התחרות הסתיימה בניצחון של אתלטיקו מיניירו, וזאת בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות.
בתחרות השתתפו 38 קבוצות:
בתחילה 12 קבוצות (1 מכל המדינות המשתתפות ו-2 מברזיל) התחרו על 6 מקומות במשחקי הבתים.
בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-8 בתים, ושתי קבוצות מכל בית העפילו לשלב השני. החל מהשלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.
במידה ומספר קבוצות בבית סיימו עם אותו מספר נקודות, ההכרעה הייתה נקבעת לפי סדר חשיבותם של התנאים הבאים: יתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, חוק שערי חוץ, בעיטות עונשין. בסדרת הגמר חוק שערי חוץ לא בתוקף. במקומו הייתה תוספת זמן ובעיטות עונשין במידת הצורך.
הקבוצות דורגו בהתאם להישגיהן בשלב הבתים: 1-8 מנצחות הבית, 9-16 הקבוצות שסיימו במקום השני.
ראה אנטואן ראומיר
אפרים צבי
אפרים צבי (נולד ב-9 באוקטובר 1951) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעיקר בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה.
צבי נולד ב-9 באוקטובר 1951 בבאר שבע בשם אפרים דבי, כשני מתוך שבעה ילדים לעזרא וחביבה (חבו) דבי, שעלו מעיראק כמה חודשים קודם לכן, וגדל ב. עזרא דבי היה איש מפלגת העבודה והמערך, חבר במועצת פועלי באר שבע וסגן ראש העיר לשעבר. אחיו הגדול של אפרים, מאיר, ואחיו הצעירים ששון, עובדיה ויצחק, שיחקו גם כן במדי הפועל באר שבע.
תחילת הקריירה.
בעונת 1968/1969 החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע תחת המאמן היוגוסלבי סלבוליו סטפנוביץ, עת שיחקה הקבוצה בליגה הבכירה, כשאחיו הגדול מאיר נמנה עם סגל הקבוצה. משחק הבכורה שלו נערך במחזור השמיני, במסגרת הניצחון 3–5 על הפועל פתח תקווה, ובו גם כבש את שער הבכורה שלו. את העונה סיים עם שני שערים.
הקבוצה הפגינה יכולת רעה בתחילת העונה ונקלעה לתחתית. משום כך פיטרה במחזור ה-16 את המאמן סטפנוביץ', ומינתה במקומו את משה ליטבק. תחת הדרכתו של ליטבק הצליחה הקבוצה לסיים במקום ה-14 ולהישאר בליגה.
בנוסף, הגיעה הקבוצה למעמד רבע גמר גביע המדינה לאחר ניצחון 1–2 על מחזיקת הגביע של העונה הקודמת בני יהודה תל אביב בשמינית הגמר. ברבע הגמר ניצחה מכבי שעריים בתוצאה 3-2.
בעונה שלאחר מכן, עונת 1969/1970, בחר המאמן החדש אברהם מנצ'ל לתפקד את צבי כמגן. בעונה זו כלל הקבוצה מיעטה להבקיע שערים, והרבתה לספוג. את העונה סיימה הקבוצה במקום ה-16 והאחרון, וירדה לליגת המשנה אחרי חמש שנים בליגה הבכירה.
בעונת 1970/1971 התמנה שוב משה ליטבק לאימון הקבוצה, צבי הוסט מחדש לעמדת החלוץ, והפך לשחקן קבע בהרכב. בסיום העונה שבה הקבוצה לליגה הבכירה מהמקום הראשון בליגה א' מחוז דרום, בפער של 14 נקודות מהשנייה הפועל יהוד, כשצבי מסיים את העונה עם 14 שערים. בסוף העונה נפגשה באר שבע, אלופת ליגה א' דרום, עם מכבי יפו, אלופת ליגה א' צפון, למשחק גמר במסגרת אלוף האלופים לליגה שנייה. המשחק נמשך מעבר להארכה והסתיים בניצחון של באר שבע בפנדלים. במהלך העונה עזב אחיו מאיר, שמיעט לשחק, את הקבוצה.
בשבעת המחזורים הראשונים של עונת 1971/1972 נעדר צבי מהמשחקים עקב ניתוח שעבר, ומששב לא הבקיע שערים. באר שבע סיימה במקום ה-12 בטבלה.
בעונה שלאחר מכן, עונת 1972/1973, מונה אלי פוקס לאימון הפועל באר שבע. הקבוצה פתחה בתחתית, אך השתפרה עם התקדמות העונה, הצליחה לשמור על מקומה בצמרת, וסיימה את העונה כשהיא במקום החמישי בטבלה, המיקום הטוב בתולדותיה עד אותה עת. צבי סיים את העונה עם עשרה שערים.
