שיתוף הפעולה המשיך בפעילותו בזיהוי, גיבוש וביצוע של הצעות להתמודדות עם המשבר ההומניטרי שנגרם על ידי הגידול בפליטים הסורים ולתמיכה בתהליכי הרפורמה הדמוקרטית, מסגרת בה מתערבת תוכנית מסאר, במימון שלה ביצע כמה פרויקטים במהלך 2013 ו-2014.
עבדאללה בן זאיד
הפארק הלאומי סרה דה בוקיינה
הפארק הלאומי סרה דה בוקיינה הוא פארק לאומי בברזיל. הפארק הוכרז כאזור מוגן בשנת 1971. הפארק מנוהל על ידי מכון צ'יקו מנדס לשימור המגוון הביולוגי (ICMBio). ב-2019 הוכרז אתר מורשת עולמית כחלק מאתר המורשת "פאראטי ואיליה גראנדה – תרבות ומגוון ביולוגי"
מקום.
הפארק ממוקם בגבול בין מדינות ריו דה ז'ניירו לסאו פאולו בדרום מזרח ברזיל. שטח הפארק הוא 104,000 הקטאר. מטה הפארק ממוקם בסאו חוסה דו בריירו (São José do Barreiro), מדינת סאו פאולו, ברזיל. ההערכה היא כי 60% מהצמחייה מורכבת מיער אטלנטי מקומי, והשאר הוא יער המתחדש (משני) במשך למעלה מ -30 שנה.
אקולוגיה.
בין מיני הצומח בפארק נמצאים אורנים, ארזים ודקלים. בין בעלי החיים בפארק ניתן למצוא חתוליים, עצלנים, צבאיים, קופים, נחשים וציפורים. בפארק חיים גם מספר דו-חיים הייחודים לפארק וחיים רק באזור הפארק, המקיים תנאים הדרושים להישרדותם.
סורת צ.
סורת צ. (בערבית: سورة ص, "צאד" או "צ.") היא הסורה ה-38 בקוראן.
הסורה מונה 88 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה.
תוכן הסורה.
לפי נושאים.
סורה זו מתמקדת בנושאים שלהלן:
לפי פסוקים.
פסוקים 1–16 מספקים מעין מענה לטענותיהם של אלו אשר דחו את מוחמד ואת הקוראן.
פסוקים 17–29 עוסקים בשכר שדוד קיבל לכאורה מאללה על כך שהוא התאזר בסבלנות בתקופותיו הקשות.
פסוקים 30–40 מתמקדים בשלמה.
פסוקים 41–44 עוסקים באיוב.
פסוקים 45–47 מדברים על אברהם, יצחק ויעקב.
פסוק 48 מזכיר את ישמעאל, אלישע וד'ו אלכפל.
פסוקים 49–64 מתארים את גן העדן והגיהנום.
פסוקים 65–88 מתארים באופן מפורט את משימתו של מוחמד.
רוץ ילד, רוץ (סרט)
רוץ ילד, רוץ (באנגלית: Run Boy Run, בפולנית: Biegnij, chłopcze, biegnij, בגרמנית: Lauf Junge lauf) הוא סרט משותף גרמני-פולני-צרפתי משנת 2013 של במאי הקולנוע והמפיק פפה דנקוארט. הסרט מבוסס על ספר של אורי אורלב משנת 2000 "רוץ ילד, רוץ (ספר)", על חייו של יורם פרידמן, שכילד יהודי בן שמונה בשנת 1942, ברח מגטו ורשה ושרד, בעיקר בכוחות עצמו במשך שלוש שנים בפולין הכבושה על ידי הנאצים.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט התקיימה ב־5 בנובמבר 2013, בגרמניה.
עלילה.
יורם פרידמן כילד יהודי בן שמונה בשנת 1942, ברח מגטו ורשה ושרד בעיקר בכוחות עצמו במשך שלוש שנים בפולין הכבושה על ידי הנאצים.
