בין השנים 1996 ל-1998 כיכבה קירוואן בתפקיד אסומפטה פיצג'רלד בסדרה "באליקיסאנג'ל". אסומפטה היא בעלת הפאב היחיד ב"באליקיי", ואינה מחובבי הכנסייה, עד שלתפקיד כומר העיירה ממונה האב פיטר קליפורד (סטיבן טומפקינסון) שמגיע ממנצ'סטר. היא גילמה את הדמות של אסומפטה גם בפרק ספיישל ל"קומיק ריליף" של הסדרה "הכומר מדיבלי" וגם בפרק ספיישל של הסדרה " Father Ted". ב-1996 זכתה קירוואן על הופעתה ב"באליקיסאנג'ל" בפרס National TV לשחקנית הטובה ביותר, וב-1997 זכתה בפרס Irish Post לשחקנית האירית הטובה ביותר. ב-1998 כיכבה לצדו של כריסטופר אקלסטון בתפקיד רוזי בויד בסרטו של מייקל וינטרבוטום "איתך או בלעדייך".
ב-1999 הופיעה קירוואן בהפקה נוספת של ה-BBC לחג המולד, בסרט הטלוויזיה "The Greatest Store in the World". בסרט גילמה דמות של אם חד הורית עם שתי בנות ושימים אחדים לפני חג המולד הפכה לחסרת בית. היא כיכבה בסרט לצדם של בריאן בלסד ופיטר קפלדי. ב-2001 שיחקה בתפקיד אמה רוז בסדרת הדרמה "עצמות ולבבות" לצדם של שרה פאריש, אמנדה הולדן, הוגו ספיר ודמיאן לואיס. הסדרה רצה במשך שתי עונות בלבד. עוד הופיעה בסדרת הטלוויזיה "The Bombmaker" של רשת Sky בתפקיד מייצרת פצצות של ה-IRA. באותה שנה הופיעה על במת התיאטרון בלידס במחזה "Dangerous Corner" מאת ג'.ב. פריסטלי לצדו של מי שיהיה בעלה רופרט פנרי-ג'ונס.
ב-2003 הופיעה קירוואן שוב יחד עם פנרי-ג'ונס במחזה "יחסים מסוכנים" בתיאטרון "בריסטול אולד ויק" בבימויו של סמואל וסט.
ב-2004 שיחקה קירוואן בסרט "School for Seduction" בכיכובה של קלי ברוק. היא השתתפה בסדרת הדרמה "55 מעלות צפון" יחד עם דון ז'ילה, שעלתה לשידור ב-2004. היא הופיעה גם בעונה השנייה של הסדרה ב-2005. בארצות הברית שודרה הסדרה בשם "The Night Detective". ב-2005 הופיעה קירוואן בתפקיד אליס במחזה "אריסטוקרטים" מאת בריאן פריל בהפקת התיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2006 שיחקה בתפקיד ברתה במחזה "Exiles" בתיאטרון הלאומי.
ב-2007 היא הופיעה בדרמה של ה-BBC "אמת או חובה" ובמחזה "בגידה" מאת הרולד פינטר בדונמאר ורהאוס.
קירוואן גילמה את הדמות של מיס הרטיגן בפרק "הדוקטור הבא", ספיישל חג המולד לשנת 2008, של הסדרה "דוקטור הו" לצדם של דייוויד טננט ודייוויד מוריסי.
ב-2009 השתתפה קירוואן בסדרת הדרמה "Moving On" בתפקיד לורה בפרק "Dress To Impress". היא שיחקה בתפקיד אורח בפרק בסדרה "חוק וסדר: בריטניה" וגילמה את ביאטריס מקארדל.
קירוואן שיחקה בסרט האירי "אונדין", שיצא לאקרנים ב-2009, לצדם של קולין פארל וסטיבן ריאה. היא גילמה את מורה, חברה לשעבר של סיראקיוס, בגילום קולין פארל, אלכוהוליסטית ומרירה. ב-2010 זכתה על הופעתה בפרס הקולנוע והטלוויזיה האירים לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בינואר 2010 שודרה ב-BBC סדרת הדרמה "Material Girl" בהשתתפותה. היא שיחקה בתפקיד באנדל בפרק מסדרת "גברת מארפל" על פי ספריה של אגאתה כריסטי.
ב-2010 הופיעה קירוואן בדרמה בארבעה חלקים בשם "The Silence". היא מגלמת את מגי, אשה טובת לב שאחייניתה החרשת היא עדה לרצח. הסדרה שודרה ביולי 2010. על תפקיד זה זכתה בפרס מותחני פשע (Dagger) לשחקנית הטובה ביותר.
