לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה אורגנו חילות ההנדסה במסגרת הצבא האדום ושימשו את ברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה לחבלה ולסיוע לכוחות. במהלך המלחמה הקרה, יחידות ההנדסה פעלו במסגרת הכוחות המזוינים של ברית המועצות עד להתפרקות ברית המועצות.
ב-7 במאי 1992 הוקם משרד ההגנה של רוסיה וחיל ההנדסה הפך לחלק ממנו ומכוחות היבשה הרוסיים של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. מאז 1993 החיל נטל חלק במשימות הנדסיות מורכבות עבור הצבא במלחמת צ'צ'ניה הראשונה והשנייה, במלחמת גאורגיה-רוסיה ונטל חלק משמעותי בנטרול פצצות בתדמור בפרט וב בכלל. חיל ההנדסה של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית מורכבים מגופי פיקוד ובקרה צבאיים, יחידות צבאיות ויחידות משנה. כוחות הנדסה נועדו לבצע את המשימות המורכבות ביותר של תמיכה הנדסית, הדורשות הכשרה מיוחדת של כוח אדם, שימוש בציוד הנדסי, תחמושת הנדסית וציוד הנדסי.
דוד ורנר
הרב דוד יחיאל ורנר (נולד בה'תרצ"ו, 1936) הוא רבה האשכנזי של העיר חדרה לשעבר. אחראי על תחום המשחטות ברבנות הראשית לישראל.
תולדות חייו.
נולד בארץ ישראל בשנת 1936 לרב שמואל ברוך ורנר, אב בית דין תל אביב ולקיילה יהודית, בתו של הרב יעקב משה חרל"פ. למד בישיבת חברון. נשא את יפה בת הרב אביעזר ציצוביץ (נפטרה בשנת ה'תשע"ח).
בסוף שנות החמישים ותחילת שנות השישים כיהן כרב בשכונת רמת חן ברמת גן.
בשנת 1966 נבחר לתפקיד רב העיר חדרה, לצד הרב הספרדי שלום אלבז. ייסד בחדרה כולל אברכים "ברכת שמואל" ומרכז תורני להפצת יהדות. היה חבר מועצת הנהלת מדרשית נעם. בשנת 2016 פרש לגמלאות, אך בהיעדר מחליף, ממשיך לשאת בתפקיד באופן לא רשמי.
התמנה ל ידי הרב לוי ביסטריצקי לאחראי תחום השחיטה במחלקת הכשרות ברבנות הראשית לישראל, לצד עמיתו הרב שמעון ביטון. במשך שנים, העניק כשרות מהודרת למשחטת "הוד חפר" הממוקמת בעמק חפר הסמוך לחדרה. באפריל 2000, אסר על חברת הבת של הוד חפר, "הוד מעולה", למכור עופות שנפסלו על ידי משגיחי הכשרות למעדניה שעסקה במכר של בשר לא-כשר ליהודים, וגובה על ידי הרבנות הראשית. המעדניה עתרה לבג"ץ, ובעקבות זאת הסכימה הרבנות להעניק תעודת כשרות למשחטה גם אם תמכור למעדניה עופות לא כשרים, אולם קבעה שלא תנתן למשחטה כשרות למהדרין. בית המשפט העליון פסק כי פרקטיקה זו של הרבנות פסולה והורה להעניק ל"הוד מעולה" תעודת כשרות למהדרין. לאחר פסיקת בג"ץ העניקה הרבנות תעודת כשרות ל"הוד מעולה", אך הודיעה בפרסום שלה שהדבר נעשה רק בהוראת בג"ץ. בעקבות זאת נתקבלו במשחטה ביטולים רבים, עד שהמשחטה פנתה לרבנות והתחייבה שלא תמכור את העופות הלא-כשרים למעדניה. המעדניה עתרה שנית לבג"ץ בדרישה שהמשחטה תחזור למכור לה את העופות הלא-כשרים. השופט מישאל חשין, בפסק דין נוסף, הגיב בחריפות רבה על התנהלות הרבנות באומרו: "בלשון המעטה... הרבנות הפרה באורח נחרץ וביודעין צו שיצא מלפני הבג"ץ בנושא ביצועו של חוק הכנסת". בנוסף, קרא חשין ליועץ המשפטי לממשלה לשקול העמדת אנשי הרבנות לדין על בזיון בית המשפט, והיו קריאות להשעייתו מתפקידו. עם זאת, הרבנות עמדה על דרישתה שמשחטות לא תמכורנה עופות לא כשרים ליהודים והמשחטה המשיכה לסרב למכור עופות לא כשרים למעדניה. בהמשך, עבר המפעל להיות תחת השגחתו של הרב האזורי של מועצה אזורית עמק חפר, אליעזר שמחה וייס, ונגד הרב ורנר לא יושמו הליכים משפטיים או פליליים נוספים.
