מבצע נזלת נערך ב-18 בינואר 1948 על ידי חטיבת אלכסנדרוני של ארגון ההגנה במהלך מלחמת העצמאות. מטרת המבצע הייתה פיצוץ בתים על גבעת שייח' חסן בכפר סלמה (כיום כפר שלם והאזור שממנו ועד רמת חן, כולל). רוב מטרות המבצע הושגו.
רקע.
הכפר סלמה, שמספר תושביו היה כ-8,000, שכן בלב היישוב היהודי הצפוף של גוש דן, מצפון לכביש שבין תל אביב לשדה התעופה לוד (כיום נמל התעופה בן-גוריון). ממערב גבל הכפר בשכונת התקווה, ומצפונו, במרחק של מעט יותר מקילומטר, שכנה גבעת רמב"ם. למרות מצבו הנחות לכאורה, הטריד כפר זה באש את השכונות היהודיות שבסביבתו: שכונת התקווה, יד אליהו, גבעת רמב"ם, קיבוץ אפעל, 'המפדה האזרחי' (נווה יהושע) ורמת יצחק. כן מנע הירי מכיוון סלמה תנועה סדירה בכביש העובר בין רמת גן לאפעל ולנווה יהושע. כיוון שכך, עוד לפני מבצע 'נזלת', כבר הותקף הכפר כמה פעמים. בין היתר, נערכה פשיטה עליו בלילה שבין 24 ל-25 בדצמבר 1947. פשיטה אחרת נערכה במסגרת מבצע 'יהושע', שבין 31 בדצמבר 1947 ל-1 בינואר 1948.
השטח.
אחד מן המקורות העיקריים לאש ההטרדה מן הכפר היה גבעת שייח' חסן, והיא נבחרה כיעד המבצע. הייתה זו גבעה מוארכת ועליה חמישה בתים (היום: מקומו של בית הספר התיכון בליך ברמת גן). אחד הבתים שימש כבית ספר וכעמדה העיקרית של הערבים. בית אחר היה בלתי גמור. את הגבעה חצתה, מצפון לדרום, דרך עפר, ומשני צידיה התמשכה גדר צברים. בין הגבעה לשטח שבידי היהודים היה פרדס שהקל על התקרבות בהסתר אל היעד. כן היו בקרבת הגבעה פרדסים נוספים.
הכוחות המשתתפים.
גדוד 33.
חטיבת 'אלכסנדרוני', בפיקודו של דן אבן, הייתה אחת מארבע החטיבות הראשונות של 'ההגנה'. אלה היו מופקדות, עד שלב מאוחר של המלחמה, על המרחב שממנו גם גויסו חייליהן. 'אלכסנדרוני' הייתה מופקדת על המרחב שמגוש דן ועד הכרמל. גדוד 33 של החטיבה, בפיקודו של בן ציון פרידן, אשר עליו הוטל המבצע, היה גדוד חי"ש שחייליו גויסו ברמת גן, גבעתיים ובני ברק. שתי המחלקות שהשתתפו במבצע גויסו ב-12 בדצמבר 1947, כחמישה שבועות קודם המבצע, וחסרו ניסיון קרבי. הכוח שהשתתף במבצע מנה 72 חיילים. אלה חולקו לשבע כיתות: ארבע להסתערות, אחת לחסימה, כיתה לריתוק וכיתה לחיפוי. לשלוש מן הכיתות המסתערות צורפו חבלנים, שניים לכל כיתה, אשר 'הושאלו' מחי"ש תל אביב (לימים חטיבת גבעתי (תש"ח)). הנשק כלל ארבעה מקלעים ברן, רובים, תת-מקלעים סטן ורימונים.
הערבים.
גודל הכוח הערבי על הגבעה לא היה ידוע במדויק, וגם לא היה קבוע, אך נאמד ב-50 איש לערך. אלה היו חמושים בנשק קל, חלקו אוטומטי.
תוכנית המבצע.
את הרעיון לפשוט על הגבעה, כדי לפוצץ את הבתים שעליה, העלה מפקד גדוד 33. על פי התוכנית, נועד כוח הריתוק לפתוח באש כמה דקות טרם ההסתערות על הבתים שעל הגבעה. ההסתערות עצמה נועדה לכלול שני שלבים: בשלב הראשון כיבוש שלושה מן הבתים, כל אחד בידי כיתה, ופיצוצם; בשלב השני היו שתיים מן הכיתות אמורות לכבוש את שני הבתים הנותרים ולפוצצם. כוח החסימה נועד למנוע הגעת תגבורות, וכוח החיפוי נועד להעסיק באש את סלמה וצומת סמוך.
