אפשרות נוספת היא שימוש בסיפור מסגרת שבו מתחיל התסריט ב"עתיד" העלילתי וחוזר לנקודת התחלה בעבר, ממנה הוא מתקדם עד שהוא שב לנקודה שהוצגה בסצנה הראשונה. כך למשל, הסרט "שדרות סאנסט" (1950) מתחיל בהתמקדות בגווייה הצפה בבריכה. קולו של השחקן ויליאם הולדן המשחק את הגיבור בסרט, מזמין את קהל הצופים לראות כיצד הוא הגיע למצב עגום זה, והסרט חוזר אחורה בזמן אל האירועים שקדמו לרצח, והובילו אליו. חלוץ השימוש בטכניקה זו הוא הסרט האקספרסיוניסטי הגרמני משנת 1919 "הקבינט של ד"ר קליגרי".
סצנת הפלשבק יכולה לארוך שניות ספורות, דקות אחדות, או כבמקרה של "סיפור המסגרת" - לאורך רוב הסרט. לעיתים נראה סצינות של "פלשבק בתוך פלשבק", כלי תסריטאי שבו יש להשתמש בזהירות על מנת לשמור על העניין וההבנה של הצופה במתרחש על המסך.
שימוש מעניין ב"פלשבק" וב"פלשפורוורד" יש בסרטו של קוונטין טרנטינו "ספרות זולה" (1994). הסרט כולו מציג שלושה סיפורים, עם דמויות שחלקן משותפות ומתרחשים סביב אירועים שחלקם משותפים, אחד מהם עוסק בשוד במסעדה והשני ברצח כפול בעת גביית חובות סחר בסמים. אולם הסיפורים אינם מצויים בתוך סיפור מסגרת. מקצת הסצינות קודמות לשוד במסעדה, ומקצתן מאוחרות לו, וחלקן מראות את אותו האירוע עצמו מזוויות ראייה שונות. כך למשל, הסצנה בה המתאגרף (ברוס ויליס) מקבל מן החייל את שעונו של אביו, היא פלשבק לשנות ה-50, מתוך רצף עלילתי (סיפור המתאגרף שסירב למכור את הקרב) הנמצא כ-48 שעות מאוחר יותר לסיפור המסגרת העוסק בשוד במסעדה, ומהווה "פלשפורוורד" לסיפור המסגרת.
פלאשבק
פלאש בק
גרשון שקד
גרשון שקד (8 ביולי 1929 – 28 בדצמבר 2006) היה חוקר ספרות עברית, בין הבולטים במבקרי הסיפורת העברית וחוקריה וזוכה פרס ישראל לחקר הספרות העברית.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
שקד נולד בשנת 1929 בווינה בירת אוסטריה בשם גֶרהַרד מַנדֶל (Gerhard Mandel). הוריו היו פליטים לא משכילים, שהיגרו לווינה במלחמת העולם הראשונה. בעמל רב הפכו לבעלי חנויות בדים, ובעקבות מלחמת העולם השנייה הפכו שוב לפליטים חסרי כל בפלשתינה. אחרי שהגיעו ארצה סחרו בסמרטוטים.
לאחר האנשלוס, ב-1938, כשהיה בן תשע, נאסר אביו על ידי הנאצים לתקופה ממושכת. בליל הבדולח עבר טראומה שנחרתה בזכרונו כילד. כעבור שנה, ב-1939, נשלח שקד לבדו לארץ ישראל, במסגרת עליית הנוער, ובחמש השנים שלאחר מכן התחנך בפנימייה "משק ילדים" בפרדס חנה. הוריו, שהגיעו כמה חודשים אחריו, התיישבו בשכונת פלורנטין בתל אביב. כאשר סיים את הפנימייה בגיל 14 נשלח ללמוד בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, והתגורר חלק מהזמן במשפחה אומנה בירושלים, ולאחר מכן עבר לתל אביב, סיים את לימודיו בגימנסיה הרצליה ב-1948 ובאותה שנה התגייס לצה"ל לתותחנים. חוויות ילדותו הקשות מונצחות בספרו "מהגרים" (2002).
חוקר הספרות העברית.
