בקיץ 1999 חתם נויביל בבאייר לברקוזן. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1999/00, היה נויביל חלק מחוליית התקפה מרשימה שכללה גם את אולף קירסטן, פאולו רינק ותומאס ברדריץ'. את העונה הזו סיימה לברקוזן במקום השני בבונדסליגה, עם מספר נקודות זהה לאלופה באיירן מינכן, אך עם הפרש שערים נחות. בעונה זו הבקיע נויביל ארבעה שערים ובישל חמישה. בעונת 2000/01 הבקיע נויביל 15 שערי ליגה ובישל שישה, וסיים עם לברקוזן במקום הרביעי בבונדסליגה. בליגת האלופות סיימו נויביל ולברקוזן במקום השלישי בשלב הבתים, והמשיכו ממנו לגביע אופ"א, שם הודחו כעבור סיבוב אחד על ידי א.א.ק. אתונה. בעונת 2001/02 נויביל ובאייר לברקוזן רשמו עונה מצוינת אך עם אכזבות רבות, כאשר סיימו במקום השני בבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהאלופה בורוסיה דורטמונד, כשנויביל מבקיע 13 שערי ליגה ומבשל תשעה. בנוסף, נויביל ובאייר לברקוזן הגיעו עד לגמר ליגת האלופות 2002, בו הפסידה באייר לברקוזן בתוצאה 1–2 לריאל מדריד. בדרך אל הגמר, הבקיע נויביל שער ניצחון בשלב הבתים הראשון מול ברצלונה, ובשלב הבתים השני הבקיע שער בכל אחד משני המשחקים מול דפורטיבו לה קורוניה. בחצי הגמר מול מנצ'סטר יונייטד הבקיע נויביל את השער השני ללברקוזן שהיה שער השוויון בתיקו 2-2 במשחק הראשון באולד טראפורד, ובמשחק הגומלין בביי ארנה הבקיע נויביל את שער השוויון במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. לברקוזן עלתה לגמר בזכות שערי חוץ. בגמר מול ריאל מדריד שיחק נויביל 90 דקות. באותה עונה, לברקוזן הפסידה גם בגמר הגביע הגרמני לשאלקה 04 בתוצאה 2–4. נויביל שיחק 67 דקות בגמר זה.
לאחר האכזבה מאובדן שלושת התארים בעונת 2001/02, נויביל המשיך לשחק בבאייר לברקוזן שתי עונות נוספות, כאשר בעונת 2002/03 נקלעה באייר לברקוזן באופן מפתיע למאבקי תחתית, וניצלה מירידה לבונדסליגה השנייה רק במחזורי הסיום. נויביל רשם עונה מאכזבת מבחינה אישית, כאשר הבקיע ארבעה שערים ובישל חמישה. בליגת האלופות צלחו נויביל ולברקוזן את שלב הבתים הראשון, והודחו בשלב הבתים השני, כשנויביל לא הבקיע בעשר הופעותיו במפעל בעונה זו. בעונת 2003/04 חזרו נויביל ובאייר לברקוזן לצמרת, כשסיימו במקום השלישי בבונדסליגה. נויביל הבקיע בעונה זו שישה שערים ובישל שלושה. בתום העונה, עזב נויביל את באייר לברקוזן לאחר חמש עונות, וחתם בבורוסיה מנשנגלדבך.
בורוסיה מנשנגלדבך וארמיניה בילפלד.
