ניו זילנד ואוסטריה מנהלים מערכת יחסים חמה ומתמשכת, וחולקים אינטרסים וערכים משותפים רבים. שתי המדינות עובדות בשיתוף פעולה הדוק עבור שלום וביטחון בינלאומיים, פירוק נשק גרעיני ואי-הפצתו, רפורמה במועצת הביטחון של האו"ם ונושאי זכויות אדם. קיימת אשרת עבודה וחופשה דו כיוונית, המעניקה לאזרחים הצעירים אפשרות לחיות, ללמוד ולעבוד בניו זילנד ואוסטריה.
הקהילה האוסטרית בניו זילנד אמנם קטנה, אך לתושבי העבר הייתה השפעה משמעותית על חיי התרבות של ניו זילנד. אלה כוללים את פרדיננד פון הוכשטטר, הידוע כאבי הגאולוגיה הניו זילנדית, האדריכל ארנסט פלישקה והפילוסוף קרל פופר, שניהם התגוררו בניו זילנד במלחמת העולם השנייה, וכן האמן פרידנסרייך הונדרטוואסר שהיגר לניו זילנד בשנות השבעים.
יחסים כלכליים.
כמדינה חברה באיחוד האירופי יש לאוסטריה קשרים כלכליים חזקים הן בתוך האיחוד האירופי והן למרכז ומזרח אירופה, מה שמהווה גורם חשוב לגידול בהשקעות ניו זילנדיות באוסטריה. החברה הגדולה ביותר של ניו זילנד הפועלת באוסטריה היא טאיט אלקטרוניקה ואילו ה-OMV האוסטרית פעילה גם בניו זילנד.
בשנת 2019 הסתכם הסחר הכולל בין המדינות ב-424 מיליון דולר ניו זילנדי, כאשר היצוא לאוסטריה הסתכם ב-87 מיליון דולר ניו זילנדי, כאשר היצוא העיקרי הוא ברזל, מוצרי פלדה, מכונות וציוד חשמליים, ואילו היבוא מאוסטריה הסתכם ב-336 מיליון דולר ניו זילנדי, כאשר היבוא העיקרי כולל משאיות, טנדרים, טרקטורים, ותרופות קמעונאיות.
נציגויות דיפלומטיות.
הייצוג של ניו זילנד באוסטריה הוא גם משלחת קבועה לאו"ם וארגונים בינלאומיים אחרים שממוקמים בווינה, וגם שגרירות ניו זילנד באוסטריה. השגרירות מוסמכת גם להונגריה, סלובקיה וסלובניה. אוסטריה מחזיקה בניו זילנד 3 קונסוליות בוולינגטון, אדלייד וקרייסטצ'רץ'. מאידך, ניו זילנד מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה בלבד.
שירות האבטחה הפדרלי של מקסיקו
שירות האבטחה הפדרלי של מקסיקו () הוא גוף ממשלתי פדרלי, שאחראי על מתן שירותי הגנה, מעקב ואבטחת אישים, סחורות ומתקנים ממשלתיים עבור גורמים במינהל הציבורי הפדרלי וגופים הפדרליים של הרשות המחוקקת והשופטת, גופים אוטונומיים חוקתיים ומוסדות ציבור אחרים של מקסיקו המבקשים זאת. זהו גוף מרכזי לאבטחת אישים ומתקנים במקסיקו ולאבטחת התשתיות והתקשורת הממשלתית.
שירות האבטחה הפדרלי נחשב למקבילה המקסיקנית של היחידה לאבטחת אישים הישראלית, השירות החשאי של ארצות הברית ושירות האבטחה הפדרלי הרוסי.
חצי האי ארוסמית'
חצי האי אירוסמית' (באנגלית: Arrowsmith Peninsula) הוא לשון יבשה, בחוף המערבי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
חצי האי ממוקם ממערב לקרחון פורל, לקרחון שארפ, ולפיורד לאלמאנד; ומצפון מערב לפיורד בורז'ואה; מפרץ אנוס נמצא מצפון-מערב לחצי האי.
אורכו של חצי האי 64 קילומטרים.
היסטוריה.
מיפוי חצי האי.
חצי האי נסקר ומופה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1955–1958.
מקור השם.
