רפאל סַפּוֹרטָה (א' בניסן תרע"ג, 7 באפריל 1913 – כ"א בשבט תשמ"ג, 4 בפברואר 1983) היה משורר ילדים ישראלי. כתב מתוך תפיסת עולם יהודית-מוזיקלית, הרואה במילים חלק מיצירה ישראלית חדשה הפונה מחד למקורות ומאידך לחיים בארץ ישראל.
ביוגרפיה.
ספורטה נולד במושבה היהודית מרגו שבקפריסין, לשם הגיע אביו אליהו בהזמנת המתיישבים כדי לשמש שו"ב. ב-1913 החל ללמד גם עברית ושימש רב בקהילתו הקטנה. ממנו למד רפאל בילדותו את השפה העברית וספג רוח לאומית.
עלה לארץ ישראל בגיל 11. למד בבית הספר תחכמוני בירושלים ובסמינר בית הכרם.
לאחר מכן פעל במשך עשרות שנים כמורה ומנהל בתי ספר בתל אביב – "נווה צדק" עד סגירתו בשנת 1968 ומאז ב"אוסישקין".
במקביל לעבודתו החינוכית, פרסם שירים, סיפורים ועיבודים, שרבים מהם הולחנו, ייסד וערך את הוצאת הספרים "תפוח: הספרייה החינוכית לטף" וערך את עיתון במחנה נחל.
רפאל ספורטה היה נשוי לרבקה זיסלין ואב לארבע בנות.
הוא נפטר ב-1983, בגיל 70. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק בתל אביב.
על שמו כיכר בתל אביב.
יצירתו.
ספורטה חיפש את השורשים והזהות המוזיקלית היהודית-ישראלית מתוך הכרת תרבויות אחרות, הלך למקורות עבריים ולתנ"ך, שאף ליצור משהו חדש בארץ ולהשתחרר מהגלותיות.
לאחר הקמת המדינה, כאשר טרם נכתבו שירים ליום העצמאות, יזם ספורטה יחד עם המלחין עמנואל עמירן חיבור של עשרה שירים שיצאו בחוברת בשם "מנורה וענפי זית".
בשנת תשי"ז זכה בפרס אשר ברש לספרות ילדים ונוער, על ספרו "ארמון החול".
באותה שנה זכה בפרס יציב לספרות ילדים על שירו "אביב".
שיריו של ספורטה הפכו לקלאסיקה. גם כיום, במאה ה-21, מדפיסות הוצאות הספרים את ספריו.
סרגיי איוואנוב
גנרל-קולונל במיל' סרגיי איוואנוב (ברוסית: Серге́й Бори́сович Ивано́в. נולד ב-31 בינואר 1953, בלנינגרד) הוא מדינאי רוסי בכיר, אחד ממקורביו של הנשיא ולדימיר פוטין. איוואנוב כיהן כראש סגל הקרמלין מה-22 בדצמבר 2011 עד ה-12 באוגוסט 2016, כשקודם כיהן כסגן ראשון של ראש ממשלת רוסיה. שימש כממלא מקום ראש הממשלה בשנים 2005-2007 וכשר ההגנה הרוסי בשנים 2001-2007.
היה חבר קבוע במועצת הביטחון של רוסיה. מעוטר במדליה "על שירות למולדת" (За заслуги перед Отечеством) דרגה 2. הוא שולט היטב בשפות אנגלית ושוודית ודובר צרפתית ונורווגית ברמה נמוכה יותר. נשוי לאירנה (נולדה ב־1953), תושבת מוסקבה ובעלת השכלה גבוהה בכלכלה. אב לשני בנים. באוגוסט 2016 מונה כנציג הנשיא המיוחד לענייני הגנת הטבע, איכות הסביבה ותחבורה.
קריירה מוקדמת.
איוואנוב למד בחוג לתרגום בפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת לנינגרד. לאחר סיום התואר בשנת 1975 התגייס לק.ג.ב. ועבר הכשרה בארגון במינסק. לאחר מכן היה מוצב בלונדון בין 1981 ל־1983. יש האומרים שנשלח משם חזרה בגלל אישום בריגול, אך משרד הפנים הבריטי הכחיש זאת. לאחר מכן היה נציג ארגון הביון של ברית המועצות בפינלנד ואחר כך בקניה.