בקיץ 2004 חתם נויביל בבורוסיה מנשנגלדבך, אליה עבר בהעברה חופשית. בעונת 2004/05 הבקיע נויביל 12 שערי ליגה, וקבוצתו סיימה את העונה במקום ה-15, מרחק נקודה אחת מהקו האדום. בעונה זו, הבקיע נויביל שער בידו במשחק הניצחון 0–2 על קייזרסלאוטרן. נויביל ספג גינויים רבים בעקבות שער זה, והוענש בהשעיה לשני משחקי ליגה. בעונת 2005/06 הבקיע נויביל עשרה שערי ליגה, וגלדבאך סיימה במקום העשירי, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם ואצלב סברקוש וקרלוס קאהה. בעונת 2006/07 נויביל היה פצוע בחלק גדול מהעונה והבקיע ארבעה שערי ליגה, וגלדבאך נשרה אל הבונדסליגה השנייה בתום העונה, לאחר שסיימה את העונה במקום האחרון, מרחק 11 נקודות מהישארות בליגה. בעונת 2007/08 חזרו גלדבאך ונויביל לבונדסליגה מהמקום הראשון בבונדסליגה השנייה, כשנויביל הבקיע 15 שערי ליגה. בעונת 2008/09 נויביל וגלדבאך סיימו את העונה במקום ה-15 בבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהמקום המוביל למבחני ההישרדות. נויביל הבקיע בעונה זו שער אחד. בעונת 2009/10 נויביל ערך 12 הופעות בלבד ולא הבקיע. בתום עונה זו, עזב נויביל את בורוסיה מנשנגלדבך לאחר שש עונות, וחתם בארמיניה בילפלד מהבונדסליגה השנייה. נויביל הבקיע שני שערים ב-12 הופעות בקבוצה בעונת 2010/11, אך קבוצתו סיימה במקום האחרון בבונדסליגה השנייה ונשרה אל הליגה הגרמנית השלישית. בתום עונה זו, פרש נויביל ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
ב-2 בספטמבר 1998 ערך נויביל את הופעת הבכורה במדי בנבחרת גרמניה, כאשר החליף במשחק ידידות מול נבחרת מלטה את מריו באסלר. גרמניה ניצחה במשחק זה 1–2. את שער הבכורה במדים הלאומיים הבקיע נויביל במרץ 1999, בניצחון 0–2 על נבחרת פינלנד במסגרת מוקדמות יורו 2000. בקיץ 1999 השתתף נויביל עם נבחרת גרמניה בגביע הקונפדרציות 1999, בו ערך שלוש הופעות. גרמניה הודחה מטורניר זה בשלב הבתים. מאמן הנבחרת היה אז אריך ריבק, שלנויביל היו קשיי תקשורת עמו, דבר שהתבטא בכך שלא זומן ליורו 2000.
בשנת 2002 השתתף נויביל עם נבחרת גרמניה במונדיאל 2002. בשלב הבתים ערך נויביל שתי הופעות, בשתיהן נכנס כמחליף בדקות הסיום. את ההזדמנות לפתוח בהרכב קיבל נויביל ממאמנו רודי פלר בשמינית הגמר מול נבחרת פרגוואי. נויביל הבקיע את שער הניצחון לגרמניה בדקה ה-88, וגרמניה עלתה לרבע הגמר לאחר ניצחון 0–1. נויביל פתח בהרכב בכל המשחקים הבאים של גרמניה בטורניר, לרבות במשחק הגמר, בו הפסידה גרמניה לנבחרת ברזיל בתוצאה 0–2. לאחר המונדיאל המשיך נויביל להיות חלק מהנבחרת גם במוקדמות יורו 2004, אך נופה על ידי פלר לקראת יורו 2004 עצמו. גרמניה ללא נויביל כשלה בטורניר זה והודחה כבר בשלב הבתים.
לקראת מונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, חזר נויביל לסגל הגרמני, תחת המאמן יורגן קלינסמן. במונדיאל זה, נויביל נכנס כמחליף בכל שלושת משחקיה של גרמניה בשלב הבתים, ובכל משחקי שלב הנוק אאוט. במשחק השני בשלב הבתים, מול נבחרת פולין, נכנס נויביל כמחליף במקומו של לוקאס פודולסקי במצב של 0-0. בדקה ה-90 של המשחק קיבל נויביל בישול מדוד אודונקור, שגם הוא נכנס כמחליף, והבקיע שער ניצחון. נויביל עלה מהספסל גם בניצחון 0–2 על נבחרת שוודיה בשמינית הגמר, וגם בניצחון בפנדלים על נבחרת ארגנטינה בבעיטות הכרעה ברבע הגמר. נויביל היה ראשון הבועטים לגרמניה, והבקיע את הבעיטה שלו. גם בחצי הגמר בו הפסידה גרמניה 0–2 לנבחרת איטליה, וגם במשחק על המקום השלישי בו ניצחה גרמניה 2–3 את נבחרת פורטוגל, נויביל נכנס כמחליף.
לאחר מונדיאל 2006, הפציעות והתקופה החלשה אותה חווה בבורוסיה מנשנגלדבך עמה ירד ליגה, פחתה משמעותית כמות ההופעות של נויביל במדים הלאומיים. עם זאת, זומן נויביל לסגל הגרמני ליורו 2008 על ידי המאמן יואכים לב. במשחק הכנה ליורו 2008 מול נבחרת סרביה, הבקיע נויביל את השער הראשון לגרמניה בניצחון 1–2, שהיה שערו האחרון במדים הלאומיים. ביורו 2008 עצמו, ערך נויביל הופעה אחת בלבד, כשנכנס במקום לוקאס פודולסקי בדקה ה-83 של משחק הניצחון על נבחרת אוסטריה במחזור השלישי של שלב הבתים. גרמניה הגיעה בטורניר זה עד הגמר, בו הפסידה 0–1 לנבחרת ספרד. לאחר הטורניר, פרש נויביל מהנבחרת בגיל 35, לאחר שערך במדיה 69 הופעות והבקיע עשרה שערים.
