קרייס נולד ב-16 בנובמבר 1889 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-24 במרץ 1909 התגייס קרייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - "פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן). קרייס פיקד על מחלקה ולאחר מכן על פלוגה במהלך מלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית. ב-18 ביוני 1915 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-15 ביולי 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו במהלך המלחמה הועטר קרייס בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, מסדר אריה צרינגן דרגה שנייה, מסדר ההצטיינות הצבאית של וירטמברג ואות הפציעה בשחור.
בין המלחמות.
לאחר המלחמה נותר קרייס ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנים 1925–1928 שימש כמדריך בבית ספר לחי"ר בדרזדן, וב-1 במאי 1931 הועלה לדרגת מיור והועבר למשרד הרייכסווהר בברלין, הוא נשאר שם עד סוף 1934. ב-1 באוקטובר 1934 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט ופיקד על גדוד במולדתו וירטמברג. במרץ 1937 הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 בנובמבר אותה שנה הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-90 בהמבורג.
מלחמת העולם השנייה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה פיקד קרייס על הרגימנט והשתתף עמו בפלישת גרמניה הנאצית לפולין. לאחר מכן הועתקה היחידה שלו לגרמניה לקראת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. ממאי 1940 היה הרגימנט חלק מהדיוויזיה ה-20 במהלך כיבוש הולנד וצרפת. הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ב-1 בפברואר 1941, ובמרץ 1941 הועבר לזמן קצר לעתודת המילואים.
ביולי 1941 מונה קרייס למפקד הדיוויזיה ה-168, ולחם עימה במהלך מבצע ברברוסה ולאחר מכן בזירה הדרומית. על פעולותיו במהלך קרב חרקוב השלישי הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוקטובר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובאפריל 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-355, שספגה אבדות כבדות במהלך הפעולה נגד הצבא האדום במרפא ובעקבות זאת פורקה ב-9 בנובמבר 1943.
בנובמבר 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-352 שהוקמה לאחרונה, אשר יחד עם שש דיוויזיות אחרות, הייתה ממוקמת בנורמנדי מול הפלישה של בעלות הברית. הדיוויזיה נשלחה לאזורי החוף לאחר שכוחות בעלות הברית נחתו בחופי אומהה וגולד. על פי הוראותיו של אדולף היטלר, קרייס העביר את הדיוויזיה חזרה לקו הגנה במרחק של כ-20 קילומטרים מהחוף. שם הוא הצליח להתנגד לכוחות בעלות הברית בקטע זה במשך מספר שבועות.
קרייס נפצע קשה ב-2 באוגוסט 1944, סמוך לסן-לו ומת כעבור 4 ימים, ולאחר מותו הוענק לו תוספת עלי אלון לצלב האבירים של צלב הברזל ב-11 באוגוסט 1944.
פיטר דוקטר
הדיוויזיה ה-355 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-355 (בגרמנית: 355. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-10 בפברואר 1943 בצרפת, והועמדה תחת פיקוד דיטריך קרייס. באוגוסט 1943 לחמה הדיוויזיה בקרב חרקוב הרביעי, ולאחר מכן לחמה בקרבות הקשים באוקראינה. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות, ובעקבות כך פורקה ב-21 בדצמבר 1943.
חיל העבודה הילידי הדרום אפריקאי
שם סוגני
גו צ'וק טונג
גו צ'וק טונג (בסינית: 吴作栋; נולד ב-20 במאי 1941) הוא פוליטיקאי סינגפורי, שכיהן כראש הממשלה השני של סינגפור, מ-1990 ל-2004.
כחבר במפלגת הפעולה העממית (PAP) החליף את לי קואן יו כראש הממשלה. כיהן כמזכיר הכללי של מפלגת הפעולה העממית אחרי שלי קואן יו פרש מתפקידו מ-1 בנובמבר 1992 עד ה-3 בדצמבר 2004. לאחר מכן הוא כיהן כשר בכיר ויושב ראש של (MAS) מ-2004 עד 2011. הוא המשיך לשרת כחבר פרלמנט והחזיק בתואר "שר בכיר בדימוס", עד להודעתו על פרישה ביוני 2020.
