במהלך המאה ה-15 עלתה חשיבותם של יהודי העיר, והקהילה אספה 1,600 דוּקָטים לצורך פיתוח המכרות באי. שני יהודים אחרים מימנו את חיזוק חומות העיר בשנת 1423. ב-1467 מונה משה די קרקאסוני על ידי המשנה למלך לממונה הראשי על "בית המשפטים" של העיר. יחד עם אחיו, נינו קרקאסוני, עסק במתן הלוואות ששימשו לבניית אוניות מלחמה ואספקה לצבא. שמואל קרקאסוני ויעקב הכהן היו ראשי הקהילה, ובנו את בית הכנסת הגדול בשנת 1454. לפי סברה אחת בני משפחת קרקאסוני, אשר לא רצו לאבד את ממונם, המירו את דתם עת גורשו יהודי סרדיניה ב-1492.
אחת הסימטאות היוצאות מרחוב ארזמוס, מול הקתדרלה, מכונה בשם "קררו דלס הבראוס ("Carrero' dels Hebreus"), היינו, רחוב היהודים. היום אין בעיר קהילה יהודית.
עקבות השפה העברית.
מחקר הלשון הסרדינית הביא למסקנה כי 38% מכלל השמות של המקומות מקורם מן השפות השמיות. נמצאו 750 שמות ממקור שמי. הדוגמה הבולטת היא השימוש במילה סיני. בסרדיניה ההטעמה של מילה זו הוא כמו בשפה העברית. נוהגים לציין שיש טריטוריה שבה שולטת המילה סיני, בדרום האי. המילה הזאת מופיעה ברישומים כבר משנת 1089, דהיינו לפני בוא אנשי ג'נובה וספרד לאי.
השם סיני מופיע ב-"Carta volgare di Marsiglia" שנכתבה בשנים 1089-1103 באותיות יווניות הנקראות במבטא העברי "Sìnnai". מאתיים וחמישים שנה לאחר מכן, בשנת 1341, נמצא הבטוי "Sinay" המופיע במסמכים רשמיים ולכן ההשערה היא שמקור הביטוי אינו אחר מאשר המקרא. למרות אלפיים השנה שחלפו מאז דרכה רגלם של היהודים על אדמת סרדיניה לראשונה, נשמר המבטא של שם זה. כך מציינים כי בדיאלקט לטיני צריך היה לבטא סיני כך "Sìn (n) to i" אך התושבים המקומיים מבטאים "Sinnái" כמו שמקובל בעברית.
נוהגים בסרדיניה להשתמש באותיות כפולות כמו: "Galilla" המיושמת בסרדיניה ל "Villasalto". יש גם השימוש במילה: "Noè" - נח, בהקשר ליין ומונח ל"יין נקי" הוא :"nasqu " כלומר נסך.
צינור פיטו
צינור פיטו (באנגלית: Pitot tube) הוא מכשיר למדידת לחץ המשמש למדידת זרימת נוזל או גז. צינור הפיטו נקרא על שם ממציאו, המהנדס הצרפתי שנולד באיטליה, הנרי פיטו, והותאם לצורתו המודרנית על ידי המדען הצרפתי, אנרי דרסי. צינור פיטו משמש בעיקר למדידת מהירות כלי טיס ולמדידת מהירויות של אוויר וגז בהתקנים תעשייתיים.
עקרון פעולה.
צינור פיטו פשוט הוא צינור דק וחד עם פתחים לכניסת האוויר אשר קצהו מופנה ישירות לכיוון מדידת הזורם (נוזל או גז) והוא מודד את הלחץ הטוטלי, אך הלחץ הטוטלי לבדו אינו מספיק כדי למדוד את מהירות האוויר, על פי עקרון ברנולי הקובע:
כאשר:
לפיכך, הלחץ הדינמי הוא ההפרש בין הלחץ הטוטלי ללחץ הסטטי. הלחץ הסטטי נמדד באמצעות פתח סטטי (Static ports) הממוקם בצידי גוף המטוס. הלחץ הסטטי נקבע באמצעות סעפת הממוקמת בתוך מכל סגור המקיף אותה. אם האוויר בצידה האחד של הסעפת נמצא בלחץ סטטי והאוויר בצידה השני נמצא בלחץ טוטלי, אז הסטייה של הסעפת תהיה יחסית ללחץ הדינמי באמצעותה ניתן לקבוע את מהירות האוויר של המטוס. מכלול הסעפת נמצא בתוך מד המהירות עצמו אשר ממיר את הלחץ הדינמי למערכת של מנופים מכניים באמצעותם ניתן לקרוא את מהירות המטוס.
