עירוי תוך רחמי (באנגלית: Intrauterine transfusion ובקיצור IUT) הוא עירוי דם לעובר במקרים של אנמיה עוברית קשה, למשל, במקרה שתאי הדם האדומים העובריים נהרסים על ידי נוגדנים של האם.
עירוי תוך רחמי מבוצע על ידי רופאים מיילדים המומחים ברפואת האם והעובר.
העירוי התוך רחמי הראשון בוצע בשנת 1964.
אנמיה עוברית.
הסיבה השכיחה ביותר לאנמיה עוברית היא חוסר התאמה במרכיבי דם שונים בין דמה של האם לדמו של העובר (בשל סוג הדם של האב). במקרה של חוסר התאמה בין דם האם לדם העובר, עלולים להיווצר נוגדנים אצל האם (ישנה אפשרות ליצירת נוגדנים גם בעקבות קבלת עירוי מוצרי דם שאינם תואמים), אשר עוברים את מחסום השליה לדם העובר ועלולים לגרום אצלו להרס כדוריות הדם ולאנמיה.
הגורם השכיח ביותר לאנמיה עוברית הוא גורם רזוס. קיימות 29 קבוצות מוגדרות של סוגי דם בקבוצת Rh ויותר מ-600 אנגדים על כדוריות הדם האדומות (האנטיגנים השכיחים באנמיה עוברית הם: D,E,C,c,K). האנטיגן השכיח ביותר הוא אנטי D, החל בשנות ה-80 ניתן למנוע את היווצרות הנוגדנים באמצעות הזרקת נוגדנים הנקשרים ל-+Rh של כדוריות הדם של העובר שעברו למחזור הדם של האם, בכך נמנעת יצירת נוגדנים אימהיים כנגד ה-Rh העוברי. החיסון, המופק מפלזמה של תורמים בעלי -Rh, שבדמם קיימים נוגדנים כנגד +Rh, ניתן כיום למניעה לכל אישה הרה עם -Rh, בשבוע ה-28 להריון.
ניתן לבדוק את רמת הנוגדנים בדמה של האם באמצעות מבחן קומבס (coombs indirect).
אבחון.
ניתן לבדוק את סוג הדם של העובר כבר בשלבים מוקדמים של ההריון, באמצעות בדיקת סיסי שליה או בבדיקת מי שפיר, וכך לדעת אם העובר עלול לפתח אנמיה עוברית (ישנה אפשרות לאבחון הסטטוס הגנטי של העובר באמצעות דגימה מדמה של האם (NIPT) ובכך לוודא את הגנוטיפ העוברי, הבדיקה אינה אמינה ברמה גבוהה ונכון לפברואר 2020 אינה זמינה בישראל).
במקרה של חשד שהאם מפתחת רמה גבוהה של נוגדנים לדם העוברי, ניתן לבדוק את רמת ההמוגלובין של העובר באמצעות בדיקת אולטרה סאונד המודדת את קצב זרימת הדם של העובר (בדיקת דופלר), זאת כיוון שקצב זרימת הדם, כפי שהוא נמדד בעורק הצרברלי האמצעי (ה-MCA) משתנה במקרה של ירידה ברמת ההמוגלובין (מהיר יותר) לעליה ברמת ההמוגלובין (איטי יותר), ניתן גם לבדוק את רמת ההמוגלובין על ידי נטילת דגימת דם מחבל הטבור.
תהליך העירוי.
העירוי אינו מבוצע בחדר ניתוח, אך כל הכלים המשמשים לעירוי עוברים עיקור קפדני ואנשי הצוות לובשים גלימות ניתוח על מנת להקטין את הסיכון לזיהום.
12 שעות לפני ביצוע הפעולה יש לבצע לאם עירוי אנטיביוטיקה.
קודם לביצוע הפעולה מרדימים את אזור הדקירה בהרדמה מקומית. העירוי נעשה בעזרת מחט ארוכה המוחדרת לרחם דרך הבטן תחת הנחיית אולטרה סאונד, המחט מוחדרת לכלי דם בחבל הטבור. תחילה שואבים מעט דם לדגימת רמת האנמיה, הדגימה נבדקת במכשיר הנמצא בחדר הטיפולים או במעבדת בית החולים, אחר קבלת תוצאות רמת ההמטוקריט, ניתן לקבוע את כמות הדם שיש לערות לעובר. הדם מוערה בעירוי חליפין, שואבים כמות דם מהעובר וכנגדה מזריקים כמות שווה של דם חדש. אחר עירוי של הכמות המשוערת, נלקחת דגימה נוספת כדי לוודא שרמת ההמטוקריט תקינה (40%).
