נכון ל-19 באוגוסט 2022
(קפטן)
פייר בל
פייר בל (בצרפתית: Pierre Bayle; 18 בנובמבר 1647 – 28 בדצמבר 1706) היה פילוסוף וסופר צרפתי.
בל היה בנו של כומר פרוטסטנטי בעיירה קרלה שבמחוז פואה בצרפת, קרוב להרי הפירנאים הצרפתיים. בעיירה זו שבה נולד, בילה את עשרים השנים הראשונות לחייו, למד יוונית ולטינית וספג לתוכו את תורתו של קלווין. ב-1669 נשלח לקולג' הישועי בעיר טולוז (בדרום מערב צרפת), כדי להתמחות בלימודים קלאסיים, אך הפך שם לקתולי. כעבור שבעה עשר חודשים בלבד הוא חזר לקלוויניזם. כדי להימנע מן הרדיפה הדתית בצרפת, אביו שלח אותו ללמוד באוניברסיטה הקלוויניסטית שבעיר ז'נבה, אך שם גילה את כתביו של הפילוסוף רנה דקארט והתחיל להטיל ספק בנצרות. ב-1675 פייר בל נתמנה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטה ההוגנוטית של העיר סדן, שבצפון מזרח צרפת. ב-1681 נסגרה האוניברסיטה של סדאן על פי צו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. בל מצא משרה באקדמיה המפורסמת שבעיר רוטרדם שבהולנד, שבה שימש כפרופסור להיסטוריה ופילוסופיה.
ב-1682 פרסם בל מכתבים שבהם ביקר את ספרו של הכומר לואי מיימבורג, "היסטוריה של הקלוויניזם". באותה שנה הופיע גם ספרו "הרהורים על כוכב השביט" (Lettre sur la comète) (שביט היילי שגרם לבהלה באירופה). ב-1684 החל לפרסם בעילום שם כתב עת לביקורת ספרותית. זה היה הניסיון הראשון להפוך את הספרות לפופולרית. ב-1693 פוטר ממשרתו ברוטרדם בגלל ויכוחים עם אחד מאנשי הסגל האקדמי, אך מצב זה הותיר לו פנאי כדי לכתוב את "המילון ההיסטורי והביקורתי" המהווה את יצירתו העיקרית. שנות חייו הנותרות הוקדשו כדי להשיב לאלה שביקרו את "המילון". בל, שחלה בשחפת, נפטר ברוטרדם ב-1706.
ב-1906, הוקמה בעיר פמייה בצרפת, באזור שבו נולד, אנדרטה לזכרו שעליה נכתב: "פיצוי עבור שכחה ארוכה".
לבל נודעה השפעה על הפילוסופים של תקופת ההשכלה: מונטסקייה, וולטר, דני דידרו, לייבניץ, גוטהולד אפרים לסינג, לוק. וולטר ביסס על דמותו של בל את הדמות מרטין, חוקר מניכאי בספרו "קנדיד", על דמות של בל. האסכולה של הספקנות בפילוסופיה מצאה בו שוב את ביטויה: "אופי האדם אינו משתנה; הוא אינו לומד מן ההיסטוריה", "ההיגיון יכול ללמדנו להטיל ספק בכל, אך לעיתים רחוקות הוא מובילנו לפעול".
השקאה
חולייתן
p53 הוא חלבון מדכא גידולים המקדם אפופטוזה או מוות תאי בתגובה לנזקי DNA.
משמש כמנגנון הגנה לתאים.
החלבון הוא גורם שעתוק הפועל על ידי ויסות פעולתם של גנים אחרים הקשורים למחזור התא. לפיכך, כאשר החלבון או הגן המקודד אותו לא בא לידי ביטוי הוא עלול לגרום להתפתחות גידולים.
באופן נורמלי נמצא p53 בציטופלזמה במצב בלתי-פעיל, אז הוא מעוכב על ידי חלבון Mdm2, אך בעקבות עקה שנגרמת מקרינה מייננת או חומר מסרטן מופעל החלבון p53 על ידי החלבון ATM, וכאשר הוא נכנס לגרעין התא הוא גורם לשעתוק הגן המקודד לחלבון p21, המעכב קינאזים הכרחיים לשכפול הדנ"א. ברוב התאים הסרטניים, כלומר במצב לא תקין, מנוטרלת פעילותו של החלבון p53 והדנ"א הפגום משוכפל. אף על פי שפעמים רבות נמצא החלבון בכמות גדולה הוא לרוב מוטנטי או שאינו מופעל בגלל חלבון ATM מוטנטי.
