מתחילת שנות האלפיים פעלו עיריית רמת גן ומשטרת ישראל לסגירת מועדוני החשפנות במתחם ובתי הבושת שפעלו בו. "מועדון הבורסה" עבר ב-2010 לתל אביב, ולקראת סוף שנת 2016 נסגרו רוב המועדונים ובתי הבושת שפעלו במתחם הבורסה ברמת גן.
בתחילת שנת 2019 נסגר מועדון הבורסה. בפברואר 2020, בעקבות הנחיה של שי ניצן לפיה ריקוד חיק מהווה שידול לזנות, נסגרו המועדונים שעדיין פעלו, ונשאר רק אחד פעיל בחיפה, דבר שגרר ביקורת מצד קבוצת חשפניות.
מעמדם החוקי.
באוגוסט 2017 קבעה שופטת בית המשפט המחוזי, מיכל אגמון-גונן, בפסק דין תקדימי כי יש לסגור את מועדוני החשפנות שנותרו במתחם הבורסה וזאת בעקבות מקרה בו בעל מועדון חשפנות מקומי, שפעל במקום משנת 1993, פנה לוועדת הערר המחוזית לאחר שהוועדה המקומית לתכנון ובנייה של עיריית רמת-גן שללה את רישיון העסק שלו בטענה שאינה מתאימה לאופי המקום המתחדש. האחרונה עתרה לבית המשפט כנגד ההחלטה של קודמתה שהתירה את פעילות העסק. אף על פי שתוכנית בניין עיר למתחם מאפשרת להפעיל בו מועדוני בידור, קבעה השופטת כי מופעי חשפנות אינם נחשבים "בידור" מכיוון שכרוכים בהם "ביזוי, החפצת נשים ופגיעה בכבודן".
בעל העסק ערער על הפסיקה לבית המשפט העליון, וב-5 בדצמבר 2017 בדצמבר דחה שופט בית המשפט העליון, יצחק עמית, את הבקשה לעכב את ביצוע פסק הדין של בית המשפט המחוזי מתוך נימוק כי בית המשפט העליון אינו הערכאה להכריע בעניין זה אלא בית המשפט לעניינים מקומיים. דחיית הבקשה אפשרה לעיריית רמת גן להמשיך לפעול לסגירת מועדוני החשפנות באזור הבורסה כפי שפסק בית המשפט המחוזי.
עם זאת, בדיון שהתקיים בכנסת בוועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות בדצמבר 2017, טענו ארגונים למאבק בזנות כי קיים פער במדיניות של העיריות השונות באכיפה נגד מועדוני החשפנות, נוכח ההגדרות המעורפלות בתחום. לטענתם, עיריית תל אביב, בשונה מהעיריות חיפה ורמת-גן אינה פועלת נגד מועדוני חשפנות בעיר חרף פסיקת בית המשפט, המאפשרת לה לפעול נגד אותם מועדונים, וכן שבמועדונים אלו מתקיימת גם זנות במסווה. זמן קצר לאחר מכן נתקבלה החלטה במועצת העיר תל אביב, לפיה מחלקת הרישוי בעירייה לא תוציא יותר רישיונות עסק למועדוני חשפנות. את ההצבעה יזמה חברת המועצה גבי לסקי.
מועדוני חשפנות בארצות הברית.
מעמדם החוקי.
בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע כי קיומם מופעי חשפנות לצורך גירוי מיני מותרת בתנאים מסוימים ואינה אסורה לחלוטין בשל הזכות לחופש הביטוי. עם זאת, התיר בית המשפט לפזר פעילויות אלה במרחב, לרכז את המופעים הרחק ממקום יישוב, להגביל את מועדי הפעילות ולמנוע מגע בין הקהל לחשפניות.
מועדוני חשפנות באנגליה.
מעמדם החוקי.
בהתאם להוראות הרישוי של השלטון המקומי, באנגליה מותרת פעילות חשפנות לצור גירוי מיני למעוניינים בכך. עם זאת, החקיקה באנגליה מצריכה מתן רישיון לכל מקום המציג מופע חשפנות, גם אם בקהל רק אדם אחד, ובכך כוללת גם תאי הצצה. הרשות המקומית רשאית לקבוע מראש את המספר המרבי של מקומות המציעים פעילות זו ולסרב למתן רישיונות נוספים. הרשות גם רשאית לסרב לתת רישיון אם הדבר מנוגד לאופיה של הקהילה המקומית או להגביל זאת למקומות מרוחקים.
