הקבוצה העפילה לראשונה לליגה הבכירה בשנת 1986 ובשנת 1988 הגיעה הקבוצה לראשונה למפעל אירופאי כלשהו כאשר העפילה לגביע אופ"א וכבר במשחק הבכורה שלה במעפלים האירופיים ניצחה את יובנטוס האיטלקית בתוצאה 1-0 (למרות שבמשחק הגומלין, שנערך באיטליה, ניצחה יובנטוס 5-0). ההישג הגדול ביותר של הקבוצה בליגה הרומנית עד 2011 היה מקום רביעי והיא הגיעה למקום זה בשלוש עונות: 1988, 1997 ו-1998. בנוסף רשמה הקבוצה הגעה לגמר הגביע הרומני בשנת 2004, כאשר היא מפסידה בגמר לדינמו בוקרשט בתוצאה 2-0. ובעונת 2010/11 זכתה הקבוצה באליפות וב"סופרקאפ הרומני". בעונת ירדה הקבוצה לליגת המשנה הרומנית ובשנת 2016 פורק המועדון.
עוד באותה שנה המועדון הוקם מחדש. נכון לעונת 2020/21 הוא משחק בלידה השלישית הרומנית.
הופעות אירופיות.
הופעת הבכורה של הקבוצה הייתה בגביע אופ"א כאשר הקבוצה הוגרלה בסיבוב הראשון מול קבוצת יובנטוס החזקה מאיטליה. אוצלול ניצחה במשחק הראשון, שנערך ברומניה, בתוצאה 1-0 אך נכנעה במשחק השני בתוצאה 5-0 והודחה מהמפעל. הקבוצה חזרה למפעלים האירופיים רק בעונת 1997/98, אז שיחקה בגביע אופ"א והוגרלה מול קבוצת גוריצה הסלובנית אך הפסידה בשל הפרש שערי חוץ והודחה מהמפעל.
עונה לאחר מכן הקבוצה חזרה לגביע אופ"א, אז עברה בסיבוב המוקדם הראשון את קבוצת סלוגה יוגומגנאט ממקדוניה אך הפסידה בסיבוב השני המוקדם לקבוצת וויילה בולדקלאב הדנית. בעונת 2004/05 הקבוצה חזרה לגביע אופ"א, אז גברה בסיבוב המוקדם הראשון בתוצאות 4-0 ביתי ו-4-1 בחוץ על קבוצת דינמו טירנה מאלבניה ועברה לסיבוב השני מוקדם, בו הפסידה לקבוצת פרטיזן בלגרד מסרביה ומונטנגרו. בשנת 2007 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו. בסיבוב השני ניצחה את קבוצת סלאביה סראייבו מבוסניה והרצגובינה . בסיבוב השלישי הפסידה לקבוצת טרבזונספור מטורקיה והודחה מהטורניר.
בעונת 2007/08 הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א. בסיבוב המוקדם השני הפסידה לקבוצת לוקומוטיב סופיה מבולגריה והודחה מהטורניר.
בעונת זכתה באליפות רומניה הראשונה שלה ועלתה לליגת האלופות בפעם הראשונה בתולדותיה. הקבוצה העפילה ישירות לשלב הבתים וסיימה את המשחקים במקום האחרון בבית אחרי בנפיקה ליסבון, פ.צ. בזל ומנצ'סטר יונייטד.
אוצלול גלאצי
אי.טי. - חבר מכוכב אחר
אי.טי. - חבר מכוכב אחר (באנגלית: E.T. the Extra-Terrestrial) הוא סרט מדע בדיוני משנת 1982, בהפקתו ובבימויו של סטיבן ספילברג אודות הידידות הנרקמת בין ילד בודד לבין חייזר שמגיע לכדור הארץ מכוכב לכת אחר, נשאר בעל כורחו בכדור הארץ ומנסה לשוב הביתה.
נכון לשנת 2019 הוא הסרט השביעי ברשימת הסרטים המצליחים ביותר קופתית בכל הזמנים לאחר תיקון הנתונים לאור האינפלציה.
על הסרט.
הילד אליוט (הנרי תומאס), אחיו מייקל (רוברט מקנוטון ) ואחותו גרטי (דרו ברימור) מנסים לסייע לחוצן, המכונה אי.טי. (ראשי תיבות באנגלית של חוץ-ארצי - Extra-Terrestrial) להסתתר מפני המדענים והרשויות, המחפשים את החוצן שנתקע בכדור הארץ, ולבסוף לחבור אל החללית שנוחתת בכדור הארץ כדי להשיבו הביתה.
