בשנת 614, בעת פלישת הסאסאנים לארץ ישראל, ניזוקו מבנים רבים כולל הכנסייה, והיישוב הצטמצם מאוד. כעבור זמן מה שופצה הכנסייה, אך במאה ה-8 היא חרבה ברעש אדמה. הערבים שהתיישבו באזור במאה ה-9 שינו את יעוד המבנים וככל הנראה השחיתו את הדמויות ברצפת הפסיפס.
המחקר באתר.
עד מלחמת ששת הימים שכנו במקום כפר ומוצב סורים, ומהמוצב נפתחה מדי פעם אש על דייגים ישראלים ועל ספינות חיל הים בכנרת. המוצב היה יעד למספר פעולות של צה"ל, בין היתר במבצע כנרת ב-1955 ובמבצע סנונית ב-1962, עת כוח של שייטת 13 היה אמור לפעול נגדו. אש שנורתה על הכוח סיכלה את המשימה והכוח נסוג ללא נפגעים.
בשנת 1970, עם סלילתו של כביש באזור התגלו שרידי המנזר והיישוב. המקום נחפר בין השנים 1974-1970 על ידי דן אורמן ווסיליוס צפיריס מטעם אגף העתיקות. בשנת 1980 במסגרת חפירות נוספות שנערכו מדרום למנזר, נחשפה קפלה קטנה ומפוארת שהאפסיס שלה משולב במערה. על פי המסורת הנוצרית הסלע היה מקום המפגש בין ישו למשוגע, והמערה הייתה מקום מגוריו. בספטמבר 1982, לאחר סיום החפירות ושחזור הכנסייה, החומות ובית הבד, נפתח האתר לקהל, והוא משמש כיום כגן לאומי המושך ומעורר עניין רב בקרב הצליינים המבקרים בארץ הקודש.
במהלך דצמבר 2015, במסגרת חפירות שערכה אוניברסיטת חיפה בחוף כורסי, מול אתר המנזר, התגלו שרידי מבנה ציבור גדול, ייתכן בית כנסת, ובסמוך לו לוח שיש גדול, בן כ-1,500 שנה, הכולל כתובת הקדשה בארמית ובעברית האופיינית לבתי כנסת מתקופת התלמוד. תגלית זאת העלתה כי במקום התקיים גם יישוב יהודי.
כרם אברהם
כרם אברהם היא שכונה בירושלים, הנמצאת בצפון-מרכז העיר, בין שכונת גאולה, מחנה שנלר, ותל ארזה.
החווה החקלאית.
מקור השם הוא בכרם ששכן במקום, ואשר נקרא על שם בעליו הערבי ממוצא חברוני: "כרם אלח'לילי". הכינוי אלח'לילי פירושו החברוני, אך גם "הידיד", שזהו כינויו של אברהם אבינו, ידיד האל שנקבר בחברון, ומכאן "כרם אברהם".
השטח נרכש ב-1852 על ידי ג'יימס פין, ששימש כקונסול הבריטי בירושלים באמצע המאה ה-19, וכלל גם מחצבה, גת וקולומבריום קדומים.
פין היה נוצרי אדוק, חובב תנ"ך ודובר עברית שוטפת. הוא הוקסם מארץ הקודש ומהיהודים היושבים בה, אותם ראה כעם הנבחר.
את "כרם אברהם" רכש כדי להקים בו חווה חקלאית ברוח תנ"כית, בשם "מושבת החרושת להעסקתם של יהודי ירושלים". כעבור כחודש ימים, הועסקו בחווה 130 איש.
לא הייתה בחווה הכשרה חקלאית שיטתית, אולם נעשו בה מגוון עבודות: דריכת יין, זיקוק שמן, עשיית מטאטאים מקש שגודל לשם כך, וגידול יבולים של דגן, עדשים ופירות.
יוזמתו עוררה חשדנות רבה בקרב היהודים, שחששו כי בכוונתו להשפיע עליהם להתנצר ברוח המיסיון שרווחה אז. פין הצליח לשכנע את היהודים בטוהר כוונותיו ואף הקים עבורם בית כנסת במקום (הראשון מחוץ לחומות). במשך שנים ארוכות פעלה החווה והעסיקה יהודים רבים.
פין סירב להרשות למיסיונרים של "החברה הלונדונית" להגיע אל שטח החווה בשעות העבודה כדי לערוך בה ויכוח דתי עם היהודים.
את קורות חייו, ובהם מידע רב על "כרם אברהם", העלה פין על הכתב בספר אוטוביוגרפי בשם עתות סופה.
