ב-15 באוגוסט 2003, על אף שהתקרב לגיל 34, המשיך לשחק כדורגל מקצועני ועבר בהעברה חופשית נוספת, הפעם לקובנטרי סיטי, שהייתה אז לקבוצת מרכז טבלה מליגת המשנה. סטונטון רשם שתי עונות במדיה של קובנטרי, בהן כבש ארבעה שערי ליגה בשבעים הופעות. עם תום חוזהו החליט שלא לחדשו, ולעבור לוולסול מתחתית הליגה השלישית. הוא שימש כשחקן וכעוזר מאמן, ובסך הכול רשם שבע הופעות ליגה במדי הקבוצה. במשחקו האחרון בקריירה שימש כקפטן הקבוצה בניצחון 0–2 על בלקפול בסילבסטר 2005. כשבועיים אחר כך, עם מינויו למאמן , פרש ממשחק פעיל בגיל 37.
נבחרת אירלנד.
סטונטון רשם את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אירלנד ב-19 באוקטובר 1988, תחת המאמן האנגלי ג'ק צ'רלטון, בניצחון 0–4 על ל במשחק ידידות.
סטונטון נטל חלק פעיל במוקדמות מונדיאל 1990, עם שש הופעות במדי הנבחרת, וזומן לסגל לקראת טורניר הגמר באיטליה. הוא היה לצעיר השחקנים בסגל של צ'רלטון לטורניר המונדיאל הראשון בתולדות הנבחרת. סטונטון פתח בהרכב ואייש את עמדת המגן השמאלי בכל חמשת משחקי הנבחרת בטורניר, כאשר אירלנד צלחה את שלב הבתים עם שלוש תוצאות תיקו (1-1 מול , 0-0 מול ושוויון 1-1 מול ) בדרך לשמינית הגמר. בשלב זה פגשה הנבחרת את , וארבע דקות לאחר פתיחת ההארכה זכה לדקות ראשונות של מנוחה בטורניר. אירלנד המשיכה לניצחון בדו-קרב בעיטות עונשין, וברבע הגמר, עם סטונטון בהרכב, נכנעה 0–1 ל המארחת.
סטונטון רשם עשר הופעות וכבש שלושה שערים, כולל שער מנקודת הקרן מול בניצחון 0–3, במסגרת טורניר מוקדמות מונדיאל 1994. הוא זומן על ידי צ'רלטון לסגל האירי למונדיאל 1994 בארצות הברית, ושוב פתח בהרכב בכל משחקיה של נבחרתו בטורניר. אירלנד גברה 0–1 על איטליה במשחק הפתיחה, בשחזור משחק ההדחה שלה במונדיאל הקודם. לאחר מכן נוצחה 1–2 על ידי (סטונטון הוחלף במהלך המחצית השנייה), ונפרדה בשוויון 0-0 עם בדרך למקום השני בבית. בשמינית הגמר נוצחה אירלנד 0–2 על ידי , סטונטון פתח והוחלף לאחר כשעה.
סטונטון המשיך להיות שחקן הרכב משמעותי בנבחרת, גם כשזו כשלה להעפיל ממוקדמות יורו 1996 ו-2000 וממוקדמות מונדיאל 1998, אך עם שמונה הופעות במוקדמות מונדיאל 2002, סייע לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר. מיק מקארתי, מאמן הנבחרת שהיה חברו של סטונטון לסגל וקפטן הנבחרת במונדיאל 1990, זימן את סטונטון לסגל לקראת המונדיאל, ועם הדחתו של רוי קין מהסגל, זכה סטונטון להצעיד את הנבחרת כקפטן בטורניר. סטונטון פתח כקפטן במשחק הפתיחה בו נפרדה אירלנד בשוויון 1-1 עם , ובמשחק השני מול רשם ציון דרך מרגש, כשהיה לראשון בתולדות הנבחרת שמגיע למאה הופעות בינלאומיות. סטונטון הקפטן הוחלף שלוש דקות לסיום, וראה את רובי קין קובע שוויון 1-1 בתוספת הזמן. במשחק השלישי פתח סטונטון בניצחונה של אירלנד 0–3 על , שהעלה אותה לשמינית הגמר. בשלב זה פגשה אירלנד את . סטונטון, ששוב פתח עם סרט הקפטן, הוחלף כעבור חמישים דקות. המשחק עצמו הסתיים בהדחתה של אירלנד בפנדלים, אחרי שוויון 1-1 בהארכה.
