מקמילן נולד בעיר רייפורד שבקרוליינה הצפונית, ובנערותו למד ב"תיכון תומאס ג'פרסון" אשר בברוקלין, ניו יורק. בשנת 1966 החל ללמוד באוניברסיטת קולומביה, ובין השנים 1967–1970 שיחק בקבוצת הכדורסל שלה – "קולומביה ליונס". בכל 3 העונות הוביל את קלעי הליונס, עם ממוצע כולל של 22.8 נקודות למשחק, ובעונת 1967/1868 הוליך את הקבוצה להעפלתה השלישית אי פעם לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen). בעת סיום לימודיו היה הקלעי המוביל בתולדות הקבוצה, עם 1,758 נקודות בסך הכול.
קריירת משחק מקצועית.
בדראפט ה-NBA 1970 נבחר מקמילן בבחירה ה-13, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. בעונת קלע 18.8 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן חמישייה קבוע לצדם של ג'רי וסט, וילט צ'מברלין, גייל גודריץ' והאפי היירסטון, וסייע ללייקרס לזכות באליפות ה-NBA השישית של המועדון; בפלייאוף 1972 המשיך להצטיין מקמילן כקלעי השלישי של קבוצתו, אחרי וסט וגודריץ', עם ממוצע 19.1 נקודות למשחק. בעונה העוקבת קלע 18.9 נקודות למשחק והעפיל על הלייקרס פעם נוספת לגמר ה-NBA, אולם הפעם הפסידה קבוצתו בסדרת הגמר מול ניו יורק ניקס, בתוצאה 1–4.
לקראת עונת הועבר בטרייד לבאפלו ברייבס, בתמורה לאלמור סמית'. ב-3 עונותיו בבאפלו היה אחד השחקנים הבולטים של הברייבס, לצדם של בוב מקאדו ורנדי סמית', אשר הובילו את הקבוצה ל-3 העפלות רצופות לחצי גמר המזרח בפלייאוף. לאורך התקופה רשם מקמילן ממוצעים של 16.4 נקודות ו-6.4 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-3 בנובמבר 1973 קלע שיא קריירה של 48 נקודות בהפסד קבוצתו מול גולדן סטייט ווריורס.
בספטמבר 1976 נמכר לניו יורק ניקס, במדיה שיחק במשך שתי עונות. בדצמבר 1978 חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס, אך כבר לאחר 23 משחקים שוחרר מהקבוצה ועזב את ליגת ה-NBA.
בפברואר 1979 חתם על חוזה בקבוצת וירטוס בולוניה האיטלקית. באותה עונה זכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל האיטלקית, והעפיל עמה לבית הגמר בטורניר גביע אירופה לאלופות. בעונת 1979/1980 הוביל את בולוניה לגמר גביע אירופה, עם 19.7 נקודות בממוצע למשחק, אולם בשל פציעה לא השתתף במשחק הגמר עצמו, בו הפסידה קבוצתו מול מכבי תל אביב בתוצאה 79–80. בסיום אותה עונה פרש מקמילן ממשחק, בגיל 33.
ב-16 במאי 2016 נפטר מקמילן, כתוצאה מאי-ספיקת לב, בגיל 68.
ג'ים מקמיליאן
שלגיה ושבעת הענקים
שלגיה ושבעת הענקים (באנגלית: A Snow White Christmas בתרגום חופשי: חג המולד של שלגיה) הוא סרט אנימציה קלאסית מבית Filmation, ששודר ב-CBS בחג המולד של 1980. הסרט מבוסס על האגדה שלגיה ושבעת הגמדים. בישראל, הסרט יצא בקלטות וידאו בשנת 1992 בדיבוב עברי.
בשנת 1990 הופץ לסרט המשך בשם "".
עלילה.
לאחר שהביסו את המלכה הרעה, המלכה שלגיה ובעלה המלך מקסים מושלים במלכה, ויש להם ילדה בשם שלגיה אשר קרויה על שערה הלבן. משפחת המלוכה הנחתה את פסטיבל ספורט החורף של חג המולד. אחד מהם היה גרוניון, גמד מצחיק וחבר טוב של שלגיה הצעירה. שלגיה אמרה שמשאלתה לחג המולד הוא לבנות בית משחקים לכל הילדים והחליטה לשפץ את הטירה הנטושה מעל ההר שהייתה שייכת לאמה החורגת של שלגיה.
