לטאז הייתה גם תקופה בארגון ה-WWE (ה-WWF באותה תקופה), כשחתם בו בשנת 2000. לעומת זאת, הקריירה שלו כמתאבק הגיעה לקיצה בתחילת שנת 2002. לאחר מכן, הוא עשה את ההסבה לתפקיד הפרשן, שבו תיפקד עד לסיום החוזה שלו באפריל 2009. שלושה חודשים בלבד לאחר מכן, הוא הופיע בארגון Total Nonstop Action Wrestling (TNA) באירוע ויקטורי רוד כאשר הוא נכנס ישירות אל תפקיד הפרשן במקומו של דון ווסט.
סגנון היאבקות ואישיותו.
דמותו של טאז הושפעה רבות מהמתאבקים: החוליה החסרה, האחים סטיינר והווילד סמואנס. כינויו הוא "מכונת הסופלקס האנושית" בשל האוסף הרחב והמגוון שלו למהלך הסופלקס הנפוץ, שבו הוא השתמש במהלך הקרבות שלו. מהלך הסיום שלו, הטאזמישן, הוא מהלך של חצי אחיזת חניקה בליווי של נעילת רגליים. לעיתים, הוא נהג לשלב את מהלך הכנעה זה ביחד עם מהלך הסופלקס כשמהלך משולב זה נודע בשם הטאזמישן-פלקס. בנוסף, הוא מכנה את עצמו ממציא מהלך הטי-בון סופלקס.
חיים אישיים.
סנרשה הוא ממוצא איטלקי. הוא התחתן עם תרזה סמית' וביחד יש להם בן אחד בשם טיילר אשר גם הוא מתאבק, תחת שם הבמה הוק. סנרשה בעל קעקוע של הדמות טאז השד הטסמני מסרטי ההנפשה של הלוני טונס על שריר הזרוע הדו-ראשי הימני שלו. סנרשה שיחק פוטבול במסגרת התיכון ואף התאמן בג'ודו והגיע עד לרמת חגורה שחורה שנייה.
מייקל ויליאמס (כדורסלן)
מייקל דאגלס ויליאמס (באנגלית: Micheal Douglas Williams; נולד ב-23 ביולי 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1988–1999. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 11.0 נקודות, 5.8 אסיסטים, 2.5 ריבאונדים ו-1.7 חטיפות למשחק. מחזיק בשיא ה-NBA לקליעות רצופות מקו העונשין ללא החטאה, עם 97 קליעות עונשין רצופות.
קריירת מכללות.
ויליאמס נולד וגדל בדאלאס שבטקסס, ובין השנים 1984–1988 למד באוניברסיטת ביילור אשר בעיר וייקו הסמוכה. בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שימש כשחקן חמישייה קבוע, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 16.1 נקודות, 4.0 אסיסטים, 2.9 ריבאונדים ו-2.5 חטיפות למשחק. בעונת 1987/1988 הוביל את הקבוצה, לצדו של דריל מידלטון, להעפלתה הראשונה מזה 38 שנים לטורניר אליפות המכללות; במשחק הראשון של הטורניר הפסידה ביילור מול אוניברסיטת ממפיס בתוצאה 60–75, והודחה מהטורניר.
קריירת משחק ב-NBA.
בדראפט ה-NBA 1988 נבחר ויליאמס בבחירה ה-48, על ידי דטרויט פיסטונס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 2.6 נקודות למשחק, ובסיומה זכה עם דטרויט באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. בעונתו השנייה ב-NBA שותף ב-28 משחקים בסך הכול כשחקן פיניקס סאנס ושארלוט הורנטס, ותרם 5.6 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם ויליאמס באינדיאנה פייסרס, במדיה פרח בשנתיים הבאות. בפלייאוף 1991 הצטיין עם ממוצעים של 20.6 נקודות, 8.4 אסיסטים ו-2.8 חטיפות למשחק, אולם קבוצתו הודחה על ידי בוסטון סלטיקס כבר בסיבוב הראשון, בתוצאה 2–3. בעונה העוקבת המשיך לשמש כשחקן חמישייה קבוע, העמיד ממוצעים של 15.0 נקודות, 8.2 אסיסטים ו-2.9 חטיפות למשחק (שני בליגה), ונבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. על אף יכולתו הגבוהה, לצדם של רג'י מילר, צ'אק פרסון, דטלף שרמפף וריק סמיתס, שוב הודחו הפייסרס על ידי הסלטיקס בסיבוב הפלייאוף הראשון, הפעם בתוצאה 0–3.