בשנת 1950 החל בלימודי ספרות באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1960 החל ללמד בחוג לספרות עברית. ב-1964 קיבל תואר דוקטור, ובין השנים 1964–1965 למד ספרות גרמנית, ואנגלית באוניברסיטת ציריך בשווייץ. ב-1975 מונה כפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית. שימש ראש החוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים, וראש החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. פרש לגמלאות מן האוניברסיטה העברית ב-1997, והחל ללמד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מפעלו הספרותי הגדול של שקד הוא סדרת הכרכים "תולדות הסיפורת העברית 1880–1980" – חמישה ספרי מחקר מקיפים שפרסם בין 1977 ל-1998. בספרי מחקר אלו טווה את המונח "עלילת העל הציונית", והצליח להתבונן על מרחב היצירה הספרותית בישראל ממעוף הציפור, ולחלץ את ההיגיון הפנימי של המערכת הספרותית כולה. מחקר זה זיכה אותו בפרס ביאליק ב-1986 ובפרס ישראל ב-1993.מחקריו על ספרויות יהודיות בלשונות לעז זיכו אותו בפרס בהט ב1994. לפי ספרי "תולדות הסיפורת העברית" ערכה תמר לוטן את סדרת "לשון המראות" אודות הספרות העברית בטלוויזיה החינוכית.
שקד היה חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. כתב כעשרים ספרי ביקורת ומחקר בתחום הסיפורת העברית, מאות מאמרים, וכן ספרות אוטוביוגרפית. חקר בין היתר את יצירות מנדלי מוכר ספרים וש"י עגנון, ואת המגמות הכלליות בספרות העברית לדורותיה – הן בראייה לאחור והן בעת התרחשותן.
ב-9 בדצמבר 1989, הוצתו מכוניתו ודלת ביתו של שקד, לאחר שחתם על עצומת "הפורום המתון" שקראה לממשלה לנהל משא ומתן עם הפלסטינים. ארגון הימין הרדיקלי "הסיקריקים" לקח אחריות על המעשה.
גרשון שקד נפטר בירושלים ב-28 בדצמבר 2006 בעת ניתוח לב, בגיל 77. הותיר אחריו את אשתו, חוקרת הספרות ד"ר מלכה שקד ושתי בנות, אחת מהן היא במאית הטלוויזיה והמפיקה דלית קימור, השנייה היא אפרת גולן, ניהלה בית ספר תיכון.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
ביטול פעיל
ביטול פעיל (active cancellation) הוא טכניקת לוחמה אלקטרונית מתקדמת, המהווה סוג אקטיבי של אמצעי-נגד אלקטרוניים. היא משמשת להגנה על כלי טיס.
מערכת ביטול פעיל עושה שימוש במקלט כדי לקלוט איומים אלקטרומגנטיים - מכשירי מכ"ם של האויב, העשויים לזהות את הפלטפורמה המוגנת. לאחר שהאיום נקלט, המערכת מבצעת אבחון של האופן שבו המכ"ם המאיים אמור לראות את הפלטפורמה המוגנת, ושולחת חזרה, לכיוון המכ"ם המאיים, גל בחצי הפאזה של הגל שהגיע מהמכ"ם המאיים. כתוצאה מכך, נוצרת התאבכות הורסת, והמכ"ם המאיים אינו קולט גלים שהיו אמורים לחזור מהפלטפורמה המוגנת.
ביטול פעיל נחשב לטכניקה קשה ביותר לביצוע, מכיוון שלשם מימושה נדרשת ידיעה כיצד כל חלק וחלק מגוף המטוס "נראה" למכ"ם. כמו כן, קצב המתקפים הגבוה בכמה ממערכות המכ"ם המודרניות גורם לכך שמערכת ביטול פעיל יעילה תצטרך לקלוט את האיום, לעבד את נתוניה, ליצור גלים בפאזות המתאימות ולשדרם תוך פרקי זמן קצרים ביותר (פחות מ-1 מיקרו שנייה).
מערכות ביטול פעיל נמצאות בשירות מבצעי, לפי הערכות שונות, כחלק מחליפות לוחמה אלקטרונית מדגם SPECTRA מתוצרת חברת תאלס, המותקנות על מטוסי דאסו ראפאל שבשירות חיל האוויר והצי הצרפתיים. מטרתן להקנות תכונות דמויות-חמקנות למטוס שאינו חמקן בצורתו הגאומטרית.
