בשנת 2001 גילמה את תמי במחזמר "עמי ותמי", לצד טל מוסרי ומיקי קם, שכתבה מיכל קליין וביים עופר שפריר.
בתיאטרון חיפה: ב-2004 שיחקה במחזמר "רובין הוד" שכתבה חמוטל בן זאב וביים נורמן עיסא.
ב-1999, 2005 ו-2006 גילמה את בילבי במחזמר "בילבי" שכתבה סמדר שיר וביים עופר שפריר.
ב-2008 גילמה את עליסה במחזמר "עליסה בארץ הפלאות" שכתבו מאור מיימון ובר קדמי וביים עופר שפריר.
ב-2002 שיחקה בהצגה "כשאת אומרת לא" מאת רבקה גילמן שביים אהד אשכנזי בתיאטרון באר שבע.
ב-2004 גילמה את פפגנה בהצגה "חליל הקסם" ואת קלרה ב"מפצח האגוזים" בסדרת ההצגות "אגדות ילדים" - סדרה משותפת לתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ולאופרה הישראלית החדשה. ב-2012 שיחקה בהצגת היחיד "בת יפתח" שכתבה וביימה קרן כהן ישראלי בפסטיבל מרכז הבמה ובתיאטרון הערבי-עברי ביפו. ב-2013 יצרה (לצד לי נחת שלום) וביימה את המופע "באבלינה" - קומדיית בועות ושפת גוף. המופע הועלה גם בפסטיבל ישראל. ב-2014 כתבה (לצד אוהד בן אבי) וביימה את ההצגה "האחים מרחוב התווים" בתיאטרון השעה הישראלי.
חיים אישיים.
דבורין נשואה לאמיר פרי, מתופף וחצוצרן להקת "פורטרט" ובנו של יעקב פרי, ולהם שתי בנות. מתגוררת בכפר סבא.
משקפי שמש
משקפי שמש הם משקפיים כהים אשר בולעים קרינה ומווסתים את כניסתו של אור השמש העובר דרכם כדי להגן על העין ולמנוע סינוור. משקפי שמש נחשבים לפריט אופנה פופולרי בתרבות המערבית.
שימושים.
משקפי שמש משמשים בראש ובראשונה להגנה מפני אי הנוחות הנגרמת מחשיפת העין לכמות אור רבה מדי. במיוחד, אנשים משתמשים במשקפי שמש במקומות בהם יש חשיפה לכמות גדולה של אור, כמו על שפת הים, באזורים המכוסים בשלג ותחת זרקורים המפיצים אור רב. משקפי השמש גם מגינים על העין מנזקים של קרינה אולטרא סגולה המסוגלת לגרום לקטרקט, סרטן העין וניוון של הרשתית. בנוסף קיים משקפיים בעלי עדשות המשלבות משקפי ראייה עם משקפי שמש.
משקפי שמש משמשים גם כדרך להסתיר את הפנים במטרה למנוע זיהוי והחצנת רגשות. במקרים מסוימים משקפי שמש משמשים גם כדי להסתיר עיניים הנחשבות מכוערות, חולות או כאלו שסבלו ממכה שטרם נרפאה. לעיתים קרובות, עוורים משתמשים במשקפי שמש כדי למנוע מהסביבה את אי הנעימות שבראייה שאין להם עיניים או שעיניהם פגומות. משקפי שמש משמשים גם כמוצר אופנתי וכדרך לשדר ריחוק ועליונות.
במרוצת השנים נוסדו חברות שהפכו את משקפי השמש לפריט אופנה. חברות אשר ייצרו משקפי שמש במטרה אחת- שמירה על העין ואיכות הראייה שילבו זאת כפריט אופנה. מרבית החברות שמו דגש על עיצוב משקפי השמש וסינון הקרינה כאחד. חברות אלו התאימו את העיצוב לאקלים המדינה הנתונה.
מבנה.
משקפי השמש נבדלים במידה רבה מאוד בכמות האור שהם מעבירים באורכי הגל השונים. מומלץ שמשקפי השמש יעבירו בין 10%-30% מהאור הנראה הפוגע בהם ויעבירו מעט מאוד, אם בכלל, אור על-סגול. באופן כללי, ככל שהעדשה כהה יותר כמות האור שהיא מעבירה קטנה יותר. בעלי עיניים בהירות רגישים יותר לפגיעה לקרני על סגול ותת אדום ולכן מומלץ להם להרכיב משקפי שמש כהים יותר.
