ב-1995 ייצגה אלף את המדינה בפרשת ויסות מניות הבנקים בשלב הערעור. בשנים 1998–2006 הובילה את התביעה בתיק חברת הביטוח לה נסיונל, שבה הורשע מנכ"ל החברה משה פרג בניפוח שווי החברה ובהונאת המשקיעים, ונידון לחמש שנות מאסר. בדצמבר 2001 אלף והצוות בראשותה זכו בפרסי הצטיינות מנציב שירות המדינה ומשרד המשפטים על הטיפול בפרשה זו. זו הייתה פעם ראשונה שפרקליטים זכו בפרסים אלה. אלף המליצה בעת ניהול המשפט להגיש כתב אישום גם נגד הדירקטורים בחברה, ובהם בר כוכבא בן גרא שהיה מנכ"ל "הפניקס חברה לביטוח" ופרופ' חיים בן שחר.
בשנת 2011, בהתאם להמלצתה של אלף, החליט פרקליט המדינה משה לדור להגיש כתב האישום נגד יו"ר דירקטוריון בנק הפועלים ומנכ"ל אריסון השקעות לשעבר, דני דנקנר, על עבירות של קבלת דבר במרמה והפרת אמונים בתאגיד. באוקטובר 2013 הורשע דנקנר בעבירות הפרת אמונים בתאגיד וקבלת דבר בתחבולה. ב-19 בדצמבר 2013 נגזר דינו לשמונה חודשי מאסר בפועל ועוד שנת מאסר על תנאי ולקנס של מיליון ש"ח.
כמנהלת המחלקה הכלכלית, הייתה מעורבת בהתוויית מדיניות ויישומה בפועל, בעיקר בתחומי המאבק בשחיתות שלטונית, עבריינות כלכלית מתוחכמת, הלבנת הון. הייתה גם שותפה לתהליכי חקיקה בתחומים אלה. שימשה כפרקליט המחוז של רשות ההגבלים העסקיים וגורם מייעץ לבנק ישראל ולרגולטורים שונים. הייתה חברת הוועדה המתמדת הבינמשרדית למלחמה בתוצרים הכלכליים של ארגוני פשיעה וראש הצוות המשפטי ואחריות על התיקוף המשפטי של מוקד המודיעין המשולב.
הייתה חברה בוועדת שוק ההון של לשכת עורכי הדין 2008–2014; חברה בצוות שמטרתו בחינה מקפת של נושא אחריות פלילית של תאגידים במשרד המשפטים 2014–2010; יו"ר ועדת הכופר לפי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים 1990–2004; חברה בוועדת השופטת רוטלוי לבחינת זכויות הילד ויישומן בחקיקה, ובוועדות שונות לטיפול בקטין וההליך הפלילי; יו"ר הוועדה להערכה תקציבית בעניין מעורבות קטינים בהליכים פליליים; יו"ר ועדה פסיכיאטרית על פי החוק לטיפול בחולי נפש תשנ"א–1991.
עו"ד אלף הייתה אחראית להחלטות עקרוניות בתחום המיסים, המשפט הכלכלי ועברות צווארון לבן. ארגנה עשרות השתלמויות וימי עיון לגופים שונים במגוון נושאים: פלילי, כלכלי, פיננסי, איסור הלבנת הון, הילד וההליך הפלילי, תקיפה מינית, מדיניות התביעה בנושאים שונים, ועוד. אלף מפרסמת מאמרים בכתבי עת אקדמיים, ביטאונים מקצועיים ובתקשורת. היא מרצה בפורומים מגוונים בנושאי שחיתות שלטונית, הלבנת הון, עבירות כלכליות, אחריות התאגיד ונושאי משרה בתאגיד, אתיקה של רואי חשבון.
מעורבותה בפרשת חברות הקש.
באוגוסט 2009 העבירה המשטרה את תיק החקירה בפרשה למחלקה הכלכלית בפרקליטות. אלף הורתה לאנשי המחלקה להכין טיוטת כתב אישום, וזו הונחה על שולחנו של היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז, בשלהי הקדנציה שלו בנובמבר 2009. לדבריה של אלף, "מזוז מחליט שלא להחליט... התחלף היועץ המשפטי ואז מתחילה הסאגה האין-סופית. משכו ומשכו, מסמסו ומסמסו. עד דצמבר 2012 כשוינשטיין החליט לא להגיש כתב אישום".
