נולד בצנעא, בירת תימן. למד אצל מלמד עד גיל 12. לאחר מכן למד משנה, תלמוד והלכות אצל הרבנים יחיא קאפח, יחיא אביץ', שלום קורח, ורצ'א צארום. היה בקי במסורות הניקוד והקריאה של יהודי תימן, כולל המשנה והתלמוד. התפלל בבית הכנסת בית אלמסורי, בית מדרשו של הרב יחיא אביץ'. נשא לאישה את אורה (נצ'רה) לבית השאש ונולדו להם תשעה ילדים.
עלה לארץ ישראל בשנת ה'תש"ד (1943) והוא כבן 32 שנה. בדרך לארץ ישראל ישב ארבעה חודשים בעיר עדן, משם הפליג באונייה לפורט-סעיד שבמצרים ועלה לארץ ישראל. התגורר כשנה וחצי בחדרה, ולאחר מכן כשלוש שנים בשכונת מחניים שבירושלים. החל משנת ה'תש"ח (1948) התגורר בשכונת גונן (קטמון הישנה) בירושלים עד לפטירתו.
מפעלו התורני.
בשנת תשי"ט (1959) החל לנקד את התלמוד הבבלי כולל שישה סדרי משנה, על פי מסורת יהודי תימן, מפעל חיים שנמשך למעלה מעשרים שנה.
הרב עמר ניקד ופיסק את התלמוד הבבלי ואת המשנה בכתב ידו, על גיליונות של מהדורת וילנה. על הגיליון הוא גם הוסיף שינויי נוסחאות על-פי מסורת הלימוד שהייתה נהוגה בתימן, ואף השווה את נוסח המשנה בתלמוד הבבלי מהדורת וילנה לנוסח המשנה עם פירוש המשנה לרמב"ם, שיצאה לאור במהדורת הרב יוסף קאפח, והוסיף הערות רבות על גיליון התלמוד בענייני קרי וכתיב ונוסח התלמוד. הרב עמר הרבה להעיר במיוחד על נוסחאות הגאונים המשתקפות בעיקר בפירושי הרא"ש, הרי"ף ורבנו חננאל במקום שהם מאירים את פסקי הרמב"ם, ואף העיר הערות פרשניות שיש בהן להעמיד על מסורות הלשון ונוסח התלמוד שעמדו לפני הגאונים והפוסקים.
הרב עמר זכה בשני פרסים: בשנת תשמ"ה (1985) בפרס לספרות תורנית על שם הרב קוק מטעם עיריית תל אביב, ובשנת תשמ"ז (1987) בפרס ירושלים לספרות תורנית על שם הרב עוזיאל.
לפרנסתו שימש כסופר סת"ם ומגיה ספרי תורה במשרד הדתות וכשוחט ובודק.
שימש רב בית הכנסת "ישמח ישראל", לעדת יהודי תימן בשכונת גונן בירושלים, ולימד שם משנה, תלמוד והרמב"ם.
נקבר בהר המנוחות שבגבעת שאול בירושלים.
142857
Vibe Tribe
Vibe Tribe הוא הרכב טראנס פסיכדלי ישראלי שחבריו הם סטס מרניאנסקי (נולד ב-1985) ואלמר איבאטרוב (נולד ב-1985).
היסטוריה.
מרניאנסקי ואיבאטרוב נולדו בברית המועצות. בגיל צעיר מאוד עלו לישראל והחלו את דרכם המוזיקלית כבר בגיל העשרה כשיצרו מוזיקה אלקטרונית.
השניים נרשמו בלייבל הישראלי Utopia כאומני טראנס תחת השם Vibe Tribe.
בשנת 2003 עשו השניים רמיקס לטראק Shakawkaw של אינפקטד מאשרום, רמיקס אשר נחשב למוצלח והביא להם חשיפה רבה.
בשנת 2004 Vibe Tribe הוציאו את אלבום הבכורה Melodrama אשר נמכר באלפי עותקים.
בשנת 2006 הוציא ההרכב את האלבום השני, Wise Cracks, שהראה את השינויים הרבים שחלו על ההרכב בשנתיים החולפות, הטראקים נהיו יותר מלודיים ובנוסף שולבו הרבה אפקטים קוליים וקטעים פסיכדליים. אלבום זה הצליח יותר מקודמו, והגיע ל-10,000 מכירות.