הרעיון לסרט נבע מחבר דמיוני שספילברג המציא לעצמו לאחר גירושי הוריו. הסרט צולם בסתיו 1981 בקליפורניה בתקציב מוערך של 10.5 מיליון דולר. הסרט צולם לפי הסדר הכרונולוגי של הסצנות, על מנת שהתגובה הרגשית של השחקנים הצעירים תהיה אמינה ככל האפשר.
דמותו של החוצן אי.טי. הוצגה באמצעות בובה ממוכנת שעוצבה על ידי קרלו רמבלדי ונבנתה במשך כ-3 חודשים בעלות של 1.5 מיליון דולר. תווי הפנים של אי.טי. עוצבו בהשראת פניהם של קרל סנדברג, אלברט איינשטיין וארנסט המינגוויי. שני גמדים ונער שנולד ללא רגליים לבשו את תלבושת הגוף של אי.טי. בסצנות השונות.
הצלחת הסרט.
הסרט היה להיט קופתי כאשר יצא לאקרנים, והדיח את "מלחמת הכוכבים" ממעמדו כשיאן שוברי הקופות עד אז. תוך שנה הניב הסרט בארצות הברית 352 מיליון דולר. הסרט התקבל באהדה רבה בקרב מבקרי הקולנוע, שסברו שהוא סיפור קלאסי אודות ידידות והכתירו אותו כאחד מסרטי הקולנוע הטובים ביותר שהופקו אי-פעם. לדעת הבמאי ספילברג, זוהי יצירת המופת שלו.
הסרט היה מועמד לתשעה פרסי אוסקר וזכה בארבעה: לפסקול המוזיקלי, לקול, לעריכת האפקטים הקוליים, ולאפקטים החזותיים. כמו כן הסרט היה מועמד בקטגוריות לסרט הטוב ביותר, לבמאי, לתסריט המקורי, לצילום ולעריכה. הבמאי ריצ'רד אטנבורו, שסרטו "גנדי" זכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר באותה שנה, אמר שהוא היה "בטוח שלא רק שאי.טי. יזכה, אלא שמגיע לו לזכות. זה היה סרט חדשני, עוצמתי ונפלא אני עושה סרטים יותר ארציים".
הסרט יצא מחדש לאקרנים ב-2002 בגרסה מיוחדת לרגל שנת ה-20 להפקתו, שכללה שינויים באפקטים מיוחדים וסצנות נוספות.
בעקבות הצעה של סטיבן ספילברג, כלל הבמאי ג'ורג' לוקאס דמויות מהזן של אי.טי. בסצנה קצרה בסרטו . ב-2002, הסרט "אי.טי." הכניס עוד כ-300 מיליון דולר ובסך הכל הכנסותיו הסתכמו בכ-793 מיליון דולר.
יום בחירה
יום חופשה לבחירה (מוכר כ"יום בחירה") הוא יום שבו רשאי עובד בישראל להיעדר מעבודתו אך לקבל שכר כאילו עבד, לפי בחירה אישית מתוך רשימה של ימים מיוחדים שנקבעו. הזכות ליום בחירה נקבעה בתחילה בהסכמים קיבוציים, ולאחר מכן עוגנה גם בחוק חופשה שנתית תשי"א-1951, במשמעות שונה במקצת.
יום בחירה בהסכמים קיבוציים.
על פי הסכמים קיבוציים שונים, רשאי עובד במדינת ישראל להצהיר על יום או יומיים בשנה (על-פי ההסכם שאליו הוא כפוף) כעל ימים בהם הוא מעוניין להיעדר בתשלום מעבודתו, וזאת מתוך רשימה של ימים מיוחדים.
הרשימה כוללת בדרך-כלל את פורים, שושן פורים, יום הזיכרון לשואה ולגבורה, יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, יום ירושלים ותשעה באב. בחלק מההסכמים הרשימה רחבה יותר וכוללת גם את הושענא רבא, ערב פסח, ערב שביעי של פסח, אחד במאי וימים נוספים.
מקובל כי ימי הבחירה אינם באים על חשבון החופשה השנתית, אלא בנוסף להם. החוק אינו מחייב את המעביד לתת ימי בחירה, ולכן רק מי שמכוח הסכם קיבוצי מגיעים לו ימי בחירה, יוכל לדרוש אותם. כך לדוגמה, בענפי היצוא, יבוא, מסחר בסיטונות ושירותים ישנו הסכם קיבוצי כללי על פיו זכאים העובדים ליום בחירה בתשלום.
אם העובד אינו כפוף להסכם קיבוצי, או אם כבר ניצל את ימי הבחירה שהוקצו לו, תיגרע ההיעדרות מימי החופשה השנתית שלו.
יום בחירה בחקיקה.