במקום להשתמש בפתח סטטי ניתן להשתמש בצינור פיטו־סטטי הכולל צינור קואקסיאלי נוסף המקיף את צינור הפיטו ובצידיו חורים אשר אינם מופנים ישירות לכיוון זרימת האוויר ומודדים את הלחץ הסטטי.
צינור פיטו מותקן בדרך כלל בקצה הכנף או בחרטום המטוס, במקום בו אין הפרעות של זרימת אוויר (לרוב מתחת לחופת תא הטייס) על מנת לא לגרום כוח גרר מיותר. במקרים רבים צינורות פיטו בכלי טיס מצוידים בהתקן חימום כדי למנוע מהם להחסם על ידי קרח.
מד פיטו
יהדות סיציליה
יהדות סיציליה כללה קהילות יהודיות אחדות באי סיציליה שבים התיכון. הנוכחות היהודית באי פסקה במאה ה-16, מועד בו גורשו כל היהודים מהאי. הגירוש כלל גם את היהודים שהיו בתחום איטליה של היום, מרומא דרומה. הייתה זו החלטתם של המלכים הקתוליים בני הזוג פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה, בעקבות גירוש יהדות ספרד בשנת 1492.
תולדות הקהילה.
היהודים הראשונים שהתיישבו בסיציליה ישבו בה במאה ה-1 לספירה. בעיירה קאלאקטֱה, חי ההיסטוריון והסופר היהודי קָיקיליוס אשר פעל ברומא בימי אוגוסטוס (63 לפנה"ס - 14 לספירה), לפי השרידים שנשארו מעבודתו הוא היה דמות ספרותית חשובה.
במאה ה-6 הוציא האפיפיור גרגוריוס ה-1 כתב הגנה על יהודי סיציליה.
במהלך השלטון הנורמני שגשגה הקהילה היהודית באי אך במאה ה-13 החלה הרעה במצבם והיהודים והם הוכרחו לשאת את אות הקלון.
הרדיפות של היהודים בספרד השפיעו גם על התושבים בסיציליה שהחלו לעשות פרעות ביהודי האי.
במהלך המאה ה-15 ניסתה קבוצה מבני הקהילה לארגן עלייה של הקהילה לארץ ישראל אך השלטונות מנעו זאת מטעמים כלכליים.
בין בני הקהילה היו רבנים ומלומדים גדולים.
הגירוש.
בשנת 1474 נערכה עלילת דם ביהודי סיציליה ובשנת 1493 גורשו יהודי סיציליה, קהילה שמנתה כ-36,000 יהודים או 37,000 יהודים שחיו ב-52 קהילות ברחבי האי, בעקבות גירוש ספרד. משוער שמספרם של היהודים בסיציליה ב-1492 היה בין 3% ל-6% מסך האוכלוסייה באי.
ב-29 אפריל 1492 הוצא צו לפיו יהודי לא יוכל להמשיך לחיות בתחומי השליטה של מלכות ספרד. רק אם יהיה מוכן להמיר את דתו הוא יוכל להמשיך להתגורר בתחומי הממלכה, שכללה, בין השאר את סיציליה. חלק קטן (אמנם רב מספרית) אכן נאנס להתנצר ונשאר באי כאשר רוב היהודים מסיציליה גורשו משם. האנוסים היו מושא להתעללות והשפלה מצד השלטונות הנוצריים של האינקוויזיציה.
תרגום הצו באנגלית מספר:
לפי הצו, היהודים שאינם מוכנים להמיר את דתם, עליהם לעזוב את סיציליה תוך 90 יום. אחרת, הם צפויים לעונש מוות. חלק גדול מהיהודים היו סוחרים. הם נאלצו לממש את רכושם תוך זמן קצר ולשלם את המס שהוטל עליהם ולעזוב את האי. הצו כלל את הקצבים, האופים ויוצרי הנרות שנדרשו למכור את ציודם. כל העסקאות האלה נרשמו ויש לנו היום פירוט של שמות המשפחה של בעלי העסקים אשר נאלצו לממש את רכושם.
