תדירות ההנקה משתנה בין כל אם לפעוט שלה. הגורמים התורמים לכך הם הגיל, המשקל, הבגרות, יכולות העיכול הקיבתיות וריקון הקיבה של הפעוט. כמו כן גם נפח האחסון שיש לאם בבלוטות החלב של השד. בדרך כלל, האם מניקה כשמונה עד שתים עשרה פעמים ביום כאשר מדובר בפעוטות יונקים. בשלב מוקדם, פעוטות עשויים לא להתריע על כך שהם רעבים, ולכן מלמדים את ההורים להאכיל את הפעוט כל שלוש שעות במהלך היום וכל ארבע שעות במהלך הלילה, גם אם נדרש להעיר את הפעוט. ההאכלה נמשכת כ־30-40 דקות בהתחלה, כ־15-20 דקות לכל שד באם מניקה. עם התבגרות הפעוט זמני ההאכלה מתקצרים. ההאכלה לעיתים קרובות חשובה לקידום גדילה והתפתחות תקינה ושמירה על ייצור חלב אם אצל האמהות המניקות.
אין להאכיל פעוט במזון מוצק עד גיל ארבעה עד שישה חודשים. העיכוב בהאכלת מוצקים הוא מכיוון שהתינוק אינו מסוגל לעכל מזון מוצק כראוי. פעוטות נולדים עם רפלקס לינוק חלב ואין להם את היכולת לסרב לאוכל ולכן, אם ניתנים להם מוצקים – זה נחשב להזנה כפויה. מתן מזון מוצק בטרם עת יכול להוביל לעלייה במשקל ולהשמנת יתר וזו סיבה נוספת להעדפת חלב אם או תרכובת מזון לתינוקות.
פעוט.
פעוטות שנולדים בדרך כלל צורכים 230 גרם מזון במשך היומיים הראשונים לאחר הלידה. בהמשך, יגדלו בהדרגה ל-450 גרם עד 1.36 ק׳׳ג עד שבועיים לאחר הלידה. צריכת האכילה של הפעוט צפויה להיות מ-8 ועד 12 פעמים ביום. פעוטות יצטרכו לאכול לאורך כל הלילה עד שקיבתם תוכל להכיל יותר נוזלים ומזון.
חודשיים.
תינוקות בגיל חודשיים יתחילו לשתות 1.80 ק׳׳ג עד 2.30 ק׳׳ג כל 3 עד 4 שעות.
ארבעה חודשים.
תינוק בן 4 חודשים צריך לשתות 2.30 ק׳׳ג עד 2.70 ק׳׳ג כל 4 שעות.
שישה חודשים.
ילד בן 6 חודשים צריך לשתות 2.70 ק׳׳ג עד 3.60 ק׳׳ג כל 4–5 שעות.
שישה עד שנים עשר חודשים.
תחילת אכילת מוצקים.
יש להאכיל במזון מוצק החל מגיל חצי שנה ואילך. יש להימנע ממלח, סוכר, בשר מעובד, מיצים ומזונות משומרים ככל הניתן. חלב אם או תרכובת מזון לתינוקות הם המקור העיקרי לתזונה במהלך החודשים הללו, בנוסף למזון מוצק. ניתן להכניס מזון מוצק בגיל זה מכיוון שדרכי העיכול כבר מוכנים לכך. ניתן לעכל מוצקים ביתר קלות וישנה נטייה פחותה לתגובות אלרגיות. בשלב זה הפעוט התחיל כבר להבקיע שיניים, מה שמסייע לו בלעיסת מזון מוצק. אבן דרך נוספת שאליה הפעוט הגיע בגיל זה היא תמיכה נכונה בגולגולת וסיבוב ראשו בצורה עצמאית. הם עשויים לעשות זאת כדי להביע חוסר רצון במאכלים מסוימים. הפעוט גם התפתח מספיק כדי להשתתף בהאכלתו על ידי אחיזת בקבוקים וחתיכות מזון כדי להאכיל את עצמו.
כאשר פעוטות מתחילים באכילת מוצקים חשוב שהפעוטות יצרכו מוצקים עם ברזל. זאת, מפני שפעוטות אוגרים ברזל כשהם ברחם ומרגע הלידה ועד גיל 6 חודשים הוא יורד בריכוזו ונעלם מגופם. דגני פעוטות מועשרים בברזל ולכן היו באופן מסורתי המוצק הראשון שניתן לפעוט בשל תכולת הברזל הגבוהה שלו. דגנים יכולים להיות עשויים מאורז, שעורה או שיבולת שועל. עם זאת, עולה התפיסה שמזונות מלאים העשירים בברזל, כמו בשר וקטניות, עשויים להיות בחירה טובה יותר ממזונות מעובדים מועשרים בברזל כמו דגני פעוטות תעשייתיים.
