היה זה קאן שהעמיד לראשונה לרשותו של הרצל והתנועה הציונית את המימון והקשרים הפוליטיים הדרושים לקיום הקונגרסים הציונים ולהגשמת הרעיון הציוני. קאן היה מעשירי אירופה, בעליו של הבנק הפרטי Bankierskantoor van Lissa &amp; Kann, הבנקאי הפרטי של בית המלוכה ההולנדי ויזם ציוני נלהב שהקים ומימן בהמשך רבים מהמפעלים הציונים כבנק אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה, חברת אשלג ארץ-ישראלית (מפעלי ים-המלח), על שמו נרכשו אדמות אחוזת בית היא ראשיתה של תל אביב, והיה לקונסול הולנד הראשון בארץ ישראל (בין השנים 1924–1928).
באוגוסט 1961 נחתמה עסקת נשק בין ישראל להולנד, במסגרתה סיפקה ישראל לצבא הולנד 80,000 עוזי. עסקה זו הייתה עסקת הנשק הגדולה ביותר שביצעה ישראל עד אז.
לאורך השנים, הולנד הייתה שותפת סחר משמעותית של ישראל, כאשר במהלכן נחתמו מספר אמנות והסכמים כלכליים בין שתי המדינות, לרבות הסכם לשיתוף פעולה בתחומי מחקר ופיתוח, וכן אמנה למניעת כפל מס אשר נועדה לעודד את יחסי המסחר בין המדינות. מאמצים אלו נשאו פרי, כאשר שנת 2012 היוותה שנת שיא בסחר ההדדי בין שתי המדינות, אשר היקפו באותה השנה נמדד על למעלה מ-5 מיליארד דולר. הדבר הופך את ישראל ליעד היצוא השלישי בהיקפו באירופה עבור הולנד, לאחר גרמניה ואיטליה, עם 2.84 מיליארד דולר, ואת הולנד ליעד היצוא השני בהיקפו באירופה עבור ישראל, לאחר בריטניה, עם 2.3 מיליארד דולר.
מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות כלכלית בהאג, האחראית על ניהול וקידום יחסי הסחר עם הולנד. מטרת הנספחות היא לסייע לחברות ישראליות להשתלב בשווקים השונים במדינה. בנוסף, הנספחות מקדמת השקעה ושותפות אסטרטגית בין המדינות. הנספח הכלכלי בהאג הוא יורם גלעדי (אחראי גם על דנמרק ושוודיה).
קטר.
היחסים בין ממלכת ארצות השפלה לבין מדינת קטר מבוססים על שיתוף פעולה במגוון תחומים, העיקרי שבהם הוא הסחר שבין המדינות. שיתוף הפעולה מצד חברות שונות משתי המדינות אף הוא מתחזק לאורך השנים, כשחברות הולנדיות רבות פותחות משרדים וסניפים בקטר.
הודו.
יחסי הודו–הולנד מתייחסים ליחסי החוץ בין הרפובליקה של הודו לבין הולנד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1947.
בנגלדש.
יחסי בנגלדש–הולנד הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית הדמוקרטית של בנגלדש לבין הולנד.
יחסים עם אפריקה.
מרוקו.
יחסי הולנד–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת הולנד לבין ממלכת מרוקו.
היסטוריה.
החל מסוף המאה ה-16, החלה הרפובליקה ההולנדית לכונן יחסים דיפלומטיים ידידותיים עם מדינות מוסלמיות כמו האימפריה העות'מאנית ומרוקו, עקב אינטרסים משותפים ואויבת משותפת - ספרד. הולנד הייתה במלחמה עם ספרד בין 1568 לבין 1648 על עצמאותה - המרד ההולנדי. המלחמה תוארה כמלחמה דתית בין הולנד הפרוטסטנטית לבין ספרד הקתולית. גם מרוקו סבלה מספרד, היא הייתה שכנה שלה וההנהגה המרוקאית סברה כי ספרד חזקה מדי.
