במרכז העלילה פרשן הספורט סטפן ורשינין, מאבד את מקום עבודתו ומוצא את עצמו מאמן בתחרויות ילדים, שגורמות לו להבין שבשום מקרה אסור לו להתייאש ולאבד אמון בעצמו.
אריק פוגל
אריק פוגל (בהונגרית: Vogel Eric; בודפשט, 22 ביוני 1907 – סולנוק, 17 באוקטובר 1996) היה מעצב תפאורה ותלבושות, גרפיקאי וצייר יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
פוגל נולד בבודפשט בשם אימרה פוגל. אביו היה איזידור פוגל, צבע דירות. הוא התגורר עם הוריו ואחותו ברובע 7, ברחוב אלמר 4 (היום רחוב מַארֶק יוז'ף). הוא התחתן עם אשתו הראשונה בשנת 1933. מנישואים אלה נולד בן. הוא התחתן עם אשתו השנייה בשנת 1978. את השם אריק קיבל מהמלחין אימריך קלמן. הוא למד ציור אצל אדולף פניאש וליפוט הרמן.
משנת 1920 היה המאייר של השבועון "חיי התיאטרון" (Színházi Élet). בין השנים 1925 – 1927 למד עיצוב פנים במכללה לאמנויות יישומיות בווינה והתוודע לתיאטראות ולהפקת סרטים. משנת 1927 עיצב תפאורות, תלבושות ותחפושות מוצלחות במיוחד לתיאטרון האופרטה של בודפשט, ל"תיאטרון האמנים של בודפשט" (Fővárosi Művész Színház) ולתיאטרון ההונגרי. משנת 1930 הוא הוזמן לעצב בתיאטרון קיראי (Király Színház) וב"תיאטרון העירוני" (Városi Színház) תפאורות ותלבושות לאופרטות קלאסיות וחדשות, אופרטות גדולות ומשחקי בידור מוזיקליים.
הוא בא במגע עם הרבה שחקנים, בדרנים, אמני תיאטרון מוזיקלי (פדאק שארי, דיולה קאבוש (קאן) האנה הונטי, רוז'י בארשוני (זוננשיין) אידה טוראי, קטלין קרדי, דיולה צ'ורטוש, קמיל פלקי, פאל יאבור, יאנוש שארדי, קלמן לטאבאר לסלו קזאל, ארווין קיבדי, לאסלו קאבוש (קראוס), מריקה נמט, רוברט ראטוני ועוד). לעיתים קרובות הוא יצר עיצובים לתיאטרון רויאל, לקברט, למועדוני לילה - כמו המולן רוז', פריזיאן גריל, מקסים וריאטה - בסגנון צבעוני ומתובל.
כיהודי גויס לשרות העבודה משנת 1942 (עבודות כפייה של יהודים עבור הצבא ההונגרי), אך הצליח להימלט ובשנת 1944 עבר לאוראדיה לתיאטרון ההונגרי המקומי. בבוקרשט עבד עבור כתב העת Scînteia וגם עיצב תפאורות לאופרטות. בשנת 1945 נסע לבודפשט בהיתר מיוחד, שם חיפש ואיתר את משפחתו, ואז נסע עימה בחזרה לאוראדיה. שם עבד עד 1947. משם הוביל את המשפחה לאמריקה דרך בודפשט עם כרטיסי אונייה בכיסיו, אך הם נשארו בסוף בהונגריה.
משנת 1948 הוא היה חבר בתיאטרון האופרטה של בודפשט. בהמשך ייסד את "תיאטרון יוז'ף אטילה", את הבמה העליזה, את הבמה הקטנה, את הוואריטה הקאמרי ואת תיאטרון הקומדיה של בודפשט. הוא גם עיצב את האותיות הצבעוניות של לוגו הבמה העליזה במשך שנים. הוא תכנן כמה תיאטראות בערי השדה (בקשצ'בה, דברצן, קאפושוואר, סגד, גיור, וספרם, סולנוק). הוא עבד בטלוויזיה ההונגרית (הרכבים מוזיקליים, משחקי טלוויזיה משעשעים, קונגרס מחול, מוזיאון להיטים, אגדות ליגטי וכו') וכן בתיאטראות בברלין ובפריז.
