קוגה נולד במיאקי שביפן ב-1967. הוא החל להתאמן בג'ודו בבית הספר היסודי, במהלך תקופת חטיבת הביניים קוגה נסע לטוקיו על מנת ללמוד בקודוגאקושה, בית ספר לג'ודו שבו למדו ג'ודוקא יפנים אולימפיים נוספים. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת ניפון למדעי ספורט. קוגה התחרה באליפות יפן בשנת 1985 כאשר היה כבן 18 וזכה במדליית הכסף. באותה השנה השתתף בטורניר 'Hungaria Cup Budapest' הבינלאומי וזכה במדליית הכסף לאחר שהפסיד בגמר ליריב יפני. ב-13 באפריל קוגה השתתף באליפות העולם לנוער שנערכה ברומא וזכה במדליית הזהב כשניצח בגמר את אלכסנדר זחרקין הרוסי. ב ב-3 בנובמבר 1986 הוא התחרה בגביע ג'יגורו קאנו טוקיו היוקרתי (כיום גראנד סלאם טוקיו), וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את מייקל סוואין האמריקאי.
באליפות העולם 1987 שנערכה באסן, קוגה זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 71 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את אנג'לו רואיז מפוארטו ריקו, בשמינית הגמר את לואיס אונמורה הברזילאי וברבע הגמר הפסיד למייקל סוואין האמריקאי ונשר לבית הניחומים שם גבר על לי ג'ונג-וו הקוריאני והגיע לקרב על הארד. בקרב על המדליה ניצח את צ'נג סו-לי הצפון-קוריאני.
באליפות יפן 1987 שנערכה בפוקואוקה, קוגה זכה לראשונה במדליית הזהב כשניצח בקרב הגמר את סאטושי פורוטה. עוד באותה השנה זכה בטורניר 'Matsutaro Shoriki Cup Tokyo' כאשר שוב ניצח בגמר את מייקל סוואין האמריקאי.
קוגה השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים בסיאול 1988 והודח בסיבוב השלישי. באותה השנה זכה באליפות יפן ובטורניר 'Matsutaro Shoriki Cup Tokyo'.
באליפות העולם 1989 שנערכה בבלגרד התחרה קוגה בקטגוריית המשקל עד 71 ק"ג וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח את צ'ונג סיו צ'ין מהונג קונג, בשמינית הגמר ניצח את עבדלחאק מאך המרוקאי וברבע הגמר את מג'מיט אומגבלוווג'ה האמריקאי. בחצי הגמר ניצח את צ'אנג סו-לי הצפון-קוריאני ובגמר ניצח את מייקל סוואין האמריקאי. באותה השנה זכה בטורניר 'Matsutaro Shoriki Cup Tokyo' ובאליפות יפן בפעם השלישית ברצף לאחר שניצח בגמר את הידמאסה טוקויאסו.
בשנת 1990, קוגה השתתף במשחקי אסיה שנערכו בבייג'ינג וזכה במדליית הארד. ב-2 בדצמבר זכה בטורניר הבינלאומי 'גביע ג'יגורו קאנו טוקיו' לאחר שניצח בגמר את בן ארצו היפני דייסוקה הידשימה. באותה השנה התחרה באליפות יפן בקטגוריית המשקל עד 71 ק"ג ובקטגוריית המשקל הפתוח. בקטגוריית המשקל עד 71 ק"ג קוגה זכה במדליית הזהב ובקטגוריית המשקל הפתוח קוגה זכה במדליית הכסף לאחר שהצליח להגיע עד הגמר ובו הפסיד לנאויה אוגאווה, אלוף העולם המכהן במשקל פתוח.
לאליפות העולם 1991 שנערכה בברצלונה, קוגה הגיע כאלוף העולם המכהן. הוא הצליח לשמור על התואר כאשר זכה שוב במדליית הזהב. בקרב הראשון הוא ניצח את לורן פלה השווייצרי, בשמינית הגמר ניצח את צ'נגשנג שי הסיני וברבע הגמר ניצח את מאסימו סולי האיטלקי. בחצי הגמר גבר באיפון על ברטלן האג'טוס ההונגרי ובגמר ניצח את חואקין רואיז הספרדי. באליפות יפן באותה השנה זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 71 ק"ג בפעם החמישית ברצף.
