השיעור הנמוך של 235U באורניום טבעי אינו מאפשר שימוש באורניום טבעי לצורך הפקת אנרגיה גרעינית. לשם כך יש לבצע תהליך ארוך, יקר ומורכב של העשרת אורניום, המעלה את ריכוז ה-235U באופן מלאכותי.
המסה של 235U במצב היסוד היא 235.0439299u, והספין של הגרעין הוא 7/2.
ביקוע גרעיני כתוצאה מפגיעת נייטרון.
התכונה החשובה ביותר של 235U היא יכולתו לעבור ביקוע גרעיני כתוצאה מפגיעת נייטרון, ולהתפרק לשני גרעינים קטנים יותר, תוך שחרור נייטרונים הממשיכים לבקע גרעינים נוספים שלו באופן דומה, וכך הלאה בתהליך העשוי לייצר תגובת שרשרת גרעינית.
כאשר נייטרון פוגע בגרעין של 235U הוא יכול להתחבר אליו וליצור גרעין מעורר בלתי-יציב של 236U, המתפרק מיד לשני גרעינים קטנים יותר (ולעיתים נדירות לשלושה), תוך פליטת מספר נייטרונים, לרוב שניים או שלושה (בממוצע כ-2.5 נייטרונים לביקוע, לעומת ממוצע של כ-3 ב-239Pu).
קיימים מספר אופני ביקוע אפשריים, חלקם מומחשים בנוסחאות הבאות:
תוצרי הביקוע (הגרעינים שנוצרים בתהליך) אינם דומים במסתם. עבור אורניום-235 מספרי המסה של תוצרי הביקוע מתפלגים סביב 135 עבור תוצר הביקוע הכבד יותר, וסביב 95 עבור תוצר הביקוע הקל יותר.
בכל אחת מצורות הפירוק האפשריות, סך מסת תוצרי הביקוע קטנה מעט מזו של 235U והנייטרון הפוגע, הפרש המשתחרר בצורת אנרגיה. האנרגיה הממוצעת המשתחררת מביקוע גרעין אחד של 235U היא כ-200 MeV (לעומת כ-210 MeV עבור פלוטוניום).
חשיבות מיוחדת יש לאנרגיה הקינטית של הנייטרון הפוגע הנדרשת עבור ביקוע. קיימים איזוטופים כבדים רבים שגרעיניהם יכולים להתבקע מפגיעת נייטרונים מהירים, אולם עבור רובם, האנרגיה הקינטית של הנייטרון הנדרשת כדי שיהיה סיכוי משמעותי שהוא יבקע את הגרעין, גבוהה מהאנרגיה הממוצעת שיש לנייטרון שנפלט בביקוע (סדר גודל של למעלה מ-MeV). לכן בחומרים אלה לא מתפתחת תגובת שרשרת, כלומר הם אינם חומרים בקיעים.
לעומת זאת, ב-235U, הסיכוי לביקוע עם ירידת האנרגיה של הנייטרון הפוגע לא רק שאינו קטן, אלא אף עולה דרמטית: עבור נייטרון בעל אנרגיה של MeV (מיליון אלקטרון וולט), חתך הפעולה לביקוע כתוצאה מפגיעתו הוא בסדר גודל של 1b, לעומת נייטרון עם אנרגיה של מאית האלקטרון וולט, עבורו חתך הפעולה הוא בסדר גודל של כ-1000b, כלומר הסיכוי לביקוע עבורו גדל פי אלף . תכונה זו היא ההופכת את ה-235U (ועוד מספר מועט של איזוטופים כבדים) לחומר בקיע אשר ניתן להשתמש בו ליצירת תגובת שרשרת גרעינית. תכונה זו אף מאפשרת להגביר את תגובת השרשרת על ידי שימוש בחומרים המאיטים את הנייטרונים המבקעים. חומרים אלו, כמו מים כבדים או גרפיט, נמצאים בשימוש בכורים גרעיניים.
דעיכה ספונטנית.
235U הוא איזוטופ רדיואקטיבי, אולם זמן מחצית החיים שלו הוא ארוך ביותר: 703.8 מיליון שנים.
כמעט תמיד הוא דועך בהתפרקות אלפא ל-231Th תוך פליטת אנרגיה של 4.679 MeV. בנוסף, גרעין של 235U יכול לעבור ביקוע גרעיני ספונטני, בו הוא מתפרק לשני גרעינים קלים יותר תוך פליטת נייטרונים, אולם הסיכוי להתפרקות כזו קטן מאוד, רק כאחת מתוך 10 מיליארד התפרקויות. בנוסף, כאחת מתוך 100 מיליארד התפרקויות היא דעיכה בה נפלט גרעין ניאון והגרעין הופך לגרעין עופרת.
