הנהר נקרא על שם רב חובל רוברט נלסון על ידי מגלה הארצות הולשי תומאס בוטון ב-1612. באותה תקופה, גרו אנשי הקרי על גדות הנהר וקראו לו פוביניגיו או פוביניני-גיו, מה שפירושו הוא: "נהר הזרים המהירים". על השטח נלחמו על סחר הפרוות, אם כי הנהר הייז, אשר נמצא סמוך לנהר, הפך לנתיב הראשי ביבשת.
נמל נלסון, עמדת סחר היסטורית של חברת מפרץ הדסון, הייתה בשפת הנהר נלסון במפרץ הדסון והייתה עמדת סחר מרכזית בראשית המאה ה-18. לאחר שהקמים את חברת מפרץ הדסון, פייר אספריט רדיסון , ציין מגלה הארצות הצרפתי, שהוא היה מנהל המסחר הראשי בנמל נלסון במהלך אחת מתקופות השירות המתמשכות שלו באנגליה. כיום, נמל נלסון כבר לא קיים. נמל נלסון, נמל הספנות הנטוש, נותר בצד הנגדי של פה הנהר במפרץ הדסון.
הנפח העצום של הנהר נלסון והירידה הארוכה הופכים אותו לשימושי לייצור אנרגיה הידרואלקטרית. שיטפון שנגרם כתוצאה מפעולת נהר עורר בעבר מספר סכסוכים מרים עם האומות הראשונות, אף כי הסכם השיטפון הצפוני נוצר בשנות ה-70 של המאה ה-20 כדי לסייע בקיזוז הנזקים שנגרמו כתוצאה מההצפות.
ביצות קולומביה
ביצות קולומביה (באנגלית: Columbia Wetlands) היא ביצה שנמצאת בפרובינציית קולומביה הבריטית, שבקנדה.
ביום איכות הסביבה העולמי 2005, הוגדרה ביצה זו, על פי אמנת רמסר, כבעלת חשיבות בינלאומית, והיא האתר ה-37 שהוגדר כך בקנדה. ביצה זו מתוחזקת על ידי "Columbia Wetlands Wildlife Management Area" ומנוהלת על ידי שירות חיות הבר הקנדי .
זוהי . היא משמשת כמוצא של הנהר קולומביה.
חלק משטח הביצות מוגנים על ידי השמורה האקולוגית של אגם קולומביה בקצה הדרום-מזרח של האגם. פארק המחוז של אגם קולומביה נמצא בקצה הצפון-מזרחי של האגם.
מכתש ברנט
מכתבש ברנט (באנגלית: Brent crater) הוא מכתש פגיעה בפרובינציית אונטריו, שבקנדה.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 2 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (17 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר ( מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,113 מילימטרים בשנה. חודש אוקטובר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (145 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (56 מ"מ גשם).
מכון המחקר המדעי המרכזי לאפידמיולוגיה
מכון המחקר המדעי המרכזי לאפידמיולוגיה של השירות הפדרלי לפיקוח על הגנת זכויות הצרכן ורווחת האדם (ברוסית: Центральный научно-исследовательский институт эпидемиологии Роспотребнадзора, בראשי תיבות: ЦНИИЭ) מבצע תיאום ובחינה של פרויקטים מחקריים ברוסיה על בעיות אפידמיולוגיות ופתולוגיה זיהומית. זהו המוסד הראשי של המועצה המדעית לאפידמיולוגיה, מחלות זיהומיות וטפיליות, שנוצר על ידי צו משותף של משרד הבריאות והאקדמיה הרוסית למדעי הרפואה.
על בסיס מכון המחקר המרכזי לאפידמיולוגיה ישנם 8 מרכזי עזר ברוסיה למעקב אחר זיהומים בעלי משמעות חברתית ו-11 מעבדות מחקר.
מגפת הקורונה בדרום אפריקה
מגפת הקורונה זוהתה לראשונה בדרום אפריקה במרץ 2020.
ציר זמן.
