גופו של הנחשיל מותאם במיוחד לחיים מתחת לקרקע. הוא חי במחילות תת-קרקעיות ומתחת לסלעים. אל פני הקרקע הוא עולה רק בשעת דמדומים ובלילות. בהתאם לגובה מעל פני הים ולטמפרטורה, יכול הנחשיל לשרוד שנת חורף של חודשיים עד שישה חדשים.
תזונתו של הנחשיל המצוי מורכבת בעיקר מנמלים, מגולמיהן ומביציהן, וכן הוא טורף חרקים ותולעים תת-קרקעיים אחרים, במיוחד טרמיטים. הנקבות מטילות ארבע עד שש ביצים מוארכות. הצעירים בוקעים בסתיו, ואורכם עד 7 סנטימטרים.
אירוויזיון 1989
אירוויזיון 1989 הייתה השנה ה-34 שבה נחוג הפסטיבל האירופאי. הוא נערך ב-6 במאי 1989 בלוזאן שבמערב שווייץ. לוזאן מעולם לא אירחה בעבר את התחרות. למעשה זו הייתה התחרות הראשונה שהתקיימה בשווייץ מאז אירוויזיון 1956, וזאת מאחר שהחל מאירוויזיון 1957 עד לאירוויזיון 1988 נדיר היה למצוא את שווייץ במעלה הרשימה. שווייץ אירחה את התחרות עקב זכייתה בשנה שעברה בזכות הזמרת סלין דיון שהייתה אז בראשית דרכה. מנחי התחרות היו הדוגמנית לוליטה מורנה ומנחה הטלוויזיה ז'אק דשנו.
זוכת התחרות, הלהקה הקרואטית ריווה, העניקה ליוגוסלביה את זכייתה הראשונה בתחרות, אך גם האחרונה (כיוון שהמדינה התפרקה ב-1991). זוכת המקום השני הייתה בריטניה. סולן הלהקה "Live Report" שייצגה את המדינה, ריי קרואנה, טען שהשיר הזוכה היה פחות ערך משלו. ההפרש בין המקום הראשון לשני היה 7 נקודות.
בריטניה סיימה במקום השני עם 130 נקודות, שוודיה ודנמרק סיימו במקומות שלישי ורביעי בהתאמה, כשההפרש ביניהם היה נקודה אחת בלבד, שוודיה סיימה עם 110 נקודות ודנמרק סיימה עם 111 נקודות, אוסטריה שבמרבית האירוויזיונים בהם השתתפה הייתה רגילה לראות את עצמה בתחתית הדירוג סיימה הפעם במקום החמישי.
פינלנד הגיעה בתחרות למקום השביעי לאחר רצף של כישלונות.
היה זה מיקום השיא היחיד שלה בעשירייה הראשונה עד לניצחונה באירוויזיון 2006.
רקע.
שניים מהזמרים המשתתפים, נטלי פאק (מצרפת) וגילי נתנאל (מישראל) היו בני 11 ו-12 (בהתאמה) כשהופיעו על הבמה. עקב פרסום רע שהקיף את ההשתתפות שלהם, איגוד השידור האירופאי הצהיר שהחל מהשנה הבאה, הגיל המותר להשתתפות בתחרות הוא השנה שבה המשתתף יחגוג לפחות 16 שנה. עוד חוק חדש שנקבע החל מהתחרות הזאת הוא שבמקרה של תיקו במקומות הראשונים, המנצח הוא זה שקיבל הכי הרבה זוגות של "12 נקודות". אם גם פה מדובר בתיקו, המנצח הוא זה שקיבל יותר "10 נקודות", וכך הלאה. תקרית כזו אכן קרתה בתיקו בין צרפת לשוודיה באירוויזיון 1991.
זוכת התחרות הקודמת, סלין דיון, פתחה את התחרות עם הופעה חיה של השיר איתו זכתה בשנה שעברה ("אל תעזוב בלעדיי") ועם השיר האנגלי הראשון שהוציאה לרדיו, "היכן ליבי פועם עכשיו?". כעבור שנה השיר הגיח אל המקומות הראשונים במצעדים של ארצות הברית והזניק את הקריירה של דיון לגבהים עצומים.
