קמפוס מרכז חב"ד העולמי מורכב כיום משרשרת בניינים מחוברים: הבניין המקורי מספר 770, שני בניינים מימינו (760–766) המאכלסים את ספריית חב"ד, ושלושה בניינים משמאלו (788-784) המאכלסים משרדים בקומות העליונות, וכן את בית הכנסת ואולם הישיבה המרכזיים בקומת המרתף והקומה הראשונה של בניינים אלו, ואת החצר בין שלושת הבניינים.
היסטוריה.
בניין מספר 770 נבנה בשנת 1933 על ידי רופא עשיר שגר בו, והוא שימש גם כמרפאת הפלות (דבר שהיה בלתי חוקי במדינת ניו יורק באותה עת). המרפאה נסגרה על ידי הרשויות, והרופא נאלץ למכור את הבניין. אגודת חסידי חב"ד קנתה את הבניין באב ה'ת"ש (1940) ובי"ט באלול עבר להתגורר בו רבי יוסף יצחק שניאורסון.
מבנה הבניין.
בבניין שלוש קומות וקומת מרתף.
בחצר הבניין מתקיימות חופות ובסוכות נבנית סוכה גדולה עבור בית הכנסת.
הקומה הראשונה
הקומה השנייה
הקומה השלישית
קומת המרתף
בניין המשרדים ובית המדרש הגדול.
המקום שבו התפללו החסידים ובו נישאו דרשות הרבי מנחם מנדל שניאורסון והתקיימו ההתוועדויות היה בשנים הראשונות לכהונתו באולם הקטן. בשנת 1954 כאשר גדל מספר החסידים, נמתחו בחצר השמאלית יריעות ברזנט. המקום שימש כבית כנסת בימי העומס כגון בימים הנוראים והיה נקרא 'שאלאש'.
ב-1960 שיפצו והפכו את חצר זו למבנה קבע והוסיפו לה עזרת נשים והפכו אותה למעשה לבית המדרש הגדול המכונה "הזאל הגדול".
המקום הורחב בשלבים, בשל כמות החסידים שגדלה והלכה. בשנת 1965, רכשו את בניין המגורים השכן (מספר 788) הסמוך משמאל ל-770 במטרה להרחיבו, כדי להעביר אליו את המשרדים ולהרחיב את בית הכנסת שהיה בחצר. עם רכישת הבניין עברו אליו משרדי מרכז לענייני חינוך ושאר המשרדים. שנתיים לאחר מכן ב-1967 שופצה קומת המרתף ובית הכנסת התרחב אליו, החל מאז - תפילותיו של הרבי עם הציבור בשבתות וחגים עברו לבית הכנסת הגדול.
בשלב השלישי קנו את הבניין הנוסף שאחריו (מספר 784) וב-1974 הורחב הבית הכנסת גם לבניין זה. והתוועדויות שלו שבהן אמר את דברי תורתו ומאז אולם גדול זה המורכב מהחצר ומהמרתף של שני בניינים אלו הפך ושימש ביחד כבית כנסת וכאולם הלימודים של תלמידי הישיבה במקום, ובו התקיימו התפילות וההתוועדויות הגדולות של הרבי בימי שבת חג ומועד.
בשיפוץ, אוחד בניין המשרדים ושוכנים בו מאז משרדי מוסדות מרכזיים של תנועת חב"ד. כיום שוכנים בו: אגודת חסידי חב"ד העולמית, המרכז לענייני חינוך, מחנה ישראל, Chabad.org ועד הנחות בלשון הקודש, ועד רבני חב"ד, ועד תלמידי התמימים העולמי , "שיחות באנגלית", 'MLC'. וכן חלק ממשרדי הוצאת ספרים קה"ת, JEM ועוד. בעבר שכנו בו: פנימייה לתלמידי הישיבה המרכזית של חב"ד. בית הדפוס ומשרדי הוועד להפצת שיחות. חדר בקרה של השידורים הטלוויזיוניים. משרד 'ועד הנחות התמימים'.
