גואדי נולד בשם אגז'ה גואדי באאוטגה שבאזור גונדר באתיופיה, השביעי מבין תשעה אחים. כשהיה בן 9 עבר עם משפחתו לאדיס אבבה, וכשהיה בן 13 עלו לישראל. לאחר עלייתם התגוררה המשפחה במרכז קליטה בבאר שבע, וגואדי למד בפנימייה בחרב לאת. במהלך לימודיו התגלו כישוריו הספורטיביים, והוא החל להתאמן בריצות שדה בהפועל עמק חפר, ואף היה אלוף ישראל לנוער. בהמשך, עבר לפנימיית הדסה נעורים. ב-2007 התגייס לצה"ל ושירת כאפסנאי טכני.
בשנת 2011 סיים במקום השלישי באליפות ישראל בריצת 10000 מטר. ב-2012 החל ללמוד חינוך גופני במכללת וינגייט, ושקל לפרוש מהתחרויות, אך זוהר זימרו שכנע אותו להמשיך, והחל לאמנו. לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) החליט לנסות להתחרות גם במרתון. באפריל אותה שנה השתתף בריצת המרתון הראשונה שלו, במרתון רוטרדם, וקבע תוצאה של 2:18:51 שעות, המהירה ב-9 שניות מהזמן המהווה את הקריטריון האולימפי למשחקים. משכך, נכלל גואדי להיכלל במשלחת הישראלית לריו. במרתון סביליה 2020 קבע תוצאה של 2:12:06 שעות ובכך קבע את שיאו האישי.
גואדי משמש מורה לחינוך גופני בבית ספר בכפר גלים.
באסאראב
שיטת קלט
שיטת קלט (אנגלית input method, או input method editor שפירושו עורך שיטת קלט -נפוץ בקיצור IME) היא רכיב במערכת הפעלה, או בתוכנה, המאפשרת למידע כמו הקשות מקלדת או תנועת עכבר, להתקבל כקלט. שיטת קלט הכרחית בכל שפה שבה יש יותר גרפמות מאשר מקשי המקלדת של המשתמש.
דוגמאות לכך הם, שבמחשב בעל מקלדת לטינית מאפשרת שיטת הקלט להקליד, גם בשפות סינית, עברית, הודית, וכדומה, ובהתקנים שונים כמו פלאפונים ניתן להקליד אלף-בית בשפות שונות, למרות שהמקשים הם מספריים בבסיסם. גם הקשה במסך מגע נחשבת כשיטת קלט. במערכות הפעלה מסוימות שיטת הקלט מגדירה גם את פעולתם של מקשים מתים (מקשים שבהקשה עליהם לבד לא יביאו לשום פלט ורק בשילוב אם מקש אחר יביאו לפלט).
סמל מדינת אורנג' החופשית
סמל מדינת אורנג' החופשית (בהולנדית: Wapen van de Oranje-Vrijstaat) הוא סמלה הלאומי של מדינת אורנג' החופשית, אשר התקיימה בשטחי דרום אפריקה של ימינו במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19.
עיצוב.
בלב סמל מדינת אורנג' החופשית עומד מגן לבן עם מסגרת שחורה. בשלושה קצותיו, התחתון, הימני העליון והשמאלי העליון, ממוקמים חצוצרות, אשר הושאלו באופן ישיר מייצוגם בדגל בית המלוכה של הולנד, בית אוראניה-נאסאו. בין החצוצרות, במרכז, משתרע עיגול לבן המכיל את עיקר תוכן הסמל. חציו העליון מבטא את עולם החי של המדינה. מימין האריה המקומי, משמאל שלשה כבשים המבויתת אותן הביא האדם הלבן, ובמרכז נישא לגובה עץ תפוזים. לעץ התפוזים משמעות מיוחדת בשל אזכור שמו בשם המדינה. בחציו התחתון של העיגול מופיעה עגלת משא, המייצגת את האפריקאנר הנודד, ה"טרקבור", התר את הארץ בחפשו אחר חירות ומקום להקים בו מולדת. בעיגול מוצגים שני כיתובי מוטו. בקצותיו כתוב בהולנדית "VRYHEID IMMIGRATIE", שפירושו "חירות ומסע"; ובמרכזו כתוב בהולנדית גם כן "GEDULD EN MOED", שפירושו "סבלנות ואומץ". ומעבר לכל זה, משני צדי המגן תומכים שני דגלי מדינת אורנג' החופשית, אחד במכל צד.
היסטוריה.
