ב-11 בפברואר 2011, לאחר ארבע הופעות ליגה בלבד במדי צ'לסי, הושאל ברומה יחד עם חברו לקבוצה פטריק ואן אנהולט ללסטר סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך חצי עונה. למחרת ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את סול במבה בדקה ה-84 בניצחון 0–2 על דרבי קאונטי במסגרת המחזור ה-31 בליגה. ברומה הצהיר כי מטרתו היא לקנות לעצמו מקום בסגל של צ'לסי בעזרת ההשאלה ללסטר סיטי, ואם לא יצליח בכך — הוא מעוניין בהשאלה נוספת. ב-2 באפריל, במשחק נגד מידלסברו שנגמר בתוצאה 3-3, סחט ברומה פנדל שנעצר לאחר מכן על ידי שוערה של מידלסברו. זמן קצר לאחר התקרית הורחק ברומה לראשונה בקריירה, לאחר שספג כרטיס צהוב שני בשל מחאה כנגד שופט המשחק. במשחקיו האחרונים עבור המועדון שיחק ברומה כקשר, וב-25 באפריל הבקיע צמד שערים בניצחון 2–4 על ווטפורד במסגרת המחזור ה-44 בליגה, שניהם ממרחק של 30 מטרים. בסך הכל ערך ברומה 11 הופעות ליגה במדי לסטר סיטי במהלך תקופת ההשאלה.
ההשאלה להמבורג.
לקראת עונת הושאל ברומה להמבורג מהבונדסליגה למשך עונה אחת, עם אפשרות להארכת ההשאלה בעונה נוספת. הוא קיבל את חולצה מספר 5. ב-13 באוגוסט 2011 ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 2-2 נגד הרטה ברלין במסגרת המחזור השני בליגה. ב-23 בספטמבר הבקיע ברומה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-51 בניצחון 1–2 על שטוטגרט במסגרת המחזור השביעי בליגה. בסך הכל ערך ברומה 22 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בעונה זו.
לאחר עונת השאלה מוצלחת, הוארכה השאלתו של ברומה למועדון בעונה נוספת. הוא ערך 18 הופעות ליגה במועדון בעונת , בהן הבקיע שער אחד, וכן שלוש הופעות ליגה בהמבורג II, קבוצת המילואים של המועדון, בהן הבקיע שער נוסף. באפריל 2013 הודיעה המבורג כי החליטה שלא להחתים את ברומה כשחקן קבוע במועדון.
פ.ס.וו. איינדהובן.
ב-26 ביוני 2013 חתם ברומה על חוזה בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית. כחלק מהעסקה, נכלל סעיף רכישה בחזרה בחוזהו של ברומה. ב-30 ביולי ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על זולטה ורכם במסגרת המשחק הראשון בסיבוב ההעפלה השלישי לליגת האלופות לעונת 2013/2014. ב-3 באוגוסט ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, כששיחק 90 דקות בניצחון 2–3 על דן האג במסגרת המחזור הראשון. ב-2 בנובמבר הבקיע ברומה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה השלישית בתיקו 1-1 נגד זוולה במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בעונתו הראשונה בפ.ס.וו. איינדהובן סיים המועדון במקום הרביעי בליגת העל ההולנדית, כשברומה עורך 31 הופעות ליגה ומבקיע ארבעה שערים. בשתי העונות הבאות, בהן זכה המועדון בשתי אליפויות וכן במגן יוהאן קרויף, ערך ברומה 63 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
וולפסבורג.
ב-26 ביוני 2016 חתם ברומה על חוזה לחמש שנים בוולפסבורג מהבונדסליגה. ב-20 באוגוסט ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על פ.ס.וו פרנקפורט במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. ב-27 באוגוסט ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על אאוגסבורג במסגרת המחזור הראשון. ב-17 בדצמבר הבקיע ברומה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-33 בניצחון 0–1 על איינטרכט פרנקפורט במסגרת המחזור ה-15 בליגה.
שאלקה 04 ומיינץ.
