פרשת נעדרי טנק אלתגר היא פרשת היעלמותו של צוות טנק מגדוד 9 של חטיבה 14 בחיל השריון, במהלך יומה הראשון של מלחמת יום הכיפורים. הצוות כלל את סרן , רב-טוראי , סמל ראשון ורב-טוראי . פרשת נעדרי הטנק חזרה לכותרות בספטמבר 2015, בעקבות חשיפת דו"ח של היחידה לאיתור נעדרים של צה"ל משנת 2014, לפיה גופות החיילים הובאו בחשאי לישראל בשנת 1977 ונקברו בקבר אחים וזאת מבלי ידיעת המשפחות.
הקרב.
ב-6 באוקטובר 1973, יומה הראשון של מלחמת יום הכיפורים, צלח צבא מצרים את תעלת סואץ במסגרת מבצע בדר. על פי פקודת שובך יונים, כוחות השריון שהיו מוצבים במרחק מספר קילומטרים מזרחה מקו התעלה היו אמורים להגיע אל המעוזים ולתגבר אותם. פלוגה ל' בגדוד 9 של חטיבת השריון 14, שהייתה אחראית לסיוע למעוזים בצפון תעלת סואץ, נעה לסיוע למעוזי "אורקל" (המעוז הצפוני ביותר, מול פורט סעיד), "לחצנית", "דרורה" ו"כתובה". סרן מירון אלתגר, שהיה סגן מפקד הפלוגה, נע לעמדת החיפוי של מוצב כתובה, הדרומי ביותר בגזרה, עם טנק נוסף בפיקוד המט"ק יוסי פלד.
עם חציית התעלה הציבו הכוחות המצרים מארבים וחסימות נגד טנקים ישראלים. מפקד פלוגה ל', סרן , שנע לכיוון מעוז "לחצנית" נפגע במארב של כוח קומנדו מצרי ונהרג יחד עם כל צוותו. אלתגר ופלד שהגיעו למעוז כתובה שמעו על ההיתקלות של הקמן והחליטו לנוע לעזרתו. בין מעוזי "כתובה" ו"דרורה" נתקלו הטנקים במארב נוסף של אנשי קומנדו ימי מצרי. הטנק של אלתגר הצליח לפרוץ את המארב אך הטנק של יוסי פלד נפגע. שניים מאנשי צוות הטנק נהרגו - ו - ואילו פלד וחייל נוסף, מיכאל בדש, נפלו בשבי המצרי.
הטנק בפיקודו של מירון אלתגר המשיך לבדו צפונה וחיילי מוצב "דרורה" ראו את הטנק עובר לידם. סגן יובל נריה, שהיה סגן מפקד פלוגה מ' באותו גדוד, העיד מאוחר יותר כי שמע את סרן מירון אלתגר מדווח שנפגע בסביבות השעה 18:00. דיווח זה לא נרשם ביומני המבצעים של החטיבה והאוגדה.
מאותה שעה נותק הקשר עם צוות הטנק. מה שאירע מנקודה זו ואילך מבוסס על תחקירים שנעשו לאחר המלחמה, בהסתמך - בין השאר - על צילומי אוויר שנעשו למחרת באותו אזור. על פי השחזור, הטנק נתקל במארב מצרי בהמשך הדרך לכיוון מעוז לחצנית, כשלושה קילומטרים מצפון למעוז דרורה. המארב היה מורכב משני כוחות: כוח אחד חסם את הכביש וכוח שני היה משמאל לציר. תצלום אוויר הראה כי הטנק ירד מהכביש, כנראה לאחר שנתקל במארב שלצד הדרך, והחל לנוע צפונה במקביל לכביש, על דרך עפר. נראה שבשלב זה נתקל הצוות בכוח המצרי שחסם את הכביש ולכן החל בנסיגה לאחור ומזרחה. הטנק ירד לאזור הביצות, פרס זחל ונתקע. לא ברור האם ואיך נוהל קרב בין אנשי צוות הטנק למארב הקומנדו המצרי.
החיפושים לאחר המלחמה.
