פסטיבל המנגו הבין-לאומי (בהינדי: अन्तर्राष्ट्रीय आम महोत्सव) הוא פסטיבל בנושא פרי המנגו, הנערך מאז שנת 1987 מדי שנה בתחילת חודש מרץ, בדלהי אשר בהודו.
הפסטיבל מאורגן על ידי החברה לפיתוח התחבורה והתיירות בדלהי, בשיתוף פעולה עם הרשות לייצוא מזון מעובד וחקלאות, מועצת העיר ניו דלהי והמועצה הארצית לגננות בהודו.
המבקרים בפסטיבל, הנערך באצטדיון טאלקאטורה (Talkatora Stadium), יכולים לטעום ולהתרשם מיותר מ-550 זנים שונים של מנגו. בנוסף, שפים מפורסמים וידועים מכל רחבי הודו מציגים בפסטיבל מתכונים ומאכלים המבוססים על פרי המנגו.
בפסטיבל נערכות פעילויות שונות כגון: תחרות אכילת מנגואים, תחרות כתיבת סיסמאות לפרי המנגו, הדרכות והסברים על קילוף נכון של מנגו, חידונים ועוד. מנגואים ממינים ומגדלים שונים מחולקים לקטגוריות מגוונות ומדורגים על ידי צוות שופטים. תחרות נוספת נערכת למציאת פרי המנגו הגדול ביותר.
כמו כן, מוצגים בפסטיבל מוצרי מזון מבוססי מנגו כמו ריבות, מנגואים מוחמצים (מאכל פופולרי בהודו), מיצי מנגו, מנגואים מיובשים ומנגואים משומרים.
פסטיבלי מנגו נערכים במקומות נוספים בעולם: במיאמי שבארצות הברית, בסבו בפיליפינים ובנגריל שבג'מייקה.
גו גו דולס
גו גו דולס (אנגלית: The Goo Goo Dolls) היא להקת רוק אלטרנטיבי שהוקמה בשנת 1986 בעיר באפלו, ניו יורק. חברי הלהקה הם ג'וני רזניק (זמר, גיטרה), רובי טאקאק (בס) ומייק מלינין (תופים).
בתחילת דרכם נקראה הלהקה "Sex Maggots", אך כאשר בעל מועדון הזמין את הלהקה להופעה הוא ביקש מהם לשנות את שמם כדי שהעיתון המקומי לא יכתוב את שמם הנוכחי. הלהקה בחרה את השם "גו גו דולס" בעקבות פרסומת של צעצוע שנקרא כך.
תחילה, הושוו הגו גו דולס הרבה ללהקה "The Replacements" אך בחלוף הזמן הלהקה פיתחה סגנון ייחודי משלה.
הגו גו דולס נודעים במיוחד בזכות הלהיט הגדול שלהם - "Iris" אשר נכתב במיוחד לסרט עיר של מלאכים בשנת 1998 והופיע בפסקול הסרט ולאחר מכן נכלל באלבומם השישי של הגו גו דולס "Dizzy Up The Girl", השיר גם כיכב במקום הראשון במשך 18 שבועות במצעד הבילבורד האמריקאי בשנת 1998 והיה מועמד לשלושה פרסי גראמי.
מגנזיום גפרתי
צ'רלס ברונפמן
Game Boy Advance SP
פ.צ. באזל
מכתב הסטטוס קוו
מכתב הסטטוס קוו (או מסמך הסטטוס קוו) הוא מכתב ששלח בשנת 1947 דוד בן-גוריון, אז ראש הסוכנות היהודית, לאגודת ישראל. המסמך מציג את עמדת הנהלת הסוכנות ביחס לענייני דת ומדינה במדינה שבדרך ובמידה רבה הוא מייצג סטטוס קוו בנושאים אלה.
המכתב נשלח במטרה ליצור הבנה עם אגודת ישראל כדי שזו תסייע להקמת מדינה יהודית בארץ ישראל בעדותה בפני ועדת אונסקו"פ - ועדת האו"ם שהמליצה בסופו של דבר על החלטת החלוקה ושבקרה באותם ימים בארץ. המכתב ציין את חובתה של המדינה שתקום להבטחת חופש המצפון במדינה לכל אזרחיה וכי לא תהיה מדינה תאוקרטית. הוא לא הכיל התחייבות לגבי החוקה של המדינה שתקום והסביר את עמדת הסוכנות בארבעה נושאים הקשורים לדת ויחסיה עם המדינה שתקום:
על המכתב, שנחתם ב-19 ביוני 1947, חתמו גם הרב יהודה לייב פישמן ויצחק גרינבוים, שהיו באותה עת חברי הנהלת הסוכנות היהודית.
