ההתיישבות בואדיות יברוד המשיכה ברציפות גם בתקופת הברונזה ותקופת הברזל. עד סוף אלף השלישי לפנה"ס התיישבו באזור אוכלוסיות של נוודים. בסוף האלף השלישי לפנה"ס התחולל שינוי תרבותי באזור, והתושבים החדשים, שהיו גם הם נוודים, התיישבו במקום לאורך כל האלף השני לפנה"ס. על פי ההערכות, בסוף האלף השני לפנה"ס הגיעו למקום מתיישבים חדשים שבנו את העיר מחדש במרכז האזור.
בתקופה הארמית, יברוד כבר הייתה עיר חשובה ומוכרת, כפי שמעידים אזכורים שלה בלוחות חרס של מסופוטמיה, ביניהם כתבים מתקופת שלמנאסר השלישי (המאה ה-9 לפנה"ס) ואשורבניפל (המאה ה-7 לפנה"ס) מלכי אשור.
ארכאולוגיה.
עתיקות יברוד והעמקים הסמוכים לה נחפרו לראשונה בין השנים 1930–1933 על ידי אלפרד רוסט , ארכאולוג גרמני ששהה בבית החולים הדני באל-נאבק לרגל מחלתו, ובמהלך הבראתו חקר את המערות בעמק סקיפטה הסמוך ליברוד במשך מספר חודשים. הוא חשף שם מערה עתיקה וששה מחסות סלע , ובשנת 1950 פרסם את המאמר "תגליות מערות יברוד", בו פירט על תוצאות המחקר הארכאולוגי שערך בעמק סקיפטה, שלמעשה היה המחקר הארכאולוגי הראשון שנעשה על התקופה הפלאוליתית בסוריה. הוא היה הראשון שזיהה את התרבויות הייחודיות שהתקיימו באזור בתקופה זו, ואף נתן לתרבות היברודית את שמה, על שם העיר יברוד הסמוכה.
לאחר מכן, בין השנים 1934–1940, חקר האב ג'וזף נסראללה, מספר ואדיות ועמקים נוספים הסמוכים ליברוד. הוא הוזמן על ידי מינהל העתיקות הסורי, ותוצאות מחקריו פורסמו בכתב העת "תולדות הארכאולוגיה הסורית". בחלק מהמערות ומחסות הסלע שהוא חשף, נמצאו שרידים המתוארכים לסוף התקופה האפיפלאוליתית ושייכים לתרבות הנאטופית, ובחלקם נמצאו כלי אבן המתוארכים לתקופה הכלקוליתית ושייכים לתרבות הע'סולית בארץ ישראל.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 נחקרו האתרים הארכאולוגים הסמוכים ליברוד באינטנסיביות על ידי מספר קבוצות חוקרים. בין השנים 1963–1965 נערכו מספר חקירות ארכאולוגיות במקום, על ידי קבוצה אמריקאית מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק, בראשותו של ראלף סולקי . הוא השלים את מחקריו בעמק סקיפטה יחד עם אשתו ב-1987 וב-1989.
במקביל, בשנים 1964–1965, נערכו מספר חקירות וחפירות ארכאולוגיות ביברוד, על ידי המנהל הכללי הסורי לעתיקות ומוזיאונים בראשות עלי אבו אסף וקאסם טאואר, לאחר שמספר בתי קברות אמוריים-כנעניים מתקופת הברונזה התיכונה, נתגלו במקרה על ידי איכר בצפונו של עמק סקיפטה.
הקברים נמצאו בעומק של 30–50 ס"מ, ומידותיהם היו בערך 240 X 135 ס"מ, מידה נפוצה לקברים בלבנט באותה תקופה, שבה נבנו גם הקברים בתל מגידו, תלוליות ע'סול, ואתרים סורים נוספים כמו אוגרית. הקברים היו קברים משפחתיים, ובכל אחד מהם היו מונחות עצמותיהם של חמישה בני אדם לפחות. בקבר השלישי נמצא להב של חנית ברונזה התקוע בחוליותו של אחד המתים, מה שמעיד על הריגתו.
הקבר הרביעי היה יוצא דופן בכך שהיה בו עשרה שלדים. נראה שהוא שימש כקבר במשך תקופה ארוכה של כמעט ארבע מאות שנים, שכן נמצאו בו שני חותמות, שאחד מהם מתוארך לתקופה הבבלית הקדומה (המאה ה-19 לפנה"ס), והשני מתוארך לתקופה בה שלטה בסוריה ממלכת מיתני (1350-1500 לפנה"ס). בקבר נמצאו גם רהיטים מכובדים וכלי מתכת רבים, ביניהם ארבעה גרזנים, שלשה פגיונות, סכינים, תכשיטים, קערות, כדי שמן, וכלים נוספים, המעידים על כך שבקבר נקבר אדם מכובד מהמעמד העליון.
