אנטונובקה (בפולנית: Antonówka; ביידיש: אַנטעניווקע; באוקראינית: Антонівка, אנטוניבקה) הייתה מושבה חקלאית יהודית באמצע הדרך בין קוסטופיל וטוצ'ין , בשטח שנמצא כיום במחוז משנה קוסטופיל במחוז רובנו בחבל ווהלין באוקראינה. ערב מלחמת העולם השנייה המושבה הייתה חלק מהגמינה של טוצ'ין במחוז רובנו בפרובינציית ווהלין של הרפובליקה הפולנית השנייה. המושבה ננטשה בעקבות השואה.
היסטוריה.
היישוב הוקם ב-1833 לאחר ש-27 משפחות יהודיות קנו את הקרקעות במקום, בדומה לעוד מספר מושבות יהודיות שהוקמו באותה תקופה באזור כמו טרוכנברוד. כדי שהיישוב יצליח להתקיים, השלטון של האימפריה הרוסית העניק ליישוב פטור של 25 שנים ממס ופטור של 50 שנים מגיוס תושביו לצבא האימפריה הרוסית.
היישוב גדל עם השנים, ובמפקד אוכלוסין ב-1897 נמנו בו 620 יהודים מתוך 647 תושבים. בשנים שלאחר מכן חלק מהיהודים עזבו את המקום, בין היתר בגלל מצוקה כלכלית בימי מלחמת העולם הראשונה, וב-1921 נמנו בו 482 יהודים, שעדיין היו יותר מ-90% מהאוכלוסייה.
בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב עברה אנטונובקה לשליטת ברית המועצות ב-1939.
השואה.
הגרמנים כבשו את המקום ב-3 ביולי 1941, והיהודים חויבו לשאת טלאי צהוב ולסמן את בתיהם. תוך זמן חודשים ספורים הגרמנים הקימו גטו פתוח והתירו ליהודים להמשיך לעבד את האדמה בפיקוח שוטרים אוקראינים, מצב שהמשיך עד קיץ 1942.
יש שתי גרסאות באשר למה שקרה ליהודי המקום לאחר מכן: לפי גרסה אחת, בקיץ 1942 הגיעו למקום סוכני אס דה וכוחות של משטרת הסדר ומשטרת העזר האוקראינית והובילו את יהודי המקום לאזור קוסטופול, שם היהודים נרצחו בשני בורות הריגה ביחד עם יהודים נוספים מקוסטופול והסביבה; ולפי גרסה שנייה, לאחר שהיהודים אספו את יבוליהם הגרמנים העבירו אותם לגטו טוצ'ין, שרוב ככל יושביו לא שרדו.
המיעוט הפולני שנותר באנטונובקה נמלט לרובנו ב-1943 בעקבות התקפה של צבא המרד האוקראיני (UPA ), ארגון פרטיזני אוקראיני לאומני.
אמליה, נסיכת נסאו-דיאץ
אמליה, נסיכת נסאו-דיאץ' (בהולנדית: Anna Charlotte Amelia van Nassau-Dietz; 23 באוקטובר 1710 – 18 בספטמבר 1777), הייתה אמו של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן.
ביוגרפיה.
אמליה נולדה ב-23 באוקטובר 1710 בלייוורדן, ליאן וילם פריסו, נסיך אורנז' ולמריה לואיזה, רוזנת הסן-קאסל, בתם של קרל, רוזן הסן-קאסל ומריה אמליה מקורלנד.
ב-3 ביולי 1727 התחתנה אמליה עם פרידריך, נסיך הכתר של באדן-דורלאך, ממנו נולדו לה שני בנים. אמליה הייתה מתעמרת במשרתיה ונתקפת לעיתים בהתקפי זעם, מה שעורר חשש שהיא חולה במחלת נפש. בשנת 1732 מת בעלה משחפת, אולם בהלווייתו לא הזילה אמליה דמעה כלל. לאחר מות בעלה חונכו ילדיה על ידי חמיה קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך, אולם אמליה המשיכה להתגורר בטירת קרלסבורג עד מותה ב-18 בספטמבר 1777.
משפחתה.
