כילד הרגוטה שילב את אימוני הכדורגל יחד עם אימוני קראטה. בשנת 2008 החליט להתמקד רק בכדורגל והצטרף לקבוצת הנוער של קבוצת ינשפין סדרה. בשנת 2011 הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגת המשנה השוודית וסיים את העונה כמלך השערים של הליגה עם 18 שערים שהבקיע ב-25 משחקים. בעקבות עונת הבורה המוצלחת זכה להתעניינות מצד מספר קבוצות, אך בחר להישאר עונה נוספת בינשפין על מנת שיוכל לסיים את לימודיו בתיכון.
ביולי 2012 חתם על חוזה בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך. ב-25 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בבונדסליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-74 של המשחק מול הופנהיים. במהלך העונה שיחק מספר פעמים בקבוצת המילואים של הקבוצה בהם הבקיע שני שערים. ב-11 במאי 2013 עלה לראשונה בהרכב הפותח של הקבוצה והבקיע שלושער בניצחון 2:4 על קבוצת מיינץ. בעונת 2013/2014 שותף ב-30 משחקים, אך רק שלושה פתח בהרכב. בעונת 2014/2015 שותף בעשרה משחקים במסגרת הליגה האירופית, בהם הבקיע שמונה שערים - 5 בשלב המוקדמות ו-3 בשלב הבתים. בעונת 2015/2016 שותף רק בתשעה משחקים ובחלק גדול מהעונה כלל לא נכלל בסגל הקבוצה.
ביוני 2016 חתם על חוזה ל-3 עונות באיינטרכט פרנקפורט. באפריל 2017 הרגוטה שיחק עם פרנקפורט בחצי גמר הגביע מול בורוסיה מנשנגלדבך. המשחק הסתיים בתוצאה 1-1 בתום 120 דקות. בבעיטות ההכרעה הבקיע הרגוטה את הפנדל המנצח לפרנקפורט מול קבוצתו הקודמת, והעלה את פרנקפורט לגמר הגביע לאחר ניצחון 6–7 בבעיטות ההכרעה.
בקיץ 2019 חתם הרגוטה בגרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה על חוזה לשנתיים.
נבחרת לאומית.
בפני הרגוטה עמדה האפשרות לשחק בנבחרות קרואטיה, בוסניה והרצגובינה ושוודיה, אך הוא בחר לשחק בנבחרת השוודית. ב-4 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו מול נבחרת אסטוניה.
740-749 לפנה&quot;ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 749 - 740 לפנה"ס
טרגופן
טרגופן (שם מדעי: "Tragopan") הוא סוג של דמוי תרנגול ממשפחת הפסיוניים החי ביערות הרריים בדרום אסיה ובעיקר בהרי ההימלאיה.
לטרגופן ישנו גוף אדום או כתום בעל עיטורים לבנים, זנבות שחורים קצרים ועור פנים כחול בעל עיצובים מרשימים המגיעים עד לצוואר. מאחורי ראשו ישנם ציצות עורף לבניות ושחורות.
הטרגופן חי באזורים הרריים בין סבכים ויערות והוא מצוי רוב זמנו על הקרקע ומעופף לעיתים רחוקות. הוא אוכל-כול וניזון מיצורים קטנים וממגוון מזונות מהצומח.
אוליבר באומן
אוליבר באומן (נולד ב-2 ביוני 1990 בברייזאך, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בקבוצת הופנהיים המשחקת בבונדסליגה הגרמנית.
קריירת ממועדונים.
באומן החל לשחק בגיל 12 בקבוצות הילדים והנוער של קבוצת פרייבורג. ב-2 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה במסגרת הליגה לנוער. שנתיים לאחר מכן שיחק לראשונה בקבוצת המילואים של המועדון, בה שותף ב-22 משחקים.
במשחק הנעילה של עונת 2009/2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בשער של הקבוצה הבוגרת ניצחון 1:3 על קבוצת בורוסיה דורטמונד. בעונת 2010/2011 הפך לשוערה הראשון של הקבוצה ופתח בהרכב ב-30 משחקי ליגה. באומן שימוש כשוערה של הקבוצה עד לסיום עונת 2013/2014. הוא שותף ב-147 משחקי ליגה בהם ספג 219 שערים.
