בשנת 2011, צלם הטבע דייוויד סלייטר מהעיר מת'רן בדרום ויילס נסע לשמורת הטבע טאנגקוקו באטואנגוס בצפון האי סולאווסי שבאינדונזיה על מנת לצלם את קופי המקוק השחור הנדירים. במהלך הצילומים שלו, הקופים חטפו ממנו את המצלמה והיא עברה מיד ליד תוך כדי שהם צילמו בה כ-200 תמונות עד שסלייטר הצליח לקחת אותה חזרה לידיו. סלייטר סיפר ש"הם היו די שובבים, וקפצו על כל הציוד שלי. וזה נראה כאילו הם כבר דגמנו (בעבר) למצלמה", ומאוחר יותר טען שהוא מיקם את המצלמה על חצובה, ובכוונה הניח את הדק הלחיצה מרחוק על מנת שיהיה נגיש למקוקים, כשבמקרה, נקבת מקוק (שקיבלה לאחר מכן את הכינוי "נארוטו") לחצה על ההדק המרוחק וצילמה מספר תמונות. מרבית הצילומים לא היו שמישים, אך היו כשלושה צילומים ברורים של נקבת המקוק אשר סלייטר הפיץ אותם מאוחר יותר כ"סלפי של הקופה". סלייטר הרשה לסוכנויות ידיעות להשתמש בתמונות שלו, בהנחה שהוא בעל זכויות היוצרים על התמונות הללו; סלייטר טען שהוא בעצם "תכנן" את הצילום, והוסיף ש"זה היה הרעיון האמנותי שלי להשאיר את הקופים לשחק עם המצלמה... ידעתי שקיימת סבירות גבוהה שהקופים יעשו את זה, ואני חזיתי זאת".
המחלוקת על זכויות יוצרים.
תביעת זכויות היוצרים של סלייטר נחקרה על ידי הבלוג techdirt אשר טען כי התמונות הן ברשות הציבור מכיוון שקוף אינו אישיות משפטית המסוגלת לשמור על זכויות היוצרים, וסלייטר לא יכול לייחס את הזכויות לעצמו מאחר שהוא לא היה מעורב ביצירתה.
לאחר מכן, סוכנות הידיעות ביקשה מהבלוג להסיר את התמונה בהסתמך על חוסר ההרשאה לשימוש בה; בתגובה לתשובה של מחבר הבלוג - מייק מאסניק, הנציג של סוכנות הידיעות ציין שמאסניק "לקח את הצילומים האלה מאיפשהוא - אני מניח שמהדיילי מייל באינטרנט" והמשיך לבקש את הסרתה מהבלוג בטענה ש"ללא קשר לסוגיה האם בעל המצלמה הוא בעל זכויות יוצרים - ברור ב-100% שאתה אינך בעל הזכויות הללו" אף על פי שלטענת מאסניק אפילו אם התמונה מוגנת בזכויות יוצרים מותר לו להשתמש בה בשימוש הוגן תחת חוק זכויות היוצרים בארצות הברית.
צילומי הסלפי של המקוק הועלו גם במיזם ויקישיתוף - מאגר המולטימדיה של קרן ויקימדיה המקבל רק תמונות וסרטים תחת רישיון של תוכן חופשי. האתר רשם במידע על תמונות הסלפי של הקופה שהן עומדות לרשות הציבור בנימוק שהן יצירה של בעל חיים ולא של אדם. סלייטר ביקש מקרן ויקימדיה לשלם עבור הצילומים או להסיר אותם מוויקישיתוף בטענה שהוא בעל זכויות היוצרים עליהם. טענתו נדחתה על ידי הארגון, אשר טען שאין לו זכויות יוצרים מאחר שהקופה יצרה אותם. הבקשה של סלייטר פורסמה כחלק מדו"ח שקיפות שפורסם על ידי הקרן באוגוסט 2014.
בריאיון ל-BBC סלייטר אמר שהוא סבל הפסד כספי כתוצאה מכך שהתמונות היו נגישות לכל אחד בוויקישיתוף והוא לא היה יכול לכסות את עלות הנסיעה לאינדונזיה, והוסיף ש"בשנה הראשונה לאחר הצילום עשיתי 2,000 ליש"ט (עבור שימוש בתמונה). לאחרי שהתמונה הועלתה לוויקיפדיה, כל העניין ברכישת התמונות הפסיק. קשה להעריך זאת, אבל אני חושב שאיבדתי 10,000 ליש"ט או יותר. זה הורג את העסק שלי". סלייטר צוטט על ידי הדיילי טלגרף כאומר "אני לא מבין מה הם עושים, כי הם זקוקים להחלטת בית המשפט (על זכויות היוצרים בשביל שיוכלו להשתמש בהם)".
