בשנת 1863 ביקר במקום ויקטור גרן, ומצא כי בכפר יש 400 תושבים. הוא גם ציין כי כמה בתים נראו עתיקים. רשימת כפרים העות'מאנית משנת 1870 מנתה 54 בתים, ואוכלוסייה של 161 נפש. ספירה זו כללה רק גברים.
בשנת 1883 תיאר "סקר ארץ-ישראל המערבית" את תפוח, כ"כפר עתיק, העומד בראש רכס גבוה, כשמצפונו המדרונות התלולים של ואדי קדיר, בהם עצי זית השייכים לכפר. בכפר עוברת דרך כפרית עתיקה, וממשיכה לאורך המישור ממערב, ומיד יורדת אל הרכס. יש באר ממערב לכפר, בורות מים, מערות וחציבה. מסביב לכפר יש כרמים, ומעיינות טובים בעמק שממערב."
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בתפוח הייתה אוכלוסייה של 461 תושבים, כולם מוסלמים. המספר גדל במפקד 1931 ל-580, אשר אכלסו 124 בתים.
בסקר הכפרים משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית תפוח ב-780 נפש, ובבעלותם היו 12,103 דונם, על פי סקר קרקעות ואוכלוסין רשמי. מתוך קרקעות אלו 1,073 דונם, היו מטעים ואדמות השקיה, 3,543 של גידולי דגנים, ואילו 31 דונם היו שטח בנוי.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
בשנת 1961, האוכלוסייה של תפוח הייתה 1,282 נפש.
אחרי מלחמת ששת הימים ב-1967 עברה תפוח לשליטה ישראלית.
סק&quot;א מינסק
סק"א מינסק (מועדון הספורט הצבאי מינסק; בבלארוסית: Гандбольны клуб СКА-Мінск) היא קבוצת כדוריד מהעיר מינסק שבבלארוס והיא משחקת בליגה הבלארוסית בכדוריד.
הקבוצה נוסדה בשנת 1976 ומאז היא קבוצת פאר שמשחקת ברמות הגבוהות באירופה.
אבי וינרוט
סק&quot;א נפטיאניק
סק"א נפטיאניק (ברוסית: ХК «СКА-Нефтяник» Хабаровск) היא קבוצת בנדי מקצוענית מהעיר חברובסק, המתמודדת בליגת העל הרוסית בבנדי. סק"א זכתה שלוש פעמים באליפות רוסיה וזכתה גם 6 פעמים בגביע הלאומי.
המועדון הוקם כמועדון ספורט צבאי בחסות הצבא האדום.
כל הנגעים אדם רואה חוץ מנגעי עצמו
כל הנגעים אדם רואה חוץ מנגעי עצמו הוא ביטוי תנאי. משמעותו המקורית היא כלל בהלכות נגעים. שימושו העיקרי של הביטוי הוא שאדם מסוגל למתוח ביקורת על הזולת, אך אינו מוצא לנכון למתוח ביקורת דומה על עצמו.
מקור הביטוי.
מקורו של הביטוי ב:
המשמעות היא שכאשר יש צורך שכהן יבדוק נגע צרעת לדון בטומאתו או בטהרתו אין כהן רשאי לדון בנגע של עצמו, ויש צורך שכהן אחר יבדוק את נגעו. הרא"ש מסביר שהכהן יכול לומר לכהן אחר שאינו בקיא בהלכות נגעים שיש לטמא את נגעו, כיון שסיבת הפסול אינה נובעת מחשד אלא מגזרת הכתוב.
שימושו הרווח.
המשמעות הרווחת של הביטוי היא שאדם אינו מסוגל לראות את חסרונותיו. כך למשל מוצאים כהתנצלות בספרו של רבי עמנואל חי ריקי:
ביטוי דומה למשמעות זו הוא הביטוי התלמודי:
בספרות החסידות.
הבעל שם טוב למד מביטוי זה שכל מום ופגם שאדם מוצא בעולם, סיבת הדבר שהוא מוצא פגמים היא משום שבו יש פגמים. "שנינו כל הנגעים אדם רואה חוץ מנגעי עצמו, ופירש הבעל שם טוב הקדוש, כל הנגעים שאדם רואה חוץ, זה נמשך מנגעי עצמו".
לפי פירוש זה דומה ביטוי זה לביטוי תלמודי אחר:
סק&quot;א חברובסק (בנדי)
ספרטק פרימוריה
שון מקגינלי
שון מקגינלי (באנגלית: Seán McGinley; נולד ב-1956) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי.
