כריסטופר לרקין (באנגלית: Christopher Larkin; נולד ב-2 באוקטובר 1987) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי, מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור מונטי גרין בסדרת הטלוויזיה "המאה" ברשת The CW.
ביוגרפיה.
לרקין נולד בטגו, דרום קוריאה. בגיל ארבעה חודשים הוא אומץ על ידי איליין (לבית גולט) ופיטר לרקין, סגן נשיא חברת רילוקיישן. הוא גדל בעיירה חברון, קונטיקט, וחינוכו היה עשיר בתרבות האירית של אביו.
הוא החל לשחק בתוכנית הדרמה של חטיבת הביניים שלו, וקיבל את תפקידו המקצועי הראשון בשנת 2000 בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "The Flamingo Rising" של ערוץ הולמרק. הוא גם החל לנגן בגיטרה לאחר שקיבל אחת כמתנה מסבו.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון "RHAM" ובאקדמיית הרטפורד הגדולה לאמנויות ב-2005, לרקין הלך ללמוד לתואר ראשון באמנות ותיאטרון באוניברסיטת פורדהם במרכז לינקולן בניו יורק. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באוף-ברודוויי בשנה השנייה שלו בקולג' ופספס את סמסטר הסתיו של שנתו האחרונה כדי לגלם את הדמות הראשית בהפקה "קפקא על החוף" בתיאטרון סטפנוולף בשיקגו, אילינוי. לרקין סיים את לימודיו בפורדהם בשנת 2009 ועבר ללוס אנג'לס בשנת 2012 בתקווה למצוא הזדמנויות נוספות למשחק.
קריירה.
קריירת משחק.
בשנת 2001 ביצע לרקין את הופעת הבכורה שלו עם תפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה של ערוץ הולמרק "הפלמינגו בירידה". הוא הופיע במספר תוכניות טלוויזיה, כולל "Awkward", "לחיות את החיים" ו"90210".
בשנת 2014 החל לשחק את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "המאה" ברשת The CW, תפקיד אשר נמשך עד עונתה החמישית ב-2019; בסדרה, גילם את מונטי גרין, נער חכם ובעל ידע טכנולוגי המהווה נכס יקר ערך לתושבים על פני כדור הארץ בשל הידע שלו בתחום התרופות וההנדסה.
בשנת 2019 שיחק את דמותו של ג'ונתן ווינטר במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", שעלתה בנטפליקס ומבוססת על סדרת הספרים באותו שם מאת ארמיסטד מופין.
קריירה מוזיקלית.
בשנת 2011, לרקין הקים את להקת "d'Artagnon" עם חברו ווייד אלאן-מרקוס. הלהקה הוציאה אלבום אחד בשם "A-side". מתוך אלבום הזה, השיר שלהם "Confession" הושמע בפרק השישי בעונה השנייה של "המאה", כמו כן, הוא כלול בפסקול של הסרט ""We Made This Movie"."
כיום, לרקין משחרר מוזיקה תחת הכינוי "Carry Hatchet"; הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו "The News Today" בז'אנר הפולק ב-29 בספטמבר 2015. אלבומו השני, The" Happiest Album Ever Made", יצא ב-13 בנובמבר 2017 עם השירים שבלטו בו "Julien" ו-"Grey Blues" שיצאו מוקדם יותר כסינגלים. אלבומו השלישי "Jayne Schmayne", שוחרר ב-4 במאי 2021. בתוך אלבום זה, השירים "Round and Round", "Theo" ו-"Only a Fool" שוחררו מוקדם יותר כסינגלים עם קליפים נלווים.
Play (שיר של ג'ניפר לופז)
Play (בעברית: לנגן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז. השיר יצא לאור ב-27 במרץ 2001, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני שלה, J.Lo. לשיר יצאה גרסת רמיקס שנכללה באלבום הרמיקסים הראשון שלה לופז, "J to tha L–O! The Remixes".
השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-18 בארצות הברית ובנוסף הגיע לעשירייה הפותחת ב-10 מדינות שונות. בבריטניה השיר גם זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום ה-3. על מנת לקדם את השיר יצא לו קליפ בבימויו של פרנסיס לורנס ובנוסף לופז הופיעה איתו במהלך שתי ההופעות שלה בפוארטו ריקו לקידום האלבום.