בשלהי שנת תשמ"ח (1988) החלה הרחבה נוספת - חפירה והרחבת אולם בית המדרש הגדול, והוספת חדרי ספח; הפיכת חלק מהקומה הראשונה לעזרת נשים. בהרחבה זו השתתף הרבי במעמד הנחת אבן הפינה- אבן הפינה עומדת עד היום בפתח הכניסה לבית המדרש הגדול. בשנת ה'תשנ"ב החלה תוכנית שיפוץ משמעותית, בסיוע הנגיד ר' יוסף יצחק גוטניק יחד עם מגבית עולמית בה השתתפו כלל חסידי חב"ד בעולם כולו. השיפוץ הסתיים בשנת ה'תשנ"ה כאשר כל רחבת הכניסה לאולם הגדול של 770 (קומת המרתף) שופצה, בנוסף לכך נבנו בקומת המרתף התחתונה שמתחת האולם הגדול כיתות לימוד וחדרי שירותים מרווחים, שהחליפו את השירותים שהיו בתוך האולם הגדול. והמקום בו עמדו חדרי השירות הקודמים, הותאם וצורף לאולם הגדול. עם זאת, התכנית המקורית הייתה שונה ותוכננה הרחבה מסיבית ומשמעותית יותר של בית הכנסת ובניין המשרדים לרוחב ולגובה.
העתקים של הבניין בעולם.
כיום יש מעל 40 העתקים של הבניין, שנבנו בארץ ובכמה מקומות בעולם.
העתק כמעט מדויק, חיצוני ופנימי, של הבניין המקורי ישנו בכפר חב"ד - בניין 770 (כפר חב"ד) שנבנה על פי בקשת הרבי בשנת ה'תשמ"ו (1986). העתק חיצוני כמעט מדויק ישנו גם בשכונת רמת שלמה בירושלים - בית הכנסת 770 (ירושלים).
במקומות רבים בעולם ישנם העתקים של חזית הבניין בין היתר במצפה רמון, בגדרה, בקריית אתא, בזכרון יעקב, בפסגת זאב, בביתר עילית, במגדל העמק, בראשון לציון, בגבעת אלומות באיתמר, בלוס אנג'לס, במילאנו, במלבורן, בסאן פאולו שבברזיל, בבואנוס איירס, בצ'ילה, במוסקבה, בטקסס, באוקראינה,בצרפת, ובמקומות נוספים.
סך הכל קיימים היום ברחבי העולם מעל 40 העתקים של חזית הבניין.
שימוש בתמונה ובמספר.
מתחילת שנות התשעים, החלו נערי בר מצווה של חב"ד להשתמש בשקיות תפילין עם תמונה רקומה של הבניין 770. ישנם חסידי חב"ד שמשבצים את המספר 770 במספר הטלפון שלהם.
מיכל זוארץ
מיכל זוארץ (נולדה ב-30 באפריל 1968), היא שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
זוארץ נולדה, גדלה והתחנכה בבת ים. בת בכורה לשתי אחיות ואח. את שירותה בצה"ל עשתה כקצינה - ראש לשכתו של הפרקליט הצבאי הראשי, אמנון סטרשנוב.
בשנת 1984 בהיותה בת 16, זכתה זוארץ בתחרות מלכת היופי של העיר בת ים. בעקבות הזכייה השתתפה זוארץ במספר רב של פרסומות, ביניהן הובילה מסע פרסום רחב היקף לעיתון "מעריב", והפכה לאחת הדוגמניות המובילות בישראל. בהמשך למדה משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, לצידם של השחקנים אקי אבני ואסי לוי.
בשנות התשעים השתתפה בסרטים: "אזרח אמריקאי" (1992), "" (1994), "זכרון דברים" (1995), "צעירים לנצח" (1996), "שבזי" (1997) ו"אהבה ממבט שני" (1999). בנוסף השתתפה בסרט הולנדי קצר בשנת 1994 ובסרט טלוויזיה גרמני ב-1996.
בטלוויזיה הופיעה זוארץ בשנת 1991 בסדרת המסתורין של מיקי בהגן "סיפורים לשעת לילה מאוחרת בפרק "התאונה" בו גילמה את דנה. ב-1992 הופיעה בתפקיד אורח בסדרה הקנדית "Sweating Bullets". בשנת (1996) שיחקה בטלנובלה "המוסד", ב-1999 שיחקה בדרמה הטלוויזיונית 'חברים מחרסון' בכיכובו של השחקן אייל גפן ובבימויו של דן בירון. שם גם פגשה את מי שלימים הפך להיות בעלה, תסריטאי הדרמה יוסי אשדות. באותה שנה השתתפה גם בפרק בסדרה הקומית "פאזל" (פרק 4, עונה 1).
בשנת 1996 החלה להנחות את תוכנית הקולנוע "סינמה 3" בערוץ 33. היא הנחתה את תוכנית המוזיקה "בטברנה" בערוץ הראשון.
בשנים 2003–2006 הנחתה את תוכנית האירוח של הערוץ הראשון "שישי עם מיכל". תוכנית זו זכתה לפופולריות בקרב הצופים, למרות הביקורות הקשות לה זכתה ממבקרי הטלוויזיה.