ביוגרפיה.
מקגינלי נולד בפטיגו במחוז דניגול שבאירלנד, שם עבד אביו כפקיד מכס, וגדל בבאלישנון. הוא קיבל תואר באוניברסיטי קולג' גלוויי. בשנים 1977 עד 1989 היה חבר בלהקת התיאטרון דרואיד.
בקולנוע הופיע מקגינלי בסרטים כגון "הגנרל", "לב אמיץ", "כנופיות ניו יורק", "פריז פריים" ו-"Man About Dog". בין 2010 ל-2014 גילם את מלאכי בסדרת הדרמה קומית הקנדית "Republic of Doyle". הוא הופיע בסדרות טלוויזיה שונות בהן בפרק בסדרה "רציחות במידסומר".
שון מק'גינלי
רולס-רויס פנטום 8
רולס-רויס פנטום VIII (באנגלית: Rolls-Royce Phantom VIII) היא מכונית סלון יוקרתית אשר מיוצרת על ידי חברת רולס-רויס הבריטית החל משנת 2017. הדגם הוצג לראשונה בלונדון ב-27 ביוני 2017. הדגם הוגדר כדגם מודל 2018.
זה הדור השמיני של "רולס רויס פנטום", והשני שהושק על ידי רולס רויס תחת הבעלות של חברת BMW, שרכשה את המותג היוקרתי רולס-רויס בשנת 1998.
מחיר דגם ה"רולס-רויס פנטום VIII" החל מ-440,000 דולר.
גרסאות.
"רולס-רויס פנטום VIII" זמין בשני אורכי גלגלים. גלגל ה- Wheelbase המוארך הוא 220 מ"מ (8.7 אינץ') יותר מהמודל הסטנדרטי.
בית עמרה
בית עמרה (خربة بيت عمرة) הוא כפר פלסטיני, הנמצא 12 ק"מ דרומית מערבית לחברון. הכפר נמצא בנפת חברון שבדרום יהודה ושומרון. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2016 מנתה האוכלוסייה 2,859 תושבים.
היסטוריה.
העת העתיקה.
בית עמרה מזוהה עם בית עמר, כפר המוזכר בתעודה שהתגלתה בשנת 2009 במהלך בפעילות למניעת שוד עתיקות של רשות העתיקות. בתעודה מצוין כי היא נחתמה ב"שנת ארבע לחרבן בית ישראל". לדעת החוקרים, סגנון הכתב תואם למאה השנייה לספירה, ולכן יש לתארך את התעודה לשנה הרביעית לאחר דיכוי מרד בר כוכבא, בשנת 140 לספירה בקירוב. מתעודה זו עולה שהישוב היהודי בדרום הר חברון שרד את המרד. בתעודה, שנחתמה בבית עמר, מכריזה אלמנה יהודייה שקיבלה את המגיע לה מנכסיו של בעלה המנוח. התעודה מזכירה שני כפרים נוספים בדרום הר חברון: אריסטובוליה וענב העליונה.
באוגוסט 2010, נערך בכפר סקר ארכאולוגי, במהלכו נתגלתה מערכת תת-קרקעית מסועפת. במקום נמצאו חרסים וכלים התואמים את התקופה שבין המרד הגדול לבין מרד בר-כוכבא וסגנון אדריכלי התואם את שלהי ימי בית שני. בעקבות התעודה והממצא הארכאולוגי החוקרים העלו את הסברה שמדובר באחת ממערכות המסתור מימי מרד בר כוכבא.
התקופה העות'מאנית.
החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר במקום בשנת 1863, ותיאר אותו כמקום חרב. הוא ציין שהחורבות התשתרעו על גבעה גדולה. בצדי הגבעה נחצבו בורות מים רבים, כמה מהם מכוסים באבנים שנועדו לעצור את הכניסה אליהם. מכל עבר אפשר היה לראות מחסנים תת-קרקעיים ישנים, שהיו שייכים לבתים שנהרסו. החורבות כוסו בשיחים. בנוסף במקום היו שרידים של שתי כנסיות הרוסות כמעט לחלוטין, שעדיין היו גלויים.
ב-1883, בסקר ארץ ישראל המערבית תואר המקום כ"אתר הרוס על גבעה, הדומה למאפיינים של חי'רבת עזיז. במקום נצפו בורות, קירות הרוסים, פירים של עמודים, ואבני משקוף".
