היא מתקבלת בקרירות ובחשדנות על ידי אמו של קלייטון, אסטל (קונסטנס בנט-נפטרה מיד בסיום הצילומים משבץ מוחי) שלא סובלת אותה מהרגע הראשון בגלל היותה ממעמד נמוך. היא עוקבת אחריה כל הזמן ומחכה למעידה.
לזוג נולד בן אך קלייטון מרבה להיעדר מהבית בגלל עבודתו. באחד הבילויים המשותפים שלהם היא נפגשת בפיל בנטון (ריקרדו מונטלבן) שמתחיל לחזר אחריה.
פיל לוקח אותה להצגות ולמסעדות והקשר ביניהם מתהדק. כאשר קלייטון מודיע לה כי הוא עומד להתמנות לתובע כללי והם יהיו כעת כל הזמן ביחד, היא מתכוונת להפסיק את קשריה עם פיל.
היא נוסעת לפיל ומודיעה לו כי החליטה להפסיק את הקשר אתו. הוא מסרב ובוויכוח שמתפתח ביניהם היא הודפת אותו ממנה. הוא מתגלגל במדרגות, שובר את מפרקו ומת. הולי נמלטת מהדירה ושוכחת את הצעיף שלה. כשהיא מגיעה לביתה מחכה לה אסטל המגישה לה את הצעיף שהובא על ידי בלש שעקב אחריה.
אסטל מציעה לה שכדי לשמור על כבוד המשפחה היא תביים טביעה שלה. הולי תעבור לאירופה בזהות אחרת וסכום כסף חודשי יופקד למחייתה. הולי מסכימה מחוסר ברירה.
עם השנים הולי מתחילה לשתות ומתדרדרת. היא נוסעת למקסיקו ופוגשת של באחד הברים הזולים את דן סאליבן (ברג'ס מרדית'). שניהם משתכרים והולי פולטת פרטים על עברה. הוא מגלה את שמה האמיתי, מפתה אותה לטוס לארצות הברית ומגלה לה את תוכנית הסחיטה שלו. היא יורה והורגת אותו כדי למנוע זאת ממנו.
היא מובאת למשפט אך מסרבת למסור את שמה האמיתי ומופיעה בתור מאדאם X. עורך הדין שנבחר להגן עליה הוא קלייטון אנדרסון הצעיר. (קייר דוליאה). באולם יושבים גם קלייטון ואמו.
הולי עולה על דוכן העדים ומעידה כי עשתה את המעשה להגן על בנה אך לא מוסרת פרטים נוספים. אז מזהים אותה קלייטון ואמו אך לא אומרים דבר. לאחר עדותה חשה הולי ברע, נלקחת לחדר סמוך ומתה שם ליד בנה עורך הדין שאינו מזהה אותה.
יעקב לוי (ראש מועצה מקומית)
פרשת אדם ורטה
פרשת אדם ורטה התרחשה בשנת 2014, והועלה בה לדיון ציבורי חופש הביטוי של מורים בכיתות בתי הספר, בעקבות מקרה פיטוריו של המורה אדם ורטה. הפרשה הובילה לשיח נרחב על המקום להבעת דעות פוליטיות אישיות מצד אנשי חינוך במהלך השיעורים בבתי הספר. בינואר 2022 עלתה לשידור הסדרה "שעת אפס" בערוץ כאן 11, השואבת השראה מהפרשה.
רקע.
בשנת 2014 לימד המורה אדם ורטה פילוסופיה ומחשבת ישראל בתיכון אורט גרינברג שבקריית טבעון. בחודש ינואר פנתה תלמידת י"ב בשם ספיר סבח במכתב לשר החינוך דאז, שי פירון, ובו העלתה טענות כלפי המורה ורטה. לדבריה, "הוא דואג להדגיש את דעותיו הפוליטיות מדי שיעור. הוא מסביר שהוא שמאלני קיצוני, שמבחינתו המדינה היא לא שלנו, היהודים, אלא של הפלסטינים, ושאנו היהודים לא צריכים לחיות בה". כמו כן, ציינה סבח במכתב שורטה טען כי צה"ל הוא צבא אכזרי ולא מוסרי, וכשהיה בכנס מחוץ לישראל קרא "ויוה פלסטין". המכתב נשלח גם לחבר הכנסת לשעבר מיכאל בן ארי, שפרסם אותו בדף הפייסבוק שלו.
