החתול בדאונינג 10 איננו משתייך בהכרח לראש הממשלה המכהן ושהותו שם אינה חייבת להיות חופפת לכהונתו. חתול הבית בעל השהות הארוכה ביותר עד כה היה וילברפורס (Wilberforce). הוא היה חתול הבית בשנים 1973–1986, בימי כהונתם כראשי ממשלה של אדוארד הית', הרולד וילסון, ג'יימס קלהאן ומרגרט תאצ'ר. במשך שנים מסוימות לא היה בדאונינג 10 חתול בית.
רודף העכברים הראשי כיום (2021) הוא החתול לארי. הוא הובא לדאונינג 10 ב-15 בפברואר 2011, שנתיים אחרי שקודמתו עזבה את המקום, והיה ל"רודף העכברים הראשי" הראשון. הוא נבחר על ידי ראש הממשלה דייוויד קמרון ובני משפחתו מקרב חתולים שהוחזקו בבית הכלבים והחתולים באטרסי. הדבר נעשה לאחר שצלמי תקשורת הבחינו בחולדות לפני מדרגות הכניסה לבית בדאונינג 10.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:חתולים מפורסמים]]
[[קטגוריה:ראש ממשלת בריטניה]]
[[קטגוריה:חתולים בתרבות]]
תפוצ'יפס
אלברטו גוריס
אלברטו גוריס אנצ'ארטה (; נולד ב-16 בפברואר 1958) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם.
גוריס שיחק לאורך כל הקריירה בריאל סוסיאדד, והוא שיאן ההופעות של המועדון בכל הזמנים. גוריס, שנמנה במשך למעלה מעשור על שחקני המפתח של המועדון, זכה עם סוסיאדד בשתי אליפויות ספרד ופעם אחת בגביע המלך הספרדי.
לזכותו של גוריס 12 הופעות במדי נבחרת ספרד, אותה ייצג בטורניר מונדיאל 1990.
קריירת משחק.
גוריס, יליד העיר אירון שבחבל הבסקים, החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של ריאל סוסיאדד, ונותר במועדון לאורך כל הקריירה. את צעדיו הראשונים בבוגרים עשה בקבוצת המילואים של המועדון, סן סבסטיאן, בה שיחק במשך שתי עונות.
גוריס עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון בשלהי עונת . את הופעת הבכורה ערך ב-8 באפריל 1979, במחזור ה-26 של העונה, כשעלה בהרכב למשחק החוץ מול ראיו ואיקאנו, שהסתיים בניצחונה של סוסיאדד בתוצאה 4-0. עד לתום העונה רשם ארבע הופעות ליגה, שלוש מתוכן בהרכב הפותח.
החל מעונת , הפך גוריס לשחקן הרכב קבוע במדי סוסיאדד. גוריס וקבוצתו רשמו עונה מוצלחת, אותה סיימו עם זכייה בתואר אלופת ספרד. גוריס שותף ב-32 מתוך 34 משחקי ליגה, וסייע להגנה להיות הטובה ביותר באותה עונה, עם 29 ספיגות בלבד. סוסיאדד סיימו עם אותו מספר הנקודות כמו ריאל מדריד, אך זכתה בתואר בזכות עליונות במפגשים בין השתיים בליגה. סוסיאדד שמרה על התואר עונה שנייה ברציפות, לאחר שהקדימה את ברצלונה בשתי נקודות הפרש בראש הטבלה. גוריס שיחק בכל משחקי הליגה של הקבוצה באותה העונה, ובכולם השלים תשעים דקות. בפעם השנייה שמרה סוסיאדד על תואר ההגנה הטובה באותה העונה.
בפתיחת עונת זכתה סוסיאדד בסופר קאפ הספרדי, לאחר שניצחה 4-1 בסיכום שני המפגשים. גוריס שיחק לכל אורך שני המפגשים (המפגש השני הגיע להארכה). שער הליגה הראשון בקריירה של גוריס הגיע אף הוא באותה העונה, ב-6 במרץ 1983, כשכבש את שער הניצחון של קבוצתו מול סלטה ויגו. באותה עונה שותף גוריס לכל אורך שמונת משחקיה של סוסיאדד בגביע אירופה לאלופות. סוסיאדד הדיחה, בין היתר, את סלטיק הסקוטית ואת ספורטינג ליסבון הפורטוגלית, אך הודחה בחצי הגמר על ידי המבורג.
