ברמבל חוזר למלון עם הכוחות הבריטיים המתקדמים, ובידו שמשיה שקנה למוש, אותה הוא מניח על קברה.
ג'ון ווטון
ג'ון ווטון (באנגלית: John Wootton; בסביבות 1686 – 13 בנובמבר 1764) היה צייר אנגלי של נושאי ספורט, סצנות קרב ונופים.
חיים.
הוא נולד בסניטרפילד, ווריקשייר (ליד סטרטפורד), והוא זכור בעיקר כחלוץ בציור נושאי הספורט - יחד עם פיטר טילמנס וג'יימס סימור - ונחשב לצייר מבוקש בז'אנר הזה בזמנו. ציוריו היו אופנתיים מאוד ומבוקשים על ידי אנשי השכבות הגבוהות ביותר של החברה הבריטית. אלה כללו דמויות כמו ג'ורג' השני, מלך בריטניה, פרדריק, נסיך ויילס, ודוכס מרלבורו.
סביר להניח שהוא קיבל הכשרה אמנותית מיאן וויק לפני 1700. ווטון אולי החל את החיים כצייר של משפחת הדוכסים מבופור. עבודתו המוקדמת ביותר ששרדה היא דיוקן הסוס בוני בלק (1711). הוא נשאר פעיל עד מותו בשנת 1764, ובסיסו היה בבירת מרוצי הסוסים האנגלים בניומרקט, והוא הפיק מספר רב של דיוקנאות של סוסים וגם תיעוד מפגשים חברתיים במסגרת ציד או רכיבה.
הוא אימץ סגנון נופי קלאסי המבוסס על אלה של הצייר הצרפתי גספאר דוגה, והציג אותם בכמה ציורי נוף טהורים, כמו גם נופים של בתים כפריים ונושאי סוסים. הוא הציג אלטרנטיבה לאמנים ההולנדים והפלמיים השונים שקבעו בעבר את סגנון הנוף שהיה שכיח בציור בבריטניה, ובאמצעות אמנים מתווכים כמו ג'ורג' למברט, הצייר הבריטי הראשון שביסס קריירה בציורי נוף, השפיע רבות על אמנים בריטים אחרים. כגון תומאס גיינסבורו.
ג'ון ווטון נפטר בלונדון ב־13 בנובמבר 1764.
דוגמאות לציור בעלי החיים שלו ניתן למצוא בגלריית טייט בלונדון, במוזיאון וירג'יניה לאמנויות יפות, בריצ'מונד, במרכז ייל לאמנות בריטית, ובאוסף פורטלנד בגלריית הארלי וקרן.
פניאנו
ג'ורג' בלגדן
ג'ורג' פול בלגדן (באנגלית: George Paul Blagden; נולד ב-28 בדצמבר 1989) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כלואי הארבעה עשר, מלך צרפת בסדרת הטלוויזיה "ורסאי". הוא שיחק גם את גרנטייר בעיבוד הקולנועי של המחזה "עלובי החיים" ומשנת 2012 בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" כאת'לסטן.
ביוגרפיה.
בלגדן החל לשיר בגיל 13, הופיע במקהלות שונות ולהקת רוק משלו. לאחר לימודיו בבית הספר Old Buckenham Hall, הוא התקבל לבית הספר Oundle עם מלגה לדרמה והופיע בתיאטרון Stahl בבית הספר בתפקידים במחזמר "אל תוך היער" ובמחזה "אמנות". בלגדן הפך לחבר בתיאטרון הנוער הלאומי ונבחר לאחד מארבעת התלמידים שהתקבלו לכיתת אמן עם השחקן איאן מקלן. לאחר סיום לימודיו למד משחק בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה. הוא סיים את לימודיו בשנת 2011.
קריירה.
בשנת 2011 קיבל בלגדן את תפקיד הראשון שלו כאנדי בסרט העלילתי "After the Dark", שיצא לאקרנים בשנת 2014. מאז הוא הופיע בסדרות הטלוויזיה זעם הטיטאנים, עלובי החיים, ושיחק בסדרת הטלוויזיה ויקינגים כאת'לסטן וקיבל על תפקיד זה קצר שבחים רבים. הוא הופיע בסדרת הדרמה "ורסאי", בתפקיד לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.
בלאגדן שיחק במחזמר של סטיבן זונדהיים, "קומפני", בתיאטרון גילגוד בווסט אנד, לונדון.