עורכי דין אמריקנים ובריטים לעניין קניין רוחני טענו שהיות ויוצר הצילום הוא חיה ולא אדם, אין זכויות יוצרים על התמונה, ולא משנה מי הבעלים של הציוד שבאמצעותו התצלום נוצר, בעוד שעורכת דין בריטית אחרת סברה שעל בסיס החוק הבריטי על אמנות ממוחשבת, ניתן לטעון שהצלם מחזיק בזכויות היוצרים על התמונה, משום שהמצלמה הייתה ברשותו ומן הסתם הוא זה שהכין אותה לצילום. באופן דומה, עורך אחר בלונדון הצהיר ש"אם הוא בחר את זווית הצילום, קבע את שיעור החשיפה או הגדיר את המצלמה באופן שהיא תיצור תמונה עם אפקטים ספציפיים של אור וצל והקופה רק תרמה ללחיצה על הכפתור", התביעה של בעל המצלמה לזכויות יוצרים על התמונה היא סבירה לפחות בבריטניה.
ב-22 בדצמבר 2014, משרד זכויות היוצרים האמריקני קבע במפורש כי עבודות שנוצרו על ידי יצור שאינו אדם אינן כפופות לזכויות יוצרים, והרישום המתאים לתמונות הסלפי המדוברות הוא "תצלום שצילם קוף". בחודש ינואר 2016, סלייטר הצהיר על כוונתו לתבוע את ויקיפדיה בגין הפרת זכויות יוצרים של עבודותיו.
בוויקימניה.
התמונות של "סלפי הקופה" הפכו לאחד הנושאים העיקריים בכנס ויקימניה העשירי שנערך באוגוסט 2014 במרכז האמנויות ברביקן שבלונדון. באי הכנס, כולל מייסד ויקיפדיה וחבר מועצת המנהלים של ויקימדיה – ג'ימי ויילס, צילמו תמונות סלפי עם עותקים מודפסים של תצלומי קופת המקוק. התגובות לתמונות הסלפי והפוסטרים של הקופה היו מעורבות; לדברי אחד הכותבים באתר Wikipediocracy "ויילס קיבל ביקורת בטוויטר של ויקיפדיה ממשתמשים רבים עבור מה שנראה כמו שמחה לאיד וחוסר טקט".
התביעה של PETA.
ב-22 בספטמבר 2015, ארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים (PETA) הגישו תביעה בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז הצפוני של קליפורניה נגד בעל המצלמה דייוויד סלייטר, ובקשתם הייתה שהקופה תוכרז כבעלת זכויות היוצרים על התמונות, וכי הארגון ינהל את הרווחים מהתמונות לטובת קופי מקוק אחרים בשמורת הטבע בסולוואסי.
במהלך שימוע שנערך בינואר 2016, השופט המחוזי ויליאם אוריק אמר כי בעוד ש"הקונגרס והנשיא יכולים להחיל את חוקי ההגנה על בעלי חיים כמו על בני אדם, אין כל אינדיקציה כי הם עשו זאת בכל הנוגע לזכויות יוצרים", והוא דחה את טענת התביעה ב-28 בינואר. ב-20 במרץ של אותה שנה, הארגון הגיש ערעור לבית המשפט לערעורים במחוז התשיעי .
בספטמבר 2017 הסתיימה התביעה הזו בפשרה שבה הוסכם בין שני הצדדים כי הזכויות יישארו אצל הצלם ובנוסף הוא ישלם 25% מהרווחים לצדקה לארגונים השומרים על המקוק השחור. אולם קביעת בית המשפט משנת 2016 (שהוצגה לעיל) בעניין זכויות היוצרים תקפה, ולכן נכון לספטמבר 2017 אין לצלם זכויות יוצרים על התמונה.
יום הפטריוטים (סרט)
פרפס (תוכנת צילום)
אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג
אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג (בגרמנית: August von Oldenburg; 13 ביולי 1783 - 27 בפברואר 1853) היה הדוכס הגדול של אולדנבורג בין השנים 1829–1853.
