במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 סיימה מוחמד ראשונה בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש ובתוצאת השנה בעולם של 52.88 שניות ונכללה במשלחת האמריקאית למשחקים. במשחקים עצמם היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.13 שניות, לפני בת ארצה אשלי ספנסר (53.72 שניות) ושרה סלוט פטרסן מדנמרק (53.55 שניות).
באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני 2017 ושהיוו את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם זכתה מוחמד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם, התוצאה השישית בכל הזמנים ובשיא אליפות חדש של 52.64 שניות, לפני שמיר ליטל (52.75 שניות) וקורי קרטר (52.95 שניות). באליפות העולם עצמה שנערכה בלונדון באוגוסט היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.50 שניות, אחרי קרטר 53.07 שניות ולפני ריסטננה טרייסי מג'מייקה (53.74 שניות).
מוחמד השתתפה בריצת 400 מטר משוכות בארבע תחרויות מסבב ליגת היהלום. בחודש מאי, בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, סיימה במקום חמישי בתוצאה של 54.53 שניות. חודשיים לאחר מכן, בתחרות בלוזאן, נפצעה לאחר מאה מטרים ולא סיימה את הריצה. חודש לאחר מכן, בתחרות בבירמינגהאם סיימה במקום שני בתוצאה של 54.20 שניות ובספטמבר, בגמר ליגת היהלום בבריסל, זכתה במדליית זהב בתוצאה של 53.87 שניות.
שיאנית עולם.
באליפות ארצות הברית שנערכה בדה מוין, איווה ב-28 ביולי 2019 זכתה מוחמד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 52.20 שניות, שיפור לשיא העולם בן 16 השנים של יוליה פצ'ונקינה מרוסיה (52.34 שניות).
אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה בדוחה ב-4 באוקטובר זכתה מוחמד במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות, לאחר ששברה את שיאה העולמי הטרי וקבעה תוצאה של 52.16 שניות, לפני בת ארצה סידני מק'לוכלין (52.23 שניות) וראשל קלייטון מג'מייקה (53.74 שניות).
באולימפיאדת טוקיו (2020) היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה טובה משיא העולם 51.58 שניות, אחרי
סידני מק'לוכלין שקבעה שיא עולם חדש של 51.46 שניות ולפני פמקה בול מהולנד (52.03 שניות) ומדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם סידני מק'לוכלין, אליסון פליקס ואתינג מו בתוצאה של 3:16.85 דקות, לפני פולין (3:20.53 דקות) וג'מייקה (3:21.24 דקות).
תארים והישגים.
בשנת 2019 זכתה מוחמד בתואר אתלטית השנה בעולם.
קישורים חיצוניים.
דיוויזיית פאנצר מוצנחת הראשונה הרמן גרינג
דוויזיית פאנצר מוצנחת הראשונה "הרמן גרינג" (בגרמנית: Fallschirm-Panzer-Division 1. Hermann Göring) או בקיצור דיוויזיית הרמן גרינג, הייתה דיוויזיית עילית משוריינת אשר שירתה בלופטוואפה הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. היא הוקמה ב-1933 כגדוד משטרתי על ידי הרמן גרינג ובשנים לאחר מכן גדלה לכדי דיוויזיה, אשר לקראת סוף המלחמה הצטרפה יחד עם "דיוויזיית פאנצר מוצנחת השנייה הרמן גרינג" לתוך "קורפוס הפאנצר המוצנח הרמן גרינג".
הדיוויזיה נחשבה יחידת עילית בוורמאכט הגרמני ולמרות היותה דיוויזיית שריון שירתה תחת חיל האוויר, מה שהיקנה לה מעמד פוליטי בתור היחידה האישית של הרמן גרינג (מפקד הלופטוואפה לאורך המלחמה). הדיוויזיה שירתה בצפון אפריקה, סיציליה ובחזית המזרחית עד אשר פורקה בסוף המלחמה ב-8 במאי 1945.