בלגדן השתתף בסרט המוזיקלי, "ארץ החלומות", בבימויה של ניקולה אבאטאנג'לו.
חיים אישיים.
הוא תומך בארגון "סוכרת בריטניה". בין התאריכים 4–6 בספטמבר 2015, הוא רכב מלונדון לפריז תוך פחות מ-72 שעות וגייס כמעט 5,000 ליש"ט עבור הצדקה.
ארתור סאמרפילד
ארתור אלסוורת' סאמרפילד (באנגלית: Arthur Ellsworth Summerfield; 17 במרץ 1899 - 26 באפריל 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר בשנים 1953–1961.
ראשית חייו.
ארתור סאמרפילד נולד בפינקונינג, מישיגן, כבנם של קורה אדית אלסוורת' ושל ויליאם הנרי סאמרפילד.
טרם כניסתו לחיים הפוליטיים היה סאמרפילד ידוע במישיגן כבעליו של אחד מבתי העסק הגדולים במדינה לסחר במכוניות מתוצרת ג'נרל מוטורס, וכאחד הגדולים במערב התיכון. ב-1918 נשא סאמרפילד לאישה את מרים וולת'י גריים. לזוג נולדו בן ובת.
קריירה פוליטית.
ב-1946 התמודד סאמרפילד ללא הצלחה על משרת מושל מישיגן. בין השנים 1952–1953 הוא כיהן כיושב ראש הוועדה הרפובליקנית הלאומית. בוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית של 1952 הוא היה מהאישים המרכזיים שהובילו לבחירתו של דווייט אייזנהאואר כמועמד המפלגה לנשיאות. כנציג מטעם מישיגן שכנע סאמרפילד את משלחת המדינה שלא הייתה מחויבת למועמד מסוים לתמוך במועמדותו של אייזנהאואר, וכך הוא סיפק לו בסיס תמיכה רחב עוד לפני ההצבעה.
המנהל הכללי של דואר ארצות הברית.
בדצמבר אותה שנה בחר הנשיא הנבחר אייזנהאואר בסאמרפילד כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. סגנו היה חבר בית הנבחרים לשעבר בן ה. גיל מטקסס.
כמנהל הכללי של הדואר, פיקח סאמרפילד על ניסיונות לבצע רפורמות והניע תהליכי מודרניזציה במחלקת הדואר של ארצות הברית, שבה תהליכי מיון הדואר התבצעו אז עדיין בעבודה ידנית. הוא דחף להעלאת תעריפי הדואר כדי לממן את רכישת ציוד ממוכן חדש למיון דברי הדואר. כמה מסוגי הציוד שהוא הציע הוכנסו לפעילות, כולל המערכת למיון ושינוע דואר מסוג "האמפר-דאמפר" ומערכת מיון המכתבים "מייל-פלו", ששימשו להאצת תהליכי מיון הדואר במסועים. עם זאת, כמות הדואר שגדלה במהירות, והגירעונות הכספיים, מנעו ממחלקת הדואר להשלים את תהליך המודרניזציה והמיכון בכל סניפי הדואר. כדי לשפר את תדמיתה של מחלקת הדואר בציבור, החל סאמרפילד במסע לקידום שתוכנן להציג את הישגי הדואר בפני הציבור. ב-7 באוקטובר 1954 הופיע סאמרפילד בתוכנית טלוויזיה של רשת ABC כדי להציג את הסדרה "הסיפור של הדואר" . הסדרה התיעודית למחצה שודרה עד סוף אותה שנה.
ב-4 ביולי 1955, כדי להבליט את תדמיתה החדשה כארגון מודרני, אימצה מחלקת הדואר את סמלה בצבעים אדום-לבן-כחול לכל משרדי הדואר, תיבות הדואר, משאיות, רכבי חלוקה והציוד, וכן את הטכנולוגיה והנהלים החדשים לחלוקת הדואר. כחלק ממאמץ זה, תמך סאמרפילד בביצוע ניסויים בדואר רקטי, תוך שימוש בצוללת "ברברו" . הברברו הייתה הצוללת הראשונה והיחידה שבה נעשה שימוש למטרה זו וממנה שוגר טיל הניסוי ב-8 ביוני 1959.
לאחר נחיתת הטיל אמר סאמרפילד: טרם יגיע האדם לירח, הדואר שלו יצליח להגיע ליעדו בתוך שעות ספורות מניו יורק אל קליפורניה, אל בריטניה, אל הודו או אל אוסטרליה, באמצעות טילים מונחים. אנו ניצבים בפתח תקופה שבה יורחב השימוש בדואר רקטי".