סטונטון פרש מהנבחרת מיד בתום טורניר המונדיאל, עם 102 הופעות ושמונה שערים במדי אירלנד. על אף שאיבד את הבכורה לרובי קין, הוא עדיין אחד משיאני ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים, וחתום על הישג מרשים, בתור היחיד ששותף בכל 13 משחקיה של אירלנד במסגרת הגביע העולמי.
קריירת אימון.
עם כישלונה של אירלנד להעפיל ממוקדמות מונדיאל 2006, התכנסה ועדת איתור בת שלושה חברים מטעם התאחדות הכדורגל האירית לבחור את מחליפו של בריאן קר, שסיים את דרכו כמאמן הנבחרת. בתחילה, שמות בעלי רמה עולמית כאלכס פרגוסון, טרי ונבלס ובובי רובסון הוזכרו כמועמדים, אך ב-13 בינואר 2006 הוכרז כי סטונטון יהיה מאמן הנבחרת החדש, בעוד רובסון ישמש כיועץ בינלאומי.
משחק הבכורה של סטונטון על הקווים היה מרשים, כשאירלנד הביסה 0–3 את במשחק ידידות, אך ההמשך היה מוצלח פחות. בשני משחקיה הבאים, גם הם משחקי ידידות, נוצחה אירלנד 0–1 על ידי והובסה 0–4 על ידי , תבוסתה הביתית הגדולה ביותר מזה ארבעים שנים. במשחקו הרשמי הראשון על הקווים, הורחק סטונטון בהפסד החוץ 0–1 ל במוקדמות יורו 2008. תבוסת 2–5 ל העמידה את המשך דרכו של סטונטון בנבחרת בסכנה, אך שוויון 1-1 מול הרגיע מעט את הרוחות.
לאחר ניצחון ביתי 0–5 על , יצאה אירלנד למשחק חוץ מול אותה הנבחרת, והפעם השיגה ניצחון דחוק של 1–2 בדקות הסיום. התוצאה הגבולית מול היריבה החלשה שוב הרימה קולות נגד המאמן ובעד התפטרותו. אלא שאז שוב השיגה אירלנד רצף חיובי עם ניצחונות 0–1 על ועל , שקירבו אותה למאבק העלייה ליורו, ובהמשך השיגה 0–4 מרשים בחוץ על במשחק ידידות.
רצף התוצאות החיוביות של אירלנד נעצר במשחקיה הרשמיים הבאים. אירלנד, מוכת פציעות, איבדה נקודות חשובות בשני המשחקים הסמוכים בספטמבר 2007, לאחר שספגה בתוספת הזמן והשיגה שוויון 2-2 ביתי בלבד מול סלובקיה, ומספר ימים לאחר מכך נוצחה 0–1 על ידי צ'כיה. חודש לאחר מכן הגיעו שתי תוצאות תיקו, מול גרמניה ומול קפריסין, שבעקבותם איבדה הנבחרת סיכוי להעפיל ליורו 2008. בסיום המשחק מול קפריסין, אף ספגה הנבחרת שריקות בוז צורמות עם שריקת הסיום של ההתמודדות. בעוד ההתאחדות סירבה להעניק גיבוי למאמן המותקף, סטונטון עצמו סירב להתפטר והודיע כי ברצונו להמשיך את יתרת חוזהו בן ארבע השנים. ב-23 באוקטובר 2007 הודיעה ההתאחדות על פיטוריו של סטונטון, ובהמשך הוא הוחלף על ידי ג'ובאני טרפטוני.
ב-4 בפברואר 2008 הצטרף סטונטון ללידס יונייטד כעוזר מאמן, תחת גארי מקאליסטר. תחילת הדרך הייתה קשה עבור השניים, והקבוצה לא השיגה ניצחון בחודש הראשון של סטונטון בתפקיד. בדצמבר של אותה השנה, לאחר כעשרה חודשים בתפקיד, פוטר מקאליסטר ובעקבותיו עזב גם סטונטון את הקבוצה.
במאי 2009 התמנה לתפקיד הסקאוט תחת חברו לנבחרת ומאמנו בנבחרת לשעבר, מיק מקארתי. ב-5 באוקטובר, חמישה חודשים לאחר מכן, עבר לאמן את דרלינגטון מהליגה הרביעית, עם קווין ריצ'רדסון כעוזרו. סטונטון לא הצליח להוביל את הקבוצה להישגים, וב-21 במרץ 2010 הוא פוטר מתפקידו, לאחר שרשם ארבעה ניצחונות בלבד ב-23 משחקים, ובמשחקו האחרון בתפקיד נכחו 1,463 אוהדים בלבד, שיא שלילי למשחק בית בליגה עבור המועדון.
