השפעה על יחסי הילד עם קבוצת השווים – ילדים משתמשים ביחסיהם עם המחנכת כבסיס לחקרנות ולאינטראקציות עם עמיתיהם. למחנכות ישנה השפעה רבה על יחסי החברות של הילד, לעיתים משמעותית מזו של האם, ונראה שהן מסתייעות בקשרים שהן יוצרות עם הילדים כדי להשפיע על יחסיהם עם עמיתיהם, דרך הנחיה ישירה של תהליכי החברות, פיקוח עליהם וטיפוחם במסגרת החינוכית. איכות האינטראקציה בין המחנכת והילד נמצאה כמשפיעה על רמת כשירותם החברתית של הילדים ועל אופי יחסיהם עם בני גילם: ילדים אשר יש להם יחסים בטוחים רגשית עם המחנכת שלהם נמצאו כבעלי כשירות חברתית גבוהה יותר עם בני קבוצת השווים והם חווים עימם יחסים חיוביים יותר. כך נמצא כי כאשר המחנכת מגלה רוך וחיבה כלפי ילדים בני שנתיים ומתייחסות למצוקתם הרגשית, הם מגלים יותר התחשבות זה בזה, וכאשר המחנכות נוזפות בילדים, או מתעלמות מהם בזמן מצוקה, הילדים מבלים זמן רב יותר באינטראקציות שכוללות תוקפנות וקונפליקטים. המחקר מראה כי כבר מגיל ארבע, ילדים מתבססים על האינטראקציה של המחנכת עם ילד מסוים, לגיבוש דעה אודות אהדתו, ועל אודות יכולתו החברתית והלימודית. כך נמצא כי רמת התמיכה של מחנכת ביחסיה עם הילד יכולה לתרום לקבלתו של ילד דחוי או תוקפני על ידי קבוצת השווים. נמצא גם כי השפעה זו היא דו-כיוונית – הן מחנכים והן ילדים משפיעים על השקפת האחר ביחס לילדים האחרים. בנוסף, יחסים בין מחנכת וילד אינדיבידואלי מניחים את התשתית לאקלים כיתה אשר משפיע גם הוא באופן לא ישיר על הדינמיקה החברתית בכיתה.
השפעה על התנהגות הילד – ילדים המתאפיינים בנסיגה בהתנהגות החברתית ובאגרסיביות כלפי בני קבוצת השווים נקשרים עם יחסים המאופיינים בקונפליקט או בתלותיות רבה במחנכת, דבר העשוי להסלים גם את בעיות ההתנהגות, ומכאן גם את האינטראקציה השלילית עם המורה. יחסים חיוביים בין מחנכת וילד נקשרים עם פחות בעיות התנהגות ועם פחות תוקפנות אצל הילד. מחקרים מראים שקשר חיובי עם המחנכת עשוי להוביל להפחתה בבעיות ההתנהגות, והם בעלי השפעה של מניעה לגבי התפתחותה של ההתנהגות התוקפנית בעתיד.
השפעה על עמדות הילד כלפי המסגרת החינוכית – היחסים בין המחנכת והילד משפיעים על עמדותיו של הילד כלפי המסגרת החינוכית ונקשרים איתן באופן חיובי. חשיבותן של עמדות אלה נובעת מהקשר ביניהן להסתגלותו הרגשית ולהשתלבותו האקדמית של הילד. כך נמצא למשל כי ילדים להם יחסים חיוביים עם מחנכיהם, מדווחים על תחושה של שייכות, עניין וחיבה לבית הספר, בעוד שילדים להם יחסים שליליים נקשרים באופן שלילי עם חיבה לבית הספר ובאופן חיובי עם הימנעות מבית הספר. ממצאים אלה משמעותיים עבור ילדים שנמצאים בסיכון ליחסים שליליים עם המחנכת עקב קשיים בלימודים, מצב סוציו אקונומי נמוך וטמפרמנט בלתי נינוח, שנוטים להחזיק בעמדות שליליות כלפי בית הספר.
