הפעם הראשונה בה נפגש המספר - דייוויד קופרפילד - עם היפ היא כאשר קופרפילד בן ה-15 בא לקנטרברי לגור עם מר ויקפילד. היפ עבד באותה עת כלבלר במשרד עורכי הדין של ויקפילד. הוא חוזר ומתרפס בפני קופרפילד באומרו "אני כה צנוע" ("I'm ever so humble, I am"), ביטוי השב וחוזר בפיו באובססיביות.
במהלך מסלולי חייהם, הנמשכים במסלולים מקבילים, שבים קופרפילד והיפ ונפגשים. היפ מנסה להצטייר כידידו של קופרפילד ומעריצו וטוען כי קופרפילד הצעיר היה זה, שבשיחת אקראי, נטע בראשו של היפ את הרעיון להיכנס כשותף במשרדו של ויקפילד. בהזדמנות אחרות, טוען היפ באזניו של קופרפילד שתמיד התחנך לצניעות. הוריו הטיפו לו להרכין את ראשו בפני "הטובים יותר ממנו", כלומר בני מעמד האצולה והג'נטלמנים עד שהדבר היה לו לזרא והוא החליט להתקדם ממעמדו ה"כה צנוע" ולטפס בסולם החברתי.
היפ מנצל את הרגלי השתיינות של ויקפילד ומשתלט על משרדו ועל ביתו. בפרט, הוא מקווה לשאת לאשה את אגנס, בתו של מר ויקפילד וידידתו הטובה של קופרפילד. בנקודה זו הופך היפ לאויבו המר של קופרפילד.
בסופו של דבר מתגלה כי היפ מעל בכספיו של ויקפילד ולקוחותיו, זייף מסמכים ואיגרות חוב וניסה לסחוט את מנהל בית הספר המקומי בגין חוסר נאמנותה כביכול של רעייתו.
פגישתם האחרונה של קופרפילד והיפ מתקיימת כאשר קופרפילד מוזמן לסיור בכלא ומוצא שם את היפ כלוא באחד התאים.
גילום הדמות בקולנוע ובטלוויזיה.
את הדמות גילמו בין היתר
ג'רלד ברוקהרסט
ג'רלד ברוקהרסט (באנגלית: Gerald Brockhurst; 31 באוקטובר 1890 - 4 במאי 1978) היה צייר ותחריט אנגלי.
במהלך שנות השלושים והארבעים של המאה העשרים הוא נודע כצייר פורטרטים, וצייר דמויות מפורסמות כמו מרלן דיטריך והדוכסית מווינדזור. ידוע בעיקר בזכות הדפסים קטנים חרוטים של נשים יפות ואידיאליזציה שלהן - רבות מהן דוגמנו על ידי אשתו הראשונה והשנייה.
ביוגרפיה.
נולד ברובע אדגבסטון בבירמינגהאם ב-31 באוקטובר 1890, בנו של סוחר פחם בשם ארתור ברוקהרסט, עד מהרה הראה כישורי רישום מוקדמים ונכנס לבית הספר לאמנות בברמינגהאם בגיל שתים עשרה. הוא היה תלמיד בבית הספר המלכותי של האקדמיה בשנת 1907, וזכה במדליית הזהב ובמלגת נסיעה בשנת 1913, מה שאיפשר לו לבקר גם בצרפת וגם באיטליה.
נסיעה זו הובילה אותו ללמידה מקרוב של אמנים מהמאה ה-15 כמו פיירו דלה פרנצ'סקה, בוטיצ'לי ולאונרדו דה וינצ'י, שלעבודתם הייתה השפעה מתמדת עליו. בשנת 1914 הוא התחתן לראשונה עם אשה צרפתייה, אנאיס פולין, ששימשה מודל לרוב תחריטי הנשים הצעירות המוקדמים שלו (במיוחד משנת 1920 עד 1934).
בין השנים 1915–1919 גרו ברוקהרסט ואשתו אנייס באירלנד, שם היו מיודדים עם האמן אוגוסטוס ג'ון וחבורתו.
אף שניסה את כוחו בתחריט בשנת 1914, רק בשנת 1920 החל את דרכו כחרט ברצינות, ובסופו של דבר זכה להצלחה גם בתור יוצר דפוס וגם כצייר דיוקנאות. ברוקהרסט ערך את תערוכתו החשובה הראשונה בשנת 1919, בלונדון, ולאחר שהתקבלה היטב חזר להתגורר בעיר.