איטליה שלחה את הזמרים המצליחים ביותר במדינה באותה עת. פאוסטו ליאלי ואנה אוקסה שזכו בפסטיבל סן רמו באותה שנה, קיבלו את התואר רק שבועות אחדים לפני האירוויזיון עצמו. השירים של אוסטריה וגרמניה נכתבו על ידי אותו אדם – דיטר בולן, שהיה מוכר כחצי מהצמד מודרן טוקינג שצעד בפזמונים במשך כל שנות השמונים. השיר של המדינה המארחת, "Viver senza tei" שביצעה הלהקה Furbaz, היה השיר הראשון להיות מושר ברומאנש, אחת מהשפות הרשמיות של שווייץ, וזיכה את שווייץ במיקום באמצע הטבלה באירוויזיון האחרון שאירחה עד כה.
ה"פייבוריט" המובהק של השופטים היה טומי נילסון משוודיה, שבהופעתו נתמך על ידי זמרי ליווי שהכילו שמות גדולים בתעשיית המוזיקה השוודית. לבסוף הוא סיים במקום הרביעי.
בית סטוארט
אירוויזיון 1984
אירוויזיון 1984 נערך בתאריך 5 במאי 1984 בלוקסמבורג. שוודיה זכתה בתחרות בפעם השנייה בתולדותיה ו-10 שנים לאחר זכייתה הראשונה בתחרות, השיר נקרא "Diggi-Loo Diggi-Ley" והוא בביצוע של שלישיית אחים שקראו לעצמם "הרייס" הוא סיים כאמור במקום הראשון עם 145 נקודות.
למקום השני הגיעה אירלנד עם 137 נקודות בשיר "Terminal 3" בביצוע הזמרת לינדה מרטין, שהייתה עתידה לשוב אל במת האירוויזיון בשנת 1992 ואף לזכות בו.
במקום השלישי סיימה ספרד. לאחר התחרות, השיר הספרדי הצליח בעיקר במדינות דוברות ספרדית בדרום אמריקה.
אחד השירים הבולטים באותו ערב היה השיר של איטליה בביצוע הזוג Alice &amp; Franco Battiato הוא סיים רק במקום החמישי השיר שייצג את קפריסין, "אנה מריה לנה" (Άννα Μαρία Λένα), הופק על ידי שלישיית ההפקה הבריטית הידועה סטוק אייטקן ווטרמן, כאחד הפרויקטים הראשונים שלהם. השיר הגיע למקום ה-15.
ישראל נעדרה מהתחרות באותה שנה, מאחר שזו נערכה בערב יום הזיכרון לחללי צה"ל.
פרלמנט גאורגיה
XSL Transformation
הכנסייה הרוסית
מנוף (מכניקה)
המנוף הוא אחת מן המכונות הפשוטות הקלאסיות, המנוף מקטין את הכוח הנדרש לביצוע עבודה על חשבון הארכת ההעתק (ה"דרך") שהכוח פועל לאורכו - שהוא עקרון היתרון המכני. במכניקה, מנוף הוא הרחבה של גוף קשיח למקרה פרטי מאוד של מערכת המורכבת משני גופים, ומבנה התומך בהם. מניחים ששני הגופים ינועו לאורך שני קטעים מקבילים. אורכו של המבנה התומך מקל על הפעלת כוח על גוף אחד, באמצעות הגדלת המומנט של הגוף השני. בשימושים מעשיים, ההתייחסות למנוף היא רק אל המבנה התומך, לא לכל המערכת. וזה מפני שאחד משני הגופים הוא המטען המועיל במערכת, והוא משתנה בכל שימוש. והגוף השני מובלע במנוף, כי הוא משמש לצרכים פנימיים שלו.
הראשון שחקר באופן יסודי את תורת המנופים ומכונות פשוטות היה כנראה הפילוסוף והמדען היווני ארכימדס. ארכימדס הגדיר את המושג מומנט כוח, שעומד בבסיסם של מנופים פשוטים. מומנט הוא הכוח הגורם לסיבוב והוא שווה למכפלת הכוח המופעל במרחק שלו מציר הסיבוב (נקודת הסמך). כך למשל, כאשר שני ילדים שמשקלם זהה יושבים על נדנדה במרחקים שונים מנקודת הסמך שלה, הנדנדה תיטה לכיוון הילד היושב רחוק יותר מהציר, כיוון שהוא מפעיל מומנט גדול יותר. לחישוב זה, של מרכז מסה, שימושים רבים בחיי היומיום, לדוגמה, בעת שימוש באת חפירה קל יותר להפעיל כוח על חלקו של האת המרוחק מהאדמה.
