ב-10 בפברואר 2009 ערך בוטיה את הופעת הבכורה במדי נבחרת ספרד עד גיל 21, במשחק ידידות מול . במאי אותה שנה השתתף עם נבחרת ספרד עד גיל 20 באליפות העולם לנוער. הוא פתח בשני המשחקים הראשונים בשלב הבתים, בהם ניצחה ספרד והבטיחה את עלייתה לשמינית הגמר. לאחר שנח במשחק השלישי של שלב הבתים, פתח גם בשמינית הגמר נגד , משחק בו הורחק בכרטיס אדום במחצית הראשונה ונבחרתו הודחה מהטורניר עם הפסד 3-1. בהמשך הפך לשחקן קבוע בנבחרת עד גיל 21 והוא עזר לה לזכות באליפות אירופה לנוער 2011, כשהוא פותח בכל משחקי הטורניר, שנערך ביוני 2011 בדנמרק.
באוגוסט 2011 זומן על ידי ויסנטה דל בוסקה לסגל נבחרת ספרד הבוגרת, לקראת המשחקים מול ו, אך הוא לא לקח חלק במשחקים. בקיץ 2012 ייצג את מדינתו באולימפיאדת לונדון והוא פתח בשני משחקים בשלב הבתים, נגד נבחרות ו, אך נבחרתו הודחה כבר בשלב זה לאחר שהפסידה להונדורס ול וסיימה בתיקו עם מרוקו.
סטטיסטיקה.
נכון ל-1 ביוני 2018
Space Oddity (שיר)
ג'יימס בוון
ג'יימס בוון (באנגלית: James Bowen; נולד ב-5 במרץ 1979) הוא סופר ונגן רחוב בריטי שהתפרסם בזכות סיפרו האוטוביוגרפי "חתול רחוב ושמו בוב" שהפך במהירות לרב-מכר עולמי.
ביוגרפיה.
בוון נולד בסארי בבריטניה. הוריו התגרשו כשהיה בן שלוש והוא עבר להתגורר עם אמו ואביו החורג באוסטרליה.
הוא לא הסתדר בבית עם אביו החורג וגם לא בבית הספר. בגיל חמש עשרה נשר מבית הספר והחל להשתמש בסמים. בגיל שמונה עשרה שלחה אותו אמו לגור בלונדון עם אחותו למחצה בתקווה שזה ישנה אותו. הוא התקשה להשיג עבודה, הידרדר לסמים קשים ונזרק מבית אחותו. גם אביו סירב לקבלו והוא הפך לחסר בית והתגורר ברחובות לונדון. לבסוף התקבל לתוכנית שיקום עירונית, קיבל דירת מגורים ממחלקת הרווחה בטוטנהאם וכן החל בטיפול במתדון המשמש תחליף להרואין לצורך גמילה מסמים. לפרנסתו עבד כנגן גיטרה ברחובות באזור קובנט גרדן.
ערב אחד, בתחילת אביב 2007, חזר לביתו וגילה חתול ג'ינג'י שוכב בחדר המדרגות. בתחילה התעלם ממנו כי לא רצה לקבל אחריות על יצור נוסף בשעה שהיה לו מספיק קשה לקחת אחריות על עצמו. החתול המשיך לשכב באותו מקום ולמחרת ראה בוון שהוא פצוע במצב תזונתי גרוע וקרחות בפרווה. רחמיו נכמרו על החתול ובשארית כספו סידר לו טיפול וטרינרי שכלל טיפול בפצעים וסירוס והכניסו לדירתו. הוא קרא לחתול בוב על שם הדמות של "קילר בוב" מהסדרה טווין פיקס. בוון טיפל בבוב עד שהבריא ושילח אותו לדרכו בתקווה שלא ייפגשו יותר.
כאשר הלך לעבודתו כנגן רחוב עקב בוב אחריו, התגנב לאוטובוס וקפץ על כתפו. הם הגיעו לקובנט גרדן. בוון החל לנגן ובוב לצידו. באותו יום הרוויח בוון הרבה יותר מביום רגיל. אנשים היו עוצרים לצילום ונותנים כסף ברוחב לב. תוך זמן קצר השתנה מצבו של בוון. הוא נגמל מסמים, רואיין בטלוויזיה והוא ובוב הפכו לחביבי התקשורת ולידוענים. הסיפור על חתול הרחוב שהציל את בעליו זכה להתעניינות וירלית בפייסבוק, טוויטר ויוטיוב.
ספרים.
ב-2016 הופק סרט לפי "חתול רחוב ושמו בוב".
