אליפות איטליה בכדורגל 1921/1922 הייתה העונה הראשונה של התחרות שאורגנה על ידי איגוד הכדורגל האיטלקי. המשחקים החלו ב-2 באוקטובר 1921 והסתיימו ב-18 ביוני 1922. בעקבות כך שבעונת 1920/1921 השתתפו מעל ל-80 קבוצות, הקבוצות החזקות דרשו להקטין מספק קבוצות שמשתתפים בתחרות. הקבוצות האחרות התנגדו לכך מחשש לעתידם. ראשי התאחדות הכדורגל האיטלקית הכינו מתווה לשינוי, אך הוא לא זכה לרוב בהצבעה שמוסדות הארגון. כתוצאה מכך, רוב הקבוצות החזקות פרשו מהארגון והקימו ארגון חליפי. לאור כך, בעונת 1921/1922 התקיימו שתי תחרויות "אליפות" במקביל: אחת היא הליגה הנ"ל של איגוד הכדורגל האיטלקי (ליגת הCCI) והשנייה היא ליגה של התאחדות הכדורגל האיטלקית (ליגת הFIGC). לאחר סוף העונה הנושא סודר, מספר הקבוצות בתחרות הוקטן ו"איגוד הכדורגל האיטלקי" פורק לאחר שנה.
בתחרות השתתפו 58 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
פרו ורצ'לי זכתה באליפות בפעם השביעית בתולדות המועדון.
מהלך התחרות.
צפון איטליה.
בתחרות השתתפו 24 קבוצות.
הקבוצות אורגנו ב-2 בתים, 12 קבוצות בכל בית. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחי הבתים נפגשו במפגש כפול לקביעת הקבוצה שתעלה לגמר ארצי.
פרו ורצ'לי (אלופת בית א') נפגשה עם גנואה (אלופת בית ב') בסדרת הגמר הצפוני וניצחה בסיכום 0:0 ו-2:1.
דרום איטליה.
שלב ראשון: חלוקה לבתים
שלב שני: משחקי הגמר
בשלב זה התבצעו משחקי נוקאאוט בין אלופות המחוז מהשלב הקודם.
בסיבוב הראשון:
בסיבוב השני:
בסיבוב השלישי:
הגמר הארצי.
משחקי הגמר נערכו ב-11 ביוני וב-18 ביוני, בו ניצחה פרו ורצ'לי (אלופת מחוז צפון) את פורטיטודו רומא (אלופת מחוז דרום), בתוצאות 3:0 ו-5:2 וזכתה באליפות איטליה הארצית של איגוד הכדורגל האיטלקי.
שמואל להיס
שמואל לָהִיס (1926 - 5 במרץ 2019) היה עורך דין ישראלי, שכיהן כמנכ"ל הסוכנות היהודית. הורשע על חלקו בטבח חולא (1948), שאירע בעת היותו סמ"פ בחטיבת כרמלי במלחמת העצמאות, ונחון על ידי הנשיא יצחק בן-צבי בשנת 1955.
ביוגרפיה.
במלחמת העצמאות היה להיס סמ"פ בגדוד 22 של חטיבת כרמלי. ב-23 ביוני 1948 נמנה עם שומריהם של עצורים במחנה יונה, מרביתם עולי אלטלנה. במהלך פעילות זו פצע בירייה את אחד העצורים. הפרקליטות הצבאית הגיעה למסקנה שלהיס ירה בחוסר זהירות ויש להאשימו בפציעה שלא כחוק.
בהמשך המלחמה מונה למפקד פלוגה בגדוד 22, בדרגת סגן ראשון, והיה אחד מהאחראים לטבח חולא. סמג"ד בחטיבה, דב ירמיה, גילה זאת, ולהיס טען בפניו כי הייתה זו נקמתו על רצח חברו הטוב ביותר בטבח בית הזיקוק בחיפה. בעקבות כך החליף אותו ירמיה. להיס הועמד לדין בבית דין צבאי באשמת רצח של אנשים אחדים. במשפטו טען שהפשע בוצע מחוץ לגבולות ישראל, ולכן הדין הישראלי אינו חל עליו. בית הדין הצבאי דחה טענה זו, אבל אִפשר דחייה במשפט על מנת לאפשר עתירה לבג"ץ. בדיון בבג"ץ טענה המדינה כי אין לבג"ץ סמכות לפרש את החוק הצבאי. בפברואר 1949 דחה בג"ץ את הטענה של להיס ואת טענת הממשלה, ואפשר למשפט להמשיך. להיס הואשם שב-31 באוקטובר רצח 18 אנשים, ולמחרת רצח 15 אנשים. הוא זוכה מחמת הספק מהאשמה הראשונה, אך הורשע באשמה השנייה ונדון לשבע שנות מאסר. להיס ערער על ההרשעה ועל העונש בפני בית הדין הצבאי העליון שבראשות האלוף איתן אבישר. בית הדין הותיר את ההרשעה בעינה, אך הפחית את העונש לשנת מאסר אחת, אותה ריצה במעצר פתוח במחנה פיקוד הצפון. בג' באייר ה'תש"י (יום העצמאות) ביטל נשיא המדינה, חיים ויצמן, את העונש שהוטל על להיס.
