הלהקה מושפעת מאינדי רוק ומאופיינת במבני שירים בלתי שגרתיים ובטקסטים אפלים וביזאריים. שני אלבומיה הראשונים הגיעו למקום הראשון במצעד האינדי הבריטי. ב-1993 הוציאה "ת'ראפי?" את הסינגל המצליח "Screamager" שסייע לה להפוך לאחת הלהקות הבולטות בסצנת הרוק האלטרנטיבי הבריטית של תחילת שנות התשעים. הלהקה תוארה על ידי התקשורת וחלק ממעריציה כגרסה בריטית של להקת נירוונה.
לאחר שני אלבומים מצליחים, שבהם הפכה הלהקה את המוזיקה שלה למעט יותר קומוניקטיבית, יצא האלבום החמישי "Infernal Love" שכלל בלדות רבות, לא זכה להצלחה גדולה ובעקבותיו עזב המתופף המוערך פייף יואינג. "ת'ראפי?" חזרה לסגנון האפל והמוכר באלבומה הבא, "Semi-Detached". לאחר מכן עזבה הלהקה את חברת A&amp;M. הלהקה ממשיכה להוציא אלבומים ונכון ל-2006 מקיימת סיבוב הופעות לקידום האלבום "One Cure Fits All".
ת'ראפי
מונוסודיום גלוטומט
משקפיים (כתב עת)
משקפיים הוא כתב עת רב תחומי לתרבות שיצא לאור על ידי מוזיאון ישראל בין השנים 1987 ל-2001.
מייסדו בשנת 1987 ועורכו במשך תשע שנותיו הראשונות היה תמיר ראונר. בשנתיים הראשונות להופעתו היה "משקפיים" פרויקט משותף של אגף הנוער של מוזיאון ישראל והשבועון "כותרת ראשית". בעקבות סגירתו של השבועון "כותרת ראשית" החל מגיליון 6 של "משקפיים" החליף העיתון "ידיעות אחרונות" את "כותרת ראשית" כשותף להוצאה לאור של "משקפיים". עם הופעתו היה "משקפיים", בתפיסתו החזותית מילולית ה"לא שמרנית" תופעה חדשה בנוף כתבי העת בישראל.
בשנת 1994, לאחר שבע שנות הופעה של "משקפיים", ייסד העורך תמיר ראונר את "עיניים", כתב עת לילדים שהוצג כ"אח צעיר למשקפיים" - מגזין לילדים בעל תפיסה דומה. ב-1996, לאחר שנתיים של עריכת שני המגזינים, עזב תמיר ראונר את "משקפיים" והחל מגיליון 26 החליפה אותו העורכת סמדר תירוש. בתקופת תירוש שינה המגזין את אופיו, והוא החל פונה לקהל בוגר יותר. בהתאם לכך השתנתה כותרתו, החל מגיליון 29, מ"רבעון של אגף הנוער" ל"רבעון לאמנויות", וכן השתנה עיצובו הגרפי, כולל עיצוב שם כתב העת. בשנת 2000 החליפה מוניקה לביא את סמדר תירוש ואז שונה שם המגזין ל"מוזה". בסוף שנת 2001 נסגר המגזין "מוזה", עם 2000 מנויים (כדי לכסות את העלויות ולהמשיך לפעול נזקקו כפליים).
נושאי הגיליונות.
כל גיליון של "משקפיים" הוקדש לנושא מרכזי אחד. העורך, תמיר ראונר, הבהיר זאת בפתח הגיליון הראשון: "בכל חוברת נתבונן בנושא מסוים, שנבחר מתוך נושאים המיוצגים במוזיאון. נבקש לגעת בכמה פנים של הנושא וניתן ביטוי לאנשים שדעתם או מעשיהם באותו הקשר מעניינים אותנו".
נושאי הגיליונות:
רישום - כתב - דיוקן - קומיקס - צילום - אגדות - אור - משחק - אריזה - כיסא - חומר - איור - על האמן - טבע - תנועה - ילדות - אהבה - פוליטיקה - זמן - מין ואמנות - גיבורים - זיוף - שפה - שיגעון - חלומות - מפות - קופסה עם מסך - חתונה - אוכל - אדמה - אלוהים - מסכות - לבוש - חורים - אבנים - קישוט - העתיד שהיה - כיעור
מוניטין
מוניטין הוא הרושם הכללי שנוצר על אדם, בעיני אנשים אחרים, והוא החלק המוכר יותר מהתדמית. המוניטין נובעים כתוצאה ישירה מהתנהלותו של אדם והם מתוארים בקווים כלליים ותמציתיים – לפלוני יש מוניטין של נדבן, לפלונית יש מוניטין של קשוחה ולשלישי יש מוניטין של מאהב מוצלח. המוניטין אינם בהכרח שיקוף נכון של המציאות, והם יכולים להישען גם על שמועות ורכילויות.
