פיאט צ'אנטו-ונטי (באיטלקית: Fiat Centoventi) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית סופרמיני, המוגדרת מכונית עירונית קומפקטית ומצוידת במנוע חשמלי הוצגה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט בשנת 2019.
"צ'אנטו-ונטי" מתוכנן להתאמה אישית ושדרוג עם מבחר חבילות סוללות, עם דגם בסיס סטנדרטי של סוללה אחת שמספק טווח של 100 ק"מ. בעלים יכולים לקנות או לשכור עד שלוש סוללות תת-רצפתיות נוספות, בתוספת סוללה נוספת המחליקה מתחת למושב הנהג, כדי להרחיב את הטווח עד למקסימום של 500 ק"מ.
זיגופיסטר
זיגופיסטר (שם מדעי: Zygophyseter; מילולית: "עצם לחי של ראשתן") הוא סוג של לווייתן שיניים נכחד שהיה קרובו של הראשתן המודרני, והוא חי בסוף תקופת המיוקן לפני 11.6 עד 7.2 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בקרבת העיר לצ'ה שבאיטליה והם הוגדרו בשנת 2006 בידי החוקרים ג'ובאני ביאנוצ'י (Giovanni Bianucci) ווולטר לנדיני (Walter Landini). הסוג הכיל מין אחד - "Zygophyseter varolai".
מאפיינים.
הזיגופיסטר היה יונק ימי טורף באורך של 6.5 עד 7 מטרים והיה טורף-על הדומה לקטלן המודרני. הוא היה אחד ממספר סוגים של דמויי-ראשתן קדומים ששחו במימי המיוקן ואיימו על שאר חיות הים, ביניהם האקרופיסטר, הבריגמופיסטר והגדול ביותר - לווייתן מלווילי, שהגיע לגודל של ראשתן מודרני, באורך של עד 17 מטרים.
לזיגופיסטר היה מבנה שיניים בעל ציפוי אימייל, כנראה כירושה מאבות דמויי-בסילוזאוריים טורפים שניזונו מבשר ולא רק מדגי,ם אך בקדמת הלסת היו שיניים חרוטיות דקות יותר. היה לו מקור בולט ואיבר תפוח ששימש לאיכון הד, בדומה לרוב לווייתני השיניים.
לווייתן זה היה טורף מאיים שניזון מדגים גדולים, תחשאים קדומים, טורפים ימיים קדומים וגם מלווייתנים אחרים. הוא עצמו אולי נטרף בידי כרישי ענק כמו המגלודון.
Lynx Edicions
Lynx Edicions היא חברת הוצאה לאור ספרדית, המתמחה באורניתולוגיה וידיעת הטבע. החברה פרסמה את ספר הלימוד של ציפורי העולם , סדרת ספרים שהיא הפרסום המקיף הראשון שמתעד מחלקת בעלי חיים שלמה והקימה את מאגר Internet Bird Collection, שהוא בין מאגרי המידע המקיפים ביותר העוסקים בציפורים באינטרנט.
פעילות החברה.
בשנת 1989 הוקמה החברה בברצלונה, ובשנת 1992 פורסם הכרך הראשון של ספר ציפורי העולם. החברה פרסמה ספרים נוספים ובהם ספר הלימוד של היונקים בעולם, מיזם רחב היקף שאיסוף המידע בו החל בשנת 2009; מדריכי שדה לציפורים באזורים שונים (החל משנת 2018); ו"ציפורי דרום אסיה: מדריך ריפלי" , שפורסם בשיתוף עם מוסד סמית'סוניאן.
ספר הלימוד של עופות העולם.
בשנת 1992 מייסד החברה ז'וזף דל חויו, רופא קטלוני שהתמחה ברפואת כפרים וחברו ג'ורדי סרגטל שאפו להקים מיזם שיקיף את כל ציפורי העולם. את המימון הראשוני העניקו היזם ועורך הדין רמון מסקורט והאורניתולוג והבלשן אנדי אליוט. כרך הסדרה הראשון פורסם באותה השנה ונקרא "יען עד ברווזים". ספרי הסדרה פורסמו לאורך השני עד שבדצמבר 2011 פרסמה החברה את "קרדינליים עד פזאיים", הכרך ה-16 שעסק בציפורי שיר והיה האחרון בסדרה.
