המשלחת הראשונה של איראן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והייתה הגדולה ביותר עד כה. המשלחת כללה 52 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפי ספורט. המשלחת זכתה ב-5 מדליות, מתוכן 2 מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף הטאקוונדו, בה היא זכתה במדליית זהב (בנים עד 55 ק"ג) ומדליית כסף (בנים עד 48 ק"ג). בענף הרמת משקולות זכתה המשלחת במדליית זהב (בנים מעל 85 ק"ג) ובענף ההיאבקות זכתה המשלחת במדליית כסף (בנים, סגנון חופשי עד 46 ק"ג) ומדליית ארד (בנים, סגנון יווני-רומי עד 69 ק"ג). בענפי הכדור הגיעו הנבחרות להישגים נאים. נבחרת הבנות בכדורגל סיימה את הטורניר במקום הרביעי. נבחרת הבנים בכדורעף סיימה במקום החמישי.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014).
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 16 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפים. המשלחת זכתה ב-6 מדליות, מתוכן 3 מדליות זהב. המשלחת המשיכה להציג הישגים נאים בענף הטאקוונדו, בה היא זכתה בשתי מדליות זהב ומדליית ארד. הישגים נוספים נרשמו בענף הג'ודו בה זכתה המשלחת במדליית זהב (בנים עד 100 ק"ג) ובענף ההיאבקות בה היא זכתה בשתי מדליות ארד. לעומת אולימפיאדת הנוער סינגפור נבחרת הבנים בכדורעף חופים לא העפילה מעבר לשלב הבתים ובענף ההרמת משקולות הנציגים סיימו במקום הרביעי. אולם, הישג נאה נרשם בענף הקליעה בה הגיעה הנציגה למקום הרביעי בשלב הגמר.
משחקי החורף.
ההשתתפות של איראן במשחקי החורף האולימפיים לנוער היא בעיקר סמלית. איראן השתתפה לראשונה באולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012) ושלחה משלחת המונה שלושה ספורטאים בשני ענפי ספורט, סקי אלפיני וסקי למרחקים. באולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) שלחה איראן משלחת יותר קטנה המונה שני ספורטאים, גולש וגולשת, שהתחרו בענף הסקי אלפיני.
מדליות.
מדליות לפי משחקים.
width="20px"|
בבלר רליתי
בבלר רליתי (שם מדעי: "Eupetes macrocerus") היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחת בבלרי רלית (Eupetidae). היא מצויה ביערות הגשם של חצי האי המלאי ובאינדונזיה. הבבלר מקורב למשפחת הטימליים והיה שייך אליה אך הופרד למשפחה יחידה. הוא קרוב לפיקטרטיים, לוונגות ולאורתוניקיים.
אורכו של הבבלר 28–30 ס"מ ומשקלו 66–72 גרם. הוא בעל רגליים ארוכות והוא מצוי על קרקעית היערות הלחים בהם הוא חי. הנוצות חומות-אדומות והפנים צבועות בשחור ובעלי פס לבן מעל העיניים הנמשך מאחורי המקור ועד לעורף. המקור שחור ודק וה"כיפה" אדמה. הזנב ארוך ועוזר לייצב את הציפור. מתחת למקור יש לבבלר שר אדום-כחול היכול להתנפח.
הוא מצוי ביערות חצי האי המלאי ומחפש את מזונו על הקרקע בהנעת הראש מצד לצד. הוא ניזון בעיקר מחרקים כמו צרצרים וחיפושיות וגם מחגבים, עכבישים ותולעים אותם הוא חוטף מהקרקע.
הבבלר מצוי בירידה עקב הפגיעה ביערות הגשם.