יצחק שלזינגר
יצחק מתתיהו שלזינגר (25 באוגוסט 1926 – 17 בדצמבר 2018) היה חוקר פסיכולוגיה ופסיכולינגויסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, חתן פרס ישראל לשנת תשע"ח.
קורות חייו.
יצחק מ. שלזינגר נולד בשנת 1926 בקלן שבגרמניה. זמן קצר אחרי עליית היטלר לשלטון עזבה משפחתו את גרמניה ועברה לגור בעיר מֶמֶל שבליטא.
בארץ ישראל למד שלזינגר בבית הספר תיכון "מעלה" ולאחר מכן בבית המדרש למורים מזרחי. במשך ארבע שנים שימש מורה בבתי ספר יסודיים קטנים במקומות שונים בארץ, ולאחר מכן התגייס לצה"ל ושימש מורה לעברית לחיילים עולים בבסיס טירונים ובנח"ל. אחרי שחרורו מצה"ל לימד שנתיים בבתי ספר תיכוניים בירושלים. בשנת 1959 נישא לאביגיל גליקמן, מורה לחירשים ומחלוצות השילוב של ילדים חירשים וכבדי שמיעה בכיתות רגילות במערכת החינוך. לשניים נולדו שלושה ילדים.
נפטר ב-17 בדצמבר 2018.
פעילותו האקדמית.
פסיכולינגויסטיקה.
את התואר הראשון שלו למד באוניברסיטה העברית בחוגים לפסיכולוגיה ותלמוד. אז החל להתעניין – בהשפעת הלוגיקן הנודע פרופ' יהושע בר הלל, שהיה אחר כך אחד המנחים שלו בכתיבת הדוקטורט – בפסיכולוגיה של הלשון (פסיכולינגויסטיקה). תחום זה היה באותן שנים עדיין בחיתוליו, וכמעט שלא לימדו אותו באוניברסיטאות.
את לימודי התואר השני עשה באוניברסיטת ניו יורק בחוג לפסיכולוגיה חברתית. במקביל למד לתואר שני בתלמוד בבית המדרש לרבנים באמריקה, בין היתר מפי הרב פרופ' שאול ליברמן.
הדוקטורט של שלזינגר, שאותו כתב באוניברסיטה העברית ושפורסם אחר כך כספר, עסק בתהליך הקריאה. גם עבודתו המחקרית במחלקה לפסיכולוגיה של האוניברסיטה העברית התרכזה, רובה ככולה, בבעיות הקשורות בלשון. בין הנושאים שבהם עסק נמנים תהליכי העיבוד הלשוני, וכן התאוריה של התפתחות הלשון אצל הילד (תאוריה שהייתה לה השפעה גדולה בשעתה וכונתה בפי החוקרים הבולטים בתחום: המהפכה הסמנטית, ראו להלן).
המודל שהציע שלזינגר השפיע על התחום כולו שכן הוא התמודד עם הקושי שהיה לפסיכולוגיה ההתפתחותית לאמץ הנחות יסוד מבית מדרשה של הגישה הגנרטיבית-חומסקינית הנוגעות לכישורים מולדים של ילדים כאשר אלה לא התיישבו עם הידוע על תהליכים התפתחותיים. שלזינגר שילב בתפיסתו את התובנות החומסקיניות החדשות בדבר המבנה הבוגר של הדקדוק עם תהליכים התפתחותיים שהיו בעלי ריאליות אמפירית והתיישבו עם הידוע על התפתחות ילדים. בתחילת שנות ה-80, כאשר התפרסם ספרו של שלזינגר, "Steps to Language: Toward a Theory of Language Acquisition", ובמקביל לו מאמרים רבים מפרי עטו, הגדירו חוקרים בינלאומיים את הגישה המוצגת בספר הזה "המהפכה הסמנטית" בתחום התפתחות השפה. אמנם התחום הנחקר היה תחום התפתחות השפה, אולם ההשלכות של הראייה שהציע שלזינגר היו נרחבות פי כמה שכן הן נגעו לתאוריות של למידה בפסיכולוגיה ולמצב ההתחלתי –Bootstrapping Procedures – הרלוונטי להתפתחות באופן כללי.
ברבות השנים כתב שלזינגר פרסומים רבים בעיתונות המקצועית לסוגיה המפרטים ומפתחים את התאוריה הייחודית שלו, שהיוותה קול צלול ועקבי המציב אלטרנטיבה לגישת נועם חומסקי.
חקר שפת הסימנים.