מיץ אשכוליות הוא מיץ פירות ומשקה המופק מסחיטת אשכוליות. מיץ האשכוליות עשיר בוויטמין C וטעמו בדרך כלל הוא חמוץ מאוד. ישנם סוגים רבים של מיצי אשכוליות, הנפוצים ביותר הם מיץ אשכוליות לבן, ורוד ומיץ אשכוליות אדום.
למיץ אשכוליות יש השפעה רבה מבחינה בריאותית: בשל תגובתו עם תרופות שכוללות קפאין, המיץ יכול לשנות את האופן שבו התרופות מטפלות בגוף.
מיץ האשכוליות מיוצר ביצור מסחרי ומכיל סוכר, דקסטרוז, גלוקוז וחומצות כגון, "benzoic" ו"cellulase".
על פי תקנות של מנהל המזון והתרופות האמריקאי, מיץ האשכוליות אמור להכיל כ-70 מיליגרם של אשלגן ל-100 מיליליטר מיץ. במהלך תהליך הייצור, המיץ חייב להכיל 0.7% עד 2.1% חומצה לפי משקל חומצה ציטרית. מיץ אשכוליות משמש בנוסף לייצור מגוון בשמים לטיהור ריח וטואלט.
מיץ אשכוליות משמש במספר קוקטיילים, כגון רוח הים המורכב ממיץ אשכוליות, וודקה ומיץ אוכמניות.
השפעות בריאותיות וסכנות.
מיץ אשכוליות ידוע כמסוכן כאשר הוא מערבבים אותו עם תרופות רבות. הסיבה לכך היא עקב מרכיבים מסוימים במיץ האשכוליות (כמו פלבונואידים) הגורמים לעיכוב בפעילותיו של אחד האנזימים, שאחראים לפירוק התרופות בגוף. אנזים זה ממוקם בדפנות של המעי הדק, ותפקידו לפרק תרופות לפני שהן נספגות בזרם הדם. כאשר מעוכב האנזים, ישנה עליה משמעותית ברמות התרופות בדם, וכתוצאה מכך, נגרמת הרעלה.
לעומת זאת, מיץ האשכוליות מגביר את החומציות של מיץ הקיבה, ולכן הוא מומלץ לאנשים עם חומציות נמוכה.
ערך תזונתי.
מיץ אשכוליות מכיל כ-38 קלוריות. יש בו 14.52 גרם חלבונים ו-85.88 ג' פחמימות. בנוסף, יש בו 125 מק"ג ויטמין A ו-30 מ"ג ויטמין C. יש בו כ-0.2 מ"ג ברזל, 8 מ"ג סידן, 12 מ"ג מגנזיום, 138 מ"ג אשלגן ו-2 מ"ג נתרן.
האגה גיינגוב
האגה גיינגוב (באנגלית: Hage Geingob, נולד ב-3 באוגוסט 1941) הנשיא השלישי והנוכחי של נמיביה המכהן מאז מרץ 2015. הוא כיהן גם כראש ממשלת נמיביה בשנים 2012–2015 ובשנים 1990–2002. בשנים 2008–2012 הוא כיהן כשר התעשייה והסחר.
ביוגרפיה.
גיינגוב נולד בדרום-מערב אפריקה. בשנת 1961 סיים קורס הכשרה בהוראה, והחל לעבוד כמורה במרכז המדינה. בסוף אותה שנה החליט לעזוב את נמיביה ולהגר לבוטסואנה על מנת לקבל הכשרה מקצועית טובה יותר. אמור היה לטוס לדאר א-סלאם שבטנזניה במסגרת הקונגרס הלאומי האפריקני, אך מטוסו פוצץ כשהיה על הקרקע בטרם ההמראה.
בשנת 1964 עזב לארצות הברית על מנת ללמוד באוניברסיטת טמפל שבפילדלפיה במדינת פנסילבניה, שם קיבל מלגה. למד לתואר ראשון ושני ביחסים בינלאומיים גם בניו יורק, בין השאר גם בניו סקול.
בשנים שלאחר מכן היה פעיל למען עצמאותה של נמיביה, דבר שהוביל למסעות רבים בכל רחבי ארצות הברית.
בשנת 1972 החל לעבוד באומות המאוחדות.
