הרב ירחמיאל אוּנְגְרִישֶר (נולד בי' באלול תש"ז, 26 באוגוסט 1947) הוא ראש ישיבת בית מדרש עליון בבני ברק.
ביוגרפיה.
נולד במונסי ניו יורק לאסתר ולרב דן אונגרישר. אמו היא בתו של הרב ראובן גרוזובסקי שעמד בראשות הישיבות תורה ודעת ובית מדרש עליון.
בבחרותו למד בישיבה במונסי בראשות אביו. בשנת תשכ"ח בהיותו בן 21 עלה לישראל ולמד בישיבת בריסק בירושלים בראשות הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.
בשנת תש"ל (1970) נישא למרים גרשנוביץ בתו של הרב ראובן יוסף גרשנוביץ לימים ראש ישיבת הנגב שכיהן באותה התקופה כראש ישיבת חמדת שמואל במושב חמ"ד. שמחת הנישואין נערכה בחצר הישיבה במושב.
לאחר נישואיו התגורר בירושלים והמשיך ללמוד בישיבת בריסק.
בשנת תשל"ה (1975) עבר לבני ברק ומונה לר"מ בישיבת חמד בראשות חותנו. לאחר כמה שנים נסגרה הישיבה ובמקומה נפתח במקום כולל אברכים שהרב אונגרישר הועמד בראשו.
בשנת תשמ"ו (1986) פתח כולל אברכים בבני ברק בשם "בית מדרש עליון".
כמה שנים אחר פתיחת הכולל רכש בית בשכונת נוה אחיעזר בבני ברק ועבר להתגורר בו כשהוא מקצה את הקומה העליונה לבית מדרש עבור הכולל שבראשותו ועבור ציבור האברכים שהתגוררו בשכונה, כשהוא משמש להם כרב ופוסק. בשנת תשנ"ד (1994) הוסיף קומה שלישית לבית והכולל עבר לקומה זו משמש המקום כבית המדרש של הישיבה).
בשנת תשנ"ח ביקש אביו לפתוח סניף לישיבתו שבמונסי בישראל, לצורך כך הגיע הרב דן אונגרישר לישראל וביקש את סיועו של הרב מיכל יהודה ליפקוביץ שהכירו מהימים שלמדו בצוותא אצל הרב שלמה היימן, לייסד ישיבה.
בחודש ניסן תשנ"ח הוקמה הישיבה עם 22 בחורים שהתקבצו מהישיבות פוניבז', תפרח וחדרה, כשהרב דן אונגרישר מעמיד בראשות הישיבה את בנו הרב ירחמיאל. נכון לשנת תש"פ לומדים בישיבה כ-600 בחורים.
שיטת הלימוד של הרב אונגרישר מתאפיינת בעיון עמוק כפי שקיבל מרבו הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, בשיעוריו הוא מרבה לצטט מספרי זקניו הרבנים ברוך דב ליבוביץ וראובן גרוזובסקי. שיחות המוסר שהוא מוסר מבוססות ברובן על ספרי החפץ חיים.
כנהוג בישיבות בית בריסק אחת לשבוע במוצאי שבת מתקיים בביתו שיעור בחומש ורש"י בעיון, שבו מתייחס ראש הישיבה גם לעניינים אקטואליים.
חרף היותו ראש הישיבה מקפיד הרב אונגרישר ללמוד שלשה סדרים בהיכל הישיבה תוך לימוד בחברותא עם בחורים מבני הישיבה כשהוא משמש דוגמה אישית לשקידה ועמל התורה.
משפחתו.
להרב אונגרישר בת יחידה הנשואה לרב טוביה שפירא (בנו של הרב זאב שפירא, ר"מ בישיבת בית מאיר) המשמש כר"מ בישיבת בית מדרש עליון.
רכס טוצ'ה
רכס טוצ'ה (באנגלית: Tucha Range) הוא רכס הרים המהווה תת-רכס של רכסי סוואנל, בהרי אומינקה בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
הרכס ממוקם צפונית לנהר אינג'ניקה, ודרומית לנחל טוצ'ה.
שטחו של הרכס 527 קמ"ר. שיאו של הרכס הוא בגובה 1,601 מטרים מעל פני הים.
טוצ'ה
יאנגבלאד
דומיניק האריסון (באנגלית: Dominic Harrison; נולד ב-5 באוגוסט 1997), הידוע בשם הבמה יאנגבלאד (Yungblud), הוא זמר-יוצר, מוזיקאי ושחקן אנגלי.
ביוגרפיה.