סיכונים.
ישנו סיכון שכתוצאה מהפעולה עלול להיווצר זיהום ברחם, זיהום בעובר, צירים מוקדמים, דימום יתר וערבוב של דם עוברי ואמהי ולדליפת מי שפיר. במקרים נדירים עלולה הפעולה אף לגרום למות העובר. שיעורי ההישרדות של העוברים לאחר עירוי תוך רחמי דרך חבל הטבור הם יותר מ-90% עבור עוברים שאין להם הידרופס פטאליס וכ-75% בעוברים שיש להם הידרופס פטאליס. בדרך כלל האם תושאר להשגחה במחלקה להיריון בסיכון לפחות 24 שעות.
במקרה שהושג גיל הריון מספיק (שבוע 36 ואילך) ישנה עדיפות ליילד את העובר באמצעות השראת לידה או ניתוח קיסרי מלבצע עירוי תוך רחמי, במקרה כזה יידרש העובר לכשיולד לעבור עירוי חליפין.
כנסיית ביתה גיורגיס
כנסיית ביתה גיורגיס (באמהרית: ቤተ ጊዮርጊስ) היא הכנסייה המפורסמת ביותר מתוך אחת עשרה כנסיות מונוליתיות חצובות בסלע אשר נמצאות בתחום העיר לליבלה אשר באזור אמהרה שבאתיופיה. בנייתה מתוארכת לסוף המאה ה-12, תחילת המאה ה-13.
המקום בו נחצבה הכנסייה נקרא במקור רוהה אך בהמשך שונה שמו של המקום ללליבלה על שם המלך גברה מסקל לליבלה משושלת זאגווה, אשר בנה את הקמתם של הכנסיות החצובות שנמצאות כיום בלליבלה.
על פי המסורת האתיופית, הכנסיות של לליבלה נבנו לאחר שלמלך גברה מסקל לליבלה היה חזון בו אלוהים אמר לו לבנות את מבני הענק.
המבנה אשר נוצר בצורת צלב יווני הוא באורך 25 מטרים על 25 מטרים ובגובה 30 מטרים.
רמת מוכנות טכנולוגית
רמות מוכנות טכנולוגית (TRLs - Technology Readiness Level) הן שיטות להערכת בשלותן של טכנולוגיות חדשות. ה-TRL של הטכנולוגיה נקבע במהלך הערכת מוכנות טכנולוגית (TRA) שבוחנת את הרעיון, הדרישות והיכולות של הטכנולוגיה. השימוש ב-TRLs מאפשר דיונים עקביים ואחידים לגבי מוכנות טכנולוגית בסוגים שונים של טכנולוגיה.
סולם TRL מורכב מתשעה שלבים (מ-1 עד 9), כאשר 9 היא הטכנולוגיה הבוגרת ביותר. משרד ההגנה האמריקני משתמש בסולם זה לרכש מאז תחילת שנות האלפיים.
בשנת 2013 אומץ הסולם על ידי ארגון התקינה הבינלאומי בתקן (ISO (16290:2013.
היסטוריה.
דירוג מוכנות טכנולוגית נוצר על ידי נאס"א בשנת 1974 והוגדר סופית ב-1989. ההגדרה הראשונית כללה שבעה שלבים, אולם בשנות ה-90 אימצה נאס"א את הסולם בין תשעה השלבים שנפוץ כיום.
ההגדרה הראשונית (1989)
רמה 1 - עקרונות בסיסיים שנצפו ודווחו
רמה 2 - אפשרות יישום מאומתת
רמה 3 - הדגמת יכולת (באופן אנליטי או בניסוי)
רמה 4 - אימות דגם במעבדה
רמה 5 - אימות דגם בסימולציה או בסביבת אמת
רמה 6 - אימות מערכת בסימולציה
רמה 7 - אימות מערכת בחלל
השיטה הוצעה בשנת 1974 על ידי סטן סאדין במטה נאס"א, לצוות הפיתוח של חללית לכוכב צדק. ריי צ'ייס, נציג חטיבת ההנעה של JPL בצוות הפיתוח, השתמש בשיטה כדי להעריך את מוכנות הטכנולוגיות המוצעות לתכנון החלליות. בהמשך עזר צ'ייס לסאדין למסד את השיטה.
