ממש בתחילת המאה ה -20 שמו של רודולף בלינג עורר דיונים תכופים וכבדים. הוא היה הראשון שחזר שוב למחשבותיו של הפסל האיטלקי המפורסם בנוונוטו צ'ליני (1500-1570), שבזמנו הצהיר כי על פסל להציג עבודות טובות וברורות. אלה היו ההנחות הנוכחיות בתחילת המאה. עם זאת הם מבשרים על אינדיקציה לפיסול שהוא תלת ממדי.
רודולף בלינג הקצין את הדרישה ואמר: פסל צריך להציג רק עבודות טובות. וכך הוא הפך ליריב לאחד החוקרים הראשיים של אמנות בגרמניה בברלין, אדולף פון הילדברנדט, שבספרו "בעיית הצורה בפיסול" (1903) אמר: "הפיסול צריך להיות מובן - ולעולם לא צריך לכפות על הצופה חוסר הבנה של היצירה". רודולף בלינג הפריך את התיאוריות הזאת ביצירותיו.
תיאוריות החלל והצורה שלו שכנעו אפילו מבקרים כמו קרל איינשטיין ופול ווסטהיים, והשפיעו על דורות של פסלים אחריו.
יציאתו מגרמניה.
בלינג היה חבר ב, ואף היה חבר ועד שלהם בראשית שנות השלושים. אבל משנת 1933 ואילך, לבלינג לא היה שום סיכוי לעבוד במולדתו. עבודותיו סומנו כאמנות מנוונת, רבות מהן הותכו או נופצו. מכיוון שדעותיו הפוליטיות גם לא תאמו את המשטר הנאצי, נאסר עליו לעבוד כמו כן סולק גם מהאקדמיה הפרוסית לאמנויות, ברלין. נשיא האקדמיה המליץ ​​לו בשם שר החינוך והאמנות להתפטר.
בשנת 1935 שהה רודולף בלינג שמונה חודשים בעיר ניו יורק, שם הציג תערוכה עם עבודותיו החשובות ביותר מהתקופה המודרנית. הוא גם העביר קורסים והרצאות על פיסול מודרני ותאוריות משלו. אמריקה הציעה לו אפשרות טובה באותה תקופה לחיות שם את חייו.
הוא חזר לגרמניה מכיוון שבנו תומאס בן התשע היה בסכנה בגרמניה מכיוון שאמו, אשתו הראשונה של רודולף בלינג, הייתה יהודייה. הוא הצליח להציל את בנו והיגר שוב, בשנת 1937, הפעם לאיסטנבול, טורקיה. הוא חי ועבד שם שלושים שנה.
משנת 1937 ואילך היה פרופסור באקדמיה לאמנויות יפות באיסטנבול, ארגן מחדש את המחלקה לפיסול ולימד מבוא לאמנות מודרנית, וביסס את עבודתו על לימודים מסורתיים. בשנת 1939 הוא הצליח להטיס את בנו מברלין לטורקיה. בשנת 1942 הוא התחתן עם אשתו השנייה יולנדה קרולינה מנזיני, שהייתה ממשפחה איטלקית-גרמנית, ובשנת 1943 נולדה בתו אליזבת.
בין השנים 1951–1966 הוא היה פרופסור באוניברסיטה הטכנית באיסטנבול, במחלקה לאדריכלות 1955 הוא נקרא חזרה לאקדמיה במערב ברלין, אך חזר רק בשנת 1956, באותה השנה היה יכול לקבל את העבודות שנשארו בניו יורק בעזרת משרד החוץ.
בגיל שמונים החליט לחזור שוב לגרמניה, שם התגורר בקריילינג, ליד מינכן.
הוא מת במינכן ביוני 1972, כשהוא מעוטרעל ידי ממשלת גרמניה עם הצלב הפדרלי וכוכב.
חיים בן לולו
חיפה חיפה מכבי שלי
אלינור קרולי
אלינור קרולי (באנגלית: Elinor Crawley; נולדה ב-8 בנובמבר 1991) היא שחקנית ולשית.
ביוגרפיה.
קרולי נולדה בקארדיף שבוויילס. כשהייתה בת 9 אובחנה כחולה בסוכרת מסוג 1. היא למדה בבית הספר התיכון ויטצ'רץ', והשתתפה בסדנת משחק The Workshop בקארדיף.
