לאחר פרישתו ממשחק פעיל, דול הצטרף לצוות האימון של המבורג, ותחילה אימן קבוצות נוער ואת קבוצת המילואים. באוקטובר 2004 מונה דול כמאמן הקבוצה הבכירה של המבורג, במקומו של קלאוס טופמולר שהתחיל את עונת 2004/05 בצליעה ופוטר. בתום עונת 2004/05, הציל דול את הקבוצה מירידה לבונדסליגה השנייה, וזכה בגביע האינטרטוטו, והצלחתו במועדון אף זיכתה אותו בתואר איש השנה בכדורגל הגרמני של המגזין קיקר לשנת 2005. בעונת 2005/06 דול והמבורג סיימו את הבונדסליגה במקום השלישי לאחר הצגת יכולת מצוינת, והשיגו מקום בליגת האלופות לעונת 2006/07. עם זאת, המבורג ודול כשלו בליגת האלופות והשיגו ניצחון בודד בשלב הבתים, ואף בבונדסליגה הקבוצה לא הצליחה לשחזר את היכולת מהעונה הקודמת, ודול פוטר מהמועדון בפברואר 2007. כחודש לאחר פיטוריו מהמבורג, חתם דול כמאמן בבורוסיה דורטמונד, במקום יורגן רובר שהתפטר. דול נשאר בדורטמונד עד לתום עונת 2007/08, אז עזב את המועדון, לאחר שסיים במקום ה-13 בבונדסליגה. לאחר מכן אימן דול את גנצ'לרבירליגי הטורקית ואל-הילאל הסעודית, ממנה פוטר לאחר חצי שנת עבודה.
בדצמבר 2013 מונה דול כמאמן פרנצוורוש ההונגרית. בעונתו הראשונה במועדון לא זכה בתארים, אך נבחר כמאמן של נבחרת העונה, כמו גם בשתי העונות הבאות. בעונתו השנייה במועדון, 2014/15, זכה דול עם פרנצוורוש בגביע ההונגרי, ובעונת 2015/16 זכה דול בדאבל, והוכתר כמאמן העונה בהונגריה מטעם התאחדות הכדורגל ההונגרית. באוגוסט 2018 פוטר מתפקידו. בינואר 2019 חזר לבודנסליגה ומונה למאמן הנובר 96 שהייתה מסובכת בתחתית. דול לא הצליח להושיע את הקבוצה מנשירה לבונדסליגה השנייה.
תארים.
כשחקן.
עם דינמו ברלין:
כמאמן.
עם פרנצוורוש:
פרנצוורוש
איב בסט
אמילי "איב" בסט (באנגלית: Emily "Eve" Best; נולדה ב-31 ביולי 1971) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ובמאית אנגלייה. היא מוכרת מתפקידים כמו ד"ר או'הרה בסדרה "האחות ג'קי" של ערוץ שואוטיים (2009–2013), הגברת הראשונה דולי מדיסון בפרק ספיישל של הסדרה "American Experience", קלאופטרה במחזה אנטוניוס וקלאופטרה, מוניקה צ'טווין במיני-סדרה "The Honourable Woman" של ה-BBC, אנה קלייטון בסדרה "Stan Lee's Lucky Man" ופארה דאולינג בסדרה ״גורל: סאגת ווינקס״ של נטפליקס. עוד גילמה את דמותה של ווליס סימפסון בסרט "נאום המלך" משנת 2010.
ב-2005 זכתה בסט בפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד הדה במחזה "הדה גאבלר". ב-2007 שיחקה בהופעת בכורה בברודוויי בהפקה מחודשת של המחזה "A Moon for the Misbegotten", וזכתה על הופעתה בפרס דרמה דסק לשחקנית המצטיינת במחזה. כמו כן הייתה מועמדת על תפקידה לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר. ב-2008 הייתה מועמדת שוב לפרס טוני על הופעתה במחזה "הביתה". ב-2015 חזרה להופיע בברודוויי בהפקה מחודשת של המחזה "Old Times".
ביוגרפיה.
בסט נולדה וגדלה בלדברוק גרוב שבלונדון, בתם של עיתונאי ושל שחקנית. היא למדה בבית הספר לבנות וייקומב אבי ואחר כך בלינקולן קולג' באוניברסיטת אוקספורד. בין הופעותיה הראשונות היו עם להקת האופרה לילדים "W11 Opera" כשהייתה בת 9. בתקופת הלימודים באוקספורד הופיעה בהפקות של האגודה הדרמטית של אוניברסיטת אוקספורד, ושיחקה בפסטיבל אדינבורו. אחרי שסיימה את לימודי התואר הופיעה לראשונה באופן מקצועי בתפקיד ביאטריס במחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון סאות'ק פלייהאוס.
