סיפוח המדינה לברית המועצות בשנת 1940, וההשמדה מצד הנאצים והסובייטים במהלך מלחמת העולם השנייה פגע קשות בכלכלה האסטונית. הכיבוש הסובייטי שלאחר המלחמה וסובייטיזציה של החיים התחברו עם שילוב הכלכלה והתעשייה של אסטוניה במבנה המתוכנן המרכזי של ברית המועצות. יותר מ-56% מהחוות האסטוניות פעלו במודל של קולקטיב בחודש אפריל 1949 לבדו, אחרי גירושים המוניים לסיביר שהתרחשו חודש קודם לכן. מוסקבה הרחיבה את התעשיות האסטוניות שהיו בהן חומרי גלם זמינים באופן מקומי, כגון כריית פצלי שמן וזרחן.
שיקום, עצמאות, מודרניזציה וליברליזציה.
מאז כינונה מחדש כמדינה עצמאית, עיצבה אסטוניה את עצמה כשער בין מזרח למערב, ועבדה על קיום רפורמה כלכלית ושילוב עם המערב. תקציב מאוזן, חוב ציבורי שכמעט שאינו קיים, מס הכנסה בשיעור קבוע, משטר סחר חופשי, מטבע להמרה במלואו מגובה על ידי מועצת מטבעות וקשר חזק לאירו, סקטור בנקאות מסחרי תחרותי, סביבה מסבירת פנים להשקעות זרות, שירותים אלקטרוניים חדשניים ושירותים מבוססי מובייל הם מסימני ההיכר של הכלכלה מבוססת השוק החופשי של אסטוניה.
ביוני 1992, אסטוניה החליפה את מטבע הרובל במטבע משלה שניתן להמרה בחופשיות, הקרון. נוצר לוח מטבעות והמטבע החדש הוצמד למארק הגרמני בשיעור של 8 קרונות אסטוניים עבור מארק גרמני 1. כאשר גרמניה הציגה את האירו, הנדבך שונה ל 15.6466 קרונות תמורת יורו אחד.
אסטוניה הייתה אמורה לאמץ את האירו בשנת 2008, אך מכיוון ששיעור האינפלציה היה מעל 3% הנדרשים, מועד האימוץ התעכב לשנת 2011. ב-1 בינואר 2011, אסטוניה אימצה את האירו והייתה למדינה ה-17 בגוש האירו .
הפרטת חברות ממשלתיות הושלמה כמעט לחלוטין, כאשר רק הנמל ותחנות הכוח העיקריות נותרו בידי הממשלה.
החוקה המקומית דורשת תקציב מאוזן, וההגנה המוקנית בחוקי הקניין הרוחני של אסטוניה היא שווה לזו של אירופה.
בתחילת 1992, הן בעיות הנזילות והן החולשה המבנית שנבעו מהתקופה הקומוניסטית, יצרו משבר בנקאי. כתוצאה מכך נחקקה חקיקה בנושא פשיטת רגל ובבעלות פרטית; בנקים מנוהלים היטב הופיעו כמובילי שוק. כיום קיימים תנאים כמעט אידיאליים למגזר הבנקאי. זרים אינם מוגבלים ברכישת מניות בבנק או ברכש אחזקות.
בורסת טאלין, האלקטרונית במלואה נפתחה בתחילת שנת 1996 ונרכשה על ידי בורסת פינלנד בהלסינקי בשנת 2001.
אסטוניה הצטרפה לארגון הסחר העולמי בשנת 1999.
מתחילת שנות האלפיים ועד החלק האחרון של אותו עשור, הכלכלה האסטונית חוותה צמיחה ניכרת. בשנת 2000 צמח התוצר האסטוני ב-6.4%.
עם הצטרפותה ל בשנת 2004, נצפתה לזמן קצר צמיחה דו ספרתית.
התמ"ג צמח ב-7.9% בשנת 2007 בלבד. עליות בעלויות העבודה, הטלת מס על טבק, אלכוהול, חשמל, דלק, גז ולחצים חיצוניים אחרים (עליית מחירי נפט ומזון בשוק העולמי) צפויים להביא להעלאת מחירים בכ-10% בחודשים הראשונים של 2009.
המשבר הפיננסי של 2008, התגובה והתאוששות.
המשבר הפיננסי בשנים 2007–2008 השפיע עמוקות על הכלכלה האסטונית, בעיקר כתוצאה משפל בהשקעות וירידה בצריכה שבעקבות התפוצצות בועת שוק הנדל"ן שנבנתה בשנים קודמות.
