המאפיין העיקרי של הגנונים הוא התנהגותם הייחודית, והיא ששליש מגופם קבור בחול, בעוד שני השליש הקדמיים של הגוף נמצא בחוץ ומסנן מזון מן המים. בצורה כזאת הגנונים נראים כאילו הם "שתולים" באדמה, ומאחר והם חיים במושבות גדולות התנהגות זו ידועה בשם "גני צלופחים". התנהגות זו נועדה על מנת להגן על הצלופחים, שייסוגו אל המסתור בתוך החול במצב בו הם מרגישים מאוימים.
גני צלופחים אלה מהווים אתרי תיירות פופולריים לצלמי טבע ולצוללנים. בישראל ישנו אתר צלילה שידוע בשם "גן הצלופחים", שמצוי צמוד לחוף הצפוני של שמורת האלמוגים, ובו יש מושבה גדולה של גנונים.
גנון אילתי
י. ל. לבנדה
י&quot;ל לבנדה
י.ל. לבנדה
הוועדה הניו זילנדית למתן שמות באנטארקטיקה
דינמו סטברופול
דינמו סטברופול (ברוסית: ФК Динамо Ставрополь) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סטברופול, אשר נוסד לראשונה בשנת 1924. המועדון התמודד בליגת העל הרוסית בעונת 1993 ובשנת 2014 פורק, אך הוקם מחדש בשנת 2015 ומתמודד מאז בליגה הרוסית השנייה.
אצטדיון הקבוצה הוא אצטדיון דינמו בסטברופול, המכיל 15,817 מושבים ונחנך במאי 1920. השיפוץ האחרון בו בוצע בשנת 2009.
היסטוריה.
את שנת הלידה של הכדורגל המקצועי בסטברופול נהוג לייחס לשנת 1912, אז הוקמה קבוצת הכדורגל הראשונה בעיר,  שנקראה בשם "ספורט".
עד סוף שנות 1920 בסטברופול היו כבר יותר מעשרה מועדונים: "ראפיד", "שטורם", "סוקול", "קומסומול" ומועדון "המועצה לתרבות פיזית". המועדון החזק ביותר היה "ראפיד", שברשותו שיחקו לא רק שחקנים מקומיים — עובדי מפעלים וקולקטיבים, אלא גם ליגיונרים: איטלקים, רומנים, גרמנים והונגרים.
מועדון דינמו הוקם בשנת 1924 על ידי אגודת הספורט דינמו.
בשנת 1925 התקיימה אליפות העיר סטברופול, שבה השתתפו 15 קבוצות, כולל דינמו..
הניצחון המשמעותי ביותר בהיסטוריה של "דינמו" הייתה הזכייה בתואר אליפות רוסיה הסובייטית ב-1949.
ב-1946, דינמו התמודדה לראשונה באליפות ברית המועצות. מ-1962 עד 2008 (לא כולל שנת 2005) "דינמו" השתתפה באופן קבוע בטורנירים השונים של אליפויות ברית המועצות ורוסיה. ב-1957 סטברופול זכתה לייצוג באליפות ברית המועצות על ידי קבוצת "טרודוביה רזרבי", מ-1958 עד 1961, קבוצת ספרטק המקומית. בשנים 1980-1981 ו 1985-1991, דינמו שיחקה לראשונה בליגת המשנה הסובייטית בכדורגל. התוצאה הטובה ביותר — מקום 4 (1989).
ב-1992, "דינמו" קיבלה את הזכות להתמודד בליגת העל הרוסית בכדורגל וסיימה את עונת הבכורה במקום 15. ב-1993, דינמו סיימה במקום ה-12, שהיה להישג הגבוה ביותר בתולדותיה. ב-1994 סיימה הקבוצה באליפות הארצית במקום 15 הלפני אחרון, שלא אפשר לה להישאר בליגת העל.
מ-1995 עד 1999, הקבוצה שיחק בליגת המשנה. התוצאה הטובה ביותר לאורך השנים — מקום 5 ב-1996.
משנת 2000 עד 2004 הקבוצה שיחק ב"אזור דרום" של הליגה השנייה והצליחה לסיים במקום הראשון ולחזור לליגת המשנה. בנוסף, הקבוצה זכתה בגביע הליגה השנייה. עם זאת, בינואר 2005 בשל בעיות כלכליות, המועדון איבד את מעמדו המקצועני. בעונת 2005 הקבוצה שיחקה בליגה החובבנית תחת השם "דינמו-סטברופול".
