במקרים רבים אנשי חינוך ראו באימהות העולות מאתיופיה כבלתי מעורבות בחינוך ילדיהן, כמי שמזניחות את ילדיהן בשל קשיי הקליטה שהם חוות ומשום כך מטילות את מלוא כובד האחריות לחינוך ילדיהן על המוסד החינוכי. בפועל, מחקרים איכותניים מראים כי אימהות עולות מאתיופיה ממשיכות לראות את עצמן אחראיות על חינוך הילדים שלהן גם כאשר הם מתחנכים במסגרות חינוך פורמליות. עוד עולה כי אימהות אתיופיות ממשיכות להיות מעורבות בחינוך ילדיהן, יש להן דעות ברורות לגבי ציפיותיהן מהגננת וכי הן מחפשות דרכים להשפיע על חינוך ילדיהן בגן. האימהות העולות בראש ובראשונה היו מעוניינות לשמר את האחריות האימהית שלהן בחינוך ילידיהן וסירבו לקבל תפישה שלפיה חינוך הילדים עובר לידי הגננת. אימהות עולות מאתיופיה גילו יוזמה בהכרת גן הילדים הישראלי ועשו זאת בדרך הלמידה המסורתית באתיופיה והיא- התבוננות. הן למדו דרך ההתבוננות על תחושותיהם ותגובותיהם של הילדים לפני ואחריי ההליכה לגן וכן בחנו בצורה זו את השתלבותם הרגשית והחברתית. האימהות האתיופיות ראו בתפקיד הגננת כבעל משמעות רבה שכן ילדיהם נהגו כפי שחינכה אותם הגננת בשעות השהייה בגן. משום כך האימהות הצרו על כך שבגנים אין התייחסות בשום מובן לתרבות האתיופית ולמנהגיה וכי הגננת כלל לא מכירה את התרבות ממנה הילדים והוריהם הגיעו. כמו כן, אף על פי שנשים אתיופיות רבות הצהירו על יחסים חיוביים בינן לבין הגננות הן נתקלו בקשיים משמעותיים בתקשורת עמן שכן מידע חיוני אודות ילדיהן הועבר דרך הכתוב בשפה העברית. גם בעת אספות במוסדות החינוך, אימהות אתיופיות התקשו מאוד להבין את דבריה של הגננת\ המורה אשר לא התאימה את עצמה אל קשיי השפה שחוו ומשום שהתביישו בבורותן השפתית, נמנעו הנשים מלומר לגננת\ מורה שלא הבינו את דבריה. האחריות להבנת המסרים של אנשי החינוך היו מוטלים על כתפייה של האם האתיופית בלבד ויתרה מזו, במהלך אספות ההורים, אנשי החינוך לא הביעו התעניינות בדרכי החינוך של האימהות העולות אלא ניסו ללמדן כיצד לטפל בילדים על פי הנורמות המקובלות בישראל. אימהות אלו חשו תסכול גדול בשל קשיי השפה וכן בשל אי הבנת הנורמות והמושגים החינוכיים אשר לאורן פעלו אנשי החינוך בארץ, אך למרות זאת חיפשו דרכים שונות להבין וללמוד את הנעשה בגן. הן נעזרו בילדיהן אשר הפגינו ידע נרחב יותר בשפה עברית וכן באנשים בסביבה אשר שימשו עבורן כמתורגמנים.
אלימות כנגד נשים.
נשים אתיופיות חוו אלימות מצד אביהן ובעליהן באופן שהוא כמעט דרך קבע. אלימות נתפשה כדרך לגיטימית ומקובלת העונה על הצורך להענשת אישה אשר סררה או לא נשמעה לקול אביה או בעלה. כאשר האלימות כנגד האישה הייתה קיצונית או כזו אשר מהווה סכנה לחייה יכלה לאישה לברוח למשפחת מוצאה ולקבל שם מקלט אם משפחתה הסכימה לכך, או לחלופין לפנות לזקני השבט אשר בכוחם לפסוק לגבי גורלה של המשפחה.
יחסי כוחות מגדריים במדינת ישראל.
