קוואנו נולד ב-12 בפברואר 1965 בוושינגטון הבירה, למשפחה קתולית. הוריו הם אוורט אדוארד קוואנו ג'וניור ומרתה גמבל (מרפי). אמו הייתה מורה להיסטוריה בתיכונים וודסון ומקינלי בוושינגטון בין 1960 ל-1970. היא קיבלה תואר במשפטים מאמריקן יוניברסיטי בשנת 1978, ולאחר מכן כיהנה כשופטת בבית משפט מחוזי במרילנד מ-1995 עד 2001. הוא גדל בבת'סדה שבמרילנד, למד בבית ספר תיכון קתולי לבנים (Georgetown Preparatory School) בצפון בת'סדה. לאחר מכן למד לתואר ראשון (BA, 1987ׂׂ) ולתואר במשפטים (JD, 1990), שניהם מאוניברסיטת ייל. לאחר סיום לימודיו התמחה אצל השופט וולטר סטפלטון בבית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור הסבב השלישי , לאחר מכן אצל השופט אלכס קוזינסקי בבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים. לאחר מכן, היה במשך שנה עוזר מחקר לקנת' סטאר, אז פרקליט המדינה של ארצות הברית. לאחר מכן התמחה והיה עוזר לשופט בית המשפט העליון אנתוני קנדי, שאת מקומו ירש לימים.
לאחר ההתמחות אצל קנדי הצטרף כיועץ למשרד החוקר המיוחד שהקים קנת' סטאר לטיפול בפרשת ווייטווטר, שם הוא טיפל בפרשיות רבות שצצו באותו זמן ובין השאר היה מהעורכים הראשיים של דו"ח סטאר שהוגש לקונגרס של ארצות הברית בעניין פרשת מוניקה לווינסקי, והשתתף בחקירת פרשת התאבדותו של סגן היועץ המשפטי של הבית הלבן וינסנט פוסטר. בעבודתו שם תמך בהדחתו של הנשיא ביל קלינטון. לאחר מכן היה כשנה שכיר במשרד עורכי הדין קירקלנד אנד אליס. הוא שב לעבוד עבור סטאר ובשנת 1998 ייצג את ארצות הברית בתיק שנידון בבית המשפט העליון שלה, וטענותיו נדחו בבית המשפט ברוב של 3–6. המקרה נסוב סביב פרשת התאבדותו של פוסטר, ובה דרשה המדינה רשות גישה לפתקים שכתב עורך הדין של פוסטר באחת מהפרשות שבהן היה מעורב, זאת בניגוד לחיסיון עו"ד-לקוח.
במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 כשנוצרה סוגיית ספירת הקולות במדינת פלורידה הוא הצטרף לצוות המשפטי של ג'ורג' ווקר בוש שטען שאין לספור מחדש את הקולות בפלורידה. עם כניסת ג'ורג' ווקר בוש לכהונתו כנשיא, מונה ברט קוואנו ליועצו ולאחר שנתיים מונה למזכיר סגל הבית הלבן.
ב-25 ביולי 2003 מינה אותו בוש לשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה. המינוי התעכב בסנאט במשך שלוש שנים לנוכח התנגדות הדמוקרטים שטענו שהוא מועמד מפלגתי מדי ולא מתאים לכס השיפוט. לבסוף, ועדת המשפט של הסנאט אישרה את מינויו, בהצבעה מפלגתית של 8–10. ב-26 במאי 2006 אושר מינויו במליאת הסנאט בהצבעה של 36–57. הוא הושבע לתפקידו ימים אחרי כן, ב-1 ביוני אותה שנה, על ידי השופט קנדי. חוות הדעת הראשונה שכתב פורסמה ב-17 בנובמבר אותה שנה.
בתקופת כהונתו כשופט שימש קוואנו כמרצה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד ואף לימד מספר קורסים בבתי ספר למשפט אחרים כדוגמת ייל.
פסיקות.
הפלות.
בשימוע לבית המשפט לערעורים, אמר קאוונו שהוא מחשיב את פסק דין רו נגד וייד כתקדים משפטי והוא יאשרר אותו, אך מאוחר יותר פסק בעד הגבלות מסוימות על הפלות. לדוגמה, פסק בדעת מיעוט כי מחלקת הבריאות יכולה למנוע מקטינה בת מהגרים הפלות. פסק הדין אושר על ידי בית המשפט העליון.
רפורמת הבריאות של אובמה.