בשנת 1989 חזר לנמיביה, ועבד בצוות שניסח את החוקה הלאומית אשר אושרה בשנת 1990. בשנה זו גיינגוב נבחר לראש הממשלה הראשון של המדינה. בשנת 1995 נבחר לכהונה שנייה והחזיק בתפקיד זה עד שנת 2002. לאחר סיום תפקידו, לקח חלק בצוותים בינלאומיים שפיתחו את שיתוף הפעולה באזור.
בשנים 2008–2012 כיהן כשר התעשייה והסחר.
בשנת 2012 התמנה בשנית לתפקיד ראש ממשלת נמיביה, והחזיק בתפקיד עד 2015.
בשנת 2014 נבחר לנשיאות המדינה עם רוב מוחץ של כ-87%. בטקס השבעתו ב-21 במרץ 2015 השתתפו 15 ראשי מדינות.
1960 בצרפת
שנת 1960 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 973 שנות לאום.
פסגת האגלר
פסגת האגלר (באנגלית: Huggler Peak) היא פסגה מכוסה שלג המגיעה לגובה של 1,580 מטרים מעל פני הים, המצויה בחלקו הצפוני של מסיב אנדרסון, ברכס הריטג', שבהרי אלזוורת' באנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה התגלתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, שהתבסס על תצלומי אוויר של צי ארצות הברית שנערכו בין השנים 1961–1966.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והיא נקראת על שם ג'ון קיו. האגלר, איש מילואים בצי ארצות הברית, שסייע בהקמת תחנת מקמרדו, במסגרת "מבצע קיפאון עמוק" בשנת 1966.
אהרן מוריאלי
אהרן מוריאלי (נולד ב-1931) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה.
אהרן מוריאלי נולד בעיראק. לאחר עלייתו לישראל עבד בתחום החינוך. שימש ארבע שנים כמורה, בהמשך היה מנהל בית ספר במשך ארבע שנים. עבד שנתיים כמורה בבית-הספר לעובדי הוראה בכירים בירושלים, ושש עשרה שנים בתפקיד מפקח במחוז הדרום של משרד החינוך.
אחרי יציאתו לגמלאות, עבד כמנהל הספרייה במכללה למורים על שם קיי בבאר שבע וגם כמנהל קורס להכשרת ספרנים במשך שש שנים.
אהרן מוריאלי הוא בוגר האוניברסיטה העברית בחינוך (מגמת בלשנות) ובפסיכולוגיה (1961–1965), ובוגר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בלשון עברית (1972–1975),
ובעל תואר שני בספרנות מהאוניברסיטה העברית (1983–1985).
תחומי ההתעניינות העיקריים: בלשנות כללית ותורת המספרים, באים לידי ביטוי בנושאי הספרים אותם הוציא לאור.
מחאת החיג'אב באיראן
מחאת החיג'אב באיראן היא סדרה של פעולות מחאה שהחלה בסוף 2017 נגד החוק המחייב נשים באיראן ללבוש חיג'אב.
המחאה החלה דרך הרשתות החברתיות באינטרנט, ובמסגרתה הפיצו הגולשים את סיפורה של אישה איראנית בשם וידה מׂוַהֵד (בפרסית: ویدا موحد), שהתפרסמה גם בשם הנערה מרחוב אנקלאבּ (פרסית: دختر خیابان انقلاب). לפי דיווחים שנפוצו באיראן, מוהד טיפסה על ארון תקשורת ברחוב אנקלאב ("רחוב המהפכה") בטהראן ב-27 בדצמבר 2017, ונעמדה עליו כשכיסוי הראש הלבן שלה קשור על מקל והיא מנופפת בו לעיני הקהל שסביבה כמנופפת בדגל. מוהד נעצרה עוד באותו היום ושוחררה ב-28 בינואר 2018. נשים איראניות רבות שאבו השראה מהמעשה שלה וחיקו אותו.
מׂוַהֵד נקטה את צעד המחאה בעקבות קריאתה של מסיח עלינז'אד בתחילת 2017 להביע את מחאתן של הנשים על חוקי החיג'אב באמצעות ציון "יום רביעי הלבן". מסיח עלינז'אד היא מגישת תוכנית בערוץ "קול אמריקה בפרסית".
על פי החוק האסלאמי שהוחל באיראן בעקבות מהפכת 1979, על הנשים ללבוש חיג'אב, והפרה של חוק זה יכולה לגרור עונש של עד חודשיים מאסר. הקנס על הפרת החוק עשוי להיות 50,000 עד 500,000 ריאל.