העוקץ הליטאי
העוקץ הליטאי הייתה תרמית בינלאומית בשנת 2016 שנפלו לה קורבן עשרות אזרחים ובהם קשישים יוצאי חבר העמים בכל רחבי ישראל.
ההונאה התבצעה בצורה הבאה: החשודים היו מתקשרים לאחד הקשישים, מציגים עצמם כעורכי דין, וטוענים בפניו שאחד מקרובי משפחתו נפגע בתאונת דרכים, ואם לא ישלמו סכום כסף גדול, קרוב המשפחה יהיה "בבעיה". הקשיש היה מאמין למתקשרים ומשלם את הכסף לשליח שהגיע לביתו. במהלך הפעלת התרמית נגנב בישראל סך של כמיליון ש"ח מכ-270 קשישים. מוקד ההונאה היה ליטא, על ידי גורמים עברייניים מקומיים, שחברו לעבריינים מהמדינות השונות. הכסף שנגנב, בסכומים של מיליונים, הועבר לליטא.
בתום חקירה סמויה של משטרת ישראל ומדינות נוספות (קנדה, פינלנד, רוסיה ועוד) שנמשכה שמונה חודשים נחשפה התרמית ונעצרו 12 חשודים.
התרמית נחשבת כאחת מתרמיות העוקץ הגדולות, ומוגדרת על ידי האינטרפול כרביעית בגודלה בעולם.
המסוורת'
המסוורת' (באנגלית: Hemsworth) היא עיירה במערב יורקשייר, אנגליה.
אהבה צעירה
אהבה צעירה הוא הסרט השביעי בסדרת סרטי הקולנוע אסקימו לימון. את הסרט ביים וולטר באנרט. הסרט יצא ב-1987.
הסרט (שהופץ בישראל בגרסה מדובבת לעברית בבימויה של שפרירה זכאי), מכר 530,211 כרטיסים בגרמניה המערבית.
עלילה.
שלושת הגיבורים מסתבכים בתאונת דרכים, בה נהרסת מכוניתם של הוריו של יוד'לה, השוהים בחו"ל. עלות התיקון מאלצת את השלושה להשיג כסף ומהר, הם מתחילים לעבוד כמלצרים ואנשי שירותים בבית מלון.
נוריו ססאקי
נוריו ססאקי (ביפנית: 佐々木 則夫; נולד ב-24 במאי 1958) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל יפני. כיום מאמן ססאקי את נבחרת הנשים של יפן, והוביל אותה לזכייה היסטורית בגביע העולם 2011. ססאקי זכה פעם אחת בפרס מאמן השנה בעולם, והיה מועמד לזכייה עוד שלוש פעמים נוספות.
קריירה.
ססאקי נולד ב-1958 במחוז יאמאגטה שבחבל טוהוקו, יפן. כבר כשהיה בתיכון, הוא שימש כקפטן קבוצת הכדורגל של בית ספרו והוביל אותה לחצי גמר אליפות בתי הספר. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, החל ססאקי לעבוד בענקית התקשורת ניפון טלגרף אנד טלפון (NTT), ואף הצטרף לקבוצת הכדורגל של החברה. ב-1986, הוא היה חלק מרכזי בעליית הקבוצה לליגה היפנית השנייה. כשהיה בן 33 פרש ססאקי ממשחק פעיל.
ב-1997, מונה ססאקי למאמן אומיה ארדיג'ה, שהייתה גלגול מתקדם של קבוצת נעוריו. לאחר שנה בתפקיד, עבר ססאקי למחלקת הנוער של המועדון ובמקביל מונה לראש מחלקת הפיתוח. בשנת 2006, הוא החל לשמש כמאמן נבחרת הנשים הצעירה וכעוזר המאמן בנבחרת הנשים הבוגרת של יפן. לאחר שנתיים בתפקיד, קודם ססאקי לתפקיד המאמן הראשי של נבחרת הנשים.
תחת שרביטו של ססאקי, הפכה יפן לאחת הנבחרות הטובות בעולם והחלה לצבור הצלחה רבה. ב-2008, זכתה הנבחרת בתואר גדול ראשון בתולדותיה - אליפות מזרח אסיה שנערכה בסין. באותה שנה, הוא אף הוביל את הנבחרת למקום הרביעי בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג. ב-2010, אירחה יפן את אליפות מזרח אסיה וזכתה בתואר בפעם השנייה רציפות. באותה שנה, זכתה הנבחרת לראשונה במשחקי אסיה, לאחר ניצחון 0-1 בגמר על צפון קוריאה.