בשנת ה'תשע"ח זכה לאות "יקיר העיר" חדרה
משפחתו.
אחיו הרב שמעון מאיר ורנר הוא ראש 'קיבוץ' בישיבת עטרת שלמה. גיסיו הם הרבנים דב צבי קרלנשטיין, ראש ישיבת גרודנא אשדוד והרב מנחם שיף, ראש כולל ברעננה.
חתנו הרב חיים קלמנוביץ' עוסק בההדרת ספרות תורנית, והוא ראש מחלקת עירובין ברבנות אשדוד.
אוניברסיטת נגויה
אוניברסיטת נגויה (ביפנית: 名古屋大学) היא אוניברסיטה לאומית הממוקמת בעיר נגויה ביפן. זוהי האוניברסיטה האחרונה ביפן שנוסדה על ידי האימפריה היפנית והייתה אחת משבע האוניברסיטאות הקיסריות ביפן. האוניברסיטה חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט וחברה בRU11.
היסטוריה.
שורשיה המוקדמים של האוניברסיטה מצויים בבית ספר זמני לרפואה שהוקם במחוז אאיצ'י לאחר רסטורציית מייג'י. בית ספר זה שימש גם כבית חולים והוא הוקם בשנת 1871. בשנת 1881 ניתן לבית החולים ולבית הספר השם "בית הספר הרפואי של אאיצ'י". בשנת 1920 שינה המוסד את שמו שוב ונודע בתור הקולג' הרפואי של אאיצ'י.
בשנת 1931 הועבר הקולג' להנהלה ממשלתית ושינה את שמו לקולג' הרפואי של נגויה. בשנת 1939 הפך מוסד זה לאוניברסיטה. עלויות הקמתה של האוניברסיטה מומנו על ידי תרומות ממחוז אאיצ'י. בעת הקמתה היו באוניברסיטה שני בתי ספר, בית ספר לרפואה ובית ספר למדעים והנדסה. ארבע שנים לאחר מכן הוקם גם מכון לרפואה תעופתית. האוניברסיטה סבלה מנזקים משמעותיים במהלך מלחמת העולם השנייה עקב ההפצצות על העיר נגויה.
בשנת 2004, לאחר שינויים במערכת ההשכלה הגבוהה ביפן, הפך מוסד הלימוד לאוניברסיטה לאומית.
כיום לומדים באוניברסיטה מעל 16,300 סטודנטים בתוכניות האקדמיות השונות, מהם 9,724 סטודנטים לתואר ראשון ו-6,088 לתואר שני. באוניברסיטה 3,957 חברי סגל. בעיר נגויה לומדת אוכלוסיית הסטודנטים הגדולה מבין 21 ערים ביפן, אחרי הערים טוקיו וקיוטו.
פקולטות ומחלקות.
באוניברסיטה פועלות מספר בתי ספר שבהם מתקיימים לימודים לתואר ראשון וכן בתי ספר ללימודים מתקדמים. בין בתי הספר בהם נערכות תוכניות לתואר ראשון:
בתי הספר ללימודים מתקדמים באוניברסיטה כוללים:
מחקר.
באוניברסיטת נגויה מתקיים מחקר במגוון תחומי ידע ופועלים בה מרכזים ומכוני מחקר. בין מכוני המחקר הפועלים באוניברסיטה נכללים מכון לחקר רפואה סביבתית, מרכז לחקר טכנולוגיות מידע, מרכז לחקר מדעי החומרים, מרכז לפסיכולוגיה קלינית התפתחותית ופסיכיאטריה, מרכז מחקר לניהול אסונות ומצבי חירום, מרכז לחקר המוח ומרכזים נוספים.
