ב-19 ביולי 1870, בעקבות פרשיית מברק אמס, הכריז נפוליאון השלישי קיסר צרפת על מלחמה כנגד פרוסיה והקונפדרציה הצפון-גרמנית. ב-2 באוגוסט חדרה הארמייה הצרפתית הראשונה - "ארמיית הריין", אשר הייתה בפיקודו של נפוליאון עצמו, לפרוסיה, ואף כבשה את זארבריקן. באותו זמן השלים הרמטכ"ל הפרוסי הלמוט פון מולטקה הזקן את גיוס הצבא הפרוסי, ואל מול הכוח הצרפתי עמדו כעת שלוש ארמיות. הצרפתים פתחו בנסיגה אטית אל מעבר לגבול, בעוד הפרוסים מצדם עברו אותו. ב-12 באוגוסט העביר נפוליאון את הפיקוד על הארמייה הראשונה לגנרל פרנסואה אשיל בזן, אולם בפועל המשיך לפקד עליה עד ה-16 באוגוסט. באותו היום עצרו הצרפתים את הנסיגה באזור מארס-לה-טור כדי להצטייד, והארמייה הפרוסית השנייה בפיקוד הנסיך פרידריך קרל פתחה עליה במתקפה. קרב מארס לה טור הסתיים בניצחון פרוסי, חרף נחיתות מספרית של הפרוסים. תוכנית הקרב הפרוסית הייתה לאגף את הארמייה הראשונה הצרפתית באזור הגבול הצרפתי-פרוסי, ורק אז להתקדם לעומק צרפת.
סדר כוחות.
הארמייה הצרפתית הראשונה בפיקודו של בזן, חנתה כ-10 ק"מ מהעיר מץ. בעת הקרב היא כללה את הכוחות הבאים:
הכוח הפרוסי בזירה כלל שתי ארמיות. הארמייה הראשנה הייתה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ. הארמייה הייתה אמורה לתקוף מדרום. בערב הקרב היא כללה את הכוחות הבאים:
הארמייה השנייה הייתה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. הארמייה הייתה אמורה לתקוף מצפון. בערב הקרב היא כללה את הכוחות הבאים:
הקרב.
ב-18 באוגוסט בשעה 08:00 בבוקר הורה מולטקה לארמיות הראשונה והשנייה לתקוף את הכוחות הצרפתיים. בשעה 12:00 בצהריים פתח מפקד הקורפוס ה-9 גנרל מנשטיין בהפגזה כבדה על אמוילר. הצרפתים בילו את הלילה האחרון ותחילת הבוקר בחפירת שוחות ובורות, והציבו את הארטילריה שלהם בעמדות נסתרות. כך שבתחילת הקרב ספגו התוקפים אבדות כבדות. הצרפתים השתמשו ברובים מצוינים מדגם שספו, אשר קצב האש שלהם היה גבוה בהרבה מאשר זה של רובי הפרוסים. עם זאת, לפרוסים הייתה עדיפות בארטילריה. הפרוסים צוידו בתותחים הכבדים אשר יוצרו במפעל של משפחת קרופ, והצליחו לרכך את העמדות הצרפתיות. (אלה היו אותם תותחים שהוצגו מספר שנים קודם לכן בתערוכה העולמית בפריז, 1867). הקורפוס ה-9 לכד את אמוילר, ובמקביל לכד הקורפוס ה-8 של הגנרל גייבן את הכפר גרבלוט. בשעה 14:30 הורה שטיינמץ לקורפוס ה-8 לתקוף את העמדות הצרפתים במזרח במטרה לאגף את הכפר סנט פריבט אשר בו החזיק הקורפוס הצרפתי ה-6 בפיקודו של גנרל קנרובר. ב-16:50 הצטרף למתקפה קורפוס המשמר הפרוסי. המתקפה של המשמר הייתה בתחילה בסדר גודל של שלוש חטיבות, אולם לנוכח התנגדותם העיקשת של הצרפתים, שלחו הפרוסים בריגדה נוספת למתקפה. בשעה 18:30 נאלץ שטיינמץ להורות לעתודה האחרונה שלו - הקורפוס ה-7, להצטרף גם כן למתקפה בגזרת סנט פריבט. הן הקורפוס ה-7 והן קורפוס המשמר ספגו אבדות כבדות, ומתקפותיהם נבלמו לנוכח ההתנגדות הצרפתית.