מהלך המבצע.
הכוח המסתער יצא לדרכו מגבעת רמב"ם, בעוד יתר הכוחות יוצאים מן 'המפדה האזרחי', ונערך בעמדות ההסתערות כמתוכנן בשעה 03:45, לפנות בוקר 18 בינואר 1948. אש הריתוק הייתה חלשה בהרבה מן המתוכנן, ואף היא הגיעה באיחור. כיוון שחלפה השעה המיועדת להסתערות, 04:00, תקפו הכיתות המסתערות את הגבעה וריכזו את ההתקפה על בניין בית הספר. הערבים שעל הגבעה הבחינו בכוח המתקרב ופתחו באש, תחילה בלתי מדויקת. בזמן ההסתערות על בניין בית הספר נפצע מפקד הכוח המסתער, וחייל אחר נפצע קשה. לאחר כמה דקות נכבש הבניין והוכן לפיצוץ. כוח ערבי ניסה להגיע מסלמה לכיוון הגבעה, אולם נתקל בחסימה ונהדף. בהמשך נתפסו עוד שלושה בניינים והוכנו אף הם לפיצוץ. הכוח התוקף לא הצליח לכבוש את אחד הבניינים, אשר הכוח המגן עליו גילה התנגדות חזקה. ארבעת הבניינים שנכבשו פוצצו, ניתן אות לנסיגה, ובשעה 05:00 לערך, לאחר כשעה של קרב, נעו הכוחות אל רמת יצחק.
אחרית דבר.
אבדות הכוח התוקף היו הרוג אחד, מפקד המחלקה אריאל אנקלביץ' - ההרוג הראשון של החטיבה במלחמה - ושני פצועים. אבדות הערבים אינן ידועות. בעקבות המבצע הוקל הלחץ ממנו סבלו השכונות היהודיות שסבבו את סלמה.
לקריאה נוספת.
גרשון ריבלין, חטיבת אלכסנדרוני במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, 1964, עמ' 128–135
Dusk Till Dawn
Dusk Till Dawn (בעברית: חשכה עד עלות השחר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הבריטי זאין מאליק, בשיתוף הזמרת האוסטרלית סיה. השיר יצא לאור ב-7 בספטמבר 2017, תחת חסותה של חברת התקליטים RCA רקורדס.
רקע וכתיבה.
את השיר כתבו זאין מאליק, סיה וגרג קורסטין, והוא הופק על ידי קורסטין גם כן.
לאחר שהוחלט כי מאליק ישתף פעולה עם סיה, הודלפו שמועות רבות ברשתות החברתיות על כך ששיתוף הפעולה עתיד לצאת בכל רגע. שמועות אלה הופרכו באותם רגעים. לאחר מכן, למען הסר ספק פרסמו מאליק וסיה באינסטגרם שלהם את תאריך יציאתו המדויק של השיר.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי מארק ווייב. הקליפ הוא מעין סרט אקשן. בתחילת הקליפ ניתן לראות את זאין ולאחר מכן בחורה הנושאת מזוודה שנראית כחשודה. באותו זמן ניתן לראותה כשהיא נחטפת בידי אנשים, ואז הסרט מתחיל. בין לבין ניתן לשמוע ולראות פיצוצים, יריות, וכולי.
מונה הצפיות של הקליפ נכון לנובמבר 2020, עומד על למעלה מ-1.4 מיליארד צפיות, דבר אשר הופך אותו ל-3 הנצפה ביותר של מאליק, ול-11 הנצפה ביותר של סיה.
מיקומי שיא.
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים, ואף הצליח להגיע למקום ה-44 במצעד הבילבורד הוט 100.
קרלה הילס
קרלה אנדרסון הילס (באנגלית: Carla Anderson Hills; נולדה ב-3 בינואר 1934) היא אשת ציבור ומשפטנית אמריקאית. כיהנה כמזכירת השיכון והפיתוח העירוני בממשל ג'רלד פורד, וכנציבת הסחר של ארצות הברית. היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה כמזכירת השיכון והפיתוח העירוני והאישה השלישית לכהן בקבינט הפדרלי של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
נולדה בשם קרלה אנדרסון בלוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה. היא קיבלה את בעלת תואר B.A. מאוניברסיטת סטנפורד, לאחר שלמדה במכללת סנט הילדה שבאוניברסיטת אוקספורד. היא בוגרת אוניברסיטה במשפטים מאוניברסיטת ייל ובשנת 1958 נישאה לרודריק מ. הילס, שנת סיום חוק לימודיה.