בעונת 2006 קיבל חזרה את מעמדו כמועדון מקצועני עם חזרתו אל הליגה השנייה.
ב-2009, המועדון שוב הורחק מליגת הכדורגל המקצוענית. בשלב זה היו בעיר שתי קבוצות כדורגל חדשות — "סטברופול-2009" ו "סטברופול", כל אחד מהם ראה עצמו כיורש לקבוצת דינמו שפורקה.
ב-10 בפברואר 2010 מועדון הכדורגל "דינמו" סטברופול נרשם מחדש וב-11 במרץ, הפך למועדון כדורגל מקצועני, כאשר קבוצת "סטברופול-2009" שינתה את שמה ל "דינמו". ב-2012, המועדון חדל להתקיים.
ב-2013 המועדון הוקם מחדש שוב, הפעם על בית ספר אולימפי מרכזי, והתמודד בליגות החובבניות.
למרות הכנות הקבוצה לקראת העונה הבאה, בתחילת 2014, הקבוצה לא קיבלה תמיכה מרשויות העיר סטברופול, שהחליטו לתמוך בקבוצת "גזפרום טרנסגז סטברופול" (GTS), ודינמו שוב פורקה.
בעונת 2015/2016 דינמו הוקמה מחדש — בשם "איגוד מועדון הכדורגל המקצועני "דינמו" סטברופול". זו השנה הנחשבת לשנת תחייתה של הקבוצה. באותה עונה החלה להתמודד באליפות הליגה השנייה (אזור דרום).
בעונת 2021/2022 העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי.
כף הולט
קייפ הולט
רכס רדקאסל
רכס רדקאסל (באנגלית: Redcastle Ridge; מילולית: רכס הטירה האדומה) הוא רכס הרים שצבע סלעיו הוולקניים אדום ושחור.
הרכס ממוקם בין קרחון ארנב לבין קצהו של קרחון אדיסטו, בראש מפרצון אדיסטו.
היסטוריה.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (בין השנים 1957 - 1958) בשל צבעיו וצורת הרכס דמוית הטירה.
רוני ראובן
רוני ראובן (נולד ב-1955) הוא אמן ואיש חינוך ישראל. מנהל ואוצֵר גלריה הסדנה לאמנות ביבנה.
ביוגרפיה.
רוני ראובן נולד וגדל ביפו; בן להורים ילידי בולגריה. לרוני אח בכור, שלמה ראובן, העוסק בחינוך גופני. אביו, יעקב ראובן, היה פקיד ממשלתי. אמו, אלקה ראובן, הייתה ציירת ורוני הוקף באמנות מצעירותו ושהה לצד אימו וחבריה מהמכון לאמנות בבת ים, בהם אליהו גת ואבא פניכל, שיצאו לצייר את נופי ארץ ישראל (לימים, ב-2005, ראובן הציג שתי תערוכות, בהן כלל עבודות שלו ושל אמו). למד חשמל ומכשירנות מטוסים בתיכון הולץ, מקצוע בו עסק במסגרת שירותו הצבאי.
בשנים 1980–1984 למד ראובן אמנות, במדרשה לאמנות ברמת השרון, עם התמחות בציור ובהדפס. הוא בעל תואר ראשון בחינוך לאמנות, המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל (2009) ותואר שני בתרבות עם ישראל והוראתה, מטעם המכללה האקדמית אחוה (2013). בתקופת לימודיו במדרשה היה אסיסטנט של האמנית אלימה ולימד את אמנות ההדפס, אותה המשיך ולימד במכון אבני, במכון לאמנות בת ים, ובמכללת ספיר.
ראובן היה ממקימי קבוצת "מימד", שפעלה בשנים 1988–1990. חברי "מימד" (פרט לראובן) לימדו בבית הספר "מימד לאמנות חזותית" – אריה ברקוביץ', אבי עזרא, טוביה אברהם, שמחה שפייזר ויגאל עוזרי. הם הציגו יחדיו ואירחו אמנים נוספים, אולם לכל אחד מהם היה קו אמנותי משלו. קבוצת "מימד" החלה לפעול בגלריה "מימד קטן" בחנות "פרוזה" בדיזנגוף סנטר ומשפעילותה התרחבה, נפתחה גלריה "מימד" בנחלת בנימין. במסגרתה לקח חלק בפרויקטים אמנותיים, תערוכות והרצאות בפריפריה, בקיבוצים ובמושבים. בגלריות "מימד" הציג את שתי תערוכות היחיד הראשונות שלו.
