קדחת הבהרות
סילברצ'ייר
סילברצ'ייר (באנגלית: Silverchair) הייתה להקת רוק אלטרנטיבי אוסטרלית.
היסטוריה.
ב-1992, החלו הסולן דניאל ג'ונס והמתופף בן גיליס לנגן ביחד כשלמדו בבית ספר יסודי. כאשר הם החלו ללמוד בתיכון הצטרף אליהם חברם לכיתה כריס ג'ואנו כבסיסט. השלושה הקימו להקה בשם "Innocent Criminals". פריצת הדרך של הלהקה התרחשה ב-1994, כאשר הם זכו בתחרות ארצית אשר נקראה "Pick Me". הפרס היה הקלטת סינגל וקליפ. ללהקה ניתנה את האפשרות לשנות את שמה, וחברי הלהקה בחרו לקרוא לה "סילבצ'ייר". השם נבחר בעקבות איות שגוי של צמד המילים "סילבר צ'ייר". הצלחת הלהקה הובילה אותה לחתימת חוזה עם חברת ההקלטות "סוני". אלבום הבכורה של הלהקה, "Frogstomp", יצא ב-1995. באותה תקופה הלהקה הייתה מזוהה עם סצנת הגראנג' של סיאטל, הן בגלל הסאונד הכללי והן בגלל הקול של הסולן דניאל ג'ונס, שהזכיר את הסולנים של הלהקות פרל ג'אם וסטון טמפל פיילוטס. חברי הלהקה היו בני 15 בלבד כשהאלבום יצא, והוא הפך לאלבום המצליח ביותר שלהם עד כה (2005). סילברצ'ייר הייתה להקת הרוק אוסטרלית המצליחה ביותר בשנות התשעים.
אלבומה השני של הלהקה, Freak Show, יצא ב-1997. אמנם הוא קיבל ביקורות טובות יותר, אבל הצליח באופן מסחרי מעט פחות מקודמו.
לאחר שסיימו את לימודיהם בתיכון, לחברי הלהקה היה זמן רב כדי ליצור את אלבומם השלישי, "Neon Ballroom". באלבום זה, החלה הלהקה לשלב אלמנטים של מוזיקה קלאסית עם מוזיקת רוק.
ביוני 2001, החלה הלהקה להקליט את אלבומה הרביעי "Diorama" אשר יצא במרץ 2002. באלבום זה השילוב מודגש הרבה יותר, עם תזמורת שלמה שמלווה את הלהקה. מבקרי מוזיקה רבים רואים את Diorama כאלבום פורץ-דרך בתחומו.
ב-2002, הודיעה הלהקה על הפסקת פעילותה.
בינואר 2005, הופיעה הלהקה באופן חד פעמי במופע התרמה למען נפגעי רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004) אשר נקרא "Wave Aid".
לאחר מכן התאחדה הלהקה והחלה לעבוד על האלבום הבא. ב-30 במרץ 2007, יצא האלבום "Young Moden". בשנת-2011 הלהקה הודיעה על התפרקותה.
בוש (להקה)
בוש (Bush) היא להקת פוסט-גראנג' בריטית שאלבומה הראשון (Sixteen Stone) היה מזוהה בעיני רבים עם סצנת הגראנג', גם בגלל הקול והמראה החיצוני של הסולן גווין רוזדייל שהזכירו לרבים את אלו של סולנה של להקת נירוונה, קורט קוביין. ללהקה בסיס מעריצים גדול בארצות הברית.
האלבום השני כלל את השיר Swallowed שהפך ללהיט MTV. באלבום הבא שבו הלהקה חזרה לרוק-הגיטרות הבסיסי שלה לאחר מעט נגיעות אלקטרוניות באלבומה הקודם The Science Of Things, הצליח פחות מהאלבומים שקדמו לו, וכך גם Golden State, אלבומם הבא. בשנת 2002 התפרקה הלהקה כתוצאה מירידה במכירת אלבומיה, ומחוסר תמיכת חברת התקליטים.
רוזדייל הקים להקה חדשה בשם Institute ב-2005, עם צליל דומה לזה של בוש.
בשנת 2010 התאחדה הלהקה, ובמקומם של נייג'ל פולספורד ודייב פרסונס, שעזבו את הלהקה, צורפו כריס טריינור וקורי בריץ. בשנת 2011 הוציאה את האלבום The Sea of Memories.
פרופגאנדי
פרדי אדו
פרדואה קוראנטנג "פרדי" אדו (אנגלית: Fredua Koranteng "Freddy" Adu; נולד ב-2 ביוני 1989 בגאנה) הוא כדורגלן אמריקאי ממוצא גנאי.
