ג'ניפר דאודנה (באנגלית: Jennifer Doudna; נולדה ב-19 בפברואר 1964) היא ביוכימאית אמריקאית, המכהנת כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. מחקריה הבולטים עוסקים בתחום הקריספר ו-ncRNA. כלת פרס וולף לרפואה לשנת 2020 על "חשיפת המנגנון הצפוי לחולל מהפכה בעולם הרפואה, של חסינות חיידקית באמצעות עריכה מונחית RNA של הגנום", וכלת פרס נובל לכימיה לשנת 2020 (יחד עם עמנואל שרפנטייה).
ביוגרפיה.
דאודנה עברה בגיל שבע להילו שבהוואי. אביה היה פרופסור לספרות אמריקאית בקמפוס המקומי של אוניברסיטת הוואי ואמה לימדה היסטוריה בקולג' קהילתי. כילדה נחשפה לספר "הסליל הכפול" של מגלה מבנה ה-DNA, ג'יימס ווטסון ונשבתה בעולם הביוכימיה, לאחר ששמעה בתיכון הרצאה של מדענית על הפיכתם של תאים בריאים לסרטניים, היא החליטה ללמוד ולעסוק בתחום.
קריירה מקצועית.
דאודנה סיימה ב-1985 תואר ראשון בכימיה מקולג' פומונה שבקליפורניה. ב-1989 סיימה תואר שלישי בביוכימיה מאוניברסיטת הרווארד, את הדוקטורט בנושא הריבוזים עשתה תחת הנחייתו של ג'ק שוסטק. את הפוסט-דוקטורט עשתה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס ובבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד תחת הנחייתו של שוסטק. בשנים 1991–1994 עבדה במעבדתו של תומאס צ'ק באוניברסיטת קולורדו, שם חקרה בתחום הקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן ומבנה ריבוזים. בשנים 1994–2002 כיהנה כפרופסור לביוכימיה ולביופיזיקה מולקולרית באוניברסיטת ייל. משנת 1997 היא חוקרת במכון הרפואי הווארד יוז.
בשנת 2003 עברה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בה היא מכהנת כפרופסור לביוכימיה ולביולוגיה מולקולרית (בקתדרת הנשיא על שם לי קה שינג) ובמעבדה הלאומית לורנס ברקלי.
חקר הקריספר.
בשנת 2005 נחשפה לחקר הקריספר על ידי עמיתתה מברקלי ג'יליאן בנפילד. ב-2011 פגשה בכנס בשווייץ את עמנואל שרפנטייה מאוניברסיטת אומאו שאף היא חקרה את הקריספר והחלה לשתף עמה פעולה.
ב-2012 פורסם בכתב העת Science, מאמר פרי עטה, יחד עם שרפנטייה, וארבעה חוקרים נוספים, על המחקר פורץ הדרך בנושא הקריספר. המאמר תחת הכותרת "A Programmable Dual-RNA–Guided DNA Endonuclease in Adaptive Bacterial Immunity", הראה לראשונה את השימוש שניתן לעשות בקריספר לחיתוך DNA, וכיצד חיידקים מגנים על עצמם מפני וירוסים על ידי שימוש בקריספר.
היא הייתה שותפה בהקמת חברת "Caribou Biosciences" לקידום מחקר בתחום ה-Crispr-Cas9 ואת חברת "Intellia Therapeutics" לקידום יישומים לטיפול במחלות. כמו כן הייתה שותפה בהקמת חברת "Editas Medicine" יחד עם פנג ז'נג, אך פרשה ממנה. בינואר 2015 כינסה מדענים, משפטנים ומומחי אתיקה מכל רחבי העולם במטרה לדון בהשלכות האתיות של פיתוח טכנולוגיית ההנדסה גנטית באמצעות הקריספר.
ב-2020, זכתה בפרס נובל ובפרס וולף יחד עם עמנואל שרפנטייה.
ספרה.
ב-2017 פרסמה את ספרה "A Crack in Creation: Gene Editing and the Unthinkable Power to Control Evolution" אותו כתבה יחד עם תלמידה לשעבר סמואל סטרנברג.
חיים אישיים.
דאודנה נשואה לג'יימס קייט, אף הוא פרופסור לביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הם הורים לבן אחד.
פיאט Brevetti
צב גופר
צב גופר (שם מדעי: "Gopherus") הוא סוג של צבים ממשפחת צבים יבשתיים. צבים אלו ידועים ביכולתם לחפור בחול. הם חיים באמריקה הצפונית והם הצבים היחידים ממשפחה זו ביבשת.
