לפי ההערכה האחרונה של IBGE בקויאבה שכנה אוכלוסייה של 533,800 תושבים בשנת 2005. בורזאה גרנדי, העיירה השכנה החברה באגד ערים יחד עם קויאבה עצמה, מתגוררים 248,728 תושבים, אך היא גדלה מהר יותר אף מקויאבה עצמה.
קויאבה נהגה להיות די קטנה ושלווה עד 1960, כאשר מאטו גרוסו התחילה לקבל מספר גדול של מהגרים, רובם מסאו פאולו, מינאס ז'ראיס וריו גראנדה דו סול. האוכלוסייה בשנת 1960 מנתה 57,000 איש, 100,000 איש ב-1970, 213,000 ב-1980, 402,000 ב-1991 ו-483,000 בשנת 2000. כיום קויאבה לבדה מאכלסת 20% מהאוכלוסייה של מדינת מאטו גרוסו.
תרבות.
התרבות המקומית עשירה ביותר, וזאת בזכות ההשפעות של עמים רבים, כמו הפורטוגזים, השחורים וילידי ברזיל. שתי תקופות ארוכות של בידוד גם הן תרמו לשוני התרבותי השורר בה, שקטן מעט בעקבות התקופה שבה אירע "בום" דמוגרפי. קויאבה קיבלה השפעה אינדיאנית מעניינת - קוזיני, ריקודים טיפוסיים, עבודת אמנות ומוזיקה.
באופן מסורתי, ריקוד ומוזיקה קשורים לפולחן הקדושים הנוצרים כמו הקדוש בנדיקט (הקדוש הראשי של העיר) אך מנהג זה ננטש וכעת המנהגים מבוצעים באופן חובבני.
תיירות.
מוקד המשיכה העיקרי הוא הטבע, שאפאדה דוס גוימאיירס ופנטנל הם אתרי צפייה, סנפלינג, צניחה חופשית, הפרחת בלונים, טיפוס הרים, דיג ספורטיבי ובמיוחד, צילום אקזוטי.
בקויאבה ישנם אתרי דיג, הר הנמצא במרכז העסקים הראשי בעיר, גן חיות, מספר מבני דת, כנסיות ישנות, מוזיאונים מעטים - כמו למשל מוזיאון אבני החן ומוזיאון הקנדידו רונדון.
ספורט.
העיר היא אחת הערים שאירחו את מונדיאל 2014 שיתקיים בברזיל. לצורך הטורניר נבנה בעיר אצטדיון ארנה פנטנל בתכולה של 38,859 מקומות ישיבה.
סינתזה (בחינוך)
ריצ'רד מולר נילסן
ריצ'רד מולר נילסן (בדנית: Richard Møller Nielsen; 19 באוגוסט 1937 – 13 בפברואר 2014) היה כדורגלן ומאמן כדורגל דני, שזכה עם נבחרת דנמרק ביורו 1992 ואימן את נבחרת ישראל במוקדמות מונדיאל 2002.
קורות חייו.
נילסן שיחק בקבוצת אודנזה בולדקלאב מליגת העל הדנית, בשנים 1955–1962, ואף רשם שתי הופעות במדי נבחרת דנמרק. לאחר שפרש ממשחק פעיל עקב פציעה אימן שורה של קבוצות דניות, עיקר הזמן בקבוצת נעוריו אודנסה, והוא זכה עימה באליפות בשנים 1977 ו-1982 ובגביע ב-1983. בשנים 1987–1990 הוא שימש כעוזר למאמן נבחרת דנמרק ספ פיונטק. במקביל למשרות האימון בקבוצה ובנבחרת, הוא אימן את הנבחרת הצעירה של דנמרק כ-11 שנים, עד לשנת 1989.
שיא הקריירה של נילסן היה כאשר אימן וזכה עם נבחרת דנמרק ביורו 1992, אך זאת לאחר שלא הצליח להעפיל עמה לטורניר, והשתתפותה התאפשרה בשל הרחקת נבחרת יוגוסלביה. לאחר מכן אימן גם את נבחרת פינלנד, והיה קרוב מאוד להעלותה למשחקי ההצלבה למונדיאל 1998. הנבחרת שהייתה זקוקה לניצחון ביתי על נבחרת הונגריה, ספגה שער עצמי בזמן הפציעות, לאחר שכבר הובילה 0–1.
