בשנת 2009, שיחקה בסרט "הדרך" ודיבבה את דמותו של נאראטור בסרט "אסטרו בוי".
ב-2010 היא הנחתה את טקס הגרלת הבתים למונדיאל 2010, והשתתפה בקליפ של הזמר ברנדון פלאוורס לשיר "Crossfire". בשנת 2011, היא כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "תקועה". הסרט זכה לביקורות חיוביות, וקיבלה מועמדות רביעית לפרס גלובוס הזהב לשחקנית ראשית בסרט קומדיה.
בשנת 2012 שיחקה ת'רון בסרט "שלגייה והצייד" של רופרט סנדרס בתור המלכה, אמה החורגת של שלגייה.
בשנת 2014 השתתפה ת'רון בסרט הקומדיה "מיליון דרכים להתפגר". בשנת 2015 השתתפה בסרט הפעולה הפוסט-אפוקליפטי "", בנוסף הפיקה ושיחקה בסרט המתח "מקומות אפלים".
בשנת 2016 שיחקה בסרטו של שון פן "הפנים האחרונות". ב-2017 השתתפה בסרט השמיני של סדרת הסרטים "מהיר ועצבני", בתפקיד האנטגוניסטית הראשית, "סייפר".
בשנת 2018 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הדרמה-קומי "ואז הגיעה טלי", אודות מערכת יחסים שנרקמת בין אם לשלושה לבין האומנת שלה. על תפקידה זה הייתה מועמדת למספר פרסים בין היתר לפרס גלובוס הזהב בפעם החמישית.
בשנת 2019 הופיעה בתפקיד מגין קלי הדמות הראשית בסרט "פצצה", אשר הובילו למועמדויות לפרס האוסקר, פרס גלובוס הזהב, פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי ופרס גילדת שחקני המסך.
בשנת 2020 כיכבה ת׳רון בסרט ״ משמר האלמוות ״ הסרט מבוסס על סיפור קומיקס שמדבר על חבורת לוחמים עתיקים, ומה שמייחד אותם היא העובדה שהם אינם יכולים למות, הסרט זכה לביקורות חיוביות וצפוי לו סרט המשך.
חיים אישיים.
ב-2007 ת'רון התאזרחה בארצות הברית, בנוסף לאזרחות הדרום-אפריקאית שלה מלידה.
בשנים 2001–2010 הייתה בזוגיות עם השחקן האירי סטוארט טאונסנד.
ב-2012 אימצה בן וב-2015 אימצה בת. מתגוררת בלוס אנג'לס.
ב-2013 החלה בזוגיות עם השחקן שון פן. השניים התארסו ב-2014 ונפרדו ב-2015.
ת'רון חברה בארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים ובארגוני נשים ותומכת בזכויות הקהילה הגאה.
להקת פיקוד המרכז
להקת פיקוד המרכז היא להקה צבאית בצה"ל. הלהקה נוסדה ב-1953 על ידי קצין החינוך של פיקוד המרכז, רס"ן יצחק יצחקי, והפכה עם הזמן לאבן יסוד במוזיקה הישראלית. הלהקה זכתה לשיא הצלחתה בתוכניות אותן ניהל הצמד דני ליטאי ויאיר רוזנבלום לאחר מלחמת ששת הימים.
רבים מבוגרי הלהקה היוו לאורך השנים חלק מתעשיית התרבות והמוזיקה הישראלית, כמו שלומית אהרון, נירה גל, עוזי חיטמן, אושיק לוי, רוחמה רז, דני רווה, טמירה ירדני, שייקה לוי, דודו זכאי, דורית ראובני, דני ליטאי, חדווה עמרני, אריה לבנון, יואל לרנר, גלית גיאת, דוד ד'אור, קובי רכט, מזי כהן, עידן אלתרמן, אלי גורנשטיין, נעמי פרומוביץ', עודד קוטלר, עפרה פוקס, יעקב מנדל ואחרים. גם נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות (אז אסתי אבני) שירתה בלהקה בתחילת שנות ה-70.
