חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה במדריד באמצע אוגוסט היא זכתה ב-5 מדליות, 1 זהב ו-4 כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.74 דקות, לפני קאתרין צימרמן מגרמניה המזרחית (1:02.17 דקות) ונטליה שיבאייבה מברית המועצות (1:02.25 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:01.71 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.39 דקות, שתי מאיות השנייה אחרי קורנליה זירך (2:11.37 דקות) ולפני קאתרין צימרמן (2:11.45 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ג'נה ג'ונסון, דארה טורס ומרי טי מאהר בתוצאה של 3:44.04 דקות, אחרי גרמניה המזרחית שקבעה שיא עולם חדש של 3:40.57 דקות ולפני הולנד (3:46.89 דקות), במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם מרי טי מאהר, קים בראון ומרי וויט (8:02.12 דקות) אחרי גרמניה המזרחית שקבעה שיא עולם חדש נוסף של 7:59.33 דקות ולפני הולנד (8:09.59 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם ג'ני האו, מרי טי מאהר וג'נה ג'ונסון (4:07.75 דקות) אחרי גרמניה המזרחית שקבעה שיא אליפות חדש של 4:04.82 דקות ולפני הולנד (4:10.70 דקות).
באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה מיטשל במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות בתוצאה של 1:02.66 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.71 דקות.
לב סמירנוב
לב ניקולאייביץ' סמירנוב (ברוסית: Лев Никола́евич Смирно́в; 21 ביוני 1911, סנקט פטרבורג – 23 במרץ 1986, מוסקבה) היה עורך דין סובייטי, יו"ר בית המשפט העליון של ברית המועצות בשנים 1972–1984, יו"ר איגוד עורכי הדין הסובייטים, גיבור העמל הסוציאליסטי.
ביוגרפיה.
הוא נולד בסנקט פטרבורג במשפחת פועלים. בשנים 1929–1936 למד באוניברסיטת לנינגרד בפקולטה למשפט סובייטי ובמכון למשפטים של ניקולאי קרילנקו, וכן (משנת 1939) בבית הספר לתארים מתקדמים, אותו לא השלים בשל פרוץ המלחמה הפטריוטית הגדולה.
מאז 1934 - שימש כחוקר בכיר במשרד התובע של מחוז לנינגרד. בשנים 1935–1938 היה חוקר בכיר בפרקליטות המחוזית במורמנסק. בשנת 1938 היה לחוקר בכיר בנפת פטרוגרד בלנינגרד. בשנת 1939 שימש כחוקר בכיר ומתודולוג בפרקליטות העיר לנינגרד.
ב-23 ביוני 1941 גויס לצבא ונשלח לעבוד כחוקר צבאי במשרד התובע הצבאי בחזית לנינגרד. מספטמבר 1942 עבד במשרד התובע של ברית המועצות (כחוקר מקרים חשובים ביותר, תובע מחלקת החקירות, תובע למשימות מיוחדות בפיקוד התובע הכללי של ברית המועצות). הוא עסק בחקירת פשעי הנאצים בשטחים הכבושים של ברית המועצות. השתתף בעבודת בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג כעוזרו של התובע הראשי מברית המועצות, רומן רודנקו. תמך באישומים בסעיף אחר סעיף:
בשנת 1946 הוא היה סגן התובע הסובייטי סרגיי גולונסקי במשפט הבינלאומי בטוקיו באשמת פושעי המלחמה היפניים העיקריים (תוקפנות צבאית באזורי אגם חסן ובנהר חלקין גול). היה תובע ציבורי במשפט חברובסק. בשנים 1957–1962 שימש כסגן יו"ר בית המשפט העליון של ברית המועצות.
בשנים 1962–1972 מונה לכהן כיו"ר בית המשפט העליון של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הרוסית וניהל את משפטם של המשתתפים באירועי נובוצ'רקסק, ומתן גזר מוות על תשעה עובדי נובוצ'רקאסק. בשנים 1972–1984 כיהן כיו"ר בית המשפט העליון של ברית המועצות.
