במקביל לאירועים אלו, היועץ הראשי של מקארתי, רוי כהן, לחץ על הצבא, כולל על סטיבנס, לתת טיפול מועדף לידידו, ג. דייוויד שין, שהתגייס אז לצבא. השימועים של מקארתי על הצבא התקיימו כדי לחקור את ההאשמות של הצבא שמקארתי וכהן הציגו דרישות בלתי ראויות בשמו של שין, וההאשמות הנגדיות של מקארתי שהצבא מחזיק בשין כ"בן ערובה" כדי לנסות לבלום את חקירותיו של מקארתי כנגד הצבא. במהלך השימועים חקר מקארתי את סטיבנס במשך כמה ימים. אף על פי שהדעה הכללית הייתה שסטיבנס התייחס לשימועים בצורה בלתי ראויה, היה זה מקארתי שחשש מפני הגרוע ביותר בחקירה שארכה חודש. החשיפה של שיטות החקירה והתנהלותו של מקארתי במהלך השימועים בפני צופי הטלוויזיה נחשבת כגורם העיקרי לנפילתו בסופו של דבר. לאחר הפרשה ביקש סטיבנס להתפטר, אך סגן הנשיא ריצ'רד ניקסון שיכנע אותו לחזור בו.
קריירה עסקית.
לרוברט סטיבנס הייתה קריירה של חמישים שנה בחברה המשפחתית J. P. Stevens &amp; Company שנקראה על שמו של ג'ון פיטר סטיבנס מניו יורק שצבר את הונו ממכירת המוצרים של החברה המשפחתית של סבו ממסצ'וסטס שעסקיה החלו בתקופת מלחמת 1812. בניהולו של ג'ון פיטר סטיבנס הפכה החברה לאחת מיצרניות הטקסטיל הגדולות ביותר בארצות הברית שהפעילה מפעלים בצפון ובדרום. בגיל 30 היה רוברט ט. סטיבנס לנשיא החברה. במהלך נשיאותו היא הייתה "אחד מתאגידי הטקסטיל המגוונים הגדולים ביותר בעולם". הוא עזב את החברה למשך השנתיים בהן הוא כיהן כמזכיר הצבא ושב אליה כדי להמשיך לכהן כנשיא החברה עד לפרישתו. ב-1974 הוא היה למנהל בגמלאות.
כמו חברות אחרות רבות בארצות הברית שלאחר מלחמת העולם השנייה, עברה החברה אל הדרום, במיוחד בשל רצונו של סטיבנס "לשלם שכר נמוך יותר ולהימנע מהשפעתם של איגודי העובדים".
ב-1963 הייתה סטיבנס חברת הטקסטיל השנייה בגודלה בארצות הברית והיא העסיקה 36,000, בעיקר בדרום. מסיבה זו היא נבחרה על ידי האיגודים המקצועיים כמטרה למערכה מאורגנת. עובדיו של סטיבנס הרוויחו "שכר שהיה הרבה מתחת לממוצע בתעשייה, והוענקו להם הטבות מועטות". סטיבנס התרעם על כך שחברתו סומנה על ידי האיגודים ונקט בעמדה תקיפה. בין השנים 1963–1980 ניטשה מערכה מרה בין החברה לבין האיגודים.
חיים אישיים.
ב-1923 נשא סטיבנס לאישה את רעייתו דורותי ונולדו להם ארבעה בנים. המשפחה מחזיקה עד היום בבעלותה שטח לגידול בקר של 180 קמ"ר במונטנה. רוברט סטיבנס נפטר ב-30 בינואר 1983 באדיסון ניו ג'רזי.
מפקד ברבורים
מפקד ברבורים או אַפִּינְג ברבורים (באנגלית: Swan upping; מילולית: העלאת ברבורים) הוא טקס שנתי באנגליה, הנערך מאז המאה ה-12, בו נתפסים הברבורים על נהר התמזה, נספרים, מטובעים ומשוחררים.
היסטוריה.
למלוכה הבריטית בעלות על כל הברבורים הלא מסומנים שבשטח הממלכה המאוחדת. יחד עם זאת, הכתר יכול היה לתת זכויות בברבורים בגוף מים מסוים, בצו מלכותי, לגוף אחר. עד המאה ה-16 נהוג היה לתת זכויות בברבורים לבעלי אדמות שהיו הבעלים של אגם.
