ב-5 בנובמבר 2021 מונה למאמן ברצלונה, הקבוצה בה שיחק במשך 17 שנה. במשחקו הראשון כמאמן ברצלונה, ניצחה הקבוצה בביתה 1-0 את אספניול בדרבי הקטאלני. בקמפיין הראשון של צ'אבי כמאמן בליגת האלופות, נותר לו לאמן בשני המחזורים האחרונים שנותרו בשלב הבתים. לאחר שוויון 0–0 עם בנפיקה ליסבון בקאמפ נואו ב-23 בנובמבר, והפסד 3–0 לבאיירן מינכן ב-8 בדצמבר באליאנץ ארנה, הקבוצה סיימה במקום השלישי בבית מה ששלח אותה לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית.
ב-12 בינואר 2022, בקלאסיקו הראשון של צ'אבי כמאמן ברצלונה, נוצחה הקבוצה על ידי ריאל מדריד 2–3 בחצי גמר הסופר קאפ הספרדי בתום הארכה. מיד לאחר מכן הודחה ברצלונה בשלב מוקדם מגביע המלך הספרדי לאחר שהובסה 3-2 בשמינית הגמר על ידי אתלטיק בילבאו לאחר הארכה. ב-20 במרץ, צ'אבי זכה בקלאסיקו הראשון שלו כמאמן בו הביסה קבוצתו 4-0 את ריאל מדריד בליגה
בסנטיאגו ברנבאו, ובכך סיים את רצף ההפסדים של ברצלונה לריאל בחמישה משחקי קלאסיקו.
סגנון משחק.
צ'אבי שיחק לאורך הקריירה שלו בעמדות הקישור: בתחילת דרכו כקשר אחורי, במשך רוב הקריירה שלו כקשר מרכזי ולפרקים כקשר התקפי. לאורך הקריירה שלו השתמש צ'אבי, המתנשא לגובה 1.70 מטר בלבד, בטכניקה גבוהה עם הכדור וראיית משחק. צ'אבי התאפיין ביכולת מסירה הן למרחקים קצרים והן למרחקים ארוכים, וכן ביכולת לשלוט בקצב המשחק, להניע את הכדור למרחבים המתאימים על מנת לקדם את התקפת קבוצתו. יכולותיו הפיזיות של צ'אבי מוגבלות ביחס לשחקנים אחרים; הוא איננו מהיר, חזק או מנתר לגובה רב. צ'אבי חיפה על כך בעזרת חוכמת משחק ויצירתיות, כך שהוא התמקם באזורים המתאימים, ראה היכן חבריו לקבוצה נמצאים, שלח מסירות שפתחו שטחים, אפשרו לקבוצה להתקרב לשער ולהבקיע.
תחת הנהגתו של המאמן ז'וזפ גוארדיולה הפך צ'אבי לפנים של סגנון המשחק שכונה "טיקי-טאקה". ברצלונה תחתיו, וכן נבחרת ספרד במקביל לה תחת ויסנטה דל בוסקה, התבססה על החזקת והנעת כדור, שימוש במסירות רבות בין שחקני הקבוצה והעברת מרכז הכובד במשחק לקישור. צ'אבי נמצא במרכז הסגנון הזה בזכות יכולותיו. הקבוצה הניעה את הכדור בסבלנות, חיפשה ויצרה פתחים בשורות ההגנה של היריבה. צ'אבי השתלב היטב לצד חברו לברצלונה ולנבחרת אנדרס אינייסטה, כשבברצלונה התווסף להם ליונל מסי הארגנטינאי, ששיחק בעמדת החלוץ המזויף, במרכז ההתקפה. משחקו של צ'אבי כלל החלפת מסירות רבות בינו לבין שניהם, ויחד הם הצליחו ליצור מצבי הבקעה רבים.
חיים אישיים.
צ'אבי הוא בנם של חואקין הרננדס ומריה מרסה קראוס. לצ'אבי חמישה אחים ואחיות: אוסקר, אלכס, ארידנה, בני ודיאנלאורה. צ'אבי נודע כאדם צנוע ושקט, ולמרות העושר שהרוויח ממשחק, בחר לגור עם הוריו בטראסה עד גיל מאוחר.
ב-13 ביולי 2013 נישא לעיתונאית ואשת התקשורת הקטלאנית נוריה קוניירה. ב-2016 נולדה בתם הראשונה.
סטטיסטיקה.
קריירת מועדונים.
נכון ל-1 באפריל 2019.
כמאמן.
מעודכן ל-10 באפריל 2022.
גרגוייל
איון על ידי מושבעים
איוּן על ידי מושבעים (jury nullification) הוא הליך משפטי הקיים בחלק מן הארצות בהן נהוג חבר מושבעים.
