בחיל האוויר שרתו באופן רשמי ארבעה מטוסים, שני מטוסים שנתרמו על ידי נדבנים מחו"ל, בשנות השבעים ופעלו במסגרת טייסת הסיור והקישור הקלה (כיום טייסת 135 "מלכי האוויר"), ושני מטוסים שגייסו מחברת ארקיע לאחר מלחמת יום הכיפורים. המטוסים שהופעלו בחיל האוויר התאפיינו במכלי דלק משולשים שהותקנו בקצה הכנף. מאחר שכח האדם הדרוש להטסת המטוסים לא היה מצוי בחיל האוויר, הם הופעלו בעיקר על ידי טייסי מילואים. בשלב כלשהו הועברו המטוסים לאימון תובלה וניווט בביס"ט ובהמשך הוחלט להוציאם משרות.
בתאריך 17.8.95 התרסק מטוס איילנדר (4X-CCO מס. יצרן 139B) שהופעל על ידי חברת "ברק שירותי תעופה", בעת שהמריא מנמל התעופה חיפה לקפריסין.
אילן פרץ
אילן פרץ הוא קצין בדרגת תת-ניצב במשטרת ישראל, המכהן כסגן ראש אגף המבצעים שיטור וקהילה.
ביוגרפיה.
פרץ נולד בדימונה. ב-1990 התגייס למשמר הגבול, לאחר קורס קצינים שירת בפלוגות המבצעיות של מג"ב, ומילא תפקידי הדרכה בבסיס מג"ב בבית חורון.
פיקד על פלוגת קו התפר ועל יחידת רותם, יחידת ימ"ג של מג"ב דרום. בשנת 2002 מונה למפקד תחנת אופקים וב-2005 מונה למפקד תחנת עיירות במחוז דרום. ב-2009 מונה למפקד קורס פיקוד ומטה במכללה לקצינים בנעורים. לאחר מכן שירת כקצין אגף המבצעים של מחוז דרום. ב-2014 מונה לסגן מפקד מרחב נגב. ביוני 2016 מונה למפקד מרחב לכיש.
בנובמבר 2017 מונה לסגן ראש אגף המבצעים שיטור וקהילה בדרגת תת-ניצב. בפברואר 2021 הוא החליט לפרוש מהמשטרה ולא להגיע לתפקיד תת-ניצב חדש.
פרץ גרוש ואב לשלושה. הוא בעל תואר ראשון במזרחנות ותואר שני במנהל ובמדיניות ציבורית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
עבד א-רחמן סוואר א-דהב
פילדמרשל עבד א-רחמן סוואר א-דהב (בערבית: عبد الرحمن سوار الذهب; מוכר גם בשמות סוואר א-דהב או א-דהב; 1934 - 18 באוקטובר 2018) היה נשיא סודאן בין ה-6 באפריל 1985 ל-6 במאי 1986.
ביוגרפיה.
א-דהב נולד בעיר אל-אבייד שבדרום סודאן בשנת 1934. הוא התקבל ללימודים באקדמיה הצבאית הסודאנית. לאחר תום לימודיו באקדמיה, הוא הפך להיות דמות פוליטית בולטת כאשר נשיא סודאן, ג'עפר נומיירי, מינה אותו כרמטכ"ל צבא סודאן, ולאחר מכן כשר ההגנה וכמפקד הכללי של הכוחות המזוינים של סודאן בשנת 1984.
בשנת 1985, א-דהב הוביל הפיכה צבאית להדחתו של הנשיא נומיירי, אשר בעקבותיה א-דהב הפך למנהיגה בפועל של סודאן. שלטונו של א-דהב בסודאן נמשך עד לשנת 1986, כאשר בעקבות בחירות שהתקיימו במדינה, הוא ויתר על כוחו לטובת ממשלתו הנבחרת של אחמד אל-מירע'ני.
בשנת 1987, א-דהב התמנה לתפקיד יו"ר ארגון הקריאה האסלאמית. נפטר ב-2018 בריאד שבערב הסעודית.
Ain't It Funny
Ain't It Funny (בעברית: זה לא מצחיק?) הוא שיר של הזמרת והשחקנית האמריקאית ג'ניפר לופז. הוא נכתב על ידי לופז וקורי רוני בהשראת הסרט "מארגנת החתונות" בו לופז השתתפה בעצמה.
השיר היה צריך להיכלל בפסקול של הסרט, אך לבסוף הוחלט כי הוא יכלל באלבומה השני, וב-20 ביוני 2001, הוא יצא כסינגל השלישי מתוכו.