במהלך חפירותיו של עלי אבו אסף, נחשפו גם יסודות של בתי מגורים פשוטים מהתקופה הכלקוליתית, שבהם נמצאו תנורים וכלים אבן שונים, המתוארכים לאלף הרביעי לפנה"ס. בשכבה הארכאולוגית העליונה, נחשפו שרידי מגורים נוספים וכלי חרס שונים, המתוארכים לאלף השלישי לפנה"ס.
ב-1967 וב-1968 נמשכו החפירות במערות שגילה אלפרד רוסט, על ידי קבוצת ארכאולוגים יפנים, שמצאו כלי אבן נוספים המתוארכים לתקופה הפלאוליתית התחתונה.
לאחר הפסקה של יותר מ-20 שנה, נמשכו החפירות במערת סקיפטה בין השנים 2007–2010, על ידי משלחת של ארכאולוגים גרמנים, בראשות ניקולאס קונארד מאוניברסיטת טיבינגן. המשלחת חשפה שרידים ארכאולוגים רבים מהתקופה הפלאוליתית, ביניהם כלי אבן ייחודיים ועצמות של יונקים שונים
שירלי לוי
שירלי לוי (נולדה ב-12 במאי 1996) היא אושיית רשת, מנחה ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
לוי למדה בתיכון דה שליט ברחובות. לוי פרצה לראשונה בשנת 2013 כאשר סרטון שהעלתה לעמוד הפייסבוק האישי שלה צבר תאוצה ברשת והגיע לכ-15 אלף צפיות תוך חודש. לוי ידועה בעיקר בזכות הסרטונים ההומוריסטים הקצרים שהיא נוהגת להעלות לחשבון האינסטגרם שלה.
ב-27 באפריל 2015 התגייסה לצה"ל ושירתה בתור מפעילת האמר קרבי.
ב-2016 צילמה יחד עם רז ספני סרטונים קומיים, של מאחורי הקלעים של התוכנית "אקס פקטור ישראל" של הזכיינית "רשת".
במאי 2018 השתתפה בסדרת הרשת "המשימה – רומא" המבוססת על הפורמט המירוץ למיליון בה טסו יחד לרומא מספר כוכבי רשת וביצעו משימות שקיבלו דרך הרשת החברתית וואטסאפ. בנוסף, פתחה את עמוד היוטיוב שלה, בו השיקה את סדרת הרשת "שירלי מחפשת אהבה", במהלכה היא מסתובבת ברחבי הארץ ומחפשת זוגיות. בחנוכה של אותה שנה השתתפה במופע "Nextfest – המהפכה התחילה!" לצד כוכבי רשת ויוטיוברים נוספים. בסוף שנת 2018 זכתה בתואר "כוכבת הרשת של השנה" בטקס נבחרי השנה של פרוגי. ביוני 2018 הובילה את המותג "סופר פארם יאנג" בסדרת סרטונים המדברים על גיל ההתבגרות - דייטים, נשף, אקנה, אהבה נכזבת, שאלות תשובות ועוד. באוקטובר 2018 נבחרה להנחות את נבחרת "Coke TV" מטעם קוקה קולה בארצות הברית ונתנה משימות על התמודדות בסיטואציות חברתיות כגון - דימוי גוף, התנהגות, סובלנות, עזרה לזולת והתנדבות. בדצמבר 2018 זכתה בתואר "כוכבת הרשת של השנה" בטקס נבחרי השנה של ynet.
ביולי 2019 השתתפה במופע ה"פלייקון LIVE" לצד כוכבי רשת ויוטיוברים נוספים. בקיץ של אותה השנה הייתה בין המנחים של העונה הראשונה של "הקומה האחרונה" בערוץ TeenNick וניקלודיאון לצד כוכבי נוער נוספים. באוגוסט 2019 הייתה בין המנחים בתוכנית "The Box". בדצמבר זכתה בשנית בתואר "כוכבת הרשת של השנה" בטקס נבחרי השנה של ynet, ובנוסף זכתה בתואר "קומיקאית השנה" בטקס נבחרי השנה של ישראל בידור.