יתרונות בריאותיים בהנקה.
הנקה יכולה להפחית את הסיכון למחלות נשימה, למחלות במערכת העיכול ולמחלות אחרות שעלולות לסכן חיים. היא מציעה הגנה מפני השמנת יתר וסוכרת גם בשלב מאוחר יותר בחיים. הוכח כי חלב אם שונה מבחינה כימית בין כל אם והפעוט שלה. לדוגמה, לאם של פג יהיה חלב שונה מאם של פעוט בוגר. חלב אם יכול להשתנות גם אם מתגלה זיהום אצל התינוק. מניעה טבעית זו מותאמת לכל פעוט.
מניעת אנמיה.
פעוטות יונקים נמצאים בסיכון נמוך יותר לחלות באנמיה אשר נגרמת ממחסור בברזל. פעוטות הצורכים רק חלב מפרה בדרך כלל לוקים במחסור בברזל והם נמצאים בסיכון של 50% יותר לאבד דם בצואה מאשר פעוטות הצורכים חלב אם או פעוטות הצורכים תרכובת מזון לתינוקות. אם הפעוט אלרגי לחלב פרה – החלב עלול יגרום לו לדלקת במערכת העיכול, וכתוצאה מכך ייגרם איבוד דם כרוני וירידה בספיגת הברזל. זו הסיבה שיש להעשיר תרכובת מזון לתינוקות אם לא ניתן להניק. חלב אם מכיל באופן טבעי לקטופרין, חלבון הקושר ברזל ומאפשר ספיגת ברזל ועיכול טובים יותר. כאשר הפעוט יכול לספוג יותר ברזל בריאות המעיים שלו תהיה טובה יותר.
מניעת השמנת יתר.
פעוטות יונקים נוטים להיות בעלי שכיחות נמוכה יותר של השמנת יתר בהמשך חייהם. חלב אם מוביל לעלייה איטית יותר במשקל בגיל הרך, ומגן מפני השמנת יתר והתפתחות סוכרת מסוג 2. סוכרת היא בעיה בריאותית חמורה כאשר הגוף אינו משתמש נכון באינסולין. אבחנה זו עלולה לגרום לסיבוכים רבים בעור, בעיניים, ברגליים, במערכת העצבים, בלב ובכליות. לכן, חשוב למנוע סוכרת במידת האפשר, מכיוון שהיא הולכת יד ביד עם השמנת יתר.
כאשר הפעוט יונק הוא נחשף למגוון טעמים עקב התזונה המשתנה של האם וחלב האם. מחקר הראה כי בהמשך חייהם ילדים שינקו נוטים יותר לאכול מגוון מזונות בריאים. זה קורה מכיוון שהעדפות האוכל מושרשות מוקדם בחיים. לכן, כאשר פעוט נחשף למגוון טעמים בשלב מוקדם, הם נוטים להיות פחות בררנים במזונם בשלבים מאוחרים יותר בחייהם. מחקר אחר אישר ירידה בהשמנת יתר בגיל שנתיים וארבע שנים אם הפעוט יונק באופן בלעדי לפחות בארבעת החודשים הראשונים. לכן, הוכח שחלב אם הוא התזונה הטובה ביותר מבלי לגרום להשמנת יתר.
מניעת מוות פתאומי בפעוטות.
מוות פתאומי בפעוטות (מוות בעריסה) הוא מוות בלתי מוסבר המתרחש אצל פעוטות בגיל שנה ומטה. רוב מקרי המוות מתרחשים כאשר הפעוט ישן. ההנקה (ללא תלות במשכה) מסייעת בהפחתת הסיכון למוות פתאומי. מומלץ להניק את הפעוט מגיל לידה ועד 6 חודשים אך ורק כדי להפחית את הסיכון למוות פתאומי ב-50%. שלשולים ומחלות בדרכי הנשימה העליונות, קשורים שניהם לסיכון גבוה יותר למוות פתאומי. הם מופיעים בתדירות נמוכה יותר אצל תינוקות שיונקים בהשוואה לתינוקות שאינם יונקים. כמו כן, חלב אם מספק תזונה נחוצה להתפתחות מוחו של הפעוט. ההנקה מאפשרת למוח של הפעוט להתבגר די מהר, כך שיהיה לו את הרפלקס לשאוף לאוויר בעת הצורך. בנוסף, פעוטות יונקים נוטים לישון לתקופות קצרות יותר בכל פעם ולהתעורר ביתר קלות. מחקרים הראו כי פעוטות שישנים זמן קצר ומתעוררים משנתם נוטים בקלות להיות בסיכון נמוך יותר למוות פתאומי. לסיכום, רוב המקרים קורים כאשר התינוק ישן, לכן חשוב להניק באופן בלעדי על מנת להפחית את שכיחות המוות הפתאומי.
