בתרגום התנ"ך לאנגלית של המסורה, מופיעה המילה Mulberry Tree ובתרגום לעברית - עץ תות. ייתכן והכוונה היא לתות שחור בכותי שהוא זן ממשפחת תות עץ אשר נראה כעץ בוכה ועל כן שמו.
פירוש אחר אומר שהמלה "בכא" נגזרת מ"פיכה" - נזל, ירד. והכוונה לשרף של העצים, כנראה עצי מיש דרומי, שהיה מפכה ונוזל מן העצים.
הרד"ק מפרש את הביטוי 'עמק הבכא' בצורה שונה, הוא מבאר את המילה 'בכא' כ'מבוע' ואת 'עמק הבכא' כ'עמק מבועי החכמה' שמי שעובר בו יוכל ללמד חכמה לבאים אחריו.
חוקר הצמחים יהודה פליקס מזהה את הבכא עם אלת המסטיק, כיוון שצמח זה משמיע קול בעת שבירת זרדיו ועליו (בשל קשיותם ושברירותם), ומכיוון שלאחר שבירתם נוזל צרי בצורת דמעות, הרי הוא תבלין המסטיקא המפורסם הנמכר עד ימינו בצורת "דמעות" (ושהיה מוכר מאוד בעת העתיקה כמסטיק ללעיסה - מקור שמו כנראה פיניקי-עברי, כיוון שהיה "משתיק" את לועסו) .
המשמעות הסמלית.
חז"ל ראו בשם "עמק הבכא" כינוי סמלי לגיהנום, היינו למקום אליו נשלחים עוברי עברה, כאשר המילה "בכא" מפורשת כבכי.
בשלב יותר מאוחר קיבל "עמק הבכא" משמעות סמלית חדשה, יהודית ואחר כך גם כלל אנושית, כשהפך לכינוי למקום עינויים וסבל אנושי, וסמל של גלות עם ישראל המתמשכת. פירוש זה נזכר לראשונה בתפילה, ובפיוט "לכה דודי". ביטוי זה הוא גם כינוי לעולם הזה ותלאותיו. במאה ה-16 כתב ההיסטוריון היהודי ר' יוסף הכהן הרופא ספר היסטוריה בשם "עמק הבכא", ובמאה ה-19 חיבר הסופר מנדלי מוכר ספרים ספר בשם "בעמק הבכא".
מלחמת יום הכיפורים.
בהיסטוריה של מדינת ישראל, "עמק הבכא" הוא כינוי של עמק נרחב בצפון רמת הגולן, בין הר חרמונית לבין רכס הבוסטר, שדרכו ניסו לפרוץ הדיוויזיות הסוריות במלחמת יום הכיפורים. טנקים של חטיבה 7 ושל חטיבה 188 בעזרת סיוע של גדוד 405 בלמו שם את כוחות השריון הסורים, בקרב דמים קשה שנמשך כארבע יממות. הכוח הישראלי מנה 150 טנקים ומולו התייצבו כ-450 טנקים סוריים. הודות לקרב בלימה שנוהל על ידי מפקד גדוד 77 של חטיבה 7, אביגדור קהלני, נכשלה המתקפה של הצבא הסורי בגזרה הצפונית והושמדו כ-300 טנקים סוריים. צה"ל איבד 76 לוחמים ולזכרם הוקמה במקום אנדרטה.
לקרב ניתן הכינוי "קרב עמק הבכא" בסדרת כתבות של רנן שור בעיתון "במחנה" בנובמבר 1973.
שבץ
Pidgin
Pidgin היא תוכנת מסרים מיידיים שזמינה עבור מערכות הפעלה רבות. Pidgin תומכת במספר מרובה של חשבונות מקבילים עבור מספר רב של רשתות ופרוטוקולים של מסרים מיידיים שונים.
בתחילת דרכה, התוכנה הייתה ידועה כ-GAIM או כ-gAIM, שם המציין שזהו תחליף לתוכנת ה-AIM עבור סביבת GNOME. המונחים "AIM" ו-"Instant Messenger" שמורים לחברת AOL Time Warner ולכן Gaim לא הייתה רשאית להשתמש בהם. לאחר פרשה ארוכה של איומי תביעה מצד עורכי הדין של AOL, הפרויקט שינה את שמו ל־Pidgin (פידג'ין), שהיא מילה אשר משמעה היא ערבוב של מספר שפות אנוש. Pidgin היא תוכנה חופשית הזמינה תחת רישיון GPL.
