ספר החינוך מוסיף שאיסור זה נוהג בכל אדם, ואפילו בילדים קטנים.
להשיב למי שציער אותו.
בעל ספר החינוך מבהיר, כי אף שאיסור חומר לצער אדם מישראל, אך כאשר האחר מבייש ומחרף אין צורך להימנע מלהשיב לו, ראשית מפני שהוא מעל היכולות האנושית "שאי אפשר להיות האדם כאבן שאין לה הופכין", וכן מפני שאם ישתוק - יראה הדבר כאילו מודה לדברי חבירו. וכל האיסור הוא רק על מי שמתחיל בכך.
אמנם בסיום דבריו כותב שישנם חסידים כאלה שאף כהשני מחרף אותם, הם שותקים ושמעים חרפתם ואינם משיבים, ועליהם אמרו חז"ל נאמר הפסוק () "ואוהביו כצאת השמש בגבורתו.
בדומה לכך, פוסק הרמ"א שאדם המאנה ומצער עצמו, מותר לצער אותו.
אונאת דברים בתרבות.
באוקטובר 2006 הועלתה בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר הצגה מאת אביגיל גרץ בשם "אונאת דברים", העוסקת בלימודו של נושא זה ומנסה להעביר אותו לקהל שאינו מכיר את המושג ואת משמעותו המוסרית-הלכתית.
מד לחות
מישור חוף הכרמל
מישור חוף הכרמל הוא חלק ממישור החוף הצפוני, בקטע שמראש הכרמל בצפון ועד נחל תנינים בדרום, בתחום שיפוטה של המועצה האזורית חוף הכרמל.
מישור חוף הכרמל מחולק לאורכו על ידי שלושה רכסי כורכר שנוצרו בתקופות שונות כתוצאה מנסיגת הים ופלישתו לאזור החוף. בין רכסי הכורכר נמצאים עמקים פורים הנקראים אבוס או מרזבה על שם צורתם הצרה והמאורכת. את העמקים האלה חוצים לרוחבם נחלים, שברובם הם נחלי אכזב (נחל מערות, נחל אורן ועוד).
במזרח המישור נמצאת המרזבה, בה יש הצטברות של קרקע חרסיתית, תנאי ניקוז קשים ומעט מאוד מחשופים של סלע. באזור זה השתרעו ביצות כבארה עד לניקוזן בשנות העשרים של המאה העשרים. במערב, נמצאים רכסי הכורכר המקבילים לחוף הים (מיכאלסון 1970). על גבי רכסי הכורכר הוקמו רבים מאתרי היישוב, שם גם ניתן לחצוב מתקנים, קברים וחומרי בניה.
תולדות האזור.
אזור חוף הכרמל שימש אזור אסטרטגי וצומת דרכים בעל חשיבות רבה ביותר. מדובר בדרך המלך שעברה לאורך החוף, דרך המלך הרומאית שעברה על רכסי הכורכר ודרך ואדי מילק שהובילה מאזור שפלת החוף למגידו. נמלי ים חשובים היו לאורך החוף בתקופות השונות (קיסריה, תל דור, עתלית). כבר בתקופה הפרהיסטורית היו חיים תוססים באזור, לראיה מערות האדם הקדמון במורדות הכרמל.
בתקופת מלכי ישראל היו באזור שני מרכזים גדולים: בעיר קיסריה ובעיר דור. החיים היהודיים באזור נמשכו עד למאה השישית לספירה. בתקופת השלטון המוסלמי והעות'מאני היו פזורים באזור כפרים ערביים רבים: פוריידיס, צרפנד (כיום צרופה), עין ע'זאל (כיום עין איילה), איגזי (כיום כרם מהר"ל), כפר לם (כיום הבונים), ג'בע (כיום גבע כרמל ומצפה עופר). במהלך מלחמת העצמאות רוקנו כפרים אלה, למעט פוריידיס, מתושביהם וננטשו לחלוטין. עם גל ההתיישבות הגדול של שנת 1949 הוקמו מרבית ישובי חוף הכרמל.
חוף כרמל
קיבת הבלוטות
קיבת הבלוטות היא איבר השייך למערכת העיכול של עופות, חסרי חוליות וחרקים.
אצל העופות, זוהי הקיבה הראשונה מבין השתיים הקיימות. לשם מגיע האוכל לאחר הבליעה או השהייה בזפק. דפנות קיבה זו מלאות בבלוטות שמפרישות מיצי עיכול, אנזימים ועוד. בהמשך המזון עובר אל קיבת השרירים (הקורקבן) וממנה אל המעי.
