העיר נהנית כלכלית ממבקרים אשר באים מאוסטריה ומיוגוסלביה לעריכת קניות. היום התיירות וספורט החורף מהווים את מקורות ההכנסה החשובים של העיר. מקומות הנופש הידועים הם :"האלפים הקארניקיים" (the Carnic Alps ), "האלפים היוליאנים" (the Julian Alps) וה"קאראונקה" (Karavanke). בעבר נוצלו מיכרות ברזל שהיו בסביבת העיר.
העיר מהווה מוקד של בתי ספר ללימוד סקי וגלישה, הפעיל בעיקר בתחילת עונת החורץ האולימפי, עונת חג המולד. בשנת 2007 היא נבחרה לאתר מועדף על ידי the Women's FIS Nordic Ski.
תרבות.
עד לשנת 1919 הייתה אוכלוסיית העיר ברובה אוסטרית וסלובנית. גם כיום מקובלים בעיר שמות המשפחה ממקור זה, כמו : "Kravanja", "Pivk", "Vuerich". גם במנהגים המקומיים עדיין מורגשת המורשה של "מלכות בית הבסבורג". החגיגה העממית הנפוצה בקרב האוכלוסייה של "סאן ניקולו", אף היא ממסורת "טארויסיאנה".
מעמדה בתנועת ההתנגדות נגד הכובש הגרמני.
מעטים שותפים לדעה כי תנועת ההתנגדות לכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה החלה בטרוויזיו. לאחר שאיטליה חתמה על הסכם שביתת הנשק עם בעלות הברית, משמר הגבול האיטלקי, בהרכב מופחת של 300 חיילים, ניסה למנוע את פלישת הצבא הגרמני לאיטליה. הוא ניצב במערכה נגד הגרמנים בלילה שבין 8 ל-9 ספטמבר 1943. אחרי הפגזה כבדה, נכנעו האיטלקים: היו להם 25 הרוגים ו-300 פצועים. לגרמנים היו 80 הרוגים. החיילים האיטלקים נשבו והועברו למחנות בגרמניה.
אחת הגיבורות של המערכה הייתה "לואיג'ה פיצ'ק" (Luigia Picech), שזכתה לאחר המלחמה למדליית כסף מטעם תנועת ההתנגדות האיטלקית.
הבריגדה היהודית.
במלחמת העולם השנייה חנתה הבריגדה היהודית (החי"ל) בטרוויזיו. לאחר התמוטטות החזית הגרמנית באיטליה, המשטרה הצבאית של החי"ל תפשה את נקודות הביקורת בגבול האיטלקי-אוסטרי, ולמעשה שלטה באזור טרוויזו.
בפונטבה , עיירה ליד טרוויזיו, היה מחנה צבאי נטוש. החי"ל אימץ אותו והפך אותו למקום קליטת פליטים יהודים, שהועלו לבסוף לישראל. בטרוויזיו הייתה תחנת רכבת, שדרכה הגיעו לעיר פליטים יהודיים רבים.
הצבא הבריטי, אשר שלט צבאית באזור, הכיר בעובדה כי תחנת הגבול הפכה למרכז עלייה לארץ ישראל ממרכז אירופה ומזרחה ומיוגוסלביה, ולכן החליט להעביר את החיילים היהודים לבווריה שבגרמניה ומשם לבלגיה עד תום המלחמה.
וויטולד לוטוסלבסקי
הרספטין
Herceptin
זאב רווח
זאב (זאביק) נחום רווח (נולד ב-15 באוגוסט 1940) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאי, זמר, מפיק, תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי. זוכה שלושה פרסי אופיר - שניים כשחקן הראשי הטוב ביותר ואחד על מפעל חיים. נמנה בין האישים הבולטים והחשובים בקולנוע הישראלי.
ביוגרפיה.
רווח נולד ברבאט שבמרוקו הצרפתית, והוא נקרא על שמם של זאב ז'בוטינסקי ונחום סוקולוב, והוא בנם הבכור של חנה ורבי יצחק ריוח מתוך שמונה ילדים. בגיל שמונה בשנת 1948 עלה עם משפחתו לישראל. בתחילה התגוררה המשפחה במעברה בחיפה. מגיל תשע עד גיל 13 התגורר עם משפחתו בשכונת מוסררה, שבירושלים. אביו אף הקים בשכונה זו בית כנסת. מאוחר יותר עברה המשפחה לשכונת קריית היובל, בירושלים.
