לצד הודעת הזמנת הסדרה הוכרז כי אניה טיילור-ג'וי אמורה לככב בגילום הדמות הראשית. טיילור ג'וי לא קראה את התסריט כשהסכימה להשתתף בסדרה, היא התבקשה לקרוא את הספר, ונשאבה כל כך עד שהסכימה להשתתף. בינואר 2020 דווח כי מוזס אינגרם הצטרפה לצוות השחקנים של הסדרה. עם הכרזת תאריך הבכורה של המיני-סדרה, הוכרז כי ביל קמפ, תומאס ברודי-סאנגסטר, הארי מלינג ומריאל הלר לוהקו לתפקידים בסדרה.
צילומים.
צילומי החוץ של קנטקי החלו באוגוסט 2019 בקיימברידג' שבפרובינציית אונטריו שבקנדה. צילומי פנים וחוץ של המבנים השונים שבהם נערכו התחרויות (לכאורה בסינסינטי, בלאס וגאס במקסיקו סיטי, בפריז ובמוסקבה) וכן צילומי בית היתומות וחנות הבגדים שבה קונה בת', נערכו בברלין.
הצגת משחק השחמט ושחמטאים בסדרה.
עקב אילוצי הטלוויזיה, משחקי השחמט מוצגים במהירות גדולה לאין שיעור ממהירותם במציאות - משחק בן חמש שעות מוצג בסדרה במשך דקות מעטות. אחדים מהמהלכים במשחקים מוצגים בצורה ברורה לצופים, דרך לוחות התצוגה שנועדו לקהל באולם התחרות. המשחקים ששוחקו והוצגו בסדרה, גם אם הוצגו בחטף, שוחקו לפי כללי השחמט. חלק מהמשחקים מלווה בפרשנות של שדרן המנתח את המשחק בשידור חי. במהלך המשחקים מתמקדת הסדרה ברגשות של השחקנים, כפי שהם מתבטאים בפניהם ובהתנהגותם (כשבת' הרמון מפסידה לבורגוב, זולגת דמעה מעיניה). בצוות ההפקה שולבו מומחי שחמט שייעצו על המהלכים במשחקים השונים. בין המומחים שייעצו לסדרה נמנה גם גארי קספרוב, שאף קיבל הצעה לשחק בסדרה בתור יריבה הראשי של בת', בורגוב, הצעה לה קספרוב סירב.
אנשי האנימציה של הסדרה, דיווחו שהם נאלצו ללמוד שחמט בעצמם, על מנת ליצור את רצפי האנימציה שבת' מדמיינת בראשה ו"מקרינה" על התקרה.
שמות שני חבריו של בני וואטס בסדרה - "דני וייס" ו"דייוויד פרידמן", הם מחווה של יוצר הסדרה פרנק סקוט לשני חבריו, דניאל ברט וייס ודייוויד בניוף, יוצרי "משחקי הכס" (שם משפחתו המקורי של בניוף הוא "פרידמן").
מוזיקה.
הסדרה מלווה בלהיטים מהתקופה המתוארת בסדרה (שנות ה-60 של המאה ה-20), ובהם "Classical Gas" של מייסון ויליאמס, "Fever" בביצועה של פגי לי ו"ונוס", להיטה הגדול של להקת Shocking Blue. בסדרה בת' הרמון רוקדת שיכורה מול הטלוויזיה שבה מוקרן הקליפ המקורי של השיר.
פסקול הסדרה קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה הפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית.
שם הסדרה.
גמביט המלכה הוא סוג של פתיחה במשחק השחמט. זו פתיחה מסוג גמביט, שבה השחקן מקריב רגלי במטרה להשיג יתרון עמדתי על לוח המשחק, בדרך כלל על ידי עיכוב פיתוח הכלים של היריב. במשחק השחמט המסיים את הסדרה, בין אליזבת' הרמון לווסילי בורגוב, פותחת אליזבת' בגמביט המלכה, פתיחה שהעניקה לסדרה את שמה.
ביקורת.
הסדרה קיבלה ביקורות טובות מאוד ונחשבת כסדרה מעולה.
על פי הדרוג באתר IMDb, הסדרה ממוקמת בין 100 הסדרות הטובות בכל הזמנים.
תביעת לשון הרע.
