בתקופת הרנסאנס היה באירופה ניסיון לחזור אל הסגנונות הקלאסיים של יוון ורומא. אדריכלות הרנסאנס באיטליה גילתה מחדש את הסדרים הקלאסיים והשתמשה בהם בצורה מחודשת. במאות ה-15 וה-16 נבנו באיטליה מבנים רבים בעלי חזית עמודים לצד הרחוב הנקראת "קולונדה" (מלשון colonna, עמוד) במקרים רבים העמודים נשאו מעליהם קשתות המשכיות (ראו תמונה) ויצרו מבנה הנקרא "ארקדה" (מלשון arch, קשת). ארקדות מפורסמות נבנו על ידי גדולי אדריכלי הרנסאנס כגון ברונלסקי וברמנטה במוסדות ציבור שונים. ה"אוספדלה דלי אינוצ'נטי" שבנה ברונלסקי בפירנצה הוא דוגמה טובה לשימוש בעמודים קלאסיים בעלי פרופורציות עדינות היוצרות מעבר מקורה בחזית המבנה המאפשר גם קשר בין פנים המבנה אל החוץ. בעיר בולוניה שפרחה בתקופה זו, נבנו ארקדות באורך קילומטרים רבים לאורך רחובותיה והיא העיר העשירה ביותר במבנים מסוג זה.
המאה ה-20.
האדריכלות המודרנית שהחלה להתפתח בסוף המאה ה-19 והגיעה לשיאה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 עשתה שימוש חדש בעמודים. האדריכל לה קורבוזייה היה הראשון שהבין את הפוטנציאל הגלום בבטון מזוין באדריכלות וכי אפשר בקלות להעלות את כל המבנה על עמודי בטון ולהשאיר את קומת הקרקע נקייה. עקרון זה של לה קורבוזייה כונה "פילוטי" ובא לידי ביטוי בפעם הראשונה ובאופן מובהק בוילה סבואה שתכנן ב-1929. הוא השפיע רבות גם על עקרונות הסגנון הבינלאומי ועל אדריכלים רבים אחרים אשר השתמשו בבנייה על עמודים ומנותקת מהקרקע. סגנון הבנייה הישראלית קיבלה השפעתו של לה קורבוזיה השפעה דרך האדריכל זאב רכטר שבנה כבר ב-1933 את בית אנגל, הבית הראשון על עמודים שנבנה בתל אביב. אלפי בניינים שנבנו אחריו, הן בתל אביב והן בשאר חלקי הארץ, הושפעו בבנייתם מרעיון זה והשתמשו גם כן בעמודים כדי ליצור "קומה מפולשת" בבסיס הבניין. הבנייה על עמודים נפוצה היום בבניינים רבים והיא תולדה של אותה תפישה מודרניסטית. בניינים רבים מעל קומת עמודים בארץ מנוצלת לרוב לגננות או לחנייה. חסרונה העיקרי של שיטה זו היא פגיעותה הרבה כנגד רעידת אדמה חזקה אשר קומת העמודים מהווה נקודת תורפה. תמ"א 38 שאושרה ב-2005 קבעה סטנדרטים מחמירים לשיפוץ קומות יסוד של בניינים ומעודדת בין השאר את חיזוק העמודים על ידי תוספת בנייה בקומת הקרקע.
באדריכלות פוסט מודרנית, הגורסת כי אין קשר מחייב בין צורת המבנה לשימוש שלו או למבנה שלו, נוהגים פעמים רבות לבנות עמודים ללא צורך סטרוקטורלי. שימוש כזה בעמודים נועד להגדיר חללים, לשמש לאסתטיקה בלבד או להדגיש קווים מסוימים במקום, והוא נפוץ בבנייה העכשווית.
סגנונות עמודים אירופאים.
קיימים עשרות סוגים שונים של סגנונות עמודים אשר ההבדלים ביניהם באים לידי ביטוי בעיקר בצורת כותרת העמוד. חמשת הסדרים העיקריים באדריכלות הקלאסית הם הדורי, האיוני, הקורינתי, הטוסקאני והקומפוזיטיבי. שלושת הראשונים הם סדרים יווניים והשניים הנוספים הם פיתוחים רומיים המבוססים עליהם.
עמוד דורי.
