דיאב עובייד נולד ב-1911 בטייבה, וגדל בטולכרם. בצעירותו עסק במסחר. ב-1936 הצטרף יחד עם אחיו הגדול, כאמל, למרד הערבי הגדול. ב-1937, במהלך המרד, העביר כאמל את דיאב אל משפחתם בג'בשית. דיאב גר אז בבית דודו - אביו של המחבל השייח' עבד אל-כרים עובייד לימים פעיל מרכזי בחזבאללה. ב-1944 שב דיאב עובייד לארץ ישראל, ובמשך השנים המשיך לשמור על קשר עם משפחתו בלבנון, דרך צד שלישי. עם שובו לארץ ישראל התיישב ביפו, עסק במסחר בתוצרת חקלאית, כיהן כחבר מועצת הסוחרים באזור יפו והסביבה, קשר קשרים עם יהודים ולמד עברית. ב-1948 עבר לטייבה ועסק בחקלאות, וב-1951 התמנה לחבר במועצת הכפר, בה כיהן עד 1958. לקראת הבחירות לכנסת הרביעית איים עובייד לרוץ לכנסת בראש רשימה נפרדת מזאת של פארס חמדאן, אולם נתרצה לוותר על כוונתו זאת תמורת הבטחה שהוא יהיה המועמד לקראת הכנסת החמישית. עובייד נחשב לתקיף יותר ממחמוד א-נאשף ועל כן נתמך בידי מפא"י בתקווה שיביא יותר קולות.
ב-1961 נבחר עובייד לכנסת מטעמה של "שיתוף ואחווה", רשימת מיעוטים שפעלה תחת חסותה של מפא"י. הוא כיהן כחבר בכנסות החמישית, השישית והשביעית (1961 - 1973). בפברואר 1962 ו-1963, בעת שהכנסת החליטה על חודו של קול על המשך הממשל הצבאי על ערביי ישראל, נמנה דיאב עובייד עם המצדדים בהמשך הממשל הצבאי.
עובייד הוא סבו של המחבל קייס עובייד, חוטפו של אלחנן טננבוים.
טריניטיט
טריניטיט (אנגלית: Trinitite) הוא השם שניתן למשקע זכוכיתי שנוצר על פני קרקע המדבר לאחר הניסוי הגרעיני הראשון בהיסטוריה, ניסוי טריניטי שהתקיים ב-16 ביולי 1945 בניו מקסיקו. הזכוכית מורכבת בעיקר מסיליקה ופצלת השדה, שהותכו בפיצוץ האטומי. צבעה בדרך כלל ירוק בהיר. הזכוכית רדיואקטיבית אך במידה נמוכה ולכן טיפול בה בטוח למדי לתקופות זמן קצרות.
בסוף שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, נאספו דוגמאות רבות ונמכרו לאספני מינרלים. גם כיום ניתן למצוא עקבות של החומר באתר טריניטי, למרות שרובו נאסף ונקבר על ידי הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית ב-1952. כעת חל איסור על לקיחת החומר מהאתר. למרות זאת, חומר שנלקח לפני הטלת האיסור נותר ברובו בידי אספנים.
ב-2005 העלו רוברט הרמס, חוקר המעבדה הלאומית לוס אלמוס, והחוקר העצמאי ויליאם שטריקפאדן, השערה לגבי מקור החומר. לפי השערה זו, המינרל לא נוצר מחול שנחשף לכדור האש, אלא על ידי חול שנשאב למעלה לתוך כדור האש עצמו, והומטר אל האדמה בצורה נוזלית.
השם "טריניטיט" משמש לעיתים לכל השאריות הזכוכיתיות באתרי ניסויים גרעיניים, ולאו דווקא רק לשאריות באתר טריניטי.
ראו גם.
חומר רדיואקטיבי הנקרא Chernobylite שנוצר בעקבות האסון בצ'רנוביל
אלטמן
טובה חסין
טובה "טובהל'ה" חסין (נולדה ב-7 ביולי 1947) היא מעצבת אופנה ישראלית.
חייה.
נולדה בשם טובה מרון בקיבוץ משמרות. את שנות ילדותה העבירה בבית הילדים עם החבר הטוב, שלום חנוך. שירתה בצבא כפקידה בצנחנים.
טובל'ה בילתה בגזירה ובתפירה עד שבשנות ה-70 עברה לתל אביב ועבדה כמוכרת בגדים. החנות הראשונה שלה נפתחה בשותפות מקצועית עם הבדרנית ציפי שביט. אחרי סגירת הבוטיק של השתיים, הפכה טובל'ה לאחת מכוהנות האופנה של תל אביב, כשפתחה חנות בגדים בצפון דיזנגוף בשנות ה-90. מבחינה עסקית, ניהל אותה בעלה עמית חסין.
