איפו שפר היה בעת ההיא מנהיג ארגון סטודנטים מחתרתי וחבר במחתרת ההולנדית. הוא ארגן את הסתרת אמו, דודתו ואחותו של סילבן קאן בביתם, באחד מבתי המחתרת וכן בבית אחר. כשסילבן הסתתר בביתה של הני פקס (Henny Peeks) שלימים הוכרה אף היא כחסידת אומות העולם, הביאו לשם בני משפחת שפר מסמכי זהות מזויפים וכן פנקסי קיצוב מזון שהשיגה המחתרת ההולנדית.
כשהתעורר חשד שהתגלה דבר הימצאם של היהודים המסתתרים בבית משפחת שפר, העביר איפו את המסתתרים - משפחת קאן ויהודי נוסף, ובסך הכל ארבעה יהודים - לבית אחר באמסטרדם, שהיה שייך לארגון סטודנטים שבראשו עמד איפו שפר. סילבן ועוד שמונה יהודים נותרו במסתור בבית זה, מסוף 1943 עד השחרור במאי 1945. בני משפחת שפר היו היחידים מחוץ למסתור שבאו עמם במגע וסיפקו להם מזון, כולל בתקופת הרעב בהולנד בחורף 1944–1945. שרה שפר נסעה לעיתים תכופות לאזורי הכפר של הולנד כדי לקנות מצרכי מזון בסיסיים מאיכרים. לידיה, אחותו של איפו, סייעה בזיוף מסמכים בעזרת עבודתה במשרד לרישום אוכלוסין וזייפה מסמכים בהיקף נרחב עבור יהודים ופעילי מחתרת, בשיתוף עם אפקו ורט (Epko Weert) ויסה קרננבורג (Jesse Kranenborg), שלימים הוכרו גם הם בתור חסידי אומות העולם. אישים אלה וכן איפו שפר היו חברים בקבוצת מחתרת באמסטרדם שהצילה מעל 200 יהודים.
בספטמבר 1943 נעצרו רבים מחברת קבוצת המחתרת, עונו ונרצחו. למרות זאת המשיכו יתר חברי הקבוצה, בהם איפו שפר ובני משפחתו, בפעילותם להצלת יהודים.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה המשיך שפר בלימודיו. הוא היה מבקר תיאטרון, ספרות וסרטים בעיתון האוניברסיטה. כמו כן כתב על סוף עידן הקולוניאליזם בהודו המזרחית ההולנדית ועל תופעת החלוקה של החברה ההולנדית (verzuiling) לקבוצות המתאפיינות בשונות דתית, כלכלית ומעמדית.
ב-1948 התחתן עם אלכסנדרה בורגר (Burger, אין קרבת משפחה לאמו, שגם היא לבית בורגר, 1919–2003) ונולדו להם שלושה ילדים.
משנת 1961 היה שפר מרצה לכלכלה ופרופסור להיסטוריה באוניברסיטת ליידן עד פרישתו בשנת 1987. מחקרו על הנאציזם, "Het nationaal-socialistische beeld van de geschiedenis der Nederlanden" (הרעיון הנאצי של ההיסטוריה של הולנד), שיצא לאור בשנת 1954, נחשב אבן דרך במחקר הנושא ויצא לאור שוב בשנת 2006 בהוצאת אוניברסיטת אמסטרדם.
בשנת 1972 הכיר יד ושם באיפו שפר, באביו קונרד, באמו שרה ובאחותו לידיה (לימים לידיה שטיגטר - Stigter) בתור חסידי אומות העולם.
איבו שפר
סנטוס לגונה
קלוב סנטוס לגונה (בספרדית: Club Santos Laguna) הידוע בשמות הקיצור סנטוס לגונה או סנטוס, הוא מועדון כדורגל מקסיקני הפועל באזור קומרקה לגונרה, מטרופולין על גבול המדינות דורנגו וקואווילה, ומשחק בליגת העל המקסיקנית.
