בשנת 2016 ייסד יהב מדור דיגיטלי ראשון מסוגו בשם 'רצים בתלם'. במסגרת המדור הקבוע מראיין יהב אנשי ציבור, אנשי תרבות ודמויות מוכרות מהחברה הישראלית תוך כדי ריצה. המדור מפורסם ב-ידיעות אחרונות וכן בעמוד הפייסבוק של העיתון ובאפליקציה. המדור זוכה לחשיפה נרחבת ובמסגרתו התראיינו בין היתר שר הבינוי והשיכון יואב גלנט, חברת הכנסת שלי יחימוביץ', הזמר עברי לידר, הדוגמנית נטע אלחמיסטר, גיבור צה"ל סרן (במיל') זיו שילון, השחקן איתי תורג'מן, חברת הכנסת רחל עזריה, הדוגמנית טיטי איינאו, מפיק הסרטים והבעלים של הסינמה סיטי משה אדרי, חבר הכנסת יהודה גליק, ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, חברת הכנסת ציפי לבני, השר יריב לוין ועוד רבים אחרים.
יהב הוא רץ למרחקים ארוכים, מרתוניסט ואולטרה מרתוניסט שהשתתף בעשרות מרוצים בארץ ובעולם. יהב נוהג לכתוב על מסלולים מעניינים, סוקר ציוד ריצה וכותב על נושאים נוספים שמעניינים את אוכלוסיית הרצים. הוא החל לרוץ בגיל 17 כהכנה לגיוס והוא חובב ריצות שטח.
1932 בגרמניה
שנת 1932 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 61 שנות לאום.
קרינת חום
קורמסיי, שליט בולגריה
דראגונאייר
מיסטר טריפיק
מיסטר טריפיק (באנגלית: Mister Terrific, "מר מדהים") הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס חברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בהופעת אורח בחוברת "Sensation Comics #1" מינואר 1942 ונוצרה על ידי הכותב צ'ארלס רייזנשטיין והמאייר הרולד שארפ.
גרסת תור הזהב של הדמות, טרנס "טרי" סלואן, היה מיליונר גאון אשר הזיכרון הצילומי וכישורי הלחימה והאתלטיקה שלו הפכו אותו לאיש אשכולות. אחרי שסיים את המכללה בגיל 13, הוא הפך לאיש עסקים מצליח שהרגיש שאף אתגר אינו גדול מספיק עבורו, ונסיונותיו לחפש אתגרים נוספים בשנות העשרים לחייו הובילו אותו לנטיות אובדניות. אולם, הוא חש סיפוק רק לאחר שהציל אשה שקפצה מגשר והצטרף לחברת הצדק של אמריקה תחת זהות סודית בשם "מיסטר טריפיק". בנוסף, הוא הקים את מועדון "פייר פליי" (תחרות הוגנת) שנועד למנוע התנהגות עבריינית בבני נוער. הוא היה חבר בחברת הצדק עד שועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית הורתה לחבריה לחשוף את זהויותיהם. מתוך צעד למנוע את חשיפת זהויותיהם ולהגן על בני משפחותיהם, הקבוצה בחרה להתפרק וסלואן פרש לגמלאות יחד עם חבריו. מאוחר יותר, הוא חזר לפעילות אך נרצח בידי אויבו ספיריט קינג, כשזה האחרון פלש לגופו של הפלאש ג'יי גאריק והסתנן לפגישה שנתית של חברת הצדק המאוחדת מחדש וליגת הצדק.
נטל הדמות עבר למייקל הולט, אדם מוכשר אף הוא, שמחזיק בחמש חגורות שחורות ובתארים ודוקטרינות במגוון תחומים, וכן זכה בקרב עשר אולימפי. לאחר שביקש להתאבד בעקבות אובדן אשתו ובנו שטרם נולד, הוא פגש בדמותו של הספקטר, שסיפר לו אודות טרי סלואן. הולט קיבל השראה מסיפור חייו של סלואן ונטל את הזהות הסודית "מיסטר טריפיק". הוא הצטרף לגלגול המחודש של חברת הצדק ושימש כיושב ראש הקבוצה. הוא המציא את כדורי הטי, מכשירים מיניאטוריים בעלי בינה מלאכותית הניתנים לשליטה מתחפושתו. כדורי הטי מסוגלים לרחף, ליצור הקרנות הולוגרפיות, להקרין קרני אור, לשחרר פרצי אנרגיה, להתחבר ללוויינים ומכשירי GPS וכן להסוות את הולט מפני כל אמצעי טכנולוגי. בתחילה, הוא השתמש בכדורי הטי לצורכי השגת מידע וריגול, אך בהמשך השתמש בהם ככלי נשק רב-עצמה. בשעה שהוא לבוש בתחפושתו, מרחפים סביבו כמעט תמיד שלושה כדורי טי. הולט שימש בתור הרץ הלבן ולאחר מכן המלך הלבן בארגון שחמט המחודש של אמנדה וולר, אך חזר לפעילות שוטפת בחברת הצדק.