כילד בשם שרוליק, בן שמונה וחצי, הוא הצעיר מבין חמישה ילדים של אופה פולני מבלוניה. במהלך מלחמת העולם השנייה משפחתו היהודית נכלאה בגטו ורשה כ־25 ק"מ מזרחה שם הוא גר עם הוריו ואחיו. בקיץ 1942, כשהחלו הגירושים ההמוניים, הוא הצליח להימלט מהגטו על ידי הסתתרות על סוסו ועגלתו של איכר פולני שהעביר אשפה מהגטו. במהלך הבריחה אביו מקריב את חייו כדי שהוא יחיה. הוא מכנה את עצמו בשם פולני (יורק סטניאק) וכדי לשרוד על שרוליק לשכוח הכול מחייו הישנים. כשמתקבל לעבודה בחווה חקלאית ידו נתפסת במכונה, כשמובילים אותו לבית החולים הרופא המנתח מגלה שהוא יהודי ואינו מוכן לנתחו ובעקבות כך מוכרחים לקטוע את ידו. בהמשך באים הגרמנים לבית החולים והוא מצליח לברוח כשמשפחה פולנית לוקחת אותו תחת חסותם. כשנגמרה המלחמה נלקח על ידי משה פרידמן לבית יתומים יהודי בוורשה, כששרוליק מסכים ללכת עם משה רק ברגע שהוא מתחיל לדבר איתו ביידיש, בזמן שהיה רק בן עשר. בהמשך עלה לארץ ישראל.
שאה חוסיין
סֻולְטָאן חוּסֵיין שָׁאָה (בפרסית: شاه سلطان حسین; אוקטובר 1668 – 15 בנובמבר 1726), שלט משנת 1694 ועד לשנת 1722, היה שאה פרסי לבית השושלת הספווית. בשנת 1722, הוא הודח בידי מחמוד הותכ, מורד אפגני ממוצא פשטוני ומקים האימפריה ההותכית. שלטונו ראה את שקיעתה של האימפריה הספווית אשר שלטה בממלכת פרס עוד מתחילת המאה ה-16.
קורות חייו.
תחילת השלטון.
בעוד אביו של חוסיין, שאה סולימאן היה בימיו האחרונים, הוא זימן אליו את הסריסים של חצר המלוכה ואמר להם כי אם ירצו ירושה שקטה ובלי מלחמה וסכסוך פנימי יהיה עליהם לבחור בבנו הבכור חוסיין לרשת אותו, אם ירצו להפוך את פרס הספווית לאימפריה חזקה מחדש יהיה עליהם לבחור את הבן הצעיר, עבאס. הסריסים בחרו את חוסיין לשלטון. חוסיין היה מקורב מאוד לדת, הוא פעל לחיזוק מנהיגי הדת ובו בתחילת שלטונו החל לעבוד נגד זרם הסופיות. הוא גזר איסור על שתיית אלכוהול וצריכת אופיום והורה למושלי המחוזות לאכוף את חוקת השריעה.
תוך זמן קצר מאז ירושת הכס, רוב הכוח הממשי של מנהיגי הדת עבר אל דודתו הגדולה של השאה, מריים בגום (בתו של סאפי שאה). תחת השפעתה על הכס, חוסיין הפך אלכוהוליסט כנגד חוקתו שלו וכמעט וכלל לא התעניין בעבודות השלטון, במקום זאת, הוא בילה רוב זמנו בתוך ההרמון.
מרידות נגד השאה.
בשנת 1709, לאחר תקופת שלטון די רגועה, פרץ מרד אפגני במזרח פרס ובשנת 1716, לאחר מאמץ רחב של הצבא הפרסי להכניע את המרידה, הצליחו המורדים האפגנים להשתחרר מהאחיזה הפרסית והקימו את האימפריה ההותכית. באותה השנה קם אף עוד מרד אפגני אשר יצא משליטה בהראת.
בינתיים, חוסיין היה צריך להתמודד עם עוד מרד מצדה השני של ממלכתו. חיזוק מוסד הדת השיעי הביא את מנהיגי הדת לנהוג בזלזול ובעליונות על הסונים, היהודים והנוצרים (בייחוד גאורגים וארמנים) ברחבי האימפריה. המאבק הדתי גרר אחריו מרידות במערב האימפריה. השאה הוסיף והורה על המרה דתית מוחלטת (בכוח) של מאמיני הזורואסטריות. בין 1717 ל-1720 פרצו מרידות מרכזיות בכורדסתאן, שירוואן ודאגסטן אשר פעלו בעזרת הטורקים התומכים. המורדים כבשו את העיר שאמאקי וטבחו באוכלוסייה השיעית שלה. פיראטים ערבים כבשו את החופים של המפרץ הפרסי ומגפות התפשטו ברחבי האימפריה. עם כל הכאוס, חצר המלך לא נתלה פעולה מוחלטת אל מול המצב.
המלחמה הפרסית-רוסית.