בשנת 1998 הגישה את התוכנית "החופש הגדול" בטלוויזיה החינוכית.
הגישה את הניקוד הישראלי באירוויזיון 2002 ובאירוויזיון 2003.
ב-2006 השתתפה כ"מוזה" בתוכנית "פרסי האופנה" בה מעצבים צעירים מתמודדים על פרס .
זוארץ שיחקה בהצגות תיאטרון ובהן "סיפור משפחתי", ו"פטרה" בתיאטרון הקאמרי, "בני ערובה", "חברים" בתיאטרון חיפה, באוקטובר 2003 השתתפה לראשונה בהצגות ילדים: "עולם האגדות של מיכל", "אוליבר טוויסט", "הקוסם מארץ עוץ", "פיטר פן", חנה'לה ושמלת השבת" ועוד. בשנת 2007 השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בערוץ 2 עם הרקדן חיים פרשטיין.
ב-2012 השתתפה זוארץ בתוכנית המציאות "הישרדות" בעונת ה-V.I.P הראשונה, שם הודחה שישית.
חיים אישיים.
זוארץ הייתה נשואה ליוסי אשדות ולהם בן משותף. בשנת 2012 התארסה עם משה לבקוביץ', וביולי 2013 הם נישאו. ב-6 באפריל 2018 נולדה בתם בהליך פונדקאות.
צבא השחרור הסמביוטי
מיו
Brain Damage
ברק (טיל)
ברק היא מערכת להגנה מפני טילים נגד ספינות ומטרתה ליירט טילים המשוגרים אל עבר הספינה באמצעות ירי טיל לעברם. המערכת היא פרי פיתוח משותף של רפאל והתעשייה האווירית לישראל. הברק שודרג לדגם ברק 1. ב-2009 פותח דגם מתקדם יותר, ברק 8, שנמצא בשימוש חיל הים הישראלי וחיל הים ההודי.
מבנה ותפקוד.
המערכת הותקנה על ספינות הטילים (סטי"לים) של חיל הים הישראלי. כמו כן, המערכת נמכרה לחילות הים של צ'ילה, הודו וסינגפור. המערכת מורכבת ממכ"ם בקרת אש, מערכת בקרת אש, משגר אנכי וטילי ברק 1. הקונספט המהפכני של טיל ה"ברק 1" ניזום ופותח ברפאל על פי חזונו ובהובלתו של אבי המערכת, ד"ר מאיר אלמגור, החל לפחות משנת 80–1979. הטיל ממריא אנכית, כולל רש"ק ענק, יחסית (22% ממשקל הטיל הכולל), המבטיח השמדה וודאית של טיל האיום. הוא בעל יכולת הגנה נגד איומים מכל כיוון ובכל גובה (כולל איומים לוכחי ים). קונספט זה מאפשר התקנה יעילה בספינה, במינימום נפח ומשקל, של מספר ניכר של טילי הגנה.
פעילות מבצעית.
במהלך מלחמת לבנון השנייה נפגעה אח"י חנית מטיל נגד ספינות מדגם C-802. הספינה נשאה את מערכת ההגנה ברק לצד M61 וולקן נגד טילים. מפקדי הספינה טענו כי כיבו את מערכות ההגנה האוטומטיות הללו בשל חשש שיפגעו בשגגה במטוסי חיל האוויר שפעלו בקרבתה, ואילו בתחקיר שלאחר האירוע מפקד חיל הים טען ששתי ספינות סמוכות לאח"י חנית שלא כיבו את מערכות ההגנה אכן זיהו בטעות את הטיל הפוגע כמטוס חיל האוויר.
ב-2 ביולי 2022 שוגר טיל ברק מספינת הטילים אח"י אילת (סער 5) של חיל הים הישראלי והפיל שני כטמ"מים של חזבאללה שטסו לכיוון אסדת הגז "כריש". הטיל שוגר בפעם הראשונה בפעילות מבצעית ורשם הפלת בכורה.
ברק 8.
ב-2009 השיקו רפאל והתעשייה האווירית את מערכת ברק 8, גרסה משופרת של מערכת הברק שמסוגלת לאפיין ולסווג מטרות באמצעות מכ"ם מתקדם תוצרת אלתא מערכות. ביולי באותה שנה ביצע חיל הים הישראלי ניסוי מוצלח בטיל "ברק 8" המשופר: הטיל שוגר מסטי"ל סער 5 והשמיד טיל ששוגר נגד הסטי"ל מספינה אחרת.