לנהר אפשר להגיע גם באמצעות שבילים שאינם מתוחזקים משתי שפות הקניון. הירידה בשבילים אלו עד הנהר אורכת שעתיים והעלייה בחזרה אורכת בין שעתיים לארבע שעות כתלות בשביל שנבחר. כל הירידות בקניון הפנימי כרוכות במאמץ גופני ודורשות כישורים של איתור השבילים וטיפוס הרים בדרגה 3. דרדרות סלעים תלולות, מדפי סלע בלתי עבירים והיעדר מחסה הם כמה מהאתגרים העומדים בפני המטיילים. קיסוס רעיל ("Toxicodendron radicans") צומח בשפע על השבילים ועל קרקעית הקניון. מומלץ מאוד ללבוש חולצה עם שרוולים ארוכים ולנעול נעלי הליכה גבוהות. גם הזרימה המהירה של הנהר גניסון צריכה להילקח בחשבון עבור מי שמתכנן ללון בקניון, כיוון שספיקה מוגברת של הנהר עלולה לשטוף את אתרי הקמפינג. שירות הפארקים הלאומיים מתריע כי "השבילים קשים במיוחד ורק מי שנמצא במצב גופני מעולה יכול להשתמש בהם...מהמטיילים מצופה שימצאו את הדרך בעצמם ושיתכוננו להיחלץ בעצמם מכל סכנה." ירידה לקניון הפנימי דורשת אישור, למעט קצהו המערבי.
הנהר גניסון מוגדר כ"מי מדליית זהב" (Gold Medal Water) מ-200 מטרים במורד הזרם מסכר מאגר קריסטל (Crystal Reservoir Dam) עד נורת פורק (North Fork). הגדרה זו כוללת 18 קילומטרים בתוך הפארק הלאומי הקניון השחור של הגניסון. הפיתיונות היחידים המותרים בשימוש בדיג חייבים להיות מלאכותיים וכל דגי טרוטת עין-הקשת הנלכדים על ידי הדייגים חייבים להיות מושבים למים. בנוסף, הדיג אסור בקטע של 200 מטרים במורד הזרם מסכר קריסטל.
הקניון השחור הוא מרכז סגנון טיפוס הרים המכונה "טיפוס מסורתי" (traditional climbing). מרבית אתרי הטיפוס קשים במיוחד ורק מטפסים מקצועיים יכולים לטפס בהם.
קיימות אפשרויות לרפטינג באזור, אבל השיט דרך הפארק עצמו קשה מאוד טכנית ורק חותרים מנוסים יכולים להתמודד איתו. לאורך הנתיב יש כמה קטעי נהר בלתי עבירים הדורשים הובלה ארוכה, ולעיתים מסוכנת של הקיאק ביבשה. האשדות האחרים הם מדרגה 3 עד 5, ומתאימים רק לשייטים מומחים. במורד הזרם, באזור השימור הלאומי נקיק גניסון (Gunnison Gorge National Conservation Area), קל יותר יחסית לנווט בנהר, אם כי הוא עדיין מרוחק מאוד ומתאים רק לשייטים מנוסים, ויש בו אשדות בדרגה 3 עד 4.
א-דוחה
ליגת אאוגסבורג
אאונג סן סוהו צ'יי
אבות הטומאה
שוהדא אל ירמוכ
צבא הג'יהאד
תנועת אל-מות'נא
תנועת אל-מות'נא האסלאמית
תנועת אל-מת'נא האסלאמית
תנועת אל-מת'נא
האבות העולים
האבות העולים או האבות הצליינים (באנגלית: Pilgrim Fathers; לעיתים בקצרה: עולי הרגל, The Pilgrims) היו המתיישבים האירופאים הראשונים של מושבת פלימות', כיום העיר המודרנית פלימות', מסצ'וסטס, ארצות הברית.
הקבוצה כללה בדלנים שפרשו מן הכנסייה האנגליקנית. הם ביקשו להימלט מהסביבה הפוליטית-דתית העוינת באנגליה, בה נאכף הציות לכנסייה הממוסדת והשמרנית, אך נמנעו להגר להולנד הקלוויניסטית מחשש לאבד את הזהות התרבותית שלהם כאנגלים. ההתנחלות שלהם באדמות היבשת החדשה הייתה ההתנחלות האנגלית השנייה שהצליחה בצפון אמריקה, אחרי ג'יימסטאון.
