מחקרים דומים ערכו מחלקת ההגנה של ארצות הברית וה-CIA במסגרת Stargate Project בשנים 1972–1995, בהתאמה, וגם הם הופסקו בשל חוסר התועלת בהם. המחקרים האמריקאים תועדו בספר גברים שבוהים בעיזים משנת 2004 ובעיבוד הקולנועי שלו משנת 2009.
משה יפה
משה (לייב) יפה (נרצח ב-28 ביולי 1942) היה ראש היודנראט בגטו מינסק בין פברואר 1942 ועד למותו. ידוע בכך ששיתף פעולה עם המחתרת המקומית בתקופת השואה בבלארוס.
ביוגרפיה.
לפני מלחמת העולם השנייה והשואה, היה מנהל בית חרושת בוילנה, שהייתה אז תחת שלטון פולין. בשנת 1940, לאחר פלישת ברית המועצות לפולין וסיפוח וילנה לברית המועצות, הועבר על ידי שלטונות ברית המועצות למינסק. ב-28 ביוני 1941 נכבשה מינסק במסגרת מבצע ברברוסה, והיהודים רוכזו בגטו מינסק. לאחר כינון היודנראט, התמנה לסגנו של היו"ר, אליהו מושקין. הקו שנקטה הנהגת היודנראט היה של שיתוף פעולה עם המחתרת היהודית, והיא אף הפרישה סכומי כסף מהכספים שגבתה עבור מימון פעילות המחתרת. לאחר שמושקין נתלה בפברואר 1942, התמנה יפה למחליפו, והמשיך את קו ההנהגה של מושקין: אי שיתוף פעולה עם הגרמנים ושיתוף פעולה עם המחתרת. עם זאת, בתקופתו חדרו ליודנראט גורמים שכונו "הקבוצה האופרטיבית" ששיתפו פעולה עם הגרמנים. זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, תבעו ממנו הגרמנים להסגיר לידיהם את אחד ממנהיגי המחתרת, הרש סמולר, אך בהוראתו הציגו אנשי היודנראט את תעודת הזהות של סמולר מגואלת בדם (של יהודי אחר שנרצח באקציה), כהוכחה לכאורה לכך שסמולר נהרג באחת האקציות, וכך ניצל סמולר.
ביולי 1942 נערכה האקציה המשמעותית האחרונה בגטו. ב-28 ביולי כונסו כל היהודים שאינם כשירים לעבודה. הגרמנים הכריחו את יפה לומר להם דברי הרגעה, ואכן הוא החל בכך, אך במהלך דבריו הבחין בהגעתן של משאיות הגז, וקרא: "יהודים, הרוצחים הארורים רימו אתכם. נוסו לכול עבר!". מהומה נוצרה במקום, וסדר הושלט על ידי ירי במכונת ירייה. יפה נהרג במקום, לא לפני שהספיק לדחוף הצדה את בנו זליג בן ה-15 ולהצילו (זליג הצטרף לפרטיזנים, ולימים עלה לישראל). היהודים שנותרו מהאקציה עטפו את גופתו בטלית, כאות הערכה לפועלו, והוא נקבר בקבר האחים הגדול של חללי האקציה, סמוך לבית הקברות היהודי במינסק.
קונסטנטין, נסיך ליכטנשטיין
קונסטנטין פרדיננד מריה, נסיך ליכטנשטיין ורוזן ריטברג (בגרמנית: Maximilian Nikolaus Maria Prinz von und zu Liechtenstein, Graf zu Rietberg; נולד ב-15 במאי 1972), הוא בנו השלישי של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין.
ביוגרפיה.
קונסטנטין נולד בעיר סנט גאלן שבשווייץ ב-15 במאי 1972. אביו הוא הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין ואמו היא מריה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו. שני אחיו הגדולים הם אלויס, עוצר ליכטנשטיין ומקסימיליאן ואחות צעירה בשם טטיאנה. הוא למד בבית ספר יסודי בוואדוץ וב-1983 נכנס ללימודים בגימנסיית ליכטנשטיין. הוא סיים את לימודיו ב-1992 והחל ללמוד באוניברסיטת זלצבורג. הוא סיים תואר שני במשפטים ב-1997. לאחר מכן עבד בחברת Raiffeisen Private Equity Management AG (RPEM)ואז בבנק ההשקעות האמריקני Brown Brothers Harriman. עד 2011 הוא היה מנהל שותף בחברה הגרמנית Grünwald Equity Beteiligungs-GmbH. מאז 2012 הוא משמש כמנכ"ל וכיו"ר הדירקטוריון של קרן נסיך ליכטנשטיין. כמו כן הוא עובד בתפקידי ניהול בחברות נוספות. הוא גם חבר במועצת אוסטריה למטרות לפיתוח בר קיימא.