בשנת 1984 פרש לגמלאות.
היה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מאז 1945. היה חבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות בשנים 1976–1986 ושימש כציר הסובייט העליון של ברית המועצות. בנוסף, הוא היה חבר בוועדת החקירה הבינלאומית לחשיפת זוועות האמריקאים בווייטנאם, חבר בוועדה המייעצת הקבועה של האו"ם למומחים למניעת פשע וטיפול בפושעים, חבר במועצה הבינלאומית. ארגון עורכי דין דמוקרטים והיה בעל דוקטורט כבוד למשפטים ממספר אוניברסיטאות זרות.
הוא מת ב-23 במרץ 1986 במוסקבה. נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
קרחון גולדמן
קרחון גולדמן (באנגלית: Goldman Glacier) הוא קרחון בגבעות קוקרי, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם 4 קילומטרים ממזרח לקרחון מאר.
הקרחון זורם לכיוון צפון מגבעות קוקרי, לעבר שפכו של קרחון טיילור.
גובהו של הקרחון 1,295 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
אזור גבעות קוקרי (ובכללן הר בארנס) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של צ'ארלס ר. גולדמן (Charles R. Goldman), ביולוג אמריקאי, שעשה מחקרים באזור הקרחון בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963.
מיי ג'ו-אאו
מיי ג'ו-אאו (במנדרינית: 梅汝璈; 7 בנובמבר 1904 – 23 באפריל 1973) היה משפטן, פרופסור, פוליטיקאי וסופר סיני. שימש כנציג הרפובליקה הסינית במהלך בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק.
ביוגרפיה.
חינוך.
מיי נולד בנאנצ'אנג, במחוז ג'יאנגשי במזרח סין. בגיל 12 התקבל ג'ו-אאו לבית ספר במה שהוא כיום אוניברסיטת צינגהואה, ועבר מננצ'אנג לבייג'ינג בחיפוש אחר השכלה טובה. לאחר שסיים את לימודיו, קיבל סיוע כספי ללימודים באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה וסיים תואר ראשון באמנויות ליברליות בשנת 1926. בהיותו שם, נבחר לחבר בחברת פי בטא קפא. מאוחר יותר מיי קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת שיקגו בשנת 1928. לאחר שבילה שנה בטיולים ברחבי אירופה, חזר מיי לסין בשנת 1929.
הוא שימש כפרופסור למשפטים באוניברסיטת ננקאי ובאוניברסיטת פודן, כיועץ משפטי למשרד הפנים של הממשלה הלאומנית, וכחבר ביואן המחוקק.
משפט טוקיו.
בשנים 1946–1948, היה מיי הנציג הסיני לבית הדין הצבאי הבינלאומי למזרח הרחוק. הוא השתתף במשפטים של פושעי מלחמה יפניים זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה. מיי גולם על ידי דמיאן לאו בסרט הסיני משפט טוקיו (2006) ועל ידי דייוויד צה בסדרה היפנית מבית NHK, משפט טוקיו (2016).
הרפובליקה העממית.
מיי חזר לסין לאחר משפט טוקיו. הוא תמך בקומוניסטים של מאו דזה-דונג ושימש כחבר ועידת הייעוץ הפוליטי של העם הסיני, יועץ מיוחד למשרד החוץ, מנכ"ל המכון לענייני חוץ של העם הסיני וחבר בסניף הסיני של המועצה לשלום. עם זאת, הוא נרדף על ידי הרשויות במהלך מהפכת התרבות.
אורי גולדפרב
אורי גולדפרב (6 בנובמבר 1945 – 19 באוקטובר 1973) היה קצין שריון בדרגת רב-סרן בצה"ל, שלחם במערכה בחזית הצפון במלחמת יום הכיפורים ונפל בקרב. על פעולתו בימי המלחמה עוטר גולדפרב בעיטור העוז.
ביוגרפיה.
