ב-2003 התאבד השף ברנאר לואזו, לאחר שגו-מיו הוריד ציון למסעדתו, לה קוט ד'אור בסוליו שבבורגונדי, מ-19 ל-17 נקודות. לטענתם לואזו הציג מטבח קלאסי עילי אך נטול חידושים, וכן נמתחה ביקורת על ידי מבקר המסעדות של העיתון לה פיגארו, פרנסואה סימון, והופצה שמועה שגם המישלן יוריד את דירוגו משלושה לשני כוכבים. האצבע המאשימה הופנתה אל שני מדריכי המסעדות, הגוזרים לשבט או לחסד את הדין למפעל חיים של שף.
ברנאר לואזו נתגלה וטופח על ידי הנרי גו עוד כשהיה שף בלתי ידוע בן שלושים וארבע ב-1985 והוזנק לצמרת עם הציון המקסימלי דאז 19.5 נקודות (לימים גו-מיו ביטל ציון זה במדריך והשיתו על 19 בלבד) כאחד מקומץ שפים בצרפת. העובדה שהמדריך הוריד את ציונו ל-17 נקודות, בתוך קבוצה של מאה שפים, ובמקביל העלה את ציונו של מארק ורה (שהיה טבח אלמוני עד אז) ל-20 נקודות, היוותה מכה קשה לאגו של לואזו.
לאחר מותו שינתה המסעדה את שמה ל"לה רלה ברנאר לואזו" והיא ממשיכה לשמור על שלושה כוכבים במישלן ושבע עשרה נקודות בגו-מיו. השף הוא פטריק ברטון, שהיה הסגן של לואזו והמנהלת היא דומיניק לואזו, אלמנתו.
מארק ורה מקבל את הציון המקסימלי.
בשנת 2003 נתן מדריך הגו-מיו לראשונה בתולדותיו את הציון המושלם 20/20 לשף מארק ורה (Marc Veyrat) עבור כל אחת משתי מסעדותיו: La Ferme de Mon Pere ששוכנת במג'ב ו-La Maison de Marc Verat שנמצאת בVeyrier du Lac באנסי, שאף נושאות כל אחת מהן בשלושה כוכבים במדריך מישלן. ארוחת-טעימות בת חמש עשרה מנות במסעדות אלה עלתה בראשית שנות האלפיים 295 אירו וארוחת-טעימות בת שמונה עשרה מנות עלתה 385 אירו לאדם בודד, כל זה ללא יין, הארוחה היקרה בצרפת דאז. למסעדות נדרש להזמין מקום שניים עד ארבעה חודשים מראש. מרק ורה שומר עד היום על ציון זה; על כך נמתחה ביקורת חריפה מצד רבים מהמבקרים, איש אומנם לא חולק על גאוניותו וגדולתו של ורה, אך מערערים על כך שהוא נחשב לשף הטוב ביותר, זאת בשעה שבימים עברו הגו-מיו לא העניק ציון עשרים אפילו לגדולים שבגדולים כמו אלן שאפל, ז'ואל רובישון ופרדי ז'ירארדה.
הוכחה (סרט)
הוכחה (באנגלית: Proof) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2005, בהשתתפות השחקנים אנתוני הופקינס, גווינת' פאלטרו, ג'ייק ג'ילנהול והופ דייוויס.
הסרט מבוסס על המחזה זוכה פרס הטוני ופרס הפוליצר "הוכחה" מאת דייוויד אובורן, שהוצג על במות ברודוויי בשנים שקדמו להפקת הסרט וגם לאחר הפקתו.
תקציר העלילה.
הסרט מתאר יום בחייה של קתרין (השחקנית גווינת' פאלטרו), היום שבו מתקיימת הלוויית אביה. קתרין, צעירה מוכשרת הממוקמת על הרצף השברירי שבין גאונות לטירוף, היא בתו של מתמטיקאי גאון, שלא יצא מביתו בחמש השנים שלפני מותו עקב מחלת נפש. במשך חמש שנים שהתה עמו, וסעדה אותו כשמצבו החמיר, עד שנפטר.
בין כתביו נמצאת מחברת, ובה הוכחה מתמטית נדירה, שנכתבה לכאורה על ידי האב, הוכחה שיש ביכולתה לזעזע את עולם המדע.
