רפאל דה גנטוז קובה (באיטלקית: Raffaele de Ghantuz Cubbe; 10 באוקטובר 1904, אורצ'יאנו פיזאנו טוסקנה - 12 באוגוסט 1983, ברומא) היה כומר קתולי, מנהל בית ספר וחסיד אומות העולם איטלקי, שחי בוילה מונדרג'ונה (Nobile Collegio Mondragone) שבפרסקטי (Frascati) בגבעות מחוץ לרומא, בין השנים 1936-1947.
דה גנטוז קובה החביא בבית הספר שניהל שלושה ילדים יהודים תחת זהויות בדויות בתקופת השואה באיטליה, זאת מבלי שאף אחד ניסה להמיר את דתם. בנוסף, השמיש את בית הספר כמחסה מהפצצות שהיו באזור לפליטים איטלקים וליהודים.
בשנת 2010, לאחר מותו, הוענק לו תואר חסיד אומות העולם על ידי יד ושם. בנוסף, בשנת 2015 בניין בית הספר, וילה מונדרג'ונה, זכה לתואר "בית חיים" על ידי קרן ראול ולנברג.
ראשית חייו.
דה גנטוז קובה נולד בתאריך 10 באוקטובר 1904 בעיירה אורצ'יאנו פיזאנו שבטוסקנה. גדל במשפחה קתולית, ששורשיה מארונים, שהגיעו לאיטליה מאות שנים לפני כן מהעיר חלב שבסוריה. אביו שירת את האפיפיורים בנדיקטוס החמישה עשר ופיוס השנים עשר, והמשפחה הייתה בקשר עם האב מיקלה רואה (Michele Rua) , שהשפיע על רפאל הצעיר ועל אמונתו הדתית. כבר בגיל צעיר הצטרף למסדר הישועים והתחיל לעלות בדרגות המסדר.
סיפור ההצלה.
באוקטובר 1943, המשפחות היהודיות סונינו ופאבונצ'לו מרומא פנו אל בעל אדמות בעיירה קולונה (Colonna) כדי לבקש מחסה בעקבות האקציה שביצעו כוחות גרמניה הנאצית בקהילת יהודי רומא ב-16 באוקטובר 1943. תחילה בעל האדמות מהעיירה קולונה הסכים, אך במהרה שינה את דעתו והחליט לגרש את המשפחות מביתו בפתאומיות.
לאחר מכן, הגיעו המשפחות אל וילה מונדרג'ונה הסמוכה, וביקשו מדה גנטוז קובה שיחביא את ילידיהם, מריו סונינו (Sonnino) בן ה-11, גרציאנו סונינו בן ה-9 ובן דודם, מרקו פאבונצ'לו (Pavoncello) בן ה-9, בבית הספר. הוא נענה לבקשה, ופתח את דלתות בית ספרו לילדים. הוא שינה את שמות הילדים למריו סברדלה (Sbardella), גרציאנו סברדלה ואלדו אוליביירי (Olivieri). שמות המתאימים לאזור קאסינו שבדרום איטליה. אזור זה הופצץ על ידי בעלות הברית, ולכן הוא ידע שהגרמנים או שוטרים איטלקים לא יוכלו לגלות את זהותם האמיתית.
תוך כדי שהותם בבית הספר, חיילים גרמנים הוצבו בעיירה פרסקטי וחלק אפילו היו מוצבים ממש בין כותלי בית הספר.
ההורים למשפחת סונינו ובנם הפעוט סרג'יו מצאו מחסה בבזיליקת פטרוס הקדוש בוותיקן. שתי האחיות הנוספות וירג'יניה ורוסאלבה הוחבאו במנזר.
לאחר סיום המלחמה, גילו הילדים לחבריהם לשולחן הלימודים את זהויותיהם האמיתיות והמשיכו ללמוד בבית הספר עד 1948.
הוא נפטר ברומא ב-12 באוגוסט 1983, כשהוא בן 79.
הכרה והנצחה.
