הורמון מסוג אינקרטין הוא הורמון שמופרש מהמעי בתגובה למזון (בעיקר פחמימות) שמגיע למעי. האינקרטינים מגרים הפרשת אינסולין ותורמים להפרשת אינסולין כתלות ברמות הגלוקוז בדם. קיימים מספר הורמונים אינקרטיניים והידועים בהם הם GIP ו-GLP-1. זמן מחצית החיים של GLP-1 הוא קצר מאוד משום שהוא עובר פירוק על ידי האנזים DPP-IV.
סיטאגליפטין מעכב את פעילות האנזים DPP-IV ובכך מאריך את משך הפעילות של האינקרטינים ועוזר לאזן את רמות הגלוקוז בדם.
התוויות נגד ואזהרות.
אין להשתמש בתרופה סיטאגליפטין אם:
יש להיזהר בשימוש בסיטאגליפטין במצבים הבאים:
תופעות לוואי.
לכל תרופה קיימות תופעות לוואי שחלקן איננו קשור לפעילותה הפרמקולוגית של התרופה בעוד אחרות כן קשורות.
באופן כללי התרופה די נסבלת היטב עם מעט תופעות לוואי.
מבין תופעות הלוואי של התרופה אפשר למנות: שלשולים, עצירות ובחילות. התרופה גם עלולה לגרום להיפוגליקמיה (בעיקר אם ניתנת יחד עם תרופות אחרות לטיפול בסוכרת) ולבצקות פריפריות.
דלקת בלבלב.
דלקת בלבלב (פאנקריאטיטיס) היא תופעת לוואי נדירה אך מסוכנת של סיטאגליפטין. למרות שלא ידוע קשר ברור בין דלקת בלבלב לבין נטילת סיטאגליפטין יש לעקוב אחרי המטופל שנוטל את התרופה ולעקוב אחרי סימנים של דלקת בלבלב. דלקת בלבלב מתאפיינת בכאב חמור באזור הבטן שאינו חולף. הכאב יכול להקרין גם לאזור הגב ולעיתים גם להיות מלווה בהקאה.
השפעה לבבית.
מחקרים שנעשו על התרופה סאקסאגליפטין ואלוגיפטין, שהן תרופה מאותה משפחה של סיטאגליפטין, הראו כי בקבוצת המטופלים שנטלה תרופות אלו נצפתה עלייה בשיעור האשפוזים על רקע אי ספיקת לב. לפיכך ה-FDA דרש מחברות התרופות לבדוק את הנתונים עבור כל התרופות ממשפחת מעכבי ה-DPP-IV, כולל סיטאגליפטין.
כפי הנראה, שלסיטאגליפטין אין השפעה לרעה על הלב, ומתן של התרופה לא העלה סיכון להחמרת התפקוד הלבבי או אשפוזים על רקע אי ספיקת לב.
רגישות יתר.
מתן של מעכבי האנזים DPP-IV, כולל סיטאגליפטין, היה כרוך בהופעת תופעות לוואי של רגישות יתר, כגון תגובה אנאפילקטית, אנגיודמה ווסקוליטיס. תופעות לוואי אלו גם התרחשו במטופלים שנטלו מעכבי ACE או תרופות ממשפחת ה-ARB ורגישות יתר יכולה להתבטא גם ברגישות לשתי התרופות.
כאב חמור עד כדי נכות.
בשנת 2015, הוסיף ה-FDA אזהרה חדשה לגבי סיכון לכאבי מפרקים "חמורים וגורמי נכות" לתוויות של כל מעכבי האנזים DPP-IV. בנוסף לסיטאגליפטין, גם מעכבי DPP-IV אחרים כגון לינגליפטין (טרג'נטה), סקסגליפטין (אונגליזה) ואלוגליפטין חייבים לשאת גם את תווית האזהרה.
תכשירים בישראל המכילים סיטאגליפטין.
השם המסחרי של סיטאגליפטין בישראל הוא Januvia, והיא קיימת כטבליות במינונים הבאים:
המינונים הנמוכים מיועדים לחולים בהפרעות בדרגות שונות של תפקוד כלייתי.
מאחר שסיטאגליפטין מופרש בעיקר בשתן, הרמות שלו עלולות להצטבר בדם במצבים של מחלות כליה ולשם כך נדרשת התאמת מינונים למטופלים אלו.
תכשירים משולבים עם מטפורמין.