רקע וכתיבה.
הוא נכתב על ידי קורי רוני, כריסטינה מילאן, ארנתור בירגיסון ואנדרס בג והופק על ידי השניים האחרונים. השיר הוא שיר דאנס פופ בהשפעת מוזיקת פאנק כאשר הוא הושווה לשירים של הזמרת מדונה בעקבות השימוש בגיטרה חשמלית וביטים של פאנק. מבחינה לירית לופז מבקשת מהדי ג'יי לנגן את השיר האהוב עליה.
הצלחה במצעדים.
השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-18 בארצות הברית. בנוסף הוא גם זכה להצלחה רבה ברדיו האמריקאי כאשר הגיע למקום ה-7 במצעד הרדיו הרשמי וזכה להצלחה במצעדים נוספים בארצות הברית כדוגמת מצעד שירי הפופ, שם הגיע למקום השישי ולמקום השני במצעד שירי הדאנס קלאב. בקנדה השיר גם זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-5.
בבריטניה השיר גם כן זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-3 ונשאר במצעד במשך 12 שבועות. באוסטרליה השיר זכה להצלחה דומה לבארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-14, שם גם הגיע למעמד זהב. בניו זילנד השיר אף זכה להצלחה גדולה יותר כאשר הגיע למקום ה-7. ההצלחה של השיר הגיע גם לאירופה שם הגיע למקום ה-6 במצעד האירופאי הכללי.
מיקומי שיא.
השיר זכה להצלחה רבה בעולם, ואף הגיע בשיאו אל המקום ה-18 במצעד הבילבורד הוט 100.
יחסי אוגנדה–אוזבקיסטן
יחסי אוגנדה–אוזבקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אוגנדה לבין רפובליקת אוזבקיסטן.
יחסים כלכליים.
אוגנדה היא מדינה משוונית לא מפותחת שחלק לא מבוטל מהתמ"ג שלה נשען על תוצרת חקלאית וחקלאות, לעומתה אוזבקיסטן היא מדינה מרכז אסייתית שידועה בשטחי המרעה הענקיים שבה ובשטחים הלא מנוצלים הרבים שבה, לפיכך, בשנת 2015 ייצאה אוזבקיסטן לאוגנדה סחורה בשווי 459 אלף דולר אמריקאי, ורובה ככולה הייתה דשנים, רובם אשלגניים וחלקם חנקניים.
כאמור, אוגנדה היא מדינה חקלאית. בשנת 2014 הייצוא שלה לאוזבקיסטן עמד על 490 אלף דולר אמריקאי היה ברובו טבק מגולגל (סיגריות) ובחלקו מכונות שינוע והובלה. מאז שנה זו אין נתונים על הייבוא האוזבקי מאוגנדה.
יחסי מיאנמר–פורטוגל
יחסי מיאנמר–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הרפובליקה הפורטוגלית.
יחסים כלכליים.
כלכלת מיאנמר נמצאת היום בשלב ביניים בין המצב הכלכלי שבו הייתה נתונה לאורך תקופת שלטון הגנרלים לבין האפשרויות שפותחת בפניה הסרת החרם הבינלאומי לאחר תחילת המעבר לדמוקרטיה. החקלאות היא הענף העיקרי במיאנמר, ממנו מתפרנסים כשני שלישים מהתושבים. שטחי החקלאות תופסים כשישית מאדמת המדינה. הגידול המרכזי הוא האורז שתופס כמחצית מהשטחים המעובדים במדינה ונפוץ בעיקר באזורי הדלתה העשירים במים. הדבר מתבטא גם בייצוא של מיאנמר לפורטוגל.
בשנת 2016 ייצאה מיאנמר לפורטוגל 643 אלף דולר אמריקאי של סחורה, 98 אחוזים מהסחורה היה אורז, 2 אחוזים מהסחורה (ככל הנראה ייבוא אישי) היה טקסטיל.
