בעקבות פסק הדין נוצר קונצנזוס לגבי שידורי טלוויזיה בשבת במדינת ישראל, ומאז הטלוויזיה הישראלית משדרת שבעה ימים בשבוע, למרות האיסור ההלכתי. במדינת ישראל הוגדר הערך "מדינה יהודית ודמוקרטית" כערך יסוד, הנתון לפרשנויות רבות מצד גורמים רבים. בפסק הדין העדיף בית המשפט העליון את הצד הממלכתי והלאומי של עקרון יסוד זה על פני הצד ההלכתי, וכך גרם למהפכה בנושא התקשורת הציבורית. מאז פסק דין זה, שידור ציבורי במשך השבוע הפך לנחלת הכלל ולחלק מחיי היומיום, וקידם את הזרמים החילוניים במדינת ישראל.
מיטסוקה נואוארה
מיטסוקה נואוארה (באנגלית: Mitsuoka Nouera) היא מכונית סלון, הנעה 4x2 והנעה כפולה 4x4, בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות היפנית "Mitsuoka Motor Co., Ltd" בין השנים 2004–2012.
מיטסוקה נואוארה.
צורתה החיצונית של ה"מיטסוקה נואוארה" התבססה על דגם "Jaguar XK 150 Sport" של יצרנית המכוניות יגואר הבריטית, (בעיקר חזית הרכב).
טכנולוגית דגם "מיטסוקה נואוארה" התבססה על טכנולוגיית הונדה אקורד "Honda Accord" של חברת הונדה.
בייצור הדור השני, נפח המנוע הוקטן על ידי היצרן "Mitsuoka Motor Co., Ltd", משמעותית מ-2000-2400 סמ"ק ל-1,500-1,800 סמ"ק.
היינריך קרייפה
גנרל היינריך קרייפה (בגרמנית: Heinrich Kreipe) (5 ביוני 1895 - 14 ביוני 1976), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונחטף על ידי סוכני SOE בריטיים ופרטיזנים יווניים בעת שירותו בכרתים.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
קרייפה נולד ב-5 ביוני 1895 בנידרשפייר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס קרייפה לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט המילואים ה-237, עמו לחם בקרבות השונים, ובכלל זה בקרב ורדן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף קרייפה לפרייקור, ולאחר מכן לוורמאכט, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1938 הועלה קרייפה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-909.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך המערכה על צרפת לחם קרייפה עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-58, ולאחר מכן לחם עמו במהלך מבצע ברברוסה והשתתף עמו בקרב על לנינגרד. ב-13 באוקטובר 1941 קיבל קרייפה על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובמאי 1942 חזר לגרמניה, שם מילא תפקידי הדרכה. ב-3 ביוני 1943 מונה קרייפה למפקד הדיוויזיה ה-79, עליה פיקד עד ה-24 באוקטובר אותה שנה. ב-1 בספטמבר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור וב-15 בפברואר 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-22 בכרתים.
באביב 1944 תכננו בעלות הברית לחטוף את הגנרל פרידריך-וילהלם מילר, אשר אמצעי הדיכוי הקשים שלו זיכו אותו בכינוי "הקצב מכרתים". המבצע הובל על ידי מייג'ור פטריק ליי פרמור וקפטן ביל סטנלי מוס, סוכני SOE, אשר לוו בפרטיזנים יווניים תושבי כרתים. מכיוון שגנרל מילר עזב את האי לפני ביצוע התוכנית, החליט מייג'ור פרמור לחטוף את קרייפה במקומו.
