באמצע המאה ה-17 נפגעה העיר קשות כתוצאה מקרבות הפולנים והשוודים. בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 הפכה העיר לעיר מחוז, ובשנים שלאחר מכן הוקמו בה מפעלי תעשייה שונים.
יהודי פשאסניש.
יהודים ישבו בעיר מהמאה ה-16, אך בהמשך אותה מאה גורשו ממנה. היישוב היהודי בעיר חודש בראשית המאה ה-18, ועד סוף אותה מאה היו יהודי העיר כפופים לקהילת צ'חאנוב הסמוכה. בין השנים 1822 ו-1862 הוטלו מגבלות מגורים על יהודי העיר, והם רוכזו ברובע אחד. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 נפוצה בעיר החסידות, ולקראת סוף המאה ה-19 הוקמה בעיר התארגנות ציונית ראשונה.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר 3,554 יהודים, שהיוו רוב בקרב תושביה. במהלך הכיבוש הרוסי של העיר בתחילת מלחמת העולם הראשונה, גירשו אלו את כל יהודיה ליישובי הסביבה. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים, שבו אליה חלק קטן מיהודיה. בין מלחמות העולם נמנו בעיר 2,158 יהודים, למעלה משליש מתושביה. בסיוע הג'וינט השתקמה במעט הקהילה בעיר, ובשנים אלה התקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים.
בשואה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיר רוב יהודיה, בעיקר למקוב מזובייצקי ולוורשה. כאשר נכנסו הגרמנים לעיר, ריכזו אלו את מעט היהודים שנותרו בה בכנסייה המקומית, שם הוחזקו במשך הלילה שכובים על הרצפה, בפיסוק רגליים וידיים. למחרת בבוקר, הועמסו היהודים על משאיות, ונלקחו לפרוסיה המזרחית, שם הוצגו בפני האוכלוסייה המקומית. כעבור כמה ימים הותר ליהודי העיר לשוב לפשאסניש, ואלו מצאו כי בתיהם נתפסו בידי שכניהם הפולנים, או נבזזו על ידם.
ב-29 בספטמבר 1939, במהלך חג הסוכות, ריכזו הגרמנים את יהודי העיר מחדש בכיכר המרכזית בה, וגירשו אותם במשאיות לעבר הגבול הסובייטי, משם התפזרו אלו בערי הסביבה. כ-40 משפחות יהודיות ששבו לפשאסניש נצטוו לענוד בה טלאי צהוב, ובתחילת שנת 1940 גורשו למקוב מזובייצקי, שם חלקו את גורל יתר יהודי המקום.
בכפר ליד העיר יודוויגה שפט פעלה להצלת יהודי ועל כך קיבלה הכרה כחסיד אומות העולם.
פרושניץ
אברהם (כדורגלן)
אברהם גונסאלס קסאנובה (בספרדית: Abraham González Casanova; נולד ב-16 ביולי 1985 בברצלונה שבספרד), הידוע בקיצור כאברהם, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת לובוס BUAP מליגת העל המקסיקנית.
קריירת מועדונים.
אברהם נולד וגדל בברצלונה שבחבל קטלוניה. הוא שיחק לראשונה בקבוצת הכדורגל המקומית, טראסה, בעונת 2004/2005, שהסתיימה בירידת הקבוצה לליגה השלישית.
שנתיים לאחר מכן נקנה אברהם על ידי ברצלונה והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה, ברצלונה אתלטיק, ששיחקה בליגה הרביעית. ב-10 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בגביע הספרדי, במשחק הגומלין של שלב 32 הגדולות, במשחק נגד בנידורם, שנגמר בניצחון 1-0 של ברצלונה. ב-30 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית כאשר החליף את צ'אבי במשחק נגד דפורטיבו לה קורוניה, שהתקיים לאחר שברצלונה הבטיחה את זכייתה באליפות ספרד ונגמר בתוצאה 1-1.
