ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אסרה הממשלה הבריטית על הוצאת העיתון. הקהילה הלונדונית האנרכיסטית דוברת יידיש לא התאוששה אחרי המלחמה והמהפכה הרוסית. רבים מחבריה השתלבו בתנועה הציונית, תנועת העבודה או בתנועות הקומוניסטיות. ב-1918 גורש רוקר להולנד.
ארבייטער פריינד
אברהם פרומקין
אברהם פרומקין (1873–1940) היה אנרכיסט יהודי וידוע בתרומתו לעיתונות אנרכיסטית ביידיש. פרומקין, בנו של ישראל דוב פרומקין, נולד בירושלים ושהה שנה ביפו כמורה לערבית בבית ספרו של ישראל בלקינד. ב-1891 נסע לקונסטנטינופול כדי ללמוד טורקית ומשפטים אבל הוא לא סיים את לימודיו בגלל מחסור בכסף. ב-1893 נסע לניו יורק ושם בא במגע עם רעיונות אנרכיסטיים בפעם הראשונה. ב-1894 חזר לקונסטנטינופול עם ספרים וחומר תעמולה אנרכיסטי. הוא מצא אוזן קשבת בביתם של משה שפירא ורעייתו נסטיה. שפירא שנמלט מרוסיה בשל פעילותו המהפכנית, התלהב מהרעיונות החדשים ונסע עם פרומקין לפריז ולונדון. משם הוא הביא את כל הספרים שהצליח למצוא בנושא אנרכיזם – של קרופוטקין, אריקו מלטסטה ואחרים. העיתון האנרכיסטי ביידיש ארבעטער פריינד נשלח אליו לקונסטנטינופול.
ב-1896 עבר פרומקין, שהיה עדיין אדם צעיר, מקונסטנטינופול ללונדון. הוא התחבר שם עם רודולף רוקר. באותה שנה הם החליטו לפתוח בית דפוס שבו ידפיסו חוברות אנרכיסטיות ביידיש.
שפירא נאלץ לחזור לקונסטנטינופול ב-1897. הוא השאיר את בית הדפוס לפרומקין שהחליט להדפיס את העיתון שלו דער פראפאנגאדיסט (יצאו 11 גיליונות עד סוף 1897). אחרי שהות קצרה בליברפול ולידס ב-1898 נסע לפריז ונשאר שם שנה. ב-1899 נסע שוב לארצות הברית שם חזר ופרסם בעיתונות אנרכיסטית. שם הוא נפטר ב-1940.
פעילות ספרותית.
פרומקין התחיל לפרסם בעיתון של אביו חבצלת וכן בעיתונים המליץ והצפירה. ביידיש החל לפרסם בעיתון האנרכיסטי ארבעטער פריינד ב-1896 וכן בעיתון שלו דער פראפאנגאדיסט וב- Die Iddishe Welt. מאוחר יותר כתב גם בעיתונו של רוקר דער זשערמינאל. שם הוא פרסם תרגומים רבים מהספרות האירופאית החדשה ומההרוסית. מלבד תרגומים כתב גם ספרים מקוריים. ביניהם: ר' ישראל בעל שם טוב דער גרינדער פון חסידיסמוס, אין פרילינג פון יידישן סאציאליזם. פרומקין פרסם, גם, סדרה של סיפורים על החיים היהודיים בטורקיה וארץ ישראל בפארווערטס. בשנותיו האחרונות כתב בעיתוני יידיש שונים, ביניהם בעיתון טאג שם כתב בעיקר בנושאי תיאטרון.
חיים מרדכי אייזיק חודקוב
עריקות בצה&quot;ל
כריסטיאן יורגנסן תומסן
כריסטיאן יורגנסן תומסן (בדנית: Christian Jürgensen Thomsen, 29 בדצמבר 1788 קופנהגן - 21 במאי 1865 קופנהגן) היא אספן עתיקות, היסטוריון ואנתרופולוג ואוצר דני, מאבות הארכאולוגיה, שפיתח טכניקות ושיטות ארכאולוגיות ראשונות.
למרות שלא היה בעל תואר אקדמי, החל משנת 1816 התמנה תומסן בראש הוועדה המלכותית לשימור אוספי העתיקות שעל בסיסם קם ב-1819 תחת ניהולו מוזיאון "האוסף הסקנדינבי העתיק", לימים (1892) "המוזיאון הלאומי" של קופנהגן. תוך כדי ארגונן וסיווגן של פריטים עתיקים לצורך תערוכה, החליט תומסן שיש להציגן לפי מערכת שלוש התקופות.גם לפניו היו מדענים (למשל וידל סימונסן, 1816-1813), שסברו כי הפרהיסטוריה התקדמה מתקופת כלי אבן אל תקופות שבהן יוצרו כלי ברונזה וברזל, אך הנחותיהם הוצגו כמערכות אבולוציוניות בלבד, שלא איפשרו תיארוך של הממצאים העתיקים.
תומסן היה הראשון שקבע חלוקה מבוססת ראיות של הפרהיסטוריה לתקופות מוגדרות.
בהתבססו על מחקר אמפירי, אינדוקטיבי, תומסן שיכלל את מערכת שלוש התקופות כמערכת כרונולוגית, לפיה יכולים לחקור אילו סוגי חפצים נמצאים לצד סוגים אחרים ב"אתר סגור" אחד. על מנת לקבוע את שייכותן של עתיקות לתקופות פרהיסטוריות והיסטוריות (תקופת האבן, תקופת הברונזה, תקופת הברזל) התבסס על צירופים אופייניים בין חפצים, שינויים סגנוניים, קישוטים ולהקשר. .ממצאיו פורסמו ב"מדריך לעת העתיקה בסקנדינביה" בשנת 1836.
הישגים אלו הביאו להגדרתו כממציא מערכת שלוש התקופות בנוגע לתיארוך הפרטים העתיקים שנמצאו באירופה ובאירואסיה. השחרור מהצורך להסתמך על מקורות כתובים בלבד היווה מעין ציון דרך ללידת הארכאולוגיה כמדע.
תומסן כתב גם אחד מספרי הלימוד השיטתיים הראשונים על הברקטיאטים מזהב מתקופת נדידת העמים.
ביוגרפיה.
ילדותו וצעירותו.
כריסטיאן יורגנסן תומסן נולד בקופנהגן בשנת 1788 כבן בכור בין ששה בנים של משפחה אמידה. אביו, כריסטיאן תומסן, היה סוחר סיטונאי ובעל מספנה, כמו כן היה ליועץ משפטי וכיהן תקופה כמנהל הבנק הלאומי. אמו הייתה הדוויג מרגרטה לבית יורגנסן, בת לסוחרים. תומסן למד באופן פרטי שפות זרות אצל הפרופסור כריסטיאן ברורסון ובהמשך, בהשפעת אביו, בחר בקריירה מסחרית. הוא ביקר בפריז ובשובו לדנמרק התחיל להתעניין באספנות מטבעות וחפצי אמנות- תחריטים וציורים. עיסוק זה חידד אצלו את הרגישות לשינויים סגנוניים.
פעילותו המחקרית.
בשנת 1807 צורף תומסן לוועדה המלכותית לשימור העתיקות שהוקמה באותה שנה בראשות רסמוס ניירופ.
ב-11 בדצמבר 1816, אחרי התפטרותו של ניירופ הבא בימים, נבחר תומסן בראש הוועדה ובשנת 1819 התמנה לאוצר של האוסף המלכותי לעתיקות - "האוסף העתיק הסקנדינבי" (oldnordiske Musæum או Det Kgl. Museum for Nordiske Oldsager for Nordiske Oldsager ).המשרה, אותה החזיק יד שנת 1832 הייתה ללא שכר בצידה ומינויו של תומסן נסמך על אמצעיו הפרטיים ועל ניסיונו הרב כאספן מטבעות.
בשנים 1842-1832 כיהן כמפקח בקבינט המטבעות והמדליות של המלוכה והחל משנת 1842 היה למנהלו במקום פ.א. ברונסטד
תומסן התוודע למודל שלוש תקופות הפהיסטוריה מתוך כתביהם של לוקרטיוס, ודל סימונסן, ברנאר דה מונפוקון וניקולא מהודל, והחליט למיין את האוסף לפי הכרונולוגיה.
לפני תומסן מיון החפצים העתיקים נעשה באופן מכני - לפי החומר שמהם הם עשויים או לפי רמת האומנות של בעלי המלאכה שייצרו אותם. כשמקורם של חומרים רבים היה ידוע, הוא שם לב כי חפצים גסים נמצאו לפעמים יחד עם חפצים עדינים או ממתכת. במקום לאמץ גישה טכנולוגית או "אבולוציוניסטית" גרידא, הבין תומסן כי חשוב לקבוע באילו תקופות נוצרו החפצים.
