במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-51, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 במסגרת הארמייה השישית. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, והחל מדצמבר חלק מהארמייה השישית, ולחמה בקרב סטלינגרד.
ב-17 בינואר 1943 מונה פפר למפקד הקורפוס ה-4, ומוריץ פון דרבר מונה במקומו למפקד הדיוויזיה, וב-25 בינואר נכנעו שרידי הדיוויזיה ונלקחו לשבי.
הקמה שנייה.
ב-1 באפריל 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, וביולי אותה שנה הועברה הדיוויזיה לסרביה. הדיוויזיה לחמה בסרביה כנגד הפרטיזנים של טיטו כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, ובשנת 1945 נהדפה לעבר קרואטיה, שם נכנעה לכוחות היוגוסלבים בסוף המלחמה.
שינג'י אונו
שינג'י אונו (ביפנית: 小野 伸二; נולד ב-27 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת קונסאדולה סאפורו מהליגה השנייה ביפן. שיחק בעבר גם בקבוצת אוראווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית, פיינורד רוטרדאם מליגת העל ההולנדית ובוכום מהבונדסליגה הגרמנית. בין השנים 1998–2008 היה חלק מנבחרת יפן במדיה רשם 56 הופעות.
אונו זכה לכינוי טנסאי (天才), שמשמעותו "גאון" בשפה היפנית.
קריירת מועדונים.
אוראווה רד דיימונדס.
אונו נולד במחוז שיזואוקה, יפן. בנעוריו שיחק בקבוצת הכדורגל של תיכון שימיזאו בעיר. בשנת 1998 החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת אוראווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית. בעונת הבכורה שותף ב-27 משחקי ליגה, בהם הבקיע 9 שערים. בשנת 1999 זכה להתעניינות מצד קבוצות זרות, כאשר הוביל את נבחרת יפן עד גיל 20 לגמר אליפות העולם לנוער, שהתקיימה בניגריה. בהמשך השנה נפצע בברכו, פציעה שהשביתה אותו עד לסיום העונה.
פיינורד רוטרדאם.
בעקבות הופעתיו בגביע הקונפדרציות שהתקיים בשנת 2001 הוחתם בפיינורד רוטרדאם ההולנדית. בעונתו הראשונה בקבוצה סייע לקבוצה לזכות בגביע אופ"א, לאחר ניצחון 3-2 במשחק הגמר על בורוסיה דורטמונד, והיה לכדורגלן היפני הראשון שזוכה בגביע אירופאי. פציעות חוזרות גרמו לאונו להחמיץ משחקים רבים. לאחר שהחמיץ את מרבית עונת 2004/05 החליטה פיינורד למכור את השחקן והוא שב לשחק באוראווה רד דיימונדס, בה חתם על חוזה לשלוש עונות.
בוכום.
לאחר ששיחק שתיים וחצי עונות בליגה היפנית עבר בחלון ההעברות של ינואר 2008 לקבוצת בוכום מהבונדסליגה הגרמנית. ב-3 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במהלכה בישל שני שערים. הפציעות המשיכו להשבית את אונו ממשחק ובשתיים וחצי העונות ששיחק בקבוצה רשם רק 34 הופעות. בסיום עונת 2009/10 ביקש מהקבוצה להשתחרר מחוזהו על מנת לשוב ולשחק ביפן.
שימיצו אס-פולס.
בינואר 2010 חזר למחוז הולדתו לאחר שחתם בקבוצת שימיצו אס-פולס, ששילמה עבורו סכום של 300 אלף אירו. לדבריו של אונו הבחירה בקבוצה נבעה מרצונו להתאחד עם אשתו ושני בניו שהתגוררו ביפן כל העת. בשלוש עונותיו בקבוצה רשם 85 הופעות, בהן כבש 12 שערים.
ווסטרן סידני וונדררס.
בספטמבר 2012 הצטרף אונו לקבוצת ווסטרן סידני וונדררס, שנוסדה באותה שנה והצטרפה לליגת העל האוסטרלית. ב-6 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה וב-9 בדצמבר כבש את שער הבכורה שלו בליגה בבעיטת עונשין. בינואר 2014 הודיעה הקבוצה כי בסיום העונה ישוב השחקן לשחק ביפן.
קונסאדולה סאפורו.
במאי 2014 הצטרף לקבוצת קונסאדולה סאפורו מהליגה השנייה ביפן והספיק לשחק בשבעת המשחקים האחרונים של העונה. בעונת 2015 שותף ב-17 משחקים, בהם הבקיע צמד שערים.
נבחרת לאומית.
אונו ערך את הופעת הבכורה בנבחרת יפן ב-1 באפריל 1998 במשחק ידידות מול נבחרת קוריאה הדרומית. הוא היה חלק מהנבחרת במונדיאל 1998, במונדיאל 2002 ואולימפיאדת אתונה. הוא היה חלק מסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2006, אך בשל פציעה הספיק לשחק רק במשחק אחד במסגרת המוקדמות. פציעות מנעו ממנו לקחת חלק גם במשחקי גביע הקונפדרציות בשנת 2003 ו2005. בין השנים 1998 ו-2008 השתתף ב-56 משחקים והבקיע שישה שערים.
הוראקן (מועדון אתלטיקה)
רוז הלפרין
הדיוויזיה ה-389 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-389 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, והושמדה במהלך הקרב. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, ולחמה בחזית המזרחית עד סוף המלחמה.
היסטוריה.
הקמה ראשונה.