ב-31 בינואר 2019 הושאל ברומה לשאלקה 04 עד לסוף העונה. ב-6 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1–4 על פורטונה דיסלדורף בגביע הגרמני. ברומה ערך 12 הופעות במדי הקבוצה בכל המסגרות. ב-29 בינואר 2020 הושאל למיינץ 05 עד לסוף העונה.
קסימפאשה.
ב-3 באוגוסט 2021 חתם ברומה לשנתיים בקסימפאשה הטורקית. ב-14 באוגוסט ערך הופעת בכורה בתיקו 1-1 נגד האטיספור.
קריירה בינלאומית.
ברומה יצג את נבחרת הולנד בכל שכבות הגיל. עם נבחרת הולנד עד גיל 17 שיחק ברומה באליפות אירופה עד גיל 17 לשנת 2007. ב-4 בספטמבר 2009, כשהוא בן 17 בלבד, ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד עד גיל 21, במשחק ההעפלה לאליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2011 נגד נבחרת פינלנד עד גיל 21, בו ניצחה נבחרתו בתוצאה 0–2.
ב-11 באוגוסט 2010 ערך ברומה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד הבוגרת, יחד עם ג'רמיין לנס, סים דה יונג וריקי ואן וולפסווינקל, כששיחק במחצית הראשונה בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוקראינה במשחק ידידות. ב-16 בנובמבר 2014 הבקיע ברומה את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-78 בניצחון 0–6 על נבחרת לטביה במסגרת מוקדמות יורו 2016.
חיים אישיים.
ברומה נולד לאם סורינאמית ואב הולנדי. אחיו הגדול, מרסיאנו ברומה, ובן דודו, קייל אבסליו, כדורגלנים מקצוענים גם הם.
לאורה פאפו
לָאוּרָה פָּאפּוֹ אשר נודעה גם בשם העט שלה: בּוֹכוֹרֵיטָה (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: Laura Papo Bohoreta ; 15 במרץ 1891 סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 12 ביוני 1942, סרייבו, המדינה העצמאית של קרואטיה) הייתה סופרת, נובליסטית, משוררת, מחזאית ומתרגמת יהודייה, מהבולטות בתחום המחקר על הנשים היהודיות-ספרדיות בבוסניה והרצגובינה ככלל ובקרב קהילת סרייבו בפרט. פאפו שכתבה בעיקר בלאדינו שימרה וחידשה את השפה ביצירותיה.
קורות חייה.
לאורה פאפו נולדה בסרייבו כ:בּוּקָה לוי ליהודה ליאון ואסתר לוי וגדלה במשפחה קשת יום. יהודה ליאון לוי היה סוחר זעיר ולאורה הייתה הבכורה מבין שבעת ילדיהם. ב-1900 היגרה המשפחה לאיסטנבול מסיבות כלכליות. בתיעוד הביוגרפי אודותיה מצוין כי בעת שהותה באיסטנבול, שמה הפרטי היה לוּנָה. באיסטנבול, רכשה לאורה השכלה בבית הספר של רשת כל ישראל חברים ("אליאנס"). ב-1908 שבה המשפחה לסרייבו ולאורה החלה לסייע בפרנסת המשפחה באמצעות מתן שיעורי צרפתית, גרמנית ולטינית. עוד לימדה נגינת פסנתר.
במקביל, החלה לתעד ולתרגם רומנסות, שירים, פתגמים וקטעי פולקלור של הקהילה הספרדית בעירה. ב-1916 פורסם מאמר בעיתון הבוסני " Bosnische Post" בשפה הגרמנית, שכותרתו "נשים ממוצא סלאבי-דרומי בפוליטיקה" ובו הוקדש פרק לנשים היהודיות הספרדיות, אשר תוארו כנחשלות. מאמר זה השפיע באופן משמעותי על לאורה פאפו והיא פרסמה באותו העיתון מאמר תגובה שנקרא "נשים ספרדיות" (בגרמנית: "Die Spanolische") ובו הציגה תיאור שונה וריאליסטי יותר על בנות קהילתה.
