בקרב המרכזי של הלילה השני, דרו מקינטייר ניצח את ברוק לסנר וזכה באליפות ה-WWE, ולאחר מכן הוא ניצח את ביג שואו ושמר על התואר בקרב חושך (קרב שלא שודר כחלק מהאירוע, אלא שודר לילה לאחר מכן בתוכנית Raw). עוד ברשימת הקרבות, "השד" בריי וויאט ניצח את ג'ון סינה בקרב Firefly Fun House, שארלוט פלייר ניצחה את ריאה ריפלי בהכנעה וזכתה באליפות הנשים של NXT בפעם השנייה בקריירה, כשזאת הייתה הפעם הראשונה שאליפות מהמותג NXT הוגנה באירוע, אדג' ניצח את רנדי אורטון בקרב מי שעומד אחרון, שהיה קרב היחידים הראשון שלו מאז שנת 2011, ואוטיס ניצח את דולף זיגלר.
רסלמניה 37.
האירוע רסלמניה 37 התקיים ב-10 וב–11 באפריל 2021 באצטדיון ריימונד ג'יימס שבטמפה, פלורידה. במקור, האירוע היה אמור להיערך ב-28 במרץ 2021 באצטדיון SoFi שבאינגלווד, קליפורניה. לעומת זאת, מגפת הקורונה בקליפורניה הפכה את קיום האירוע באצטדיון זה עם צופים לבלתי אפשרי. פלורידה, מנגד, הסירה את המגבלות האלה ובתגובה ארגון ה-WWE דחה את תאריך האירוע והעביר אותו לאצטדיון ריימונד ג'יימס בטמפה, אותו האצטדיון שהיה אמור לארח במקור את רסלמניה 36, לפני שהמגפה הכריחה לקיים את האירוע מאחורי דלתיים סגורות ב-WWE Performance Center, המשמש כמתחם האימונים של ה-WWE בשגרה באורלנדו, פלורידה. כתוצאה מכך, אירוע זה ציין את הפעם הראשונה מאז מרץ 2020, שארגון ה-WWE שיתף קהל ששילם כרטיס לאירוע במהלך מגפת הקורונה המתמשכת. עם כמות מוגבלת של תפוסת קהל, הכרטיסים הזמינים למכירה לשני הלילות אזלו, כאשר ארגון ה-WWE מדווח שבכל לילה נכחו כ-25,675 צופים, מה שסיכם כמות צופים כוללת של 51,350 במצטבר.
ארבע עשר קרבות התנהלו באירוע וחולקו באופן שווה על גבי שני הלילות. בקרב המרכזי של הלילה הראשון, ביאנקה בלאייר ניצחה את סשה בנקס וזכתה באליפות הנשים של סמאקדאון. זאת הייתה הפעם הראשונה ששני מתאבקים אפרו-אמריקאים מככבים בקרב המרכזי של רסלמניה בנוסף להיותו הפעם השנייה שבה מתאבקות מככבות בקרב המרכזי של האירוע (הראשון היה ברסלמניה 35). עוד ברשימת הקרבות, באד באני ודמיאן פריסט ניצחו את המיז וג'ון מוריסון בקרב זוגות, ברון סטרומן ניצח את שיין מקמהן בקרב כלוב, AJ סטיילס ואומוס ניצחו את הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) וזכו באליפות הזוגות של Raw, שציין את קרב הבכורה של אומוס בזירה בנוסף להפיכתו של סטיילס לאלוף הטריפל קראון ה-32 ולאלוף הגראנד סלאם ה-22 בהיסטוריה. בקרב הפותח של הלילה הראשון, בובי לאשלי ניצח את דרו מקינטייר ושמר על אליפות ה-WWE.
בקרב המרכזי של הלילה השני, רומן ריינס ניצח את אדג' ודניאל בריאן בקרב משולש ושמר על האליפות האוניברסלית. עוד ברשימת הקרבות, ריאה ריפלי ניצחה את אסקה וזכתה באליפות הנשים של Raw, אפולו קרוז ניצח את ביג אי בקרב תוף ניגרי ללא חוקים וזכה באליפות הבין יבשתית, שיימוס ניצח את רידל וזכה באליפות ארצות הברית. בקרב הפותח של הלילה השני, רנדי אורטון ניצח את "השד".
רסלמניה 38.
