ניר שוולב (נולד ב-29 בינואר 1972) הוא פרופסור חבר באוניברסיטת אריאל בשומרון ויזם. מחקריו עוסקים בעיקר בנושאי רובוטיקה ובתכנון תנועה לנחילי רובוטים ורובוטים יתירים. שוולב ייסד מספר חברות העוסקות ברובוטיקה רפואית כגון W endoluminal robotics, Inooging LTD ו-MeMic Medical העוסקת בניתוחים רובוטיים וואגינאליים. ב-2021 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את חברת MeMic Medical.
שוולב סיים תואר ראשון בפיזיקה בטכניון בשנת 1996 ותואר ראשון נוסף בהנדסת מכונות בשנת 1997. המשיך לתואר שני במתמטיקה עיונית באוניברסיטת חיפה ולתואר שלישי בטכניון אותו סיים בשנת 2006. בשנת 2007 הצטרף לסגל הפקולטה להנדסה באוניברסיטת אריאל.
במסגרת מחקריו, פרופ' שוולב עוסק בנושאים הקשורים ברובוטיקה: בין השאר רובוטיקה רפואית, רובוטים גמישים, בבעיות תכנון תנועה, בבעיות תכנון תנועה הסתברותי, תכנון תנועה לנחילי רובוטים ולרכבים אוטונומיים. מחקרו התאורטי הנסמך על טופולוגיה אלגברית נסוב סביב חקירת מרחבי קונפיגורציה של גרפים תחת אילוצים גאומטריים שונים. פרופ' שוולב כתב ספרים מקצועיים, רשם מספר פטנטים, ועבודותיו התפרסמו בספרים ובכתבי עת מדעיים, זכו בפרסים, בקרנות מימון והוצגו בכנסים רבים.
שוולב הוא יזם סדרתי בתחום המכשור והרובוטיקה הרפואית. ב-2009 ייסד את MeMic Medical, שפיתחה ומשווקת רובוט רפואי לניתוחים רובוטיים בגישה וואגינאלית בשיטת ייחודית. ב-2021 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את השימוש ברובוט hominis של החברה. באוגוסט 2021 נחתם הסכם מיזוג בין MEMIC לMedTech בשווי כולל של מיליארד דולר.
ב-2017 שוולב ייסד את חברת innoging LTD, שעוסקת בהנגשת מידע אולטראסאונד לרופאים בתחום הדימות. וב-2020 ייסד את חברת ההזנק W endoluminal robotics שמפתחת רובוט רפואי ייחודי בתחום האנדוסקופיה.
ב-2022, יצא ספרו 'האביב המערבי- הקרב בין הטכנולוגיה לדמוקרטיה: רגע האמת' בהוצאת סלע מאיר. הספר דן במקורות לקיטוב החברתי הפושה בעולם מאז שנת 2008 ובדרכים להתמודדות עמו. בבסיס הספר החשש משינוי מהותי ובלתי הפיך ביחסי הכוחות המסורתיים הפועלים בחברה כבר בעשור הקרוב. פרופ' שוולב סוקר באופן יסודי את התהליכים הסוציולוגיים והמתמטים לקיטוב בחברה אנושית, תהליכים כמו אפקט שלינג, משחק השיום ועוד, ומצביע על המורכבות בבקרה על התהליכים הללו. בשער השני לספר מתוארים אותם תהליכים בצילן של חברות הטכנולוגיה הגדולות ובשער השלישי לספר, שוולב מציע סדרת צעדים זהירים שעשויים להוות פתרון לבעיה. באפילוג לספרו שוולב מצביע על קיומה של בעיה חבוייה וגדולה שבעתיים שמתהווה עם השיפור ביכולת ניתוח ביג דאטא: האפשרות שהרשתות יוכלו לתמרן את דעת הקהל באופן ממוקד ונסתר בנושאי פוליטיקה וחברה.
שוולב נשוי ואב לשלוש בנות ומתגורר בקיבוץ בחן.
My Love (שיר של דה-דרים)
My Love (בעברית: האהבה שלי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי דה-דרים, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי. השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2009, על ידי חברות התקליטים רדיו קילה ודאף ג'אם, כסינגל מהאלבום, Love vs. Money.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&amp;B\היפ הופ מתחת להוט 100.
הצלחה מסחרית וביקורת.