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בפברואר 1942, והועמדה תחת פיקוד ארווין ינקה. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהקורפוסים ה-8 וה-11 לסירוגין במסגרת הארמייה השישית. ב-1 בנובמבר 1942 מונה ינקה למפקד הקורפוס ה-4, ובמקומו מונה אריך מגנוס למפקד הדיוויזיה.
הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד כחלק מהקורפוס ה-51, וב-31 בינואר 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה ונלקחו לשבי.
הקמה שנייה.
ב-1 באפריל 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בברטאן שבצרפת, ובאוקטובר אותה שנה הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-48 במסגרת הארמייה השמינית. בחורף 1944 לחמה הדיוויזיה בקרב קורסון-צ'רקאסי שם ספגה אבדות כבדות, ולאחר מכן הועברה לגזרה הצפונית, שם לחמה כחלק מהארמייה ה-16. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה לפרוסיה המזרחית, שם לחמה כחלק מהארמייה השנייה בקרבות בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה.
Portable Document Format
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-36 (ורמאכט)
דיוויזיית הגרנדיר ה-36 (ורמאכט)
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-18 (ורמאכט)
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-18 (בגרמנית: 18. Volks-Grenadier-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המערבית, ובכלל זה בקרב הארדנים.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-25 באוגוסט 1944 בדנמרק בתור דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-571, וב-2 בספטמבר שונה שמה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-18, והיא הועמדה תחת פיקוד גינטר הופמן. בנובמבר 1944 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, והועמדה תחת פיקוד הארמייה השביעית. במהלך הקרב על הבליטה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-66 במסגרת ארמיית הפאנצר החמישית, ולאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה. באפריל 1945 פורקה הדיוויזיה, ושרידיה צורפו לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-26.
ארווין ג'ייקובס
ארווין מארק ג 'ייקובס (נולד ב-18 באוקטובר 1933) הוא מדען יהודי אמריקאי, מהנדס חשמל, מייסד ויו"ר לשעבר של חברת קוואלקום. ג'ייקובס הוא נדבן ויושב-ראש חבר הנאמנים של מכון סאלק לשעבר.
פרסים ותארים.
בשל הפיתוחים שלו בתחום ה-CDMA, קיבל ג'ייקובס ב-1994 את המדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות. באותה השנה הוענק לו פרס יזם השנה מטעם אוניברסיטת קורנל. ב-1995 זכה במדליית ה-IEEE אלכסנדר גרהם בל למצטיינים בתחום טלקומוניקציה, כולל מנהיגות, תאוריה, תרגול ופיתוח מוצר.
בשנת 2009 היה לעמית ב-AAAS (האגודה האמריקאית לקידום המדע).
הוא היה חתן פרס מרקוני ועמית מרקוני ב-2011. ג'ייקובס זכה בפרס בוואר על מנהיגות עסקית ב-2001.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-571 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-122 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-122 (בגרמנית: 122. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, והושמדה בסוף המלחמה בכיס קורלנד.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-7 באוקטובר 1940, על בסיס יחידות מהדיוויזיה ה-32 והדיוויזיה ה-258, והועמדה תחת פיקוד זיגפריד מכולץ. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-28 במסגרת הארמייה ה-16, ולאחר מכן לחמה בקרבות השונים בזירה הצפונית, ובכלל זה בקרב על לנינגרד. בסוף 1944 נלכדה הדיוויזיה יחד עם שאר קבוצת ארמיות צפון בכיס קורלנד, שם לחמה עד לכניעתה לרוסים בסוף המלחמה.
הדיוויזיה ה-123 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-123 (בגרמנית: 123. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, והושמדה במהלך הקרבות באוקראינה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-7 באוקטובר 1940, על בסיס יחידות מהדיוויזיה ה-23 והדיוויזיה ה-257, והועמדה תחת פיקוד ולטר ליכל. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-28 במסגרת הארמייה ה-16, ולאחר מכן לחמה בקרבות השונים בזירה הצפונית, ובכלל זה בקרב על לנינגרד. באוקטובר 1943 הועברה הדיוויזיה לאוקראינה, שם לחמה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השישית עד להשמדתה ב-1 במרץ 1944.
הקונגרס הלאומי הסורי
הקונגרס הלאומי הסורי (מכונה גם הקונגרס הפאן-סורי או הוועידה הכל-סורית; בערבית: , תעתיק: אל-מואתמר א-סורי אל-עאם) התקיים בשנת 1919 בדמשק, לאחר סילוק האימפריה העות'מאנית מן האזור במלחמת העולם הראשונה, ובעת שבדמשק פעלה ממשלה בראשות פייסל.
באפריל 1919 אישר פייסל את כינונו של הקונגרס כגוף פרלמנטרי לאומי. משימת הקונגרס הייתה לדון על עתיד "סוריה", כפי משמעותה על פי האוטופיה הפאן-ערבית אודות "סוריה הגדולה". הקונגרס גם נועד להציג את השקפות הערבים לועדת קינג-קריין האמריקאית. הקונגרס נחשב לפרלמנט הלאומי הראשון בהיסטוריה המודרנית של סוריה.
הקונגרס הראשון, 1919.
בתחילת יוני 1919 נערכו בחירות לקונגרס ברחבי סוריה, והוא נתכנס לראשונה ב-6 ביוני. הקונגרס אמור היה לכלול 120 חברים, אולם התכנסו בו רק 69 חברים ואליהם הצטרפו נוספים. רבים מחבריו באו מקרב אישי ה"אעיאן" (הנכבדים) הוותיקים, שניצלו את השפעתם על האוכלוסייה וזכו במושבים רבים, אך דיוניו נשלטו בידי הלאומיים ובראשם אנשי "אל-פתאת". הקונגרס דחה את רעיון המנדט.