חודשים ספורים לאחר צאת Wise Cracks הצוות התפרק. סטס מרניאנסקי נשאר תחת השם Vibe Tribe ואלמר איבאטרוב תחת השם החדש Spade אך למרות התפרקות זאת השניים ממשיכים לעבוד יחד ועוזרים אחד ליצירות של השני.
בשנת 2009 יצא האלבום Destination Unknown, שהכיל שיתופי פעולה רבים של וייב טרייב עם אומנים שונים כגון System Nipel, Ananda shake, Ziki ועוד.
למרות שסטס ואלמר התפרקו הם שיתפו פעולה מספר פעמים לאחר הפירוק תחת השם: Vibe Tribe Vs Spade.
מנוף פיננסי
מנוף פיננסי (באנגלית: Financial Leverage) הוא יחס פיננסי הבודק את האיתנות הפיננסית של הישות ומתאר את החשיפה לסיכון של יחיד או גוף הנוטל הלוואות.
בתחום הניהול הפיננסי של חברות, המינוף משפיע על מבנה ההון של החברה, כלומר היקף ההתחייבויות שחברה נוטלת ומשתמשת בהן למימון עסקיה, ביחס להונה העצמי. ההנחה היא ששיעור ההכנסה על עסקי החברה גבוה יותר מאשר הריבית שהחברה משלמת למקור ממנו היא לווה את הכסף. בחברה ממונפת היקף ההתחייבויות יהיה גבוה בהשוואה להון העצמי.
מונחים במינוף פיננסי.
מרווח הריבית הוא ההפרש בין התשואה שהחברה מרוויחה בעסקיה לבין הריבית שהיא משלמת למלווים הזרים. ההפרש מתווסף להון העצמי דרך חשבון הרווח וההפסד של החברה. בעלי המניות מקבלים את חלקם בתשואה מהעסק בהתאם להון העצמי שהשקיעו בתוספת מרווח הריבית כפול כמות הפקדונות וההלוואות שהחברה יכולה להשיג.
חישוב המנוף הפיננסי – יחס המנוף הפיננסי מחושב על ידי חלוקת סך ההתחייבויות בסך ההון העצמי. כאשר היחס הוא 1 – ההתחייבויות בגובה ההון העצמי, כאשר היחס מעל 1 החברה ממונפת וכאשר היחס פחות מ-1 החברה לא ממונפת.
ההון העצמי מתואר כבסיס של המנוף: ככל שהוא רחב וחזק כך יגבר הכוח שלו "להרים" יותר אמצעים כספיים מגורמים מחוץ לחברה. המלווים מכירים בעובדה כי לחברה עלולים להיות הפסדים. כאשר בחברה נוצר הפסד בחשבון השנתי של רווח והפסד, סכום ההפסד שנוצר יורד מההון העצמי. לכן, ככל שההון העצמי יותר גדול, החברה יכולה לספוג יותר הפסדים. כושרה לשאת את ההפסדים, כאשר שאר תנאי קיומה אינם משתנים, מגבירים את כח המשיכה שלה למלווים.
מגבלות המנוף.
למנוף יש מגבלות אחדות:
תפקיד המנוף בפיתוח העסק.
האמצעים הכספיים שבעלי המניות מוכנים להשקיע בחברה בתור הון מניות או הלוואת בעלים נקבעים על ידם. בדרך כלל, הם נוטים לפזר את כספם בחברות שונות ומגוונות בהתאם לשיקול דעתם. וכך, אפילו העסק יהיה רווחי, הם עשויים להגיע לאחת משתי המסקנות:
הרדמה מקומית
להקת פרופיל 21
פורים שני
פורים שני הוא שם כולל לעשרות ימי הודאה פרטיים שתוקנו בקהילות יהודיות ובמשפחות מסוימות לזכר מקרים בהם ניצלו מגירוש, מוות, פוגרום, חוקים להמרת דת ומקרי הצלה אחרים. מועדים אלה קרויים "פורים" בדומה לחג הפורים הכלל-יהודי, ומנהגים שונים הקשורים בימים אלה הושפעו ממנהגי חג הפורים.
מקור השם.
הכינוי "פורים שני" נועד להבדילו מחג הפורים הכלל-יהודי, ולהבדילו מפורים קטן הקבוע בלוח העברי בתאריכים אחרים (י"ד וט"ו באדר א' של שנה מעוברת). ייתכן ששמו של פורים שני מושאל מ"פסח שני", שהוא פסח של יחידים שנבצר מהם שלא באשמתם לקיים את מצוות קורבן פסח במועדו. כמו פסח שני, גם פורים שני הוא משני במעמדו לחג הפורים; בניגוד לפסח שני, פורים שני הוא תקנה קהילתית או משפחתית שלא נקבעה בתורה או על ידי חז"ל, ואינה חלק מהלוח העברי.
