בסיבוב השני פגשו הדאקס את האלופה היוצאת, דטרויט רד וינגס, לסדרת פלייאוף חמישית בין הקבוצות בהיסטוריה הקצרה של הקבוצה. הילר המשיך להפגין יכולת גבוהה והדאקס הביאו את הסדרה למשחק שביעי ומכריע בדטרויט, וחזרו בו מפיגור 3:1 לשוויון 3:3 בשליש השלישי. לבסוף נחלו הדאקס אכזבה כאשר ספגו שער בדקות האחרונות של המשחק והודחו. עם סיום העונה עזבו את הקבוצה כריס פרונגר ורוב נידרמאייר, והקבוצה החתימה את החלוץ הפיני הוותיק סאקו קויבו שכיכב שנים רבות במונטריאול קנדיאנס.
עונת 2010 הייתה קשה לדאקס, שסיימו במאזן פושר והחמיצו את הפלייאוף לראשונה מאז עונת 2004. סקוט נידרמאייר הודיע לאחר סיום העונה על פרישה ממשחק פעיל, ונשאר בדאקס כחלק מהצוות המקצועי.
ב-25 בינואר 2011 הוגשה נגד הדאקס תביעה משפטית על ידי ג'ייסון ביילי, שחקן יהודי-קנדי שנבחר בדראפט על ידי הדאקס ב-2005. ביילי לא הגיע לסגל הקבוצה ושיחק בקבוצה-בת שלה בליגה משנית, שם, לטענתו, סבל מהערות חוזרות ונשנות על רקע אנטישמי מצד צוות האימון, בעוד הנהלת הדאקס התעלמה מתלונותיו. התביעה המשפטית הביאה גם לפתיחת חקירה של ה-NHL שנושא. החקירה וההליכים המשפטיים נמשכו עד לנובמבר באותה שנה, כאשר ביילי משך את תביעתו מבית המשפט ללא פיצוי.
בעונת 2011 שבו הדאקס אל הפלייאוף עם מאזן נאה של 47 ניצחונות ו-99 נקודות בטבלה, ומעל כולם בלט החלוץ קורי פרי, שנבחר ל-MVP של העונה וזכה בגביע הארט, לאחר שכבש 50 שערים וזכה גם בגביע מוריס "רוקט" רישאר. למרות זאת, הדאקס נוצחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף בשישה משחקים על ידי נאשוויל פרדטורס.
בעונת 2012 סיימו הדאקס במאזן פושר של 34 ניצחונות ו-80 נקודות. עונה חזקה יחסית של שאר קבוצות הבית הפסיפי הביאה את הדאקס למקום האחרון בבית ולהחמצת הפלייאוף.
2012 - 2014: סוף עידן טמו סלאנה.
בעונת 2012/13 המקוצרת זכתה הקבוצה באליפות הבית הפסיפי ועלתה לפלייאוף כמדורגת שנייה במערב, אך נכנעה בשבעה משחקים לדטרויט רד וינגס והודחה בסיבוב הראשון.
בעונת 2013/14 קבעה הקבוצה מספר שיאי מועדון, כגון עשרה ניצחונות רצופים במהלכה, כולל ניצחון 1:9 על ונקובר קנאקס שהיה הניצחון הגבוה בתולדות הקבוצה, וסיימה את העונה עם שיא מועדון נוסף של 116 נקודות בטבלה שהקנה לה את המקום הראשון בחטיבה המערבית לקראת הפלייאוף. גם הפעם הסתיים מסע הפלייאוף בהפסד במשחק שביעי ומכריע, הפעם בסיבוב השני מול לוס אנג'לס קינגס. לאחר ההדחה מהפלייאוף נפרדה הקבוצה מכוכבה הוותיק, טמו סלאנה, שהודיע על פרישה ממשחק פעיל.
2014 - 2018: הצלחות בעונה וכשלונות בפלייאוף.
עם רכש מוצלח ובראשו אחד מכוכבי ההתקפה של הליגה, ראיין קסלר שהגיע מונקובר קנאקס, סיימו הדאקס את העונה הרגילה של 2014/15 עם 109 נקודות ובמקום הראשון בחטיבה המערבית. ההצלחה נמשכה בשני הסיבובים הראשונים בפלייאוף עם ניצחונות על ויניפג ג'טס וקלגרי פליימס, כאשר הם שומטים משחק אחד בלבד בשתי הסדרות (מול הפליימס). בגמר החטיבתי מול שיקגו בלאקהוקס לא הצליחו הדאקס לממש יתרון 3:2 בסדרה, נוצחו בשני המשחקים האחרונים והודחו.