בשנת 1921 הוא היה אחד החברים הראשונים בחברה לאמנות גרפית שהוקמה באותה העת, והציג איתם. לאורך שנות השלושים המשיך בקריירה מצליחה כאמן פורטרטים. עם לקוחות בולטים ובהם כוכבי קולנוע מרל אוברון ומרלן דיטריך, כמו גם הדוכסית מווינדזור, שבעלה הזמין את דיוקנה.
בשנת 1937 נבחר ברוקהרסט לאקדמיה המלכותית והצליח לקבל מחיר של 1,000 גינאות עבור דיוקן. באותה שנה התפרסמו פרטים על יחסיו עם הדוגמנית הצעירה קתלין וודוורד, שאותה כינה את שם דורטי, לאחר שהיא נתנה ראיון ל"סנדיי אקספרס". נישואיו של ברוקהרסט התערערו בעבר, כאשר בשנת 1922 אשתו גילתה את הניאוף שלו עם מרגריט אחותה. היחסים עם קתלין וודוורד הביאו פגעו קשה בנישואיו. באוגוסט 1939 ברוקהרסט ודורטי עברו לארצות הברית, ולבסוף הוא התגרש מאשתו הראשונה בשנת 1940.
בניו יורק, ברוקהרסט התפרסם והתעשר בעזרת סדרת דיוקנאות של אנשים מפורסמים, אך תפוקת הדפוס שלו פחתה, במיוחד התחריטים שלו. הוא הפיק כמה ליטוגרפיות בסוף הקריירה שלו (בסביבות 1945). בשנת 1951 הוא נבחר כחבר לאקדמיה הלאומית לעיצוב.
ברוקהרסט ודורטי התיישבו בפרנקלין לייקס, ניו ג'רזי.
ברוקהרסט נפטר שם ב-4 במאי 1978.
אדם הלוז'ק
אדם הלוז'ק (בצ'כית: Adam Hložek; נולד ב-25 ביולי 2002) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת החלוץ בבאייר לברקוזן ובנבחרת צ'כיה.
קריירה.
הלוז'ק שיחק בילדותו במועדון של עיר ילדותו איבנצ'יצה וכן במועדון הנוער של זברויובקה ברנו. ב-2014 עבר למועדון הנוער של ספרטה פראג.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת רשם בנובמבר 2018 מול קרבינה. במרץ 2019 כבש את שערו הראשון בליגה בניצחון 0–3 על ויקטוריה פלזן. את עונת 2018/2019 סיים עם שלושה כיבושים בליגה ואחד בגביע. בעונת 2019/2020 היה לשחקן הרכב פותח בקבוצה, הוא כבש שבע פעמים ב-34 הופעות ליגה וכן שער אחד בגביע בו זכתה הקבוצה ואחד בליגה האירופית בהפסד 1–2 לטרבזונספור. את עונת 2020/2021 וסיים כמלך השערים של הליגה עם 15 שערים ב-19 הופעות.
ב-2 ביוני 2022 חתם בבאיר לברקוזן.
הלוז'ק היה חבר בסגל נבחרת צ'כיה לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 בשנת 2019, לאחר שכבש שלושה שערים במוקדמות לאליפות. במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 לשנת 2021 כבש שלושה שערים במוקדמות. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת עשה בספטמבר 2020 במשחק מול סלובקיה במסגרת ליגת האומות.
עלי אל-חוסייני אל-סיסתאני
סונטה לפסנתר מס' 1
סונטה לפסנתר מס' 2
סונטה לפסנתר מס' 3.
תיאטרון הבית הלבן
תיאטרון הבית הלבן הוא בית קולנוע קטן הממוקם באגף המזרחי של הבית הלבן, משכנו של נשיא ארצות הברית ומשמש את הנשיא וכן את משפחתו כבית קולנוע פרטי. במקור מבנה שנועד במיוחד להקרנת סרטים בבית הלבן לא היה קיים והוא נבנה על חשבון חדר ארונות בשיפוץ שנערך ביוזמתו של פרנקלין דלאנו רוזוולט ב-1942, במקום יש כ-42 מושבים.
באופן מסורתי, אולפנים אמריקאים שמרו את סרטיהם למקרה והבית הלבן ירצה עותק שלהם, הקרנת סרט בתיאטרון הבית הלבן נחשבת בעלת ערך רב ואף נעשה בה שימוש לצורך שיווק הסרט.
ג'ימי קרטר היה הנשיא שצפה בהכי הרבה סרטים בבית הלבן, קרטר צפה ב-480 סרטים בבית הקולנוע, הראשון היה המותחן הפוליטי, כל אנשי הנשיא, הסרט הראשון שראה הנשיא הדמוקרטי, ביל קלינטון בבית הקולנוע היה סרט הדרמה, השמן של לורנצו והסרט האחרון שראה היה שוקולד, מלבד זאת בינואר 2017 פורסם כי הסרט הראשון שהוקרן לאחר שדונלד טראמפ נבחר לנשיאות ארצות הברית היה מוצאים את דורי.