מאחר שמטפורמין מהווה כיום את טיפול הבחירה בסוכרת, קיימים תכשירים המשלבים סיטאגליפטין יחד עם מטפורמין. תכשירים אלו נועדו לשפר הענות לטיפול התרופתי. השם המסחרי שלהם הוא ג'נואט Januet.
סיטגליפטין
מצב משפחתי (פירושונים)
רשימת האמנים הנמכרים ביותר
מצב משפחתי (הארץ)
רמת דוד (בסיס)
יחזקאל ליבשיץ
רבי יחזקאל ליבשיץ (לעיתים: ליבשיטץ; ה'תרכ"ד, 1864 - י"ג באדר ב' ה'תרצ"ב, 21 במרץ 1932) היה רב פולני-ליטאי, רבן של כמה ערים בליטא ובפולין. נודע על שם ספרו "המדרש והמעשה".
ביוגרפיה.
נולד בראסיין לרב הלל ליבשיץ, בילדותו התפרסם כעילוי ושקדן, כנראה למד בתלמוד תורה בקלם, ובגיל 19 נישא לרחל בתו של מוכר הספרים הביאליסטוקאי יצחק אייזיק פעֶשעֶס. בתרמ"ז התמנה לרב ביורבורג ואחריה כיהן כרב בבויסק שבקורלנד. עם עזיבתו את בויסק, התמנה תחתיו רבה של זיימל, הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
בשנת 1902 היה מועמד לכהונת רב העיר ורשה לאחר פטירת ראש המו"צים הרב שמואל זנוויל קלפפיש, הוא יכול היה לכהן במקביל גם כ"רב מטעם" בשל שליטתו בשפה והשכלתו הכללית. ואולם מינויו נבלם בידי חסידים ואדוקים שחששו שיביא עמו מודרנה, ובידי בעלי עניין אחרים.
באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 הוזמן לכהן כרב ואב"ד בפלוצק, בשל יתרונו ביכולתו לשמש גם כרב דתי וגם כרב מטעם הממשלה. הוא הגיע לפלוצק, אך בשנת תרס"ג (1903), התברר ש"הרב מטעם" שלפניו שעזב את משרתו מפאת מעצרו עקב הלשנה, זוכה בדינו וחזר למשרתו, הוא סירב לכהן כרב למחצה והשעה את עצמו מהרבנות. בשנה שאחריה התקיימו בחירות מחדש למשרת הרב מטעם והרב ליבשיץ זכה בהן ונכנס לתפקידו. לרגל השנה האזרחית 1904, קיבל מדליית זהב מטעם הצאר ועליה הכתובת הרוסית: "בעד החריצות".
משנת ה'תרס"ו, 1906, ועד סוף ימיו כיהן כרבה של קאליש ונבחר לשמש כיושב ראש אגודת הרבנים בפולין. בתקופת כהונתו בקאליש הוצעו לו משרות רבנות הערים לודז' וקובנה. הצעת הרבנות בלודז' באה ביוזמת מקורביו אך הם לא הצליחו לגבש לה רוב בקרב הגוף הבוחר, ומהצעת הרבנות בקובנה נרתע הרב ליבשיץ עצמו שכבר הגיע לעשות את השבת הראשונה שלו כרב בקובנה, לאחר שהבין שיש המתנגדים לכהונתו בעיר.
בראשית תקופת מלחמת העולם הראשונה שהה מחוץ לארצו, וכשחזר ב-1916 נרתם לפעילות הציבורית לשיקום העיר בדגש על סיוע לתושבים היהודים ששרדו בה. עם כינון הרפובליקה הפולנית השנייה הוקמו בערי פולין מועצות עירוניות, והוא נבחר למועצת העיר קאליש.
במכתבו לרב אברהם יצחק הכהן קוק משנת 1925 הוא דן בהצעת רבנות אפשרית בארצות הברית או בארץ ישראל, אולי בחיפה. ב-1926 נסע לארצות הברית להזמנת ועד עזרת תורה ואגודת הרבנים להשתתף בוועידה השנתית ה-24 של האגודה בפאראקווי, במסגרת ביקורו זה, סייר בקהילות אחדות ובהן בפילדלפיה. ב-1929 השתתף כציר יהדות פולין באספה המכוננת של הסוכנות היהודית בציריך.
