הלן לואיס כתבה ב-New Statesman, "סיימתי לקרוא את הספר ומייד רציתי לקנות את כל הפרסומים האחרים של הסופרת. בעתיד, הייתי רוצה שרבקה סולניט 'תסביר לי דברים'". קייט טאטל מעיתון הבוסטון גלוב כתבה שהספר מלא ב"כוח ושנינות". על פי היילי מלוטק מ-The National Post, הספר הוא "כלי שכולנו צריכים כדי למצוא משהו שכמעט אבד". כריסטין סיסמונדו מעיתון The Toronto Star קראה להסגברה סוגיית זכויות אזרח, וגרסה ש"סולניט היא האדם המושלם להסביר לכם את זה". סוראיה צ'מאלי כתבה ב-Salon שהספר הוא "פמיניסטי, מצחיק לעיתים קרובות, כן באופן בלתי מתפשר, וחותך במסקנותיו". קייטי מור מכתב העת Utne Reader כתבה, "האוסף, באורך 124 עמודים, הוא גם קל לקריאה ובה בזמן קשה לקריאה. קל כי כתיבתה של סולניט זורמת באלגנטיות ומלאת חן וזעם - דבר שמעט סופרים מצליחים לעשות; קשה בגלל שלל העובדות המחרידות שמוצבים בפנינו". Kirkus Review תיאר את הספר כ"צר בהיקפו, אך ספר טוב נוסף מפרי עטה של סולניט".
מכבי חיפה במפעלים האירופיים
מועדון כדורגל מכבי חיפה הוא אחד ממועדוני הכדורגל בישראל בעלי ההישגים הבולטים ביותר במפעלים האירופיים מאז החלו מועדוני כדורגל מישראל להתחרות בזירה זו.
מכבי חיפה הייתה הקבוצה הישראלית הראשונה שהעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות, הראשונה שעשתה זאת פעמיים והיחידה שעשתה זאת שלוש פעמים. בהופעתה הראשונה בליגת האלופות סיימה במקום השלישי בשלב הבתים והיא הקבוצה הישראלית היחידה שהגיעה להישג זה. חיפה הופיעה ברבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע (שיא ישראלי), בשמינית גמר גביע אופ"א, שלוש פעמים בשלב הבתים של הליגה האירופית, פעם אחת בשלב הבתים של הליגה האזורית, זכתה בראשות בית בגביע האינטרטוטו, ולזכותה רשום הניצחון הגבוה ביותר בהפרש שערים שהשיגה קבוצה ישראלית במשחק במפעל אירופי (ניצחון 8–0), ניצחון השיא בשלב בתים בכלל (5–0) וניצחון שיא בשלב הבתים בליגת האלופות בפרט (3–0). בנוסף, מכבי חיפה היא הקבוצה שהעפילה בהכי הרבה עונות שונות מישראל למפעל אירופי.
לאורך השנים פגשה חיפה שלל קבוצות מליגות שונות באירופה, מהחלשות ועד החזקות ביותר ביבשת, דוגמת פארמה, פריס סן ז'רמן, מנצ'סטר יונייטד, באיירן מינכן ויובנטוס, ועל חלקן אף הצליחה לגבור. חלק ממשחקים אלה נבחרו לרשימות המציינות את ההופעות המכובדות ביותר של קבוצות הכדורגל הישראליות במפעלים האירופיים.
היסטוריה.
שנות השמונים.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 החלה מכבי חיפה לבסס את מעמדה כקבוצה מובילה בכדורגל הישראלי כשזכתה לראשונה בתארים. בעונת , לאחר שזכתה באליפות המדינה בכדורגל, השתתפה חיפה לראשונה במפעל אירופי, גביע האינטרטוטו. חיפה הוגרלה לאותו הבית עם סגנית האלופה בית"ר ירושלים, ארמיניה בילפלד מהבונדסליגה ושטורם גראץ מהבונדסליגה האוסטרית. חיפה ניצחה פעמיים את בית"ר ירושלים, את גראץ ניצחה במשחק הבית ואילו במשחק החוץ סיימה בתוצאת תיקו ואת בילפלד ניצחה בבית גם כן אך הובסה מולה בגרמניה בתוצאה 2–8. התוצאות הובילו אותה לראשות הבית ולזכייה ב-50 אלף פרנק שווייצרי.
