החל מינואר 2019 זרחוביץ' מציג מופע סטנדאפ שכתב ביחד עם אסף שלמון (כותב ראשי, ארץ נהדרת). במהלך הופעה בפברואר 2020 אירח זרחוביץ' את ליאת הר-לב ובדמותם של ראובן ואסתי חיתנו השניים זוג נשים על הבמה.
במהלך השנים הוביל זרחוביץ' קמפיינים כפרזנטור של חברות שונות, בשנת 2014 של חברת הביטוח AIG, בשנת 2016 של בנק לאומי ובשנת 2019 של מפעל הפיס.
בשנת 2021 שיחק את עמליה שאשא בסדרה בלוגה בלוז של כאן חינוכית.
בשנת 2022 שיחק את המנהל האומנותי, ירמי דרזנר, בסרט עולה לראש.
חיים אישיים.
זרחוביץ' מתגורר ברמת השרון, נשוי ללירון ואב לשלושה.
אגודת הסטודנטים והסטודנטיות של אוניברסיטת תל אביב
אגודת הסטודנטים והסטודנטיות של אוניברסיטת תל אביב היא עמותה המאגדת את הסטודנטים הלומדים באוניברסיטת תל אביב, מייצגת אותם ופועלת למען רווחתם. האגודה נוסדה בשנת 1965 (הוקמה מחדש בשנת 1983), והיא אחת מאגודות הסטודנטים הוותיקות והגדולות בישראל. אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב היא חברה מלאה בהתאחדות הסטודנטים בישראל, ולמעשה הייתה (בגלגולה הקודם כ"אגודת הסטודנטים של בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב") אחת ממייסדות ההתאחדות בשנות ה-30 (אז נקראה "התאחדות הסטודנטים העברים בארץ ישראל").
היסטוריה.
אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב הוקמה לראשונה בשנת 1965. עד תחילת שנות ה-70 שלט באגודה תא הסטודנטים שזוהה עם מפלגת המערך, שלימים הפכה למפלגת העבודה. בשנת 1970 התחולל המהפך הפוליטי הראשון באגודה כשלראשותה נבחר מיכאל קליינר מתוך תא סטודנטים שהיה מזוהה עם תנועת החרות. רבים מפעילי האגודה בתחילת שנות ה-70 הפכו לאחר מכן לפוליטיקאים וחברי הכנסת: מיכאל קליינר, שכיהן כיו"ר האגודה הראשון מטעם תנועת החרות, אחריו מיכה רייסר שכיהן כיו"ר האגודה, לימור לבנת שכיהנה כסגנית יו"ר האגודה, ופעילים נוספים כמו חיים רמון, רוני מילוא ומיכאל איתן, ואף חנן מלצר, לימים שופט בבית המשפט העליון. ב-1982, בעקבות אי-סדרים כספיים שנתגלו באגודה, הוגשו כתבי אישום נגד ראשיה דאז, והאגודה פורקה וחדלה לפעול. במשך כשנה וחצי לא הייתה אגודת סטודנטים באוניברסיטת תל אביב, ודקאנט הסטודנטים סיפק חלק מהצרכים והשירותים שנהגה האגודה לספק.
בדצמבר 1983 הוקמה האגודה מחדש, ביוזמה משותפת של תאי הסטודנטים המזוהים עם הליכוד ועם מפלגת העבודה ובחסות האוניברסיטה. על מנת להבדילה מהאגודה הקודמת ולהדגיש את עובדת היותה אגודה חדשה, נרשמה האגודה כעמותה תחת השם "אגודת הסטודנטים החדשה של אוניברסיטת תל אביב". רק ב-2006 שינתה האגודה את שמה באופן רשמי, והשמיטה ממנו את המילה "החדשה". מאחר שנדרשה הסכמת האוניברסיטה להקמת האגודה מחדש ב-1983, תקנון האגודה נוסח על ידי האוניברסיטה, והעניק לאוניברסיטה סמכויות פיקוח ובקרה נרחבות על פעילות האגודה. כך, למשל, היו האגודה, נושאי התפקידים בה וספרי החשבונות שלה כפופים ופתוחים לביקורתו של מבקר האוניברסיטה. ב-1999 אישרה מועצת האגודה ברוב גדול תקנון חדש, שבין היתר ביטל את סמכויות הפיקוח והבקרה הללו, וביסס את עצמאותה של האגודה.
