הגלקסיה הננסית שדרית היא גלקסיה ננסית אליפטית אשר נמצאת בקבוצת הכוכבים שדרית, סמוך לגבול עם קבוצת הכוכבים ירכתי הספינה, כ-3.25 מעלות מצפון-מזרח לכוכב קאנופוס על הקו המחבר בינו ובין הכוכב טאו בירכתי הספינה. הגלקסיה התגלתה בשנת 1977 בעזרת טלסקופ שמידט באוסטרליה, והיא נמצאת במרחק של כ-340,000 שנות אור ממערכת השמש. בהירותה של הגלקסיה היא מדרגה 11 ולא קל להבחין בה, שכן היא סמוכה למישור הדיסקה של שביל החלב והיא נראית כמו אזור צפוף יחסית של כוכבים חלשים מאוד, כך שקשה להבדיל בינה ובין שביל החלב עצמו. הגלקסיה היא גלקסיית לוויין של שביל החלב והיא מתרחקת ממנו במהירות של כ-230 ק"מ בשנייה.
מאפיינים.
קוטרה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-23.4 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,300 שנות אור, כ-2.3 אחוז מקוטרה של גלקסיית שביל החלב ומסתה כ- מסות שמש, כ-100 מיליוניות ממסת שביל החלב. מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק מעט יותר ממיליון מסות שמש, כלומר רק כשליש האחוז ממסתה הכוללת וכל השאר הוא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. רוב הכוכבים בגלקסיה נוצרו לפני 7 מיליארד שנים, אף שהיא גם חוותה התפרצויות של יצירת כוכבים אשר התרחשו לפני 13-3 מיליארד שנים. הגלקסיה נשארה שקטה במשך 4 מיליארד שנים לאחר ההתפוצצות הראשונה של יצירת כוכבים שהתרחשה בה.
שביל החלב מפעיל כוחות גאות אשר משפיעים על הגלקסיה.
BDF-3299
BDF-3299 היא גלקסיה בעלת הסחה לאדום של 7.109 formula_1 ומרחקה מכדור הארץ הוא 12.9 מיליארד שנות אור.
עד לגילוי גלקסיה GN-108036, היא הייתה הגלקסיה הרחוקה ביותר הידוע.
גארי בטמן
גארי ברוס בטמן (באנגלית: Gary Bruce Bettman; נולד ב-2 ביוני 1952 בניו יורק) הוא עורך דין ועסקן ספורט יהודי-אמריקאי, נציב (קומישנר) ליגת ה-NHL מאז 1993.
במהלך שנות כהונתו של בטמן נהנתה ליגת ה-NHL מגידול חד בהכנסותיה, מכ-400 מיליון דולר לשנה בעת התמנותו לתפקיד ועד ללמעלה מ-5 מיליארד דולר בשנה נכון לשנת 2021. בטמן היה גם הדוחף העיקרי להתרחבות הליגה עד לגודלה הנוכחי של 32 קבוצות, מתוכן 8 קבוצות חדשות שהצטרפו לליגה בתקופת כהונתו; כמו כן היה הדוחף העיקרי להתפשטות הליגה לשווקים חדשים ועשירים בדרום החם של ארצות הברית, שם הייתה לה נוכחות זניחה בעת שהתמנה; כיום (2022) 10 קבוצות - כשליש מקבוצות הליגה - משחקות באזור.
כהונתו של בטמן רווייה גם במחלוקות. דחיפת הליגה לכוון דרום ארצות הברית באה, לדעת רבים, על חשבון התמעטות כמות הקבוצות בקנדה ובצפון ארצות הברית, שהם האזורים הנחשבים לשוק טבעי ומסורתי של הליגה. כמו כן בתקופת כהונתו סבלה הליגה משלושה סכסוכי עבודה גדולים עם שחקניה, שבאו לידי ביטוי בביטול חלקים גדולים משתי עונות משחקים, ובמקרה שלישי - בעונת 2004/05 - אף לביטול מוחלט של העונה כולה, מקרה יחיד במינו בהיסטוריה של הספורט המקצועני בצפון אמריקה. עם זאת, ביטול העונה ועקשנותו של בטמן הביאו לבסוף להחלת תקרת שכר נוקשה בליגה, שהביאה לה יציבות ואפשרה את צמיחתה ושגשוגה לאחר תקופה של הפסדים כלכליים.