בחקיקה ניתנה למושג "יום בחירה" משמעות שונה מזו שבהסכמים הקיבוציים: זהו יום אחד בשנה שבו עובד רשאי להיעדר מעבודתו, על חשבון חופשתו השנתית, בלי להזדקק להסכמת המעסיק (אך נדרשת הודעה של 30 יום מראש על הכוונה להיעדר ביום הבחירה). תחילה נקבע יום ירושלים כיום כזה, בחוק יום ירושלים לאחריו נקבע חג הסיגד כיום כזה, בחוק חג הסיגד. בתיקון לחוק חופשה שנתית משנת 2010 נקבעה רשימה של עשרות ימי בחירה. בשנת 2012 נוספו לימי הבחירה עוד מועדים, בעלי משמעות לדתות והעדות השונות בישראל (שומרונים, מוסלמים, דרוזים, צ'רקסים, אתיופים ומועדים בינלאומיים), שהעובד רשאי לבחור מתוכם ללא קשר לדתו.
דני וי
דני ווי
מרסל דיבואה
מרסל-ז'אק דיבואה ("האב דיבואה"; בצרפתית: Marcel-Jacques Dubois; 23 במרץ 1920 - 15 ביוני 2007) היה נזיר נוצרי-דומיניקני והוגה דעות ישראלי ממוצא צרפתי, חתן פרס ישראל.
קורות חייו.
מרסל דיבואה נולד בשנת 1920 למשפחה קתולית באזור ליל שבצפון צרפת. בגיל שמונה-עשרה הצטרף למסדר הדומיניקני. בשנת 1943, בזמן מלחמת העולם השנייה, היה אחד מארבעה-עשר אחים דומיניקנים שהצטרפו למשרד הרווחה הצרפתי ופעל באזור ננסי. לבקשת ארגונים צרפתיים, הוא הסתיר ילדים יהודים במוסדות הכנסייה.
עם סיום המלחמה המשיך בלימודי התאולוגיה, אך כדי להתחמק מעימות עם משפחתו על דרך חייו הודיע כי הוא מתעתד להצטרף לצי הצרפתי. מאוחר יותר גמלה בלבו ההחלטה להקדיש את עצמו לנזירות. בזמן לימודי הדוקטורט שהה כשנה באוניברסיטת הרווארד, וסיים את כתיבתו ברומא. את עבודת הדוקטורט כתב על תפיסת הזמן של אריסטו.
בשנת 1962 נשלח לירושלים, לעמוד בראש המסדר הדומיניקני השוכן במנזר הלזריסטים שברחוב אגרון. שימש כפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטה העברית ולימד בסמינר ללימודי נצרות ליהודים שפעל במנזר רטיסבון בירושלים. עסק בחקר הפילוסופיה היוונית וביחסים בין העם היהודי לכנסייה הקתולית. בשנת 1971 יצא בפומבי להגנת ישראל כנגד האשמות על פגיעה בנוצרים בירושלים. בשנת 1976, בעת חטיפת מטוס אייר פראנס לאנטבה, הציע עצמו כבן ערובה במקום הנוסעים שנחטפו.
משנת 1973 היה לאזרח ישראלי.
דיבואה פרסם מספר ספרים בתחומי מחקריו השונים. כמו כן, כנזיר במנזר דומיניקני, עסק בכתבי תומאס אקווינס. בין יתר פעולותיו הציבוריות ידועים במיוחד רבי-השיח הפומביים שניהל עם פרופ' ישעיהו ליבוביץ על היחסים בין היהדות לנצרות. דיונים אלו הוסרטו בבימוי יוסי אבישר ובהפקת האוניברסיטה הפתוחה בשנת 1992, בסדרה "שתי אוקטבות: 8 פרקים בין יהדות לנצרות". מלבד הדיונים הפומביים שניהלו, היו ליבוביץ ודיבואה ידידים קרובים ונפגשו זה עם זה תכופות. דיבואה שימש גם כיועץ לאפיפיור בנושא היחסים הדתיים בין היהודים לנוצרים.
בשנת 1983 זכה בפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים. זכה בפרס ישראל לשנת ה'תשנ"ו על תרומה מיוחדת לחברה בישראל. בנוסף, קיבל את פרס יקיר ירושלים והיה לאביר אות לגיון הכבוד הצרפתי.
דיבואה נפטר ב-15 ביוני 2007 ונקבר במנזר בית ג'מל.
דוב בער שניאורסון
ברכה ראשונה
בהלכה, ברכה ראשונה היא קבוצת ברכות הנהנין הנאמרות לפני אכילת כל אוכל, בכל כמות, למעט מאכל שאינו ראוי למאכל אדם.