בשנת 1988 הציג בתערוכה הקבוצתית "צבע טרי" במוזיאון תל אביב לאמנות, שכללה שישים אמנים שנולדו לאחר קום המדינה. באותה שנה השתתף ב"יצירמון" - פרויקט אמנות במצפה רמון, אוצר: ד"ר גדעון עפרת.
החל מ-1999 ראובן מנהל ואוצֵר גלריה הסדנה לאמנות, יבנה. בגלריה שתי קומות: קומת הקרקע כוללת שני חללי תצוגה וקיר אמן, בגלריות מוצגות תערוכות חדשות מדי חודש וחצי ובקומה שנייה יש כיתות לימוד. בסדנה נערכות הרצאות, סדנאות לתלמידי בתי ספר, קשישים, אוכלוסיות מיוחדות והציבור הרחב. במסגרת תפקידו אחראי על פרויקטים אמנותיים עירוניים, ביניהם: שלושה סימפוזיונים לפיסול באבן, הצבת פיסול סביבתי בעיר ואירועי אמנות לכלל הקהילה: יריד אמנות, תערוכת חוצות. לימד אמנות בבית ספר יסודי בן-גוריון ביבנה ובמקיף ד' באשדוד, בו הגיש תלמידים לבגרות באמנות מעשית.
החל להציג ב-1985, עד כה (2018) הציג 17 תערוכות יחיד (מתוכן שבע בגלריה טובה אוסמן) ואצר כשישים תערוכות, רובן בגלריה הסדנה לאמנות ביבנה.
רוני ראובן נשוי לחדוה ראובן, קרמיקאית ומטפלת באמנות, להם שלושה ילדים והם מתגוררים ביבנה; בשנת 2007 החלו להציג בתערוכות משותפות.
איריס ברבן
איריס ברבן (; נולדה ב-12 באוגוסט 1950) היא שחקנית גרמנייה ממוצא יהודי.
קורות חיים.
איריס ברבן נולדה בדטמולד שבצפון הריין-וסטפליה וגדלה בהמבורג, שם ניהלו הוריה מסעדה.
ב-1967, אחרי מלחמת ששת הימים, עלתה לישראל, ולאחר מכן הייתה לבת זוגו של הזמר הישראלי אבי עופרים. מאז נקשר שמה עם השדולה הפרו-ישראלית והיא ניהלה מאבק נגד האנטישמיות. לאחר מכן היא שבה לגרמניה, שם היא משמשת, בין השאר, כנשיאת מגן דוד אדום.
בנה של ברבן, אוליבר, (יליד 1971) הוא מפיק ידוע בגרמניה, אך היא מעולם לא חשפה את זהותו של אביו.
ב-2010, נבחרה ברבן לצד ברונו גנץ, לנשיאות האקדמיה הגרמנית לקולנוע. ב-2017 שימשה ברבן נציגת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD) לצורך בחירת נשיא גרמניה.
סימן בבינסקי
אלכסנדר קוסירין
אלכסנדר מיכאילוביץ' קוסירין (באוקראינית: Олександр Михайлович Косирін; נולד ב-18 ביוני 1977) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדות החלוץ בקבוצות שונות בליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.
קריירה.
קוסירין, יליד זפוריז'יה, החל את קריירת הכדורגל שלו במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל טורפדו זפוריז'יה מהליגה האוקראינית השנייה. בגיל 17 עבר לקבוצה מתחרה מהעיר זופוריז'יה - ויקטור זפוריז'יה. לאחר עונה אחת - חזר לטורפדו. בשנת 1997 נמכר כרטיס השחקן שלו לקבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. קוסירין היה באופן רשמי שחקן של דינמו במשך 3 שנים, אך זכה לדקות משחק מעטות בשורות הקבוצה. הוא שיחק בעיקר במסגרת קבוצות המילואים של דינמו. בשנת 1999 הושאל למשך חצי עונה לקבוצת דניפרו צ'רקאסי מהליגה האוקראינית הראשונה. בשורות דניפרו שותף בכל המשחקים והיה למבקיע המצטיין של הקבוצה.
בשנת 2000 מכרה דינמו את כרטיס השחקן שלו למכבי תל אביב. קוסירין שיחק כשנה בישראל ושב לאוקראינה.