בליל ה-26 באפריל יצא הגנרל קרייפה ממפקדה בארכאנס, לכבר מעונו ב"וילה אריאדני", כ-25 ק"מ מחוץ להרקליון. מייג'ור פרמור וקפטן מוס, לבושים כשוטרים צבאיים גרמנים, חיכו לו במרחק קילומטר אחד לפני ביתו, וכשהגיעה אליהם המכונית הם ביקשו מהנהג לעצור וביקשו את הניירות. ברגע שהמכונית עצרה, פתח פרמור את דלתו של קרייפה, קפץ פנימה ואיים עליו באקדחו, ומוס התיישב על מושב הנהג. מוס נהג במכונית כשעה וחצי, תוך שהוא עובר 22 מחסומי דרכים בהרקליון, ולאחר מכן הם נטשו את המכונית ופנו לעבר ההרים. קרייפה יחד עם חוטפיו שהו בהרים כשבועיים וחצי, תוך שהם נמלטים מכוחות הוורמאכט שחיפשו אחריהם, וב-14 במאי, הם נלקחו מחוף פריסטרס ליד רודקינו על ידי צוללת והובלו למצרים. קרייפה נחקר, ולאחר מכן נשלח למחנה שבויים בקנדה, ממנו הועבר מאוחר יותר למחנה מיוחד בוויילס.
לאחר המלחמה.
בשנת 1947 שוחרר קרייפה מהשבי, ועבר להתגורר בנורטהיים. בשנת 1972 נפגש קרייפה עם חוטפיו בתוכנית טלוויזיה יוונית, וב-14 ביוני 1976 הוא מת בביתו.
טויוטה קלאסיק
טויוטה קלאסיק (באנגלית: Toyota Classic) היא מכונית סלון בסגנון רטרו, אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב היפני טויוטה בשנת 1996.
טויוטה קלאסיק.
דגם ה"טויוטה קלאסיק" דמה לדגם "Toyota AA" שיוצר על ידי טויוטה בשנת 1935, אשר היה זהה חיצונית לדגם "Chrysler Airflow" של יצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר, שיוצר בין השנים 1934–1937.
יוצרו 100 יחידות.
מחיר היחידה עמד על כ-75,000 דולר.
מתן שמות לכוכבי שביט
במהלך ההיסטוריה, כוכבי השביט נצפו בשמיים, ויש תיעוד של מעברם. עם זאת, לאורך השנים, השתמשו במספר שיטות שונות כדי להעניק שם לכוכבי השביט. כתוצאה מכאן, יש מספר רב של כוכבי שביט המוכרים ביותר משם אחד.
השיטה הראשונה הנפוצה הייתה זיהוי כוכבי השביט לפי השנה בה הם נראו. לדוגמה, כוכב השביט הראשון המתועד שהתגלה על ידי טלסקופ, נקרא בתחילה כוכב השביט הגדול של 1680 (היום ידוע גם ככוכב שביט קירך, על שם האסטרונום הגרמני גוטפריד קירך ).
מאוחר יותר התפתחה נורמה של לתת שם לכוכבי השביט לפי האנשים המזוהים עם גילויים, כמו שביט הייל-בופ, או על שם אלו שביצעו את המחקר הראשון המקיף על כוכב השביט, כמו שביט האלי.
עם התפתחות הטכנולוגיה במאה ה-20, ועלייה משמעותית במספר כוכבי השביט שהתגלו, נוצר צורך לאפיין שיטה חדשה לזיהוי כוכבי השביט. שיטה זו זיהתה את כוכב השביט לפי מועד הפריהליון של מסלולו והסדר שבו הוא עבר אותו מוסכמה זו הייתה בשימוש עד שנת 1994, שבה, לאחר עלייה משמעותית בגילוי וצורך לאפיון מחדש פותחה מוסכמה בינלאומית חדשה. השיטה הנוכחית נותנת זיהוי לפי סוג המסלול ולפי זמן גילוי כוכב השביט (לדוגמה C/2012 S1). האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הוא היחיד שאחראי על מתן שמות לכוכבי שביט וסיווגים באופן רשמי.
כוכבי שביט המזוהים לפי שנה.
בעבר, לפני שהייתה שיטה מוסכמת להענקת שמות לגופים שמימיים, היו נקראים כוכבי השביט במגוון דרכים. לפני המאה ה-20 רוב כוכבי השביט זוהו לפי השנה שהם הופיעו, לדוגמה "כוכב השביט של 1702" .
כוכבי שביט בהירים במיוחד וגרמו לעניין הקהל הרחב, מעבר לקהילת האסטרונומיה, נקראו "אדירים", לדוגמת "כוכב השביט הגדול של 1680" או "כוכב השביט הגדול של 1882" . אם היה יותר מכוכב שביט כזה במהלך שנה קלנדרית, נוסף לשם את שם החודש בו הוא הופיע כמו "כוכב השביט הגדול של ינואר 1910", .