הדאקס המשיכו להיות דומיננטיים בבית הפסיפי וזכו בו בפעם הרביעית ברצף ב-2015/16, אך גם באותה עונה נוצחו במשחק שביעי ומכריע - בידי נאשוויל פרדטורס בסיבוב הראשון. זכייה חמישית רצופה בבית הפסיפי שוב הביאה למפח נפש בפלייאוף גם ב-2016/17, כאשר הדאקס נוצחו בגמר החטיבתי, שוב על ידי הפרדטורס. השילוב של הצלחה בעונה הרגילה וכישלון בפלייאוף נמשך גם ב-2017/18, כאשר עונה רגילה טובה עם 44 ניצחונות ו-101 נקודות בטבלה הסתיימה בתבוסה מול סן חוזה שארקס בסיבוב הראשון בפלייאוף.
2018 - ההווה: מחוץ לפלייאוף.
התחלה טובה של העונה הרגילה ב-2018/19 העלתה את הדאקס לצמרת הבית הפסיפי, אך ככל שהתקדמה העונה דעכו ביצועי הקבוצה והיא הידרדרה במורד הטבלה, ובסופו של דבר לא היוותה גורם במירוץ לפלייאוף והחמיצה אותו לראשונה מאז 2012. מאז לא עלתה הקבוצה לפלייאוף.
היריבות עם לוס אנג'לס קינגס.
לדאקס יריבות מסורתית עם לוס אנג'לס קינגס עקב היותן של לוס אנג'לס ואנהיים ערים שכנות בדרום קליפורניה. היא מכונה "עימות הכביש המהיר" (freeway faceoff) בשל היותן של שתי הערים מקושרות בנסיעה קצרה על הכביש הבין-מדינתי 5.
סגל שחקנים.
נכון ל-22 במאי 2022
תימא
אלפתריוס וניזלוס
אֶלֶפְתֶרִיוֹס קִירְיאַקוּ וֶנִיזֶלוֹס (יוונית: Ελευθέριος Κυριάκου Βενιζέλος; 23 באוגוסט 1864 – 18 במרץ 1936) היה ראש ממשלת יוון ומחשובי הפוליטיקאים והמדינאים בתולדותיה.
חינוכו והצטרפותו לפוליטיקה.
וניזלוס נולד במורניס, סמוך לחאניה שבכרתים. אביו, קיריאקוס וניזלוס, היה מהפכן כרתי, אשר הוגלה ב-1866 יחד עם משפחתו לאי סירוס (Σύρος) שבאיים הקיקלאדיים בעקבות התקוממות נגד השלטונות הטורקיים. וניזלוס למד משפטים באוניברסיטת אתונה, שם היה פעיל בעסקי הפוליטיקה של כרתים, אחר כך שב לאי והתפרנס כעורך דין ועיתונאי. שנה מאוחר יותר נבחר לאספה הלאומית כנציג המפלגה הליברלית שהוקמה באותה תקופה.
כרתים.
וניזלוס תמך באיחודה של כרתים עם יוון, והיה ממנהיגי ההתקוממות של שנת 1897, בעקבותיה העניקו הטורקים והמעצמות לאי אוטונומיה. במהלך השנים 1897–1898 השתתף וניזלוס במשא ומתן עם המעצמות על מהות האוטונומיה. לאחר שהנסיך גאורגיוס מיוון מונה לנציב העליון של האי בנובמבר 1898, שותף וניזלוס בוועדת ה-16 שעסקו בניסוח חוקת האי, והוא לקח חלק מהותי בניסוח. וניזלוס דאג שהחוקה תכלול שוויון זכויות למיעוט המוסלמי ודאגה לזכויות הפרט ולקח חלק פעיל בגיבוש הסמכויות הנרחבות שהוענקו לנציב העליון. על פי ההערכות, הסיבה להענקת הסמכויות הנרחבות לנציב העליון הייתה האמונה שתפקיד הנציב הוא קצר ימים ובמהרה כרתים תאוחד לתוך יוון. לאחר מספר שנים התחרט וניזלוס על הסמכויות הנרחבות שנתנו לנציב העליון.
עם הקמת הממשלה של כרתים, נתמנה ווניזלוס לשר המשפטים שלו ב-17 באפריל 1899. במרץ 1901 פוטר וניזלוס על ידי גאורגיוס, על רקע מחלוקת טקטית ביניהם לגבי הדרך להביא לאיחוד כרתים עם יוון. גאורגיוס, שראה בענייני חוץ נושא לו הוא אחראי בלעדית, ניהל מגעים דיפלומטיים מול המעצמות, במטרה להביא להסכמתם לאיחוד עם יוון. וניזלוס ראה במגעים אלו בזבוז זמן, ופעל להקמת צבא של כרתים ולנסיגת כוחות המעצמות מהאי. וניזלוס סבר שמהלך זה יקל על הסתפחות ליוון בשעת כושר, אולם תומכיו של גאורגיוס הציגו את מהלכיו של וניזלוס כבגידה ברעיון האחדות היוונית-כרתית.
