לפחות שתי מערכות מערות גדולות שוכנות במרחקים קצרים ממערת מאמות': מערכת המערות של רכס פישר (Fisher Ridge Cave System) ומערכת המערות של רכס מרטין (Martin Ridge Cave System). מערכת המערות של רכס פישר נתגלתה בינואר 1981 על ידי קבוצה של חוקרי מערות ממישיגן הקשורים לסניף של דטרויט של החברה הספלאולוגית הלאומית. נכון לתחילת העשור שני של המאה ה-21 מופו 201 קילומטרים של מערכת המערות של רכס פישר. ב-1976 גילה ריק שוורץ (Rick Schwartz) מערה גדולה דרומית לגבול הפארק הלאומי מערת מאמות'. מערה זו כונתה מערכת המערות של רכס מרטין ב-1996, לאחר שמחקרים חדשים חיברו שלוש מערות סמוכות, מערת ויגפיסל (Whigpistle Cave, הכניסה המקורית של שוורץ), מערת רכס מרטין ומערת ג'קפוט (Jackpot Cave). נכון ל-2018 מופתה מערכת המערות של רכס מרטין לאורך של 55 קילומטרים והחקירה נמשכת.
ביקור בפארק.
ניהול ומנהלה.
הפארק הלאומי מערת מאמות' מתופעל על ידי כ-100 מועסקים של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, כולל כ-20 מועסקים המטפלים בניהול ובמנהלה של הפארק. בנוסף, כיוון שהפארק שוכן במפגש בין שלושה מחוזות שונים, הוענק ניהול אזור המעבר בין המחוזות למחוז הפיתוח בארן ריוור (Barren River Development District). זהו גם המחוז האחראי על הגדרת המדיניות כלפי השמורה הביוספרית. בהתחשב בתפקידים שהוטלו על הפארק ב-1983, כלומר שימור המערכת האקולוגית ופיתוח מטרות חינוכיות ומדעיות, האתר מחולק לאזורי טבע ואזורים היסטוריים שבהם המערות מסווגות על פי שש קטגוריות.
אזור המעבר הוקם על מנת להבטיח את ההגנה על השמורה הביוספרית. היא ממוקמת דרומית ומזרחית לאתר המרכזי שבהם מחלחלים מי הגשמים למערכת המערות. מטרת אזור מעבר זה היא לצמצם את זיהום מי התהום. הגאולוגיה האופיינית למערת מאמות' פועלת כנגד מטרה זו. בשל החלחול המהיר של מי הגשמים דרך הסדקים בסלעי המשקע, קיים איום של חדירת מזהמים לבתי הגידול המימיים של המערות: פסולת אנושית, כימיקלים ופחמימינים מבורות קידוח. השלטונות המקומיים והפדרליים הקימו מערכת ביוב בכל האזור סביב פארק סיטי במטרה למנוע זיהום של נתיבי המים. המים משמשים גם לחקלאות ותיירות, מה שמהווה סיכון פוטנציאלי של זיהום מי התהום במערכת הקרסט. בנוסף, הפארק התקין מערכות בקרת מיקרו אקלים על מנת למנוע סיכון למינים שחיים במערות.
שומרי הפארק גם מתמקדים בהגנה על הצמחייה ממחלות וממזיקים. העץ אגוז חמאה ("Juglans cinerea") מאוים על ידי מחלה מפטרייה הדומה למחלת הבוקיצה ההולנדית (Dutch elm disease) שחיסלה את עצי הערמון האמריקאי ("Castanea dentata") והאולמוס האמריקאי ("Ulmus americana"). בנוסף, מינים פולשים, כדוגמת מיני היערה ("Lonicera"), אליאריה שומית ("Alliaria petiolata"), קודזו ("Pueraria montana"), צפצפה מכסיפה ("Populus alba") או מיני האילנתה ("Ailanthus") מאיימים על המגוון הביולוגי של המערכת האקולוגית של הפארק לאומי.
חשש נוסף הוא מפגיעה באיכות האוויר, מכיוון שזוהו שיעורי אוזון גבוהים מדי לגבי הצמחייה. הותקנו חיישנים כדי לנטר את ריכוזי האוזון, גופרית דו-חמצנית, פחמן חד-חמצני וחנקן חמצני ו (נגזרותיהם) באוויר.
