דאגלס חזר להארלם באמצע שנות השלושים לעבוד על טכניקות ציור הקיר שלו. בשנת 1934 הוזמן על ידי YMCA ברחוב 135 בניו יורק לצייר ציור קיר על הבניין שלהם, כמו גם על ידי מינהל העבודות הציבוריות לצייר את סדרת ציורי הקיר המוערכת ביותר שלו, ״הבטים של חיי השחורים״, עבור סניף הספרייה הציבורית של ניו יורק. הוא השתמש בציורי קיר אלה כדי לאפיין לציבור על מקומם של האפרו-אמריקאים לאורך ההיסטוריה של אמריקה והחברה הנוכחית שלה. בסדרה המורכבת מארבעה ציורי קיר, דאגלס לקח את הצופים מזמן העבדות לעידן השיקום בארצות הברית. וכן מדרך איומי הלינץ' וההפרדה באמריקה שלאחר מלחמת האזרחים לציור קיר אחרון המתאר את ההגירה של האפרו-אמריקאים צפונה לעבר הרנסאנס של הארלם והשפל הגדול. באותו הזמן, שימש דאגלס כנשיא גילדת האמנים של הארלם בשנת 1935, ארגון שנועד ליצור רשת של אמנים צעירים בעיר ניו יורק כדי לספק תמיכה והשראה במהלך הרנסאנס של הארלם.
1937-66.
בשנת 1937 העניקה קרן רוזנוולד לדאגלס מלגה לנסוע לדרום ארצות הברית ולבקר בעיקר באוניברסיטאות שחורות, כולל אוניברסיטת פיסק בנאשוויל, טנסי, מכון טוסקקי באלבמה ואוניברסיטת דילארד בניו אורלינס, לואיזיאנה. בשנת 1938 הוא קיבל שוב מלגה מקרן רוזנוולד כדי לנסוע לרפובליקה הדומיניקנית והאיטי כדי לייצור סדרת ציורים המתארים את חיי האיים הקריביים.
כשחזר לארצות הברית בשנת 1940, עבד באוניברסיטת פיסק בנאשוויל, טנסי, בעת שלימד גם במכללת המורים באוניברסיטת קולומביה בעיר ניו יורק. הוא קיבל את התואר השני לאמנויות בשנת 1944, ועבר לנאשוויל כדי לייסד את המחלקה לאמנות באוניברסיטת פיסק. [5] במהלך כהונתו כפרופסור במחלקה לאמנות, הוא היה המייסד של הגלריה לאמנות יפה של קרל ואן וכטן, שכלל אמנות לבנה וגם אפרו-אמריקאית במאמץ לחנך סטודנטים להיות אמנים בדרום האמריקאי.
הוא ניצל את חוויותיו כאמן בתקופת הרנסאנס בהארלם כדי לעורר את תלמידיו להרחיב את תנועות האמנות האפרו-אמריקאית. הוא עודד את תלמידיו ללמוד את ההיסטוריה האפרו-אמריקאית כדי להבין היטב את הצורך באמנות שלהם בתוך החברה הלבנה-אמריקאית. דאגלאס פרש מהוראה במחלקה לאמנות באוניברסיטת פיסק בשנת 1966.
אהרון דאגלס נפטר בגיל 79 ב -2 בפברואר 1979.
סגנון.
אהרון דאגלס פיתח שני סגנונות אמנות במהלך הקריירה שלו: תחילה כצייר מסורתי, אחר כך כצייר ציורי קיר ומאייר. דאגלס שילב נושאים אפריקאים ביצירות האמנות שלו כדי ליצור קשר עם אנשי הקהילה השחורה האמריקאית. עבודתו מתוארת כמופשטת, בכך שהיא הציגה את האוניברסליות של הקהילה האפרו-אמריקני באמצעות שירה, מחול ודימויים. באמצעות ציורי קיר ואיורים לפרסומים שונים הוא התייחס לנושאים חברתיים הקשורים לגזענות ולהפרדה בארצות הברית, והיה אחד האמנים החזותיים האפרו-אמריקאים הראשונים.