הסרט מתאר את הקו העדין שבין "מוזרות", שלעיתים כרוכה עם גאונות ויצירתיות, לבין היעדר בריאות נפשית. קו גבול זה, שאינו תמיד ברור, נתון לעיתים קרובות לשיפוטיות שלילית מצד החברה, עקב בּוּרות וחוסר סובלנות. לקתרין, השרויה בהלם האובדן עם מות אביה, התנהגויות מוזרות, חולמנות, ולעיתים הזיות. היותה בתו של אדם שהיה מוכר כחולה נפש, ושהותה ארוכת השנים עמו לפני מותו, בצירוף להתנהגויותיה המוזרות, מביאות אותה אל הצורך להתמודד עם האשמות לא מילוליות מצד החֶברה על היותה בלתי שפויה. באופן בלתי הוגן אולי, היא נדונה על ידי החברה והדעות הקדומות מבלי יכולת להתגונן, וחובת ההוכחה - על שאיננה חולת נפש - היא עליה.
שמו של הסרט, "הוכחה", אינו מרמז רק על ההוכחה המתמטית שנכתבה לכאורה על ידי האב, אלא על ניסיונה הנואל של קתרין "להוכיח" את שפיותה, מול דעות קדומות מוצקות של חברה כופה. בסופו של דבר מתברר כי קתרין היא שכתבה את ההוכחה המתמטית הנדירה, אולם טענה זו מפיה נשמעת הזויה, לא הגיונית, ועשויה לכאורה להצביע על הזיות יותר מאשר על האמת. קתרין אינה יכולה לאמת את טענתה, ולצורך "הוכחת" שפיותה ועל מנת לחזור ולהתקבל לזרועות החברה נדרשת קתרין לחזור בה ולמעשה לוותר על היצירתיות והייחוד שבה.
הסרט "הוכחה", בעקבות המחזה באותו שם, קורא תיגר על הבורות וצרות המוחין של החברה, המושכת לבינוניות, ומתייגת כ"סוטה" את מי שאינו עומד בכללים.
95472 555
95472 "5" 555 היא דמות קומיקס מן הסדרה פינאטס פרי עטו של צ'ארלס מ. שולץ.
הדמות הופיעה לראשונה בשנת 1963, והופיעה לסירוגין עד לשנת 1981. ל-5 יש שיער קוצני והוא הולך לעיתים עם חולצה שעליה מופיעה הספרה 5. "95472" זהו שם משפחתו של "5". במציאות זו קידומת הטלפון של סבאסטופול, קליפורניה, שבה התגורר שולץ באותה עת. 5 צריך להעיר למוריו כל הזמן, שבהגיית שמו ההטעמה היא בספרה 4.
5 פעם הסביר לצ'ארלי בראון כי אביו, מתוך תחושות ייאוש וקדרות לגבי החשיבות שאנשים מעניקים למספרים בחייהם, שינה את כל שמות בני משפחתו למספרים. כאשר נשאל 5 על ידי צ'ארלי בראון, אם זו הייתה דרכו של מר 95472 להביע מחאה, אמר לו 5 שזו הייתה בעצם כניעתו לתופעה.
ל-5 יש שתי אחיות: 3 ו-4 (לפי דעתו של צ'ארלי בראון אלה שמות נשיים יפים). ניתן להסיק כי הוריו של 5 נקראים 1 ו-2.
שולץ הרבה לכתוב את פרקי הסדרה על פי נושאים אקטואליים והכניס בהם את נגיעותיו הקטנות ואת הלכי רוחו. דמותו של 5 היא לא מהמרכזיות ביותר בסדרה אך היא באה כנדבך לשלל הדמויות המייצגות את אופיו של שולץ. הופעתו מצביעה על הסתכלותו האירונית / סרקסטית על החברה בה הוא חי.
ג'יינס אינפורמיישן גרופ
ג'יינס אינפורמיישן גרופ (Jane's Information Group) (או בקיצור ג'יינס) היא חברת פרסום מידע שמתמחה בנושאי תחבורה וצבא. היא נוסדה על ידי פרד ת. ג'יין ב-1898. ג'יין התחיל בהכנת סקיצות של ספינות כחובב, והדבר התפתח בהדרגה לידע אנציקלופדי, שהגיע לשיאו בפרסום "כל ספינות הקרב בעולם" ("All the World's Fighting Ships"). החברה שג'יין ייסד הסתעפה בהדרגה לתחומי התמחות צבאיים אחרים.
