פתיחת היחסים הדו-צדדיים על ידי שתי הממשלות בשנות ה-30 וה-40, לאחר ביקור ממלכתי מוצלח של ראש ממשלת דרום אפריקה ג'יי.בי. הרצוג בדבלין בשנת 1930. באותה תקופה, הקשרים בין שתי "הדומיניונים חסרי המנוחה" היו לבביים במיוחד, והתבססו גם על הזדהות לאומית קדומה יותר עם מטרת הבורים במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899–1902, אך חששות מפני העלויות מנעו חילופי נציבים עליונים. אף על פי כן, התקיימו ביקורים פרטיים קבועים של הנציבים הגבוהים של דרום אפריקה בלונדון, ובמיוחד צ'ארלס טה ווטר בשנות ה-30 של המאה ה-20, וד"ר א. ל. גייר, שהיה אורח של הטאואש אמון דה ואלרה בשנת 1952. שיקולים כלכליים גרידא מנעו חילופי שגרירים הדדיים, בשנות ה-60 מנעה עמדה עקרונית של אירלנד נגד האפרטהייד שדרוג כזה של היחסים. כתוצאה מכך אירלנד הייתה המדינה היחידה באיחוד האירופי שלא קיימה יחסים דיפלומטיים מלאים עם דרום אפריקה עד 1993. סוכם על חילופי שגרירים עם ממשל דה קלרק לקראת סיום האפרטהייד, למרות מחאות קולניות של התנועה האירית נגד האפרטהייד, בהובלתם של קאדר ולואיז אסמל. השגרירות האירית נפתחה בפרטוריה בשנת 1994.
מראשית שנות ה-60 אירלנד התנגדה נחרצות לאפרטהייד בדרום אפריקה. נלסון מנדלה הדרום אפריקני, זכה ליקיר העיר דבלין בשנת 1988 בזמן שהיה אסיר פוליטי; הוא גבה את הפרס עם שחרורו בשנת 1990. קשרים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1994.
בנובמבר 2003 הבטיח בריאן קואן, בעודו מסייר באפריקה כשר לענייני חוץ של אירלנד, לנשיא דרום אפריקה, תאבו מבקי, כי אירלנד תדגיש את הבעיות האפריקניות כאשר תעלה לנשיאות המועצה של האיחוד האירופי בינואר 2004.
סגן נשיא דרום אפריקה פומזיל מלבו-נגוקוקה ושרים רבים אחרים של ממשלת דרום אפריקה פגשו את נשיא אירלנד מארי מקאליס, הטאואיש ברטי אהרן ובכירים איריים אחרים בדבלין בנובמבר 2006. הם באו לבחון את הפריחה הכלכלית של אירלנד, הנמר הקלטי.
מייקל מרטין הוביל משלחת סחר לדרום אפריקה בספטמבר 2006, שחתמה שם על חוזים.
ברטי אהרן ומייקל מרטין הובילו משימת סחר בת שלושה ימים לדרום אפריקה בינואר 2008. ESB International ו-Eskom חתמו על חוזה חדש בסך 4.5 מיליון אירו במטה יוהנסבורג של יסקום. עסקות סחר אחרות בין שתי המדינות הגיעו גם הן.
סיוע.
התוכנית לסיוע אירי עבור דרום אפריקה הוקמה על ידי ממשלת אירלנד בשנת 1994.
טימותי טאצ'ר
טימותי מורה (באנגלית: Timothy Moura; נולד ב-17 במרץ 1983) הידוע יותר בשם הבמה שלו, טימותי טאצ'ר הוא מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון WWE, בתוכנית NXT ובארגון Evolve, שבו כיהן כאלוף הארגון לזמן הארוך ביותר, בנוסף להיותו אלוף "פתחו את שער החופש" לשעבר (והאחרון בתולדות הארגון). בנוסף לכך, הוא הופיע במספר ארגוני היאבקות בינלאומיים מוכרים כמו Major League Wrestling (MLW), Pro Wrestling Guerrilla (PWG), Revolution Pro Wrestling (RevPro), Preston City Wrestling (PCW), Westside Xtreme Wrestling (wXw), Combat Zone Wrestling (CZW), Scottish Wrestling Alliance (SWA) ועוד.
טאצ'ר הוא המתאבק השני והאחרון (לאחר דרו גאלוויי) שהחזיק באליפות Evolve ובאליפות פתחו את שער החופש בו זמנית.
קריירת היאבקות מקצועית.
