הנילוס הלבן (באנגלית: White Nile; ערבית: النيل الأبيض, אַ-נִיל אַל-אָבּיַד; בדינקה: Kiir Ɣer, קִיר עֶ'ר; בסווהילי: Nile Nyeupe) הוא נהר באפריקה, אחד משני יובליו העיקרים של הנילוס. אורכו הכולל של הנהר הוא 3,700 קילומטר.
מקורו בימת ויקטוריה, אשר שטחה מתחלק באוגנדה, קניה וטנזניה. מאגם ויקטוריה הנהר זורם צפונה ומערבה דרך אוגנדה, דרום סודאן וסודאן, וממשיך צפונה דרך המישור הסודני וביצת סוד עד העיר ח'רטום. בנקודה זו מתאחד הנילוס הלבן עם הנילוס הכחול.
מהות שמו.
הנילוס הלבן נקרא כך משום שבדרכו צפונה הוא עובר בתוך ביצות סוד אך יוצא מהן נקי וצלול.
מקור הנילוס.
לעיתים נחשב אגם ויקטוריה למקור הנילוס, אך גם לאגם זה יש מספר נהרות הנשפכים לתוכו. היובל הארוך ביותר הוא נהר לובירונזה (Luvironza River) בבורונדי שנשפך לנהר רורובו (Rurubu River) ליד העיר קיינזה בבורונדי, שנשפך לנהר קאגרה (Kagera River) הנשפך לאגם ויקטוריה בטנזניה ליד העיר בוקובה (Bukoba). לכן, מבחינה הידרולוגית, נהר לובירונזה הוא מקור הנילוס האמיתי.
מסלול הנהר.
באוגנדה.
הנהר היוצא מאגם ויקטוריה ונודע בקטע הזה בתור נילוס ויקטוריה. הנילוס יוצא ליד ג'ינגה, קיימת אנדרטה במקום. לאחר שהנהר עובר דרך 2 תחנות כוח הוא עובר דרך מפלי בוג'גלי הנמצאים כ-15 ק"מ מג'ינג'ה. לאחר מכן הוא זורם צפון ומערבה לעבר אגמי קיוגה הנמצאים במרכז המדינה. לאחר מכן הנהר עובר במפלי קרומה ומתחת לגשר קרומה, שנבנה בשנת 1963. מעט לפני שהנהר נכנס אל תוך אגם אלברט, הוא נדחס לערוץ ברוחב 7 מטרים במפלי מרצ'יסון, המסמנים את הכניסה לאזור המערבי של הבקע הסורי-אפריקני. קטע הנהר היוצא מאגם אלברט נודע בשם נילוס האלברט.
בסודאן ובדרום סודאן.
הנהר ממשיך צפונה לנימולה, שם הוא נכנס לתוך סודאן באזור הנקרא "בחר אל ג'אבל", שפירושו הנהר של ההר. לאחר מכן הנהר עובר מספר מפלים לפני שהוא נכנס אל מישורי סודאן ואל אזור הביצה הגדולה של סוד. הנהר זורם דרך אגם נו שם הוא מתאחד עם נהר נוסף ויוצר את הנילוס הלבן. לאחר מכן הנהר יוצא מהסוד ועובר דרך ג'ובה, בירת דרום סודאן. הנהר ממשיך לזרום צפונה עד שהוא מתאחד עם הנילוס הכחול בעיר ח'רטום. איחוד 2 הנהרות יוצר את נהר הנילוס.
דונה וויליאמס
דונלד דאק
דונלד דאק (באנגלית Donald Duck) הוא דמות הנפשה ודמות ספרותית. הוא כיכב בספרי קומיקס שונים ונוצר על ידי חברת וולט דיסני. דונלד הוא ברווז לבן עם רגליים ומקור בצבע צהוב - כתום. דונלד בדרך כלל לובש חולצת ימאים וכן כומתת ימאים, אך הוא אינו לובש מכנסיים (מלבד הפעמים שהוא הולך לשחות). סה"כ יצאו 178 סרטי דונלד דאק (יותר מאשר סרטי מיקי מאוס).
היסטוריית הדמות.
הסרט הראשון בו השתתף דונלד, התרנגולת הקטנה והחכמה מסדרת Silly Symphonies, יצא לאקרנים ביום ב-9 ביוני 1934 ואורכו היה 7 דקות. בסרט המבוסס על סיפור העם התרנגולת האדומה הקטנה, היה על דונלד וידידו פטר החזיר לעזור לתרנגולת לזרוע תירס. שניהם טענו שלקו בכאב בטן על מנת להתחמק מהעבודה, והתרנגולת פיתתה אותם לשתות שמן קיק על מנת להתגבר על כאב הבטן המדומה.