המקרה הראשון של קורונה אושר ב-5 במרץ 2020 בגבר ששב מאיטליה בתחילת החודש. ב-23 במרץ, עלה מספר החולים ל-402. מאוחר יותר באותו ערב פנה הנשיא סיריל רמפוזה לאומה והכריז על הסגר כללי של 21 יום מחצות 26 במרץ ועד 16 באפריל. כוחות ההגנה של דרום אפריקה סייעו לממשלה לאכוף את העוצר. בפועל, הסגר הוארך לפחות עד סוף חודש אפריל. כמות הנדבקים היומית החלה לקטון. כתוצאה מההסגר, נצפו אריות ישנים על מספר כבישים במדינה. נצפו גם פינגווינים משוטטים ברחובות הנטושים. בצל הֶסגר, קהילות עניות התלוננו על מחסור במזון, אחרי שהכסף השחור שממנו התפרנסו רבים מהעובדים בהן חדל מלהגיע. דווח על מקרי שוד וביזה. חוסר השוויון בדרום אפריקה נחשב לאחד החמורים בעולם, ולפי מחקר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה משנת 2017 ל-20% מבתי האב במדינה, שבה חיו 57 מיליון בני אדם, אין גישה הולמת למזון.
בסוף אפריל הוחלט על אסטרגית יציאה מהסגר הכוללת 5 שלבים כששלב 1 הוא השלב המקל. שלב 5 החל ב-1 במאי. אחרי חודש, החל שלב 4.
ביולי, הנשיא הכריז על חידוש העוצר הלילי, בשל עומס על בתי החולים. אחרי שורת הקלות, חל זינוק מחודש במספר הנדבקים בנגיף. בנוסף, חודש האיסור על שתית אלכוהול. הנשיא רמפוזה אמר בנאום כי המדינה לא יכלה להרשות לעצמה עומס על בתי חולים והמרפאות כתוצאה מנזקי האלכוהול.
באמצע אוגוסט הנשיא הודיע על הקלה בהגבלות, כולל הצו שאסר על מכירת אלכוהול וטבק. המדינה הייתה בשלב 2. בדומה לשלב 3, הותרה התקהלות עד 50. העוצר הלילי היה מעשר. ב-21 בספטמבר, החל שלב 1 והיו כמה הקלות. לדוגמה, הותרו התקהלויות של 200 בחוץ ו-500 בפנים. העוצר הלילי היה מחצות. הקלות נוספות החלו ב-12 בנובמבר.
מאז אמצע נובמבר, התחלואה חזרה לעלות. בתחילת דצמבר, הודקו מגבלות במספר אזורים. ב-14 בדצמבר הודיע הנשיא על סגירת כמה חופים, הורדת מספר האנשים בהתקהלות והחמרת צעדים אחרים. נתגלתה תשנית של הנגיף שנחשדה כמדבקת יותר, וריאנט בטא של נגיף הקורונה.
ב-28 בדצמבר הודיע הנשיא כי המדינה תחזור לרמת 3 למשך 14 יום. הוטל עוצר לילי והיו איסור על מכירת אלכוהול, סגירת שירותים ציבוריים כמו חופים ואגמים, חובת עטיית מסכות בפומבי ועוד. ההגבלות נמשכו במהלך ינואר 2021. בתחילת פברואר, ניתנו הקלות שונות לאחר ירידה בתחלואה. הקלות נוספות החלו בסופו.
במאי החלה עליה בתחלואה. מקורו היה מוטציה B.1.617 של נגיף הקורונה, וריאנט דלתא של נגיף הקורונה.. ב-31 במאי הוקשחו ההנחיות והמדינה עלתה לשלב 2 בסולם ההנחיות. ב-15 ביוני, עלתה המדינה לשלב 3. ב-28 ביוני עלתה לשלב 4 וכך נכנסה לסגר כמעט מלא.
ב-25 ביולי 2021 הורדה המדינה לשלב 3 עם התאמות. ב-13 בספטמבר 2021 נכנס לתוקף שלב 2 עם התאמות, וב-1 באוקטובר 2021 הוקלו הגבלות נוספות על ידי מעבר לשלב 1 עם התאמות. בסוף נובמבר, היה זינוק במספר הנדבקים והתגלה בה וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה. הזן נחשב כמקור העלייה. ב-30 בדצמבר הוחלט על הסרת ההגבלות: הסרה מיידית של העוצר הלילי בין חצות לשעה 04:00. בנוסף, במתחמים סגורים יכלו להתקהל עד 1,000 איש, ועד 2,000 בשטח פתוח. חנויות לממכר משקאות אלכוהוליים הורשו לחזור לפעול עד השעה 11 בלילה. כמות הנדבקים המדווחת התייצבה סביב 3000 ביום.
