במהלך הקרבות נגד הרוסים נכנס שויכנשטיל לעימות מול הפיקוד העליון משום שסירב להוביל את חייליו במצב שנראה חסר תקווה. הקורפוס השמיני פורק, ושויכנשטיל אולץ לצאת לפנסיה. למזלו, פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה התערב לטובתו והחזיר אותו לצבא. ב-8 בספטמבר 1916 הוא קיבל פיקוד על הקורפוס הראשון, שהיה חלק מהארמייה השביעית של הרמן קבש, והועבר לחזית נגד רומניה. הוא לא נשאר ברומניה זמן רב, שכן עד מהרה נכנעה זו האחרונה והוא הוחזר לחזית האיטלקית. ב-28 בפברואר 1917 הוא נעשה אציל והוענק לו התואר "גראף".
ב-28 בפברואר 1917 הוא קיבל פיקוד על הארמייה ה-11 בחזית האיטלקית, ויחד עמה זכה בניצחון מוחץ בקרב קפורטו. ב-16 בנובמבר הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, שהיא דרגת ביניים בין גנרל לפילדמרשל. הוא המשיך לפקד על הארמייה שלו בין היתר בקרב הנהר פיאווה, ובקרב ויטוריו ונטו. הוא פרש מהצבא ב-1 בינואר 1919.
אחריתו.
לאחר פרישתו חי שויכנשטיל בווינה עד מותו ב-17 באפריל 1938.
אלכסנדר פון קרובטין
אלכסנדר פרייהר פון קרובטין (בגרמנית: Alexander Freiherr von Krobatin; 12 בספטמבר 1849 אולומואוץ, האימפריה האוסטרית - 28 בספטמבר 1933 וינה, אוסטריה) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
קרובטין נולד ב-12 בספטמבר 1849 בעיר אולומואוץ שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. כיום נמצאת העיר בתחומי צ'כיה. הוא למד באקדמיה צבאית לתותחנים, ובשנת 1869 נכנס לצבא בדרגת לויטננט. הוא בילה עוד מספר שנים בלימוד התפקיד של הארטילריה, והתפרסם כמומחה בתחום. בשנת 1873 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ומ-182 עד 1877 שימש כמדריך באקדמיה הצבאית הטכנית. בשנת 1895 הועלה לדרגת אוברסט, ובשנת 1896 מונה לחבר במטכ"ל. בשנת 1900 הועלה לדרגת גנרל-מיור, ובשנת 1910 לדרגת פלדצוגמייסטר.
מלחמת העולם הראשונה.
קרובטין היה מיודד מאוד עם הרמטכ"ל קונרד פון הצנדורף, ובמהלך משבר יולי בשנת 1914 היה מבעלי הברית הבולטים של הצנדורף שדרשו להכריז מלחמה על סרביה באופן מיידי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קרובטין היה אחראי על רתימת הכלכלות של אוסטריה והונגריה לטובת המלחמה, ולדאוג לאספקה סדירה של מזון וכן של תחמושת וציוד. קרובטין מילא את תפקידו בנאמנות, והצליח לשלש את מספר פגזי הארטילריה שהיו זמינים בכל דיוויזיה.
בפברואר 1916 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, שהיא דרגה הגבוהה מגנרל אולם נמוכה מפילדמרשל. קרובטין היה אחראי על התמודדות עם המשבר שנגרם עם כניסתה של רומניה למלחמה, מה ששלל מאוסטרו-הונגריה משאבים חיוניים כמו נפט. במהלך כינוס של מועצת הכתר ב-9 בספטמבר 1916 קרובטין העלה הצעה אשר נועדה להעניק לצבא סמכויות בלתי-מוגבלות לתפוס מזון ולהעניש את אלו שיסתירו אותו. ההצעה נדחתה על הסף עקב וטו שהטילו עליה קנצלר אוסטריה קרל פון שטירגק וראש ממשלת הונגריה אישטוון טיסה.