משפחתו.
ב-14 במאי 1999 הוא נישא בטקס אזרחי בוואדוץ לרוזנת מריה גבריאלה פרנצ'סקה קלנוקי דה קרוספטאק (נולדה ב-16 ביולי 1975). הטקס הדתי נערך בצ'יצ'וב שבסלובקיה ב-29 בינואר 2000. יש להם שלושה ילדים:
רובר אלטמאייר
מארי-רובר אלטמאייר (בצרפתית: Marie-Robert Altmayer; 30 ביולי 1875 – 11 בפברואר 1959) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
אלטמאייר נולד בבורדו ב-30 ביולי 1875, והיה בנו הבכור של הגנרל ויקטור ז'וזף אלטמאייר (1844–1908) ואחיו הגדול של הגנרל רנה אלטמאייר. הם היו ממוצא גרמני. בשנת 1893 הוא התגייס לצבא צרפת, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-9 באוקטובר 1895 כלוטננט משנה. באוקטובר 1897 הוא הועלה לדרגת לוטננט, וביולי 1900 הוא נשלח לשרת בסודאן הצרפתית עם גדוד הספאהים ה-2. בספטמבר 1902 הוא הועבר לרגימנט הדרגונים ה-10, ובמרץ 1904 הועבר לרגימנט הדרגונים ה-5. באפריל 1904 הוא הועבר לרגימנט ההוסארים ה-8, ובמרץ 1906 הועלה לדרגת קפיטן. במאי 1906 הוא עבר לרגימנט הקירסירים ה-9, ואחר כך למטה הקורפוס ה-6 ולרגימנט הדרגונים ה-26. באפריל 1911 הוא מונה למפקד רגימנט ההוסארים ה-12, ובינואר 1913 הועבר למטה כוחות הכיבוש במרוקו הצרפתית.
מלחמת העולם הראשונה.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה הועלה אלטמאייר לדרגת מיור, והוא שירת במטה האזור הצבאי ה-5 באורליאן, ובאפריל 1915 הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של לגיון הכבוד. באפריל 1916 הוא הועבר לרגימנט הרובאים ה-9, ובנובמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה לקצין מטה ברגימנט הרגלים ה-125. ביולי 1917 הוא מונה לקצין במטה הארמייה השלישית, ובאפריל 1918 מונה לקצין מטה ברגימנט הקירסירים ה-5.
בין המלחמות.
ב-27 במרץ 1919 הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד רגימנט הקירסירים ה-5, ובשנת 1920 הוא מונה למפקד רגימנט ההוסארים ה-8. ב-22 במאי 1925 הוא מונה למפקד קבוצת הפרשים האזורית ה-4, וב-10 בנובמבר 1925 הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה. ב-7 בינואר 1929 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס ומונה למפקד כוח פרשים באלג'יריה, וב-17 באוקטובר 1929 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-5. ב-14 באוקטובר 1932 הוא שימש כמפקח הכללי של הפרשים, ושימש בתפקיד זה עד ה-5 באוקטובר 1936, וב-30 ביולי 1937 הוא פרש מהצבא.
מלחמת העולם השנייה.
אלטמאייר התגייס מחדש ב-21 במאי 1940 בהוראת הגנרל מקסים וייגאן, וב-24 במאי מונה למפקד הארמייה העשירית, איתה ניסה להחזיק קו חזית לאורך נהר הסן עד ה-14 ביוני, אז עבר לטקטיקות עיכוב עד לנהר הלואר. הוא לא קיבל את הוראותיו הסופיות להקים "מעוז ברטוני" מאחורי קו הגנה בין סן-מלו לסן-נאזר כפי שציפה פול ריינו ונלכד ב-19 ביוני. הוא נשאר בשבי עד ה-23 בדצמבר 1941, וב-26 בפברואר 1942 פרש שוב מהצבא.
לאחר המלחמה.
על פעולותיו עוטר אלטמאייר בשנת 1950 בצלב הגדול של לגיון הכבוד, וב-11 בפברואר 1959 הוא מת בביתו בפריז.
