חברת אהמסה קרסה בשנת 2019. מנכ"ל החברה אלונסו אנסירה נעצר על ידי האינטרפול במאי 2019 בחשד לשוחד וניגוד עניינים. על פי רישומי הבנק הוא פושט רגל ונקלע לחובות של מיליארדים. אנסירה ובני משפחה אחרים הואשמו בשחיתות, הלבנת הון, מרמה ועבירות נוספות. כמו כן, בית המשפט במקסיקו הוציא צו מעצר נגד המנכ"ל הקודם, אמיליו לוזויה , שמעורב בשוחד בפרשת מבצע שטיפת רכב יחד עם אחותו ואימו. מקום הימצאו של לוזויה אינו ידוע.
תהליך הפקת הנחושת.
הפקת הנחושת נעשתה באמצעים כימיים וכללה כמה שלבים:
מסיפורי המלך בבר
מסיפורי המלך בבר (באנגלית: Babar) היא סדרת אנימציה קנדית המבוססת על ספרי הילדים מאת הסופר הצרפתי ז'אן דה ברונוף. הסדרה, שבה 78 פרקים, שודרה בשנים 1989–1991. בנוסף לסדרה, הופק גם סרט קולנוע וספין אוף בשם "".
עלילה.
עלילת הסדרה מבוססת על עלילת סדרת ספרי הילדים המצליחה של ז'אן דה ברונוף ומתמקדת בסיפור חייו ועלילותיו של הפיל בבר, כפי שהם מסופרים לילדיו. בבר הוא בנו של מלך הפילים בג'ונגל, אבל אחרי שלמד את אורחות בני האדם, הוא הפך למלך הפילים והקים להם עיר.
פונקציונליזם מבני
אופה, מלך מרסיה
אופה, מלך מרסיה (אנגלית: Offa of Mercia; נפטר ב-29 ביולי 796) היה מלך מרסיה עד מותו. אופה היה בנו של ת'ינגפרית' וצאצא של אאווה, אחיו של המלך פנדה ממרסיה ששלט במדינה במאה ה-7. אופה עלה לשלטון לאחר מלחמת אזרחים שפרצה בעקבות ההתנקשות באתלבאלד, והביס את בורנרד שרצה גם לשלוט במרסיה. בשנים הראשונות של שלטונו הוא חיזק את אחיזתו בעמי המידלנדס. לאחר שנת 762 הוא ניצל את חוסר היציבות בממלכת קנט על מנת לחזק את מעמדו, ועד ל-771 הוא שלט בכל סאסקס, אם כי הוא נתקל בהתנגדויות בטריטוריות שכבש. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-8 הוא הרחיב את השפעתו על פני רוב דרום אנגליה, וכרת ברית עם באורטריק מווסקס, שנשא לאשה את בתו אידבורה, ולבסוף שלט על כל דרום-מזרח בריטניה. אופה הפך לשליט העליון של מזרח אנגליה, וגרם בשנת 794 לעריפת ראשו של המלך אתלברט השני ממזרח אנגליה, ככל הנראה לאחר שאתלברט פתח נגדו במרד.
אופה יזם את הקמת עיירות השווקים, ואת הטבעות המטבעות הראשונים של בריטניה (שמו חתום על מטבעות שנשתיירו עד ימינו), ניהל יחסים דיפלומטיים עם קרל הגדול ועודד מסחר בין אנגליה לצרפת, הקים את הכנסייה הקתולית של אנגליה ושלח מס שנתי לאפיפיור. ובנה חומה בגבול ויילס, כדי להבדיל בין אנגליה הנוצרית לבריטים-הקלטים שבווילס – סוללת אופה. את בירתו קבע בטמוורת'.
טויטי
אגודת ש&quot;י
אינטונציה
מוסד חברתי
יצחק עקביהו
יצחק עקביהו (24 במאי 1913 – 28 ביוני 1999) היה משורר עברי, מתרגם ועורך.
ביוגרפיה.
נולד בעיר ברסלאו, ברסלוי, שהייתה אז שייכת לגרמניה, בשנת 1913. נפטר בארץ בשנת 1999.
יצחק עקביהו השלים את לימודי בית הספר שלו בעיר הולדתו והמשיך בלימודיו באוניברסיטת ברסלאו. בשנת 1939 קטע את לימודיו ועלה לארץ ישראל. בתחילה השתקע בירושלים, והמשיך בלימודיו באוניברסיטה העברית. משנת 1944 היה מורה למקצועות הספרות והלשון בבתי ספר תיכוניים בעיר.