פין מספר בספרו, כי המשגיח ניהל את פנקסי החשבונות שלו בעברית, וכי בזמן הליכתם בחזרה מעבודתם, שרו הפועלים בעברית: "פועלים אנו בשדה אברהם אבינו".
השכונה.
לפני שעזב את ארץ ישראל ב-1863 מכר פין לפועליו את הקרקעות, והם הקימו עליה את שכונת כרם אברהם. שכונה קטנה זו התאחדה בשנת 1941 עם שכונת גאולה ולמעשה כיום הן מהוות יחד שכונה אחת, הכוללת את גוש הרחובות הקרויים על שם נביאי תרי עשר. מבנה החווה החקלאית עודנו קיים (וכך גם הקולומבריום שבמרתפו). הוא שוכן ברחוב עובדיה ומשמש כבית ספר לבנות חרדיות.
השכונה מתוארת בהרחבה בספרו האוטוביוגרפי של עמוס עוז, "סיפור על אהבה וחושך", שם מספר עוז על ילדותו בשכונה. גם המשוררת זלדה התגוררה בשכונה, וכיום משמש ביתה שברחוב צפניה 31 אחד מציוני הדרך בסיורים ספרותיים הנערכים בירושלים. הסופר א.ב. יהושע אף הוא מקדיש לשכונה מקום בספרו "מר מאני".
כמו שכונות רבות בסביבתה השכונה עברה התחרדות והיום אוכלוסייתה חרדית.
בין השנים 2007–2008 ערכה עיריית ירושלים בשכונה שיפוץ נרחב של מתקני הרחוב, במסגרתו הותקנו ספסלי אבן וריצוף דקורטיבי, הוסדרה החנייה, הוקמה מערכת עמודי תאורה ייחודיים והוצב שילוט ייחודי.
טקס האוסקר
האוסקר
אומהה הולדם
אומהה הולדם (אנגלית: Omaha hold'em) הוא משחק קלפים השייך לקבוצת משחקי הפוקר שבהם משחקים בקלפי קהילה, בדומה לטקסס הולדם.
מהלך המשחק.
כל משתתף מקבל ארבעה קלפים וצריך ליצור יד פוקר (5 קלפים) בעזרת שניים מתוך ארבעת קלפי הכיס (הקלפים שקיבל) ושלושה מתוך חמשת קלפי הקהילה (הקלפים המונחים על השולחן). חשוב לציין שבניגוד לטקסס הולדם, שבו ניתן להשתמש בכל צירוף קלפים אפשרי בין קלפי הכיס וקלפי הקהילה, באומהה הולדם חייבים להשתמש בצירוף של שני קלפי כיס ושלושה קלפי קהילה בלבד.
קיימת גם גרסה שונה למשחק בשם "אומהה Hi-Lo", שבה היד החזקה ביותר והיד החלשה ביותר מתחלקות בקופה (ייתכן מצב שלאותו שחקן יש בו-זמנית גם את היד החזקה וגם את היד החלשה, ובמקרה כזה הוא יגרוף את כל הקופה).
בליינדים ואנטה.
יש מספר הימורים כפויים הנקראים אנטה (Ante בלטינית) ובליינדים (Blinds - עיוורים). כל השחקנים חייבים לשלם את ה-Ante, בעוד רק מספר שחקנים (קבוע מראש) שנמצאים משמאל לדילר חייבים לשלם את הבליינדים. האנטה והבליינדים נקבעים מראש ויכולים לעלות בזמן המשחק, בעיקר אם מדובר בטורנירים, שם הבליינדים עולים באופן קבוע, כדי להגדיל את סכום ההימור ההכרחי ולהקדים את סיום הטורניר, וכן לגרום לכך שגם שחקנים שמשחקים רק צירופי קלפים חזקים ונדירים (tight players) ינופו מהטורניר. משחקים לעיתים עם בליינדים בלבד, ללא אנטה.
הבליינד שנמצא משמאל לדילר נקרא "הבליינד הקטן" (small blind) והבליינד שנמצא מימינו נקרא "הבליינד הגדול" (big blind), כאשר הבליינד הגדול הוא ההימור המינימלי, והבליינד הקטן הוא מחציתו. מי שרוצה להמשיך ולשחק באותו סיבוב חייב לפחות להשוות את הבליינד הגדול ורשאי גם להעלות את סכום ההימור.
חלוקת הקלפים.