מגיל 13 למד בישיבה התיכונית-חקלאית שבכפר חסידים. את שירותו בצה"ל עשה בנח"ל.
רווח מזוהה פוליטית עם הימין, ובפרט מפלגת הליכוד. בשנת 1992 הופיע בתשדירי הבחירות של המפלגה. בשנת 2003 התמודד על מושב במועצת עיריית רמת גן מטעם רשימת הליכוד.
באפריל 2018 הדליק משואה ביחד עם השחקנית ליא קניג בטקס הדלקת המשואות של חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל, ובירך "שהחיינו".
בתיאטרון.
רווח הוא בוגר המחזור הראשון של בית הספר למשחק "בית צבי".
בשנים 1963–1966 שיחק בתיאטרון "אֹהל", בין היתר במחזות: "האידיוטית", "שלושת המלאכים" ו"בלי עין הרע". בשנים 1966–1973 שיחק ב"תיאטרון הקאמרי", שם שיחק בין היתר במחזות, "הכושי עשה את שלו", פרי עטו של יוסף (טומי) לפיד, מחזה שהעלה לאחר שנים בסוף שנות התשעים כשחקן וכבמאי, שיחק בהצגה "מדיאה" לצידה של חנה מרון, את דמותו של לאונרדו ב"חתונת הדמים", את דמותו של אובו ב"אובו המלך" לצידה של דבורה קידר, הנסיך האל ב"הנרי הרביעי", סר לאנסלוט ב"הדרקון", פיגארו ב"נישואי פיגארו" ואת המפקח אזולאי ב"המפקח". בשנת 1988 הועלה בתיאטרון הלאומי הבימה המחזמר המצליח "סאלח שבתי" בכיכובו של רווח ולצדו גאולה נוני, חני נחמיאס ועוד. על הבימוי הופקד אפרים קישון ואת המוזיקה למחזמר כתבה המלחינה נורית הירש. מתוך המחזמר זכור במיוחד הלהיט הגדול של ההצגה "אח יא ראב". ההצגה רצה כ-172 פעמים בהצלחה רבה ברחבי ישראל.
בשנת 1997 שיחק רווח במחזמר לילדים "פיטר פן" לצידו של גיל ססובר בתפקיד קפטן הוק. בשנת 2003 שיחק במחזמר "עלי בבא וארבעים השודדים" לצידו של צביקה הדר בתפקיד מנהיג ארבעים השודדים סבאח אל פול.
לאחר שנים מחוץ לתיאטרון הרפרטוארי, חזר רווח להופיע בשנת 2010 בתפקיד אלברטו בהצגה "ולנטינו" של תיאטרון בית ליסין, לאחר מכן שיחק את דמותו של שמעון בוסקילה בהצגה "בנים גידלתי ורוממתי" ואת דמותו של יוחנן ב"סוחרי גומי", של המחזאי חנוך לוין.
בשנת 2013 עלה המופע "חגיגה בסנוקר" בכיכובו, שהתבסס על הסרט המקורי שאף הוא היה בכיכובו. באותה שנה שיחק בהצגת הבידור "עוד חבר כזה ואבדנו" לצד יוסי וידר. בשנת 2014 ביים ושיחק במופע "מומו שיפוצים". בשנת 2019 הופיע בהצגת הבידור "זקנים חסרי מנוח" לצד אריה מוסקונה ועירית ענבי.
בטלוויזיה.
בשנת 1978 שיחק רווח בסרט הטלוויזיה "חפיף" לצידם של ליאורה טיקוצקי, יצחק חזקיה וז'אק כהן.
בשנת 1994 שיחק ב"פאפא", סדרת טלוויזיה. בשנים 1999–2000 הנחה את התוכנית "בטברנה" בערוץ הראשון. בשנת 2002 שיחק רווח בסדרת הדרמה "המשאית", ובסוף 2010 שודרה בערוץ הוט 3 ובערוץ הילדים הסדרה "חסמבה דור 3" שם גילם רווח את אלימלך זורקין, תפקיד אותו גילם גם בסרט "חסמבה ונערי ההפקר" משנת 1971. באותה השנה, שיחק רווח תפקיד ראשי בסדרת הפשע שיצר חיים בוזגלו - "הכבוד של מרציאנו".
בשנת 2003, עם השקת "ערוץ הקולנוע הישראלי" ב-yes, הנחה רווח מספר תוכניות ספיישל שעסקו בקולנוע הישראלי לדורותיו.
בשנת 2016 שיחק בסדרה הקומית לילדים "סופשלי", ששודרה בערוץ הילדים.