בנובמבר 2011 כתב קוואנו דעת מיעוט נגד פסק דין לאשר את רפורמת הבריאות של הנשיא אובמה. הוא טען שהסוגיה אינה נמצאת בתחום שיפוטו של בית המשפט העליון. בתיק נוסף שעסק ברפורמה זו, כתב חוות דעת ארוכה שדרשה עיון מחדש בתיק, בניגוד לדעת הרוב בבית המשפט.
כלכלה ותקנות להגנת הסביבה.
ב-2014 פסק יחד עם הרוב שהתיקון הראשון לחוקה אינו אוסר על הממשלה לדרוש מיבואני בשר להוסיף תווית עם שם המדינה ממנה הגיע הבשר. במקרה אחר פסק בית המשפט העליון נגד חוות דעת שכתב לפיה יש לפסול תקנות מסוימות להגנת הסביבה.
זכויות להט"בים.
ב-2020 פסק בדעת מיעוט בבית המשפט העליון כי חוק זכויות האזרח אינו מגן על להט"בים מפני פיטורים. קוואנו לא הצטרף לדעת המיעוט של סמואל אליטו וקלרנס תומאס, אלא כתב אחת משלו.
פסיקות נוספות ומאמרים.
בשנת 2009 כתב מאמר עבור כתב העת המשפטי של אוניברסיטת מינסוטה ובו טען שיש לשחרר את נשיא ארצות הברית בזמן כהונתו מ"חקירות ומתביעות אשר גוזלות מזמנו ומפריעות לו לבצע את תפקידו כיאות, ואינן משרתות היטב את האינטרס של הציבור". מאמר זה משך תשומת לב כשהנשיא דונלד טראמפ מינה אותו כמועמד לשופט בבית המשפט העליון, לאור העובדה שקמפיין הבחירות של טראמפ היה אז תחת החקירה המתמשכת של רוברט מולר.
בביקורת על ספר העוסק בפרשנות של החוק, העיר קאוונו ששופטים לעיתים קרובות לא יכולים להכריע במשמעות של חוק כאשר לשון החוק מעורפלת. לפתרון הבעיה הציע קאוונו ששופטים יפנו קודם כול לקריאה ולהבנה הטובה ביותר של החוק, וזאת באמצעות פירוש מילולי של החוק תוך כדי מבט על ההקשר שלו ומבט כולל על כל חלקיו, ורק לאחר מכן לנקוט בשיטות פרשניות אחרות שיכולות לשנות את המסקנה כמו למשל: היסטוריית החקיקה, הימנעות חוקתית (constitutional avoidance) ודוקטרינת ההיענות של פסק דין שברון.
מינוי לבית המשפט העליון.
ברט קוואנו נמנה עם שבעת המועמדים שרואיינו אישית על ידי הנשיא טראמפ לתפקיד שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית. ב-9 ביולי 2018 הודיע טראמפ שקוואנו הוא מועמדו למשרה זו. המינוי היה טעון אישור הסנאט, שעורך שימועים למועמדים לבית המשפט העליון. טרם השימוע נטען על ידי הדמוקרטים כי הבית הלבן מסתיר מסמכים הנוגעים לקוואנו מימי כהונתו בממשל בוש הבן, שבסופו של דבר הועברו לוועדה רק יממה לפני תחילת השימוע. השימוע של קוואנו החל ב-4 בספטמבר 2018, ובמהלכו עומת קוואנו בתחילה עם הצהרות עבר שלו, ועם עמדותיו העתידיות לגבי נושאים במחלוקת (כמו פסק דין רו נגד וייד או החזקת נשק).
טענות להתנהגות מינית בלתי הולמת.
ב-13 בספטמבר הגיע מכתב לידי הסנאטורית דיאן פיינשטיין ובו כתבה אישה כי קוואנו תקף אותה מינית עם חברו מארק ג'אדג' כאשר היה בן 17 והיא בת 15. רק לאחר תום שלב העדויות והשאלות בכתב בשימוע בסנאט, הודלף המכתב לתקשורת, ונחשפה התלונה וכי המתלוננת היא פרופסור לפסיכולוגיה, כריסטין פורד, מאוניברסיטת פאלו אלטו. לאחר מספר ימים פורסמה בתקשורת תלונה של דברה רמירז, כי בהיותם סטודנטים באוניברסיטת ייל, השתכר קאוונו והתערטל בפניה בבוטות לעיני אחרים. קוואנו פרסם מיד הכחשה, שעליה חזר בריאיון לרשת פוקס ניוז עם אשתו.