עם פיטוריו של הצנדורף במרץ 1917, נותר קרובטין ללא ידידים במועצת הכתר. באפריל 1917 הוא קיבל פיקוד על הארמייה העשירית ופיקד עליה בצורה מעולה במהלך קרב קפורטו באוקטובר של אותה שנה. ב-5 בנובמבר הוא הועלה לדרגת פילדמרשל. הארמייה שלו נכללה במסגרת קבוצת ארמיות דרום טירול, והשתתפה בקרב הנהר פיאווה. ב-26 באוקטובר 1918 בעיצומו של קרב ויטוריו ונטו מסר מפקד הקבוצה יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה לקרובטין את הפיקוד על הקבוצה כולה, והוא המשיך לפקד עליה עד סוף המלחמה במקביל לפיקודו על הארמייה העשירית.
אחריתו.
מיד לאחר סיום המלחמה יצא קרובטין לפנסיה, ואת שארית חייו חי בווינה. הוא החזיק בתואר דוקטור לשם כבוד מהמכון הטכני של וינה. הוא מת בווינה ב-28 בספטמבר 1933.
רונה ירסטיין
רונה יארשטיין
רונה ירשטיין
עידוא אלבה
קרל פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך
קרל גראף פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך (בגרמנית: Karl Graf von Kirchbach auf Lauterbach; 20 במאי 1856 - 20 במאי 1939) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
קירכבאך נולד ב-20 במאי 1856 בעיר ג'נג'ש שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית ושוכנת בתחומי הונגריה המודרנית. משפחת קירכבאך הייתה משפחת אצולה מסועפת שהצמיחה מקרבה אנשי צבא רבים בצבאות גרמניים שונים. אחיו הצעיר היה יוהאן פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך, ששירת גם הוא בצבא האוסטרי והגיע לדרגת גנרל חיל הרגלים. לפיכך, כחלק מהמסורת המשפחתית, הוא נכנס בגיל 11 למכון לצוערים. מאוחר יותר הוא למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, ונכנס לצבא בדרגת לויטננט. ב-1880 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ובשנת 1884 לדרגת האופטמן. בשנת 1893 מונה לראש מטה הקורפוס ה-15, ובין 1895 ל-1897 כיהן כראש מטה דיוויזיית פרשים. בשנת 1899 הוא מונה לראש מטה הקורפוס השלישי, וקודם לדרגת אוברסט.
בשנת 1901 הוא קיבל פיקוד על בריגדת פרשים, בשנת 1905 הועלה לדרגת גנרל מיור, בשנת 1910 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. יחד עם פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וקונרד פון הצנדורף, קירכבאך היה אחד מהמפקדים שדרשו לבצע רפורמות בצבא האוסטרו-הונגרי המיושן, ולהפוך אותו לצבא מודרני ומתקדם. בשנת 1911 מונה למפקד הלנדוור (מיליציה מיוחדת בצבא האוסטרו-הונגרי). בשנת 1914 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קיבל קירכבאך פיקוד על הקורפוס הראשון, שהייתה חלק מהארמייה הראשונה של ויקטור דנקל. הקורפוס שלו לחם בקרב קרשניק, ותרם תרומה משמעותית לניצחון האוסטרו-הונגרי המכריע בקרב זה. באוקטובר 1914 השתתף בקרב על הוויסלה, ובמאי 1915 השתתף במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-23 במאי 1915 הוא החליף את דנקל בתפקיד מפקד הארמייה הראשונה, ופיקד עליה עד 10 ביוני. ב-20 בנובמבר של אותה שנה הוענק לו "צלב האבירים של מסדר לאופולד" עם עיטור המלחמה.
במאי 1916 הוענקה לו "מדליית ההצטיינות הצבאית" בברונזה עם קישוט חרבות מלחמה. הקורפוס שלו הועבר לחזית האיטלקית והוצב בטירול. הוא נכלל במסגרת הארמייה השלישית, והשתתף במתקפת טירול. לקראת סוף השנה הוחזר הקורפוס (יחד עם כל הארמייה) לחזית המזרחית, וב-8 בספטמבר 1916 קיבל קירכבאך את הפיקוד על הארמייה השביעית, וסייע בהדיפת מתקפת קרנסקי. ב-20 באוקטובר הוא מסר את הפיקוד להרמן קבש. ב-1 בנובמבר הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, שהיא דרגת ביניים בין גנרל לפילדמרשל.
