בדיקה זו היא הבדיקה הסטנדרטית, המיועדת לאתר סוכרת מסוג 2, וכמעט אינה בשימוש לאיתור סוכרת הריון. בבדיקה זו הנערכת בצום, ראשית עושים בדיקת דם, שהתוצאות שלה מושוות לתוצאות אחר כך. הנבדק שותה משקה ממותק המכיל 75 גרם סוכר (גלוקוז), ואז נבדק לאחר שעתיים. במקרה בו התוצאה היא פחות מ-140 מ"ל גלוקוז לדציליטר של דם (מ"ג/ד"ל) התוצאה תקינה. בין 140–199 מ"ג/ד"ל נקראה סבילות נמוכה לגלוקוז (מצב טרום סוכרתי) והיא עלולה להתפתח לסוכרת אם לא תטופל. ותוצאה של מעלה ל-200 מ"ג/ד"ל מעידה על סוכרת ברורה.
בדיקת 50 גרם.
בדיקה זו מומלצת לנשים בהריון בשבועות 24–28. הבדיקה נערכת ללא צום. הנבדקת שותה משקה ממותק המכיל 50 גרם סוכר, ולאחר שעה בדיוק עושים לה בדיקת דם. זוהי העמסת סוכר חלקית, והיא מצביעה על מקרים בהם התוצאות גבוליות ויש צורך בבדיקה מלאה. תוצאה של פחות מ-130 מ"ג/ד"ל מצביעה על תוצאה תקינה. תוצאה שבין 130–140 מ"ג/ד"ל, היא גבולית, ואילו מעל ל 140 מ"ג/ד"ל היא תוצאה לא תקינה.
בדיקת 100 גרם.
בדיקה זו נערכת במצבים בהם בבדיקה החלקית עולה החשד כי יש סוכרת (במקרים בהם התוצאות של הבדיקה החלקית קיצוניות, כמו מעל ל-200, אין צורך בבדיקה נוספת לאשש את קיומה של סוכרת). הבדיקה נערכת לאחר צום. הנבדקת שותה משקה ממותק המכיל 100 גרם סוכר, ונעשות מספר בדיקות דם. אחת לפני לקיחת הסוכר (עדיין בצום), ואז עוד שלוש בדיקות לאחר שעה, שעתיים ושלוש שעות משתיית הסוכר. סוכרת מאובחנת כאשר לפחות שתי תוצאות אינן תקינות. תוצאות תקינות הן עד 95 מ"ג/ד"ל לאחר הצום, 180 מ"ג/ד"ל, כעבור שעה, 155 מ"ג/ד"ל כעבור שעתיים, ו-140 מ"ג/ד"ל לאחר שלוש שעות.
מצפה השרון
יחסי אוסטריה–קטר
יחסי אוסטריה–קטר הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אוסטריה לבין מדינת קטר.
סקירה כללית.
היחסים העיקריים בין אוסטריה לבין קטר הם היחסים הכלכליים, בין שתי המדינות התרחש סחר אדיר של 250 מיליון דולר בשנת 2015, הסכום כמעט והכפיל את עצמו משנת 2014. בשתי המדינות קיימת קהילה קטנים של אזרחי המדינה השנייה, הקהילה האוסטרית בקטר מתחילה לגדול לעומת הקהילה הקטרית הדועכת באוסטריה.
מספר ההולך וגדל של חברות אוסטריות מעורבות בשוק הקטרי במגוון דרכים: פעילות, השקעה ועוד, שתי חברות משמעותיות הפועלות בקטר הן חברה לניקוי מים, זו האחראית לסינון המים שמגיעים לצנרות בקטר, וחברה האחראית על כל ציוד הביטחון בנמל התעופה הבין-לאומי חמד.
עונת 1940 בליגת ארץ ישראל בכדורגל
עונת 1940 בליגת ארץ ישראל בכדורגל (כונתה גם ליגה א') הייתה העונה השביעית של הליגה הבכירה בכדורגל בארץ ישראל במהלך תקופת המנדט.
הליגה הייתה הליגה הבכירה שהתקיימה בארץ ישראל בשנים אלו, ומתחתיה שיחקו בליגה ב'.