בועה כלכלית
בועה כלכלית (או: בועה פיננסית) היא מצב בו ערכם של ערכים פיננסיים גבוה בהרבה משווים הכלכלי האובייקטיבי.
בועה כלכלית מתרחשת כאשר מחיר השוק של נכס פיננסי (כגון סחורות, מניות או נדל"ן) מאמיר לרמה גבוהה עד כדי כך שהיא מנותקת מהשווי הכלכלי האובייקטיבי שלו, הנגזר מהתועלת הכלכלית שניתן להפיק ממנו או מתזרים המזומנים העתידי שהוא צפוי לייצר לבעליו. תופעת הבועה היא מחזורית: אחת לכמה עשרות שנים היא חוזרת על עצמה בהבדלי מיקום גאוגרפי, נכס והיקף. האופן שבו היא מסתיימת זהה כמעט בכל פעם: הבועה "מתפוצצת" ומפולת תלולה במחירי הנכסים מביאה למשבר כלכלי ולאובדן ממונם של רבים.
הגורמים להיווצרות בועות.
על פי רוב נוצרות בועות לאחר הופעתה של טכנולוגיה חדשה או רעיון עסקי חדש, המשלהב את דמיונם של המשקיעים וגורם להם לזנוח את השיטות המסורתיות והבדוקות להערכת שווים של נכסים וחברות, לטובת ראייה אופטימית מדי של הפוטנציאל הגלום בחידוש. כך למשל קרה ב-1687, כאשר משלחת ימית בראשות ויליאם פיפס משתה אוצר זהב ספרדי טבוע בחופי אמריקה. ספקולנטים בריטים מיהרו להשקיע את הונם בחברות חדשות שהוקמו כדי לחפש אוצרות דומים. מיזמים אלה כשלו וגררו איתם למפולת את שוק המניות הצעיר של לונדון. כשלוש מאות שנים לאחר מכן עטו המשקיעים באופן דומה על מניותיהן של חברות אינטרנט בבורסת הנאסדאק, אך רק מעטות מהחברות שרדו את המפולת שבתום הבועה.
גורם נוסף שבלעדיו לא מתרחשת בועה היא זמינותו של אשראי זול, ונכונותם של בנקאים להקצות אותו ללווים מפוקפקים, שבימים כתיקונם לא היו נחשבים ראויים לו. בתנאים אלה יכולים הספקולנטים לרכוש את הנכס הבועתי באמצעות כסף שלא באמת שייך להם, ולנפח את מחיר הנכס. כאשר מאפשרים למשקיעים לקבל הלוואות גם כנגד הנכס עצמו (כלומר לרכוש, למשל, מניה ב-100 שקלים ולקבל הלוואה בגודל דומה, כשהמניה משמשת כערבון כנגדה) נוצר מעגל קסמים שיכול לדחוף את מחיר הנכס הרבה מעבר לערכו הריאלי. דוגמה מפורסמת לבועה שהונעה על ידי אשראי שכזה, היא בועת הים הדרומי (1720). במקרה ידוע לשמצה זה הייתה זו החברה עצמה שהלוותה למשקיעים את הכסף לרכישת מניותיה.
גורם חשוב אחר בהיווצרותן של בועות הוא טבע האדם. מאפיין ידוע של בועות הוא שהן מתחילות בעליית מחיר ראשונית, שבה מעורבים משקיעים מתוחכמים יחסית, הגוררת אחריה עדר של משקיעים מנוסים פחות, הנמשכים אחר הרווחים שמתפרסמים בתקשורת או עוברים מפה לאוזן. רבים מאותם משקיעים טוענים שהם רוכשים את הנכס בידיעה שמחירו גבוה מדי, מתוך כוונה למכור אותו ל"טפשים גדולים יותר" מהם שיגיעו אחריהם. כאשר מגיע לבסוף השלב שבו טיפש אחרון מחזיק בידו נכס מנופח לאין שיעור, וסופג את ההפסד, אזי רבים מהמשקיעים המתוחכמים יותר כבר הצליחו לממש את החזקותיהם ברווח גדול, ולחמוק מהמפולת. חוכמה כשלעצמה אינה ערובה להצלחה שכזו: גם המדען הדגול אייזק ניוטון הפסיד כסף רב בבועת הים הדרומי. לאחר מכן סיכם את חווייתו זו באומרו: "אני יכול לחשב את תנועת הכוכבים, אבל לא את טירופם של בני האדם".
תוצאותיה של בועה כלכלית.