בדומה לאופן עיצוב דגלה, גם ביחס לעיצוב סמלה של מדינת אורנג' החופשית, היה למלוכה ההולנדית השפעה משמעותית. לבקשת נשיא מדינת אורנג' החופשית הראשון, יוזיאס פיליפ הופמן, ובהסכמת מלך הולנד וילם השלישי (1849-1890), הסמל עוצב לבסוף על ידי "המועצה העליונה לענייני אצולה" (Hoge Raad van Adel) - גוף רשמי של ממשלת הולנד. בינואר 1856 הוא הובא לאישור מועצת העם, הפרלמנט של מדינת אורנג' החופשית. לאחר תקופה של דיון פנימי במדינה באשר לאופי הסמל שעוצב בהולנד, ועל אף התנגדות מסוימת, ב-28 בפברואר 1856, המועצה אישרה אותו לבסוף. באופן רשמי הסמל הפך לסמלה של המדינה רק כשנה לאחר מכן, ב-23 בפברואר 1857, והוא נשאר בתוקף עד ה-31 במאי 1902, אז מדינת אורנג' החופשית הובסה על ידי בריטניה במלחמת הבורים, וחדלה מלהתקיים.
לאחר ניצחון הבריטים על מדינת אורנג' החופשית, הם הקימו על חורבותיה את מושבת נהר האורנג', אשר התקיימה עד שנת 1910. הסמל שבחרו הבריטים למושבה נעדר כל ייצוג או שאיבת השראה מהסמל ההיסטורי של המקום - סמל מדינת אורנג' החופשית. בשנת 1910 אוחדו שטחי מדינת אורנג' החופשית עם שאר המושבות הבריטיות באזור, ועל בסיסן הוקם איחוד דרום אפריקה. סמל המדינה החדשה כלל ייצוג לא מבוטל לסמל מדינת אורנג' החופשית. מעל הסמל התנשא בגאון אריה, וברבע הימני התחתון של המגן עמדה עגלה, הדומה לעגלת האפריקאנר הנודד מסמל המדינה. בנוסף ברבע השמאלי התחתון הופיע עץ תפוזים. לאחר נפילת האפרטהייד והקמת דרום אפריקה החדשה, סמל פרובינציית המדינה החופשית, המשתרעת כיום בשטח עליו הייתה פעם מדינת אורנג' החופשית, לא כלל שום אזכור ממשי לסמל מדינת אורנג' החופשית ההיסטורית.
סמל הרפובליקה הדרום-אפריקאית
סמל הטרנסוואל (בהולנדית: Wapen van Transvaal) הוא סמלה הלאומי של הרפובליקה הדרום-אפריקאית, הידועה גם בכינויה רפובליקת הטרנסוואל, אשר התקיימה בשטחי דרום אפריקה של ימינו במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19.
עיצוב.
בלב סמל הטרנסוואל שדה צבעוני עם מסגרת זהובה. הוא מחולק למספר חלקים: רבעו השמאלי העליון הוא בצבע אדום והוא מציג את האריה, בעל החיים המפואר ביותר בתחומי הרפובליקה הדרום אפריקאית, ואולי אף מדובר ספציפית באריה טרנסוואלני. שאר השדה מציג ייצוגים בולטים של האפריקאנר בתודעה הלאומית של הרפובליקה. הרבע העליון הימני, אשר צבעו כחול, מציג בגאווה את הלוחם האפריקאנר, העשוי בלא חת, כשהוא מחזיק כלי נשק ולבוש בלבוש מסורתי, לרבות כובע. החצי התחתון של השדה הוא בצבע ירוק, ומציג עגלת משא, המייצגת את האפריקאנר הנודד, ה"טרקבור", התר את הארץ בחפשו אחר חירות ומקום להקים בו מולדת. במרכז השדה מוצג סמל קטן ובו עוגן, המייצג את החיבור לאדמת הארץ. מעל השדה פורש את כנפיו נשר מוזהב, ומשני הצדדים תומכים סדרה של שישה דגלי הרפובליקה הדרום אפריקאית, שלושה מכל צד. בתחתית הסמל נמתחת המוטו מצד לצד, ובו כתוב בהולנדית "EENDRAGT MAAKT MAGT", שפירושו "אחדות היא כוח".
היסטוריה.
