הוצאות ו/או הפסדים בתוך סוגריים.
סך הרווח הכולל הוא בעצם השינוי בהון העצמי במהלך התקופה שנגרם כתוצאה מעסקאות ואירועים אחרים.
רווח (הפסד) כולל אחר.
הרווח הכולל מתקבל מהוספת הרווח (או הפחתת ההפסד) הכולל האחר מהרווח הנקי. הרווח הכולל האחר מורכב מפרטי הוצאות והכנסות שלא הוכרו בדוח רווח והפסד וזאת לפי כללי החשבונאות הבינלאומיים אשר נקבעים על ידי ה-IASB.
דוגמה לרווח כולל אחר מתקיימת בחברות אשר בחרו ביישום מודל הערכה מחדש, תוך הצגתם של נכסים מסוימים שלא לפי עלותם ההיסטורית אלא לפי שווים ההוגן. חברות אלו יזקפו בעצם את השינויים בערכי נכסים אלה, כאשר ימדדו מחדש, ישירות לסעיף ההון העצמי במאזן ולא דרך דוח רווח והפסד.
דוגמה נוספת לרווח כולל אחר היא למשל שערוכים שהועברו במישרין לקרן הון ולכן לא נכללו בדוח רווח והפסד.
הרכיבים של רווח כולל אחר הם בדרך כלל:
המחלקה לשיתוף בינלאומי
המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי
פקה פקה
חלת מפתח
אוגולינו וילדיו (רודן)
אוגולינו וילדיו (בצרפתית: Ugolin et ses enfants) הוא אחד הפסלים, חלק מקבוצת הפסלים המרכיבים את שערי הגיהנום של הפסל אוגוסט רודן, הוצג כפסל בודד על ידי רודן בבריסל (1887) באדינבורו (1893) בג'נובה (1896) בפירנצה (1897) בהולנד (1899) ותערוכת פרספקטיבה שלו עצמו בשנת 1900.
נושא.