השיר זכה להצלחה בעולם כאשר הגיע ל-20 העליונים במדינות אירופה כמו אוסטריה, בלגיה, דנמרק, צרפת והונגריה ובריטניה אך לא הצליח להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100. גרסת הרמיקס שיצאה לו שנה לאחר מכן, "(Ain't It Funny (Murder Remix", זכתה להצלחה בארצות הברית ובמהרה כבשה את צמרת מצעד הבילבורד הוט 100, והפכה לגרסת הרמיקס הראשונה בהיסטוריה שעשתה זאת.
רקע וכתיבה.
בעת צפייה בסרט "מארגנת החתונות" לופז ורוני העבירו סיעור מוחות לגבי השיר שייצג את הפסקול של הסרט. כאשר השניים צפו בסצנה בה לופז יושבת במושב האחורי של המכונית ושומעת את התכנונים לחתונה של הדמויות הראשיות בסרט, הסצנה גרמה לרוני לחשוב על המשפט: "זה פשוט לא מצחיק כמה רגשות אתה לא יכול להכחיש אף על פי שאתה מנסה". ולאחר מכן עלה להם גם הרעיון למילים וללחן. אחרי שהוא הגה את הרעיון לשיר הוא חזר לביתו והחל ליצור את השיר. לאחר מכן הוא עבד עם לופז במשך שעה בשביל להשלים את הכנת השיר. טומי מוטולה אשר היה המנכ"ל של חברת התקליטים של לופז התלהב מאוד מהשיר ותרם ללחן שלו בעצמו. בהתחלה השיר היה אמור לשמש כחלק מהסרט אז בגלל ההשפעות הלטיניות הכבדות שלו הוחלט שהשיר "Love Don't Cost a Thing" יהיה במקומו.
הרפובליקה הקטלאנית
Sahar Calizo
פלזית תעשיות
פלזית תעשיות היא חברה תעשייתית המייצרת מוצרי תעשיית הפלסטיק, הנשלטת על ידי קיבוץ גזית.
היסטוריה.
בשנת 1973 לאחר שהוחלט בקיבוץ להקים מפעל תעשייתי, מתוך כוונה להגדיל את מקורות הפרנסה של חברי הקיבוץ, רכש הקיבוץ מפעל כושל ומפסיד לייצור אריזות חד פעמיות מפלסטיק. שנתיים לאחר מכן הועבר המפעל לשטח הקיבוץ ועסק בייצור אריזות פלסטיק. באמצע שנות ה-80 הוחלט לייצר גם לוחות אקריליק המיועדים לייצוא.
בשנת 2008 מכר הקיבוץ 23% מחברת פלזית לקרן טנא.
החברה גדלה והתפתחה בעשור הראשון של המאה ה-21 באמצעות רכישת חברות בישראל ומחוץ לישראל. כיום מעסיקה החברה בישראל כ-750 עובדים ובבעלותה מפעלים בישראל, בצ'ילה, רוסיה, ארצות הברית, בולגריה וספרד.
החברה מחולקת לשתי חטיבות, לוחות ואריזות: קבוצת פלזית-פוליגל כוללת בתוכה את מפעל הלוחות "פלזית 2001", שבשנת 2010 התמזג עם חברת "פוליגל" מרמת השופט. החברה מייצרת לוחות אקריליים, פוליסטירן, פוליקרבונט. במוצרי החברה נעשה שימוש לחממות, שלטים מוארים ומבנים, ובבעלותה מפעלי ייצור ברוסיה ובצ'ילה. החטיבה כוללת את מפעל "פנכים שנרכש בשנת 2000 בבולגריה, ואת מפעל פלזית Iberica הפועל בספרד.
לפלזית תעשיות מספר חברות בנות והן:
משרדי המטה והנהלת החברה ממוקמים בקיבוץ גזית.
יוסף ורצמן
יוסף ורצמן שימש קצין במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב. היה קצין חבלה ראשי של משטרת ישראל בשנות ה-70.
ביוגרפיה.
ורצמן היה קצין בצה"ל שהושאל באמצע שנות ה-70 למשטרת ישראל בדרגת סגן ניצב כדי לשמש כחבלן הראשי. במרץ 1977 הועלה לדרגת ניצב משנה ופיקד על 200 חבלנים של משטרת ישראל. ורצמן שם דגש על הדרכה של החבלנים בשיטות שונות לפירוק מטענים. ועדת בדיקה שמונתה בעקבות תלונות על תפקודו ותפקוד יחידת החבלנים מצאה שלא היה דופי בתפקודו ובתפקוד היחידה. בשנת 1979 עמד לדין משמעתי באשמה של הדלפה של מסמך סודי לעיתונאי. הוא הודה שהוא אישר לעיתונאי את קיום המברק, שכבר היה, לטענתו, בידי העיתונאי. הוא נדון לקנס ומאסר על תנאי. בדצמבר 1981 קיבל את עיטור השירות של משטרת ישראל. בהמשך מונה לראש מחלקת מבצעים ושיטור במטה הארצי ולאחר מכן היה סגן מפקד המשמר האזרחי. בשנת 1986 הועמד לדין משמעתי על רכישת טלוויזיה לעצמו בהנחה כאשר רכש טלוויזיות למשטרה. בתחילת 1989 הועמד לדין על תקיפה מינית של אחת מפקודותיו.
