מעברו השני של המתרס עומדים רש"י, המתבסס על מאמר הגמרא (פסחים, פ"ז, ע"א) המובא להלן, ור' יצחק אברבנאל. רש"י כותב בקצרה: . אברבנאל כותב בחריפות נגד הוצאת הכתובים מפשטם: . המלבי"ם טען טענה דומה לזו של רש"י, ואף הוסיף: .
בין החוקרים החדשים ישנה כמעט תמימות דעים לגבי השאלה הראשונה. הנחתם היא, שמחבר הטקסט אכן התכוון לכך שה' פנה להושע וביקש ממנו להינשא לאשת זנונים. בנוגע לשתי השאלות הנוספות ישנה מחלוקת.
כיצד בדיוק התרחש המעשה? ישנן כמה גישות. הגישה המקובלת יותר קובעת, שהושע נשא לאישה את גֹמר בטרם ידע כי מדובר בזונה, ורק לאחר הנישואים גילה כי היא בוגדת בו. למפרע הבין, שהנישואין היו מכוונים מן השמיים במטרה לדמות לעם ולו את היחסים בין ה' לבין עם ישראל. לאחר מכן, כך טוענים המחזיקים בגישה זו, ברחה ממנו גֹמר ומכרה את עצמה לאיש אחר – דבר הנרמז, לדעתם, בפרק ב', ד' – כ"ב. בפרק ג' הולך הנביא וקונה מחדש את גֹמר לאישה. כל זה הוא משל, בעיני הושע, לאהבת ה' את ישראל, כפי שמנוסח כל פרק ב' וסופו של פרק ג'.
גישה אחרת מניחה, שכל סיפור מעשה הנישואין עבר עריכה מאומצת בידי אנשים מדורות מאוחרים יותר; בתחילה, היה רק סיפור על לידת בני הושע ושמותיהם, ללא ציון העובדה שמדובר באשת זנונים ובבני זנונים. אחר כך, הבינו העורכים את הנבואה בפרק ב' כמוסבת על חיי המשפחה האישיים של הושע, ושינו בהתאם את פרק א'. תפקידו של פרק ג' לפי גישה זו, ניתן להתפרש לכמה צדדים: אולי זהו מעשה סמלי באמת, ואולי סיפור מקביל לסיפור בפרק א'.
האוחזים בגישה שלישית סוברים, שהושע נשלח לשאת אשת זנונים על ידי ה', שרצה להראות בכך לעם את יחסי ה'-ישראל בצורה ברורה, ולהבהיר לו שאיננו הולך בדרך טובה. פרק ג' ניתן להתפרש כאן כפי שהתפרש בגישות האחרות. יש גם מי שטוען, שבתחילה סירב הושע לקבל עליו את השליחות, ופרק ג' הוא חזרה על הציווי (בצורה שונה מעט).
היה גם מי שהציע, שכל מה שנצטווה הושע היה רק להציג הצגה, בו אשתו מתלבשת בבגדי אשת זנונים, והושע נוהג בה כפי שצווה.
החטיבה השנייה: נבואות.
החטיבה השנייה כוללת נבואות רבות, רובן פורענות ומיעוטן נחמה. נבואות אלו קשות להבנה והפרשנות עליהן נתונה במחלוקת רבה. החטיבה נפתחת בתוכחה כללית על השחתת המידות והמוסר: . אחר כך, ישנה תוכחה לכהנים על כך ש. ב יש קטע נבואה קצר, המיועד לאוזני הַכֹּהֲנִים, בֵּית יִשְׂרָאֵל, וּבֵית הַמֶּלֶךְ, .
בפרק ה', ו' – ו', ח' ישנה נבואה המדברת באופן מעורפל על מלחמה, שבפרשנות החדשה יש שהסבו אותה על המלחמה הסורית-אפריימית. עוסק בעיקר בחוסר היציבות השלטונית בממלכת ישראל בימי הושע, והפורענות העתידה לבוא עקב כך: . הושע מאשים ש
ב ממשיכה נימת הזעם כלפי אלו העובדים לפסלים, ובמיוחד לעגל שומרון, והושע מבטיח: . הוא שב ואומר , ומבקר גם את יחסי החוץ של ממלכת ישראל. ב באה נבואה על גלות למצרים ולאשור: . בפרקים הבאים (ט', י' – י"ד, א') מסודרת שורת נבואות קצרות למדי, בעלות גוון דומה. כולן מבקרות את מעשי יושבי ממלכת אפרים, ואת עבודת הפסלים שבה. חלק מהנבואות שמות דגש על ההיסטוריה ועל יחסי האהבה שהיו פעם בין ה' לישראל: .