באופן פרדוקסלי, משקפי שמש אשר אינם בולעים מספיק את הקרינה העל סגולית עלולים להזיק יותר מאשר להועיל. זאת מכיוון שסינון האור הנראה גורם לאישון להתרחב בגלל מיעוט האור, דבר שחושף את העין יותר לנזקים של קרינה על סגולית. אם משקפי השמש לא יסננו היטב את הקרינה העל סגולית, הקרינה עלולה להגיע לעין ולהשפיע יותר מאשר אם האדם לא היה משתמש במשקפי שמש.
כדי למנוע סינוור ממשטחים מחזירי אור, קיימים גם משקפי שמש המקטבים אור ומסננים אור מוחזר זה, שהוא בדרך כלל אור מקוטב באופן טבעי.
ישנם משקפי שמש המעוותים את הראייה, למשל בגלל צבע העדשות המעבירה כמות שונה של אור בצבעים שונים.
משקפי שמש יכולים להיות מותאמים ללקויי ראייה בכך שהם משלבים את עדשות תיקון הראייה בעדשות כהות. עם זאת, לא תמיד ניתן להתאים משקפי שמש פנורמיים ללקויי ראייה. ישנם גם משקפי שמש אשר מתכהים בעת חשיפה לכמויות גדולות של אור, ומשקפי שמש נתיקים אותם ניתן להרכיב על משקפי ראייה רגילים.
סייד עלי מוחמד
א-סאעקה
אַ-סַּאעִקַה (בערבית: منظمة الصاعقة – ארגון "הרעם", "הסערה"; תעתיק מדויק: מנט'מת אלצאעקה), הנקרא גם חלוצי מלחמת השחרור העממית (طلائع حرب التحرير الشعبية), הוא ארגון פלסטיני צבאי ופוליטי הפועל בסוריה ומשמש הזרוע הפלסטינית של מפלגת הבעת' הסורית. הארגון חבר רשמית באש"ף אך אינו פעיל בו.
הקמת הארגון.
א-סאעקה הוקם בדמשק על ידי מפלגת הבעת' בספטמבר 1966, אך פעל לראשונה רק בדצמבר 1968, אז ניסתה סוריה להשתמש בו כחלופה למנהיגותו של יאסר ערפאת, שתפס את ראשות הפת"ח.
עלייתו של אסד והטיהור.
ארגון א-סאעקה שימש את מפלגת הבעת' גם במאבקו של הנשיא סלאח ג'דיד על השלטון בסוריה, נגד שאיפותיו של שר ההגנה חאפז אל-אסד. כאשר תפס אסד את השלטון ב-1970, הוא פירק את הארגון, ותומכיו של אסד החליפו את ההנהגה בו (אף שתומכיו של ג'דיד המשיכו לפעול במסגרת א-סאעקה ממחנות הפליטים הפלסטינים בירדן עד שנעצרו ב-1971). אסד מינה את זוהייר מוחסן למזכ"ל הארגון, ואף ניסה להציג את מועמדתו לראשות אש"ף, במקומו של ערפאת, אך ללא הצלחה.
היחסים עם פתח בלבנון.
א-סאעקה הפך לגורם כוח משמעותי במחנות הפליטים בסוריה ובלבנון, שהייתה תחת השפעה סורית. במהלך מלחמת האזרחים בלבנון חיזקה סוריה את הארגון והפכה אותו לאחד הכוחות הפלסטיניים העיקריים בלחימה, אך במקביל אילצה את פעיליה להשתתף במהלכים צבאיים סוריים כנגד אש"ף, עם הידרדרות היחסים בין אסד לערפאת. הדבר הביא לגירוש א-סאעקה משורות אש"ף ב-1976, אך בדצמבר אותה שנה, לאחר שנרגעו הרוחות, התקבל הארגון בחזרה.
חיסול המנהיג, ודעיכתו של הארגון.
ב-1979 חוסל זוהייר מוחסן על ידי המוסד הישראלי. חיסולו בקיץ 1979 לא היה מורכב במיוחד ולא דרש איסוף מודיעיני נרחב. מוחסן, שלא נקט אמצעי ביטחון בסיסיים, נורה ב-25 ביולי 1979 בידי שני מתנקשים מיחידת "כידון" של "קיסריה" בלובי של בית הדירות שלו בעיירה קאן שבריביירה הצרפתית. הוא נפצע באורח אנוש ומת למחרת בבית החולים על שם לואי פסטר בעיר ניס. משטרת צרפת הודיעה כי הנרצח הגיע לצרפת עם דרכון דיפלומטי סורי, שבו הוצג כיליד דמשק. תפקוד א-סאעקה נפגע באופן משמעותי בעקבות מותו, ובסופו של דבר חדל הארגון לפעול. בשנת 1980, במבצע מתח גבוה, פשט כוח שייטת 13, בפיקוד עמי אילון, על בסיס הארגון בדרום לבנון, ממנו עמדו לצאת מחבלים לפיגוע מיקוח בישראל. הכוח הרג כעשרים מחבלים והשמיד את הבסיס.
