עבור ספורטאים ואתלטיים הוכח כי השימוש בציוד מגן כגון קסדה מפחית משמעותית את הסיכוי לסבול מזעזוע מוח במקרה של חבלה בראש.
ידוע כי לספורטאים העוסקים בפוטבול אמריקאי סיכון גבוה לסבול מזעזוע מוח, וחוקי המשחק משתנים עם הזמן כדי לשמור על מצבם הבריאותי של השחקנים. כמו כן, טכנולוגיות חדשות מיושמות כל הזמן בקסדות של השחקנים כדי להפחית את הסיכוי לזעזוע מוח.
טיפול.
אדם אשר סובל מזעזוע מוח צריך להיות בהשגחה כמספר שעות לאחר הפציעה. אם האדם מפתח את אחד התסמינים הבאים: הקאות חוזרות ונשנות, החמרה בכאב הראש, סחרחורות, ראייה כפולה, פרכוסים, נמנום מופרז, דיבור לא ברור, הליכה לא יציבה, חולשה או חוסר תחושה בידיים או רגליים עליו להגיע באופן מיידי למחלקת טיפול נמרץ כדי לבצע בדיקות נוספות.
באופן מסורתי נהגו להעיר את האדם הסובל מזעזוע מוח מספר פעמים בלילה הראשון לאחר הפציעה. עם זאת, לאחרונה קיים ויכוח האם הפעולה הזו אכן הכרחית והאם יש יתרון בשינה רציפה לאחר חבלה ראשית.
במרבית המקרים סימפטומי החבלה חולפים כשבוע מתום הפציעה. בכעשרה אחוזים מהמקרים הסימפטומים עשויים להמשך שבועות ואך חודשים, אז מוגדרת "תסמונת שלאחר זעזוע מוח" (post concussion syndrom).
הטיפול הנפוץ במרבית המדינות (בארצות הברית, רוסיה ואירופה) לטיפול בזעזוע מוח הוא מנוחה פיזית וקוגניטיבית עד שכל התסמינים הרלוונטיים לזעזוע מוח חולפים. עם זאת, ישנם נוירולוגים המסתייגים מכך ומתייחסים לסימפטומים ככאלה שיעברו מאליהם ללא צורך בהתנהגות מיוחדת.
מנוחה פיזית
פעילות גופנית- הימנעות מכל פעילות ספורטיבית, ובמיוחד כזו הגורמת להאצת דופק ונשימה. כמו הרמת משקל, פעילות אירובית, והימנעות מעבודות בית כגון ניקיונות.
מזון- מומלץ לאכול קל, ביתי ומבושל. להימנע ממאכלים קרים ומאכלים המעמיסים על מערכת העיכול. במקרים של בחילות חזקות יש הממליצים זמנית להמעיט באכילה. יש להימנע לחלוטין מאלכוהול, סמים, ויש הממליצים להימנע מקפאין. כמו כן יש להזהר בלקיחת תרופות (גם כאלה שאינן דורשות מרשם) ללא המלצת רופאים בתקופה זו.
מנוחה מנטלית
הימנעות מפעילויות הדורשות ריכוז ולמידה: לימוד, קריאה, צפייה במסכים, משחקי וידאו, שליחת מסרונים, כתיבה.
הפחתת לחץ רגשי וחרדות. חרדות ולחץ אשר נפוצים במצבי זעזוע מוחי ובמיוחד אם הסימנים מתארכים ושגרת החיים נפסקת, עשויים להחמיר סימפטומים כגון כאבי ראש, ולעכב את ההחלמה.
חזרה הדרגתית לשגרה
לאחר שהסמפטומים נחלשים מאוד וישנן תקופות גדולות טובות- ניתן להגדיל בהדרגה פעילויות- עבודות בית, לאחר מכן ספורט קל, ובהמשך משימות ריכוז קלות. מומלץ לחזור לעבודה או ללימודים בהדרגה.
יש הממליצים להמתין עד שהסימפטומים נעלמים לחלוטין למשך 24 שעות לפחות, עד שמוסיפים פעילויות.
אוריה החיתי
אומד חסר הטיה
קופי ענן
ישעיהו פרס
ישעיהו פְּרֵס (ז' באדר ה'תרל"ד - כ"א בסיוון ה'תשט"ו, 2 במרץ 1874 - 11 ביוני 1955) היה מחנך וחוקר ארץ ישראל.