הגן המקודד ל-p53 שוכן על גבי כרומוזום 17 באדם. החלבון מורכב מ-393 חומצות אמינו. התמונה ממחישה את המבנה של החלבון כאשר הוא עובר אינטראקציה עם DNA. כאשר החלבון נמצא באינטראקציה עם DNA יש לו מבנה שונה, לאו דווקא מוגדר.
החלבון התגלה לראשונה ב-1979 על ידי שש מעבדות שונות באופן עצמאי. אחת מהן הייתה פרופ' ורדה רוטר ממכון ויצמן והגן שוכפל לראשונה באופן מלאכותי על ידי פרופ' משה אורן ממכון ויצמן ב-1983. רק ב-1989 התגלו תכונותיו האנטי-סרטניות. בתחילה הוא היה נחשב בטעות כאונקוגן אך רק יותר מאוחר התברר שהוא גן שמונע התפתחות גידולים (Tumour Suppressor).
SOAP, במקור ראשי תיבות של Simple Object Access Protocol, הוא פרוטוקול תקשורת מבוסס מבנה XML המיועד להעברת הודעות בשירותי רשת (Web Service), בדרך כלל, תוך שימוש בפרוטוקולי HTTP ו-RPC.
הפרוטוקול מאפשר לבצע קריאה להפעלת פונקציות משרת אחד לשרת אחר על בסיס תקשורת HTTP, שהיא התשתית הנפוצה ביותר בפרוטוקולי האינטרנט. היתרון העיקרי של הפרוטוקול הוא שניתן לתת הוראות לביצוע בין מערכות שונות בלי תלות במערכת ההפעלה או ביישום שרץ עליהן.
חלק מהגדרה הוא קובץ WSDL, שהוא קובץ ההגדרה של העברת הפרמטרים בין פונקציה ומשמש לחילול הקוד הנגדי בעת קישור בין מערכות הזרות זה לזה. ארכיטקטורה המשתמשת הרבה בפרוטוקול זה היא SOA שהיא פיזור פעולות בין שרתים שונים המתקשרים ביניהם על פי מטרתם ב-IT. הוא סטנדרט של ארגון הסטנדרטים W3C.
תבנית של הודעת SOAP.
הודעת SOAP הוא קובץ XML המורכב מאלמנט אב בשם מעטפה (Envelope), שבו אלמנט אופציונלי בשם כותרת (Header) ואלמנט בשם גוף (Body). בתוך אלמנט הגוף תבוא הבקשה הממשית של הפעולה הנדרשת מהשרת. בקובץ דוגמה זה אפשר להפעיל את הפונקציה GetSearch שמקבל פרמטר מחרוזתי של תוכן החיפוש.
סיפורי המעשיות
סווטלנה פאופנובה
סווטלנה ייבגניה פאופנובה (ברוסית: Светлана Евгеньевна Феофанова; נולדה ב-16 ביולי 1980) היא אתלטית רוסייה. היא אלופת עולם (פריז 2003), פעמיים אלופת אירופה, שיאנית עולם וסגנית אלופה אולימפית (אתונה 2004) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה.
פאופנובה נולדה במוסקבה.
שיאנית עולם.
בתחרות שנערכה בדורטמונד, גרמניה ב-11 בפברואר 2004 קבעה פאופנובה בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 4.64 מטר. ב-22 בפברואר אותה שנה בתחרות שנערכה באתונה, יוון היא שיפרה את השיא העולמי והעמידה אותו על 4.85 מטר ובתחרות שנערכה ב-4 ביולי אותה שנה בהרקליון, כרתים היא קבעה שיא עולם חדש של 4.88 מטר. שלושה שבועות לאחר מכן, באולימפיאדת אתונה (2004) היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.75 מטר, אחרי ילנה איסינבייבה שקבעה שיא עולם חדש של 4.91 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה פאופנובה במדליית ארד בקפיצה במוט.
פאופנובה שברה שמונה שיאי עולם עד שנת 2005. היא זכתה בשלוש מדליות באליפות העולם באתלטיקה: מדליית כסף ב-2001, מדליית זהב ב-2003 ומדליית ארד ב-2007. באליפות העולם באולמות סיימה ראשונה ב-2003, שנייה ב-2001 וב-2010 ושלישית ב-2004 וב-2006. פאופנובה זכתה פעמיים באליפות אירופה באתלטיקה, ב-2002 וב-2010 ופעמיים באליפות אירופה באולם, ב-2002 וב-2007.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה פאופנובה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.75 מטר.