בשבוע בכורתו נמכר השיר בלמעלה מ-9,424 עותקים בארצות הברית ובכך התברג במקום ה-178 במצעד השירים הדיגיטליים. בשבוע שלאחר מכן, זינק אל המקום ה-73 עם מכירות נוספות של 29,000 עותקים, ללא קידום וללא הוצאה של וידאו קליפ. מכירותיו של השיר מסתכמות בלמעלה מ-100,000 עותקים במדינה.
מגזין הבילבורד הפנה כלפי השיר ביקורת חיובית מאוד, תוך שנכתב שם כי "השיר עתיד לשכתב את דפי ההיסטוריה".
שיטת השעווה האבודה
שיטת השעווה האבודה (נקראת גם יציקת שעווה נאבדת/נעלמת, באנגלית: Lost-wax casting) הוא תהליך שבו מיוצר העתק מתכתי (בדרך כלל כסף, זהב, פליז או ארד) מהפסל המקורי. בתהליך זה, ניתן להגיע לרמת מורכבות גבוהה.
התהליך כולל מספר שלבים רב והוא מסובך לביצוע. בתחילה, נבנית תבנית של הפסל המקורי משעווה, והיא מוחלפת בהדרגה בחומר הסופי (ומכאן שם התהליך).
יתרונות השיטה הם ביכולת לייצר חלקים בעלי גאומטריה מסובכת ומורכבת, החל מתכשיטים, פסלים, ועד חלקי מכונות, וחלקים למנועי סילון כלהבים וטורבינות.
ניתן להשתמש במגוון רחב של מתכות בעלי טמפרטורת היתוך שונות, החל מאלומיניום, ניקל ועד טיטניום ופלדה. (קיימת שיטה דומה המאפשרת שימוש בחומרים אחרים כשרף, זפת ושומן מן החי.
חסרונות השיטה הם בצורך ביצירת תבנית חדשה לכל דגם, ושימוש במשאבים רבים ובהם חומרים שונים החל משעווה, קרמיקה ומתכות שונות שלא תמיד ניתנות למחזור.
חסרון נוסף הוא התהליך הממושך הדורש מקצועיות רבה, והכשרה מיוחדת.
היסטוריה.
ראשית התהליך עתיקה מאוד וקיימת עדות בצורת קמע בן 6,000 שנה מתרבות עמק האינדוס. דוגמאות נוספות הן משנים מאוחרות יותר, באזור מסופוטמיה ב ובמערת המטמון (נחל משמר) והתקופה הכלקוליתית (4500-3000 לפנה"ס). תארוכי פחמן-14 שבוצעו העריכו אותם לאזור 3,700 לפני הספירה, כלומר מעל 5,700 שנים.
במקומות נוספים בעולם נמצאו חפצים רבים שנוצקו בשיטה זו, למשל חפצים מקבר תות ענח' אמון (1333 לפנה"ס). בתרבות החבשית ובפרט בקרב ביתא ישראל השאילה השעווה האבודה את שמה לשיטה הספרותית המוערכת שעווה וזהב, בה הדיבור הגלוי (השעווה) צופן בחובו מסר סמוי משמעותי יותר (הזהב).
שלבי התהליך.
השיטה משמשת להעתקת פסלים בכל גודל והיא משמשת לאחר סיום בניית הפסל המקורי.
בשלב הגימור מבוצעת בקרת איכות לבדיקה שאין חורים כתוצאה ממילוי חסר ואיכות סופית. חורים או בועות אוויר מתוקנים במתכת.
לפני המצאת החול הקרמי (צורן דו-חמצני), התבניות יוצרו מחומרים חסיני אש שונים ובהם טיח וחרסית.
רשת ברירת המחדל (דיפולט)
טקס וינטר
מוריס פרדריק "טקס" וינטר (באנגלית: Morice Fredrick "Tex" Winter; 25 בפברואר 1922 – 10 באוקטובר 2018) היה מאמן כדורסל אמריקאי, אשר שימש כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בליגת המכללות האמריקאית ובליגת ה-NBA בין השנים 1947–2008. נודע כאחד מהוגי "התקפת המשולש". זכה ב-9 אליפויות NBA כעוזר מאמן תחת פיל ג'קסון, בקבוצות שיקגו בולס ולוס אנג'לס לייקרס.
