ביוגרפיה.
סארה אבו כף נולדה בכפר הלא-מוכר אז אום בטין, שרוב תושביו משתייכים לשבט אבו כף. למדה בבית ספר תיכון בתל שבע.
בוגרת תואר ראשון במדעי ההתנהגות (בשנת 1999), תואר שני בפסיכולוגיה במגמה הקלינית (בשנת 2004) ותואר שלישי בפסיכולוגיה (סיימה ב-2010) - שלושת תאריה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. במהלך לימודיה לתואר שני היא החלה לעבוד כעוזרת הוראה וגם התנסתה ב-2011 בפרקטיקום של שנה במרפאות הפסיכיאטריות בבית החולים סורוקה. היא לא סיימה את ההתמחות. את הבתר-דוקטורט שלה עשתה במכון לאנתרופולוגיה רפואית באוניברסיטת הרווארד, שבבוסטון (בשנים 2011–2012) במסגרת תוכנית פולברייט.
אבו כף יזמה תוכנית התערבות בקרב סטודנטים בדואים וערבים במוסדות להשכלה גבוהה המתקשים בהתמודדות עם הלחצים האקדמיים וכיום מייעצת למערך השירות הפסיכולוגי של אוניברסיטת בן-גוריון ולמרפאות פסיכיאטריות.
בשנת 2015 כיהנה כחברה בוועדת סל הבריאות.
בשנת 2017 ייסדה יחד עם ג'יהאד אל-סאנע, חאדר אלשייך, גיורא ירון וסמדר נהב את סיראג', בית תוכנה המשמש כקבלן משנה של פרויקטים בתחום הפיתוח בהייטק. החברה פועלת ללא כוונות רווח ומעסיקה בדואים בלבד. אבו כף משמשת דירקטורית בחברה.
אבו כף חברה במועצת המנהלים של האגודה לפסיכולוגיה רב-תרבותית ושותפה לפיתוח תוכניות הסמכה בפסיכולוגיה קלינית בזיקה תרבותית.
תחומי הלימוד וההתמחות והמחקר.
עבודת הסמינריון שלה בתואר השני עסקה אבו כף בייצוגי הורים אצל ילדים ערבים-בדואים. היא חקרה ייצוג הורי בקרב ילדים ערבים-בדואים ממשפחות פוליגמיות. בעבודת הדוקטורט שלה (בהנחיית פרופסור ביאטריס פריאל) חקרה פגיעוּת לדיכאון ולמצוקה גופנית בקרב סטודנטים מקבוצות תרבותיות שונות, ובמיוחד בקרב סטודנטים בדואים. היא פיתחה מודל של שירותי בריאות נפשיים לטיפול בדיכאון בקרב אוכלוסיות פגיעות.
תחומי ההתמחות והמחקר של אבו כף כוללים:
משנת 2008 מרצה באוניברסיטת בן-גוריון. ב-2012 הפכה למרצה בכירה. התחומים בהם היא מרצה (נכון ל-2017):
משפחתה.
אבו כף נשואה לג'אזי, אדריכל ומורה למתמטיקה ופיזיקה. אם לשישה. מתגוררת באום בטין בבית, שבדומה לשאר הבתים בכפר, לא מחובר לביוב או לחשמל.
לאבו כף ארבעה אחים ואחיות, ביניהם היבה אבו כף, מראשונות הרופאות הבדואיות בישראל, העובדת כגסטרואנטרולוגית במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה.
מפרץ אפידאורוס
חלב נאקות
חלב הנאקות הוא חלב המופק מבלוטות החלב של נקבת הגמל.
חלב הנאקות שימש כמרכיב חשוב במזונם של בדואים (במזרח התיכון) ושל אוכלוסיות נוודים נוספות בעולם.
מאז ביות הגמלים (לפני כ 3000 עד 4000 שנה לכל הפחות). רועים השוהים תקופות ארוכות עם עדרי גמלים בסביבות חיים מדבריות חמות וצחיחות, עשויים לשרוד תקופות ארוכות כאשר כל תפריטם הוא רק חלב הנאקות.
חלב הנאקה מהווה חלופה טובה לחלב הפרה. חקלאות גמלים, המתבססת על מינים מקומיים המותאמים לאזורים צחיחים ולבתי הגידול הטבעיים, נקשרה למאבק במדבור על ידי אונסק"ו. גידול הגמלים בסביבות מדבריות עדיף על גידול פרות שדורש כמויות גדולות של מים ואנרגיה לקירור הרפתות. כיום ניתן למצוא חלב נאקות במרכולים במדינות ספורות (איחוד האמירויות, סומליה, סעודיה, מאוריטניה, ישראל וארצות הברית). על פי ההלכה היהודית חלב הנאקות אסור כי הגמל אינו בעל חיים כשר.
