'היו זמנים בהוליווד' כולל בתוכו שלל אזכורים לתעשיית הבידור. שמו של הסרט הוא התייחסות לשני סרטיו של סרג'ו לאונה - "היו זמנים במערב" (1968) ו"היו זמנים באמריקה" (1984). ריק דולטון משתתף בסרטים בבימוי סרג'יו קורבוצ'י ואנטוניו מרגרטי. סצנה מתוך סרטו של דולטון "", שם דמותו שורפת נאצים עם להביור, היא התייחסות לסרטו של טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד". קליף בות' מאזכר את אלדו ריין, הדמות שגילם בראד פיט ב-"ממזרים חסרי כבוד", שמעמיד פנים שהוא פעלולן. בסצנה בה שרון טייט נכנסת לחנות הספרים של לארי אדמונדס, היא רוכשת עותק של הספר "טס לבית דרברוויל", אותו רומן פולנסקי עיבד לסרט הקולנוע "טס" (1979), אותו הקדיש לטייט לאחר מותה. בחנות הספרים יש העתק של הנץ ממלטה. השיר "I'll Never Say Never To Always" אותו שרים בני משפחת מנסון ברחובות לוס אנג'לס נכתב על ידי צ'ארלס מנסון. בביתו של דולטון מוצג שער של מד מגזין הכולל את דמותו ג'ייק קאהיל, הדמות שדולטון מגלם בסדרה "Bounty Law". כאשר בות' מבקר בחוות ספאן, ואומר לספאן את שמו, ספאן מגיב: "ג'ון וילקס מי?", תוך התייחסות לג'ון וילקס בות'.
אלן קינקייד מזכיר את שמותיהם של אל אמסטרדם ורוז מארי כאורחיו בתוכנית הטלוויזיה שלו בשבוע הבא. סם וונמייקר מזכיר את "The Big Valley" ואת "בוננזה" כשהוא מדבר עם דולטון. יש פרסומת על גבי אוטובוס לסדרת הטלוויזיה "". כרזת הסרט "The Golden Stallion" מופיעה על קירו של דולטון. שמו של רון אלי מוזכר בשיחה שבין דולטון לבין שוורז, שגם מזכיר את הסדרה הבלשית "Mannix". רוברט גולט נראה מבצע את השיר "MacArthur Park" בטלוויזיה. ברדיו נשמעות פרסומות לסרט "The Illustrated Man" ולבושם של הלנה רובינשטיין. דולטון משווה בין טקס ווטסון לדניס הופר, כוכב הסרט "אדם בעקבות גורלו". דולטון מופיע בתוכנית הטלוויזיה "Hullabaloo". בקראוון של קליף בות' נמצאת חוברת הקומיקס "Kid Colt, Outlaw". נאמר כי דלטון הופיע בסדרת הטלוויזיה "Land of the Giants". רנדי מזכיר את אנדרו ו. מקלגן. הסרטים "The Night They Raided Minsky's" ו-"רומיאו ויוליה" מפורסמים על שלט בחזית בית הקולנוע. שמותיהם של ג'ורג' פפארד, ג'ורג' מהריס וג'ורג' צ'קיריס מוזכרים על ידי דולטון. טייט נראית מנגנת שיר מהאלבום "The Spirit of '67" של להקת Paul Revere &amp; the Raiders. ג'ון ויין נראה על גבי שער המגזין טיים.
יש גם אזכורים ל-"תינוקה של רוזמרי", "Pretty Poison", "עמק הבובות", "", "Candy", "שם קוד מ.ל.א.ך", "Pendulum", "המופע של דיק ואן דייק" ו-"רצח האחות ג'ורג'". יש פוסטר של "Don't Make Waves" בביתה של שרון טייט ופוסטר של "The Mercenary" בבית הקולנוע Bruin שבוסטווד. רשת מזון מהיר בדיונית שהמציא טרנטינו, ביג קהונה בורגר, מפורסמת על גבי שלט חוצות. בסרט זה מופיע לראשונה שני מותגים בדיוניים נוספים שהמציא טרנטינו - לבירה ולמזון כלבים. מותג מזון הכלבים נקרא "Wolf", כשם הדמות שגילם הארווי קייטל בסרטו של טרנטינו "ספרות זולה". בסצנת הסיום של הסרט נראה ריק דלטון בפרסומת לסיגריות של Red Apple, מותג בדיוני נוסף שהמציא טרנטינו ואשר מופיע ברבים מסרטיו.