זמן קצר לאחר מכן קיבל את הפיקוד על הארמייה השלישית, אולם ב-5 במרץ 1917 הועבר לפקד על הארמייה הרביעית. זמן קצר לאחר מכן נאלץ קירכבאך לפרוש מתפקידו בשל מחלה קשה שתקפה אותו. באוקטובר של אותה שנה הוא כבר היה יכול לחזור לשירות פעיל, אולם עדיין ניתן לראות בתמונות את סימני המחלה על פניו. בתחילת 1918 הוא מונה למפקד כל הכוחות האוסטרו-הונגריים בנפת חרסון, והמטה שלו היה באודסה. משימתו הייתה לעודד את החקלאות באזור ולהשיג אספקת מזון עבור הצבא האוסטרו-הונגרי. עם זאת, כבר בימים הראשונים של אפריל בריאותו הלקויה אילצה אותו לוותר על התפקיד. לאחר מספר חודשי התאוששות הוא היה יכול לחזור לשירות פעיל, וקרל הראשון, קיסר אוסטריה מינה אותו למפקד הכוחות האוסטרו-הונגריים בחזית המערבית. מינוי שהיה חסר משמעות בהתחשב בכך שהכוחות האוסטרו-הונגריים בזירה זו היו חילות עזר קטנים בלבד.
אחריתו.
לאחר המלחמה פרש קירכבאך מהצבא, וחי בשרנשטיין שבאוסטריה עילית. הוא מעולם לא התאושש ממחלתו, ומת ממנה ב-20 במאי 1939 בגיל 83.
יאן אוגה פיורטופט
יאן אוגה פיורטופט (בנורווגית: Jan Åge Fjørtoft, נולד ב-10 בינואר 1967 בגורסקן שבנורווגיה) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות שונות בנורווגיה, אנגליה, אוסטריה וגרמניה. פיורטופט ערך 71 הופעות והבקיע 20 שערים במדי נבחרת נורווגיה עמה השתתף במונדיאל 1994.
קריירת מועדונים.
פיורטופט שיחק כנער במועדון הנורווגי איל הוד, ונחשב כבר כנער כמבקיע שערים מחונן. בשנת 1986 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של האם-קאם, ששיחקה אז בליגת העל הנורווגית. פיורטופט שיחק במועדון זה שתי עונות, בהן הבקיע 17 שערים. בשנת 1988 עבר פיורטופט ללילסטרום, ובעונתו הראשונה במועדון הבקיע 14 שערים ב-22 הופעות, והוכתר כמלך השערים של הליגה. את עונת 1989 החל פיורטופט בלילסטרום והבקיע שישה שערים במחצית העונה, ואז עבר לראפיד וינה מליגת העל האוסטרית, שם שיחק בהצטיינות עד לעונת 1992/93, ובכל אחת מארבע העונות שלו בקבוצה הבקיע לפחות 13 שערים, אך לא זכה בתארים.
בקיץ 1993 החל פיורטופט את הפרק האנגלי בקריירה שלו, כאשר חתם בסווינדון טאון, העולה החדשה לפרמייר ליג, תמורת כחצי מיליון לירה שטרלינג. פיורטופט הבקיע בעונת 1993/94 12 שערי ליגה, אך סווינדון נשרה לליגת המשנה, לאחר שהציגה את ההגנה הגרועה ביותר בתולדות הפרמייר ליג, עם מאה ספיגות. את העונה החלה סווינדון עם 16 משחקים ללא ניצחון, ופיורטופט לא הבקיע ולו שער אחד עד לחג המולד. אחריו פיורטופט הציג יכולת טובה מאוד, לרבות הבקעת שלושער מול קובנטרי סיטי, אך ללא הועיל. את עונת 1994/95 החל פיורטופט בסווינדון, וסייע לה להעפיל לחצי גמר גביע הליגה האנגלית. עם זאת, היכולת של הקבוצה בליגה הייתה חלשה, על אף 15 שערים שהבקיע פיורטופט, והקבוצה הסתבכה בתחתית, ונשרה בתום העונה בפעם השנייה ברציפות. פיורטופט עזב את המועדון עוד לפני תום העונה, כאשר חתם במידלסברו במרץ 1995, תמורת 1.3 מיליון לירה שטרלינג. פיורטופט הבקיע שלושה שערים עד לתום העונה, וסייע למידלסברו להעפיל אל הפרמייר ליג.