את עונת 1973/1974 פתחה באר שבע בצורה לא טובה, ובתום 18 מחזורים התמקמה במקום ה-14 בליגה. אולם עם התקדמות הליגה הצליחה להשתפר, ולסיים את העונה במקום השביעי בטבלה. בתחילת העונה הוסט צבי לעמדת המגן, אך משהוחזר להתקפה החל להבקיע שערים, וסיים עונה שנייה ברציפות עם עשרה שערים.
בנוסף, הגיעה הקבוצה שוב למעמד רבע גמר גביע המדינה, לאחר ניצחון על מכבי הרצליה מליגת המשנה בשני משחקי שמינית הגמר בתוצאה 2–9 בחישוב הכללי (4-1 בבית ו-1–5 בחוץ). ברבע הגמר הפסידה להפועל פתח תקווה בתוצאה 1–3 בחישוב הכללי (הפסד 0–2 בחוץ, ותיקו 1-1 בבית).
אליפות ראשונה.
בעונת 1974/1975 צורף לקבוצה הבוגרת אחיו הצעיר של אפרים, עובדיה, שזכה עונה קודם לכן באליפות עם קבוצת הנוער. הקבוצה, תחת מאמנה החדש אמציה לבקוביץ', התחילה את העונה עם שלושה ניצחונות, על בית"ר תל אביב, מכבי פתח תקווה, ועל האלופה היוצאת מכבי נתניה, וכל זאת מבלי לספוג ולו שער אחד.
השער הראשון לחובתה, והפסדה הראשון של הקבוצה, הגיעו במחזור הרביעי, כשנוצחה על ידי בית"ר ירושלים בתוצאה 0–1. במחזור השישי הפסידה בפעם השנייה, בתוצאה 0–1 למכבי תל אביב וירדה למקום השישי.
במחזור ה-11 עלתה למקום השני לאחר ניצחון חוץ על הפועל חיפה, בתוצאה 0–1 משער של צבי.
במחזור ה-21 טיפסה שוב באר שבע למקום הראשון, לאחר ניצחון 0–1 על הפועל כפר סבא, ובמחזור ה-26 הגדילה את הפער מהשנייה מכבי נתניה עד כדי 4 נקודות, לאחר ניצחון 0–1 על בית"ר ירושלים. בשלב זה השיגה נתניה שני ניצחונות, בעוד באר שבע השיגה תיקו עם שמשון תל אביב והפסד למכבי תל אביב.
האליפות הוכרעה במחזור ה-29, מחזור לפני סיום העונה. באר שבע שיחקה מול מכבי יפו, כאשר נקודה אחת מפרידה בינה לבין מכבי נתניה מהמקום השני.
במשחק ניצחה באר שבע את מכבי יפו בתוצאה 0–1, משער שנכבש בדקה ה-36 מנגיחה של אפרים צבי להרמת קרן משמאל של אליהו עופר, בעוד מכבי נתניה הפסידה במשחקה המכריע באצטדיון קריית חיים 3-1 להפועל חיפה. לפיכך הוכרזה הפועל באר שבע באופן רשמי כאלופת המדינה בכדורגל לראשונה בתולדותיה, כשאפרים צבי משמש כמלך השערים של הקבוצה עם 10 שערים.
בטרום עונת 1975/1976 השתתפה הקבוצה באלוף האלופים של הליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה, במשחק פגשה את מחזיקת הגביע הפועל כפר סבא, ובתום 90 דקות ניצחה באר שבע בתוצאה 1–2, משערים של ברד ואביטן, וזכתה בתואר.
אליפות שנייה.
מהמחזור ה-20 של עונת 1975/1976 החלה באר שבע להתבסס במקום הראשון לאחר שניצחה בו 0–1 את מכבי תל אביב, ובמחזור שאחריו ניצחה 0–2 את השנייה בטבלה, בית"ר ירושלים, משערים של מאיר ברד ואחיו הצעיר של אפרים, עובדיה צבי.
במחזור ה-22 הגדילה את הפער בפסגה לחמש נקודות מהשנייה בית"ר ירושלים לאחר ניצחון 1–3 על מכבי רמת עמידר משערים של רפי אליהו, שלום אביטן, ושערו הראשון והיחיד בעונה זו של אפרים צבי. במהלך העונה תפקד צבי לעיתים גם כמגן וכבלם קדמי.