מרכיבי חלב הנאקות.
חלב הנאקות מכיל את כל חומרי ההזנה הדרושים לקיום היומי של האדם. לכן הוכרז על ידי ה FAO (ארגון המזון והחקלאות של האו"ם) כמזון על. במדינות רבות, משמש חלב הנאקות כתחליף חלב אם לתינוקות הסובלים מתת התזונה. מחקרים רבים מצביעים על החלב כבעל סגולות בריאותיות. מרכיבי חלב הנאקות תלוי בהרכב המזון שלהן ובסוג הגמלים או מין הגמלים אליו הן שייכות.
החלבונים בחלב הנאקות.
חלב הנאקות מהווה מקור עשיר לחלבונים עם פוטנציאל לפעילות אנטימיקרוביאלית ופעילויות התומכות במערכות ההגנה של הגוף. חלבונים אלה לא נמצאים בחלב פרה או נמצאים רק בכמויות קטנות. חלב הנאקות יש חלבון הדומה בתכונותיו לאינסולין. חלב זה אינו מכיל בטא לקטוגלובולין (חלבון שאחראי להרבה מהאלרגיות שנובעות מחלב פרה, מחלב עיזים וחלב סוסים). חלבון הבטא קזאין (β-) המצוי בחלב הנאקות שונה מזה שבחלב הפרות.
הרכב השומנים בחלב הנאקות.
תכולת השומן בחלב הנאקה גבוהה יחסית לחלב פרה או עיזים, אף על פי שכמות הכולסטרול בחלב הנאקות נמוך יותר מאשר בחלב פרה או חלב עיזים. מחקרים רבים נעשו על תכולת חומצות השומן הרב לא רוויות בחלב הנאקה, החיוניות לתזונת האדם. חלב הנאקות מכיל חומצות שומן חיוניות כגון אומגה 3 ואומגה 6 (EPA ,DHA) ביחס 1:4 וחומצות שומן אלפא הידרוקסיות. כמות חומצות השומן הרוויות בחלב הנאקות דל.
תכולת הוויטמינים בחלב הנאקות.
בחלב הנאקות יש תכולת ויטמינים גבוה. בהשוואה לחלב פרות בחלב הנאקות יש פי 3 ויטמין C מאשר חלב פרה. הוא עשיר בוויטמינים B ו-B2 בהשוואה לחלב פרה, אך נמוך בכמות הוויטמין A שבו.
לקטוז בחלב נאקות.
כמות הלקטוז שבחלב הנאקות נמוכה בהשוואה לכמות הלקטוז בחלב הפרה. עם זאת חלב הנאקות אינו מכיל ביתא-לקטוגלובולין ולכן אינו גורם לאלרגיות או רגישויות והוא מתאים גם למי שאלרגי לקזאין (חלבון שקיים בחלב פרה) או סובל מאי סבילות ללקטוז.
ריכוזי מינרלים בחלב נאקות
רמות האשלגן, המגנזיום, הברזל (פי 10 בהשוואה לחלב פרה), הנחושת, המנגן, הנתרן והאבץ גבוהות יותר מאשר חלב פרה.
שימושים בחלב נאקות.
חלב נאקות בתעשיית הקוסמטיקה.
בשל ריכוז הוויטמינים הגבוה, חומצות השומן ממשפחת אומגה 3 ואומגה 6 שבו, משמש החלב ליצור קרמים לטיפוח העור. יש הגורסים שהקרמים האלה יעילים לטיפול בעור פגוע ובעור מזדקן.
סכנות בשימוש בחלב נאקות לא מפוקח.
זיהומים נפוצים.
מריחת חלב נאקות לא מפוקח על העור או שתיית חלב ממקור לא ידוע עשויות להיות קטלניות ולגרום למוות. חלב שיצורו לא מפוקח על ידי השירותים הווטרנרים של משרד החקלאות ושייצורו לא קיבל את אישור משרד הבריאות, עשוי להכיל חיידקי "Brucella" המחוללים את קדחת מלטה(ברוצלוזיס). התחלואה בברוצלוזיס עלתה בישראל בין השנים 2013 ו- 2014.
