משה גנן (28 בדצמבר 1931 - 29 בספטמבר 2021) היה סופר, משורר, מסאי וחוקר טקסטים ישראלי.
ביוגרפיה.
גנן נולד בבודפשט, וב-1947 עלה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער. הוא התנדב לשרת בפלמ"ח יחד עם חבריו לתנועה. בהמשך היה מורה במעברת קאקון, וזמן מה בדימונה. הוא היה בעל תוארי מוסמך בספרות עברית, בספרות השוואתית ובספרות גרמנית.
גנן כתב מאז נעוריו, והוא פרסם מספר ספרים. בנוסף, פרסם שירים, סיפורים, ביקורות ומאמרים בכתבי עת ישראליים רבים - "שבו", "נתיב", "האומה", "אפריון", "מבוע", "דבר", "שלם", "ראש", "עכשיו", "מהות", "הליקון", "פסיפס", "ידע-עם", "הארץ", "עתון 77", "שנה בשנה", ו-"כתם". ב-"Voices" פרסם משירתו באנגלית. ב-"Pilgrims" (אוסטרליה) פרסם תרגומים לשירי פנחס שדה וכן "ואריאציה" של גבריאל מוקד. "Uj Kelet", העיתון ההונגרי בישראל, פרסם מסיפוריו הקצרים בתרגומו של י' גת. כמו כן השתתף בשתי אנתולוגיות: אני תפילתי בעריכת הלל וייס (הוצאת בית אל), והנשיקה מבעד למטפחת בעריכת אשר רייך (הוצאת ידיעות אחרונות).
נפטר ב-29 בספטמבר 2021. הותיר אחריו אישה ושני ילדים.
רולאן גרוס
אודנסה
אודנסה (בדנית: Odense, היא העיר השלישית בגודלה בדנמרק, הגדולה ביותר באי פין, ובין העתיקות ביותר בערי דנמרק.
בעיר יושבת מועצת המחוז. אוכלוסיית העיר מונה כ- 145,000 תושבים. משמעות השם "אודנסה" היא "אודין" - אל במיתולוגיה הנורדית. העיר שוכנת ליד פיורד אודנסה ונהר אודנסה. העיר ידועה במוזיאונים הרבים שלה.
היסטוריה.
אודנסה היא אחת הערים העתיקות ביותר בדנמרק. מקדש סיינט קוּד שבעיר היה אחד ממקומות העלייה לרגל הגדולים ביותר של הצליינים בימי הביניים, ועוד לפני הנצרות הייתה מרכז דתי חשוב. במאה ה-16 הייתה העיר מקום מפגש של כמה פרלמנטים, ועד 1805 הייתה מקום מושבו של הפרלמנט המחוזי של האי פין.
כיום אודנסה היא מרכז תעשייה משגשג ולאחר שנתחברה בתעלה אל הים במאה ה-19, הואץ תהליך פריחתה וצמיחתה. בזכות ההפרדה בין אזור התעשייה לבין הרובע העתיק ורובעי המגורים נעשתה עיר זו לאתר תיירות פופולרי. המבחר הגדול של אתרים ומוזיאונים, ואטרקציות מגוונות, במיוחד לילדים והוריהם, מושכים אל העיר רבבות תיירים מדי שנה בשנה.
האתר המפורסם ביותר באודנסה היה אודינסטרנט (מגדל אודין), שהיה עד 1935 המגדל השני בגובהו באירופה, אחרי מגדל אייפל. המגדל פוצץ על ידי קבוצה נאצית ב-1944 ולא נבנה שוב, אך נבנה דגם מיניאטורי שלו באזור המגורים פארק אודין, המקום שבו עמד קודם לכן המגדל המקורי.
דום פדרו הראשון, קיסר ברזיל
דום פדרו הראשון קיסר ברזיל
בית משפט לעניינים מינהליים
בתי המשפט לעניינים מינהליים הוקמו בישראל מכוח , במטרה להסמיך את בית המשפט המחוזי (בשבתו כבית משפט לעניינים מינהליים) לדון בעניינים מנהליים אשר נדונו בעבר בבג"ץ. מכאן אף המקור לכינויו של בית משפט זה "בג"ץ קטן". תפישתו העקרונית של החוק היא, כי ראוי שבירור עתירות המובאות בפני בתי משפט אלה יערך על פי כללי דיון בעלי מאפיינים דומים לאלה של כללי הדיון הנוהגים בבג"ץ, והמוסדרים בתקנות סדר הדין בבית המשפט הגבוה לצדק.