גישה ולינה.
בפארק מבקרים בממוצע מעל לחצי מיליון תיירים מדי שנה. אל הפארק אפשר להגיע באמצעות כביש בין-מדינתי 65. על מנת להגיע מצפון יש לצאת ביציאה 53 בכביש ולנסוע בכביש KY-70 שהופך לדרך הנופית של מערת מאמות' (Mammoth Cave Parkway) המובילה למרכז המבקרים ומטה הפארק. על מנת להגיע מדרום יש לצאת ביציאה 48 דרך הכבישים KY-255 ובסופו של דבר אל הדרך הנופית של מערת מאמות'. בתוך הפארק יש רשת של כבישים ודרכים נופיות, כאשר את הנהר גרין יש לחצות באמצעות מעבורת.
יש אפשרויות לינה רבות בפארק וסביבו החל באכסניה הצמודה למרכז המבקרים (The Lodge at Mammoth Cave), דרך אתרי מחנאות המפוזרים בשטח הפארק, וכלה במלונות ומוטלים בסביבה. מסעדות יש באכסניה ובעיירות מסביב וכן יש אתרי פיקניק בפארק עצמו.
אתרים וסיורים.
שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית מציע למבקרים כמה סוגי סיורים במערה. הסיורים הפופולריים ביותר אורכים בין שעה לשש שעות ובהם מבקרים באטרקציות הידועות של מערת מאמות' כדוגמת "השדרה הגדולה" (Broadway), "ניאגרה הקפואה" (Frozen Niagara) ו"אומללות האיש השמן" (Fat Man's Misery). שני סיורים מוצעים כחלופה לסיורים במערות שבהן יש תאורה. כל תייר נושא איתו מנורת פרפין. סיורים "הרפתקניים" מוצעים לאלו החפצים בהרפתקאות ובהם עוברים באזורים שאין בהם שירותים דרך אזורים בוציים או מאובקים.
הסיורים המודרכים בפארק יוצאי דופן באיכותם, תוך שימוש באיורים המלווים חפצים הנחשפים במקומות מסוימים. המצגות נערכות על ידי שומרי הפארק, שכל אחד מתמקד בתחומים מיוחדים, כך שבכל סיור מקבל המבקר מידע נוסף על הצדדים השונים של התצורות והחיים במערה עוד מהתקופה הפרהיסטורית. כמה מדריכים מעשירים את המצגות שלהם באמצעות "הצגה תיאטרלית" על מנת לשעשע את המבקרים באמצעות הומור. המסורת של הסיורים במערות החלה זמן קצר אחרי מלחמת 1812, עם המדריכים כדוגמת סטיבן בישופ. סוג הומור זה הוא חלק בלתי נפרד מהמסורת של המדריכים והוא משולב בתוכנית הסיור.
לקריאה נוספת.
סדרת ברוקר.
רוג'ר ברוקר (Roger W. Brucker) כתב במשותף ארבעה ספרי עיון וכתב רומן היסטורי על ההסיטוריה והמחקר של מערכת מערת מאמות'. הספרים מופיעים להלן לא על פי תאריך הדפסתם, אלא על פי הסדר שבו מתרחשים האירועים המרכזיים בספרים.
ארכאולוגיה.
Carstens, Kenneth C (1980) Archaeological Investigations in the Central Kentucky Karst, 2 vols., Doctoral dissertation, Dep't of Anthropology, Washington University, St.Louis.
Carstens, Kenneth C (1973) Archaeological Reconnaissance in Mammoth Cave National Park. Master's thesis, Department of Anthropology, Washington University, St. Louis.
זאב תדמור
זאב תדמור (נולד ב-6 בפברואר 1937) הוא מדען ישראלי, פרופסור אמריטוס מחקר, בפקולטה להנדסה כימית בטכניון. כיהן כנשיא הטכניון במשך 8 שנים מ-1990 עד 1998.
קורות חיים.
תדמור נולד ברומניה ועלה ארצה ב-1950. תדמור קיבל תואר ראשון ותואר שני בהנדסה כימית מהטכניון, ולאחר מכן תואר דוקטור מהמרכז הטכנולוגי ע"ש סטיבנס בניו ג'רזי, ארצות הברית. הוא פרופסור מחקר בגמלאות בטכניון וכיהן כדיקן הפקולטה להנדסה כימית בטכניון. לאחר מכן נבחר לשתי כהונות כנשיא הטכניון. תדמור הוא הנשיא הראשון של הטכניון שקיבל בו את התואר הראשון שלו. מכהן כיושב ראש מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה בטכניון.