קריירה מוקדמת (2005–2013).
מורה ערך את קרב הבכורה שלו בספטמבר 2005 עבור הארגון Supreme Pro Wrestling בהפסד לדרייק סמית'. תחת שמות הבמה טים מורה וטימותי טאצ'ר, הוא הופיע במספר ארגונים כמו All Pro Wrestling, Championship Wrestling From Hollywood, Pro Wrestling Guerrilla, Insane Championship Wrestling, Westside Xtreme Wrestling ועוד. טאצ'ר הפך לאלוף טריפל קראון בארגון SPW, כאשר הוא זכה באליפות האקסטרים, אליפות משקל כבד ואליפות הזוגות. בנוסף לכך, בארגון APW, הוא פעמיים האלוף האוניברסלי במשקל כבד ופעמיים אלוף האינטרנט העולמי.
Westside Xtreme Wrestling (2013–2019).
טאצ'ר הופיע לראשונה בארגון Westside Xtreme Wrestling בשנת 2013 במסגרת טורניר Ambition 4, שבו הפסיד בשלב רבע להדי קאראווי. לילה לאחר מכן, הוא נחל הפסד לאקסל דייטר ג'וניור. במהלך השהות שלו בארגון, טאצ'ר זכה פעם אחת באליפות העולם המאוחדת של wXw ופעם אחת באליפות הזוגות של wXw (ביחד עם וולטר).
Evolve (2014–2019).
טאצ'ר ערך את הבכורה שלו בארגון Evolve במסגרת האירוע ה-31, כשהפסיד לדרו גולאק. באירוע 45, שנערך ב-10 ביולי 2015, טאצ'ר הפך לאלוף כפול, כשהוא ניצח את דרו גאלוויי וזכה גם באליפות פתחו את שער החופש וגם באליפות Evolve. ב-25 בפברואר 2017 במסגרת האירוע ה-79 של הארגון, הוא הפסיד לזאק סייבר ג'וניור, מה שגרם לו להפסיד את אליפות Evolve. הפסד זה קטע תקופת כהונה של 596 ימים כאלוף, שזה הוא למעשה שיא היסטורי בתולדות הארגון, שבו מחזיק טאצ'ר.
WWE (2020–2022).
ב-2 בפברואר 2020, דווח שטאצ'ר חתם על חוזה בארגון ה-WWE ונשלח ל-WWE Performance Center. ב-15 באפריל בתוכנית NXT, טאצ'ר נחשף כשותף של מאט רידל לקרב שבו הם הגנו על אליפות הזוגות של NXT נגד חברי קבוצת The Undisputed Era (בובי פיש ורודריק סטרונג). הסיבה לציוותו של טאצ'ר בקרב הייתה מאחר שחצי מאלוף הזוגות, פיט דאן, לא היה יכול להגיע לארצות הברית עקב התפרצות מגפת הקורונה, ולכן הוא נאלץ למצוא מחליף לקרב ההגנה על התואר. בקרב זה, טאצ'ר ורידל הגנו בהצלחה על חגורות האליפות, כשלאחר הקרב בראיון מאחורי הקלעים, טאצ'ר אמר לרידל שהוא יגן עימו על חגורות האליפות עד שדאן יחזור. ב-13 במאי, טאצ'ר ורידל הפסידו את חגורות אליפות הזוגות לאימפריום (פביאן אייכנר ומרסל ברטל), זאת לאחר שטאצ'ר נטש את רידל להיאבק מולם לבדו. בקרב המרכזי של אותה התוכנית, טאצ'ר ורידל התמודדו אחד מול השני בקרב שבו רידל יצא עם ידו על העליונה, אך לאחר הקרב טאצ'ר תקף את רידל. שבועיים לאחר מכן, טאצ'ר הצליח להשיג ניצחון על פני רידל, זאת לאחר שניצח אותו כתוצאה מהכנעה טכנית במסגרת קרב פייט פיט. בלילה הראשון של הספיישל המסיבה האמריקאית הגדולה, שנערך ב-1 ביולי, טאצ'ר גבר על אוני לורקאן. שלושה שבועות לאחר מכן, טאצ'ר רשם ניצחון נוסף על לורקאן. ב-29 ביולי, טאצ'ר התמודד מול דקסטר לומיס ופין באלור בקרב משולש אשר קבע את זהות המעפיל לקרב הסולם על אליפות צפון אמריקה של NXT באירוע NXT TakeOver XXX, שבסופו לומיס ניצח. באירוע