לנוכח הכישלונות בגזרת הארמייה הראשונה, בשעה 19:00 הורה הנסיך פרידריך קרל לתותחי הארמייה השנייה להפציץ את סנט פריבט. לאחר מכן שיגר את הקורפוסים ה-12 וה-2 לסייע לקורפוס המשמר בסילוק הכוחות הצרפתיים מהריסות הכפר. קנרובר ביקש מבזן עזרה, אולם בזן חשש להפנות את כוחותיו כנגד הארמייה השנייה. הקורפוס ה-6 נאלץ לפתוח בנסיגה, ובעקבותיו גם הקורפוס ה-4. עם זאת, הכוחות הפרוסיים היו מותשים מאוד. בזן פקד על קורפוס המשמר הצרפתי בפיקוד הגנרל בורבאקי לצאת למתקפה ולהדוף את הפרוסים. עם זאת, בורבאקי החליט על דעת עצמו שהקרב אבוד ולא הצטרף למתקפה. בזן מצדו לא התעקש, והורה על נסיגה.
תוצאות.
אבדות הפרוסים בקרב היו כבדות מאבדות הצרפתים. עם זאת, בזן העדיף שלא לפתוח במתקפת נגד כנגד הכוח הפרוסי העדיף. למחרת ב-19 באוגוסט חסם הצבא הפרוסי את דרך הנסיגה לכיוון ורדן, ועם התחדשות הקרבות העדיף בזן להיכנס עם 150,000 חייליו לבין חומותיה הבצורות של מץ. בכך למעשה לכד בזן את הארמייה שלו במצור, בעוד הפרוסים ממשיכים הלאה אל תוככי צרפת. מולטקה הפריש 3 קורפוסים מכוחותיו לצורך הקמת הארמייה הרביעית - "ארמיית המז", והעמידה תחת פיקוד אלברט, נסיך הכתר הסקסוני, ועליהם הוטל לקיים את המצור על העיר. לאחר חודשיים של מצור, נכנעו הצרפתים ב-27 באוקטובר ונלקחו לשבי הגרמני.
פייר אמריק אובאמייאנג
הולך בדרכי (סרט)
המרד על הבאונטי (סרט)
ג'ון קארמק
ג'ון קארמק (אנגלית: John Carmack; נולד ב-20 באוגוסט 1970) הוא מתכנת משחקי מחשב אמריקאי. קארמק הוא אחד מהמייסדים של החברה id Software והמתכנת הראשי של המשחקים: קומנדר קין, Wolfenstein 3D (ידוע בכינויו "הטירה הנאצית"), DOOM וQuake. החל מאוגוסט 2013 קארמק הוא גם מנהל הטכנולוגיות הראשי בחברה אוקולוס VR שעוסקת במציאות מדומה ופיתחה בין היתר את אוקולוס ריפט. הוא המקים של חברת Armadillo Aerospace.
חייו.
ילדותו.
קארמק נולד לסטן קארמק, כתב טלוויזיה מקומי. קארמק גדל במטרופולין של קנזס סיטי. הוא התעניין במחשבים מגיל קטן.
כפי שמדווח בספרו של דייוויד קושנר Masters of Doom, בגיל 14, פרץ קארמק ביחד עם מספר נערים לבית הספר במטרה לגנוב מחשב מסדרת Apple II. הוא נעצר על ידי המשטרה ונשלח לשנה אחת למרכז לעבריינים צעירים.
הוא למד באוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי למשך שני סמסטרים אך באמצע הלימודים פרש והחל לתכנת.
קריירה.
בראשית דרכו, עבד קארמק בחברת Soft Disk משריבפורט שבלואיזיאנה, שהתמקדה בהפצת עיתונים אלקטרוניים. במהלך עבודתו בחברה, פגש קארמק לראשונה את ג'ון רומרו ואדריאן קארמק (אין קשר משפחתי), לימים שותפיו העסקיים בהקמת id Software. עד לאותה תקופה, המשחקים שרצו על המחשב נעצרו כל פעם שהשחקן הגיע לסוף המסך ואז יצרו את המסך הבא והמשיכו, ג'ון קארמק הצליח ליצור אלגוריתם שיכול היה להריץ משחקים על המחשב באופן חלק, בלי שהמשחק יהיה צריך להיעצר. בעקבות ההמצאה הזו ג'ון קארמק הקים את החברה id Software ביחד עם ג'ון רומרו, טום הול ואדריאן קארמק. הם לא פרשו מ-Soft Disk ואף השתמשו במחשבי החברה על מנת לפתח משחקים.