יצחק עקביהו היה בין עשרות הסופרים ואנשי הרוח, שנענו לקריאתו של אבא חושי, ראש עיריית חיפה, לבוא ולהתיישב בעיר, ובראשית שנות החמישים קבע את מושבו בחיפה. שיריו העבריים הראשונים נתפרסמו אצל המשורר והעורך יצחק למדן, בכתב העת "גליונות", בשנת 1949. מאז פרסם ספרי תרגום עיון ושירה.
יצחק עקביהו תרגם גם שירים בודדים של משוררי העולם הגדולים, שלא כונסו בספר.
אוניברסיטת בר-אילן קבעה פרס דו שנתי, למפעל חיים בתחומי השירה וביקורת השירה, על שמו של יצחק עקביהו, סכום הפרס הוא כמה עשרות אלפי שקלים חדשים. בין הזוכים בפרס ע"ש עקביהו בשנים האחרונות נמנים: עליזה גרינברג, דן מירון, זיוה שמיר, נעמי שמר, דליה רביקוביץ' ואחרים.
אלכסנדר מקקול סמית
סימן קריאה (פיסוק)
שארל פוריה
פורייה
דניאל גולדהאגן
פאקצה
יוסי פיין
יוסי פיין (נולד ב-7 בדצמבר 1964 בצרפת) הוא מפיק מוזיקלי ונגן גיטרה בס ישראלי.
ביוגרפיה.
פיין נולד לאב יהודי ניצול שואה ולאם צרפתייה ממוצא קריבי. בילדותו, עזבו הוריו את ישראל ועברו לפריז. פיין נשאר בארץ וגדל אצל סבתו בתל אביב.
פיין החל לנגן בגיטרה בגיל 4, ובגיל 13 הכיר את הזמר הג'מייקני שחי בישראל טוני ריי ויצא איתו לסיבוב הופעות בארץ. פיין החל לנגן בגיטרת בס בגיל 16, כאשר חברים מהתיכון חיפשו בסיסט ללהקה שהקימו. בגיל 17, עזב פיין את התיכון והחל להתאמן בנגינה בגיטרת בס כל יום במשך שעות.
בתחילת שנות ה-80 הופיע עם עופר אקרלינג והשניים הקימו את הצמד "ילדי טלוויזיה", שפורק לפני הוצאת אלבום.
ב-1984 השתתף פיין בהקלטת פסקול הסרט "קוקו בן 19" ובאלבום "אדמה" של עפרה חזה.
בשנת 1985 הצטרף לתזמורת של מוזיקאי הג'אז גיל אוונס לסיבוב הופעות בינלאומי.
באביב 1987 הוזמן פיין להצטרף ללהקת ההופעות של לו ריד, והופיע איתו כשנה. ב-1988 הצטרף פיין ללהקת הג'אז פאנק, "קלווינטור".
בראשית שנות ה-90 הכיר פיין לקהל הישראלי את זרם הדאב. זרם זה חדר למוזיקה הישראלית בסוף שנות ה-90, ובמיוחד למוזיקה האלקטרונית המקומית.
בשנת 1991 השתתף בהקלטת האלבום של שלום חנוך, "בגלגול הזה", ובאלבום של חיה סמיר, "קול קורא".
בשנת 1992 השתתף בהקלטת אלבומם של הצמד צ'ארלס ואדי, "Duophonic".
בתחילת 1993 פיין הפיק מוזיקלית את אלבומה של להקת פורטרט, "הפורטרט האחרון". באותה שנה הפיק מוזיקלית גם את אלבומו של נייג'ל האדמו"ר, "חומוס מטמטם". בהמשך אותה שנה ועד 1994, יצא פיין לסיבוב הופעות עולמי עם המוזיקאית מישל אנגאצ'לו. ב-1994 ניגן פיין באלבומו השני של יזהר אשדות, "יזהר אשדות".
ב-1995, פיין הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של שב"ק ס', ובאותה שנה הוזמן על ידי דייוויד בואי לניו-יורק לנגן באלבומו של בואי "Outside".
ב-1997, הפיק את אלבומם השני של שב"ק ס', "בעטיפה של ממתק". ב-1998, פיין הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של להקת השמחות ואת האלבום "אשקלון" של אמיל זריהאן. ב-2000, ניגן פיין באלבומה של מיכל אמדורסקי, "תן לה להזיע". ב-2001, ניגן פיין באלבומיהם של מאיר בנאי, פבלו רוזנברג, מיכה שטרית, מוש בן ארי, קורין אלאל ולאה שבת.