בבלרי רלית
תומס אוגדן
משלחת דומינגס-אסקלנטה
משלחת דומינגס-אסקלנטה (באנגלית: Dominguez–Escalante expedition, בספרדית: Expedición de Domínguez y Escalante) הייתה חבורה ספרדית שיצאה ב-1776 מסנטה פה שבניו מקסיקו במטרה למצוא נתיב יבשתי למיסיון הקתולי במונטריי בצפון קליפורניה. בראשות המשלחת בת אחד עשר המשתתפים עמדו המיסיונרים הפרנציסקנים פרנסיסקו אטנסיו דומינגס (Francisco Atanasio Domínguez) וסילבסטרה ולס דה אסקלנטה (Silvestre Vélez de Escalante) כשברנרדו מיירה אי פאצ'קו (Bernardo Miera y Pacheco) משמש כקרטוגרף של המשלחת. המשלחת עברה בדרכה את מערב מדינת קולורדו של ימינו עד עמק יוטה במדינת יוטה של ימינו. לאורך חלק מהמסע הם נעזרו בשלושה מורי דרך מבני הטימפאנוגוס (קבוצה מבני שבט היוט).
בשל קשיים במהלך המסע, הקבוצה לא הגיעה ללאס קליפורניאס, אלא חזרה לסנטה פה דרך אריזונה של ימינו. המפות והתיעוד של מסע המשלחת סייעו לנוסעים בעתיד. נתיבם הפך לחלק מהשביל הספרדי הישן, נתיב מסחר מסנטה פה ליישובים שעל חוף האוקיינוס השקט.
המשלחת.
מטרתה של משלחת דומינגס-אסקלנטה (ליתר דיוק משלחת דומינגס-ולס) הייתה למצוא נתיב מסנטה פה שבניו מקסיקו למיסיונים הספרדיים בקליפורניה כדוגמת הפרסידיו במונטריי בלאס קליפורניאס. ב-29 ביולי 1776 הוביל אטנסיו דומינגס את המשלחת מסנטה פה יחד עם הנזיר סילבסטרה ולס דה אסקלנטה והקרטוגרף ברנרדו מיירה אי פאצ'קו. חלקו הראשון של מסעם עקב אחר הנתיב של חוקר הארצות חואן ריוורה (Juan Rivera), אחת עשרה שנים קודם לכן לתוך ארץ היוט בדרום-מערב קולורדו. שלושה מורי דרך מבני הטימפאנוגוס (קבוצה מבני שבט היוט) הובילו אותם דרך קולורדו ויוטה.
ספרדים אלו היו האירופים הראשונים שעברו בנתיב דרך רוב רמת קולורדו לתוך יוטה וחזרה דרך אריזונה לניו מקסיקו. במהלך מסעם הם תיעדו את הנתיב וסיפקו מידע מפורט על "ארץ הררית שופעת מלאה בחיות ציד ועצים לבניין, חורבות מוזרות של כפרים וערי אבן, ונהרות המראים סימנים להימצאות מתכות יקרות".
ניו מקסיקו של ימינו.
סנטה רוסה דה אביקיו, 30 ביולי
קולורדו של ימינו.
מסה ורדה, 10 באוגוסט
פואבלו אסקלנטה ופואבלו דומינגוס, 13 באוגוסט
נוקלה, 23 באוגוסט
בואי, 1 בספטמבר – השגת מורי הדרך
בואי, 2 בספטמבר – המשך המסע מערבה
רנגלי, 10 בספטמבר
יוטה של ימינו.
מישור ימפה, 11 בספטמבר
היער הלאומי יואינטה, 20 בספטמבר
אגם יוטה, 23 בספטמבר
פאיסון, 26 בספטמבר
עמק הנהר ביוור, 5 באוקטובר
אריזונה של ימינו.
מדבר מוהאבי, צפון-מערב אריזונה, 16 באוקטובר
הנהר פאריה, סמוך לנהר קולורדו, 22 באוקטובר
חציית האבות, מהר הקולורדו, 26 באוקטובר – 7 בנובמבר
צפון-מזרח אריזונה, 12-8 בנובמבר
פואבלו אוראיבי, צפון-מזרח אריזונה
ניו מקסיקו של ימינו.
צפון-מערב ניו מקסיקו וסנטה פה, 17 בנובמבר 1776 – 2 בינואר 1777
השביל הספרדי הישן.
המפות והמידע שהתקבל מהמשלחת סיפקו מידע מועיל למסעות עתידים ונתיבם מסנטה פה לעמק סולט לייק כונה השביל הספרדי הישן.
חוקרי ארצות.
אטנסיו דומינגס.