בשנת 1990 הוציאה החברה את החלק הראשון בסדרת המשחקים קומנדר קין בעזרת חברת 3D Realms, שהפיצה את המשחק.
בשנת 1991 פרשו קארמק ושותפיו מ-Soft Disk.
קארמק המשיך לעבוד ב-id Software ופיתח משחקים מוכרים כמו DOOM, הטירה הנאצית, Quake ועוד. את מנועי המשחק שחברת id Software היא מכרה לחברות אחרות, כך יצא, שמנועי המשחק שקארמק פיתח הופיעו גם במשחקים Half-Life ,Call of Duty ,Medal of Honor ועוד.
ב-7 באוגוסט 2013 מונה קארמק למנהל הטכנולוגיות הראשי בחברה אוקולוס VR (שפיתחה בין היתר את משקפי האוקולוס ריפט) וב-22 בנובמבר באותה שנה קארמק פרש סופית מ-id Software כדי להשקיע את כל מרצו באוקולוס VR. קארמק פרש מתפקיד זה בסוף 2019 כדי להתמקד בפיתוח מוצרי בינה מלאכותית בחברה.
ליקוי החמה המלא ב-21 באוגוסט 2017
ליקוי החמה המלא ב-21 באוגוסט 2017 היה ליקוי חמה מלא בארצות הברית, כ-38 שנה לאחר הפעם האחרונה שבה נראה ליקוי חמה מלא בארצות הברית בשנת 1979. משך הליקוי המרבי היה 2:41.6 דקות במדינת אילינוי ורוחב הליקוי המלא היה כ-115 ק"מ ברצועה שנמשכה ממדינת אורגון במערב עד קרוליינה הדרומית במזרח. הליקוי המלא התחיל ב-16:48:32 UTC, שיאו היה ב-18:26:40 UTC והוא הסתיים ב-20:01:35 UTC.
פרטי הליקוי.
ליקוי חמה זה היה ה-22 מתוך 77 ליקויים בסדרת סארוס 145, שהליקוי הקודם בה היה ליקוי החמה המלא ב-11 באוגוסט 1999, שנמשך 2:23 דקות. הליקויים בסדרה זו מאופיינים בזמן עולה של משך הליקוי, והליקוי הארוך ביותר בסדרה, ליקוי 50, צפוי להתרחש ב-25 ביוני 2522, במשך 7:12 דקות, קרוב למשך הליקוי הארוך ביותר האפשרי, שהוא 7:32 דקות.
מסדרון הליקוי המלא היה צר וכולו בארצות הברית. הליקוי הארוך ביותר, 2:41.6 דקות, היה בקואורדינטות , מעט דרומית לעיר קרבונדייל שבאילינוי. להבדיל מרוב ליקויי החמה המלאים, שמתרחשים מעל הים או באזורים דלילי אוכלוסין, ליקוי זה נראה באזורים בעלי אוכלוסייה רבה. זהו גם ליקוי החמה הראשון שנראה כליקוי מלא רק בארצות הברית מאז הקמתה בשנת 1776.
מסדרון הליקוי המלא חלף במדינות ארצות הברית לפי הסדר הבא: אורגון, איידהו, ויומינג, נברסקה, מיזורי, אילינוי, קנטקי, טנסי, קרוליינה הצפונית, קרוליינה הדרומית. בכל אחת מהמדינות היו אירועי צפייה המוניים מלווים בהסברים מקיפים על התופעה.
ליקוי חמה חלקי נראה בכל אמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית, וכן בחלקים הצפוניים של אמריקה הדרומית, מערב אירופה וצפון אפריקה.
מחקר שבוצע בזמן ליקוי החמה - שרידות חיידקים על מאדים.
בזמן ליקוי החמה המלא מדענים ממכון Ames של נאס"א ובראשם דייוויד סמית' ביצעו ניסוי שבו הפריחו לאוויר לגובה של 30 ק"מ, 34 בלונים פורחים שאליהם מוצמדות דיסקיות עם נבגי חיידקים. מטרת המחקר הייתה לבדוק את שרידות החיידקים על מאדים, וליקוי החמה מאפשר תנאים כאלה בזעיר אנפין ולמשך דקות בודדות.
סיקור תקשורתי.
מספר רחב של כלי תקשורת סיקרו את ליקוי החמה בשנה זו, כלי תקשורת אלקטרוניים ומוסדיים באחד. ארגון החלל NASA שידר באופן ישיר את הליקוי בערוצי הטלוויזיה העומדים לרשותו, קרי, NASA TV והערוץ NASA Edge.
קטרינה באלף