התוכנה נכתבה במקור על ידי מארק ספנסר עבור מערכות הפעלה דמויות יוניקס, אך כיום היא זמינה גם ל־Windows, לינוקס, FreeBSD, Mac OS X, SkyOS, Trolltech, ו-Qtopia.
כנסיית סנט קלמנט איסטצ'יפ
כנסיית סנט קלמנט איסטצ'יפ (באנגלית: St Clement Eastcheap) היא כנסייה בסמטת קלמנט, באזור איסטצ'יפ של הסיטי של לונדון. במקום בו נמצאת הכנסייה עמדה כנסייה החל מהמאה ה-11. כנסייה זו נשרפה במהלך השרפה הגדולה של לונדון ב-1666 והוקמה מחדש על ידי האדריכל סר כריסטופר רן.
הכנסייה נזכרת בשיר הילדים הידוע "תפוזים ולימונים" (למרות הסברה כי הכנסייה הנזכרת בשיר היא כנסיית סנט קלמנט דיינס בווסטמינסטר).
כריסטופר רן
סר כריסטופר רן (באנגלית: Sir Christopher Wren; 20 באוקטובר 1632 - 25 בפברואר 1723) היה איש מדע, שעסק באנטומיה, מתמטיקה, אסטרונומיה ופיזיקה, והיה אחד מגדולי האדריכלים האנגלים. רן ידוע בתוכניותיו לשיקומה של העיר לונדון לאחר השרפה הגדולה של 1666, ובשיקום וההקמה מחדש של כנסיותיה של העיר. הוא היה נשיא החברה המלכותית בשנים 1680–1682.
ביוגרפיה.
רן נולד בשנת 1632 בווילטשייר, והיה בנו של דיקן כנסיית וינדזור. הוא למד בבית הספר של וסטמינסטר ובאוניברסיטת אוקספורד, שם היה חבר הן במכללת ודהאם והן במכללת אול סואולס. באוקספורד הכיר את הנסיך צ'ארלס, ולאחר שצ'ארלס הפך למלך אנגליה מינה את רן לאדריכל המלכותי.
בשנת 1657 מונה למרצה לאסטרונומיה במכללת גרשם וארבע שנים מאוחר יותר הפך למרצה ראשי בתחום זה ועמד בראש קתדרת סרוויל לאסטרונומיה עד פרישתו בשנת 1673. רן היה ממיסדי החברה המלכותית ואף נשיאה של החברה המלכותית בין השנים 1680–1682.
הבניין הראשון שתכנן היה התיאטרון השלדוני של אקספורד. לאחר מכן תכנן כמה בניינים הן עבור אוניברסיטת אוקספורד והן עבור אוניברסיטת קיימברידג'. בקיימברידג' תכנן את הקפלות של מכללת פמברוק ומכללת עמנואל.
לאחר השרפה הגדולה של לונדון נבחן רן לשקם את העיר, ובייחוד את קתדרלת סנט פול. קתדרלת סנט פול היא אחת הקתדרלות היחידות באנגליה שנבנו לאחר ימי הביניים, והיחידה הבנויה בסגנון הרנסאנס. רן קיבל השראה מקתדרלת סנט פטרוס ברומא, ואף שתוכניתו ספגה ביקורת רבה בעת הבנייה, נחשב כיום הבניין לאחד הבניינים היפים בלונדון בפרט ובאנגליה כולה. רן תכנן והקים את הקתדרלה בין השנים 1675–1710, ובמקביל עמל, יחד עם עמיתיו רוברט הוק וניקולס הוקסמור לתכנן ולהקים 51 כנסיות על מנת להחליף את 87 הכנסיות שניזוקו בשריפה. מרבית כנסיות אלו עומדות עד היום.
בנוסף תכנן רן את האנדרטה לשריפה הגדולה של לונדון, את מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ', את המוזיאון האשמולי באוקספורד, את בית החולים גריניץ', את בית מארלבורו, ואת ספריית רן במכללת טריניטי בקיימברידג'.
רן זכה בתואר אבירות בשנת 1673 וכיהן כחבר הפרלמנט הבריטי בין השנים 1685–1688 וכן בין 1702–1705.
רן נפטר בשנת 1723 ונקבר בקתדרלת סנט פול. בקתדרלה חקוקה כתובת הנצחה בלטינית לזכרו: "Lector, si monumentum requiris, circumspice". תרגום: "קורא [כתובת זו], אם אתה מחפש את האנדרטה לזיכרי, הבט סביבך".
