מייקל מרקוס מורגן (באנגלית: Michael Marcus Morgan), ידוע בשם מייקל מרקוס, הוא שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד הנרי טיודור בסדרת הטלוויזיה "מלכה לבנה" משנת 2013. עוד שיחק בתפקידי משנה בסרטי הקולנוע "הרופא" (2013) ו"התאוריה של הכול" (2014).
ביוגרפיה.
ב-2011 הופיע מרקוס בשני פרקים בעונה השלישית של הסדרה "עברייני על", בתפקיד פיטר קורא נלהב של חוברות קומיקס, ויכולת לצייר את העתיד. ב-2013 שיחק בדרמה ההיסטורית "מלכה לבנה" של ערוץ BBC One, עיבוד לרומנים בסדרת "מלחמת הדודנים" מאת פיליפה גרגורי. מרקוס גילם את דמותו של הנרי טיודור, הטוען לכתר מבית לנקסטר שמאוחר יותר החל את שושלת בית טיודור.
באפריל 2014 פורסם שמרקוס יופיע בתפקיד הראשי בדמות ולנטין בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית של המחזה "שני אדונים מוורונה". ב-2019 השתתף בסדרת הטלוויזיה "מלחמת העולמות" על פי הרומן באותו שם מאת ה. ג'. ולס.
חיל הים הירדני
ואלוייב
ואלוייב (ברוסית: Валуев) הוא שם משפחה.
מערת אל פנדו
מערת אל פנדו (בספרדית: Cueva de El Pendo) היא אתר ארכאולוגי במועצה העירונית בקהילה האוטונומית קנטבריה בצפון ספרד. ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו.
המערה התגלתה בשנת 1878 על ידי הארכאולוג החובב (מגלה מערת אלטאמירה). בגלל התמוטטותה החלקית של תקרת אבן הגיר, חלקים מהמערה אינם זמינים כיום. במהלך החפירות הארכאולוגיות שנערכו במאה ה-20 נחשף רצף סטרטיגרפי ארוך, המכסה 20 שכבות, מלפני 82,000 שנים, מהתקופה הפלאוליתית התיכונה ועד תקופת הברונזה מסביבות 1500 לפני הספירה. מהשנים 14,000–11,500 לפני הספירה נחשפו חפצים השייכים לתרבות המגדלנית, קרניים ועצמות מגולפים.
בשנת 1997 חשף צוות ארכאולוגים בראשות רמון מונטס בארקין (Ramón Montes Barquin) באחד מקירות המערה קטע באורך 25 מטרים עם ציורי סלע, אשר בעבר לא נראו עקב שכבת פטריות שגדלה על הקיר. הציורים מתוארכים לתקופת התרבות הסולוטרנית, 21,000 עד 16,500 לפני הספירה. הציורים נעשו בתחמוצת ברזל אדומה. הם מכילים 12 ציורים של איילים, מלווים בעז, סוס, שתי צורות בעלי חיים בלתי מזוהים, וקבוצה של סמלים מופשטים בצורה של נקודות וקווים.
לארי סמית'
לארי סמית' (באנגלית: Larry Smith; נולד ב-18 בינואר 1958) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1980–1993. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו בליגה הם 6.7 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק.
מאז שנת 1993 שימש כעוזר מאמן בקבוצות שונות בליגת ה-NBA, בליגת הפיתוח של ה-NBA ובליגת ה-WNBA, וכמאמן ראשי בליגת המכללות האמריקאית.
קריירת משחק.
סמית' נולד בעיר רולינג פורק שבמיסיסיפי, ובין השנים 1976–1980 למד באוניברסיטת המדינה של אלקורן אשר בדרום מיסיסיפי. בעונת 1979/1980 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה להעפלתה הראשונה אי פעם לטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 20.1 נקודות ו-15.1 ריבאונדים למשחק.