השפעה על הסתגלות התלמיד – היחסי בין המחנכת והילד משמעותיים להסתגלות התלמיד במסגרת החינוכית מבחינה רגשית חברתית, התנהגותית ואקדמית. מנקודת המבט של ייצוגי היחסים בעיני הילד, אחד המשתנים החשובים ביותר עבור הסתגלות הילד במסגרת החינוכית היא תמיכת המחנכת כפי שהיא נתפסת על ידו. לתמיכת המחנכת כפי שהיא נתפסת על ידי הילד יש חשיבות בעיקר בעת מעבר של ילד בתוך מערכת החינוך. מנקודת המבט של ייצוגי היחסים בעיני המחנכת, נמצא במחקרים שונים כי התפיסה של מידת הקרבה, החום והתקשורת הפתוחה, התלות והקונפליקט במערכות היחסים עם הילדים קשורה להסתגלותם של הילדים למסגרת החינוכית. כך למשל השינויים במידת ההסתגלות של ילדים, שהתרחשו בעת המעבר מהגן לבית הספר, נמצאו קשורים לממדים של תפיסות המחנך: היחלשות של יכולת ההסתגלות קשורה לתפיסה של יחסים מתוחים, בעוד שהתחזקותה נמצאה קשורה לתפיסה של יחסים קרובים. עוד נמצא שתפיסה של מחנכת כי היא מקיימת מערכת יחסים קרובה ותומכת עם תלמיד עשויה לשמש גורם מגן מפני סיכון פוטנציאלי להישארות בכיתה שנה נוספת או להפניה למסגרת של חינוך מיוחד.
השפעה על נוכחות במסגרת החינוכית – המחקר בתחום זה מועט אולם ההערכה היא שתלמיד שלא חש שייכות לבית הספר או נמצא ביחסי קונפליקט עם המחנכת נוטה להיות נוכח פחות במסגרת החינוכית. כך נמצא כי קונפליקט בין מחנכת וילד בגן ובכיתה א' נמצא קשור עם רצון להימנע מהמסגרת החינוכית, בעיקר עבור בנים. נמצא כי יחסי קונפליקט בין מחנכת וילד נקשרים באופן חיובי עם הימנעות מבית הספר ובאופן שלילי עם חיבה לבית הספר. תלמידים בעלי יחסים חיוביים עם מחנכיהם מדווחים כמרגישים שייכים יותר לבית הספר ומעורבים יותר בפעילויות של בית הספר – דבר המגן מפני היעדרותם.
השפעה על השתלבות אקדמית והישגים לימודיים – המחקר מראה כי קיים קשר בין יחסי מחנכת וילד להשתלבותו ולתפקודו הלימודי של הילד. קשר זה חזק יותר במקרה של יחסים שליליים עם המחנכת. נמצא כי תחושה של בסיס בטוח מקדמת אצל הילד הן רכיב של מוטיבציה להשקיע בלימודים והן את ההישגים הלימודיים בפועל. כאשר היחסים בין המחנכת והילד שליליים, קיימת פחות מוטיבציה אצל הילד להשתתף בלמידה וכתוצאה מכך הוא מציג פחות הצלחה בהשתלבות בלימודים ובמשימות אקדמיות. נמצא כי מצבם הלימודי של ילדים עם קשיים בלימודים יוכל להיטיב עם קיומה של מערכת יחסים חיובית בינו ובין המחנכת.
השפעה על התפתחות קוגניטיבית-שפתית – המחקר מצא כי לטיפול רגיש יש תפקיד משמעותי בהתפתחות הקוגניטיבית והשפתית של הילד. כך למשל מחקרים מראים כי יחסי קרבה בין ילד ומחנכת מקדמים את רכישת השפה והדיבור בגיל הרך (וילדים בעלי מיומנות שפה מפותחות יותר יוצרים קשרים קרובים יותר עם מחנכיהם). בנוסף, נמצא קשר חיובי בין יחסי קרבה בין מחנכת וילד ויכולות מתמטיות בגן . אינטראקציות חיוביות בין מחנכים לילדים בגיל הרך יכולות לסייע בעיצובן של מיומנויות הקשורות במוכנות לבית הספר כמו: אינהיביציה, זיכרון עבודה, וגמישות קוגניטיבית. אינטראקציות אלה מעודדות גם גירוי של סקרנות, חקרנות וכוונות תקשורת.