ספרי הסדרה מחולקים למשפחות כשבכל כרך מופיעה הקדמה נרחבת הסוקרת את אותה המשפחה ואת תכונותיה: טקסונומיה, תת-מינים, סביבת מחיה, מזון, רבייה, מצב שימור וכו'. בכל ספר, מלבד הראשון והשני, נכלל מאמר בנושא אורניתולוגי ספציפי. את הספרים חיברו למעלה מ-200 מומחים ואיירו מעל 35 מאיירים מ-40 מדינות, כמו כן השתתפו גם 834 צלמים. הספרים גדולים, ומידותיהם מגיעות ל-32 סנטימטרים על 25 סנטימטרים ומשקל ספר בודד שוקל כ-4.5 קילוגרמים.
3 ספרים משלימים נוספים פורסמו החל משנת 2013 כשהראשון עסק בסיווגי הקבוצות ובהיסטוריית ארגון , הארגון הגדול בעולם לחקר ושימור עופות. בשנת 2014 ו-2016 פורסמו שני ספרי המשך שהכילו את רשימת המינים המלאה שחולקה לציפורי שיר ועופות אחרים כולל אלו שנכחדו מאז שנת 1500.
ספרי הסדרה זכו בפרסים ממגזיני צפרות נחשבים ובהם Birdwatch ו-British Birds.
אוסף העופות באינטרנט.
בשנת 2002, כהשלמה לספר העופות המודפס ובמטרה להרחיב את הידע על הפאונה העולמית, הקימה Lynx Edicions את "אוסף העופות באינטרנט" (IBC - Internet Bird Collection). האתר מכיל מאגר אורקולי חופשי לשימוש, המאגד מידע ותמונות של עופות העולם ומאפשר פרסום של סרטונים, תמונות והקלטות המדגימות תכונות ביולוגיות שונות מכל מין (למשל תת-מין, פלומה, האכלה, גידול וכו'). האתר מקיף כ-96% ממיני העופות בעולם, באמצעות מעל ל-460,000 דגימות מדיה, מתוכן 300,000 תמונות של 10,000 מינים ומעל ל-20,000 הקלטות של 7,000 מינים. המאגר פועל ללא מטרות רווח ונתמך על ידי יותר ממאה תורמים ברחבי העולם.
ספר היונקים בעולם.
ספר היונקים הוא סדרת ספרים שפרסומה החל בשנת 2009 והסתיים בשנת 2019 עם צאת הכרך התשיעי. כל כרך עוסק במשפחת יונקים אחרת ומכיל הקדמה מקיפה הסוקרת את המשפחה כולל מפת תפוצה עולמית וסדרת איורים. העורכים הראשיים הם ראסל מיטרמייר ודון אי. וילסון. הספר הראשון שעוסק במחלקת אוכלי בשר, מכסה 13 משפחות, וכולל בין השאר התייחסות לטקסונומיה, סביבה, התנהגות ומצב שימור של 245 מינים שונים. הסדרה קיבלה ביקורות מעורבות.
בספטמבר 2020, יצאו לאור שני ספרים המקיפים את רשימת כל המינים כולל עדכונים לגבי טקסונומיה, מצב שימור ומפת תפוצה. הספרים כוללים מידע על 167 משפחות וכ-6,500 מינים שונים.
ציפורי דרום אסיה: מדריך ריפלי.
מהדורת כיס בשני כרכים בהוצאת החברה ומכון סמית'סוניאן מאת והחוקר ג'ון ס' אנדרטון, שגם אייר 69 מתוך 180 האיורים בספר ואת איורי הכריכה. הסדרה הופצה בשתי מהדורות: הראשונה בשנת 2005 ובמהדורה נוספת בשנת 2012 ובה נסקרים מיני הציפורים בדרום אסיה. הסדרה מכסה מבחינה גאוגרפית את הודו, בנגלדש, פקיסטן, סרי לנקה ועוד. בספרים נסקרים 1508 מינים (מתוכם 85 היפותטיים ו-67 "אפשריים"). המחברים ביססו את הספרים על ממצאים מוזיאוניים ובהם פוחלצים, מאובנים, שלדים, תמונות ומודלים.
Internet Bird Collection
נווה חן
נווה חן היא תת-שכונה בדרום-מזרח העיר תל אביב-יפו ונחשבת כחלק מכפר שלם, הגובלת בשכונות יד אליהו ממזרח ובשכונות רמת חן ורמת הטייסים ממערב.
מבנה השכונה.
