בעונה הבאה הבקיע 8 שערים ב-8 משחקי ליגה, לפני שחתם בפיורנטינה. במחזור השמיני, ב-4 בנובמבר 1962, הבקיע רביעייה בניצחון 6 - 1 על מיורקה לעיני נציגים של פיורנטינה, שהתרשמו מיכולתו והחתימו אותו בקבוצתם לאחר המשחק. פיורנטינה שילמה לסרגוסה 20 מיליון פסטות תמורת העברתו אליה, סכום גבוה מאוד לאותם ימים - לצורך ההשוואה, התקציב השנתי כולו של סרגוסה לאותה עונה היה כ-22 מיליון פסטות. בעונתו הראשונה בקבוצתו החדשה הבקיע 10 שערים ב-24 משחקי ליגה. בעונה הבאה הבקיע 5 שערי ליגה בלבד ב-23 המשחקים בהם שותף. בגביע האיטלקי הגיע עם פיורנטינה עד חצי הגמר, שם רומא הדיחה את קבוצתו בדו-קרב בעיטות עונשין. בעונה זו הבקיע סמינריו 4 שערים בגביע, כולל השער היחיד לזכות קבוצתו בזמן הרגיל של חצי הגמר, שהסתיים בתיקו 1-1 לפני הדו-קרב.
בסיום העונה חזר סמינריו לספרד וחתם בשורות ברצלונה, מהבכירות בכדורגל בספרד, שם חבר לחלוץ הפרגוואיי קאייטנו רה ולמאמנו בימיו בסרגוסה ססאר רודריגס. בעונת 1964/1965 הבקיע 13 שערי ליגה ב-23 משחקים, כשבין היתר כבש צמדים בניצחונות על מורסיה ב-4 באוקטובר 1964 ועל לאס פאלמס ב-3 בינואר 1965. ברצלונה, שסבלה מחוסר יציבות, החליפה את ססאר בוויסנס ססוט במהלך העונה, והיא סיימה אותה במקום ה-6. בסיבוב הראשון של גביע ערי הירידים פגשה ברצלונה את קבוצתו הקודמת של סמינריו, פיורנטינה. המשחק הראשון הסתיים בניצחון 1 - 0 לפיורנטינה. בגומלין כבש סמינריו צמד, ברצלונה ניצחה 2 - 0 ועלתה לשמינית הגמר. סמינריו הבקיע שערים גם בשמינית הגמר נגד סלטיק וברבע הגמר נגד שטרסבורג, שהדיחה את ברצלונה מהמפעל. בגביע הספרדי השתתף רק בשני משחקי רבע הגמר נגד ריאל סרגוסה, כשבראשון שבהם הבקיע שער, אך קבוצתו הודחה בתוצאה מצטברת של 7 - 4.
בעונה הבאה דעך מעמדו של סמינריו בעיקר בשל פציעה שסבל ממנה, בשל כך שותף רק ב-9 משחקי ליגה והבקיע רק במחזור הראשון נגד מיורקה. ברצלונה זכתה בגביע ערי הירידים בעונה זו, אך סמינריו השתתף רק בשני המשחקים של הסיבוב הראשון נגד אוטרכט ובאחד משני המשחקים של רבע הגמר נגד אספניול, מבלי להבקיע שער. בעונת 1966/1967 מצבו החריף אף יותר והוא פתח ב-4 משחקי ליגה בלבד, בהם לא הבקיע כלל. בסך הכול, מאזנו ב-3 שנים בקבוצה עומד על 48 שערים ב-100 הופעות במסגרות רשמיות ולא רשמיות.
בשל כך, עזב סמינריו בן ה-31 את ברצלונה ועבר לסבדל, קבוצה נוספת מקטלוניה ששיחקה באותם ימים בליגה הראשונה בספרד. בעונת 1967/1968 פתח סמינריו ב-25 משחקי ליגה בהם כבש 8 שערים, בהם צמד בניצחון 3 - 2 אצל ריאל בטיס ב-24 בספטמבר 1967, והוא עזר לקבוצתו לסיים במקום ה-12 בליגה. בעונה הבאה כבש שער ליגה בודד ב-10 משחקים בהם לקח חלק, בהפסד 3 - 1 ללאס פאלמס ב-24 בנובמבר 1968. בנוסף, בשמינית גמר הגביע הספרדי בסוף העונה הבקיע שער במשחק נגד גרנדה, שהדיחה את סבדל במשחק שובר שוויון.