אולם, קוביית הקרח הענקית נמסה, והמלכה הרעה השתחררה, אשר קפאה מאז שהובסה. חזרה לטירה, היא מצאה את מראת הקסמים עדיין במקומה וכשפה את הממלכה כשהקפיאה אותה באמצעות סופת שלגים קסומה, לפני שהיא והמלך קפאו, אמרה המלכה שלגיה לבתה למצוא את שבעת הגמדים. גרוניון ליווה את שלגיה ליער כדי לחמוק מהסערה. לאחר שמצאו מקום חם, הם גילו שהם בגינה ענקית ושני ענקים בשם טיפשוני וקפדני ניסו למעוך אותם במחשבה בטעות שהם חרקים. שלגיה החלה לבכות וגרוניון העיר לענקים אשר התנצלו בפניהם והציגו את עצמם בשיר יחד עם עוד 5 ענקים נוספים בשם חכמוני, שיהוקי, בכייני, תינוקי ושרירי. הענקים סיפרו שהם הדודנים של שבעת הגמדים. לאחר ששמעו את סיפורם של שלגיה וגרוניון על ממלכתם הקפואה, החליטו הענקים להביא אותם לבית שלהם.
לאחר שהמלכה הרעה גילתה ששלגיה הצעירה עדיין בחיים ויותר יפה ממנה, היא הפכה את עצמה לעכברוש ענק על מנת לתקוף אותה, אולם כאשר אחד הענקים חזר הביתה, הוא גירש את המלכה בתור העכברוש. לאחר מכן היא המיסה את כל הקרח מההרים על מנת ליצור שיטפון, ושרירי הציל את שלגיה מהשיטפון. הענקים החליטו להשאיר את שלגיה בבית ושיהוקי היה לשומר הבית. המלכה הפכה שני נשרים ליצורים כדי להפחיד את שיהוקי, ואז התחפשה לאישה זקנה ענקית וסידרה אותה שנתנה לשלגיה להריח פרח מורעל אשר הרדים אותה, בדיוק כמו תפוח הרעל שהרעיל את אמה. אולם השיהוקים של שיהוקי היו חזקים ושהענקים שמעו הם חזרו לבית שלהם.
כאשר ראו את שלגיה המנוחה, הענקים רצו לתקוף את הטירה של המלכה הרעה, בתור נקמה. שם, היא ניסתה לעצור אותם באמצעות ברקים, אולם שרירי היה קשוח לזה. היא אחר כך הביאה שבעה שדים כדי להילחם בענקים, אולם שיהוקי החל לשהק וגרם לרעידת אדמה אשר גרמה לטירה לקרוס. מראת הקסמים, אשר נחשף כמקור הכוח של המלכה, התנפצה והשדים הובסו בעוד שהמלכה עצמה התאדתה לגמרי. כאשר המלכה חוסלה באופן סופי, הקללה על הטירה נשברה וכל פסלי הקרח הפכו בחזרה לאנשים חיים.
גרוניון והענקים הביאו את שלגיה הביתה אל ההורים באמצעות ארון קבורה מלא בעלי ורד. ההורים נשקו את שלגיה בלחיים והיא התעוררה, וכולם שמחו. שרירי סיפר לה שהוא ושאר הענקים יבנו טירה גדולה לילדים שם שלגיה תוכל לישון שם במנוחה.
מדבבים.
מדבבים בעברית.
את גרסת הדיבוב בעברית ביימה והפיקה שפרירה זכאי.
מרדומה
מרמומה
סיידי ספארקס
סיידי ספארקס (באנגלית: Sadie Sparks) היא סדרת הנפשה אירית-צרפתית, מסוגת קומדיה ופנטזיה, שנוצרה ובוימה על ידי ברונה אוהנלון. הסדרה הופקה על ידי Brown Bag Films האירית ו-Cyber Group Studios הצרפתית. הסדרה שודרה לראשונה בבריטניה בערוץ דיסני ב-20 באפריל 2019. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בערוץ דיסני ישראל ב-4 בנובמבר 2019 בדיבוב עברי; ב-5 בינואר 2021 החלה הסדרה להיות משודרת בשידורים חוזרים בערוץ כאן חינוכית.
תקציר העלילה.
הסדרה עוקבת אחר סיידי, נערה מתבגרת שמגלה שיש לה יכולות קסומות. כדי שתלמד להשתלט על הכוחות שלה, סיידי מקבלת הדרכה מארנב קסום בשם גילברט, שנשלח מהעולם הקסום לעולם האמיתי. במהלך הסדרה רואים כיצד סיידי לומדת להשתמש בכוחות הקסומים שלה, בזמן שהיא לומדת בתיכון יחד עם חבריה, טיפי ולולו.
