עקב הקמת המוסדות שעסקו בטיפול בחולי ריאה כרוניים השתקעו במושבה משפחות של חולי ריאה. הודות להתיישבות זו התרחב שטח הבניין של המושבה כלפי דרום על הגבעות בהמשך רחוב פינס. בן גפן השקיע עבודה ארגונית בסידור ההתיישבות הזאת, בעזרה לרכישת הקרקעות ומכירתן למשתכנים.
בן-גפן נשא לאשה את לילי פרקר. הזוג היה חשוך ילדים.
בן-גפן נפטר בשנת 1972 בגדרה. רעייתו לילי נפטרה כשנתיים לפניו. על מצבתו של בן-גפן בבית העלמין בגדרה חקוק שמו: ארי בן-גפן. לא נזכר אפילו שהיה רופא.
בית החולים ביל"ו.
בן-גפן פרסם את תכונות המרפא של אוויר גדרה ברחבי הארץ והביא לפיתוח של ענף בתי החולים ובתי ההבראה, שהיה לענף מרכזי בכלכלת המושבה. במחקריו, הוכיח בן-גפן כי 80% מחולי האסתמה שטופלו בגדרה הבריאו, או מצבם הוטב, לעומת מקומות מרפא בשווייץ שם אחוז המבריאים עמד על 68% . מסקנתו של בן-גפן הייתה: . בעקבות מסקנותיו, הקים בשנת 1929 את בית החולים "ביל"ו" לטיפול במחלות ריאה, ובעיקר בחולי אסתמה ושחפת. בין השנים 1940–1948 ניהל את בית החולים הפרופ' גוידו אהרן מנדס. בשנות הארבעים שהה במקום גם הקיסר היילה סילסי שגלה מארצו. בשנות ה-40 הקים הד"ר בנימין זאב פון וייזל בית הבראה כללי למחלות אלרגיות וכרוניות. ערב קום המדינה הפך בית ההבראה לבית חולים שקלט עולים חולי שחפת. בית החולים נסגר בשנת 1955. ביו מטופליו של בן-גפן הייתה גם המשוררת רחל.
הנצחתו.
בגדרה נקרא רחוב על שמו של בן-גפן. בנוסף, גן המושבה קרוי על שמו (גן שאותו נטע וטיפח בעצמו).
כאות הוקרה על פעילותו למען המושבה, נרשם בן-גפן על ידי תושבי גדרה בספר הזהב.
שאנדור קופאשי
נשפונים
נִּשְׁפּוֹנִים (שם מדעי: Vespertilioninae) היא תת-משפחה של עטלפי חרקים במשפחת הנשפוניים.
עטלפים אלה הם פעילי לילה בעלי פנים קטנות וחוטם דק ועם אוזניים גדולות. הם מסתמכים להתמצאות באקולוקציה שלהם והם מעופפים מהירים המחפשים בעיקר חרקים מעופפים אותם הם תופסים עם זנבם באוויר ואז הורגים בשיניהם החדות. העטלפים שוכנים במערות במשך היום ותלויים הפוך.
הם חיים בכל העולם כמעט ובכל היבשות. כמה מינים חיים גם בישראל.
שפה רקורסיבית
שפה רקורסיבית, או שפה כריעה היא מונח במתמטיקה, לוגיקה ומדעי המחשב, המתאר שפה פורמלית (קבוצה של רצפים סופיים של סמלים שנלקחו  מאלף-בית מסוים) המהווה תת קבוצה רקורסיבית של הקבוצה של כל הרצפים הסופיים מעל האלפבית של השפה. באופן שקול, שפה רשמית היא רקורסיבית אם קיימת מכונת טיורינג טוטאלית (מכונת טיורינג העוצרת על כל קלט), אשר בהינתן רצף סופי של סימנים כקלט, מקבלת אם הרצף שייך לשפה ודוחה אחרת. שפות רקורסיבית שפות נקראות גם כְּרִיעׂות.
רעיון הכריעוּת ניתן להרחבה על ידי מודלים חישוביים אחרים. למשל, אפשר לדבר על שפות כריעות במכונת טיורינג לא-דטרמיניסטית. לכן, בכל פעם שיש אי-בהירות, "שפה רקורסיבית" בעלת משמעות זהה לשפה הניתנת להכרעה על ידי מכונת טיורינג.
המחלקה של כל השפות הרקורסיבית שפות נקראת בספרות R, אם כי שם זה משמש לעיתים גם עבור המחלקה RP.
סוג זה של שפה לא הוגדר בהיררכיה של חומסקי . כל השפות הרקורסיבית גם ניתנות למנייה רקורסיבית (Recursively Enumerable). כל שפה רגולרית, שפה חפשית הקשר, ושפה תלוית הקשר היא גם רקורסיבית.