תהליך הבקשה להענקת תואר חסיד אומות העולם לדה גנטוז קובה החל בשנת 2004, כאשר בתו של מרקו פאבונצ'לו, צ'לסטה פאבונצ'לו, מצאה תמונה של אביה בארכיון תמונות הנוגע לשואת יהודי איטליה וסיפור הצלתם, והחלה לחקור את סיפור אביה בתקופת המלחמה.
ב-24 בפברואר 2010 הכיר יד ושם בדה גנטוז קובה כחסיד אומות העולם, שמו הוסף לקיר הכבוד לחסידי אומות העולם, בגן חסידי אומות העולם שביד ושם, ירושלים.
ב-14 בדצמבר 2010, לאחר מותו, הוענק לדה גנטוז קובה התואר בטקס ברומא, איטליה, בו נכחו שני אחייניו, ריקרדו ופרנצ'סקו דה גנטוז קובה.
ב-12 ביוני 2011, הוקדש חדר לזכרו בוילה מונדרג'ונה.
ב-15 באפריל 2015, העניקה קרן ראול וולנברג את התואר "בית חיים" (House of Life) לוילה מונדרג'ונה, כיום שלוחה של אוניברסיטת תור ורגטה של רומא.
Lucky Star
Lucky Star (בעברית: כוכב בר-מזל) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום הבכורה שלה, "Madonna". השיר יצא לאור ב-9 בספטמבר 1983, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר וסייר רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי מדונה עצמה והופק על ידי רג'י לוקאס, אם כי מדונה לא אהבה את העבודה של רג'י לוקאס והחליטה לקרוא למי שהיה אז בן זוגה ג'ון "ג'ליבין" בניטז לעשות רמיקס לשיר על פי רעיונותיו.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר דאנס-פופ אשר משלב ביטים כבדים של תוף עם קולות של גיטרה בסולמות גבוהים. מבחינה לירית בשיר מדונה משווה את הגוף הגברי לכוכב שבשמים.
ביקורות והצלחה.
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה עכשוויים שכינו אותו "כהקדמה למוזיקת דאנס עליזה".
השיר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הפך שם ללהיט מדונה והגיע למקום ה-4 ולימים היה לשיר השני מתוך רצף של 15 שירים (לא כולל שירים מתוך פסקולים) שמדונה הצליחה להכניס לעשרים העליונים במצעד. בנוסף הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס לצד השיר "Holiday".
וידאו קליפ.
הקליפ לשר מציג את מדונה רוקדת מאחורי רקע לבן עם הרקדניות שלה. לאחר פרסום הקליפ סגנון הלבוש וההתנהגות של מדונה הפכו למודל לחיקוי בקרב צעירים. חוקרי ציינו כי בקליפ מדונה הציגה את עצמה כדמות נרקיסיסטית ומעורפלת וכינתה את עצמה ככובת מזל בניגוד למשמעות של השיר.
את השיר מדונה ביצעה במספר סיבובי הופעות שלה כאשר האחרון מביניהם היה "Rebel Heart Tour", ואף השיר זכה למספר גרסאות כיסוי במהלך השנים.
אדוה כהן
אַדְוָה כהן (נולדה ב-24 במרץ 1996) היא אתלטית ישראלית, מקום חמישי באירופה (ברלין 2018), ארבע פעמים אלופת ישראל (2016, 2017, 2019, 2020) ושיאנית ישראל הנוכחית בריצת 3000 מטר מכשולים, ושיאנית ישראל בריצת 5000 מטר באולם. נוסף לכך, היא אלופת ישראל (2017) ושיאנית ישראל בעבר בריצת 5000 מטר ואלופת ישראל (2017) בריצת 1500 מטר. ייצגה את ישראל באליפות העולם באתלטיקה (דוחה 2019) ובאולימפיאדת טוקיו 2020.
ביוגרפיה.