באוניברסיטה מתקיימים גם מחקרים בשיתוף ארגוני תעשייה וגופים ממשלתיים. האוניברסיטה יצרה שיתוף פעולה עם מעבדות חברת הטכנולוגיה פוג'יטסו לצורך פיתוח טכנולוגיה לאיתור חלבונים רעילים. שיתוף פעולה נוסף של האוניברסיטה וחברת פוג'יטסו התמקד בפיתוח טכנולוגיה לניתוח שיחות טלפון לצורך איתור מקרי דיוג (פישינג).
כמו כן, חוקרים מאוניברסיטת נגויה ערכו מחקר משותף עם חוקרים מאוניברסיטת אדינבורו בתחום החקלאות בהם חקרו כיצד חלוקת תאים משפיעה על כמויות יבול. זאת במסגרת פרויקט במימון ממשלת בריטניה למחקר משבר האקלים.
דירוג.
בדירוג האתר Academic Ranking of World Universities הגיעה אוניברסיטת נגויה למקום השלישי מבין המוסדות האקדמיים ביפן לשנת 2019. בדירוג האוניברסיטאות העולמי של אתר זה הגיעה האוניברסיטה למקום ה-90 בשנת 2019.
בשנת 2019 הגיעה האוניברסיטה למקום החמישי בדירוג האוניברסיטאות ביפן של האתר "World University Rankings".
בוגרים ידועים.
בין בוגריה של אוניברסיטת נגויה נכללים מספר זוכי פרס נובל. זוכי הפרס שהם בוגרי האוניברסיטה הם:
מסיבה (פירושונים)
שטיח מנורה
שטיח "מנורה" הוא כינויו של שטיח שעוצב ונארג בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות.
תיאור.
במחלקת השטיחים של "בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות", בראשות יעקב קנטרוביץ', נארגו מספר דגמים של שטיחים שבמרכזם מוטיב של המנורה. בדגמים אלו נעשה שימוש גם בפעילותה של "מרבדיה", חברה בת של בצלאל שפעלה בין השנים 1920–1931. עיצוב שטיחים אלו הוא ברוח האר נובו האירופי, והם נשענים על סמלים מן המסורת האיקונוגרפית היהודית. בשטיח זה, שמקורו באוסף אנטון פלטון, המנורה נתונה בתוך מסגרת עיטורית. במרכזה העליון של המסגרת מופיעה המילה "ירושלים" ובמרכזה התחתון המלה "בצלאל". בשאר המסגרת חוזרת המלה "ציון". רקע העבודה מעוצב בצורה של לוחות הברית והוא משובץ בדגם של מנורות בשני צבעים. גם בסיס המנורה מכיל תיאור של הלוחות. הוא משובץ בדגם של מגיני דוד.
Don't Look Down
Don't Look Down (בעברית: אל תסתכלי למטה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית סקיילר גריי. האלבום יצא לאור ב-5 ביולי 2013 על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-Kidinakorner.
האלבום הגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד 200.
ביקורות.
ב-Metacritic קיבל האלבום ציון של 58 מתוך 100 בסך הכול. ב-AllMusic קיבל האלבום דירוג של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול. ב-"Knoxville News Sentinel" זכה האלבום לסיקור חיובי בשונה משאר הסיקורים.
ב-"USA Today" קיבל האלבום דירוג של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך ארבעה בסך הכול.
הלגיון הראשון מקריאנה ליבראטריקס
הלגיון הראשון מקריאנה ליבראטריקס (בלטינית: Legio I Macriana liberatrix) היה לגיון רומאי קצר ימים אשר השתתף במלחמת האזרחים הידועה כשנת ארבעת הקיסרים.
היסטוריה.
בשנת 68 התגבר חוסר שביעות הרצון שחשו המוני העם והסנאט הרומי משלטונו העריץ של הקיסר נירון, ומספר מושלים, ביניהם גאיוס יוליוס וינדקס מושל גאליה, וגלבה מושל היספניה טארקוננסיס התמרדו כנגד שלטונו. לוקיוס קלאודיוס מאקר, מושל אפריקה ומפקד הלגיון השלישי אוגוסטה החליט להצטרף למרד של גלבה, ולשם כך הקים את הלגיון הראשון מקריאנה ליבראטריקס. משמעות השם היא "המשחרר של מאקר".