בעבודותיו מופיעות צלליות של גברים ונשים, לרוב בשחור לבן. התיאורים האנושיים הם בצורות שטוחות, זוויתיות וארוכות, וחריצים במקום עיניים. לעיתים קרובות, דמויותיו הנשיות נמשכות בתנוחה כפופה או בתנועה כאילו הן רוקדות בצורה מסורתית. הוא אימץ אלמנטים של מסכות ופסלים ממערב אפריקה לאמנות שלו, בטכניקה שהשתמשה בקוביזם כדי לפשט את דמויותיו לקווים. הוא השתמש בטווח צר של צבעים, לרוב בירוקים, חומים, אפורים ושחורים. צורותיו האנושיות צוירו בגוונים כהים יותר של הצבעים הנוכחיים בציור. לעיתים קרובות השתמש במעגלים קונצנטריים כדי להשפיע על הצופה להתמקד בחלק מסוים בציור.
עבודות האמנות שלו הן דו ממדיות, ודמויותיו האנושיות הן חסרות פנים, ומאפשרות לצורותיהן להיות סמליות וכלליות, כדי ליצור תחושת אחדות בתוך הקהילה. ציוריה של דאגלס כוללים צלליות שקופות למחצה כדי להציג את מאבקם של אפרו-אמריקאים ואת הצלחותיהם היחסיות בהיבטים שונים של חיי החברה.
עבודתו מתוארת כמיוחדת ביצירת קשר בין אפרו-אמריקאים לבין אבותיהם באפריקה באמצעות אלמנטים חזותיים המושרשים באמנות אפריקאית, ובכך מעניקים לחוויה האפרו-אמריקאית אסתטיקה סמלית.
מורשת.
אהרון דאגלס היה חלוץ התנועה המודרניסטית האפרו-אמריקאית בשילוב עם אסתטיקה של אמנות מסורתית אפריקאית עתיקה. הוא הקים את הבמה לאמנים אפרו-אמריקאים כדי להשתמש באלמנטים מההיסטוריה האפרו-אמריקאית לתאר נושאים גזעיים הקיימים בחברה.
בשנת 2007 ארגן מוזיאון ספנסר תערוכה בשם "אהרון דאגלס: מודרניסט אפרו-אמריקני". התערוכה נדדה למקומות אחרים בארצות הברית. היא הוצגה גם במוזיאון האמנות האמריקאי סמית'סוניאן בוושינגטון הבירה, והגיעה למרכז שומבורג למחקר התרבות השחורה בניו יורק, 2008.
בשנת 2016, עם פתיחת המוזיאון הלאומי להיסטוריה ותרבות אפרו-אמריקאית, הוצב באתר שלהם ארכיון של יצירות אמנות שנוצרו על ידי אהרון דאגלס או הקשורות אליו.
חדר החדשות (סדרת טלוויזיה)
חדר החדשות (באנגלית: The Newsroom) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית ששודרה ברשת HBO מ-24 ביוני 2012 ועד 14 בדצמבר 2014.
הסדרה גוללה את קורות צוות תוכנית חדשות ותחקירים ברשת הכבלים "אטלנטיס כייבל ניוז" (ACN) המשדרת מניו יורק. ברשות חברת החדשות של ACN עמד צ'ארלי סקינר (סם ווטרסטון), נחת לשעבר ועיתונאי ותיק ומנוסה. את מהדורת החדשות הנחה ויל מקאבוי (ג'ף דניאלס), תובע לשעבר במשרד התובע המחוזי של ניו יורק. בראשית הסדרה נשא מקאבוי נאום חריף באוניברסיטת נורת'ווסטרן ולאחריו החליט סקינר לשכור את מקנזי מקהייל (אמילי מורטימר), בת זוגו לשעבר של מקאבוי ועיתונאית מוערכת, כמפיקה החדשה של המהדורה.
עם הגעתה מביאה עמה מקהייל כסגנה את ג'ים הארפר (ג'ון גלאגר ג'וניור), כתב צבאי לשעבר שנפצע כשצורף לכוח נחתים במהלך מלחמת אפגניסטן, וממנה את המזכירה מגי ג'ורדן (אליסון פיל) לעוזרת ההפקה. ג'ורדן היא חברתו של מפיק תוכנית החדשות של השעה עשר, דון קיפר (תומאס סדוסקי), אותה מגיש אליוט הירש (דייוויד הארבור). סלואן סאבת' (אוליביה מאן) היא הפרשנית כלכלית של המהדורה וניל סאמפאט (דב פאטל) אחראי על אתר האינטרנט של המהדורה ועל הבלוג של מקאבוי.
הבעלים של חברת "אטלנטיס כייבל ניוז" (ACN) היא ליאונה לנסינג (ג'יין פונדה), ובנה, ריס (כריס מסינה), הוא נשיא החברה.
