זמן קצר לאחר זכייתו עורר אייזנברג סערה תקשורתית, עקב התבטאויות בעייתיות בתקשורת בנושא אי-גיוסו, וחשיפת שיר שהוקלט 4 שנים קודם לכן במסגרת ההרכב "ג'אמוס". לאחר מכן חלה ירידה בפופולריות של אייזנברג. בריאיון ב"ידיעות אחרונות" סיפר על העובדה שלא-גויס לצה"ל, ואף שאינו מתחרט על כך. הראיון הוביל לתגובות חריפות בציבור במיוחד על רקע סיומה של מלחמת לבנון השנייה, וראש מועצת עומר, פיני בדש, קרא להחרמתו, קריאה שזכתה לתמיכתם של ראשי רשויות מקומיות. באותו ראיון התבטא אייזנברג בחריפות כנגד הזמר רמי קלינשטיין. חברת התקליטים הליקון חזרה בה מכוונתה להוציא אלבום של אייזנברג בשל התבטאות זו. אייזנברג בחר להתנצל בפני אלו שנפגעו מדבריו במסגרת טקס אנשי השנה בערוץ 2, ובאופן ספציפי בפני המשפחות השכולות. אייזנברג אמר כי החליט לבטל את הופעותיו המתוכננות ולקחת פסק זמן. אכן, במשך יותר מחצי שנה לאחר הזכייה, לא הופיע אייזנברג בתקשורת או בהופעות חיות, ונעלם מעין הציבור. יותר משנה לאחר החרמתו של אייזנברג, בתוכנית "המושכים בחוטים" המשודרת בהוט בידור ישראלי, התנצל מנכ"ל הליקון רוני בראון. הוא הודה שכשל בשיקול הדעת ונסחף להמולה סביב אייזנברג.
בשנת 2014 הגיש ג'קו תביעת נזיקין כנגד חברת "שידורי קשת" וכנגד חברת טדי הפקות. בתביעה ביקש לקבל פיצוי עבור נזקים שונים שנגרמו לו על ידי הנתבעות, בפרט עבור הנזק שנגרם לו בראיון שקיים עם העיתון "ידיעות אחרונות". הנתבעות ביקשו לדחות על הסף את התביעה, אך בית המשפט דחה את בקשתן ופסק 10,000 ש"ח שכר טרחה לעו"ד של אייזנברג. בהסכם פשרה שהגיעו הצדדים בשנת 2019, ערוץ קשת וטדי הפקות יממנו לאייזנברג מנהל אישי ומנהל יחסי-ציבור במשך שנה, וחשיפה בפלטפורמות העומדות לרשות קשת, כדי לסייע לו בחידוש הקריירה שלו.
לאחר כוכב נולד.
ב-13 במאי 2007 הוציא אייזנברג את הסינגל "קשה לי לא להתרגש" שכתב והלחין, ושר כדואט עם מאיה רוטמן. השיר היה שיר האודישנים של העונה החמישית של התוכנית "כוכב נולד", והפך ללהיט ברחבי הארץ.
ב-1 בינואר 2008 יצא לאור אלבום הבכורה, "ג'קו אייזנברג", בהפקת לואי להב. האלבום מכיל 12 שירים אותם כתב והלחין טרם השתתפותו בתוכנית "כוכב נולד". יצאו מתוכו הסינגלים "שר שר", "גרמת לי ללכת", גרסת אולפן חדשה לשיר "נרדם על החולות" ו"צורח". במקביל החל אייזנברג במסע הופעות ברחבי הארץ, כאשר מופע ההשקה התקיים במועדון הבארבי בתל אביב ב-13 במרץ ולאחר מכן הופיע ברחבי הארץ עם ההרכב.
בשנת 2010 ירד מהארץ ועבר להתגורר באמסטרדם שבהולנד, ובשנת 2012 שב לישראל. בספטמבר אותה שנה הוציא את הסינגל "התחלה", המתאר את רצונו להתחיל מחדש בישראל. השיר לווה בקליפ בהפקה עצמית אשר צולם ברחובות אמסטרדם.
בפברואר 2013 השתתף בפרויקט "פנסים" של המוזיקאי אלירן אביתר לוי, שם הופיע עם השיר "השרב נשבר".
בספטמבר 2015 הצטרף ג'קו למופע בשם: " Just The Way You Are", מופע מחווה לשירי אלטון ג'ון ובילי ג'ואל יחד עם הזמרים עדי כהן ואילן ליבוביץ, בניצוחו של דוד קריבושי ובליווי נגנים נוספים.
באפריל 2018 הפיק מוזיקלית את אלבומו של הזמר גיל אבידן קסנר.