היסטוריה.
תחילת הדרך.
עד שנת 1953 פעלו בפיקוד המרכז צוותי מוזיקה קטנים שהורכבו מכישרונות שנמצאו במפקדות השונות, עד שאלוף פיקוד המרכז, צבי איילון, ביקש להקים להקה ייצוגית, כמו אלו שהוקמו בפיקודים האחרים (בתקופה זו פעלו להקת הנח"ל, להקת פיקוד דרום. על מלאכת הקמת הלהקה הופקד רס"ן יצחק יצחקי, קצין החינוך.
ב-1953 הופיעה הלהקה בתוכניתה הראשונה שנקראה "אחד משלנו", אך התוכנית לא הצליחה להתפרסם מעבר לגבולות הפיקוד. ב-30 באוגוסט 1954 החלה הלהקה להופיע בתוכנית נוספת, שנקראה "כף קוף אחד". התוכנית הייתה במתכונת של מחזמר בעל מוסר השכל. העלילה הייתה מעין סיפור אהבה על רקע אליפות השחמט של צה"ל, ובה זוג חיילים בורח לתל אביב כדי להגיע להקלטת תוכנית הרדיו "תיבת נוח". כיוון שלא נותרו כרטיסים למופע, יוצאים השניים לגן מאיר ומבכים את השקמים שצמחו לאורכה ולרוחבה של העיר. בתוכנית זו בוצעה הגרסה הראשונה של השיר "גן השקמים" (יצחק יצחקי/יוחנן זראי), על ידי שלושה מחברי הלהקה: אהובה דיכטר, דוד לוין ומושיק טרוים (טימור). בין חברי המחזור הראשון היה גם ג'וקי ארקין. המנהל המוזיקלי של הלהקה בתוכנית זו היה יוחנן זראי, ואשתו ריקה זראי הייתה המדריכה המוזיקלית. אלוף הפיקוד איילון הודיע כי בכוונתו שבלהקה יציגו גם שירים על תפקידי חיילים מגוונים יותר, ועל כן הופיעו השירים: "שיר המ"צ", "המ"מ הצדיק", "הסמלת" ועוד.
הלהקה העלתה מספר תוכניות נוספות באותן השנים, אך לא הקליטה את שיריה באופן מסודר. רק ב-1957 יצא ללהקה אריך הנגן הראשון, שנקרא "שמע חבר" (עד להקלטות התקליט הקליטה הלהקה מספר שירים מתוכניות שונות, לעיתים לרדיו ולעיתים לתקליטים שנשמרו רק בהד ארצי). בתקליט הופיעו חברי ההרכב: יוסי סגל, מזל שמור, שייקה לוי, צדי צרפתי, אילי גורליצקי, עודד תאומי ואריה לבנון האקורדיוניסט. בהמשך הקליטה הלהקה את שיריו של המלחין ניסן הברון לתקליטי אוסף משיריו, אחד מהם היה "היושבת בגנים". מלהיטי אותן שנים: "חמסינים במשלט" (נעמי שמר), "סמלת" (יחיאל מוהר/חיים אלכסנדר) ו"הזקנקן" (דן אלמגור/מאיר נוי) שהופיעו באריך הנגן "שמע חבר".