בדראפט ה-NBA 1980 נבחר סמית' על ידי גולדן סטייט ווריורס, בבחירה ה-24. לאורך עונתו הראשונה ב-NBA קלע 9.6 נקודות למשחק ואסף את ממוצע הריבאונדים השלישי בגובהו בליגה (12.1 למשחק), ובהצבעה לפרס רוקי העונה סיים במקום השלישי, אחרי קלווין ראנסי והזוכה דארל גריפית'. בכל 8 העונות הבאות נותר אחד הריבאונדרים הבולטים ב-NBA, והעמיד ממוצעים של 8.3 נקודות ו-10.3 ריבאונדים למשחק כשחקן חמישייה קבוע בגולדן סטייט. בעונת סייע לווריורס להעפיל לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 10 שנים, לצדם של ג'ו בארי קארול, סליפי פלויד, פרוויס שורט וכריס מאלין. לאורך סדרת הפלייאוף השנייה, מול לוס אנג'לס לייקרס, הצטיין סמית' עם ממוצעים של 13.8 נקודות ו-15.6 ריבאונדים למשחק, אך קבוצתו הודחה בתוצאה 1–4.
ביולי 1989, לאחר 9 עונות רצופות בגולדן סטייט, חתם סמית' על חוזה ביוסטון רוקטס. ב-3 עונותיו עם הרוקטס קלע 3.0 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של אוטיס ת'ורפ.
לקראת עונת חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 35.
קריירת אימון.
בין השנים 1993–2002 שימש כעוזר מאמן ביוסטון רוקטס, תחת המאמן הראשי רודי טומג'נוביץ'. בעונות ו- זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות NBA.
בעונת היה עוזרו של טרי סטוטס, מאמן אטלנטה הוקס.
בין השנים 2005–2008 שימש כעוזר מאמן באלבקרקי ת'אנדר בירדס, אנהיים ארסנל ואוסטין טורוס מליגת הפיתוח של ה-NBA, ובלוס אנג'לס ספארקס מליגת ה-WNBA.
בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של אלקורן, בה שיחק בעברו כסטודנט. ב-3 עונותיו בתפקיד רשמה תחתיו הקבוצה מאזן כולל של 12 ניצחונות ו-78 הפסדים (13.3%).
אווה אבדוקימובה
אווה אֶבְדוֹקימוֹבָה-גרגורי (באנגלית: Eva Evdokimova-Gregori; 1 בדצמבר 1948 – 3 באפריל 2009) הייתה פרימה בלרינה אסולוטה בבלט המלכותי הדני, בבלט של הדויטשה אופר ברלין ובלהקת הבלט האנגלי הלאומי ואמנית אורחת בלהקות בלט חשובות רבות ברחבי העולם.
ביוגרפיה.
ילדות ונעורים.
אבדוקימובה נולדה בז'נבה, שווייץ, לאב בולגרי נטול אזרחות ולאם אמריקאית והייתה אזרחית אמריקאית מלידה. את לימודי הבלט החלה בילדותה במינכן. בהמשך למדה בבית הספר המלכותי לבלט בלונדון, שם הייתה במשך שנים אחדות תלמידתה של מריה פיי. ב-1966 הייתה לרקדנית הראשונה שאינה דנית שהצטרפה לבלט המלכותי הדני, שם המשיכה בלימודיה אצל ורה וולקובה.
קריירה.
בשנת 1969 סיימה את לימודיה בבלט האופרה של ברלין, שם רקדה לראשונה את ז'יזל בשנת 1971. בשנת 1973 קודמה לדרגת פרימה בלרינה, מעמד בו התמידה במשך 12 שנים. במשך שנים רבות הייתה גם הבלרינה המובילה של לונדון פסטיבל בלט (כיום הבלט האנגלי הלאומי), שם בחר בה רודולף נורייב לרקוד כנסיכה הראשונה אורורה בהפקה שלו לבלט "היפהפייה הנרדמת" עם הלהקה, בשנת 1975.
לאורך הקריירה שלה רקדה אבדוקימובה עם כל להקת בלט חשובה ברחבי העולם, בהן בלט קירוב, שם הדריכה אותה נטליה דודינסקאיה, תיאטרון הבלט האמריקאי ובלט האופרה של פריז. לעיתים קרובות רקדה עם נורייב. השותפות ביניהם נמשכה מעל חמש-עשרה שנים והם הופיעו יחד מאות פעמים.