בקיץ 2009 שוחרר אברהם מברצלונה והצטרף לקדיס, אשר חזרה לליגת המשנה לאחר עונת היעדרות. הוא שיחק בקבוצה במשך עונה אחת, עונה בה חזרה קדיס לליגה השלישית.
לקראת עונת 2010/2011 חתם אברהם בז'ימנסטיק טרגונה מליגת המשנה, ובחלון ההעברות, לאחר חצי עונה, הושאל לפונפראדינה, יריבתה של קדיס בליגה.
ב-15 ביולי 2011 עבר אברהם לקבוצה נוספת מהליגה השנייה, אלקורקון.
לאחר שתי עונות עבר אברהם לאספניול, וב-27 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל הספרדית בניצחון נגד קורדובה.
ב-16 ביוני 2016 חתם אברהם באוניברסידד נסיונל מליגת העל המקסיקנית.
ברגר פיקרד
ברגר פיקרד (מכונה גם ברגר פיקארד או רועה פיקרדי) הוא גזע כלבים.
גזע זה נחשב לכלב הרועים הצרפתי העתיק ביותר (הובא לצרפת במאה התשיעית על ידי הפרנקים).
חלק מהמומחים מתעקשים שגזע זה קשור משפחתית לגזעים ידועים כמו בריארד ובוסרון, בעוד שאחרים מאמינים כי הוא חולק מוצא משותף עם רועה בלגי והולנדי.
למרות שהגזע הופיע לראשונה בתערוכת הכלבים הצרפתית ב-1863 מראהו המחוספס לא הוביל לפופולריות של הגזע ככלב תצוגה.
הגזע כמעט ונכחד במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה.
נוחות הטיפול בפיקרד ומזגו הנעים עודדו את קיומו של הגזע אך למרות זאת, מספרם של הפריטים עדיין מוגבל, אפילו בארץ מוצאם צרפת.
כמו בעולם, גם בישראל הגזע נדיר מאוד.
מאפייני הגזע.
כלבים מפורסמים -
אברהם גונסאלס
אברהם גונזאלס
אברהם גונסאלס קסאנובה
אברהם גונזאלס קסאנובה
אברהם גונסאלס קסנובה
אברהם גונזאלס קסנובה
יוסף זואנוביצ'י
גרוטאה
לירון נירגד
לירון נירגד (נולדה ב-28 בספטמבר 1957) היא שחקנית קולנוע ישראלית לשעבר. התפרסמה בשל גילום דמותה של מיקי בסרט "הלהקה".
ביוגרפיה.
נירגד היא הבכורה למשפחה בת שלוש בנות, אחותה היא הסופרת ליה נירגד. בילדותה התגוררה עם משפחתה במספר מדינות במסגרת תפקידיו של אביה, ובהן בארגנטינה, שם שימש אביה רם נירגד כשגריר ישראל. כשחזרו לישראל התגוררה משפחתה בסביון.
התגייסה לצה"ל ושירתה בלהקת פיקוד הדרום. היא לוהקה לסרט "הלהקה" משנת 1978 לאחר שרוני בראון המליץ עליה. לאחר שהשתתפה בסרטים נוספים בתחילת שנות השמונים, פרשה ממשחק והחלה ללמוד פסיכולוגיה, ועברה להתגורר בארצות הברית.
נירגד נשואה ואם לשני בנים. בנה הבכור, מיכאל נירגד-גיא, שירת בגל"צ, הלחין את המוזיקה לסרטו של ירמי שיק בלום – "הסדרן", שימש כמגיש במסגרת שידורי הרדיו של חדשות 10, וכיום עוסק בקריינות. בנה הצעיר, אלון נירגד-גיא, הוא פסיכולוג ומורה לתיאטרון אימפרוביזציה.