בפרק י"ד משתנה הנימה הכללית, והנביא מבטיח נחמה לבסוף:
הספר נחתם בפסוק (שיש הרואים בו תוספת מאוחרת):
רעיונות מרכזיים.
התוכחה המופיעה בספר הושע מכוונת כלפי עם ישראל וכלפי חטאים מסוימים שעשה; נראה כי כולם נובעים מן הקלקול הדתי, המוסרי והחברתי בעם, שהגיע לשיאים חדשים בטרם חורבנה של ממלכת ישראל: , ו. עבודת ה' בשיתוף עם אלוהים אחרים היא פסולה ובזויה בעיניו מאוד, וביתר שאת עבודת העגלים של ירבעם בן נבט. הוא זועם על האנשים בני הבליעל שאומרים: . נראה כי, אולי בשל כך, הוא מתנגד למלכים שהיו בימיו, ויש שטענו שאף מוסד המלוכה כולו פסול בעיניו: .
תוכחה נוספת היא על היחסים הבינלאומיים חסרי היציבות. הסִכְסָךְ המדיני והמעבר התכוף בין המעצמות הגדולות – אשור ומצרים – הוא הרה אסון, מזהיר הושע: . לבסוף, ממלכת ישראל אכן חרבה בשל כך ().
השוואת היחסים בין ה' לישראל ליחס אהבה בין איש לאישה, חוזרת ומופיעה לאורך כל הספר, מראשיתו ועד סופו. לפי הושע, ה' אהב את עם ישראל עוד מראשית קיומו עלי אדמות, אך בתוך פרק זמן קצר זנו אנשי ישראל ו. ה', שגידל את אפרים כאילו היה ילד קטן, רואה אותו עובד לאלוהים אחרים, ומנסה להעניש אותו. לפעמים גובר הכעס, ואז מבטיח הנביא: "" (ט', ט"ו, י"ז), ולעיתים גוברת האהבה, ואז שואל ה' בפי הושע: .
בסופו של דבר, אחרי עונש של גלות וסבל, תבוא נחמה ועם ישראל יזכה שוב בימי שלווה ובברית עולם עם ה'. הספר נחתם בפסוק המתמצת את רעיונותיו (ואת רעיונות הנבואה באופן כללי): . כל זאת, בהנחה שפרקי הנחמה המצויים בספר הם מקוריים ואינם תוספת מאוחרת.
חיבורו של ספר הושע לפי המחקר.
יחזקאל קויפמן הציע, שספר הושע עשוי מדברי שני נביאים אשר צורפו, משום מה, לספר אחד. מעשי ונבואות הראשון (שניבא בימי יהורם בן אחאב) מופיעות בפרקים א'-ג', ונבואות השני (שפעל בימי הושע בן אלה) – בפרקים ד'-י"ד. דעה זו נשארה כמעט דעת יחיד.
סגנון.
לשונו של הושע לא תמיד ברורה כל צרכה. דבר זה נובע, לבד מהניב השונה של העברית שדובר בממלכת ישראל, מהתרגשותו הניכרת של הושע ומניסיונו לומר דברים עמוקים במילים קצרות ובמקצב קצר. על כך כתב ש.ל. גורדון:
כדוגמאות לדברים אלו ניתן להביא את התיאור של המזימה להפלת המלך: , או: .
קישורים חיצוניים.
סרטון סיכום ספר הושע, באתר 929 - תנ"ך ביחד
אהרון שידלובסקי
אהרון שִידְלוֹבְסקי (ב' בטבת תרנ"ב, 2 בינואר 1892 – כ"ה בכסלו תש"ם, 15 בדצמבר 1979) היה איש העלייה השנייה וממייסדי קבוצת כנרת.
ביוגרפיה.
נולד באחוזה סקריהיטשין שעל נהר הבוג המערבי בפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית. עלה לארץ ישראל בשנת 1912 ועבד במושבות ובחוות פועלים. הצטרף לקבוצת פועלים שעלתה לחוות כנרת והקימה לאחר מכן את קבוצת כנרת. מאנשי "הגדוד העברי הארצישראלי", מסגרת התנדבותית שהוקמה ב-1917 בעת כיבוש הארץ על ידי הצבא הבריטי מן הטורקים. היה מפעילי הרכש למען ההגנה. היה קנאי לערכי "העבודה העצמית" וההסתפקות במועט, אותם דרש קודם כל מעצמו וגם מאחרים. התנגד להזדקקות לתמיכות ולהלוואות כדי להקים את המשק החקלאי.
