המוריאליזם המקסיקני הייתה אחת התנועות האמנותיות החשובות ביותר של המאה ה -20. היא הגשימה את המטרה של חזרה לפופולריות של האמנות בציורי קיר שאבדה עם הזמן. ההשפעות של אמנות זו הגיעו לא רק למקסיקו, אלא גם הדהדו במספר מדינות אמריקאיות, בעיקר בארצות הברית. בנוסף, תנועה זו הפכה את אחד הביטויים האמנותיים החברתיים והפוליטיים החשובים ביותר על פני כדור הארץ. שלושת הנציגים המרכזיים של האמנות הזאת, "שלושת הגדולים", היו אחראים להפצת תנועת האמנות בדרום ארצות הברית.
מבחינה חברתית, התכונה החשובה ביותר של התנועה הייתה המורשת שנותרה לאמנים מקסיקנים ברחבי העולם. במיוחד הייתה זו ההשראה לתחילת תנועת הצ'יקאנו בארצות הברית. תנועה זו הונהגה על ידי אמנים מקסיקנים המתגוררים בארצות הברית. אשר, באמצעות ציורי הקיר, הביעו רעיונות משלהם ובעיות חברתיות באמצע שנות השישים.
השפעה על האמנות העירונית.
האמנות מורליסטית סללה את הדרך לסגנון אמנותי חדש שהחל בארצות הברית, אבל התפשט במהירות ברחבי אמריקה הלטינית: סגנון הגרפיטי. האמנות המוריאליסטית גרמה למאות אנשים לראות, שהקירות הם כלי חשוב להבעת האמנות שלהם, מה שהוביל להופעת אמנות עירונית בחלקים שונים של היבשת האמריקנית. זהו סגנון של אמנות, לחלוטין ללא הגבלות (מעבר לחוקיותה), המאפשרת לכל אדם להרגיש "אמן " ולהשתתף בפיתוח גרפיטי בערים בו הוא מתגורר.
המוריאליסטים המקסיקנים הגדולים ויצירותיהם.
חוסה קלמנטה אורוסקו José Clemente Orozco.
חוסה אורוסקו היה אחד מחברי הקבוצה האמנותית הידועה בשם "שלושת הגדולים". הוא היה טיפוס מופנם ופסימי יחסית, וזה הפך אותו לפחות אהוד מבין שלושת הציירים המפורסמים ביותר של תנועת המוראליסט המקסיקנית. באופן מוזר, אורוסקו ביקר בחריפות את המהפכה המקסיקנית ואת הממשלה שהוקמה לאחר הפלת פרופיריו דיאז. עם זאת, האמנות שלו צברה פופולריות בתחום האמנותי של ארצו. הוא שילב את טכניקות הרנסאנס בנגיעות של המודרניזם המופשט, שנתן לציוריו אופי ייחודי ואפל.
עבודותיו של אורוסקו מתמקדות בעיקר בהצגת התרבות המקומית המקסיקנית לפני הגעתם של הספרדים. עבודותיו יכלו להסביר בקלות את מה שהצייר רצה להציג בציור; הם התייחסו בדרך כלל לסוגיות פוליטיות, המוצגות בציור גדול, כדי להסביר אותם במונחים קונקרטיים. יצירותיו הבולטות ביותר הן: "לידה" (ציור קיר עם נגיעות של הרנסאנס שצויר בין 1923 ו-1924), "התעלה" (עבודה המתארת חיילים הנלחמים במהפכה המקסיקנית שנוצרה ב 1926) ו פרומתאוס (עבודה שצוירה בשנת 1930).
דייגו ריברה.
ריברה היא אחת הדמויות האמנותיות המוכרות ביותר במאה ה -20. שמו הפך לפופולרי עוד יותר תודות ליחסיו עם פרידה קאלו, שעמה התחתן בשנות השלושים לחייו. היה לו סגנון אומנותי עם דמיון אימפרסיוניסטי, כאשר השתמש במחזה של אור וצל באמצעות שילוב של צבעים.
עבודותיו החשובות ביותר היו: "הבריאה"" (יצירה דתית שצוירה בין 1922 ל-1923), ציור הקיר של "ניצול מקסיקו על ידי הכובשים הספרדים"", וציור הקיר של העיר האצטקית טנוכטיטלאן והמאבק למען העצמאות.