השטח שבו אירע המארב נותר בידי הצבא המצרי לאחר המלחמה, ולפיכך לא ניתן היה להגיע אל הטנק ללא תיאום עם המצרים. בסריקה שנערכה במאי 1974 נמצא הטנק ללא סימני פגיעה, ולידו טנק נוסף שנפגע באזור. הטנק של אלתגר היה ריק, ללא סימן לאנשי הצוות. במרחק כ-200 מטר מהטנק נתגלה תיק ובו טופס בחתימתו של אלתגר. מעבר לכך לא נמצאו שרידים נוספים, אם כי לא נערכו חיפושים רבים באזור. מכיוון שלא היה זכר לגופות אנשי צוות הטנק או לשרידיהן, הכריז צה"ל על ארבעת אנשי הצוות כחללים שמקום קבורתם לא נודע.
בין 1974 ל-1977 נעשו בשטח עבודות נרחבות, ששינו את פני השטח. במהלך העבודות נתגלו בשטח 19 גופות של חיילי צה"ל שנקברו באזור במהלך הקרבות, ואלה הוחזרו לישראל ביולי 1977. המצרים צירפו לגופות מפה ובה סימון המקומות בהן נמצאו. שמונה מהן נמצאו בגזרה שבה אירע האירוע של טנק אלתגר. אנשי הרבנות הצבאית, שבדקו את הגופות שהוחזרו, לא מצאו זהות ביניהן לבין אנשי צוות הטנק הנעדר.
חקירת אית"ן וחשיפת הפרשה.
ב-1997 החלה יחידת אית"ן לחקור שוב את הפרשה, שהוגדרה במסמכים הרשמיים A4. צוות היחידה הצליח לגייס עדויות נוספות מחיילים וקצינים מצריים שהיו באזור בזמן המלחמה, וכן בדק צילומי אוויר, ידיעות בתקשורת המצרית וכן את המידע שהעבירה מצרים לישראל עם החזרת הגופות ב-1977. על סמך כל אלה הגיע צוות היחידה למסקנה כי שרידיהם של ארבעת אנשי צוות הטנק הם בין הגופות שהוחזרו ביולי 1977, והם קבורים בקבר אחים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בחלקת נעדרי מלחמת יום הכיפורים. זאת, בניגוד לחוות דעתם של אנשי הרבנות הצבאית, שניתנה ב-1977. בדו"ח שהוגש באוקטובר 2014 המליץ הצוות לשנות את מעמדם של הארבעה מחללים שמקום קבורתם לא נודע.
במאי 2015 נפגשו בני משפחתו של דן גילת, תותחן הטנק, עם האלוף במילואים יעקב עמידרור, שמונה על ידי ראש הממשלה לטפול בנעדרי המלחמה מהחזית המצרית. עמידרור העריך בפגישה כי רמת הוודאות של דו"ח יחידת אית"ן היא גבוהה, אך לא מוחלטת בשל חוות דעתם של אנשי הרבנות הצבאית. בשל כך קבע עמידרור כי לא ניתן עדיין לקבל במלואן את המלצות צוות אית"ן ולקבוע כי החיילים הנעדרים אכן קבורים בהר הרצל. עמידרור סירב לבקשה לפתוח את קבר האחים בהר הרצל, מכיוון שמעשה זה עלול לפגוע בכבוד המת של שאר הקבורים בו.
ב-22 בספטמבר 2015 פרסם עיתונאי הארץ עמוס הראל כתבה ובה חשף את הדו"ח של יחידת אית"ן. יומיים לאחר פרסום הכתבה, דרש חבר הכנסת עמיר פרץ לכנס דיון של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת בעניין פרשת טנק אלתגר. פרץ שלח מכתב ליושב הראש הוועדה ח"כ צחי הנגבי בבקשה לזמן את נציגי משרד הביטחון לדיון לשם מתן הסבר אודות ממצאי הדו"ח.
באותו יום, במסגרת ריאיון לגל"צ, סיפר ניר אלתגר, אחיו של סרן אלתגר, כי: מספר ימים לאחר מכן, הורה שר הביטחון, משה יעלון, לבכירי לצה"ל לזרז את הבדיקה בפרשה ולהביא את ההמלצות בעניין לאישורו בהקדם.
