ההערכה היא כי יש שלושה עד חמישה מיליארד מקרים של דלקת הקיבה והמעיים מדי שנה. כתוצאה מכך יש כ-1.4 מיליון מקרי מוות שמתרחשים ברחבי העולם על בסיס שנתי. ילדים שחיים במדינות מתפתחות נמצאו המשופעים ביותר מהמחלה. יותר מ-450,000 של אלה שנפטרים בשל הנגיף מדי שנה הם ילדים מתחת לגיל חמש. הכולרה גורמת לתחלואה של בין שלושה עד חמישה מיליון מקרים ולמוות של כ-100,000 אנשים בשנה. בעולם המתפתח, ילדים בגילאים של עד שנתיים, לעיתים קרובות מקבלים שש פעמים או יותר זיהומים בשנה שמובילים לדלקת הקיבה והמעיים. כולרה פחות נפוצה אצל מבוגרים, בין היתר בשל יכולתם לפתח חסינות.
ב-1980 דלקת הקיבה והמעיים הובילה לכ-4.6 מיליון מקרי מוות אצל ילדים, עם רוב המתרחשים בעולם המתפתח. מאז, שיעורי התמותה צומצמו באופן משמעותי (כ-1.5 מיליון מקרי מוות מדי שנה) בעיקר בשל כניסתה ושימושה הנרחב של הטיפול הפומי נגד התייבשות.
אדריאן צ'יופלנקה
אדריאן מיכאי צ'יופלנקה (ברומנית: Adrian Mihai Cioflâncă, נולד ב-31 באוגוסט 1974, בפיאטרה ניאמץ) הוא היסטוריון רומני, מנהל המרכז לחקר היסטוריה של יהודי רומניה.
לימודיו.
צ'יופלנקה נטה ללימודי היסטוריה החל מכיתה ח', אך בהמשך נמשך גם לספורט ולפילוסופיה. באוניברסיטה יאשי הוא למד היסטוריה בשנים 1993 - 1997 וסיים עם עבודה בשם Construcția simbolică a autorității. Începutul domniei lui Mihail Sturdza (1834-1837) (הבנייה סמלית של הסמכות. תחילת שלטונו של מיכאיל סטורדזה 1834 - 1837). הוא המשיך ללימודי מאסטר בתחום היחסים הבינלאומיים באותה אוניברסיטה בשנים 1997 - 1998.
מ-2011 הוא דוקטורנט באוניברסיטת יאשי, בפקולטה למדעי המדינה בנושא Antisemitism și violență colectivă. Pogromul de la Iași (iunie 1941) (אנטישמיות ואלימות קבוצתית. פרעות יאשי ביוני 1941).
עבודתו.
ב-2003, בהמלצתו של פרופסור מיכאל שפיר, התקבל להיות החבר הצעיר ביותר בוועדת ההיסטוריונים, שכינס נשיא רומניה לבירור סוגיית שואת יהודי רומניה. צ'יופלנקה פעל במסגרת הוועדה עד נובמבר 2004, כולל השתתפות בכינוסים בוושינגטון, בירושלים ובבוקרשט. מינואר 2005 סומן על ידי משרד החוץ הרומני כמומחה הרומני בארגון Task Force for International Cooperation on Holocaust Education, Remembrance and Research, ארגון הנושא כעת את השם International Holocaust Remembrance Alliance. במסגרת פעילות זו השתתף בכינוסים בוורשה, בבודפשט, בפראג, בלינץ, בווינה, בטרונדהיים, בירושלים, בסטוקהולם, בפריז, בחיפה, באמסטרדם, במכלן, בלייז', בטורונטו, בלונדון, במנצ'סטר ובדברצן.
בור היהודונים.
שמועות וסיפורים על רצח יהודים בסביבה הכפרית הקרובה ליאשי נפוצו מזה זמן רב, אך לא נבדקו כלל. באביב 2010 הטיל מכון אלי ויזל על אדריאן צ'יופלנקה את המשימה לבדוק שמועות אלה ולנסות לאסוף עדויות. צ'יופלנקה הגיע לאזור פופריקאן (Popricani) וכאן שמע מכפריים זקנים עדויות על כך שבקיץ 1941 ראו קבוצות וטורים רבים המובלים תחת משמר לתוך יער וולטורי (Vulturi), שמעו יריות והחיילים חזרו לבדם. חלק מהעדים זיהו בין המובלים יהודים, שהכירו מכפרים סמוכים או מיאשי. הכפריים סיפרו שהצבא הטיל על איש אחד בשם שטפאן קלים (Ştefan Clim) למכור את בגדי הנרצחים והוא נראה מוביל בגדים בעגלתו.
