ההיסטוריון הביזנטי פרוקופיוס מקיסריה היה היסטוריון החצר של הקיסר יוסטיניאנוס, אשר תיעד והילל את מלחמותיו הרבות ומבניו המפוארים בכתביו; גם מתאודורה לא חסך שבחים ודברי הלל. עם זאת, בסודי סודות כתב פרוקופיוס חיבור בשם "האנקדוטה" - היסטוריה סודית לתקופתו של יוסטיניאנוס, אשר מציגה את הדברים כפי שראה אותם פרוקופיוס ומאפשרת לו לכתוב את דעתו על האנשים אשר כלפי חוץ נאלץ הוא לשבחם. בספר זה השחיר פרוקופיוס את פניהם של המצביא בליסריוס, יוסטיניאנוס עצמו ואנשי חצרו, אך יותר מכל את תיאודורה, אשר ניכר כי הוא שונא אותה בלב ובנפש. בספר הסודי, אשר התגלה לראשונה בשנת 1623 בספריית הוותיקן, כותב פרוקופיוס על מעלליה של תאודורה בטרם פגשה את יוסטיניאנוס, ומתאר אותה כבת בליעל מופקרת והוללת, בעלת כל המידות הרעות. גם בתקופת שלטון בעלה, הוא לא חוסך בשבטו ומאשים אותה באכזריות, רשעות וחוסר מוסר, וטוען כי היא נהגה תכופות לענות באכזריות את כל מי שהרגיז אותה, כמו גם את אויביה משכבר הימים.
מירסד-1
מירסד 1
הכתה המעופפת
הר רם
הר רם הוא הר געש רדום בצפון רמת הגולן. שמו בערבית תל סדר אל-ערוס, והוא מכונה גם תל אל-עמוריה. ההר הוא הצפוני ביותר בקו התלים הישראלי, והוא שוכן דרומית למג'דל שמס, צפונית-מזרחית לבריכת רם וצפונית להר כרמים.
להר שתי פסגות – המערבית בגובה של 1,182 מטר מעל פני הים, והמזרחית בגובה של 1,185 מטר, על ההר נמצאים שטחים חקלאיים של הכפרים הדרוזים מג'דל שמס ומסעדה. במורדו המזרחי, נמצא הגבול בין ישראל לסוריה.
חג מולד שחור (סרט, 2006)
חג מולד שחור (באנגלית: Black Christmas) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2006, אשר בוים ונכתב על ידי גלן מורגן, במאי הסרט יעד סופי ויעד סופי 3. הסרט הוא חידוש לסרט בעל אותו שם משנת 1974. פסקול הסרט הולחן על ידי שירלי ווקר, אשר מתה חודש לפני יציאת הסרט.
בקנדה הסרט הוגבל לילדים מתחת לגיל 18, בשל האלימות הרבה שיש בסרט, האימה הרבה שבעלילה, סקס ושימוש במילים גסות.
עלילת הסרט.
עלילת הסרט מתרחשת בחג המולד ומספרת את סיפורו של בילי לנז, ילד צעיר אשר נולד עם מחלת כבד נדירה, אשר הותירה את עורו צהוב, מה שגרם לאמו לדחות אותו ולהתעלל בו. יום אחד, בערב חג המולד, אמו של בילי הורגת את אביו לנגד עיניו, יחד עם אהובה וקוברת אותו במחסן ביתם. לאחר שהרגה את אביו, היא נועלת את בילי בעליית הגג למשך כמה שנים. לילה אחד, אמו של בילי אונסת אותו מכיוון שמאהבה היה עקר, ונכנסת להיריון מבילי, ומולידה בת בשם אגנס. לאחר 15 שנה, בילי נמלט מעליית הגג, רוצח באכזריות את אמו ואת בעלה, ואוכל את בשרם. כתוצאה מכך הוא נכלא בבית משוגעים.
בהווה, תשע סטודנטיות אשר חוגגות יחד עם אם הבית שלהן, גברת מק, את חג המולד בבית משפחת לנז, מוצאות את עצמן מוטרדות על ידי מאיים מסתורי, אשר מצלצל אליהן ומטריד אותן. לאחר שאחת מהבנות נמצאת מתה, הן מתחילות להירצח באכזריות יחד עם בני זוגן. לבסוף, קלי פרסלי, גיבורת הסרט, מגלה את הרוצח שמסתבר שזאת אגנס, בתו של בילי. בו הזמן, בילי מגיע, ושלושתם מנהלים מריבה אכזרית, שנגמרת בשריפה קטלנית, שכתוצאה מכך, האחים נהרגים, וקלי נשלחת לביה"ח יחד עם לי, ניצולה נוספת, שסובלת מפציעות קלות.