סנטוס לגונה הוא המועדון השלישי שנוסד באזור. המועדונים שקדמו לו, לגונה וטוראון, לא הצליחו להגיע להישגים ומכרו את זיכיונותיהם. לעומתן, מועדון סנטוס לגונה נחשב להישגי, אהוד ופופולרי במדינה, ובין הישגיו ניתן למנות חמש אליפויות מקסיקו (האחרונה שבהן בטורניר קלאוסורה 2015) ושתי העפלות לגמר ליגת האלופות של CONCACAF. המועדון הוקם ב-1983, ושיחק לראשונה בליגה הבכירה בעונת , לאחר שרכש את הזיכיון מקבוצת אנחלס דה פואבלה.
צבעי המועדון הם ירוק ולבן, והחל משנת 2009 הוא מארח את משחקיו באצטדיון קורונה שבטוראון.
היסטוריה.
ההקמה הרשמית והשנים הראשונות (1983 - 1987).
קבוצת הכדורגל סנטוס לגונה הוקמה רשמית בשנת 1983. שנה קודם לכן התפרקה קבוצת טוברוס דה וראקרוס מהליגה השלישית במקסיקו, והזיכיון על מקומה בליגה נמכר למוסד לביטוח לאומי המקסיקני, שהחזיק באותה בזיכיונות נוספים, בהם של קבוצת אטלנטה. בתחילה הוצעו הזכויות לאחת מהקבוצות החובבניות הטובות ביותר בטורנירים שארגן המוסד לביטוח לאומי, שפעלה סמוך לעיר גומס פלאסיו שבדורנגו. בהיעדר זמן הכנה מתאים ותנאים להקמה וניהול של קבוצת כדורגל מקצוענית בזמן קצר, עברו הזכויות לקבוצה שהוקמה באזור טרינידד שבעיר סנטה קרוס, טלקסקלה. שם הקבוצה שהוקמה היה סנטוס דה לה טרינידד, כשהשם "סנטוס" נגזר משם העיר, סנטה קרוס.
לאחר פחות משנה, לאחר שלא הצליחה לעמוד בידיה, הוחלט כי קבוצת סנטוס תעבור לאזור גומס פלאסיו. בעקבות חוסר במתקני ספורט בעיר, הוחלט לאחר הסכם עם בעלי אצטדיון קורונה בעיר טוראון להעתיק לשם את משחקי הקבוצה. ב-4 בספטמבר 1983 שיחקה הקבוצה החדשה את משחקה הראשון בליגה השלישית במקסיקו, ולראשונה פעלה באזור החדש ותחת השם המחודש, סנטוס IMSS (ראשי התיבות IMSS מייצגים את המוסד לביטוח לאומי במקסיקו). מאז התפרקותן של קבוצות הכדורגל טוראון (התפרקה ב-1974) ולגונה (התפרקה ב-1978), נותר אזור הקומרקה לגונרה ללא קבוצת כדורגל מקצוענית, עד להעברתה של סנטוס לפעילות באזור.
פחות משנה לאחר משחקה הראשון, ב-8 ביולי 1984, הבטיחה הקבוצה החדשה את העפלתה לליגת המשנה. לקראת עונת החליף המועדון בעלות, כאשר המוסד לביטוח לאומי החליט למכור את כל הקבוצות המקצועניות שברשותו, והמועדון עבר לידיים פרטיות. לאחר המכירה הוחלף סמל הקבוצה כמעט לחלוטין, וכן היא זכתה לשם חדש - סנטוס לגונה. העונה הראשונה בליגת המשנה הייתה קשה למועדון, שסיים במקום האחרון ונמנע מירידה רק בפלייאוף הישארות. לאחר שעונת החלה באותו הכושר הירוד, נעשו מספר שינויים, בהם חילופי מאמנים. השיפור המיוחל ביכולתה של הקבוצה החל לבוא לידי ביטוי, ומספר האוהדים שפקד את המגרשים הלך וגדל. בתקופה זו קיבלה הקבוצה את הכינוי "לוס גררוס" - הלוחמים.