הפצה.
הקרנת בכורה עולמית של הסרט התקיימה ב-21 במאי 2019 בפסטיבל הקולנוע בקאן. בארצות הברית, הסרט עלה לאקרנים ב-26 ביולי 2019 בהפצת Sony Pictures Releasing. בתחילה, הסרט תוכנן לעלות לאקרנים ב-9 באוגוסט במלאת 50 שנה בדיוק למעשה הרצח בבית שרון טייט.
ב-20 במרץ 2019 הופץ טיזר-טריילר ובו שירי שנות ה-60 בביצוע The Mamas &amp; the Papas (""Straight Shooter") ו-Los Bravos "". הטריילר הרשמי הופץ ב-21 במאי 2019 וכלל את השירים "Good Thing" בביצוע Paul Revere &amp; the Raiders ו-"Brother Love's Travelling Salvation Show" בביצוע ניל דיימונד. בסך הכל, ההפקה הוציאה כ-110 מיליון דולר בשיווק הסרט ברחבי העולם.
פסקול.
אלבום פסקול, ששמו "Once Upon a Time in Hollywood"", כשם הסרט, יצא בשנת 2019. על פי פיצ'פורק, המוזיקה בסרט הייתה "גולת הכותרת" וכן "מיקסטייפ של תור הזהב של הרוק אנד רול, שדרני הרדיו ופרסומות תקופתיות".
שירים נוספים.
"היו זמנים בהוליווד" כולל שירים נוספים, שלא נכללו בפסקול הסרט, בביצוע ג'ו קוקר, אריתה פרנקלין, אוטיס רדינג, הרולינג סטונז, האמהות והאבות ועוד רבים. במהלך הסרט, לאונרדו דיקפריו (כריק דלטון) מבצע את השיר "Green Door".
תגובות.
הכנסות.
נכון ל-25 באוגוסט 2019, הסרט הכניס 123.2 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ועוד 116.6 מיליון דולר בשאר העולם, כך שסך ההכנסות העולמי שלו עומד על 239.8 מיליון דולר.
בארצות הברית ובקנדה הקרנות של הסרט הכניסו סכום של 30–40 מיליון דולר ב-3,659 אולמות קולנוע במהלך הסוף השבוע הראשון להקרנתו, כאשר התחזיות היו שהסרט יכניס בין 25 ל-50 מיליון דולר. על פי חברת הכרטיסים Fandango, מבין כל סרטיו של טרנטינו, "היו זמנים בהוליווד" הוא הסרט המכניס ביותר בשבוע הראשון להקרנתו. הסרט הכניס 16.9 מיליון דולר ביום הראשון להקרנתו, הכולל 5.8 מיליון דולר מהצגות טרום-בכורה של יום חמישי בערב (ההישג הגבוה ביותר בקריירה של טרנטינו). סך ההכנסות מהקרנות הבכורה הגיע לסכום של 41.1 מיליון דולר, מקום שני אחרי "מלך האריות", ובכך הפך לסרטו של טרנטינו שהכנסותיו בהקרנות הבכורה היו הגבוהות ביותר. על פי Comscore, כ-47% מהצופים הלכו לראות את הסרט בגלל הבמאי (לעומת 7% באופן כללי) ו-37% הלכו לראות את הסרט בגלל צוות השחקנים (לעומת 18% באופן כללי). הסרט הכניס 20 מיליון דולר במהלך השבוע השני להקרנתו, ירידה של 51% לעומת השבוע הקודם, ובאותו שבוע היה לסרט השלישי המכניס ביותר. בסופי השבוע שלאחר מכן הסרט הכניס 11.6 מיליון דולר ו -7.6 מיליון דולר.
ביקורות.
באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 85% על סמך 464 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.81 מתוך 10. על פי דעת הרוב באתר נכתב כי הסרט "בלתי מרוסן ועם זאת מעוצב בצורה יציבה. הסרט משלב בין דחפיו הפרובוקטיביים של טרנטינו לבין בהירות חזונו של הקולנוען הבוגר". האתר Metacritic העניק לסרט ציון ממוצע של 83 מתוך 100, המבוסס על 61 מבקרים, המעידים על "שבחים מקיר לקיר". קהלים שנבדקו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B" בסולם שבין לבין F, ואילו אלה שבאתר PostTrak העניקו לו בממוצע 4 מתוך 5 כוכבים כש-58% מהם ממליצים בחום לצפות בסרט.