בשנת 2017 שיחק בסיטקום "שמחות", שם גילם את מרדכי בלילי - בעל אולם האירועים.
בשנת 2018 שיחק בסדרה "שלטון הצללים" בתור מני גרציאנו.
בקולנוע.
רווח שיחק בלמעלה מארבעים סרטי קולנוע, ואף ששיחק בתפקידים ראשיים בסרטים ובהצגות מסוגות רבות, הוא בולט במיוחד ככוכב של ז'אנר סרטי הבורקס. בסרטים אלה נהג רווח לגלם דמויות סטריאוטיפיות וגרוטסקיות של אנשים בשולי החברה המפלסים את דרכם בהשתלשלות אירועים קומית, המורכבת בדרך כלל מרמאויות קטנות, התחפשויות וחילופי זהויות (אשכנזי/מזרחי, גבר/אישה, עשיר/עני, תאומים ועוד).
סרטו הראשון כבמאי היה "רק היום" משנת 1976. בסרט זה כיכב רווח בתפקיד הראשי לצד אילן דר, ספי ריבלין, אפרת לביא, ז'אק כהן וגדעון זינגר.
בסרט "הגונב מגנב פטור" שאותו ביים ובו השתתף, ניתן למצוא סאטירה בזמן אמת על מאפיינים רבים בחברה הישראלית: עדתיות - השוטר האשכנזי, בועז דוידזון (שמו של במאי סרטי הבורקס בועז דוידזון המגולם על ידי אילן דר), מכניס את הגיבור המזרחי לכלא וגונב ממנו את אשתו; קולנוע "מגויס" - רווח מתחפש לשחקן המגלם את אידי אמין בצילומי הסרט "מבצע יונתן" של מנחם גולן, שנערכו באותה תקופה; הרוחניות המזויפת המיובאת מהודו והמזרח - רווח מתחפש למהרישי יוגי, שביקר בישראל באותה תקופה, ועוד.
בשנת 2010 הוענק לרווח פרס אופיר על מפעל חיים בקולנוע על ידי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
בשנת 2021 השתתף רווח בקליפ של הזמר אייל גולן "ימים טובים", כחידוש לשיר "ימים טובים" של הזמר אורי רווח המשמש כשיר פתיחה לסרט "רק היום" בכיכובו ובבימויו של רווח עצמו. השיר הולחן על ידי יאיר רוזנבלום למילים של יורם טהרלב.
משפחתו.
רווח היה נשוי לשחקנית שולה רווח. כיום נשוי למלי ומתגורר עם משפחתו ברמת גן. הוא אב לחמישה ילדים.
אחיו הצעיר אורי רווח היה בעברו זמר. בטרם חזר בתשובה, שר את שירי הפתיחה בסרטיו של אחיו "צ'רלי וחצי" ו"רק היום" (ימים טובים).
בנו של בן דודו, משה רווח, מכהן כמשנה לראש עיריית רמת גן וכיו"ר סיעת הליכוד ברמת גן.
גרביל החולות
גרביל החולות (שם מדעי: "Gerbillus pyramidum") הוא מכרסם המהווה מין ממשפחת העכבריים. גרביל החולות מצוי בחולות חוף ים ובמדבר, ומכאן שמו. הוא נפוץ בעיקר בצפון אפריקה ובישראל.
מאפיינים.
גרביל החולות דומה במראהו לעכבר אך גדול ממנו במקצת. רגליו האחוריות גדולות מרגליו הקדמיות, דבר העוזר לו לנוע ולקפץ בחול. ברגליו האחוריות חמש אצבעות לעומת ארבע ברגליו הקדמיות. לגרביל שערות קשיחות בין אצבעות רגליו האחוריות, דבר המונע ממנו לשקוע בחול. זנבו ארוך ומהווה כמחצית מאורכו הכללי ובקצהו משערת. גוונו הכללי חום בהיר ופרוותו קצרה. גחונו לבן. אזניו ועיניו גדולות והוא בעל חוש ריח טוב. בהיותו לילי, אין הגרביל רואה צבעים.
גרביל החולות ניזון בעיקר מזרעים אך גם מחרקים וצמחים. הוא מעדיף בתי גידול פתוחים של חול מיוצב למחצה, אך נרתע מפעילות באור ירח החושף אותו לטורפים. הגרביל נוטה להשתמש בשיחים כמסתור בשעת חיפוש מזון. הוא פעיל בעיקר בשעות הלילה ואת מזונו יעדיף לחפש בשעות הערב והלילה המוקדמות.