האירוע רסלמניה 38 התקיים ב-3 באפריל 2022 באצטדיון AT&amp;T שבארלינגטון, טקסס.
בלילה הראשון של האירוע נכחו 77,899 צופים, בעוד שבלילה השני נכחו 78,453. ביחד, נכחו 156,352 צופים באירוע.
שישה עשר קרבות התנהלו באירוע, כאשר שבעה התקיימו בלילה הראשון, בעוד שתשעה קרבות התקיימו בלילה השני. קרב מאולתר שימש כקרב המרכזי של הלילה הראשון ובו סטון קולד סטיב אוסטין ניצח את קווין אואנס בקרב ללא חוקים, הראשון של אוסטין מאז רסלמניה 19. אוסטין הוכרז לאירוע כאורח מיוחד עבור תוכנית האירוח של אואנס בתוכנית "KO Show". עוד ברשימת הקרבות, קודי רודס ביצע את חזרתו לארגון וניצח את סת' "פריקין" רולינס, שארלוט פלייר ניצחה את רונדה ראוזי ושמרה על אליפות הנשים של סמאקדאון, וביאנקה בלאייר ניצחה את בקי לינץ' וזכתה באליפות הנשים של Raw.
בקרב המרכזי של הלילה השני, האלוף האוניברסלי של סמאקדאון, רומן ריינס ניצח את אלוף ה-WWE של Raw, ברוק לסנר בקרב "המנצח זוכה בהכל" אשר איחד את חגורות האליפות; כתוצאה מכך, הוא הוכר כאלוף האוניברסלי הבלתי מעורער של ה-WWE. עוד ברשימת הקרבות, ג'וני נוקסוויל ניצח את סמי זיין בקרב הכל הולך, ואדג' ניצח את AJ סטיילס. הלילה השני כלל גם קרב של יו"ר ה-WWE, מר. מקמהן ניצח את הפרשן פאט מקאפי בקרב מאולתר זאת לאחר שמקאפי ניצח את אוסטין ת'יאורי, קרב זה של מקמהן היה הראשון שלו מאז רסלמניה 26.
רצף הניצחונות של אנדרטייקר ברסלמניה.
המתאבק אנדרטייקר הוא המתאבק בעל מספר הניצחונות הגבוה ביותר ברסלמניה. הוא ניצח ב-21 קרבות (פספס את רסלמניה 10 ורסלמניה 17 בעקבות פציעה) וברסלמניה 30 הוא הפסיד לראשונה מתחילת רצף הניצחונות ברסלמניה לברוק לסנר. בין המתאבקים שניצח אנדרטייקר ברסלמניה במהלך הרצף הם ג'ייק "הנחש" רוברטס, ג'ימי "סופרפליי" סנוקה, דיזל, קיין, טריפל H, ריק פלייר, רנדי אורטון, בטיסטה, אדג', שון מייקלס וסי. אם. פאנק.
הרצף נשבר ב-1–21 ברסלמניה 30, כשברוק לסנר ביצע על אנדרטייקר 3 פעמים את מהלך הסיום שלו, ה-F5, והצמיד אותו לספירת שלוש. ברסלמניה 31, חזר אנדרטייקר למסלול הניצחונות שלו, כאשר ניצח את בריי וויאט. ברסלמניה 33, אנדרטייקר נוצח פעם נוספת, הפעם על ידי רומן ריינס. ברסלמניה 34 ניצח את ג'ון סינה בקרב שנמשך בפחות משלוש דקות. כיום מאזנו ברסלמניה כעת עומד על 25 ניצחונות ושני הפסדים.
סין באומות המאוחדות
המושב של סין בארגון האומות המאוחדות מיוצג על ידי הרפובליקה העממית של סין מאז 23 בנובמבר 1971. לפני כן היה מושב זה מיוצג על ידי הרפובליקה הסינית.
הרפובליקה הסינית באומות המאוחדות.
הרפובליקה הסינית הייתה אחת ממייסדות ארגון האו"ם וחברה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם, מאז ייסודו ב־1945. ב־1949 השתלטה המפלגה הקומוניסטית הסינית על סין היבשתית והכריזה על הרפובליקה העממית של סין (להלן: סין העממית), תוך דרישה להחליף את ממשלת הרפובליקה הסינית כממשלה לגיטימית יחידה של סין. ממשלת הרפובליקה הסינית עברה לטאיוואן, שם היא ממשיכה למשול עד עצם היום הזה.