כוכבי שביט הנקראים על שם אישים.
אחד מכוכבי השביט המוקדמים המוזכרים בהיסטוריה הוא כוכב השביט של הקיסר הנקרא על שם יוליוס קיסר. שביט זה נצפה במשך 7 ימים, ונראה זמן קצר לאחר רציחתו. בהירותו ונראתו של כוכב שביט זה הביא לפרשנות על הפיכתו לאל של יוליוס קיסר.
מתן שמות על שם החוקרים.
לאחר שהאסטרונום אדמונד האלי הוכיח כי כוכבי השביט של 1531, 1607, 1682 הם בעצם אותו כוכב שביט והצליח לחזות בהצלחה את חזרתו ב-1759, שביט זה נודע כ"שביט האלי" לאחר מותו.
בצורה דומה, שני השביטים הבאים אשר מסלולם חושב להיות מחזורי, נודעו על שם האסטרונומים שחישבו את מסלולם ולא על שם מי שגילה אותם - שביט אנקה על שם המתמטיקאי והאסטרונום יוהאן אנקה ושביט ביאלה על שם ויליאם ביאלה .
עם חלוף הזמן כוכבי שביט מחזוריים היו נקראים על שם המגלים ואילו שהופיעו רק פעם אחת נקראו על פי השנה בה הם נצפו.
מתן שמות על פי המגלים.
כוכב השביט הראשון אשר נקרא אחר מי שגילה אותו ולא מי שחישב את מסלולו הוא שביט פיי (השביט הרביעי המחזורי שנתגלה ), השביט נתגלה ב-1843 על ידי Hervé Faye ונקרא על שמו.
עם תחילת המאה ה-20 נוהג זה נעשה נפוץ ועדיין קיים.
כוכב שביט יכול להקרא על שם עד שלושה מגלים, העובדים יחדיו או שגילו אותו בנפרד זה מזה. לדוגמה כוכב השביט צ'וריומוב-גרסימנקו אשר גילו אותו בתצפיות שונות בלתי תלויות באותו זמן, או שביט סוויפט-טאטל, שהתגלה בנפרד על ידי לואיס סוויפט ב-16 ביולי 1862 ועל ידי הוראס טאטל ב-19 ביולי 1862.
בשנים האחרונות שביטים רבים התגלו בשיתוף פעולה של צוותים גדולים של אסטרונומים. במקרים אלו השביט המתגלה יקרא על שם הפרויקט או הטלסקופ שבו התגלה כוכב השביט. לדוגמה C/2011 L4 (פאנסטארס) נקרא על שם הטלסקופ בו הוא התגלה. לדוגמה, 160P / LINEAR התגלה על ידי פרויקט LINEAR (תוכנית לינקולן לגילוי גופים קרובי ארץ) . השביט IRAS-Araki-Alcock , אשר נכון ל-2017, כוכב השביט שהכי התקרב לכדור הארץ, התגלה באופן עצמאי על ידי צוות טלסקופ החלל IRAS ואסטרונומים חובבים גניצ'י אראקי וג'ורג' אלקוק.
בעבר כאשר מספר כוכבי שביט התגלו על ידי אותו אדם, או קבוצת אנשים, היה נוסף מספר סידורי לשמות המגלים (עבור כוכבי שביט תקופתיים). לדוגמה: כוכב השביט שומייקר-לוי 9 הוא הכוכב השביט התשיעי שהתגלה על ידי יוג'ין שומייקר, קרוליין שומייקר ודייוויד לוי.
נכון ל-2017, לא מקפידים על אבחנה זו לאור כמות התגליות הרבות של הטלסקופים (לדוגמה PanSTARRS או ISON) לכן היום המספור השיטתי לפי המוסכמה הבינלאומית הוא המבחין בין האסטרואידים.
מוסכמה בינלאומית לזיהוי כוכבי שביט.
שיטת הזיהוי המקורית.
עד שנת 1994, עם גילוי השביט היו נותנים זיהוי זמני המורכב משנת התגלית ואות המציינת את סדר הגילוי באותה שנה.