רחוב מעפילי אגוז הוא הציר המרכזי של נווה חן, וממנו יציאות לרחובות משניים לכיוונים מזרח ומערב. החלק הדרומי של רחוב מעפילי אגוז מאופיין באופן היסטורי בבניינים בני ארבע קומות, אשר חלק גדול מהם עוברים בימים אלה (אוגוסט 2020) תהליך של התחדשות עירונית במסגרת תמ"א 38 או פינוי בינוי. החלק הצפוני של הרחוב מאופיין בבניינים בני 8 קומות, מסתיים בדרך ללא מוצא, והוא נחשב לשקט ומרווח יותר.
לשכונה שתי כניסות מרכזיות – הכניסה המזרחית מדרך הטייסים והכניסה הדרומית מרחוב מח"ל, וכן כניסה קטנה נוספת מכיוון מערב, דרך רחוב סנפיר.
מדדים חברתיים-כלכליים.
על פי מפקד האוכלוסין של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אשר בחן בפעם האחרונה את האשכול החברתי-כלכלי אליו משתייך כל אזור סטטיסטי בשנת 2015, קיבלה השכונה דירוג של 6/10. שכנותיה ממערב ומדרום – יד אליהו (6/10), כפר שלם (5/10), נווה כפיר (5/10) ושכונת התקווה (3/10) – זכו לציונים נמוכים יותר על פי מדרג זה, למעט שכונת יד אליהו, אשר זכתה לציון זהה. שכנותיה ממזרח ומצפון – רמת הטייסים (7/10), תל חיים (7/10) ורמת חן (9/10) - זכו לדירוגים גבוהים יותר.
תחבורה וחניה.
&lt;mapframe latitude="32.055788" longitude="34.806557" zoom="14" width="284" height="195" align="left"&gt;{
"type": "FeatureCollection",
"features": [
"type": "Feature",
"properties": {},
"geometry": {
"type": "Point",
"coordinates": [
34.806061863801006,
32.05596318671261
}&lt;/mapframe&gt;תחנת 'פארק וולפסון', הממוקמת על הקו הסגול של הרכבת הקלה, צפויה להיפתח בשנת 2026 בגבול הצפוני של השכונה (כמסומן במפה משמאל). הנהנים המרכזיים ממיקום התחנה הם הדיירים בחלק הצפוני של רחוב מעפילי אגוז.
בשכונה עוברים שני קווי אוטובוס – 4 ו־16 – אשר מובילים ללב העיר תל אביב, לחוף הים ולתחנות הרכבת הסמוכות, גם בימי שבת במתכונת של מונית שירות.
מצב החניה בשכונה סביר ביחס ליתר השכונות בתל אביב, ועל-פי רוב ניתן למצוא בה חניה במשך כל שעות היום.
חינוך, קהילה ושירותים בשכונה.
בתי ספר ומוסדות אקדמיים
מרכזים קהילתיים - קאנטרי קהילתי בית בארבור משרת את תושבי השכונה וכולל חדר כושר, בריכה קיצית וחורפית, אודיטוריום, קונסרבטוריון למוזיקה, אולם ספורט, מגרשי ספורט, חדרי סטודיו לפעילות חוגים וכיתות לימוד. במסגרת הקאנטרי מתקיימות פעילויות תרבות, חינוך ופנאי לכל הגילאים ובכל התחומים, תוכניות להוראה והכנה לבגרות, פעילות קהילתית מגוונת, קייטנות קיץ, פעילות נוער ועוד.
מרכזים מסחריים - בפינת הרחובות מעפילי אגוז וסנפיר נמצא המרכז המסחרי המרכזי של השכונה, ובו סופרמרקט, סניף בנק וחנויות נוספות. בפינת הרחובות מעפילי אגוז ומח"ל ישנו מרכז מסחרי נוסף.
ריאות ירוקות - בחלקו הצפוני של רחוב מעפילי אגוז נמצא פארק שרני, ובקרבת השכונה נמצאים פארק אדית וולפסון ופארק מנחם בגין (פארק דרום).
מרכזי ספורט - בנוסף לקאנטרי בית בארבור, מרכז הטניס של תל אביב נמצא בקרבת השכונה, בינה לבין שכונת יד אליהו.
קוסינו-אוחטומסקי
קוסינו-אוחטומסקי (ברוסית: Косино-Ухтомский) הוא ראיון של המחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 15.06 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 82,413 תושבים (2020).