ב-2010 השתתפה קירוואן בתוכנית חיפוש השורשים שבה גילתה דברים נוספים על שורשיה האיריים והיהודיים. בין השאר גילתה שהמנהיג האירי מייקל קולינס היה דוד של סבא שלה מצד אמה.
ב-2011 הופיעה קירוואן במותחן הפסיכולוגי "Injustice" מאת אנתוני הורוביץ. היא שיחקה בתפקיד ג'יין טרוורס, אשתו של הדמות הראשית, ויל טרוורס בגילומו של ג'יימס פיורפוי.
מאפריל עד מאי 2012 הופיעה קירוואן בהפקה של ג'רמי הרין של המחזה "הדוד וניה" בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר. היא שיחקה בתפקיד סוניה לצד צוות שחקנים שכלל את רוג'ר אלאם (בתפקיד וניה), טימותי וסט ולארה פולבר. המחזה זכה לביקורות חמות והתגובות על הופעתה של קירוואן היו חיוביות.
ביוני 2012 שיחקה קירוואן בתפקיד אלכס דמויס לצדו של כריסטופר אקלסטון בדרמה בשלושה חלקים של BBC1 בשם "Blackout".
עוד השתתפה בסרט הפנטסיה "לונה" ובסרט העצמאי "Entity". הסרט "Entity" יצא לאקרנים ב-2013 וזכה בפרס סרט האימה הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע העצמאי של לונדון.
באפריל 2013 לוהקה קירוואן בתפקיד ואלרי בהפקה מחודשת של גוזי רורק של המחזה "The Weir" מאת קונור מקפרסון בתיאטרון דונמאר ורהאוס. היא הופיעה לצדם של בריאן קוקס, ארדל או'הנלן, ריסטרד קופר ופיטר מקדונלד. המחזה הועבר אחר כך לווסט אנד והועלה בתיאטרון וינדהמס מינואר ועד אפריל 2014.
צילומי הסרט "לונה" של דייב מק'קין החלו ב-2007, אבל עקב קשיי תקציב הצילומים הסתיימו ב-2011 והסרט הושלם ב-2013. בסרט כיכבו קירוואן, בן דניאלס, סטפני לאונידס ומייקל מלוני. הצגת הבכורה הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2014. הסרט זכה לביקורות חיוביות וחמות וקירוואן זכתה לשבחים רבים. הסרט "לונה" זכה בפרס הסרט הבריטי הטוב ביותר ב"פסטיבל הסרטים ריינדאנס".
בסוף 2014 הופיעה קירוואן בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר בתפקיד פרנקי במחזה "Frankie and Johnny in the Clair de Lune" מאת טרנס מקנולי . המחזה עוסק במערכת יחסים בין מלצרית בשם פרנקי וטבח במזנון מהיר בשם ג'וני (בגילומו של ניל סטוק). המחזה הוצג מנובמבר ועד דצמבר 2014 בתיאטרון מינרווה.
ב-2015 הופיעה קירוואן בסרט "Silent Hours" וכמו כן הייתה שותפה להפקה של הסרט.
חיים אישיים.
קירוואן נשואה לשחקן רופרט פנרי-ג'ונס. לבני הזוג יש שני ילדים פלורנס ופיטר. השניים נפגשו ב-2001 כשהופיעו יחד במחזה "Dangerous Corner" והתחתנו ב-2007 אחרי שלוש שנות אירוסים. לפני כן הייתה מאורסת לשחקן סטיבן טומפקינסון שכיכב לצידה בסדרה "באליקיסאנג'ל".
קירוואן ופנרי-ג'ונס הופיעו שניהם במיני-סדרה "קזנובה" אבל לא היו להם סצנות משותפות. ב-2001 הופיעו יחד בתיאטרון "וסט יורקשיר פלייהאוס" בלידס בהפקה של "Dangerous Corner" מאת ג'. ב. פריסטלי, הוא שיחק בתפקיד רוברט קפלן והיא בתפקיד אולוון פיל. בנובמבר אותה שנה הועברה ההצגה לתיאטרון גאריק והוצגה במשך ארבעה חודשים.
דרבלה קירוואן
המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
המכללה הצבאית המלכותית הבריטית בסנדהרסט (אנגלית: Royal Military College; RMC) נוסדה ב-1802 ונועדה להכשיר קציני חיל רגלים וקציני פרשים לצבאות אנגליה והודו הבריטית.
