ביולי 2010 מונה למפקד כנף הנחתים השנייה שהשתתפה במלחמת אפגניסטן. במאי 2012 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית. ביולי 2014 מונה לסגן מפקד לענייני תעופה במטה חיל הנחתים ושירת בתפקיד עד 2017.
במהלך שירותו רשם למעלה מ-4,500 שעות טיסה על מטוסי AV-8A הרייר, נורת'רופ F-5, ו-F/A-18 הורנט. כמו כן שימש טייס משנה במגוון מסוקי חיל הנחתים ובמטוסי התדלוק של החיל. הוא עוטר במדליית השירות המצוין של המודיעין הלאומי, פעמיים בלגיון ההצטיינות, פעמיים במדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה ושלוש פעמים במדליית השירות הראוי לשבח.
דייוויס בעל תואר שני מאוניברסיטת חיל הנחתים ותואר שני במדיניות ציבורית בינלאומית מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. הוא נשוי לקרול והם הורים לשני בנים שמשרתים גם הם בחיל הנחתים.
ציר ההיפותלמוס – בלוטת יותרת המוח- בלוטת יותרת הכליה (ציר HPA)
ציר ההיפותלמוס – בלוטת יותרת המוח- בלוטת יותרת הכליה (ציר ה-HPA)
ברוך אוליצקי
ברוך אוליצקי (1907, טריסק, פולין – 1941, לכוביץ', בלארוס) היה משורר יהודי פולני שכתב בשפת היידיש. נרצח בשואה.
תולדות חיים.
ברוך אוליצקי היה הבן השני במשפחת אוליצקי שהתגוררה בעיירה טריסק (Trisk) בחבל ווהלין בפולין. הוריו, רוזה ונחמן אוליצקי, היו יהודים מסורתיים ומשכילים שהתפרנסו ממסחר.
שלושת האחים בני משפחת אוליצקי – לייבּ, ברוך ומתיאס (מתתיהו) – עסקו לימים במלאכת העריכה בשפת היידיש. לייבּ הבכור (1897–1975) היה משורר, סופר ומתרגם שעסק עד שנת 1939 בהוראה בעיירת הולדתו טריסק ובוורשה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ברח לברית המועצות, בשנת 1946 שב לפולין ובשנת 1959 עלה למדינת ישראל והשתקע בה. האח מתיאס (מתתיהו) נולד בשנת 1915 הצליח לשרוד בשנות מלחמת העולם השנייה, ולאחר תקופת נדודים בברית המועצות ובמחנה עקורים בגרמניה היגר לארצות הברית. הוא פרסם שם את ספרי שיריו ביידיש ולימד בבתי ספר יהודיים בניו יורק.
בילדותו התייתם ברוך אוליצקי משני הוריו. בגיל 11 (בשנת 1918) אומץ בידי דודו שהתגורר בעיר רטנה (Ratno), ושם למד בבית ספר ציוני. כעבור שנתיים, בהגיעו למצוות בשנת 1920, שב לעיירת הולדתו טריסק ושימש מורה לילדיהם של יהודי כפר סמוך.
בשנת 1927 התחתן ברוך אוליצקי עם שרה לבית פינקלשטיין. הזוג הצעיר קבע את מגוריו בעיירה טריסק ונולד בנם היחיד – מיכאל (מוניק), שנקרא על שם אביה של שרה, מיכאל פינקלשטיין, שנרצח בפוגרום שנים אחדות קודם לכן. לפרנסתם פתחו שרה וברוך אוליצקי חנות למוצרי מזון, אולם העסק לא צלח בגלל המשבר הכלכלי ובתוך זמן קצר החנות נסגרה. מכורח הנסיבות עסק אוליצקי בשנת 1930 בהוראה בבית ספר שהשתייך לרשת בתי הספר הסוציאליסטיים היהודיים ציש"א בעיר הסמוכה קובל (בפולנית: Kowel), שבה לימד אחיו הבכור, לייבּ. בשנת 1934 התגרשו בני הזוג ואוליצקי עבר בגפו לוורשה. במלחמת העולם השנייה נספה בנו מיכאל אוליצקי, שאומץ בידי דודו ודודתו בטריסק.
כשעבר אוליצקי לוורשה הוא לא מצא עבודה ורעב ללחם, אך המשיך ליצור ולכתוב שירה. יצירותיו פורסמו בעיתונות התקופה ובכתבי עת בפולין ובברית המועצות, אך לא קובצו לספר. בוורשה נישא לתלמידתו מתקופת ההוראה בטריסק (שמה אינו ידוע). נמצאה לו משרת מורה בבית ספר שלימד בשפת היידיש, ורעייתו הייתה ספרנית בספרייה בעיר.