טטיאנה, נסיכת ליכטנשטיין
טטיאנה נורה מריה, נסיכת ליכטנשטיין ורוזנת ריטברג (בגרמנית: Tatjana Nora Maria Prinz von und zu Liechtenstein, Gräfin zu Rietberg; נולדה ב-10 באפריל 1973), היא בתו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין.
ביוגרפיה.
טטיאנה נולדה בעיר סנט גאלן שבשווייץ ב-10 באפריל 1973. אביה הוא הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין ואמה היא מריה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו. שלושת אחיה הגדולים הם אלויס, מקסימיליאן וקונסטנטין. היא למדה בבית ספר יסודי בוואדוץ וב-1983 נכנסה ללימודים בגימנסיית ליכטנשטיין. היא סיימה את לימודיה ב-1992 והחלה ללמוד בבית הספר האירופי לעסקים במדריד. היא דוברת גרמנית, אנגלית, צרפתית וספרדית.
משפחתה.
בזמנו היא נחשבה כמועמדת לנישואים לפליפה השישי, מלך ספרד אולם בסופו של דבר ב-5 ביוני 1999 היא נישאה בוואדוץ לפיליפ פון לאטורף (נולד בגראץ ב-25 במרץ 1968) יש להם שבעה ילדים:
אנגלה, נסיכת ליכטנשטיין
אנגלה, נסיכת ליכטנשטיין ורוזנת ריטברג (בגרמנית: Angela Prinz von und zu Liechtenstein, Gräfin zu Rietberg; נולדה במקור בשם אנחלה חיסלה בראון ב-3 בפברואר 1958), היא מעצבת אופנה פנמית הנשואה למקסימיליאן, נסיך ליכטנשטיין.
ביוגרפיה.
נולדה בשם אנחלה חיסלה בראון (בספרדית: Angela Gisela Brown) בבוקאס דל טורו, פנמה ב-10 באפריל 1973. הוריה הם חאוויר פרנסיסקו בראון וסילביה מריצקה בורקי. בילדותה עברה המשפחה לעיר ניו יורק, ולאחר שסיימה את לימודי התיכון, למדה אנגלה בבית הספר לעיצוב פרסונס, וזכתה בפרס על שם אוסקר דה לה רנטה. לאחר סיום לימודיה היא הקימה חברת אופנה משלה בשם "א. בראון" וכן שימשה כמנהלת של מותג האופנה "אדריאן ויטאדיני".
ב-1997 היא נפגשה במסיבה בניו יורק עם מקסימיליאן, נסיך ליכטנשטיין בנו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין הצעיר ממנה ב-12 שנים. ב-1999 הם הודיעו על אירוסיהם. ב-21 בינואר 2000 הם נישאו בטקס אזרחי בוואדוץ. הטקס הדתי נערך בניו יורק ב-29 בינואר. אנגלה היא האישה האפרו-אמריקנית הראשונה שנישאה לבן של משפחת מלוכה אירופאית מכהנת. ב-18 במאי 2001 נולד בלונדון בנם הראשון הנסיך אלפונס. הזוג מתגורר כיום בגרמניה. אנגלה מופיעה לעיתים עם בעלה ובנה בטקסים של משפחת המלוכה הליכטנשטיינית.
קוויבי
קוויבי (באנגלית: Quibi) היה שירות הזרמת מדיה אמריקאי, שמושבה בלוס אנג'לס, קליפורניה. קוויבי הוקמה באוגוסט 2018 על ידי ג'פרי קצנברג. השירות היה פעיל מאפריל עד אוקטובר 2020.
השירות פעל כספק שירותי הזרמת מדיה לטלפון חכם והתמקד בהפקת סדרות טלוויזיה שאורך כל פרק לא עולה על רבע שעה, אלא שתזמון השקת השירות, בזמן מגפת הקורונה, פגעה בו מאוד, כאשר מרבית אוכלוסיית העולם נאלצה להסתגר בבתים והשימוש במחשבים הביתיים עלה על חשבון השימוש בנייד ובכך ירדה כדאיות השימוש בקוויבי. לאור זאת, באוקטובר 2020 הוכרז על סגירת השירות.
O Ewigkeit, du Donnerwort, רי&quot;ב 20
O Ewigkeit, du Donnerwort (בעברית: הו נצח, מלת רעם), רי"ב 20, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון שלאחר חג השילוש הקדוש, 11 ביוני 1724.
היסטוריה.