לאבות העולים הייתה השפעה על הנרטיב של "עולי רגל עבור חופש דת", שהיה לנושא מרכזי בהיסטוריה ובתרבות של ארצות הברית.
102 האבות העולים הפליגו בספינה "מייפלאואר" מפלימות' והגיעו לקייפ קוד בנובמבר 1620. ברחבי ארצות הברית מתקיימות "אגודות מייפלאואר" שמאגדות אנשים הטוענים לייחוס משפחתי לאחד מ-102 נוסעי המייפלאואר, האבות העולים.
האבות הצליינים
פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות
פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות (פרננדו קרלו לבית בורבון; 12 בינואר 1810 – 22 במאי 1859) היה מלך בממלכת שתי הסיציליות מ-1830 ועד מותו.
ביוגרפיה.
פרננדו נולד ב-12 בינואר 1810 בפאלרמו, להוריו פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד, בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה.
בשנת 1830 מת אביו פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ופרננדו עלה לשלטון במקומו. בשנותיו הראשונות היה פרננדו מאוד פופולרי על העם, והוא השתדל לשפר את הביורוקרטיה והמיסוי בממלכה. פרננדו הפחית את המיסים במדינה, הפעיל את קו הרכבת הראשון באיטליה, את ספינת הקיטור הראשונה באיטליה, והקים את קו הטלגרף בין נאפולי לפלרמו.
בשנת 1837 פיזרו חייליו של פרננדו באלימות הפגנה בסיציליה, שקראה לפרננדו להעניק חוקה למדינה ולתת יותר חופש לעם.
בינואר 1848 פרצו מהפכות בפלרמו שבסיציליה בדרישה לעצמאות, ומשם התפשטו ההפגנות בכל רחבי הממלכה. כתוצאה מכך נאלץ פרננדו להעניק חוקה לממלכה, עם שני בתי נבחרים, עיתונות חופשית וערובות לחופש הפרט. אולם לאחר שההפגנות לא פסקו, שלח פרננדו ב-13 במרץ את צבאו לשבור את ההפגנות ולפזר את הפרלמנט הלאומי, על אף שלא ביטל את החוקה באופן רשמי. ב-13 באפריל הכריזה סיציליה על עצמאותה, ובתגובה שלח פרננדו כוח בן 20,000 חיילים תחת פיקוד קרלו פילנג'יארי, שכבשו במסע בן 9 חודשים את האי סיציליה מחדש.
לאחר דיכוי מהפכת 1848, כלא פרננדו עד לשנת 1851 למעלה מ-2,000 מתנגדים למשטרו, ורבים אחרים יצאו לגלות. במהלך ביקור של ויליאם גלאדסטון בנאפולי בשנת 1850, החל הלה תומך בהתנגדות הנפוליטנית לשלטונו של פרננדו, ובשל כך הגביל פרננדו את השפעתם של הבריטים והצרפתים בממלכה.
בשנת 1856 ניסה חייל להתנקש בחייו של פרננדו, וב-22 במאי 1859 מת פרננדו, ובנו פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מותו ניצחו הכוחות הצרפתיים והסרדיניים את הצבא האוסטרי במלחמת אוסטריה-סרדיניה, מה שהוביל כעבור זמן קצר לאיחוד איטליה ולהדחתו של פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות.
משפחתו.
בשנת 1832 התחתן פרננדו עם מריה כריסטינה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמנואלה הראשון, מלך סרדיניה ומריה תרזה מאוסטריה-אסטה, מלכת סרדיניה, ממנה היה לו בן אחד:
בשנת 1837 התחתן פרננדו עם מריה תרזה מאוסטריה, בתם של הארכידוכס קרל, דוכס טשן והנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג, ממנה היו לו 12 ילדים:
תאטרון אבי
פרדיננדו השני, מלך שתי הסיציליות
אבן ספוג
Averroes
אנגלו-סקסים (קבוצה חברתית)
אברואס
יהודה אבן תבון
שמואל אבן תבון
אבראהים פשה
אגא חאן
חילזון (פירושונים)
תרבות אגאית
אגרות השליחים
איגרות השליחים
עונת 2005/2006 ביורוליג
עונת 2005/2006 ביורוליג הייתה העונה ה-49 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והשישית שאורגנה על ידי Euroleague Basketball Company.