אדו הוא שחקן כדורגל מפורסם בשל העובדה, שהוא הכדורגלן הצעיר ביותר בהיסטוריה שהחל לשחק בכדורגל מקצועני.
קריירה.
אדו נולד בגאנה שבאפריקה וב-1997 עזב עם משפחתו לארצות הברית. בארצות הברית החל אדו לשחק כדורגל ולמד את עקרונות המשחק.
בגיל 13 הצטרף אדו לאקדמיית ברדנטון לכדורגל. קבוצות אירופאיות רבות ובהן מנצ'סטר יונייטד התעניינו באדו אבל הוא טען שהוא לא רוצה לשחק בפרמייר ליג עד גיל 17.
אדו שיחק במדי נבחרת ארצות הברית בשני טורנירים שונים בשנת 2003: אליפות העולם בכדורגל עד גיל 17 שנערכה בפינלנד ובאליפות העולם לנוער שנערכה באיחוד האמירויות הערביות.
ב-18 בנובמבר 2003 סיכם עם קבוצת די.סי. יונייטד וב-16 בינואר 2004, נבחר במקום הראשון בסופר-דראפט על ידה. בכך הפך אדו לכדורגלן המקצועני הכי צעיר בהיסטוריה.
ב-3 באפריל 2004 שיחק את משחקו המקצועני הראשון ביונייטד נגד קבוצת סן חוזה ארת'קווייקס כאשר נכנס במחצית השנייה. ב-17 באפריל הוא כבש את שערו המקצועני הראשון בדקה ה-75 נגד קבוצת מטרוסטארס.
את עונתו הראשונה בכדורגל המקצועני סיים אדו עם חמישה שערים ושלושה בישולים מתוך שלושים משחקים בהם שיחק. באותה עונה זכה עם היונייטד בגביע ה-MLS.
ב-22 בינואר 2006, כשאדו היה בן 16 ו-234 ימים, הוא נכנס כמחליף בדקה ה-81 במשחק התיקו 0:0 מול נבחרת קנדה והפך לשחקן הצעיר ביותר אי פעם שמשחק בנבחרת ארצות הברית.
ב-31 ביולי 2007, חתם אדו עבור המועדון הפורטוגזי בנפיקה ליסבון. לאחר עונה אחת בקבוצה, הוא הושאל לקבוצת מונקו. לאחר עונת ההשאלה למונקו, הושאל אדו לקבוצת בלננשש. ב-5 באפריל 2013 חתם בקבוצה הברזילאית באהיה.
במרץ 2015 חתם אדו בקופס הפינית.
ביולי 2015 חתם אדו בטמפה ביי ראודיס מהליגה השנייה בארצות הברית.
פרופאגנדי
ההיסטוריה של הרפובליקה העממית הסינית
אבוגדרו
נהר הסמבטיון
מרדכי מנואל נח
מרדכי מנואל נח (בעברית גם מרדכי עמנואל נח, באנגלית: Mordecai Manuel Noah; 14 ביולי 1785, פילדלפיה – 22 במאי 1851, ניו יורק) היה עיתונאי, דיפלומט, מחזאי, עורך דין, שופט ושריף יהודי אמריקאי. פעל למען הקמת עיר מקלט ליהודים – "אררט" באי גרנד איילנד שעל נהר הניאגרה, ניו יורק.
תולדות חייו.
נח נולד בפילדלפיה ב-14 ביולי 1785, להורים יהודים, אביו שהיה ממוצא גרמני, היגר לארצות הברית ולחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית, אימו שהייתה ממוצא פורטוגזי, הייתה מצאצאי ד"ר שמואל נוניז, יהודי אנוס שנמלט מאימי האינקוויזיציה, מפורטוגל, למה שהייתה אז עדיין מושבה ספרדית של יבשת אמריקה, וחזר שם ליהדותו. תחילה התיישב בג'ורג'יה, לאחר מכן נדד לצ'ארלסטון שבדרום קרוליינה, שם הקים את משפחתו והיה לחבר בקהילה היהודית המקומית.
