שנה ב' של המכינה, הנקראת "תוכנית כרמל", בה משתתפים בוגרי מכינות שנות שירות למשך שישה חודשים (יולי - דצמבר) אשר רוצים להוביל תהליכים ושינויים בחברה. המשתתפים בתוכנית משתלבים בתכני צוות המאמנים של חמש אצבעות ומקימים פרויקטים בתנועה.
תחום זה מיועד לבני נוער בגילאים 18–20, בתחום פעילות זו פעילים כ-45 בני נוער.
תוכנית הבוגרים יוצרת המשכיות לתהליך החינוכי. התכנית מותאמת לשינויים בחייהם של צעירים ומכווינה להשפעה חינוכית וחברתית על ידי תפיסת עמדות מפתח בחברה הישראלית. התוכנית מיועדת לגילאי 18 ומעלה אשר סיימו את דרכם בתוכניות השונות, או שהצטרפו לתנועה במעלה הדרך.
שאנדור אנטל
שאנדור אנטל, (במקור אדלר, בהונגרית: Antal Sándor; אוראדיה, 28 בנובמבר 1882 – מחנה ריכוז לא ידוע בגרמניה, 1944) היה עיתונאי, עורך עיתון, משורר, מתרגם, פסל, צורף מטבעות יהודי-הונגרי שנרצח בשואה.
ביוגרפיה.
הוא למד משפטים ופילוסופיה בבודפשט בין השנים 1902–1903, ואחר כך פיסול. משנת 1904 היה עורך היומון "יומן נאג'ווארד" (Nagyváradi Napló), ומשנת 1908 עד 1913 התגורר בגרמניה ובסקנדינביה. באמצעות הכשרתו כפסל, התקבל לסטודיו של אריקסון, שם יצר יותר ממאה לוחיות ופרסם את כתביו בעיתונים השוודים. משנת 1913 שוב התגורר באוראדיה, וכאחד מהתעמלנים העיקריים של הספרות המודרנית הפך לחבר של המשורר אנדרה אדי. אנטל ערך את הכרך הראשון של האנתולוגיה הספרותית (כתב עת) "המחר" (A Holnap) וכתב לה הקדמה.
ביולי 1914, במקום שכונה "מרתף הקרח" באוראדיה, ניהל אנטל דו-קרב עם קארוי ר. רונאי, סגן העורך של העיתון סבדשאג (Szabadság-החרות), תחילה באקדחים ולאחר מכן בחרבות. שאנדור אנטל היה אז העורך האחראי של יומן נאג'ווארד, וינה זולטאן ובלה אוטווש, היו עובדי העיתון. רונאי לחם תחילה בדו-קרב אקדח עם שאנדור אנטל. הדו-קרב הסתיים ללא פציעה. בדו-קרב לאחר מכן רונאי פצע את ינה זולטאן בזרועו בדו-קרב בחרב, ובסוף בדו-קרב אקדחים בשתי יריות עם בלה אטווש ממרחק 25 צעדים אף צד לא נפגע. לאחר מכן בדו-קרב בחרבות הוא פתע את אטווש בפניו שנזקק לטיפול רפואי בבית חולים. הסיבה לדו-קרב הייתה ויכוח.
בשנת 1917 היה אנטל עורך "השבוע של וואראד", ובשנת 1919, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הפך לעובד "העיתון האדום". לאחר נפילת הרפובליקה ברח לצ'כוסלובקיה, שם התגורר בברטיסלבה והשתתף בחיי התרבות ההונגרית. בשנת 1921 מונה לעורך העיתון "המיעוטים הלאומיים" (Nemzeti Kisebbségek), ומשנת 1923 עד 1938 היה העורך הראשי של "עיתון העם" (Népújság) ברטיסלבה. בשנת 1942, הופיע עליו מאמר בעיתון מקומי בשפה הגרמנית ובעקבות זה נאסר על ידי הגרמנים יחד עם משפחתו. על פי כמה דיווחים, הוא מת במחנה ריכוז בגרמניה, על פי גורמים אחרים, הוא נהרג בעת שחצה את הגבול.
בשל ידיעתו את השפה השוודית, תרגם אנטל להונגרית הרבה יצירות משוודית, למשל את הרומנים של סלמה לגרלף ומספר יצירות מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג. כתבותיו העיתונאיות הופיעו לפני מלחמת העולם השנייה גם בעיתוני בודפשט (נפסבה, סוציאליזם, וילאג). הוא עסק בעיקר בספרות סוציאליסטית. בשיריו השתמש בצורות השירה ההונגרית של המאה ה-16 והמאה ה-17.