על פי ההוליווד ריפורטר, הסרט זכה לתגובות חיוביות בדרך כלל מצד מבקרי הקולנוע. היו שקראו לסרט "מכתב אהבה של טרנטינו לאל. איי. של שנות ה-60" ושיבחו את הליהוק ואת העיצוב האמנותי, אם כי אחרים היו "חלוקים בדעתם על סוף הסרט". בביקורת עבור ReelViews, כתב ג'יימס ברארדנלי כי זהו "סרט של אוהב קולנוע עבור אוהבי קולנוע. ואפילו מי שאינם כאלו עשויים עדיין ליהנות ממנו". באתר האינטרנט של רוג'ר איברט, העניק בריאן טלריקו לסרט ארבעה מתוך ארבעה כוכבים, וכינה אותו "רב שכבות ושאפתני, מוצר של קולנוען בעל ביטחון שאיתו משתפים פעולה מי שחולקים עימו באופן מוחלט את חזונו". המבקר של "וראייטי", אוון גלייברמן, כינה את הסרט "קולאז' מרתק של סרט - אך בסופו של דבר זוהי איננה יצירת מופת". פיטר ברדשו מהגרדיאן העניק לסרט חמישה מתוך חמישה כוכבים, תוך שהוא מהלל את הופעותיהם של בראד פיט ולאונרדו דיקפריו ומכנה את הסרט "מקומם, מבולבל, חסר אחריות, וגם מבריק". סטיב פונד (TheWrap) כתב: "גדול, נמרץ, מגוחך, ארוך מדי, ובסופו של דבר ממריץ, הסרט הוא גן שעשועים מפואר עבור הבמאי שלו שעושה פטישיזציה לתרבות הפופ הישנה תוך שימוש בסטיות שלו ככלי ליצירת הסרט".
קייטי רייף (The A.V. Club) העניקה לסרט דירוג של , וכינתה אותו "סרט משבר אמצע החיים הערמומי של טרנטינו". ריצ'רד ברודי מהניו יורקר כינה את הסרט "חזון רגרסיבי מגונה של שנות השישים" ש"מהלל את הכוכב הלבן-זכר (וגם את הכפופים לו שמאחורי הקלעים) על חשבון כולם". במגזין "Little White Lies", המבקר כריסטופר הוטון תיאר את הסרט כ"מייגע לעיתים" אך "כל הזמן מעורר השראה", וציין שהסרט הוא לא כל כך "מכתב אהבה להוליווד" אלא יותר "הספד לרגע בתרבות, שנראה שלא ישוב עוד לחיים אי פעם".
רומן המבוסס על הסרט.
ב-29 ביוני 2021 ראה אור הספר "" , נובליזציה של הסרט מאת מאת טרנטינו. הספר שנכתב במשך חמש שנים, יצא במהדורה מודפסת, בספר מוקלט בקולה של השחקנית ג'ניפר ג'ייסון לי, ובגרסת קינדל. במקביל יצאו תרגומים להולנדית, ספרדית, פורטוגזית-ברזילאית, קטלאנית, איטלקית, גרמנית, צרפתית הונגרית ועברית, בתרגומו של גיא הרלינג-פישר.. במרכז העלילה, המהווה בחינה מחודשת של הסרט והדמויות, עומדת דמותו של קליף בות', כפיל הפעלולים המסתורי והחידתי. אחד מקווי העלילה עוסק בשאלה האם קליף הרג את אשתו, שאלה המעיבה על הקריירה שלו בסרט, והספר יכלול מידע שטרנטינו כתב במהלך עבודתו על הספר, אך לא ראה לנכון לכלול אותו בסרט.
Sony Pictures
Sportbox.ru
Sportbox.ru (ברוסית: Спортбокс.ру) הוא פורטל ספורט המהווה חלק מהחזקות ערוץ "Match TV!". האתר החל את דרכו ב-18 במאי 2007 כפורטל האינטרנט של ערוץ הטלוויזיה "ספורט".
זהו אחד מאתרי הספורט המובילים ברוסיה ובמדינות הדוברות רוסית. האתר נהנה מתעבורה קבועה של 6 מיליון אנשים שנכנסים לאתר מדי חודש. האתר משווק את עצמו כמפיק תוכן ספורט  והוא משתף פעולה עם מועדוני ספורט ופדרציות לצורך ארגון שידורים ישירים של תחרויות ספורט.
Sportbox.ru — הוא פורטל הספורט הראשון ברוסיה שנשא זכויות שידור לשידורים חיים של אירועי ספורט.