ייתכן שלפני מיליארדי שנים, כאשר ריכוזו של החומר הבקיע 235U היה גבוה יותר מאשר כיום, היו קיימים כורים גרעיניים טבעיים. מכרה האורניום באוקלו שבגבון הוא המקום היחיד שבו התגלו עד כה (2008) ראיות לקיומם של כורים גרעיניים טבעיים קדומים.
The CW
The CW היא רשת טלוויזיה אמריקאית שהחלה את שידוריה בספטמבר 2006, לאחר מיזוג וסגירת שתי רשתות - The WB ו-UPN. שתי הרשתות נחשבו לקטנות ובעלות רייטינג נמוך, וקיוו להעלות את הרייטינג על ידי איחוד. הרשת מכוונת לאוכלוסייה של צעירים בגילים 18 – 34, זאת באמצעות שידורי סדרות דרמה, קומדיה ודרמות נעורים.
האות C בשם מצביעה על חלקה של קבוצת CBS (בעלת UPN לשעבר), ו-W מצביעה על Warner, מבית האחים וורנר, בעלי הרשת הקודמת, The WB.
ב-15 באוגוסט 2022 נמסר על מכירת 75% מההחזקות ברשת לתאגיד התקשורת "נקסטאר מדיה גרופ" , הבעלים הגדול ביותר של תחנות טלוויזיה מקומיות בארצות הברית. בעקבות העסקה, שתושלם במהלך הרבעון האחרון של שנת 2022, ימשיכו החברות "פרמאונט גלובל" ו"האחים וורנר דיסקברי" להחזיק ב-12.5% כל אחת.
אופי הערוץ.
כאשר החל הערוץ לשדר, בספטמבר 2006, רוב הסדרות ששודרו היו עונות חדשות לסדרות של UPN ו-WB. עם השנים הוחלט על ביטול מספר רב של סדרות שלמרות הרייטינג היציב שקיבלו, לא עמדו בציפיות. לכן, החל מ-2008 קהל היעד העיקרי של "The CW" הוא צעירים בגילים 18 – 34, פלח שוק שנחשב לרווחי ביותר בעיני המפרסמים. החלטה זו השפיעה רבות על אופי הערוץ בשנים שבאו לאחר מכן. הערוץ לא שידר בימי שבת וראשון. לוח השידורים של הערוץ התכווץ לשעתיים ביום וכיום סדרות הערוץ משודרות בשעות 20:00 – 22:00. בנוסף, הרשת הפסיקה להפיק קומדיות באורך חצי שעה בטענה שקהל היעד לא מתעניין בסוג הזה.
שמחה צחובל
שמחה סניָה (סנקה) צֶחוֹבָל (1901 – 10 בנובמבר 1955) היה שחקן תיאטרון ישראלי, שחקן אופי, מראשוני תיאטרון האהל.
צחובל נולד למשפחה בת שלושה ילדים וגדל בעיר בנדרי שבבסרביה, רוסיה. התחנך בגימנסיה העברית שוורצמן בעירו.
עלה לארץ ישראל ב-1921 עם משפחתו. אביו, שלום, נמנה עם מייסדי המושבה כפר סבא.
היה משחקניו הקבועים של תיאטרון "האהל", והיה ידוע במיוחד בהופעתו בתפקיד הראשי במחזה "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" שכתב סמי גרונמן, בשנת 1943 בגלגולו הראשון כמחזה, בטרם עובד למחזמר.
צחובל חי תקופה מסוימת בזוגיות עם לוסיה לייקין, שחקנית האהל אף היא, לאחר שזו נפרדה מבעלה, אברהם שלונסקי.
שמחה צחובל נפטר ערירי מסרטן הגרון.
קריסטן בל
קריסטן אן בל (באנגלית: Kristen Anne Bell, נולדה ב-18 ביולי 1980) היא שחקנית ומדבבת אמריקאית. התפרסמה בתחילה כוורוניקה מארס בסדרה "ורוניקה מארס". בנוסף, בל מוכרת בקולה כקריינית בסדרה "אחת שיודעת", כאל בישופ בסדרה "גיבורים", כאלינור בסדרה "המקום הטוב", וכן כמדבבת של הנסיכה אנה מהזיכיון "לשבור את הקרח".
ביוגרפיה.
בל נולדה בהנטינגטון וודס, מישיגן שבארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא פולני, גרמני, ובריטי. הוריה הם טום בל, במאי חדשות, ולורי (לבית פרייגייר), אחות במקצועה. כשהייתה בת שנתיים הוריה התגרשו.
