אוסטרליה וניו זילנד.
באוסטרליה ובניו זילנד המונח "תה" כארוחה מתייחס לארוחת הערב, עקב השפעה סקוטית. ארוחת Cream tea מכונה "תה דבונשייר" ומוגשת בבתי מלון ומסעדות יוקרתיים.
במהלך יום העבודה "תה" או "הפסקת תה" עשוי להיות תה הבוקר (מקביל להפסקת קפה) או אחר הצהריים. לעיתים קיים "חדר תה" לצורך כך. בעבר היה קיים הביטוי "עישון הבוקר" שהתייחס להפסקת תה עם כריך או חטיף מתוק וסיגריה. כיום המושג עדיין קיים בענפי המסחר והבנייה.
קנדה.
ארוחת תה אינה מוגשת באופן יומיומי בקנדה, אך קיימת במסעדות, בתי קפה ומלונות יוקרתיים. עקב השפעת מהגרים מהונג קונג, מסעדות הונג-קונגיות מגישות ארוחת תה בסגנון קנטונזי.
גרמניה.
בגרמניה ארוחת אחר הצהריים מכונה "קפה", "קפה אחר צהריים" או "קפה ועוגה". מוגשים בה מאכלים מתוקים בלבד, בראש ובראשונה עוגות קרם (כמו עוגת היער השחור), אם כי מגישים גם עוגות יבשות, טארט פירות ומאפים שונים. כיום, עקב שעות העבודה הארוכות, ארוחה זו מוגשת לרוב באחר הצהריים של ימי ראשון בלבד, כשהשולחן נערך בקפידה ומוזמנים אורחים.
הנוהג לצרוך מוצרי מזון עשירים מאוד צמח על רקע תקופת ההתאוששות של גרמניה (בשנות ה-50 וה-60) כתגובה לצנע ולקיצוב של תקופת מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
המשקה המועדף הוא קפה, לרוב עם שמנת, חלב מרוכז ו/או סוכר, אם כי הפופולריות של התה גברה בעשורים האחרונים. ישנם אזורים בגרמניה בהם תה היה מקובל מאז ומתמיד. החל מהמאה ה-17 הייתה לאצולה הפרוסית תרבות תה מפותחת. במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 תה היה מקובל במעמד הגבוה ובקרב הבורגנות, הוא אף כונה בשמו האנגלי, ומלבד שעת התה היו נהוגות גם מסיבות תה. יוהאן וולפגנג פון גתה היה ידוע כמארח מסיבות תה והסופר היינריך היינה היה אוהד תה מושבע. גם שעת התה בביתו של תומאס מאן הייתה מפורסמת ואף הופק בשנות ה-50 סרט טלוויזיה תיעודי בו מאן הזמין את הצופים לתה והגיש תה למצלמה.
כיום יש המקיימים מפגשי חברה בסגנון שעת תה אנגלית.
דרום אמריקה.
בחלק מדרום אמריקה נהוג לשתות תה צמחים מיוחד שנקרא ז'רבה, שהיא תערובת של חליטת צמחים אותה שותים בכוסות גדולות עשויות עץ או דלעת אליו נמזגים בכל פעם מים חמים והוא נלגם בקשית מתכת, את הז'רבה נהוג לשתות בשעות אחר הצהרים בין ארוחות הצהרים לערב. המשקה נשתה בקבוצות ונחשב לאירוע חברתי חשוב כשכל פעם אחד שותה ומעביר לבא אחריו, השתייה נפוצה מאוד בארגנטינה ואורוגוואי והדבר כולו נקרא מאטה ובדרום ברזיל המשקה נקרא שימראו. גרסה נוספת היא מטה קר שהוא קצת שונה ונקרא טררה (terre) משקה זה נלגם בפרגוואי, בוליביה ואזורים שונים בברזיל.
הונג קונג.
ארוחת שעת התה נפוצה בהונג קונג, אם כי אינה מוגשת יום-יום. הארוחה כוללת תה בחלב או לימון, קפה או משקאות קפה וחלב חמים שונים, לצדם חטיף קל כמו כריכים או קלי או אף מאכלים מורכבים יותר כמו בשר עוף מטוגן, פרנץ' טוסט, נודלס ולעיתים אף ארוחה קטנה. במסעדות מזון מהיר רבות נמכרת ארוחת תה.
ארצות הברית.