ב-1918 נישאה לאורה לדניאל פאפו ולזוג נולדו שני ילדים: ליאון ובר-כוכבא (קוֹקִי). דניאל שלחם במלחמת העולם הראשונה סבל מהלם קרב, מצבו הלך והדרדר ולבסוף הוא אושפז במוסד פסיכיאטרי. לאורה הפכה בפועל לאם חד-הורית ונותרה לגדל את שני ילדיה הקטנים.
ב-1919 כתבה פאפו מערכון בשם "ההכנות לפסח" והציגה אותו בלוויית אחיותיה בערב של קהילת יהודי ויסוקו. בעקבות הצלחת ההופעה פנו נציגי אגודת לה בנוולנצייה (La Benvolencia) של קהילת סרייבו לפאפו בבקשה שתכתוב מערכון לערב שעורכת האגודה. כך החלה הקריירה התיאטרלית שלה בקרב בני הקהילה בסרייבו.
ב-1924 כתבה פאפו מאמר תגובה בלאדינו בעיתון "Jevrejski život" לספרו של בוקי רומאנו "שתי שכנות בחצר" שהציג שתי דמויות סטריאוטיפיות של נשות הקהילה. המאמר בשם "אימהות" פורסם תחת שם העט "בוכוריטה". בהמשך, פרסמה בהמשכים באותו העיתון את הרומן "שחרחורת" (בלאדינו: Morena).
במקביל, המשיכה לאורה פאפו בעבודת התיעוד שלה והחלה לרכוש מעמד בקרב נשות הקהילה, כאשר משנתה היא התאמת חייהן לרוח הזמן מבלי לפגוע ברוח המסורת, וכן במתן זכויות שוות לנשים. היא החלה להרצות בנושאים שונים והרצאותיה זכו לתהודה בעיתונות הקהילתית. ב-1925 פרסמה משיריה בלאדינו בעיתונות הקהילתית ובהמשך אף תרגמה שירים ללאדינו.
ב-1931 פרסמה את המונוגרפיה "נשים ספרדיות בבוסניה". בספר שתורגם בהמשך לבוסנית מתארת פאפו את המנהגים, הלבוש, המטבח, הפולקלור והמסורת של נשות הקהילה לצד מסר לאמץ את אורח החיים המודרני. מ-1929 ועד לכיבוש הנאצי, כתבה פאפו 7 דרמות.
באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. בהמשך, הועבר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה והוחל ברדיפת יהודים. שני בניה של לאורה פאפו נעצרו ונרצחו בדרכם למחנה ההשמדה יאסנובאץ. לאורה פאפו הסתתרה בבית החולים הקתולי שבסרייבו, שם נפטרה ביוני 1942 ממחלה ונקברה בחשאי וללא מצבה, בבית העלמין היהודי הישן בסרייבו. אחיה, אליאס עלה לישראל. אחייניתה היא הסופרת גוֹרְדָנָה קוּאִיץ' מחברת רב המכר "ריח הגשם בבלקנים" המבוסס על חייה של לאורה פאפו ואחיותיה.
עבודתה.
שימור וחידוש הלאדינו.
לאורה פאפו כתבה בלאדינו בתקופה בה חלה ירידה משמעותית בשימוש בה כשפת דיבור. היא חידשה והתאימה ביטויים לרוח הזמן והצליחה בכתביה להנחיל את הקשר בין צעירי הקהילה לשפה בה דיברו אבותיהם. פאפו פעלה במשותף עם להקת תיאטרון הנוער של קהילת סרייבו "מתתיה" שהציגה את מחזותיה. בכך, לשיטתה נאבקה ב"התבוללות הלשונית".
כתביה נכתבו בשלוש שיטות כתיב. באופן כללי פרסומיה, מאמריה ומחזותיה לקהל המקומי היו באלף-בית סרבו-קרואטי עם יסודות של ספרדית קסטיליאנית עניין שסייע לתפוצת יצירותיה. בכתביה האישיים שלא לקהל הרחב היא כותבת באופן מעורב בקסטיליאנית ובסרבו-קרואטית, ובכתביה הפורמליים שאינם לקהל המקומי היא שמה דגש על קסטיליאנית.
הדרמות.