פיצול המשפחה המורחבת כחלק מקליטת יהודי אתיופיה במדינת ישראל גרם לכך שנשים אתיופיות איבדו את היכולת של משפחתן לתמוך בהן או לקבל אותן כאשר ביקשו לברוח מהבעל האלים. מבחינת תפקידי המגדר בתוך המשפחה, המציאות החברתית-תרבותית בישראל יצרה הבדלים משמעותיים בתהליכי התירבות שעברו הנשים לעומת הגברים העולים מאתיופיה. הנשים האתיופיות ראו בתרבות החדשה כמושכת הרבה יותר מזו אשר ממנה הגיעו. הן זכו לתגמולים מהביטוח הלאומי עבור גידול ילדיהן והשלמת הכנסה באמצעות כסף אשר הופקד לחשבון הבנק שלהן. במקביל, הנשים האתיופיות פוגשות בנשים ישראליות אשר עובדות במקומות עבודה כגון משרד הרווחה, משרדי התעסוקה וכן בסניפי הבנק ואלו מייצגות עבורן מודל נכסף אשר אליו הן שואפות. הנשים האתיופיות לומדות במציאות החדשה כי האלימות אשר הן חוות או עלולות לחוות מצד בעליהן היא עבירה פלילית ועל כן נוטות לאמץ את הנורמות השוויוניות בחברה החדשה. האינטגרציה המהירה של הנשים לעומת הגברים העולים מאתיופיה לחברה הישראלית יוצרת מקרים רבים בהם מפתחים הגברים תלות בנשותיהם. עבור גבר אשר גדל והתחנך בתרבות פטריאכית בה הוא בתפקיד דמות הסמכות הבלעדית, כוחה ומעמדה החדש של האישה, מהווה עבורו איום משמעותי על תפיסת זהותו העצמית. החשש אשר חווה הגבר האתיופי מהשלכות המציאות החדשה בנוגע למעמדו החדש אינו רק בקרב משפחתו הגרעינית אלא גם בקרב גברים אתיופים אחרים שמא ינהגו כלפיו בחוסר כבוד אף על פי שהם בעצמם "סובלים" מאותה הבעיה. על מנת לשמור על מעמדם פעלו הגברים האתיופים בדרך אשר הייתה מוכרת להם בתרבות המוצא והיא על ידי כוחנות ואלימות. נשים אתיופיות רבות חוות אלימות קשה - המגיעה עד כדי מקרים של רצח - מצד בעליהן בשל תהליך התירבות אשר הציב את הגבר האתיופי בעמדת כוח נחותה משל אשתו בניגוד למעמדו בארץ מוצאו. השילוב שבין הקשיים בהליכי התירבות אותם חווים הגברים האתיופים ובין החברה הפטריארכלית והמצ'ואיסטית אשר ממנה הם מגיעים, מוביל להפרעות נפשיות קשות בקרב גברים יוצאי אתיופיה אשר גורמות בין היתר לרצח נשים רבות בקהילה האתיופית על ידי בעליהן, ולהתאבדות הבעלים לאחר הרצח. בשל המאפיינים הפטריארכליים המאופיינים בחשיבותה של פרטיות היחידים ובפתרון סכסוכים משפחתיים בתוך הקהילה עצמה, בשנים הראשונות לעליית הקהילה האתיופית, נשים רבות בוחרות שלא להגיש תלונה כאשר הן חוות אלימות קשה מצד בעליהן. עם השנים גדל מספר התלונות שמגישות נשים במשטרה כנגד בעליהן, עובדה המצביעה על כך שנשים אתיופיות מבינות שלא רק שאלימות כנגדן אינה מקובלת בחברה הישראלית אלא שהיא גם מהווה עבירה פלילית.
המרכז לחקר כוח המגן
המרכז לחקר כוח המגן (מייסודו של ישראל גלילי) היא עמותה רשומה אשר הוקמה בשנת 1985 ביוזמתו ובעידודו של ישראל גלילי, על ידי הארגון הארצי של חברי ההגנה, אגודת דור הפלמ"ח, ויד טבנקין. מטרת הקמת העמותה היא לתעד, לחקור, לפרסם וללמד את נושא ביטחון ישראל על כל מגוון הנושאים הכלולים בו. המרכז חוקר את נושאי הביטחון, תוך שימת דגש על גיבושו וצמיחתו של כוח המגן במדינה.