ביוגרפיה.
אוגוסט נולד ב-13 ביולי 1783 בטירת ראסטדה שליד אולדנבורג, לפטר, נסיך הולשטיין-גוטורפ ולפרדריקה, דוכסית וירטמברג, בתם של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט.
בשנת 1785 מונה אביו לבישוף ליבק, ובנוסף מונה לעוצר דוכסות אולדנבורג במקום וילהלם, דוכס אולדנבורג, שהיה נכה ורפה שכל. אוגוסט התחנך יחד עם אחיו גאורג, דוכס אולדנבורג, ובשנת 1803 למדו באוניברסיטת לייפציג. בין השנים 1805–1807 ביקרו השניים באנגליה ובסקוטלנד, ובשנת 1808 ליווה אוגוסט את אביו לארפורט, שם נפגשו נפוליאון ואלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה. בשנת 1810 נכבשה הדוכסות על ידי הצרפתים, ואוגוסט ואביו יצאו לגלות ברוסיה, שם מונה אוגוסט בשנת 1811 למושל אסטוניה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1816.
בשנת 1829 מת אביו פטר הראשון, הדוכס הגדול של אולדנבורג, ואוגוסט עלה לשלטון במקומו. במהלך מהפכות 1848 התעוררה מעט תסיסה בדוכסות למען חוקה יותר ליברלית, ובשנת 1849 חוקק אוגוסט חוקה מאוד ליברלית. בשנת 1852 הוכנסו כמה שינויים לחוקה, ובכל זאת היא נשארה אחת המתקדמות ביותר מבין מדינות הקונפדרציה הגרמנית. ב-27 בפברואר 1853 מת אוגוסט, ובנו פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג עלה לשלטון במקומו.
משפחתו.
ב-24 ביולי 1817 התחתן אוגוסט עם אדלהייד, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, בתם של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואמליה, נסיכת נסאו-ויילבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות:
בשנת 1820 מתה אשתו אדלהייד, וב-24 ביוני 1825 התחתן אוגוסט עם אחותה אידה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, ממנה נולד לו ילד אחד:
ב-5 במאי 1831 התחתן אוגוסט עם ססיליה, נסיכת שוודיה, בתם של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה ופרדריקה מבאדן, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
בית הממשלה (מחוז מוסקבה)
בית ממשלת מחוז מוסקבה (ברוסית: Дом Правительства Московской области; מכונה לעיתים בשם עיר הזכוכית במיאקינינו, Стеклянный город в Мякинино) הוא קומפלקס מבנים ממשלתיים על גדותיו המערביים של נהר מוסקבה, במחוז מוסקבה בשטח העיר קרסנוגורסק, לא הרחק ממרכז קרוקוס סיטי ומתחנת המטרו מיאקינינו.
המבנה מאכלס את משרדו של מושל מחוז מוסקבה ומאגד תחת קורת גג אחת את בית המשפט המחוזי של מחוז מוסקבה ואת כל מחלקות ומשרדי הממשלה של מחוז מוסקבה. הבניין נבנה בשנים 2004–2007.
גובה המבנה מגיע ל-82 מטרים והוא כולל 17 קומות שהופכות אותו לבניין הגבוה ביותר בעיר קרסנוגורסק. חזיתות הבניין עשויות מזכוכית על מנת לשקף את הבניין ואת ייעוד הממשלה על מנת שתהיה שקופה לציבור. בתוככי הבניין, המעליות אף הן עשויות זכוכית וישנם גנים מיניאטוריים בתוככי קומפלקס המבנים.
מגדל המושל, שבתוככי הקומפלקס, מגיע לגובה של 90 מטרים והוא בעצם מגדל אליפטי מסיבי שבתוכו מעליות, הנושא את מנחת המסוקים שעל גג המבנה. מנחת זה הוא הפרט הבולט ביותר בקומפלקס המבנים והוא הפך לסימן ההיכר שלו.
מתחת לבניין ישנה חניה תת-קרקעית שביכולתה לאכלס 2,000 רכבים.
Silence (סרט)
תעסוקה מעברית (לאנשים עם מוגבלות)
טסה
צה צה
ציטוטיו של היושב ראש מאו צה טונג
מקסיקנית
N.S.U פרינץ 1, פרינץ 2, פרינץ 3