ב-16 בספטמבר 2021 הגישה השחמטאית הגאורגית (סובייטית לשעבר) נונה גפרינדשווילי, תביעת לשון הרע בסך 5 מיליון דולר נגד "נטפליקס", עקב אזכור שמה בהקשר סקסיסטי מכפיש לכאורה, בפרק השביעי והאחרון של הסדרה, "סיום", שבו משחקת בת' הרמון משחק מורט עצבים במוסקבה. על פי כתב התביעה, בפרק זה אומר פרשן את המשפט הבא: "למען האמת, הדבר היחיד היוצא דופן בה הוא המין שלה, ואף זה לא ייחודי ברוסיה ... ישנה נונה גפרינדשווילי, אבל היא אלופת עולם של הנשים, ומעולם לא התמודדה עם גברים". בתביעה, שהוגשה בבית משפט פדרלי בקליפורניה, צוין שגפרינדשווילי היא האישה היחידה בהיסטוריה שזכתה בתואר רב-אמן בינלאומי בהתמודדות בקרב גברים. ב-27 בינואר 2022 דחה בית משפט פדרלי את בקשת "נטפליקס" למחוק את התביעה.
זרוע האוויר של הצי המלכותי
זרוע האוויר של הצי המלכותי (באנגלית: Fleet Air Arm) היא הזרוע האוויר של הצי המלכותי הבריטי המרכזת את כלל היכולות האוויריות של הצי.
שורשי זרוע האוויר של הצי נמצאים בשירות האוויר של הצי המלכותי שהוקם ב-1914 ובשנת 1918 התמזג ליצירת חיל האוויר המלכותי, בהמשך הצורך בכוח אווירי כחלק מהצי המלכותי התחזק שוב בעיקר עם פיתוח נושאות המטוסים הראשונות, ובאפריל 1924 הוקמה זרוע האוויר של הצי כחלק מחיל האוויר המלכותי. ב-1938 הועברה זרוע האוויר לשירות הצי ומספר חודשים לאחר מכן במאי 1939 נכנסה באופן מלא תחת שליטת אדמירלות הצי המלכותי.
זרוע האוויר כוללת כ-5,000 משרתים שהם כ-20% מכלל המשרתים בצי המלכותי (לא כולל חיל הנחתים המלכותי). הכוח האווירי של הזרוע כולל כ-174 כלי טיס, בהם ה-F-35 לייטנינג II בתפקיד לוחמה ימית, ה-BAE סיסטמס הוק, ושני המסוקים אגוסטה ווסטלנד AW159 ויילדקט והאגוסטה ווסטלנד AW101 מרלין בתפקידים רב תכליתיים, תובלה ולוחמה נגד צוללות. זרוע האוויר היא אחת מחמש הזרועות הלוחמות של הצי המלכותי, לצד חיל הנחתים המלכותי, זרוע הסיוע לצי (Fleet Auxiliary), שירות הצוללות (Submarine Service) וצי פני הים (Surface Fleet).
טייסות.
טייסות זרוע האוויר של הצי מחולקות לפי ייעוד ומשימה ויושבות דרך קבע במספר בסיס ומתקני הזרוע, בהם בסיס אוויר של הצי המלכותי יובילטון, בסיס אוויר של הצי המלכותי קלדרוז ומפקדת הצי המלכותי בפורטסמות'. נכון לאוקטובר 2020, הזרוע כוללת 15 טייסות טיסה, 2 טייסות סיוע לוגיסטיות וטייסת תקיפה אווירית העתידה לקום ב-2023 על בסיס מטוסי ה-F-35 לייטנינג II.
מבין הטייסות, שמונה מהן עוסקות בהכשרה ואימון על מגוון כלי הטיס של הזורע ויכולות הצי, ארבע עוסקות בסיור ולוחמה נגד צוללות, שתיים עוסקות בתובלה והסקת לוחמים כחלק מכוחות משימה בעיקר לשירות חיל הנחתים, אחת מפעילה כטב"מים ושתיים נוספות מעניקות שירותים לוגיסטיים ומכנאיים לכוחות הזרוע והצי.
סמא אל-מסרי
סאמיה אחמד עטיה עבד אל-רחמן (בערבית: سامية أحمد عطية عبد الرحمن; נולדה ב-8 בפברואר 1976) המכונה סמא אל-מסרי, היא שחקנית, זמרת ורקדנית בטן מצרייה.
קריירה.
אל-מסרי החלה לעבוד בערוץ הטלוויזיה מהוואר לאחר סיום לימודיה בפקולטה לאמנויות, והופיעה גם בשלושה סרטי קולנוע מאז 2008.
מחלוקות.