את עונת סיימה חיפה כסגניתה של הפועל תל אביב, שלה איבדה את האליפות במחזור הנעילה, והעפילה שוב למפעל האינטרטוטו. הקבוצה הוגרלה לאותו הבית עם הפועל תל אביב איתה סיימה פעמיים בתיקו 2–2, עם גראצר א.ק. האוסטרית אותה ניצחה פעמיים בתוצאה 1–0 ועם לינגבי מליגת העל הדנית, מולה רשמה ניצחון והפסד. חיפה סיימה במקום השני בבית עם מספר נקודות זהה לזה של המוליכה מדנמרק ולזה של שתי הנותרות ולכן זכתה ב-15 אלף פרנק שווייצרי.
את משחקי הקבוצה בישראל, ששוחקו לסירוגין באצטדיון רמת גן ובאצטדיונה הביתי בקריית אליעזר ומשכו צופים מעטים יחסית, ניהלו שופטים ישראלים בניגוד לכלל שהונהג בהמשך לשבץ שופטים נייטרלים. הכובשים הבולטים בשני הקמפיינים בעשור זה היו החלוץ זאהי ארמלי שכבש שישה שערים ורפי אוסמו שכבש שלושה.
שנות התשעים.
תחילת העשור.
בעונת שבה חיפה למפעל האינטרטוטו, כשבהרכב משתלבים שחקנים צעירים שיובילו אותה בהמשך העשור להישגים בזירה המקומית ובזירה האירופית, שחקני הבית ראובן עטר ואייל ברקוביץ' ושחקן הרכש הצעיר אלון חרזי. חיפה הוגרלה לשחק נגד שיופוק בניאס מהונגריה, לך פוזנאן מפולין ואלופת המדינה הטרייה בני יהודה וסיימה את הבית במקום השני לאחר שניצחה את שיופוק ופוזנן והביסה את בני יהודה. בעונת , לאחר שזכתה בדאבל הראשון בתולדותיה, הוגרלה חיפה לבית עם זארבריקן מגרמניה, ארברו משוודיה והפועל פתח תקווה סגניתה. מאמן הקבוצה שלמה שרף בחר שלא להעלות את ההרכב החזק ביותר ברוב המשחקים וחיפה סיימה את הבית במקום השלישי.
הגעה לשמינית גמר גביע המחזיקות.
ב-1994 הצטרפה ההתאחדות לכדורגל בישראל כחברה מן המניין באופ"א, אולם כבר בשנת 1992 כשהצטרפה כעמיתה החלו קבוצות ישראליות להשתתף במפעליה הבכירים. בין הקבוצות הישראליות, הייתה חיפה השלישית להשתתף במפעל המאורגן על ידי אופ"א, אחרי הפועל פתח תקווה ומכבי תל אביב. זכייתה בגביע המדינה לעונת הקנתה לה לראשונה כרטיס למפעל שכזה, כשהשתתפה בגביע אירופה למחזיקות גביע. משחקה הראשון היה נגד קבוצת F91 דודלאנג' מלוקסמבורג: חיפה ניצחה 1–0 משער של אלון מזרחי ובמשחק הגומלין בקריית אליעזר הביסה חיפה את יריבתה בתוצאה 6–1. בשלב הבא הוגרלה חיפה לשחק מול טורפדו מוסקבה מרוסיה. למשחק הגומלין הגיעה טורפדו ביתרון מזערי בן שער אחד. האווירה במשחק, שמשך מספר רב של צופים ביחס לזה שהגיע עד אז למשחקי הבית הבינלאומיים של הקבוצה, הייתה מתוחה עוד לפני שריקת הפתיחה. שחקני טורפדו עלו להתחמם בחצי המגרש שבו נהגו שחקני חיפה לערוך את החימום ובתגובה, בעט ראובן עטר ממרחק קצר כדור לפניו של שוער היריבה אלכסנדר פוצ'יבלוב, לימים שוער היריבה העירונית הפועל חיפה, ורק התערבות של מספר שחקנים מנעה תגרה המונית. חיפה נקלעה למצב של שוויון והייתה זקוקה לשני שערים על מנת להעפיל, ובעשרים הדקות האחרונות כבשו רומן פץ ושי הולצמן צמד שערים שהעניקו לקבוצה את הכרטיס לשלב שמינית הגמר שבו הוגרלה לשחק מול קבוצת הפאר האיטלקית פארמה. במשחק הבית הפסידה חיפה בתוצאה 0–1 לאחר שתומאס ברולין כבש שער בדקות הסיום, ובמשחק החוץ הובילה באותה תוצאה 90 דקות משער של אלון מזרחי. המשחק נשלח להארכה ולאחר מכן להכרעה בפנדלים, ובסוף ההתמודדות הודחה מהמפעל ואילו פארמה המשיכה עד לשלב הגמר ולזכייה בגביע.