מהותו של הליך זה היא מתן אפשרות למושבעים להכריז שחוק מסוים הוא בלתי-חוקתי ולזכות את הנאשם רק על סמך היותו של החוק כזה.
בארצות הברית, יש המייחסים להליך זה חשיבות רבה בשמירה על החוקה מפני שלטון עריץ.
פעולה
יום סנט פטריק
יואב גינאי
יואב גינאי (נולד ב-27 במרץ 1959) הוא שדרן רדיו וטלוויזיה, פזמונאי, חוקר תרבות, מנחה, עורך ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים כבן למשפחה בת 15 דורות בעיר, למשפחה ששורשיה בגירוש ספרד. סבו של אביו, בן ציון גיני, היה מהנדס העיר הראשון של ירושלים ויפו. בילדותו השתתף ככתב וכשחקן בתוכניות הנוער של קול ישראל.
כנער וכחייל, ערך והגיש גינאי עשרות תוכניות רדיו, בהן: "חתול בשק", "רדיו עשרה", שבמסגרתה הכשיר בני נוער שרבים מהם הפכו בעתיד לאנשי תקשורת, "כל צבעי הרשת", "טיסה לילית" ו"הכל דיבורים".
גינאי הוא בוגר אוניברסיטת בר-אילן במדעי החברה ותקשורת. כמו כן, למד תקשורת באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 1995, הקים יחד עם אשת הרדיו טל השילוני את תחנת הרדיו 88FM, אותה גם ניהל וערך מיום הקמתה ועד שנת 2007. במקביל, ייסד וניהל את דסק התרבות של רשת ב' (2001–2007).
ייסד וניהל את רשת 88FM ב"קול ישראל" (1995–2007). שימש כמנהל מחלקת התרבות והבידור בערוץ הראשון (2007–2012) וכמנהל חטיבת התוכניות בערוץ הראשון (2012–2017).
ערך והגיש את מגזין שישי בבוקר לתרבות ובידור, "מה יהיה" ברשת ב' (1989–2017). בפברואר 2018, עבר לשדר את התוכנית בגלי צה"ל.
משנת 2020, החל בגלי צה"ל בשידור הסדרה "תחנה בזמן", בה אירח עשרות מכוכבי התחנה לאורך 70 שנה וכן תוכניות לזכרם של מיכל ניב, אורי לוטן ואלי ישראלי.
טלוויזיה.
לאורך השנים, גינאי ערך והנחה תוכניות רבות, בהן: "עד פופ", "בלה בלה", "יוצאים קבוע" ו"משב רוח". בשנים 2007–2017, שימש, לסירוגין, כראש משלחת ישראל לאירוויזיון.
לרגל ציון ארבעים שנה לטלוויזיה הישראלית, ערך והנחה את סדרת תוכניות הנוסטלגיה "ניקוי הראש הוא הכרחי". בין פרקי הסדרה, אשר שילבו קטעי ארכיון ממחלקת הבידור של הערוץ הראשון, לצד ראיונות שערך גינאי עם המשתתפים בהם, הופנה זרקור ל"תוכניות הבידור הגדולות", "הרגעים הגדולים של תוכניות הסטנד אפ", "הפקות הדרמה הגדולות", אהוד מנור, "הלהקות הצבאיות", "הפסטיבלים", "במזל כוכב" ו"ממזרח תזרח השמש" (ארבעים שנות זמר מזרחי).
כמנהל חטיבת התוכניות בערוץ הראשון, יזם את תוכנית הסאטירה "היהודים באים", הסדרה ההיסטורית לתולדות ארץ ישראל "", הסדרה התיעודית על תולדות הקולנוע הישראלי "חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי", "מקום בצמרת", סדרת הדרמה "משפחה טובה" ועוד.
בשנת 2020, החל בהפקת "שטח פרטי" - סדרת ראיונות רשת המתעדים משוררים ומוזיקאים, בהם: רועי חסן, ירון גוטפריד, דורית רביניאן, ניר ברעם, שלומי חתוכה, עמיקם קימלמן, סיון בסקין, רוני סומק, אסתר שמיר, טל ניצן, שחר-מריו מרדכי, ינעם ליף ועוד.
"לגעת ברוח".