"תה גבוה" בארצות הברית הוא מונח המתייחס לארוחת תה או מסיבת תה רשמית וטקסית, לרוב של נשים בהם מוגשים תה, כריכים דקים ועוגות קטנות במיטב כלי החרסינה. מנהג זה נובע מפרשנות שגויה של המונח "תה גבוה" - כ"תה רשמי".
סוג כזה של ארוחת תה מוגש במלונות יוקרתיים, בייחוד בסביבות חג המולד ועונות תיירותיות נוספות, ובבתי תה בערים הגדולות, שם היא מכונה "תה אחר הצהריים". ישנן אף מסעדות המכשירות אוֹצֵר יין לתה.
מסיבות תה נהוגות מדי פעם, לרגל מאורע מיוחד או ביקור של ידוען או אורח. מסיבות אלו הן אירוע רשמי בו הנשים לובשות שמלות אחר צהריים או חליפות והגברים חליפות עסקים. אמילי פוסט כתבה ב-1922 כי אל למשרתים להיכנס לחדר במהלך תה אחר הצהריים, אלא אם נחוץ כי יביאו מים חמים או יסירו כלים מלוכלכים, כדי לא להפריע לאופי האינטימי של המפגש והשיחה.
בסרטים הוליוודיים מסוימים השתמשו בשעת התה כדרך להמחיש הבדלי מעמדות - נשות המעמד הגבוה הוצגו כנפגשות לשעת תה עם חברותיהן במסעדות או מגישות ארוחה כזו בבתיהן, בעוד נשות המעמד הבינוני שותות קפה במטבחיהן.
ישראל.
"ארוחת ארבע" בישראל הייתה בעבר ארוחה קלה של משקה חם וכריך או מאפה שנאכלה לעיתים עם ההגעה הביתה בסיום יום עבודה, בסביבות השעה 16:00 (ולכן נקראת כך). כיום רבים חוזרים לבתיהם בשעת ארוחת הערב, כך שארוחת ארבע הפכה נדירה. עדיין יש האוכלים בשעות אחר הצהריים פרי, יוגורט, חטיף או ממתק, לעיתים בליווי משקה חם. ארוחת ארבע כזו נפוצה אצל ילדים רבים, האוכלים אותה בבתיהם או במעונות יום וצהרונים בהם הם שוהים.
בשנים עברו הייתה ארוחת ארבע נוהג מקובל בקרב העולים מגרמניה, שדקדקו בכל פרט ופרט שלה - שולחן ערוך כהלכה, מפה רקומה, סרוויס משובח (רצוי מתוצרת צ'כיה) ועוגה טרייה, שהוכנה במיוחד לשעת מנחה. בניגוד לאנגלו-סקסים, שהעדיפו תה בלימון או בחלב לארוחת ארבע (או חמש - five o'clock tea) יוצאי גרמניה ואוסטריה שתו על פי רוב קפה בחלב. ארוחת ארבע ציינה את הקימה משנת צהריים ("שלאף שטונדה") המקודשת.
Testudinidae
ג'רי בית הלוי
משה (ג'רי) בית הלוי (14 בנובמבר 1912 - 3 בפברואר 1997), היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי, אחד מסמליו של מועדון הכדורגל מכבי תל אביב. הוא זכה לכינוי "נפוליאון הצהוב" בשל קומתו הנמוכה ומנהיגותו.
ביוגרפיה.
בית הלוי נולד בשנת 1912 בלודז' שבפולין ועלה לארץ ישראל ב-1920. שבע שנים לאחר מכן הצטרף למכבי תל אביב כחלוץ, אך משראה כי סיכוייו להשתלב בהרכב הקבוצה קלושים עבר לשחק במכבי רחובות ובמכבי חדרה.
בתחילת שנות ה-30 חזר למכבי תל אביב ואף שימש זמן רב כקפטן הקבוצה, שעימה זכה בשלוש אליפויות ובשני גביעים לפני קום מדינת ישראל. בנוסף היה בית הלוי חבר בסגל נבחרת ארץ ישראל, וב-20 בפברואר 1938 ערך את הופעתו היחידה במדיה, נגד נבחרת יוון, יחד עם אחיו, אברהם בית הלוי, ששיחק בהפועל תל אביב ובמורלנד האוסטרלית.