ראשית חייו.
גו צ'וק טונג נולד במושבות המצרים בסינגפור ב-20 במאי 1941. גו למד ב-"Raffles Institution""" מ-1955 ל-1960. גו קיבל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת סינגפור ותואר שני בפיתוח כלכלי מויליאמס קולג' ב-1967. אחרי לימודיו הוא חזר לסינגפור כדי לעבוד בממשלה. חלומו של גו לקבל תואר דוקטור נגדע בשל אי העברת המלגה שלו לאוניברסיטה בה נרשם כעמית מחקר לאחר סיום לימודיו בקולג'. ב-2015 הוענק לו תואר דוקטור במשפטים מאוניברסיטת סינגפור, בשל תרומתו למדינה.
ב-1969 גו החל לעבוד בחברת ההַמְכָּלָה (הובלת מטענים במכולות) (NOL) כמנהל תכנון ופרויקטים. הקריירה שלו התקדמה במהירות ובשנת 1973 מונה למנכ"ל החברה.
קריירה פוליטית מוקדמת.
בבחירות הכלליות של 1976, גו, אז בן 35, נבחר לחבר פרלמנט מטעם מפלגת הפעולה העממית (PAP). הוא מונה לשר מדינה בכיר לענייני אוצר. ב-1981 הוא קודם לתפקיד שר המסחר והתעשייה של סינגפור ומאוחר יותר שירת בתפקידים שונים כגון: שר הבריאות ושר ההגנה.
ב-1985 גו מונה לסגן ראשון לראש הממשלה לי קואן יו. היורש המועדף על לי קואן יו לרשת אותו כראש הממשלה היה טוני טאן, אך גו נבחר על ידי הדור החדש של מנהיגי המפלגה העממית כולל טוני טאן עצמו לתפקיד היורש, ראש הממשלה יו קיבל את החלטתם.
ראש הממשלה (1990–2004).
ב-28 בנובמבר 1990 גו החליף את לי קואן יו כראש הממשלה השני של סינגפור. לי נשאר חבר משפיע בקבינט של גו, מחזיק התפקיד "שר בכיר לשעבר". בבחירות הכלליות של 1991, במבחן האלקטורלי הראשון לגו, הוא הוביל את מפלגת הפעולה העממית לניצחון ברוב של 61% מכלל קולות הבוחרים. ב-1992 לי העביר את תפקיד המזכיר הכללי של מפלגת הפעולה העממית לגו.
כראש ממשלה, גו הבטיח שלטון פתוח וקשוב יותר מהשלטון של קודמו יו. שלטונו כונה "סינגפוריזם עם פני אנוש". פתיחות זו הורחבה גם לתחומי החיים הסוציו-אקונומיים. בזמן כהונתו של גו סינגפור חוותה מספר משברים כדוגמת:
כמזכיר הכללי של מפלגת הפעולה העממית, הוביל את המפלגה לשלושה ניצחונות ב-1991, 1997 ו-2001 בהם זכה באחוזי הצבעה גבוהים למפלגתו (61%, 65% ו-75% בהתאמה). לאחר בחירות 2001 גו ציין כי יפרוש מתפקידו אחרי שיוציא את סינגפור מהמשבר הכלכלי בו הייתה שרויה.
במהלך ריאיון למגזין טיים ביולי 2003, גו הפתיע את תושבי סינגפור כשהודיע כי הממשלה מעסיקה בשורותיה הומוסקסואלים (אפילו בתפקידים רגישים) . זאת אף על פי שבסינגפור מעשים הומוסקסואלים אסורים על פי חוק. אף על פי שהכרזתו הובילה למתקפה גדולה מצד עמיתיו השמרנים, היא חיזקה את תדמיתו כמנהיג סובלני ופתוח יותר. באותו החודש אישר לאזרחי סינגפור לבצע קפיצת בנג'י. זאת כחלק מניסיונו לשנות את תדמיתה של המדינה ולהפוך אותה למרכז של תרבות ואמנות. בנוסף איפשר את פתיחת הברים 24 שעות ביממה. במהלך כהונתו בוצעו מעל למאה תיקונים בחוק על מנת " לשחרר מעט את החבל ההדוק שעל צוואר האומה". כמו כן גם עודד את אזרחיו להשמיע קולם אם אינם מרוצים מתפקוד הממשלה.