וניזלוס נעשה מנהיג האופוזיציה, וכשהגיעו העניינים לכדי משבר ב-1905, עמד בראש התקוממות מזוינת, שאילצה בסופו של דבר את הנסיך לעזוב את האי. את מקומו תפס ראש ממשלת יוון לשעבר אלקסנדרוס זאימיס, ווניזלוס הצטרף שוב לממשלה. במאי 1910, לאחר שהצירים היוונים באספת הנבחרים של האי נשבעו אמונים למלך יוון, מונה וניזלוס לראש ממשלת כרתים. וניזלוס השתדל לפייס את העותמאנים והמעצמות והבטיח לשתף את המוסלמים בממשלתו ולמנוע את הכינוס של אספת הנבחרים ממנו גורשו המוסלמים שלא הסכימו להשבע אמונים למלך יוון.
מן הפרלמנט אל ראשות הממשלה.
ב-1910, בעקבות משבר פוליטי, פוזר הפרלמנט היווני באתונה. וניזלוס עבר אל אתונה להזמנת הליגה הצבאית, ובבחירות של 8 באוגוסט 1910 נבחרו הוא ואנשיו לפרלמנט, ברוב עצום, כשווניזלוס עצמו משמש נציגה של אתונה. באותו זמן הקים את מפלגתו הפוליטית, "קומה פילאלפתרון" (Κόμμα Φιλελευθέρων, המפלגה הליברלית). בעקבות הניצחון בבחירות התפטר מתפקידו כראש ממשלת כרתים וב-2 באוקטובר 1910 נבחר לראשות הממשלה. וניזלוס נבחר בשנית בבחירות של מרץ 1912.
הוא ערך רפורמות מקיפות בצבא ובצי והקים את הליגה הבלקנית, צעדים שסייעו למוכנותה של יוון במלחמות הבלקניות של 1912–1913 ואיפשרו את שחרור אפירוס, מקדוניה ואיי הים האגאי מידי השלטון הטורקי. לווניזלוס היו ויכוחים רבים עם נסיך הכתר קונסטנטינוס בדבר נתיב התקדמות הצבא והערים שעליו לשחרר ראשונה. היה זה הסכסוך הראשון בין וניזלוס לבין קונסטנטינוס, שזמן קצר אחר כך, בעקבות ההתנקשות בחיי אביו ב-1913, הוכתר למלך יוון.
מלחמת העולם הראשונה והקרע הלאומי.
הסכסוך השני בין וניזלוס לקונסטנטינוס נתגלע במהלך מלחמת העולם הראשונה. אף שיוון נותרה נייטרלית בשנים הראשונות למלחמה, וניזלוס תמך בברית עם מדינות ההסכמה, בהאמינו כי בריטניה וצרפת ינצחו בה. קונסטנטינוס, לעומתו, העדיף את מעצמות המרכז ורצה כי יוון תישאר נייטרלית. על רקע מחלוקת זו התפטר וניזלוס מתפקידו ב-21 בפברואר 1915. בבחירות הבאות שנערכו ב-15 במרץ 1915, שוב ניצחה מפלגתו של וניזלוס והקימה את הממשלה. למרות הבטחתו כי יוון תישאר נייטרלית, נאלץ וניזלוס לזנוח מדיניות זו בעקבות התקפת בולגריה על סרביה, עימה הייתה יוון קשורה בברית. וניזלוס הכריז על גיוס כללי, אך חילוקי דעות קשים עם המלך הביאו שוב להתפטרותו, ובבחירות הבאות לא לקח וניזלוס חלק כמחאה על כך שהפרלמנט פוזר בניגוד לחוקה. תוך כדי אירועים אלה נחלצו לכאורה בנות הברית להצלת סרביה והנחיתו חיילים בסלוניקי.
המחלוקת בין וניזלוס לקונסטנטינוס הייתה הגורם לקרע לאומי (ביוונית Εθνικός Διχασμός, אתניקוס דיכאסמוס), אשר תוצאותיו ניכרו עוד עשרות שנים אחר כך. ב-1916, לאחר פלישת צבאות גרמניה, אוסטריה ובולגריה אל מקדוניה היוונית, הקימו תומכי וניזלוס תנועה צבאית בסלוניקי, שנקראה "הממשלה הזמנית של ההגנה הלאומית". כאן ייסדו מדינה חדשה, הכוללת את צפון יוון, כרתים ואיי הים האגאי.