ב-1962 יצר לוי יצר את ז'קט הג'ינס עם שני כיסים מקדימה שנודע כ-Type III ואחר כך כ- XX והפך למודל הפופולרי ביותר של ז'קט הג'ינס. הוא ידוע בשמו גם כ-"trucker jacket" . מספרי המודלים של הז'קטים היו “70505,” “71205,” “70518.” ההבדלים ביניהם היו מינימליים. אם על התווית האדומה בז'קט רשום LEVI'S הז'קט הוא משנות 50 עד 71. אם רשום על התווית האדומה Levi's הז'קט הוא משנת 1972 ואילך.
החל משנות ה-60 יצר לוי מודל זול יותר של ז'קט הג'ינס  שנקרא Orange Tab Trucker Jacket שסימנו תווית כתומה (לא מעור).
החל מאמצע שנות ה-80, מעצבי אופנה כמו קלווין קליין עיצבו ז'קט ג'ינס שהפך לאופנתי ונלבש לא רק לעבודה אלא אפילו בערב. מותגים כמו  Diesel ו-Guess עיצבו ז'קטים מג'ינס. דוגמניות צמרת כמו קייט מוס וקלאודיה שיפר לבשו ז'קטים מג'ינס.
בשנות ה-2000 ואילך עדיין ז'קט הג'ינס אופנתי ויש גם חזרה לז'קט ג'ינס וינטג'.
חוות אל היען
חוות אל היען היא חוות בודדים שנמצאת בצפון הנגב. היא חוות היענים הראשונה מסוגה בישראל ובמשך כל שנות פעילותה המסחרית הייתה החווה הגדולה ביותר לגידול יענים במזרח התיכון. החווה כוללת אוסף גדול של יענים, פינת חי אזורי לינת שטח ומזנון. החווה נמצאת בסמוך לגן לאומי אשכול, ליד כביש 241, על גדתו המזרחית של נחל הבשור.
היסטוריה.
מייק (אזרח הולנדי) וצופיה ואן חרבנברוק הכירו כשהיו עובדי חי-בר יטבתה בשנות ה-70 ונישאו. מאוחר יותר עברו לדרום-אפריקה ועבדו בחוות יענים. בסוף שנות ה-70 הם הצליחו להערים על שלטונות דרום אפריקה, שאסרו יצוא יענים, והביאו משם 40 ביצים פוריות בתוך מזוודה, שהתחילו לבקוע במהלך הטיסה לישראל. לאחר מכן, המשיכו הזוג ברכבת, והביאו עימם גנרטור למדגרת הביצים שעדיין לא בקעו.
לאחר מספר שנים שבהן גידלו את האפרוחים ואת הבוגרים במקומות שונים, הצליחו ב-1981 לקבל, בסיועם של אברהם יפה ואריאל שרון, שטח לחווה באזור נחל הבשור, שהפכה ברבות השנים לחוות הבודדים "אל היען".
בשנים הראשונות להיווסדותה, עיקר הפעילות בחווה התבסס על אספקת ביצים למגדלים בישראל ומחוצה לה. פעילות זו הביאה לצמיחת הענף בארץ לידי כ-22 חוות פעילות. וב-1989, חל שינוי בייעוד המסחרי, כאשר חוות היענים מתאחדות למטרה משותפת, יצוא תוצרי היען לשוקי מערב אירופה. בשנת 2000 הגיע היקף הגידול בארץ ללמעלה מ-20,000 יענים בשנה, כשחוות אל היען הכילה כמחצית ממספר היענים בארץ. עם השנים, לאחר קשיים בגידול וירידת מחירי עורות היענים בשוק העולמי, נסגרו חוות גידול בארץ ובעולם, ובשנת 2005, חווה זו נותרה חוות היענים היחידה בארץ. לאחר מכן, ב-2012 נפתחה החווה למבקרים כאתר תיירות.
שרה סטיוארט (כדורסלנית)
שרה סטיוארט (באנגלית: Sarah Stewart; נולדה ב-13 ביוני 1976) היא שחקנית כדורסל נכים ומדליסטית פאראלימפית אוסטרלית.
ביוגרפיה.
סטיוארט מתגוררת במארוברה, סידני, אוסטרליה. בגיל 17, היא החליקה במדרגות, נפצעה בעקב ופציעה זו הובילה להתפרצות תסמונת כאב אזורי מורכב שגרמה לה להזדקק לכסא גלגלים. סטיוארט מסוגלת להזיז את רגליה מעט אולם לדבריה, אין בהן תועלת והיא מתמודדת עם כאב רב. היא השלימה תואר B.Sc בפילוסופיה ובמדעי הקוגניציה ותואר B.A בלימודי אנגלית מטעם אוניברסיטת ניו סאות' ויילס , ונכון לשנת 2017, היא דוקטורנטית לפילוסופיה באוניברסיטת סידני.