הילס התקבלה לבר המשפטים בקליפורניה בשנת 1959, ושימשה לעוזרת של התובע הכללי של לוס אנג'לס בשנים 1959–1961. מ-1962 עד 1974 הייתה שותפה במשרד עורכי דין. בשנת 1972, היא הייתה מורה מן החוץ באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. היא נשיאתה לשעבר של האיגוד הלאומי של עורכות הדין.
היא הייתה עוזרתו של התובע הכללי של ארצות הברית ועמדה בראש המחלקה האזרחית של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בטרם נקראה לשרת כמזכירת השיכון והפיתוח העירוני. אליוט ריצ'רדסון, אז התובע הכללי של ארצות הברית, ביקש למנותה לעוזרתו ב-1973, אך הוא התפטר זמן קצר לאחר מכן בעקבות פרשת ווטרגייט. את ההצעה חידש יורשו, ויליאם בארט סאקסביה, ב-1974.
חוסר הניסיון המשמעותי של הילס היה נושא שנוי במחלוקת במהלך הדיונים על מועמדותה לעמוד בראש מחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית. בין השנים 1978 ל-1989 היא שוב עבדה כעורכת דין, והיא שימשה כיושבת העירוני המכון העירוני בשנים 1983–1988.
הילס שימשה כנציבת הסחר של ארצות הברית תחת הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש מ-1989 עד 1993. בין 2007 ל-2017 כיהנה כיושבת ראש המועצה ליחסי חוץ.
היינריך השביעי, מלך סיציליה
סטניסלאבה לשצ'ינסקה
סטניסלאבה לשצ'ינסקה (בפולנית: Stanisława Leszczyńska; 8 במאי 1896 – 1 במרץ 1974) הייתה מיילדת פולנייה, שהייתה כלואה במחנה הריכוז אושוויץ במלחמת העולם השנייה, שם היא יילדה למעלה מ-3,000 תינוקות. היא מועמדת רשמית לתהליך הקאנוניזציה על ידי הכנסייה הקתולית. הכביש הראשי שמוביל באושוויץ למוזיאון אושוויץ בירקנאו קרוי על שמה; וכן רחוב בעיר לודז'.
ביוגרפיה.
סטניסלאבה לשצ'ינסקה נולדה למשפחה פולניה קתולית, האב יאן זמברצ'י, נגר במקצועו ואשתו הנריקה גרו בלודז', שהייתה אז חלק מארץ הוויסלה ברוסיה הפולנית. אביה גויס לצבא הקיסר, כשהייתה ילדה, ונשלח לטורקיסטן. אמה עבדה משמרות בנות 12 שעות על מנת לאפשר ללשצ'ינסקה ללמוד בבית ספר פרטי, בו פולנית הייתה שפת הלימוד. כשאביה שוחרר, בשנת 1908, המשפחה נסעה לברזיל על מנת להטיב את מצבם הכלכלי, והתמקמה בריו דה ז'ניירו. לשצ'ינסקה למדה שם גרמנית וספרדית. הם חזרו לפולין אחרי שנתיים. לשצ'ינסקה סיימה בית ספר תיכון ב-1914, בזמן שפרצה מלחמת העולם הראשונה ואביה גויס שוב. היא נשארה עם אמה ושני אחים צעירים. ב-17 באוקטובר 1916 לשצ'ינסקה נישאה לברוניסלב, דפס במקצועו.
לשצ'ינסקה ילדה ב-1917 בן בשם ברוניסלב ולאחר שנתיים נולדה סילביה. ב-1920 המשפחה עברה לוורשה. היא נרשמה ללימודי מיילדות וסיימה את לימודיה בהצטיינות ב-1922, והמשפחה חזרה ללודז'. היא קיבלה עבודה בתור מיילדת, ונולדו לה שני בנים נוספים.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, משפחת לשצ'ינסקה נאלצה לעבור מהרחוב בו גרו, כי נכלל בשטחי גטו לודז'. לשצ'ינסקה החלה לסייע ליהודים בגטו והעבירה מזון ומסמכים מזויפים. היא נתפסה על ידי הגסטפו ב-18 בפברואר 1943 ונעצרה יחד עם שלושת ילדיה הצעירים. בעלה ובנה הבכור הצליחו לברוח מהעיר. הגרמנים שלחו את שני הבנים לעבודת פרך במחצבות אבן במחנה הריכוז מאוטהאוזן. לשצ'ינסקה לא שבה לראות את ברוניסלב, בעלה.
במחנה הריכוז אושוויץ.