על כל הצדדים מקובל, כי ביום שבת, 6 בדצמבר 1975, גופותיהם של ארבעה חברים בפלנגות המארוניות, נמצאו במכונית נטושה במזרח ביירות. נראה כי לאחר שחגגו במסיבה באזור חבל מתן, עברו בשעות הליל ליד מחנה הפליטים הפלסטיני תל א-זעתר. הארבעה נרצחו במכות גרזן, וגופותיהם עברו התעללות.
לוחמי הפלנגות זעמו בעקבות האירוע (שלטענת הנוצרים, לא היה מעשה הרצח הראשון), והאשימו את התנועה הלבנונית הלאומית, של המוסלמים והפלסטינים ברציחות. כוחות של הפלנגות והמיליציה הנמרים תקפו מוסלמים שנעו במזרח ביירות, שמרבית תושביה היו נוצרים, וירו ללא הבחנה בהתקהלויות אנשים. עשרות שבויים מוסלמים נחטפו ברחבי בעיר, ושוחררו בעד כופר או נרצחו.
הלוחמים הנוצרים, בהנהגת ג'וזף סעד, אביו של אחד מארבעת הנרצחים, החלו להקים מחסומים בדרכים המרכזיות בביירות. מכוניות והולכי רגל נעצרו במחסומים, והתבקשו להראות תעודות מזהות. פלסטינים (שבהיותם פליטים לא נשאו תעודת זהות) ומוסלמים (תעודות הזיהוי הלבנוניות מראות את דת מחזיק התעודה) נרצחו בו במקום בשיסוף הגרון. מרבית ההרוגים היו עובדי הנמל, שהמשיכו לעבוד במזרח ביירות הנוצרית ברובה. מוסלמים רבים נחטפו ועונו במהלך האירועים.
מאות בני אדם נהרגו תוך שעות ספורות, מרביתם אזרחים. ההערכות לגבי מספר הקורבנות נעות בין 110 ל-600. מפקדת הפלנגות הודיעה ביום למחרת, כי הנקמה על הרצח צריכה הייתה להיות מוגבלת לחטיפות, אולם מספר לוחמים סוררים הפרו את הכללים.
מיד לאחר מכן, לוחמי המחנה הרדיקלי תקפו את עמדות הפלנגיסטים במלונות סנט ג'ורג' ופיניקיה בתגובה ורצחו 38 מהנוצרים שעבדו במלונות. הלחימה המסיבית התנהלה בכל העיר ובפאתיה, עד 22 ביוני 1976.
היטלר-יוגנד
עמק בית-שאן
איי אנדמן וניקובר
איי אנדמן וניקובר הם קבוצת איים השייכת להודו, ושוכנת במפרץ בנגל שבדרום-מזרח אסיה, בין הודו לאינדונזיה. קבוצת האיים מונה כ-250 איים, מתוכם כ-40 מיושבים, ושטחם הכולל הוא 8,249 קילומטר רבוע. באיי אנדמן וניקובר מתגוררים 380,520 איש, נכון ל-2012, רובם הינדים.
האיים הם טריטוריית איחוד בהודו; בירת הטריטוריה והעיר היחידה היא עיר הנמל, פורט בלייר.
השם אנדמן הוא שיבוש של שמו של אל הקוף ההינדי האנומן (או האנדומן), אחד האלים האהובים במיתולוגיה ההינדית, המסמל נאמנות והרמוניה.
בשטח הטריטוריה נמצא האי צפון סנטינל ובו חיים הסנטינלים, אחד השבטים המבודדים ביותר בעולם.
היסטוריה.
במשך אלפי שנים ישבו באיים שבטים מנותקים מן הציויליזציה והעולם החיצון.
ב-12 בדצמבר 1755 הגיעו לאיי ניקובר מתיישבים אירופים מטעם חברת הודו המזרחית הדנית. בינואר 1756 הפכו האיים לקולוניה של האימפריה הדנית בשם "דנמרק החדשה", ומאוחר יותר (דצמבר 1756) בשם "איי פרדריק" (Frederiksøerne). ההתיישבות במקום לא הייתה סדירה בשל התפרצויות מלריה בין 14 באפריל 1759 ל־19 באוגוסט 1768, 1787–1807/05, 1814–1831, 1830–1834 וב-1848 נעזבה המושבה. האימפריה האוסטרית ניסתה להקים קולוניה במקום ב-1778 אולם, בעיקר מפאת חוסר באספקה, אחרוני המתיישבים האוסטרים עזבו את האיים ב-1783.