בשנת ה'תר"ץ 1930 פרסם קריאה ליהודי קאליש להעדיף את אתרוגי ארץ ישראל על פני אתרוגי קורפו. הוא ציין את מכתביו בעיתונות בעת פולמוס אתרוגי קורפו בהם טען שמלבד החשש שמדובר באתרוגים מורכבים, יש להעדיף את אתרוגי ארץ ישראל כדי לסייע לפרנסת החקלאים היהודים. כן הזכיר את העובדה שרבה הקודם של קאליש, הרב חיים אלעזר וקס, לחם כנגד אתרוגי קורפו ולמען אתרוגי ארץ ישראל.
בחנוכה ה'תרצ"ב ערכה הקהילה היהודית בקאליש מסיבה לכבוד חצי יובל לכהונתו ברבנות העיר, זמן קצר לאחר מכן בתענית אסתר, י"ג באדר ב', 21 במרץ 1932 נפטר הרב ליבשיץ. בקבורתו נחנך בית הקברות החדש בקאליש.
לפי צוואתו אמור היה בנו הרב אליעזר ליבשיץ לכהן אחריו כרבה של קהילת קאליש, אך הקהילה העדיפה למנות את הרב מנחם מנדל אלתר מפביאניץ, והמינוי התעכב עד שנת תרצ"ח בשל סירובו של הרב אלטר לבוא לקאליש עד שהקהילה תמלא את התחייבויותיה כלפי משפחת הרב ליבשיץ ובנו.
משפחתו.
שני אחיו כיהנו אף הם ברבנות: רבי אליעזר ליבשיץ בזדונסקה וולה, ורבי יעקב ליבשיץ בקונין.
רחוב ירושלים
הודעת חג המולד המלכותית
הודעת חג המולד המלכותית (באנגלית: The Queen's Christmas Message או The King's Christmas Message בעת כהונתו של מונרך ממין זכר) היא שידור של הריבון של ממלכות חבר העמים הבריטי אל אזרחי חבר העמים הבריטי שמתבצע מדי שנה בחג המולד. המסורת החלה ב-1932 בשידור רדיו של המלך ג'ורג' החמישי בשירות העולמי של ה-BBC. כיום, מוקראת ההודעה על ידי המלכה אליזבת השנייה ומשודרת בטלוויזיה, ברדיו ובאינטרנט באמצעות גופי שידור שונים.
היסטוריה.
הרעיון של שידור הודעה לחג המולד על ידי הריבון אל אזרחי האימפריה הבריטית הוצע ב-1932 על ידי מייסד ה-BBC, סר ג'ון ריית', כדרך לחנוך את "השירות האימפריאלי" (BBC Empire Service, כיום, "השירות העולמי", BBC World Service). באותה שנה הקריא ג'ורג' החמישי את הודעת חג המולד הראשונה. בתחילה היסס המלך לגבי השימוש במדיום החדש, אך דעתו נחה לאחר ביקור שקיים בקיץ באולפני ה-BBC והוא הסכים להקריא את הנאום מאולפן זמני שהוקם בבית סאנדרינגהאם. בשידור הושמעו פעמונים ושירת מקהלה מהכנסייה המקומית והוא הגיע לכ-20 מיליון מאזינים מאוסטרליה, קנדה, הודו, קניה, דרום אפריקה והממלכה המאוחדת.
בעוד שאחיו אדוארד השמיני, התפטר זמן קצר לפני חג המולד הראשון שלו כמלך, המשיך ג'ורג' השישי במסורת שידורי חג המולד של אביו. בהודעה ששידר בשלבי הפתיחה של מלחמת העולם השנייה, הוא השמיע את המשפט המפורסם שלו: "אמרתי לאדם שעמד בפתחה של השנה" (I said to the man who stood at the Gate of the Year).
בתו של ג'ורג' השישי, המלכה אליזבת השנייה, נשאה את נאום חג המולד הראשון שלה מחדר העבודה שלה בבית סאנדרינגהאם בשעה 15:07 ב-25 בדצמבר 1952, 11 חודשים לאחר מותו של אביה. ב-1957 החל הנאום להיות משודר בטלוויזיה, ומאז ועד 1996 הופק השידור על ידי ה-BBC. רק ב-1969 לא שודרה ההודעה עקב שידור של סרט דוקומנטרי בשם "המשפחה המלכותית" (Royal Family) שצולם במהלך הקיץ בהקשר להכתרתו של צ'ארלס, נסיך ויילס. לפיכך הוחלט שלא תשודר ההודעה, אך המלכה מסרה הודעה כתובה.