אחרי זמן מה שעבדה בתיאטרון שוליים בלונדון, נרשמה בסט לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). ב-1999 סיימה את הלימודים והופיעה במחזה "'Tis Pity She's a Whore" בתיאטרון "יאנג ויק". על הופעתה זכתה בפרס איבנינג סטנדרד ובפרס חוג המבקרים לשחקנית החדשה הטובה ביותר. היא אימצה לעצמה את השם של סבתה כשם במה מכיוון שהשם 'אמילי בסט' היה כבר רשום באיגוד השחקנים הבריטי .
בסט זכתה בפרס לורנס אוליבייה על משחקה בתפקיד הראשי במחזה "הדה גאבלר" והייתה מועמדת לפרס על הופעתה בתפקיד ג'וזי במחזה "A Moon For The Misbegotten" מאת יוג'ין או'ניל שהועלה בתיאטרון האולד ויק בלונדון.
בתחילת 2007 כיכבה במחזה "כטוב בעיניכם" בתיאטרון קרוסיבל בשפילד, שהוצג גם בתיאטרון סוואן בסטרטפורד, כחלק מעונת "כל היצירות" של הלהקה השייקספירית המלכותית. באותה שנה שיחקה בסט בברודוויי במחזה "A Moon For The Misbegotten" עליו הייתה מועמדת לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה.
בסט הופיעה במחזה "הביתה" מאת הרולד פינטר בתיאטרון קורט בניו יורק, לצדם של איאן מקשיין, ראול אספרזה ומייקל מקין . את ההצגה ביים דניאל סאליבן והיא רצה עד 13 באפריל 2008. בשנת 2011 גילמה שוב את דמותה של ביאטריס בהפקה שזכתה לשבחי הביקורת של המחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון שייקספיר גלוב, לצדו של צ'ארלס אדוארדס ששיחק בתפקיד בנדיקט. ב-2012 כיכבה בהפקה של האולד ויק של המחזה "הדוכסית ממאלפי". עבודת הבימוי הראשונה שלה הייתה ב-2013 במחזה "מקבת'" שהועלה בתיאטרון שייקספיר גלוב.
בטלוויזיה הופיעה בסט בין השאר בסדרות "החשוד העיקרי" (2006), "להעיר את המתים" (2004), "שקלטון" (2002) וב"חקירות המפקח לינלי" (2005).
בסט השתתפה בגרסה מוקלטת של "אונס לוקרטיה" מאת שייקספיר בתפקיד לוקרטיה. עוד כיכבה בדרמה רדיופונית של רדיו 4 של ה-BBC עיבוד לרומן "אמה".
בסט שיחקה בתפקיד ד"ר אלינור או'הרה בסדרת הקומדיה השחורה של ערוץ שואוטיים "האחות ג'קי" ששודרה לראשונה ביוני 2009. היא גילמה את דמותה של דוכסית וינדזור, ווליס סימפסון בסרט "נאום המלך" בכיכובם של קולין פירת' וג'פרי ראש.
עוד כיכבה בסט בתפקיד סאלי רייד, האישה האמריקאית הראשונה שטסה לחלל, בסרט הטלוויזיה הבריטי " הצ'לנג'ר" לצדו של ויליאם הרט. הסרט מגולל את סיפור ועדת החקירה הנשיאותית בראשות ויליאם רוג'רס שהוקמה לחקור את אירועי אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.
בקיץ 2014 שיחקה בסט בתפקיד קלאופטרה במחזה "אנטוניוס וקלאופטרה" בתיאטרון שייקספיר גלוב. ב-2015 הופיעה שוב בברודוויי במחזה "Old Times" מאת הרולד פינטר לצדם של קלייב אוון וקלי ריילי.
בשנת 2021 עלתה הסדרה "", בה היא גילמה את המנהלת דאולינג.
פמברטון
הקיז של פלורידה
הכחשת רצח העם הארמני
הכחשת רצח העם הארמני היא מעשה של הכחשה, הסתרה, גימוד וטשטוש של רצח העם המתוכנן והשיטתי של 1.5 מיליון ארמנים ואשורים, שנערך על ידי השלטון העות'מאני במהלך מלחמת העולם הראשונה. כסוג של הכחשה, ניתן להשוות בין הכחשה זו לבין הכחשות אחרות של רציחות עמים כגון הכחשת השואה והכחשת טבח ננקינג.