תפקידיה הידועים ביותר הם בדמות ת'יירי בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים", ובדמות ססילי מיורק במיני-סדרה "מלכה לבנה".
חיים אישיים.
קרולי תומכת בארגון Diabetes UK התומך בחולי סוכרת בבריטניה.
ערוץ 25
המעון הרשמי
המשרד לטכנולוגיות מידע ותקשורת של רוסיה
המשרד לטכנולוגיות מידע ותקשורת של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Министерство информационных технологий и связи Российской Федерации, בראשי תיבות: Мининформсвязи) היה משרד פדרלי שביצע פעולות לפיתוח מדיניות המדינה והרגולציה החוקית בתחום טכנולוגיות המידע, טלקומוניקציה ושירותי דואר, כולל בשימוש בטכנולוגיות מידע בגיבוש משאבי מידע ממלכתיים והבטחת גישה אליהם, פיתוח מערכות שידורי טלוויזיה ורדיו.
היסטוריה.
המשרד הוקם בשנת 1999 מתוך ועדת התקשורת הממלכתית שהתקיימה מ־1997. בראשה עמד ליאוניד ריימן. עד מרץ 2004 נקרא בשם משרד התקשורת והמידע (Министерство по связи и информатизации).
שינוי המשרד.
על פי צו נשיא הפדרציה הרוסית מיום 12 במאי 2008 הפך המשרד למשרד התקשורת של הפדרציה הרוסית. תפקידי המשרד השתנו וכללו פיתוח ויישום מדיניות המדינה והרגולציה החוקית בתחום התקשורת ותקשורת ההמונים (כולל אלקטרונית).
משרד התקשורת של רוסיה
משרד התקשורת של רוסיה (ברוסית: Министерство связи РФ) היה משרד ממשלתי ברוסיה שהיה אחראי על כלל תחום התקשורת במדינה בתקופת הקדנציה הראשונה של בוריס ילצין, המשרד פעל כחלק מממשלת ילצין-גאידר ומממשלת צ'רנומירדין והיה אחראי על הדואר הפדרלי ועל ניהול חברת רוסטלקום.
המשרד הוקם לראשונה ב־14 ביולי 1990 כמשרד התקשורת, המידע והחלל (Министерство по связи, информатике и космосу РСФСР) מתוך משרד התקשורת הסובייטי. ב־25 בדצמבר 1991, הפך למשרד התקשורת.
ב־1997 המשרד הפך ל'ועדת התקשורת הממלכתית' שהתקיימה עד 1999 כשאורגנה מחדש והפכה למשרד לטכנולוגיות מידע ותקשורת.
פרדיננד פאוולס
פרדיננד פאוולס (בגרמנית: Ferdinand Pauwels; 13 באפריל 1830 - 26 במרץ 1904) היה צייר היסטוריה בלגי, שחי ועבד בגרמניה.
חיים.
בשנים 1842–1850 הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות (אנטוורפן), אצל גוסטב וופרס שם הפך לאמן מצטיין. בשנת 1852 זכה בפרס דה רומא (בלגיה) על ציורו "קוריולנוס ברומא" והצליח לבלות ארבע שנים בלימודים באיטליה.
בין השנים 1862 עד 1872 הוא היה פרופסור לציור היסטורי בבית הספר לאמנויות בויימאר. ליאון פוהל, מקס ליברמן וקרל רודק היו בין תלמידיו שם. תקופה זו הייתה פרודוקטיבית במיוחד עבורו והוא השלים שבעה ציורי קיר גדולים בוירטבורג, המתארים את חייו של מרטין לותר.
לאחר שהות קצרה בבלגיה, חזר לגרמניה שם הפך לפרופסור באקדמיה לאמנויות של דרזדן. תלמידיו שם כללו את לודוויג פון הופמן, אוסמר שינדלר, פול תומן. בתקופה זו הוא ביצע גם שישה ציורי קיר היסטוריים גדולים במיסן.
בין השנים 1870–1881, הוא הפיק את מה שנחשב ליצירתו הגדולה ביותר: שנים עשר ציורי קיר בחלקו העליון של בניין מסחרי בעיר איפר, אשר הותחלו על ידי שארל דה גרוקס. הם תיארו סצנות מההיסטוריה של איפר בין השנים 1187 עד 1383.