בל הלכה לאודישן הראשון שלה בגיל 11, וזכתה בשני תפקידים בהצגה לילדים בתיאטרון דטרויט. בתיכון היא הייתה הכוכבת הראשית בהצגה "הקוסם מארץ עוץ", בה שיחקה את דורותי.
בשנתה האחרונה בבית הספר טיש לאומנויות שבאוניברסיטת ניו יורק, בלימודי מחזות זמר ב-2001, פרשה מהלימודים לטובת תפקיד במחזמר של ברודוויי "הרפתקאותיו של תום סויר".
קריירה.
בל השתתפה ב"כנר על הגג" (1995), ובסרט "חתונה פולנית" (1998). לאחר מכן, ב-2002 היא השתתפה במחזה שהועלה מחדש בשם "ציד המכשפות". בהמשך ב-2004 השתתפה בסרט "בחירתה של גרייסי".
את פריצתה הגדולה, עשתה בל כשהתקבלה לתפקיד הראשי כוורוניקה מארס, בסדרת הטלוויזיה "ורוניקה מארס" שרצה בשנים 2004–2007. הסדרה זכתה להצלחה רבה בעולם והעניקה לבל פרסום עולמי. על תפקידה, זכתה בל בשנת 2006, בפרס סאטורן ל"שחקנית טובה ביותר בסדרת טלוויזיה". ב-2014 שבה לתפקיד זה אך הפעם בקולנוע בסרט "ורוניקה מארס".
בנוסף ב-2006, שיחקה בסרט האימה "דופק", ובסרט "רומן".
לאחר מכן, הוזמנה בל להצטרף לצוות השחקנים של סדרת המדע בדיוני המצליחה "גיבורים" של רשת NBC. בנוסף שיחקה בתפקיד המספרת בסדרה "אחת שיודעת".
ב-2008 כיכבה בסרט הקומדיה "קח את זה כמו גבר" בתפקיד הנשי המרכזי, שרה מרשל (כשבאנגלית דמותה אף מופיעה בשם הסרט). ב-2009 שיחקה בסרט הקומדיה "טיפול זוגי".
בשנת 2010 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "להתאהב ברומא". בנוסף בשנה זו, שיחקה בסרט "בורלסק", ובאותה השנה כיכבה גם בסרט "רק לא את".
החל משנת 2013 מדבבת את הנסיכה אנה, הדמות הראשית בשובר הקופות "לשבור את הקרח" של חברת וולט דיסני, אותה חזרה לדבב גם בסרטי ההמשך: "קדחת הקרח", "ההרפתקה של אולף" ו"לשבור את הקרח 2".
בשנים 2012–2016 היא שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסדרה "בית השקרים" מבית שואוטיים.
בנוסף ב-2012, שיחקה לצד ג'ניפר קונלי בסרט הדרמה הרומנטי "כותבים, סיפור אהבה". כמו כן, בשנה זו היא כיכבה בסרט "לפגוע ולברוח", לצד בן זוגה דקס שפרד.
ב-2016 כיכבה בסרט הקומדיה "אמהות רעות" לצד מילה קוניס, ושבה לגלם את תפקידה בסרט ההמשך "" שיצא לאקרנים ב-2017.
בשנים 2016–2020 שיחקה בסדרה הקומית "המקום הטוב", בה היא מגלמת בתפקיד ראשי את דמותה של אלינור שלסטרופ.
ב-2017 שיחקה בסרט "איך להיות מאהב לטיני", ובסרט קומדיית האקשן "תרגיל לשוטרים מתחילים" (המבוסס על הסדרה "CHiPS").
חיים אישיים.
בשנת 2007 החלה לצאת עם השחקן דקס שפרד. הזוג התארס ב-2010. הם החליטו לעכב את החתונה שלהם עד שמדינת קליפורניה תאפשר בשטחה נישואים של זוגות מאותו המין. רק באוקטובר 2013, לאחר שנישואין חד-מיניים אושרו במדינה בל נישאה לשפרד. בתם הבכורה נולדה ב-2013. ובתם השנייה נולדה ב-2014.
בל היא צמחונית מגיל 11. בשנת 2012 עברה לתזונה טבעונית בעקבות צפייה בסרט התיעודי "מזלגות במקום סכינים". היא תומכת בארגונים לזכויות בעלי חיים ובשנת 2009 זכתה בפרס מטעם ארגון Helen Woodward Animal Center על פעילותה לעידוד אימוץ בעלי חיים.
אפ.בי.איי
כף קולומביה