האריסון נולד בדונקסטר, אנגליה.
יאנגבלאד מגדיר את עצמו דרך המוזיקה שהוא יוצר כאמן חברתי שלא מפחד לספק שירי מחאה. הוא נשר מבית הספר בגיל שש עשרה, והתחיל את קריירת המוזיקה שלו בלונדון.
בשנת 2016 גילם את דמותו של אוז בסדרת הדרמה המוזיקלית "האכסניה" בערוץ דיסני, אשר מבוססת על הסדרה הישראלית "כוכב הצפון".
הסינגל שלו "I Love You, Will You Marry Me" החל לצבור פופולריות בשנת 2017, כאשר הסגנון שלו תואר כגרסה הצעירה של ארקטיק מאנקיז וג'ימי טי, המתמזג עם מגע של היפ הופ. שירו "Falling Skies", שבוצע עם שרלוט לורנס, היה חלק מפסקול העונה השנייה של הסדרה "13 סיבות למה".
ב-2019 הוציא יאנגבלאד את השיר "Parents", שזכה להצלחה גדולה, ואת השיר "Minutes 11" עם הזמרת הלסי, שאיתה ניהל מערכת יחסים עד אוקטובר 2019.
ב-4 בדצמבר 2020 הוציא את אלבום האולפן השני שלו """."
גרנוט רוהר
גרנוט רוהר (בגרמנית: Gernot Rohr, נולד ב-28 ביוני 1953 במנהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך רוב הקריירה בבורדו הצרפתית בעמדת הבלם, וכיום מאמן.
קריירה ככדורגלן.
רוהר שיחק כנער במועדון VFL נקראו, ונחשב לכדורגלן מוכשר מאוד לגילו ואף שיחק בנבחרות הנוער של גרמניה ביחד עם שחקנים כמו רודולף קארגוס, מנפרד קאלץ ורונאלד וורם. כישרונו גרר התעניינות ממועדונים גדולים, ובשנת 1972 חתם בבאיירן מינכן מהבונדסליגה. רוהר לא הפך לשחקן משמעותי בבאיירן מינכן, סבל מפציעות רבות, וערך בסך הכל שש הופעות ליגה במשך שנתיים בהן שיחק בקבוצה. עם זאת, זכה רוהר עם באיירן מינכן בארבעה תארים: שתי אליפויות בונדסליגה, הגביע הגרמני וגביע אירופה לאלופות בשנת 1974. בדצמבר 1974 חתם רוהר בוולדהוף מנהיים, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה במחוז הדרומי. רוהר הפך בוולדהוף מנהיים לשחקן משמעותי יותר, ובקיץ 1975 חתם בקיקרז אופנבך מהבונדסליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1975/76, נשר רוהר עם קיקרז אופנבך לבונדסליגה השנייה. בעונתו השנייה בקבוצה, 1976/77, סיים רוהר עם קיקרז אופנבך במקום השלישי בבונדסליגה השנייה במחוז הדרומי, ולא הצליח להעפיל עם הקבוצה בחזרה לבונדסליגה.
בקיץ 1977 חתם רוהר בבורדו הצרפתית. רוהר השתלב היטב בבורדו, בה שיחק בקביעות במשך 12 עונות, לצד כוכבים גדולים כאלן ז'ירס, ז'אן טיגנה, ברנאר לקומב, מריוס טרזור ופטריק בטיסטון. הייתה זו תקופה מפוארת עבור המועדון הצרפתי ועבור רוהר, בה זכו בשלוש אליפויות ובשני גביעים. רוהר אף היה בתקופה מסוימת אחד ממספר כדורגלנים גרמניים שהגיעו לבורדו, כמו אובה ריינדרס, דיטר מילר וקספר ממרינג. רוהר ובורדו אף הצליחו באירופה והגיעו לשלבים הגבוהים של גביע אירופה לאלופות במספר עונות. רוהר אף קיבל אזרחות צרפתית בשנת 1982, אך הדבר לא סייע בידו להשתלב בנבחרת צרפת או בנבחרת גרמניה, וזאת על אף הצלחתו הגדולה בבורדו. בשנת 1989 פרש רוהר ממשחק פעיל.
קריירה כמאמן.