מועדוני חשפנות בגרמניה.
מעמדם החוקי.
בית המשפט המנהלי העליון בגרמניה אישר החלטה של רשות מקומית לסרב להעניק רישיון למופע הצצה. בית המשפט קבע שאין לתת רישיון לניהול עסק שבו נשים רוקדות בעירום לעיני צופים המציצים בהן בתשלום, חרף הסכמת הנשים ופגיעה בחופש העיסוק שלהן. בית המשפט הדגיש שהשתתפותה של האשה מרצונה באותו מופע אינה גורעת מהפגיעה בכבוד האדם, שהוא ערך אובייקטיבי כללי, שאדם אינו יכול לוותר עליו.
משפחת סימפסון - דמויות
להלן פירוט של מרבית הדמויות בסדרה "משפחת סימפסון". בנוסף לחמש הדמויות הראשיות בסדרה של משפחת סימפסון, הסדרה כוללת כמות גדולה יחסית של דמויות משנה בהם צוות עובדים, מורים, בני משפחה, חברים, סלבריטאים מקומיים וכו'. במקרים רבים יוצרי הסדרה ייעדו דמויות משנה רבות לצורך מופע חד פעמי בסדרה. אף על פי כן, חלק גדול מדמויות המשנה קיבלו במשך תפקידים נרחבים יותר לאורך הסדרה ולעיתים אף פרקים אשר התמקדו בהם. לדברי היוצר מאט גריינינג, הסדרה שאבה את הרעיון למגוון הרחב של הדמויות מתוכנית המערכונים הקנדית "Second City Television".
חלק משמות הדמויות בסדרה נלקחו משמותיהם של אנשים ומקומות הקרובים אל יוצר הסדרה מאט גריינינג. הומר ומארג' הם שמות הוריו, וליסה ומגי הם שמות אחיותיו הקטנות. מאט מספר כי לא רצה לקרוא לילד במשפחה על שמו, ולכן קרא לו "בארט" ("Bart"), אנגרמה באנגלית של המילה "brat", שמשמעותה פרחח. לגריינינג יש גם אח ואחות גדולים, מארק ופטי. לא ברור אם שמה של אחותה של מארג' בסדרה, פטי, מבוסס על שמה של אחותו. בראיון משנת 1995 ציין גריינינג, כי "מארק הוא מקור ההשראה האמיתי לבארט". שם משפחתו של מפקח המשטרה ויגם הוא שם נעוריה של אימו של גריינינג. בנוסף, כמה מהדמויות בסדרה קרויות על שם רחובות בעיר מולדתו של גריינינג, פורטלנד שבמדינת אורגון: פלנדרס, לאבג'וי, פאוול, קירני וטרויליגר.
בית הספר היסודי של ספרינגפילד.
כתובת: רחוב פליימטון מספר 19, פינת רחוב בארט.
אריה פילץ
אריה פּילְץ (13 במאי 1908 - 21 ביוני 1992) היה קבלן בניין תל אביבי.
ביוגרפיה.
נולד בעיר לודז' שבפולין. בשנת 1924, בהיותו בן 16, עלה לארץ ישראל, בעלייה בלתי חוקית ואת דרכו בארץ החל כפועל חקלאי בפרדסי פתח תקווה.
את פועלו כאיש בנייה החל בשנת 1935, בהקמת בית בן שתי קומות ברחוב פרוג בתל אביב, כשרחוב דיזנגוף היה משטח חולות שומם. בימי מאורעות תרצ"ו בנה את הבית ברחוב הירקון שבו התגורר.
כבעל בתי הקפה "הונגריה" ו"תרשיש", פתח בשנת 1938 בבית ברחוב הירקון את קפה "פילץ", שהפך למוקד בחיי העיר תל אביב והמדינה שבדרך, והביא גם תועלת מודיעינית רבה ל"הגנה" בשל האורחים הבריטים שבילו בו.
כחבר פעיל ב"הגנה" מילא כמה תפקידים, בהם הממונה על הסליקים בכל צפון תל אביב. גם חדר המכונות של קפה "פילץ" שימש כמחסן נשק, ובדירתו, שבקומה השלישית, נאספו מפקדים לישיבות מטה.
עם קום המדינה התגייס לצה"ל ונתמנה קצין סעד חטיבתי בדרגת סרן. הוא נטל חלק במבצע קדש, ובמלחמת ששת הימים גויס לשירות למרות גילו ומונה על איסוף השלל.