הסרט מ-2011 Ala Wahda We Nos (على واحدة ونص), שנכתב על ידי אל-מסרי, שגם מופיעה בו בתפקיד הראשי העביר ביקורת על הניצול המיני של עובדי תקשורת נשיים. הסרט גונה על ידי מגזרים שונים של החברה המצרית. אל-אזהר קרא לצופים להחרים את הסרט על תכניו המגונים לכאורה ואיגוד העיתונאים טען כי הסרט משפיל את המקצוע. גרסתו המקורית של הסרט נאסרה לשידור על ידי סעיד חטאב, ראש מועצת הצנזורה לעבודות אמנותיות על קריאת איגוד העיתונאים, ומהדורה "מתוקנת" של הסרט פורסמה בהמשך.
עד שנת 2013, אל-מסרי החלה להפיק סרטוני יוטיוב סאטיריים בביקורת על מפלגת החופש והצדק, האחים המוסלמים ופלגים איסלאמיסטים אחרים, ולאחר שפרסמה את הסרטון הרביעי שלה, בו היא לובשת מטפחת ראש וגם ניקאב, היא קיבלה איומי מוות, כי היא הייתה, "כמו זונה, לועגת לחג'אב".
אל-מסרי זכתה לשמצה בינלאומית בעקבות סרטון שלה שמתח ביקורת על מדיניותו של ברק אובמה כלפי מצרים ובו הצהירה על תמיכה בעמדתו של עבד אל-פתאח א-סיסי. הסרטון הפך ויראלי באינטרנט בתחילת אוגוסט 2013.
באפריל 2014 היא נעצרה "תוך ציפייה לחקירה של ערוץ טלוויזיה ללא רישיון שלכאורה היה בבעלותה." הסיבה לכך היא שהיא צילמה סרטון שלעג למורתדא מנסור, יו"ר מועדון הספורט זמלאק. היא שרה את "יה מורטדה, יה מורטדה" למנגינת השיר הערבי-טורקי, "יה מוסטפא" עם כמה מילים מרמזות, תחילה בשמלה ארוכה ואז בחולצת קבוצת כדורגל זמאלק ומשחקת בכדור כדורגל. היא גם לעגה לקומיקאי באסם יוסף. אל-מסרי נקנסה, אך המשיכה ביצירת סרטונים מעוררי מחלוקת.
ב־23 באפריל 2020, נתבעה אל-מסרי בגין לשון הרע והוצאת דיבה על ידי מגיש הטלוויזיה המצרי, רחם סעיד. למחרת היא נעצרה. ב-27 ביוני 2020 היא נידונה לרצות שלוש שנות מאסר ונקנסה ב-300 אלף לירות מצריות.
מלחמת נגורנו קרבאך השנייה
מלחמת נגורנו קרבאך השנייה (בארמנית: Հայ-ադրբեջանական պատերազմ (2020), באזרית: İkinci Qarabağ müharibəsi) הייתה מלחמה שנערכה מה-27 בספטמבר ועד ה-10 בנובמבר 2020 בקווקז, בין אזרבייג'ן לבין ארמניה וארצאך.
המלחמה החלה בבוקר ה-27 בספטמבר, לאחר מספר חודשי מתיחות, כאשר הכוחות המזוינים של אזרבייג'ן תקפו ופלשו לנגורנו קרבאך. במהלך המלחמה הצליחו האזרים להגיע אל הגבול הבינלאומי עם ארמניה, ולאיים על מסדרון לצ'ין המהווה את המעבר הראשי בין ארמניה ונגורנו קרבאך. בתחילת נובמבר, לאחר כיבוש העיר השנייה בגודלה בנגורנו קראבך, שושה, הושגה הפסקת אש.
ב-9 בנובמבר 2020 נחתם הסכם הפסקת האש של נגורנו קרבאך מ-2020 בידי נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב מצד אחד, ראש ממשלת ארמניה ניקול פשיניאן מצד שני ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין כמתווך. ההסכם היווה כניעה למעשה מצד ארמניה, ובמסגרתו הועברו לשליטה אזרית מרבית שטחי נגורנו קרבאך.
רקע.
אזור נגורנו קרבאך מזה מאות שנים מאוכלס בעיקר על ידי אוכלוסייה של ארמנים. לאחר הקמת מלכות המשנה של הקווקז בתוך האימפריה הרוסית נקבע הבסיס לגבול בין ארמניה לאזרבייג'ן. עם אירועי מלחמת האזרחים ברוסיה התרחשה במקביל מלחמת ארמניה-אזרבייג'ן שנגעה בעיקר למאבקים האתניים-דתיים על האזור. בתוך ברית המועצות, נגורנו קרבאך סופחה לתוך הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית אך ניתנה לו אוטונומיה.