הבנייה החלה בפברואר 1941 והסתיימה בספטמבר 1941, כשבעה חודשי עבודה. היו בו חמש מכלאות, ובכל מכלאה היה עגורן נייד. המכלאות בבונקר היו באורך 120 מטר וברוחב 85 מטר. גג המבנה היה עשוי בטון בעובי שלושה מטרים.
הבונקר השני.
הבונקר השני הכיל שבע מכלאות, כל אחת באורך 138, ברוחב 120 מטר, ובגובה 18.5 מטר. בכל מכלאה היו שני עגורנים ניידים.
הבונקר השלישי.
העבודה על הבונקר השלישי החלה באוגוסט 1941 והסתיימה בינואר 1943. המכלאות בבונקר היו באורך 170 מטר, ברוחב 135 מטר, ובגובה 20 מטר, הגג 7 מטר.
הבונקר הכיל גם ציוד שלא היה בבונקרים האחרים, תחנות כוח, מכשירים לטיהור מים, מתקני אחסון וחדרי שינה ועוד, וכל זה בשביל פועלי הבסיס. הפועלים חיו בתוך הבונקר במהלך כל שעות היממה, כל השבוע.
הבונקר הרביעי.
הבונקר הרביעי תוכנן בשביל הצוללת החדשה XXI אך לא נבנה בשל המלחמה הקשה.
וידו
הרפובליקה הסינית (1912–1949)
הרפובליקה הסינית שהתקיימה בין השנים 1912 ל-1949 שלטה בשטחים של סין היבשתית ובחלק מהזמן במונגוליה ובטאיוואן. הרפובליקה התפרקה לאחר הפסדה של המפלגה הלאומית הסינית (מוכרת גם בשם "מפלגת קוומינטנג") למפלגה הקומוניסטית הסינית במלחמת האזרחים הסינית - הקומוניסטים השתלטו על שטחי סין היבשתית והקימו את הרפובליקה העממית של סין בעוד הלאומנים ברחו לטאיוואן וקבעו בה את שלטונם.
היסטוריה.
הרפובליקה הסינית הוקמה בשנת 1912 לאחר נפילת שושלת צ'ינג במהפכת שינהאי, שהחלה בהתקוממות ווצ'אנג. נשיאה הראשון של הרפובליקה היה סון יאט-סן. יאט-סן כיהן בתפקיד תקופה קצרה שלאחריה הוחלף על ידי יואן שה-קאי, שתפס את השלטון בתמיכת הצבא והקים מחדש את האימפריה לזמן קצר. מותו של שה-קאי ב-1916 יצר ואקום בהנהגת הרפובליקה והשלטון המרכזי בבירה בייג'ינג נחלש בהדרגה לטובת מספר מצומצם של קציני צבא בולטים שכל אחד מהם החל לשלוט על מחוזות שונים.
ב-1925 החלה מפלגת הקוומינטנג, שהוקמה ב-1912 בהנהגתו של סון יאט-סן, להקים ממשלה מתחרה בעיר הדרומית גואנגג'ואו. לאחר שכלכלתה של צפון הרפובליקה קרסה בהדרגה בין השנים 1927 ל-1928 בעקבות הטלת מיסים כבדים על התושבים על ידי השליטים המקומיים, החל צ'יאנג קאי שק, מצביא צבאי שהפך למנהיגה של מפלגת קוומינטנג, במערכה צבאית לאיחוד הרפובליקה תחת שלטון אחד. המערכה, שזכתה לשם "המשלחת הצפונית" ולה היו שותפים גם גורמים קומוניסטיים, הסתיימה בניצחונו של צ'יאנג ובאיחוד הרפובליקה תחת שלטונו. צ'יאנג קאי שק קבע את מושבה של ממשלתו בעיר נאנג'ינג וזמן קצר לאחר מכן ניתק את קשריו עם בעלי בריתו הקומוניסטים, סילק אותם ממפלגת קוומינטנג, וערך טבח בחברי המפלגה הקומוניסטית בשנחאי ובערים נוספות שבשליטתו.