לאחר תקופה ארוכה של צמיחה גבוהה מאוד של התוצר, התוצר של אסטוניה פחת. ברבעון הראשון של 2008 צמח התוצר רק 0.1% ואז ירד: הצמיחה השלילית הייתה -1.4% ברבעון השני, קצת יותר מ-(3%-) (על בסיס שנתי) ברבעון השלישי, ו - 9.4% ברבעון הרביעי של אותה שנה.
הממשלה ערכה תקציב שלילי משלים שהועבר על ידי הרייגיקוגו. הכנסות התקציב צומצמו בשנת 2008 בכ־6.1 מיליארד אירו וההוצאות ב־3.2 מיליארד. גירעון בחשבון השוטף היה קיים, אך החל להתכווץ בחודשים האחרונים של 2008, והיה צפוי להמשיך לעשות זאת בעתיד הקרוב.
בשנת 2009, המשק האסטוני התכווץ ב-15.1% ברבעון הראשון. הביקושים המקומיים והזרים הנמוכים דיכאו את התפוקה הכוללת של המשק. הירידה החדה ביותר בייצור התעשייתי בכל האיחוד האירופי הייתה הירידה החדה ביותר בכלכלה האסטונית, בשיעור של 33.7%. באותה שנה אסטוניה הייתה אחת מחמש הכלכלות בעלות הביצועים הגרועים ביותר בעולם מבחינת קצב צמיחת התוצר השנתי, והייתה בעלת אחד משיעורי האבטלה הגדולים ביותר באיחוד האירופי, שעלה מ-3.9% במאי 2008 ל-15.6 % במאי 2009.
כמה מומחים ועיתונאים בינלאומיים, שאוהבים לראות בשלוש המדינות הבלטיות כזהות כלכלית אחת, לא שמו לב לכך שאסטוניה הצליחה יותר מלטביה וליטא במדדים בסיסיים רבים. הגירעון בחשבון השוטף והאינפלציה היו נמוכים מאשר בלטביה; התוצר לנפש היה גבוה יותר מאשר בלטביה וליטא; החוב הציבורי של אסטוניה היה נמוך ב-3.8% מהתמ"ג, והרזרבות הממשלתיות היו קרובות ל-10% מהתמ"ג. ההבדל מודגם בכך שבדצמבר 2008 הפכה אסטוניה לאחת המדינות התורמות לחבילת ההצלה המובילה של קרן המטבע הבינלאומית עבור לטביה.
בתגובה למשבר, ממשלת אנסיפ בחרה באיחוד פיקסלי, שמירה על משמעת פיסקלית ותקציב מאוזן בשילוב חבילות צנע: הממשלה הגדילה את המיסים, והפחיתה את ההוצאות הציבוריות על ידי צמצום הוצאות ומשכורות ציבוריות.
ביולי 2009 הועלה מס ערך מוסף מ-18% ל-20%. הגירעון הרשום בתקציב לשנת 2009 היה 1.7% בלבד מהתמ"ג.
כתוצאה מכך הייתה אסטוניה בשנת 2009 לאחת מחמש מדינות בלבד בקרב האיחוד האירופי אשר עמדו בקריטריונים של מאסטריכט לחובות ולגירעונות, והייתה בעלת הגירעון השלישי הנמוך ביותר אחרי לוקסמבורג ושוודיה. אסטוניה גם לא הייתה צריכה לבקש עזרה מטעם קרן המטבע הבינלאומית. למרות הירידה השלישית בגודלה בתוצר, הייתה המדינה בגירעון התקציבי הנמוך ביותר והחוב הציבורי הנמוך ביותר במדינות מרכז ומזרח אירופה.
בשנת 2009 הכלכלה האסטונית החלה להתגבר והצמיחה הכלכלית התחדשה במחצית השנייה של שנת 2010. שיעור האבטלה במדינה צנח מאז באופן משמעותי לרמות שלפני המיתון. אסטוניה קיבלה אישור בשנת 2010 להצטרף לגוש האירו בשנת 2011.
הצטרפות ליורו.
לפני הצטרפות המדינה לגוש האירו נקבע היחס של הקרון האסטוני ליורו בשיעור של 15.64664 EEK ליורו אחד; לפני כן נקבע הקרון לסימון הגרמני בערך 8 EEK ל־1 DEM.
התוכניות להצטרפות לגוש היורו היו קיימות הרבה לפני 2011. עיצוב מטבעות אירו אסטוניים הושלם בסוף 2004.