בסוף שנת 2000, נבחר נילסן לאמן את נבחרת ישראל, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2002, אך הנבחרת סיימה במקום השלישי בבית המוקדם, מעל נבחרות בוסניה והרצגובינה וליכטנשטיין, ואחרי ספרד ואוסטריה. את הטורניר סיימה נבחרת ישראל בתחושת החמצה גדולה, כאשר הייתה במרחק נגיעה מהמקום השני, עד אשר ספגה שער בתוספת הזמן במשחק האחרון בטורניר, שער שמנע את עלייתה לשלב ההצלבה, תוך דמיון רב לגורלה של נבחרת פינלנד תחת הדרכתו של אותו מאמן. על אף הכישלון, נילסן המשיך לאמן את הנבחרת, אך לאחר הפסדים במשחקי ידידות לגרמניה (7-1) ולדנמרק (3-1), תוך הצגת יכולת חלשה, התפטר וחזר לדנמרק. בדנמרק הוא אימן במשך עוד כשנה את קולדינג מן הליגה השנייה, ולאחר מכן פרש מקריירת האימון.
ב-15 בספטמבר 2013 נודע כי נילסן עבר מספר שבועות לפני כן אירוע מוחי. ב-13 בפברואר 2014 הלך לעולמו.
ריצ'רד נילסן
השוה&quot;צ
Red alert 2
נחל דרגה
נַחַל דַּרְגָּה או דָרַגֵ'ה (בערבית: وادي الدرجة) הוא נחל אכזב, השוכן בצפון מדבר יהודה. בחלקו התיכון, בקטע הנקרא נחל משאש-מורבעת, נתגלו מערות מפלט מימי מרד בר כוכבא.
שם הנחל.
שם הנחל המקובל מתורגם מהשם הערבי 'ואדי דרג'ה', שפירושו 'נחל המדרגה'. שם זה מתייחס למפלים הרבים, המעניקים לנחל מבנה מדורג. הבדווים מחלקים את הנחל לשלושה קטעים על פי המבנה הטופוגרפי של הנחל (להלן), ומכנים כל קטע בשם אחר:
גאוגרפיה וטופוגרפיה.
נחל דרגה נחשב לארוך בנחלי מדבר יהודה; אורכו מגיע לכ-43 קילומטרים, ושטח אגן הניקוז שלו משתרע על פני שטח של למעלה מ-230 קמ"ר. יובליו הרחוקים ביותר מתחילים בהרי חברון ובאזור הכפר זעתרה, שבפרברי בית לחם. יובלו העיקרי של הנחל הוא נחל תקוע, היורד מאזור היישוב תקוע, סמוך להרודיון, ומתחבר לקטע התיכון של נחל דרגה, סמוך למערות המפלט.
נחל דרגה נשפך לים המלח סמוך לקיבוץ מצפה שלם, בין נחל קדרון מצפון לנחל חצצון מדרום.
חלוקת נחל דרגה לשלושה קטעים שונים מתבססת על הבדלים טופוגרפיים ביניהם:
שני הקטעים הנמוכים יותר מאופיינים כקניונים בעלי אופי שונה:
מערות מורבעת.
הממצאים הארכאולוגיים החשובים ביותר שנתגלו בתוואי הנחל נמצאו במערות מורבעת. זהו כינויין של שלוש מערות קרסטיות בעלות פתחים מרובעים, השוכנות ברום מצוקי קניון משאש, בחלקו התיכון של נחל דרגה.
בשנת 1951 מצאו בדווים תושבי האזור חפצים וכלים עתיקים במערות. למקום הוזעק הארכאולוג הצרפתי רולאן דה וו, שחפר במערות ובסביבתן במשך כשנה. הוא חשף ממצאים שלימדו על מגורים במערות החל מהתקופה הכלכוליתית עד להתקופה הערבית. הממצאים המשמעותיים ביותר היו אגרות וכלים מימי מרד בר כוכבא, שלימדו שהמערות היו מערות מפלט מתקופת מרד בר כוכבא.
האגרות הועברו למוזיאון רוקפלר בירושלים, וב-1967 הועברו למוזיאון ישראל.
צומח.
צמחיית הנחל אופיינית לקניוני מדבר יהודה, וכוללת בין היתר אזוביון, שכרון המדבר, צלף, מציץ סורי, כתלה חריפה, זוגן, קזוח עקום ואספרג. בקניון העליון צומח גם שרביטן מצוי, האופייני לבתי גידול בחבל הים תיכוני. בתקופת הסתיו מלא ערוץ הנחל בחצבים, שפקעותיהם ועליהם נותרים ירוקים ורעננים כמה חודשים לאחר התייבשות הגבעול.
תצורת משאש.
הקטע התיכון של נחל דרגה העניק את שמו לתצורה הגאולוגית 'משאש' הנפוצה מאוד במדבר יהודה, ומרכיבה את רוב מסלע נחל דרגה. תצורת משאש הורבדה בתקופת הפלאוקן והיא מאופיינת בשכבות סלעי קירטון שביניהן כמה רובדי צור כהים וקשים.