ביער וולטורי יש שקע המכונה "בור היהודונים" ומבדיקת ארכאולוג נראה שחפרו בו. הכפריים סיפרו על עד לרציחת היהודים שם ולאחר שהעד זיהה את המקום, צ'יופלנקה ואנשיו חפרו במקום ומצאו שרידי שלדים. מבדיקות המעבדה של שרידי השלדים נקבע שהיו שם 36 שלדים, 12 שלדי ילדים, 15 שלדי גברים ו-9 שלדי נשים. הילד הצעיר ביותר במותו היה כבן שלוש והגבר הזקן ביותר היה כבן 80. שרידי הגופות הועברו לבית העלמין היהודי ביאשי, שם נטמנו בקבר משותף ומעליו מצבה המספרת את תולדותיו.
וישניצר
וישניצר הוא שם משפחה.
מחוזות חד נציגיים
מחוז חד נציגי
מחוז חד-נציגי
פטר הורקוס
פיטר הורקוס (שם לידה: פיטר ון-דר הורק, 21 במאי 1911, הולנד - 1 ביוני 1988 לוס אנג'לס, קליפורניה), היה אזרח הולנדי שפיתח יכולת תפישה על-חושית לכאורה, לאחר שנפל מסולם בגיל 30 והחלים מפציעת ראש ומתרדמת. בזמן מלחמת העולם השנייה, היה חבר במחתרת ההולנדית ונכלא במחנה בוכנוואלד. הודות לחברו שהיה איש עסקים והפאראפסיכולוג אנדריאה פוהריץ' החל להופיע בפני קהל ובתוכניות טלוויזיה.
פועלו.
הורקוס הצהיר בגלוי בתוכנית טלוויזיה בשנת 1960, לאחר שנשא הרצאה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בפני צוות מדענים, שהוא מוכן להשתתף בכל ניסוי שיבדוק את יכולתיו תחת כל תנאי. אולם, הקוסם והספקן ג'יימס רנדי טען שהורקוס סירב שיכולותיו ייחקרו בפני כל איש, מלבד פגישה אחת שערך עם פרופסור צ'ארלס טארט מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. בדיקותיו של טארט העלו שהורקוס חסר כל כוחות מיוחדים ורנדי אמר "אם טארט לא יכול למצוא כוחות כאלה, בוודאי שהם אינם קיימים כלל!".
הפאראפסיכולוג אנדריאה פוהריץ' התרשם מהסיפורים ששמע אודות הורקוס והחליט להזמינו לארצות הברית בשנת 1956 כדי לחקור את "יכולותיו" העל-חושיות. פוהריץ' חקר ובחן את הורקוס בסביבה שאותה הגדיר כסביבה מבוקרת, והוא השתכנע שהורקוס אכן מחזיק ביכולות בלתי רגילות. המבדקים שפוהריץ' ערך להורקוס לא נוסו על ידי מדענים אחרים והיו אנשים שכינו אותו בלעג "חוקר שמאמין לכל דבר".
בתחילת דרכו בתור בדרן, הורקוס סיפר שעשה שימוש בכוחותיו כדי לאתר מידע אישי על הנוכחים בקהל. מבקרים שונים, וביניהם רונלד שוורץ טענו שבהופעותיו הוא ביצע קריאה קרה וכך הונה את קהל הנוכחים.
ג'יימס רנדי צפה בתוכניותיו של הורקוס והגיע למסקנה שהוא עושה שימוש תמידי בקריאה קרה. לדוגמה, הורקוס ניגש לאחד מהאנשים בקהל ואמר שהוא "רואה" ניתוח בעברו. הורקוס לא טען שהמתנדב עבר ניתוח, אלא דיבר באופן כללי על ניתוחים, או של המתנדב עצמו או של אחד מקרובי משפחתו. אם המתנדב שלל את הטענה הורקוס היה מנסה לעודד אותו להיזכר באומרו "היזכר, היה זה לפני זמן רב". כך, כל ניתוח שעבר מישהו מבני משפחתו של המתנדב בעבר היה נחשב ל"פגיעה" וכך היה נוצר הרושם שהורקוס אכן מחזיק ביכולות בלתי רגילות. רנדי ביקר גם את קולו של הורקוס ואמר שהוא מדבר בתקיפות ובקול רם כדי להיראות סמכותי ומלא בביטחון לעומת המתנדב שנתפס כמבולבל.