עבודות אלה (ורוב הבניין) נהרסו במהלך מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 2000, העיר איפר רכשה שישה ציורים של פאוולס עבור המוזיאון העירוני לאמנות שלהם ב־80,565 אירו)
בשנת 1930 קראה העיר אקרן רחוב לכבודו והתקינה לוח זיכרון.
סאם האצ'ינסון
סמואל אדוארד האצ'ינסון (באנגלית: Samuel Edward Hutchinson; נולד ב-3 באוגוסט 1989 בווינדזור שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת הקשר בקבוצת שפילד ונסדיי.
קריירה.
סאם האצ'ינסון החל לשחק באקדמיה לכדורגל של צ'לסי בגיל תשע. בשנת 2007, בגיל 18 הוא חתם על החוזה עם הקבוצה הבוגרת. הוא לא היה שותף למשחקים רבים של הקבוצה ואף עזב את הכדורגל המקצועי לתקופה קצרה עקב פציעה. בשנת 2012 הוא הושאל לנוטינגהאם פורסט. בשנת 2014 הוא הגיע לשפילד ונסדיי לחודש השאלה ובסיומו חתם על החוזה. סאם האטצ'ינסון שיחק במועדון מספר עונות עד שחוזה שלו הסתיים בקיץ 2020. לאחר סיום החוזה סאם האטצ'ינסון עבר ל"פאפוס" מקפריסין.
סאם האצ'ינסון שיחק בנבחרות הנוער של אנגליה לגילאי 18 ו-19. הוא זומן גם לנבחרת עד גיל 21 ואף לא שותף למשחק עקב פציעה.
הסוכנות הפדרלית לטכנולוגיות מידע
הסוכנות הפדרלית לטכנולוגיות מידע (ברוסית: Федеральное агентство по информационным технологиям בקיצור Росинформтехнологии, "רוסאינפורמטכנולוגיה") היא הגוף הפדרלי הרוסי שהיה קיים בשנים 2005–2010 והיה כפוף למשרד התקשורת. ביצע את ענייני ניהול נכסי מדינה ומתן שירותים ממלכתיים בתחום טכנולוגיית המידע, כולל שימוש בטכנולוגיית מידע עבור משאבי מידע ממלכתיים ומתן גישה אליהם. הסוכנות הייתה הסמכות הבלעדית המורשית בתחום השימוש בחתימות דיגיטליות אלקטרוניות.
הסוכנול כללה 5 מחלקות:
ראש הסוכנות מאז הקמתה היה ולדימיר מאטיוחין, שהודח על ידי ראש הממשלה ולדימיר פוטין בינואר 2010.
הסוכנות בוטלה ב־25 באוגוסט 2010 על פי צו נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, תפקידיה הועברו למשרד התקשורת של הפדרציה הרוסית.
גלריית המשחקים של מריו
לוקאס (סרט)
לוקאס (באנגלית: Lucas) הוא סרט אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1986. את הסרט כתב וביים דייוויד זלצר, ומככבים בו קורי היים, קרי גרין, צ'ארלי שין וקורטני תורן-סמית.
פלאסה דילאו
פלאסה דילאו (בספרדית: Plaza Dilao) היא כיכר ציבורית ברובע פאקו במנילה בירת הפיליפינים. הכיכר מוקפת בשדרות קווירינו ממזרח. שאר הפלאסה מוקפת בכביש שנקרא פלאסה דילאו. המקום שהיה בימי הספרדים רובע ספרדי הפך לרובע יפני לאחר שיפן כבשה את הפיליפינים. תיאור הכיבוש היפני נמצא על גבי האנדרטה להנצחת זכרו של דום חוסטו טאקאיאמה שהיה יפני קתולי, קירישיטן, דאימיו וסמוראי שהתיישב במנילה ב־1615. פלאסה דילאו הוא אחד משני השטחים הציבוריים הפתוחים ברובע פאקו, השני הוא פארק פאקו .
פלאסה דילאו היא אחד מחמישה האתרים החופשיים במנילה, בהם ניתן לערוך הפגנות ועצרות ללא צורך באישור הרשויות המקומיות לכך.
היסטוריב.