השיר נכתב על ידי טרוי סיון ואוסקר יירס שכתבו ביחד גם את הסינגל הראשון והפותח מתוך המיני-אלבום "Take Yourself Home" שיצא לאור באפריל באותה השנה. ג'סטין קורטו ממגזין "Vulture" טען שהשיר רגוע יותר מהסינגל הקודם, תוך שציין כי הוא "מעין טיול רגוע ושקט יותר מאשר הסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום".
מבחינה לירית, השיר עוסק במישהו שמנסה להציל מערכת יחסים מתה. סיון שר על כמה להיות מאוהב בבן זוגו היה "קל" ומתחנן בפניו - "בבקשה אל תעזוב אותי". השיר לכאורה נכתב על פרידתו של סיון מבן זוגו, הדוגמן האמריקאי ג'ייקוב ביקסנמן, איתו היה בזוגיות בין השנים 2016 ל-2020.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-15 מיליון השמעות.
ביקורות.
ג'סטין קורטו מאתר Vulture כינה את השיר "יציאה יותר רגועה מאשר 'Take Yourself Home', שבנויה סביב קצת תופים, המון אוטו-טיון, וסולו סינתיסייזר חלילי".
סטיבן דאו ממגזין בילבורד כתב: "עם הפקה בסגנון שנות ה-80 והשירה הנינוחה והקלאסית של סיון, 'Easy' עוקב אחרי הכוכב כאשר הוא בוחן מערכת יחסים מתפוררת, ומתחנן בפני אהובו שייתן הזמנות שנייה למערכת היחסים שלהם.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של טרוי סיון ב-16 ביולי 2020, והוצג לראשונה בשידור חי. בווידאו קליפ, שבוים על ידי סיון עצמו, מופיע סיון שבור-הלב אשר מנסה להשלים עם הפרידה שעבר לאחרונה באחוזה גדולה. חזותית, הקליפ משתמש בתבנית צבעים עמומים של אפור, לבן וירוק כאשר סיון שר, עד שהוא מתיישב כדי לצפות בקליפ בהשראת שנות ה-80 בטלוויזיה, בו מופיע סיון חולק כבוד למוזיקאי דייוויד בואי, כשהוא לובש חליפת וינטג' חומה של גוצ'י וכפפות עור שחורות ומציג לראווה את האיפור שלו בצבעי אדום בהיר, לבן וצהוב, כאשר מאחוריו להקה של מלכות דראג על סט בצבע ורוד ניאון בהיר. לאחר מכן סיון נכנע לכאב האובדן של אהובו כאשר מראה נופלת על ראשו ומשאירה חתך גדול על מצחו. קטעים של סיון מופיע כדייוויד בואי ויושב לבדו באחוזה בעודו שותה ובוכה משובצים בין קטעים שלו רוקד ברעד ברחבי החדר. בהמשך גופו עולה בלהבות בצורה של צלב, ואז סיון נופל אחורה אל תוך בריכה ושוקע עד לקרקעית. הקליפ צבר למעלה מ-300,000 צפיות בתשע השעות הראשונות ליציאתו, ובסך הכול צבר עד כה מעל ל-13 מיליון צפיות ביוטיוב. צילום של סיון בבריכה מתוך הקליפ משמש כעטיפת המיני-אלבום של סיון, In a Dream. הווידאו קליפ היה מועמד לפרס הקליפ הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של ARIA לשנת 2020.
גרסת רמיקס.
לשיר "Easy" הוקלטה גרסת רמיקס בהשתתפות הזמרת-יוצרת האמריקאית, קייסי מאסגרייבס בהשתתפות המפיק המוזיקלי הבריטי-אמריקאי-יהודי, מארק רונסון. הגרסה יצאה לאור ב-10 בדצמבר 2020. מאסגרייבס כתבה וביצעה בית נוסף לשיר, ורונסון הוסיף לו "קצב דיסקו-פופ".
רקע וכתיבה.
ב-10 בנובמבר, סיון צייץ בטוויטר שעבד עם "שניים מהאמנים האהובים עליי בכל הזמנים" ושצילם וידאו קליפ ש"כנראה [הוא] האהוב עליי ביותר שאי פעם עשינו", וב-7 בדצמבר הוא חשף את שיתוף הפעולה עם מאסגרייבס ורונסון. סיון ומאסגרייבס כבר שיתפו פעולה בעבר, עם השיר "Glittery" מתוך האלבום "The Kacey Musgraves Christmas Show".
