פנטזיה אפלה היא סוגת פנטזיה ביצירות ספרותיות, אמנותיות וקולנועיות המשלבות נושאים מפחידים וקודרים של פנטזיה. באופן נרחב המונח משמש להתייחסות ליצירות פנטזיה בעלות אופי קודר, אווירה מאיימת ותחושות פחד.
סקירה.
קשה להגדיר בבירור את הפנטזיה האפלה. גרטרוד בנט כונתה האישה ש"המציאה את הפנטזיה האפלה". צ'ארלס גרנט וקרל וונגר הם אלו שקבעו את המונח, אבל כל אחד מהסופרים הללו התייחס לסגנון שונה של ספרות. ברייאן סטבלפורד הגדיר את הפנטזיה האפלה כסיפורי פנטזיה בעלי "מאפיינים של אימה בדיונית". סטבלפורד גם מצביע על כך שפנטזיה אפלה מתרחשת דווקא בעולמות שאינם עולמנו הרגיל, מאחר שבמקרים כאלה ההגדרה הנכונה תהיה "אימה על טבעית".
סופרים שונים ומבקרי ספרות שונים השתמשו במושג בצורות שונות. עם זאת, לרוב היצירות שהוגדרו כפנטזיה אפלה מאפיינים דומים מעבר להתרחשות על טבעית מאיימת.
סופרים מסוימים משתמשים במונח פנטזיה אפלה או ספרות גותית כשם נרדף לספרות אימה, מאחר שהמילה 'אימה' נראית להם קשה מדי.
יצירות מבוססות אימה.
צ'ארלס גרנט מצוטט לרוב כמי שטבע את המונח פנטזיה אפלה. גרנט הגדיר אותה כ"סוג של סיפור בו האנושות מאוימת על ידי כוחות שמעבר להבנה האנושית". פנטזיה אפלה בפיו הייתה בעלת מאפייני אימה ואלימות רבים.
פנטזיה אפלה משמשת לעיתים גם כדי להגדיר סיפורים המתרחשים מנקודת מבטה של מפלצת או ממבט אוהד על ישויות אימה על טבעיות. סאנדמן של ניל גיימן הוא דוגמה לסגנון זה של פנטזיה אפלה. מה שמבדיל בין ספרות זו לספרות אימה הוא שבדרך כלל ספרות אימה מתמקדת בקרבנות ובניצולים, בעוד שפנטזיה אפלה מתמקדת ביצורים המרושעים.
במובן כללי יותר, פנטזיה אפלה משמשת כמילה נרדפת לאימה על טבעית, כדי להבחין בין סיפורי אימה המכילים אלמנטים על טבעיים לאלו שלא. למשל, סיפור על אדם זאב או ערפד יכול להיות פנטזיה אפלה, ואילו סיפור על רוצח סדרתי יהיה אימה בלבד. סטבלפורד הגדיר פנטזיה אפלה כסיפורים בהם האימה היא חלק מהאסתטיקה של הסיפור ולא המהות שלו.
יצירות מבוססות פנטזיה.
קרל ווגנר טבע את המונח פנטזיה אפלה בהקשרים פנטזיים יותר. על פיו, סיפורי פנטזיה או חרב וכושפות שכוללים גיבורים מרושעים או מוסר מעורפל יכולים להיחשב לפנטזיה אפלה.
ספריהם של ה"פ לאבקראפט וסופרים דומים מוגדרים כפנטזיה אפלה, מאחר שהעולמות הבדיוניים שלהם מכילים אלמנטים רבים של אימה.
לעיתים משתמשים במונח פנטזיה אפלה כדי לתאר ספרי פנטזיה של סופרים שרוב עבודותיהם היו בתחום האימה. כך למשל סדרת המגדל האפל של סטיבן קינג.
מדיות אחרות.
משחקי וידאו פנטסטיים בעלי מאפיינים קודרים ואפלים מוגדרים כפנטזיה אפלה.
זיכיון המשחקים דיאבלו מוגדר כפנטזיה אפלה בגלל מאפייני האימה והחושך שבו.
זיכיון עידן הדרקון (Dragon Age) מוגדר לרוב כפנטזיה אפלה, אם כי לעיתים הוא מסווג כפנטזיה גבוהה עם מאפיינים למבוגרים בלבד.
