בועז שרעבי הזדהה עם השיר, ולאחר מות אביו הקליט אותו עבור האלבום "ריגושים", שכלל ביצועים חדשים לשירים ישנים ויצא בשנת 2000
בהלווייתו של אהוד מנור שר כספי את השיר.
השיר נחשב עד היום כאחד מהשירים המזוהים ביותר עם טקסי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
תוכן השיר.
השיר מדבר על אדם מת שהיה קרוב אל הדובר. הוא נמצא למעלה בשמיים, על פי האמונה כי אנשים מתים נמצאים במקום זה. הדובר והמת נמצאים במקומות שונים. החי נמצא בין החיים והמת למעלה בין המתים, ולכן הם "סובבים בשתי דרכים שונות". הדובר מבטיח למת כי הם יפגשו, אך לא עכשיו אלא בעתיד, "בתום ימים רבים והרבה לילות", לאחר חילופי עונות רבים.
חומת האש של סין
Golden Shield Project
לאה שקלאר
לאה שקלאר (נולדה ב-1957) היא אשת חינוך, וממקימי המנהל לחינוך ערכי (1997) שהוקם על ידי שר החינוך זבולון המר לאחר רצח יצחק רבין כדי ליישם את דו"ח ועדת שנהר ודו"ח קרמניצר להעמקת החינוך היהודי והדמוקרטי ולדו קיום. עורכת ומגישה ברדיו ירושלים תוכנית שבועית על יהדות, תרבות ואמנות.
קורות חייה.
לאה שקלאר נולדה בשנת 1957 במשפחה דתית וגדלה בירושלים בשכונת בית הכרם. אביה יליד טורינו שבאיטליה ואמה ילידת דבלין שבאירלנד. מגיל שנתיים ועד גיל שלוש עשרה התגוררה באוסטרליה ובדרום אפריקה במסגרת שליחות הוריה מטעם המחלקה לתרבות תורנית בגולה. התחנכה במוסדות החינוך הממלכתי-דתי והייתה חברה ומדריכה בתנועת בני עקיבא. התגייסה לצה"ל במסגרת "גשר", עמותה העוסקת בקידום ההבנה בחלקי החברה השונים, ושירתה כמורה חיילת.
שקלאר היא בעלת תואר ראשון ושני בלימודי יהדות, תנ"ך ומחשבת ישראל במכללת ירושלים ובטורו קולג'.בוגרת תוכניות למנהיגות נשית בקולך – פורום נשים דתיות, למנהיגות ציונית דתית במכון הרטמן ולאזרחות משותפת ורב-תרבותיות במכון "מרחבים".
שקלאר היא אשת חינוך, הכשירה מורים במכללת אפרתה וממקימי המנהל לחינוך ערכי (1997) שהוקם על ידי שר החינוך זבולון המר לאחר רצח יצחק רבין כדי ליישם את דו"ח ועדת שנהר ודו"ח קרמניצר להעמקת החינוך היהודי והדמוקרטי ולדו קיום. כמו כן ארגנה כנסים, ימי עיון והשתלמויות לסגל הוראה בכיר בתחומי היהדות, הדמוקרטיה ושוויון בין המינים (1996–2012).
בשנת 2009 ייסדה את "בגד-נפש", מפעל יחיד שהקימה כדי לתת מענה לחקר הלבוש כנקודת מפגש בין ביטוי אישי למסורת והשתייכות.
משנת 2009 עורכת ומגישה ברדיו ירושלים תוכנית שבועית, "שניים יחדיו – לאה שקלאר ואורחים מדברים על יהדות, תרבות, אמנות ואופנה אחרת". עד כה התארחו בתוכנית כ-500 איש, בהם אמנים, סופרים, משוררים, אנשי קולנוע ואנשי אקדמיה, חברי כנסת ושרים וכן אנשי דת מכל הדתות והמגזרים.
נשואה למוטי שקלאר, איש תקשורת, לשעבר מנכ"ל הרשות השנייה, רשות השידור וערוץ 20. אם לחמישה ילדים וסבתא לנכדים.
נכנס יין יצא סוד
נכנס יין יצא סוד - הוא ניב שמקורו בדברי רבי חייא בתלמוד, ופירושו: אדם מבוסם נוטה לחשוף סודות, אותם, בוודאי, לא היה חושף בהיותו פיכח.
הביטוי השתרש בשפה העברית, ומרבים להשתמש בו גם בימינו.
