השלמת ציור השמן שכותרתו "מחלף" התרחשה בשנת 1955, בעשור בו דה קונינג התרכז חלק ניכר משנות ה-50 המוקדמות, בעיבוד מחדש של עבודות לימוד דמויות מופשטות של הדמות הנשית שהחל בשנת 1948. אלה היו קשורים לתערוכת היחיד שלו בשנת 1953 שכונתה "ציורים על נושא האישה" שנפתחה בעיר ניו יורק באותה שנה. חלק מהכותרות ליצירות אלה נקשרו במצבים שונים של "אישה I", "אישה III" ו"אישה", וכן "שתי נשים עומדות".
בשנת 1955, דה קונינג התרחק מהצורה האנושית, והמשיך עם העיבוד המופשט של האדריכלות והקהילות בסביבתו במרכז העיר ניו יורק. הכותרות של כמה מציורי השמן של דה קונינג משנת 1955 הבולטים באותה תקופה היו "עיתון המשטרה", "קומפוזיציה", "חדשות גוטהאם", "מוצאי שבת" ויום "הפסחא". במהלך שנת 1956 צייר דה קונינג "את זמן האש" בשנה לאחר סיום הציור "מחלף".
כפי שדה קונינג הצהיר בנוגע לנטייתו לתת שמות לעבודות השמן שלו בתקופה זו, "אני מרגיש יותר בבית (בעיר) במרכז העיר ניו יורק, כי הייתי מרגיש ... גר בפארק אווניו. אין לכך שום התייחסות חברתית. זה רק שהרחובות כל כך שקטים לעזאזל. כלומר אתה לא יכול למצוא כלום. אולי זה קשור לחינוך שלי, אני לא יודע, אבל אני נמצא בעיני האדם הממוצע. אני (לא ארצה) לעלות לאולפן שלי בקדילק." העדפותיו לבחירת שמות לציורי השמן שלו כנראה התייחסו להתייחסויות לשכונה בה התגורר באותה תקופה במרכז העיר ניו יורק, למשל "מחלף".
הציור המקורי.
דה קונינג מכר את הציור זמן קצר לאחר השלמתו. הוא נרכש תמורת 4,000 דולר על ידי האדריכל אדגר קאופמן הבן, שאביו אדגר ג'יי קאופמן היה הבעלים של חנות הכלבו של קאופמן בפיטסבורג. מנהלי העיזבון של קאופמן מכרו את הציור, לצד יצירות אחרות מאוסף האמנות שלו, בסות'ביס בניו יורק בנובמבר 1989, שם הציור נקנה על ידי סוחר האמנות היפני שיגקי קמיאמה, הבעלים של גלריית ההרים בהר בטוקיו, תמורת 20.7 מיליון דולר, וכך קבע מחיר שיא עבור אמן חי (מאז השיא נשבר). קמיאמה טען שהקונה המיועד נסוג מהרכישה, והוא נאלץ למכור ציורים אחרים כדי לשלם את המחיר שעליו התחייב. היצירה נמכרה לדייוויד גפן לאחר 1990 בהפסד ניכר.
בספטמבר 2015 גפן מכר את "מחלף" תמורת 300 מיליון דולר למיליארדר קרנות הגידור קן גריפין. גריפין שילם 500 מיליון דולר עבור שתי יצירות אמנות, והשנייה "מספר 17A" של ג'קסון פולוק, שיוחסו אליה 200 מיליון דולר. נכון לשנת 2017 זהו המחיר השני בגובהו ששולם עבור ציור, אפילו כשלוקחים בחשבון את האינפלציה, כמעט זהה למכירת מכירת הציור "מתי תינשאי?" של פול גוגן, בפברואר 2015 תמורת קרוב ל-300 מיליון דולר, ורק על ידי "מושיע העולם" של לאונרדו דה וינצ'י, שנמכר ב -450.3 מיליון דולר בנובמבר 2017.
"מחלף", יחד עם כמה דוגמאות נוספות לציוריו של דה קונינג, נמכרו במאה ה-21 במחירי שיא כמעט. בנובמבר 2006 מכר דייוויד גפן את ציור השמן שלו "אישה III" לסטיבן א. כהן תמורת 137.5 מיליון דולר, מעט מתחת לשיא באותה עת של 140 מיליון דולר, שכלל אותם אנשים באותו חודש עבור "מספר 5" של ג'קסון פולוק. חודש קודם לכן כהן כבר שילם לגפן 63.5 מיליון דולר עבור "רשות המשטרה" על ידי דה קונינג.