עד 1991 המשיכה הרפובליקה הסינית בדרישתה הפעילה להיות מוכרת כממשלה הלגיטימית היחידה של סין. במשך שנות ה־50 ושנות ה־60 של המאה ה־20 הוכרה דרישה זו על ידי ארצות הברית וכן על ידי בעלות בריתה, אם כי הללו גילו עניין מועט בסוגיה זו. בעת שסין העממית הייתה בעלת בריתה של ברית המועצות, ראתה ארצות הברית צורך במניעת מושב קבוע נוסף למדינה קומוניסטית במועצת הביטחון של האו"ם (לבעלות מושב קבוע גם זכות להטלת וטו על החלטותיה של מועצת הביטחון). כמחאה על הרחקתה של סין העממית, הנציגים הסובייטים החרימו את האו"ם בחודשים ינואר עד אוגוסט 1950. היעדרותם נבעה גם מהתערבות כוחות האו"ם במלחמת קוריאה.
ב־1952, הרפובליקה הסינית הגישה לאו"ם תלונה נגד ברית המועצות על הפרת החוזה הסינו-סובייטי
לידידות והתקשרות, שנחתם ב־14 באוגוסט 1945 ומגילת הזכויות של האו"ם. העצרת הכללית של האו"ם מצאה, כי ברית המועצות מנעה מהממשלה הלאומית של הרפובליקה הסינית כינון מחדש של המרות הסינית במנצ'וריה, לאחר שיפן נכנעה והגישה סיוע צבאי וכלכלי לקומוניסטים הסיניים, אשר יסדו את סין העממית כנגד הממשלה הלאומית של הרפובליקה הסינית. החלטה 505 של עצרת האו"ם גינתה את ברית המועצות, זאת בתמיכה של 25 מדינות, 24 נמנעות ו־9 מתנגדות.
הרפובליקה הסינית השתמשה בזכות הווטו שלה ב־1955, כאשר נציגיה הטילו וטו על קבלת מונגוליה לאו"ם, על רקע היותה של מונגוליה כולה חלק מסין. צעד זה דחה את כניסתה של מונגוליה עד 1960 - השנה בה ברית המועצות הכריזה, כי תמנע את כניסתן לאו"ם של מדינות עצמאיות חדשות באפריקה כל עוד מונגוליה לא תוכל להיות חברה באומות המאוחדות. בעומדה מול לחץ זה, הסכימה הרפובליקה הסינית לכניסתה של מונגוליה לאומות המאוחדות.
מאז שנות ה־60 של המאה ה־20 ואילך, מדינות המקורבות לסין העממית, בהנהגת אלבניה, העלו מדי שנה בעצרת הכללית של האו"ם הצעה להעברת המושב של סין מהרפובליקה הסינית לרפובליקה העממית. מדי שנה הצליחה ארצות הברית לגבש רוב קולות כנגד קבלת הצעה זו. ברם, כניסתן של מדינות מתפתחות עצמאיות חדשות לאו"ם במשך שנות ה־60 של המאה ה־20 גרמה להפיכת העצרת הכללית, באופן ניכר, מגוף בעל דומיננטיות מערבית לגוף בעל דומיננטיות של מדינות המקורבות לסין העממית. בנוסף, שאיפתו של ממשל ניקסון לשפר את יחסיו עם סין העממית לשם יצירת איזון מול ברית המועצות הפחיתה גם כן את נכונותה של ארצות הברית לתמוך ברפובליקה הסינית.
כתוצאה ממגמות אלו, ב־25 באוקטובר 1971 התקבלה בעצרת הכללית החלטה 2758. החלטה זו העבירה את ההכרה בממשלת הרפובליקה הסינית כממשלתה הלגיטימית של סין להכרה בממשלת סין העממית ככזו. בהחלטה זו צוין, כי "נציגי ממשלת הרפובליקה העממית של סין הם הנציגים החוקיים הבלעדיים של סין באומות המאוחדות". מכיוון שהחלטה זו הייתה עניין של כתב-האמנה יותר מאשר עניין של חברות באו"ם, היה זה אפשרי לעקוף את מועצת הביטחון באותו מקום שבו יכולות היו ארצות הברית והרפובליקה הסינית להשתמש בזכות הווטו שלהן.
סין העממית באומות המאוחדות.