התפקיד הממתן של יחסי מחנכת וילד להתפתחותם של ילדים בסיכון – קשר רגשי משמעותי עם המחנכת מהווה גורם מגן, ועשוי לקדם עמידות טובה (resilience), (אשר מוגדרת כיכולת לשגשג, ולהגביר את יכולת ההתמודדות מול נסיבות שליליות), ולשנות נתיבי התפתחות, בקרב ילדים בכלל, ובפרט בקרב ילדים הנמצאים בסיכון פוטנציאלי, למשל: ילדים בעלי סיכון על רקע דמוגרפי – כאלה הבאים מרקע חברתי כלכלי נמוך, בני מיעוטים, או כאלה עם השכלת אם דלה, או ילדים בעלי קשיי הסתגלות על רקע רגשי, התנהגותי או קוגניטיבי, וכן כאלה הנכנסים למערכת החינוכית עם מוכנות נמוכה יחסית לנורמה. עוד נמצא כי יחסים בטוחים עם המחנכת עשויים לשמש כגורם מגן ומפצה להשפעות של יחסי התקשרות לא בטוחים עם דמויות ההתקשרות הראשוניות (בדרך כלל ההורים) על הסתגלותו של הילד מבחינה רגשית-חברתית והתנהגותית, ומהווים הזדמנות ליצירת ייצוגי התקשרות חיוביים יותר. כך למשל במחקר שהתקיים נמצא כי ילדים בגן שהיו בעלי יחסים פחות בטוחים עם אמם ושחוו יחסים בקרבה גבוהה עם מחנכיהם, הראו בשנה שלאחר מכן התנהגות פחות אגרסיבית מילדים אשר חוו יחסים פחות קרובים עם מחנכיהם. לעומת זאת, ילדים שחוו יחסים שליליים עם מחנכיהם נטו יותר להתנהגות אגרסיבית, למרות האיכות ביחסי הילד עם אימו.
יחסי מחנכת וילד כמנבאים תוצרים התפתחותיים – איכות היחסים בין מחנכים וילדים נמצאה כמנבאת תוצרים חברתיים, התנהגותיים ואקדמיים בשנות בית הספר, וישנם אף ממצאים המעידים על כך שאיכות היחסים בין מחנכת וילד עשויה לנבא תוצרים התנהגותיים ואקדמיים אף מעבר לשנות בית הספר – בשנות הבגרות. כך למשל, ההנחה הרווחת היא שאלה שחווים יחסים שליליים עם מחנכיהם יהיו פחות מועסקים בבגרותם, בעוד אלה שחווים מערכת יחסים חיובית יהיו בעלי דימוי עצמי חיובי, יחוו יותר הצלחה בבגרותם ויזכו למעמד סוציו אקונומי גבוה יותר.
מדידה והערכה של מערכת היחסים בין המחנכת והילד.
המחקר בתחום יחסי מחנכת וילד מתרחב ומתפתח. בשני העשורים האחרונים חלה התקדמות בהמשגתה ובמדידתה של איכות יחסי המחנכת והילד. כלי ההערכה מגוונים, ומתייחסים בחלקם ליחסי מחנכת וילד אינדיבידואלים, ובחלקם לאינטראקציות כלל כיתתיות, והם המקובלים יותר במחקר בגיל הרך. בחינתם של דפוסי היחסים בין המחנכת והילד נעשית בדרכים שונות: באמצעות התייחסות לנקודת הראות של המחנכת, באמצעות התייחסות לנקודת הראות של הילד, וכן באמצעות התייחסות לנקודת הראות של שני השותפים בקשר. כלי ההערכה כוללים מתודות של ראיונות, שאלונים ותצפיות. חלק מכלי מחקר אלה מובאים להלן:
1. TRI – Teacher Relationship Interview – ריאיון יחסים של מחנכים הנשען על מחקרי התקשרות. שיטה להערכת ייצוגי יחסים של מחנכת ותלמיד אינדיבידואלי. ראיון זה מעריך שבעה היבטים של ייצוגי יחסים על פני שלושה ממדים: בממד התוכן – תפיסות המחנכת לגבי היענות הילד לכללי הכיתה, הישגיו הלימודיים והחברתיים של הילד ויכולת המחנכת לשמש בסיס בטוח התומך בילד; בממד התהליך – מתייחס בעיקר לנטרול היבטים שליליים הקשורים בילד בזמן הריאיון או הימנעות משיחה עליהם; ובממד של הבעת רגשות כלפי הילד הכולל את תחושת המחנכת כי היא מסוגלת להשפיע על התנהגות הילד, כי היא משדרת לילד רגשות שליליים, או כי היא משדרת לילד רגשות חיוביים.
2. The Student Teacher Rellationship Scale – STRSמיישם עקרונות מתאוריית ההתקשרות ומעריך את תפיסת המחנכת לגבי מערכת היחסים עם התלמיד הספציפי ברמות של קרבה, קונפליקט ותלות. השאלון מתייחס לרגשותיה של המחנכת כלפי הילד, ולאמונותיה לגבי רגשותיו והתנהגותו של הילד כלפיה.