בבית החולים, מתגלה שאגנס שרדה את השריפה, ורוצחת את לי על ידי שבירת צווארה. דקות ספורות לאחר מכן, קלי חוזרת לחדרה לאחר שעברה בדיקות רפואיות ומגלה את אגנס. אך לפני שזו מספיקה לרצוח אותה, קלי מצליחה להפעיל את מכשיר הדפיברילטור ומחשמלת את פניה של אגנס, ובכך מביסה אותה אחת ולתמיד.
קומטסו D575
קומטסו D575 "סופר-דוזר" הוא הדחפור הגדול ביותר שנבנה אי פעם.
הדחפור נבנה על ידי חברת קומטסו מטוקיו, יפן במפעל אוסקה. דחפור ה-D575 משמש בעיקר במכרות פחם מסוג "רצועה רדודה" בצפון אמריקה. גודלו ועוצמתו מאפשרים לו להזיז יותר פחם מדחפורי מכרות אחרים ואפילו יותר ממחפרי גרירה וקווי גרירה המשמשים בדרך כלל במכרות רצועה. הדחפור פועל במכרות באזורים כמו פנסילבניה, איידהו ובדרום מערב ארצות הברית.
הדחפור מצויד בכף עם קיבולת 69 מ"ק, בגובה 3.64 מטר ורוחב 7.4 מטר (לשם השוואה: כף של CAT D9R היא בגובה 1.9 מטר, רוחבה 4.6 מטר וקיבולתה 16.4 מ"ק). הדחפור עצמו בגובה 4.88 מטר, באורך 11.72 מטר ועם גובה גחון של 745 מ"מ. שטח המגע שלו עם הקרקע הוא 9.4342 מטר רבוע והלחץ שהוא מפעיל הוא 159 קילופסקל.
כדי להזיז את הדחפור העצום, שמשקלו 152 טון, הוא מצויד במנוע דיזל Komatsu SA12V170E המפיק 1,150 כוחות סוס (858 קילוואט). לשם השוואה, CAT D11R מפיק רק 850 כ"ס ו-CAT D9T מפיק רק 410 כ"ס.
ווסטרן בלוט
מרכבה 1
מרכבה 2
מרכבה 3
מרכבה 4
מבצע קשת וענן
אירוויזיון 1994
אירוויזיון 1994 הייתה תחרות האירוויזיון ה-39 והיא נערכה ב-30 באפריל 1994 באירלנד. המנצחת בתחרות הייתה אירלנד, שהפכה למדינה הראשונה בתולדות התחרות והיחידה עד כה שזכתה בפעם השלישית ברציפות. הייתה זאת גם הזכייה השישית של אירלנד בתחרות מתוך שבע זכיות שיש לאירלנד עד היום.
אירוויזיון 1994 היה האחרון, נכון לשנת 2021, בו זכתה המדינה המארחת.
השיר הזוכה, Rock'n Roll Kids, היה השיר הראשון בתולדות האירוויזיון שזכה ללא ליווי תזמורתי (עד אירוויזיון 1998 היו משתמשים בתזמורת). מבצעיו, פול הרינגטון וצ'ארלי מקגטיגן, שרו וניגנו על הבמה בפסנתר ובגיטרה בלבד. הם זכו לקבל 8 פעמים דוז פואה (12 נקודות) ו-8 פעמים 10 נקודות.
באירוויזיון הזה הופיעו לראשונה שבע מדינות ממזרח אירופה. שתיים מהן הגיעו להישגים יוצאי דופן: פולין סיימה במקום השני ובכך שברה את שיאיהן של דנמרק מאירוויזיון 1957, נורווגיה מאירוויזיון 1960 וישראל מאירוויזיון 1973 (המיקום הכי גבוה בהופעה ראשונה באירוויזיון, דנמרק זכתה במקום השלישי ונורווגיה וישראל הגיעו למקום הרביעי) והונגריה שסיימה במקום הרביעי. מדינות נוספות שהופיעו לראשונה באירוויזיון היו: רוסיה (מקום תשיעי), סלובקיה (מקום 19), רומניה (מקום 21), אסטוניה (מקום 24) וליטא (מקום 25 ואחרון עם אפס נקודות).