לאחר עונות השיא והזכייה באליפויות התקשתה סוסיאדד לחזור למאבקי הצמרת, אך בעונת זכתה בגביע המלך הספרדי, התואר הרביעי והאחרון בקריירה של גוריס. סוסיאדד גברה במשחק הגמר על אתלטיקו מדריד בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 2-2 בתום הארכה. גוריס פתח בהרכב לגמר ושיחק לכל אורך המשחק. עונה אחר כך כבש גוריס שישה שערי ליגה, שיא קריירה אישי, מתוך 14 שערי ליגה בסך הכול בכל עונותיו בקבוצה.
עד לסיום עונת , ובמשך 12 רצופות, היה גוריס שחקן הרכב קבוע, שחקן מפתח במרכז ההגנה של הקבוצה. במהלך 12 העונות, שיחק גוריס לפחות ב-31 משחקי ליגה (בתשע מהן 34 הופעות ומעלה). גוריס פרש ממשחק פעיל בגיל 35, בסיום עונת , שהייתה גם העונה האחרונה של אצטדיון אטוצ'ה הישן. גוריס מחזיק בשיא ההופעות במדי סוסיאדד, עם 599 הופעות בכל המסגרות.
נבחרת ספרד.
גוריס לא זכה להופעות במדי נבחרת ספרד עד לגיל שלושים, אז זומן על ידי המאמן לואיס סוארס לסגל הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1990. הופעת הבכורה שלו בנבחרת התקיימה במסגרת טורניר המוקדמות, בניצחונה של ספרד 2-0 על בסביליה, ב-16 בנובמבר 1988. גוריס עלה בהרכב ושיחק תשעים דקות.
לאחר שערך את כל חמש הופעותיו הראשונות במסגרת המוקדמות, וסייע לנבחרתו להעפיל למונדיאל 1990, זומן גוריס על ידי סוארס לסגל ספרד לטורניר. במשחק הראשון של ספרד בטורניר עלה גוריס מהספסל 11 דקות לסיום, כשספרד נפרדה בשוויון 0-0 מ. משחק אחר כך כבר עלה גוריס בהרכב, וספרד גברה 3-1 על . גוריס שמר על מקומו בהרכב במשחק הסיום של שלב הבתים מול . בדקה ה-38 של ההתמודדות, במצב של שוויון 1-1, כבש גוריס את שער הניצחון של ספרד, לאחר שנגח פנימה הגבהה של מיצ'ל בבעיטה חופשית. היה זה שערו היחיד של גוריס במדי הנבחרת, שסיימה את שלב הבתים במקום הראשון. בשמינית הגמר הודחה ספרד, עם גוריס בהרכב, לאחר הפסד 2-1 בהארכה ל.
ההפסד ליוגוסלביה היה משחקו האחרון של גוריס בנבחרת, ובסך הכול במשך כשנה וחצי רשם 12 הופעות ושער אחד במדי ספרד.
מוחמד עבדאללהי מוחמד
מוחמד עבדאללהי "פרמג'ו" מוחמד (בסומלית: Maxamed Cabdulaahi Maxamed Farmaajo, בערבית: محمد عبد الله محمد; נולד ב-11 במרץ 1962) הוא דיפלומט ומדינאי סומלי, שכיהן כנשיא סומליה מפברואר 2017 ועד מאי 2022. מוחמד שימש גם כראש הממשלה בשנים 2010–2011.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
מוחמד נולד במוגדישו, בירת סומליה בשנת 1962. הוא למד בפנימייה ובשנים 1989–1993 למד לימודי תואר ראשון בהיסטוריה בניו יורק שבארצות הברית. בשנת 2009 סיים תואר שני במדע המדינה. כיום הוא מחזיק באזרחות סומלית ואמריקאית.
עד קריסתה של הממשלה הפדרלית בשנת 1991 מוחמד עבד במשרד החוץ. בשנים 1985–1988 עבד כמזכיר ראשון בשגרירות סומליה בוושינגטון ועבד עם ארגוני זכויות אדם שונים. הוא התגורר בארצות הברית עד שנת 2010.
ראשות הממשלה.
ב-14 באוקטובר 2010 מונה מוחמד לראשות ממשלת סומליה. ב-31 באוקטובר המינוי אושר על ידי 297 מתוך 392 חברי הפרלמנט, כאשר 92 נציגים התנגדו, ו-3 נמנעו. היו פרשנים אשר חשבו כי גילו הצעיר וניסיונו בדיפלומטיה יכולים לסייע למדינה. מזכ"ל האו"ם באן קי-מון בירך את מוחמד על המינוי. מוחמד זכה לתמיכה גם מן האיחוד האפריקאי אשר הגדיל את תמיכתו במדינה. מוחמד הושבע לתפקידו ב-1 בנובמבר.