ביוני 1722, פיוטר הגדול, צאר רוסיה, הכריז מלחמה על פרס בשביל להגדיל את השפעתו בעבר הקווקז והים הכספי וכדי למנוע את עליית השפעתם של העות'מאנים. על הפסדם של הפרסים בסוף המלחמה, חוסיין נאלץ להעביר לרוסיה (במסגרת חוזה סנקט פטרבורג) את צפון הקווקז וחלקים מדרום-הקווקז. העברת השטחים כללה את הערים דרבנט, ובאקו, כמו גם חלקים מאזרבייג'ן האיראנית לעבר חופי הים הכספי.
המצור על אספהאן.
למרות הבעיות בעבר הקווקז, הצרה האמיתית לשלטונו של חוסיין הגיעה עם פלישת האפגנים ללב פרס. הם כבשו את מדבר לוט ואת ח'וראסאן ומשם המשיכו עד אשר הגיעו לשערי הבירה הפרסית באספהאן. יתר על להכין את העיר לקראת מצור אותו האפגנים ככל הנראה לא יצליחו להחזיק זמן רב, חוסיין יצא בראש צבאו לעבר צבאו של מחמוד, הצבאות נפגשו בגולאנבד שם הצבא הפרסי נחל תבוסה מוחלטת והתפזר לגמרי בעוד חוסיין ברח חזרה לבירה. המצור נמשך ממרץ ועד אוקטובר של שנת 1722. עקב חוסר בארטילריה, נאלצו האפגנים להקיף את העיר בחיילים ולקוות כי הפרסים יכנעו מרעב.
פיקודו של חוסיין לאורך המצור הוכיח כי הוא חסר היכולת לתת פקודה ישירה ומוחלטת, עקב חוסר יכולתו של השאה, נאמנותם של מושלי המחוזות הייתה נתונה בשאלה. מחאות נגד שלטון השאה עלו אפילו בבירה עצמה. לבסוף, בנו של חוסיין, תהמאספ השני הפך לשליט ביחד עם אביו. ביוני תהמאספ הצליח בבריחתו מהעיר בשביל לקרוא לכוח חילוץ מעברי האימפריה המערביים. הוא נכשל בתוכניתו שכן המגפה והרעב הכריחו את אנשי העיר ואת חוסיין להיכנע (מוערך כי בעת המצור מתו כ-80,000 מאנשי העיר) ב-23 באוקטובר. חוסיין התפטר בעודו מכיר במחמוד כשאה החדש של ממלכת פרס, כעת האימפריה ההותכית.
שבי ומוות.
תחילה נהג מחמוד בהתחשבות לעבר חוסיין אשר היה לו לאסיר אך עם הזמן בעוד מחמוד הפך לא יציב מבחינה מנטלית הוא החל לראות בחוסיין יריב פוטנציאלי. בפברואר 1725, עברה שמועה כי מבין בניו של חוסיין, הנסיך סאפי הצליח לברוח, בשומעו על בריחת בן חוסיין, מחמוד הורה את ההוצאה להורג של כל שאר הנסיכים הספווים מלבד חוסיין עצמו. בעת ניסה לעצור את הטבח באחיו ובניו, חוסיין נפצע אנושות אך הציל שניים מבניו. מחמוד הפך חולה נפש ונפטר ב-25 באפריל אותה השנה.
תחילה, בנו של מחמוד, אשראף נהג בסימפתיה לעבר חוסיין, בתמורה האחרון נתן לו להינשא לאחת מבנותיו, מהלך שיתן לו לגיטימציה לשלוט בקרב העם הפרסי. אשראף היה במלחמה נגד הטורקים שטענו להחזרת הספווים אל הכס. בסתיו 1726, המושל של בגדאד, אחמד פאשא החל מתקדם בראש צבאו לאספהאן. בדרכו לבירה הפרסית שלח אחמד מכתב לעבר אשראף בו כתב כי יחזיר את חוסיין לשלטון בעת יכבוש את אספהאן. עקב הסכנה לכס שלו, אשראף הורה על הורדת ראשו של חוסיין והבאתו למחנה הטורקים ביחד עם מכתב לגינוי הטורקים.
שתים-עשרה המשימות של אסטריקס
שתים-עשרה המשימות של אסטריקס (בצרפתית: Les Douze travaux d'Astérix ובאנגלית: The Twelve Tasks of Asterix) הוא סרט הנפשה מסורתית צרפתי-בלגי, מסוגת קומדיה והרפתקאות לכל המשפחה, המבוסס על הקומיקס "אסטריקס" מאת רנה גוסיני ואלבר אודרזו, סרט זה אינו מבוסס על חוברות הקומיקס של אסטריקס והוא סיפור בפני עצמו.
עלילה.