בשנת 2002, השתתף פיין באלבום מחווה לפיטר גבריאל בשם "Leaves From the Tree". באותה שנה הפיק את האלבום "לזוז" של להקת הדג נחש, ובעקבות הצלחה זו הפיק גם את אלבומיה הבאים של הלהקה: "חומר מקומי" (2004), "בעזרת הג'אם" (2006), "6" (2010), "זמן להתעורר" (2013) וגם וולקאם טו איזראל (2018).
ב-2006 יצא פיין במופע יחיד.
ב-2013 היה שותף להפקת אלבום הבכורה של עידו מימון "חלומות" בו ניגן והיה אחראי למיקס ולמאסטרינג. בנוסף, ניגן בס באלבום הבכורה של הזמרת מעיין קאופמן. בשנת 2014 הפיק את אלבומה של דנה ברגר, "מתנות של זמן". בשנת 2015 הפיק את אלבומה של יעל דקלבאום, "אנוש" ואלבום של רמי פיינשטיין.
בשנת 2016 הוציא פיין את האלבום "Afreeka", אותו הקליט עם מוזיקאים מגאנה.
פיין הצטרף לנבחרת המרצים של מכללת BPM והוא מרצה במסלול BSP ומהווה חלק מתוכנית המנטורים של המסלול.
בשנת 2020 הוציא אלבום בשיתוף פעולה עם בן אילון.
אלכסנדר אופרין
אלכסנדר איוונוביץ אוֹפָּרין (ברוסית: Александр Иванович Опарин; 2 במרץ 1894 – 21 באפריל 1980) היה ביוכימאי סובייטי, ממייסדי חקר מוצא החיים.
ביוגרפיה.
אופרין נולד באוגליץ' שבאימפריה הרוסית (בתחומי רוסיה של ימינו). סיים את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה בשנת 1917. בשנת 1924 הציג תאוריה להתפתחות החיים על פני כדור הארץ הקדום על ידי אבולוציה כימית הדרגתית של תרכובות אורגניות. בשנת 1935 ביחד עם אלכסיי באך הקים את מכון RAS לביוכימיה. בשנת 1946 התקבל כחבר באקדמיה הסובייטית למדעים. בשנת 1970 נבחר לנשיא הארגון הבינלאומי לחקר ראשית החיים.
בשנת 1974 זכה בפרס לנין ובשנת 1976 זכה בפרס קלינגה.
נפטר בשנת 1980 ונקבר במוסקבה.
מודל אופרין.
אופרין מכונה לעיתים כ"דרווין של המאה ה-20" בזכות התאוריה פורצת הדרך שלו על מוצא החיים. תאוריה זו מהווה את הבסיס התאורטי לתחום גם כיום. אופרין הציג מספר הנחות יסוד:
אופרין היה הראשון להגדיר את השלבים הראשוניים של התפתחות חיים ולהציע מנגנון כללי לתהליך.
אוהב גר לוצאטו
אוהב גר לוצאטו (באיטלקית: Philoxène Luzzatto או Filosseno Luzzatto, טריאסטה, 10 ביולי 1829 – פדובה, 25 בינואר 1854) - בלשן יהודי-איטלקי, בנו של שמואל דוד לוצאטו.
קורות חיים.
אוהב גר לוצאטו נולד לשמואל דוד לוצאטו ובלהה בת שבע (לבית סגרה) בני משפחת לוצאטו המפורסמת, בשנת 1829. את שמו, שלקוח מפסוק שמתאר את תכונות אלוהים: "עֹשֶׂה מִשְׁפַּט יָתוֹם וְאַלְמָנָה וְאֹהֵב גֵּר לָתֶת לוֹ לֶחֶם וְשִׂמְלָה" (), נתן לו אביו על שם מחקר על תרגום אונקלוס בו עסק באותם ימים.
למד בבית המדרש לרבנים בפדובה, שנוהל על ידי אביו, וכבר בגיל 15, החל במחקריו בתחום השפות השמיות והסנסקריט. בין השאר עסק בפיענוח כתובות על מצבות בבית הקברות היהודי בפדובה. חלק ממחקריו בתחום זה, יצאו לאור על ידי אביו בספרו "כוכבי יצחק". כמו כן עסק אוהב גר בשאלת מוצאם ומנהגיהם של יהודי אתיופיה וניהל חליפת מכתבים ארוכה עם כהני העדה. כבר בהיותו כבן עשרים, נודע אוהב גר לוצאטו בקרב הקהילה המדעית באירופה.