ב-15 במרץ 2011, לאחר שנה מחוץ למגרשים, החל לשמש כסקאוט בקבוצת מידלסברו, וחמישה חודשים אחר כך עבר לתפקיד דומה בסנדרלנד, ממנו שוחרר בתום עונת .
סטיב סטאונטון
מרי מקלוקלן
מרי מקלוקלן (באנגלית: Mary McLoughlin; 1900 או 1901 – 1956), פעלה כשליחה במרידת חג הפסחא בדבלין, אירלנד, ב-1916.
רקע.
מרי מקלוקלן נולדה בשכונת פועלים בדבלין, אחת מששת ילדיהם של פטריק וכריסטינה מקלוקלין. פטריק ("רוגי") היה בין המייסדים של איגוד עובדי התחבורה, ולאחר מכן איגוד העובדים הכללי, ומעורבות באיגודי פועלים הפך לעיסוק של רבים מבני משפחות גם בדורות המשך. המשפחה הייתה לאומנית בהשקפותיה, אך אחיה הבכור, דני, הצטרף לפני מלחמת העולם הראשונה לצבא הבריטי, כנראה כמעשה מרידה נגד הוריו, נפצע במהלך שירותו, והתעוור. אחיה שון, לעומת זאת, המשיך בדרכי המשפחה הלאומניות, והיה חבר בפיאנה ארין (תנועת הנוער הלאומנית שיסדה קונסטנס מרקייביץ'), בליגה הגאלית (התנועה לתחיית השפה והתרבות האירית אשר הוצאו מהחוק על ידי הבריטים), ומאוחר יותר הצטרף גם לאחווה הרפובליקנית האירית (התנועה הפוליטית הלאומנית האירית). הוא היה לאחד הגיבורים של מרידת חג הפסחא, לאחר שמונה על ידי ג'יימס קונולי למפקד הכללי ומחליפו לקראת סיום ההתקוממות, מה שזיכה אותו בכינוי "המפכ"ל הילד" ("the boy commandant general"). שון המשיך גם אחרי המרידה בפעילותו הפוליטית, והיה גם פעיל קומוניסטי ידוע באנגליה מאוחר יותר. אחיה הצעיר, פטריק, הצטרף ל-IRA במהלך מלחמת העצמאות האירית (1919-1921); אחותה ואחיה הצעירים ביותר - כריסטינה וכריסטי - המשיכו את דרכי אביהם בתנועת העובדים.
מרידת הפסחא.
מקלוקלן הייתה רק בת 15 בפרוץ המרידה, אך כחברה בקלאן נה גאל – ארגון "הצופות" של האחווה הרפובליקנית האירית, שמטרתה הייתה הכשרה צבאית לחברותיו – היא ביקשה למלא תפקיד במרי. בימים שלפניו, היא סייעה יחד עם בנות נוער אחרות בהעברת תחמושת מבית לבית. וביום שני ה-24 באפריל 1916, היום בו פרצה ההתקוממות, היא התייצבה יחד עם נערות אחרות מן הארגון לשירות כוחות המרידה. בהובלת מפקדתן מיי קלי, הנערות, שחזרו מפעולה בגבעות הסמוכות, הגיעו קודם לבניין מכללת המנתחים בסנט סטיבן, שהוחזק בידי המורדים. שם הם פגשו את מרקייביץ', וביקשו שתחלק להן תפקידים. חלק מהנערות, רק בנות 12, ופחדו מהקרב והלכו הביתה. מקלוקלן נשלחה להביא תחמושת מביתו של אחד המורדים, ומשם פקדה עליה המפקדת שלה להתייצב במטה המרידה, בבית הדואר המרכזי.
משם, מפקד השטח הכללי ג'יימס קונולי שלח אותה לבדוק מה מצב הלוחמים במוצבים האחרים, ולנסות למצוא להם אוכל, אך אלו אמרו שהם צריכים עוד תחמושת. היא יצאה לפעולה יחד עם ג'וליה גרנן ואליזבת אופרל, כשהן מחביאות את התחמושת בבגדיהן התחתונים, מתחת לשמלותיהן. ביומיים שלאחר מכן היא המשיכה לחפש ללוחמים אוכל, שכן מצבם התחיל להיות קשה, ורבים המשיכו בקרבות ללא אוכל במשך ימים שלמים. יחד עם הסופרג'יסטית הידועה האנה שיהי-סקפינגטון, היא בילתה את מרבית היום בסחיבת שקי תפוחי אדמה מבית הדואר למכללת המנתחים.