בתוכנית זו, שהחלה בערוץ 33 ושודרה במקביל בערוץ הראשון תיעד גינאי לאורך 15 שנים (2017-2002) ו - 250 תוכניות, אושיות מכלל תחומי התרבות והבידור בישראל, ביניהם: נתן יונתן, נחום היימן, אהוד מנור, חיים חפר, מנחם גולן, רבקה מיכאלי, צדי צרפתי, יהושע סובול, מאיר ויזלטיר, רוני סומק, יפה ירקוני, אורי אבנרי, עמוס קינן, דן אלמגור, עלי מוהר, חנה מרון, עוזי חיטמן, נורית הירש, רות סירקיס, יזהר אשדות, אמנון שמוש, אביהו מדינה, אורנה פורת, סנדרה שדה, יוסי גרבר, רבקה זוהר, ירדנה ארזי, עדנה לב, עדנה גורן, יורם טהרלב, חיים גורי, אילנית, דוד רובינגר, נעמי רגן, נתן זך, ג'ו עמר, חיים באר, זאב רווח, אסתרית בלצן, אבי טולדנו, חני נחמיאס, דני ליטני, ישראל יצחקי ועוד.
הסדרה נרכשה במלואה על ידי אוניברסיטת הרווארד.
הנחיה.
גינאי הוא עורך, מרצה ומנחה של אירועי תרבות ומוזיקה רבים. בין המופעים הגדולים שהנחה: "היא כולה שיר אהבה" - מסע אל זמרות הנשמה הגדולות.
בשנת 2021, החל לערוך ולהנחות בתיאטרון הלאומי "הבימה" את סדרת המופעים "גיבורי תרבות" המוקדשת בכל פעם לאושיית תרבות ישראלית.
גינאי מתגורר בתל אביב. בשנת 2019, נבחר לדירקטוריון אקו"ם כנציג הכותבים בארגון.
יצירתו.
במהלך השנים, כתב גינאי פזמונים רבים למיטב המבצעים, בהם: "דיווה" (השיר הזוכה בתחרות האירוויזיון, 1998), "לילה טוב אירופה", "פטה מורגנה" ו"נוסעת לפטרה" (דנה אינטרנשיונל), "אין מוצא" (אדם), "מרינה" (יזהר כהן), "כמו בהתחלה" (ירדנה ארזי), "כל נדרי", שירו האחרון של סשה ארגוב (יוספה דהרי, קובי רכט, עדנה גורן), "נדליק ביחד נר" (ייצג את ישראל באירוויזיון 2002), "מיסטר די ג'יי" ו"אהבה מעבר לפינה" (שרית חדד), "אני אקטוף לך" (יוסי אזולאי), "חשבתי שיהיה רומנטי" (אוהד חיטמן), "גיבור" (יהודה פוליקר והראל סקעת), "שלג בשרב" (שירי מימון), "גן הכוכבים" (בן סנוף), "קולות" (שוויקי), "הזמן המאושר" (יהודה פוליקר ושלומי שבת). שירו "כשהגברים רוקדים" נכתב עבור ירדנה ארזי ודנה אינטרנשיונל. כמו כן, כתב את "הודעה נמסרה למשפחה" לזכרו של , בנם של מיכל ודויד גרוסמן שנפל במלחמת לבנון השנייה. השיר הולחן על ידי יהודה פוליקר ובוצע על ידי ירדנה ארזי.
לציון 55 שנים למותו של אלי כהן, כתב יואב גינאי, יחד עם שאול דור, את השיר "אלי שלי". השיר הולחן על ידי דוד קריבושי ובוצע על ידי יהורם גאון.
בשנת 1998, ראה אור תקליטור אוסף ראשון משיריו בשם "היא כולה שיר אהבה".
בחודש יוני 2011, עלה בבכורה בפסטיבל ישראל המופע "עומדת ברוח", ערב מונולוגים מוזיקליים שכתב לשחקנית גילה אלמגור, עם לחנים של אוהד חיטמן.
בשנת 2016, ראה אור תקליטור האוסף הכפול "כמו שלג בשרב", המסכם שלושים שנות כתיבה, ובו שלושים ושניים משיריו הגדולים. האלבום כולל גם שיר בביצועו של גינאי, "גרסת כיסוי לאהבה".
ספריו.
בשנת 2009, יצא לאור ספר שיריו "חשבתי שיהיה רומנטי" בהוצאת הקיבוץ המאוחד, ובו פזמונים שהולחנו לצד שירים אישיים שכתב לאורך השנים.
ב - 2018, יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד ספרו "סלפי זה כמו להתפלל לעצמך" ובו משפטים ואמרות שפר שפרסם בפייסבוק.
עריכת אלבומים ואוספים.
בשנת 1999, במסגרת חגיגות ה-90 לעיר תל אביב, ראה אור הספר "אהבה תל אביבית" - אנתולוגיה לשירי הזמר של העיר העברית הראשונה, אותה ערך יחד עם איציק יושע (הוצאת "מודן").