בשנת 1995, אימצה אורח חיים טבעוני מטעמי מוסר, בריאות ואיכות הסביבה. היא מלמדת פילוסופיה ומתמטיקה ומנגנת בסקסופון בלהקה.
קריירה.
סטיוארט החלה לשחק כדורסל נכים בשנת 2001 ברמת סיווג מסוגלות פיזית 3.0 . בשנת 2003, החלה לשחק בקבוצה הלאומית של אוסטרליה. בשנים 2005–2010 שיחקה בקבוצת Hills Hornets בליגת ה-WNWBL וזכתה איתה באליפות הלאומית של אוסטרליה בכל שנה. בשנת 2010 הייתה לקלעית הטובה ביותר.
בשנת 2004, ייצגה את אוסטרליה במשחקים הפאראלימפיים באתונה עם קבוצת הכדורסל Gliders וזכתה עם קבוצתה במדליית כסף. בשנת 2008, שיחקה במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג וזכתה עם קבוצתה במדליית ארד, ובשנת 2012, ייצגה את אוסטרליה בשלישית כששיחקה במשחקים הפאראלימפיים בלונדון וזכתה עם קבוצתה במדליית כסף.
במהלך הקריירה שלה, שיחקה ביותר מ-150 משחקים בינלאומיים. היא זכתה בתוארים 'הטאלנט החדש הטוב ביותר' וה-MVP מטעם WNWBL. בשנים 2004, 2008, 2009, 2010, 2012, 2013 ו-2017, זכתה להיכלל ברשימת ה-All Star Five. שיחקה בעברה בקבוצת Wheelkings בליגת ה-NWBL , ונכון לשנת 2017, משחקת בקבוצת Sydney Uni Flames בליגת ה-WNWBL.
מרכז הזוחלים המדברי
מרכז הזוחלים המדברי הוא גן זואולוגי ובו אוסף של זוחלי ארץ ישראל בדגש על זוחלי הנגב. המרכז הוקם בשנות ה-70 על ידי צוות מדריכי בית ספר שדה שדה בוקר, ועבר שיפוץ כללי בשנות ה-90.
המרכז הוקם למטרות חינוכיות-לימודיות על מנת לאפשר לקהל הרחב לפגוש ולשמוע הסברים על זוחלי ישראל תוך דגש על חשיבותם למערכת האקולוגית והצורך בשימורם. רוב בעלי החיים במרכז מוגנים, ונדרש רישיון מיוחד כדי לגדלם. רוב בעלי החיים הנמצאים באוסף אינם יכולים לחיות בטבע מסיבות שונות, ולכן משמשים בתצוגה חינוכית.
במרכז הזוחלים ניתן לפגוש בנוסף לזוחלים גם עקרבים, חדר פוחלצים ואוסף חרקים וגולגולות.
מיני הנחשים במרכז.
מיני הנחשים במרכז הם:
החטא הקדמון (פירושונים)
פמיניזם פוסט-קולוניאלי
פמיניזם פוסט-קולוניאלי הוא ענף בחשיבה הפמיניסטית שהתפתח בתגובה לפמיניזם הליברלי והתרבותי, שמתמקדים בעיקר בחוויותיהן של נשים בתרבויות מערביות. פמיניזם פוסט-קולוניאלי יוצא מתוך מיקומן השולי של נשים מוכפפות ברחבי העולם, ומבקש להביא בחשבון את הדיכוי על בסיס גזע, מעמד ולאומיות אל תוך השיח הפמיניסטי המרכזי. פמיניזם פוסט-קולוניאלי רואה בגזענות ובהשפעות הפוליטיות, הכלכליות והתרבותיות ארוכות הטווח של הקולוניאליזם גורמים בעלי השפעה מכרעת על נשים לא-מערביות ולא-לבנות בעולם פוסט-קולוניאלי. זרם זה התחיל כביקורת על תאוריות פמיניסטיות במדינות מפותחות ששמה דגש על הנטיות האוניברסליות של הרעיונות הפמיניסטיים המרכזיים, וטוענת שנשים שחיות במדינות לא-מערביות מוצגות בצורה שגויה. פמיניזם פוסט-קולוניאלי גורס כי שימוש במונח "אישה" כקבוצה אוניברסלית, כופה על נשים להיות מוגדרות רק על סמך המגדר שלהן ולא על ידי קטגוריות זהות נוספות כמו מעמד כלכלי, גזע, אתניות או אוריינטציה מינית. פמיניסטיות פוסט-קולוניאליות פועלות לשילוב רעיונות של הוגות ושל תנועות פמיניסטיות שמקורן בעולם השלישי לתוך הזרם המרכזי בפמיניזם, הלא הוא המערבי. הפמיניזם של העולם השלישי צמח מהרעיון שפמיניזם במדינות עולם שלישי לא מיובא מהעולם הראשון, אלא מקורו באידאולוגיות פנימיות ובגורמים סוציו-תרבותיים ייחודיים לו.