גלוק 17
גלוק 17 הוא אקדח חצי אוטומטי אוסטרי מתוצרת חברת גלוק, היורה תחמושת 9 מ"מ פרבלום ("לוגר").
היסטוריה.
גלוק 17 הוא האקדח הראשון שעוצב ופותח על ידי החברה האוסטרית גלוק. האקדח ייחודי בכך שבייצור גוף הנשק ורבים מחלקיו נעשה שימוש חלוצי בפולימרים פלסטיים. האקדח הופיע לראשונה ב־1980 בצבא האוסטרי לבדיקת ניסיון, ונכנס לצבא האוסטרי תחת השם P80.
סקירות ראשונות על האקדח הציגו את כלי הנשק כאילו הוא עשוי כולו מפלסטיק, ולכן לא ניתן לגילוי בגלאי מתכות. הצגה זו אינה נכונה: הנוקר, הקנה, וחלקים נוספים עשויים ממתכת, ומופיעים בגלאי מתכות. האקדח קרוי "גלוק 17" משום שהוא מתבסס על הפטנט ה-17 שנרשם על שמו של גסטון גלוק, בניגוד לדעה הרווחת, הגורסת כי האקדח נקרא כך על שם כושר הנשיאה של מחסניתו הסטנדרטית.
מפרט טכני.
על האקדח ניתן להרכיב גם קנה מיוחד משתיק קול בקלות ובמהירות רבה. ישנה אפשרות לבצע ירי גם מתחת למים.
דגמים מתקדמים.
"גלוק 17" עבר ארבעה שינויים גדולים מאז הצגתו לראשונה. המודל הנוכחי הוא הדור החמישי של האקדח.
קיימות כמה גרסאות של גלוק 17:
תפוצה בעולם.
אקדח גלוק 17 נחשב לאחד האקדחים הטובים בעולם ומשרת ביחידות לוחמה בטרור רבות בעולם. זהו האקדח הנפוץ ביותר בתחום הביטחון. בישראל נבחר האקדח על ידי משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים כנשק ממלכתי, והוא משרת, בין השאר, בשב"כ, במשטרת ישראל, ביחידות האבטחה הממלכתיות, אצל מאבטחי אל על, מאבטחי נמלים ואוניות, וכן בשייטת 13 (חברת גלוק מייצרת ערכה מיוחדת למניעת חלודה ממי הים עבור כוחות ימיים). בנוסף נמצא האקדח בשימוש, בין היתר, על ידי צבא אוסטריה; כוחות הביטחון של שוודיה; משטרת נורווגיה; בארצות הברית נמצא האקדח בשימוש הבולשת הפדרלית, ה-DEA - הרשות למלחמה בסמים, וכוחות משטרה בערים הגדולות: לוס אנג'לס, שיקגו, ניו יורק, ועוד; בצרפת משתמשות באקדח יחידות מיוחדות - GIGN (היחידה הלאומית למלחמה בטרור), RAID (יחידת העילית של המשטרה), ו-GIPN (כוח המשימה המיוחד של המשטרה); בגרמניה - ה-GSG-9 (היחידה למלחמה בטרור של משטרת גרמניה); יחידות מיוחדות במשטרת איטליה - GIS ו-NIS; וכן יחידות מיוחדות של משטרת ספרד, הולנד, פולין, לוקסמבורג, במשטרת לונדון (CO-19), במשטרות אוסטרליה, מקסיקו, ברזיל ואחרות. עד היום מכרה גלוק מעל מיליון וחצי אקדחים מסוג זה לכוחות ביטחון שונים.
מסלול גאוסטציונרי
מסלול גאוסטציונרי (באנגלית: Geostationary Earth Orbit - GEO) הוא מסלול מעגלי סביב כדור הארץ, מעל קו המשווה, והוא מרוחק 35,786 קילומטר מפני הארץ. תכונתו העיקרית של מסלול זה היא כי לוויין שיוצב עליו יוכל להישאר כל הזמן מעל אותה נקודה על פני כדור הארץ, ועל כן ייראה מכדור הארץ כנייח. תכונה זו מאפשרת להעביר שירותי תקשורת לאזורים מוגדרים על פני הארץ לאנטנות המכוונות בזווית קבועה לנקודה ספציפית בחלל. בניגוד ללווייני תקשורת, לווייני ריגול מוצבים ופועלים במסלולים בגובה מספר מאות קילומטרים מעל פני הקרקע, הם מקיפים את כדור הארץ מספר פעמים ביום ומיקומם בשמיים אינו קבוע.