לכל שחקן מחלקים ארבעה קלפים (קלפי כיס) עם הפנים למטה. הבליינד הקטן מקבל ראשון קלף, ואחריו שאר השחקנים בכיוון השעון. לאחר סיום סיבוב החלוקה, מקבלים כולם קלף נוסף בסיבוב חלוקה שני וכך גם השלישי והרביעי. כל שחקן רשאי לבדוק את קלפיו, אך לאחר מכן כל הקלפים חייבים להיות מונחים עם הפנים כלפי מטה על השולחן, השחקן רשאי להסתכל בשנית על קלפיו כרצונו. מטרת המשחק היא ליצור קומבינציה של שניים מתוך קלפי הכיס שחולקו לשחקן יחד עם שלושה מתוך קלפי הקהילה שיחולקו בשלב מאוחר יותר על ידי הדילר, כאשר הקומבינציה של היד החזקה ביותר בשולחן היא שמנצחת.
סבב הימורים ראשון.
סבב זה מתקיים מיד לאחר חלוקת ארבעת קלפי הכיס. השחקן הראשון שמדבר הוא השחקן הנמצא משמאל לבליינד הגדול. לראשון שמדבר יש שלוש אפשרויות: לפרוש, להשוות לבליינד הגדול או להעלות את ההימור.
כדי להעלות, שחקן מוסיף סכום מסוים. סכום זה נקבע בהתאם לסוג המשחק שמשחקים:
במשחקי Limit נקבע סכום קבוע שגם הוא מוגבל אחרי מספר סיבובים, בדרך כלל שלושה או ארבעה סיבובים, סכום ההימור מוכפל בסבב הימורים השלישי והרביעי.
במשחקי Pot Limit ניתן להמר לא יותר מהסכום שיש בקופה.
במשחקי No Limit ניתן להמר על כל סכום, בהתאם לכמות הכסף שיש לשחקן.
כדי לפרוש השחקן מניח את קלפיו עם הפנים מטה ודוחף אותם למרכז השולחן, שם נאספים הקלפים של השחקנים שפרשו. ברגע ששחקן פרש הוא אינו יכול לקחת חלק ביד הנוכחית.
לשחקנים הבאים יש אותן אפשרויות, אך בנוסף הם יכולים להעלות (Re-raise) על העלאה קודמת שבוצעה, אך העלאה זאת חייבת להיות לפחות שווה לגודל ההעלאה הקודמת.
סבב הימורים שני (Flop).
אחרי סבב ההימורים הראשון, הדילר "שורף" את הקלף העליון בחבילה, על מנת לוודא שאף אחד לא ראה בטעות את הקלף העליון בחפיסה וכדי למנוע רמאויות. הקלף השרוף מונח על השולחן עם הפנים כלפי מטה. לאחר מכן הדילר מחלק שלשה קלפי קהילה עם הפנים כלפי מעלה (ה-Flop).
בסבב הימורים זה והבאים אחריו, הראשון לדבר הוא השחקן שיושב משמאל לדילר שעדיין נמצא ביד. בסיבובים אלו, בנוסף להשוות ולהעלות, שחקן יכול גם לומר Check, כלומר להישאר ביד מבלי לבצע הימור עד ששוב מגיע תורו לדבר. ברגע שבוצע הימור, על השחקן להחליט אם להשוות, להעלות או לפרוש. כך שבסופו של הסיבוב כל השחקנים שנשארו הימרו אותו סכום כסף, להוציא מקרה בו לשחקן יש פחות אסימוני משחק והוא בעצם שם את כל כספו בקופה. במצב כזה נפתחת קופה צדדית בשביל השחקנים שלהם נשאר עוד כסף להמר. כאשר בשלב זה השחקן ששם את כל כספו משחק רק על הקופה המרכזית, ושאר השחקנים משחקים על הקופה המרכזית ועל הקופה הצדדית.
סבב הימורים שלישי (Turn).
אחרי השלמת סיבוב ההימורים השני, "נשרף" עוד קלף. ונפתח עוד קלף קהילה עם הפנים כלפי מעלה. זהו קלף ה-Turn. במשחקי Limit, הסכום הקבוע מוכפל בסבב הימורים זה ונשאר כך עד לסבב האחרון. כללי ההימור הם כמו בסבב ההימורים השני.
סבב הימורים רביעי (River).
לאחר סבב ההימורים השלישי, "נשרף" עוד קלף ונפתח קלף קהילה חמישי עם הפנים כלפי מעלה. זהו קלף ה-River. מתקיים סבב הימורים כמו בסבבים הקודמים, כאשר לאחר סבב הזה מראים את הקלפים. אם לשני שחקנים, או יותר, אותה יד, השחקן עם הקלף הבא החזק יותר (נקרא קיקר – Kicker) מנצח. אם אין קיקר, אז הקופה תחולק באופן שווה בין השחקנים.