אלף כינתה את התנהלות ויינשטיין בפרשה "כרוניקה של סגירת תיק ידועה מראש". בשנת 2015 פרסמה את הספר "תיק ליברמן - כתב האישום שלא הוגש" ובו היא שוטחת את נקודת מבטה על האירועים החל מהתוודעותה לתיק ב-2005 ועד סגירתו הסופית על ידי היועץ המשפטי וינשטיין. לאחר שעזבה את הפרקליטות הרחיבה אלף את ביקורתה על היועץ המשפטי לממשלה וינשטיין כמי שעבודתו מאופיינת ב"דחיינות ו'הנחות סלב'", ואף ציינה שעצם המינוי של סנגור פלילי לראש התביעה "זה כמו למנות כומר לרבנות".
קישורים חיצוניים.
מכּתביה:
על ספרה:
אוסנת מארק
אוסנת הילה מארק (נולדה ב-22 בספטמבר 1967, י"ז באלול ה'תשכ"ז) היא פוליטיקאית ועורכת דין ישראלית שכיהנה בעבר כחברת כנסת מטעם הליכוד בכנסת ה-20, הכנסת ה-21 והכנסת ה-23.
ביוגרפיה.
אוסנת הילה מארק נולדה בבאר שבע, לרינה ויעקב אדרי, שעלו ממרוקו. גדלה באופקים, ובוגרת אולפנת בני עקיבא אבן שמואל. מארק שירתה בשירות הלאומי בקהילה בעיר אופקים.
בעלת תואר במשפטים מהמרכז האקדמי למשפט ולעסקים, ותעודה במנהל עסקים, בניהול משאבי אנוש, בשיווק, בפרסום ובפיתוח מנהלים מאוניברסיטת בר-אילן. למארק משרד עריכת דין בירושלים, המתמחה במשפט אזרחי, ובפרט בדיני משפחה ובגישור משפחה.
נבחרה למרכז הליכוד, למזכירות הליכוד לראשות סיעת הליכוד בנעמת וכן לראשות הוועדה לקידום נשות העסקים בלשכת המסחר ירושלים. בבחירות לכנסת השבע עשרה הוצבה לראשונה ברשימת הליכוד לכנסת, במקום ה-57. בבחירות לכנסת השמונה עשרה דורגה במקום ה-40 ברשימה, כמקום המשוריין לנשים. בבחירות לכנסת העשרים דורגה במקום ה-34 ברשימת הליכוד במשבצת "נשים חדשות". הליכוד זכה בשלושים מנדטים והיא לא נבחרה לכנסת. ב-18 בנובמבר 2018, בעקבות בחירתו של ז'קי לוי לראשות עיריית בית שאן, נכנסה מארק לכהונתה כחברת כנסת בכנסת העשרים. שבועות ספורים לאחר שנכנסה לכנסת, החלה פגרת הבחירות, לאחר שהבחירות לכנסת העשרים ואחת הוקדמו. גם בבחירות אלה שוריינה במשבצת "נשים חדשות" ברשימת הליכוד, ודורגה במקום ה-35. היא נבחרה לכנסת לאחר שמפלגת הליכוד קיבלה 35 מנדטים בבחירות.
בבחירות לכנסת העשרים ושתיים, שנערכו בספטמבר 2019, ובבחירות לכנסת העשרים ושלוש שנערכו במרץ 2020 הוצבה מארק במקום ה-38 ברשימת הליכוד ובראש מטה הנשים של המפלגה. רשימתה קיבלה בבחירות 32 ו-36 מנדטים בהתאמה, והיא לא נבחרה לכנסת. ב-5 ביולי נכנסה לכנסת במקומו של גלעד ארדן שמונה לשגריר.
בכנסת ה-23 הייתה מארק חברה במספר ועדות, כולל בוועדה לבחירת שופטים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הוצבה במקום ה-34 ברשימת הליכוד. המפלגה זכתה ל-30 מנדטים וכך, מארק לא נכנסה לכנסת.
חיים אישיים.
מארק תושבת מעלה אדומים מאז 1988. נשואה לשמעון ואם לשלושה בנים.
כרוב (פירושונים)
קידוח קולה
קידוח קולה הוא פרויקט קידוח מדעי שהתרחש בחצי האי קולה בברית המועצות. מטרת הפרויקט הייתה לקדוח עמוק ככל האפשר לתוך קרום כדור הארץ.