צבים אלה חיים בדרומה של אמריקה הצפונית ממדבר מוהאבי בקליפורניה ועד פלורידה ודרומה למקסיקו. הם חיים בתחומי מחיה מדבריים או ערבות ויערות חמימים. הם מותאמים לאגור שומן בגופם ולצום לאורך זמן. הם צמחוניים וניזונים בעיקר מעשבים ועלים.
אורך צבים אלה 20-50 ס"מ והם בעלי שריון כבד אך מוארך היכול להתחפר באדמה בקלות. הצבים יכולים לחפור מחילות בעומק של 12 מ' בהם מתחבאים מגוון בעלי חיים מפגיעות כמו שריפות ומזג אוויר קיצוני.
מיצד עתרת
צב סגיר
צב סגיר (שם מדעי: "Terrapene") הוא סוג צב ביצות החי בדרומה של אמריקה הצפונית.
אורכם של צבים אלה בממוצע. הם בעלי גוף חום עד צהוב ולו צבעים בולטים והשריון מוגבהה ומעוגל למעלה. הראש קטן עם צוואר קצר, מקור חד ועיניים צהובות עזות. לצב זה שריון היכול להיסגר, כשמו, ולכנס פנימה את כל האיברים.
אלו צבים החיים באדמה לחה באזורי יערות, מדשאות וגדות נהר אך לא בתוך המים.
צבים אלו הם אוכלי כל הניזונים ממגוון צמחים ופירות כמו פירות יער וכן ממיני חרקים, חלזונות ותולעים קטנות.
ואלאבאי פאטל
סרדר ואללאבהבהאי פאטל (בגוג'ראטית: સરદાર વલ્લભભાઈ પટેલ; 31 באוקטובר 1875 - 15 בדצמבר 1950), היה מחוקק ומדינאי הודי. היה מנהיג מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי. כיהן כסגן ראש ממשלת הודו הראשון (תחת ג'ווהרלל נהרו). פאטל נחשב לאחד מהאבות המייסדים של הרפובליקה של הודו, שמלא תפקיד מרכזי בתנועה לעצמאות הודו ובתהליך איחוד הודו. בהודו ובמקומות נוספים נוסף לשמו הכינוי סרדר שפירושו "מנהיג" בהינדית, אורדו ופרסית. הוא שימש בפועל כמפקד הצבא ההודי בזמן תהליך איחוד הודו ובזמן מלחמת הודו-פקיסטן ב-1947, וכונה "איש הברזל".
ב-2014 קבעה ממשלת הודו כי יום הולדתו, 31 באוקטובר, יצוין מדי שנה כ"יום האיחוד הלאומי".
נמל התעופה הבינלאומי באחמדאבאד, נמל התעופה סרדר ואללאבהבהאי פאטל , נקרא על שמו.
ב-2013 החלה הודו בהקמת פסל ברונזה בדמות פאטל, והפסל הושלם באוקטובר 2018. זהו הפסל הגבוה ביותר בעולם, בגובה 182 מטר - כפול מפסל החירות. הפסל המכונה, פסל האחדות ממוקם במרחק של כ-200 ק"מ מאחמדאבאד, העיר המרכזית במדינת גוג'ראט שבמערב הודו, בסמוך לחזה הפסל מתוכננת גלריה שתשקיף על הנוף באזור מגובה של כ-153 מטר.
צב רך הודי קטן-ראש
צב רך הודי קטן-ראש (שם מדעי: Chitra indica) הוא מין של צב ענק ממשפחת הצבים הרכים החי בנהרות הודו, בנגלדש, מינמאר, נפאל ופקיסטן.
אורכו של הצב 94–110 ס"מ אך נתגלו פרטים באורך של 183 ס"מ. משקלו המקסימלי יכול להגיע ל-250 ק"ג. הצב בעל גוף ירוק-אפור עם כפות וראש סגולים ובטן כתומה. ראשו בעל החדק וזנבו קטנים. צב זה שוחה בקרקעית של נהרות טרופיים ומחכה ליצורים קטנים שיתקרבו אליו ובולע אותם מהר.
הצב מצוי בסכנת הכחדה במדינות בהם הוא חי.