ב-1969 שב לפרו, והיה שחקן-מאמן באתלטיקו גראו, קבוצה מעיר הולדתו פיורה. לאחר מכן שיחק בחואן אאוריץ' שמהעיר צ'יקלאיו במהלך החצי הראשון של שנת 1970 ובכל עונת 1971. ב-1972 היה שחקן-מאמן באתלטיקו טורינו, שם פרש ממשחק.
מריה מאראגון, מלכת פורטוגל
מריה מאראגון, מלכת פורטוגל (ספרדית: María de Aragón; 29 ביוני 1482 - 7 במרץ 1517), הייתה בתם של המלכים הקתולים ואשתו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל.
ביוגרפיה.
מריה נולדה ב-29 ביוני 1482 בקורדובה, פרננדו השני, מלך אראגון ולאיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. בצעירותה חשבו הוריה לחתנה עם ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד, ומכיוון שאחותה קתרין מאראגון הייתה נשואה לארתור, נסיך ויילס, יוכלו שתי האחיות להביא שלום בין בעליהם, אולם ההצעה לא יצאה לבסוף אל הפועל. בשנת 1498 מתה אחותה איזבלה מאראגון, מלכת פורטוגל, וב-30 באוקטובר 1500 התחתנה מריה עם בעל אחותה - מנואל הראשון, מלך פורטוגל. למריה ומנואל נולדו 10 ילדים, וב-7 במרץ 1517 מתה מריה בליסבון.
משפחתה.
ב-30 באוקטובר 1500 התחתנה מריה עם מנואל הראשון, מלך פורטוגל, ממנו נולדו לה 10 ילדים:
מריה מאראגון (1482–1517)
טחניים
טַחָניים (שם מדעי: Myliobatidae) היא משפחה של דגי סחוס מסדרת הטחנאים שבקבוצת הבטאים, בתוכה המינים הגדולים ביותר של בטאים – הגדול שבהם הוא מנטה ענק ("Manta birostris"), שאורכו עד 7 מטר ומשקלו 1,350 ק"ג.
הטחניים הם דגים שטוחים שבניגוד לשאר הבטאים, "מעופפים" מעל פני הקרקעית. הם בעלי עור עבה ומכסה זימים גדול. הזנב קצר יחסית ואינו מכיל ארס והכנפיים עצומות. לחלק מהמינים ישנם "קרניים" סביב הפה העוזרים לכוון את מזונם לפיהם. הם יכולים לנדוד קילומטרים רבים באוקיינוס בחיפוש אחר מזון, חלקם בלהקות וחלק יכולים אפילו לקפץ מעל המים.
חלק מהמינים נעשו נדירים עקב דיג, פגיעה בבית הגידול או זיהום.
מריה מנואלה, נסיכת פורטוגל
מריה מנואלה, נסיכת פורטוגל (בפורטוגזית: Maria Manuela de Portugal; 15 באוקטובר 1527 - 12 ביולי 1545) הייתה בתו של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל ואשתו של פליפה השני, מלך ספרד.
ביוגרפיה.
מריה מנואלה נולדה ב-15 באוקטובר 1527 בקוימברה, לז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל ולקתרינה מאוסטריה, מלכת פורטוגל, בתם של פליפה הראשון, מלך קסטיליה וחואנה הראשונה, מלכת קסטיליה.
ב-12 בנובמבר 1543 התחתנה מריה מנואלה בסלמנקה עם בן דודה פליפה, נסיך ספרד, בנו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-8 ביולי 1545 ילדה מריה מנואלה את בנה קרלוס, נסיך אסטוריאס, אולם כעבור 4 ימים מתה כתוצאה משטף דם.
טריגוני נהרות
טריגוני נהרות (שם מדעי: Potamotrygonidae) היא משפחת של דגי סחוס מסדרת הטחנאים. הם מצויים ברחבי נהרות וימים באמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית, מהים הקריבי והאוקיינוס האטלנטי ודרומה עד לשפך הריו דה לה פלטה בארגנטינה, אך חיים בעיקר בנהרות האמזונאס והאורינוקו השופעים. הם דומים לטריגוניים אך עגולים יותר ובעלי כתמים כהים על גופם. לא כל הטריגונים החיים בנהרות שייכים למשפחה זו (למשל טריגון נהרות ענק).