מוניטין מייחסים גם לחברה עסקית וגם לציבור מוגדר, למדינה, או תופעות אשר כולם יצרו לעצמם מוניטין עקב פעילותם. בדרך כלל מתייחסים למוניטין כדבר חיובי, אלא אם צוין אחרת. קשה לבנות מוניטין טוב, אך קל לאבד אותו, כדברי בנג'מין פרנקלין: "דרושים מעשים טובים רבים כדי לזכות במוניטין טוב, אך די במעשה רע אחד כדי לאבד אותו".
לפי קביעת האקדמיה ללשון העברית, השם מוניטין, שנקלט בעברית בלשון חז"ל, יכול לשמש הן בלשון יחיד ('יָצָא לו מוניטין') הן בלשון רבים ('יָצְאוּ לו מוניטין').
מקורות המוניטין.
המילה מוניטין מקורה בתקופה ההלניסטית בה התפשט השימוש המסחרי במטבעות. מוניטין מתבסס על המילה "מוֹנֶטָה" (Moneta), תוארה של האלה יונו מונטה, המגינה על הכספים והרכוש של האימפריה הרומית. על כל מטבעות הקיסרים הרומיים, החל מוויטליוס וכלה בקונסטנטינוס הגדול, הוטבעה מונטה, ומכאן הפך שמה לשם נרדף למטבע. בעת העתיקה הטבעת מטבעות הייתה סימן היכר לשליטים חשובים ומכאן בא הביטוי המופיע במקורות תלמודיים "יצא לו מוניטין", שליט שמטבעותיו היו סחירים וידועים. ברבות השנים הלך והתרחב השימוש במילה גם לתיאור רשמים אחרים בתדמיתו של אדם, כמו תכונות אופי. בתיאורים כאלה נכללים גם רשמים שליליים. כך למשל יכול אדם שיהיו לו מוניטין מפוקפקים בהיותו קשור עם גורמי פשע.
המוניטין העסקי.
עסק מסחרי יוצר לעצמו מוניטין בדרך התנהלותו. חברה המתנהלת ביעילות יוצרת מוניטין חיובי. או אם מוצריה נמכרים בכמויות גדולות והיא מספקת שרות יעיל ללקוחותיה – צוברת לעצמה מוניטין חיוביים. מאידך, חברה כושלת שמזלזלת בלקוחותיה צוברת לעצמה מוניטין שליליים.
עוולה אזרחית מוכרת בדיני נזיקין היא "גנבת עין", והיא עוסקת בשימוש שנעשה במוניטין המסחריים של אדם אחר או של חברה אחרת כדי להטעות את הציבור.
השופט אליעזר ריבלין כתב שהגדרתו המדויקת של המושג מוניטין אינה פשוטה והיא נדונה באריכות בספרות ובפסיקה. נפסק כי מוניטין הוא "תדמיתו החיובית של המוצר בעיני הציבור, אשר הודות לה קיים שוק של לקוחות בכוח, אשר מעוניינים ברכישתו".
מוניטין רשתי.
מושג ניהול המוניטין הרשתי מתייחס לניטור מידע אודות חברה או אדם פרטי, טיפול בתוכן מזיק והגברת הנראות של תוכן חיובי. עיקר הפעילות בתחום נעשית בעזרת ניהול וטיוב תוצאות במנועי חיפוש. חברות המתמחות בתחום ניהול המוניטין ברשת עושות שימוש בשיטות מגוונות הכוללות שיפור תיוג ואופטימיזציה של החיפוש עבור חומרים המתפרסמים על ידי הלקוח, פרסום באתרים מובילים, הסרת תוכן המכיל דיבה אודות הלקוח ופרסום אקטיבי של מידע מועיל וחיובי אודות הלקוח.