המחלוקות והבעיות שלוו את כהונתו הפכו אותו לבלתי פופולרי בקרב חלק נכבד מאוהדי הליגה. עם זאת בעיני בעלי הקבוצות, שכנציב הוא מהווה את שליחם, ובקרב חלק גדול מאמצעי התקשורת המכסים את הליגה, נחשב בטמן למנהל ספורט מוצלח. הוא זכה במספר פרסים מטעם אמצעי תקשורת שונים על דרך ניהולו, ושכרו מועלה בהתמדה על ידי בעלי הקבוצות עם העלייה ברווחי הליגה.
בטמן הוא בוגר אוניברסיטת קורנל ובעל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. לפני תפקידו בליגה ה-NHL שימש כסגן נשיא בכיר של ליגת ה-NBA.
התקבל כחבר בהיכל התהילה של הספורט היהודי ב-2016, וכחבר בהיכל התהילה של ההוקי קרח ב-2018.
ילדותו, משפחתו והשכלתו.
בטמן גדל במשפחה יהודית בשכונת קווינס שבניו יורק.
בטמן הוא בוגר תואר ביחסי עבודה מאוניברסיטת קורנל ודוקטור למשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. בעת לימודיו באוניברסיטת קורנל היה חבר באחווה היהודית אלפא אפסילון פאי. ב-1977 החל לעבוד כעורך דין בשוק הפרטי.
בטמן נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא מתגורר בסאדל ריוור, ניו ג'רזי.
פעילותו בליגת ה-NBA.
בטמן החל לעבוד בהנהלת ליגת ה-NBA ב-1981, בתפקידים שונים במחלקה המשפטית ובמחלקת השווק של הליגה. בשיא פעילותו נחשב לאדם השלישי בהיררכיית הניהול של הליגה, ובין השאר נחשב לאחד האחראים העיקריים להכנסת מודל של "תקרת שכר רכה" לליגה - מודל בו לקבוצות מותר לעבור את תקרת השכר תמורת מס מותרות. מודל זה נהוג ב-NBA עד היום.
כמו כן היה אחד הפעילים בהסכמים עם הוועד האולימפי הבינלאומי שאפשרו את שיתוף כדורסלני ה-NBA באולימפיאדה החל מאולימפיאדת ברצלונה (1992). הצלחת טורניר הכדורסל וההד שעוררה "נבחרת החלומות" של ארצות הברית באותה אולימפיאדה לוו אותו לאחר מכן בתפקידו כנציב ליגת ה-NHL.
כנציב ליגת ה-NHL.
ב-1 בפברואר 1993 התמנה בטמן לתפקיד נציב ליגת ה-NHL. עד אז, המנהל הבכיר בליגת ה-NHL שימש במשרת נשיא; בטמן, שהגיע מליגת ה-NBA בה הנציב - שהוא שליח בעלי הקבוצות ומועסק על ידיהם - משמש בתפקיד הניהולי הבכיר בליגה, ביטל את משרת הנשיא והפך לנציב הראשון של הליגה על פי מודל ה-NBA.
התרחבות והתפשטות הליגה.
כשהתמנה בטמן לתפקידו, כללה הליגה 24 קבוצות, ושתיים נוספות - פלורידה פנתרס ומייטי דאקס אוף אנהיים - כבר קיבלו זיכיונות להצטרף לליגה (והחלו לשחק בה בעונת 1993/94).
במהלך שנות ה-90 התמקדה הליגה, בדחיפתו של בטמן, בניסיונות התפשטות אל דרום ארצות הברית. ארבע קבוצות עברו מקנדה ומצפון ארצות הברית אל הדרום באותן שנים: מינסוטה נורת'סטארס עברה לדאלאס ב-1993, קוויבק נורדיקס לדנוור ב-1995, ויניפג ג'טס לפיניקס ב-1996 והרטפורד ויילרס לצפון קרוליינה ב-1997.
השאיפה להתפשט לדרום ארצות הברית באה לידי ביטוי גם בקבוצות חדשות שהצטרפו לליגה - מתוך חמש קבוצות חדשות שהצטרפו באותה תקופה, שלוש התבססו בדרום: נאשוויל פרדטורס שהצטרפה ב-1998, אטלנטה ת'ראשרס שהצטרפה ב-1999, וגאס גולדן נייטס שהצטרפה ב-2017. שתי קבוצות נוספות הצטרפו בצפון ארצות הברית בשנת 2000 - מינסוטה ויילד וקולומבוס בלו ג'אקטס, וקבוצה נוספת הצטרפה ב-2021 - סיאטל קראקן. בכך הביא בטמן את מספר הקבוצות ל-32, שהוא גם המספר הנוכחי של קבוצות הליגה.
ההתפשטות לדרום הצליחה באופן חלקי. במספר מקומות בדרום שהליגה הגיעה אליהם הפכו הקבוצות לפופולריות ומצליחות, וחלקן אף זכו בגביע סטנלי. בחלק מהמקומות נקלט המשחק והשתרש גם בקרב הקהילה, מתקנים נבנו עבורו, ויותר ויותר ילדים החלו משחקים אותו.