דייוויד אלפארו סיקורוס David Alfaro Siqueiros.
היה מורליסט וצייר מקסיקני, שעבודותיו סבבו סביב נושאים מרקסיסטים. האידאולוגיה הפוליטית שלו תמיד הייתה קשורה לקומוניזם. הוא צייר כמה ציורי קיר על קירות המכינה במקסיקו וארגן קבוצות עובדים כדי ליצור איגודים מקצועיים. במהלך הקריירה שלו כצייר, הוא הפיק מספר גדול של ציורי קיר, שדרכם הוא ייצג שינויים פוליטיים, חברתיים ותעשייתיים במקסיקו. לכל יצירותיו הייתה נטייה שמאלנית, עם נטיות קומוניסטיות ברורות. הוא שיתף פעולה עם עמיתו דייגו ריברה לפתוח עיתון מקומי במקסיקו, שהפך למקור העיקרי של המידע הקומוניסטי בארץ. בין "שלושת הגדולים", הוא היה האמן שחווה את ההתפתחות הגדולה ביותר בפוליטיקה; למעשה, הוא האמין שהוא היה חלק מהמזימה שסיימה את חייו של טרוצקי במקסיקו. יצירותיו הבולטות ביותר היו: "האלמנטים"" (מיצג פנטסטי שנוצר בין 1922 ל-1924), "אמריקה הטרופית" (ביקורת על האימפריאליזם האמריקאי) ו"מוות לפולש"" (ייצוג מאבק הילידים נגד הפלישה האירופאית).
כנסיית מר מיכאל
סדר מעמדות
סדר המעמדות
סדר המערכה
פלאוסיופס
פלאוסיופס (שם מדעי: Palaeosyops) הוא סוג נכחד של יונק מפריט פרסה ממשפחת הברונתותריומים, שחי מתחילת ועד אמצע האאוקן באמריקה הצפונית. יונק זה היה קטן יחסית לסוגים מאוחרים יותר כמו המגצרופס והאמבולותריום שהגיעו למשקל של 2 עד 3.5 טונות בקירוב.
הממצאים של יונק זה התגלו בויומינג וכן בקולורדו ובאי אלסמיר שבקנדה, והוגדרו ב-1870 בידי החוקר האמריקני ג'וזף ליידי ובסוג נכללו 4 מינים לאחר שסוגים נוספים בוטלו. הממצאים כללו בעיקר שרידי שיניים שכללו מלתעות, שיניים טוחנות וניבים ארוכים. ניבים אלה דמו לשיני הטפיריים ותחילה הסיקו בטעות שבעליהם היה טורף או אוכל-כול, אך מדובר בטעות - הפלאוסיופס היה צמחוני לחלוטין והניבים עזרו לו להילחם ביריבים או בטורפים בלבד.
הוא היה קטן יחסית והגיע לגודל של פרה בגובה 1.6 מטר ובמשקל 600 עד 800 קילוגרם בממוצע. הוא היה חסר קרניים, אך היה בעל חדק כשל טפיר מעל אפו, איתו "אחז" בענפי עצים ושיחים. הוא היה בעל רגליים קצרות ואורך עצם הזרוע שלו הגיע לאורך 26 סנטימטרים בלבד. מבנה השיניים הותאם לאכילת צמחייה רכה. הייתה לו דו-צורתיות זוויגית בין הזכרים לנקבות, הקטנות יותר.
הוא היה יונק יערות נמוך שהתקיים בסביבה לחה. עם זאת יערות אלה התייבשו והוחלפו בצמחיית ערבה, מה שתרם להכחדתו.
דונטה דיווינצ'נזו
דונטה דיווינצ'נזו (באנגלית: Donte DiVincenzo; נולד ב-31 בינואר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת גולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
קריירת תיכונים ומכללות.
דיווינצ'נזו נולד בעיר ניוארק שבדלאוור, להורים אמריקאים ממוצא איטלקי. בשנים 2014 ו-2015 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון סלסיאנום" לשתי זכיות רצופות באליפות התיכונים של דלאוור, עם ממוצעים של 15.8 ו-22.9 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. בסיום עונת 2015 נבחר לשחקן התיכונים המצטיין בדלאוור.