דיוויזיית הרמן גרינג נהנתה מאותו סטטוס של יחידת עילית בדומה לדיוויזיית גרוסדויטשלנד של הווארמכט ודיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה של הוואפן אס אס, שלוש הדיוויזיות הוקמו עם עליית השלטון הנאצי והתרחבו מכוח צבאי משטרתי קטן לכדי דיוויזיות יוקרתיות במהלך המלחמה.
היסטוריה.
בתחילת שנת 1933 עם עליית כוחה של המפלגה הנאצית, מונה הרמן גרינג לשר הפנים של פרוסיה הממונה בין היתר על כוחות המשטרה והגסטפו בפרוסיה. ב-24 בפברואר הקים גרינג גדוד שיטור מיוחד שהעניק לו מנוף פוליטי בתקופת מאבקי הכוחות בגרמניה, במיוחד נוכח כוחם של האס אס (בפיקוד הימלר) והאס אה (בפיקוד ארנסט רהם). גדודו של גרינג לקח חלק נרחב בפעילות לחימה כנגד מתנגדי שלטון וכוחות המפלגה הקומוניסטית, בינואר 1934 הגסטפו עבר לפיקוד האס אס של הימלר וכדי לחזק את כוחו הגדיל גרינג את הגדוד ואף הקים יחידת אימונים ייחודית לחייליו. במהלך ליל הסכינים הארוכות ביוני 1934 סייעה היחידה בתפיסה והוצאה להורג של עשרות מחברי האס אה.
בשנת 1935 מונה גרינג למפקד הלופטוואפה והוא הביא איתו את יחידתו לתוך שורות הלופטוואפה, כאשר בספטמבר שונה שמה לרגימנט הגנרל גרינג. הרגימנט שימש ככוח משמר ראש של גרינג ובנוסף שימש ככוח הגנה אווירי על המפקדה של היטלר. במרץ 1938 גדוד חי"ר ("גדוד יגר הראשון") מהרגימנט נשלחו לשמש בסיס להקמת הדיוויזיה המוצנחת הראשונה - יחידת הפלשירמיאגר הראשונה שהוקמה. בחודשים שקדמו למלחמה השתתף הרגימנט במהלך הצבאי של האנשלוס (סיפוח אוסטריה) וסיפוח חלק מצ'כוסלובקיה, לאחר תחילת המלחמה לקח הרגימנט חלק במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כשהוא נלחם בבלגיה והולנד.
במהלך מבצע ברברוסה הרגימנט שירת תחת פיקוד דיוויזיית הפאנצר ה-11 כחלק מקבוצת ארמיות דרום, הוא לחם בגזרה הדרומית והמרכזית בין היתר באזור קייב ובריאנסק. כשנה לאחר תחילת הפלישה לברית המועצות, הורחב הרגימנט לכדי חטיבה ביולי 1942 ובאוקטובר הורחבה החטיבה לכדי דיוויזיית פאנצר (שריון). במהלך תהליך הקמת הדיוויזיה היא נשלחה לסייע לקורפוס אפריקה בצפון אפריקה לאחר התבוסה של ארווין רומל בקרב אל-עלמיין השני והנסיגה הגרמנית לתוניס, במאי 1943 נכנעה דיוויזיית הרמן גרינג לבעלות הברית לצד שאר יחידות ארמיית הפאנצר אפריקה.
לאחר התבוסה בצפון אפריקה, הוקמה הדיוויזיה מחדש בתור דיוויזיית הפאנצר הרמן גרינג ונשלחה לסייע לכוחות הגרמניים והאיטלקיים בסיציליה. הדיוויזיה לחמה בסיציליה כנגד כוחות בעלות הברית שפלשו לאי ב-10 ביולי 1943, חודשיים לאחר מכן נכנעה איטליה לבעלות הברית והדיוויזיה הייתה אמונה על פריקת הצבא האיטלקי מנשקו. באותה תקופה השתתפה הדיוויזיה גם בלחימה כנגד פלישת בעלות הברית לאיטליה בגזרת סלרנו בדרום מערב איטליה, לאחר מכן היא נסוגה לקו וולטורנו ולאחר מכן לקו החורף (קו גוסטב) שם היא הוצאה מקו החזית לפרק התאוששות והתחמשות מחודשת בעורף.