פסגות דאגלס
פסגות דאגלס (באנגלית: Douglas Peaks) הן קבוצה של פסגות המצויות דרומית לקרחון פאלמר, בקצה הדרום מזרחי של רכס הריטג' בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
הפסגה הגבוהה בפסגות דאגלס היא פסגת גליוצי שגובהה 1,475 מטרים מעל פני הים.
אתרים נוספים בפסגות הן:
היסטוריה.
מקור השם.
שמן של הפסגות ניתן להם על ידי משלחת המחקר אלזוורת' מטעם אוניברסיטת מינסוטה שחקרה את הרי אלזוורת' בין השנים 1962–1963. הפסגות נקראות על שם ג'ון דאגלס, טייס מטוס דקוטה LC-47 של צי ארצות הברית, שפינה את אחד מחברי משלחת המחקר לניתוח כריתת תוספתן דחוף.
אווה שלוס
אווה שלוס (Eva Schloss; נולדה ב-11 במאי 1929) היא סופרת יהודייה ניצולת שואה המתגוררת כיום בבריטניה. היא בתו המאומצת של אוטו פרנק, אביה של אנה פרנק.
ביוגרפיה.
אווה שלוס נולדה בווינה, אוסטריה. הוריה היו אריך ואלפרידה גירינגר. בעקבות האנשלוס, היגרה משפחתה לבלגיה, ובהמשך התיישבה באמסטרדם שבהולנד. באמסטרדם הכירה משפחת גירינגראת משפחת פרנק, ואווה התיידדה עם הבת הצעירה במשפחה, אנה פרנק, אם כי הן לא היו חברות קרובות.
ב-1940 נכבשה הולנד בידי הוורמאכט, ובמאי 1944 נשלחה כל משפחת גירינגר למחנה אושוויץ. אביה ואחיה נספו במחנה, אולם אווה ואמה שרדו ושוחררו בידי כוחות הצבא האדום.
ב-1945. הן חזרו לאמסטרדם, שם השלימה אווה את השכלתה ולאחר מכן למדה אמנות באוניברסיטת אמסטרדם. בנובמבר 1953 נישאה אמה לאוטו פרנק, אשר שכל את אשתו אדית ובנותיו מרגוט ואנה בשואה. הזוג עבר להתגורר בבזל.
שלוס פרסמה ארבעה ספרים על חוויותיה בשואה ומרצה על כך במוסדות חינוך. על פועלה להנצחת השואה, קיבלה בשנת 2001 תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת נורת'מבריה, ועיטור של חברה במסדר האימפריה הבריטית. המחזאי האמריקאי ג'יימס סטיל שילב את סיפוריה במחזה "And Then They Came for Me" (ואז הם באו בשבילי).
היא נמנתה בין מייסדי הסניף הבריטי של קרן אנה פרנק. במהלך סכסוך בין הקרן לבית אנה פרנק בשאלת הבעלות על יומניה המקוריים של אנה, התערבה שלוס לטובת הקרן בטענה שבית אנה פרנק הפך לאתר פולחן נטול הקשר. היא טענה שאביה החורג, אביה של אנה, לא היה מסכים שהמסמכים יוצגו באופן ציבורי, וכיוון שלא היה דתי גם לא רצה להציג את סיפורה של בתו באופן מיוחד כ"סיפורה של נערה יהודייה".
אווה נישאה ב-1952 לצבי שלוס, ישראלי לשעבר, אותו פגשה במהלך לימודיה בלונדון. נולדו להם שלושה ילדים ולהם נכדים ונינים רבים באנגליה. צבי נפטר ב-2016. שלוס מתגוררת בלונדון.
ספריה.
אוה שלוס, ילדות אחרת: מסע החיים של אווה, יד ושם, 2001.
פסגת דאגלס
פסגת דאגלס (באנגלית: Douglas Peak) היא פסגה שגובהה 1,525 מטרים מעל פני הים, המצוייה 20 קילומטרים דרומית מערבית להר קודרינגטון, ו-15 קילומטרים מזרחית להר מאר שבאנטארקטיקה.
היסטוריה ומקור השם.
הפסגה התגלתה בינואר 1930 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה שבראשה עמד סר דאגלס מוסון. הפסגה נקראת על שם סגן א. דאגלס  (E. Douglas), איש חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, שהיה טייס משלחת החקר.
נינה בן-עמי
נינה בן-עמי (נולדה ב-1970) היא דיפלומטית המכהנת כשגרירת ישראל באורוגוואי.
ביוגרפיה.