ב-3 ביולי 1727 התחתנה אמליה עם פרידריך, נסיך הכתר של באדן-דורלאך, ממנו נולדו לה שני בנים:
גביע סינקפילד 2017
גביע סינקפילד 2017 היא תחרות על בשחמט שנערכה בסנט לואיס שבמיזורי, ארצות הברית בין ה-14 באוגוסט ל-19 באוגוסט 2017. בתחרות, השתתפו עשרה רבי-אמנים, רובם מהשורה הראשונה בעולם, ביניהם סגן אלוף העולם, סרגיי קריאקין; ושני אלופי עולם לשעבר, גארי קספרוב ווישוואנתן אנאנד. התחרות ריכזה עניין רב בעיקר בזכות השתתפותו של קספרוב, אחד מהשחמטאיים הטובים בהיסטוריה, שחזר לשחק שחמט באופן מקצועי לאחר 12 שנים מעת פרישתו.
בתחרות זכה לבון ארוניאן עם 24.5 נקודות מ-36 האפשריות, ברמת ביצוע ("פרפורמנס") של 2908 נקודות מד כושר. ארוניאן הקדים את סרגיי קריאקין והיקארו נקמורה, שצברו 21.5 נקודות כל אחד.
קספרוב סיים במקום השמיני עם 16 נקודות, בהקדימו את אנאנד, שסיים במקום האחד לפני האחרון, עם 14 נקודות.
פרסים.
קרן הפרסים עמדה על 150,000 דולר, לפי החלוקה הבאה:
חוקי התחרות.
התחרות כוללת סיבוב בודד של משחקי שחמט מהיר ושני סיבובים של משחקי בזק.
שח-מהיר.
הסיבוב נערך בשלושת הימים הראשונים, כאשר בכל יום שוחקו שלושה סבבים. הסיבוב נערך בשיטת ליגה, כאשר כל שחקן שיחק נגד כל אחד ממשתתפי התחרות האחרים משחק אחד בלבד. זהות השחקן ששיחק בכלים הלבנים נקבע בהגרלה.
לכל שחקן הוקצבו 25 דקות לכל המשחק ותוספת של 10 שניות לכל מסע החל מהמסע הראשון.
ניצחון הקנה לשחקן המנצח שתי נקודות, תיקו זיכה בנקודה בודדת לכל יריב, והמפסיד לא קיבל אף נקודה.
בזק.
שני הסיבובים נערכו בשני הימים האחרונים של התחרות. בכל יום נערכו תשעה סבבים בשיטת ליגה, לפיה כל שחקן התמודד עם שאר השחמטאים בתחרות פעמיים - פעם בלבן ופעם בשחור.
לכל שחקן הוקצבו 5 דקות לכל המשחק ותוספת של 3 שניות לכל מסע החל מהמסע הראשון.
שיטת הניקוד המקובלת שבה ניצחון מקנה לשחקן המנצח נקודה בודדת, תיקו מקנה חצי נקודה לכל יריב והמפסיד נותר ללא נקודות.
מהלך התחרות.
טקס פתיחה ומסיבת עיתונאים.
השתתפותו של קספרוב בתחרות וחזרתו מפרישה ריכזה את תשומת הלב בטקס הפתיחה. מנגד, קספרוב טען שחזר רק לחמשת ימי התחרות ושהוא לא מתכוון לחזור לשחק באופן מקצועי לאחר התחרות. כמו כן הוסיף קספרוב, שאת הכסף שירוויח בתחרות יתרום לעמותות שמאכילות ילדים רעבים באפריקה. קספרוב גם אישר את דבריו של נקמורה אשר טען שקספרוב לא הפייבוריט לנצח בתחרות, אך יהווה אתגר עבור כל השחקנים.
היום הראשון לתחרות.
ביום הראשון נערכו שלושת סבבי 1–3 של משחקי שח-מהיר. בסבב הראשון בלט במיוחד לבון ארוניאן, אשר ניצח את יריבו דויד נבארה באופן מרשים ובכך הצהיר כוונות להמשך התחרות.
קספרוב שיחק טוב ובסגנונו המרהיב, אך 12 שנים של היעדרות מתחרויות וגם גילו המתקדם הותירו את חותמם. קספרוב התקשה לשחק במהירות ונקלע בכל המשחקים למצוקת זמן. למרות זאת, קספרוב בכלים השחורים סיים בתיקו נגד סגן אלוף העולם, סרגיי קריאקין, וכן בשני המשחקים הנותרים סיים בתיקו.
בסוף היום הראשון הבטיח קספרוב שבמשחקים הבאים ישחק באופן יותר אגרסיבי, זאת לאחר שביום הראשון העדיף לשחק באופן הגנתי גם בעמדות שהיה יכול לשחק מסעים נועזים.