בשנת 2015 החל ללמוד באוניברסיטת וילאנובה אשר בפנסילבניה, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם מיקל ברידג'ס וג'יילן ברנסון. במשחק התשיעי של עונתו הראשונה סבל משבר בעצם המסרק החמישית של רגלו הימנית, אשר השבית אותו ממשחק עד לסיום העונה. באותה עונה זכתה וילאנובה בטורניר אליפות המכללות בפעם השנייה בתולדותיה, בהובלתם של ג'וש הארט וראיין ארצ'ידיאקונו. בעונת 2016/2017 חזר למשחק פעיל, וקלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל.
בעונתו השלישית והאחרונה בווילאנובה, 2017/2018, רשם ממוצעים של 13.4 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק, והוביל את וילאנובה לזכייתה השלישית באליפות המכללות, לצד ברידג'ס, ברנסון, אריק פסקל ואומארי ספלמן. במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת קנזס קלע 15 נקודות, ובמשחק הגמר מול אוניברסיטת מישיגן הצטיין עם שיא קריירה של 31 נקודות (כולל 5 שלשות), 5 ריבאונדים, 3 אסיסטים ושתי חסימות, בניצחון קבוצתו בתוצאה 79–62. בסיום המשחק זכה בתואר השחקן המצטיין של הפיינל פור.
קריירה ב-NBA.
בדראפט ה-NBA 2018 נלקח דיווינצ'נזו בבחירה ה-17, על ידי מילווקי באקס. בנובמבר 2018 נפצע בעקב רגלו השמאלית ונאלץ להחמיץ 55 משחקים בעונת הרוקי שלו, וכן את כל משחקי פלייאוף 2019, בהם העפילה מילווקי לסדרת גמר האזור המזרחי. בעונתו השנייה עם הבאקס הפך לאחד משחקני הספסל המובילים של הקבוצה, ותרם 9.2 נקודות בממוצע למשחק.
במשחק השלישי של פלייאוף נפצע דיווינצ'נזו בכף רגלו, ונאלץ להחמיץ את המשך הפלייאוף. בהיעדרו, זכתה מילווקי באליפות ה-NBA השנייה בתולדותיה.
ב-10 בפברואר 2022 עבר לסקרמנטו קינגס בטרייד מרובע.
ב-1 ביולי 2022 חתם על חוזה לשנתיים בגולדן סטייט ווריורס.
דונטה דיוינצ'נזו
דונטה דיווינצנזו
הכוכב הבא לאירוויזיון
יורגוס אתאנאסיאדיס
יורגוס אתאנאסיאדיס (ביוונית: Γιώργος Αθανασιάδης; נולד ב-7 באפריל 1993) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת השוער בא.א.ק. אתונה.
קריירה.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצת בוגרים ערך ב-27 באוקטובר 2012, בהפסד 1–2 של קבוצתו פאנטראקיקוס, ששיחקה באותו זמן בליגת העל היוונית. בעונת 2012/2013 ערך שתי הופעות בלבד ובעונת 2013/2014 הופיע 8 פעמים. בעונת 2014/2015 הפך לשוער הראשון של הקבוצה, ושיחק 25 פעמים. בעונת 2015/2016 ערך 24 הופעות בליגה.
ב-29 ביוני 2016 חתם לשלוש עונות באסטרס טריפוליס. בעונת 2016/2017 שימש כשוער השני, בעונת 2017/2018 היה השוער הראשון ובעונת 2018/2019 שב להיות השוער השני.
ב-13 ביוני 2019 חתם בא.א.ק. אתונה עד לתום עונת 2022/2023.
לקראת עונת הושאל לשריף טירספול המולדבית.
אגריוכיירוס
אגריוכיירוס (שם מדעי: Agriochoerus) הוא סוג נכחד של יונק פרסתן הקרוב לגמליים ומשויך לקבוצה בעלי כרית בעל-משפחה הנכחדת מריקואידודונטידה. הוא התקיים במישורי אמריקה הצפונית במהלך סוף תקופת האאוקן עד האוליגוקן. המאובנים שלו הוגדרו לראשונה ב-1850 בידי החוקר ג'וזף ליידי. המאובנים התגלו בססקצ'ואן, טקסס, דקוטה הדרומית ונברסקה.