קנדה, אוסטרליה, בלגיה ו- ארצות הברית זכו במקום הראשון בבית המוקדם והעפילו ישירות לרבע הגמר.
המשחקים נערכו בסנטה קרוס דה טנריפה ובסן קריסטובל דה לה לגונה.
משחק הגמר:
המשחק על המקום השלישי:
אדלייד (פירושונים)
וינסנט אדרייאנסן
וינסנט אדרייאנסן (Vincent Adriaenssen; 1595 – 1675) היה צייר בארוק פלמי, שבילה חלק חשוב מהקריירה שלו בפריז וברומא, שם נודע במיוחד בנופי סצנות מלחמה וסצנות ציד.
חייו.
הוא נולד למשפחה אמנותית באנטוורפן. אביו עמנואל אדרייאנסן היה נגן לאוטה ומלחין בולט. אחיו הגדול אלכסנדר אדרייאנסן היה צייר מצליח שהתמחה בטבע דומם ואחיו הצעיר ניקלאס אדרייאנסן היה צייר דיוקנאות. לימים הפך לחותנו של הצייר יאן דה מומפר.
ההערכה היא שהוא קיבל את הכשרתו הראשונה לציור מאחיו אלכסנדר. וינסנט הגיע לרומא סביב שנת 1625 ועד בערך שנת 1645. הוא עבד גם על פרויקטים בפריז בין השנים 1642–1645 ואז שוב ב־1648 שם עבד אצל הקרדינל מזרין והקרדינל רישלייה. הוא תועד שוב ברומא בשנת 1661 עד מותו.
יש הוכחות לכך שהוא איבד את זרועו וידו הימניים בערך בשנת 1663. אובדן זה מסביר את הכינויים הצרפתיים והאיטלקיים שניתנו לו שמשמעותם כולם "הנכה". לא ידוע אם הוא הצטרף לבנטפוכלס, אגודה של אמנים הולנדים ופלמיים שעבדו בעיקר ברומא, והיה להם נוהג לתת לחבריהם כינויים.
צייר הנוף הפלמי יאן דה מומפר שהיה פעיל ברומא התחתן עם בתו של וינסנט אגנס (נפטרה ברומא ב־19 באפריל 1684). אדרייאנסן היה גם המנטור המוקדם של יאן דה מומפר ברומא. לפעמים מבלבלים את אדרייאנסן עם הצייר וינסנט מלו .
וינסנט אדרייאנסן נפטר ברומא, כבן 80. הוא היה המורה של מיכלאנג'לו צ'רקווצי ברומא ולואיג'י גרזי במהלך מגוריו בפריז.
יצירתו.
וינסנט אדרייאנסן היה צייר קרבות פורה מאוד. ז'אנר זה היה פופולרי מאוד באמצע המאה ה-17 ברומא. הסגנון שלו ממקם אותו בין זה של קבאלאר ד'ארפינו לאנטוניו טמפסטה לבין הסגנון הבארוקי יותר של פטר פאול רובנס לבין החידושים הבארוקיים של צייר הקרב המוביל ברומא, הצרפתי ז'אק קורטוי. תכונות אלה ניכרות בקרבות הפרשים על גשר. בעבודה זו אדרייאנסן השיג תיאור חי של התנגשות פרשים על גשר. בתיאור הסוסים והרוכבים הרבים בסצנה יש דינאמיות בולטת אבל נותנת תחושה שתנועתם הוקפאה באופן מלאכותי.
קטי דור
קטי דור (נולדה ב-3 בספטמבר 1966) היא עיתונאית ישראלית. משמשת כראש דסק הבריאות בערוץ "כאן 11" של תאגיד השידור הישראלי.
ביוגרפיה.
קטי דור נולדה בישראל בשנת 1966 בשם קטי חרדון להורים יוצאי עיראק שעלו לישראל בשנת 1950. היא הכתבת לענייני בריאות של ערוץ "כאן חדשות" ולפניו של ערוץ 11 וערוץ 1. תוך כדי עבודתה זכתה לבקיאות רבה בענייני בריאות ומחלות ומניעתן. היא נשואה לקולנוען חן שיינברג, גרה בתל אביב ואם לשני ילדים.
דור למדה באוניברסיטת בן-גוריון ובאוניברסיטת תל אביב.
אחד מסרטיו של בעלה הוא הסרט "קטי" משנת 2005. הוא התחיל לצלם את הסרט בזמן שקטי דור דיווחה על פיגוע טרור בירושלים ובאותה עת דיווחה על פרשת רמדיה. היה זה כאשר היא ציפתה להולדת בנם הבכור והסרט המשיך בתיאור השנה הראשונה של הילד ובהתנגשות של האימהות עם הקריירה הציבורית.