באמצע המאה ה-19 כבשו הבריטים את האיים והפכו אותם לחלק מהאימפריה שלהם בהודו. הבריטים הקימו בפורט בלייר בית סוהר שבו נכלאו לוחמי החופש שמרדו בשלטון הבריטי בהודו - בית הסוהר סלולר, כיום אתר תיירות מפורסם. האיים נכבשו על ידי יפן במלחמת העולם השנייה, וסופחו להודו עם קבלת עצמאותה ב-1947.
בשנת 2004 הכה באיים הצונאמי הגדול שפקד את חופי אסיה ומזרח אפריקה, שמוקדו היה כ-300 קילומטר בלבד דרומה לאיי ניקובר. תושבי אנדמן וניקובר סבלו רבות מרעידת האדמה והצונאמי שבא בעקבותיה - כ-3,000 איש נהרגו, 5,500 איש עדיין מוגדרים נעדרים, ונגרם הרס רב לבתים ומקומות היישוב.
גאוגרפיה.
טריטוריית איי אנדמן וניקובר נחלקת לשתי קבוצות איים: איי אנדמן ואיי ניקובר.
איי אנדמן מורכבים מארבעה איים עיקריים:
כ-250 קילומטר דרומה לאיי אנדמן נמצאת קבוצת איי ניקובר. האי המרכזי בקבוצה זו הוא האי ניקובר הגדול, וצפונה ממנו נמצאים עוד מספר איים קטנים יותר.
איי אנדמן וניקובר מכוסים ברובם ביערות גשם, ונהנים ממזג אוויר טרופי וחם רוב ימות השנה. הטמפרטורה באיים נשמרת בדרך כלל בין 23 ל-31 מעלות צלזיוס, הודות לרוחות הים.
דמוגרפיה.
בעבר, התגוררו באיים שבטים ילידים בלבד. ילידי איי אנדמן הם נגריטו, שהם פיגמים אסיאתים שחורי עור ומקורזלי שיער, ואילו ילידי איי נקובר הם בני הגזע המונגולידי ודומים במראם לתושבי דרום-מזרח אסיה. עם תחילת התקופה הקולוניאלית הבריטית התחילו להגיע לאיים מתיישבים מהיבשת, וכיום מהווים הילידים מיעוט כשאוכלוסיית המהגרים (בעיקר הינדים מתת-היבשת, אך גם אנגלים וטמילים) הולכת וגדלה.
הדת העיקרית באיי אנדמן היא ההינדואיזם, אך ניתן למצוא בהם גם מיעוט נוצרי ומוסלמי. בני השבטים המקוריים עדיין מחזיקים באמונות השבטיות.
בעבר תושבי האיים דיברו בשפות אותנטיות ממשפחת "האנדמן הגדולה". עתה כמעט ואין דוברי שפות אלו ברמת שפת האם (ג'רו היא אחד מהשפות במשפחה זו)
מגוון ביולוגי.
באיי ניקובר מגוון ביולוגי יוצא דופן, ויש בהן מיני צמחים ובעלי חיים אנדמיים רבים, לדוגמה יונת ניקובר.
תיירות.
איי אנדמן וניקובר, המפורסמים באתרי הצלילה הייחודים ובאיים הטרופיים שלהם, מושכים אליהם תיירים ממקומות רבים בעולם. ניתן להגיע אל איי אנדמן בטיסות ישירות או בהפלגה ממעבורת ממדרס או מקולקטה שבחוף הודו אל פורט בלייר, בירת הטריטוריה. לניקובר ניתן להיכנס רק עם אישור מיוחד המונפק למבקרים למטרות מחקר.
עיר החטאים
עיר החטאים (באנגלית: Sin City) הוא מותחן-פשע משנת 2005 אותו כתבו, הפיקו וביימו פרנק מילר ורוברט רודריגז. הסרט הוא בסגנון נאו-נואר, והוא מבוסס על סדרת הרומנים הגרפיים של מילר, "עיר החטאים".
הסרט מתבסס על שלוש מיצירותיו של מילר:
בסרט מככבים אנסמבל שחקנים, עליו נמנים ברוס ויליס, מיקי רורק, קלייב אוון, ג'סיקה אלבה, בניסיו דל טורו, בריטני מרפי, אלייג'ה ווד, ג'יימי קינג, קארלה גוג'ינו, מייקל קלארק דאנקן וניק סטאל.
אופי הסרט.
הסרט מעוצב כקומיקס: כל תמונה וסצנה לקוחה מחוברת הקומיקס בצורה מדויקת, הצבעים השולטים בסרט הם שחור ואפור, מלבד חלקים או אנשים מסוימים אשר הדגשתם היא חיונית, בתאורה המעומעמת, בהצללות ששולטות, אף הדיאלוגים והמונולוגים הם העתק מדויק של תוכן הקומיקס.