ב-2020 נבחרה להנחות את התוכנית היומית לימי הקורונה, "הבידודית", בערוץ טין ניק לצד מנחים נוספים. בנוסף הנחתה את התכנית "לא לענות" בערוץ Teenick. בקיץ של אותה שנה שבה להנחות את העונה השנייה של "הקומה האחרונה". בנובמבר 2020 לוהקה לתפקיד ראשי - משני בתור "מיקי" בסדרה זיגי לצופי HOT.
ב-2021 הנחתה את העונה השנייה של "לא לענות" בערוץ Teenick, בנוסף הובילה את המותג "Kotex" ודיברה על נושאים כגון היגיינה נשית ומחזור. הובילה וכתבה פינה ייחודית ב-HOT VOD Young "המדור לחפירות מיוחדות עם שירלי לוי". במאי 2021 בעת "מבצע שומר החומות", הנחתה שירלי את התכנית "ביחד עם ניק" בערוץ ניקלודיאון לצד טל מוסרי והובילה אתגרים ומשימות לעידוד נוער.
פ.צ. סנט פאולי
איאן פיירווטר
איאן פיירווטר (באנגלית: Ian Fairweather; 29 בספטמבר 1891 - 20 במאי 1974) היה צייר סקוטי תושב אוסטרליה במשך רוב חייו. הוא שילב בעבודותיו השפעות מערביות ואסיאתיות.
חיים.
איאן פיירווטר נולד בסטירלינגשייר, סקוטלנד בשנת 1891. הוריו חזרו להודו כשהיה תינוק והשאירו אותו אצל דודה רבא, והוא לא ראה אותם שוב עד שהיה בן 10. הוא למד לימודים מוקדמים במכללת ויקטוריה שבג'רזי, בלונדון ובשמפרי, שווייץ, לפני שלמד בבית הספר להכשרת קצינים בבלפסט, שם קיבל דרגת סגן משנה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא נלכד על ידי הגרמנים בצרפת בקרב מונס ובילה את ארבע השנים הבאות במחנות שבויים. בעודו שבוי, הוא הורשה ללמוד רישום ויפנית. הוא היה אחראי על האיורים במגזינים רבים של שבויי מלחמה. כליאתו בת ארבע השנים כללה תקופות ארוכות של בידוד כתוצאה מניסיונות בריחה חוזרים ונשנים.
לאחר המלחמה למד אמנות בהולנד, לונדון ומינכן. בשנת 1918 למד באקדמיה המלכותית לאמנות בהאג, ואחר כך באופן פרטי אצל ואן מסטנברוק. בשנת 1921 הוא למד בבית הספר למדעי המזרח בלימודי יפן ובין השנים 1920–1924 למד בבית הספר היוקרתי לאמנות סלייד בלונדון.
משלב זה הוא החל לנדוד בעולם: נסע לקנדה, שנחאי, באלי, קולומבו ואוסטרליה. בכל מקום שהוא היה, הוא צייר ושלח ציורים בדואר לגלריות, בהתחלה עם הצלחה מסחרית מועטה. בשנת 1934, במלבורן, הצטרף לאמנים לינה בריאנס, עדה פלאנטה, ויליאם (ג'וק) פרטר, אמברוז האלן ואחרים בבית דרבין ברידג'. הוא התחיל ציור קיר של מלון Menzies בתקופה זו.
מאוחר יותר באותה שנה הוא עזב את אוסטרליה לפיליפינים. לאחר מכן נסע למקומות רבים כולל שנחאי, פקין, מנילה, בריסביין, סינגפור וכלכותה. במלחמת העולם השנייה, הוא שירת עם הצבא הבריטי, חיל הרגלים החמישי בדרגת קפטן בהודו בין השנים 1941 ל -1943. השתחרר מהצבא בשנת 1943 נסע שוב לאוסטרליה וביקר במלבורן בקירנס, קוקטאון ובריסביין לפני שבסופו של דבר התיישב בדרבין במלבורן.
בשלב זה ציוריו התפרסמו ונרכשו כבר על ידי גלריות בלונדון ולסטר.
בשנת 1951 עבר לדרווין שם, לאחר שגר במשאיות וסירות נטושות, וכנראה סבל מדיכאון, בנה רפסודה ויצא למסע יחיד בים הפתוח. מאחר שלא נמצא, האוסטרלים הסיקו שהוא נספה אך הוא שרד בחוף באי רוטה באינדונזיה. הוא התגלה על ידי הרשויות באינדונזיה, נכלא ולבסוף גורש. הוא נסע ללונדון דרך סינגפור וחזר לבריסביין בשנת 1953, בן 62. הוא בנה צריף באי בריבי בקווינסלנד, שם התגורר במשך כל שארית חייו למעט ביקורים בהודו ובלונדון בשנות השישים.
יצירתו.