ב-18 בפברואר 1858, כארבע שנים לאחר הקמת הרפובליקה, קבעה מועצת העם, הפרלמנט של המדינה את סמל המדינה, שיהיה: "שדה כסף בו יוצב עוגן זהב עם נשר מעליו הפותח לרווחה את זרועותיו. בצידו הימני של השדה יעמוד גבר בלבוש מסורתי עם אקדח. בצידו השמאלי יעמוד אריה." למרות הדמיון לתצורה המודרנית של הסמל, ככל הנראה לאורך השנים הוא שינה מפעם לפעם את צורתו, עד שקיבל את מראהו המאוחר. גרסה מאוחרת כזאת כנראה התחילה להופיע החל משנת 1871. הסמל היה בתוקף עד ה-31 במאי 1902, אז הרפובליקה הדרום אפריקאית הובסה על ידי בריטניה במלחמת הבורים, וחדלה מלהתקיים.
לאחר ניצחון הבריטים על הרפובליקה הדרום אפריקאית, הם הקימו על חורבותיה את מושבת טרנסוואל, אשר התקיימה עד שנת 1910. הסמל שבחרו הבריטים למושבה זאת היה אריה, באופן אותו אפשר לראות כניסיון לשמר את מוטיב האריה מהסמל ההיסטורי של המקום - סמל הרפובליקה הדרום אפריקאית. בשנת 1910 אוחדו שטחי הרפובליקה הדרום אפריקאית עם שאר המושבות הבריטיות באזור, ועל בסיסן הוקם איחוד דרום אפריקה. סמל המדינה החדשה כלל ייצוג לא מבוטל לסמל הרפובליקה הדרום אפריקאית. מעל הסמל התנשא בגאון אריה, וברבע הימני התחתון של המגן עמדה עגלה, הדומה לעגלת האפריקאנר הנודד מסמל הרפובליקה. המוטו היה דומה אף הוא, במקום "אחדות היא כוח", "מהאחדות יבוא הכוח". לאחר נפילת האפרטהייד והקמת דרום אפריקה החדשה, סמל פרובינציית חאוטנג, בלב המשתרעת כיום בשטח עליו פעם התקיימה הרפובליקה הדרום אפריקאית, כולל באופן בולט שני אריות תומכים. המוטו של חאוטנג המודרנית מזכיר את זה של הרפובליקה, אך עם זאת שונה - במקום "אחדות היא כוח", "מאוחדים בגיוון".
המטבח הגנאי
תאולוגיית שחרור
תאולוגיית השחרור ניתנת להגדרה כפרשנות של האמונה הנוצרית מתוך חוויית העוני וניסיון לקרוא את התנ"ך ואת התאולוגיה הנוצרית דרך עיני העניים.
הדוגמה הטובה ביותר הידועה של תאולוגיית שחרור היא זו שהתפתחה באמריקה הלטינית בשנות החמישים, אולם מאז התפתחו תאולוגיות שחרור באסיה, באוכלוסייה האפרו - אמריקאית ובציבור הפלסטיני.
אף על פי שתאולוגית השחרור גדלה והפכה לתנועה בינלאומית ובין-דתית, היא התחילה כתנועה בתוך הכנסייה הקתולית באמריקה הלטינית בשנות החמישים והשישים. תאולוגית השחרור קמה לכאורה כתגובה מוסרית לעוני וחוסר הצדק החברתי באזור. המונח נטבע בשנת 1971 על ידי הכומר הפרואני גוסטבו גוטיירס, שכתב את אחד הספרים המגדירים של התנועה, "תאולוגיית שחרור". התאולוג הברזילאי לאונרדו בוף גם הוא כנראה השפיע על הזרם.
תאולוגיית השחרור באמריקה הלטינית נתקלה בהתנגדות בארצות הברית אשר ייחסה אותה למרקסיזם, וכתוצאה מכך גונתה ונדחתה על ידי הוותיקן בשנות ה-80.
יון מיחאי פצ'פה סוכן הק.ג.ב. שערק למערב טען שהתנועה נולדה ונוצרה בק.ג.ב. לדבריו, היא החלה ב”תוכנית דיסאינפורמציה סודית ביותר” שאושרה בידי ראש הק.ג.ב אלכסנדר שלפין ב-1960, ביחד עם חבר הפוליטביורו אלכסיי קיריצ’נקו שהיה אחראי על תיאום המדיניות הבינלאומית של המפלגה הקומוניסטית. התוכנית דרשה לדבריו “השתלטות סודית של הק.ג.ב על מועצת הכנסיות העולמית” שבסיסה בז’נבה, ושימוש בה כ”כיסוי להפיכת תאולוגיית השחרור לכלי מהפכני בדרום אמריקה”.
המטבח גנאי
זכות ההתחקות