בעת ההפסקה שבין הופעת השירים ובין ההצבעה הופיעה להקת מחול בסגנון אירי בשם "ריברדאנס", אשר זכתה אחר כך להכרה בינלאומית.
ישראל לא השתתפה בתחרות באותה שנה. לפי אירוויזיון 1993 הוחלט כי שש המדינות שיסימו בששת המקומות האחרונים באירוויזיון 1993 לא ישתתפו באירוויזיון 1994, וזאת כדי לפנות מקום למדינות מזרח אירופה החדשות שביקשו להשתתף באירוויזיון, וכדי למנוע מצב בו מספר המדינות המשתתפות יגיע ל-30 מדינות. ישראל סיימה באירוויזיון 1993 במקום ה-24 והלפני האחרון, ולכן נעדרה מאירוויזיון 1994. קפריסין הייתה אמורה לא להשתתף גם היא אך בעקבות פרישתה של איטליה, היא השתתפה.
אירוויזיון 1992
אירוויזיון 1992 נערך בפעם ה-37 ב-9 במאי 1992 במאלמה שבדרום שוודיה אחרי ניצחון המדינה בשנה שקדמה. הגישו אותו מנחה הטלוויזיה הארלד טרויטיגר והעיתונאית והמנחה לידיה קפוליקיו.
לינדה מרטין, שייצגה את אירלנד, זכתה בתחרות עם השיר "Why me?". השיר נכתב על ידי ג'וני לוגן, שזכה באירוויזיון 1980 ויותר מאוחר גם באירוויזיון 1987. עד היום, לוגן הוא האמן היחיד שזכה בתחרות יותר מפעם אחת.
אחרי שהגיעה למקום השני פעמיים ברציפות (1988, 1989) ולאחר תוצאות מביכות פעמיים ברציפות (1990, 1991), בריטניה שלחה את מייקל בול עם הבלדה "צעד אחד מעבר לזמן", שהוחשב כפייבוריט הגדול לניצחון. אף על פי זאת, האירים שלחו את לינדה מרטין, שכבר השתתפה בעבר באירוויזיון 1984 והגיעה למקום השני, עם שיר מאת ג'וני לוגן שזכה כבר פעמיים בעבר. בסופו של דבר, אירלנד ניצחה בתחרות כשהיא גוברת ב-16 נקודות על בריטניה שהגיעה למקום השני. הניצחון הזה היווה את שרשרת הניצחונות של אירלנד באירוויזיונים של שנות ה-90 (1992, 1993, 1994, 1996). מלטה שלחה את מרי ספיטרי עם השיר "ילד קטן", שהביא למלטה את התוצאה הטובה ביותר שלהם באותם זמנים, מקום שלישי. שוודיה, המדינה המארחת, הגיעה למקום 22. זה היה המיקום הנמוך ביותר שהמדינה המארחת את התחרות הגיעה אליו עד אז.
את איטליה ייצגה אחת הזמרות המצליחות ביותר באותה תקופה, מיה מרטיני, שגם היא ניסתה את מזלה בעבר באירוויזיון 1977. עד היום שירה, "Rapsodia", הוא מהזכורים והאהובים ביותר בתחרות.
את ישראל ייצגה הזמרת דפנה דקל עם השיר "זה רק ספורט". דקל גברה בקדם אירוויזיון על ענת עצמון, ששרה את השיר "התקווה", על חודה של נקודה אחת. עצמון דרשה לפסול את השיר הזוכה, בטענה שהיה ארוך ב-17 שניות מהאורך החוקי של שלוש הדקות. אף על פי שהטענה הייתה נכונה, דחה בית המשפט את ערעורה של עצמון. בהופעה באירוויזיון השיר של דקל קוצר לשלוש דקות כנדרש.
רקע.
אירוויזיון 1992 היה האירוויזיון האחרון בו ניתן היה לסיים במקום האחרון או באחד המקומות האחרונים ובכל זאת להשתתף באירוויזיון שמתקיים שנה אחרי: החל מאירוויזיון 1993 הופעלה שיטת רלגציה- שמשמעותה הדחת מדינות שמסיימות במקומות האחרונים לשנה אחת, כל זאת בשביל לפנות מקום למדינות מזרח אירופה שביקשו גם הן להשתתף באירוויזיון.
שיטת הרלגציה הופעלה עד שנת 2003, ובשנת 2004 נכנסה במקום שיטת חצי הגמר, שנוצרה כדי להתמודד עם מספר מדינות אירופה הגדול שביקש להשתתף באירוויזיון.