פיתוח בריאות מערכת העיכול.
חלב אם הוא מרכיב חשוב למערכת העיכול של הפעוט. זהו המזון הטוב ביותר להאכלה ועדיף מאשר חלב פרה. פעוטות אינם יכולים לעכל כראוי שומנים, אשר חלב פרה מלא בהם. חלב אם מכיל גם הוא הרבה שומן, אך הוא מכיל גם ליפאז, חומר המסייע בפירוק השומן ובכך מסייע בעיכול. חומר זה מוביל לצואה רכה יותר אצל הפעוטות, ולכן תופעת העצירות נדירה יותר אצל פעוטות יונקים. חלב אנושי מאפשר גם לגידול חיידקים מועילים במעי התינוק, המגנים על מחסום הרירית בקיבה של הפעוט. זה מונע מהפתוגנים המזיקים לפגוע בדופן המעיים של הפעוט. רירית העיכול של הפעוט אינה מסוגלת לייצר נוגדנים עד לגיל ארבעה עד שישה חודשים, מה שהופך את התינוק לרגיש יותר לזיהומים. עם זאת, חלב אם מספק את הנוגדנים הדרושים לפעוט כדי להישאר מוגן עד שהוא מסוגל לייצר נוגדנים משלו. חלב אם מגרה גם מיקרוביוטה, מה שמביא לייצור אימונוגלובולין. אימונוגלובולין ההווה קו הגנה ראשון להגנה על מערכת העיכול של הפעוט. אימונוגלובולין זה גבוה בהרבה אצל פעוטות שיונקים מאשר אצל פעוטות שניזונו מתרכובת מזון לתינוקות.
פיתוח מערכת החיסון.
קולוסטרום הוא מקור תזונה מצוין לפעוט שזה עתה נולד. זהו נוזל צהוב עבה שהאם מייצרת מיד לאחר הלידה. יש בו תזונה יקרת ערך המסייעת לחסינות הפעוט מכיוון שהיא מסייעת בהשמדת נגיפים הגורמים למחלות. יתרונות אחרים של קולוסטרום כוללים: מניעת צהבת, סיוע לפעוט במתן הצואה הראשונה שלו, בניית מערכת חיסונית חזקה, אספקת כמות גדולה של ויטמינים וחלבון ומונע ירידה ברמת הסוכר בדם אצל פעוטות. יש לנוזל הקולוסטרום יתרונות רבים לפעוט שזה עתה נולד אשר ניתן לספק אך ורק באמצעות הנקה.
חלב אם מכיל גם הרבה יותר חלבון מאשר חלב פרה. הוא מכיל 60% חלבון ואילו חלב פרה מכיל 40% חלבון בלבד. חלבון חשוב מאוד לפעוטות מכיוון שהם זקוקים ליותר חלבון לקילו מאשר מבוגרים זקוקים. בחודשים הראשונים לחייהם חלבון זה חייב להגיע מחלב אם או מתרכובת מזון לתינוקות, והוא אינו יכול להגיע מחלב פרה. חלבון ספציפי אחד שיש לחלב אם הוא לקטופרין, שהוא בקטריוסטטי, והוא מונע צמיחה של חיידקים מזיקים. ללא חלבון זה, הפעוט אינו יכול לייצר את החסינות שגופו זקוק לה נואשות, וכתוצאה מכך קיים סיכון גבוה יותר למחלות ותת תזונה. חלב אם מספק את המקור הטוב ביותר לחלבון לתינוק.
חלב אם מספק אימונוגלובולין לתינוק המכונה IgG. אימונוגלובולין זה מספק חסינות פסיבית מהאם לתינוק. המשמעות היא שנוגדנים למחלות ילדות שכיחות כמו דיפתריה, חצבת, פוליומיליטיס ואדמת מועברים לפעוט באופן טבע אם האם הייתה מחוסנת למחלות אלו בחייה. לאחר מכן מוגן הפעוט למשך כשלושה חודשים, זמן זה מספיק כדי להגן עליהם עד שיקבלו את החיסונים הראשונים שלהם לאחר חודשיים.
פיתוח האינטליגנציה.