הגילוי על מתן הערבות על ידי המדינה לחברה ללא בדיקת יציבותה הפיננסית והיקף ההון העצמי שלה גרם לסערה במדינה והנושא נדון בהכנסת, בוועדת הכספים ואף הועבר לעיונו של מבקר המדינה. אחד החשדות שעלו היה שהבעלים, מאיר הלוי, הצליח לבנות קשרים טובים עם גורמים משמעותיים במסדרונות השלטון ואלו דחפו את ועדת הכספים לאשר את ביטחונות המדינה ללא בדיקת יציבות פיננסית מספקת. בין השאר פרסם שר האוצר, פנחס ספיר את "תיק המתנות" הכולל רשימה של גופים שנהנו מתרומות ממאיר הלוי וביניהם מפלגת רפ"י ובית ז'בוטינסקי אולם מייד קמה צעקה על כך שמהרשימה הועלמו גופים של מפא"י.
במהלך 1967 המשיכו הדיונים בכנסת על הפרשה כשבמקביל התבקש מבקר המדינה לחקור את הנושא.
סיומה של הפרשה.
חברת סומרפין פסקה מלפעול, משרדיה נסגרו ורכושה נמכר. הבדיקה הממשלתית הפכה לוויכוח פוליטי כשכל מפלגה מאשימה את המפלגה השנייה. לא מונתה ועדת חקירה, לא התגלה מי אישר את הערבויות ומה קיבל בתמורה. המפלגה המובילה באותה עת, מפא"י, שכנראה אנשיה אישרו את הערבויות, מוססה את החקירה ובסופו של דבר החליטה ועדת הכספים שהחלטותיה של הוועדה היו תקינות מאחר שלא הובאו לידיעתה כל העובדות על מאיר הלוי. אף על פי שהדיונים המשפטיים נמשכו עוד שנים אחדות פרצה ב-1967 מלחמת ששת הימים והשכיחה מתודעת הציבור את הפרשה.
הר אידית'
הר אידית' (באנגלית: Mount Edith) הוא הר הממוקם לצד עמק נהר בואו, בשטח הפארק הלאומי באנף, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. ההר ממוקם ברכס סואובק וגובהו 2,554 מטרים מעל פני הים.
להר שלוש פסגות (דרום, מרכז, צפון) הדרומית היא הגבוהה ביותר ואחריה מרכז וצפון בגובהן בהתאמה. פסגות ההר עשויות אבן גיר.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1886 והוא נקרא על שם אידית' אורד (Edith Orde) המזכירה של ליידי אגנס מקדולנד, אשתו השנייה של ראש ממשלת קנדה הראשון ג'ון אלכסנדר מקדונלד. שמו של הר אידית' וכן של הר לואיס והר פיפי ניתנו באותו יום בשנת 1886, עת שראש ממשלת קנדה, סר ג'ון מקדולנד ורעייתו, וכן המזכירה שלה והכלב שלה פיפי טיילו בהרים, לציון השלמת בניית מסילת הרכבת הקנדית פסיפית. לואיס סטיוארט (Louis Stewart) בנו של מנהל הפארק הלאומי לקח את אידית' ואת כלבתה פיפי לטייל בהרים, וכאשר הם טיפסו על מעבר אידית', הם ראו את שלוש הפסגות, וסטיוארט קרא לפסגות על שמו, על שם אידית' ועל שם הכלבה שלה.
הטיפוס על ההר.
הראשונים שטפסו על ההר היו ג'י. נורמן קולי (J. Norman Collie), ופי. סטיבנס (P. Stevens) אשר עשו זאת בשנת 1900.
הר אדית'
הר לואיס
הר לואיס (באנגלית: Mount Louis) הוא ההר ממוקם בדרום-מזרח הפארק הלאומי באנף, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. ההר מהווה חלק מרכס סואובק, וגובהו 2,682 מטרים.
היסטוריה.
שמו של הר.
ההר נקרא בשנת 1886 אחרי לואיס ב. סטיוארט (Louis Stewart). שמם של הר לואיס, הר אידית' והר פיפי ניתנו באותו יום בשנת 1886, עת שראש ממשלת קנדה, סר ג'ון מקדולנד ורעייתו, וכן המזכירה שלה והכלב שלה פיפי טיילו בהרים, לציון השלמת בניית מסילת הרכבת הקנדית פסיפית. לואיס סטיוארט בנו של מנהל הפארק הלאומי לקח את אידית' וכת כלבתה פיפי לטייל בהרים, וכאשר הם טיפסו על מעבר אידית', הם ראו את שלוש הפסגות, וסטיוארט קרא לפסגות על שמו, על שם אידית' ועל שם הכלבה שלה.