שר בכיר (2004–2011).
ב-12 באוגוסט 2004, גו פרש מתפקידו כראש ממשלה והחל לכהן כשר בכיר בקבינט של מחליפו, לי הסיין לונג. ב-20 באוגוסט 2004 גו מונה ליו"ר הרשות המוניטרית של סינגפור. אחרי מספר איומי טרור על סינגפור, נפגש גו עם מנהיגים אסלאמיים מקומיים וגם ערך ביקור באיראן, שם הוא נפגש עם נשיא איראן מוחמד ח'אתמי וגם ביקר במסגדים מקומיים. לאחר מכן ביקר במדינות אחרות במזרח התיכון כשר בכיר, עם חזון לשיפור היחסים הדיפלומטיים עמם. כך ציפה להשיג הזדמנויות טובות יותר לעסקים סינגפוריים במיוחד באיחוד האמירויות הערביות, בקטר ובכווית.ב-1 בפברואר 2005 גו נבחר לעמית כבוד במסדר הכבוד של אוסטרליה, העיטור האזרחי הגבוה ביותר של אוסטרליה : "בשל שירותו המכובד למען יחסי אוסטרליה-סינגפור".
ב-19 במאי חתם עם שר האוצר הישראלי, בנימין נתניהו על הסכם הימנעות ממיסים כפולים, כאשר ביקר בישראל. הסכם זה בא להחליף הסכם שנחתם בין המדינות ב-1971. ב-2006 נשקל שמו כמועמד להתמנות למזכיר הכללי של האו"ם, אך בסופו של דבר מונה באן קי מון מדרום קוריאה לתפקיד.
כיום.
לאחר בחירות 2011 בהם השיגה האופוזיציה בסינגפור הישג חסר תקדים בכמות הנציגים שהצליחה להכניס לפרלמנט, פרש יחד עם לי קואן-יו מהקבינט.
במאי 2011 הודיע לי הסיין לונג כי גו ימונה ליועץ בכיר ברשות המוניטרית של סינגפור, ויוענק לו התואר "שר בכיר בדימוס". ביוני 2011 הוענקה לו הדרגה הראשונה של עיטור מסדר השמש העולה על ידי ממשלת יפן.
ב-25 ביוני 2020 הודיע גו על פרישתו מהפוליטיקה לאחר 44 שנים בהם כיהן בין היתר כחבר פרלמנט, שר וראש הממשלה.
משפחתו.
גו נשוי ל ולהם זוג תאומים, בן ובת. בנם גו ג'ין הוא פיזיקאי.
ישראל בן ממס
ישראל בן ממס (נולד ב-28 במרץ 1957) הוא כדורגלן עבר ישראלי. תיפקד בכל הקריירה כקשר אמצע ועושה המשחק. לאורך שנים זכה לכינוי "המוח", בשל ראיית המשחק המשובחת שלו.
קריירה.
בן ממס גדל במחלקת הנוער של הפועל לוד. בעונת 1975–1976 עלה לקבוצת הבוגרים ששיחקה בליגה א' ושימש בעיקר כשחקן מחליף. בסיום העונה ירדה קבוצתו לליגה ב'. בעונת 1976–1977 תפס מקום קבוע בהרכב כעושה משחק והעפיל עם קבוצתו בחזרה לליגה א' ומשם בתוך עונה אחת לליגה הארצית. בעונת 1981–1982 העפיל עם קבוצתו לליגה הבכירה. בעונת 1983–1984 הגיע לשיא הקריירה כשזכה עם הפועל לוד בגביע המדינה בכדורגל לאחר ניצחון בגמר 2–3 בבעיטות 11 מטר מול הפועל באר שבע. שלושה ימים לאחר מכן זכה גם בגביע אלוף האלופים לאחר ניצחון 1–4 בגמר מול מכבי חיפה. בעונה שלאחר מכן ירד עם הפועל לוד לליגה הארצית. בעונת 1985–1986 העפיל בחזרה לליגה הלאומית וירד עמה לליגה הארצית לאחר שתי עונות.