בית מאירוביץ'
גרבולין
גרבולין (בפולנית: Garwolin; ביידיש: גארוואלין) היא עיר מחוז קטנה בפרובינציית מזוביה שבפולין, על גדות נהר וילגה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
גרבולין נזכרת לראשונה בשנת 1423, ובשנת 1526 הוענקו לה זכויות עיר והיתרים לקיים בה שווקים וירידים. בשל מיקומה על נהר וילגה, המתחבר לויסלה, הפכה העיר למרכז מסחרי לסביבתה.
במהלך המאות ה-17 וה-18 נפגעה העיר כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית, וכתוצאה מדליקות, הצפות ומגיפות שפקדו אותה. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי גרבולין.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא מהמאה ה-17, ומתחילת המאה ה-18 התקיימה בעיר קהילה עצמאית. חרף הגבלות מגורים שהוטלו על יהודי העיר בין השנים 1827 ו-1862, גדלה במהלך המאה ה-19 האוכלוסייה היהודית בעיר, ובשנת 1860 נבנה בה בית כנסת מפואר. בתום מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אלימות מצד חיילי הצבא הכחול, ולאחר מכן מפרעות מצד הפולנים המקומיים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר 2,424 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שלובו בידי הכומר המקומי.
בשואה.
בתחילת מלחמת העולם השנייה הופצצה העיר בידי מטוסים גרמניים, באופן שגרם להריסתה כמעט עד היסוד, תוך הרג רבים מתושביה, והימלטות היתר. עם כניסת הגרמנים לעיר ב-18 בספטמבר 1939, מצאו בה אלו רק כ-200 יהודים. על יהודים אלו הטילו הגרמנים חובת ביצוע עבודות כפייה, שהוסדרה באמצעות יודנרט. בהמשך רוכזו יהודי העיר בשטח ההרוס בה.
במאי 1940 גורשו אחרוני יהודי העיר לפריסוב, ולאחר גירוש קבוצת עובדי כפייה יהודים שעוד הושארה בעיר בנובמבר 1941, הוכרזה גרבולין כ"נקייה מיהודים".
איה זרונית מדגסקרית
איה זרונית מדגסקרית (שם מדעי: "Polyboroides radiatus") היא עוף דורס ממשפחת הנציים החיה באי מדגסקר והיא קרובת משפחתה של איה זרונית אפריקנית. אין לה תת-מינים מוכרים.
איה זו חיה רק במדגסקר ברחבי יערות שפלה לחים וכן יערות הרריים טרופיים או סובטרופיים. אורכה כמו קרובתה האפריקנית, 68-70 ס"מ. היא בעלת נוצות גדולות ואפורות בהירות עם פנים חיוורים בצבע צהוב או אדום ואצל הצעירים חום או אפור כהה. לרגליה פרקים מגודלים צהובים וארוכים. הזנב שחור עם מעט נוצות מפוספסות לבנות, מקורה הארוך ושחור וגם עיניה שחורות.
אלה עופות דורסים מרשימים ובין הגדולים שבעופות מדגסקר. חיים ביערות הגשם וצדים חיות קטנות כמו זוחלים כמו לטאות ונחשים, דו-חיים, ויונקים קטנים כמו למורים, עטלפים ועכברים. כמו כן הם צדים עופות ומותאמים לשלוף מקינם המגונן גוזלי אורגים.
איה זרונית אפריקנית
איה זרונית אפריקנית (שם מדעי: "Polyboroides typus") הוא מין של דורס יום גדול החי באפריקה. דורס זה שייך לסוג שהוא קרוב רחוק של הזרון והוא קרוב משפחתה של איה זרונית מדגסקרית. היא איננה קשורה לסוג איה.
אורך האיות 51–68 ס"מ, מוטת הכנפיים 118–152 ס"מ ומשקלם 500–950 גרם. אלו עופות אפורים בהירים בעלי ראשים קירחים וצהובים (או חומים ואפורים אצל צעירים) ומקור שחור. קצה הכנפיים שחורים והרגליים הצהובות והגדולות, בעלות כפל במפרקים וכן טפרים חדים. רגליים אלה דומות לרגלי הנץ העגורי, שייתכן שמקורב אליהן.