על פי הקומיקס של דונלד דאק שיצא בשנת 1942, דונלד מגויס (Donald Gets Drafted), שמו המלא הוא דונלד פונטלרוי דאק (Donald Fauntleroy Duck). לפי הסרט שלושת הקבלרוס משנת 1944, יום הולדתו של דונלד הוא יום שישי השלושה עשר.
תכונותיו האופייניות של דונלד הן נטייתו לאגור כעסים עד להתפרצות, כניסה לצרות רבות, קצרות רוח במצבי לחץ ותמימות מה. למרות זאת, כשאין מתח או בעיות בדרך כלל מוצג דונלד כעצלן, אדיש, עם שפת דיבור באנגלית צווחנית כך שבקושי אפשר להבין מילה מדבריו.
בשנת 2004 קיבל דונלד דאק כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד והצטרף לדמויות מצוירות אחרות להן כוכבים כמו באגס באני ומיקי מאוס.
דיבוב.
קולו המפורסם של דונלד שבזכותו ניתן לזהות אותו בכל סרט, בוצע עד שנת 1985 על ידי השחקן קלרנס נאש, והחל מ-1987 עבר התפקיד לטוני אנסלמו. בגרסאות המדובבות לעברית, דיבב את דונלד תחילה השחקן יוסי טימן, תפקיד שהפך למזוהה עמו, ואולם בשנת 1991 החליף אותו המוזיקאי שי נובלמן שמילא תפקיד זה כעשרים שנה. נובלמן דיבב את סרטוניו הקלאסיים הישנים שרובם גם הופיעו על קלטות ו-DVD כמו גם את סדרות הטלוויזיה דונלד דאק וצוות קוואק, אגדות ברווזים, בית העכבר, המופע המצליח דיסני על הקרח וסרטים כמיקי וגבעול השעועית (1947), דונלד בארץ מתמטיקסם, בן המלך והעני (1990), (2004). בסוף שנות ה-90 נבחר נובלמן על ידי אולפני דיסני כ"מדבב דונלד הטוב" תואר אותו חלק עם עמיתיו האמריקאי והגרמני.
משנת 2009 דונלד דובב על ידי ניר נדיר בסדרות "מועדון החברים של מיקי מאוס", " ו".
השפעות תרבותיות.
בשנת 1978 ביצע הזמר מייק בורשטיין שיר על דמותו של דונלד דאק שנקרא "דונלד דק" בפסטיבל שירי ילדים שזכה במקום השלישי.
בשנת 1993 תבעה חברת וולט דיסני את המאייר דודו גבע על שימוש מנוגד לזכויות יוצרים של דמותו של דונלד דאק בספרו הברווז.
דגם פיאג'ו פפרינו שהיה אב טיפוס של קטנוע קונספט כונה על ידי הטכנאים והמהנדסים שעסקו בפיתוחו "דונלד דאק" בגלל צורתו המשונה. הדגם היה מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו. התכנון ובניית אב-הטיפוס היו בין השנים 1944–1943 לאחר שאנריקו פיאג'יו החליט לחזור לייצור וספות לקראת סוף מלחמת העולם השנייה במגמה לייצור מוצר עממי וזריז בעלות נמוכה שיכול להיות בעל שימוש נרחב ומענה לדרישה לניידות פרטנית שהביעו האיטלקים בעקבות הסכסוך המלחמתי.
נילוס לבן
ארנסט טידמן
ארנסט טידמן (באנגלית: Ernest Tidyman; 1 בינואר 1928 - 14 ביולי 1984) היה סופר ותסריטאי אמריקאי שנודע בשל דמויות הבלש השחור שמאפינות את ספריו ובשל דמות המפתח הקולנועית שיצר ג'ון שאפט.
טידמן זכה בפרס האוסקר לתסריט בשנת 1971 על הסרט "הקשר הצרפתי".
נפטר ב-14 ביולי 1984.
פרס גראמי
פרס גראמי (באנגלית: Grammy Award, שם מקוצר של המקור - Gramophone Awards, "פרס הגרמופון") הוא פרס הניתן על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית עבור הישג יוצא דופן בתעשיית המוזיקה.
גראמי הוא פרס שנתי. טקס הענקת הפרס נערך בדרך כלל בסטייפלס סנטר בלוס אנג'לס בחודש פברואר, ומשודר בארצות הברית ברשת הטלוויזיה CBS.
