בנדיקטוס השלושה עשר (בלטינית: Benedictus XIII; 2 בפברואר 1649 – 21 בפברואר 1730; נולד בשם פייטרו פרנצ'סקו אורסיני וכיהן במסדר הדומיניקני בשם ויצ'נצו מריה) היה אפיפיור מן ה-29 במאי 1724 ועד מותו. האפיפיור השלישי והאחרון מבית אורסיני. מאז 24 בפברואר 2017, בעל תואר "משרת האל" ("Servus Dei"). גם בתור אפיפיור חי חיים שקטים וצנועים, התרכז במיוחד בנושאי דת וכמעט ולא היה מעורב פוליטית בניהול מדינת האפיפיור. כתוצאה מכך זכה מזכירו האישי, ניקולו קושיה (Niccolò Coscia), ביד חופשית אותה ניצל לשחיתות ומעילה בכספי הכנסייה.
לפני היותו לאפיפיור.
נולד למשפחת אורסיני בגרווינה (Gravina) שבמחוז פוליה, כבנו הבכור ויורשו של פרדיננדו השלישי דוכס גרווינה. בגיל 18 ויתר על ההון והתואר והפך לנזיר דומיניקני. ב-1671 הוסמך ככומר. ב-1672 מינה אותו קלמנס העשירי לקרדינל. ב-1686 מונה לארכיבישוף בנוונטו, משרה כנסייתית בעלת משמעות מדינית וכלכלית, כיוון שהארכיבישוף היה למעשה הסניור (שליט) הפיאודלי של אזור בנוונטו. הוא המשיך לשאת בתואר זה גם לאחר שהתמנה כאפיפיור ושלט בו באמצעות מזכירו, ניקולו קושיה.
אפיפיוריותו.
אורסיני התמנה לאפיפיור על ידי קונקלווה שהתכנסה עם מות קודמו, אינוקנטיוס השלושה עשר. אינוקנטיוס השלושה עשר מינה בימי כהונתו רק שלושה קרדינלים, כך שרוב הקרדינלים שנכחו בקונקלווה מונו על ידי קודמו, קלמנס האחד עשר. אורסיני התמנה בגיל מופלג, 75, וסירב בתחילה לקחת על עצמו את התפקיד. הוא בחר לעצמו את השם בנדיקטוס, על מנת לציין את המשכיות דרכו של בנדיקטוס האחד עשר שהיה אף הוא מן המסדר הדומיניקני. בתחילה כינה את עצמו "בנדיקטוס הארבעה עשר", אך כיוון שפירוש הדבר היה הכרה כביכול באנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר כלגיטימי, שינה את כינויו לבנדיקטוס השלושה עשר. הוא ביקש להמשיך לנהל חיים צנועים וצמצם במידה ניכרת את משק ביתו ואת כמות בעלי המשרות בוותיקן והעמיד את מצבת המשמר השווייצרי על המינימום ההכרחי.
הוא לא היה פעיל כמעט מבחינה מדינית, והותיר את ניהול המדינה לאחרים, בהם מזכירו המושחת ניקולו קושיה, שנחקר, נודה מן הכנסייה, נמלט מרומא וסופו שנכלא בטירת סנטאנג'לו למשך עשר שנים.
"האח ויצ'נצו מריה", כפי שכונה תמיד, נפטר מדלקת חריפה של הקרום הרירי ונקבר בכנסיית המסדר הדומיניקני, סנטה מריה סופרה מינרווה ברומא.
מעמד של קדוש.
ב-1755 ביקש האפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר להתחיל בתהליך קאנוניזציה על מנת להכריז עליו כמבורך ולאחר מכן כקדוש, אולם התהליך נעצר. התהליך התחיל בשנית בשנת 1931 אך נסגר שוב ב-1940, בשל ספקות לגבי השאלה האם ידע האפיפיור על מעשי השחיתות של מזכירו, או שהללו נעשו לחלוטין שלא בידיעתו.
התהליך נפתח מחדש ב-17 בינואר 2004 והחקירה החלה במעמד חגיגי בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו בראשית 2012. היא הסתיימה חמש שנים מאוחר יותר, כאשר הוכרז על מעבר השלב הראשון בתהליך הקנוניזציה והכתרתו בתואר "משרת האל" ("Servus Dei").