אירועים מיוחדים.
בשנת 2006 הופיעה דור בתפקיד עצמה ככתבת בסרט הקולנוע הישראלי "ימים קפואים" המספר על סוחרת סמים חסרת בית ההולכת ומתערערת לאחר שהיא מאמצת לעצמה את חייו של פצוע פיגוע שפגשה באינטרנט.
ב-20 במרץ 2018 נפצעה דור בתאונת דרכים, עת שעשתה את דרכה לבית החולים איכילוב לצורך צילום כתבה. היא עברה במעבר חצייה ונדרסה על ידי רכב חולף. היא אושפזה בבית החולים איכילוב ומצאה את עצמה מאושפזת בבית החולים שבו הייתה אמורה לצלם את הכתבה. "מצבי טוב. אני הכי מזועזעת מזה שהאיש שדרס אותי נסע נגד כיוון התנועה כדי לקנות מיץ, כי פשוט לא היה לו כוח ללכת ברגל", סיפרה ל-ynet, "הוא דרס אותי והעיף אותי לגמרי. כמה דקות לפני זה העברתי את הבת שלי במעבר חצייה - אם דריסה כזו הייתה קורית לילד, הוא לא היה עומד בזה".
בשנת 2018 קיבלה אות הוקרה מעמותת "חן לפריון", שהיא עמותה שמטרתה לעזור לזוגות הסובלים מבעיות אי פוריות. האות ניתן לה על הטיפול העיתונאי שלה בפעילות העמותה. דור פרסמה סדרת פרסומים בתחום הפריון בשידורי תאגיד השידור הציבורי. את האות קיבלה במסגרת ערב חגיגי לציון עשרים שנות פעילות לעמותה וארבעים שנה מאז נולדה התינוקת הראשונה בעולם מהפריית מבחנה.
שחמט לעיוורים ולקויי ראייה
שחמט לעיוורים ולקויי ראייה הוא גרסה של משחק השחמט, המאפשרת לשחמטאים עיוורים או לקויי ראייה ליטול בו חלק.
חוקי המשחק.
חוקי משחק השחמט הרגילים חלים על המשחק. בנוסף להם חלים כללי ההתאמה הבאים:
האגודה הבינלאומית לשחמט ברייל.
הגוף המנהל את טורנירי השחמט בינלאומיים לעיוורים וללקויי ראייה הוא האגודה הבינלאומית לשחמט ברייל, שנוסדה על ידי הבריטי רג'ינלד בונהם (Reginald Bonham). ראשיתה הייתה ב-1951, עת אורגן לראשונה טורניר שחמט לעיוורים בהתכתבות. ב-1958 ארגנה האגודה טורניר לוח ראשון.
האגודה התפתחה לארגון בעל סניפים בחמישים מדינות. היא מארגנת אליפות העולם השחמט לעיוורים ואת אולימפיאדת השחמט לעיוורים.
האגודה מסונפת לפיד"ה וחברה בפדרציה הבינלאומית לספורט עיוורים. המטה שלה שוכן בעיירה הומברג (Homberg) במדינת הסן שבגרמניה.
לני בן בשט
לני בן בשט (נולד ב-1978) הוא מוזיקאי, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי, והבעלים של הסטודיו LennyTunes ביפו. היה חבר בלהקות קנאק/פופ והבילויים.
ביוגרפיה.
בן בשט גדל בקיבוץ חצור, ולמד בתיכון תלמה ילין. הוא התחיל את דרכו המוזיקלית באולפן הקלטות שהקים במרתף בקיבוץ.
אל תל אביב עבר ב-1994 כשהוא בן 16, זמן קצר לאחר שהצטרף כמתופף ללהקת הפאנק רוק-דיסקו "קנאק/פופ" הישראלית.
ב-1996 הצטרף ללהקת הבילויים, איתם הופיע במאות הופעות ברחבי ישראל. במהלך השנים הקליט והפיק עם הלהקה את אופרת הרוק "עכשיו תהיו עבדים שלנו" יצא רק ב-2010 להורדה חופשית בבלוג "אטמי אוזניים".
ב-2003 הפיק את אלבומו של שמוליק קראוס "יום רודף יום" בהוצאת הד ארצי, יחד עם משה לוי ועופר אקרלינג. האלבום זכה לביקורות משבחות ובין היתר ביטא את קראוס כחצוף ופורץ דרך באופן תפיסת הפופ שלו בישראל שהצליח לברוח ולהוציא אלבום מצוין ומפרק אחרי 30 שנות עשייה.
ב-2004 קיבל את חשיפתו המשמעותית כמעבד מוזיקלי עם יציאתו לאור של האלבום "מגדלור" של מיקה קרני, בהוצאת NMC שהיה תקליט פופ בעל קווים אלקטרוניים ייחודיים, שהיו שונים מאוד מסגנונה האקוסטי והמוכר של קרני. שיר הנושא של האלבום, "מגדלור" זכה להצלחה גדולה בשנת 2005 כשהגיע למקום השני (11.11.2004) במצעד השבועי של רשת ג', דורג במקום ה־23 במצעד השנתי של קול ישראל ובמקום ה-14 המצעד השנתי של גלגלצ בשנת 2005.
יחד המשיכו השניים ליצירה נוספת של האלבום "פשוט וטוב" אותו הפיק בן בשט לקרני ויצא לחנויות ב-2006 בהוצאה עצמאית. האלבום הממשיך את הקו האלקטרוני של "מגדלור" בהפקה דאנס פופית משוחררת שזכה להצלחה רבה ודורג במקום השישי (4 במאי 2006) במצעד השבועי של רשת ג' ובמקום ה-38 במצעד השנתי.
ב-2007 יצא האלבום שהפיק בן בשט לזמר נעם רותם "עזרה בדרך", בהוצאת נענע דיסק וזכה לביקורות מהללות ונבחר על ידי גלי צה"ל לאחד מחמשת אלבומי העשור.
ב-2009 הפיק יחד עם אבישי כהן את "שעות רגישות", אלבומו העשירי של כהן שיצא בישראל באוגוסט 2008 בהוצאת Razdaz Recordz ובהפצת הליקון, וזכה למעמד אלבום זהב. הראשון של כהן כזמר.
בתחילת 2010 יצא האלבום "ואז זה בא לנו" שהפיק בן בשט לזמרת נורית גלרון מבית NMC יונייטד, בו גלרון מבצעת את שיריו של נתן זך בלחנים של בן ארצי, שילה פרבר, ערן ויץ, אילן וירצברג ואיה כורם. בן בשט שהפיק ועיבד את השירים בסגנון איטי ואולד - סקול הוציא מגלרון את הנדירות של זמרות וותיקות שאינן מפחדות מעצמן כשהן מתבגרות וזכה לביקורות טובות.
בסרט בן חוזר הביתה, משנת 2010 יצא בהפקת בן בשט ביצוע חדש של ריטה לשיר בואי אמא.
ב-2012 הזמרת ריף כהן הוציאה את אלבומה המצליח "A Paris" שאת רוב שיריו הלחינה ביחד עם בן בשט. בשנת 2015 יצא הסינגל "Dans mon quartier" מתוך האלבום של כהן בביצוע טורקי בשם "Miş Miş" בביצועה של הזמרת המפורסמת SIMGE וזכה ללמעלה מ־190 מיליון ציפיות ביוטיוב.
ב-2012 הפיק בן בשט את אלבומו השני של היוצר והזמר שלום מור "תמיד מול עיני" בהוצאת NMC. שנה לאחר מכן אחרי שזיהה בן בשט את כישרונו של מור יצרו יחד את ההרכב בשם "The Malfoof Collective" המבוסס על עיבודים והפקה מודרנית לשירי - עם צפון אפריקאים. בלהקה מנגנים שלום מור, מעיין דוארי, ירון מיטלמן ואייל סלע והיא קיבלה חשפה בעיקר בזכות הפקתם הייחודית לשיר הגיאורגי Gandagana שזכה להצלחה בגיאורגיה עצמה.
באוקטובר 2016 הפיק יחד עם אבישי כהן את שירו של אלתרמן תיבת הזמרה הנפרדת בלחן שכתב כהן, הסינגל זכה להצלחה ברדיו הפופולרי.
בשנת 2017 הקליט והפיק יחד עם אבישי כהן את הפסקול לסרט הצרפתי "Le Sens de la fête" של במאי שוברי הקופות אוליבייה נקש ואריק טולדנו (מחוברים לחיים).
בשנת 2017 הפיק יחד עם ג'יי ניולנד (נורה ג'ונס, אריק קלפטון ועוד) חלק מהשירים ל-LP האחרון של אבישי כהן "1970" עבור Sony Music.
בשנת 2019 כתב והפיק את הפסקול של הסרט "דינה מלול עושה מלחמה" שהיה מועמד לפרס אופיר באותה שנה. שיר הנושא של הסרט שהופק על ידי בן בשט מבוצע על ידי אילנה אביטל המשחקת בסרט את הזמרת שרית חג'ג' למילים שכתב שלום מור.