ב-1955 קיבל להיס חנינה בדיעבד מנשיא המדינה יצחק בן-צבי. במהלך השנים שינה להיס את גרסתו לגבי מה שהתרחש בטבח חולא, כדי להצדיק את מעשיו, ובראיון איתו מ-2010 טען טענות המנוגדות לאירועים שפורטו בכתב האישום. לדבריו התרחש כביכול קרב קשה לכיבוש הכפר, והטבח לא בוצע על ידי חטיבת כרמלי אלא על ידי חיילים מחטיבה אחרת.
להיס הוסמך לעורך דין, ושימש נציג הגזברות ונציג מנהלת הסוכנות היהודית בארצות הברית. בראשית שנת 1978 מונה למנכ"ל הסוכנות היהודית. ב-1979 הציע שיום שחרור ירושלים ייקבע בחוק כ"יום ירושלים". בשנת 1980 התבקש לאסוף מידע על ממדי ההגירה מישראל לארצות הברית. הדו"ח של להיס העריך שבין 300,000 ל-500,000 ישראלים חיים בארצות הברית כאשר רובם מרוכזים בניו יורק ובלוס אנג'לס. בשנת 1981 התפטר מתפקידו בעקבות ביקורתו על ממדי הירידה מהארץ אותה חשף בדו"ח ובעקבות סכסוך עם אריה דולצ'ין.
בשנת 1989 זכה בפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים על "הגברת העלייה, מניעת הירידה והקלת הקליטה".
נפטר ב-5 במרץ 2019 ונטמן בבית הקברות שדה יהושע בחיפה. הותיר בת זוג, פרופ' לאה ביידר, ושתי בנות.
חדשות וואלה!
אמא רוסיה
אמא רוסיה היא האנשה של המדינה רוסיה, כחלק מהמסורת של האנשת מדינות. האנשה זו הייתה קיימת כבר מתקופת ימי הביניים, שהתבטאה בהאנשת רוסיה כדמות נשית ואמהית.
אמא רוסיה (לצד האנשה נפוצה נוספת של רוסיה: "אמא מולדת (ברוסית: Родина-мать)) הייתה ההאנשה הנפוצה ביותר של רוסיה.
שימוש.
במהלך מהפכת אוקטובר ומלחמת האזרחים הרוסית, שימשה ההאנשה בעיקר את התומכים בלבנים במהלך המלחמה. ההאנשה הוצגה כנלחמת בבוגדים הבולשביקים, אשר תוארו ככאלה שתוקפים את "אמא רוסיה" מבפנים.
פסלים.
במהלך התקופה הסובייטית הוקמו פסלים רבים אשר מייצגים את ההאנשה של "אמא רוסיה". רוב הפסלים הוקמו על מנת להנציח את מלחמת המולדת הגדולה. בין הפסלים ניתן למנות את:
נמל התעופה הבין-לאומי קיגאלי
נמל התעופה הבין-לאומי קיגאלי, המוכר בעבר בשם נמל התעופה הבין-לאומי גרגואר קאייבנדה, הוא נמל התעופה הבין-לאומי המשרת את קיגאלי, בירת רואנדה. הנמל משמש כשער אווירי עיקרי לכל היעדים ברואנדה. הנמל ממוקם כ-5 ק"מ מרובע העסקים של העיר קיגאלי. ביוני 2017 החלו עבודות לבניית נמל תעופה חדש לקיגאלי אשר יוכל לאכלס עד 1.7 מיליון נוסעים בשנה, גם הנמל החדש יכלול רק מסלול טיסה אחד.