ב-2 בפברואר 2021 השיר נשלח לרדיו להיטים עכשוויים בארצות הברית, והיה לשיר הראשון של מאסגרייבס שהגיע אליו.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר צולם בנאשוויל, טנסי, ובוים על ידי בארדיה זיינלי, שביים בעבר את הווידאו קליפ של השיר "Dance to This" של סיון מ-2018. הווידאו קליפ פורסם יחד עם השיר ב-10 בדצמבר 2020. בקליפ מופיעים סיון ומאסגרייבס כשני אנשים במנוסה, נוהגים במכוניות וינטג', צובעים את שערם בשירותים של מוטל והולכים למופעי דראג מלודרמטיים, כאשר סיון הסביר בריאיון למגזין ווג כי לו ולדמות של מאסגרייבס "היו בנפרד החוויות והחרטות שלנו" וכי הם "בזו לאוהביהם וימצאו נחמה זה בזה".
The End of an Era
The End of an Era (בעברית: סוף עידן) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האוסטרלית איגי אזליה. האלבום יצא לאור ב-13 באוגוסט 2021, על ידי חברות התקליטים באד דרימס רקורדס ואימפריה רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
רקע והפקה.
בשנת 2019 הוציאה אזליה את אלבום האולפן השני שלה "In My Defense" ואת המיני-אלבום החמישי שלה "Wicked Lips". לאחר צאתם של האלבומים האחרונים, היא החלה לעבוד על מוזיקה נוספת עם כמה מפיקים, כולל ג'יי ווייט עשה את זה איתו שיתפה פעולה רבות באלבומים "In My Defense" ו-"Wicked Lips". וייט תיאר את אזליה כ"לייזר התמקד בהגשת אנשים טריים, משהו חדש" ושיבח את מוסר העבודה שלה. ב-21 באוגוסט 2020, הוציאה את הסינגל העצמאי "Dance Like Nobody's Watching", יחד עם הזמרת טינשיי. במרץ 2021, צייצה אזליה כי צליל אלבום האולפן השלישי שלה יסמן חזרה לשורשי המיקסטייפ שלה. ב-5 באוגוסט 2021, חשפה אזליה את רשימת הרצועות לאלבום שבוע לפני צאתו.
סינגלים.
ב-2 באפריל 2021, הוציאה אזליה את הסינגל "Sip It", שיתוף פעולה עם טייגה, כסינגל המוביל הרשמי של האלבום. הוא מכיל צד ב' סינגל שכותרתו "Brazil". סרטון מוזיקה הועלה ל"Sip It" באותו היום, ואילו הסינגל "Brazil" זכה לגרסת רמיקס הכוללת את מלכת הדראג הברזילאית גלוריה גרוב שיצא לאור ב-20 באפריל 2021. "Sip It" הגיע ל-40 במצעד הסינגלים החמים של ניו זילנד. למרות ש"Sip It" יצא כסינגל מוביל מהאלבום, לבסוף אזליה החליטה להסירו מהמהדורה הסטנדרטית, ואילו "Brazil" אכן נכלל באלבום.
ב-2 ביולי 2021, הוציאה אזליה את הסינגל השני, "I Am the Stripclub". סרטון המוזיקה שלו, שהועלה עוד באותו היום, עורר מחלוקת בשל האשמות בדייג שחור ; אזליה כינתה את הטענות "מגוחכות וחסרות בסיס".
ב-5 באוגוסט 2021, שבוע לפני האלבום, הוציאה אזליה את הסינגל השיווקי "Sex on the Beach" בהשתתפות סופיה סקוט.
אנוואר גרגאש
אנוואר מוחמד גרגאש (או אנוואר מוחמד קרקאש, בערבית: أنور محمد قرقاش; נולד ב-28 במרץ 1959, דובאי) הוא פוליטיקאי אמירתי המכהן כשר המדינה לענייני חוץ של איחוד האמירויות הערביות.
ביוגרפיה.
גרגאש קיבל תואר ראשון בשנת 1981 ותואר שני בשנת 1984 במדעי המדינה מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. בשנת 1990 קיבל דוקטורט מקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.