ירידת מחיריהם של הנכסים המדוברים מערכם הגבוה יכולה להתבטא, חוץ מבאובדן הונם של האנשים שהשקיעו את כספם במוצר גם לפיתוח נפל, היווצרותן של תשתיות, מכונות, מתקנים וייצור מוגבר של סחורות על מנת לענות על ביקוש שאינו מבוסס למוצרים המדוברים, במקרה כזה עלולה נפילת הבועה לגרום לדעיכתן של חברות שלמות גם במגזרים שלא לקחו חלק בהיווצרות הבועה, כלכלות שלמות הנסחפות אחר בועה או בועות יכולות למצוא את עצמן עומדות מול קריסה טוטלית וחזרה לימים של טרום הבועה ואף גרוע מכך כתוצאה מלקיחת הלוואות ללא יכולת החזר והשקעה בתשתית שלא תימצא לה שימוש, המכונה פיל לבן. בועות נדל"ן הן דוגמה לכך, יזמים וקבלנים משקיעים במכונות, חומרי גלם והעסקת עובדים. בנקים מעניקים אשראי, יזמים אחרים משקיעים בהפקת חומרי גלם לבנין וריהוט, כל המעורבים בעסקה יפסידו מנפילת הבועה, וייצרו משבר כלכלי.
מולצהיים
מולצהיים (בצרפתית ובגרמנית: Molsheim) היא קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. בשנת 2005 היו בקומונה 9,452 תושבים.
האזכור הכתב הראשון של היישוב מתוארך לשנת 820. בימי הביניים הייתה העיר בבעלות הבישוף משטרסבורג. היא התפתחה במאה הארבע עשרה והחמש עשרה (הרחבת החומות), אך ספגה הרס, באותה צורה כמו שאר הערים באזור, במהלך מרד האיכרים בשנת 1525 ומלחמת שלושים השנה. במהלך הרפורמציה העיר היא מקורם של כמה צווים דתיים. היא הופכה לצרפתית בתום מלחמת השלושים שנה. המאה התשע-עשרה, עם התקנת סדנאות Coulaux (כלי נשק וחומרה), מסמנת את כניסת העיר לעידן התעשייתי.
נוף העיר.
בעיר העתיקה מולצהיים ישנם מספר בתים ובניינים עתיקים בסגנון אדריכלי אלזסי. הבניינים המפורסמים ביותר הם ה-"Metzig" מתקופת הרנסאנס, ה-"Eglise des Jésuites" מתקופת הבארוק, כנסייה גדולה שיכלה להכיל את כל אוכלוסיית העיר כשנבנתה וה-"Hôtel de ville" הקלאסי.
המנזר העתיק "La Chartreuse", אשר נהרס חלקית במהלך המהפכה הצרפתית, פועל כיום כמוזיאון, על שטח של 3 אקר, מעין עיירה בתוך העיר.
כלכלה.
מולצהיים ידועה כביתו של מפעל בוגאטי. ייצור של מכוניות בוגאטי חזר לעבוד בעיר דורליסהיים הקרובה למולצהיים בשנת 2005.
Molsheim
דברי ימי קירנדיה (סדרת משחקים)
דבר ימי קירנדיה (באנגלית: The Legend of Kyrandia), הוא שמה של טרילוגיית משחקי מחשב בז'אנר ההרפתקה והפנטזיה. הטרילוגיה יוצרה על ידי אולפני וסטווד (Westwood Studios).
שלושת חלקי הטרילוגיה הם:
עלילה.
מעשיות ושדים.
המלך ויליאם ואשתו נרצחו על ידי ליצן החצר המרושע מלקולם, ובנם ברנדון הוחבא בידי סבו, המכשף המלכותי קאלאק. קאלאק גידל את ברנדון בהיחבא, מבלי ליידע אותו בנוגע לעברו ולסכנה מצד מלקולם. יום אחד, כאשר מגלה מלקולם את מיקומו של קאלק, הוא הופך אותו לפסל. ברנדון, שבאותו זמן לא היה בביתו, חוזר ומגלה את קאלאק מאובן, ומוצא שהעץ הקסום שעליו חיו שניהם פונה אליו ומספר לו על מוצאו ועל מעשי מלקולם.
לאחר מכן, יוצא ברנדון למסע בו הוא מנסה למצוא את מלקולם ולקחת ממנו את אבן הקיירא המכיל את כל האנרגיה של הממלכה.
יד הגורל.
שנים לאחר מעללי הסיפור הראשון, קוסמת בשם זנתיה יוצאת להציל את ממלכת קירנדיה הנמצאת בסכנה, כיוון שהיא הולכת ונעלמת מהעולם באופן הדרגתי.
נקמתו של מלקולם.