שיטה נוספת של הורקוס הייתה למלמל ולומר הרבה מילים לא ברורות. אדם ששמע את מילותיו הלא ברורות היה יכול לקשר אליהן מילים אחרות כראות עיניו. מבקרים מספרים שהוא נהג "לנחש" את מספר הנפשות במשפחה הקרובה של מתנדב מהקהל ואז שינה את נבואתו כדי שתתאים למספר המדויק בו נקב המתנדב. שיטה אחרת בה הרבה לנקוט היה לנקוב בשם "אן" בתור קרוב משפחה או חבר של המתנדב. הוא זכה להרבה "פגיעות" הודות לשימוש בשם זה, שכן השם נפוץ מאוד בארצות הברית בצורותיו השונות כגון אנה, אנני, אנסטסיה ועוד, וכמעט כל מתנדב נזכר בבוסית, מורה או עמיתה לעבודה בעלת שם זה.
מידע נוסף.
הורקוס וקהל מעריציו החזיקו בטענה כי הוא מדיום עוצמתי. עד לשנת 1969 עזר לאתר 27 פושעים ב-17 מדינות שונות. אולם, חוקרים שהסתייעו בו ציינו כי כל המידע שסיפק להם הוא מידע שהתפרסם בעיתונות ובכלי התקשורת, ובנוסף שהוא נתן להם מידע רק כשנשאל ולא מתוך כוונה כנה לסייע בחקירה. בתור תגובה לטיעונו של הורקוס כי הוא סייע למצוא את הגנבים של אבן סקון, מבקרים אמרו כי לא סיפק מידע חשוב או בעל ערך כלשהו לחקירה.
זאת ועוד, הורקוס ביצע מספר שגיאות גדולות, למשל הוא אמר שהיטלר עדיין חי ושהוא מתגורר בארגנטינה, ולגבי פרשת החונק מבוסטון האשים אדם חף מפשע. הורקוס הועמד למשפט בגין התחזות לסוכן פדרלי, נמצא אשם ונקנס באלף דולרים. הוא התחזה לשוטר כדי להשיג מידע על חקירה שסייע לפתור, וכך רצה להונות את האנשים שפתרון התעלומה הוא תוצר של כוחותיו.
לגבי פרשת רציחות של נשים שנקראה "רציחות מישיגן", הוא טען שהרוצח הוא אדם בלונדיני ולסירוגין בעל שיער כהה, כך שיימצא דובר אמת בכל מקרה. כמו כן, הוא נתן תיאורים נוספים על הרוצח שכלל לא היו בהם אמת. הוא שיקר כשטען שסייע למשטרה ללכוד את צ'ארלס מנסון - שותפתו של מנסון לפשע, סוזן אטקינס, היא זו שהדליפה עליו פרטים בכלא שהובילו למאסרו של מנסון.
מעשי ההונגרים
Gesta Hungarorum
גסטה הונגארורום
פרידריך הראשון, דוכס אנהלט
פרידריך הראשון, דוכס אנהלט (בגרמנית: Friedrich I. von Anhalt; 29 באפריל 1831 - 24 בינואר 1904) היה דוכס אנהלט בין השנים 1871 - 1904.
ביוגרפיה.
פרידריך נולד ב-29 באפריל 1831 בדסאו, ללאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו ופרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה, בתם של לודוויג קרל, נסיך פרוסיה ופרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1851 התגייס פרידריך לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-1. במהלך מלחמת שלזוויג השנייה לחם פרידריך תחת פיקודו של גיסו פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה השתתף פרידריך בדרגת גנרל מיור, ולחם בקרבות טול וסדאן. לאחר מכן השתתף פרידריך בטקס ההכרזה על הקמת הקיסרות הגרמנית בארמון ורסאי, כשליח מטעם אביו.