מפעיל בית הקולנוע הוא הסדרן הראשי של הבית הלבן .
תדף
תדף או תאדף (בערבית: تادف) היא עיירה בסוריה, הנמצאת במרחק של כ-2 קילומטרים דרומית - מזרחית לעיר אל באב, כאשר בתיה הצפוניים נושקים כמעט לרחובות העיר הדרומיים וכ-32 קילומטרים ממזרח לעיר המחוז חלב. סביב העיירה ממוקמים 23 כפרים ו-28 חוות. המוצרים העיקריים שמיוצאים מהכפרים ומהעיירה, דובדבנים וריבות. על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2004 אוכלוסיית העיירה הייתה 41,786 נפש. העיירה, מוזכרת במסעות עזרא הסופר (בשנת-400 לפנה"ס) בימי שיבת ציון וכמו כן היא הייתה אתר נופש פופולרי בקיץ, בקרב יהודי חלב.
תיאור העיירה.
העיירה ממוקמת במישורים של "עמק הזהב" ומוקפת בהרים מצפון ומדרום מזרח. ההרים הם ג'בל אד-דויר מדרום-מזרח, הר ברתום מצפון-מזרח וג'בל שייח אקיל מצפון-מערב. אדמת העמק חרסיתית מסוג לס או חולית.
רב האוכלוסייה מוסלמית סונית. בעיירה מספר מסגדים עתיקים ומודרניים. המסגד הגדול, מסגד אוסאמה בן זייד, מסגד שייח' אברהים ואחרים.
חקלאות.
תדף, מפורסמת בזכות היבולים הרבים והגידולים החקלאיים שלה. בשנות בצורת חלק גדול מאוכלוסיית העיירה עובר לעבוד בחלב, בא-רקה, ובערים אחרות. בשנים רגילות, גידולים רבים מושקים ממי גשמים בלבד (חקלאות בעל, פלחה). הגידולים הם חיטה, שעורה, זיתים ופיסטוקים. גודל שטחי הפיסטוק חלבי מגיע ל-13,500 דונם. רימון, שעועית, תפוחי אדמה וירקות אחרים גדלים על מים מבארות (חקלאות שלחין). מספר עצי הרימון הגדלים מסביב לעיירה עולה על 35 אלף עצים. כבשים ופרות גדלים במרעה פתוח. ישנן גם חוות לגידול עופות באזור, למשל חוות חאג'י איברהים אל חג'ג' ומוחמד אלג'מיל. בעמק הזהב ישנן גם חוות דבורים המייצרות דבש.
העיירה מקבלת מים מתת-רשת השואבת מים מרשת נהר הפרת הראשית, המזרימה מים גם לעיר אל באב השכנה.
מסחר.
העיירה תדף, מחוברת לעיר אל באב בכביש ראשי כמו גם מספר כפרים וחוות אחרים. אל באב מהווה את המרכז העיקרי של קהילה זו.
יש בעיירה שוק מסחרי פעיל, חנויות ומרכז קניות גדול, כמה בתי ספר תיכוניים, אגודות חקלאיות ובית מרקחת.
היסטוריה.
על בסיס הממצאים הארכאולוגיים שנמצאו באזור העיירה יש המעריכים שבמקום התקיים ישוב כבר בשנת 2200 לפני הספירה, בין הממצאים הארכאולוגיים שנמצאו במקום שרידי מתקנים עתיקים, תעלות מים רומאיות, מבנים עתיקים ומקדש קדום. בעיירה יש גם שוק מקורה עתיק ובית מרחץ ישן.
הכפר היה מיושב במהלך המאה ה-19 על ידי ערבים השייכים לשבט אנייזה. בסוף המאה ה-19, הכפר ספג התקפות חוזרות ונשנות של שבטים נודדים (בדואים) שרצו לגנוב כבשים ובקר מהדירים והרפתות של תושבי העיירה שהיו מפוזרים במישורים שמסביב לכפרים. דווח כי תושבי הכפרים הצליחו לגייס למעלה מ-400 גברים חמושים כדי להגן על עדריהם ועל עדריהם של התושבים שנפגעו. באותה תקופה התגוררו בעיירה כ-20 משפחות יהודיות על כן היו שתיארו אותה כ"עיירה יהודית". לפני חג שבועות יהודים מחלב נהגו להגיעה לעיירה על מנת לחגוג את החג ולהינפש במקום.