מ־1991 עד 1998 שירת בשירות ריגול החוץ של רוסיה. ב־1998 הועבר על ידי ראש שירות הביטחון הפדרלי דאז, ולדימיר פוטין, לתפקיד ממלא המקום שלו בתחומי האנליזה והתכנון אסטרטגי. ב־15 בנובמבר 1999 מונה על ידי בוריס ילצין לתפקיד מזכיר מועצת הביטחון של רוסיה. בתפקיד הזה עלתה השפעתו הפוליטית לאחר שפוטין הפך לראש המדינה.
כשר ההגנה ולאחר מכן.
ב־28 במרץ 2001 מונה איוואנוב לתפקיד שר ההגנה של רוסיה. על ראשית כהונתו העיב ענן כבד - התרסקות מטוס סיביר אייר בים השחור, שנורה תוך כדי תרגיל צבאי משותף לרוסיה ולאוקראינה. 78 בני אדם נהרגו באירוע, רובם עולים מרוסיה שנסעו לבקר את קרובי משפחתם בישראל. איוואנוב ניסה להסתיר את מעורבותה של רוסיה באירוע, כמו גם את העובדה שהטיל האוקראיני שהפיל את המטוס נורה מבסיס רוסי.
כשר ההגנה, הוביל איוואנוב קו ניצי ביותר, בעיקר בכל הקשור להתמודדות מול איום הטרור העולמי בכלל והצ'צ'ני בפרט. בתקופת כהונתו הוא הוביל שדרוג נרחב של צבא רוסיה, ונהנה מיד חופשית שהותיר לו הנשיא פוטין בתחומי אחריותו. איוואנוב היה מהסוברים שיש לתמוך, אפילו צבאית, ברודן סרביה לשעבר סלובודן מילושביץ'. ב־14 בנובמבר 2005 מונה איוואנוב כסגן ראש ממשלת הממשלה, במקביל לתפקידו כשר ההגנה. ב־15 בפברואר 2007 שוחרר מתפקיד שר ההגנה ומונה לתפקיד סגן ראשון לראש הממשלה, עם אחריות על תעשיות ההגנה, אווירו-חלל, ננוטכנולוגיה ותחבורה.
במאי 2005 בנו נהג במכונית שהייתה מעורבת בתאונת דרכים במהלכה נהרגה הולכת רגל. התיק הפלילי נסגר ללא אישום. קיימת הערכה שפרשה זו גרמה לכך שסיכוייו לרשת את פוטין כנשיא אפסו.
בדצמבר 2011 מונה לעמוד בראש סגל הקרמלין. באוגוסט 2016 פוטר מתפקידו ומונה לתפקיד נציג הנשיא המיוחד לענייני הגנת הטבע, איכות הסביבה ותחבורה.
כדרלעומר
כְּדָרְלָעֹמֶר מלך עילם נזכר בתנ"ך בספר בראשית, כאחד ממלכי קואליציית ארבעת המלכים שהוקמה יחד עם אמרפל מלך שנער, אריוך מלך אלסר ותדעל מלך גוים, למטרת דיכוי מרד של חמשת מלכי כיכר הירדן, שכרתו ביניהם ברית על מנת למרוד במלכי מסופוטמיה שכדרלעומר עומד בראשה.
במקרא.
כדרלעומר שלט בחמשת מלכי כיכר הירדן במשך שתים עשרה שנה, אולם לאחר מכן מרדו החמישה בשלטונו, והוא מיהר לארגן כנגדם מסע מלחמה. הוא ושלושה מלכים אחרים ממסופוטמיה יצאו לכיוון כיכר הירדן, כאשר הם מכים בדרכם עמים רבים המתוארים כיושבי עבר הירדן המזרחי אשר קדמו לממלכות המאוחרות יותר של בני עמון, מואב ואדום, כמו הרפאים, החורים יושבי הר שעיר, האמורים ועוד. במלחמתם כנגד חמשת מלכי כיכר הירדן הכניעו ארבעת המלכים את המורדים, שבו מהם שבי רב ובזזו את כל רכושם.
כאשר היו כדרלעומר ושלושת המלכים שעמו בדרכם צפונה אל ארצותיהם, רדף אחריהם אברהם והשיגם באזור דמשק. הוא הביס אותם ואת צבאם, והשיב את השבויים והרכוש למלכי כיכר הירדן.
שמו ומוצאו.
לאחר גילוי ספריית אשורבניפל ולימוד השפה העילמית, התברר כי משמעות שמו היא: "כֻּדֻר" - עובד, מאמין; לעוֹמר - אלה בפנתיאון העילמי. עם זאת, לא נמצא תיעוד למלך או אדם שנשא שם זה. יש חוקרים המזהים את כדרלעומר עם כודור-מבוכ (Kudur-Mabuk), אביו של וארד-סין (המזוהה עם אריוך), ואילו אחרים מזהים אותו עם Kutir-Naẖunte, אחד ממלכי עילם שהביא את פסלי בבל לארצו.