ליאנה מורמונט
הוסטר טאלי
אדמור טאלי
ברינדון טאלי
יחסי איסלנד–הודו
יחסי איסלנד–הודו הם היחסים הדו-צדדיים בין איסלנד להודו. מבחינה היסטורית, היחסים הדו-צדדיים ההודיים-איסלנדיים היו ידידותיים אך חסרו תוכן מהותי. איסלנד והודו כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1972. באותה תקופה שגרירות איסלנד בלונדון, בריטניה הוסמכה להודו ושגרירות הודו באוסלו, נורווגיה, הוסמכה לאיסלנד. שגרירויות הוקמו בניו דלהי בשנת 2005 וברייקיאוויק בשנת 2006.
היסטוריה.
איסלנד והודו כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1975. שגרירות איסלנד בלונדון, בריטניה הוסמכה להודו ושגרירות הודו באוסלו, נורווגיה, הוסמכה לאיסלנד. עם זאת, רק אחרי 2005 החלו שתי המדינות לחזק את היחסים הדיפלומטיים והכלכליים. בשנת 2005 ערך נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון, את ביקורו הראשון של נשיא איסלנד בהודו. במהלך הביקור התחייבה איסלנד למועמדותה של הודו למושב קבוע במועצת הביטחון של האומה המאוחדת, ובכך הפכה למדינה הנורדית הראשונה שעשתה זאת. לאחר מכן הגיע ביקור רשמי של נשיא הודו עבדול קאלאם באיסלנד במאי 2005. בעקבות זאת נפתחה שגרירות חדשה של איסלנד בניו דלהי ב-12 בפברואר 2006. עד מהרה ביקר צוות חיל הים ההודי באיסלנד במשימה ידידותית. גונאר פאלסון הוא השגריר המכהן של איסלנד בהודו.
יחסים כלכליים.
איסלנד ייצאה סחורות להודו בסך של 1.14 מיליון דולר בשנת 2007. פריט הייצוא העיקרי היה מוצרי דגים, בעיקר בקלה, שהסתכמו ב-77% מסך היצוא. פריטים אחרים כללו מוצרים תעשייתיים ומוצרים רפואיים. הודו ייצאה באותה שנה סחורות בשווי 18.95 מיליון דולר לאיסלנד באותה שנה, בה מוצרי הצריכה היו הגדולים ביותר עם 52.5% מסך היצוא, ואחריהם חומרי גלם עמדו על 37.8%. הסחר בין שתי המדינות עדיין נחשב מוגבל, אך עם פוטנציאל צמיחה. עד שנת 2007 סך המסחר הדו צדדי היה 26.7 מיליון דולר, מתוכם הייבוא מהודו היה 25.1 מיליון דולר והיצוא להודו היה 1.6 מיליון דולר.
הסכמים.
הודו ואיסלנד חתמו על אמנה למניעת כפל מס לחיזוק קשרי שיתוף הפעולה הכלכלי. האמנה מכסה את מיסי ההכנסה, הדיבידנד, הריבית, התמלוגים והעמלות בגין שירותים טכניים וקובעת כי שיעור המס במדינה בה הועברה ההכנסה לא יכול להיות גבוה מ-10%. שתי המדינות חתמו גם על מזכר הבנות (MoU) לשיתוף פעולה בתחום האנרגיה המתחדשת. איסלנד והודו משתפות פעולה בתאי מימן ותאי דלק במסגרת הפורום של שותפות בינלאומית לכלכלת מימן.
שתי המדינות חתמו גם על הסכמה למחקר על חריגות לקראת רעידות אדמה, שזכו לשבחים בינלאומיים. בשנת 2007, שתי המדינות חתמו גם על הסכמה בנושא פיתוח דייגים בר קיימא והסכם הגנה על השקעות דו צדדי.
המשרד להעצמה נשית והגנת ילדים של אינדונזיה
משרד העצמת נשים והגנת ילדים (MoWECP) של רפובליקת אינדונזיה, לשעבר משרד העצמת הנשים, הוא המשרד הממשלתי האחראי על זכויתהן ורווחתן של נשים וילדים של אינדונזיה.