היסטוריה.
המכללה הייתה פרי יוזמתו של ג'ון לה מרשאנט , יוזמה שנתקלה תחילה בהתנגדות הפרלמנט להענקת התקציבים הדרושים, ודווקא בתקופה של המלחמות הנפוליאוניות. קודם לכן לא היה בבריטניה מוסד מתאים להכשרת קציני צבא, מלבד האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ', שנוסדה ב-1741 והכשירה קציני תותחנות. המכללה הצבאית, שהוקמה ב-1802 להכשרת קציני רגלים ופרשים, נועדה הן לקצינים בתפקיד והן לצוערים המועמדים לקצונה.
בשנת הקמתה, 1802, נוסדו גם האקדמיה הצבאית סן-סיר של צבא צרפת והאקדמיה הצבאית וֶסט פּוֹינט של ארצות הברית.
ב-1812 עברה המכללה למשכנה בסנדהרסט שבמחוז ברקשייר.
במלחמת העולם השנייה גויסו רבים מהצוערים והמדריכים לשירות פעיל. עם זאת המשיכה המכללה בהכשרת קציני חי"ר, ומ-1942 ועד סוף המלחמה שימש הקמפוס בסנדהרסט לאימון צוערי שריון.
ב-1947 מוזגה המכללה עם האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' ליצירת האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט ובמטרה להעניק הכשרה לקצונה בכל החילות.
ירום
קרל פולניי
פונדק האושר השישי
פונדק האושר השישי (באנגלית: Inn of the Sixth Happiness) סרט קולנוע אמריקאי משנת 1958 המבוסס על ספרו של אלן בורגס "האישה הקטנה" שיצא לאור ב-1957 ומתאר את סיפורה האמיתי של גלדיס איילוורד (1902–1970) שפעלה בסין כמיסיונרית בתקופה הקשה של מלחמת סין–יפן השנייה.
צילומי החוץ נעשו בסנודוניה, בצפון ויילס. הילדים והמבוגרים הסינים הובאו מליברפול שם יש ריכוז גדול שלהם.
אינגריד ברגמן זכתה בפרס איגוד המבקרים הלאומי בארצות הברית בשנת 1958 בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. ביחד עם רוברט דונאט הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - דרמה לשנת 1958.
הסרט זכה במקום ראשון בפרס גלובוס הזהב בשנת 1959 בקטגוריית הסרט הטוב ביותר המקדם הבנה בין עמים.
איילוורד עצמה לא הייתה מרוצה מהסרט. היא הייתה נמוכה, בעלת שיער שחור ודיבור קוקני ולא דמתה בכלל לדמותה של אינגריד ברגמן. כן התנגדה לסצנות האהבה והנשיקות של ברגמן היות שהיא עצמה לא התנשקה עם גבר מעולם.
בסרט מלמדת ברגמן את הילדים לשיר את שיר הילדים האנגלי This Old Man והם שרים אותו בצעדה הארוכה והמסוכנת בעם בריחתם מהיפנים כדי להעלות את המורל.
תקציר העלילה.
גלדיס איילוורד (אינגריד ברגמן) מגיעה מליברפול למרכז המיסיון בלונדון ומבקשת לעבוד כמיסיונרית בסין אך נידחת בתואנה של "חוסר כישורים".
היא מתקבלת לעבודה כעוזרת בית אצל קשיש שעסק בעבר במחקר בסין. היא חוסכת פרוטה לפרוטה וקונה כרטיס זול לרכבת הטרנס-סיבירית. מעבידה נותן לה כתובת של מיסיונרית בסין. לאחר מסע מייגע ומסוכן היא מגיעה לטיינג'ין ומשם, על גבי פרד לעיר יאנג צ'נג, שם היא פוגשת את המיסיונרית הקשישה מיס ג'יני לוסון. היא עוזרת למיס לוסון לשפץ את המקום ולהפכו לפונדק בו יוכלו עוברי אורח לקבל קצת אוכל ובעת האכילה לשמוע סיפורים מהברית החדשה כמו על לידת ישו בבית לחם. הפונדק נקרא "פונדק האושר השישי" כי לפי התרבות הסינית יש חמישה סוגי אושר: עושר, אריכות חיים, בריאות, מידות טובות, מוות שליו והאושר השישי לפי מיס לוסון, נתון להגדרתו הפרטית של כל אחד.