נעשו מספר ניסיונות לכונן יחסים ידידותיים בין הולנד למרוקו תחת אחמד אל-מנסור, עד שנפטר בשנת 1603. הנציגות הרשמית הראשונה שהגיע מהולנד למרוקו הייתה פיטר מארטן קוי, הוא הגיע כשליח למרקש בשנת 1605. קוי החזיר 135 אסירים מוסלמים לאספי שבמרוקו. האסירים היו טורקים ומוסלמים והם נלקחו על ידי ההולנדים מהספרדים בקרב ימי.
החל משנת 1608, הסולטאן המרוקאי החדש מולאי זידאן פיתח מערכת יחסים ענפה עם ארצות השפלה, ושלח מספר שגרירים לשם, כגון אל-חג'ארי והיהודי שמואל פאלאג'י, לו היה אחד החלקים המרכזיים ביותר ביצירת הקשרים שבין מרוקו להולנד. כתוצאה מחילופי השגרירים הללו, שלחו ההולנדים שלוש ספינות מלחמה שזידאן ביקש מהם. פליפה השלישי, מלך ספרד, השתמש בסחר כלי המלחמה האלה כהצדקה לגירוש המוריסקוס (המוסלמים שהתנצרו) מספרד בשנת 1609.
בין שתי המדינות נחתמה אמנת הידידות והסחר החופשי בדצמבר 1610, בהצהרה נכתב כי "תהיה הבנה וקבלה ידידותית של המדינה האחרת ושל כל ענייניה באופן מכובד, תהיה הגנה הדדית ותנועה חופשית בעת ביקור מרוקאים את הולנד וביקור הולנדים את מרוקו".
בשנת 1613 ביקר אל-חג'ארי פעם נוספת ברפובליקה ההולנדית, בה הוא היה יכול להישאר באופן חופשי בעקבות החתימה על אמנת הידידות. אל-חג'ארי נשאר בהולנד לשלושה חודשים. בזמן שהותו ברפובליקה ההולנדית הוא שוחח עם בכירים מהממשל על אפשרות של ברית בין הרפובליקה ההולנדית, האימפריה העות'מאנית, מרוקו והמוריסקוס מגורשי ספרד, נגד האויב המשותף ספרד. אל-חג'ארי כתב בספרו על היחסים המיוחדים בין האסלאם לפרוטסטנטים באותה העת.
בשנת 1640 הגיעה למרוקו שגרירות הולנדית והיא ביקרה את הסולטן המרוקאי. בשנת 1644 התקיים סחר מסיבי בין הולנדי למרוקאים בשטח מרוקו. לאורך כל השנים התקיימו יחסים רציפים בין הולנד למרוקו והתקיים סחר רציף בין שתיהן.
דרום אפריקה.
יחסי דרום אפריקה–הולנד הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין רפובליקת דרום אפריקה להולנד. שתי המדינות חולקות קשרים היסטוריים ומנהלות מערכת יחסים ארוכת שנים, בין השאר בגלל מושבת הכף ההולנדית, הדמיון הלשוני בין הולנדית לאפריקאנס והתמיכה הנחרצת של הולנד במאבק נגד האפרטהייד.
מצרים.
יחסי הולנד–מצרים הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הולנד למצרים.
יקום אפל
ג'ון לינל
ג'ון לינל (באנגלית: John Linnell; 16 ביוני 1792 – 20 בינואר 1882) היה חרט אנגלי, וצייר פורטרטים ונוף. הוא היה חוקר טבע ומתחרה עם האמן ג'ון קונסטבל. היה לו חיבה לאמנות הצפון אירופית של הרנסאנס, במיוחד לאלברכט דירר. הוא התיידד עם אדוארד תומאס דניאל, ועם ויליאם בלייק.
חיים ועבודה.
ג'ון לינל נולד בבלומסברי, לונדון ב-16 ביוני 1792, שם אביו היה מעצב בזהב. הוא היה בקשר עם אמנים מגיל צעיר, ובגיל עשר צייר ומכר דיוקנאות שצייר בגיר ובעפרון. המורה הראשון שלו לאמנות היה האמן יליד אמריקה, בנג'מין וסט, והוא בילה שנה בביתו של הצייר ג'ון וארלי, שם היו גם ויליאם האנט וויליאם מולרידי ותלמידים אחרים. בשנת 1805 התקבל ללימודים בהאקדמיה המלכותית לאמנויות, שם השיג מדליות לרישום, דוגמנות ופיסול. הוא הוכשר כחרט, וביצע חריטה של "קבורת שאול" של וארלי.