לפני מונדיאל 2011 נחשבו היפניות לנבחרת בינונית ובעלת סיכויים לא גבוהים לזכייה. למרות זאת, הוגרלה הנבחרת לבית קל, סיימה במקום השני והעפילה לרבע הגמר. ברבע הגמר פגשו היפניות את נבחרת גרמניה, שנחשבה למועמדת הבולטת לזכייה. לאחר משחק צמוד, ההכרעה עברה להארכה, בה ניצחה יפן 0-1. את חצי הגמר, צלחו היפניות בהצלחה כאשר ניצחו את שוודיה 1-3. ב-17 ביולי, במשחק הגמר, פגשה יפן את הנבחרת הטובה בעולם על פי דירוג פיפ"א - ארצות הברית. שלוש דקות לסיום ההארכה, כשארצות הברית מובילה 1-2, כבשה הומארה סאווה את שער השוויון לאחר בעיטת קרן. בדו-קרב הפנדלים, גברו היפניות 1-3 על האמריקאיות וזכו בגביע ההיסטורי.
מספר חודשים לאחר מכן, ב-9 בינואר 2012, זכה ססאקי בפרס מאמן השנה של פיפ"א, המוענק למאמן הנשים המצטיין באותה שנה. הוא קיבל 45.57 אחוזים מקולות המצביעים, וגבר על פיה סונדהאגה השוודית (15.83% מהקולות) ועל ברונו ביני הצרפתי (10.28%). בסוף שנה זו, הוביל ססאקי את יפן לזכייה במדליית הכסף באולימפיאדת לונדון, לאחר הפסד 2-1 בגמר נגד ארצות הברית. בשנת 2014, זכתה יפן בפעם הראשונה באליפות אסיה שנערכה בווייטנאם. היה זה התואר החמישי של ססאקי עם נבחרת יפן בשש שנות אימון.
בגביע העולם 2015, ניסה ססאקי להפוך למאמן הראשון מאז ויטוריו פוצו האיטלקי שמצליח לזכות בשני גביעי עולם כמאמן ראשי. הוא כמעט והצליח במטרתו, אך יפן הפסידה בגמר 5-2 לארצות הברית.
פורטובלו (פירושונים)
סלט אוליביה
משה קנטור
ויאצ'סלב משה קנטור (ברוסית: Вячеслав Моше Кантор; נולד ב-8 בספטמבר 1953) הוא תעשיין, מדען, נדבן ומנהיג יהודי רוסי, המכהן כנשיא הקונגרס היהודי האירופי וכנשיא קרן פורום השואה העולמי. קנטור עומד בראש תאגיד הדשנים "אקרון", הנסחר בבורסות בלונדון וברוסיה. על פי פורבס, נכון ל-2021 הונו מוערך ב-6.1 מיליארד דולר.
קורות חיים.
קנטור נולד ב-8 בספטמבר 1953. הוא בוגר המכון לאווירונאוטיקה במוסקבה, בעל תואר דוקטור במערכות בקרה אוטומטיות לכלי טיס ובעל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב.
קנטור ידוע בעולם במלחמתו העיקשת באנטישמיות ובגזענות. הוא משמש נשיא המועצה האירופאית לסובלנות ופיוס (ECTR), ארגון המורכב מראשי מדינות אירופה, זוכי פרס נובל לשלום ואישים בעלי הישגים בתחום. המועצה מהווה פורום חשיבה בנושאי מדיניות זכויות האדם באירופה, מלחמה באנטישמיות ושנאת זרים ובקידום סובלנות.
בשנת 2005, ייסד קנטור את קרן פורום השואה העולמי, והוא מכהן כנשיאה. פורום השואה העולמי עוסק בשימור זיכרון השואה ולקחיה ומאבק באנטישמיות הגואה. בינואר 2020 הביא קנטור לישראל את אירועי פורום השואה העולמי החמישי, לציון 75 שנים לשחרור מחנה ההשמדה אושוויץ ועל רקע התגברות האנטישמיות בעולם. באירוע, שערוצי תקשורת מובילים בעולם תיארו כ"האירוע הדיפלומטי הגדול ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל", השתתפו 48 מנהיגים מרחבי העולם.
בשנים 2005–2009 היה נשיא הקונגרס היהודי-רוסי. משנת 2007 מכהן קנטור כנשיא הקונגרס היהודי האירופי, ארגון המייצג 42 קהילות יהודיות באירופה.
בשנת 2007 ייסד, את הפורום הבינלאומי למניעת אסון גרעיני בלוקסמבורג והוא משמש כנשיאו.