הנזיר פרנסיסקו אטנסיו דומינגס (Francisco Atanasio Domínguez) נולד סביב 1740 במקסיקו סיטי, וב-1757, בגיל 17, הצטרף למסדר הפרנציסקנים. באוקטובר 1772 היה דומינגס במנזר בווראקרוס. הוא הגיע לסנטה פה ב-22 במרץ 1776, כיום בניו מקסיקו במטרה לחקור את האפשרות לפתוח נתיב יבשתי מסנטה פה למונטריי בקליפורניה. לאחר שובו מסנטה פה למקסיקו סיטי הגיש דומינגס לממונים עליו במסדר דו"ח שהיה ביקורתי מאוד כלפי הניהול של המיסיונים בניו מקסיקו. בשל דעותיו סר חינו בעיני ההנהגה הפרנציסקנית, והוא נשלח למקום נידח במיסיונים הספרדים במדבר סונורה בפרובינציה סונורה אי סינולואה (Sonora y Sinaloa) בצפון מקסיקו.
ב-1777 שב למקסיקו והיה כומר של הפרזידיו בנואווה ויסקייה (Nueva Vizcaya). ב-1800 הוא היה בחאנוס (Janos) בסונורה במקסיקו. הוא מת בין 1803 ל-1805.
סילבסטרה ולס דה אסקלנטה.
הנזיר פרנסיסקו סילבסטרה ולס דה אסקלנטה (Francisco Silvestre Vélez de Escalante) בטרסינו (Trecino) בספרד סביב 1750. בהיותו בן 17 הוא הפך פרנציסקני במנזר הגדול (Convento Grande) במקסיקו סיטי. ב-1774 הוא הגיע לניו מקסיקו של ימינו. תחילה הוצב בפואבלו לגונה ואז בינואר 1775 הוצב ככומר לזוני. ביוני 1776 הוא זומן על ידי דומינגס למשלחת לקליפורניה ונשאר בניו מקסיקו במשך שנתיים לאחר שהמשלחת חזרה לסנטה פה. הוא מת בגיל 30 באפריל 1780 בפארל (Parral) במקסיקו בדרכו חזרה למקסיקו סיטי לשם טיפול רפואי במחלת כליות.
ולס דה אסקלנטה ידוע בשל יומן המסע שבו תיאר את קורות המשלחת שבה השתתף.
ברנרדו מיירה אי פאצ'קו.
ברנרדו מיירה אי פאצ'קו (Bernardo Miera y Pacheco), יליד ואיה דה קרידו (Valle de Carriedo) במחוז בורגוס בצפון ספרד חי בצ'יוואווה לפני שעבר לאל פאסו ב-1743. מ-1754–1756 התגורר בסנטה פה. פצ'קו עסק במקצועות רבים: מהנדס צבא, סוחר, לוחם באינדיאנים, סוכן ממשלתי, חוואי ואמן. היה זה ניסיונו ככרטוגרף שהפך את המשלחת להיסטורית כשהוא הכין כמה מפות ממסע המשלחת סביב 1778 ודו"ח על המשלחת. הוא ידוע גם בעבודות האמנות שלו, כולל ציור של המלאך מיכאל במסך המזבח בקפלת סן מיגל בסנטה פה והפסלונים שהיו בכנסייה של הזוני.
סילבסטרה ולס דה אסקלנטה
פרנסיסקו אטנסיו דומינגס
יראי אלברס
יראי אלברס לופס (בספרדית: Yeray Álvarez López; נולד ב-24 בינואר 1995 בברקלדו שבספרד), הידוע בקיצור כיראי, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אתלטיק בילבאו מליגת העל הספרדית.
קריירת מועדונים.
יראי נולד בברקלדו שבחבל הבסקים, ספרד. בשנת 2008 הוא הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיק בילבאו מליגת העל הספרדית. בעונת שיחק אלברס בבסקוניה, מקבוצות הבת של אתלטיק בילבאו, ששיחקה בליגה הספרדית הרביעית. בעונת חזר אלברס למועדון והחל לשחק באתלטיק בילבאו ב', קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. הוא ערך 36 הופעות ליגה בעונה זו והבקיע שער אחד, ועזר לקבוצה להעפיל לליגה הספרדית השנייה. בעונת הוא ערך 32 הופעות ליגה בקבוצה, שסיימה במקום ה-22 והאחרון וחזרה לליגה השלישית.