ב-2014 דווח על שני מקרים בארצות הברית בהם חלב נאקות שנחלב ידנית וללא פיקוח היה נגוע בחיידקי ליסטריה. אנשים אלה חלו ב- Listeriosis ואחד מהם נפטר כתוצאה מהזיהום.
למניעת מקרים נוספים הנחה ה-FDA לפסטר את חלב הנאקות המיועד למזון ולשתייה. בשנת 2016 אישר משרד הבריאות הישראלי מחלבה ראשונה ליצור חלב נאקות לשתייה בישראל, על פי תקן יצור מחמיר HACCP המחייב פיסטור.
חלב נאקות בישראל.
אוכלוסיית הגמלים בישראל נמצאת בירידה מתמדת בעשורים האחרונים בשל מגוון סיבות, ואיתה גם כמות החלב שניתן לייצר בישראל. לחלב הנאקות מייחסים סגולות רפואיות רבות ונתונים תזונתיים טובים ובכל העולם עולה המודעות ליתרונותיו אלה. ב-2016 הוא החל להימכר בארצות הברית לקהל הרחב. הדרישה הרבה לחלב והחוסר בנאקות חולבות גרמה להופעת ספקים פיראטים של חלב נאקות. משרד הבריאות נלחם בתופעת החליבה הפיראטית שמסכנת את בריאות הציבור. במקביל למלחמה בחליבה הפיראטית לצרכים מסחריים, לראשונה העניק משרד הבריאות אישור יצרן ל"מחלבת חוות כמלה", הממוקמת בשדות היישוב עין הבשור, לייצר חלב נאקות למזון, באפריל 2016, והמחלבה מפוקחת על ידו.
מפרץ הידרה
כל הדתות הן אחת
כל הדתות הן אחת (באנגלית: All Religions are One) היא סדרה של מכתמים פילוסופיים מאת האמן הבריטי ויליאם בלייק, שנכתבה בשנת 1788 כיצירות המשך לניסוייו הראשוניים בחריטת תבליטים ללא טקסט, כגון היצירה "בואו של האבדון" (1787). "כל הדתות הן אחת" ו"אין דת טבעית" מייצגות את ניסיונו המוצלח הראשון של בלייק לשלב תמונה וטקסט באמצעות תבליטים, ולכן הם כתבי היד המאוירים, מן המוקדמים ביותר שלו. ככאלה, הם מהווים דרך משמעותית בקריירה של בלייק; כפי שפיטר אקרויד מצביע, "צורת האמנות החדשה שלו שינתה את אופן הביטוי של יצירתו. היא הגדילה את מרחב כושר הבעתו; באמצעות חריטת תבליטים, ובעזרת מילים חקוקות כמו אלה של אלוהים על לוחות הברית, בלייק יכול היה לרכוש תפקיד חדש."
צריבת תבליטים.
בשנת 1822, בלייק השלים חיבור דרמטי קצר בן שני עמודים, אשר התברר כאחרון מבין כתבי יד המאוירים שלו, בשם: "רוחו של הבל, התגלות בחזיונות יהוה אשר נראו על ידי ויליאם בלייק". מה שהיה חרוט על הקולופון של טקסט זה הוא "וו. בלייק, סטריאוטיפ המקור, שנת 1788". מקובל כמעט בכל העולם בקרב חוקריו של בלייק, כי ה"סטריאוטיפ המקורי" כאן התייחס ליצירות "כל הדתות הן אחת" או "אין דת טבעית".
במהלך העשור של שנות ה-70 של המאה ה-18, בלייק הרגיש שאחת הבעיות הגדולות עם העתקת יצירות אמנות בדפוס הייתה חלוקת העבודה שבה זה הושג. אדם אחד היה צריך ליצור עיצוב (אמן), עוד אחד היה צריך לחרוט אותו (חרט), עוד אחד להדפיסו (דפס) והאחרון לפרסמו (המו"ל). זה היה יוצא דופן עבור אמנים לחרוט את העיצובים שלהם, בעיקר בשל העדר המעמד החברתי הכרוך בעבודה; חריטה לא הייתה מקצוע נעלה במיוחד, והיא נחשבה לא יותר מאשר העתקה מכנית. אמנים כמו ג'יימס בארי וג'ון המילטון מורטימר היו חריגים מהנורמה בכך שהם נטו לחרוט את יצירותיהם. עוד חלוקה בתהליך עבודה זה הייתה של טקסט ותמונות, שטופלו על ידי אומנים שונים; הטקסט הודפס באמצעות דפוס שקע נייד, ואילו את התמונות היו נוהגים לחרוט, שתי עבודות שונות בתכלית.