חוקרים הבחינו בגוונים רבים בהתייחסויות אבות ומנהיגי הנצרות לנושא החילופין. חלוקה בסיסית אחת היא בין גישת הענישה, הגישה המעשית והגישה המבנית. הראשונה מדגישה את זניחת ישראל שבבשר על ידי אלוהים עקב חטאיו המתמשכים, סירובו לשמוע לתוכחות נביאים במשך מאות שנים ולתקן את דרכיו ולבסוף דחייתו את ישו. היא מצביעה על חורבן המקדש והפסקת הקרבנות כמסר ישיר המעיד על הבחירה החדשה. תפישה זו הייתה נפוצה במיוחד בקרב אבות הכנסייה, בתקופה בה היה הפילוג טרי והיה מספר ניכר של יהודים-נוצרים או בעלי רקע כזה. כך, למשל, אוסביוס מקיסריה פירש את ארבעים השנים שעברו מן הצליבה ועד לחורבן הבית כתקופת חסד המקבילה לדור המדבר, בה ניתן ליהודים זמן להתחרט על הריגת ישו ושבמהלכה מעמדם בעיני אלוהים עדיין היה דינמי, במעין תקופת-מעבר שנחתמה עם הריסת המקדש שהיוותה עונש צפוי מראש בידי הנביאים למי שלא ישוב בו. לקטנטיוס הכריז בחלק הרביעי של Institutiones Divinae שכתב סביב 310 (פרק י"א): "אם לא יכפרו על חטאותם אשר עשו ושבו אל אלוהיהם, ישנה בריתו וחיי עולם ייתן לגויים, וייבחר לו עם נאמן מבין זרים." גם מרטין לותר היה מצדד קיצוני במודל הענישה. הבנה אחרת היא ההחלפה המעשית, שעוינת פחות ומדגישה את ההיבט של החילופין כמוכתבים מראש כחלק מתוכנית הבריאה של אלוהים, שכיוון לכך שיבוא יום ועם ישראל יוחלף על ידי גוף אוניברסלי שיישא את דברו לקצווי ארץ. בכך השלים ישראל שבבשר את ייעודו בהיסטוריה ותפקיד העם הנבחר ממולא על ידי הכנסייה. קנדל סולן הצביע על עוד אחת, מוצהרת פחות ומובלעת, אותה כינה "מבנית". זו שואבת מפרשנות נפוצה למעמד הברית הישנה בקרב תאולוגים רבים: הסיפור המקראי רלוונטי רק בחלקו בתחילת ספר בראשית העוסק בחטא הקדמון, ומרגע הגירוש מגן עדן ועד לבוא ישו הקשר בין המין האנושי לאל לקוי וזניח. התפישה המבנית כמעט ומתעלמת מהקנון התנ"כי ומתפקיד ישראל בו.
גם האופן בו התחוללו החילופין איננו מושא להבנה אחידה. יש שהדגישו, בהתאם לתפישת הענישה, כי מעמד העם הנבחר פקע באחת עם תחיית ישו מן המתים ומעתה כל אדם מתחיל מאפס וחייב להיכנס לגוף החדש. מודל אחר הוא אינטגרטיבי יותר: היהודים הנוצרים, ובעיקר הקהילה הנוצרית המקורית בירושלים, נותרו לבדם בחזקת נבחרים והיוו את הגרעין אליו נסתפחו הנוצרים הגויים.
"הרוב החדש".
בעיקר מאז השואה, עומעם רעיון החילופין ואצל הוגים מסוימים אף בוטל לגמרי. קרל בארת הפרוטסטנטי קבע שעם ישראל נותר בחזקת עד לאמיתות התנ"ך עבור הנוצרים, והכיר בכך שיש לו מעמד מסוים ככזה גם לאחר בוא ישו. מצד הקתולים, קבעה ועידת הוותיקן השנייה בהצהרת "נוסטרה אטאטה" מ-1965: חוגים ליברליים אף ניסו לבטלו כליל: פול ון ביורן האפיסקופלי הרכיב דגם אחר, נטול חילופין, "מציאות היהודים, הקיימת בהיסטוריה מתוקף בחירתם, ואמונתם על אף אי-אמונתם, היא מוצקה ואמיתית לא פחות משל הכנסייה." דעות דומות נפוצות כיום בקרב מספר ניכר מהכנסיות, והצהרות רבות הבהירו כי עם ישראל לא הוחלף על ידי הכנסייה ויש לו עוד תפקיד בתוכניתו של אלוהים. בעלי השקפה אורתודוקסית, כמו אגודת הקדוש פיוס העשירי הקתולית, דוחים מכל וכל נימה פייסנית כזו וממשיכים להחזיק בגרסה נחרצת של תאולוגיית החילופין. ליברלים קיצוניים ספורים, לרוב לא מתוך הממסד, אף תומכים בהכרה ביהדות כדת לגיטימית המציעה ישועה שאינה מותנית בקבלת הנצרות.