אורי גולדפרב נולד בעיר בודפשט שבהונגריה להורים ניצולי השואה. משפחתו של אורי עלתה לארץ ישראל בשנת 1947 והתיישבה בקיבוץ פרוד. למד בבית הספר היסודי בקיבוצו ובבית הספר התיכון בקיבוץ גינוסר וכן במכללת תל חי. היה חבר תנועת הנוער העובד והלומד ובהמשך הדריך גרעין נח"ל של תלמידי בית הספר החקלאי כדורי שנועד להגיע לקיבוץ פרוד.
לאחר גיוסו לצה"ל ב-1964 התנדב לשרת בחטיבת הצנחנים ולימים הוסמך לקצין. השתתף במלחמת ששת הימים. לאחר תום השירות הסדיר סיים קורס מפקדי פלוגות שריון. במהלך מלחמת ההתשה התנדב לפקד על מעוז שעל גדות תעלת סואץ.
בקיבוצו הקים גולדפרב את ענף הכותנה וריכז אותו וגם שימש כמרכז העבודה במשק. עבד במשך שנה כקצין ביטחון בחברת אל על.
במלחמת יום הכיפורים.
במלחמת יום הכיפורים שירת גולדפרב כקצין המבצעים של גדוד הטנקים 61 בחטיבה 205. חטיבתו נקראה להשתתף במתקפת הנגד של צה"ל ברמת הגולן. בכתב העיטור שניתן לו נכתב כי ב-7 באוקטובר, לאחר קרב קשה מול מגנן נגד טנקים לפני תל פארס, ארגן את חילוצם של טנקים שנותרו ללא דלק, כשהוא מהלך ברגל וחשוף להפגזות במשך כשלוש שעות. ב-10 באוקטובר ניהל את חילוץ הטנקים התקועים של חטיבתו ופינה חללים מתוך טנקים שנפגעו, גם זאת תחת אש ארטילרית כבדה. ב-18 באוקטובר נטל את הפיקוד על גדודו לאחר שמפקד הגדוד משה מלר לקה בהתייבשות. באותו יום הוטל עליו להשתתף בראש פלוגה מהגדוד בכיבוש הכפר אום בוטנה. למחרת, במהלך הקרב, נפגע הטנק שלו והוא נהרג. לאחר נפילתו הועלה לדרגת רב-סרן.
לאחר המלחמה הובא אורי גולדפרב לקבורה בקיבוצו פרוד. הניח הורים, אח ואחות.
בשנת 1975 עוטר גולדפרב לאחר מותו בעיטור העוז על פעולתו במהלך המלחמה.
הנצחה.
שמו של גולדפרב הונצח על גבי אנדרטאות אחדות, לרבות אנדרטת יד לשריון, אנדרטת גדודו ברמת הגולן, אנדרטת החטיבה במחנה פלוגות, אנדרטה בקיבוצו והאנדרטה לזכר נופלי התנועה הקיבוצית ביערות מנשה.
צב יבשה מצרי
צב יבשה מצרי (שם מדעי: Testudo kleinmanni) הוא מין של צב יבשה החי במדבריות של צפון אפריקה ובעיקר במצרים ולוב, ששמו המדעי נקרא על שם החוקר הצרפתי אדואר קליינמן (Édouard Kleinmann), שאסף את דגימתו לראשונה ב-1875.
צב זה קרוב למין הישראלי, צב יבשה מדברי ובעבר סברו שהאחרון הוא תת-מין שלו. הוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע עקב ציד לא חוקי ועקב פגיעה בבית גידולו ובביציו ועקב סחר לא חוקי. במצרים האוכלוסיות כמעט קרסו לחלוטין. הצב מתרבה באיטיות יחסית, מה שמקשה להציל את המין מכליה מוחלטת.
תיאור.
צב זה קטן מאוד, הקטן ביותר מצבי חצי הכדור הצפוני, באורך של 9–10 סנטימטרים אצל הזכרים והנקבות גדולות יותר ואורכם עד 13 סנטימטרים בממוצע. עם זאת לזכרים זנב וטפרים ארוכים יותר.