בקיץ 1992 הועבר יחד עם פרסון בטרייד למינסוטה טימברוולבס, בתמורה לסם מיטשל ופו ריצ'רדסון. בשתי עונותיו הראשונות במינסוטה היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, עם ממוצעים של 14.4 נקודות, 8.0 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק, אך הטימברוולבס נותרו אחת הקבוצות החלשות ב-NBA, ורשמו מאזן כולל של 39 ניצחונות ו-125 הפסדים. בין 24 במרץ ל-9 בנובמבר 1993 קבע ויליאמס את שיא ה-NBA לקליעות רצופות מקו העונשין ללא החטאה, עם 97 קליעות עונשין רצופות.
בשל פציעות בכף רגלו שיחק ויליאמס ב-35 משחקים בסך הכול לאורך 4 עונותיו הבאות במינסוטה. בינואר 1999 הועבר לטורונטו ראפטורס במסגרת טרייד בין שלוש קבוצות, וכבר לאחר שני משחקים שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק, בגיל 32.
מייקל וויליאמס
ליביוכרוס
ליביוכרוס (שם מדעי: Libycochoerus; מילולית: "חזיר לובי") הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה ממשפחת החזיריים, שהיה קרובם של החזירים הגדולים ביותר בעולם - הקובנוכרוס והמגלוכרוס והוא הגיע לגובה של 1.5 מטר ולמשקל של חצי טון. הוא התקיים בצפון אפריקה של המיוקן שלפני 15.97 עד 11.608 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בלוב וגם בקניה ותוארו ב-1961 בידי Arambourg. בסוג נכללו 3 מינים:
עם זאת חוקרים רבים רואים בחזיר זה טקסון בטל, הכלול בסוג קובנוכרוס. הוא בעל מספר חטים דומה ובעל ניבים באורך דומה וטוחנות קצרות יחסית אך חלק מהשיניים היו בעלי מבנה חזק מעט יותר והוא היה אוכל כל. כמו הקובנוכרוס הוא היה גם בעל "קרניים" מעל הגולגולת ששימשו ללחימה בנקבות.
החזיר הקדום נכחד לאורך המיוקן לצד קרוביו לתת-המשפחה Listriodontinae, מבלי להשאיר צאצאים חיים.
דוליוזאוריסקוס
דוליוזאוריסקוס (שם מדעי: "Doliosauriscus") הוא סוג של סינאפסיד בן קבוצת הדינוצפאליה, אשר התקיים באמצע הפרם. המאובנים שלו התגלו ברוסיה במחוז אורנבורג והם הוגדרו ב-1961 בידי החוקר הגרמני אוסקר קון . הסוג כלל 2 מינים: "Doliosauriscus yanshinovi" ו-"Doliosauriscus adamanteus". הממצאים של המין השני התגלו סמוך לעיר סמרה שעל נהר הוולגה.
הדוליוזאוריסקוס היה זוחל טורף בעל ניבים גדולות בקדמת הלסת, דומות מעט לניבי שנחרבים, והוא הגיע לאורך של מעל 4 מטרים. אורך הגולגולת שלו הגיעה ל-53 ס"מ בממוצע. במראהו דמה לסוגים אנטאוזאורוס וטיטאנוצפלוס מדרום אפריקה, שגם הם היו טורפים מטילי אימה. היה לו צוואר שרירי וחלל עיניים מוגבה מעל מרבית הלסת. החלק העליון של הראש היה נוקשה ודמה מעט לקסדה כמו של דינוזאור פכיצפלוזאורוס. עם זאת למעשה הוא היה קרוב בהרבה ליונקים מאשר לדינוזאורים.
טורף זה היה טורף-על בעל שרירי רגליים חזקים שניזון ממרבית החיות בתחומי רוסיה של הפרם, לרבות דו-חיים גדולים, דמויי תנינאים ומהסקוטוזאורוס. הוא ניזון כנראה גם מסינאפסידים אחרים, לרבות מדינוצפאלים אחרים כמו "Ulemosaurus".
פילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה
ישנן דרכים מגוונות להצגת פילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה. תחום המחקר הפילוסופי העוסק בזיקות שבין הפילוסופיה לבין הקולנוע נקרא "פילוסופיה של הקולנוע". ערך זה מציג סקירה כללית של האופנים השונים בהם מתקיימות זיקות בין פילוסופיה לבין קולנוע וטלוויזיה, תוך התייחסות למקרים ספציפיים.