הוא השתתף בתערוכות זרות רבות (אוסטריה, צ'כיה, איטליה, פריז, ניו יורק) ובתערוכות מקומיות עם איוריו וציוריו. הוא עיצב תפאורה ותלבושות ליותר מ-400 הצגות. כישורי הרישום המעולים שלו, הידע המקיף שלו לגבי הבמה ועל גוף האדם, רוחו הפיקנטי-אירוני הקרינו ללא ספק על אופי עיצוביו.
מעיצובי התפאורות שלו.
מספר עיצובי התפאורה שלו הרשומים במאגר התיאטרון: 209.
מעיצובי התלבושות שלו.
מספר עיצובי התלבושות הרשומים במאגר התיאטרון: 210.
מוחמד אחתארין
מוחמד אמין אחתארין (Mohamed Amine Ihattaren; נולד ב-12 בפברואר 2002) הוא כדורגלן הולנדי, המשחק בעמדת הקשר באייאקס בהשאלה מיובנטוס.
קריירה.
אחתארין נולד באוטרכט. ב-2010 הצטרף למועדון הנוער של פ.ס.וו. איינדהובן. בעונת 2017/2018 זכה עם הקבוצה עד גיל 19 באליפות ליגת הנוער ובעונת 2018/2019 סיים עימה במקום השני. את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך בינואר 2019 במשחק נגד חרונינגן במסגרת ליגת העל ההולנדית. הוא שותף ב-12 משחקים בעונה זו. בעונת 2019/2020 שיחק ב-22 משחקי ליגה וכבש שלוש פעמים. הוא שיחק בשני משחקי גביע וכבש שער ניצחון בהארכה בסיבוב השני מול GVVV. כמו כן שותף בתשעה משחקים במסגרת הליגה האירופית בהם כבש שלושה שערים.
אחתארין היה חבר בנבחרת הולנד שזכתה ב-2018 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 ונבחר לנבחרת הטורניר. הוא כבש בשלבי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר בבעיטות ההכרעה מ-11 מטר.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם ביובנטוס והושאל מיד לסמפדוריה.
ב-12 בינואר 2022 הושאל לאייאקס.
תארים.
פ.ס.וו. איינדהובן
אברהם ממיסתוואלוב
אדווין טיטיינס
אדווין טיטיינס (בגרמנית: Edwin Tietjens; 20 במרץ 1894, סנקט פטרבורג – 22 במאי 1944) היה פסיכיאטר בברלין בשנות ה-20 וה-30. הוא חסיד אומות העולם גרמני.
ביוגרפיה.
לטיטיינס היה דוקטורט בפילוסופיה. בשנת 1926 הוא הפך לבעלה הרביעי של לואיג'ינה פון פבריס. הספר שכתב "Desuggestion" בשנת 1929, תורגם לאנגלית וצוטט רבות. בשנת 1943 טיטיינס ואשתו ג'ינה, הסתירו עובדת חנות נעליים יהודיה, רות היינמן ואמה. בני הזוג השיגו להן תעודות מעבר מזויפות וטיפלו בהן בביתם בברלין. לאחר שטייטנס מת מהתקף לב, המשיכה אשתו לשמור על הנשים עד שהצבא הרוסי נכנס לברלין. על כך הם קיבלו את אות חסידי אומות העולם.
בית הכנסת צורי גלעד
האימה (סדרת טלוויזיה)
האימה (באנגלית: The Terror) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת אימה. שם הסדרה לקוח מספרו של דן סימונס שיצא לאור ב-2007, ועליו מבוססת העונה הראשונה. שידור הבכורה של הסדרה היה ב-25 במרץ 2018 בערוץ AMC. העונה השנייה "Infamy" עלתה לשידור ב-12 באוגוסט 2019.