דוגמאות.
שפות תלויות-הקשר גם הן רקורסיביות. לדוגמה השפה formula_1 או בכתיב הפורמלי:
סגירוּת אלגברית.
רקורסיבית שפות סגורה תחת הפעולות הבאות. כלומר, אם "L" ו "P" הן שתי שפות רקורסיביות, השפות הבאות גם הן רקורסיביות:
עטלף ארך-שפתיים
STP (פרוטוקול)
איצקו רחמימוב
יצחק (איצקו) רחמימוב (9 בספטמבר 1932 - 10 באוקטובר 1973) היה שחקן ואמרגן ישראלי.
ביוגרפיה.
רחמימוב נולד בקיוסטנדיל, בולגריה. עלה לישראל ב-1948 במסגרת עליית הנוער. בהיותו פציפיסט, לא גויס לשירות צבאי. מעולם לא למד משחק, עם זאת שיחק בתיאטרון ובקולנוע.
רחמימוב נפטר בחדר האיפור בתיאטרון הקאמרי, בתחילת מלחמת יום הכיפורים, בגיל 41. הניח אחריו רעיה, מדלן, ושני בנים. נקבר בבית העלמין חולון.
תיאטראות בהן שיחק.
האהל, להקת פיטר פריי, תיאטרון האופרטה, במת השחקנים, הקאמרי, בימות, התיאטרון העירוני חיפה.
הצגות בהן שיחק.
הפואמה הפדגוגית, האוזן הפרטית והעין הציבורית, הרוזנת מריצה, רוחות, על עכברים ואנשים, ספור אוריה, טלמכוס קליי, כל יום אותו סיפור, אלפי, שעיר אחד לעזאזל, איש הקרח בא, שירת הברבור, סרג'נט מסגרייב, חלום ליל קיץ, הן לא תיקחהו עמך, עזית הכלבה הצנחנית, נפוליאון חי או מת, הן לא תקחהו עמך.
סרטים בהם שיחק.
איי לייק מייק (1960), השוטר אזולאי (1971) בתפקיד סמל בז'ראנו, פלוך (1972).
כאמרגן.
תוכנית א' של התרנגולים, הוא והיא (תוכניתם של אריק לביא ושושיק שני), הנסיכה האמריקאית.
איסלין סולהיים
איסלין סולהיים (בנורווגית: Iselin Løken Solheim; נולדה ב-20 ביוני 1990) היא זמרת וכותבת שירים נורווגית המוכרת בביצועיה "Sing Me to Sleep" ו"Faded" של המפיק אלן ווקר.
קריירה.
איסלין החלה לשיר מגיל צעיר, בשנת 2007 היא השתתפה בגרסה הנורווגית של התוכנית הבריטית פופ איידול, אחרי התיכון התקבלה ל-Skiringssal Folkehøgskule שם למדה מוזיקה, ואחר כך החלה לכתוב שירים משלה. בשנת 2010, היא התקבלה למכון לאמנויות הבמה בליברפול, שם החלה בפרויקטים כאמנית ומבצעת, וטיפחה את הקול שלה. לאחר מכן הוציאה לאור את הסינגל "What's Happening" שזכה בתחרות שנתית ברדיו נורווגיה. בסוף 2015 ובתחילת שנת 2016, החלה לעבוד עם המפיק אלן ווקר ושרה את יצירותיו "Faded" ו "Sing Me to Sleep".
שאלות ותשובות בין טאנג טאידזונג ללי וייגונג
שאלות ותשובות בין טָאנְג טָאיְדְזונְג ללִי וֵייגונְג (בסינית מסורתית: 唐太宗李衛公問對, בסינית מפושטת: 唐太宗李卫公问对, בפין-יין: Táng Tàizōng Lǐ Wèi Gōng Wèn Duì, טָאנְג טָאיְדְזונְג לִי וֵיי גונְג וֶן דְווֵי) הוא דיאלוג בין הקיסר טאידזונג (599-649 לספירה) משושלת טאנג ללִי גִ'ינְג (571-649 לספירה), מצביא בולט של שושלת טאנג. היצירה עוסקת בענייני אסטרטגיה צבאית, ונחשבת לאחת משבע הקלאסיקות הצבאיות של סין.
תכנים.