במהלך שלטונו של צ'יאנג עברה הרפובליקה תהליכי מודרניזציה ותיעוש אולם במקביל סבלה מעימות פנימי מתמשך בין הצבא הסיני בראשותו לבין המפלגה הקומוניסטית הסינית, וממלחמה חיצונית כנגד האימפריה היפנית. בשנת 1937 פלשה יפן לתחומי סין (לאחר שקודם לכן השתלטה על שטח מנצ'וריה החל מ-1931), וכתוצאה מכך פרצה מלחמה בהיקף מלא (מלחמת סין–יפן השנייה) בין הרפובליקה הסינית לאימפריה היפנית, במהלכה השתלטה יפן על שטחים נרחבים בסין כולל מרבית אזורי החוף של המדינה. עובדה זו הביאה לכך שהרפובליקה איבדה את השליטה בכל ערי הנמל ולא יכלה לקבל אספקה בדרך הים. עם התקדמותם של היפנים לתוך שטחי הרפובליקה, עבר ממשלו של צ'יאנג מנאנג'ינג לעיר ווהאן ובהמשך לעיר צ'ונגצ'ינג. לאחר המתקפה על פרל הארבור וכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, הפכה מלחמת סין-יפן לחלק מהקונפליקט הכלל עולמי של מלחמת העולם השנייה. הפיכתה של ארצות הברית לבעלת בריתה של הרפובליקה הסינית במלחמתה נגד יפן הביאה לסלילת דרך בורמה ודרך לדו שאיפשרו לרפובליקה לקבל אספקה בדרך היבשה מארצות הברית. אף על פי כן, צבא סין הלאומנית ספג שורה של תבוסות במלחמתו נגד יפן ואיבד שטחים נוספים שעברו לשליטתה. במקביל למלחמה נגד יפן נמשכה "מלחמה קרה" בין הכוחות הלאומנים בראשות צ'אנג קאי שק לבין הכוחות הקומוניסטיים, שהשתלטו על חלקים נרחבים מצפון סין, וניהלו מלחמת גרילה כנגד הצבא היפני.
ב-1945 הסתיימה מלחמת העולם השנייה לאחר כניעת האימפריה היפנית לבעלות הברית. ברם, במקביל להתפתחות המלחמה הקרה בין ארצות הברית לברית המועצות, התחדשו העימותים בין מפלגת קוומינטנג למפלגה הקומוניסטית הסינית. העימותים הידרדרו לכדי מלחמת אזרחים שהסתיימה ב-1949 בניצחונם של הקומוניסטים, ובהשתלטות הצבא הקומוניסטי על כל שטח סין היבשתית. חברי מפלגת קוומינטנג ותומכיהם ברחו מסין לאי טאיוואן והקימו בו ממשלה חדשה. אף על פי ששליטתה של מפלגת קוומינטנג בראשות צ'יאנג קאי שק הצטמצמה לאי טאיוואן ולאיים הסמוכים לו בלבד, המשיכו מדינות לא קומוניסטיות רבות להכיר בממשלתו של צ'יאנג כממשלה הלגיטימית של סין כולה עד שנות ה-70 של המאה ה-20.
אפיגרף (מתמטיקה)
במתמטיקה, האֶפִּיגְרָף של פונקציה "f" : Rn→R היא קבוצת הנקודות שנמצאות מעל או על הגרף:
האפיגרף המוגבל הוא האפיגרף ללא הגרף עצמו:
הגדרה זהה קיימת לפונקציה שלוקחת ערכים מהתחום R ∪ ∞., ובמקרה זה, האפיגרף הוא קבוצה ריקה אם ורק אם "f" זהה לאינסוף (formula_3). אפשר גם להגדיר את האפיגרף כאשר התמונה היא כל מרחב וקטורי.
בצורה דומה, אפשר להגדיר את קבוצת הנקודות שמתחת לגרף, שהיא ההיפוגרף.
מאפיינים של האפיגרף הם:
פונדיקוניסי
ועדת המוסדות לענייני ירושלים
ועדת המוסדות לענייני ירושלים (הייתה ידועה גם בשם המקוצר "ועדת ירושלים") הייתה ועדה, שהוקמה בראשית השלב הראשון של מלחמת העצמאות, כאשר ערביי ארץ ישראל פתחו בהתקפה על היישוב. הוועדה ניהלה את העניינים האזרחיים של ירושלים ותושביה היהודים עד סמוך להכרזת העצמאות ופתיחת השלב השני של המלחמה, עם פלישת צבאות ערב.
הרקע.
ב-30 בנובמבר 1947, למחרת החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה, פתחו ערביי ארץ ישראל בהתקפה על היישוב. המהלך החל בהתקפה על אוטובוס 2094, שבה נהרגו חמישה נוסעים יהודים, ובהמשך בהתקפות על דרכי התחבורה, על יישובים מבודדים ועל תושבים יהודים בערים המעורבות. בזאת נפתח השלב הראשון של מלחמת העצמאות אשר נמשך עד להכרזת העצמאות ופלישת צבאות ערב.
ב-2 בדצמבר התפוררה עיריית ירושלים המעורבת. החברים היהודים בעירייה התארגנו באופן עצמאי לשם טיפול בבעיות של העיר ותושביה היהודים, בתחום האספקה והתחבורה. ועד הקהילה של ירושלים התקשה לעמוד במשימה ועל כן הסוכנות היהודית, בשיתוף עם הוועד הלאומי, הקימו ב-22 בדצמבר שתי ועדות לעניין ירושלים. הוועדה הראשונה נועדה לתכנן את עתידה של ירושלים היהודית במסגרת משטר בינלאומי, שאמור היה לנהוג בירושלים בהתאם להחלטת החלוקה. על הוועדה השנייה, שנקראה "ועדת המוסדות לענייני ירושלים", הוטל לנהל את ענייני העיר. הוועדה מנתה שבעה חברים מאישי ירושלים מכל החוגים. ליושב ראש הוועדה מונה דב יוסף.
פעולות הוועדה.
משכנה של הוועדה היה בבניין סנסור בהצטלבות של רחוב יפו עם רחוב בן-יהודה, ליד כיכר ציון במרכז העיר. הוועדה טיפלה בקיום השירותים הציבוריים, באספקת מזון, מים ושירותים רפואיים ובמניעת ספסרות. הוועדה טיפלה גם בפליטי שכונות הספר, הסמוכות לאזורים הערביים של ירושלים, שנסו למרכז העיר. כמו כן פיקחה הוועדה על הסדר וביטחון הציבור והרכוש בעזרת משמר העם, שהיה יחידת מתנדבים שנועדה לשמור על הסדר בערים הגדולות, בהן ירושלים, חיפה, תל אביב וצפת. בין היתר מנעו אנשי משמר העם, במחסומי היציאה מן העיר, בריחה של תושבים מירושלים.
הוועדה פעלה עד ל-21 באפריל 1948, לקראת מועד הכרזת העצמאות ואז הוקמה רשות מרכזית לשעת חירום בירושלים, שנקראה גם היא "ועדת ירושלים", אשר ניהלה את העיר בתקופת הקרבות והמצור ודאגה, בין היתר, לשיכונם של כ-1,500 פליטי הרובע היהודי של העיר העתיקה בדירות בשכונת קטמון (הישנה) שנעזבה על ידי תושביה הערבים, ועדה זו פעלה עד ל-3 באוגוסט 1948, אז הוטל שלטון צבאי על העיר ודב יוסף נתמנה למושל הצבאי של ירושלים.
היפוגרף
במתמטיקה, היפוגרף של פונקציה "f" : R"n" → R הוא קבוצה של הנקודות הנמצאות מתחת הגרף של פונקציה או עליו:
וההיפוגרף המוגבל היא קבוצת הנקודות הנמצאות מתחת לפונקציה:
ההיפוגרף היא קבוצה ריקה אם הפונקציה שקולה לאינסוף (formula_3).
אפשר להגדיר היפוגרף גם לפונקציה שתמונה שלה היא קבוצה כלשהי. בצורה דומה, אפשר להגדיר את הקבוצה של הנקודות הנמצאות מעל לפונקציה, שהיא האפיגרף. מאפיינים של ההיפוגרף הם:
מורן מגל
מורן מגל (נולדה ב-4 בפברואר 1984) היא זמרת-יוצרת, פסנתרנית, מלחינה, מעבדת ומפיקה מוזיקלית ישראלית. היא שרה וכותבת בעיקר באנגלית ופועלת באירופה. סולנית ופסנתרנית בהרכב הקרוי על שמה, Moran Magal.
קריירה מוזיקלית.
מורן מגל גילתה עניין במוזיקה מילדותה. למדה לנגן על חלילית בגיל צעיר מאוד והתחילה לנגן על פסנתר בגיל 15 . בגיל 18 הוציאה שני סינגלים לרדיו. למדה במכללת "הד" למוזיקה.
בשנת 2010 הוציאה מיני-אלבום ראשון שלה בשם "Piece Of Advice". האלבום, בהפקת מאיר עמר, מכיל 6 שירים באנגלית ומורכב ממספר סגנונות מוזיקליים.
מגל השתתפה בפסטיבל סולם יעקב בשנים 2010–2013.
בספטמבר 2012 השתתפה בפסטיבל מוזיקה יהודית בבודפשט ובאוקטובר של אותה השנה ביצעה סבב של 12 הופעות עם הגיטריסט ההונגרי פטר גרנדש (Peter Gerendas). ב-2013 השתתפה כפסנתרנית אורחת באלבום All Is One של להקת האוריינטל מטאל אורפנד לנד (בהמשך שיתפה פעולה עם להקה זו ועם יוסי סאסי פעמים רבות). באותה השנה גם השתתפה במופע הפותח את הופעתו של ברט בכרך בישראל.