מחזור לאחר מכן, קטן הפער ל-3 נקודות בעקבות הפסד 0–1 להפועל חיפה, אך כבר לאחר המחזור ה-26 הגדילה באר שבע שנית את הפער בפסגה לחמש נקודות, לאחר ניצחון 0–1 על מכבי פתח תקווה. עם זאת, לא השכילה באר שבע לשמור על פער זה, הפסידה 0–1 להכח רמת גן, והפער צומצם לארבע נקודות. לאחר תיקו מאופס עם הפועל פתח תקווה וניצחון על בית"ר ירושלים במחזור ה-30 הצטמצם הפער בפסגה לשלוש נקודות. לאחר תיקו מאופס נוסף של באר שבע, הפעם עם מכבי נתניה, וניצחון של השנייה בטבלה בית"ר ירושלים במחזור ה-31, צומצם הפער עד כדי שתי נקודות, ומצב זה נשמר עד למחזור האחרון.
במחזור הנעילה פגשה באר שבע שוב את מכבי יפו למשחק מכריע, כמו בעונה הקודמת, כשהפעם נלחמה יפו נגד הירידה.
מכבי יפו הייתה חייבת לנצח על מנת להישאר בליגה, בעוד באר שבע הייתה חייבת שלא להפסיד על מנת לזכות בוודאות באליפות. מנגד, פגשה בית"ר ירושלים את מכבי תל אביב, שנלחמה גם היא נגד הירידה, והייתה חייבת לנצח כדי לזכות באליפות.
במשחק המכריע הפסידה באר שבע 0–1, אך בו בזמן הפסידה ירושלים 2–3 לתל אביב, ובאר שבע הפכה לאלופה בפעם השנייה ברציפות.
המשך הקריירה.
בטרום עונת 1976/1977 שיחקה הפועל באר שבע בגביע האינטרטוטו. היא הוגרלה לבית ב' וקיימה שישה משחקים בשיטת "בית-חוץ" נגד הקבוצות קוגה מדנמרק, הרטה ברלין מגרמניה וסטנדרד לייז' מבלגיה. מאזן הקבוצה במפעל היה ניצחון אחד, בתוצאה 1–2 על קוגה הדנית באצטדיון וסרמיל, שלוש תוצאות תיקו, 0-0 בבית מול ליאז', 3-3 בבית מול הרטה ברלין ו-1-1 בחוץ מול קוגה, ושני הפסדים, 5-1 בחוץ מול הרטה ברלין ו-1–3 בחוץ מול ליאז'.
בהמשך, השתתפה באר שבע עונה שנייה ברציפות באלוף האלופים, ופגשה את מחזיקת הגביע בית"ר ירושלים, אפרים צבי לא שותף והקבוצה הפסידה 2–3 בתום הארכה, ולא זכתה בתואר.
בעונה זו כמעט הפכה הפועל באר שבע לאלופה מכהנת ראשונה שיורדת ליגה. תחת הדרכתו של אלי פוקס, ששב לאימון הקבוצה, פתחה באר שבע רע את העונה ונקלעה לתחתית. עקב כך, לאחר 16 מחזורים התפטר פוקס מאימון הקבוצה, ושחקן העבר אליהו עופר, שפרש במהלך העונה ושימש כעוזרו של פוקס, נקרא לתפקיד המאמן. הקבוצה דשדשה מחזורים רבים, מיעטה לכבוש, ושלושה מחזורים לפני סיום העונה נפגשה בבית, כשהיא מתחת לקו האדום, עם מכבי פתח תקווה מהמקום האחרון. במשחק ניצחה באר שבע בתוצאה 0–2 ועלתה לראשונה מזה שבועות רבים מעל לקו האדום. שני מחזורים לסיום העונה נפגשה בחוץ עם מכבי חיפה מהמקום ה-13 למשחק הישרדות כשרק הפרש שערים עדיף מציב את באר שבע במקום ה-12. המשחק הוכרע בתוצאה 0–1 לטובת באר שבע. עקב כך הצליחה באר שבע לסיים במקום ה-13 ולהישאר בליגה, בעוד יריבתה מכבי חיפה ירדה לליגה השנייה. במהלך העונה תופקד צבי מספר פעמים כמגן וכבלם, אולם שיחק גם כחלוץ, ואף כבש שער אחד.
בנוסף, הגיעה באר שבע שוב למעמד רבע גמר גביע המדינה, לאחר שניצחה בשמינית את מכבי חיפה בתוצאה 0–2. ברבע פגשה את בית"ר תל אביב והפסידה לה בתוצאה 3-0.