אורכם של הטריגונים 25-200 ס"מ והגדול ביותר, המין פוטמוטריגון ברכיורה יכול להגיע לרוחב 1.5 מ' ולמשקל 220 ק"ג. רחב ממנו אך קטן מעט הוא הפרטריגון שמגיע לרוחב 1.6 מ' ולמשקל 100 ק"ג. הם בעלי מבנה גוף שטוח ושוחים, בעלי זנב קצר יחסית למשפחות אחרות מסדרת הטחנאים ובסוף בסיס הזנב מצוי קוץ בעל מעטפת מוקוס המכילה ארס . הטריגונים מוסווים בקרקעית המים על ידי הכתמים שעל גופם, וכן בעלי יכולת להתחפר מתחת לקרקע החולית. הם טורפים דגים קטנים, סרטנים ורכיכות שהם מוצאים במים.
למרות הסטיגמה כי מדובר בדג ארסי אשר יכול לסכן האדם, הרי שטריגוני נהרות משמשים שנים רבות כדגי נוי נוחים לגידול, פופולרים מאד וידידותיים. האמת היא, כי מעולם לא מת אדם כתוצאה מעקיצת טריגון נהרות ממשפחת ה-Potamotrygonidae זאת למרות שכן תועדו עקיצות בעיקר בקרב דייגים ונוודים באזורי המחיה של הטריגון באמריקה הדרומית. מקרי העקיצה שתועדו היו בחלקן הארי בשל דריכה על הדג או ניסיון לחלצו מקרס הדיג. כל העקיצות הן הגנתיות בלבד, ונובעות בשל תנועה רפלקסיבית של הזנב העולה כלפי מעלה כאשר מופעל לחץ (למשל דריכה) על גב הדג.
שלוחה (טופוגרפיה)
שלוחה היא צורת תבליט טופוגרפי, המוגדר על ידי ירידה לשלושה צדדים ועליה לצד הרביעי. במפה טופוגרפית שלוחה מיוצגת כרצף של קווים גליים.
אידרונאים
אידרונאים או כסופי-צד (שם מדעי: Atheriniformes) היא סדרה של מקריני סנפיר הכוללים לפחות 354 מינים. רוב המינים חיים בים אך חלקם גם במים מתוקים וחלקם חיים בשני סוגי המים. הם חיים הן באזורים הטרופיים והן באזורים ממוזגים. חלקם מגיעים גם לחופי ישראל.
לדגים אלה גוף כסוף וחלקם צבעוניים יותר. אורכם מגיע ל-2-44 ס"מ. סנפירים כוללים בעיקר סנפירי שת וגחון מעוגלים בצורתם, שדרות גמישות וזנב קטן. אין להם סנפיר גבי זקוף.
רבים מדגים אלה חיים בלהקות מסתחררות המבלבלות טורפים אפשריים. הם גם טובים בהסוואה. רובם של דגים אלה מטילים ביצים במים, אך המין גרוניון קליפורני (Leuresthes tenuis) מטיל ומפרה את ביציו דווקא על חופי מפרץ קליפורניה ומגיע בשיא הגאות לתוך החופים. הדגיגים הבוקעים מחכים לגאות שתביא אותם לים.
נאוויתיים
נאוויתיים (שם מדעי: Cyprinodontidae) היא משפחה של דגים מסדרת הגמבוזאים החיים במים מתוקים וגם במים מליחים ומים מלוחים באמריקה והסוג נאווית ("Aphanius") חי גם בעולם הישן. רבים מהם יכולים לשרוד באזורים קיצוניים של חום, יובש ומליחות רבה.
דגים אלה קטנים יחסית - 3–23 סנטימטרים והם בעלי קשקשים צבעוניים בולטים, סנפירים בצורת מפרש וראשים קטנים עם לסתות מעט ארוכות. הם מסתגלים הן למי נהרות והן למי הים. רבים מהם משריצים ולדות חיים.
משפחת הנאוויתיים נחלקת לשני סוגים: דגים קבועים ודגים עונתיים, דגים קבועים, בדומה לכלל הדגים בעלי תוחלת חיים של מספר שנים ומתגוררים במקווי מים קבועים, השרצים שלהם נולדים ומתחילים לשחות ישר, הדגים העונתיים לעומתם בעלי תוחלת קצרה של מספר חודשים, הם מתגוררים במקווי מים זמניים כגון שלוליות חורף,
תהליך הרבייה שלהם הוא ייחודי במינו: הביצים שהנקבה מטילה נשארים במקווה המים לאחר שהוא מתייבש ומחכים עד שיתמלא מחדש בעונת הגשמים הבאה, ביצים אלו יכולים לשרוד אף 8 חודשים ללא מים.
רבים מדגי משפחה זו נמכרים כדגי נוי בשל צבעם המגוון וחוזקם, עקב מחייה בתנאים קשים.
אצטדיוני כדורגל ברוסיה
להלן רשימה של אצטדיוני כדורגל ברוסיה, מסודרים לפי מספר מושבים יורד.