לאחר הופעה עם בלט קירוב הוענק לה התואר פרימה בלרינה אסולוטה. לאחר זאת, הוצגה בתואר זה בכל הופעה ברחבי העולם. נוסף לפרשנויותיה לגיבורות הטרגיות של התקופה הרומנטית, ז'יזל והסילפידה, חבק הרפרטואר שלה כ-150 תפקידים, מן הבלטים הקלאסיים עד אלה בני-זמננו. המחול האחרון שנוצר בשבילה, על ידי הכוריאוגרף הנינג ריבזאם בשנת 2002, הניע את מבקרת המחול של הניו יורק טיימס ג'ניפר דאנינג לכתוב, "הן הסולו והן הביצוע שלה היו חגיגות של מעשה מחשבת אמנותי, מן הסוג שרק בשלות וניסיון יכולים להפיק."
אבדוקימובה הייתה האמריקאית הראשונה שזכתה בתחרות בלט בינלאומית, כאשר הגיעה למקום הראשון בתחרות הבלט הבינלאומית של ורנה בשנת 1970. בשנת 2005 קיבלה את פרס גלינה אולנובה על "מסירות נטולת-פניות לאמנות המחול".
בניו יורק למדה משחק באולפן HB.
השנים הבאות ומוות.
אבדוקימובה הייתה למורה לריקוד ולמנהלת בלט בבוסטון בלט ושפטה במספר רב של תחרויות בלט בינלאומיות.
אווה אבדוקימובה מתה ב-3 באפריל 2009, מסיבוכים של מחלת הסרטן, במנהטן, לדברי בעלה, מייקל ס. גרגורי.
עוצבת ירושלים
קהילת יהודי טוצ'ין
קהילת יהודי טוצ'ין היא הקהילה היהודית בעיר טוצ'ין השוכנת במחוז רובנו במערב אוקראינה.
תולדות הקהילה.
ראשית הקהילה.
שאלת זמן ההתיישבות היהודית הראשונה במקום נתונה במחלוקת: על פי האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין ההתיישבות היהודית הראשונה במקום הייתה בראשית המאה ה-17, בעוד על פי גרסת בית התפוצות ראשית ההתיישבות היהודית הייתה בראשית המאה ה-18.
התפתחות הקהילה.
על פי האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין, תהליך ההתיישבות הואט כתוצאה מפרעות ת"ח ות"ט והואץ לאחריהן. בשנת 1700 הוטל מס על סך של 600 זהובים על יהודי טוצ'ין, מה שמעיד על קיומו של יישוב יהודי מכובד וגדול בטוצ'ין. במאה ה-19 גדל מספר היהודים בטוצ'ין באופן משמעותי: באמצע המאה היו 1,180 יהודים בטוצ'ין ובסוף המאה היו בה כבר 2,535 יהודים, שהיוו שישים ושבעה אחוזים מהאוכלוסייה הכללית בטוצ'ין. במאה ה-19 היו 9 בתי חרושת וטחנות קמח בטוצ'ין. חלק נרחב מאותם מפעלים נוהל בידי יהודים. רוב היהודים עסקו בגידול בקר, במלאכה או שסחרו בתוצרת חקלאית של המקומיים. בסוף המאה ה-19 כבר היו בטוצ'ין חמישה בתי כנסת. שניים מאותם בתי כנסת נוהלו בידי חסידות טריסק, בית כנסת נוסף נוהל בידי חסידות אוליקה ובית כנסת אחר נוהל בידי חסידות ברזנה. בראשית המאה ה-20 התבססה הקהילה כלכלית, כשעסקו באספקת סחורות לצבא הרוסי שהקים מחנה צבאי גדול באזור טוצ'ין. חלק אחר מהיהודים עבד במרפאות או בבית הדואר שנפתחו באזור כדי לשרת את המחנה הצבאי הרוסי. במקום נפתחו שני בתי ספר פרטיים שלימדו גם עברית. כמו כן, נפתחה באזור ספריה שהיוותה את מרכז הפעילות היהודית באזור.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פריצת מלחמת העולם הראשונה החל השלטון הרוסי לגייס את תושבי טוצ'ין. רבים השתמטו מהגיוס או ערקו לאויב. לאחר מהפכת אוקטובר נרצחו שני יהודים בידי פורעים שניסו לשדוד את רכושם.
בין מלחמות העולם.