היסטוריה.
המשרד נוסד בשנת 1978 בשם משרד האישה. בשנת 1998 שונה שמו למשרד לענייני נשים. בשנת 1999 שוב שונה שמו למשרד להעצמת נשים. בשנת 2009, השם שונה שוב לשמו הנוכחי. השר הנוכחי, יוחנה ימביסף מכהן מאז 26 באוקטובר 2014.
אורדע
אתת
אתת הוא אדם שעיסוקו בקיום תקשורת באמצעות מכשירי איתות, כגון הליוגרף ומנורת איתות, המשמשים להעברת מסרים בקוד מורס, וסמפור, סימנור ודגלים, המשמשים להעברת מסרים בקודים משלהם. אתתים שימשו בתקשורת צבאית ובתקשורת אזרחית.
מכשירי האיתות מבוססים על קו ראייה בין שני האתתים, ולכן הם מוגבלים מאוד מבחינת המרחק בין האתתים ומספר המשתתפים בתקשורת (בדרך כלל רק שניים). להתגברות על הטווח המוגבל שימשו "תחנות ממסר", שהעבירו את האות הלאה, עד שהגיע ליעדו. כשהעבירו באמצעות סמפור הודעה מפריז לליל, מהלך של 193 קילומטר, נעשה שימוש ב-15 תחנות. המעבר לתקשורת אלקטרונית, בקשר רדיו ובקשר קווי, הפטורה ממגבלות אלה, צמצם מאוד את הצורך באתתים, והוא נותר בעיקר למצבי חירום.
אתתים פעילים גם כיום בהנחיית תנועתן של רכבות ובהנחייתם של מפעילי עגורנים.
הכשרה של אתת לתפקידו כללה לימוד של התפעול הטכני של מכשיר האיתות ולימוד שיטת הקידוד המתאימה. בישראל רישוי אתתים לרכבת נעשה בהתאם ל ורישוי אתתים לעגורן נעשה בהתאם ל.
בתפעול רכבות.
הרמה התחתונה של תפעול הרכבות היא השליטה המתבצעת על ידי האתתים - עובדי רכבת אשר הוסמכו להפעיל מערכות איתות לשם הנחיית תנועת הרכבות. בין היתר האתת הוא הגורם האחראי על בטיחות תנועת הרכבות, הוא בעל הסמכות העליונה בתפעול ליקויים/שיבושים במסילה מול הגורמים בשטח. בתפעול השוטף האתתים מבצעים בפועל את הוראות הפיקוד ומכוונים את תנועת הרכבות על מנת שכל רכבת תגיע ליעדה על פי לוח הזמנים. האתתים אחראים לוודא שהרכבות נוסעות בהתאם ללוח הזמנים ולהוראות הסימנורים.
המשרד להעצמה נשית והגנת ילדים (אינדונזיה)
סגן המפקח הכללי של משטרת ישראל
סגן המפקח הכללי של משטרת ישראל או בקיצור סמפכ"ל המשטרה הוא קצין משטרת ישראל בדרגת ניצב, המשמש כסגנו של המפקח הכללי של משטרת ישראל.
סמפכ"ל המשטרה ממלא את מקומו של המפכ"ל בהיעדרו, מרכז את תיאום עבודת המטה בין אגפי המשטרה והמחוזות (כולל מג"ב) ואת שיתוף הפעולה עם המשרד לביטחון הפנים. הוא גם אחראי בשם המפכ"ל, על בית הדין למשמעת, בית הדין לערעורים, היחידה הארצית לביקורת, מחלקת בטיחות ומינהל טכנולוגיות.
סגן המפכ"ל אחראי על טיפול בממצאי ביקורת מבקר המדינה, מבקר המשרד לביטחון הפנים וועדות בדיקה חיצוניות ומסייע בנוסף בפיקוח על משטר ומשמעת במשטרה.
בנוסף עומד סגן המפקח בראש ועדות פנימיות לאישור סיוע משפטי או כספי ולמינוי משלחות לחו"ל.
סמפכ"ל המשטרה הוא ניצב דוד ביתן.
ג'ון גיל מיליי
ג'ון גיל מיליי (באנגלית: John Guille Millais; 24 במרץ 1865 – 24 במרץ 1931) היה אמן בריטי, חוקר טבע וסופר מסעות שהתמחה בציור חיות בר ופרחים.
ראשית חיים.