האנרגיה שיש להשקיע כשמסתייעים במנוף זהה לעבודה בלעדיו, אך לעיתים קל יותר להפעיל כוח קטן יותר לאורך מרחק גדול יותר. מתוך דמיון משולשים ניתן לראות כי המרחק גדל בדיוק במידה שהכוח קטן, לכן העבודה (מכפלת הכוח במרחק) נשארת קבועה. עקרון חלוקת הכוח ניתן ליישום גם בסוגים נוספים של מנופים, כגון מנופים המבוססים על גלגלת, על ברגים ועל גלגלי שיניים, כמו שנעשה בתיבות הילוכים. עיקרון זה כנראה עומד מאחורי הציטוט המפורסם ביותר של ארכימדס: "תנו לי נקודת משען ואוכל להזיז את העולם". משמעות האמרה היא שבהינתן מוט קשיח וארוך מספיק ניתן להזיז את כדור הארץ כולו גם בהפעלת כוח קטן מאוד, כל עוד מתרחקים מספיק מנקודת הסמך.
עקרון הפעולה.
את המבנה התומך של המנוף ניתן לחלק לעמוד הניצב לקרקע, ולקורה אופקית שמקבילה לקרקע. קורה זו היא זרוע המנוף. מבנה זה מגדיר מישור שניצב לקרקע.
בניגוד למכניקה של גוף קשיח, חוסר הצפידות של מרכיבי המערכת הוא עיקר העניין, והמורכבות, שלה. השאיפה היא ששני הגופים ינועו לאורך שני קטעים מקבילים. בהיותם מקבילים, המרחק בין הקטעים קבוע. אך, בניגוד לגוף קשיח, המרחק המוחלט בין שני הגופים יכול להשתנות.
את הגוף שמיצר את הכוח להנעת הגוף השני, ובמקרים רבים מובלע במנוף, ניתן לראות כמקור כח. המבנה התומך, הגוף אותו מעוניינים לשנע, מקור הכוח, והמרחב שנוצר על ידי כל הנקודות בהן הגוף המשונע יכול להימצא הן מערכת פיזיקלית סגורה. כאשר עמוד המנוף, ובכלל זה נקודת הסמך, המכונה לעיתים נקודת האחיזה או נקודת המשען, קבועים במרחב. בשימוש בפועל מקנים לזרוע המנוף יכולת סיבוב במישור המקביל לקרקע, כאשר ציר הסיבוב הוא עמוד המנוף. בכך מגדילים את המרחב אליו ניתן להעביר את הגוף המשונע, ואת המקומות האפשריים להתקנת המנוף. מסיבות של יעילות ויציבות המערכת מקפידים שהמטען המשונע ינוע רק במישור שמוגדר על ידי המבנה התומך. בכל זמן, המערכת נמצאת בשיווי משקל מכני סביב נקודת הסמך - נקודת שיווי המשקל. ניתן להחשיב נקודה זו כמרכז המסה של המערכת. שיקולים של יציבות ובקרה מגבילים מאוד את התאוצה שמעניקים לגוף המשונע בעת השינוע.
היתרון המכני במנוף.
ניתן לחשב את היתרון המכני מאיזון מומנט הכוח סביב נקודת המשען
כאשר T הם המומנטים המופעלים משתי הזרועות; M1 הוא הכוח המופעל על זרוע הכוח, M2 הוא הכוח המופק על המשא, a הוא אורך זרוע הכוח ו-b הוא אורך זרוע המשא (מרחק העומס מנקודת המשען)
היתרון המכני M.A של המנוף הוא היחס בין הכוח המושקע לכוח המופק ממנו (הכוח הפועל על המשא)
כלומר היתרון המכני הוא יחס אורכי הזרועות.
סוגי מנופים.
מבחינים בשלושה טיפוסי מנופים. ההבחנה היא על פי נקודות החיתוך של קו הפעולה של הכח וקו התנועה של המשא, אשר מקבילים זה לזה, עם קו המאונך לקווים אלו, ומכיל את נקודת הסמך.
שימושים נפוצים.
כלים ומכשירים יומיומיים מפותחים על פי שימוש בעקרון המנוף.
מירין
מִירִין (בקנג'י: 味醂, בהיראגאנה: みりん) הוא ליקר אורז מהמטבח היפני, בדומה לסאקה ובעל אחוז אלכוהול נמוך ממנו. זהו מצרך חשוב במטבח היפני, בעל טעם מתקתק.