תארים.
עם סרבט ז'נבה:
עם בורוסיה מנשנגלדבך:
חיים אישיים.
נויביל נולד לאבא גרמני מהעיר אאכן ולאמא איטלקייה ממחוז קלבריה.
לנויביל יש בן אחד, לארס-אוליבר, שנולד בשנת 1997.
נויביל הוא אחד משני מעשנים ידועים שהיו בנבחרת גרמניה, על אף שמדובר באורח חיים לא אופייני לספורטאי מקצועי. השני הוא ברנד שניידר.
גיג הרבור
גיג הרבור (באנגלית: Gig Harbor) היא עיר קטנה במדינת וושינגטון בארצות הברית. העיר נמצאת כ־10 ק"מ מצפון לעיר טקומה, בצד הצפוני של גשר מצר טקומה. לפי נתוני מפקד האוכלוסין של ארצות הברית נכון לשנת 2009, יש בגיג הרבור כ-7,240 תושבים.
גיג הרבור מוכרת כעיר נופית ומיוערת, והעירייה אוכפת תקנות בנייה מחמירות כדי למנוע את השמדת הטבע. לפי נתוני הממשלה המדינתית, העיר מדורגת בדרוג חברתי־כלכלי גבוה מאוד: מתוך 522 ערים בוושינגטון, גיג הרבור מדורגת מספר 49 בסולם העשירות.
העיר גם מוכרת בשם "The Maritime City" (העיר הימית).
היסטוריה של העיר.
גיג הרבור נקרא בשם על ידי קפטן צ'ארלז ווילקס, אשר שט אל מפרץ העיר כדי למצוא מקלט במשך סופת גשם חזקה. בשנת 1867, הרבה דייגים ועולים באו לאזור מצפון אירופה כדי להתיישב במקום.
אחרי בניית גשר מצר טקומה בשנות ה-50, העיר התחילה לקלוט אנשים מסביבת טקומה ואוכלוסיית העיר גדלה למספר הנוכחי במשך השנים.
העיר הוכרזה כעיר ב-12 יולי 1946.
גאוגרפיה ואקלים.
העיר נמצאת בחצי האי קִיטצֶפ, שהוא חלק מהחצי האי אולימפיק. העיר ממוקמת מסביב למפרץ הים. ביום בהיר, מעל גבעות האזור, אפשר לראות את הר ריינייר במזרח ובדרום וגם את הרי אולימפיים במערב. גשרי מצר טקומה מקשרים בין העיר לטקומה. לדרום העיר יש שדה־תעופה אזורי (Tacoma Narrows Airport) אך הוא מנוהל על ידי עיריית טקומה.
אזור העיר מיוער וירוק מאוד. האקלים של האזור אפיני למערב מדינת וושינגטון: יש קיץ נעים, יבש, וחמים אך קצר. בסתיו, בחורף, ובאביב גשום מאוד אבל האוקיינוס השקט מונע קיצוניות בטמפרטורות. בגלל זה, לא יורד הרבה שלג בחורף וכמעט אין שרבים בקיץ. טווח הטמפרטורות הוא בין 15-30 מעלות־צלזיוס בקיץ, ובין 0-13 בחורף.
דמוגרפיה.
כיום יש 7,240 תושבים בעיר, ובהם 94.2% לבנים, 0.6% אינדיאנים, 1.5% אסיאתים, 0.2% אוקיינים, 1.1% אפרו-אמריקאים, 3.0% היספנים, ו-0.5% מגזעים אחרים. 1.79% מהתושבים משתי או יותר מוצאים.
השכר הממוצע של השכירים הוא $63,182 (ממוצע ארצי: $42,350.95). הגיל הממוצע של התושבים הוא 38.7 שנה. 40.3% מהתושבים למדו במוסד להשכלה גבוהה.
תיירות.
לרבים מתושבי גיג הרבור שמירת הטבע חשובה מאוד, והעירייה ייעדה הרבה אתרים כשמורות טבע וגנים עירוניים. במרכז העיר יש טיילת, חניון ובתי-מלון קטנים. העיר משמשת גם כשער כניסה להרים. רוב התיירות מתרחשת בקיץ ובחודשים שבהם מזג־האוויר לא גשום.
הרבה מבקרים נמשכים לעיר לראות את גשר מצר טקומה החדש, אשר נפתח ביולי 2007.