בשנת 1808 עבר ג'ון לינל בן ה-16 לביתו של הצייר ויליאם מולרידי, שאשתו האשימה אותו בבגידה בנשים וגברים אחרים. הקשר של ג'ון לינל עם ויליאם מולרידי גרם אולי לפירוק הנישואים של מולרידי.
מאוחר יותר בחייו, עסק לינל בחריטה, והוציא לאור בשנת 1833 סדרת תחריטים מציורי הקיר של מיכלאנג'לו בקפלה הסיסטינית, ובשנת 1840 פיקח על מבחר הלוחות מהתמונות בארמון בקינגהאם, אחת מהן, נוף טיציאני, אותו חרט בעצמו. בהתחלה הוא פרנס את עצמו בעיקר בציור מיניאטורות ובביצוע דיוקנאות גדולים יותר, כמו דמותם של מולרידי, ריצ'רד וואטלי, פיל ותומאס קרלייל.
הוא צייר נושאים שונים כמו "המטיף סנט ג'ון", "ברית אברהם" ו"מסע לאמויאוס", שבהם הנוף בולט בדרך כלל, אך לדמויות יש חשיבות מספיקה כדי לספק את כותרת היצירה. אך שמו התפרסם בעיקר בציור נופים לשמם. עבודותיו עוסקות בדרך כלל בסצנה כלשהי של נוף אנגלי חסר אירועים אופייני, אשר מרשים על ידי אפקט של זריחה או שקיעה. הם מלאים בתחושה פואטית אמיתית, ועשירים וזוהרים בצבעם.
לינל הקפיד על מחירים גבוהים עבור תמונותיו, ובשנת 1850 הוא רכש נכס ברדהיל, סארי, שם התגורר עד מותו ב-20 בינואר 1882, וצייר עד השנים האחרונות לחייו. הוא הקדיש את עצמו לציור נופים, בעיקר של צפון דאונס וקנטיש וולד.
בשעות הפנאי שלו הוא עסק בחקר המקרא, והוא פרסם כמה חוברות ומאמרים על ביקורת המקרא. לינל היה אחד החברים הטובים והפטרונים האדיבים ביותר של ויליאם בלייק. הוא העניק לו את שתי עבודות גדולות ושילם לו 150 ליש"ט עבור רישומים ותחריטים לספר איוב, וסכום דומה לאלה המלווים את הספר של דנטה אליגיירי.
האיש הבלתי נראה חוזר
הטיגארט ברמלה בתוך כלא איילון
ג'ו סאקו
ג'ו סאקו (במלטית: Joe Sacco) הוא קריקטוריסט, עיתונאי ויוצר קומיקס אמריקאי שנולד במלטה בשנת 1960. הוא נחשב לאחד מכותבי הקומיקס הפוליטיים המשפיעים ביותר אי פעם, והוזכרו רבות בהקשרים של קומיקס פוליטי. הוא ידוע בעיקר בזכות ספרי הקומיקס הפוליטיים שלו, ובפרט בספרים "פלסטיין" (1996), "הערות שוליים מעזה", (2006), "האזור הבטוח בגוראז'דה" (2000) והמתקן (2003). שני הראשונים עוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני (שסאקו מרבה לדבר עליו) והאחרונים עוסקים במלחמת בוסניה.
ביוגרפיה.
סאקו נולד בעיר קירקופ שבמלטה ב-2 באוקטובר 1960. אביו לאונרד סאקו היה מהנדס ואמו כרמן סאקו הייתה מורה. בגיל שנה עבר עם משפחתו למלבורן, אוסטרליה, שם בילה את מרבית ילדותו המוקדמת עד שנת 1972, אז עברו ללוס אנג'לס. את הקריירה העיתונאית שלו החל כבר בבית הספר התיכון, כאשר עבד בעיתון הבית ספרי בעיר ביברטון, אורגון. בעוד שאת רוב זמנו בילה בפעילות עיתונאית, פרסם גם קריקטורות הומוריסטיות. הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1978. הוא קיבל תואר ראשון בעיתונות מאוניברסיטת אורגון בשנת 1981 לאחר 3 שנים.