תולדותיו.
פרס נולד בירושלים, בנם של חיים פרס, בלשן ממחיי השפה העברית ומבוני העיר ירושלים, ושרה, שהייתה מורה בבית הספר לבנות שייסד מונטיפיורי.
בית המשפחה בילדותו היה בעיר העתיקה בירושלים, בחצר ר' נחום משקלוב ברחוב הכרי, בצמוד לחצר רייסין. לאחר מכן, התגורר רוב חייו בשכונת זיכרון משה, בקרבת בית הספר למל, שאותו ניהל במשך כ-40 שנה. הרחוב הקטן בו גר, המחבר בין רחוב ישעיהו ורחוב בליליוס, נקרא על שמו עוד בחייו.
הוא יזם והקים גופים וארגונים שונים, בהם הסתדרות המורים (פרס היה מזכירה הראשון); ועדת השמות הממשלתית, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, והלשכה הירושלמית של בני ברית, שאותה ניהל.
פרס חיבר כמה ספרי-מסע, גאוגרפיה וטופוגרפיה, אך יצירתו הגדולה היא אנציקלופדיה גאוגרפית-היסטורית של ארץ ישראל בארבעה כרכים.
מושב גבעת ישעיהו שבעמק האלה ורחוב בירושלים על-יד בית הספר למל נקראים על שמו.
חוק יובש
חוק יובש הוא שם כללי לכל חוק האוסר על ייצור, הובלה, ייבוא, ייצוא ומכירה של משקאות אלכוהוליים. לעיתים, מאפשר החוק שימוש במשקאות אלכוהוליים לצרכים דתיים, רפואיים ומדעיים.
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, רווחה התפיסה לפיה המדינה אחראית לרווחתם וטובתם של האזרחים ובין השאר עליה לחוקק חוקים אשר יגנו על האזרחים מפני הרעות שהם גורמים לעצמם. בעקבות הנזקים הרבים הנגרמים משתייה עודפת של משקאות חריפים, כשכרות ואלכוהוליזם, עלה בתחילת המאה ה-20 הרעיון לאסור מכירת משקאות חריפים ובכך לפתור את הבעיות הללו. בארצות הברית הרעיון קודם על ידי מפלגת האיסור, שעיקר מצעה נגע לאיסור מכירת משקאות אלכוהוליים. בעקבות זאת, נחקקו חוקי יובש במספר מדינות. אולם החוקים הללו בוטלו, ומאז אמצע המאה ה-20 אין מדינות חופשיות בהן יש חוקי יובש.
הסיבות לביטול חוקי יובש.
הדעה הרווחת היא שחוקי יובש בוטלו מכיוון שהם כשלו ולא הצליחו למנוע שתיית משקאות חריפים. אך יכולות להיות סיבות אחרות לביטול החוקים, כמו התפשטות הדעה המתירה לאדם לנהוג כרצונו גם כאשר הוא גורם לעצמו נזק, התגברות "השוק השחור" של האלכוהול והגדלת הפשיעה (בארצות הברית לדוגמה החלו ארגוני המאפיות לתפוס מקום משמעותי ומסוכן) וסיבה נוספת היא השפעתם של בעלי הון על המחוקקים (אשר היו מעוניינים בהחזרת הסחר במשקאות אלכוהוליים).
מדינות בהן היה חוק יובש.
במאה ה-20 נחקקו חוקי יובש במספר מדינות:
חוק היובש בארצות הברית.
ב-16 בינואר 1919 נחקק בארצות הברית התיקון ה-18 לחוקתה, אשר אסר על "ייצור, הובלה ומכירה של משקאות חריפים" בכל ארצות הברית. עם כניסתו של התיקון לתוקף כשנה מאוחר יותר (ב-16 בינואר 1920) החלה בארצות הברית תקופת היובש.
חוק זה בוטל על ידי התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית מ-17 בפברואר 1933, שאפשר מחדש מכירת משקאות אלכוהוליים. עד היום, זהו המקרה היחיד בחוקת ארצות הברית שבו תיקון אחד לחוקה ביטל תיקון אחר.
גיל נעמתי
אגלרונד
תאוריית קונספירציה
סינדי לאופר
סינת'יה אן סטפני "סינדי" לאוֹפֶּר (Cynthia Ann Stephanie "Cyndi" Lauper; נהגה "לוֹפֶּר"; נולדה ב-22 ביוני 1953) היא זמרת, פזמונאית, שחקנית אמריקאית ופעילה לזכויות אדם שהקריירה שלה נפרשת על פני ארבעה עשורים.