היסטוריה.
עם הקמת המדינה נקבע המוסד של בג"ץ לדיון בטענות כנגד פעילות השלטון. ברבות השנים עלה העומס על בית המשפט העליון שטיפל בעתירות לבג"ץ והוצעו הצעות שונות להקל את העומס. בשנת 1980 הציעה ועדת לנדוי מתווה להקלת העומס, אולם הצעותיה לא יושמו. בשנות ה-90 החל בג"ץ להעביר נושאים לבית המשפט המחוזי בדרך של פסיקה. בראשית שנות ה-90, בבג"ץ פסטרנק, בג"ץ 991/91 הועברו ענייני מכרזים לבתי המשפט האזרחיים. לאחר מכן הועבר הדיון בחברות ברשות מקומית לבתי משפט אזרחיים ברע"א 1287/92 ובבג"ץ 1921/94 הועברו ענייני התכנון והבנייה לבתי המשפט האזרחיים. בעקבות זאת, העבירה הכנסת בשנת 1997 חוק להקמת בתי משפט מנהליים שדנו בענייני תכנון ובנייה. שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 2000 הועבר חוק בתי המשפט לעניינים מנהליים שהעביר עניינים אחרים לבתי המשפט המנהליים.
ב-17 ביולי 2018 השלימה שרת המשפטים איילת שקד, ביחד עם שר הביטחון אביגדור ליברמן והח"כים ניסן סלומינסקי ובצלאל סמוטריץ', מהלך שיזמה והמעביר סמכויות שיפוט ביהודה ושומרון מבג"ץ לבית המשפט המנהלי בירושלים שכעת יישב, מעת כניסת החוק לתוקף, כערכאה ראשונה במקום בג"ץ.
סמכות.
לבית המשפט המנהלי סמכות לדון בעניינים מנהליים ספציפיים שנקבעו בחוק בתי הדין המנהליים.
עניינים מנהליים מוגדרים על פי כסכסוך בין רשות מנהלית לבין הפרט. מגדיר את הנושאים עליהם מוסמך לדון בית המשפט לעניינים מנהליים:
כל עניין מנהלי שאינו עונה לנושאים הנ"ל, נדון בבג"ץ, מכח סמכותו השיורית. כמו כן, רשאי בית המשפט לעניינים מנהליים להעביר לבג"ץ כל עניין הנראה לו כבעל חשיבות ציבורית מיוחדת. סדרי הדין והסעדים, הם כמו בבג"ץ.
מלבד "עניינים מנהליים", בית משפט לעניינים מינהליים דן גם בתביעת פיצוי כספי מהמדינה, בתחומים שייקבעו בידי שר המשפטים. עד היום קבע שר המשפטים שני תחומים בהם ניתן לתבוע פיצוי כספי מהמדינה בבית משפט לעניינים מינהליים: 1. קיפוח במכרז. 2. תובענה ייצוגית בשל גבייה שלא כדין (תובענה מנהלית).
אמ&quot;ש
STS-119
STS-119 הייתה משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א לתחנת החלל הבינלאומית. המשימה, שידעה דחיות רבות, המריאה בערב 15 במרץ 2009 (בשעת שיגור המשימה בישראל חל כבר 16 במרץ). לפני השיגור נצפה עטלף שנצמד למכל הדלק החיצוני אך השיגור לא הושפע מכך ומניחים שהעטלף נהרג בזמן השיגור. המשימה בוצעה על ידי מעבורת החלל דיסקברי. לאחר שהות בת כשבועיים בחלל המעבורת נחתה בשלום ב־28 במרץ 2009. במהלך המשימה הצוות חווה מספר קשיים שמנעו השלמת כל יעדי המשימה.
צוות.
ממריא לתחנת החלל
חוזרת מתחנת החלל
המשימה.
מטרת המשימה הייתה להביא אל תחנת החלל הבינלאומית את קורה S6 ועליה מערך סולרי. בכך הושלמה בניית הקורה הראשית של התחנה.
STS-126
STS-126, היא משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, ששוגרה ב-15 בנובמבר 2008 (0:55 שעון UTC). המשימה, נועדה להביא ציוד, אספק, ואשת צוות ה לתחנת החלל הבינלאומית. מעבורת החלל אנדוור שוגרה ב-15 בנובמבר עם שבעה אסטרונאוטים, ועגנה בהצלחה בתחנת החלל לאחר יומיים. המעבורת נשארה עגונה בתחנת החלל במשך שהות של 11 יום, 16 שעות ו-46 דקות, ובמהלך המשימה בוצעו ארבע הליכות חלל. המעבורת התנתקה ב-28 בנובמבר ונחתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב-30 בנובמבר, עקב מזג אוויר גרוע במרכז החלל קנדי.