את העונה הראשונה פיתח דייוויד קג'אניץ'. זהו סיפור המבוסס על מסע המשלחת לאזור הארקטי של ג'ון פרנקלין למציאת המעבר הצפון-מערבי בשנים 1845–1848. בתפקידים הראשיים שיחקו ג'ארד האריס בתפקיד פרנסיס קרוזייה, טוביאס מנזיס בתפקיד קומנדר ג'יימס פיצג'יימס, פול רדי בתפקיד ד"ר הארי גודסר וקירן היינדס בתפקיד פרנקלין.
את העונה השנייה יצרו אלכסנדר וו ומקס ברונסטיין, והוא עוסק בכליאת היפנים בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. בעונה זו מככבים דרק מיו, קיקי סוקזאן, כריסטינה רודלו, שינגו אוסמי, נאוקו מורי, מיקי אישיקאווה וג'ורג' טאקיי.
תקציר עלילה.
העונה הראשונה מתארת את מסען של אוניות הצי המלכותי הבריטי אה"מ ארבוס (1826) ואה"מ טרור שעזבו את האי ביצ'י, לכיוון אי המלך ויליאם בטריטוריה לא ממופה, כשהם מחפשים את המעבר הצפון-מערבי. עד מהרה נלכדו הספינות בקרח מבודדות וקפואות. האנשים שעל סיפון הספינות נאלצים לשרוד בתנאי מזג אוויר קשים, בעודם מאוימים על ידי יצור מסוכן וחמקמק.
העונה השנייה מתרחשת בחוף המערבי של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, ומתמקדת בדמות "באקמונו" מהפולקלור היפני. יצור מסתורי שמאיים על הקהילה היפנית-אמריקאית מביתה שבדרום קליפורניה עד למחנות המעצר במלחמה באוקיינוס השקט.
האימה
יוליאן חורונז'יצקי
ד"ר יוליאן חורונז'יצקי (בפולנית: Julian Chorążycki; ) היה רופא יהודי ומפקדה הראשון של המחתרת בטרבלינקה. לפני כן שימש כרופא ראשי של גדוד חי"ר בצבא הפולני במהלך כינונה מחדש של פולין הריבונית בתקופה שבין מלחמות העולם. בנוסף היה מנתח גרון שהתמחה בוורשה. חורונז'יצקי שהה שנתיים בגטו ורשה והועבר למחנה ההשמדה טרבלינקה. במהלך שהותו במחנה הפך למנהיג הראשון של מרד האסירים בטרבלינקה. ב־2 באוגוסט 1943 - לאחר תקופת ההיערכות הארוכה שמהווה סכנת חיים מיידית - פרץ מרד מזוין בטרבלינקה, אולם חורונז'יצקי התאבד ב־19 באפריל 1943 כשהבין שהוא עומד להיתפס, כדי להימנע מחשיפת פרטי המרד ומשתתפיו תחת עינויים.
קורות חיים.
יוליאן חורונז'יצקי נולד למשפחה יהודית בשאוולה (כיום שיאוליאי) באימפריה הרוסית. משפחתו התיישבה בוורשה כשהיה ילד. לאחר התיכון נסע יוליאן למינכן ללמוד רפואה באוניברסיטת מינכן וסיים את התואר בשנת 1910. זמן קצר לאחר מכן חזר לוורשה ובשנת 1911 עבר את בחינות המדינה לעסוק ברפואת אף אוזן גרון. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 הוא נלקח לצבא הרוסי כרופא גדודי. בשנת 1918 שב לפולין, ובמרץ 1919 התגייס לצבא הפולני כרופא ראשי במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית. הוא פיקד על בית חולים שדה בדרגת סרן.
במאי 1922, שוחרר יוליאן חורונז'יצקי והצטרף לבית החולים המחוזי הראשון בוורשה. הוא נישא לרוזליה לבנפיש וניהל מרפאה פרטית. הם עברו לרחוב נובוגרודזקה 31 בשנות השלושים ובנוסף עבד במרפאת החוץ של הביטוח הלאומי. חורונז'יצקי התגייס שוב לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין. בסוף 1940 הוא עבר לגטו ורשה ושם והמשיך בעשייה הרפואית שלו. מהגטו הוא נלקח למחנה ההשמדה בטרבלינקה בקיץ או בסתיו 1942.
במחנה ההשמדה טרבלינקה.