לאופר פרצה לתודעה לאחר שהוציאה את אלבומה "She's So Unusual" בשנת 1983, שזיכה אותה בפרס גראמי לתגלית השנה והפך אותה לאמנית הראשונה בהיסטוריה עם ארבעה להיטים מאלבום בכורה בחמישייה הראשונה במצעד הבילבורד הוט 100. הייתה מראשוני כוכבי ה-MTV ואף הייתה הראשונה להשתתף באירועי הרסלמניה של ה-WWE.
אלבומה "Memphis Blues", שיצא בשנת 2010 והיה מועמד לגראמי, הפך לאלבום הבלוז המצליח ביותר במצעד הבילבורד 200 בשנה זו, ושהה במקום הראשון במשך 13 שבועות במצעד הבלוז האמריקאי.
לאופר גם כתבה והלחינה לבדה את כל השירים למחזמר ברודוויי המצליח "Kinky Boots", שזכה למספר הגדול ביותר של מועמדויות בטקס פרסי הטוני לשנת 2013, בהם זכה המחזמר ב-6 פרסים, ביניהם גם פרס המחזמר הטוב ביותר והמוזיקה המקורית הטובה ביותר שהוענקו ללאופר, מה שהפך אותה לאישה הראשונה אי פעם שזכתה לבדה בקטגוריה "המוזיקה המקורית הטובה ביותר". בעקבות המחזמר, זכתה בפרס גראמי נוסף. היא נכללת בתערוכת "נשים ברוק" של היכל התהילה של הרוק אנד רול, בשנת 2015 נכנסה להיכל התהילה של כותבי השירים ובשנת 2016 קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
סינדי הפכה במהלך השנים לאייקון תרבות ובמהלך הקריירה שלה, הוציאה 12 אלבומים, יותר מ-40 סינגלים ונכון ל-2011 מכרה יותר מ-50 מיליון אלבומים ו-20 מיליון סינגלים ברחבי העולם, זכתה במספר פרסים הכוללים פרס גראמי, פרס אמי, פרס טוני, VMA, בילבורד, פרס המוזיקה האמריקאית ועוד, מה שהופך אותה לאחת האמנים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
1953–1975: ראשית חייה.
סינת'יה אן סטפני לאופר נולדה ברובע קווינס שבניו יורק לפרד לאופר (מהגר גרמני) ולקת'רין דומיניק (מסיציליה). יש לה אחות גדולה בשם אלן ואח קטן בשם פרד. כבר מגיל צעיר לאופר החלה לצבוע את שיערה בצבעים שונים ולהתלבש שונה. צבע השיער הראשון שלה היה ירוק, לכבוד יום פטריק הקדוש, כשהיא רק בת 9.
בילדותה אהבה מאוד מוזיקה ואמנות וחיפשה כל הזמן דרכים לבטא את עצמה. הוריה התגרשו כאשר הייתה צעירה מאוד. בתקופה זו אמה עבדה בעבודות מזדמנות בתור מלצרית כדי לפרנס את סינדי והאחים שלה. אמה עודדה אותה להיות פעילה ויצירתית.
בגיל 12, היא החלה ללמוד לנגן בגיטרה, והתחילה לכתוב שירים. השיר הראשון שלמדה לנגן על גיטרה היה "Greensleeves". לאופר עברה בין 4 בתי ספר שונים ולבסוף נשרה מהלימודים ונסעה לטייל בקנדה עם כלבה ספרקי, במטרה למצוא את עצמה. לאחר מכן חזרה לניו יורק.
1976–1982: תחילת הקריירה ולהקת בלו אנג'ל.
באמצע שנות ה-70 החלה לאופר להופיע במסגרת להקות שונות במועדונים שונים בניו יורק.
ב-1977 הוציאה לאופר סינגל ראשון בלבד, "You Make Loving Fun", חידוש לפליטווד מק אבל השיר נכשל ולא נכנס לאף מצעד. באותה השנה היא לקחה שנה חופש משירה, עקב בעיות במיתרי הקול. למרות תחזיותיהם הקודרות של שלושה רופאים שונים, לפיהן לא תוכל לשוב לשיר, חזרה לאופר לשיר בעזרתה של מפתחת הקול קטי אגרסטה.