קולדיגה (בלטבית: Kuldīga נהגה: ; בעבר בגרמנית: Goldingen; גולדינגן; ביידיש ובכתיב עברי ארכאי: גאלדינגען) היא עיר במערב לטביה, בחבל ההיסטורי של קורלנד, השוכנת על גדות נהר ונטה במרחק של כ-150 קילומטרים מהבירה ריגה. בקולדיגה התקיימה במשך שנים רבות קהילה יהודית חשובה עד מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי לטביה. בעיר גרים 10,352 תושבים (נכון ל-2020).
היסטוריה.
קולדיגה מוזכרת לראשונה בשנת 1242, היא הצטרפה לברית ערי הנזה ב-1368 וב שימשה לצד מיטאו (כיום ילגבה) כבירת קורלנד.
הקהילה היהודית.
בית הכנסת הגדול של גולדינגן-קולדיגה שרד את מלחמות העולם אך הבניין משמש כיום כספרייה.
ערים תאומות.
לערים הבאות יש הסכמי ערים תאומות עם קולדיגה:
גולדינגן
מזרח ג'אווה
מזרח ג'אווה (באינדונזית: Jawa Timur) הוא מחוז באינדונזיה השוכן לאורך המחצית המזרחית של האי ג'אווה. המחוז הוקם באוקטובר 1950, כשנים ספורות לאחר עצמאות המדינה. המחוז מחולק ל-29 נפות ו-9 ערים, בירתו היא העיר סורביה.
היסטוריה.
עדויות ארכאולוגיות מצביעות על התיישבות בג'אווה עוד בתקופות פרהיסטוריות. האסלאם הגיע לאזור ג'אווה במהלך המאה ה-16. בתקופה זו חל שגשוג כלכלי רב באזור, והוא הפך למרכז של סחר ימי. בתקופה זו החל גם השלטון ההולנדי באינדונזיה. במהלך המלחמות הנפוליאוניות (בשנים 1811-1814) האיים היו באופן זמני תחת שלטון האימפריה הבריטית. בסופו של דבר השלטון ההולנדי חזר לאינדונזיה בעקבות קונגרס וינה.
במהלך הכיבוש היפני של האיים בזמן מלחמת העולם השנייה, מזרח ג'אווה חווה עימותים רבים בין מתנגדים מקומיים לבין השלטון היפני.
דמוגרפיה.
ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית המחוז מנתה כ-40.6 מיליון תושבים, עובדה המציבה אותו כמחוז השני המאוכלס ביותר באינדונזיה (אחרי מערב ג'אווה), אמנם השפה הרשמית היא אינדונזית, אך השפה המדוברת במזרח ג'אווה היא שפת הג'אווה.
כלכלה.
המחוז נחשב למרכז הכלכלי של מרכז ומזרח אינדונזיה, והוא תורם למעלה מ-15% מהתוצר המקומי הגולמי. בשטח המחוז ישנה המספנה הגדולה במדינה, וכן תעשייה צבאית משמעותית. בנוסף על כך, במזרח ג'אווה ישנם מפעלים גדולים לייצור רכבות, מלט וטקסטיל.
ויליאם נון ליפסקומב
ויליאם נון ליפסקומב הבן (באנגלית: William Nunn Lipscomb Jr.; 9 בדצמבר 1919 – 14 באפריל 2011) היה כימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1976 "על מחקריו בעניין מבנה הבוראנים השופכים אור על בעיות במבנה הקשר הכימי".
ביוגרפיה.
ויליאם נון ליפסקומב נולד ב-9 בדצמבר 1919 בקליבלנד שבאוהיו. משפחתו עברה ללקסינגטון שבקנטקי בשנת 1920. ליפסקומב נשאר בקנטקי עד שסיים תואר ראשון בכימיה באוניברסיטת קנטקי בשנת 1941. בשנת 1946 סיים ליפסקומב את הדוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בשנים 1946–1959 לימד ליפסקומב באוניברסיטת מינסוטה. לאחר מכן, החל ללמד באוניברסיטת הרווארד, שם עבד עד שנת 1990. באותה השנה מונה ליפסקומב לפרופסור אמריטוס.
משנת 1960 היה ליפסקומב חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בנוסף על כך, הוא היה חבר באקדמיה הלאומית למדעים.
ליפסקומב נפטר ב-14 באפריל 2011 מדלקת ריאות בקיימברידג', מסצ'וסטס בגיל 91. היו לו כארבעה ילדים משני נישואים.
שקמה ברסלר
שקמה שוורצמן-ברסלר (נולדה ב-10 ביולי 1980) היא פיזיקאית ישראלית, חוקרת במכון ויצמן למדע, מהחוקרות המשתתפות בפועל במחקר מאיץ החלקיקים בשווייץ ופעילה חברתית ממקימי ומובילי מחאת הדגלים השחורים.
ביוגרפיה.
ברסלר נולדה בחיפה, בת שנייה בין ארבעה אחים, לאמא רופאה ולאב עובד בכיר באלביט מערכות. היא גדלה בקיבוץ גבת ובתמרת. בצעירותה שיחקה כדורסל בקבוצת הפועל גליל עליון ובנבחרת הצעירה של ישראל. בצבא היא שרתה כספורטאית מצטיינת בבסיס חימוש במושב בית הלל. לאחר השרות הצבאי היא עברה לשחק בקבוצת הפועל חיפה. היא פרשה מכדורסל לאחר שנפצעה והחלה ללמוד בטכניון. היא נישאה וילדה שתי בנות. לאחר גירושיה היא נישאה בשנית והם מגדלים ביחד את חמש בנותיהם במושב בית שערים.
לימודים ומחקר.
ברסלר היא פיזיקאית במכון ויצמן למדע. סיימה תואר ראשון בהצטיינות בפיזיקה ומתמטיקה בטכניון, שם קיבלה גם תואר שני בפיזיקה בשנת 2006, ותואר שלישי אותו סיימה בשנת 2011. בשנת 2012 היא הצטרפה לסגל מכון ויצמן, וב-2013 הקימה במכון קבוצת מחקר במחלקה לפיזיקת חלקיקים ואסטרופיזיקה. הקבוצה משתתפת במחקר במאיץ החלקיקים CERN בשווייץ. תחומי עיסוקה של הקבוצה הם פיתוח גלאים לגלאי אטלס המורכב מגלאים רבים, וכן פענוח הנתונים הנאספים מאטלס במטרה למצוא תופעות חלקיקיות שאינן מוסברות על ידי המודל הסטנדרטי כפי שהוא ידוע היום - למשל איתור של דעיכת בוזון היגס לשני לפטונים מסוגים שונים, דבר שאינו אפשרי על פי המודל הסטנדרטי.
מחאת הדגלים השחורים.
במרץ 2020 הקימה והובילה לצד שני אחיה, ירדן ואייל ושני חברי משפחה נוספים את "מחאת הדגלים השחורים". לאחר הבחירות לכנסת ה-23 הטיל הנשיא ראובן ריבלין את הרכבת הממשלה על יו"ר כחול לבן. יושב ראש הכנסת היוצאת יולי אדלשטיין סירב לפנות את מקומו ליו"ר חדש, במטרה למנוע הקמת ועדה לדיון בהסרת החסינות של בנימין נתניהו. היא ושני אחיה אייל וירדן שוורצמן יזמו שיירות מחאה לכנסת וכן הפגנות סמוך לבתי חברי הכנסת ממפלגת חוסן לישראל, בראשותו של בני גנץ. המחאה החלה בשיירת מכוניות לכיוון הכנסת כאשר יש להם שלוש דרישות: הראשונה, בחירת יושב ראש חדש לכנסת לאחר הבחירות השלישיות לכנסת כאשר גוש המפלגות אשר לא רצה בהמשך שלטונו של בנימין נתניהו, ובני גנץ הוא זה שעליו הוטלה מלאכת הרכבת הממשלה להקים את הממשלה. השנייה, הקמת ועדות לכנסת עם פיקוח פרלמטרי והשלישית, חקיקת תיקון לחוק יסוד הממשלה לפיו בעתיד נאשם בפלילים לא יוכל להיות מועמד לראשות הממשלה. מאז מחאה זו התפרסה ברחבי הארץ והיא ידועה בשם "מחאת הדגלים השחורים". הדגל השחור בשמה של המחאה מסמל סכנה לציבור, מבחינת איום על הציבור.