סיטרואן סקסו
סיטרואן סקסו (בצרפתית: Citroën Saxo) היא מכונית סופרמיני אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן הצרפתית, חברת בת של קבוצת PSA אשר יוצרה בין השנים 1996–2004.
ID2020
ID2020 הוא ארגון לא ממשלתי אשר מקדם מיסוד זהות דיגיטלית לאנשים, ובעיקר לכמיליארד האנשים שחיים ללא זהות מוסדרת רשומה בעולם, או פליטים שאינם חיים במדינה שהזהות שלהם רשומה.
למיזם מתנגדים רבים מחשש שהוא למעשה מאפשר מעקב אחר כל אדם ועלול להוות הפרה של חופש הפרט וזכויות אדם אחרות.
המיזם מובל על ידי האו"ם וממומן על ידי מספר תאגידים, בהן מיקרוסופט, סיסקו, פרייס ווטרהאוס קופרס ואקסנצ'ר.
היסטוריה.
כבר במאי 2016 נחשפה היוזמה באו"ם והתקיים דיון שכלל 400 מומחים בנושא "כיצד מביאים זהות דיגיטלית לכלל אוכלוסיית העולם, כולל 1.5 מיליארד שחיים ללא זהות רשומה". במיזם שותפו מומחי קריפטוגרפיה ובלוקצ'יין כדי לזהות כיצד המגזר הפרטי יכול לסייע למיזם.
בשנת 2019, נחנך מיזם ID2020 של זהות דיגיטלית בשיתוף עם ממשלת בנגלדש וענקית החיסונים Gavi.
ביקורת ותיאוריות קשר.
במספר תיאוריות קשר, נטען על ביל גייטס שהוא מקדם תוכנית שתחייב את כל אוכלוסיית העולם חיסון ל-Covid-19 שיכיל שבב זיהוי שיוחדר לגופם של המתחסנים.
באתר הארגון הודגש כי ברית החיסונים העולמית "GAVI" (הממומנת על ידי קרן ביל ומלינדה גייטס) היא שותפה מלאה במיזם ID2020, אם כי הטענה לשותפות הוסברה על ידי מנכ"ל ברית החיסונים כמעין שיתוף פעולה דיגיטלי בענייני בריאות: "לזהות הדיגיטלית יש יכולת לאפשר גישה לשירותים חיוניים ומצילי חיים בהקשרים רבים של פיתוח ומקרים הומניטריים בין היתר על ידי האצת הגישה למערכות בריאות בסיסיות. אני נרגש להצטרף לפרויקט ולהדריך את הארגון ואת השותפים כיצד ניתן לרתום טכנולוגיות חדשניות ושיתוף פעולה עם המנהלים של ID2020, שיתוף פעולה רב מגזרי לטובת האוכלוסיות הפגיעות בעולם". - ד"ר סת ברקלי, מנכ"ל GAVI, ברית החיסונים.
עידו דוידי
עידו דוידי (נולד ב-2 באוגוסט 1996) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת עירוני קריית אתא מהליגה הלאומית בכדורסל.
ביוגרפיה.
דוידי גדל באלפי מנשה. הוא נכדו של שוער הכדורגל בנימין מזרחי, ששיחק בין השאר בנבחרת פלסטין, בית"ר תל אביב ומכבי תל אביב בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20.
עידו דוידי החל לשחק כדורסל כילד במועדון המקומי "מכבי אלפי מנשה". בהמשך בגיל הנוער עבר לשחק במחלקת הנוער של מכבי רעננה ומשם המשיך בקריירה מקצוענית של שחקן כדורסל. במקביל לקריירת שחקן הכדורסל, החל מ־2019 משמש כמאמן כושר במחלקת נוער של הפועל תל אביב. נכון ל-2020, הוא לומד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטה הפתוחה.
קבוצות ילדים ונוער.
בילדותו שיחק בקבוצה המקומית שבאלפי מנשה. נקודת המפנה התרחשה בכיתה ח' לאחר ניצחון בגביע על הקבוצה ממכבי רעננה, בקהל ישב המנהל המקצועי רון נוה של המפסידים שהתרשם מהיכלות שהציג דוידי. בשנה שלאחר מכן הוא עבר לשחק תחת נוה בנוער של מכבי רעננה. ביחד עם קבוצת הנוער זכה בכיתה יא' באליפות הליגה לנוער ובכיתה יב', כאשר הוא משמש כאחד משני הקפטנים של הקבוצה, זכה בדאבל של אליפות וגביע. בתיכון למד במגמת הכדורסל של מטרו-ווסט שם שלוש שנים ברציפות נעצרה הקבוצה בשלב רבע הגמר של אליפות ליגת העל לתיכונים.