המסע של אסטוניה לעבר היורו ארך זמן רב ממה שנחזה בתחילה, מכיוון ששיעור האינפלציה היה ללא הפסקה מעל 3% הנדרשים לפני 2010, מה שמנע מהמדינה לעמוד בתנאי הכניסה. המדינה תכננה במקור לאמץ את האירו ב-1 בינואר 2007; עם זאת, היא לא עשתה כן באותה שנה, ושינתה רשמית את תאריך היעד שלה פעמיים: תחילה ל-1 בינואר 2008, ובהמשך ל-1 בינואר 2011.
ב־12 במאי 2010 הודיעה הנציבות האירופית כי אסטוניה עמדה בכל הקריטריונים להצטרפות לאזור האירו. ב־8 ביוני 2010 סיכמו שרי האוצר של האיחוד האירופי כי אסטוניה תוכל להצטרף לגוש היורו ב־1 בינואר 2011. ב־13 ביולי 2010, אסטוניה קיבלה את האישור הסופי מ-ECOFIN לאמץ את האירו החל מ-1 בינואר 2011.
המעבר ליורו אכן התרחש ב־1 בינואר 2011.
בכך הייתה אסטוניה לראשונה מבין הרפובליקות הסובייטיות לשעבר להצטרף לגוש האירו.
ב-2011, העלתה סטנדרד אנד פורס את דירוג האשראי של אסטוניה מ-A ל-AA-. בין הגורמים שציין S&amp;P כתורם להחלטתה היה האמון ביכולתה של אסטוניה "לקיים צמיחה כלכלית חזקה". קצב צמיחת התוצר של אסטוניה בשנת 2011 היה מעל 8%, למרות הגידול השלילי באוכלוסייה.
הכלכלה כיום.
ברבעון השני של 2013 השכר הממוצע ברוטו בחודש באסטוניה היה 976 אירו (15,271 קרונות, 1,328 דולר ארצות הברית). נתון זה צמח באופן עקבי ל 1310 אירו (20,497 קרונות, 1473 דולר) נכון לשנת 2018.
אסטוניה כמעט שאינה תלויה ביבוא אנרגיה, ומספקת מעל 90% מצרכי החשמל שלה באמצעות פצלי שמן מוקשים. מקורות אנרגיה חלופיים כמו עץ, כבול וביומסה מהווים כ־9% מייצור האנרגיה הראשונית. המדינה הייתה זקוקה לייבוא מוצרי נפט ממערב אירופה ורוסיה. אנרגיה מפצלי שמן, טלקומוניקציה, טקסטיל, מוצרים כימיים, בנקאות, שירותים, מזון ודייג, עצים, בניית ספינות, אלקטרוניקה ותחבורה הם ענפי מפתח בכלכלה. נמל Muuga נטול הקרח, בסמוך לטאלין, הוא מתקן מודרני הכולל יכולת מעבר טובה, מעלית תבואה בעלת קיבולת גבוהה, אחסון צונן / קפוא ויכולות טעינה של מכלית שמן חדשות לגמרי. הרכבת משמשת כצינור בין המערב, רוסיה ונקודות אחרות למזרח.
אסטוניה כיום מושפעת בעיקר מהתפתחויות בפינלנד, רוסיה, שוודיה וגרמניה - ארבע השותפות העיקריות לסחר. הממשלה הגדילה משמעותית את הוצאותיה לחדשנות מאז 2016, עם כ-304 מיליון אירו שנועדו לעודד מחקר ופיתוח בשנת 2017.
תחזיות עתידיות.
תחזיות ארוכות טווח לכלכלה האסטונית נותרו בין המבטיחות באירופה. בשנת 2011 צמיחת התוצר הריאלית באסטוניה עמדה על 8.0%, ועל פי התחזיות שביצעו ה- CEPII, התוצר לנפש יכול לעלות עד 2025 לרמה של הכלכלות הנורדיות של שוודיה, פינלנד, דנמרק ונורווגיה. על פי אותן התחזיות, עד שנת 2050, אסטוניה יכולה להיות הארץ הפורה ביותר באיחוד האירופי, אחרי לוקסמבורג, ובכך להצטרף לחמשת העמים הפרודוקטיביים ביותר בעולם.
השתתפות בתעסוקה.
באסטוניה מועסקים כ -600,000 עובדים, ובכל זאת יש במדינה מחסור בעבודה מיומנת, ועקב העובדה שקיים מחסור במיומנות בכל מקום באירופה, הממשלה הגדילה את מכסת וויזות העבודה עבור אזרחים שאינם תושבי אזור EEA, אם כי בכל זאת, נמתחה עליה ביקורת כי היא לא מספיקה להתמודדות עם המחסור.