Super Smash Bros (משחק וידאו)
MP Lafer
MP Lafer היא מכונית רודסטר בסגנון רטרו, בעלת מרכב פיברגלס, מתוצרת יצרן הרכב הברזילאי Lafer S.A אשר יוצרה בין השנים 1974–1990.
מטה ומפעל החברה מוקם בסאן פאולו, ויוצרו בו 4,300 יחידות. כ-1,000 יחידות יוצאו ברובם לאירופה ומיעוטם לארצות הברית.
דגם ה"MP Lafer" דמה חיצונית למכוניות הספורט הבריטיות הקלאסיות שיוצרו בשנות ה-40 ובתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, בעיקר לדגם "MG T-type" ולדגם מורגן פלוס 4.
מזרח ניו יורק (ברוקלין)
מזרח ניו יורק (באנגלית: East New York) היא שכונת מגורים במזרחו של רובע ברוקלין אשר בניו יורק, ארצות הברית.
היסטוריה.
בשטח השכונה שכנה העיירה ניו לוטס אשר ננטשה במהלך קרב לונג איילנד שהתחולל במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. בראשית המאה ה-19 נרכשו אדמות ניו-לוטס והוחל בהתיישבות באזור ובפיתוח שטחי מסחר ותחבורה. האזור כונה "מזרח ניו יורק" בשל מיקומו. ב-1886 סופחה ניו-לוטס לברוקלין וב-1898 סופחה ברוקלין לעיר ניו יורק רבתי.
החל מראשית המאה ה-20 הייתה תנועת הגירה משמעותית של יהודים מהבלקנים לניו יורק. יהודי ביטולה למשל, היגרו בהמוניהם לעיר. רובם התיישבו בלואר איסט סייד, בדאונטאון ברוקלין ובניו לוטס. יוצאי מונסטיר הקימו את בית הכנסת "אמת ושלום". ב-1915 התגוררו בניו יורק כ-1,000 מהגרים יהודים ממונסטיר, וב-1919 כ-2,000.
לאחר מלחמת העולם השנייה השתנה אופייה הדמוגרפי של השכונה כאשר הגיעו מהגרים רבים מפוארטו ריקו והאיים הקריביים. חל גידול ברמת הפשיעה ועזיבה משמעותית של תושבים ותיקים, עניין שהותיר אזורי מגורים נטושים בשכונה. בחלק מהמקומות הפכו שטחים פתוחים למטמנות. לאור המצב הוחל בשלהי המאה ה-20 בתהליך התחדשות עירונית ונבנו מרכזי קניות ומבני מגורים חדשים.
דמוגרפיה.
מנתוני מפקד האוכלוסין של ארצות הברית אשר נערך ב-2010 עולה כי 63.6 אחוזים מתושבי השכונה היו אפרו-אמריקאים, 29.6 אחוזים היו היספנים או לטינים ו-3 אחוזים היו ממוצא אסייתי. כמחצית מהאוכלוסייה הייתה מתחת לקו העוני.
שלגיה (מחזמר)
שלגיה-המחזמר הוא מחזמר ישראלי המבוסס על המעשייה הידועה של האחים גרים שלגיה ושבעת הגמדים.
המחזמר עלה לראשונה ב-2001 שדפנה דקל המגלמת את התפקיד הראשי של שלגייה כתבה והלחינה את שיריו, ב-2005 עלה פעם נוספת ובנוסף הוצג באנגלית בגרמניה. המחזמר זכה לביקורות טובות מצד המבקרים.
עלילה.
שלגיה חיה לה בודדה בארמון ומחפשת חברים והרפתקאות, המחזה עוסק בשאלה של מהי לגדול, היא פוגשת את הנסיך והיא מלמדת אותו לדבר עם חיות, היא גם מגלה את הראי המדבר של המלכה שעוזר לה להאמין בעצמה, לאחר שהצייד מתוודא בפני שלגייה שאמה החורגת המלכה מנסה להרע היא בורחת ליער ומתחברת עם קבוצת גמדים, לאחר שהמלכה מגלה את מחבואה, מחפשת לאישה זקנה ונותנת לשלגיה לאכול תפוח מורעל, פוצי משרתה של המלכה בטעות מתיישב לשלגייה על הבטן ובכך יוצאת מפיה חתיכת התפוח.