חצי האי נקרא על שמו של אדווין פ. אירוסמית' (Edwin P. Arrowsmith), מושל איי פוקלנד בין השנים 1957–1962; והמושל הכללי של הטריטוריה הבריטית האנטארקטית בין השנים 1962–1964.
לקריאה נוספת.
• Damien Gildea, Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
• International Symposium on Antarctic Earth Sciences 5th : 1987, Geological Evolution of Antarctica, Cambridge, England
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 367
• Robert Gilbert, Åsa Chong, Robert B. Dunbar &amp; Eugene W. Domack (2003), Sediment Trap Records of Glacimarine Sedimentation at Müller Ice Shelf, Lallemand Fjord, Antarctic Peninsula, Arctic, Antarctic, and Alpine Research, 35:1, 24-33, DOI: 10.1657/1523-0430(2003)035[0024:STROGS]2.0.CO;2
Albertishay
העברת טכנולוגיה
העברת טכנולוגיה (באנגלית: Technology Transfer) היא תהליך העברה או הפצה של ידע טכנולוגי שנמצא ברשותו של אדם או ארגון ומועבר לאחזקתו של אדם או של ארגון אחר. העברת טכנולוגיה מבוצעת בדרך כלל מאוניברסיטאות, בין ארגונים, בין עסקים, בין אנשים ובנוסף מאוניברסיטאות לארגונים וממשלות לעסקים. לעיתים קרובות העברת טכנולוגיה מתרחשת על ידי חלוקת מיומנויות ידע טכנולוגיה, שיטת ייצור, דגימות ייצור ומתקנים בקרב מוסדות וארגונים. העברה טכנולוגית לובשת צורות שונות בהתאם למוטיבציות וצרכי האדם, העברה טכנולוגיה יכולה להיות שונה מאוד בן תחום לתחום כמו במכונים הלאומיים לבריאות (NIH) בהשוואה לנאס"א או למחלקת ההגנה. העברת טכנולוגיה מבטיחה כי פיתוחים מדעיים וטכנולוגיים יהיו נגישים למגוון רחב יותר של משתמשים. לעיתים מתרחשת העברת טכנולוגיות בנושא פיתוחים, מוצרים, תהליכים, יישומים, חומרים או שירותים חדשים. בנוסף קיימים ארגונים ממשלתיים המעודדים העברת טכנולוגיות מהאקדמיה לתעשייה המתבססת על שיתוף פעולה דואלי בין קבוצת מחקר מהאקדמיה לבין חברה תעשייתית. מדינות מפותחות כדוגמת גרמניה, ארצות הברית, יפן, סין מעודדים העברת טכנולוגיות בין חברות בעולם על ידי הכנת תערוכות מובנות (בדרך כלל אחת לשנה) לפי סוג הנושא. העברת טכנולוגיה מבוצעת גם בתוך הארגון, למשל מחלקת מחקר ופיתוח, מפתחת טכנולוגיה חדשה ומעבירה ליחידות הייצור בתוך הארגון, מקרה זה נקרא העברה טכנולוגית אנכית. לעומת זאת, אם הטכנולוגיה מועברת מיחידה אחת לשנייה מקרה זה נקרא העברת טכנולוגיה אופקית. כיום העברת טכנולוגיות מתבצעת בעיקר בצורה אופקית. בדרך כלל העברת טכנולוגיה אנכית מבוצעת על ידי אוניברסיטאות שמעבירות טכנולוגיה לארגונים ועסקים ממשלתיים.
קבוצות כמו ואיגוד מנהלי הטכנולוגיה האוניברסיטאיים, ותחרויות כמו "אתגר" המאורגנות על ידי ארגונים כמו המרכז למחקר חדשנות (Center for Advancing Innovation) במרילנד, אלו הם דוגמאות לעידוד העברת טכנולוגיות.
מתווכי טכנולוגיות () הם אנשים העוסקים בגישור בין ארגונים על מנת לקדם ולפשט תהליכים טכנולוגים.
בעוד שהעברת טכנולוגיה יכולה להיות כרוכה בהפצת טכנולוגיה מורכבת מאוד ממקורות עתירי הון (לדוגמה היי-טק) למקבלי הון נמוך, היא יכולה גם להיות כרוכה בטכנולוגיה מתאימה, דבר היכול להוביל לאיתנות ועצמאות של מערכות.
תהליך העברה.