בשנת 1998 בני הזוג חסין הורשעו, על פי הודאתם, בהעלמת הכנסות של כ-1.4 מיליון שקלים במהלך שנות המס 1993-1996. טובל'ה נידונה לשישה חודשי עבודות שירות ושנת מאסר על תנאי וכן קנס של 150 אלף שקל. על חברת טובל'ה הושת קנס של 50 אלף שקל. כאשר בעלה עמית חסין הורשע בעוד עבירה של קבלת דבר במרמה.
בין השנים 1968–2013 הייתה נשואה לעמית חסין, איש צבא לשעבר ואיש עסקים ולהם שלוש בנות, בהן מעצבת האופנה נעמה חסין.
בשנת 2015 הצטרפה בתה נעמה חסין לבית האופנה "טובל'ה" ויחד הן השיקו את הקו המשותף "טובל'ה פלוס". התצוגה הראשונה שלהן הייתה עבור קולקציית סתיו חורף 2016.
בשנת 2018 טובל'ה העבירה את המושכות לבתה נעמה חסין שיצרה לבדה את התצוגה והקולקציה של אותה השנה, ועברה לתפקיד הארט דיירקטור.
השתתפה בטלוויזיה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "גולסטאריות" (עונת הנשים של "גולסטאר"), בתוכניות הדוקו "דוקוסלב" ו"סיפורי בדים", בתוכנית הראיונות "שניים", ובשעשעועון הסאטירי "פפראצי".
טובה'לה חסין
טובהל'ה חסין
אן דה מונמורנסי
אן דה מונמורנסי (צרפתית: Anne de Montmorency; 15 במרץ 1493 - 12 בנובמבר 1567) היה מפקד צבא ומדינאי צרפתי. בן לבית מונמורנסי.
חייו.
נולד בעיירה שאנטיאי שמצפון לפריז לאב שהיה בעל מעמד מיוחד בחצרו של לואי השנים עשר מלך צרפת. היה בן טיפוחיה של המלכה אן מברטאן, אשת המלך, שהעניקה לו את שמה (אן) כשמו הראשון. קיבל את חינוכו בחצר המלכות יחד עם פרנסואה (פרנסואה הראשון מלך צרפת לעתיד).
כאשר פרנסואה הראשון עלה על כס המלוכה (1 בינואר 1515) דה מונמורנסי הפך לדמות חשובה בחצר המלכות. באותה שנה, כאשר המלך השתלט על העיר מילאנו, דה מונמורנסי התלווה אליו כשיצא עם צבאו לאיטליה, והצטיין בקרב מאריניאנו (13 - 14 בספטמבר). ב-1516 נתמנה למושל העיר נובארה שממערב למילאנו. ב-1518 היה אחד מבני הערובה שנשלחו לאנגליה להבטחת פירעון החוב של פרנסואה הראשון להנרי השמיני מלך אנגליה עבור העיר טורנה (כיום בבלגיה). ביוני 1520 היה נוכח ב- "שדה אריג הזהב" שליד העיר קאלה, שם נפגשו שני המלכים ברוב פאר והדר. אחרי כן הופקד על ניהול המשא ומתן בין שתי הממלכות.
ב-1521 ארגן את ההגנה על העיר מזייה, שבגבולה הצפוני של צרפת, נגד צבא האימפריה הרומית הקדושה. באותה שנה פיקד על צבא השכירים השווייצרי שלחם לצד צרפת באיטליה. ב-1522 הובס בקרב ביקוצ'ה בצפון איטליה, אך למרות זאת זכה בתואר "מרשל של צרפת" כאות הוקרה על גבורתו. ב-1524 התלווה שוב לפרנסואה הראשון במערכה לכיבוש מילאנו, אך ב-24 בפברואר 1525 נלקח בשבי למדריד ביחד עם המלך לאחר שצבא המלך הובס בקרב פאביה בידי צבאו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. דה מונמורנסי השתתף במשא ומתן שהביא להסכם מדריד ששם קץ למלחמה הראשונה בין פרנסואה הראשון לבין קרל החמישי.