הוא החליט למפות את החפצים שנמצאו לפי צירופי תופעות שאפיינו מאגרים מסוימים. בדרך זו הוא ביקש להבחין מגמות ואופנות שתאמו תקופות מסוימות בלבד.
כך הוא גילה שכלי אבן נמצאו במגע עם ענבר, כדים, חרוזי זכוכית.הברונזה נמצאה יחד עם זהב וברזל, בעוד הכסף נמצא רק לצד הברזל. הוא מצא שלצד כלי נשק מברונזה לא נמצאו אף פעם חפצי ברזל.
נראה כי כל תקופה מוגדרת על ידי כלי החיתוך שלה. הוא מצא כי החפצים שנמצאו בקברות היו שונים לפי סוג הקבורה:כלי האבן נמצאו לצד גופות שלא נשרפו ובקברי חדר, לעומת זאת כלי נשק מברונזה וכלי נשיפה מסוג "לור" נמצאו בקברות צפחה וברזל נתגלה בקברות חדר ברגמים ("טומולוס" או "קורגאן"). כשיריבים היו שואלים אותו בצחוק "למה אין תקופת הזכוכית?" השיב תומסן שחרוזי זכוכית נמצאו בכל שלוש התקופות, אולם קערות זכוכית היו רק בתקופת הברזל.
עבור תומסון המפתח לתיארוך עמד בנסיבות התגלית. כבר בשנת 1821 כתב לעמיתו, סוחר העתיקות שרדר, "", ובשנת 1822 העיר:
ניתוח זה השם דגש על הימצאות מקבילה של עתיקות מסוגים שונים והמייחסת חשיבות להקשר הארכאולוגי איפשר לתומסן לבנות שיטת מיון כרונולוגי של החומרים שבאוסף ולסווג ממצאים חדשים בהתאם למערכת כרונולוגית זו אפילו בהיעדר מידע מספיק על מקורותיהם.
תומסן קבע את הכרונולוגיה שלו בסביבות שנת 1825 ונהג להסביר אותה למבקרי המוזיאון בקופנהגן.
הנושא נידון גם במאמרים וחוברות שפרסם באותה תקופה. בשנת 1836 יצא לאור המונוגרפיה המאוירת שלו "מדריך לעת העתיקה בסקנדינביה" המוקדשת לתורתו הכרונולוגית.
חפירות שערך בשנת 1837 בקבר- רוגם איששו את השערותיו.
תומסן השפיע על שורה של חוקרי הפרהיסטוריה בארצות הסקנדינביות. ארכאולוגים כמו ינס יאקוב אסומסן וורסו, ברור אמיל הילדברנד ומאוחר יותר אוסקר מונטליוס היו תלמידיו. בינו לסוון נילסון הייתה השפעת גומלין משמעותית.
ספרו של תומסן "מדריך לעת העתיקה בסקנדינביה" (1836) תורגם לאנגלית בשנת 1848 וספרו של וורסו,
"העתיקות הבראשיתיות של דנמרק" פורסם באנגלית בשנת 1849. שני הספרים האלה השפיעו השפעה ניכרת על התפתחות התורה והפרקטיקה הארכאולוגית בבריטניה ובארצות הברית.
השפעתו בזירה האומנותית.
יחד עם נילס לוריץ היין מילא תומסן תפקיד חשוב בזירת האמנותית בקופנהגן. הוא היה בשנות ה-1830 פעיל בהנהלת החברה לאמנות. בשנת 1839 התמנה למפקח של אוסף הציורים המלכותי לצידו של נילס לוריץ היין. אספנים רבים נהגו להתייעץ אתו.
קישורים חיצוניים.
В.С. Бочкарёв «Система трёх веков.Проблемы культурогенеза и культурного наследия».
Сборник статей к 80-летию В.М. Массона. СПб: Инфо Ол. 2009. С. 87-101
בילי בוש
ויליאם הול "בילי" בוש (באנגלית: William Hall "Billy" Bush; נולד ב-13 באוקטובר 1971) הוא מנחה טלוויזיה ושדרן רדיו אמריקאי. בן למשפחת בוש.
ביוגרפיה.
בוש נולד במנהטן והוא בוגר תואר ביחסים בינלאומיים. אביו ג'ונתן בוש הוא אחיו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש ובן דודו הוא נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.