אל אולימפיאדת ברצלונה 1992, קוגה הגיע עם פציעה בברך שקיבל בזמן שהתאמן עם חברו לנבחרת הג'ודו היפנית, הידהיקו יושידה. למרות זאת הוא התחרה בקטגוריית המשקל עד 71 ק"ג וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון קוגה גבר על חואן ורגאס מאל סלוודור, בשמינית הגמר ניצח את הסיני צ'נגשנג שי וברבע הגמר את ויסלב בלאך הפולני. בחצי הגמר הוא ניצח באיפון את סטפן דוט הגרמני ובגמר קוגה ניצח את ברטלן האג'טוס ההונגרי.
באליפות העולם 1995 שנערכה בצ'יבה שביפן, קוגה התחרה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג וזכה במדליית הזהב. בקרב הראשון קוגה ניצח את ארטגין בויאנג'רגאל המונגולי באיפון תוך פחות מדקה, בשמינית הגמר הוא ניצח את הרוסי קונסטנטין סבצ'ישקין וברבע הגמר ניצח באיפון את אלכסנדרו צ'ופה הרומני. בחצי הגמר ניצח באיפון את דג'מל בורס הצרפתי ובגמר גבר שוב באיפון על אורן סמדג'ה הישראלי.
ב-23 בדצמבר 1995 התחרה באליפות יפן וזכה במדליית הזהב השביעית שלו באליפות כשניצח בגמר קטגוריית עד 78 ק"ג את טאטסוטו מוצ'ידה.
באטלנטה 1996, קוגה התחרה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג וזכה במדליית הכסף. בקרב הראשון קוגה ניצח את לו ווי-יו מטאיוואן, בשמינית הגמר את ברוניסלב וולקוביץ' הפולני וברבע הגמר גבר באיפון על פלאביו קנטו הברזילאי. בחצי הגמר ניצח את צ'ו אין-צ'ול הקוריאני ובגמר הפסיד בהחלטת שופטים לדג'מל בורס הצרפתי.
בשנת 2000, קוגה הכריז על פרישתו מג'ודו תחרותי ומונה למאמן נבחרת ג'ודו הנשים של יפן. באפריל 2003 הוא ייסד בית ספר לג'ודו לילדים בשם 'קוגה ג'וקו' בעיר קווסאקי.
קוגה נפטר ב-24 במרץ 2021 בביתו שבקווסאקי לאחר התמודדות עם מחלת הסרטן.
ג'המי
ג'המי (בערבית: جهمي) הוא כינוי גנאי לקבוצת החסידים של ג'אהם אבן ספוואן . הכינוי היה נפוץ בקרב מוסלמים בעבר, ובעיקר בקרב חסידי האסכולה החנבלית.
חסידי אבן ספוואן האמינה בדטרמיניזם, תפיסה שגורסת כי לבני האדם אין רצון חופשי, ומשמעותה באסלאם היא שאללה קובע את כל המאורעות בעולם הזה.
בזמנים המודרניים, נעשה שימוש במושג הזה בעיקר על ידי סלפים קיצוניים, כדי ללעוג לקבוצות סופיות שמחזיקות בתאולוגיה הדטרמיניסטית המדוברת.
מהדורת חדשות
מהדורת חדשות היא תוכנית טלוויזיה או תוכנית רדיו, המציגה דיווחים בנושאים אקטואליים ("חדשות").
רבקה בנסון
רבקה בנסון (באנגלית: Rebecca Benson; נולדה ב-24 באפריל 1990) היא שחקנית סקוטית.
ביוגרפיה.
בנסון נולדה באדינבורו. ב-2011 סיימה את לימודיה באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה. ב--2013 הופיעה בסדרות הפשע "ורה" ו"שטלנד". ב-2015 שיחקה לצדו של מייקל פסבנדר בסרט "מקבת'".
ב-2016 השתתפה בנסון בעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של רשת HBO ושיחקה בתפקיד טאלה טארלי, אחותו של סאמוול טארלי.
בתיאטרון הופיעה בנסון בתפקיד "אלי" בהפקה של התיאטרון הלאומי של סקוטלנד של המחזה "Let the Right One In", שהוצג בינואר 2015 בארצות הברית בתיאטרון סנט אנ'ס ורהאוס שבברוקלין.
ב-2017 כיכבה בנסון בתפקיד מרגרט פול במיני-סדרה ההיסטורית "נסיכה לבנה".
מרקיע שחקים
מרקיע שחקים (באנגלית: Reach for the Sky) הוא סרט ביוגרפי בריטי על קורותיו של הטייס הבריטי דאגלס באדר בבימויו של לואיס גילברט עם קנת' מור בתפקיד הראשי.