לאחר שירדו המספרים מאז ההתפרצות של נובמבר-דצמבר 2021 לסביבות 1,400 מקרים ידועים ביום, באפריל 2022 חלה עליה.
ריביירה מאיה
ריביירה מאיה היא מחוז תיירות ונופש דרומית לקנקון, שבמקסיקו. היא נמצאת על כביש החוף הפדרלי 307, לאורך קו החוף הקריבי של מדינת קוינטאנה רו, הממוקם בחלק המזרחי של חצי האי יוקטן. מבחינה היסטורית, מחוז זה התחיל בעיר פלאיה דל כרמן והסתיים בכפר טולום, אם כי העיירות פוארטו מורלוס, שממוקמת צפונית לפלאיה דל כרמן, כמו גם העיירה פליפה קארילו פוארטו, שנמצאת מדרום לטולום, מקודמים שניהם כחלק ממסדרון התיירים של ריביירה מאיה.
במקור נקראה הריביירה מאיה "מסדרון קנקון-טולום", אך בשנת 1999, שמה שונה לריביירה מאיה, על ידי מיגל רמון מרטין אזואטה, שבאותה תקופה היה ראש העירייה של סולידרידד, קוינטאנה רו. הריביירה מאיה כוללת את עיריות סולידרידד בצפון וטולום בדרום, ומשתרעת על לכיוון פנים הארץ, עד לגבול עם מדינת יוקטן.
תיירות.
הריביירה מאיה מפורסמת בזכות אתרי הנופש הכול כלולים בהיקף נרחב ובסיס תיירותי היסטורי של מלונות בוטיק קטנים יותר, כמו גם המסעדות הרבות שקיימות לאורך ה-Fed 307 ובחופי הים או בסמוך להם.
תוכניות פיתוח ממשלתיות כוללות הקמת מספר ערים בינוניות של כ-200,000 תושבים בתוך ריביירה מאיה, עם תכנון ראשוני לעוד 20 שנה. אזורי יעד העיור כוללים את הערים והכפרים של: פוארטו מורלוס, פורטו Aventuras, אקומל, Chemuyil, וטולום.
אטרקציה מרכזית ברחבי ריביירה מאיה הן פעילויות ימיות בחוף ובשוניות שבמי החוף ובמערכת שוניות המחסום בבליז, המתחילה בסמוך לקנקון וממשיכה לאורך אורכה של הריביירה מאיה ממשיכה דרומה עד גואטמלה. מערכת שונית המחסום הזו היא השנייה הארוכה בעולם.
הפעילויות באזור כוללות אופנוע ים, שנורקלינג, צלילה, שחייה סנוטות, שחייה עם דולפינים, גלישה זוויתית, רכיבה על סוסים, שיט וסיורי ג'ונגל מודרכים. ארכאולוגיה היא גם אטרקציה תיירותית גדולה באזור, כולל האתרים הארכאולוגיים הפופולריים המופעלים על ידי Instituto Nacional de Archaeological כמו טולום שבחוף, וצ'יצ'ן איצה וקובה שנמצאים במרחק קצר. האתרים Xcaret ו- Xel-Ha כוללים גם כמה חורבות ארכאולוגיות קטנות יותר כחלק מהאטרקציות שלהם, אך פארקי שעשועים מים טבעיים אלה המופעלים על ידי עסקים פרטים מושכים תיירים, בגלל המגוון והמגוון של הפעילויות הניתנות, כמו שחייה עם דולפינים.
אקלים.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 24–25 מעלות צלזיוס. האקלים מאופיין על ידי עונה גשומה ממאי עד נובמבר, ובתוך העונה היבשה יש תקופה בה נצפות רוחות צפוניות, הנקראת אל נורטה, המופיעות לרוב בחודשים ינואר ופברואר.
גאוגרפיה.
הריביירה מאיה נמצאת כולה במדינת קוינטאנה רו בחצי האי יוקטן במקסיקו. השטח שטוח ומכוסה בג'ונגל טרופי נמוך. ממוצע הגשמים השנתי הוא 1.5 מ' לשנה והחילחול היעיל מביא להיעדר מוחלט של נהרות על פני שטח. כמקובל בתצורת קרסט, רשתות של נהרות תת-קרקעיים נוצרו, ואלה נחקרו ומופו על ידי חוקרי מערות דרך בולענים שהתמוטטו, שנקראים סנוטות.