מלחמת צרפת–ספרד (1635–1659)
מלחמת צרפת–ספרד נערכה בין השנים 1635-1659, והיוותה התערבות צרפתית ישירה במלחמת שלושים השנים. המלחמה הסתיימה ללא הכרעה בשלום הפירנאים, אולם סימלה את תחילת שקיעתה של ספרד ועלייתה של צרפת.
רקע.
במשך שנים רבות הייתה קיימת יריבות בין בית ולואה ובית בורבון אשר שלטו בממלכת צרפת, לבין בית הבסבורג אשר היה לו ענף אוסטרי - ממלכת הבסבורג, אשר שלט באימפריה הרומית הקדושה, וענף ספרדי - ספרד ההבסבורגית. במשך רוב המאה ה-16 והמאה ה-17 הייתה מוקפת צרפת על ידי נחלות ספרדיות: מצפון ארצות השפלה הספרדיות, ממזרח פראנש-קונטה ומדרום ממלכת ספרד, ומשום כך ניסתה צרפת להחליש את השלטון ההבסבורגי בכל דרך שברשותה.
בשנת 1618 פרצה מלחמת שלושים השנים, וצרפת נתנה תמיכה כספית לפרוטסטנטים הגרמנים, ולאחר מכן לממלכת שוודיה. לאחר ניצחונה של ממלכת ספרד בקרב נורדלינגן, הייתה ידם של הקתולים על העליונה במלחמת שלושים השנים, והספרדים תכננו להשתלט על הנסיכויות הגרמניות הפרוטסטנטיות. אולם הצרפתים חששו מההגמוניה הספרדית, ובעקבות כך החליט הקרדינל רישלייה להיכנס למלחמה נגד ספרד בצורה פעילה.
הלחימה כחלק ממלחמת שלושים השנים.
טומאסו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו מונה למפקד הצבא הספרדי בארצות השפלה הספרדיות, והוטל עליו לבלום את כוחות הצבא הצרפתי שפלשו ללוקסמבורג, במטרה לחבור עם כוחות הצבא ההולנדי. אולם, ב-20 במאי 1635 הוקף הצבא הספרדי, שסבל מנחיתות מספרית, והובס בלה אבין, דרומית לאואי בתחומי בישופות לייז', על ידי הכוחות הצרפתיים בפיקודם של אורבן דה מלה-ברזה וגספר השלישי דה קוליני. כ-5,000 חיילים ספרדים נהרגו או נפצעו, 1,500 נשבו, והשאר התפזרו לכל רוח, לעומת זאת ספג הצבא הצרפתי 260 נפגעים בלבד. לאחר הקרב חברו הכוחות הצרפתיים לצבא ההולנדי, אולם חילוקי דעות ביניהם העניקו לספרדים את הזמן להתארגן מחדש, והם הטרידו את הצרפתים במתקפות פרשים מהירות. בנוסף, סבל הצבא הצרפתי גם מחוסר אספקה ומימון, דבר שהביא לעריקות נרחבות. בעקבות כך נחל המצור על לובן, שהוטל על ידי הצבא הפרנקו-ההולנדי בסוף יוני אותה שנה, כישלון מוחלט. בשנת 1636 פלשו כוחות הצבא הספרדי בפיקודו של הקרדינל-אינפנטה פרננדו מאוסטריה לצרפת, ובתחילה זכתה הפלישה להצלחה, ואף היה נראה כי הם מסוגלים לכבוש את פריז, אולם פרננדו מאוסטריה החליט לבלום את הצבא, מפני שחשש שהמשך ההתקדמות מסוכנת מדי. בעקבות כך הדפו הצרפתים את הכוחות הספרדים בחזרה לצפון צרפת, שלחו כוחות לאלזס דרך לורן, ואף ניתקו את הדרך הספרדית - קו האספקה הספרדי מג'נובה לארצות השפלה הספרדיות.
בשנת 1640 פרצו מרידות בקטלוניה, שם הוכרזה הקמת הרפובליקה הקטלאנית, ובפורטוגל, שם פרצה מלחמת השיקום הפורטוגזית, ובשנת 1643 ספגו הכוחות הספרדים תבוסה כואבת בקרב רוקרואה מידי הצבא הצרפתי. בשנת 1648 ספגו הכוחות הספרדים תבוסה נוספת בקרב לאנס, שנוספה על התבוסות הקודמות מידי הצרפתים וההולנדים, וב-24 באוקטובר אותה שנה נחתם שלום וסטפאליה, שבו זכתה הרפובליקה ההולנדית לעצמאות, וצרפת קיבלה את אלזס (ובכך ניתקה את הדרך הספרדית).