רוב שטחו של מדבר יהודה בנוי מסלע קירטון, שהוא המרכיב העיקרי בשלוש התצורות הגאולוגיות הבולטות בו: העליונה מביניהן היא תצורת ע'רב-טאקיה (غرب-طاقية) או תצורת חתרורים; השנייה היא תצורת משאש, והתחתונה היא תצורת מנוחה. התצורה העליונה מעורבת מסלעים שונים; תצורת משאש כוללת כאמור קירטון וצור, ותצורת מנוחה בנויה מקירטון בלבד. השילוב בין הקירטון הרך והצור הקשה הוא שהקנה לנחל דרגה את המראה המעורב, המורכב מגבעות עגולות מחד, ומקניונים צרים מאידך.
טיול בנחל.
נחל דרגה הוא אחד הנחלים המטוילים ביותר במדבר יהודה. חלקו התחתון של הנחל, בקטע הנקרא 'ואדי דרג'ה', נחשב למסלול אתגרי במיוחד: בין מדרגות הנחל הגבוהות ישנן עשרות מכתשות צרות וארוכות, המתמלאות במי השיטפונות לגובה רב, ומחייבות טבילה ושחייה במשך רוב ימות השנה. במבצע שערך בית ספר שדה עין גדי בסיוע חיל ההנדסה בשנת 1973, נקבעו לאורך הנחל יתדות ברזל שאפשרו את הירידה במפלים. השיטפונות החזקים עקרו פעם אחר פעם את היתדות, עד כי הוחלט שלא לקבען עוד, אלא לשמר את הטבעות לקשירת חבלים בלבד. בשל כך ניתן לעבור את המסלול רק בירידה ואי אפשר לטייל בו ללא הצטיידות בחבלים, כאשר מומלץ ציוד סנפלינג הכולל רתמה למקרה של נפילה. רוב המטיילים במסלול מסתפקים בחבל בלבד, אף על פי שבמקרה זה המסלול מסוכן למדי. יחידת החילוץ מגילות נקראת לעיתים קרובות לחלץ מטיילים אשר נפצעו או נתקעו במסלול לאחר רדת החשכה. הכניסה לנחל היא דרך נקודת בקרה בכפר המטיילים מצוקי דרגות, בה יש להרשם ולהציג יכולת לצלוח את המסלול, כולל ציוד (חבלים וכמות מספקת של מים).
הטיול בנחל מחייב התייחסות למזג האוויר ולסכנת השיטפונות, כמו גם לאורך המסלול ולדרגת הקושי הגבוהה שבו, כאמור. לא פעם אירע שמטיילים שלא העריכו נכון את משך ההליכה מצאו עצמם בקניון בשעת ערב, מצב המחייב עצירה במקום עד לזריחה למחרת.
ב-30 בספטמבר 1975, באסון נחל דרגה, נספו בנחל שישה בני נוער מקיבוץ חפץ חיים, שנלכדו בשיטפון פתאומי. ב-17 בינואר 2008 נהרג בנחל נער לאחר שנפגע מהיפותרמיה.
Red Alert
Red Alert 2
חילוק (עיר)
חילוק (ברוסית: Хилок), עיר בחבל עבל הבאיקל הממוקמת כ-261 ק"מ מערבה מצ'יטה. חילוק היא עיר ראשית בנפת חילוק. בעיר נמצאת, בסמוך לנהר חילוק, תחנת רכבת של רשת הרכבת הטרנס סיבירית.
היסטוריה.
במאה ה-17 גרו בעיר, על גדות נהר החילוק, שבטים בוריטיים, שקיבלו בשנת 1822 אוטונומיה מהאימפריה הרוסית. בשנת 1893 היו במחוז 103 כפרים בוריטיים. בשנת 1894 החלה סלילת הרכבת הטרנס סיבירית לרוחב נהר חילוק ועל פי התוכנית נוסדו חמש תחנות רכבת (חילוק, בדה, ארשן, חושנגה וטיידות) בסתיו שנת 1895. לאחר ארבע שנים, בשנת 1899, חוברה חילוק יחד עם יישובים נוספים בסביבה לרשת הרכבות, ובכך הסתיימו עבודות סלילת הרכבת הטרנס סיבירית. רוב מקומות העבודה בעיר קשורים לרכבת. היישוב חילוק הוכרז כעיר ב-12 ביולי 1951.
ימת ברדוויל
ימת ברדוויל (ערבית: بحيرة البردويل, בחירת אל-ברדויל או سبخة البردويل סבחת אל-ברדוויל; מזוהה עם מקום הנקרא "הימה הסירבונית") היא לגונה של הים התיכון, הנמצאת בצפון חצי האי סיני.