עולם המבוך
עולם המבוך (Dungeon World) הוא משחק תפקידים שולחני מסוגת הפנטזיה שנוצר על ידי סייג' לאטורה ואדם קובל. המשחק משתמש במנוע האפוקליפסה, שיטה שנבנתה עבור משחק התפקידים עולם האפוקליפסה. המשחק פורסם כמשחק פנטזיה המשלב תחושות קלאסיות עם כללים מודרניים, והוא שוחרר תחת רישיון Creative Commons שיתוף ייחוס ברישיון זהה.
עולם המבוך תורגם לעברית בידי אביב מנוח וחגי גומפרט בשנת 2013 ונוסף אליו עולם מערכה עברי מקורי, בשם "ואנור". בשנת 2017 המשחק יצא במהדורה מחודשת. המשחק פורסם בתמיכת העמותה למשחקי תפקידים בישראל וזכה למענק הראשון לעידוד יצירה מטעם העמותה. הוא היה משחק התפקידים הראשון לעבור מימון המונים בישראל.
מערכה.
עולם המערכה בו מתרחש משחק עולם המבוך הוא לרוב פנטזיה רגילה, כאשר הנחיית השיטה למנחה היא "לצייר מפות, להשאיר חלקים ריקים", כך שהעולם נוצר תוך כדי המשחק.
ואנור.
ואנור הוא עולם מערכה בסוגת הפנטזיה עבור משחק תפקידים בשיטת עולם המבוך, הוא נוצר על ידי מעצב המשחקים הישראלי אביב מנוח בשנת 2001. ואנור הוא עולם בו אלפים, בני אנוש, אורקים, גמדים ועוד חיים ביבשת מלאה בקסם ובשרידים טכנומאגיים מהקיסרות האדירה שנפלה לפני שנים רבות.
המשחק.
עולם המבוך משתמש בשיטה הבסיסית מנוע האפוקליפסה. יש בו את אותן שש תכונות שיש לדמויות במבוכים ודרקונים (כוח, זריזות, חוסן, תבונה, חכמה וכריזמה). השיטה גם משתמשת במקצועות דומים לאלו שבמבוכים ודרקונים: טרובדור, כהן, דרואיד, לוחם, אלוף (פלאדין), סייר, נוכל ומכשף.
כמו משחקים אחרים המבוססים על מנוע האפוקליפסה, פעולות בעולם המבוך נקראות מהלכים. כאשר שחקן מבצע מהלך, הוא זורק שתי קוביות רגילות ומוסיף את מתאם היכולת שלו. תוצאה של 10 ומעלה היא הצלחה, 7-9 היא הצלחה חלקית או עם סיבוך, וב-6 ומטה המהלך נכשל אך הדמות זוכה בנקודת ניסיון.
כדי לייצג את הקשר בין הדמויות, לכל דמות יש קשרים אל הדמויות האחרות. קשרים לדוגמה:
החוקים המלאים של עולם המבוך באנגלית מפורסמים חינם באינטרנט.
זבלודוב
זבלודוב (בפולנית: Zabłudów) היא עיירה במחוז ביאליסטוק שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב.
בשנת 1553 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובמאה ה-17 התקיימה בו פעילות של הקלוויניזם, והתגוררו בו בני משפחת רדזיוויל.
יהודי זבלודוב.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של ארגון הבונד, וכן פעלו בה תלמוד תורה ובית ספר עברי.
בספטמבר 1939, בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, נכללה העיירה בתחום השליטה הסובייטי, והגיעו אליה פליטים יהודים רבים ממערב פולין.
ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, כבשו הגרמנים את העיירה, ומיד העלו באש את בית הכנסת העתיק, שנבנה במחצית הראשונה של המאה ה-17. בד בבד, ביצעו הגרמנים מעשי התעללות ביהודי העיירה, ובין היתר, ברב הקהילה. בהמשך, הטילו הגרמנים על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה.
בינואר 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בבית חרושת בה, בו שררו תנאי מחיה קשים וצפיפות רבה. בעקבות העברת חלק מיהודי הגטו בעיירה לגטו פרוז'ני, צומצם שטח הגטו.
ב-2 בנובמבר 1942 רוכזו יהודי הגטו הנותרים, והובלו בעגלות לגטו ביאליסטוק, משם שולחו בהמשך החודש למחנה ההשמדה טרבלינקה. אחר המסתתרים והנמלטים מהעיירה ערכו הגרמנים מצוד, ורצחו רבים מהם.
כיום קיימת מצבה לזכר יהודי זבלודוב במקום בו היה מחנה טרבלינקה.