מיסטר טריפיק מופיע בסדרת הטלוויזיה "החץ" בדמותו של קרטיס הולט, החל מעונתה הרביעית של הסדרה. מגלם אותו השחקן אקו קלום. בסדרה קרטיס הוא הומוסקסואל ואף נשוי לגבר בשם פול בחלק מהסדרה עד שהתגרשו. הוא מצטרף לקבוצה בעונה החמישית ולובש תחפושת הדומה לזו של מייקל הולט, באומרו שהחליפה היא מחווה לאלוף היאבקות החביב עליו, טרי סלואן, שמחזיק בשם הבמה "מיסטר טריפיק".
המפלגה הדמוקרטית (יפן)
נחש מים אירופי
נחש מים אירופי המכונה גם נחש הדשא (שם מדעי: "Natrix natrix") הוא מין של נחש לא-ארסי ממשפחת הזעמניים.
מאפיינים.
נחש זה נפוץ ברחבי אירופה מסקנדינביה עד איטליה וגם בחלק מהמזרח התיכון (לא בישראל) ובמרכז אסיה ובצפון אפריקה. בישראל קיים המין הקרוב נחש מים משובץ. זהו נחש באורך 80 ס"מ, אצל הנקבות הגדולות מהזכרים שיכול לשקול 240 ג'. בבריטניה זהו הזוחל הטבעי הגדול ביותר. צבעו חום ירקרק עם רצועות שחורות וצהובות והוא בעל עיניים גדולות שחורות, פנים בהירות ורצועה שחורה-צהובה על הצוואר. נחש זה מנהל אורח חיים אמפיבי ונפוץ באזורי ביצות ומקווי מים לחים אך גם באחו או ביערות. הוא מסוגל לחיות אפילו באזורים קרים.
הנחש ניזון כמעט לחלוטין על מיני דו-חיים כמו צפרדע האגם וקרפדה מצויה. הוא מגוון מדי פעם בנמלים וזחלים. בשבי הם ניזונים גם משלשולים.
לנחש זה מנגנון הגנה מיוחד מטורפים - הוא מתחזה למת על ידי התהפכות על בטנו והוצאת הלשון החוצה.
נחש הדשא
OrCam MyEye
נידלס (קליפורניה)
נידלס (באנגלית: Needles, בשפת מוהאבי ʼAha Kuloh) היא עיר במחוז סן ברנרדינו, בדרום מדינת קליפורניה. העיר שוכנת על הגדה המערבית של נהר הקולורדו, בתת-האזור עמק מוהאבי של מדבר מוהאבי, בסמוך לגבולות עם המדינות אריזונה ונבדה, ובערך כ-180 קילומטרים מהסטריפ של לאס וגאס. זו העיר המזרחית ביותר באזור האורבני של לוס אנג'לס רבתי. אל העיר ניתן להגיע בכביש בין-מדינתי 40 ובכביש 95. על פי מפקד האוכלוסין של 2010 התגוררו בעיר 4,844 תושבים, גידול קטן מ-4,830 התושבים שנמנו במפקד בשנת 2000.
משמעות שם העיר באנגלית היא "מחטים", והעיר קרויה על שם קבוצה של פסגות מחודדות בהרי מוהאבי, ממזרח לנהר באריזונה דרומית לעיר, המכונות "המחטים" ("The Needles"). הקהילה הגדולה של האינדיאנים בני המוהאבי משתפת בין שמורת האינדיאנים פורט מוהאבי והעיר. נידלס היא שער כניסה לשמורה הלאומית מוהאבי.
היסטוריה.