בשדה פועלות 8 חברות תעופה ביניהן: בראסלס איירליינס, אתיופיאן איירליינס, טורקיש איירליינס, KLM, ורואנדאייר.
טיסות לישראל וממנה.
החל מ-25 ביוני 2019 מפעילה רואנדאייר 3 טיסות שבועיות בין הנמל לתל אביב. בעקבות מגפת הקורונה השהתה החברה את הקו.
החל מ-26 בנובמבר 2020 מפעילה חברת התעופה ישראייר טיסה שבועית בין נתב"ג לנמל התעופה.
אשת ראש הממשלה
ג'אהיל הייד
ג'אהיל הייד (באנגלית: Jaheel Hyde; נולד ב-2 בפברואר 1997) הוא אתלט ג'מייקני, המתחרה בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה.
הייד נולד וגדל בג'מייקה. ב-2013 זכה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 בריצת 110 מטר משוכות. ב-2014 זכה בשתי מדליות זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20, בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחים 400X4 מטר. באותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג.
באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' ב-2016 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.03 שניות. בהמשך השנה השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיים במקום ה-14 בחצי הגמר בתוצאה של 49.17 שניות. במאי 2017 שיפר את שיאו האישי לתוצאה של 48.52 שניות.
באולימפיאדת טוקיו סיים ראשון במקצה שלו במוקדמות בתוצאה של 48.54 שניות, בחצי הגמר מעד ולא העפיל לגמר.
באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים במקום השישי בשיא אישי של 48.42 שניות. במשחקי חבר העמים הבריטי זכה במדליית כסף בתוצאה של 49.78 שניות.
Anti (אלבום)
שרה לאגר
שרה לאגר (באנגלית: Sarah Lagger; נולדה ב-3 בספטמבר 1999) היא אתלטית אוסטרית המתחרה בקרב שבע.
ביוגרפיה.
לאגר נולדה בשפיטל אן דר דראו שבקרינתיה באוסטריה, בתם של ארנסט ומוניקה. מגיל שמונה החלה להתאמן באתלטיקה לאחר שזוהתה כבעלת פוטנציאל בתחום על ידי מי שהפך למאמנה, האתלט האולימפי לשעבר, גאורג ורטנר.
ב-2015, בהיותה בת 15 הייתה לצעירה ביותר שחצתה את רף 6,000 הנקודות בקרב שבע לנערות. באותה שנה זכתה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 שהתקיימה בקאלי שבקולומביה. ב-2016 זכתה במדליית כסף באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 18 שהתקיימה בטביליסי, ושבוע אחר כך זכתה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20. היא הייתה בכך לאוסטרית הראשונה שזוכה באליפות העולם באתלטיקה בכל קבוצות הגילאים השונות. באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 20 שהתקיימה ביולי 2017 באיטליה זכתה במדליית ארד בשיא גילאים אוסטרי. ביולי 2018 זכתה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בטמפרה בשיא אישי של 6225 נקודות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 סיימה במקום השמיני בקרב חמש בתוצאה של 4391 נקודות.
שיאים אישיים.
אצטדיון:
אולם:
הטרסות בכפר בתיר
יון יוניצה
יון (יואן) יוניצה (ברומנית: Ion Ioniță; 14 ביוני 1924 - 27 ביולי 1987) היה איש צבא רומני בדרגת גנרל, שר ההגנה של רומניה ולאחר מכן סגן ראש ממשלת רומניה.
חייו.
יוניצה נולד ביישוב מטסארו, ברומניה, במשפחת איכרים עניים. הוא עבד כמכונאי בסדנאות הרכבת בבוקרשט. הוא היה פעיל באיגודי העובדים של עובדי הרכבת ובאיחוד הנוער הקומוניסטי (רומניה) והתקדם בהיררכיה. ב-1945 התקבל למפלגה הקומוניסטית הרומנית ולמד חצי שנה בבית ספר ערב של המפלגה. ב-1948 התקבל לצבא רומניה בדרגת סגן.
יוניצה השתלב היטב בצבא, למד בכל קורס, שהזדמן לו והתקדם מהר מאוד בדרגות ובתפקידים - כל חצי שנה עד שנה עלה בדרגה אחת וכך הגיע בספטמבר 1952 לדרגת קולונל ובמאי 1971 כבר היה גנרל מלא, הדרגה הגבוהה ביותר באותה תקופה ברומניה.