פואה (פירושונים)
פסיפס הקשת בענן
פסיפס הקשת בענן היא יצירת פסיפס שיצר האמן לב סירקין בשנת 1973, והתנוססה עד 2012 על גבי בניין מרכזיית טלפון אנלוגית של בזק בדרך חברון בירושלים. לאחר שנהרסה מרכזיית הטלפונים הועתק הפסיפס ב-2021 לקיר ייעודי באותו אתר.
מבנה המרכזיה הוקם לצורך אחסון ציוד ולא לאנשים ולפיכך הוקם כתיבת-ענק ללא חלונות כמעט. שמעון פרס, שר התקשורת באותה עת, שהיה אחראי על שירותי הטלפוניה, הציע לעטר את קיר המבנה ביצירת אמנות. זמן מה לפני כן עלה סירקין לישראל. הוא נודע כמי שיצר את יצירת הפסיפס הגדולה באירופה "אוקטובר", שהשתרעה על פני 2,000 מ"ר במרכז מוסקבה.
יצירת הפסיפס נמשכה כשנה והוא כולל 50,000 אבני פסיפס. אורך הפסיפס 13.5 מטרים ורוחבו 5.3 מטרים. גם לאחר למעלה מ-40 שנה לא ניזוק באופן משמעותי. הסצנה המתוארת בפסיפס היא הקשת בענן שנראתה בשמיים עם תום המבול והיציאה מתיבת נח. מתחת לפסיפס היה מוטבע הפסוק .
בשנת 2009 הוצא צו הריסה למבנה, והתעורר צורך למצוא פתרון לשימור הפסיפס, וב-2012 הפסיפס הוסר מהמבנה לקראת הריסתו הצפויה. בשנת 2018 נהרס המבנה. בשנת 2021 היצירה הותקנה מחדש על קיר חלופי באותו מקום.
הפסיפס מככב בסרט התעודה "חלום של אידיוט" שביים בנו של לב, דני סירקין, ב-2007.
יונוס מאלי
יונוס מאלי (בטורקית: Yunus Mallı, נולד ב-24 בפברואר 1992 בקאסל שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני-טורקי המשחק בעמדת הקשר בטרבזונספור ובנבחרת טורקיה.
קריירת מועדונים.
מאלי נולד בקאסל שבגרמניה להורים טורקים. בראשית דרכו שיחק בקבוצת הנוער של בבורוסיה מנשנגלדבך בשנת 2007. בשנת 2010 שיחק מספר משחקים בקבוצת המילואים של המועדון, אך לא קיבל את ההזדמנות בקבוצה הבכירה, ולפני עונת 2011/12 חתם במיינץ 05 מהבונדסליגה. בשתי העונות הראשונות שלו במיינץ, מאלי שיחק בקבוצה הבכירה ובקבוצת המילואים במקביל, והחל מעונת 2013/14 מאלי הוא שחקן קבוע בקבוצה הבכירה. בעונה זו מאלי הבקיע עבור מיינץ חמישה שערי ליגה ב-23 הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום השביעי בבונדסליגה. בעונת 2014/15 הבקיע שישה שערים ופתח בכל המשחקים, וסיים עם מיינץ במקום ה-11. בעונת 2015/16 רשם מאלי עונת שיא אישית, כאשר הבקיע 11 שערי ליגה ובישל ארבעה, לרבות שלושער בניצחון 1–3 על הופנהיים וצמד בניצחון 1–3 על באייר לברקוזן. מאלי הוביל את מיינץ בעונה זו למקום השישי בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בקישור עם יוליאן באומגרטלינגר, חאירו סמפריו, כריסטיאן קלמנס ודני לצה.