העמוד הדורי (על פי הסדר הדורי), הקדום ביותר והפשוט ביותר מבחינה קישוטית, הוא גליל העומד על הרצפה כמעט תמיד ללא בסיס נוסף. כותרת העמוד אינה מעוטרת והיא מורכבת מחרוט קטום הפוך שמעליו אבקוס ישר ופשוט. העמוד הולך וצר לקראת 2/3 מגובהו, דבר שנתן לו מראה מעט יותר "שמנמן". במצב כזה קוטרו העליון של העמוד קטן מקוטרו התחתון בכשמינית. הקוטר התחתון הוא ביחס של 1:4 לעומת גובה העמוד. בגוף עמוד הדורי כמעט תמיד מופיעים חריצים אורכיים (Fluting).
עמוד איוֹני.
העמוד האיוני (על פי הסדר האיוני), להבדיל מהעמוד הדורי, מקושט ומורכב יותר. את העמוד האיוני קל לזהות לפי שתי הספירלות (וולוטות) בכותרתו. הוולוטות מסתלסלות באופן המזכיר קרניים של טלה שנראות כמתגלגלות נוכח העומס הנשען עליהן. בסדר האיוני הקלאסי הופיעו תמיד שתי וולוטות הנראות בכיוון החזית הראשית ואילו בגרסאות מתקדמות יותר של הכותרות מופיעות 4 וולוטות קטנות יותר מתחת לאלכסונים של האבקוס. סביב העמוד האיוני מגולפים 24 חריצים והוא תמיד עומד על בסיס רחב. יחס קוטר העמוד ובגובהו הוא 1:8.
עמוד קורינתי.
הסדר הקורינתי הוא המאוחר יותר מבין הסדרים היווניים. גוף העמוד הקורינתי דומה מאוד לזה האיוני - בפרופורציות, בבסיס ובחריצים. המאפיין הייחודי של העמוד הקורינתי הוא הכותרת המעוטרת גילופים בצורת עלים. הכותרת עוצבה על ידי הפסל היווני קאלימאכוס במאה ה-5 לפנה"ס.
עמוד טוסקני.
העמוד הטוסקאני הוא בעל העיצוב הפשוט ביותר. כותרת העמוד וגם בסיס העמוד הם בצורה של סדרת דיסקות חלקות בעלות קטרים שונים המונחות אחת מעל השנייה כאשר הכותרת מתרחבת כלפי מעלה והבסיס מתרחב כלפי מטה. יחס הקוטר והגובה בעמוד משתנה אך דומה מאוד לזה של הסדר הדורי (1:4). גוף העמוד אינו מחורץ אף פעם.
עמוד משולב (קומפוזיטיבי).
העמוד המשולב זהה לעמוד הקורינתי אלא שבכותרת העמוד מופיעות גם וולוטות (כמו של הכותרת האיונית) מעל עלים מעט פחות גבוהים.
עמודי הנצחה.
בערים שונות בעולם, לרוב בבירות של אימפריות שונות, קיימת מסורת של בניית עמודי הנצחה. עמוד ההנצחה נבנה כדי להנציח מנהיג חשוב (לרוב מצביא), ניצחון במלחמה או מטרות אחרות. עמוד הנצחה יבנה תמיד בכיכר חשובה בעיר וימוקם כאלמנט מרכזי בתוך הכיכר. קיימות דוגמאות רבות לעמודי הנצחה מפוארים במיוחד שכוללים בראשם פסל של אישיות, או שמהווים נקודת ציון עירונית גבוהה ובולטת במיוחד.
דוגמאות מפורסמות:
פרטיזן מינסק
MTZ-RIPO מינסק היה מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר מינסק, בירת בלארוס (הקבוצה הוכרה קודם כאף. סי. טרקטור ואף. סי. MTZ), כיום נושאת את השם פרטיזן מינסק (בבלארוסית: футбольны клуб „Партызан“ Мінск).
היסטוריה.
הקבוצה, שהוקמה בשנת 1947, הוקמה למען פועלי מפעל עבודות טרקטור במינסק (MTZ) כמחלקת ספורט לרווחת הפועלים (כולל שבויים גרמנים) ומאוחר יותר רק לפועלי המפעל. הקבוצה הפכה בשנת 1948 לקבוצת כדורגל מקצועית. בשנת 2002 התאחדה הקבוצה עם קבוצת RIPO ליצירת "MTZ-RIPO".
הקבוצה הופיעה פעם אחת בגביע אופ"א בעונת 2005/06. בשלב ההעפלה הראשון עברה הקבוצה את קבוצת פרנצווארוש ההונגרית. בשלב ההעפלה השני נפגשה הקבוצה עם קבוצת טפליצה הצ'כית אך סיימה משחק אחד בתיקו 1-1 ואת המשחק השני הפסידה ולכן לא עלתה לשלב הבא.