היום השני לתחרות.
ביום השני נערכו שלושת סבבי 4–6 של משחקי שח-מהיר.
את משחקי היום השני פתח קספרוב במשחק טוב בכלים השחורים נגד לבון ארוניאן וסיים בתיקו. במשחק השני מימש קספרוב את הבטחתו ובמשחק נגד יאן שיחק קספרוב באגרסיביות ויצא להתקפה נועזת, אך שגויה והפסיד את משחקו הראשון בתחרות.
בסבב השלישי, המשחק בין אלופי העולם לשעבר והיריבים המושבעים קספרוב ואנאנד, משך את תשומת הלב. הציפייה הייתה למשחק התקפי ואגרסיבי, אך השחקנים אכזבו במשחק ידידותי ללא שום זכר ליריבות בין השניים. דרמה קלה נרשמה במשחק כשהשחקנים הסכימו על תיקו טרם הושלמו 30 מסעים והשופט נאלץ להפעיל מחדש את השעון והשחקנים השלימו 30 מסעים והסכימו על תיקו.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1938
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1938, הייתה האליפות האזורית הראשונה שאורגנה על ידי פיב"א. האליפות נערכה ברומא, איטליה בין ה-12 באוקטובר ל-16 באוקטובר 1938.
נבחרת איטליה זכתה באליפות.
דירוג סופי.
דירוג הזוכות נקבע בהתאם להפרשי סלים במשחקים בין שלוש הקבוצות.
הספרייה הלאומית (פולין)
שרלוטה, רוזנת הנאו-ליכטנברג
שרלוטה, רוזנת הנאו-ליכטנברג (בגרמנית: Charlotte von Hanau-Lichtenberg; 2 במאי 1700 – 1 ביולי 1726), הייתה אשתו של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט.
ביוגרפיה.
שרלוטה נולד ב-2 במאי 1700 בבושוויילר שהשתייכה לרוזנות הנאו-ליכטנברג, ליוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג, ולדורותיאה פרדריקה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של יוהאן פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך ויוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך.
בצעירותה ביקש וילהלם, נסיך הכתר של הסן-קאסל את ידה של שרלוטה, אולם היא סירבה, וב-5 באפריל 1717 התחתנה עם לודוויג, נסיך הכתר של דרמשטאדט.
ב-1 ביולי 1726 מתה שרלוטה בדרמשטאדט, והיא בת 26 שנים בלבד. בשנת 1736 מת אביה יוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג, ובנה לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט ירש את נחלותיו. אולם חלק מהנחלות הועברו לרוזנות הסן-קאסל על פי הסכם מוקדם שהיה עמם, ובעקבות כך פרץ סכסוך בין שני הענפים של בית הסן.
משפחתה.
ב-5 באפריל 1717 התחתנה שרלוטה עם לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
שרלוטה מהנאו-ליכטנברג
שארלוטה מהנאו-ליכטנברג
ישראלים אשר היו מועמדים לפרס האוסקר
שרה קרפ
שרה קרפ (10 ביוני 1909 - 15 בינואר 1998) הייתה רופאת ילדים ישראלית, רופאת ילדים בכירה בבית החולים הדסה בתל אביב, עבדה כרופאת ילדים וניהלה מרפאות עירוניות - ציבוריות באזור דרום תל אביב (1941-1979), עסקה בהדרכת סטודנטים במרפאה שניהלה בכפר שלם, ממניחי היסודות של הרפואה הציבורית בעיריית תל אביב.
ביוגרפיה.
קרפ נולדה בדרוהוביץ, גליציה, בריבונות אוסטרו-הונגריה. כשהייתה בת 6 היגרה משפחתה לווינה שם למדה בגימנסיה העברית-הריאלית ע"ש חיות. ב-1927 סיימה את הגימנסיה, ב-1934 סיימה את הלימודים בפקולטה לרפואה בווינה.
בשנת 1934 עלתה קרפ לארץ ישראל מלווה באחיה, יצחק קרפ (לימים פרקליט).
בשנת 1935 לאחר שהות של מספר חודשים בחיפה התיישבה בירושלים. קרפ החלה לעבוד בבית החולים ביקור חולים במחלקת הילדים ובמחלקת אף-אוזן-גרון (1935–1939).