הוא בן למשפחת גרגאש, אחת ממשפחות המסחר הבולטות בדובאי. משפחת גרגאש היא חלק מהמיעוט ההוואלה באיחוד האמירויות.
פעילות ציבורית.
בשנת 1985 החל את דרכו כחבר פקולטה באוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות בה עבד עד לשנת 1995. בשנים 1995 עד 1999 עבד כעורך ניהולי של כתב העת למחקרים אסטרטגיים, ובשנים 1995 עד 2006 כיהן כמנכ"ל חברת גרגאש.
החל מאוגוסט 2006 עד לפברואר 2007, עמד בראש ועדת הבחירות הלאומית של איחוד האמירויות.
בפברואר 2008, מונה לשר במשרד החוץ.
באוגוסט 2020 הושגו הסכמות בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות שיגובשו להסכם איחוד האמירויות-ישראל לקראת נורמליזציה וכינון יחסים דיפלומטיים כחלק מהסכמי אברהם. בעקבות פרסומים כי ההסכם הושג בעקבות ויתורים ישראליים על סיפוח יהודה ושומרון ועל זכות הוטו למכירת נשק למדינות זרות ובהם מטוסי קרב מסוג F-35 לייטנינג II, תמך גרגאש בבקשה וציין כי היא לגיטימית.
הוקרה.
בשנת 2017, זכה בפרס "Distinguished Alumni Achievement" מטעם אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. באותה השנה זכה בפרס אבו דאבי על פעילותו הציבורית.
ביו-האקרים (סדרת טלוויזיה)
ביו-האקרים (בגרמנית: Biohackers) היא סדרת טלוויזיה גרמנית שהופקה על ידי נטפליקס ומשווקת כסדרה מקורית של נטפליקס. הסדרה עלתה לשידור בכורה ב-20 באוגוסט 2020.
עלילה.
מיה אקרלונד היא סטודנטית לרפואה באוניברסיטת פרייבורג, שם היא פוגשת את יאספר, סטודנט מוכשר לביולוגיה, ואת ניקלאס, חברו לחדר המוזר. היא מעוניינת מאוד בטכנולוגיית ביו-האקינג ומעורבת בעולם הניסויים הגנטיים הבלתי חוקיים. מיה מנסה גם לחקור את סיבת מות אחיה. כאשר היא לומדת על תוצאות מחקר פורצות דרך ביו-האקינג שבשימוש בידיים הלא נכונות, מיה צריכה להחליט אם להגן על חבריה או לנקום על מותו של אחיה.
הפקה.
בנוסף לאתר הצילומים העיקרי באוניברסיטת פרייבורג, רוב העונה הראשונה צולמה באולפנים במינכן. הצילומים החלו במאי 2019 והושלמו בספטמבר 2019.
ההפקה מומנה חלקית בסכום של 400,000 יורו מקרן Motion Picture הגרמנית וחברת קידום התקשורת הבווארית FilmFernsehFonds Bayern, שמימנה חלקית גם את סדרת הטלוויזיה של נטפליקס "אפל."
הפצה.
ששת פרקי העונה הראשונה היו אמורים לצאת במקור ב -30 באפריל 2020. עם זאת, נטפליקס החליטה לדחות את ההשקה עקב ההתמקדות הציבורית במגפת COVID-19, מכיוון שחלק מהסצינות מהתוכנית עלולות להתפרש באופן שגוי כהקשר למגפה. לבסוף, ב-20 באוגוסט 2020 הסדרה שוחררה לצפייה ישירה. ב-9 ביולי 2021 החלה הקרנת העונה השנייה.
אינגר יקובסן
אינגר יקובסן (; 13 באוקטובר 1923 – 21 ביולי 1996) הייתה זמרת ושחקנית נורווגית. אינגר ייצגה את נורווגיה באירוויזיון 1962 שם זכתה במקום העשירי עם שתי נקודות בלבד.
קריירה.
יקובסן החלה להקליט את שיריה בתקופת מלחמת העולם השנייה והפכה לזמרת ולשחקנית מדופלמת בתקופה שלאחר המלחמה. אינגר הופיעה לעיתים קרובות בטלוויזיה, ברדיו ובסרטים והפקות תאטרוניות. בשנת 1976, הצטרפה יקובסן לתיאטרון "Riksteateret".
אירוויזיון 1962.