התסריט של לואיס גילברט מבוסס על רב המכר של פול בריקהיל Reach for the Sky שיצא לאור ב-1954 (תורגם לעברית בשם "מרקיע שחקים").
הסרט זכה בפרס באפטא לסרט הטוב ביותר בשנת 1956. הוא הוסרט בשחור-לבן וסוקר את חייו של באדר מרגע התקבלו לקורס טיס ב-1928 עד לשחרורו משירות ב-1946.
תקציר העלילה.
דאגלס באדר (קנת' מור) מגיע ב-1928 לבסיס חיל האוויר המלכותי קרנוול ומתחיל קורס טיס. הוא לא ממושמע וזוכה לנזיפה ממפקד הקורס אך הצטיינותו בנבחרת הרוגבי ווכישרונו בטיסה מחפים על כך והוא מצליח לסיים את הקורס.
ב-1930 הוא מוצב בבסיס חיל האוויר המלכותי קנלי ונבחר להשתתף בנבחרת האווירובטיקה של הבסיס. למרות איסור על תרגילי אווירובטיקה בגובה נמוך, הוא מתעלם מכך ורוצה להוכיח את יכולתו. מטוס הבריסטול בולדוג שלו מתרסק והוא נפצע קשה.
באדר מובל לבית החולים בברקשייר ושם נאלצים לכרות את רגלו הימנית מעל הברך ולאחר זאת בגלל זיהום, גם את רגלו השמאלית מתחת לברך.
הוא מתחיל לאט להתאושש ולהשתקם בהליכה בעזרת קביים. אחות מסורה בשם ברייס (דורותי אליסון) תומכת בו ומעודדת אותו נפשית ופיזית.
באדר משוחרר מבית החולים ומתחיל מסע ארוך בשיקום הליכה עם רגליים תותבות בתחילה עם קביים ולאחר מכן בלעדיהן. בתקופה זו הוא מכיר את תלמה אדוארד (מיוריאל פבלוב), מתחיל לחזר אחריה והיא מתאהבת בו למרות מגבלתו הפיזית.
דאגלס מבקש לחזור לחיל האוויר אך נדחה בגלל שאין כל חוקים תקדימיים למצבו. הוא מתחתון עם תלמה, מתחיל לעבוד כפקיד ומשתעמם. את זמנו החופשי הוא מבלה במשחק גולף כשביצועיו הולכים ומשתפרים למרות מגבלתו הפיזית.
כאשר פורצת מלחמת העולם השנייה הצבא זקוק לטייסים והפעם מסכימים לקבלו כטייס. הוא מתמנה למפקד טייסת 242 של מטוסי הוקר הוריקן המורכבת מטייסים קנדיים שזה עתה סיימו פעילות בצרפת והם חסרי מוטיבציה בגלל המצב. בתחילה הם מזלזלים במפקדם הקיטע, אבל לאחר שהוא מדגים את יכולתו בטיסה ומצליח לקבל עבורם את הציוד החסר לאחר שנלחם על כך בדרגים עליונים, הם מקבלים אותו ואתם הוא יוצא לקרב על בריטניה.
הטייסת שלו נלחמת יפה ומפילה מטוסים גרמניים ולאחר הקרב הוא מתמנה למפקד כנף. באחת הטיסות מעל צרפת מטוסו מופל והוא צונח ונשבה בידי הגרמנים.
הוא מצליח לברוח מבית החולים הגרמני בעזרת המחתרת הצרפתית, מגיע לכפר ומסתתר מתחת לערימת קש אך נתפס ומועבר לבית סוהר בטירת קולדיץ משם אין אפשרות לברוח.
לאחר שחרורו הוא חוזר לבריטניה ונפגש עם תלמה לאחר תקופה ארוכה. ב-15 בספטמבר 1945 הוא מתכבד להוביל מטס הצדעה מעל לונדון.
גשר המפרץ סן פרנסיסקו–אוקלנד
גשר המפרץ סן פרנסיסקו–אוקלנד (באנגלית: San Francisco–Oakland Bay Bridge), הידוע בקרב המקומיים כגשר המפרץ, הוא גשר למעבר מכוניות בקליפורניה שבארצות הברית. הגשר, הנטוי על גבי מפרץ סן פרנסיסקו, מחבר בין העיר סן פרנסיסקו שבעברו המערבי לבין העיר אוקלנד שבעברו המזרחי. אורכו הכולל הוא 7.18 קילומטרים ומדי יום חוצים אותו כ-270 אלף כלי רכב. הוא מהווה חלק מהכביש הבין-מדינתי 80. הגשר בכיוון מערב הוא כביש אגרה.