תדמור הוא איש חזון, וחזונו לראות את ישראל כמדינה מובילה בתחום ההי-טק התגשם ברובו. כבר בשנות ה-90 של המאה ה-20 ראה לנגד עיניו מה רבה חשיבותו של הטכניון במערך התעשייה הישראלית כולה ותמך בתחומים רבים, כמו בתחום מדעי המחשב, שמהווים היום חוד החנית הכלכלית של מדינת ישראל. בין הדוקטורנטים שלו ניתן למנות את משה פבלוקיס.
תדמור ממשיך להרצות וללמד בתחומיו הרבים, הוא מוזמן להרצאות במיוחד בארצות הברית ובטכניון.
פרסים.
תדמור עוסק במחקר בתחום הפולימרים והחומרים הפלסטיים. הוא זכה בפרס אגודת הפלסטיקה של ארצות הברית על הישגיו בתחום, כמו כן זכה בפרס רוטרי לתרומה מצטיינת להשכלה הגבוהה בישראל. נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בשנת 1984 והוא זוכה פרס א.מ.ת.
בתחום החברתי.
תדמור היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים והמחנות השונים בציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכך הלאה) ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל. הוא ממייסדי בשער, עמותה של חברי סגל אקדמי לקידום החברה בישראל, והיה יושב-הראש הראשון של העמותה.
הנצרות האורתודוכסית
חודש אדר
חודש ניסן
פגאנס מיינד
פגאנס מיינד (Pagan's Mind; מילולית: מוח של פגאני) היא להקת פרוגרסיב פאוור מטאל נורווגית.
הלהקה הוקמה בשנת 2000 משרידיה של להקת Silverspoon. כבר באותה שנה שחררו את אלבומם הראשון, "Infinity Divine".
האלבום השני, "Celesital Entrance", יצא בשנת 2002 והיה להצלחה גדולה גם מחוץ לנורווגיה. האלבום השלישי, "Enigmatic : Calling", יצא בשנת 2005 והאלבום הרביעי, "God's Equation", יצא בשנת 2007.
עזר צוות אויר רפואי
קרן אובונטו
זיכרון אלקטרוני
ב' בסיוון
י&quot;ח בסיוון
ז' בסיוון
עמק יה דראנג
עמק יה דראנג (בווייטנאמית: Thung lũng Ia Đrăng) הוא עמק הממוקם בדרום וייטנאם ומוקף מסביבו גבעות. העמק ידוע בכינויו "עמק המוות".
היסטוריה.
מלחמת הודו-סין הראשונה.
ב-1954, במהלך מלחמת הודו-סין הראשונה, נכנס כוח צרפתי בפיקודו של גנרל ז'אק לוטרי אל עמק יה דראנג. פלוגת גרילה של הווייט מין שהייתה במקום, החלה בהתקפה על הכוח. כל חברי הכוח הצרפתי נהרגו או נפגעו. לוחמי הווייט מין העמידו את הפצועים בשורה וירו בהם. מפקדם הצדיק זאת בכך ש"צריך להראות לצרפתים שאין להם מה לחפש פה".
מלחמת וייטנאם.
11 שנים לאחר מכן, במהלך מלחמת וייטנאם, העמק נודע משום שבו התחולל קרב יה דראנג. 450 חיילים, בפיקודו של לוטננט קולונל הרולד מור, נכנסו אל הרמה והחלו בקרב עקוב מדם כנגד 4,000 חיילי אויב שנמצאו במקום. הקרב נמשך ארבעה ימים כשבסיומו עזבו האמריקאים את השטח, כך שלא היה בו ניצחון ברור. קרב זה הוא אחד מסיפורי המלחמה הידועים יותר כאשר גדוד בן 450 חיילים עמד בגבורה מול 4,000 חיילי אויב. בקרב הכוחות האמריקאים נהרגו 305 חיילים כאשר בקרב הווייטנאמים נהרגו ונפצעו אלפים.
אדמונד הלי