צוות
יורי דולגורוקי
אנדרי בוגולובסקי
וסבולוד הקן הגדול
לוקרציו פטרשקנו
לוקרציו פטרשקנו (ברומנית: Lucrețiu Pătrășcanu; 4 בנובמבר 1900 - 17 באפריל 1954) היה פוליטיקאי קומוניסטי רומני, עורך דין, ד"ר לכלכלה, שר משפטים בממשלת רומניה ופרופסור באוניברסיטת בוקרשט. הוא היה חבר המפלגה הקומוניסטית הרומנית עוד בתקופה בה פעילותה הייתה אסורה והתנהלה במחתרת וייצג את המפלגה בקומינטרן. לימים היה נציגה בקואליציית הגופים שביצעו את הפיכת 23 באוגוסט 1944 בבוקרשט והשר הראשון מטעמה בממשלה שקמה לאחר ההפיכה.
ביוגרפיה.
ילדות ובחרות.
פטרשקנו נולד בבקאו שברומניה, לזוג הורים אינטלקטואלים. אביו, דומיטרו, היה היסטוריון בן למשפחת בויארים עשירה, וכך הייתה גם אימו לוקרציה. אחרי שבצעירותו נמשך למרקסיזם הוא הצטרף בשנת 1919 אל המפלגה הסוציאליסטית הרומנית של אותה עת, והיה לעורך ביטאונה - "הסוציאליזם". ב-1922 סיים את הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בוקרשט ונסע ללימודי המשך בצרפת ובגרמניה. בשנת 1925 הוא קיבל תואר דוקטור של אוניברסיטת לייפציג בכלכלה.
בין מלחמות העולם.
פטרשקנו היה בין מייסדי המפלגה הקומוניסטית הרומנית ב-1921 ויחד עם אלק קבלש ייצגו את המפלגה בקונגרס הרביעי של הקומינטרן במוסקבה, בנובמבר-דצמבר 1922. בשובו לרומניה נעצר ונכלא, שכן המפלגה הקומוניסטית הוצאה אל מחוץ לחוק ברומניה. כאסיר בכלא נעזר בשביתת רעב להשגת טיפול רפואי במרפאת הכלא. פטרשקנו השתתף בשם המחתרתי "מירונוב" בקונגרס שנערך ב-1928 בחרקוב, שם התנגד לקו הרשמי הסובייטי, שטען כי תושבי בסרביה הם בני עם נפרד מהעם הרומני.
בבחירות 1931 הצליח הגוש הפועלי-איכרי, מפלגה מאחוריה הסתתרה המפלגה הקומוניסטית הרומנית, להכניס לבית הנבחרים הרומני חמישה נציגים ובהם גם לוקרציו פטרשקנו - כעבור ימים ספורים נפסלה בחירת המפלגה. פטרשקנו ומקורבו, בלו זילבר, לקחו חלק ב-1932 בפולמוס עם חברי חוג קריטריון. פטרשקנו המשיך לייצג את המפלגה הקומוניסטית הרומנית בקומינטרן בשנים 1933 ו-1934 ונשאר במוסקבה עד 1935. בתקופה זו החלו לחשוד בו שיש לו ספקות לגבי הסטליניזם. ב-1936 הוטל עליו להגן על נאשמי משפט קראיובה. לשכת עורכי הדין סילקה את פטרשקנו מבין שורותיה באשמת נטיות קומוניסטיות, לכן לא יכול היה להגן על הנאשמים והוחלף ביון גאורגה מאורר. נאשמת בקומוניזם, אותה הצליח להוציא זכאית, הייתה יהודייה בשם הרטה שוובן, שהפכה לבת זוגו וב-1939 עברה הטבלה נוצרית אורתודוקסית על ידי גאלא גאלאקטיון, שחיתן את בני הזוג - באותה תקופה נאסרו נישואים בין יהודים לנוצרים. הרטה שינתה את שמה לאלנה פטרשקנו.
תקופת מלחמת העולם השנייה.
הזוג גר בבוקרשט בדירה בבעלות אמו של לוקרציו עד 1940, כאשר השלטונות עצרו את לוקרציו ושלחו אותו למחנה ריכוז במיירקוראה צ'יוק (Miercurea Ciucului) ולאחר מכן קבעו לו מגורים כפויים בפויאנה צאפולוי (Poiana Țapului), כפר בעמק הפרחובה, שם היה בית למשפחת פטרשקנו. בהמשך נלקח לוקרציו למחנה הריכוז בטרגו ז'יו ושוב הוחזר למגורים כפויים בפויאנה צאפולוי עד 1944.