זה, שנערך ב-22 באוגוסט, טאצ'ר התמודד בקרב יחידים מול פין באלור, שבו טאצ'ר הפסיד לאחרון. בספיישל NXT Super Tuesday, שנערך ב-1 בספטמבר, טאצ'ר ניצח את ברונסון ריד כתוצאה מהכנעה. ב-16 בספטמבר, טאצ'ר כשל בניסיונו לזכות באליפות צפון אמריקה של NXT לאחר שהפסיד לאלוף, דמיאן פריסט. ב-23 בספטמבר, טאצ'ר השתתף בקרב גונטלט הדחות אשר קבע את זהות הטוען לכתר לאליפות ה-NXT, שיתמודד מול פין באלור באירוע NXT TakeOver 31. לעומת זאת, בקרב עצמו הוא הודח על ידי המנצח בקרב, קייל אוריילי. ב-11 בנובמבר, טאצ'ר גבר על דקסטר לומיס. שבועיים לאחר מכן, טאצ'ר הפסיד לקושידה. באירוע , שנערך ב-6 בדצמבר, טאצ'ר הפסיד לתומאסו צ'אמפה. ב-23 בדצמבר, טאצ'ר הפסיד לליאון ראף. קרב הפייט פיט בין טאצ'ר לתומאסו צ'אמפה שהיה אמור להתקיים בספיישל NXT New Year's Evil ב-6 בינואר 2021 ובוטל עקב אי כשירותו של טאצ'ר, נדחה ל-20 בינואר, כשבקרב זה טאצ'ר יצא עם ידו על העליונה. ב-29 בינואר בפרק של התוכנית "205 לייב", טאצ'ר וצ'אמפה חברו אחד לשני וניצחו את טוני ניס וארייה דבארי בסיבוב הראשון של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס. השניים צלחו את שלב רבע הגמר, שהתקיים ב-3 בפברואר בפרק של התוכנית "NXT", כשניצחו את The Undisputed Era (אדם קול ורודריק סטרונג) וכתוצאה מכך העפילו לשלב הבא. לעומת זאת, הם הודחו מהטורניר בשלב חצי הגמר, שהתקיים שבוע לאחר מכן על ידי Grizzled Young Veterans (זאק גיבסון וג'יימס דרייק). ב-4 במאי, הם ניצחו פעם נוספת את GYV. ב-18 במאי, טאצ'ר וצ'אמפה גברו על לגאדו דל פנטסמה (חואקין ויילד וראול מנדוזה). ב-15 ביוני, טאצ'ר וצ'אמפה ניצחו את Grizzled Young Veterans בקרב טורנדו זוגות. בספיישל המסיבה האמריקאית הגדולה, שנערך ב-6 ביולי, טאצ'ר וצ'אמפה כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות לאחר שהפסידו לאלופי הזוגות, MSK (נאש קרטר ווס לי). ב-27 ביולי, טאצ'ר וצ'אמפה הפסידו בקרב זוגות לאוני לורקאן ופיט דאן. ב-24 באוגוסט, טאצ'ר הפסיד לרידג' הולנד. ב-5 בינואר 2022, טאצ'ר שוחרר מהארגון.
בנג'מין קראונינשילד
בנג'מין ויליאמס קראונינשילד (באנגלית: Benjamin Williams Crowninshield; 27 בדצמבר 1772 – 3 בפברואר 1851) היה מזכיר הצי של ארצות הברית בין השנים 1815 – 1818 בממשליהם של נשיאי ארצות הברית ג'יימס מדיסון וג'יימס מונרו.
ראשית חייו.
בנג'מין קראורנינשילד נולד בסיילם, מסצ'וסטס כבנם של ג'ורג' קראונינשילד ושל מרי (לבית דרבי) קראונינשילד שנישאו ב-1757. אביו היה רב-חובל וסוחר. המשפחה הייתה אחת ממשפחות האליטה של בוסטון. בבעלות המשפחה היו קרקעות ליד מינרל ספרינג, שם היא החלה את דרכה בצפון אמריקה.
אחיו היו ג'ייקוב קראונינשילד שהיה אדמירל משנה בצי ארצות הברית, ג'ורג' קראונינשילד הבן, בעליה של ה- Cleopatra's Barge, היאכטה הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי. אחותם, מרי, הייתה רעייתו של חבר קונגרס נתניאל סילסבי.
קריירה.
קראונינשילד עבד בעסק הספנות המשפחתי ושירת בים.