ממשלת טורקיה, שהיא המדינה היורשת של האימפריה העות'מאנית, היא הגורם החזק ביותר שמקדם את הכחשת רצח העם הארמני. הטורקים לא מסתפקים בהכחשה אקדמית של רצח העם, אלא מפעילים לחצים דיפלומטיים ואחרים על המדינות השונות כדי להרתיע אותן מלהכיר ברצח העם הארמני. הטורקים עושים שימוש בכוחם הכלכלי והאזורי כדי לקדם את ההכחשה. הארמנים מנסים, מצדם, לקדם את ההכרה הבינלאומית ברצח עמם, אבל כוחם קטן בהרבה בהשוואה לכוחה של טורקיה. ארמניה היא מדינה קטנה, ענייה, דלת אוכלוסין ומשאבים. ארמניה חסרת מנופים כלכליים או דיפלומטיים שיכולים לסייע לה לקדם את ההכרה ברצח עמה. כתוצאה מכך, מדינות רבות נוטות לעבר העמדה הטורקית ולא מכירות ברצח העם הארמני.
שורשי ההכחשה.
רצח העם הארמני נחשב לעובדה היסטורית כמעט על ידי כל ההיסטוריונים והחוקרים של מעשי רצח עם. המונח "ג'נוסייד" ("רצח עם") עצמו הומצא על ידי המשפטן היהודי-אמריקני רפאל למקין בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 כדי לתאר את ההיקף העצום ואת ההצלחה של תוכנית שאורגנה באופן שיטתי כדי לחסל את הארמנים. רוויזיוניסטים היסטוריים טוענים בדרך כלל כי הקונצנזוס האקדמי שאכן מדובר ברצח עם הוא מעין תעמולה אנטי-טורקית או קונספירציה שמופצת על ידי הארמנים, וטוענים תחת זאת כי רצח העם כלל לא התרחש או שהייתה לו הצדקה כלשהי באותה התקופה.
טורקיה וארמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה.
בניגוד ליחס של גרמניה לשואה, הן השלטון הטורקי והן רוב רובה של החברה הטורקית מעולם לא הודו או לקחו אחריות על רצח העם הארמני. לכך יש כנראה מספר סיבות שקשורות גם להיסטוריה של טורקיה וארמניה בתום מלחמת העולם הראשונה.
האומה הטורקית שלאחר מלחמת העולם הראשונה לא נכבשה כולה. לאחר תבוסתה במלחמת העולם הראשונה, נאלצה האימפריה העות'מאנית לחתום על הסכם סוור. לפי הסכם זה, פורקה האימפריה מכל נכסיה האימפריאליים ואפילו שטחי הליבה של האימפריה באסיה הקטנה (בה שוכנת כיום טורקיה המודרנית) חולקה ורק חלק ממנה נשאר בידיים טורקיות והיתר חולק בין בעלות הברית בין אם בשלטון ישיר ובין אם בצורת שטח חסות. גרוע מכך, עיר הבירה הטורקית, איסטנבול הוצאה מידיים טורקיות ועברה לסטטוס מיוחד. הטורקים התנגדו לכך וכשהיוונים פלשו לאסיה הקטנה כדי להשתלט על השטחים שהובטחו להם במסגרת הסכם סוור, פרצה בשנת 1919 מלחמת העצמאות של טורקיה. במסגרתה התנהלו מספר מלחמות - מלחמת יוון–טורקיה (שהייתה החשובה והגדולה מכולן), מלחמת טורקיה–ארמניה, מלחמת טורקיה–צרפת וכן משבר צ'נקלה (מול הצרפתים והאנגלים). הטורקים הצליחו להביס את צבאות מדינות ההסכמה אשר חילקו את שטחי אסיה הקטנה ולהחזיר לידיה את איסטנבול. המלחמה נסתיימה בשנת 1923 בחתימת הסכם לוזאן, בהכרזת העצמאות של טורקיה ובהכרה הבינלאומית בה בגבולותיה הנוכחיים פחות או יותר. כך שמבחינת הטורקים התקופה לאחר מלחמת העולם הראשונה התאפיינה בלאומיות מתחדשת וצורך לאחד את העם הטורקי כנגד אויבים מבחוץ וביסוס השלטון העצמאי.