לאחר נישואיהם עברו בני הזוג להתגורר בפילדלפיה שם נולדה בתם, יהודית, לאחר מכן נולד בנם, נח. זמן קצר לאחר היוולדו אמו נפטרה, האב שבור הלב התקשה לגדלם לבדו והם נמסרו לידי הורי האם. לאחר שנואש מלמצוא עבודה, החליט האב לחזור חזרה לגרמניה. כשגדל נח ייעד אותו סבו למקצוע הצורפות אולם יכולותיו במקצוע לא הרשימו. בגיל 22, לאחר מות סבו, הוא עזב את הבית והחל ללמוד עריכת דין בצ'ארלסטון, תוך כדי פיתוח קריירות מקבילות כעיתונאי וכפוליטיקאי. הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, אחת משתי המפלגות הגדולות באותה תקופה.
הוא היה פטריוט מסור וב-1812, בהיותו בן 26, כתב מאמרי מערכת חריפים שקראו למלחמה עם בריטניה. באותו זמן גם הגיש בקשה למזכיר המדינה להתמנות כקונסול של ארצות הברית. הוא ציין בהבלטה את מוצאו היהודי, וטען שהדבר ירשים את הבוחרים היהודים ואת אומות העולם: "להוכיח למעצמות הזרות כי ממשלתנו, במינויה המקצועיים, אינה נשלטת על ידי הבחנות דתיות". הוא מונה כקונסול בריגה (אז חלק מרוסיה) אולם סירב, לאחר ביקור קצר בו נתקל באנטישמיות מצד הממשל המקומי. הוא לימד הוראה בצ'ארלסטון והמשיך בלימודי המשפטים. בשנת 1813 מונה כקונסול בתוניס, שם קיבל משימה לפעול לשחרורם של אזרחים אמריקנים שנשבו על ידי שליט אלג'יריה. האזרחים שוחררו, אולם נח הואשם כי בזבז כסף רב. הוא ראה במעשהו ביטוי לחשיבות במסורת היהודית לעקרון פדיון שבויים. בסופו של דבר ישב בתוניס שישה חודשים בלבד מתוך שלוש שנותיו כקונסול. נח האמין כי שיחרורו המוקדם מהתפקיד על ידי מזכיר המדינה דאז ג'יימס מונרו נבע מדעות קדומות. הוא ציטט את מונרו שכתב כי "בעת מינוייך כקונסול בתוניס לא היה ידוע כי דתך תהווה מכשול במילוי תפקידך הקונסולרי". נח שב לניו יורק וכתב מסמך בן 128 עמודים המתאר את תקופת שהותו בתוניס, במסמך הוא מוחה על פיטוריו שהוא ראה כפגיעה קשה בזכויות האזרח ובאופיה הדמוקרטי של ארצות הברית. הנשיא ג'יימס מדיסון השיב לו כי הצעד שנעשה אינו קשור לדתו.
נח חזר לניו יורק, שם כתב בעיתון שניהל דודו, ה"נשיונל אדבוקט". לאחר מכן ערך והקים שורה של עיתונים: "ניו יורק נשיונל אדבוקט", "נשיונל אדוורטיזר", "הקוורייר", "ניו יורק אנקווירר", "האיוונינג סטאר" ו"הסנדיי טיימס".
הוא נבחר לתפקיד השריף של ניו יורק ותפקיד "surveyor of the city's port" ושימש גם כשופט. בשנים 1827–1828 שימש כיושב ראש של האגודה הפוליטית טמאני הול, שתמכה במפלגה הדמוקרטית והייתה בעל השפעה רבה בעיר ניו יורק.
מרדכי מנואל נח מת משבץ בשנת 1851. לווייתו בעיר ניו יורק הייתה רבת משתתפים ועיתונים רבים הקדישו למותו את העמוד הראשי. הוא נקבר בבית הקברות "שארית ישראל" של הקהילה הפורטוגזית בניו יורק הנמצא במנהטן.
במושבה הגרמנית בירושלים ובשכונת רמת אביב בתל אביב נקראו רחובות על שמו.
אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית.
הקמת בית יהודי בארצות-הברית של אמריקה.
נח שאף להביא לתחייתו של העם היהודי ובשנת 1819 הוציא כרוז ליהודי העולם לבוא ולהקים בית יהודי ליהודים בארצות הברית מכיוון שארץ ישראל נשלטת על ידי המוסלמים. ב-1820 החל במשא ומתן לקניית האי גרנד איילנד דרומית למפלי ניאגרה, בסמוך לבאפלו שבארצות-הברית וקרוב לגבול עם קנדה. שאיפתו הייתה למשוך לשם סוחרים ובנקאים יהודים שיבינו את ההזדמנויות בפרויקט וחקלאים ממזרח אירופה שיעבדו את האדמה. המטרה הייתה להקים מדינה ליהודים שתתווסף למדינות הקיימות בארצות-הברית.