בינואר 2017, לאחר שפתח היטב את העונה במיינץ, חתם מאלי בוולפסבורג לארבע שנים וחצי, תמורת דמי העברה של 12.5 מיליון אירו. המשך עונת 2016/17 היה מוצלח פחות עבור מאלי, שהבקיע שער אחד עד לתום העונה, וניצל עם הקבוצה מירידה רק לאחר צמד משחקי מבחן מול איינטרכט בראונשווייג, לאחר שוולפסבורג סיימה את העונה במקום ה-16. גם בעונת 2017/18 סיימו וולפסבורג ומאלי במקום ה-16 ונאלצו לשחק במשחקי מבחן, והפעם מול הולשטיין קיל. וולפסבורג ניצחה בשני המשחקים, בתוצאות 1–3 ו-0–1, כשמאלי מבקיע את השער השלישי לוולפסבורג במשחק הראשון. מאלי הבקיע בסך הכל חמישה שערים בעונה זו. בעונת 2018/19, בה וולפסבורג דורגה בחלק העליון של הטבלה, מאלי ערך 21 הופעות והבקיע שער אחד. בעונת 2019/20 איבד מאלי את מקומו בהרכב ולא ערך אפילו הופעה אחת במדי וולפסבורג, ובפגרת החורף של עונה זו הושאל לאוניון ברלין מהבונדסליגה עד תום העונה. בהופעת הבכורה שלו באוניון ברלין, הפסיד מאלי עם קבוצתו בתוצאה 1–3 לר.ב. לייפציג.
קריירה בינלאומית.
בעבר, שיחק מאלי בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ולזכותו 11 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה עד גיל 21.
לאחר מכן בחר מאלי לשחק בנבחרת טורקיה הבוגרת, ואת הופעות הבכורה שלו ערך במשחקי ידידות של טורקיה מול נבחרת קטר ונבחרת יוון. מאלי זומן לסגל הטורקי ליורו 2016, וערך הופעה אחת בהפסד 0–3 לנבחרת ספרד, כאשר החליף בדקה ה-70 את סלצ'וק אינאן. טורקיה הודחה מהטורניר בתום שלב הבתים.
פולמוס היידיש
הפולמוס יידיש-עברית
פולמוס על מעמדה של היידיש
הפולמוס על מעמדה של היידיש
פולמוס על מעמד היידיש
הפולמוס עברית-יידיש
פולמוס עברית-יידיש
פולמוס יידיש-עברית
הפולמוס על מעמד היידיש
אוניאטי
באבא רחמן
עבדול "באבא" רחמן (באנגלית: Abdul "Baba" Rahman; נולד ב-2 ביולי 1994 בטאמאלה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בפאוק סלוניקי בהשאלה מצ'לסי ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים.
ההשאלה לאסאנטה קוטוקו.
רחמן נולד בטמלה שבגאנה. הוא גדל במחלקת הנוער של FC דרימס. בעונת הושאל רחמן לאסאנטה קוטוקו מליגת העל הגאנאית. באותה עונה היה רחמן מועמד סופי לתואר תגלית השנה בליגה, אך הפסיד אותו לג'ושוע אוניקו. מועדונים רבים התעניינו ברחמן בשל הופעותיו בקבוצה.
גרוירט פירט.
ב-12 ביוני 2012 עבר רחמן בהעברה חופשית לגרויטר פירט מהבונדסליגה, על אף התעניינות מצד קבוצות בכירות יותר. רחמן הסביר את בחירתו בכך שהמועדון הציע את "התנאים הטובים ביותר בהם הקריירה שלי יכולה להתפתח". ב-25 בספטמבר 2012 ערך רחמן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית השנייה בהפסד 2-0 לפורטונה דיסלדורף במסגרת המחזור החמישי בבונדסליגה. בתחילת עונתו השלישית בקבוצה, שבה שיחקה הקבוצה בבונדסליגה השנייה, במחזור השני של עונת , הבקיע רחמן את שערי הבכורה שלו בגרויטר פירט: צמד שערים בניצחון הליגה על נירנברג.
אאוגסבורג.
יום לאחר שערי הבכורה שלו בגרויטר פירט חתם רחמן באאוגסבורג מהבונדסליגה. ב-23 באוגוסט 2014 ערך רחמן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד הליגה להופנהיים בתוצאה 2-0 במסגרת המחזור הראשון. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, בה ערך 31 הופעות.
צ'לסי.