כפי שהיה מקובל בעולם האמנותי של המאה ה-17 באנטוורפן, סניירס לרוב שיתף פעולה עם אמנים אחרים. הוא שיתף פעולה קבוע עם ציירי הנוף יוס דה מומפר יאן ברויגל הבן ואחרים. הוא גם שיתף פעולה עם פטר פאול רובנס.
בשיתופי הפעולה שלו עם ציירי נוף, סניירס היה אחראי לדמויות והאחרים לנופים ולנופים העירוניים. הוא שיתף פעולה עם יוס דה מומפר בעיקר בין 1613 ל־1620. שיתופי הפעולה עם יאן ברויגל הבן מתוארכים לאחר 1634. דוגמה לשיתוף פעולה עם יוס דה מומפר היא נוף של עיר בחורף עם תעלת מים, ככל הנראה מראה באנטוורפן. הקומפוזיציה מציגה רחוב בעיר ותעלה המכוסים בשלג. הסצנה מלאה בדמויות רבות העוסקות בפעילות היומיומית שלהן, ילדים נהנים בשלג וסוחרים עסוקים בדוכניהם. מתצפית טופוגרפית, הציור מספק עדות מעניינת לחיים בעיר מהמאה ה-17 בפלנדריה.
שיתופי הפעולה של סניירס עם רובנס כללו את הסדרה שלא נגמרה על חייו של הנרי הרביעי (1628–1630) וסדרת הטורה דה לה פרדה (בערך 1637–1640). סדרת חיי הנרי הוזמנה מרובנס על ידי מארי דה מדיצ'י בפברואר 1622 יחד עם סדרת ציורים על חייה שלה. שתי הסדרות נועדו לקשט את ארמון לוקסמבורג, ובתי המגורים החדשים שלה בפריז שהיו אז בבנייה. מארי דה מדיצ'י הייתה מלכת צרפת כאשתו השנייה של המלך הנרי הרביעי מצרפת, מבית בורבון. לאחר חיסול בעלה בשנת 1610, היא פעלה עבור בנה, המלך לואי ה-12 מצרפת, עד שיכול היה למלא את תפקידו בגיל בגרות. הסדרה על חיי המלכה הסתיימה בשנת 1625 והוצגה בגלריה המערבית של ארמון לוקסמבורג. הסדרה על חייו של הנרי הרביעי נועדה להיות מוצגת בגלריה המזרחית של ארמון לוקסמבורג. רובנס עבד על חייו של הנרי הרביעי משנת 1628 עד 1630. מתוך 24 התמונות המתוכננות, 16 תארו את קרבות המפתח בהם השתתף המלך עצמו. רובנס החל בעבודה כאשר המלכה איבדה את כוחה בשנת 1630 ונאלצה לצאת לגלות בשנת 1631.
עם אובדן הקונה, רובנס נאלץ להפסיק את העבודה. חמישה מהציורים שרדו ואחד חסר. התמונות ששרדו תארו את פעולותיו הצבאיות של המלך. החלק העליון של הציורים מראים סצינות קרב הושלמו על ידי פטר סניירס. סצינות אלה מורכבות מציורי דמויות קטנות ומפורטות בקפדנות. הם מנוגדות לתרומתו של רובנס בחלק התחתון של הקומפוזיציות, המורכבות מדמויות גדולות ומשמעותיות, כולל המלך הנרי הרביעי על סוס, הממלאות את חזית התמונה. הדמויות של רובנס מרשימות. צייר הנוף Lodewijk de Vadder היה ככל הנראה אחראי לעצים הגדולים המופיעים בחלק מהבדים. למרות הניגוד בין המחצית העליונה שצייר סניירס לחצי התחתון שצייר רובנס, הקומפוזיציות מציעות תחושה של אחדות.
הטורה דה לה פרדה - היה בית הצייד של מלך ספרד ליד מדריד. רובנס קיבל הזמנה ממלך ספרד פיליפ הרביעי ליצור סדרת ציורים לקישוט המבנה. רוב הציורים תיארו סצינות מיתולוגיות המתבססות במידה רבה על המטמורפוזות של אובידיוס. רובנס מימש את המשימה החשובה הזו בסיוע מספר גדול של ציירים מאנטוורפן כמו יאקוב יורדאנס, קורנליס דה פוס, יאן קוססירס, ואחרים שעבדו על פי עיצוביו של רובנס. סניירס היה מעורב גם בפרויקט זה כמשתף פעולה. מיוחסים לו שני בדים גדולים המראים את המלך פיליפ הרביעי בסצנת צייד.