בשנת 1945 פרש ממשחק, ושנתיים מאוחר יותר חצה את הקווים והחליף את אגון פולאק בתור מאמנה של מכבי תל אביב. הוא נחשב למאמן הגנתי וקפדן והביא את מכבי תל אביב לזכייה בארבע אליפויות, בשנים 1950, 1952, 1954 ו-1956, ובנוסף בשני גביעים, בשנים 1954 ו-1955. אף על פי שחצה בעונת 1952/53 את הכביש ועבר לאמן את הפועל תל אביב, חזר בית הלוי במהרה למכבי תל אביב. בסוף שנת 1953 מונה למאמן נבחרת ישראל במקביל לתפקידו כמאמן מכבי תל אביב, אך הוחלף על ידי ג'ק גיבונס כחצי שנה לאחר מכן.
בשנת 1958 עבר לאמן את מכבי נתניה לאחר סכסוך כספי עם הנהלת מכבי תל אביב.
בשנת 1960 קיבל הצעה מפתיעה מנבחרת ניגריה, והיה לישראלי הראשון שאימן נבחרת אפריקאית. במשחקו הראשון, הובס 0-3 בידי נבחרת גאנה. התקשורת הניגרית קראה לפיטוריו אך בית הלוי קיבל גיבוי מהתאחדות הכדורגל הניגרית. הישגו הראשון הגיע בנובמבר, עת הוביל את נבחרת ניגריה לניצחון 2-1 על מצרים. באפריל 1961, רשם עם נבחרת ניגריה שתי תוצאות תיקו מול נבחרת גאנה. בעקבות משחקים אלו, התקשורת החלה לשבח את תרומת בית הלוי לנבחרת. בסוף 1961, ניגריה שיחקה מול תוניסיה במוקדמות גביע אפריקה 1962. במשחק הראשון, שנערך בניגריה ב-25 בנובמבר, ניגריה ניצחה 2-1. ג'רי לא הורשה להיכנס לתוניסיה עבור משחק הגומלין לנוכח היחסים המתוחים בין ישראל ותוניסיה. לאורך הקדנציה שלו בניגריה, ג'רי רשם ארבעה ניצחונות, חמש תוצאות תיקו ושלושה הפסדים.
לאחר שנסתיים חוזהו עם נבחרת ניגריה, חזר למכבי תל אביב והציל אותה מירידה לליגת המשנה. ביוני 1963 צפה בית הלוי בצמד משחקי גמר גביע המדינה לנוער בין מכבי תל אביב למכבי נתניה, ולאחריהם החליט לצרף לקבוצה הבוגרת מספר רב משחקני קבוצת הנוער, ובניהם גיורא שפיגל, צבי רוזן, מיקו בלו ואורי קדמי, אשר לימים יקראו "תינוקות ג'רי", ואלו הצעידו את מכבי תל אביב ואת נבחרת ישראל שנים רבות לאחר מכן. בקדנציה השנייה שלו בקבוצה זכה בשני גביעים, ב-1964 וב-1965.
בשנת 1967 מונה לתפקיד יו"ר מכבי תל אביב בעקבות קשיים כלכליים של המועדון, והחליט להעביר את משחקי הקבוצה לאצטדיון בלומפילד ששימש עד כה את יריבתה העירונית, הפועל תל אביב, במקום אצטדיון המכביה, ובכך להגביר את ההכנסות מכרטיסים. לאחר תשע שנים עזב את תפקידו.
בשנת 1985 זכה בית הלוי בעיטור מכבי ישראל.
ג'רי בית הלוי נפטר בשנת 1997 בגיל 84.
בשנת 2012 הוחלט להנציחו על ידי דואר ישראל על הנפקת בול הנושא את שמו.
תארים.
כשחקן מכבי תל אביב
כמאמן מכבי תל אביב
כיושב ראש מכבי תל אביב
ג'רי בית-הלוי
נוגד חימצון
ארוחת ארבע
Testudinoidea
Testudo
אלפיים
משה בית הלוי
אלפיים (כתב עת)
אלפיים - כתב עת רב-תחומי לעיון, הגות וספרות היה כתב עת שיצא לאור מדי כחצי שנה, החל משנת 1989 ועד 2009 בהוצאת עם עובד. בכתב העת התפרסמו מאמרים בתחומי מדעי החברה ומדעי הרוח, מאמרים בתחומי דעת נוספים, וכן שירה.
עורכו הראשון של כתב העת, אהוביה מלכין, הציג את יעדיו בפתח הגיליון הראשון:
החל מגיליון 7 ערכה את כתב העת ניצה דרורי-פרמן. הגיליון האחרון שיצא היה מספר 34.
אוואטאר
קדוש מגן