על מצבתו השחורה בבית הקברות כנרת חקקו חבריו את המילים: "צדיק יסוד עולם". לאחר מותו כתב עליו מוטי זעירא את הספר "עקשנות וכוכבים". פרקים מחייו מופיעים בספר "אמא", שכתב נכדו, ענר שלו.
משפחתו.
אחיו הצעיר של אהרון שידלובסקי, יוסף שידלובסקי, היה מהנדס, ממציא ותעשיין.
אשתו של אהרון שידלובסקי, עליזה שידלובסקי, הייתה מראשי איחוד הקבוצות והקיבוצים וחברת הוועדה המרכזת של ההסתדרות. לזוג שתי בנות: ריקה שלו, ציירת, וד"ר הדסה דין, רופאה. ריקה נישאה למבקר הספרות מרדכי שלו, ולה שני ילדים: הסופרת צרויה שלו, הנשואה לסופר איל מגד, והמתמטיקאי והסופר ענר שלו, הנשוי לד"ר דנה שלו מהחוג ללימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית בירושלים (בתה של הסופרת וחוקרת המקרא אריאלה דים-גולדברג).
בובי הינן
ריימונד לואיס הינן (באנגלית: Raymond Louis Heenan), שנודע גם בשם דמותו בובי "המוח" הינן (Bobby "The Brain" Heenan; 1 בנובמבר 1944 - 17 בספטמבר 2017) היה שחקן אשר גילם מתאבק, מאמן ושדרן בהיאבקות המקצוענית. הינן הפך להיות לשם דבר במקצועו לאחר שעבד במספר ארגוני היאבקות גדולים, כגון ה-WWE, ה-WCW וה-NWA.
הקריירה.
הינן החל את דרכו בהיאבקות כאוהד מושבע וכבעל חנות מזכרות במופעי היאבקות בארצות הברית. בשנת 1965 החל להופיע במופעים של ארגון ה-AWA בעצמו, תחת שם הבמה "הבחור היפה" (Pretty Boy). דמותו של הינן אופיינה בכישרון רב, אך גם בעצלות שעל פי התסריט מנעה ממנו להתקדם. עם הזמן דמותו הפכה לדמות מאמן עבור מתאבקים אחרים וכן כנואמת נאומים באירועי היאבקות. הינן שינה את שם דמותו ל"המוח" ומנהלי הארגון בו עבד הכניסו אותו לעלילה כמאמן המנהיג קבוצת מתאבקים. הדבר היה חדשני והעיד על הפופולריות של דמותו, שכן עד אז דמויות המאמנים לא זכו לבמה מרכזית שכזו.
American Wrestling Association.
הינן החל את דרכו ב-AWA כמאמן של הצמד ניק בוקוינקל וריי "מטיל המומים" סטיבנס. התסריט זימן לצמד ולהינן מספר זכיות בתארים. עם נסיקת הפופולריות של דמויותיהם הורחב הצוות וכלל גם את דמויותיהם של בובי דאנקם ובלאקג'ק לנזה. החבורה כונתה "משפחת הינן" וזכתה לפופולריות רבה, כאשר דמויות המתאבקים זוכות בקרבות מבוימים ובאירועים מרכזיים לרוב. דמותו של הינן נשאה על נס בעת זו כ"מנהיג" החבורה.
בשנת 1979 עבר הינן לליגת ה-NWA, אך חזר לאחר זמן קצר ל-AWA ולדמות המאמן.
World Wrestling Federation.
הינן הצטרף לליגת ה-WWF (לימים, WWE) כדמות המאמן של ג'סי ונטורה ולאחר מכן של ביג ג'ון סטאד. דמותו זכתה לפופולריות רבה גם במקום עבודתו החדש וקו העלילה הישן של "משפחת הינן" הוקם מחדש ב-WWF. במשך שנות פעילותו בגילום ראש הצוות פעל יחד עם מתאבקים רבים, ביניהם קן פאטרה, פול אורנדורף, קינג קונג באנדי, אנדרה הענק ועוד. הצוות הפך להיות לבית הדמויות השנואות על האוהדים.
החל משנת 1986 הינן גילם גם שדרן ופרשן בארגון ה-WWF לצידו של גורילה מונסון. בשנת 1993 ביקש וינס מקמהן מהינן לקצץ בשכרו ב-50%. הינן לא הסכים, עזב את ה-WWF והצטרף לארגון שהחל לצמוח באותן שנים, ה-WCW.
World Championship Wrestling.