מיס לבנון
מיס לבנון (בערבית: ملكة جمال لبنان) היא תחרות יופי הנערכת בלבנון.
התחרות נערכה לראשונה ב-1952 והזוכה מכהנת בתואר במשך שנה. החל משנת 1975 התחרות משודרת בטלוויזיה. בשנת 2019 התחרות לא נערכה עקב המצב הפוליטי במדינה.
הזוכות בתחרות מייצגות את לבנון בתחרות מיס עולם ומיס יוניברס.
בשנת 1971 גאורג'ינה ריזאק זכתה בתחרות מיס יוניברס. בשנת 2001 כריסטינה סבאיה זכתה בתחרות מיס אינטרנשיונל
השירות הממלכתי לתברואה ומגפות
השירות הממלכתי לתברואה ומגפות (באוקראינית: Державна санітарно-епідеміологічна служба України, בקיצור Держсанепідслужба України, ידוע בשם "השירות התברואתי והאפידמיולוגי הממלכתי") הוא גוף ממשלתי מרכזי שפעילותו היא תיאום כל ארגוני ממשלת אוקראינה בנושא תברואה ומגפות.
המשימות העיקריות של השירות הן להגיש הצעות לגבי גיבוש מדיניות המדינה בתחום הרווחה הסניטרית ומניעת הידבקות האוכלוסייה במגפות ויישום מדיניות המדינה בתחום זה. בראש השירות עומד הרופא התברואתי והאפידמיולוגי - המכהן במקביל כמשנה שר הבריאות של אוקראינה.
היסטוריה.
הקמה.
השירות הוקם בשנת 2004 כמערכת ריכוזית של גופים, מוסדות, מפעלים ויחידות בתחום התברואתי והאפידמיולוגי של משרד הבריאות באוקראינה, אשר יישם את מדיניות המדינה בתחום הרווחה הסניטרית והאפידמיולוגית של האוכלוסייה טיפול במחלות זיהומיות, הרעלות, מגפות, נזקי קרינה, מניעת השפעה מזיקה על מצבם של גורמי הבריאות וחיי הסביבה.
פירוק.
ב-29 במרץ 2017, הממשלה החליטה לפרק את השירות, מכיוון שתפקידיו מבוצעים על ידי משרד הבריאות והשירות הממלכתי להגנת הצרכן.
יורש.
בדצמבר 2019 שוחזר תפקידו של הרופא הראשי לתברואה ואפידמיולוגיה במדינה. סגן שר הבריאות ויקטור ליאשקו מונה לתפקיד תוך שהוא אחראי לתיאום פעולות הרשויות למניעת מחלות נגיף COVID-19 באוקראינה ולתקשר עם עיתונאים בנושא. השירות עצמו נותר מפורק ואת תפקידיו מבצע השירות הממלכתי לבטיחות מזון והגנת הצרכן.
השירות הממלכתי לבטיחות מזון והגנת הצרכן
השירות הממלכתי לבטיחות מזון והגנת הצרכן (באוקראינית: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, בקיצור: Держпродспоживслужба) הוקם בספטמבר 2014 על בסיס השירות הווטרינרי הממלכתי והשירות הממלכתי לתברואה ומגפות והפך לשירות הממלכתי לפיקוח בתחום בטיחות מזון והגנת הצרכן.
משימות.
פעילות השירות מנוהלת ומתואמת ישירות על ידי קבינט השרים של אוקראינה.
סנוניתן הורדיים
גראנט גרין
תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות)
תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש – הגבלת פעילות), התש"ף-2020 הן תקנות שעת חירום שהותקנו על ידי ממשלת ישראל, מכוח סמכותה לפי סעיף 39 ל, במסגרת סדרת תקנות שתיקנה לצורך התמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל. הן נכנסו לתוקפן ב-22 במרץ 2020. תוקפן נקצב תחילה לתקופה של שבעה ימים ובהמשך הוארך מספר פעמים, תוך שינוי ההגבלות, עד 21 ביוני. ב-17 ביוני הוארך תוקף התקנות באמצעות חוק של הכנסת עד ליום 30 ביולי.
התקנות הן המכשיר המשפטי העיקרי שבו השתמשה הממשלה לשם הגבלת המגע בין תושבי המדינה והפחתתו לצרכים חיוניים בניסיון להגביל את התפשטות המגפה. הן קובעות מגבלות משמעותיות על חופש התנועה של הפרט ועל חופש העיסוק.