במאי 2014 חתם על חוזה ל-4 עונות בקבוצת הופנהיים
רוברט בולארד
לוטננט גנרל רוברט לי בולארד (באנגלית: Robert Lee Bullard; 5 בינואר 1861 - 11 בספטמבר 1947) היה מפקד בכיר בצבא ארצות הברית אשר פיקד על הארמייה השנייה במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
בולארד נולד ב-5 בינואר 1861 במחוז לי שבמדינת אלבמה בארצות הברית. שמו המקורי היה רוברט ויליאם בולארד, אולם כילד קטן הוא שכנע את אביו לשנות את שמו לרוברט לי, על שמו של הגנרל המפורסם רוברט אי לי. הוא למד באוניברסיטת אובורן ולאחר מכן באקדמיה הצבאית של ארצות הברית אותה סיים בשנת 1885. לאחר מכן התגייס לצבא ארצות הברית, ובשנת 1892 הועלה לדרגת לוטננט. בשנת 1898 השתתף במלחמת ארצות הברית–ספרד, ולאחר מכן השתתף במלחמת ארצות הברית–הפיליפינים. הוא הוצב בפיליפינים עד 1904. ב-1906 הועלה לדרגת לוטננט קולונל, וב-1907 נשלח לקובה כיועץ צבאי של השלטון האמריקני הזמני באי. ב-1911 הועלה לדרגת קולונל, והשתתף בפלישה האמריקנית למקסיקו בעקבות המהפכה המקסיקנית. הוא פיקד גם על הרגימנט ה-26.
מלחמת העולם הראשונה.
עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, כבר היה בולארד בן טיפוחיו של לאונרד ווד וחבר קרוב של ג'ון פרשינג. ביוני של אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל, ובאוגוסט הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. בדצמבר מונה למפקד הדיוויזיה ה-1 (האדומה הגדולה"), אשר הייתה חלק מחיל המשלוח של ארצות הברית לחזית המערבית. הוא שלט בצרפתית טובה, הפגין כישורים דיפלומטיים מעולים והסתדר היטב עם מפקדי צבא צרפת. ב-28 במאי 1918 תקף בולארד עם כוחותיו את צבא הקיסרות הגרמנית במסגרת קרב קנטיני, שהיה המתקפה האמריקנית הגדולה הראשונה במלחמה. המתקפה נחשבת להצלחה, כי היא הרחיבה את החזית האמריקנית כקילומטר וחצי. בהמשך מונה למפקד הקורפוס ה-3, והשתתף עמו בקרב השני על המארן. ב-10 באוקטובר פיצל פרשינג את חיל המשלוח האמריקני לשתי ארמיות. ובעוד שהאנטר ליגט מונה למפקד הארמייה הראשונה מונה בולארד למפקד הארמייה השנייה והועלה לדרגת לוטננט גנרל. בתחילת נובמבר נתן פרשינג פקודה לבולארד להתחיל לנוע לכיוון מץ, ועוד לפני שנחתמה שביתת הנשק ב-11 בנובמבר הספיקה הארמייה להתקדם כ-25 ק"מ על אדמת צרפת (הישג שנחשב למשמעותי בחזית המערבית). אם כי היו שמתחו ביקורת על כך שהורה לאנשיו להמשיך ולהילחם עד הרגע האחרון שלפני שביתת הנשק.
אחריתו.
ב-1919 פורקה הארמייה השנייה, וב-1920 בולארד הורד חזרה לדרגת מייג'ור גנרל. ב-1925 הוא פרש מהצבא, וכיהן כנשיא האחרון של "הליגה לביטחון לאומי" (National Security League (NSL)) תנועה פוליטית בעלת דעות לאומניות ופטריוטיות. הארגון פשט את הרגל ב-1939, ושרד על הנייר עד 1942, כאשר בולארד מפעיל אותו מדירתו בניו יורק. ב-1942 הודיע בולארד רשמית על סגירת הארגון. הוא נפטר בניו יורק ב-11 בספטמבר 1947 בגיל 86. הוא קבור בבית הקברות וסט פוינט יחד עם אשתו אלה בולארד (1870–1963). בחייו הוא חיבר את הספרים: "זכרונות אישיים של המלחמה" (Personalities and Reminiscences of the War) ו"חיילים אמריקאים נלחמו גם" (American Soldiers also Fought).