במקביל להקלטות, העלתה הלהקה תוכניות, בהן "פשיטה בכפר" (שנקראה גם "העיקר ובת האיכר") ב-1956, שנקראה בבימה האזרחית "חמש חמש". במאי התוכנית היה גדעון שמר, הבמאי הראשון של הלהקה, ואשתו נעמי שמר, שכתבו את מילות השירים. בין להיטי התוכנית היו גם "רב האור והתכלת" בביצוע מזל שמור, "שיר הבר", "תרנגול בן גבר" (בוצע מאוחר יותר על ידי רן ונמה), "בא הגדוד", "רומנס בכפר" ועוד. חברים נוספים בלהקה באותן שנים היו עודד תאומי, חדוה עמרני, אביבה פז, צדי צרפתי, דוד לוין, דני ליטאי, עמוס אטינגר, ז'קי לוי, שי דנון, עפרה פוקס והאקורדיוניסט מרטין מוסקוביץ' צפריר שינקמן. תוכניות נוספות מאותן השנים: "צחוק במרכז" (1957), "האדם הנכון במקום הנכון" (1958), "האלוף על הגג" (1958), ו"שלושה גיבורים". שירים ידועים מהתוכנית "ככה זה" (1960) היו "הרם את המורל", "פגישה בפיגאל", "הסיידים", שיר הנושא ועוד. מתוך התוכנית "רשות הדיבור לאריה" שיצאה ב-1961 נודעו השירים "אל מחנה השחרורים", "חמסינים במשלט" (גרסת כיסוי מאוחרת), "עם הספר", "אהבה במדים" ועוד. באותה שנה יצא ללהקה תקליט משותף עם להקת פיקוד הצפון; הצד שהוקדש ללהקת פיקוד המרכז נקרא "רשות הדיבור לאריה".
שנות ה-60.
בשנת 1962 הפיקה הלהקה את התוכנית "חיילים יצאו לדרך", בה הופיע לראשונה השיר שנשא את שמה. שאר השירים בתוכנית לא הפכו ללהיטים, ולכן התוכנית לא הוקלטה. השיר בוצע שוב גם בתוכנית "למה כובע?" שנה אחר כך, ולצידו הופיעו השירים "טוויסט מולדת" ו"שניים עם גיטרה". תוכנית זו הוקלטה על גבי שני תקליטונים בשם "חיילים יצאו לדרך" ו"טוויסט מולדת". בהרכב הלהקה, בתוכנית ובתקליטים אלו הופיעו יגאל חרד, אושיק לוי, שלמה וישינסקי, דני רווה, חדווה עמרני, דוד טל, מיקי כהן ואריאל פורמן. באוקטובר 1963 הקליטו מספר חיילים מן הלהקה את "שיר השכונה" ו"הורה אהבה", כביכול על ידי "להקת השכונה" ששמות חבריה לא צוינו; הייתה זו יוזמה פרטית בעקבותיה נשפטו החיילים.
בשנת 1964 הפיקה הלהקה את התוכנית "לא רוצים טובות", ובה הופיעו השירים והלהיטים "כנרת" (רחל/נעמי שמר), "יש לך מה שיש לך" (יוסי גמזו/יוחנן זראי), "לא רוצים טובות" (יחיאל מוהר/יוחנן זראי) ו"יש לו". להרכב הלהקה הצטרפה מיכל טל. בעקבות תוכנית זו הוציאה הלהקה תקליט שנקרא על שמה, ובו הופיעו עשרה שירים חדשים. לאחר מכן נקטע רצף ההקלטות של הלהקה. ב-1965 הפיקה הלהקה את תוכניתה "העיקר להיות בריא", בו מלבד שיר הנושא, השירים לא הפכו ללהיטים, ועל כן התוכנית לא הוקלטה. עם זאת, השיר "העיקר להיות בריא" בוצע שוב והוקלט לתוכנית "איפה המרכז?" ב-1968.
בשנת 1966, במסגרת התוכנית החדשה של אותה שנה "במרכז העניינים" בניהולו המוזיקלי של המלחין יעקב הולנדר, יצא לאור תקליטון של הלהקה בשם "במרכז העניינים", הכולל את השירים "טנגו תורנות" (יוסי גמזו/עממי, עיבוד-יעקב הולנדר), "את מי אני אוהבת" (יורם טהרלב/סשה ארגוב), "רוח מנשבת", ו"בנות בכוננות" (יוסי גמזו/יעקב הולנדר). בין חברי המחזור נכללו מוטי גלעדי, טמירה ירדני, דודו ירדני, בתיה ברק, צבי צ'אקיר ("הקטן של דבושה") ואיתן שפירא באקורדיון. באותה שנה, עקב המיתון וחוסר התקציב לאגף התרבות בצה"ל, רוב הלהקות הצבאיות הוציאו רק תקליטונים המכילים ארבעה שירים.