מאז 1983 שלט באגודה תא הסטודנטים "הדור החדש", המזוהה עם מפלגת העבודה. זאת, למעט שנה אחת, 1998, בה שלט באגודה תא "דור שלום", בהנהגתו של ארז אשל. אשל כיו"ר האגודה, ביחד עם יו"ר התאחדות הסטודנטים, ליאור רוטברט, ויו"ר אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בן-גוריון, גילה גמליאל, היה ממובילי מאבק הסטודנטים להפחתת שכר הלימוד ב-1998 - מאבק שבעקבותיו החליטה הממשלה על הקמת ועדת וינוגרד. הרוב הניכר שהיה למפלגת העבודה באגודה התערער, וכיום מרבית הנציגים לא מזוהים פוליטית ואלו שכן מגיעים מתאים רבים ומגוונים.
מבנה האגודה.
חברי האגודה.
כל סטודנט הלומד באוניברסיטת תל אביב והוא מעל גיל 17 זכאי להיות חבר באגודת הסטודנטים. החברות אינה כרוכה בתשלום, אלא אך בהצהרה בכתב על רצון להצטרף לאגודה. חברות באגודת הסטודנטים מקנה לסטודנט את הזכות ליהנות מכל שירותי האגודה, וכן את הזכות לבחור ולהיבחר למוסדותיה. סטודנט מתחת לגיל 17 אינו יכול להיות חבר באגודה, בשל מגבלות חוק העמותות, אולם באפשרותו ליהנות ממעמד של "ידיד אגודה". המעמד מקנה לו את הזכות ליהנות ממרבית שירותי האגודה, אך הוא אינו יכול לבחור או להיבחר למוסדותיה. נכון לשנת תשע"ד היו חברים באגודה כ-90% מכלל הסטודנטים הלומדים באוניברסיטת תל אביב.
מועצת האגודה.
מועצת האגודה היא האספה הכללית שלה, והיא מהווה את הגוף העליון בה. המועצה בוחרת את שאר מוסדות האגודה (נשיאות, הנהלה, ועדות), מפקחת על פעולות הנהלת האגודה, מאשרת את התקציב השנתי ואת הדוחות הכספיים של האגודה, והיא המוסמכת לאשר שינויים בתקנון האגודה. המועצה מורכבת מ-75 חברי אגודה, המייצגים את חוגי הלימוד השונים בקמפוס, ונבחרים אחת לשנה בבחירות ממוחשבות אזוריות ואישיות על ידי ציבור הסטודנטים חברי האגודה. ההצבעה הממוחשבת הראשונה לבחירת חברי מועצת הסטודנטים נערכה בשנת 1999 באמצעות חברת יאיאסופט, והייתה זו בפועל ההפעלה הראשונה של מערכת הצבעה דיגיטלית בישראל בשימוש מסחרי. מאז, אלפי סטודנטים מצביעים באופן דומה מדי שנה. כך, בבחירות שנערכו בדצמבר 2013 הצביעו 4,291 סטודנטים, אשר היוו כ-21% מבעלי זכות ההצבעה, שבאזורי הבחירה שלהם הייתה התמודדות והתקיימו בחירות.
המועצה מפעילה מספר ועדות, שתפקידן לסייע למועצה לפקח על פעילותו התקינה של ועד האגודה: ועדת ביקורת, ועדת כספים וועדת מכרזים. נשיאות המועצה, בה חברים נשיא ושני סגנים, מכהנת גם כוועד האגודה.
הנהלת האגודה.
הנהלת האגודה הנה הזרוע המבצעת שלה. ההנהלה מורכבת משמונה חברי אגודה, הנבחרים מדי שנה על ידי מועצת האגודה. בראשה עומד יו"ר אגודת הסטודנטים, אשר מייצג את האגודה בפני רשויות האוניברסיטה ובפני גורמים חיצוניים. סגן יו"ר האגודה אחראי על ניהולם השוטף של ענייני המנהלה וכוח האדם באגודה, וכן על פרויקטים מיוחדים. ששת חברי ההנהלה האחרים עומדים בראש מחלקות האגודה: ראש מחלקת הסברה ופרסום; ראש מחלקת מעורבות חברתית; ראש מחלקת תרבות וקשרי חוץ; ראש מחלקת רווחה ומעונות וראש מחלקת אקדמיה.
"ספרות זולה".
באגודה קיימת יחידה עצמאית בשם "ספרות זולה", המממנת את פעילותה בעצמה, ונמצאת תחת פיקוחו של סגן יו"ר האגודה. במסגרת היחידה נמצא בית הדפוס של האגודה, ונמכרות בה מקראות וחוברות מבחנים. היחידה נותנת שירותים לחברי האגודה בלבד.