כיום (2020) רק לשתי גילדות רשומות (ליוורי קומפני) של העיר לונדון הם בעלי זכויות בברבורים, ולכן הברבורים השוחים במי התמזה מחולקים בין בית המלוכה, גילדת יבואני היין (Worshipful Company of Vintners) וגילדת צבעי הבדים (Worshipful Company of Dyers).
תיאור הטקס.
במסגרת הטקס, נתפסים הברבורים, ומחולקים בין שלושת הבעלים של הברבורים. כיום - המטרה המעשית של הטקס היא לערוך מפקד ברבורים ולבדוק את בריאותם.
הפוקדים מכונים "אַפֶּרִים" (Uppers), בשל תפקידם - להעלות את הברבורים מהמים.
הטקס מתרחש מדי שנה בשבוע השלישי של יולי.
במשך חמישה ימים, האפרים מטעם כל אחד משלושת הגופים, מפליגים במעלה התמזה בסירות, מסנברי שעל התמזה, ועד אבינגדון שעל התמזה.
הברבורים שנתפסים על ידי האַפֶּרִים מטעם המלכה (תחת פיקוחו של "סמן הברבורים המלכותי") אינם מסומנים, אולם מטבעת עליהן טבעת עבור מאגר המידע של הקרן הבריטית לאורניתולוגיה. הברבורים הנתפסים על ידי האַפֶּרִים מטעם הגילדות, מסומנים בטבעות על רגלם השנייה.
בעבר נהגו לנקב את מקורי הברבורים.
היסטוריה.
ב־20 ביולי 2009, השתתפה המלכה אליזבת השנייה, כ"אדונית הברבורים" (Seigneur of the Swans), לראשונה בתקופת מלכותה בטקס. זו הייתה הפעם הראשונה בה המונרך צפה באופן אישי בטקס מזה מאות שנים.
בשנת 2012, זרימת נהר גבוהה יוצאת דופן לקראת הקיץ הובילה לביטול חלקי של הטקס (בחלק הנהר שבין מסנברי שעל התזמה ועד וינדזור). ביטול זה הוא הביטול הידוע היחיד של הטקס ב-900 השנים בו נערך הטקס.
סוואן אפינג
אפינג ברבורים
אליפות ה-FTW
אליפות FTW (באנגלית: FTW "Fuck the World" Championship) היא תואר אליפות היאבקות מקצועית, שהיה שייך לארגון ההיאבקות Extreme Championship Wrestling (ECW) בשנת 1998. לאחר שבוטל בשנת 1999, האליפות הייתה לא פעילה במשך 21 שנים עד שהוחזרה לפעילות בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling בשנת 2020 על ידי היוצר שלה, טאז. האלוף הנוכחי הוא הוק.
אליפות זו הייתה דומה לאליפות מיליון הדולר של ארגון ה-World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE) מבחינה שהיא לא הוכרזה באופן רשמי כאחת מאליפויות הארגון.
היסטוריה.
Extreme Championship Wrestling (1998–1999).
אליפות FTW במשקל כבד של ECW נוצרה על ידי בעלי הארגון ECW, פול היימן, כדי לפצות על עלילות שבוטלו בעקבות פציעות. אלוף העולם במשקל כבד של ECW, שיין דאגלס, סבל מדלקת סינוסיטיס רצינית ומפציעה במרפק. טאז ואל סנואו לא הוכשרו להתאבק באירוע WrestlePalooza של שנת 1998 עקב בעיות בריאותיות. היימן העניק את התואר לטאז, בטענה שזה מתאים לגישה הקשוחה שאפיינה את דמותו.
טאז הודיע על יצירת חגורת האליפות (שנקראה גם בשם אליפות העולם של ברוקלין) באירוע It Ain't Seinfeld, שנערך ב-14 במאי 1998. בעלילה עצמה, הוא היה מתוסכל מאי יכולתו לאתגר על אליפות העולם במשקל כבד של ECW בעקבות הפציעות של האלוף שיין דאגלס. טאז יצר את האליפות והגן עליה בצורה שהחשיב את עצמו כאלוף העולם האמיתי של הארגון. הוא ציין שהקהל העריך את המסר שחגורת האליפות העבירה, כשהיא ייצגה את הזלזול בבוסים ובחברה עצמה, ואף אמר שהוא האמין שאליפות זו הוערכה יותר מהאליפות הראשית של הארגון. חגורת אליפות זו הייתה "בלתי מזוהה" בעיני ECW.