פרסים והוקרה.
בשנת 2016 זכתה בפרס המחקר על-שם סר צ'ארלס קלור.
בשנת 2020 הופיעה ברשימת 100 האנשים המשפיעים בישראל של מגזין דה-מארקר וברשימת חמישים הנשים המשפיעות בישראל של מגזין פורבס. גם בשנת 2021 הופיעה ברשימת 50 הנשים המשפיעות של המגזין.
פוליה (פירושונים)
דאדלי הרשבאך
דאדלי רובט הרשבאך (באנגלית: Dudley Robert Herschbach; נולד ב-18 ביולי 1932) הוא כימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1986 ביחד עם ג'ון פולני ויואן לי, "על תרומתם בעניין הדינמיקה של תהליכים כימיים אלמנטריים". בחייו פרסם הרשבאך למעלה מ-400 מאמרים בכימיה ובפיזיקה; גם מזווית תאורטית וגם מזווית מעשית.
ביוגרפיה.
דאדלי הרשבאך נולד ב-18 ביולי 1932 בסן חוזה שבקליפורניה כבכור מבין שישה אחים. בשנים 1954–1955 סיים הרשבאך תואר ראשון ושני במתמטיקה ובכימיה באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1958 סיים דוקטורט בפיזיקה כימית באוניברסיטת הרווארד. כשנה לאחר מכן הצטרף הרשבך לסגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1961 הפך לפרופסור חבר. כשנתיים לאחר מכן חזר הרשבאך להרווארד.
הרשבאך חבר באקדמיה הלאומית למדעים. בשנת 1991 קיבל את המדליה הלאומית למדעים. בנוסף על כך, הוא חבר בביטאון מדעני האטום.
נסרין סוטודה
פרוע פרח'זאד
אירן אגאי
אירן אגאי (בהונגרית: Ágay Irén; בודפשט, 23 בפברואר 1913) – לוס אנג'לס, 3 בספטמבר 1950) הייתה שחקנית יהודייה הונגרייה. רעייתו של הבמאי היהודי-הונגרי סטיב סקיי.
ביוגרפיה.
אירן אגאי נולדה במשפחה יהודית כבתם של אדולף אגאי (1879-1959), מורה בבית ספר יסודי ושל מאריה שטיינר. היא נולדה כאמור בבודפשט, ברחוב פטרדי 30. הוריה נישאו ב-24 במרץ 1912 ברובע 6 בבודפשט. אירן עברה מספסל הלימודים ישר לבית הספר של התאחדות השחקנים ההונגרית הארצית. היא סיימה את לימודיה בשנת 1931.
בשנים 1931 עד 1935 הייתה אמנית בתיאטרון הקומדיה של בודפשט. זכתה להצלחה בעיקר במחזות מודרניים וכן כגיבורה ראשית של סרטי קומדיות. בין היתר שיחקה עם פאל יאבור, אימרה ראדאי ודיולה קאבוש. היא הייתה גיבורה צעירה ואהובה בסרטים העליזים והקלילים של שנות ה-30 של המאה ה-20. קיבלה משימה תובענית יותר בסרט "שני האסירים", שם בנוסף לגיזי באיור גילמה דמות נשית מובילה נוספת בסיפור מלחמת העולם הראשונה של לאיוש זילאהי. ב-28 באוקטובר 1933 נישאה בבודפשט לאישטוואן (סטיב) סקיי, שהיה הבמאי של רוב סרטיה. בני הזוג היגרו לארצות הברית בשנת 1938. בשנת 1950, בצילומי סרט, התמוטטה ונפטרה כשלא הייתה אפילו בת 38. סיבת המוות הייתה יתר לחץ דם.
בצקת ריאות תלוית גובה