ב-12 בנובמבר מוחמד הציג את ממשלתו החדשה, אשר קטנה באופן משמעותי והכילה כ-18 שרים שמרביתם היו טכנוקרטים. הממשלה אושרה על ידי הפרלמנט ב-27 בנובמבר על ידי רוב של כ-251 מחברי הפרלמנט. ממשלתו של מוחמד ביצעה רפורמות רבות, ובהן ניסיון לפתור מתיחויות ביטחוניות בדרום המדינה, תמיכה בחיילי הצבא וחיזוק השקיפות שבמסגרתו שרי הממשלה הצהירו על נכסיהם באופן פומבי וחתמו על קוד אתי. כמו כן, הודק הפיקוח על שרי הממשלה ונאסר עליהם לנסוע לחו"ל שלא לצורך ושלא באישור מוחמד. בתקופה זו לשלטון הסומלי היו הישגים רבים במסגרת מלחמת האזרחים.
ביוני 2011 התגלה סכסוך עמוק בין מוחמד לנשיא המדינה. סכסוך זה היה שנוי במחלוקת וגרר מחאה כנגד הנשיא ובעד מוחמד. המחאה גלשה אל מעבר לגבולות סומליה והתקיימה אף בערים קהיר, לונדון, סידני, יוהנסבורג, ניירובי, רומא, סטוקהולם, מיניאפוליס וטורונטו. בסופו של דבר, מוחמד התפטר מתפקידו ב-19 ביוני. לאחר התפטרותו, חזר מוחמד לארצות הברית ועבד במדינת ניו יורק.
הנשיאות.
בתחילת 2012 חזר מוחמד לסומליה והקים מפלגה בשם "טיו" בשיתוף יחד עם כמה משריו לשעבר. באותה השנה התמודד לנשיאות המדינה, אך הפסיד בסיבוב הראשון. בשנת 2017 התמודד לתפקיד שוב פעם מול יריבים רבים. הקמפיין שלו התמקד במלחמה ברעב ובגורמים אסלאמיים כגון א-שבאב. ב-8 בפברואר הוא ניצח בפרלמנט עם למעלה מ-55% מקולות הנציגים. הוא הושבע לתפקידו לאחר כשבוע.
באפריל 2021 אישר הפרלמנט את החלטתו להאריך את כהונתו כנשיא המדינה למשך שנתיים נוספות.
קואטליקו
קואטליקו ("חצאית הנחשים"), הידועה גם בכינוי "טיטיאו אינאן" ("אם כל האלים"), היא אלה במיתולוגיה האצטקית אשר ילדה את הירח, הכוכבים ואת אל המלחמה הויצילופוצ'טלי. האלות טוקי וצ'יוקואטל נתפסו כהיבטים נוספים שלה.
דמותה.
היא מיוצגת כאישה לבושה חצאית עשויה מנחשים מתפתלים ומחרוזת עשויה לבבות, ידיים וגולגולות. כפות רגליה וידיה מעוטרות בטפרים. במקום ראש, בוקעים מצווארה שני נחשים. חרף העובדה שהיא מכונה "אם כל האלים", היא מסמלת יצירה מחד, והרס מאידך. רוב הייצוגים האמנותיים האצטקיים של קואטליקו מדגישים את הצד האכזרי והטורף שלה.
סיפורה.
קואטליקו נכנסה להריון מכדור נוצות שאותו מצאה כשניקתה מקדש. מהריון זה היא ילדה את קויולחאוקוי ועוד ארבע מאות ילדים אחרים. לאחר מכן היא נכנסה להריון שוב, אולם בתה קויולחאוקוי החליטה שהדבר אינו ראוי, והסיתה את אחיה נגד אמם. האחים כרתו את ראשה של קואטליקו, ושני זרמי הדם שיצאו מצווארה הפכו לראשי נחשים. מרחמה של הנרצחת, יצא לפתע האל הויצילופוצ'טלי, כשהוא חמוש ומוכן לקרב. כנקמה על מותה של אמו, הוא הרג רבים מאחיו ואחיותיו, כולל קויולחאוקוי. הוא ערף את ראשה והעיף אותו לשמים, שם הוא נהפך לירח.