הספרים והמגזינים המפורסמים על ידי ג'יינס נחשבים דה פקטו למקורות המודיעין הגלוי למידע על מערכות נשק, טרור, ויציבות משטרים. בתוכנית 60 דקות של CBS תוארה ג'יינס כ"הדבר הקרוב ביותר לסוכנות מודיעין מסחרית". ג'יינס הוכרה על ידי ה-Government Accountability Office (GAO) כמומחית בתחום הטרור ואיום הטרור על התשתיות בארצות הברית. ג'יינס הוכרה גם על ידי המעבדות הלאומיות סאנדיה כמקור מומחה למידע הנוגע לאיומים על תשתיות לאומיות בארצות הברית.
ג'יינס אינפורמיישן גרופ נמצאת כיום בבעלות וודברידג' קומפני, לאחר שהייתה בבעלות ת'ומסון קורפוריישן במשך מספר שנים. בסיסה שוכן בלונדון ויש לה גם משרדים בוושינגטון, לוס אנג'לס, דובאי, סינגפור, טוקיו, סידני, בייג'ינג, ניו דלהי ואוטווה.
ג'יינס
פייטינג פלקון
גוונים כהים
גוונים כהים היא להקת רוק שהוקמה בשנת 1990 בחולון על ידי יואב בראון וחברו לתיכון איתי בלטר.
היסטורית הלהקה.
בתחילת דרכה השתתפה הלהקה באלבום האוסף "אינדי" של ספי כרמל שיצא בשנת 1991 (אלבום בו התגלתה לראשונה להקת זקני צפת) עם השיר "סערה" ("סערה סערה קחי אותי מכאן"). ב-1992, עם הרכב דומה, לקחה הלהקה חלק בדיסק האוסף השני של ספי כרמל עם גרסת כיסוי לשירו של דייוויד בואי "Rubber Band". בדיסק זה הופיעו אף שני שירים שבהם ניגן בלטר: "תצא מדעתי" ו"תתחתן איתי", שבוצעו על ידי כלילה שלמות (קים לילך מיכאל, שבעתיד תתפרסם כג'יגה מהצמד אנלוג פוסי) ולהקתה, שבלטר היה אחד מחבריה.
מאוחר יותר פרשה כהן והקימה עם ענבל פרלמוטר ויפעת נץ את להקת המכשפות, והיא הוחלפה על ידי אסף אורן על התופים.
הלהקה ניגנה עם גיטריסטים שונים: סיגל קלרמן (הייתה חברה בלהקת אורז ונינגה כגיטריסטית גם עם רמי פורטיס וברי סחרוף), גידי רז (ניגן אף הוא עם ברי סחרוף) וישי אמיר (אשר הקים את להקת אוליב).
"גוונים כהים" הופיעה במועדונים שונים, ביניהם הפינגווין בסוף ימיו, רוקסן, ומועדון הלוגוס. כמו כן השתתפה בערב שירי שמוליק קראוס בפסטיבל ערד וביצעה גרסת כיסוי לשיר "בובה זהבה".
הלהקה הוציאה אלבום יחיד בשם "גוונים כהים", אשר הופק על ידי ניצן זעירא מנענע. עטיפת האלבום צולמה על ידי הצלמת אלינור קרוצ'י, שהייתה אז בתחילת דרכה. מתוך האלבום יצאו הסינגלים "עוד פעם שיגעון" ו"לרוץ אל השמים". בלטו בו גם השירים "מלח במקום דבש", "המלאך שלי", "מי זה שם", "לאהוב" ו"האלים מעריצים". הקליפ של "לרוץ אל השמים" שודר בטלוויזיה פעמים רבות ומשך תשומת לב ציבורית עקב עיסוקו בהתאבדות (כמו כן, שירי האלבום עסקו במוות, כאב וטירוף), אך האלבום נכשל במכירות והלהקה התפרקה במהלך 1995.
חלק מחברי הלהקה המשיכו לעסוק במוזיקה לאחר הפירוק. ירונה כספי ניגנה ושרה בלהקה של ערן צור בתקופת האלבום עיוור בלב ים, ובשנת 2005 הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה: "תני לשתיקה לבעור". איתי בלטר הצטרף ללהקת ההופעות של עמיר לב והוציא שני אלבומי סולו: "השמש, הרוח, השד והים".
GlobalSecurity.org
GlobalSecurity.org הוא ארגון אמריקאי ללא מטרות רווח, לא פוליטי ועצמאי, המשמש כצוות חשיבה, קבוצת מחקר וייעוץ. לארגון יש גם אתר אינטרנט.