לאחר 219 ימים של החזקה בתואר, טאז הפסיד את האליפות לסאבו. הפסד זה היה במכוון, כשהוא הניח את גופו המחוסר הכרה של סאבו על גופו עצמו ב-19 בדצמבר 1998. טאז היה כל כך בטוח שהוא ינצח את שיין דאגלס בקרב האליפות ביניהם, ומשום כך הוא לא היה צריך יותר את אליפות FTW במשקל כבד. טאז השיב לידיו את אליפות זו באירוע Living Dangerously, שנערך ב-21 במרץ 1999, כאשר באותו אירוע הוא איחד את אליפות FTW במשקל כבד ואת אליפות העולם במשקל כבד של ECW (שבה הוא החזיק באותה התקופה) לאחר שניצח את סאבו בקרב אליפות נגד אליפות. לאחר מכן, טאז החל להשתמש רק באליפות העולם במשקל כבד של ECW, כאשר הוא היה אלוף העולם במשקל כבד היחיד בכל הארגון.
All Elite Wrestling (2020–היום).
בלילה השני של האירוע Fyter Fest, שנערך ב-8 ביולי 2020, טאז החזיר את האליפות לפעילות והעניק אותה לבריאן קייג'.
עיצוב האליפות.
כאשר האליפות נוצרה לראשונה, העיצוב של אליפות FTW הייתה למעשה זהה לעיצוב של אליפות הטלוויזיה של ECW, שבה טאז השתמש לתקופה מסוימת עם רצועת עור בצבע כתום וסטיקרים שעטפו אותה. לוגו עם הכיתוב "TAZ" הופיע במעלה חגורת האליפות, בעוד שפלטה עם הכיתוב "FTW" הונחה על פני הכיתוב "טלוויזיה" במרכז חגורת האליפות, כשבנוסף לכך, דגלי ארצות הברית ובריטניה הופיעו כפלטות הצדדיות.
מספר חודשים לאחר מכן, בניסיון לשחד את טאז להצטוות לשורות סאבו ורוב ואן דאם כדי להתמודד מול שיין דאגלס ו-The Triple Threat, ביל אלפונסו הציג בפני טאז חגורת אליפות חדשה ומקורית, כשהלוגו עם הכיתוב "TAZ" היה חרוט כבר בתוך הפלטה המרכזית.
על פי טאז והנאמר בסרט התיעודי של "The Rise and Fall of ECW", כאשר הוא הפסיד את חגורת האליפות בקרב נגד סאבו, סאבו היה עצבני על כך שהשם של טאז התנוסס על חגורת האליפות. מאותה הנקודה ואילך, בכל פעם כשסאבו היה עם חגורת האליפות, הוא כיסה את הלוגו עם השם של טאז עם סרט הדבקה, שעליו היה כתוב הכיתוב "SABU" במרקר.
פיליפה יורק
פיליפה יורק (באנגלית: Philippa York; נולדה בשם רוברט מילאר ב-13 בספטמבר 1958) היא עיתונאית ולשעבר רוכבת אופני כביש סקוטית. יורק נולדה כזכר, בשם רוברט מילאר והתחרתה תחת שם זה ברכיבת אופני כביש ונחשבה לאחת מהרוכבים הבריטיים הטובים במאה ה-20, כשניצחה את קטגוריית ההרים בטור דה פראנס בשנת 1984 ואת קטגוריית ההרים בג'ירו ד'איטליה בשנת 1987, כשבאותו המרוץ גם סיימה שנייה. בגרנד טור השלישי, הוואלטה אספנייה, היא סיימה שנייה ב-1985 ו-1986. עוד הישגים גדולים שצברה בקריירה שלה הם: ניצחון בדופינה ליברה ב-1990, ניצחון בוולטה אה קטלוניה ב-1985 וניצחון ב ב-1989.
ראשית חייה.
יורק נולדה בגלאזגו, סקוטלנד, כרוברט מילאר. בריאיון לעיתון הגארדיאן סיפרה שכבר בגיל חמש הרגישה "שונה", אך לא שייכה את זה דווקא לעניינים מגדריים. היא התחילה להתחרות במרוצי אופני כביש בתור רוברט מילאר, במהלך שנות השביעים והתחרתה בעיקר במרוצים מקומיים בסקוטלנד ובריטניה. היא הייתה רוכבת קטנה יחסית ולא שקלה הרבה, מה שנתן לה יתרון במרוצים עם גבעות והרים. ב-1976, ניצחה את אליפות סקוטלנד עד גיל 19. בשנים הבאות היא המשיכה להתחרות כחובבנית, ואף סיימה במקום הרביעי באליפות העולם לחובבנים ב-1979.