המשחק הראשון התקיים ב-3 בנובמבר 2005 ותחרות הסתיימה ב-30 באפריל 2006. בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
העונה הסתיימה בניצחון של צסק"א מוסקבה, זה היה הניצחון החמישי בתולדות המועדון.
אנתוני פארקר (ארצות הברית) ממכבי תל אביב נבחר לכדורסלן המצטיין של העונה.
תיאודורוס פאפאלוקאס (יוון) מצסק"א מוסקבה נבחר לכדורסלן המצטיין של פיינל פור.
מתכונת התחרות.
24 קבוצות החלו בעונה הסדירה כאשר המשחקים נערכו ב-3 בתים. בשלב הבא, 16 קבוצות התחרו ב-4 בתים. מנצח של כל בית וסגנו קודמו למשחקי רבע הגמר שהתקיימו עד ל-2 ניצחונות. פיינל פור נערך בססקה ארנה, פראג.
אדוארד המעונה
סמיואל אדמס
אדן געשי
קנזבורו אואה
סמורה מאשל
ג'ון גודאינף
ג'ון באניסטר גודאינף (באנגלית: John Bannister Goodenough; נולד ב-25 ביולי 1922) הוא פיזיקאי אמריקאי בתחום פיזיקה של מצב מוצק הידוע בתרומתו לפיתוח זיכרון גישה אקראית, פיתוח סוללת ליתיום-יון ובניסוח חוקי גודאינף-קאנאמורי. מכהן כפרופסור באוניברסיטת טקסס באוסטין. זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2019, זוכה פרס נובל המבוגר אי פעם.
ביוגרפיה.
גודאינף נולד ביינה שבגרמניה, בנם של ארווין והלן. הוא גדל בניו הייבן שבקונטיקט, שם לימד אביו היסטוריה של הדתות באוניברסיטת ייל. בגיל 12 נשלח לפנימיית גרוטון במסצ'וסטס. ב-1944 סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת ייל. במלחמת העולם השנייה שירת כקצין באיים האזוריים, לאחר המלחמה קיבל מלגה מיוחדת ליוצאי צבא ללימודי פיזיקה באוניברסיטת שיקגו, במחלקה בה לימדו באותה העת אנריקו פרמי ואדוארד טלר. ב-1951 סיים תואר שני וב-1952 השלים תואר שלישי, כשאת עבודת הדוקטורט שלו ביצע תחת הנחייתו של פרופסור קלרנס זנר. לאחר הלימודים החל לעבוד במעבדת לינקולן במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שם הניח את היסודות לפיתוח זיכרון גישה אקראית לתעשיית המחשבים וביחד עם ג'ונג'ירו קאנאמורי ניסח סט כללים המכונים חוקי גודאינף - קאנאמורי, לקביעת התכונות המגנטיות של מגוון רחב של חומרים.
ב-1976 מונה לפרופסור ולמנהל מעבדת הכימיה אי-אורגנית באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1979 פיתח תא חשמלי נטען בעל צפיפות אנרגיה גבוהה הכולל מתכת ליתיום כאלקטרודה השלילית ותחמוצת ליתיום קובלט כאלקטרודה החיובית. פיתוח זה היה הבסיס לסוללה נטענת ליתיום-יון בה נעשה כיום שימוש במגוון רחב של מכשירים ניידים וכלי רכב חשמליים. ב-1986 מונה לפרופסור באוניברסיטת טקסס באוסטין.
גודאינף חיבר שלושה ספרים בתחום עיסוקו ומאות מאמרים אקדמיים.
האיש מקלוניקוון
האיש מקלוניקוון היא גופת כבול אירית מתקופת הברזל שנמצאה בביצת כבול בקלוניקוון, במחוז מית' באירלנד, במרץ 2003. רק פלג גופו העליון והבטן התחתונה של האיש שרדו.
מותו.