זכייה בפרס גראמי מוענקת בעשרות קטגוריות שונות בכל שנה. רוב הקטגוריות מחולקות לפי סוגות מוזיקליות שונות, ואילו הקטגוריות המרכזיות והבולטות ביותר אינן מוגבלות לסוגה מסוימת.
גראמי נחשב לפרס היוקרתי ביותר בתעשיית המוזיקה העולמית, ומייצג תחום זה בדומה לפרס האוסקר בתחום הקולנוע, פרס אמי בתחום הטלוויזיה ולפרס טוני בתחום אמנות הבמה (ארבעת הפרסים יחדיו נקראים EGOT ובעולם ישנם רק 16 איש שזכו בכולם).
היסטוריה.
מוצאם של פרסי גראמי הוא בפרויקט ליצירת שדרת הכוכבים של הוליווד בשנות החמישים. מספר אנשים מתעשיית המוזיקה נבחרו לוועדה שתפקידה להרכיב את רשימת אנשי המוזיקה הראויים לקבל כוכב בשדרה. במהלך העבודה, הבינה הוועדה שישנם אנשים רבים המובילים את תעשיית המוזיקה אך לעולם לא יזכו לכוכב בשדרה. בשנת 1957 הוחלט לתת מענה לבעיה על ידי ייסוד פרס שניתן על ידי תעשיית המוזיקה בדומה לפרס האוסקר ולפרס אמי, וכך הוקמה האקדמיה הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית.
טקס פרסי גראמי הראשון נערך ב-4 במאי 1959 וחולקו בו 28 פרסים.
הטקס שהתקיים ב-1971 היה הראשון ששודר בשידור חי בטלוויזיה, ברשת ABC. החל מ-1973 משודר הטקס מדי שנה ברשת CBS.
עד 1971, טקסי פרס גראמי נערכו במקומות שונים בו זמנית. הערים המארחות הראשונות היו ניו יורק ולוס אנג'לס. שיקגו הצטרפה הפכה לעיר מארחת בשנת 1962, ובשנת 1965 הצטרפה גם נאשוויל.
הטקס של שנת 1971, שנערך בלוס אנג'לס, היה הראשון שהתקיים במקום אחד. בשנה שלאחר מכן עבר הטקס לניו יורק, ובשנתיים הבאות הוא התקיים בנאשוויל. בשנים 1974–2003, פרסי גראמי נערכו במקומות שונים בניו יורק ובלוס אנג'לס.
בשנת 2004, הסטייפלס סנטר שבלוס אנג'לס הפך לביתו הקבוע של הטקס. מוזיאון גראמי נבנה בצמוד לסטייפלס סנטר, כדי לשמר את ההיסטוריה של טקס פרסי גראמי. על המדרכות ברחובות המוזיאון מוטבעים דיסקי ארד, בדומה לשדרת הכוכבים של הוליווד, המכבדים את הזוכים של כל שנה בארבע הקטגוריות המרכזיות – אלבום השנה, תקליט השנה, שיר השנה ותגלית השנה.
קטגוריות.
פרסי גראמי מוענקים בעשרות קטגוריות שונות, פרס עבור כל קטגוריה. מספר הקטגוריות עשוי להשתנות משנה לשנה, ונכון לשנת 2015 מניין הקטגוריות עומד על 83.
ארבע הקטגוריות המרכזיות הן:
קטגוריות אלו אינן מוגבלות לסוגה מוזיקלית. מלבד קטגוריית "תגלית השנה" שנוסדה החל מטקס פרסי גראמי השני, קטגוריות אלו קיימות מהיווסד הטקס הראשון.
רובן של שאר הקטגוריות נחלק תחת סוגות ספציפיות, כגון פופ, רוק, קאנטרי, ראפ, ג'אז, מוזיקה קלאסית וכדומה. לדוגמה, קטגוריית "ביצוע אלתור הסולו הטוב ביותר בג'אז" בסוגת הג'אז, או "הקלטת האופרה הטובה ביותר" בסוגה הקלאסית. קטגוריות אחרות נוגעות לעניינים טכניים, כגון הלחנה, עיבוד, הערות אלבום ומארז. פרסים מיוחדים מוענקים עבור תרומה מיוחדת לתעשיית המוזיקה. בין הקטגוריות הנוספות ניתן לציין פרס עבור מפעל חיים ופרס לאנשי מקצוע שונים של התעשיית ההקלטות. בשנת 2014 פרס זה לראשונה הוענק לצלם ג'ים מרשל.