קבוצות בוגרים.
במקביל למשחקיו כחריג גיל בנוער לאומית בעונת 2014/2015 השתלב גם בקבוצת מכבי רעננה מהליגה הלאומית בכדורסל.
בעונה הבאה, עונת 2015/2016, עבר לשחק בקבוצת הפועל עמק חפר מהליגה הארצית בכדורסל איתה זכה בגביע האיגוד בכדורסל.
בעונות 2016/2017 עבר לשחק בקבוצת הפועל כפר סבא מההליגה הלאומית בכדורסל אשר איתה הגיע בתום העונה לשלב חצי הגמר.
בעונה הבאה המשיך בכ"ס לעונה נוספת שבסופה הקבוצה נעצרה בשלב רבע הגמר.
בעונות 2018/2019 עבר לשחק במכבי הוד השרון. בתום העונה נבחר על ידי מאמני הליגה לשחקן ההגנה של העונה. בעונות 2019/2020 המשיך לשנה נוספת בקבוצה הפעם כקפטן הקבוצה. בסיום העונה המוקדמת עקב משבר הקורונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה עם 14 נקודות בממוצע למשחק.
עם הפסקת הליגה חתם דוידי לשנתיים בקבוצת הפועל אילת מליגת העל בכדורסל. בעונתו הראשונה בקבוצה (2019/20) שיחק דוידי בכל 7 משחקי הליגה והעמיד ממוצע של 3 נק' ו0.9 ריב' למשחק ב-12.3 דק' בממוצע., בעונתו השנייה באילת שותף ב-4 משחקים בלבד ב-2.8 דק' למשחק בממוצע, בינואר 2021 שוחרר מאילת וחתם בעירוני נהריה גם היא מליגת העל.
לקראת עונת 2021/22 חתם בקבוצת עירוני קריית אתא. כקפטן הקבוצה זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הלאומית לעונת 2021/22 לאחר ניצחון בסדרת הגמר נגד מכבי עירוני רמת גן.
נבחרות לאומיות.
היה חלק בסגל של נבחרת הטרום קדטים ובנבחרת העתודה תחת דן שמיר היה חלק מהסגל המורחב.
קצין רפואת שיניים
קצין רפואת שיניים (בר"ת: קָרָ"ש) הוא רופא שיניים וקצין בחיל הרפואה. זאת להבדיל מקצין רפואה (קָרָ"פּ), שהוא רופא, ומקצין ארגון רפואה (קא"ר), שהוא קצין בחיל הרפואה שאינו רופא (ולרוב התחיל דרכו כחובש).
הקר"ש אחראי על פיקוד, ארגון וניהול מרפאות השיניים בצה"ל בשגרה ובעת חירום, בנוסף על תחום אחריותו הקליני.
קציני רפואת השיניים מתחילים דרכם הצבאית, לרוב כעתודאים הלומדים רפואת שיניים בתוכנית בינה, אך ישנם קר"שים המתגייסים לאחר שלמדו רפואת שיניים, אחרי שירותם הסדיר (אוכלוסייה זאת נקראת "חוזרי שירות"). כהכשרת קצונה, הקרש"ים עוברים קורס קצינים בבה"ד 1 ולאחריו השלמה חילית במשך כ-4 שבועות בבה"ד 10.
דרגות.
קר"ש.
דרגה זו מוענקת לעתודאי בוגר לימודי רפואת שיניים בטרם סיים קורס קצינים. חזותית, הדרגה ניראית כפס לבן בכותפת עליה כתוב "קצין רפואת שיניים".
סגן.
דרגה זו מוענקת לאחר השלמה חילית (בדומה לדרגה שמקבלים כל העתודאים בעלי תואר אקדמי בסיום ההשלמה החילית).
סרן.
דרגה זו ניתנת עם הכניסה לשירות קבע של רופא שיניים עתודאי, או עם החזרה לשירות של רופא שיניים שאינו עתודאי.
רב-סרן.
בדרך כלל דרגה זו ניתנת בסיום או לקראת סיום התמחות.
סגן-אלוף.
הדרגה הבכירה ביותר לקר"ש.
קצין רפואת שיניים חילי.
קצין רפואת שיניים חילי, קרש"ח, הוא האחראי על שירותי רפואת השיניים בזרועות. ישנם קציני רפואת שיניים חיליים בחיל האוויר, חיל הים וחיל המודיעין.
קצין רפואת שיניים פיקודי.