פורטוגל היא אחת המדינות הפחות עשירות במערב אירופה. חלק גדול יחסית מאוכלוסייתה עוסק בחקלאות, בין השאר בגידול ירקות, פירות (בעיקר גפנים ליין ולצימוקים), זיתים ואלוני שעם, וכן דיג. ענפי התעשייה העיקריים הם עיבוד תוצרת חקלאית, יצור סרדינים, צימוקים, יין ושמן זית. משנות ה-60 חלה התפתחות ניכרת גם בענפי תעשייה שאינם מבוססים על חקלאות. אוצרות הטבע של פורטוגל הם: פחם, ברזל, נחושת, טונגסטן ובדיל ששימשו יסוד להקמת תעשייה כבדה. בערים פורטו ובראירו פותחה תעשיית ברזל ופלדה. כן הוקמו בתי-זקוק לנפט ותעשייה פטרו-כימית. ענף כלכלי חשוב בפורטוגל הוא הצי הסוחר. שוב, הדברים מתבטאים בייצוא הפורטוגלי למיאנמר.
באותה השנה ייצאה פורטוגל למיאנמר סחורה בשווי 240 דולר אמריקאי, הסחורה הייתה מגוונת למדי וכללה פחם, ברזל, נייר, קרמיקה וטכנולוגיות שונות (מחשבים, טלפונים).
אלי שידי
אלכסנדרה אליזבת "אלי" שידי (באנגלית: Alexandra Elizabeth "Ally" Sheedy; נולדה ב-13 ביוני 1962) היא שחקנית וסופרת אמריקאית יהודייה. בהמשך לסרט הבכורה שלה ב-1983, Bad Boys, והשתתפותה בסרטים "מועדון ארוחת הבוקר" (1985) ו"חברים" (1985), היא נודעה כחלק מקבוצת השחקנים הצעירים הפופולריים של התקופה, אשר נקראה "The Brat Pack" (חבורת הפרחחים), ואשר כללה את אמיליו אסטבז, דמי מור, רוב לאו, אנדרו מקרתי, ג'אד נלסון, אנתוני מייקל הול ומולי רינגוולד. היא גם הופיעה בסרטים "משחקי מלחמה" (1983) ו"תקלה מופלאה" (1986). על הופעתה בסרטה של ליסה צ'ולודנקו "אמנות גבוהה" (1998), זכתה שידי בפרס אינדיפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר.
ביוגרפיה.
שידי נולדה בניו יורק לאב נוצרי-קתולי ממוצא אירי, ולאם יהודייה. לה אח ואחות. אמה, שרלוט (לבית באום), היא סופרת וסוכנת ספרותית, ופעילה למען זכויות נשים, זכויות האזרח, וזכויות להט"ב; אביה, ג'ון ג'יי שידי, ג'וניור, הוא מנהל פרסום. הוריה התגרשו בשנת 1971, ואמה עברה לגור עם בת זוגה.
שידי התחילה לרקוד בתיאטרון הבלט האמריקאי בגיל שש, ותכננה לפתח קריירה במחול, אך במהלך הזמן ויתרה על חלום זה לטובת החלום להיות שחקנית. בגיל 12 היא כתבה את הספר She Was Nice to Mice; הספר פורסם על ידי הוצאת מקגרו-היל, והפך לרב מכר.
קריירה.
שידי התחילה לשחק בהפקות במה מקומיות כנערה. לאחר הופעת במספר סרטי טלוויזיה ב-1981, וכן בשלושה פרקים של סדרת טלוויזיה היל סטריט בלוז, היא הופיעה בסרט הקולנוע הראשון שלה, Bad Boys (1983), בכיכובו של שון פן, ובו היא שיחקה את בת זוגו המושפלת של פן. שנות ה-1980 היו התקופה הפעילה ביותר שלה, אז הופיעה במגוון תפקידים בסרטים פופולריים כגון "משחקי מלחמה", "מועדון ארוחת הבוקר", "חברים", ו"תקלה מופלאה".
ב-1998 שידי כיכבה לצד ראדה מיטשל בסרט העצמאי "אמנות גבוהה", על רומן בין שתי נשים, וכוחה של אמנות. על ביצועיה בסרט זה זכתה שידי בפרס אינדפנדנט ספיריט, פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס, ופרס איגוד המבקרים האמריקאי.