בשנת 2010 הוצג כחבר בהיכל התהילה של כדורסל המכללות, בתור מאמן, ובשנת 2011 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, בתור "תורם לכדורסל".
נעורים וקריירת מכללות.
וינטר נולד בעיר ולינגטון שבטקסס, ובשנת 1929 עבר עם משפחתו ללאבק, בה נפטר אביו כתוצאה מזיהום. בשנת 1936 עבר יחד עם אמו ואחותו התאומה לעיר הנטינגטון פארק שבקליפורניה. בשנותיו האחרונות כתלמיד תיכון עבד כ"מביא כדורים" בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת לויולה מרימאונט, בה שיחקו באותה העת שני חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד פיל וולפרט ופיט ניואל.
בשנת 1940 החל ללמוד ב"מכללת קומפטון", ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת המדינה של אורגון ("אורגון סטייט"). כסטודנט באורגון סטייט שיחק בקבוצת הכדורסל תחת סלאטס גיל, ובמקביל הצטיין בקבוצת האתלטיקה כקופץ במוט; בשנת 1944 היה מועמד מוביל לקחת חלק באולימפיאדת הקיץ 1944, אולם בשל מלחמת העולם השנייה בוטלו המשחקים האולימפיים.
בין השנים 1943–1945 שירת וינטר בצי ארצות הברית, ולאחר סיום המלחמה שימש במשך כשנה כטייס ניסוי מטעם הצי.
בשנת 1946 המשיך את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת דרום קליפורניה. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם שלושה חברי היכל התהילה לעתיד – השחקנים ביל שרמן ואלכס האנום, והמאמן סם בארי. במהלך אותה עונה למד מבארי את העקרונות הבסיסיים של "התקפת המשולש", אותם גיבש ופיתח וינטר בשנותיו הבאות כמאמן.
קריירת אימון.
ליגת המכללות.
מיד עם סיום לימודיו האקדמיים בשנת 1947 פתח בקריירת אימון כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של קנזס סטייט, תחת ג'ק גארדנר. בעונת 1947/1948 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, אך הודחה בחצי הגמר מול אוניברסיטת ביילור. בעונת 1950/1951 חזרה לפיינל פור ואף גברה על אוקלהומה סטייט בחצי הגמר, בטרם הפסידה מול אוניברסיטת קנטקי במשחק גמר הטורניר.
בשנת 1951 מונה וינטר למאמן הראשי של אוניברסיטת מרקט במילווקי, ובכך הפך למאמן הצעיר ביותר בליגת המכללות הבכירה. בשתי עונותיו בתפקיד רשמה מרקט מאזן כולל של 25 ניצחונות ו-25 הפסדים.
בשנת 1953 מונה למאמן הראשי של קנזס סטייט, במקומו של גארדנר, ונשאר בתפקיד במשך 15 שנים רצופות. לאורך התקופה הטמיע בקבוצה את "התקפת המשולש" אותה פיתח, והוביל את ה"ויילדקאטס" שש פעמים לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), ופעמיים לשלב הפיינל פור; בעונת 1957/1958 הפסידה הקבוצה במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת סיאטל, בה שיחק אלג'ין ביילור, ובעונת 1963/1964 הפסידה באותו שלב מול UCLA, אותה הובילו וולט האזרד וגייל גודריץ'. מאזנה הכולל של קנזס סטייט תחת וינטר עומד על 261 ניצחונות ו-118 הפסדים (68.9%).
בין השנים 1968–1971 שימש כמאמן הראשי של קבוצת אוניברסיטת וושינגטון, במדיה בלט מאמן ה-NBA לעתיד ג'ורג' אירווין. לאורך 3 העונות רשמה הקבוצה מאזן כולל של 45 ניצחונות ו-35 הפסדים, ולא העפילה לטורניר אליפות המכללות.
יוסטון רוקטס.
לקראת עונת מונה וינטר למאמן הראשי של יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, במקומו של אלכס האנום. את עונתו הראשונה ביוסטון סיימה הקבוצה עם מאזן 34–48, ואת העונה העוקבת פתחה עם 17 ניצחונות ו-30 הפסדים, בטרם פוטר וינטר והוחלף בידי עוזרו ג'וני איגן.
החזרה לליגת המכללות.