השלכות המכתב.
במישור החוקי:
במישור הפוליטי הצטרפה אגודת ישראל לקואליציה, תמכה בהקמת המדינה ואף השתתפה בממשלות הראשונות (יצחק מאיר לוין כיהן כשר הסעד עד ממשלת ישראל השלישית). במהלך כהונת ממשלה זו, בספטמבר 1952 פרשה אגודת ישראל על רקע החינוך האחיד, גיוס חובה של נשים לצה"ל ואירועים נוספים. אגודת ישראל לא שבה לקואליציה עד המהפך של 1977.
למרות שהמכתב התייחס לסוגיות מעטות בלבד, הוא נתפס כמסמך שיצר מערכת יחסים מחייבת בנושאי דת ומדינה. חוקים חדשים שנחקקו בנושאים דתיים ואשר שינו את יחסי הכוחות נחשבו כ"הפרה של הסטטוט קוו" בידי הצד הנפגע.
טימושנקו
אודי וקס
אהוד (אודי) וקס (נולד ב-27 ביוני 1979) הוא ג'ודוקא ישראלי.
ביוגרפיה.
אודי עבר תאונת דרכים קשה בעברו אך הצליח להשתקם וייצג את ישראל באולימפיאדת אתונה (2004) תחת הקטגוריה עד 66 ק"ג. בתחרות זו היה מעורב בעל כרחו בתקרית דיפלומטית קטנה כאשר בסיבוב הראשון יריבו האיראני, אראש מירסמאלי, לא התייצב לקרב והפסיד הפסד טכני. האיראני טען כי הוא פרש כהזדהות עם הסבל הפלסטיני, אך כנראה פרישתו באה לאחר לחצים מצד הממשל האיראני שגם הבטיח לו 115,000 דולר פיצוי כבונוס על המעשה. פסילתו של מירסמאלי הביאה את אודי לסיבוב השני בו הפסיד נגד עמר מרידייה מאלג'יר.
רייז אגיינסט
רייז אגיינסט (באנגלית: Rise Against) היא להקת פאנק רוק אמריקאית מהעיר שיקגו שבמדינת אילינוי. הרכב הלהקה הנוכחי מורכב מהסולן והגיטריסט טים מקלראת', הגיטריסט הראשי זאק בלייר, הבסיסט ג'ו פרינסיפ והמתופף ברנדון בארנס.
הלהקה ידועה בתמיכתה בפרוגרסיביזם, תומכת בארגונים כמו אמנסטי אינטרנשיונל. הלהקה מקדמת באופן פעיל זכויות בעלי חיים ורוב חברי הלהקה הם צמחונים, תומכים ב-PETA ומעידים על עצמם כסטרייט אדג'.
היסטוריה.
בשנת 1999 הקימו הבסיסט ג'ו פרינסיפ, הגיטריסט דן ולקלינסקי, המתופף טוני טינטארי, הגיטריסט קווין ווייט והסולן טים מקלארת' להקה בשם Transistor Revolt. ב-2000 הם הוציאו מיני-אלבום בהפקה עצמית בשם זה. מיני-אלבום זה זכה לתשומת לב מקהילת הפאנק המקומית, וגם מ-Fat Mike, הסולן של להקת NOFX ומייסד-שותף של חברת התקליטים Fat Wreck Chords. ללהקה הוצע לחתום על חוזה בחברת התקליטים, בתנאי שישנו את שם הלהקה. טינטארי הציע את השם Rise Against, עליו הסכימו חברי הלהקה.
לאחר החתימה בחברת התקליטים עזבו טינטארי וווייט את הלהקה. הלהקה חיפשה מתופף חדש, וצירפה את ברנדון בארנס, כשזה הוצע ל-Rise Against לאחר שנבחר שני באודישן ללהקה Good Riddance.
הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, The Unraveling, ב-24 באפריל 2001. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות באמריקה הצפונית ואירופה כדי לקדם את האלבום. בזמן סיבוב ההופעות עזב ולקלינסקי את הלהקה, שלאחריו חזר קווין ווייט כמחליפו. ווייט עזב שוב לאחר פחות משנה והוחלף בטוד מוני.
ב-8 באפריל 2003 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, Revolutions per Minute. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות נרחב עם עוד להקות החתומות ב-Fat Wreck Chords כמו Anti-Flag, None More Black ו-No Use for a Name, והשתתפה ב-Warped Tour 2003.
עליה בפופולריות.
סיבוב ההופעות עזר לגבש בסיס מעריצים, ומשך את תשומת ליבן של חברות תקליטים גדולות ובינן DreamWorks Records. הלהקה חתמה על חוזה עם DreamWorks בספטמבר 2003 והחלה בהקלטת האלבום השלישי, שנקרא Siren Song of the Counter Culture.
בזמן כתיבת השירים שוב השתנה הרכב הלהקה כאשר מוני עזב, והוחלף בכריס צ'אס. בעוד הלהקה הקליטה את האלבום, היא מצאה את עצמה עוברת מ-DreamWorks Records לגפן רקורדס. בנובמבר 2003 נרכשה DreamWorks Records על ידי Universal Music Group ולבסוף מוזגה לתוך גפן.
Siren Song of the Counter Culture שוחרר ב-10 אוגוסט 2004. אלבום זה היה הראשון של הלהקה שהגיע לבילבורד 200, כששיאו היה במקום 136, וסווג כאלבום זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. האלבום כלל שלושה סינגלים: "Give It All", "Swing Life Away" ו-"Life Less Frightening", כשהשניים הראשונים קיבלו קרדיט כפריצת הדרך של הלהקה להשיג את משיכת המיינסטרים.
אלבומם הרביעי The Suffer and the Witness יצא ב-4 ביולי 2006. האלבום הגיע למקום 10 בבילבורד 200 וסווג כזהב בשלוש מדינות ופלטינה בקנדה. הDVD הגיע לזהב בקנדה בשבוע הראשון של מכירתו. בסיבוב ההופעות של Siren Song of the Counter Culture הם הופיעו עם להקות יותר ויותר גדולות כמו: מיי כמיקל רומנס, דה יוזד ו-Killswitch Engage. הלהקה הופיעה כ-headliner ב-Warped Tour 2006, במהלכו צולמו קטעים מההופעה החיה ורואיינו מעריצים. צילומים אלה היו בשימוש בסרט DVD דוקומנטרי בשם Generation Lost של הלהקה. ב-2007, לפני תחילת סיבוב ההופעות עם מיי כמיקל רומנס הלהקה הודיעה באתר שלה על עזיבתו של כריס צ'אס. צ'אס הוחלף בזאק בלייר.
הצלחה בינלאומית.
האלבום החמישי של הלהקה, Appeal To Reason, יצא ב-7 באוקטובר 2008. אלבום זה כלל את הסינגלים "Re-Education (Through Labor)", "Audience of One", ו-"Savior". כל שלושת השירים הגיעו גבוה במצעדי מוזיקת רוק מודרנית, כש-"Savior" במיוחד הופיע במצעדים במשך מעט יותר מ-60 שבועות ברציפות. אלבום זה סימן תחילתו של מעבר מוזיקלי של הלהקה לסאונד יותר מיינסטרימי ומתאים לרדיו, וזכה לביקורות מעורבות. חלק מהמבקרים שיבחו את האלבום על הסאונד המתאים יותר לרדיו, בעוד אחרים ביקרו את הלהקה על כך שזנחה את שורשי הפאנק.
האלבום השישי של הלהקה, Endgame, יצא ב-15 במרץ 2011. המילים באלבום מתמקדות באירועים עולמיים אמיתיים, כמו הוריקן קתרינה ודליפת הנפט של אסדת דיפווטר הורייזן. אלבום זה ידוע בהיותו האלבום הראשון שמגבש את עמדת הלהקה כלפי הומופוביה עם השיר השלישי באלבום, "Make It Stop (September Children)", שעוסק בהתאבדות של מספר נערים הומוסקסואלים בספטמבר 2010 בשל בריונות ולעג.
השנים האחרונות (2014-הווה).