מגנוס הראשון מנורבגיה
קרונה נורבגית
מרגרט, הבתולה מנורבגיה
מגנוס הראשון, מלך נורבגיה
קרל השלישי, מלך נורבגיה
מפלגת העבודה הנורבגית
מתקפת הטרור בנורבגיה
אוסקר הראשון מלך שבדיה
ברוכים הבאים לשבדיה
גוסטב הראשון, מלך שבדיה
גוסטב השישי אדולף מלך שבדיה
גוסטב השלישי מלך שבדיה
גוסטב השני אדולף מלך שבדיה
גוסטב מלך שבדיה
גוסטף השישי אדולף, מלך שבדיה
האימפריה השבדית
האקדמיה השבדית המלכותית למדעים
האקדמיה השבדית למדעים
הלוח השבדי
המיעוט השבדי בפינלנד
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית השבדית
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של שבדיה
המשלחת הנורבגית-בריטית-שבדית לאנטארקטיקה
הנבחרת הצעירה של שבדיה בכדורגל
הסוציאל-דמוקרטים (שבדיה)
השלטון המקומי בשבדיה
חבלי שבדיה
טבי (שבדיה)
יהודים שבדים
יחסי ישראל - שבדיה
יחסי ישראל ושבדיה
יחסי שבדיה-ישראל
יחסי שבדיה - ישראל
יחסי שבדיה וישראל
כדורגל שבדי
כדורגלנית השנה בשבדיה
כריסטינה מלכת שבדיה
כריסטינה משבדיה
ליגת העל השבדית (נשים)
ליגת העל השבדית בכדורגל נשים
ליגת העל השבדית לנשים
מיתולוגיה שבדית
מלך שבדיה
מנצ'סטר של שבדיה
מערכת השמש השבדית
נבחרת כדורגל הנשים של שבדיה
פינו-שבדים
קארל האחד עשר, מלך שבדיה
קארל הארבעה עשר, מלך שבדיה
קארל הארבעה עשר מלך שבדיה
קארל השביעי, מלך שבדיה
קארל השביעי מלך שבדיה
קארל השישה עשר גוסטב, מלך שבדיה
קארל השנים עשר, מלך שבדיה
קריסטינה, מלכת שבדיה
קרל ה-11, מלך שבדיה
קרל ה-12 מלך שבדיה
קרל הארבעה עשר מלך שבדיה
קרל השישה עשר, מלך שבדיה
קרל השישה עשר גוסטב מלך שבדיה
קרל השישה עשר גוסטף, מלך שבדיה
קרל השנים עשר מלך שבדיה
קרל פיליפ נסיך שבדיה
רשות מקומית בשבדיה
שבדים-של-פינלנד
שבדים של פינלנד
שלטון מקומי בשבדיה
תזמורת רדיו שבדיה
תרבות שבדית
פרדריק השלישי, מלך דנמרק
פרדריק השלישי (בדנית ובנורווגית: Frederik III; 18 במרץ 1609 – 9 בפברואר 1670) היה מלך דנמרק-נורווגיה מ-1648 ועד למותו. הוא גם משל תחת השם פרדריק השני כנסיך-בישוף של הדיוקסיה של ורדן בין השנים 1623 – 1629 ושוב בין השנים 1634 – 1644 וכנסיך-בישוף של ברמן בין השנים 1635 – 1645.
פרדריק היה זה שכונן את המונרכיה האבסולוטית בדנמרק-נורווגיה ב-1660, שאושרה על פי חוק ב-1665 והייתה הראשונה מכל המונרכיות האבסולוטיות במערב אירופה. הוא גם הורה על יצירתו של "כס המלכות הדני" (Danmarks tronstol). פרדריק היה בנם השני של כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק ושל אנה קתרינה מברנדנבורג. לאחר מותו של אחיו הבכור, הנסיך כריסטיאן, ב-1647, הוא נבחר להיות יורש העצר.
כדי להיבחר כמלך לאחר מותו של אביו, נתן פרדריק השפעה משמעותית לאצולה. כמלך, הוא ניהל שתי מלחמות כנגד שוודיה. הוא הובס במלחמה הדנית-שוודית (1658-1657), אך זכה באהדה ציבורית רחבה כאשר עמד בגבורה כנגד המתקפה על קופנהגן ב-1659 וניצח במלחמה הדנית-שוודית (1660-1658). מאוחר יותר אותה שנה, עשה פרדריק שימוש באהדה הציבורית כלפיו כדי לבטל את המונרכיה הנבחרת לטובת המונרכיה האבסולוטית שהונהגה בדנמרק מאז ועד 1848. פרדריק נשא לאישה את סופיה אמיליה מברונזוויק-לונברג, שאתה הוא הביא לעולם את בנו, כריסטיאן.
ראשית חייו.