ב-1954 היה מ"גיבורי" הפרשה שהייתה אחת העילות לתביעת הדיבה שהגיש עמוס בן-גוריון כנגד ארגון שורת המתנדבים.
היה נשוי לפֶּסיה (נפטרה ב-1967).
בנו היה הקבלן והיזם אברהם פילץ.
פרויקטים.
ב-1946 פנה שוב לעיסוק האהוב עליו - הבנייה, כשהוא בונה אך ורק בעירו, תל אביב:
על פועלו כקבלן ויזם בתל אביב, שבנה מבנים משמעותיים בתולדותיה, זכה בשנת תשמ"ה-1985 בתואר יקיר תל אביב.
מאפינס
רשב&quot;ג הראשון
ורד פלדמן
ורד פלדמן (נולדה ב-4 בדצמבר 1981 בהרצליה) היא שחקנית טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ובדרנית ישראלית. כיום היא גם מומחית לשפת גוף.
ביוגרפיה.
פלדמן היא בתה של הבמאית בלהה פלדמן. היא גדלה במשפחה חד הורית ובגיל 30 גילתה כי אביה הביולוגי הוא קובי אסף, מורה למשחק בבית הספר למשחק ניסן נתיב ודוקטור לשפת גוף.
למדה במגמת תיאטרון בתיכון ראשונים בהרצליה. שירתה בצה"ל כמש"קית ת"ש בחטיבת הנח"ל. בשנים 2002-2005 למדה משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין. במחזור שלה למדו לירז אבני-סגל, נועה קולר, הילה סעדה, נטע שפיגלמן והדר רצון-רותם. במהלך לימודיה שיחקה בהצגות של הסטודיו ובהן "קרום" ו"רשומון".
טלוויזיה וקולנוע.
בתחילת דרכה השתתפה פלדמן בדרמות הטלוויזיוניות: "הקרב על תל חי" (2000) של עודד רסקין ו"דברים קטנים באמת" (2003). ב-2006 זכתה לחשיפה משמעותית כשהחלה לגלם את דמותה של דריה זליג בטלנובלה של HOT, "האלופה". ב-2007 כיכבה בסדרת הדרמה של סיגל אבין "האקס המיתולוגי". ב-2008 גילמה את נגה ירושלמי בסדרה "אולי הפעם" ב-Yes. ב-2009 שיחקה בעונה השנייה של הסדרה "מסודרים" בתור כתבת חדשות בתחום הכלכלה, שירי הרמן, שמנהלת עם תומר רומן סודי. ב-2010 השתתפה בסדרה "לא לפני הילדים". ב-2011 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "הצרות שלי עם נשים" בערוץ 10, כתמרה, האקסית של הדמות הראשית, ארי שניידר (דן שפירא). באותה שנה החלה להופיע גם בסדרת הדרמה של HOT "יחפים" בתפקיד ניר. ב-2012 השתתפה במיני סדרה "שביתה" שביים רני בלייר. בשנת 2013 שיחקה פלדמן בסדרת הילדים והנוער "גאליס" בתור סיוון שמואלוב, אחותו הגדולה של אלכס, שמתחזה למדענית וחוקרת מקורות זיהום. באותה שנה שיחקה גם בסרט "להישאר בחיים {זייתון)" שביים ערן ריקליס. ב-2014 שיחקה בסדרה "החממה" בתפקיד קארין פינטו, חוקרת ביוטרוריזם. באותה שנה השתתפה גם בסדרות הדרמה "מתים לרגע" ו-"משפחה טובה". ב-2015 החלה לשחק בסדרת הקומדיה "השוטר הטוב" בתפקיד דלית פסו. ב-2016 שיחקה בסדרת הדרמה של yes, "מלאך של אמא". ב-2017 חזרה לשחק בעונה השנייה של "מתים לרגע". ב-2018 השתתפה בסדרה "ד"ר קראז", המשודרת במכאן 33 ובסרטי הקולנוע: "10 אחוז ילדה שלי", "בית בגליל" ו"גיבור בעננים". ב-2020 השתתפה בפרק בסדרה הקומית "שב"ס". בשנת 2021 שיחקה את רונית, אימו של אופק בסדרה שקשוקה המשודרת בכאן חינוכית.
ב 2021 שיחקה בסדרה אזהרת מסע של נטפליקס את ענת, אשר ילדיה נחטפים על ידי דאעש, ובסדרה "ירושלים" אשר משודרת בהוט.
תיאטרון.