הטיפוס על ההר.
הראשונים שטיפסו על ההר היו קונרד קיין, ואלברט ה. מקארתי, (Albert H. McCarthy) ביום רביעי, ה-19 ביולי 1916.
ערן קמין
ערן קמין הוא קצין בדרגת תת-ניצב במשטרת ישראל, המכהן כנספח וקצין מקשר של משטרת ישראל והמשרד לביטחון פנים בארצות הברית וקנדה.
ביוגרפיה.
קמין שימש חוקר, ראש מפלג חקירות, סגן ראש היחידה ומפקד בפועל ביחידה הארצית לחקירות הונאה (יאח"ה). בעת שירותו ביאח"ה הוא השתתף בין השאר בחקירתו של הנשיא עזר ויצמן, בחקירת פרשת יחיעם אוחנה, בחקירתו של ראש הממשלה אריאל שרון בפרשת האי היווני, עמד בראש צוות החקירה של ראש הממשלה אהוד אולמרט בפרשת בנק לאומי ובפרשת הולילנד, לאחר חשיפת קלטות שולה זקן, קמין הוביל את חקירתו של חבר הכנסת אביגדור ליברמן, את חקירת סגנית השר נעמי בלומנטל, את חקירת הרב הראשי יונה מצגר, את חקירתו של יועץ מבקר המדינה, יעקב בורובסקי, את חקירתו של ראאד סלאח והתנועה האסלאמית, ובעוד שורה של חקירות שחיתות וטוהר מידות.
קמין עמד בראש צוות החקירה המיוחד בפרשת המעשה המגונה שביצע שר המשפטים חיים רמון. החקירה הסתיימה בהגשת כתב אישום נגד רמון והרשעתו, אך קמין יחד עם מפקדת יאח"ה מירי גולן, פרקליטת מחוז תל אביב הפרקליטה רות דוד והתובעת אריאלה אנטלר סגל, קיבלו מכתבים אישיים ממבקר המדינה בשל התרשלותם בהאזנות סתר במהלך החקירה, וקידומו עוכב עד החלטת היועץ המשפטי לממשלה.
קמין שימש גם כקצין אגף החקירות והמודיעין במרחב איילון. קודם ב-2010 לדרגת ניצב משנה ומונה לראש מחלקת נוער בחטיבת החקירות. בינואר 2013 מונה לסגן מפקד יאח"ה. לאחר התאבדותו של מפקד היחידה אפרים ברכה, מונה קמין לממלא מקומו ושימש בתפקיד כשנה. בתקופה זו הוביל את החקירות במסגרת פרשת "ישראל ביתנו - 242 כנגד פאינה קירשנבאום, את פרשת מעונות ראש הממשלה, את החשדות להטרדות מיניות של שר הפנים סילבן שלום, חה"כ ינון מגל, העיתונאי עמנואל רוזן, השחקן משה איבגי, תיקי חקירה כנגד עובדי משרד ראש הממשלה - הרי ארו, אבריאל בר יוסף תיקי חקירה כנגד ראש עיריית אשקלון וראש מועצת מטה יהודה ותיקים נוספים כנגד נבחרי ומשרתי ציבור.
ב-2016 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה לראש חטיבת החקירות והוביל שינוי ארגוני בחטיבה לצד קידום מענים מקוונים ומאבק כנגד "חוק ההמלצות". ב-2018 דוד באואני החליף אותו בתפקיד וקמין מונה למדריך במכללה לביטחון לאומי. ב-2020 מונה לראש מנהלת אכיפה ארצית-קורונה. ב־2021 מונה לתפקיד נציג משטרת ישראל והמשרד לביטחון פנים לארצות הברית וקנדה. ביוני 2022 הודיע על פרישתו מהמשטרה.
השכלה.
קמין בעל תואר ראשון ושני במדעי המדינה, בעל תואר ראשון במשפטים, בוגר המכללה הלאומית של ה FBI ובוגר קורס מנהיגות בכירה באוניברסיטת הרווארד, מטעם קרן וקסנר.
CQD () הוא אחד מאותות המצוקה הראשונים בהם נעשה שימוש המורכב מהאותיות C Q D שנות השימוש בהם הקוד פעל הם מתחילת 1904 עד שנת 1908 ברדיו באמצעות שפת מורס ושימוש במכשיר הטלגרף. השימוש באות חירום זה הוכרז ב-7 בינואר 1904 על ידי חברת מרקוני תקשורת ימית בינלאומית הבריטית, ונכנס לשימוש במתקני החברה החל מה-1 בפברואר של שנת 1904, ובשנת 1908 החולף עם האות החירום החדש: SOS.