במקומות אחרים בדרום ההתפשטות הצליחה פחות. הקבוצה שעברה מויניפג לפיניקס (כיום אריזונה קויוטיס) נכנסה להליכי פשיטת רגל ב-2009; התעקשותו של בטמן השאירה את הקבוצה באזור פיניקס והיא נוהלה על ידי הליגה עד 2013, רק אז נמצא לה קונה שחילץ אותה ממצבה והשאיר אותה באזור פיניקס. אטלנטה ת'ראשרס נכשלה באטלנטה הן מקצועית והן מבחינת החיבור לקהל בעיר, ולבסוף נמכרה לקבוצת משקיעים מוויניפג שהעבירו אותה לעיר והחיו את שמה של ויניפג ג'טס - בניגוד גמור למגמה אותה הנהיג בטמן.
סכסוכי עבודה בליגה בעת כהונתו.
אחת המשימות שקיבל בטמן מבעלי הקבוצות כשהתמנה לתפקידו היה למנוע סכסוכי עבודה בין הליגה לבין איגוד השחקנים שלה, מגמה שהחלה עוד בטרם כהונתו. למרות זאת, במהלך כהונתו של בטמן היו עד עכשיו שלושה סכסוכי עבודה גדולים בין הליגה לבין איגוד השחקנים. שניים מהם הובילו לקיצור ניכר של העונה, ואחד - באופן חסר תקדים בספורט המקצועני בצפון אמריקה - לביטול מוחלט של עונה שלמה.
למרות הכמות והעוצמה של סכסוכי העבודה, זכה בטמן לתמיכת בעלי הקבוצות בהתנהלותו בהם. בעיקר תמכו בו הבעלים בנושא החלת תקרת השכר בליגה, נושא שלטענתם הציל את הליגה מהפסדים כלכליים כבדים שאיימו על קיומה.
עונת 1994/95.
בעקבות פקיעת ההסכם הקיבוצי ומחלוקות בנוגע להסכם החדש, פתחו בעלי הקבוצות בליגה בקיץ 1994 בהשבתת מגן שנמשכה 104 ימים וגרמה לעיכוב גדול בפתיחת העונה. סלעי המחלוקת העיקריים היו רצון הבעלים להחיל על הליגה תקרת שכר כדי להילחם בעלייה הגדולה שחלה במשכורות השחקנים עקב מאבק על שירותיהם בין הקבוצות, והגבלת שוק השחקנים החופשיים. איגוד שחקני ה-NHL סירב לדרישות הבעלים.
המשא ומתן בין הבעלים לאיגוד השחקנים נמשך עד ינואר 1995, ורק אז, כאשר העונה עמדה על סף ביטול, הושג הסכם. בטמן והבעלים לא הצליחו להחיל תקרת שכר כוללת בליגה, אך הצליחו להגביל את שכרם של שחקנים צעירים בתחילת דרכם בליגה, ואת היכולת של שחקנים צעירים להפוך לשחקנים חופשיים בלתי-מוגבלים. למרות הכישלון בהחלת תקרת שכר מלאה, נתפס ההסכם כניצחון לבטמן ולבעלים שהצליחו להטיל מגבלות ראשונות על שכר השחקנים.
בעקבות ההסכם חודשו המשחקים, והעונה התקיימה במתכונת מצומצמת של 48 משחקים בלבד.
עונת 2004/05 - ביטול העונה והחלת תקרת שכר.
לצד המגבלות על שכרם של שחקנים צעירים, המשיכו משכורות השחקנים האחרים לטפס באופן תלול. מספר קבוצות בליגה נקלעו להפסדים כבדים, ובעלי הקבוצות טענו שהליגה מפסידה מאות מיליוני דולרים בשנה, ושעצם קיומה נתון בסכנה. עם פקיעת ההסכם הקיבוצי בקיץ 2004 חזרו הבעלים על דרישתם לכלול תקרת שכר נוקשה, שגובהה יהיה תלוי בהכנסות הליגה, בהסכם הקיבוצי החדש. איגוד השחקנים שב ודחה את הדרישה, ובעלי הקבוצות, והנציב בטמן בראשם, הכריזו על השבתת מגן נוספת. לאחר שלא הושג הסכם עד פברואר 2005 הכריז בטמן על ביטול העונה כולה - הפעם הראשונה (ועד כה, היחידה) שעונה שלמה בליגה עיקרית בצפון אמריקה בוטלה עקב סכסוך עבודה.