עם הירידה בשיעורי התחלואה במדינה במהלך חודשי אפריל ומאי הוקלו האיסורים על פעילות שבתקנות והוחלפו בהדרגה בהוראות מפורטות לשמירת כללי זהירות במהלך פעילות במרחב הציבורי והפעלת מוסדות ועסקים.
התקנות הנ"ל החולפו בתקנות שהותקנו מכוח חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש.
התקנות.
התקנות הותקנו על ידי הממשלה בהתאם לסמכותה להתקין תקנות שעת חירום הקבועה בסעיף 39 ל. הן מוסיפות הוראות חוקיות בנוגע להגבלת חופש התנועה והפעילות במדינה מעבר להוראות שנקבעו בצווים שהוצאו על ידי מנכ"ל משרד הבריאות מכוח פקודת בריאות העם, אך בשונה מהצווים – בכוחן של התקנות לשנות את מרבית החוקים, להפקיע זמנית את תוקפם או לקבוע בהם תנאים. בכך הן מעניקות תוקף משפטי מחייב למגבלות שנקבעו בהן אף אם הן סותרות חקיקה ראשית כלשהי.
התקנות כוללות הגבלות משני סוגים עיקריים:
בנוסף כוללות התקנות הטלת חובות מסוימות על מעביד במקום עבודה על מנת להקטין את הסיכון להדבקה בו.
נקבע כי הפרת הוראות התקנות דינה מאסר או/ו קנס ולשוטרים הוקנו סמכויות עזר לשם אכיפתן.
במסגרת התקנות הוחרגו הוראותיהן כך שלא יחולו על משכן הכנסת ועל בתי המשפט, וכן שלא יחולו על יציאת ותנועת חברי הכנסת.
עדכון ושינוי התקנות.
התקנות עודכנו ושונו מספר פעמים בהתאם לנתוני התפשטות ההדבקה בנגיף:
תקנות נוספות להגבלת הפעילות.
בנוספות לתקנות שעת חירום המתוארות לעיל, ננקטו צעדים נוספים להגבלת פעילות:
הפועל חצור (כדורעף)
הפועל חצור (נקראה גם: הפועל חצור/באר טוביה) הייתה קבוצת כדורעף ישראלית מקיבוץ חצור שהשתתפה בליגה הבכירה ואף זכתה בגביע המדינה בשנת 2000.
היסטוריה.
קבוצת הכדורעף של הפועל חצור הוקמה על ידי מיכה שמבן כבר עם הקמת הקיבוץ בשנות ה-30. הקבוצה זכתה בשנת 1941 ב"אליפות הפועל" תחת השם "הפועל ראשון לציון" (מיקום הקיבוץ בשנותיו הראשונות היה בעיר ראשון לציון). בהמשך השתתפה בטורניר השנתי של "פסל זייד" וזכתה בו בשנת 1946 תחת השם "הפועל ארצישראלי ג'". בשנת 1963 זכתה הקבוצה באליפות הפועל בדרום.
בשנת 1962, לאחר הקמת הליגה הרשמית בכדורעף, נרשמה הקבוצה לליגה ב' (ליגה רביעית), מחוז נגב צפוני. בתום עונת 1963/1964 עלתה לליגה א' דרום ובתום עונת 1966-67 העפילה לראשונה לליגה הלאומית. הקבוצה שרדה עונה אחת בליגה הלאומית ובסיומה נשרה חזרה לליגה א'. בתום עונת 1968-69 העפילה שוב ללאומית ונשארה בה עד עונת 1978-79. הקבוצה ירדה ועלתה שוב בתוך עונה אחת. המאמן נתן בר אימן בקבוצה במשך 19 עונות רצופות.
בעונת 1999-2000 זכתה הקבוצה בגביע המדינה לאחר ניצחון 3:1 בגמר מול קבוצת הפועל קריית אתא. בעונות 2000-2001, 2001-2002, 2004-05 הגיעה הקבוצה שוב לגמר הגביע, אך הפסידה לקבוצות הפועל כפר סבא, הפועל מטה אשר והפועל קריית אתא בהתאמה.
בעונת 2006-2007 הצליחה הקבוצה להישאר בליגה הבכירה לאחר מאבק תחתית מול קבוצת מ.ס. עילבון, אך זמן קצר לאחר מכן, באוגוסט 2007, הכריזה על פירוק בגלל בעיות פיננסיות.
הפועל חצור/באר טוביה