ב-29 בינואר 2019, הוציא אייזנברג סינגל בשם "הימים", מתוך האלבום השני.
ב-14 באוגוסט 2019, הוציא אייזנברג סינגל נוסף מהאלבום, בשם "לא מובן מאליו".
ב-6 באוגוסט 2020, הוציא את השיר "לא יכול עליי" בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר רון נשר.
ב-1 באוקטובר 2020 זכה בתואר "זמר השנה" במצעד הרוק הישראלי השנתי תש"פ של "רדיו זה רוק".
ב-10 ביולי 2021 החל אייזנברג להשתתף בתוכנית המציאות "האח הגדול". במהלך כניסתו ל"בית האח הגדול", ביצע את שירו "קשה לי לא להתרגש". במהלך שהותו בבית שוחררו שיריו "לבד" ו"קולות". הוא הודח בהדחה השישית.
יהודה אריה ממודנה
ר' יהודה אריה ממודנה (מוכר גם בראשי התיבות ריא"ם; כ"ח בניסן של"א, 23 באפריל 1571 – כ"ז באדר ת"ח, 21 במרץ 1648) היה רב, דרשן, סופר, משורר ומגיה ספרים.
קורות חייו.
יהודה אריה נולד בוונציה ליצחק ולרחל דיאנה מהעיר מודנה במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה, נצר למשפחה יהודית מכובדת שגורשה מצרפת והתיישבה בעיר מודנה. בילדותו נודע יהודה אריה כעילוי, ובגיל שנתיים וחצי קרא את ההפטרה בבית הכנסת המקומי. כשמלאו לו שלוש שנים ידע לתרגם קטעים מן התורה לאיטלקית. כשהיה בן עשר למד תורה בפדובה, ומאוחר יותר הרחיב את ידיעותיו גם לספרות איטלקית, מוזיקה, משחק וריקוד.
בגיל תשע-עשרה נשא לאישה את בת דודתו, רחל. רוב חייו עברו עליו בסבל רב - הוא התמכר להימורים והפסיד את כל כספו, מבין שלושת בניו האחד מת, השני נרצח, והשלישי נסע לברזיל וחזר רק אחרי מות אביו. אשתו רחל חלתה במחלת נפש קשה.
היה תלמידו של הרב שמואל יהודה קצנלבוגן (המהרשי"ק) ושל רבי שמואל ארקיוולטי מחבר הספר ערוגת הבושם. עבד כמורה, ובגיל 23 מונה לדיין ודרשן בעירו ונציה וכן כיהן כראש הישיבה הכללית של ונציה. נודע כדרשן מצוין ולדרשותיו הקשיבו גם גוים. עסק בהוראה שנים רבות, ועם תלמידיו הרבים נמנו גם נוצרים. אחד מתלמידיו הבולטים היה רבי שאול לוי מורטרה, לימים רב הקהילה ואב"ד באמשטרדם.
מלבד עיסוקיו של מודנה בתחומי היהדות, עסק גם במקצועות חופשיים, והיה מנהל תיאטרון ואקדמיה למוזיקה בגטו של ונציה.
רבי יהודה אריה ממודנה נפטר בעירו ונציה בכ"ז באדר ה'ת"ח (1648).
ספריו.
בגיל 13 (לפי עדות עצמו) כתב חיבור משעשע נגד הימורים בשם סור מרע המציג דיאלוג בהלכה, בהגות, בספרות ובפלפול בין שני חברים - אלדד ומידד: האחד מרבה להמר, ואילו השני מנסה להניאו מכך. בחיבור זה מתגלה כתיבתו המשחקית של ריא"ם שתלווה אותו לאורך כל כתיבתו. הרבה לעסוק בפולמוס עם נוצרים, ובתחום זה כתב את ספרו מגן וחרב (אולם נמנע לקחת חלק פעיל בויכוח פדובה). עסק גם בסמכותה ובאמינותה של התורה שבעל פה, בתחום זה כתב את הספר שאגת אריה נגד החיבור האנטי-רבני "קול שחל" (אותו כינה "קול סכל") ואת המאמר מגן וצנה נגד טענות אוריאל אקוסטה. האמין במיסטיקה ובאסטרולוגיה, אך התנגד בחריפות לקבלה; בתחום זה כתב את הספר ארי נוהם וכן ספר בשם בן דוד נגד האמונה בגלגול נשמות.