הקבוצה שיחקה גם בגביע האינטרטוטו בעונת 2006, בשלב הראשון עברה הקבוצה את קבוצת שחטאר קאראגנדי הקזחית אך בשלב השני הפסידה הקבוצה לקבוצת מועדון הכדורגל מוסקבה הרוסית.
בחורף 2010 הוחלט לשנות את שם הקבוצה והיא הפכה ל"פרטיזן מינסק". בנובמבר 2010 הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון בליגה הבכירה והודחה לליגת המשנה הבלארוסית
באמצע עונת 2014 המועדון הכריז שיפרוש מהליגה השנייה, לאחר הפרישה המועדון נסגר.
מאמץ קריסה
הבית המכושף
ליגת העל הקפריסאית
ליגת העל הקפריסאית (ביוונית: Παγκύπριο Πρωτάθλημα Α΄ Κατηγορίας) היא ליגת הכדורגל הבכירה בקפריסין. כיום, הליגה כוללת בתוכה 12 קבוצות. בתום כל עונה שלוש הקבוצות הנמצאות בתחתית הטבלה יורדות לליגה הקפריסאית השנייה, ואילו שלוש הקבוצות הנמצאות בראש טבלת הליגה הקפריסאית השנייה עולות לליגת העל הקפריסאית.
בתום כל עונה, הקבוצה הזוכה באליפות הליגה מעפילה לשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות. זוכת הגביע הקפריסאי מעפילה לסיבוב הפלייאוף של הליגה האירופית, סגנית אלופת קפריסין ומקום 3 בליגה הקפריסאית מעפילות לסיבוב המוקדמות השני של הטורניר. אם זוכת הגביע היא גם אלופת הליגה אז סגנית מחזיקת הגביע מעפילה לסיבוב הפלייאוף של הליגה האירופית, ואילו אם זוכת הגביע היא סגנית האלופה, אז גם הקבוצה במקום הרביעי בטבלה מעפילה לסיבוב המוקדמות השני של הליגה האירופית.
רמתה של ליגת העל הקפריסאית, שנחשבה חלשה ושולית למדי עד סוף המאה העשרים, עלתה בהדרגה בעקבות הצטרפות שחקנים זרים רבים מאירופה ומרחבי העולם, ובעקבות השקעה כספית רבה יותר. קבוצות מקפריסין החלו להעפיל לשלב הבתים בליגת האלופות, ובעונת 2011/2012 אף הגיעה אפואל ניקוסיה לרבע הגמר בטורניר זה, הנחשב לאחד היוקרתיים בכדורגל העולמי.
הקבוצות בליגה.
להלן הקבוצות המשתתפות בליגת העל הקפריסאית לעונת 2022/2023:
אחדות ה'
בונדסליג
Converting Vegetarians
Converting Vegetarians (בעברית: צמחונים ממירים) הוא האלבום הרביעי של הרכב הטראנס הישראלי אינפקטד מאשרום.
האלבום מכיל שני דיסקים, הראשון כולל 13 רצועות ומציג סגנונות רבים וחדשים של אינפקטד מאשרום, מטריפ-הופ עד לטראנס פרוגרסיב ודאנס. הדיסק השני כולל 10 טרקים ומציג את סגנון הטראנס המסורתי של אינפקטד מאשרום עם שוני חדש.
שיתוף פעולה עם ברי סחרוף.
לאחר שיתוף הפעולה של אינפקטד מאשרום עם ברי סחרוף שהניב את הרמיקס לשיר "היום יום הולדת" אינפקטד מאשרום עשו עם ברי סחרוף עוד שני טרקים שהופיעו באלבום. שמות הטרקים הם: Elation Station (מספר 2 בדיסק השני) ו-Deeply Distrubed (מספר 8 בדיסק הראשון). שני הטרקים זכו להצלחה רבה (בעיקר Deeply Distrubed שהפך לסמל של הדיסק הראשון).בטרקים ברי סחרוף לא שר.
הצלחת האלבום.
האלבום קיבל את התואר אלבום פלטינה כפולה (מכירה של למעלה מ-80,000 עותקים), והביא לאינפקטד מאשרום מספר רב של מעריצים. האלבום נחשב לפריצת דרך עבור ההרכב כיוון שחשף אותם בפני תחנות הרדיו ובפני קהל שלא שמע מוזיקה אלקטרונית.
לפ טופ
לפ-טופ
אנוסיס נאון פאראלימני
אנוסיס נאון פאראלימני (ביוונית: Ένωσις Νέων Παραλιμνίου) הוא מועדון כדורגל קפריסאי מהעיירה פאראלימני, המשחק בליגת העל הקפריסאית.