המקור.
מספרת הגמרא:
הסיפור כפשוטו: בסעודה שהתקיימה בביתו של רבי יהודה הנשיא, עליו אמרה הגמרא: "מימות משה ועד רבי לא מצינו תורה וגדולה במקום אחד", התארחו גם יהודה וחזקיה, בניו הצעירים של רבי חייא. הבנים שמרו על שתיקה במהלך הסעודה, עד שבהוראתו של הנשיא ביסמו אותם משמשיו ביין. כשהיו במצב של שכרות ציטטו את ישעיהו ח', על פיו ניתן להבין שמשיח בן דוד לא יגיע כל עוד ימשיכו לכהן בתפקיד ראש הקהילות הארץ ישראלית והבבלית - הצאצאים לבית דוד, משמע: הנשיא בישראל וראש הגולה בבבל. רבי התמרמר על דבריהם, אך אבי הצעירים, רבי חייא, ניסה לפייסו בגילוי העובדה שיין וסוד שווים בערך הגימטרי שלהם, ועל כן: נכנס יין - יצא סוד.
הביטוי השתרש היטב בשפה העברית ומרבים להשתמש בו. ישראל חיים טביוב מדגיש במבוא לספרו: "אוצר המשלים והפתגמים" את יופיו וייחודו של הביטוי מהגמרא, ומביע את דעתו שהפתגם היה קרוב לוודאי ידוע כבר בקרב הקהל בעת שרבי חייא הוסיף את החידוש הגימטרי שלו, כדי לרכך קצת את תגובתו של רבי יהודה הנשיא לשמע דברי הבנים. הפתגם כבר הופיע בלטינית, ( In vino verittas - ביין יש אמת) ואף קודם לכך, אצל אפלטון, אומר טביוב, אך הניסוח העברי של רבי חייא מהתלמוד עולה על שאר הניסוחים הידועים.
מוד רוזנבאום
מוד רוזנבאום-לוי-בלומנטל (באנגלית: Maud Rosenbaum-Levi-Blumenthal, 13 בינואר 1902 - 3 במאי 1981) הייתה ספורטאית מצטיינת יהודיה-אמריקאית. בעלת מדליית ארד במשחקים העולמיים לנשים הראשונים (פריז 1922) בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים. הייתה טניסאית מצטיינת, אלופת איטליה בטניס 4 פעמים, בשנת 1933 זכתה ב-4 תארים, כולל אליפות מדינת ניו יורק ובשנת 1934 דורגה במקום 7 בארצות הברית.
ביוגרפיה.
רוזנבאום נולדה וגדלה בשיקגו למשפחה יהודית עמידה. אביה, עמנואל רוזנבאום, היה תעשיין, בעל מפעל לייצור נעליים.
במשחקי העולם לנשים הראשונים שנערכו בפריז, צרפת ב-20 באוגוסט 1922 זכתה רוזנבאום במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בשתי ידיים בתוצאה של 17.37 מטר, אחרי לוסי גולדבולד מארצות הברית (20.22 מטר) וויולט גורד-מוריס מצרפת (19.85 מטר).
בקריירת הטניס שלה השתתפה רוזנבאום לראשונה באליפות צרפת הפתוחה בשנת 1926, אך לא הצליחה להגיע למשחקי הדרוג. באליפות שנערכה בשנת 1927 היא הפסידה בסיבוב הראשון לסימון מתיו מצרפת ב-3 מערכות (6-1, 4-6, 7-5)
כנציגת איטליה באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בשנת 1930 היא הגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה למדורגת ראשונה בטורניר אנה הרפר מארצות הברית בשתי מערכות (6-2, 6-3), ובכך הייתה לטניסאית האיטלקייה הראשונה שהגיעה לשלב חצי גמר בטורניר גראנד סלאם.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1934 היא הגיעה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לדורותי אנדרוז מארצות הברית בשתי מערכות (6-1, 6-4).
חיים אישים.
בשנת 1927 נישאה רוזנבאום בפריז לברון ג'יקומו ג'ורג'ו-לוי (1888-1969) והזוג עבר להתגורר ברומא. לזוג נולדה בת. בשנת 1934 היא התגרשה ונישאה בשנית בשנת 1935 לוולטר בלומטל, ברוקר בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
רוזנבאום נפטרה ב-3 במאי 1981 בניו יורק.
אדלר דיפלומט
אדלר דיפלומט (בגרמנית: Adler Diplomat) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית האופנועים והמכוניות הגרמנית אדלר ("Adler (cars and motorcycle)" ) אשר יוצרה בין השנים 1934–1940.
סך הכול, יוצרו 3,205 יחידות.
במלחמת העולם השנייה "אדלר דיפלומט" דגם קבריולה שירת בורמאכט.
שחבור בהצלבה
שחבור בהצלבה (באנגלית: Trans-splicing) הוא תהליך בו נוצרת מולקולת רנ"א שליח (mRNA) בתהליך מיוחד בתאים איקריוטים. בעוד שבתהליך שיחבור רגיל (cis) נוצרת מולקולת mRNA ממולקולת pre-mRNA יחידה, שחבור בהצלבה הוא תהליך בו נוצרת מולקולת mRNA מכמה מולקולות pre-mRNA נפרדות. ניתן לנצל תופעה זו עבור טיפול מולקולרי בגנים מוטנטיים.
שחבור בהצלבה יכול להיות המנגנון העומד מאחורי Fusion transcript אונקוגנים.
אורגניזמים מיקרוביאליים מסוימים בעיקר מחלקת ה-Kinetoplastae, משתמשים בשחבור בהצלבה על מנת לבטא גנים. ביצורים אלה משועתקת מולקולת RNA הנקראת Splice Leader, ובו זמנית משועתקים קבוצות של גנים הצמודים זה לזה כך ש גדיל ה-mRNA הנוצר הוא פוליציסטרוני. ה-Splice Leader מתחבר לכל גן כך שנוצר mRNA מונוציסטרוני בעל CAP ו-Poly A.
קוקורו
קוקורו (במקור: こゝろ, או בצורת הכתיבה המודרנית - こころ) הוא ספר שנכתב על ידי הסופר היפני נאצומה סוסקי בשנת 1914; זהו אחד מהספרים היפנים המודרניים הידועים ביותר. משמעות שמו ביפנית היא "לב"' "רוח" או "נפש", אך הוא עשוי גם להתפרש כ"תחושה" או כ"עיקרם של הדברים". עלילתו של הספר מתרחשת בתקופה שבה הוא נכתב - שנות המעבר של יפן מתקופת מייג'י, שאופיינה בתחילת ההיפתחות לתרבות המערב, לתקופה המודרנית - ומתארת את הידידות בין המספר לאדם מבוגר, שאותו הוא מכנה "סנסיי" (מורה), ושאת סיפור חייו הוא מגלה בהדרגה. הנושאים העיקריים בהם עוסק הספר הם הבדידות, והניגוד בין האשמה והאנוכיות לבושה; מלבדם, הספר עוסק גם בהשתנותם של החברה והערכים, בתפקידה של המשפחה, במעמדן ובתפקידן של נשים, במחירה של החולשה ובפיתוח הזהות.
מבנה הספר והעלילה.
הספר בנוי משלושה חלקים; השניים הראשונים נכתבו מנקודת מבטו של המספר, ואילו השלישי הוא מכתב שקיבל המספר מסנסיי, ובו כתוב סיפור חייו.
חלק ראשון - "סנסיי ואני".
תחילתו של הסיפור מתרחשת בקאמאקורה, בה נמצא המספר בחופשה. יום אחד, לאחר שסיים את השחייה היומית שלו, מבחין המספר באדם המלווה באורח זר. לאחר שהם נפגשים שוב ושוב, המספר מתחיל להכירו, ומנסה להתיידד איתו. למרות שסנסיי מפגין בפניו ריחוק, נוצרת ביניהם ידידות. המספר מבקר את סנסיי בטוקיו, ומכיר את אשתו; באחת הפעמים, בה סנסיי לא נמצא בביתו, היא מספרת לו על כך שהוא מבקר כל חודש בקברו של חבר, ועל תחושתה שדבר-מה רודף את סנסיי, אך הוא לא מספר לה מהו.
לכל אורך היכרותם, סנסיי שומר על ריחוק מהמספר, מסרב לספר לו על עברו או להסביר מדוע הוא מסתגר בביתו, ומזהיר אותו מכך שהקשר איתו יביא לו אומללות. למרות זאת, לאחר התעקשותו של המספר, סנסיי מבטיח לו שביום מן הימים הוא יספר לו את סיפור חייו.
חלק שני - "אני ומשפחתי".