סיפורי מעשיות
ואלקירי
ואירה וייק-פרייברגה
גידול סרטני
ארקדי גאידמק
אַרקַדי אלכסנדרוביץ' גַּאיְדַּמַק (ברוסית: Аркадий Александрович Гайдамак, או בשמו העברי אריה בר-לב; נולד ב-8 באפריל 1951) הוא איש עסקים וסוחר נשק יהודי יוצא רוסיה. מחזיק באזרחות ישראלית, קנדית, רוסית וצרפתית וכן בדרכון דיפלומטי של אנגולה. הונו הוערך בשנת 2007 בסכומים הנעים בין 700 מיליון לארבעה מיליארד דולר, אך בעקבות תביעות, השקעות כושלות והמשבר הכלכלי העולמי ב-2008, נראה כי הונו פחת משמעותית.
גאידמק השקיע בעסקי דלא-ניידי בצרפת ובישראל, בחברת הפוספטים הגדולה בעולם - קאזפוספט, במכרה זהב ובמפעל לעיבוד מתכות בקזחסטן, בשבועון הרוסי "מוסקובסקיה נובוסטי" (Московские Новости, חדשות מוסקבה) בעסקי שיווק מזון ברוסיה ובשדות נפט ואסמים באנגולה. בישראל כללו נכסיו בעבר את בית החולים ביקור חולים בירושלים, קבוצת הספורט בית"ר ירושלים, 15% ממניות חברת אפריקה ישראל ואת 99FM, תחנת רדיו באזור השרון. מה שהביא את גיידאמק באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 לאישיות מפורסמת בישראל בעלת אזכורים רבים בתקשורת.
בחודש אוקטובר 2009 הרשיע אותו בית משפט צרפתי בפרשה של מכירת נשק לא חוקית לאנגולה. בית המשפט גזר, בהיעדרו, את עונשו ל-6 שנות מאסר. גאידמק ערער על ההחלטה, זוכה בערעור מחלק מהעברות ועונשו קוצר לשלוש שנים. בנובמבר 2015 הסגיר את עצמו לצרפת והחל לרצות את מאסרו, ובמרץ 2016 שוחרר מהכלא, אך חויב לענוד אזיקים אלקטרוניים.
ביוגרפיה.
גאידמק נולד למשפחה יהודית במוסקבה. אביו היה מנהל בבית חולים ואמו עבדה בחברה להפצת מזון. ב-8 באפריל 1972, יום-הולדתו ה-21, עלה לישראל, והתגורר זמן קצר בקיבוץ בית השיטה, ממנו עבר לחיפה ועבד כספן בחברת "צים". במהלך אחת ההפלגות נשאר בצרפת.
לדברי גאידמק, הוא הגיע לצרפת חסר כל והחל לעבוד כפועל פשוט, לאחר מכן הקים קבוצה לשיפוץ בתים ולאחר שרכש שליטה מספקת בצרפתית החל לעבוד כמתורגמן מצרפתית לרוסית. לאחר שהתבסס, ב-1976 הקים בפריז חברה לתרגום מסמכים שעבדה עם הממשל הצרפתי ועם משלחת הסחר של ברית המועצות, והצליח ליצור קשרים שעזרו לו בהמשך דרכו. לא ידוע כיצד הצליח להרוויח את הונו אך ב-1993 רכש מממשלת רוסיה את חובה של מדינת אנגולה והפך למורשה חתימה בחשבון הבנק הלאומי של אנגולה. בשנת 1995 הגדיל מאוד את הונו כאשר עסק בתיווך עסקאות נשק בין משרד ההגנה הרוסי וממשלת צ'כיה לבין אנגולה, בעת שהתרחשה שם מלחמת אזרחים. עסקאות אלה הקנו לו מעמד רם בעיני השלטון הצבאי במדינה, שזיכה אותו בדרכון דיפלומטי של אנגולה. באותו הזמן נמשך המשבר הכלכלי במדינות ברית המועצות לשעבר, וגאידמק ניצל את המשבר הכלכלי ואת קשריו עם נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבייב, לרכישת מפעלים רבים.