העונה החלה ב-27 בינואר 1940 והסתיימה ב-29 ביוני 1940.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי ממוצע השערים.
בליגה זו היו 8 קבוצות במחוז תל אביב (שנחשבה לאליפות הארצית) ו-5 קבוצות במחוז ירושלים.
בתום העונה סיימה הפועל תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות.
בעונה זו לא היו ירידות ליגה.
מלך השערים היה אברהם שניידרוביץ' ממכבי נס ציונה עם 21 שערים לעונה זו.
טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט
הפרדה מגדרית בין גברים לנשים היא הפרקטיקה הנהוגה בעולם הספורט. ספורטאים טרנסג'נדרים ואינטרסקס מאתגרים את החלוקה הבינארית לגברים ולנשים בספורט, ומאלצים את עולם הספורט לבחון מחדש את הנחות היסוד שלו על מין ומגדר, ולגבש עקרונות העוסקים בשילובם ובהדרתם.
ספורט הוא זירה חברתית ולכן הוא משקף תפיסות תרבותיות דיכוטומיות לגבי מין ומגדר, לפיהן קיימות רק שתי קטגוריות ביולוגיות שאדם יכול להשתייך אליהן (זכר או נקבה) וכי לכל קטגוריה ביולוגית יש את המגדר שלה (גבר הוא זכר ואישה היא נקבה), אולם ספורטאים טרנסג'נדרים ואינטרסקסואלים נמצאים מחוץ לבינאריה המינית והמגדרית ולא ניתן לסווג אותם בקטגוריות אלו, ולכן הם מציבים את אחד האתגרים הגדולים ביותר לספורט המתבסס על עולם מושגים בינארי. התפיסה הבינארית מציבה מגבלות גדולות להשתתפות ספורטאים טרנסג'נדרים ואינטרסקסואלים בספורט, שהתמודדו בעבר עם הדרה גלויה מגופי הספורט, אולם בזכות ביקורת גוברת מהקהילה המדעית ומגורמים נוספים, החלו גופי הספורט לגבש עקרונות העוסקים בזכאותם של ספורטאים אלו להתחרות.
הסוגיות הפרקטיות, הפוליטיות, המשפטיות והפילוסופיות שעוסקות בשילוב טרנסג'נדרים ואינטרסקסואלים בספורט זוכות ליותר ויותר הכרה, כאשר סוגיית זכאותם להתחרות, ואם כן תחת אלו תנאים, היא סוגיה מרכזית בשיח ונתונה במחלוקת. ההתנגדות לשילוב טרנסג'נדרים ואינטרסקסואלים בספורט נשענת בעיקר על ערך ההוגנות, ולפיה שילובם פוגע בעקרון המשחק ההוגן בטענה שיש להם מאפיינים המעניקים להם יתרון לא הוגן מול היריבים שלהם. התמיכה לשילוב טרנסג'נדרים ואינטרסקסואלים בספורט נשענת בעיקר על ערך שוויון ההזדמנויות ואי האפליה תוך ביטול הטענה ליתרון לא הוגן. משום שההפרדה המגדרית בספורט מתבססת על ההנחה לפיה ל יש יתרון ספורטיבי משמעותי על , כמעט לא קיים חשש לגבי יתרון לא הוגן בשילוב גברים טרנסג'נדרים בתחרויות גברים, ולכן רוב תשומת הלב והביקורת של קהילת הספורט, האקדמיה והציבור בנושא זה מתרכזות בנשים טרנסג'נדריות ובנשים אינטרסקסואליות שמתחרות בתחרויות נשים, משום שספורטאיות אלו עשויות להיתפס כספורטאיות בעלות יתרון פיזי משמעותי על פני היריבות שלהן.
עקרון המשחק ההוגן.