עם חילופי השלטון בשנת 1977, פרש ישראל גלילי מפעילות מדינית. הוא קבע את לשכתו בסמינר אפעל, שם התמסר לפעולות חינוך, מחקר, והסברה. בשנת 1982, העלה לראשונה את הרעיון להקים מכון מחקר, אשר יתעד ויחקור את חלקה של תנועת העבודה בהקמתו ועיצובו של הצבא של המדינה שבדרך. גלילי שפעל רבות בצורה עקבית ובמשך שנים רבות בתחום הביטחוני של מדינת ישראל, ראה ביוזמתו להקמת המכון, פרק מסכם בשורה של יוזמות ומעשים שלו בעיצובו ובניינו של כוח המגן של היישוב היהודי בארץ, עוד מן התקופה של טרום הקמת המדינה. בפועל היה פרק זה גם הפרק האחרון במסכת חייו של גלילי, שנפטר זמן קצר לאחר הקמת המכון.
גות'אם (כדורגל)
מועדון הכדורגל ניו ג'רזי/ניו יורק גות'אם (באנגלית: NJ/NY Gotham FC), ובקיצור גות'אם (באנגלית: Gotham FC), הוא מועדון כדורגל נשים מהריסון שבמדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. המועדון הוקם בשם ג'רזי סקיי בלו (באנגלית: Jersey Sky Blue) בשנת 2006, ובין השנים 2008 עד 2020 נקרא בשם מועדון הכדורגל סקיי בלו (באנגלית: Sky Blue FC), ובקיצור סקיי בלו. המועדון הוא אחד מהמועדונים המייסדים של ליגת ה-NWSL ומשחק בה משנת 2013, ובעברו שיחק גם בליגת ה-WPS.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 2007, כחלק משבעת המועדונים שייסדו את ליגת ה-WPS. בעונת הבכורה של הליגה ב-2009 זכתה הקבוצה באליפות, לאחר שניצחה 0-1 בגמר הפלייאוף את לוס אנג'לס סול. קשרית הקבוצה וכובשת השער בגמר, הת'ר אוריילי, נבחרה לשחקנית המצטיינת של המשחק. בשתי העונות הבאות של הקבוצה ב-WPS, לא הצליחה סקיי בלו להעפיל לפלייאוף, וזאת מכיוון שסיימה במקום החמישי בלבד. ב-18 במאי 2012 הודיעה הנהלת ה-WPS על פירוק הליגה בעקבות מחסור חמור במשאבים כלכליים - דבר שגרם לסקיי בלו להשעות את פעילותה.
מספר חודשים לאחר פירוק ה-WPS החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית על הקמת ליגה מקצוענית חדשה, ה-NWSL, וסקיי בלו נבחרה להיות אחת משמונה הקבוצות המייסדות. בעונתה הראשונה של הקבוצה בליגה היא סיימה במקום הרביעי, אך הודחה בחצי גמר הפלייאוף על ידי ווסטרן ניו יורק פלאש. בשתי העונות הבאות של הקבוצה ב-NWSL, לא הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף.
תארים.
נכון לסוף עונת 2015:
וסטרן ניו יורק פלאש
מועדון כדורגל וסטרן ניו יורק פלאש (באנגלית: Western New York Flash) הוא מועדון כדורגל נשים מבאפלו, ארצות הברית.
מאז 2013 משחקת הקבוצה בליגת ה-NWSL, ובעברה שיחקה גם בליגת ה-WPS.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 2008, ובתחילה שיחקה בליגת המשנה האמריקאית - הדבליו-ליג. בשנת 2011 הצטרפה הקבוצה לעונה השלישית של ליגת ה-WPS, והתחזקה בכוכבות כמו מרטה וכריסטין סינקלייר. השתיים הובילו את הקבוצה למקום הראשון בתום העונה הסדירה, ובסוף הפלייאוף גם לזכייה באליפות הליגה. סינקלייר אף נבחרה לשחקנית המצטיינת של משחק הגמר. ב-18 במאי 2012 הודיעה הנהלת ה-WPS על פירוק הליגה בעקבות מחסור חמור במשאבים כלכליים - דבר שגרם לווסטרן ניו יורק פלאש להשעות את פעילותה.
מספר חודשים לאחר פירוק ה-WPS החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית על הקמת ליגה מקצוענית חדשה, ה-NWSL, ווסטרן ניו יורק פלאש נבחרה להיות אחת משמונה הקבוצות המייסדות. בעונתה הראשונה של הקבוצה בליגה היא סיימה במקום הראשון, אך הפסידה בגמר הפלייאוף לפורטלנד ת'ורנס. בשתי העונות הבאות של הקבוצה ב-NWSL, לא הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף, לאחר שסיימה פעמיים במקום השביעי.
תארים.
נכון לסוף עונת 2015:
נוסחת פנמן