כהן החלה להתאמן בריצה מגיל 14 בקבוצת לידר ירושלים בהדרכתו של רומן פרדמן. אביה, יגאל, מנהל את קבוצת האתלטיקה של מועדון לידר ירושלים. בשנת 2017 החלה ללמוד באוניברסיטת איווה בארצות הברית והתאמנה במסגרת נבחרת האתלטיקה של המכללה. בשנת 2018 היא עברה לאוניברסיטת ניו מקסיקו.
2017: שיאנית ישראל.
באליפות ישראל בריצת 3000 מטר מכשולים שנערכה ב-11 במאי 2017 זכתה כהן במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 10:16.20 דקות, שיפור לשיא בן 12 השנים של אירינה ויינגרטן (10:41.56 דקות). שבועיים לאחר מכן, בתחילת יוני, היא זכתה באליפות ישראל בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 17:05:91 דקות. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות אירופה לאומות באתלטיקה שנערכה בתל אביב היא זכתה במדליית כסף בשיא לאומי חדש של 10:12.95 דקות.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתחילת יולי היא זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 4:24.49 דקות. שבועיים לאחר מכן, באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בבידגושץ', פולין היא סיימה במקום תשיעי בשיא ישראלי חדש של 10:07.82 דקות.
2018: מקום חמישי באירופה.
בתחרות שנערכה בוויצ'יטה, קנזס, ארצות הברית באפריל 2018 זכתה כהן במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 10:04.00 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקנזס רילייס היא קבעה בריצת 5000 מטר שיא ישראלי חדש של 16:07.03 דקות, שיפור של 74 מאיות השנייה לשיא הקודם בן השנתיים של מאור טיורי (16:07.77 דקות). בתחרות שנערכה ב-26 באפריל היא שברה שוב את שיאה ישראל בריצת 3000 מטר מכשולים וקבעה תוצאה של 9:52.37 דקות והשיגה את הקריטריון להשתתפות באליפות אירופה. ב-23 ביוני היא שברה שוב את שיאה הישראלי בריצת 3000 מטר מכשולים כשקבעה 9:48.48 דקות בתחרות במינסק בה זכתה במדליית כסף.
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום חמישי בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 9:29.74 דקות. כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש של 9:36.13 דקות ועלתה לשלב הגמר מהמקום ה-12.
בתחרות באולם שנערכה בבוסטון בחודש דצמבר, קבעה תוצאה של 15:42.85 דקות, המהווה שיא ישראלי חדש באולם, ושיא ישראלי מתחת לגיל 23 באצטדיון.
בתחרות שנערכה בחודש מרץ בלוס אנג'לס, כהן סיימה במקום השני בריצת 5000 מטר, בשיא אישי חדש של 15:31.01 דקות.
חודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקולורדו, סיימה במקום השני בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:45.71 דקות, רק 5 מאיות מאלי אוסטרנדר, אלופת המכללות (בשנים 2017, 2018) בריצת 3000 מטר מכשולים.
בסוף מאי, בחצי גמר אליפות המכללות, סיימה כהן במקום השני במקצה והשלישי באזור המערב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:44.41 דקות, ועלתה לשלב הגמר. למחרת, בחצי הגמר בריצת 5000 מטר, סיימה במקום החמישי במקצה ובאזור המערב בתוצאה של 15:38.82 דקות, ועלתה גם כן לשלב הגמר.
בגמר שנערך ביוני, כהן סיימה במקום הרביעי בריצת 3000 מטר מכשולים, לאחר שקבעה תוצאה של 9:46.36 דקות, 28 מאיות מהמקום השלישי.
חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בפינלנד, סיימה כהן במקום הרביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:38.01 דקות, המהווה קריטריון לאליפות העולם.
באליפות אירופה לאומות שנערכה באוגוסט אותה שנה היא ניצחה בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 10:21.07 דקות וסיימה במקום השלישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:20.96 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה השתתפה כהן בריצת 3000 מטר מכשולים וסיימה במקום העשירי במקצה וה24 הכללי בתוצאה של 9:42.92 דקות ולא העפילה לגמר.