בעקבות פרסום המכתב הוזמן ורטה לשיחת שימוע לפני פיטורין בפני הנהלת רשת אורט, כיוון שעבר לכאורה על האיסור להביע דעות פוליטיות בפני תלמידים. בשימוע הכחיש ורטה את הדברים. לאחר ביקורת ציבורית שהושמעה כנגד ההזמנה לשימוע, ומשנטען שהשימוע שבוצע לא היה הוגן, זומן ורטה לשימוע נוסף כעבור שבוע וחצי. השימוע התקיים במשרדי אורט, בנוכחות נציג משרד החינוך ועורך דינו של ורטה, מיכאל ספרד. לאחר השימוע השני נקבע כי ורטה לא יפוטר, לאחר שהתנצל על הפגיעה האישית בתלמידה וחזר בו מחלק מאמירותיו. הוא קיבל התראה לבל יישנה המקרה. כמה חודשים לאחר מכן פוטר ורטה, לטענת בית הספר עקב קיצוצים וביטול המגמה שבה לימד.
כחודש לאחר התפוצצות הפרשה הורה שר החינוך שי פירון להקים ועדה שתבחן את גבולות השיח במערכת החינוך. הוועדה הוקמה על מנת להגדיר את גבולות חופש הביטוי של עובדי הוראה במערכת החינוך. יו"ר הוועדה הייתה יו"ר המזכירות הפדגוגית במשרד החינוך רחל מתוקי, והיו חברים בה פרופ' אשר כהן, יועז הנדל, מפמ"ר אזרחות לשעבר אדיר כהן, הממונה על החינוך הדרוזי והצ'רקסי במשרד מוהנא פראס, ופרופ' עליאן אלקרינאוי.
בספטמבר 2014 נקבע לראשונה בדוח מנכ"ל משרד החינוך שהוצא בעקבות פעילות הוועדה כי מורה יוכל לבטא את עמדותיו הפוליטיות, אך בתנאי שלא יכפה את עמדותיו, יאפשר שיח מכבד, ויאפשר לתלמידים להשמיע מגוון דעות ועמדות. בכך בוטל נוהל שנקבע בחוזר מנכ"ל קודם, האוסר על עובד הוראה להביע עמדות פוליטית אישיות.
ביולי 2015 הוצג המחזה "השימוע", יצירתה של רננה רז, שבו הוקרא תוכן השימוע שנערך לורטה.
בינואר 2022 עלתה לשידור הסדרה "שעת אפס" בערוץ כאן 11, השואבת השראה מהפרשה. בסדרה גילם השחקן דורון בן-דוד את המורה אמיר הלוי בהשראת ורטה, והשחקנית מיה לנדסמן את התלמידה ליאן זרחי בהשראת סבח. באותו חודש אף נערך ריאיון מחודש עם השניים בהנחיית גאולה אבן-סער בשל עליית הסדרה, שבעקבותיו ספגה סבח ביקורת רבה בשל דבריה.
חולוסי אקאר
El Dorado
לבוש דראג
Soy Luna
Soy Luna, הוא הפסקול הראשון של הטלנובלה סוי לונה אשר הושק ב-26 בפברואר 2016. הפסקול מכיל את השירים מהחלק הראשון של העונה הראשונה (פרקים 1–40), לדוגמה: שיר הנושא, Alas.
אדוארדו פריי רואיס-טאגלה
אדוארדו אלפרדו חואן ברנרדו פריי רואיס-טאגלה (בספרדית: Eduardo Alfredo Juan Bernardo Frei Ruiz-Tagle; נולד ב-24 ביוני 1942) הוא פוליטיקאי ומהנדס אזרחי צ'יליאני שכיהן כנשיא צ'ילה מ-1994 עד 2000. נכון ל-2017, הוא סנאטור לכל החיים המייצג את לוס ריוס בסנאט של צ'ילה ובין השנים 2006–2008 כיהן כנשיא הסנאט. הוא ניסה לחזור לפוליטיקה כמועמדה של קואליציית המפלגות למען הדמוקרטיה בבחירות לנשיאות צ'ילה 2009, אך ניצח את בקושי את סבסטיאן פיניירה. אביו היה אדוארדו פריי מונטאלבה, שכיהן גם כן כנשיא צ'ילה בשנים 1964–1970.