בשנת 1978 הצטרף ריי צ'ייס ל-ANSER, שם השתמש בשיטת TRL כדי להעריך את מוכנות הטכנולוגיות הנבחנות על ידי חיל האוויר האמריקאי. הוא פרסם מספר מאמרים בשנות השמונים והתשעים על רכבי שיגור לשימוש חוזר תוך שימוש ב-TRL. מאמרים אלו תיעדו גרסה מורחבת של השיטה שכללה כלי תכנון, מתקני בדיקה ומוכנות ייצור בתוכניות של חיל האוויר האמריקאי.
באיחוד האירופי.
סוכנות החלל האירופית (ESA) אימצה את סולם ה-TRL באמצע שנות האלפיים.
המדריך למשתמש אותו פרסמה בשנת 2008, עוקב מקרוב אחר ההגדרות של נאס"א.
הנציבות האירופית המליצה בשנת 2010 לארגוני מחקר במימון האיחוד האירופי לאמץ את הסולם.
הסולם אומץ בתוכנית המסגרת של האיחוד האירופי – H2020, שהופעלה בין השנים 2013–2020. המשמעות היא שהדרוג משמש לא רק לתוכניות חלל וכלי נשק, אלא כל דבר, החל מננו-טכנולוגיה ועד טכנולוגיות תקשורת.
הגדרה נוכחית.
NASA 2012
כלי הערכה.
מחשבון רמת מוכנות טכנולוגית (Technology Readiness Level Calculator) פותח על ידי חיל האוויר של ארצות הברית. הכלי כולל סדרת שאלות המיושמות ב-Excel ומציג תוצאה גרפית של TRLs שהושגו. הכלי מספק תמונת מצב של המוכנות הטכנולוגית בנקודת זמן נתונה.
מודל לניהול תוכניות טכנולוגיות (Technology Program Management Model) פותח על ידי צבא ארצות הברית. ה-TPMM הוא כלי ניהול גמיש המסייע למנהלים בתכנון, ניהול והערכת הטכנולוגיות שלהם עד לשלב ההטמעה. המודל מאגד את כל הפעילויות הרלוונטיות לפיתוח והעברה של תוכנית טכנולוגית ספציפית למערכת משולבת.
שימושים.
המטרה העיקרית לשימוש בדירוג היא ככלי עזר להנהלה בקבלת החלטות הנוגעות לפיתוח והטמעה של טכנולוגיה, כאחד ממכלול הכלים הדרושים לניהול פעילות המחקר והפיתוח בארגון.
יתרונות הדירוג:
ביקורת.
ביקורת נרחבת על אימוץ סולם ה-TRL על ידי האיחוד האירופי פורסמה בכתב העת החדשנות, ובה נאמר כי "ההקפדה והתחכום של סולם ה-TRL הצטמצמו בהדרגה ככל שהשימוש בה התפשט מחוץ להקשר המקורי (תוכניות חלל)".
ראו גם.
מחזור חיי טכנולוגיה
לאדה טוליאטי (כדורגל נשים)
לאדה הוא מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר טוליאטי. נוסד בשנת 1987.
היסטוריה.
מאז 1994 המועדון שיחק בליגה הבכירה באליפות רוסיה. בשנת 2004 הצליח טוליאטי לזכות ב"דאבל", כשזכה באליפות ובגביע המדינה. שלוש שנים אחר כך, מסיבות כלכליות, נאלץ המועדון לבקש מרצון לעבור לליגה השנייה.
בשנת 2008 לאדה חזרה לליגה הבכירה. אך בשנת 2009 המועדון נסוג מהאליפות בשל המצב הכלכלי הקשה ולא השתתף באליפות 2010. מאוחר יותר הוא השתתף בתחרויות אזוריות בשם SDUSSHOR 12 "לאדה".
סק&quot;א רוסטוב (כדורגל נשים)
סק"א רוסטוב על הדון (ברוסית: СКА-Ростов-на-Дону) היא קבוצת כדורגל לנשים מהעיר רוסטוב על הדון. בשנת 2008, התפרקה. בזמן הקצר שהתקיימה אירחה את משחקיה באצטדיון סק"א רוסטוב המכיל 27,300 מושבים והיה מאצטדיוני הכדורגל הגדולים בליגת הכדורגל לנשים
הישג השיא הוא מקום שלישי באליפות בעונת 2008.
היסטוריה.
המועדון הוקם בשנת 2006 על בסיס מועדון סק"א לכדורגל גברים. בסוף 2008, בגלל היעדר מימון, המועדון פורק על ידי הבעלים היחיד איוואן סבווידי.
יאן בוקהורסט