תאוריה.
פמיניזם פוסט-קולוניאלי הוא זרם חדש יחסית של חשיבה, אשר התפתח בעיקר מתוך עבודתן של תאורטיקניות פוסט-קולוניאליות שהתעסקו בהערכת האופן בו יחסים קולוניאליים ואימפריאליים שונים במאה ה-19 השפיעו על התפיסה העצמית של תרבויות מסוימות. זן מסוים זה של פמיניזם מקדם השקפה רחבה יותר של שכבות הדיכוי המורכבות הקיימות בתוך כל חברה.
הפמיניזם הפוסט-קולוניאלי התחיל כביקורת, הן על הפמיניזם המערבי והן על התאוריה הפוסט-קולוניאלית, אך בהמשך הפך לשיטת ניתוח מתפתחת לטיפול בבעיות מפתח בשני התחומים.
בניגוד לתאוריה הפוסט-קולוניאלית של הזרם המרכזי, המתמקדת בהשפעות המתמשכות של הקולוניאליזם על המוסדות הכלכליים והפוליטיים הנוכחיים של המדינות, תאורטיקניות פמיניסטיות פוסט-קולוניאליות מעוניינות לבחון מדוע התאוריה הפוסט-קולוניאלית נכשלת בכל הנוגע לסוגיות מגדריות. הפמיניזם הפוסט-קולוניאלי מבקש לשפוך אור גם על הנטייה של המחשבה הפמיניסטית המערבית להחיל את טענותיה על נשים ברחבי העולם, משום שהיקף התאוריה הפמיניסטית מוגבל. בדרך זו, הפמיניזם הפוסט-קולוניאלי מנסה להסביר את החולשות הנתפסות בתאוריה הפוסט-קולוניאלית ובתאוריה הפמיניסטית המערבית גם יחד.
צ'נדרה טלפדה מוהנטי, תאורטיקנית בולטת בתנועה, עוסקת בנושא זה במסת הבכורה שלה, "תחת עיניים מערביות". במאמר זה טוענת מוהנטי, שפמיניסטיות מערביות כותבות על נשים בעולם השלישי כמבנה יחיד, שרירותי ומגביל. היא מציינת כי נשים אלה מתוארות בכתבים כקורבנות של שליטה גברית ושל התרבות המסורתית, מבלי לשלב מידע על הקשר היסטורי והבדלים תרבותיים עם העולם השלישי. זה יוצר דינמיקה שבה הפמיניזם המערבי פועל כנורמה שמולה נמדד המצב בעולם השלישי. היוזמה העיקרית של מוהנטי היא לאפשר לנשים בעולם השלישי להיות סוכנות וקול בתחום הפמיניסטי.
הנרייט דהאן כלב, במאמרה "פמיניזם מזרחי, פוסט-קולוניאליזם וגלובליזציה", מתייחסת לאמירותיהן של מוהנטי (1988, 1991) ואלכסנדר (1991) כי פמיניזם פוסט-קולוניאלי הוא תופעה טרנסלאומית המשנה לחלוטין את מבנה הפוסט-קולוניאליזם ואת מבנה הפמיניזם, ואינו בשום אופן ענף שלהן. בנוסף לכך, הפמיניזם הפוסט-קולוניאלי משנה את הקודים המוסריים המיניים עליהם הוא מושתת, ומתוך כך גם את פרקטיקות המשטור כלפי נשים. יש צורך, אם-כן, בחשיבה שאינה פרי הוגות מערביות בלבד כדי להבין באופן מורכב את מצב הנשים בעולם הפוסט-קולוניאלי
דהאן-כלב מציגה מספר נקודות המסכמות את עיקרי התאוריה של הפמיניזם הפוסט-קולוניאלי, בהתבסס על מאמריהן של ספיבק (1995) ומוהנטי (1995):
הקשר לפמיניזם המערבי.