בשתי העונות הבאות הצליחה הקבוצה להשתפר עוד יותר ולהגיע לפלייאוף ההעפלה לליגה הבכירה, אך בשני המקרים לא הצליחה להשיג את העלייה.
עונות ראשונות בליגה הבכירה (1988 - 1993).
ב-30 ביוני 1988, משלא הצליחה סנטוס לגונה לעלות ליגה משלב הפלייאוף, החליטו בעלי הקבוצה לרכוש את זיכיונה של קבוצת אנחלס דה פואבלה, ולשחק במקומה בליגה הראשונה. משחקה הרשמי הראשון בליגת העל המקסיקנית נערך ב-16 באוקטובר, ובו נפרדה בשוויון 1-1 מול מונרקס מורליה. לוקאס אוצ'ואה היה לכובש הראשון לזכות הקבוצה בליגה הבכירה. עונת הבכורה של הקבוצה הייתה קשה והסתיימה עם שבעה ניצחונות בלבד מתוך 38 משחקים, שהספיקו לה לשרוד עוד עונה בליגה. עונה אחר כך, על אף שיפור קל בכושרה, שוב סיימה הקבוצה קרוב מאוד לקו האדום, אך פעם נוספת הצליחה לשרוד.
עונת הייתה חלשה מאוד עבור המועדון. ארבעה מאמנים שונים הדריכו את הקבוצה במהלך העונה, שהצליחה לשרוד בליגה במחזור האחרון, לאחר שסיימו בשוויון 0-0 מול מורליה ושרדו בליגה בזכות פער שערים בלבד. נקודת הזכות של הקבוצה באותה העונה הייתה החתמתו של רמון רמירס, שרשם קרוב למאה הופעות במדי הקבוצה וייצג את נבחרת מקסיקו כשחקנה של הקבוצה.
שתי העונות הבאות עברו בשקט יחסי מבחינתה של סנטוס לגונה. אף על פי שדורגה בחלק התחתון של הטבלה, היא הצליחה להימנע מירידה וליצור רצף של חמש עונות בליגה הבכירה מבלי שנאלצו לרדת לליגת המשנה.
הטיפוס לצמרת והאליפויות הראשונות (1993 - 2001).
ב-1993 הכריזה גרופו מודלו, המבשלה המייצרת את בירה קורונה, על הפיכתה ממחזיקת רוב השליטה בקבוצה למחזיקת השליטה הבלעדית. לקראת עונת , בה חגגה סנטוס לגונה עשור להיווסדה, התחזקה הקבוצה משמעותית עם מספר שחקני רכש, והציגה שינוי משמעותי ביכולתה בליגה. היא סיימה במקום הראשון בבית א' ובמקום הרביעי בדירוג הכולל, שנתן לה את המקום בפלייאוף האליפות. בשלב רבע הגמר הצליחה סנטוס להפוך הפסד 1-0 לאטלס במשחק הראשון עם ניצחון 3-1 בגומלין. בחצי הגמר גברה 2-0 על דפורטיבו טולוקה במשחק הראשון, והעפילה לגמר לאחר שהפסידה 1-0 בלבד בגומלין. בשלב הגמר התמודדה סנטוס מול אסטודיאנטס טקוס, קבוצה נוספת שלא זכתה עד אז באליפות וסיימה עם הדירוג הטוב ביותר בליגה הסדירה, בדו-קרב שהבטיח אליפות בכורה לאחד המועדונים. סנטוס גברה 1-0 על טקוס במשחק הראשון, אך נכנעה בגומלין 2-0 והפסידה את ההזדמנות לזכות בתואר ראשון בתולדותיה. בעונת הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף בפעם השנייה ברציפות, אך הפעם דורגה שמינית בדירוג הכולל, כך שהיא נאלצה לפגוש את המדורגת ראשונה, גוודלחרה. סנטוס אירחה את המשחק הראשון והצליחה להפתיע את יריבתה עם ניצחון 3-1, אך במשחק החוץ שלה נוצחה 2-0, ולא עלתה עקב חוק שערי חוץ.