עם פרישתו ממשחק פעיל, קיבל רוהר מספר תפקידי אימון בבורדו בתחילת שנות ה-90. לאחר הפסקה של מספר שנים, חזר רוהר בשנת 1996 לאמן את בורדו, והגיע עמה עד לגמר גביע אופ"א 1996, שם הפסיד עם הקבוצה לבאיירן מינכן במפגש כפול, כשלשורותיו עמדו שחקנים כמו זינדין זידאן, ביצ'נטה ליזארזו וכריסטוף דוגארי. רוהר לא המשיך לאמן בבורדו אחרי העונה הזו, ובסוף העשור שימש כמנהל ספורטיבי באיינטרכט פרנקפורט לתקופה של מספר חודשים, ועזב בעקבות חילוקי דעות עם ההנהלה. בשנת 1999 החל רוהר לאמן את קרטיי הצרפתית, שם אימן עד לשנת 2000, ולאחר מכן חזר לבורדו, שם ניהל את אקדמיית הנוער.
בשנת 2002 חתם רוהר בניס מהליגה הצרפתית, כשהמועדון סבל מבעיות כלכליות קשות. רוהר הצליח לייצב בתחילה את המועדון והתמקם עמו בחלק העליון של הטבלה בשתי העונות הראשונות שלו במועדון. בעונתו השלישית במועדון הקבוצה נאבקה בתחתית, ורוהר פוטר מהמועדון על אף מחאות השחקנים. לאחר פיטוריו מניס, עבד רוהר תקופה קצרה ברד בול זלצבורג בהנהלה של מחלקת הנוער. בשנת 2005 חתם ביאנג בויז ברן השווייצרית, וסיים עמה במקום השלישי בליגה, שמוביל לגביע אופ"א. בתחילת עונת 2006/07 התפטר רוהר לאחר מספר תוצאות חלשות של הקבוצה. בהמשך אימן רוהר באז'אקסיו ששיחקה בליגת המשנה הצרפתית, ואחר כך באטואל דו סאהל התוניסאית, ממנה פוטר בשנת 2009 לאחר שסיים שלישי בליגה התוניסאית ולא השיג מקום בליגת האלופות האפריקאית. זמן קצר לאחר מכן מונה רוהר כמאמן נאנט ששיחקה אז בליגת המשנה הצרפתית, אך פוטר כעבור מספר חודשים.
בשנת 2010 מונה רוהר כמאמן נבחרת גבון במקום חברו אלן ז'ירס. רוהר השתתף עם נבחרת גבון בגביע אפריקה לאומות 2012 שנערך בגבון. רוהר וגבון סיימו את שלב הבתים עם תשע נקודות מלאות, והגיעו עד לרבע הגמר, שם הפסידו לנבחרת מאלי בבעיטות הכרעה. זמן קצר לאחר מכן, הסתיימה עבודתו של רוהר בנבחרת גבון, ובספטמבר 2012 מונה כמאמן נבחרת ניז'ר. רוהר השתתף עם נבחרת ניז'ר בגביע אפריקה לאומות 2013, אך נבחרתו סיימה את שלב הבתים במקום האחרון. בשנת 2014 התפטר רוהר מתפקידו בנבחרת ניז'ר עקב חוסר הצלחה. בתחילת 2015 מונה רוהר כמאמן נבחרת בורקינה פאסו, אך עזב את התפקיד בסוף 2015 בגין המצב הפוליטי המתוח במדינה.
באוגוסט 2016 מונה רוהר כמאמן נבחרת ניגריה. רוהר קצר הצלחה גדולה בנבחרת ניגריה, וצלח בקלילות את בית המוקדמות האחרון בטורניר מוקדמות מונדיאל 2018 באפריקה, על אף שבית זה נחשב כבית מוות, וכלל את נבחרות קמרון, אלג'יריה וזמביה, ועל כן הבטיח את מקומה של נבחרת ניגריה במונדיאל 2018.
הר גק
הר גק (באנגלית: Mount GEC) (נקרא גם הר גי - באנגלית Gee) הוא הר ברכס וינסטון צ'רצ'יל, בשטח הפארק הלאומי ג'ספר, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
ההר ממוקם בעמק נהר סאנואפטה, כ-4 קילומטרים צפונית-מערבית לפסגת דיאדם.
גובהו של ההר 3,130 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא 400 מטרים מעל סביבתו.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1961. השם הוא ראשי תיבות של שמות שלושת המטפסים הראשונים שהגיעו לפסגת ההר (ולכן שמו של ההר מצוין באותיות גדולות).
הטיפוס על ההר.
הראשונים שהגיעו לפסגת ההר היו ג'ורג' הר (George Harr), אלן וילטס (Ellen Wilts), וצ'אק וילטס (Chuck Wilts) בשנת 1948.
גרנוט רור
סוצ'י (כדורגל)
ארגון שחקני ה-NBA