"ארי נוהם" שנכתב בשנת 1639, היה החיבור השני שהוקדש כולו לביקורת הקבלה והזוהר (באופן חלקי קדם לו גם "בחינת הדת" של ר' אליהו דלמדיגו) . המניע המרכזי להתרחקותו של רבי יהודה אריה די מודינה מהקבלה ולכתיבת הספר היה הגושפנקא שהמיסטיקנים הנוצרים לקחו מהקבלה ומספר הזוהר לבניין שיטתם בקבלה נוצרית. את הספר כתב בעבור ר' יוסף חמיץ, שהיה אחד מתלמידיו. בספר מתח רבי יהודה אריה די מודינה ביקורת קשה על הקבלה, וקבע כי ספר הזוהר הוא זיוף מאוחר בעל תכנים פסולים. וכך כתב: "שהוא חבור חדש ולא מקובל, ואינו מרשב"י ולא מתלמידיו, רק המצאת איזה אחד מן האחרונים". בספר הוא עמד על סימני איחור בזוהר, אי-דיוקים כרונולוגיים, הבאת תפילות מאוחרות, והוכחות לשוניות לטענותיו.
כמו כתבי פולמוס אחרים שלו, כך גם ספר זה לא יצא לאור אלא לאחר פטירתו, אולם הוא עשה רושם בציבור ורבנים שונים יצאו להגן על הזוהר והקבלה מפני טענותיו. לדוגמה הרמח"ל בחיבוריו "חוקר ומקובל", "מאמר הוויכוח" ו"מלחמת משה", שהמחקר זיהה כמענה לטענותיו. וכן הרב יצחק אייזיק חבר בספרו "מגן וצינה" והרב אליהו בן-אמוזג בספרו "אימת מפגיע על אר"י" התמודדו עם טענותיו.
הדפסת הספר נתעכבה עד לשנת 1840. עם צאתו לאור, השתמשו בו אנשי תנועת ההשכלה כנשק נגד המסורות המיסטיות הקבליות, שנתפסו בעיניהם כנחותות. בהקדמתו של יצחק שמואל רג'יו לספר "ארי נוהם" כתב:
"קח לך את הספר הזה כארי ינהום לפניהם תועבותם ויגד לעמך פשעם ואת בני ישראל חטאותם. אותו תשים לפניהם למען יבשו ויכלמו מאשר המה עושים (...) אף ידי תכון עמו לרדוף ולהשיג כל משאות שוא ומדוחים המחבלים (...) אמחצם ולא יוכלו קום ואזרם כקש לפני רוח".
בתיווכו של משכיל יהודי אירופאי, הגיעו שניים מכתביו של די מודינא כנגד הקבלה גם לידיעתם של כמה מתלמידי החכמים של העיר צנעא שבתימן, ובראשם הרב יחיא קאפח. חיבורים אלה השפיעו על הרב קאפח השפעה גדולה עד כדי הקמת תנועת דור דעה, על כתבים אלו הִרבה להסתמך בחיבורו כנגד הקבלה 'מלחמות השם'. כאשר שלח הרב קאפח את ספרו לירושלים לעיונו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, השיב לו הרב קוק כי עיקרי טענותיו כנגד הקבלה וספר הזוהר כבר הושמעו מימים ימימה, ונראה שבכך התכוון, בין השאר, לחיבוריו של די מודינא.
בשנת 1998 מלאו 350 שנה לפטירתו של די מודינא. לציון המאורע ערך מכון בן צבי בשיתוף "המכון לחקר יהדות איטליה" של "חברת יהודי איטליה" בירושלים, כינוס מדעי בינלאומי. ההרצאות שנאמרו בכנס פורסמו בספר אריה ישאג (2003).
כתביו.
כמו כן חיבר פיוט יום זה יהי משקל ליום כיפור קטן.
יהודה אריה די מודינא
עז (פירושונים)
Component video
Component video היא אחת מהשיטות להעברת אות וידאו אנלוגי.
אות הקומפוננט מכיל בנפרד את אות הבהירות (Y - luminance), ואת אותות הפרשי הצבעים (b-y), (r-y). בצורתו הבסיסית ביותר כולל האות בנפרד את שלושת צבעי היסוד: אדום, ירוק וכחול (RGB). לשם כך משתמשים בשלושה כבלים נפרדים, דבר המאפשר להעביר אותות וידאו באיכות גבוהה יותר מאות Composite video.
אות זה נקרא כך מכיוון שהאות מופרד לרכיביו. שיטה זו משמשת להעברת את אות החוזי (וידאו) בלבד, ללא אות השמע (אודיו).
מכיוון שהאות מורכב מחלקים בסיסיים יותר (צבעי היסוד), עיבודו בשיטה זו מדויק וטוב יותר ומאפשר לבצע כיוונים וכיולים בצורה מדויקת יותר. לדוגמה, הקטנת שיעור הצבע האדום באות המורכב.