יושב ראש ועדת המשפט של הסנאט, אשר עורכת את השימוע למועמדים לשיפוט, הסנאטור צ'אק גראסלי אמר כי מטריד אותו כי האשמות על אירועים שהתרחשו לפני 35 שנה צצות בדיוק בזמן השימוע, וכי קוואנו עבר בדיקות רקע על ידי ה-FBI מספר פעמים לתפקידים קודמים ולא נמצא דבר. ב-24 בספטמבר טענה אשה שלישית בשם ג'ולי סווטניק, בתצהיר בשבועה דרך עורך הדין מייקל אוונאטי, כי ראתה את קוואנו וחברו מארק ג'אדג' מתייחסים באופן פסול לבחורות בעת מספר מסיבות שנכחו בהן ביחד, שבהן, לטענתה, אף סיממו בחורות כדי לאנוס אותן. קוואנו הכחיש האשמות אלו.
לאור ההתפתחויות נערך שימוע נוסף ב-27 בספטמבר ובמסגרתו העידה כריסטין פורד בפני הוועדה. לאחר מכן העיד גם קוואנו עצמו בנוגע לטענות כלפיו. קוואנו טען כי הוא קורבן למזימה מטעם בני הזוג ביל והילרי קלינטון. מטעם הרפובליקנים בוועדה חקרה את פורד רייצ'ל מיטשל (ובאופן חלקי גם את קוואנו), תובעת ממחוז מריקופה. היא פרסמה חוות דעת בכתב לפיה לדעתה אף תובע סביר לא היה מעמיד לדין את קוואנו בעניין כריסטין פורד על סמך הראיות שהוצגו בוועדה. הסנאטורים הדמוקרטים חקרו את העדים בעצמם. שופט בית המשפט העליון בדימוס ג'ון פול סטיבנס אמר כי לאור עדותו של קוואנו הוא הגיע למסקנה כי הוא איננו מתאים לשיפוט. השימוע עורר עניין רב בציבור האמריקני ורבים צפו בו בשידור חי.
הצבעת הסנאט.
ב-28 בספטמבר הצביעה ועדת המשפט של הסנאט בעד מינויו של קוואנו לתפקיד, וקידמה את המינוי לשלב הבא – הצבעה בסנאט. הוועדה המליצה לדחות את ההצבעה בשבוע כדי לאפשר ל-FBI לחקור את הטענות שהועלו נגד קוואנו, לאחר מכן הנשיא טראמפ הורה ל-FBI לפתוח חקירה בעניין שתימשך פחות משבוע. לקראת הדיון המכריע בסנאט, פרסם קוואנו ביום חמישי בלילה מאמר ב"וול סטריט ג'ורנל", שבו אמר כי היה אמוציונלי מדי בעדותו בפני ועדת המשפט, וכי הוא מתחרט על כמה דברים שאמר אז.
תוצאות החקירה הובאו לידיעת חברי הסנאט אך לא פורסמו פרט לדיווח חלקי בתקשורת, לפיו לא נמצאו ראיות לטענות נגד קוואנו, וכך אמר גם מיטש מקונל, מנהיג סיעת הרוב הרפובליקאית בסנאט. ב-6 באוקטובר אושר המינוי סופית בהצבעה במליאת הסנאט ברוב של 50—48. בהמשך אותו יום הושבע קוואנו לשופט בבית המשפט העליון.
דרישה לחקירת FBI נגד שתיים מהמתלוננות.
כחודש לאחר הצבעת הסנאט, הודתה אחת מהמתלוננות נגד קוואנו כי שיקרה בזדון ובכוונה תחילה בעדותה במטרה לפגוע בסיכוייו להתקבל לתפקיד וה- FBI פתח בחקירה נגדה. ראש הוועדה המשפטית בארצות הברית, הסנאטור צ'אק גרסלי, חשף את ההונאה במכתב ששלח לסוכנות המודיעין ולמערכת המשפטית עם דרישה לחקור את המתלוננת ג'ודי מונרו-לייטון על כך ששיקרה בפני הקונגרס כשטענה כי קבאנו ניסה לאנוס אותה. בעקבות החקירה, מונרו-לייטון הודתה כי מעולם לא פגשה את קבאנו, ושלחה את המכתב במטרה מכוונת לפגוע במינויו לבית המשפט העליון.