הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1887 בכרך 33 של "חברת באך", שפרסמה את כל יצירותיו בצורה מסודרת בין השנים 1850-1900.
מבנה והרכב מוזיקלי.
הקנטטה נכתבה לארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס, למקהלה בת ארבעה קולות ולתזמורת הכוללת שני כינורות, ויולה שני צ'לו ובאסו קונטינואו. התזמור הכלי מועט וקאמרי ולא כולל כלי נשיפה בניגוד לקנטטות רבות אחרות. המוזקאי ג'וליאן מינצ'ם משער שהיה כתוצאה מניסוי מוזיקלי שבאך עשה או כתוצאה מהרכב הנגנים שהיה זמין לו באותו זמן. לקנטטה שישה חלקים:
הקלטות.
היצירה לא הוקלטה רבות, רק כ-8 פעמים, בהן על ידי מנצחים ידועים כגון ניקולאוס הרנונקור (ב-1983), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1996) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
צפרדע שור אפריקנית
צפרדע שור אפריקנית (שם מדעי: Pyxicephalus adspersus) היא מין הצפרדע השנייה בגודלה בעולם לאחר צפרדע גוליית.
צפרדע שור אפריקנית גדולה מגיעה לאורך 23 סנטימטר ולמשקל 1.4 קילוגרם ואף ל-2 ק"ג אצל הזכרים. לעומת רוב חסרי הזנב, הנקבות קטנות יותר מהזכרים ומשקלן רק מחצית מהם. כולם בעלי פה גדול ויש בו שיניים חדות ומעוקלות.
הצפרדע חיה באגמים, ביצות ואדמות סוואנה לחות באנגולה, בוצוואנה, קניה, מלאווי, מוזמביק, נמיביה, דרום אפריקה, סווזילנד, טנזניה, זמביה, זימבבואה וככל הנראה גם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
אלו הם טורפים מרשימים שיאכלו כל חיה קטנה מהם ואינם ניזונים כלל מצמחים. טרפם בטבע הוא חרקים, עקרבים ועכבישים, עכברים, זוחלים שונים, ציפורים ודו-חיים אחרים והם אינם בוחלים בקניבליות, אפילו של צאצאיהם. פרט אחד בגן הזואולוגי של דרום אפריקה אכל 17 צאצאי קוברה בבת אחת.
צפרדעים אלה אגרסיביות ואחד משלושה סוגי הצפרדעים היכולים לגרום נשיכות חזקות וחמורות למטפליהם (יחד עם צפרדע הפקמן וצפרדעי Lepidobatrachus).
הם חיים בבדידות, למעט בעונת הרבייה, אז מתאספים עדרי צפרדעים זכרים ונקבות לבריכות המים והזכרים מקרקרים בחוזקה כדי למשוך נקבות. הם נלחמים ביריביהם באלימות וקופצים ופוערים לסתות זה מול זה עד שאחד נסוג. הנקבות המזדווגות מטילות 3,000–4,000 ביצים בקרקעית הבריכה, הבוקעים לראשנים גדולים הניזונים מצמחים, דגים וראשנים אחרים, והזכר נשאר לשמור עליהם מטורפים. בהמשך השנה הבריכה בה נמצאים הראשנים עלולה להתייבש, מה שיהרוג את כולם ולכן הזכר חופר תעלה לעבר בריכה סמוכה וגדולה יותר. למרות אחריותו של הזכר ודאגתו להם עד לבגרותם, בעת רעב הוא עשוי לאכול כמה מהם.
צפרדע העגבנייה
צפרדע העגבנייה (שם מדעי: "Dyscophus antongilii") היא מין צפרדע שמנמנה החיה באי מדגסקר והיא בעלת יכולת להתנפח כדי להרשים את אויביה.
מאפיינים.
הנקבות גדולות מהזכרים ומגיעות לאורך 10.5 ס"מ ולמשקל 230 גרם, כשהזכרים כחצי מזה. צבען האדום החזק נתן להם את שמם ולהן ראש גדול, גוף שטוח עם צידיים מוארכים שבקצם פס שחור והרגליים קטנות. צבעה נועד להזהיר את אויביה שהיא ארסית, ובנוסף יש לה הפרשת ריר דביקה היכולה לגרום לפגיעה קשה לאלרגיים אליה.