יחסי ברזיל–סנט לוסיה
יחסי ברזיל–סנט לוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין סנט לוסיה.
היסטוריה.
בין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לבין סנט לוסיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. שתי המדינות חברות בארגון מדינות אמריקה ובארגון האומות המאוחדות. שתי המדינות מרבות לשתף פעולה, בעיקר במגזרי החקלאות היצרנית, ביטחון המזון לאכילה, ויצירת קווי תעופה בין ברזיל למדינות שונות באזור האנטילים הקטנים.
שתי המדינות כוננו את יחסיהן לראשונה ב-1980 במזכר הבנות בו סוכם כי שגרירות ברזיל בטרינידד וטובגו היא זו שתהיה אחראית על האינטרסים של המדינה בסנט לוסיה. בשנת 1994 הועברה האחריות על האינטרסים הברזילאים בסנט לוסיה לשגרירותה בפרמריבו, בירת סורינאם, ובשנת 2007 נפתחה שגרירות ברזיל בקסטריז, בירת סנט לוסיה.
בעת התפרצות הוריקן תומאס בסנט לוסיה בשנת 2010 סיפקה ברזיל מסוק ומשלחת של שנים עשר קצינים שיעזרו לתושבים כעזרה הומניטרית. מעט מוקדם יותר באותה השנה ביקר ראש הממשלה של סנט לוסיה בברזיליה בירת ברזיל כחלק מוועידת הקהילייה הקריבית-ברזיל. במסגרת הביקור נחתמו שישה הסכמים בין שתי המדינות.
ב-9 ביולי 2012 ביקר בברזיליה שר החוץ של סנט לוסיה למפגש עם שר החוץ הברזילאי. שר החוץ של סנט לוסיה עזב את ברזיל ב-13 ביולי.
אדמו טדוליני
אדמו טדוליני (באיטלקית: Adamo Tadolini ; 1788, בולוניה – 1868, רומא) היה פסל איטלקי שפיסל בסגנון הניאו קלאסי של אנטוניו קנובה.
טדוליני נולד בבולוניה למשפחה של פסלים שהמשיכה את מסורת הפיסול בה החל סבו פטרוניוס טדוליני.
בין השנים 1818-1813 טדוליני למד באקדמיה לאמנויות יפות בבולוניה, הוא זכה בפרס על תבליט של ונוס ואיניאס, וזכה במלגת ארבע שנות לימוד ברומא במהלכן יצר פסל גבס של איאס מקלל את האלים.
טדוליני קיבל הזמנה מאנטוניו קנובה לעבוד בסטודיו שלו והוא עבד שם עד לשנת 1822 שנה בה קנובה עזר לו להקים ברומא סטודיו משלו, במקום זה שוכן היום מוזיאון קנובה טדוליני.
בניו שיפיונה טדוליני וטיטו טדוליני עבדו בסטודיו שלו, ובנו שיפיונו טדוליני המשיך להחזיק את הסטודיו לאחר מותו של האב, בהמשך הסטודיו נוהל על ידי ג'וליו טדוליני וולבסוף ניהל את הסטודיו אנריקו טדוליני.
רוב ואן דאם
אלכס סטזובסקי (באנגלית: Alex Szatkowski; נולד ב-8 בדצמבר 1970) הידוע בשם הבמה "רוב ואן דאם" (באנגלית: Rob Van Dam) הוא מתאבק אמריקאי. המתאבק היחיד בהיסטוריה שזכה באליפות ב-WWE, ECW, ו-TNA.
ביוגרפיה.
ואן דאם נולד בבאטל קריק, מישיגן. מילדות החל ללחום בתחום הקיקבוקס, בלט ביכולות האתלטיות שלו, וכשמלאו לו 18 שנים, החל את הקריירה המקצועית בתחום. בהמשך, התאמן אצל אחד ממתאבקי ההארדקור הבולטים האיירון שיק. השם "רוב ואן דאם" ניתן לו בשנת 1991 לאור דמיוני לשחקן הבלגי ז'אן-קלוד ואן דאם. לאחר שהופיע במספר ארגוני היאבקות קטנים, בשנת 1992 הצטרף ל-WCW והופיע תחת השם רובי V. כעבר שנה עזב את הארגון והמשיך להופיע בארגוני היאבקות שונים, ובין היתר בארגון ההיאבקות היפני AJPW.