מדבבים.
הדיבוב העברי בוים על ידי מייה קדוש, והופק על ידי עדי וולוצקי.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי גיא זיידמן ואלי לולאי (2020).
הפקה.
הפקת הסדרה החלה בשנת 2014 על ידי Brown Bag Films האירית ו-Cyber Group Studios הצרפתית, כאשר כל פרקיה בוימו על ידי ברונה אוהנלון, שגם יצרה את הסדרה. בהתחלה פורסם שלסדרה יקראו "Gilbert and Allie" ("גילברט ואלי"), אך לבסוף שינו את שמה לשם הנוכחי. הסדרה כוללת שני סוגי הנפשה - הנפשה ממוחשבת בזמן שהדמויות בעולם האמיתי, והנפשה מסורתית בזמן שהדמויות בעולם הקסום. הסדרה מכוונת לגילאי 6 עד 11.
מוזיאון דוד בן ארי לאמנות עכשווית
סטס מיכאילוב
סטניסלב "סטס" ולדימירוביץ' מיכאילוב (ברוסית: Станислав Владимирович Михайлов; נולד ב-27 באפריל 1969) הוא זמר פופ רוסי פופולרי, כותב שירים, שחקן ומפיק.
ביוגרפיה.
סטס מיכאילוב נולד ב־27 באפריל 1969 בסוצ'י. אביו של סטס היה טייס, אחיו בחר באותו מקצוע. מילדותו, התבטאה נטייה ליצירתיות. בבית הספר הוא כבר כתב שירים, השתתף בתחרויות שונות. וכשסיים את לימודיו בתיכון סטס הלך ללמוד בבית הספר לתעופה במינסק. אבל המקצוע הזה, אף על פי שהייתה מסורת משפחתית, לא היה ייעודו של סטס. הוא נשר מבית הספר והלך לשרת בצבא. לאחר שירותו נכנס למכון התרבות הממלכתי של טמבוב. עם זאת, גם פה לא סיים את לימודיו. בשנת 1992 עבר סטס מיכאילוב למוסקבה. שם, הוא החל כמעט מיד לעבוד בתיאטרון. כל הזמן הזה, מיכאילוב לא הפסיק לכתוב שירים.
בשנת 1997 יצא אלבומו הראשון של סטס מיכאילוב, נר (Свеча). השיר בעל אותו שם הפך ללהיט אמיתי, אבל שאר שירי האלבום לא. האלבום יצא לאור בסנקט פטרבורג, ולכן מיכאלוב התפרסם במהרה בעיר זו, אם כי חזר למולדתו - בסוצ'י.
האלבום השני של מיכאילוב יצא בשנת 2002, אך גם לא זכה להצלחה מהדהדת. רק לאחר האלבום השלישי "אותות קריאה לאהבה" (Позывные на любовь) מיכאילוב התפרסם באמת. צולמו קליפים לכמה שירים, וסטס עצמו החל בפעילות קונצרטית פעילה. האלבום הבא "בא אליך" (К тебе иду) יצא בשנת 2005 ובשנת 2006 יצא האלבום "חופי החלומות" (Берега мечты).
בשנת 2008 ערך סטאס מיכאילוב את הקונצרט הראשון שלו בארמון הקרמלין הממלכתי עם הצגת האלבום החדש "גן עדן" (Небеса). בשנת 2009 הפך מיכאילוב ל"אמן השנה" על פי רדיו שאנסון, ועל הקומפוזיציה "בין שמיים לארץ" (Между небом и землей) הוענק לו פרס גרמופון הזהב. עם אותו שיר הופיע לראשונה מיכאילוב על במת הפסטיבל "שיר השנה". בשנת 2017, בבנק הפרסים שלו היו 10 פרסי "שאנסון השנה" ו -8 "גרמופוני זהב".
בקיץ 2011 עקף מיכאילוב את הטניסאית מריה שראפובה ותפס את המקום הראשון בדירוג "50 הסלבריטאים הרוסיים הגדולים", שנערך על ידי מגזין פורבס. יתר על כן, זה היה "הופעת הבכורה" של מיכאילוב בעמודים של מגזין יוקרתי זה.
יחסי הודו–רואנדה
יחסי הודו–רואנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של הודו לבין רפובליקת רואנדה. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי.
ביקורים מדיניים.