בספטמבר 1939 פלש צבא גרמניה לפולין ובני הזוג אוליצקי נמלטו מזרחה לשטח הפולני שתחת השליטה הסובייטית. אוליצקי הצליח למצוא עבודה כמרצה בגימנסיה סובייטית בעיר גרודנה (פולנית: Grodno). עם פלישת גרמניה לברית המועצות ביוני 1941 ברחו בני הזוג אוליצקי לעיירה ליאוכוביץ (לחוביצ'ה, Lachowicze) במחוז ברסט (כיום במערב בלארוס). גם שם שימש אוליצקי כמורה עד שנרצח בטבח שביצעו הגרמנים בסתיו 1941 ביהודי העיירה.
יצירתו.
פרסומו הספרותי הראשון של ברוך אוליצקי היה בשנת 1925 בעיתון הוורשאי בשפת היידיש "ליטערארישע בלעטער", ולאחר מכן המשיך לפרסם שירים נוספים ביידיש.
לאחר מותו הוציאו אחיו בשנת 1951 את ספר שיריו ביידיש "דמי המעורב". אחדים משיריו תורגמו לעברית בידי המשורר אברהם שלונסקי.
בספר הרביעי שהוציא מתתיהו אוליצקי, "לידער פון פריער און פון איצט" (שירים מאז ומעכשיו), שאותו כתב ביידיש בשנת 1980, הוא פרסם שירים נוספים שכתב אחיו ברוך אוליצקי.
ישראל קליי
ישראל (אדוארד) קליי (בגרמנית: Eduard Israel Kley; 10 ביוני 1789 - 4 באוקטובר 1867) היה מחלוצי הזרם הרפורמי ביהדות. ממייסדי ההיכל בהמבורג, בית הכנסת הרפורמי הקהילתי הראשון, ממחברי סידור התפילה הרפורמי הראשון ומחבר קטכיזם ("מדריך אמונה") ללימוד עיקרי היהדות.
תולדות חייו.
נולד בשלזיה ולמד באוניברסיטת ברלין אצל יוהאן גוטליב פיכטה ופרידריך שליירמאכר. קליי היה דרשן בבית הכנסת הפרטי של ישראל יעקבסון בברלין לפני שעבר להמבורג בסביבות 1817 על מנת לנהל את בית הספר היהודי המקומי. שם חבר לשלמה זלמן (גוטהולד) סלומון, נפתלי פרנקפורטר, יצחק זעקיל פרנקל ומאיר ישראל ברסלאו להקמת היכל תפילה קהילתי ("טמפל") רפורמי ראשון (בשמו הרשמי בגרמנית: Neuer Israelitischer Tempel, "בית-התפילה החדש לבני ישראל"). השינויים העיקריים שהוכנסו בסדרי בית הכנסת היו נגינת עוגב (על ידי גוי) בשבת, קריאת קטעי תפילה בגרמנית, השמטת קטעים שהזכירו את התקווה לשוב לציון כדי לחדש את עבודת הקורבנות בבית המקדש, ביטול טקס בר מצווה ועריכת טקס קונפירמציה לבנים ולבנות במקומו. עם זאת התקיימה בבית הכנסת עזרת נשים נפרדת. על-אף שמקימי בית הכנסת הקפידו על כך שאינם סותרים יסודות הלכתיים אלא מנהגים בלבד, עורר ה"טמפל" מיד התנגדות עזה, בעיקר בשל נוסח התפילה שלו. דייני העיר אסרו על כניסה אליו וגייסו רבנים מכל אירופה לעזרתם. למרות הפניות לרשויות ומכתבי החרם, עמד בית-הכנסת על מקומו. הוא משך קהל גדול של צעירים, בעיקר מקרב הנשים שאך מעט מהן ידעו די עברית כדי להבין את התפילות הישנות. קליי וסלומון שימשו כדרשנים, ויהודי ספרדי מאמסטרדם בשם דוד מלדולה מילא את תפקיד הש"ץ והבעל קורא.
קליי פעל כדרשן עד 1840 ולימד עד 1856.
גוטהולד סלומון
שלמה זלמן בן ליפמן הלוי [גוטהולד] סלומון (גרמנית: Gotthold Salomon; 1 בנובמבר 1784 - 17 בנובמבר 1862 היה מחלוצי הזרם הרפורמי ביהדות. ממייסדי ההיכל בהמבורג, בית הכנסת הרפורמי הראשון, דרשן ואיש ציבור, מתרגם התנ"ך לגרמנית. חבר האגודה לתרבות ולמדע של היהודים.