שלושת הסיפורים מתאפיינים באלימות, אשר מוצגת באופן מאוד גרפי ובוטה, ובשחיתות אשר נמצאת בכל מקום בעיר: החל מאנשי העיר הפשוטים ועד למנהיגיה. אין מנוס מנקם מצד אנשי העיר ואין אפשרות להתערבות מצד החוק, שכן לעיתים רבות הוא זה שמתנהל באופן לא מוסרי. הסיפורים מצטלבים באופן הדרגתי והעלילה נשזרת לקו עלילתי אחד.
עלילת הסרט.
הלקוח תמיד צודק, חלק 1.
איש המכירות צועד למרפסת של פנטהאוז כשהלקוחה מסתכלת לעבר העיר. הוא מציע לה סיגריה ואומר לה שהיא נראית כמו אחת שנמאס לה לברוח ושהוא יציל אותה. השניים מתנשקים והוא יורה בה. היא מתה בזרועותיו. הוא אומר שהוא אף פעם לא ידע ממה היא ברחה ושהוא יפדה את הצ'ק בבוקר.
הנבל הצהוב.
על הרציף של עיר החטאים, השוטר המזדקן ג'ון הארטיגן מנסה לעצור את רוצח הילדים הסדרתי - רוארק הבן מלאנוס ולרצוח ילדה בת 11 בשם ננסי קאלאהן. רוארק הבן הוא הבן של הסנטור רוארק, ששיחד את המשטרה שיעלימו עין מפשעיו של בנו. השותף של הארטיגן - בוב - מנסה לשכנע את הארטיגן לעזוב את המקרה וללכת, הארטיגן מעלף אותו.
הארטיגן הולך לעבר המחסן שבו רוארק הבן מחזיק את ננסי, נלחם בכאבים שתוקפים אותו עקב בעיות בליבו וגם בכמה מתומכיו של רוארק הבן. רוארק הבן יורה בכתפו של הארטיגן ומנסה לברוח. הארטיגן תופס אותו ויורה באוזנו, בידו ובאיבר מינו.
בוב, שהתאושש בינתיים, יורה להארטיגן בגב. הוא שוחד על ידי סנטור רוארק. כשמכוניות המשטרה מופיעות, בוב משאיר את ננסי שוכבת בחיקו של הארטיגן. הארטיגן מתעלף ואומר שמותו בא כעסקת חליפין הוגנת בתמורה לחייה של ננסי.
הפרידה הקשה.
לאחר סטוץ, מארב מתעורר ומגלה שגולדי נרצחה בזמן שהם ישנו. הוא מצליח לברוח מהחדר לאחר שהתברר לו שמנסים להפליל אותו ברצח, נשבע לנקום את מותה של גולדי.
קצינת המבחן שלו, לוסיל, מנסה לגרום לו לוותר על הנקמה. מארב מתחקר מספר אנשים שמובילים אותו לכומר מושחת, שחושף שמשפחת רוארק עומדת מאחורי הרצח. מארב רוצח את הכומר לאחר שהוא מקלל את גולדי.
לאחר שהוא יוצא מהכנסייה הוא מותקף על ידי אישה שנראית בדיוק כמו גולדי, מארב חושב שהוא הוזה.
מארב נוסע לחווה של משפחת רוארק, שם הוא מוכנע על ידי המתנקש השקט שרצח את גולדי. הוא מתעורר במרתף, שבו הוא מוצא את לוסיל שבויה לאחר שנברה בסיפור של המתנקש.
לוסיל מספרת למארב שהמתנקש הוא קניבל ושגולדי הייתה פרוצה. הוא מגלה ששמו של המתנקש הוא קווין ובורח. לוסיל נורית למוות על ידי מפקד של כיתת שוטרים שמופיעה במקום, מארב מחסל את כיתת השוטרים, מתחקר את המפקד שלהם, ולאחר מכן מחסל גם אותו. מארב מגלה שאיש הכנסייה, פטריק הנרי רוארק הוא שארגן את רציחתה של גולדי.
מארב נוסע לעיר הישנה, מחוזן של הפרוצות של עיר החטאים, כדי ללמוד עוד על גולדי ונשבה על ידי אחותה התאומה של גולדי - וונדי (מנהיגת הפרוצות), שעקבה אחריו ותקפה אותו לפני כן כשהוא חשב אותה להזיה, לבסוף הוא משכנע אותה שהוא לא הרוצח.