בני המוהאבי, אחד משבטי האינדיאנים של נהר קולורדו הם אינדיאנים שחיו באזור עמק מוהאבי במשך תקופה ארוכה לפני בוא האירופאים לאזור. בשפת מוהאבי הם קוראים לעצמם ʼAha Makhav שפירושו "אנשים החיים לאורך הנהר".
דרך מוהאבי ההיסטורית עוברת כיום דרך השמורה הלאומית מוהאבי. ב-1859 נבנה לידה המבצר פורט מוהאבי על מנת להגן על החלוצים המהגרים לקליפורניה ונוסעים אחרים מתקיפות המוהאבי.
העיר נוסדה במאי 1883 כתוצאה מבניית מסילת הברזל של חברת הרכבת אטצ'יסון, טופיקה וסנטה פה (Atchison, Topeka and Santa Fe Railway) שחצתה במקור את הקולורדו בנקודה זו. שם היישוב נגזר מ"המחטים", פסגות הרים מחודדות, שבהן יצרה הרוח חורים (שאפשר לראות רק בסירה מנהר קולורדו), בקצה הדרומי של העמק. נקודה זו על נהר קולורדו הייתה אתר גרוע לגשר כזה. בנקודה זו לא היו גדות איתנות ותחתית מוצקה. בנוסף, הגשר לא היה באיכות הטובה ביותר, מה שהוביל לביקורת כי היה זה "מבנה רופף למראה", והוא היווה מכשול לספינות שכן הוא לא כלל חלק מתרומם כדי לאפשר תנועת סירות. שיטפונות והתפתלות של נהר הקולורדו הרסו את הגשר בשנים 1884, 1886 ו-1888. לבסוף נכנעה הרכבת לאיתני טבע ובנתה גשר שלוחה גבוה שיסודותיו נשענים על סלע מוצק בנקודה שבה היה הנהר צר בהרבה, במרחק של שישה עשר קילומטרים במורד הזרם ליד היישוב טופוק (Topock) של ימינו, והוא הושלם במאי 1890.
במקור עיירת אוהלים של צוותי בניית הרכבת. חברת הרכבת בנתה מלון, סככות רכב, חנויות וסככת קטרים (roundhouse). בתוך חודש קמו ביישוב בית מרחץ סיני, דוכן עיתונים, מסעדה, חנויות כלליות, ותשע או עשר מסבאות. העיירה הפכה לנמל הגדול ביותר על הנהר צפונית ליומה. הרכבת וחברת פרד הארווי (Fred Harvey Company) בנו את בית המלון אל גרסס (El Garces) ואת תחנת סנטה פה בסגנון אדריכלות נאו-קלאסית וסגנון הבוז-אר (Beaux-Arts) ב-1908 שנחשבו ל"יהלום שבכתר" של כל שרשרת בתי העסק והמלונות שבנתה חברת פרד הארווי. מבנה היסטורי זה נוסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places), והוא שוחזר ושופץ ב-2014.
נידלס הייתה נקודת עצירה מרכזית בכביש 66 ההיסטורי מ-1920 עד 1960. עבור המהגרים מאגן האבק של המערב התיכון בשנות השלושים היא הייתה העיר הראשונה שסימנה את בואם לקליפורניה. ברחוב הראשי יש רצף של מוטלים וחנויות מאותה תקופה. "מחנה קרטי" (Carty's Camp), המופיע בקצרה ברומן "ענבי זעם", כשמשפחת ג'ואד נכנסת לקליפורניה מאריזונה, הוא עכשיו חצר רפאים, שרידיו ממוקמים מאחורי מוטל 66 משנת 1946.
ב-1949 החלה לשכת הטיוב של ארצות הברית במיזם גדול לחפור ערוץ חדש לנהר הקולורדו, שיישר את עיקול הנהר, שגרם לבעיות של הצטברות סחף מסיבי מאז הושלם סכר הובר.
נידלס היא מרכז לתיירות ונופש, מסורת הנמשכת עשרות שנים. העיר היא שער הכניסה המזרחי לשמורה הלאומית מוהאבי, שמורה לאומית מדברית נופית.
גאוגרפיה.
נידלס שוכנת ב-. על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שטח העיר הוא 81 קילומטרים רבועים, מהם 79.79 קמ"ר אדמה ו-1.21 קמ"ר הם מים.
אקלים.