המשימה.
נאס"א החליטו להגדיל, החל מ-2009, את צוות המדענים השוהים דרך קבע בתחנת החלל הבינלאומית משלושה אסטרונאוטים לשישה. החלטה זו מחייבת ביצוע שינויים והתקנות מיוחדות בתחנת החלל.
למשימה 126 שתי מטרות:
אינדקס
מיטוב שאילתות
מיטוב שאילתות (בלעז: אופטימיזציה שאילתות) מבוצעת על ידי רכיב ממטב השאילתות (באנגלית: Query Optimizer) במערכת ניהול בסיס נתונים. רכיב זה מקבל כקלט שאילתת משתמש (למשל SQL) ואחראי לייצר תוכנית לביצוע השאילתא. על מנת לבצע משימה זו נעזר הממטב בסטטיסטיקות שונות הנאספות מבסיס הנתונים, למשל גודל הטבלאות (Relation Cardinality), תדירויות שונות של ערכים (Attribute Domains) ועוד. כמו כן הממטב נעזר במטא-מידע של הטבלאות מתוך קטלוג המערכת (כגון מידע על קיום אינדקסים, מידע על יחסי תלות בין הטבלאות).
ולי
וַלִיּ (בערבית: وَلِيّ, רבים: أَوْلِيَاء) הוא תואר דתי שפירושו מגן או משגיח. מילה זו אומצה על ידי מספר תרבויות אסלאמיות אחרות.
בסופיות ולי או ולי אללה, הוא כינוי שפירושו "חברו של אללה". חברים בקבוצה סופית המכונים בשם זה נחשבים לקרובים לאלוהים (אלוהים קירב אותם אליו).
קדוש זה יכול לברך את המאמינים בברכה שנשמרת גם אחרי מותו ומכאן בא "זיארת אל-קבור" - הביקור בקברי השייך (קברי הצדיקים).
בשיעה המשמעות היא דומה, כלומר חברו של האל, אולם רק האימאם השיעי הראשון עלי בן אבי טאלב (בן דודו של הנביא מוחמד) ואשתו פאטמה בת הנביא מוחמד מכונים בתואר כבוד זה.
סלפים, ובהם הווהאבים, מתנגדים להענקת הכינוי "ולי" לבני אדם, הם מסתמכים בכך על פירוש המילה בסורת אל-מאאידה (סורה 5), איה 55: "מגנכם/מנהיגכם ("ולי") הוא אלוהים ושליחו (מוחמד) והמאמינים המקיימים את התפילה והנותנים זכאת כשהם כורעים (לתפילה)".
התזמורת הסימפונית של שיקגו
התזמורת הסימפונית של שיקגו (באנגלית: Chicago Symphony Orchestra), שמקום מושבה הקבוע ברוב חודשי השנה הוא בשיקגו, אילינוי ומושב הקיץ שלה הוא בהיילנד פארק, אילינוי, היא אחת התזמורות המובילות בעולם.
תולדות התזמורת.
בשנת 1891 הזמין נורמן פיי, איש עסקים משיקגו, את תיאודור תומאס להקים תזמורת בשיקגו. הקונצרט הראשון של "תזמורת שיקגו", כפי שנקראה אז, התקיים ב-16 באוקטובר של אותה שנה, בתיאטרון אודיטוריום, בניצוח תיאודור תומאס. התזמורת היא בין הוותיקות ביותר בארצות הברית. הקדימו אותה הפילהרמונית של ניו יורק, התזמורת הסימפונית של בוסטון ותזמורת סנט לואיס.
אולם התזמורת (כיום המרכז הסימפוני) בשדרות מישיגן דרום תוכנן על ידי האדריכל המפורסם בן שיקגו, דניאל ברנהם והושלם בשנת 1904. מאסטרו תומאס שימש מנהל מוזיקלי במשך שלוש-עשרה שנים עד מותו, זמן קצר אחרי שאולמה החדש של התזמורת נחנך בשנת 1905. שם התזמורת שונה ל"תזמורת תיאודור תומאס", והשם עודנו מתנוסס על חזית "המרכז הסימפוני".
בשנת 1905 התמנה פרדריק סטוק למנהל מוזיקלי והתמיד במשרתו עד 1942. שמה של התזמורת שונה ל"תזמורת הסימפונית של שיקגו" בשנת 1913.