חיברות ארגוני
חיברות ארגוני (באנגלית: Organizational socialization) הוא מונח המתייחס לתהליך הלמידה דרכו פרטים מסתגלים לעבודות חדשות ולתפקידים ארגוניים חדשים. ההגדרה הרחבה יותר מתייחסת לתהליך זה כתהליך שבו פרטים לומדים את הערכים, הכישורים, ההתנהגויות והידע החברתי אשר הכרחיים על מנת להפוך לחבר מן השורה בארגון. תוצאותיו של תהליך חברות מוצלח מתבטאות בביצועים ארגוניים טובים, רמת סיפוק גבוהה מהעבודה, מחויבות לארגון ושיעורים נמוכים של עזיבת הארגון.
מהו חברות ארגוני.
חברות (Socialization) הוא מושג הנטבע בתחום הסוציולוגיה והחינוך שמתייחס לתהליך בו פרטים בחברה לומדים כישורים, דפוסי התנהגות וערכים אשר דרושים לתפקודם כחברים בתרבות בה הם גדלים. בהקשר הארגוני, מונח זה מתייחס לתהליך בו חברי חוץ של הארגון (כלומר פרטים שאינם חברים בארגון) הופכים לחברי פנים (כלומר הופכים לחלק מהארגון). למעשה, כל כניסה לארגון חדש או תפקיד חדש מצריך הסתגלות מחודשת וכולל בתוכו תהליך חברות. תהליך זה זוכה לתשומת לב רחבה בעשור האחרון, כיוון שעובדים רבים מוצאים עצמם מתניידים בין מגוון מקומות תעסוקה לאורך שנות הקריירה שלהם. כך למשל, מתוך נתונים שפורסמו בשנת 2005 בארצות הברית עולה כי אנשים משנים את מקום עבודתם בממוצע 10 פעמים בתקופה של 20 שנה . על כן, תהליך חברות ארגוני הוא תהליך מתמשך הנחווה על ידי האדם הבוגר לאורך רוב שנות התעסוקה שלו.
תחומי התוכן הנכללים בתהליך חברות ארגוני.
תאוריות בתחום הפסיכולוגיה והסוציולוגיה מזהות שישה תחומים בלתי תלויים זה בזה הנכללים בתהליך חברות ארגוני.
מיומנות ביצועית.
תחום המתייחס ללמידת המשימות הנדרשות לביצוע העבודה. תחום זה נחשב כמרכזי בתהליך החברות בארגון. מיומנות ביצועית תלויה גם בגורמים חוץ ארגוניים, כמו ניסיון והכשרה מקצועית, אך עם זאת תהליך חברות ארגוני כולל גם זיהוי של הידע והכישורים הנדרשים במקום העבודה.
סביבה חברתית.
תחום זה מתייחס ליצירת קשרים חברתיים עם חברי ארגון אחרים וזיהוי אנשים שניתן ללמוד מהם על הארגון והתפקיד. הסביבה החברתית הארגונית בנויה הן מאינטראקציות הקשורות ישירות לביצוע העבודה והן מאינטראקציות חברתיות לא רשמיות, כמו למשל אינטראקציה בין עמיתים בעלי תחומי עניין משותפים.
פוליטיקה ארגונית.
כחלק מתהליך החברות, הפרט לומד על יחסי העבודה הרשמיים והלא רשמיים בארגון ועל יחסי הכוחות בתוך הארגון ומחוצה לו. כמו כן, הפרט לומד לזהות מיהן הדמויות החזקות והחלשות יותר בארגון.
שפה.
תחום זה מתייחס ללמידת שפה ומושגים מקצועיים שגורים בארגון. שפה כוללת כותרות וכינויים, וצורות ביטוי ייחודיות לארגון, לרבות סלנג. למידת השפה חיונית כדי לאפשר לעובד להבין את המידע המתקבל משאר חברי הארגון ולתקשר עמם. כך למשל, בצה"ל נעשה שימוש רב בביטויים מקוצרים, כדוגמת מ"פ (מפקד פלוגה) ונ"ט (נגד טילים), אשר מטרתם לייעל את התקשורת בין גורמים צבאיים שונים.
מטרות וערכים.
תהליך חברות כולל למידת הערכים והעקרונות המשמרים את שלמות הארגון. הלמידה כאן מתייחסת הן לערכים הרשמיים המוגדרים בארגון והן לערכים הלא רשמיים והלא כתובים, אשר באים לידי ביטוי על ידי חברי ארגון הנמצאים בעמדות כוח. כך למשל, צה"ל מונחה על ידי ערכים כמו שמירה על חיי אדם, דבקות במטרה וטוהר הנשק.
היסטוריה ותרבות ארגונית.