צפרדע זו חיה רק באי מדגסקר שלחופי אפריקה. הם חיים בצפון מזרח האי לחופי מפרץ אנטולין (ששמם המדעי קרוי על שמו). לעיתים מבלבלים בינה לבין קרובתה "Dyscophus guineti", שקטנה ממנה ולא יכולה להתנפח. הצפרדע חיה בבריכות מים ברחבי האי וכן ערבות לחות ויערות גשם, נהרות, ביצות ואף באזורים עירוניים.
הצפרדע היא אוכלת בשר הניזונה מחרקים שונים, זבובים, חגבים, חיפושיות וכיוצא בזה. כשהיא מותקפת (בעיקר על ידי נחשים אך גם עופות טורפים, תנינים או טורפים מקומיים כמו הפוסה), היא תנפח את גבה כדי להיראות גדולה יותר והצבע יזהיר מארסיותה. אם זה לא עוזר, העור מפריש נוזל רירי דביק ולבן הגורם לתגובות אלרגיות.
צפרדע זו נמצאת בסיכון בטבע. חלה ירידה במספרה עקב זיהומים קשים, פגיעה ביערות בהם היא חיה ובעיקר גידולה כחיית מחמד. היא נכללת במינים האסורים לגידול של ארגון CITES, עקב הירידה במספרם.
עורק הכבד המיוחד
עוֹרֵק הַכָּבֵד הַמְּיֻחָד (TA: arteria hepatica propria) הוא עורק בבטן המתפצל מעורק הכבד המשותף ומספק דם מחומצן לכבד. כ-30% מאספקת הדם לכבד מגיעה דרך עורק זה, בעוד היתר מגיעה מווריד שער הכבד. יחד עם וריד שער הכבד וצינור המרה המשותף השלושה מהווים את השלישייה השערית (הטריאדה הפורטלית).
העורק מתפצל בכבד לענף ימני (ramus dexter) ולענף שמאלי (ramus sinister), הנקראים לעיתים עורק הכבד הימני ועורק הכבד השמאלי בהתאמה, ולענף הביניים (ramus intermedius). ענפים אלה ממשיכים להתפצל בכבד לעבר מקטעי הכבד השונים. מן הענף הימני מסתעף עורק כיס המרה וכן העורקים המקטעיים הקדמי והאחורי ועורק לאונה הזנבית. מן הענף השמאלי מסתעפים העורקים המקטעיים הצדי והתיכון ועורק נוסף לאונה הזנבית.
ישנה שונות אנטומית באוכלוסייה שלפיה בחלק מהאנשים ענפי הכבד הימני והשמאלי אינם מתפצלים מעורק הכבד המיוחד, אלא מעורקים אחרים. המקור האופייני לענף ימני חריג הוא בעורק מתלה המעי העליון, ואילו המקור האופייני לענף שמאלי חריג הוא בעורק הקיבה השמאלי.
עורק הכבד
אידולון מצוי
אידולון מצוי או עטלף הקש (שם מדעי: Eidolon helvum) הוא מין של עטלף פירות גדול החי ביערות גשם באפריקה וכנראה הנפוץ שבעטלפים הגדולים של אפריקה.
עטלף זה בעל בטן זהובה. הכנפיים שחורות וענקיות ומחודדות בקצה ויש להם זנב קצר ושחור. אורכם 14–23 סנטימטרים ומשקלם 230–340 גרם. מוטת כנפיהם גדולה ביותר לעטלף ומגיעה עד 76 סנטימטרים. הזכרים גדולים מהנקבות וגם כתומים יותר בצבעם לעומת הנקבות הצהובות. הפנים מזכירים מעט שועל והלחיים גדולות ויכולות לאחסן מזון רב.
אקולוגיה.
אלה עטלפים חברתיים מאוד והם עפים יחדיו בלהקות עצומות של מעל ל-100,000 פרטים. הם נפוצים ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה כולל אגן הקונגו ובכמה אזורים בחצי האי ערב. העטלפים הם פעילי לילה והם מחפשים ביערות ובסוואנות עצים מכילי פרחים ופירות וגם עלים וקליפות, אותם הם אוכלים. בשבי הם ניזונים בעיקר מתפוחים, תפוזים, בננות, אגסים ומלונים וכן ממנגו.
בפארק הלאומי קסנקה שביערות הגשם של זמביה, מגיעים למעלה ממיליון עטלפים כאלה כל שנה באוקטובר-נובמבר לאכול פירות שונים. זוהי אחת ההתאספויות הגדולות ביותר של עטלף והיא כוללת למעלה מ-8 מיליון פרטים. עטלפים אלה חיים בלהקות עצומות, מתרבים שם וישנים על אותם ענפים ולעיתים משקלם רב כל כך שהעצים קורסים והעטלפים שישבו עליו (הפוכים) עלולים להיפצע קשה ואף למות. העטלפים נחים במשך היום על העצים ויוצאים בשעות בין הערבים, להקה להקה לדרכה. הם מושכים אליהם טורפים רבים. העטלפים ניצודים באוויר על ידי עיט לוחם, עיטם קולני, עיט חורש, עיט אפריקני, נץ עטלפים, דיה, נשר וגם בז אפריקני ("Falco cuvierii") ואילו על הקרקע עטלף שנפל ייטרף על ידי נמר, כוח הנילוס או תנין היאור שנמצא באזור.
סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה
שירת העשבים
שירת העשבים הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר על בסיס שלוש אמרות של רבי נחמן מברסלב.
מקור המילים.
הבית הראשון של השיר הוא פרפרזה על דבריו של רבי נחמן מברסלב בספר ליקוטי מוהר"ן (תורה ס"ג במהדורא תנינא):
הבית השני מקורו ב"שיחות הר"ן" ():
הבית השלישי הוא פרפרזה על משפט בליקוטי הלכות:
השיר.
שמר סיפרה לימים כי מי שהביא לתשומת לבה את דבריו של רבי נחמן מברסלב היה השחקן שלמה ניצן, בתוכנית לרגל ט"ו בשבט, ולכן הקדישה לו את השיר בספרה. לדבריה, מרגע ששמעה את הסיפור – המנגינה הייתה בה.
מכיוון ששלושת המשפטים של רבי נחמן קובצו יחד בספר המועדים על ט"ו בשבט, בעריכת יום-טוב לוינסקי סביר להניח שניצן לקח את הדברים מספר זה.
נעמי שמר כתבה את השיר בשנת 1976 עבור המחזה "מסעות בנימין השלישי", עיבוד לסיפורו של הסופר מנדלי מוכר ספרים, שעלה אז בתיאטרון בימות, שאת כל שיריו חיברה שמר. את השיר ביצעו לראשונה על בימת התיאטרון אברהם מור, ספי ריבלין ודינה גולן, לאחר מכן הוא זכה לגרסת כיסוי של אמנים שונים, בהם ירדנה ארזי, רוחמה רז, אתי אנקרי, המדרגות, אברהם פריד ושולי רנד. כמו כן, השיר בוצע בידי שמר עצמה באלבומה "על הדבש ועל העוקץ" (1981).
חננאל מאק מונה את השיר בין שירי-תפילה ישראליים.
השיר נדפס בברכונים, ונהוג לזמרו בסדר ט"ו בשבט.
קולציסטקטומיה
כולציסטקטומיה
הימורים חברתיים
הימורים חברתיים הם ז'אנר בתחום המשחקים החברתיים ברשת. המשחקים כוללים משחקי קזינו וירטואליים בהם ניתן לשחק ברשתות החברתיות ובטלפונים ניידים חכמים.
משחקי קזינו חברתיים משלבים אלמנטים מעולם המשחקים החברתיים ומעולם ההימורים המקוונים (online gambling).
בין ז'אנר זה ניתן למצוא משחקים דמויי מכונות מזל, פוקר, רולטה, בינגו ועוד.
המודל העסקי של תחום זה סובב בעיקר סביב מודל Free to play, המציע את המשחק בחינם ומאפשר רכישה ביישום של סחורות ומטבע וירטואלי לשימוש במשחק. השחקנים יכולים לזכות במטבע וירטואלי אך הם אינם יכולים לפדות או להמיר אותו לכסף אמיתי. תפקידו במשחק להאריך את חוויית הבידור שלהם, לפתוח שלבים חדשים ולרכוש מתנות לשחקנים אחרים.
משחקי הימורים חברתיים נכללים בקטגוריה של משחקים חברתיים. הם אינם נחשבים הימורים ואינם נמצאים תחת חוקי ההימורים בעולם.
אוגוסט בוני
אוגוסט בוני (בגרמנית: August Bohny; 9 ביולי 1919 - 18 באוגוסט 2016) היה מורה, קלינאי תקשורת וחסיד אומות העולם משווייץ שפעל בצרפת.
ביוגרפיה.