תולדות חייו.
לימד בבית-הספר היהודי החופשי בדסאו (Herzogliche Franzschule), לצידו של דוד בן משה פרנקל והיה כותב ועורך בכתב העת "שולמית". ב-1818 עבר להמבורג, שם חבר לישראל קליי, נפתלי פרנקפורטר, יצחק זעקיל פרנקל ומאיר ישראל ברסלאו להקמת "ק"ק בית חדש" (בשמו הגרמני: Neuer Israelitischer Tempel, "בית-התפילה החדש לבני ישראל"). השינויים העיקריים שהוכנסו בסדרי בית הכנסת היו נגינת עוגב (על ידי גוי) בשבת, קריאת קטעי תפילה בגרמנית, השמטה זהירה של קטעים שהזכירו את התקווה לשוב לציון כדי לחדש את עבודת הקורבנות בבית המקדש, ביטול טקס בר מצווה ועריכת טקס קונפירמציה לבנים ולבנות במקומו. התקיימה בבית הכנסת עזרת נשים נפרדת. על-אף שמקימי בית הכנסת הקפידו על כך שאינם סותרים יסודות הלכתיים אלא מנהגים בלבד, יצירת מניין נפרד פגעה בשליטת ראשי הקהל ומחיקת היסודות המשיחיים חרגה מעבר להלכה אל עיקרי האמונה. "בית חדש" עורר מיד התנגדות עזה. דייני העיר אסרו על כניסה אליו וגייסו רבנים מכל אירופה לעזרתם. למרות הפניות לרשויות ומכתבי החרם, עמד בית-הכנסת על מקומו. הוא משך קהל גדול של צעירים, בעיקר מקרב הנשים שאך מעט מהן ידעו די עברית כדי להבין את התפילות בעברית. קליי וסלומון שימשו כדרשנים, ויהודי ספרדי מאמסטרדם בשם דוד מלדולה מילא את תפקיד הש"ץ והבעל קורא כשהוא משתמש בהברה ספרדית. זו נחשבה אסתטית יותר בתקופה בה ניסו האשכנזים בגרמניה להתרחק מזיהויים עם יהדות מזרח אירופה.
ב-1837 פרסם תרגום לגרמנית של התנ"ך בשם "Deutsche Volks- und Schulbibel für Israeliten" יחד עם יצחק מנהיימר ובמימונו של הבנקאי סלומון היינה.
ב-1848 נבחר כציר ללנדטאג (בית הנבחרים) של המבורג.
סלומון הרבה לנסוע ולשאת דרשות בין היתר בלונדון, פרנקפורט, וינה ופראג. ב-1844 השתתף בועידת בראונשווייג, בה התכנסו נציגים מכל גרמניה על מנת ליזום שינויים בנוהג הדתי, ועידה שהניחה את היסוד ליהדות הרפורמית כזרם כללי.
מויז'ש פרסבורגר
מויז'ש פרסבורגר (27 בדצמבר 1904–1943?) היה מתמטיקאי יהודי-פולני, לוגיקאי ופילוסוף. היה תלמידו של אלפרד טרסקי. ידוע בשל המצאת אריתמטיקת פרסבורגר כסטודנט בשנת 1929. אריתמטיקת פרסבורגר היא מערכת אקסיומות מסדר ראשון של המספרים הטבעיים עם פעולת חיבור בלבד (אך ללא כפל). פרסבורגר הוכיח שהמערכת היא עקבית, שלמה, וכריעה.
קורות חיים.
נולד בוורשה ב-27 בדצמבר 1904 ונספה בשואה, כנראה בשנת 1943.
בשנת 2010, החלה האגודה האירופאית לתאוריה של מדעי המחשב להעניק מדי שנה את פרס פרסבורגר על תרומה יוצאת דופן למדעי המחשב התאורטיים של מדען צעיר (או במקרים יוצאי דופן למספר מדענים צעירים).
אוורגליידס
ערן דורון
חנן חסיד
חנן חסיד (1930 – 16 ביוני 2022) היה איש ציבור שכיהן כמזכיר, חבר וגזבר מושב ניר בנים וראש המועצה האזורית באר טוביה בשנים 1976–2004.
ביוגרפיה.
חסיד נולד בראשון לציון. שירת בגדוד החמישי בחטיבת הראל במלחמת העצמאות כחבלן. בין היתר נטל חלק במבצע חורב בקרבות על כיבוש עוג'ה אל חפיר, קוסיימה והניסיון הכושל לכיבוש צומת רפיח.