לתפקיד המזכ"ל נכנס אסלאם אל-קאדי. בשנים 1984–1985 לחם הארגון לצד הסורים, תנועת אמל וארגון פתח אל-אינתיפאדה של אבו מוסא כנגד אש"ף ב"מלחמת מחנות הפליטים", ועד לסיומה של המלחמה ב-1990. מדיניות זו הובילה לעריקת פעילים רבים משורות א-סאעקה לצדם של הפלסטינים ("הם היו אבו מוסא בבקאע, אבל אבו כלום בהרי השוף, ואבו עמאר (ערפאת) כשהגיעו לביירות" צוטט פעיל מתנועת אמל). במקומם של פעילים אלה מילאו הסורים את שורות הארגון באנשי צבא סוריים, כך שבתום המלחמה לא נותרה לו השפעה אלא בתחומי סוריה.
הארגון כיום.
לאחר חתימת הסכם אוסלו ב-1993 לא נותרה לארגון תועלת עבור סוריה, והיא צמצמה משמעותית את התמיכה בו. כיום אין לארגון כמעט כל קיום מחוץ לסוריה, אף על פי שהוא בעל נוכחות גם בלבנון (נוכחות שמעמדה מוטל בספק מאז נסיגת הכוחות הסוריים מהמדינה ב-2005). הארגון חלש במיוחד בתחומי יהודה ושומרון ולא היה פעיל כלל במסגרת האינתיפאדה השנייה. א-סאעקה אינו מכיר בסמכותה של הרשות הפלסטינית מחד, אך אינו זוכה עוד לתמיכה סורית מאידך, מכיוון שסוריה שינתה את מדיניותה ועברה לתמוך בארגונים הפלסטיניים האסלאמיים - חמאס והג'יהאד האסלאמי.
אדוארד אוחאב
קולומביה (דמות)
קולומביה (באנגלית: Columbia) היא דמות המסמלת את ארצות הברית ומהווה האנשה של המדינה.
הדמות היא מקור שמו של מחוז קולומביה, ומקורה בתקופה שקדמה למלחמת העצמאות של ארצות הברית. במהלך השנים פחת השימוש בהאנשה זו, ובמאה ה-20 הפכה הדמות המואנשת של הדוד סם לסמלה של ארצות הברית. השיר "הייל קולומביה", ששימש בעבר המנון לא-רשמי של ארצות הברית, עדיין נמצא בשימוש כהמנון סגן נשיא ארצות הברית.
הדמות שימשה כמקור שמה של אוניברסיטת קולומביה שבניו יורק ולחברת CBS, ששמה המלא: Columbia Broadcasting System.
מקור שמה של דמות זו בשמו של כריסטופר קולומבוס.
האנשה זו מקבילה להאנשה של הממלכה המאוחדת הכוללת דמות נשית - בריטניה ודמות גברית ג'ון בול (שהמקביל האמריקאי שלו הוא הדוד סם), וכן למריאן הצרפתית.
אפרודיטה מקנידוס
"אפרודיטה מקנידוס" הוא פסל שאותו יצר הפסל היווני פרקסיטלס במאה הרביעית לפנה"ס. בפסל זה, בו מופיעה האלה לראשונה כאישה ערומה, זכה לפרסום רב ברחבי העולם העתיק ונעשו בעקבותיו מאות עותקים וחיקויים.
הפסל נוצר בהזמנת אנשי האי קוס (Kos), אשר סירבו לקבלו בשל העירום הפרובוקטיבי. פסל זה נרכש על ידי בני האי קנידוס והוצג בו. פיליניוס טוען כי פרקסיטלס השתמש בדמותה של ההטאירה פרינה (Phryne), כמודל לפסל. הפסל הפך לסמלה של קנידוס והוטבע אף על גבי מטבע מן האי. נאמר כי ניקמידוס הראשון (Nicomedes I of Bithynia), מלכה של ביתיניה, ביקש לרכוש פסל זה אך אנשי האי סירבו להצעתו הגבוהה.
הפסל הציג את האלה אפרודיטה עירומה ולידה כד גדול עליו מונחים בגדיה של האלה טרם הרחצה. הפסל הוצב במקדש פתוח ונצפה מכל עבריו.