מאוחר יותר, בשנת 1922, הוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית עתירה נגד התיקון, בה נטען שהאשרור בטנסי ובמערב וירג'יניה לא היה תקין פרוצדורלית, שהחוקה אינה מאפשרת תיקון מעין זה, ושחלק מהמדינות שאשררו את התיקון עשו זאת נגד החוקות שלהן. העתירה נדחתה על ידי השופטים פה אחד, תוך התייחסות לכל טענה בנפרד. הטענה לגבי אי חוקיות האשרור בטנסי ובמערב וירג'יניה נקבעה כחסרת משמעות לאור האשרור הנוסף בקונטיקט וורמונט. בנוסף, קבע בית המשפט שהליך האשרור של החוקה הוא פוליטי ואינו נתון לביקורת שיפוטית.
לאחר התיקון ה-19 לחוקה החלו נשים להשתתף בבחירות, בעיקר במדינות הצפון. התיקון איפשר לשלול את זכות הבחירה מנשים אפרו-אמריקאיות, וכך אכן נעשה בקונפדרציית המדינות של אמריקה. במדינות אלה ננקטו שיטות שונות להרתעת מצביעים, בהן דמי רישום גבוהים, מבחני אוריינות, מכשולים ביורוקרטיים, איומים באלימות ואיומים במקומות העבודה. נשים שחורות בארצות הברית, בהן פאני לו היימר ואלה בייקר, המשיכו להיאבק והיו מחויבות לזכות הבחירה לנשים במדינות הדרום. מטרה זו הושגה רק בשנת 1965, עם חקיקת חוק זכות ההצבעה שאסר על אפליה גזעית אצל מצביעים.
להקה (מוזיקה)
וריאציות של משחק השחמט
למשחק השחמט המציאו גרסאות רבות ומגוונות המתבססות על חוקי השחמט (ובייחוד חוקי תזוזת הכלים), אך נוספו בהם חוקים מיוחדים על מנת לתבל את המשחק בחריפות וליצור אפשרויות חדשות ומעניינות.
רוב הווריאציות הן מהסוגים הבאים:
שחמט לשלושה.
במשחק זה משחקים שלושה שחקנים - שצבעי הכלים שלהם הם לבן, שחור ואדום. על פי רוב, הלוח הוא בעל צורת משושה ומורכב מ-96 משבצות.
וריאציה נוספת שנגזרה מתוך השחמט לשלושה היא שחמט 360.
שחמט לארבעה.
במשחק זה משחקים ארבעה שחקנים - שצבעי הכלים שלהם על פי רוב הם שחור, לבן, אדום וכחול. בשחמט לארבעה ניתן ליצור בריתות בין שני שחקנים.
שחמט כפול.
בשחמט כפול משחקים על לוח בגודל 16 על 12, המכיל שני "מגרשים" של 8 על 12 (לכל צד יש שני מלכים, שתי מלכות, ארבעה צריחים, ארבעה פרשים, וכו'). המשחק נגמר כשלפחות אחד מהמלכים נמצא במט. חוקים נוספים הם, שמכיוון שחצי מגרש נגמר בשורה 6, הרגלי יכול להגיע לשורה זאת בצעד אחד, וגם שמלך יכול לבצע הצרחה רק בחצי שלו על המגרש.
שחמט זוגות (bughouse).
מוכר בישראל גם כזוגיות ושחמט שוודי. שחמט זוגיות הוא מאוד פופולרי בישראל, ולמעשה, הוא מהווה שחמט השתלות בשני לוחות. בשביל המשחק דרושים ארבעה שחקנים, שני לוחות ושני שעוני-שחמט. מתחלקים לזוגות ויושבים זה ליד זה, כאשר בני-הזוג משחקים בצבעים צולבים (כלומר: האחד משחק בשחור, ובן-הזוג שלו משחק בלבן).
במשחק זה, כל כלי שמוכה מועבר לשותף של המכה, והוא יכול להשתילו בתורו, לפי חוקי ההשתלות שפורטו לעיל. עתודת הכלים של כל שחקן צריכה להישמר בקרבת הלוח כך שכל השחקנים יוכלו לראות את רזרבת הכלים של כולם.
יש להחליט מהו היקף ההתייעצויות המותר בין שני השחקנים, כאשר הכול מסכימים שמותר לבקש מהשותף להשיג כלים ספציפיים. ניצחון במשחק מתרחש כאשר
לפעמים נוצר מצב בו היריב נמצא במצב של מט בלתי נמנע בתוך מספר מהלכים עם או בלי השתלות. במצב כזה אומרים שהוא "עצור", משום שאם ישחק - יונחת עליו מט. ותקוותו היחידה היא ששותפו ינצח בטרם ייגמר לו הזמן. בן זוג שהגיע למצב "עצור", נתון לחסדי השעון ועל כן שותפו חייב לנצח לפני שיגמר הזמן. שחקן המצוי בסכנת מט אותה יכול למנוע רק על ידי השתלת כלי שאינו ברשותו הוא "עצור בלי כלים", כלומר אין לו מסע חוקי, והוא חייב להמתין עד שיקבל משותפו כלים להשתלה.
שחמט השתלות (crazyhouse).
במשחק שחמט זה, כאשר שחקן מכה כלי של היריב, הוא עובר אליו ל"בנק" והוא רשאי להשתילו על הלוח - ככלי שלו, במקום לבצע מסע.
חוקי ההשתלות הם כדלקמן:
רגלים שהוצבו יכולים להכתיר בהגיעם לשורה השמינית, אך שחקן שאכל אותם, יכול להשתיל אותם רק בתור חייל.
בשחמט השתלות הכלים החזקים ביותר הם הפרש, הרגלי והמלכה. הפרש חזק כיוון שאי-אפשר לחסום אותו (אפילו באמצעות השתלה) ובגלל יכולתו להכות כלים שלא הוצבו כראוי. כוחם של הרגלים נובע דווקא מנחיתותם - ביכולתם ליצור טריז בלב מחנה האויב או לבצר את מחנך, מאחר שלרוב לא משתלם ליריב להקריב כלי כבד כדי להכותם.
שחמט השתלות הוא משחק דינמי וחריף, והוא פופולרי בעיקר באינטרנט ובמחשב.
שחמט מלך הגבעה.
בשחמט מלך הגבעה (king of the hill) אפשר לנצח במט כמו בשחמט רגיל, אך אפשר גם לנצח באמצעות הבאת המלך לאחד מארבעת המשבצות המרכזיות:ד4, ד5, ה4, ו-ה5. ולכן המלך חזק יותר במשחק זה. בניגוד לשחמט סטנדרטי, אם לכל אחד מהשחקנים נשאר רק המלך אין זה תיקו מכיוון שהשחקן שהמלך שלו יותר קרוב למרכז הלוח או שתורו לשחק בעמדה שבה שני המלכים שווים זה לזה במרחק שלהם ממרכז הלוח יכול לנצח באמצעות הבאה של המלך שלו למרכז הלוח.
שחמט קפבלנקה.
"שחמט קפבלנקה" היא וריאציית שחמט שהומצאה על ידי אלוף העולם השלישי, חוסה ראול קפבלנקה, והיא עושה שימוש בשני כלים אגדתיים:
את המשחק משחקים על לוח 8x10. כל שחקן מתחיל עם סט כלים רגיל, בנוסף לשני הכלים האלה ושני רגלים נוספים. את הארכיבישוף ממקמים בטור ג', ואת הקנצלר בטור ח'. שאר הכלים ממוקמים כרגיל (כאשר הכלים המיוחדים נכנסים בין הרץ לפרש).
עוד לפני המצאת תוכנת השחמט הראשונה, חששו שחמטאי צמרת רבים, וביניהם קפבלנקה, ממצב שבו כל משחקי השחמט יסתיימו בתיקו. לכן ביקש קפבלנקה לערער את ההכנה המוקדמת של השחמטאים, והמציא את הווריאציה הזו כדי להחיות את המשחק, שחשב שעלול לאבד מערכו.
שחמט אומגה.
בשחמט אומגה, מצטרפים שני כלים אגדתיים בשם wizard ו-champion ומשנים את הלוח. יש גם שחמט אומגה מתקדם, שבו נוסף כלי חדש בשם fool ונוספים מספר חוקים.
שחמט 960.
בווריאציה הזו, מסודרים הכלים באופן אקראי וסימטרי בשורה הראשונה והשמינית, כאשר סידור הרגלים המקורי נשמר. הסידור אקראי, אך הרצים חייבים להיות מסודרים על משבצות שונות צבע והצריחים משני צידי המלך. חוקי ההצרחה לא משתנים, ובעת ביצועה נוחתים המלך והצריח באותן הערוגות שהיו נוחתים לו היה מדובר במשחק שחמט רגיל.
וריאציית השחמט הזו הומצאה על ידי אלוף העולם ה-11, רוברט ג'יימס פישר, שהבחין כי שחמטאים רבים לומדים בעל פה פתיחות וכך מתקבלים משחקים דומים זה לזה, באופן שמדכא יצירתיות. פישר ביקש ליצור מצב שבו השחקנים יחשבו כבר במסע הראשון.
הווריאציה נקראת כך משום שישנן 960 אפשרויות שונות לסידור הכלים.
שחמט סיני.
בשחמט סיני נוסף כלל חדש למשחק: כאשר כלי מוכה, השחקן שהכה את הכלי מחליט באיזו משבצת על הלוח להציב את הכלי המוכה (אסור להציב כלי בעמדת שח או מט). לפי חוק זה, ניתן להבין שבכל מהלך כל 32 הכלים נמצאים על הלוח ואין אף כלי שנמצא מחוץ ללוח באף שלב. משחק זה אורך בדרך כלל זמן רב כיוון שקשה להנחית מט כשכל כלי היריב נמצאים על הלוח.
שחמט 360/שחמט עגול.
ישנם אזורים בעולם בהם נהוג לשחק שחמט כאשר הלוח מצויר על עיגול, אשר חור נמצא באמצעו, כמו תקליטור. בשחמט הזה התנועה נעשית בערוגות סביב על ציר עגול, דבר שנותן מאפיין מגביל ולא שגרתי למשחק.
שחמט אטומי.
בשחמט אטומי, ברגע שמתבצעת הכאה, כל הכלים ברדיוס ערוגה אחת מהכלי המוכה (מסגרת ריבועית של 8 ערוגות) יורדים מן הלוח. המטרה היא "לפוצץ" את המלך. לרגליים יש מגן.
שחמט פינתי.
במשחק זה, הכלים מונחים בהתחלה בצורה שונה מהמשחק הרגיל. המלך מונח בפינה הימנית לידו שני הצריחים, המלכה, רץ, שני הפרשים ובפינה השמאלית הרץ האחרון.
שחמט הפוך.
ידוע גם בשם שחמט קופים.
במשחק זה השחור מתחיל ואין חשיבות לשח או למט וניתן להכות את המלך ככל כלי אחר. המטרה במשחק זה היא להגיע ל"פט", כלומר המנצח הוא זה שאינו מסוגל לבצע אף מהלך חוקי (כאמור, אובדן מלך נחשב חוקי), אם משום שאיבד את כל כליו ואם משום שכל כליו "תקועים" ואינם יכולים לנוע כלל.
חוק נוסף, שנועד להבטיח את התקדמות המשחק, הוא חוק "חובת הכאה": אם שחקן יכול להכות כלי יריב חובה עליו לעשות זאת.
בשחמט הפוך המלך מוערך ב-2 נקודות.
עמדות תיקו במשחק זה נדירות במיוחד ומתקיימות אך ורק בסיומים נדירים מאוד.
שחמט רב-מסעי.
נקרא גם שחמט אירי, שחמט מהלכים, שחמט עולה או שחמט מוזיקלי.
בתורו הראשון, לבן מבצע מסע אחד.
בתורו הראשון, שחור מבצע שני מסעים ברצף.
בתורו השני, לבן מבצע 3 מסעים ברצף.
בתורו השני, שחור מבצע 4 מסעים ברצף.
וכן הלאה, עד שבעה מסעים.
המטרה היא להנחית מט. איום שח קוטע את רצף המסעים ומעביר את התור ליריב.
בשחמט זה, אם שחור אינו מגן כמו שצריך, לבן יכול להנחית מט כבר בתורו השני.
שחמט "קרבות".
נפוץ בעיקר בתור משחק מחשב, בשחמט זה, כאשר כלי מכה כלי, יש אנימציה (לרוב היתולית) של שני הכלים נלחמים זה בזה, שבסופה הכלי המכה מנצח.
בגרסאות מתקדמות יותר, הקרב בין הכלי המכה למוכה איננו קבוע מראש ועל השחקן לגלות מיומנויות "ארקיידית" בשביל לנצח ולהכות את כלי היריב.
בחלק ממשחקי שחמט קרבות הכלים והאנימציות מתבססים על זיכיונות פופולריים כגון "מלחמת הכוכבים".
משחק שכזה הוא Battle Chess , משחק שתחילתו בימי DOS המציג בצורה מונפשת את לוח השחמט.
סירסה ואנטי-סירסה.
בסירסה, כאשר מכים כלי, הכלי המוכה חוזר לערוגה ההתחלתית שלו (לצריח לפרש ולרץ יש 2 ערוגות התחלתיות, לרגלי 8, למלכה 1). אם כל הערוגות ההתחלתיות שלו תפוסות אזי הוא יורד מהלוח.
באנטי-סירסה הכלי המכה הוא זה שחוזר לערוגה ההתחלתית שלו.
ישנן גרסאות שבהן חוקים אלה תופסים גם לגבי הכאת מלך (מט).
שחמט הכאות.