במהלך 1944 המשיכה הדיוויזיה להילחם כנגד מאמץ בעלות הברית באיטליה, ב-12 במאי היא השתתפה בניסיון בלימת השלב הסופי של קרב מונטה קאסינו ולבסוף נסוגה צפונה לעיר רומא. ביולי נשלחה הדיוויזיה לפולין בסיוע לכוחות הגרמנים כנגד ההתקדמות של כוחות ברית המועצות. הדיוויזיה השתתפה בלחימה כנגד הפולנים במרד ורשה ועל פי דיווחים של הכוחות הפולנים, עשתה שימוש באוכלוסייה האזרחית כמגן אנושי כנגד הלוחמים הפולנים בעיר. במהלך ספטמבר 1944 הוקם קורפוס הפאנצר המוצנח הרמן גרינג שאיחד את הדיוויזיה הראשונה והדיוויזיה השנייה שהוקמה אף היא בתקופה זו.
כוחות הדיוויזיה לחמו סביב וורשה לצד דיוויזיית פאנצר אס אס החמישית ודיוויזיית הפאנצר ה-19 בחודשים האחרונים של 1944, ב-24 בינואר 1945 הוקמה קבוצת ארמיות ויסלה שכללה גם את דיוויזיית הרמן גרינג. בתקופה זו במהלך מבצע ויסלה-אודר כוחות הדיוויזיה ספגו אבדות קשות וכוח הלחימה שלה נפגע באופן קשה. באפריל נשלחה הדיוויזיה לאזור שלזיה משם היא נסוגה בהדרגה לתוך מרכז גרמניה, ב-22 באפריל היא הייתה מבין שתי דיוויזיות בלבד שהצליחו להינצל מכיתור הכוחות הפולנים והסובייטים בקרב באוצן. ב-8 במאי כוחות הדיוויזיה וקורפוס הרמן גרינג נכנעו לכוחות הצבא האדום.
דיוויזיית הרמן גרינג
דבון אלן
דבון אלן (באנגלית: Devon Allen; נולד ב-12 בדצמבר 1994) הוא אתלט אמריקאי, שלוש פעמים אלוף ארצות הברית (2014, 2016 ו-2018) בריצת 110 מטר משוכות.
ביוגרפיה.
אלן נולד ברנטון, וושינגטון. בשנים 2014–2016 שיחק פוטבול בעמדת התופס בנבחרת אוניברסיטת אורגון.
אלוף ארצות הברית.
באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 2014 זכה אלן במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.16 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.16 שניות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 13.03 שניות ונכלל במשלחת האמריקאית למשחקים. במשחקים עצמם הוא סיים חמישי בתוצאה של 13.31 שניות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.10 שניות, אחרי גרנט הולוואי (12.96 שניות) ולפני דניאל רוברטס (13.11 שניות) ובמשחקים האולימפיים עצמם סיים רביעי בתוצאה של 13.14 שניות.
באפריל 2022 חתם על חוזה בפילדלפיה איגלס. ב-12 ביוני קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חדש ותוצאת השנה בעולם של 12.84 שניות המדרגת אותו שלישי בכל הזמנים.
דורותי בר אדון
דורותי רות קהן (מאוחר יותר: דורותי בר אדון; 2 באוגוסט 1907 – 7 באוגוסט 1950) הייתה עיתונאית ארץ ישראלית ממוצא אמריקני וחלוצה ציונית נלהבת אשר תמכה בהקמת מדינה יהודית עצמאית בארץ ישראל.
לאחר עלייתה לארץ, הייתה כתבת בעיתון פלשתיין פוסט. היא סיקרה נושאים מקומיים ובינלאומיים ובין היתר כתבה על התפתחות העיר תל אביב, עסקה בחיי החלוצים במושבים ובקיבוצים וכן נגעה במאמצי ההעפלה לארץ ישראל ובמאבק בנאצים. היא נודעה בכתיבתה המיוחדת אשר שילבה סיפורים אישיים ותיאורים מרגשים של חוויות החיים בארץ.
רקע משפחתי.