כאמור ימים אלה נקבעו בכל חודשי השנה ואפילו בשבת או בחג, ופעמים גם בימי צום. כמה קהילות, כגון פדובה וסרגוסה שומרות על יום הפורים-שני שלהן עד היום.
מקורות הלכתיים והשלכות הלכתיות.
מנהג זה התפתח בהתאם להלכה שחייב אדם לזכור לעצמו ולציין את המקום והזמן אשר נעשה לו בו נס. דוגמה לתקנה זו בהלכה:
מנהגי החג.
היו קהילות שבמקביל למגילת אסתר בחג הפורים חיברו גם מגילות הודאה לזכר מה שקרה להן וקראו אותן בכל שנה, חלקן גם קראו הלל ופיוטים שחוברו לזכר המאורע במהלך התפילה. נכתבו עשרות מגילות ופזמוני "מי כמוך" (בעקבות הפזמון המסורתי "מי כמוך", המיוחד לפורים ראשון). מפורים נלקחו גם מנהג המתנות לאביונים ומשלוח מנות, ולעיתים גם יום צום בערב החג. מנהגים נוספים היו שביתה ממלאכה במהלך היום (כעין חול המועד) ואי אמירת תחנון ווידוי.
דוגמה לתפילת על הנסים בקהילת קארפינטראץ:
בחלק מהפעמים, גם יוצאי הקהילות שעברו להתגורר בעיר אחרת, חוגגים את חגה של קהילתם המקורית. כך נהג לדוגמה החת"ם סופר שמוצאו מפרנקפורט בה נחגג "פורים פרנקפורט" הנודע, וגם לאחר שעבר לפרשבורג המשיך לחגוג את היום הזה.
ימי פורים שני.
חגים אלו נשאו לרוב את שם מקום הקהילה שקיבלה עליה לחוג את החג, כגון: פורים קסטיליה, פורים אוסטראה, פורים סרגוסה, פורים קזבלנקה ועוד. במקרים אחרים פורים זה נשא שם אחר המזכיר את המאורע כגון שם הרשע או המושיע שהיו באותו מאורע; כדוגמת פורים אשריף, פורים סיינה, פורים הסבסטיאני, פורים די לוס כריסטיאנוס. לעיתים החג נקרא על שם מועד ההתרחשות, כגון: פורים שבת תולדות או פורים ל"ג בעומר.
כאשר מדובר ביום שציינה משפחה בשל הצלה שאירעה לראש המשפחה (בדרך כלל מדובר היה במנהיג ודמות מיוחדת) אזי קראו לפורים על שמו, כגון: פורים שמואל הנגיד, פורים סג"ל, פורים אלישר ונוספים.
דוגמאות של ימי פורים-שני קהילתיים.
יש גם רשימה מקיפה (אבל לא שלמה) של ימי פורים שני אצל צונץ
יורש
שירה פונטית
שירה פונטית היא שירה המורכבת מהברות וצלילים, אשר אינם מצטרפים לכדי יצירת תוכן או משמעות במובנם המקובל.
השירה הפונטית התפתחה בראשית המאה ה-20, בידי חברי תנועת הדאדא. הוגו באל, מחברי התנועה, הגדיר את השירה הפונטית בהשוואה לציור המופשט "הצעד הבא בשירה היה סילוק הלשון, כשם שהציור סילק את האובייקט, ומסיבות דומות". סילוקה של משמעות כלשהי מן השיר יצרה אפקט של צעקות, חוסר הבנה ודיסהרמוניה. בכך הביעה שירה זו ניהיליזם וביקורת חברתית על התרבות האירופית. ביקורת אשר הובעה גם במתן גוון "פרימיטיבי" לשירה.
בין השירים הפונטיים הידועים ניתן לציין את שירו של האמן הפוטוריסט פיליפו טומאסו מארינטי (F. T. Marinetti) "זאנג טומב טומב" (1914), את שירו של באל "קרוואן הפילים", אשר בוצע ב"קברט וולטר" בציריך ואת שירו קורט שוויטרס "אורסונטה" (Ursonate), מן השנים 1921–1932.
השירה הפונטית היוותה את אחד המקורות הראשונים של תחום המיצג במחצית השנייה של המאה העשרים.
בית כנסת מגן אברהם
ראגנט
ראג'ה
היסטוריה של מזרח טימור