Antichrist Superstar
Antichrist Superstar הוא אלבום של להקת המטאל מרילין מנסון.
Antichrist Superstar (וריאציה על שם אופרת הרוק Jesus Christ Superstar של אנדרו לויד ובר) יצא ב-1996 ויצר מודעות ציבורית רבה כלפי הלהקה, בעיקר בגלל הגישה האנטי-נוצרית המופגנת שלו, שגם גררה הפגנות רבות נגד הלהקה. הוא הופק בידי מנסון וטרנט רנזור.
האלבום יכול להיחשב לאלבום-קונספט - הוא מתאר סיפור בן שלוש מערכות שנושאן הוא דמות מנוצלת אך אדישה למצבה, שמינה אינו ברור והיא מושווית לתולעת, שבסופו של דבר משתגעת והופכת ל"אנטיכריסט", סוג של שטן שמכונה כאן "קרן קטנה". רוב האלבום מעורפל במתכוון, כדי שכל מאזין ימציא את הפירוש המתאים לו. עטיפת האלבום עמוסה בפרטים וכוללת תמונות של הלהקה, דמות שהופכת מתולעת למלאך, סמלים מתורת הקבלה ותרשימים רפואיים. ניתן לראות את האלבום גם כחצי-אוטוביוגרפיה של מנסון, עם התייחסות שלו לרבדים שונים של חייו.
אין בציבור הסכמה מהו אלבומה הטוב ביותר של הלהקה, Antichrist Superstar או אלבומה הבא, Mechanical Animals. מחוץ לארצות הברית, שני האלבומים שבאו אחר כך הם אלה שמועדפים על המעריצים. הלהיטים מתוך האלבום הם Antichrist Superstar ,The Beautiful People ו-Irresponsible Hate Anthem. האלבום הגיע למקום הראשון ברשימת האלבומים הנמכרים בארצות הברית.
בשיר The Beautiful People באלבום זה ישנה התייחסות מובהקת לאחת מרציחותיו של צ'ארלס מנסון, כאשר מוזכרת בשיר השורה "?How does it feel to be one of the beautiful people", שאותה כתבו הרוצחים בדם על דלתה של אחת הקורבנות, שרון טייט.
רשימת השירים.
רשימת השירים מחולקת לשלושה "Cycles" (מחזורים), אף על פי שכל השירים מוקלטים על גבי תקליטור אחד.
Cycle I - The Heirophant
Cycle II - Inauguration of the Worm
Cycle III - Disintegrator Rising
רצועה מוחבאת שיכולה להיחשב כפרולוג וגם כאפילוג
רם-און
נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל
נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל ייצגה את מדינת גרמניה המזרחית עד איחוד גרמניה בשנת 1990.
נבחרת הכדורגל לא הייתה נבחרת מצליחה כמו שכנתה מהמערב. לזכותה של הנבחרת הופעה אחת בלבד בגביע העולם בכדורגל, ב־1974 שהתקיים במערב גרמניה, שגם זכתה בתואר. באותו טורניר הדהימה גרמניה המזרחית את שכנתה מהמערב, בתוצאה 1:0 בשלב הבתים, במשחק פוליטי טעון. כמו כן, הנבחרת מעולם לא הצליחה להעפיל לטורניר אליפות אירופה בכדורגל.
לעומת זאת, הנבחרת קצרה הצלחות באולימפיאדות: באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה גרמניה המזרחית במדליית ארד, באולימפיאדת מונטריאול (1976) במדליית הזהב, ובאולימפיאדת מוסקבה (1980) במדליית כסף, לאחר ניצחון על נבחרת ברית המועצות בחצי הגמר.
לוכוס
רע&quot;ם
החזית הדמוקרטית לשוויון
התנועה הערבית להתחדשות
תאופיק טובי
עיינות
עיינות (עֲיָנֹות) הוא כפר נוער במישור החוף הדרומי, כ-3 ק"מ מדרום-מערב לנס ציונה, בתחום המועצה האזורית גן רווה.
היסטוריה.
לפי זאב וילנאי, שם המקום ניתן לו בשל מעיינות המים המפכים בשטח המוסד. לפי גרסה אחרת שם המקום הוא סמלי, ונגזר מפסוק בתורה: