קנדסרטן היא תרופה שהספיגה שלה הייתה מאוד נמוכה, ועל מנת להתגבר על הספיגה נעשה שימוש באסטר המקושר לתרופה (candesartan cilexetil) וצימוד זה מגביר את הספיגה הביולוגית של קנדסרטן. לקנדסרטן מידת קישור לקולטני AT1 פי 10 בהשוואה למטאבוליט הפעיל של לוסרטן.
לוסרטן דורשת שפעול בתוך הגוף והיא עוברת פירוק ליצירת מטאבוליט פעיל. ואלסרטן איננה דורשת שפעול בתוך הגוף.
הטבלה הבאה מסכמת תכונות פרמקוקינטיות הקשורות בתרופות
התוויות.
תרופות ממשפחת חוסמי הקולטן לאנגיוטנסין II, משמשות לטיפול במצבים הבאים:
תרופות אלו מתאימות כאלטרנטיבה למטופלים שטופלו במעכבי ACE ופיתחו תופעות לוואי כגון שיעול. שיעול עלול להתרחש גם על רקע מעכבי הקולטן לאנגיוטנסין II אולם במידה פחותה יותר.
תופעות לואי.
תופעות הלוואי השכיחות של תרופות ממשפחת חוסמי הקולטן לאנגיוטנסין כוללות סחרחורת, ורטיגו, לחץ דם נמוך (במיוחד במצבי התיבשות), נפילת לחץ דם בקימה לישיבה או בעמידה, תשישות, עייפות, סוכר נמוך מדי בדם (היפוגליקמיה), אשלגן גבוה מדי בדם (היפרקלמיה), אי ספיקת כליות, אנמיה.
תופעות לואי ששכיחותן לא ידועה כוללות כאבים בחזה, ירידה במספר הטסיות בדם (תרומבוציטופניה), מיגרנה, ליקויים בתפקודי כבד, כאבי שרירים ומפרקים, תסמינים דמויי שפעת, כאב גב, דלקת בדרכי השתן, עליה ברגישות לשמש, תמס שריר (כאבי שריר עם שתן חום כהה), אין אונות, דלקת לבלב (פנקריאטיטיס), רמות נמוכות של נתרן בדם (היפונתרמיה), דיכאון, הרגשה כללית לא טובה, צלצולים, זמזומים, שאגות או נקישות באזניים (טיניטוס, טינטון), הפרעה בטעם.
במחקר-על (מטא-אנליזה) משנת 2010, נמצא שיעור סרטן גבוה משמעותית אצל מטופלים במחקרי הקצאה אקראית שטופלו ב-ARB בהשוואה לפלצבו, ובעיקר סרטן ריאות. מחקר-על נוסף מ-2016, מצא עליה גבולית בהשוואה לפלצבו (יחס סיכון בין 1 ל-1.18, p=0.05) והחוקרים סיכמו כי "ההשפעה על סרטן היא נייטרלית" וכי "חסרו נתונים לגבי שימוש ממושך, דיווח נתוני בטיחות היה לא מספק". ב-7/2018 החלה סדרת החזרות (recall) של אצוות שונות של תרופות ממשפחת ARB עקב זיהוי שאריות החומר המסרטן NMBA במוצרים אלו אצל מספר יצרנים, ביניהן התרופות ואלסרטן של חברת טבע, לוסרטן של חברת סאנדוז ועוד. ב-10/2021 בעקבות הימצאות חומר מסרטן מסוג Azido בחומרי הגלם המשמשים ליצור החומר הפעיל לוסרטן, הנחה משרד הבריאות את קופות החולים לבצע החלפה מדורגת של חלק מהתכשירים המכילים לוסרטן בתכשירים אחרים.
אדוארד לוי-לאוסון, ברון ברנהאם הראשון
אדוארד לוי-לאוסון, ברון ברנהאם הראשון (באנגלית: Edward Levy-Lawson, 1st Baron Burnham; 28 בדצמבר 1833 – 9 בינואר 1916) היה בעל עיתונים יהודי בריטי.
קורות חיים.
לוי-לאוסון היה בנם של ג'וזף מוזס לוי ושל אשתו אסתר לבית כהן. אביו רכש ב-1855 את הדיילי טלגרף, חודשים ספורים לאחר יציאתו לאור. לוי-לאוסון היה עורך העיתון ובעל השליטה בו זמן רב לפני מותו של אביו ב-1888 והחל מ-1885 הוא היה הבעלים המנהל ובעל השליטה היחיד בעיתון והייתה לו שליטה רבה יותר מאשר לאביו ברחוב פליט. ב-1875 הוא קיבל הרשאה מלכותית להוסיף את השם לאוסון. ב-1880 הוא רכש את בית האחוזה "הול בארן" שבמחוז בקינגהאמשייר. ב-1892 הוענק לו התואר ברונט וב-1903 הוענק לו תואר האצולה ברון ברנהאם. ב-1886 הוא מונה להיות השריף (תפקיד טקסי) של בקינגהאמשייר.
לורד ברנהאם נשא לאישה ב-1862 את הרייט ג'ורג'ינה, בתו של בנג'מין נוטינגהאם וובסטר. היא מתה ב-1897. ברנהאם מת בינואר 1916, בגיל 82 ואת תואר הברון שלו ירש בנו הבכור הארי, שקיבל ב-1919 את התואר ויקונט ברנהאם.
שעועית (סוג)
שעועית (שם מדעי: "Phaseolus") היא סוג ממשפחת הקטניות הכולל כ-70 מינים של צמחים שמקורם באמריקה, ובפרט במקסיקו.
לפחות ארבעה מהמינים המשתייכים לסוג זה בויתו כבר מהתקופה הפרה-קולומביאנית. מתוכם הבולטת ביותר היא השעועית המצויה, שהיום מגדלים אותה בכל רחבי העולם באקלים טרופי, סובטרופי או ממוזג.
סיווגים קודמים שייכו לסוג זה ("Phaseolus") מספר מינים ידועים אחרים שהועברו לסוג "Vigna", מה שגרם לעיתים לצורך בשינוי שמם של אותם מינים. בעבר התייחסו למש כ-"Phaseolus aureus", ואילו מקורות מודרניים יותר מסווגים אותה כ-"Vigna radiata". באופן דומה, שעועית החילזון ("Vigna caracalla") התגלתה בשנת 1753, ובשנת 1970 הועברה מ-"Phaseolus" ל-"Vigna". ההבנה המודרנית של הסוג "Phaseolus" מתייחסת לסוג אנדמי לעולם החדש בלבד.
אינואנדו
בויסטר
בויסטר (באנגלית: Boyster) היא סדרת אנימציה אמריקנית-צרפתית אשר שודרה לראשונה בארצות הברית ב-16 ביוני 2014. בישראל שודרה הסדרה לראשונה ב-15 בפברואר 2015.
עלילה.
בויסטר הוא חצי ילד וחצי צדפה והוא גר עם אחיו הקונכייה שלבי. ביחד עם ראפיק חברו הטוב ביותר הוא שומר את סודו על כוחות הצדפה שלו.
נמל התעופה הבין-לאומי הרקליון
נמל התעופה הבינלאומי הרקליון "ניקוס קאזאנצאקיס" (ביוונית: Κρατικός Αερολιμένας Ηρακλείου
“Νίκος Καζαντζάκης”) הוא נמל התעופה המרכזי של האי כרתים ביוון, ונמל התעופה השני בגודלו ביוון מבחינת תעבורת נוסעים, אחרי נמל התעופה הבינלאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס. הוא ממוקם כ-5 קילומטרים מזרחית למרכז העיר הרקליון. הנמל משמש כנמל אזרחי וצבאי.
בסיס הפעולה המרכזי של חברת בלו בירד איירווייז נמצא בנמל.
נמל התעופה נקרא על שם יליד הרקליון, ניקוס קאזאנצאקיס, סופר, מתרגם, ונוסע יווני.
היסטוריה.
נמל התעופה נפתח לראשונה במרץ 1939. באותה תקופה הנמל היה רק פיסת קרקע חקלאית שטוחה. המטוס הראשון (יונקרס Ju 52) הביא את הנוסעים הראשונים לנמל. במהלך מלחמת העולם השנייה הופסקה פעילות נמל התעופה, אך בסתיו 1946, חודשה תנועת המטוסים לנמל, עם נחיתת מטוס מדגם DC-3 דקוטה.
בתחילה נמל התעופה הציע שירות בסיסי מאוד, עם מתקנים פרימיטיביים בצורה של שלושה אוהלים, עשן לקביעת כיוון הרוח ונורות למסלול.
ב-1947, הוקם הטרמינל הראשון. הרקליון אייר ליין החלו טיסות מסחריות ב-1948. באותו זמן עברו בשדה התעופה 4,000 נוסעים. ב-1953 נבנה המסלול הסלול הראשון באורך 1,850 מטרים. ב-1954 נחת לראשונה מטוס בעל ארבעה מנועים מדגם דאגלס DC-4. באותה שנה עברו בנמל כ-18,000 נוסעים. מ-1957 ואילך, החלה חברת אולימפיק איירליינס להשתמש בנמל עם מטוסי דאגלס DC-6.
בין 1968–1971, הוארך המסלול ל-2,680 וטרמינל חדש ומתקנים נוספים נבנו, ובכך הפכו אותו לנמל חדש. ב-18 במרץ 1971, טיסת השכר הראשונה מחו"ל (בריטיש איירווייז) פעלה בנמל. נמל התעופה החדש נחנך רשמית ב-5 במאי 1972.
בשנת 2008 הפך הנמל לבסיס הפעולה המרכזי של חברת התעופה בלו בירד איירווייז.
הרחבת הנמל.
באוקטובר 2017 החלו פרויקטים של הרחבת שדות תעופה. הפרויקטים, שימומנו במלואם על ידי ה- Duty Free Shops SA, בהתאם להסכם עם משרד התשתיות והתחבורה ומשרד המים ההלני, ללא עלות ממשלת יוון, כוללים:, הרחבות ניכרות של הטרמינל, הגדלת השערים ושדרוגים אלקטרונים.
ההארכה החלה באוקטובר 2017 והסתיימה ב-30 במרץ 2018 ותהיה מוכנה לקראת עונת הקיץ.
מתקנים אחרים.
בסיס הפעולה המרכזי של חברת בלו בירד איירווייז נמצא בנמל התעופה הבינלאומי הרקליון.
פעילות צבאית.
לעיתים קרובות מבקשים מהנוסעים לא לצלם תמונות במסלול. הסיבה היא כי בסיס של חיל האוויר היווני פועל במקום.
סמדר ברנר
סמדר ברנר (נולדה ב-7 במרץ 1952) היא שחקנית קולנוע ישראלית, ידועה בתפקידה כ"יפצ'וק" בסרט "הלהקה".
ביוגרפיה.
ברנר נולדה כסמדר אבניאל בחיפה לאם ניצולת שואה ואב יליד הארץ ולה אחות אחת, אלינוער, היא נכדתו של הצייר מרדכי אבניאל. בצבא שירתה בלהקת פיקוד צפון, היא למדה תקופה משחק באוניברסיטת תל אביב.
ב-1978 גילמה את "יפצ'וק" בסרט המצליח "הלהקה" ותפקיד זה הקנה לה פרסום רב. לאחר מכן הופיעה בטלוויזיה החינוכית בסדרת הטלוויזיה "התזמורות" והשתתפה בסרטים ישראלים נוספים, בהם "אדון ליאון "הקרב על הוועד" ו"פוטו רומן", ב-2002 שיחקה בסרט "Enough" כמזכירת עורך דין, ב-2011 שיחקה בסרט "Session" לצד בר רפאלי.
ב-2007 התראיינה לסדרה הדוקומנטרית "חלום הוליוודי" של HOT בידור ישראלי.
ברנר נישאה לראשונה לדני ברנר, שחיין, איש העסקים, וקרוב משפחתו של נשיאה הראשון של מדינת ישראל חיים ויצמן, מנישואים אלה נולדה בתה היחידה, השחקנית שירלי ברנר. לאחר שהתגרשה נישאה בשנית לאיתי דישון, בעל חברת מחשבים מצליחה בארצות הברית. בשנת 2008 הזוג התגרש.
ברנר התגוררה במשך שנים בלונדון ובלוס אנג'לס, שבה לישראל בשנת 2014, והיא מתגוררת כיום בחיפה.
ברנר אם לשירלי וסבתא לשתי נכדות המתגוררות בלוס אנג'לס.
כיום עוסקת ברנר בהדרכת משחק, ובימוי לנוער ומבוגרים במסגרת בית הספר למוזיקה של חברת אתו"ס בחיפה.
הליניאני
הליניאני (באוקראינית: Глиняни; בפולנית: Gliniany; ביידיש: גלינע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
העיירה קיבלה זכויות עיר בשנת 1397, ובמהלך המאה ה-16 ובתחילת המאה ה-17 נהרסה בידי הטטרים. בשנת 1772 עברה העיירה לשלטון אוסטריה, ובשנת 1919 נכללה בשטחי פולין.
יהודי הליניאני.
התיעוד ראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא במסמך משנת 1474. בפרעות ת"ח ות"ט נרצחו רבים מיהודי המקום. בית כנסת נבנה בעיירה בראשית המאה ה-18, אך עד אמצע המאה ה-18 היו יהודי המקום כפופים לקהילת לבוב הסמוכה.
באמצע המאה ה-19 התיישב בעיירה האדמו"ר יחיאל מיכל מושקוביץ, צאצא של המגיד מזלוטשוב, והקים במקום שושלת אדמו"רים וחסידות. בשנת 1895 נפתח בעיירה בית ספר מיסודו של הברון הירש.