עקרון המשחק ההוגן נחשב לאחד העקרונות הבסיסיים ביותר בספורט. מטרתו של עקרון זה היא להבטיח תנאי תחרות הוגנים וזאת כדי לקבוע לאיזה ספורטאי יש את המיומנות הגבוהה ביותר באותו ענף ספורט בו הוא מתחרה. כדי לבחון את המיומנות, יש לנטרל השפעות חיצוניות שעשויות להעניק יתרון לא הוגן. יישום של עקרון זה כולל למשל איסור שימוש בממריצים, ואסדרה של שימוש אחיד לכלל הספורטאים במתקני ספורט, בטכנולוגיה ובציוד המשמשים לתחרויות. עקרון זה הוא העקרון שמנחה את גופי הספורט בבואם לבחון את נושא שילובם של טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט.
הפרדה מגדרית בספורט.
הפרדה מגדרית בספורט קיימת במשך מאה שנות קיומו של הספורט המודרני. ההפרדה נשענת על תפיסות שמרניות לגבי מין ומגדר, ומטרתה להבטיח את עקרון המשחק ההוגן באמצעות מניעת יתרונות לא הוגנים.
ההפרדה המגדרית בספורט מבוססת על ההנחות הבאות:
רוב האנשים מקבלים את ההפרדה המגדרית מבלי להטיל בה ספק או להקדיש לה מחשבה, חרף העדויות המדעיות המצטברות לפיהן מין אינו בינארי ומגדר אינו תלוי במין, וההדרה מהספורט של ספורטאים שאינם מתאימים לשום קטגוריה מגדרית אינה נתפסת לרוב כאפליה אלא כמהלך תקין, טבעי ולגיטימי. המחלוקת לגבי שילוב טרנסג'נדרים ואינטרסקסואלים בספורט קיימת רק משום שנהוגה הפרדה מגדרית אולם משום שמין ומגדר אינם מושגים בינאריים, עולים קשיים לגבי תקפות ההנחות המבססות את ההפרדה המגדרית.
קיימים לפחות שישה קריטריונים שונים לאבחון מין: כרומוזומי מין (למשל XX ו-XY), הורמוני מין (למשל אסטרוגן וטסטוסטרון), גונדות מין (למשל שחלות ואשכים), איברי מין פנימיים (למשל בלוטת הערמונית ורחם), איברי מין חיצוניים (למשל פות ופין) ומאפייני מין משניים (למשל שיעור פנים, חזה מפותח וגובה צליל הקול). מאפיינים אלו עשויים להתבטא בשלל שילובים שונים (למשל אדם עם כרומוזום XY ופות או אדם עם מבנה כרומוזומלי של פסיפס), ולכן ההפרדה המוחלטת בין זכר לנקבה אינה אפשרית, ולא קיימת שום בדיקת מעבדה שיכולה לקבוע את המין של האדם. לפי הפסיכולוג, ג'ון מוני, ההבדל בין זכר לנקבה אינו מוחלט אלא מדובר ברצף ביולוגי, וכל קו מפריד הוא עניין של הקשר.
שילוב טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט.
הטיעון ליתרון לא הוגן.
אחת ההתנגדויות המרכזיות נגד שילובן של טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בתחרויות נשים היא הטענה לפיה לטרנסג'נדריות ולאינטרסקסואליות יש יתרון לא הוגן על פני יריבותיהן הסיסג'נדריות, משום שיש להן רמות טסטוסטרון גבוהות יותר ביחס לרמות הטסטוסטרון הטיפוסיות של המין הנקבי, ולכן שילובן יפגע בעקרון המשחק ההוגן. טענה זו נשענת על ההנחה לפיה גברים עליונים על הנשים בספורט, משום שיש להם רמות טסטוסטרון גבוהות יותר, ולכן הביצועים הספורטיביים שלהם טובים יותר מהביצועים הספורטיביים של הנשים. לפי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (ה-IAAF): "גברים בדרך כלל משיגים ביצועים טובים יותר מנשים בספורט משום שיש להם רמות גבוהות יותר של טסטוסטרון, וזו הסיבה המרכזית, מסיבות של הוגנות, להפרדה מגדרית בספורט". כדי לשמור על עקרון המשחק ההוגן, רוב ארגוני הספורט הבינלאומיים שומרים על הפרדה מגדרית ברוב ענפי הספורט, והפרדה זו נתפסת כחשובה במיוחד בספורט העלית, בו מונח הרבה על הכף מבחינת כסף, יוקרה, קריירה, יחסים בינלאומיים וכן הלאה.