סרטן הלשון
סרטן הלשון הוא סרטן שמאופיין בעיקר בהופעת פצע, דימום בלשון או שינוי במרקם וצבע הלשון. השכיחות לחלות בסרטן הלשון נמוכה יחסית לסוגי סרטן אחרים. הסיכויים לחלות בסרטן הלשון גבוהים לאנשים עם גידולים בצוואר ובראש.
גורמים.
הגורמים העיקריים לסרטן הלשון הם :
תסמינים.
ישנם תסמינים רבים למחלת הסרטן, התסמינים העיקריים הם:
ניתוח וסיבוכים.
ישנם מספר ניתוחים שניתן לבצע על מנת להסיר את הגידול. אם הגידול התפשט לאורך כל חלל הפה, הרופא יצטרך לכרות חלק מהלשון או את כל הלשון. לאחר מכן הרופא יחבר את הלשון שהופרדה מהגידול לרקמה חדשה.
רמי בר-לב
רמי בר-לב (נולד ב-27 בינואר 1958, ו' בשבט ה'תשי"ח) הוא אלוף-משנה במילואים, המכהן כראש מטה מחוז דן בפיקוד העורף. מאמן רשויות וקציני קישור לרשויות בהיערכות לחירום. יו"ר העמותה לטיפוח מורשת חיל העורף לדורותיו.
ביוגרפיה.
רמי בר-לב נולד למשפחת מורד בנתניה. שם המשפחה עוברת בשנת 1966 לבר-לב.
התגייס בשנת 1976 כלוחם וקצין בסיירת שקד. בשנת 1983 השתחרר מצה"ל בדרגת סרן ואת רוב מסלולו הצבאי עד דרגת אל"ם ביצע במערך המילואים בתפקידי פיקוד במערך החי"ר והצנחנים. בשנת 1983 מונה למפקד צוות בבה"ד 1. בשנת 1984 הועבר לחטיבה הירושלמית, ומשנה זו עד לשנת 2005 עבר את כל שורת תפקידי הפיקוד כקצין מבצעים, מפקד פלוגה, סגן מפקד הגדוד, מפקד הגדוד, ולאחר כ-5 שנים בתפקיד מפקד הגדוד מונה לסגן מפקד חטיבת הבקעה. החל מ-2005 הועבר לפיקוד העורף לתפקיד מפקד נפה, והחל מ-2011 משרת כראש מטה מחוז דן בפיקוד העורף. ניהל בגל הקורונה הראשון את משבר בתי האבות בפיקוד העורף ותרם רבות להקמת פרויקט מגן אבות ואימהות .
במסגרת שירותו הצבאי עבר קורסים והכשרות צבאיים (מ"פים, מג"דים, מפקדי נפות). הוא מדריך בכיר ומפקד צוות קציני קישור לרשויות המקומיות בבית הספר לחילוץ והצלה של פיקוד העורף.
בחיים האזרחיים.
עם שחרורו מצה"ל ובין השנים 1983–1985 ניהל את יחידת הביטחון במעברי הגבול ישראל-מצרים: רפיח, ניצנה וטאבה.
בתחום החינוך:
בין השנים 1985–1991 הוביל בני נוער רבים להישגים חינוכיים וחברתיים כמחנך בפנימיות כפר-סילבר, כפר-הירוק היה חלוץ בחינוך לגיל הרך כשהקים יחד עם רעייתו את ״הבית הקטן״ מוסד חינוכי לגיל הרך ברמת השרון.
בר-לב הוא המייסד (יחד עם הנרי ברדה ואילן ברדה) בשנת 1991 של רשת המזון המהיר "הנריס הקרפ הצרפתי", והוא הבעלים והמנכ"ל של הרשת. הרשת פרוסה בכ-20 סניפים ברחבי הארץ. הסניף של ה'נריס במתחם שרונה בתל אביב, נקנס ב-3,500 שקל מכיוון שהפר חוזה בו התחייב לפתוח את הסניף בכל ימות השבוע, בהתאם למדיניות מתחם שרונה. לאחר לחץ של הציבור הדתי בעלי המתחם נסוגו מכוונתם לקנוס את הסניף והוא נותר סגור בשבתות.