יוסף בן מתתיהו, בספרו קדמוניות היהודים, גורס כי כדרלעומר היה אחד משרי הצבא של האשורים. בן מתתיהו מתאר כיצד בזזו ארבעה שרי צבא אלה את סוריה והגיעו לאזור סדום כדי להילחם עם מלכי כיכר הירדן אשר מרדו באשור.
בדברי חז"ל.
הרמב"ן בפירושו לספר בראשית מביא מדרש, לפיו כל אחד מארבעת המלכים רומז לאחת מהאימפריות הגדולות שיקומו בעולם: לפי מדרש זה, רומזת "עילם" ליוון העתיקה.
באר ובור מים
כדרלעמר
מייקל ג'ונסון
מייקל דוויין ג'ונסון (באנגלית: Michael Duane Johnson; נולד ב-13 בספטמבר 1967) הוא אתלט אמריקני בעבר, אלוף אולימפי (ברצלונה 1992, אטלנטה 1996 וסידני 2000) בעל 4 מדליות זהב, אלוף עולם (טוקיו 1991, שטוטגרט 1993, גטבורג 1995, אתונה 1997 וסביליה 1999) בעל 8 מדליות זהב, שיאן העולם הנוכחי (2017) בריצת שליחים 4x400 מטר, ושיאן העולם בעבר בריצת 200 מטר ובריצת 400 מטר.
ג'ונסון זכה פעמיים בתואר אתלט השנה בעולם מטעם התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (IAAF) בשנים 1996 ו-1999. נודע בזכות סגנון הריצה הייחודי שלו: גב זקוף וצעדים קטנים, שהקנה לו את הכינוי "ברווז". נחשב על ידי רבים כאחד מגדולי האצנים אי פעם למרחקים קצרים.
ביוגרפיה.
ג'ונסון נולד בדאלאס, טקסס. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה ביילור בשנת 1990, שם התחרה בתחרויות אתלטיקה, וזכה בהן בכמה מדליות זהב.
אלוף עולם.
הפריצה שלו לעולם האתלטיקה הייתה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 כשזכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.01 שניות.
שיאן עולם.
שבועיים לפני אולימפיאדת ברצלונה (1992) קיבל ג'ונסון הרעלת מזון במסעדה בספרד, דבר שגרם לו לאבד משקל, ולסיים במקום ה-12 בריצת 200 מטר בתוצאה חלשה עבורו של 20.78 שניות. הוא השתתף בריצה המסיימת של המשחקים האולימפיים וזכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, בשיא עולם חדש של 2:55.74 דקות.
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 זכה ג'ונסון בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 43.65 שניות ובריצת שליחים 4x400 מטר בשיא עולם חדש של 2:54.29 דקות (הנוכחי, 2017), תוך כדי שהוא רץ את ה-400 מטרים שלו בריצה המהירה בהיסטוריה - 42.94 שניות, אולם בשל היותה של ריצה זו חלק ממרוץ שליחים, שיא זה לא נרשם מעולם.
באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995, זכה ג'ונסון בשלוש מדליות זהב, לראשונה בריצת 200 מטר בשיא תחרות חדש של 19.79 שניות, בריצת 400 מטר בשיא תחרות חדש נוסף של 43.39 שניות ובריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:57.32 דקות.
אלוף אולימפי.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת אטלנטה (1996) קבע ג'ונסון בריצת 200 מטר שיא עולם חדש של 19.66 שניות, שיפור לשיא בן 17 השנים של פייטרו מניאה מאיטליה שעמד על 19.72 שניות. למשחקים עצמם הוא הגיע במטרה לעשות את מה שאיש לא עשה קודם לכן, לזכות במדליית זהב בריצות 200 מטר ו-400 מטר. רבים חשבו כי זה בלתי אפשרי, בשל לוח הזמנים הצפוף של שתי התחרויות, אולם ג'ונסון הוכיח שזה אפשרי. ב-29 ביולי הוא ניצח בריצת 400 מטר בשיא אולימפי חדש של 43.49 שניות, כמעט שנייה מהר יותר מהמקום השני. שלושה ימים לאחר מכן ב-1 באוגוסט ניצח בריצת 200 מטר, בשיא עולם חדש של 19.32 שניות, שיפור של 34 מאיות, השיפור הגדול ביותר שנעשה לשיא העולם בריצת 200 מטר.