התכנים של היצירה שונים משמעותית מאלו של שש הקלאסיקות הצבאיות האחרות. הצבאות שהיו בנמצא בתקופת שושלת טאנג התבססו על חיל רגלים, רובי קשת ופרשים. מרכבות יצאו כבר מזמן משימוש צבאי, וכלי נשק נוצרו אך ורק מברזל ופלדה. מספר גדול של יחידות מקומיות מלוכדות סיפקו דרגה גבוהה של גמישות לשימוש בהיקפים גדולים. נוספו יחידות מקצועיות מתוך כוחות מגויסים ממושמעים ומצוידים היטב. כלי נשק ותתי סוגים של יחידות עברו התמקצעות חזקה. וכמו כן הייתה הכרה רחבה בערך הצבאי של מהירות וניידות, והעדפה של איגוף ותמרונים עקיפים אחרים על פני התעמתות חזיתית.
המציאות החברתית והטכנולוגית בתקופה בה נכתבה היצירה הייתה מאוד שונה מזו של שאר שש הקלאסיקות הצבאיות. ובניגוד אליהן, "שאלות ותשובות" גם אינה טוענת לאסטרטגיות משלה, אלא מציגה עצמה כסקר של יצירות קודמות ומוכרות יותר, ודנה בתאוריות שלהן ובסתירות שלהן על פי ניסיונו הצבאי של הכותב עצמו. מאחר שלִי גִ'ינְג היה גנרל מצליח ברמה ההיסטורית, הטקטיקות והאסטרטגיות ב"שאלות ותשובות" הן כפי הנראה תוצר תאורטי של פעולות שבועו ונוסו בקרבות קריטיים להקמת שושלת טאנג. זאת בהנחה שאכן מדובר בתוצר שכולו או אפילו חלקו מבוסס על הגותו של לִי גִ'ינְג.
היסטוריה ואותנטיות.
אין עדות היסטורית חד משמעית לגבי יוצר "שאלות ותשובות", אולם העדויות הקיימות סותרות ברובן את המסורת המייחסת את היצירה ללִי גִ'ינְג. בהסתמך על הרישומים המתעדים את היצירה ברשימות הביבליוגרפיות הקדומות ביותר ששרדו, רוב ההיסטוריונים בימינו רואים ב"שאלות ותשובות" יצירה מסוף תקופת שושלת טאנג (618-907 לספירה) או תחילת שושלת סונג (960-1297 לספירה). שלא כמו קלאסיקות צבאיות אחרות, מעולם לא נמצאו תגליות ארכאולוגיות שישפכו אור על "שאלות ותשובות", כך שאת תאריך הכתיבה ניתן אך ורק להסיק מרישומים היסטוריים רלוונטיים ששרדו לימינו. אין כיום הסכמה בנוגע לתיארוך היצירה.
הוכחות לזיוף.
רוב המידע הזמין מכוון את זמן היצירה לסביבות שושלת סונג הצפונית (960–1127 לספירה). רשימות ספרים משושלות טאנג וסונג מעילות התייחסויות לשבע יצירות נוספות שמיוחסות ללִי גִ'ינְג, אך ללא שום התייחסות ל"שאלות ותשובות". באין רישומים קודמים ומשום שבהתייחסויות של מלומדים מתקופת שושלת סונג הצפונית נטען כי הם ראו טיוטות של "השאלות והתשובות" מאת מלומד צבאי בן זמנם בשם יְוֵּ'אן יִי, מאמינים חוקרים רבים כי "שאלות ותשובות" זויפה על ידי יְוֵּ'אן יִי בתחילת שושלת סונג. אם היצירה אכן זויפה בידי יְוֵּ'אן יִי, לא ברור אם התאוריות המצויות בה אכן תאמו לדעותיו של המצביא לִי גִ'ינְג, ונלקחו ממקורות אחרים תוך עריכה בלבד של יְוֵּ'אן יִי, או לחלופין, האם הן משקפות חשיבה עצמאית של יְוֵּ'אן יִי תוך שימוש במוניטין של לִי גִ'ינְג כדי לקדם את התקבלות התאוריות הללו בקרב הקוראים.
הוכחות לאותנטיות.
ישנן מספר הוכחות הנוגדות את התאוריה שיְוֵּ'אן יִי זייף את היצירה. קודם לאיגוד שבא הקלאסיקות הצבאיות, ביקש הקיסר שֶׁנְדְזונְג מסונג (שלט ב-1068–1085) מחקר ופירוש לספר בשם "תורתו הצבאית של לִי גִ'ינְג". בהנחה כי יצירה זו הייתה מהדורה של "שאלות ותשובות", הרי שקיומו של הספר קודם לתאריך הזיוף המשוער של יְוֵּ'אן יִי בעשר שנים. כמו כן יש לקחת בחשבון שישנה סבירות נמוכה כי כלל המצביאים בני התקופה והמלומדים הצבאיים הלכו שולל אחרי זיוף חדש.
מסקנה.