מותו.
ארתור סאמרפילד נפטר בוסט פאלם ביץ', פלורידה ב-26 באפריל 1972, בגיל 73. הוא נטמן בבית הקברות סאנסט הילס שבפלינט, מישיגן.
בלן רואדה
בלן רואדה (בספרדית: María Belén Rueda García-Porrero; נולדה ב-16 במרץ 1965) היא שחקנית ספרדייה. על משחקה היא זכתה במספר פרסים לרבות פרס גויה.
ביוגרפיה.
בלן רואדה נולדה במדריד. לאחר מספר שנים משפחתה עזבה את העיר ועברה לעיירה באליקנטה. בגיל 18 החלה רואדה לימודי ארכיטקטורה באוניברסיטת מדריד, אך לא סיימה אותם. היא התחתנה לראשונה בשנת 1985 והתגרשה לאחר שנתיים.
לאחר הגירושים החלה רואדה לעבוד בטלוויזיה בתפקידים שונים ובמקביל החלה לשחק. בשנת 1997 היא קיבלה לראשונה תפקיד משמעותי בסדרת טלוויזיה.
בשנת 2004 שיחקה בסרטו של אלחנדרו אמנבר "הים שבפנים"; ועבור תפקידה בסרט היא זכתה בפרס גויה לשחקנית החדשה הטובה ביותר. בשנת 2007 הייתה מועמדת לפרס גויה לשחקנית טובה ביותר על תפקידה בסרט האימה El orfanato (בית היתומים). תפקיד זה זיכה אותה גם במועמדות לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר. היא הייתה מועמדת שוב לפרס גויה לשחקנית הראשית הטובה ביותר בשנת 2010, על תפקידה במותחן האימה Los ojos de Julia (העיניים של חוליה).
בשנת 2013 כיכבה רואדה בסרט הארגנטינאי "הקומה השביעית". בשנת 2015 היא זכתה בפרס השחקנית הקומית הטובה ביותר של פסטיבל הטלוויזיה במונטה קרלו על תפקידה בסדרה "B&amp;b, de boca en boca".
בשנת 2017 היא שיחקה בסרט "אורביטר 9", ובשנת 2018 שיחקה בסרטים "מיראז'" ו"המחברת של שרה", ובסרט האימה הארגנטינאי "No dormirás" (לא תישני). בשנת 2019 היא שיחקה את התפקיד הראשי בסרט "שתיקתה של העיר הלבנה".
IsRealli
IsRealli (במקור נקרא Israel Video Blog) היה הבלוג הרשמי של ישראל ואחד מהבלוגים הראשונים שהקימה ממשלה אי פעם. הבלוג הושק ב־16 בפברואר 2006 על ידי הקונסוליה הכללית של ישראל בניו יורק.
באוקטובר 2006 הושק הבלוג מחדש בשם "IsRealli", עם שורת התג "הבלוג החדש של ישראל". זו הייתה יוזמתה הראשונה של הקונסוליה הישראלית בעיר ניו יורק בנושא דיפלומטיה ציבורית. בעקבות ההצלחה של IsRealli, הקונסוליה השיקה סדרה של מיזמים בתחום המדיה והאינטרנט, כולל בלוג נוסף במייספייס, ערוץ YouTube ואף מסיבת עיתונאים שפורסמה בטוויטר, הבלוג מתוחזק על בסיס יומי על ידי צוות התקשורת והעניינים הציבוריים בקונסוליה הכללית של ישראל בניו יורק.
על פי יוצרי הבלוג ומנהליו מטרת הבלוג הייתה להציג לעולם את הצד היפה של ישראל ולחשוף את "ישראל האמיתית" שמעבר לכותרות אתרי ורשתות החדשות.
הבלוג דיבר על החדשות העדכניות בישראל ונושאים אקטואליים במגוון נושאים בהם: אומנות, כלכלה, סלבריטאים, סביבה, תזונה, ספורט, תיירות ונושאים רבים נוספים.
באתר השתמשו מיליוני משתמשים מרחבי העולם, בבריטניה, קנדה, גרמניה, איראן, איחוד האמירויות הערביות, הודו, מצרים, טורקיה ומדינות רבות נוספות.
ראמה השישי, מלך תאילנד