מרי אדוארדס ווקר
מרי אדוארדס ווקר (באנגלית: Mary Edwards Walker; 26 בנובמבר 1832 - 21 בפברואר 1919) הייתה פעילה פמיניסטית אשר פעלה לביטול העבדות ובעד זכויות נשים. היא קיבלה הכשרה כרופאה, ובמהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התגייסה כמנתחת לצבא האיחוד. לאחר שחצתה את הגבול אל הקונפדרציה כדי לטפל באזרחים פצועים, הואשמה כמרגלת בידי שלטונות הקונפדרציה ונשלחה למאסר. היא שוחררה במסגרת הסכם חילופי שבויים.
נכון לשנת 2016, ווקר היא האשה היחידה שקיבלה את מדליית הכבוד - העיטור הצבאי הגבוה ביותר בכוחות המזוינים של ארצות הברית. בשנת 1917 הוסר שמה מרשימת מקבלי העיטור (יחד עם עוד 900 אחרים), לאחר שנקבע שרק חיילים שלחמו בפועל יוכלו לקבל את העיטור. ב-1977 החזיר נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר את המדליה שלה לתוקפה.
ביוגרפיה.
המאבק על הלבוש.
ווקר נולדה ב-26 בנובמבר 1832, בעיירה אוסווגו בניו יורק, ארצות הברית. היא הייתה הצעירה ביותר מבין שבעת בניהם של וסטה ואלווה ווקר. היו לה חמש אחיות ואח. הוריה חינכו את ילדיהם לפעול למען הצדק, אך גם לגלות עצמאות. בחווה של משפחתה שרר שוויון מגדרי - וסטה והבנות השתתפו בעבודות המשק בדיוק כמו הגברים. בילדותה לא לבשה מרי בגדי נשים, שלטעמה היו מגבילים מדי עבור עבודות היום יום. אמה תמכה בה בכך, וסברה שהדבר טוב לבריאות. וסטה ואלווה רצו שבנותיהן תהיינה משכילות כמו בנם, אולם בתי הספר היסודיים של אז לא אפשרו זאת. לפיכך, ב-1830 פתחו בית ספר חדש אשר העניק שוויון מגדרי ובו למדו בנותיהם ובנם. מגיל צעיר גילתה מרי התעניינות ברפואה, והתריסה כנגד סטנדרטים נשיים מסורתיים כאשר אלו התנגשו בעיקרון הצדק. בשל מנהגה ללבוש בגדי גברים, היא הותקפה פעם בידי קבוצת נערים ואיכר שכן, שרדפו אחריה מבית הספר עד ביתה והשליכו עליה ביצים סרוחות.
לאחר שסיימה את לימודיה היסודיים, לימדה בבית ספר עד שחסכה די כסף כדי ללמוד רפואה באוניברסיטה הרפואית בני יורק (State University of New York Upstate Medical University). היא הייתה האשה היחידה במחזורה. היא סיימה את לימודיה בהצטיינות ב-1855 והושבעה כרופאה. זמן קצר לפני שמלאו לה 23, ב-16 בנובמבר 1855, היא נישאה לתלמיד באוניברסיטה לרפואה שלמד עמה, אלברט מילר. ווקר התעקשה לשמור על שם משפחתה ולא לאמץ את השם מילר, וסירבה לכלול את המילה "לציית" בנדרי החתונה. הם התגרשו זמן קצר לאחר מכן בגין בגידה של מילר.
בהשראת הוריה, היא החלה לפעול כנגד הגבלת הלבוש הנשי למלתחה המסורתית, וטענה שיש להעדיף את הנוח והבריא על פני המסורתי. כרופאה, היא טענה שחצאיות ארוכות לא רק לא נוחות ומגבילות את הניידות של הלובש, אלא גם רעות לבריאות ומפיצות אבק ולכלוך. היא עצמה התנסתה במגוון אורכים וגדלים של חצאיות ושמלות, עד שאימצה לבוש שכלל מכנסיים עם כתפיות תחת שמלה באורך ברך עם מותנים הדוקים וחצאית מלאה. היא פרסמה מאמרים בכתבי עת פמיניסטיים, שהפכו אותה לדמות אהודה מאוד בקהילה הפמיניסטית.
מלחמת האזרחים האמריקנית ואחריתה.