פריי, שנכנס לתפקידו כנשיא המדינה ב-11 במרץ 1994, חידש את קשרי החוץ של צ'ילה אחרי הבידוד היחסי במהלך שנות הדיקטטורה הצבאית. גם הכלכלה התרחבה בשיעור ממוצע של כ-8% בשנה במהלך שלוש השנים הראשונות לשלטונו של פריי. לקראת אמצע כהונתו של פריי פרץ המשבר האסיאתי שהשפיע עמוקות על הכלכלה הצ'יליאנית החזקה. בו בזמן התמודדה המדינה עם מספר בעיות סביבתיות, כגון זיהום אוויר גבוה בעיר סנטיאגו; רעידת האדמה הלבנה (Terremoto Blanco) באוגוסט 1995, שהייתה סדרת אירועים אקלימיים שהביאו לשיתוק דרום המדינה ולהרס רב.
ראשית חייו.
פריי נולד בסנטיאגו דה צ'ילה לאדוארדו פריי מונטאלבה, מי שעתיד להיות נשיא צ'ילה בשנים 1964–1970 ולרעייתו, מריה רואיז-טאגלה ג'ימנז. את השכלתו היסודית והתיכונית רכש במכון לואיס קמפינו. אחר כך הוא למד באוניברסיטת צ'ילה, שם סיים את לימודיו הגבוהים בהנדסה אזרחית כמתמחה בהידראוליקה. לאחר סיום לימודיו הוא למד בקורסים מתקדמים בהַנְהָלָה באיטליה.
סבו של פריי, אדוארדו פריי שלינץ היגר לצ'ילה משווייץ. על כן קיבל פריי אזרחות שווייצרית בפברואר 2009.
קריירה פוליטית.
פריי עשה את צעדיו הראשונים בפוליטיקה בעודו היה סטודנט באוניברסיטה. ב-1958 הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית-הנוצרית, ובשנת 1964 השתתף באופן פעיל במסע הבחירות המוצלח של אביו לנשיאות. בין השנים 1969–1988 התמקד פריי במקצועו, כאחד משותפיו של חברת " Sigdo Koppers S.A", חברת ההנדסה הגדולה ביותר בצ'ילה.
בשנת 1988 ייסד וקידם את "ועדת הקידום של הבחירות החופשיות" (Comité Pro Elecciones Libres). ב-1989 נבחר לסנטור המייצג את סנטיאגו, וקיבל את אחוז הקולות הגבוהים ביותר בכל צ'ילה. בסנאט הוא ניהל את ועדת האוצר והתקציב וכיהן כחבר בוועדת השיכון.
בשנת 1992 השתתף פריי בבחירות לנשיאות מפלגתו, שם ניצח את ריקארדו לאגוס. לאחר מכן ניצח בבחירות לנשיאות צ'ילה ב-1993. הוא נכנס לתפקיד ב-11 במרץ 1994, והוחלף על ידי לאגוס בשנת 2000. לזכותו של פריי יאמר כי נשיאותו אופיינה בשיפור מערכות הבריאות והחינוך, יחד עם צמצום העוני. לאחר תום כהונתו הפך פריי, כנשיא לשעבר, לסנאטור לכל החיים בקונגרס הצ'יליאני. הרפורמות החוקתיות בשנת 2005 ביטלו את התואר "סנאטור לכל החיים" החל משנת 2006. עקב כך פריי התמודד למושב בסנאט בבחירות לפרלמנט בדצמבר 2005 וניצח. הוא נבחר במחוז הבחירות של מחוז ולדיביה ופרובינציית אוסורנו יחד עם אנדרס אלמאנד. ב-11 במרץ 2006 הפך פריי לנשיא הסנאט. זה בדומה לאביו, שהיה גם נשיא הסנאט לאחר שסיים את כהונתו כנשיא הרפובליקה.
נשיאותו.