הקידוח החל ב-14 במאי 1970 באמצעות ציוד קידוח מהסדרות Uralmash-4E ו-Uralmash-15000, ובשנת 1979 הוא נעשה לקידוח העמוק ביותר מעשה ידי אדם. מספר קידוחים מסתעפים מפיר מרכזי אחד, כשהעמוק מביניהם הגיע לעומק של 12,262 מטר בשנת 1989,
והוא נכון לשנת 2021, עדיין הנקודה המלאכותית העמוקה ביותר עליי אדמות.
במונחים של עומק אנכי אמיתי , זהו הקידוח העמוק ביותר בעולם. במשך שני עשורים היה זה גם הקידוח העמוק בעולם במונחים של עומק נמדד , עד שבשנת 2008 עקפה אותו באר הנפט אל שאהין בקטר, שבעלת עומק נמדד של 12,289 מטר.
שלטונות ברית המועצות הפסיקו את הפרויקט כאשר התברר שהחום בעומק זה מונע כל אפשרות של התקדמות. הם עדיין ממתינים להתפתחויות מדעיות חדשות שיאפשרו להמשיך בקידוח.
העובד האידיאלי
העובד האידיאלי הוא מונח המתייחס לדמות העובד שהמעסיקים רואים בו עובד רצוי וראוי לקידום. עובד זה הוא אדם בעל מחויבות גבוהה למקום העבודה, שחייו מתמקדים בעבודה במשרה מלאה, אשר יכול להשקיע את רוב זמנו ומרצו בעבודתו בשכר על פי דרישות מעסיקו. רמת המחויבות נמדדת לרוב במונחי זמן, כלומר, מספר השעות שהעובד נוכח פיזית במקום עבודתו או זמין לעבודה. על אף שמודל זה אינו מגדיר את דרישות העבודה של כל המשרות המוצעות בשנת 2016, הוא מגדיר רבות מהמשרות המאפשרות קידום מקצועי ועצמאות כלכלית.נורמת העובד האידיאלי מבוססת על ארגון חיי הבית והמשפחה באופן מסוים ומוטה מגדר, אשר מאפשר לעובד האידיאלי לסמוך על בת זוגו שתנהל את חיי המשפחה שלו ואת חייו האישיים. השתרשותה של נורמת העבודה הטוטלית משתקפת גם בפסיקה. ישנה טענה כי בתי הדין מקדמים את המחויבות לעבודה על פני צורכי המשפחה ובכך מקשים יותר על אבות ואמהות גם יחד להצליח לשלב בין בית לעבודה.
העובד האידיאלי ואפליה מגדרית בשוק העבודה בשכר.
עובד אידיאלי הוא עובד המקדיש שעות רבות לעבודתו ובכך הוא נחשב מסור ונאמן למקום העבודה. למרות שהתאוריות הניהוליות לא מגדירות במפורש שעובד זה הוא גבר, הרי שהצורך להתחייב לשעות עבודה רבות ולמסירות מוחלטת למקום העבודה ללא הפרעות של צורכי הבית והמשפחה, מתאימות לסטראוטיפ המזוהה היום עם אורח החיים הגברי. נורמת העובד האידיאלי מביאה לידי כך שרבות מן המשרות הקיימות בשוק העבודה, ובמיוחד אלו המאפשרות קידום מקצועי ותגמול כספי גבוה, אינן אפשריות לבעלי מחויבות אחרת כמו משפחה או עניין אחר בחייהם.
המחויבות לעבודה הנמדדת על ידי מספר השעות המושקעות בעבודה, היא מדד היוצר אפליה לטובת גברים ומעניק יתרון לעובדים הפטורים או המסוגלים להשתחרר ממילוי חובות הבית והמשפחה, הבאות על חשבון שעות העבודה. התרבות הארגונית הנאו-ליברלית שנוצרה במשק העבודה הישראלי, דומה למשק האמריקאי, שעל פיה 'עובד טוב' נמדד על פי מספר שעות העבודה שלו. ישראל מובילה, יחד עם ארצות הברית, במספר שעות העבודה השבועיות הרבות ביותר. בדפוס זה יש יתרון לאורח החיים הגברי, בעוד שרוב הנשים אינן יכולות להשתחרר מהמחויבות למשפחה. מחקרים מראים שנשים המצליחות להשתלב היום במשרות נחשקות ומתגמלות שבעבר היו שמורות לגברים, נדרשות לתפקד בהתאם לאורח חיים 'גברי'.
משטר הביות וחלוקת התפקידים במשפחה בישראל.