בארכיוני המדינה מופיעים המוכרים היהודים והקונים הנוצרים. הפרטים פורסמו במסמך הנקרא: Italia Judaica. להלן רשימה מדגמית של שמות המשפחה:
Adili David,
Anaf Aron ,
Arnac Salamone ,
Azarini David ,
Azeni Mosè ,
Ben Iosep Iacob ,
Calabrisi David ,
Catalano Nissim,
Chispi Abram,
Elevi Muxa ,
Furnari Iosep ,
Isac David,
Levi Busacca
הרופאים
Lu Medicu Abram,
Lu Medicu David ,
Lu Medicu Salomone ,
Lu Medicu Samuele ,
הבנקאיים
Lu Presti Busacca ,
Lu Presti Iacob ,
Lu Presti Scibita,
Mugnay Graziano ,
Russo Salomone ,
Sabuti Iesus ,
הכוהנים
Sacerdotu Aron ,
Sacerdotu Barono ,
Sacerdotu Busacca ,
Sacerdotu Gabriele,
Sacerdotu Leono ,
Sacerdotu Lia ,
Sacerdotu Mardoc ,
Sacerdotu Salomon ,
רשימה נוספת כוללת שמות משפחה מוכרים יותר, אולי משפחות רבנים וחכמים:
Abraham Rabbi Jacob ben ,
Abulafia Abraham ben Shemuel ,
ben Nachman Mosheh ,
ben Shalom Rabbi Abraham ,
Ben Yijù Abraham (חמש שמות) ,
Bonavoglia (Heftz) Mosè (Mohe) ,
Chanchio Sacerdote (מניחים כי היה רב)
Conti Jacob ,
di Minisci. Azaria ,
Finzi ,
Hadad Rabbi Nathan ben Sa 'adiah ,
Hasdaj Mosè ,
Mazza ,
Medici Mosè ,
Sanguinetti Rav Ismaele ,
Sigilmasi Rabbi Sa 'adiah ben Izahaq (כמובן רב),
Tzarfati Rabbi Natronay ,
עד לגירושם מהאי הייתה זו קהילה פורחת ומשגשגת שהוציאה בתוכה בין השנים 1363-1492 כ-500 רופאים.
יהודים רבים שגורשו מסיציליה בחרו להתיישב בקלבריה, בה התקיימה קהילה יהודית מאז המאה הרביעית. בשל הכיבוש הספרדי של קלבריה, גורשו כל היהודים מחבל ארץ זה כחלק מהמשך המדיניות האנטי-יהודית של ממלכת ספרד הנוצרית שהובילה לגירוש ולאינוס יהודי ספרד בעשורים קודם לכן.
כיום אין בסיצילה קהילה יהודית מאורגנת. ב-2017 התקיים טקס בארכיון העירוני בפלרמו שבו הכריז הארכיבישוף של פלרמו, קורדו לורפיש, על החזרת מתחם (שהוחזק על ידי הכנסייה והמנזר של סנט ניקולו טולנטינו) לקהילה היהודית, לבקשת ארגון שבי ישראל והמכון הסיציליאני למדעי היהדות. על המתחם ייבנה מחדש בית כנסת, סומך לחורבות בית הכנסת ההיסטורי. לפי כתבי עובדיה מברטנורא, היה זה בית הכנסת הגדול ביותר בעולם באותה תקופה.
שרידים יהודיים.
באי ניתן למצוא שרידים לקיום קהילות יהודיות. בערים פלרמו וסירקוזה יש רבעים המכונים עד היום "הרובע היהודי", ובהם מבנים ששימשו כבתי כנסת. באזור בו שכן הגטו היהודי בסירקוזה התגלה מקוה טהרה, ובעיירה טראפאני התגלו שרידי קברים יהודיים. בעיירה טאורמינה מיקום הגטו היהודי מסומן על ידי רחובות בשם "GHETTO" ו-"EBREI".
פריטים נדירים מסיציליה.
שני פריטים עתיקים ונדירים מסיציליה הוצגו באוקטובר-נובמבר 2007 במוזיאון יהדות איטליה בירושלים. הפריטים הובאו למוזיאון יהדות איטליה על ידי ראש מחוז סיציליה. התערוכה נערכה בשיתוף המכון האיטלקי לתרבות תל אביב.
שני הפריטים מהווים עדות מוחשית לנוכחות היהודית בסיציליה בימי הביניים. עדות זאת חשובה ביותר בהתחשב בעובדה כי האי היה בשליטה ספרדית ובעת גירוש ספרד גורשו היהודים גם מסיציליה, לאחר נוכחות של 1555 שנה. החיים היהודיים בסיציליה פסקו והתחדשו רק כעבור 400 שנה.
גרגוריוס ה-1
יהדות קורפו
שפת מפרש
יהדות קורסיקה
יהדות קורסיקה היא קהילה יהודית צעירה וקטנה יחסית, המתקיימת באי קורסיקה שבים התיכון. כיום יש באי כ-200 יהודים.