ישנם סרטים, סדרות ותוכניות טלוויזיה בהם דנים באופן מפורש בפילוסופיה, חלקם אף נוצרים בידי פילוסופים מקצועיים, ודרכם דנים בפילוסופיה ובנושאים הקשורים בה. בחלקם ניתן לראות מעין חיבורים פילוסופיים במדיה ויזואלית, יש הרואים בכך דרך חדשה ל"כתיבה" של מסות ומאמרים, ואף קיים שימוש בביטוי מסה קולנועית או מאמר-קולנועי (באנגלית: או Cinematic essay). למשל, הקולנוען ז'אן לוק גודאר, שהתחיל ככותב מאמרים ב"מחברות הקולנוע", אמר בראיון: "אני רואה את עצמי כמסאי; אני מחבר מסות בצורת רומנים ורומנים בצורת מסות; אלא שאני מסריט אותם במקום לכתבם". וככזה נתפס הקולנוע שלו גם בידי אחרים. עם זאת, תוכנן של המסות הקולנועיות הוא לאו דווקא פילוסופי. יש לסוגה זו היסטוריה ארוכה, מקובל לייחס את המושג לאנדרה באזאן, שהשתמש בו בביקורת על סרטו של כריס מרקר "מכתב מסיביר" (1957) אך היו בו שימושים מוקדמים. לאחרונה נטבע גם המונח מאמר וידאו בהקשר של סרטוני אינטרנט.
יוצרי קולנוע עוסקים בנושאים פילוסופים גם בסרטים בדיוניים ועליתיים, באופן עקיף ופחות גלוי. נעשים סרטים וסדרות בהן מוצגות סוגיות מתחום הפילוסופיה כחלק מהעלילה כששאלות פילוסופיות מועלות דרכה או מצוטטות באופן אינטרטקסטואלי עם יצירות פילוסופיות קיימות. לעיתים, דמויות של פילוסופים (פקטיביות או המבוססות על פילוסופים אמיתיים) ממלאות תפקיד מרכזי ומשני בסרטים שונים. מכל הגישות והזרמים הפילוסופים ראוי לציין בהקשר זה את האקזיסטנציאליזם. סרטים רבים עוסקים באבסורד, חופש הרצון, משמעות החיים והבדידות הקיומית בהשפעת חדירת האקזיסנציאלים לתרבות, בדומה לתהליכים שהתרחשו בספרות ובתיאטרון (בעיקר תיאטרון האבסורד).
ישנם יוצרים המתייחסים במכוון לגישות ורעיונות פילוסופים, וישנם שיצירותיהם מפורשות כפילוסופיות בדיעבד. כמו כן, קיימת סברה שיוצרי קולנוע שלמדו פילוסופיה באופן פורמלי, נוטים להתפלסף באמצעות סרטיהם. יוצרים כמו: קלוד לנצמן, ארול מוריס, טרנס מאליק, האחים כהן, האחים דארדן, וס אנדרסון, וים ונדרס, פול שרדר, מיכאל הנקה, ז'אק אודיאר, קלייב בארקר, אלחנדרו חודורובסקי, צ'ארלס רנדולף, מתיו ויינר, דיפה מטה , ברונו דומו , אדם קרטיס , ניק פיזולאטו ; ובישראל ג'אד נאמן, יגאל בורשטיין, ארנון גולדפינגר, חגי לוי, נדב לפיד, נטעלי בראון ויובל אדלר.
יוצרי קולנוע נוספים שסרטיהם נחשבים פילוסופיים הם: אינגמר ברגמן, אנדריי טרקובסקי, יסוג'ירו אוזו, רובר ברסון, קארל תאודור דרייר, לואיס בוניואל, רוברטו רוסליני, פדריקו פליני, מיכלאנג'לו אנטוניוני, אלן רנה, ז'אן-לוק גודאר, וודי אלן, קשישטוף קישלובסקי, דייוויד לינץ', מרטין סקורסזה, סטנלי קובריק, דארן ארונופסקי, לארס פון טרייר, פדרו אלמודובר, ג'ונתן נולאן וכריסטופר נולאן, צ'ארלי קאופמן, ורנר הרצוג, אריק רומר, עבאס קיארוסטמי, ריצ'רד לינקלייטר, האחיות וצ'אוסקי.
דוקומנטריים, ראיונות, מסות קולנועיות.
סרטים ותוכניות של פילוסופים מקצועיים.
אלן דה בוטון.