חברות רבות, אוניברסיטאות וארגונים ממשלתיים מחזיקים כיום במשרד להעברת טכנולוגיה שתפקידו לאתר מחקרים שבהם אינטרס מסחרי ואסטרטגיות פוטנציאליות. לדוגמה, תוצאה מחקרית עשויה להיות בעלת עניין מדעי ומסחרי, אך בדרך כלל מונפקים פטנטים רק לתהליכים מעשיים, ולכן מישהו - לאו דווקא החוקרים - צריך להקים תהליך מעשי ספציפי. שיקול נוסף הוא ערך מסחרי.
התהליך לניצול מסחרי כרוך בהסכמי רישוי או הקמת מיזמים משותפים ושותפויות כדי לחלוק את הסיכונים והיתרונות בהבאת טכנולוגיות חדשות לשוק. לעיתים קרובות גישות אלה קשורות לגיוס הון סיכון כאמצעי למימון תהליך הפיתוח, נוהג שכיח יותר בארצות הברית מאשר באיחוד האירופי, שיש לו גישה שמרנית יותר למימון. חברות ספינ-אוף מחקריות הן כלי מסחור פופולרי בקנדה, ושיעור הרישוי של מחקר אוניברסיטאי קנדי נותר הרבה מתחת לזה של ארצות הברית.
משרדי העברת טכנולוגיה עשויים לעבוד בשם מוסדות מחקר. כאשר חברות הזנק הם הלקוחות, במקרה זה מוותרים לפעמים על עמלות מסחריות במקום חלק מההון עצמי בעסק. כתוצאה מהמורכבות הפוטנציאלית של תהליך העברת הטכנולוגיה, ארגוני העברת טכנולוגיה כוללים כלכלנים, מהנדסים, עורכי דין, משווקים ומדענים. הדינמיקה של תהליך העברת הטכנולוגיה משכה תשומת לב בפני עצמה, וישנן כמה חברות וכתבי עת ייעודיים לשם. הגנה על הקניין הרוחני נעשה על ידי אנשי מפתח וזה תחום ההתמחות שלהם, כך שניתן יהיה ניתן לקבל חידושים יקרי ערך אלה ברישיון ולמסחור ולהביא אותם לטובת החברה. העברת טכנולוגיה מחייבת גישה פרו אקטיבית המעודדת מעורבות חוקרים, שותפים תעשייתיים פוטנציאלים להשתמש בטכנולוגיה, זו פועלת להשלמת מחקרים אקדמיים על ידי הצגתם לשותפים בתעשייה שפתחו אותם לכלל הציבור.
רישוי.
רישיון הוא חוזה בן בעל הרישיון (למשל פטנט)לבין בעל רישיון (למשל שותף)הכולל מספר תנאים שעל הצד השלישי למוד בהם. משרד העברה הטכנולוגית רשאי להעניק רישיונות בלעדיים או לא בלעדיים תהליך העברת המידע הוא מאוד קריטי בהעברה טכנולוגית, ולאחר שארגון בסס בעלות על טכנולוגיה, יש לו מספר מנגנונים משפטיים או חוזיים להגן עליו: רישוי – החלפת מיומנות ומידע מחברה אחת לאחרת על ידי הזרמת מזומנים. רישוי חוצה – הסכם בן חברות המאפשר להם שימוש או גישה לטכנולוגיה ספציפית שהחברה פתחה. הסכם ספק אסטרטגי – חוזה אספקה לטווח ארוך, כולל ערבויות לרכישות בעתיד ושילוב פעילות. מחקר במו"פ – הסכם בו חברה או ארגון מבצעים מחקר ספציפי עבור חברה. רישוי הוא עסק בפני עצמו בשנת 2002 חברות אמריקאיות קבלו מעל 66 מיליארד דולר תשלומים על רישיונות טכנולוגיה מארגונים אחרים, מתוכם 58 מיליארד דולר מקומיים.
מנגנון העברה טכנולוגית הוא בעל ערך גבה לתעשייה, הוא מאיץ את פעולת החדשנות ומקבל יתרון על ידי שיתוף הפעולה, מעודד את הצמיחה הכלכלית, מסייע ומקל על פיתוחים חדשים ונותן הגנה לאוניברסיטאות על השקעותיהן באמצעות פטנט על טכנולוגיות חדשות.
מתווכים לשותפות.