ניהול המוניטין ברשת מעורר דיונים העוסקים במוסריות התחום, בו מטושטש מיקום הגבול בין המותר לאסור. חברת Google מפתחת ומפעילת מנוע החיפוש המוביל, אינה מתייחסת לניהול מוניטין ברשת כדבר שגוי מיסודו אולם נוקטת בפעולות נגד מי שמנסה לשנות תוצאות חיפוש בעזרת שיטות מניפולטיביות וכיפוף הכללים. ישנן טענות הגורסות כי ניהול מוניטין בלתי מוסרי עלול להיות מזיק לחברה כשלעצמו, במידה והוא מתגלה. אולם ישנה הסכמה בקרב מומחים כי ניהול מוניטין מוסרי ברשת מוצדק כאשר מידע שלילי ומזיק מתפרסם בפלטפורמות בהן לא ניתן לדרוש הסרת תוכן מוטעה.
מוניטין בחשבונאות.
כמו כל נכס או רכוש שיש לאדם או לחברה מסחרית, גם המוניטין נחשבים כנכס שיכול להיות בעל ערך כספי. בהיות המוניטין גורמים המסייעים לרווחיות החברה ולפרסומה בעיני לקוחותיה, ניתן לקבוע להם ערך כספי לצורך מכירת העסק. במקרה זה המוניטין של העסק יכולים להיות קשורים ישירות בגורמים מסוימים בו, כמו: מנהל בכיר, או צוות עובדים. בסופו של דבר, המוניטין החשבונאיים הופכים להיות בעל ערך רק ברגע מימושו, היינו: כאשר מישהו מוכן לשלם עבורם סכום כסף. מכירת מוניטין הנוצרים כתוצאה ממכירת עסק, כרוכה בתשלום מיסים.
קביעת הערך של המוניטין היא פרק חשוב בחשבונאות, ואף כי קשה לאמוד אותם במדויק, ישנן נוסחאות אחדות המסייעות לקביעתם.
אלברט קואטס
אלברט קואטס (באנגלית: Albert Coates; 23 באפריל 1882 - 11 בדצמבר 1953) היה מנצח ומלחין אנגלי-רוסי.
ביוגרפיה.
אלברט קואטס נולד בסנקט פטרבורג שברוסיה להורים אנגליים מיורקשייר. הוא למד בקונסרבטוריון בלייפציג, עבד תקופה מסוימת באופרת החצר בדרזדן והתמנה למנצח בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג. הופעת הבכורה של בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן הייתה בשנת 1914 בהצגת טריסטן ואיזולדה של ריכרד וגנר. דינמי בגישתו ומצליח בייחוד במוזיקה רוסית, הציג קואטס הרבה יצירות חדשות לקהל המאזינים, ביניהן יצירות משל רייף וון ויליאמס, ארנולד באקס ואלכסנדר סקריאבין. ניצח בלונדון על הביצוע הפומבי המלא הראשון של "כוכבי הלכת". בשנות ה-20 ובראשית שנות ה-30 הרבה לנצח על התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא תרם רבות בראשית הדרך להצגת מוזיקה תזמורתית על גבי תקליטים, החל בשנת 1920 עם ה"פואמת האקסטזה" של סקריאבין ואחר כך בניצוח על מובאות רבות מטבעת הניבלונגים של וגנר וכן, (בשנת 1925) הסימפוניה התשיעית של בטהובן. בין היצירות שהלחין: האופרות "סמיואל פיפס" ו"פיקוויק". בשנת 1946 השתקע בדרום אפריקה, שם נפטר.
אלברט קואטס לא היה קרוב משפחה של אריק קואטס, מלחין המוזיקה הקלה, או של זמר הטנור, ג'ון קואטס.
עיר הכרמל
עיר הכרמל (בערבית: مدينة الكرمل, תעתיק מדויק: מדינת אלכרמל) הייתה איחוד של שתי המועצות המקומיות דלית אל-כרמל (دالية الكرمل) ועספיא (عسفيا) שעל הר הכרמל, לעיר אחת במסגרת רפורמה של משרד הפנים ב-2003.
עיר הכרמל הייתה העיר הדרוזית הראשונה במדינת ישראל; קרוב ל-90% מהתושבים בשני היישובים שהרכיבו אותה הם דרוזים. בנוסף חיים בהם נוצרים ומוסלמים. האיחוד שנוצר ב-2003, במסגרת תוכנית משרד הפנים לאיחוד רשויות מקומיות ברחבי הארץ, יושם חרף התנגדות של חלק גדול מהתושבים.
בנובמבר 2008 אישרה הכנסת חוק המבטל את האיחוד, ומשיב את המצב לקדמותו החל ב-1 בדצמבר 2008. בחירות חדשות למועצות המקומיות הנפרדות נקבעו ל-18 באוגוסט 2009, ועד אז נוהלה העירייה המאוחדת בידי ועדה קרואה בראשות גבי אופיר.
אוכלוסייה.