השנים השחונות.
בעונת זכתה מכבי חיפה באליפות שנחשבת בין המרשימות ביותר בהיסטוריה של הכדורגל הישראלי, ולאחריה ידעה שבע שנים נטולות אליפויות שנודעו בכינוי "שבע השנים השחונות". לאחר קמפיין מוצלח בעונה הקודמת, גם בזירה האירופית לא חוותה חיפה בשנים אלו הצלחות מרובות.
בעונת , נטולת שחקן הבית המוביל ראובן עטר שעבר ליריבה העירונית הפועל, אך מחוזקת בשחקן הרכש חיים רביבו, הודחה חיפה כבר בשלב הראשון במוקדמות ליגת האלופות, המפעל הראשון בחשיבותו ביבשת, לאחר שהפסידה לקזינו זלצבורג האוסטרית בצמד משחקים. בעקבות הזכייה בגביע המדינה באותה שנה, שבה חיפה למפעל גביע המחזיקות, השלישי בחשיבותו ביבשת ובו עברה בקושי רב את קלאקסוויק מאיי פארו בדרך לצמד מפגשים מול ספורטינג ליסבון מפורטוגל שלאחריהם הודחה מהמפעל. את עונת סיימה חיפה כסגניתה של מכבי תל אביב והעפילה לראשונה לגביע אופ"א: חיפה הודחה כבר בשלב הראשון על ידי פרטיזן בלגרד ולמחרת המשחק מכרה את כוכב הקבוצה רביבו לסלטה ויגו בדרך לעונה פיננסית, קרי, ויתור מראש על התמודדות במאבקי האליפות. העונה הפיננסית נתנה אותותיה בטבלה וחיפה סיימה רק במקום החמישי ובעונת השתתפה בגביע האינטרטוטו, המפעל הרביעי בחשיבותו, ששינה את פניו וייעודו והפך למפעל המעניק הזדמנות להעפיל לגביע אופ"א. חיפה, שסגל נבחרת ישראל הורכב לאורך רוב עשור זה משחקניה, התבססה בעונה זו על שחקנים בינוניים כעידן שום, רג'יד ברנסי, קובי גנון, אופיר קופל וגולן דרעי. בבית שאליו הוגרלה השיגה ניצחון בודד, על אנטליהספור הטורקית, והודחה.
הדחה ברבע גמר גביע המחזיקות.
הקבוצה שבה להתמודד באחד משלושת המפעלים הבכירים בזירה האירופית בעונת במסגרת גביע המחזיקות, לאחר שזכתה בגביע המדינה בתום העונה הקודמת. הקבוצה, בהדרכתו של המאמן הצ'כי המנוסה דושאן אוהרין, התבססה בעונה זו על שחקנים צעירים יחסית דוגמת יוסי בניון שנרכש מהיורדת הטרייה הפועל באר שבע ושחקני הבית יניב קטן, ניר דוידוביץ' ואלירן אלקיים חסרי הניסיון, לצד דור ביניים שכלל את אריק בנדו, אדורם קייסי וחיים סילבס וותיקים יותר כאלון חרזי, אבישי ז'אנו ואלון מזרחי, הכובש המצטיין, ששב לקבוצה. שלד הישראלים חוזק באיברהים דורו שהתחיל את עונתו השנייה בקבוצה, רדובן הרומטקו שנרכש בתחילת העונה וסרגיי בלנצ'וק, אולם הזרים כמעט ולא השפיעו על משחקה של חיפה ולא בלטו באופן משמעותי.