תקציב האגודה.
תקציב האגודה נקבע מדי שנה בהתאם ללוח השנה האקדמי (אוקטובר עד ספטמבר) ולא על פי לוח השנה הקלנדרי, וזאת בדומה לתקציב האוניברסיטה. הצעת התקציב מוגשת על ידי הנהלת האגודה ומאושרת על ידי מועצת האגודה. מקור התקציב העיקרי (80%-75%) מגיע מדמי הרווחה שגובה האוניברסיטה מהסטודנטים, ואשר מועברים בחלקם הגדול לאגודה, בהיותה הספקית המרכזית של שירותי הרווחה בקמפוס. שאר מקורות התקציב הם הכנסות מתאגידים קשורים (20%-15%), הכנסות ריבית וניצול עודפים משנים קודמות. סעיפי התקציב המרכזיים הם הנהלה וכלליות (כ-20% מהתקציב), מלגות לסטודנטים (כ-20%) ואירועי תרבות וקהילה (כ-15%). בשנת תשע"ז עומד תקציב האגודה על 6,444,000 ש"ח, ומחזור הפעילות הכולל שלה, לרבות פעילות היחידות המממנות את עצמן, עומד על כ-10 מיליון ש"ח.
תאגידים בבעלות מלאה או חלקית של האגודה.
בעלות מלאה.
לאגודה יש שתי חברות בנות, הנמצאות בבעלותה המלאה וממוקמות בקמפוס אוניברסיטת תל אביב:
ברזיל (פירושונים)
סאות' פארק (הסרט)
אנטיגואה גואטמלה
אנטיגואה גואטמלה (בספרדית: Antigua Guatemala, לרוב מכונה בקיצור "Antigua") היא עיר עתיקה במרכז גואטמלה. העיר ההיסטורית, אשר שימשה כבירתה של המדינה במשך למעלה מ-200 שנה, מפורסמת בזכות האדריכלות הקולוניאלית המאפיינת את רחובותיה הצרים, בתיה הייחודיים ורבי הצבעים וכן מבנים היסטוריים וכנסיות שהשתמרו בצורה מצוינת. אנטיגואה הוכרזה ב-1979 כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו.
היסטוריה.
אנטיגואה (שפירוש שמה בספרדית "גואטמלה העתיקה") הייתה בירתה ההיסטורית של גואטמלה מאז הקמתה ב-1543. היא לא הייתה הבירה הראשונה, כי אם העיר "סיודאד וייחה" (העיר העתיקה) הסמוכה, שהוחרבה על ידי שיטפון אימתני שנים ספורות לפני היווסדה של אנטיגואה. באותה התקופה הקולוניה השתרעה על שטח גדול הרבה יותר משטחה של גואטמלה כיום, וכיסתה את מרבית יבשת מרכז אמריקה. אז כונתה העיר "סנטיאגו דה גואטמלה" (Santiago de Guatemala), לכבוד הפטרון של העיר - "סנטיאגו", הוא יעקב בן זבדי).
בשיאה, עד אמצע המאה ה-18, גרו בעיר 60,000 תושבים. רעידת האדמה המפורסמת שאירעה ביבשת ב-1773 הרסה אותה כליל ולאחריה ננטשה. ב-1776 הורו הספרדים להעביר את עיר הבירה של הקולוניה לגואטמלה סיטי, מטרופולין סואן וצפוף בן כ-2,000,000 מיליון תושבים. במהלך המאה ה-19 העיר אוכלסה באיטיות בקצב גובר והולך, אך למרות זאת בעיר חיים היום רק כ-40,000 תושבים. בשנת 1955 התקיים בעיר כנס של שרי חוץ של מדינות מרכז אמריקה.
שימור העיר.
מאז שנות ה-70 נעשים מאמצים עילאיים של הרשויות לשמר את מבניה ההיסטוריים ולשפץ את מה שניתן. רעידת אדמה נוספת שהתרחשה ב-1976 פגעה במאמצים אלה, אך ההכרזה על מרכז העיר כאתר מורשת עולמית ב-1979 הפיחו בהם רוח מחדש וכיום העיר נראית יפה ומחודשת.
הכנסיות המסוגננות והמבנים המפוארים נותנים לעיר חזות קולוניאלית ייחודית. בין המבנים הללו ניתן למצוא מספר אתרים ארכאולוגיים הנמצאים ממש בלב העיר.
אסונות טבע.