משמעות השם.
משמעות הקוד הייתה זהה מאוד למשמעות קוד החירום SOS, שניהם היו בכוונה לשלוח אות מצוקה לסכנת חיים מיידית לנמצאים על כלי הטיס או על כלי השיט, כל השומע קריאה זו נדרש להגיע לעזרה מיידית.
מקובל לחשוב כי משמעות המילים CQD הם ראשי תיבות של Come Quick, Distress (באנגלית: בואו מהר, מצוקה) או Come Quick, Danger (באנגלית: בואו מהר, סכנה). הוסכם שסימן זה הוא קל לשימוש וקל לזיכרון בידי חובבן ובליווי הפרעות.
תוכן משותף עם הקוד CQD והקוד SOS, היה הוא משודר כאות בודדת ולא כשלושה אותות נפרדים.
אות ה־CQD לא היה תקף זמן רב, בכינוס הבינלאומי בברלין ב-1906 התקן הגרמני של SOS אומץ, ואושר בשנת 1908. אות ה-CQD היה בשימוש לעוד כמה מספר שנים.
שימוש בקוד זה הפך למוכר לאחר שאושר ב-1908 הקוד SOS, בידי משדרים באוניות בריטיות לרוב לשנת 1912, רובם של חברת: "וייט סטאר ליין".
שימוש.
ההצלה המשמעותית הראשונה בשימוש קוד זה התרחשה בינואר 1909, כאשר כ-1500 איש ניצלו מההתנגשויות הספינות ריפבליק ופלורידה על ידי הבאלטיק ששמעה את איתות ה-CQD.
ב-15 באפריל שנת 1912, אוניית הנוסעים הבריטית, טיטניק שלחה את הקוד CQD לספנות אחרות לאחר התנגשותם בקרחון בשימוש בקוד מורס כדי לבקש עזרה ולהציל את האנשים הנמצאים על הספינה, יותר מאוחר הוצע שימוש בקוד החירום החדש:SOS
משום שחשבו שכך השדרנים באוניות האחרות יזהו את האות שטיטניק שולחת. לאחר זמן מה, האוניות שקלטו את הקוד היו: "קרפטיה", "מאונט טמפל", "פרנקפורט", ו"אולימפיק" אשר דיווחו לרב-חובל שלהם לנסוע לכיוון האונייה טיטניק.
"קרפטיה" שהייתה הקרובה מביניהם, הייתה במרחק של 58 מיילים ימיים מהאונייה טיטניק
השדרן שהיה באונייה "קרפטיה" דיווח לרב-חובל שלו, הרב-חובל הורה להגביר למלוא המהירות שהייתה כ17 קשר, ואמרה שתגיע כ4 שעות.
אלכסיי ורלאמוב
אלכסיי ניקולאייביץ' ורלאמוב (ברוסית: Алексе́й Никола́евич Варла́мов, נולד ב-23 ביוני 1963 במוסקבה) הוא פילולוג, סופר והיסטוריון של הספרות רוסי, שכתב, בין השאר, ביוגרפיות של סופרים רוסים מן המאה ה-20.
ביוגרפיה.
אלכסיי ורלאמוב נולד במוסקבה בשנת 1963. הוא למד בפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה, בה סיים דוקטורט ומלמד כעת כפרופסור לספרות הרוסית מהמחצית הראשונה של המאה ה-20. עבודת הדוקטור שלו דנה ב"חיים ויצירה ביומן ובפרוזה האמנותית של פרישבין".
עם מוריו האהובים נמנו ורה בלופשקובה, מיאיל פאנוב וניקיטה טולסטוי.
ורלאמוב הוא חבר באיגוד הסופרים של רוסיה החל משנת 1993, מנחה סמינר במכון לספרות ע"ש גורקי, וכותב במגזינים ספרותיים שונים. הוא נמנה עם חברי חבר השופטים שלה פרס יסנאיה פוליאנה לספרות.
בעבר לימד ורלאמוב כפרופסור אורח באוניברסיטת איווה.
ורלאמוב פרסם לראשונה בשנת 1987 בירחון "אוקטיאבר" את הסיפור Тараканы "מקקים". אולם תהילתו באה עם הנובלה "אידיוט" וזכה פרסים רבים על ספרו "הלידה".