ב-1536 דה מונמורנסי השתתף בהגנה על חבל פרובאנס נגד קרל החמישי שפלש עם צבאו לצרפת, אחרי שפרנסואה הראשון פלש לדוכסות סבויה. ב-1538 נתמנה דה מונמרנסי למפקד העליון של הצבא הצרפתי. הוא ניסה להביא לפשרה בין שני המלכים, אך בהשפעת אן דה פיסלה הדוכסית ד'אטאמפ, שהייתה מאהבתו של פרנסואה הראשון, סר חינו של מונמורנסי בעיני המלך, וב-1541 הוא נאלץ לפרוש מחצר המלכות.
ב-1547 עם מות פרנסואה הראשון, ועם הכתרתו של אנרי השני למלך צרפת, דה מונמורנסי הפך ליד ימינו של המלך החדש. ב-1552 הוא לחם נגד צבא האימפריה הרומית הקדושה בחבל לורן, וכבש את הערים מץ, טול וורדן.אך ב- 10 באוגוסט 1557 נחל מפלה בקרב סן-קנטן ונפל בשבי הספרדים.
במלחמות הדת בצרפת בין הקתולים לבין הפרוטסטנטים היה דה מונמורנסי אחד מאנשי הטראומוויראט הקתולי שכלל גם את פרנסואה הדוכס מגיז ואת סנט אנדרה. דה מונמורנסי נלקח בשבי על ידי הפרוטסטנטים בקרב דרה (19 בדצמבר 1562), אך יחד עם אחיינו גאספאר דה קוליני, שהיה אחד ממנהיגי הפרוטסטנטים, השתתף בשיחות שהובילו להסכם אמבואז בין הצדדים הלוחמים (19 במרץ 1563).
ב-10 בנובמבר 1567 דה מונמורנסי הוביל את צבאו לניצחון על הפרוטסטנטים בקרב סן דני שבו נפצע באופן אנוש, וכעבור יומיים מת מפצעיו בפריז.
נבחרת גביע דייוויס של שווייץ
נבחרת גביע דייוויס של שווייץ היא האלופה משנת 2014 של גביע דייוויס.
נבחרת הטניס של שווייץ משחקת בגביע דייוויס החל משנת 1923, נכון לשנת 2014 שיחקה שווייץ מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 158 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 74, כאשר היינץ גונטארד הוא השחקן עם מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הגדול ביותר, 39 בסה"כ, לעומת זאת בעל שיא הניצחונות במשחקים, 37 במספרם הוא רוג'ר פדרר.
שווייץ העפילה לשלב הגמר בבית העולמי בשנת 1992 והפסידה לארצות הברית 3:1. בשנת 2010 ירדה שווייץ לבית האזורי I. שנה לאחר מכן היא עלתה בחזרה לבית העליון. בשנים 2012 ו-2013 היא הפסידה במשחקה הראשון בבית עליון אך נצחה במשחקי הפלייאוף ונשארה בבית העליון.
בשנת 2014, זכתה נבחרת שווייץ לראשונה בתולדותיה בגביע דיווייס לאחר ניצחון 3:1 בגמר על נבחרת צרפת
שווייץ משחקת בצבעים אדום ולבן.
בשנת 2015 הפסידה בשמינית הגמר של הבית העליון לבלגיה 3:2
הישגים.
מנחת העומר
מִנְחָת הַעֹמֶר או עֹמֶר הַתְּנוּפָה היא קורבן מנחת ציבור שמביאים מראשית הקציר, למחרת יום טוב ראשון של חג הפסח. הקרבת המנחה היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות. המנחה הייתה מובאת מסולת שעורים בנפח של "עומר" (מה שנתן למנחה את שמה) של ראשית הקציר, וקודם הקרבתה הייתה מונפת על ידי כהן לפני ה'. קורבן זה נקרא גם "מנחת ביכורים" על שם שמביאים אותו מהתבואה שביכרה. מיום הבאת העומר, מתחילה ספירת העומר, המונה את הימים שבין הבאת העומר לחג השבועות, בו מקריבים את שתי הלחם.
היום המדויק שבו יש לקיים את המצווה, ובהתאמה לחגוג את חג השבועות, היווה מוקד לפולמוס מרכזי בין הכתות היהודיות בתקופת המקדש.
תאריך ההקרבה "ממחרת השבת".
בתקופת בית שני התקיימה מחלוקת גדולה בין הפרושים לבין כתות אחרות בדבר תאריך הבאת העומר. למחלוקת זו השלכה על ספירת העומר ועל התאריך שבו חל חג השבועות, ולכן היו לה השלכות דרמטיות על אחדות העם באותם ימים. מקור המחלוקת בהבנת הפסוקים בתורה: